EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ercole l’invincibile

Ercole l’invincibile (”Voittamaton Herkules”) on vuonna 1964 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Alvaro Mancori alias Al World. Sen päähenkilöä Herkulesta esittää yhdysvaltalainen kehonrakentaja Dan Vadis. ==Juoni== Herkules pelastaa prinsessa Teikan leijonan kynsistä ja vapauttaa hänen isänsä kuningaskunnan lohikäärmeen ikeestä. Sillä aikaa tulivuoren sisällä sijaitsevan Demioksen kuningatar ja tämän apuri Kabaol ovat orjuuttaneet Teikan ja hänen kansansa, joita Herkules lähtee pelastamaan. Kabaolin tytär Melissa tappaa kuningattaren ja aikoo uhrata Teikan, mutta Herkules vapauttaa orjat, pelastaa rakastettunsa, ja tulivuorenpurkaus tuhoaa kaupungin. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Techniscope-tekniikalla Technicolor-väreissä kuvattu Ercole l’invincibile on tavanomainen peplumseikkailu, joka on täynnä reipasta toimintaa. Elokuvan kliseisiin kuuluvat sankarin kamppailut leijonaa, lohikäärmettä, karhua ja norsuja vastaan, pelastajaansa odottava kahlittu neito, paha kuningatar, orjuutettu kansa ja kaiken tuhoava tulivuorenpurkaus. Dan Vadis on energinen toimintasankari, mutta hänen vaalea partansa on yksi peplumhistorian surkeimmista esityksistä. Alkuteksteissä koko näyttelijäkunnalle on keksitty englanninkieliset taiteilijanimet. Yhdysvalloissa elokuva muokattiin uudelleen osaksi television Sons of Hercules (”Herkuleen pojat”) -sarjaa nimellä Son of Hercules in the Land of Darkness (”Herkuleen poika pimeyden maassa”). Samalla siihen vaihdettiin toinen lohikäärme Steve Reevesin Voittamattomasta Herkuleesta, josta myös musiikki on lainattu. == Julkaisut == Harvoin nähdystä elokuvasta ei ole laadultaan tyydyttävää DVD-julkaisua. Sen amerikkalainen TV-versio on saatavilla useilta public domain -sivustoilta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset historialliset seikkailuelokuvat Luokka:Vuoden 1964 italialaiset elokuvat
Tallinnan satama

Tallinnan matkustajasatama, kirjaimellisesti Tallinnan vanhankaupungin satama () on Viron pääkaupungin Tallinnan keskustassa sijaitseva satama. Matkustajasataman kautta kulkee myös konttiliikennettä. Se on myös Viron suurin matkustajasatama. Muun muassa Tallink, Eckerö Line ja Viking Line liikennöivät sieltä Helsinkiin ja Tallink Tukholmaan. Aiemmin St. Peter Line liikennöi Tallinnasta Helsinkiin, Pietariin ja Tukholmaan. Vanhankaupungin satamaan kuuluu kolme matkustajaterminaalia. Sataman omistaa Tallinnan pörssissä noteerattu AS Tallinna Sadam -yhtiö, jossa Viron valtio on enemmistöomistaja. Satamayhtiö operoi matkustajaliikennettä myös siihen osana kuuluvaan Saarenmaan satamaan. Tallinnan sataman läpi kulki vuonna 2019 yhteensä noin 10,7 miljoonaa matkustajaa, joista noin 8,8 miljoonaa Helsingin ja Tallinnan välisellä reitillä. Vuonna 2020 sataman kokonaismatkustajamäärä tippui koronapandemian vuoksi 4,3 miljoonaan. == Satamaan liikennöivät laivat == Varustamo Laiva Reitti Viking Line M/S Viking XPRS Helsinki–Tallinna Viking Line M/S Cinderella / M/S Gabriella (kesäkautena) Helsinki–Tallinna Tallink M/S Megastar Helsinki–Tallinna Tallink M/S MyStar Helsinki–Tallinna Tallink M/S Silja Europa Helsinki–Tallinna Tallink M/S Baltic Queen Tallinna–Maarianhamina–Tukholma Tallink M/S Victoria I Tallinna–Maarianhamina–Tukholma Eckerö Line M/S Finlandia Helsinki–Tallinna == Reitit ja matkustajaliikenne == Reitti Matkustajia 2020 Matkustajia 2019 Pietari – Tallinna — 0,07 milj. Helsinki – Tallinna 3,99 milj. 8,80 milj. Tukholma – Tallinna 0,14 milj. 0,93 milj. Tallinnan sataman matkustajaliikenne romahti vuonna 2020 maailmanlaajuisen koronapandemian vuoksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tallinna Sadaman kotisivut * Tallinnan matkustajasatama (Vanhankaupungin satama) Luokka:Viron satamat Luokka:Tallinnan liikenne
Victor de Broglie

Achille Charles Léonce Victor, Broglien 3. herttua (28. marraskuuta 1785 Pariisi – 25. tammikuuta 1870 Pariisi)Nordisk familjebok (1905), s. 229–232 Runeberg.org. Viitattu 28.7.2013.Victor, 3e duke de Broglie Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 28.7.2013. oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1835–1836. Victor de Broglie kuului piemontelaistaustaiseen de Broglien aatelissukuun, joka oli asettunut Ranskaan vuonna 1643 ja saanut herttuan arvon 1742. Hänen isänsä Claude Victor de Broglie oli kenraali, joka teloitettiin vallankumouksen aikana giljotiinilla vuonna 1794. Broglie nimitettiin jäseneksi (auditeur) Ranskan valtioneuvostoon vuonna 1809 ja Napoleon lähetti hänet asiamiehenään useille diplomaattisille komennuksille eri maihin. Ensimmäisen Bourbon- restauraation yhteydessä hänet nimitettiin kesäkuussa 1814 päärien kamarin jäseneksi. Satapäiväisen keisarikunnan jälkeen Broglie herätti huomiota puolustamalla marsalkka Michel Neytä ja hän oli ainoa, joka äänesti päärien kamarissa Neyn kuolemantuomiota vastaan. Restauraatioaikana Broglien katsottiin olevan lähellä doktrinaareina tunnettua ryhmää, joka kannatti perustuslaillista monarkiaa ja vaikutti Ludvig XVIII:n aikana hyväksyttyyn lakiin lehdistönvapaudesta. Broglie arvosteli liiallista taantumuksellisuutta ja perusti 1828 Revue française -nimisen vapaamielisen lehden. Heinäkuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1830 Broglie toimi muutaman kuukauden ajan Ranskan opetusministerinä ja vuosina 1832–1834 ulkoministerinä. Hän pyrki lähentämään Ranskaa ja Englantia. Maaliskuusta 1835 helmikuuhun 1836 Broglie oli pääministerinä, mutta vetäytyi sen jälkeen pitkäksi aikaa syrjään politiikasta. Toukokuussa 1847 hänet nimitettiin Ranskan lähettilääksi Lontooseen, mutta hän palasi kotimaansa politiikkaan helmikuun vallankumouksen jälkeen. Broglie ei hyväksynyt uutta vallankumousta ja tultuaan toukokuussa 1849 valituksi kansalliskokoukseen hän kuului konservatiiviseen, ”linnakreiveinä” tunnettuun ryhmään, jotka vastustivat sekä kumouksellista sosialismia että paluuta itsevaltiuteen. Hän ei hyväksynyt myöskään presidentti Louis-Napoleon Bonaparten vallankaappausta joulukuussa 1851 ja vetäytyi sen jälkeen lopullisesti politiikasta. Myöhempinä elinvuosinaan Broglie keskittyi kirjallisiin töihin. Hänet valittiin Ranskan akatemiaan vuonna 1855. Victor de Broglien poika Albert de Broglie oli monarkistinen poliitikko, joka toimi 1870-luvulla kahdesti Ranskan pääministerinä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Victor de Broglie Assemblée nationale Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Ranskan ulkoministerit Luokka:Ranskan opetusministerit Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Ranskalaiset herttuat Luokka:Vuonna 1785 syntyneet Luokka:Vuonna 1870 kuolleet
Jalkapallon I divisioonan kausi 1989

Jalkapallon I divisioona 1989 pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja nousi mestaruussarjaan ja toiseksi sijoittunut karsi mestaruussarjassa viimeistä edelliseksi sijoittuneen kanssa. == Sarjataulukko == Värien selitykset Nousi mestaruussarjaan uusintaan Putosi II divisioonaan # Joukkue O V T H M+ M- Pst 1 Kokkolan Palloveikot 22 13 7 2 43 18 33 2 Kuusankosken Kumu 22 12 5 5 49 28 29 3 Koparit 22 12 5 5 47 27 29 4 Porin Pallo-Toverit 22 11 7 4 42 31 29 5 Myllykosken Pallo -47 22 9 7 6 43 31 25 6 Pallo-Kerho 37 22 9 5 8 37 29 23 7 Kuopion Elo 22 8 7 7 29 32 23 8 Vantaan Pallo 22 6 6 10 29 43 18 9 Kontulan Urheilijat 22 5 7 10 22 31 17 10 Turun Toverit 22 6 3 13 17 41 15 11 Valkeakosken Koskenpojat 22 4 4 14 26 50 12 12 Turun Pallo 22 2 7 13 25 48 11 Uusinta toisesta sijasta Jämsänkoskella: Koparit – KUMU 2–4 ==== Ottelut ==== Joukkue Elo KontU Kpt KPV KUMU MyPa PK 37 PPT TuPa TuTo VaKP VanPa Kuopion Elo 2–1 0–3 1–1 0–1 1–1 2–1 1–1 1–0 0–1 3–0 2–0 Kontulan Urheilijat 0–0 0–0 3–3 3–0 1–0 1–1 0–1 1–1 1–1 2–1 0–2 Koparit 5–1 4–0 2–0 3–0 3–1 1–0 2–2 3–6 6–1 4–2 3–1 Kokkolan Palloveikot 1–0 2–1 3–0 1–1 0–1 3–0 1–1 5–1 1–0 2–0 1–1 Kuusankosken Kumu 1–1 1–0 1–1 2–2 3–2 1–2 0–1 3–1 1–0 6–2 8–0 Myllykosken Pallo -47 7–4 5–0 1–1 1–4 1–1 1–1 5–4 0–0 5–1 2–1 3–0 Pallo-Kerho 37 1–2 0–0 4–1 1–2 1–2 0–0 0–1 2–1 5–2 1–1 2–1 Porin Pallo- Toverit 2–0 2–1 1–3 1–3 2–5 1–0 5–2 4–1 3–0 1–1 2–2 Turun Pallo 1–2 0–2 1–1 1–4 1–6 0–0 2–5 1–1 0–1 3–0 0–0 Turun Toverit 0–2 1–0 0–1 0–1 1–3 2–1 0–4 0–1 2–2 1–0 2–2 Valkeakosken Koskenpojat 1–1 3–1 1–0 0–0 1–3 3–4 1–2 1–3 3–2 0–1 0–5 Vantaan Pallo 3–3 1–4 1–0 0–3 2–0 0–2 0–2 2–2 2–0 2–0 3–4 === Yleisömäärät === Seura Ottelut Yleisömäärä Yleisökeskiarvo KPV 11 12 780 1162 Koparit 11 9 258 842 Kumu 11 9 189 835 PPT 11 9 065 824 MyPa 11 8 076 734 PK-37 11 7 165 651 KontU 11 5 828 530 Elo 11 4 351 396 VaKP 11 3 708 337 TuTo 11 3 309 301 VanPa 11 2 203 200 TuPa 11 1 871 170 Yhteensä 132 76 803 582 ==== Karsintaottelut ==== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 1. peli 2. peli Kuusankosken Kumu 2–1 Kemin Palloseura 2–0 0–1 ==Lähteet== Luokka:Ykkösliigan kaudet Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 1988–1989/1989
G. R. Aldo

G. R. Aldo (oikealta nimeltään Aldo Graziati, 1. tammikuuta 1905 Scorzè – 14. marraskuuta 1953) oli italialainen elokuvaaja. Ranskaan nuorena muuttanut Aldo toimi elokuvastudioiden valokuvaajana ja valmistui 1940-luvun alussa elokuvaajaksi työskennellen useissa Christian-Jaquen elokuvissa. Vuonna 1947 Aldo palasi Italiaan, jossa hän toimi kuvaajana Luchino Viscontin elokuvassa Maa järisee sekä Vittorio De Sican elokuvissa kuten Milanon ihme (Miracolo a Milano, 1951) ja Umberto D. – elämän vanki. Aldo kuoli uransa huipulla auto- onnettomuudessa Viscontin Senson (1954) kuvausten aikana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *IMDb: G. R. Aldo Luokka:Italialaiset elokuvaajat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Partaheinät

Partaheinät (Hyparrhenia) on monivuotisten ruohovartisten heinäkasvien suku. Siihen kuuluu 55 lajia, jotka kasvavat trooppisessa Afrikassa ja Aasiassa. == Lajeja == * Hyparrhenia arrhenobasis – afrikanpartaheinä * Hyparrhenia cymbaria – venhopartaheinä * Hyparrhenia filipendula – savannipartaheinä * Hyparrhenia hirta – välimerenpartaheinä * Hyparrhenia rufa – etelänpartaheinä * Hyparrhenia sinaica – siinainpartaheinä == Lähteet == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hyparrhenia (suomenkielisen nimen lähde.) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Partaheinät – Hyparrhenia Luokka:Heinäkasvit
Sieni (täsmennyssivu)

Sieni voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * sienet, aitotumaisiin kuuluva eliöiden pääryhmä ** sieni, sienten maanpäällisestä osasta eli itiöemästä käytettävä nimitys * sieni eli sieni-infektio, mikrobikasvuston aiheuttama tartunta * sieni eli pesusieni, sienieläinlaji ja peseytymisessä käytettävä huokoinen pesuväline * sieni eli taulusieni, liitutaulun puhdistusväline ===Katso myös=== * sienieläimet, eläinkunnan pääjakso
Giuseppe Angrisani

Giuseppe Angrisani (19. joulukuuta 1894 Buttigliera d'Asti – 24. huhtikuuta 1978) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1919 ja nimitettiin Casale Monferraton hiippakunnan johtoon 1. heinäkuuta 1940. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maurilio Fossati, jota avustivat Umberto Rossi ja Giovanni Battista Pinardi.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Giuseppe Angrisani Angrisani osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 1. maaliskuuta 1971. == Lähteet == Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Apparecido José Dias

Apparecido José Dias (28. joulukuuta 1931 Itajobi – 29. toukokuuta 2004) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Jumalan Sanan seuran papiksi 3. elokuuta 1958 ja nimitettiin Registron hiippakunnan johtoon 13. joulukuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. helmikuuta 1975. Pääkonsekraattorian toimi David Picão, jota avustivat Ruy Serra ja Joel Ivo Catapan.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Apparecido José Dias, S.V.D. Dias sai 26. kesäkuuta 1996 nimityksen Roraiman piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 72-vuotiaana virassa. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Terminalia mollis

Terminalia mollis on suurilehtinen trooppinen puulaji, joka kuuluu ketapanien sukuun. Puu kasvaa 5–13 m korkeaksi, ja sen runko voi olla 60 cm paksu. Sillä on harmaa, uurteinen kaarna ja leveät lehdet, jotka kasvavat kimppuina oksien kärjissä. Kukinnot ovat valkoiset, noin 18 cm pitkät ja tuoksuvat voimakkaasti. Lajia tavataan trooppisessa Afrikassa päiväntasaajan molemmin puolin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Terminalia Mollis West African Plants (valokuvia) mollis Luokka:Puut
Ditt och datt

Ditt och datt, dramatisk muntration oli kreivi Carl Robert Mannerheimin ylioppilasteatterille kirjoittama ruotsinkielinen kabareetyylinen satiirinäytelmä (spex), jota esitettiin Helsingissä muutaman kerran toukokuun 1858 alussa. Näytelmään sisältynyt pilkka vallanpitäjiä kohtaan aiheutti varsinkin Helsingin yliopistoa koskettaneen poliittisen skandaalin.Matti Klinge (toim.): Helsingin yliopisto 1640–1990: Keisarillinen Aleksanterin yliopisto 1808–1917, s. 523–525. Otava, Helsinki 1989. Näytelmällä oli tarkoitus kerätä rahaa ylioppilastalon rakentamista varten. Sitä esitettiin Hôtel de Russiessa eli niin sanotussa Oelzen salongissa Helsingin Aleksanterinkadulla. Mannerheim ja muut näytelmän järjestäjät kuuluivat ruotsinkielisiin liberaaleihin, joita J. V. Snellman oli aiemmin samana keväänä julkaisemassaan kohuartikkelissa haukkunut ”verettömiksi”. Esityksessä pilkattiinkin muun muassa Snellmania, sensuuria ja venäläistä hallintoa. Ylioppilas Leo Mechelinin esittämässä aariassa irvailtiin verhoillusti myös Suomen kenraalikuvernöörinä toiminneelle Fredrik Vilhelm von Bergille. Berg sai näytelmän poliittisuudesta aiheen kirjoittaa Pietariin itselleen keisarille ja yritti käyttää sitä verukkeena koko yliopiston itsehallinnon kumoamiseksi. Niin pitkälle ei menty, mutta ylioppilas Mannerheim erotettiin yliopistosta puoleksi vuodeksi ja näytelmän esittämiseen luvan antanut yliopiston rehtori Gabriel Rein pakotettiin eroamaan virastaan. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset näytelmät Luokka:1858 Luokka:Suomen kulttuuriskandaalit
Joel Ivo Catapan

Joel Ivo Catapan (17. kesäkuuta 1927 Teixeira Soares – 1. toukokuuta 1999) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Jumalan Sanan seuran papiksi 19. maaliskuuta 1953 ja nimitettiin São Paulon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Macriana Minorin titulaaripiispaksi 11. joulukuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Paulo Evaristo Arns, jota avustivat Benedito de Ulhôa Vieira ja José Thurler.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Joel Ivo Catapan, S.V.D. Catapan kuoli 71-vuotiaana virassa. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Ketapanit

Ketapanit (Terminalia) on Combretaceae-heimoon kuuluvien trooppisten pensaiden ja puiden suku. Sukuun kuuluu noin 200 lajia. Joistakin saadaan parkkiaineita ja hartsia, joitakin käytetään puutavarana ja varsinkin manteliketapania kasvatetaan koristekasvina. == Lajeja == * Terminalia arjuna * Terminalia bellirica * Terminalia boivinii * Terminalia brownii – etiopianketapani * Terminalia buceras – sarviketapani * Terminalia catappa – manteliketapaniKassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Terminalia (Suomenkielisten nimien lähde.) * Terminalia chebula – rohtoketapani * Terminalia chicarronia * Terminalia fatraea * Terminalia franchetii * Terminalia ivorensis – framireketapani * Terminalia mantaly – kiehkuraketapani * Terminalia mollis * Terminalia prunioides – luumuketapani * Terminalia sericea – hopeaketapani * Terminalia spinosa – oraketapani * Terminalia superba – limbaketapani * Terminalia tomentosa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Ketapanit – Terminalia *
Jalkapallon I divisioonan kausi 1988

Jalkapallon I divisioona 1988 pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja nousi mestaruussarjaan ja toiseksi sijoittunut karsi mestaruussarjassa viimeistä edelliseksi sijoittuneen kanssa. == Sarjataulukko == Värien selitykset uusintaan Putosi II divisioonaan # Joukkue O V T H M+ M- Pst 1 Pietarsaaren Jaro 22 10 9 3 40 22 29 2 Myllykosken Pallo -47, Anjalankoski 22 11 7 4 40 27 29 3 Turun Toverit 22 8 10 4 29 20 26 4 Kontulan Urheilijat, Hki 22 9 5 8 27 24 23 5 Kokkolan Palloveikot 22 8 6 8 31 27 22 6 Koparit, Kuopio 22 7 8 7 42 42 22 7 Valkeakosken Koskenpojat 22 8 4 10 42 33 20 8 Kuopion Elo 22 5 10 7 35 37 20 9 Grankulla IFK, Kauniainen 22 7 6 9 31 36 20 10 Vantaan Pallo 22 6 8 8 27 35 20 11 Finnairin Palloilijat, Hki 22 5 7 10 25 45 17 12 Tampereen Palloveikot 22 5 6 11 26 47 16 Uusinta suorasta noususta Jämsänkoskella: Jaro – MyPa 1–1 jatkoajan jälkeen. Jaro nousi mestaruussarjaan rangaistuspotkukilpailun jälkeen maalein 3–2. Uusinta I divisioonassa säilymisestä Leppävaarassa: GrIFK – VanPa 0–3 ==== Ottelut ==== Joukkue Elo FinnPa GrIFK Jaro KontU Kpt KPV MyPa TPV TuTo VaKP VanPa Kuopion Elo 3–2 3–1 0–0 2–1 3–4 1–1 2–2 1–2 0–1 2–2 0–3 Finnairin Palloilijat 2–2 1–5 0–2 1–2 0–0 3–1 1–0 1–1 0–0 1–6 1–1 Grankulla IFK 2–1 0–2 0–1 0–2 5–0 1–3 2–0 1–0 1–4 0–2 2–2 Pietarsaaren Jaro 3–3 2–0 2–2 0–0 1–1 2–0 2–2 7–1 1–0 1–1 3–0 Kontulan Urheilijat 0–2 1–1 2–0 1–3 2–3 1–0 1–0 1–1 0–2 2–0 2–1 Koparit 3–3 6–0 0–0 2–1 1–1 1–3 1–2 8–1 1–1 1–3 2–2 Kokkolan Palloveikot 0–0 3–1 2–3 1–3 0–0 2–3 0–1 2–0 1–1 2–0 2–2 Myllykosken Pallo -47 2–0 1–4 2–2 1–1 2–1 2–0 3–1 4–1 2–1 3–0 1–1 Tampereen Palloveikot 1–1 1–3 0–1 2–1 2–1 2–0 0–2 3–3 4–2 1–1 0–0 Turun Toverit 2–2 1–1 2–2 1–1 2–0 1–1 0–0 1–1 1–0 1–0 3–0 Valkeakosken Koskenpojat 3–0 5–0 4–0 4–1 1–3 2–3 1–2 1–2 4–3 1–2 0–2 Vantaan Pallo 0–4 2–0 1–1 0–2 0–3 5–1 0–3 1–4 2–0 1–0 1–1 === Yleisömäärät === Seura Ottelut Yleisömäärä Yleisökeskiarvo KPV 11 14 099 1282 Jaro 11 13 364 1215 KontU 11 8 736 794 TPV 11 7 296 663 TuTo 11 6 581 598 VaKP 11 6 355 578 FinnPa 11 6 069 552 MyPa 11 5 892 536 Koparit 11 5 372 488 Elo 11 4 409 401 GrIFK 11 3 777 343 VanPa 11 2 447 222 Yhteensä 132 84 397 639 Jalkapallokirja 1989 ==== Karsintaottelut ==== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 1. peli 2. peli Kuopion Palloseura 4–3 Myllykosken Pallo -47 2–1 2–2 ==Lähteet== * * 1. divisioonan maalintekijät seuroittain ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *YLE Elävä Arkisto: FF Jaro uutena tulokkaana Luokka:Ykkösliigan kaudet Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 1987–1988/1988
Lepakko-skandaali

Lepakko-skandaali oli Helsingissä marraskuussa 1876 tapahtunut kulttuuriskandaali, jossa Lauri Kivekkään johtamat radikaalit fennomaaniylioppilaat häiritsivät Johann Straussin Lepakko-operetin ensi- iltaa. Syksyllä 1876 Helsingin uuden teatterin (nykyinen Ruotsalainen teatteri) ohjelmistoon tullut Lepakko – tuolloiselta suomenkieliseltä nimeltään Nahkasiipi – herätti siihen sisältyneiden ”siveettömyyksien” vuoksi yleistä arvostelua.Matti Klinge: Ylioppilaskunnan historia III: K.P.T.:stä jääkäreihin, s. 41–43. Helsingin yliopiston ylioppilaskunta, Helsinki 1978. Kivekkään mielestä operetti loukkasi suomalaista kansaa.Matti Klinge (toim.): Helsingin yliopisto 1640–1990: Keisarillinen Aleksanterin yliopisto 1808–1917, s. 618. Otava, Helsinki 1989. Fennomaaniylioppilaat arvostelivat nimenomaan sopimattoman teoksen esittämistä valtionapua nauttivassa teatterissa. Heitä ärsytti myös valtionteatterin ruotsinkielisyys, kun Suomalainen teatteri joutui toimimaan yksityiseltä pohjalta. Kivekäs ja hänen kannattajansa häiritsivät ensi-illasta 16. marraskuuta alkaen operetin jokaista esitystä viheltämällä ja taputtamalla äänekkäästi yleisöstä. Yliopiston rehtori Zachris Topelius pyysi poistamaan teoksen ohjelmistosta, ja Uudenmaan läänin kuvernööriä Georg von Alfthania pyydettiin kieltämään sen esittäminen, mitä hän ei kuitenkaan katsonut voivansa tehdä. Poliisit saapuivat 19. marraskuuta valvomaan esitystä, mutta metelöiviä ylioppilaita kukkopilleineen oli joka puolella salia. Lopulta yliopiston sijaiskansleri Johan Philip Palmén kielsi Lepakon esittämisen. Rangaistuksena häiriköinnistä Kivekäs erotettiin yliopistosta lukukaudeksi ja Hjalmar Appelgren kahdeksi kuukaudeksi, minkä lisäksi eräät muut saivat varoituksen. Lepakko-skandaali puhutti koko Helsinkiä kahden viikon ajan. ==Lähteet== Luokka:Helsingin historia Luokka:1876 Luokka:Suomen kulttuuriskandaalit
San Mamés

Estadio de San Mamés on jalkapallostadion Bilbaossa Espanjassa. Se on Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavan Athletic Bilbaon kotistadion kaudesta 2013–2014 alkaen. Stadion sijaitsee Nerviónjoen rannalla vanhan San Mamés -stadionin vieressä, jolla Athletic pelasi vuosina 1913–2013. Uuden stadionin peruskivi muurattiin 26. toukokuuta 2010, ja rakennustyöt alkoivat virallisesti kuukautta myöhemmin, 25. kesäkuuta. Ensimmäinen vaihe, johon kuuluu kolme neljästä katsomosta, valmistui kauden 2013–2014 alussa, jolloin Athletic siirtyi pelaamaan stadionille. Neljäs katsomo eli kaakkoinen päätykatsomo tulee osin vanhan stadionin paikalle ja rakennetaan kun vanha stadion on purettu pois sen tieltä. Koko stadionin on määrä olla valmis maaliskuussa 2015. Arkkitehti César Azcáraten suunnitteleman stadionin lopullinen katsojakapasiteetti on 53 332\. Kaudella 2013–2014 kapasiteetti on 36 159, hieman vähemmän kuin vanhan stadionin. Stadionin kustannusarvio on 173 miljoonaa euroa. San Mamés Barria S.L. -stadionyhtiöön ovat seuran (50 miljoonaa euroa) lisäksi sijoittaneet Bilbaon kaupunki (11), Vizcayan maakunta (50) ja Baskimaan itsehallintoalue (50) sekä BBK-pankki (50). Stadionin yhteyteen rakennetaan julkiseen käyttöön tulevia tiloja, kuten yleisurheilun harjoittelupaikkoja, uimala ja urheilutieteen keskus. Stadion avattiin Athleticin ja Celtan välisellä liigaottelulla 16. syyskuuta 2013. Athletic voitti ottelun 3–2, ja stadionin ensimmäisen maalin teki Celtan Charles. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Stadion Estadios de Fútbol en España -sivustolla Luokka:Bilbao Luokka:Espanjan jalkapallostadionit
IC 1101

IC 1101 on Neitsyen tähdistön suunnalla, Abell 2029 -galaksiryhmän keskellä sijaitseva suuri ja kirkas elliptinen galaksi. Galaksin näennäinen kirkkaus on magnitudiltaan 14,73, ja sen iäksi on arvioitu 12,302 miljardia vuotta. IC 1101 on maailmankaikkeuden suurin tunnettu galaksi, ja kooltaan jopa 60 kertaa Linnunrataa suurempi. Galaksin halkaisija on noin 6 miljoonaa valovuotta. Galaksissa on arvioitu olevan 100 biljoonaa tähteä. == Lähteet == Luokka:Galaksit Luokka:Neitsyen tähdistö
Pilz

Pilz GmbH & Co. KG on saksalainen maailmanlaajuisesti toimiva automaatiotekniikan yritys.Kompetenzatlas microTEC Südwest == Historia == Hermann Pilz perusti yrityksen vuonna 1948 Esslingeniin. Se jatkoi perheyrityksenä.Hannes Hesse, Florian Langenscheidt und Hartmut Rauen: The Best of German Engineering, ISBN 9783816306467, page 753 Yritystä johtaessaan 1960-luvulla lähtien Peter Pilz kehitti yritystä johtamismenetelmillä, joiden periaatteita ovat selkeä visio ja kannustaminen innovaatisuuteen.Taustatietoja vuosipuheeseen lehdistölle 2013 Pilzin osaaminen automaatiotekniikan tutkimus- ja tuotekehitysalalla kasvoi. Vuonna 1974 Pilz toi markkinoille jo aikaisemmin vuonna 1969 kehitetyn EUROPILZ-järjestelmän. Se oli yksi ensimmäisistä saksalaisista ohjelmoitavista ohjausjärjestelmistä.Yrityshistoria Vuonna 1987 esitellystä PNOZ-turvareleestä tuli nopeasti maailman eniten käytetty turvarele.German patent 4033801 Ohjelmoitavat turvaohjaukset saivat alkunsa 1990-luvulla PSS-turvaohjauksesta, kun työsuojeluviranomainen hyväksyi ne.European Patent EP0808482B1 Pilz GmbH & Co. KG on perheyritys, jonka omistavat täysin Pilzin ja Kunschertin perhe. Hallituksen puheenjohtaja Renate Pilz siirtyi pois yrityksen johdosta vuoden 2017 lopussa. Vuodesta 2018 lähtien yritystä johtavat toimitusjohtajat Susanne Kunschert ja Thomas Pilz. == Tuotteet == * Anturit * Ohjaustekniikka * Väylät * Käytöt * Operointi- ja visualisointijärjestelmät * Ohjelmistot * Koneturvallisuuteen liittyvät neuvonta-, suunnittelu- ja koulutuspalvelut == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Homepage Pilz GmbH & Co. KG Luokka:Saksalaiset yritykset Luokka:Teknologiayhtiöt
Samuel K. Allison

Samuel King Allison (13. lokakuuta 1900 – 15. syyskuuta 1965) oli eräs tiedemies, joka osallistui Manhattan- projektiin.http://www.nuclearfiles.org/menu/library/biographies/bio_allison- samuel_print.html Hän johti luvunlaskua Trinity-ydinkokeessa.Popp & Pleticha: s. 382 Tohtori Allison osallistui Chicagossa suoritettuihin, niin kutsutun CP-1 -nimisen ydinreaktorin käynnistystöihin. Reaktori oli lajissaan maailman ensimmäisin. Se käynnistettiin kirpeänä talviaamuna, 2. joulukuuta vuonna 1942.http://www.atomicarchive.com/Photos/CP1/image5.shtml Samuel Allison menehtyi sydänkohtaukseen vuonna 1965. ==Lähteet== *http://www.mphpa.org/classic/HF/Biographies%20-%20Men/allison.htm *Popp, Georg & Pleticha, Heinrich: Miljoona Vuotta - Viisi sekuntia (Wir leben seit fünf sekunden, alk. saks. 1958, Arena-Verlag. Würzburg, Länsi-Saksa), Wsoy 1962 Luokka:Yhdysvaltalaiset ydinfyysikot Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Cândido Júlio Bampi

Cândido Júlio Bampi (25. tammikuuta 1889 Caxias do Sul – 7. heinäkuuta 1978) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 10. elokuuta 1914 ja nimitettiin Vacarian prelaatiksi sekä Tlosin titulaaripiispaksi 27. kesäkuuta 1936. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi João Batista Becker, jota avustivat Antônio Reis ja José Baréa.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Cândido Julio Bampi, O.F.M. Cap. Bampi sai 18. tammikuuta 1957 nimityksen Caxiasin (vuodesta 1966 Caxias do Sul) hiippakunnan vihkipiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 89-vuotiaana virassa. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Excalibur (automerkki)

Excalibur valmisti replika-autoja Yhdysvaltain Milwaukeessa. Prototyyppi esiteltiin vuonna 1963 ja sen oli suunnitellut Brooks Stevens. Auton esikuvana oli vuosimallin 1928 Mercedes-Benz SSK, mutta siinä käytettiin nykyaikaista tekniikkaa. Ensimmäisissä Excalibur-autoissa oli Studebaker Lark Daytonan alusta pienin muutoksin. Moottoriksi valittiin Chevroletin 5,3 litran V8, joka kehitti 290 hevosvoimaa (SAE brutto) eli 213 kilowattia. Tehdas muutti vuonna 1966 Milwaukeehen.Cars: Suuri Tietokirja Autoista, osa 12, 1987 Excalibur- autot ovat olleet kalliita, mutta haluttuja. Kysyntä on ollut suurempi kuin tarjonta. Vuosina 1964-1987 tehdas on valmistanut yli 3000 Excalibur-autoa. Vuosituotanto on vaihdellut 250 ja 300 välillä. Excaliburin valmistus loppui vuonna 1997.http://auto.howstuffworks.com/excalibur3.htm == Lähteet == Cars: Cars Collection, Suuri Tietokirja Autoista, osa 12, 1987 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * The Excalibur story Luokka:Yhdysvaltalaiset automerkit
Teddy Wilson

Theodore Shaw ”Teddy” Wilson (24. marraskuuta 1912 Austin, Texas – 31. heinäkuuta 1986 New Britain, Connecticut) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti, jota pidetään yhtenä swing-aikakauden tärkeimmistä jazzmuusikoista. Wilson opiskeli pianon- ja viulunsoittoa Tuskegeessä, Alabamassa. Hän soitti Louis Armstrongin kanssa Speed Webbin yhtyeessä ja Earl Hinesin Grand Terrace Cafe Orchestrassa, kunnes liittyi Benny Carterin Chocolate Dandies -yhtyeeseen 1933. Kahta vuotta myöhemmin hän siirtyi Benny Goodmanin trioon, jonka kolmas jäsen oli rumpali Gene Krupa. Kokoonpanosta tuli kvartetti, kun Lionel Hampton liittyi mukaan. Wilsonista tuli näin yksi ensimmäisistä mustista muusikoista, jotka esiintyivät näkyvästi valkoisten jazzmuusikoiden kanssa. Jazztuottaja John Hammond teki Wilsonin kanssa levytyssopimuksen Brunswick-merkille vuonna 1935, jotta tämä levyttäisi swing-sovituksia päivän hiteistä, tähtäimenä laajenevat levyautomaattimarkkinat. Syntyi noin 50 levytystä, joiden solisteihin kuuluivat Lena Horne, Helen Ward ja Billie Holiday. Samoihin aikoihin Ted Wilson levytti ja esiintyi swingin huippujen, kuten Lester Youngin, Roy Eldridgen, Charlie Shaversin ja Ben Websterin kanssa. Wilson muodosti oman lyhytikäiseksi jääneen big bandinsä 1939, ja sen hajottua johti Café Societyn sekstettiä vuoteen 1944 saakka. 1950-luvulla Wilson opetti Juilliard-musiikkikoulussa. Wilson esitti itseään vuoden 1955 elokuvassa Rytmin kuningas – Benny Goodman. Hän toimi Dick Cavettin tv-shown musiikillisena johtajana. 1960–1970-luvuilla Wilson vietti hiljaiseloa New Jerseyn Hillsdalessa, mutta teki sooloesiintymisiä ja oli mukana vaihtuvissa kokoonpanoissa, joista yksi oli hänen ja kahden poikansa muodostama trio, Theodore Wilson bassossa ja Steven Wilson rummuissa. Hänellä oli yhteensä viisi lasta. ==Valikoitu diskografia== *1949: Teddy Wilson featuring Billie Holiday *1956: I Got Rhythm *1956: Pres and Teddy *1959: ”Gypsy” in Jazz *1972: With Billie in Mind *1972: Moonglow *1973: Runnin’ Wild (konserttiäänitys Montreux’n jazzfestivaaleilta) *1976: Live at Santa Tecla *1980: Teddy Wilson Trio Revisits the Goodman Years *1983: Teddy Wilson Vol. 2 *1990: Air Mail Special Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzpianistit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Robin – The Movie

Robin – The Movie on suomalaisesta teini-pop-laulaja Robinista kertova dokumenttielokuva. Inari Niemen ohjaama elokuva sai ensi-iltansa elokuvateattereissa 5. joulukuuta 2012. Elokuvan ensiesitys oli kuitenkin jo 1. joulukuuta 2012 Hartwall Areenalla Robinin konsertin yhteydessä. Elokuvan on tuottanut Solar Films. Elokuvaa esitettiin 86 elokuvateatterissa, joissa sen näki 20 174 katsojaa. 13\. helmikuuta 2013 julkaistu DVD-tallenne on myynyt kultaa yli 25 000 kappaleen myynnillään. == Arviot == * Cult24: * Episodi: * Nyt: * Stara.fi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Elokuvan traileri YouTubessa Luokka:Robin Packalen Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2012 dokumenttielokuvat Luokka:Musiikkidokumenttielokuvat Luokka:Solar Filmsin elokuvat
Englannin 1. divisioonan kausi 1890–1891

Englannin 1. divisioonan kausi 1890-1891 oli The Football Leaguen kolmas kausi. Mukana oli kaksitoista joukkuetta. Uutena joukkueena oli mukana Sunderland, joka korvasi edellisellä kaudella sarjan viimeiseksi jääneen Stoken. Liigan mestaruuden voitti Everton, ennen kahden edellisen kauden mestaria Preston North Endiä. == Sarjataulukko == Sunderlandilta vähennettiin kaksi pistettä edustuskelvottoman pelaajan peluuttamisen vuoksi. Neljä viimeistä joukkuetta uudelleenvalintaan. == Ottelut == == Valintaprosessi == Valintaprosessissa valittiin joukkueet seuraavalle kaudelle. Äänestykseen joutuivat The Football Leaguen neljä viimeistä. Lisäksi mukana oli kuusi muuta joukkuetta, joista viisi pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Football Alliancessa. Äänestystulos oli seuraava: Joukkue Ääniä Tulos Accrington 8 Valittiin uudelleen liigaan Aston Villa 8 Valittiin uudelleen liigaan Darwen 7 Valittiin liigaan Stoke 7 Valittiin liigaan Derby County 6 Valittiin uudelleen liigaan West Bromwich Albion 6 Valittiin uudelleen liigaan Ardwick 4 Ei valittu liigaan Nottingham Forest 1 Ei valittu liigaan Sunderland Albion 1 Ei valittu liigaan Newton Heath 0 Ei valittu liigaan == Lähteet == Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 1890–1891/1891 Luokka:Englannin 1. divisioonan kaudet
Overland

Overland oli yhdysvaltalainen automerkki, jota valmistettiin vuosina 1903–1926. Autotehtaan perusti Claude Cox. Overland-tehtaan osti vuonna 1908 John Willys. Overland-autojen valmistus päättyi vuonna 1926. Overlandin sijasta tehdas alkoi valmistaa Willys- ja Whippet-merkkisiä autoja. == Aiheesta muualla == * Manitoba Antique Auto Museum Luokka:Yhdysvaltalaiset automerkit Luokka:1900-vuosikymmenen autot Luokka:1910-luvun autot Luokka:1920-luvun autot
Jussi Wahlgren

Jussi Wahlgren (1952 Joensuu – 15. joulukuuta 2021 Ateena, Kreikka) oli suomalainen näyttelijä, kirjailija ja runoilija. Suuren yleisön tietoisuuteen hän tuli syksyllä 2009 televisiosarjasta Salatut elämät, jossa hän näytteli Lasse ja Heli Sievisen esimiestä Juhani Routaketoa. Hän on näytellyt myös muissa TV-sarjoissa, elokuvissa ja mainoksissa. Näyttelemisen lisäksi Wahlgren käsikirjoitti näytelmiä ja tv-ohjelmia, muun muassa Viimeiset siemenperunat -televisiosarjaa sekä tv-dokumentit Ruoholahden villoista ja Oulunkylän jazzopistosta. Wahlgren opetti luovaa kirjoittamista Oriveden Opiston kursseilla. Wahlgren kirjoitti 14 romaania: Kuoleman viinikauppias, Taivaanrannan rakastaja, Kaikki tämä rakkaus, Aallonmurtaja, Taivaanrannan perillinen, Lohjan Casanova, Kirje Tolstoilta, Viisi viikkoa, viisi kuukautta, Miekkaliljojen aikaan (2016), Marmotan tarinoita (2017), Olga (2018), Kirjanpitäjä (2019), Enkelinperkele (2020) sekä Pala taivasta ja pari suudelmaa (2021). Wahlgren asui ja työskenteli viimeiset vuotensa Kreikassa, ensin Kreetalla ja sitten Ateenassa. __NOTOC__ ==Filmografia== ===Elokuvat=== Vuosi Elokuva Rooli 1989 Insiders toimituspäällikkö 2011 Missä kuljimme kerran todistaja 2012 Curse of the witches blood Franz, the butler TV-cops Orhu, Old drunk tv-inspector 2013 Nykyisyyden sairaus Bass, the writer ===Televisiosarjat=== Vuosi Televisiosarja Rooli 2009 Kotikatu Antti Hammar 2009–2011 Salatut elämät Juhani Routaketo 2010 Helppo elämä Miran isä 2012–2013 Transformers: Prime (dubbaus) Bulkhead (kaudet 1-2), Shockwave (2. kausi), Alpha Trion (2. kausi) 2014 Valheen vangit Isä ==Lähteet== ===Verkkosivustot=== * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Hanhisuo (Urjala)

Hanhisuo on kulmakunta Urjalassa Pirkanmaalla. Kulmakunta sijaitsee Urjalan eteläosassa lähellä Forssan rajaa. Hanhisuon halki kulkee etelästä pohjoiseen Turku–Toijala-rata. Radalla on aikaisemmin sijainnut Hanhisuon rautatieasema, joka rakennettiin vuonna 1931 ja purettiin vuonna 1987. Lisäksi radalla on ollut Hanhisuon laiturivaihde 23 kilometriä Toijalasta. Alueen poikki kulkee Hanhisuontie, joka vie lännessä Nuutajärven suuntaan valtatie 9:lle asti ja idässä Välkkilän suuntaan seututielle 284. Kulmakuntaan kuuluu samanniminen Hanhisuon suoalue, jossa on turvetuotantoa, ja joka on toiminut aikaisemmin Hanhisuo Oy:n polttoturve- ja turvepehkutehdas. Lähistöllä sijaitsee myös Särkijärvi. Hanhisuolle perustettiin koulu vuonna 1927. Noin neljäkymmentä vuotta myöhemmin vuonna 1968 koulu lakkautettiin. Hanhisuolla toimii kyläyhdistys. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hanhisuon kyläyhdistys ry:n Facebook-sivu * Hanhisuon koulu Luokka:Urjalan kylät
Nuutajärvi

Nuutajärvi () on kylä ja taajama Urjalassa Pirkanmaalla. Se sijaitsee samannimisen järven pohjoispuolella ja Rutajärven eteläpuolella valtatie 9:stä länteen. Vuoden 2011 lopussa taajamassa oli 211 asukasta. Postinumeroalueella 31160 Nuutajärvi puolestaan on 250 asukasta (2022). Nuutajärven koulu lakkautettiin 2014, koulussa oli peruskoulun ala-asteen luokat 1.–6. Koulutuskeskus Tavastia järjestää Nuutajärvellä lasialan opetusta. Nuutajärvellä on Nuutajärven kartano. Nuutajärven lasitehdas lopetettiin 2014Yle.fi uutiset30.5.2014. Nuutajärven taajaman väkiluku on kehittynyt seuraavasti: * 1960: 377 as. * 1970: 481 as. * 1990: 392 as. * 1995: 302 as. * 2005: 266 as. * 2011: 211 as. Nuutajärvellä toimii kyläyhdistys. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Nuutajärven lasikylä Luokka:Urjalan kylät Luokka:Pirkanmaan maakunnan entiset taajamat
Francis Keiichi Sato

Francis Keiichi Sato (11. huhtikuuta 1928 Asahikawa – 2. tammikuuta 2005) oli japanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi fransiskaaneihin 17. syyskuuta 1959 ja sai pappisvihkimyksensä 7. lokakuuta 1962. Hänet nimitettiin Niigatan hiippakunnan johtoon 9. maaliskuuta 1985, ja piispaksi vihkiminen seurasi 9. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Peter Seiichi Shirayanagi, jota avustivat John Shojiro Ito ja Francis Xavier Kaname Shimamoto.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Francis Keiichi Sato, O.F.M. Sato jäi eläkkeelle 14. toukokuuta 2004. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Fransiskaanit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Alberto José Gonçalves

thumb|right|Alberto José Gonçalvesin muistomerkki Alberto José Gonçalves (20. tammikuuta 1859 Palmeira – 6. maaliskuuta 1945) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 17. syyskuuta 1882 ja nimitettiin Ribeirão Preton hiippakunan johtoon 5. joulukuuta 1908. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 1909. Pääkonsekraattorina toimi Leopoldo Duarte e Silva, jota avustivat João Francisco Braga ja João Batista Becker. Gonçalves asetettiin virkaansa 28. helmikuuta. Hän kuoli 86-vuotiaana virassa.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Alberto José Gonçalves == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Marimin

Marimin (27. kesäkuuta 1999 Taivalkoski - 20. heinäkuuta 2017) oli vuoden 2013 Ravikuningatar-tittelin voittanut suomenhevosravuri. Tamman kasvatti Pentti Haukivaara Taivalkoskelta ja omistajat olivat Esa Heikkinen ja Terhi Haukivaara Ypäjältä. Uransa nelivuotiaana aloittanut Marimin osallistui kuninkuusraveihin myös vuosina 2007, 2009, 2011 sekä 2012 ja sijoittui kolme kertaa kokonaiskilpailun kolmanneksi. Suurimman osan tamman starteista ohjastivat Peter Lindroos sekä Arto Hammar, joka toimi hevosen pääasiallisena ohjastajana vuodesta 2008 lähtien. Marimin kilpaili maaliskuussa 2014 loppuneella kilpailu-urallaan yhteensä 216 kertaa, joista voittoja oli 56. Pitkän kilpailu-uran tehneen tamman merkittävimmät suurkilpailuvoitot ovat kaikki vuodelta 2013. Marimin sai ensimmäisen varsansa huhtikuussa 2015, mutta varsa menehtyi varsomisessa. Tammasta saatiin kuitenkin sijaisemä oman emänsä menettäneelle lämminveriravurivarsa Majestic Manlle.. Ennen kuolemaansa Marimin synnytti vielä kaksi omaa varsaa. == Suurkilpailuvoittoja == *Ravikuningatar (2013) *Karjalainen-ajo (2013) *Savo-ajo (2013) == Lähteet == *Suomen Hippoksen tilastot === Viitteet === Luokka:Ravikuninkaalliset
Ilja Segalovitš

Ilja Segalovitš (13. syyskuuta 1964 Gorki, Nižni Novgorod, Neuvostoliitto – 27. heinäkuuta 2013 Lontoo, Britannia) oli venäläisen hakukoneen Yandexin perustaja yhdessä Arkadi Voložin kanssa. He perustivat hakukoneen 1997.[Segalovitš menehtyi syöpään 48-vuotiaana. Hän kuoli lontoolaisessa sairaalassa Yle.fi/uutiset,] viitattu 29.7.2013 Segalovitš suoritti geofyysikon tutkinnon Moskovassa sijaitsevassa geologisessa korkeakoulussa.Moscow News, Nekrologi, viitattu 29.7.2013Ilya Segalovich, Yandex.com, viitattu 29.7.2013 Hän kuoli syöpään 48-vuotiaana lontoolaisessa sairaalassa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Ilja Segalovitšin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Venäläiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Christine Sponring

Christine Sponring (s. 22. kesäkuuta 1983 Schwaz) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2000 Sponring saavutti pronssia syöksylaskussa ja kultaa seuraavana vuonna pujottelussa. St. Antonin MM- kilpailuissa 2001 Sponring sijoittui hopealle alppiyhdistetyssä ja 12:nneksi pujottelussa. St. Moritzin MM-kilpailuissa 2003 hän oli syöksylaskussa kahdeksas. Åren MM-kilpailuissa 2007 Sponring sijoittui supersuurpujottelussa 16:nneksi. Hän oli mukana Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002, jossa keskeytti sekä pujottelussa että alppiyhdistetyssä. Maailmancupissa Sponring kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2000 Sestrieren pujottelussa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Sestrieren toisessa pujottelukilpailussa kymmenen päivää debyyttinsä jälkeen sijoituttuaan 22:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Flachaun pujottelussa tammikuussa 2001 oltuaan yhdeksäs. Kolmen parhaan joukkoon Sponring sijoittui ensimmäisen kerran marraskuussa 2001 Copper Mountainissa, Coloradossa, kun hän oli toinen siellä käydyssä pujottelussa. Sen lisäksi hän sijoittui urallaan kahdesti kolmanneksi San Sicarion supersuurpujottelukilpailuissa tammikuussa 2007. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Filip Trejbal

Filip Trejbal (s. 5. tammikuuta 1985 Jilemnice) on tšekkiläinen alppihiihtäjä. Nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2005 Trejbal saavutti kultaa pujottelussa. Bormion MM-kilpailuissa 2005 Trejbal sijoittui pujottelussa 17:nneksi ja suurpujottelussa 29:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2007 Trejbal oli pujottelussa 16:s, superalppiyhdistetyssä 24:s ja supersuurpujottelussa 47:s. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hänet hylättiin pujottelussa. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Trejbal sijoittui pujottelussa 16:nneksi ja Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 29:nneksi. Hän on osallistunut kaksiin olympialaisiin, Torinossa 2006 hän keskeytti alppiyhdistetyssä sekä pujottelussa ja Vancouverissa 2010 hän oli parhaimmillaan 28:s suurpujottelussa. Maailmancupissa Trejbal kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2005 Chamonix'n pujottelussa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Kranjska Goran pujottelukilpailussa joulukuussa 2005 sijoituttuaan 22:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 14:nneksi Garmischin (2008) ja Alta Badian (2009) pujotteluissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Filip Trejbalin kotisivut Luokka:Tšekkiläiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tetraedriitti

Tetraedriitti on eräs falertsien ryhmän monista malmimineraaleista. Sitä esiintyy kupari- ja lyijypitoisissa juonissa sideriitin, lyijyhohteen ja sinkkivälkkeen kanssa. Ne ovat usein taloudellisesti tärkeitä ja voivat sisältää myös rautaa, hopeaa, sinkkiä, kultaa ja elohopeaa. Tetraedriitin nimi tulee siitä, että sen kiteet ovat tetraedrin muotoisia. == Katso myös == * Tennantiitti == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Malmimineraalit Luokka:Sulfidimineraalit
Acehin maanjäristys 2013

2\. heinäkuuta 2013 Sumatran saarella sijaitsevassa Acehin maakunnassa Indonesiassa tapahtui maanjäristys, jonka voimakkuudeksi mitattiin 6,1 magnitudia. Järistyksen keskus sijaitsi 320 kilometrin päässä Banda Acehista. Varsinaista järistystä seurasi kaksi jälkijäristystä, jotka olivat voimakkuuksiltaan 5,2 ja 5,3. ==Lähteet== Maanjäristys 2013 Luokka:Maanjäristykset Indonesiassa Luokka:Vuoden 2013 maanjäristykset
Right Thoughts, Right Words, Right Action

Right Thoughts, Right Words, Right Action on Franz Ferdinandin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin Britanniassa 26. elokuuta 2013. Albumin ensimmäiset singlet ”Right Action” ja ”Love Illumination” julkaistiin 27. kesäkuuta 2013. Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 48. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet tehnyt Franz Ferdinand. == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Alternative Press: Alternative Press * Desibeli.net: * Metacritic: 71/100Metacritic aggregate * Pitchfork Media: 5.4/10Pitchfork Media * Rolling Stone: Rolling Stone * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Right Thoughts, Right Words, Right Action discogs.com-sivustolla Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Franz Ferdinandin albumit
Sylviini

Sylviini eli sylviitti (KCl, kaliumkloridi) on mineraali. Se on rakenteeltaan täsmälleen vuorisuolan kaltainen. Se liukenee vuorisuolaakin helpommin. Se maistuu kitkerämmältä kuin vuorisuola, ja sillä saattaa olla lisäpintoja kiteiden kulmissa. Mineraali on väritön tai valkoinen, mutta usein myös heikosti punaruskea. Sylviini on kosteutta imevää eli hygroskooppista. Sylviiniä esiintyy kalisuolakerrostumissa. Sitä löytyy muun muassa Keski- Euroopasta. Sitä löytyy myös tulivuorista härmeenä, esimerkiksi Vesuviuksesta. Se on tärkein kaliumin lähde ja tällä tavoin lannoiteteollisuuden tärkeä raaka-aine. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Halogenidimineraalit
Maksim Zjuzjakin

Maksim Zjuzjakin (s. 13. tammikuuta 1991 Novokuznetsk, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa kaudella 2023–2024 Pingouins de Morzinessa Ranskan toisella sarjatasolla. Zjuzjakin on edustanut urallaan useita eri KHL- ja VHL-joukkueita. Zjuzjakin oli Lokomotiv Jaroslavlin pelaajista ainoa, joka ei ollut mukana joukkueen kaikkien muiden pelaajien hengen vaatineessa Lokomotivin lento-onnettomuudessa vuonna 2011. Päävalmentaja Brad McCrimmon oli pyytänyt, että hän jäisi Jaroslavliin lepäämään ja tapaisi joukkueen vasta seuraavassa pelissä Spartak Moskovaa vastaan. Ottelu jäi pelaamatta, koska Lokomotiv perui osallistumisensa kaudelle. KHL:n sijaan Lokomotiv pelasi Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL:ssä. Ainoana onnettomuudesta selvinnyt Zjuzjakin nimettiin Lokomotivin VHL-joukkueen kapteeniksi kaudelle 2011–2012. == Tilastot == 2009–2010 Lokomotiv Jaroslavl KHL 1 0 0 0 0 – – – – – 2010–2011 Lokomotiv Jaroslavl KHL 2 0 0 0 0 – – – – – 2011–2012 Lokomotiv Jaroslavl VHL 22 6 7 13 6 10 2 3 5 2 2012–2013 Lokomotiv Jaroslavl VHL 49 9 1 10 0 5 0 2 2 2 2013–2014 Metallurg Novokuznetsk KHL 4 0 1 1 4 – – – – – Sputnik Nižni Tagil VHL 6 1 0 1 4 – – – – – Rubin Tjumen VHL 20 1 6 7 0 19 6 5 11 2 2014–2015 Lada Toljatti KHL 6 1 1 2 2 – – – – – Ariada Volžsk VHL 39 6 12 18 12 – – – – – 2015–2016 HK Saryarka Karaganda VHL 4 0 0 0 0 – – – – – Rubin Tjumen VHL 6 1 2 3 2 – – – – – 2016–2017 Rubin Tjumen VHL 47 7 9 16 6 17 3 5 8 6 2017–2018 Rubin Tjumen VHL 47 7 9 16 6 17 3 5 8 6 HK Sarov VHL 14 2 3 5 0 5 3 1 4 0 2018–2019 Dizel Penza VHL 55 10 19 29 6 – – – – – 4 kautta Yhteensä KHL 13 1 2 3 2 – – – – – 8 kautta Yhteensä VHL 272 43 76 119 36 56 14 16 30 12 == Lähteet == * Eliteprospects.com -profiili * Internet Hockey Databese -profiili === Viitteet === Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat
Mauro Bolognini

Mauro Bolognini (28. kesäkuuta 1922 Pistoia – 14. toukokuuta 2001 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja, joka tunnetaan lähinnä kirjallisuussovituksistaanMoliterno, s. 43.. Bolognini opiskeli arkkitehtuuria ja muotoilua Firenzessä, vietti vuoden Rooman Kokeellisessa elokuvakeskuksessa sekä työskenteli ranskalaisten Jean Delannoyn ja Yves Allégret’n sekä ohjaaja Luigi Zampan avustajana. Hänen ohjausdebyyttinsä oli musiikkielokuva Ci troviamo in galleria (”Tavataan galleriassa”, 1953), jossa Sophia Loren teki yhden ensimmäisistä merkittävistä rooleistaan. Bolognini ohjasi melodraamoja ja komedioita sekä tutustui 1950-luvun lopulla Pier Paolo Pasoliniin, joka teki käsikirjoituksen muun muassa kirjallisuussovitukseen Kaunis Antonio (Il Bell’Antonio, 1960), josta tuli ohjaajan ensimmäinen kaupallinen ja arvostelumenestys. Vuonna 1961 Bolognini sovitti elokuvaksi Vasco Pratolinin romaanin Ilotalo (La viaccia), joka valittiin Cannesin elokuvajuhlien Kultainen palmu -ehdokkaaksi. Ohjaajan suurin arvostelumenestys oli Pratolinin teokseen perustuva, 1800-luvun lopun Firenzeä kuvaava Metello (1969), joka sai kolme David di Donatello ja kaksi Nastro d’argento -palkintoa sekä kaksi Kultainen palmu -ehdokkuutta.Moliterno, s. 43–44. 1970-luvulla Bolognini teki joukon poliittisia elokuvia ja jopa makaaberin kauhuelokuvan Gran bollito (1977). Hän palasi kirjallisuussovituksiin Alexandre Dumas’n romaanin eroottisessa versiossa Kamelianainen (La storia vera della signora delle camelie, 1981) sekä 1500-luvun komediassa La Venexiana (”Venetsiatar”, 1986). Vuonna 1999 ohjaaja sai David di Donatellon tunnustuksena koko elämäntyöstään.Moliterno, s. 44. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Elonet: Mauro Bolognini * Internet Movie Database: Mauro Bolognini Luokka:Italialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
The Capital Beat

The Capital Beat on vuonna 2007 perustettu kahdeksanhenkinen suomalainen ska/reggae -yhtye. Yhtye on tunnettu energisistä ja yleisöä tanssittavista livekeikoistaan. Yhtye on julkaissut kaksi studioalbumia. Debyyttialbumi A Greater Fire ilmestyi vuonna 2009 käväisi viikolla 40 Suomen virallisella albumilistalla sijoittuen sijalle 17. Bändin toinen albumi, On The Midnight Wire, julkaistiin vuonna 2011 ja sen paras listasijoitus oli niin ikään 17. ==Julkaisut/Tuotanto== * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yhtyeen Virallinen Facebook-sivu * Yhtye levy-yhtiönsä, Stupido Recordsin sivuilla * Yhtye MySpacessa Luokka:Suomalaiset yhtyeet Luokka:Ska-yhtyeet Luokka:Suomalaiset reggaeyhtyeet