EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Aalto-hyvinvointikeskus

Aalto-hyvinvointikeskus on Varkauden kaupungissa toimiva, vuonna 2021 avattu ja vuodesta 2023 Pohjois-Savon hyvinvointialueen ylläpitämäksi siirtynyt terveys- ja sosiaalikeskus. Se palvelee varkautelaisten lisäksi Joroisten kunnan asukkaita. Varkauden sotekeskuksessa työskentelee noin 350 ihmistä. Osan palveluista on tuottanut Terveystalon vuoteen 2025 saakka voimassa olevan ostopalvelusopimuksen perusteella. Sote-keskuksen laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB). == Historiaa == Hyvinvointikeskusta edelsi samalla tontilla, Savontien varrella sijainnut, kunnallinen, 24-tuntista perusterveydenhuollon päivystystä tarjonnut Varkauden terveyskeskus. Sen yhteydessä palveli sijaitsi myös erikoissairaanhoidon palveluja tarjoava sairaala, joten kokonaisuus tunnettiin myös nimellä Varkauden terveyskeskus ja sairaala. Aiempi terveyskeskus ja pääosa sairaalan rakennuksista purettiin tontille maaliskuussa 2021 avatun uuden sote-keskuksen käyttöönoton jälkeen. Kun Joroisten terveysasema on suljettuna eli iltaisin, öisin ja viikonloppuisin, Varkauden sairaala vastasi myös Joroisten kunnan terveyskeskuspäivystyksestä. Lisäksi paikallisten terveysasemien kiinnollessa Varkauden sairaalan päivystys palveli myös läheisten Leppävirran ja Heinäveden kuntien asukkaita. Varkauden terveyskeskuksen ja sairaalan tontille rakennettiin huhtikuusta 2019 lähtien uudisrakennus, johon keskitettiin Varkauden sosiaali- ja terveyskeskuksen palvelut. Uusi sote-keskus otettiin käyttöön maaliskuussa 2021. 2000-luvulla Varkauden terveyskeskuksen ja sairaalan terveyspalvelujen tuottamisvastuussa on ollut kunnan ohella myös yksityisiä terveysalan yrityksiä kuten Attendo MedOne ja Terveystalo. Varkauden terveyskeskus ja sairaala - uudisrakennusta rakennetaan taakse - Savontie 55 - Kommila - Varkaus.jpg|Varkauden aiempi terveyskeskus ja sairaala Varkauden Kommilassa. Vuonna 2021 avautui Aalto- hyvinvointikeskus samalle tontille, aiemman terveyskeskuksen taakse, kuvassa näkyvien nosturien luokse. Varkauden terveyskeskus ja sairaala - Päivystys - Savontie 55 - Kommila - Varkaus.jpg|Aiempi, vuoteen 2021 saakka toiminut Varkauden terveyskeskuksen ja sairaalan päivystys. == Katso myös == * Luettelo Suomen sairaaloista ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * Aalto hyyvinvointikeskus, Varkaus (suomi.fi) Luokka:Varkauden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Suomen sairaalat Luokka:Pohjois-Savon sairaanhoitopiiri
Shūsaku Endō

Shūsaku Endō (遠藤 周作; 27. maaliskuuta 1923, Tokio, Japani — 29. syyskuuta 1996, Tokio) oli japanilainen kirjailija. Endō, joka kääntyi katoliseksi lapsuudessaan, käsitteli teoksissaan idän ja lännen suhdetta kristillisestä näkökulmasta. Häntä on kutsuttu ”Japanin Graham Greeneksi”. Historiaromaaneja Vaitiolo (1966) ja Samurai (1980) pidetään Endōn parhaimpina. Edellinen on ollut pohjana Masahiro Shinodan ohjaamalle filmatisoinnille Chinmoku (1971) sekä Martin Scorsesen elokuvalle Silence (2016). == Suomennetut teokset == * * * * * == Lähteet == Luokka:Japanilaiset kirjailijat Luokka:Kristilliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Letícia Santos

Letícia Santos de Oliveira (s. 2. joulukuuta 1994) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Brasilian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 24 maaottelua. MM-kilpailuissa hän pelasi avauskokoonpanossa Brasilian kaikissa neljässä ottelussa. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi vuonna 2017. Letícia Santos on pelannut seuratasolla kotimaansa lisäksi Norjassa Avaldsnesin joukkueessa vuosina 2015–2016 ja sen jälkeen Saksassa SC Sandin joukkueessa. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
St Andrew Square

St Andrew Square on Skotlannin pääkaupungissa Edinburghissa sijaitseva aukio. Se kuuluu New Townin alueeseen, jonka rakentaminen aloitettiin Edinburghin vanhankaupungin pohjoispuolella 1770-luvun alussa. St Andrew Square on New Townin vanhimpia alueita. Aukion keskellä on Henry Dundasin patsas, joka on Edinburghin korkein, 42 metriä jalustoineen. Aukion itäpuolella on Dundas House, jonka on suunnitellut William Chambers. Rakennus on vuodesta 1825 alkaen ollut Royal Bank of Scotlandin pääkonttori. 1770-luvulla filosofi David Hume asui talossa, joka sijaitsi St Andrew Squaren viereisellä kadulla. Kadun nykyinen nimi on St David Street. Se on nimetty hänen mukaansa, vaikka hän ei kirkollisessa mielessä ollut pyhä, vaan hänellä oli ennemminkin ateistisiksi luonnehdittavia näkemyksiä. St Andrew Squarella on raitiovaunupysäkki. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Edinburghin rakennukset ja rakennelmat
Ludmila da Silva

Ludmila da Silva, taiteilijanimeltään Ludmila (s. 1. joulukuuta 1994) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Brasilian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 16 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi vuonna 2017. Ludmila on pelannut espanjalaisseura Atlético Madridissa vuodesta 2017. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Brasilialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bárbara Micheline do Monte Barbosa

Bárbara Micheline do Monte Barbosa, taiteilijanimeltään Bárbara (s. 4. heinäkuuta 1988) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Brasilian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM- kilpailujen päättyessä 74 maaottelua. Hän kuului maansa joukkueeseen varamaalivahtina jo vuoden 2007 MM-kilpailuissa ja on pelannut olympialaisissa muun muassa Rio de Janeiron kotikisoissa 2016. Bárbara edustaa kotimaassaan Kindermannia. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Geyse Ferreira

Geyse da Silva Ferreira (s. 27. maaliskuuta 1998) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Brasilian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä yhdeksän maaottelua. Geyse on pelannut seuratasolla kotimaansa lisäksi Espanjassa ja Portugalissa. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daiane Limeira

Daiane Limeira Santos Silva (s. 7. syyskuuta 1997) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Brasilian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä viisi maaottelua. Daiane edustaa ranskalaisseura Paris Saint-Germainia, jonne hän siirtyi norjalaisesta Avaldsnesista vuonna 2018. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luana Bertolucci

Luana Bertolucci Paixão (s. 2. toukokuuta 1993) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Brasilian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä yhdeksän maaottelua. Hän pelasi ensimmäisen aikuisten maaottelunsa vuonna 2012. Luana on edustanut muutaman vuoden ajan norjalaisseura Avaldsnesia. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lidija Fotijeva

Lidija Aleksandrovna Fotijeva (; 18. lokakuuta (J: 6. lokakuuta) 1881 Rjazan, Venäjä – 25. elokuuta 1975 Neuvostoliitto)Фотиева Лидия Александровна Герои страны. Viitattu 18.6.2019. oli venäläinen bolševikki ja Vladimir Leninin sihteeri. Fotijeva kävi koulunsa Rjazanissa ja opiskeli vuodesta 1899 Moskovan konservatoriossa sekä Bestuževin kursseilla Pietarissa. Osallistuttuaan vuonna 1901 opiskelijoiden mielenosoitukseen hänet määrättiin sisäiseen karkotukseen Permiin. Vuonna 1904 hänet karkotettiin edelleen Samaraan, josta hän pakeni ulkomaille ja liittyi samana vuonna virallisesti bolševikkeihin. Fotijeva työskenteli puolueelle yhdessä Nadežda Krupskajan kanssa muun muassa Genevessä ja Pariisissa ja palasi Venäjälle vuoden 1905 vallankumouksen aikana. Vuonna 1917 Fotijeva työskenteli lyhyen aikaa Pravda-lehdessä. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän oli vuosina 1918–1930 Kansankomissaarien neuvoston sekä Työn ja puolustuksen neuvoston sihteerinä ja samanaikaisesti Leninin yksityissihteerinä tämän vuonna 1924 tapahtuneeseen kuolemaan asti.Фотиева Лидия Александровна Hrono.ru. Viitattu 18.6.2019. Juuri Fotijeva kirjoitti Leninin sanelusta kuuluisan Leninin testamentin vuonna 1922.Lidiya Fotiyeva, 93, Secretary To Lenin After Revolution, Dies The New York Times 29.8.1975. Viitattu 18.6.2019. Vuodesta 1938 Fotijeva työskenteli Moskovan V. I. Leninin keskusmuseossa. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Kansainvälisen punaisen avun (MOPR) keskuskomiteassa. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1956. Fotijevalle myönnettiin neljä kertaa Leninin kunniamerkki ja vuonna 1971 Sosialistisen työn sankarin arvonimi. ==Lähteet== Luokka:Sihteerit Luokka:Bolševikit Luokka:Vladimir Leniniin liittyvät henkilöt Luokka:Sosialistisen työn sankarit Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Anatolij D. Mbdrinov

Anatolij Dmitrijevitš Mbdrinov (s. 1903 Gorsk, Turskin kuvernementti, Kardania) on kuvitteellinen sienitieteiljä. Hänestä kerrotaan kardaniankielisessä alkuteoksessa "Ha Mbdrinovi gastrov svampi", jonka on koonnut ja toimittanut Vladimir Kustodijev, ja hänestä muisteluita esittää kirjassa lapsuudenystävä Aleksandr Gritsuk. Mbdrinov on toiminut Trednekolymskin yliopistossa ja julkaissut useita merkittäviä teoksia niin sienitieteen ja sielutieteen sekä maailmanselityksen osalta, joskin viimeksi mainittu teos on keskeisiltä osiltaan tuhoutunut. Otteita teoksista on suomentanut Irina Muromtseva. Teoksessa on käytetty alkuperäiskuvitusta. == Lähteet == Luokka:Kuvitteelliset tieteilijät
José Maza Fernández

oikea|thumb|200px|José Maza Fernández José Maza Fernández (13. lokakuuta 1889 – 6. toukokuuta 1964) oli chileläinen poliitikko, asianajaja ja diplomaatti. Hän toimi Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtajana 10. istunnossaan vuosina 1954-1955. ==Varhainen elämä== José syntyi Armando de la Maza Ramosille ja Zoila Rosa Fernández Anguitalle Los Ángelesissa Chilessä. Hän opiskeli Liceo de Aplicaciónissa Santiagossa ja valmistui asianajajaksi Chilen yliopistosta vuonna 1913. Hän työskenteli virkailijana Chilen sotaministeriössä, ennen kuin hän kiinnitti huomiota opiskelijapolitiikkaan. Hän meni naimisiin Raquel Lyon Vialin kanssa ja heillä oli poika, José. == Poliittinen ura == Hän toimi liberaalipuolueen tärkeänä jäsenenä ja nousi sen puheenjohtajaksi. Hän toimi myös Chilen presidentti Arturo Alessandrin hallituksessa sisäministerinä vuonna 1924, oikeusministeri ja julkinen opetusministeri 1925, ja lisäksi hän toimi myös ulko- ja uskonnonministerin asemassa. Hän oli kahdesti senaatin presidentti vuonna 1936 ja 1937. Hän oli myös senaatin ulkosuhteiden valiokunnan puheenjohtaja vuodesta 1937 vuoteen 1953. Vuonna 1949 hän laati lain, joka antoi naispuolisille poliittisille oikeuksille ja joka myöhemmin liitettiin Chilen perustuslakiin. == Diplomaattinen ura == Hän toimi myös Chilen suurlähettiläänä Uruguayssa, Brasiliassa, Haitissa, Panamassa, Dominikaanisessa tasavallassa ja Perussa diplomaattisen uransa eri aikoina. Hän oli myös Chilen edustaja Yhdistyneiden kansakuntien kansainvälisen järjestön konferenssissa vuonna 1945. Hän toimi Chilen edustajana Yhdistyneissä kansakunnissa, ennen kuin hänestä tuli Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtaja vuonna 1954. Hänestä tuli myöhemmin Chilen suurlähettiläs Argentiinaan vuosina 1957 - 1958. == Lähteet == Luokka:Chileläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Asianajajat Luokka:Diplomaatit Luokka:Sisäministerit Luokka:Oikeusministerit Luokka:Ulkoministerit Luokka:Opetusministerit
Víctor Andrés Belaúnde

Víctor Andrés Belaúnde Diez Canseco (15. joulukuuta 1883 – 14. joulukuuta 1966) oli perulainen diplomaatti, joka johti Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen neljättätoista ja neljättä erityisistuntoa. Belaúnde syntyi Arequipassa Perussa. Saatuaan varhaisen koulutuksensa Escuela San Vicente ja San José (Colegio San José), hän päätti opiskella lakia Universidad Nacional de San Agustín de Arequipassa ja siirtää myöhemmin opintojensa suorittamiseen San Marcosin kansallisesta yliopistossa Limassa . Oikeustieteen tutkinnon lisäksi hän sai myös tohtorintutkinnon poliittisista tieteistä ja hallinnosta sekä kirjallisuudesta vuonna 1911. Belaúnde, joka työskenteli koko hänen ammatillisen uransa ajan: Perun ulkosuhteiden ministeriössä sihteerinä, josta tuli sihteeri Espanjan ja Argentiinan edustoon. Hän neuvotteli Brasilian kanssa rajakysymyksistä ja toimi asiainhoitajana Saksassa (1914) ja Boliviassa (1945), täysivaltaisena suurlähettiläänä Uruguayssa vuonna 1919, Kolumbiassa vuonna 1934 ja Sveitsissä vuonna 1936, Perun valtuuskunnan puheenjohtaja Kansainliitossa (1945), jossa hänellä oli tilaisuus liittyä San Franciscoon sopimuksen allekirjoittajien joukkoon, jolla perustettiin Yhdistyneiden kansakuntien järjestö, ja toimi myös rehtorina Perun katolisessa yliopistossa (1965). Hän luennoi myös hispaanilais-latinalaisamerikkalaisesta kulttuurista eri yliopistoissa ollessaan maanpaossa Yhdysvalloissa, kuten Columbian yliopistossa, Miamin yliopistossa ja Chicagon yliopistossa. Vuonna 1930 hän luennoi Albert Shawin luennon diplomatian historiasta Johns Hopkinsin yliopistossa. Hänet valittiin Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemian kunniajäseneksi 1944. Hän kuoli New Yorkissa. == Perhe == Victor Andrés Belaunde kuului merkittävään Perun poliittiseen perheeseen. Hänen veljenpoika Fernando Belaunde Terry oli Perun presidentti kahdesti; hänen veljensä Rafael Belaunde Diez Canseco oli Perun pääministeri vuodesta 1945-1946; ja hänen isoisänsä Pedro Diez Canseco oli myös Perun presidentti kolme kertaa == Lähteet == Luokka:Perulaiset poliitikot Luokka:Perulaiset diplomaatit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Asianajajat Luokka:Ulkoministerit Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Kimmo Alkio

Kimmo Tapio Alkio (s. 1963) on suomalainen yritysjohtaja, joka on toiminut it- palveluyhtiö Tiedon (nyk. Tieto-Evry) toimitusjohtajana vuodesta 2011. Ennen Tiedolle siirtymistään Alkio toimi tietoturvayhtiö F-Securen toimitusjohtajana vuosina 2006–2011. Ennen F-Securea hän työskenteli Nokian palveluksessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Nokian henkilöstö Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet
Patricia Guijarro

Patricia ”Patri” Guijarro Gutiérrez (s. 17. toukokuuta 1998 Palma de Mallorca) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän saavutti alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 hopeaa ja hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Hän on pelannut Espanjan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 22 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Guijarro edustaa kotimaassaan FC Barcelonaa. Hän voitti Barcelonan joukkueessa Mestarien liigan vuonna 2021. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Silvia Meseguer

pienoiskuva|Silvia Meseguer Silvia Meseguer Bellido (s. 12. maaliskuuta 1989 Alcañiz) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Espanjan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 67 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Meseguer edustaa kotimaassaan Atlético Madridia. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrea Sánchez Falcón

Andrea Sánchez Falcón (s. 28. helmikuuta 1997 Arucas) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa Espanjan naisten maajoukkueessa vuonna 2017 ja on vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä pelannut kymmenen maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Falcón edustaa kotimaassaan Atlético Madridia. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Celia Jiménez Delgado

Celia Jiménez Delgado (s. 20. kesäkuuta 1995 Alcaudete) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Espanjan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 24 maaottelua. Jiménez on pelannut seuratasolla kotimaansa lisäksi Yhdysvalloissa ja Ruotsissa. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ivana Andrés

Ivana Andrés Sanz (s. 13. heinäkuuta 1994 Ayelo de Malferit) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Espanjan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 22 maaottelua. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2015. Ivana on edustanut kotimaassaan vuoteen 2018 saakka Valenciaa, kausina 2018–2020 Levantea ja kesästä 2020 alkaen Real Madridia. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrea Pereira

Andrea Pereira Cejudo (s. 19. syyskuuta 1993) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Espanjan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 26 maaottelua. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2016. Pereira edustaa kotimaassaan FC Barcelonaa, jonne hän siirtyi vuonna 2018 Atlético Madridista. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Emil Wilhelm Stenius

Emil Wilhelm Stenius (27. marraskuuta 1851 Juuka – 16. toukokuuta 1918 Pieksämäki)Tauno J. Korpijaakko, 400 vuotta Stenius- (Steen) sukua s. 65–66 oli suomalainen maaherra. Hän oli Kuopion läänin kuvernööri 1905–1911.Kuopion läänin maaherra, Pohjois-Savon muisti Stenius kävi Haminan kadettikoulun 1866–1874. Hän yleni everstiksi ja oli 7. Hämeenlinnan tarkkampujapataljoonan komentaja vuodesta 1901 vuoteen 1902, jolloin hän jäi lakkautuspalkalle. Hän oli sitten Tampereella konepajan isännöitsijänä, kunnes hänet nimitettiin vuonna 1905 Kuopion läänin kuvernööriksi, jossa virassa hän oli vuoteen 1911. Steniuksen puoliso oli 1879 Agnes Alexandra Nymalm, ja heillä oli neljä lasta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomen maaherrat Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Verena Schweers

Verena Schweers (o.s. Faißt, s. 22. toukokuuta 1989) on saksalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi Saksan maajoukkueessa 47 maaottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän pelasi ensimmäisen kerran maajoukkueessa lokakuussa 2010 Australiaa vastaan. MM- kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa kolmessa Saksan viidestä ottelusta. Schweers edusti seuratasolla kotimaassaan SC Freiburgia vuosina 2006–2010, VfL Wolfsburgia vuosina 2010–2016 ja Bayern Müncheniä vuosina 2016–2020. Hän oli voittamassa Mestarien liigaa vuosina 2013 ja 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antti Helander

Antti Daniel Helander (24. helmikuuta 1851 Haapajärvi – 7. elokuuta 1929 Viipuri) oli suomalainen rehtori, valtiopäivämies ja tietokirjailija.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Antti HelanderKuolleita, Helsingin Sanomat, 09.08.1929, nro 212, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 08.08.2024 ==Henkilöhistoria== Helanderin vanhemmat olivat Sotkamon kirkkoherra, rovasti Reinhold Helander (1824–1881) ja Sofia Forsman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1869 Oulun ruotsalaisesta alkeisoppilaitoksesta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1877 Helsingin yliopistosta sekä suoritti kasvatusopin tutkinnon 1886. Helander toimi Turun suomalaisen yksityislyseon opettajana ja johtajana 1879-1887 ja vuodesta 1887 Viipurin suomalaisen klassillisen lyseon maantiedon ja suomen kielen vanhempana lehtorina. Hän oli myös koulun rehtori vuodesta 1910 alkaen. Helander jäi eläkkeelle 1926. Helander oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899 ja 1900. Hän oli myös Viipurin kaupunginvaltuuston jäsen 1899–1907. Vuonna 1919 hän julkaisi muistelmateoksen ''Koulumiehen muistoja ja kokemuksia. Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Reinhold Helander. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 18.6.2019.Antti Helander 70-vuotias, Karjalan Aamulehti 24.02.1921, nro 45, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Teoksia == * Suomalainen stilistiikki : suomalaisia oppilaitoksia varten teoksessa Kertomus Viipurin suomalaisesta klassillisesta lyseistä lukuvuodelta 1892-1893. Clouberg ja K., Viipuri 1893 * Kodin ja koulun yhteisvaikutuksesta : palanen induktiivista koulupedagogiikkia teoksessa Kertomus Viipurin suomalaisesta klassillisesta lyseistä lukuvuodelta 1894-1895. Clouberg ja K., Viipuri 1895 * Oppikirja kansantaloudessa : kauppakouluja varten. Clouberg ja K., Viipuri 1895, 2. painos nimellä Kansantalouden oppikirja : kauppakouluja varten. Wiipurin sanomain kirjapaino, Wiipuri 1900 * Oppikirja Suomen taloudellisessa lainsäädännössä : kauppakouluja varten. Wiipurin sanomain kirjapaino, Wiipuri 1897, 2. korj. ja lisätty painos nimellä Suomen taloudellisen lainsäädännön oppikirja kauppakouluja varten. Otava 1904 * Tyylioppi : alkeisharjoituksia ja ainejäsennyksiä kansa-, tyttö- ja oppikouluja varten. 2. korjattu ja lisätty painos Otava 1903 * Viipurin museo : opastava luettelo. 1. Viipurin museo, Viipuri 1909 * Viipurin museo : opastava luettelo. 2. Viipurin museo, Viipuri 1913 * Viipurin museo : opastava luettelo. 3. Viipurin museo, Viipuri 1917 * Koulumiehen muistoja ja kokemuksia. Kustannus oy. Kirja, Tampere 1919 * Wiipurin museo : opastava luettelo. 4. Viipurin museo, Viipuri 1919, lisäpainos N:o 5 1921 * Wiipurin museo : opastava luettelo. 6. Viipurin museo, Viipuri 1923 * Wiipurin museo : opastava luettelo. 7. Viipurin museo, Viipuri 1926 == Lähteet == Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Viipurin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Dieci

Dieci on vuonna 1962 perustettu italialainen yritys. Se valmistaa esimerkiksi kurottajia, joiden valmistuksen se aloitti vuonna 1983 ensimmäisenä EuroopassaKurottajat. == Lähteet == Luokka:Italialaiset yritykset
José Arce

José Arce (15. lokakuuta 1881 – 27. heinäkuuta 1968) oli argentiinalainen lääkäri, poliitikko ja diplomaatti. Hän toimi Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtajana Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen toisessa erityisistunnossa 16. huhtikuuta 1948 ja 21. syyskuuta 1948 välisenä aikana. Arce syntyi maatilalla Loberiassa ja kastettiin Balcarcessa (täydellinen nimi Marcos Jose Arce). Vasta viisitoistavuotiaana hän aloitti opiskelun Buenos Airesin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa, josta valmistui lääkäriksi vuonna 1903 luokkansa parhaana. Hänestä tuli kirurgi ja yliopiston anatomian professori vain 25-vuotiaana. Hän oli myös kirurgian professori ja edusti maataan vuonna 1907 Latinalaisen Amerikan lääketieteellisessä kongressissa Montevideossa. Vuonna 1945 Arcesta tuli suurlähettiläs Shanghaihin ja hän oli Argentiinan pysyvä edustaja YK:ssa vuosina 1946-1949, jonka aikana Argentiina oli turvallisuusneuvoston jäsen vuosina 1948-1949. Arce oli vuonna 1948 erityispuheenjohtaja Pariisissa pidetyssä istunnossa jossa käsiteltiin Palestiinan tilannetta. Postimerkkien kerääjänä Arce ehdotti, että myös Yhdistyneet Kansakunnat julkaisisi omia postimerkkejä, mikä toteutui vuonna 1951, kun Yhdistyneiden kansakuntien postihallinto perustettiin. Juan Perónin hallituksen aikana hän lähti maanpakoon Madridiin ja ja Yhdysvaltoihin. Hän kirjoitti useita kirjoja, joihin kuului kolmiosainen omaelämäkerta, Francisco Francolle omistettu kirja ja manifesti Falklandinsaarten palauttamisesta Argentiinan hallintaan. Arcella oli yksi tytär, joka kuoli 14-vuotiaana Pariisissa vuonna 1922. Joitakin päiviä myöhemmin hän lahjoitti kirjat tiedekunnan kirjastolle, joka nimettiin hänen tyttärensä María Antonieta Arcen mukaan. Hän lahjoitti Buenos Airesin talonsa presidentti Julio Rocalle omistetuksi museoksi. Hän sai paljon kunnianosoituksia yliopistoilta ja hallituksilta eri puolilla maailmaa. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet Luokka:Diplomaatit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Argentiinalaiset kirurgit‎ Luokka:Filatelistit Luokka:Argentiinalaiset poliitikot
Johanna Elsig

Johanna Elsig (s. 1. marraskuuta 1992) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 12 maaottelua. Hän esiintyi ensimmäisen kerran maajoukkueessa huhtikuussa 2017 Kanadaa vastaan. Elsig kuului MM-kilpailuissa 2019 Saksan joukkueeseen mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan. Elsig on seuratasolla edustanut kotimaassaan Bayer Leverkusenia vuosina 2010–2012 ja Turbine Potsdamia vuodesta 2012. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Holborn

Holborn [ˈhəʊbə(r)n] on alue Lontoon Camdenin kaupunkipiirissä, West Endin ja Cityn välissä ja Clerkenwellistä etelään. Se muodosti oman metropolihallintopiirinsä vuoteen 1965 asti, jolloin se yhdistyi St Pancrasin ja Hampsteadin kanssa Camdenin kaupunkipiiriksi. Alueen nimi tulee keskienglannin sanoista hol (’rotko’) ja bourne (’puro’), ja se viittaa ilmeisesti Fleetjokeen, joka virtaa nykyään Fleet Streetin alapuolisessa tunnelissa. == Kaupunkikuva == pienoiskuva|vasen|Tudortyylinen Staple Inn High Holbornilla. Alueen pääkatu tunnetaan nimellä ’Holborn’ Holborn Viaductin ja Holborn Barsin välillä ja nimellä ’High Holborn’ Holborn Barsin ja Drury Lanen välillä. Katu kivettiin jo vuonna 1417 kuningas Henrik V:n käskystä, mutta vielä kuningatar Elisabetin aikakaudella (1558–1603) sen varrella oli enimmäkseen puutarhoja. Holborn Barsin kohdalla oli tullipuomi, jonka luona perittiin Cityyn saapuvilta vaunuilta yhden tai kahden pennin suuruinen tullimaksu. Lontoon Towerista ja Newgaten vankilasta kuljetettiin Holbornia pitkin kuolemaantuomittuja hirtettäviksi Tyburnin kylään, lähelle nykyistä Marble Archia, aina vuoteen 1783 asti – kaikkiaan yli 650 vuoden ajan. pienoiskuva|Holbornin metroaseman kautta kulkevat Lontoon metron Central- ja Piccadilly-linjat. Historiallisesti Holborn oli tärkeä, sillä siellä sijaitsi Inns of Courtin lakimiesseurojen tiloja, köyhäinsairaala sekä ranskalaisen Clunyn luostarin munkinkammioita. Kaupunginosassa toimii edelleen kaksi Inns of Courtin neljästä lakimiesseurasta, Gray’s Inn ja Lincoln’s Inn. Aikaisemmin siellä pitivät majaa myös kaksi Inns of Chanceryn valmistelevien lakimiesten seuraa, Staple Inn ja Barnard’s Inn. Staple Inn sijaitsi Holbornin etelälaidalla, vuonna 1585 rakennetussa tudortyylisessä rakennuksessa, jossa koulutettiin lakimiehiä ja tullattiin villaa. High Holbornista etelään ja Kingswaystä itään sijaitseva Lincoln’s Inn Fields on Lontoon suurimpia (5 ha) ja vanhimpia julkisia aukioita. Sen alkuperäisen asemakaavan laati arkkitehti Inigo Jones 1618, mutta aukio rakennettiin nykyiseen muotoonsa vasta 1700-luvun alussa. Sen ympäristö oli yläluokan suosimaa asuinaluetta. Aukiolla on ristinmuotoinen puistoalue, jossa kasvaa muun muassa alabamantrumpettipuita ja suuria plataaneja. Sitä ympäröi yhä useita historiallisesti merkittäviä rakennuksia, kuten Sir John Soane’s Museum pohjoisessa, Lincoln’s Inn idässä ja Royal College of Surgeons (1835–36) etelässä. Kuningatar Viktoria vihki marraskuussa 1869 käyttöön Holborn Viaductin, joka ylitti Holborn Valleyn ja yhdisti laakson vastakkaisilla puolilla sijaitsevat Holborn Hillin ja Cityn paremmin toisiinsa. Viaduktin eteläpuolelle avattiin vuonna 1874 Holborn Viaductin rautatieasema Lontoon paikallisjunien käyttöön. Rautatieasema suljettiin 1990 ja sen alapuolelle rakennettiin maanalainen Thameslinkin asema, josta pääsee junalla Lutonin ja Gatwickin lentoasemille. Holbornissa sijaitsee Anglia Ruskin Universityn Lontoon kampus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Camden Luokka:Lontoon kaupunginosat
Luis Padilla Nervo

Luis Padilla Nervo (19. elokuuta 1894 Zamora, Michoacán – 9. syyskuuta 1985 Mexico City) oli meksikolainen poliitikko ja diplomaatti. Hän oli Meksikon ensimmäinen suurlähettiläs Yhdistyneissä kansakunnissa, ulkoministeri ja Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen kuudennen istunnon puheenjohtaja. == Ura == Nervo opiskeli lakia Universidad Nacional Autónoma de Méxicossa. Hän teki myös jatkotutkintoja amerikkalaisissa, ranskalaisissa ja brittiläisissä yliopistoissa. Hän edusti Meksikoa San Franciscon konferenssissa vuonna 1945 ja allekirjoitti Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan. Lisäksi hän oli ensimmäinen Meksikon suurlähettiläs Yhdistyneissä kansakunnissa ja Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston jäsen. Kuudennessa istunnossa hän oli Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtaja. Padilla Nervo oli myös suurlähettiläänä El Salvadorissa, Paraguayssa, Unescossa, Costa Ricassa ja Tanskassa. Meksikon julkishallinnossa hän toimi sisäasiainministeriössä, opetusministeriössä ja työministeriössä. Hänet valittiin kansainvälisen tuomioistuimen tuomariksi vuosiksi 1964–1973. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Meksikolaiset poliitikot Luokka:Meksikolaiset diplomaatit Luokka:Meksikon ministerit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Tuomarit Luokka:Ulkoministerit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Andressa Cavalari Machry

Andressa Cavalari Machry, taiteilijanimeltään Andressinha (s. 1. toukokuuta 1995) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Brasilian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 71 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi 17-vuotiaana. Andressinha on pelannut kotimaansa lisäksi Yhdysvalloissa Houston Dashin ja Portland Thornsin joukkueissa. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frederick Boland

Frederick Henry Boland (11. tammikuuta 1904 – 4. joulukuuta 1985) oli irlantilainen diplomaatti, joka toimi ensimmäisenä Irlannin suurlähettiläänä sekä Yhdistyneessä kuningaskunnassa että Yhdistyneissä Kansakunnissa. Boland oli naimisissa taidemaalari Frances Kellyn kanssa ja hänellä oli viisi lasta, mukaan lukien tyttärensä Eavan Boland, joka on Irlannin tunnetuimpia runoilijoita. == Varhainen elämä ja koulutus == Frederick Boland syntyi 11. tammikuuta 1904 32 Edenvale Roadilla, Ranelagh CharlotteN (o.s. Nolan Taylor) ja Henry Patrick Bolandin poikana. Vanhemmat menivät naimisiin 5. syyskuuta 1900 Rathgarissa. Hänen isänsä syntyi Clonmelissa, kun hänen äitinsä syntyi Dublinissa. .Hänet koulutettiin Clongowes Wood College -yliopistossa, St Olave -oppilaitoksessa, Trinity Collegessa ja King's Innsissa Dublinissa, jossa hän suoritti B.A. ja LL.B. tutkinnot. Hän meni naimisiin maalari Frances Kellyn kanssa 11. helmikuuta 1935 Pyhän Mikaelin kirkossa, Dún Laoghairessa. Hän suoritti tutkinnon klassikasta Trinityssä. Hän suoritti myös tutkinnon Harvardissa, Chicagossa Pohjois-Carolina-yliopistossa Chapel Hillissä vuosina 1926-1928 Rockefeller-stipendinä. Hän sai kunnia lakitutkinnon Dublinin yliopistosta. == Ura == Boland oli ulkoasiainministeriön apulaisministeri 1939–1946, ennen kuin hänestä tuli ministeri, jota virkaa hän piti vuoteen 1950 saakka. Tässä tehtävässä hän johti neuvotteluja vuonna 1949, mikä muutti Irlannin aseman Kansainyhteisön jäsenestä tasavallaksi. Hän yksityisesti kritisoi tapaa, jolla Taoiseach, John A. Costello hoiti asian, sanoen, että "hänellä on yhtä paljon käsitystä diplomatiasta kuin minulla on astrologiasta."McCullagh, David The Reluctant Taoiseach Gill and Macmillan 2010 p.197 Hän toimi ensimmäisenä Irlannin suurlähettiläänä Lontoossa vuodesta 1950 vuoteen 1956, johtuen enimmäkseen siitä, ettei hän kyennyt yhteistyöhön vuosien 1948–1951 ulkoministerin Sean MacBriden kanssa.McCullagh p.228 Vuonna 1956 hänestä tuli Irlannin suurlähettiläs Yhdistyneissä Kansakunnissa. Boland oli Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtaja 12. lokakuuta 1960, kun Nikita Hruštšov otti kenkänsä jalasta ja pisti sen pöydälle. Sitten Boland toimi Trinity Collegen Dublinin 21. kanslerina vuosina 1963–1982. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset henkilöt Luokka:Irlantilaiset poliitikot Luokka:Diplomaatit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Ulkoministerit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Jessica Townsend

Jessica Townsend (s. 18. huhtikuuta 1985 Caloundra, Queensland) on australialainen kirjailija, joka tunnetaan lasten fantasia-romaanisarjasta Nevermoor. Hänen esikoisromaaninsa Nevermoor: The Trials of Morrigan Crow (2017) voitti Book of Year -palkinnon Australian Book Industry Awards -kilpailussa. 20th Century Fox on hankkinut kirjan elokuvaoikeudet. == Teokset == * * * == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Australialaiset fantasiakirjailijat Luokka:Australialaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Havana Solaun

Havana Solaun (s. 23. helmikuuta 1993) on jamaikalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Jamaikan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen loppuun mennessä viisi maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. MM-kilpailuissa hän pelasi Jamaikan kaikissa kolmessa ottelussa ja teki Australiaa vastaan joukkueensa ainoan maalin koko kisoissa. Solaun on pelannut Yhdysvalloissa Floridan yliopiston joukkueessa, Seattle Reignissä ja Washington Spiritissä. Vuonna 2019 hän siirtyi norjalaisseura Kleppiin. == Lähteet == Luokka:Jamaikalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Turva-alusta

Turva-alusta tai iskua vaimentava alusta on putoamispinta, jonka tavoitteena pienentää loukkaantumisriskiä siihen pudotessa. SFS-EN 1177 -standardin mukaiset turva-alustan materiaalin minimipaksuudesta ja suurimasta sallitusta vapaa putoamiskorkeudesta tulee standardin mukaisesta testistä tai siinä olevasta taulukosta. Taulukossa määritellyt materiaalit ovat: nurmikko/pintamaa, kaarna joka raekoko on 20 mm–80 mm, hake joka raekoko 5 mm–30 mm ja hiekka ja sora joka on luonnon pyöristämää ja pestyä, joka raekoko 0,25 mm–8 mm. Hiekan ja soran tulee olla raekoon lisäksi sen tulee olla luonnon pyöristämää ja pestyä, eikä siinä saa olla mukana juurikaan silttiä tai savea. == Lähteet == Luokka:Turvatekniikka Luokka:Leikkipaikka
Lisa Boattin

Lisa Boattin (s. 3. maaliskuuta 1997) on italialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän oli Italian alle 17-vuotiaiden maajoukkueen kapteeni, kun se saavutti EM-pronssia vuonna 2014. Hän on pelannut Italian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 22 maaottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän tuli kolmessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle ja pelasi yhteensä 97 minuuttia. Boattin edustaa kotimaassaan Juventusta. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Poliana Barbosa Medeiros

Poliana Barbosa Medeiros (s. 6. helmikuuta 1991 Ituiutaba) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Brasilian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 63 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Hän pelasi ensimmäisen aikuisten maaottelunsa vuonna 2012. Poliana on kotimaassaan edustanut pisimpään São Joséa. Hän on lisäksi pelannut Islannissa ja Yhdysvalloissa. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jiří Pospíšil (koripalloilija)

Jiří Pospíšil (9. syyskuuta 1950 Brno – 13. kesäkuuta 2019) oli Tšekkoslovakiaa edustanut koripalloilija. Laitahyökkääjänä pelannut Pospíšil pelasi Tšekkoslovakian miesten maajoukkueessa vuosina 1969–1980 ja voitti EM- pronssia Belgiasta 1977.http://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/eurobasket/1977_LIEGE_SQUADS.htm Kesäolympialaisissa hän sijoittui Tšekkoslovakian maajoukkueessa kahdeksanneksi Münchenissä 1972, kuudenneksi Montréalissa 1976 ja yhdeksänneksi Moskovassa 1980Tšekin olympiakomitea. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös vuosien 1970 ja 1978 MM-kilpailuissa sekä vuosien 1971, 1973, 1975 ja 1979 EM-kilpailuissa.https://www.cbf.cz/ostatni/kratke- zpravy/basketbalovy-svet-smutni-v-adovi-prisel-o-velkou-legendu.html Pospíšil saavutti lukuisia mitaleita maansa pääsarjasta muttei voittanut sen mestaruutta. Vuonna 2016 hänet nimettiin Tšekin koripallon hall of fameen.https://www.cbf.cz/sin-slavy-cbf.html Pospíšil kuoli 68-vuotiaana 13. kesäkuuta 2019. == Lähteet == * Profiili Tšekin olympiakomitea === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Jiří Pospíšil Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com * Profiili FIBA Archive * Luokka:Tšekkoslovakialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Williams JPH1

Williams JPH1 ja sen kehitysversio Williams JPH1B on brittiläisen Williamsin valmistama kilpa-auto, jolla kilpailtiin FIA Formula Two Championship -sarjassa kausilla 2009–2012. Auto julkistettiin 2. maaliskuuta 2009 Brands Hatchin moottoriradalla Britanniassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Formula 2 Luokka:Kilpa-autot Luokka:Williams
AdvFS

AdvFS (Advanced Filesystem) on Digital Equipment Corporationin kehittämä tiedostojärjestelmä. AdvFS on journaloiva tiedostojärjestelmä, joka on suunniteltu toimimaan myös klusteroiduissa ympäristöissä. AdvFS:n maksimikoko on 16 teratavua. Tiedostojärjestelmässä on muun muassa tuki tilannekuvan () tallentamiselle ja sisäänrakennettu tuki taltioiden hallintaan. Tiedostojärjestelmä esiteltiin Digital Unix -käyttöjärjestelmässä 1990-luvun puolivälissä. Hewlett-Packard julkaisi tiedostojärjestelmän lähdekoodit GPLv2-lisenssillä vuonna 2008. Lähdekoodit sisältävät alkuperäisen Tru64 Unix -alustalla käytetyn version sekä työn alla olleen käännöksen HP-UX -käyttöjärjestelmälle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tru64 AdvFS Technology Sourceforge-sivustolla * Failure-Atomic Updates of Application Data in a Linux File System (PDF) Luokka:Tiedostojärjestelmät Luokka:Digital Equipment Corporation
Tilannekuva

Tilannekuva () on tietotekniikassa järjestelmän kyky jäädyttää tiedostojärjestelmän tilanne tarkaksi kopioksi estämättä sen samanaikaista käyttöä (live system). Tyypillinen käyttötilanne on varmuuskopion ottaminen. Linuxissa tilannekuvan tallentaminen on Logical Volume Manager (LVM) kerroksen omainaisuus, joka tukee useita tiedostojärjestelmiä. LVM1 tukee vain luettavia tilannekuvia kun taas LVM2 tukee luettavia ja kirjoitettavia tilannekuvia. Windowsissa vastaavan toiminnon suorittaa Volume Shadow Copy Service. Eräissä tiedostojärjestelmissä kuten AdvFS ja ZFS on itsessään tuki tilannekuvan tallentamiselle. Myös Plan 9 -käyttöjärjestelmän fossil tukee tilannekuvia. == Lähteet == Luokka:Tiedonhallinta
Perhosten keräily

Perhosten keräily on yksi tunnetuimmista ja vanhimmista hyönteistutkimuksen muodoista ja keräilyharrastuksista. Tämä on siinä mielessä kiinnostava ala, että siinä ei tarvita valtaisaa kallista välineistöä ja se on ainakin nuorison keskuudessa ollut suositumpaa kuin muiden niveljalkaisten tutkmus. Enimmäkseen on keräilty satunnaisesti päiväperhosia. Toisaalta esimerkiksi vesiperhosia on tutkittu suhteellisen vähän. Myös vakavasti otettavat tiedemiehet ovat keräilleet perhosia eri puolella maapalloa. Hyönteistenkeräilyharrastus on laji, jossa keräilyn kohde on tarkoitus tappaa. Perhosia on keräilty perhoshaavin ja erilaisten syöttien avulla. Pimeänä aikana on kirkas valonlähde ja vaaleana taustana esimerkiksi lakana tarpeen. Myrkkynä on käytetty enimmäkseen etikkaeetteriä. Kiinni saadut perhoset on levitetty laudalle, jotta yksityiskohdat saadaan esiin lajien ja sukupuolen tunnistamiseksi. Myöhemmin ne on neulattu ohuilla neuloilla näytteiksi. Näin on merkitty myös pyydystysaika ja paikka. Eräät perhoslajit ovat rauhoitettuja, tunnetuimpana apolloperhonen, mutta yleisesti ottaen yksittäisen yksilön pyydystäminen kokoelmaan ei vaaranna lajia. == Lähteet == Luokka:Entomologia Luokka:Keräily Luokka:Ulkoilu
Nevermoor

Nevermoor on australialaisen Jessica Townsendin kirjoittama fantasiakirjasarja. Sarjasta on ilmestynyt suomeksi kolme kirjaa: Nevermoor: Morriganin koetukset, Meinioseppä': Morriganin kutsumus ja Onttorokko: Morriganin ajojahti.Sarjan ensimmäisen kirjan elokuvaoikeudet on myyty 20th Century Foxille Sarja kertoo Morrigan Korppista, joka on meinioseppä ja yksi maailman vaarallisimmista olennoista. == Sarjan teokset == * * * ==Lähteet== Luokka:Fantasiakirjasarjat Luokka:Nuortenkirjasarjat
Manitou (yritys)

Manitou Group on ranskalainen vuonna 1953 perustettu yritys. Se valmistaa esimerkiksi trukkeja ja kurottajia. Suomessa Manitou-kurottajien maahantuojana toimii MN-Lifttek Oy. Luokka:Ranskalaiset teollisuusyritykset
Aivi Luik

Aivi Belinda Kerstin Luik (s. 18. maaliskuuta 1985) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa 43 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi kentälle vaihtopelaajana vain yhden ottelun lopussa. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2010. Luik on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi muun muassa Islannissa, Englannissa, Norjassa, Ruotsissa, Espanjassa ja Italiassa. Hän on elokuusta 2022 alkaen edustanut ruotsalaisseura Häckeniä Luikin vanhemmat ovat Unkarista ja Ruotsista, ja hänellä on virolaisia sukujuuria. == Lähteet == Luokka:Australialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amy Harrison

Amy Harrison (s. 21. huhtikuuta 1996 Camden) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 11 maaottelua. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pääsi kentälle vasta neljännesvälieräottelussa Norjaa vastaan aivan jatkoajan lopussa. Harrison on seuratasolla edustanut pitkään Sydney FC:tä. Vuonna 2019 hän pelasi Yhdysvaltoissa Washington Spiritin joukkueessa ja vuonna 2020 hän siirtyi Alankomaihin PSV:n joukkueeseen. == Lähteet == Luokka:Australialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teigen Allen

Teigen Allen (s. 12. helmikuuta 1994 Sydney) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2019 MM-kilpailuja 40 maaottelua. Hän on kuulunut Australian MM-kisajoukkueeseen vuosina 2011 ja 2019. Vuoden 2011 kisoissa hän pääsi yhdessä ottelussa vaihtopelaajana kentälle mutta jälkimmäisissä hän ei pelannut lainkaan. Allen on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi Yhdysvalloissa ja Norjassa. == Lähteet == Luokka:Australialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Konya Plummer

Konya Plummer (s. 2. elokuuta 1997) on jamaikalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pelannut Jamaikan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen loppuun mennessä 20 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän oli MM-kilpailuissa 2019 Jamaikan kapteeni ja pelasi joukkueen kaikki kolme ottelua alusta loppuun. Plummer on pelannut Floridassa, Yhdysvalloissa Southeastern Universityn ja Keski-Floridan yliopiston joukkueissa. == Lähteet == Luokka:Jamaikalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leah Williamson

Leah Williamson (s. 29. maaliskuuta 1997) on englantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja tai keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Englannin naisten maajoukkueessa vuoden 2022 EM-kilpailujen päättyessä 37 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2018. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle muutamaksi minuutiksi neljännesvälieräottelun lopussa. EM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Williamson edustaa seuratasolla Englannin superliigassa pelaavaa lontoolaisseura Arsenalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lautaro (Kouvola)

Lautaro on Kouvolan kaupungin pienalue ja asuinalue, Valkealan suuralueella. Se koostuu pääosin 1990- ja 2000-luvuilla rakennetuista pientaloista. Lautaro sijaitsee Jokelan kaupunginosassa, Jokelan kylästä etelään lähellä vanhaa Valkealan kunnan ja Kouvolan rajaa. Lautaron lähin koulu ja kauppa (S-market) sijaitsee Jokelassa, noin 1,5 kilometrin päässä. Luokka:Kouvolan pienalueet
Lucy Staniforth

pienoiskuva|Lucy Staniforth Lucy Staniforth (s. 2. lokakuuta 1992) on englantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Englannin naisten maajoukkueessa helmikuun 2021 loppuun mennessä 16 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi syyskuussa 2018. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi kentälle vain neljännesvälieräottelussa vaihtopelaajana. Staniforth edustaa seuratasolla Manchester Unitedia. Kausina 2018–2020 hän edusti Birmingham Cityä. Hänen aiempia seurojaan ovat Sunderland, jossa hän oli joukkueen kapteeni, Liverpool, Bristol Academy ja Lincoln. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
C18 (C-standardi)

C18 on C-kielen ISO-standardiversio ISO/IEC 9899:2018, joka julkaistiin kesäkuussa 2018. Standardiin viitataan toisinaan myös nimellä C17. C18 korvasi aiemman standardin C11. C18-versiossa ei ole merkittäviä uusia ominaisuuksia, mutta siinä on eräitä korjauksia ja tarkennuksia. C18-standardin seuraajasta odotetaan äänestystä vuonna 2023, jolloin sen nimeksi tulisi C23 (epävirallisesti nimellä C2x). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Clarification Request Summary for C11 * - viimeinen luonnos Luokka:C
Joelle Murray

Joelle Murray (s. 7. marraskuuta 1986) on skotlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja tai keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Skotlannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 48 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän kuului MM-kisajoukkueeseen mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi elokuussa 2007. Murray edustaa kotimaassaan Hiberniania. == Lähteet == Luokka:Skotlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joanne Love

Joanne ”Jo” Love (s. 6. joulukuuta 1985) on skotlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Skotlannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 191 maaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia. Hän kuului MM-kisajoukkueeseen mutta ei päässyt turnauksessa kentälle. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 2002. Love edustaa kotimaassaan Glasgow Cityä. == Lähteet == Luokka:Skotlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sokkoleikki

Sokkoleikki on leikki, jota leikittäessä yhden tai useamman leikkijän silmät ovat sidottuna siten, etteivät he näe. Leikkien tarkoituksena on tunnistaa joku henkilö, saada kiinni joku henkilö, kilpailla nopeudesta tai taitavuudesta, tai jokin näiden yhdistelmä. Sokkoleikkejä on runsaasti erilaisia, niin sisä- kuin ulkoleikkejä. == Erilaisia sokkoleikkejä == Tyypillinen ja kansainvälisesti tunnettu sokkoleikki on Anna aasille häntä. Leikkijöiden piirissä on "sokko", jonka silmät sidotaan. Seinälle on ripustettu vapaamuotoinen aasin kuva, kuitenkin hännätön. Sokkoa pyöritetään tarvittaessa vaikeusasteen mukaan huoneessa tai mahdollisesti jopa ulkona. Sokolle annetaan narusta punottu häntä ja nasta. Sokon on sitten koetettava löytää aasi ja asetettava sille häntä ja kiinnitettävä se nastalla mahdollisimman oikeaan paikkaan. Tätä voidaan käyttää pantinlunastuksessa tai esimerkiksi syntymäpäivillä tai muuten vain kilpailijoiden välisenä, mahdollisesti aikuistenkin välillä. Kilpailevien lasten ikä on syytä ottaa huomioon vaikeusastetta määrittäessä. Tälle leikille on monia variaatioita, esimerkiksi norsun häntä. ==Lähteet== Luokka:Leikit