EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Miiko Hintz

Miiko Hintz (s. 27. syyskuuta 1992 Nokia) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi syyskaudella 2016–2017 SM-liigajoukkue Tampereen Ilveksessä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. ==Ura== ===Seuraura=== Hintz on Tampereen Ilveksen kasvatti ja aloitti jääkiekkoilun omien sanojensa mukaan noin viisivuotiaana. Hän pelasi Ilveksessä koko junioriuransa, mutta väliin mahtuu myös kausi 2008–2009 Tapparan B- ja A-nuorissa. Hintz palasi sen jälkeen Ilvekseen ja voitti A-nuorten SM-pronssia vuosina 2010 ja 2011. Toukokuussa 2011 Hintz teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Ilveksen kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2011–2012 avausottelussa 16. syyskuuta 2011 paikallisvastustaja Tapparaa vastaan ja sai ottelussa jääaikaa 7.11 minuuttia. Yhteensä Hintz pelasi kauden aikana kahdeksan SM-liigaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan vielä Ilveksen A-nuorissa, mutta pelasi myös yhteensä yhdeksän Mestis-ottelun verran lainalla Kajaanin Hokin ja Lempäälän Kisan joukkueissa. Kauden 2012–2013 Hintz pelasi suurimmaksi osaksi lainalla Mestiksen nousijajoukkue HC Keski-Uusimaassa. Joulukuussa 2012 hänen lainasopimustaan jatkettiin kauden loppuun. Hintz pelasi kauden aikana Ilveksessä seitsemän SM-liigaottelua. Kauden 2013–2014 hän aloitti HCK:ssa vahvisti ja pelasi alkukaudella myös joukkueen ykkössentterinä. Hintzin kausi päättyi kuitenkin rannevammaan tammikuussa 2014. Hintz siirtyi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella Savonlinnan Pallokerhoon. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella jatkamaan Mestis-uraansa aiemman lainaseuransa Lempäälän Kisan riveihin. Hintz oli joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Jimi Santalan jälkeen tehoilla 14+15=29. Kaudeksi 2016–2017 Hintz palasi vuoden mittaisella sopimuksella Ilvekseen. Hän teki SM-liigauransa avausmaalin 24. syyskuuta 2016 Kalevan Palloa vastaan. Hintz pelasi Ilveksessä 14 ottelua tehopistein 3+1=4, kunnes hänen sopimuksensa Ilveksen kanssa purettiin yhteisymmärryksessä tammikuussa 2017. ===Maajoukkueura=== Hintz on pelannut seitsemän nuorten ja yhden poikien maaottelun. ==Muuta== Hintzin pikkuveli Roope pelaa NHL:ää Dallas Starsin organisaatiossa. ==Tilastot== 2011–2012 Hokki Mestis 1 0 0 0 0 – – – – – LeKi Mestis 8 1 1 2 0 – – – – – Ilves SM- liiga 8 0 0 0 0 – – – – – 2012–2013 Ilves SM-liiga 7 0 0 0 0 – – – – – HCK Mestis 28 3 1 4 8 – – – – – 2013–2014 Bewe TuusKi Suomi-sarja 2 1 4 5 0 – – – – – HCK Mestis 31 8 8 16 10 – – – – – 2014–2015 SaPKo Mestis 53 6 18 24 41 7 1 0 1 2 2015–2016 LeKi Mestis 46 14 15 29 19 – – – – – 2016–2017 LeKi Mestis 8 1 1 2 4 – – – – – Ilves SM-liiga 14 3 1 4 4 – – – – – 3 kautta yhteensä SM-liiga 29 3 1 4 4 – – – – – 6 kautta yhteensä Mestis 165 33 44 77 82 7 1 0 1 2 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Philadelphian kaupungintalo

thumb|200px|Rakennuksen huipulla sijaitsee William Pennin pronssinen patsas Philadelphian kaupungintalo () on rakennus Philadelphian kaupungissa Pennsylvanian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on 167 metriä korkea. Sitä alettiin rakentaa vuonna 1871, ja se valmistui vuonna 1901. Rakennus tuli maksamaan yhteensä 24 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Rakennuksen materiaalina on käytetty kalkkikiveä, graniittia, marmoria ja pronssia. Se oli maailman korkein rakennus vuosina 1901–1908 ja Pennsylvanian korkein vuoteen 1932, jolloin Gulf Tower ohitti sen. Rakennus edustaa empiretyyliä. Philadelphian kaupungintalon huipulla sijaitseva William Pennin pronssinen patsas on 11,3 metriä korkea ja painaa 27 tonnia. == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain kaupungintalot Luokka:Philadelphian rakennukset ja rakennelmat Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Philadelphiassa
Ylermi Rajamaa

Ylermi Rajamaa (s. 1981) on suomalainen näyttelijä ja muusikko. Hän valmistui ylioppilaaksi Sibelius-lukiosta vuonna 2000 ja näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2010. Hän on myös Plutonium 74 -yhtyeen laulaja ja kosketinsoittaja. Hänen näyttelijäuransa on lähtenyt käyntiin Masalan nuorisoteatterista. Rajamaa on myös mukana Osakeyhtye-nimisessä kokoonpanossa laulajana ja kitaristina. Lisäksi hän on tehnyt yhtyeelle kappaleen "Kahden tähden cowboytarina". Munamiehelle hän on tehnyt myös kappaleen "Usein öisin uneksin". Plutonium 74 -yhtyeessä Rajamaa on myös toiminut lauluntekijänä, esimerkiksi "Alakerran orkesteri" on kokonaan Rajamaan käsialaa. Rajamaa on ollut yhtyeen kappaleiden sävellystyössä mukana. Rajamaa vierailee myös laulajana LBJ:n levyllä Live material jolle hän on sanoittanut kappaleen "Murhataan mies". == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva Rooli 2007 Deadlock Katve 2009 Tirkistelijät 2011 Pussikaljaelokuva Lihi Puita ja semmoisia 2012 Juoppohullun päiväkirja Hippi 2015 Kätilö Jaakkima 2016 Love Records – Anna mulle Lovee Rauli Badding Somerjoki 2017 Wendy and the Refugee Neverland Nordström Nuoruustango Sampo 95 Jesse 2018 Kaikki oikein Tipe Olavi Virta Korpela 2019 Risto Räppääjä ja pullistelija Lennart Lindberg 2020 Risto Räppääjä ja väärä Vincent 2022 Kiljuset! isä Kiljunen 2023 Risto Räppääjä ja villi kone Lennart Lindberg === Televisiosarjat === Vuosi Televisiosarja Rooli 2008 Harvoin tarjolla Manskun bändin jäsen 2015 Syke Teemu Tripla useita rooleja Punainen kolmio Olavi Heiman 2016 Bitwisards dokumentaristi 2018 Karppi Kiiski 2018– Kummeli esittää: Kontio & Parmas Eetu 2019 Melkein totta Joonas Tantere 2020 Keihäsmatkat Mikko Jönneli prinssi 2021 Kioski Anssi 2021 Erityiset Opettaja Matti 2022 Pelle Hermanni kuvaaja == Teattereita == * Kansallisteatteri * Masalan nuorisoteatteri * Q-teatteri * Ryhmäteatteri * Teatteri Takomo == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sensuuri Itä-Saksassa

Tämä artikkeli käsittelee sensuuria Itä-Saksassa sen olemassaolon aikana eli vuosina 1949−1990. Kuten useat neuvostomaat ennen Berliinin muurin murtumista, myös Itä-Saksa toteutti laajamittaista sensuuria. Itä-Saksan alkuperäinen perustuslaki ei mahdollistanut lehdistön sensuuria. Lain 9 artiklan 2 osassa mainittiin "median sensuuria ei tule tapahtua". Tämä kohta poistettiin vuoden 1968 uudistuksessa ja siitä tuli lain 27 artikla: * "Jokaisella kansalaisella on oikeus vapaasti ja julkisesti ilmaista mielipiteensä, noudattaen perustuslain periaatteita". * "Lehdistön, radion ja television vapaus taataan". Huolimatta tästä koko Itä-Saksan historian ajan tapahtui sekä virallista, että epävirallista sensuuria, joka kuitenkin väheni ajan kuluessa. Johtuen siitä, että Itä-Saksassa oli käytännössä yksipuoluejärjestelmä, oli lehdistö ja media ylipäätään hallitsevan puolueen päätösten alaisena. Huolimatta siitä, että tilanne oli ristiriidassa perustuslain kanssa, pystyi hallinto toteuttamaan sensuuria hyödyntäen perustuslain mainintaa "...noudattaen perustuslain periaatteita". Tämän nojalla sensuuria toteutettiin vetoamalla esimerkiksi kansalliseen turvallisuuteen tai yleiseen siveellisyyteen. luokka:Saksan demokraattisen tasavallan politiikka Itä- Saksassa
Kaipio

Kaipio voi tarkoittaa seuraavia: * Kaipio, suomalainen kassakaappeja, aikoinaan myös linja-autonkoreja valmistanut yritys * Kaipio, suomalainen sukunimi: ** Eetu Kaipio (s. 1989), jalkapalloilija ** Oskar Kaipio (1874–1918), kansanedustaja (SDP) ** Sirkka Kaipio, taitoluisteluvalmentaja ** Toivo Kaipio (vuoteen 1900 Laurén, 1882–1949), Kaipio Oy:n toimitusjohtaja ja kauppaneuvos. ==Katso myös== * Kaipion talo, Tampereella sijainnut rakennus Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Temple

Temple merkitsee englannin ja ranskan kielissä temppeliä. Temple voi tarkoittaa myös seuraavia: * Temple, 1200-luvulla rakennettu, vuonna 1811 purettu linnoitus Pariisissa * Temple, alue Lontoon Cityn lounaiskolkassa * Templen metroasema, metroasema Lontoossa * The Temple, synagoga Clevelandissa, Yhdysvalloissa * Temple-luokka, Britannian kuninkaallisen laivaston linjalaivaluokka 1700-luvulla ** HMS Temple, Britannian Kuninkaallisen laivaston Temple-luokan linjalaiva * Temple, sukunimenä: ** Garrett Temple (s. 1986), yhdysvaltalainen koripalloilija ** Henry Temple (1784–1865), englantilainen valtiomies ja varakreivi ** Johnny Temple (1906–1968), yhdysvaltalainen bluesmuusikko, basisti, kitaristi ja laulaja ** Juno Temple (s. 1989), englantilainen näyttelijä. ** Nina Temple (s. 1956), brittiläinen kommunistipoliitikko ** Paul Temple, salapoliisihahmo Francis Durbridgen teoksissa ** Shirley Temple (1928–2014), yhdysvaltalainen näyttelijä ja diplomaatti ** William Temple (1628–1699), englantilainen diplomaatti, poliitikko ja kirjailija ** William Temple (1881–1944), Canterburyn arkkipiispa ** William Frederick Temple (1914–1989), brittiläinen tieteiskirjailija * Temple, etunimenä: ** Temple Grandin (s. 1947), yhdysvaltalainen etologi ja kirjailija. ==Katso myös== * Tempe (täsmennyssivu)
Tabula Hungariae

Tabula Hungariae (myös Lázárin kartta) on vanhin säilynyt kartta nykyisen Unkarin alueesta. Kartan laatijana pidetään unkarilaista Lázár deák, ja se on tehty ennen vuotta 1528. Kartta lisättiin Unescon Maailman muisti -ohjelman rekisteriin vuonna 2007. == Kuvaus == Kartta on kooltaan noin 65 × 85 cm, ja se on piirretty niin, että kartassa ylhäällä on luode. Karttaan on piirretty Unkarin kuningaskunnan asutukset ja maamerkit 1500-luvun alussa. Kartan etelässä sijaitsevia alueita hallitsivat ottomaanit, ja ne on merkitty karttaan eri värillä. Koska karttaan on merkitty vain eteläpuoliset alueet, arvellaan, että kartta laadittiin valmisteltaessa ottomaaneja vastaan käytyä sotaa. Kartan arvokkainta sisältöä ovat asuinpaikkojen nimet ja kuvaukset. Karttaan on merkitty noin 1 400 paikkaa, joista 1 270 on asuinpaikkoja. Kartan alapuolella on kuvaus maasta saksaksi ja latinaksi. == Painatus == Kartta on painettu Georg Tannstetterin avustuksella Petrus Apianuksen kirjapainossa Ingolstadtissa, ja sen rahoitti Johannes Cuspinianus. == Perintö == Kartasta painettiin vain muutamia kappaleita, joista suurin osa on hävinnyt, joten tutkijat tunsivat sen ainoastaan kuvausten perusteella. 1880-luvun alussa kuitenkin löydettiin yksi säilynyt kartta. Karttaa säilytetään Széchényin kansalliskirjastossa. == Myöhemmät versiot == Alkuperäisestä kartasta tehtiin vuoteen 1552 mennessä useita kopioita, mutta ne eivät ole säilyneet. Vuoden 1552 jälkeenkin kartasta tehtiin versioita. Kartasta tunnetaan kuusi versiota: * Giovanni Andrea Vavassore (työskenteli 1510–1572), Venetsia, 1553 * Pirro Ligorio (1496–1583), Rooma, 1558 (hävinnyt), 1599 * Antonio Lafreri (1512–1577), Rooma, 1558, 1559, 156? * János Zsámboky (1531–1584), Wien, 1566 * Claudio Duchetti (1554–1597), Rooma, 1577 * Giovanni Orlandi (työskenteli 1600–1604), Rooma, 1602 luokka:Unkarin historia Luokka:Maailman muisti -rekisterin kohteet
Yhdystie 2102

Yhdystie 2102 on tie, joka kulkee Loimaan Mellilästä saman paikkakunnan alueella sijaitsevalle Niinijoelle. Mutkittelevan mutta tasaisen tien pituus on 9 kilometriä. 2102 Luokka:Mellilä Luokka:Loimaan liikenne
Poliisin painajainen III – Havana Club

Poliisin painajainen III – Havana Club on vuonna 1999 valmistunut television rikoselokuva. Se on milwaukeelaisesta poliisiperheestä kertovan trilogian viimeinen osa, jonka keskeisimmässä osassa on Charles Bronson. Elokuva jäi hänen viimeisekseen. == Juoni == Pankkiiri Phillip Chandler ja tämän vaimo murhataan. Heidän tyttärensä Caroline hälyttää poliisit ja yrittää ottaa yhteyttä myös veljeensä Evaniin, joka ei vastaa puhelimeen. Anne Meyer ja Joe Fein lähtevät Evanin luokse, jolloin hän pakenee autolla, jääden kuitenkin kiinni. Hän käyttäytyy oudosti muttei kuitenkaan vaikuta syylliseltä. Pian Ben saa eräältä TV-toimittajalta vihjeen, joka johdattaa poliisiperheen yksityiselle sikarikerholle ja sen omistajan, Vincent Coellen luokse. Myös pormestari löytyy paikalta ja Paul alkaa epäillä rahanpesua, johon myös poliisien korkein johto on sekaantunut. == Rooleissa == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisioelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Vuoden 1999 yhdysvaltalaiset elokuvat
Mark Mellett

Mark Mellett toimi Irlannin laivaston komentajana tammikuusta 2011 joulukuuhun 2013. Sotilasarvoltaan Mellett on kommodori ja hän liittyi laivastoon 1976. Mellett on saanut Irlannin yliopistosta PhD:n arvon. Mellettille on vuonna 1994 myönnetty Distinguished Service Medal (DSM). Hänen ensimmäinen aluksensa päällikkönä oli LÉ Orla vuonna 1992, ja sitä seurasivat LÉ Ciara vuonna 1997 sekä Irlannin laivaston lippulaiva LÉ Eithne vuonna 2005. Mellett on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Chiefs of the European Navies CHENS Luokka:Irlantilaiset sotilaat Luokka:Amiraalit Luokka:Irlannin laivasto Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Yhdystie 2660

Yhdystie 2660 on kolmen kilometrin pituinen tie joka kulkee Porin Isosannalta saman kaupungin alueella sijaitsevaan Hyvelään. Tie on osa vanhaa Valtatien 8 ja E8:n linjausta. 2660 Luokka:Porin liikenne
Franz Vorrath

Franz Vorrath (9. heinäkuuta 1937 – 17. lokakuuta 2022) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Franz Hengsbach Essenin hiippakuntaan 26. heinäkuuta 1962, ja hänet nimitettiin Essenin vihkipiispaksi ja Vicus Ateriin titulaaripiispaksi 22. marraskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. tammikuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi Hubert Luthe, jota avustivat Wolfgang Große ja Franz Grave. Vorrath jäi eläkkeelle 14. maaliskuuta 2014.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Franz Vorrath == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Málaga-Centro-Alamedan rautatieasema

Málaga-Centro-Alameda on lähijunien asema Málagan kaupungissa Andalusiassa Etelä-Espanjassa. Se on Málagan Cercanías-lähijunajärjestelmän molempien linjojen (C-1 ja C-2) pääteasema. Asema on avattu vuonna 1976 ja se on kokonaan maanalainen. Luokka:Espanjan rautatieliikennepaikat Luokka:Málaga
Ludger Schepers

Ludger Schepers (s. 18. huhtikuuta 1953 Oberhausen) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Essenin hiippakuntaan Franz Hengsbach 2. maaliskuuta 1979. Hänet nimitettiin Essenin vihkipiispaksi ja Neapolis in Proconsularin titulaaripiispaksi 27. kesäkuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Felix Genn, jota avustivat Franz Grave ja Franz Vorrath.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Ludger Schepers == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Felix Genn

thumb|right|Felix Genn Felix Genn (s. 6. maaliskuuta 1950) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Trierin hiippakuntaan Bernhard Stein 11. heinäkuuta 1976. Hänet nimitettiin Trierin vihkipiispaksi ja Uzaliksen titulaaripiispaksi 16. huhtikuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Hermann Josef Spital, jota avustivat Franz-Josef Hermann Bode ja Alfred Kleinermeilert.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Felix Genn Genn sai 4. huhtikuuta 2003 nimityksen Essenin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 6. heinäkuuta. Hänet nimitettiin 19. joulukuuta 2008 Münsterin piispaksi, joksi hänet asetettiin 29. maaliskuuta 2009. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Julius Angerhausen

Julius Angerhausen (3. tammikuuta 1911 – 22. elokuuta 1990) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Münsterin hiippakuntaan Clemens August von Galen, ja hänet nimitettiin Essenin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Eminentianan titulaaripiispaksi 27. tammikuuta 1959. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Franz Hengsbach, jota avustivat Charles Msakila ja Michael Keller.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Julius Angerhausen Angerhausen osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja jäi eläkkeelle 1. maaliskuuta 1986. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Hubert Luthe

Hubert Luthe (22. toukokuuta 1927 Lindlar – 4. helmikuuta 2014 Essen) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Kölnin arkkihiippakuntaan Josef Frings 2. heinäkuuta 1953. Hän sai 28. lokakuuta 1969 nimitykset Kölnin vihkipiispaksi sekä Egabron titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Höffner, jota avustivat Johann Wilhelm Cleven ja Augustinus Frotz. Luthe nimitettiin Essenin piispaksi 18. joulukuuta 1991 ja asetettiin virkaan 2. helmikuuta 1992. Hän jäi eläkkeelle 75-vuotispäivänään 22. toukokuuta 2002.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Hubert Luthe == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Kungfutsen rauhanpalkinto

Kungfutsen rauhanpalkinto () on rauhanpalkinto, joka jaettiin ensi kertaa vuonna 2010. Palkinnon sai Taiwanin varapresidentti Lien Chan. Palkinnonjakotilaisuus on päivää ennen kuin Nobelin rauhanpalkinto jaetaan. Vuoden 2011 palkinnon saajaehdokkaiksi nimettiin Venäjän presidentti Vladimir Putin, Saksan liittokansleri Angela Merkel, Microsoftin perustaja Bill Gates, YK:n entinen pääsihteeri Kofi Annan, Etelä-Afrikan presidentti Jacob Zuma sekä Yuan Longping, hybridiriisin kehittänyt tutkija. ==Palkitut== * 2010 – Lien Chan * 2011 – Vladimir Putin * 2012 – Kofi Annan ja Yuan Longping * 2013 – Yicheng * 2014 – Fidel Castro * 2015 – Robert Mugabe * 2016 – Shen Liangliang, Yang Shupeng ja Li Lei * 2017 – Hun Sen ==Lähteet== Luokka:Rauhanpalkinnot Luokka:Kiinalainen kulttuuri
Elis Guri

Elis Guri (s. 6. heinäkuuta 1983 Shkodër, Albania) on bulgarialainen, aiemmin Albaniaa edustanut kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja maailmanmestari. 96 kilogramman painoluokassa kilpaillut Guri voitti albanialaisena EM-pronssia Tampereelta 2008. Hän osallistui myös Pekingin vuoden 2008 kesäolympialaisiin, missä sijoittui kahdeksanneksi. Gurin pistesija lukeutuu Albanian parhaisiin olympiasaavutuksiin. Pekingin olympialaisten jälkeen Guri siirtyi edustamaan Bulgariaa. Vuonna 2011 hän voitti keväällä EM-pronssia Dortmundista ja syksyllä maailmanmestaruuden Istanbulista. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli seitsemäs. Las Vegasin MM-kilpailuissa 2015 Guri sijoittui 98 kg:n sarjassa viidenneksi. == Lähteet == * Profiili foeldeak.com:in painitietokannassa * Profiili FILA:n sivustolla * Elis Guri Biography and Olympic Results Sports Reference LLC. Luokka:Albanialaiset kreikkalais- roomalaisen tyylin painijat Luokka:Bulgarialaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gabriel Zaid

Gabriel Zaid (s. 24. tammikuuta 1934 Monterrey, Nuevo León, Meksiko) on meksikolainen kirjailija, runoilija ja intellektuelli. Hän kirjoittaa säännöllisesti aikakauslehtiä Letras Libresia varten. Zaid opiskeli Monterreyn teknologiaininstituutissa, josta valmistui konetekniikan johtajaksi vuonna 1955. Hän työskenteli monta vuotta riippumattomasti ja toimi vuosina 1976−1992 aikakauslehden Vueltan johtokunnan jäsenenä. Hän on ollut meksikolaisen kunniaseuran Colegio Nacionalin jäsen 26. syyskuuta 1984 lähtien ja oli espanjan kielen kieliakatemian Academia Mexicana de la Lenguan jäsen vuodesta 1986 vuoteen 2002 saakka, jolloin hän erosi tehtävästään 25. marraskuuta. Zaidista tekee merkittävän se, ettei hän ole ikinä suostunut esiintyä julkisuudessa eikä hänestä löydy yhtään valokuvaa. Tämä johtuu Zaidin vahvasta mielipiteestä siitä, että kirjailija tulee tuntea teoksestaan eikä yksityiselämästään. Hänen esseet ovat käsittäneet mm. runoilua, taloustiedettä ja kirjallisuuden laitoksen arvostelua. Zaid voitti vuonna 1972 Xavier Villaurrutian palkinnon esseellään Leer poesía (Runojen lukeminen). == Teokset == * Fábula de Narciso y Ariadna (Narcison ja Ariadnan satu), 1958. * Organización de la manufactura en talleres de impresión para la industria del libro en México (Tuotantojärjestelmä Meksikon kirjallisuuden alan kirjapainoissa), 1959. * La poesía, fundamento de la ciudad (Runous, kaupungin perusta), 1963. * Seguimiento (Seuranta), 1964. * La máquina de cantar (Laulava kone), 1967. * Campo nudista (Nudistileiri), 1969. * Ómnibus de poesía mexicana (Meksikolaisen runouden bussi), 1971. * Los demasiados libros (Liikaa kirjoja), 1972. * Leer poesía (Runojen lukeminen), 1972. * Práctica mortal (Tappava käytös), 1973. * Cómo leer en bicicleta (Näin luet polkupyörän päällä), 1975. * Cuestionario (Kysely), 1976. * El progreso improductivo (Tuottamatonta edistymistä), 1979. * La feria del progreso (Oikeudenmukaista edistymistä), 1982. * La poesía en la práctica (Runous käytännössä), 1985. * La economía presidencial (Presidentillistä taloustiedettä), 1987. * De los libros al poder (Kirjoista valtaan), 1988. * Asamblea de poetas jóvenes de México (Kokoonpano nuorista runoilijoista Meksikosta), 1980. * Sonetos y canciones (Sonetit ja laulut), 1992. * Legítima defensa de la exención autoral que hacen numerosos autores mexicanos con buenas razones y ejemplos desde los tiempos prehispánicos (Monen meksikolaisen puolustama kirjailijan vapaus - mukana hyviä syitä ja esimerkkejä ajoista ennen Hispaniaa), 1993. * La nueva economía presidencial (Uutta presidentillistä taloustiedettä), 1994. * Reloj de sol (Aurinkokello), 1995. * Hacen falta empresarios creadores de empresarios (Tarvitsemme luovia yrittäjiä), 1995. * Adiós al PRI (Hyvästi Institutionaaliselle vallankumouspuolueelle), 1995. * Tres poetas católicos (Kolme katolista runoilijaa), 1997. * Antología general (Yleinen runovalikoima), 2004. * El secreto de la fama (Kuuluisuuden salaisuus), 2009. == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset runoilijat Luokka:Meksikolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matti Aro

Matti Aro (12. maaliskuuta 1906 Helsinki – 14. elokuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen teatterinjohtaja ja ohjaaja. Aroa on luonnehdittu stanislavskilaiseksi realistiksi, ja hän on tunnettu suomalaisten klassikkonäytelmien ohjaaja. ==Ura== Aro valmistui ylioppilaaksi Helsingin Normaalilyseosta vuonna 1927. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa vuosina 1927–1930 ja sen jälkeen Suomalaisessa Näyttämöopistossa, josta valmistui vuonna 1934. Vuosina 1939–1943 Aro toimi Ylioppilasteatterin ohjaajana ja johtajana. Jorma Nortimon (1933–1936), Jouko Paavolan (1936–1938) ja Matti Aron peräkkäisiä johtajakausia on luonnehdittu 1930-luvun Ylioppilasteatterin kolmen suuren ohjaajan aikakaudeksi. Aro on muistelmissaan kertonut jättäneensä 1930-luvulla ammattiteatterin ja siirtyneensä Ylioppilasteatteriin, jossa hän oli arvioinut voivansa kehittää omaa teatteri- ilmaisuaan vapaammin. Toisaalta Aro nosti johtajakaudellaan teatterin ensi- iltamäärän lähelle ammattiteattereille tyypillisiä lukemia. Toisen maailmansodan jälkeen Aro oli Jyväskylän teatterin johtaja vuosina 1949–1953, Lahden teatterin johtaja vuosian 1953–1955, Suomen Teatterikoulun vara- ja väliaikainen rehtori vuosina 1955–1961, Helsingin Kansanteatteri- Työväenteatterin johtaja vuosina 1961–1965 sekä Helsingin Kaupunginteatterin apulaisjohtaja vuodesta 1965. Aro palkittiin vuonna 1958 Pro Finlandia -mitalilla sekä vuonna 1981 Ida Aalberg -mitalilla. Vuosina 1959–1961 Aro toimi Suomen Teatterikoulun va. rehtorina, kun rehtori Wilho Ilmari oli virkavapaalla. Näiden kahden vuoden aikana Aro johti koko koulun perusopetusta "ilmariaanisessa" hengessä, ja hän opetti itsekin suuria tuntimääriä. Hänen opetusaineisiinsa kuului muun muassa teatterihistoria. Matti Aron puoliso oli näyttelijä-ohjaaja Impi Aro. Heidän tyttärensä Maria Aro ja Minna Aro ovat näyttelijöitä. ==Julkaisuja== * Aro, Matti 1977. Suomalaisen teatterin vaiheita. Hämeenlinna: Karisto. ISBN 951-23-1170-4 ==Lähteet== * * *Norssin historia: Juhlaruno Turnarien 50-vuotisjuhlaan. *Myytti Ylioppilasteatterista. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Kuopion kaupunginteatterin johtajat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Theodor Busse

Ernst Hermann August Theodor Busse (15. joulukuuta 1897 – 21. lokakuuta 1986) oli saksalainen upseeri ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa. Hän yleni jalkaväenkenraaliksi toisessa maailmansodassa. Sodan loppuvaiheilla hän komensi väliaikaisesti 121. jalkaväkidivisioonaa ja Saksan I armeijakuntaa. Berliinin taistelun aikana hän komensi Saksan 9. armeijaa. Halben taistelussa Ivan Konevin johtamat venäläisjoukot tuhosivat 9. armeijan lähes täysin. Vain 25 000 miestä pääsi vihollislinjojen läpi Walther Wenckin 12. armeijan luo. Busse jäi sotavangiksi, ja hänet vapautettiin vuonna 1947. Busse kirjoitti useita sotaa käsitteleviä teoksia elämänsä aikana. Hän kuoli vuonna 1986 Wallensteinissa, Länsi-Saksassa. Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Bellucci

Bellucci on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Cleto Bellucci (s. 1921), italialainen arkkipiispa * Maria Bellucci (s. 1977), unkarilainen pornonäyttelijä * Monica Bellucci (s. 1964), italialainen näyttelijä ja malli * Thomaz Bellucci (s. 1987), brasilialainen tennispelaaja
Jäniksen vuosi (täsmennyssivu)

Jäniksen vuosi viittaa seuraaviin: * Jäniksen vuosi, Arto Paasilinnan romaani vuodelta 1975 ** Jäniksen vuosi, Risto Jarvan ohjaama elokuva vuodelta 1977 Arto Paasilinnan samannimisen kirjan pohjalta ** Jäniksen vuosi (), Marc Rivièren ohjaama elokuva vuodelta 2006 Arto Paasilinnan samannimisen kirjan pohjalta * Jäniksen vuosi, kiinalaisen kalenterin joka 12. vuosi.
Jäniksen vuosi (vuoden 2006 elokuva)

Jäniksen vuosi (Le Lièvre de Vatanen) vuodelta 2006 on Marc Rivièren ohjaama elokuva Arto Paasilinnan teoksen Jäniksen vuosi (1975) pohjalta. == Rooleissa == == Tuotanto == Marc Rivière suunnitteli elokuvaa pitkään ja kertoi siitä Iltalehdelle jo vuonna 1993. Silloin hänellä oli kokemusta kymmenistä elokuvista muun muassa André Cayatten ja Yves Robertin apulaisohjaajana. Jäniksen vuosi oli hänen toinen oma pitkän elokuvan ohjaustyö. Vatasen rooliin saatiin Christopher Lambert, ja ohjaajan toinen vaihtoehto olisi ollut Sam Shepard. Risto Jarvan versiota (Jäniksen vuosi, 1977) Rivière piti vanhentuneena kulutusyhteiskunnan kritiikkinä ja kertoi itse korostavansa enemmän ympäristöteemoja. == Juonen erityispiirteitä == Tarina sijoittuu ranskankieliseen Kanadaan mutta elokuvaa kuvattiin osittain myös Bulgariassa. Tarinaa on muutettu romaanista ja Jarvan elokuvaversiosta muun muassa niin, että mainosmiehen sijasta Vatanen on sensaatiolehden valokuvaaja, ja Vatasen entisen elämän naissuhteen tilalla on tämän elokuvan alkupuolella tapaama viehättävä metsänhoitajanainen. Vatanen jäniksineen myös liikkuu tarinassa paljon, muun muassa kuorma-autoilijoiden peukalokyytiläisenä, busseilla, junalla, lentokoneella ja moottorikelkalla. Rivière kertoi pyrkivänsä elokuvassa Dersu Uzalan ja Bagdad Cafén kaltaiseen vakavan ja koomisen yhdistelmään. Tarinan lopulla Vatanen tapaa Quebecin metsissä asuvan sokeutuneen valokuvaajaisänsä, mutta menettää jäniksensä hirven hyökkäyksessä. == Vastaanotto == Kriitikko Jussi Karjalainen löytää elokuvasta kiitoksen ansaitsevia puolia, kuten tapahtumien sijoittamisen Kanadan takamaille ja intiaanit, mutta katsoo, että elokuva sisältää tarpeettomia sirkustemppuja. Myöskään Vatasen rooliin valittu ”muovinaamainen” Christopher Lambert ei hänestä onnistu tehtävässään Antti Litjaan verrattuna. Mutta kaiken kaikkiaan elokuva on kriitikon mukaan kiinnostava. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Algerine-luokka (tykkivene, 1880)

Algerine-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston tykkiveneluokka, johon kuului kolme vuonna 1880 valmistettua alusta. Niistä kaksi myytiin vain kymmenen vuoden palveluksen jälkeen. Kolmas muutettiin tutkimusalukseksi jo ennen palvelukseen ottoaan, ja tässä tehtävässä se palveli aina vuoteen 1907 saakka. == Suunnittelu ja valmistus == Kuninkaallisen laivaston pääsuunnittelija Nathaniel Barnaby suunnitteli alukset vuonna 1879, ja ne muistuttivat vuoden 1875 Condor-luokan aluksia. Niihin oli kuitenkin lisätty takakansi, koska etu- ja takakannen rakenteiden oli todettu tekevän aluksilla palvelemisen miellyttävämmäksi tropiikissa. Rakenteet mahdollistivat miehistön levon kansilla.Lyon, David & Winfield, Rif s. 296 Alusten köli, perän rakenteet ja kaaret olivat rautaa, mutta ne oli puuverhoiltu. Näin saatiin valmistuskustannuksia laskettua, ja samalla mahdollistettiin aluksen huoltaminen siirtomaissa ilman telakkarakenteita. Luokka oli viimeinen metalli-puurakenteinen sotalaivaluokka kuninkaallisessa laivastossa. == Voimanlähde == Alusten voimanlähteenä oli kaksisylinterinen kompound- höyrykone. Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyn valmistamiin HMS Rambleriin ja HMS Rangeriin asennettiin John Elder and Companyn toimittamat höyrykoneet, jotka tuottivat 690 ja 760 hevosvoimaa yhteen akseliin. Harland and Wolffin valmistamaan HMS Algerineen 750 ihp:n höyrykoneen toimitti Laird Brothers. Kone kuljetti alusta 10,5 solmun nopeudella. Luokan alukset oli parkkitakiloituja, mikä mahdollisti purjeiden käytön pienemmällä miehistöllä. Kaukaisilla laivastoasemilla, joissa hiilitäydennys ei ollut mahdollista, aluksen kapteenilla oli mahdollista pystyttää mesaanimasto ja siten lisätä purjehdusnopeutta. == Aseistus == Tykkiveneet oli suunniteltu käyttämään yhtä seitsentuumaista ja kahta 64-paunaista rihlattua, suustaladattavaa tykkiä. Tykkien lisäksi aluksilla oli kaksi konekivääriä sekä kunnialaukaustykki. Seitsentuumainen tykki vaihdettiin myöhemmin kahteen viisituumaiseen, 40 cwt:n takaaladattavaan BL-tykkiin. Tutkimusalukseksi muutettu HMS Rambler aseistettiin ainoastaan neljällä 20 naulan takaaladattavalla BL-tykillä, yhdellä konekiväärillä ja kunnialaukaustykillä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston tykkiveneet Luokka:Tykkiveneluokat
Fosfofruktokinaasi-1

Fosfofruktokinaasi-1 on entsyymi, joka katalysoi glykolyysin kolmatta reaktiota. Entsyymin substraattina ovat fruktoosi-6-fosfaatti ja ATP- molekyyli, ja tuotteina muodostuu fruktoosi-1,6-bisfosfaattia ja ADP- molekyyli. Fosfofruktokinaasi-1:n EC-numero on EC 2.7.1.11. ==Rakenne ja toiminta== Nisäkkäiden fosfofruktokinaasi-1 on rakenteeltaan tetrameeri ja molekyylipainoltaan 340 kDa. Entsyymillä on kolmentyyppisiä alayksiköitä, joista tetrameeri koostuu. Ne ovat lihastyypin alayksikkö eli M-alayksikkö, maksatyypin alayksikkö eli L-alayksikkö ja erityisesti verihiutaleissa esiintyvä P-alayksikkö. Fosforuktokinaasi-1 voi joko olla homotetrameeri, kuten lihaksen entsyymi, joka koostuu M-alayksiköistä, tai koostua eri alayksiköistä. Mekanismiltaan fosfofruktokinaasi-1:n katalysoima reaktio muistuttaa heksokinaasin tai glukokinaasin katalysoimaa reaktiota. Se tarvitsee toimiakseen kofaktorikseen Mg2+-ionin, joka koordinoituu ATP- molekyylin negatiivisesti varautuneiden fosfaattiryhmien kanssa. Reaktion substraatti on α-anomeeri, mutta tuote, fruktoosi-1,6-fosfaatti, on β-anomeerinaan. Eri anomeerien muuntuminen toisikseen on hyvin nopea tasapainoreaktio, joka todennäköisimmin tapahtuu avoketjuisen molekyylin kautta. Fosfofruktokinaasi-1 on tärkein glykolyysin säätelykohta. Entsyymissä on kaksi sitoutumiskohtaa ATP-molekyylille. Ne ovat katalyyttinen kohta ja allosteerinen säätelykohta, jonka affiniteetti ATP:lle ei ole yhtä suuri. Kun solu tuottaa riittävästi ATP:ta ja sen konsentraatio on korkea, sitoutuu ATP allosteeriseen säätelykohtaan ja inhiboi siten entsyymin toimintaa. Solun pH:n lasku voimistaa ATP:n entsyymin toimintaa estävää vaikutusta. AMP-molekyyli on puolestaan fosfofruktokinaasi-1:n allosteerinen aktivaattori. Korkea AMP-taso on merkki siitä, että solu tarvitsee energiaa ATP:n muodossa, ja sen seurauksena fosfofruktokinaasi-1-aktivoituu. Sitruunahappo on fosfofruktokinaasi-1:n allosteerinen inhibiittori ja fruktoosi-2,6-bisfosfaatti aktivoi entsyymiä allosteerisesti. Taruin tautia sairastavilla potilailla on geenimutaation vuoksi vain vähän oikein toimivaa fosfofruktokinaasi-1-entsyymiä. Tämän vuoksi lihasten rasituskestävyys on heikentynyt. ==Lähteet== Luokka:Transferaasit
Doninhevonen

Doninhevonen on Donin tasangoilla Venäjällä kehitetty hevosrotu. Sitä käytettiin alun perin ratsuväen ja kasakoiden keskuudessa, ja nykyään ratsuna ja valjakkoajossa. ==Ominaisuudet== Doninhevoset ovat tyypillisesti 155–160 cm korkeita ja väriltään yleensä rautiaita, joskus myös ruunikoita, mustia tai kimoja. Rodulle tyypilliseen rakenteeseen kuuluu kuiva pää jossa on suora tai kovera profiili. Kaula on lihaksikas, hyvän muotoinen ja hyvin liittyvä, säkä selkeä ja leveä, rintakehä syvä. Lapa on toisinaan pysty ja askelta lyhentävä. Selkä on pitkä ja suora, lanne pitkä ja laskeva. Jalat ovat pitkät, lihaksikkaat ja kuivat kookkain nivelin, nivelet ja kaviot ovat lujat ja kestävät. Vuohiset saattavat olla pystyt ja kintereet käyrät. ==Historia== Doninhevosen ensimmäinen muoto eli niin sanottu "vanhadoninhevonen" kehittyi Venäjän tasankojen puolivilleistä hevosista ja karabakhinhevosen, turkomaanihevosen ja arabianhevosen tyyppisistä itämaisista hevosista, joita päätyi Venäjälle kasakoiden sotaretkien myötä. Venäläisroduille tyypillisen, vain vahvimpia yksilöitä käyttävän jalostuksen ansiosta doninhevosen vanha muoto oli keskikokoinen, ketterä ja erittäin kestävä hevonen. Sitä käytettiin nykyisen doninhevosen jalostuspohjana sekä myös muiden rotujen kuten orlovinhevosen, orlovin-rostopchininhevosen ja englannintäysiverisen parantamiseen. Vanhan tyypin doninhevoset olivat vaikeita olosuhteita hyvin kestävinä kasakkajoukoissa tärkeässä osassa Napoleonin joukkojen kukistamisessa ja tekivät kasakoista muun Euroopan ratsuväkiin nähden ylivoimaisesti paremman. 1830-luvulla doninhevosen vanhaa tyyppiä alettiin jalostaa, ja siitä muodostui nykyinen rotu parantamalla kantaa orlov-, arabianhevos-, englannintäysveris- ja karabakhinhevosverellä. Vuosisadan jälkipuoliskolla doninhevosella oli suurta kysyntää ratsuväessä. Yksityiset kasvattajat alkoivat keskittyä rodun jalostamiseen, ja jalostustavoitteiksi muodostuivat suurempi koko, hyvä rakenne, kestävyys ja tyypillinen kullanhohtoinen rautias väritys. Doninhevosten suosio kasvoi myös Venäjän ulkopuolella, ja suuret määrät hevosia vietiinkin ulkomaille. Suuri osa doninhevosten jalostuskannasta menetettiin ensimmäisessä maailmansodassa ja Venäjän vuoden 1917 vallankumouksissa, ja 1920-luvulla jäljelle jääneet eläimet koottiin useisiin armeijan siittoloihin, ja keskittyneellä kasvatustoiminnalla rodun kanta saatiin palautumaan kohtalaisen nopeasti. 1900-luvun alkupuolen jälkeen rotuun ei ole juurikaan lisätty ulkopuolista verta. ==Käyttö== Entisaikoina doninhevosen tärkein käyttötarkoitus oli kasakkaratsuna. Rotu tunnettiin kestävyydestään, ja ne pystyivät kulkemaan pitkiä matkoja lyhyessä ajassa, ja senkin jälkeen niillä oli voimia taisteluun. Nykyisin doninhevosta käytetään ratsu- ja ajohevosena. Doninhevonen on ollut tärkeä vaikuttaja monissa Neuvostoliitossa kehitetyissä roduissa, kuten budjonnyinhevosessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * International Museum of the Horse – An Extensive History of the Russian Don Luokka:59.2 Nisäkkäät Luokka:Venäläiset hevosrodut Luokka:Ukrainalaiset eläinrodut Luokka:Kevyet lämminveriset
Matovaaran Mahti

Matovaaran Mahti on lieksalainen urheiluseura. Se on perustettu 1951 Työväen urheiluliiton alaiseksi urheiluseuraksi. Matovaaran kylään kyläseurana syntyneen urheiluseuran toiminta on jatkunut 2010-luvulle saakka, vaikka maaseutu on käynyt läpi rakennemuutoksen ja seuran jäsenistö ja toiminta on keskittynyt vuosien myötä Lieksan keskustaan. Tästä "selviytymistarinasta" on tehty liikuntahistorian ja liikuntasossiologian tutkimuksia (ks. lähteet). 2000-luvulla toiminta on ollut kunto- ja retkeilypainotteista liikuntaa. Jäsenille on järjestetty kylpyläretki, pilkkitapahtuma, kevätretki, polkupyörä tapahtuma, syysretki luontoon ja kuntokuukaudet. Varsinainen kilpailutoiminta on lopetettu. Seuralla on lasten ja nuorten salivuoroja on mm. tennishallilla. Vuodesta 2007 alkaen on pidetty kerran kesässä iltamat Kisapirtillä. ==Lähteet== * Hannu Itkonen ja Katja Hellman: Mahtia Matovaarassa - liikkumista Lieksassa. 2011. ISBN 978-952-5679-61-8 * Itkonen & Anna-Katriina Salmikangas & Mikko Simula: Liikkumisen sosialisaatio kolmessa kylässä. Tutkimus Matovaaran, Nakertaja-Hetteenmäen ja Sivakkavaaran liikkumiskulttuurien muutoksista Kasvatus & Aika 4 (2) 2010, 69-82 ==Aiheesta muualla== *Matovaaran Mahti Luokka:Lieksalaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1951 perustetut urheiluseurat Luokka:Suomen Työväen Urheiluliiton jäsenseurat
Matovaara

Matovaara on kylä Lieksassa. Se sijaitsee kaupungin keskustan eteläpuolella kantatie 73:n lähellä. Kylä syntyi metsätyömieskyläksi, sillä tärkein toimeentulonlähde 1960-luvulle asti oli metsätyö. Kylä tunnetaan urheiluseura Matovaaran Mahdista, joka on perustettu 1951. Urheiluseurasta ja samalla kylän toiminnasta on tehty liikuntahistorian ja liikuntasosiologian tutkimuksia. Kyläläisten yhteinen kokoontumispaikka on urheiluseuran omistama Kisapirtti. ==Koulu== Matovaaran koulu perustettiin 1914. Vuonna 1938 koulussa oli 52 oppilasta. Koulu lakkautettiin 1991. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Matovaaran Mahti Luokka: Lieksan kylät
Ulaidit

Ulaidit tai ulaidhit olivat varhaisessa Irlannissa asuva kansa, joka antoi nimensä myöhemmälle Ulsterille (). Sana Ulster juontuu iirin sanasta Ulaidh ja muinaisnorjan sanasta staðr (). Keskiaikaisissa teksteissä ulaidit tunnetaan myös nimellä Clanna Rudrige eli Rudrigen jälkeläiset. Tästä tulee iirin sana Rúraíocht eli Ulaid-tarusto, joka on yksi neljästä suuresta tarustosta irlantilaisessa mytologiassa. Luokka:Irlannin historia Luokka:Muinaiset kansat
Soinniton alveolaarinen sibilantti

Soinniton alveolaarinen sibilantti on niin sanottu tavallinen s-äänne, joka esiintyy useimmissa kielissä. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkki on [s]. Suomen kielessä se on ainoa kotoperäinen sibilantti. ==Kuvaus== Soinnitonta alveolaarista sibilanttia määrittävät seuraavat foneettiset parametrit: * Fonaatio on soinniton, mikä tarkoittaa sitä, että äänihuulet eivät osallistu äänen tuottamiseen. * Ääntöpaikka on alveolaarinen, mikä tarkoittaa, että kieli sijoittuu hammasvallin tuntumaan. * Ääntötapa on sibilantti eli kouruäänne, hankausäänteen erityistyyppi, jossa ilma virtaa vapaasti kielen muodostamaa kourumaista väylää pitkin. ==Käyttö== Soinniton alveolaarinen sibilantti kirjoitetaan * latinalaisia aakkosia käyttävissä kielissä useimmiten s, kuitenkin esimerkiksi unkarissa sz. Saksan kielessä kahdennettu [s] saatetaan kirjoittaa myös ß. Muun muassa englannissa ja ranskassa se kirjoitetaan e:n, i:n ja y:n edellä joskus myös c:llä, ranskassa muiden vokaalien edellä toisinaan ç. * kyrillisissä kirjaimissa äännettä vastaa kirjain C, joka on ulkonäöltään identtinen latinalaisen C-kirjaimen kanssa, mutta on eri kirjain. * Kreikan kielessä [s]-äänne merkitään kirjaimella Σ (Sigma). * Heprean kielessä [s] merkitään joko Samekhilla (ס) tai Šinillä (ש). == Lähteet == Luokka:Konsonantit
Eemil Ponsimaa

Tuomas Eemil Ponsimaa (20. toukokuuta 1894 Sakkola – 5. elokuuta 1967 Kangasala oli suomalainen kirkkoherra, hartauskirjailija ja virsirunoilija. Ponsimaa oli Kangasalan kirkkoherrana 1962–1965. == Teoksia == * Vaeltaja : runoja. Herättäjä, Lapua 1947 * Kantaja ei väsy : kotien hartauskirja. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1967 * Hyvässä hoivassa. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1976, 5. painos 1988 * Ammenna arkailematta. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1978 * Oudon maan matkaajalle. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1983 == Lähteet == * * Suomen Sukututkimusseuran Hiski-tietokanta : Pappisluettelo - Kangasala Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Herman Raski

Herman Raski (24. tammikuuta 1898 Hietamäki, Inkeri – 1. tammikuuta 1969 Helsinki oli suomalainen kansakoulunopettaja ja näytelmäkirjailija. Maanviljelijäperheeseen syntynyt Raski aloitti 1914 opinnot Kolppanan opettajaseminaarissa. Venäjän sisällissodan aikana Raskin seminaariluokan oppilaat taistelivat valkoisten venäläisten puolella ja he joutuivat lopulta siirtymään Suomeen. Seminaariluokka valmistui sitten kansakoulunopettajiksi Helsingissä pidetyillä tilapäisillä kursseilla. Raski toimi opettajana Miehikkälässä 1926–1937 ja Vehkalahdella Neuvottoman kansakoulussa 1937–1963. Eläkkeelle jäätyään hän muutti Helsinkiin. == Teoksia == * Mökinniemellä : yksinäytöksinen osuuskauppa-aiheinen näytelmä. Pellervo, Helsinki 1938 == Lähteet == * * Herman Raskin muistokirjoitus, Inkeriläisten viesti no 2 helmikuu 1969 Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Inkeriläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Tynkkylänjoen kartano

Tynkkylänjoen kartano on Savonlinnassa sijaitseva kartano. Siitä on ensimmäiset tiedot vuodelta 1561, jolloin Paavo ja Pekka Tynkkyinen hankkivat Tynkkyläjoen tilan hallintaansa. Sen jälkeen sillä on ollut lukuisasti omistajia. Tiedetään että kartanon päärakennus paloi 1737, ja siltä ajalta on luultavasti peräisin päärakennuksen vanhin osa, koska tulipaloja ei tiedetä olleen sen jälkeen.Savonmaa viitattu 19.9.2011 Tilan pinta-ala on n.170 hehtaaria. Nykyinen omistaja on yrittäjä Pekka Salmi, joka asuu perheineen Savonlinnassa. He ovat kunnostuttaneet tiloja edustuskäyttöön. Tynkkylänjoen kartanon alueelle on merkitty vahvistettuun kaavaan yhteensä 68 tonttia vapaa- ajanasuntoja varten. Tontit sijoittuvat kolmeen erilliseen ja rakennuskannaltaan eritasoiseen kortteliin. Rakennusoikeutta on hieman vajaat 12 000 kerrosneliötä yhteensä noin 20 hehtaarin alueella. ==Lähteet== Luokka:Savonlinnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kartanot Luokka:Sääminki Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Labiodentaali

Labiodentaalit ovat äänteitä, jotka tuotetaan siten, että alahuuli koskettaa yläetuhampaita. Labiodentaaleja ovat esimerkiksi soinniton spirantti f ja suomen puolivokaali v. Useimmissa maailman kielissä, esimerkiksi englannissa, v on soinnillinen spirantti, ja symboli onkin kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa tässä käytössä, kun taas puolivokaalia merkitään kirjaimella . == Lähteet == Luokka:Konsonantit
Kääpiögalago

Kääpiögalago (Galago demidoff) on galagojen heimoon kuuluva kädellinen, joka elää keskisessä ja läntisessä Afrikassa. Se on kaikista galagolajeista pienin. Sen ruumiin pituus on noin 15 cm ja hännän pituus 20 cm. == Lähteet == Luokka:Galagot
Cam Newton

Cameron Jerrell ”Cam” Newton (s. 11. toukokuuta 1989 Savannah, Georgia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Newton edustaa New England Patriotsia. Newton oli vuoden 2011 NFL:n varaustilaisuuden ykkösvaraus. ==Ura== Newtonin voitettua vuonna 2011 Auburnin yliopiston riveissä parhaalle yliopistopelaajalle annetun Heisman Trophyn, Carolina Panthers varasi hänet ensimmäisenä vuoden 2011 NFL:n varaustilaisuudessa. Tulokaskaudellaan Newton valittiin NFL:n vuoden tulokkaaksi. ==Katso myös== *Luettelo NFL:n ykkösvarauksista ==Aiheesta muualla== *Profiili Auburn Tigersin sivustolla *Profiili Panthers.com -sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Soinnillinen alveolaarinen klusiili

Soinnillinen alveolaarinen klusiili on monessa kielessä yleinen konsonanttiäänne, joka kirjoitetaan latinalaisin kirjaimin tyypillisesti D-kirjaimella. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkki on . Suomen äännejärjestelmässä [d] on verrattaen uusi tulokas, ja esiintyykin kotoperäisissä sanoissa vain [t]-äänteen heikkona asteena. == Kuvaus == Soinnillista alveolaarista klusiilia määrittävät seuraavat foneettiset parametrit: * Fonaatio on soinnillinen, mikä tarkoittaa sitä, että äänihuulet värähtelevät äännettä muodostettaessa. * Ääntöpaikka on alveolaarinen, mikä tarkoittaa että kieli on äännettäessä hammasvallin tuntumassa. * Ääntötapa on klusiili eli umpiäänne, mikä tarkoittaa sitä, että äänettäessä muodostetaan sulkeuma, joka sitten purkautuu äkisti. == Lähteet == Luokka:Konsonantit
Soinniton alveolaarinen klusiili

Soinniton alveolaarinen klusiili on monessa kielessä yleinen konsonanttiäänne, joka kirjoitetaan latinalaisin kirjaimin tyypillisesti T-kirjaimella, kuten suomen kielessä. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkki on . == Kuvaus == Soinnitonta alveolaarista klusiilia määrittävät seuraavat foneettiset parametrit: * Fonaatio on soinniton, mikä tarkoittaa sitä, että äänihuulet ovat pois kytketyt kuten kuiskatessa. * Ääntöpaikka on alveolaarinen, mikä tarkoittaa että kieli on äännettäessä hammasvallin tuntumassa. * Ääntötapa on klusiili eli umpiäänne, mikä tarkoittaa sitä, että äänettäessä muodostetaan sulkeuma, joka sitten purkautuu äkisti. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Konsonantit
Alfred Liukku

Alfred Liukku (23. elokuuta 1891 Kitee – 10. heinäkuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen nuortenkirjailija. == Teoksia == * Urheilun henki: Periaatteita ja ohjeita miesnuorison urheilua varten. Toimittanut Alfred Liukku. WSOY 1929. * Dic maailmankiertäjä: Seikkailuja neljässä maanosassa. Valistus, Helsinki 1956. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Alfred Kleinermeilert

Alfred Kleinermeilert (30. maaliskuuta 1928 Müsch – 22. lokakuuta 2023) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Trierin hiippakuntaan 10. lokakuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Pausulaen titulaaripiispaksi 3. toukokuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernhard Stein, jota avustivat Carl Schmidt ja Jean Hengen.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Alfred Kleinermeilert Kleinermeilert jäi eläkkeelle 1. huhtikuuta 2003. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
66667 Kambič

66667 Kambič on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löydettiin Črni Vrh -observatoriossa vuonna 1999. Pikkuplaneetta sai nimensä Bojan Kambičin mukaan, joka oli Slovenian ensimmäisen tähtitieteellisen aikakauslehden perustaja. Ennen kuin asteroidi Kambič sai nimensä se tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 1999 TZ11. Koska Kambičin absoluuttinen magnitudi (H) on 15,6, sen läpimitta on todennäköisesti välillä 2–5 kilometriä. ==Lähteet== *JPL Small-Body Database Browser: 66667 Kambic (1999 TZ11) *IAU Minor Planet Center: Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets *ABSOLUTE MAGNITUDE (H) *Numbered minor planets Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
The Change-Up

The Change-Up on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kehonvaihdosta kertova komediaelokuva, jonka on tuottanut ja ohjannut David Dobkin, käsikirjoittaneet Jon Lucas ja Scott Moore ja jonka pääosia näyttelevät Ryan Reynolds ja Jason Bateman. Universal Pictures julkaisi elokuvan Pohjois-Amerikassa 5. elokuuta 2011 == Juoni == Yhdessä kasvaneet Mitch Planko ja Dave Lockwood (Ryan Reynolds ja Jason Bateman) olivat erottamattomat parhaat ystävät, mutta vuosien kuluessa he ovat hiljalleen ajautuneet erilleen. Daven ollessa ylityöllistetty lakimies, aviomies ja kolmen lapsen isä, Mitch on puolityöllistetty mies-lapsi, jolla ei ole ikinä ollut vastuuta mistään. Mitchin silmissä Davella on kaikkea: kaunis vaimo Jamie (Leslie Mann), kolme lasta, jotka palvovat tätä sekä korkeapalkkainen työ arvostetussa lakifirmassa. Dave puolestaan näkee Mitchin stressivapaan elämän ilman vastuuta tai seuraamuksia todeksi tulleena unelmana. Yhdessä vietetyn ryyppyillan jälkeen Mitchin ja Daven maailmat menevät ylösalaisin, kun he heräävät kehoja vaihtaneina. Huolimatta uudesta vapaudestaan suhteessa normaaleihin rutiineihinsa ja tapoihinsa, he huomaavat pian etteivät toistensa elämät olleetkaan läheskään niin ruusuisia kuin miltä alun perin vaikutti. Lisää ongelmia tuovat Daven seksikäs työtoveri Sabrina McArdle (Olivia Wilde) ja Mitchin vieraantunut isä, Mitch vanhempi (Alan Arkin). Ajan ollessa heitä vastaan, Mitch ja Dave yrittävät olla tuhoamatta toistensa elämiä yrittäessään löytää tavan päästä takaisin omaansa. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Elokuvat kehonvaihdosta Luokka:David Dobkinin ohjaamat elokuvat