EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bob Stokoe

Bob Stokoe (21. syyskuuta 1930 – 1. helmikuuta 2004) on englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja. Hän voitti FA Cupin pelaajana Newcastle Unitedissa ja valmentajana Sunderlandissa. Pääasiassa puolustajana pelannut Stokoe siirtyi paikallisesta pikkuseurasta Newcastle Unitediin 1947. Hän teki debyyttinsä edustusjoukkueessa 1950. Stokoe pelasi Newcastlessa kaikkiaan 287 ottelua ja suurimpana saavutuksenaan voitti FA Cupin 1955. Vuonna 1961 Stokoe siirtyi Buryyn, jossa hän toimi pelaamisen ohella myös valmennustehtävissä. Stokoe pelasi seurassa 81 ottelua kunnes päätti pelaajauransa. Vuonna 1965 Stokoe valittiin Charlton Athleticin päävalmentajaksi. Charltonin jälkeen hän valmensi Rochdalea, Carlisle Unitedia ja Blackpoolia. Blackpoolin Stokoe johdatti kahdesti Coppa Anglo-Italianan loppuotteluun, joista toisen se voitti ja toisen hävisi. Vuonna 1972 Stokoe valittiin 2. divisioonassa pelanneen Sunderlandin päävalmentajaksi. Stokoe onnistui kääntämään vaikeuksissa olleen seuran kurssin ja FA Cupissa Sunderland eteni yllättäen loppuotteluun. Finaalissa pääsarjan Leeds United oli ylivoimainen ennakkosuosikki, mutta Sunderland voitti ottelun 1–0 ensimmäisenä alemman sarjatason seurana yli 40 vuoteen. Stokoe onnistui nostamaan Sunderlandin 1. divisioonaan 1976, mutta erosi kun seuraava kausi alkoi surkeasti. Sunderlandin jälkeen Stokoe valmensi uudelleen Buryä, Blackpoolia, Rochdalea ja Carlisle Unitedia. Viimeisenä valmennuspestinään Stokoe toimi Sunderlandin väliaikaisena päävalmentajana 1987. Uransa päättyessä Stokoe oli liigassa pisimpään toiminut päävalmentaja. Stokoe kuoli vuonna 2004 73-vuotiaana sairastettuaan useita vuosia dementiaa. ==Lähteet== Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Englantilaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
PBAN

Polybutadieeni­akryyli­nitriili (PBAN) on kiinteänä ajoaineena käytetty kopolymeeriyhdiste. PBANia on käytetty muun muassa Titan-kantorakettien UA120-boostereissa ja avaruussukkulan SRB-boostereissa. Molemmat olivat kooltaan valtavat, mikä teki PBAN-pohjaisista seoksista edelleen vuonna 2019 valmistetuimman kiinteän rakettipolttoaineseoksen. Akryylinitriiliryhmät (CH3CHCN) muodostavat PBAN-polymeerien välisiä verkkosidoksia, joiden syntymisen lisäämiseksi PBAN-kappaleet kovetetaan korkeassa lämpötilassa ja paineessa. PBANin kovettamisessa käytetään epoksipohjaista kovetetta. == Lähteet == Luokka:Rakettitekniikka Luokka:Kopolymeerit
Sabine Meyer

Sabine Meyer (s. 30. maaliskuuta 1959 Crailsheim) on saksalainen klarinetisti.AllMusic: Sabine Meyer Meyer sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa isältään, klarinetisti Karl Meyeriltä, ja jatkoi opintojaan Otto Hermannin johdolla Stuttgartissa sekä Hans Deinzerin johdolla Hannoverissa. Hän teki ammattimaisen debyyttinsä 16-vuotiaana. Hän liittyi joksikin aikaa Baijerin radion sinfoniaorkesteriin, kunnes Herbert von Karajan nimitti hänet vuonna 1982 Berliinin filharmonikkojen sooloklarinetistiksi. Hän kuitenkin toimi orkesterissa vain vuoden, koska hänen kysyntänsä muiden orkesterien ja kamarikokoonpanojen solistina kasvoi. Meyer on esiintynyt säännöllisesti Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Japanissa. Hän on matkustanut esiintymisten merkeissä myös Brasiliaan, Afrikkaan, Israeliin ja Australiaan. Hänen kanssaan yhteistyötä ovat tehneet kamarimusiikin alalla muiden muassa Barbara Hendricks, Gidon Kremer, Tabea Zimmermann, Heinrich Schiff, Oleg Maisenberg ja Lars Vogt. Hän on soittanut Alban Berg -kvartetin sekä muiden jousikvartettien seurassa ja tehnyt vuosina 2001–2002 kiertueen Tokion jousikvartetin kanssa. Vuonna 1983 hän perusti veljensä Wolfgang Meyerin ja miehensä Reiner Wehlen kanssa Trio di Claronen, vuonna 1988 Bläserensemble Sabine Meyerin. Trio di Claronen toiminnan yhteydessä Meyer on levyttänyt jazzklarinetistien Eddie Danielsin ja Michael Riesslerin kanssa. Meyer on saanut levytyksillään lukuisia ECHO-palkintoja. Hänen levyttämiensä teosten joukossa on klarinetin vakiohjelmistoon kuuluvia konsertto-, soolo- ja kamariteoksia, mutta hän on työskennellyt myös nykysäveltäjien kanssa uusien teosten parissa. Hänen palkittu Modern Works for Wind Ensemble -albuminsa pitää sisällään tulkintoja Edison Denisovin, Toshio Hosokawan, Niccolò Castiglionin, Michael Obstin ja Aleksandr Raskatovin teoksista. Hän on kantaesittänyt lisäksi Harald Genzmerin, Marc-André Dalbavien ja Manfred Trojahnin teoksia. Vuodesta 1993 vuoteen 2022 Meyer oli professorina Lyypekin musiikkiakatemiassa. Hän asuu miehensä ja kahden lapsensa kanssa Lyypekissä, jossa myös kasvattaa hevosia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , Luokka:Saksalaiset klarinetistit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Céline Moinet

Céline Moinet (s. 1984 Lille) on ranskalainen oboisti.Berlin Classics: Céline Moinet Moinet valmistui Pariisin konservatoriosta, jossa opiskeli David Walterin ja Maurice Bourguen johdolla. Hän pääsi 23-vuotiaana Staatskapelle Dresdenin soolo-oboistiksi. Sittemmin hän on esiintynyt muiden muassa sellaisten kapellimestarien kuin Christian Thielemannin, Zubin Mehtan, Claudio Abbadon, Andris Nelsonsin, Christoph Eschenbachin ja Fabio Luisin kanssa. Hän on vieraillut säännöllisesti muiden muassa Wienin filharmonikoissa ja Lontoon sinfoniaorkesterissa. Moinet on levyttänyt eksklusiivisella sopimuksella Harmonia Mundille. Vuonna 2013 hän pääsi Carl Maria von Weber -musiikkiyliopiston professoriksi. Hän on pitänyt mestarikursseja Ranskassa, Saksassa ja Japanissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Ranskalaiset oboistit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
All Over the Place

All Over the Place on yhdysvaltalaisen popyhtye The Banglesin 23. toukokuuta 1984 julkaisema debyyttialbumi. Sen tuotti David Kahne. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Susanna Hoffs - laulu, kitara * Vicki Peterson - kitara, taustalaulu * Debbi Peterson - rummut, taustalaulu * Michael Steele - basso, taustalaulu == Aiheesta muualla == * All Over the Place discogs.com -sivustolla. Luokka:Vuoden 1984 albumit Luokka:The Banglesin albumit
Theudigisel

Theudigisel tai Teudigisel oli visigoottien kuningas vuosina 548–549. Hän oli alun perin kenraali, joka löi frankit Zaragozassa vuonna 541. Hänet valittiin kuninkaaksi sen jälkeen, kun hänen edeltäjänsä Theudis oli surmattu. Theudigisel hallitsi vain noin vuoden verran, kunnes hänet murhattiin juhlissa Sevillassa. == Lähteet == Luokka:Visigoottien kuninkaat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 549 kuolleet
Goncourt-akatemia

Goncourt-akatemia () on ranskalainen kirjallisuusseura, jonka on perustanut ranskalainen kirjailija ja kustantaja Edmond de Goncourt (1822–1896)Goncourt, De Encyclopædia Britannica (Wikisource) ranskalaisen kirjallisuuden edistämiseksi ja Ranskan akatemian vastavoimaksi.Marie-Françoise Cachin ja Sylvie Ducas-Spaes, The Goncourt and the Booker, teoksessa: The Cottage by the Highway and Other Essays on Publishing s. 111 Brill 2015 (Google Books) Akatemia myöntää Goncourt-palkinnon vuoden parhaan ja omaperäisimmän proosateoksen kirjoittajalle.L’histoire du prix Goncourt Larenaissancefrancaise.org. Viitattu 11.10.2019 Lisäksi akatemia jakaa muitakin palkintoja, kuten palkinnon Goncourt des Lycéens.Le 32ème Goncourt des Lycéens Academiegoncourt.com. Viitattu 11.10.2019 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Site officiel de l'Académie Goncourt Luokka:Ranskan kulttuuri- ja tiedeinstituutit Luokka:Kirjallisuusseurat
Congrès national d’initiative démocratique

Congrès national d’initiative démocratique eli CNID on poliittinen puolue Malissa. Mountaga Tallin johtama CNID osallistui aktiivisesti Malin demokratialiikkeeseen, joka johti presidentti Moussa Traorén hallinnon kaatumiseen vuonna 1991. Vuoden 1992 kansalliskokousvaaleissa CNID sai yhdeksän edustajanpaikkaa. Presidentinvaaleissa Mountaga Tall tuli kolmanneksi. Opiskelijajärjestö AEEM:n järjestämät levottomuudet kaatoivat Younoussi Tourén hallituksen huhtikuussa 1993. Uusi pääministeri Abdoulaye Sékou Sow muodosti koalitiohallituksen, johon kuului myös CNID. Myöhemmin puolue liittyi myös helmikuussa 1994 muodostettuun Ibrahim Boubacar Keïtan hallitukseen. CNID:n toisinajattelijat muodostivat vuonna 1995 uuden puolueen Parenan. 1990-luvun kuluessa Tallista tuli radikaalin opposition johtava hahmo. Vuosikymmenen lopussa CNID järjesti vaaliboikotteja ja Tall pidätettiin mellakoiden lietsojana. Myöhemmin puolueen linja pehmeni, ja Tall osallistui vuoden 2002 presidentinvaaleihin. Saman vuoden kansalliskokousvaaleissa CNID sai 13, vuonna 2007 seitsemän ja vuonna 2013 neljä paikkaa. Puolueen edustajat kuuluvat presidentti Ibrahim Boubacar Keïtaa tukevaan Alliance pour le Mali -parlamenttiryhmään. ==Lähteet== Luokka:Malin puolueet
Edmond de Goncourt

Edmond Louis Antoine Huot de Goncourt (26. toukokuuta 1822 Nancy – 16. heinäkuuta 1896 Draveil) oli ranskalainen kirjailija. Hän kirjoitti teoksensa yhdessä veljensä Jules de Goncourtin kanssa, ja heitä on siten pidettävä yhtenä kirjailijahahmona. Veljekset olivat naturalismin ja impressionismin uranuurtajia ja Gustave Flaubertin ohella naturalismin johtohahmoja. Edmond de Goncourt perusti jälkisäädöksellä Goncourt-akatemian (Académie Goncourt), joka myöntää vuosittain Goncourt-kirjallisuuspalkinnon. ==Suomennetut teokset== * Edmond ja Jules de Goncourt, Nuoren tytön tarina (Renée Mauperin); suomentanut Maija Koskenniemi. Helsinki: Kustannusoy. Kirja 1915. Sarja: 50 pennin kirjasto, n:o 17-19 * Edmond ja Jules de Goncourt, Sairas sydän (Renée Mauperin); suomentanut Joel Lehtonen, Jyväskylä, Gummerus, 1934 Näytteitä tuotannosta on antologiassa Ranskan kirjallisuuden kultainen kirja (WSOY 1934). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1822 syntyneet Luokka:Vuonna 1896 kuolleet
Koti Puhtaaksi

Koti Puhtaaksi Oy on vuonna 2011 perustettu siivousyritys. Yritys tuottaa kotisiivouspalveluita Uudellamaalla, Pirkanmaalla, Turussa, Oulussa ja Jyväskylässä. Koti Puhtaaksi on palkittu Suomen parhaana työpaikkana , Pirkanmaan vuoden työnantajana ja vuoden kotityöpalveluyrityksenä. Vuonna 2018 Stella Kotipalvelut osti Sahera Koti Puhtaaksi Oy:n, mutta yrityskaupat peruttiin. Yritys valittiin Pirkanmaan vuoden työnantajaksi ja palkittiin Suomen 6. parhaana työpaikkana. Koti Puhtaaksi Oy myytiin Freska Group Oy:lle vuonna 2022. Yritys julkaisi vuonna 2023 asiakassovelluksen, joka ilmoittaa kotitalousvähennystiedot verottajalle automaattisesti asiakkaan puolesta ja myöhemmin mobiilisovelluksen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Koti Puhtaaksi -yrityksen verkkosivut Luokka:Suomalaiset siivouspalveluyritykset
Kiki ja Luonnonlapset

Kiki ja Luonnonlapset on helsinkiläinen folk-poppia, jazzia ja progressiivista rockia soittava yhtye, joka on perustettu vuonna 2002. Musiikki on suomen- ja ruotsinkielistä. Yhtyeen perustivat vuonna 2002 Sir Elwoodin Hiljaiset Värit -yhtyeen basisti-viulisti Riku Järvinen (1967-2004) yhdessä Kiki Raution kanssa. Ensimmäisessä kokoonpanossa soittivat myös kitaristit Jarmo Julkunen ja Vesa Jaakola sekä rumpali Tuomo Lassila. Riku Järvisen tapaturmaisen kuoleman jälkeen yhtyeen basistina toimi Hannu Rantanen. Nykyisessä kokoonpanossa soittavat Raution ja Lassilan lisäksi basisti Timo Tuppurainen ja pianisti Antti Utriainen. Yhtye julkaisi ensimmäisen levynsä 2017 postuumisti Riku Järvisen kuoleman jälkeen. Vuonna 2004 tehdystä demosta hiottiin EP: Sä liu’ut hiljaa pois. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset folkyhtyeet
Riku Järvinen

Riku Järvinen (15. marraskuuta 1967 Helsinki – 13. kesäkuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen basisti-viulisti. Järvinen soitti yhtyeissä Sir Elwoodin Hiljaiset Värit ja Kiki ja Luonnonlapset. Hän kuoli sairaalassa 13.6.2004 sen jälkeen, kun hän oli pudonnut kaiteen yli Helsingin Gloriassa sattuneessa onnettomuudessa. Hän ehti juuri ennen kuolemaansa tehdä demon omasta musiikistaan perustamansa Kiki ja Luonnonlapset -yhtyeen kanssa. Yhtyeen EP, Sä liu’ut hiljaa pois julkaistiin postuumisti Järvisen kuoleman jälkeen vuonna 2016. Sir Elwoodin Hiljaiset Värit -yhtyeessä Järvinen soitti vuodesta 1989 kuolemaansa saakka. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Bikanerin piirikunta

Bikanerin piirikunta on yksi Intian Rajasthanin osavaltion 33 piirikunnasta. Se sijaitsee Tharin autiomaassa ja jakautuu kahdeksaan tehsilinä tunnettuun hallinnolliseen yksikköön, jotka ovat Bikaner, Kolayat, Nokha, Sridungargarh, Loonkaransar, Khajuwala, Poongal ja Chhatargarh. Piirikunnassa on vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 2 363 937 asukasta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Rajasthanin piirikunnat
Helge Slaatto

Helge Slaatto (s. 1952 Oslo) on norjalainen viulisti.Dacapo Records: Helge Slaatto Slaatto opiskeli Maria Lidkan, Sándor Véghin ja Dorothy DeLayn johdolla. Hän on toiminut Odensen sinfoniaorkesterin, Athelas Sinfonietta Copenhagenin ja Randersin kamariorkesterin konserttimestarina. Hän on ansioitunut uuden musiikin tulkitsijana. Vuodesta 1987 hän on toiminut duosoittajana kontrabasisti Frank Reinecken kanssa. Kaksikko on kantaesittänyt kymmeniä teoksia ja saanut Preis der deutschen Schallplattenkritikin (2009). Solistina Slaatto on toiminut useiden kokoonpanojen kanssa ja muun muassa esiintynyt Bergenin festivaalilla. Slaatto on Münsterin musiikkiyliopiston viulunsoiton professori. Hän on pitänyt mestarikursseja Saksassa, Kreikassa, Tanskassa ja Portugalissa. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Agila I

Agila I oli visigoottien kuningas vuosina 549–554. Hänet valittiin kuninkaaksi vuonna 549, edeltäjänsä Theudigiselin surman jälkeen. Córdoba nousi kapinaan Agilaa vastaan vuonna 550, ja Agila menetti valtion kassavarat, suuren osan armeijastaan sekä poikansa yrittäessään nujertaa vastustajansa. Ahdinkoon joutunut Agila joutui vetäytymään Méridaan. Seuraavana vuonna myös Atanagild nousi Sevillassa kapinaan. Agila marssi Sevillaan, mutta paikalle saapuneet Bysantin joukot estivät häntä valloittamasta kaupunkia. Lopulta visigootit surmasivat Agilan Méridassa. == Lähteet == Luokka:Visigoottien kuninkaat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 555 kuolleet
Patricia McPherson

Patricia McPherson (s. 27. marraskuuta 1954 Oak Harbor, Washington) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan 1980-luvun televisiosarjasta Ritari Ässä. Hän esitti KITT-auton teknistä asiantuntijaa Bonnie Barstowia sarjan ensimmäisellä, kolmannella ja neljännellä tuotantokaudella. McPhersonilla on ollut rooleja myös sarjoissa Dynastia, Ihmemies MacGyver, Matlock, Murhasta tuli totta, Star Trek – uusi sukupolvi ja Warehouse 13. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sikhanyiso Dlamini

Sikhanyiso Dlamini (s. 1. syyskuuta 1987) on swazimaalainen prinsessa ja poliitikko. Hän on kuningas Mswati III:n vanhin tytär, ja vuodesta 2018 alkaen maansa viestintäministeri. Hän on suorittanut opintonsa ulkomaisissa yliopistoissa Englannissa, Yhdysvalloissa ja Australiassa. Dlamini opiskeli Biola-yliopistossa näyttelemistä ja Sydneyn yliopistossa tietoliikennetekniikkaa. Dlamini on aiheuttanut kotimaassaan kohua useaan otteeseen. Vuonna 2004 hän järjesti juhlat ennen ruokotansseja, koska juhlissa juotiin alkoholia ja soitettiin kovaäänistä musiikkia. Prinsessa sai ruumiillisen rangaistuksen hovin virkamiehiltä rikkeidensä vuoksi. Kymmenen vuotta myöhemmin Swazimaan monarkiaa vastustanut Twitter-käyttäjä SwaziLeaks julkaisi kuvia juhlivasta aatelistosta, kuvissa esiintyi myös prinsessa Dlamini. Prinsessa sai osakseen myös julkisuutta väittelemällä Twitterissä, maassaan laittoman, People's United Democratic Movement -oppositioryhmittymän kanssa, minkä jälkeen hänen Twitter-tilinsä suljettiin. Dlamini on mukana teleoperaattori MTN:n hallituksessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Swazimaalaiset henkilöt Luokka:Prinsessat Luokka:Ministerit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alexander Wolter Ramsay

Alexander Wolter Ramsay (11. syyskuuta 1825 Viipuri – 7. elokuuta 1891 Lahti)) oli suomalainen teollisuusjohtaja, joka omisti ruukkeja ja oli yksi Tornator- yhtiön perustajista. Wolter Ramsay kuului aateliseen Ramsayn sukuun.Alex Snellman: Suomen aateli – yhteiskunnan huipulta uusiin rooleihin 1809–1939, s. 144, 162, 171, 207, 360–362. Helsingin yliopisto 2014. Hänen vanhempansa olivat senaattori Carl August Ramsay ja Beata Fredrika Charlotta af Petersen. Hänen veljensä oli ruukinpatruuna ja muistelmakirjailija Anders Gustaf Ramsay. Ramsay kävi Helsingin yksityislyseota vuosina 1834–1837 ja suoritti Haminan kadettikoulun vuosina 1839–1841. Hän oli oppilaana Nikolain ratsuväkijunkkariopistossa Pietarissa vuosina 1841–1842, mutta luopui sotilasurasta ja kirjoitti ylioppilaaksi Helsingissä vuonna 1843. Ramsay opiskeli Helsingin yliopistossa, mutta ei suorittanut tutkintoa. Hän kävi myös Falunin vuorikoulua Ruotsissa vuosina 1849–1850. Ramsay omisti vuosina 1855–1867 isältään perimänsä Taalintehtaan ruukin ja siihen liittyneen ruukinkartanon Dragsfjärdissä. Perintömaihin kuuluivat myös Söderlångvikin ja Tolvnäsin ratsutilat. Ramsay uudisti Taalintehdasta, mutta pääasiassa Venäjän vientiin suuntautuneen ruukin toiminta muuttui vuoden 1865 rahauudistuksen seurauksena kannattamattomaksi, kun vientitulot Venäjältä saatiin paperiruplina mutta menot ja velat Suomessa oli maksettava hopeamarkkoina, joiden kurssi oli paperiruplaa korkeampi. Ramsay haki ruukin konkurssiin heinäkuussa 1866, mutta hän sai jatkaa sen johtajana ruukin ollessa ensin konkurssihallinnon ja vuodesta 1870 Jakob Süntzin omistuksessa. Riitauduttuaan Süntzin kanssa Ramsay siirtyi vuonna 1874 yksityisen Hanko–Hyvinkää-rautatien kamreeriksi. Vuonna 1882 Ramsay osti 45 000 markalla Kellokosken ruukin Tuusulassa ja omisti sen kuolemaansa asti. Vuonna 1887 hän perusti Lahteen Ab Tornator -lankarullatehtaan ja tuli sen ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi. Ramsay edusti sukuaan vuosien 1863–1864 säätyvaltiopäivien aatelissäädyssä. Hän kuoli 65-vuotiaana ollessaan matkalla Lahden rautatieaseman lähellä. Ramsayn puoliso oli vuodesta 1851 ruotsalainen Emmy Beata Katarina Tham. Heidän lapsiaan olivat vuorineuvos Wolter Ramsay, pankinjohtaja ja ministeri August Ramsay ja geologian professori Wilhelm Ramsay. Kenraali ja senaattori Waldemar Schauman sekä toimitusjohtaja Reguel Wolff olivat Ramsayn vävyjä, sukututkija Jully Ramsay oli hänen miniänsä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ruukinpatruunat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1891 kuolleet
Soumaïla Cissé

Soumaïla Cissé (20. joulukuuta 1949 Niafunké – 25. joulukuuta 2020) oli malilainen poliitikko. Montpellierin yliopistosta valmistunut Cissé on ammatiltaan ATK-insinööri. Hän työskenteli ranskalaisissa suuryrityksissä ja palasi vuonna 1984 Maliin puuvillayhtiö CMDT:n palvelukseen. Adéma-PASJ -puolueeseen kuulunut Cissé nimitettiin vuonna 1992 presidentti Alpha Oumar Konarén pääsihteeriksi. Vuodesta 1993 lähtien hän toimi valtionvarain- ja kauppaministerinä ja vuodesta 2000 kalusto- ja ympäristöministerinä. Hän erosi vuonna 2002 keskittyäkseen presidentinvaalikampanjaan. Cissé oli Adéma-PASJ:n presidenttiehdokas vuonna 2002. Hän hävisi presidentinvaalien toisen kierroksen Amadou Toumani Tourélle. Vaalien jälkeen itsensä petetyksi kokenut Cissé erosi Adéma-PASJ:sta ja perusti kannattajineen uuden puolueen Union pour la république et la démocratien (URD) vuonna 2003. Vuosina 2004–2011 Cissé toimi Länsi-Afrikan talous- ja rahaliiton UEMOA:n hallituksen puheenjohtajana. Hän osallistui URD:n ehdokkaana vuoden 2013 presidentinvaaleihin, jotka hän hävisi Ibrahim Boubacar Keïtalle. Vuonna 2018 Cissé hävisi jälleen Keïtalle syyttäen vaalien tulosta väärennetyksi. Aseistetut miehet kaappasivat Cissén hänen ollessaan kampanjamatkalla Niafunkéssa ennen kevään 2020 kansalliskokousvaaleja. Hänet vapautettiin saman vuoden lokakuussa. Kaappaajien uskotaan kuuluvan Islamilaisen Maghrebin al-Qaidaan. Cissé kuoli koronaviruksen aiheuttamiin komplikaatioihin 71-vuotiaana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Ministerit Luokka:Insinöörit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
DNF (paketinhallintajärjestelmä)

DNF (Dandified YUM) on RPM-pohjaisiin Linux-jakeluihin tarkoitettu pakettienhallintaohjelmisto. DNF oli mukana koekäytettävässä muodossa Fedora versiossa 18 ja on ollut sen oletuksena versiosta 22 lähtien. DNF tukee pakettien riippuvuuksien hallintaa sekä pakettivarastosta lataamista. == Katso myös == * Yum == Lähteet == Luokka:RPM
DNF

DNF voi viitata johonkin seuraavista: * DNF, paketinhallintajärjestelmä * Duke Nukem Forever, tietokonepeli * disjunktiivinen normaalimuoto, engl. Disjunctive Normal Form (DNF) * Det Nye Folkepartiet, entinen norjalainen puolue * did not finish, kilpailuissa merkintä, että osanottaja ei päässyt maaliin
Vähäsalo

Vähäsalo on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoen Kellosalmella. == Maantietoa == Saari on 2,7 kilometriä pitkä, 1,8 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 2,3 neliökilometriä . Se sijaitsee Tehinselän länsiosassa Varpusenlinnan selän länsiosassa. Sen erottaa mantereesta Kellosalmi, joka on 150–450 metriä leveä. Viereisestä Virmailan saaresta tulee tie, joka ylittää Vähän Kellosalmen pengertietä ja lyhyttä siltaa pitkin. Vähäsalo on kolmion muotoinen saari, mutta sen keskellä on kaksi vastakkaisilta rannoilla sisäosiin työntyvää lyhyttä lahtea Iso-Vankonen ja Vähä-Vankonen. Niitä yhdistää toisiinsa alava laakso, jonka pohjoispuolelle jää Isoniemi. Vähäsalon rannoilla on pieniä saaria. Niitä on Iso-Vankosen viereisellä lahdella, Vähässä Kellosalmessa ja Kellosalmessa viisi. Luoteessa sijaitsevalla Harmoistenlahdella on vielä Jänsissaaren saariryhmä, Kokonsaari, Iso Salinsaari, Vähä Salinsaari ja Lokinluoto. Vähäsalon korkein kohta sijaitsee keskellä saarta, missä on 67 metrin korkeuteen kohoava kallioinen mäki. Isoniemessä on toinen kalliomäki, joka on 47 metriä korkea, ja itärannassa on lähes yhtä korkea Haukkakallio, jonka jyrkänne putoaa Vähään Kellosalmeen rantaan. Saarella ei ole vakituista asutusta, mutta vapaa-ajan asuntoja on lähes 100. Saaren tiet haarautuvat sillalta näille asunnoille. == Historiaa == Vuoden 1911 taloudellisessa kartassa saaren nimi kirjoitettiin erikseen ”Vähä Salo”. Saaren pohjoisosan laaksossa ja kaakkoispään niemessä on kartan mukaan pieniä peltopalstoja. Toisessa, vuonna 1947 julkaistussa, taloudellisessa kartassa näkyy samoissa paikoissa peltoja ja lisäksi saaren kaakkoispäässä saaren maatila. Virmailan saaressa tulee maatilan vastaiselle rannalle tie, johon maatila on ollut yhteydessä esimerkiksi veneellä. Maatila on tuolloin saaren ainoa kiinteästi asuttu tila. Vähäsalon metsämaita hakattiin sotien aikana ja tämän työn suorittivat sotavangit Vapon toimesta. Puita kuljettamaan piti palkata väkeä muualtakin ja puut kasattiin saaren rannoille tukinuittoa varten kahteen ”laaniin”. Tukinuitto oli yleistä vielä koko 1950-luvun. Puita käytettiin erilaisen puutavaran ja polttopuiden valmistukseen. Vuoden 1965 peruskartassa on pohjoisosan laakson peltomaat metsitetty. Vain saaren kaakkoispäässä on kartassa enää peltopalstoja. Siellä on myös maatila ja kaksi vapaa-ajan asuntoa. Seuraavassa vuoden 1985 peruskartassa on saareen rakennettu tie, joka ylittää Vähän Kellosalmen nykyisestä kohdastaan. Saaren rannat on monesta kohdasta eroteltu tonteiksi, jonne on rakennettu runsaasti vapaa-ajan asuntoja. == Huomautukset == == Lähteet == Luokka:Päijänteen saaret Luokka:Padasjoen saaret
We Are Many

We Are Many on vuonna 2014 valmistunut brittiläinen dokumenttifilmi 15. helmikuuta 2003 järjestetystä Irakin sodan vastaisesta protestista, joka oli suurin mielenosoitus Ison-Britannian historiassa ja ensimmäinen maailmanlaajuisesti järjestetty mielenosoitus. Lontoossa arvioitiin kaduilla olleen tuolloin 1,5–2 miljoonaa mielenosoittajaa. Muualla maailmassa noin 30 miljoonaa ihmistä osoitti sotaa vastaan samaan aikaan mieltä. Elokuvan nimi perustuu Percy Bysshe Shelleyn The Masque of Anarchy-runon viimeiseen lauseeseen: ”Meitä on monia – heitä on vähän.” Elokuvan tekeminen aloitettiin huhtikuussa 2006 ja ensi-ilta oli Sheffieldin kansainvälisillä dokumenttifestivaaleilla (Sheffield International Documentary Festival) 8. kesäkuuta 2014. Elokuvassa esiintyy monia julkisuuden henkilöitä, aktivisteja tai kuuluisuuksia kuten Danny Glover, Noam Chomsky, Ron Kovic, Susan Sarandon, Harry Belafonte, Jesse Jackson. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2014 brittiläiset elokuvat Luokka:Elokuvat Irakin sodasta Luokka:Sodanvastaisuus
Vähä-Hunkeri

Vähä-Hunkeri on Päijänteen saari Pirkanmaalla Kuhmoisissa. == Maantietoa == Saari on 330 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,1 hehtaaria . Se sijaitsee Tehinselän länsiosassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla olevassa saaristoisessa lahdessa Huhtsaarien suojissa. Sen luoteispuolella sijaitsee Iso-Hunkeri. Saariparin välissä on 100 metriä matkaa sekä pieni luoto kivikkoineen. Mantereelle Päivättömanmaahan on matkaa alle 700 metriä. Saariparin ympärillä on joukko pikkusaaria, joita ovat esimerkiksi Laivasaari, Pikku-Hunkerit ja Someronluoto. Saaren keskellä oleva mäenhuippu kohoaa 17 metrin korkeuteen Päijänteestä. Maasto on kallioista metsämaata ja saaren kaakkoisosassa sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa. == Jäänpaksuus == Vähä- Hunkerissa mitataan Päijänteen jään paksuutta. == Historiaa == Vuoden 1965 peruskartassa saarien karttanimi on ”Hunkarisaaret”. Vähä-Hunkerin eteläosaan on merkitty kaksi rakennusta. Vuoden 1985 kartassa saaren nimi on muutettu nykyiseksi. == Huomautukset == == Lähteet == Luokka:Päijänteen saaret Luokka:Kuhmoisten saaret
Man’yōgana

Man’yōgana on japanin kielessä ennen vanhaan käytetty kana- tavukirjoitusmerkistö, jossa kiinalaisia kirjoitusmerkkejä käytettiin kirjoittamaan japanin kielen tavuja foneettisesti. Man’yōgana kehitettiin ensimmäisellä vuosituhannella. Kirjoitustaito oli tullut Kiinasta Japaniin 400-luvulla, ja aluksi Japanissa käytettiin kiinan kieltä kaikessa kirjallisessa kommunikaatiossa. Kun japanilaiset halusivat kirjoittaa omaa kieltään, he ottivat käyttöön kiinalaiset kirjoitusmerkit eli kanjit. Kiinan ja japanin kielten erilaisuuden vuoksi ne eivät kuitenkaan riittäneet esimerkiksi japanin kielen partikkelien ja taivutuspäätteiden merkitsemiseen. Japanilaiset alkoivatkin käyttää tiettyjä kanji-merkkejä foneettisesti ilmaisemaan samalla tavoin ääntyviä japanin kielen tavuja. Näitä merkkejä kutsutaan man’yōgana-merkeiksi. Näin syntynyt sekamuotoinen kirjoitus osoittautui epäkäytännölliseksi, sillä lukija ei aina tiennyt, ilmaisiko merkki kanjin tapaan merkitystä vai man’yōgana-merkin tapaan äännettä. Sen vuoksi man’yōgana-merkeistä kehitettiin Heian-kaudella (794–1183) erillinen, puhtaasti foneettinen kana-tavukirjoitus. Sen jälkeen tämän tavukirjoituksen merkkejä yksinkertaistamalla kehitettiin erilliset hiragana- ja katakana- merkistöt. ==Lähteet== Luokka:Kanat
Andrew Mangiapane

Andrew Mangiapane (s. 4. huhtikuuta 1996) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Washington Capitalsia. Calgary Flames varasi hänet kuudennella kierroksella vuoden 2015 varaustilaisuudessa. Mangiapane on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä ja kätisyydeltään left. 58 NHL- runkosarjaottelussa vuosina 2017–2019 hän on tehnyt kahdeksan maalia ja viisi syöttöä eli 13 tehopistettä. Viidessä pelaamassaan pudotuspeliottelussa hän on tehnyt yhden maalin. Lokakuussa 2020 Mangiapane teki rajoitettuna vapaana agenttina Flamesin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 4,85 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. https://www.tsn.ca/calgary-flames-sign-rfa-andrew- mangiapane-to-two-year-deal-1.1539727 Elokuussa 2022 Mangiapane teki Flamesin kanssa kolmevuotisen ja yhteensä 17,4 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/flames-re-sign-andrew- mangiapane-to-three-year-17-4m-contract/ Kesäkuussa 2024 Flames kauppasi Mangiapanen Washington Capitalsiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa. https://www.nhl.com/capitals/news/capitals- acquire-andrew-mangiapane-from-the-calgary-flames ==Lähteet== * https://www.nhl.com/player/andrew-mangiapane-8478233 * http://www.hockeydb.com/ihdb/stats/pdisplay.php?pid=170147 === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit Luokka:Washington Capitalsin pelaajat Luokka:Calgary Flamesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stanisław Wojciechowski

Stanisław Wojciechowski (15. maaliskuuta 1869 – 9. huhtikuuta 1953) oli Puolan toinen presidentti. Hänet valittiin surmatun Gabriel Narutowiczin seuraajaksi. Hän joutui luopumaan presidentin tehtävästä marsalkka Piłsudskin johtaman vallankaappauksen seurauksena. Wojciechowski opiskeli matematiikkaa Varsovan yliopistossa. Hän toimi Puolan sosialistisessa liikkeessä, jonka vuoksi tsaarin hallinnon venäläinen poliisi vangitsi hänet vuonna 1891 ja uudelleen seuraavana vuonna. Vapauduttuaan hän siirtyi ulkomaille; ensin Zürichiin ja sen jälkeen Pariisiin ja Lontooseen. Ulkomailta käsin Wojciechowski vieraili salaa kotimaassaan Venäjän hallitseman Puolan alueella. Tällöin hän tutustui toiseen puolalaisaktivistiin Józef Piłsudskiin. Hän opiskeli tähän aikaan osuustoimintaa ja toimitti puolalaista sosialistista aikakauslehteä. Palattuaan laillisesti Puolaan vuonna 1906 hän aloitti Puolan osuustoiminnallisen liikkeen kehittämisen. Vuonna 1914 käynnistyneessä maailmansodassa Wojciechowski piti keisarillista Saksaa Puolan päävihollisena. Venäläisten peräännyttyä Puolasta vuonna 1915 Wojciechowski siirtyi Moskovaan. Vuonna 1917 hänet valittiin Puolalaisen puolueiden yhteistyöjärjestön puheenjohtajaksi. Lokakuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917 hän irtautui Puolan sosialistisesta liikkeestä ja palasi Varsovaan ja toimi tammikuusta 1919 heinäkuuhun 1920 Puolan toisen tasavallan sisäministerinä Ignacy Paderewskin ja Leopold Skulskin hallituksissa. Vuodesta 1921 lähtien hän oli politiikassa Puolan talonpoikaispuolue Piastin jäsen. Hän oli ehdokkaana presidenttiä valittaessa vuoden 1922 lopulla. Vaalit voittanut Narutowicz murhattiin pian valintansa jälkeen, ja uusissa presidentinvaaleissa Wojciechowski valittiin heti ensimmäisellä sejmin äänestyskierroksella Puolan presidentiksi. Hänen presidenttikautensa aikaan Puolassa oli sisäistä epävakautta ja taloudellisia ongelmia. Presidenttinä hän tuki luotua parlamentaarista järjestelmää. Presidenttinä ollessaan Wojciechowski joutui poliittiseen ristiriitaan entisen ystävänsä, marsalkaksi kohonneen Puolan kansallissankarin Piłsudskin kanssa, sillä hän kannatti parlamentaarista demokratiaa, kun taas Piłsudski autoritaarisempaa hallitusmuotoa. Tilanne kärjistyi toukokuussa 1926 Wojciechowskin poliittisen kannattajan Wincenty Witosin noustua pääministeriksi. Sen seurauksena marsalkka Piłsudski johti sotilasvallankaappausta, joka syrjäytti niin Wojciechowskin kuin Witosinkin. Presidenttikautensa jälkeen Wojciechowski siirtyi politiikasta yksityiselämään. Hän toimi Varsovan kauppakorkeakoulun ja maatalouskorkeakoulun dosenttina. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset pidättivät hänen lakimieheksi opiskelleen poikansa, joka kuoli Auschwitzin keskitysleirissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puolan presidentit Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Alliance pour la démocratie au Mali – Parti africain pour la solidarité et la
justice

Alliance pour la démocratie au Mali – Parti africain pour la solidarité et la justice eli Adéma–PASJ on poliittinen puolue Malissa. Alpha Oumar Konarén johtama Alliance pour la démocratie au Mali oli Malin demokratialiikkeen tärkeimpiä ryhmiä vuodenvaihteessa 1990–1991. Moussa Traorén hallinnon kaaduttua maaliskuussa 1991 se osallistui väliaikaisen hallituksen muodostamiseen. Huhtikuussa 1991 Adéma vaihtoi nimekseen Parti africain pour la solidarité et la justice, mutta säilytti alkuperäisen nimilyhenteensä. Adéma–PASJ oli 2000-luvulle saakka Malin vaikutusvaltaisin puolue. Se sai kansalliskokousvaaleissa 76 edustajanpaikkaa vuonna 1992, 130 paikkaa vuonna 1997 ja 53 paikkaa vuonna 2002. Puolueen ehdokas Alpha Oumar Konaré valittiin presidentiksi vuosina 1992 ja 1997. Vuoden 2002 presidentinvaaleissa Adéma–PASJ:n ehdokas Soumaïla Cissé hävisi Amadou Toumani Tourélle, minkä seurauksena hänen kannattajansa perustivat seuraavana vuonna uuden puolueen Union pour la république et la démocratien. Vuoden 2007 vaaleissa Adéma–PASJ muodosti 39 muun puolueen kanssa Alliance pour la démocratie et le progrès -yhteenliittymän, joka tuki presidentti Tourén uudelleenvalintaa. 51 edustajanpaikallaan Adéma–PASJ oli kansalliskokouksen suurin puolue. Sen puheenjohtaja Dioncounda Traoré valittiin myös parlamentin puheenjohtajaksi. Adéma–PASJ:sta vuonna 2000 eronnut ja oman puolueen Rassemblement pour le Malin perustanut entinen pääministeri Ibrahim Boubacar Keïta voitti presidentinvaalit vuonna 2013. Adéma–PASJ:n ehdokas Dramane Dembélé sai vain 9,6 prosenttia äänistä. Kansalliskokouksen vaaleissa puolue sai 11,5 prosenttia ja 16 edustajanpaikkaa. Adéma–PASJ:tä on luonnehdittu keskustavasemmistolaiseksi sosiaalidemokraattiseksi puolueeksi. Siitä tuli Sosialistisen internationaalin täysjäsen vuonna 1999. ==Lähteet== Luokka:Malin puolueet
Nishinoomote

Nishinoomote () on Japanin kaupunki Tanegashiman saarella Kagoshiman prefektuurissa. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Kyūshūn eteläkärjestä kaakkoon ja käsittää Tanegashiman pohjoisen puoliskon. Kaupunkiin kuuluu myös Tanegashiman länsipuolella sijaitseva pienempi Mageshiman saari. Nishinoomotessa on 15 220 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 205,66 neliökilometriä. Nishinoomote kehittyi Kamakura-kaudelta lähtien saarta hallinneen Tanegashima-klaanin keskuspaikkana. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa sille myönnettiin vuonna 1958. Merkittävimpiin elinkeinoihin kuuluu maatalous, joka tuottaa etenkin bataatteja, sokeriruokoa ja muita vihanneksia, mutta kaupungissa harjoitetaan myös tärkkelyksen ja sokerin valmistusta, maidon tuotantoa ja kalastusta. Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuvat muun muassa historiallisia aseita esittelevä museo ja erilaiset luontokohteet, kuten Yokinohaman hiekkaranta. == Kuvia == Tiedosto:Nishinoomote city hall.jpg|Nishinoomoten kaupungintalo Tiedosto:伊勢神社IMGP1601.JPG|Ise-jinja Tiedosto:希志碕IMGP1546.JPG|Kishikazakin majakka == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Kagoshiman prefektuurin kaupungit
İlhan Usmanbaş

İlhan Usmanbaş (23. lokakuuta 1921 Istanbul – 30. tammikuuta 2025) oli turkkilainen säveltäjä.İlhan Usmanbaş Muzikotek Hän kuuluu Bülent Arelin ja İlhan Mimaroğlun ohella modernien turkkilaissäveltäjien toiseen sukupolveen. Hän keskittyi tonaaliseen intensiivisyyteen melodisuuden sijaan ja säveltänyt vapaamuotoisesti tiettyyn tekniikkaan tukeutumisen sijaan. Hän sai turkkilaisista säveltäjistä eniten palkintoja ja kunniamainintoja ulkomailta.İlhan Usmanbaş Istanbul Foundation for Culture and Arts Usmanbaş varttui Ayvalıkissa. Hän aloitti 12-vuotiaana sellonsoiton itsenäisen opiskelun. Lukiosta valmistuttuaan hän aloitti opiskelun kirjallisuuden tiedekunnassa ja konservatoriossa Istanbulissa. Häntä opettivat siellä Cemal Reşit Rey (harmonia) ja Sezai Asal (sello). Siirryttyään sävellyksen laitokselle Ankaran valtionkonservatorioon hän sai opetusta Hasan Ferit Alnarilta (harmonia, kontrapunkti, sävellys), Ahmet Adnan Saygunilta (sävellys), David Zirkin (sello) ja Ulvi Cemal Erkin (piano). Usmanbaş valmistui valtionkonservatoriosta vuonna 1948 ja avioitui samana vuonna sopraano Atıfet Usmanbaşin kanssa. Hän lähti vuonna 1952 Unescon stipendin turvin Yhdysvaltoihin, jossa osallistui uuden musiikin pioneerien seminaareihin ja luennoille. Hän sai stipendin myös Rockefeller-säätiöltä ja oli toistamiseen Yhdysvalloissa vuosina 1957–1958. Hän sai Tanglewoodissa opetusta Luigi Dallapiccolalta ja Milton Babbittilta.İlhan Usmanbaş Naxos Usmanbaş etääntyi vuoden 1960 jälkeen säveltäjänä sarjallisuudesta. Sävellystyönsä ohella hän opetti, kirjoitti ja käänsi kirjoja sekä laati artikkeleita. Vuonna 1971 Usmanbaş nimitettiin Turkin valtiontaiteilijaksi. Vuonna 2000 hän sai Boğaziçin yliopiston kunniatohtorin arvon, ja vuonna 2004 hänelle myönnettiin elinikäisten saavutusten palkinto 32. Istanbulin musiikkifestivaalilla. == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2025 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet turkkilaiset
Serie D

Serie D on Italian jalkapallon neljänneksi korkein sarjataso. Sitä hallinnoi Lega Nazionale Dilettanti. Nykyisessä sarjajärjestelmässä Serie D:ssä on jaettu yhdeksään alueelliseen lohkoon, joissa on 18–20 joukkuetta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Virallinen sivusto Luokka:Italian jalkapallosarjat
Eccellenza

Eccellenza on Italian jalkapallon viidenneksi korkein sarjataso. Sitä hallinnoi Lega Nazionale Dilettanti. Nykyisessä sarjajärjestelmässä Eccellenza on jaettu 28 alueelliseen lohkoon. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Virallinen sivusto Luokka:Italian jalkapallosarjat
Tena

Tena voi tarkoittaa seuraavia asioita: *Tena, kaupunki Ecuadorissa *Tena, Essityn maailmanlaajuinen virtsankarkailusuojien tuotemerkki *Tena-Teollisuus Oy, vuosina 1950–1969 Kuopiossa toiminut teltta- ja makuupussivalmistaja ==Sukunimiä== *Joona Tena, suomalainen elokuvaohjaaja *Natalia Tena, brittiläinen näyttelijä *Veikko Tena, suomalainen lääninrovasti, rehtori ja tietokirjailija
Satsuma-Sendai

Satsuma-Sendai () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Kagoshiman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin luoteisosassa Itä-Kiinan meren rannikolla. Kaupungin läpi mereen virtaa merkittävä Sendaijoki. Satsuma- Sendaihin kuuluvat myös sen länsipuolella Itä-Kiinan meressä sijaitsevat Koshikijimasaaret. Sisämaan luonnonnähtävyys on vuorostaan vuorten ympäröivä Imutalampi. Kaupungissa on 93 054 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 682,92 neliökilometriä. Hallinnollisena yksikkönä Satsuma-Sendai on suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2004 liittämällä yhteen Sendain kaupunki ja kahdeksan muuta kuntaa, Hiwakin, Irikin, Tōgōn ja Kedōinin maaseutukaupungit sekä Saton, Kamikoshikin, Shimokoshikin ja Kashiman kyläkunnat. Kaupungin keskusta sijaitsee Sendaissa, joka kehittyi jo varhain jokisatamana sekä Satsuman provinssin pääkaupunkina ja provinssitemppelin sijaintipaikkana. Satsuma-Sendaissa on elintarvike-, paperi- ja keramiikkateollisuutta. Itä-Kiinan meren rannikolla toimii kaksi Kyūshū denrokun voimalaitosta, Sendain ydinvoimalaitos ja Sendain lämpövoimalaitos. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään riisiä, kasviksia ja hedelmiä sekä harjoitetaan karjataloutta, saarilla myös kalastusta. Satsuma- Sendaita palvelevat suurnopeusjunayhteys Kyūshū Shinkansen, JR Kyūshūn Kagoshima-päälinja ja Hisatsu orenji -rautatie. Viereisestä Ichiki-Kushikinon kaupungista on nopea lauttayhteys Koshikijimasaarille. == Kuvia == Tiedosto:Nitta jinja Honden.JPG|Nitta-jinja Tiedosto:Imutaike.jpg|Imutalampi Imutan tulivuorella Tiedosto:Kamikoshiki Island Nagame-no-hama 2013-08A.JPG|Kamikoshikin saaren maisemaa Tiedosto:Napoleon rock.JPG|Napoleon- kallio Shimokoshikin saaren edustalla == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Kagoshiman prefektuurin kaupungit
Water Sign

Water Sign on Chris Rean viides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1983. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut Chris Rea. == Kokoonpano == *Chris Rea – laulu, kitara, kosketinsoitin, tuottaja *Robert Ahwai – kitara *Ian Hawkins – kitara, basso *Eoghan O’Neill – basso *Kevin Leach – kosketinsoitin *Max Middleton – kosketinsoitin *Dave Mattacks – rummut *Adrian Rea – rummut *Dave Richards – rummut, lyömäsoittimet, tuottaja *Martin Ditcham – lyömäsoittimet == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == Luokka:Chris Rean albumit Luokka:Vuoden 1983 albumit
Eduard Brunner

Eduard Brunner (14. heinäkuuta 1939 Basel – 27. huhtikuuta 2017 Münchenhttp://www.klassik-heute.com/4daction/www_interpret_bio?id=1667 ) oli sveitsiläis-saksalainen klarinetisti.Eduard Brunner AllMusic Brunner opiskeli Pariisissa Louis Cahuzacin johdolla, kunnes tämä kuoli moottoripyöräonnettomuudessa. Hän toimi ensiklarinetistina Rafael Kubelikin johtamassa Baijerin radion sinfoniaorkesterissa ja professorina Saarin musiikkiyliopistossa. Hän tilasi klarinetille uutta ohjelmistoa, kuten konsertot Edison Denisovilta, Jean Françaixilta, Ernest Blochilta ja Cristóbal Halffterilta. Hänen ohjelmistoonsa kuului myös muiden muassa Louis Spohrin ja Carl Maria von Weberin standarditeoksia. Brunner teki yli 250 levytystä eri levymerkeille, kuten ECM:lle. Hän teki kamarimuusikkona yhteistyötä Alfred Brendelin, Végh-kvartetin ja Juri Bašmetin kanssa. Hän teki vuonna 2007 Musiques Suisses -levymerkille sveitsiläisen nykyklarinettimusiikin levyn, joka sisälsi hänen haastattelunsa. Hän levytti vielä tämän jälkeen Harald Genzmerin kamarimusiikkia. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset klarinetistit Luokka:Saksalaiset klarinetistit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Kadri Gopalnath

Kadri Gopalnath (6. joulukuuta 1949 Mittakere – 11. lokakuuta 2019 Mangalore) oli intialainen saksofonisti. Hän oli yksi saksofonilla soitettavan karnaattisen musiikin edelläkävijöistä maassaan. Hän oli vuonna 1994 ensimmäinen karnaattinen muusikko, joka kutsuttiin Proms-festivaalien konserttiin Lontoon Royal Albert Halliin. Hän sai vuonna 2004 Padma Shri -palkinnon.Noted saxophone exponent Kadri Gopalnath passes away The Hindu Gopalnath piti ensimmäisen konserttinsa vuonna 1978. Hän tutustui myöhemmin muusikko T. V. Gopalakrishnaniin, joka edisti hänen uraansa. Myöhemmin Gopalnath esiintyi eri puolilla maailmaa: Euroopassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa, Sri Lankassa ja läntisessä Aasiassa. Hänellä oli kunniatohtorin arvot Mangaloren ja Bangaloren yliopistoista. Gopalnath oli naimisissa, ja hänellä oli kaksi poikaa ja yksi tytär. Hänet otettiin 10. lokakuuta 2019 selkäkivun takia sairaalaan, jossa hän kuoli sydänpysähdyksen jälkeen varhain seuraavana päivänä. == Lähteet == Luokka:Intialaiset saksofonistit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Maurice Bourgue

Maurice Bourgue (6. marraskuuta 1939 Avignon, Ranska – 6. lokakuuta 2023 Avignon, Ranska) oli ranskalainen oboisti.Académie musicale de Villecroze: Maurice Bourgue Bourgue opiskeli Pariisin konservatoriossa oboensoittoa Étienne Baudon ja kamarimusiikkia Fernand Oubradousin johdolla. Hän sai ensipalkinnon oboensoitossa vuonna 1958 ja kamarimusiikissa vuonna 1959. Tulevina vuosina hän voitti useita suuria kansainvälisiä kilpailuja. Vuonna 1967 Charles Munch palkkasi Orchestre de Parisiin Bourguen, joka toimi sen soolo-oboistina vuoteen 1979. Bourgue esiintyi solistina sellaisten kapellimestarien kuin Claudio Abbadon, Daniel Barenboimin, Riccardo Chaillyn ja John Eliot Gardinerin kanssa. Hän toimi myös itsekin kapellimestarina Ranskassa ja muualla. Vuodesta 1972 lähtien hän omisti suuren osan ajastaan kamarimusiikille itsensä mukaan nimetyn oktetin toiminnan muodossa. Bourgue levytti monia palkittuja albumeita. Hän toimi Sándor Végh -kamarimusiikki- instituutin musiikillisena johtajana ja opetti myös konservatorioissa Pariisissa ja Genevessä. Mestarikursseja hän piti Budapestissa, Lontoossa, Lausannessa, Moskovassa, Oslossa, Jerusalemissa ja Kyotossa. Hän oli naimisissa Colette Klingin kanssa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset oboistit Luokka:Ranskalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Muukalainen Laramiesta

Muukalainen Laramiesta () on vuonna 1955 valmistunut yhdysvaltalainen lännenelokuva, jonka on ohjannut Anthony Mann. Pääosissa esiintyvät James Stewart, Arthur Kennedy, Donald Crisp ja Cathy O’Donnell. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Philip Yordan ja Frank Burt, ja se perustuu Thomas T. Flynnin vuonna 1954 ilmestyneeseen samannimiseen lännenkertomukseen. Muukalainen Laramiesta on yksi ensimmäisiä CinemaScopella kuvattuja lännenelokuvia. Samalla se on viides ja viimeinen Anthony Mannin ja James Stewartin yhdessä tekemistä merkittävistä lännenelokuvista. == Juoni == Klassisessa lännentarinassa myyttinen muukalainen (James Stewart) ratsastaa kaupunkiin ja ravistelee sen valta-asemia. Todellisuudessa kyseinen muukalainen, William Lockhart, on entinen ratsuväen kapteeni, joka tutkii veljensä murhaa ja etsii tietoja henkilöstä, joka myy kiväärejä apasseille. Lockhart saa kimppuunsa paikallisen karjaparonin (Donald Crisp) sadistisen pojan (Alex Nicol). Hän joutuu napit vastakkain myös paikallisen sheriffin Tom Quigbyn (James Millican) kanssa, joka kehottaa Lockhartia poistumaan kaupungista välttyäkseen pahemmilta ongelmilta. Tapahtumat kulminoituvat traagisiin tulitaisteluihin. Vastapainoksi elokuvassa on myös romanttista jännitettä Lockhartin ja Barbara Waggomanin (Cathy O’Donnell) välillä. ==Näyttelijät== == Arvostelut == Muukalainen Laramiesta -elokuvaa on luonnehdittu psykologiseksi ja film noir -henkiseksi westerniksi. Kriitikko Kim Newmanin mukaan se on ”kireä, traaginen tarina, – – jota sävyttää Mannille tunnusomainen käsitys siitä, miten epätoivoiset ja pakkomielteiden riivaamat miehet suhtautuvat toisiinsa ja vaaralliseen maastoon, joka korostaa heidän äärimmäisiä mielentilojaan”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Anthony Mannin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lännenelokuvat Luokka:Vuoden 1955 yhdysvaltalaiset elokuvat
Chalermpol Malakham

Chalermpol Malakham (หมอลำ...ผู้ใหญ่บ้านดีเด่น "เฉลิมพล มาลาคำ" เจ๋ง ยกเงินเดือนให้ผู้สูงอายุ แซดทะลุทุ่ง : 14 เม.ย. 57, 10. lokakuuta 1962 Thaimaa) on thaimaalainen laulaja.ศูนย์ข้อมูลกลางทางวัฒนธรรม กระทรวงวัฒนธรรม Hän on laulaja elokuvissa ”Tam Jai Mae Terd Nong”, ”Kid Hod Pla Keng”, ”Roe Miea Phee Pler”. == Diskografia == === Studioalbumit === * Tam Jai Mae Terd Nong * Ror Mia Phee Pler * Ar Dia Rak Wan Khao Phan Sa * Pued Tam Nan Bak Job Loey“เฉลิมพล มาลาคำ” ส่งเพลง “เปิดตำนานบักจอบหลอย” * Kid Hod Pla Keng * Sieng Jak Phoo Yai Baan == Lähteet == Luokka:Thaimaalaiset laulajat Luokka:Morlammuusikot Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alankomaiden kultakauden maalaustaide

Alankomaiden kultakauden maalaustaide syntyi 1600-luvulla, kun erillisistä provinsseista 1581 yhdistynyt kahden miljoonan asukkaan Alankomaiden tasavalta vaurastui ennennäkemättömällä tavalla. Alue oli vapautunut katolisen Espanjan vallasta 80-vuotisessa sodassa. Vaurastunut ja henkisesti vapautunut keskiluokka alkoi hankkia taidetta ja seurasi kulttuurillinen kukoistuskausi. On arvioitu, että vuosien 1600 ja 1700 välillä Alankomaissa maalattiin viisi miljoonaa taulua. 1600-luvun aikana Alankomaissa työskenteli yli tuhat tunnettua taidemaalaria, joista monet, esimerkiksi Rembrandt von Rijn (1606–1669) ja Johannes Vermeer (1632–1675) kuuluvat koko maalaustaiteen historian arvostetuimpiin taiteilijoihin. Kalvinismi vastusti pyhiä kuvia ja kirkot oli riisuttu paljaiksi. Pohjoisessa syntynyt taide olikin luonteeltaan maallista. Alankomaiden taiteen kultakausi sijoittuu barokin aikaan, mutta on luonteeltaan selvästi aikakauden muuta eurooppalaista taidetta realistisempaa. Maalarimestarit erikoistuivat kilpailun paineessa yhteen maalaustaiteen osa- alueeseen tai sellaisen kapeaan osaan. Maalaustaiteeseen kehittyi nopeasti selviä genrejä. Taiteilijat maalasivat historiallisia maalauksia, maisemia, arkielämää kuvaavia laatukuvia, muotokuvia ja asetelmia. Perinne ja taidot siirtyivät eteenpäin pääosin keskiajalta periytyneen mestarijärjestelmän mukaisesti ja maalarit kouluttivat seuraajansa kisälleinä omissa ateljeissaan. Taide oli myös liiketoimintaa. Vapaata liikkumista, alalle tuloa ja kilpailua pyrittiin hillitsemään kiltajärjestelmän avulla. Mestarius kulki usein suvuttain kuten muutkin käsityöammatit. == Katso myös == * Alankomaiden taide * Hollannin suurvaltakausi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Painting in the Dutch Golden Age, National Gallery of Art, Washington * The Golden Age Essential Vermeer Luokka:Alankomaiden historia Luokka:Alankomaiden taide
Channel 7 (Thaimaa)

Channel 7 () on 26. heinäkuuta 1967 perustettu thaimaalainen kaupallinen televisiokanava.https://positioningmag.com/1152490http://www.ch7.com/about_us Kanavan ohjelmisto koostuu enimmäkseen yhdysvaltalaisista tv-sarjoista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ch7.com/ Luokka:Thaimaalaiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 1969 perustetut televisiokanavat