EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Parisuu oja

Parisuu oja (myös Parisoo peakraav, Parisuu kraav ) on Virossa Põlvamaalla ja Valgamaalla virtaava 11 kilometriä pitkä Võhandu jõen sivu-uoma. == Ojan kulku == Parisuu oja alkaa Otepään ylängöltä Soodoman kylän keskeltä. Ojaa kutsutaan myös määreellä peakraav ja kraav, joka viittaa kaivantoon. Oja onkin monissa kohdissa perattu suoraksi ojaksi, mutta sillä on luonnollisesti virtaavia osuuksia. Sellainen löytyy Peetrimõisan kylästä, missä ojan uoman kaltevuus kasvaa loivan alun jälkeen. Oja virtaa peltomaisemien läpi taas suoraksi kaivettuna ja alajuoksulla sen suunta tekee suoran käännöksen. Siihen yhtyy Kurgsuun turvetuotantoalueen kuivatusoja. Käännöksen jälkeen oja putoaa jyrkemmin ja muodostuneeseen laaksoon on tehty tekojärvi patoamalla ojan uoma maapadolla. Siitä muodostunut vesiallas on nimeltään Rüütle järv. Juuri ennen yhtymistään Võhandu jõgeen on uomaa oikastu. Yhtymäkohta sijaitsee Osulan kylän yläpuolella. == Valuma-alue ja sivu-uomia == Parisuu ojan valuma-alueen pinta-ala on 28 neliökilometriä ja se jaettuna ojan pituudella 10,8 kilometriä, antaa keskimääräiseksi leveydeksi 2,6 kilometriä. Ojalla on vain kaksi suurempaa sivu-uomaa. Ne ovat Lagjaoja ja Kurgsuun kuivatusoja. Sen valuma-alueella sijaitseva Tinapuu järv saattaa kuullua tähän valuma- alueeseen. Sen epäselvä asema johtuu turvetuotantoalueen kuivatusojien epäselvistä virtaussuunnista. == Hallintoalue == Võhandu jogi kuuluu Peipsijärven alavesistöalueeseen, joka on osa Itä-Viron vesistöaluetta. Ojan vesistörekisterin tunnus on VEE1004000. == Lähteet == * Luokka:Viron joet
Greenwoodochromis

Greenwoodochromis on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu neljä lajia, joita tavataan Afrikasta: * Greenwoodochromis abeelei (Poll, 1949) * Greenwoodochromis bellcrossi (Poll, 1976) * Greenwoodochromis christyi (Trewavas, 1953) * Greenwoodochromis staneri (Poll, 1949) == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet
Mastacembelus nigromarginatus

Mastacembelus nigromarginatus on puikkokalojen (Mastacembelidae) heimoon kuuluva makeissa, trooppisissa vesissä elävä kalalaji, jota tavataan Burkina Fasossa, Norsunluurannikolla, Ghanassa ja Togossa. Se voi kasvaa maksimissaan noin 42 senttimetrin mittaiseksi standardipituutta ja noin 44 senttimetrin mittaiseksi kokonaispituutta. Lajilla on selkäevässään 28–32 piikkiruotoa ja 82–104 pehmeää ruotoa. Peräevässä on 75–94 pehmeää ruotoa. Se saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 15 senttimetrin mittaisena. == Lähteet == * Taksonomian lähde heimon sukuun asti: * Taksonomian lähde suvusta alaspäin: === Viitteet === Luokka:Yhdyskiduskalat
Punkaharjun terveysasema

Punkaharjun terveysasema on eteläsavolaisen Savonlinnan kaupungin Punkaharjun pitäjässä sijaitseva julkisen palvelun terveysasema. Se palvelee normaalisti maanantaista torstaihin kello 8-15 ja perjantaisin kello 8-14. Ajanvarauksella saatavat lääkäriajat on tarkoitettu ei-kiireellistä hoitoa varten. Palvelujen tuottamisesta vastaa Itä-Savon sairaanhoitopiirin kuntayhtymä (Sosteri). Puurunkoinen, osin kaksikerroksinen terveyskeskusrakennus valmistui vuonna 1978. Tiiliverhoiltua rakennusta on sittemmin kunnostettu, esimerkiksi vuonna 2015. Kiireellisen hoidon tarpeessa Punkaharjulta voi hakeutua Savonlinnan keskussairaalan ympärivuorokautisesti palvelevaan yhteispäivystykseen (Keskussairaalantie 6, Savonlinna). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Punkaharjun lääkärin vastaanotto (suomi.fi) Luokka:Punkaharju Luokka:Savonlinnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Itä-Savon sairaanhoitopiiri
Oliver Tree

Oliver Tree Nickell (s. 29. kesäkuuta 1993 Santa Cruz, Kalifornia), taiteilijanimeltään Oliver Tree, on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, koomikko ja musiikkituottaja. Hänen korkein charter-hittinsä on ”Alien Boy”. Hänet tunnetaan parhaiten ”taiteilijana, joka on osaksi meemi, osaksi jotain vähemmän määriteltävää”. Treen debyyttialbumi Ugly Is Beautiful julkaistiin 17. heinäkuuta 2020. Tree on ilmoittanut päättävänsä musiikkiuransa albumin julkaistua. == Diskografia == Studioalbumit Nimi Julkaisutiedot Splitting Branches * Julkaistu: 17. helmikuuta 2013 * Levy-yhtiö: Itse julkaistu * Formaatti: Digitaalinen lataus Ugly Is Beautiful * Julkaistu: 17. heinäkuuta 2020 * Levy-yhtiö: Atlantic * Formaatti: LP, kasetti, digitaalinen lataus Cowboy Tears * Julkaistu: 18. helmikuuta 2022 * Levy-yhtiö: Atlantic * Formaatti: Digitaalinen lataus, CD, LP, kasetti EP't Nimi Julkaisutiedot Demons * Julkaistu: 12. elokuuta 2013 * Levy-yhtö: Itse julkaistu * Formaatti: Digitaalinen lataus, 12" EP Alien Boy * Julkaistu: 16. helmikuuta 2018 * Levy- yhtiö: Atlantic * Formaatti: Digitaalinen lataus, suoratoisto, 12" EP Do You Feel Me? * Julkaistu: 2. elokuuta 2019 * Levy-yhtiö: Atlantic * Formaatti: Digitaalinen lataus, suoratoisto == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Irma Hünerfauth

Irma Hünerfauth (31. joulukuuta 1907 Donaueschingen - 11. joulukuuta 1998 Kreuth) oli saksalainen kuvanveistäjä, taidemaalari sekä esineistä taidetta tehnyt taiteilija. Hänet tunnettiin myös nimellä IRMAnipulations ja töillään hän kritisoi kulutusyhteiskuntaa sekä perinteistä akateemista taidetta. Materiaalinaan hän käytti usein kaatopaikalle vietyä romua, josta hän rakensi veistoksia ja koneita. Hünerfauth on luokiteltu kuuluvaksi toisen maailmansodan jälkeiseen taiteilijaryhmään, jota on kuvattu sanoilla uusi realismi. Sen edustajina pidetään Hünerfauthin ohella Jean Tinguelya ja Niki de Saint-Phallea. == Lisää aiheesta == * https://www.irma-huenerfauth.de/ Luokka: Saksalaiset kuvanveistäjät Luokka: Vuonna 1907 syntyneet Luokka: Vuonna 1998 kuolleet
Punkaharjun koulu

Punkaharjun koulu on eteläsavolaisen Savonlinnan kaupungin Punkaharjun pitäjässä toimiva yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1-9). Koululla on kaksi toimipistettä. Alakoulussa opetetaan luokka-asteiden 1-6 koululaisia ja annetaan esiopetusta. Yläkoulu sijaitsee noin kilometrin päässä alakoulusta, ja siellä opiskelevat luokka-asteiden 7-9 koululaiset. Vuonna 2018 (2016) yhtenäiskoulua kävi yhteensä 231 (263) peruskoulun oppilasta. Alakoululaisia heistä oli noin 130. Lisäksi oli esikoululaisia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Savonlinnan koulujen oppilaaksiottoalueet (argis.com) Luokka:Punkaharju Luokka:Savonlinnan peruskoulut Luokka:Suomen peruskoulut
Amina

Amina on arabiankielinen naisen etunimi, joka tarkoittaa ’uskollista’ ja ’rehellistä’. Englantilaisella kielialueella se voidaan tulkita myös William- nimen naispuolisen vastineen Williaminan lyhentymäksi. Amina-nimellä on erityinen merkitys islaminuskoisille, sillä profeetta Muhammedilla oli tämänniminen äiti. Suomessa Amina onkin yksi yleisimmistä musliminimistä. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on joulukuuhun 2024 mennessä ollut virallisena etunimenä noin 910–930 naisella. == Tunnettuja Aminoja == * Amina (k. 577), Muhammedin äiti * Amina Alaoui (s. 1964), marokkolainen laulaja * Amina Annabi (s. 1962), tunisialais-ranskalainen laulaja ja näyttelijä * Amina Bakhit (s. 1990), sudanilainen keskipitkän matkan juoksija * Amina Helmi (s. 1970), argentiinalais-alankomaalainen tähtitieteilijä * Amina Masood Janjua (s. 1964), pakistanilainen ihmisoikeusaktivisti ja kuvataiteilija * Amina Lawal (s. 1973), kuolemaan tuomittu, sittemmin syytteestä vapautettu nigerialainen * Amina Mohammed (s. 1961), nigerialainen poliitikko ja YK:n varapääsihteeri * Amina Rizk (1910–2003), egyptiläinen näyttelijä * Amina Saada (s. 1989), suomalais-algerialainen moukarinheittäjä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Amina (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Doug Rogers

Alfred Harold Douglas ”Doug” Rogers (26. tammikuuta 1941 Truro, Nova Scotia – 20. heinäkuuta 2020 Stevenson, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen judoka ja olympiamitalisti. Hän oli maansa ensimmäinen judon olympiamitalisti. Muun muassa Masahiko Kimuran valmennuksessa harjoitellut Rogers saavutti yli 80-kiloisten painoluokassa olympiahopeaa Tokiossa 1964 häviten harjoituskumppanilleen, Japanin Isao Inokumalle. Rio de Janeirossa 1965 Rogers voitti MM-pronssia. Rogers kilpaili myös Münchenin kesäolympialaisissa 1972, missä hän kantoi Kanadan lippua kisojen avajaisissa. Méxicon kesäolympialaisissa 1968 judossa ei kilpailtu. Rogers kuoli 79-vuotiaana 20. heinäkuuta 2020.https://www.ijf.org/news/show/judo-mourns-the-passing-of-doug- rogersOlympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset judokat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Oleg Stepanov

Oleg Sergejevitš Stepanov (, 10. joulukuuta 1939 Moskova, Venäjän SFNT – 27. helmikuuta 2010 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut judoka, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Stepanov voitti 68-kiloisten painoluokassa olympiapronssia Tokiossa 1964 ja MM-pronssia Rio de Janeirossa 1965. Euroopan mestaruuden Stepanov voitti vuosina 1965 ja 1966. Hän kuoli Moskovassa 70-vuotiaana 27. helmikuuta 2010.Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Neuvostoliittolaiset judokat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Tainai

Tainai () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Niigatan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Tainaijoen varrella. Pitkänomaisen muotoinen kaupunki ulottuu Japaninmeren rannikolta itään Iidevuorille ja rajautuu kaakossa Yamagatan prefektuuriin. Tainaissa on 28 687 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 264,89 neliökilometriä. Tainai on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Nakajōn maaseutukaupunki ja Kurokawan kyläkunta. Nimensä se otti Tainaijoelta. Edo-kaudella kaupungin keskustan muodostava Nakajō kehittyi Yonezawa-kaidō-tiereitin postiasemana. Taishō-kaudella 1900-luvun alussa alueelta löytyi maaöljyä, sittemmin toisen maailmansodan jälkeen myös maakaasua, ja sinne sijoittui kemian- ja elektroniikkateollisuutta. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään riisiä, leikkokukkia, soijapapuja, vihanneksia ja tupakkaa sekä tuotetaan naudanlihaa. Tainain rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Oppō-jin buddhalainen temppeli, jonka pagodi on valittu Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Matkailijoita kaupunkiin houkuttelevat vuoristoalueet laskettelu- ja patikointimahdollisuuksineen. Kaupungissa toimii myös Tainai-onsenin kuuma lähde. Osa kaupungin alueesta Iidevuorilla kuuluu Bandain–Asahin kansallispuistoon. Tainaita palvelee JR Higashi-Nihonin Uetsu-päälinja. == Kuvia == Tiedosto:金屋 方面 - panoramio.jpg|Kukkapelto Tainaissa Tiedosto:Oppoji Temple Dainichido.jpg|Oppō- jin temppeli Tiedosto:Tainaigawa Dam lake.jpg|Tainaigawan patojärvi Tiedosto:East Exit, Nakajo Station, East Japan Railway Company, August 2018.jpg|Nakajōn rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Niigatan prefektuurin kaupungit
J. Strom Thurmondin vesivoimalaitos

J. Strom Thurmondin vesivoimalaitos () on betonirakenteinen voimalaitospato Georgian ja Etelä-Carolinan osavaltioiden rajalla. Pato sai nimensä senaattori Strom Thurmondilta vuonna 1988. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Georgian osavaltion rakennukset ja rakennelmat Luokka:Etelä-Carolinan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Yhdysvaltain vesivoimalaitokset Luokka:Yhdysvaltain padot Luokka:Gravitaatiopadot
Hakonen (yritys)

Hakonen on vuonna 1918 perustettu suomalainen palveluyritys, joka on erikoistunut kalusteiden sekä kodin- ja pesulakoneiden logistiikkaan. Hakonen Solutions Oy yhtiöitettiin vuoden 2024 alussa osana strategista uudistusta, jonka tavoitteena on tukea yrityksen liiketoiminnan kasvua ja kehitystä. Yhtiöittämisen myötä perustettiin kolme erillistä yritystä: Hakonen Solutions Oy, Hakonen Logistics Oy ja Hakonen Yhtiöt Oy. Näistä käytetään yhteisesti nimeä "Hakonen" viittaamaan näiden yhtiöiden koko palvelukokonaisuuteen. Alkujaan yritys tarjosi muutto- ja toimitilapalveluja, mutta strategisten muutosten myötä se keskittyy nykyään kalusteiden kuljetukseen ja asennukseen sekä kodinkoneiden ja pesulakoneiden kuljetus-, asennus- ja huoltopalveluihin. Hakosen ydinpalveluihin kuuluu myös kierrätyspalvelut, joissa käytöstä poistetut laitteet ja kalusteet kierrätetään osana yrityksen kiertotalousstrategiaa. Hakonen on ensimmäinen suomalainen kuljetusyritys, jolle on myönnetty Ekokompassi-ympäristösertifikaatti. Hakonen toimii valtakunnallisesti ja sen palvelut ovat saatavilla useissa suurimmissa kasvukeskuksissa, kuten Helsingissä, Tampereella ja Oulussa. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Vantaalla. Vuonna 2021 yrityksen liikevaihto oli 28,7 miljoonaa euroa ja se työllisti 320 henkilöä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hakosen verkkosivut Luokka:Suomalaiset logistiikkayhtiöt Luokka:Helsinkiläiset yritykset
Amala Shankar

thumb|right|Amala Shankar Amala Shankar (o.s. Nandy; 1919 Jessore – 24. heinäkuuta 2020 Kolkata) oli intialainen tanssija.Renowned danseuse Amala Shankar passes away in Kolkata Indian ExpressRenowned danseuse Amala Shankar turns 100 The Hindu Shankar syntyi kauppiasperheeseen nykyisen Bangladeshin alueella. Hän oli isänsä kanssa Pariisissa kesällä 1931 tavatessaan Uday Shankarin. Hän aloitti uransa kiertämällä kansainvälisesti tämän tanssiseurueen jäsenenä.Amala Shankar: The Muse Write2kill.in Ensiesiintymisensä hän teki vuonna 1931 Belgiassa Kaliyana Kaliya Daman -esityksessä.Did You Know Amala Shankar Has Acted In Just 1 Bollywood Movie? Read Details Republic World Isä lähetti tyttärensä Uday Shankarin tanssi- instituuttiin Almoraan Subhas Chandra Bosen vedottua häneen. Vuonna 1942 Amala ja Uday Shankar menivät naimisiin. Viimeisten avioliittovuosien ajan pariskunta asui erillään. Mies kuoli vuonna 1977. Amala Shankar jatkoi aktiivista uraansa 2010-luvulle. 92-vuotiaana hän osallistui Sita Swayamvar -tanssidraamaan. Samana vuonna hän teki viimeisen esiintymisensä lavalla poikansa Ananda Shankarin säveltämässä Missing You -tanssiesityksessä. Shankarin tytär oli näyttelijä Mamata Shankar. Shankar esiintyi elokuvassa Kalpana (1948), joka jäi hänen ainoaksi Bollywood-elokuvakseen. Vuonna 2011 hän sai Banga Bibhushan -palkinnon Länsi-Bengalin hallitukselta. Hänelle myönnettiin myös Sangeet Natak Akademin Tagore Ratna työstä tanssin parissa. Tanssin lisäksi Shankar oli kiinnostunut maalaustaiteesta; vaikka hänellä ei ollut kuvataiteellista koulutusta, hän loi maalauksia, jotka usein muistuttivat Uday Shankarin tanssiesityksiä. == Lähteet == Luokka:Intialaiset tanssijat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet intialaiset
Jan Verroken

Joannes "Jan" Verroken (30. tammikuuta 1917 Melden – 24. heinäkuuta 2020) oli belgialainen kristillisen kansanpuolueen poliitikko.MEPs: Joannes J. VERROKEN European ParliamentOud-CVP-politicus Jan Verroken (103) overleden VRT News Verroken valittiin ensimmäisen kerran Belgian parlamentin jäseneksi vuonna 1950. 1960-luvun lopussa hänestä tuli puolueensa ryhmäjohtaja edustajainhuoneessa. Euroopan parlamentin jäseneksi hänet valittiin vuonna 1979. Vuosina 1983–1988 Verroken toimi pormestarina Oudenaardessa, jonka kaupunginvaltuustossa hän istui vuoteen 2000. Verroken oli merkittävässä roolissa kielikiistassa, joka johti Leuvenin katolisen yliopiston jakautumiseen flaamin- ja ranskankielisiin yksiköihin. Poliittisen uransa jälkeen hän oli aktiivinen sosiaalisessa mediassa ja tuli tunnetuksi "maan vanhimpana twiittaajana". Hän kuoli 103-vuotiaana nukkuessaan. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset europarlamentaarikot Luokka:Pormestarit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet belgialaiset
Andrew Mlangeni

Andrew Mokete Mlangeni (6. kesäkuuta 1925 Bethlehem – 21. heinäkuuta 2020 Pretoria) oli eteläafrikkalainen apartheidia vastustanut aktivisti ja Afrikan kansalliskongressin poliitikko.South African anti-apartheid activist Andrew Mlangeni dies Deutsche WelleAndrew Mokete Mlangeni South African History Online Mlangeni syntyi neljätoistalapsisen perheen yhdeksäntenä lapsena. Hän aloitti koulunkäynnin 10-vuotiaana, mutta siirtyi työntekoon 12-vuotiaana isänsä kuoltua. Hän jatkoi koulunkäyntiä 1940-luvulla vanhemman veljensä taloudellisella tuella ja aloitti sitten linja-autonkuljettajana työskentelemisen. Vuonna 1951 Mlangeni liittyi Afrikan kansalliskongressin nuorisoliittoon ja vuonna 1954 Afrikan kansalliskongressiin. Hän kirjoitti New Age -lehteen, jonka päätoimittajana oli Ruth First. Vuonna 1961 Mlangeni lähetettiin ensimmäisten joukossa Afrikan kansalliskongressista sotilaalliseen koulutukseen ulkomaille, Kiinaan. Vuonna 1963 Mlangeni pidätettiin ja asetettiin syytteeseen Rivonian oikeudenkäynnissä, jossa myös Nelson Mandela tuomittiin. Mlangeni vietti 26 vuoden ajan vangittuna Robben Islandilla. Vuonna 1994 hänet valittiin Etelä-Afrikan ensimmäiseen demokraattisesti valittuun parlamenttiin. Hän istui parlamentin jäsenenä ensin vuoteen 2004 ja oli vielä vuosina 2009–2014 kauden parlamentin alahuoneen jäsenenä. Mlangeni sai Mandelalta Ansiokkaan palveluksen ritarikunnan ensimmäisen luokan kultaisen ansiomerkin vuonna 1999. Hänelle oli myönnetty myös Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto.SACP General Secretary Dr Blade Nzimande conveys the Party’s message of sincere condolences to the family of our struggle stalwart Cde Andrew Mlangeni Polity Mlangeni oli vankeustuomion saadessaan naimisissa Johanna Junnyn kanssa. Pariskunnalla oli kymmenen lasta. Vaimo kuoli vuonna 2001. Mlangeni oli viimeinen elossa ollut Rivonian oikeudenkäynnissä syytetty ennen kuin kuoli jouduttuaan 95-vuotiaana sairaalahoitoon Pretoriassa. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset poliitikot Luokka:Apartheidinvastaiset aktivistit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Eckert–Mauchly Computer Corporation

Eckert–Mauchly Computer Corporation oli yhdysvaltalainen tietokonevalmistaja, joka kehitti UNIVAC I -tietokoneen. == Historia == John Presper Eckert ja John Mauchly lähtivät akateemisesta maailmasta ENIAC-tietokoneen kehityksen jälkeen aloittaakseen oman yrityksen. He saivat ensimmäiseksi asiakkaakseen Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston, joka tarvitsi tietokoneen väestönkasvun johdosta. Huhtikuussa 1946 Eckert ja Mauchly saivat käsirahan uuden tietokoneen kehittämiseen. Tietokoneen suunnittelu ja sopimus valmistuivat vasta vuonna 1948. Väestönlaskentaviraston kattoraja projektille oli , mutta Eckert ja Mauchly valmistautuivat hyväksymään ylitykset toiveena saada rahat takaisin myöhemmillä ylläpitosopimuksilla. Projekti toi yhtiön konkurssin partaalle, jolloin Remington Rand osti yhtiön vuonna 1950. Yhtiöstä tuli Remington Randin ”Univac-osasto”. Remington Rand yritti sopia sopimuksen uudelleen mutta joutui viimeistelemään tietokoneen alkuperäisellä hinnalla. Väestönlaskentavirasto hyväksyi tietokoneen toimituksen 31. maaliskuuta 1951 loppusumman ollessa lähellä miljoonaa dollaria. UNIVACia valmistettiin 46 kappaletta ja Remington Randista tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen kaupallinen tietokonevalmistaja. UNIVAC I:tä esiteltiin vuoden 1952 presidentinvaalien aikaan, jolloin se käytti Grace Murray Hopperin ryhmän kehittämää ohjelmaa. Myöhemmin Sperry Rand sai yhtiön Remington Randin mukana. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tietotekniikkayhtiöt
Remington Rand

Remington Rand oli yhdysvaltalainen toimisto- ja kirjanpitokoneiden valmistaja, josta tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen kaupallinen tietokonevalmistaja. Yhtiön tuotteisiin kuuluivat sähköiset parranajokoneet. == Historia == Yhtiö muodostettiin vuonna 1927 kun Remington, Dalton ja useat muut konttorikoneiden valmistajat yhdistyivät. Remington Rand osti Eckert–Mauchly Computer Corporation (EMCC) -yhtiön vuonna 1950 ja hieman myöhemmin ERA-yhtiön. EMCC:stä tuli Remington Randin "Univac-osasto". EMCC:n kehittämää UNIVACia valmistettiin 46 kappaletta ja Remington Randista tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen kaupallinen tietokonevalmistaja. Vuonna 1955 Sperry osti Remington Randin muodostaen Sperry Randin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tietotekniikkayhtiöt Luokka:Yhdysvaltalaiset elektroniikkayhtiöt
Fritz Mauthner

Fritz Mauthner (1849–1923Mauthner, Fritz, Deutsche Biographie, viitattu 25.7.2020) oli saksalainen kirjailija ja kriitikko. Hän saavutti ensimmäisen menestyksensä kokoelmalla saksalaisia novelliparodioita Nach berühmten Mustern (kaksi sarjaa 1879–1880). Mauthnerin kirjavassa tuotantoon kuuluvat lisäksi esimerkiksi kriittis-satiiriset Einsame Fahrten (1879), Von Keller zu Zola (1887), romaanit Xantippe (1884) ja Der letzte Deutsche von Blatna (1886) sekä laaja tieteellinen teos Beiträge zu einer Kritik der Sprache (1901–1902), jossa hän osoittaa terävästi kielen riittämättömyyttä ajatusten ilmaisijana.Mauthner, Fritz, Tietosanakirja, osa 6, palsta 181, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1914 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Friedrich von Matthisson

Friedrich von Matthisson (1761–1831) oli saksalainen runoilija. Hän oli teatterinjohtajana ja kirjastonhoitajana Stuttgartissa 1812–1828. Matthissonin luontoa kuvailevat lyyriset runoelmat, joissa hän liikkui Albrecht von Hallerin ja Ewald Christian von Kleistin aloittamalla uralla (Gedichte, 1787), herättivät aikalaistensa, muun muassa Christoph Martin Wielandin ja Friedrich Schillerin, ihailua. Hänen muistelmissaan Erinnerungen on mielenkiintoisia paikka- ja henkilötietoja.Matthisson, Friedrich von, Tietosanakirja, osa 6, palsta 163, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1914 Matthissonin runoja on sävelletty. Suomennetut runot "Adelaide" ja "Muistelo" on julkaistu kokoelmassa Sata kuuluisaa yksinlaulua: keskiäänelle pianosäestyksin 1 (runot suom. Kyllikki Solanterä, WSOY 1984) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1761 syntyneet Luokka:Vuonna 1831 kuolleet
Peltotädyke

Peltotädyke (Veronica agrestis) on ratamokasvien (Plantaginaceae) heimoon, tädykkeiden (Veronica) sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Peltotädyke muistuttaa jonkin verran himmeätädykettä (Veronica opaca), kiiltotädykettä (Veronica polita) sekä persiantädykettä (Veronica persica), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan etenkin kukkien ulkonäön perusteella. Peltotädyke on ruohovartinen ja kasvutavaltaan tavallisesti maanmyötäinen. Sen lehdet ovat soikeanpuikeita ja nyhälaitaisia. Peltotädykkeen kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoista kasvavien kukkaperien päissä. Kukkaperät ovat tavallisesti lehtiä lyhyempiä ja kukat ovat pieniä sekä valkoisia tai vaaleansinertäviä. Verhiönliuskat ovat tylppäkärkisiä ja leveimmillään keskeltä. Teriö on yleensä valkoinen, mutta osa terälehdistä voi toisinaan olla vaaleansinisiä. Peltotädyke kukkii huhtikuusta syyskuulle. Hedelmä on herttamaisen pyöreä, lyhytperäinen ja villakarvainen. Peltotädyke kasvaa pääasiassa kesantopelloilla, puutarhoissa sekä joutomailla. Suomessa peltotädykettä tavataan maan etelä- ja lounaisosissa, yleisimmin Ahvenanmaalla ja Varsinais- Suomessa. Peltotädyke on Suomessa muinaistulokas. Ruotsissa peltotädyke on yleinen maan etelä- ja keskiosissa. Peltotädykkeen tieteellisen nimen lajinimi (agrestis) tulee kreikan sanasta agros (suom. pelto). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Peltotädyke (Veronica agrestis) *LuontoPortti: Peltotädyke (Veronica agrestis) *Luopioisten kasvisto: Peltotädyke (Veronica agrestis) *ITIS: Veronica agrestis *Plant List: Veronica agrestis Luokka:Tädykkeet
Urheilupuisto (Riihimäki)

Riihimäen urheilupuisto on Riihimäen Harjukylässä sijaitseva urheilupuisto. Arkkitehti Otto-Iivari Meurmanin laatimassa Riihimäen asemakaavassa vuodelta 1922 oli alue kaavoitettu julkisen istutusten tai yksityisten viljelymaiksi.Riihimäen urheilupuisto - Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt, Museovirasto, rky.fi, viitattu 25.7.2020. Alueella oli myös keskusurheilukenttä, joka kunnostettiin sotien jälkeen. Nykyisen Urheilupuiston yleissuunnitelman laati arkkitehti Yrjö Lindegren vuonna 1950.Riihimäen kotikaupunkipolku 2009 (sivu 18, kohta 29 - Urheilupuisto), riihimaki.fi, viitattu 25.7.2020. Urheilupuisto on esimerkillinen sotien jälkeen rakennettu urheilualue. Urheilupuisto sijaitsee harjulla, joka on ensimmäisen ja toisen salpausselän välinen päämoreeni, joka syntyi noin 12 000 vuotta sitten. Tämän harjun lakea pitkin kulkee myös valtakunnallinen vedenjakaja. Riihimäen urheilupuiston kokonaisuuteen kuuluvat urheilutalo, maauimala, uimahalli, urheilukenttä sekä tennis- ja koripallokentät. Puiston koillispäässä on myös kuntoilupiste. Alueella on myös kuntopolku sekä kuntoportaat.Riihimäen kaupunki - Ladut ja ulkoilureitit (kohta Urheilupuiston kuntorata), riihimaki.fi, viitattu 25.7.2020.Urheilukentät - Riihimäen kaupunki (kohta Keskusurheilupuisto), riihimaki.fi, viitattu 25.7.2020. Arkkitehtien Yrjö Lindegrenin ja Aulis Blomstedtin suunnittelema maauimala valmistui alueelle 1956. Raimo S. O. Valjakan suunnittelema urheilutalo valmistui 1967. Urheilutalossa on liikuntasali, kuntosali, voimailusali sekä kokoushuone ja siellä toimii myös keilahalli.Urheilutalo - Riihimäen kaupunki, riihimaki.fi, viitattu 26.7.2020 Vuonna 1979 valmistui maauimalan viereen arkkitehtien Osmo Lapon ja Jussi Suomalan suunnittelema uimahalli. Urheilupuiston alueella sijaitsee myös arkkitehti Erik Bryggmanin suunnittelema Vesilinna, joka suunniteltiin sekä vesitorniksi että näkötorniksi. Tornin ylätasanteella toimii kesäisin kahvila Café Bar Torni. == Kuvia == Tiedosto:Riihimäen keskusurheilukenttä.jpg|Urheilupuistossa sijaitsee Riihimäen keskusurheilukenttä. Tiedosto:Riihimäen urheilupuiston jalkapallokenttä.jpg|Urheilupuiston jalkapallokenttä. Tiedosto:Riihimäen urheilupuiston kuntoportaat.jpg|Urheilupuiston kuntoportaat. Tiedosto:Riihimäen urheilupuiston kuntorata.jpg|Urheilupuistossa on kilometrin pituinen, luonnonläheinen kuntopolku. Tiedosto:Riihimäen urheilupuiston kuntoilupiste.jpg|Urheilupuiston kuntoilupiste. Tiedosto:Riihimäen urheilutalo.jpg|Riihimäen urheilutalo. Tiedosto:Riihimäki maauimala.jpg|Riihimäen maauimala. Tiedosto:Riihimäen uimahalli.jpg|Riihimäen uimahalli. Tiedosto:Riihimäen vesilinna.jpg|Vesilinna. == Lähteet == Luokka:Riihimäen urheilu Luokka:Riihimäen puistot Luokka:Suomen urheilukeskukset
Crookin piirikunta (Oregon)

Crookin piirikunta () on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 24 404 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Prinevillen kaupunki. Piirikunta on perustettu 24. lokakuuta 1882. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oregonin piirikunnat
Curryn piirikunta (Oregon)

Curryn piirikunta () on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 22 925 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Gold Beachin kaupunki. Piirikunta on perustettu 18. joulukuuta 1855. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oregonin piirikunnat
Deschutesin piirikunta

Deschutesin piirikunta () on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 22 925 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Bendin kaupunki. Piirikunta on perustettu 13. joulukuuta 1916. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oregonin piirikunnat
Kirkonmaan linnake

Kirkonmaan linnake oli Suomen merivoimien Suomenlahden meripuolustusalueen Kotkan rannikkopataljoonaan kuulunut perusyksikkö, joka oli sijoitettu Kirkonmaalle. Linnake lakkautettiin 2013. Tasavallan presidentti vahvisti vuoden 1956 lopulla alueellisten nimien käyttöönottamisen puolustusvoimissa, jolloin Kirkonmaan linnake nimeksi muuttui Kotkan rannikkopatteriston 1. patteriksi. Maavoimien organisaatiomuutoksen (MAROn) seurauksena 1. lokakuuta 1979 patterin nimeksi palautettiin Kirkonmaan linnake.Tirronen 1994 s. 144 ja 208 == Päälliköt == Linnakkeen päälliköinä olivatTirronen 1994 s. 298: ;Kirkonmaan linnake *kapteeni Lars Gottberg 10. syyskuuta 1949 – *kapteeni Eino Pyysalo 1. lokakuuta 1950 – *kapteeni Lars Gottberg 10. maaliskuuta 1951 – *kapteeni Pentti Ratia 1. joulukuuta 1952 – *yliluutnantti Emil Mäkeläinen 18. kesäkuuta 1956 – *luutnantti Teuvo Rönkkönen 1. joulukuuta 1956 – ;1. patteri/Kotkan rannikkopatteristo *luutnantti Teuvo Rönkkönen 1. tammikuuta 1957 – *kapteeni Lari Rannisto 30. tammikuuta 1957 – *yliluutnantti Pentti Lahdenranta 30. tammikuuta 1960 – *kapteeni Pentti Aulaskari 20. huhtikuuta 1960 – *yliluutnantti Pentti Lahdenranta 10. elokuuta 1960 – *kapteeni Lari Rannisto 2. syyskuuta 1960 – *luutnantti Pertti Huhtanen 27. lokakuuta 1962 – *yliluutnantti Pentti Väyrynen 12. marraskuuta 1962 – *kapteeni Hemminki Kurki 12. lokakuuta 1963 – *kapteeni Pentti Väyrynen 7. elokuuta 1964 – *yliluutnantti Matti Haapanen 25. heinäkuuta 1967 – *yliluutnantti Heikki Tiilikainen 1. tammikuuta 1968 – *luutnantti Mikko Mäki 25. heinäkuuta 1968 – *yliluutnantti Heikki Tiilikainen 10. syyskuuta 1969 – *yliluutnantti Antero Vehkomäki 19. lokakuuta 1971 – *luutnantti Pertti Malmberg 9. marraskuuta 1971 – *yliluutnantti Arto Vapaavuori 29. marraskuuta 1971 – *kapteeni Lauri Poromaa 17. heinäkuuta 1972 – *luutnantti Pertti Malmberg 31. elokuuta 1973 – *yliluutnantti Antero Vehkomäki 18. tammikuuta 1974 – *kapteeni Pertti Huhtanen 7. tammikuuta 1977 – ;Kirkonmaan linnake *kapteeni Pertti Huhtanen 30. syyskuuta 1979 – *yliluutnantti Jarmo Suominen 6. joulukuuta 1980 – *kapteeni Hannu Saarinen 8. syyskuuta 1985 – *kapteeni Jarmo Suominen 4. huhtikuuta 1986 – *yliluutnantti Kari Eronen 8. syyskuuta 1987 – *yliluutnantti Reijo Kinnunen 1. syyskuuta 1989 – *kapteeni Jarmo Suominen 25. syyskuuta 1992 – *Juha Torkkeli 1995–1997 *Lari Pietiläinen *Teemu Leivo *kapteeniluutnantti Mika Salminen –2013 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomen rannikkolinnakkeet
Aleksandr Ivanitski

Aleksandr Vladimirovitš Ivanitski (, 8. lokakuuta 1937 Jarova, Ukrainan SNT – 22. heinäkuuta 2020 Moskovan alue, Venäjä) oli venäläinen urheilutoimittaja ja Neuvostoliittoa edustanut vapaapainija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Ukrainan SNT:ssa syntynyt mutta Leningradissa varttunut Ivanitski voitti yli 97-kiloisten painoluokassa olympiakultaa Tokiossa 1964 ja neljä maailmanmestaruutta. Hän työskenteli urheilujournalistina esimiesasemassa Gosteleradiossa ja RTR:llä ja oli vastuussa muun muassa Moskovan kesäolympialaisten 1980 lähetyksistä. Ivanitski kuoli 82-vuotiaana 22. heinäkuuta 2020. Hän oli lähtenyt poimimaan sieniä: ruumis löydettiin joesta kolmen päivän kadoksissa olemisen jälkeen.https://tass.ru/proisshestviya/9052279Olympedia == Lähteet == * * Ivanizki, Alexander (URS) International Wrestling Database === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Neuvostoliittolaiset vapaapainijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Neuvostoliittolaiset toimittajat Luokka:Venäläiset toimittajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Niinimäki (Iitti)

Niinimäki on Iitin kunnan rekisterikylä, johon kuuluu Niinimäen, Kuukson, Suokannan ja Tillolan kylät.Iitin kylät - Iitti Se sijaitsee Iitin kuntakeskuksen Kausalan itäpuolella, Kouvolan (entisen Elimäen ja Kuusankosken) rajan tuntumassa. Niinimäki rajautuu lännessä Kausalaan, pohjoisessa Radansuuhun, koillisessa Lyöttilään, lounaassa Saaraseen sekä idässä ja etelässä Kouvolan kaupunkiin, Kuusankosken ja Elimäen suuralueisiin. Niinimäki on pääosin maaseutumaista aluetta, jossa on jonkinverran maataloutta. Kausalan taajama ulottuu osittain myös Niinimäen alueelle.Kylänrajat löytyy Maanmittauslaitoksen kartoista Niinimäen alueella sijaitsee mm. KymiRing-moottoriurheilukeskus, lakkautettu Tillolan koulu, St1-huoltoasema sekä eteläisin osa Myllytöyryn teollisuusalueesta. Valtatie 12 ja Lahden ja Kouvolan välinen rautatie kulkee Niinimäen läpi. Rataosalla sijaitseva Niinimäen junakohtauspaikka sijaitsee pääosin Niinimäellä, mutta osittain Kausalan puolella. == Lähteet == Luokka:Iitin kylät
Boško Marinko

Boško Marinko (, 11. elokuuta 1939 Koljani, Jugoslavian kuningaskunta – 18. heinäkuuta 2020 Subotica, Serbia) oli Jugoslaviaa edustanut kreikkalais- roomalaisen tyylin painija ja Euroopan mestari. 52-kiloisten painoluokassa kilpaillut Marinko voitti MM-pronssia Edmontonissa 1970, Euroopan mestaruuden Modenassa 1969 ja kaksi EM-hopeamitalia. Hän kilpaili myös Méxicon 1968 ja Münchenin 1972 kesäolympialaisissa, vuosien 1966 ja 1969 MM-kilpailuissa sekä vuoden 1967 EM-kilpailuissa. Marinko kuoli 80-vuotiaana 18. heinäkuuta 2020.http://hr.n1info.com/Sport-Klub/Ostali-Sportovi/a528305/Preminuo- olimpijac-Bosko-Marinko.html Olympedia == Lähteet == * * Marinko, Bosko (YUG) International Wrestling Database === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Jugoslavialaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Panagiótis Maniás

Panagiótis Maniás (, 1932 Ateena – 8. heinäkuuta 2020 Pireus) oli kreikkalainen koripalloilija ja bridgenpelaaja. Koripallossa Maniás pelasi Kreikan miesten maajoukkueessa Helsingin kesäolympialaisissa 1952 ja vuoden 1951 EM-kilpailuissa. == Elämä ja urheilu-ura == Koripallossa Maniás voitti Panelliniosissa Kreikan mestaruuden vuosina 1953, 1955 ja 1957. Hän pelasi Kreikan miesten maajoukkueessa vuosina 1951–1957 24 ottelua 7,6 pisteen keskiarvolla. Maniás kuului maajoukkueen kokoonpanoon muun muassa Helsingin kesäolympialaisissa 1952 ja Ranskan EM-kilpailuissa 1951.Olympedia.org Maniás oli myös kansainvälisellä tasolla kilpaillut bridgenpelaaja.http://www.worldbridge.org/people/person/?qryid=18785 Hän kuoli 8. heinäkuuta 2020.https://www.eurohoops.net/el/ellada/1079969/thrinos- vrethike-nekros-o-thrilikos-asos-tou-panelliniou-panagiotis-manias/ == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Bridgenpelaajat Luokka:Kreikkalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Ruutukalpapyrstö

Ruutukalpapyrstö (Lycenchelys kolthoffi) on kivinilkkojen (Zoarcidae) heimoon kuuluva syvissä merivesissä elävä kalalaji, jota tavataan Islannin, Venäjän, Huippuvuorten, Kanadan ja Grönlannin aluevesillä 1–4 °C:ssa vedessä. Laji elää 202–930 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Se voi kasvaa maksimissaan noin 23 senttimetrin mittaiseksi standardipituutta. Laji saavuttaa sukukypsyyden 14–18, keskimäärin 16 senttimetrin mittaisena. Sen ravintoa ovat simpukat. == Lähteet == * Taksonomian lähde heimon sukuun asti: * Taksonomian lähde suvusta alaspäin: === Viitteet === Luokka:Kivinilkat
Kiviokamonni

Kiviokamonni (Lithodoras dorsalis) on okamonnien (Doradidae) heimoon kuuluva makeissa, pääasiassa trooppisissa vesissä elävä kalalaji, jota pidetään myös akvaariossa. Lajilla on myös pieni taloudellinen merkitys ruokakalana. Kiviokamonni on sukunsa Lithodoras ainoa laji. Kiviokamonni voi kasvaa metrin mittaiseksi ja painaa 15 kilogrammaa. Sen ruumis on pitkänomainen ja silmät melko pienet. Lajin alaleuka on yläleukaa huomattavasti lyhyempi. Kiviokamonnilla on selkäevässään yksi piikkiruoto sekä kuusi pehmeää ruotoa ja peräevässä 13–14 pehmeää ruotoa. Kiviokamonnia tavataan Amazon-joen valuma- alueelta Brasiliasta ja Ranskan Guayanasta. Laji käyttää ravinnokseen pääasiassa makrofyyttejä eli kosteikkokasveja. Kiviokamonni lisääntyy kerran vuodessa. == Lähteet == Luokka:Okamonnit
Radansuu

Radansuu on Iitin kunnan rekisterikylä, johon kuuluu Radansuun, Harjunkorven, Haravakylän ja Myllytöyryn kylät sekä asuinalueet.Iitin kylät – Iitti Se sijaitsee Iitin kuntakeskuksen Kausalan ja Iitin kirkonkylän välissä, Urajärven ja Kirkkojärven rannalla. Niinimäki rajautuu pohjoisessa Iitin kirkonkylään, lännessä Kauramaahan, etelässä Kausalaan ja Niinimäkeen sekä idässä, Urajärven kaakkoisrannalla Lyöttilään. Radansuu on pääosin maaseutumaista aluetta, jossa on jonkin verran maataloutta. Kausalan taajama ulottuu myös Radansuun alueelle: esimerkiksi Haravakylän ja Myllytöyryn asuinalueet sekä Itä-Myllytöyryn teollisuusalue sijaitsevat Radansuun kylän puolella, mutta ovat osa Kausalan taajamaa.Kylänrajat löytyy Maanmittauslaitoksen kartoista Radansuun alueella sijaitsee Radansuun kyläkauppa, Urajärven uimaranta, Iitti Golf -golfkenttä, Hotelli Lomakivi, Ravintola Kurjenmiekka, Iitin terveysasema, Kausalan vesitorni ja Haltonin tehdas sekä muuta teollisuutta. Valtatie 12 kulkee Radansuun eteläosan, Myllytöyryn läpi, ja Radansuun kylältä pääsee Kausalaan Seututietä 362 eli Iitintietä pitkin. == Lähteet == Luokka:Iitin kylät
Parabrotula

Parabrotula on valebrotuloiden (Parabrotulidae) heimoon kuuluva Atlantin valtamereltä ja Tyyneltämereltä tavattava kalasuku, johon luetaan seuraavat kaksi lajia: * Parabrotula plagiophthalma Zugmayer, 1911 – valebrotula * Parabrotula tanseimaru Miya & Nielsen, 1991 == Lähteet == * Taksonomian lähde heimon sukuun asti: * Alempien taksonien suomenkieliset nimet: === Viitteet === Luokka:Käärmenilkkakalat
Galtarby

Galtarby on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Västanfjärdin länsilaidalla Galtarbyviken-nimisen merenlahden pohjukassa. Galtarbyn kyläkeskus sijaitsee Galtarbyvikenin pohjoispuolella. Kyläkeskusta ympäröivät viljelysmaat, mutta muutoin kyläalue on kallioista ja soista korpimetsää. Galtarbyn kyläalue ulottuu Galtarbyvikeniltä länteen entiselle kunnanrajalle. Kylän länsiosissa on suuria soita, kuten Bofallsmossen. Björkboda träskin etelärannat kuuluvat Galtarbyhyn. Kylän läpi kulkee maantie, joka yhdistää kylän Nivelaxin ja Tynglaxiin. Vuoden 1540 maakirjan mukaan Galtarbyssä oli kahdeksan tilaa sekä tontti yhdeksännelle. Isojaon aikaan kylässä oli enää neljä kantatilaa. 1930-luvulla kantatiloista itsenäistyi kymmenen torppaa. ==Lähteet== Luokka:Västanfjärdin kylät
Jagathy Sreekumar

Jagathy Sreekumar (malayalamiksi ജഗതി ശ്രീകുമാർ, s. 5. tammikuuta 1951), oikealta nimeltään Sreekumar Arachy, on intialainen näyttelijä. == Tausta ja yksityiselämä == Sreekumarin vanhemmat olivat Jagathy N. K. Achary ja Prasanna Achary. Hänellä on lisäksi myös kaksi veljeä ja yksi sisko. Sreekumar meni naimisiin ensimmäisen kerran vuonna 1976 Mallika Sukumaranin kanssa. Pari erosi vuonna 1979. Vuodesta 1984 hän ollut naimisissa Shoba Sreekumarin kanssa. Sreekumarilla on yhteensä kolme lasta: kaksi tytärtä ja yksi poika. Alun perin Sreekumar pyrki opiskelemaan lääkäriksi, mutta kiinnostui sitten näyttelemisestä ja vaihtoi alaa. Sreekumarin sanotaan olevan siviilissä luonteeltaan melko vakava vastapainona komediapainotteisiin rooleihinsa. Sreekumarin mukaan näytteleminen on vakava ammatti.. == Ura == Sreekumar on uransa aikana työskennellyt kolmella kielellä: malayalamiksi, hindiksi ja tamiliksi. Näyttelijän uransa Sreekumar aloitti vuonna 1975 elokuvalla Chattambi Kalyani. Yhteensä hän on esiintynyt yli 1000 elokuvassa. Vuonna 2012 Sreekumar joutui liikenneonnettomuuteen, jonka seurauksena hän oli vuoteen oma yli vuoden ja kävi läpi useita leikkauksia. Hän palasi näyttelemään kuusi vuotta myöhemmin esiintyen vesipuiston mainoksessa. == Lähteet == Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Moussa Timbiné

Moussa Timbiné (s. 14. heinäkuuta 1974 Bandiagara) on malilainen poliitikko. Hänet valittiin maan kansalliskokouksen puheenjohtajaksi vuonna 2020. Timbiné syntyi opettajaperheeseen. Hän valmistui ylioppilaaksi Sévaréssa, opiskeli luonnontieteitä ja kauppatieteitä Bamakon yliopistossa ja suoritti matkailu- ja markkinointitutkinnon Soussessa. Opiskeluaikanaan Timbiné osallistui Association des élèves et étudiants du Mali -opiskelijajärjestön toimintaan. Valmistuttuaan hän työskenteli opettajana Bamakossa. Timbiné osallistui Rassemblement pour le Mali -puolueen perustamiseen vuonna 2001. Hän toimi sen nuorisojärjestön ja paikallisosaston puheenjohtajana sekä Bamakon kaupunginvaltuutettuna. Hänet valittiin Malin kansalliskokouksen edustajaksi vuonna 2013 ja sen ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi vuonna 2017. Timbiné uusi edustajanpaikkansa vuoden 2020 vaaleissa vasta kun perustuslakituomioistuin oli hylännyt osan äänistä. Hänet valittiin kansalliskokouksen puheenjohtajaksi 134 äänellä vastaehdokas Moussa Maran saadessa kahdeksan ääntä. Timbinéä pidettiin presidentti Ibrahim Boubacar Keïtan luottomiehenä. Presidentti Keïta ilmoitti kansalliskokouksen hajottamisesta Malin armeijan tekemän vallankaappauksen yhteydessä 18. elokuuta 2020. Sotilaiden pidättämä Timbiné vapautettiin kymmenkunta päivää myöhemmin. ==Lähteet== Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pako muurin takaa

Pako muurin takaa (saks. Ballon) on tositapahtumiin perustuva historiallinen elokuva, joka kertoo kahden DDR:ssä eläneen perheen pakenemisesta Länsi- Saksaan. Elokuva on valmistunut Saksassa vuonna 2018 ja sen ensi-ilta Suomessa oli elokuussa 2019. Elokuvan ohjaaja on Michael Herbig. Pako muurin takaa sijoittuu kesään 1979. Elokuva kuvaa Strelzykien ja Wetzelien perheiden pakoa silloisesta Saksan demokraattisesta tasavallasta (DDR) "länteen" eli naapurivaltioon Saksan liittotasavaltaan. Suunnitelma on vaarallinen, sillä poistuminen DDR:stä ilman lupaa on ankarasti kielletty. Perheet aikovat paeta rajan yli kuumailmapallolla. DDR:n kansalaisia valvova salainen poliisi Stasi on perheiden jäljillä, mikä kiristää tilannetta. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Günter Wetzelin kotisivut ´ Luokka:Vuoden 2018 saksalaiset elokuvat Luokka:Elokuvat ilmailusta
Tōkamachi

Tōkamachi () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Niigatan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Shinanojoen varrella. Kaupungin keskusta on rakentunut vuorten ympäröimään Tōkamachin allaslaaksoon. Etelässä kaupunki rajautuu Naganon prefektuuriin. Tōkamachissa on 51 488 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 590,39 neliökilometriä. Tōkamachi kehittyi Edo-kauden puolivälistä lähtien Aizun daimiokunnan paikallisena hallintokeskuksena. Tärkeä perinteinen elinkeino on tekstiiliteollisuus: vanhastaan kaupunki tunnettiin korkealaatuisten hamppu- ja silkkikankaiden kuten ojiya-chijimin tuotanto- ja markkinapaikkana. Kaupunkioikeudet Tōkamachi sai vuonna 1954, kun Tōkamachin maaseutukaupunkiin liitettiin kolme kyläkuntaa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Kawanishin, Matsudain ja Matsunoyaman maaseutukaupungit sekä Nakasaton kyläkunta. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään riisin lisäksi muun muassa hirssiä ja mansikoita. Eräs elinkeino on koikarppien kasvatus. Tōkamachi on hyvin runsaslumista seutua, ja kaupunki tunnetaankin vuosittaisesta lumifestivaalistaan. Vuodesta 2000 lähtien Tōkamachissa ja viereisessä Tsunanin maaseutukaupungissa on järjestetty suuri Echigo-Tsumarin taidetriennaali. Kaupungissa sijaitsee Sasayaman arkeologinen kohde, josta löytyneet keramiikkaesineet on valittu Japanin kansallisaarteiksi. Niitä säilytetään Tōkamachin kaupunginmuseossa. Kaupungissa toimii myös useita kuumia lähteitä (onsen), kuten Matsunoyama- onsen. Luonnonnähtävyyksiin lukeutuu Kiyotsun rotko. Osa kaupungin alueesta kuuluu Jōshin’etsu-kōgenin kansallispuistoon. Tōkamachia palvelevat JR Higashi-Nihonin Iiyama-linja ja Hokuetsu kyūkōn Hokuhoku-linja. == Kuvia == Tiedosto:The outside view of House of Light by James Turrell.jpg|James Turrellin Valon talo Tiedosto:Yotsumiya-jinja Shrine in Tokamachi ac.jpg|Yotsumiya-jinja Tiedosto:Kiyotsukyo Summer.jpg|Kiyotsun rotko Tiedosto:Tokamachi Information Hall exterior ac (1).jpg|Tōkamachin kaupunginkirjasto Tiedosto:Tokamachi Station 20101224 02.jpg|Tōkamachin rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Niigatan prefektuurin kaupungit
Pohjois-Karjalan pelastuslaitos

Pohjois-Karjalan pelastuslaitos on yksi Suomen 22:sta aluepelastuslaitoksesta. Se vastaa palo- ja pelastustoimesta Pohjois-Karjalan maakunnassa. Hallinnollisesti se on osa Pohjois-Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymää (Siun sote). Pohjois-Karjalan pelastuslaitoksen päätoimipiste on Joensuun paloasema, joka sijaitsee Joensuun Noljakan kaupunginosassa (Noljakantie 4). Maakunta on jaettu viiteen palvelualueeseen, joissa on yhteensä 26 paloasemaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kaisu Puranen (22.3.2019) Pohjois-Karjalan ensihoidossa kaikki voittavat – ”Asiakas on tyytyväinen, ensihoitaja on tyytyväinen, ja palomieskaveri on erittäin tyytyväinen” (pelastustieto.fi) Luokka:Suomen pelastuslaitokset Pelastuslaitos
Mazagran

Mazagran [mazagrã’] (ransk.) on kylmä musta kahvijuoma, jota tarjotaan laseista lisäämällä seltterivettä, ehkä jäätä ja konjakkia. Nimitys johtuu Algeriassa olevasta Mazagranin kylästä, jossa arabialaisten 1840 piirittämällä ranskalaisjoukolla ei lopulta ollut paljon muuta kuin kahvia ravinnokseen.Mazagran, Tietosanakirja, osa 6, palsta 185, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1914 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Kahvijuomat Luokka:Algerialainen keittiö
Amole Gupte

Amole Gupte (s. 1962) on intialainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja, joka työskentelee pääsääntöisesti Bollywoodin parissa. Gupte on naimisissa elokuvaleikkaaja Deepa Bhatian kanssa. Parilla on yksi poika, Partho, joka on myös näyttelijä. == Ura == Gupten tunnetuimpia elokuvia ovat Taare Zameen Par (2007, käsikirjoitus), Stanley Ka Dabba (2011, ohjaus, käsikirjoitus ja näyttelijä), Hawaa Hawaai (2014, käsikirjoitus ja ohjaus) ja Sniff (2017, käsikirjoitus ja ohjaus). Vuonna 2008 hänet palkittiin parhaasta tarinasta elokuvassa Taare Zameen Par. Kyseisen elokuvan on katsottu olevan Gupten uran läpimurto, koska siinä hän kertoo erityislasten ainutlaatuisuudesta. Tästä lähtien Gupte on myös tunnettu lapsiin keskittyvistä töistään. Vuonna 2012 hänet nimettiin Children’s Film Society of India -järjestön puheenjohtajaksi. Gupte on myös arvostellut lasten reality-ohjelmia ”julmiksi ja epäinhimillisiksi”. Vuodesta 2018 Gupte on istunut Kautik International Student Film Festival -festivaalin neuvoa-antavassa ryhmässä. == Lähteet == Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Intialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amybeth McNulty

Amybeth McNulty (s. 7. marraskuuta 2001 Letterkenny, Donegal, Irlanti) on irlantilaiskanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Anna Shirleyn roolista CBC:n ja Netflixin draamasarjassa Anna, a lopussa (2017–2019), joka perustui Lucy Maud Montgomeryn vuoden 1908 romaaniin Annan nuoruusvuodet. == Yksityiselämä == Amybeth McNulty syntyi 7. marraskuuta 2001 irlantilaiselle isälle ja kanadalaiselle äidille. Hän on kotoisin Letterkennystä, Donegalista, Irlannista. Hän on ainoa lapsi ja hän kävi kotikoulua. Hänet valittiin yli 1 800 tytön joukosta pääosaan Anna, a lopussa -sarjaan. == Ura == McNultyn esiintymiskokemukset alkoivat varhain baletti- ja amatööriesityksillä An Grianán Theatressa Letterkennyssä ja myöhemmin hän esiintyi kirjailija- säveltäjä Paul Boydin musikaaleissa. Hän esiintyi ensimmäisessä televisiotyössään sarjassa Agatha Raisin, jota seurasi RTÉ One -kanavan sarja Clean Break. Vuodesta 2017 vuoteen 2019 hän näytteli Anna Shirleyn roolin CBC:n/Netflixin draamasarjassa Anna, a lopussa, joka perustui Lucy Maud Montgomeryn romaaniin Annan nuoruusvuodet. Vuonna 2020 hän sai pääroolin elokuvassa Maternal, jonka ohjaa esikoistyönään vuonna 1985 Anna ystävämme -sarjassa Annaa näytellyt Megan Follows.Victoria Ahearn, ”2 Anne Shirleys come together for psychedelic thriller”. CBC News, February 5, 2020. == Filmografia == === Elokuva === Vuosi Nimi Rooli Muuta 2014 A Risky Undertaking Ariadne Pleasant 2016 Morgan Morgan (10-vuotias) 2020 Maternal Claire McLeod === Televisio === Vuosi Nimi Rooli Muuta 2014 Agatha Raisin Nuori Agatha 1 jakso 2015 Clean Break Jenny Rane 4 jaksoa The Sparticle Mystery Sputnik 2 jaksoa 2017–2019 Anna, a lopussa Anna Shirley 27 jaksoa == Palkinnot ja nimitykset == McNulty voitti vuonna 2019 parhaan naispääosan Canadian Screen Awards -palkinnon ja ACTRA Toronto Awards -palkinnon Anna Shirleyn roolista sarjassa Anna, a lopussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Irlantilaiset näyttelijät Luokka:Kanadanirlantilaiset Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt