EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Beach Boys Concert

Beach Boys Concert on The Beach Boysin vuonna 1964 julkaistu livealbumi. Se oli yhtyeen seitsemäs levy ja jo kolmas vuonna 1964 ilmestynyt albumi. Beach Boys Concert oli yhtyeen ensimmäinen listaykköseksi noussut levy. Se pysyi Yhdysvaltain listakärjessä neljä viikkoa keskellä kuuminta britti-invaasiota. Beach Boys Concertin julkaisun ajoitus oli hyvä, sillä yhtyeen keulahahmo ja tuottaja Brian Wilson oli jättämässä live-esiintymiset yhtyeen kanssa ja esiintyi seuraavan kolmen vuosikymmenen aikana yhtyeen kanssa vain satunnaisesti. Levy onkin ainoa virallinen livealbumi, jolla yhtye soittaa kokoonpanossa Brian, Carl ja Dennis Wilson, Mike Love sekä Al Jardine. Levy on äänitetty Civic Memorial Auditoriumissa Kalifornian Sacramentossa. Albumilla on useita kappaleita, joita Beach Boys esitti säännöllisesti livenä, mutta joita ei oltu julkaistu studioalbumeilla. Näitä ovat ”Papa-Oom-Mow-Mow”, ”The Wanderer” ja ”Monster Mash”. ”The Little Old Lady from Pasadena” oli Jan & Deanin hitti. Liveäänityksiä paranneltiin rankasti studiossa. Lauludubbauksia lisättiin, konsertti sisälsi myös äänityksiä toisesta konsertista joulukuulta 1963 ja Brian Wilson käytti ”Fun, Fun, Funissa” ja ”I Get Aroundissa” alkuperäisiä musiikkiraitoja. Näistä oli elementtejä poistettu, jotta ne saatiin kuulostamaan tuoreilta esityksiltä. Pickwick Records julkaisi vuonna 1972 albumista lyhennetyn version nimellä Wow! Great Concert! (Pickwick SPC-3309). == Kappalelistaus == ===Ykköspuoli=== #”Fun, Fun, Fun” (Brian Wilson/Mike Love) – 2:26 #”The Little Old Lady from Pasadena” (Don Altfeld/Jan Berry/Roger Christian) – 3:00 #”Little Deuce Coupe” (B. Wilson/Christian) – 2:27 #”Long, Tall Texan” (Henry Strezlecki) – 2:32 #”In My Room” (B. Wilson/Gary Usher) – 2:25 #”Monster Mash” (Boris Pickett/Lenny Capizzi) – 2:27 #”Let's Go Trippin'” (Dick Dale) – 2:34 ===Kakkospuoli=== # * ”Papa-Oom-Mow-Mow” (Carl White/Al Frazier/Sonny Harris/Turner Wilson Jr.) – 2:18 #”The Wanderer” (Ernest Maresca) – 2:00 #”Hawaii” (B. Wilson/Love) – 1:51 #”Graduation Day” (Joe Sherman/Noel Sherman) – 3:29 #”I Get Around” (B. Wilson/Love) – 2:42 #”Johnny B. Goode” (Chuck Berry) – 1:56 Albumi on julkaistu uudelleen CD:nä yhdessä Live in London -levyn kanssa. CD-versio sisältää ylimääräiset kappaleet ”Don't Worry Baby” (liveversio vuodelta 1964) ja ”Heroes and Villainsin” vuoden 1967 liveversion. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1964 konserttitallenteet Luokka:The Beach Boysin albumit
Scary Movie 5

Scary Movie 5 on Malcolm D. Leen ohjaama yhdysvaltalainen kauhukomediaelokuva. Elokuvan pääroolin näyttelee Ashley Tisdale. Elokuva parodioi muun muassa elokuvia Mama, Paranormal Activity 4, Sinister, Evil Dead ja Black Swan. Elokuvan kuvaukset alkoivat kesällä 2012, ja ensi-ilta oli keväällä 2013. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Scary Movie -elokuvat Luokka:Vuoden 2013 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Abdul Razak (jalkapalloilija)

Abdul Razak (s. 11. marraskuuta 1992 Abidjan, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija. Razak on keskikenttäpelaaja ja hänen nykyinen seuransa on Manchester City, jonka paidassa hän on pelannut kaksi ottelua. Kaudella 2011–2012 Razak oli syyskaudella lainalla Portsmouthissa ja keväällä Brighton & Hove Albionissa. Razak tunnetaan hyvänä box-to-box -pelaajana. Luokka:Norsunluurannikkolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pieni talo preerialla

Pieni talo preerialla (Little House on the Prairie) voi tarkoittaa seuraavia: * Pieni talo preerialla, Laura Ingalls Wilderin kirjoittama osittain omaelämäkerrallinen lasten- ja nuortenkirja * Pieni talo preerialla, vuosina 1974–1983 tuotettu yhdysvaltalainen televisiosarja * Pieni talo preerialla, vuonna 2005 valmistunut television minisarja * yleisesti myös Laura Ingalls Wilderin kirjoittama lasten- ja nuortenkirjojen sarja.
Keiren Westwood

Keiren Westwood (s. 23. lokakuuta 1984 Manchester, Yhdistynyt kuningaskunta) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hänen seuransa on vuodesta 2014 ollut Sheffield Wednesday. Westwood pelasi junioreissa Manchester Cityn riveissä jouduttuaan ensin Manchester Unitedin hylkäämäksi. Myöhemmin myös City jätti Westdoowin pois kokoonpanosta, ja hän meni pienempiin seuroihin testeille. Kun hän ei saanut paikkaa myöskään sieltä, hän harkitsi jalkapallouransa lopettamista ja ryhtymistä poliisiksi. Westwood kuitenkin kutsuttiin Carlisle Unitediin, ja hän jatkoi jalkapalloilijana. Westwood oli Carlislessa vuosina 2004-2008, jonka jälkeen hän siirtyi Coventry Cityyn. Hän voitti seuran vuoden pelaajan palkinnon kaudella 2009-2010. Westwood lähti Coventrystä 131 pelatun ottelun jälkeen vuonna 2011 Sunderlandiin, jossa hän pelasi 19 ottelua kolmen vuoden aikana. Westwood debytoi maajoukkueessa vuonna 2009 ja on ollut Irlannin maalilla yhteensä 21 ottelussa. Hän oli mukana kokoonpanossa vuosien 2012 ja 2016 EM-kilpailuissa mutta ei pelannut otteluakaan. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kone Building

Kone Building on Espoon Keilaniemessä sijaitseva hissiyhtiö Koneen vuonna 2001 valmistunut konsernihallinnon rakennus. Koneen tornin on suunnitellut arkkitehti Antti-Matti Siikala. Rakennuksessa on 18 kerrosta ja se on 72,6 m korkea. Koneen tornissa on teräsrunko, välipohjat ovat liittorakenteiset. Liukuvaluna toteutettu porras- ja talotekniikkatorni on jälkijännitetty. Julkisivut ovat pääosin lasia, kaksoisjulkisivujen lasit on silkkipainettu. Rakennuksen urakoi Skanska. == Katso myös == * Kone Oy:n entinen pääkonttori == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Espoon liikerakennukset Luokka:Espoon tornitalot Luokka:Otaniemi Luokka:Kone
Ilmarisen hauta

Ilmarisenhauta on Virtain Liedenpohjassa Maaselän hiekkakankaalla sijaitseva syvä rotko. Tarinan mukaan Seppo Ilmarinen antoi Ilma-Isto-nimiselle jättiläiselle tehtäväksi rakentaa kanava vedenjakajan yli Toisvedestä Lapuanjoen vesistöön kuuluvaan Kukkolampeen. Jättiläinen tutki maakannasta ja kaivoi yhden lapiollisen Rasinnevan kohdalta niin että siihen syntyi neva. Kannaksen puolivälissä hän kaivoi maata kaksi lapiollista mutta kolmannella lapiollisella jättiläisen lapionvarsi katkesi. Jättiläinen suuttui tästä ja jätti työn kesken. Ilmarisen hauta jäi muistoksi tästä kaivutyöstä. Toinen Ilmarisen hautaan liittyvä tarina on perimätiedon tapahtunut Suomen sodan aikana. Tarinan mukaan ruotsalaiset sotapäälliköt saivat venäläiseltä suuren kultamäärän palkkioksi siitä että Viaporin linnoitus luovutettiin ilman taistelua. Kulta-arkkua lähdettiin viemään kahden hevosen hevosen vetämillä kärryillä Pohjanmaan kautta Ruotsiin. Virroilla lastin kuljettajien kannoille ilmestyivät suomalaiset takaa-ajajat ja tästä hätäntyneenä he kääntyivät maantieltä syrjään ja hautasivat kulta-arkun Ilmarisen haudan lähelle Ylä- Liedenpohjan talon maille. Tätä Suomen hintaa ei ole vieläkään löydetty etsiskelystä huolimatta. == Katso myös == * Ämmänkuopat * Akmeelinhauta == Lähteet == * Virtain luontokohteita * Totta vai tarua - Satun sukutarinat- blogi 2.3.2012 : Liedenpohja Luokka:Suomen luonnonnähtävyydet Luokka:Virtain luonto Luokka:Liedenpohja
David Forde

David Forde (s. 20. joulukuuta 1979 Galway, Galwayn kreivikunta, Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hänen seuransa on englantilainen Millwall. Forde aloitti uransa Galway Unitedista 1999. Hän on pelannut uransa aikana vain Britteinsaarilta kotoisin olevissa seuroissa, joista pisimpään hän on viettänyt aikaa Derry Cityssä ja Millwallissa. Forde on pelannut kaksi maaottelua ja oli mukana EM-kilpailuissa 2012, joissa hän ei kuitenkaan päässyt kentälle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Irlantilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdysvallat talviolympialaisissa 1980

Yhdysvallat osallistui vuoden 1980 talviolympialaisiin 101 urheilijan (76 miestä ja 25 naista) joukkueella. Lippua avajaisissa kantoi Scott Hamilton. == Mitalistit == Mitali Mitalisti Laji Tapahtuma Kulta Jääkiekkomaajoukkue Jääkiekko miesten turnaus Kulta Eric Heiden Pikaluistelu 500 m Kulta Eric Heiden Pikaluistelu 1 000 m Kulta Eric Heiden Pikaluistelu 1 500 m Kulta Eric Heiden Pikaluistelu 5 000 m Kulta Eric Heiden Pikaluistelu 10 000 m Hopea Phil Mahre Alppihiihto Pujottelu Hopea Linda Fratianne Taitoluistelu Naisten yksinluistelu Hopea Leah Poulos Pikaluistelu Naisten 500 m Hopea Leah Poulos Pikaluistelu Naisten 1000 m Pronssi Charles Tickner Taitoluistelu Miesten yksinluistelu Pronssi Beth Heiden Pikaluistelu Naisten 3 000 m == Lähteet == * Sports-reference.com - United States at the 1980 Lake Placid Winter Games Luokka:Valtiot talviolympialaisissa 1980 talviolympialaisissa 1980
Ivan Kelava

Ivan Kelava (s. 20. helmikuuta 1988 Zagreb, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hänen seuransa on NK Dinamo Zagreb. Kelava on pelannut Dynamo Zagrebissa koko seurajoukkueuransa lukuun ottamatta aikaa lainalla NK Lokomotivassa 2009-2010\. Hän on ollut kentällä 94:ssä Kroatian liigan pelissä, pelannut yhdeksän peliä Eurooppa-liigassa sekä kuusi ottelua Mestarien liigassa. Kelava pelasi Kroatian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 15 ottelua, mutta ei ole vielä debytoinut aikuisten joukkueessa. Hän oli mukana varamaalivahtina EM-kilpailuissa 2012. == Lähteet == Luokka:Kroatialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Palestiinan lippu

Palestiinan lippu, myös palestiinalaisten lippu, otettiin nykymuodossaan käyttöön vuoden 1964 PLO:n konferenssissa. Lipussa on panarabialaiset värit: punainen, musta, valkoinen ja vihreä. Lippu on sama kuin Irakin ja Jordanian välisen lyhytikäisen Arabifederaation lippu vuodelta 1958.Spencer 2019, s. 91 Lipun mittasuhteet ovat 1:2. Israel kielsi lipun käytön 1960-luvulla miehitettyään Länsirannan ja Gazan ja liitettyään itä-Jerusalemin ja teki sen esittämisestä rangaistavan rikoksen. Lippu sallittiin 1993 osana Oslon sopimusta. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Liput Luokka:Palestiina
Danijel Subašić

Danijel Subašić (s. 27. lokakuuta 1984 Zadar) on kroatialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hänen seuransa on AS Monaco. Subašić pelasi vuoteen 2012 saakka kotimaassaan NK Zadarissa ja Hajduk Splitissä ennen kuin hän siirtyi tammikuussa 2012 Ranskan Ligue 2:ssa tuolloin pelanneeseen ja keväällä 2013 Ligue 1:een nousseeseen AS Monacoon. Hän voitti Kroatian cupin 2010 ja Ranskan-mestaruuden 2017. Hän on pelannut Kroatian maajoukkueessa ja oli varamaalivahtina mukana joukkueen kokoonpanossa EM- kisoissa 2012ja MM-kisoissa 2014. EM-kisoissa 2016 hän oli maajoukkueen ykkösmaalivahti kuten myös MM-kilpailuissa 2018, joissa Kroatia saavutti hopeaa. == Lähteet == Luokka:Kroatialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kulttuurisauna

Kulttuurisauna on Helsingin Merihakaan vuosina 2012–2013 rakennettu yleinen sauna, joka avautui yleisölle toukokuussa 2013. Kulttuurisaunan ovat suunnitelleet Nene Tsuboi ja Tuomas Toivonen. Se sijaitsee osoitteessa Hakaniemenranta 17, Helsinki. == Yleistä == Kulttuurisauna on rakennettu merenrantatontille, joka oli 1970-luvulla kaavoitettu kahvilakäyttöön mutta jäänyt aiemmin rakentamatta. Saunarakennuksessa on kertalämmitteinen puupelleteillä lämpiävä kiuas, kaksi löylyhuonetta, kahvila, kabinetti ja toimisto. Kylpijät pääsevät vilvoittelemaan joko sisätilojen sohvatiloihin, tai pihalla sijaitsevalle nurmikkoalueelle, josta on pääsy myös mereen uimaan. Talvella on mahdollisuus uida avannossa. Ympäristöystävällinen energiajärjestelmä on poikkeava, sillä rakennusta ei ole kytketty ollenkaan kaukolämpöverkkoon. Mm. savukaasuista otetaan lämpö tehokkaasti talteen. Energiajärjestelmästä vastaa Fortum. Kulttuurisauna kuuluu Helsingin muotoilupääkaupunkivuoden 2012 hankkeisiin. == Nimi == Nimi Kulttuurisauna viittaa arkkitehti Alvar Aallon kirjoitukseen vuodelta 1925, jossa Aalto ehdottaa Jyväskylän Harjulle rakennettavaksi kulttuurisaunaa: "Rakentakaamme sinne sauna! Ei tavallinen vanhan suomalaisen saunan puolisivistynyt irvikuva, kuten kaikki saunamme tätänykyä ovat, vaan kulttuurisauna, kansallismonumentti, ensimmäinen laatuaan Suomen heräävässä sivistyksessä". Aallon yleisönosastokirjoitus julkaistiin Keskisuomalainen-sanomalehdessä 22. tammikuuta 1925 otsikolla "Eräs kaupunkimme kaunistustoimenpide ja sen mahdollisuudet". ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kulttuurisaunan kotisivut Luokka:Helsingin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Yleiset saunat Luokka:Sörnäinen Luokka:Helsingin kulttuuri
Atsapironit

Atsapironit ovat ryhmä ahdistusta lievittäviä lääkkeitä ja antipsykootteja.Eison AS (June 1990). "Azapirones: history of development". Journal of Clinical Psychopharmacology 10 (3 Suppl): 2S–5S. .Cadieux RJ (May 1996). "Azapirones: an alternative to benzodiazepines for anxiety". American Family Physician 53 (7): 2349–53. .Chessick CA, Allen MH, Thase M, et al. (2006). Chessick, Cheryl A. ed. "Azapirones for generalized anxiety disorder". Cochrane Database of Systematic Reviews (Online) 3: CD006115. . .Feighner JP, Boyer WF (1989). "Serotonin-1A anxiolytics: an overview". Psychopathology 22 Suppl 1: 21–6. . Suomessa ainut markkinoilla oleva atsapironi on buspironi (kauppanimillä Anksilon ja Buspiron Actavis), jota käytetään lievittämään ahdistuneisuutta mm. masennuksen sekä alkoholismin yhteydessä. Atsapironien anksiolyyttinen vaikutus välittyy 5-HT1A serotoniinireseptorin osittaisagonismin tai täysagonismin kautta. ==Kemia== Buspironi oli alun perin nimetty atsaspirodekaanidioniksi, lyhennetty atsapironiksi tai atsaspironiksi, koska yhdiste todellakin sisälsi tämän kemiallisen rakenteen. Pitää kuitenkin huomata, että vaikka yhdistettä kutsutaan atsapironiksi, se ei välttämättä sisällä atsaspirodekaanidionikomponenttia. Itse asiassa useat yhdisteet eivät sisällä sellaista lainkaan tai sisältävät siitä jonkin variaation. Lisäksi useat atsapironit sisältävät 1-(2-Pyrimidininyyli)piperatsiiniryhmän. Lääkkeet jotka on luokiteltu atsapironeiksi voidaan tunnistaa suffiksista -spironi tai -pironi. ==Farmakologia== ===Farmakodynamiikka=== Farmakologisella tasolla, atsapironit sitoutuvat seuraaviin reseptoreihin eri suhteissa: * 5-HT1A-reseptori (osittais- tai täyagonisti) * 5-HT2A-reseptori (käänteisagonisti) * D2-reseptori (antagonisti tai osittaisagonisti) * α1-reseptori (antagonisti) * α2-reseptori (antagonisti) Jotkin atsapironit sitoutuvat myös D4, 5-HT2C, 5-HT7, and sigmareseptoreihin. Ainoastaan 5-HT1A agonismi on toivottava ominaisuus atsapironiluokan anksiolyytiltä. Sama logiikka pätee atsapironiluokan antipsykootteihin, joissa toivottava ominaisuus on lisäksi 5-HT2A ja D2-reseptorin antagonismi. Sitoutuminen muihin reseptoreihin aiheuttaa usein pelkästään sivuvaikutuksia. Tämän vuoksi markkinoille kehitetään entistä selektiivisempia lääkkeitä. Esimerkki tällaisesta on gepironi, se on Yhdysvalloissa kliinisessä tutkimuksessa oleva yhdiste vakavan masennuksen ja yleistyneen ahdistuneisuushäiriön hoitoon. Japanissa tandospironi on lisensoitu ahdistuksen hoitoon ja masennuslääkkeiden tehostamiseen. ===Farmakokinetiikka=== Atsapironit imeytyvät heikosti ruoansulatuskanavasta, mutta niiden vaikutus alkaa nopeasti. Puoliintumisaika haarautuu kahdesta kolmeen tuntiin. Tästä syystä nämä lääkkeet pitää ottaa 2–3 kertaa päivässä. Atsapironien metabolia tapahtuu maksassa ja ne erittyvät virtsaan ja ulosteeseen. Monien atsapironien yleinen metaboliitti on 1-(2-Pyrimidininyyli)piperatsiini eli 1-PP. 1-PP on 5-HT1A-reseptorin osittaisagonisti ja α2-reseptorin antagonisti. 1-PP todennäköisesti myötävaikuttaa vain sivuvaikutusprofiiliin. == Lähteet == Luokka:Anksiolyytit Luokka:Amidit
Maksym Koval

Maksym Anatolijovytš Koval (; s. 9. joulukuuta 1992 Zaporižžja) on ukrainalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hänen seuransa on FK Dynamo Kiova. Koval aloitti uransa Metalurh Zaporižžjan kakkosjoukkueesta, josta hän nousi edustusjoukkueeseen 2009. Hän pelasi joukkueessa 22 ottelua ennen kuin hän siirtyi Dynamo Kiovaan, jonka kanssa Kovalilla on sopimus vuoteen 2015 saakka. Koval on pelannut Ukrainan aikuisten maajoukkueessa yhden ottelun ja oli mukana maansa kokoonpanossa EM-kilpailuissa 2012. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oleksandr Horjajinov

Oleksandr Serhiovitš Horjajinov (; s. 29. kesäkuuta 1975 Harkova) on ukrainalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hänen seuransa on FK Metalist Harkova. Horjajinov on pelannut valtaosan urastaan Harkovassa, jossa hän aloitti vuonna 1993. Hän on pelannut Ukrainan maajoukkueessa kaksi ottelua ja oli mukana maansa kokoonpanossa EM-kisoissa 2012, joissa hän ei kuitenkaan päässyt kentälle. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Polat Kemboi Arıkan

Polat Kemboi Arıkan (s. 12. joulukuuta 1990 Cheptiret, Kenia nimellä Paul Kipkosgei Kemboi) on turkkilainen yleisurheilija, joka kilpailee kestävyysjuoksussa. Arıkan juoksi vanhalla nimellään Kenian väreissä vuoteen 2011 saakka ennen kuin vaihtoi nimensä ja sai Turkin kansalaisuuden. Hän karsiutui Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 3 000 metrin alkuerissä. Hän voitti vuonna 2012 EM-kisoissa kultaa 10 000 metriltä ajalla 28.22,27 ja pronssia 5 000 metrin matkalta. Lontoon olympialaisissa hän oli 10 000 metrillä yhdeksäs ja karsiutui 5 000 metrillä alkuerissä, viitattu 5.9.2012. Maastojuoksun EM-kilpailuissa hän oli seitsemäs. Arıkan sijoittui Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 3 000 metrillä kymmenenneksi. Hän voitti samana vuonna kultaa Välimeren kilpailujen 10 000 metrillä, mutta keskeytti saman matkan Moskovan MM-kilpailuissa. Maastojuoksun EM-kilpailuissa hän sai hopeaa. Hän sijoittui 2014 puolimaratonin MM-kilpailuissa 16:nneksi ja Zürichin EM- kilpailuissa 10 000 metrillä neljänneksi. Joulukuussa hän voitti maastojuoksun Euroopan-mestaruuden sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa. Seuraavan vuoden maastojuoksun MM-kilpailuissa hän oli 22:s. Arikan voitti 10 000 metrin Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa 2016 ajalla 28.18,52. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui samalla matkalla 13:nneksi. Hän keskeytti 10 000 metrin juoksun Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Maastojuoksun EM-kilpailuissa hän oli samana vuonna yhdeksäs ja voitti joukkuekultaa. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui 5 000 metrillä kuudenneksi ja keskeytti 10 000 metriä. Saman vuoden maastojuoksun EM-kilpailuissa hän oli seitsemäs ja voitti kultaa joukkuekilpailussa. Dohan MM-kilpailuissa 2019, vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa ja Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän keskeytti maratonin. Arıkanin ennätys 5 000 metriltä on 13.05,98, jonka hän juoksi 2011 ja 10 000 metriltä aika 27.35,50 vuodelta 2016. Puolimaratonin ennätyksensä 1.00.27 ja maratonennätyksensä 2.08.14 hän on juossut 2019. == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Kenialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koripallon naisten SM-sarjakausi 2004–2005

Koripallon naisten SM-sarjakaudella 2004–2005 BC Nokia voitti seuran historian ensimmäisen mestaruuden. Hopeaa voitti Pantterit Helsingistä ja pronssia Peli- Karhut Kotkasta. BC Nokia voitti loppuottelusarjan voitoin 1–3. Runkosarjassa pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertainen sarja. Viisi parasta joukkuetta jatkoivat ylemmässä jatkosarjassa ja muut viisi alemmassa jatkosarjassa, jotka pelattiin kaksinkertaisina sarjoina. Joukkueiden tulokset runkosarjasta otettiin mukaan jatkosarjan sarjataulukkoon. Ylemmän jatkosarjan kaksi parasta, Äänekosken Huima ja Pantterit, selviytyivät suoraan välieriin. Pudotuspelien ensimmäisessä vaiheessa kohtasivat ylemmän jatkosarjan kolmas Peli-Karhut ja alemman jatkosarjan voittaja Tampereen Pyrintö sekä ylemmän jatkosarjan sijoille 4 ja 5 sijoittuneet BC Nokia ja Pussihukat. Ottelut pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä. Välierissä pelasivat vastakkain jatkosarjassa parhaiten sijoittunut Äänekosken Huima ja huonoiten sijoittunut BC Nokia sekä toiseksi paras Pantterit ja toiseksi huonoiten sijoittunut Peli- Karhut. Loppuotteluun etenivät Pantterit ja BC Nokia. Välierät ja loppuottelu pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Turun Riento putosi kauden päätteeksi suoraan I-divisioonaan ja I-divisioonan voittaja Catz Lappeenranta nousi suoraan SM-sarjaan. Alemman jatkosarjan sijoille 7.-9. sijoittuneet joukkueet pelasivat I-divisioonan 2. ja 3. sijoittuneiden Kaaron Roiman sekä Torpan Poikien kanssa viiden joukkueen kaksinkertaisen noususarjan, jonka kolme parasti pelaisivat seuraavalla kaudella SM-sarjassa. Forssan Alku ja Espoo Team säilyttivät sarjapaikkansa. Karsintasarjan kolmanneksi sijoittunut Kaaron Roima Raumalta luopui SM-sarjapaikastaan, jolloin SM-sarjaan nousi Torpan Pojat Helsingistä. ==Runkosarja== ===Alkusarja=== Ylempään jatkosarjaan # Joukkue O V T P 1 Pantterit 18 16 2 32 2 Peli-Karhut 18 15 3 30 3 Äänekosken Huima 18 15 3 30 4 BC Nokia 18 12 6 24 5 Pussihukat 18 8 10 16 6 Tampereen Pyrintö 18 8 10 16 7 Forssan Alku 18 7 11 14 8 Espoo Team 18 7 11 14 9 Espoo Akatemia 18 1 17 2 10 Turun Riento 18 1 17 2 ====Ylempi jatkosarja==== Suoraan välieriin Karsintasarjaan I-divisioonaan # Joukkue O V T P 1 Äänekosken Huima 26 22 4 44 2 Pantterit 26 21 5 42 3 Peli-Karhut 26 18 8 36 4 BC Nokia 26 15 11 30 5 Pussihukat 26 10 16 20 ====Alempi jatkosarja==== # Joukkue O V T P 6 Tampereen Pyrintö 26 15 11 30 7 Forssan Alku 26 13 13 26 8 Espoo Team 26 12 14 24 9 Espoo Akatemia 26 2 24 4 10 Turun Riento 26 2 24 4 == Ottelukaavio == Luokka:Koripallon naisten SM-sarjakaudet Luokka:Vuoden 2004 koripallo Luokka:Vuoden 2005 koripallo *[#]: Sijoitus *[O]: Ottelut *[V]: Voitot *[T]: Tappiot *[P]: Sarjapisteet
Jelena Aržakova

Jelena Vladimirovna Aržakova (; s. 8. syyskuuta 1989) on venäläinen yleisurheilija, joka kilpailee keskimatkojen juoksussa. Aržakova voitti vuonna 2006 maansa alle 18-vuotiaiden mestaruuskilpailuissa 1 500 metriä ja 2 000 metrin estejuoksun ja samana vuonna alle 20-vuotiaiden Venäjän-mestaruuden 3 000 metrin esteissä. Hän putosi alkuerissä alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2006 3 000 metrin estejuoksussa jäätyään eränsä kahdeksanneksi. Aržakova voitti 1 500 metrillä kultaa sisäratojen EM-kisoissa 2011 ajalla 4.13,78. Seuraavana kesänä hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 800 ja 1 500 metrillä sekä saman ikäluokan Venäjän-mestaruuden 800 metrillä. Hän voitti 2012 sisäratojen Venäjän-mestaruuden 1 500 metrillä ja sijoittui samalla matkalla seitsemänneksi sisäratojen MM-kisoissa Istanbulissa. Kesällä 2012 hän voitti 800 metrin EM-kultaa Helsingin kisoissa ajalla 1.58,51 ja sijoittui samalla matkalla kuudenneksi Lontoon olympialaisissa. Vuonna 2013 Aržakova sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 29.1.2013–28.1.2015 biologisen dopingpassin perusteella ja hänen suorituksensa hylättiin takautuvasti 12.7.2011 lähtien. Täten hän menetti muun muassa 800 metrin Euroopan- mestaruutensa. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 800 m: 1.59,56 (2011) * 1 500 m: 4.08,05 (2010) * 3 000 m esteet: 9.49,05 (2010) == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Venäläiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Venäläiset estejuoksijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut venäläiset Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Progress (Novgorodin alue)

Progress () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Novgorodin alueen Borovitšin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Borovitšin koillispuolella kaupungin välittömässä läheisyydessä. Taajamassa on 1 800 ja kunnassa 2 600 asukasta (vuonna 2010). ==Maantiede ja asutus== Progressin kunnan pinta-ala on 183 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Borovitšin piirin Kontšanskoje- Suvorovskojen, idässä Perjodkin, etelässä Borovitšin ja lännessä Sušanin sekä Volokin kuntiin. Maantieteellisesti alue sijaitsee Valdain ylängön itäreunalla. Seudulla virtaavat Mstan sivujoet Jurinka, Kamenka, Velgija, Belorutška, Udinka, Rudnik ja Pelenovka. Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Razdoljen taajama sekä 27 kylää: Aljošino, Babino, Baševo, Bereznik, Bolšije Lesa, Budrino, Bykovo, Derevtsovo, Gorka, Grebloš, Holm, Jurino, Kamennik, Ljulja, Lytkino, Malyje Lesa, Moštšenik, Nenaježnik, Priozerje, Prudištši, Prudnik, Šestnikovo, Spasskoje, Sušilovo, Tini, Zasorodje ja Žavoronkovo. Väestöstä 69,3 % asuu Progressin taajamassa, joka on Borovitšin piirin toiseksi suurin asutuskeskus. Yli sadan hengen asutuksia ovat Tini, Aljošino ja Razdolje. Kolmessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. ==Historia== Progressin taajama on syntynyt 1930-luvun alussa samannimisen sovhoosin ympärille. Aluksi se tuotti etupäässä sianlihaa ja myöhemmin maitoa. 1980-luvulta lähtien taajamaan rakennettiin kerros- ja omakotitaloja, ja vuosisadan lopussa se kasvoi kiinni Borovitšin kaupunkiin. ==Liikenne, talous ja palvelut== Kunnan kautta kulkevat Borovitšin, Ljubytinon ja Spasskaja Polistin sekä Borovitšin, Pestovon ja Ustjužnan väliset maantiet. Kylistä on linja-autoyhteydet Progressiin, Borovitšiin, lähistön muihin piirikeskuksiin sekä Novgorodiin. Tärkeimmät elinkeinot ovat puunjalostus- ja huonekaluteollisuus (26,3 %), palvelut (21,8 %), rakentaminen (12,1 %) ja maatalous (9 %). Kunnassa toimii Progressin maatalousyritys, kolme yksityistilaa, sahalaitoksia sekä ikkunoita, ovia ja huonekaluja tuottavia yrityksiä. Palveluihin kuuluu lastentarha, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja postia, lääkärin vastaanotto ja kaksi lääkintäasemaa. Lapset käyvät koulua Borovitšissa tai naapurikunnissa. Vähittäiskauppaa harjoittaa harjoittaa Borovitšin piirin kulutusosuuskunta sekä joukko yksityisyrittäjiä. ==Nähtävyydet== Seudulla on muinaisia asuin- ja hautapaikkoja sekä uhrikiviä. Nähtävyyksiin kuuluvat Spasskojen ja Greblošin kartanoalueet. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Progressin kunnan sivusto Luokka:Borovitšin piirin kunnat
Progress (täsmennyssivu)

Progress tarkoittaa seuraavia asioita: * Progress, venäläinen avaruusalus * Progress (myös Edistys), neuvostoliittolainen kirjankustantamo * Progress, maalaiskunta ja sen keskustaajama Novgorodin alueen Borovitšin piirissä Venäjällä * Progress, venäläinen tutkimusasema Antarktiksella
Jennika

Jennika on suomalainen naisen etunimi. Tammikuuhun 2025 mennessä Digi- ja väestötietoviraston mukaan etunimen Jennika on saanut 355 henkilöä. == Lähteet == Luokka:Etunimet
Greg Edmonson

Greg Edmonson on yhdysvaltalainen säveltäjä, joka on säveltänyt musiikkia elokuviin, televisiosarjoihin ja videopeleihin. Muun muassa Uncharted- pelisarjan kolmen ensimmäisen osan soundtrackit ovat Edmonsonin säveltämiä. == Tuotanto == === Filmografia === * Turn of the Blade (1994) * Science Fiction: A Journey Into the Unknown (1994) * Last Lives (1997) * Martian Law (1998) * Frog and Wombat (1998) * Undercover Angel (1999) * Ystävyyden hinta (1999) * Gary the Rat (2000) * Luckytown (2000) * Fast Women (2001) * Miss Cast Away (2004) * Sweet Union (2004) * My First Christmas Tree (2007) * Skyrunners (2009) * Montana Amazon (2011) === Televisio === * Cop Rock (1990) * Masters of the Maze (1994–1995) * Kukkulan kuningas (1997–2009) * Firefly (2002–2003) * F.L.I.P. Mysteries: Women on the Case (2009) === Videopelimusiikki === *Uncharted: Drake’s Fortune (2007) *Uncharted 2: Among Thieves (2009) *Uncharted 3: Drake’s Deception (2011) == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Videopelimuusikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Gülcan Mıngır

Gülcan Mıngır (s. 21. toukokuuta 1989) on turkkilainen yleisurheilija, joka kilpailee estejuoksussa. Hän edustaa seuratasolla Tarim Kredi ülküspor Kulübüa. Mıngır sijoittui 3 000 metrin estejuoksussa kahdenneksitoista alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2008. Hän putosi samassa lajissa alkuerissä MM- kilpailuissa 2011 Daegussa, voitti alle 23-vuotiaiden EM-kultaa ja sijoittui kymmenenneksi universiadeissa kyseisellä kaudella. Mıngır juoksi vuonna 2012 matkalla voimassa olevan Turkin-ennätyksen 9.13,53 ja voitti kultaa EM- kilpailuista. == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset estejuoksijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jiřina Ptáčníková

Jiřina Ptáčníková (ent. Svobodová, s. 20. toukokuuta 1986 Plzen) on tšekkiläinen yleisurheilija, joka kilpailee seiväshypyssä. Viitattu 2.7.2012 Hän edustaa seuratasolla USK Prahaa.. Ptáčníková on Euroopan mestari vuodelta 2012. ==Ura== Nuorten arvokisoissa Ptáčníková selviytyi loppukilpailuun alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2002 ja 2004, mutta jäi molemmilla kerroilla loppukilpailussa ilman tulosta. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2003 hän sijoittui viidenneksi ja alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa kuudenneksi 2003 ja neljänneksi 2005. Aikuisten tasolla Ptáčníkován ensimmäiset arvokisat olivat EM-kilpailut 2006, joissa hän karsiutui hypättyään tuloksen 380 cm. Hän karsiutui loppukilpailusta Torinon EM- hallikilpailuissa 2009. Ensimmäisen suurkilpailuvoittonsa hän otti universiadeissa vuonna 2009 tuloksella 455 cm. Samana vuonna hän jäi karsinnassa 16. sijalle ja putosi loppukilpailusta MM-kilpailuissa Berliinissä tuloksella 440 cm. Vuonna 2010 hän sijoittui viidenneksi sekä EM-kisoissa että sisäratojen MM-kilpailussa. EM-hallikisoissa 2011 Ptáčníková oli neljäs. Hän sijoittui seitsemänneksi MM-kisoissa 2011 ja kuudenneksi MM-hallikisoissa 2012. Kesällä 2012 oli ensimmäisen arvokisamitalin aika: Kesän EM-kisoissa Helsingissä hän voitti mestaruuden tuloksella 460 cm. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 445 cm. Helmikuussa 2012 Ptáčníková teki sisäratojen uuden Tšekin-ennätyksen 470 cm. EM-hallikilpailuissa 2013 hän sijoittui neljänneksi ja saman vuoden Moskovan MM-kilpailuissa kahdeksanneksi. 4\. syyskuuta 2013 hän hyppäsi ulkoratojen Tšekin ennätyksen 476 cm ja paransi Kateřina Baďurován nimissä ollutta ennätystä yhdellä senttimetrillä. Ptáčníková hyppäsi sisäratojen Tšekin ennätyksen 471 Dresdenissä 31. tammikuuta 2014. Hän sai hopeaa Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 tuloksella 470. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui kuudenneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta 2015 Prahan EM-hallikilpailuissa ja Pekingin MM-kilpailuissa, 2016 Amsterdamin EM-kilpailuissa ja Rio de Janeiron olympialaisissa sekä 2017 Lontoon MM-kilpailuissa. Ptáčníková oli vuosina 2012–2014 naimisissa aitajuoksija Petr Svobodan kanssa. ==Saavutukset== *Euroopan mestaruus 2012 *Universiadit 2009, voittaja *MM-hallikisat 2014, hopeaa *Olympialaiset 2012, 6. sija *MM-kisat 2011, 7. sija *MM-kisat 2013, 8. sija *EM-kisat 2010, 5. sija *EM-kisat 2014, 6. sija *MM-hallikisat 2010, 5. sija *MM-hallikisat 2012, 6. sija *EM-hallikisat 2011, 4. sija *EM-hallikisat 2013, 4. sija *Ulkoratojen Tšekin-ennätys 476 vuonna 2013 *Sisäratojen Tšekin-ennätys 471 vuonna 2014 == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seututie 641

Seututie 641 kulkee Hankasalmen ja Konneveden kunnissa, ja on pituudeltaan 40 kilometriä. Tie alkaa etelässä Hankasalmen asemalta valtatien 9 varresta ja päättyy pohjoisessa Konnevedelle kantatielle 69. Luokka:Liikennetyngät 641 Luokka:Hankasalmen liikenne Luokka:Konneveden liikenne
Väinö Karvinen

Väinö Ilmari Mikael Karvinen (27. marraskuuta 1907 Viipuri – 20. syyskuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri. ”Väpe” Karvinen syntyi Keskuskansakoulun vahtimestari Anton Karvisen ja Vilhelmiinan o.s. Stykki kahdeksanlapsiseen perheeseen kuopuksena. Hän seurasi vanhinta veljeään Yrjöä ensin Klassilliseen lyseoon, sitten sotilasuralle ja upseerina Viipurinlahden rannikkotykistöön. Ylioppilaslakin hän sai 1926, upseeriksi hän valmistui Merisotakoulun rannikko-puolustusosaston 1. rt-kurssilta 1929. Nuorempana upseerina hän palveli Tuppuran sekä Saarenpään linnakkeilla. Sotakorkeakoulun merisotalinjan hän suoritti 1935–1937. Talvisodassa hän palveli Merivoimien esikunnan operatiivisella osastolla. Jatkosodassa hän oli Hangon Ryhmän Bromarvin lohkon komentajana, Äänisen Rannikkoprikaatin Limosaaren lohkon komentajana ja johtamansa Koiviston evakuoinnin jälkeen Itä-Suomen Rannikkoprikaatin esikuntapäällikkönä. Sodan jälkeen hän toimi VII Raivaajaosaston päällikkönä ja Haminan Rannikkolinnakkeiston, 3. Erillisen Rannikkotykistöpatteriston, Turun Rannikkotykistörykmentin sekä Suomenlinnan Rannikkotykistörykmentin komentajana. Rannikkotykistön aselajin ensimmäisenä tarkastajana hän siirtyi reserviin 1967. Rannikkotykistön Upseeriyhdistyksen puheenjohtajana hän toimi 1958–1967 ja oli yhdistyksen kunniajäsen. Väinö Karvisen poika Jukka Karvinen on ylennyt Puolustusvoimissa everstiksi ja pojanpoika Ilpo Karvinen everstiluutnantiksi. Hänen pojanpoikansa tytär Henna Karvinen valmistui luutnantiksi vuonna 2013. (digilehden tilaajille) == Kunniamerkit == SVR K, VR2 mk, VR3 tlk, VR4 mk, talvisodan muistomitali, jatkosodan muistomitali, Sotilasansiomitali, Norjan Pyhän Olavin ritarikunnan komentajamerkki. == Lähteet == * Kadettiupseerit 1920–2010. Matrikkeli, Helsinki: Kadettikunta 2010 ISBN 978-952-99757-4-7 === Viitteet === Luokka:Suomalaiset toisen maailmansodan sotilaat Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Eeropekka Rislakki

Eeropekka Rislakki (s. 27. huhtikuuta 1956 Helsinki) on helsinkiläinen toimittaja, kustantaja, galleristi ja Eat&Joy; Maatilatori -yrityksen perustajaosakas. 1980-luvun alkupuolella Rislakki toimi Jaana-naistenlehden päätoimittajana lehden lakkauttamiseen 1985 saakka. Sitten Rislakki perusti yhdessä Kim Weckströmin kanssa aikakauslehtimuotoisen 1999 Citylehden, joka pian fuusioitui Scandal-lehden kanssa ja muuttui tabloidikokoiseksi City- lehdeksi. 1980-luvun lopulla Eeropekka Rislakki ja galleristi Krista Mikkola pitivät Kaapelitehtaalla Mikkola & Rislakki -taidegalleriaa, joka kaatui talousvaikeuksiin laman iskiessä 1990-luvun alussa. Rislakki perusti Aquarian Publications -nimisen kirjankustantamon, joka erikoistui muun muassa terveiden elämäntapojen edistämiseen. Vuonna 2002 perustettu Viisi Tähteä oli Rislakin osin omistaman Uni One Oy:n kustantama hotelli- ja ravintola-alan ilmaislehti, jonka jakelun pohjana oli Tuotevalvontakeskuksen ylläpitämä osoitteisto A-oikeuksilla varustetuista ravintoloista. Koska lehti näin levisi vain ammattilaisille, se kykeni laillisesti julkaisemaan myös alkoholimainontaa. Lehti laajeni sitten myös verkkoon. Lehden paperiversio lopetettiin 2009 ja nettilehden päivitys 2012. Rislakki ja yrityksen muut osakkaat päättivät tuolloin keskittyä lupaavasti käynnistyneen Eat&Joy; Maatilatori -ketjunsa kehittämiseen. Rislakki asuu Helsingissä avoliitossa Eeva Melan kanssa. He tapasivat vuonna 2014. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset lehdenkustantajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pentti Eerikäinen

Pentti Olavi Eerikäinen (s. 1946) on suomalainen filosofian maisteri ja toimittaja. Eerikäinen on toiminut vakituisena avustajana useissa suomalaisissa aikakauslehdissä, kuten Nykypostissa, Alibissa ja Hymyssä. Vuonna 1989 Eerikäinen oli perustamassa Se!-lehteä (Suomalaisten erikoislehti!), johon hänet nimitettiin erikoistoimittajaksi ja myöhemmin toimituspäälliköksi. Vuosina 1997–2003 Pentti Eerikäinen työskenteli lehden päätoimittajana. Alkuvuosina Se!-lehden levikki oli yli 100 000 kappaletta. Eerikäinen kirjoittaa säännöllisesti Karprint Oy:n lehtiin sekä toimii rikoslehti Alibin avustajana. Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tsutomu Koyama

Tsutomu Koyama (; 26. heinäkuuta 1936 Kagawan prefektuuri – 2. heinäkuuta 2012) oli japanilainen lentopalloilija, joka oli mukana saamassa lajissaan pronssia vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa.Tsutomu Koyama Biography and Olympic Results | Olympics at Sports-Reference.com Myöhemmin hän toimi Japanin joukkueen valmentajana muun muassa vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa. Hän oli lisäksi vuosina 1989–1995 Japanin lentopalloliiton toimitusjohtaja. Hänen kuolemansa 75-vuotiaana aiheutti ruokatorven syöpä.訃報:小山勉さん７５歳 元男子バレー日本代表監督 == Lähteet == Luokka:Japanilaiset lentopalloilijat Luokka:Japanilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
David Akers

David Roy Akers (s. 9. joulukuuta 1974 Lexington, Kentucky) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan potkaisija. https://www.pro-football-reference.com/players/A/akersdav01.htm Hän edustaa NFL-liigassa pelaavaa Detroit Lionsia. Akers on valittu kuudesti NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin. ==NFL-ura== Louisvillen yliopistossa yliopistojalkapalloa pelannutta Akersia ei varattu vuoden 1997 NFL:n varaustilaisuudessa. Hän vietti seuraavan kauden Atlanta Falcons ja Carolina Panthersin harjoitusmiehistöissä. NFL-debyyttinsä Akers teki kaudella 1998, pelaten yhden ottelun Washington Redskinsin paidassa. Se jäi myös Akersin ainoaksi otteluksi joukkueessa, Redskinsin purkaessa hänen sopimuksensa seuraavana vuonna. Philadelphia Eagles lähetti Akersin heti sopimuksen tehtyään loppukaudeksi 1999 Eurooppaan Berlin Thunderin joukkueeseen. Seuraavalla kaudella hän onnistui voittamaan Eaglesin potkaisijan paikan itselleen, ja pelasi seurassa lähes koko vuosikymmenen ajan, kauden 2010 loppuun saakka. Akers teki heinäkuussa 2011 sopimuksen San Francisco 49ersin kanssa. Ensimmäinen kausi seuran riveissä oli jättimenestys Akersille, hänen tehtyä kaudella yhteensä 44 potkumaalia. Kyseessä oli 49ersin sekä koko NFL:n ennätys. Seuraava kausi sujui huonosti ja joukkue päätti luopua potkaisijastaan. Detroit Lions solmi kaudella 2013 Akersin kanssa sopimuksen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carillo Gritti

Carillo Gritti (12. toukokuuta 1942 Martinengo – 9. kesäkuuta 2016) oli Consolata-lähetyssaarnaajiin kuuluva italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 24. kesäkuuta 1967 ja nimitettiin Itacoatiaran prelaatiksi Brasiliaan 5. tammikuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfio Rapisarda, jota avustivat Luiz Soares Vieira ja Giuliano Frigeni.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Carillo Gritti, I.M.C. == Lähteet == Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Act 1

Act 1 on Tarja Turusen livealbumi, joka julkaistiin 24. elokuuta 2012. Albumi on äänitetty maaliskuussa Teatro El Circulossa, Argentiinassa. Levyn ensimmäisenä singlenä julkaistiin "Into the Sun".Tarja Turunen vaihtoi rajusti imagoaan – katso Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12. == Kappaleet == === CD 1 === # # # # # # # # # # # # Kokonaiskesto: 01:01:42 === CD 2 === # # # # # # # # # # # # Kokonaiskesto: 01:02:06 == Kokoonpano == * Tarja Turunen – laulu, piano * Julián Barrett – kitarat * Alex Scholpp – kitarat * Doug Wimbish – basso * Kevin Chown – basso * Mike Terrana – rummut * Christian Kretschmar – kosketinsoitin * Max Lilja – sello == Arvostelut == * Imperiumi.net: Imperiumi.net * Inferno: Tarja – Act 1 Viitattu 26.10.2022. * Kaaoszine.fi: Kaaoszine.fi * Metal.de: Metal.de * Soundi: Levyarvio: Vähemmän olisi enemmän – Tarja Turusen levyllä pop toimii paremmin kuin keskinkertainen tönkköhevi Viitattu 26.10.2022. == Aiheesta muualla == * * == Lähteet == Luokka:Vuoden 2012 konserttitallenteet Luokka:Tarja Turusen albumit
Grand-Bassam

Grand-Bassam on Norsunluurannikolla sijaitseva historiallinen kaupunki Grand- Bassamin departementissa, jonka pääkaupunki se on. Vuonna 1998 siellä oli noin 53 000 asukasta. Vuonna 2012 väkiluvuksi arvioitiin 74 000. Siirtomaa-aikana Grand-Bassam oli pääkaupunkina 1893-1896. Se hylättiin keltakuume-epidmian takia. Grand-Bassamissa toimii kansainvälinen yliopisto. Kaupunki liitettiin historiaan ja kulttuuriin liittyvin perustein vuonna 2012 Unescon Maailmanperintöluetteloon.Petja Pelli: Marokon Rabatista tuli maailmanperintöä. Helsingin Sanomat 3.7.2012 s. A 12 Kohteeseen kuuluu afrikkalainen kalastajakylä ja siirtomaatyylistä kaupunkialuetta 1800-luvulta ja 1900-luvun alusta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Grand-Bassam Unescon sivulla Luokka:Norsunluurannikon kaupungit‎ Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Norsunluurannikolla
HMS Suffolk (1903)

HMS Suffolk oli Britannian kuninkaallisen laivaston Monmouth-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Se myytiin pian sodan päätyttyä romutettavaksi. == Valmistus == Alus tilattiin Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 25. maaliskuuta 1901. Alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1903 ja valmistui 21. toukokuuta 1904.Gardiner, Robert 1860-1905 s. 70 == Palvelus == Alus myytiin romutettavaksi 1. heinäkuuta 1920. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Monmouth-luokan risteilijät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan risteilijät Luokka:Portsmouthin telakan valmistamat alukset
HMS Essex

HMS Essex oli Britannian kuninkaallisen laivaston Monmouth-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 1. tammikuuta 1900. Alus laskettiin vesille 29. elokuuta 1901 ja valmistui 22. marraskuuta 1903.Gardiner, Robert 1860-1905 s. 70 == Palvelus == Alus myytiin romutettavaksi 8. marraskuussa 1921. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Monmouth-luokan risteilijät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan risteilijät
Virpiniemen öljysatama

Virpiniemen öljysatama oli Haukiputaan Virpiniemen Meriniemessä sijainnut Esson käytössä ollut öljysatama. Sataman käyttö päättyi vuonna 1982. Satama rakennettiin 1950-luvulla, ja vuosikymmenen lopulla rakennettiin myös satamaan johtava maantie, nykyinen Virpiniementie. Satama vihittiin käyttöön 10. syyskuuta 1959. Vihkiäispäivänä satamaan saapui tankkialus M/S Wipunen, joka toi lastinaan 6 400 tonnia dieselöljyä ja 5 417 tonnia bensiiniä. Sataman öljylaituri valmistui vasta seuraavana vuonna. Sataman käytön päätyttyä laiturirakenteet purettiin kaatamalla ne mereen, ainoastaan yksi teräspaalujen varassa seisova betoninen laituri on jäljellä muutaman kymmenen metrin päässä rannasta. Entinen satama-allas on nykyisin käyttämätön ja satunnaisesti sukelluskohteena. Vuonna 1997 satama-alueella suoritettiin maamassojen vaihto, jonka yhteydessä vaihdettiin 10 000 m³ öljyyntynyttä maata. ==Lähteet== Luokka:Suomen entiset satamat Luokka:Suomen Itämeren satamat Luokka:Haukiputaan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Haukiputaan liikenne Luokka:Kello (kaupunginosa) Luokka:Perämeri
HMS Cornwall (1902)

HMS Cornwall oli Britannian kuninkaallisen laivaston Monmouth-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 11. maaliskuuta 1901. Alus laskettiin vesille 29. lokakuuta 1902 ja valmistui 1. joulukuuta 1905.Gardiner, Robert 1860-1905 s. 70 == Palvelus == Alus ajoi karille 6. elokuuta 1911 Pinnacle Rockiin Nova Scotian rannikolla avustaessaan karille ajanutta HMCS Niobea. Hylyt nostettiin ja palautettiin palvelukseen. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus lähetettiin Länsi-Afrikan rannikolle etsimään ja kiinniottamaan Saksan keisarikunnan kauppalaivoja. Se siirrettiin Falklandin saarille liittyen vara-amiraali Doveton Sturdeen alueella olleeseen laivasto-osastoon, johon kuuluivat taisteluristeilijät HMS Inflexible ja HMS Invincible, ironclad-taistelulaiva HMS Canopus sekä kaksi panssariristeilijää, kolme kevyttä risteilijää sekä apuristeilijä. Osasto kohtasi 8. joulukuuta Saksan keisarikunnan Itä-Aasian laivueen, joka oli aiemmin Coronelin taistelussa tuhonnut brittiläisen laivasto-osaston. Saksalaiseen laivueeseen kuuluivat panssariristeilijät SMS Scharnhorst ja SMS Gneisenau sekä kevyet risteilijät SMS Nürnberg, SMS Leipzig ja SMS Dresden. Seuranneessa taistelussa saksalaisosasto tuhoutui lukuun ottamatta pakoonpäässyttä Dresdeniä. Cornwall osallistui Leipzigin upottamiseen. Taistelun jälkeen Cornwall palasi Länsi- Afrikan rannikolle, josta se siirrettiin kesäkuussa 1915 Dardanelleille. Lokakuussa 1916 alus lähetettiin Itä-Intian ja Kiinan laivastoasemalle suojaamaan ympärysvaltojen kauppamerenkulkua kaappareilta. Alus palasi huollettavaksi Britteinsaarille 1917. Sodan lopun alus suojasi Kanadan ja Britteinsaarten välisiä saattueita. Alus poistettiin palveluksesta alkuvuodesta 1919 ja se myytiin romutettavaksi 7. heinäkuuta 1920. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Monmouth-luokan risteilijät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan risteilijät
Sähkön pientuotanto

Sähkön pientuotanto on sähkön pienimuotoista tuotantoa käyttökohteiden lähellä. Määritelmät pohjautuvat usein voimalan nimellis- tai maksimitehoon tai liittymäverkon mukaiseen rajaukseen. Pientuotannosta käytetään myös nimitystä hajautettu tuotanto, koska voimalat sijaitsevat käyttökohteiden lähellä paikallista tai alueellista tarvetta varten yleensä suoraan jakeluverkon kautta. Tällöin liityntää kantaverkkoon ei välttämättä tarvita.Bergman, Lankila, Kässi, 2005. Teknologiaohjelma DENSY – Hajautetun energiantuotannon tulevaisuusskenaariot ja vaikutukset liiketoimintamalleihin. Technology Business Research Center Lappeenranta. Tutkimusraportti 7. Sähkömarkkinalain mukaan sähköntuotantolaitoksen tai useista sähköntuotantolaitoksista muodostuvan kokonaisuuden pienimuotoinen tuotanto on sellainen jonka yhteenlaskettu nimellisteho on maksimissaan 2 megavolttiampeeria (MVA).Sähkömarkkinalaki, 17.3.1995/386. Sähkön mikrotuotantoa on sähköntuotanto, joka on tarkoitettu ensisijaisesti vain kohteen omaan käyttöön ja ulkopuoliseen verkkoon syöttö on satunnaista tai vähäistä. Mikrotuotannossa voimalan nimellisteho on enintään 100 kVA. VTTn ehdottaman määritelmän mukaan pienvoimala olisi "sähköntuotantolaitos, joka on liitetty verkonhaltijan pien- tai keskijänniteverkkoon tai siihen liitetyn asiakkaan verkkoon", jossa pienjänniteverkolla tarkoitetaan Suomessa 0,4 kV verkkoa ja keskijänniteverkolla 6–70 kV sähköverkkoa.Lemström, 2005. Pienimuotoisen tuotannon verkkoon pääsyn edistäminen. VTT. Tutkimusraportti. == Pientuotannon muodot == Sähkön pientuotanto perustuu yleensä uusiutuvaan energiaan. Tärkeimmät pienimuotoiset sähköntuotantotavat Suomessa ovat pienvesivoima, pientuulivoima, aurinkosähkö sekä sähkön ja lämmön yhteistuotanto bioenergialla, kuten biokaasulla tai puukaasulla. Motiva Oy. 2012. Opas sähkön pientuottajalle. == Verkkoon pääsyn helpottaminen == Hallituksen energia- ja ilmastopoliittisessa selonteossa todetaan, että pienvoimalaitosten verkkoon pääsyä helpotetaan energiamarkkinoiden sääntelyä kehittämällä ja huomioimalla tästä aiheutuvat lisäkustannukset muiden verkonkäyttäjien tariffeissa.Lähiajan energia- ja ilmastopolitiikan linjauksia – kansallinen strategia Kioton pöytäkirjan toimeenpanemiseksi. Valtioneuvoston selonteko eduskunnalle 30.11.2005. ==Katso myös== * Uusiutuva energia * Lähienergia == Lähteet == Luokka:Sähköntuotanto
HMS Cumberland (1902)

HMS Cumberland oli Britannian kuninkaallisen laivaston Monmouth-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin London and Glasgow Shipping Companyltä Glasgow'sta, missä köli laskettiin 19. helmikuuta 1901. Alus laskettiin vesille 16. joulukuuta 1902 ja valmistui 1. joulukuuta 1904.Gardiner, Robert 1860-1905 s. 70 == Palvelus == Alus poistettiin 13. huhtikuuta 1920 palveluksesta ja se myytiin romutettavaksi 9. toukokuuta 1921. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Monmouth-luokan risteilijät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan risteilijät
Bassarit

Bassarit ovat etninen ryhmä, joka asuu Afrikassa Bassarin alueella Itä- Senegalissa ja Pohjois-Guineassa. Bassarin alue liitettiin vuonna 2012 historiaan ja kulttuuriin liittyvin perustein Unescon Maailmanperintöluetteloon.Petja Pelli: Marokon Rabatista tuli maailmanperintöä. Helsingin Sanomat 3.7.2012 s. A 12 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Bassarin alue Unescon sivulla Luokka:Senegalin etniset ryhmät‎ Luokka:Gambian etniset ryhmät Luokka:Guinean etniset ryhmät Luokka:Guinea- Bissaun etniset ryhmät