EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Josef Weidinger

Josef "Joschi" Weidinger (25. huhtikuuta 1923 Wien – 26. kesäkuuta 2002 Wien) oli itävaltalainen nyrkkeilijä, jonka ammattilaisura ajoittui toisen maailmansodan päättymisen jälkeiseen aikaan joulukuusta 1945 marraskuuhun 1952. Urallaan hän saavutti avoimeksi jääneen raskaan sarjan ammattinyrkkeilyn Euroopan mestaruustittelin kesäkuussa 1950 voitolla Ranskan Stephane Olekista ja menetti maaliskuussa 1951 Englannin Jack Gardnerille. Joschi Weidinger aloitti ammattilaisuransa joulukuussa 1945. Sodan jälkeisen ajan kilpailuareenat olivat Itävallassa, Ranskassa, Englannissa, Tanskassa ja Ruotsissa. Syyskuussa 1948 hän siirtyi Yhdysvaltoihin, sillä ura oli ollut nousujohtoinen 12 peräkkäisellä voitolla toukokuussa 1947 alkaen. Hänen siirtymistään Yhdysvaltoihin avusti entinen mestarinyrkkeilijä Jack Dempsey. Yhdysvalloissa hän käytti nimeä Jo Weidin ja otteli kaikkiaan kahdeksan ottelua, joista tuli neljä voittoa ja neljä tappiota. Weidinger palasi pian Itävaltaan ja otteli muun muassa syyskuussa 1949 entisen mestarin Heinz Lazekin uran päätösottelussa voittaen entisen mestarin. Englantilainen Bruce Woodcock oli luopunut Euroopan mestaruustittelistään, ja niinpä Weidinger oli yksi mahdollinen nyrkkeilijä avoimen mestaruustittelin hallitsijaksi. Ratkaiseva ottelu käytiin Wienissä Weidingerin ja Ranskan Stephane Olekin välillä Prater-stadionilla 35 000 katsojan edessä. Weidinger voitti ottelun pistein ja oli uusi raskaansarjan Euroopan mestari. Weidinger puolusti titteliään englantilaista Jack Gardneria vastaan maaliskuussa 1951 Lontoossa menettäen tittelin pistetappiolla. Weidinger jatkoi uraansa vielä 1,5 vuotta. Hän otteli tunnettujen ja aikansa vahvojen eurooppalaisnyrkkeilijöiden kanssa, kuten belgialaisen Karel Sysin, saksalaisen Hein ten Hoffin ja walesilaisen Tommy Farrin. Hän hävisi kaikille edellä mainituille vastustajille. Weidingerin viimeinen ottelu oli marraskuussa 1952, jolloin hän kohtasi saksalaisen Hugo Salfeldin, jolle hän hävisi pistein. Uran päättämiseen johti Weidingerin saama silmävamma. Uransa jälkeen Weidinger toimi Itävallan WBC:n alaisen ammattinyrkkeilyliiton puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana. Weidingerille myönnettiin vuonna 2002 Wienin kunniakansalaisuus, ja vuonna 2009 hänen kunniakseen nimettiin katu Wienissä nimellä Weidingergasse. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Judith Lang Zaimont

Judith Lang Zaimont (s. 8. marraskuutaAllMusic: Judith Lang Zaimont 1945 Memphis, Tennessee) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja pianisti.Milken Archive of Jewish Music: Judith Lang Zaimont Zaimont syntyi musikaaliseen perheeseen ja varttui New Yorkissa. Hän aloitti pianonsoiton opiskelun 5-vuotiaana, ja hänet hyväksyttiin 11-vuotiaana Juilliard Schoolin valmennusosastolle. Hän voitti teini-ikäisenä useita sävellyskilpailuja; hänen saamiensa palkintojen joukossa oli Broadcast Music Incorporatedin Young Composer Award. Zaimont sai vuosina 1958–1964 Juilliard Schoolissa pianonsoiton opetusta Leland Thompsonilta. Sävellystä hänelle opettivat Queens Collegessa Hugo Weisgall sekä Columbian yliopistossa Otto Luening ja Jack Beeson. Saatuaan maisterin arvon hän lähti Pariisiin opiskelemaan André Jolivet'n johdolla orkestraatiota Debussy-stipendillä. Zaimont perusti teini-ikäisenä pianoduon siskonsa Dorisin kanssa. Yhdessä he kiersivät Yhdysvalloissa, levyttivät ja esiintyivät radiossa sekä televisiossa. Zaimont päätti tämän jälkeen omistautua päätoimisesti sävellystyölle. Hänen varhaiset teoksensa (lähinnä vuotta 1980 varhaisemmalta ajalta) ovat pääasiassa vokaali- ja soolopianomusiikkia. Varhaisten pianosävellysten joukossa ovat muiden muassa A Calendar Set (1972–1978), Two Rags (1974), La Fin de siècle (nocturne, 1978) ja nelikätinen Snazzy Sonata (1972) sekä konsertto (1972). Myöhempään tuotantoon kuuluvat muiden muassa kolme sinfoniaa, lapsille suunnattu kamariooppera Goldilocks and the Three Bears, oratoriot ja kantaatit. Osassa teoksista on alkuperäisamerikkalaisia ja juutalaisia teemoja. Zaimontin saamien palkintojen joukossa on ensipalkinto vuoden 1995 kansainvälisessä McCollin- säveltäjäkilpailussa ensimmäisestä sinfoniasta (kantaesittänyt Philadelphian orkesteri, 1996). Säveltäjän teoksia on esitetty laajalti Yhdysvalloissa sekä Euroopassa ja levytetty lukuisille levymerkeille, kuten Naxokselle.American Pianists Association: Judith Zaimont Zaimont on opettanut Queens Collegessa, Peabody-instituutissa, Adelphin yliopistossa ja vuosina 1992–2005 sävellysprofessorina Minnesotan yliopistossa (Minneapolis). Hän loi ja päätoimitti kirjasarjan The Musical Woman: An International Perspective. Hänen musiikistaan on tehty lukuisia väitöskirjoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkikirjailijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ratsastus kesäolympialaisissa 2020 – kenttäratsastuksen joukkuekilpailu

Kenttäratsastuksen joukkuekilpailu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 30. heinäkuuta – 2. elokuuta Equestrian Parkilla ja Sea Forest Cross-Country Coursella. Kilpailuun osallistuu 15 joukkuetta. ==Karsinnat== Olympialaisiin pääsee 15 maata. Isäntämaa Japani saa kiintiöpaikan. Vuoden 2018 MM- kilpailuista pääsei kuusi parasta maata olympialaisiin. Muutoin karsintoja varten maat oli jaettu seitsemään maantieteelliseen alueeseen. Luoteis- Euroopan ja Lounais-Euroopan ryhmien karsintoina toimi vuoden 2019 EM- kilpailuista, joista pääsi kaksi joukkuetta kilpailuun. Keski- ja Itä-Euroopan ja Keski-Aasian paikka jaettiin erillisessä karsintapahtumassa. Amerikan kaksi paikkaa jaettiin Pan-Amerikan kisoissa 2019. Kaakkois-Aasian ja Oseanian sekä Afrikan ja Lähi-idän paikat jaettiin samassa karsintapahtumassa. Viimeinen paikka jaetaan kenttäratsastuksen Nation Cupissa 2019. ===Olympiaturnaukseen päässeet maat=== Karsintatapa Ajankohta Paikat Maat Isäntämaa 1 MM-kilpailut 2018 11. – 23. syyskuuta 2018 6 Keski- ja Itä-Eurooppa ja Keski-Aasia 20. – 23. kesäkuuta 2019 1 Kaakkois- Aasia ja Oseania Afrikka ja Lähi-itä 23. – 26. toukokuuta 2019 2 Amerikka 26. heinäkuuta – 11. elokuuta 2019 2 Luoteis-Eurooppa ja Lounais-Eurooppa EM-kilpailut 2019 28. elokuuta – 1. syyskuuta 2019 2 Kenttäratsastuksen Nations Cup 2019 23. toukokuuta – 13. lokakuuta 2019 1 ==Osallistuvat ratsukot== Maa Ratsukot ==Kilpailu== ==Lähteet== kenttäratsastuksen joukkuekilpailu
Pont-Avenin koulukunta

Pont-Avenin koulukunta (, ) oli Pont-Avenin kylässä ja sen lähialueilla Ranskan Bretagnessa toiminut taidemaalarien ryhmä, jonka johtohahmoja olivat Paul Gauguin, Émile Bernard ja Paul Sérusier. Ryhmä toimi 1880-luvun lopulta 1890-luvun alkuun. Paul Gauguin vieraili Pont-Avenissa ensimmäisen kerran vuonna 1886, ja toisella vierailukerralla vuonna 1888 hänen ympärilleen alkoi kerääntyä muita taiteilijoita. Pont-Avenin koulukunnan töille olivat tyypillistä puhtaat värit ja symbolistiset motiivit, jotka Gauguinin ja Bernardin myötä kehittyi edelleen syntetismin suuntaan. Muita ryhmään kuuluvia taiteilijoita olivat esimerkiksi Maurice Denis, Charles Laval, Charles Filiger, Émile Schuffenecker ja Meyer de Haan. Pont-Avenin koulukunnasta erkani myöhemmin erikseen Nabis-ryhmä (). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Musée de Pont-Avenin verkkosivut Luokka:Ranskan taide
Ratsastus kesäolympialaisissa 2020 – kenttäratsastuksen yksilökilpailu

Kenttäratsastuksen yksilökilpailu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 30. heinäkuuta – 2. elokuuta Equestrian Parkilla ja Sea Forest Cross-Country Coursella. Kilpailuun osallistuu 65 ratsukkoa. ==Karsinnat== Olympialaisiin pääsee 60 ratsukkoa. Kaikki 15 joukkuekilpailuun pääsevää maata saa nimetä kolme ratsukkoa myös yksikkökilpailuun. Jäljelle jäävästä 20 paikasta 14 jaetaan FEI:n rankingin perusteella. Paikat on jaettu seitsemään maantieteelliseen alueeseen, joista jokaiselle myönnetään kaksi paikkaa. Yksi maa kuitenkin voi saada olympialaisiin korkeintaan yhden paikan. Viimeiset kuusi paikka jaetaan rankingin perusteella sille maalle, joka on korkeimmalla rankingissa. Rajoitteena on, että sama maa saa korkeintaan kaksi paikkaa. ===Olympiaturnaukseen päässeet maat=== Karsintatapa Ajankohta Maat yhteensä Paikat maata kohden Maat Joukkuekilpailu 15 3 Luoteis-Eurooppa 31. joulukuuta 2019 2 1 (2) Lounais-Eurooppa 31. joulukuuta 2019 2 1 Keski- ja Itä-Eurooppa sekä Keski-Aasia 31. joulukuuta 2019 2 1 (2) Pohjois- Amerikka 31. joulukuuta 2019 2 1 (2) Etelä- ja Keski-Amerikka 31. joulukuuta 2019 2 1 Afrikka ja Lähi-itä 31. joulukuuta 2019 2 1 Kaakkois-Aasia ja Oseania 31. joulukuuta 2019 2 1 Yksilöranking 31. joulukuuta 2019 6 1-2 (2) (2) ==Osallistuvat ratsukot== Maa Paikat Ratsukot 3 3 3 3 3 3 3 3 3 3 3 3 3 3 3 ==Kilpailu== ==Lähteet== kouluratsastuksen kenttäkilpailu
Latanoprosti

Latanoprosti (C26H40O5) on prostaglandiinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä glaukooman ja korkean silmänpaineen hoitoon. Latanoprosti kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon. ==Ominaisuudet ja käyttö== Huoneenlämpötilassa latanoprosti on väritöntä nestettä. Yhdiste on optisesti aktiivista, ja sen kiertokyky asetonitriililiuoksessa on +31,6. Latanoprosti on prostaglandiini F2a:n analogi, ja sen vaikutus perustuu siihen, että se sitoutuu silmän sädelihaksen prostaglandiinireseptoreihin. Tällöin kammionesteen virtaus silmästä ulos kasvaa (niin kutsuttu uveoskleraalinen virtaus), ja silmänpaine alenee. Latanoprosti annostellaan tippana silmään kerran vuorokaudessa. Aine on aihiolääke ja hydrolysoituu silmässä vaikuttavaksi aineeksi latanoprostihapoksi. Yhdistettä voidaan käyttää yhdessä timololin kanssa. Latanoprostia käytetään glaukooman hoitoon myös koirilla. ==Haittavaikutukset== Latanoprosti on hyvin siedetty lääkeaine, mutta se voi aiheuttaa ärsytystä, esimerkiksi kutinaa. Muita mahdollisia haittavaikutuksia ovat silmien värin tummeneminen, silmäripsien pidentyminen ja kasvaminen silmämunaa kohden ja silmien ympäristön ihon tummeneminen. ==Lähteet== Luokka:Lääkkeet Luokka:WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Gore (albumi)

Gore on yhdysvaltalaisen alternative metal -yhtye Deftonesin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa vuonna 2016 Reprise Recordsin kautta. Albumi debytoi toisella sijalla Yhdysvaltojen Billboard 200 -listalla, mikä tekee siitä yhtyeen viidennen listan kärkikymmenikössä debytoineen albumin ja korkeimmalle sijalle yltäneen vuoden 2003 Deftonesin jälkeen. Albumin eniten huomiota herättävänä piirteenä pidettiin laulaja Chino Morenon ja kitaristi Stephen Carpenterin välistä luovaa jännitettä, minkä Rolling Stone kuvaili olevan "Morrisseyn soittamista kitaristin Meshuggahille". ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Chino Moreno − laulu, kitara * Stephen Carpenter − kitara * Sergio Vega − basso * Abe Cunningham − rummut * Frank Delgado − kosketinsoitin, samplet * Jerry Cantrell – kitarasoolo kappaleessa "Phantom Bride" == Arvostelut == * Kaaoszine: 7½/10Deftones - Gore * Soundi: Deftones: Gore == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gore discogs.com -sivustolla Luokka:Deftonesin albumit Luokka:Vuoden 2016 albumit
Mariankatu (Salo)

Mariankatu on katu Salossa, Varsinais-Suomessa. Tie alkaa seututien 110 eritasoliittymä, josta toiseen suuntaan lähtee yhdystie 2241 Halikontie kohti Halikkoa. Sen jälkeen se risteää kiertoliittymänä Taitajan- ja Salorankadun. Vähän yli puolivälin Mariankatu risteää Annankadun, josta eteenpäin tie on ollut osa kantatietä 52 ennen Salon ohikulkutien valmistumista. Tie päättyy lähelle Salon toria ja kirjastoa Salonjoen sillalla, josta tie jatkuu edelleen Raatihuoneenkatuna. == Reitti == • Seututie 110 • Salorankatu / Taitajankatu • Salorankatu (uudelleen) / Turuntie • Joensuunkatu / Vilhonkatu • Annankatu • Asemakatu • Satamakatu • Salonjoki (Tie päättyy) ==Lähteet== Luokka:Salon liikenne Luokka:Suomen kadut
Jayne Fenton Keane

Jayne Fenton Keane (s. 1971 BritanniaR. Victoria Arana, The Facts on File Companion to World Poetry: 1900 to the Present s. 242 Facts On File, 2008 ISBN 978-0-8160-6457-1 (Google Books)) on australialainen runoilija. Hän on Australian arvostetuimpia nykyrunoilijoitaAnnikin runofestivaali 15 vuotta Amusa.fi, viitattu 14.9.2019. Etelä-Australiassa syntynyt Fenton Keane on asunut myös Queenslandissa. Hän on opiskellut Flindersin yliopistossa, jossa hän suoritti BEd-arvosanan. Hän on kiinnostunut poikkitaiteellisesta yhteistyöstä, visuaalisesta runoudesta ja yhteisölliseen osallistumiseen kannustamisesta. Fenton Keane vieraili Annikin runofestivaalilla vuonna 2018. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Varuna Writers Centre Fellowship and Mentorship * 2005 Asialink Literature Residency Program for residency in India * 2011 Literature Board Grants, Digital and New Media Writing Grants 15 000 dollaria uudelle medialle kirjoittamiseen (mediataide) == Lähteet == Luokka:Australialaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tauno Muukkonen

Tauno Einar Muukkonen (29. lokakuuta 1907 Taipalsaari – 1. lokakuuta 1974 Lappeenranta) oli kenttärovasti ja kristillinen kirjailija. ==Henkilöhistoria== Tauno Muukkosen vanhemmat olivat lautamies Antti Muukkonen ja Matilda Saukko ja puoliso vuodesta 1935 talousopettaja Bertta Turunen. Muukkonen tuli ylioppilaaksi 1928 ja vihittiin papiksi 1939. Hän oli Savon jääkärirykmentin sotilaspastori 1934–1939, V armeijakunnan esikunnan sotilaspastori 1940–1941, III armeijakunnan sotilaspastori 1941–1943, päämajan toimistopäällikkö 1943–1944, pääesikunnan kenttäpiispantoimiston päällikkö 1944–1958, 1. divisioonan kenttärovasti 1958–1966 ja Pohjois-Suomen sotilasläänin kenttärovasti 1966–1967. Jääkärilehden päätoimittaja Muukkonen oli 1935–1939. Hän sai rovastin arvon vuonna 1957.Geni: Tauno Muukkonen (Viitattu 14.9.2019) ==Julkaisuja== * Johann Christian Konrad v. Hofmannin, Franz Hermann Reinhold v. Frankin ja Reinhold Seebergin sovitusopit toisiinsa verrattuna, 1931 * Grundtvig uskonnollisen kasvatuksen uudistajana, 1932 * Ohjelmistoa sotilasillanviettoihin, 1941 * Rintamapappi, 1943 * Kestävä perusta, 1943 == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Materiaaliviisaus

Materiaaliviisaudella () tarkoitetaan tapaa käyttää erilaisia materiaaleja (luonnonvarat, raaka-aineet, kemikaalit) harkitusti, tehokkaasti ja ympäristön ja ihmisten hyvinvointia sekä kestävää kehitystä edistävällä tavalla. Materiaaliviisaus on keino, jolla voidaan saavuttaa kestävä kiertotalous. Materiaaliviisaus yhdistää materiaalitehokkuuteen eli materiaalien käytön määrälliseen tarkasteluun materiaalien, tuotantoprosessien sekä lopputuotteiden ympäristö- ja terveysvaikutusten hallinnan sekä kierrätyksen. Materiaaliviisas tuote on kestävä, turvallinen, ympäristöystävällinen ja sen raaka-aineet tunnetaan. Se on hyvin suunniteltu tuote, joka kiertää raaka- aineeksi uusiin kestäviin tuotteisiin. Materiaaliviisas tuotekehitys lähtee liikkeelle jo tuotesuunnittelusta, ja se koostuu kolmesta osa-alueesta: # Viisaat raaka-ainevalinnat: turvalliset, haitattomat, kierrätettävät ja ekologiset raaka-aineet, uusiomateriaalien hyödyntäminen ja luonnonvarojen säästäminen. # Tehokas materiaalien käyttö: prosessin päästöjen ja materiaalihävikin huomioiminen, materiaalitehokkuuden parantaminen. # Elinkaarellinen tuotesuunnittelu: tuotteiden pitkäikäisyys, uudelleenkäytettävyys ja kierrätettävyys. ==Lähteet== Luokka:Kestävä kehitys
Anjalan koulu

Anjalan koulu on peruskoulun ala-aste Anjalassa, Kouvolan Anjalankoskella. Koulussa on noin 120 oppilasta luokilla 1–6. Koulu toimii tällä hetkellä väistötiloissa Inkeroisissa entisen Anjalankosken lukion tiloissa Inkeroisten yhteiskoulun vieressä, sillä sen vanhassa rakennuksessa oli pahoja sisäilmaongelmia. Koulu sijaitsee Anjalankosken suuralueella. Luokkatasot on jaettu yhteen ryhmään (A).Anjalan koulu Vuonna 2016 koulussa oli 165 oppilasta.Suomen peruskoulujen oppilasmäärät vuonna 2016 opetuksen järjestäjän mukaan Anjalan varsinaisen koulun tontti sijaitsee Anjalan kirkonkylällä, Anjalan kirkon vieressä Kymijoen rannalla. Koulurakennus purettiin syksyllä 2019. Koulussa oli myös liikuntasali. Anjalan koulun väistötilat eli entisen Anjalankosken lukion rakennus sijaitsee Inkeroisten keskustan eteläpuolella Kotkan radan varrella. Koulun vieressä on Inkeroisten yhteiskoulu, Inkeroisten jäähalli ja Inkeroisten uimahalli. Anjalankosken lukion rakennuksessa on myös liikuntasali ja pihalla lähiliikuntapaikka. Koulun toiminta siirtyi väistötiloihin vuonna 2016, kun rakennus asetettiin käyttökieltoon. Kouvolan kaupungin alkuperäisten suunnitelmien mukaan Anjalaan piti rakentaa uusi koulurakennus 2020-luvun alussa, mutta marraskuussa 2019 kaupunginvaltuusto päätti, ettei uutta koulua Anjalaan rakenneta.Kouvolassa tehtiin vuoden tärkeimpiä, kuntalaisten palveluihin vaikuttavia päätöksiä: veroprosentti nousee, Valkealan ja Elimäen lukiot suljetaan – Yle seurasi hetki hetkeltä Anjalan koulu lakkautetaan vuonna 2024, kun uusi Inkeroisten monitoimitalo valmistuu.Inkeroisten monitoimitalo – Kouvolan kaupunki Uuteen Inkeroisten yhtenäiskouluun siirtyy lisäksi myös Tehtaanmäen alakoulun oppilaat. Käytöstä poistettu sisäilmaongelmainen koulurakennus purettiin syksyllä 2019.Kouvolan sanomat 13.11.2018 == Lähteet == Luokka:Kouvolan peruskoulut
Inkeroisten yhteiskoulu

Inkeroisten yhteiskoulu on peruskoulun yhtenäiskoulu Inkeroisissa, Kouvolan Anjalankoskella. Koulussa on noin 300 oppilasta luokilla 1–9. Oppilaista sata on ala-asteella ja 200 yläasteella. Luokkatasot on jaettu ala-asteella yhteen ryhmään ja yläasteella neljään ryhmään (A–D).koulu Inkeroisten yhteiskoulu Vuonna 2016 koulussa oli 283 oppilasta.Suomen peruskoulujen oppilasmäärät vuonna 2016 opetuksen järjestäjän mukaan Koulu sijaitsee Inkeroisten keskustan eteläpuolella Kotkan radan varrella, lähellä Kymijoen rantaa. Koulun vieressä on entinen Anjalankosken lukio, jossa toimii nykyisin Anjalan koulu, Inkeroisten jäähalli ja Inkeroisten uimahalli. Koulussa on liikuntasali ja pihalla lähiliikuntapaikka. Inkeroisten yhteiskoulu on rakennettu vuonna 1929. Rakennukseen valmistui uusi laajennusosa vuonna 2012, ja rakennuksen alkuperäinen vanha osa purettiin vuonna 2021. Inkeroisten yhteiskoulu toimii tällä hetkellä väistötiloissa entisen Ummeljoen koulun ja Anjalankosken lukion tiloissa.Inkeroisten koululaiset siirtyvät väistötiloihin Ummeljoen ja Anjalan kouluihin – Kouvolan Sanomat Inkeroisiin rakennetaan uusi monitoimitalo, johon tulee uusi Inkeroisten yhtenäiskoulu, päiväkoti, kirjasto, nuorisopalveluita ja valmistuskeittiö. Monitoimitalon rakentaminen alkaa vuonna 2022, ja se valmistuu elokuussa 2024. Rakennus tulee nykyisen Inkeroisten yhteiskoulun ja entisen Anjalankosken lukion paikalle. Rakennus rakennetaan Leasing- sopimuksella, ja sen investointikustannusten arvio on 26,75 miljoonaa euroa.Yle Uutiset Uuden koulun valmistuessa Inkeroisten yhteiskoulun uudeksi nimeksi tulee Inkeroisten yhtenäiskoulu, ja siihen tulee myös lakkautettavien Anjalan ja Tehtaanmäen alakoulujen oppilaat. Uuden yhtenäiskoulun oppilasmääräksi tulee noin 500.Yle Uutiset Uuteen päiväkotiin yhdistetään nykyisten Inkeroisten päiväkodin, Anjalan päiväkodin ja Tehtaanmäen esiopetusryhmän toiminta.Inkeroisten monitoimitalo – Kouvolan kaupunki == Lähteet == Luokka:Kouvolan peruskoulut
Born To Run (kirja)

Born to Run on yhdysvaltalaisen muusikko ja laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin omaelämäkerta, joka julkaistiin vuonna 2016. Springsteen kirjoitti muistelmiaan käsin seitsemän vuoden aikana. Kuvaliitteineen yli 500-sivuinen kirja kartoittaa tekijän vaiheet lapsuudesta maailmantähdeksi. Omaelämäkerta täydentää Springsteenista on jo aiemmin kirjoitettujen kirjojen kuvaa, elämäntarinaa ja uran kertaamista kiinnostavampaa kirjassa on sen henkilökohtaisuus. Springsteen on sanonut, että hänen päätavoitteenaan ei ole ollut kertoa kaikkea, vaan näyttää lukijalle mielensä. Teos käy Springsteenin uraa ja elämää läpi perusteellisesti syventyen lapsuuteen ja nuoruuteen, ensimmäisiin yhteisiin, kovan yrittämisen aikaan, menestykseen ja vakiintumisen vuosiin. The E Street Bandin jäsenistä kerrotaan paljon, varsinkin edesmenneestä saksofonisti Clarence Clemonsista sekä ystävä ja kitaristi Steve Van Zandtista. Naissuhteistaan Springsteen kertoo hienotunteisesti, tyttöystäviä mainitaan, mutta nimeltä kerrotaan vain hänen kahdesta vaimosta, ensimmäisestä vaimosta Julianne Phillips’istä ja nykyisestä aviopuolisosta Patti Scialfasta. Kirjan yksi punaisista langoista on vanhemmuus. Springsteen kertoo suhteesta isäänsä, joka oli pelottava, itseensä sulkeutunut ja äkkipikainen. Pojan ymmärrys isäänsä kohtaan kasvaa tarinan edetessä, ja kirjan viimeinen kolmannes painottuu Springsteenin oman isyyden ja sukupolvien välisen vuoropuhelun pohdintaan. Ohjaaja Nigel Cole teki kirjan markkinoinnin oheen arkistomateriaalia sisältävän dokumenttielokuvan Bruce Springsteen omin sanoin. Reilun tunnin mittaisen dokumentin aikana Springsteen kertoo hänen musiikillisen uran ja elämän käännekohdaksi muodostuneesta vuonna 1975 julkaistusta Born to Run -levyn merkityksestä uralleen ja katsoo samalla mennyttä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 kirjat Luokka:Omaelämäkerrat
Tehtaanmäen koulu

Tehtaanmäen koulu on peruskoulun ala-aste Inkeroisissa, Kouvolan Anjalankoskella. Koulussa on noin 100 oppilasta luokilla 1-6. Koulurakennus on valmistunut vuonna 1940, ja sen on suunnitellut Alvar Aalto. Koulu sijaitsee Inkeroisten kaupunginosassa, Tehtaanmäen vanhan tehdasalueen vieressä Tehtaanmäen asuinalueella. Luokkatasot on jaettu kahteen ryhmään (A, B).Vuonna 2016 koulussa oli 77 oppilasta.Suomen peruskoulujen oppilasmäärät vuonna 2016 opetuksen järjestäjän mukaan Tehtaanmäen koulu lakkautetaan vuonna 2024, kun uusi Inkeroisten monitoimitalo valmistuu.Inkeroisten monitoimitalo – Kouvolan kaupunki Uuteen Inkeroisten yhtenäiskouluun siirtyy lisäksi myös Anjalan alakoulun oppilaat. == Lähteet == Luokka:Kouvolan peruskoulut
Kaipiaisten koulu

Kaipiaisten koulu on peruskoulun ala-aste Kouvolan Kaipiaisissa, Anjalankosken suuralueella. Koulussa on noin 40 oppilasta luokilla 1-6. Koulurakennus on valmistunut vuonna ja peruskorjattu vuonna 2012. Koulu sijaitsee Kaipiaisten kaupunginosassa, Kaipiaisten kylässä. Pienen oppilasmäärän takia koulussa opiskellaan kolmessa yhdysluokassa (1-2, 3-4, 5-6).Kaipiaisten koulu Vuonna 2016 koulussa oli 41 oppilasta.Suomen peruskoulujen oppilasmäärät vuonna 2016 opetuksen järjestäjän mukaan Utin koulun Kaipiaisten toimipiste lakkautetaan 1. elokuuta 2024. Asiasta päätti Kouvolan kasvatus- ja opetuslautakunta. Oppilaat siirtyvät pääsääntöisesti Utin koulun Utin toimipisteeseen. Samalla lakkautetaan myös Pilkanmaan koulu ja Hirvelän koulu.Kouvolan sanomat 11.1.2024 == Lähteet == Luokka:Kouvolan peruskoulut
Utin koulu

Utin koulu on peruskoulun ala-aste Kouvolan Utissa, Valkealan suuralueella. Koulussa on noin 130 oppilasta luokilla 1-6. Koulurakennus on peruskorjattu vuonna 1995. Koulu sijaitsee Utin kaupunginosassa, Utin kylässä. Luokkatasot on jaettu yhteen ryhmään (A).Utin koulu Vuonna 2016 koulussa oli 67 oppilasta.Suomen peruskoulujen oppilasmäärät vuonna 2016 opetuksen järjestäjän mukaan Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Uttiin rakennetaan uusi koulurakennus tai nykyinen peruskorjataan. Kaipiaisten koulusta siirtyy oppilaita Utin kouluun vuonna 2024, kun kyseinen koulu lakkautetaan.Kouvolan sanomat 11.1.2024 == Lähteet == Luokka:Kouvolan peruskoulut
Pilkanmaan koulu

Pilkanmaan koulu on peruskoulun ala-aste Kouvolan Pilkanmaassa, Kuusankosken suuralueella. Koulussa on luokat 1–6. Koulurakennus on valmistunut 1900-luvun alussa. Vuonna 2020 koulussa oli noin 90 oppilasta. == Lähteet == Luokka:Kouvolan peruskoulut
Jaalan koulu

Jaalan koulu on peruskoulun ala-aste Kouvolassa Jaalan kirkonkylällä, Jaalan suuralueella. Koulussa on noin 100 oppilasta luokilla 1-6. Koulu sijaitsee Jaalan kaupunginosassa, entisen Jaalan kunnan kirkonkylällä. Luokkatasot on jaettu yhteen ryhmään (A). Vuonna 2016 koulussa oli 124 oppilasta.Suomen peruskoulujen oppilasmäärät vuonna 2016 opetuksen järjestäjän mukaan Jaalan koulun uudemmassa rakennuksessa toimii myös Jaalan kirjasto. Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Jaalan rakennetaan mahdollisesti uusi koulurakennus. Entisessä Jaalan kunnassa ja nykyisessä Jaalan aluetoimikunnassa ja suuralueella ei ole ollut aikoihin yläastetta, vaan jaalalaiset yläkoululaiset käyvät koulua 15 kilometrin päässä entisen Kuusankosken kaupungin Voikkaalla, Hirvelän yläkoulussa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Jaalan koulu (kouvola.fi) Luokka:Kouvolan peruskoulut Luokka:Jaala
Keskustan koulu (Kuusankoski)

Keskustan koulu on peruskoulun ala-aste Kouvolan Kuusankoskella, Kuusaan kaupunginosassa. Koulussa on noin 300 oppilasta luokilla 1-6. Luokat 1-2 on jaettu kahteen ryhmään (A, B) ja luokat 3-6 kolmeen ryhmään (A, B, M). M-luokat on musiikkiluokkia, joita on Keskustan koulun lisäksi myös Kaunisnurmen koulussa.Keskustan koulu Vuonna 2016 koulussa oli 288 oppilasta.Suomen peruskoulujen oppilasmäärät vuonna 2016 opetuksen järjestäjän mukaan Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Kuusankosken Keskustan koulu lakkautetaan ja Kuusankoskelle rakennetaan uusi yhtenäiskoulu, jonne siirtyy yhteensä kuuden lakkautettavan koulun 500-600 oppilasta.Kouvolan sanomat 13.11.2018 == Lähteet == Luokka:Kouvolan peruskoulut
Kymintehtaan koulu

Kymintehtaan koulu on peruskoulun yhtenäiskoulu Kouvolan Mäyrämäellä, Kuusankosken suuralueella. Koulussa on noin 330 oppilasta luokilla 1-9, joista 180 on ala-asteella ja 150 yläasteella. Koulu sijaitsee Mäyrämäen kaupunginosassa, Takaharjun asuinalueella entisen Kuusankosken kaupungin eteläosassa.Kymintehtaan koulu Vuonna 2016 koulussa oli 312 oppilasta.Suomen peruskoulujen oppilasmäärät vuonna 2016 opetuksen järjestäjän mukaan Koulun rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Georg Jägerroos ja Tauno Salo, ja se valmistui vuonna 1953. Kouvolan koulujen hallintouudistuksen mukaisesti Pilkan koulu yhdistetään Kymintehtaan kouluun niin, että koulurakennukset pysyvät ennallaan, ja Kymintehtaan koulu toimii sekä Kymintehtaan että Pilkan toimipisteissä. == Lähteet == Luokka:Kouvolan peruskoulut
Pilkan koulu

Pilkan koulu on peruskoulun ala-aste Kouvolan Pilkassa, Kuusankosken suuralueella. Koulu sijaitsee Rantakulman kaupunginosassa, Pilkan asuinalueella.Pilkan koulu Vuonna 2016 koulussa oli 125 oppilasta.Suomen peruskoulujen oppilasmäärät vuonna 2016 opetuksen järjestäjän mukaan Vuonna 1922 valmistuneen koulurakennuksen rakennutti Kymiyhtiö noin puolitoista kilometriä Kymintehtaalta lounaaseen. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Bertel Liljequist Elokuun 2022 alussa Pilkan koulu yhdistetään hallinnollisesti Kymintehtaan kouluun, ja siitä tulee Kymintehtaan koulun Pilkan toimipiste. == Lähteet == Luokka:Kouvolan peruskoulut
Tähteenkadun koulu

Tähteenkadun koulu on peruskoulun ala-aste Kouvolan Tähteessä, Kuusankosken suuralueella. Koulussa on noin 90 oppilasta luokilla 0-9. Koulu on peruskorjattu vuonna 2012. Koulu sijaitsee Tähteen kaupunginosassa Tähteenkadun varrella. Luokkatasot on jaettu yhteen ryhmään (A).Tähteenkadun koulu Vuonna 2016 koulussa oli 113 oppilasta.Suomen peruskoulujen oppilasmäärät vuonna 2016 opetuksen järjestäjän mukaan Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Tähteenkadun koulu lakkautetaan ja oppilaat siirtyy uuteen suunnitteilla olevaan Kuusankosken yhtenäiskouluun Kuusankosken keskustaan.Kouvolan sanomat 13.11.2018 == Lähteet == Luokka:Kouvolan peruskoulut
Kääpälän koulu

Kääpälän koulu on peruskoulun ala-aste Kouvolan Kääpälässä, Valkealan suuralueella. Koulussa on noin 70 oppilasta luokilla 1-6. Koulu sijaitsee Vekaranjärven kaupunginosassa, Kääpälän kylässä Vekaranjärven varuskunnan lähellä. Luokkatasot on jaettu yhteen ryhmään (A).Kääpälän koulu Vuonna 2016 koulussa oli 48 oppilasta.Suomen peruskoulujen oppilasmäärät vuonna 2016 opetuksen järjestäjän mukaan Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Pohjois-Valkealaan rakennetaan uusi koulurakennus, joten nykyinen rakennus tullaan purkamaan. Uuden koulun paikka ei ole vielä tiedossa.Kouvolan sanomat 13.11.2018 Entisen Valkealan kunnassa on lakkautettu 2010-luvulla paljon kouluja, kuten Tuohikotin koulu ja Selänpään koulu. Niiden oppilaita on siirtynyt Kääpälään. == Lähteet == Luokka:Kouvolan peruskoulut
Sippolan koulu

Sippolan koulu on peruskoulun ala-aste Kouvolan Sippolassa, Anjalankosken suuralueella. Koulussa on luokat 1–6, ja se sijaitsee Sippolan kirkonkylällä, Sippolan kaupunginosassa. Rehtorina toimii Elina Lehtomäki. Koulussa on 66 oppilasta. Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Sippolaan rakennetaan uusi koulurakennus. == Lähteet == Luokka:Kouvolan peruskoulut
Saku Solin

Saku "Shag-U" Solin (s. 13. syyskuuta 1989) on suomalainen laulaja, joka on tällä hetkellä jäsenenä Turmion Kätilöissä sekä Fear of Dominationissa. Solin on toiminut Fear of Dominationin laulajana yhtyeen perustamisesta eli vuodesta 2006 lähtien. Maaliskuussa 2017 hän liittyi väliaikaisesti Turmion Kätilöiden jäseneksi tuuraamaan yhtyeestä lähtenyttä Spellgothia. Elokuussa Solinin ilmoitettiin jäävän vakituisesti Turmion Kätilöiden toiseksi laulajaksi. Vuonna 2018 julkaistu albumi Universal Satan on ensimmäinen, jolla Solin lauloi. Solin on jäsenenä myös vuonna 2016 perustetussa Stereo Terror -duossa. Musiikillisiin vaikuttajiksiin Solin on kertonut muun muassa Toolin, Musen, In Flamesin, Rammsteinin sekä The Kovenantin. Solin oli mukana perustamassa Metalorgy -tapahtumaa, joka järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2008. Tapahtuma järjestettiin alun perin Helsingissä, mutta vuonna 2016 se laajeni myös muille paikkakunnille. Vuonna 2017 tapahtuma järjestettiin muun muassa Helsingissä Nosturissa, jossa se myi loppuun. == Lähteet == Luokka:Turmion Kätilöt Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viialan koulu

Viialan koulu on peruskoulun ala-aste Kouvolan Myllykoskella, Anjalankosken suuralueella. Koulussa on noin 150 oppilasta luokilla 1-6. Koulurakennus on valmistunut 1980-luvulla. Koulu sijaitsee Myllykosken taajamassa Viialan asuinalueella. Luokkatasot on jaettu yhteen tai kahteen ryhmään (A, B).Viialan koulu Vuonna 2016 koulussa oli 210 oppilasta.Suomen peruskoulujen oppilasmäärät vuonna 2016 opetuksen järjestäjän mukaan Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Viialan koulu lakkautetaan ja oppilaat siirtyy uuteen Myllykosken yhtenäiskouluun. Vuonna 2020 kouluun siirtyy oppilaita lakkautettavasta Ummeljoen koulusta.Kouvolan sanomat 13.11.2018 == Lähteet == Luokka:Kouvolan peruskoulut
Minamata

Minamata () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Kumamoton prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Kagoshiman prefektuurin rajalla Yatsushironmeren rannikolla. Kaupungin ydinalue on rakentunut Minamata- ja Yudejokien yhtymäkohtaan. Minamatassa on 24 370 asukasta (elokuussa 2019) ja sen pinta-ala on 163,29 neliökilometriä. Vielä Meiji-kaudella Minamata oli pieni satamapaikkakunta. Se alkoi kehittyä voimakkaasti teollisuuskaupunkina, kun Nihon chisso hiryō eli nykyinen Chisso perusti sinne vuonna 1908 kalsiumkarbidia valmistavan tehtaan. Tehdas kärsi vahinkoja toisessa maailmansodassa, mutta sodan jälkeen kaupunki jatkoi voimakasta kasvuaan ja ylitti 50 000 asukkaan rajan 1950-luvun puolivälissä. Kaupunkioikeudet Minamatalle myönnettiin vuonna 1949. Tehtaan metyylielohopeapäästöt kuitenkin saivat aikaan ympäristökatastrofin, joka alkoi aiheuttaa kaupungissa Minamatan tautia, yhtä Japanin neljästä vakavasta saasteesta aiheutuvasta taudista. Pitkäkestoisten puhdistustöiden jälkeen Minamatanlahti julistettiin turvalliseksi vuonna 1997. Samalla Minamata on profiloitunut ympäristökysymysten edelläkävijäksi, joka muun muassa nimettiin yhdeksi Japanin ekokaupungeista vuonna 2001. Merkittäviä elinkeinoja ovat saha-, metalli- ja elintarviketeollisuus sekä rannikkoseuduilla teen ja mikan- mandariinien viljely. Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuvat muun muassa Yunoko- onsenin ja Yunotsuru-onsenin kuumat lähteet. Minamataa palvelevat suurnopeusjunalinja Kyūshū Shinkansen ja Hisatsu orenji -rautatie. == Ilmasto == == Kuvia == Tiedosto:Marushima_Port_Minamata.JPG|Marushiman satama Tiedosto:Tsukinoura Bridge.JPG|Tsukinouran silta Tiedosto:Minamata Cherry line.JPG|Minamatan ”Cherry Line” == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Kumamoton prefektuurin kaupungit
Elimäen yhtenäiskoulu

Elimäen yhtenäiskoulu on peruskoulun yhtenäiskoulu Kouvolassa Elimäen kirkonkylällä, Elimäen suuralueella. Koulussa on noin 360 oppilasta luokilla 1–9, joista 120 on ala-asteella ja 240 yläasteella. Koulu toimii kahdessa rakennuksessa; entisen Kartanokoulun ala-asteen rakennuksessa ja Elimäen koulukeskuksen rakennuksessa, josta löytyy myös Elimäen lukio sekä Elimäen nuorisotila. Koulu sijaitsee Elimäen kirkonkylällä Vanhamaantien varrella. Luokkatasot on jaettu ala-asteella yhteen ryhmään (A) ja yläasteella kolmeen normaaliin ryhmään (B, C, D) sekä yhteen yrittäjyysluokkaan (A). Elimäen yhtenäiskoulu Vuonna 2016 koulussa oli 439 oppilasta.Suomen peruskoulujen oppilasmäärät vuonna 2016 opetuksen järjestäjän mukaan Yläasteella on mahdollisuus opiskella yrittäjyysluokalla, jolla perehdytään enemmän yrittäjyyteen. Jaksoittain vaihtuvat lisätunnit on sijoitettu yhdelle valinnais-aineiden tuntipaikoista 8.–9. luokkien ajaksi. Näin ollen yrittäjyysluokkalaiset saa valita vähemmän vapaaehtoisia aineita. Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Korialle rakennetaan uusi koulurakennus ja nykyinen yläkoulun rakennus puretaan. Tämän lisäksi Elimäen lukio lakkautettiin vuonna 2021 samaan aikaan Valkealan lukion kanssa.Kouvolan sanomat 13.11.2018 == Lähteet == Luokka:Kouvolan peruskoulut
Valkealan lukio

Valkealan lukio oli Kouvolassa, Valkealan kirkonkylällä sijainnut lukio. Lukiossa oli noin 150 opiskelijaa. Koulurakennus valmistui vuonna 1985. Lukiorakennus sijaitsee Valkealan kirkonkylällä, entisen Valkealan kunnan keskustaajamassa.Valkealan lukio Kouvolan kaupunki lakkautti Valkealan lukion vuonna 2021 yhdessä Elimäen lukion kanssa. Vuonna 2020 lukioon ei otettu enää uusia opiskelijoita, vaan tällöin lukion aloittaneet menivät joko Kouvolan yhteislyseoon tai Kuusankosken lukioon. == Lähteet == Luokka:Kouvolan lukiot Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset
Kuusankosken lukio

Kuusankosken lukio on toinen Kouvolan päivälukioista. Se sijaitsee Kuusaalla, Kuusankosken suuralueella. Lukiossa opiskelee noin 300 opiskelijaa. Lukion tarjonnassa on valtakunnallisen opetussuunnitelman lisäksi logistiikkaa, digitaitoja, yrittäjyys- ja työelämäopintoja sekä eri oppiaineiden opintomatkoja ulkomaille. Lukio kuuluu UNESCO ASPNet -verkostoon, jossa sen yhteistyökumppani on maailmanperintökohde Verlan puuhiomo ja pahvitehdas. Kuusankosken lukion opiskelijat ovat tehneet lukuvuosittain Kuuluset-lehteä, jonka ensimmäinen lehti kertoi kouluvuodesta 1976-77. == Historia == Kuusankosken lukio syntyi 1.8.2007, kun Kuusaan ja Voikkaan lukiot yhdistettiin. Lukion juuret ovat vuonna 1920 aloittaneessa Kuusankosken Yhteiskoulussa, joka sai yo-tutkinto-oikeuden 1939 ja ensimmäiset ylioppilaat lakitettiin keväällä 1946. Koulusta tuli ensin 1961 Kuusankosken yhteislyseo ja vuodesta 1975 Kuusaan lukio.https://www.yksityiskoulut.fi/yksityiskoulujenmatrikkeli/kuusankosken.htm Toisaalta lukion juuret ovat vuodessa 1957, jolloin Voikan Yhteiskoulun toiminta alkoi. Vuonna 1961 nimeksi tuli Voikkaan yhteiskoulu ja se sai ylioppilastutkinto-oikeuden 1965. Vuonna 1975 toimintaa jatkoi Voikkaan lukio.https://www.yksityiskoulut.fi/yksityiskoulujenmatrikkeli/voikan.htm Lukion vaaleanpunainen rakennus Kuusankosken keskustassa valmistui 1957. Se peruskorjattiin 2006 - 2007. Kuusankosken lukio, Kouvolan yhteislyseo sekä Kouvolan iltalukio yhdistetään hallinnollisesti 1. elokuuta 2025 alkaen. Yhdistymisen myötä kaikki lukiot toimivat nykyisen Kouvolan yhteislyseon rehtorin alaisuudessa, jonka avuksi tulee 2–3 virka-apulaisrehtoria. Yhdistyminen voi myös aiheuttaa muutoksia siihen, missä tiloissa opetusta järjestetään. Lukioiden yhdistäminen ennakoi Kouvolan toiseen asteen opiskelijoiden määrän vähenemistä. == Kirjallisuutta == * Jani Alatalo (toim.): 50 vuotta tiedon ja taidon tietä Voikkaalla : Voikan yhteiskoulu 1957-1961, Voikkaan yhteiskoulu 1961-1975, Hirvelän yläaste 1975-1998, Voikkaan lukio 1975-2007, Hirvelän koulu 1998- * Aksel Kilkki: Kuusankosken yhteislyseo 1920-1970, 50-vuotishistoriikki, Kouvola 1970. * Juha Forsberg (toim.): Läpi harmaan ja pinkin kiven : Kuusankosken lukio 100 vuotta * Juha Forsberg: Kuusankosken yhteiskoulu - Kuusankosken yhteislyseo - Kuusaan lukio 1920-2000 == Lähteet == Luokka:Kouvolan lukiot
Pauli Hanhiniemi – Kerran elettyä

Kerran elettyä on laulaja-lauluntekijä Pauli Hanhiniemen omaelämäkerta, joka julkaistiin vuonna 2016. Hanhiniemi aloitti kirjan kirjoittamisen kustantajan aloitteesta. Kirjassa on otteita Hanhiniemen vuonna 2004 julkaisemasta muistelmakirjasta Soitto on sanoja. Hanhiniemi on kertonut, että kirjan alkusysäys oli se, että hän halusi kertoa kolmelle lapselleen, missä oli ollut ja mitä tehnyt. Että he saisivat tietää asioita, joita hän ei ollut heille tajunnut tai ehtinyt kertoa. Teos ei ole varsinainen elämäkerta vaan Hanhiniemi tuo kirjassaan esiin merkityksellisiä katkelmia koko elämäntaipaleeltaan. Hän kertoo lapsuudestaan Etelä-Pohjanmaalla Alavudella Itärannan pienessä maalaiskylässä. Tulevista Kolmannen naisen soittajista erityisen merkittäväksi teoksessa muodostuu kitaristi Timo Löyvän osuus. Teoksessa Hanhiniemi kertoo myös tapahtumista ennen Kolmannen naisen läpimurtoa, tarinoita on keikkailusta ja oheistoiminnasta Tallinnassa ja Tartossa esimerkiksi Veltto Virtasen kanssa. Kirjassaan Hanhiniemi muistelee vaiheita yhtyeittensä Kolmas nainen, Perunateatteri ja Hehkumo kanssa. Kolmannen naisen keskeisestä tuotannosta lähitarkasteluun pääsevät esimerkiksi varhaisemman tuotannon merkkipaalut kuin "Asserin kapakkaan" ja "Äiti pojastaan pappia toivoi". Samoin käsitellään Hyvää ja kaunista – albumin keskeiset kappaleet. Perunateatterin uralta teoksessa nousee esille runsas ulkomaankeikkailu. Teoksessa Hanhiniemi kertoo myös musiikkibisneksen varjopuolista, kun tehdyt sopimukset paljastuvat epäreiluiksi. Kolmas nainen tekin uran alkuvaiheessa tietämättömyyttään huonon kustannussopimuksen, jota se yritti myöhemmin purkaa oikeusteitse siinä onnistumatta. Teoksessa on ajallisesti lähes koko Hanhiniemen uran kattavat tekstinäytteet kappaleiden sanoituksista. Kuvituksen osuus on runsas ja se painottuu tuoreempiin otoksiin. == Lähteet == Luokka:Pauli Hanhiniemi Luokka:Vuoden 2016 kirjat Luokka:Omaelämäkerrat
Tamana (Kumamoto)

Tamana () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Kumamoton prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Kumamoton suurkaupungin luoteispuolella Ariakenmeren rannikolla. Kaupungin ydinalue on rakentunut Kikuchijoen alajuoksulle. Tamanassa on 66 184 asukasta (elokuussa 2019) ja sen pinta-ala on 152,6 neliökilometriä. Tamanan nykyinen Takasen kaupunginosa kehittyi keskiajalta lähtien Kikuchijoen satamana, josta käytiin myös ulkomaankauppaa Kiinaan ja Kaakkois-Aasiaan. Edo-kaudella se kukoisti etenkin riisin kauppapaikkana osana Kumamoton daimiokuntaa. Tamanan kaupunki perustettiin vuonna 1954, kun silloiseen Tamanan maaseutukaupunkiin liitettiin 11 muuta kuntaa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Taimein, Yokoshiman ja Tensuin maaseutukaupungit. Ariakenmeren rannikkoalueita on otettu maantäytöillä maatalouskäyttöön Edo-kaudelta saakka, ja nykyisin tärkeitä maataloustuotteita ovat riisin lisäksi erilaiset hedelmät. Rannikolta kerätään nori-merilevää ja japaninmattosimpukoita (asari). Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu esimerkiksi Tamana-onsenin kuuma lähde. Tamanaa palvelevat suurnopeusjunalinja Kyūshū Shinkansen ja JR Kyūshūn Kagoshima- päälinja. == Kuvia == Tiedosto:Jagatani park - panoramio.jpg|Jagatanin puistoa Tiedosto:Tamana city hall.jpg|Tamanan kaupungintalo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Kumamoton prefektuurin kaupungit
Tamana

Tamana voi tarkoittaa: * Tamana, Japanin Kumamoton prefektuurin kaupunki * Tamanan piirikunta, Japanin Kumamoton prefektuurin piirikunta * Tamana, saari Kiribatin Gilbertsaarilla * Tamana, Futunan saaren kylä Wallis ja Futunassa * Tamana, vuori Trinidadin saarella Trinidad ja Tobagossa
Jeannette Ng

Jeannette Ng () on Hongkongissa syntynyt brittiläinen fantasiakirjailija. Ng julkaisi ensimmäisen romaaninsa, Under the Pendulum Sun, vuonna 2017. Muun muassa The Guardian arvioi sen yhdeksi vuoden parhaista tieteis- ja fantasiakirjoista. Ng palkittiin parhaan esikoiskirjailijan British Fantasy Award -palkinnolla 2018 ja vuonna 2019 hän sai parhaan uuden kirjailijan John W. Campbell -palkinnon. Voittopuheessaan Ng arvosteli palkinnolle nimensä antanutta John W. Campbelliä fasistiksi, minkä aiheuttaman kohu lopulta johti siihen että palkinnon nimettiin uudestaan Astounding-palkinnoksi. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset fantasiakirjailijat Luokka:Goottilaisten romaanien kirjoittajat Luokka:Elävät henkilöt
Narendra Singh Tomar

Narendra Singh Tomar (s. 12. kesäkuuta 1957) on intialainen poliitikko, joka on toiminut useissa eri ministerin viroissa. Nykyisin hän on maansa maatalousministeri ja maaseudunkehitysministeri. Aikaisemmin hän on johtanut Intian kansanpuoluetta Madhya Pradeshin osavaltiossa, jossa hän johti puolueensa vaalivoittoon vuosina 2008 ja 2013. Tomarin poliittinen ura alkoi vuonna 1980, jolloin hän toimi neljä vuotta Intian kansanpuolueen Gwaliorin nuorisosiiven johtajana. Madhya Pradeshin lainsäätäjäksi hänet äänestettiin ensi kerran 1998. Vuosina 2003–2007 hän toimi paikallisen osavaltiohallituksen ministerinä. Vuonna 2019 hänet asetettiin yhdessä Prakash Javadekarin kanssa johtamaan Intian kansanpuolueen toimintaa Haryanan ja Delhin lainsäädäntökokousvaaleissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Profiili Intian parlamentin sivuilta Luokka:Intian työministerit Luokka:Rajya Sabhan jäsenet Luokka:Lok Sabhan jäsenet Luokka:Intian kansanpuolueen poliitikot Luokka:Maatalousministerit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alain-Fournier

Alain-Fournier (oik. Henri-Alban Fournier, 3. lokakuuta 1886 La Chapelle-d’Angillon – 22. syyskuuta 1914) oli ranskalainen kirjailija. Hänen ainoaa romaaniaan Le Grand Meaulnes pidetään yhtenä ranskalaisen kirjallisuuden tärkeimmistä 1900-luvun kirjoista. Se ilmestyi Jaakko A. Ahokkaan suomennoksena nimellä Suuri seikkailu vuonna 1963. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset ensimmäisessä maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Renia Spiegel

Renia Spiegel (18. kesäkuuta 1924 Uhryńkowce, Puola – 30. heinäkuuta 1942 Przemyśl, Puola) oli nuori juutalainen nainen, joka aloitti 15-vuotiaana tammikuussa 1939 päiväkirjan kirjoittamisen. Hän piti päiväkirjaa noin 3,5 vuotta, koko Puolan miehityksen ajan. Hän ehti kirjoittaa päiväkirjaa noin 700 sivua ennen kuolemaansa. == Koti == Spiegel syntyi vuonna 1924 juutalaiseen perheeseen. Hänen isänsä oli Bernard Spiegel ja hänen äitinsä oli Rose. Hänen isänsä oli maanomistaja. Renialla oli häntä kuusi vuotta nuorempi sisko Ariana, joka vaihtoi myöhemmin nimensä Elizabethiksi. == Elämä ja päiväkirja == Spiegel aloitti päiväkirjansa kirjoittamisen vuonna 1939 ollessaan 15-vuotias. Hän kirjoitti siihen elämästään ensin Neuvostoliiton miehittämässä Puolassa ja sitten Natsi-Saksan miehityksestä, jonka aikana vuonna 1942 Przemyśliin perustettiin ghetto. Hän kuoli noin viikko sen jälkeen kun oli täyttänyt kahdeksantoista. Saksalaiset sotilaat ampuivat hänet sen jälkeen kun he olivat löytäneet hänen piilopaikkansa ullakolta talosta, jonne hän oli piiloutunut kun oli paennut ghetosta. Hän kirjoitti miltei kuolemaansa asti ja onnistui toimittamaan päiväkirjat poikaystävälleen Zygmunt Schwarzerille ennen kuolemaansa. Schwarzer jäi myöhemmin kiinni ja joutui Auschwitziin, mistä kuitenkin selvisi hengissä. Hänestä tuli myöhemmin Yhdysvaltojen armeijan lääkäri. Hän löysi vuonna 1950 Renian siskon Elizabethin ja äidin Rosen New Yorkista ja toimitti heille Renian päiväkirjat. Hänen sisarensa sanoi, ettei pystynyt lukemaan siitä kuin osan, koska itki niin paljon lukiessaan. Elizabeth ja hänen äitinsä säilyttivät päiväkirjoja pankin tallelokerossa, jossa ne olivat noin 70 vuotta. Elizabethin tytär Alexandra Bellak käännätti ne puolasta englanniksi, koska halusi saada tietoja tädistään. Kääntämisen jälkeen hän päätti julkaista ne. Renia Spiegelin päiväkirjoja on verrattu Anne Frankin päiväkirjaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Otteita päiväkirjasta. * Luokka:Puolalaiset henkilöt Luokka:Holokaustissa kuolleet Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Pauli Myllymäki

Pauli Ilmari Myllymäki (26. lokakuuta 1919 Hämeenlinna – 21. huhtikuuta 1980) oli suomalainen lehtimies, joka toimi Avun ja Me-lehden päätoimittajana. ==Elämänvaiheet== Pauli Myllymäen vanhemmat olivat Kalle Myllymäki ja Elina Kauppinen ja puoliso vuodesta 1942 toimittaja Hertta Helena Salmela. Myllymäki valmistui kauppaopistosta 1939, tuli ylioppilaaksi 1945 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1953 ja filosofian maisteriksi 1956. Jatkosodan aikana Myllymäki toimi armeijan tiedotuskomppanian reportterina ja haavoittui sodissa kahdesti. Hän oli Kansan Kuvalehden toimitussihteeri 1945–1949, Kuluttajain Lehden eli myöhemmän Me-lehden 1949–1952 ja Uuden Kuvalehden 1952–1957. Avun toimituspäällikkönä Myllymäki työskenteli 1957–1959, 2. päätoimittajana 1959–1962 ja päätoimittajana 1962–1969. Me-lehden päätoimittaja hän oli 1969–1975 ja sen jälkeen vielä Suomen Sosialidemokraatin kolumnisti. 1980-luvulla hän toimi pari vuotta päätoimisena sihteerinä Paasikivi-seuran kampanjassa, jolla tuettiin presidentti Urho Kekkosen uudelleenvalintaa. Myllymäellä oli useita lehtialan luottamustoimia. Sotilasarvoltaan hän oli kapteeni.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 608. Viitattu 15.9.2019.Kuolleita. Pauli Myllymäki. Helsingin Sanomat, 22.4.1980, s. 15. ==Julkaisuja== * Satavuotiaat: Pitkäikäisyys ja sen ongelmat, 1967 * E-osuuskauppaliikkeen lehdistö: selvitys sen synnystä, kehityksestä ja nykytilasta sekä toimenpide-ehdotuksia sen kehittämiseksi, 1975 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset päätoimittajat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Suomalaiset kolumnistit Luokka: Vuonna 1919 syntyneet Luokka: Vuonna 1980 kuolleet
Marjatta Myrberg

Laina Marjatta Myrberg, o.s. Havu, vuoteen 1914 Hildesson (15. elokuuta 1904 Uskela – 11. elokuuta 1982 Helsinki) oli ylikirjastonhoitaja, joka työskenteli pitkään Teknillisen korkeakoulun kirjastonhoitajana. Marjatta Myrbergin vanhemmat olivat tehtailija William Waldemar Hildesson-Havu ja Augusta Wilhelmiina Kavander. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1934–1946 oli lähetystöneuvos Hans Ruben Martola ja toinen vuodesta 1957 professori, kansleri Pekka Myrberg. Marjatta Myrberg tuli ylioppilaaksi 1925 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1930. Hän oli Helsingin yliopiston maatalous- ja metsäkirjaston hoitaja 1930–1939 ja Teknillisen korkeakoulun kirjastonhoitaja 1945–1967. Myrbergillä oli sekä kirjasto- että tietokirja-alojen luottamustoimia. Suomen tietokirjailijoiden seuran kunniajäseneksi hänet valittiin 1969. Myrberg sai ylikirjaston hoitajan arvonimen vuonna 1964, ensimmäisenä kahdesta itsenäisyyden aikana arvonimen toistaiseksi saaneesta henkilöstä.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 21.8.1980, s.4 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sodassa olevan Euroopan halki. Budapestista Helsinkiin kolmessa vuorokaudessa (Marjatta Martolan haastattelu), Helsingin Sanomat, 11.09.1939, nro 244, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 14.09.2024 Luokka:Suomalaiset kirjastonhoitajat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Evolution (Disturbedin albumi)

Evolution on Disturbedin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 19. lokakuuta 2018. == Kappaleet == # # # # # # # # # # === Deluxe edition === # * # # # == Kokoonpano == * David Drainman – laulu * Dan Donegan – kitara, piano, taustalaulu * Mike Wengren – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu * John Moyer – basso, taustalaulu == Arvostelut == * Imperiumi: 6½/10Levyarvostelu: Disturbed - Evolution * Kaaoszine: 7½/10Disturbedin ”Evolution” rikkoo yhtyeen omia rajoja paikoitellen hyvinkin onnistuneesti * Soundi: Levyarvio: Evoluutiota se on tämäkin – Disturbed korvasi aggressiivisuuden popmelodioilla == Aiheesta muualla == * Evolution discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Disturbedin albumit Luokka:Vuoden 2018 albumit