Kristinusko Tšekissä

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Tšekissä. Tšekin väestöstä 7 prosenttia kuuluu roomalaiskatoliseen kirkkoon, muihin kirkkoihin kuten evankelisiin herrnhutilaisiin sekä hussilaisiin 6 prosenttia sekä seurakuntiin sitoutumattomia uskovia noin 9,1 prosenttia. Tšekki on nykyisin yksi Euroopan maallistuneimmista maista. Tšekki on varhaisen uskonpuhdistajan Jan Husin sekä myöhemmin Saksaan muuttaneiden herrnhutilaisten alue. Tšekissä sijaitsee myös keskeinen Eurooppaa palveleva baptistiseminaari. Tšekkiläiset ovat historiallisesti suhtautuneet vastustavasti uskonnollisten ja maallisten viranomaisten painostukseen, jolla on yhteys aina 1400-luvun hussilaisuuteen. Historioitsijoiden mukaan maassa harjoitettu vastauskonpuhdistukseen liittyvä katolisen kirkon pakkokäännyttäminen 1600-luvulla heijastuu kansan kollektiiviseen muistiin edelleen ja katolista kirkkoa pidetään miehittäjien kumppanina. == Historia == Tšekki perustetttiin vuonna 1993 entisen Tšekkoslovakian jakautuessa rauhanomaisesti kahteen valtioon. Tšekit ovat alueen slaavilaisväestöä, jotka ovat asuneet alueella 500-luvulta lähtien. 1700-luvulta 1900-luvun alkuun alue oli osa Itävallan valtakuntaa. Tšekkoslovakia perustetiin vuonna 1918. Valtio joutui kommunistien vallan alle toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1948 aina vuoteen 1989 asti. Tšekki oli yksi neuvostoblokin teollisuuskeskuksista. === Hussilaisuus === Vuonna 1415 silloisen Böömin papin Jan Husin seuraajat erosivat roomalaiskatolisesta kirkosta sen jälkeen, kun Hus poltettiin roviolla syytettynä harhaoppisuudesta. Hussilaiset saivat 1400-luvun aikana paljon vaikutusvaltaa niin, että valtaosan Tšekin väestöstä ei enää tunnustautunut katolilaiseksi. Hussilainen liike toimi eräänlaisena uskonpuhdistuksen edeltäjänä. === Vastauskonpuhdistus === Kolmikymmenvuotisen sodan aikana katolilaisuudesta irtautuminen kääntyi päinvastaiseksi, kun katolinen Habsburgien monarkia tukahdutti hussilaiset ja muut protestantit. Itävalta pakkokatolisti alueen uudelleen ja alueesta tuli selvästi katolinen. === 1900-luku === Antiklerikalismi lisääntyi Tšekin itsenäisyyden ensimmäisenä vuosina ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Maan katolinen väestö väheni arviolta 1,5 miljoonalla ihmisellä, joista puolet ei liittynyt mihinkään muuhun uskontokuntaan. === Kommunistisen hallinnon aika === Toisen maailmansodan jälkeen kommunistinen ja ateistinen hallinto lisäsi kirkosta irtautumista. Kommunistikaudella kirkot olivat suurelta osin kommunistisen puolueen hallinnassa, eivätkä ne saaneet työskennellä vapaasti. Tšekin pääkaupunki Praha oli kristillisen rauhankonferenssin kotipaikka. Vuonna 1968 yritykset luoda ihmiskasvoista sosialismia tukahdutettiin ja Prahasta tuli toisinajattelun keskus neuvostoblokissa. ==== Aggresiivinen uskonnonvastainen politiikka ==== Tšekkoslovakian siirtyminen vuonna 1948 sosialististen valtioiden joukkooon vahvisti paitsi sosialistista valtioblokkia, myös uskontopolitiikan järjestämistä marxilais-leninistisessä hengessä. Kommunistihallituksen painostus suuntautui voimakkaasti Tšekkoslovakian roomalaiskatolista kirkkoa vastaan. Maassa toimeenpannun maareformin myötä kirkko menetti laajan maaomaisuutensa ja sen suhteet Vatikaaniin katakistiin. Valtio takavarikoi myös kirkkorakennuksia ja kirkon omistamia laitoksia, samalla kun suurin osa kirkon julkaisuista lakkautettiin. Hallitus yritti murtaa katolisen kirkon vastarinnan perustamalla hallituksen toimia myötäilevän katolisen papiston rauhanliikkeen. Jotkus kansalliseen reformikatolisen Hussilaisen kirkon papistosta asettui ensin tukemaan vuoden 1948 jälkeistä kommunistista politiikkaa. Toisaalta joukko viranomaisten omavaltaisia toimia vastustaneita piispoja, pappeja ja maallikoita vietiin oikeuteen ja monet tuomittiin kotiarestiin tai vankeuteen. Kommunistisen hallituksen kiristynyt kirkkopolitiikka suuntautui myös protestanttisiin kirkkokuntiin. Vuonna 1949 säädetyn uuden kirkkolain myötä myös protestanttiset kirkot joutuivat kokemaan vastaavia rajoituksia kuin kaotlinen kirkko ja kirkon johtajien nimitykset alistettiin valtiovallan hyväksyttäviksi. Keskeisiä ongelmia olivat painostustoimien ohella myös kysymys uskonnonopetuksesta, jota pidettiin marxilais-leninistisen teorian mukaan erityisen epätoivottuna. ==== Yhteistyösuhteiden rakentaminen kommunisteihin ==== Tšekkiläinen professori Josef Hromadka tuki pyrkimystä rakentaa siltoja kirkon ja sosialistisen yhteiskunnan välille. Hromadka toimi tuolloin Itä-Euroopan sosialististen maiden aktiivisesti tukeman Prahan rauhanliikkeen johtajana. Prahan rauhanliike sai laajaa tunnustusta kristillis-sosiaalisen liikkeen piirissä ja toiminta johti kristinuskon ja marxismin välisiä suhteita käsittelevän kansainvälisen dialogin syntyyn. === Nykyaikainen kehitys === Uskonnollinen avoimuus kasvoi hetkeksi Tšekissä kommunismin kaatumisen jälkeen. Historioitsijoiden mukaan ilmiö viittaa kuitenkin siihen, että kyseessä oli poliittinen kannanotto kommunistihallintoa vastaan. 1990-luvun alusta lähtien kirkkokuntiin kuuluvien tšekkiläisten osuus on vähentynyt. == Kirkkojenväliset järjestöt == KMN:n alaiseen Tšekin ekumeeniseen neuvostoon kuuluvat protestanttiset, helluntailaiset, ortodoksiset ja vanhakatoliset kirkot. Tšekissä toimii myös MEA:n alaisuudessa toimiva Tšekin evankelinen liitto. == Lähteet == *