EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Guillaume Martin

Guillaume Martin (s. 9. kesäkuuta 1993 Pariisi) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän ajoi harjoittelijana Sojasun-tallissa syyskaudella 2013 ja FDJ.fr-joukkueessa syksyllä 2014. Hän kilpaili Wanty-Gobert-joukkueessa vuosina 2016–2019 ja Cofidis-tallissa 2020–2024. Vuodesta 2025 lähtien hän on ajanut Groupama-FDJ-joukkueessa. Hän voitti mäkikirikilpailun Espanjan ympäriajossa 2020. == Saavutuksia == Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives ;2011 :Course de la Paix Juniors, 1. etapin voitto ;2015 :Liége–Bastogne–Liége, U23, voitto :Tour de l'Avenir, 5. etapin voitto ;2016 :Itävallan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen ;2017 :Ranskan ympäriajo, 8. etapilla kolmas :Tour du Limousin, 4. etapin voitto :Tour du Gévaudan Languedoc-Roussillon, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto :Giro della Toscana, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto ;2018 :Circuit Cycliste Sarthe, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto :Ranskan ympäriajo, nuorten kilpailussa kolmas ;2019 :Giro di Sicilia, kokonaiskilpailussa toinen, 4. etapin voitto :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12:s ;2020 :Vuelta a San Juan, mäkikirikilpailun voitto :Faun-Ardèche Classic, kolmas :Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa kolmas :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 11:s, 4. etapilla kolmas :MM-kilpailut, maantieajossa 13:s :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s, mäkikirikilpailun voitto, 5. etapilla toinen ;2021 :Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa kuudes :Mercan'Tour Classic Alpes- Maritimes, voitto :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs ;2022 :Drôme Classic, toinen :Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s :Tour de l'Ain, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto :Coppa Sabatini, kolmas ;2023 :Liège–Bastogne–Liège, kuudes :Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa kuudes :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes :Japan Cup, kolmas ;2024 :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 13:s :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15:s == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Universal Flash Storage

Universal Flash Storage (UFS) on JEDECin standardoima massamuistiliityntä. UFS on suunniteltu käyttöön kiinteissä sulaututeissa ja irrotettavissa tallennusratkaisuissa mobiililaitteissa kuten älypuhelimissa ja taulutietokoneissa. Micronin mukaan UFS soveltuu alhaista virrankäyttöä ja nopeaa käynnistymistä vaativiin tarkoituksiin. UFS tukee yhtäaikaisia luku- ja kirjoituskomentoja komentojonoilla toisin kuin eMMC. UFS käyttää SCSIn arkkitehtuurimallia (SAM) komentojonoihin ja kerroksiin. == Katso myös == * SSD == Lähteet == Luokka:Tietokoneen tallennusmediat
Marc Soler

Marc Soler Giménez (s. 22. marraskuuta 1993 Vilanova y Geltrú, Katalonia) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän on menestynyt parhaiten etappikilpailuissa ja mäkisessä maastossa ajettaessa. Hän aloitti ammattilaisuransa 2015, ja edusti Movistar Teamia vuoteen 2021 saakka. Kaudesta 2022 hän on kilpaillut UAE Team Emiratesissa. Soler voitti Pariisi–Nizza-ajon 2018 neljän sekunnin erolla Simon Yatesiin. Hän voitti Espanjan ynpäriajossa Lekunberriin päättyneen toisen etapin 2020 ja Lagos de Covadongan päättyneen 16. etapin 2024. == Saavutuksia == Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives ;2015 :Tour de l'Avenir, kokonaiskilpailun voitto ;2016 :Route du Sud, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun ja 4. etapin voitto ;2017 :Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, nuorten kilpailun voitto :Espanjan ympäriajo, 5. etapilla kolmas ;2018 :Vuelta a Andalucia, kokonaiskilpailussa kolmas :Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailun ja nuorten kilpailun voitto :Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides ;2019 :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs ;2020 :Pollença- Andratx, voitto :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 18:s, 2. etapin voitto, 11. etapilla toinen ;2021 :Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa neljäs, 3. etapin voitto ;2022 :Espanjan ympäriajo 5. etapin voitto, 8. etapilla toinen, 12. etapilla kolmas ;2023 :Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s ;2024 :Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs :Espanjan ympäriajo, mäkikirikilpailussa toinen, 16. etapin voitto, 10., 12. ja 13. etapilla kolmas == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fernand Vandérem

Fernand Vandérem, oik. Fernand-Henri Vanderheym (24. kesäkuuta 1864 Pariisi, Ranska – maaliskuu 1939 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja toimittaja. Hän kirjoitti näytelmiä ja romaaneja ja toimittajana kirjallisuuskritiikkiä muun muassa L’Écho de Paris’hin.Vandérem, Fernand, BnF 24.9.2015, viitattu 3.11.2020Vandérem, Fernand. Tietosanakirja osa 10. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 ==Teokset== * La patronne (1891), romaani * La cendre (1894), romaani * Charlie (1895), romaani * Le chemin de velours (1895), romaani * Les deux rives (1897), romaani * Le calice (1898), näytelmä * La pente douce (1901), näytelmä == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Kiiltolupikka

Kiiltolupikka (Sesleria nitida) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja lupikoiden (Sesleria) sukuun kuuluva kasvilaji. Kiiltolupikkaa kasvaa luonnossa Etelä-Euroopassa Italiassa. Lisäksi sitä kasvatetaan myös koristeheinänä. Kiiltolupikka on monivuotinen ja mätästävä heinälaji. Sen varret ovat kasvutavaltaan pystyjä ja voivat kasvaa noin 20–70 cm korkeiksi. Lehtilavat ovat 10–27 cm pitkiä, 3,5–6 millimetriä leveitä ja tasapintaisia. Lehtien kielekkeet ovat 0,2–0,4 mm pitkät ja kalvomaiset. Kiiltolupikan kukintona on tähkää muistuttava, soikea tai pitkulainen röyhy, joka on 2–3 cm pitkä ja 0,9–1,2 cm leveä. Tähkylät ovat röyhyssä yksittäin ja ovat muodoltaan pitkulaisia, 5,5–6,5 mm pitkiä sekä hieman sivusuunnassa litistyneitä. Osa tähkylöistä on martoja, mutta lisääntymiskykyisiä kukkia sisältävissä tähkylöissä on kahdesta kolmeen fertiiliä kukkaa. Kukissa on kolme pontta ja kaksi luottia. Tähkylöiden kaleet ovat keskenään samannäköisiä ja hieman tähkylää lyhyempiä. Tähkylöiden helpeet ovat lyhytvihneisiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Sesleria nitida * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Sesleria nitida Luokka:Lupikat
Metsakivi järv

Metsakivi järv (myös Kirepi järv, Kirepi paisjärv, Koosa paisjärv ) on Virossa Tartumaalla Peipsiäären kunnan Metsakivin kylässä sijaitseva patojärvi. == Maantietoa == Patojärvi on 660 metriä pitkä, 190 metriä leveä, ja sen pinta- ala on 7,4 hehtaaria. Annetut luvut ovat todennäköisesti vesistöllisesti normaalitilanteen arvoja. Järven rantaviiva seuraa itäpäässä suoraksi rakennettua patoa, mutta lännessä se kapenee astettain joen levyiseksi. Altaan eteläpuolella kulkee tie, joka ylittää altaan eteläpuolelle muodostuneen lahden. Vesialtaan tilavuudeksi ilmoitetaan 0,1492 miljoonaa kuutiometriä (vedenpinta 49,20 metriä mpy.), mutta se vaihtelee erittäin kuivan tai kostean vuoden välillä 0,029–0,202 miljoonan kuutiometrin välillä (vedenpinta 47,20–49,80 metriä mpy.). Patojärven pinta-ala vaihtelee silloin 3,3–9,0 hehtaaria. Patojärvi on rakennettu pienen Metsäkivin kylän peltojen väliin. Sen ympärillä on haja-asutusta ja sen lounaispuolella on metsämaata. Rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä. Eteläpuolinen tie haarautuu kantatieltä 43 ja se johtaa Kirepin kylään. == Pato == Maapato on rakennettu vuonna 1976 Kargaja jõen uomaan poikittain ja padon pituus on 221 metriä. Sen rakentamiseen käytettiin 7 790 kuutiometriä maata. Padon yläreuna on 50,30 metriä (mpy.) ja maavallin suurin korkeus on 5,3 metriä. Se rakentaminen maksoi 32 600 ruplaa. Patoaltaan betonisen tyhjennysportin mitat ovat 2,2 × 4,8 neliömetriä ja sen ylivuotoharjanne on 49,80 metrin korkeudella. Portti on maksanut 18 770 ruplaa. == Vesistösuhteita == Metsakivi järv kuuluu Koosa jõen valuma-alueeseen, jossa se on Kargaja jõen läpivirtausjärvi. Järveen ei tule ympäristöstä ojia, joten sen valuma-alue muodostuu Kargaja jõen latvaosista, joiden arvioitu pinta-ala on noin 32 neliökilometriä. Kargaja jõgi yhtyy Emajõe-Suursoolla Koosa jõgeen. Koosa jõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Viron tekojärvet Luokka:Peipsiääre Luokka:Tartumaan järvet Luokka:Koosa jõen valuma-alue
Hylätyt lelut

Hylätyt lelut () on Hibbert Ralph Entertainmentin (nyk. Silver Fox Films) vuosina 1997–1999 tuottama brittiläinen animaatiosarja, joka perustuu James Stevensonin kirjaan The Night After Christmas.The Forgotten Toys (Western Animation) - TV Tropes, tvtropes.org, viitattu 4.11.2020.Eläköön kuvat!: Lelujen elämää, elakoonkuvat.blogspot.com, viitattu 4.11.2020. Sarja kertoo kahdesta hylätystä lelusta: teddykarhu Teddystä ja räsynukke Annista, jotka matkaavat halki kaupungin, yrittäen etsiä itselleen uutta omistajaa. Ennen itse sarjaa Hibbert Ralph Entertainment tuotti Cosgrove Hallin kanssa vuonna 1995 puolen tunnin mittaisen lyhytelokuvan, joka toimii pilottijaksona tälle piirrossarjalle. Suomessa sarjaa on esitetty YLE TV2:lla. == Ääninäyttelijät == === Alkuperäiset äänet === === Suomenkieliset äänet === Lyhytelokuvan suomenkielisen jälkiäänityksen ohjasi ja suomensi Kaisa Valjakka, ja televisiosarjan jälkiäänityksen ohjais ja suomensi Arja Kataja.Sarjan lopputekstit. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset animaatiosarjat Luokka:1990-luvun piirrossarjat
Sirkka Hertzberg

Sigrid Johanna (Sirkka) Hertzberg (2. tammikuuta 1877 Joensuu – 29. elokuuta 1955) oli suomalainen näyttelijä, joka teki uransa 1890-luvulla Suomalaisessa Teatterissa. Hän näytteli muun muassa Anna Liisan ja Seitsemän veljeksen kantaesityksissä.Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, s. 86 == Ura == Hertzbergin vanhemmat olivat merikapteeni Verner Hertzberg ja Brita Parviainen. Käytyään Helsingin tyttökoulun hän liittyi 1894 Suomalaiseen Teatteriin. Hertzbergin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Karin Löfborgin rooli Minna Canthin draamassa Sylvi, Jessican rooli William Shakespearen komediassa Venetsian kauppias ja Biancan rooli Shakespearen komediassa Kuinka äkäpussi kesytetään. Hertzberg näytteli usein pojankloppeja, sillä hänen aikanaan oli tapana, että naiset tekivät kyseisiä rooleja. Hertzbergin poika- ja nuorukaisrooleista teatterihistoriallisesti mainittava on Eeron osa Seitsemän veljeksen kantaesityksessä marraskuussa 1898. Hertzberg näytteli myös muun muassa näytelmissä Saituri, Reviisori, Macbeth, Nummisuutarit ja Anna Liisa. Hertzberg jätti näyttämön 1899, jolloin hän avioitui maisteri Samuli Sarion kanssa. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Doria.fi: Program-Bladet : Fröken Sirkka Hertzberg Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Paavo Honkimäki

Paavo Honkimäki on suomalainen näyttelijä. == Ura == Honkimäki on tehnyt uraansa suurimmalta osin Lahden kaupunginteatterissa ja Teatteri Eurooppa Neljässä. Hän roolitehtäviään ovat muun muassa Timo (Seitsemän veljestä), Paul McCartney (The Beatles Story), Juhana Vilen (Tankki täyteen), Reino Helismaa (Tapsa ja Repe - ohjelmalliset iltamat) ja Jussi Ollenberg / Topias Kinkkunen (Miehen kylkiluu). Kesällä 2015 Honkimäki teki useita rooleja Paavo Väyrysestä Alli Paasikiveen Laajavuoren kesäteatterin tuotannossa Kekkonen - syntymästä kuolemattomuuteen. Honkimäellä on sivurooli Auli Mantilan draamaelokuvassa Pelon maantiede (2000). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Jyväskylän kaupunginteatteri: Paavo Honkimäki *Radio Suomi Jyväskylä: Paavo Honkimäki teki Berliinissä näytelmää ja inventaariota Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Finnon kartano

Finnon kartano sijaitsi Kaitaalla eteläisessä Espoossa. Sen päärakennus ja talousrakennukset on purettu, ja niiden tilalle on rakennettu varastoja ja myymälöitä. Vakituisen asutuksen historia kartanon lähiympäristössä ulottuu Hannusjärvestä tehdyn siitepölytutkimuksen mukaan rautakaudelle. == Historia == Finnon kartanon historia alkaa 1600-luvun lopulta, jolloin Finnon keskiaikaisesta kylästä muodostettiin kartanomainen ratsutila. Vakinaista peltoviljelystä alueella harjoitettiin jo rautakaudella vuoden 1000 tienoilla. Finno tunnettiin 1900-luvun alkupuolella laajasta puu- ja hedelmätarhastaan. Finnon viimeinen päärakennus valmistui Helsingin olympiavuonna noin 200 metriä länteen vanhasta, myös puretusta päärakennuksesta. Alueen maalaismainen ilme alkoi muuttua 1960-luvulla, jolloin moottoritie Länsiväylä rakennettiin aivan päärakennuksen pohjoispuolitse. Vuosisadan lopussa Finnon vanhalle tonttimaalle rakennettiin muun muassa varastohalli ja seuraavan vuosisadan alussa myymälähalleja. Tuolloin viimeisetkin vanhat kulttuurikerrokset katosivat. == Viimeinen päärakennus == Vuonna 1952 valmistunut päärakennus oli kaksikerroksinen ja 13-huoneinen kivitalo. Barokista ammentaneine, symmetrisine julkisivuineen se oli ilmeeltään jossain määrin yksitotinen. Rakennuksen keskiakselia oli korostettu frontonein ja eteiskuistein. Kuistin päällä oli balusterikaiteinen parveke. Rakennuksen pohjoissivulle rakennettiin kaari- ja ympyräaiheinen sisääntulokatos 1971. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Espoon kartanot Luokka:Kaitaa
Ramoplaniini A2

Ramoplaniini A2 (C119H154ClN21O40) on lipoglykopeptideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä tutkitaan käytettäväksi lääketieteessä antibioottina muuten vaikeasti hoidettavissa infektioissa. ==Rakenne ja ominaisuudet== Ramoplaniini A2:a tuottaa eräs aktinobakteereihin kuuluvan Actinoplanes-suvun kanta. Bakteeri tuottaa lisäksi ramoplaniini A1:tä ja ramoplaniini A3:a, jotka muistuttavat rakenteeltaan erittäin läheisesti ramoplaniini A2:a. Yhdisteessä on 17 aminohaposta koostuva rengasrakenteinen peptidi, johon on liittynyt rasvahapoista johdettuja ryhmiä ja dimannoosiryhmä. Ramoplaniinien aminohapoissa on epätavallisia aminohappoja kuten 4-hydroksifenyyliglysiini, 3-kloori-4-hydroksifenyyliglysiini, allotreoniini, β-hydroksiasparagiini ja D-aminohappoja tavanomaisten L-aminohappojen sijaan. Ramoplaniini A2:n antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää bakteerien soluseinän peptidoglykaanikerroksen muodostamisen. Yhdiste muistuttaa rakenteeltaan erästä peptidoglykaanin synteesin välivaihetta lipidi II:ta ja estää trans­glykosylaasi­entsyymien toiminnan. Ramoplaniini A2 tehoaa ainoastaan grampositiivisiin bakteereihin erityisesti Clostridium-suvun lajeihin ja moniin kokkeihin. Ainetta on tutkittu erityisesti vankomysiinille ja beetalaktaameille vastustuskykyisten bakteerien aiheuttamien infektioiden hoidossa. Aine voidaan annostella joko tablettina tai ulkoisesti iholle. Ramoplaniini voi aiheuttaa haittavaikutuksenaan hemolyysiä. ==Lähteet== Luokka:Antibiootit
Pikkukarhun tarinoita

Pikkukarhun tarinoita () on Nelvanan tuottama kanadalainen animaatiosarja. Se perustuu yhdysvaltalaisen lastenkirjailijan Else Holmelund Minarikin kirjoittamaan ja kuvittaja Maurice Sendakin kuvittamaan lastenkirjasarjaan Pikku Karhu.Little Bear (Literature) - TV Tropes, tvtropes.org, viitattu 4.11.2020. Sarja kertoo karhunpennusta, joka asuu vanhempiensa kanssa talossa metsän keskellä. Pikkukarhun ystäviin kuuluvat Kana, Pöllö, Kissa, Ankka, Massi-apina sekä ihmistyttö Emilia. Joskus sarjassa esiintyy myös Pikkukarhun isovanhemmat. Suomessa sarjaa on esitetty Yle TV1 kanavalla vuosina 1998-2000 Veturi ja Yle TV2:lla vuosina 2001, 2004 ja 2012. == Jaksot == # Nimi 1\. Mitä päälle? / Piilosilla / Kuuretki 2\. Synttärikeittoa / Jääkarhu / Kalakarhu 3\. Uneton yö / Karhu kylvyssä / Isäkarhu tulee kotiin 4\. Pikkukarhu sairastaa / Tutkimusretki / Kalassa isän kanssa 5\. Toivomuksia / Karhun varjo / Lahja äidille 6\. Matkalla mummolaan / Isoisän kanssa / Äidin lintu 7\. Hikka / Herää isä! / Patikkaretkellä 8\. Merenneito / Isän aamiainen / Matkamuistoja 9\. Perhevalokuva / Uusi ystävä / Ystävä kylässä 10\. Ankanpoikasia / Karhun orkesteri / Sammakkolammella 11\. Karhu ja tuuli / Tonttujuttu / Ei väsytä! 12\. Isoisän ullakolla / Löytömuna / Pöllön juhlat 13\. Sadetanssinäytelmä / Terveisin ystäväsi / Pikkukarhu 14\. Taikurikarhu / Karhu tohtorina / Iso pikkukarhu 15\. Karhu linnunradalla / Pikkukarhun yllätys / Naparetki 16\. Jalaton ystävä / Telttaretki / Emilian ilmapallo 17\. Kissan oikotie / Pikkukarhun huono päivä / Kapteeni Pikkukarhu 18\. Talo Emilialle / Emilia palaa / Piirakkarosvon jäljillä 19\. Heiluva hammas / Punahilkka / Karhun kakut 20\. Lumisotasilla / Talvenjuhla / Lumen keskellä 21\. Karhun puutarha / Karhuprinssi / Maalaus Emilialle 22\. Seuraa johtajaa / Variksenpelätin / Karhu ja vauva 23\. Lauttakisa / Karhun leija / Täysikuu 24\. Kanatädin vieraat / Pesäpalloa / Kaisan onnettomuus 25\. Ystävien kesken / Piirakkaretki / Kaisan kaveri 26\. Retki Mämmimäelle / Taiteilija retki / Salainen ystävä 27\. Pöllön ongelma / Saukkojen koulu / Kevätsiivous 28\. Valastarina / Naruhyppelyä / Mummin lentävä matto 29\. Laulajaiset / Talo Massille / Kiipeilyä 30\. Karhunvahti / Maailman katolla / Kuutarina 31\. Massin hirviö / Kapteeni käskee / Omenasosetta 32\. Isäkarhun yöpaita / Kummituksia / Kevättä etsimässä 33\. Hunajan jäljillä / Pullopostia / Herkkusuiden juhla 34\. Kaisa karkuteillä / Mörkökiisseliä / Luteet valloillaan 35\. Vili piparkakkuväki / Marmorikuulat / Puutarhan kauhu 36\. Punainen lanka / Ankkaprinsessa / Pikkuankan lentotunti 37\. Luonnon ihmeitä / Tanssi askelin / Arvaa kuka 38\. Emilian syntymäpäivä / Suuri kilpailu / Tipsun sirkus 39\. Soittajasirkka / Lehtiä / Kärsimätön luuta == Suomenkieliset äänet == Suomenkielisen jälkiäänityksen ohjasi ja suomensi Kari Jokelainen.Sarjan alkutekstit. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sarjan jaksot, käyttäjältä Treehouse Direct Youtubessa. Luokka:Kanadalaiset televisiosarjat Luokka:1990-luvun piirrossarjat Luokka:2000-vuosikymmenen piirrossarjat
Sophie Piccard

Sophie Piccard (27. syyskuuta 1904 Pietari, Venäjä – 6. tammikuuta 1990 Fribourg, Sveitsi) oli venäläis-sveitsiläinen matemaatikko ja Sveitsin ensimmäinen naispuolinen professori. Piccardin isä oli professori Eugène Piccard ja äiti opettaja ja kirjailija Eulalie Piccard (o.s. Guée). Sophie Piccard suoritti yliopistollisen tutkinnon Smolenskissa 1925 ja siirtyi sitten perheensä mukana Sveitsiin. Hän suoritti Lausannen yliopistossa lisensiaatin tutkinnon 1927 ja tohtorin tutkinnon 1929. Todennäköisyyslaskennan alaan kuuluva väitöskirja Sur les courbes binomiales oli Mirimanoffin ohjaama. Piccard työskenteli jonkin aikaa aktuaarina ja paikallisessa sanomalehdessä, mutta pääsi vuonna 1936 Neuchâtelin yliopiston osa-aikaiseksi korkeamman geometrian luennoijaksi. Hän oli 1938–1943 Neuchâtelin yliopiston korkeamman geometrian ylimääräinen professori ja luennoi lisäksi vakuutusmatematiikkaa ja todennäköisyysteoriaa. Vuosina 1943–1974 hän oli varsinainen professori. Vuonna 1939 Piccard julkaisi kirjan Sur les ensembles de distances des ensembles de points d’un espace Euclidean, jossa hän käsitteli euklidisessa avaruudessa olevien pistejoukkojen parittaisten etäisyyksien muodostamaa joukkoa. Aiemmin Steinhaus, Sierpiński ja Ruziewicz olivat tutkineet tätä aihepiiriä jonkin verran, mutta suurin osa Piccardin kirjan tuloksista oli uusia. Hän julkaisi myös yli sata tutkimusartikkelia muun muassa joukko- opista, ryhmäteoriasta, lineaarialgebrasta, relaatioista ja matematiikan historiasta. ==Lähteet== Luokka:Sveitsiläiset matemaatikot Luokka:Sveitsiläiset professorit Luokka:Venäläiset matemaatikot Luokka:Venäläiset professorit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Mournful Lines

Mournful Lines oli vuonna 2013 Oulussa perustettu kuusihenkinen metalliyhtye. Yhtyeen perusti laulaja-kitaristi Markus Jussila. Yhtye on uransa aikana julkaissut omakustanteena kaksi studioalbumia sekä useamman singlen oman yhdistyksensä ML Sounds Ry:n kautta. Yhtye solmi maailmanlaajuisen promootiosopimuksen yhdysvaltalaisen levy-yhtiön From The Depths Entertainmentin kanssa lokakuussa 2020https://www.ftdmusic.com/p/mournful- lines.html. == Historia == Vuoden 2012 lopulla yhtyeen laulaja-kitaristi Markus Jussila löysi muusikoiden.net-sivuston kautta jäsenet, joiden kanssa ensimmäiset treenit pidettiin jo vuoden 2013 tammikuussa. Siitä lähtien yhtye on keikkaillut tasaiseen tahtiin ympäri suomea. Debyyttialbumi Beneath Lies the Sorrow ilmestyi vuonna 2015. Seuraaja Versatility julkaistiin huhtikuussa 2018. Saman vuoden helmikuussa yhtyeen laulaja-kitaristi Markus Jussila ja kosketinsoittaja Matti Halonen järjestivät kiusaamisenvastaisen hyväntekeväisyystapahtuman Oulussa, jonka tuotot ohjattiin Tyttöjen Talolle Ouluun. Vuoden 2019 keväällä yhtye osallistui Untorock 2020 -bändikilpailuun, sijoittuen toiseksi. Tämän kilpailun myötä yhtye solmi managerisopimuksen oululaisen ohjelmapalveluita tuottavan yrityksen Oulun Ohjelmapalvelut Oy:n kanssa. Yhtyeen single "Marionette" julkaistiin lokakuussa 2020. Yhtye soitti ensimmäiset Suomen festarikeikkansa kesällä 2021. Vuoden 2022 ensimmäinen single julkaistiin 11. maaliskuuta ja se kantaa nimeä "All The Anger". Syksyllä 2022 yhtye julkaisi uuden kappaleen yhteistyöprojektina ja siinä kuullaan laulussa Antti Railiota. Viimeisen keikkansa yhtye teki vuonna 2022 Helsingissä Raskasta Apua Ukrainaan hyväntekeväisyystapahtumassa. == Diskografia == === Studioalbumit === * Beneath Lies the Sorrow (2015) * Versatility (2018) === Singlet === * In Autumn's Embrace (2015) * Confine Me (2015) * See Through (2018) * Fallen Out (2018) * Envy (2018) * Marionette (2020) * Pale Dead Walls (2021) * Unknown Heaven Sent (2021) * All The Anger (2022) * Tomorrows Dream (2022) * Love Is Cruel (2022) * Enemy (2023) * Nails In My Heart (2023) * Fairytale Gone Bad (2023) * The Name of the Game (2023) * Bastard Queen (2024) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metalliyhtyeet
Gustave Vapereau

Louis Gustave Vapereau (4. huhtikuuta 1819 Orléans, Ranska – 17. huhtikuuta 1906 Morsang-sur-Orge, Seine-et-Oise, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja ensyklopedisti. Hän oli kahden merkittävän tietosanakirjan, Dictionnaire universel des contemporains ja Dictionnaire universel des littératures, julkaisija.Vapereau, Louis Gustave. Tietosanakirja osa 10. Tietosanakirja- osakeyhtiö 1917 Hän käytti Maurice Tourneux'n kanssa yhteistä tekijänimeä G.-M. ValtourVapereau, Gustave, BnF päivitetty 26.3.2014, viitattu 4.11.2020 . Vapereau oli vuonna 1842 Victor Cousinin sihteeri. Hän opetti 1842–1852 Toursissa filosofiaa ja 1847–1852 saksalaista kirjallisuutta, mutta hänet erotettiin vapaamielisten ajatustensa vuoksi. Hän opiskeli sen jälkeen oikeustiedettä ja sai asianajajan oikeuden 1854. Keisarinvallan kaaduttua hänet valittiin prefektiksi Cantaliin vuosiksi 1870–1871 ja Tarn-et-Garonneen vuosiksi 1871–1873. Vuosina 1877–1888 hän oli kansanopetuksen ylitarkastaja.Vapereau, Louis Gustave, Nordisk familjebok 31. 1921 Vapereau, Louis Gustave, 1911 Encyclopaedia Britannica (Wikiaineisto) Vapereau oli hakuteosten Dictionnaire universel des contemporains (1858, täydennysosa 1895) ja Dictionnaire universel des littératures (1876) toimittaja. Hän käsitteli aikakauden ranskalaista kirjallisuutta perustamassaan ja 1859–1869 julkaisemassaan vuosikirjassa L’année littéraire et dramatique. Hänen kirjallisuushistoriallinen pääteoksensa on Eléments d’histoire de la littérature française (1882–1886). Teoksessa L’homme et la vie (1896) hän julkaisi joukon kiinnostavia kirjoituksia ja maksiimeja. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ensyklopedistit Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Gustaf Adolf Ingman

Gustaf Adolf Ingman (1. kesäkuuta 1850 Kokkola – 21. joulukuuta 1910 Vaasa) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. Ingmanin vanhemmat olivat merikapteeni Adolf Ingman ja Katarina Fredrika Castelin. Ingman tuli ylioppilaaksi 1867 ja suoritti tuomarintutkinnon 1872. Varatuomarin arvon hän sai 1875. Hän työskenteli ensin senaatissa vuodesta 1876, jossa hän tuli valtiovaraintoimituskunnan kanslistiksi 1880. Keisarin Suomen kansliassa hän oli sihteeri vuodesta 1883. Vaasan läänin lääninsihteerinä Ingman toimi 1885–1910, joskin hän oli poliittisista syitä virastaan erotettu 1901–1906. Ingman edusti Kokkolaa porvarissäädyssä valtiopäivillä 1882. Talonpoikaissäädyn notaarina ja osin sihteerinä Ingman oli toiminut jo valtiopäivillä 1877–1878.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Viitattu 4.11.2020. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset juristit Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Kuna (joki Pihkovan alueella)

Kuna () on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava 18 kilometriä pitkä joki, joka laskee Peipsijärveen. == Joen kulku == Joen alku sijaitsee 14 kilometrin päässä sen joensuusta Peipsijärven rannalla. Siellä pääuomasta haarautuu yläjuoksulle päin kaksi puroa, joista toinen alkaa Oronyi Mohin () suoalueelta ja toinen hylätyn viljatilan luota. Seutu on autioitunutta metsäaluetta, jossa esiintyy soita, lopetettu turvetuotantoalue ja entisiä viljelytiloja. Keskijuoksulla, noin kuuden kilometrin jälkeen, saapuu joki Trutnevon () kylään, jossa sijaitsee sivuhaaraan padottu tekojärvi. Yleistyvien peltomaiden keskellä sijaitsee vielä toinen kylä Sidoroštšina (), josta on joelle lyhyt matka. Trutnevosta on neljä kilometriä maantielle (58K-096) , jonka välin joki virtaa niittyjen ja peltomaiden läpi ja jonka joki lopuksi alittaa Andronova Goran kylässä (). Viimeiset viisi kilometriä joki virtaa alangolla, jossa korkeuserot ovat vähäiset. Jokeen yhtyy vasemmalta tuleva Mikušan joki, joka tuo siihen lisää vettä. Jokilaaksosta erottaa ilmavalokuvissa leveän kosteikkomaisen tulvalaakson, jonka leveys on noin 100 metriä. Suiston lähellä molemmin puolin jokea sijaitsevat kylät Gorka () ja Kunest () . Seitsemän kilometriä etelämpänä laskee järveen toinen joki Torohovka ja kolme kilometriä pohjoisempana Vetka (). Lähellä Trutnevon kylää sijaitsee matkailijoiden ja paikallisten tuntema kohde kylän suvuojan rotkolaaksossa. Sivu-uoma on uurtanut hiekkakiveen jokilaakson, jonka yhteen seinämään on koverunut luolamainen syvennys. Tämä Trutnevon luola (, Trutnevskie peštšery) toimii kesäisin rukoushuoneena. == Valuma-alue ja sivujoet == Kuna sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Peipsijärven alueella. Joki laskee Peipsijärven itärantaan, mistä järven pohjoispäästä alkava Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Kunan valuma-alue sijaitsee Pihkovan alueella Outovan piirissä. Kunan suurimpia sivuojia on esitelty alla taulukossa. yhtyy Kunaan (km suusta) nimi nimi () pituus (km) valuma-alue (km²) lähde alle 5 Mikuša Микуша noin 10 Trutnevon oja Трутнево nimetön latvahaara Joen valuma-alueella ei ole suuria järviä. Trutnevon kylässä () sijaitsee padolla sivuojaan muodostettu patolampi. == Hallintoalue == Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (). Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. Joen vesistörekisterin numero on 01030000312102000027398 . == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Pihkovan alueen joet Luokka:Peipsijärven alue Luokka:Peipsijärven valuma-alue
Google Lens

Google Lens on Googlen kehittämä kuvantunnistussovellus älypuhelimille. Google Lens julkaistiin 4. lokakuuta vuonna 2017, ja oli saatavana tuolloin ainoastaan Google Pixel -puhelimiin. Google Lensistä kerrottiin ensimmäisen kerran Google I/O -konferenssissa. == Ominaisuudet == Google Lensin avulla voi etsiä tietoa kohteista ja paikoista puhelimen kameran avulla. Sillä voi myös kääntää tekstiä. Alun perin Google Lensiä pystyi käyttämään ainoastaan Google Pixel -puhelimissa, mutta tuli myöhemmin saatavaksi muihinkin Android- puhelimiin. Google Lens on tullut myös IPhone-puhelimiin ja IPad-tabletteihin. == Lähteet == Luokka:Googlen ohjelmistot Luokka:Mobiilisovellukset
Josua Johansson

Josua Johansson (4. huhtikuuta 1850 Vimpeli – 9. heinäkuuta 1909 Juva) oli suomalainen pappi ja moninkertainen valtiopäivämies. Josua Johanssonin vanhemmat olivat rovasti Gustaf Johansson ja Johanna Emilia Schalin ja puoliso vuodesta 1871 Lovisa Wilhelmina Borg (k. 1917). Johansson tuli ylioppilaaksi 1868, suoritti teologian erotutkinnon 1870 ja vihittiin papiksi 1871. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1874. Johansson sai varapastorin arvon 1880 ja rovastin arvon 1892. Hän toimi ensin pappina useilla eri paikkakunnilla ja oli sitten kirkkoherra Mouhijärvellä 1883–1890, Hämeenlinnassa ja Vanajalla 1890–1905 ja Juvalla vuodesta 1905. Hämeenlinnan rovastikunnan lääninrovasti hän oli 1890–1904. Johansson oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Josua Johansson (Viitattu 4.11.2020)Johansson, Josua Suomen papisto 1800–1920 -verkkojulkaisu. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2017. (Viitattu 4.11.2020) Tehtailija Elieser Johansson ja arkkipiispa Gustaf Johansson olivat Josua Johanssonin veljiä. Sivut 448–449. Kirjailija, opettaja Lauri Kaila oli hänen poikansa.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Lauri Kustaa Gabriel Johansson (Kaila) (Viitattu 4.11.2020) ==Lähteet== Luokka: Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Charles Daniels

Charles Meldrum "Charlie" Daniels (24. maaliskuuta 1885 Dayton, Ohio – 9. elokuuta 1973 Carmel Valley Village, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen uimari ja seitsenkertainen olympiamitalisti. Daniels aloitti uintiuransa New York Athletic Clubilla vuonna 1903. Vuoden 1904 olympialaisissa St. Louisissa Danielsista tuli ensimmäinen amerikkalainen, joka voitti olympiakultaa uinnissa. Hän voitti kultamitalit sekä 220 että 440 jaardin vapaauintikilpailuissa ja lisäksi 4 × 50 jaardin vapaauintiviestissä. Hän sai myös hopeaa 100 ja pronssia 50 jaardin vapaauinnissa. Neljä vuotta myöhemmin, Lontoon olympialaisissa 1908, Daniels voitti kultaa 100 metrin vapaauinnissa. Lisäksi hän sai pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Ateenan välikisoissa 1906 hän voitti 100 metrin vapaauinnin. Danielsin nimissä olivat aikanaan kaikki vapaauinnin maailmanennätykset 25 jaardista mailiin. Hän paransi omissa nimissään olleen 100 jaardin vapaauinnin maailmanennätyksen 56,0 aikaan 55,4 syyskuussa 1907 ja lukemiin 54,8 huhtikuussa 1910. 100 metrin vapaauinnissa hän ui maailmanennätykset 1.05,6 Lontoon olympialaisissa 1908 ja 1.02,8 New Yorkissa huhtikuussa 1910. 200 metrin vapaauinnissa hän teki ME:n 2.25,4 Pittsburghissa maaliskuussa 2011. Daniels voitti 33 Yhdysvaltojen- mestaruutta. Helms Hall valitsi hänet Pohjois-Amerikan vuoden urheilijaksi 1909. == Lähteet == * https://archive.org/details/breakthroughswim0000colw/page/18 * http://www.ishof.org/charles-m.-daniels.html * https://www.olympedia.org/athletes/51308 Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Piccard

Piccard on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Auguste Piccard (1884–1962), sveitsiläinen fyysikko ja syvänmerentutkija * Bertrand Piccard (s. 1958), sveitsiläinen seikkailija, psykiatri ja kuumailmapalloilija * Franck Piccard (s. 1964), ranskalainen alppihiihtäjä * Jacques Piccard (1922–2008), sveitsiläinen seikkalija ja syvänmerentutkija * Jeff Piccard (s. 1976), ranskalainen alppihiihtäjä * Sophie Piccard (1904–1990), venäläis- sveitsiläinen matemaatikko ja professori
Antal Váradi

Antal Váradi (2. toukokuuta 1854 Závod, Unkari – 5. maaliskuuta 1923 Budapest, UnkariVáradi Antal, mek.oszk.hu, viitattu 4.11.2020 ) oli unkarilainen kirjailija. Hän oli vuodesta 1898 Budapestin teatteriakatemian johtaja. Hän on kirjoittanut muun muassa murhenäytelmät Tamóra (1879), Szent Margit asszony (1897) ja Charitas (1899) sekä huvinäytelmän A tőr. Hän on julkaissut myös useita kokoelmia tunteikkaita ja hartaita runoja, joista varsinkin legenda- aiheiset ovat merkittäviä. Lisäksi Váradi on kirjoittanut muutamia romaaneja sekä johtamansa oppilaitoksen oppilaita varten oppikirjoja.Váradi, Antal. Tietosanakirja osa 10. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Seututie 515

Seututie 515 on Pohjois-Karjalassa kulkeva seututie. Tie kulkee Joensuun Uimaharjusta Kontiolahden Romppalaan. Tien kuntoluokka on hyvä. Keskivuorokausiliikenne seututiellä 515 oli vuonna 2006 noin 300 ajoa vuorokaudessa. Nopeusrajoitus tiellä on 80 kilometriä tunnissa. Tie kulkee noin 100 asukkaan Ahvenisen kylän halki. == Reitti ja tieyhteydet == * Uimaharju (kt 73) * Ahveninen (st 518) * Kaltimonlahti (yt 15742 ja yt 15745) * Käkkärä (yt 15732) * Romppala (vt 6 ja yt 15729) == Lähteet == 515
Radomskon piirikunta

Radomskon piirikunta () on yksi Łódźin voivodikunnan piirikunnista. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 112 644\. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Radomsko. Kolmetoista maalaiskuntaa ovat Dobryszyce, Gidle, Gomunice, Kamieńsk, Kobiele Wielkie, Kodrąb, Ładzice, Lgota Wielka, Masłowice, Przedbórz, Radomsko, Wielgomłyny sekä Żytno ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Kamieńsk ja Przedbórz. Radomskon piirikunnan pinta-alasta 31,2 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Radomskon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,3 prosenttia. Vuoden 2019 lopussa Radomskon piirikunnassa oli 112 644 asukasta, joista 51 prosenttia naispuolisia ja 49 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 117 593 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 88 321 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaat muodostivat vuoden 2019 lopussa 16,8 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,1 prosenttia ja eläkeikäiset 23,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,8 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 972 lasta. == Lähteet == Luokka:Łódźin piirikunnat
Akrothooi

Akrothooi (,Thukydides: Peloponnesolaissota 4.109; Strabon: Geografia; Pomponius Mela: De situ orbis 2.2; Plinius vanhempi: Naturalis historia 4.10. myös ;Herodotos: Historiateos 7.22. ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Akten niemellä (nyk. Áthos) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan niemen eteläosaan. == Maantiede == Akrothooi sijaitsi Akten niemellä, joka nykyisin tunnetaan nimellä Áthos ja joka on Chalkidikín niemimaan kolmesta niemestä itäisin. Antiikin aikana Aktea ei vielä luettu Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on myöhemmin saanut nimensä, vaan se luettiin yleisemmin vain osaksi Traakiaa.Flensted-Jensen, Pernille: ”The Chalkidic Peninsula and Its Regions”. Teoksessa Kaupungin paikkaa ei tunneta varmuudella. Se sijoitetaan usein lähelle nykyistä Suuren lavran luostaria, tosin joskus se on sijoitettu myös aivan niemen eteläkärkeen nykyisen Pyhän Annan skiitan paikalle tai Uuden skiitan tai Pyhän Paavalin luostarin tienoille. Strabon, Plinius vanhempi ja Pomponius Mela vaikuttavat puhuvan kaupungista ikään kuin se olisi sijainnut Athosvuoren (nyk. Áthos) huipulla, mutta tämä ei ole vuoren korkeuden ja jyrkkyyden vuoksi mitenkään mahdollista. Akrothooin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. == Historia == Akrothooin historiasta tiedetään vain vähän. Strabonin mukaan kaupungin alkuperäiset asukkaat olivat Lemnokselta tulleita pelasgeja. Thukydideen mukaan kaupungin väestö koostui klassisella kaudella osaksi kreikkalaisista ja osaksi ei-kreikkalaisista eli barbaareista, ja sen asukkaat olivat kaksikielisiä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Akrothōos/Akrothōios () ja Akrothōtēs/Akrothōitēs (). Persialaissotien aikaan akrothooilaiset auttoivat persialaisia Kserkseen kanavan kaivamisessa. Kaupunki myös tarjosi persialaisille miehiä ja laivoja. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Akrothooi kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, mutta se ei esiinny liiton verotusluetteloissa lukuun ottamatta veromääräysluetteloa vuonna 422/421 eaa. Akrothooi kapinoi Ateenaa vastaan vuonna 424/423 eaa. Brasidaan yllytyksestä. Kaupunki ei ollut olemassa enää Pliniuksen aikana ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Akrothooin politiikasta tiedetään, että kaupungissa oli neuvosto (būlē) ja kansankokoous (dēmos). Melan ja muiden antiikin aikaisten kirjailijoiden mukaan kaupungin asukkaat olivat hyvin pitkäikäisiä ja elivät pidempään kuin muut ihmiset. == Rakennukset ja löydökset == Akrothooista ei ole tehty varmoja löytöjä. Kaikilta kaupungin ehdotetuilta paikoilta on löydetty joitakin antiikin aikaisia jäänteitä. == Lähteet == Luokka:Akten kaupungit
Alapta

Alapta () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, ei edes sitä sijaitsiko se antiikin aikana Khalkidikeksi kutsutulla alueella vai muulla alueella Khalkidikesta nimensä saaneella nykyisellä Chalkidikín niemimaalla. Myöskään Alaptan historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Antiikin lähteistä sen mainitsevat ainoastaan Pseudo-Skylaks ja Galenos. Kaupungin arvellaan olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Alaptēs (). == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Chalkidikílla Luokka:Traakian kaupungit
Seututie 533

Seututie 533 on Pohjois-Savossa ja Etelä-Savossa kulkeva seututie. Tie kulkee Leppävirran keskustasta Pieksämäen Tihusniemelle. Tien keskivuorokausiliikenne oli vuonna 2009 noin 400 ajoa vuorokaudessa. Nopeusrajoitus tiellä on pääosin 80 kilometriä tunnissa. Pohjois-Savon puolella tien kuntoluokka on hyvä, mutta Etelä-Savon puolella se on huono tai tyydyttävä. Seututie 533 kulkee Sorsakosken teollisuustaajaman halki. == Reitti ja tieyhteydet == * Leppävirta (vt 5) * Sorsakoski (yt 16365) * Tihusniemi (st 453) == Lähteet == 533
Dion (Akte)

Dion (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Akten niemellä (nyk. Áthos) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi niemen itärannikolla. == Maantiede == Dion sijaitsi Akten niemellä, joka nykyisin tunnetaan nimellä Áthos ja joka on Chalkidikín niemimaan kolmesta niemestä itäisin.Herodotos: Historiateos 7.32; Thukydides: Peloponnesolaissota 4.109; Strabon: Geografia VII.331. Antiikin aikana Aktea ei vielä luettu Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on myöhemmin saanut nimensä, vaan se luettiin yleisemmin vain osaksi Traakiaa.Flensted-Jensen, Pernille: ”The Chalkidic Peninsula and Its Regions”. Teoksessa Kaupunki sijoitetaan Chilandárin luostarin ja Esfigménoksen luostarin välille. Dionin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Samalla rannikolla Dionista kaakkoon sijaitsi Olofyksoksen kaupunki. == Historia == Dionin historiasta tiedetään vain vähän. Strabonin mukaan sen, samoin kuin muut Akten kaupungit, olisivat perustaneet Lemnokselta tulleet pelasgit. Thukydideen mukaan kaupungin väestö koostui myöhemmin klassisella kaudella osaksi kreikkalaisista ja osaksi ei-kreikkalaisista eli barbaareista, ja sen asukkaat olivat kaksikielisiä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Dieus (). Dionin tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Dion kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/453–429/428 eaa. Peloponnesolaissodassa kaupunki vastusti vuonna 423 eaa. Brasidaan johtamien spartalaisten hyökkäystä, ja sen alueita tuhottiin. Vuonna 421 eaa. dionlaiset valtasivat Thyssoksen. 300-luvulla eaa. Dion kuului toiseen Ateenan liittoon. Kaupunki saattoi lyödä omaa rahaa, tosin kyseiset Dionin nimellä lyödyt rahat voivat olla myös Pierian Dionin lyömiä. == Rakennukset ja löydökset == Dionista ei ole tehty selviä löytöjä. Thukydideen kuvauksen perusteella kaupunki on ollut ympäröity muurein. == Lähteet == Luokka:Akten kaupungit
Eion (Traakia)

Eion () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa nykyisen Kreikan alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta. Myöskään Eionin historiasta ei tiedetä paljoakaan. Se oli Mendestä käsin perustettu siirtokunta. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti, ja se saattoi olla Menden alaisuudessa. Eionin jäsenyydestä Ateenan johtamassa Deloksen meriliitossa ei ole tietoa. Ainakaan sitä ei mainita liiton verotusluetteloissa. Se oli Ateenan vihollinen peloponnesolaissodassa ainakin vuonna 425 eaa., jolloin ateenalaiset saivat vallattua sen lyhyeksi ajaksi, mutta ei ole tietoa, oliko se ollut liiton jäsenenä aiemmin ja kapinoinut. Khalkidikelaiset ja bottiaialaiset saivat vallattua kaupungin takaisin. Thukydideen kuvauksen perusteella Eion on ollut ympäröity muurein.Thukydides: Peloponnesolaissota 4.7. Kaupunkia ei tule sekoittaa tunnetumpaan Eioniin Traakian rannikolla lähellä Amfipolista. == Lähteet == Luokka:Traakian kaupungit
Istasos

Istasos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, ei edes sitä sijaitsiko se antiikin aikana Khalkidikeksi kutsutulla alueella vai muulla alueella Khalkidikesta nimensä saaneella nykyisellä Chalkidikín niemimaalla. Myöskään Istasoksen historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Kaupungin arvellaan olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Istasos saattoi olla mukana Ateenan johtamassa Deloksen meriliitossa. Se ei kuitenkaan esiinny liiton verotusluetteloissa lukuun ottamatta veromääräysluetteloa peloponnesolaissodan ajalta vuodelta 422/421 eaa. Istasoksen on ehdotettu olleen sama kaupunki kuin Pistasos, josta siitäkin tiedetään vain vähän. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Chalkidikílla Luokka:Traakian kaupungit
Kamakai

Kamakai (, ) eli Kemakai (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Bottikessa nykyisen Chalkidikín niemimaan länsiosassa Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijoitetaan lähelle Kalindoiaa. Kaupunkivaltion alue tunnettiin nimellä Kamakaia (, lat. Camacaea). Kamakain historiasta ei tiedetä paljoakaan. Kaupungin arvellaan olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alkuun vuoteen 323 eaa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kamakai kuului Bottiken polisten liittoon sekä Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa yhden kerran vuonna 421/420 eaa. Aleksanteri Suuri antoi kaupungin alueet makedonialaisille vuonna 323/322 eaa. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Chalkidikílla
Kharadrus (Akte)

Kharadrus ( tai Kharadrous; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta. Myöskään Kharadruksen historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Sen mainitsee ainoastaan Pseudo-Skylaks, joka sijoitti sen Akten niemelle eli nykyiselle Áthoksen niemelle Akrothooin ja Olofyksoksen kaupunkien välille. Tällöin se olisi sijainnut niemen itärannikolla. Kaupungin arvellaan olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. == Lähteet == Luokka:Akten kaupungit
Khedrolioi

Khedrolioi () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, ei edes sitä sijaitsiko se antiikin aikana Khalkidikeksi kutsutulla alueella vai muulla alueella Khalkidikesta nimensä saaneella nykyisellä Chalkidikín niemimaalla. Myöskään Khedrolioin historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Kaupungin tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja oletettavasti vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Khedrolioi kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 448/447–433/432 eaa. Se saattoi kapinoida Ateenaa vastaan vuonna 432 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Khedrolios () tai Hedrolios (). == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Chalkidikílla Luokka:Traakian kaupungit
Khytropolis

Khytropolis (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, ei edes sitä sijaitsiko se antiikin aikana Khalkidikeksi kutsutulla alueella vai muulla alueella Khalkidikesta nimensä saaneella nykyisellä Chalkidikín niemimaalla. Erään ehdotuksen mukaan se olisi sijainnut Afytiksen poliksen alueella. Myöskään Khytropoliin historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Se saattoi olla afytisläisten perustama. Kaupungin arvellaan olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Khytropolitēs (). == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Chalkidikílla Luokka:Traakian kaupungit
Kleonai (Akte)

Kleonai (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Akten niemellä (nyk. Áthos) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan niemen länsirannikolle lähelle nykyistä Xiropótamoksen luostaria. == Maantiede == Kleonai sijaitsi Akten niemellä, joka nykyisin tunnetaan nimellä Áthos ja joka on Chalkidikín niemimaan kolmesta niemestä itäisin.Herodotos: Historiateos 7.22; Thukydides: Peloponnesolaissota 4.109; Strabon: Geografia VII.331; Pomponius Mela: De situ orbis 2.2; Plinius vanhempi: Naturalis historia 4.10. Antiikin aikana Aktea ei vielä luettu Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on myöhemmin saanut nimensä, vaan se luettiin yleisemmin vain osaksi Traakiaa.Flensted-Jensen, Pernille: ”The Chalkidic Peninsula and Its Regions”. Teoksessa Kaupunki sijoitetaan nykyisten Xiropótamoksen luostarin ja Athoksen itsehallintoalueen pääsataman Dáfnin välille. Kleonain kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Samalla rannikolla pohjoiseen sijaitsi Thyssoksen kaupunki. == Historia == Kleonain historiasta tiedetään vain vähän. Aristoteleen mukaan sen perustivat Khalkiista tulleet siirtokuntalaiset. Strabonin mukaan sen, samoin kuin muiden Akten kaupunkien, alkuperäisiä asukkaita olisivat kuitenkin olleet Lemnokselta tulleet pelasgit. Thukydideen mukaan kaupungin väestö koostui myöhemmin klassisella kaudella osaksi kreikkalaisista ja osaksi ei-kreikkalaisista eli barbaareista, ja sen väestö oli kaksikielistä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Kleōnaios (). Kleonain tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Se vaikuttaa kuitenkin olleen vahvempien naapureidensa, joko Thyssoksen tai Dionin, alaisuudessa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kleonai kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 434/433–429/428 eaa. Peloponnesolaissodassa Kleonai oli aluksi Ateenan puolella, mutta vaihtoi Spartan puolelle Brasidaan yllytyksestä vuonna 424/423 eaa. Kleon sai ilmeisesti palautettua kaupungin takaisin Ateenan valtaan. Tämän jälkeen kaupungin merkitys väheni, ja myöhemmissä lähteissä se esiintyy vain maantieteellisissä maininnoissa. == Rakennukset ja löydökset == Kleonain paikkaa ei ole tunnistettu arkeologisesti, eivätkä kaivaukset alueella ole mahdollisia, mutta Xiropótamoksen luostarin läheltä on löydetty joitakin antiikin aikaisia rakennusjäänteitä. == Lähteet == Luokka:Akten kaupungit