EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kiantajärven reitin valuma-alue

Kiantajärven reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 59.5) on Oulujoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 3 427,58 neliökilometriä, ja josta 3 343,34 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 84,24 neliökilometriä kuuluu Venäjän puolelle. Alueen järvisyys on 10,16 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Ämmäkosken voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 3 427,58 neliökilometriä ja järvisyys 10,16 %. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Kiantajärven alue (59.51) * Hossanjoen alue (59.52) * Iijärven valuma-alue (59.53) * Pesiöjoen valuma-alue (59.54) * Pirttijärven valuma-alue (59.55) * Mustajoen valuma-alue (59.56) * Piispajoen valuma-alue (59.57) * Lounajoen valuma-alue (59.58) * Taivaljoen–Karttimonjoen valuma-alue (59.59) == Lähteet == === Viitteet === *
Vuokkijärven reitin valuma-alue

Vuokkijärven reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 59.6) on Oulujoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 481,51 neliökilometriä, ja josta 1 423,77 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 57,74 neliökilometriä kuuluu Venäjän puolelle. Alueen järvisyys on 9,95 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Aittokosken voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 4 909,09 neliökilometriä ja järvisyys 4,06 %. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma- aluetta : * Aittokosken–Alanteenjärven alue (59.61) * Vuokkijärven alue (59.62) * Ylä-Vuokin alue (59.63) * Pärsämönjoen valuma-alue (59.64) * Purasjoen valuma-alue (59.65) * Aittojärven valuma-alue (59.66) * Isojoen valuma-alue (59.67) * Naamanjoen valuma-alue (59.68) * Jumalisjärven valuma- alue (59.69) == Lähteet == === Viitteet === *
Luvanjoen valuma-alue

Luvanjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 59.7) on Oulujoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 895,46 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 5,8 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Salmijärvi, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 895,46 neliökilometriä ja järvisyys 5,8 %. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Nuottijärven alue (59.71) * Luvanjärven alue (59.72) * Mikitänjärven alue (59.73) * Siikajoen valuma-alue (59.74) * Tervajoen valuma-alue (59.75) * Kokkojoen valuma-alue (59.76) * Selkäjoen valuma-alue (59.77) * Kylkijoen valuma-alue (59.78) * Karhujoen valuma-alue (59.79) == Lähteet == === Viitteet === *
Nuasjärven–Kiimasjärven alue

Nuasjärven–Kiimasjärven alue (vesistöaluetunnus 59.8) on Oulujoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 2 529,68 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 11,66 %. Vesistön alueen alarajana on Ämmäkosken voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 4 778,49 neliökilometriä ja järvisyys 11,72 %. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Nuasjärven alue (59.81) * Kiimasjärven alue (59.82) * Kusianjoen valuma-alue (59.83) * Sumpsanjoen valuma-alue (59.84) * Tipasjoen valuma-alue (59.85) * Sapsojärven alue (59.86) * Sapsojoen valuma-alue (59.87) * Jormasjärven valuma-alue (59.88) * Kontinjoen valuma-alue (59.89) == Lähteet == === Viitteet === *
Ontojärven–Lentuan valuma-alue

Ontojärven–Lentuan valuma-alue (vesistöaluetunnus 59.9) on Oulujoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 4 948,81 neliökilometriä, ja josta 4 768,8 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 180,01 neliökilometriä kuuluu Venäjän puolelle. Alueen järvisyys on 11,75 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Katerman voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 4 948,81 neliökilometriä ja järvisyys 11,75 %. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Ontojärven alue (59.91) * Lentuan alue (59.92) * Änättijärven valuma-alue (59.93) * Kellojärven valuma-alue (59.94) * Kalliojärven valuma-alue (59.95) * Luulajanjoen valuma-alue (59.96) * Saunajoen valuma-alue (59.97) * Jämäsjoen valuma-alue (59.98) * Vepsänjoen valuma-alue (59.99) == Lähteet == === Viitteet === *
Koundian

Koundian on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Bafoulabén piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin eteläosassa 110 kilometriä Bafoulabésta etelään. Kunnassa on 13 900 ja kylässä 800 asukasta (vuonna 2009). Koundianin kunta rajoittuu pohjoisessa Bafoulabén piirin Gounfanin, Mahinan ja Diokélin, idässä Bamafélén, etelässä Kéniéban piirin Kroukoton ja lännessä Bayen ja Kassaman kuntiin. Alueen läpi virtaa Bafingjoki. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kuntaan kuuluu 25 kylää. Niistä suurin on 1 100 asukkaan Nanifara. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on jahankoja ja fulbeja. Koundianin kautta kulkee Kitan ja Kéniéban välinen kuivana aikana liikennöitävä tie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, riisi, fonio, maissi, bataatti, pavut ja vihannekset. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Koundianissa pidetään viikoittaiset markkinat. Kunnassa toimii 13 alakoulua, yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) ja kolme terveyskeskusta. Vesihuollon tila on riittämätön. Paikallisia nähtävyyksiä ovat Umar Tallin rakennuttama linnoitus eli tata, moskeija, Dabon pyhä kivi Kama Bambouckissa ja Soulounin metsänsuojelualue villieläimineen. ==Lähteet== Luokka:Bafoulabén piiri Luokka:Malin kunnat
Janne Mäkinen

Janne Tapio Mäkinen (s. 15. maaliskuuta 1967 Jyväskylä) on suomalainen viestintäjohtaja, joka työskenteli muun muassa Kansan Uutisten päätoimittajana. Janne Mäkinen syntyi rakennusmestari Kalevi Mäkisen ja sairaala-apulainen Eila Levonahon perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1994 on Leena Koskinen. Mäkinen oli Liberon toimitussihteeri 1988–1992. Kansan Uutisissa hän oli uutistoimittaja 1992–1998, poliittinen toimittaja 1998–1987 ja päätoimittaja 2004–2008. Ministeri Martti Korhosen erityisavustajana sisäministeriössä Mäkinen toimi 2002–2003.Ministeri Korhoselle uusi eri­tyi­sa­vus­ta­ja. Kaleva, 3.6.2002. Vasemmistoliiton tiedotuspäällikkö hän oli 2003–2004. Vuonna 2008 Mäkisestä tuli vakuutusyhtiö Turvan viestinnästä ja yhteiskuntasuhteista vastaava johtaja. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka: Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Erityisavustajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keski-Kemijoen alue

Keski-Kemijoen alue (vesistöaluetunnus 65.2) on Kemijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 2 318,87 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 5,26 %. Vesistön alueen alarajana on Rovaniemellä joen ylittävä silta, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 47 204,32 neliökilometriä ja järvisyys 4,46 %. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Kemijoen Oikaraisen alue (65.21) * Vanttauskosken voimalaitoksen alue (65.22) * Pirttikosken voimalaitoksen alue (65.23) * Kaihuan voimalaitoksen valuma-alue (65.24) * Siikajoen valuma-alue (65.25) * Auttijoen valuma-alue (65.26) * Juotasjoen valuma-alue (65.27) * Kuohunkijoen valuma-alue (65.28) * Kampsajoen valuma-alue (65.29) == Lähteet == === Viitteet === *
Florian Howald

Florian Howald (s. 20. elokuuta 1991 Zürich) on sveitsiläinen suunnistaja. Hän edustaa Tampereen Pyrintöä. Howaldilla on kolme MM-mitalia sprinttiviestistä: hopeaa 2016 ja 2018 sekä pronssia 2017. Perinteisessä viestissä hän saavutti MM-hopeaa Riiassa 2018 ja pronssia Doksyn MM-kilpailuissa 2021. Henkilökohtaisen MM-pronssin hän saavutti keskimatkalla vuonna 2018, mitä ennen hänen paras henkilökohtainen MM-suorituksensa on keskimatkan seitsemäs sija vuonna 2017. EM-kisoista hänellä on viestin kultaa 2016 ja sprinttiviestin kultaa 2018, keskimatkan ja viestin hopeaa 2018 sekä sprintin pronssia 2016 ja viestin pronssia 2022. == Lähteet == * http://runners.worldofo.com/florianhowald.html Luokka:Sveitsiläiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yannick Michiels

Yannick Michiels (s. 29. heinäkuuta 1991 Bonheiden) on belgialainen suunnistaja. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut pronssia Trekantomraadetissa 2022, sijoittunut neljänneksi Riiassa 2018, viidenneksi Invernessissä 2015 ja seitsemänneksi Trentinossa 2014. Vuoden 2021 EM-kilpailuissa Neuchâtelissa hän oli sprintissä toinen. Hän on voittanut yhden maailmancupin osakilpailun Lohjan sprintissä 2017. == Lähteet == * http://runners.worldofo.com/yannickmichiels.html === Viitteet === Luokka:Belgialaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Elävät henkilöt
Kemihaaran suot

Kemihaaran suot on Natura 2000 -suojelualue Vuotosjoen itäpuolella Pelkosenniemen ja Savukosken kuntien alueella. Suojellut suot ovat toisitaan erillään ja ovat tyypiltään muun muassa aapasoita, lettoja ja korpia. Ne ovat pääosin luonnontilassa. Vuotosjoen latvapurot, lähteet ja suppalammet ovat arvokkaita pienvesiä. Siellä pesii merkittävässä määrin metsähanhia, joutsenia ja kahlaajia kuten kurkia. Natura-alueen pinta-ala on yhteensä 14 060 hehtaaria. Kemihaaran suoalueella on kaksi lintutornia. == Lähteet == Luokka:Suomen Natura-alueet Luokka:Pelkosenniemen luonto Luokka:Savukosken luonto
Delta Air Linesin lento 191

Delta Air Linesin lento 191 oli Delta Air Linesin Yhdysvaltain sisäinen reittilento Fort Lauderdalen kansainväliseltä lentoasemalta Los Angelesin kansainväliselle lentoasemalle Dallasin kansainvälisen lentoaseman kautta. Lentoa operoinut Lockheed L-1011-385-1 TriStar -matkustajalentokone törmäsi 2. elokuuta 1985 laskeutumisen yhteydessä vesitankkiin. Törmäyksessä ja sitä seuranneessa maahansyöksyssä menehtyi 136 henkilöä koneessa olleesta 163:sta. Lisäksi yksi henkilö kuoli maassa. == Lento == Koneen reitti oli Hollywoodin lentoasemalta Dallasiin Los Angelesin kautta. Kone oli lähestynyt Dallasin lentoasemalle sateisessa säässä pohjoiselta suunnalta ja oli määrätty laskeutumaan kiitotielle 17L Miehistön raportin mukaan tuuli tuli laskeutumisen aikana suunnasta 090°. Miehistö laski laskutelineet ja asetti siivekkeet 33° kulmaan. Kone jatkoi sateiselle alueelle laskeutumiseen aikana. === Onnettomuus === Koneen laskeutuessa miehistö sai varoituksia liian matalasta korkeudesta. Lennonjohdon mukaan hän ei ensin nähnyt konetta, mutta kun kone tuli sadepeitteen takaa ja lensi liian matalalla, hän käski tehdä ylösvedon. Useiden silminnäkijöiden mukaan kone törmäsi maahan ja nousi uudelleen ilmaan. Kone ylitti nopeasti State Highway 114 -maantien ja osui siellä olleeseen autoon ja lyhtypylvääseen. Kone jatkoi liukumista peltoa pitkin lentoaseman vieressä vasemmalla siivellään, kunnes silminnäkijät kertoivat nähneensä liekkejä vasemmassa siivessä. Kone osui keulastaan vesitankkiin kello 18:05.52 ja syttyi palamaan. Koneen peräosa kiepahti liukumaan takaperin ja pysähtyi lopulta vasemmalle kyljelleen. === Kuolleet ja eloonjääneet === Koneessa kuoli 134 ihmistä ja selvisi 29. Kahden matkustajan vammat olivat liian vakavia, ja he menehtyivät noin kuukauden päästä onnettomuudesta. Yksi ihminen kuoli maassa koneen osuessa autoonsa maantiellä. == Onnettomuuden syy == Onnettomuus johtui säästä. Tutkinnan mukaan lentoaseman ympärillä oli syntynyt pieni syöksyvirtaus eli mikropurkaus, joka työnsi konetta alaspäin. Syöksyvirtaus syntyy, kun ukkospilvi ja sen sisällä oleva sade painavat tarpeeksi paljon tulemaan alaspäin, ja se oli tarpeeksi voimakas pudottamaan lennon. == Lähteet == Luokka:Lento-onnettomuudet Yhdysvalloissa Luokka:Vuoden 1985 lento-onnettomuudet Luokka:Onnettomuudet Texasissa
Raila Mantere

Raila Mantere (o.s. RaaskaAustraliansuomalaiset kirjailijat, s. 330, s. 1951 Joutseno Australiansuomalaiset kirjailijat, s. 139) on suomalainen pappi, runoilija ja Suomen Lähetysseuran ulkomaantyöntekijöiden rekrytointikoordinaattori.Kristillinen kirjakauppa Hän oli kahteen otteeseen siirtolaistyössä Australiassa miehensä, pastori Tuomo Mantereen kanssa. Mantere valmistui teologiksi ja toimi Suomen Lähetyssanomien toimittajana ja seurakuntalehtorina. Hän asui kahteen otteeseen, vuosina 1986–1991 ja 1997–2004, Australiassa, jossa hänen miehensä toimi siirtolaispappina ensin Sydneyssä Etelän Ristin seurakunnassa, myöhemmin pääkaupungissa Canberrassa. Suomessa Mantere sai pappisvihkimyksen ja toimi pappina Elimäellä,Sydneyn pappilasta 15. marraskuuta 2014 mutta Australiassa hän ei voinut työskennellä pappina, sillä Australian luterilainen kirkko (LCA) ei tunnustanut naispappeutta.Australiansuomalaiset kirjailijat s. 218 ==Teokset== * Vain pysahtyä ja kuunnella: runoja ja rukouksia, kuvat: Rita Romaniuk, Malvern: Suomi Newspaper, 2000 ISBN 0646388525 * The Landscape Lingers in Me / Maisema viipyy minussa, kuvat: Rita Romaniuk, kääntäjä: Craig Cormick, Charnwood: Ginninderra Press, 2001 ISBN 1740271025 * Ovella käy tuuli, kuvat: Jarmo Kulonen]. Helsinki: Suomen Lähetysseura, 2011 ISBN 978-951-624-400-9. * Sinä tulet valona. Helsinki: Suomen Lähetysseura, 2014 ISBN 978-951-624-441-2. == Lähteet == * * Maija-Liisa Punta-Saastamoinen, Australiansuomalaiset etsivät itseään, Siirtolaisinstituutti, viitattu 10.2.2018 ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * 5.5.4 ”minäkö tulisin vieraaksi punaiseksi maaksi kun kuolen”, Raila Mantereen runouden analyysiä s. 217-221 Luokka:Australiansuomalaiset henkilöt Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2018

Hiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2018 järjestettiin Sveitsin Gomsissa ja Kanderstegissä 27. tammikuuta–4. helmikuuta. == Alle 23-vuotiaat == === Miehet === ==== Sprintti (v) ==== Sija Maa Kilpailija Aika Ero 1 Erik Valnes 2 Jan Thomas Jenssen 3 Even Northug 4 Beda Klee 5 Valentin Chauvin 6 Alin Florin Cioanca Päivämäärä: 29. tammikuutahttp://medias4.fis- ski.com/pdf/2018/CC/2300/2018CC2300RL.PDF ==== 15 km (p) ==== Sija Maa Kilpailija Aika Ero 1 Mattis Stenshagen 36.28,3 2 Denis Spitsov 36.33,1 +4,8 3 Ivan Jakimuškin 37.03,5 +35,2 4 Irineu Esteve Altimiras 37.20,7 +52,4 5 Ole Jørgen Bruvoll 37.30,5 +1.02,2 6 Jules Lapierre 37.32,0 +1.03,7 Päivämäärä: 31. tammikuutahttp://medias4.fis- ski.com/pdf/2018/CC/2304/2018CC2304RL.pdf ==== 15 km (p) + 15 km (v) yhdistelmäkilpailu ==== Sija Maa Kilpailija Aika Ero 1 Denis Spitsov 1.18.14,9 2 Jules Lapierre 1.18.17,8 +2,9 3 Ole Jørgen Bruvoll 1.18.36,4 +21,5 4 Ivan Jakimuškin 1.18.38,1 +23,2 5 Irineu Esteve Altimiras 1.18.51,3 +36,4 6 Valentin Chauvin 1.19.47,8 +1.32,9 Päivämäärä: 2. helmikuutahttp://medias3.fis- ski.com/pdf/2018/CC/2308/2018CC2308RL.pdf ==== 4 x 5 km (p+v) viesti ==== Sija Maa Kilpailija Aika Ero 1 Norja 50.04,2 2 Yhdysvallat 50.06,4 +2,2 3 Venäjä 50.06,4 +5,5 4 Ranska 50.09,7 +29,6 5 Saksa 50.40,0 +35,8 6 Italia 50.40,2 +36,0 Päivämäärä: 3. helmikuuta === Naiset === == Alle 20-vuotiaat == === Miehet === === Naiset === == Lähteet == 2018 Luokka:Vuoden 2018 hiihto Luokka:Sveitsin hiihto Luokka:Valais Luokka:Kandersteg
Johan K. Harju

Johan Knut Harju (1910 Helsinki – 1976 Vihti) oli suomalainen kansanperinteen kerääjä, joka tunnetaan 1960–1970-luvuilla tallettamastaan Helsingin laitapuolen kulkijoiden muistitiedosta. Häntä on kutsuttu muun muassa ”Sillan alusten Lönnrotiksi” ja ”Helsingin sillan alusten Bukowskiksi”. Kansanrunousarkistoon on tallennettu 30 000 liuskaa Harjun tekstejä vuosilta 1964–1976. == Elämä == Harju syntyi Helsingissä köyhään kirvesmiehen perheeseen, mutta vietti lapsuutensa isän kotiseudulla Etelä-Pohjanmaan Isojoella. Hän kävi kuusi vuotta kansakoulua, ja oli lapsena todistamassa Suomen sisällissodan alkuvaiheita, kuten Kristiinankaupungin taisteluun liittyviä tapahtumia tammikuussa 1918. Vuonna 1924 Harju palasi Helsinkiin, jossa hän alkoi liikkua sutenöörien, trokarien ja pikkurikollisten kanssa. Alkoholiongelmainen Harju eli koko aikuisikänsä vailla vakituista asuntoa tai työpaikkaa. Hän asui siltojen alla, huoltoloissa tai yömajoissa, ja oli myös useita kertoja vankilassa. Harju pyrki välttelemään epämieluisana pitämäänsä työntekoa ja elätti itsensä lähinnä sekalaisilla kirjoitustöillä, joita julkaistiin salanimillä eri lehdissä. Lisäksi Harju sai usein apua akateemisilta tuttaviltaan ja toimittajilta. Harju työskenteli kuitenkin ainakin merimiehenä. Vuonna 1941 hän oli mukana S/S Kastelholm-aluksella, joka upposi 3. kesäkuuta Pohjois-Atlantilla saksalaisen sukellusveneen torpedoon. Miehistö onnistui pääsemään pelastusveneisiin, ja heidät noukittiin lopulta brittiläiseen alukseen. Jatkosotaan Harju osallistui JR 47:n eli ”Vallilan rykmentin” riveissä, ja kirjoitti kokemuksistaan myöhemmin muun muassa Kansa Taisteli -lehteen. Hänen sotamuistelmiaan on julkaistu myös vuonna 1974 ilmestyneessä teoksessa Sotasavotta : korsuelämää 1939–1944. Kansanperinteenkerääjänä Harju aloitti vuonna 1962 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran järjestämän kilpakeräyksen myötä, jonka jälkeen hän omisti loppuelämänsä Helsingin laitapuolen kulkijoiden muistitiedon, urbaanin perinteen ja katutasolla koetun kaupunkihistorian keräämiselle. Omien kokemustensa kirjaamisen lisäksi Harju haastatteli paljon myös muita kaduilla asuvia. Hän kertoi ”laittavansa pullon taskuun ja lähtevänsä siltojen alle, aivan kuten Lönnrot laittoi kontin selkään ja lähti saloille.” Harjun tekstejä ei ole kuitenkaan julkaistu teosmuodossa. Harju kuoli 66-vuotiaana Vihdin Tervalammella toimivassa Helsingin kaupungin päihdekuntoutuskeskuksessa vuonna 1976. == Muuta == Vuonna 2015 Kallion kaupunginosassa esitettiin Helsingin työväenopiston katunäytelmää Kadunmiehen Kallio – J.K. Harjun jäljillä. Vuoden 2019 lopussa avautunut Helsingin kaupunginmuseon näyttely Pullopostia Kurvista esitteli Harjun elämäntyötä. == Teokset == * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kansanperinteen kerääjät Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Alankomaiden Kapmaa

Alankomaiden Kapmaa () oli Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian hallinnassa ollut siirtomaa nykyisen Etelä-Afrikan alueella. Siirtomaa perustettiin vuonna 1652 satamaksi Aasian kauppaa varten. Aluksi siirtomaan tarkoituksena oli varmistaa puhtaan veden ja ruoan saatavuus lähinnä Indonesiaan matkanneilla kauppalaivoilla. Myöhemmin alueelle alkoi muuttaa lisää uudisasukkaita, ja vuodesta 1657 lähtien alueen maita jaettiin uudisasukkaille. Alueella alkoi kehittymään oma hollannin murre, jota kutsutaan afrikaansiksi. Kapmaahan tuotiin orjia työvoimaksi aluksi Länsi-Afrikasta, ja myöhemmin Madagaskarista, Sri Lankasta ja Indonesiasta. Britit valloittivat Kapmaan vuonna 1795 Muizenbergin taistelun yhteydessä. Amiensin rauhassa hollantilaiset saivat alueen takaisin hallintaansa. Britit valloittivat alueen uudelleen Napoleonin sotien aikana tammikuussa 1806. Tämän jälkeen Kapmaasta tuli brittiläinen siirtomaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Kapmaa Luokka:Entiset siirtomaat Afrikassa Luokka:Etelä-Afrikan historia Luokka:Etelä-Afrikan maantiede
Niambia

Niambia on maalaiskunta Kayesin alueen Bafoulabén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Horokoto sijaitsee piirin länsiosassa 85 kilometriä Bafoulabésta länteen. Kunnassa on 7 400 ja keskuskylässä 800 asukasta (vuonna 2009). Niambian kunta rajoittuu idässä Bafoulabén piirin Mahinan ja Gounfanin, lounaassa Kéniéban piirin Dialafaran ja pohjoisessa Kayesin piirin Sadiolan ja Diamoun kuntiin. Pinnanmuodostusta leimaavat tasangot ja kukkulat. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kuntaan kuuluu 11 kylää. Niistä suurin on 2 600 asukkaan Neguetabal. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on fulbeja ja soninkeja. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, riisi, fonio, maissi, bataatti, pavut ja vihannekset. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit ja siipikarja. Kunnassa toimii viisi alakoulua. Terveyspalveluja ei ole. Vesihuolto käsittää joukon porakaivoja. ==Lähteet== Luokka:Bafoulabén piiri Luokka:Malin kunnat
Transient Random-Noise Bursts with Announcements

__NOTOC__ Transient Random-Noise Bursts with Announcements on englantilaisen indie rock -yhtye Stereolabin toinen albumi, jonka julkaisi Duophonic Records ja Elektra Records 24. elokuuta 1993. Albumin ensimmäinen painos tuhoutui ja palautettiin huonon äänenlaadun takia. Alkuperäisessä versiossa kappale "Pack Yr Romantic Mind" sisälsi samplen kitaristi George Harrisonin kappaleesta.Stereolab.co: Discography - Transient Random-Noise Bursts with Announcements == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1993 albumit Luokka:Stereolabin albumit
Nurmon seurakunta

Nurmon seurakunta on entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Nurmon kunnassa ja oli osa Lapuan hiippakuntaa. Seurakunta liitettiin Seinäjoen seurakuntaan vuoden 2009 alussa ja tämän alueella jatkaa Nurmon kappeliseurakunta. == Historia == Nurmo kuului aluksi Ilmajoen seurakuntaan, mutta siirtyi 1590-luvun alusta Lapuan yhteyteen.Rikkinen & Sihvo 1986, s. 164 1700-luvulla nurmolaiset alkoivat suunnitella oman seurakunnan perustamista, sillä liikenneyhteydet Lapualle olivat kehnot. Lapuan seurakuntaan kuuluvat Ylinurmon asukkaat ja Ilmajokeen kuuluvat Alaseinäjoen isännät rakensivat omalla luvalla 1725 saarantuvan ja anoivat sille useaan kertaan kappelinoikeuksia. Lapuan kirkkoherra Lithovius vastusti tiukasti itsenäistymishanketta, mutta vuonna 1765 Ylinurmo sai yhdessä Alaseinäjoen kanssa saarnahuonekunnan oikeudet. Uutta kirkkoa ryhdyttiin rakentamaan vuonna 1777 Antti Hakolan johdolla ja se valmistui vuonna 1778. Nurmosta tuli vuonna 1816 Lapuan kappeli. Seinäjoki erosi Nurmosta omaksi kappeliksen vuonna 1863 ja itsenäistyi vuonna 1899. Nurmosta tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1879, jolloin se sai oman kirkkoherran.http://hiski.genealogia.fi/seurakunnat/srk?CMD=SRK&ID;=363&TYPE;=HTML&LANG;=FI Vuonna 2008 Nurmon kunnan liittyessä osaksi Seinäjoen kaupunkia, myös seurakunta lakkautettiin itsenäisenä kirkkoherrakuntana ja siitä tuli Seinäjoen kappeliseurakunta. == Herätysliikkeet == Nurmon seurakunta kuuluu Etelä-Pohjanmaan voimakkaaseen ja yhtenäiseen herännäisyyden tukialueeseen. Liikkeelle on paikkakunnalla vahvaa tukea. ==Toimipaikat == Nurmon seurakunnan kirkkona toimi vuonna 1779 valmistunut Antti ja Kaapo Hakolan rakentama Nurmon kirkko, joka siis nyt toimii kappeliseurakunnan kirkkona. == Papisto == === Saarnaajat === * 1806–1808: vt. saarnaaja [[Karl Gustaf Borenius * 1808–1816: saarnaaja Jakob Cajanus === Kappalaiset === * 1817–1832: kappalainen Erik Henrik Holm * 1834–1848: kappalainen Johan Tamlander * 1848–1870: kappalainen Henrik Linderoos * 1870–1871: vt. kappalainen Wilhelm Lindstedt * 1871–1872: vt. kappalainen Klas Emil Hohenthal * 1872–1884: kappalainen Albert Emil Tallroth === Kirkkoherrat === * 1884–1890: kirkkoherra Albert Emil Tallroth * 1890–1893: vt. kirkkoherra Eevertti K. Forsman * 1893–1898: kirkkoherra Berndt Israel Söderman * 1898–1899: vt. kirkkoherra Aukusti Oravala * 1899–1908: kirkkoherra Johannes Zakarias Hartman * 1908–1909: vt. kirkkoherra Bror Daniel Eklund * 1909–1910: vt. kirkkoherra Juho Kustaa Saarento * 1910–1917: kirkkoherra Isak Loth Roos * 1919–1938: kirkkoherra Eevertti K. Koskimies * 1938–1940: vt. kirkkoherra Aarne Maunula * 1940–1969: kirkkoherra Viljo Elonheimo * 1969–1988: kirkkoherra Ossi Haaramäki * 1989–1993: kirkkoherra Paavo Salo * 1998–2009: kirkkoherra Jouko Ikola == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Seinäjoen seurakunnan kotisivut Luokka:Lapuan hiippakunnan entiset seurakunnat Luokka:Seinäjoen seurakunnat Luokka:Nurmo
Peräseinäjoen seurakunta

Peräseinäjoen seurakunta on entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Peräseinäjoen kunnassa ja oli osa Lapuan hiippakuntaa. Seurakunta liitettiin Seinäjoen seurakuntaan vuoden 2005 alussa ja tämän alueella jatkaa Peräseinäjoen kappeliseurakunta. == Historia == Peräseinäjoen seurakunta perustettiin jo vuonna 1765 Ilmajoen seurakunnan kappeliseurakunnaksi. Seuraavana vuonna se sai oman vakituisen kappalaisensa Arvid Henrik Walleniuksen. Omaksi kirkkoherrakunnakseen se erotettiin vuonna 1882 mutta ensimmäinen kirkkoherra valittiin vasta vuonna 1894. Tätä ennen seurakunnassa toimi vt. kirkkoherrana Juho Alfred Lilius.http://hiski.genealogia.fi/seurakunnat/srk?CMD=PRIESTS&ID;=390&TYPE;=HTML&LANG;=FI Vuonna 2005 Peräseinäjoen kunnan liittyessä osaksi Seinäjoen kaupunkia, myös seurakunta lakkautettiin itsenäisenä kirkkoherrakuntana ja siitä tuli Seinäjoen kappeliseurakunta. ==Toimipaikat == Peräseinäjoen seurakunnan kirkkona toimi vuonna 1892 valmistunut lääninarkkitehti Ivar Aminoffin suunnittelema Pyhän Paavalin kirkko. Seurakunnan edellinen kirkko purettiin tämän tieltä huonokuntoisena. Peräseinäjoen kirkon omistaa nykyisin Seinäjoen seurakunta. == Herätysliikkeet == Peräseinäjoen seurakunta kuuluu muun Seinäjoen eteläisen ja läntisen alueen tavoin voimakkaaseen ja yhtenäiseen evankelisen herätysliikkeen tukialueeseen. == Papisto == === Kappalaiset === * 1799–1822: kappalainen Arvid Henrik Wallenius * 1824–1827: kappalainen Isak Daniel Forsman * 1828–1838: kappalainen Isak Salenius * 1838–1846: kappalainen Anders Henrik Gummerus * 1847–1851: kappalainen Oskar Wilhelm Forsman * 1852–1861: kappalainen Moses Runsten * 1862–1881: kappalainen Edvard Ulrik Wilhelm Niceforus Leidenius === Kirkkoherrat === * 1894–1901: kirkkoherra Kaarle Johan Vartiainen * 1902–1908: kirkkoherra Oskar Sakarias Saarivirta * 1909–1915: kirkkoherra Aleksanteri Saarinen * 1918–1920: kirkkoherra Yrjö Vuorinen * 1924–1926: kirkkoherra Kustaa Iivari Savander * 1927–1933: kirkkoherra Kustaa Lauri Nurmi * 1934–1938: kirkkoherra Lauri Hyvärinen * 1939–1962: kirkkoherra Nikolai Honkala * 1963–1993: kirkkoherra Olli T. Rajamäki * 1993–2005: kirkkoherra Markku Ylinen == Katso myös == * Seinäjoen seurakunta * Peräseinäjoen helluntaiseurakunta == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Seinäjoen seurakunnan kotisivut Luokka:Seinäjoen seurakunnat Luokka:Lapuan hiippakunnan entiset seurakunnat Luokka:Peräseinäjoki
Mars Audiac Quintet

__NOTOC__ Mars Audiac Quintet on englantilaisen indie rock -yhtye Stereolabin kolmas studioalbumi, jonka julkaisi Duophonic Records ja Elektra Records 8. elokuuta 1994. Yhdysvaltalainen muusikkosivusto Pitchfork nimesi albumin 78:nnelle sijalle Top 100 Albums of the 1990s -listalla vuonna 2012.Pitchfork: The Top 100 Albums of the 1990s == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1994 albumit Luokka:Stereolabin albumit
Erkki Klemola

Erkki Olavi Klemola (13. kesäkuuta 1910 Helsinki – 14. maaliskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen ylilääkäri ja professori. Klemola oli Suomen merkittävimpiä infektiotautien asiantuntijoita.Erkki Klemola, Helsingin Sanomat Muistot 14.3.2006 Uppslagsverket Finland : Erkki Klemola Klemola valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1942. Hän oli vuodesta 1946 Helsingin yliopistossa sisätautiopin dosenttina ja hän toimi Auroran sairaalan sisätautiosastojen ylilääkärinä 1954–1975. Klemola sai professorin arvonimen 1960 ja hänelle myönnettiin Matti Äyräpään palkinto 1976. Klemola oli kansanedustaja Teemu Keskisarjan isoisä. == Teoksia == * Über den Lungenbau der Frühgeburt und des ausgetragenen Kindes, vor allem mit Rücksicht auf die Entwicklung der elastischen Fasern und der Kapillaren : vorläufige Mitteilung. Helsingfors 1937 * Untersuchungen über das Belastungselektrokardiogramm bei Myokardschädigungen nach akuten Infektionskrankheiten, väitöskirja. Helsinki 1942 * Olli Aro : Elän hengityslaitteessa: Reportaasi eräältä rintamalta. Johdantosanat kirjoittanut Erkki Klemola. Otava 1964, 2.–3. painos 1964 == Toimitustöitä == * Suomen lääketieteellinen bibliografia 1901–1955 – Finnish medical bibliography 1901–1955 ; toim. Hilkka Kauppi ; toimituskunta Martti J. Mustakallio, Niilo Hallman, Erkki Klemola. Societas medicorum Fennica Duodecim, Vammala 1960 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Ylistaron seurakunta

Ylistaron seurakunta on entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Ylistaron kunnassa ja oli osa Lapuan hiippakuntaa. Seurakunta liitettiin Seinäjoen seurakuntaan vuoden 2009 alussa ja tämän alueella jatkaa Ylistaron kappeliseurakunta. == Historia == Ylistaron seurakunnasta tuli vuonna 1658 Isonkyrön kappeliseurakunta kun seurakuntaan saatiin oma kirkko ja valittiin oma kappalainen. Samassa yhteydessä siihen asti Ylistarona tunnettu emäseurakunta sai uudeksi nimekseen Isonkyrön. Vuonna 1859 Ylistaro erotettiin emäseurakunnasta omaksi kirkkoherrakunnakseen. Vuonna 2008 Ylistaron ja Nurmon kuntien liittyessä osaksi Seinäjoen kaupunkia, myös seurakunta lakkautettiin itsenäisenä kirkkoherrakuntana ja siitä tuli Seinäjoen kappeliseurakunta. ==Toimipaikat == Ylistaron seurakunnan kirkkona toimi vuonna 1852 valmistunut valtionarkkitehti Ernst Lohrmannin suunnittelema uusgoottilainen kivikirkko. Tämän lisäksi seurakunnan alueella on vuonna 1952 valmistunut Kitinojan kyläkirkko, jota ylläpitää oma Kitinojan Kyläkirkkoyhdistys. == Herätysliikkeet == Ylistaron seurakunta kuuluu Etelä- Pohjanmaan voimakkaaseen ja yhtenäiseen herännäisyyden tukialueeseen. Liikkeelle on paikkakunnalla vahvaa tukea. Myös evankelisella herätysliikkeellä on Ylistarossa voimakas kannatus. == Papisto == === Kappalaiset === * 1658–1677: kappalainen Lars Persson * 1679–1695: kappalainen Gustaf Brennerus * 1697–1705: kappalainen Klas Holst * 1706–1717: kappalainen Andreas Affrén * 1722–1732: kappalainen Israel Alftan * 1733–1738: kappalainen Johan Ulsing * 1738–1741: kappalainen Matthias Choraeus * 1741–1752: kappalainen Bertil Kennell * 1753–1765: kappalainen Matthias Leschelius * 1766–1794: kappalainen Jonas Spoof * 1796–1806: kappalainen Nils Aejmelaeus * 1811–1827: kappalainen Johan Stenbäck * 1827–1846: kappalainen Karl Fredrik Lilius * 1848–1854: kappalainen Josef Vilhelm Durchman * 1854–1862: kappalainen Bror Henrik Reinhold Aspelin * 1863–1866: kappalainen Gustaf Erik Forsman * 1868–1884: kappalainen Viktor Fredrik Lilius === Kirkkoherrat === * 1881–1893: kirkkoherra Salomon Hirvinen * 1894–1909: kirkkoherra Johan Heininen * 1911–1912: kirkkoherra Otto Alfred Airio * 1914: kirkkoherra Frans Vihtori Leino, kuoli ennen kuin ehti astua virkaansa. * 1916–1926: kirkkoherra Pekka Rudolf Heikinheimo * 1927–1958: kirkkoherra Arvi Malmivaara * 1959–1984: kirkkoherra Tapio Kemppainen * 1984–2007: kirkkoherra Markku Toivio == Katso myös == * Ylistaron helluntaiseurakunta == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Seinäjoen seurakunnan kotisivut Luokka:Lapuan hiippakunnan entiset seurakunnat Luokka:Seinäjoen seurakunnat Luokka:Ylistaro
Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymä

Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymä () on Pietarsaaressa ja Pedersöressä toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntayhtymä. Seurakuntayhtymän alueella toimii useita herätysliikkeitä. == Historia == Silloisen Pedersören pitäjän alueelle perustettiin kaupunki vuonna 1652 ja se sai nimekseen Jakobstad. Kaupungin suomenkielisenä nimenä käytettiin pitäjän suomenkielistä nimeä Pietarsaari. Oman kirkkonsa se sai vuonna 1691. Pietarsaaren kaupunki erotettiin maaseurakunnasta erilliseksi vuonna 1904 ja päätös pantiin lopullisesti toimeen muutama vuosi myöhemmin. Vuonna 1963 seurakunta jakaantui suomalaiseen ja ruotsalaiseen seurakuntaan. Molemmat seurakunnat liittyivät vuonna 1977 Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymään johon kuuluvat myös Purmon, Ähtävän ja Pedersören seurakunnat. Ruotsinkieliset seurakunnat kuuluvat Porvoon hiippakuntaan ja suomalainen seurakunta Lapuan hiippakuntaan. Seurakunnat ovat toiminnallisesti itsenäisiä. Suomenkielinen seurakunta toimii sekä Pietarsaaren kaupungin että Pedersören kunnan alueella. Vuonna 2019 Pedersören, Purmon ja Ähtävän seurakunnat liittyvät yhteen ja perustivat uuden seurakunnan, Pedersören seurakunta.https://fi.wikipedia.org/wiki/Peders%C3%B6ren_seurakunta Seurakuntayhtymän tehtävänä on kiinteistöjen ja hautausmaiden hoito sekä talous- ja henkilöstöhallinto. Seurakuntayhtymä vastaa myös sairaalasielunhoidosta, perheneuvonnasta, väestökirjanpidosta ja IT- palveluista. == Herätysliikkeet == Pietarsaarenseudulla toimii useita herätysliikkeitä, joista vahvimpia ovat lestadiolainen Laestadianernas Fridsföreningars Förbund, ruotsinkielinen herätysliike Kyrkans Ungdom, ruotsinkielinen lähetysjärjestö Svenska Lutherska Evangeliföreningen, herännäisyys sekä jossain määrin viidesläisyys. == Katso myös == * Laestadianernas Fridsföreningars Förbund * Pietarsaaren baptistiseurakunta * Pietarsaaren Elim-seurakunta * Pietarsaaren Saalem-seurakunta * Pietarsaaren metodistiseurakunta * Pietarsaaren adventtiseurakunta ==Lähteet== Luokka:Porvoon hiippakunta Luokka:Lapuan hiippakunta Luokka:Uskonto Pietarsaaressa Luokka:Pedersören seurakunnat
Jouni Uitto

Jouni Jorma Juhani Uitto (15. syyskuuta 1943 Helsinki – 17. joulukuuta 2022 Philadelphia, Pennsylvania, YhdysvallatMuistokirjoitus: Jouni Uitto 1943-2022 Helsingin Sanomat 4.1.2023, viitattu 5.1.2023) oli suomalainen Yhdysvalloissa asunut ihotauteihin erikoistunut professori ja lääkäri. Uppslagsverket Finland : Jouni Uitto Uitto valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1970. Hänestä tuli vuonna 1972 Helsingin yliopistossa kokeellisen dermatologian dosentti. Uitto asui Yhdysvalloissa vuodesta 1972 alkaen ja hän oli Thomas Jefferson -yliopiston professorina Philadelphiassa Pennsylvaniassa vuodesta 1986. Uitto tutki perinnöllisten ihotautien molekyylitason genetiikkaa sekä tukikudoksen toimintaa terveenä ja sairauksien yhteydessä. Hänelle myönnettiin Suomessa Matti Äyräpään palkinto 1994 sekä ulkomailla William Montagna -palkinto 1987 ja Rudi Cormane -palkinto 1994. Uitosta tuli Oulun yliopiston kunniatohtori 2006 ja Turun yliopiston kunniatohtori 2009.Philadelphia University + Thomas Jefferson University : Sidney Kimmel Medical College : Department of Dermatology & Cutaneous Biology : Uitto, Jouni Hän sai Suomen Valkoisen Ruusun ensimmäisen luokan ritarimerkin vuonna 2021. Uitto oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. Hän toimi myös Yhdysvaltain ihotautitutkimuksen järjestön puheenjohtajana. Uitto matkusti vierailevaksi professoriksi muun muassa Saksaan ja Japaniin. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Kemihaaran tulvasuojeluallas

Kemihaaran tulvasuojeluallas on Lapin maakuntaan Pelkosenniemelle osittain Natura 2000 -verkostoon kuuluvalle Kemihaaran suot -nimiselle Natura 2000 -alueelle suunniteltu tekojärvi. Hankkeen suunnittelu alkoi vuonna 2010. Valtioneuvosto hylkäsi 1. helmikuuta 2018 Lapin liiton anomuksen altaan rakentamisen mahdollistavasta poikkeuksesta Natura 2000 -alueelle. Korkein hallinto-oikeus hylkäsi huhtikuussa 2019 valtioneuvoston päätöksestä tehdyt valitukset. Kemihaaran tulvasuojeluallas olisi sijoittunut kutakuinkin aikaisemmin suunnitellun Vuotoksen tekojärven paikalle, joskin pienempänä. Tulvasuojelualtaasta on suunnitteluprosessin kestäessä käytetty myös nimiä Kemijoen monitoimiallas ja mini-Vuotos. == Vuotoksen alueen tekoallashankkeet == Kemijoki Oy haki vuonna 1992 Pohjois-Suomen vesioikeudelta lupaa Vuotoksen tekojärven rakentamiseen. Vesioikeus myönsi luvan, Vaasan hallinto-oikeus kumosi vesioikeuden päätöksen ja vuonna 2002 Korkein hallinto-oikeus pysytti hallinto-oikeuden päätöksen voimassa. Kemihaaran tulvasuojelualtaan oli tarkoitus sijoittua aiemman suunnitellun Vuotoksen tekojärven paikalle. Vuotoksen altaan ja patoalueiden laajuus olisi ollut noin 242 km2, Kemihaaran tulvasuojeluallas olisi ollut pinta-alaltaan vähintään neljänneksen sitä pienempi. Tulvasuojelualtaan tarkoitus olisi ollut Rovaniemen kaupungin tulvasuojelu harvinaisen, arviolta kerran 250 vuodessa sattuvan suurtulvan varalta. Pelkosenniemen kunta vastusti tekojärven rakentamista. Suunnitelmaan olisi liittynyt myös varaus voimalaitoksen rakentamiseksi Pelkosenniemelle. Valtioneuvosto päätti helmikuussa 2018, että Lapin liiton anomaa poikkeusta Kemihaaran alueelle ei voida hyväksyä, koska muutos aiheuttaisi vaikutusten arviointien mukaan merkittävästi haittaa Kemihaaran Natura-alueelle. Kemihaaran tulvasuojeluallas olisi toteutuessaan jättänyt yli 5 000 hehtaaria luonnonsuojelualuetta veden alle pysyvästi. Valtioneuvoston mukaan ei ole osoitettu, että muita tulvasuojelukeinoja ei ole. Valtioneuvosto perustaa päätöksensä luonnonsuojelulakiin. Lapin liitto tyytyi valtioneuvoston ratkaisuun, mutta Rovaniemen kaupunki valitti päätöksestä. Huhtikuussa 2019 korkein hallinto-oikeus (KHO) antoi hylkäävän päätöksen. KHO:n perusteluna oli, että suurtulvien torjuntaan on muitakin ratkaisuja kuin luonnonsuojelualueiden suojelun purkaminen; päätöksessä mainitaan muun muassa Kemijoen säännöstelyrajan ylittäminen tilapäisesti, Olkkajärven säännöstely ja tulvapenkereiden rakentaminen Rovaniemelle. == Lähteet == Luokka:Ylä-Kemijoen valuma-alue Luokka:Suomen tekojärvet Luokka:Suomen toteutumattomat rakennussuunnitelmat Luokka:Pelkosenniemi
Koukkuniemen kirjasto

Koukkuniemen kirjasto on Koukkuniemen vanhainkodin alueella sijaitseva Tampereen kaupunginkirjaston toimipiste. Kirjastolla on tilat vuonna 2017 valmistuneessa Toukola-rakennuksessa, jossa toimii myös tehostetun palveluasumisen yksikkö. ==Historia== Koukkuniemen kunnalliskodin laitoskirjasto siirtyi Tampereen kaupunginkirjaston osaksi keväällä 1959. Kirjasto sijaitsi ensin Jukola-rakennuksessa, kunnes se vuonna 1989 sai uudet tilat Koivula-talon pohjakerroksesta. Toukolassa kirjasto on toiminut tammikuusta 2018 lähtien. Kirjasto suljettiin koronatilanteen vuoksi maaliskuussa 2020, ja se pysyi pitkään kiinni. Se avattiin uudelleen kesäkuussa 2021.Koukkuniemen kirjasto Facebookissa 16.3.2020. Viitattu 28.10.2020. ==Lähteet== Luokka:Tampereen kaupunginkirjasto Luokka:Lapinniemi
Davinson Sánchez

Davinson Sánchez (s. 12. kesäkuuta 1996 Caloto, Cauca) on kolumbialainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. == Seurajoukkueura == Sánchez aloitti ammattilaisuransa kotimaansa Atlético Nacionalissa 2014−2016. Hän pelasi kaikki 14 ottelua seuran voittaessa Copa Libertadoresin 2016. Hän siirtyi viiden miljoonan euron siirtosummalla AFC Ajaxiin kesällä 2016. Hän pelasi seuraavan kauden aikana 32 Eredivisien ottelua, joissa teki kuusi maalia. Hän debytoi myös Mestarien liigan karsinnoissa ja Eurooppa-liigassa. Sánchez siirtyi 40 miljoonalla eurolla Englannin Valioliigan Tottenhamiin kesällä 2017. Kuudella ensimmäisellä Spurs-kaudellaan hän on pelannut yhteensä 142 valioliigaottelua ja tehnyt kolme maalia. Kausittain hän on pelannut 18–31 ottelua. Mestarien liigassa hän on pelannut 23 ottelua, Eurooppa-liigassa seitsemän ja Konferenssiliigassa kolme ottelua. Kauden 2018−2019 tappiollisessa Mestarien liigan finaalissa hän istui vaihdossa. == Maajoukkueura == Sánchez pelasi Kolumbian kaikki neljä ottelua alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2015. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi MM- karsintaottelussa Argentiinaa vastaan marraskuussa 2016. Hän pelasi Kolumbian kaikki neljä ottelua MM-kilpailuissa 2018. Copa Américassa 2019 hän pelasi kolme ottelua. Copa Américassa 2021 hän pelasi kultaa voittaneen Kolumbian kaikissa seitsemässä ottelussa. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Paraguayta vastaan marraskuussa 2022. == Lähteet == Luokka:Kolumbialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pekka Saikku

Pekka Auvo Ilmari Saikku (25. joulukuuta 1939 Vaasa – 28. kesäkuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen professori ja lääkäri.Helsingin yliopiston opettaja ja virkamiesluettelo 1918-2000 : Lääketieteellinen tiedekunta : Virologia Saikusta tuli vuonna 1976 Helsingin yliopiston virusopin dosentti. Hän toimi sittemmin tutkimusprofessorina Kansanterveyslaitoksen Oulun osastolla ja Oulun yliopiston kliinisen mikrobiologian professorina. Keuhkoklamydian ja sepelvaltimotaudin välistä yhteyttä tutkineelle Saikulle myönnettiin Matti Äyräpään palkinto vuonna 2000. Hänestä tuli Uumajan yliopiston kunniatohtori 1999. Äyräpää-palkinto keuhkoklamydian tutkijalle, MTV Uutiset 5.1.2000 Tutkimusprofessori Pekka Saikku, Helsingin Sanomat 21.10.1999Pekka Saikku ja Krister Höckerstedt saivat suuret lääketieteen palkinnot, Helsingin Sanomat 6.1.2000 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Pekka Saikun muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Metyylitrioksorenium

Metyylitrioksorenium eli metyylireniumtrioksidi (CH3ReO3) on eräs reniumin organometalliyhdisteistä eli se kuuluu organoreniumyhdisteisiin. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä ja hapettimena orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa metyylitrioksorenium on väritöntä kiteistä ainetta. Monista muista organometalliyhdisteistä poiketen se on stabiili ilman vaikutuksille. Metyylitrioksorenium liukenee veteen, mutta hydrolysoituu erityisesti emäksisissä liuoksissa muodostaen muun muassa metaania. Se liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin. Tyypillisimmin metyylitrioksoreniumia valmistetaan reniumheptoksidin ja tetrametyylitinan välisellä reaktiolla.Hans Georg Nadler: Rhenium and Rhenium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 10.2.2018. Tämän lisäksi on kehitetty myös menetelmiä yhdisteen valmistamiseksi metallisesta reniumista ja perrenaattisuoloista. Metyylitrioksoreniumia käytetään hapettimena ja katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä. Yhdiste kykenee muun muassa hapettamaan alkeenit epoksideiksi ja katalysoimaan alkeenien metateesireaktioita ja alkeenien valmistamista aldehydeistä. ==Lähteet== Luokka:Organometalliyhdisteet Luokka:Reniumyhdisteet
A. Arvi Ahlqvistin konepaja

A. Arvi Ahlqvistin konepaja oli suomalainen pääasiassa Tampereella vuosina 1861–1965 toiminut keskisuuri metallialan yritys.Elinkeinoelämän Keskusarkisto: A. Arvi Ahlqvistin konepaja 1861–1965 Jarmo Peltola: Metalliteollisuus 1918–1940, Koskesta voimaa -sivusto Konepajan perusti Ikaalisiin vuonna 1861 vaskiseppämestari Ananias Ahlqvist, myöhemmin Riihimäki (s. 1835). Tampereelle konepaja siirtyi 1876. Ahlqvistin poika vaskiseppä, tehtailija Ananias Arvid Ahlqvist (1863-1914) harjoitti yritystoimintaa yhtiökumppaniensa D. A. Waskisen ja O. E. Walleniuksen kanssa vuodesta 1898 toiminimellä Ahlqvist, Waskinen ja kumpp. Walleniuksen luovuttua osakkuudestaan toiminimi jatkoi nimellä Ahlqvist, Waskinen & Co vuoteen 1909 saakka. Vuonna 1911 Ahlqvist osti Hallituskatu 11:ssä sijainneen kiinteistön kauppias Alfred Seliniltä ja konepaja toimi sitten täällä vuoteen 1965 saakka. Ahlqvistin kuoltua 1914 konepajan toimintaa jatkoi hänen perikuntansa. Konepajaa johti Ahlqvistin vanhin poika insinööri Toivo Arvid Riihimäki (s. 1895) josta tuli konepajan toimitusjohtaja 1920. 1950-luvulla konepaja valmisti höyry- ja sähkökeittimiä, astianpesukoneita, pesulakoneistoja kuten keskipakoiskuivaajia ja höyrymankeleita sekä autoklaaveja ja puhaltajia. Laitteita käytettiin muun muassa laitoskeittiöissä, laivoissa ja pesuloissa. Konepajan palveluksessa oli tuolloin noin 70 henkilöä. == Lähteet == Luokka:Konevalmistajat Luokka:Tampereen historia Luokka:Entiset suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt
Kerttutimalit

Kerttutimalit (Pellorneidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Heimon lajit luettiin aikaisemmin kuuluvaksi joko herttujen, kerttujen tai timalien heimoihin. Kerttutimalilajeja elää Afrikassa ja Aasiassa. Niiden elinympäritöä ovat metsät ja ravintoa hyönteiset. Tyypillisiä piirteitä ovat suurehko pää ja lyhyehkö nokka. Väritykseltään lajit ovat usein ruskeita. BirdLife Suomen luokituksen mukaan kerttutimaleihin kuuluu 16 sukua ja 54 lajia. == Suvut ja lajit == ===Helmitimalit Ptilocichla=== *Borneonhelmitimali Ptilocichla leucogrammica *Filippiinienhelmitimali Ptilocichla mindanensis *Palawaninhelmitimali Ptilocichla falcata ===Kerttutimalit Illadopsis=== *Afrikansavannitimali Illadopsis turdina *Metsäkerttutimali Illadopsis puveli *Mustalakkitimali Illadopsis cleaveri *Oliivikerttutimali Illadopsis rufipennis *Ruskokerttutimali Illadopsis fulvescens *Rusosiipitimali Illadopsis rufescens *Suomurintatimali Illadopsis albipectus *Vuorikerttutimali Illadopsis pyrrhoptera ===Kulmajuovatimalit Schoeniparus=== *Bambutiaistimali Schoeniparus rufogularis *Burmantiaistimali Schoeniparus dubius *Kultarintatimali Schoeniparus cinereus *Kwangsintimali Schoeniparus variegaticeps *Ruskolakkitimali Schoeniparus brunneus *Tulisiipitimali Schoeniparus castaneceps ===Oliivitimalit Malacocincla=== * Köynnöstimali Malacocincla sepiaria * Oliivitimali Malacocincla abbotti * Säderintatimali Malacocincla perspicillata ===Peukaloistimalit Turdinus=== *Borneonpeukaloistimali Turdinus atrigularis *Kalkkipeukaloistimali Turdinus crispifrons *Kalliopeukaloistimali Turdinus brevcaudatus *Leukalapputimali Turdinus macrodactylus *Marmoritimali Turdinus marmoratus *Sumatranpeukaloistimali Turdinus rufipectus *Vuoripeukaloistimali Turdinus crassus ===Vaaleatimalit Trichastoma === *Celebesintimali Trichastoma celebense *Jokitimali Trichastoma rostratum *Lyhytpyrstötimali Trichastoma malaccense *Palawanintimali Trichastoma cinereiceps *Punapyrstötimali Trichastoma bicolor *Sumatranviidakkotimali Trichastoma buettikoferi *Sundanviidakkotimali Trichastoma pyrrogenys *Viidakkotimali Trichastoma tickelli ===Viheltäjätimalit Malacopteron=== *Harmaarintatimali Malacopteron affine *Palawaninviheltäjätimali Malacopteron palawanense *Punalakkitimali Malacopteron magnum *Suomulakkitimali Malacopteron cinereum *Viheltäjätimali Malacopteron affine *Viiksiviheltäjätimali Malacopteron magnirostre ===Viidakkotimalit Pellorneum=== *Maaviidakkotimali Pellorneum capistratum *Nuoliviidakkotimali Pellorneum albiventre *Rastasviidakkotimali Pellorneum ruficeps *Srilankanviidakkotimali Pellorneum fuscocapillus *Viiruviidakkotimali Pellorneum palustre ===Lajeja, joilla on oma sukunsa=== *Luhtapriinia Laticilla burnesii *Malesianhelmitimali Kenopia striata *Mindanaontimali Leonardina woodi *Naskalitimali Rimator malacoptilus *Pikkupeukaloistimali Napothera epilepidota *Tummapyrstökerttunen Graminicola bengalensis *Valkohupputimali Gampsorhynchus rufulus *Vietnamintimali Jabouilleia danjoui == Lähteet == *
Maasto- ja ampumahiihtokeskus Alpensia

Maasto- ja ampumahiihtokeskus Alpensia on maasto- ja ampumahiihtokeskus Daegwalnyeong-myeonissa Pyeongchangin piirikunnassa Etelä-Koreassa. Se sijaitsee Alpensia Resortissa. Hiihtokeskuksessa järjestettiin vuoden 2018 talviolympialaisten maastohiihdon, ampumahiihdon ja yhdistetyn kilpailut. Hiihtokeskukseen kuuluu kaksi stadionia: Alpensia Biathlon Centre ja Alpensia Cross-Country Skiing Centre. Kummallakin stadionilla yleisökapasiteettia on yhteensä 7 500, joista 4 500 on istumapaikkoja sekä 3 000 on seisomapaikkoja. ==Lähteet== Luokka:Etelä-Korean talviurheilukeskukset Luokka:Ampumahiihtostadionit Luokka:Talviolympialaiset 2018 Luokka:Talviparalympialaiset 2018 Luokka:Pyeongchang