EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lahmajärvi

Lahmajärvi on Pirkanmaalla Urjalan Hirsjärvenkulmalla sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueella Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alue jaetaan vielä Kolkanjoen–Kokonjoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 71 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 125,1 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvellä on neljä saarta, joista Kekosaari on 70 metriä pitkä ja Selkäsaari on 40 metriä pitkä. Järveen laskee 18 ojaa, joista huomattavimmat ovat Luonnonoja, joka on Hirsjärven laskuoja, Särki-Tiirin laskuoja, suuren Luutinsuon kuivatusoja sekä vielä Sammakkolammin, Suolikullin ja Likolammin yhteinen laskuoja. Järvi on 1,8 kilometriä pitkä, 950 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 6,5 kilometriä. Järven lähiympäristössä on sijainnut neljä maatilaa, joiden pelloista osa on enää viljelyssä. Rannoille on rakennettu yli 50 vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Lautaportaan ja Välkkilän yhdistävältä tieltä. == Vesistösuhteet== Urjalan Rutajärveen laskevan Kolkanjoen–Kokonjoen vesireitillä Lahmajärven alapuoliselle osuudelle jäävät kuivatettu Vanhajärvi Urjalassa ja Kokonjärvi Urjalan ja Forssan, aiemmin Koijärven rajalla. Lahmajärven yläpuoliselle osuudelle jää vielä Hirsjärvi Urjalan ja Tammelan rajalla. == Historiaa == Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven viereiset järvien nimet kirjoitettiin ”Särkijärvi” ja ”Ahvenjärvi”. Nämä järvet on nykyään kuivatettu Särki-Tiiriksi ja Ahven-Tiiriksi, joka on avosuota. Järven pohjoispuolella sijaitseva Kankaistenlammin avosuo oli aikaisemmin nimeltään ”Kangastakainenlampi”. Vuoden 1960 peruskartassa ei rannoille ollut vielä mökkejä, mutta 1980 kartassa niitä oli jo. == Lähteet == Luokka:Tarpianjoen valuma-alue Luokka:Urjalan järvet
Lumijärvi (Akaa)

Lumijärvi on Pirkanmaalla Akaan Savikoskella sijaitseva järvi. == Maantietoa == Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueesta erotetaan vielä Lumijoen valuma- alue, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 49 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 90,8 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee kuusi ojaa lähialueilta, joista Savikoskenjoki ja kaakkoiseen lahteen laskeva Ahveniston, Ylisen Mertajärven, Alisen Mertajärven ja Mustilammin yhteinen laskuoja ovat huomattavimmat. Sen kautta järveen laskee Laadunjärvi, johon laskee vuorostaan laaja-alainen Riehunoja. Lumijoki on Lumijärven laskuoja ja se yhtyy Tarpianjokeen Kylmäkoskella ennen sen laskemista Jalantiin. Järvi on 2,0 kilometriä pitkä, 750 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 5,0 kilometriä. Rannat ovat melko jyrkkiä ja sijaitessaan peltoalueen keskellä ne ovat enimmäkseen peltomaata. Rantojen jyrkkyys johtuu eteläpuolella kulkevasta Konginharjun kaakkoisesta jatkeesta. Järven lähiympäristössä on toiminut lähes 15 maatilaa ja järven rannoille on rakennettu lähes 40 vapaa-ajan asuntoa. == Historiaa == Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvellä on erikoisen pitkänä piirretty kaakkoon työntyvä lahti. Samoin on koilliseen työntyvän ja järven luoteispään lahdissa eroja nykykarttoihin. Nämä ovat merkkejä siitä, että järven vedenpinta olisi laskujoen perkauksissa laskettu hieman. Kartassa järven rannoilla sijaitsi Poutalan kaksitaloinen kylä, Nuhkolan ja Aunelundin talot ja yksi torppa. Vuoden 1959 peruskartassa rannoilla ei ollut vielä mökkejä, mutta vuoden 1980 karttaan niitä oli ilmaantunut jo toistakymmentä. Vuoden 1993 peruskartassa länsirannassa sijaitsi leirikeskus. == Lähteet == Luokka:Tarpianjoen valuma-alue Luokka:Kylmäkosken järvet
Laadunjärvi

Laadunjärvi on Pirkanmaalla Akaan Savikoskella sijaitseva järvi. == Maantietoa == Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueesta erotetaan vielä Lumijoen valuma-alue, johon lampi kuuluu. Järven pinta-ala on 27 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 96,1 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee kolme ojaa, joista yksi tuo ojitetun Kolunsuon kuivatusvesiä ja huomattavin on Riehunoja, joka laskee järveen Kankurinkosken läpi järven kosteikoksi muuttuneeseen lahteen. Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 500 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä. Järvellä on toiminut kahdeksan maatila, joiden peltoja viljellään järven ympärillä edelleen. Rantojen läheisyyteen on rakennettu vain kaksi vapaa-ajan asuntoa. Urjalan raja ohittaa järven noin 600 metriä lännessä. == Historiaa == Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järven itärannalla sijaitsi kylä tai talo nimeltään "Laatula". Kartassa ei järven nimeä mainita eikä sitä tunnista rantaviivaa seuraavallakaan. Tämä on selvä merkki järvenlaskusta, joka on tapahtunut kartan julkaisun jälkeen. Järven länsipuolella sijaitsi tuolloin Kankurinjärvi joka oli noin kaksi kilometriä pitkä ja verraten kapea järvi. Se on kuivatettu peltomaaksi, jonka halki kulkee entisen järven pohjaa myöten Riehunoja. Kankurinjärven länsipäässä sijaitsi lounaassa Pakkasenjärvi, joka on myös kuivatettu pelloksi. Itse Laadunjärven laskussa sen länsipään lahti lyheni noin 450 metriä ja lahden tilalla on lahden muotoinen kosteikko. Lahden kosteikko on rehevä ja se näyttäisi kasvavan umpeen pienentäen järven vesialaa. == Lähteet == Luokka:Tarpianjoen valuma-alue Luokka:Kylmäkosken järvet
Soilujärvi

Soilujärvi on Pirkanmaalla Akaan Kylmäkosken Savikoskella, Vesilahden Arajärvenkulmalla ja Urjalan Kehrolla sijaitseva järvi. Järvi sijaitsee pääasiassa Akaan ja Urjalan asukkaiden vaikutuspiirissä. == Maantietoa == Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueesta erotetaan vielä Lumijoen valuma-alue, johon pitkä ja kapea järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 53 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 118,3 metriä meren pinnan yläpuolella. Se sijaitsee Laadunvuoren pohjoispuolella ja Hakalanvuoren ja Kirkkovuoren eteläpuolella olevassa painaumassa. Järven ympäristössä ei ole peltomaita eikä kovin paljon suota. Siihen laskee neljä hyvin lyhyttä metsäojaa, joista yksi tuo idästä Pehkusuon kuivatusvesiä. Järven laskuoja Soilunoja lähtee länsipäästä ja se putoaa noin kaksikymmentä metriä alemmaksi ennen yhtymistään Riehunojaan kuivatetun Kankurinjärven keskivaiheilla olevalla peltoaukealla. Järvi on 2,0 kilometriä pitkä, 450 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 4,8 kilometriä. Rannoille on rakennettu vajaa 50 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Akaasta. Akaan ja Vesilahden välinen raja ylittää järven pituussuunnassa niin, että Akaan puolelle jää suurempi ala. Järven länsipäässä on hyvin pieni osa, joka kuuluu Urjalaan. == Historiaa == Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Soidunjärvi”. Se laski nykyistä ojaansa myöten ”Kangarijärveen”. Soilunjärvi oli tuolloin asumaton. Vuoden peruskartassa järven, jonka nimi kirjoitettiin ”Soilujärvi”, etelärannan tuntumassa oli yksi maatila. Mökkirakentaminen alkoi kartan julkaisemisen jälkeen ja vuonna 1980 kartassa näkyi niitä jo paljon. == Lähteet == Luokka:Tarpianjoen valuma-alue Luokka:Kylmäkosken järvet Luokka:Vesilahden järvet Luokka:Urjalan järvet Luokka:Botin luomat artikkelit
Ameenjärvi

Ameenjärvi on Pirkanmaalla Vesilahden Krääkkiöllä ja Urjalan Halkivahalla sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueella Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alue jakautuu vielä Lumijoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 159 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 110,0 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvellä on 20 saarta, jotka ovat enimmäkseen pieniä. Suurin saari on 1§50 metriä pitkä Kuttusaari, 120 metriä pitkä ja hyvin kapea Katajistonsaari ja 100 metrinen Selkäsaari. Kuttusaaren lähellä on toinenkin saari, jossa on Kuttusaaren tavoin vapaa-asuntoja. Järveen laskee yhdeksän ojaa, joista huomattavimmat ovat Karhusuon kuivatusvesien johto-oja ja Kyynärälammin laskuoja Rotanlahteen. Järven oma laskuoja on Kravinoja, joka lähtee järven Lahdenperältä Riehun kylän läpi yhtyen Jouttunkulmanojaan ennen sen nimen muuttumista Riehunojaksi. Järvi on 4,5 kilometriä pitkä, 1,5 kilometriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 17,0 kilometriä. Järven länsipää kuuluu Urjalaan siten, että suurin osa järvestä on Vesilahden puolella. == Historiaa == Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Ame järvi”. == Lähteet == Luokka:Tarpianjoen valuma-alue Luokka:Vesilahden järvet Luokka:Urjalan järvet
Pynnänjärvi

Pynnänjärvi on Pirkanmaalla Urjalan Halkivahassa ja Vesilahden Krääkkiössä sijaitseva järvi. Suurin osa järvestä kuuluu Urjalaan, koillisosa on Vesilahden puolella. == Maantietoa == Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueella Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alue jaetaan vielä Lumijoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 86 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 110,9 metriä meren pinnan yläpuolella. Sen rannat ovat alavia ja osittain soistuneitakin. Itäpuolen etelärannassa sijaitsee Miekkostenvuori, joka laskeutuu veteen jyrkkärinteisenä ja kohoaa yli 35 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Siihen laskee useita suo-ojia, joista huomattavimpia ovat Karhusuon ja Verstaansuon laskuojat. Järven oma laskuoja on Pynnänoja, joka yhtyy Jouttunkulmanojaan kuivatetun Jouttunjärven koillispäässä. Jouttunkulmanojan nimitys muuttuu alempana Riehunojaksi, joka laskee Laadunjärveen. Järvessä on viisi saarta, joista Selkäsaari on suurin. Se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Muita saaria ovat Pikkusaari, Kontinnokankari ja Satiaissaari. Järvi on 3,4 kilometriä pitkä, 450 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 9,2 kilometriä. Järven lähiympäristössä on ollut kolme maatilaa, joiden peltoja viljellään vieläkin. Rannoille on rakennettu 40 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 2986, joka kulkee Halkivahan läpi. == Historiaa == Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitetaan ”Pynnö järvi”. Järvellä sijaitsi tuolloin Pynnönpään ja Kuivolan torppa. Järven rannat ovat soistuneet, jolloin eri aikakausien kartat näyttävät rantaviivan erilaisena. == Lähteet == Luokka:Tarpianjoen valuma-alue Luokka:Urjalan järvet Luokka:Vesilahden järvet
Ahvenuslammi (Hämeenlinna)

Ahvenuslammi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolassa Ohtisen ja Kiekkuun välissä sijaitseva metsäjärvi. == Maantietoa == Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Lontilanjoen valuma-alueella. Valuma- alue on jaettu vielä kolmeen alueeseen, jonka Lontilanjoen yläosan alueeseen lampi kuuluu. Lampi sijaitsee metsäalueella maaston korkean mäen päällä olevassa painaumassa. Sen vedenpinnan korkeus on 132,4 metriä meren pinnan yläpuolella, joten se on monia alueen järviä huomattavasti korkeammalla. Siihen laskee vain yksi oja, joka tuo lammen eteläpäähän ojitetun suon kuivatusvesiä. Sen laskuoja lähtee pohjoispäästä, jossa se laskee lyhyen matkaa ja putoaa samalla 20 metriä alemmaksi yhtyen Ravinojaan. Lammen pinta- ala on 14 hehtaaria ja siinä on yksi 50 metriä leveä saari. Lampi on 1,0 kilometriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä. Lammen pohjoispäässä sijaitsee neljä vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Ohtisen ja Kuurilan väliseltä tieltä (yhdystie 2846). == Historiaa == Vuoden 1959 peruskartassa lampea kiersi maantie, mutta lampi oli autio ja sen eteläinen suo oli vielä ojittamatta. Vuoden 1980 kartassa lammella oli kaksi mökkiä. == Lähteet == Luokka:Lontilanjoen valuma-alue Luokka:Kalvolan järvet
Ojajärvi (Hämeenlinna, pohjoinen)

Ojajärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolassa Taljalan eteläpuolella sijaitseva metsäjärvi. Eteläpuolella oleva toinen Ojajärvi ovat olleet aikaisemmin samaa järveä, mutta järvenlaskun jälkeen niitä on kohdeltu eri järvinä. == Maantietoa == Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Lontilanjoen valuma-alueella. Valuma-alue on jaettu vielä kolmeen alueeseen, jonka Lontilanjoen yläosan alueeseen lampi kuuluu. Kahden järvialtaan pohjoisosan pinta-ala on 18 hehtaaria ja järvien vedenpinnan korkeus on sama 114,0 metriä meren pinnan yläpuolella. Tähän osaan ei laske ojia ja järven laskuoja Ravinoja lähtee pohjoisosan länsirannasta. Eteläosan vedet virtaavat pohjoiseen matalan ja ruohottuneen salmen kautta. Järvi on 900 metriä pitkä, 350 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä. Rannat ovat vesijättömaan kosteikkoa ja ne ovat autiot. Vesiallas on rauhoitettu ja rauhoitusalueeseen on liitetty myös joitakin ranta-alueita. == Historiaa == Järvellä on suoritettu järvenlaskuja, jotka on selostettu eteläisen järvialtaan osiossa. == Lähteet == Luokka:Lontilanjoen valuma-alue Luokka:Kalvolan järvet
Ojajärvi (Hämeenlinna, eteläinen)

Ojajärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolassa Taljalan eteläpuolella sijaitseva rauhoitettu metsäjärvi. Pohjoispuolella oleva toinen Ojajärvi ovat olleet aikaisemmin samaa järveä, mutta järvenlaskun jälkeen niitä on kohdeltu eri järvinä. == Maantietoa == Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Lontilanjoen valuma-alueella. Valuma-alue on jaettu vielä kolmeen alueeseen, jonka Lontilanjoen yläosan alueeseen lampi kuuluu. Kahden järven eteläisen osan pinta-ala on 20 hehtaaria ja järvien vedenpinnan korkeus on sama 114,0 metriä meren pinnan yläpuolella. Eteläosaan laskee noin 10 metsäojaa ja se on yhteydessä järven pohjoisosaan pohjoisessa sijaitsevan matalan ja ruohottuneen salmen välityjksellä. Eteläosan järviallas on 950 metriä pitkä, 350 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 4,4 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa vesijättömaan kosteikkoa ja luhtaa. Vesialue on rauhoitettu, mutta rauhoitusalueeseen on liitetty myös osa rannoista. Koko järvi on autio eikä sinne johda teitä. == Historiaa == Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli piirretty vesialtaana, joka sisälsi sekä eteläisen että pohjoisen järvialtaan. Rannassa sijaitsi Aholan torppa, mutta järven rannoille ei ollut merkitty peltomaata taikka niittyjä. Ne raivattiin mahdollisesti vasta ensimmäisen järvenlaskun yhteydessä myöhemmin. Kartassa näkyy kuusi saarta, jotka ovat nykyään maatuneet kiinni rantoihin, mutta joita kutsutaan edelleen saariksi. Vuoden 1956 peruskartassa järvi on piirretty suurempana kuin mitä se on nykyään. Seuraavassa vuonna 1961 julkaistussa kartassa rantoja seuraavat rajat saattavat olla ensimmäisen järvenlaskun vesijättömaiden rajoja. Vuoden 1976 kartassa on tapahtunut toinen järvenlasku, jonka vaikutus järvelle on yhtä dramaattinen kuin ensimmäinen. == Lähteet == Luokka:Lontilanjoen valuma-alue Luokka:Kalvolan järvet
Valkealammi (Hämeenlinna, Ohtinen)

Valkealammi, myös Valkolammi, on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolan Ohtisessa sijaitseva pieni valuma-alueensa latvajärvi. == Maantietoa == Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Lontilanjoen valuma-alueella. Se kuuluu siihen sisältyvään Lontilanjoen yläosan valuma- alueeseen. Ympäristössä sijaitsevan Valkealamminharjun polveileva maasto on synnyttänyt pieniä lampia, jollainen Valkealammikin on. Näillä lammilla ei ole laskuojia ja niitä ympäröi soistunut metsä. Valkealampi on pyörehkön muotoinen ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Lammen vedenpinnan korkeus on 140,1 metriä meren pinnan yläpuolella ja se onkin alueensa korkeampia lampia. Se on 200 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 500 metriä. Sen rannan läheisyyteen on rakennettu kuusi vapaa-ajan asuntoa. Lammella sijaitsee myös metsästysmaja Pastinpirtti, jossa erilaiset yhteisöt ovat järjestäneet leirejä. Majan ohitse kulkee talvisin hiihtolatu. Lammelle pääsee Kutilan ja Kotkajärven yhdistävältä tieltä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Latureitti: Kalvolan kotkat , viitattu 20.2.2017 * Suunnistuskartta: Kalvolan Keihäs, viitattu 20.2.2017 Luokka:Lontilanjoen valuma-alue Luokka:Kalvolan järvet
Dawn of the 5th Era

__NOTOC__ Dawn of the 5th Era on Mors Principium Estin viides studioalbumi. Se julkaistiin 5. joulukuuta 2014 levymerkillä AFM Records. Kappaleesta ”Monster in Me” kuvattiin musiikkivideo. == Vastaanotto == Albumi sai hyvän vastaanoton. Kaaoszinen Sami Elamaa antoi albumille arvosanan 8/10. Hän piti erityisesti sovituksia onnistuneina sekä mieleenpainuvuutta lisäävänä elementtinä, ja vertasi musiikkia Dark Tranquillityn tuotantoon. Ainoana miinuksena hän piti lähes liiallisia kitarasooloja ja stemmoja. Imperiumin Sami Kontio antoi albumille arvosanan 8+, ja kehui kitarasooloja sekä itse albumikokonaisutta tyylilajiaan palvelevaksi, vaikka olisikin toivonut parin unohtuvamman sävellyksen nousevan muiden kappaleiden tasolle. Infernon Joni Juutilainen sanoi yhtyeen saaneen albumillaan kaikki musiikilliset osa- alueensa harmoniaan miehistönvaihdoksista huolimatta. Hänestä albumi tarjoaa teatraalista suurellisuutta, alakuloisuutta, aggressiivisuutta sekä vauhtia, ja kehui sitä ylitsevuotavasti parhaaksi melodisen death metalin albumiksi pitkään aikaan. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == === Yhtye === * Mikko Sipola – rummut * Ville Viljanen – laulu * Teemu Heinola – basso * Andy Gillion – kitara, musiikkiohjelmointi, piano * Kevin Verlay – kitara === Tuotanto === * Teemu Heinola – äänittäjä (rummut, laulu) * Andy Gillion – tuottaja, äänittäjä (kitara, basso, piano, musiikkiohjelmointi) * Ville Viljanen – tuottaja * Thomas "PLEC" Johansson – miksaaja, masteroija * Alexander von Wieding – grafiikka, design == Arvostelut == * Imperiumi.net: 8+/10 * Inferno: * Kaaoszine: 8/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2014 albumit Luokka:Mors Principium Estin albumit
Valajärvi

Valajärvi voi tarkoittaa seuraavia: * Valajärvi, järvi Janakkalan ja Hämeenlinnan, aiemmin Rengon rajalla * Valajärvi, järvi Inarissa * Valajärvi, järvi Kitilässä * Valajärvi, järvi Tammelassa * Valajärvi, järvi Urjalassa Luokka:Järvien täsmennyssivut
Project CARS 2

Project CARS 2 on Slightly Mad Studiosin kehittämä ja Bandai Namco Entertainmentin julkaisema autosimulaattoripeli. Peli julkaistiin PlayStation 4, Xbox One ja Windows -alustoille 22. syyskuuta 2017.Project CARS 2 päivättiin syyskuulle – myös uusi traileri julki Pelistä julkaistiin ensimmäinen virallinen traileri 8. helmikuuta 2017. == Kehitys == Slightly Mad Studios ilmoitti 22. kesäkuuta 2015 työstävänsä jatko-osaa ensimmäiselle pelille.Announcing Project CARS 2! Project Cars saa jatkoa - studio pyytää 7 miljoonaa joukkorahoituksessa! Slightly Mad Studios ilmoitti hakevansa peräti 7 miljoonan punnan tukipottia oman WMD-portaalinsa kautta.Project CARS 2 – WMD Portal == Vastaanotto == V2.fi on antanut pelille arvosanaksi 4/5 tähteä arvostelussaan. Muropaketti on antanut pelille arvosanaksi 4,5/5 tähteä arvostelussaan. Pelin fysiikkamallinnusta ja ajosimulaatiota on kehuttu paremmaksi kuin edeltäjässään Project CARSissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Virallinen sivusto * WMDPortal Project CARS Luokka:Vuoden 2017 videopelit Luokka:Ajopelit Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:Xbox One -pelit Luokka:Windows-pelit
Lumijärvi

Lumijärvi voi tarkoittaa seuraavia: == Järviä == * Lumijärvi, järvi Akaassa, Pirkanmaalla * Lumijärvi, järvi Kajaanissa * Lumijärvi, järvi Raahessa, Pohjois-Pohjanmaalla * Lumijärvi, järvi Ylöjärvellä, Pirkanmaalla == Henkiöitä == * Kristian Lumijärvi (1880–1957), SDP:n kansanedustaja * Mika Lumijärvi (s. 1970), jalkapalloilija ja valmentaja Luokka:Järvien täsmennyssivut
1\. taktinen lentolaivue

1\. taktinen lentolaivue ( 1.ELT) on Puolan ilmavoimien hävittäjälentolaivue, joka muodostettiin vuonna 2001 Minsk Mazowieckissa Puolassa vuonna 1944 perustettusta 1. hävittäjärykmentistä (). Laivue on sijoitettu 23. taktiseen lentotukikohtaan ja sen kalustona on Mikojan MiG-29 ja MiG29UB -koneet. == Palvelus == Laivueesta on neljä konetta huhtikuusta 2010 alkaen kolme kuukautta Baltian ilmavalvonnassa. Laivueenkomentaja everstiluutnantti everstiluutnantti Robert Kozak johti sadan hengen osastoa, johon kuului kahdeksan lentäjää. Laivue oli ollut ensimmäisen kerran Baltian ilmavalvonnassa tammikuusta maaliskuuhun 2006. Laivue lakkautettiin 1. heinakuuta 2010, kun 23. lentotukikohta ja laivue organisoitiin 23. taktiseksi lentotukikohdaksi. == Komentajat == *Krzysztof Rosa (2001 – 2003) *Stefan Rutkowski (2003 – 2005) *Robert Cierniak (2005 – 2007) *Robert Kozak (2007 – 2010) == Lähteet == Luokka:Puolan ilmavoimien joukko-osastot ja yksiköt
Nebulisaattori

thumb|Sairaalassa käytettävä nebulisaattori. thumb|Toinen nebulisaattorimalli. Nebulisaattori (lat. nebula = sumu) eli lääkesumutin on lääkinnässä käytettävä laite, josta syntyy lääkeaerosolia jatkuvasti tai jaksoittain. Sitä käytetään esimerkiksi silloin, kun sumutettavaa lääkettä on paljon.Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri ==Lähteet== Luokka:Lääketieteelliset hoitotarvikkeet
Juha Laukkanen

Juha Laukkanen -nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat: * Juha Laukkanen (s. 1964), jääkiekkoilija * Juha Laukkanen (s. 1969), keihäänheittäjä * Juha Laukkanen (1960–2023), nukketeatteritaiteilija ja teatterinjohtaja
Jan Mukařovský

Jan Mukařovský (1891–1975) oli tšekkiläinen lingvistiikan ja esteettisen filosofian tutkija. Hän toimi vuodesta 1934 alkaen Bratislavan yliopiston professorina ja 1940–1950-luvulla Prahan yliopiston rehtorina. Mukařovský kuului 1920–1930-luvulla toimineeseen Prahan kielitieteelliseen piiriin. Hän oli humanistisen strukturalismin ja semiotiikan teorioiden keskeinen kehittelijä. Prahan koulukunta katsoi kielen olevan tiettyyn päämäärään tähtäävien ilmaisukeinojen funktionaalinen järjestelmä ja korostivat muutenkin erilaisten merkkijärjestelmien funktionaalisuutta. Mukařovský sovelsi ideaa estetiikkaan, ja hänestä tuli semioottisen estetiikan uranuurtaja. Hänen mielestään taide ei ollut kausaalisuhteessa yhteiskuntaan, vaan kyse oli monimutkaisesta merkkisuhteesta. Tärkeänä metodisena käsitteenään Mukařovský käytti semanttista elettä, jonka mukaan teos muodostuu dynaamisesti alkaen yksinkertaisista aineksista ja laajentumalla laajimpiin kokonaisuuksiin saakka. Hän pohti myös taiteen arvo-ongelmia. ==Lähteet== Luokka:Tšekkiläiset professorit Luokka:Tšekkiläiset kielitieteilijät Luokka:Tšekkiläiset filosofit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Oostende–Bruggen kansainvälinen lentoasema

Oostende–Bruggen kansainvälinen lentoasema (; ), usein myös Oostenden lentoasema, on Oostendea ja Bruggea palveleva lentoasema. Se sijaitsee viiden kilometrin päässä Oostendesta. Sitä käytti vuonna 2016 tammikuun ja marraskuun välisenä aikana 419 892 matkustajaa. == Historia == Lentoaseman historia alkaa Stenen lentokentästä. Sen tarkkaa rakennusajankohtaa ei tunneta, mutta jo ensimmäisessä maalimansodassa sitä käytettiin sotilaslentokenttänä. Ensimmäinen lento Oostendesta Englantiin lennettiin Sabenan perustamisvuonna 1923. Toisen maailmansodan aikana, kun lentojen määrä kentällä alkoi kasvaa, se siirrettiin Raversijden alueelle. Uusi lentoasema varustettiin kansainväliselle tasolle sodan jälkeen. Lentokenttärakennuksena käytetty vanha maatalo korvattiin uudella terminaalilla kuitenkin vasta vuonna 1968. Kiitotien pidennys 3 200 -metriseksi valmistui vuonna 1975. == Lentoyhtiöt ja kohteet == Lentoyhtiö Kohteet TUI Airlines Belgium Alicante, Barcelona, Las Palmas, Málaga, Nizza, Palma de Mallorca, Teneriffa-eteläinen Kausittainen: Almería, Antalya, Bodrum, Burgas, Chaniá, Faro, Ibiza, Iraklion, Izmir, Kos, Ródos, Varna Kesäkaudella 2017. Lähde: === Rahti === Lentoyhtiö Kohteet EgyptAir Cargo Kairo, Milano-Malpensa Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lentoaseman kotisivut Luokka:Belgian lentoasemat Luokka:Oostende
Finkelstein-reaktio

Finkelstein-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa alkyylihalidi reagoi halogenidisuolan kanssa, jolloin alkuperäisen alkyylihalogenidin halogeeniatomi korvautuu toisella. Reaktio on nimetty saksalaisen kemistin Hans Finkelsteinin mukaan. Finkelstein julkaisi reaktion ensimmäisen kerran vuonna 1910. Finkelstein-reaktiota käytetään erityisesti muutoin hankalasti valmistettavien alkyylijodidien synteesiin. ==Reagenssit ja mekanismi== Finkelstein-reaktio on mekanismiltaan SN2-reaktio eli toisen kertaluvun nukleofiilinen substituutio. Tämä reaktio tapahtuu parhaiten mikäli alkyylihalogenidi on primäärinen, tai metyyli-, bentsyyli- tai allyylihalogenidi. Sekundäärisille alkyylihalogenideille reaktio tapahtuu huonosti ja tertiääriset alkyylihalogenidit eivät reagoi tällä reaktiolla. Jotta Finkelstein-reaktio tapahtuu täytyy korvautuvan halogeenin olla heikompi nukleofiili kuin korvaava halogeeni on. Näin ollen alkyylikloridien klooriatomi voi korvautua joko bromi- tai jodiatomilla ja alkyylibromidien bromiatomin voi korvata ainoastaan jodiatomi. Halogeeniatomin lähteenä toimii usein alkalimetallisuola esimerkiksi natriumbromidi- tai -jodidi. : Finkelstein-reaktio on tasapainoreaktio. Jotta tasapainoa saataisiin siirrettyä tuotteiden puolelle, on jotain tuotteista poistettava reaktioseoksesta. Valmistettaessa alkyylijodideja Finkelstein-reaktion liuottimena käytetään asetonia, koska natriumjodidi liukenee asetoniin, mutta natriumkloridi tai -bromidi eivät. Reaktion edetessä muodostuva natriumkloridi tai -bromidi saostuvat ja tämän vuoksi reaktion tasapaino siirtyy tuotteiden puolelle. ==Lähteet== Luokka:Orgaaniset reaktiot
Flynnin luokittelu

Flynnin luokittelu () on Michael J. Flynnin vuonna 1966 esittämä luokittelu tietokonearkkitehtuureille. Luokittelua on alun perin käytetty tietokoneen arkkitehtuuriin (useilla suorittimilla), mutta sitä käytetään toisinaan myös suoritintoteutuksen sisäiselle arkkitehtuurille. == Luokittelu == Luokittelu voidaan jakaa seuraavasti neljään luokkaan: * SISD (Single Instruction, Single Data) * MISD (Multiple Instruction, Single Data) * SIMD (Single Instruction, Multiple Data) * MIMD (Multiple Instruction, Multiple Data) Luokittelussa instruction viittaa käskyvirtaan ja data muuttujavirtaan. Käskyvirta ja muuttujavirta voivat olla samaa tai eri muistia, ks. muistiarkkitehtuurin toteutustavat. === Lisäluokat === Nvidia on ehdottanut SIMT (Single Instruction, Multiple Threads) luokittelua alkuperäisten neljän lisäksi. MIMD on ehdotettu jaettavaksi kahteen kategoriaan: * SPMD (Single program, multiple data streams) * MPMD (Multiple programs, multiple data streams) == Luokkien määrittelyt == File:SISD.svg|SISD File:MISD.svg|MISD File:SIMD.svg|SIMD File:MIMD.svg|MIMD === SISD === SISD on yksinkertaisin tapaus: yksi suoritin joka suorittaa yhden käskyn yhdelle muistille. SISD-arkkitehtuurissa voi olla myös rinnakkaisuutta suorittimen liukuhihnan (pipeline) ja superskalaarisuus- ominaisuuksien muodossa. === MISD === MISD-mallissa datalle suoritetaan useita komentoja. Liukuhihna (pipeline) suorittimissa voidaan käsittää MISD-mallina. Mallia voidaan käyttää myös vikasietoisissa tietokoneissa redundanttiseen käsittelyyn, jotta vikaantuneen yksikön toiminta ei häiritse. Ainoa tunnettu MISD-mallia käyttävä tietokone on ollut Carnegie Mellon -yliopiston C.mmp. === SIMD === SIMD-mallissa sama komento suoritetaan useammalle arvolle yhtäaikaisesti. Tämä yleinen rinnakkaissuorituksen muoto rinnakkaislaskennassa ja vektorisuorittimissa. SIMD-mallissa kyse on data-tason rinnakkaisuudesta (parallel), mutta ei yhtäaikaisuudesta (concurrency): käsiteltävänä on vain yksi komento kerrallaan. SIMD-malli on useissa suorittimissa toteutettu vektorisuoritin-tyylisinä käskylaajennuksina. Cell BE toteuttaa useamman SIMD- suoritukseen tarkoitetun yksikön samaan suorittimeen. SIMD-operaatioiden hyödyntäminen ohjelmoinnissa vaatii lähestymisen ohjelmointiin, joka tähtää rinnakkaisuuden hyödyntämiseen. === MIMD === MIMD-mallissa suoritetaan useita komentoja useille datapisteille rinnakkain. MIMD-mallissa on kyse sekä rinnakkaisuudesta (parallel) että yhtäaikaisuudesta (concurrency), koska sekä komentoja että datapisteitä on useita käytössä yhtä aikaa eri vaiheissa. MIMD- mallin rinnakkaisohjelmointi on eri lähestymistapoja. Malli on tyypillisesti käytössä useita suorittimia ja suoritinytimiä sisältävissä moniprosessointikoneissa. Kaikkien moniprosessointikoneiden voi sanoa käyttävän MIMD-mallia. == Katso myös == * Fengin luokittelu * Handlerin luokittelu * Moniprosessointi * Muistiarkkitehtuuri == Lähteet == Luokka:Tietojenkäsittelytiede
Vuoristokellosammakko

Vuoristokellosammakko (Bombina variegata) on kellosammakoiden sukuun kuuluva Keski- ja Etelä-Euroopassa esiintyvä sammakkolaji. Se risteytyy usein sukulaislajinsa kellosammakon (Bombina bombina) kanssa. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Vuoristokellosammakko on eurooppalainen laji, joka on yleinen Keski-Ranskassa, Saksan keskiosissa, Sveitsissä, Koillis-Italiassa, Balkanin alueella ja Karpaattien vuoristossa Itä-Euroopassa. Yksittäisiä populaatioita on havaittu myös Unkarissa, Saksan pohjoisosissa, Luoteis-Ranskassa, Luxemburgissa, ja Alankomaissa. Sitä on aiemmin tavattu myös Belgiassa ja Ranskan eteläosissa, mutta sen oletetaan sittemmin hävinneen kyseisiltä alueilta. Laji elää 100–2 100 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella. Matalimmissa korkeuksissa elävien populaatioiden elinympäristöjä ovat lehtimetsät. Korkeammalla lajia tavataan havumetsissä ja aukeilla ylängöillä. Sen elinympäristöjä ovat myös sekametsät, pensaikot, niityt, tulvatasangot ja ruohotasangot. Se viihtyy kosteikoissa ja valitsee lisääntymispaikakseen yleensä lätäkön metsästä tai metsän lähettyviltä. ==Lähteet== Luokka:Sammakkoeläimet
Kauko Lumiaho

Kauko Jaakko Antero Lumiaho (s. 29. kesäkuuta 1945 Alpua, Vihanti) on suomalainen keskimatkojen juoksija, joka saavutti SM-mitaleja ja edusti Suomea maaotteluissa 1970-luvun alkupuolella. Seuratasolla hän edusti Vihannin Urheilijoita vuoteen 1971 ja sen jälkeen Raahen Vesaa.Tilastopaja Lumiaho saavutti Kalevan kisoissa viisi mitalia. Vuonna 1971 hän sijoittui 1 500 metrillä hopealle ja 800 metrillä pronssille, vuonna 1972 molemmilla matkoilla hopealle sekä vuonna 1973 1 500 metrillä pronssille. Maaotteluissa hän kilpaili 800 metrillä yhdeksän kertaa, 1 500 metrillä 11 kertaa sekä 4 × 400 metrin viestissä kerran. Lumiaho on toiminut Raahen Vesan johtokunnan jäsenenä vuodesta 1977 ja puheenjohtajana vajaan vuosikymmenen. Politiikassa Lumiaho on toiminut Raahen kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1981–2021. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 400 metriä: 49,0 (1969) * 800 metriä: 1.48,0 (1970) * 1 000 metriä: 2.26,4 (1972) * 1 500 metriä: 3.39,2 (1972) * Maili: 4.07,4 (1973) * 3 000 metriä: 8.16,6 (1972) * 10 000 metriä: 30.34,4 (1973) == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Raahen kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Piia Lehti

Piia Annukka Lehti-Teder (21. syyskuuta 1973 Halikko – 6. helmikuuta 2017) oli suomalainen taidegraafikko. Lehti vietti lapsuutensa Halikossa ja opiskeli lukion jälkeen valokuvausta Kuusamon kansanopistossa 1992–1993. Hän vietti nuoruudessaan vuoden Meksikossa, jossa tutustui taidegrafiikkaan. Taidealaa Lehti opiskeli Virossa Tallinnan taideakatemiassa (Eesti Kunstiakadeemia) 1995–1999, jossa opiskeli myös virolainen taiteilija Ramo Teder, jonka kanssa Piia Lehti avioitui. Lehti palasi Suomeen opiskelemaan Taideteolliseen korkeakouluun vuosiksi 1999–2001, jolloin valmistui taiteen maisteriksi. Opintojen jälkeen Lehti asettui perheineen asumaan Teijon kylään Salon kaupunkiin Varsinais-Suomeen. Kasvimaa oli luontoa rakastavalle Lehdelle tärkeä rentoutumispaikka, jossa hän havainnoi kasvien kasvua. Hän ja hänen perheensä pyrkivät arjessaan toteuttamaan ekologista elämänmuotoa. Taiteessaan Lehti yhdisti ihmisen, eläimet ja kasvit niin, että niiden rajapinnat yhtyivät. Hän saattoi tutkia teoksissaan esimerkiksi ihmisen ja puun samankaltaisuutta piirtämällä oksat ja juuret osaksi ihmisen sisäelimiä ja verenkiertoa. Piia Lehden teoksia on ollut monissa yhteis- ja ryhmänäyttelyissä sekä kotimaassa että ulkomailla. Hänen yksityisnäyttelynsä on järjestetty Salon taidemuseossa 1999, Galleria Justissa Turussa 2000, Galleria Mariassa Helsingissä 2000, Galleria Duetossa Helsingissä 2001 ja Kunstihoone galeriissa Tallinnassa Virossa 2001. Sittemmin hän on pitänyt yksityisnäyttelyitä Helsingissä, Kuopiossa, Salossa, Tampereella, Turussa, Valkealassa sekä ulkomailla Tallinnassa, Viljandissa ja Islannin pääkaupungissa Reykjavikissa. Piia Lehti kuoli syöpään 43-vuotiaana. == Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
BMW 5-sarja (G30)

BMW G30 on BMW 5-sarjan seitsemännen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2016–2023. Se korvasi edeltäneen F10-mallin ja seuraajaksi tuli G60. == BMW 5-sarja (G30) 2016–2023 == BMW G30 julkistettiin syksyllä 2016, ja se tuli markkinoille vuoden 2017 alussa. Malli perustuu samalle pohjalevylle kuin esimerkiksi suurempi 7-sarja (G11). Ulkonäöltään malli ei ole muuttunut huomattavasti edeltäjäänsä verrattuna. Kooltaan G30 on edeltäjäänsä 36 millimetriä pidempi ja kuusi millimetriä leveämpi, mutta auton paino on kuitenkin pudonnut uuden perusrakenteen ansiosta. Ilmanvastuskerroin 0,22 on hyvin alhainen. Farmarimalli Touring esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2017. Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä BMW G30 sai tulokseksi täydet viisi tähteä. Shanghain autonäyttelyssä huhtikuussa 2017 esiteltiin ainoastaan Kiinan markkinoilla myytävä pidempiakselivälinen versio, jonka akseliväli on 133 millimetriä perusmallia pidempi. Kesällä 2020 tuli aiempaa leveämpi etusäleikkö. Myös ajo- ja takavaloihin tehtiin muutoksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 5-sarja (G30) Luokka:E-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Heino Lipsanen

Heino Ilmari Lipsanen (6. maaliskuuta 1954 Juva) on suomalainen keskimatkojen juoksija, joka saavutti SM-mitaleja ja edusti Suomea maaotteluissa 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa. Seuratasolla hän edusti Juvan Urheilijoita ja vuodesta 1983 Lahden Ahkeraa. Lipsanen saavutti urallaan kahdeksan SM-mitalia. Kalevan kisoissa hän saavutti 1 500 metrillä SM-hopeaa vuonna 1980 ja SM- pronssia vuonna 1978 sekä 800 metrillä SM-hopeaa vuonna 1981. Sisäratojen SM- kilpailuissa hän saavutti 1 500 metrillä kultaa vuonna 1979 ja pronssia vuonna 1981 sekä 800 metrillä hopeaa vuonna 1984. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän voitti 4 × 800 metrillä kultaa vuonna 1983 ja pronssia vuonna 1984. Maaotteluissa Lipsanen kilpaili 800 metrillä kymmenen kertaa ja 1 500 metrillä kuusi kertaa. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 400 metriä: 49,9 (1977) * 800 metriä: 1.48,51 (1978) * 1 000 metriä: 2.19,88 (1981) * 1 500 metriä: 3.41,39 (1980) * Maili: 4.01,4 (1977) * 2 000 metriä: 5.14,7 (1979) * 3 000 metriä: 8.00,09 (1980) * 5 000 metriä: 14.09,9 (1982) * 10 000 metriä: 30.10,38 (1980) * 3 000 metrin esteet: 8.58,2 (1974) == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kenneth Lonergan

Kenneth Lonergan (s. 16. lokakuuta 1962) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja Oscar-palkittu käsikirjoittaja. Hänet palkittiin parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscarilla elokuvastaan Manchester by the Sea (2016), josta hän sai myös parhaan ohjauksen Oscar-ehdokkuuden. ==Kirjallisuutta== * Kinnunen, Kalle: ”Tehdä kaikesta tosielämän mukaista”, Kenneth Lonerganin haastattelu, Filmihullu 5/2013. Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajat Luokka:BAFTA-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Indiana-luokka

Indiana-luokka oli Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen Yhdysvalloissa valmistettu taistelulaivaluokka, jonka alukset olivat samankaltaisia kuin Euroopan merivalloilla. Valtuutus luokan alusten valmistamiseksi annettiin 30. kesäkuuta 1890 ja ne otettiin palvelukseen marraskuusta 1895 huhtikuuhun 1896. Ne olivat suhteellisen pieniä taistelulaivoiksi, mutta niissä oli vahva panssarointi ja raskas pattereiksi asennettu aseistus. Alukset oli suunniteltu erityisesti rannikkopuolustukseen, joten niiden vapaakorkeus oli riittämätön toimintaan avomerellä. Alusten torneja ei ollut varustettu vastapainoilla ja panssarivyö oli paikoin liian matala tarjotakseen kaikissa olosuhteissa riittävän suojanGardiner 2002 s. 140. == Alukset == Indiana-luokan taistelulaivat Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo USS Indiana William Crmap and Sons 7. toukokuuta 1891 28. helmikuuta 1893 20. marraskuuta 1895 upotettu räjähdekokeissa hylky myyty romutettavaksi 1924 USS Massachusetts William Crmap and Sons 25. kesäkuuta 1891 10. kesäkuuta 1893 10. kesäkuuta 1896 upotettu maalilaivana 1921 USS Oregon Union Iron Works 19. marraskuuta 1891 25. lokakuuta 1893 16. heinäkuuta 1896 myyty romutettavaksi 1956 ==Lähteet== * * === Viitteet === *
Kaisa Korpijaakko-Labba

Kaisa Korpijaakko-Labba (s. 1954Hakutuloksessa haulla Korpijaakko, Kaisa) on oikeustieteen tohtoriOTT Kaisa Korpijaakko-Labba oikoo tutkijan virheellisiä väitteitä. Suoma Sami Nuorat. 14.9.2015. Viitattu 17.2.2017 ja suomalainen oikeushistorioitsija. Hän on Lapin yliopistossa oikeushistorian dosenttiKorpijaakko-Labba: Metsälappalaisia ei yksilötasolla esiinny asiakirjoissa missään. Yle, uutiset 12.2.2014. Viitattu 17.2.2017. Korpijaakko-Labba väitteli 1989 Lapin yliopistossa aiheesta saamelaistan omistusoikeudet maahan ja veteen 1500-luvulta vuoteen 1740. Hän osoittaa siinä, että saamelaisia kohdeltiin omistajina tuohon aikaan saamelaiskylinä tai yksittäisinä henkilöinä ainakin Ruotsi-Suomessa. Heidän luonnonvarojen jakamisen ja käytön muodot voidaan nähdä ilmauksena vallalla olevasta käsityksestä kollektiivisesta omaisuudesta näiden muotojen pohjalla, ja voidaan pitää todennäköisenä että tuona aikana oli olemassa myös yksityisomistuoikeus.V. Lappekodisillen av 1751 och dens betydning idag i NOU 1997:5 Urfolks landrettigheter etter folkerett og udenlandsk rett, på Justis- og Beredskapsdepartementets webbplats ==Teokset== * Kaisa Korpijaakko-Labba: Saamelaisten oikeusasemasta Ruotsi-Suomessa : oikeushistoriallinen tutkimus Länsi-Pohjan Lapin maankäyttöoloista ja -oikeuksista ennen 1700-luvun puoliväliä sarjassa Lapin korkeakoulun oikeustieteellisiä julkaisuja nr 3, Helsingfors 1989, ISBN 951-640-440-5 *Kaisa Korpijaakko-Labba: Om samernas rättsliga ställning i Sverige-Finland : en rättshistorisk utredning av markanvändningsförhållanden och -rättigheter i Västerbottens lappmark före mitten av 1700-talet , Juristförbundets förlag, Helsingfors 1994, ISBN 951-640-728-5 == Lähteet == *Ny forskning om samisk äganderätt på oddasat.se 2002, läst 2012-03-13 === Viitteet === Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Saamelaiset henkilöt Luokka:Elävät henkilöt
Anu Korhonen

Anu Anneli Korhonen (s. 7. joulukuuta 1965 Lahti)Veli-Matti Autio: Suomen Historiallisen Seuran matrikkeli 1875–2007, s. 94. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2007. on suomalainen kulttuurihistorioitsija. Korhonen väitteli 1999 väitöskirjalla Fellows of Infinite Jest, joka käsitteli narreja. Hän on kiinnostunut varsinkin huumorin ja ruumiin kulttuurihistoriasta varhaismodernissa Euroopassa. Hän työskentelee Helsingin yliopiston Maailman kulttuurien laitoksella. __NOTOC__ ==Teokset== *The Witch in the Alehouse. Imaginary Encounters in Cultural History, teoksessa Jan Kusber, Mechthild Dreyer, Jörg Rogge och Andreas Hütig (toim.): Historische Kulturwissenschaften. Positionen, Praktiken und Perspektiven, Transcript Verlag, Bielefeld 2010, ISBN 978-3-8376-1441-1 *Disability Humour in English Jestbooks of the Sixteenth and Seventeenth Centuries teoksessa Cultural History 2014:3.1, Edinburgh University Press, s. 27–53 *Narrative transformations in Cultural History teoksessa Sonja Georgi, Julia Ilgner, Isabell Lammel, Cathleen Sarti och Christine Waldschmidt (toim.): Geschichtstransformationen: Medien, Verfahren und Funktionalisierungen historischer Rezeption, Transcript Verlag, Bielefeld 2015, ISBN 978-3-8376-2815-9, s. 31–52 *Laughter, Sex and Violence: Constructing Gender in Early Modern English Jestbooks, teoksessa Anna Foka ja Jonas Liliequist (toim.): Laughter, Humor, and the (Un)making of Gender: Historical and Cultural Perspectives, Palgrave Macmillan 2015, ISBN 978-1-137-47330-1, s. 133–49 * Kiusan henki – Sukupuoli ja huumori uuden ajan alussa. Atena, 2013 ISBN 978-951-796-930-7 * Silmän ilot: kauneuden kulttuurihistoriaa uuden ajan alussa. Atena, 2005 ISBN 951-796-399-8 == Lähteet == *Om Anu Korhonen på International Society for Cultural History:s webbplats ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Anu Korhosen verkkosivu Helsingin yliopiston sivustolla Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
IV (Arttu Wiskarin albumi)

IV on Arttu Wiskarin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 2016. Kappaleen introssa kuullaan Jukka Virtasta. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 14. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Savon Sanomat: Savon Sanomat: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 albumit Luokka:Arttu Wiskarin albumit
Jacques Houdek

Jacques Houdek (s. 14. huhtikuuta 1981 Zagreb, Kroatian ST) on kroatialainen laulaja. Hän edusti Kroatiaa vuoden 2017 Euroviisuissa kappaleella "My Friend". == Biografia == Jacques Houdek (syntymänimeltään Željko Houdek) syntyi 14. huhtikuuta Zagrebissa, Kroatiassa. Hänen vanhempansa ovat kotoisin Slavoniasta. Lopetettuaan musiikkikoulun Houdek kävi Berklee College of Music -koulua Bostonissa. Vuonna 2004 hän voitti Porin-palkinnon parhaana uutena artistina. Hän saavutti myös ensimmäisen sijan festivaali MC:ssä vuonna 2004, ja voitti maineikkaan BH Radio -festivaalin parhaana kroatialaisena esiintyjänä vuonna 2005. Vuonna 2006 Houdek meni naimisiin Brigita Krkačin kanssa. Parilla on kaksi lasta: tytär Sofija ja poika David. Houdek voitti toisen Porin-palkinnon vuonna 2008 parhaana miesesiintyjänä. Hänen albuminsa "Idemo u zoo" voitti myös Porin-palkinnon parhaana albumina lapsille vuonna 2009, ja hän itse voitti Porin-palkinnon parhaana miesesiintyjänä vuonna 2012. 17\. helmikuuta 2017 ilmoitettiin, että Jacques Houdek tulisi edustamaan Kroatiaa vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa Kiovassa, Ukrainassa. == Diskografia == * "Čarolija" (2004) * "Kad si sretan" (2005) * "Živim za to" (2006) * "Live in Gavella" (DVD) (2007) * "Za posebne trenutke" (2007) * "Live in SAX!" (2008) * "Idemo u zoološki vrt" (2008) * "Crno i bijelo" (2008) * "Najljepše ljubavne pjesme" (2010) * "Najveći božićni hitovi" (2010) * "Meni za ljubav" (2012) * "The Best of Collection" (2015) * "Tko je, srce, u te dirn'o?" (2016) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kroatialaiset laulajat Luokka:Kroatian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2017 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiensuu (Inkeri)

Tiensuu () on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Narvusin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Laukaanjoen vasemmalla rannalla 17 kilometriä Suuresta-Narvusista kaakkoon. Kylässä on 19 asukasta (vuonna 2010). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Šelonin viidenneksen verokirjassa vuonna 1571 nimellä Vzvoz. 1580-luvun ruotsalaismiehityksen aikana esiintyy myös sen itämerensuomalainen nimitys muodoissa Tesso, Thesso, Theesw, Thesw, Tessw. Vuonna 1848 Tiensuussa asui 177 inkerikkoa, jotka kuuluivat Haavikon ortodoksiseen seurakuntaan. Kylän talonpojat olivat Iittovan kartanon maaorjia, kunnes vuonna 1848 kartanon omistanut Karl Robert von Nesselrode luovutti heidät velkojensa korvauksena valtiolle. Vuonna 1862 kylässä oli 33 taloa ja 207 asukasta . Vuonna 1899 Tiensuu kuului kyläkuntana Narvusin volostiin. Kylän 266 asukasta olivat väestönlaskennan mukaan kaikki ”suomalaisia”, mutta luterilaisia heidän joukossaan ei ollut yhtään. Neuvostoaikana Tiensuu toimi aluksi kyläneuvoston keskuksena. 1930-luvulla sillä oli kansallisen inkeroisen kyläneuvoston status. Tiensuun kyläneuvosto lakkautettiin vuonna 1954 ja liitettiin Koskinan kyläneuvostoon. Vuonna 1928 kylässä oli 201 ja vuonna 1958 35 asukasta. Tiensuu koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan 26 henkeä. Kylän kautta kulkee Luutsan ja Kopolan (ven. Pervoje Maja) välinen asfaltoitu maantie. Sieltä on linja-autoyhteydet Jaamaan, Ivangorodiin ja Laukaansuuhun. Kulttuuriperintökohteita ovat viisi kivikautista asuinpaikkaa, keskiaikainen hautapaikka ja toisen maailmansodan bunkkeri. ==Lähteet== Luokka:Jaaman piiri Luokka:Kosemkinan kylät
Toyota Prius+

Toyota Prius+ on Toyotan vuodesta 2011 lähtien valmistama hybridiauto, koriltaan viisiovinen tila-auto. Malli esiteltiin Japanissa toukokuussa 2011, Yhdysvalloissa saman vuoden lokakuussa ja Euroopassa kesäkuussa 2012. Prius+ perustuu Prius-malliin. Prius+ on mallinimi suurimmassa osassa Eurooppaa. Aasiassa mallin nimenä on Toyota Prius α, Pohjois-Amerikassa Toyota Prius v, Belgiassa Toyota Grand Prius+ ja Alankomaissa Toyota Prius Wagon. == Tekniset tiedot == vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Toyota Prius α. Prius+ on kompakti tila-auto. Sen ilmanvastuskerroin on kokoluokassaan alhainen 0,29. Suomessa mallistossa on tarjolla kolme varustelutasoa: Life, Active ja Premium. Kaikissa Suomeen tuotavissa malleissa on 136-hevosvoimainen poltto- ja sähkömoottorista koostuva hybridivoimanlähde portaattomalla CVT- automaattivaihteistolla. Suomessa myytävään Toyota Prius+ -malliin kuuluu vakiona useita samoja ominaisuuksia kuin vuoden 2010 Priuksessa, kuten esimerkiksi neljä ajotilaa (normaali, power, eco ja EV), älyavain ja avaimeton käynnistys, kosketusnäytöllinen multimediajärjestelmä, mäkilähtöavustin sekä LED-ajovalot. Premium-varustetasoon sisältyy lisäksi muun muassa Pre- Collision-järjestelmä, pleksilasinen panoraamakatto ja mukautuva vakionopeudensäädin. == Lähteet == Prius+ Luokka:Hybridiautot Luokka:M-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Lemony Snicket’s A Series of Unfortunate Events (videopeli)

Lemony Snicket’s A Series of Unfortunate Events on Adrenium Gamesin kehittämä ja Activisionin julkaisema toimintapeli, joka on julkaistu vuonna Game Boy Advancelle, Nintendo GameCubelle, PlayStation 2:lle, Windowsille ja Xboxille. Peli perustuu Lemony Snicketin Surkeiden sattumusten sarja -kirjasarjaan ja samannimiseen elokuvaan. Pelissä pelaaja ohjaa Violet Baudelairen ja Sunny Baudelairen hahmoja ratkoessaan erilaisia haasteita. == Ääninäyttelijät == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Game Boy Advance -pelit Luokka:Nintendo GameCube -pelit Luokka:PlayStation 2 -pelit Luokka:Surkeiden sattumusten sarja Luokka:Tasohyppelyt Luokka:Xbox-pelit Luokka:Vuoden 2004 videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Unreal Engine -pelit Luokka:Kirjoihin perustuvat videopelit Luokka:Steampunk-pelit Luokka:Yhdysvalloissa kehitetyt videopelit
Mount Suomi

Mount Suomi on Etelämantereella, Kuningatar Maudin maalla sijaitseva valloitettu 2598 metriä korkea vuori, joka on osa Wohlthat-vuoristoketjua. Suomalainen Lynx Adventure Antarctica -retkikunta, jonka johtajana oli Patrick "Pata" Degerman ja johon lisäksi kuuluivat Pekka Ojanpää, Mika Listala ja Jón Ólafur Magnusson valloittivat sen 4. tammikuuta 2017. Vuoren valloittaminen oli osa Suomi 100 -juhlavuoden ohjelmaa. == Katso myös == * Mount Finland, Degermanin vuonna 2006 valloittama vuori Etelämantereella ==Lähteet== * http://suomifinland100.fi/vuorenhuippu-etelamantereella-nimettiin-mount- suomeksi/ Luokka:Etelämantereen vuoret
Kasvien evoluution aikajana

Kasvien evoluutio käsittää kasvien kehityksen elämän syntyajoista saakka. Yksisoluisia leviä oli olemassa jo arkeeisen aionin ajalla. Ensimmäiset vihreät levät ilmaantuivat paleotsooisen maailmankauden alkupuolella ordovikikaudella. Ensimmäiset löydetyt maakasvit ovat peräisin siluurikaudelta. Devonikaudella ilmestyivät sammalet. Silloin ilmestyivät myös ensimmäiset sanikkaiset ja liekomaiset kasvit, jotka levisivät kivihiilikaudella. Kivihiilikaudella kehittyivät ensimmäiset siemenkasvit, kuten siemensaniaiset ja ensimmäiset nykyisen kaltaiset paljassiemeniset kasvit. Permikaudella havupuut ja käpypalmut levisivät. Mesotsooisen maailmankauden alussa, triaskaudella, siemensaniaiset katosivat. Samoihin aikoihin levisivät entisestään havupuut, neidonhiuspuut ja käpypalmut. Jurakaudella ilmaantuivat ensimmäiset koppisiemeniset kasvit. Liitukauden loppuun mennessä koppisiemeniset kasvit olivat levinneet niin, että ne käsittivät valtaosan kasvikunnasta ja paljassiemenisten osuus oli vähentynyt huomattavasti. Kenotsooisella maailmankaudella, tertiäärikaudella, kukkivat kasvit kehittyivät ja puumaiset koppisiemeniset erilaistuivat. Kvartäärikaudella ruohovartiset kasvit ovat tulleet yleisemmiksi ja monipuolisemmiksi. == Lähteet == Luokka:Evoluutio Luokka:Paleobotaniikka