EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Henry Rawlinson (arkeologi)

Henry Creswicke Rawlinson (4. marraskuuta 1810 Chadlington, Englanti – 5. maaliskuuta 1895 Lontoo, Englanti) oli brittiläinen poliitikko, diplomaatti, assyrologi, arkeologi ja sotilas. Parhaiten hänet tunnetaan Lähi-idän muinaisten nuolenpääkirjoitusten tulkitsijana. == Elämäkerta == Rawlinson lähti kadettina sotilaspalvelukseen Itä-Intian kauppakomppaniaan vuonna 1827. Kuuden vuoden palvelun jälkeen upseerina Rawlinson oli oppinut persian kielen ja hänet lähetettiin kuuden muun brittiläisen upseerin kanssa uudelleen järjestämään šaahin armeijaa. Vuodesta 1833 vuoteen 1838 Rawlinson oli Persiassa ja tuona aikana hän innostui nuolenpääkirjoituksesta. Georg Friedrich Grotefend oli jo aiemmin tehnyt ensimmäisiä ratkaisuja persialaisesta nuolenpääkirjoituksesta. Rawlinson ei ollut tästä tietoinen, ja jopa elämäänsä uhaten hän onnistui kopioimaan 100 metrin korkeudessa kallionseinämässä olevan Behistunin kirjoituksen, joka on parhaimpia jäännöksiä nuolenpääkirjoituksesta. Rawlinson aloitti käännöstyön helpoimmasta, joka vaikutti olevan tehty aakkoskirjoituksella, kun kahdessa muussa oli myös kuvakirjaimia, ideogrammeja ja äännemerkkejä. Kieli osoittautui muinaispersiaksi, ja tämän tulkittuaan hän pystyi kääntämään myös kaksi muuta tekstiä, jotka olivat kirjoitettu elamiksi ja akkadiksi. Rawlinson ura jatkui vuodesta 1840 poliittisena agenttina Kandaharissa, ja tämän jälkeen hän sai siirron konsuliksi Bagdadiin, minkä ansiosta hän pystyi viemään loppuun nuolenpääkirjoitusten tulkinnat. Irakissa hän teki myös kaivauksia ja lahjoitti kokoelmansa British Museumiin, joka antoi myös luvat Rawlinsonin kaivauksille. Vuonna 1855 Rawlinson joutui onnettomuuteen, mikä sai hänet palaamaan Englantiin ja eroamaan tehtävistään kauppakomppaniassa. Rawlinson nimitettiin vuonna 1856 kauppakomppanian johtotehtäviin, ja vuodet 1859–1860 hän oli brittiläinen ministeri Persiassa. Britannian alahuoneessa Rawlinson toimi vuodet 1858 ja 1865–1868. Rawlinson oli naimisissa Louisa Caroline Harcourt Seymourin kanssa. Parilla oli kaksi lasta, joista toinen on tunnettu brittiläinen kenraali Henry Rawlinson. Henry Rawlinson vanhemman veli oli historioitsija George Rawlinson. Rawlinson kuoli Lontoossa vuonna 1895. Hän ehti elämänsä aikana kirjoittaa useita kirjoja tutkimuksistaan, ja hän osallistui Encyclopædia Britannican yhdeksän painoksen kirjoittamiseen. == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset arkeologit Luokka:Brittiläiset diplomaatit Luokka:Brittiläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1810 syntyneet Luokka:Vuonna 1895 kuolleet
Hans Magnus Enzensberger

Hans Magnus Enzensberger (11. marraskuuta 1929 Kaufbeuren, Allgäu, Saksa – 24. marraskuuta 2022 München) oli saksalainen runoilija, kriitikko ja esseisti. Hän oli filosofian tohtori. Hän kuului kirjailijaryhmään Gruppe 47. Enzensberger syntyi Kaufbeurenissa ja opiskeli kirjallisuutta ja filosofiaa Erlangenissa, Freiburg im Breisgaussa, Hampurissa ja Pariisin yliopistossa. Hänen veljensä on kirjailija ja kääntäjä Christian Enzensberger. Ensimmäiset teokset, Verteidigung der Wölfe (1960) ja Landessprache (1964) ovat voimakasta ajan kritiikkiä. Pehmeyttä ja luonnontunnelmaa on kokoelmassa Blindenschrift (1960). Enzensbergerille myönnettiin muun muassa Georg Büchnerin palkinto (1963), Asturian ruhtinattaren palkinto (2002) ja Sonning-palkinto (2010). Hänen tuotantoaan julkaistiin yli viisikymmentä kirjaa 1950-luvulta 2000-luvulle saakka.Hans Magnus Enzensberger receives 2010 Sonning Prize, Copenhagen university 16.9.2009 == Suomennetut teokset == * Mitä on olla saksalainen, esseitä. Suom. Outi Nyytäjä & Erkki Puranen. Otava, 1971. (Alkuteoksista Einzelheiten,1962; Deutschland, Deutschland unter anderm, 1967 & Kursbuch, 11/1968.) * Runoja 1950–2000. Valinnut ja suomentanut Markku Into. Sammakko, 2000. ISBN 952-5194-15-9 * Titanicin tuho: komedia: eeppinen runo. Suom. Oili Suominen. (Der Untergang der Titanic : eine Komödie, 1978.) Yleisradio, 1982. * Kuollut mies ja filosofi: kuunnelma. Lu Synin kertomuksen pohjalta kirj. Hans Magnus Enzensberger, suom. Outi Valle. (Der tote Mann und der Philosoph.) Yleisradio, 1982. * Mausoleumi. Kolmekymmentäseitsemän balladia edistyksen historiasta. Suom. Kari Aronpuro. (Mausoleum. 37 Balladen aus der Geschichte des Fortschritts, 1975.) ntamo, 2013. ISBN:978-952-215-371-5 (Osa suomennoksista julkaistu aiemmin teoksessa Kari Aronpuro: Vähäfysiikka, Kirjayhtymä, 1981 ISBN 951-26-2154-1 s. 91-120: Mausoleumi: yhdeksän Hans Magnus Enzensbergerin balladia edistyksen historiasta.) * Älykkyyden sokkeloissa & Kauhunkylväjät. Suom. Saija Hakala. (Alkuteokset: Im Irrgarten der Intelligenz, 2006, & Schreckens Männer, 2006.) Savukeidas 2013. * Suuri muutto – 33 merkintää, essee. Suom. Riitta Virkkunen. (Der Grosse Wanderung, 1992.) Teoksessa Erilaisuus, toim. Mikko Lehtonen & Olli Löytty. Vastapaino, 2003. ISBN 951-768-136-4. ===Nuortenkirjat=== * Numeropiru, suom. Marja Kyrö. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22912-1 (nuortenkirja) * Robertin aikamatka suom. Marja Kyrö. WSOY, 1999. ISBN 951-0-23622-5 (nuortenkirja) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Otto Lappalainen: Runoilu on tarkkuustyötä. Kiiltomato.net 10.10.2000. Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Vesipallon maailmanmestaruuskilpailut

Vesipallon maailmanmestaruuskilpailut järjestetään uinnin maailmanmestaruuskilpailujen yhteydessä. Miehet ovat kilpailleet vuodesta 1973 ja naiset vuodesta 1986. Vuodesta 2001 lähtien kilpailut on käyty aina parittomina vuosina. == Miehet == Vuosi Kisapaikka Kultaa Hopeaa Pronssia 1973 Belgrad, Jugoslavia 1975 Cali, Kolumbia 1978 Länsi-Berliini, Länsi-Saksa 1982 Guayaquil, Ecuador 1986 Madrid, Espanja 1991 Perth, Australia 1994 Rooma, Italia 1998 Perth, Australia 2001 Fukuoka, Japani 2003 Barcelona, Espanja 2005 Montreal, Kanada 2007 Melbourne, Australia 2009 Rooma, Italia 2011 Shanghai, Kiina 2013 Barcelona, Espanja 2015 Kazan, Venäjä 2017 Budapest, Unkari 2019 Gwangju, Etelä-Korea == Naiset == Vuosi Kisapaikka Kultaa Hopeaa Pronssia 1986 Madrid, Espanja 1991 Perth, Australia 1994 Rooma, Italia 1998 Perth, Australia 2001 Fukuoka, Japani 2003 Barcelona, Espanja 2005 Montreal, Kanada 2007 Melbourne, Australia 2009 Rooma, Italia 2011 Shanghai, Kiina 2013 Barcelona, Espanja 2015 Kazan, Venäjä 2017 Budapest, Unkari 2019 Gwangju, Etelä-Korea == Lähteet == * Water Polo – Men’s World Championships – Prize list * Water Polo – Women’s World Championships – Prize list Maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Maailmanmestaruuskilpailut
Rolf Berend

Rolf Berend (s. 1. lokakuuta 1943 Gernrode/Eichsfeld) on saksalainen Kristillisdemokraattisen unionin poliitikko. Hän toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1999–2009.Rolf Berend. Parlamentin jäsenet. Viitattu 19.7.2017. Berend syntyi Thüringenissä. Ylioppilaaksi kirjoitettuaan hän opiskeli musiikkia ja germanistiikkaa Jenassa ja Leipzigissa. Hän toimi vuoteen 1990 saakka opettajana. Berendin poliittinen aktiiviura käynnistyi Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen. Hänestä tehtiin vuonna 2001 Bundesverdienstkreuzin ritari. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset europarlamentaarikot Luokka:Saksalaiset kristillisdemokraattiset poliitikot Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Purutupakka

Purutupakka eli mälli on mausteliemessä liotetetuista tupakanlehdistä tehtyjä tankoja, jotka on kuivattu ja puristettu tai irtonaisia tupakan lehdistä leikattuja suikaleita. Tangosta pureskellaan palasia, joita pyöritellään suussa ja tungetaan mahdollisesti huulen alle. Kostuessaan mälli luovuttaa ruskeaa tupakkamehua, jota normaalisti syljeskellään aika ajoin pois. Nykyaikainen purutupakka on pakattu samoin kuin pussinuuska ja sitä voi käyttää samalla tavalla. Ruotsalaisvalmisteista purutupakkaa voidaan myös mainostaa nuuskana. Toisin kuin nuuska, jonka myyminen on kielletty EU:n tupakkadirektiivissä muualla kuin Ruotsissa, purutupakka on erikseen sallittu EU:ssa. Suomessa purutupakan myynti ja maahantuonti kiellettiin vuonna 2016 voimaan astuneessa tupakkalaissa. Matkustajatuonnissa sitä kuitenkin saa tuoda enimmillään kilon; Euroopan talousalueen ETA:n ulkopuolelle matkustettaessa matkan pitää kestää yli 24 tuntia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tupakkatuotteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1926

Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1926 ensimmäistä kertaa. Kilpailut pidettiin Unkarin Budapestissa 18.–22. elokuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailulajeina olivat uinti, uimahypyt ja vesipallo. Lajeja oli vain miehille. == Mitalistit == === Uinti === Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia Vapaauinti Vapaauinti Vapaauinti Vapaauinti Vapaauinti Vapaauinti Vapaauinti 100 m István Bárány 1.01,0 Arne Borg 1.01,1 Georg Werner 1.03,6 400 m Arne Borg 5.14,2 Herbert Heinrich 5.21,4 Friedel Berges 5.25,6 1 500 m Arne Borg 21.29,2 Friedel Berges 22.08,2 Joachim Rademacher 22.19,8 Selkäuinti Selkäuinti Selkäuinti Selkäuinti Selkäuinti Selkäuinti Selkäuinti 100 m Gustav Fröhlich 1.16,0 Károly Bartha 1.16,0 Eskil Lundahl 1.16,1 Rintauinti Rintauinti Rintauinti Rintauinti Rintauinti Rintauinti Rintauinti 200 m Erich Rademacher 2.52,6 Louis Van Parijs 2.54,8 Wilhelm Prasse 3.00,1 Vapaauintiviesti Vapaauintiviesti Vapaauintiviesti Vapaauintiviesti Vapaauintiviesti Vapaauintiviesti Vapaauintiviesti 4 × 200 m August Heitmann Joachim Rademacher Friedel Berges Herbert Heinrich 9.57,2 Zoltán Bitskey András Wanié Géza Szigritz István Bárány 10.03,4 Åke Borg Arne Borg Eskil Lundahl Georg Werner 10.06,8 === Uimahypyt === Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 3 m ponnahduslauta Arthur Mund 186,42 Josef Lechnir 173,52 Július Balasz 164,72 10 m kerroshypyt Hans Luber 112,84 Helge Öberg 107,60 Albert Knight 101,60 === Vesipallo === Laji Kultaa Hopeaa Pronssia Miehet István Barta Tibor Fazekas Márton Homonnai Alajos Keserű Ferenc Keserű József Vértesy János Wenk Cletus Andersson Erik Andersson Nils Backlund Erik Bergvall Arne Borg Åke Nauman Martin Norberg Ingemar Wictorin Max Amann Karl Bähre Emil Benecke Otto Cordes Fritz Gunst Otto Haueisen Otto Kühne Erich Rademacher Joachim Rademacher Erich Treis == Mitalitaulukko == Isäntämaa 1 5 3 4 12 2 2 3 3 8 3 2 2 0 4 4 0 1 0 1 5 0 0 1 1 5 0 0 1 1 Yhteensä Yhteensä 9 9 9 27 == Lähteet == *Uinnin ja uimahyppyjen tulokset *Vesipallon tulokset Luokka:Uinnin Euroopan- mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1926 urheilu Euroopan-mestaruuskilpailut 1926 Luokka:Budapestin urheilutapahtumat
Kader Arif

Kader Arif (s. 3. heinäkuuta 1959) on ranskalainen sosialistipuolueen poliitikko, joka on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2004–2012. Hän on syntynyt Algeriassa.Kader Arif. Parlamentin jäsenet. Viitattu 19.7.2017. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
SanDisk

SanDisk eli SanDisk Corporation (aiemmin SunDisk) on amerikkalaislähtöinen monikansallinen tietokoneiden flash-muisteja kehittävä ja valmistava yhtiö. Sen perustivat Eli Harari ja Sanjay Mehrotra vuonna 1988. SanDisk meni pörssiin marraskuussa 1995. Yhtiön pääkonttori on Milpitaksessa Kaliforniassa. Tuotantolaitoksia sillä on ympäri maailman. Tuotantoon kuuluu erittäin laaja kirjo erilaisia muistikorttityyppejä, kuten esimerkiksi CompactFlash ja Secure Digital sekä USB-muistitikut. Toukokuussa 2016 kiintolevyvalmistaja Western Digital osti SanDiskin 19 miljardilla dollarilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset elektroniikkayhtiöt Luokka:Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Valokuvausalan tuotemerkit
Santarém

Santarém voi olla; * Santarém, hallintopiiri Portugalissa * Santarém, kaupunki Portugalissa * Santarém, kaupunki Brasiliassa * Santarém, portugalilainen juusto * João de Santarém, portugalilainen merenkulkija ja tutkimusmatkailija.
Gloucesterin herttua

Gloucesterin herttua () on Gloucesterin kaupungin mukaan nimetty periytyvä päärinarvo, jonka on annettu Englannin kuningaskunnan ja Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaallisen perheen jäsenille, yleensä hallitsevan monarkin pojalle. Arvonimi on perustettu kaikkiaan viidesti ja sillä on ennen nykyistä herttuaa ollut viisi kantajaa. 1700-luvulla oli käytössä myös arvonimi Gloucesterin ja Edinburghin herttua. Yhdistyneen kuningaskunnan toinen ja nykyinen Gloucesterin herttua on Yrjö V:n pojanpoika ja kuningatar Elisabet II:n serkku prinssi Richard (s. 1944). Hän valmistui arkkitehdiksi vuonna 1969 ja oli ajatellut tehdä uran arkkitehtuurin parissa. Hänen vanhempi veljensä kuoli lento-onnettomuudessa vain 30-vuotiaana vuonna 1972, jolloin Richardista tuli arvonimen perijä isänsä jälkeen. Hänen kuninkalliset tehtävänsä lisääntyivät siinä määrin, että hän jätti työnsä lontoolaisessa suunnittelutoimistossa. Prinssi Richardilla on myös Ulsterin jaarlin ja Cullodenin paronin arvonimet. Hänellä on avioliitosta tanskalaisen Birgitte van Deurs Henrikssenin (s. 1946) kanssa lapset Alexander Windsor, Ulsterin jaarli (s. 1974), lady Davina Windsor (s. 1977) ja lady Rose Gilman (s. 1980). Alexanderilla on poika, Xan Windsor, lordi Culloden (s. 2007), joka perinee aikanaan omalta isältään Gloucesterin herttuan arvonimen. == Arvonimen haltijat Englannin kuningaskunnassa == === Ensimmäinen luonti (1385)=== *Thomas, Gloucesterin herttua (1355–1397). Hän oli Edvard III:n kolmastoista poika ja kuoli ilman perillistä. === Toinen luonti (1414) === *Humphrey, Gloucesterin herttua (1390–1447). Hän oli Henrik VI:n neljäs poika ja kuoli ilman perillistä. === Kolmas luonti (1461) === *Rikhard, Gloucesterin herttua (1452–1485). Hänestä tuli myöhemmin kuningas Rikhard III ja arvonimi sulautui kruunuun. === Neljäs luonti (1659) === *Henry Stuart, Gloucesterin herttua (1640–1660), Kaarle I:n kolmas poika. Hän kuoli ilman perillistä. == Arvonimen haltijat Yhdistyneessä kuningaskunnassa == === Viides luonti (1928) === *prinssi Henry, (1900–1974), Yrjö V:n kolmas poika *prinssi Richard (s. 1944), prinssi Henryn poika. Prinssi Henrikin jälkeen arvonimen perimysvuorossa on hänen ainoa poikansa Alexander Windsor, Ulsterin jaarli (s. 1974). Hänellä puolestaan on yksi poika, Xan Windsor, lordi Culloden (s. 2007). == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalliset arvonimet
Santarém (Brasilia)

Santarém [-re´m] on kaupunki Parán osavaltiossa Pohjois-Brasiliassa. Se sijaitsee Tapajósin ja Amazonin jokien yhtymäkohdassa. Kaupungissa on arviolta 294 447 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 18 500 neliökilometriä. Jesuiitat perustivat Santarémin lähetysasemaksi 1661. Kaupunki sijaitsee 700 kilometriä Belémistä länteen. Santarémissä on jokisatama ja kauppakeskus, sekä auto-, kone- ja elektroniikkateollisuutta. Kaupungista on kumin, juutin ja puutavaran vientiä.CD-Facta 2005 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pará Santarem
Adámos Adámou

Adámos Adámou (, s. 30. lokakuuta 1950) on kyproslainen poliitikko, joka oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2009.Adamos Adamou. Europarlamentin jäsenet. Viitattu 19.7.2017. Adámou syntyi Limassolissa ja on koulutukseltaan patologiaan ja onkologiaan erikoistunut lääkäri. Hän edustaa kommunistista AKEL-puoluetta ja kuului europarlamentissa Euroopan yhtyneen vasemmiston ja Pohjoismaiden vihreän vasemmiston ryhmään. == Lähteet == Luokka:Kyproslaiset europarlamentaarikot Luokka:Kyproslaiset lääkärit Luokka:Patologit Luokka:Onkologit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vittorio Agnoletto

Vittorio Emanuele Agnoletto (s. 6. maaliskuuta 1958) on italialainen PRC- eli Partito della Rifondazione Comunista -poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2009.Vittorio Agnoletto. Euroopan parlamentin jäsenet. Viitattu 17.7.2017. Milanossa syntynyt Agnoletto luki lääkäriksi Milanon yliopistossa ja on tehnyt työtä varsinkin AIDSin vastaisessa taistelussa. Euroopan parlamentissa hän kuului Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmään/Pohjoismaiden vihreään vasemmistoon ja istui ulkoasiainvaliokunnassa. Italialainen lehdistö nimesi Agnoletton vuonna 1994 "Vuoden lääkäriksi". == Julkaisuja == * La società dell'AIDS: la verità su politici, medici, volontari e multinazionali durante l'emergenza (2000) * Prima persone: le nostre ragioni contro questa globalizzazione (2003) ==Lähteet== Luokka:Italialaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Klami

Klamin suku on yksi Virolahden talonpoikaisista merenkulkijasuvuista. Tunnettu sukulinja ulottuu 1600-luvulle asti ja ennen vuotta 1744 suvun nimenä on ollut Kouki. Klami-nimi tunnetaan Virolahdella jo 1500-luvulla (Glam).Lappela, Irja: Tietoja vanhoista Klameista. Klamin suku – totta vai tarua (1988) Helsingin Mellunkylässä sijaitseva Klamintie on tullut Helsingin nimistöön 1954. Se on valtiopäivämiesten Erik Klamin ja Juho Klamin sekä kansatieteellisten kuvausten julkaisija Abel Klamin muistoksi.Manninen, Antti: Erkki Klami oli etevä merenkulkija ja talonpoikaissäädyn johtomies. Helsingin Sanomat, sunnuntaina 16. joulukuuta 2007 Klameja on elossa lokakuun 2012 alussa 150. == Suvun tunnettuja jäseniä == * Abel Klami (1852–1927), kansatieteellisten kuvausten julkaisija * Dagmar Klami (1899–1956), runoilija * Erkki (Erik) Klami (1820–1868), valtiopäivämies * Hannu Tapani Klami (1945–2002), oikeustieteilijä ja poliitikko * Juho Klami (1832–1898), valtiopäivämies * Markku Klami (s. 1979), säveltäjä * Uuno Klami (1900–1961), säveltäjä ja akateemikko * Veli Klami (1909–1982), arkkitehti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Klami-suku * Luokka:Suomalaiset suvut Luokka:Virolahti
24 – Troijan hevonen

24 – Troijan hevonen () on toinen Suomessa julkaistu 24-televisiosarjaan perustuva kirja. Sen on kirjoittanut Marc Cerasini. Ensimmäisestä osasta poiketen, tällä kertaa Jack Bauerin päivän tapahtumat sijoittuvat Los Angelesiin. == Muut ilmestyneet == * 24 – Operaatio helvetin portti (), kirjoittanut Marc Cerasini * 24 – Veto-oikeus (), kirjoittanut John Whitman (ei vielä julkaistu Suomessa) * , kirjoittanut John Whitman (ei vielä julkaistu Suomessa) * , kirjoittanut Marc Cerasini (ei vielä julkaistu Suomessa) * , kirjoittanut John Whitman (ei vielä julkaistu Suomessa) * , kirjoittanut Marc Cerasini (julkaistaan Yhdysvalloissa 2008) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset romaanit Luokka:Vuoden 2007 kirjat Luokka:24 (televisiosarja)
Vincenzo Aita

Vincenzo Aita (s. 14. syyskuuta 1948) on italialainen PRC- eli Partito della Rifondazione Comunista -poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2006–2009 ja kuului GUE/NGL-ryhmään. Aita on syntynyt Campanian maakunnan Ebolissa. Vincenzo Aita. Euroopan parlamentin jäsenent. Viitattu 16.7.2017. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Santarém (Portugali)

Santarém [-re´m] on kaupunki Keski-Portugalissa. Kaupunki sijaitsee noin 70 kilometriä Lissabonista koilliseen. Se on Santarémin piirin pääkaupunki. Vuonna 2011 siellä asui 62 200 ihmistä. Santarémissa harjoitetaan elintarviketeollisuutta ja turismia. Siellä on myös keskiaikaisen linnan rauniot ja useita historiallisia kirkkoja, muun muassa varhaisgoottilainen nykyisin museona toimiva São João de Alporãon kirkko 1100-luvulta.CD-Facta 2005 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Santarem Luokka:Região Centro
Gabriele Albertini

Gabriele Albertini (s. 6. heinäkuuta 1950) on italialainen poliitikko. Hän kuului aluksi Forza Italia -puolueeseen ja vuodesta 2009 Vapauden kansa -puolueeseen (europarlamentissa Euroopan kansanpuolue). Hän toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2004–2013.Gabriele Albertini. Parlamentin jäsenet. Viitattu 16.7.2017. Albertini syntyi Milanossa ja suoritti oikeustieteen loppututkinnon vuonna 1974. Hän toimi vuosina 1997–2006 Milanon pormestarina. == Lähteet == Luokka:Italialaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harvasukasmadot

Harvasukasmadot (Oligochaeta) on nivelmatojen alaluokka, johon kuuluvat useimmat madoiksi kutsutut eläimet, kuten kastemadot ja muut lierot. Useimmat lajit elävät maalla tai makeassa vedessä.Merenkurkun pohjaeläimet Suomessa eläviä harvasukasmatoja on 145 lajia. Monet harvasukasmadot toimivat makrohajottajina. Virtavesissä elävät lajit ovat tyypillisesti erikoistuneet keräämään ravinnokseen jokiuomien pohjilta hienorakeista, pitkälle hajonnutta orgaanista ainesta, jonka pinnalla elää bakteereja.Virtavesien pohjaeläimet == Luokittelu == * Harvasukasmadot (Oligochaeta) ** Lahko: Capilloventrida ** Lahko: Crassiclitellata ** Lahko: Enchytraeida ** Lahko: Haplotaxida ** Lahko: Lumbriculida ** Heimo: Rapulaiset (Branchiobdellidae) ** Heimo: Moniligastridae ** Suku: Acestus ** Suku: Aleodrilus ** Suku: Archaeodrilus ** Suku: Eminia ** Suku: Hrabeiella ** Suku: Liodrilus ** Suku: Mesopachys ** Suku: Parascolex ** Suku: Protoscolex ** Suku: Pterochaeta ** Suku: Stuhlmannia ** Suku: Wasawoia == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Harvasukasmadot (Oligochaeta) * ITIS: Oligochaeta *
Jim Allister

James Hugh ”Jim” Allister (s. 2. huhtikuuta 1953 Crossgar, Downin kreivikunta, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen unionistipoliitikko sekä Traditional Unionist Voice -puolueen perustaja ja puheenjohtaja. Hän oli aiemmin demokraattisen unionistipuolueen jäsenenä Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2009. Allister on koulutukseltaan asianajaja. Allister syntyi Crossgarissa Downin kreivikunnassa. Hänen vanhempansa olivat Monaghanin kreivikunnasta Irlannin jaon jälkeen Pohjois-Irlantiin muuttaneita protestantteja. Allister opiskeli oikeustiedettä Queen’s-yliopistossa ja valmistui vuonna 1976 asianajajaksi. Hän istui ylioppilaskunnan edustajistossa ja pyrki vuonna 1975 ylioppilaskunnan puheenjohtajaksi. Demokraattiseen unionistipuolueeseen DUP:hen hän oli liittynyt vuonna 1971. Vuosina 1980–1982 Allister toimi Ian Paisleyn avustajana Euroopan parlamentissa. Vuonna 1982 hänet valittiin silloiseen, vasta perustettuun Pohjois-Irlannin kansalliskokoukseen, jossa hän toimi DUP:n pääpiiskurina kansalliskokouksen lakkauttamiseen vuonna 1986 asti. Vuoden 1983 parlamenttivaaleissa hän pyrki Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneeseen East Antrimin vaalipiiristä, mutta hävisi Ulsterin unionistipuolueen Roy Beggsille 367 äänen erolla. Allister vastusti vuoden 1985 Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin välistä sopimusta. Hän erosi DUP:stä vuonna 1987, kun hänen ehdokkuutensa parlamenttivaaleissa estettiin. Hän työskenteli asianajajana, ja vuonna 2001 hänet nimitettiin queen’s counseliksi. Hän erikoistui rikosoikeuteen ja toimi useiden terrorismirikoksista epäiltyjen sekä poliitikkojen puolustusasianajajana. Vuonna 2003 Allister liittyi uudestaan DUP:hen, ja vuoden 2004 europarlamenttivaaleissa hänet valittiin Euroopan parlamenttiin. Hän erosi DUP:stä uudestaan vuonna 2007, koska hän vastusti DUP:n ja nationalistipuolue Sinn Féinin välisiä neuvotteluja. Hän perusti kovemman linjan unionismia ajavan Traditional Unionist Voice -puolueen eli TUV:n, jonka ehdokkaana hän sai vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa lähes 14 prosenttia äänistä, mikä ei kuitenkaan riittänyt hänen uudelleenvalintaansa. Vuoden 2011 Pohjois-Irlannin kansalliskokouksen vaaleissa puolue sai vain 2,5 prosenttia äänistä, ja Allister pääsi kansalliskokoukseen puolueensa ainoaksi edustajaksi. Vuoden 2024 parlamenttivaaleissa Allister valittiin Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneeseen North Antrimin vaalipiiristä. TUV oli vaaliliitossa Reform UK -puolueen kanssa, ja Reform UK myös ehdotti tuloksetta, että Allister siirtyisi TUV:n edustajasta Reform UK:n edustajaksi alahuoneessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Allisterin kotisivu * Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet Luokka:Brittiläiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Britannian kuninkaallinen perhe

Britannian kuninkaallinen perhe on käsite, jolla viitataan Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsevaan monarkkiin ja tämän lähisukulaisiin. Tarkkaa muodollista tai lakiin kirjattua määritelmää kuninkaalliseen perheeseen kuulumisesta ei ole, ja eri yhteyksissä perheeseen voidaankin lukea eri henkilöitä. Kuninkaallisen perheen jäseniksi lasketaan yleensä ainakin ne henkilöt, joista käytetään puhuttelua hänen majesteettinsa (Her/His Majesty, HM), hänen kuninkaallinen korkeutensa (Her/His Royal Highness, HRH) tai heidän kuninkaalliset korkeutensa (Their Royal Highnesses, TRH). ==Kuninkaallisen perheen ydinjäsenet== *Kuningas Charles III ja kuningatar Camilla (kuningas ja tämän vaimo) ** Walesin prinssi William ja Walesin prinsessa Catherine (kuninkaan vanhin poika ja tämän vaimo) *** Prinssi George (Walesin prinssin vanhin lapsi) *** Prinsessa Charlotte (Walesin prinssin toinen lapsi) *** Prinssi Louis (Walesin prinssin kolmas lapsi) ** Prinssi Harry, Sussexin herttua ja Meghan, Sussexin herttuatar (kuninkaan toinen poika ja tämän vaimo) *** Prinssi Archie (Sussexin herttuan vanhin lapsi) *** Prinsessa Lilibet (Sussexin herttuan toinen lapsi) * Prinssi Andrew, Yorkin herttua (kuninkaan veli) ** Yorkin prinsessa Beatrice (Yorkin herttuan vanhin tytär) ** Yorkin prinsessa Eugenie (Yorkin herttuan toinen tytär) * Prinssi Edward, Edinburghin herttua ja Sophie, Edinburghin herttuatar (kuninkaan veli ja tämän vaimo) **James Windsor, Wessexin jaarli (Edinburghin herttuan poika) **Lady Louise Windsor (Edinburghin herttuan tytär) * Prinsessa Anne, Princess Royal (kuninkaan sisar) ** Peter Phillips (prinsessa Annen poika) ** Zara Tindall (prinsessa Annen tytär) ===Viimeisen 30 vuoden aikana kuolleita kuninkaallisen perheen jäseniä=== * Kuningatar Elisabet II (Britannian pitkäikäisin monarkki ja nykyisen kuninkaan äiti) * Prinssi Philip, Edinburghin herttua (kuningatar Elisabet II:n puoliso ja nykyisen kuninkaan isä) * Alice, Gloucesterin herttuatar (Gloucesterin herttuan, prinssi Henryn leski ja nykyisen herttuan, prinssi Richardin äiti) * Kuningataräiti Elisabet (kuningas Yrjö VI:n leski ja kuningatar Elisabet II:n äiti) * Prinsessa Margaret (kuningatar Elisabet II:n sisar) * Walesin prinsessa Diana (nykyisen kuningas Charles III ensimmäinen vaimo ja prinssi Williamin ja prinssi Harryn äiti) Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalliset
Taubaté

Taubaté [-te:´] on kaupunki Brasilian kaakkoisosassa. Se sijaitsee noin 120 kilometriä São Paulosta koilliseen. Vuonna 2010 siellä asui 273 426 ihmistä. Taubatéssa on autoteollisuutta sekä yliopisto.CD-Facta 2005 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:São Paulon kunnat
Alexander Alvaro

Alexander Nuno Pickart Alvaro (s. 26. toukokuuta 1975) on saksalainen poliitikko. Alvaro syntyi Bonnissa ja elää nykyisin naimattomana Düsseldorfissa. Alvaro valmistui pankkitoimihenkilöksi vuonna 1997. Hän opiskeli sen jälkeen oikeustiedettä, jonka tutkinnon hän suoritti vuonna 2004. Alvaro on Vapaan demokraattisen puolueen jäsen ja vuosina 2004–2014 europarlamentaarikko osana Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmää. Alexander Alvaro. Parlamentin jäsenet. Viitattu 19.7.2017. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vapaan demokraattisen puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
ExpressCard

ExpressCard on tietokoneissa (etenkin kannettavissa) käytetty laajennuskorttipaikka. ExpressCard korvasi vanhemman PCMCIA -laajennuskorttipaikan ja sen julkisti myös PCMCIA:n taustalla ollut Personal Computer Memory Card International Association vuonna 2003. Vuodesta 2007 alkaen enemmistö kannettavien tietokoneiden valmistajista on siirtynyt varustamaan koneensa ExpressCard-paikalla. Alkuperäisen standardin maksiminopeus on 2.6 Gbit/s. Uusimman ExpressCard 2.1:n nopeus on 5.2 Gbit/s. Luokka:Väylät ja liitännät
Musiikin mestareita

Musiikin mestareita on Warner Music Finlandin kokoelmalevysarja. Sarjan kokoelmia julkaistiin 1990- ja 2000-lukujen vaihteessa. Sarjan kokoelmalevyt käsittivät 2–4 CD-levyä tunnetuilta kotimaisilta artisteilta. Musiikin mestareita-kokoelmalevysarjaan kuuluvat esimerkiksi Dingon Parhaat, Mamban Vaaran vuodet 1984–1999 ja Irwin Goodmanin Rentun Ruusut. Luokka:Kokoelmalevysarjat
Roberta Alma Anastase

Roberta Alma Anastase (s. 27. maaliskuuta 1976 Ploiești) on romanialainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istuu Euroopan parlamentissa Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenenä. Anastase aloitti Euroopan parlamentissa maansa liityttyä Euroopan unioniin vuoden 2007 alussa. Hän oli jäsenenä vuoden 2008 loppuun saakka.Roberta Alma Anastase. Parlamentin jäsenet. Viitattu 19.7.2017. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Khalkiope

Khalkiope () oli kreikkalaisessa mytologiassa useamman eri naishahmon nimi. == Khalkiope, Kolkhiin prinsessa == Khalkiope oli Kolkhiin kuninkaan Aieteen tytär, Medeian sisar ja Friksoksen puoliso. Friksoksen ja tämän sisaren Hellen äitipuoli Ino vihasi näitä ja teki kavalan suunnitelman päästäkseen heistä eroon. Hän paahtoi kaiken kaupungin siemenviljan niin, etteivät ne kasvaneet, jolloin paikalliset maanviljelijät katoa peläten kysyivät läheiseltä oraakkelilta neuvoa. Ino lahjoi oraakkelin luokse lähetetyt miehet valehtelemaan muille, että oraakkeli vaatisi Friksoksen uhraamista. Ennen kuin häntä ehdittiin surmata alttarilla, Nefele, sisarusten oikea äiti, lähetti kultaisen oinaan pelastamaan hänet ja sisarensaApollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 1.9.1 (engl. käännös). Helle kuitenkin kuoli matkalla tiputtuaan oinaan selästä, mutta Friksos selvisi pääsi perille saakka KolkhikseenHyginus, Fabulae 2, 3 (engl. käännös), missä Aietes otti hänet vastaan ja kohteli häntä ystävällisesti antaen tyttärensä Khalkiopen hänelle vaimoksi. Kiitollisena Friksos antoi kuninkaalle oinaan kultaisen taljan, jonka Aietes ripusti temppeliin.Hyginus, Astronomica 2.20 (engl. käännös) Friksos ja Khalkiope saivat lapset Argos, Melas, Frontis ja Kytisoros. == Khalkiope, Aigeaan puoliso == Khalkiope oli Rheksenorin tytär ja Aigeuksen toinen puoliso. Hän ei kuitenkaan saanut jälkeläisiä tämän kanssaApollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 3.15.6 (engl. käännös). ==Lähteet== Luokka: Kreikkalainen mytologia
Korvenkylä (Tyrnävä)

Korvenkylä on pieni maaseutukylä Tyrnävän kunnassa, joka sijaitsee noin 7 kilometriä kirkonkylältä. Kylä sijaitsee Tyrnävän, Limingan ja entisen Temmeksen kunnan rajamailla, minkä vuoksi välillä on ollut epäselvyyksiä, mihin kuntaan kukin asukas kuuluu. Joissakin taloissa ovat pihapiirin rakennukset voineet sijaita eri kunnan alueella. Perimätiedot kertovat, että kylän toisessa päässä Kotakankaalla olisi ollut isonvihan (v. 1714–1721) aikaista asutusta, kodan tai piilopirtin muodossa. Pääosa kylästä on entistä tyrnäväläistä Konttilan talon syrjäniittyä, jossa laidunnettiin kesäisin talon karjaa. Sitä varten oli rakennettu kesänavetta, joka sijaitsi Keskitalo 2:20:n paikalla. Korvenkylän ympärivuotinen asuminen ajoittuu 1800-luvun lopulle. Silloin muuttivat Tyrnävän Konttilasta Korvenkylän Keskitaloon Iikka Pasanen ja hänen vaimonsa Hilma Pasanen o.s. Konttila sekä Hilman eno Matti Konttila ja Hilma Konttilan äiti Vappu (Valborg) Konttila. Poikamiehenä elänyt Matti Konttila oli ollut Keskitalon ensimmäinen omistaja. Hän myi talonsa Iikka Pasaselle. Keskitalon maista erotettiin sittemmin kolmen talon maat erottamisjärjestyksessä: Uusitalo, Annala ja Alatalo. Korvenkylän vakituisen asuttamisen alkuaikoina oli asuttu myös Keskitalon naapurissa. Talon ensimmäiset omistajat olivat olleet Tolosia. Isäntä oli ollut entinen seppä. Myöhemmin Korvenkylän talojen määrä lisääntyi hiljalleen. Enimmillään jatkosodan jälkeen kylässä asuttiin 12 talossa. Kylän väkirikkaimpina aikoina oli suunniteltu jopa oman kyläkoulun perustamista. ==Lähteet== * Luokka:Tyrnävän kylät
Jan Andersson (poliitikko)

Jan Andersson (s. 17. maaliskuuta 1947) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikko, joka toimi valtiopäivien jäsenenä 1988–1994 ja europarlamentaarikkona vuosina 1995–2009. Hän kuuluu Euroopan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Jan Andersson. Parlamentin jäsenet. Viitattu 19.7.2017. Andersson syntyi Helsingborgissa, Skånen läänissä, ja valmistui opettajaksi. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset europarlamentaarikot Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
EnBW

EnBW Energie Baden-Württemberg AG on saksalainen energiayritys. Yritys on julkinen osakeyhtiö, jonka kotipaikka sijaitsee Karlsruhessa Saksassa. EnBW perustettiin 1. tammikuuta 1997 kahden yrityksen fuusioiduttua. Nykyisin se on Saksan kolmanneksi suurin energiayritys. Pääomistajat ovat Électricité de France (EDF) 45 prosentilla ja die Oberschwäbischen Elektrizitätswerke (OEW) myös 45 prosentilla. thumb|Yrityksen pääkonttori sijaitsee Karlsruhessa. ==Vesivoima== EnBW:llä on vesivoimala Rheinfeldenissä ja pumppausasemat Glemsissä ja Schluchseessä. ==Fossiilisia polttoaineita käyttävät voimalat== EnBW:lla on fossiilisia polttoaineita käyttävät voimalat Altbachissa, Heilbronnissa, Marbach am Neckarissa, Stuttgart-Gaisburgissa ja Stuttgart- Münsterissä, Karlsruhessa. ==Ydinvoimalat== Yrityksen tuottamasta energiasta 52 prosenttia on ydinenergiaa. EnBW:lla on ydinvoimalat Neckarwestheimissa, Obrigheimissa ja Philippsburgissa. ==Katso myös== * Sähköntuotanto * Sähkön hinnan määräytyminen * Uusiutuva energia ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset energiayhtiöt
Heikki Marttinen

Heikki Antero Marttinen (4. marraskuuta 1946 Kärkölä – 5. marraskuuta 2010 Iitti) oli suomalainen teollisuusjohtaja. Hän toimi Imatran Voiman johtajana vuosina 1993–1997 ja pääjohtajana 1997–1998, Fortumin pääjohtajana 1998–2000 ja Eimon toimitusjohtajana 2000–2002. Vuodesta 2001 alkaen hän toimi myös pörssiyhtiö Teklan hallituksen puheenjohtajana. == Lähteet == * Suomi-Fakta (WSOY, 2002) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * YLEn Elävä arkisto: Heikki Marttisen ajolähtö Fortumista * YLEn Elävä arkisto: Onko huippujohtaja visionääri ja pelkkä omistajien renki? Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Nicholas Stern

Nicholas Stern (s. 22. huhtikuuta 1946 Lontoo) on brittiläinen ekonomisti. Nicholas Stern on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Kansainvälisesti hän on kuuluisa muun muassa Isossa-Britanniassa 30.10.2006 julkaistusta ilmastoraportista: Sternin raportti Sternin isä oli saksalainen, joka pakeni sodan aikana Englantiin. Nicholas Stern opiskeli Cambridgen yliopistossa ja Oxfordin yliopistossa, josta hän valmistui tohtoriksi 1972. Sen jälkeen hän oli professoreina eri yliopistoissa, muun muassa 1986–93 London School of Economics. 1990-luvulla hän kirjoitti myös Keniasta ja Intian vihreästä vallankumouksesta. Hän oli maailmanpankin pääekonomi 2000–2003. ==Ilmastonmuutos== Huhtikuussa 2008 Stern kertoi Reutersille, että uusimmat tutkimustulokset osoittavat, että hän on raportissaan aliarvioinut ilmaston lämpenemisen aiheuttaman uhan. Sternin mukaan myös IPCC:n 2007 ennusteet näyttävät jo nyt olevan vanhentuneita. Haastattelun mukaan kasvihuonekaasupäästöt kasvavat nopeammin kuin raportin laatimisen aikaan uskottiin ja erityisen huolestuttava on havainto, että maailman merten kyky imeä itseensä hiilidioksidia onkin selvästi ennustettua heikompi. Stern sanoi, että näistä tekijöistä seuraa, että maapallon ilmasto lämpenee nopeammin kuin he osasivat odottaa. Sternin mukaan kasvihuonekaasujen päästöjä tulee leikata vähintään puolella vuosisadan puoliväliin mennessä. Yhdysvaltain osalta päästöjen vähennystarve on 90 %, Stern arvioi.Stern sanoo vähätelleensä ilmastonmuutoksen uhkaa YLE 16.4.2008 Nicholas Sternin mukaan (2009) on yksimielisyys siitä, että teollisuusmaiden on vähennettävä 80 % kasvihuonepäästöjään vuoteen 2050 mennessä vuoteen 1990 verrattuna. Silloin maailmanlaajuisesti vähennys on 50 %. Kun päästöt ovat nyt 59 Gt, määrän on vähennyttävä 2030 35 Gt ja vuonna 2050 20 gigatonniin. Tästä ollaan yhtä mieltä. Se miten leikkaukset tehdään on neuvottelukysymys. Sternin mukaan: Maailmantalous tarvitsee nopeasti tiukkaa ilmastopolitiikan muutosta. Investointeja ilmastonmuutoksen hillintään ei voi lykätä. Kööpenhaminan sopimus on tärkeä sysäys talouskasvulle. Hallitusten päätöksillä vihreät investoinnit ovat houkuttelevia ja tie pois taantumasta. Stern on investoinut itse maalämpöön, rakennuksen tiivistykseen ja tuulisähköön.Talousguru antaa planeetalle puolikkaan toivoa, HS Anna-Liisa Kauhanen 18.10.2009 B1 ==Katso myös== * Ilmaston lämpenemisen vaikutukset ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raimo Matikainen

Raimo Tapani Matikainen (s. 1938) on suomalainen tekniikantutkija. Matikainen on ollut Teknillisen korkeakoulun louhintatekniikan professorina 1980–1996 ja Geologian tutkimuskeskuksen ylijohtajana 1997–2003. Hän on tutkinut kalliomekaniikkaa, kaivostekniikkaa ja louhintamenetelmiä.Suomi-Fakta, WSOY, 2002 == Lähteet == Luokka:Valtionlaitosten johtajat Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Parnavaz II

Parnavaz II (, k. 30 eaa.) oli Kaukasian Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) kuningas Artašesiani-dynastiasta vuosina 63–30 eaa. Antiikin lähteissä hänet tunnetaan nimellä Pharnabazus, ja hänet yhdistetään yleisesti keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden nimiin Bartom tai Bratman. Hän nousi valtaistuimelle isänsä Artagin kuoleman jälkeen. Rooman kenraali Pompeius oli voittanut Artagin vuonna 65 eaa. Rooman valta Iberiassa jäi kuitenkin väliaikaiseksi, ja vuonna 36 eaa. Publius Canidius Crassus johti armeijansa Iberiaan. Hän pakotti Parnavazin muodostamaan liiton Zoberia, viereisen Albanian valtakunnan kuningasta vastaan. Canidius ja Parnavaz marssivat Albaniaan ja alistivat sen kansan valtaansa. Mikään georgialainen lähde ei kuitenkaan kerro näistä Dio Cassiuksen teoksessaan Rooman historia raportoimista tapahtumista. Georgialaiset vuosikirjat keskittyvät vuorostaan Mirian II:n, kuningas Parnadžomin maanpakoon lähetetyn ja Iranissa kasvaneen pojan kotiinpaluuseen. Mirian palasi Kartliin persialaisen armeijan johdossa, tappoi Bartomin (Parnavazin) ja tuli kuninkaaksi. Bartomin sanotaan aiemmin adoptoineen Kartamin, Kudžin pojanpojan (Kudži oli Egrisin väitetty hallitsija Iberian myyttisen ensimmäisen kuninkaan Parnavaz I:n aikaan). Kartam joutui kuitenkin myös tapetuksi taistelussa Miriania vastaan. Tästä huolimatta Kartamin raskaana oleva vaimo – Bartomin tytär – onnistui pakenemaan Armeniaan, jossa hän synnytti Aderki-nimisen pojan.Rapp, Stephen H. (2003), Studies In Medieval Georgian Historiography: Early Texts And Eurasian Contexts, s. 284. Peeters Bvba ISBN 90-429-1318-5. == Lähteet == Luokka:Georgian kuninkaat Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Vuonna 30 eaa. kuolleet
Anssi Mattila

Anssi Pauli Mattila (s. 18. lokakuuta 1953 Helsinki) on suomalainen cembalisti, urkuri ja kapellimestari. Hän on vanhan musiikin asiantuntija ja toimi vuosina 1990–2019 Sibelius-Akatemiassa vanhan musiikin lehtorina. Hän on johtanut kapellimestarina barokki- ja varhaisklassista ohjelmistoa Suomessa ja ulkomailla. Hän kirjoittaa musiikista ja on tehnyt Yleisradiolle musiikkinauhoitusten ohella puheohjelmia. Hän on levyttänyt soolocembalomusiikin ohella muun muassa vuonna 1989 perustamansa Kuudennen kerroksen orkesterin (nykyinen Suomalainen barokkiorkesteri) sekä Battalia- ja Avanti!-yhtyeiden kanssa. Mattila kirjoitti ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta 1972 ja suoritti Sibelius-Akatemiassa urkudiplomin 1979, musiikin teorian opettajan tutkinnon 1979 ja pianonsoitonopettajan tutkinnon 1981. Hän on suorittanut cembalonsoiton diplomin Utrechtin konservatoriossa 1987. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa matematiikkaa, fysiikkaa ja tietojenkäsittelyoppia sekä englantilaista filologiaa. Mattila on tehnyt vanhoihin musiikkilähteisiin pohjautuvaa nuottimateriaalien kokoamis- ja täydennystyötä. Jean-Féry Rebelin oopperan ”Ulysse” esitysmateriaalit hän kokosi Uppsalan yliopiston kirjastosta löytyneiden vanhojen painosten ja käsikirjoitusten pohjalta. Tämä työ ja Taite-ryhmän esitys kyseisestä oopperasta vuonna 2000 sai Yleisradion ”Vuoden musiikkiteko” -palkinnon. Hän on myös rekonstruoinut kadonneet 2. viulun stemmat Erik Tulindbergin kuuteen jousikvartettoon. Helsingin Sanomien kriitikot valitsivat Rantatie-kvartetin Tulindberg-CD:n ”Vuoden 2007 parhaat levyt” -sarjaan. Levy sai myös vuoden 2008 klassisen Emma-palkinnon. Viimeisin työ tällä saralla on vuonna 1692 Innsbruckissa esitetty Carlo Agostino Badian ooppera ”Merirosvokuningatar Alvilda”, jonka tapahtumat sijoittuvat Suomen Turkuun. Badian teokseen pohjautuva ”Alvilda in Abo” -ooppera, jonka tapahtumat sijoittuvat Suomen Turkuun, esitettiin Turun linnan pihalla osana Turku kulttuuripääkaupunki 2011 -ohjelmaa. == Lähteet == * Kuka kukin on 2007 (Otava, 2006) Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frontiers Music

Frontiers Music (vuoteen 2014 asti Frontiers Records) on italialainen melodista hard rockia ja metallia julkaiseva levy-yhtiö. Yhtiö perustettiin vuonna 1996, ja se on noussut yhdeksi tunnetuimmista eurooppalaisista raskaan rockmusiikin julkaisijoista. Tunnettuja Frontiersin kautta levyjään julkaisseita yhtyeitä ovat muun muassa Whitesnake, Toto, Journey, Primal Fear, Styx, Pink Cream 69, Michael Kiske, Uriah Heep ja Hardline. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Frontiers Musicin sivusto Luokka:Italialaiset levy-yhtiöt Luokka:Metallimusiikin levy-yhtiöt Luokka:Rockmusiikin levy-yhtiöt
Severi Mattila

Severi Pellervo Mattila (s. 1935) on suomalainen lääkäri. Mattila on toiminut Helsingin yliopiston kirurgian professorina vuosina 1988–2000. Hän on tutkinut rintaelinkirurgiaa sekä sydämen ja keuhkojen siirtoja. Mattila teki Suomessa ensimmäisen sydämensiirron vuonna 1985 Helsingin yliopistollisen keskussairaalan Hyksin Meilahden sairaalassa. == Lähde == * Suomi-Fakta (WSOY, 2002) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jaakko Mukula

Jaakko Antero Mukula (11. elokuuta 1923 Iitti – 8. elokuuta 1997 Iitti) oli suomalainen maataloudentutkija. Mukula oli Helsingin yliopiston kasvibiologian ja -patologian professorina 1969–1970 ja Maatalouden tutkimuskeskuksen kasvinviljelyosaston johtajana professorin arvolla 1970–1989. Hän tutki muun muassa peltokasvien viljelyä sekä kasvitauteja ja rikkaruohojen torjuntaa. Mukula palveli jatkosodan aikana viestijoukoissa. Hän valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1948, agronomiksi vuonna 1949 ja väitteli tohtoriksi 1957. Hän työskenteli vuodesta 1956 Maatalouskoelaitoksella ja teki tutkimusta rikkakasvien kemiallisesta torjunnasta, kunnes sai vuonna 1969 nimityksen professoriksi. Mukula oli myös Helsingin yliopiston sovelletun kasviekologian dosentti ja Kymenlaakson Osakunnan inspehtori. ==Lähteet== *Eero Varis: Professori Jaakko Mukula – Kasvintuotannon riskien selvittäjä. Kuolleita: (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 18.8.1997. Viitattu 14.6.2018. * Suomi-Fakta (WSOY, 2002) Luokka:Suomalaiset maataloustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Pentti Multanen

Eero Pentti Multanen (27. marraskuuta 1920 Nurmes – 14. helmikuuta 1989 Helsinki)Kuolinilmoitus, Eero Pentti Multanen, Uusi Suomi, 1989, No 55, sivu 8, julkaistu 26.2.1989 oli suomalainen upseeri ja kenraaliluutnantti. Multanen valmistui Kadettikoulusta jatkosodan aikana 1943 ja kävi sodan jälkeen Sotakorkeakoulun 1953. Hän työskenteli mm. Pohjanmaan jääkäripataljoonassa sekä 1. divisioonan esikunnassa ja opetti taktiikkaa Sotakorkeakoulussa 1961-1966. Multanen toimi Uudenmaan Jääkäripataljoonan komentajana vuodesta 1966, Taistelukoulun johtajana 1967–1971, jalkaväen tarkastajana 1971–1973, Sotakorkeakoulun johtajana 1973–1975 ja Pääesikunnan koulutuspäällikkönä 1975–1980, josta tehtävästä jäi kenraalikuntaan kuuluvana reserviin. == Lähteet == * Suomi-Fakta (WSOY, 2002) * https://runeberg.org/kuka/1978/0602.html === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Johan Reinhold Munck

Johan Reinhold Munck (; 20. tammikuuta 1795 Hämeenlinna – 26. heinäkuuta 1865 Hausjärvi) oli aateliseen Munck af Fulkila -sukuun kuulunut vapaaherra, sotilas ja hallintoesimies. Munckin isä oli maaherra Johan Henrik Munck. Venäjällä palvellut Munck tuli 1843 Haminan kadettikoulun johtajaksi. Yliopiston sijaiskansleriksi hänet nimitettiin 1855. Munck oli suosittu nuorisoa kohtaan osoittamansa ymmärryksen ja humaanisuuden vuoksi. Hän vaikutti J. V. Snellmanin nimittämiseen vuonna 1856 Helsingin yliopiston professoriksi. Munck oli Erkylän kartanon omistaja ja perusti kartanon alustalaisten lapsille Suomen ensimmäisen kansakoulun. Munck oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Vapaaherra, kartanonomistaja, tutkimusmatkailija ja valtiopäivämies Carl Otto Alexander Munck ja vapaaherra, insinööri, valtiopäivämies Nikolai Adolf Reinhold Munck olivat hänen poikiaan.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Munck Carl Otto Alexander Viitattu 18.5.2021. == Lähteet == * Волков С. В. Генералитет Российской империи. Энциклопедический словарь генералов и адмиралов от Петра I до Николая II. Том II. Л—Я. М., 2009 * Гоувальт. История лейб-гвардии Павловского полка. СПб., 1852. на сайте Руниверс * Пономарёв В. П., Шабанов В. М. Кавалеры Императорского ордена Святого Александра Невского, 1725—1917: биобиблиографический словарь в трёх томах. Том 2. М., 2009 * Степанов В. С., Григорович П. И. В память столетнего юбилея императорского Военного ордена Святого великомученика и Победоносца Георгия. (1769—1869). СПб., 1869 === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Luokka:Keisarillisen Aleksanterin- Yliopiston sijaiskanslerit Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1795 syntyneet Luokka:Vuonna 1865 kuolleet
Mirian II

Mirian II (, n. 90–20 eaa.) tai Mirvan () oli Kaukasian Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) kuningas vuosina 30-20 eaa. Hänen hallituskautensa merkitsi Nebrotiani-dynastian eli Parnavaziani-dynastian jatkumon palaamista valtaan. Mirian tunnetaan ainoastaan varhaiskeskiaikaisista georgialaisista kronikoista. Niiden mukaan hän oli kuningas Parnadžomin poika. Parnadžom joutui vävynsä prinssi Aršakin murhaamaksi, ja Aršak anasti Iberian kruunun. Mirian kannettiin Iraniin, jonka hovissa hän kasvoi aikuiseksi. Hän palasi Iberiaan persialaisen armeijan kanssa, tappoi Aršakin hallitsevan pojanpojan Bartomin eli Parnavaz II:nNykytutkijat pitävät Bartomia samana henkilönä kuin Dio Cassiuksen Pharnabazus. taistelussa ja tuli kuninkaaksi. Häntä seurasi hänen poikansa Aršak II. == Lähteet == Luokka:Georgian kuninkaat Luokka:Parnavazianit Luokka:90-luvulla eaa. syntyneet Luokka:Vuonna 20 eaa. kuolleet
Kaarlo Murto

Kaarlo (Charles) Arnold Marius Murto (s. 1949) on suomalainen diplomaatti. Murto on ollut ulkoasiainministeriön toimistopäällikkönä 1985–1987 ja hallinnollisen osaston osastopäällikkönä 1996–2001, ministerineuvoksena Pariisissa 1987–1991, suurlähettiläänä Canberrassa 1991–1996 ja Madridissa vuodesta 2001. == Lähde == * Suomi-Fakta (WSOY, 2002) Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sakari Mustakallio

Sakari Mustakallio, vuoteen 1906 Schwartzberg (9. tammikuuta 1899 Helsinki – 8. joulukuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. Mustakallion vanhemmat olivat tuomiorovasti Johannes Schwartzberg ja Hanna Rahm ja puoliso vuodesta 1927 ekonomi Lea Lyyli Santaholma. Mustakallio tuli ylioppilaaksi Kuopion suomalaisesta lyseosta 1919 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1929. Tohtoriksi hän väitteli 1934 ja sai 1932 röntgentutkimuksen ja -hoidon erikoislääkärin pätevyyden. Mustakallio toimi uransa alussa sekä Helsingin yliopiston että Helsingin ja Lahden alueen sairaaloiden palveluksessa. Hän oli Helsingin yliopiston lääketieteen radiologian professori ja Sädehoitoklinikan ylilääkäri 1950–1967. Mustakallio oli sädehoidon johtava kehittäjä Suomessa. Sotilasarvoltaan hän oli lääkintäeverstiluutnantti. __NOTOC__ == Lähteet == * Suomi-Fakta. WSOY, 2002. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet