EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Citykäytävä

Citykäytävä (tai City-käytävä) on katettu liikekeskus Helsingin keskustassa Aleksanterinkatu 21:n ja laajemmin Soopelin korttelin sisäpihalla. Citykäytävässä toimii muun muassa useita ravintoloita ja erikoisliikkeitä. Kiinteistössä on liiketilaa noin 4 000 m² ja lisäksi toimistotilaa 2 700 m². Sen läpi kulkee vuosittain noin kuusi miljoonaa ihmistä, sillä se toimii läpikulkureittinä Aleksanterinkadulta ja Citycenteriin ja sen kautta edelleen päärautatieasemalle. Aleksanterinkatu 21:n tontin osti ja rakennutti 1800-luvun lopulla liikemies ja kauppaneuvos Julius Tallberg. Talon suunnittelivat Elia Heikel ja Stefan Michailow. Myöhemmin Tallberg osti myös samassa korttelissa sijainneet Keskuskatu 6:n ja Kaivokatu 8:n tontit rakennuksineen. Hänen aloitteestaan näiden kiinteistöjen porttikäytävien ja sisäpihojen läpi avattiin vuonna 1910 Aleksanterinkadulta Kaivokadulle johtanut kulkureitti, jonka suunnitteli tarkemmin Eliel Saarinen ja jonka varrelle sijoitettiin liikehuoneistoja. Reitti sai myöhemmin nykyisen nimensä. Vuonna 1915 kiinteistön pihasiivet korotettiin nelikerroksisiksi Selim A. Lindqvistin piirustusten mukaan. Keskuskatu 6:n ja Kaivokatu 8:n kadunvarsirakennukset kuitenkin purettiin 1960-luvulla, samoin kuin katujen kulmassa sijainnut Skohan talo, minkä jälkeen paikalle rakennettiin nykyinen City-Center, joka tunnetaan myös nimellä Makkaratalo. Suunnitelmissa oli tuolloin, että myöhemmin myös korttelissa Aleksanterinkadun puolella olevat rakennukset olisi purettu ja City-Center -rakennuskompleksia laajennettu niiden paikalle, mutta tältä osin suunnitelmaa ei koskaan toteutettu. Niinpä alkuperäisestä City-käytävästä jäi edelleen jäljelle Aleksanterinkadulta korttelin sisäpihalle johtanut osuus, jonka jatkeena City Centerin läpi johti Kaivokadulle alun perin kaksi katettua käytävää. Sisäpiha katettiin 1980-luvulla lasikatolla. 1990-luvun alussa Citykäytävällä havaittiin levotonta käytöstä ja ilkivaltaa, minkä vuoksi sitä alettiin pitää öisin suljettuna. == Lähteet == Luokka:Helsingin kauppa- ja ostoskeskukset Luokka:Kluuvi
Kaanikunta

Kaanikunta oli poliittinen kokonaisuus, jonka johdossa oli mongolien tai turkkilaisten heimojen heimojohtaja eli kaani. Kun Tšingis-kaani kuoli vuonna 1227 hänen valtakuntansa jakautui neljään osaan, joissa kunkin johdossa oli yksi hänen jälkeläisistään kaanin asemassa. 1200-luvun puolivälissä niitä olivat läntisten kiptšakkien kaanikunta eli Kultainen orda, Persian kaanikunta, jonka hallitsijaa kutsuttiin Il-kaaniksi, Turkistanin kaanikunta eli Tšagatain kaanikunta sekä Suurkaanin kaanikunta Itä-Aasiassa. Kaikki olivat periaatteessa suurkaanin alaisia. Jo 1200-luvulla kukistunut Karakhanidien kaanikunta vakiinnutti islamilaisen hanafi-koulukunnan Transoxianaan.Lapidus 2022, s. 272–274, 418–419 1500-luvun loppuun mennessä kaikki neljä kaanikuntaa olivat kadonneet, mutta useita pienempiä kaanikuntia ilmaantui niiden tilalle. Niitä olivat muun muassa Kazanin, Astrahanin, Krimin, Hivan, Buharan, Taškentin, Samarkandin ja Kokandin kaanikunnat. Yksi kerrallaan ne joutuivat Venäjän valloittamiksi. Viimeisenä kaatui Kokand vuonna 1865 ja sen tilalle tuli Turkestanin kenraalikuvernöörikunta.Collins 2006, s. 77 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Poliittiset järjestelmät
Vivienne Medrano

Vivienne Medrano (tunnetaan myös online-aliasnimellään VivziePop) on yhdysvaltalainen animaattori, kirjailija, ohjaaja, tuottaja ja ääninäyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten aikuisten animaatiosarjojen Hazbin Hotellin ja Helluva Bossin luojana. Hän on myös kirjoittanut verkkosarjakuvan nimeltä ZooPhobia. Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset animaattorit Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät
Ivan Martynuškin

Ivan Stepanovitš Martynuškin (; s. 18. tammikuuta 1924 Poštšupovo, Rjazanin kuvernementti) on venäläinen toisen maailmansodan veteraani.Мартынушкин Иван Степанович Fond21, viitattu 20.1.2024 The Independentin mukaan hänestä tuli viimeinen elossa oleva Auschwitzin vapauttamiseen osallistunut sotilas David Dušmanin kuoltua kesäkuussa 2021.Marcus Williamson, David Dushman: One of the last surviving liberators of Auschwitz The Independent 18.6.2021, viitattu 20.1.2024 Martynuškin valmistui sotilaskoulusta Habarovskista ja määrättiin rintamalle vuonna 1942. Hän palveli 60. armeijakunnan 322. kivääridivisioonassa vanhempana luutnanttinaYelena Polyakovskaya, 'You Could See Happiness In Their Eyes': Russian Veteran Recalls Soviet Liberation Of Auschwitz Radio Free Europe/Radio Liberty 22.1.2015, viitattu 20.1.2024 ja oli ensimmäisten Auschwitziin saapuneiden neuvostosotilaiden joukossa. Sodan jälkeen Martynuškin oli muun muassa perustamassa atomienergiapaviljonkia Yleisvenäläiseen näyttelykeskukseen 1950-luvulla.Фронтовик и ветеран Средмаша Иван Мартынушкин: "Атом" рожден, чтобы миру служить Российская газета 2.11.2023, viitattu 20.1.2024 Martynuškinille myönnettiin Punalipun kunniamerkki, Punatähden kunniamerkki, Žukovin mitali, mitali "voitolle Saksasta suuressa isänmaallisessa sodassa 1941–1945" sekä 1. ja 2. luokan Isänmaallisen sodan kunniamerkit. == Lähteet == Luokka:Venäläiset sotilaat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet venäläiset
Cecil Sharp

Cecil James Sharp (22. marraskuuta 1859 Lontoo – 23. kesäkuuta 1924 Lontoo) oli brittiläinen muusikko, joka tuli tunnetuksi kansanlaulujen ja -tanssien kerääjänä.Cecil Sharp Britannica, viitattu 21.1.2024 Hän keräsi lähes 5 000 kansanlaulua ja -sävelmää – huomattavasti enemmän kuin kukaan muu englantilainen kansanmusiikin kerääjä.Cecil Sharp English Folk Dance and Song Society, viitattu 21.1.2024 Sharp opiskeli matematiikkaa Cambridgen yliopiston Clare Collegessa ja suoritti siellä myös musiikin opintoja. Hän muutti lokakuussa 1882 Australiaan, jossa hän työskenteli aluksi Etelä- Australian laamannin avustajana. Vuonna 1889 Sharp siirtyi työskentelemään musiikin parissa. Hänestä tuli tuomiokirkon avustava urkuri ja yksi musiikkikorkeakoulun johtajista Adelaidessa. Sharp opetti laulamista ja musiikin teoriaa, minkä lisäksi hän vapaalla ajallaan sävelsi ja johti Adelaiden filharmonista seuraa. Hän palasi Englantiin vuonna 1892. Sharpin omien sävellysten joukossa on koominen ooppera Sylvia, or, the Marquis and the Maid. Vuonna 1893 Sharp meni naimisiin Constance Birchin kanssa. Hän opetti Ludgrove Preparatory Schoolissa musiikkia vuosina 1893–1910 ja toimi samanaikaisesti Hampsteadin konservatorion rehtorina vuosina 1896–1905. Vuonna 1901 Sharp liittyi Folk-Song Societyyn. Hän julkaisi vuosi myöhemmin teoksen A Book of British Song. Vuosina 1904–1909 hän julkaisi viisi kokoelmaa kansanlauluista Somersetista. Aiemmin kansanlauluja keränneiden Lucy Broadwoodin, Sabine Baring-Gouldin ja Frank Kidsonin tavoin Sharp uskoi kansanlaulujen keräämisen olevan välttämätöntä englantilaisen kansanlauluperinteen säilyttämiseksi. Vuonna 1907 hän julkaisi englantilaisen kansanlaulun keskeisen teoreettisen teoksen English Folk-Song: Some Conclusions. Hän oli myös aktiivinen luennoitsija ja kolumnisti kansanlauluaiheesta. Vuodesta 1905 Sharp keräili myös kansantansseja. Hän perusti vuonna 1911 English Folk Dance Societyn. Sharp keräsi brittiläisperäisiä lauluja myös kolmella matkallaan Appalakeille vuosina 1915–1918. Hän oli mukana saattamassa kansanmusiikkia osaksi koulujen opetusohjelmaa, vaikkakin tämä käytäntö alkoi hiipua 1950-luvulla. Sharpin julkaisujen joukossa ovat English Folk-Songs from the Southern Appalachians (Olive Dame Campbellin kanssa, 1917), English Folk Songs (1921), The Morris Book (viisi osaa, 1907–1913), The Country Dance Book (kuusi osaa, 1909–1922) ja Sword Dances of Northern England (viisi osaa, 1911–1913). Sharp kuoli vuonna 1924, ja hänen mukaansa nimetty Cecil Sharp House perustettiin Lontoossa vuonna 1930 kansanlaulun ja -tanssin vaalimisen keskukseksi. Sharpin käsikirjoitukset luovutettiin Clare Collegeen ja Vaughan Williams Memorial Libraryyn. Sharpin näkemykset sekä lauluteknisistä seikoista että kansanmusiikin roolista opetuksessa ovat olleet kiistanalaisia. Jälkikäteen häntä on arvosteltu myös rasistisista näkemyksistä, joihin kuului käsitys mustista alemman rodun edustajina. Sharp kritisoi jazzia sen afroamerikkalaisista juurista eikä pitänyt jazzia valkoisille soveltuvana. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Brittiläiset folkloristit Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Saltivkan piiri

Saltivkan piiri (; vuosina 1937—1961: Stalinin piiri; 1961—2022: Moskovan piiri) on yksi Ukrainan suurkaupunki Harkovan yhdeksästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Piiri käsittää Harkovan keskustasta itään kaupungin ulkorajalle ulottuvan sektorin, jonka pinta-ala on 31,61 neliökilometriä. Piirissä asui noin 292 000 ihmistä. Vuonna 1989 piirin väkiluku oli 332 568. Piiri on perustettu alkujaan nimellä Stalinin piiri (; 1937—1961). Vuosina 1961—2022 se kulki nimellä Moskovan piiri (Московський район). Venäjän hyökkäyssodan (2022–) aikana piiri nimettiin Saltivkan kaupunginosan mukaan. Saltivkan kaupunkipiirin naapureina ovat Harkovan Kiovan piiri pohjoisessa, Harkovan piiri idässä (mihin koko Harkova on kuulunut kesän 2020 aluehallinnollisesta uudistuksesta lähtien) sekä Nemyšljan, Slobodan ja Osnovan kaupunkipiirit etelässä. Piirin alueella sijaitsevat muun muassa: * Harkovan metron asema Zah’ysnykiv Ukrajiny * Ukrainan rautatieliikenteen valtionyliopisto (UkrDUZT) * Saltivka, kaupunginosa == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Saltivkan piirin rajat Open Street Map -kartalla Luokka:Harkovan piirit
Athiwat Paeng-nuea

Athiwat Paeng-nuea (; s. 2002) on thaimaalainen pyörätuolikelaaja. Hän rikkoi tammikuussa 2024 suomalaisen Leo-Pekka Tähden maailmanennätyksen 100 metrin pyörätuolikelauksessa 0,11 sekunnilla.https://www.iltalehti.fi/yleisurheilu/a/ce1aeff4-f95f-475d-90ad-a58924f14aa2 == Lähteet == Luokka:Thaimaalaiset urheilijat Luokka:Pyörätuolikelaajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Petäjäveden terveysasema

Keski-Suomen hyvinvointialueen Petäjäveden terveyasema toimii Petäjävedellä osoitteessa Teollisuustie 1. Terveysasemalla toimii lääkärin, hoitajan, diabeteshoitajan, muistikoordinaattorin ja palveluohjaajan vastaanotot, suun terveydenhuolto, kuntoutus, mielenterveys- ja päihdepalvelut sekä neuvola. Fimlabin toimipiste palvelee terveysasemalla maanantaisin ja keskiviikkoisin. == Lähteet == Luokka:Petäjäveden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Keski- Suomen hyvinvointialue Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Osnovan piiri

Osnovan piiri () on yksi Ukrainan suurkaupunki Harkovan yhdeksästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Se käsittää Harkovan keskustasta etelään uloittuvan sektorimaisen osan kaupungista, jonka pinta-ala on 45,99 neliökilometriä. Osnovan piirissä asuu noin 93 000 ihmistä. Vuonna 1989 piirin väkiluku oli 107 754. Osnovan piiri rajautuu lännessä Harkovan Nova Bavarijan piiriin, pohjoisessa Ševtšenkon, Kiovan ja Saltivkan (kaupunki)piireihin ja idässä Slobodan (kaupunki)piiriin sekä etelässä Harkovan piiriin (johon koko Harkovan kaupunki on kuulunut kesän 2020 aluehallinnollisesta uudistuksesta lähtien). Osnovan piiri perustettiin alkujaan vuonna 1919 nimellä Petynsko- Zhuravlivskyin piiri (). Syyskuussa 1924 se uudelleennimettiin Tšervonozavodskyin piiriksi (). Vuonna 2016 piiri nimettiin uudelleen Osnovan piiriksi osana Ukrainan pyrkimystä vapautua kommunismin ajan perinnöstä. Piirin alueella sijaitsevat muun muassa: * (Harkovan) Podil, ydinkeskustan vanha kaupunginosa * Harkovan metron asema: Prospekt Haharina * useita Ukrainan rautateiden rautatieasemia: muun muassa Harkova-Levada (Харків- Левада) ja Osnova * Pyhän Kolminaisuuden kirkko (1914) Станция Основа.jpg|Osnovan rautatieasema. Трьохсвятительська церква1914 р.,вул.Першої Кінної Армії,101, м.Харків.JPG|Pyhän kolminaisuuden kirkko (1914). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Osnovan piirin rajat Open Street Map -kartalla Luokka:Harkovan piirit
Sandy Wilson

Alexander Galbraith "Sandy" Wilson (19. toukokuuta 1924 Sale – 27. elokuuta 2014) oli brittiläinen säveltäjä, sanoittaja ja kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten musikaalista The Boy Friend (1954), joka menestyi West Endissä ja jota alettiin esittää myös Broadwaylla.Michael Freedland, Michael Coveney, Sandy Wilson obituary The Guardian 27.8.2014, viitattu 21.1.2024 Wilson sai oppiarvon englannin kielessä Oxfordin yliopiston Oriel Collegesta. Hän sai idean The Boy Friend -musikaaliin jo opiskeluaikanaan. Hänen muihin musikaaleihinsa kuuluu Ronald Firbankin romaaniin perustuva Valmouth (1958). Vuonna 1965 esitettiin Wilsonin tekemä The Boy Friendin jatko-osa Divorce Me, Darling!, joka kuitenkaan ei saavuttanut vastaavaa suosiota. Wilson ei pitänyt ajatuksesta The Boy Friendin elokuvaversiosta eikä suostunut osallistumaan sen ensi-iltaan. Vuonna 1975 Wilson julkaisi omaelämäkertansa I Could Be Happy. Samana vuonna ilmestyi hänen kirjoittamansa muistoelämäkerta Ivor Novello. Wilsonin elämänkumppani oli Chak Yui. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Brittiläiset sanoittajat Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Wally Fawkes

Walter Ernest (Wally) Fawkes (21. kesäkuuta 1924 Vancouver, Kanada – 1. maaliskuuta 2023) oli brittiläinen jazzklarinetisti ja sarjakuvapiirtäjä. Hän teki sarjakuvia taiteilijanimellä "Trog".George Melly, Wally Fawkes obituary The Guardian 7.3.2023, viitattu 21.1.2024 Fawkes syntyi Kanadassa, mutta muutti äitinsä Mabelin kanssa Isoon-Britanniaan vuonna 1931 vanhempiensa erottua. Toisessa maailmansodassa hän palveli Coal Commissionia kartoittajana. Hän oli mukana perustamassa George Webbin Dixielanders-yhtyettä vuonna 1946. Fawkes perusti Humphrey Lytteltonin kanssa vuonna 1948 oman kokoonpanonsa, johon myöhemmin liittyi myös Keith Christie. Sidney Bechet luonnehti Fawkesia maailman parhaaksi klarinetistiksi. Coal Commissionia palvellessaan Fawkes voitti ensimmäisen palkinnon piirroskilpailussa, jonka tuomarina toimi Leslie Illingworth. Hän sai tältä työtarjouksen Daily Mailissa ja onnistui saamaan myös Lytteltonin yhteistyökumppanikseen. Fawkes sai kuvittamisessa opetusta Illingworthilta ja John Mintonilta. Hän tuli tunnetuksi poliittisesta satiirista Flook. Fawkes piirsi Daily Mailille, Daily Mirrorille, The Observerille, The Spectatorille, The Sunday Telegraphille, Private Eyelle, New Statesmanille ja Punchille. Fawkes luopui lopulta säännöllisestä työskentelystä Lytteltonin kanssa perustamassaan yhtyeessä, vaikka palasi toisinaan tekemään sen kanssa esiintymisiä. Vuonna 2005 Fawkes lopetti piirtämisen näköongelmien johdosta. Fawkes oli kahdesti naimisissa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Sandra Fawkes vuodesta 1949 vuonna 1964 otettuun avioeroon saakka. Fawkes meni naimisiin toisen puolisonsa Susan Cliffordin kanssa vuonna 1965. Ensimmäisestä avioliitosta syntyi neljä lasta, joista yksi kuoli varhaislapsuudessa. Toisesta avioliitosta syntyi kaksi lasta. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset jazzmuusikot Luokka:Jazzklarinetistit Luokka:Brittiläiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Terry Gibbs

Terry Gibbs (s. 13. lokakuuta 1924 New York, New York) on yhdysvaltalainen jazzmuusikko, jonka soitin on vibrafoni.Scott Yanow, Terry Gibbs AllMusic, viitattu 21.1.2024 Gibbs voitti harrastelijakilpailun ksylofoninsoittajana 12-vuotiaana. Hän palveli kolmen vuoden ajan sotilaana toisessa maailmansodassa. Tämän jälkeen hän soitti Manhattanin 52nd Streetillä. 1940-luvun jälkipuoliskolla ja 1950-luvun alkupuolella Gibbs keikkaili Tommy Dorseyn, Chubby Jacksonin, Buddy Richin, Woody Hermanin Second Herd -yhtyeen ja Benny Goodmanin kanssa. Gibbs asettui Los Angelesiin Kaliforniaan vuonna 1957. Hän johti jazzkokoonpanoja ja teki studiotyötä. 1960-luvulla hän oli The Steve Allen Show'n musiikillinen johtaja. Gibbs soitti kvintetissä Buddy DeFrancon kanssa 1980–1990-luvuilla. Hän teki levytyksiä lukuisille levymerkeille. Gibbsin johdolla soittivat monet merkittävät pianistit, kuten Terry Pollard, Pete Jolly (harmonikalla 1957), Alice Coltrane (1963) ja John Campbell. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmuusikot Luokka:Vibrafonistit Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Börje Söderholm

Börje Söderholm (25. huhtikuuta 1922 Helsinki – 5. tammikuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja, mainospäällikkö, filmipäällikkö ja yrittäjä, joka omisti Laatukuva-valokuvaamon Helsingissä. Hän toimi ammattimaisena valokuvaajana vuosina 1952–1972, ja hänen töitään on muun muassa Suomen valokuvataiteen museossa. Hän sai taiteilijaeläkkeen vuonna 1984. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Gaupne

Gaupne on taajama Lusterin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,5 neliökilometriä ja asukasluku 1 282 vuonna 2023. ==Kuvia== Gaupne kyrkje Wilse (cropped).jpeg|Gaupnen kirkko Gaupne gamle kirke.jpg|Gaupnen vanha kirkko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Luster
Johan Granberg

Johan Henrik Granberg (s. 11. tammikuuta 1944 Kotka) on suomalainen insinööri ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 21.1.2024. Granberg syntyi konttoripäällikkö Harry Granbergin ja yrittäjä Vera Melinin perheeseen. Hän avioitui 1969 Berit Semeniuksen kanssa. Granberg tuli ylioppilaaksi Kotka Svenska Samskolasta 1963 ja valmistui insinööriksi Tekniska läroverket i Helsingforsin koneosastolta 1968. Hän oli A. Ahlström Oy:n Karhulan kartonkitehtaan käyttöinsinööri 1969–1972, jalostustoiminnan operatiivinen johtaja 1972–1981, sähkötarviketeollisuuden projektijohtaja 1981–1982 ja hylsyvalmistuksen kansainvälistymisen projektijohtaja 1982–1983. A. Ahlströmin Varkauden ja Ruotsin Kristinehamnin pakkaustehtaiden tehtaanjohtaja Granberg oli 1983–1988, Eurapakin Kauttuan tehtaan kehitysyksikön johtaja 1988–1989 ja Strömforsin ja I-Valo Oy:n tehtaiden tehtaanjohtaja 1989–1993. Hän oli A. Ahlström Sähkötarvikkeet Oy:n, vuodesta 1999 Oy Lexel Electric Ab ja vuodesta 2000 Lexel Electric Oy, toimitusjohtaja 1993–2003 ja Schneider Electric Finland Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 2003–2008. Granbergilla on myös ollut sekä kansainvälisiä että kotimaisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2006. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalki 2898 AD

Kalki 2898 AD on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut intialainen telugunkielinen tieteiselokuva, jonka on ohjannut Nag Ashwin. Pääosia näyttelevät Amitabh Bachchan, Kamal Haasan, Prabhas, Deepika Padukone ja Disha Patani. Se sai ensi-iltansa teattereissa 27. kesäkuuta 2024. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2024 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset tieteiselokuvat Luokka:Telugunkieliset elokuvat
Gaupnen kirkko

Gaupnen kirkko () on Lusterin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1907. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Luster
Gaupnen vanha kirkko

Gaupnen vanha kirkko () on Lusterin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1647. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Luster
Hafslo

Hafslo on taajama Lusterin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on tasan yksi neliökilometri ja asukasluku 1 129 vuonna 2023. Hafslo oli itsenäinen kunta vuoteen 1963. ==Kuvia== Hafslo kirke.jpg|Hafslon kirkko ==Tunnettuja henkilöitä== * Sylfest Lomheim (s. 1945), kielitieteilijä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Norjan entiset kunnat Luokka:Luster
Hafslon kirkko

Hafslon kirkko () on Norjassa Vestlandin läänissä Lusterin kunnassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1878. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Luster
Sylfest Lomheim

Sylfest Lomheim (s. 11. maaliskuuta 1945 Hafslo) on norjalainen kielitieteilijä, joka tunnetaan aktiivisena kommentaattorina mediassa. Hänestä tuli Agderin yliopiston pohjoismaisten kielten professori vuonna 2003. Vuosina 2005–2010 Lomheim oli Norjan kielineuvoston johtaja. Hän on työskennellyt myös kielenhuoltajana yleisradioyhtiö NRK:lla ja valtiosihteerinä lapsi- ja perheministeriössä Jaglandin hallituksen aikana. Lomheim kuuluu työväenpuolueeseen. ==Bibliografia== * Omsetjingsteori. Ei elementær innføring (1989) * Nynorsk i NRK. Fra A til Å (1994) * Skrifta på skjernen. Korleis skjer fjernsynsteksting? (2000) * Språkteigen (2003) * Ord om ord (2004) * Quizkleis. Spørjebok om språk (2008) * Tale er gull (2011) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Norjan yliopistojen professorit Luokka:Norjalaiset kielitieteilijät Luokka:Norjalaiset virkamiehet Luokka:Filologit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sulkapallomaila

Sulkapallomaila on sulkapallon peliväline. Sulkapallomailan yläosaan on pingotettu jänteet. Mailan varsi on yleensä hiilikuitua ja alaosa puuta tai muovia, mailasta riippuen. Mailan kahvassa on kiinni vaihdettava grippi, jotta mailasta saisi paremman otteen. Sulkapallomaila on esimerkiksi tennismailaan verrattuna todella kevyt. Sulkapallomailan paino on yleensä noin 80–90 grammaa ja tennismailan paino noin 250–350 grammaa. Luokka:Mailat Luokka:Sulkapallo
Sijaishuolto

Sijaishuolto voi olla lapsen huostaanottamista, eli lapsi voidaan ottaa pidemmäksi jopa pysyväksi aikaa kodin ulkopuolelle tai lapsen kiireellisesti kiireesti ttamista pois kodista. Lapsi voidaan sijoittaa kiireellisesti pois kodista, jos huoltajat eivät pysty huolehtimaan lapsesta. Kiireellinen sijoitus ei ole kuitenkaan ikinä pysyvä. Huostaanotto on viimeinen vaihtoehto ja se tehdään yleensä perheen kanssa yhteisymmärryksessä, mutta huostaanotto voidaan tehdä myös pakottamalla, jos perhe vastustaa ja lapsi on yli 12-vuotias. == Katso myös == * Huostaanotto * Huostaanotto Suomessa == Lähteet == Luokka:Lastensuojelu
Vuoden 2024 Atlantin hurrikaanikausi

Vuoden 2024 Atlantin hurrikaanikausion Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 30. marraskuuta 2024. Virallisen kauden rajat on asetettu kaudelle jonka aikana esiintyy 97 % hurrikaaneista. Yksittäisiä tapauksia on kauden ulkopuolellakin. Nimet valitaan esiintymisjärjestyksessä etukäteen julkaistulta listalta, jossa nimet alkavat englanninkielisten aakkosten mukaisessa järjestyksessä A=Alberto, B=Beryl, C=Chris ... Kaudella nimettiin 18 myrskyä, joista 11 kehittyi hurrikaaneiksi ja viisi näistä voimakkaiksi hurrikaaneiksi. Keskimääräisenä vuonna nimetään 14 myrskyä. Vuoden 2024 hurrikaanit rikkoivat monia ennätyksiä. Hurrikaani Beryl kehittyi kategorian 5 hirmumyrskyksi varhaisemmin kuin yksikään hirmumyrsky mittaushistorian aikana. Hurrikaani Helene tappoi yli 230 ihmistä lähinnä Yhdysvaltojen eteläosissa, mikä teki siitä Yhdysvaltojen eniten kuolonuhreja vaatineen hirmumyrskyn vuoden 2005 Katrina-myrskyn jälkeen. Hurrikaani Milton puolestaan voimistui kategoriasta 1 kategoriaan 5 vain 24 tunnin aikana. Eri asiantuntijatahot (NHC, NOAA, CSU, ECMWF) olivat ennustaneet kaudesta normaalia voimakkaampaa. Pohjois-Atlantin merivesi on tavallista lämpimämpää, ja se toimii hurrikaanien energianlähteenä. Lisäksi La Niña -ilmiö voimistaa ilmakehän nousuliikkeitä Atlantilla. Vuoden 2024 nimetyt myrskyt nimi aktiivinen luokka Trooppinen myrsky Alberto 19.–20. kesäkuuta Hurrikaani Beryl 28. kesäkuuta alkaen 5 Trooppinen myrsky Chris 30. kesäkuuta – 1. heinäkuuta Hurrikaani Debby 3.–9. elokuuta 1 Hurrikaani Ernesto 12.–20. elokuuta 2 Hurrikaani Francine 9.–12. syyskuuta 2 Trooppinen myrsky Gordon 11.–17. syyskuuta Hurrikaani Helene 24.–29. syyskuuta 4 Hurrikaani Isaac 26.–30. syyskuuta 2 Trooppinen myrsky Joyce 27.–30. syyskuuta Hurrikaani Kirk 29. syyskuuta – 7. lokakuuta 4 Hurrikaani Leslie 2.–12. lokakuuta 2 Hurrikaani Milton 5.–10. lokakuuta 5 Trooppinen myrsky Nadine 19.–20. lokakuuta Hurrikaani Oscar 19.–22. lokakuuta 1 Trooppinen myrsky Patty 2.–4. marraskuuta Hurrikaani Rafael 4.–10. marraskuuta 3 Trooppinen myrsky Sara 14.–18. marraskuuta == Lähteet == == Aiheesta muualla == * 2024 tropical cyclone prediction Penn State *
Sundhnúkurin tulivuorenpurkaus 2023–2024

Sundhnúkurin tulivuorenpurkaus 2023–2024 oli Islannissa Reykjanesin niemimaalla sijaitsevan tulivuoren purkaus, joka alkoi joulukuussa 2023 ja joka jatkuu alkuvuonna 2024. Laavapurkausta edelsi joukko maanjäristyksiä lokakuusta 2023 alkaen. Sininen laguuni -kylpylä suljettiin marraskuussa 2023 maanjäristysten johdosta tulivuorenpurkauksen pelossa. Varsinainen purkaus alkoi 19. joulukuuta 2023 kello 22.17 Grindavíkin pohjoispuolella. Grindavíkin kaupunki, joka sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Reykjavíkistä, evakuoitiin marraskuussa 2023 ja uudelleen tammikuussa 2024. Sen alta löydettiin 11. marraskuuta magmatunneli, jonka pääteltiin olevan purkauksen edeltäjä. Laavavirta tuhosi siellä taloja 14. tammikuuta. == Lähteet == Luokka:Islannin historia Luokka:Vuoden 2023 luonnonmullistukset Luokka:Vuoden 2024 luonnonmullistukset Luokka:2000-luvun tulivuorenpurkaukset
Heinähattu, Vilttitossu ja kana

Heinähattu, Vilttitossu ja kana on suomalainen lastenelokuva, joka tuli ensi- iltaan helmikuussa 2024. Elokuva perustuu perustuu Sinikka ja Tiina Nopola samannimiseen kirjaan. Elokuvan on ohjannut Reetta Aalto. Elokuva jäi Sinikka ja Tiina Nopolan viimeiseksi yhteiseksi elokuvakäsikirjoitukseksi. Elokuvan päähahmoina ovat Heinähattu ja Vilttitossu. Elokuva on jatkoa muille Heinähattu ja Vilttitossu -elokuville. ==Vastaanotto== Elokuva sai huhtikuun 2024 loppuun mennessä yli 170 000 katsojaa ja oli siinä vaiheessa vuoden viidenneksi katsotuin elokuva. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Heinähattu, Vilttitossu ja kana -elokuvan traileri Youtubessa Luokka:Heinähattu ja Vilttitossu Luokka:Vuoden 2024 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset lastenelokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Anni Hacklin

Anni Charlotta Kaslin, o.s. Hacklin (10. joulukuuta 1858 Kuopio – 2. huhtikuuta 1938 Mikkeli) oli suomalainen teatterinäyttelijä, joka näytteli Suomalaisessa Teatterissa 1870- ja 1880-luvuilla.Billion Graves : Anni Kaslinin hauta Harjun hautausmaalla MikkelissäRouva Anni Kaslin. 75-vuotias, Mikkelin Sanomat, 09.12.1933, nro 142, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot A. Th. Böök : Suomalaisen teatterin tienraivaajia. "Uskokaa pois, viipurilaiset, meistä tulee jotakin!", Aamulehti, 22.01.1939, nro 20, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotTirehtöörinrouva Anni Kaslin, Mikkelin Sanomat, 05.04.1938, nro 40, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Anni Hacklinin isä oli kaupunginviskaalina Kuopiossa. Koulun päätettyään hän liittyi Kaarlo Bergbomin johtamaan Suomalaiseen Teatteriin näyttelijäksi ja oli näyttelijänä kuuden vuoden ajan. Hacklin lauloi myös eräitä osia ensimmäisessä suomalaisessa oopperassa. Hacklin meni 1883 naimisiin Suomi-yhtiön toimitusjohtajan Edvin Kaslinin (1856–1905) kanssa, erosi teatterista ja siirtyi yksityiselämään. Edvin Kaslinin kuoltua 1905 Anni Kaslin asui poikansa pankinjohtaja Kaarlo Edvin Kaslinin (1887–1963) perheessä Mikkelissä. Mikkelissä Anni Kaslin oli lyhyen aikaa Mikkelin Näyttämön johtajana ja kuuden vuoden ajan vuoteen 1927 saakka Mikkelin sotilaskodin johtajana.Ylioppilasmatrikkeli 1905, matrikkelinumero 29542 Kaslin Kaarlo EdvinYlioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Kaslin Edvin Efraim Huhtikuussa 1938 kuollut Anni Kaslin on haudattu Harjun hautausmaalle Mikkeliin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Sveitsin keskusta

Sveitsin keskusta (, , ) on sveitsiläinen keskusta-oikeistolainen puolue. Puolueen puheenjohtaja on Gerhard Pfister ja puoluesihteeri Gianna Luzio. Puolue on perustettu vuonna 2021. Puolue kannattaa kristillis-konservatiivisia arvoja ja on sitoutunut edistämään perhettä, yhteisöä ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta. Vuoden 2023 vaaleissa puolue saavutti 14,1 prosenttia äänistä ja on edustettuna Sveitsin liittokokouksessa 29 edustajalla. Puolue on Euroopan kansanpuolueen jäsen. == Lähteet == Luokka:Sveitsin puolueet Luokka:Euroopan kansanpuolueen jäsenpuolueet
Nikolai Belij

Nikolai Pavlovitsh Belij (; 6. heinäkuuta (J: 24. kesäkuuta) 1896 Herson, Venäjän keisarikunta – 15. marraskuuta 1968 Helsinki) oli suomenvenäläinen taidemaalari. Belij asui 1930-luvulla vuoden ajan Suursaaressa ja maalasi siellä muutamia tauluja. Hän muutti sitten manner-Suomeen ja maalasi myöhemmin muun muassa koulujen opetustauluja.Facebook 4.1.2017 Suursaari == Maalauksia == * Viipurin satama, öljymaalaus. 1925 Artnet * Suurkylä, Suursaari, vesivärityö. Hagelstam == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nikolai Belij’n maalauksia ja piirroksia Finnassa Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Riihontien tuulivoimalaitos

Riihontien tuulivoimalaitos on Etelä-Pohjanmaalla Alavuden Jokikylässä sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 0,6 megawattia ja vuosituotanto on 0,4–0,5 gigawattituntia . Voimalan on omistaa Terho Riiho, joka myös operoi sitä. == Yleistä == Tuulivoimalaitos sijaitsee Tuurin ja Töysän välisellä peltoalueella Riihonjärven rannalla Riihon maatilan piha- alueella. Paikka on tuulivoimalle otollinen, sillä peltoalueen ja järvenrannan äärellä kohoaa yli 10 metriä korkea mäki. Voimala sijaitsee yli 130 metrin korkeudella mpy. VTT:n tuulivoiman vuositilastoissa voimalan tunnus on Riihontie 1 ja myöhemmin vain Riihontie. Tuulivoimalaitos on tanskalaisen NEG Miconin valmistamaa NM43/600-mallia, jonka napakorkeus on 50 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 43 metriä, ja jonka kapasiteetti on 600 kilowattia eli 0,6 megawattia. == Historiaa == Tuulivoimalaitos on ostettu käytettynä, pystytetty vuonna 2008 ja käynnistetty kesäkuussa 2009. Voimalaitos purettiin omassa valvonnassa, tuotiin Suomeen kuudella rekka-autolla ja huollettiin ennen pystytystä. Sen hinnaksi muodostui puoli miljoonaa euroa. Haastateltaessa omistaja Terho Riihoa vuonna 2015 vakuutti hän, että tällaisen voimalan aiheuttama melu on hyvin pientä. Hänen mukaansa vuoden tuotanto olisi noin 365 megawattituntia eli 0,37 gigawattituntia. Siitä hän käyttää noin 300 megawattituntia itse ja ylimääräinen syötetään kantaverkkoon muiden käytettäväksi. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Huomioita == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Riihon maatila, e-farm * Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Alavuden rakennukset ja rakennelmat
Tordenskiold

Tordenskiold ja Tordenskjold tarkoittavat muun muassa seuraavia: ==Sukunimi== * Peter Tordenskiold tai Tordenskjold (1690–1720), norjalainen vara-amiraali ==Laivat== ; Norja * Tordenskjold-luokka, Norjan laivaston rannikkopanssarilaivaluokka * KNM Tordenskjold (1897), Norjan laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Tordenskjold-luokan rannikkopanssarilaiva ; Tanska * KDM Tordenskjold, Tanskan laivaston vuonna 1880 vesillelaskettu rannikkopanssarilaiva Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Vance

Vance tarkoittaa muun muassa seuraavia: ==Sukunimi== * Chris Vance (s. 1971), englantilainen näyttelijä * Courtney B. Vance (s. 1960), yhdysvaltalainen näyttelijä * Cyrus Vance (1917–2002), yhdysvaltalainen ulkoministeri * Cyrus Vance Jr. (s. 1954), yhdysvaltalainen juristi, Cyrus Vancen poika * Demi Vance (s. 1991), pohjoisirlantilainen jalkapalloilija * George Vance Murry (1948–2020), yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa * J. D. Vance (s. 1984), Yhdysvaltain varapresidentti * Jack Vance (1916–2013), yhdysvaltalainen fantasia- ja tieteiskirjailija * Tommy Vance (1941–2005), brittiläinen DJ * Troy Vance (s. 1993), yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja ==Muut== * The Jack Vance Reader kokoelma, joka sisältää kolme Jack Vancen tieteisromaania * Eli Vance, Half-Life-pelisarjan henkilö * Emmeline Vance, kuvitteellinen hahmo J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjoissa Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Kraini Sever

Kraini Sever (Крайний Север, ”Peräpohjola”) on Venäjällä Tšukotkan hallintokeskuksessa Anadyrissa ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti. Sillä on myös tšuktšinkielinen liite. Lehti perustettiin NKP(b):n Tšukotkan piirikuntakomitean ja piirikunnan toimeenpanevan komitean äänenkannattajaksi vuonna 1933 nimellä Sovetskaja Tšukotka (”Neuvosto-Tšukotka”). Lehti ilmestyi aluksi kerran viidessä päivässä 500 kappaleen ja myöhemmin kerran viikossa 1 000 kappaleen panoksena. Se julkaisi toisinaan aineistoa myös tšuktšin ja eskimon kielillä aluksi latinalaisella ja vuoden 1936 jälkeen kyrillisellä kirjaimistolla. Vuonna 1953 alkoi ilmestyä myös tšuktšinkielinen lehti Sovetken Tšukotka. Sen toimitus yhdistetiin Sovetskaja Tšukotkan toimitukseen vuonna 1956. Sovetken Tšukotka sisälsi etupäässä venäjästä käännettyä aineistoa, mutta julkaisi myös Juri Rytheun ja Antonina Kymytvalin kaltaisten tšuktšikirjailijoiden ja ensimmäisten eskimorunoilijoiden teoksia. Kuudesti viikossa ilmestynyt Sovetskaja Tšukotka ja kolmipäiväinen Sovetken Tšukotka olivat neuvostoajan loppupuolella NKP:n piirikuntakomitean ja piirikuntaneuvoston äänenkannattajia. Venäjänkielisen nelisivuisen ja tabloidikokoisen lehden painosmäärä oli 1970-luvun puolivälissä yli 9 000 ja tšuktšinkielisen 6 500 kappaletta. Sovetken Tšukotka muutettiin vuonna 1989 itsenäiseksi tšuktšin-, eskimon- ja eveninkieliseksi lehdeksi nimeltä Murgin nutenut (”Meidän seutumme”). Se yhdistettiin vuonna 1995 venäjänkieliseen lehteen, joka oli vuonna 1993 saanut nimen Kraini Sever. Tšuktšinkielinen liite ilmestyi aluksi nimellä Tšytšetkin vetgav (”Oma sana”) ja myöhemmin nimillä Yjaaken Eigyskyn (”Peräpohjola”) ja Eigyskyn (”Pohjola”). Vuonna 2008 tšuktšinkieliset sivut saivat nimen Vetgav (”Sana”), ja vuonna 2012 alettiin julkaista Murgin nutenut -nimistä kuukausiliitettä. Kraini Sever ilmestyy kerran viikossa Tšukotkan autonomisen alueen hallituksen äänenkannattajana. Sitä julkaiseen samanniminen valtionyhtiö, joka vastaa myös alueen piirilehtien ilmestymisestä. 28-sivuisen tabloidikokoisen lehden painosmärä oli 3 900 kappaletta lokakuussa 2023. Sen Internet-sivusto avattiin vuonna 2008. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden sivusto Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet Luokka:Tšukotka Luokka:Venäläiset sanomalehdet
Katie Britt

Katie Boyd Britt (s. 2. helmikuuta 1982 Enterprise, Alabama, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka valittiin edustamaan Alabaman osavaltiota Yhdysvaltain senaattiin 3. tammikuuta 2023. Britt valmistui juristiksi (juris doctor) Alabaman yliopistosta vuonna 2013 ja työskenteli myöhemmin lehdistösihteerinä ja senaattori Richard Shelbyn kansliapäälikkönä. Hänet valittiin Yhdysvaltain senaattiin vuonna 2022 yhdeksi toimikaudeksi, joka päättyy tammikuussa 2029. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tommy Tuberville

Tommy Tuberville (s. 18. syyskuuta 1954 Camden, Arkansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka valittiin edustamaan Alabaman osavaltiota Yhdysvaltain senaattiin vuonna 2020. Ennen senaattorin uraansa Tuberville toimi jalkapallopäävalmentajana useissa yliopistoissa. Hän perusti vuonna 2014 nimeään kantavan Tommy Tuberville Foundationin, jonka tarkoitus on tukea veteraaneja. Säätiö on kuitenkin saanut kritiikkiä, sillä vain kolmasosa sen varoista lahjoitettiin hyväntekeväisyyteen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Troy Dargan

Troy Dargan (k. 24. joulukuuta 2023) oli australialainen rugbynpelaaja. Dargan pelasi Cookinsaarten maajoukkueessa. Hän oli tehnyt kahden vuoden sopimuksen australialaisen Canberra Raidersin kanssa pelattuaan sitä ennen Australian kakkosliigassa. Dargan teki pääsarjadebyyttinsä vuonna 2020. Dargan kuoli moottoripyöräonnettomuudessa ollessaan perheensä kanssa lomailemassa Cookinsaarilla.https://www.iltalehti.fi/muutlajit/a/6b3c9d50-cb48-4ae6-b677-2da0b0fd683b == Lähteet == Luokka:Australialaiset rugbynpelaajat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Vladimir Dolgih

Vladimir Ivanovitš Dolgih (; 5. joulukuuta 1924 Ilanski – 8. lokakuuta 2020 Moskova) oli venäläinen poliitikko. Hän aloitti uransa Neuvostoliiton kommunistisessa puolueessa ja toimi myöhemmin Yhtenäinen Venäjä -puolueessa.Долгих, Владимир Иванович Tass, viitattu 21.1.2024 Dolgih lähti vapaaehtoisena rintamalle toisessa maailmansodassa vuonna 1941. Hän haavoittui vakavasti taistelussa Orjolin alueella vuonna 1943 ja sai vuonna 1944 vapautuksen palveluksesta terveyssyistä. Vuonna 1949 Dolgih valmistui Irkutskin kaivos- ja metalliteollisuuden instituutista. Hän oli oppiarvoltaan teknillisten tieteiden tohtori ja loi politiikan ulkopuolella uran johtotehtävissä kaivos- ja metalliteollisuuden alalla. Dolgih istui Neuvostoliiton korkeimmassa neuvostossa vuosina 1966–1989. Hän oli kommunistipuolueen keskuskomitean sihteeri vuosina 1972–1988. Vuosina 1982–1988 Dolgih oli myös politbyroon ehdokasjäsen, ja vuonna 1986 hän kuului politbyroossa ryhmään, joka koordinoi Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeisiä pelastustoimia. Vuosina 2011–2013 Dolgih oli valtioduuman jäsen. Vuosina 2013–2018 hän istui Venäjän liittoneuvostossa sen vanhimpana jäsenenä. Dolgih sai kaksi kertaa Sosialistisen työn sankarin arvonimen (1965, 1984). Leninin kunniamerkki hänelle myönnettiin kuudesti. Lisäksi Dolgihilla oli kaksi luokan I Isänmaallisen sodan kunniamerkkiä (1965, 1985) sekä luokkien I, II ja IV kunniamerkit "ansioista isänmaalle" (2014, 2020, 2009). Hänelle myönnettiin Ystävyyden kunniamerkki vuonna 2005. Dolgihin kuoleman jälkeen Istraan perustettiin hänen mukaansa nimetty teknillinen lyseo. Dolgihilla oli kolme tytärtä. == Lähteet == Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Neuvostoliittolaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Chris Coons

Chris Coons (koko nimi Christopher Anderew Coons; s. 9. syyskuuta 1963 Greenwich, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka valittiin Yhdysvaltain senaattiin vuonna 2010 ja hän aloitti Delawaren osavaltion edustajana seuraavana vuonna. == Tausta == Chris Coons syntyi Connecticutissa Greenwichissä ja kasvoi Hockessinissa, Wilmingtonin esikaupungialueella Delawaressa. Hän valmistui vuonna 1985 valtiotieteiden ja kemian kandidaatiksi Amherst Collegessa. Hän vietti myöhemmin useamman vuoden Keniaan opiskellen Nairobin yliopistossa. Coons valmistui Yalen yliopisto vuonna 1992 uskontotieteen maisteriksi ja oikeustieteen tohtoriksi. Nuorena Coons työskenteli Ronald Reaganin vuoden 1980 presidentinvaalikampanjassa ja Delawaren senaattori William Rothin senaattorikampanssa vuonna 1982. He molemmat olivat republikaaneja, mutta Coons vaihtoi 1980-luvun puolivälissä demokraattiseen puolueeseen. == Ura == Coons valittiin vuonna 2000 Delawaren New Castlen kreivikunnan neuvostoon, ja hän toimi vuosina 2005–2010 New Castlen piirikunnan johtajana. Samana vuonna hän asettui ehdolle senaattiin ja voitti lähes 17 pisteellä Christine O'Donnelin. Coons on tukenut senaattorina muun muassa aborttioikeuksia. Hän on kritisoinut Barack Obaman hallitusta varisinkin ulkopoliitikan osalta. Coons on ollut myös merkittävässä roolissa useiden naisten ja lasten oikeuksia suojaavien lakien hyväksymisessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alf Torp

Alf Torp (27. syyskuuta 1853 Stryn – 26. syyskuuta 1916 Kristiania) oli norjalainen kielentutkija, vuodesta 1894 sanskritin ja vertailevan kielitieteen professori Kristiaanian yliopistossa. Torp julkaisi useita teoksia indoeurooppalaisen kielitieteen alalta. Lisäksi hän tutki Vähän-Aasian muinaiskieliä (fryygian, lyykian ja kaarian kieliä) sekä etruskin kieltä. Hän julkaisi mvös valikoiman omia latinankielisiä runojaan (A. Turpilii poemata pauca, 1896).Torp, Alf, Tietosanakirja. Osa 9, palsta 1715. Tietosanakirja- osakeyhtiö 1917Torp, Alf, Tietosanakirja. Osa 11, palsta 1347. Tietosanakirja- osakeyhtiö 1922 (kuolinvuosi) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset runoilijat Luokka:Norjalaiset kielitieteilijät Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Oslon yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
J. William Middendorf

John William Middendorf II (s. 22. syyskuuta 1924 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko, diplomaatti ja säveltäjä.Kenneth Dooley, Ambassador J. William Middendorf Rhode Island Heritage Hall of Fame, viitattu 21.1.2024 Middendorf palveli toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain laivastossa ja valmistui College of the Holy Crossista kandidaatin arvolla merenkulkutieteessä vuonna 1945. Vuonna 1947 Middendorf sai Bachelor of Arts -oppiarvon Harvard Collegesta ja vuonna 1954 Master of Business Administration -oppiarvon New Yorkin yliopiston Stern School of Businessista. Middendorf toimi investointipankkiirina ja perusti pörssiyhtiön Middendorf, Colgate and Company. Aluksi hän toimi osavaltiotason politiikassa Connecticutissa. Vuonna 1964 hän osallistui Barry Goldwaterin presidentinvaalikampanjaan Republikaanien kansallisen komitean varainhoitajana. Middendorf toimi uransa aikana Yhdysvaltain laivastoministerinä sekä suurlähettiläänä Alankomaihin, Amerikan valtioiden järjestöön ja Euroopan unioniin. Hän toimi merkittävissä asemissa muun muassa Heritage Foundationissa ja International Republican Institutessa. Middendorfin sävellystuotantoon kuuluu yli sata marssia ja Holland Symphony, jonka hän sävelsi Alankomaiden kuningatar Julianan 25-vuotisen valtakauden kunniaksi. Middendorf on American Society of Composers, Authors and Publishersin jäsen ja sai American Bandmasters Associationin Edwin Franko Goldman -palkinnon. Vuonna 1976 hänelle myönnettiin Navy Distinguished Public Service Award. Middendorf on julkaissut kirjat A Glorious Disaster: Barry Goldwater's Presidential Campaign and the Origins of the Conservative Movement ja Potomac Fever: A Memoir of Politics and Public Service. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Yhdysvaltain suurlähettiläät Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset
Routunkarin tuulivoimalaitos

Routunkarin tuulivoimalaitos on Pohjois-Pohjanmaalla Lumijoen Routunkarilla sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 0,66 megawattia ja vuosituotanto on 5,5–7,0 gigawattituntia . Voimalan omistaa ja sitä operoi Lumijoki Oy. Huomaa, että Riutunkarin tuulivoimapuisto on eri tuulivoimapuisto, joka sijaitsee Oulunsalossa. == Yleistä == Routunkari on pääasiassa keinotekoinen saari, joka sijaitsee Vatunginnokan edustalla noin 900 metrin etäisyydellä Varjakan kalasatamasta. Saarelle on rakennettu suojainen poukama, jossa sijaitsee saaren laituri. Tuulivoimalaitosta kutsutaan Suomen Tuulivoimayhdistyksen tuulipuistoluetteloissa tunnuksella Varjakka, mutta Lumijoki OY kutsui sitä Sähkäle II:ksi. Voimala on tanskalaisen Vestaksen valmistama V90, jonka napakorkeus on 80 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 90 metriä, ja jonka kapasiteetti on 2,0 megawattia. Konehuoneen paino on 80 tonnia. == Historiaa == Routunkarille pystytettyä ensimmäistä tuulivoimalaitosta omistajayhtiö Lumijoki Oy kutsui Sähkäleeksi. Se oli tanskalaisen Vestasin valmistama V47, jonka napakorkeus oli 50 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 47 metriä, ja jonka kapasiteetti oli 660 kilowattia eli 0,66 megawattia. Se tuotti sähköä vuonna 2000 1,5 gigawattituntia ja vuonna 2011 1,4 gigawattituntia. Voimala purettiin uuden voimalaitoksen alta vuonna 2014. VTT:n tuulivoiman tuotannon vuosikatsauksissa tuulivoimalan tunnus oli aluksi Lumijoki 1, mutta se muutettiin myöhemmin Routunkariksi. MTV uutisoi voimalaa ensimmäiseksi merituulivoimalaitokseksi. Nykyään rannikoille tai saariin rakennettuja tuulivoimaloita kutsutaan vielä maatuulivoimalaitoksiksi, kun merituulivoimalat pystytetään yleensä suoraan veden alle merenpohjaan. Ennen uuden tuulivoimalan pystytystä laajennettiin Varjakan sataman laituria elokuussa 2014, jotta maa-aineksia saataisiin lastattua lautalle Routunkarille viemistä varten. Myös itse Routunkaria laajennettiin ja sen laiturille ruopattiin syvempi väylä. Samaan aikaan alkoi uuden voimalan matka Suomeen Ferrolin satamasta Espanjasta. Laiva purettiin Raahen Lapaluodon satamassa, jossa voimalaitosta modifioitiin ja se varastoitiin odottamaan pystytystä. Routunkarilla rakennettiin tuulivoimalan perustukset syyskuussa ja se valettiin 370 kuutiometrillä betonia lokakuussa. Merenpohjaa ruopattiin vielä lokakuussa, jonka jälkeen tuulivoimalan osia tuotiin saarelle lautalla. Sen pystytys alkoi lautalta käsi toimivalla 100 metriä korkealla nosturilla marraskuussa ja voimala käynnistettiin joulukuussa 2014 tuottamaan sähköä. Nosturilla purettiin samalla kertaa vanha voimala, joka kuljetettiin jonnekin pois. Uuden voimalaitoksen kokonaiskustannus oli 3,7 miljoonaa euroa. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista * Luettelo Suomen lakkautetuista tuulivoimaloista == Lähteet == Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Lumijoen rakennukset ja rakennelmat
Dirijjan ePrix 2024

Dirijjan ePrix 2024 (virallisesti 2024 Diriyah ePrix) oli Formula E -sarjan kauden 2023–2024 toinen ja kolmas osakilpailu, sekä kuudes Dirijjan ePrix. Kyseessä oli viides kerta, kun Dirijjan ePrix sisältää kaksi kilpailua. Kilpailut ajettiin Riadin katuradalla Dirijjassa. == Lähtökohdat == Kauden avauskilpailun voitti Porschen Pascal Wehrlein, joka myös johtaa kuljettajien MM-sarjaa. Wehrleinin perässä sarjassa tulevat Sébastien Buemi ja Nick Cassidy. Tallien sarjan johdossa on Porsche ennen Jaguaria ja Envision Racingia. Edellisessä Dirijjan ePrix’ssä Wehrlein voitti molemmat osakilpailut, ja Jake Dennis oli molempien kilpailujen toinen. Dennis ajoi myös Porschen voimansiirrolla. ==Kilpailut== Perjantain kilpailun voitti Dennis, aika-ajon voittanut Jean-Éric Vergne oli toinen ja Cassidy kolmas. Lauantain osakilpailun voitti Cassidy, joka nousi myös sarjan kokonaistilanteen kärkeen. Toiseksi ajoi Robin Frijns ja kolmanneksi aika- ajojen voittaja Oliver Rowland. == Viikonlopun aikataulu ja sää == Päivä Aikataulu Sessio Ilma Rata Kosteus Paik. Dirijja I Dirijja I Dirijja I Dirijja I Dirijja I Dirijja I Dirijja I 25\. tammikuuta 17:55–18:45 16:55–17:45 1. vapaat harjoitukset 26\. tammikuuta 12:55–13:45 11:55–12:45 2. vapaat harjoitukset 15:20–16:43 14:20–15:43 Aika-ajot 20:03–21:30 19:03–20:30 Kilpailu Dirijja II Dirijja II Dirijja II Dirijja II Dirijja II Dirijja II Dirijja II 27\. tammikuuta 12:55–13:45 11:55–12:45 3. vapaat harjoitukset 15:20–16:43 14:20–15:43 Aika-ajot 20:03–21:30 19:03–20:30 Kilpailu Lähde: == Lähteet == 2024 Luokka:Osakilpailut Formula E -kaudella 2023–2024
Gary Peters

Gary Charles Peters (s. 1. joulukuuta 1958 Pontiac, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka on edustanut Michiganin osavaltiota Yhdysvaltain senaatissa vuodesta 2015. Hän toimi myös Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 2009–2015. Peters valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Alma Collegesta vuonna 1980 ja kauppatieteiden maisteriksi Detroit Mercyn yliopistosta vuonna 1984. Lisäksi hän suoritti oikeustieteen tutkinnon Wayne State Universityssä vuonna 1989 ja filosofian maisterin tutkinnon Michiganin osavaltionyliopistossa vuonna 2007. == Ura == Peters toimi Rochester Hillsin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1991–1993. Myöhemmin hän liittyi Yhdysvaltain laivastoon vuosiksi 1993–2000 ja uudestaan 2001–2005. Peters valittiin vuonna 1994 Michiganin senaattiin, jossa hän toimi vuosina 1995–2002, koska hänen tuli palata asepalvelukseen syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen. Lisäksi hän on toiminut useissa rahoituslaitoksissa ja opettanut monissa yliopistoissa. Peters liittyi Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi vuonna 2009 ja hän kannatti Barack Obaman hallituksen poliittisia näkemyksiä. Lisäksi hän kannatti muun muassa vähimmäispalkan lisäämistä ja maahanmuuttouudistusta. Peters liittyi Yhdysvaltain senaattiin vuonna 2014, kun Carl Levin ei hakenut jatkokaudelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt