EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kynsikaktukset

Kynsikaktukset (Sclerocactus) on pohjoisamerikkalainen kaktuskasvisuku, jonka tieteellinen nimi tulee kreikankielisestä sanasta, joka tarkoittaa kovaa. Se viittaa kovasti kiinni tarttuviin tai pysyviin koukkumaisiin piikkeihin. Sille läheisin sukulainen on suku Echinomastus.Anderson 2001: 625. == Tuntomerkit == Kynsikaktukset ovat matalakasvuisia ja enimmäkseen yksivartisia. Varsi on pallomainen tai lieriömäinen, harvoin litteälatvainen, kyhmyinen tai uurteinen ja piikkinen. Areolit eli kääpiöversot ulottuvat laajemmalle kuin piikkien kiinnittymiskohta edellyttäisi, ja niissä on usein mesirauhasia. Keskipiikkejä on yhdestä kuuteen, mutta voivat ne puuttuakin. Väriltään ne ovat vaihtelevia, ja yksi tai useampi niistä on koukkumainen; pituutta voi olla jopa yhdeksän cm. Säteittäispiikkejä on 2-11 ja ne ovat tavallisesti harmaita tai valkoisia, jopa kuusi cm pitkiä. Kukat kehittyvät varren kärkeen ja ovat avoinna päivällä. Kehän muoto vaihtelee lyhyen suppilomaisesta kellomaiseen ja kukkapohjus on lisäkkeetön. Hedelmä on munan muotoinen, lieriömäinen, nuijamainen tai tynnyrimäinen, tavallisesti suomuinen, mehevä ja avautumaton tai myöhemmin kuiva ja avautuva; kehälehtien jäänteet säilyvät. Siemenet ovat leveän soikeita, ruskeita tai mustanruskeita, toisinaan kiiltäviä, joskus kiilamaisia. == Levinneisyys == Kynsikaktusten luontainen kasvuseutu on Yhdysvaltojen lounaisosa ja Pohjois-Meksiko. Monilla lajeilla on hyvin rajallinen kasvualue ja useimmat populaatiot ovat kärsineet laittomasta keräilystä. == Lajit == Kynsikaktuslajeja on 14:Anderson 2001: 625ss *Sclerocactus brevihamatus – lyhytkynsikaktus *Sclerocactus glaucus – koloradonkynsikaktus *Sclerocactus mesa-verdae – mesaverdenkynsikaktus *Sclerocactus nyensis – nevadankynsikaktus *Sclerocactus papyracanthus – nauhakynsikaktus *Sclerocactus parviflorus *Sclerocactus polyancistrus *Sclerocactus pubispinus – utahinkynsikaktus *Sclerocactus scheeri *Sclerocactus sileri *Sclerocactus spinosior *Sclerocactus uncinatus *Sclerocactus whipplei *Sclerocactus wrightiae – tuoksukynsikaktus == Lähteet == * Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. * Kasvien suomenkieliset nimet . === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
Graham Rahal

Graham Rahal (s. 4. tammikuuta 1989 Columbus, Ohiohttp://espn.go.com/racing/driver/_/id/872/graham-rahal ESPN. Viitattu 28.10.2014.) on yhdysvaltalainen kilpa-autoilija. Kaudella 2014 Rahal ajaa IndyCar Series -sarjassa Rahal Letterman Lanigan Racing -tallissa. Rahalin isä ja edellämainitun tallin omistaja Bobby Rahal on entinen kilpa-autoilija. Nykyään hän omistaa tallin yhdessä talk show -juontaja David Lettermanin ja liikemies Mike Laniganin kanssa. Vuonna 2011 Rahal voitti Daytonan 24 tunnin ajon yhdessä Scott Pruettin, Memo Rojasin ja Joey Handin kanssa. Seuraavana vuonna hän ajoi kaksi osakilpailua V8 Supercars -sarjassa Australiassa. Kaudella 2005–2006 Rahal kilpaili sittemmin kuopatussa maiden välisessä A1 Grand Prix -sarjassa edustaen perheensä sukujuurien myötä Libanonia. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The History of Middle-earth

The History of Middle-earth on Christopher Tolkienin toimittama 12-osainen kirjasarja, johon hän on koonnut isänsä J. R. R. Tolkienin kirjoituksia. Vuosina 1983–1996 ilmestynyt sarja esittelee, kuinka Tolkienin fantasiamaailma kehittyi 1910–1920-lukujen ensimmäisistä tarinoista Tarun sormusten herrasta luonnoksiin ja aina viime vuosina ennen kuolemaa kirjoitettuihin esseisiin ja muistiinpanoihin. The History of Middle-earthiä ei ole julkaistu suomeksi. Isänsä kuoltua vuonna 1973 Christopher Tolkien toimitti tämän jälkeenjääneistä kirjoituksista ensin Silmarillionin (1977), jossa hän kokosi erilaisista, eri aikoina kirjoitetuista ja osin keskenään ristiriitaisista teksteistä yhtenäisen narratiivin – Tolkien oli kehitellyt Silmarillionia yli 50 vuoden ajan saamatta sitä koskaan aivan valmiiseen ja tyydyttävään muotoon. Silmarillionin jälkeen ilmestyi Keskeneräisten tarujen kirja (1980), The History of Middle-earth -sarjan edeltäjä, jossa julkaistuissa kirjoituksissa ei enää haettu yhtenäistä kerrontaa ja Christopher Tolkien sisällytti teokseen runsaasti toimituksellisia huomautuksia tekstihistoriasta. The History of Middle-earthistä suunniteltiin alun perin neliosaista, mutta se laajeni lopulta 12-osaiseksi. Sarja on myynyt niin hyvin, että siitä on otettu useita painoksia. The History of Middle-earth ei sisällä juuri lainkaan Hobittiin liittyvää materiaalia. Siitä on ilmestynyt John D. Rateliffin toimittama kaksiosainen The History of The Hobbit (2007). == Osat == # The Book of Lost Tales, Part One (1983) # The Book of Lost Tales, Part Two (1984) # The Lays of Beleriand (1985) # The Shaping of Middle-earth (1986) # The Lost Road and Other Writings (1987) # The Return of the Shadow (1988) # The Treason of Isengard (1989) # The War of the Ring (1990) # Sauron Defeated (1992) # Morgoth’s Ring (1993) # The War of the Jewels (1994) # The Peoples of Middle- earth (1996) Sarjan osat 6–8 sekä 9. osan alku muodostavat Tarun sormusten herrasta kirjoitushistoriaa käsittelevän kokonaisuuden The History of The Lord of the Rings. Vuonna 2002 julkaistiin erillinen hakemisto-osa The History of Middle-earth: Index, johon on koottu kaikkien sarjan osien hakemistot. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:J. R. R. Tolkien Luokka:Kirjasarjat Luokka:Kirjat kirjallisuudesta
Ken Holland

Kenneth Mark "Ken" Holland (s. 10. marraskuuta 1955 Vernon, Brittiläinen Kolumbia Viitattu 28.10.2014.) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen Edmonton Oilersin toimitusjohtaja. Holland toimi GM:n virassa Detroit Red Wingsin organisaatiossa vuosina 1997-2019. Hän on yksi alansa arvostetuimmista ammattilaisista, ja Hollandin aikana Detroit on voittanut kolme Stanley Cupia. Lisäksi hän toimi neljännen voiton aikana apulais-GM:n virassa. Omalla peliurallaan Holland pelasi neljä NHL-ottelua Red Wingsin sekä Hartford Whalersin paidassa. Hänen pelipaikkansa oli maalivahti. Holland kutsuttiin kesällä 2020 Hockey Hall of Famen jäseneksi yhdessä viiden entisen pelaajan kanssa. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Kanadalaiset jääkiekkovaikuttajat Luokka:Toronto Maple Leafsin varaamat pelaajat Luokka:Hockey Hall of Fame Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pohjois-Korean nälänhätä

Pohjois-Korean nälänhätä oli Korean demokraattista kansantasavaltaa koetellut ruokapula, joka tapahtui samaan aikaan maassa käynnissä olleen energiakriisin kanssa vuosina 1994–1998. Nälänhätä oli seurausta monesta tekijästä, joista esimerkkinä voidaan mainita huono valtiontalouden hoito, Neuvostoliiton tuen lakkaaminen valtion romahtaessa, sekä luonnonkatastrofit. Useat maata koetelleet tulvat pahensivat tilannetta, mutta eivät olleet sen pohjimmainen syy. Pohjois-Korean suljettu Juche-järjestelmä osoittautui kriisin aikana liian joustamattomaksi. Arviot kuolonuhreista vaihtelevat voimakkaasti, ja 240 000 – 3,5 miljoonan pohjoiskorealaisen arvioidaan kuolleen nälänhätään, huippuvuoden ollessa 1997.Noland, Marcus, Sherman Robinson and Tao Wang, Famine in North Korea: Causes and Cures , Institute for International Economics.Spoorenberg, Thomas; Schwekendiek, Daniel. "Demographic Changes in North Korea: 1993–2008", Population and Development Review, 38(1), pp. 133–158. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * The Economist: North Korea - A terrible truth * BBC News: World: Asia-Pacific North Korea 'loses 3 million to famine' * BBC News: Tales of starvation and death in North Korea Nälänhätä Luokka:Nälänhädät Luokka:1990-luku
Jamaikankreoli

Jamaikankreoli eli Jamaikan patois, paikallisesti patwa, on Jamaikalla puhuttu kreolikieli, jota puhuu äidinkielenään noin kolme miljoonaa ihmistä. Kieli perustuu englantiin ja siinä on kielellisiä aineksia akanista ja Länsi-Afrikan bantukielistä. Varsinainen kreolikieli ja Jamaikan murteella puhuttu englannin puhekieli välimuotoineen muodostavat murrejatkumon. Suurin osa kreolin puhujista pitää kieltään englannin murteena. Jamaikankreolin puhujat ymmärtävät vaikeuksitta Panamassa ja Costa Ricassa puhuttuja kreolimuotoja. Myös belizenkreoli eli kriol on läheistä sukua jamaikankreolille. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Daily Mail: 'Di ienjel go tu Mieri...': Jamaican church creates patois Gospel of Luke after congregation fail to grasp King James Bible Luokka:Jamaikan kielet Luokka:Englannin kreolit
Pitkästö

Pitkästö on saari Lappajärvessä, saari on järven kolmanneksi suurin saari. Saareen on kaavoitettu 15 tonttia kesämökeille.Lappajarvi.fi − Rakenna rannalle Lappajärvellä -esite (arkistoitu) Rannan pohjoispuolta reunustaa pitkä hiekkaranta. == Lähteet == Luokka:Lappajärven saaret
Edolaiset kielet

Edolaiset kielet on nigeriläis-kongolaisen kielikunnan benuenkongolaiseen haaraan kuuluva kieliryhmä. Siihen kuuluu noin 30 kieltä, joita puhutaan pääasiassa Nigerian eteläosassa. Puhutuimpia edolaisia kieliä ovat bini, urhobo, isoko, esan ja yekhee. == Lähteet ==
Urhobo

Urhobo on Nigerian eteläosassa puhuttu nigeriläis-kongolainen kieli. Sitä puhui vuonna 1993 äidinkielenään ihmistä. Urhobo kuuluu edolaisten kielten ryhmään ja on läheistä sukua muun muassa isokon, eruwan ja okpen kielille. == Lähteet == Luokka:Edolaiset kielet Luokka:Nigerian kielet
Isoko

Isoko on Nigerian eteläosassa puhuttu nigeriläis-kongolainen kieli. Sitä puhui vuonna 2001 äidinkielenään ihmistä. Isoko kuuluu edolaisten kielten ryhmään ja on läheistä sukua muun muassa urhobon, eruwan ja okpen kielille. == Lähteet == Luokka:Edolaiset kielet Luokka:Nigerian kielet
Esan

Esan eli ishan on Nigerian eteläosassa puhuttu nigeriläis-kongolainen kieli. Sitä puhui vuonna 1994 äidinkielenään ihmistä. Esan kuuluu edolaisten kielten ryhmään ja on läheistä sukua muun muassa binin ja emai-iuleha-oran kielille. == Lähteet == Luokka:Edolaiset kielet Luokka:Nigerian kielet
Yekhee

Yekhee eli etsako on Nigerian eteläosassa puhuttu nigeriläis-kongolainen kieli. Sitä puhui vuonna 1995 äidinkielenään ihmistä. Yekhee kuuluu edolaisten kielten ryhmään ja on läheistä sukua muun muassa unemen ja ghotuon kielille. == Lähteet == Luokka:Edolaiset kielet Luokka:Nigerian kielet
Bergsjön kirkko

Bergsjön kirkko () on Ruotsissa Nordanstigin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu vuosina 1843-1844.Nordanstigs kommun: Kyrkor Viitattu 28.10.2014. Kuorin seinää koristavat taiteilija Albert Blombergssonin vuosina 1845-1856 tekemät maalaukset. Tämä kirkko korvasi vuonna 1842 palaneen vuosina 1795-1787 rakennetun kirkon. Aikaisemmasta keskiaikaisesta kirkosta on jäljellä tornin alaosa. == Kirkon sisätiloja == Bergsjo kyrka-altar.jpg Bergsjo kyrka-church-organ.jpg Bergsjo kyrka-nave2.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Nordanstigin kunta Luokka:Gävleborgin läänin kirkot Luokka:Ruotsin kivikirkot Luokka:Kirkot Uppsalan hiippakunnassa
Stenocactus

Stenocactus on meksikolainen kaktuskasvisuku, jonka tieteellinen nimi viittaa varren kapeisiin uraväleihin (kreikan stenos 'kapea'). Rautakaktukset (Ferocactus) ovat läheisimmät sukulaiset.Anderson 2001:638 == Tuntomerkit == Suvun kaktukset ovat pienikokoisia, tavallisesti yksivartisia ja lähes pallomaisia tai lyhyen lieriömäisiä. Urat ovat syviä ja niiden välit teräväharjuisia, usein aaltoilevia, ja toisinaan ne muodostavat kyhmyjä kasvin ollessa nuori. Kussakin harjussa on muutama areoli. Piikit ovat suoria tai ylöspäin kaarevia, eivät koskaan koukkumaisia. Areolin yläosan piikit ovat kookkaita ja usein tikarimaisia. Kukat ovat pieniä, lyhyen suppilomaisia tai kellomaisia ja niissä on valkoiset kehälehdet, joissa on ruskehtavat tai violetinväriset keskisuonet. Pohjuksessa on suomuja. Hedelmä on pieni, tavallisesti pallomainen, kalpean vihreä, hieman suomuinen, kuiva ja avautuu sivultaan. Siemenet ovat leveän soikeita ja kiiltävän mustanruskeita; pinta on kovera. == Levinneisyys == Lajit kasvavat pääasiassa Chihuahuan autiomaassa Meksikon pohjois- ja keskiosassa. == Lajit == Kansainvälinen tutkijaryhmä (International Cactaceae Systematics Group) piti Stenocactus-suvun erillään rautakaktusten suvusta, johon se joidenkin tutkijoiden mielestä voitaisiin liittää, ja sisällytti siihen kymmenen lajia, joista kolmen systemaattinen asema arvioitiin epävarmaksi (S. hastatus, S. rectispinus ja S. sulfureus). *Stenocactus coptonogonus *Stenocactus crispatus *Stenocactus hastatus *Stenocactus multicostatus *Stenocactus obvallatus *Stenocactus ochoterenanus *Stenocactus phyllacanthus *Stenocactus rectispinus *Stenocactus sulfureus *Stenocactus vaupelianus == Lähteet == Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9 === Viitteet === Luokka: Kaktuskasvit
Delta-cross-kielet

Delta-cross-kielet on nigeriläis-kongolaisen kielikunnan benuenkongolaiseen haaraan kuuluva kieliryhmä. Siihen kuuluvia kieliä puhutaan Kaakkois- Nigeriassa Deltan ja Cross Riverin osavaltioiden väliin jäävällä alueella. Delta-cross-kielet jaetaan neljään alaryhmään: keskideltakielet, ogonikielet sekä ylä- ja alacrosskielet. Puhutuimpia delta-cross-kieliä ovat ibibio, anaang, efik, tee ja obolo. == Lähteet == *
Ilsbon kirkko

Ilsbon kirkko () on Ruotsissa Nordanstigin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se rakennettiin vuosina 1844–1846. Kirkko korvasi aiemman keskiaikaisen kirkon, joka puerttiin uuden kirkon valmistumisen jälkeen. Kirkko remontoitiin vuonna 1966 ja sisätiloissa tehtiin suurempi remontti vuosina 2012–2013. 16-äänikertaiset urut on rakentanut Jägerndorfista Sleesiasta kotoisin oleva urkufirma Gerbruder Rieger. Vanhat urut olivat ilsbolaisen Daniel Björkstrandin rakentamat. Vanhasta kirkosta on säilynyt useita puuveistoksia. Kirkkosalia hallitsee saarnastuoli ja Ilsbon kirkko on ainoa Nordanstigin kirkoista, jossa se on sijoitettu alttarin päälle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Gävleborgin läänin kirkot Luokka:Nordanstigin kunta Luokka:Ruotsin kivikirkot Luokka:Kirkot Uppsalan hiippakunnassa
Markala

Markala on maalaiskunta Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Diamarabougou sijaitsee Nigerjoen rannalla 40 kilometriä Ségousta maanteitse koilliseen. Kunnassa on 46 000 asukasta (vuonna 2009). Markalan kunta rajoittuu pohjoisessa Ségoun piirin Dougabougoun, koillisessa Sansandingin, kaakossa Togoun, lounaassa Pelenganan ja lännessä Baguindadougoun kuntiin. Kuntaan kuuluu 30 kylää. Asukkaat koostuvat lukuisista eri kansallisuuksista. Yleisin kieli on bambara. Vallitseva uskonto on islam. Kunnassa asuu myös kristittyjä ja perinteisen uskonnon harjoittajia. Markalassa sijaitsee Nigerjoen keinokastelujärjestelmää hoitavan Office du Nigerin 2 600 metriä pitkä säännöstelypato, joka rakennettiin Ranskan siirtomaa-aikana vuosina 1933–1949. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi ja lehmänpapu. Myytäväksi kasvatetaan vesimeloneja ja maniokkia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Paikkakunnalla toimii armeijan varikko sekä sokeritehdas. Office du Nigerin ja armeijan toimintojen supistaminen on aiheuttanut laajaa työttömyyttä. Markalan kautta kulkee Ségoun ja Nionon välinen maantie RN33. Palveluihin kuuluvat koulut, terveysasema ja poliklinikka. Paikkakunnalla on pieni hotelli ja muita matkailupalveluja. Maaliskuussa järjestetään perinteinen naamio- ja nukkefestivaali Fesmamas. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Ségoun piiri
Sammonlahden koulu

Sammonlahden koulu on Lappeenrannan länsialueella toimiva perusopetuksen yhteiskoulu, jolla on neljä eri toimipistettä. Lappeenrannan Skinnarilassa sijaitsevat ala- ja yläkoulujen toimipisteet. Kouluun kuuluvat myös Lavolan koulu ja Kuusimäen koulu, joissa on omat toimipisteet peruskoulun alaluokille 1–6. Vuonna 2023 ilmoitettiiin koulun alaisuuteen kuuluvan kaikkiaan noin 900 oppilasta, 85 opettajaa ja 15 koulunkäynninohjaajaa. Suurin osa Sammonlahden koulun toiminnoista on tarkoitus siirtää uuteen vuonna 2025 valmistuvaan Sammontalo-rakennukseen, johon on tulossa perusopetuksen luokat 1–9. Sammontalo tarjoaa tilat myös varhaiskasvatukselle ja esi- sekä valmistavalle opetukselle, kirjastolle, nuorisotoimelle, oppilashuollolle ja liikuntapalveluille. Sammonlahden koulu aloitti toimintansa yläluokkien kouluna vuonna 1989 valmistuneessa rakennuksessa, joka purettiin vuonna 2023. Koulussa oli vuonna 2016 noin 340 oppilasta ja 35 opettajaa. Sammonlahden koulu aloitti toimintansa yläasteen peruskouluna 1. elokuuta 1989. Sammonlahden koulun rakennus kuului ulkosivuiltaan ympäröivien rakennusten suorakulmaiseen joukkoon, ja sisäsivuiltaan pyöreään Sammontoriin. Varsinaiset luokkahuoneet olivat rakennuksen ulkosivuilla suunnissa, joissa aurinko ei häirinnyt. Pyöreä sisäpiha sen sijaan oli usein aurinkoinen, koska se avautui etelään. Sille oli suunnattu sisäänkäynnit ja yhteiset tilat, kuten ruokala, kirjasto ja hallintatilat. Kulmiin jäi tilat, joista muodustui kahden kerroksen korkuiset aulat, yksi kullekin yläasteen ikäryhmälle. Koululle myönnettiin 2012 Vihreä lippu (kestävä taso) ja OKKA-säätiön virallinen oppilaitoksen kestävän kehityksen ympäristösertifikaatti ansiokkaasta kansainvälisestä ympäristötyöstä. Koulussa toimivat luonnontieteisiin ja matematiikkaan painottuneet luokat (LUMA-luokat) sekä liikuntaan ja taide- ja taitoaineisiin painottuvat opintolinjat. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Lappeenrannan peruskoulut
Joutukaa sielut

Joutukaa sielut on Jukka Kuoppamäen lokakuussa 2013 julkaistu jazz-tyylinen hengellinen albumi. Sillä on samat kappaleet kuin kuukautta aiemmin ilmestyneellä levyllä Matkamiehen virsi, mutta Joutukaa sielut on yhtyeen kanssa äänitetty studiolive, siinä missä Matkamiehen virsi on kokonaan akustinen. Albumin kappaleet on sovittanut Kuoppamäen yhtye Pieni joukko. Siihen kuuluvat Heikki ”Häkä” Virtanen (basso), Jussi Liski (kosketinsoittimet), Markus Raivio (rummut) ja Miika Kurtakko (kitara). Levy on äänitetty Finnvox-studioilla. Sen on miksannut Aki Sihvonen ja masteroinut Pauli Saastamoinen. Joutukaa sielut -albumin julkaisi Unja Gospel -levy-yhtiö, joka on Unja Recordsin hengelliseen musiikkiin erikoistunut yhtiö. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == Pieni joukko: *Heikki ”Häkä” Virtanen – basso *Jussi Liski – kosketinsoittimet *Markus Raivio – rummut *Miika Kurtakko – kitara == Lähteet == Luokka:Jukka Kuoppamäen albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Suomalaiset gospelalbumit
Giovanni Borsotti

Giovanni Borsotti (s. 18. joulukuuta 1990) on italialainen alppihiihtäjä, joka edustaa Centro Sportivo Carabinieriä. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2007 Borsotti voitti kultaa suurpujottelussa. Nuorten MM-kilpailuissa 2009 hän saavutti pronssia alppiyhdistetyssä. MM-kilpailujen suurpujottelussa Borsotti sijoittui 28:nneksi Garmisch-Partenkirchenissä 2011 ja 24:nneksi Beaver Creekissä 2015. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli suurpujottelussa yhdestoista. Borsotti kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Kranjska Goran suurpujottelussa helmikuussa 2009. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2010 oltuaan 22:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Val d’Isèren suurpujottelussa joulukuussa 2015. Se on edelleen hänen ainoa henkilökohtainen top 10 -sijansa maailmancupissa (tilanne 17.2.2023). Italian-mestaruuskilpailuissa Borsotti voitti kultaa supersuurpujottelussa maaliskuussa 2011 ja alppiyhdistetyssä maaliskuussa 2022. Alppihiihdon Eurooppa-cupissa Borsotti on voittanut kolme kilpailua. Hän sijoittui kaudella 2010–2011 Eurooppa-cupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi sekä suurpujottelun ja alppiyhdistetyn cupeissa toiseksi. == Lähteet == Luokka:Italialaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nate Guenin

Nathaniel Lawrence Guenin (s. 10. joulukuuta 1982) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Colorado Avalanchessa. == Ura == Guenin varattiin New York Rangersiin numerolla 127 vuoden 2002 varaustilaisuudessa. Neljän Ohio State Buckeyesissä pelatun yliopistovuoden jälkeen, Guenin teki vapaana pelaajana 16. elokuuta 2006 Philadelphia Flyersin kanssa sopimuksen. Guenin teki ammattilaisdebyyttinsä kaudella 2006-2007 Flyersin AHL- yhteistyöseura Philadelphia Phantomsissa. Myöhemmin kauden aikana hän teki myös NHL-debyyttinsä. Ensimmäisen pisteensä hän sai syöttäessään kaksi maalia New Jersey Devilsiä vastaan 31. maaliskuuta 2007. Kahden pääasiassa Phantomsissa viettämänsä kauden jälkeen Guenin siirtyi Pittsburgh Penguinsiin 3. heinäkuuta 2009. 11. helmikuuta 2010 Pittsburgh kauppasi hänet St. Louis Bluesiin vastineeksi Steven Wagnerista. 2\. heinäkuuta 2010 Guenin siirtyi yhden vuoden sopimuksella Columbus Blue Jacketsiin. Hän aloitti kauden 2010-2011 AHL:ssä Springfield Falconsissa, mutta hänet kutsuttiin pian tekemään Blue Jackets -debyyttiänsä Minnesota Wildia vastaan 16. lokakuuta 2010. Kolmen Columbuksessa pelatun pelin jälkeen Guenin palasi Falconsiin ja 4. tammikuuta 2011 hänet kaupattiin Anaheim Ducksiin Trevor Smithin tilalle. 17\. kesäkuuta 2011 Guenin teki kahden vuoden mittaisen jatkosopimuksen Anaheimin kanssa. Seuraavan kauden hän aloitti Anaheimin NHL-kokoonpanossa, jossa teki uransa ensimmäisen NHL-maalin 7. lokakuuta 2011 Buffalo Sabresia vastaan. Guenin pelasi 15 peliä Ducksissa ennen siirtymistään farmijoukkue Syracuse Crunchiin. NHL:n työsulkukaudella 2012-2013 Guenin pelasi Syracuse Crunchissa joukkueen kapteenina. 13. tammikuuta 2013 Anaheim asetti hänet waiver -listalle. Guenin teki kauden aikana 66 pelissä 4 maalia ja 24 pistettä. 5\. heinäkuuta 2013 Guenin teki vapaana pelaajana vuoden mittaisen kaksisuuntaisen sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. Avalanchen yhdeksän ensimmäisen pelin jälkeen joukkueen päävalmentaja Patrick Roy kertoi hänen pysyvän NHL:ssä kauden loppuun. 7. tammikuuta 2014 Guenin teki kahden vuoden jatkosopimuksen Avalanchen kanssa. Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:New York Rangersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ange Postecoglou

Angelos "Ange" Postecoglou (; s. 27. elokuuta 1965 Ateena, Kreikka) on Kreikassa syntynyt, mutta lapsena Australiaan muuttanut australialainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimi vuosina 2013–2017 Australian jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana. Hän on kesästä 2023 alkaen ollut Englannin Valioliigassa pelaavan Tottenham Hotspurin päävalmentaja. Pelaajana Postecoglou oli 184-senttinen puolustaja. == Ura pelaajana == Postecogloun kasvattajaseura on South Melbourne FC, jota hän edusti ammattilaisena vuodet 1984–1993. Vuoden 1994 Postecoglou edusti Western Suburbsia, ennen kuin lopetti uransa. Hän edusti maataan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Australian jalkapallomaajoukkueessakin Postecoglou pelasi neljä ottelua ilman maaleja. == Ura valmentajana == Postecogloun ensimmäinen valmennuspesti oli vuonna 1996 pitkäaikaisen seuransa South Melbournen peräsimessä. Hän valmensi seuraa vuoteen 2000 asti. Vuodet 2000–2007 Postecoglou valmensi Australian alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta. Vuonna 2008 hän palasi takaisin synnyinmaahansa Kreikkaan valmentamaan Panachaiki FC:tä. Tuo sopimus ei kuitenkaan kestänyt edes vuotta ja Postecoglou palasi takaisin Australiaan. Seuraavaksi Postecoglou siirtyi valmentamaan A-Leaguen Brisbane Roaria vuonna 2012. Hän toimi seuran valmentajana vuodet 2009–2012 ja voitti liigan kahdesti. Vuodet 2012–13 Postecoglou oli niin ikään A-Leaguessa pelaavan Melbourne Victoryn managerina. Lokakuussa 2013 hänet nimettiin Holger Osieckin paikalle Australian jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Postecoglou johti Socceroosin MM-kisoihin, jossa joukkueen tie päättyi kuitenkin alkulohkoon kolmen tappion jälkeen. Postecoglou valmensi skotlantilaisseura Celticin kahteen liigamestaruuteen. Hän siirtyi kesällä 2023 valmentamaan Englannin Valioliigan Tottenham Hotspuria. == Lähteet == * Ange Postecoglou Transfermarkt-sivustolla * Ange Postecoglou National Football Teams -sivustolla ===Viitteet=== Luokka:Australialaiset jalkapalloilijat Luokka:Australialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Colin Miller

Colin Miller (s. 29. lokakuuta 1992) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Winnipeg Jetsissä. Hän Los Angeles Kingsin viidennen kierroksen varaus vuodelta 2012. == Ura == Miller pelasi kolme kautta 2010–2013 OHL-joukkue Sault Ste. Marie Greyhoundsissa tehden 174 pelaamassaan ottelussa 31 maalia ja yhteensä 105 tehopistettä. Jäähyminuutteja hänelle kertyi 201 minuuttia. Kauden 2012–2013 päätteeksi hän vastaanotti Mickey Renaud Captain's Trophyn, joka annetaan OHL:n parhaiten jään ulkopuolella johtaajuutta omanneelle kapteenille. 29\. heinäkuuta 2013 Los Angeles Kings teki Millerin kanssa kolmen vuoden mittaisen tulokassopimuksen. Maaliskuussa 2024 siirtorajan viimeisenä päivänä Devils kauppasi Millerin Winnipeg Jetsiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa. Heinäkuussa 2024 Miller solmi seuran kanssa kaksivuotisen ja yhteensä kolmen miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Winnipeg Jetsin pelaajat Luokka:Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Turbo Bit

Turbo Bit on Tiny Gamesin vuonna 2014 julkaisema autoaiheinen pikselivideopeli. Peli on saatavilla iOSille ja Androidille. Pelin tarkoituksena on ajaa autolla kolmikaistaista tietä mahdollisimman pitkälle.https://itunes.apple.com/us/app/turbo-bit-impossible- rally/id907446394?mt=8 Tehtävää hankaloittaa kuitenkin se, että siinä täytyy myös väistellä toisia autoja. Jos autoon osuu, pelin joutuu aloittamaan alusta. Muita väisteltäviä objekteja ovat lehmät ja öljyläikät, joihin törmäämisestä menettää pisteitä. Jokaisesta ohitetusta autosta saa yhden pisteen.https://play.google.com/store/apps/details?id=it.tinygames.turbobit Auto muuttuu näkymättömäksi ja sillä pääsee toisten autojen läpi, jos onnistuu keräämään tähden. Rampista auto hyppää toisten autojen yli. Pelin kaupasta voi ostaa erilaisia autoja. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 videopelit Luokka:IOS-pelit Luokka:Android-pelit
Mickey Renaud Captain's Trophy

Mickey Renaud Captain's Trophy on Ontario Hockey League:ssa vuosittain jonkin joukkueen kapteenille annettava palkinto. Se otettiin käyttöön 4. helmikuuta 2009 OHL:n tähdistöottelussa 2009, jota isännöi Windsorissa, Ontariossa sijaitseva WFCU Centre. Valintakomitealle annettiin tehtäväksi myöntää palkinto OHL-joukkueen kapteenille, joka ilmaisee parhaiten johtajuuttaan, intohimoa sekä omistautumistaan jääkiekolle ja joukkueelleen jään ulkopuolella, kuten Mickey Renaud teki koko OHL-uransa ajan. Mickey Renaud oli Windsor Spitfiresin kapteeni ja Calgary Flamesin viidennen kierroksen varaus ennen menehtymistään 18. helmikuuta 2008. Windsor Spitfires otti hänen numeronsa 18 pois käytöstä seuraavana päivänä ja nosti sen hallin kattoon 25. syyskuuta 2008. Renaud oli entisen Hartford Whalersissa ja Buffalo Sabresissa pelanneen NHL-puolustaja Mark Renaudin poika. == Palkinnon voittajat == Kausi Joukkue Pelaaja Kansalaisuus 2008-2009 Plymouth Whalers Chris Terry 2009-2010 Sudbury Wolves John Kurtz 2010-2011 Windsor Spitfires Ryan Ellis 2011-2012 Niagara IceDogs Andrew Agozzino 2012-2013 Sault Ste. Marie Greyhounds Colin Miller Luokka:Jääkiekkopalkinnot
Jari Saarinen

Jari Petri Juhani Saarinen (s. 4. maaliskuuta 1970) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pikajuoksija. Hän edusti koko uransa ajan Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajinaan toimivat Kurt Eriksson sekä Tapio Laitinen. Kalevan kisoista Saarinen saavutti pronssia 100 metrin juoksussaHannus, Matti; Laitinen, Esa; & Martiskainen, Seppo: Kalevan kisat Kalevan malja - Vuosisata yleisurheilun Suomen mestaruuksia. Suomen Urheiluliitto: Gummerus, 2002. ISBN 951-96491-5-8. sekä hopeaa 200 metrin juoksussa vuonna 1990. Lisäksi hän oli viestijuoksun SM-kisoissa voittamassa 4 x 100 metrin viestijuoksussa kultaa vuonna 1994 sekä 4 x 400 metrin viestijuoksussa kultaa vuonna 1994 ja hopeaa vuonna 1992. Sisäratojen SM-kisoista Saarinen saavutti pronssia 4 x 300 metrin viestijuoksussa vuonna 1989 Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1995 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ms. Pac-Man

Ms. Pac-Man on alun perin Namcon julkaisema toimintapeli, joka julkaistiin vuonna kolikkopelinä. Peli on jatkoa vuonna 1980 ilmestyneelle Pac-Manille. Siinä esiintyy Pac-Man-hahmon naispuolinen vastine. Peli on julkaistu myöhemmin myös useille muile alustoille, kuten Atari 2600:lle, Atari 5200:lle, Atari 7800:lle, Atarin 8-bittisille, Commodore VIC-20:lle, Commodore 64:lle, ZX Spectrumille, IBM PC:lle, Apple II:lle, Texas Instruments TI-99/4A:lle, Sega Mega Drivelle, Sega Master Systemille, Nintendo Entertainment Systemille, Super Nintendo Entertainment Systemille, CD-ille, Game Boy Colorille, Xbox 360:lle, iOS:lle, Windows Mobilelle ja Androidille Pelin pelaaminen on hyvin samanlaista kuin alkuperäisessä Pac-Manissa. Pelaaja ohjaa Ms. Pac-Mania, jolla täytyy liikkua sokkeloisissa kentissä syöden pisteitä. Tavoitteena on kerätä kaikki kentällä olevat pisteet. Pelaajan perässä kulkevat kuitenkin neljä haamua, Blinky, Pinky, Inky ja Sue (Clyde alkuperäisessä pelissä), joita pelaajan täytyy varoa. Jos pelaaja saa syötyä hedelmän, tämän on mahdollista syödä myös haamuja. Tällöin haamut pakenevat pelaajaa ja aina pelaajan syötyä sellaisen haamu palaa aloituspaikaansa ja alkaa liikkua uudelleen. == Aiheesta muualla == *Peli Internet Movie Databasessa * * Luokka:Vuoden 1982 videopelit Luokka:Toimintapelit Luokka:Kolikkopelit Luokka:Atari 2600 -pelit Luokka:Atari 5200 -pelit Luokka:Atari 7800 -pelit Luokka:Atarin 8-bittisten kotitietokoneiden pelit Luokka:Commodore 64 -pelit Luokka:ZX Spectrum -pelit Luokka:Apple II -pelit Luokka:Atari Lynx -pelit Luokka:Sega Mega Drive -pelit Luokka:Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Super Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:CD-i-pelit Luokka:Game Boy Color -pelit Luokka:Xbox 360 -pelit Luokka:iOS-pelit Luokka:Android-pelit Luokka:Pac-Man Luokka:TI-99/4A -pelit
Mika Koivuvaara

Mika Koivuvaara (s. 18. tammikuuta 1966) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pikajuoksija. Hän edusti seuratasolla pääasiassa Kuivasjärven Auraa, mutta menestysvuosiensa 1988–1992 aikana hänen seuranaan oli Oulun Pyrintö. Koivuvaaran valmentajana toimi koko hänen uransa ajan Pekka Karvinen. Kalevan kisoista Koivuvaara saavutti kaksi pronssia 400 metrin juoksussa vuosina 1988 ja 1990. Lisäksi hän oli viestijuoksun SM-kisoissa mukana voittamassa 4 x 400 metrin viestijuoksusta kultaa vuonna 1991, hopeaa vuonna 1990 sekä pronssia vuonna 1992. Sisäratojen SM-kisoista Koivuvaara saavutti 200 metrin juoksusta pronssia vuonna 1988 sekä 400 metrin juoksusta hopeaa vuonna 1988 ja pronssia vuonna 1993. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1993 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalevi Hirttiö

Kalevi Hirttiö (s. 1959) on rovaniemeläinen eräkirjailija. Hirttiö on hallintotieteiden lisensiaatti, joka on toiminut muun muassa asemyyjänä ja opetustehtävissä Lapin yliopistossa. Hänen esikoisteoksensa Saunapyy ilmestyi Myllylahden kustantamana vuonna 2012. Toista kirjaansa Pitkä riiputus varten Hirttiö sai Suomen Kulttuurirahaston Lapin rahaston apurahan vuonna 2013. == Kaunokirjalliset teokset == * Saunapyy. Myllylahti, 2012 * Pitkä riiputus. Myllylahti, 2014 ==Muita julkaisuja== * Kalevi Hirttiö, Jaakko Husa, Teuvo Pohjolainen 1994. Näkökulmia periaatteisiin. Nide 7/Lapin yliopiston hallintotieteellisiä julkaisuja: Tutkimusraportteja ja selvityksiä, ISSN 0788-7701. Rovaniemi: Lapin yliopisto. 177 s. == Lähteet == * Myllylahden kirjailijaesittely (Viitattu 28.10.2014) * Kirjasammon kirjailijaesittely (Viitattu 28.10.2014) ==Aiheesta muualla== * Saunapyy -teoksen arvostelu Lapin Kansassa (Viitattu 28.10.2014) Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michael Cudlitz

Michael Cudlitz (s. 29. joulukuuta 1964) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan televisiosarjoissa Southland, Taistelutoverit ja The Walking Dead. Hän näytteli vartija Bobia sarjassa Pako. Cudlitz on myös näytellyt useissa elokuvissa ja ollut ääninäyttelijänä muutamassa videopelissä. Cudlitz on naimisissa Rachel Cudlitzin kanssa ja heillä on kaksi lasta. == Aiheesta muualla == *Michael Cudlitz Twitterissä Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät
CandyTown

CandyTown on suomalaisen elokuvamyymäläketju Filmtownin omistuksessa oleva makeismyymäläketju. Se perustettiin maaliskuussa 2011, jolloin myymäläkonseptia haluttiin laajentaa Filmtownin ulkopuolelle perustamalla ensimmäiset myymälät Helsinkiin. Toukokuussa 2014 yritys avasi uudet myymälät Joensuun kävelykadulle sekä Turun Forumiin. Yrityksen toimitusjohtaja on Tero Nurminen. CandyTownien valikoimaan kuuluvat irtomakeiset, jäätelöt sekä SnowSlush-jäähilejuomat. ==Myymälät== thumb|CandyTown-myymälä Turussa. Vuonna 2023 ketjulla oli yhteensä 18 myymälää, ja ne sijaitsivat seuraavilla paikkakunnilla: * Espoo – kauppakeskus Lippulaiva * Helsinki (5) – Ala- Tikkurila, Asematunneli, Helsingin yliopiston metroasema, Itis, Pasilan asema * Jyväskylä (2) – Matkakeskus, Jyväskeskus * Kempele – kauppakeskus Zeppelin * Kuopio – Kauppakatu * Kouvola – Matkakeskus * Lohja – Suurlohjankatu * Kaarina – Piispanristi * Oulu – Torikatu * Seinäjoki – Valtionkatu * Raisio – kauppakeskus Mylly * Rovaniemi – Sampokeskus * Tampere – Hämeenkatu * Turku – Eerikinkatu Samana vuonna Spice Ice -baareja oli yhteensä 15: * Helsinki (2) – Kampin keskus, kauppakeskus Tripla * Hämeenlinna – kauppakeskus Goodman * Jyväskylä – kauppakeskus Seppä * Kokkola – kauppakeskus Chydenia * Kuopio – Matkus * Kouvola – Kauppakeskus Veturi * Lahti – kauppakeskus Trio * Lappeenranta – kauppakeskus IsoKristiina * Mikkeli – Porrassalmenkatu * Pori – kauppakeskus Puuvilla * Seinäjoki – Ideapark * Tampere – kauppakeskus Ratina * Turku – Kauppiaskatu * Vaasa – Espen * Vantaa – Myyrmanni ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Suomalaiset elintarvikeyritykset Luokka:Makeismerkit Luokka:Kaarina
Andrew Bodnarchuk

Andrew Bodnarchuk (s. 11. heinäkuuta 1988) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan DEL-liiga joukkue EHC Münchenissä. Hän on pelannut pääosan urastaan AHL:ssä, jossa hän oli voittamassa keväällä 2015 Manchester Monarchsissa Calder Cupia. Bodnarchuk pelasi juniorikiekkoa QMJHL-joukkue Halifax Mooseheadsissa. Hän on Boston Bruinsin viidennen kierroksen varaus vuodelta 2006. Pelattuaan suurimman osan kaudesta 2009-2010 AHL-joukkue Providence Bruinsissa, Bodnarchuk pääsi 3. huhtikuuta 2010 tekemään NHL- debyyttinsä Toronto Maple Leafsia vastaan. 6\. heinäkuuta 2012 Bodnarchuk teki yhden vuoden sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. Hän pelasi Kingsin organisaatiossa kolmen kauden ajan, mutta pelasi koko ajan vain farmijoukkue Manchester Monarchsissa. Kaudella 2013–2014 Bodnarchuk oli Monarchsien eniten pisteitä tehnyt puolustaja tehoillaan 8+24. Tehotilastossa hän keräsi saldon +43, jolla hän voitti koko AHL:n tehotilaston. Kolmen Manchsterissa pelatun kauden jälkeen Bodnarchuk teki kesällä 2015 vuoden sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Bodnarchuk pelasi Blue Jacketsissa 16 ottelua, kunnes Colorado Avalanche nappasi hänet siirtolistalta. Loppukauden aikana hän edusti Avalanchea 21 ottelussa ja AHL:n Lake Erie Monstersia 14 ottelussa. Bodnarchuk jatkoi Avalanchen organisaatiosta Dallas Starsiin, jonka kanssa hän teki kesällä 2016 kaksivuotisen sopimuksen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Boston Bruinsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andy Andreoff

Andy Andreoff (s. 17. toukokuuta 1991) on kanadalainen jääkiekkoilija. Andreoff on Los Angeles Kingsin varaus vuoden 2011 kolmannelta kierrokselta. == Ura == Andreoff pelasi viisi kautta vuosina 2007–2012 OHL-joukkue Oshawa Generalsissa. 281 pelaamassaan ottelussa hän teki 18 maalia ja 207 pistettä. Lisäksi hänelle kertyi 312 jäähyminuuttia. 13\. lokakuuta 2011 Andreoff teki Los Angeles Kingsin kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen. Kings teki kaudeksi 2014–2015 yhden vuoden jatkosopimuksen Andreoffin kanssa. == Tilastot == 2007–2008 Oshawa Generals OHL 25 0 1 1 8 9 0 0 0 2 2008–2009 Oshawa Generals OHL 66 11 14 25 37 – – – – – 2009–2010 Oshawa Generals OHL 67 15 33 48 70 – – – – – 2010–2011 Oshawa Generals OHL 66 33 42 75 109 10 3 8 11 16 2011–2012 Oshawa Generals OHL 57 22 36 58 88 6 1 3 4 4 Manchester Monarchs AHL 5 1 0 1 4 4 2 0 2 2 2012–2013 Manchester Monarchs AHL 69 13 13 26 111 4 0 3 3 0 2013–2014 Manchester Monarchs AHL 76 11 24 35 133 4 1 2 3 2 2014–2015 Los Angeles Kings NHL 18 2 1 3 18 – – – – – Manchester Monarchs AHL 7 5 5 10 11 – – – – – 2015–2016 Los Angeles Kings NHL 60 8 2 10 76 1 0 0 0 0 2016–2017 Los Angeles Kings NHL 36 0 2 2 70 – – – – – 2017–2018 Los Angeles Kings NHL 45 3 6 9 50 – – – – – 2018–2019 Syracuse Crunch AHL 75 26 29 55 150 4 1 0 1 2 2019–2020 Lehigh Valley Phantoms AHL 39 11 7 18 35 – – – – – Philadelphia Flyers NHL 14 0 1 1 2 – – – – – 2020–2021 Philadelphia Flyers NHL 6 0 0 0 9 – – – – – Lehigh Valley Phantoms AHL 3 2 0 2 7 – – – – – 2021–2022 Bridgeport Islanders AHL 60 18 24 42 57 6 0 1 1 4 New York Islanders NHL 6 1 0 1 0 – – – – – 2022–2023 Bridgeport Islanders AHL 69 37 28 65 64 – – – – – New York Islanders NHL 3 0 1 1 0 – – – – – 9 kautta yhteensä AHL 403 124 130 254 572 22 4 6 10 10 8 kautta yhteensä NHL 188 14 13 27 225 1 0 0 0 0 Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:New York Islandersin pelaajat Luokka:Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Crackdown

Crackdown on Realtime Worldsin kehittämä avoimen pelimaailman toimintaseikkailu/kolmannen persoonan ammuntapeli, joka julkaistiin vuoden 2007 alussa Xbox 360:lle. Pelistä julkaistiin vuonna 2010 jatko-osa, Crackdown 2 ja kolmas osa on ilmestynyt vuonna 2019 Xbox Onelle. == Pelaaminen == Peli sijoittuu fiktiiviseen Pacific Cityyn. Pelaaja ohjaa Agenttia, jonka tehtävänä on päihittää kolme rikollisjohtajaa ja heidän rikollisjärjestönsä. Pelaaja voi tutkia vapaasti avointa pelimaailmaa ja saa vapaasti valita suoritettavat tehtävänsä. Peli sisältää myös kaksinpelitilan, jota voi pelata Xbox Liven kautta. == Vastaanotto == Pelillä on GameRankingsissa keskiarvona 83.35% Metacriticissä 83/100. IGN antoi pelille arvosanaksi 8/10, Eurogamer 9/10, Game Informer 8.5/10 ja GameSpy 4/5. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Crackdown Wiki Luokka:Vuoden 2007 videopelit Luokka:Toimintaseikkailupelit Luokka:Kolmannen persoonan ammuntapelit Luokka:Avoimen pelimaailman pelit Luokka:Xbox 360 -pelit
Kuchingin kansainvälinen lentoasema

Kuchingin kansainvälinen lentoasema on Malesiassa Kuchingin kaupungin lähellä sijaitseva lentoasema, joka palvelee Sarawakin osavaltion lounaisosan liikennettä. Lentoasema sijaitsee seitsemän kilometriä Kuchingista etelään. Lentoaseman terminaalirakennus on mitoitettu viidelle miljoonalle vuosittaiselle matkustajalle ja Kuchingin lentoasema on Malesian neljänneksi vilkkain. Lentoasema on Malaysia Airlinesin toissijainen keskus. Vuonna 2010 lentoaseman kautta kulki 3 684 517 matkustajaa ja vuonna 2018 5 564 722 matkustajaa. == Lentoyhtiöt ja kohteet == Lentoyhtiö Kohteet AirAsia Bintulu, Johor Bahru, Kota Bharu, Kota Kinabalu, Kuala Lumpur, Miri, Penang, Sibu, Singapore Express Air Pontianak Malaysia Airlines Bintulu, Hongkong, Kota Kinabalu, Kuala Lumpur, Miri, Sibu, Singapore MASwings Bintulu, Kota Kinabalu, Miri, Mukah, Mulu, Pontianak, Sibu, Tanjung Manis Malindo Air Kuala Lumpur SilkAir Singapore == Rajatarkastukset == Sarawakin osavaltiossa on voimassa autonomia maahantulotarkastusten osalta. Kaikkien Sarawakin ulkopuolelta saapuvien tai lähtevien matkustajien, myös muualle Malesiaan suuntautuvilla lennoilla, on kuljettava maahantulotarkastuksen läpi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == luokka:Malesian lentoasemat
Hugh Trenchard

Hugh Montague Trenchard (3. helmikuuta 1873 – 10. helmikuuta 1956) oli brittiläinen upseeri, jolla oli merkittävä rooli Britannian ilmavoimien perustamisessa. Trenchard liittyi armeijaan vuonna 1893 ja osallistui sotatoimiin Etelä-Afrikassa ja Nigeriassa. Hän palasi Britanniaan vuonna 1912 ja opiskeli lentämään lentokoneella. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hänet sijoitettiin maavoimien lentojoukkojen johtoon, ensin Englantiin ja myöhemmin Ranskaan. Vuonna 1918 hän organisoi ilmavoimien raskaat pommituslentokoneet. Hänestä tuli Ilmavoimien komentaja ja paroni. Vuonna 1929 Trenchard jäi eläkkeelle ilmavoimista ja siirtyi poliisin palvelukseen, ja vuonna 1936 hän siirtyi yksityiselle sektorille. Samaan aikaan hänestä tuli varakreivi. ==Lordi Trenchardin doktriini== Trenchard kehitti 1930-luvun alussa näkemyksen, jonka mukaan ilmahyökkäys olisi paras keino puolustautua mantereelta tulevaa vihollista vastaan. Tähän tarvittaisiin raskaita pommikoneita, jotka tekisivät tuhoisia iskuja mannermaalle. Hän esitti, että tämä oli todellinen Britannian ilmavoimien olemassaolon perusta. Edelleen hän totesi, ettei lentokone ole ase toista lentokonetta vastaan ja että hävittäjävoimat tulisi pitää mahdollisimman pieninä. Teoria ei vastannut lainkaan Britannian ilmavoimien sen hetkistä tilannetta, jossa niillä ei ollut varsinaisia raskaita pommikoneita ennen vuotta 1941. Opilla oli kuitenkin poliittista vaikutusta.Leo McKinstry: Hurricane-Victor of the Battle of Britain. John Murray (Publishers). 2011 ISBN 978-184854-341-6. s.19-21 ==Katso myös == * Douhetismi * Terroripommitus == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset aateliset Luokka:Brittiläiset lentäjät Luokka:Brittiläiset marsalkat Luokka:Bathin ritarikunta Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Hartausseura

Hartausseura (seurat) tarkoittaa Suomessa sellaista jumalanpalvelusta, joka oli laissa erotettu varsinaisesta jumalanpalveluksesta. == Määritelmä 1930-luvun Suomessa == Hartausseuraksi katsottiin Suomessa sellainen kokous, jossa oli enemmän osanottajia kuin tavallisessa kotihartaudessa, mutta jota ei silti voitu katsoa yleiseksi jumalanpalvelukseksi. Hartausseuran pitäminen evankelisluterilaisen seurakunnan jäsenten kesken ilman papiston välitöntä johtoa oli luvallista, mutta hartausseuraa ei saanut järjestää sillä ajalla, kun yleinen jumalanpalvelus toimitettiin, paitsi jos tähän oli hankittu erityinen lupa kirkkoherralta. == Seurat 2000-luvun Suomessa == Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnissa pidetään usein seuroja. Seurat on melko vapaamuotoinen hengellinen tilaisuus, jossa kuullaan lyhyehkö puhe tai puheita, selitetään Raamattua ja lauletaan virsiä tai muita hengellisiä lauluja. Puhujana seuroissa voi olla pappi tai usein myös maallikko. Erityisesti herätysliikkeiden kokoontumisia sanotaan seuroiksi. Seuroja pidetään eri paikoissa kuten seurakuntien tiloissa, seurakuntakodeissa, erityisissä herätysliikkeiden ylläpitämissä rukoushuoneissa tai yksityiskodeissa. Seurat yleistyivät Suomessa pietismin rantautumisen myötä, jolloin ne osoittivat seurakuntalaisten oma-aloitteisuuden uskonnollisissa kysymyksissä. == Lähteet == Luokka:Jumalanpalvelukset Luokka:Spiritualiteetti
Siniristi (lehti)

Siniristi (vuoteen 1933 Tapparamies) oli Suomessa vuosina 1931–1939 ilmestynyt kansallissosialistien aikakauslehti, jota julkaisi Kustannus Oy Vasara. Sen materiaali koostui lähinnä natsi-Saksasta omaksutusta juutalaisvastaisesta propagandasta, jolla ei varsinaisesti ollut yhteyttä Suomeen. Lehden kirjoittajiin lukeutui muun muassa tunnettu suomenruotsalainen kansallissosialisti Thorvald Oljemark.Hanski, Jari: Juutalaisvastaisuus suomalaisissa aikakauslehdissä ja kirjallisuudessa 1918—1944, s. 39, 172. Kirja kerrallaan, Helsinki 2006. ISBN 952-920-042-0. Teoksen verkkoversio == Päätoimittajat == *Tauno E. Einiö 1931–1933 *Tahvo Liljeblad 1933 *Toivo Karanko 1934–1938 *Y. W. Jalander 1938–1939 *Björn Smeds 1939 ==Lähteet== * Kansalliskirjaston kokoelmat === Viitteet === Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet Luokka:Suomalaiset poliittiset lehdet
Siniristi

Siniristi voi tarkoittaa jotakin seuraavista: *siniristi, Suomen lipun ristikuvio *Kansainvälinen Siniristi, kansainvälinen alkoholin ja päihteiden uhreja auttava järjestö *Siniristi, Suomessa vuosina 1933–1939 ilmestynyt äärioikeistolainen lehti *Siniristi, Suomessa jatkosodan aikana toiminut äärioikeistolainen järjestö
Erik Eriksen

Erik Eriksen (20. marraskuuta 1902 – 7. lokakuuta 1972) oli tanskalainen liberaalipoliitikko ja toimi Tanskan pääministerinä lokakuusta 1950 syyskuuhun 1953. Hän johti Tanskan oikeistoliberaalista Venstre-puoluetta 1950–1965. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli maanviljelijä.Möller, Knud: ”Eriksen, Erik (1902)”, teoksessa Eriksen toimi aktiivisesti Venstren nuorisojärjestössä ja valittiin kansankäräjille vuonna 1935. Hän toimi maatalousministerinä Vilhelm Buhlin hallituksessa 1945 ja Knud Kristensenin hallituksessa 1945–1947. Eriksenin ”VK-hallitus” oli vähemmistöhallitus Venstren ja Konservatiivisen kansanpuolueen kesken. Se ehdotti muutoksia maan perustuslakiin, jotka hyväksyttiin kansanäänestyksellä 1953. Vuonna 1952 hallitus sai läpi lain lapsilisästä. Eriksenin pääministerikaudella 1950–1953 Venstre lähentyi konservatiiveja niin, että puolueiden niin sanottua VK-yhteistyötä ilmeni sittemmin myös oppositiotilanteessa. 1960-luvulla tämä tiivis suhde kuitenkin vaikeutti Venstren yhteistyötä Radikale Venstre -puolueen kanssa, mikä oli yksi syistä miksi Eriksen erosi Venstren puheenjohtajan paikalta 1965 ja sai seuraajakseen Poul Hartlingin. Erikseniä kutsuttiin kotikylänsä mukaan ”Ringen oraakkeliksi”, koska hän oli erityisen taitava muotoilemaan lausuntonsa ympäripyöreiksi ja moniselitteisiksi. == Lähteet == Luokka:Tanskan pääministerit Luokka:Maatalousministerit Luokka:Tanskan puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Holhouskirja

Holhouskirja oli aiemmin Suomessa holhousasioiden rekisteri, jota piti tuomioistuin. == Holhouskirja 1930-luvun Suomessa == Kaikki oikeuden alaiset holhoustoimet merkittiin sitä varten määrättyjen kaavojen mukaan laadittuun holhouskirjaan, ja kunnan holhouslautakunta sai tästä kappaleen. Kirjaan merkittiin myös kaikki holhoustoimen tarkastusta koskevat toimenpiteet ja muistiinpanot. Tuomari antoi holhouskirjan nojalla todistuksia siitä, että asianomainen hallitsi itseään ja omaisuuttaan. Tällaisia todistuksia tarvittiin muun muassa elinkeinolupia varten. Holhouskirjasta oli säännökset vuoden 1898 holhouslaissa, jossa säädettiin holhoustoimesta yleensä.Holhouslaki (19.8.1898/34), 59 § Oikeudessa on pidettävä holhouskirjaa, johon sen oikeuden vaarinpidon alaisina olevat holhoukset kirjoitetaan ja vaarinpitoa varten tarpeelliset muistoonpanot tehdään niiden ohjeiden mukaisesti, jotka Keisari ja Suuriruhtinas antaa. Holhous, joka ei perustu määräykseen, kirjoitettakoon kuitenkin holhouskirjaan ainoastaan silloin kun holhunalaisella on omaisuutta. Holhouskirjasta on toimitettava otteita holhouslautakunnalle sen mukaan kuin siitä erittäin säädetään. == Lähteet == === Lakiviitteet === Luokka:Suomen oikeushistoria
Charlotte Payne-Townshend

Charlotte Payne-Townshend (1857–1943) oli irlantilainen feministi ja nationalisti sekä Fabian Societyn jäsen. Irlantilainen perijätär Payne- Townshend oli Beatrice ja Sidney Webbin ystävä, ja tutustui näiden kautta sekä Fabian Societyyn että kirjailija George Bernard Shawiin. Webbit perustivat London School of Economicsin, ja Payne-Townshend kuului sen johtokuntaan, rahoitti sen kirjastoa ja osallistui järjestylyihin joilla koululle saatiin toimitilat Lontoosta. Payne-Townshend meni naimisiin George Bernard Shawin kanssa vuonna 1898. Solmiessaan avioliiton he olivat jo 40-vuotiaita. 1930-luvulla pariskunta matkusteli ahkerasti ja kävi Amerikassa, Uudessa Seelannissa, Etelä-Afrikassa ja Japanissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.ria.ie/research/dib/writers-in-the-dib--george-bernard- shaw-%281856-1950.aspx Luokka:Kansalaisaktivistit Luokka:Feministit Luokka:Irlantilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet