EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Fredrik Wilhelm Pipping

Fredrik Wilhelm Pipping (14. joulukuuta 1783 Turku – 23. tammikuuta 1868 Helsinki) oli suomalainen professori, senaattori ja Turun akatemian sekä myöhemmin Helsingin Keisarillisen Aleksanterin yliopiston kirjastonhoitaja vuosina 1814–1845. Hänen edeltäjänsä tässä virassa oli teoreettisen filosofian professori Gabriel Palander ja seuraajansa oppihistorian professori Alexander Blomqvist.Kansalliskirjaston historialinja Pippingin vanhemmat olivat merikapteeni Jost Joakim Pipping (1720–1793) ja Magdalena Catharina Lexell (1745–1804) Turusta.Yrjö Kotivuori, Fredrik Vilhelm Pipping Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852 ==Ura== Pipping oli senaatin talousosaston jäsen 1841–1855 ja sen kirkollistoimituskunnan päällikkö 1841–1853. Pipping muistetaan etenkin kokoamastaan suomenkielisen kirjallisuuden bibliografiasta sekä työstään Turun palossa tuhoutuneen akatemian kirjaston uudelleen kokoamiseksi. Tässä työssä hänelle oli suureksi avuksi kirjankeräilijä Matti Pohto. Pipping on kirjoittanut esimerkiksi suomalaisen kirjapainotaidon historiasta teoksessa Några historiska underrättelser om boktryckeriet i Finland (Suomen tiedeseura, julkaistu useana osana vuosina 1842–1867). ==Trivia== Pipping aateloitiin vuonna 1839 ja introdusoitiin Suomen ritarihuoneeseen seuraavana vuonna aatelisena sukuna 207, vanhalla nimellä Pipping.Finlands ridderskaps och adels kalender, 1956, s. 329 ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * * Kaija Sitari: Kotimaisen kaukopalvelun käsikirja (verkkoversio). Suomen tieteellinen kirjastoseura, 2001 ==Aiheesta muualla== * Fredrik Wilhelm Pipping 375 humanistia -sivustolla 9.5.2015. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta. Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Turun akatemian rehtorit Luokka:Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston professorit Luokka:Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston rehtorit Luokka:Suomalaiset kirjastonhoitajat Luokka:Bibliografit Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1783 syntyneet Luokka:Vuonna 1868 kuolleet
Perkkaanpuiston koulu

thumb|Koulurakennuksen sisäänkäynti Perkkaanpuiston koulu on Espoon Leppävaarassa sijaitseva alakoulu. Koulun rehtorina toimii Tuomo Mäkitalo ja apulaisrehtorina Eija-Mari Sinisalmi. Koulussa on opetusta luokka-asteilla 1-6 ja esiluokka. Uusi Perkkaan koulu valmistuu syksyllä 2022 osoitteeseen Majurintie 8. Uudisrakennus on suunniteltu yhtenäiskouluksi. Nykyinen Perkkaanpuiston koulu on vuonna 1986 valmistunut ja se on suunniteltu Espoon kaupungin virkatyönä. Espoon koulurakennusten inventointiraportti vuodelta 2017 kuvaa sitä matalaksi ja vaatimattomaksi, ratkaisuiltaan tavanomaiseksi koulurakennukseksi, joka ei yksinään ole kaupunkikuvallisesti kovin merkittävä mutta muodostaa osan laajempaa koulukokonaisuutta Leppävaaran julkisten rakennusten keskittymässä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tietoa koulusta Espoon kaupungin sivuilla Luokka:Espoon peruskoulut Luokka:Leppävaara
Shawn Daivari

Shawn Ashraf Daivari (s. 30. huhtikuuta 1984, Minneapolis, Minnesota)Shawn Daivari Bio Viitattu 19.7.2024 tunnetaan paremmin paininimellään Khosrow Daivari tai yksinkertaisemmin Daivari, on showpainija.Shawn Daivari Wrestlingdata-sivustollaViitattu 19.7.2024 Hän paini World Wrestling Entertainmentissa vuoteen 2008 asti. Persialais-yhdysvaltalainen Daivari tunnetaan myös managerina. Hän on toiminut Muhammed Hassanin, Kurt Anglen, Mark Henryn ja The Great Khalin managerina. Hänet tunnetaan myös nimellä Sheik Abdul Bashir. Hän teki WWE-debyyttinsä 13. joulukuuta vuonna 2004. Daivari otteli ensimmäisen ammattilaisottelunsa 15-vuotiaana. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset showpainijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cirith Ungolin torni

Cirith Ungolin torni on paikka J.R.R. Tolkienin kirjassa Taru sormusten herrasta. Cirith Ungolin torni on vartiotorni Mordorin rajalla. Torni sijaitsee Varjovuorten huipulla Cirith Ungolin laakson vieressä. Tätä laakso kutsutaan myös Hämähäkin laaksoksi siellä asuvan jättiläismäisen hämähäkin Lukitarin takia. Gondorin miehet rakensivat Cirith Ungolin tornin Sauronin kukistumisen jälkeen Haltijain ja Ihmisten viimeisen liiton taistelun jälkeen Toisen Ajan lopussa. Torni oli Ithielin puolustusten korkein linnake. Sen alkuperäinen tarkoitus oli vahtia Mordorin maita, jotta varmistettaisiin, että mikään paha ei pakenisi, ja vartioidakseen Mustan Ruhtinaan mahdollisen paluun varalta. Ajan myötä Gondorin mahti kuitenkin heikkeni, valppaus Mordorin suhteen heikkeni ja torni autioitui. Nazgulien johtajan paluun myötä Mordoriin vuonna 1980 Kolmatta Aikaa torni ajautui hänen valtaansa. Cirith Ungolista käsin hän johti hyökkäyksen Minas Ithiliin, joka kaapattiin vuonna 2002 KA ja se muodostui hänen linnakkeekseen uudelta nimeltään Minas Morgul. Sauron palasi Mordoriin vuonna 2942 KA ja hän käytti Cirith Ungolin tornia estääkseen orjiaan tai vankejaan pakenemasta Mordorista. Örkkien varuskunta asemoitiin torniin ja Sormuksen Sodan aikaan niiden kapteeni oli Shagrat. 13\. maaliskuuta 3019 KA Shagrat toi Frodon tornin alaportin kautta ja vangitsi hänet ylimpään kammioon. Frodo riisuttiin ja häntä kuulusteltiin armotta. Gorbag - örkki Minas Morgulista himoitsi Frodon mithril-paitaa ja hän taisteli Shagratin kanssa siitä. Heidän osastojensa örkit tappelivat toisiaan vastaan tappaen toisiaan kunnes lähes kaikki olivat kuolleita. Sam kiipesi torniin etsiessään Frodoa. Sam palautti Mahtisormuksen Frodolle ja yhdessä he pakenivat tornista naamioituneina örkkien haarniskoihin. Luokka:Keski-Maan paikat Luokka:Kuvitteelliset rakennukset ja rakennelmat en:Cirith Ungol#The_Tower
Raurosin putoukset

Raurosin putoukset () on paikka J. R. R. Tolkienin luomassa fiktiivisessä Keski-Maassa. Raurosin putoukset ovat suuret Anduinjoen suuret vesiputoukset Nen Hithoelin alla, missä joki laskee Emyn Muililta Litiluhdan (sindariksi Nindalf) märkämaille. Sormuksen saattueen erottua Frodo ja Sam meloivat venettä joen länsirannalta itään juuri putousten yläpuolelle ja joutuivat käyttämään kaiken voimansa välttyäkseen ajautumasta putoukseen. Hieman sen jälkeen Aragorn, Legolas ja Gimli asettivat Boromirin ruumiin veneeseen lähettääkseen sen putouksiin, mutta ilmeisesti ruumis säilyi putouksesta veneessä. Boromirin veli Faramir löysi ruumiin Anduinin alajuoksulta ja hän otti Boromirin torven. Luokka:Keski-Maan paikat
Antigonos (Juudea)

Antigonos oli Juudean kuningas ja Jerusalemin ylin pappi vuosina 40 eaa.–37 eaa. Antigonoksen isä oli Aristobulos II jonka roomalaiset syrjäyttivät. Roomalaiset tekivät Aristobuloksen veljestä Hyrkanos II:a Juudean hallitsijan. Todellinen valta joutui kuitenkin Antipatroksen käsiin. Antipatros kuoli vuonna 44 eaa. ja hänen poikansa Herodes ja Fasael nousivat nyt Juudean todellisiksi hallitsijoiksi. Vuonna 40 eaa. parthialaiset Barzafarneen ja Parthian kuninkaan pojan Pakoroksen johdolla hyökkäsivät Syyriaan. Parhialaiset päättivät auttaa Antigonosta valataamaan isänsä kuningaskunnan itselleen. Parthialaiset vangitsivat Hyrkanoksen ja Antipatroksen pojan Fasaelin ja asettivat Antigonoksen uudeksi kuninkaaksi. Antipatroksen toinen poika Herodes pakeni Roomaan, jossa Rooman senaatti julisti hänet Juudean kuninkaaksi. Tällä välin Antigonos alkoi piirittää Masadaa, jonne Herodes oli jättänyt lähisukulaisensa. Vuonna 38 eaa. Herodes hyökkäsi Juudeaan roomalaisten kanssa. Vuonna 37 eaa. hän sai Jerusalemin vallattua. Antigonos antautui roomalaisten komentajalle Sosiukselle, joka vei hänet vankina Marcus Antoniuksen luokse. Antonius antoi teloittaa Antigonoksen. Luokka:Juudan kuninkaat
Kungfu

Kungfu () on yhteisnimitys Kiinasta lähtöisin oleville taistelulajeille. Sana tarkoittaa taitoa ja työtä. Tämä viittaa kungfun vaatimaan vuosien pitkäjännitteiseen ja kärsivälliseen harjoittelemiseen. Periaatteessa kungfua voi olla siis jokin muukin kuin taistelutaitojen harjoittelu. Sanaa käytetään samalla tavoin yläkäsitteenä kuin japanilaisia taistelulajeja tarkoittava budō tai korealaisia lajeja tarkoittava mudo. Kiinassa on monia temppeleitä, joissa opetetaan kungfua. Jotkut buddhalaiset munkit ovat omaksuneet useita alun perin soturien käyttämiä harjoitteita parantaakseen terveyttään ja keskittymiskykyään ja sitä kautta henkisten harjoituksiensa laatua. Tunnetuin kungfutemppeli on Shaolinin temppeli Kiinassa, jonka soturimunkeista kerrotaan lukuisia tarinoita. Suurin osa kungfun tyylisuunnista on kuitenkin kehittynyt temppelien ulkopuolella. Tyylejä onkin Kiinassa erittäin monia. Kungfu on levinnyt nykypäivänä jo moniin maihin; myös Suomessa on lajin harjoittajia. Länsimaihin kungfu tuli vasta 1900-luvulla. Jotkin kungfu-tyylit ovat elpyneet juuri länsimaisten oppilaiden ansiosta. Parhaiten kungfu tunnetaan hongkongilaisista, esimerkiksi Bruce Leen, Jackie Chanin ja Donnie Yenin tähdittämistä toimintaelokuvista. == Kungfu-tyylit ja harjoittelu == Tyylejä on useita; ne saattavat poiketa toisistaan hyvinkin suuresti. Jotkin tyylit sisältävät paljon akrobatiaa; toisissa aseilla harjoittelu aloitetaan varhain ja joissakin vasta vuosien harjoittelun jälkeen. Jotkin suuntaukset keskittyvät yksinkertaisiin käsitekniikoihin, toiset taas monimutkaisiin liikesarjoihin. Suomessa harrastettavia tyylejä ovat muun muassa Tai Shin Mun, Wing Chun, Shaolin Kungfu, qigong, choyleefut, tanglang ja taijiquan. Osa tyyleistä on nimetty eläinten mukaan kuten lohikäärme, kotka, tiikeri, kurki, apina, leopardi, käärme ja rukoilijasirkka. Eläintyyleissä pyritään hyödyntämään kyseisen eläimen liikeratoja ja hyökkäystekniikoita. Perinteisesti joissakin tyylisuunnissa kiinalaiset kungfu-mestarit ovat olleet myös lääkäreitä. Näissä tyyleissä käsitelläänkin jonkin verran anatomiaa ja kiinalaista lääketiedettä, mutta erot eri opettajien ja tyylien välillä ovat suuria: toisissa korostetaan teknisen muodon puhtautta, kun taas toisissa keskitytään epämuodollisemman kamppailuvalmiuden omaksumiseen. == Katso myös == * Kungfu-teeseremonia * Viisi oppia == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Barahir

J. R. R. Tolkienin kuvitteellisessa Keski-Maassa Barahir tarkoittaa kolmea eri henkilöä: 1\. Barahir oli Dorthonionin mies, Bëorin suvun jälkeläinen Ensimmäisellä Ajalla, Bregorin poika, Emeldirin aviomies sekä kaikkein tunnetuin Berenin isänä. Barahir taisteli Dagor Bragollachin taistelussa, jossa Morgothin armeija voitti Beleriandin pohjoisten valtakuntien Haltiat ja Ihmiset, mukaan lukien Barahirin maat Dorthonionin. Kiitoksena henkensä pelastamisesta Finrod Felagund lupasi ystävyytensä Barahirille ja tämän väelle. Merkkinä kiitollisuudestaan Finrod antoi Barahirille sormuksen, joka tunnetaan nimellä "Barahirin sormus" . Sormus oli Barahirin suvun perintökalleus. Valtakuntansa tuhoutumisen jälkeen Barahir jäi Dorthonioniin Tarn Aeluinissa yhdessä kahdentoista kumppaninsa kanssa. Nämä olivat Gildor, Belegund, Baragund, Gorlim, Beren, Urthel, Dagnir, Ragnor, Radhruin, Dairuin, Arthad ja Hathadir. Heidät petti Sauronille Gorlim, joka ikävöi vaimoaan. Heidän salainen piilopaikkansa löydettiin ja Barahirin väki lyötiin. Vain Barahirin poika Beren pakeni teurastusta ja häntä odotti suuri kohtalo. 2\. Kahdeksas Gondorin hallitseva käskynhaltija. 3\. Barahir oli myös Ithilienin kolmas prinssi Neljännellä Ajalla, Faramirin ja Éowynin pojanpoika. Hän kirjoitti Aragornin ja Arwenin tarinan. Luokka:Keski-Maan henkilöhahmot pl:Lista Edainów#Barahir
Il Globo

Il Globo on Australiassa julkaistava italiankielinen sanomalehti, jonka pääkonttori sijaitsee Melbournessa. Lehti julkaistiin ensimmäistä kertaa marraskuussa 1959. Il Globon levikki, yli 20 000, kuuluu Australiassa julkaistavien ei-englanninkielisten sanomalehtien laajimpien joukkoon. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Australialaiset sanomalehdet Luokka:Melbourne
Globo

Globo on: * Il Globo, italiankielinen sanomalehti Australiassa * Rede Globo, Brasilian suurin televisioverkko * Globo (yhtye)
Peruskallio

Peruskallio on syväkivilajeista ja metamorfisista kivilajeista muodostunut kallioperä. Suomen kallioperä on pääasiassa kallioperän pintaan ulottuvaa peruskalliota. Peruskallio on muodostunut miljardeja vuosia sitten, ja sen koostumus vaihtelee runsaasti riippuen siitä, missä päin maailmaa sitä sijaitsee. Peruskallio koostuu yleensä kiteisistä kivilajeista, kuten graniitista, gneissistä, liuskeesta tai vulkaanisesta kivestä. Sitä on kaikkialla maapallolla, mutta sen syvyys ja muodostumistapa vaihtelee alueittain. Esimerkiksi Suomessa peruskallio on suhteellisen lähellä maanpintaa, kun taas esimerkiksi Himalajan alueella se on syvällä maankuoressa. Peruskallion muodostuminen tapahtuu yleensä magman jähmettymisestä tai sedimenttien kovettumisesta. Magmasta muodostuneet kivilajit ovat yleensä kiteisiä ja kovia, kun taas sedimenteistä muodostuneet kivilajit ovat yleensä pehmeämpiä. Peruskalliota muodostuu myös jatkuvasti uusia kerroksia, kun vuoristot kohoavat tai merenpohja paljastuu. Peruskallio vaikuttaa luonnonvarojen saatavuuteen, sillä erilaiset kaivannaiset, kuten kulta ja timantit, löytyvät yleensä peruskallion kerrostumista. Myös öljyä ja maakaasua etsitään usein nimenomaan peruskallion lähellä olevista sedimenttikerrostumista. Luokka:Kalliot
Kolmen tähden taivas

Kolmen tähden taivas on suomalaisen laulajan Seppo Tammilehdon studioalbumi. Se julkaistiin 2002. Äänitys ja Miksaus: TARZAN-Studio Helsinki/Smoju Paju. == Kappaleet == * Vain taivas yksin tietää sen - 3.52 * Vanha leikki - 3.38 * Outo ikävä - 3.28 * Onnellisen oloinen mies - 3.15 * Tasaista sadetta - 3.48 * Syysillat - 3.21 * Kolmen tähden taivas - 3.37 * Ensi silmäyksellä - 3.23 * Vain paras on tarpeeksi hyvää - 2.39 * Kiss me goodnight - 3.01 * Tulit mieleeni Pariisissa - 3.45 == Soittajat == * Anssi Nykänen, rummut * Harri Rantanen (basisti), basso * Masi Luoma, keyboard * Juha Lanu, kitarat * Susanna Hietala, taustalaulut * Mongo Aaltonen, lyömäsoittimet Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Seppo Tammilehdon albumit
Port Said

Port Said () on kaupunki Egyptissä Suezin kanavan Välimeren puoleisessa päässä. ==Maantiede== Port Said sijaitsee Egyptin koillisosassa Suezin kanavan pohjoiskärjessä. Kanavan toisella puolella idässä sijaitsee Port Fuad. Kaupunki kuuluu Port Saidin kuvernementtiin, josta sen rakennettu alue muodostaa suurimman osan. ==Historia== Port Saidin perustaminen liittyi Suezin kanavan kaivuutöiden aloitukseen. Suezin kanavan rakennustyöt aloitettiin vuonna 1859. Rakennustöiden aloittamista kediivi Sa'idille oli suositellut hänen ranskalainen ystävänsä Ferdinand de Lesseps. Hankkeen rahoittivat ranskalaiset ja egyptiläiset sijoittajat. Kanavan suulle perustettu kaupunki nimettiin kediivin mukaan. Kaupungin paikka ei ollut lyhyin mahdollinen reitti Punaisellemerelle, mutta meren syvyys sen kohdalla sopi erityisen hyvin kanavahanketta varten. Suurin osa nykyisen kaupungin alueesta oli alun perin meren alla. Paikalla oli vain pieni Manzalajärven Välimerestä hiekkasärkkä. Sitä täytettiin satamaa ruopattaessa saadulla mudalla ja hiekalla, sekä merivettä kestävillä tekokivillä. Kivet painoivat 22 tonnia kappale ja niillä rakennettiin kaksi valtavaa aallonmurtajaa. Aallonmurtajat valmistuivat vuonna 1868 ja Suezin kanava aukesi vuonna 1869. Kaupungin väkiluku oli noin 10 000. Kaupunki koostui perinteisestä egyptiläistyylisestä osasta ja eurooppalaisen ruutukaavan mukaisesta osasta. Port Saidista oli Suezin kanavan laivaliikenteen ansiosta 1800-luvun loppuun mennessä kasvanut maailman suurin hiilenottopaikka. Vuonna 1904 valmistui myös rautatieyhteys Kairoon ja Ismailiaan, mikä teki Port Saidista myös Aleksandrian jälkeen maan toiseksi tärkeimmän sataman. Sen kautta vietiin esimerkiksi puuvillaa ja riisiä. Kaupunkiin rakennettiin myös kalanjalostamo. Gamal Abdel Nasser kansallisti Suezin kanavan vuonna 1956, mitä seurasi Suezin kriisi. Port Said kärsi merkittäviä vahinkoja ilmaiskuissa ja 5. marraskuuta ranskalaisten ja brittien tekemässä maihinnousussa. Maat joutuivat kriisin päätteeksi vetäytymään Egyptistä kansainvälisen painostuksen takia. Sodan jälkeen kaupungin vauriot korjattiin, mutta raivostunut väkijoukko kaatoi Ferdinand de Lessepsin suuren pronssipatsaan eurooppalaisten maan asioihin sekaantumisen symbolina. Suezin kanava suljettiin usean vuoden ajaksi kuuden päivän sodan seurauksena vuonna 1967. Kanava avattiin uudelleen Anwar Sadatin kaudella vuonna 1975. Sadatin politiikkaan kuulunut "avautuminen" kaupungin kehittämiseen ja uuden verovapaan teollisuusalueen perustamiseen. ==Talous ja liikenne== Egypti saa huomattavan osan valtion tuloista Suezin kanavan käytöstä perittävistä maksuista. Port Saidin teollisuuden tuotteita ovat esimerkiksi autojen akut ja renkaat, tekstiili ja kosmetiikka. Muita merkittäviä aloja ovat julkaisutoiminta, tietotekniikka ja rakennusala. Kaupungissa on satama ja telakka, sekä rautatieyhteys Ismailiaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Egyptin kaupungit Luokka:Suezin kanava
Sandland

Sandland ( on Akira Toriyaman piirtämä manga. Japanissa sarjaa on ilmestynyt 14 osaa, mutta Suomessa sarja on julkaistu yhtenä osana. Se kertoo paholaisesta, joka liittoutuu hirviön ja ihmisen kanssa etsimään lähdettä. Kylässä on hirmuinen vesipula, ja ainoat tunnetut lähteet omistaa ahne kuningas. Sarjakuva saa mullistavia käänteitä, kun asiat alkavat selkeytyä. Takakansi suosittelee sarjaa yli 12-vuotiaille. Sandland tarkoittaa suomeksi Hiekkamaata. Mangaan perustuva videopeli Sand Land on julkaistu vuonna 2024. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Fantasia-anime ja -manga Luokka:Mangasarjat Luokka:Toiminta-anime ja -manga Luokka:Shōnen Luokka:2000-luvun anime ja manga
Kushiron suomaan kansallispuisto

Kushiron suomaan kansallispuisto () on Hokkaidōn itäosissa, Japanissa sijaitseva, 31. heinäkuuta 1987 perustettu kansallispuisto. Kansallispuistoon kuuluvat Japanin suurin, Kushiron suo sekä Shirarutoron ja Takkobun suot, Toro-järvi ja näitä ympäröivät kukkulat. Siellä on laaja ruokotasanko (Phragmites australis), jota rikkovat leppämetsät (Alnus japonica). Kansallispuiston tasainen topografia on ainutlaatuinen Japanin kansallispuistoissa. Suoalueella elää monia harvinaisia eläinlajeja, kuten japaninkurkia, salamantereita (mm. siperiansalamantereita) ja sudenkorentoja. Kansallispuiston keskiosa oli Japanin ensimmäinen Ramsar-alue. == Lähteet == * Kushiron suomaan kansallispuisto Japanin ympäristöministeriön sivuilla === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kushiron suomaan kansallispuisto Japanin ympäristöministeriön sivuilla Luokka:Japanin kansallispuistot
Gadžijevo

Gadžijevo () on noin 11 000 asukkaan suljettu kaupunki ja hallintopiiri Aleksandrovskin kaupunkipiirikunnassa Murmanskin alueella Venäjällä, Kuolanvuonon suusta länteen erkanevan Saitavuonon rannalla 32 km Murmanskista pohjoiseen. Gadžijevossa on Venäjän pohjoisen laivaston tukikohta, jonka perustamisen myötä asutus sai alkunsa vuonna 1957. Se tunnettiin tuolloin nimellä Jagelnaja Guba (Ягельная Губа) samannimisen lahden mukaan, jonka rannalla tukikohta sijaitsee. Vuonna 1967 nimi muutettiin Gadžijevoksi. Vuonna 1981 paikkakunta sai suljetun kaupungin statuksen ja uuden nimen Skalistyi (Скалистый); siihen viitattiin kuitenkin koodinimellä Murmansk-130. Skalistyi- nimi virallistettiin vuonna 1994, mutta muutettiin takaisin Gadžijevoksi 1999. Vuosina 2004–2008 Skalistyi oli hallinnollisesti kaupunkipiirikunta, jonka asutuskeskuksia olivat Gadžijevon kaupunki sekä Saitavuonon (Saida Guba), Olenja Guban ja Kuvšinskaja Salman taajamat. Vuonna 2008 se yhdistettiin uuteen suurempaan, koko Kuolanvuonon länsirannan kattavaan Aleksandrovskin kaupunkipiirikuntaan. Tähän kuuluvat myös Poljarnyin ja Snežnogorskin suljetut kaupungit. Aleksandrovskin puitteissa entinen Skalistyi asutuskeskuksineen muodostaa nyt Gadžijevon hallintopiirin (adminstrativnyi okrug Gadžijevo). Saitavuonoon on Kurtšatov-instituutin johdolla ja saksalaisten rahoituksella rakennettu ydinsukellusveneiden käytöstä poistettujen reaktoreiden väliaikaisvarastointilaitos, joka aloitti toimintansa 2006. Paikalla on tilaa 120 reaktoriyksikölle; säilytysaika on 75 vuotta.В Сайда-Губе откроется первая очередь пункта длительного хранения реакторных отсеков утилизированных АПЛ b-port.com 18.7.2006В Сайда-губу на 75 пет b-port.com 27.11.2007 ==Lähteet== *Skalistyin kaupunkipiirikunta .(nyk. Gadžijevon hallintopiiri) Murmanskin alueen sivusto *Aleksandrovskin kaupunkipiirikunta . Murmanskin alueen sivusto ==Aiheesta muualla== *Gadžijevon sivusto *Valokuvia Gadžijevosta *Kaupungin kartta Luokka:Venäjän suljetut alueet Luokka:Murmanskin alueen kaupungit
Harald Gille

Harald Gille (norjaksi Harald IV Magnusson Gille, 1103–1136) oli Norjan kuningas 1130–1136. Harald oli syntynyt Irlannissa, ja hän lienee saanut liikanimensä Gille sanaparista Gilla Críst, Kristuksen palvelija. Hänen valtaannousunsa merkitsi kansalaissotien aikakauden alkua, ja tänä aikana Norjassa käytiin jatkuvasti julmaa kamppailua oikeudesta kruunuun. Harald saapui Norjaan 1128 ja ilmoitti olevansa edesmenneen kuningas Maunu Paljassäären poika ja hallitsevan kuninkaan Sigurd Jerusaleminkävijän velipuoli. Harald läpäisi tulikokeen eli käveli tulisilla hiilillä, mikä ajan uskomusten mukaan todisti hänen puhuvan totta. Sigurd hyväksyi hänet veljekseen sillä ehdolla, ettei Harald vaatisi osuutta valtakunnasta Sigurdin tai hänen poikansa Maunun elinaikana. Harald piti lupauksensa Sigurdin kuolemaan asti. Sigurdin kuoleman jälkeen Haraldin ja Maunun välille puhkesi kuitenkin sota, jonka Harald viimein voitti vuonna 1135. Harald kastroi ja sokaisi Maunun ja sulki hänet luostariin. Tämän jälkeen Harald Gille hallitsi Norjaa yksin, mutta kruunua tavoitellut Sigurd Slembe surmasi hänet jo 1136. Haraldilta jäi neljä poikaa, Inge, Sigurd, Östen ja Maunu. Heistä kaikista tuli Norjan kuninkaita. == Lähteet == Luokka:Norjan kuninkaat Luokka:Vuonna 1103 syntyneet Luokka:Vuonna 1136 kuolleet
Hvis lyset tar oss

Hvis lyset tar oss () on Varg Vikernesin yhden miehen yhtyeen Burzumin albumi. Sen on katsottu olevan maailman merkittävimpiä black metal -albumeja. Levy äänitettiin syksyllä 1992, mutta se julkaistiin vasta toukokuussa 1994. Haastattelujen mukaan Hvis lyset tar oss on Vikernesin lempialbumi. Albumin kansikuvassa on Theodor Kittelsenin teos Fattigmannen (suomeksi ”kerjäläinen”). Levyllä on vain neljä kappaletta, mutta kappaleet muodostavat silti täyspitkän levyn. Vikernes soittaa levyllä kaikki instrumentit itse, ja tuottajana ja äänitysteknikkona toimii norjalainen Eirik Hundvin. == Kappalelista == # # # # == Aiheesta muualla == * Albumi Burzumin virallisella sivustolla. * * Anus.com - Tarkempaa tietoa ja arviointia Burzumin tuotoksista. * Hvis lyset tar oss . BestBlackMetalAlbums.com. * Luokka:Burzumin albumit Luokka:Vuoden 1993 albumit
Cotonoun sopimus

Cotonoun sopimusTämä artikkeli on vapaasti muokattu englannin-, saksan- ja ranskankielisen Wikipedian pohjalta, kuitenkin sitä on lisäilty soveltuvin osin suomenkielisen sopimustekstin mukaisesti. on Euroopan unionin ja Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maiden (AKT-maat)Lyhenne tulee sanoista Afrikka, Karibia ja Tyynimeri keskeinen sopimus. Se allekirjoitettiin 23. kesäkuuta 2000 Cotonoussa, Beninin taloudellisessa pääkaupungissa. Sopimuksen allekirjoittivat 77 AKT-valtiota ja 15 Euroopan unionin jäsenvaltiota ja se tuli voimaan vuoden 2002 alussa. Kyseessä on kaikkien aikojen laajin yhteistyöohjelma mitä AKT-valtiot ja EU ovat solmineet. Cotonoun sopimus oli voimassa vuoden 2023 loppuun saakka. Sitä seuranneen uuden sopimuksen pääneuvottelijana oli EU:n puolelta komissaari Jutta Urpilainen. Marraskuussa 2023 allekirjoitettu, ja vuoden 2024 alusta voimaan astunut Samoan sopimus korvasi Cotonoun sopimuksen. ==Tavoitteet== Sopimuksen keskeisenä tavoitteena on vähentää ja poistaa juurineen köyhyys ja siten avustaen kyseisiä maita, että aikaa myöten kestävä kehitys sekä AKT-maiden taloudellinen, sosiaalinen ja kulttuurillinen kehitys vauhdittuisivat, ja että AKT-maiden asteittainen integrointi maailmantalouteen tulisi mahdolliseksi. Tämän lisäksi rauhaa ja turvallisuutta edistäen olisi luotava ilmapiiri, jossa vakaa ja demokraattiset olot olisivat mahdolliset. ==Keskeiset periaatteet== Cotonoun sopimus korvasi Lomén sopimukset, jotka olivat olleet AKT–EU-kehitysyhteistyön perustana vuodesta 1975 lähtien. Cotonoun sopimus on kuitenkin laajempialainen kuin mikään aiemmin tehty talous- ja kehityssopimus. Se on tarkoitettu vähintäänkin 20 vuoden ajanjaksolle. Sopimusta olisi tarkastettavat joka viides vuosi. Yhteistyö perustuu niin sanottuun kumppanuuteen ja se jakautuu viiteen toisiinsa läheisesti liittyvään pilariin, jotka ovat: *kokonaisvaltainen poliittinen ulottuvuus *osallistuvien lähestymistapojen edistäminen *kehityksen strategiat ja keskittyminen tavoitteeseen köyhyyden vähentämisestä *uudenlaisen talouteen ja kaupankäyntiin liittyvän yhteistyökehyksen luominen *talousyhteistyön uudistaminen. ==Sopimuksen osapuolet== Sopimus on tehty Euroopan yhteisön nimissä ja sen 25 jäsenvaltion puolesta. Osa jäsenvaltioista on liittynyt sopimukseen (vuoden 2000 jälkeen) hyväksyessään Euroopan yhteisön jäsenyyden. Lisäksi sopimuksen osapuolina ovat AKT-maat. ==Katso myös== *Lomén sopimukset == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Cotonoun sopimuksen teksti *Cotonoun dokumentin infosivut Luokka:Euroopan unionin bilateraaliset sopimukset Luokka:Euroopan unionin ulkopolitiikka Luokka:Afrikan talous
Tosirakkautta

Tosirakkautta on suomalaisen laulajan Seppo Tammilehdon studioalbumi. Se julkaistiin 2004. Äänitys ja miksaus: Soundwall-Studio Seinäjoki/Timo Ristilä. == Kappaleet == * Älä leiki tunteillain - 4.05 * Eilistä en voi unohtaa - 3.14 * Tosirakkautta - 3.27 * Mies paikallaan - 3.33 * Juna vie pois - 3.17 * En luota enää - 3.46 * Selvisin - 2.37 * Toinen nainen - 3.07 * Liverpoolin satama - 3.18 * Karaokebaari - 3.18 * Hänet sain - 3.25 * Käsi sydämellä - 3.34 == Soittajat == * Ari Saari, kitarat, kosketinsoittimet, taustalaulut, percussion * Anssi Nykänen, rummut * Harri Rantanen (basisti), basso * Petteri Hietamäki, tenorisaxofoni * Jaakko Salminen, trumpetti, flyygelitorvi * Timo Ristilä, kosketinsoittimet * Mika Virkkala, viulu * Minna Hirvijärvi, taustalaulu Luokka:Vuoden 2004 albumit Luokka:Seppo Tammilehdon albumit
Três Corações

Três Corações on Brasilian kaupunki Minas Geraisin osavaltion eteläosassa. Sen pinta-ala on 825,924 km² ja väkiluku 70 490 (2015). Kaupunki sijaitsee 287 kilometrin päässä osavaltion pääkaupunki Belo Horizontesta ja 295 kilometrin päässä São Paulosta. Três Corações, jonka nimi merkitsee portugalin kielellä "kolmea sydäntä", perustettiin 1760. Kaupunki on jalkapalloilija Pelén syntymäpaikka ja siellä on hänen patsaansa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Minas Geraisin kunnat
Helmiä nauhassa – Collection

Helmiä nauhassa – Collection on 23-laulun kokoelma Seppo Tammilehdon aiemmasta levytystuotannosta. Ennen julkaisemattomia raitoja ovat Freemanin kanssa esitetty duetto Vierivät kivet ja Sepon käännös vanhasta Tremeloes-hitistä Even the bad times are good, Jokainen päivä on uus. Levytysten tuottaja on Ari Saari. Seppopboogie on Sepon itsensä säveltämä rautalankainstrumentaali, jolla mies soittaa yksin kaikki soittimet. Lisäksi levyllä on vinyyliversioista masteroidut Minä ja Annansilmä (1985) ja Maailmantango (1993). Kappaleesta Punainen kitara on kokoelmalla uusi versio, joka on levytetty vuonna 2000. == Kappaleet == # Kuin helminauhaa # Vierivät kivet # Pikku Belinda # Tosirakkautta # Jokainen päivä on uus # Punainen kitara # Eilistä en voi unoohtaa # Vanha leikki # Minä ja annansilmä # Outo ikävä # Mun huoneeseen # Mustikkavuoren kuu # Hän ei asu täällä enää # Syysillat # Maailmantango # Kun sataa niin kastuu # Viileä käsi mutta lämmin sydän # Toinen nainen # Kolme kukkaa # Seppopboogie # Kun katseet kohtaavat # Selvisin # Onnellisen oloinen mies == Soittajat == * Ari Saari – kitarat, kosketinsoittimet, taustalaulut, percussion * Anssi Nykänen – rummut * Harri Rantanen – basso * Heikki Markkula – kitara * J-P Järvinen – kosketinsoitin * Jaakko Salminen – trumpetti, flyygelitorvi * Janne Orava – soolokitara * Johanna Aarnio – taustalaulut * Jouni Saario – kitara * Juha Lanu – kitarat * Jukka Hänninen – saksofonit * Jukka Kittilä – soolokitara * Jussi Ruponen – kitara * Kari Siukonen – rummut, lyömäsoittimet * Kari Välimäki – rummut * Kata Laurikainen – taustalaulut * Masi Luoma – piano, hammond * Mika Sundqvist – basso, taustalaulut * Mika Virkkala – viulu * Minna Hirvijärvi – taustalaulu * Pentti Hänninen – basso * Pepe Ahlqvist – huuliharppu * Petri Välimäki – basso * Petteri Hietamäki – tenorisaksofoni * Risto Penttinen – kosketinsoitin * Seinäjoen Marttilan koulun musiikkiluokat 3 A ja 4 A, Marjo Kuokkasen johdolla * Seppo Alajoki – kitara * Seppo Tammilehto – rummut, soolokitara, basso, komppikitarat, hammond, kitara, taustalaulut * Tapani Puranen – koskettimet * Teemu Vuorela – rummut * Tero Kaario – kosketinsoitin * Timo Ristilä – kosketinsoittimet * Tommi Rautiainen – rummut * Tuomo Tepsa – basso * Vesa Tuomi – harmonikka, kosketinsoitin * Viktor Drobych – kosketinsoitin === Tuotanto === * Timo Ristilä – äänittäjä (Soundwall-studio, Seinäjoki) * Juuso Nordlund – äänittäjä (JJ-studio, Tampere) * Mika Sundqvist – äänittäjä (MSL-studio, Lempäälä) Luokka:Vuoden 2006 kokoelma-albumit Luokka:Seppo Tammilehdon albumit
Mount Elbert

Mount Elbert on Kalliovuorten korkein vuori. Sen huippu on 4 401 metrin korkeudella merenpinnan tasosta. Vuori sijaitsee Laken piirikunnassa noin 19 kilometriä Leadvillen kylästä kaakkoon, Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kiipeämiskertomus Mount Elbertille Luokka:Coloradon vuoret
Kuhilas

Kuhilas on viljalyhteistä kuivatusta varten pellolle pystytetty rakenne. Erityisesti ruislyhteistä pystytettyä rakennetta sanotaan kuhilaaksi (Hämeessä myös: kykkä). Toukoviljasta pystytettynä kuhilaalla on myös muita nimiä, kuten viisikko tai kymmenikkö. Kuhilas on sisältä holvimainen ja ulkomuodoltaan pyöreä. Siinä on pystyssä toisiaan vasten seisovat jalkalyhteet ja sateelta suojaava hattu. Ensin vilja kootaan lyhteiksi esimerkiksi sirpillä leikatuista kourallisista. Lyhteeseen tulee viisi kourallista olkia. Tämän kokoisia on vielä helppo sitoa ja käsitellä. Sen jälkeen lyhteet kootaan hengittäväksi kuhilaaksi. Kuhilaassa vilja vielä tuleentuu, eikä sen täyttä joutumista leikattavaksi tarvitse välttämättä odottaa. Ulkokuivatuksen jälkeen kuhilaat on ollut helppo purkaa ja viedä puitavaksi. Kuhilaat ovat olleet eri paikkakunnilla eri kokoisia ja muotoisia, etelässä suurempia ja pohjoisessa pienempiä. Yleisiä ruiskuhilaan kokoja on kymmenlyhteinen, nelitoistalyhteinen ja kahdeksantoistalyhteinen kuhilas. Samalle pellolle tehdään aina saman kokoisia kuhilaita, jolloin sadon määrä voidaan arvioida. Toukoviljasta (vehnästä, ohrasta, kaurasta) pystytettynä kymmenlyhteistä sanotaan joskus kuhilaaksi, ja suurempia ei toukoviljasta, kevätruista lukuun ottamatta, saakaan tehtyä. Pienet kuhilaat ja viisikot aloitetaan kahdesta jalkalyhteestä, kahdeksantoistalyhteinen aloitetaan neljästä. Poutakesänä kuhilaaseen voidaan panna vain yksi, suuri hattulyhde, tyvi ylöspäin. Sateisena kesänä suositaan kahta hattulyhdettä. Kaksilyhteistä hattua varten lyhteet taitetaan käsivarrella siteen yläpuolelta ja levitetään viuhkoiksi. Alimmaisen hatun tyvi pannaan osoittamaan pohjoiseen ja päällimmäisen etelään, jolloin se kuivuu paremmin ja toivottaa samalla hyvää ilmaa. Kovin pitkään säilytykseen kuhilaat eivät sovi, sillä maavaraisina ne ajan mittaan kostuvat. Parempaa kuivumista ja samalla pitempää säilytystä varten rakennettiin suuria elohaasioita (tai kevyitä aartoja) eli kuivatustelineitä, joissa lyhteet aseteltiin riu'uille kuivumaan. Jos elohaasiaa ei ollut, kuivat lyhteet voitiin koota joko pyöreisiin aumoihin tai pinomaisiin, pitkiin närtteisiin puintia odottamaan. Sieltä ne ajettiin riiheen kuivattaviksi ja puitaviksi. Aumavarastointia käytettiin vielä jonkin verran yhteisten puimakoneiden aikaan 1900-luvun puolivälissä. Nykyaikana vilja leikataan ja puidaan pystykasvustona samalla kertaa leikkuupuimurilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viljan ulkokuivauksesta Luokka:Viljankorjuutyöt luokka:Maatalouden historia
Schtiel

Schtiel on Rammsteinin Till Lindemannin ja Richard Kruspen varta vasten tekemä kappale Harley Davidson -moottoripyörien 100-vuotissyntymäpäiväjuhliin Moskovaan. Levyllä olevaa kappaletta ei ole julkaistu millään Rammsteinin albumilla ja siitä on vain 400 kappaletta, joten se on todellinen harvinaisuus. Laulu on cover-versio venäläisen Aria-yhtyeen kappaleesta Shtil. Schtiel lauletaan venäjäksi. Schtiel ei ole Rammsteinin single. == Kappaleet == # Schtiel Luokka:Rammsteinin kappaleet Luokka:Vuoden 2003 kappaleet
Triakki

Triakki (akronyymistä TRIAC, ) eli kaksisuuntainen triodityristori on puolijohdekomponentti, joka on toimintaperiaatteeltaan kuten kaksi vastakkaisiin suuntiin rinnan kytkettyä tyristoria, joiden hilat on kytketty yhteen. Kun triakin hilalle tuodaan virtapulssi, jonka napaisuus on sama tai eri kuin triakin navoilla olevan jännitteen napaisuus, triakki alkaa johtaa, kunnes napojen välinen jännite laskee riittävän alas tai vaihtaa napaisuutta. Kyky liipaista myös erisuuntaisella virralla kuin päävirta antaa mahdollisuuden monipuolisiin kytkentöihin. Neljä eri liipaisuvaihtoehtoa: # A2 positiivinen, hila positiivinen # A2 positiivinen, hila negatiivinen # A2 negatiivinen, hila positiivinen # A2 negatiivinen, hila negatiivinen Triakkia voidaan käyttää esimerkiksi hehkulampun himmentimessä, jolloin liipaisua ohjataan vastuksista, säätövastuksista, kondensaattoreista ja mahdollisesti diakista koostuvalla kytkennällä niin, että triakki johtaa lampulle vain osan kustakin vaihtojännitteen puolijaksosta. Näin keskimääräinen lampun läpi kulkeva virta pienenee ja lamppu himmenee. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * * Luokka:Puolijohdekomponentit
Harri Rantanen

Harri Rantanen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: *Harri Rantanen, heraldikko *Harri Rantanen, basisti *Harri Rantanen, näyttelijä
Harri Rantanen (basisti)

Harri Rantanen (s. 1960) on suomalainen basisti. Hän asui 11-vuotiaaksi Tukholmassa. Hänen setänsä Veikko Rantanen oli tanssimuusikko, jonka instrumentti oli myös basso. 1970-luvulla hän tutustui gospel-piireissä Teppo Nuorvaan, Jaakko Löyttyyn ja myöhemmin Heikki Silvennoiseen. Gramexin tilastojen mukaan Rantanen on Suomen 9. eniten levyttänyt studiomuusikko vuonna 2021 oltuaan siihen saakka mukana 3 864 levytyksellä. Merkittävässä osassa Rantasen studiolevytyksistä rumpalina on toiminut Anssi Nykänen, johon Rantanen tutustui jo vuonna 1986. Rantanen on studiotyön lisäksi keikkaillut muun muassa Ben Granfelt Bandissä, Freud Marx Engels & Jung -yhtyeessä, Nylon Beat -yhtyeessä sekä Pekka Ruuskan yhtyeessä. Rantanen ja Nykänen ovat mukana myös tanssiorkesteri Dallapén uudessa tulemisessa. Konserttikiertueita hän on tehnyt muun muassa Paula Koivuniemen ja Jari Sillanpään kanssa. 1990-luvun alussa hän tuurasi myös Mikko Löyttyä Q.Stone-yhtyeen kiertueilla. Jope Ruonansuun levyillä hänen nimensä oli muodossa Harri Humppa Rantanen. Harri Rantanen on esiintynyt Kummeli-sketsisarjan mukana muun muassa Kummeli Stories- elokuvassa, jonka alkupuolella hän nousee alastomana portaita samalla, kun taustalla kuulutetaan ”Kapteeni Rantanen, pukunne on saapunut pesulasta”. Hänen esikuviaan basisteina ovat olleet muun muassa Stu Cook, Roger Glover, Jack Bruce, John Paul Jones, Jaco Pastorius sekä suomalaisista soittajista Pekka Pohjola ja Juha Tikka.http://webmagx.jazzrytmit.com/index.php/esittelyt/muusikot/1085-basisti- harri-rantanen-qnoeyryyttae-ja-ahkeruutta-tulee-ollaq == Soittimet == * Fender Jazz Bass '62 * Fender Jazz Bass '64 * Fender Telecaster Bass '75 * Fender Jazz Bass V '00 * Danelectro Longhorn * Lakland JoBo '06 * Dean Pacer sähkökontrabasso * Markbass vahvistimet ja kaiuttimet == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Harri Rantanen Elonetissä Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Suomalaiset sessiomuusikot Luokka:Freud Marx Engels & Jungin jäsenet Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Filosofem

Filosofem on Varg Vikernesin yhden miehen yhtyeen, Burzumin, albumi. Levy oli Vikernesin viimeinen äänitys ennen hänen vangitsemistaan vuonna 1993, vaikka Filosofem julkaistiinkin vasta 1996. Albumin suosio oli yllätys (varsinkin black metal -tuotokseksi) sen saadessa loistavia arvioita jopa valtavirran musiikkilehdiltä. Lyhennetty versio kappaleesta numero 5 löytyy elokuvan Gummo soundtrackilta. Myös albumin aloitusraidasta "Dunkelheit" on saatavilla musiikkivideo Burzumin kotisivuilta. Albumin kansikuvassa on Theodor Kittelsenin taideteos. Taideteoksen nimi on "Under fjeldet toner en". == Kappalelista == #Dunkelheit - 7.05 # # # # # == Aiheesta muualla == * Albumi Burzumin virallisilla kotisivuilla * Anus.com - Tarkempaa tietoa ja arviointia Burzumin tuotoksista * Burzum - Filosofem - BestBlackMetalAlbums.com * * Luokka:Vuoden 1996 albumit Luokka:Burzumin albumit
Mein Teil

Mein Teil () on Rammsteinin 16. singlejulkaisu. Se perustuu maaliskuussa 2001 Saksassa tapahtuneeseen ihmissyöntitapaukseen, jossa Armin Meiwes söi erään Internetissä tapaamansa miehen. Bändi sai ajatuksen laulun tekoon, kun yksi jäsenistä toi treenipaikalle lehden, jossa oli Armin Meiwesistä kertova uutinen. Laulua käytetään monissa elokuvissa. Rammstein sai kappaleella historiansa toisen Grammy-ehdokkuuden. == Kappaleet == # Mein Teil # Mein Teil (You Are What You Eat Edit, Remix by the Pet Shop Boys) # Mein Teil (Return to New York Buffet Mix, Remix by Arthur Baker) # Mein Teil (There Are No Guitars on This Mix, Remix by the Pet Shop Boys) Luokka:Rammsteinin kappaleet Luokka:Vuoden 2004 kappaleet
Tokodede

Tokodede on Itä-Timorissa puhuttava malaijilais-polynesialainen kieli. Kielellä on noin 39 500 puhujaaEthnologue: Tukudede Viitattu 1.8.2015. Liquiçán alueella, erityisesti Lois-joen varrella. Puhujien määrä on laskenut viime vuosina. Sen katsotaan kuitenkin olevan edelleen elinvoimainen. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. == Lähteet == Luokka:Itä-Timorin kielet Luokka:Keski- ja itä-malaijilais-polynesialaiset kielet
Giovanni Giolitti

Giovanni Giolitti (27. lokakuuta 1842 – 17. heinäkuuta 1928) oli italialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä viiteen eri otteeseen vuosien 1892 ja 1921 välillä. == Elämäkerta == Giolitti oli kotoisin Piemonten maakunnasta. Hän oli toiminut pitkään virkamiehenä, kun hänet vuonna 1882 valittiin Italian parlamenttiin. Tämän jälkeen hänen poliittinen uransa edistyi melko nopeasti. Vuonna 1889 hänet nimitettiin valtiovarainministeriksi Francesco Crispin hallitukseen, ja vuonna 1892 hänestä tuli pääministeri. === Pääministerinä === Giolittin ensimmäinen pääministerikausi oli lyhyt. Hän joutui eroamaan jo vuonna 1893, koska häntä epäiltiin virka-asemansa väärinkäytöstä. Hän jatkoi kuitenkin poliittista toimintaansa ja palasi pääministeriksi vuonna 1903. Seuraavat kymmenen vuotta hän oli Italian vaikutusvaltaisin poliitikko, joko pääministerin ominaisuudessa (vuosina 1903–1905, 1906–1909 ja 1911–1914) tai vahvana taustavaikuttajana. Poliittisilta näkemyksiltään Giolitti oli maltillinen liberaali. Hänen pyrkimyksenään oli parantaa työväestön asemaa. Hän mm. salli ammattiliittojen toimia vapaasti ja hyväksyi työläisten lakko-oikeuden. Hän kiinnitti huomiota työolosuhteisiin ja paransi sosiaaliturvaa. Lisäksi hän laajensi miesten äänioikeutta vuonna 1912. Oikeisto syytti Giolittia liiallisesta lempeydestä vasemmistoa kohtaan. Giolitti saattoi kuitenkin turvautua koviinkin otteisiin, mikäli yleinen järjestys oli uhattuna. Italian talouden kannalta 1900-luvun alku oli suuren kasvun aikaa. Maahan kehittyi muun muassa vahva metalliteollisuus. Kasvu tosin keskittyi Pohjois-Italiaan, kun taas Etelä- Italia pysyi jokseenkin takapajuisena alueena. Neljännellä pääministerikaudellaan Giolitti oli päättämässä Turkin vastaisen sodan aloittamisesta. Italia voitti sodan vuonna 1912 ja sai Turkilta Libyan ja Dodekanesian. Voitosta huolimatta Giolitti kuitenkin piti Italian armeijaa huonosti varustautuneena, joten hän vastusti Italian liittymistä ensimmäiseen maailmansotaan toukokuussa 1915. Viidennen ja viimeisen kerran Giolitti tuli pääministeriksi vuonna 1920. Sodanjälkeinen Italia oli vaikea johdettava, sillä vasemmalta uhkasi kommunistinen vallankumous ja oikealta nationalistinen diktatuuri. Tuolloin jo 78-vuotias Giolitti pyrki rakentamaan maltillisten puolueiden laajaa koalitiota ääriliikkeitä vastaan. Kun tämä osoittautui tehottomaksi olojen vakauttamaisessa, Giolitti erosi oltuaan runsaan vuoden ajan pääministerinä. Benito Mussolinin johtamien fasistien valtaannousu vuonna 1922 siirsi lopullisesti Giolittin syrjään. Hän tosin pysyi parlamentin jäsenenä aina kuolemaansa asti vuoteen 1928 ja uskalsi jopa kritisoida Mussolinin lakialoitteita. Vanhan valtiomiehen kritiikki ei kuitenkaan voinut pysäyttää Italian muuttumista fasistiseksi diktatuuriksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Italian pääministerit Luokka:Italian valtiovarainministerit Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Diakki

Diakki (akronyymistä DIAC, ) eli kaksisuuntainen diodityristori on puolijohdekomponentti, joka muuttuu johtavaksi, kun sen kynnysjännite ylittyy. Kun resistanssi pienenee, myös diakin yli vaikuttava jännite putoaa huomattavasti ja läpi kulkeva virta kasvaa. Diakki pysyy johtavana kunnes virta pienenee tarpeeksi. Kynnysjännite on yleensä 15-40 volttia ja se on molempiin suuntiin sama. Diakin yleisin käyttötarkoitus on jännite- ja virtapulssin tuottaminen triakin liipaisemiseen esimerkiksi hehkulamppujen himmentimissä tai lämmitysvastusten ja sähkömoottorien säätökytkennöissä. Siksi joissakin triakeissa diakki on sisäänrakennettuna. Pulssin tuottavassa kytkennässä diakin yli vaikuttaa likimain sama jännite kuin kondensaattoriin, jota ladataan vastuksen kautta. Kun kondensaattorin varaus on riittävän suuri ja jännite ylittää diakin kynnysjännitteen, diakki muuttuu johtavaksi ja purkaa kondensaattorin varauksen triakin hilalle. Kun varaus on purkautunut, diakki lakkaa johtamasta ja kondensaattorin varaus alkaa uudelleen kasvamaan. == Lähteet == Luokka:Puolijohdekomponentit
Alcide De Gasperi

Alcide De Gasperi (3. huhtikuuta 1881 – 19. elokuuta 1954) oli italialainen poliitikko, joka perusti Italian kristillisdemokraattisen puolueen vuonna 1943 ja toimi Italian pääministerinä vuosina 1945–1953. == Elämäkerta == Alcide De Gasperi kasvoi italiankielisellä Trentinon alueella, joka tuolloin kuului Itävalta-Unkarin keisarikuntaan. De Gasperilla ei ollut mahdollisuutta opiskella italialaisessa yliopistossa, joten hän lähti opiskelemaan filologiaa Wieniin. Opiskeluaikanaan De Gasperi osallistui aktiivisesti katolilaisen opiskelijaliikkeen toimintaan. De Gasperi valmistui vuonna 1905 ja palasi kotiseudulleen Trentinoon, missä hän työskenteli La Voce Cattolica -sanomalehden toimittajana. Poliittisen uransa De Gasperi aloitti tultuaan valituksi Trentinon edustajaksi Itävallan parlamenttiin, missä hän toimi italialaisvähemmistön oikeuksien puolesta. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Trentino liitettiin Italiaan, ja De Gasperi siirtyi Italian politiikkaan. Hän oli perustamassa Italian kansanpuoluetta (Partito Popolare Italiano, PPI) vuonna 1919 ja oli sen edustajana Italian parlamentissa vuodesta 1921 lähtien. Vuonna 1925 alkanut Benito Mussolinin fasistinen diktatuuri merkitsi myös De Gasperille vaikeita aikoja. Vuonna 1927 hänet tuomittiin poliittisista syistä neljäksi vuodeksi vankilaan. De Gasperilla oli kuitenkin vaikutusvaltaisia ystäviä katolisessa kirkossa, ja näiden yhteyksien ansiosta hän pääsi vapaaksi 16 kuukauden vankeuden jälkeen. Vuonna 1931 De Gasperi meni töihin Vatikaanin kirjastoon. Mussolinin kukistuttua 1943 ja Italian aloitettua irtautuminen toisesta maailmansodasta De Gasperi palasi takaisin politiikkaan, tällä kertaa uuden kristillisdemokraattisen puolueen edustajana. Hän toimi vuonna 1944 ulkoministerinä ja vuodesta 1945 pääministerinä kaikkiaan seitsemän hallituksen johdossa. De Gasperin johdolla Italialle säädettiin uusi tasavaltalainen perustuslaki. Lisäksi hän pyrki vahvistamaan demokratiaa ja markkinataloutta suuntautumalla ulkopolitiikassaan länteen. Italia liittyikin sotilasliitto Natoon jo sen perustamisvuonna 1949. De Gasperi sopi 1947 Yhdysvaltojen kanssa siitä että Italia saisi 100 miljoonan dollarin hätäapulainan jos vastapalveluksena sosialistit ja kommunistit pidettäisiin poissa Italian hallituksista, tilanne joka Italian liityttyä Natoon jäi kommunistien osalta pysyväksi yli 40 vuoden ajan. De Gasperin hallitus erosi 12. tammikuuta 1950. Hän muodosti uuden kuudennen hallituksensa 27. tammikuuta. De Gasperi oli eurooppalaisen yhteistyön kannattaja, ja häntä voidaan pitää Robert Schumanin ja Konrad Adenauerin ohella Euroopan unionin henkisenä isänä. Hän sai vuonna 1952 Karlspreis-palkinnon, tunnustukseksi työstään Euroopan rauhan hyväksi. De Gasperi ehti vuonna 1954 toimia lyhyen aikaa puheenjohtajana Euroopan hiili- ja teräsyhteisön yleiskokouksessa, joka on Euroopan parlamentin historiallinen edeltäjä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Euroopan parlamentin puhemiehet Luokka:Italian pääministerit Luokka:Italialaiset kristillisdemokraattiset poliitikot Luokka:Euroopan unionin vaikuttajat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Pohja (täsmennyssivu)

Pohja tarkoittaa ainakin seuraavia: * pohja, esineen, syvennyksen tai vesistön alapinta * pohja, avaruusgeometriassa kappaleen päätyosa tai akseliin päättyvä pinta * pohja, pohjoisen nimitys varsinkin runokielessä * Pohja, entinen kunta läntisellä Uudellamaalla Suomessa * Pohja, kylä ja osa-alue Kangasalla * Pohja, kylä Kuhmalahdella * Pohja, kaupunginosa Seinäjoella * Pohja, Suomessa ennen toiminut vakuutusyhtiö, yhdistettiin vuonna 1982 Aura-yhtiön kanssa Tapiola-yhtiöksi * pohja, kvarkki. ==Sukunimi== Pohja on myös suomalainen sukunimi seuraavilla henkilöillä: * Alpo Pohja (s. 1941), harmonikkataiteilija * Antti Pohja (s. 1977), jalkapalloilija * Artur Salomon Pohja (1891–1963), Tampereen punakaartin komppanianpäällikkö * Tommi Pohja (s. 1964), jääkiekkoilija. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Ñ

Ñ (ñ), , on kirjain, joka kuuluu espanjan kielen aakkosiin ja eräisiin muihin kieliin, joiden oikeinkirjoitus on saanut vaikutteita espanjasta. Se ääntyy palataalisena nasaalina , esimerkiksi sanassa España (Espanja). Historiallisesti ñ on syntynyt kahdesta peräkkäisestä n-kirjaimesta.Buitrago, A., Torijano, J. A.: "Diccionario del origen de las palabras". Espasa Calpe, S. A., Madrid, 1998. Kirjaimen päällä olevaa aaltoviivaa nimitetään tildeksi. Espanjan lisäksi ñ kuuluu aragonian, asturian, aimaran, ketšuan, guaranín, tagalogin, baskin ja galegon aakkosiin. Tataarin ja krimintataarin aakkosissa käytetään ñ-kirjainta ng-äänteen ŋ-merkkinä. Bretonissa ñ osoittaa edeltävän vokaalin nasaloimista. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Espanjan kieli Luokka:Latinalaiset kirjaimet