EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Shunga-dynastia

Shunga-dynastia oli Intiassa vallalla ollut Pushyamitran noin 185 eaa. perustama kuningaskunta, joka seurasi Maurya-valtakuntaa. Pushyamitra syrjäytti Maurya-valtakunnan viimeisen hallitsijan Brihadrathan sotilasvallankaappauksella. Shunga-dynastian perustaja Pushyamitra oli brahmaani ja hän vastusti buddhalaisuutta. Kuitenkin Shunga-dynastian aikana joillakin valtakunnan alueilla buddhalaisuutta harjoitettiin merkittävissä määrin. Shunga-dynastian aikaisia kaupunkeja olivat Pataliputra, Ayodhya ja Vidisha. Shunga-dynastia otti joitakin kertoja yhteen Baktriasta valtaansa laajentamaan pyrkineen Intialais-kreikkalaisen kuningaskunnan kanssa. Shunga- dynastian valtakausi kesti viimeiselle vuosisadalle ennen ajan laskun alkua. Tämä valtakunta ei ollut yhtä laaja kuin Maurya-valtakunta laajimmillaan. Shunga-dynastian aikana jotkut taiteen muodot olivat yleisiä, kuten terrakottakuvat, kuvanveisto ja arkkitehtuuri. == Lähteet == Luokka:Intian kuningaskunnat
Sinfonia nro 8 (Bruckner)

Sinfonia nro 8 (c-molli, WAB 108) on Anton Brucknerin viimeinen kokonaan valmiiksi saama sinfonia. Se on omistettu keisari Frans Joosef I:lle. Sinfonia on neliosainen.Tom Service, Symphony guide: Bruckner's Eighth The Guardian 3.12.2013, viitattu 14.10.2023Anton Bruckner: Symphony No. 8 in C minor, WAB 108 AllMusic, viitattu 14.10.2023 Bruckner lähetti kahdeksannen sinfoniansa alkuperäisen version partituurin kapellimestari Hermann Leville vuonna 1887. Tätä versiota säveltäjä oli tehnyt vuodesta 1884. Levi suhtautui alkuperäiseen versioon epäilevästi, joten Bruckner teki teokseensa laajoja muutoksia. Hän tiivisti sinfoniaa jonkin verran, mutta lisäsi siihen monia uusia draamallisia piirteitä. Uudistettu versio valmistui vuonna 1890. Sen kesto esitettäessä on noin 80 minuuttia, joten teosta on pidetty pisimpänä siihenastisena sinfoniana musiikin historiassa. Brucknerin kahdeksannen sinfonian kantaesittivät menestyksekkäästi Hans Richterin johtamat Wienin filharmonikot joulukuussaSymphony No. 8 LA Phil, viitattu 14.10.2023 1892\. Sinfonia sai lisänimen "apokalyptinen", jonka käyttö on kuitenkin jäänyt vähäiseksi. Brucknerin kahdeksas sinfonia muistuttaa harmonisesti Richard Wagnerin tyyliä, mutta rakenteeltaan se ammentaa vaikutteita Ludwig van Beethovenin yhdeksännestä sinfoniasta. Merkittäviä levytyksiä Brucknerin kahdeksannesta sinfoniasta ovat johtaneet Herbert von Karajan, Wilhelm Furtwängler, Eugen Jochum ja Sergiu Celibidache. Levytyksen alkuperäisestä vuoden 1887 versiosta on tehnyt Irlannin kansallinen sinfoniaorkesteri Georg Tintnerin johdolla. == Osat == # Allegro moderato # Scherzo. Allegro moderato – Trio. Allegro moderato # Adagio. Feierlich langsam, doch nicht sleppend # Finale. Feierlich, nicht schnell == Orkestraatio == * 3 huilua, 3 oboea, 3 klarinettia, 2 fagottia, kontrafagotti * 4 käyrätorvea, 4 Wagner-tuubaa, 3 trumpettia, 3 pasuunaa, tuuba * patarumpu, triangeli, symbaalit * 2 harppua * jouset == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Anton Brucknerin teokset Luokka:1880-luvun musiikkiteokset Luokka:1890-luvun musiikkiteokset Luokka:Sinfoniat
Platon Biletskyi

Platon Biletskyi (; 11. marraskuuta 1922 Harkova, Ukrainan SNT – 6. toukokuuta 1998 Kiova, Ukraina) oli ukrainalainen taidemaalari, joka oli erikoistunut muotokuviin. Hän oli myös taiteentutkija. Biletskyin isä oli kirjallisuudentutkija Oleksandr Biletskyi. Biletskyi valmistui vuonna 1949 Kiovan valtiollisesta taideinstituutista ja alkoi 1959 opettaa siellä. Vuonna 1971 hän sai nimityksen professoriksi. Hänen tärkeimmät kirjalliset teoksensa käsittelevät ukrainalaisia taiteilijoita Heorhi Narbutia ja Kozak Mamaita sekä muuta ukrainalaista taidetta, mutta hän kirjoitti myös tutkimuksia kiinalaisesta ja japanilaisesta taiteesta. Hän maalasi muotokuvat muun muassa Ivan Frankosta, Nikolai Gogolista ja Juri Šumskyista. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset taidemaalarit Luokka:Ukrainalaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Haruka (juna)

Haruka () on Japanissa juna Kioton rautatieaseman ja Kansain kansainvälisen lentoaseman välisellä Hanwa-linjalla. Juna aloitti liikennöinnin syyskuussa 1994. Noin 102 kilometrin matka kestää 75 minuuttia. ==Aiheesta muualla== *Haruka Luokka:Junat Luokka:Japanin rautatieliikenne
Patricia Janečková

Patricia Burda Janečková (18. kesäkuuta 1998 Münchberg, Saksa – 1. lokakuuta 2023 Ostrava, Slovakia) oli slovakialainen oopperalaulaja (sopraano). Janečkován ensimmäinen levy julkaistiin vuonna 2011. Vuonna 2010 hän voitti 12-vuotiaana maansa television Talentmania-kilpailun yli miljoonalla yleisöäänellä. Janečková voitti vuonna 2014 kansainvälisen laulukilpailun Concorso Internazionale di Musica Sacra Roomassa. Hänen puolisonsa oli Vlastimil Burda. Janečková ilmoitti helmikuussa 2022 sairastuneensa rintasyöpään. Hän kuoli siihen lokakuussa 2023. ==Lähteet== Luokka:Slovakialaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Sinfonia nro 5 (Bruckner)

Sinfonia nro 5 (B-duuri, WAB 105) on Anton Brucknerin vuosina 1875–1878 säveltämä neliosainen sinfonia.Michael Jameson, Anton Bruckner: Symphony No. 5 in B flat major, WAB 105 AllMusic, viitattu 14.10.2023 Bruckner aloitti työnsä viidennen sinfoniansa parissa Adagio-osasta helmikuussa 1875. Hän teki viimeiset muokkaukset sinfoniaansa tammikuussa 1878. Bruckner omisti teoksensa opetus- ja kulttuuriministeri Karl Ritter von Stremayrille, jonka avulla hän oli saanut professuurin Wienin yliopistosta. Viides sinfonia on Brucknerin sinfonioista ainoa, joka alkaa hitaalla johdannolla. Teos on monimutkainen ja hyvin kontrapunktinen, mikä rajoitti sen esitysmahdollisuuksia säveltäjän elinaikana. Kantaesitys pidettiin 8. huhtikuuta 1894 Grazissa Franz Schalkin johdolla.Bruckner : Symphony No. 5 in B-flat major San Francisco Symphony, viitattu 14.10.2023 Bruckner ei huonon terveydentilansa johdosta voinut seurata esitystä.Bruckner: Symphony no. 5 Concertgebouworkest, viitattu 14.10.2023 Schalk oli tehnyt esitettyyn versioon omia huomattavia leikkauksiaan ja orkestroinut teoksen uudelleen. Tämä Schalkin editoima teos julkaistiin vuonna 1896. Brucknerin alkuperäinen versio kantaesitettiin vasta vuonna 1935 ja julkaistiin 1936. Merkittäviä levytyksiä Brucknerin viidennestä sinfoniasta ovat johtaneet muiden muassa Herbert von Karajan, Bernard Haitink, Herbert Blomstedt ja Jaap van Zweden. == Osat == # Adagio – Allegro # Adagio (sehr langsam) # Scherzo: molto vivace (schnell) – Trio: Im gleichen Tempo # Adagio – Allegro moderato == Orkestraatio == * 2 huilua, 2 oboea, 2 klarinettia, 2 fagottia * 4 käyrätorvea, 3 trumpettia, 3 pasuunaa, bassotuuba * patarummut * jouset == Lähteet == Luokka:Anton Brucknerin teokset Luokka:Sinfoniat Luokka:1870-luvun musiikkiteokset
Vehkalampi (Jyväskylä, Kortepohja)

Vehkalampi on lampi Jyväskylässä Kortepohjan ja Savelan välisellä alueella. Sen laskuoja Eerolanpuro laskee Tuomiojärven Eerolanlahteen. Oja kulkee osittain maan alta. == Maantietoa == Vehkalammen pinta-ala on 0,58 hehtaaria, rantaviivan pituus on 313 metriä. Vehkalammen valuma-alueen pinta-ala on noin 1,16 neliökilometriä, josta 23,5 % on sulkeutunutta metsää ja 9,7 % harvempaa metsää. Vesistöjen osuus on 2,6 %. Valuma-alueella sijaitsee suurin osa Savelasta ja Rautpohjasta Vasikkalampi mukaan luettuna, sekä pienempi osa Kypärämäestä yhdystien 6015 (Vesangantien) molemmin puolin. Vehkalampi sijaitsee Vehkalammenpuistoksi kutsutulla rakentamattomalla alueella. Puistoa käytettiin lammaslaitumena vuodesta 2018 vuoteen 2023 asti, jotta vieraslaji jättipalsami häviäisi alueelta lampaiden syödessä kasveja. == Vedenlaatu == Vuonna 2012 suoritettujen mittausten mukaan Vehkalammen laskuojan Eerolanpuron vesi on ollut muun muassa hyvin typpipitoista (touko-, heinä- ja syyskuun mittausten keskiarvo 916,66 μg/l). Vesistön kuormituksen vähentämiseksi ojan varrelle alettiin suunnitella kosteikon rakentamista. Eerolanpuron kosteikko valmistui elokuussa 2016. == Historiaa == Vehkalammen nimi on ollut käytössä jo ainakin 1700-luvulla; vuoden 1752 pitäjänkartalla se esiintyy muodossa Wehka Lambi. Tuolloin sille oli jo merkitty Tuomiojärveen laskeva oja sekä myös Vasikkalammesta alkava tulo-oja. Vasikkalammesta Vehkalampeen laskeva oja esiintyy vielä vuoden 1922 peruskartalla, mutta ei enää vuoden 1963 peruskartalla. == Vesistösuhteet == Vehkalampi sijaitsee Kymijoen vesistön (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Tuomiojärven- Palokkajärven alueeseen (14.291) se kuuluu. Sen laskuoja Eerolanpuro päättyy Tuomiojärveen. Lammen vedenpinnan korkeus on 97,42 metriä mpy., joten Eerolanpurolla on noin 3 metriä pudotusta. == Lähteet == Luokka:Tuomiojärven–Palokkajärven alue Luokka:Jyväskylän järvet Luokka:Kortepohja
William Amherst

William Pitt Amherst, Amherstin 1. jaarli (14. tammikuuta 1773 Bath, Somerset, Englanti – 13. maaliskuuta 1857 Knole, Kent, Englanti) oli brittiläinen diplomaatti ja valtiomies. Hän toimi Intian kenraalikuvernöörinä 1823–1828. ==Elämä ja ura== Amherst peri vuonna 1797 setänsä Jeffrey Amherstin paronin arvonimen. Toimittuaan Britannian lähettiläänä Napolin hovissa 1809–1811 hänet lähetettiin vuonna 1816 suurlähettilääksi Kiinaan neuvottelemaan suotuisampia kauppasopimuksia. Kiinan viranomaiset ottivat Amherstin vastaan loistokkaasti. Matka kuitenkin epäonnistui, ja Amherst palasi takaisin ilman audienssia, koska hän kieltäytyi alistumasta nöyryyttävään koutou- kunnianosoitusseremoniaan keisari Jiaqingin edessä. Intian kenraalikuvernöörinä hänen toimikautensa merkittävin tapahtuma oli ensimmäinen anglo–burmalainen sota (1824–1826), joka syttyi, kun burmalaiset valloittivat Assamin ja vaativat ylivaltaa Itä-Bengalissa sijainneihin maihin. Sota vaati vaikean ilmaston ja epätyydyttävien joukkojen varustelu- ja muonitusjärjestelyjen vuoksi paljon ihmishenkiä ja kustannuksia, ja päättyi vuonna 1826, kun Amherst pakotti Yandabun sopimuksella Burman kuninkaan luovuttamaan Assamin, Arakanin ja Tenasserimin briteille sekä maksamaan sodan kulut. Amherst ratkaisi myös Bharatpurin ruhtinaskunnan perintökiistan valloittamalla Bharatpurin linnoituksen lyhyen sotaretken jälkeen. Intian asioiden ansiokkaasta hoitamisessa Amherstista tehtiin vuonna 1827 jaarli, ja hän sai samalla Itä-Intian kauppakomppanian johtajien ja omistajien kiitokset. Amherstin aika kenraalikuvernöörinä oli muutoin rauhallinen, ja se merkitsee siirtymistä suurten valloitusten ajasta William Bentinckin aloittamaan yhteiskunnallisten uudistusten aikaan. Helmikuussa 1828 hän lähti Englantiin lähetettyään ensin eroanomuksen virastaan. Loppuelämänsä hän eli suhteellisen vetäytyneenä julkisuudesta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Intian kenraalikuvernöörit Luokka:Brittiläiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1773 syntyneet Luokka:Vuonna 1857 kuolleet
Valkoselkäpääsky

Valkoselkäpääsky (Cheramoeca leucosterna) on pääskyihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Australiassa. == Koko ja ulkonäkö == Valkoselkäpääsky kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, rinta ja yläselkä ovat valkoiset. Päässä on leveä musta silmäkulmajuova. Valkoselkäpääskyn alaselkä, siivet ja haarautunut pyrstö ovat mustat. Vatsa on musta. ==Levinneisyys ja elintavat== Valkoselkäpääskyn levinneisyysalue kattaa lähes koko subtrooppisen Australian. Aivan eteläisimmissä osissa lajia ei esiinny. Lajin elinympäristöä ovat yksittäisiä puita kasvavat ruohomaat, pellot ja metsien reunamaat usein vesialueiden läheisyydessä. Valkoselkäpääsky liikkuu pareittain tai muutaman linnun parvina. Lajin ravintoa ovat lentävät hyönteiset. Linnun pesimäkausi on heinäkuulta joulukuulle. Valkoselkäpääsky pesii kolonioina hiekka- tai mutatörmään kaivetuissa käytävissä. Naaras munii neljästä kuuteen munaa. == Lähteet == Luokka:Pääskyt
Ribauen piiri

Ribauen piiri () on Mosambikin Nampulan maakunnan länsiosassa sijaitseva piiri. Piirin keskus on Ribauén kaupunki. Se sijaitsee Nacalan käytävänä tunnetun Mosambikin pohjoisosan halkaisevan liikenneväylän varrella, linnuntietä 103 kilometriä ja maanteitse 141 kilometriä aluekeskus Nampulasta länteen. Ribauen piiri rajoittuu lännessä Maleman piiriin, pohjoisessa Lalauan piiriin, koillisessa Mecubúrin piiriin ja kaakossa Murrupulan piiriin. Etelässä piirin naapurina on Zambezian maakunta ja sen Alto Molócuen ja Gilén piirit; piirin eteläraja seuraa paljolti Ligonhajokea (Rio Ligonha). Piirin väkiluku oli Mosambikin tilastokeskuksen (INE) ennusteen mukaan 303 945 vuonna 2022. Väestönkasvu on ollut ripeää, koska väestönlaskennoissa asukasluvuksi saatiin 128 209 (VL 1997), 190 721 (VL 2007) ja 256 144 (VL 2017). Ribauen piirin pinta-ala oli 4 894 neliökilometriä (1997 ja 2022), erään lähteen mukaan kuitenkin hämmästyttävästi 6 281 km² (2021). Piiri jakautuu kolmeen hallinnolliseen alueseen: P.A de Cunle, P.A de Iapala ja P.A de Ribáuè. Nämä jakautuvat yhteenä 10 paikkakuntaan (locadidades). Piirin pääelinkeino on maatalous, jonka tuotteisiin kuuluvat muun muassa maissi, maniokki, pavut, maapähkinät, riisi ja vihannekset. Vuonna 2021 lukutaidottomia oli 42,1 prosenttia väestöstä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Município da Vila de Ribáuè (municipioribaue.gov.mz) Luokka:Nampulan maakunta Luokka:Mosambikin piirit
Sarrusofoni

Sarrusofoni on kaksoislehdykkäsoittimiin kuuluva puupuhallin.Sarrusofoni Suomalainen esityskokoonpanosanasto, viitattu 14.10.2023 Sarrusofonin kehitti 1800-luvun puolessavälissä Pierre-Louis Gautrot, joka nimesi soittimen sen ideoijaksi nimeämänsä Pierre-Auguste Sarrus'n mukaan. Tarkoitus oli käyttää sarrusofonia sotilassoittokunnissa oboeiden ja fagottien vahvistajana tai korvaajana. Sarrusofonin kilpailija oli saksofoni.Sarrusophones Contrabass Mania 23.4.2004, viitattu 14.10.2023 Soitinten samankaltaisen mekaniikan johdosta saksofonin kehittänyt Adolphe Sax nosti kanteen Gautrotia vastaan. Sax kuitenkin hävisi asiassa, koska ero soitinten tuottamissa äänissä oli huomattava. Lisäksi sarrusofonin mekaniikkaa ei kehitetty yhtä pitkälle kuin saksofonin, koska sarrusofoni ei koskaan vakiintunut yleiseen käyttöön.Sarrusophone Oddmusic.com, viitattu 14.10.2023 Sarrusofoneja on saksofonien tavoin rakennettu eri äänialoissa ja erikokoisina. == Käyttö == Jotkut klassisen musiikin säveltäjät ovat laatineet osia sarrusofonille. Esimerkkejä sarrusofoniosuuksia sisältävistä teoksista ovat Igor Stravinskyn Threni, Ignacy Paderewskin Polonia-sinfonia (kolme sarrusofonia), Joseph Holbrooken Apollo and the Seaman ja Adam Gilbertin Seismic Disturbances. Paul Dukasin sävellyksessä Noidan oppipoika on osuus, joka voidaan soittaa kontrafagotilla tai kontrabassosarrusofonilla.The Sorcerer's Apprentice Boston Symphony Orchestra, viitattu 14.10.2023 Bruce Broughton käytti sarrusofonia elokuvan Tombstone ääniraidassa. Myös jotkut jazzmuusikot ovat hyödyntäneet sarrusofonia. Roscoe Mitchellin levyllä Four Compositions sekä Paul Winterin levyillä Icarus ja Callings käytetään sitä. Sidney Bechet soitti sarrusofonia kappaleessa "Mandy, Make Up Your Mind" levytyksellään Clarence Williamsin Blue Five -yhtyeen kanssa. == Lähteet == Luokka:Puupuhaltimet
Dansk Melodi Grand Prix 2012

Dansk Melodi Grand Prix 2012 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 2012. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 678 kappaletta. Lähetetyistä ehdotuksista valittiin kymmenen finalistia, jotka julkaistiin 5. tammikuuta. Finalistiksi ilmoitettu Valentinen kappale "Nowhere" kuitenkin diskattiin, koska kappale oli esitetty julkisesti liian aikaisin. Finaali pidettiin 21. tammikuuta Gigantium-areenalla Aalborgissa. Finaalissa voittaja valittiin kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella asiantuntijaraati sekä katsojat tekstiviestiäänestyksellä valitsivat yhdessä kolme kappaletta superfinaaliin. Superfinaalissa voittajan valitsivat katsojat tekstiviestiäänestyksellä sekä tanskalainen asiantuntijaraati ja neljä kansainvälistä raatia. Kilpailun voitti Soluna Samay kappaleella "Should've Known Better". Finaalia seurasi 1 506 000 katsojaa. ==Tulos== ===Ensimmäinen kierros=== Numero Artisti Kappale Lauluntekijät Tulos 1 Jesper Nohrstedt "Take Our Hearts" Mads B.B. Krog, Engelina Larsen, Morten Hampenberg Superfinaaliin ~~2~~ ~~Valentine~~ ~~"Nowhere"~~ ~~Tine Lynggaard, Søren Itenov, Christoffer Stjerne~~ Diskattiin 3 Aya "Best Thing I Got" John Gordon, Julie Frost Putosi 4 Kenneth Potempa "Reach for the Sky" Peter Bjørnskov, Lene Dissing, Sune Haansbæk Putosi 5 Ditte Marie "Overflow" Mike Eriksson, Johnny Sanchez, Hanif Sabzevari Putosi 6 Emilia & Philip "Baby, Love Me" Philip Halloun, Jonnaemilia Kärkkäinen Putosi 7 Suriya "Forever I B Young" Jakob Winge, Thomas Hoffmann, Suriyatim Hoffmann Putosi 8 Karen Viuff "Universe" Simon Borch, Lise Cabble, Boe Larsen Putosi 9 Soluna Samay "Should've Known Better" Chief 1, Remee, Isam B Superfinaaliin 10 Christian Brøns & Patrik Isaksson "Venter" Christian Brøns Petersen, Patrik Isaksson, Rune Braager Superfinaaliin ===Superfinaali=== Numero Artisti Kappale Raatipisteet Yleisöpisteet Yht. Sija 1 Jesper Nohrstedt "Take Our Hearts" 56 46 102 2 2 Soluna Samay "Should've Known Better" 54 56 110 1 3 Christian Brøns & Patrik Isaksson "Venter" 40 48 88 3 Eritellyt raatiäänet Numero Kappale Yht. 1 "Take Our Hearts" 12 12 12 10 10 56 2 "Should've Known Better" 10 10 10 12 12 54 3 "Venter" 8 8 8 8 8 40 ==Lähteet== * *http://natfinals.50webs.com/10s_20s/Denmark2012.html ===Viitteet=== Luokka:Eurovision laulukilpailu 2012 Luokka:Dansk Melodi Grand Prix
Edward Stott

William Edward Stott (1859–1918) oli englantilainen taidemaalari. Stott tunnetaan maaseutua ja Raamatun tapahtumia kuvaavista maalauksistaan, joissa on hieno valonkäyttö. Hän opiskeli Pariisissa. Stott oli omana aikanaan kuuluisa ja suosittu taiteilija. http://www.askart.com/artist/Edward_Stott/11073095/Edward_Stott.aspx == Elämänvaiheita == Stottin isä omisti paikallisen myllyn, joten varallisuutta oli anakin sen verran, että poika saatiin koulutettua. Isän mielestä taide ei ollut mikään ammatti ja hän toivoi pojastaan liikemiestä. http://novusart.co.uk/edward-stott/ Koska isätä ei saatu ymmärrystä ammatinvalinnalle, Stott muutti Manchesteriin, missä teki toimistotöitä ja opiskeli iltaisin Manchester School of Artissa. Hän muutti vuonna 1880 jatko- opintoja varten Ranskaan.Opinnot mahdollisti tuntemattomaksi jäänyt lahjoittaja. Pariisissa häntä opettivat aikansa muotitaiteilijat Carolus-Duran ja Alexandre Cabanel https://townereastbourne.org.uk/whats- on/exhibitions/edward-stott Sekä Carolus-Duran että Cabanel olivat tuolloin jo hieman vanhahtavia taiteilijoita. Stott innostui uudesta nousevasta suuntauksesta impressionismista ja alkoi tehdä maalauksmatkoja maaseudulle. Häntä kiehtoivat erityisesti Claude Monet`n ja Jules Bastien-Lepagen työt. Pariisin salongissa Stott piti tiettävästi yhden näyttelyn. http://townereastbourne.org.uk/whats-on/exhibitions/edward-stott Kotimaahansa Stott palasi vuonna 1883 ja asettui asumaan Lontooseen. Hän piti heti samana vuonna näyttelyn Royal Academyssa. Ulkoilmamaalauksesta innostuneena hän matkaili ympäri Englannin maaseutua etsimässä kuvauksellisia paikkoja. Hän löysi lopulta Amberelyn, Sussexista, minne asettui vuonna 1886 loppuelämäkseen. http://artuk.org/discover/artists/stott-william- edward-18551918 Stott oli tuottelias taiteilija ja hänellä oli paljon näyttelyitä. Hän oli mukana perustamassa New England Arts Clubia vuonna 1886. Hänen maaseutuaiheiset maalauksensa herättivät paljon huomiota. Sanottiin, että hänen kuvaamansa pellot olivat runoutta. Valon ja hämäryyden kuvaajana häntä pidettiin ylivoimaisena, hänen sanottiin löytäneen siitä kauneutta ja totuutta. Monet yksityshenkilöt kiinnostuivat hänen maalauksistaan Maalauksensa Stott luonnosteli kynällä ja pastelleilla ulkona. Lisäksi hän teki muistiinpanoja sääolosuhteista ja valosta. Studiossa hän maalasi teoksen loppuun useilla maalikerroksilla ja lopullinen kerros tehtiin lähes pointillistisesti. Stottin tapa maalata oli erittäin hidas. Testamentissaan Stott jätti 25 000 puntaa Royal Academy of Artsin opintomatkarahastoon. Hänet on haudattu Amberleyhin. == Lähteet == == Lisää aiheesta == * http://www.royalacademy.org.uk/art-artists/name/edward-stott-ara Luokka: Englantilaiset taidemaalarit Luokka: Vuonna 1859 syntyneet Luokka: Vuonna 1918 kuolleet
Leo (elokuva)

Leo () on vuoden 2023 intialainen tamilinkielinen toimintaelokuva, jonka on ohjannut Lokesh Kanagaraj. Sen pääosissa esiintyvät Vijay ja Trisha Krishnan. Elokuvan ensi-ilta oli 19. lokakuuta 2023. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2023 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset toimintaelokuvat Luokka:Tamilinkieliset elokuvat
Kaval

Kaval on Balkanilla, Turkissa ja laajemmin Anatolian alueella käytettävä puinen reunahuilu.Kaval Suomalainen esityskokoonpanosanasto, viitattu 14.10.2023 Se voidaan valmistaa muun muassa luumu- ja aprikoosipuista.Kaval – An Instrument From The Breath Of the Shepherds Ethnic Musical, viitattu 14.10.2023 Kaval-sanan etymologia on tuntematon, mutta sen on arveltu olevan johdannainen sanasta "kav", jolla tarkoitetaan onttoa puuta. Kavalia on käytetty tuhansien vuosien ajan, joten se on yksi vanhimmista tunnetuista ihmisen käyttämistä soittimista. Perinteisesti kaval on ollut paimenten käytössä. Sen tyypillinen ääniala on 2,5–3 oktaavia. Suukappaleetonta kavalia kutsutaan myös dilsiz kavaliksi. Dilli kavalissa puolestaan on vihellyspillimäinen suukappale kuten nokkahuilussa. == Lähteet == Luokka:Puupuhaltimet Luokka:Turkin musiikki Luokka:Romanian musiikki Luokka:Bulgarian musiikki
Aleksi Siltala

Kimmo Markus Aleksi Siltala (s. 10. lokakuuta 1963 Helsinki) on suomalainen kirjankustantaja, koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Siltala valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1982. Hän työskenteli WSOY:ssä mainostoimittajana (1990–1994), kustannustoimittajana (1994–2000) ja kustannuspäällikkönä (2000–2008). Hän perusti vuonna 2008 veljensä Touko Siltalan kanssa kustantamo Siltalan ja on toiminut yhtiön hallituksen puheenjohtajana. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjankustantajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hugo Sirén

Hugo Sirén (28. elokuuta 1876 Tampere – 26. heinäkuuta 1938 Tampere) oli suomalainen tehtailija ja Tampereella toimineen H. Sirénin konepajan perustaja ja omistaja.Kuolinilmoitus, Aamulehti, 28.07.1938, nro 199, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Vuonna 1924 perustettu H. Sirénin konepaja valmisti venemoottoreita, keskipakopuhaltimia ja valimotuotteita. Konepajalla korjattiin myös vene- ja maamoottoreita. 1920-luvulla konepaja sijaitsi Särkänkatu 1:ssä entisessä Mustanlahden Mietojuomatehtaan tehdasrakennuksessa, josta se 1930-luvulla siirtyi Mariankatu 1:een.H. Sirénin konepaja, Finnish directory of manufacturers, merchants and shippers, 01.01.1935, s. 188, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotIlmoitus, Aamulehti, 08.05.1927, nro 123, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotOsakeyhtiö Pyynikin kehitysvaiheita, Liikemaailma : yhteistaloudellinen, tuotantoa, kauppaa, liikennettä, pankki-, raha-, ja vakuutusliikettä ynnä muuta liiketaloutta käsittelevä aik, 28.10.1936, nro 10, s. 44, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Vuosina 1936–1949 H. Sirénin konepaja valmisti pienikokoisia Francis-turbiineja.Turkka Myllykylä : Suomen kulttuurihistoriallisesti arvokkaat sähköä tuottavat vesivoimalaitokset. Inventointi. Museovirasto, Fortum Oyj (IVO Oy) 1995-1999, sivu 11-12 25\. heinäkuuta 1938 kello 5.30 aamulla Hugo Sirén oli liikkeellä Mariankatu 1:ssä sijainneen konepajansa kolmikerroksisessa tehdasrakennuksessa kun hän kompastui ja vieri alas portaita yhden kerroksen välin loukkaantuen vakavasti. Sirén toimitetttiin Hatanpään sairaalaan, jossa hänen todettiin saaneen kallonpohjan murtuman ja verenvuodon aivoihin. Sirén kuoli tajuihinsa tulematta sairaalassa seuraavana päivänä.Tapaturma Sirénin konepajalla eilen aamulla, Aamulehti, 26.07.1938, nro 197, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotJohtaja Hugo Sirén kuollut vammoihinsa, Uusi Aura, 28.07.1938, nro 199, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hugo Sirén oli naimisissa Elin Cecilia Mäkelän kanssa. Heidän tyttärensä oli runoilija, satukirjailija ja suomentaja Elina Vaara (oik. Kerttu Elin Vehmas o.s. Sirén; vuodesta 1926 Viljanen, vuodesta 1930 Virtanen, vuodesta 1937 Vaaskivi, vuodesta 1944 Vehmas).NVL:n merkkinaisia : Elina Vaara, Nuori voima, 20.04.1934, nro 4, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == == Aiheesta muualla == * H. Sirénin konepajan digitoituja pienpainatteita Kansalliskirjastossa Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Nattavaara

Nattavaara () on pientaajama Jällivaaran kunnassa Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa. Nattavaara railway station Sweden.jpg| Nattavaara railway station shunting yard Sweden.jpg| Nattavaara station.jpg| Nattavara järnvägsstation.jpg| Nattavaara by.jpg| ==Lähteet== Luokka:Ruotsin pientaajamat Luokka:Jällivaaran kunta
Radio Mega Oulu

Radio Mega Oulu on 16. lokakuuta 2023 toimintansa aloittanut oululainen paikallisradio kanava, jonka omistaa Bauer Media. Aamupäivän juontajana toimii Henkka Laukka ja iltapäivässä Joonas Hepola. Freelance-juontaja Mikko Mesiäinen.https://radioplay.fi/podcast/radio-mega-podcast/id-2184061/ Kanavan taajuus on 105.9 MHz. Alun perin Radio Mega toimi Oulussa vuosina 1988–2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Radio Play - Radio Mega * Radio Mega Facebook Luokka:Bauer Media Group Luokka:Vuonna 2023 perustetut radioasemat Luokka:Oulun media
Tuomas Korkia-Aho

Tuomas Korkia-Aho tai Korkia-aho (s. 1994) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta keväällä 2021, minkä jälkeen hän on ollut kiinnityksellä Lahden kaupunginteatterissa. Hän teki opinnäytetyönsä ja aloitti samalla uransa Snoopi Sirenin ohjaaman West Side Storyn Tonyn roolista Jyväskylän kaupunginteatterissa syksyllä 2020. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1994 syntyneet
Kiinan tasavallan parlamenttivaalit 2024

Kiinan tasavallan, eli Taiwanin, vuoden 2024 parlamenttivaalit pidettiin 13. tammikuuta. Niissä valittiin maan parlamentin 113 edustajaa seuraavaksi nelivuotiskaudeksi. Samaan aikaan pidettiin myös presidentinvaalit. == Tausta == Parlamentin 113 paikkaa jaetaan seuraavasti: * 73 valitaan maan erikoiskunnista, kaupungeista ja piirikunnista * 6 aboriginaalien vaalipiireista siten, että 3 valitaan ylänkö- ja 3 alankovaalipiiresitä * 34 koko maan kattavasta vaalipiiristä sekä ulkomailla asuvien taiwanilaisten keskuudesta Taiwanin perinteiset valtapuolueet ovat olleet demokraattinen edistyspuolue (DPP) ja kuomintang (KMT), mutta Taiwanin kansanpuolue (TPP) on vienyt kannattajia etenkin kuomintangin nuoremmilta äänestäjiltä. Ulkomailla asuvien äänioikeutettujen, joita arvioidaan olevan 160 000, tulee rekisteröityä äänestäjiksi. == Tulokset == Puolue Listavaalit- ulkotaiwanilaiset Vaalipiirit-aboriginaalit Voitetut paikat Äänet Osuus (%) Äänet Osuus (%) KMT 4 764 293 34,58 5 401 933 39,96 52 DPP 4 981 060 36,16 6 095 276 45,09 51 TPP 3 040 334 22,07 403 357 2,98 8 Sit. 1 069 758 7,91 2 Hyväksyttyjä ääniä 13 776 736 13 518 140 Hylätyt/ tyhjät äänet 267 306 359 917 Ääniä yhteensä 14 044 042 13 878 057 Rekisteröityneitä äänestäjiä 19 566 007 19 468 969 Lähde: Vaalitulos oli ensimmäinen kerta sitten vuoden 2004, kun yhdelläkään puolueella ei ollut absoluuttista enemmistöä parlamentissa. Vaaleissa valittiin myös Taiwanin ensimmäinen avoimesti homoseksuaali parlamentaarikko: Huang Jie (DPP). == Lähteet == Luokka:Vuoden 2024 vaalit Luokka:Taiwanin vaalit
Hermann Lorentz

Hermann Franz August Lorentz (18. lokakuuta 1863 Viipuri – 13. lokakuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, hovineuvos ja professori.Dödsfall, Hufvudstadsbladet, 15.10.1940, nro 280, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotSjuttiofemåring, Hufvudstadsbladet, 18.10.1938, nro 281, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolinilmoitus, Hufvudstadsbladet, 15.10.1940, nro 280, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Käytyään koulunsa Viipurissa Lorentz pääsi ylioppilaaksi 1885. Hän opiskeli lääkäriksi Tarton yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa ja suoritti siellä tutkintonsa 1894. Hän toimi sitten apulaislääkärinä Pietarin evankelisessa sairaalasssa ja sai laillistetun lääkärin oikeudet 1897. Lorentz toimi sitten 1897–1904 apulaislääkärinä Halilan parantolassa, kunnes hän muutti Viipuriin ja toimi siellä yksityislääkärinä. Hän palasi 1907 Pietariin ja toimi siellä Suomen Valtionrautateiden rautatielääkärinä ja piti samalla laajaa yksityisvastaanottoa. Lorentz palasi Viipuriin vuonna 1919 ja toimi siellä vuodesta 1920 vastaavana lääkärinä ja vuodesta 1925 rautatielääkärinä. Talvisodan aikana Lorentz pysyi Viipurissa aina helmikuun 1940 lopulle saakka ja hoiti lääkärintointaan niin kauan kuin se oli mahdollista. Lorentz toimi 1913 Suomen osaston komissaarina Pietarissa pidetyssä hygienianäyttelyssä. Hän julkaisi tutkielmia muun muassa keuhkotuberkuloosin alalta. Lorentz oli Suomalainen Lääkäriseura Duodecimin, Suomen Lääkäriliiton ja Etelä-Karjalan lääkäriyhdistyksen jäsen. Hermann Lorentz on haudattu Malmin hautausmaalle Lorentzien sukuhautaan.Billion Graves : Hermann F. A. LorentzHautahaku : Lorentz Hermann Hermann Lorentz oli naimisissa Maria o.s. Muethelin kanssa. Heidän poikansa oli Suomen hävittäjäilmailun isäksi kutsuttu eversti Richard Lorentz. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Hullu Poro Areena

Hullu Poro Areena on vuonna 2001 Leville valmistunut tapahtuma-areena, jonne mahtuu 1 700 asiakasta. Areenan omistaa yrittäjä Päivikki Palosaari Hullu Poro Oy yrityksensä kautta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hullu Poro Areena Luokka:Suomen konserttitalot Luokka:Kittilän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Levi
Inkoon kunnantalo

Inkoon kunnantalo (ruotsiksi: Ingå kommungård) on Inkoossa, Uudellamaalla sijaitseva kunnantalo. Rakennuksessa sijaitsee kunnan kanslian ja kunnallisten päätöksentekoelinten kokoustilojen lisäksi myös Inkoon kirjasto. == Historia ja arkkitehtuuri == Inkoon tiilinen kunnantalo on valmistunut arkkitehtitoimisto Ålander-Packalénin piirustusten mukaan vuonna 1978. Vuonna 2022 rakennuksessa tehtiin kuntotutkimus, jonka mukaan kunnantalo olisi remontoitava sisäilman parantamiseksi. Tutkimuksessa havaittiin muun muassa ikkunarakenteissa kosteusvauroita, vesikatteen huono kunto, sekä ilmanvaihdon riittämättömyys. Inkoon kunnanhallitus käsitteli kunnantalon remontointia, sekä mahdollista kulttuurirakennuksen rakentamista kunnantaloon vuonna 2023. == Lähteet == Luokka:Inkoon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kunnantalot
Blakstad

Blakstad on taajama Frolandin kunnassa Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 2,7 neliökilometriä ja asukasluku 3 306 vuonna 2022. Blakstad vgs.jpg|Blakstadin lukio ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Froland
Olav Hovatn

Olav Hovatn (23. lokakuuta 1892 Froland – 26. huhtikuuta 2003 Froland) oli norjalainen maanviljelijä, joka eli 110-vuotiaaksi ja oli ennen kuolemaansa Norjan vanhin mies. Hän asui koko elämänsä Frolandissa, meni naimisiin vuonna 1917 ja sai yhdeksän lasta. Kuollessaan hänellä oli 17 lastenlasta ja 32 lastenlastenlasta. Pitkän ikänsä syyksi hän itse arveli hyviä geenejä, sillä hänen vanhempansa elivät 87- ja 84-vuotiaiksi, sekä terveitä elämäntapoja. Hovatn ei koskaan tupakoinut eikä juonut itseään humalaan. Hän muutti vanhainkotiin 108-vuotiaana. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset maanviljelijät Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet norjalaiset Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Sigvart Dagsland

Sigvart Dagsland (s. 18. lokakuuta 1963 Stavanger) on norjalainen Stavangerista kotoisin oleva laulaja-lauluntekijä. Hän aloitti uransa 1980-luvulla ja on tehnyt musiikkia myös muille artisteille. Dagsland on ollut kahdesti mukana Norjan Vain elämää (Hver gang vi møtes) -ohjelmassa, vuosina 2014 ja 2020. Vuonna 1991 hän sai Spellemannprisen-palkinnon pop-kategoriassa albumillaan Alt eg såg. Dagsland opiskeli oikeustiedettä ja pohjoismaisia kieliä Bergenin yliopistossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Norjalaiset poplaulajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Spellemannprisen

Spellemannprisen on Norjan musiikkialan keskeisin palkintogaala, joka järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1973. Kategoriat ovat aikojen saatossa vaihdelleet, mutta alusta asti mukana ovat olleet muun muassa vuoden kappale, vuoden pop-yhtye ja vuoden lastenlevy. Vuoteen 2022 mennessä eniten palkintoja olivat keränneet Leif Ove Andsnes (11), Oslon filharmoninen orkesteri (10), A-ha (9), Ole Ivars (8) ja Odd Børretzen (7). Pronssinen palkintopokaali esittää gramofonia. Voittaja saa sen haltuunsa vuoden ajaksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Spellemann.no Luokka:Norjalaiset palkinnot Luokka:Musiikkipalkinnot
Ilmari Aho (kauppaneuvos)

Juha Eelis Ilmari Aho (23. syyskuuta 1935 Oulu – 22. huhtikuuta 2020 Ylitornio) oli suomalainen kauppias, yritysjohtaja ja yrittäjä, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 15.10.2023. (ei-vapaa) Ahon vanhemmat olivat kauppias Hemming Werner Aho ja Helvi Marjatta Lassila ja puoliso vuodesta 1957 Elli-Maija Raja. Aho kävi keskikoulun Ylitornion yhteiskoulussa 1952 ja valmistui merkonomiksi Suomen Liikemiesten Kauppaopistosta 1955. Diplomi-merkonomi hänestä tuli 1956 ja HTM-tilintarkastaja 1968. Aho oli Eino Aho Oy:n Kaulirannan toimipisteen myymäläapulainen vuodesta 1952, varastomies vuodesta 1953, konttoristi 1955, konttoripäällikkö 1957–1970, tukkukonttorin johtaja 1971–1979 ja toimitusjohtaja vuodesta 1979, setänsä kauppaneuvos Akseli O. Ahon jälkeen. Yrityksen hallituksen jäsen hän oli vuodesta 1958. Aho toimi myös Kai Aho Oy:n toimitusjohtajana ja Rovaniemen Kauppa Oy:n hallituksen jäsenenä ja toimitusjohtajana. Hänellä oli lisäksi useita kaupan alan, liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Aho sai 1990. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Nietoskärhö

Nietoskärhö (Clematis armandii) on leinikkikasvien (Ranunculaceae) heimoon, kärhöjen (Clematis) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta ja nopeakasvuinen köynnös, joka voi kasvaa noin kuusi metriä pitkäksi. Lehtiasento on vastakkainen, ja lehdet ovat 7,5–15 cm pitkiä, kolmilehdykkäisiä, nahkamaisia ja kirkkaantummanvihreitä. Kukat sijaitsevat suurissa ja monihaaraisissa rykelmissä ja ovat kermanvalkoisia ja tuoksuvia. Kukissa on neljästä seitsemään terälehdeltä näyttävää lehteä, jotka ovat kuitenkin verholehtiä. Nietoskärhö kukkii keväisin ja kukinnan jälkeen kukista kehittyvät luumarjamaiset hedelmät. Nietoskärhö kasvaa luontaisena keskisessä ja läntisessä Kiinassa, mutta sitä kasvatetaan koristekasvina muuallakin. Lajista on jalostettu erilaisia viljelylajikkeita, joista tavallisimpia ovat Apple Blossom ja Snowdrift. Snowdrift-lajikkeen kukat ovat puhtaanvalkoiset, kun taas Apple Blossom -lajikkeella kukat ovat hieman vaaleanpunertavia, etenkin alapinnoiltaan. Nietoskärhön tieteellisen nimen lajinimi (armandii) viittaa ranskalaiseen lähetyssaarnaajaan Armand Davidin. == Lähteet == * Oregon State University: Landscape Plants: Clematis armandii Luokka:Kärhöt
Trybuna Ludu

Trybuna Ludu (”Kansan foorumi”) oli kommunistista Puolaa hallineen Puolan yhdistyneen työväenpuolueen sanomalehti vuosina 1948–1990. Trybuna Ludu syntyi Puolan työväenpuolueen ja Puolan sosialistisen puolueen yhtyessä, kun myös niiden äänenkannattajat Głos Ludu ja Robotnik yhdistyivät. Varsovassa ilmestynyt päivälehti oli Puolan yhdistyneen työväenpuolueen keskuskomitean virallinen äänenkannattaja ja sen tärkein julkaisu aikakauslehti Nowe Drogin rinnalla. Sen levikki oli 1980-luvun puolivälissä 900 000 kappaletta ja viikonloppuisin 1,3 miljoonaa. Lehden jatkajaksi perustettiin tammikuussa 1990 sosiaalidemokraattien Trybuna, joka lakkasi vuonna 2009. ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset sanomalehdet
George Herbert (runoilija)

George Herbert (3. huhtikuuta 1593 Montgomery, Wales – 1. maaliskuuta 1633 Bemerton, Wiltshire, Englanti) oli englantilainen runoilija ja Englannin kirkon pappi. Joitakin Herbertin runoja, kuten Teach me my God and King ja Let All the World, lauletaan edelleen säännöllisesti anglikaanikirkoissa virsinä. Vuonna 1980 Englannin kirkko nimesi pyhimyskalenterissa helmikuun 27. päivän Herbertin muistopäiväksi. Häntä on kutsuttu merkittävimmäksi englantilaiseksi uskonnolliseksi runoilijaksi. ==Elämä ja ura== Herbertin veli Edward Herbert, Cherburyn Herbertin 1. paroni, oli merkittävä maallisista aiheista kirjoittanut runoilija. Herbert opiskeli kotona, Westminster Schoolissa ja Trinity Collegessa Cambridgen yliopistossa, jossa hänestä tehtiin 1615 akateemisten saavutusten ansiosta fellow. Vuonna 1620 hänet valittiin yliopiston julkiseksi puhujaksi ("public orator"). Hän kirjoitti yliopiston puolesta kaikki viralliset kirjeet hallitukselle. Herbert oli sitten paljon tekemisissä hovin kanssa ja oli kuningas Jaakko I:n suosiossa. Hän toivoi saavansa puhujan virassa toimineiden edeltäjiensä tapaan korkean aseman valtion palveluksessa. Jaakko I:n kuoleman jälkeen hänet kuitenkin vihittiin diakoniksi ja papiksi 1630, ja hän muutti Lontoosta Bemertonin kirkkoherraksi. Hän ystävystyi Nicholas Ferrarin kanssa. Hänen runoistaan, jotka Ferrar julkaisi hänen kuolemaansa seuraavana vuonna kokoelmassa The Temple: Sacred Poems and Private Ejaculations, tuli hyvin suosittuja ja laajalle levinneitä. Herbert kirjoitti Bemertonissa myös proosateoksen A Priest to the Temple: Or The Country Parson, his Character and Rule of Life (1652). Hän oli myös hyvä luutunsoittaja ja laulaja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Englantilaiset runoilijat Luokka:Brittiläiset papit Luokka:Vuonna 1593 syntyneet Luokka:Vuonna 1633 kuolleet
Joseph Leitgeb

Joseph (Ignaz) Leitgeb (myös Leutgeb; 6. lokakuuta 1732 – 27. helmikuuta 1811 Wien) oli itävaltalainen käyrätorvensoittaja. Hän on maineikkaimpia klassismin aikakauden puhallinsoittajia Wolfgang Amadeus Mozartin häntä varten säveltämän ohjelmiston ansiosta.A Little Leitgeb Research Michael Lorenz 8.4.2013, viitattu 15.10.2023 Leitgebin isä Leopold oli viulisti. Poikakin oppi soittamaan käyrätorven lisäksi viulua. Leitgebin ensimmäisenä tai toisena etunimenä kirjallisissa lähteissä usein käytetyn Ignaz-nimen on myöhemmin arvioitu perustuneen virhetulkintaan. Leitgeb kiersi solistina laajalti ja esiintyi muun muassa Pariisin Concert Spirituel -konserttisarjassa. Hän asettui vuonna 1777 Wieniin. Hän oli Mozartin ystävä tämän kuolemaan (1791) saakka. Mozart sävelsi Leitgebia varten konserttojen lisäksi todennäköisesti käyrätorvikvinteton (K407) ja käyrätorviosuuksia muissa teoksissa. Leitgebin muuhun ohjelmistoon kuului sittemmin kadonneita konserttoja Leopold Hofmannilta, Michael Haydnilta ja Carl Ditters von Dittersdorfilta. Myös Joseph Haydnin käyrätorvikonsertto vuodelta 1762 on mahdollisesti omistettu Leitgebille. Leitgebin ohjelmistossa on mainittu hänen itse säveltämänsä konsertto, jota kuitenkin on epäilty todellisuudessa Michael Haydnin sittemmin kadonneeksi teokseksi. Leitgeb ilmeisesti päätti aktiivisen uransa esiintyjänä vuonna 1792. Leitgeb meni vuonna 1760 naimisiin Barbara Plazzerianin kanssa. Pariskunta sai useita lapsia, joista ensimmäinen syntyi vuonna 1762 ja kuoli vesirokkoon vuonna 1763. Leitgeb on usein mainittu juustoa tuottaneen yrityksen omistajaksi, mutta ajan verorekisterissä tai muissa asiakirjoissa ei ole tiedolle vahvistusta. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset muusikot Luokka:Käyrätorvensoittajat Luokka:Vuonna 1732 syntyneet Luokka:Vuonna 1811 kuolleet
Kanadan tiedustelupalvelu

Kanadan tiedustelupalvelu (, , lyh. CSIS tai SCRS) on Kanadan tiedustelupalvelu. Sen tehtävänä on tutkia toimia, jonka epäillään muodostavan uhkia Kanadan turvallisuudelle, ja raportoida niistä hallitukselle. CSIS voi myös ryhtyä toimenpiteisiin uhkien torjumiseksi lain ja ministeriön ohjeiden mukaisesti. CSIS perustettiin vuonna 1984 korvaamaan Kanadan ratsupoliisin turvapalvelu. == Lähteet == Luokka:Tiedustelupalvelut Luokka:Kanadan hallinto
Sinfonia nro 5 (Mozart)

Sinfonia nro 5 (B-duuri, K. 22) on Wolfgang Amadeus Mozartin joulukuussa 1765 Haagissa säveltämä kolmiosainen sinfonia. Mozart oli viidennen sinfoniansa säveltäessään yhdeksänvuotias ja vastikään toipunut lavantaudista tai pilkkukuumeesta. Teos kantaesitettiin Amsterdamissa tammikuussa 1766.Symphony No. 5 in B flat major, K. 22 AllMusic, viitattu 15.10.2023 Mozart hyödynsi viidennessä sinfoniassaan Johann Christian Bachin ja Karl Friedrich Abelin vakiinnuttamia muotoja. Teoksessa on hylätty barokkimusiikille ominainen terassidynamiikka. Siinä on käytetty rikasta dynamiikkaa ja alkeistasoa edistyneempää kontrapunktia. == Osat == # Allegro # Andante # Allegro molto == Soitinnus == * 2 oboeta * 2 käyrätorvea * jouset == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Wolfgang Amadeus Mozartin sinfoniat Luokka:1760-luvun musiikkiteokset
Janne Lehtonen

Janne Lehtonen (s. 1983 Helsinki) on suomalainen entinen Merivoimien erikoisjoukkojen sotilas, sotilasarvoltaan kersantti, ja nykyinen palomies sekä yrittäjä, joka on lisäksi esiintynyt tositelevisio-ohjelmissa. ==Ura== ===Erikoisjoukot ja viranomaisammatti=== Lehtonen on yksi alansa edelläkävijöistä Suomessa. Hän oli Suomen armeijan ensimmäisiä erikoisjoukkoyksiköön kouluttautuneita sotilaita, kun kyseinen yksikkö perustettiin 2000-luvun alkupuolella. Taiteesta pienestä iästä asti kiinnostunut Lehtonen haki asepalvelukseen taistelusukeltajakouluun (SUKK), Kirkkonummen Upinniemeen, joka on yksi puolustusvoimien Merivoimien haaroista. Siellä hän työskenteli 5. miinalaivueen Miinalaiva Pohjanmaalla. Lehtonen on uransa aikana palvellut yhteensä 13 vuotta erikoisjoukko-operaatioissa ympäri maailmaa, kuten Irakissa, Somaliassa ja Afganistanissa. Hänen toimenkuvaansa kuului taistelusukeltaminen sekä tarkka-ampujana ja lääkintämiehenä toimiminen terrorisminvastaisessa yksikössä. Yhteensä hän oli operaatioissa pitempijaksoisesti Afganistanissa kaksi kertaa, ja Somaliassa kerran. Vuonna 2015 Lehtonen siirtyi yksityiselle puolelle turvallisuustehtäviin Suomalaiselle turvallisuusalan yritykselle Afganistanissa ja Somaliassa. Hän on myös ollut mukana tukemassa Ukrainaa Venäjän sinne tekemän hyökkäyssodan jälkeen, ja muun muassa kouluttamassa nuoria sotilaita. Nykyään Lehtonen on töissä Helsinki-Vantaan lentoasemalla palomies-ensihoitajana sekä pelastussukeltajana yhdessä erikoisjoukkokollega Robin Hendryn kanssa. Hän on myös yksi Keravalla sijaitsevan kuntosaliyritys CrossFit Woiman omistajista ja valmentajista. Lisäksi hän on pyörittänyt omaa tatuointistudiota Keravan Klondyke-talossa. ===Televisiossa=== Vuodesta 2022 alkaen Lehtonen nähdään Nelosella ja Ruudussa esitettävässä Erikoisjoukot -tositelevisiosarjassa leirin pääkouluttajan roolissa. Lehtonen oli myös mukana syksyllä 2023 alkaneessa Amazing Race Suomi -seikkailurealityn ensimmäisellä kaudella yhdessä erkoisjoukko-kollega Robin Hendryn kanssa. Kilpailussa olleista kahdestatoista parista he sijoittuivat kolmansiksi. ===Kirjailijana=== Lehtonen on nykyään myös kirjailija. Hänen esikoisteoksensa ilmestyy alkuvuonna 2025, jonka hän on kirjoittanut yhteistyössä kustantamo WSOYn kanssa. Kirjassa hän avaa lapsuuttaan sekä uraansa erikoisjoukkojen operaattorina. ==Yksityiselämä== Lehtonen varttui lapsuutensa Vantaan Hakunilan lähiössä. Hän oli naimisissa Mia-Riitta Lehtosen kanssa, jonka kanssa hän oli ollut yhdessä kouluiästä lähtien. Heillä on kaksi lasta. He erosivat marraskuussa 2024. Hän on kertonut sairastavansa traumaperäistä stressihäiriötä (PTSD), mikä sai alkunsa hänen erikoisjoukkouransa aikana. Hän on kuitenkin puhunut sekä saanut apua oireisiin, ja täten pystyy elämään traumojensa kanssa. == Filmografia == Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Sarja Rooli 2022− Erikoisjoukot leirin pääkouluttaja 2023 Amazing Race Suomi yksi kilpailijoista ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Janne Lehtonen Instagramissa * Luokka:Suomalaiset sotilaat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kilpilammi

Kilpilammi voi tarkoittaa seuraavia: * Kilpilammi, lampi Hämeenlinnassa * Kilpilammi, lampi Hämeenlinnan Rengossa * Kilpilammi, lampi Juupajoella * Kilpilammi, lampi Lopella * Kilpilammi, lampi Ruovedellä * Iso Kilpilammi, lampi Hämeenlinnassa * Pikku Kilpilammi, lampi Hämeenlinnassa == Katso myös == * Kilpilampi
Iso-Ruokonen

Iso-Ruokonen voi tarkoittaa seuraavia: * Iso-Ruokonen, lampi Kouvolassa * Iso- Ruokonen, järvi Puolangassa * Iso-Ruokonen, järvi Soinissa * Iso-Ruokonen, järvi Sotkamossa
Wärn

Wärn on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Caroline Wärn (s. 1988), yleisurheilija * Max Wärn (s. 1988), jääkiekkoilija * Mayvor Wärn-Rancken (s. 1958), metodistipappi
Väliaho

Väliaho on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Hannu Väliaho (s. 1938), matemaatikko * Marianne Väliaho (s. 1994), salibandyn pelaaja * Ville Väliaho (s. 1996), pesäpalloilija
Vähäsöyrinki

Vähäsöyrinki on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Eetu Vähäsöyrinki (s. 1990), yhdistetyn hiihtäjä * Joose Vähäsöyrinki (s. 1981), lied-laulaja, äänialaltaan baritoni * Pekka Vähäsöyrinki (s. 1957), Suomen Hiihtoliiton päävalmentaja ja maastohiihdon lajipäällikkö
Tor Johnson

Karl Erik Tore Johansson (19. lokakuuta 1903 Brännkyrka, Ruotsi – 12. toukokuuta 1971 San Fernando, Kalifornia, Yhdysvallat) oli ruotsalaissyntyinen ammattipainija ja monissa B-luokan elokuvissa esiintynyt elokuvanäyttelijä. Hän käytti taiteilijanimeä Tor Johnson. Ammattilaispainijana hän esiintyi nimillä Tor Johnson ja Super Swedish Angel. Johnsonin vanhemmat olivat kivityömies Karl Johan Johansson ja Lovisa Kristina Pettersson. Hänen ollessaan 2-vuotias perhe muutti Tukholmaan, jossa he asuivat eri osoitteissa Hornstullin alueella. Tor oli jonkin aikaa vankilassa varkaudesta tuomittuna ennekuin hän lähti Yhdysvaltoihin vuonna 1920. Hän lienee vielä palannut Ruotsiin mutta lopullisesti hän siirtyi Yhdysvaltoihin maaliskuussa 1923 yhdessä morsiamensa Greta Maria Alfrida Johanssonin (s. 1898) kanssa. Johnson esiintyi Yhdysvalloissa ammattilaispainijana. Muutettuaan Kaliforniaan hän alkoi 1930-luvulla saada pieniä rooleja halpatuotantoelokuvissa. Hän esiintyi pääasiassa voimamiehen tai painonnostajan rooleissa. Vuonna 1934 Johnson oli mukana 50 painijan joukossa Los Angelesissa pidetyissä kaksi kuukautta kestäneissä Kalifornian painimestaruuskilpailuissa. Vuonna 1947 hän kävi Ruotsissa ammattipainijana ja esiintyi tällöin taiteilijanimellä King-Kong. Johnson pituus oli 1,91 metriä ja paino enimmillään noin 200 kiloa. Hänellä oli alun perin vaaleat hiukset, mutta hän ajeli itsensä kaljuksi vaikuttaakseen painijana ja elokuvissa pelottavammalta. Johnson tutustui 1950-luvulla elokuvaohjaaja Ed Woodiin ja esiintyi sitten useissa Woodin ohjaamissa elokuvissa, joista tunnetuin oli 1959 valmistunut Plan 9 from Outer Space. Hän vieraili myös Groucho Marxin juontamassa You Bet Your Life -visailuohjelmassa. Johnsonin viimeinen merkittävä elokuvarooli oli vuonna 1961 valmistuneessa Coleman Francisin ohjaamassa elokuvassa The Beast of Yucca Flats. Elokuvauransa jälkeen hän esiintyi vielä 1960-luvulla televisiossa ja tv-mainoksissa. Tor Johnson kuoli 1971 sydänsairauteen San Fernando Valleyn sairaalassa. Hänet on haudattu Newhallin Eternal Valley Memorial Parkin hautausmaalle. == Aiheesta muualla == * Luokka:Amerikanruotsalaiset Luokka:Ruotsalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Ruotsalaiset painijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Willman

Willman, Villman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Beth Willman, yhdysvaltalainen astronomi, Willman 1 -kääpiögalaksin löytäjä * Elvira Willman-Eloranta (1875–1925), suomalainen näytelmäkirjailija * Gustav Willman Borvik (s. 1998), norjalais-ruotsalainen jääkiekkoilija * Heidi Willman, nyk. Pikkarainen (s. 1981), Miss Suomi 2001 ja Miss Baltic Sea * Jonne Willman (s. 1977), suomalainen seiväshyppääjä * Juho Villman (1886–1945), suomalainen suojeluskuntaupseeri * Timo Willman (s. 1972), suomalainen jääkiekkopuolustaja == Katso myös == * Willman 1, kääpiögalaksi