EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Södra Råda

Södra Råda on Ruotsissa sijaitseva entinen pitäjä, kunta ja seurakunta. Södra Rådan alue kuuluu nykyään Gullspångin kuntaan, Länsi-Götanmaan lääniin ja Värmlannin maakuntaan. Södra Råda oli tunnettu vuosina 1310–1323 rakennetusta vanhasta puukirkosta, joka oli lattiaa lukuun ottamatta maalausten peitossa. Kirkko poltettiin maan tasalle 12.11.2001. ==Hallintohistoriaa== Södra Rådan pitäjä on perustettu keskiajalla. Pitäjän nimenä oli 17.4.1885 asti pelkästään Råda. Vuoden 1862 kuntauudistuksessa Södra Rådan pitäjän kirkolliset tehtävät siirrettiin Södra Rådan seurakunnalle ja maalliset tehtävät Södra Rådan maalaiskunnalle. Alue kuului tuolloin Visnumin kihlakuntaan Värmlannin läänissä. Maalaiskunta liitettiin vuoden 1952 kuntauudistuksessa Visnumin maalaiskuntaan, joka lakkautettiin vuonna 1971. Tuolloin Södra Rådan alue liitettiin Gullspångin kuntaan. Kuntajakomuutoksen yhteydessä Södra Råda siirrettiin Värmlannin läänistä Skaraborgin lääniin (nykyään osa Länsi- Götanmaan lääniä). Lääninvaihdoksen yhteydessä Södra Rådan seurakunta puolestaan siirrettiin Karlstadin hiippakunnasta Skaran hiippakuntaan. Seurakunta liitettiin vuonna 2006 Amnehäradin seurakuntaan. Laajennettu Amnehäradin seurakunta ulottuu nykyään sekä Länsi-Götanmaan että Värmlannin maakuntiin. ==Maantiedettä== Södra Rådan pitäjän pinta-ala on 60,19 neliökilometriä, josta 43,50 neliökilometriä on maa-alueita. Vuonna 2000 pitäjän alueella asui 481 henkilöä. Pitäjässä sijaitsee pieni osa Gullspångin taajamasta. Pitäjän alue sijaitsee Mariestadista koilliseen. Lännessä se rajoittuu Vänerniin, idässä Skagern-järveen ja etelässä Gullspångsälveniin. Pitäjä on viljelysseutua, jossa on paikoitellen myös metsiä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Södra Rådan pitäjän rajat ja muinaisjäännökset Riksantikvarieämbetetin karttapalvelussa Luokka:Gullspångin kunta Luokka:Ruotsin entiset kunnat
Larmor

Larmor voi tarkoittaa: * Larmor-prekessio, magneettisen momentin pyörimisakselin kiertyminen magneettikentän suuntaisen akselin ympäri * Larmor-taajuus, pyörimismäärävektorin kulmataajuus prekessiossa * Joseph Larmor (1857–1942), irlantilainen fyysikko ja matemaatikko
Bob Bailey (näyttelijä)

Robert "Bob" Bainter Bailey (13. huhtikuuta 1913 Toledo, Ohio – 13. elokuuta 1983 Lancaster, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat elokuvaroolinsa olivat Laurel & Hardy -elokuvissa Jitterbug ja Tanssikoulu . Radiossa Baileyllä oli nimirooli George Valentinena kuunnelmasarjassa Let George Do It vuosina 1946–1954. Kuunnelmasarja Yours Truly, Johnny Dollarin nimiroolissa hän oli 1955–1960. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset radionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Kheirotesia

Kheirotesia on ortodoksisen kirkon rituaali. Kheirotesialla tarkoitetaan alempaan pappeuteen vihkimistä. Toimittajana on aina piispa ja rituaali suoritetaan kirkkosalin puolella hetkien lukemisen aikana. Näin siksi, että kheirotesialla vihittävät vain avustavat jumalanpalveluksien toimittamisessa, mutta eivät saa toimittaa niitä itsenäisesti - poikkeuksena maallikon toimitettavaksi laadittu hetkipalvelus. Toimituksella vihitään lukijat ja alidiakonit. Kheirotesia ei kuulu ortodoksisen kirkon varsinaisiin sakramentteihin. Joskus aiemmin nimityksellä kutsuttiin myös kanttorille, kirkonisännöitsijälle tai ponomarille toimitettua virkaan siunaamista, mutta vuoden 1988 piispainkokous päätti isä arkkipiispa Johanneksen aloitteesta että kheirotesialla tarkoitettaisiin vain lukijoiden ja alidiakonien vihkimistä. Päätöksen oletetaan liittyvän samana vuonna tapahtuneeseen luterilaisen kirkon naispappeuteen, koska monet ortodoksiset kanttorit ja kirkonisännöitsijät ovat naisia. Näin siksi, koska silloinen isä arkkipiispa Johannes vastusti voimakkaasti naispappeutta. Diakonit, papit ja piispat vihitään tehtäviinsä kheirotonian toimittamisella. == Lähteet == * Arkkipiispa Paavali (toim.): Piispallisten palvelusten ohjeita, papin käsikirja * ortodoksi.net Luokka:Ortodoksisen kirkon käytännöt Luokka:Uskonnolliset rituaalit
Queen Bee

Queen Bee on suomalaisen yhtyeen Honey B and the T-Bonesin kolmas albumi. == Kappaleet == # Dirty Dog # Do You Know (How Much I Love You) # I’m a King Bee # Sleep Walk # While the Cat’s Away # Watson # Trust Me # Shake Your Moneymaker # Neighbourhood # Rocket to the Moon # What’s Shakin’ Luokka:Vuoden 1987 albumit Luokka:Honey B and the T-Bonesin albumit
99 (albumi)

99 on suomalaisen yhtyeen Honey B and the T-Bones neljäs albumi. == Kappaleet == # I Can’t Help # 99 # In the Blinds # Howlin’ at the Moon # T-Bone Rag # I Can’t Make You Love Me # The Train I Ride # Jungle Rock # Diamond Ring # You Can’t Take It with You # Hawaiian Groupie == Kokoonpano == * B. Honey – laulu, bassokitara * Ed T-Bone – laulu, kitara * B. Little – rummut * Erik Hokkanen – viulu * Tapani Rinne – tenorisaksofoni * Tom Nekljudow – conga Luokka:Vuoden 1988 albumit Luokka:Honey B and the T-Bonesin albumit
Juan Jover

Juan Jover Sañes (23. marraskuuta 1903 Barcelona – 28. kesäkuuta 1960 Sitges) oli espanjalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella , Espanjan GP:hen. Hän selvitti aika-ajot, mutta ei voinut osallistua kilpailuun moottorin hajottua. Jover kilpaili vuoden 1947 Barin GP:ssä Scuderia Milano Maseratilla päättyi keskeytykseen. Vuoden 1948 Albin GP:ssä hän oli 7. Hän sijoittui toiseksi vuoden 1949 Le Mansin 24 tunnin ajossa yhdessä Henri Louveaun kanssa. Jover osallistui Endurance Racing -kilpailuun Scuderia Pegasolla. Hänen uransa päättyi ennen vuoden 1953 Le Mansin ajoa hänen vammauduttua onnettomuudessa. Jover kuoli liikenneonnettomuudessa 56-vuotiaana. ==Tilastot ja saavutukset F1-sarjassa== (avain) Vuosi Talli Malli Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 Sijoitus Pisteet Scuderia Milano Maserati 4CLT/48 Maserati S4 SWI 500 BEL FRA GBR GER ITA ESP DNS \- 0 == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Myöntäminen

Myöntäminen tarkoittaa suomalaisessa oikeustieteessä asianosaisen tuomioistuimessa selvästi antamaa ilmoitusta siitä, että vastapuolen oikeudenkäynnin aikana esittämä vaade on kokonaan tai joiltakin osin oikea. Yksityisoikeudellisessa riita-asiassa myöntäminen saa aikaan sen, että oikeuden tuomio on myöntämisen mukainen.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965. Myöntämisen vastakohta on kanteen vastustaminen. == Myöntämisen ja tunnustamisen erosta Suomessa == Myöntämisen suhde tunnustukseen on varsin kiistanalainen, sillä myöntämisen vaikutus ilmenee vain välillisesti oikeudenkäymiskaaren 12. luvun 12. pykälästä.Oikeudenkäymiskaari 12 luku 12 § . Finlex. Ajantasainen lainsäädäntö. Myöntämisen kohteena on oikeussuhde ja tunnustus kohdistuu tosiseikkaan. Yleensä asianosaisen myöntäminen vastaa todellisuutta, mutta on täysin mahdollista myöntää todesta poikkeava väite oikeaksi. Tällöinkin myöntäminen toimii tuomion perusteena. Myöntäminen on mahdollista vain asioissa, joiden kohteesta asianosaisella on valta määrätä. Muulloin kyseeseen voi tulla vain tunnustus.Encyclopædia iuridica Fennica, osa IV palsta 300. Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9 (koko teos) Tunnustus tai tunnustaminen tarkoittaa asianomaisen tuomioistuimelle antamaa selitystä siitä, että jokin vastapuolen väittämä, yleensä asianosaiselle epäedullinen seikka on tosi. Tunnustamisen vastakohta on kyseisen seikan kieltäminen tai kiistäminen. Tunnustuksesta erotetaan myöntäminen, jolla tarkoitetaan asianomaisen tuomioistuimessa antamaa ilmoitusta siitä, että vastapuolen esittämä vaade on oikea.Jokela, Antti: Rikosprosessi, 4. p., s. 468. Helsinki: Talentum, 2008. ISBN 978-952-14-1294-3. Myöntämisen vastakohta on koko kanteen tai sen osan kiistäminen eli vastustaminen. Sanaa "myöntäminen" käytetään kuitenkin yleisesti myös tunnustamisen synonyyminä siten, että vastaajan oikeudelle lähettämässä vastineessa tai oikeudenkäynnin aikana voidaan myöntää joku kanteessa esitetty vaatimus, väite tai tosiseikka oikeaksi (toisin sanoen tunnustaa se) ja kiistää muut väitteet. Tällöin voidaan sanoa vastaajan myöntävän osan kanteesta.Norri, Matti: Oikeudenkäyntikirja eli miten voitan jutun kun päämies on oikeassa. Helsinki: Terra Cognita, 2008. ISBN 978-952-5697-17-9. == Huomautuksia == Myöntäminen on ruotsiksi 'medgivande' ja tunnustaminen 'erkännande'. == Lähteet == Luokka:Oikeudenkäynti Luokka:Prosessioikeus
Kestävä kaupunki

Kestävä kaupunki (aikaisemmin mm. ekokaupunki) on kaupunki, jonka suunnittelussa ja kehittämisessä on huomioitu ekologinen, sosiaalinen ja taloudellinen kestävyys. Kestävillä ratkaisuilla pyritään muun muassa terveellisen, vähäpäästöisen ja inklusiivisen kaupunkiympäristön kehittämiseen. Kestävä kaupunkikehitys on merkittävä kestävän kehityksen osa- alue, sillä yhä suurempi osa maailman väestöstä asuu kaupungeissa. == Kestävä kaupunkikehitys Agenda 2030 tavoitteissa == Kestävät kaupungit ja yhteisöt ovat yksi YK:n Agenda 2030 toimintaohjelmassa määritellyistä kestävän kehityksen tavoitteista , jonka alle kuuluvat seuraavat alatavoitteet : * riittävän, turvallisen ja edullisen asunnon ja peruspalveluiden takaaminen kaikille, sekä slummialueiden parantaminen. * turvallisen, edullisen, saavutettavan ja kestävän liikennejärjestelmän takaaminen kaikille, sekä liikenneturvallisuuden parantaminen, erityisesti huomioiden julkisen liikenteen lisäämisen ja haavoittuvassa asemassa olevien tarpeita. * kestävän ja inklusiivisen kaupungistumisen, sekä osallistuvan ja integroivan yhdyskuntasuunnittelun ja -hallinnon edistäminen * kulttuuri- ja luonnonperinnön suojelun ja turvaamisen vahvistaminen * erilaisten katastrofien aiheuttamien henkilö- ja muiden vahinkojen merkittävä vähentäminen, keskittyen suojelemaan köyhiä ja muuten haavoittuvassa asemassa olevia. * kaupunkien negatiivisten ympäristövaikutusten vähentäminen, huomioiden erityisesti ilmanlaadun ja jätteiden käsittelyn. * yhtäläisen viheralueille ja julkisiin tiloihin pääsyn takaaminen == Ekokaupunki == Ekokaupunki on kaupunki, jonka ympäristörasitetta on pienennetty pääasiassa kaupunkisuunnittelulla, ekorakentamisella, uusiutuvan energian tuotannolla sekä joukkoliikenteellä ja kevyellä liikenteellä. Ekokaupungin ekologinen jalanjälki, energiankulutus ja hiilidioksidipäästöt ovat tavallista kaupunkia pienemmät. Tällaisia kaupunkeja ovat muun muassa Melbourne, Porto Alegre, Curitiba, Huangbaiyu, Kalundborg, Loja, Songdo IBD, Waitakere, Freiburg im Breisgau ja Älvstaden. Ekokaupunkien kritiikki kumpuaa syväekologisesta ajattelutavasta, jonka mukaan ekokaupungit vain pienentävät kaupunkien ekologisuusongelmaa, mutta eivät vähennä riittävästi tai poista ongelmaa. Syväekologista ajattelutapaa edustavat ihmiset näkevät maatalouteen perustuvat pienen väestömäärän ekokylät ekologisempana vaihtoehtona ekokaupungeille. == Lähteet == Luokka:Kaupunkisuunnittelu
Asmahan

Asmahan (arabiaksi أسمهان, oikealta nimeltään Amal al-Atrash, 18. marraskuuta 1912 - 14\. heinäkuuta 1944 Egypti) oli syyrialaissyntyinen laulaja ja muusikko Farid al-Atrašin sisko. Asmahan syntyi aristokraattiseen druusi- perheeseen. Hän asui Libanonissa, kunnes vuonna 1920 muutti perheensä mukana Turkkiin Demergin provinssiin, jonka kuvernööriksi hänen isänsä oli valittu. Isä kuitenkin kuoli vuonna 1924 ja perhe muutti Egyptiin. Egyptissä Asmahanin äiti alkoi elättää perhettään laulamalla yksityistilaisuuksissa. 1930-luvun puolivälissä Asmahan aloitti esiintymiset Kairon yökerhoissa yhdessä veljensä kanssa. Vahvaääninen, nuori, kaunis nainen päätyi esiintymisillään myös kuningas Faroukin suosioon. Vuonna 1937 Asmahan teki ensimmäisen levytyksensä "Aleik Salat Allah". Asmahanin tunnettuja 1940-luvun levytyksiä olivat muun muassa "Ya Habibi Ta'ala Lhakni" ja "Layali al-Uns fi Vienna". Asmahan näytteli ainakin kahdessa elokuvassa: vuoden 1941 elokuvassa Intisar al-chabab yhdessä veljensä kanssa ja vuoden 1944 elokuvassa Gharam wa intiqam. Hän oli myös jonkin aikaa naimisissa druusiprinssi Hasan al-Atrashin kanssa ja asui toisen maailmansodan aikaan Syyriassa. Asmahanin on väitetty sodan aikaan toimineen brittien agenttina. Hän kuoli auto-onnettomuudessa, jossa auto suistui tieltä veden täyttämään ojaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Fanisivusto === Kirjallisuutta === * Sherifa Zuhur: Asmahan's Secrets - Woman, War, and Song (2001, ISBN 0-292-79807-5) Luokka:Egyptiläiset laulajat Luokka:Egyptiläiset näyttelijät Luokka:Syyrialaiset laulajat Luokka:Syyrialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Kamarijunkkari

Kamarijunkkari ( < ) on sekä alimman asteen hovivirkamiehen nimitys että arvonimi.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966. Kamarijunkkari on joko hovin vakinaisessa palveluksessa tai hänet kutsutaan mukaan hoviseurueeseen erilaisissa juhlatilaisuuksissa.Iso tietosanakirja, Otava 1931–1939. Venäjällä tätä arvonimeä ei aikoinaan voitu suoda kahdeksatta arvoluokkaa alemmalle henkilölle.Tietosanakirja, Tietosanakirja-osakeyhtiö 1909–1919. Venäjän keisari Pietari Suuri perusti kamarijunkkarin arvon vuonna 1711. Vuonna 1722 päätetyssä arvoluokkajärjestelmässä kamarijunkkari kuului yhdeksänteen arvoluokkaan. Vuonna 1737 korotettiin kuudenteen luokkaan ja vuonna 1742 viidenteen luokkaan. Vuonna 1809 Venäjän keisari Aleksanteri I päätti, että kamarijunkkarin arvosta tuli kunnianosoitus merkittävistä saavutuksista Venäjän keisarikuntaa ja tsaaria kohtaan. Kamarijunkkarit saivat kutsuja Venäjän hovin virallisin juhlallisuuksiin ja tanssiaisiin, jonka takia arvonimeä pidettiin arvossa. Vuonna 1915 Venäjän keisarikunnassa oli 394 kamarijunkkaria. Ruotsin hovin arvoasteikossa kamarijunkkari on kamariherran jälkeen ja hänen tehtävänään on avustaa tätä viranhoidossa. Ruotsissa nimitys on myös pelkkä arvonimi ilman mitään palvelustehtäviä. Tämä virka-arvo tuli Ruotsissa käyttöön 1783, kun Kustaa III perusti 24 uutta hovivirkaa. Kamarijunkkari vastaa majurin arvoa.Nordisk familjebok, Nordisk familjeboks förlags 1910. Ylikamarijunkkari () on Ruotsin hovin virkamiehen nimitys, joka vastaa kenraaliluutnantin arvoa. Ylikamarijunkkari hoitaa etupäässä edustustehtäviä.Bonniers lexikon, Albert Bonniers förlag 1967. == Luettelo suomalaisista kamarijunkkareista Ruotsin hovissa == * Henrik Kaarlenpoika Horn (1578-1618) * Samuel af Forselles (1757-1814) * Johan Henrik Tawast (1763-1841) * Otto Magnus Munck (1764-1853) * Karl Fredrik Rotkirch (1775-1832) * Robert Henrik Rehbinder (1777-1841) * Petter af Forselles (1782-1860) * Wilhelm von Wright (1810-1887) == Luettelo suomalaisista kamarijunkkareista Venäjän keisarin hovissa 1809-1917 == * Adolf Fredrik Tandefelt (1778-1831) * August Mannerheim (1805-1876) * Emil Stjernvall- Walleen (1806-1890) * Johan August von Born (1815-1878) * Carl Edvard Walleen (1819–1856) * Mauritz Wladimir Armfelt (1827-1888) * Carl Robert Mannerheim (1835-1914) * Constantin Linder (1836-1908) * Carl Magnus Mauritz Armfelt (1836-1890) * Fridolf Linder (1839-1896) * Lars August Sackleen (1839-1885) * Hans Gustaf Boije (1843-1903) * Alexander Cronhjelm (1844-1905) * Johan Fredrik Aminoff (1847-1892) * Carl Alexander Armfelt (1850-1925) * Hjalmar Linder (1862-1921) ==Katso myös== * Faanjunkkari * Hovijunkkari * Tykkijunkkari ==Lähteet== Luokka:Arvonimet
Kristján Guðmundsson

Kristján Guðmundsson (s. 1941 Snæfellsnes, Islanti.Galerie Anhava, Kristján Guðmundsson, CV, viitattu 27.5.2009) on islantilainen käsitetaiteilija ja taidemaalari. Kristján tekee erikoisia ääntä vaimentavia maalauksia. Hän edusti 1982 Islantia Venetsian biennaalissa. ==Palkinnot ja tunnustukset== *Carnegie Art Award 2009 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Cia.is Luokka:Islantilaiset taiteilijat Luokka:Käsitetaiteilijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
832 Naval Air Squadron

832 Naval Air Squadron (832 NAS) oli Britannian kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue. == Palvelus == Laivue perustettiin 1. huhtikuuta 1941 RNAS Lee-on-Solentissa kalustonaan 12 Fairey Albacorea. Laivue siirtyi elokuussa HMS Victoriousille operaatioihin Norjan rannikolla käyttäen RNAS Hatstonia maatukikohtanaan. Lentotukialuksen ollessa marraskuussa 1941 ja helmikuussa 1942 Islannin vesillä laivueen komentaja sai surmansa.Wragg s. 166 Laivue oli maaliskuusta heinäkuuhun suojaamassa Jäämeren saattueita, joiden kuluessa laivue osallistui ainoastaan yhteen Saksan laivaston taistelulaiva Tirpitziä vastaan suunnattuun hyökkäykseen. Laivue siirrettiin 21. elokuuta maihin RNAS Crailiin, josta se siirrettiin suojaamaan Maltan saattuetta operaatio Pedestaliin.Wragg s. 166-167 Laivue sijoitettiin operaatiosta palattuaan RNAS Crailiin sekä RNAS Machrihanishiin, joista se suoritti miinanlaskua Englannin Kanaalin alueella sekä merimaalien tuhoamislentoja RNAS Manstonista. Laivue siirtyi lokakuussa 1942 tukemaan Pohjois-Afrikan maihinnousua.Wragg s. 167 Tammikuussa 1943 laivue varustettiin 12 amerikkalaisella Grumman Avenger TBF-1 koneella. Laivue suoritti Victoriousin kannella lyhyen vierailun Yhdysvalloissa ennen siirtymistä Panaman kanaalin kautta Tyynelle valtamerelle. Laivue otti toukokuussa osaa amerikkalaisen laivasto-osaston osana operaatioihin Korallimerellä, kunnes se siirrettiin 27. kesäkuuta USS Saratogalle tukemaan maihinnousua Salomonin saarille. Laivue palasi heinäkuussa Victoriousille aloittaen paluumatkan Pearl Harborin ja Panaman kanavan kautta Englantiin. Laivue uudelleen varustettiin syyskuussa RNAS Hatstonissa Avenger Mk I:llä. Laivueeseen liitettiin tammikuussa 1944 neljä 1832 laivueen Grumman Wildcat Mk V:tä. Laivue siirtyi helmikuussa HMS Athenelle ja HMS Engadinelle purjehtien Ceylonille, jossa se siirrettiin 15. huhtikuuta Katurundan lentotukikohtaan. Laivue jätti kalustonsa ja siirtyi 3. toukokuuta HMS Illustriousille Surabayan pommitusoperaatioon, joka suoritettiin 17. toukokuuta. Laivue piti Katurundaa maatukikohtanaan, kun se siirtyi 26. toukokuuta HMS Begumille kuudeksi seuraavaksi kuukaudeksi suojaamaan meriliikennettä. Laivueen vahvuus supistettiin lokakuussa yhdeksään koneeseen. Se palasi alkuvuodesta 1945 Begumin mukana Englantiin. Laivue lakkautettiin 21. helmikuuta 1945. === Komentajat === Laivueenkomentajina olivat: *A. J. P. Plugge 1. huhtikuuta 1941 - *W. J. Lucas 27. helmikuuta 1942 - *F. K. A. Low 24. marraskuuta 1942 - *J. Randall 14. lokakuuta 1944 - == Lähteet == * * * * * * ===Viitteet=== Luokka:Fleet Air Arm
Attiyat Al-Abnudi

Attiyat Al-Abnudi (muita kirjoitusmuotoja Atteyat Al Abnoudy, Attiyat El- Abnoudi, s. 1939, Al Simbillaween) on egyptiläinen dokumenttielokuvaohjaaja. Monet hänen elokuvistaan käsittelevät naisia, erityisesti Bihar al-Attash (1981), Al-Ahlam al-Mumkinna (1982), Rawya (1994), Nisa' Mas'ulat (1995) ja Ayam al-Dimuqratiyya ("Demokratian päivät", 1996). Attiyat Al-Abnudi on ollut naimisissa tunnetuin runoilijan Abdel Rahman el-Abnudin kanssa ja julkaisi suhteesta vuonna 1999 muistelmateoksen Ayyam Lam Takun Ma'ahu ("Päivät ilman häntä"). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Egyptiläiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Snæfellsnes

Snæfellsnes on niemimaa Borgarfjörðurin länsipuolella Länsi-Islannissa. Niemimaata on sanottu Islanniksi pienoiskoossa, sillä siellä on paljon kansallisia nähtävyyksiä, kuten tulivuori Snæfellsjökull, jota pidetään yhtenä Islannin vertauskuvista. Tulivuori on Jules Vernen teoksen Matka maan keskipisteeseen tapahtumapaikka.Focus on Nature viitattu 27.5.2009 Se on islantilaisten Lohilaaksolaisten saagan tapahtumapaikkoja ja saagan mukaan varjaagien heimon ensimmäisen länsinorjalaisen jäsenen Bolli Bollasson syntymäpaikka. Muita historiallisia henkilöitä, jotka saagan mukaan ovat syntyneet alueella, ovat Guðrún Ósvífursdóttir, Bolli Þorleiksson ja Snorri Goði. Snæfellsnesin pohjoisrannikolla on kalastajakyliä ja pieniä kaupunkeja, kuten Rif, Ólafsvík, Grundarfjörður, Stykkishólmur ja Búðardalur. Lähellä Hellissanduria on Länsi-Euroopan korkein rakennelma Hellissandurin radiomasto. Snaefellsnesin yhteisö on saanut Green Globe -sertifikaatin neljäntenä maailmassa. Yhteisö sitoutui Green Globen ohjelmaan 2003. Sertifikaatti myönnettiin kesäkuussa 2008."Green Globe International, Inc. Congratulates Iceland's Snaefellsnes Peninsula for Achieving Green Globe Community Certification" 11.6.2008 cnn.com ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kansallispuisto *Länsi-Islannin sivusto Luokka:Islannin maantiede Luokka:Euroopan niemimaat
John James (kilpa-autoilija)

John Martin James (10. toukokuuta 1914 Packwood, Englanti – 27. tammikuuta 2002 St. Julian's, Malta) oli brittiläinen F1-kuljettaja ja insinööri. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1951, Britannian GP:hen, joka päättyi keskeytykseen eikä hän saavuttanut pisteitä. Hän ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa, mutta vuoden 1952 sääntömuutokset rajoittivat hänen osallistumistaan itsemuokatulla Maseratillaan Formula Libreen ja saivat hänet lopettamaan kilpa-ajamisen vuonna 1953. Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 Sijoitus Pisteet 1951 John James Maserati 4CLT/48 Maserati S6 SUI 500 BEL FRA GBR Kesk. GER ITA ESP - 0 ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Tom Jones (kilpa-autoilija)

Tom Jones (26. huhtikuuta 1943 Dallas, Texas – 29. toukokuuta 2015 Eastlake, Ohio) oli yhdysvaltalainen F1-kuljettaja. ==Formula 1== Jones osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1967, Kanadan GP:hen. Hän kuitenkin karsiutui, eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Hän osoitti harjoituksissa jo hyvää vauhtia, kunnes kärsi sähköviasta aika-ajoissa saaden huonon kierroksen. Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Sija Pisteet 1967 Tom Jones (yksityinen Cooper) Cooper T82 Climax V8 RSA MON NED BEL FRA GBR GER CAN DNQ ITA USA MEX NC 0 ==Muuta== Jones johti hitsaus- ja metalliyritystä Clevelandissa. Hän kuoli Eastlakessa Ohiossa vuonna 2015. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kuljettajat, jotka eivät koskaan osallistuneet lähtöön Luokka:Yhdysvaltalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
The Temple (Cleveland)

The Temple on vuonna 1924 rakennettu historiallisesti arvokas synagoga Clevelandissa Ohiossa, joka on kuulunut National Register of Historic Places -rekisteriin vuodesta 1974. Seurakunta edelleen omistaa synagogan ja käyttää sitä tärkeimpinä juhlapyhinä, esimerkiksi Roš hašanan aikaan, vaikka sillä on toinen aktiivisemmin käytössä oleva synagoga lähiökaupungissa. Synagogassa sijaitsee myös rabbi Abba Hillel Silverin perustaman Temple Museum of Religious Art -museon taidekokoelma. ==Aiheesta muualla== *Synagogan historiaa Luokka:Clevelandin rakennukset ja rakennelmat Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Ohiossa Luokka:Yhdysvaltain synagogat
Jonas Thern

Jonas Magnus Thern (s. 20. maaliskuuta 1967 Falköping) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija ja valmentaja. Tammikuusta 2019 lähtien hän on toiminut IFK Värnamon päävalmentajana. == Ura == Keskikentällä pelannut Thern edusti urallaan ruotsalaista Malmö FF:ä, sveitsiläistä FC Zürichia, portugalilaista Benficaa, skotlantilaista Rangersia sekä italialaisia Napolia ja AS Romaa. Thern pelasi maajoukkueessa 75 maaottelua, ja hän oli mukana Ruotsin joukkueessa 1988 olympialaisissa, 1990 MM-kisoissa, 1992 EM-kisoissa ja 1994 MM-kisoissa. Thern oli maajoukkueen kapteeni MM-pronssia 1994 saavuttaneessa joukkueessa. Thern päätti uransa 1999 polvivamman vuoksi. Thern valittiin Ruotsin parhaaksi miesjalkapalloilijaksi 1989. Peli- ja valmennusuransa jälkeen Thern on toiminut lukion opettajana John Bauergymnasietissa Värnamossa. Hän on tehnyt myös uraa jalkapallovalmentajana. Hän aloitti vuonna 2000 IFK Värnamon päävalmentajana ja luotsasi myös Halmstadia kausina 2002–2003. IFK Värnamon päävalmentajaksi Thern palasi tammikuussa 2019. Thern luotsasi Värnamon Ruotsin 1. divisioonan etelälohkon voittoon kaudella 2020 ja seura nousi Superettaniin kaudeksi 2021. Värnamo palkkasi kaudeksi 2021 Thernin aisapariksi valmennustiimiin Robin Asterhedin, sillä Therniltä puuttui valmentajalisenssi. Kaksikon yhteistyö osoittautui menestyksekkääksi ja kaudella 2021 Värnamo voitti Superettanin mestaruuden ja nousi Allsvenskaniin. Kauden jälkeen Asterhed jätti tehtävänsä ja Thernin aisapariksi kaudeksi 2022 palkattiin Kim Hellberg. == Meriitit == === Pelaajana === * Ruotsin mestaruus (2): 1986, 1988 * Ruotsin cup (2): 1986, 1989 * Portugalin mestaruus: 1991 * Guldbollen: 1989 * MM-pronssia: 1994 * EM-välierät: 1992 === Valmentajana === * Superettan: 2021 * Ruotsin jalkapallon 1. divisioonan etelälohko: 2020 == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Ruotsalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mikkelin Sanomat

Mikkelin Sanomat oli suomalainen Mikkelissä julkaistu sanomalehti joka ilmestyi 1885–1893 ja 1896–1954. Lehti ilmestyi nimellä Saimaa 1893–1895. Mikkelin Sanomat perustettiin 1885 Mikkelin suomenmielisten piirien äänenkannattajaksi kun vuosina 1881–1884 ilmestynyt Pellervo-lehti lakkasi ilmestymästä 1884 sen julkaisijan Mikkelin lyseon suomen kielen lehtorin Rietrikki Polénin kuoltua joulukuussa 1884. Mikkelin Sanomat ilmestyi aluksi kerran viikossa mutta vuodesta 1888 jo kaksi kertaa viikossa. Lehti jouduttiin kuitenkin lopettamaan 1893, kun sen julkaisijana toiminut J. H. Wartiaisen kirjapaino teki konkurssin. Lehden seuraajaksi tuli Saimaa-lehti joka ilmestyi kahdesti viikossa vuosina 1894–1896. Saimaa-lehti joutui kilpailemaan nuorsuomalaisten julkaiseman Mikkeli-lehden kanssa lukijoista. Mikkelin vanhasuomalaiset piirit perustivat osakeyhtiön joka alkoi vuoden 1896 alusta julkaista uudelleen Mikkelin Sanomia. Mikkelin Sanomat oli aluksi vanhasuomalaisten ja vuodesta 1918 kokoomuspuolueen äänenkannattaja. Lehti ilmestyi kolme kertaa viikossa vuoteen 1945 saakka ja sen jälkeen kuusi kertaa viikossa. Lehden levikki oli suurimmillaan noin 8 500 kappaletta 1910-luvulla, romahti sitten noin 1 000 kappaleeseen ja nousi vielä uudelleen jatkosodan vuosina 4 000 kappaleeseen. Mikkelin Sanomat jouduttiin lakkauttamaan taloudellisista syistä joulukuussa 1954. Mikkelin Sanomat oli 1902–1907 toimittaja Väinö Andelinin omistuksessa. Vuosina 1907–1929 sitä kustansi suomalaisen puolueen kannattajien muodostama osuuskunta. Jatkossa lehteä kustansi vuodesta 1929 Sanomalehti Oy Mikkeli ja vuodesta 1945 Oy Mikkelin Sanomat. Kirjailija Kyösti Wilkuna oli aputoimittajana Mikkelin Sanomissa puolentoista kuukauden ajan keväällä 1906. Hän kuvasi tätä ajanjaksoa kirjassaan Riennon toimitus. Piirteitä Kolkkalan kaupungin sivistyshistoriasta. Kirjailija Joel Lehtonen oli Mikkelin Sanomien toimittajana 1902–1903. Lehden toimittajina ovat olleet eri aikoina myös kirjailijat Oiva Paloheimo ja Osmo Lajula. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kansalliskirjaston Historiallinen sanomalehtiarkisto: Mikkelin Sanomat 1885–1893 * Kansalliskirjaston Historiallinen sanomalehtiarkisto: Saimaa 1893–1895 * Kansalliskirjaston Historiallinen sanomalehtiarkisto: Mikkelin Sanomat 1896–1900 Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Mikkelin media
Naima Akef

Naima Akef (arabiaksi نعيمة عاكف, muita kirjoitusasuja Naima Akif, Naïma Akef, 7. lokakuuta 1929Joissakin lähteissä syntymävuodeksi ilmoitetaan 1932, ensimmäinen elokuva on kuitenkin vuodelta 1944 Tanta - 23\. huhtikuuta 1966 Kairo) oli egyptiläinen vatsatanssija, joka esiintyi useissa Egyptin filmiteollisuuden kultaisen ajan elokuvissa. Akef aloitti esiintymisen hyvin nuorena isoisänsä omistamassa Akefin sirkuksessa, jossa hänen vanhempansa esiintyivät akrobaatteina. Hän jätti sirkuksen 14-vuotiaana ja alkoi esiintyä kairolaisissa yökerhoissa. Elokuvaohjaaja Hussein Fawzy löysi Akefin ja heidän ensimmäinen yhteinen elokuvansa oli Al-Eïch wal malh ("Leipää ja suolaa", 1944). Akef myös avioitui Fawzyn kanssa. Naima Akefista tuli elokuvien myötä aikansa tunnetuin vatsatanssija-näyttelijä Egyptissä. Hän liittyi myös Leil Ya Ain Group -kansantanssiryhmään. Akef jätti elokuvat vuonna 1964 hoitaakseen poikaansa toisesta avioliitostaan kirjanpitäjä Salah Abdel Aleemin kanssa. Hän kuoli vuonna 1966 syöpään. == Elokuvia == * Amir el dahaa (1964) * Bayaat el jarayed (1964) * The World Dances (1958) * Tamr henna (1957) * Bahr el gharam (1956) * Aziza (1955) * Arbah banat wa zabit (1954) * Ya Halawaat al-Hubb (1952) * Fataat al sirk (1951) * Baba Areess (1950) * Furigat (1950) * Baladi wa khafa (1949) * Lahalibo (1949) * Aish wal malh (1944) Lähde: IMDb.com == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Egyptiläiset näyttelijät Luokka:Egyptiläiset tanssijat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
841 Naval Air Squadron

841 Naval Air Squadron (841 NAS) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue. == Palvelus == Laivue perustettiin 1. heinäkuuta 1942 RNAS Lee-on-Solentissa kalustonaan ainoastaan kaksi Fairey Albacorea. Konevahvuus lisääntyi elokuussa neljään. Laivue palveli RAF:n osana, joten se siirrettiin 17. elokuuta Middle Wallopin lentotukikohtaan ja 23. elokuuta edelleen Manstoniin. Laivue suoritti kaikkiaan 99 yöllistä hyökkäystä vihollisen Kanaalin meriliikennettä ja E-veneitä vastaan.Wragg s. 171 Alkuvuodesta 1943 laivueen osastoja palveli Coltishallissa, Exeterissä ja Tangemeressä, josta siihen lopulta liitettiin 31. toukokuuta 823 laivue. Liitoksen jälkeen laivueella oli 16 Albacorea ja kolme Fairey Swordfishiä. Laivue lakkautettiin 1. joulukuuta Manstonissa, jolloin laivueen tehtävät ja kalusto siirrettiin Kanadan ilmavoimien 415 laivueelle. Laivue perustettiin uudelleen 1. helmikuuta 1944 RNAS Lee-on-Solentissa kalustonaan 12 Fairey Barracuda II:sta. Laivue siirtyi kuukauden lopulla RNAS Fearniin koulutukseen. Laivue liitettiin kesäkuussa 2. Laivaston torpedopommittajalennostoon RNAS Machrihanishissa. Laivue siirtyi elokuussa HMS Formidablelle kuudeksi päiväksi. Laivue siirtyi kuun lopulla RNAS Grimsetterin ja RNAS Machrihanishin kautta edelleen HMS Implacablelle, jonka mukana se suoritti lokakuussa iskuja Norjan rannikon kohteisiin. Laivue lakkautettiin 28. marraskuuta RNAS Hastonissa, kun se liitettiin 828 laivueeseen.Wragg s. 171-172 === Komentajat === *R L Williamson, DSC 1. heinäkuuta 1942 - *L J Kiggell, DSC 15. lokakuuta 1942 - *W F C Garthwaite, DSC 28. joulukuuta 1942 - *S M P Walsh, DSC 2. heinäkuuta 1943 - *R J Fisher 1. helmikuuta 1944 - *E F L Montgomery 1. kesäkuuta 1944 - == Lähteet == * * * * * ===Viitteet=== Luokka:Fleet Air Arm
Dušan Bajević

Dušan Bajević (kyr. Душан Бајевић) (10. joulukuuta 1948 Mostar, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta) on bosniahertzegovinalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. == Ura == Hän on edustanut maajoukkuetasolla Jugoslaviaa Saksan MM-kisoissa 1974. Hän teki turnauksessa kolme maalia kolmessa ottelussa. Bajević teki kaikki maalit Zairea vastaan. Seurajoukkuetasolla hän oli Kreikan Superliigan paras maalintekijä 1980 ja voitti Kreikan mestaruuden AEK Ateenan pelaajana kahdesti: 1978, 1979. Valmentajana Bajević on niittänyt menestystä erioten Kreikassa. Hän on voittanut kaikkiaan kahdeksan maan mestaruutta, niistä puolet ovat tulleet AEK Ateenassa ja puolet Olympiakosissa. Hänet on valittu kuusi kertaa Kreikan Superliigan vuoden valmentajaksi. Syyskuussa 2010 Bajević sai potkut AEK:n päävalmentajan tehtävistä. Syynä potkuihin oli AEK:n kehno aloitus, neljästä ottelusta vain yksi voitto. Viimeinen niitti Bajevićin arkkuun oli 1–3 tappio sarjanousija Ethnikos Olympiakos Voloulle. AEK-Trainer Bajevic wirft hin Lokakuussa 2010 Bajevićin ura jatkui Kyproksella AC Omonian päävalmentajana. Bajevic to lead Omonia Hän sai potkut tehtävistään huhtikuussa 2011, kun Omonia ei onnistunut uusimaan Kyproksen mestaruutta. Bajevićin viimeiseksi otteluksi jäi 0–2 tappioon päättynyt kamppailu mestaruuden vienyttä APOELia vastaan. Omonia Nicosia Fires Coach Dusan Bajevic Kesäkuussa 2012 Bajević allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen kreikkalaisseura Atromitosin kanssa. Bajevic signs two-year deal with Atromitos Seura pelasi hänen johdollaan hyvän syksyn ja oli joulukuussa Kreikan liigassa neljäntenä. Putoaminen maan cupista kolmannella kierroksella Ethnikos Olympiakos Volosille johti kuitenkin potkuihin joulun alla 2012. Son CV ne protège pas Bajevic Kesällä 2013 Bajević palasi AEK Ateenan palvelukseen tekniseksi johtajaksi.Soccer-AEK Athens prepare to start from scratch after bankruptcy Hän jätti AEK:n henkilökohtaisten syiden vuoksi kesällä 2018.Gianniotas signs, Tsintotas and Bakakis extend contracts, Bajevic leaves Joulukuussa 2019 Bajevićista tuli Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueen päävalmentaja.https://www.klix.ba/sport/nogomet/dusan-bajevic-je-novi- selektor-nogometne-reprezentacije-bih/191221014 Hän ei onnistunut luotsamaan joukkuetta EM-lopputurnaukseen 2020, kun se hävisi Pohjois-Irlannille jatkokarsinnoissa.Zmajevi nakon penala poraženi od Sjeverne Irske i ostali bez Eura Karsintojen jälkeen Bajevićin korvasi Ivaylo Petev.Bosnia name Bulgarian Petev as new coach == Saavutukset valmentajana == * Jugoslavian Cup: 1986 * Kreikan mestaruus (8): 1989, 1992, 1993, 1994, 1997, 1998, 1999, 2005 * Kreikan Super Cup: 1989 * Kreikan liigacup: 1990 * Kreikan Cup (4): 1996, 1999, 2001, 2005 * Serbian mestaruus: 2007 * Serbian Cup: 2007 * Kreikan Superliigan vuoden valmentaja (6): 1996, 1998, 1999, 2001, 2003, 2008 == Lähteet == Luokka:Bosniahertsegovinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Bosniahertsegovinalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Basketball-Bundesliga 2008–2009

Basketball-Bundesligan kausi 2008–2009 on sarjan 43. kausi. Edelliskauden mestarina kauteen lähti ALBA Berlin. Sarjanousijana kauteen lähti Giants Nördlingen. Euroliigassa joukkueista pelasi ALBA Berlin, joka oli myös ensimmäinen Bundesliga-seura, jonka kotiareenan kapasiteetti oli yli 10 000\. Kauden voitti EWE Baskets Oldenburg. == Joukkueet == Joukkue Kaupunki Brose Baskets Bamberg ALBA Berlin Berliini Telekom Baskets Bonn Bonn New Yorker Phantoms Braunschweig Braunschweig Eisbären Bremerhaven Bremerhaven Deutsche Bank Skyliners Frankfurt LTi Giessen 46ers Gießen MEG Göttingen Göttingen Giants Nördlingen Nördlingen Köln 99ers Köln Giants Düsseldorf Düsseldorf EnBW Ludwigsburg Ludwigsburg EWE Baskets Oldenburg Oldenburg Paderborn Baskets Paderborn Artland Dragons Quakenbrück TBB Trier Trier WALTER TIGERS Tübingen Tübingen Ratiopharm Ulm Ulm == Tulokset == === Sarjataulukko === Runkosarjan voitti ALBA Berlin. Pudotuspeleihin Karsintaan # O V H P+ P- P 1 ALBA Berlin 34 26 8 2712 2392 52 2 BG 74 Göttingen 34 25 9 2566 2396 50 3 EWE Baskets Oldenburg 34 25 9 2667 2488 50 4 Telekom Baskets Bonn 34 22 12 2564 2478 44 5 Ratiopharm Ulm 34 21 13 2678 2644 42 6 Deutsche Bank Skyliners 34 21 13 2442 2301 42 7 Brose Baskets 34 19 15 2508 2373 38 8 Paderborn Baskets 34 18 16 2607 2563 36 9 Artland Dragons 34 18 16 2633 2606 36 10 TBB Trier 34 16 18 2588 2623 32 11 EnBW Ludwigsburg 34 16 18 2307 2432 32 12 Giants Düsseldorf 34 14 20 2616 2701 28 13 Phantoms Braunschweig 34 14 20 2452 2455 28 14 Tigers Tübingen 34 14 20 2566 2638 28 15 Köln 99ers 34 11 23 2486 2628 22 16 Giants Nördlingen 34 11 23 2466 2619 22 17 Giessen 46ers 34 8 26 2400 2644 16 18 Eisbären Bremerhaven 34 7 27 2553 2830 14 === Pudotuspelit === {{Turnauspuu8 pronssiotteluton ||ALBA Berlin|3|Paderborn Baskets|2 ||Telekom Baskets Bonn|3|Ratiopharm Ulm|0 ||BG 74 Göttingen|1|Brose Baskets|3 ||EWE Baskets Oldenburg|3|Deutsche Bank Skyliners|1 ||ALBA Berlin|2|Telekom Baskets Bonn|3 ||Brose Baskets|0|EWE Baskets Oldenburg|3 ||Telekom Baskets Bonn|2|EWE Baskets Oldenburg|3 }} == Runkosarjan katsojakeskiarvot == Kaupunki Katsojat Kapasiteetti Käyttöaste Bamberg 6 588 6 800 95,48 % Berliini 9 360 14 800 63,24 % Bonn 5 061 6 000 84,35 % Braunschweig 2 669 6 600 40,45 % Bremerhaven 3 196 4 795 76,11 % Düsseldorf 2 354 3 700 64,14 % Frankfurt 4 660 5 002 93,16 % Gießen 3 443 4 003 86,02 % Göttingen 3 113 3 474 89,61 % Köln 2 787 3 200 87,10 % Ludwigsburg 2 929 3 000 97,36 % Nördlingen 2 260 3 000 75,33 % Oldenburg 3 045 3 148 96,71 % Paderborn 2 474 3 014 82,08 % Quakenbrück 3 000 3 000 100,00 % Trier 3 647 5 900 61,81 % Tübingen 2 505 3 132 79,99 % Ulm 2 876 3 000 95,88 % Yhteensä 3 666 4 725 77,59 % Edelliskausi 3 577 4 529 78,98 % == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu * Euroliiga Luokka:Saksan koripallosarjat Luokka:Koripallosarjojen kausi 2008–2009/2009
Ripidi

Ripidi on ortodoksinen jumalanpalvelusväline. Ripidi on pyöreä, noin 40 cm läpimittainen ja useimmiten metallinen kiekko, jonka keskellä on kuusisiipisen kerubin kuva molemmilla puolilla. Levyn reunat voivat olla yhtenäiset tai sitten koristellut, oikeastaan joka kirkossa joissa ripidejä on ne ovat erilaisia. Levyyn liittyy keskimäärin noin puolentoista metrin pituinen puinen tai metallinen varsi. Ripidejä on aina kaksi ja niitä säilytetään alttarissa, tavallisimmin alttaripöydän takaisen ristin yhteydessä olevissa telineissä. Ripidejä käytetään piispan toimittamassa palveluksessa kuvaamaan enkelien läsnäoloa. Niitä kantavat alidiakonit tai joskus kirkonpalvelijat. Ne ovat mukana saatoissa ja evankeliumia luettaessa sekä ehtoollista jaettaessa kantajat pitelevät niitä viistosti evankeliumikirjan tai ehtoolliskalkin yläpuolella. Jos piispa toimittaa Kristuksen hautauspalveluksen, ristisaatossa kannetaan myös ripidejä, joita pidellään Kristuksen hautausikonin yläpuolella. Samoin kheirotoniaan eli diakoniksivihkimiseen kuuluu ripidi, jota vihitty liikuttelee vaakasuunnassa pyhitettyjen ehtoollislahjojen yläpuolella kuvaten täten Pyhän Hengen laskeutumista. Tapa on peräisin Bysantin hovista. Tästä syystä ripidejä ei käytetä alkukristillisen perinteen mukaisessa Jaakobin liturgiassa. Ortodoksinen sanasto == Lähteet == * Dimitri Tarvasaho: Ortodoksisen kirkon pyhät toimitukset; liturgiikka keskikouluja ja seminaareja varten. Helsinki: Ortodoksisen kirjallisuuden julkaisuneuvosto, 1979. ISBN 951-9071-28-8. * Arkkimandriitta Arseni: Ortodoksinen sanasto. Otava, 1999. ISBN 951-1-15657-8. === Viitteet === Luokka:Ortodoksisen kirkon käytännöt
Inkeri (täsmennyssivu)

Inkeri voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Inkeri tai Inkerinmaa, historiallinen maakunta Pietarin ympärillä Venäjällä * "Pohjois-Inkeri", niin sanottu Kirjasalon tasavalta 1919 — 1920 * Inkeri, naisen etunimi * Inkeri, Pietarissa vuosina 1884–1917 ilmestynyt sanomalehti * 1479 Inkeri, asteroidi * Inkeri, sukunimenä: ** Kustaa Inkeri (1908–1997), suomalainen matemaatikko ja akateemikko
Neva (lehti)

Neva oli Pietarissa vuosina 1907–1918 ilmestynyt suomenkielinen sanomalehti. Lehti perustettiin Venäjän viranomaisten vuonna 1906 lakkauttaman Uuden Inkerin tilalle. Se ilmoitti tavoitteekseen työtätekevän kansan sivistyksen, yhteiskunnallisten ja taloudellisten asioiden edistämisen. Tärkeällä sijalla oli myös raittiusasia. Nevan toimittajana oli ensin vuosina 1908–1910 ja sitten vuodesta 1912 lähtien Aapo Vesikko. Avustajina toimivat muun muassa kansanvalistusmiehet Kaapre Tynni, Juhani Peräläinen ja Aatu Haltsonen. Nevan toimituksellinen linja oli huomattavasti radikaalimpi kuin sen kilpailijana ilmestyneen kirkollishenkisen Inkerin. Neva lakkautettiin lokakuun vallankumouksen jälkeen vuoden 1918 alussa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Neva digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Inkerin kulttuuri Luokka:Pietarinsuomalaiset sanomalehdet
Vapaa sisältö

Vapaa sisältö on sisältöä, jonka käyttöä ei merkittävästi rajoiteta. On vapaus käyttää sisältöä, jakaa sen kopioita, muokata tai jakaa muokattuja teoksia. Vapaa sisältö kattaa kaikki vapaasti yleisessä käytössä olevat (eli public domainissa olevat) teokset, sekä ne tekijänoikeuden alaiset teokset, joiden lisenssi kunnioittaa yllä mainittuja vapauksia. Koska tekijänoikeuslaki antaa tekijälle tai tekijänoikeuden haltijalle yksinoikeuden teostensa käyttöön, tekijänoikeuden alaiset sisällöt on nimenomaisesti julistettava vapaiksi, yleensä viittaamalla tai liittämällä teokseen lisenssitiedot. == Avoin sisältö == Kuten ohjelmistojenkin osalta puhutaan avoimista sekä vapaista ohjelmistoista, voidaan sisältöjenkin osalta puhua avoimesta sekä vapaasta sisällöstä. Nämä ovat toistensa synonyymeja. Termien takana on hieman erilainen näkökulma, arvot ja kulttuuri. Onkin mielipidekysymys, kumpi näistä näkökulmista halutaan tuoda esiin. ==Katso myös== *Tekijä (tekijänoikeus) *Tekijänoikeuden rajoitukset == Lähteet == Luokka:Avoin sisältö
LeMill

LeMill on web-yhteisö oppiresurssien löytämiseen, tuottamiseen ja jakamiseen. LeMill on EU-rahoituksella kehitetty opettajille ja opetuksesta kiinnostuneille suunnattu wikimäinen yhteisö sekä tietovaranto, jossa yhteisön jäsenet voivat yhteiskehittää oppimateriaalia, menetelmäkuvauksia sekä työkalukuvauksia. LeMill-sana on lyhenne sanoista "learning mill", "oppimismylly". LeMill on sekä ilmainen ja avoin palvelu, jota tarjotaan julkisen rahoituksen turvin osoitteessa lemill.net, että avoimen lähdekoodin palvelinohjelmisto, jonka kuka tahansa voi asentaa omaan käyttöönsä ja jonka kehittämiseen voi vapaasti osallistua. ==Historia ja kehitys== LeMill-palvelun kehitystyö alkoi CALIBRATE-hankkeessa vuoden 2005 syksyllä. Ensimmäinen avoin beta-versio julkaistiin 22. toukokuuta 2006. Yhteisön jäsenmäärä kasvoi kolmessa vuodessa 5900 jäseneen ja ylitti vuoden 2012 alussa 2500 jäsenen määrän. LeMilliä kehitettiin ketterien menetelmien mukaisesti, yhdistäen Scrumia ja Extreme Programmingia. Kehitystiimi oli hajautettu neljään EU- maahan, joten kehitystyö tehtiin täysin avoimessa Trac-ympäristössä osoitteessa lemill.org. CALIBRATE-hankkeen päätyttyä keväällä 2008 kehitystyö on jatkunut Viron Tiikerinloikkasäätiön rahoituksella. LeMillin käyttöliittymä on vapaaehtoisvoimin käännetty 13 kielelle. Vuoden 2009 keväällä yhteisön lähes 6000 jäsentä olivat tuottaneet yli 7000 oppiresurssia yli 30 kielellä. Vuoden 2012 alussa yhteisön yli 25000 jäsentä olivat tuottaneet yli 44000 oppiresurssia yli 70 kielellä. LeMillin kehitystä koordinoi Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun Medialaboratorion Oppimisympäristöjen tutkimusryhmä. ==Rahoitus== LeMillin kehitystä ja ylläpitoa ovat rahoittaneet seuraavat tahot: * Euroopan unionin eContentPlus-puiteohjelma * Viron Tiger Leap Foundation * Euroopan sosiaalirahaston AVO-hankkeen kautta ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * http://lemill.net * http://lemill.org * http://blog.lemill.net/fi/ * http://legroup.uiah.fi Luokka:Virtuaaliyhteisöt Luokka:Opetus
Perkele! Kuvia Suomesta

Perkele! Kuvia Suomesta on vuonna 1971 valmistunut suomalainen dokumenttielokuva. Elokuvan ohjasivat Jörn Donner, Jaakko Talaskivi ja Erkki Seiro. Elokuvan tuotannosta vastasi FJ-Filmi Oy. Elokuvan musiikki julkaistiin albumilla Perkele! Lauluja Suomesta. Elokuvan tekijät kiersivät vuoden 1970 aikana eri puolilla Suomea haastatellen satunnaisia kansalaisia ja myös julkisuudesta tunnettuja henkilöitä. Haastateltavat kertovat ja esittivät mielipiteitään muun muassa politiikasta, ajan ilmiöistä ja omasta arkipäivästään. Elokuvassa vieraillaan haastattelemassa paikallista suomalaisperäistä väestöä myös Tukholmassa, jota kutsutaan Suomen neljänneksi suurimmaksi kaupungiksi. Kuvallista kerrontaa rytmittävät M. A. Nummisen säveltämät ja Jarkko Laineen sanoittamat yhteiskunnallisesti kantaa ottavat laulut. Lauluja esittävät muun muassa Rauli ”Badding” Somerjoki, Arja Saijonmaa ja Numminen itse. Elokuvan tekijöiden huomio suuntautui muun muassa keväällä 1970 käytyihin eduskuntavaaleihin, kansalaisten työperusteiseen maastamuuttoon ja maaseudun autioitumiseen. Yhdessä kohtauksessa näytetään kuvia Lohjan kirkon keskiaikaisista seinämaalauksista, jotka esittävät ”perkeleitä”. Aikansa poliitikoista elokuvassa esiintyvät haastateltavina Johannes Virolainen, Veikko Vennamo, Pertti Salolainen, Veikko Pihlajamäki, Väinö Leskinen ja Taisto Sinisalo sekä muista tunnetuista henkilöistä mannekiinikoulun johtaja Sanelma Vuorre, näyttelijä Tapani Perttu ja tanssija Birgitta Kiviniemi. Lisäksi haastatellaan kymmeniä tavallisia suomalaisia. Yksi osio elokuvasta on omistettu Neste Oy:n pääjohtajan Uolevi Raateen arvostelulle, mutta häntä itseään ei nähdä. Elokuvan alkuperäinen versio sai tarkastamon hyväksynnän vasta helmikuussa 1986. Yle TV1 on esittänyt leikatun version aiemmin vuosina 1973 ja 1996 nimellä Kuvia Suomesta. Ruotsin televisiossa esitettiin elokuvan leikkaamaton versio. Perkele – lisää kuvia Suomesta, on vuonna 2000 Jörn Donnerin tuottama ja kertoma, Michael Franckin ohjaama neliosainen dokumenttisarja, jossa kierrettiin alkuperäisen dokumentin kuvauspaikoilla ja haastateltiin dokumenttielokuvassa esiintyneitä henkilöitä. Sarjan tilasi Nelonen ja tuotti Jörn Donner Productions. https://yle.fi/aihe/a/20-199596 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Artikkeleita elokuvassa esiintyneestä ruotsinsuomalaisesta Kalevi Kairisvuosta: * Tosi tarina: Unelmien siivet, Helsingin Sanomat 3.3.1998 (Tilaajille) * Suomipiruna Ruotsissa, Iso Nro 31.10.2017 Luokka:Vuoden 1971 suomalaiset elokuvat Luokka:Jörn Donnerin ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Yhteiskunnalliset elokuvat
Andrzej Szarmach

Andrzej Szarmach (3. lokakuuta 1950, Gdańsk, Puola) on puolalainen entinen jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja sekä olympiamitalisti. Hän voitti olympiahopeaa Montrealin olympialaisissa 1976. Olympiaturnauksessa Szarmach teki 6 maalia viidessä ottelussa. Hän on myös kaksinkertainen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen pronssimitalisti (1974, 1982). Hän oli Saksan MM- kisojen toiseksi paras maalintekijä maanmiehensä Grzegorz Laton jälkeen viidellä maalillaan yhdessä Johan Neeskensin kanssa. Hän pelasi yhteensä MM- kisoissa 13 ottelua tehden 7 maalia. ==Maalit arvoturnauksissa== Tuloksissa Puola aina ensin. Päivämäärä Kisat Paikka Vastustaja Szarmachin maali (Ottelun tulos) Kierros 15\. kesäkuuta MM-1974 Neckarstadion, Stuttgart, Länsi-Saksa 2–0 (3–2) 1. kierros 19\. kesäkuuta MM-1974 Olympiastadion, München, Länsi-Saksa 3–0 (7–0) 1. kierros 19\. kesäkuuta MM-1974 Olympiastadion, München, Länsi-Saksa 5–0 (7–0) 1. kierros 19\. kesäkuuta MM-1974 Olympiastadion, München, Länsi-Saksa 6–0 (7–0) 1. kierros 23\. kesäkuuta MM-1974 Neckarstadion, Stuttgart, Länsi-Saksa 1–0 (2–1) 1. kierros 22\. heinäkuuta Kesäolympialaiset 1976 Olympiastadion, Montreal, Kanada 1–1 (3–2) 1. kierros 22\. heinäkuuta Kesäolympialaiset 1976 Olympiastadion, Montreal, Kanada 3–1 (3–2) 1. kierros 25\. heinäkuuta Kesäolympialaiset 1976 Olympiastadion, Montreal, Kanada 1–0 (5–0) Puolivälierät 25\. heinäkuuta Kesäolympialaiset 1976 Olympiastadion, Montreal, Kanada 2–0 (5–0) Puolivälierät 27\. heinäkuuta Kesäolympialaiset 1976 Varsity Stadium, Toronto, Kanada 1–0 (2–0) Välierät 27\. heinäkuuta Kesäolympialaiset 1976 Varsity Stadium, Toronto, Kanada 2–0 (2–0) Välierät 18\. kesäkuuta MM-1978 Malvinas Argentinas, Mendoza, Italia 1–0 (1–0) 2. kierros 10\. heinäkuuta MM-1982 José Rico Pérez, Alicante, Espanja 1–1 (3–2) Pronssiottelu ==Lähteet== * Andrzej Szarmach (90minut.pl) ===Viitteet=== Luokka:Puolalaiset jalkapalloilijat Luokka:Puolalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Puolalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carl Gustaf Ekman

Carl Gustaf Ekman (5. lokakuuta 1872 Munktorp – 15. kesäkuuta 1945 Tukholma) oli ruotsalainen poliitikko ja raittiusmies. Ekmanin isä K. E. Ekman-Kraft oli sotilas. 12-vuotiaana Ekman joutui itse tienaamaan leipänsä, ensiksi renkinä. Sivutoimenaan hän teki kauppoja ja luki paljon. Hän opiskeli kauppakoulussa Köpingissä ja kävi ammattikoulun Kristinehamnissa. Vuonna 1888 Ekman liittyi Templarorden-raittiusjärjestöön, ja 21-vuotiaana hänestä tuli järjestön Västmanland-Närken piirin päällikkö. Vuosina 1899–1908 hän oli koko järjestön päällikkö. Hän teki töitä myös toimittajana monissa lehdissä, vuodesta 1897 lähtien Eskilstunassa toimittajana ja poliitikkona. Vuonna 1911 Ekman valittiin parlamentin ensimmäisen kamarin jäseneksi ja 1913 hän muutti Tukholmaan. Hän kuului vapaamieliseen puolueeseen, jonka hajottua hän nousi toukokuussa 1923 vapaamielisen kansanpuolueen, Frisinnade folkpartietin, johtajaksi. Ekman toimi Ruotsin pääministerinä vuosina 1926–1928 ja 1930–1932, jolloin hän harjoitti taitavaa tasapainopolitiikkaa (), liittoutumalla vuoroin oikeiston, vuoroin vasemmiston kanssa. Sen avulla hän piti hallituksen pystyssä, vaikka sen parlamentaarinen pohja oli huomattavan kapea. Hallituspuolueilla oli toisessa kamarissa vain 20–50 paikkaa yli 300:sta. Ekman joutui jättämään politiikan sekaannuttuaan Ivar Kreugerin juttuun. == Lähteet == * Tvåkammarriksdagen 1867–1970, band 1, s. 232. === Viitteet === Luokka:Ruotsin pääministerit Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet