EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Käpylän rautatieasema

Käpylän rautatieasema (, , ratakm 5+840) on pääkaupunkiseudun lähiliikenteen rautatieasema -radan varrella Helsingin Käpylän ja Oulunkylän kaupunginosien rajalla. Asema sijaitsee Pasilan ja Oulunkylän asemien välissä noin 6 kilometriä Helsingin päärautatieasemalta pohjoiseen. Liikenneviraston virallisessa rautatieliikennepaikkaluettelossa (2012) Käpylä on Helsingin liikennepaikan osa. == Historiaa == Käpylän rautatieasema avattiin 1910, jolloin sitä kutsuttiin Kottbyn laituriksi.https://web.archive.org/web/20060622163533/http://www.hel2.fi/Ksv/Aineistot/Liikennesuunnittelu/kotiseutureitit/7PasVanh.pdf Kottbyn seisakkeelle rakennettiin puinen asemarakennus vuonna 1921. Se sijaitsi radan pohjoispuolella nykyisen Metsälän, tuolloisen Kottbyn vieressä. Rakennus käsitti odotushuoneen, lipunmyyntihuoneen ja "pakaasihuoneen" sekä asemahenkilökunnan asuintilat. Asemalla oli jonkin aikaa myös pieni kanttiini sekä oma järjestyspoliisi, joka partioi asemalla iltaisin. Asemarakennus poistettiin käytöstä vuonna 1963 ja purettiin 1970-luvulla. Riihimäen suuntaan liikennöidään raiteelta 3 ja Helsinkiin raiteelta 4.https://www.vr.fi/cs/vr/doc/Kapyla.pdf Aseman länsipuolella on kaksi raidetta, joita käyttää aseman ohittavat kauko- ja lähijunat. ==Kulkuyhteydet== * HSL:n lähijunat I-, K-, P- ja T-tunnuksilla * Helsingin bussit: ** 56 Kalasatama - Kannelmäki ** 61 Rautatientori - Pukinmäki - Tapaninkylä ** 61N Rautatientori - Pukinmäki - Töyrynummi ** 64 Rautatientori – Itä-Pakila ** 66 Rautatientori – Maunula – Paloheinä ** 67/N Rautatientori – Torpparinmäki ** 69 Kamppi – Patola – Jakomäki * Seudulliset bussilinjat: ** 600 Rautatientori – Kartanonkoski – Lentoasema ** 603 Paloheinä – Käpylä – Pukinmäki – Malmin sairaala ** 614 Hakaniemi – Kartanonkoski – Ylästö ** 617 Hakaniemi – Tammisto – Aviapolis ** 611/B Rautatientori – Siltamäki – Suutarila / Tikkurila ** 623 Hakaniemi – Leinelä / Peijas ** 633 Hakaniemi – Ilola - Korso ** 633N Rautatientori – Korso – Kerava ** 643 Hakaniemi - Maantiekylä - Hyrylä ** 643K Hakaniemi - Ilola - Maantiekylä - Hyrylä ** 643N Hakaniemi - Ilola - Maantiekylä - Hyrylä - Lahela ** 665N Hakaniemi - Ilola - Maantiekylä - Hyrylä - Järvenpää as. - Kellokoski ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat Luokka:Käpylä
Tapanilan rautatieasema

Tapanilan rautatieasema (, ) on Helsingin seudun lähijunaliikenteen asema Helsinki–Riihimäki-radalla Helsingissä. Se sijaitsee Malmin ja Puistolan aseman välissä, noin 13 kilometriä Helsingin päärautatieasemalta koilliseen. Asema on osa Tapanilan osa-aluetta Tapaninkylän kaupunginosassa. == Historia == A.B. Parkstand-Vanda-Puistokylä O.Y. -niminen maakeinotteluyhtiö alkoi palstoittaa asuntotontteja Tapaninkylän alueelta vuonna 1906 ja anoi rautatieseisakkeen perustamista alueelle. Liikennepaikka otettiin käyttöön vuonna 1907, aluksi seisakkeena. Seisakkeen alkuperäinen nimi oli Vanda, mutta se muutettiin jo seuraavana vuonna Mosabackaksi, koska nykyistä Vantaankosken aluetta kutsuttiin tuolloin samalla nimellä. Tapanila siirtyi osaksi Helsinkiä vuoden 1946 alussa toteutetussa suuressa alueliitoksessa. Tapanila oli aluksi hyvin mitätön liikennepaikka, mutta jo vuonna 1910 se korotettiin pysäkiksi. Samalla liikennepaikkaa siirrettiin puoli kilometriä etelämmäksi, jonne maakeinotteluyhtiö rakensi ensimmäisen pysäkkirakennuksen. Pysäkin tuntumaan perustettiin tapettitehdas, joka oli yksi Helsingin maalaiskunnan suurimmista teollisuuslaitoksista. Vuonna 1939 sinne rakennettiin puinen asema­rakennus, joka vuonna 1991 purettiin ja siirrettiin Pikku-Huopalahteen kulttuurikohteeksi. Varsinaista asemarakennusta ei Tapanilassa enää ole. Riihimäen suuntaan liikennöidään raiteelta 3 ja Helsinkiin raiteelta 4.https://www.vr.fi/cs/vr/doc/Tapanila.pdf Aseman länsipuolella on kaksi raidetta, joita käyttävät aseman ohittavat kauko- ja lähijunat. == Liikenneyhteydet == * VR:n paikallisjunat I-, K-, P- ja T-tunnuksilla * Helsingin linja-autot: ** 74 Karhupuisto – Malmi – Tapanila – Puistola – Heikinlaakso ** 74N Rautatientori – Malmi – Tapanila – Puistola – Heikinlaakso ** 702 Jakomäki (terveysasema) – Puistola – Malmi – Tapaninvainio – Savela == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tapanilan liikenneoloja parannettava, Helsingin Sanomat, 14.12.1938, nro 337, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Helsingin henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat Luokka:Tapaninkylä
Mansikkapaikka

Mansikkapaikka () on Ingmar Bergmanin käsikirjoittama ja ohjaama ruotsalainen elokuva vuodelta 1957. Elokuvan nimi "smultronstället" viittaa ruotsinkieliseen sanontaan, joka tarkoittaa sitä paikkaa jossa ihminen on onnellisin. Englanninkielinen nimi Wild Strawberries ei pidä sisällään tätä merkitystä. == Juoni == Elokuva kertoo iäkkään professorin Isak Borgin (Victor Sjöström) matkasta Lundiin, jossa hänet promovoidaan riemutohtoriksi. Automatkalla Tukholmasta Lundiin Borg käy tapaamassa vanhaa äitiään (Naima Wifstrand) ja katsomassa entistä kesäasuntoaan. Matkan aikana on vähällä tapahtua kolari. Borg alkaa mietiskellä omaa kuolevaisuuttaan ja joutuu toistuvasti tuskallisten unien ja pahimpien pelkojensa valtaan. Hän huomaa menneisyydessä tekemiensä ratkaisujen tuoneen elämäänsä vain kylmän tyhjiön, elämän ilman todellista tarkoitusta.Lång, Markus: Ulkopuolisuuden tuskaa. Julkaistu alkujaan Kulttuurivihkoissa 5/2003. Elämän pettymykset palaavat mieleen, nuoruuden rakastetun Saran (Bibi Andersson) menettäminen Sigfrid- veljelle (Per Sjöstrand), oma vaimo Karin (Gertrud Fridh) on uskoton, myös pojan avioliitto miniä Mariannen kanssa (Ingrid Thulin) rakoilee. ==Näyttelijät== == Vastaanotto == Kriitikon mukaan yksi näkökulma elokuvaan on isän ja pojan suhde: isän poissaolo, pojan haluttomuus isäksi. Tätä aihetta on käsitellyt myös Jörn Donner. Kriitikko tulkitsee isä–poika -suhteet oidipaalisuuden kautta. Hänen mukaansa tähän viittaa kohtaus, jossa Isak haavoittaa kätensä katsellessaan Saran ja veljensä Sigfridin onnea ikkunasta. Myös ulkopuolisuus kulkee elokuvan juonteena ja ilmenee hänen seuratessaan menettämänsä Saran ja Sigfridin onnea ulkopuolisena. Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Mansikkapaikka oli mukana heistä neljäntoista listalla.Astala, Erkki: Ne sata tärkeintä, Projektio 2/1980 s. 7. The New York Timesin kriitikot valitsivat Mansikkapaikan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Smultronstället, Svensk Filmdatabas * Arvostelu: Smultronstället (Elitisti.fi) * Ingmar Bergman Foundation: Smultronstället Luokka:Ingmar Bergmanin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1957 ruotsalaiset elokuvat
Yrjö Rautio

Yrjö Antero Rautio (s. 29. tammikuuta 1949 Ylitornio) on suomalainen toimittaja. Hän työskenteli vuosina 1988–2004 Vasemmistoliiton pää- äänenkannattajan Kansan Uutisten päätoimittajana. == Elämä == Rautio syntyi muurari Toivo Johannes Raution ja Hilda Josefina Syväjärven perheeseen. Rautio tuli ylioppilaaksi vuonna 1970 ja valmistui Tampereen yliopistosta yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi vuonna 1978 pääaineenaan sosiologia. Heti valmistuttuaan hän meni töihin oululaiseen Kansan Tahtoon, joka oli tuolloin Suomen Kansan Demokraattisen Liiton (SKDL) äänenkannattaja. Rautio työskenteli lehden toimitussihteerinä ja -päällikkönä 1978–1983 sekä päätoimittajana 1983–1988. Hän oli 1980-luvulla yksi kansandemokraattisen liikkeen enemmistön keskeisimmistä ideologeista. SKDL:n liittoneuvoston jäsen Rautio oli vuosina 1988–1990. Vuonna 1988 Rautio valittiin SKDL:n pää-äänenkannattajan Kansan Uutisten päätoimittajaksi, jossa tehtävässä hän jatkoi tammikuuhun 2004. Rautio erosi lehden palveluksesta ja puolueesta ajauduttuaan erimielisyyksiin Vasemmistoliiton puheenjohtajan Suvi-Anne Siimeksen kanssa. Hän väitti puolueen ja sen johtajan unohtaneen aatteellisen perintönsä ja vaati paluuta marxismiin. Irtisanouduttuaan Rautio väitti Kansan Uutisten purkaneen hänen työsuhteensa perusteetta kesken irtisanomisajan. Käräjäoikeus piti lehden menettelyä lainmukaisena. Osapuolet sopivat kiistan ennen hovioikeuskäsittelyn alkua. Tapahtuneen jälkeen Rautio kirjoitti Apu-lehteen kolumneja ja hänet palkattiin myöhemmin lehden toimittajaksi. Rautio esittää lyhyistä kommenteista koostuvia lausahduksia, mitkä hän sisällyttää poliittisiin kolumneihinsa ”heittolaukauksina”. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset kommunistit Luokka:Vasemmistoliiton poliitikot Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lentävät lääkärit

Lentävät lääkärit (The Flying Doctors) on australialainen vuosina 1986–1991 kuvattu televisiosarja, jonka tapahtumat perustuivat Australian takamaiden lentopalvelulääkäreiden Royal Flying Doctor Service of Australia jokapäiväiseen arkeen. Sarjan tuotti Crawford Productions. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV2. Sarja alkoi alun perin minisarjana, jonka pääosissa oli Andrew McFarlanen esittämä lääkäri, jonka asemapaikkana oli Australian takamailla sijaitseva kuvitteellinen Cooper's Crossingin pikkukaupunki. Minisarjan suosio yllätti tekijät, ja sarjaa jatkettiin kuuden tuotantokauden verran. McFarlane lähti sarjasta ensimmäisen tuotantokauden jälkeen, mutta palasi myöhemmin. Vuonna 1993 sarjan katsojaluvut romahtivat, ja sen alkuperäisistä hahmoista oli jäljellä enää muutama. Sarjan tapahtumapaikaksi muutettiin Broken Hill, se sai nimen R.F.D.S. ja roolihenkilöistä vain kaksi jatkoi sarjassa. Sarjan uusi tuleminen kesti vain yhden kauden ajan. ==Aiheesta muualla== * Internet Movie Database: Lentävät lääkärit -minisarja * Internet Movie Database: Lentävät lääkärit -televisiosarja * Internet Movie Database: R.F.D.S -jatko-osa * Crawford Productions: The Flying Doctors * Minyipin kaupunki eli "Cooper's Crossing" Luokka:Australialaiset draamasarjat Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:Australialaiset sairaalasarjat Luokka:Nine Networkin televisio-ohjelmat Luokka:Televisiosarjat terveydenhoidosta Luokka:Televisiosarjat ilmailusta
Eranto

Eranto eli magneettinen deklinaatio eli neulaluvunkorjaus tarkoittaa kulmaa maantieteellisen pohjoissuunnan (napapohjoinen) ja magneettisen pohjoissuunnan (neulapohjoinen) välillä. Eranto johtuu siitä, että Maan magneettikentän vaakakomponentti ei ole yhdensuuntainen maantieteellisen pohjoissuunnan kanssa. Magneettikompassin näyttämään pohjoissuuntaan vaikuttaa lisäksi eksymä, jonka aiheuttavat kompassin läheisyydessä olevat magneettiset massat. Eranto on erisuuruinen eri kohdissa maapallon pintaa. Esimerkiksi Suomessa eranto on +6° – +16° itään päin. Eranto myös muuttuu hitaasti ajan myötä Maan magneettikentän muuttuessa. Eranto ja sen muutosnopeus on yleensä merkitty karttoihin ja merikarttoihin niin sanottuun erantoruusuun. Suomessa muutos on noin +0,2° eli +12' (kulmaminuuttia) vuodessa. Itäistä erantoa kutsutaan positiiviseksi ja läntistä negatiiviseksi johtuen laskutoimituksista, joita joudutaan tekemään muunnettaessa tosisuuntia kompassisuunniksi tai päinvastoin. Karttasuunnan ja kompassisuunnan välillä muuntaessa on lisäksi huomioitava karttaprojektiosta johtuva karttapohjoisen ja napapohjoisen välinen kulma eli napaluvunkorjaus. ==Katso myös== *kompassi *magneettinen pohjoisnapa *navigointi *eksymä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Eranto Suomessa *Erannon laskin * Luokka:Magnetismi Luokka:Navigointi Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jacques Santer

Jacques Santer (s. 18. toukokuuta 1937Thewes, Guy. "Les gouvernements du Grand-Duché depuis 1848." Service information et presse. Luxembourg: Imprimerie Centrale, 2011. PDF. Web Archive 2017. Viitattu 3.4.2018.) on luxemburgilainen poliitikko. Hän oli Euroopan komission puheenjohtaja tammikuusta 1995Euroopan unionin historia - 1994. Europa.eu. Viitattu 3.4.2018. maaliskuuhun 1999 saakka. Hän joutui eroamaan, kun koko Santerin komissio sai Euroopan parlamentilta epäluottamuslauseen sen toimintaan liittyneiden väärinkäytösepäilyjen takia.Euroopan unionin historia - 1999. Europa.eu. Viitattu 3.4.2018. Kaudella 1999–2004 Santer oli Euroopan parlamentin jäsen. Santer opiskeli lakia Luxemburgissa, Pariisissa ja Strasbourgissa ja valmistui vuonna 1960. Pian valmistumisensa jälkeen hän lähti politiikkaan kristillisdemokraattien riveissä. Hän nousi puolueen organisaatiossa vähitellen ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1974–1982. Vuodet 1975–1979 Santer oli Euroopan parlamentin jäsen. Santer valittiin Luxemburgin pääministeriksi kolme kertaa: 1984, 1989 ja 1994. Hänen pääministerikaudellaan Euroopan yhdentyminen eteni ja solmittiin Maastrichtin sopimus. Kesäkuussa 1994, juuri uudelleenvalinnan jälkeen, pääministeri Santer valittiin Euroopan komission puheenjohtajaksi. Santerin visio oli hajautettu "epänapoleonimainen" Eurooppa, toisin kuin hänen edeltäjällään, tiiviin yhteistyön kannattajalla Jacques Delorsilla. Santerin kaudella vietiin loppuun yhteisvaluutta euron käyttöönotto 1. tammikuuta 1999. Samaan aikaan käytiin tiukkaa keskustelua, jossa Euroopan parlamentti syytti komissiota väärinkäytöksistä. Santer erosi yhdessä kaikkien 20 komissaarin kanssa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Euroopan komission puheenjohtajat Luokka:Eurooppa-neuvoston puheenjohtajat Luokka:Luxemburgin pääministerit Luokka:Luxemburgilaiset EU-komissaarit Luokka:Luxemburgilaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Bruton

John Gerard Bruton (18. toukokuuta 1947 – 6. helmikuuta 2024) oli irlantilainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi maansa yhdeksäntenä pääministerinä (Taoiseach) vuosina 1994–1997. Sen jälkeen Bruton toimi Euroopan unionin suurlähettiläänä Yhdysvalloissa vuosina 2004–2009 ja Euroopan kansanpuolueen varapuheenjohtajana 1999–2005. Irlannin parlamentin alahuoneessa (Dáil Éireann) Bruton vaikutti vuosina 1969–2004. Ennen kauttaan maansa pääministerinä Bruton toimi maansa valtiovarainministerinä, kauppaministerinä ja teollisuusministerinä. Brutonista tuli Irlannin pääministeri 1994. Hän johti niin sanottua ”sateenkaariliittoumaa”; hallituksessa olivat Fine Gael, Työväenpuolue ja Demokraattinen vasemmisto. Bruton vaikutti pääministerinä muun muassa Pohjois-Irlannin rauhanprosessiin, sillä hän oli 1995 luomassa Britannian pääministerin John Majorin kanssa niin sanottua englantilais-irlantilaista puitedokumenttia, joka edelsi suoraan pitkänperjantain sopimusta. Brutonin kaudella järjestettiin myös kansanäänestys avioeron sallimisesta. Tämä johti perustuslain lisäykseen, jossa avioero laillistettiin. 2010-luvulla hän otti voimakkaasti kantaa aborttia vastaan. Bruton kuoli helmikuussa 2024 dublinilaisessa sairaalassa pitkäaikaiseen sairauteen. == Lähteet == Luokka:Eurooppa-neuvoston puheenjohtajat Luokka:Irlannin pääministerit Luokka:Irlannin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Dargaud

Les Éditions Dargaud on suuri ranskalainen, ranskankielistä sarjakuvaa julkaiseva kustantamo. Sen perusti vuonna 1943 Georges Dargaud. Kustantamo julkaisee suurta osaa kuuluisista ranskalaisista sarjakuvista, kuten Lucky Lukea ja Valeriania. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dargaudin verkkosivut Luokka:Sarjakuvakustantamot Luokka:Ranskalainen sarjakuva
Ville-Veikko Salminen

Ville-Veikko Salminen (23. elokuuta 1937 Turku - 16\. tammikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Salminen loi pitkän uran niin elokuvassa, televisiossa kuin teatterissakin. Näyttelijänä hänet tunnetaan erityisesti monista rooleistaan Spede Pasasen elokuvissa. Salmisen ensimmäinen rooli oli vuonna 1948 elokuvassa Irmeli, seitsentoistavuotias. Salminen oli myös perustamassa Yleisradion ja MTV:n televisioteattereita. Salminen myös ohjasi elokuvia ja dokumentteja sekä Mainos-TV:n televisiosarjoja Sämpy, Sirkka ja Sakari ja Olet vain kahdesti nuori.Elonetin tietokanta Salmisen vanhemmat olivat näyttelijä ja ohjaaja Ville Salminen sekä näyttelijä Aune Häme. Hänen velipuolensa on elokuvaaja Timo Salminen ja enonsa näyttelijä Ekke Hämäläinen. Ville-Veikko Salminen kävi 1950-luvun alussa koulua englantilaisessa sisäoppilaitoksessa ja 1956-1959 Teatterikoulussa. Hän oli mukana isänsä elokuvatuotannoissa lapsinäyttelijänä, klaffipoikana, kamera- apulaisena ja kuvaussihteerinä. Hän toimi usein mallina vaateliike Ajanmiehen mainoksissa ja näytöksissä.Toiviainen, Sakari: 1960-luvulla Salminen oli naimisissa laulaja Laila Kinnusen kanssa. 1970-luvulla hänen avopuolisonsa oli näyttelijä Anitta Niemi ja 1980-luvun lopulta toimittaja Ulla Salminen, ent. Kakkuri, o.s. Schildt. Kulttuuriministeri Tanja Saarela myönsi Ville-Veikko Salmiselle vuonna 2005 valtion taiteilijaeläkkeen.Taiteilija-eläke 43:lle eri alojen edustajalle Salminen kuoli syöpään 68-vuotiaana helsinkiläisessä saattokodissa tammikuussa 2006. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin. == Näyttelijänä == * Irmeli, seitsentoistavuotias (1948) * Laivaston monnit maissa (1954) * Laivan kannella (1954) * Säkkijärven polkka (1955) * Evakko (1956) * Nina ja Erik (1960) * Jengi (1963) * Pohjan tähteet (1969) * 8 Uuno Turhapuro -elokuvaa * Rakastuin mä luuseriin (2005) == Ohjaajana ja/tai tuottajana == * Firenzeläinen tragedia (1967, tv-näytelmä) * Liejukana (1968, tv-elokuva) * Neiti Ellinora ja sininen metsä (1976) * Vuosisatamme tulkki Valentin M. Berezhkov (1989, lyhyt dokumentti) * Musta hämähäkki – Lev Jashin (1989, lyhyt dokumentti) * Valtakunnan isäntärenki (1993, lyhyt dokumentti Johannes Virolaisesta) * Loppumaton matka – Muistutus erään taiteilijan elämästä (1999, dokumentti István Ráczista) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ville-Veikko Salmisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Suomalaiset televisiotuottajat Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Ilmapallo (täsmennyssivu)

Ilmapallo on jostakin kevyestä materiaalista valmistettu säiliö, joka voidaan täyttää kaasulla ja käyttää eri tarkoituksiin. Eri merkityksistä katso *ilmapallo, pieni leikkikaluna tai koristeena käytettävä pallo *ilmapallo (ilmailu), lentolaitteina käytettävät ilmapallot **kuumailmapallo *sääpallo, meteorologisissa tutkimuksissa käytetty vetypallo
Gambell

Gambell on kaupunki Alaskassa Saint Lawrencen saarella Beringinmeressä 325 kilometriä lounaaseen Nomesta. Kaupunki on 58 kilometriä Venäjältä Tšuktšien niemimaasta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 649. Näistä 95,69% edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja. == Historiaa == Sivuqaq on jupikkien nimitys Saint Lawrencen saarelle ja Gambellille. Muita nimiä ovat olleet Chibuchack ja Sevuokok. Saint Lawrencen saarta ovat ajoittain asuttaneet viimeisen 2000 vuoden aikana sekä Alaskan että Siperian jupikit. 1700- ja 1800-luvuilla saaren asukasluku oli noin 4000. Vuosina 1878-1880 nälänhätä verotti saaren asukaslukua. Monet jotka eivät kuolleet, lähtivät saarelta. Jäljelle jäänyt väestö oli lähes yksinomaan Siperian jupikkeja. Vuonna 1887 Amerikan episkopaalinen kirkko päätti perustaa lähetysaseman saarelle. Tänä vuonna laiva jätti sinne puusepän, lautaa ja työkaluja. Puuseppä työskenteli paikallisten kanssa ja rakensi puisen talon, ensimmäisen jonka he koskaan olivat nähneet. Kun rakennus oli valmis, puuseppä jätti avaimet oveen paikalliselle päällikölle ja lähti. Koska puuseppä ei osannut jupikkien kieltä, kukaan ei ymmärtänyt rakennuksen tarkoitusta. Episkopaalinen kirkko ei ollut löytänyt vapaaehtoisia asumaan Saint Lawrencen saarella, joten lähetysasemaa varten rakennettu talo oli ollut asumattomana. Vuonna 1890 Sheldon Jackson kuuli rakennuksesta ja puhui Iowan Wapellosta kotoisin olleille pastori Vene Gambellille ja tämän vaimolle Nellielle muuttamisesta Saint Lawrencen saarelle. Pastori Gambell palkattiin opettajaksi ja Gambellit saapuivat saarelle vuonna 1894. He saivat tyttären vuonna 1897. Nellie Gambell tuli sairaaksi ja Gambellit viettivät talven 1897-1898 Yhdysvalloissa, jossa Nellie joutui sairaalaan. Keväällä 1898 he palasivat takaisin Lady Jane Grey -laivalla. Laiva kuitenkin upposi myrskyssä. 43 ihmistä hukkui, mukana Gambellit ja heidän tyttärensä. Heidän kuolemansa jälkeen Sivuqaq nimettiin Gambelliksi heidän muistokseen. Alaska Native Claims Settlement Act vuonna 1971 jakoi suurimman osan saarta Gambellin ja Savoongan kaupunkien kesken. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gambellin presbyteerikirkon sivut * Early Work on St. Lawrence Island Luokka:Alaskan kaupungit
Pulloposti

pienoiskuva|upright|Pulloposti lähtee matkaan Norjan Hurtigruten-reitillä vuonna 2011. Pulloposti on tapa lähettää viestejä vesitse. Viesti pannaan kelluvaan ja vedenpitävään säiliöön kuten esimerkiksi pulloon, ja heitetään mereen tai muuhun vesistöön. Pullopostiviestejä ei ole tarkoitettu kenellekään erityisesti, vaan pullo kulkeutuu sinne, minne virtaukset sen kuljettavat. Pullopostia käytetään merivirtojen tutkimuksessa. Pulloposteja lähetetään myös huvin vuoksi. Lähettäjät haluavat tietää kuinka pitkälle heidän viestinsä kulkeutuu ja saada viestin vastaanottajalta. Ilmapalloposti on pullopostia vastaava tapa lähettää viestejä ilmateitse. Nasa on lähettänyt myös useita "tähtienvälisiä pulloposteja", graafisia viestejä, jotka on kiinnitetty avaruusluotainten kylkeen. Tällaisia viestejä mahdollisille ulkoavaruuden asukkaille kuljettavat Pioneer 10 - ja Pioneer 11 - sekä Voyager-luotaimet. == Historia == Ensimmäiset tunnetut pullopostiviestit lähetettiin noin vuonna 310 eaa. Asialla oli kreikkalainen filosofi Theofrastos, joka halusi todistaa oletuksensa että Välimeri on yhteydessä Atlantin valtamereen. Kun Kristoffer Kolumbus oli palaamassa Espanjaan Amerikan löytymisen jälkeen, hänen laivansa joutui vakavaan myrskyyn. Silloin hän heitti mereen raportin löydöstään ja toivomuksen, että viesti toimitettaisiin Espanjan kuningattarelle. Ei tiedetä, löydettiinkö tätä viestiä koskaan. 1500-luvulla muun muassa Englannin kuninkaallinen laivasto käytti pullopostia tiedottaakseen maihin vihollisen asemista. Kuningatar Elisabet I loi tarkoitusta varten erityisen viran: Uncorker of Ocean Bottles, "valtameripullojen avaaja". Muiden oli kuolemanrangaistuksen uhalla kiellettyä avata pulloja, koska ne saattoivat sisältää sotasalaisuuksia. Toukokuussa 2005 88 haaksirikkoutunutta siirtolaista pelastettiin Costa Rican rannikolta. He olivat panneet avunpyynnön pulloon ja sitoneet sen kalastusaluksen pitkään siimaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Nigel Sadler: Message in a bottle (Turks- ja Caicossaarten kansallismuseo) *beachcombers.org Luokka:Postiliikenne Luokka:Meritiede
Georgetown (Alaska)

Georgetown on eskimokylä Bethelin väestönlaskenta-alueella (Bethel Census Area) Alaskassa. Väkiluku vuonna 2000 oli kolme. Georgetown sijaitsee Kuskokwim Riverin (Kuskokwinjoen) pohjoisrannalla Kilbuck-Kuskokwim -vuorilla. Se on 25 kilometriä alavirtaan Red Develistä ja ylävirtaan George Riverin suulta. Georgetowniin pääsee veneellä, lumikelkalla (talvella) tai pienellä lentokoneella. == Historiaa == Tälle alueelle saapuivat ensimmäiset ei- alkuperäisasukkaat 1800-luvun puolivälissä. Luutnantti Lavrenti Zagoskin Venäjän keisarillisesta laivastosta tutki aluetta vuonna 1844. Siihen aikaan kylä tunnettiin nimellä Keledzhichagat. Kwigiumpainukamiutin asukkaat käyttivät sitä kesäkalastusleirinään. Vuonna 1909 löydettiin kultaa George Riveriltä ja kaivostoiminta kehittyi nopeasti. Kuskokwimjoen rannalle länteen George Riverin suulta syntyi siirtokunta. Siirtokunta ja joki nimettiin kolmen George-nimisen kauppiaan mukaan: George Hoffmanin, George Fredericksin ja George Morganin. Vuoteen 1910 mennessä Georgetownin asukasluku oli kaivostoiminnan ansiosta noussut kolmeensataan, asumuksia oli noin kaksisataa. Tulipalo vuonna 1911 tuhosi suurimman osan näistä rakennuksista. Vuonna 1953 ainoa suurempi rakennelma alkuperäisellä alueella jäljellä oli kaksikerroksinen George Fredericksille kuulunut hirsitalo. Toinen siirtokunta alkoi kehittyä itään George Riveristä ja tätä alettiin kutsua myös nimellä Georgetown. Osavaltion koulu perustettiin vuonna 1965. Kaivostoiminnan ehdyttyä asukkaat lähtivät alueelta ja koulu suljettiin vuonna 1970. Alaska Native Claims Settlement Act vuonna 1971 lupasi kaupungin asukkaiden jälkeläisille oikeuden maahan ja Georgetownin alkuasukaskylä (Native Village of Georgetown) perustettiin samana vuonna. Nykyisin Georgetownin heimoneuvostossa on 108 jäsentä. == Aiheesta muualla == * Kylän sijainti Microsoft TerraServer -palvelussa Luokka:Alaskan kylät
Laajalahti

Laajalahti on seuraavien paikkojen nimi: * Laajalahti, Espoon kaupunginosa * Laajalahti, entinen lentopaikka Kokkolassa * Laajalahti, vesialue Espoon ja Helsingin rajalla * Laajalahti, Lievestuoreenjärven lahti Laukaassa Lievestuoreen taajaman pohjoispuolella * Laajalahti, lampi Suonenjoella.
Alaskan maanjäristys 1964

Alaskan maanjäristys 1964 () oli vuonna 1964 tapahtunut voimakkain tunnettu maanjäristys Pohjois-Amerikan historiassa. Voimakkuudeltaan järistys oli 9,2 Richterin asteikolla, ja sen keskus oli Prince William Sound -lahdella Alaskassa. Tyynenmeren ja Pohjois-Amerikan mannerlaattojen välinen siirroslinja repesi pitkänäperjantaina 27. maaliskuuta 1964 kello 17.36 paikallista aikaa (UTC−10). Maanjäristys kesti 3–5 minuuttia. Merenpohjan siirroksista seurasi jopa 67 metrin korkuisia tsunameja, jotka aiheuttivat suurimman osan kuolonuhreista ja taloudellisista vahingoista. Pystysuorat siirrokset olivat jopa 11,5 metriä. Maanjäristyksen vaikutukset näkyivät 250 000 km²:n alueella Alaskassa. Maanjäristyksessä kuoli 131 ihmistä. Uhreista 122 kuoli tsunamin seurauksena (106 Alaskassa ja 16 muualla) ja yhdeksän itse maanjäristyksen uhrina. Taloudelliset vahingot olivat arviolta 300 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (1964 USD) eli 1,8 miljardia vuoden 2005 dollaria. == Kuvia == Kuva:Great Alaska Earthquake Fourth Ave Anchorage.jpg|Kuvaa Anchoragesta. Kuva:AlaskaQuake-Seward.jpg|Sewardin kaupungin satamaa muutamia kuukausia järistyksen jälkeen. Kuva:AlaskaQuake-Tire.jpg|Tsunami iski lankunpalan renkaan läpi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuoden 1964 luonnonmullistukset Luokka:Onnettomuudet Alaskassa Luokka:Maanjäristykset Yhdysvalloissa Luokka:1900-luvun maanjäristykset
Viherherukka

Viherherukka on mustaherukan (Ribes nigrum) muunnos, jonka marjoista puuttuu tumma väri ja lähes kokonaan mustaherukalle ominainen voimakas aromi. Viherherukka on jalostettu Suomessa ’Öjebyn’-mustaherukkalajikkeesta. Sen marja on väriltään kellertävänvihreä ja muistuttaa maultaan mustaherukkaa mutta on aromiltaan jonkin verran heikompi ja maultaan makeampi. Ulkoisesti se muistuttaa hieman karviaismarjaa. ==Lajikkeita== *'Venny' *'Vertti', lamoava *'Vilma', pystykasvuinen Luokka:Herukat
Sania Mirza

Sania Mirza (s. 15. marraskuuta 1986 Mumbai) on tennisammattilainen ja kotimaansa Intian ykkösnaispelaaja. Hän on korkeimmalle koskaan rankattu intialainen naistennispelaaja, Mirzan WTA-ranking oli elokuussa 2007 27. Vuoden 2005 helmikuussa Mirzasta tuli ensimmäinen WTA-kaksinpeliturnauksen voittanut intialaisnainen hänen kukistettua Hyderabad Openin loppuottelussa Alona Bondarenkon. Nelinpelissä hän on voittanut kuusitoista WTA-turnausta. Australian avoimissa 2009 hän voitti sekanelinpelimestaruuden maanmiehensä Mahesh Bhupathin parina. Mirza aloitti ammattilaisuransa kaudella 2003. 173 cm pitkä Mirza on oikeakätinen ja pelaa kahden käden rystyllä. Hän on erittäin suosittu kotimaassaan. Huhtikuussa 2010 hän avioitui pakistanilaisen kriketinpelaajan Shoaib Malikin kanssa. == Turnausvoitot == === Kaksinpeli (1) === # Pvm Turnaus Loppuotteluvastustaja Tulos 1\. 12. helmikuuta 2005 Hyderabad Alona Bondarenko (Ukraina) 6–4, 5–7, 6–3 === Menestys vuosittain === Turnaus 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 Australian avoimet – – 3. kierros 2. kierros 2. kierros 3. kierros 2. kierros 1. kierros 1. kierros 1. kierros – Ranskan avoimet – – 1. kierros 1. kierros 2. kierros – 1. kierros – 2. kierros – – Wimbledon – – 2. kierros 1. kierros 2. kierros 2. kierros 2. kierros 1. kierros 1. kierros – – Yhdysvaltain avoimet – – 4. kierros 2. kierros 3. kierros – 2. kierros 2. kierros 1. kierros – Turnausvoitot 0 0 1 0 0 0 0 0 0 0 Yhteensä voitot/tappiot 20–5 50–8 33–20 20–24 30–19 26–25 11–12 29–18 23–21 8–9 Kauden päätösranking 399 206 31 66 32 99 58 166 88 278 == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Intialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Klisee

Klisee (myös klišee < ’kuvalaatta’) tarkoittaa kulunutta ideaa tai ilmaisua. Sanaa käytetään esimerkiksi taiteen, kirjallisuuden, musiikin ja elokuvan alalla. Sellaisena sillä on vähättelevä merkitys. Klisee on alun perin tarkoittanut myös kirjapainossa tehtyä kuvalaatan jäljennöstä.Facta 2001, osio 8 s. 594. Kliseisen sanonnan käyttäminen liitetään sovinnaiseen tai mielikuvituksettomaan kielenkäyttöön. Yksittäinen sana ei kuitenkaan ole klisee, vaan usean sanan muodostama ilmaus. Monet suomen kielen kliseet ovat kirjallista alkuperää: ne löytyvät paljon luetuista kirjoista. Tällaisia ovat “ollako vai eikö olla” (Shakespeare), “niin muuttuu maailma, Eskoseni” (Aleksis Kivi), “vieras mies tuli taloon” (Mika Waltari) ja “antaa soittaa” (Väinö Linna). Kliseen käyttäjä ei kuitenkaan aina tiedä, mistä sanonta on peräisin. Näin on erityisesti raamatullisten sanontojen osalta: “susi lammasten vaatteissa”, “antakaa keisarille, mikä keisarin on” ja “vasen käsi ei tiedä, mitä oikea tekee”. Kliseisiä sanontoja on muodostunut myös antiikin kreikan- ja latinankielisistä teksteistä: “jäljet pelottavat”, “konsulit valvokoot”, “ei Roomaa päivässä rakennettu” ja “erehtyminen on inhimillistä”. On kuitenkin runsaasti kliseitä, joiden alkuperää ei tiedetä: “hitaasti mutta varmasti”, “siitä vaan”, “nythän on niin” tai “sellaista on elämä”. Kohteliaisuuden ja tervehdysten muodot ovat varsin kliseisiä, mutta niitä ei pidetä hylättävinä kuten muita kuluneita sanontoja. Niinpä “otan osaa suruusi” on kuluneisuudestaan huolimatta osuva ja moniin tilanteisiin sopiva ilmaus. Samoin hyväksytään erilaiset tervehdykset sekä suullisina että kirjoitettuina. Kliseen käyttö ei kuulu hyvään kirjalliseen, kuvalliseen tai puheen tyyliin. Poikkeuksena kuitenkin on klisee silloin, kun tavoitellaan ironista, parodista tai satiirista sävyä. Myös lastenkirjallisuuden sanonnat “olipa kerran”, “sen pituinen se” ja “he elivät onnellisina elämänsä loppuun saakka” puolustavat paikkaansa. ==Katso myös== * Stereotypia * Fraasi ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Elokuvakliseitä. * Petri Hiltunen: Fantasian pahimmat kliseet – top 10. Kosmoskynä 4/1995 – Legolas 1/1995. * Stories We've Seen Too Often. Strange Horizons 26.3.2009. Luokka:Stereotyypit Luokka:Semantiikka Luokka:Taidehistorian käsitteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
André Wickström

