EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Dabangg 2

Dabangg 2 on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Arbaaz Khanin ohjaama intialainen hindinkielinen toimintaelokuva. Se on jatkoa vuoden 2010 elokuvalle Dabangg. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2012 intialaiset elokuvat luokka:Intialaiset toimintaelokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:Elokuvat raskaudesta
Myrskyöitä

Myrskyöitä (I Know Where I’m Going!) on Michael Powellin ja Emeric Pressburgerin käsikirjoittama, tuottama ja ohjaama brittiläinen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1945. == Juoni == Määrätietoinen nuori kaupunkilaisnainen Joan Webster (Wendy Hiller) yrittää matkustaa Hebridien saarelle Skotlannin länsirannikolla mennäkseen siellä vihille Englannin rikkaimpiin kuuluvan, itseään vanhemman teollisuusjohtajan kanssa. Monen päivän myrsky kuitenkin estää laivamatkan, ja odotellessaan sään paranemista Mullin saarella kaupunkilaisnainen tutustuu paikallisiin ihmisiin ja heidän elämäntapaansa ja alkaa miettiä arvojaan uudestaan. Ratkaisun tekoa ei helpota saarelta löytyvä komea nuori mies (Roger Livesey). == Rooleissa == Laulajana myöhemmin tunnettu, lapsinäyttelijänä uransa aloittanut Petula Clark näyttelee Myrskyöissä pienen sivuroolin noin 13-vuotiaana. == Tuotanto == Myrskyöitä on kuvattu Denhamin studioilla Buckinghamshiressä sekä aidoissa ympäristöissä Mullin saarella. Tarinassa on kyse odottamisesta, ja odottaminen liittyi myös elokuvan tekoon. Powell ja Pressburger päättivät kuvata tämän mustavalkoisen elokuvan odotellessaan Technicolor-kalustoa, jota he tarvitsivat seuraavan elokuvansa Kysymys elämästä ja kuolemasta kuvauksissa. == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1986, että tarina alkaa hyvin realistisena mutta muuttuu vähitellen mielikuvitukselliseksi ja runolliseksi kelttiläisten satujen ja legendojen ilotulitukseksi. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elokuvan esittely Criterion Collection -sivustolla Luokka:Vuoden 1945 brittiläiset elokuvat Luokka:Michael Powellin ohjaamat elokuvat Luokka:Romanttiset draamaelokuvat Luokka:Brittiläiset mustavalkoelokuvat
Xiuhtecuhtli

Xiuhtecuhtli tai Xiuhtecutli (”turkoosin herra”) on asteekkien tulen jumala. Hänet tunnettiin myös nimellä huehue teotl – vanha jumala. Turkoosi käärme oli hänen vaatteensa, ja hänellä oli punaiset tai keltaiset kasvot. Hänen pyhä lukunsa oli kolme, tulisijan kolmen kiven mukaan.Lurker 1987, s. 203 Hän hallitsi ensimmäistä eli alinta kolmestatoista taivaastaJordan 1992, s. 337. == Lähteet == * Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. ISBN 1 85626 038 0. * Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 === Viitteet === ==Aiheesta muualla== Luokka:Tulen jumalat Luokka:Asteekkien jumalat
Christine Candolin

Christine Candolin (s. 17. kesäkuuta 1953 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija. Christine Candolin opiskeli Taideteollisessa Korkeakoulussa 1975-1982. Candolinin installaatioiden materiaalit vaihtelevat raskaasta kivestä ja teräksestä lasiin. Hän käyttää myös kevyempiä elementtejä, kuten perunajauho ja vesi tai videoprojisoinnit ja ääni-installaatiot. Candolinin teoksia on ollut esillä Alvar Aallon Pohjolan talossa Reykjavikissa Islannissa että Tarton taidemuseossa Eestissä. ja hän on tuottanut ryhmänäyttelyitä vuosina 2002-2017 välillä (Desire to See sekä The Sjählö9-ryhmät) Suomessa ja ulkomailla. Candolinille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2019 ja Stina Krookin tunnustuspalkinto vuonna 2001. __NOTOC__ ==Julkaisut== *Suomen taiteen historia, Keskiajalta nykyaikaan Schildts 1998. *Punainen potkukelkka ja muita kuvallisia kohtaamisia. Pro Artibus 2000. *Mystiikan portit, Tampereen taidemuseo Karisto 2003. ==Julkinen teos== * Perhosvaikutus, Toukola Helsinki. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Christine Candolin instagramissa *Candolin taiteilijamatrikkelissa * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät
Fanny Ekenstierna

Fanny Maria Ekenstierna, nimimerkki Carmen Sylva (23. helmikuuta 1864 Tukholma, Ruotsi – 13. heinäkuuta 1933 Eskilstuna, Ruotsi) oli ruotsalainen kääntäjä, kulttuurikirjoittaja ja kirjailija. Ekenstiernan vanhemmat olivat kapteeni Fredrik Eugén Ekenstierna ja tämän vaimo Franciska Emilia, o.s. Björkman. Hän oli keskimmäinen kolmesta tyttärestä. Äiti oli tehtailijan tytär, isä yleni myöhempinä vuosina kamariherraksi. Nuoruusikäisestä Fannysta on hyvin vähän tietoa, mutta todennäköisesti hän on saanut opetusta kielissä ja kirjoittamisessa. Perhe muutti 1880 Tukholmasta Mariefrediin, jonne isän virkatehtävät linnan intendenttinä heidät veivät. Ekenstierna kertoi linnan historiasta teoksessaan Ödenas slott'. Bilder ur Gripsholms historia´ (1921). Ekenstierna ei mennyt naimisiin. Hän omaksui varhain englantilaiset sufragettiaatteen ajatuksia naisen vapautuksesta. Hän toimi 1906 Fredrika Bremer Förbundetin valtuutettuna, ja 1908–1922 hän työskenteli liiton lehden Hemtrefnadin toimittajana ja vastaavana julkaisijana. Hänen kirjoituksensa ja käännöksensä liittyivät uskontoon ja naisen vapautukseen liittyviinaiheisiin. Hän kirjoitti paljon Dagny-lehteen ja Biblioteksbladetiin. Hänen kaunokirjalliset tuotoksena olivat suosittuja vielä 1900-luvun jälkipuoliskollakin. Hän kirjoitti Romanian kuningattaren Elisabethin elämäkerran (nimimerkillä Carmen Sylva) ja muita elämäkertoja. Elämäkertoja hän myös käänsi, yleensä englannista. Hänen töitään leimasi kristillisyys, ja myös naisasiassa hän kulki brittiläisen kristillisen naisasian jalanjäljissä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Svenskt författarlexikon. Viitattu 13.5.2019 Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset kielenkääntäjät Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Arya Stark

Arya Stark on kuvitteellinen hahmo George R. R. Martin kirjoittamassa fantasiakirjasarjassa Tulen ja jään laulu, ja siihen perustuvassa HBO:n televisiosarjassa Game of Thrones, jossa Aryaa näyttelee Maisie Williams. Hän on yksi kertojahahmoista kirjoissa Valtaistuinpeli, Kuninkaiden koitos, Miekkamyrsky, Korppien kestit, Lohikäärmetanssi ja The Winds of Winter. Arya Stark esitellään Valtaistuinpelissä Eddard ja Catelyn Starkin kolmantena lapsena. Hänen sisaruksiinsa kuuluvat Robb, Sansa Stark, Bran, Rickon ja velipuoli Jon Nietos. Arya on poikatyttö, joka ei ole kiinnostunut tavallisista aatelisneidon kiinnostuksenkohteista; hän on enemmän kiinnostunut miekkailusta. Hänellä on hurjasusi nimeltään Nymeria. Aryan rooliin Game of Thrones -sarjaa varten koekuvattiin yli sata lapsinäyttelijää. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Arya Stark A Wiki of Ice and Firessa *Arya Stark Game of Thrones Wikissä Luokka:Tulen ja jään laulu -kirjasarjan henkilöhahmot Luokka:Televisiohahmot Luokka:Kuvitteelliset salamurhaajat Luokka:Kuvitteelliset lapset Luokka:Kuvitteelliset miekkailijat
Dragon Spacecraft Qualification Unit

Dragon Spacecraft Qualification Unit (artikkelissa DSQU) oli SpaceX:n ensimmäinen lento uudella Falcon 9:n kantoraketilla. Testilaukaisun kuormanana oli miehittämättömille lennoille tarkoitetun Dragon-aluksen lentomalli DSQU. Lento laukaistiin 4. kesäkuuta 2010. DSQU jätettiin kiinni raketin toiseen vaiheeseen. Ne lensivät vapaasti, kunnes palasivat ilmakehään ja tuhoutuivat 27. kesäkuuta 2010.https://spaceflightnow.com/falcon9/001/100628entry == Lähteet == Luokka:SpaceX Luokka:Vuoden 2010 avaruustoiminta
Viktor Manakov

Viktor Viktorovitš Manakov (, 28. heinäkuuta 1960 Budogoštš, Venäjän SFNT – 12. toukokuuta 2019 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut ratapyöräilijä ja olympiavoittaja. Manakov voitti joukkuetakaa-ajossa olympiakultaa Moskovassa 1980.Olympics at Sports-Reference.com Hän saavutti myös MM- mitaleja.http://www.cyclingarchives.com/coureurfiche.php?coureurid=22584 Manakov kuoli moskovalaisessa sairaalassa 58-vuotiaana 12. toukokuuta 2019.https://rsport.ria.ru/20190512/1553427722.html == Lähteet == * Viktor Manakov Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset ratapyöräilijät Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Klara Guseva

Klara Ivanovna Guseva (myöh. Nesterova, ; 8. maaliskuuta 1937 Tambovin alue, Venäjän SFNT – 12. toukokuuta 2019 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelija ja olympiavoittaja. Guseva voitti 1 000 metrillä olympiakultaa Squaw Valleyssä 1960. Hän sijoittui samoissa kisoissa 1 500 metrillä neljänneksi ja 500 metrillä kuudenneksi. Innsbruckin talviolympialaisissa 1964 hän sijoittui 3 000 metrillä neljänneksi. Vuoden 1961 MM-kilpailuissa Guseva sijoittui viidenneksi.Olympics at Sports- Reference.com Avioitumisensa jälkeen Nesterovana tunnettu Guseva kuoli jäätyään auton alle Moskovassa 82-vuotiaana 12. toukokuuta 2019.https://rsport.ria.ru/20190513/1553448818.htmlhttps://www.mk.ru/incident/2019/05/13/podrobnosti- gibeli-olimpiyskoy-chempionki-klary-gusevoy-perekhodila-dorogu-na-krasnyy.html == Lähteet == * Klara Guseva-Nesterova Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset pikaluistelijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Myrskyöitä (vuoden 1941 elokuva)

Myrskyöitä (Remorques) on Jean Grémillonin ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1941. Jacques Prévertin yhdessä ohjaajan kanssa käsikirjoittama tarina perustuu Roger Vercelin romaaniin ja kertoo meripelastusmiesten maailmasta. Kolmiodraaman pääosissa näyttelevät Jean Gabin, Madeleine Renaud ja Michèle Morgan. Elokuvaa ei ole nähty Suomen teattereissa, mutta se on esitetty televisiossa 1974. == Juoni == Cyclone-nimisen hinaajan miehistön jäsen on menossa naimisiin, ja paikalla on myös laivan kapteeni André Laurent (Gabin) ja hänen puolisonsa Yvonne (Renaud). Hääpaikalle tullaan kertomaan rahtilaivan olevan merihädässä, jolloin hinaajan miehistö lähtee häistä pelastustöihin. Lopulta laiva saadaan pelastetuksi. Laivan miehistön joukossa on salaperäinen nainen Catherine (Morgan), joka on merellä miehensä kapteeni Marcin (Jean Marchat) seurassa, mutta heidän suhteensa vaikuttaa vihamieliseltä. Keskellä myrskyä Catherine lähtee miestään pakoon pelastusveneellä. Hinaajan miehistö korjaa hänet talteen ja palauttaa parin yhteen. Hinaajan kapteeni André rakastuu Catherineen, muttei tiedä vaimonsa Yvonnen vakavasta sairaudesta, jonka tämä on kätkenyt. Yvonne kuolee Andrén käsivarsille. == Tuotanto == Ensimmäisen käsikirjoitusversion Vercelin romaanista tekivät André Cayatte ja Charles Spaak, mutta tulos ei tyydyttänyt ohjaaja Grémillonia eikä päärooliin kiinnitettyä Jean Gabinia. Apuun kutsuttiin runoilija Jacques Prévert, joka muovasi käsikirjoituksen uuteen kuosiin ja kirjoitti dialogin. Elokuvan kuvaukset aloitettiin kesällä 1939, mutta sodan takia työ keskeytyi ja sitä jatkettiin vuoden 1940 alussa. Seuraavan vuoden alussa tehtiin viimeiset studiokohtaukset. == Vastaanotto == Hannu Salmen mukaan Brestin kaupunkiin sijoittuva elokuva muistuttaa lähtökohdiltaan ja tunnelmaltaan käsikirjoittaja Jacques Prévertin runoa ja siihen perustuvaa laulua ”Barbara”. Salmi näkee myrskyteeman metaforana kuvausten aikana syttyneelle toiselle maailmansodalle, mutta Prévertin ja Grémillonin käsissä elokuvasta on tullu runollinen kuvaus ihmiskohtaloista. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1941 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Ranskalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Elokuvat merenkulusta
Nokturno (täsmennyssivu)

Nokturno tarkoittaa seuraavia asioita: * Nokturno, romantiikan ajalla suosittu sävellystyyppi * Nokturno, suomalainen runoussivusto.
Shlomo Hillel

Shlomo Hillel (; 9. huhtikuuta 1923 Bagdad, Irak – 8. helmikuuta 2021) oli israelilainen diplomaatti ja poliitikko. Hillel syntyi mizrahijuutalaiseen perheeseen Irakissa, ja 11-vuotiaana hän muutti perheensä kanssa Palestiinan mandaattialueelle. Hän järjesti Operaatio Esra ja Nehemia -nimellä kutsutun operaation, joka toteutti irakinjuutalaisten massamaahanmuuton Israeliin. Hän toimi urallansa myös ministerin tehtävissä ja knessetin puhemiehenä.TAMARA ZIEVE (2017): Operation Michaelberg's Iraqi immigrants mark 70th anniversary. The Jerusalem Post. Hillelille myönnettiin Israel-palkinto vuonna 1988. == Lähteet == Luokka:Knessetin jäsenet Luokka:Israelilaiset diplomaatit Luokka:Israelin ministerit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Opiskelijaprotesti

Opiskelijaprotesti on opiskelija-aktivismin muoto, jolla puututaan yhteiskunnallisiin epäkohtiin nostamalla ne protestin muodossa esiin. Opiskelijaprotesti voi kohdistua opiskelijoita koskeviin yksittäisiin tai niitä yleisempiin yhteiskunnallisiin ongelmiin. Opiskelijaprotesteilla on Euroopassa monisatavuotinen historia. Ensimmäinen protesti ajoitetaan Bolognan yliopistoon 1200-luvulle. Tuolloin opiskelijat protestoivat kaupungin korkeita elinkustannuksia ja saamaansa kelvotonta opetusta. Samoihin aikoihin myös Pariisissa kuohui. Syyttömiä opiskelijat rankaistiin toisten tekemistä vahingoista ja opettajat päättivät vastatoimena sulkea Pariisin yliopiston. Vasta paavi Gregorius IX sai tilanteen rauhoittumaan.Anna Sofia Suoranta, Juha Suoranta, Opiskelijoiden protestit kuuluvat yliopistoon ja yhteiskuntaan Alusta-verkkolehti 8.12.2021 Opiskelijaprotestin muotoja ovat esimerkiksi adressi, tiedottaminen, mielenosoitus, sit-in, die-in, luentolakko ja yliopistovaltaukset. Esimerkkejä tiedottamisesta ovat vuonna 2008 julkaistu Helsingin yliopiston Opiskelijatoiminnan manifesti Ylioppilaslehti (Docplayer) ja vuonna 2011 julkaistu Vastaopinto-opas Opiskelijatoiminta (Issuu). == Katso myös == * Die-in * Mielenosoitus * Musta blokki * Opiskelijatoiminta * Sit-in * Yliopistovaltaus == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aktivismi Luokka:Mielenosoitukset ja levottomuudet
Jean Grémillon

Jean Grémillon [gʁemijɔ̃] (3. lokakuuta 1901 Bayeux, Calvados – 25. marraskuuta 1959 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja, joka teki 35 vuotta kestäneellä urallaan sekä dokumentti- että fiktioelokuvia. Grémillonin tuotantoa luonnehditaan lähes hänen kuuluisampien aikalaisten René Clairin, Jean Renoirin ja Marcel Carnén veroiseksi. Hänen näytelmäelokuviaan ovat muun muassa Myrskyöitä (Remorques, 1941), Suudelma pimeässä (Lumière d’été, 1943) ja Taivas on meidän (Le ciel est à vous, 1944). Kaikissa kolmessa näytteli naispääosaa Madeleine Renaud. Grémillon opiskeli musiikkia ja aloitti elokuvan parissa lyhyillä dokumenttielokuvilla. Ensimmäisen pitkän elokuvansa hän ohjasi 1927. Ensimmäisen äänielokuvan epäonnistuminen vei hänet pois Ranskasta, ohjaamaan kaupallisia töitä Saksassa ja Espanjassa. Näytelmäelokuvillaan hän saavutti suosiota kotimaassaan vasta 1940-luvun alkupuolella ollessaan jo yli 40-vuotias. Hänen dokumenttielokuvistaan onnistuneimpana pidetään uran viimeistä, taiteilijakuvaa André Massonista. Moniin elokuviinsa Grémillon sävelsi itse musiikin. ==Elokuvia== *1923: Chartres *1928: Maldone (pitkä fiktio) *1929: Gardiens de phare *1933: Gonzague (lyhyt fiktio) *1937: Mies ja hänen varjonsa (L’Étrange M. Victor, pitkä fiktio) *1937: Naistenhurmaaja (Gueule d'amour, pitkä fiktio) *1941: Myrskyöitä (Remorques, pitkä fiktio) *1943: Suudelma pimeässä (Lumière d'été, pitkä fiktio) *1943: Taivas on meidän (Le Ciel est à vous, pitkä fiktio) *1945: Le 6 juin à l’aube (dokumentti) *1949: Intohimon kuilu (Pattes blanches, pitkä fiktio) *1950: Les Charmes de l’existence (lyhyt dokumentti) *1950: Madame X – uskoton nainen (L’Étrange Madame X, pitkä fiktio) *1952: Sodan kauhut (Les Désastres de la guerre, lyhyt dokumentti) *1953: L’Amour d'une femme (pitkä fiktio) *1955: La maison aux images (dokumentti) *1956: Haute lisse (dokumentti) *1957: André Masson et les quatre éléments (lyhyt dokumentti) == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Marko Niemi

Marko Juhani Niemi (12. heinäkuuta 1974 Tampere – 18. syyskuuta 2019 Turku)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 20.10.2019. s. C 13 oli suomalainen runoilija ja kääntäjä. Niemi oli yksi Suomen ensimmäisistä digitaalisista runoilijoista ja yksi Osuuskunta Poesian perustajajäsenistä. Niemi toimi runoussivusto Nokturnon päätoimittajana vuosina 2006–2014.Muistokirjoitus: Marko Niemi (1974 – 2019) (Nokturno.fi 2019) viitattu 20.3.2021 == Julkaisut == === Painetut teokset === * Nurousoppi. Espoo: Ankkuri, 2006. * Suut. Helsinki: Poesia, 2012. (yhdessä Miia Toivion kanssa) === Elektronisessa muodossa (valikoima) === * Stud Poetry Electronic Literature Collection Volume 1. * Marko Niemen teoksia Unlikely 2.0 -sivustolla * Marko Niemen teoksia Nokturno-sivustolla * Marko Niemen teoksia Logolalia-sivustolla === Suomennoksia === * Judith Schalansky: Kaukaisten saarten Atlas. Osuuskunta Poesia, 2020. * Ulrika Nielsen: Perikato. Helsinki: Osuuskunta Poesia, 2017. * Eva-Stina Byggmästar: Locus Amoenus. Helsinki: Osuuskunta Poesia, 2013. === Toimitettuja teoksia === * Juri Joensuu, Marko Niemi, Harry Salmenniemi (toim.) Vastakaanon: Suomalainen kokeellinen runous 2000–2010. Helsinki: Poesia, 2011. * Marko Niemi (toim.) Valo kajahtaa. Keski-Suomen Kirjailijat 50 vuotta. Jyväskylä: Keski-Suomen Kirjailijat 2013. * Tiina Lehikoinen ja Marko Niemi. Ikuinen Kertosäe: Tuli&Savu; -juhlakirja. Helsinki: Nihil interit, 2015. == Lähteet == * Poesia * ELMCIP ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Luettelo Marko Niemen suomentamista runosta, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta *Internetissä kukkii uudenlainen runous (Yle 24.10.2006) Luokka:Suomentajat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Vibrio cholerae

Vibrio cholerae on Vibrionaceae-heimoon kuuluva gramnegatiivinen bakteeri, joka aiheuttaa koleraa. Sitä tavaan makeassa vedessä ja merivedessä. Bakteerin eristi ensimmäisenä italialainen Filippo Pacini vuonna 1854. Se aiheuttaa koleraa tuottamalla koleratoksiini-myrkkyä. Koleraa aiheuttavat vain sen kaksi serokantaa, O1 ja O139, joita ei Suomessa tavata. Muut kannat levittävät lievempiä sairauksia. Kahdesta koleraa levittävästä kannasta O1 on yleisempi, mutta siihen tehoavat kolerarokotteet. Toista seroryhmää, O139, tavataan Kaakkois-Aasiassa. Se on vastustuskykyinen kaikille tunnetuille rokotteille. Vibrio cholerae ei kestä yli 60 eikä alle 10 celsiusasteen lämpötiloja. Se ei myöskään viihdy happamassa vedessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Vibrio cholerae *National Center for Biotechnology Information (NCBI): Vibrio cholerae *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Vibrio cholerae Luokka:Proteobacteria Luokka:Gramnegatiiviset bakteerit
Asentohuimaus

Hyvänlaatuinen asentohuimaus eli benigni paroksysmaalinen positionaalinen vertigo (eng. benign paroxysmal positional vertigo) tai BPPV on yleisin huimausta aiheuttava tasapainoelinhäiriö. Hyvänlaatuisessa asentohuimauksessa ihmisen korvan tasapainoelimen kaarikäytävään muodostuu sakkaa, joka estää nesteen normaalin liikkeen kaarikäytävässä. Kaarikäytäviä on kolme kappaletta kummassakin korvassa, kukin kohtisuorassa toisiinsa nähden. Tästä johtuen yhden käytävän tukkeutuminen aiheuttaa huimausta vain tietyissä asennoissa tai liikkeissä. Kahden tai kolmen kaarikäytävän tukkeutuminen samanaikaisesti on äärimmäisen harvinaista. Useimmin tukkeutuu posteriorinen kaarikäytävä. Huimausoire tulee esiin tyypillisesti aamulla sängystä noustessa tai makuulla kylkeä kääntäessä. == Hoito == Kaarikäytävän sakka pyritään saamaan liikkeelle manöövereitä eli liikesarjoja tekemällä. Niissä pään liikkeellä saadaan aikaan kaarikäytävänesteen ja siten sakan liike kohti tasapainoelimen tyveä, jossa se ei enää aiheuta tukosta. Manööverit ovat usein tehokkaita, mutta tila saattaa uusiutua.Hyvänlaatuinen asentohuimaus, Duodecim, Terveyskirjasto. Viitattu 14.5.2019. == Lähteet == Luokka:Korvataudit
Vallan terällä

Vallan terällä (Prince of the City) on Sidney Lumetin ohjaama ja yhdessä Jay Presson Allenin kanssa käsikirjoittama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1981. Se pohjautuu Robert Daleyn kirjaan korruptiosta New Yorkin huumepoliisissa. Kirja perustuu tositapahtumiin, joissa newyorkilainen huumeryhmän etsivä Robert Leuci ryhtyi penkomaan kollegoidensa väärinkäytöksiä vuonna 1971, ja jutusta paisui liittovaltiotason tutkinta ja korruptioskandaali, joka ulottui asianajajiin ja tuomareihin asti. Samasta aiheesta tuotiin samana vuonna ensi-iltaan myös elokuva Kunniakysymys (A Question of Honor, ohj. Jud Taylor). == Vastaanotto == Vallan terällä tuotti tekijöille Oscar-ehdokkuuden käsikirjoituksesta sekä Golden Globe -ehdokkuudet parhaan miespääosan (Treat Williams), parhaan draamaelokuvan ja parhaan ohjauksen sarjoissa. Helsingin Sanomien Helena Ylänen luonnehti lähes kolmetuntista elokuvaa harvinaisen aikuismaiseksi, koska siinä ei yksinkertaisteta asioita liikaa. Hänestä Lumet on aiemminkin kunnostautunut työtä ja uraa tekevien kaupunkilaisten kuvaajana ja onnistuu rikostarinassa varmaan paremmin kuin onnistuisi vaikkapa Martin Scorsese tai Paul Schrader, nuo ”epärehelliset eksistentialistit ja itsensäruoskijat”. Saman lehden Mikael Fräntin mielestä elokuva on haastava ja vaativa Lumet-ohjaus, jossa asioita jätetään tietoisesti auki: ”Epähavainnolliset ajatusluomukset estävät toiminnan joustavan kulun ja tarinan selkeän etenemisen, mutta se on joko hyväksyttävä tai hylättävä ohjaajan älyllisenä strategiana.” Uuden Suomen ja Iltalehden yhteisessä videoliitteessä 1981 elokuvassa nähtiin toden tuntua ja paljon hyvää, mutta liika pitkittäminen ei tee hyvää tarinan intensiteetille. Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen piti elokuvaa huolellisesti ja vahvasti raportoituna tositarinana ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Vuoden 1981 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Kirjoihin perustuvat elokuvat Luokka:Sidney Lumetin ohjaamat elokuvat
Chicomecóatl

Chicomecóatl, (nahuatliksi “Seitsemän käärmettä”), toiselta nimeltään Xilonen (“Nuori maissintähkänukke”), on asteekkien ravinnon ja siten myös maissin jumalatar. Chicomecóatl on yksi Meksikon laakson vanhimmista ja tärkeimmistä jumalattarista. Hänen nimeensä sisältyvä luku seitsemän yhdistetään onneen ja hedelmällisyyteen. Kuvissa ja veistoksissa Chicomecóatl esitetään kauttaaltaan punaiseksi maalattuna, päässään erityinen suorakulmainen hiuslaite tai punaisesta paperista tehty viuhka sekä maissintähkät kummassakin kädessä. Hänet kuvataan usein maissin jumalan Centéotlin puolisona. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Asteekkien jumalat
Calefa

Calefa Oy on suomalainen lämpöpumppulaitoksia ja lämpöpumppujärjestelmiä valmistava yritys. Nimi juontaa juurensa latinankieliseen sanaan calefacio, joka tarkoittaa lämmittää. == Liiketoimintamalli == Calefa Oy toteuttaa lämpöenergiaa ja jäähdytystä tuottavia lämpöpumppuratkaisuja energiantuottajille, teollisuudelle ja suurille kiinteistöille sekä niistä muodostuville energiaekosysteemeille. Tavallisista lämpöpumpuista poiketen, Calefan lämpöpumppuratkaisuilla pystytään tuottamaan erittäin korkeita, noin 120 asteen lämpötiloja, joita voidaan käyttää teollisuuden prosesseissa, kiinteistöjen lämmitystarpeissa sekä alue- ja kaukolämpönä . Energianlähteinä lämpöpumppuratkaisuissa voidaan hyödyntää teollisuuden ylijäämälämpöjä, ulkoilman, vesistöjen, maan ja auringon energiaa sekä energiavarastoja. Energian uusiokäytöllä voidaan vähentää ostoenergian tarvetta sekä parantaa energiaomavaraisuutta, joka on noussut tärkeäksi vakauttavaksi tekijäksi etenkin energiakriisin myötä. Lämpöpumpputeknologialla voidaan pienentää energiatuotannon CO2-päästöjä, kun sillä korvataan polttamalla tuotettua energiaa. Energiaekosysteemit ovat nousseet uudeksi energianjakomalleiksi, jossa omaa ylijäämäenergiaa ei lauhduteta vesistöihin tai ilmaan, vaan myydään sitä tarvitsevalle hyödynnettäväksi . == Innovaatioita == * AmbiHeat®-lämpöpumppulaitos tuottaa lämpöä ja jäähdytystä CO2-vapaasti sekä ilman pienhiukkaspäästöjä. Laitos voi hyödyntää energialähteinä teollisuuden ylijäämälämpöä sekä vesistöjen, ilman, auringon ja maan lämpöä. Laitokset voivat sisältää myös energian varastointiratkaisuja. * Retrofit- hybridijärjestelmä, joka hyödyntää lämmityksessä ja jäähdytyksessä lämpöpumppujärjestelmän ohella maalämpöä ja maakylmää * HotLevel®-kuumalämpöpumppu, jolla haaleistakin hukkalämmöistä voidaan tuottaa teollisuuden tarvitsemia 130 °C:een lämpötiloja . Huhtikuussa 2019 Calefa julkaisi kuumalämpöpumpun sisarmallin, jolla 100 °C:een lämpötilanostot voi tehdä hyvällä hyötysuhteella. * Calmari®-lämmönsiirrin kerää pesulateollisuudessa kuivureiden ylijäämälämmön talteen poistoilmasta ja siirtää sen tuloilman lämmitykseen. Järjestelmä pienentää kuivausprosessin CO2-päästöjä ja ostoenergiantarvetta merkittävästi sekä nopeuttaa kuivausta. == Palkinnot ja valinnat == * Calefan yrittäjät valittiin Hollolan Vuoden 2022 -yrittäjäksi * Euroopan lämpöpumppuyhdistys EHPA palkitsi Calefan DecarbIndustry-palkinnolla Orionin Turun tehtaan esimerkillä vuonna 2021. * Calefa voitti Kasvu Openin Energiainnovaatioiden Kasvupolun vuonna 2019. *Sitra valitsi Calefan Kiertotalouden kiinnostavimmat -yrityslistalle vuonna 2019. * Calefan kokonaistoteutus Yandexin datakeskuksen hukkalämmön kierrättämisestä Mäntsälän energiayhtiö Nivoksen kaukolämpöverkkoon sai Vuoden ilmastoteko 2016 -tunnustuksen Energiateollisuuden kestävän kehityksen foorumilta vuonna 2016. * Euroopan lämpöpumppuyhdistys EHPA palkitsi Yandexin datakeskuksen hukkalämmön kierrätysratkaisun Heat pump city of the year -palkinnolla vuonna 2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Calefa Oy Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset
Sven Lindqvist

Sven Oskar Lindqvist (24. maaliskuuta 1932 Tukholma – 14. toukokuuta 2019 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija. Hän julkaisi yhteensä 33 teosta, jotka sisälsivät muun muassa esseitä ja matkareportaaseja. Lindqvist oli Tukholman ja Uppsalan yliopistojen kunniatohtori. Lindqvistin varhaisin tuotanto oli Afrikkaa, Aasiaa ja Latinalaista Amerikkaa käsitteleviä matkareportaaseja. 1980-luvun lopusta lähtien hän keskittyi kirjoittamaan rasismista, imperialismista ja kolonialismista sekä erilaisista sodista ja kansanmurhista. Lindqvistin pääteoksena pidetään vuonna 1992 ilmestynyttä Utrota varenda jävel (suom. Tappakaa ne saatanat). Sen mukaan natsien rotuoppien ja lebensraum- ideologian juuret olivat imperialismin ja kolonialismin periaatteissa, joita natsit sovelsivat ensimmäisenä toisiin eurooppalaisiin. == Suomennettuja teoksia == * * * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sven Lindqvistin virallinen kotisivu Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Kimbiseoga wae geureolkka

Kimbiseoga wae geureolkka (, ) on televisioyhtiö tvN:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Park Seo-joon ja Park Min- young. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:2010-luvun eteläkorealaiset draamasarjat Luokka:Eteläkorealaiset komediasarjat Luokka:tvN:n televisiosarjat
Rage 2

Rage 2 on Avalanche Studiosin ja id Softwaren kehittämä ja Bethesda Softworksin vuonna 2019 julkaisema avoimen maailman ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on jatkoa vuoden 2011 pelille Rage. == Pelaaminen == Rage 2 on ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Pelaaja ohjaa Walker-nimistä hahmoa, jolla voidaan tutkia pelin avointa apokalyptistä maailmaa. Päähahmoa voi mukauttaa pelaajan mieltymysten mukaiseksi pitkälti. Mukautettavia ominaisuuksia ovat muun muassa: sukupuoli, taidot ja pukeutuminen. Hahmo voi käyttää useita tuliaseita ja työkaluja vihollisia vastaan taistelemiseksi. == Tarina == Pelaaja ohjaa Walkeria, jonka tulee selvitä vaarallisten mutanttien valloittamassa apokalyptisessä, asteroidin törmäyksen jälkeisessä maailmassa. Suurin osa ihmiskunnasta kuoli, ja ainoastaan kolkkoa joutomaata jäi jäljelle. Authority-niminen auktoriteetti on julistanut itsensä sotilasvallaksi ja metsästää arvokasta nanoteknologiaa valtansa lujittamiseksi. Peli sijoittuu aikaan 30 vuotta Ragen jälkeen. == Lähteet == Luokka:Windows-pelit Luokka:Vuoden 2019 videopelit Luokka:Ensimmäisen persoonan ammuntapelit Luokka:Avalanche Studios
Brevardin piirikunta

Brevardin piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 596 849 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 4 033 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on Titusvillen kaupunki. Kennedyn avaruuskeskuksella on vahva rooli piirikunnan taloudessa ja aluetta kutsutaankin joskus avaruusrannikoksi. == Asukkaat == Piirikunnan asukkaista 74,2 prosenttia on valkoisia, 10,4 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 9,46 prosenttia mustia. 97 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 47,2 vuotta. ==Kuvia piirikunnasta== Tiedosto:Indian River sunset over Melbourne Florida 1985 or 1986.jpg|Melbourne Beachin laituri. Tiedosto:Titusville Comm Dist06.jpg|Titusvillen keskustaa. Tiedosto:Aerial View of Launch Complex 39.jpg|Kennedyn avaruuskeskus. ==Lähteet== ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Floridan piirikunnat
Set Suomalainen

Set Mikko Suomalainen (13. syyskuuta 1886 Luvia Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 847. Viitattu 14.5.2019. – 1. helmikuuta 1975) oli maanviljelysneuvos ja meijerialan kehittäjä Suomessa. ==Henkilöhistoria== Set Suomalaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Isak Viktor Suomalainen ja Kristiina Esko ja puoliso vuodesta 1918 Siiri Amanda Jaakola. Suomalainen tuli ylioppilaaksi 1906 ja valmistui agronomiksi 1911 ja filosofian kandidaatiksi 1921. Hän toimi Kuopion tietopuolisen meijerikoulun johtajana 1914–1918, valtion juustonvalmistuksen konsulenttina ja juustokoeaseman johtajana 1918–1930 ja valtion vointarkastuslaitoksen yliassistenttina 1931–1955. Suomalainen oli myös maanviljelijä Porissa. Maanviljelysneuvoksen arvon hän sai 1949.Ylioppilasmatrikkeli 1905–1907, no. 30495. Viitattu 14.5.2019. ==Julkaisuja== * Kertomus Kuopion tietopuolisen meijerikoulun toiminnasta v:lta 1907–1917, 1918, Suoma Kyykoski, Set Suomalainen * Maitotalous: 79-kuvainen sarja, 1920, toim. Hjalmar Braxén, K. J. M. Collan, Set Suomalainen * Suomen juustonvalmistajat 1856–1948 = Finlands ostberedare 1856–1948, 1949, Santeri Salomaa, G. A. Bredenberg, Set Suomalainen, Akseli Lounamaa * Suomen juustonvalmistajayhdistys: piirteitä yhdistyksen toiminnasta 1931–1950, 1953, Set Suomalainen, Akseli Lounamaa ==Lähteet== Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka: Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka: Suomalaiset maanviljelijät Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka: Vuonna 1886 syntyneet Luokka: Vuonna 1975 kuolleet
Ignaz Franz

Ignaz Franz (12. lokakuuta 1719 Protzau, Frankenstein in Schlesien, Sleesia – 19. elokuuta 1790 Breslau) oli saksalainen katolinen pappi, teologi ja virsirunoilija. Franz opiskeli filosofiaa ja teologiaa Breslaun yliopistossa. Valmistuttuaan yliopistosta hänet vihittiin papiksi ja hän työskenteli pappina mm.Glogaussa ja Schlawessa kunnes hänet 1766 nimitettiin Breslaun pappisseminaarin rehtoriksi. Franz julkaisi katekismuksia ja laulukirjoja valistuksen aikakauden hengessä ja hänen runoilija-esikuvanaan moraalisena ohjaana on ollut runoilija ja filosofi Christian Fürchtegott Gellert. Hän on kirjoittanut noin 350 virttä, joista tunnetuin on ”Grosser Gott, wir loben dich” vuodelta 1768. Virsi on varhaiskirkon ajalta peräisin olevan Te Deum- hymnin runomuotoinen, loppusounnillinen versio. Se ilmestyi 1771 kokoelmassa "Die Christlich-katholische Lehre in Liedern, das ist: Katechetische Gesänge zum Gebrauche der Saganischen Schulen: mit einer Vorrede von der Absicht und dem Gebrauche dieser Lieder " Virrestä on useita säkeistömäärältään erilaisia versioita. Alkuperäinen versio on 12-säkeistöinen mutta useimmissa virsikirjoissa virressä on yhdeksän säkeistöä. Virsi tuli suosituksi ei vain katolisessa kirkossa vaan se julkaistiin myös saksalaisissa evankelisissa virsikirjoissa. Virrestä onkin tullut yksi tunnetuimmista ekumeenisista virsistä. Se on myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa, virsi numero 901 ja Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi numero 1 "Luoja, Isä, sinulle", käännös on Pekka Kivekkään 1994 tekemä. Suomen kirkon virsikirjassa virrestä on teksti myös saksaksi, ruotsiksi, englanniksi ja venäjäksi. Virrestä on useita vanhempia erilaisia suomennoksia. Helsingin katolisen hiippakunnan laulukirjassa "Cantemus" virrestä on kolmisäkeistöinen käännös, lauu 291 ”Herra suuri taivahan” (suom. Ilta Koskimies). Siionin Kannel- kirjassa on Franzin virrestä oma 4-säkeistöinen käännös ja muokkaus (83 Suuri Herra, sinua). Hengellisessä laulukirjassa on 5-säkeistöinen käännös (22 "Suuri Luoja, kiittäen"). Hengellisiä lauluja ja virsiä- kirjassa on 6-säkeistöinen versio (349 "Sulle, suuri Jumala"), Suomen adventtikirkon laulukirjassa Seurakunta laulaa virrestä on 3-säkeistöinen käännösmukaelma (103 "Jumalaa me kiitämme", suom mukaellen Joel Niininen 2001). == Aiheesta muualla == * Großer Gott, wir loben Dich, teksti saksaksi– https://de.wikisource.org/wiki/Großer_Gott,_wir_loben_dich * Großer Gott, wir loben Dich, nuotit, midi, teksti saksaksi– http://www.lieder- archiv.de/grosser_gott_wir_loben_dich-notenblatt_400230.html * Großer Gott wir loben dich - http://www.liederlexikon.de/lieder/grosser_gott_wir_loben_dich saksankielinen, tietoa virrestä == Lähteet == Luokka:Saksalaiset teologit Luokka:Saksalaiset virsirunoilijat Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Vuonna 1719 syntyneet Luokka:Vuonna 1790 kuolleet
Syme (kaupunki)

Syme (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Symen saarella eli nykyisellä Sýmin saarella Kreikassa. Sen kaupunkikeskus sijaitsi nykyisen Sýmin kaupungin paikalla. == Maantiede == Symen kaupunki sijaitsi lahdenpohjukassa saaren koillisrannikolla, samalla paikalla kuin saaren nykyinen keskus Sýmin kaupunki. Kaupungin akropoliina eli linnavuorena ja yläkaupunkina toimi Áno Sýmin eli Ylä-Sýmin kukkula nykyisen Sýmin kaupungin eteläosassa. Symen kaupunkivaltion alue käsitti koko koko Symen saaren, eikä sillä ollut muita poliksia. Antiikin nimistöllä saari sijaitsi Skhoinoksenlahden suulla Kaarian rannikolla länteen Kynosseman niemestä, Knidoksen niemimaan ja Rhodoksen saaren välillä.Herodotos: Historiateos 1.174; Thukydides: Peloponnesolaissota 8.41; Strabon: Geografia 14; Athenaios: Deipnosofistai 6.262. Plinius vanhempi kuvasi saaren ympärysmitaksi 37 roomalaista mailia, ja sanoi siellä olleen hänen aikanaan kahdeksan satamaa.Plinius vanhempi: Naturalis historia 5.31, 5.133. == Historia == Symen saaren varhaisiksi nimiksi mainitaan Metapontis ja Aigle. Kreikkalaisessa mytologiassa saari ja kaupunki saivat myöhemmän nimensä Symestä, rhodoslaisen kuningas Ialysoksen tyttärestä, jonka Glaukos kaappasi saarelle. Saaren ensimmäinen kuningas oli Poseidonin ja Symen poika Kthonios. Myöhempi Kthonioksen jälkeläinen Nireus johti Homeroksen Iliaan laivaluettelon mukaan kolme laivaa Troijan sotaan.Homeros: Ilias 2.671; Diodoros Sisilialainen: Historian kirjasto 5.53. Varhaisessa historiassaan Syme saattoi olla Kaarian vallan alla, ja jossain vaiheessa puolestaan asumattomana. Historiallisella ajalla Syme oli doorilaista aluetta, ja sen doorilainen asuttaminen ajoitetaan noin 900–800-luvuille eaa. Perinteen mukaan kaupungin asuttivat argoslaiset ja spartalaiset yhdessä knidoslaisten ja rhodoslaisten kanssa. Tämän jälkeen, jo ennen Rhodoksen kaupungin perustamista, Syme oli pääasiassa Rhodoksen vallan alla. Ainoan poikkeuksen muodosti aika 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla, jolloin Syme kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 434/433–429/428 eaa. Vuonna 411 eaa. spartalaiset voittivat ateenalaiset Symen taistelussa merellä saaren edustalla.Thukydides: Peloponnesolaissota 8.41–43. Symen kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Symaīos (). Kaupungin ei tiedetä lyöneen omaa rahaa; sen nimiin aiemmin laitetut rahat kuuluvat ilmeisesti Syangelan kaupungille. == Rakennukset ja löydökset == Symen akropoliilta on löydetty muurien jäänteitä, jotka on rakennettu keskiajalla osaksi paikalla nykyisin olevaa Johanniittain ritarikunnan linnaa. Muureissa oli kaksi kehää ja torneja, ja ne on ajoitettu hellenistiselle kaudelle. Ulompi muuri sulki sisäänsä noin 0,3 hehtaarin kokoisen alueen. Akropoliilla tiedetään olleen Athenelle omistettu pyhäkkö. Muihin löytöihin lukeutuu muun muassa hautalöytöjä. Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on esillä Sýmin arkeologisessa museossa. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Dodekanesiassa Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Sými
Antoine Faivre

Antoine Faivre (5. kesäkuuta 1934 Reims – 19. joulukuuta 2021) oli ranskalainen uskontotieteilijä ja esoteerisuuden tutkijaNotice de personne. BnF Catalogue Général. Viitattu 14.5.2019.. Hän oli pitkäaikainen Sorbonnen yliopiston École pratique des hautes études -korkeakoulun professori. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset sosiologit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
William Ramsay (maanviljelysneuvos)

Axel William Ramsay (11. joulukuuta 1867 Perniö – 20. maaliskuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen kartanonomistaja, kunnallispoliitikko ja maanviljelysneuvos. Hän omisti Nissbackan kartanon Helsingin maalaiskunnassa (nyk. Vantaalla) vuodesta 1900. William Ramsay kuului Ramsayn vanhaan aatelissukuun. Hänen vanhempansa olivat perniöläisen Melkkilän kartanon omistaja Johan August Ramsay ja Sofia Serafina Hellström.Alex Snellman: Suomen aateli – yhteiskunnan huipulta uusiin rooleihin 1809–1939, s. 221, 265. Helsingin yliopisto 2014. Hänen isoisänsä oli senaattori Carl August Ramsay ja setänsä muistelmakirjailijana tunnettu Anders Gustaf Ramsay. Ramsay kirjoitti ylioppilaaksi Helsingfors lyceumista vuonna 1887 ja valmistui agronomiksi Mustialan maanviljelysopistosta vuonna 1891. Toimittuaan kolme vuotta Melkkilän kartanon tilanhoitajana hän vuokrasi vuonna 1894 isältään tämän hieman aiemmin ostaman Nissbackan kartanon. Nissbacka siirtyi hänen omistukseensa vuonna 1900, Melkkilä periytyi myöhemmin hänen isoveljelleen. Puoli vuosisataa kestäneellä omistajakaudellaan Ramsay kehitti Nissbackasta karjatalouteen erikoistuneen suuren mallimaatilan. Hän rakennutti kartanolle vuonna 1913 valmistuneen komean uuden päärakennuksen, joka tosin tuhoutui tulipalossa 1935. Ramsay sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1922. Ramsay vaikutti useissa maanviljelijöiden järjestöissä. Hän oli ruotsinkielisten maamiesseurojen liiton Svenska lantbrukssällskapens i Finland förbundin puheenjohtaja vuosina 1911–1927 sekä Finlands svenska jordägareförbundin varapuheenjohtaja vuosina 1922–1931. Ramsay osallistui vuonna 1907 Maanviljelijäin Maitokeskus Oy:n perustamiseen ja toimi sen ensimmäisenä johtokunnan puheenjohtajana kuolemaansa asti. Hän kuului myös Suomen Maalaisten Paloapuyhdistyksen sekä Crichtonin ja eräiden muiden teollisuusyritysten johtokuntiin. Lisäksi Ramsay oli Helsingin maalaiskunnan kuntakokouksen puheenjohtaja vuosina 1904–1906 ja sen seuraajaksi perustetun kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 1907 sekä puheenjohtaja vuosina 1914–1928. Hänen puheenjohtajakautensa dramaattisin hetki oli 13.–14. elokuuta 1917 sattunut maankuulu tapaus, jossa väkijoukko piiritti Malmilla kokoontunutta kunnanvaltuustoa vuorokauden ajan ja pakotti sen hyväksymään palkankorotuksen hätäaputöihin. Ramsay edusti Ruotsalaista kansanpuoluetta eikä ollut vasemmiston suosiossa, joten hänet syrjäytettiin vuonna 1928 puheenjohtajan paikalta ja hänen seuraajakseen valittiin vasemmistososialisti K. H. Wiik. Ramsayn puoliso oli kreivitär Märtha Eugenie Armfelt. Nissbackan peri heidän poikansa Carl August William Ramsay ja se on säilynyt hänen jälkeläistensä omistuksessa. Kartano tunnetaan nykyään tämän miniän, kuvanveistäjä Laila Pullinen-Ramsayn veistospuistosta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Vantaan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Ruy Guerra

Ruy Guerra (s. 22. elokuuta 1931 Lourenço Marques, Mosambik) on portugalilais- brasilialainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, näyttelijä ja lauluntekijä. Mosambikissa syntynyt Guerra opiskeli aluksi kotimaassaan ja Portugalissa ja sitten elokuvaa Pariisin IDHEC-oppilaitoksessa 1952–1954. Hän siirtyi tekemään elokuvia Brasiliaan, jossa hänestä tuli sikäläisen uuden aallon () varhainen edustaja. Hänen läpimurtoelokuvansa oli Brasilian pojat (Os Cafajestes, 1961), jossa Rion nuoret vetelehtijät kiristävät nuoren naisen rikkaalta sedältä rahaa tytöstä rannalla ottamillaan alastonkuvilla. Kiväärit (Os Fuzis, 1964) sijoittuu koilliseen Brasiliaan, jossa sotilasjoukko suojelee rikkaan tilanhoitajan peltoviljelmän satoa nälkäisiltä talonpojilta. Elokuvan Lempeät metsästäjät (Ternos caçadores, 1969) Guerra kuvasi ranskan ja englannin kielillä, ja suljetun yhteisön jäseniä syrjäisellä lintusaarella näyttelevät muiden muassa Sterling Hayden, Susan Strasberg ja Stuart Whitman. Synnyinmaansa Mosambikin itsenäistyttyä 1975 Guerra sai tehtäväkseen rakentaa maan elokuva-alaa. 1980-luvun alkupuolella hän ohjasi Meksikossa Gabriel García Márquezin lapsiprostituodusta kertovaan tarinaan perustuvan Erendiran (1983). Ruy Guerra on sanoittanut monia lauluja, joita on esittänyt varsinkin Baden Powell de Aquino. Näyttelijänä Guerra on esiintynyt muun muassa Werner Herzogin elokuvassa Aguirre – jumalan viha. == Filmografiaa == * Brasilian pojat (Os Cafajestes, 1961) * Kiväärit (Os Fuzis, 1964) * Lempeät metsästäjät (Ternos caçadores, 1980) * Mueda, memória e massacre * Erendira (1983) * Kauniin kyyhkystenkasvattajan tarina (Fábula de la Bella Palomera, 1988) * Kuarup (1989) * Unien valtiatar (Me alquilo para soñar, 1992) * Pahan hetki (O Veneno da Madrugada, 2005) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Mosambikilaiset henkilöt Luokka:Brasilialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Brasilialaiset näyttelijät Luokka:Brasilialaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Portugalilaiset elokuvaohjaajat Luokka:Portugalilaiset näyttelijät
Poutapilviä ja lihapullakuuroja 2

Poutapilviä ja lihapullia 2 on jatko-osa elokuvalle Poutapilviä ja lihapullakuuroja. Elokuvan pääkonna on Chester V, jolla on yritys nimeltä Live Corp. Hän yrittää saada Flint Lockwoodin ruokakoneen itselleen, sillä Live Corp:n tärkein tuote on Food Bar. Luokka:Columbia Picturesin elokuvat Luokka:3D-elokuvat Luokka:Vuoden 2013 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Lastenkirjoihin perustuvat elokuvat
Korisliiga-kausi 2018–2019

Korisliiga-kausi 2018–2019 on 79 kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Kaarinalainen Ura Basket nousi sarjaan täksi kaudeksi M1DA-mestaruutensa myötä. == Sarjataulukko == ==Pudotuspelit== 2018–2019 Luokka:Koripallosarjojen kausi 2018–2019/2019
Brasilian pojat (vuoden 1962 elokuva)

Brasilian pojat (Os Cafajestes) on Ruy Guerran käsikirjoittama ja ohjaama mustavalkoinen draamaelokuva vuodelta 1962. Siinä ylemmän keskiluokan perheistä tulevat vetelehtijänuorukaiset yrittävät kiristää nuorista naisista rannalla ottamillaan alastonkuvilla rahaa näiden rikkailta sukulaisilta. Guerran läpimurtoelokuvaa pidetään brasiliaiselokuvan uuden aallon () aloittaneena teoksena. Sen runsaat alastonkohtaukset aiheuttivat kohua. Suomessa elokuvan esittäminen kiellettiin kokonaan, Tarkastustiedot.. Elokuvan musiikin on tehnyt Luiz Bonfá. == Rooleissa == == Lähteet == Luokka:Vuoden 1962 elokuvat Luokka:Brasilialaiset elokuvat Luokka:Draamaelokuvat Luokka:Mustavalkoelokuvat
James Anthony Bailey

James Anthony Bailey (alun perin James Anthony McGinnes; 4. heinäkuuta 1847 Detroit – 11. huhtikuuta 1906 New York) oli yhdysvaltalainen impressaari ja sirkuksen johtaja, joka saavutti suurta menestystä Barnum & Bailey sirkuksen toisena omistajana. Bailey liittyi jo nuorena poikana kiertelevän sirkuksen matkaan. Vuonna 1872 hänestä tuli James E. Cooperin sirkuksen osakas. Se kiersi myöhemmin nimellä Great International Circus ympäri maailman, vieraillen muun muassa Australiassa, Uudessa Seelannissa, Jaavalla ja Etelä- Amerikassa. Vuonna 1876 sirkuksen nimeksi tuli Cooper, Bailey and Co.’s Circus, ja siitä tuli P. T. Barnumin Greatest Show on Earth -sirkuksen pahin kilpailija. Vuonna 1881 nämä kaksi yhdistyivät Barnum & Bailey -sirkukseksi. Baileyn neuvokas johtaminen yhdistettynä Barnumin markkinointikykyihin teki siitä sirkusalan merkittävimmän ja menestyneimmän yrityksen Yhdysvalloissa. Barnumin kuoltua 1891 Barnum & Bailey teki Baileyn johdolla useita menestyksekkäitä Euroopan kiertueita. Baileyn kuoltua vuonna 1906 Ringlingin veljekset osti Barnum & Baileyn, ja uusi sirkus sai nimen Ringling Bros. and Barnum & Bailey Circus, joka toimi yhtäjaksoisesti vuoteen 2017 asti. == Lähteet == Luokka:Impressaarit Luokka:Yhdysvaltalaiset sirkustaiteilijat Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Yhdysvaltain perustuslain 16. lisäys

Yhdysvaltain perustuslain 16. lisäys antaa kongressille oikeuden määrätä tuloveroja ilman, että niitä tarvitsee suhteuttaa osavaltioiden asukaslukuihin. Lisäys ratifioitiin vuonna 1913, ja se laadittiin sen jälkeen, kun Yhdysvaltain korkein oikeus oli päättänyt oikeustapauksen Pollock v. Farmer's Loan (1895) yhteydessä, että kongressin vuonna 1894 säätämä tuloverolaki oli vastoin perustuslakia. Lisäyksen ratifioinnin jälkeen progressiivisesta tuloverosta tuli liittovaltiolle merkittävä tulonlähde.Hall, s. 918–919 ;Teksti: Suomennettuna: == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Luokka:Verotus Luokka:Yhdysvaltain perustuslaki Luokka:Woodrow Wilsonin presidenttikausi
Jakub Orliński

Jakub Józef Orliński (s. 8. joulukuuta 1990 Varsova) on puolalainen laulaja, jonka ääniala on kontratenori. Hän on myös tunnettu breakdance-esiintyjä. == Koulutus ja ura == Orliński aloitti uransa Berenika Jozajtisin johtamassa Gregorianum-mieskuorossa, joka esiintyi sekä Puolassa että ulkomailla. Hän opiskeli Varsovan Frédéric Chopin -musiikkiyliopistossa, jossa suoritti maisterin tutkinnon vuonna 2012. Vuodesta 2011 alkaen hän on osallistunut laulukilpailuihin eri puolilla Eurooppaa ja Yhdysvaltoja. == Palkinnot == *Erityismaininta ensimmäisessä kansainvälisessä Vanhan laulumusiikin kilpailussa "Canticum Gaudium", Poznańissa, Puolassa (2011) *Ensimmäinen palkinto kansainvälisessä Rodolf Petral -laulukilpailussa, Žilinassa, Slovakiassa (2012) *Erityistunnustus VI European Opera Singing Competition DEBUT:issa, Weikersheimissa, Saksassa, (2012) *Ensimmäinen palkinto Marcella Kochañska Sembrich -laulukilpailussa, New Yorkissa, Yhdysvalloissa (2015) *Toinen palkinto IX kansainvälisessä Stanisław Moniuszko -laulukilpailussa, Varsovassa, Puolassa (2016) *Ensimmäinen sija Lyndon Woodside Oratorio -soolokilpailussa, New Yorkissa, Yhdysvalloissa (2016) *Ensimmäinen sija suuressa finaalissa Metropolitan Opera National Council Auditions -kilpailussa New Yorkissa, Yhdysvalloissa (2016)https://jakubjozeforlinski.com/wp- content/themes/joseph/download/Jakub_Jozef_Orlinski_Biography.pdf Biografia (pdf). Viitattu 3.6.2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kontratenorit Luokka:Puolalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt