EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gergely Csiky

Gergely Csiky (1842−1891) oli unkarilainen näytelmäkirjailija. Csiky oli vuodesta 1870 Temesvárin katolisen pappisseminaarin professori, mutta kääntyi 1881 luterilaiseksi ja omistautui sen jälkeen kokonaan kirjailijauralle. Kirjailijauransa aikaisemmassa vaiheessa Csiky kuului romantikkoihin. Siltä ajalta ovat muun muassa huvinäytelmät A jóslat (Ennuslause, 1875), Ellenállhatatlan (Vastustamaton, 1878) ja Bizalmatlan (Epäileväinen, 1879). Myöhemmin hän siirtyi ajan virran mukana realistien leiriin ja loi tällöin monta draamallisesti ja näyttämöllisesti vaikuttavaa yhteiskunnallista näytelmää, joissa luonteenkuvaukset yleensä ovat varsin osuvia ja huumori omaperäistä, joskaan syvällisempää sisäistä kuvausta niissä ei ole. Tältä ajanjaksolta ovat merkittäviä Cifra nyomorúság ('Loisteliasta kurjuutta'), Buborékok ('Kuplia'), Mukányi sekä varsinkin A proletárok ('Köyhälistöläiset') ja A nagymama ('Isoäiti'). Csiky kirjoitti menestyksekkäitä romaanejakin ja käänsi unkarin kielelle muun muassa Hippolyte Tainen teokset, Sofokleen murhenäytelmät ja Plautuksen huvinäytelmät.Csiky, Gergely, Tietosanakirja osa 2, palsta 86, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Unkarilaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1891 kuolleet
Ferenc Csepreghy

Ferenc Csepreghy (1842−1880) oli unkarilainen puuseppä ja näytelmäkirjailija. Csepreghy aloitti kirjailijauransa pienillä näytelmillä budapestiläisen nuorukaisyhdistyksen näytelmäesityksiä varten. Heikentyneen terveytensä vuoksi hän 1872 lopetti puusepänliikkeensä ja antautui kokonaan kirjailijaksi. Csepreghyn paras näytelmäkappale on 'Keltainen varsa', joka esitettiin ensi kerran 1877. Erinomaisen luonteenkuvauksensa, kansanomaisen, aitounkarilaisen kielensä ja huumorinsa vuoksi se on parhaimpia unkarilaisia kansannäytelmiä. Suuren menestyksen on saavuttanut myös Punainen laukku (1878), jota on esitetty Suomessakin usein. Csepreghyn muita teoksia ovat murhenäytelmä 'Saul kuningas' sekä huvinäytelmä 'Vedenpaisumus'.Csepreghy, Ferenc, Tietosanakirja osa 2, palsta 85–86, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 ==Suomennettu tuotanto== * Punainen laukku: unkarilainen kansannäytelmä; suomentanut Jalmari Finne, Helsinki: Suomen Teatteriliitto 1981 * Hevospaimen: 3-näyt. laulunäytelmä; suomentanut N. E. Vuoritsalo, Helsinki: Suomen Teatteriliitto [i.a.] == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1880 kuolleet
Replicant

Replicant on Androidiin perustuva mobiilikäyttöjärjestelmä älypuhelimille ja taulutietokoneille. Käyttöjärjestelmä on Free Software Foundationin tukema. Replicant on forkattu Androidin lähdekoodista vuonna 2010 tavoitteena tehdä ainoastaa vapaaseen ohjelmistoon perustuva Android-jakelu. Replicant toimii useilla Android-laitteilla, mutta ei tue kaikkia laitteiden ominaisuuksia, joihin tarvittavan vapaan firmwaren puuttuessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset verkkosivut Luokka:Android-forkit Luokka:Linux- mobiilikäyttöjärjestelmät
Marcel Capelle

Marcel Capelle (1904–1993) oli ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Capellen seurat pääsarjatasolla olivat Stade de Reims, AS Saint- Étienne ja FC Sète. Capelle edusti Ranskaa MM-kilpailuissa 1930. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Baijerintunnelimyyrä

Baijerintunnelimyyrä (Microtus bavaricus) on myyrien (Cricetidae) heimoon ja peltomyyrien (Microtus) sukuun kuuluva äärimmäisen uhanalainen jyrsijälaji. Baijerintunnelimyyrä on osa Microtus multiplex -lajikompleksia, johon kuuluvat sen lisäksi jugoslaviantunnelimyyrä (Microtus liechtensteini) ja alppitunnelimyyrä (Microtus multiplex). Kompleksin lajien levinneisyys oli yhtenäinen ennen Alppien viimeisintä jääkautta, joka erotti ne toisistaan. Baijerintunnelimyyrän ruumiin pituus on 9–10,5 senttimetriä ja hännän pituus 3,5–4 senttimetriä. Sen korvat ovat kahdeksan millimetrin mittaiset. Turkki on tiheä ja pehmeä. Väritykseltään laji on selkäpuolelta ruskea ja vatsasta harmaavalkoinen. Historiallisesti baijerintunnelimyyrää on elänyt Saksassa Baijerin osavaltiossa, ja koska sitä ei ole tavattu siellä vuoden 1962 jälkeen muualla, sen luultiin aina vuoteen 2000 asti kuolleen sukupuuttoon, minä vuonna kuitenkin varmistettiin vuonna 1976 pohjoisesta Tirolista Itävallasta löydetyn myyräpopulaation kuuluvan baijerintunnelimyyrän lajiin. Baijerintunnelimyyriä eli Tirolissa todistetusti ainakin vielä vuonna 2004. Sieltä se tunnetaan ainoastaan Rofan-vuorelta 730–1 100 metrin korkeudesta. Baijerissa lajia oli elänyt 750 metrin korkeuksissa avoimilla rinteillä. Baijerintunnelimyyrän ravintoa ovat mukulat, juuret ja versot. Ne kaivavat elinalueelleen lukuisia koloja ja multakekoja. == Lähteet == Luokka:Myyrät Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Gatestone Institute

Gatestone Institute on yhdysvaltalainen ajatushautomo. Sen perusti Nina Rosenwald vuonna 2008. Rosenwald on edelleen johtokunnan puheenjohtaja. Järjestö toimi aluksi nimillä Hudson Institute New York ja Stonegate Institute vuoteen 2012. Yhdysvaltalainen diplomaatti John Bolton toimi sen johdossa 2013-2018, kunnes siirtyi Donald Trumpin hallintoon kansallisen turvallisuuden neuvonantajaksi. Instituutti listaa tavoitteikseenhttps://fi.gatestoneinstitute.org/about/ Selvittää ihmisille sen, minkä uutisoinnissa valtamedia epäonnistuu: *Demokraattiset instituutiot ja lainmukainen järjestys; *Ihmisoikeudet *Vapaa ja vahva talous *Asevoimien kyky turvata rauhaa kotimaassa ja vapaassa maailmassa *Omavaraisuus energian suhteen *Varmistaa että ihmiset ovat tietoisia yksilönvapautta uhkaavista asioista, suvereniteetistä ja ilmaisunvapaudesta. Juutalaistaustainen Nina Rosenwald on Sears Roebuck -tavarataloketjun perijä ja hallitsee William Rosenwald Family Fund -säätiötä. Center for American Progress -ajatushautomon mukaan Rosenwald sisarineen tukee järjestöjä joka lietsovat islamofobiaa ja tukevat Israelia. Rosenwald on myös toiminut Israel-myönteisen AIPAC-järjestön johtokunnassa.https://www.thenation.com/article/archive/sugar-mama-anti- muslim-hate/ Suomalainen Oikea Media -verkkolehti, yhden perustajansa Marko Hamilon mukaan, jakaa samat arvot ja siteeraa usein Gatestone- instituuttia.https://oikeamedia.com/o1-105600 ==Viitteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset ajatushautomot
Dareios-maalari

Dareios-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi apulialaista eteläitalialaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi klassisella kaudella noin vuosina 340–320 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu hänen tunnetuimman teoksensa Dareios- vaasin kuva-aiheeseen. Dareios-maalari toimi mahdollisesti Taraksessa. Hän oli aikansa apulialaisen keramiikan merkittävin edustaja, ja hänellä oli suuri jälkivaikutus. Dareios-maalari maalasi erityisesti voluuttikrateereja, amforoita ja lutroforoksia. Osa vaaseista on hyvin suurikokoisia, jopa noin metrin korkuisia. Hänen kuva-aiheensa ovat pääosin peräisin kreikkalaisesta tragediasta, erityisesti Euripideelta, sekä mytologiasta. Henkilöhahmot on usein nimettu vaaseihin piirtokirjoituksilla. == Teoksia == Tiedosto:Anfora con uccisione di Atreo, Pittore di Darius - MArTA 02.jpg|Amfora, n. 340–330 eaa. Tiedosto:Anfora con uccisione di Atreo, Pittore di Darius - MArTA 03.jpg|Yksityiskohta edellisestä. Tiedosto:Pelike Marta.jpg|Pelike, n. 340–330 eaa. Tiedosto:Pelike apula a figure rosse, Pittore di Dario - Marta - Mitomania (detaglio) 05.jpg|Yksityiskohta edellisestä. Tiedosto:Terracotta loutrophoros (ceremonial vase for water) MET DP119210.jpg|Lutroforos, n. 340–330 eaa. Tiedosto:Darius vase Napoli Museum without background.jpg |Dareios-vaasi, maalarin nimivaasi, n. 340–320 eaa. Tiedosto:Dinos con Eracle e Busiride - MArTA 04.jpg|Dinos, n. 340–320 eaa. Tiedosto:Fish plate, attributed to Darius Painter workshop, Greek-South Italian, Apulia, c. 340-320 BC, red-figure terracotta - Blanton Museum of Art - Austin, Texas - DSC07624.jpg|Kalalautanen, n. 340–320 eaa. Tiedosto:Pittore di dario, loutrophoros con sacerdotessa davanti altare di apollo, epigrafe KREOYSA (per la storia di ione), da tomba 1 di via bari (altamura), 330-320 ac ca. 02.jpg|Lutroforos, n. 330–320 eaa. Tiedosto:Pittore di dario o degli inferi (cerchia), phiale apula, 330-320 ac ca.jpg|Fiale, n. 330–320 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit
Smikros

Smikros (, ”Pieni”, ”Lyhyt”) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 520/510–500 eaa. Smikros oli varhaisia punakuviomaalareita ja osa niin kutsuttua Pioneeriryhmää. Hänen signeerauksensa tunnetaan varmuudella ainakin kolmesta vaasista. Vaasimaalauksissaan hän jäljitteli Eufroniosta.Hedreen, Guy: ”Smikros and Epilykos: Two Comic Inventions in Athenian Vase-Painting”. Teoksessa == Teoksia == Tiedosto:Stamnos Dionysos Louvre G43.jpg|Stamnos, n. 520–510 eaa. Tiedosto:Smikros, psykter attico, 510 ac ca.jpg|Psykter, n. 510 eaa. Tiedosto:Halsamphora des Smikros 2.JPG|Amfora, n. 510 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit
Sosias

Sosias () voi viitata seuraaviin: * Sosias (toimi n. 500 eaa.), attikalainen savenvalaja * Sosias-maalari (toimi n. 510–490 eaa.), attikalainen punakuviomaalari, joka maalasi Sosiaan vaaseja
Sosias (savenvalaja)

Sosias () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuoden 500 eaa. tienoilla. Sosiaan vaaseja maalasi ainakin hänestä nimensä saanut Sosias- maalari. == Teoksia == Tiedosto:Sosias Painter ARV 21 1 Achilles tending Patroklos - Herakles entering Olympus (04).jpg|Akhilleus ja Patroklos -kyliks, jalassa Sosiaan signeeraus, n. 500 eaa. Tiedosto:Sosias Painter ARV 21 1 Achilles tending Patroklos - Herakles entering Olympus (11).jpg == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat
Sosias-maalari

Sosias-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 510–490 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Sosiaan signeeraaman kyliksin, jonka tondon kuvitus esittää Akhilleusta ja Patroklosta. Sosias-maalari oli varhaisia punakuviomaalareita ja osa niin kutsuttua Pioneeriryhmää. Häntä on ehdotettu samaksi henkilöksi kuin Euthymides tai Kleofrades-maalari. Sosiaan maalaustyyli on usein idealisoiva, joskus taas hyvin realistinen, kuten Akhilleus ja Patroklos -kyliksissä. == Teoksia == Tiedosto:Sosias, kylix con achille che fascia patroclo, attica 530 ac ca, da vulci 01.JPG|Akhilleus ja Patroklos -kyliks, n. 500 eaa. Tiedosto:Sosias Painter ARV 21 1 Achilles tending Patroklos - Herakles entering Olympus (08).jpg|Herakles Olympoksella. Yksityiskohta saman kyliksin ulkopuolesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit
Sotades-maalari

Sotades-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisella kaudella noin vuosina 460–450 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Sotadeen signeeraamia vaaseja. Joskus heidät on nähty samana henkilönä. Sotades- maalaria on luonnehdittu yhdeksi parhaista klassisen kauden vaasimaalareista. Hän maalasi erityisesti erilaisia kyliksejä ja muita maljoja sekä rhytoneita, joista monet ovat eläimenpäisiä. __NOTOC__ == Teoksia == Tiedosto:Sotades- Maler 001.jpg|Kyliks, valkopohja, n. 460–450 eaa. Tiedosto:Rhyton negro- crocodile Staatliche Antikensammlungen 6203.jpg|Krokotiili sieppaa afrikkalaisen pojan. Rhyton, n. 460–450 eaa. Tiedosto:Donkey rhyton Met 06.1099.jpg|Aasinpäinen rhyton, n. 460–450 eaa. Tiedosto:Sotades Painter - Red-Figure Rhyton - Walters 482050 - Side B.jpg|Aasinpäinen rhyton, n. 450 eaa. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit
Stathatou-maalari

Stathatou-maalari (tai Stathátou-maalari, englanninkielisessä tutkimuksessa Stathatou Painter) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi geometrista keramiikkaa. Hän toimi Ateenassa geometrisen ja arkaaisen kauden taitteessa noin vuosina 715–700 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että maalarin nimivaasit ovat osa Eléni Stathátoun Ateenan Kansalliselle arkeologiselle museolle lahjoittamaa kokoelmaa. Stathatou-maalarilla oli merkittävä työpaja, joka valmisti myöhäisgeometrista keramiikkaa. Hänen oppilaitaan olivat oletettavasti Analatos-maalari ja Mesogeia-maalari, jotka olivat viemässä Ateenassa valmistettua keramiikkaa protoattikalaisen keramiikan kaudelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset vaasimaalarit Luokka:Geometrinen kausi
Syleus

Syleus () voi viitata seuraaviin: * Syleus, kreikkalaisessa mytologiassa eräs lyydialainen mies, jonka Herakles surmasi * Syleus-maalari (toimi n. 490–470 eaa.), attikalainen puvakuviomaalari * Syleus, lukkien suku
Syleus-maalari

Syleus-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisen ja klassisen kauden taitteessa noin vuosina 490–470 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että erään hänen maalaamansa vaasin kuvitus esittää Heraklesta ja Syleusta. Syleus-maalari maalasi erityisesti suurikokoisia vaaseja, joiden kuva-aiheet olivat peräisin mytologiasta. John Beazley erotti tyylillisin perustein neljä eri maalaria, joiden tyyli muistutti jossakin määrin Syleus-maalaria, ja antoi näille nimet München-amforan maalari, Gallatin-maalari, Diogenes-maalari ja Syleus-maalari. On kuitenkin mahdollista, että kyseessä on yksi ja sama maalari uransa eri kehitysvaiheissa. == Teoksia == Tiedosto:Red-figure amphora by the Syleus Painter, Athens, c. 480 BCE - Nelson-Atkins Museum of Art - DSC08171.JPG|Amfora, n. 480 eaa. Tiedosto:Syleus Painter ARV 252 52 Theseus leaving Ariadne on Naxos (01).jpg|Theseus jättää Ariadnen Naksokselle. Kalpis, n. 480–470 eaa. Tiedosto:Terracotta neck-amphora of Panathenaic shape (jar) MET 52491.jpg|Panathenaia-amforaa muistuttava amfora, n. 480–470 eaa. Tiedosto:Terracotta hydria- kalpis (water jar) MET 12371.jpg|Hydria-kalpis, n. 480–470 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit
Taleides

Taleides () voi viitata seuraaviin: * Taleides (toimi n. 550–530 eaa.), attikalainen savenvalaja * Taleides-maalari (toimi n. 550–530 eaa.), attikalainen mustakuviomaalari, joka maalasi Taleideen vaaseja
Taleides (savenvalaja)

Taleides () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 550–530 eaa.Heesen, Peter: ”Taleides”. Teoksessa Taleideelta tunnetaan muun muassa amforoita, oinokhoeja, lekyyttejä ja lutroforoksia. Taleideen vaaseja maalasi ainakin hänestä nimensä saanut Taleides-maalari. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat
Taleides-maalari

Taleides-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 550–530 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Taleideen signeeraamia vaaseja. Taleides-maalari oli osa niin kutsuttua Pienet mestarit -ryhmää, joka tunnetaan omanlaisistaan kylikseistä. Hänen nimiinsä on laitettu noin 30 eri vaasia. Taleideen vaasien lisäksi hän maalasi myös ainakin Timagoraan ja mahdollisesti myös Amasiksen töitä. == Teoksia == Tiedosto:Terracotta amphora (jar) MET GR191.jpg|Amfora, n. 540–530 eaa. Tiedosto:Weighing merchandise Met 47.11.5.jpg|Kauppatavaran punnitusta. Yksityiskohta edellisestä. Tiedosto:Theseus Minotaur Met 47.11.5.jpg|Theseus lyö Minotauroksen. Yksityiskohta edellisen toisesta puolesta. Tiedosto:Oinochoe Odysseus Ajax Louvre F340 glare reduced.png|Oinokhoe, n. 520 eaa. Tiedosto:Oinochoe Herakles tripod Louvre F341.jpg|Oinokhoe, n. 520 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset mustakuviomaalarit
Thanatos-maalari

Thanatos-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista valkopohjakeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisella kaudella noin vuosina 440–425 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu erääseen hänen teokseensa, joka esittää Thanatosta ja Hypnosta kantamassa taistelussa kaatuneen ruumista. Thanatos-maalarilta tunnetaan ennen kaikkea lekyyttejä, jotka maalattiin usein valkopohjaisiksi. Maalarin tyyli muistuttaa jossakin määrin Akhilleus-maalaria ja Sabouroff- maalaria. Maalarin nimivaasi, lekyytti noin vuodelta 440 eaa., toistaa yleisen aiheen, jossa Hypnos ja Thanatos kantavat yleensä Troijassa kaatuneen Sarpedonin ruumista. Thanatos-maalarin versiossa nämä kantavat ateenalaisen sotilaan ruumista 400-luvun eaa. tyylisen hautarakennuksen portaille. Lekyytti on nykyisin British Museumissa. == Teoksia == Tiedosto:Hypnos Thanatos BM Vase D56 full.jpg|Maalarin nimivaasi, lekyytti, n. 440 eaa. Tiedosto:Thanatos Painter - White-Ground Lekythos - Walters 482012 - Left.jpg|Lekyytti, n. 440–430 eaa. Tiedosto:Thanatos Painter - White-Ground Lekythos - Walters 482012 - View A.jpg|Lekyytti, n. 440–430 eaa. Tiedosto:Terracotta lekythos (oil flask) MET DP115005.jpg|Lekyytti, n. 430 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset valkopohjamaalarit
Theseus-maalari

Theseus-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 510/505–490/485 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi usein Theseukseen liittyviä aiheita. Theseus-maalari oli viimeisiä merkittäviä mustakuviomaalareita ja toimi aikana, jolloin useimmat olivat jo siirtyneet punakuviotekniikkaan. Hänen maalauksensa ovat varsin laadukkaita ajalle, jolloin mustakuviomaalaus muutoin taantui. Theseus-maalarin nimiin on laitettu noin 200 eri vaasia. Hän maalasi erityisesti skyfoksia ja lekyyttejä. Maalausten aiheina on muun muassa mytologiaa, juhlijoita ja urheilijoita. == Teoksia == Tiedosto:Getty villa 567 v2 (6571472299).jpg|Kyathos, n. 510–490 eaa. Tiedosto:Terracotta skyphos (deep drinking cup) MET DP104331.jpg|Skyfos, n. 500 eaa. Tiedosto:Black-figure skyphos, the ship-car of Dionysos, by the Theseus painter, about 500 BC, National Archaeological Museum of Athens (14111840891).jpg|Skyfos, n. 500 eaa. Tiedosto:AGMA - Skyphos by the Theseus Painter.jpg|Skyfos, n. 500 eaa. Tiedosto:Attic black-figure lekythos, Odysseus,Theseus Painter, 500 BC, AshmoleanM, AN 1934.372, 142476.jpg|Lekyytti, n. 500 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset mustakuviomaalarit
Mikropalvelu

Mikropalvelu on ohjelmistoarkkitehtuuri, joka rakentaa sovellusohjelman erillisistä palveluista jakamalla sen pienempiin osiin. Mikropalvelut ovat tarkoitettu käytettäväksi jatkuvan integraation ja jatkuvan toimituksen kehitysmallien yhteydessä. == Käyttötapauksia == Digitaalinen pankki Monzo on kertonut käyttävänsä :aa mikropalvelua järjestelmässään: järjestelmä käyttää Apache Cassandraa tietokannan hallintajärjestelmänä, Kubernetesia klusterin hallintaan ja Go-ohjelmointikieltä. Jokainen mikropalvelu suoritetaan Docker- säiliöissä. Menetelmän etuna mainitaan asteittaiset muutokset ja iteratiivinen menettely, jotka voittavat suuret harvinaiset muutokset. == Kritiikkiä == Mallia on sanottu käytettävän liiallisesti tilanteissa joihin se ei sovellu. Pahimmassa tapauksessa palvelu on erillisinä osina, mutta sen osat otettava yhtä aikaa käyttöön. Ongelmallisessa tilanteessa on palvelun käyttöönoton monimutkaisuus ilman etuja. == Katso myös == * Palvelukeskeinen arkkitehtuuri * Function as a Service == Lähteet == Luokka:Ohjelmistoarkkitehtuuri
Timagoras

Timagoras () voi viitata seuraaviin: * Timagoras, hahmo kreikkalaisessa mytologiassa * Timagoras (toimi n. 540–530 eaa.), attikalainen savenvalaja * Timagoras Khalkislainen (400-luku eaa.), taidemaalari ja runoilija
Timagoras (savenvalaja)

Timagoras () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 540–530 eaa. Timagoraan signeeraus tunnetaan kahdesta hydriasta, jotka ovat nykyisin Louvressa. Signeerauksissa savenvalajan nimi on kirjoitettu , minkä vuoksi häntä on ehdotettu myös naiseksi, mutta nykyisin on osoitettu, että tuollaista kirjoitusmuotoa esiintyi joskus myös maskuliininimille. Timagoraan vaaseja maalasi ainakin Taleides-maalari.Walter, Christine: ”Timagoras, an Athenian Potter to be Rediscovered”. Teoksessa == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat
Tleson

Tleson () voi viitata seuraaviin: * Tleson (toimi n. 555–535 eaa.), attikalainen savenvalaja * Tleson-maalari (toimi n. 555–535 eaa.), attikalainen mustakuviomaalari, joka maalasi Tlesonin vaaseja
Tleson (savenvalaja)

Tleson () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja ja mahdollisesti myös vaasimaalari, joka teki attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 555–535 eaa. Tlesonin isä oli vaasimaalari Nearkhos. Tleson, samoin kuin hänen veljensä savenvalaja Ergoteles, oli osa niin kutsuttua Pienet mestarit -ryhmää. Hän teki vain ryhmälle ominaisia Pieni mestari -maljoja, joita on laitettu hänen nimiinsä noin 60 kappaletta. Monissa vaaseissa on vain hänen signeerauksensa savenvalajana. Tärkeimmästä Tlesonin vaaseja maalanneesta vaasimaalarista käytetään tutkimuksessa nimitystä Tleson-maalari, mutta on mahdollista, että kyseessä on Tleson itse. Tlesonin vaaseja maalasivat myös Oltos ja Kentauri- maalari. Nimi Tleson esiintyy keramiikassa jälleen noin vuosina 510–500 eaa., mutta tämä saattaa olla joku saman suvun nuorempi edustaja. == Teoksia == Tiedosto:Terracotta kylix- band-cup (drinking cup) MET DP142291.jpg|Nauhamalja-tyypin kyliks, n. 550–540 eaa. Tiedosto:Terracotta kylix- band-cup (drinking cup) MET DP142292.jpg|Nauhamalja-tyypin kyliks, n. 550–540 eaa. Tiedosto:Lip cup by Tleson Staatliche Antikensammlungen Munich.jpg|Huulimalja-tyypin kyliks, n. 540 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat
Tleson-maalari

Tleson-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka teki attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 555–535 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Tlesonin signeeraamia vaaseja. Tleson-maalari oli osa niin kutsuttua Pienet mestarit -ryhmää, joka teki ja maalasi kyliksejä. Hän maalasi erityisesti pienikokoisia eläinhahmoja. Koska kaikki ne hänen maalaamansa vaasit, joissa on jonkun savenvalajan signeeraus, ovat Tlesonin signeeraamia, heitä on usein ehdotettu yhdeksi ja samaksi henkilöksi. Toisaalta Tlesonin vaaseja maalasivat myös muut vaasimaalarit. == Teoksia == Tiedosto:Tleson painter, kylix con gallo e gallina, 565-550 ac ca.jpg|Kyliks, n. 565–550 eaa. Tiedosto:Terracotta kylix- band-cup (drinking cup) MET DP142292.jpg|Kyliks, savenvalaja Tleson, n. 550–540 eaa. Tiedosto:Terracotta kylix- lip-cup (drinking cup) MET DP229120.jpg|Kyliks, n. 550–540 eaa. Tiedosto:Terracotta kylix- lip-cup (drinking cup) MET DP229121.jpg|Sama kyliks altapäin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat
Pikkutikkupesärotta

Pikkutikkupesärotta (Leporillus apicalis) oli Muridae-heimoon, varsinaisten rottien ja hiirten (Murinae) alaheimoon ja tikkupesärottien (Leporillus) sukuun kuulunut jyrsijälaji. Se luokitellaan hävinneeksi lajiksi, koska siitä ei ole havaintoja 50 vuoteen. Pikkutikkupesärotan ruumiin pituus oli 17–20 senttimetriä ja hännän pituus 22–24 senttimetriä. Sen selkäpuolen turkki oli väriltään ruskeaan, keltaiseen ja harmaaseen vivahtava, vatsapuolen turkki valkea. Häntä oli karvainen ja valkea. Pikkutikkupesärotta eli vielä 1800-luvulla laajalla alueella Australian eteläosassa. Se kuitenkin harvinaistui 1900-luvun alussa, eikä sitä ole pyydystetty kertaakaan vuoden 1933 jälkeen eikä nähty kertaakaan vuoden 1970 jälkeen. Pieniä viitteitä on kuitenkin siitä, että se olisi edelleen olemassa. Pikkutikkupesärotan harvinaistumisen ja oletetun häviämisen syynä olivat todennäköisesti Australiaan siirtolaisten tuomat uudet nisäkäspedot, joilta laji ei pystynyt suojautumaan. Pikkutikkupesärotta eli suurissa, jopa metrin korkuisissa ja kolmen metrin levyisissä yhteispesissä, jonka ne rakensivat oksanpätkistä ja tikuista. == Lähteet == Luokka:Varsinaiset rotat ja hiiret Luokka:Sukupuuttoon kuolleet nisäkkäät
Ohjelmistoarkkitehtuuri

Ohjelmistoarkkitehtuuri kuvaa ohjelmiston tai ohjelmistojärjestelmän rakennetta. Järjestelmän koon kasvaessa suunnitteluongelma ylittää algoritmien ja tietorakenteiden määrittelyn ja suurissa järjestelmissä kokonaisuuden suunnittelu ja määrittely esiintyy uutena ongelmana. == Määritelmä == Määritelmiä arkkitehtuurille on esitetty useita. Arkkitehtuuri on joukko rakenteita, joita tarvitaan järjestelmän ymmärtämiseksi, johon liittyy ohjelmistoelementtejä, niiden välisiä suhteita sekä molempien ominaispiirteitä. Arkkitehtuurin sanotaan olevan asiantuntijakehittäjillä oleva jaettu ymmärrys järjestelmästä. Arkkitehtuuri voidaan jakaa hierarkisesti osiin, jotka kommunikoivat rajapintojen välityksellä. Osa voi olla luokka, komponentti tai alijärjestelmä. Arkkitehtuuri on kaavio sekä järjestelmästä että projektista, joka kehittää sitä ja määrittelee tehtävät suunnittelu- ja toteutusryhmille. Termistössä arkkitehtuuri vastaa useiden osapuolten () intresseistä (). == Standardit == Arkkitehtuurien kuvaamisesta on julkaistu standardit IEEE 1471-2000, ISO/IEC 42010:2007 ja ISO/IEC/IEEE 42010:2011, joka korvaa aikaisemmat. == Arkkitehtuurityylejä == Yleisiä rakennetyylejä ovat: * kerroksittainen rakenne * asiakas-palvelin- arkkitehtuuri * isäntä-orja -malli * putki-suodatin -malli * välittäjämalli (broker) * peer-to-peer -malli * tapahtumajono * MVC-malli * liitutaulumalli (blackboard) * tulkkimalli == Katso myös == * Suunnittelumalli == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Foundations for the Study of Software Architecture
Acqui Terme

Acqui Terme on kaupunki Alessandrian maakunnassa Piemonten alueella Iuoteisessa Italiassa. == Maantiede == Acqui Terme sijaitsee Monferraton historiallisella viininviljelyalueella Piemonten eteläosassa noin 35 kilometriä Välimeren rannalta pohjoiseen. Kaupungin eteläpuolitse virtaa Bormida-joki. Etäisyys Torinosta on noin 75 kilometriä kaakkoon ja Milanosta noin 100 kilometriä lounaaseen. == Historia == Nykyisen Acqui Termen alueella on asuttu jo kivikaudella. Pronssikaudella seutua asutti liguuri-kansaan kuulunut statiellien heimo, jonka keskuskaupunki oli Carystum. Alue roomalaistettiin toisella vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua, ja Carystumin tilalle perustettiin Aquae Statiellae -niminen kaupunki. Vuoden 109 eaa. jälkeen alkoi pitkä talouden ja kulttuurielämän kukoistuskausi. Langobardit valloittivat alueen 500-luvulla jaa. Frankkien valtakunnan aikana katolinen kirkko sai poliittista ja taloudellista valtaa, jolle keisari Otto II antoi virallisen tunnustuksen vuonna 978. Seuraavina vuosisatoina kaupungin valtasuhteet olivat jokseenkin monimutkaisia ja 1300-luvulla aluetta koettelivat sodat ja kulkutaudit. 1400-luvulla Acqui Terme alkoi jälleen elpyä; 1500- ja 1600-luvuilla kehitystä hidastivat jälleen sodat ja 1630-luvun ruttoepidemia. 1700-luvulla Acqui Terme oli osa Sardinian kuningaskuntaa. Kaupunkia kehitettiin pikkuhiljaa ja 1800-luvulla kehitys vauhdittui edelleen, väkiluku kasvoi ja vanhaa kaupunginmuuria purettiin. Rautatieverkkoon Acqui Terme liitettiin 1858. Kylpylät ovat olleet kaupungille tärkeitä kautta vuosisatojen, mutta erityisesti 1900-luvun alkupuolisko oli kylpylöiden loiston aikaa. Myös teollisuus ja viinintuotanto saivat jalansijaa. Kaupungin väkiluku kasvoi 1960-luvulla yli 20 000:n, sittemmin taantui ja 2000-luvulla jälleen kasvoi hieman. Acqui Termen kirkkoja on muun muassa marraskuussa 1067 vihitty Cattedrale di Santa Maria Assunta. Nykyasussaan katedraali edustaa romaanista ja barokkityyliä. == Talous ja liikenne == Matkailu on Acqui Termen tärkeä elinkeino. Alueen kukkuloilla on viinitarhoja, viljanviljelyä ja muuta maataloutta. Paikallisia viinejä on muun muassa Dolcetto d'Acqui. Acqui Termessä harjoitetaan myös metalliteollisuutta, kemianteollisuutta ja elintarviketeollisuutta. Acqui Termen rautatieasema, Stazione di Acqui Terme, on rataosuuksien Asti–Genova ja Alessandria–San Giuseppe di Cairo risteyksessä. Luoteis-Italiaa etelä–pohjoissuuntaisesti halkova moottoritie A26 kulkee Acqui Termen itäpuolitse. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Acqui Terme, Piemonte, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Piemonten kaupungit Luokka:Alessandrian maakunnan kunnat
Talino Manu

Mahomet Emmanuel Yalim, taiteilijanimeltään Talino Manu (1966 – 3. syyskuuta 2009) oli tšadilainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi.Talino Manu Afrisson Hän ehti julkaista kaksi albumia ja saada kansainvälistä arvostusta ennen kuin kuoli liikenneonnettomuudessa Kélon ja Bongorin välisellä tieosuudella.Tchad: décès de la star nationale Talino Manu Makaila Manu oli kotoisin Moïssalasta. Hän tuli tunnetuksi soukoustyylisellä albumillaan Persévérer (2003), jota seurasi Il faut Oser (2005). Hänen laulujensa sanat olivat arabiaksi, ranskaksi ja sarakielillä. Manu työskenteli Ranskassa ja saavutti erityistä suosiota Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa sekä Kamerunissa. Hänet nimitettiin postuumisti Tšadin kansallisen ritarikunnan ritariksi. Vuonna 2011 N'Djamenaan avattiin Manun mukaan nimetty kulttuuritila, joka liitti yhteen baletin, teatterin ja orkesterin.Espace culturel Talino Manu Music in Africa == Lähteet == Luokka:Tšadilaiset muusikot Luokka:Laulaja-lauluntekijät Luokka:Kitaristit Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Henri Hietala

Henri Hietala (s. 7. tammikuuta 2001 Hamina) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Tutossa. == Ura == Hietala on Haminan Kiekkoympyrät -80:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Kotkan Titaaneihin, josta Hietala siirtyi edelleen C-juniori-ikäisenä Saimaan Palloon. Hän oli kaudella 2016–2017 C-nuorten SM-sarjassa joukkueensa tehokkain puolustaja Reko Ristolan kanssa tehoilla 2+9=11. Kaudeksi 2017–2018 Hietala siirtyi Pelicansiin, jossa suurin osa hänen kaudestaan eteni seuran B2-nuorissa. Kaudeksi 2018–2019 Hietala palasi Saimaan Palloon ja hän siirtyi seuran B-nuoriin. Kaudella 2019–2020 Hietala debytoi SM-liigassa, jossa hän pelasi neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hietala teki liigadebyyttinsä 4. maaliskuuta 2020 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hänet merkittiin SaiPan kolmospuolustajapariin Jimi Jalosen viereen. Hietala sai ottelussa jääaikaa 3.30 minuuttia. Kauden 2020–2021 hän pelasi kokonaan SaiPan U20-joukkueessa. Myös kauden 2021–2022 Hietala aloitti SaiPan U20-joukkueessa, mutta hän nousi kauden edetessä myös SM-liigajoukkueen vahvuuteen. Hietala avasi maalitilinsä liigassa heti kahdella osumalla kauden yhdeksännessä ottelussaan 28. tammikuuta 2022 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Markku Tähtinen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Loppukaudella Hietala vakiinnutti paikkansa SM-liigassa, jossa hän pelasi kaikkiaan 25 runkosarjaottelua tehopistein 3+3=6. Helmikuussa 2022 Hietala teki SaiPan kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Kaudella 2022–2023 hän pelasi SM- liigassa 25 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hietala pelasi miesten pelejä myös lainalla Mestis-joukkue Imatran Ketterässä kahdeksan runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Huhtikuussa 2024 Hietala liittyi tryout- sopimuksella Vaasan Sportiin. Elokuussa seura vahvisti, että hänen koejaksonsa ei johtanut jatkosopimukseen. Neljä päivää myöhemmin Hietalan uutisoitiin siirtyvän kaudeksi 2024–2025 Mestis-joukkue Tutoon. == Yksityiselämä == Hietalan pikkuveli Niklas Hotti pelaa hyökkääjänä Vaasan Sportin U18-joukkuessa. Henri Hietalan isoisä Pertti pelasi koripalloa ja oli SM- sarjan paras korintekijä kaudella 1967–1968. == Tilastot == 2019–2020 SaiPa A-SM 48 1 5 6 32 – – – – – SaiPa SM-liiga 4 0 0 0 0 – – – – – 2020–2021 SaiPa U20-SM 29 3 4 7 26 – – – – – 2021–2022 SaiPa U20-SM 29 3 6 9 20 – – – – – SaiPa SM-liiga 25 3 3 6 14 – – – – – 2022–2023 SaiPa U20-SM 12 1 2 3 30 – – – – – SaiPa SM-liiga 25 1 1 2 33 – – – – – Ketterä Mestis 8 0 1 1 10 – – – – – 2023–2024 SaiPa SM-liiga 31 0 0 0 16 – – – – – 4 kautta yhteensä SM-liiga 84 4 4 8 63 – – – – – 1 kausi yhteensä Mestis 8 0 1 1 10 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:TuTo Hockeyn pelaajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juho Holmstén-Heiniö

Juho Henrik Holmstén-Heiniö (o.s. Holmstén, myöhemmin Heiniö; 30. kesäkuuta 1857 Pori – 7. marraskuuta 1932 Tampere)Kuolinuutinen, Juho Heiniö, Aamulehti, 1932, No 304, sivu 2, julkaistu 8.11.1932 oli tamperelainen kelloseppämestari ja sähköteknikko. Hänen kokoelmiensa pohjalta on perustettu Tampereen teknillinen museo vuonna 1949Panu Nykänen: MUSEOYHDISTYKSESTÄ TIETEELLISEKSI SEURAKSI - Tekniikan historian seuran historia osana teknillisten museoiden, teollisuusnäyttelyiden ja tiedekeskusten kehityksen historiaa; Tekniikan Waiheita 4/08, sivu 29. Juho Holmstén aloitti 13-vuotiaana opiskelun kellosepän toimialalla J.G. Stenvallilla valmistuen kisälliksi 1875. Jo seuraavana vuonna oli hänen töitään Suomen yleisessä teollisuusnäyttelyssä ja hän sai palkinnon valmistamastaan kellonsoittimen painamiskoneesta. Vuonna 1878 hän osallistui Pariisin maailmannäyttelyyn, jossa hänen rakentamansa kalenterikello palkittiin ja hänet merkittiin kello- ja kultaseppien sekä hienomekaanikkojen akatemian jäseneksi. Holmstén palkittiin myös Moskovan maailmannäyttelyssä 1882 ja Antwerpenin maailmannäyttelyssä 1888 ja lukuisissa muissa näyttelyissä tämän jälkeen. Moskovan näyttelyssä ollut Holmsténin kronometrikello ostettiin Venäjän valtiolle. Holmstén julistettiin mestariksi 1879 Porissa mestarinäytteenään regulaattori-tarkkuuskello.Juho Heiniö, Suomen Kelloseppä, Suomen kelloseppäinliiton äänenkannattaja, 1932, No 9, sivut 265-266, 1.11.1932 Holmstén tutki kello- ja sähkötekniikkaa Ruotsissa, Saksassa, Ranskassa, Sveitsissä, Belgiassa, Englannissa ja Amerikassa, suorittaen viimeksimainitussa maassa sähkötekniikan tutkinnon Limbachin teknikumissa. Vuonna 1911 Holmstén-Heiniö valmisti Bohmeyer-mallisen sähkökellon. Holmstén julkaisi useita kellosepänalaa koskevia oppikirjoja kuten 1883 Teollisuuslehdessä painatettu Kelloseppien oppikirja sekä oppikirjat niklauksesta, kultauksesta, hopeoinnista, kuparoinnista, jne. Vuonna 1916 Holmstén-Heiniö sai Suomen Teollisuusvaltuuskunnan kunniamerkin ja kutsuttiin vuonna 1925 Suomen kelloseppäliiton kunniajäseneksi. Tampereen Käsityö- ja Tehdasyhdistyksen puheenjohtaja hän oli 1883–1887, ja vuodesta 1888 yhdistyksen sihteeri kuolemaansa asti. Vuonna 1908 Holmstén-Heiniö valittiin Suomen Teollisuusvaltuuskunnan keskuskomiteaan. Vuonna 1912 Holmstén-Heiniö teki Tampereen Käsityö- ja Tehdasyhdistykselle kirjastolahjoituksen ja järjesti yhdistyksen huoneistoon käsityömuseon. Vuodesta 1882 Juho Holmstén-Heiniö piti Tampereella nimeään kantavaa kellosepän- ja sähköteknillistä liikettä. Juho Heiniön puoliso oli Flora Fatima Heiniö (o.s. Jägerroos) Floran kuolemaan 1927 asti.Tampereen Uutiset, 1904, No 201, sivu 2, julkaistu 18.10.1904Aamulehti, 1927, No 136, sivu 1, julkaistu 21.5.1927 == Lähteet == Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet Luokka:Suomalaiset kellosepät
Tomi Purmola

Tomi Purmola (s. 1. tammikuuta 2000 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Mestis-joukkue Kooveeta. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. == Ura == Purmola on Kiekko-Vantaan kasvatti. Hän toimi kaudella 2015–2016 seuran C-nuorten varakapteenina. Purmola oli C-nuorten SM- karsinnoissa joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+9=11. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin Kiekko-Vantaan B2-nuorissa, joiden paras maalintekijä Purmola oli 25 osumallaan. Kaudella 2016–2017 hän toimi Kiekko-Vantaan B-nuorten varakapteenina. Purmola oli B-nuorten SM- sarjassa kahdeksalla osumallaan joukkueen paras maalintekijä. Kaudeksi 2018–2019 Purmola siirtyi Pelicansin junioreihin. Kaudella 2019–2020 hän debytoi seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Purmola pelasi kolme runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki liigadebyyttinsä 4. maaliskuuta 2020 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Purmola merkittiin heti Pelicansin ykkösketjun vasempaan laitaan Roope Elimäen ja Miro-Pekka Saarelaisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 19.48 minuuttia. Kauden 2020–2021 Purmola pelasi kokonaan Pelicansin U20-joukkueessa, jonka varakapteeniksi hän nousi. Purmola oli tehoilla 22+20=42 joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän jakoi koko U20 SM-sarjan alku- ja runkosarjan yhteenlasketun maalipörssin neljännen sijan JYPin Joakim Kemellin kanssa. Purmola voitti myös Pelicansin sisäisen tehotilaston lukemalla +27. Kaudeksi 2021–2022 Purmola siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin. Hän pelasi alkukaudella yhdeksän runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen ja kaksi Suomen Cupin ottelua tehopistein 1+2=3, kunnes marraskuussa 2021 Purmola palasi loppukauden kattavalla sopimuksella jatkamaan Mestis-pelejään kasvattajaseuraansa Kiekko- Vantaaseen. Hän teki siellä loppukaudella 26 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6 ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Huhtikuussa 2022 Purmola teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2022–2023 hän oli tehoilla 19+25=44 Kiekko-Vantaan paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Emil Oksasen jälkeen. Purmola siirtyi kaudeksi 2023–2024 vuoden mittaisella sopimuksella jatkamaan Mestis-pelejään Kooveehen. Hän oli tehoilla 12+18=30 joukkueen toiseksi paras pistemies kesken kauden Saksaan siirtyneen Janne Seppäsen jälkeen. == Muuta == Purmolan pikkuveljet Eetu ja Aatu ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Heistä Aatu pelaa hyökkääjänä Kiekko-Vantaan U18-joukkueessa. == Tilastot == 2018–2019 Pelicans A-SM 33 5 4 9 2 3 0 0 0 0 2019–2020 Pelicans A-SM 51 9 18 27 4 1 0 0 0 0 Pelicans SM-liiga 3 0 1 1 4 – – – – – 2020–2021 Pelicans (A) U20-SM 37 22 20 42 22 – – – – – 2021–2022 Peliitat Mestis 9 0 1 1 0 – – – – – Kiekko-Vantaa Mestis 26 1 5 6 10 3 1 1 2 0 2022–2023 Kiekko-Vantaa Mestis 47 19 25 44 24 – – – – – 2023–2024 KOOVEE Mestis 43 12 18 30 16 2 0 1 1 0 1 kausi yhteensä SM-liiga 3 0 1 1 4 – – – – – 3 kautta yhteensä Mestis 125 32 49 81 50 5 1 2 3 0 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:KOOVEE:n pelaajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Afgedamde Maas

Afgedamde Maas on Maasin entinen suuhaara Pohjois-Brabantin ja Gelderlandin provinssien välisellä rajalla Hollannissa. Se oli Maasin pääuoman osa vuosina 1273–1904, jolloin sen nimi oli Andelsche Maas. Nykyinen nimi tarkoittaa padottua Maasia. Ennen patoamista joki virtasi samaan uomaan kuin Waal, mikä aiheutti huomattavaa haittaa tulvien aikana. Pyhän Elisabetin tulva vuonna 1421 muutti suuren osan Dordrechtin ja Werkendamin välisestä alueesta jokien, purojen, soiden, salmien ja kaislikoiden verkostoksi. Tämä alue sijaitsee Afgedamde Maasista noin 15 kilometriä länteen Merweden alajuoksun suuntaan, ja siellä on nykyään Biesboschin kansallispuisto. Afgedamde Maas padottiin vuonna 1904. Sitä ennen oli rakennettu Maasin uusi suuhaara Bergse Maas, joka laskee Amerin kautta Hollands Diepiin Dordrechtin saaren eteläpuolella. ==Kartta== ==Lähteet== Luokka:Alankomaiden joet Luokka:Maasin vesistö Luokka:Pohjois- Brabant Luokka:Gelderland
Niko-Petteri Nuutinen

Niko-Petteri Nuutinen (s. 7. heinäkuuta 1999 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Pelicansia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Nuutinen pelannee lähinnä seuran A-nuorissa, joiden varakapteenina hän toimii. Nuutinen laukoo oikealta. ==Ura== Nuutinen on Jokereiden kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana Pelicansiin kaudeksi 2015–2016. Kaudella 2019–2020 Nuutinen nousi seuran A-nuorten varakapteeniksi. Hän debytoi kauden aikana myös miesten peleissä. Tammikuussa 2020 Pelicans lainasi Nuutisen yhden ottelun ajaksi Suomi-sarjajoukkue HC Giantsiin. Hän sai Pelicansissa tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM- liigaottelunsa 4. maaliskuuta 2020 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Nuutinen merkittiin otteluun vain kolmella ketjulla lähteneen Pelicansin ylimääräiseksi hyökkääjäksi nelosketjuun. Hän jäi ottelussa lopulta ilman peliaikaa. ==Tilastot== 2019–2020 HC Giants Suomi-sarja 1 0 0 0 0 – – – – – Pelicans SM- liiga 1 0 0 0 0 – – – – – 1 kausi yhteensä SM-liiga 1 0 0 0 0 – – – – – ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Pelicansin pelaajat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Immuunipuutostauti

Immuunipuutostauti tarkoittaa sairautta, joka johtuu immuunipuolustujärjestelmän liian heikosta toiminnasta. Esimerkiksi autoimmuunisairautena pidetty Crohnin tauti on paljastunut virusten tai bakteerien aiheuttamaksi tulehdustaudiksi, joka johtuu immuunipuolustuksen liiasta passiivisuudestaCrohn's disease: An immune deficiency state, Clinical reviews in allergy & immunology (2010), 23-21Mycobacteria in Crohn's disease: How innate immune deficiency may result in chronic inflammation, Expert review of clinical immunology (2010), sivut 633–41Crohn's disease: Innate immunodeficiency What's in a name? The (mis)labelling of Crohn's as an autoimmune diseaseDefective IL-1A expression in patients with Crohn's disease is related to attenuated MAP3K4 signalingRevisiting Crohn's disease as a primary immunodeficiency of macrophages. == Lähteet == Luokka:Autoimmuunisairaudet
Lee Mi-ja

Lee Mi-ja (, s. 6. syyskuuta 1963) on eteläkorealainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti. Lee saavutti Etelä-Korean naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Los Angelesissa 1984. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Neuvostoliiton MM-kilpailuissa 1986.Olympedia Vuonna 1986 Lee saavutti Aasian kisoissa hopeaa. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Toinen profiili FIBA Archive Luokka:Eteläkorealaiset koripalloilijat Luokka:Eteläkorealaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tietoresurssit

Tietoresurssit ovat aineettomia organisatoorisia resursseja, jotka luokitellaan henkilöstöresursseihin, rakenneresursseihin ja suhderesursseihin. Henkilöstöresursseilla tarkoitetaan sisäisiä sidosryhmiä, kuten esimiestä ja työntekijää, ja heidän ominaisuuksiaan, eli tietoa, kykyjä, taitoja, kokemuksia ja innovatiivisuutta. Niistä on tulossa kriittisiä resursseja organisoinnille, etenkin koska ne edistävät kykyä reagoida ja sopeutua muuttuvaan ympäristöön. Rakenneresurssit koostuvat kaikista niistä asioista, jotka jäävät organisaatioon, kun työntekijät ovat poistuneet rakennuksesta ja ovat jollain tavalla organisaation omistuksessa tai hallinnassa. Rakenneresursseihin sisältyy henkinen omaisuus ja infrastruktuuriresurssit. Immateriaalioikeudet ovat yrityksen omistuksessa ja lain suojaamia, ja niihin sisältyy patentteja, tavaramerkkejä ja tekijänoikeuksia. Infrastruktuuriset resurssit koostuvat organisaation ominaispiirteistä, kuten menetelmistä ja menettelytavoista, ja yksilöille tarjottavista organisointikonteksteista strategisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Siksi rakenteellisiin resursseihin kuuluvat muun muassa kulttuuri, prosessit, rutiinit sekä tieto- ja verkottumisjärjestelmät. Suhderesursseihin kuuluvat organisaation tuotemerkki ja imago markkinoilla sekä suhteet ulkoisiin sidosryhmiin (kuten hallitus, asiakkaat), yhteistyökumppanit ja jälleenmyyjät, toimittajat, asukkaat jne.). Organisaatiot eivät aina omista joitakin näistä resursseista, vaan ne ovat merkittäviä ja hallintaa vaativia suhteita. Tietoresurssien luokittelua näihin kolmeen osaan kutsutaan henkiseksi pääomaksi ja se on kehys tietoresurssien ja niihin liittyvien elementtien ymmärtämiseen. Tästä seuraa, että tietoresurssien ja henkisen pääoman käsitteet käsittävät kaikenlaiset aineettomat organisaation lähteet, jotka voivat olla joko muodollisesti omistettuja, käytettyjä tai epävirallisesti käyttöön otettuja ja mobilisoituja. == Katso myös == * Tiedon taloustiede * Tietojohtaminen == Lähteet == Luokka:Organisaatiot
Seong Jeong-a

Seong Jeong-a (, s. 25. joulukuuta 1965) on eteläkorealainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti. Seong saavutti Etelä-Korean naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Los Angelesissa 1984.Olympedia Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Soulin kesäolympialaisissa 1988, Neuvostoliiton MM-kilpailuissa 1986 ja Malesian MM-kilpailuissa 1990. Aasian kisoista Seong voitti kultaa vuonna 1990 ja hopeaa vuosina 1982 ja 1986. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Profiili FIBA Archive * Profiili FIBA Archive * Profiili FIBA Archive Luokka:Eteläkorealaiset koripalloilijat Luokka:Eteläkorealaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ela Bhatt

Ela Ramesh Bhatt (7. syyskuuta 1933 – 2. marraskuuta 2022) oli intialainen kansalaisaktivisti, joka oli Self Employed Women's Association (SEWA) -ammattiyhdistysliikkeen perustaja ja pääsihteerinä vuosina 1972–1996. Gujarat Vidyapith -yliopiston kansleri vuodesta 2015 alkaen. ==Elämä== Bhattin ammattiyhdistystoiminta alkoi vuonna 1955, jolloin hän osallistui Intian tekstiilityöläisten ammattiyhdistyksen toimintaan. Vuonna 1968 hänet valittiin johtamaan järjestön naisosastoa. Tekstiilityöläisten ammattiyhdistys innoitti häntä perustamaan SEWA:n parantamaan naisten asemaa kotimaansa työmarkkinoilla. Hänen johdollaan SEWA aloitti vuonna 1974 lainojen myöntämisen köyhille naisille, jotta nämä voisivat perustaa yrityksiä. Hän osallistui samanlaisella periaatteella toimivan Women’s World Banking -järjestön perustamiseen 1979. SEWA:n toiminnan ansiosta useat naiset ovat vapautuneet miespuolisten sukulaistensa sekä aviomiestensä taloudellisesti hallinnasta. Järjestäytyneinä naispuoliset työntekijät ovat myös pystyneet vaatimaan parempaa palkkaa tekemästään työstä. Intian presidentti nimitti hänet Rajya Sabhan jäseneksi 12. toukokuuta 1986. Hän toimi tehtävässä 26. syyskuuta 1988 asti. Bhatt kuului Nelson Mandelan perustamaan Global Elders -neuvostoon sen perustamisesta alkaen vuonna 2007. Vuoden 2016 marraskuusta alkaen hän on ollut Global Eldersin emeritusjäsen. Hän toimi gandhilaisen Gujarat Vidyapith -yliopiston kanslerina vuodesta 2015, mutta jäi pois tehtävästä hieman ennen kuolemaansa 2022. ==Palkinnot ja tunnustukset== Bhatt on saanut yhteiskunnallisen toimintansa seurauksena lukuisia palkintoja ja tunnustuksia. Vuonna 1977 hänelle myönnettiin Ramon Magsaysayn rauhanpalkinto, kotimaaltaan hän sai Padma Shrin (1985) ja Padma Bhushanin (1986). Hän sai Right Livelihood -palkinnon vuonna 1984 ansioistaan naisten järjestäytymisessä heidän asemansa parantamiseksi. Intian köyhien naisten aseman parantaminen toi hänelle myös Niwanon rauhanpalkinnon (2010). Vuonna 2011 hänelle myönnettiin Indira Gandhin rauhanpalkinto ansioista naisten voimaannuttamiseksi. Samana vuonna hän sai myös Harvardin yliopiston Radcliffe instituutin mitalin. Yhdysvaltain ulkoministeri Hillary Clinton antoi hänelle Global Fairness Initiative Award -palkinnon vuonna 2010. Kaksi vuotta myöhemmin Clinton luonnehti häntä yhdeksi useista sankarittaristaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Intialaiset kansalaisaktivistit Luokka:Rajya Sabhan jäsenet Luokka:Right Livelihood -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet