EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kolbe–Schmitt-reaktio

Kolbe–Schmitt-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa fenoli tai sen johdannainen reagoi emäksisissä oloissa hiilidioksidin kanssa muodostaen aromaattisen hydroksikarboksyylihapon. Reaktion nimetty kehittäjiensä Hermann Kolben ja Rudolf Schmittin mukaan. Kolbe–Schmitt-reaktio on hyödyllinen menetelmä salisyylihapon ja salisyylihappojohdannaisten valmistamiseen.Edwin Ritzer & Rudolf Sundermann: Hydroxycarboxylic Acids, Aromatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2002 ==Reagenssit ja mekanismi== Hermann Kolbe raportoi vuonna 1860 reaktion, jossa fenoli reagoi hiilidioksidin kanssa natriumin vaikutuksesta muodostaen salisyylihappoa. Rudolf Schmitt kehitti reaktiota edelleen ja suoritti reaktion natriumfenoksideilla ja hiilidioksidilla korkean paineen alaisena. Scmitt julkaisi tuloksensa 1885. Kolbe–Schmitt-reaktio tapahtuu fenolille ja useille sen johdannaisille. Emäksenä käytetään natrium- tai kaliumhydroksidia tai kalium- tai cesiumkarbonaattia. Lämpötila Kolbe–Schmitt-reaktiossa on tavanomaisesti 120-180 °C ja hiilidioksidin paine 0,3-0,5 MPa. Kolbe–Schmitt- reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa emäs vastaanottaa protonin feenolilta ja muodostuu fenoksidi-ioni. Seuraava vaihe on elektrofiilinen aromaattinen substituutio, jossa hiilidioksidi on elektrofiili. : Kolbe–Schmitt-reaktion aikana muodostuu kompleksi fenoksidi-ionin, alkalimetallikationin ja hiilidioksidin välille. Natriumhydroksidia käytettäessä reaktiossa karboksyyliryhmä liittyy enimmäkseen ortoasemaan. Kalium tai cesiumin emäksiä käytettävissä karboksyyliryhmä liittyy sen sijaan enimmäkseen para-asemaan steerisen esteen vuoksi erityisesti korkeissa lämpötiloissa. ==Lähteet== Luokka:Orgaaniset reaktiot
Kodama

Kodama (jap.木霊, 木魂 tai 木魅) on japanilaisen mytologian henki, joka asuu puissa. Kodamat suojelevat metsän puita. Jos Kodaman suojelemaa puuta yrittää kaataa, tulee kirotuksi. Myös Kodaman suojelemaa puuta sanotaan Kodamaksi, ne näyttävät usein aivan tavallisilta puilta. Yleensä kylien vanhukset levittävät suullista perimätietoa uusille sukupolville siitä, mitkä puut alueella ovat Kodamien suojelemia. == Lähteet == Luokka:Japanilainen mytologia
Yamabiko (mytologia)

Yamabiko (jap.山彦 "kaiku") on vuoren jumala ja yōkai japanilaisessa mytologiassa. Kerrotaan, että vuorilla ja kanjoneissa äänen kaiun aiheuttaa Yamabiko. On yleistä kuulla Yamabikon vastaus kaikuun, mutta hyvin harvinaista nähdä itse olento, sillä ne asuvat syvällä vuoristossa. Yamabiko kuvataan usein harmaaturkkisena eläimenä, jolla on luppakorvat ja iso virnistys, se muistuttaa koiran ja apinan risteytystä. == Lähteet == Luokka:Japanilainen mytologia
Miesten Ykköspesis-kausi 2023

Ykköspesis-kausi 2023 oli Suomen pesäpallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykköspesiksen 43. kausi. Kauteen osallistui 12 joukkuetta. ==Joukkueet== Joukkue Paikkakunta Kotistadion Perustettu Ykköseen Alavuden Peli-Veikot Alavus Monttu 1953 2020 (Nousi) Haminan Palloilijat Hamina Vallikenttä 1928 2022 (Putosi) Jyväskylän Kiri 2020 Jyväskylä Hippos 1930 2023 (Nousi) Jyväskylän Lohi Jyväskylä Koskenharju 1924 2021 (Nousi) Kankaanpään Maila Kankaanpää Kankaanpää Areena 1958 2023 (putosi) Kannuksen Ura Kannus Neoen Areena 1968 2019 (Nousi) Kouvolan Pallonlyöjät -2 Kouvola KSS Energia Areena 1931 2022 (Nousi) Loimaan Palloilijat Junioripesis Loimaa Loimaan pesäpallostadion 1931 2020 (Nousi) Oulun Lippo juniorit Oulu Mustapekka Stadion 1955 2019 (Putosi) Puijon Pesis Kuopio Osuma Areena 1999 2010 (Putosi) Seinäjoen Maila-Jussit Seinäjoki Unico Areena 1926 2023 (Nousi) Simon Kiri Simo Tuulivoima-areena 1926 2019 (Nousi) == Runkosarja == == Pudotuspelit == ===Turnauspuu=== == Aiheesta muualla == * Pesis.fi − Miesten Ykköspesiksen sarjajärjestelmä 2023 Luokka:Pesäpallon Ykkössarjakaudet Luokka:Vuoden 2023 pesäpallo
Kalmah (albumi)

Kalmah on suomalaisen melodista death metallia soittavan samannimisen yhtyeen yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 26. toukokuuta 2023 levymerkillä Ranka Kustannus. Albumin kansitaiteesta vastaa Niklas Sundin. Albumin rummut ja bassot äänitettiin D-Studiolla Klaukkalassa ja loput Kemissä Tico Tico Studiolla. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Pekka Kokko – laulu, rytmikitara * Antti Kokko – soolokitara * Timo Lehtinen – basso * Janne Kusmin – rummut * Veli-Matti Kananen – kosketinsoitin == Arvostelut == * Imperiumi: 9+/10 * Kaaoszine: * Soundi: * V2.fi: * Inferno: == Aiheesta muualla == * == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 albumit Luokka:Kalmahin albumit
Nappityräkki

Nappityräkki (Euphorbia umbellata) on keskisessä Afrikassa savanneilla esiintyvä tyräkkilaji. Se kasvaa pensaaksi tai jopa kymmenen metriä korkeaksi puuksi. Nappityräkin levinneisyysalueeseen kuuluvat muun muassa Etelä-Sudan, Uganda, Kenia, Tansania ja Kongon demokraattinen tasavalta. Lajin on alun perin kuvannut Ferdinand Albin Pax tyyriöiden (Synadenium) sukuun ja laji on siirretty tyräkkien sukuun 2000-luvun alussa. Tyyriälaji Synadenium grantii eli tyyriä yhdistetään samaan lajiin kuin nappityräkki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Nappityräkki – Euphorbia umbellata Luokka:Tyräkit
Kirkkojoki (Padasjoki)

Kirkkojoki on Päijät-Hämeessä Padasjoen kirkonkylässä virtaava 1,7 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa 16 kilometriä pitkästä Padasjoen reitin alajuoksun osuuden . == Joen kulku == Joki virtaa lännestä kohti itää. Se alkaa Kirkkolammin kaakkoisrannasta ja alittaa kirkon kodalla kaksi siltaa. Joki alittaa yhteensä kolme siltaa, josta yläjuoksun sillat kuuluvat Kirkkotiehen (yhdystie 3143) ja Kellosalmentiehen ja alimmainen silta on yksityinen. Kahden ylimmän sillan välissä sijaitsee suvantomainen laajentuma, jonka pohjoisrannalla on puisto. Kirkon yhteydessä on rantaan asti ulottuva kirkkomaa. Joki laskee verkkaisesti kohti itää, jossa pohjoisrannassa on asuinalue, mutta eteläpuolella aukeavat peltomaat. Saksalan kartanon kohdalla on pieni silta, jonka jälkeen joki virtaa luonnonsuojelualueelle. Se muodostuu kosteikosta ja rantametsistä. Joki laskee Päijänteeseen Padasjoenselän pieneen lahteen. == Historiaa == Joen vanhin tunnettu nimi on Padasjoki, jota on käytetty jo vuonna 1442. Padasjoki äännetään yleensä Patasjoki, mutta murteellisista ääntämyksistä Palasjoki, Paasjoki ja Parasjoki on tietoja Nimiarkiston paikannimikokoelmissa. Saksalan kartanon kohdalla, joen eteläpuolella, sijaitsee kaksi rautakauteen ajoitettua asuinpaikkaa. Myöhemmin keskiajalla on samassa kohtaa sijainnut 11 maatilan Jokioisten kylä yhdessä viereisen 3 talon Inkilän kylän kanssa. Jokioinen mainitaan vuonna 1442 ja Inkilästä on maakirja merkintä vuodelta 1539. Kylän on myöhemmin yhdistetty ja 1560-luvulla on siinä ollut 15 maatilaa. Sen sanotaan olleen tyypiltään ryhmäkylä. Kun Padasjoen kirkko on sijainnut joen vasemmalla rannalla luusuan tuntumassa, on pappila sijainnut vastarannalla joen oikealla rannalla. Siitä on karttatietoa vasta 1700-luvulta, jolloin se sijaitsi edellä kerrotussa paikassa. == Lummennen ja Vesijaon valuma-alue == Joki kuuluu Lummennen ja Vesijaon valuma-alueeseen, joka kuuluu Kymijoen vesistön (14) Suur-Päijänteen alueeseen (14.2). Sillä on Päijänteessä poikkeuksellisesti kaksi lasku-uomaa, kun Kirkkojoen lisäksi Päijänteeseen laskee myös Lummenneestä alkunsa saava vesireitti Harmoistenjokena. Vesistöalue on todellisuudessa trifurkaatio, sillä yläjuoksulla ovat Vesijako yhteydessä Lummenneen ja Vehkajärveen, ja Vesijako laskee myös länteen päin Palsanjokena. Palsanjoki kuuluu siten Kukkian reitin valuma-alueeseen (35.78), joka laskee Kokemäenjokena mereen Porissa. == Huomioita == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Padasjoen alue Luokka:Padasjoen luonto Luokka:Suomen joet
Formula E Gen3

Formula E Gen3, tunnetaan myös nimillä Spark Gen3 ja Gen3, on Formula E -sarjassa käytettävä kilpa-auto. Gen3 otettiin käyttöön kaudeksi 2022–2023. Nimensä mukaisesti se on Formula E -sarjan kolmannen sukupolven auto ja seuraaja Spark SRT05e autolle. Auton on rakennuttanut Spark Racing Technology ja se toimii pohjana kaikille Formula E -sarjan autoille. Gen3 auto esiteltiin huhtikuussa 2022 Monacossa. Formula E:n ja FIA:n mukaan Gen3 on kaikkien aikojen tehokkain auto hyötysuhteeltaan, sillä yli 40 prosenttia auton käyttämästä energiasta tulee energian talteenotosta jarruttaessa. Gen 3 on myös ensimmäinen formula-auto ilman takajarruja sekä voimansiirto niin taka- kuin etupyörillä. Vuoden 2014 ensimmäisen sukupolven autoon verrattuna Gen3 on 75 prosenttia tehokkaampi, huippunopeus on 95 km/h nopeampi ja talteenottokapasiteetti kuusinkertainen. == Kehitys == Heinäkuussa 2020 ilmoitettiin, että SRT rakentaa auton rungon ja toimittaa etuakselit. Akkujen toimittajana on Williams Advanced Engineering ja rengastoimittajana Hankook. == Tekniset tiedot == Gen3 tekniset tiedot Gen3 Pituus 5016,2mm Leveys 1700mm Korkeus 1023,4mm Akseliväli 2970,5mm Paino (sis. kuljettajan) 840kg Maksimiteho 350 kW Energian talteenotto 600 kW Huippunopeus 322 km/h == Lähteet == Luokka:Formula E -autot
Rørvik

Rørvik on kaupunki Norjassa. Kaupunki on Nærøysundin kunnan hallinnollinen keskus, joka sijaitsee Trøndelagin läänin pohjoisosassa. Kaupungissa on hieman yli 4 450 asukasta ja kunnan asukasluku on 10 014 (2023). Rørvik sijaitsee tyypillisessä rannikkomaisemassa, ja rakennukset koostuvat pääosin vanhemmista ja uudemmista puutaloista. Kaupunki on ollut Hurtigrutenin säännöllinen käyntisatama sen perustamisesta vuonna 1893 lähtien, ja etelään ja pohjoiseen suuntautuva Hurtigruten kohtaavat Rørvikissä joka ilta. Ilmasto on merellistä, ja jopa täällä 65° N on tavallista, että puutarhoissa on omena- ja luumupuita. Rørvikistä on nopea laivayhteys etelään Abelværiin ja Namsokseen ja pohjoiseen Lekaan, ja sieltä on bussiyhteys mm. Namsokseen, Grongiin (rautatieasema) ja Brønnøysundiin. Rørvikin lentoasema Ryum lähtee Widerøen kanssa Trondheimin lentokentälle Værnes, Namsoksen lentokentälle ja Oslon Gardermoenin lentokentälle. Rørvik on merkittävä kalasatama ja Telenorilla on yksi asiakaspalvelukeskuksistaan ​​täällä. Rørvikin tärkeimmät ammatit kaupan ja palveluiden lisäksi ovat kalastus, vesiviljely, laivateollisuus ja tietoliikenne. Monet Rørvikin työpaikat liittyvät myös tietointensiivisiin yrityspalveluihin, kuten laki- ja kirjanpitopalveluihin, pankki- ja vakuutuspalveluihin, mediaan, IT-toimintapalveluihin ja ohjelmistokehitykseen. Rørvikin satama on Keski-Norjan suurin satama, jossa käy vuosittain yli 15 000 laivaa. Rørvik on myös useiden risteilyalusten käyntisatama. Rørvikissä on rannikko- ja kulttuurikeskus "Norveg", jossa on näyttelyitä rannikkokulttuurista yli 10 000 vuoden ajalta. Täällä on myös sekä galleria että kahvila. Gudmundur Jonssonin suunnittelema jännittävä rakennus vihittiin käyttöön vuonna 2004. Museo omistaa myös Berggårdenin Rørvikin keskustassa, ja yhdessä Nærøysundin kunnan kanssa he hallinnoivat suurinta osaa historiallisesti tärkeistä rakennuksista hylätyssä Sør-Gjæslinganin kalastajakylässä. Rørvikin vanha kirkko, vuodelta 1898, paloi maan tasalle vuonna 2012. Paikalle rakennettiin uusi kirkko, joka vihittiin käyttöön joulukuussa 2019. Rørvikdagan, jossa on musiikkifestivaali, martna, huvipuisto ja muuta toimintaa, järjestetään joka vuosi heinäkuussa. Skreifestivalen, ruoka- ja rannikkokulttuurin festivaali, on järjestetty Rørvikissä joka vuosi vuodesta 1998 lähtien. Tiedosto:Rørvik.jpg|Berggården Tiedosto:Rørvik 09 Fra Rørvik havn.jpg|Rørvikin satamasta Tiedosto:Sjømannens hustru II.jpg|Merimiehen vaimo vanhan kaupungin aukiolla Tiedosto:Nye Rørvik kirke natt 2019 (cropped).jpg|Rørvikin kirkko Luokka:Norjan kaupungit Luokka:Vikna
Veikko Matilainen

Veikko Matilainen (5. huhtikuuta 1921 Kuopio – 11. huhtikuuta 2022 VesantoHytönen 2022.) oli suomalainen muovitehtailija ja toisen maailmansodan veteraani. Matilainen palveli koko jatkosodan ajan pioneeripataljoona 13. palveluksessa.Mikkonen, Juha: Veteraaneille uusi sankariristi juhlan kunniaksi, Savon Sanomat 27.4.2012. Viitattu 21.3.2023. 100-vuotiaana Matilainen julkaisi jatkosodan aikana pitämistään päiväkirjoista ja rintamalla ottamistaan valokuvista koostetun kirjan Pioneerin päiväkirja (Vesannon Sotaveteraanit ry 2021), jonka Pohjois-Savon kotiseutuyhdistysten liitto valitsi vuoden kirjaksi vuonna 2022.Sisä-Savo: Kunniaa Rautalammille ja Vesannolle – Rautalammin historiallinen yhdistys sekä Pioneerin päiväkirja palkittiin, 28.3.2022. Viitattu 20.3.2023. 101-vuotiaaksi elänyt Matilainen oli useiden vuosien ajan kotikuntansa Vesannon vanhin mies.Seppo Tikkanen: Pitäjä, jossa ei ammuttu laukaustakaan – kun sisällissota syttyi, Vesannon asukkaat veivät aseet lukkojen taakse ja kirkkoherra sai avaimen. Yle 24.1.2018, viitattu 20.3.2023. Matilainen tunnettiin positiivisuudestaan ja jatkuvasta halustaan oppia uutta. Vielä yli 90-vuotiaanakin Matilainen oli päivittäin etäyhteydessä palvelukodissa asuneeseen puolisoonsa ja käytti sujuvasti verkkoa.Kervinen, Kaija: 93-vuotias Veikko skypettää päivittäin vaimolleen hoitokotiin. Yle 1.5.2014, viitattu 20.3.2023. Graafikko Jaana Aalto on Matilaisen tytär. ==Lähteet== * Hytönen, Anu: Kiitollisena Pioneerin päiväkirja -projektista. Kotipihlaja toukokuu 2022, s. 10–11. ==Aiheesta muualla== *Vuorinen, Terho: Sotamies Veikko Matilainen lähetti nimipäivä­onnittelut isälleen rintamalta kesällä 1942 – Tammikuussa 2019 kortti palautui lähettäjälle. Ilta-Sanomat 18.1.2019, viitattu 20.3.2023. Luokka:Suomalaiset toisen maailmansodan sotilaat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet suomalaiset Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Storsved Folkets Hus

Storsved Folkets Hus oli Uudenkaarlepyyn kunnassa entisen Munsalan kunnan Storsvedin kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Andelslaget Storsved Folkets Hus -yhdistys rakennutti työväentalon vuosina 1917–1918. Talon rakentaminen rahoitettiin keräyksin, ja se tehtiin talkootyönä. Talon pinta- ala oli 300 m², ja se sijaitsi 3 200 m²:n tontilla. Talossa oli juhlasali, keittiö, ravintola, eteinen ja vaatesäilö. Talossa on ollut pärekatto, joka myöhemmin vaihdettiin tiilikatoksi. Talon on ollut autiona jo 1960-luvulla. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Munsala Luokka:Uudenkaarlepyyn rakennukset ja rakennelmat
Sonja Leinamo

Sonja Leinamo (s. 20. helmikuuta 2002) on suomalainen ampuma- ja maastohiihtäjä. Hän edustaa Ahveniston Ampumahiihtäjiä ja Pohti Ski Teamia. Leinamo kilpaili ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa alle 19-vuotiaiden sarjassa Obertilliachissa vuonna 2021. Hän sijoittui viestissä yhdeksänneksi, takaa-ajossa 32:nneksi, pikamatkalla 42:nneksi ja normaalimatkalla 52:nneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui Soldier Hollow'n MM-kilpailuissa alle 22-vuotiaiden sarjassa viestissä yhdeksänneksi, pikamatkalla 32:nneksi ja takaa-ajossa 34:nneksi. Vuonna 2023 hän sijoittui Madonassa nuorten avoimissa Euroopan-mestaruuskilpailuissa sekaviestissä 11:nneksi ja henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan 19:nneksi pikamatkalla. Samana talvena nuorten MM-kilpailuissa Štšutšinskissa hän sijoittui sekaviestissä kymmenenneksi, pikamatkalla 25:nneksi, normaalimatkalla 29:nneksi ja takaa-ajossa 31:nneksi.Hän saavutti nuorten avoimissa EM-kilpailuissa hopea pikamatkalla Jakuszycessä 2024. Saman talven nuorten MM-kilpailuissa Otepäässä hän sijoittui yhteislähtökilpailussa kuudenneksi, sekaviestissä seitsemänneksi, normaalimatkalla ja viestissä 13:nneksi sekä pikakilpailussa 14:nneksi. Leinamo osallistui ampumahiihdon yleisen sarjan arvokilpailuihin ensimmäisen kerran vuonna 2023 Lenzerheidessa avoimissa Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Hän sijoittui sekaviestissä 19:nneksi, pikamatkalla 23:nneksi, takaa-ajossa 35:nneksi ja normaalimatkalla 78:nneksi. Leinamo kilpaili ampumahiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Holmenkollenilla maaliskuussa 2023. Hän sijoittui pikamatkalla 76:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan kaudella 2024–2025 Kontiolahdem pikakilpailussa 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran samalla kaudella Oberhofin pikakilpailussa, jossa hän oli kahdeksas. Leinamo kilpaili maastohiihtäjänä nuorten talviolympialaisissa 2020 Lausannessa. Hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 24:nneksi, skicrossissa 37:nneksi ja perinteisen hiihtotavan 5 kilometrillä 46:nneksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lasse Jortikka

Lasse Jortikka on kuvitteellinen hahmo Yle TV2:n tuottamassa Maalaiskomedia- televisiosarjassa. Häntä kutsutaan useimmiten Lateksi. Hahmo tulee sarjaan sen toisella tuotantokaudella Peräkamaripojat ja jatkaa seuraavilla kausilla Mooseksen perintö ja Turvetta ja timantteja. Late on kauppiaspariskunta Hillevi ja Toivo Jortikan poika ja ainoa jälkeläinen. Hän on yksi neljästä peräkamaripojasta tuotantokaudella Peräkamaripojat. Muut ovat Oskari Fräntilä, Valdemar "Valtsu" Åkerlund ja Ilmari Piiparinen. Naisenpuutteessa elävä Late yrittää itsemurhaa, mutta epäonnistuu, kun palkki johon hän solmii hirttoköyttä ei kestä hänen painoaan. Late luopuu aikeestaan ja päättää perustaa kauppa-autoyrityksen. Kauppa-autosta tulee hänen vanhempiensa kyläkaupan sivuliike. Auto on tosin käytetty ja vaatii perusteellisen korjauksen. Samaan aikaan Late etsii naiskumppania lehti-ilmoituksella, joka on hänen kaverinsa Fräntilän Oskarin mielestä huonosti muotoiltu, sillä siinä haetaan kumppanin ohella työntekijää Laten kauppa-autoon. Paula eli Paukku vastaa Laten ilmoitukseen, ainoana hakijana. Hän on ollut jo 15-vuotiaasta maankiertäjä eikä Kuusniemi ole hänelle ennestään tuttu. Late on jossain määrin mammanpoika, joka elää äitinsä valvonnan alla. Tämä ei hyväksy myymäläautoa kauppansa sivuliikkeeksi, mutta Late ja Paukku saavat kuin saavatkin auton kannattamaan. Lopulta se osoittautuu niin kannattavaksi, että pääliike menee konkurssiin. Late ja Paukku ihastuvat toisiinsa ensisilmäyksellä. He tapaavat toisensa ensimmäisen kerran Jortikan myymälän takapihalla, minkä jälkeen heidät esitetään sarjassa enimmäkseen parina, usein samassa kuvassa keskenään. Heidän suhteestaan muodostuu mutkaton ja huoleton. He jakavat saman kaksimielisyyksiin perustuvan huumorintajun ja rennon elämänasenteen. Vaikka pariskunta on seksuaalisesti aktiivinen, Paukku ei tule vuosienkaan vieriessä raskaaksi, mikä varjostaa Laten ja Paukun elämää. Late on yritteliäs. Kun kauppa-auto simahtaa lopullisesti, hän perustaa Paukun kanssa tanssilava Kesä-Hillevin. Hän toimii myös Kuusniemen seurakunnan suntiona. Laten ensimmäinen tulkitsija on Panu Vauhkonen. Sittemmin Latea on näytelty kesäteatterien Maalaiskomedia-tuotannoissa, muun muassa Pyynikillä ja Jämsässä. == Lähteet == Luokka:Maalaiskomedia-hahmot
Oravaisten työväentalo

Oravaisten työväentalo oli Vöyrin kunnassa entisen Oravaisten kunnan alueella sijainnut työväentalo. Talo sijaitsi Oravaisten tehtaan alueella. ==Historiaa== Oravaisten työväentalo rakennettiin talkoilla vuonna 1922. Varat talon rakentamiseen oli saatu keräyksin ja huvitoiminnan tuotoilla. Työväentalon pinta-ala oli 140 m², ja se sijaitsi 5 000 m²:n tontilla. Talossa oli juhlasali näyttämöineen, keittiö ja eteinen. Oravaisten työväenyhdistyksen toiminta lakkautettiin vuonna 1934, ja talo myytiin pakkohuutokaupalla Oravaisten Verkatehtaalle. Taloa käytettiin muun muassa elokuvateatterina. Oravais Folkdemokratiska förening sai talon takaisin vuonna 1948. Talo oli vuokrattuna Voimistelu- ja urheiluseura Gnistanille 1980-luvun alussa. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Vöyrin rakennukset ja rakennelmat
Jyrki Tuulari

Jyrki Tuulari (s. 6. toukokuuta 1959 Lapua) on suomalainen psykologi ja kirjailija, joka voitti vuonna 1987 ensi kertaa järjestetyn, esikoiskäsikirjoituksille tarkoitetun WSOY:n Mika Waltari -kilpailun teoksellaan Musta. Etelä-Pohjanmaan Lapualta kotoisin oleva Tuulari opiskeli psykologiaa Jyväskylän yliopistossa, josta hän valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1985. Sen jälkeen hän on kouluttautunut ylemmän erityistason kognitiiviseksi psykoterapeutiksi vuonna 2007. 1990-luvulla Tuulari toimi Vaasan läänin läänintaiteilijana. Tuulari on kirjoittanut myös kirjallisuusarvosteluja, kuunnelmia, näytelmiä ja romaanidramatisointeja sekä laatinut ja suomentanut psykoterapia-alan tietokirjoja. ==Teoksia== * Musta: romaanisia kertomuksia, WSOY 1987, ISBN 951-0-14788-5. * Sirpaleita: lyhyttä proosaa. WSOY 1990, ISBN 951-0-16151-9. * Ihmeellinen sulka, Mukula 1993. * Pyydys, WSOY 1998, ISBN 951-0-22685-8. * Provinssirock : ihmisten juhla : historiallinen kooste Provinssirockista ja sen tekijöistä 1979-2000, toimitustyö, Seinäjoki : Rytmi-instituutti, 2000. ISBN 952-9719-05-1. * Skeemapsykoterapia käytännössä. Yhdessä Irma Karilan kanssa, Kognitiivisen psykoterapian keskus Luote Oy 2017. ISBN 978-952-68603-2-9. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset psykologit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oininki

Oininki on erittäin matala järvi varsinainen Saimaan Äitsaarella Ruokolahden länsiosassa Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä ja keskisyvyys alle metrin. Etäisyys Lappeenrannasta on 36 kilometriä koilliseen. == Maantiede == Oiningin ulottuvuus etelästä pohjoiseen on kolme kilometriä. Järven eteläosan muodostaa Haudanselkä ja pohjoisosan Maikonlahdenselkä. Selkävesiä erottaa Suurisaari ja Paavonsaari, joka nimestään huolimatta on niemimaa. Rantaviivaltaan varsin mutkaisella järvellä on useita lahtia. Aivan etelässä sijaitsee Jurkkalahti, lännessä Angaslahti ja idässä Kotilahti. Oiningin rantaviiva on paikka paikoin epämääräinen. Vain noin kaksi hehtaaria järvestä on vähintään kolme metriä syvä. Syvin alue sijaitsee keskellä Haudanselkää. Oiningin saariluku on yhdeksäntoista. Saarista kaksi on alle aarin laajuisia luotoja, kuusitoista saarta on yli aarin mutta alle hehtaarin laajuisia. Suurisaari järven keskiosassa on pinta-alaltaan yli kymmenen hehtaaria. Oiningin rannat ovat pääosin metsää, monien lahtien rannat ovat soistuneet. Järven koillispuolella sijaitsee Lempiälän kylä ja eteläpuolella Kurjalan kylä. Oiningin luusua sijaitsee järven lounaisosan Jokilahden perukassa, josta alkaa länteen virtaava Suuroja. Lasku-uoma kulkee Lääväsuon ja Mäkräsuon halki ja päätyy Saimaan Mäkrälahteen. Oiningin vesitilavuus on 2 548 000 kuutiometriä. Lähes neljä viidesosaa järven vesimäärästä on enintään metrin syvyydessä. Oininki (04.112.1.036) kuuluu Ala-Saimaan lähialueeseen (04.112), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ala-Saimaan alue (04.11) ja ensimmäinen jakovaihe on Suur- Saimaan alue (04.1). Ala-Saimaan lähialueella on 612 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Saimaan jälkeen laajimmat ovat Paljavesi, Oininki ja Niinivesi. == Lähteet == Luokka:Ruokolahden järvet Luokka:Ala-Saimaan alue
Villalan työväentalo

Villalan työväentalo oli Villalan kyläkeskuksessa Kesälahdella nykyisessä Kiteen kunnassa sijainnut työväentalo. Talon nykyisestä tilanteesta ei ole tietoa. ==Historiaa== Villalan työväentalo rakennettiin talkoilla vuonna 1939. Talon rakentaminen rahoitettiin yksityisillä lainoilla. Työväentalon pinta-ala oli 170 m², ja se sijaitsi 3 000 m²:n tontilla. Talossa oli juhlasali näyttämöineen, keittiö, eteinen ja asunto yläkerrassa. Talo ei ole ollut kunnallistekniikan piirissä. Taloa lämmitettiin aluksi puu-uuneilla, jotka korvattiin kuumailmakehittimellä. Talo on ollut pääasiassa yhdistyksen omassa käytössä, ja siellä on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa ja juhlia. 1980-luvulla tiloissa toimi myös kansalaisopisto. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Kiteen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kesälahti
Jouhtjärvi (Ruokolahti, eteläinen)

Jouhtjärvi on mäkisen metsämaan ympäröimä sokkeloinen järvi Ruokolahden keskustan koillispuolella Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Etäisyys Lappeenrannasta on 47 kilometriä koilliseen. == Maantiede == Jouhtjärvi muodostuu lähinnä salmista ja lahdista. Etäisyys järven kaakkoiskulmalta luoteiskulmaan on 2,9 kilometriä. Järven eteläista ja pohjoista osaa erottaa Jouhtjärvenniemi ja yhdistää niemen itäpuolinen puolisen kilometriä pitkä Jouhtjärvensalmi. Järven pohjoinen osa jakautuu useisiin lahtiin (Kurikkalahti, Sourlahti, Matalalahti, Peltlahti). Noin kolmasosa Jouhtjärvestä on enintään kolme metriä syvä, niin ikään kolmasosa on kolmesta kuuteen metriä syvä ja kolmasosa vähintään kuusi metriä syvä. Syvin piste, kaksitoista metriä, sijaitsee järven eteläosassa. Myös järven luoteisosassa on lähes yhtä syviä alueita. Jouhtjärven saariluku on kolme. Saarista yksi on alle aarin laajuinen luoto, kaksi saarta on yli aarin mutta alle hehtaarin laajuisia. Jouhtjärvenniemen korkeimmat kohdat ovat noin 125 metriä merenpinnan yläpuolella. Jouhtjärven vesitilavuus on 5 184 000 kuutiometriä. Siitä noin miljoona kuutiometriä on vähintään kuuden metrin syvyydessä. Jouhtjärvi (04.119.1.013) kuuluu Käringin valuma-alueeseen (04.119), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ala-Saimaan alue (04.11) ja ensimmäinen jakovaihe on Suur- Saimaan alue (04.1). Käringin valuma-alueella on kuusitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Kärinki ja Jouhtjärvi ovat laajimmat. Kolmanneksi laajin on Pieni-Kärinki. Ruokolahdella on toinenkin Jouhtjärvi (04.112.1.018). Se sijaitsee nelisen kilometriä Käringin valuma-alueen Jouhtjärveltä luoteeseen. Myös Äänekoskella (Jouhtjärvi (Äänekoski)) ja Viitasaarella (Jouhtjärvi (Viitasaari)) on Jouhtjärvi-niminen vakavesi. == Lähteet == Luokka:Ruokolahden järvet Luokka:Ala-Saimaan alue
Rautjärvi (järvi Rautjärvellä)

Rautjärvi on osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Rautjärven asemanseudun itäpuolella Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä. Etäisyys Lappeenrannasta on 56 kilometriä itäkoilliseen. == Maantiede == Rautjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 3,7 kilometriä. Suurimmat lahdet ovat Silmäsillanlahti kaakossa ja Taipaleenlahti lännessä. Laajin niemi on itäisen rannan nimetön niemi. Rautjärvi on matala: vain noin 17 hehtaaria sen alasta on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin alue sijaitsee järven itäosassa. Kartan perusteella Taipaleenlahden eteläosassa Kuokkosken tuntumassa on muutama luoto. Rautjärven rannoilla on suhteellisen paljon pientaloja. Järven itäosan Viljakanlahden ja Järvenpäänlahden rannoilla ei kuitenkaan ole rakennuskantaa. Lahtien välissä on Suurivuori-niminen jyrkänne, jonka itäpuolisella Palomäellä maasto kohoaa yli 140 metriä merenpinnan yläpuolelle. Rautjärven eteläpuolitse kulkee yhdystie 3991. Rautjärveen virtaa Hinkanoja Karssuon kautta pohjoisesta Untamojärveltä (95,9 metriä mpy). Untamojärven länsipuolella sijaitsevalta Pyöriälammelta (99,4 metriä mpy) virtaa runsaan kilometrin mittainen Jaakkimajoki Rautjärven luoteiskulmaan. Luoteesta Houkkalanlammelta (94,2 metriä mpy) virtaa nimetön tulouoma järven luoteisrannalle. Rautjärven luusua on Kuokkoski, joka laskee Helisevänjokeen. Rautjärven vesitilavuus on 7 235 000 kuutiometriä. Rautjärvi (04.194.1.001) kuuluu Rautjärven lähialueeseen (04.194), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Vuoksen alue (04.19) ja ensimmäinen jakovaihe on Suur- Saimaan alue (04.1). Rautjärven lähialueella on yksitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Rautjärvi ja Untamojärvi ovat laajimmat. Rautjärvi on neljänneksi laajin Rautjärven kunnan yli sadasta vakavedestä. Se on myös neljänneksi laajin Suomen kahdeksasta Rautjärvestä. == Lähteet == Luokka:Rautjärven järvet Luokka:Vuoksen alue
Untamojärvi

Untamojärvi on latvajärvi Rautjärven asemanseudun koillispuolella Etelä- Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,2 neliökilometriä. Etäisyys Lappeenrannasta on 59 kilometriä itäkoilliseen. == Maantiede == Untamojärven ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 1,7 kilometriä. Laajin niemimaa on itärannan Kokinniemi, jonka vastarannalla sijaitsee Haukkaniemi. Kokinniemen eteläpuolella sijaitsee Taltielahti ja pohjoispuolella Paalahti. Luoteessa järvi kapenee Pehmytlahdeksi. Lounaassa sijaitsee rantaviivaltaan epämääräinen Joenlahti. Noin kymmenesosa Untamojärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvänne sijaitsee järven luoteisosassa. Untamojärven saariluku on kolme. Laajin saarin on Kokinniemen lounaispuolella sijaitseva Suurisaari, jonka lounaispuolella lähellä järven lounaisrantaa sijaitsee Pienisaari. Joenlahdella sijaitsee muutaman aarin laajuinen luoto. Untamojärven pohjois- ja itärannoilla on melko paljon pientaloja. Järven koillispuolella sijaitsee Paalahdensuo. Pehmytlahden rantaviivaa mukailee järven pohjoispuolitse kulkeva yhdystie 14907. Tien vieritse kulkee rautatie. Untamojärveen virtaa useita metsäojia ja niiden myötä humuspitoista vettä. Untamojärvi laskee järven lounaiskulmasta alkavaa Hinkanojaa Karssuon kautta etelään Rautjärveen (89,7 metriä mpy). Rautjärvi laskee Helisevänjokeen. Untamojärven vesitilavuus on 4 956 000 kuutiometriä. Untamojärvi (04.194.1.003) kuuluu Rautjärven lähialueeseen (04.194), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Vuoksen alue (04.19) ja ensimmäinen jakovaihe on Suur-Saimaan alue (04.1). Rautjärven lähialueella on yksitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Rautjärvi ja Untamojärvi ovat laajimmat. == Lähteet == Luokka:Rautjärven järvet Luokka:Vuoksen alue
Magnus Andersen

Magnus Kristoffer Andersen (20. maaliskuuta 1916 Andøy – 11. joulukuuta 1994 Bø) oli norjalainen kalastaja ja työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1965–1973 ja toimi Norjan kalastusministerinä 1963–1965 sekä 1972. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Magnus Andersen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan kalastusministerit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Bortenin hallitus

Bortenin hallitus oli Norjan hallitus 12. lokakuuta 1965 – 17. maaliskuuta 1971. Se oli Keskustapuolueesta, Høyrestä, Venstrestä ja Kristillisestä kansanpuolueesta koostunut enemmistöhallitus. ==Ministerit== Pääministeri * Per Borten (Keskustapuolue) Ulkoministeri * John Lyng (Høyre) 12.10.1965–22.5.1970 * Svenn Stray (Høyre) 22.5.1970–17.3.1971 Valtiovarainministeri * Ole Myrvoll (Venstre) Kirkko- ja opetusministeri * Kjell Bondevik (Kristillinen kansanpuolue) Maatalousministeri * Bjarne Lyngstad (Venstre) 12.10.1965–21.8.1970 * Hallvard Eika (Venstre) 21.8.1970–17.3.1971 Liikenne- ja viestintäministeri * Håkon Kyllingmark (Høyre) Palkka- ja hintaministeri * Dagfinn Vårvik (Keskustapuolue) Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri * Kåre Willoch (Høyre) 12.10.1965–5.6.1970 * Otto Grieg Tidemand (Høyre) 5.6.1970–17.3.1971 Oikeusministeri * Elisabeth Schweigaard Selmer (Høyre) 12.10.1965–3.10.1970 * Egil Endresen (Høyre) 3.10.1970–17.3.1971 Elinkeinoministeri * Sverre Walter Rostoft (Høyre) Sosiaaliministeri * Egil Aarvik (Kristillinen kansanpuolue) Kalastusministeri * Oddmund Myklebust (Keskustapuolue) 12.10.1965–8.11.1968 * Einar Hole Moxnes (Keskustapuolue) 8.11.1968–17.3.1971 Kunta- ja työministeri * Helge Seip (Venstre) 12.10.1965–29.8.1970 * Helge Rognlien (Venstre) 29.8.1970–17.3.1971 Perhe- ja kuluttajaministeri * Elsa Skjerven (Kristillinen kansanpuolue) Puolustusministeri * Otto Grieg Tidemand (Høyre) 12.10.1965–5.6.1970 * Gunnar Hellesen (Høyre) 5.6.1970–17.3.1971 ==Lähteet== Luokka:Norjan hallitukset
Justus Strelow

Justus Strelow (s. 30. joulukuuta 1996) on saksalainen ampumahiihtäjä. Strelow saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa alle 22-vuotiaiden sarjassa viestissä pronssia vuonna 2017. Henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui nuorten MM-kilpailuissa parhaimmillaan kuudenneksi normaalimatkalla ja seitsemänneksi takaa-ajossa alle 19-vuotiaiden sarjassa vuonna 2015 sekä seitsemänneksi normaalimatkalla alle 22-vuotiaiden sarjassa vuonna 2016. Yleisen sarjan Euroopan-mestaruuskilpailuissa Strelow on saavuttanut pariviestissä kolme mitalia. Stefanie Schererin parina hän saavutti hopeaa vuonna 2020 ja voitti kultaa vuonna 2021. Franziska Hildebrandin kanssa hän saavutti pronssia vuonna 2022. Henkilökohtaisilla matkoilla EM-kilpailuissa hän on parhaimmillaan sijoittunut viidenneksi pikamatkalla vuonna 2022 ja kuudenneksi normaalimatkalla vuonna 2021. Maailmanmestaruuskilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Oberhofissa 2023. Hän oli ensimmäisellä osuudella viestissä, jossa Saksa sijoittui viidenneksi, ja henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui 11:nneksi takaa-ajossa, 12:nneksi pikamatkalla sekä 13:nneksi normaalimatkalla ja yhteislähtökilpailussa. Lenzerheiden MM- kilpailuissa 2025 hän saavutti pronssia sekaviestissä ja parisekaviestissä. Strelow kilpaili ampumahiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Östersundissa maaliskuussa 2021. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran kaudella 2022–2023 oltuaan yhdeksäs Hochfilzenin pikamatkalla, kahdeksas Ruhpoldingin yhteislähtökilpailussa ja yhdeksäs Anterselvan pikamatkalla. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Östersundin normaalimatkalla kaudella 2023–2024. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kozak Mamai

Kozak Mamai (, myös Kasakka Mamai) on Ukrainan kansallinen henkilöitymä. Hän ei niinkään esitä ketään tiettyä kasakkaa, vaan kollektiivisesti kaikkia Ukrainan alueella vaikuttaneita kasakoita. Kozak Mamai on peräisin ukrainalaisista kansantaruista, ja hänen katsotaan olevan viisas filosofi, joka tuntee niin sotaa kuin taidettakin. Hän on samanaikaisesti sekä urhoollinen soturi että rauhallinen muusikko. Toisinaan hänen uskotaan olevan myös parantaja. Kozak Mamain nimen Mamai-osa katsotaan olevan vanha tasangoilla käytetty sana vanhemmasta toverista, joka on yhteisössään johtavassa asemassa. Kozak Mamai on myös suosittu aihe ukrainalaisessa kuvataiteessa aina 1600-luvulta alkaen ja häntä on käytetty symboloimaan Ukrainan kasakoita. Maalauksissa hänet kuvataan usein polttamassa piippua ja soittamassa banduraa. Hänen seurassaan oleva hevonen on satuloitu ja hänen aseensa on usein asetettu puuta vasten. Kozak Mamaille on omistettu useita muistomerkkejä ympäri Ukrainaa. Tällaisia julkisia muistomerkkejä sijaitsee mm. Kiovassa, Kryvyi Rih’issä, Kramatorskissa ja Zaporižžjassa. Vuonna 2003 sai ensi-iltansa Oles Saninin ohjaama elokuva Mamai, joka kertoo Kozak Mamaista, joka rakastuu tataarityttöön nimeltä Omai. == Galleria == Tiedosto:Coin of Ukraine Mamay R.jpg|Kozak Mamai kuvattuna vuonna 1997 lyödyssä muistorahassa Tiedosto:Ukraine-Kyiv-Maidan Nezalezhnosti-Mamai monument.JPG|Kozak Mamaita ja hänen hevostaan esittävä patsas Kiovassa Tiedosto:Герб Ничипорівки.gif|Kozak Mamai kuvattuna Nytšyporivkan vaakunassa == Lähteet == Luokka:Kansallishenkilöitymät Luokka:Ukrainan kansallissymbolit
Tietopolitiikka

Tietopolitiikalla tarkoitetaan yhteisesti sovittuja periaatteita ja linjauksia tietojen tuottamista, hankintaa, liikkumista, avaamista, jakamista, käyttöä, ylläpitoa ja säilyttämistä koskevista toimintatavoista ja menettelyistä. Se hakee muotoaan, kun samalla tunnistamme yhä paremmin tiedon merkityksen yhteiskunnalle. Tiedon avoimuus, tiedon liikkuvuus ja ihmisten omien tietojen hallinta edellyttävät johdonmukaista tietopolitiikkaa, joka edistää tiedon monipuolista hyödyntämistä huomioiden kansalaisten ja organisaatioiden oikeudet, vastuut ja riskit. Lukuisista määrittelyistä huolimatta tiedolle ei ole yhtä yleispätevää määrittelyä. Ihmisillä on erilaisia käsityksiä siitä, mitä tieto on. Platonilta peräisin oleva määritelmä, jonka mukaan tieto on hyvin perusteltu tosi uskomus, on edelleen usein käytetty määritelmä. Jos tietopolitiikka nähdään eri hallinnonala- ja sektorirajat läpileikkaavana yhteiskuntapolitiikkana, on luontevaa puhua horisontaalisesta, valtioneuvostotasoisesta politiikka-alueesta. Toinen vaihtoehto on vahvistaa tietopolitiikasta oma politiikkalohkonsa esimerkiksi talous- ja ympäristöpolitiikan tapaan, jolloin se nykyisessä hallintorakenteessa merkitsisi omaa ministeriötä sekä toimeenpanevaa virastoa. == Tausta == Suomelle tietoyhteiskuntaperiaate on erittäin tärkeä. Maa kilpailee kansainvälisessä työjaossa korkealla osaamisella ja siihen perustuvilla vientituotteilla, eikä esimerkiksi työvoiman halvalla tuntihinnalla. Suomi tarvitsee kansainvälisiltä markkinoilta paljon erilaisia raaka-aineita ja muita tuotteita. Jotta se pystyy hankkimaan näitä, pitää sen pystyä viemään omia tuotteitaan maailmalle. Uudet politiikkakohteet ovat syntyneet hakemaan ratkaisuja uuteen kriisiin tai yhteiskunnan muutokseen. 1960-luvulla Pekka Kuusen julkaisema 60-luvun sosiaalipolitiikka -kirjan määrittelemälle sosiaalipolitiikalle oli vahva sosiaalinen tilaus sen aikaisissa rakennemuutoksissa, ja kirja antoi perustan pitkäjänteisen sosiaalipolitiikan kehittämiselle. Energiapolitiikka muodostettiin vastauksena 1970-luvun öljykriisiin. 1990-luvulla havaittiin ympäristöongelmien vaativan vahvempaa toimenpiteiden linjaamista ja kokonaisuuden haltuunottoa ympäristöpolitiikan ja sen mukaisten toimien kautta. Tietoa on käytettävissä enemmän kuin koskaan ja toisin kuin raaka-aineet ja energia, se ei kulu käytössä. Päinvastoin, tietoa jakamalla voidaan luoda uutta tietoa ja tietoa jalostamalla lisätä sen arvoa. Tieto on yhteiskunnan toiminnan ja kehittymisen perusta siinä missä ympäristö ja energiakin. == Lähteet == Luokka:Tieto
Hardanger Folkeblad

Hardanger Folkeblad on norjalainen vuonna 1949 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Odda. Se ilmestyy kahdesti viikossa ja kuuluu Amedia- konserniin. Lehdessä on artikkeleita sekä kirjanorjaksi että uusnorjaksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Odda
Harmoistenjoki

Harmoistenjoki on Pirkanmaalla Kuhmoisissa virtaava 1,3 kilometriä pitkä joki. == Joen kulku == Harmoistenjoki alkaa Lummenteen Kuivalahdesta, josta se virtaa pääasiassa kohti itää. Joen autio metsätaival jatkuu luusuasta valtatielle 24 asti, jonka jälkeen joen rantaan ulottuu pienet peltopalstat. Rannassa on vähän kiinteää asutusta ja muutama vapaa-ajan asunto. Täällä sijaitsee uomassa pieni lampi. Sitten joki jyrkkenee ja saavuttaa voimalaitospadon, jonka alapuolelta kulkee yhdystie 14175. Joki laskee Myllylahteen, jonka vedenpinta on noin 40 senttimetriä ylempänä kuin Päijänteen vedenpinta. == Luontoarvoja == Joki on kauttaaltaan nivamaisesti virtaava joki, joka on aiemmin perattu uittotoimintaa varten. Silloin on koskista nostettu pois suuret kivet. Koskia on neljä, joiden yhteispinta-ala on 0,225 hehtaaria. Vaelluskaloille löytyy kolme estettä, joista kaksi ylintä on vanhojen vesimyllyjen osittain purkautuneita patorakenteita. Vaelluskalat voivat liikkua niiden ohitse ainakin ylöspäin. Alin este on vesivoimalaitoksen pato, joka estää vaelluskalojen liikkeet kumpaankin suuntaan. Joessa elää vahva taimenkanta, joka on suullisen tiedon perusteella ainakin osittain istutuksen perua. Kalojen DNA-tutkimuksen perusteella kyseessä on Luutajoen kanta. Taimenkannan vahvuutta on seurattu sähkökalastuksen avulla 2000-luvulla muutamia kertoja. Joen koskipaikkojen kunnostukseen on suunnitelma, jota on aiottu toteuttaa 2020 mennessä. == Voimalaitos == Alin voimalaitospato katkaisee veden kulkuun ja vesi ohjataan putkea pitkin vesiturbiinille. Vesi kulkee voimalan sivuitse vain tulva-aikana, kun vettä juoksutetaan ohi. == Lummennen ja Vesijaon valuma-alue == Joki kuuluu Lummennen ja Vesijaon valuma- alueeseen, joka kuuluu Kymijoen vesistön (14) Suur-Päijänteen alueeseen (14.2). Sillä on Päijänteessä poikkeuksellisesti kaksi lasku-uomaa, kun Harmoistenjoen lisäksi Päijänteeseen laskee myös Vesijaosta alkunsa saava Padasjoen reitti Kirkkojokena. Vesistöalue on todellisuudessa trifurkaatio, sillä yläjuoksulla ovat Vesijako yhteydessä Lummenteen ja Vehkajärveen, ja Vesijako laskee myös länteen päin Palsanjokena. Palsanjoki kuuluu siten Kukkian reitin valuma-alueeseen (35.78), joka laskee Kokemäenjokena mereen Porissa. Johtuen bifurkaatioluonteestaan ja yläjuoksun järvien keskinäisistä virtauksistaan, on Harmoistenjoken valuma-alueen pinta-alan määrittäminen lähinnä teoreettinen toimi. Jos pinta-ala määritetään ainoastaan Lummenen alueen (14.254) pinta-alana, tulee siitä 72,65 neliökilometriä. Jos pinta-ala määritetään viranomaisten VALUE- verkkopalvelulla, saadaan pinta-alaksi 99,7 neliökilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Harmoistenjoen koskikarat 2017, Padasjoen ja Kuhmoisten luontohavainnot * Operaatio Harmoistenjoki, Hämeen Kalatalouskeskus * Harmoisten osakaskunta Luokka:Lummennen alue Luokka:Kuhmoisten luonto Luokka:Suomen joet
Valerjan Revutskyi

Valerjan Dmytrovytš Revutskyi (; 14\. kesäkuuta 1911 Iržavets, Prylukyn piiri, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 23. joulukuuta 2010 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) oli teatterintutkija ja kriitikko. Hänen isänsä oli musiikkitieteilijä Dmytro Revutskyi. Revutskyi valmistui Moskovan teatteri-instituutista 1941 ja Toronton yliopistosta 1957. Hän opetti Kiovan konservatoriossa 1941–1942. Hän oli kiovalaisen lastenteatterin johtaja ja työskenteli Lvivin kansankulttuuri-instituutin teatterikoulussa 1943–1944. Revutskyi muutti Kanadaan 1950 ja opetti Brittiläisen Kolumbian yliopistossa 1960–1976. Hän on kirjoittanut teoksen ukrainalaisen teatterin merkkihahmoista Pjat velykyh' avtoriv ukrajinskoji stseny (1955), Mykola Kulišin näytelmistä Pjesy Mykoly Kuliša (1956), Berezil-teatterin näyttelijöistä Josyp Hirnjakista ja Olimpija Dobrovolskasta Neskoreni bereziltsi (1985) sekä artikkeleita tietosanakirjoihin Entsyklopedija ukrajinoznavstva (1949–1984), Ukraine: A Concise Encyclopaedia (1971), Encyclopedia of Ukraine ja toimittanut teoksen Les Kurbas (1989). ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset tieteilijät Luokka:Kanadalaiset tieteilijät Luokka:Teatterintutkijat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Inssi Divari-kausi 2022–2023

Inssi-Divari kausi 2022–2023 oli järjestyksessään 35. salibandyn Divarin kausi. Divarin runkosarja alkoi 17. syyskuuta 2022. Uusia joukkueita sarjassa ovat F-liigasta pudonneet Steelers Hämeenlinna, Karhut Pori ja Tiikerit Vantaa sekä Suomisarjasta noussut Happee Steamers Jyväskylä. Kauden päätteeksi Divarista Suomisarjaan putosi Steelers. == Joukkueet 2022–2023 == Joukkue Kunta Kotihalli Perustettu Päävalmentaja Karhut Pori Porin urheilutalo 1992 Pekka Nylund Steelers Hämeenlinna Loimua Areena 1996 Tommi Ojala Tiikerit Vantaa Trio Sport Center 1997 Janne Juote Josba Joensuu Joensuu Areena 1988 Antti Ruokonen SaiPa Lappeenranta Lappeenrannan urheilutalo 2020 Mikael de Anna Hawks Helsinki Arena Center Myllypuro 2015 Petteri Bergman M-Team Helsinki Arena Center Ruskeasuo 1996 Teemu Kalinainen LNM Liminka Krankka- areena 1997 Jari Karjalainen Koovee Tampere Kauppi Sports Center 1996 Arto Riihimäki O2-Jyväskylä Jyväskylä Palokan koulukeskus 2001 Jouni Juurela Happee Steamers Jyväskylä Palokan koulukeskus Vesa Pölkki SalBa Rauma Rauman Kauppaoppilaitos 1993 Joni Rokosa ÅIF Sipoo Ingman Areena, Söderkulla 1995 Sebastian Freudenthal Rangers Kirkkonummi Jokirinteen liikuntahalli 1992 Sebastian Fager-Pintilä == Runkosarja == == F-Liiga Karsinta == F-liigassa sijalle 11-12 sijoittunut joukkuet eli EräViikingit ja FBC Turku ja sen lisäksi mukana on F-liigakarsinnassa Inssi-Divarin 1.-6. sijoittuneet joukkueet. Joukkueet pelaavat kaksivaiheiset pudotuspelit paras viidestä -järjestelmällä ja karsinann 2. vaiheen voittajat (kaksi joukkuetta) pelaavat F-liigassa kaudella 2023-24. ==Karsinta== ===Inssi-Divari 1.vaihe === \---- \---- \---- \---- ===Inssi-Divari 2.vaihe === \---- \---- ===Inssi-Divari 3.vaihe === \---- == Lähteet == 2022–2023 Luokka:Vuoden 2022 salibandy
David Komatz

David Komatz (s. 10. joulukuuta 1991 Rottenmann) on itävaltalainen ampumahiihtäjä. Komatz voitti vuoden 2014 Euroopan-mestaruuskilpailuissa kultaa viestissä ja saavutti pronssia pikamatkalla saatuaan saman loppuajan kuin Latvian Andrejs Rastorgujevs. Ensimmäisissä maailmanmestaruuskilpailuissaan Oslossa 2016 Komatz sijoittui normaalimatkalla 41:nneksi. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti hopeaa sekaviestissä sekä sijoittui kymmenenneksi miesten viestissä, 23:nneksi takaa-ajossa, 37:nneksi pikamatkalla ja 48:nneksi normaalimatkalla. Pekingin olympialaisissa 2022 Komatz oli viestissä kymmenes, normaalimatkalla 45:s ja pikamatkalla 69:s. Oberhofin MM-kilpailuissa 2023 Komatz saavutti pariviestissä Lisa Hauserin kanssa hopeaa. Sekaviestistä tuli neljäs ja miesten viestistä 14. sija, ja henkilökohtaisilla matkoilla Komatz sijoittui pikamatkalla 13:nneksi, normaalimatkalla ja yhteislähdössä 24:nneksi sekä takaa-ajossa 27:nneksi. Komatz on kilpaillut maailmancupissa kaudesta 2013–2014 alkaen, ja tuon kauden lopulla hän sijoittui Holmenkollenilla pikamatkalla 15:nneksi ja yhteislähdössä 12:nneksi. Ne pysyivätkin pitkään hänen parhaina maailmancup- sijoituksinaan. Tammikuussa 2021 Anterselvassa hän sijoittui normaalimatkalla 12:nneksi ja maaliskuussa 2023 Nové Městossa pikamatkalla 11:nneksi. Komatz avioitui vuonna 2022 ampumahiihtäjä Katharina Innerhoferin (nyk. Komatz) kanssa. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuoksuhulluruoho

Tuoksuhulluruoho (Datura metel) on koisokasvien heimoon kuuluva myrkyllinen kasvi. Tuoksuhulluruoholla on voimakas kuusamaa muistuttava tuoksu. Se kasvaa noin metrin korkuiseksi ja samanlevyiseksi. Se kukkii valkoisen tai violetin sävyisillä noin 17 cm pitkillä torvimaisilla pystysuuntaisilla kukilla. == Lähteet == Luokka:Hulluruohot
Augustopolis

Augustopolis voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin: * Augustopolis eli Adru, kaupunki Arabiassa * Augusta eli Augustopolis, kaupunki Kilikiassa
Constantia

Constantia (lat.) tai Konstantia () voi viitata seuraaviin: == Maantiede == === Antiikki === * Antarados, myöhemmin Konstantia (Constantia Phoeniciae), antiikin aikainen kaupunki Foinikiassa * Antiokheia Arabis, myöhemmin mm. Konstantia (Constantia), antiikin aikainen kaupunki Mesopotamiassa * Cosedia, myöhemmin Constantia (Castra Constantia, Civitas Constantia), antiikin aikainen kaupunki Galliassa, nykyinen Coutances Ranskassa * Lacimurga eli Constantia Julia, antiikin aikainen kaupunki Lusitaniassa * Maiuma (Gazaion limen, Maiuma/Maioma Gazae), myöhemmin Konstantia (Constantia), kaupunki Palestiinassa, Gazan kaupungin satama * Osset eli Julia Constantia, antiikin aikainen kaupunki Hispania Baeticassa * Salamis, myöhemmin Konstantia (Constantia Cypri), antiikin aikainen kaupunki Kyproksella * Zilis eli Zilil (Colonia Julia Constantia Zilis), antiikin aikainen kaupunki Mauretaniassa === Nykyaika === * Constantia, Kapkaupungin kaupunginosa Etelä-Afrikassa == Henkilöitä == * Flavia Julia Constantia (n. 293–330), keisari Constantius Chloruksen tytär * Konstantia Itävaltalainen (1588–1631), Puolan kuningatar, kuningas Sigismund III Vaasan puoliso == Muuta == * Constantia, kirjaintyyppi == Katso myös == * Constantina, useita merkityksiä
Olimpija Dobrovolska

Olimpija Ostapivna Dobrovolska (; 12\. elokuuta 1895 Odessa – 2. helmikuuta 1990 New York, New York, Yhdysvallat) oli ukrainalainen näyttelijä, pedagogi ja teatteriohjaaja. Hänen puolisonsa oli näyttelijä Josyp Hirnjak. Dobrovolska näytteli Molodyi Teatrissa 1917–1919, Franko-teatterissa (nykyisin Kiovan ukrainalainen draamateatteri) ja sen teatteristudiossa 1920–1922, Berezil- teatterissa Kiovassa ja Harkovassa 1922–1937 ja Lvivin oopperateatterissa 1942–1944. Hän muutti Itävaltaan, sieltä Saksaan ja Yhdysvaltoihin, missä hän ja hänen miehensä johtivat teatteristudiota 1945–1961 (J. Hirnjakin ja O. Dobrovolskan teatteristudio). Roolitöiden lisäksi hän teki ohjauksia, esimerkkeinä Lesja Ukrajinkan Lisova pisnja ('Metsän laulu') ja Orhija sekä Henrik Ibsenin Kummittelijoita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset näyttelijät Luokka:Ukrainalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Constantina

Constantina (lat.) tai Konstantina () voi viitata seuraaviin: == Maantiede == * Arelate, myöhemmin Constantina, antiikin aikainen kaupunki Galliassa * Cirta, myöhemmin Constantina, antiikin aikainen kaupunki Numidiassa * Constantina, kaupunki Espanjassa == Henkilöitä == * Constantina (n. 307/317–354), Konstantinus Suuren tytär * Constantina (n. 560–605), Bysantin keisarinna, keisari Maurikioksen puoliso == Katso myös == * Constantia, useita merkityksiä
Elusa

Elusa voi viitata seuraaviin: * Elusa, antiikin aikainen kaupunki Gallia Aquitaniassa, nykyinen Eauze Ranskassa * Elusa, antiikin aikainen kaupunki Palestiinassa == Lähteet ==
Iton

Iton voi viitata seuraaviin: * Iton, antiikin aikainen kaupunki Fthiotiissa Kreikassa * Iton, Eure-joen sivujoki Ranskassa * Iton, perhossuku