André Joakim WickströmWickström & Thibblin Comedy Ab, Viitattu 12.9.2010 (s. 11. helmikuuta 1976 Sipoo) on suomenruotsalainen stand up -koomikko ja näyttelijä. Suomenkieliselle yleisölle hän tuli tunnetuksi MTV3:n W-tyyli- viihdeohjelmasta. == Ura == Wickström valmistui Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1999. Vuonna 2001 City-lehti valitsi hänet Kaupungin parhaaksi stand up -koomikoksi. Wickström näytteli elokuvassa Kummelin Jackpot Jehovan todistaja Anttia. Wickström on juontanut Nevada- televisiosarjaa yhdessä Mikko Leppilammen kanssa. Hän on myös ollut Robots- ja Autot 2 -animaatioelokuvien suomenkielisenä ääninäyttelijänä. Wickström on näytellyt ruotsalaiskomediassa Solsidan (Onnea Onkimassa). MTV3:n suorassa komediasarjassa Saturday Night Live hän juonsi osiota nimeltään Uutisviikko. Wickström esiintyy insinööri Yrjö Uusivirtana energiayhtiö Helenin sisältömarkkinointikampanjassa. Kampanjan sketsivideot on palkittu Effie- ja mainoselokuvien Voitto-kilpailuissa. == Yksityiselämä == Wickströmillä on avovaimonsa kanssa kolme lasta, kaksi poikaa (s. 2011 ja 2021) ja yksi tyttö (s. 2013). === Televisio === * Kyttääjät (televisiosarja) (Sub 2003–2004) * Hetimiten (Yle Fem 2005) * W-tyyli (MTV3 2003–2005) * Komiikkatehdas (Yle Fem 2006) * Nevada (MTV3 2006) * Andre W: Ruotsi juhlii (esitetty Ruotsissa nimellä Sverige dansar och ler, Nelonen 2007) * The Daily Ape Show (ääni, Yle TV1 2010) * Hasta La Lista (TV5 2011) * Pikkukeskiviikko (Yle Fem 2011) * Seportaasi: Huumorin takana (Yle Fem 2012) * Solsidan (myös nimellä Onnea Onkimassa) * Rakkauden FAQ * Saturday Night Live (MTV3 2016) * YleLeaks * Hyvät ja huonot uutiset (Nelonen 2017) * Uusi päivä (Yle TV2 2018) * Onnela (MTV3 2019–) * Detta om Detta (Tämä tästä) (Yle Fem 2014 ja 2017–2021) * Komediaklubi (MTV3 2024–) === Elokuvat === * André Wickström - Ensimmäinen jäähyväiskeikka (2006) * Kummelin Jackpot (2006) * Colorado Avenue (2007) * Fyra år till (2010) * Missä kuljimme kerran (2011) === Internet === * Yrjö Uusivirta (Sketsihahmo Helenin mainoskampanjassa, 2015–) === Dubbaukset === == Lähteet == Luokka:Suomalaiset stand up -koomikot Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Greatest Hits (INXS)

The Greatest Hits on australialaiselta INXS-rock-yhtyeeltä vuonna 1994 julkaistu kokoelmalevy. Levy sisältää yhtyeen parhaimmat ja tunnetuimmat hitit vuosilta 1980 – 1993 lukuun ottamatta kappaletta "Baby Don't Cry". Lisäksi levyllä on tätä kokoelmaa varten tehty kappale "The Strangest Party (These Are the Times)". ==Kappaleet== #"Just Keep Walking" #"The Loved One" #"Don't Change" #"Original Sin" #"I Send a Message" #"Burn for You" #"What You Need" #"This Time" #"Kiss the Dirt (Falling Down the Mountain)" #"Listen Like Thieves" #"Need You Tonight" #"Mediate" #"Devil Inside" #"New Sensation" #"Never Tear Us Apart" #"Suicide Blonde" #"Disappear" #"Heaven Sent" #"The Gift" #"The Strangest Party (These Are The Times)" Luokka:Vuoden 1994 kokoelma-albumit Luokka:INXSin albumit
Greatest Hits (Neil Young)

Greatest Hits on kanadalaisen folk/rock/country-muusikon Neil Youngin kokoelma, joka sisältää suurimmat hitit vuosilta 1969–1992 ==Kappaleet== #Down by the River - 9:16 (1969) Neil Young & Crazy Horse #Cowgirl in the Sand - 10:05 (1969) Neil Young & Crazy Horse #Cinnamon Girl - 2:59 (1969) Neil Young & Crazy Horse #Helpless - 3:37 (1969) Crosby, Stills, Nash and Young #After the Goldrush - 3:46 (1970) Neil Young #Only Love Can Break Your Heart - 3:08 (1970) Neil Young #Southern Man - 5:31 (1970) Neil Young #Ohio - 2:59 (1970) Crosby, Stills, Nash and Young #The Needle and the Damage Done - 2:10 (1971) Neil Young #Old Man - 3:22 (1971) Neil Young & Stray Gators #Heart of Gold - 3:07 (1971) Neil Young & Stray Gators #Like a Hurricane - 8:20 (1975) Neil Young & Crazy Horse #Comes a Time - 3:04 (1977) Neil Young #Hey Hey, My My (Into The Black) - 4:59 (1978) Neil Young & Crazy Horse #Rockin' in the Free World - 4:41 (1989) Neil Young #Harvest Moon - 5:03 (1991) Neil Young Lähde: ==Alkuperäisten albumien kappalelähteet== *Everybody Knows This Is Nowhere (1969) (1., 2. & 3.) *Déjà Vu (1970) (4.) *After the Gold Rush (1970) (5., 6. & 7.) *Ohio (single) (1970) (8.) *Harvest (1972) (9., 10. & 11.) *American Stars 'n Bars (1977) (12.) *Comes a Time (1978) (13.) *Rust Never Sleeps (1979) (14.) *Freedom (1989) (15.) *Harvest Moon (1992) (16.) == Lähteet == Luokka:Vuoden 2004 kokoelma-albumit Luokka:Neil Youngin albumit
Imatran Voima (yhtye)

Imatran Voima oli suomalainen elektroyhtye, jonka muodostivat Randy Barracuda ja Fresh-O-Lexxx. Yhtyettä edelsi vuonna 1997 Lazer-niminen kokoonpano, jonka tuotantoon kuului lähinnä Helsingin Puhelinyhdistyksen (HPY) puhelinvaihteeseen laadittu jonotusmusiikki. Imatran Voiman teki ensimmäisen levytyksensä vuonna 2000. Yhtyeen levyt on pääasiassa julkaissut yhtyeen oma levymerkki Kostamus Records ja norjalaisen Tellé Recordsin alamerkki Tellektro. Joitain levyjä ovat julkaisseet myös suomalainen Monsp, saksalainen Dominance Recordsin alamerkki Dominance Electricity, yhdysvaltalainen Monotone ja brittiläinen Mighty Robot Recordings. == Jäsenet == * Randy Barracuda (Perttu Häkkinen, 1979–2018) * Fresh-O-Lexxx (Jaakko Kestilä) ==Diskografia== ===Albumit=== * The Church of Latterday Maggots (Tellektro, 2004) * 12"s 2002–2004 (Monsp Records, 2005) * Welfare State of Mind (Mighty Robot Recordings, 2007) ===Singlet ja EP:t=== * Super Breakout (Kostamus Records, 2000) * Ghetto Bass Archives Vol.1 (Kostamus Records, 2001) * In/Out (Tellektro, 2002) * Techno Slut (Tellektro, 2003) * Group Sex (Tellektro, 2004) * Commando (Dominance Electricity, 2005) * American Splendor (Golden Dice Records, 2006) * In Out Techno Slut (Monotone, 2006) Lisäksi yhtye on remixannut muun muassa Two Witchesin ja Notkean Rotan kappaleita. ==Aiheesta muualla== * Imatran Voima pHinnWeb-sivustolla * Imatran Voiman diskografia Discogs-sivustolla * Haastattelu Rumba-lehdessä vuonna 2002 * Luokka:Suomalaiset elektronisen musiikin yhtyeet Luokka:Elektro
Out of the Blue

Out of the Blue on Electric Light Orchestran albumi, joka julkaistiin vuonna 1977. Alkuperäinen julkaisu oli kaksois-LP mutta nykyään se on saatavilla yhdellä CD:llä. Albumi sisältää runsaasti hitaampia ja romanttisempia kappaleita kuin ELO:n edellinen albumi A New World Record (1976). Sillä on myös neljästä kappaleesta muodostuva sarja Concerto for a Rainy Day. Albumi tunnustetaan laajalti ELO:n parhaimpien joukkoon kuuluvaksi ja se oli myös kaupallisesti parhaiten menestyneitä. Se valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet ja sanoitukset Jeff Lynne. Orkesteri- ja kuorosovitukset Jeff Lynne, Richard Tandy ja Louis Clark. Orkesterinjohto Louis Clark. ===Ensimmäinen puoli=== # "Turn to Stone" – 3:42 # "It's Over" – 4:08 # "Sweet Talkin' Woman" – 3:48 # "Across the Border" – 3:52 ===Toinen puoli=== # "Night in the City" – 4:02 # "Starlight" – 4:30 # "Jungle" – 3:51 # "Believe Me Now" – 1:21 # "Steppin' Out" – 4:38 ===Kolmas puoli=== Tämä LP:n puoli on nimeltään Concerto for a Rainy Day. # "Standin' in the Rain" – 4:20 # "Big Wheels" – 5:10 # "Summer and Lightning" – 4:13 # "Mr. Blue Sky" – 5:05 ===Neljäs puoli=== # "Sweet Is the Night" – 3:26 # "The Whale" – 5:05 # "Birmingham Blues" – 4:21 # "Wild West Hero" – 4:40 ==Esiintyjät== * Jeff Lynne – laulu, kitarat, kosketinsoittimet * Richard Tandy – kosketinsoittimet * Mik Kaminski – viulu * Melvyn Gale – sello * Hugh McDowell – sello * Kelly Groucutt – bassokitara, laulu * Bev Bevan – rummut, lyömäsoittimet ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1977 albumit Luokka:Electric Light Orchestran albumit
Partiohuivi

Partiohuivi on tärkein osa partiolaisten asustusta. Kaikki maailman partiolaiset käyttävät sitä, vaikka asustus muuten eroaakin. Se on suorakulmaisen kolmion muotoinen kangas, joka on kääritty rullalle. Huivin päät on joko solmittu yhteen esimerkiksi merimiessolmulla tai neljäntuulensolmulla, tai huiviin on pujotettu vogli eli solki, jolloin huivia ei solmita ollenkaan. Partiolainen käyttää aina edustamansa organisaation huivia. Suomessa suomalaisella partiolaisella on siis oman partiolippukuntansa lippukuntahuivi, partiopiiriä edustettaessa piirihuivi ja ulkomailla Suomen Partiolaisten edustushuivi, joka on lipunsininen ja valkoisella reunustettu.Suomen Partiopoikajärjestön ohjekirja, luku Puku- ja merkkisäännöt Suomessa lippukuntahuivi on usein sininen tai sinivalkoinen, ja sen taakse on ommeltu lippukunnan merkki, mutta myös muun mallisia lippukuntahuiveja löytyy. Metsänkävijä-lippukunnilla on oma huivinsa: se on valkeasta ja lipunsinisestä kolmiosta koottu muuten normaalin huivin kokoinen, jossa sininen on vasemmalla ja valkea oikealla, jakolinja kulkee takakolmion keskellä. Isommilla partioleireillä voi myös eri alaleireillä olla omat partiohuivinsa, jota leiriläinen pitää leirin ajan. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * PartioWiki Luokka:Partioasu
Golovin

Golovin on kaupunki Sewardin niemimaalla Länsi-Alaskassa. Se sijaitsee pienessä niemenkärjessä Golovnin Lagoonin ja Golovnin Bayn välissä noin 105 kilometriä Nomesta itään. Vuoden väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 144. Asukkaista 84,03 prosenttia edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja. == Historiaa == Golovin oli alun perin inupiattikylä nimeltä Chinik. Kaupunki on nimetty Venäjän laivaston kapteenin Vasili Golovninin mukaan. Golovnin vieraili Alaskassa maailmanympärimatkoillaan tarkastamassa Venäläis- amerikkalaisen kauppakomppanian töitä Diana-laivalla 1807–1809 ja Kamchatka- laivalla 1817–1819. Vuonna 1842 Golovinin kylä raportoitiin Ikalikguigmyut- nimisenä. Kaupungin nimi on kirjoitettu väärin, ilman n-kirjainta, mutta läheinen lahti on Golovnin Bay. Vuonna 1867 Mission Covenant of Sweden perusti kirkon ja koulun nyky-Golovinista etelään. Vuoden 1890 tienoilla John Dexter perusti kauppa-aseman, josta tuli koko Sewardin niemimaan tärkein tietojenvaihtopaikka. Councilista löydettiin kultaa vuonna 1898 ja Golovinista tuli kultakaivosten huoltotukikohta. Tarvikkeet purettiin laivoista Golovinissa ja vietiin sitten pienemmillä aluksilla Golovnin Lagoonin poikki Fish- ja Niuklukjokia pitkin Counciliin. Kun nykyisen Nomen alueelta löydettiin kultaa, suurin osa kaivos- ja satamatoiminnasta siirtyi sinne ja Golovinin asukasluku väheni. Poronhoito alueella alkoi noin vuoden 1900 tienoilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Golovin Google Localissa * Golovin Microsoftin TerraServerilla Luokka:Alaskan kaupungit
Imatran Voima

Imatran Voima Oy (lyhenne IVO) oli valtion omistama energiantuotantoyhtiö. Yhtiön toiminta alkoi Imatrankosken patoamisella ja päättyi yhdistymiseen Neste Oy:n kanssa Fortum Oyj:ksi vuonna 1998. Imatran Voima oli pääasiassa sähkön- ja lämmöntuotantoa harjoittava yhtiö, joka oli perustettu vuonna 1932 hallinnoimaan ja käyttämään Imatrankosken vesivoimalaitosta. Yhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja oli vesivoimalan suunnittelija ja rakentaja Hugo Malmi. Yhtiön omistukseen tuli myöhemmin joukko muita voimalaitoksia, joista suurimpia ovat Oulujoki Oy:n voimalaitokset, Inkoon ja Naantalin voimalaitos hiilivoimalaitokset ja Loviisan ydinvoimalaitos. Yhtiön omistukseen kuuluivat turvevoimalaitokset Rauhalahden voimalaitos Jyväskylässä ja Joensuun voimalaitos Joensuussa sekä nykyisin Kanteleen Voiman omistama Haapaveden voimalaitos Haapavedellä. ==Lähteet== *Koska meillä on koski === Viitteet === Luokka:Entiset suomalaiset energiayhtiöt Luokka:Entiset suomalaiset valtionyhtiöt
Elem Klimov

Elem Germanovitš Klimov () (9. heinäkuuta 1933 Stalingrad – 26. lokakuuta 2003 Moskova) oli neuvostovenäläinen elokuvaohjaaja. Klimov tunnettiin lännessä parhaiten vuonna 1985 valmistuneesta elokuvasta Tule ja katso (). Elokuva kertoo teinipojasta joka asuu saksalaisten miehittämällä Valko-Venäjällä Suuren isänmaallisen sodan aikana. Klimovin elokuvat olivat usein raskaita, mutta hän oli myös kuuluisa komedioista ja lastenelokuvista. Klimov oli naimisissa vuonna 1979 auto-onnettomuudessa kuolleen elokuvaohjaaja Larisa Šepitkon kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Elem Klimovinin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (hs.fi) Luokka:Neuvostoliittolaiset elokuvaohjaajat Luokka:Venäläiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Imatran Voima (täsmennyssivu)

Imatran Voima voi tarkoittaa: * Imatran Voima Oy:tä * Imatran Voima -yhtyettä * Imatran Voima ry:tä (urheiluseura)
Slovakian koruna

Slovakian koruna (kruunu) oli Slovakian rahayksikkö, ja sen kansainvälinen tunnus oli SKK. Yksi koruna jakaantui sataan halieriin. Raha otettiin käyttöön 8. helmikuuta 1993 aiemman Tšekkoslovakian korunan (valuuttatunnus CKK) seuraajana, ja se siirtyi historiaan vuoden 2009 alkaessa, kun Slovakia siirtyi käyttämään euroa. Vaihtosuhteen mukaan 1 € oli 30,1260 korunaa. ==Kolikot== Ennen euroon siirtymistä käytössä olleita kolikoita olivat * 50 halieria * 1 koruna * 2 korunaa * 5 korunaa * 10 korunaa == Setelit == Ennen euroa käytössä oli setelisarja, jonka kuvituksena oli kansallisia merkkihenkilöitä sekä historiallisia rakennuksia ja paikkoja. Nimellisarvo Mitat Arvo euroina Kuvat Pääväri Etupuoli Kääntöpuoli Lisätietoa 20 korunaa 128 x 65 mm 0,66 € frameless| --> frameless| --> Vihreä Ruhtinas Pribina Nitran linna 50 korunaa 134 x 68 mm 1,66 € frameless| --> frameless| --> Sininen Pyhimykset Kyrillos ja Metodios Dražovcen kirkko ja glagoliittinen kirjaimisto 100 korunaa 140 x 71 mm 3,32 € frameless| --> frameless| --> Punainen Madonnankuva Levočan kirkossa Levočan kirkko ja kaupungintalo 200 korunaa 146 x 74 mm 6,64 € frameless| --> frameless| --> Sininen ja punainen Anton Bernolák (1762 - 1813), kielitieteilijä ja katolinen pappi Trnava 1700-luvulla Otettu käyttöön 1995 500 korunaa 152 x 77 mm 16,60 € frameless| --> frameless| --> Keltainen Ľudovít Štúr (1815 - 1856), Slovakian kansallisen uudelleenheräämisen johtaja Bratislavan linna 1000 korunaa 158 x 80 mm 33,19 € frameless| --> frameless| --> Violetti Andrej Hlinka (1864 - 1938), poliitikko ja katolinen pappi Ružomberokin kirkko 5000 korunaa 164 x 82 mm 165,97 € frameless| --> frameless| --> Oranssi Milan Rastislav Štefánik (1880 - 1919), poliitikko ja diplomaatti Štefánikin hauta Otettu käyttöön 1994 == Lähteet == Luokka:Slovakian talous Luokka:Euroalueen entiset kansalliset rahayksiköt
Risteysvaihde

thumb|300px|Rinnankytketyn risteysvaihteen toiminta. Risteysvaihde on rautatievaihteiden tyyppi, jossa kaksi raidetta risteää keskenään samassa tasossa ja jossa kahdella tai neljällä kieliparilla on muodostettu mahdollisuus valita eri kulkutiemahdollisuuksia. Risteysvaihteita on olemassa sekä yksi- että kaksipuolisia. ==Yksipuoleinen risteysvaihde== Yksipuolinen risteysvaihde (tekninen tunnus YRV) on risteysvaihteista yksinkertaisin. Siinä kahdella kieliparilla on muodostettu kulkutien valintamahdollisuus siten, että ainoastaan vaihteen toisella sivulla voidaan vaihtaa risteävälle raiteelle. ==Kaksipuolinen risteysvaihde== Kaksipuolisessa risteysvaihteessa (tekninen tunnus KRV) on neljällä kieliparilla toteutettu mahdollisuus siirtyä risteävälle raiteelle kaikista suunnista tultaessa: Siinä on poikkeava eli käyrä raide risteysosan kummallakin sivulla. Kaksipuolisia risteysvaihteita on kahta eri tyyppiä: rinnankytketty risteysvaihde ja ristiinkytketty risteysvaihde. Näistä yleisempi on kuvassa näkyvä rinnankytketty risteysvaihde. ===Rinnankytketty risteysvaihde=== Kuvassa näkyvä rinnankytketty risteysvaihde on toteutettu siten, että risteyksen edessä ja takana olevat kaksi kieliparia kääntyvät eri kääntölaitteella. Rinnakkain olevat kieliparit on kytketty toisiinsa, ja ne kääntyvät siten aina keskenään samaan suuntaan kääntölaitetta käytettäessä. Suomessa rinnankytkentyn risteysvaihteen tunnistaa helposti mustasta vaihteenopastimesta, jossa liikkuvien mustien peitinlevyjen avulla valkeita lyhtyaukkoja peittämällä ilmaistaan asetettu kulkutie. Tästä vaihteenopastimesta käytetään sen ulkonäön vuoksi yleisesti nimitystä tuulimyllyopastin. Tällä ratkaisulla rinnankytkettyä risteysvaihdetta käytettäessä voidaan muodostaa neljä eri kulkutievaihtoehtoa, mutta kuitenkin vain yksi kulkutie kerrallaan. Rinnankytkettyä risteysvaihdetta voidaan käyttää myös niin sanottuna turvavaihteena, sillä oikein asetettuna se estää pääsyn raiteelle, jota toinen juna käyttää. ===Ristiinkytketty risteysvaihde=== Ristiinkytketyssä risteysvaihteessa on vain yksi kääntölaite, jota kääntämällä kaikki neljä kieliparia kääntyvät yhtäaikaisesti. Rinnakkaiset kieliparit on kytketty keskenään ristiin, ja kääntölaitetta käytettäessä kieliparit – kääntösuunnan mukaisesti – joko liikkuvat toisiaan kohti tai toisistaan poispäin. Ristiinkytketyssä risteysvaihteessa voidaan täten muodostaa kaksi yhtäaikaista kulkutietä: joko suorat kulkutiet risteyksen ylitse tai poikkeavat kulkutiet kumminkin puolin. Kuitenkin vain yhtä näistä voidaan kerrallaan käyttää. Ristiinkytketyt risteysvaihteet ovat katoamassa Suomen rataverkolta, sillä niiden kunnossapito on kallista, eikä niitä voida käyttää turvavaihteina kuten rinnankytkettyjä risteysvaihteita. ==Katso myös== * Turvavaihde Luokka:Rautatietekniikka