Pasilan virastokeskus

Pasilan virastokeskus on Helsingin Itä-Pasilassa sijaitseva valtion virastotalo, jota hallinnoi Senaatti-kiinteistöt. Rakennuksessa on kahdeksan maanpäällistä ja lisäksi neljä maanalaista kerrosta. Rakennuksessa toimivat muun muassa Maanmittauslaitos, Väylävirasto, Suomen tulli, Liikenne- ja viestintävirasto, Turvallisuus- ja kemikaalivirasto, Maahanmuuttovirasto, sosiaaliturva-asioiden muutoksenhakulautakunta, Metsähallitus sekä Uudenmaan ELY-keskus. Neljän korttelin alueelle levittäytyvän virastokeskuksen rakennutti Rakennushallitus ja suunnitteli arkkitehtitoimisto Castrén–Jauhiainen–Nuuttila. Rakennus valmistui vuonna 1982. Sen suunnittelu oli aloitettu jo kymmenisen vuotta aikaisemmin ja harjannostajaisia vietetty vuonna 1978. Rakennuksen itä–länsi-suuntaiseen pääosaan liittyy kuusi siipeä, joiden väliin jää neljä avointa sisäpihaa. Kolossaalisen rakennuksen läpi kulkee kaksi rinnakkaista jalankulkuväylää, jotka muodostavat Opastinsilta- nimisen kadun länsipään. Talon läpi kulkevista jalankulkuväylistä eteläisempi muutettiin vuonna 2003 Aurinkoraitti-nimiseksi katetuksi ja lämmitetyksi sisätilaksi. Opastinsilta jatkuu virastokeskuksen länsipuolella kahtena Ratapihantien ylittävänä rinnakkaisena katettuna kävelysiltana, jotka yhdistävät virastokeskuksen Pasilan rautatieasemaan. Virastokeskuksen tilavuus on 432 000 m³ ja kerrosala 71 000 m², ja se suunniteltiin 2 500 työntekijälle. Valmistuessaan se oli kerrosalaltaan Suomen suurin toimistorakennus ja pohjoismaiden suurin virastotalo. Rakennuskustannukset olivat 283 miljoonaa markkaa.Heikki Arola: Virastojätti jollaista ei enää tule (tilaajille) Helsingin Sanomat 3.10.1981, s. 9, HS Aikakone. Viitattu 28.5.2023. Vastavalmistuneeseen virastokeskukseen muuttivat vuosina 1981–1982 muun muassa Tie- ja vesirakennushallitus (TVH), Uudenmaan piirirakennustoimisto, Uudenmaan lääninverovirasto, maanmittaushallitus, liikevaihtoverotoimisto, Topografikunta, Posti ja Postipankki. Maan alla sijaitseviin kellarikerroksiin sijoitettiin muun muassa TVH:n ja maanmittaushallituksen laboratoriot, karttapainot, arkistot ja ATK-keskus sekä henkilökunnan uimahalli ja kuntosali. Kahdella Asemapäällikönkadun puoleisella sisäpihalla on kaksikerroksiset siivet, joiden päällä on kolmantena kerroksena rivitalomaisia huoltohenkilökunnan asuntoja. == Taide == Virastokeskuksen veistoskilpailun voitti vuonna 1978 Matti Koskelan sekä Markku ja Pirkko Viitasalon teos Konstruktio 2000, jota kutsutaan myös nimellä Himmeli. Veistos paljastettiin toisella Veturitorin puoleisista sisäpihoista vuonna 1982. Toisella sisäpihalla sijaitsee samana vuonna paljastettu Maija Nuotion pronssiveistos Vesileikki, johon kuuluu kaksi vesialtaan ylle sijoitettua alastonta naishahmoa.Antero Rautio: Löytöretki muistomerkeille, s. 225. Edita, Helsinki 2006. Vuonna 2020 talon ulkoseiniin asennettiin taiteilija Tülay Schakirin valotaideteos Värivuoto ja yhdelle sisäpihalle taiteilija Heli Nikusen valotaideteos Mansikkapaikka. Molemmat perustuvat LED-valoihin.Pasilan virastokeskus uudessa valossa Senaatti-kiinteistöt 12.2.2020. Viitattu 28.5.2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin toimistorakennukset Luokka:Itä-Pasila Luokka:Suomen hallintorakennukset Luokka:Betoniarkkitehtuuri