EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Copa América 2001

Copa América 2001 oli järjestyksessään 36. Copa América, Etelä-Amerikan jalkapalloliiton CONMEBOL:n maajoukkueiden mestaruusturnaus. Turnaus pidettiin Kolumbiassa 11. heinäkuuta – 29. heinäkuuta 2001. Kolumbian turvallisuustilanteen takia kisojen siirtämistä tai peruutamista harkittiin vakavasti. Niitä edeltävinä viikkoina FARCin sissit kidnappasivat tärkeän jalkapallojohtajan ja räjäyttivät useita pommeja. Vasta viikkoa ennen kisojen alkua ne lopulta päätettiin pitää sittenkin alkuperäisen aikataulun mukaan. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Kisoihin piti alun perin osallistua kymmenen CONMEBOL:n jäsenmaata, sekä turnaukseen kutsutut CONCACAF:n jäsenmaat Meksiko, sekä vuoden 2000 Gold Cupin voittaja Kanada. Turnauksen epävarman alun vuoksi Kanada keskeytti harjoitusleirinsä ja vapautti pelaajansa seurajoukkueiden käyttöön, ja maa ilmoitti että se ei saa enää uudestaan joukkuetta kasaan turnaukseen. Myös Argentiina vetäytyi turnauksesta. Argentiinan jalkapalloliitto ilmoitti että maan pelaajat olivat saaneet tappouhkauksia, eikä se uskalla lähettää joukkuetta Kolumbiaan. Argentiina teki lopullisen päätöksen vetäytyä turnauksesta vain päivää ennen turnauksen alkua, huolimatta siitä että Kolumbian viranomaiset lupasivat vahvistaa turvatoimia. Turnauksesta vetäytyneen Kanadan paikalla turnaukseen osallistui Costa Rica ja Argentiinan tilalla osallistui Honduras. Mestaruuden voitti isäntämaa Kolumbia, joka löi loppuottelussa Meksikon 1–0. Pronssiottelussa Honduras löi Uruguayn rangaistuslaukauskilpailun jälkeen. == Ottelut == === Lohko A === \---- \---- \---- \---- \---- === Lohko B === \---- \---- \---- \---- \---- === Lohko C === \---- \---- \---- \---- \---- == Pudotuspelit == {{Turnauspuu8 | 22.7. Hernán Ramírez Villegas, Pereira | | 2 | | 0 | 22.7. Centenario, Armenia | | 2 | | 1 | 23.7. Centenario, Armenia | | 3 | | 0 | 23.7. Palogrande, Manizales | | 2 | | 0 | 25.7. Hernán Ramírez Villegas, Pereira | | 2 | | 1 | 26.7. Palogrande, Manizales | | 2 | | 0 | 29.7. El Campín, Bogotá | | 1 | | 0 | 28.7. El Campín, Bogotá | (rp.) | 2 (5) | | 2 (4) }} ===Puolivälierät=== \---- \---- \---- === Välierät === \---- === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Lähteet == 2001 Luokka:Kolumbian jalkapallo Luokka:Vuoden 2001 jalkapallo
Anatoli Serdjukov

Anatoli Eduardovitš Serdjukov (, s. 8. tammikuuta 1962 Holmskaja, Krasnodarin aluepiiri) on venäläinen poliitikko ja liikemies, veroministeri 2004-2007 ja puolustusministeri 2007-2012\. Serdjukov valmistui Leningradin kauppainstituutista 1984 ja suoritti asevelvollisuutensa 1984-1985\. Hän toimi huonekaluja myyvän pietarilaisen Mebel-Marketin johtajana 1995-2000 ja suoritti oikeustieteen tutkinnon Pietarin valtionyliopistossa 2001. Veroministeriön Pietarin aluehallinnon varapäällikkönä Serdjukov oli 2000-2001 ja päällikkönä 2004 saakka, jolloin nimitettiin varaveroministeriksi ja veroministeriksi 2004. Puolustusministerinä 2007-2012 hän johti laajaa asevoimien uudistusta, johon kuului mm. miesvahvuuden vähentäminen miljoonaan sotilaaseen, luopuminen sotilaslääni-armeija-divisioona-rykmentti- järjestelmästä ja siirtyminen sotilaslääni-operaatioryhmä-prikaati-jakoon. Jokaiseen sotilaspiiriin perustettiin nopean toiminnan prikaati. Upseerien määrää vähennettiin ja vakinaisten aliupseerien määrää lisättiin.Military reform to change army structure. What about its substance? Features & Opinion, Ria Novosti Venäjän presidentti Vladimir Putin erotti Serdjukovin 2012 epäiltynä ministeriön alaisen omaisuudenhoitoyhtiön kavalluksesta ja nosti tilalle Sergei Šoigun.Putin erotti puolustusministerin Ulkomaat, Yle Uutiset, Yleisradio] == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Сердюков, Анатолий Lenta.Ru Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Venäjän puolustusministerit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tatjana Golikova

Tatjana Aleksejevna Golikova (, s. 9. helmikuuta 1966 Mytištši) on venäläinen taloustieteilijä ja poliitikko. Hän on ollut varatalousministerinä ja ensimmäisenä varatalousministerinä vuodesta 1999. Hänet nimitettiin terveys- ja sosiaaliministeriksi 24. syyskuuta 2007. Syyskuusta 2013 hän on Venäjän tilintarkastustuomioistuimen puheenjohtaja.http://audit.gov.ru/en/structure/tatyana-a-golikova/ Golikova on naimisissa Viktor Hristenkon kanssa. ==Lähteet== * Голикова Татьяна. Биография, RIA, luettu 25.9.2007 ===Viitteet=== Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mojito

Mojito [mo'hi:to] on alun perin kuubalainen cocktail-juoma. Se tehdään perinteisesti vihermintusta, rommista, sokeriruo’on mehusta, limetistä ja soodavedestä. Erilaiset syntytarinat yhdistävät sen joko Sir Francis Draken seurueeseen 1500-luvulle tai afrikkalaisiin orjiin. Bacardi-yhtiö markkinoi tätä drinkkiä 1800-luvulta alkaen. Drinkille on ominaista alkoholin maun peittyminen makean sokerin ja sitrusaromien yhteisvaikutuksen takia. Mojito tarjoillaan usein mintunlehtien ja murskatun jään kanssa. Raikkaan viileä, kesäinen drinkki nousi 2000-luvulla jälleen uuteen suosioon sitten 1980-luvun, jolloin se oli viimeksi suosiossa. Drinkki voidaan valmistaa myös alkoholittomana, jolloin siitä voidaan käyttää nimitystä ”Virgin Mojito” tai ”Nojito”. Kirjailija Ernest Hemingway oli mieltynyt mojitoihin, ja hän onkin vaikuttanut juoman kansainvälisen suosion nousuun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Drinkkiklubi.com: Mojito . * Shotti.fi: Mojito. Luokka:Drinkit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Land of the Free II

__NOTOC__ Land of the Free II on power metal -yhtye Gamma Rayn yhdeksäs studioalbumi, joka ilmestyi 16. marraskuuta 2007. Se on jatkoa vuonna 1995 ilmestyneelle albumille Land of the Free. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Kai Hansen – laulu, kitarat * Henjo Richter – kitarat, kosketinsoittimet * Dirk Schlächter – basso * Daniel Zimmermann – rummut == Arvostelut == * About.com: About.com: Album review * AllMusic: AllMusic review * Imperiumi.net: 9+/10Imperiumi.net: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio * Sputnikmusic: Sputnikmusic: Emeritus review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Gamma Rayn albumit Luokka:Vuoden 2007 albumit
Lähikehityksen vyöhyke

Lähikehityksen vyöhyke () on Lev Vygotskin teoriaan liittyvä psykologian käsite. Lähikehityksen vyöhyke jää yksilön aktuaalisen kehitystason eli nykyisen taito- ja tietotason ja hänelle mahdollisen potentiaalisen kehitystason väliin. Kun yksilö toimii yhdessä häntä kehittyneemmän ohjaajan kanssa, hän pystyy suoriutumaan tehtävistä korkeammalla tasolla (potentiaalinen kehitystaso), kuin hänen on mahdollista toimiessaan yksin (aktuaalinen kehitystaso). Yksilö pystyy lähikehityksen vyöhykkeellä toimiessaan esimerkiksi ratkaisemaan monimutkaisempia ongelmia, kuin pelkän aktuaalisen kehitystason perusteella voitaisiin olettaa. Yksi erittäin yleinen esimerkki potentiaalisen tason saavuttamisesta on se, kun vanhempi opettaa lastansa ajamaan polkupyörällä ilman apurattaita.Vygotski, L.S.: Thought and Language. 1978, Cambridge: MIT Press.Wertsch, J.V.: Vygotsky and the social formation of mind. 1985. Cambridge, MA: Harvard University Press.Wertsch, J.: Culture, communication, and cognition. 1985. Cambridge: Cambridge University Press. Scaffolding (suom. Kognitiiviset tuet) on lähikehityksen vyöhykkeen idean pedagoginen sovellus, jossa opettaja haastaa opiskelijaa hieman tämän nykyistä taitotasoa korkeamman tason tehtävillä. Kun haasteet ovat sopivassa suhteessa opiskelijan kykyihin, opiskelija oppii paremmin kuin jos tehtävät olisivat tämän taitotason alapuolella tai liian paljon hänen taitotasonsa yläpuolella.Bruner, J.: Vygotsky: A historical and conceptual perspective, in Culture, communication, and cognition. J. Wertsch, Editor. 1985, Cambridge University Press: Cambridge. ==Lähteet== Luokka:Psykologia
Vasili Suosaari

Vasili (Basilius) Suosaari (vuoteen 1910 Tichanoff, myös Tichanow, 4. huhtikuuta 1861 Impilahti – 4. heinäkuuta 1939 Bli Bli) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1910. Vuonna 1911 Suosaari muutti siirtolaiseksi Australiaan, jossa hän viljeli Queenslandin osavaltiossa sijainnutta maatilaa. == Elämä == Raja-Karjalassa syntyneen Vasili Suosaaren vanhemmat olivat tilallinen Vasili Tichanoff (1835-1906) ja Vassa Porfireintytär (1833-1902). Rutiköyhän perheen poikana hän joutui 13 vuoden ajaksi huutolaiseksi. Myöhemmin Suosaari työskenteli muun muassa puuseppänä sekä kaivosmiehenä Pitkärannan kaivoksessa. 1890-luvun lopussa Suosaari toimi kolme vuotta poliisina Pitkärannassa. Vuosisadan vaihteesta lähtien hän viljeli pientilaa Kitelässä. Vuonna 1899 Suosaari oli Impilahden edustajana lähetystössä, joka luovutti tsaari Nikolai II:lle helmikuun manifestin kumoamista vaatineen suuren adressin. Vuonna 1907 hänet valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Suosaaren poliittinen ura päättyi vuoden 1910 vaaleihin, jolloin hän jäi varasijalle. Kansanedustajakautensa jälkeen Suosaari oli palstatilallisena Nurmijärvessä, kunnes lähti siirtolaiseksi Australiaan vuonna 1911. Työskenneltyään aluksi Narrominessa ja Brisbanessa Suosaari hankki vuonna 1916 sokeriruokofarmin Queenslandin osavaltion Bli Blistä. Suosaaren perhe osallistui aluksi Matti Kurikan seuraajien perustaman sosialistisen utopiayhteisön toimintaan, mutta keskittyi pian oman tilansa viljelyyn. Viitattu 26.10.2022. Farmilla tuotettiin sokeriruo'on ohella myös maissia sekä erilaisia hedelmiä. Australiaan muutettuaan Suosaari käytti etunimeä Basilius. Hän kuoli 78-vuotiaana heinäkuussa 1939. Suosaari on haudattu Nambourin vanhalle hautausmaalle. == Perhe == Vasili Suosaaren puoliso oli Rääkkylässä syntynyt Anna Brita Nupponen (1869-1958), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1894. Pariskunnalle syntyi 11 lasta. Heidän pojistaan Akseli (Axel), Joel (Joe), Aleksandr (Sandy), Viktor (Vic) ja Jack Suosaari tunnettiin lahjakkaina urheilijoina. Akseli Suosaari voitti 100 jaardin vapaauinnin Australian mestaruuden vuosina 1930-1931. Joe Suosaari puolestaan piti hallussaan 400 jaardin rintauinnin Australian ennätystä. Suomen Olympiakomitea yritti saada veljeksiä osallistumaan vuoden 1928 kesäolympialaisiin, mutta he kieltäytyivät halutessaan edustaa Australiaa. Akseli Suosaaren (1908-1934) urheilu-ura katkesi hänen sairastuttuaan keuhkotautiin vuonna 1932. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Viipurin läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Australiansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Maemo

Maemo on Linux-pohjainen kehitysalusta kämmenmikroille. Sitä käyttävät Nokia 770 Internet Tablet sekä sen seuraajat Nokia N800, Nokia N810 ja Nokia N900. Maemo-alusta esiteltiin 25. toukokuuta 2005 Linux World Summit -tapahtumassa 770:n julkistamispäivänä. Helmikuussa 2012 Mobile World Congressissa julkistettiin Maemo projektin sulauttaminen Moblinin kanssa MeeGo mobiili- ohjelmistoalustan luomiseksi. Maemo 5 -kirjaston pino näyttää tältä: Hildon GTK+ D-Bus X Window System Debian Linux Avoimen lähdekoodin komponentit ovat tunnettuja Linuxin työpöytäympäristön kirjastoja, joten sovellusten siirrettävyys on yksinkertaista. Maemo-kehitys tehdään Scratchbox-nimisessä ristikäännöstyökalussa. Saksan Financial times julkaisi 11. elokuuta 2009 artikkelin, jossa kerrottiin Maemon tulevan käyttöön laajamittaisesti Nokian matkaviestinten käyttöjärjestelmäksi Symbian-käyttöjärjestelmän rinnalle. Nokia otti ensimmäiseksi Maemo-alustan käyttöön Internet Tablet -laitteissa. Nimi Maemo on peräisin yhdeltä Nokian sisäiseltä palvelimelta. Nimi on alkujaan luotu Linuxin salasanageneraattorilla eikä se tarkoita mitään. ==Versiohistoria== ===OS2005=== Versio tuli käyttöön Nokian 770 Internet Tabletissa. Sen mukana toimitettiin Opera-selain, Flash 6, perustason sähköposti- ja RSS-sovellukset, musiikki- ja videosoitin, PDF-lukija, kuvankatseluohjelma, sovellustenhallinta ja valikoima erilaisia pelejä. ===OS2006=== Nokia julkisti uuden version 16. toukokuuta 2006. Sen vakautta oli paranneltu ja ulkoasua oli uudistettu. ===OS2007=== OS2007 julkaistiin Nokia N800:n yhteydessä tammikuussa 2007. Versiossa oli korjattu runsaasti aiempien versioiden bugeja ja parannettu suorituskykyä. Mukana tuli Opera 8 ja Flash 7. ===OS2008=== OS2008 julkaistiin Nokia N810:n yhteydessä marraskuussa 2007. Tämän version saa päivitettyä myös aiempaan Nokia N800:an. Tässä Mozilla-pohjainen selain korvasi aiemman Opera-selaimen. Mukana oli Windows Media Playerin tiedostomuotojen ja H.264:n tuki. ===Maemo 5=== Maemo 5 on Nokia N900:n käyttöjärjestelmä. == Katso myös == * OpenMoko == Lähteet == * Digitoday * Financial Times Deutschland === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Maemon kotisivu * Maemo Nokia.com * Maemo-sovelluksia * Maemo planet * Maemo Bugzilla * Maemo 4 Quick Start Guide Luokka:Linux-pohjaiset laitteet Luokka:Linux-mobiilikäyttöjärjestelmät Luokka:Nokia
Anatoli Demjanenko

Anatoli Vasylovytš Demjanenko (ukrainaksi: Анатолiй Васильович Дем'яненко) (s. 19. helmikuuta 1959 Dnepropetrovsk, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. ==Ura pelaajana== Demjanenko pelasi urallaan 12 vuoden ajan FK Dynamo Kiovan joukkueessa. Demjanenko kantoi kapteeninnauhaa ja oli yksi joukkueen tärkeimmistä pelaajista ja linkki hyökkäyksen ja puolustuksen välillä. Demjanenko juhli Neuvostoliiton mestaruutta viiteen kertaan ja oli mukanan Cup-voittajien Cupin loppuottelussa 1986, kun Dynamo Kiova kaatoi Atlético Madridin Lyonissa maalein 3–0. Neuvostoliiton maajoukkueessa Demjanenko pelasi 80 maaottelua oli voittamassa olympiakultaa ja EM-hopeaa 1988. Hänet valittiin Ukrainan neuvostotasavallan parhaaksi pelaajaksi 1982 ja 1985. Joulukuussa 2000 Demjanenko äänestettiin The Ukrainsky Futbol weekly -lehden äänestyksessä Ukrainan kautta aikain kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi Andriy Shevchenkon ja Oleg Blokhinin jälkeen. Meriitit pelaajana * Neuvostoliiton mestaruus (5): 1980, 1981, 1985, 1986, 1990 * Neuvostoliiton Cup (4): 1982, 1985, 1987, 1990 * Neuvostoliiton Supercup (3): 1980, 1985, 1986 * Cup-voittajien Cup: 1986 * Ukrainan mestaruus: 1993 * Ukrainan Cup: 1993 * Olympiakultaa: 1988 * EM-hopeaa: 1988 ==Ura valmentajana== Demjanenko on toiminut FC Arsenal Kiovan päävalmentajana 1993 sekä FK Dynamo Kiovan apulaisvalmentajana 12 vuoden ajan. Kauden 2004–05 päätteeksi hän nousi Leonid Buryakin seuraajaksi Dynamo Kiovan päävalmentajaksi. Demjanenkon johdolla Dynamo Kiova voitti kaksi Ukrainan cupia sekä liigamestaruuden 2007. Kun Dynamo Kiova hävisi avausottelunsa 2007–2008 Mestarien liigan lohkovaiheessa AS Romalle 2–0, Demjanenko sai potkut tehtävistään. Hänet korvasi seuran entinen päävalmentaja ja varatoimitusjohtaja Jožef Sabo. Vuonna 2008 Demjanenko toimi lyhyen aikaa Neftçi Bakun päävalmentajana. Elokuussa 2010 hän siirtyi uzbekistanilaisen FK Nasaf Qarshin valmentajaksi.Nasaf's coach depart Tammikuussa 2012 Demjanenko jätti Nasaf Qarshin ja palasi kotimaahansa FK Volyn Lutskin päävalmentajaksi.Das Profil von Anatoliy Demyanenko Volyn Lutsk säilytti Demjanenko alaisuudessa sarjapaikkansa, muttei onnistunut nousemaan sijalta 12 korkeammalle. Kaudella 2012/13 Lutsk oli jälleen putoamiskamppailussa ja lopulta Demjanenko jätti joukkueen huhtikuussa 2013.Писковец: У меня контракт с "Волынью" и предложение я принял Meriitit valmentajana * Ukrainan mestaruus: 2007 * Ukrainan Cup: 2006, 2007 * Ukrainan Supercup: 2006, 2007 * Uzbekistanin mestaruus **Hopeaa: 2011 * Uzbekistanin cup **Hopeaa: 2011 * AFC Cup: 2011 == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Ukrainalaiset jalkapalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset jalkapalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rot13

Rot13, ROT-13 tai Rotate13 on alkeellinen salausmenetelmä, joka on Caesar- koodin muunnos. Rot13:ssa kirjaimet A–Z korvataan aakkosissa 13 kirjaimen päässä olevalla kirjaimella – esimerkiksi A-kirjain korvataan N-kirjaimella, B-kirjain O:lla ja niin edelleen. Numeroita ja erityismerkkejä, kuten skandinaavisia kirjaimia Å, Ä ja Ö, ei muokata. Rot13-salattu teksti saadaan palautettua alkuperäiseksi Rot13-koodaamalla se uudestaan, koska 13 on puolet kirjainten A–Z määrästä eli 26:sta. Rot13-koodausta on käytetty muun muassa uutisryhmissä, esimerkiksi huumoriryhmissä peittämään mahdollisesti loukkaavaa tekstiä. Näin viestin avaaminen jää lukijan vastuulle. Sitä käytetään myös runsaasti geokätköilyn piirissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ROT13-tekstin salaus- ja purkupalvelu Luokka:Salakirjoitustekniikka
David de la Fuente

David de la Fuente (s. 4. toukokuuta 1981 Reinosa, Kantabria) on espanjalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2003–2021. Hän johti vuoden 2006 Ranskan ympäriajon mäkikirikilpailua kuuden etapin ajan saatuaan kilpailuosion johtajan pilkkupaidan toisen etapin ja uudelleen 11. osuuden jälkeen. De la Fuente nimettiin kilpailun yritteliäimmäksi ajajaksi. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän johti yhdistelmäkilpailua kolmannen ja neljännen etapin jälkeen. ==Saavutuksia== *Ranskan ympäriajo: **2006 kilpailun yritteliäin ajaja -palkinto, mäkikirikilpailussa toinen **2007 kolmas etapilla 7 *Espanjan ympäriajo: **2009 mäkikirikilpailussa toinen **2011 kolmas etapilla 14 *Vuelta a la Comunidad Valencina: 2007 mäkikirikilpailun voitto *GP Llodio: 2007 voitto *Trofeo Calvia: 2005 kolmas *Saksan ympäriajo **2008 etapin 2 voitto *GP Miguel Indurain: 2009 voitto *Tour of Qinghai Lake **2013 etapin 2 voitto *GP Internacional Torres Vedras - Trofeu Joaquim Agostinho **2015 etapin 3 voitto **2018 mäkikirikilpailun voitto *Liberty Seguros - Troféu Alpendre **2016 mäkikirikilpailun voitto ==Lähteet== *David de la Fuente trap-friis.dk-tietokannassa *David de la Fuente cyclingarchives.com- tietokannassa *David de la Fuente procyclingstats.com-sivustolla ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *daviddelafuente.es Luokka:Espanjalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrei Jepišin

Andrei Sergejevitš Jepišin (, s. 10. kesäkuuta 1981, Žukovski, Neuvostoliitto) on venäläinen pikajuoksija, jonka päämatka on 100 metrin juoksu. Jepišin voitti vuonna 2003 Venäjän sisäratojen mestaruuden 60 metrillä. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi Euroopan sisäratojen cupissa matkan kolmanneksi ajalla 6,70 ja karsiutui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa välierissä. Seuraavana vuonna hän voitti Venäjän sisäratojen mestaruuden 60 metrillä, mutta karsiutui Budapestin sisäratojen MM-kisoissa matkan välierissä ajalla 6,63. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Venäjän mestaruuden 100 metrin juoksussa ja karsiutui Ateenan olympialaisissa toisissa alkuerissä ajalla 10,29. Jepišin voitti vuonna 2005 maansa sisäratojen mestaruuden 60 metrillä ja sijoittui Madridin sisäratojen EM-kisoissa matkan neljänneksi. Ulkoradoilla hän voitti Venäjän mestaruuden 100 metrillä ja juoksi Universiadeissa toiseksi. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen Venäjän sisäratojen mestaruuden 60 metrillä. Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 hän voitti MM-hopeaa ajalla 6,52. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Venäjän mestaruuden 100 metrillä sekä Göteborgin EM-kisoissa EM-hopeaa ajalla 10,10. Kauden lopussa hän oli yleisurheilun maailmancupissa seitsemäs. Jepišiniä valmentaa hänen isänsä Sergei. ==Ennätykset== * 60 metrin juoksu: 6,52 (2006) * 100 metrin juoksu: 10,10 (2006) ==Lähteet== * Luokka:Venäläiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leonid Burjak

Leonid Josypovytš Burjak (, s. 10. heinäkuuta 1953 Odessa, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. ==Ura pelaajana== Burjak edusti suurimman osan urastaan FK Dynamo Kiovan joukkuetta. Burjak oli voittamassa viittä Neuvostoliiton mestaruutta sekä Cup-voittajien cupia ja Uefa-supercupia 1975. Burjak päätti pelaajauransa Suomessa. Kaudella 1988 hän edusti Kemin Pallotovereita sekä 1990 Vantaan Palloa. Hän toimi molemmissa joukkueissa pelaajavalmentajana. Neuvostoliiton maajoukkueessa Burjak pelasi 53 ottelua. Hän oli mukana maan pronssimitalijoukkueessa Montrealin olympialaisissa 1976. Burjak nimettiin Neuvostoliiton joukkueeseen myös MM-kilpailuihin 1982, mutta hän ei loukkaantumisen takia pelannut yhtään ottelua. ==Ura valmentajana== Burjak valmensi uransa alkuaikoina Suomessa sekä yliopistotasolla Yhdysvalloissa. Hän palasi 1993 Ukrainaan ja johdatti kasvattajaseuransa FK Tšornomorets Odessan Ukrainan mestariksi 1995 ja 1996. Hän on toiminut myös lyhyen aikaa Ukrainan maajoukkueen päävalmentajana. Burjak hoiti FK Dynamo Kiovan päävalmentajan tehtäviä lyhyen aikaa 2005, ja on sen jälkeen toiminut seuran urheilujohtajana. ==Saavutukset== ===Pelaajana=== * Neuvostoliiton mestaruus (5): 1974, 1975, 1977, 1980, 1981 * Neuvostoliiton cup (4): 1974, 1978, 1982, 1986 * Neuvostoliiton supercup: 1980 * Cup- voittajien cup: 1975 * Uefa-supercup: 1975 * Olympiapronssi: 1976 ===Valmentajana=== * Ukrainan mestaruus (2): 1995, 1996 Luokka:Ukrainalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Neuvostoliittolaiset jalkapalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HK Spartak Moskova

Spartak Moskova () on moskovalainen jääkiekkoseura. Seura on perustettu vuonna 1946 ja sen kotihallina on Megasport-urheilupalatsi. Joukkue pelaa KHL:n läntisen lohkon (konferenssin) Bobrov-divisioonassa. Joukkue joutui talousvaikeuksien takia jättäytymään pois liigasta kaudella 2014–2015. Kaudella 2015–2016 Spartak teki paluun yhden kauden tauon jälkeen. == Joukkue kaudella 2024–2025 == (Tilanne 19. tammikuuta 2025) Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit # Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 50 Artjom Zagidulin L 2026 Magnitogorsk, Venäjä 70 Dmitri Nikolajev L 2026 Pietari, Venäjä Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 34 Jegor Savikov L 2025 Novokuibyševsk, Venäjä 55 Dmitri Višnevski (C) R 2025 Bogatištševo, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto 62 Daniil Orlov L 2026 Elektrostal, Venäjä 67 Michal Čajkovský L 2026 Bratislava, Slovakia, Tšekkoslovakia 74 Aleksei Jegorov L 2026 Ramenskoje, Venäjä 78 Roman Bytškov L 2026 Jaroslavl, Venäjä 86 Jegor Zaitsev L 2026 Moskova, Venäjä 89 Venjamin Koroljov L 2027 Vladimir, Venäjä 94 Andrei Mironov (A) L 2026 Moskova, Venäjä Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Paikka Sopimus Syntymäpaikka 11 Jegor Tšezganov R KH / VLH 2026 Žlobin, Valko-Venäjä 13 Mihail Maltsev L VLH 2026 Pietari, Venäjä 16 Danil Pivtšulin R VLH 2027 Jakutsk, Venäjä 17 Ivan Morozov R KH 2026 Hanty-Mansijsk, Venäjä 21 Adam Ružička L KH / OLH 2025 Bratislava, Slovakia 24 Pavel Porjadin (A) L OLH 2026 Moskova, Venäjä 25 Ansel Galimov L OLH 2025 Nižnekamsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto 28 Aleksandr Pašin L OLH 2027 Prijutovo, Venäjä 47 Daniel Usmanov R KH 2027 Mytištši, Venäjä 59 Prokhor Korbit L OLH 2026 Podolsk, Venäjä 65 Demid Mansurov R KH 2027 Tšeljabinsk, Venäjä 87 Nikolai Goldobin L VLH 2026 Moskova, Venäjä 90 Andrei Loktionov (A) L KH 2025 Voskresensk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto 95 German Rubtsov L KH 2025 Tšehov, Venäjä 97 Maksim Krovjakov R KH 2026 Solnetšnogorsk, Venäjä 98 Aleksandr Beljajev L VLH 2027 Nižnevartovsk, Venäjä 99 Jegor Filin L LH 2027 Penza, Venäjä === Joukkueenjohto === * Päävalmentaja: Aleksei Žamnov * Apuvalmentaja: Aleksei Kovaljov * Apuvalmentaja: Jevgeni Perov * Apuvalmentaja: Igor Ulanov * Maalivahtivalmentaja: Sergei Klimkovitš * Videovalmentaja: Roman Barinov *Videovalmentaja: Oleg Novitski * Fysiikkavalmentaja: Leonid Dmitritšenko * Kehitysvalmentaja: Andrei Kuteikin * Huoltopäällikkö: Jegor Tomin * Puheenjohtaja: Andrei Verjovko * Urheilutoimenjohtaja: Roman Beljajev * Apulaistoimitusjohtaja: Maksim Tšernikov Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/775/spartak-moskva Viitattu 24.9.2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Seuran kotisivut (spartak.ru) * http://rwinfo.narod.ru/ Spartak Moskova Luokka:Moskovan urheilu
HC Fenix

HC Fenix oli turkulainen vuonna 2005 perustettu käsipalloseura. Seuran miesten edustusjoukkue sai äkillisesti lopetetun HC Denniksen paikan SM-sarjasta eikä näin ollen joutunut aloittamaan alimmalta sarjatasolta. Seura jatkaa myös HC Denniksen aloittamaa junioritoimintaa ja sillä oli useita juniorijoukkueita sekä pojissa että tytöissä, mutta viimeisillä kausilla vain poikapuolella, koska tyttöjoukkueet olivat siirtyneet ÅIFK:n riveihin. Vuoden 2010 alussa kuitenkin seurajohdot olivat sopineet, että turkulaista käsipalloilua tullaan jatkamaan yhden seuran ÅIFK voimin. ==Historia== Sijoitukset miesten SM- sarjassa: * 2005-2006: 6. * 2006-2007: 2. * 2007-2008: 6. * 2008-2009: 4. ==Aiheesta muualla== *Seuran kotisivut Sivut olivat ennen tuossa osoitteessa, mutta nykyiset sivut ovat Åifk:n sivut: http://www.aifk.fi/handboll/ *Fenixin ja ÅIFK:n yhdistymisen lehdistötiedote Luokka:Suomalaiset käsipalloseurat Luokka:Turkulaiset urheiluseurat
California Molefe

California Molefe (s. 12. maaliskuuta 1980) on entinen botswanalainen pikajuoksija, joka päämatka oli 400 metrin juoksu. Molefe karsiutui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 400 metrin alkuerissä ajalla 47,90. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa alkuerissä ajalla 46,12. Seuraavana vuonna hän karsiutui Budapestin sisäratojen MM-kisoissa alkuerissä ja Ateenan olympialaisissa alkuerissä ajalla 45,88. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän putosi välierissä. Vuonna 2006 Molefe voitti Moskovan sisäratojen MM-kisoissa MM-hopeaa 400 metrillä ajalla 45,75. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui kuudenneksi Melbournen Kansainyhteisön kisoissa ja karsiutui Afrikan-mestaruuskilpailuissa välierissä. Osakan MM-kisoissa 2007 Molefe karsiutui välierissä ajalla 45,47. Valencian sisäratojen MM-kisoissa 2008 hän putosi välierissä. Molefen ura päättyi vuonna 2008. ==Ennätykset== ===Ulkoradat=== * 300 metrin juoksu: 33,07 (2003) * 400 metrin juoksu: 45,34 (2005) * 600 metrin juoksu: 1.15,98 (2004) ===Sisäradat=== * 200 metrin juoksu: 22,44 (2004) * 400 metrin juoksu: 45,74 (2006) ==Lähteet== Luokka:Botswanalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mikyys ja tämyys

Mikyys ( < quid?, ”mikä?”; myös kvidditeetti) ja tämyys (lat. haecceitas < haec, ”tämä”) ovat keskiaikaisen filosofian termejä, jotka liittyvät universaalien eli yleiskäsitteiden ja partikulaarien eli yksilöolioiden ongelmaan. Mikyys eli olion ”se mitä jokin on” tarkoittaa partikulaarisen olion (esimerkiksi ihmisyksilön) universaliteettia eli yleislajisuutta, eli niitä ominaisuuksia, jotka se jakaa muiden saman lajin (species) olioiden (esimerkiksi kaikkien muiden ihmisten) kanssa. Se vastaa siis kysymykseen ”mikä se on?”. Mikyys vastaa Aristoteleen substanssin käsitettä ja olemusta (essentia). Tämyys tarkoittaa olion partikulariteettia tai individualiteettia eli yksilöllisyyttä, eli niitä ominaisuuksia tai luonteenpiirteitä, jotka tekevät siitä yksilöolion (esimerkiksi ne tekijät, jotka tekevät tietystä ihmisestä tunnistettavan yksilön). Termit kehitti Duns Scotus. Charles Peirce käytti myöhemmin termiä tämyys () ei-deskriptiivisenä viittauksena yksilöön. == Katso myös == * Luonto (natura) * Muoto (forma) * Olemus (essentia) * Substanssi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Stanford Encyclopedia of Philosophy: Medieval Theories of Haecceity Luokka:Logiikka Luokka:Metafysiikka Luokka:Skotismi
Valentí Massana

Valentí Massana Gràcia (s. 5. heinäkuuta 1970 Viladecans, Espanja) on espanjalainen entinen kävelijä, jonka matkana olivat sekä 20 kilometriä että 50 kilometriä. Massana on 20 kilometrin maailmanmestari vuodelta 1993 ja olympiapronssimitalisti 1996 vuoden Atlantan olympialaisista. Lisäksi hän on saavuttanut hopeaa vuoden 1995 Göteborgin MM-kilpailuiden 20 kilometrillä ja EM-pronssia vuonna 1994 Helsingissä. Aktiiviuransa aikana Valentí Massana oli aktiiviuransa aikana 168 senttimetriä pitkä ja painoi 51 kilogrammaa. ==Saavutukset== Vuosi Kilpailu Paikka Sijoitus Matka 1987 Nuorten EM-kilpailut Birmingham, Yhdistynyt kuningaskunta 2. 10 000 m 1988 Nuorten MM-kilpailut Sudbury, Kanada 2. 10 000 m 1989 Nuorten EM-kilpailut Varaždin, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta 1. 10 000 m 1990 EM-kilpailut Split, Jugoslavia 4. 20 km 1991 MM-hallikilpailut Sevilla, Espanja 5. 5 000 m MM-kilpailut Tokyo, Japani 5. 20 km Kävelyn maailmancup San José, Kalifornia 10. 20 km 1993 MM-kilpailut Stuttgart, Saksa 1. 20 km Kävelyn maailmancup Monterrey 2. 20 km 1994 EM-kilpailut Helsinki, Suomi 3. 20 km 1995 MM-kilpailut Göteborg, Ruotsi 2. 20 km 1996 Olympialaiset Atlanta, Yhdysvallat 3. 50 km 1998 EM-kilpailut Budapest, Unkari 9. 20 km 1999 MM-kilpailut Sevilla, Espanja 4. 50 km Kävelyn maailmancup Mézidon-Canon, Ranska 8. 50 km 2000 Olympialaiset Sydney, Australia 4. 50 km 2001 MM-kilpailut Edmonton, Kanada 6. 50 km ==Ennätykset== * 5 000 metrin kävely: 19:36.8 (1989) * 10 000 metrin kävely: 39:31.81 (1997) * 20 000 metrin kävely: 1:25:37.8 (1990) * 20 kilometrin kävely: 1:19:25 (1992) * 30 kilometrin kävely: 2:07:58 (1993) * 50 kilometrin kävely: 3:38:43 (1994) * tunnin kävely: 14 367 m (1990) ==Lähteet== * Luokka:Espanjalaiset kävelijät Luokka:Espanjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fredegisius Toursilainen

Fredegisius Toursilainen (, myös Fridugisus, Fridugis, Fredegis, Fredugis) (700-luvun loppu Englanti – 834 Tours) oli munkki ja varhaisskolastinen filosofi ja teologi. Hän toimi vuodesta 804 opettajansa Alkuinin seuraajana Saint-Martin de Toursin luostarin apottina, ja Saint-Omerin (vuodesta 820) ja Saint-Bertinin luostarien apottina. Fredegisius toimi Kaarle Suuren hovissa ja vuodesta 819 keisari Ludvig Hurskaan kanslerina. Hän oli osallisena useissa kiistoissa, erityisesti Lyonin arkkipiispaa Agobardusta vastaan. Fredegisiuksen tunnetuin teos on kirjeen muotoon kirjoitettu De substantia nihili et tenebrarum (”Ei mistään ja pimeydestä”, n. 804), joka käsittelee tyhjyyden ja pimeyden luonnetta. Hän omaksui käsiterealistisen kannan, jonka mukaan tyhjyys ja pimeys ovat olemassa olevia asioita, koska näitä sanoja käytetään Ensimmäisen Mooseksen kirjan alussa. Teos on ollut merkittävässä roolissa keskiajan universaalikiistassa, ja vaikka siinä esitettyjä näkemyksiä ei hyväksytty laajalti, se on vaikuttanut skolastisen dialektisen menetelmän kehitykseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Skolastikot Luokka:Keskiajan filosofit Luokka:Munkit Luokka:Toursin historia Luokka:700-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 834 kuolleet
Dicta Boelcke

Dicta Boelcke on saksalaisen ensimmäisen maailmansodan hävittäjä-ässän, Oswald Boelcken laatima lista ilmataistelun perustaktiikoista. ==Dicta Boelcke== 1\. Yritä varmistaa edullinen asema ennen hyökkäystä. Jos mahdollista, pidä aurinko takanasi. 2\. Suorita aina hyökkäys loppuun, kun olet aloittanut sen. 3\. Ammu ainoastaan lyhyeltä etäisyydeltä ja vain silloin kun vastustaja on kunnolla tähtäimessä. 4\. Pidä aina katseesi vihollisessa, äläkä koskaan anna vihollisen huiputtaa sinua juonillaan. 5\. Kaikissa tapauksissa on olennaista hyökätä vastustajan kimppuun takaa. 6\. Jos vastustajasi syöksyy sinua kohti, älä yritä väistää hänen hyökkäystään, vaan lennä kohtaamaan se. 7\. Älä koskaan unohda suuntaa omalle alueelle, kun lennät vihollisalueen yllä. Laivueille: Hyökätkää pääasiassa neljän tai kuuden koneen ryhmissä. Kun taistelu hajoaa useiksi yksittäisiksi taisteluiksi, pitäkää huoli, että useat eivät hyökkää yhtä vihollista vastaan. Luokka:Ilmavoimat Luokka:Taistelutaktiikat
Volodymyr Holubnytšyi

Volodymyr Stepanovytš Holubnytšyi (; 2. kesäkuuta 1936 Sumy, Ukrainan SNT – 16. elokuuta 2021 Sumy, Ukraina) oli Neuvostoliittoa edustanut ukrainalainen kävelijä, joka päämatkallaan 20 kilometrillä voitti kaksi olympiakultaa ja yhden Euroopan-mestaruuden. Holubnytšyi oli 1960-luvun paras 20 kilometrin kävelijä. Hän oli kaksinkertainen olympiavoittaja vuosilta 1960 ja 1968. Lisäksi hän saavutti olympiahopeaa vuonna 1972 ja olympiapronssia 1964. Holubnytšyi oli myös Euroopan mestari vuodelta 1974, ja hän saavutti EM-hopeaa 1966 ja EM-pronssia 1962. Holubnytšyi on maailman menestyneimpiä kilpakävelijöitä. Hän on ainoana saavuttanut olympialaisten 20 kilometrin kävelyssä kaksi kultamitalia, kolme mitalia ja neljä sijoitusta kahdeksan parhaan joukkoon. Hän käveli ensimmäisen maailmanennätyksensä jo 19-vuotiaana vuonna 1955 ja on lajinsa vanhin Euroopan mestari voitettuaan kultaa 38-vuotiaana. == Lähteet == * Vladimir Golubnitši sporting-heroes sivustolla. === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset kävelijät Luokka:Ukrainalaiset kävelijät Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Mustaa vettä

Mustaa vettä on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1991. Albumi tehtiin vielä "Kaija Kärkinen" -nimellä, mutta myöhemmät levyt on tehty "Kaija Kärkinen & Ile Kallio" -nimellä. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Ile Kallio. # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Ile Kallio – kitarat, tuottaja * Jarmo Nikku – silde- kitara, sitar, kitarat * Harri Rantanen – bassokitara, huuliharppu * Anssi Nykänen – rummut, tuottaja * Jukka Hakoköngäs – kosketinsoitin * Mongo Aaltonen – lyömäsoittimet * Heikki Keskinen – tenorisaksofoni === Muut tekijät === * Pekka Witikka – äänittäjä, miksaaja * Riitta Sourander – valokuvat * Jani – kansikuva == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mustaa vettä discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1991 esikoisalbumit Luokka:Kaija Kärkisen & Ile Kallion albumit
Heiricus Auxerrelainen

Heiricus (Eric) Auxerrelainen ( tai Altissiodorensis) (841-876) oli ranskalainen benediktiinimunkki sekä skolastinen filosofi ja teologi. Heiricus toimi Pyhän Germanus Auxerrelaisen luostarin oblaattina nuorelta iältä. Hän opiskeli Lupus Servatuksen ja Haimo Auxerrelaisen kanssa. Hänen omiin oppilaisiinsa kuuluivat muun muassa Remigius Auxerrelainen ja Hucbaldus. Heiricus oli osallisena keskiajan universaalikiistassa ennen kaikkea glossillaan Aristoteleen kategorioita käsittelevään teokseen Categoriae decem. Siinä hän kannatti kantaa, jonka mukaan ainoastaan partikulaarit eli yksilöoliot ovat olemassa. Näkemyksen mukaan esimerkiksi valkoinen ja musta eivät ole olemassa sellaisenaan, vaan aina jos joku puhuu niistä, hänen on viitattava esimerkiksi valkoiseen ihmiseen tai mustaan hevoseen. Koska inhimillinen ymmärrys ei voi käsittää kaikkia yksilöitä, se kokoaa tällaiset viittaukset yhteen (coarctatio < lat. coarctare, "koota yhteen") yhden sanan alle (universaaliksi). Näin yksilöistä muodostetaan ajatus lajeista, edelleen suvuista ja lopulta substanssista. Kanta voitaisiin muuten tulkita nominalismiksi, mutta toisissa kohdissa Heiricus kannatti maltillista realismia. Muita Heiricuksen teoksia olivat Pyhän Germanuksen runomuotoinen elämäkerta Miracula sancti Germani sekä saarnakokoelma Collectaeum. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * The School of Auxerre Luokka:Skolastikot Luokka:Ranskalaiset filosofit Luokka:Keskiajan filosofit Luokka:Ranskalaiset teologit Luokka:Benediktiinit Luokka:Auxerre Luokka:Vuonna 841 syntyneet Luokka:Vuonna 876 kuolleet Luokka:Kristityt munkit
Sade (albumi)

Sade on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon toinen studioalbumi vuodelta 1995. Albumi oli suuri myyntimenestys. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Kaija Kärkinen – laulu * Ile Kallio – kitara, taustalaulu, tuottaja * Ona Kamu – taustalaulu * Harri Rantanen – bassokitara, huuliharppu * Anssi Nykänen – rummut * J-P Virtanen – kosketinsoitin * Salla Mertsalo – viulu * Tommi Lindell – musiikkiohjelmointi === Tuotanto === * Dan Tigerstedt – äänittäjä, miksaaja * Pauli Saastamoinen – masteroija * Markus Virpiö – kansikuva * Timo Koskinen – kansikuva * Riitta Sourander – valokuvat == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sade discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1995 albumit Luokka:Kaija Kärkisen & Ile Kallion albumit
Lupaus (albumi)

Lupaus on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1996. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lupaus discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1996 albumit Luokka:Kaija Kärkisen & Ile Kallion albumit
Säynätsalon vaneritehdas

Säynätsalon vaneritehdas oli UPM-Kymmene-konserniin kuuluva vaneritehdas Jyväskylään kuuluvassa Säynätsalon saaressa. Tehdas oli viralliselta nimeltään UPM-Kymmene Oyj, Jyväskylän vaneritehdas. Aiemmin tehdas oli tunnettu nimillä Schauman Wood Oy, Säynätsalon vaneritehdas, Enso Gutzeit Osakeyhtiö, Parviaisen tehtaat ja Joh. Parviaisen tehtaat. Samalla tehdasalueella toimi aiemmin talotehdas sekä Säynätsalon kuitulevytehdas (Karl Gustaf Stigzelius 1945–47). Henkilöstöä tehtaalla oli noin 310 ja tuotantokapasiteetti noin 120 000 m³ pinnoitettua ja pinnoittamatonta kuusi- ja koivuvaneria vuodessa. Vuonna 1913 perustettu tehdas oli Suomen vanhimpia ja pisimpään toimineita vaneritehtaita. 21\. heinäkuuta 2020 UPM-Kymmene ilmoitti tehtaan pysyvästä sulkemisesta. Tehdas suljettiin 31. heinäkuuta 2020. ==Merkittäviä vuosilukuja== *1914 Hugo Parviainen perustaa vaneritehtaan *1917 tulipalo tuhoaa tehtaan *1918 uusi vaneritehdas valmistuu *1946 Enso-Gutzeit ostaa Parviaisen vaneritehtaan *1971/74 vaneritehtaan laajennustyöt *1990 Schauman Wood Oy ostaa vaneritehtaan Enso-Gutzeit Oy:ltä *2001 uusi viilunjatkolinja (Plytec) *2004 omistajaksi UPM-Kymmene Wood Oy *2020 tehdas suljetaan ==Tehtaan rata ja rautatiekalusto== Tehtaalle johtava Säynätsalon rata purettiin ja rautatiekuljetukset loppuivat vuonna 2006. Aiemmin tehtaalla oli käytössä oma veturi. ==Lämpölaitos== Tehtaan yhteydessä oli myös Adven Oy:n lämpölaitos, joka tuotti höyryä tehtaalle. Laitoksen 25 MW kattila käytti polttoaineenaan tehtaan puujätettä. Laitosalueella oli myös Jyväskylän Energian kaksi kaukolämpöä tuottavaa öljykattilaa, teholtaan 1 MW ja 2,2 MW. ==Kirjallisuutta== * P. Vuorenpää. Johan Parviaisen Tehtaat Oy:n vaneritehtaan toiminta vuosina 1913–1936. Imatra 1990. 96 s. * R. Sinkkonen. Joh. Parviaisen Tehtaat Oy:n palkka- ja sosiaalipolitiikka Säynätsalossa 1924–1938. Imatra 1990. 120 s. * V. Parviainen. Säynätsalo. Palanen Keski-Suomen teollisuuden kehityskulkua. Jyväskylä 1922. 138 s. * S. Kuusi. Toiminimi Joh. Parviainen 1856–1947. Jyväskylä 1949. 235 s. ==Lähteet== * UPM-Kymmene Oyj * Kuva viilun jatkolinjasta ==Aiheesta muualla== Luokka:Jyväskylän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen sahateollisuus Luokka:UPM Luokka:Säynätsalo
Suuri salaisuus (Kaija Kärkinen & Ile Kallio)

Suuri salaisuus on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1997. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Kaija Kärkinen – laulu * Ile Kallio – kitara * Jukka Kiviniemi – bassokitara (kappaleet 5, 7 & 8) * Harri Ala-Kojola – rummut (kappaleet 5, 7 & 8) * Pekka Witikka – kosketinsoitin, musiikkiohjelmointi * Anna-Mari Kähärä – taustalaulu * Ona Kamu – taustalaulu === Tuotanto === * Pekka Witikka – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, kosketinsoitin, musiikkiohjelmointi * Ile Kallio – tuottaja * Pauli Saastamoinen – masteroija * Ilkka Kärkkäinen – kansikuva * Riitta Sourander – valokuvat == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suuri salaisuus discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:Kaija Kärkisen & Ile Kallion albumit
Bokusatsu Tenshi Dokuro-chan

Bokusatsu Tenshi Dokuro-chan () on Mitsuna Sakusen kirjoittama ja Mitsuna Ousen kuvittama japanilainen manga- ja animesarja. Sarjassa on neljä osaa, jotka sisältävät kaksi alle 15 minuutin mittaista jaksoa. == Juoni == Sakura on yläasteikäinen poika, joka tulee tulevaisuudessa tekemään keksinnön, joka pysäyttää naisten kehittymisen kahdentoista vuoden iässä. Jumala ei salli tätä, vaan lähettää tämän vuoksi Sakuran perään enkeleitä tappamaan tämän ennen keksinnön luomista. Eräs näistä enkeleistä on Dokuro-chan, joka yrittää muuttaa tulevaisuutta tappamatta Sakuraa – lopullisesti. Dokuro-chan mättää ”suojeluksessaan” olevan pojan hengiltä mittavien verisuihkujen saattelemana aina sille päälle sattuessaan ja herättää tämän sitten henkiin hetken kuluttua vain voidakseen myöhemmin tappaa tämän taas uudestaan. Bokusatsu Tenshi Dokuro-chan rakentuu lähes täysin sille huumorille, jota toisen pään irti iskemisessä isolla nuijalla voi nähdä, minkä lisäksi sarjassa on varsin huomattava määrä vessahuumoria. Seassa on myös pieni ripaus romantiikkaa, mutta kahdeksanosaisessa sarjassa ei tähän kuitenkaan paljoa ehditä takertua. Luokka:Animesarjat Luokka:Mangasarjat Luokka:2000-luvun anime ja manga Luokka:Seinen Luokka:Komedia-anime ja -manga
Triestenlahti

thumb|Triestenlahti punaisella merkittynä Adrianmeren pohjoisosassa. Triestenlahti (, , ) on merenlahti Adrianmeren koillisosassa. Se on osa Venetsianlahtea ja huuhtoo Italian, Slovenian ja Kroatian rannikkoa. Sen keskisyvyys on 16 metriä ja suurin syvyys 37 metriä. Lahti on nimetty sen rannalla sijaitsevan italialaisen Triesten kaupungin mukaan. Luokka:Italian ja Slovenian raja Luokka:Kroatian maantiede Luokka:Välimeren lahdet Luokka:Adrianmeri
Noitavoimaa

Noitavoimaa on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Kaija Kärkinen – laulu * Ile Kallio – kitara, mandoliini * Masa Maijanen – bassokitara * Okko Laru – rummut * Harri Rantanen – bassokitara (kappale 11) * Keimo Hirvonen – rummut (kappale 11) === Tuotanto === * Ile Kallio – tuottaja * Pekka Witikka – äänittäjä, tuottaja (kappale 11) * Dan Tigerstedt – äänittäjä, miksaaja * Kimmo Ahola – äänittäjä * Pauli Saastamoinen – masteroija * Kim Paqvalin – kansikuva * Riitta Sourander – valokuvat == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Noitavoimaa discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1999 albumit Luokka:Kaija Kärkisen & Ile Kallion albumit
Kaikki oikeudet

Kaikki oikeudet on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon 6. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2000. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Kaija Kärkisen & Ile Kallion albumit
Venetsianlahti

Venetsianlahti () on Välimereen kuuluvan Adrianmeren pohjoisosa. Se levittäytyy Pojoen suistosta Italiasta Istrian niemimaalle Sloveniaan ja Kroatiaan. Lahteen laskevat Pojoen lisäksi Adige-, Piave- ja Tagliamentojoet. Lahden rannikkokaupunkeja ovat muun muassa Italian Venetsia ja Trieste sekä Kroatian Pula. Lahden koillisosassa sijaitsee Triestenlahti, luoteisosassa Venetsian laguuni. ==Lähteet== Luokka:Adrianmeri Luokka:Välimeren lahdet Luokka:Italian merialueet Luokka:Kroatian maantiede Luokka:Slovenian maantiede
The O2

The O2 on aiemmin Millennium Domena tunnettu suuri viihdeareena Lontoossa. Rakennus avattiin aiemman nimensä mukaisesti vuosituhannen vaihteessa, jolloin siellä juhlittiin uutta vuosituhatta. The O2 sisältää varsinaisen näytösareenan lisäksi myös muun muassa musiikkiklubin, elokuvateatterin, näyttelytiloja sekä ravintoloita ja baareja. Nykyisen sponsorin nimellä paikkaa on kutsuttu vuodesta 2005. Rakennuksen sisällä sijaitsee myös The O2 -areena, jolla pelattiin NHL:n avausottelut kaudella 2007–2008. Kyseisen areenan katsojakapasiteetti on 20 000\. Rakennuksen ulkohalkaisja on 365 metriä, sisähalkaisija 320 metriä ja korkeus 50 metriä. Rakennuksen terästolpat ovat 100 metriä korkeita ja niitä on 12 kappaletta. ==Aiheesta muualla== * The O2 * The £758,000,000 Failure of the Millennium Dome Video, 20 min. Luokka:Greenwichin rakennukset ja rakennelmat
Brian Engblom

Brian Engblom (s. 27. tammikuuta 1955 Winnipeg, Manitoba Kanada) on entinen kanadalainen NHL-jääkiekkoilija. Puolustajana pelannut Engblom voitti kolme Stanley Cupia. Engblom pelasi nuorena University of Wisconsin-Madison -yliopiston joukkueessa. Hän debytoi NHL:ssä huipulla: vuoden 1977 Stanley Cupin pudotuspeleissä Montreal Canadiensin vahvuudessa. Kausi huipentuikin Montrealin mestaruuteen ja Engblom juhli Stanley Cupia Canadiensin kanssa myös vuosina 1978 ja 1979. Sen jälkeen hänet kaupattiin Washington Capitalsiin. Uransa ehtoopuolella puolustaja edusti vielä Buffalo Sabresia, Los Angeles Kingsia ja Calgary Flamesia. Pelaamillaan 11 NHL-kaudella Engblom teki 29 maalia ja antoi 177 maaliin johtanutta syöttöä. == Saavutuksia== * Stanley Cup 1977, 1978 ja 1979 * NHL:n kakkostähdistössä 1982 ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Montreal Canadiensin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
En voi unohtaa

En voi unohtaa on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon kokoelma- albumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Se on kaikkiaan duon 7. albumi. Levy sisältää alaotsikkonsa mukaisesti Parhaat vuosilta 1991–2001, mutta myös uusia kappaleita. Ensimmäisen levyn viimeisen kappaleen Jan pariskunta sävelsi ja sanoitti tv-ohjelmassa Hotelli sointu. == Kappaleet == ===CD1=== # # # # # # # # # # # # # # # # # ===CD2=== # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 kokoelma-albumit Luokka:Kaija Kärkisen & Ile Kallion albumit
Tarantonlahti

Tarantonlahti (, ) on merenlahti Välimereen kuuluvalla Joonianmerellä, eteläisessä Italiassa. Sitä ympäröivät Italian alueet Apulia, Basilicata ja Calabria. Tärkeimmät lahteen laskevat joet ovat Basento, Sinni ja Agri. Suurimpia kaupunkeja lahden rannalla ovat Taranto ja Gallipoli. Lahti on noin 140 kilometriä pitkä ja leveä. Luokka:Italian merialueet Luokka:Joonianmeri Luokka:Välimeren lahdet Luokka:Taranto
Sylvie Vartan

Sylvie Vartan (s. 15. elokuuta 1944) on ranskalainen poplaulaja. Hän syntyi Bulgariassa ja muutti Ranskaan kahdeksanvuotiaana. Hän avioitui vuonna 1965 poplaulaja Johnny Hallydayn kanssa, ja heillä on avioliitostaan poika. Pari erosi vuonna 1980. Nykyisin Vartan on naimisissa mediamoguli Tony Scottin kanssa. Vuonna 2005 Vartan nimitettiin WHO:n Hyvän tahdon lähettilääksi. Suomessa Vartanin tunnetuin levytys on La Maritza, jonka hän levytti vuonna 1968. Suomenkielisen version siitä on levyttänyt muun muassa Seija Simola. Helsingin Sanomien tv- ja teatterikriitikko Jukka Kajava ihmetteli vuonna 1978 Vartanin menestystä. Hänestä ranskalaiseen kulttuuriin kuuluu yleensä tunteiden charmantti ilmaiseminen, mutta Vartan on sen sijaan viileä, ilmeettömyyteen asti pidättyvä, kuin valaistu mutta sytyttämätön kynttilä, joka hehkuu muttei lämmitä. ==Albumit== *Sylvie 1962 *Twiste Et Chante 1963 *A Nashville 1964 *A Gift Wrapped From Paris 1965 *Il Y A Deluxe Filles En Moi 1966 *2 min 35 Du Bonheur 1967 *Comme Un Garcon 1967 *La Maritza 1968 *Aime- Moi 1970 *Sympathie 1971 *J'ai Un Probleme 1973 *Shang Shang a Lang 1974 *Gu'est-ce Qui Fait Pleurer Les Blondes? 1976 *Ta Sorciere Bien Aimee 1976 *Georges 1977 *Fantaisie 1978 *I Don't Want the Night to End 1979 *Deraisonnable 1979 *Vent D'ouest 1992 *Sessions Acoustiques 1994 *Reedition De Sessions Acoustiques 1995 *Toutes Les Femmes Ont Un Secret 1996 *Sensible 1998 *Sylvie 2004 *Nouvelle Vague 2007 *Toutes Peines Confondues 2009 == Diskografiaa == *Le Locomotion 1962 *En écoutant la plui 1963 *La plus belle pur aller danser 1964 *La Maritza 1968 *Mon père 1972 *Je chante pour Swanee 1974 *Da dou ron ron 1974 *Disco Queen 1978 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen verkkosivu * Epävirallinen verkkosivu *Valokuvia * YLE: Euroopan taivaan alla 18.6.2006 Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kymmenen laulua

Kymmenen laulua on suomalaisen Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon kaikkiaan 8. albumi. Se julkaistiin vuonna 2002. == Kappaleet == # Rakkaudesta rakkauteen - 4.44 # Jos sä menet pois - 5.04 # Liisa lähtee nyt - 4.42 # Kaunotar katoaa - 3.51 # Hei beibi (sitten kun) - 4.12 # Koodinimi Irmeli - 4.28 # Tänäkin yönä - 3.50 # Kadonneet pojat - 4.29 # Äiti kuu - 4.07 # Uskon niin - 4.09 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Kaija Kärkisen & Ile Kallion albumit