EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Platynaspis

Platynaspis on leppäkerttujen heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu ainakin kuusi lajia.National Center for Biotechnology Information (NCBI): Platynaspis, taxonomy University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Platynaspis Suomessa suvun edustajia on tavattu yksi laji.Laji.fi: Platynaspis Suomessa esiintyy vakiintuneena, mutta hyvin harvinaisena paistepirkko (Platynaspis luteorubra). == Sukuun kuuluvia lajeja == *Platynaspis capicola *Platynaspis hainanensis *Platynaspis lewisii *Paistepirkko (Platynaspis luteorubra) *Platynaspis maculosa *Platynaspis nigra == Lähteet == == Aiheesta muualla == *iNaturalist: Suku Platynaspis *ITIS: Platynaspis *UniProt: Taxonomy - Platynaspis *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Platynaspis Luokka:59.6 Selkärangattomat Luokka:Leppäkertut
Bengin kieli

Beng on Norsunluurannikon itäosassa asuvien bengien puhuma mandelainen kieli. Sen puhujamääräksi on arvioitu 28 000 henkeä. Bengiä puhutaan Iffoun alueen M’Bahiakron prefektuurissa. Se kuuluu mandekielten kaakkoishaaran eteläryhmään. Beng ja sen murteena aikaisemmin pidetty ngen ovat maantieteellisesti kaukana sukukielistään, ja baulen kieli on vaikuttanut niihin voimakkaasti. Bengiksi on julkaistu aapinen ja muutamia Raamatun katkelmia, mutta sitä käytetään ainoastaan yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Puhujat osaavat myös baulea, djulaa tai ranskaa. ==Lähteet== Luokka:Mandelaiset kielet Luokka:Norsunluurannikon kielet
Malakanhännätönhekko

Malakanhännätönhekko (Megaerops wetmorei) on hedelmälepakkojen heimoon kuuluva lepakkolaji. Se elää Indonesiassa, Malesiassa ja Filippiineillä. Viimeisellä sitä on tosin tavattu vain Mindanaon saarella ja tämä tällä hetkellä alalajiksi M. w. wetmorei erotettu populaatio saattaa olla oma lajinsa. Koko elinalueellaan malakanhännätönhekkoa uhkaa metsien häviäminen. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on malakanhännätönhekko. == Ulkonäkö ja koko == Malakanhännätönhekko on pienikokoinen lepakko, sen pituus on 7,4-8,1 cm, josta hännän osuus on 0,3-0,5 cm. Se painaa 16-21 grammaa. Turkki on harmaa ja karvoissa on vaalean ruskeat kärjet, selkä ja pää ovat hieman muuta ruumista tummempia. Silmien ympärillä on tummat renkaat. Filippiinien populaatiota lukuun ottamatta aikuisilla koirailla on kaulansa sivuilla valkoiset karvatupsut. == Lähteet == Luokka:Hedelmälepakot
Englannin Valioliigan kausi 2020–2021

Englannin Valioliigan kausi 2020–2021 on englantilaisen seurajalkapalloilun korkeimman sarjatason Valioliigan 29. kausi. Liverpool lähtee kauteen hallitsevana mestarina. Kausi alkaa 12. syyskuuta 2020. == Joukkueet == Joukkue Paikkakunta Stadion Päävalmentaja Kapteeni Arsenal Lontoo (Holloway) Emirates Stadium Aston Villa Birmingham Villa Park Brighton & Hove Albion Brighton Falmer Stadium Burnley Burnley Turf Moor Chelsea Lontoo (Fulham) Stamford Bridge Crystal Palace Lontoo (Selhurst) Selhurst Park Everton Liverpool Goodison Park Fulham Lontoo (Fulham) Craven Cottage Leeds United Leeds Elland Road Leicester City Leicester King Power Stadium Liverpool Liverpool Anfield Manchester City Manchester Etihad Stadium Manchester United Manchester Old Trafford Newcastle United Newcastle St James’ Park Sheffield United Sheffield Bramall Lane Southampton Southampton St Mary’s Stadium Tottenham Hotspur Lontoo (Tottenham) Tottenham Hotspur Stadium West Bromwich Albion West Bromwich The Hawthorns West Ham United Lontoo (Stratford) Olympic Stadium Wolverhampton Wanderers Wolverhampton Molineux Stadium == Valmentajavaihdokset == Joukkue Eroava valmentaja Eron syy Eropäivä Sijoitus sarjataulukossa Uusi valmentaja Alkaen West Bromwich Albion Erotettu 16. joulukuuta 2020 19. 16\. joulukuuta 2020 Chelsea Erotettu 25. tammikuuta 2021 9. 26\. tammikuuta 2021 Sheffield United Yhteinen päätös 13. maaliskuuta 2021 20. 13. maaliskuuta 2021 Tottenham Hotspur Erotettu 19. huhtikuuta 2021 7. == Sarjataulukko == ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Englannin Valioliigan kaudet Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 2020–2021/2021
Wanin kieli

Wan on Norsunluurannikon keskiosassa puhuttu mandelainen kieli. Sen puhujamääräksi on arvioitu 30 000 henkeä. Wania puhutaan Bérén alueen Kounahirin departementissa ja Gbêkên alueen Béoumin departementin länsiosassa. Se kuuluu mandekielten kaakkoishaaran eteläryhmään. Kieli jakautuu kemun ja miamun murteisiin. Waniksi on julkaistu aapinen latinalaisella kirjaimistolla, mutta sitä käytetään vain suullisen kanssakäymisen välineenä. Puhujat osaavat myös ranskaa, djulaa tai baulea ja vähemmässä määrin guroa tai mwania. ==Lähteet== Luokka:Mandelaiset kielet Luokka:Norsunluurannikon kielet
Sukaskeltto

Sukaskeltto (Crepis setosa) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon ja kelttojen (Crepis) sukuun kuuluva ruohovartinen kasvilaji. Yksi sukaskelton lajituntomerkeistä on sen varsissa, lehdissä sekä kehtosuomuissa oleva keltainen karvoitus. Sukaskeltto on yksivuotinen ja voi kasvaa noin 60 cm korkeaksi. Sen varsi on kasvutavaltaan pysty sekä yleensä ainakin tyveltään monihaarainen. Lehdet ovat karheakarvaisia ja pariliuskaisia. Ylimmät lehdet ovat ruodittomia ja sepiviä, kun taas alemmat lehdet ovat ruodillisia. Sukaskelton kukat ovat kalvaankeltaisia ja sijaitsevat mykeröinä, jotka ovat noin 1 cm leveitä. Mykeröt sijaitsevat huiskilomaisesti. Kehtosuomut ovat varisen ja lehtien tapaan karvaisia. Ulommat kehtosuomut ovat sisempiä lyhyempiä sekä yleensä ulospäin siirottavia. Sukaskeltto kukkii heinäkuusta syyskuulle. Hedelmät ovat otakärkisiä ja valkean lenninhaivenen omaavia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Sukaskeltto (Crepis setosa) * Kasviatlas 2021: Sukaskelton (Crepis setosa) levinneisyys Suomessa. Luokka:Keltot
Levens

Levens on kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-Maritimesin departementissa Provence- Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee Var-joen varrella noin 25 kilometriä Nizzasta pohjoiseen. Kunnan keskiaikainen keskusta sijaitsee korkean kukkulan laella. Kylä on kasvanut sitä suojaavan linnan ympärille. Linnasta on säilynyt joitain osia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Alpes-Maritimesin kunnat
Yangel Herrera

Yangel Clemente Herrera Ravelo (s. 7. tammikuuta 1998 La Güaira, Venezuela) on venezuelalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Gironaa ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. == Seurajoukkueura == Herrera aloitti uransa Monagas Sport Clubista, josta hän siirtyi Atlético Venezuelaan vuonna 2016.Yangel Clemente Herrera Ravelo - Fichajes.com Fichajes.com. Viitattu 9.9.2020. 31\. tammikuuta 2017 Herrera teki sopimuksen englantilaisseura Manchester Cityn kanssa. Siirron toteuduttua hänet lainattiin New York Cityyn kaksivuotisella sopimuksella.Manchester City loan Yangel Herrera to New York City FC for 2017 season ESPN. Viitattu 9.9.2020. https://twitter.com/glenncrooks/status/935239258603966466 Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 12. maaliskuuta 2017 ottelussa D.C. Unitedia vastaan. NYCFC Runs Over, Around and Through D.C. United Empire of Soccer. Viitattu 9.9.2020. Vietettyään kaksi vuotta lainalla New York Cityssa, Herrera lainattiin Espanjan Primera Divisiónissa pelanneeseen Huescaan loppukauden kestävällä sopimuksella.Yangel Herrera, talento para el mediocentro SD Huesca. Viitattu 9.9.2020. 26\. heinäkuuta 2019 Herrera siirtyi vuoden kestävällä lainasopimuksella Granadaan.Comunicado | Yangel Herrera se une al Granada CF como cedido Granada CF. Viitattu 8.9.2020. 30\. elokuuta 2020 lainaa jatkettiin kaudeksi 2020–2021.Acuerdo con el Manchester City para la cesión de Yangel Herrera Granada CF. Viitattu 8.9.2020. == Maajoukkueura == Herrera teki ensiesiintymisensä Venezuelan maajoukkueessa 10. lokakuuta 2016 karsintaottelussa Brasiliaa vastaan.Brazil beat Venezuela to go top of South American group Marca. Viitattu 9.9.2020. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yangel Herreran tilastot Soccerway-sivustolla Luokka:Venezuelalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paul Brason

Paul Brason (s. 1952) on brittiläinen taidemaalari. Hän opiskeli Camberwell College of Artissa. Hän on tunnettu varsinkin muotokuvataiteilijana, ja hänen töitään on ollut yhteis- ja yksityisnäyttelyissä National Portrait Galleryssa, the Royal Collection at Windsor Castlessa, the National Gallery of Scotlandissa, Goodwood Housessa, Eton College and the Bodleian Libraryssa, samoin monessa Cambrigden ja Oxfordin collegessa. Hänen malleinaan ovat olleet mm. prinssi Philip, HRH prinssi Michael of Kent, the Dukes of Westminster and Richmond, Sir Roy Strong, Sir Hugh Casson and Sir Michael Tippett: Lords Leverhulme, Wilson, Morris ja monta muuta. Brason voitti 1998 Ondaatje Award for portraituren. Tämän jälkeen hän on asettanut töitään vakituisesti esiin National Portrait Galleryyn, The Royal Academy Summer Exhibitioniin ja the Royal Society of Portrait Paintersiin. Hän elää ja työskentelee studiossaan Bathissa.http://www.paulbrason.co.uk/about/ == Lähteet == Luokka:Englantilaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Louis Kentner

Louis Kentner CBE (19. heinäkuuta 1905 Karwin – 22. syyskuuta 1987 Lontoo) oli unkarilaissyntyinen, sittemmin Ison-Britannian kansalaisuuden saanut pianisti.Louis Kentner AllMusic Kentner syntyi unkarilaisen isän ja itävaltalaisen äidin pojaksi.Louis Kentner Naxos Hän opiskeli pianonsoittoa ja sävellystä Budapestin kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa. Hänen opettajiaan olivat siellä Zoltán Kodály, Hans von Koessler, Arnold Székely ja Leó Weiner. Ensimmäisen julkisen esiintymisensä Kentner teki Budapestissa 13-vuotiaana, ja vuonna 1920 hän teki laajan Euroopan-kiertueen. 17-vuotiaana hän asettui Berliiniin, josta kuitenkin palasi Budapestiin äitinsä ja siskonsa tueksi. Vuonna 1933 Kentner soitti Béla Bartókin pyynnöstä solistina tämän toisen pianokonserton Unkarin-ensiesityksessä, jonka johti Otto Klemperer. Edellisenä vuonna hän oli sijoittunut viidenneksi Varsovan toisessa kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa. Kentner asettui Lontooseen vuonna 1935. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli pianisti Ilona Kabos; pariskunta erosi vuonna 1945. Toinen puoliso Griselda Gould oli Jehudi Menuhinin Diana-vaimon sisko. Kentner saavutti Lontoossa mainetta muun muassa Franz Lisztin teosten tulkitsijana ja piti myös lukuisia resitaaleja, jotka olivat tietyn yksittäisen säveltäjän musiikille omistettuja. Hän teki musiikillista yhteistyötä myös Jehudi Menuhinin kanssa ja esitti tämän kanssa esimerkiksi Ludwig van Beethovenin sonaatit Edinburghin kansainvälisellä festivaalilla. Kentner teki tunnetummiksi aikalaistensa teoksia. Hän kantaesitti esimerkiksi Kodályn, Arthur Blissin, Michael Tippettin, William Waltonin ja Alan Rawsthornen teoksia. Vuonna 1945 Kentner esiintyi solistina Bartókin kolmannen pianokonserton Euroopan-ensiesityksessä Adrian Boultin johdolla. Menuhinin kanssa Kentner kiersi Intiassa vuonna 1954, ja kaksikko esiintyi useissa Kaukoidän kohteissa vuonna 1956. Menuhin ja Kentner toimivat myös triossa sellisti Gaspar Cassadón kanssa. Ensimmäisen esiintymisensä Yhdysvalloissa Kentner teki 28. marraskuuta 1956. Vuodesta 1974 hän opetti Surreyn Yehudi Menuhin Schoolissa, ja vuodesta 1965 kuolemaansa hän toimi Britannian Liszt- seuran puheenjohtajana. Kentner teki ensimmäiset kaupalliset levytyksensä jo Unkarissa. Soololevytyksiä hän teki esimerkiksi Lisztin, Frédéric Chopinin ja Johannes Brahmsin teoksista. Menuhinin kanssa hän teki levytyksiä Beethovenin ja Johann Sebastian Bachin teoksista. Kentner sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon vuonna 1978. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset pianistit Luokka:Brittiläiset pianistit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Korkeaoja (sukunimi)

Korkeaoja on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Aapo Korkeaoja (s. 1978), performanssitaiteilija, Juha Korkeaojan poika *Juha Korkeaoja (s. 1950), poliitikko, kansanedustaja ja maa- ja metsätalousministeri 2003–2007 (Keskusta)
Wan

Wan tai WAN voi tarkoittaa seuraavia: * WAN, Wide Area Network, laajaverkko eli suuralueverkko * WAN, World Association of Newspapers, kansainvälinen lehdistöjärjestö * wanin kieli, Norsunluurannikolla puhuttava mandelainen kieli * Wan-nimisiä henkilöitä: ** Aaron Wan-Bissaka (s. 1997), englantilainen jalkapalloilija ** Alfred Wan (1922–2006), suomalainen ilmavoimien upseeri ** James Wan (s. 1977), australialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja ** Khaw Boon Wan (s. 1952), singaporelainen poliitikko ja ministeri ** Wan Rong (1906–1946), Kiinan viimeinen keisarinna, keisari Pu Yun puoliso ** Wan Zack Haikal (s. 1991), malesialainen jalkapalloilija.
Mwan

Mwan on Norsunluurannikon keskiosassa asuvien mwanien puhuma mandelainen kieli. Sen puhujamääräksi on arvioitu 20 000 henkeä. Mwania puhutaan Bérén alueen Kounahirin ja Mankonon departementeissa. Se kuuluu mandekielten kaakkoishaaran eteläryhmään. Lähimmät sukukielet ovat guro ja jaure. Mwaniin on vaikuttanut wanin kieli. Äidinkielensä lisäksi mwanit puhuvat guroa, djulaa, wania tai ranskaa. Monet wanit osaavat myös mwania. Mwaniksi on julkaistu lukukirja, kansanperinnekokoelma ja Uusi testamentti latinalaisella kirjaimistolla. Kieli toimii silti lähes yksinomaan suullisen kanssakäymisen välineenä. ==Lähteet== Luokka:Mandelaiset kielet Luokka:Norsunluurannikon kielet
Cernusco sul Naviglio

Cernusco sul Naviglio on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se on osa Milanon metropolikaupunkia, etäisyys Milanon keskustasta on 13 kilometriä koilliseen. Cernusco kuuluu historialliseen Martesanan alueeseen. Se nimitettiin virallisesti kaupungiksi vuonna 1985. == Maantiede ja ilmasto == Cernusco sul Naviglio sijaitsee Lombardian länsiosassa ja Milanon metropolikaupungin koillisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Monza e Brianzan maakuntaan, Monzan keskusta on kahdeksisen kilometriä Cernuscosta luoteeseen. Cernuscon halki virtaa Milanon kanaalijärjestelmään kuuluva 38-kilometrinen Naviglio della Martesana. == Historia == Cernuscon nimi oli muinoin Cixinusculum. Nimen alkuperästä ei ole yksimielisyyttä, se saattaa olla joko etruskilaista tai roomalaista perua. Rooman valtakunnan aikana Cernuscon kautta kulki nykyisen Pohjois-Italian halki rakennettu historiallinen valtaväylä Via Gallica. Paljon myöhemmin, 1400- ja 1500-luvuilla, rakennettiin vesiväylä Naviglio della Martesana parantamaan liikenneyhteyksiä ja maatalouden edellytyksiä. Cernuscoa hallitsivat Milanon seudun mahtisuvut, kuten Viscontit ja Torrianit, keskiajalta pitkälle uuteen aikaan. Cernuscon virallinen nimi oli Cernusco Asinario 1800-luvun puoleen väliin. 1700-luvun lopussa se oli lyhytikäiseksi jääneen Distretto di Cernusco Asinario -hallintoyksikön pääpaikka. Hallintoyksikkö oli osa Napoleonin vasallivaltiota Cisalppista tasavaltaa, joka oli pystyssä vain muutaman vuoden. Vuonna 1771 Cernuscon väkiluvuksi kirjattiin noin 1 600 asukasta. Monien muiden Milanon ympäryskuntien tavoin Cernuscon väkiluku moninkertaistui 1900-luvun puolen välin jälkeen. Cernuscon historiallisia rakennuksia ovat muun muassa keskiaikainen Santuario di Santa Maria Addolorata ja kirkko Santa Maria Assunta, joka vihittiin 1932. Cernuscossa sijaitsee myös rokokoohuvila Villa Alari (valmistunut 1725) ja Villa Biancani Greppi 1600-luvulta. Cernuscon entisen nimen taustalla on Caio Asinio -niminen mies, jolle on omistettu katu kaupungin keskustassa. == Liikenne == Cernusco on Milanon metroliikenteen piirissä. Moottoritie A51 kulkee Cernuscon länsipuolitse, A4 pohjoispuolitse ja A58 itäpuolitse. Kymmenisen kilometriä Cernuscosta etelään sijaitsee Linaten lentoasema, kauempana lännessä sijaitsee Malpensan kansainvälinen lentoasema. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Cernusco sul Naviglio, Lombardia, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Milanon metropolikaupungin kunnat
Garbagnate Milanese

Garbagnate Milanese on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se on osa Milanon metropolikaupunkia, etäisyys Milanon keskustasta on noin 15 kilometriä luoteeseen. == Maantiede == Garbagnate Milanese sijaitsee Lombardian länsiosassa ja tiheään asutun Milanon metropolikaupungin pohjoisosassa. Noin 80 neliökilometrin laajuinen luonnonpuisto Parco delle Groane ulottuu Garbagnaten alueelle. Vuonna 1890 valmistunut vesiväylä Canale Villoresi kulkee Garbagnaten kautta. Garbagnaten maaperä on savipitoista. Garbagnaten frazionet ovat Bariana, Santa Maria Rossa ja Cascina Siolo. == Historia == Rooman valtakunnan aikana Garbagnaten nimenä oli Garbaniatum, ja sen kautta oli rakennettu merkittävä maantie Via Mediolanum-Bilitio, joka yhdisti Milanon Bellinzonaan. Sydänkeskiaikana Garbagnatessa vallitsi Baggin suvun feodaalihallinto, ja myöhäiskeskiaikana [[Viscontin suku piti valtaa. Feodaalijärjestelmä esti Garbagnaten kehitystä uudella ajalla; sen väkiluku supistui vuosina 1573–1615 huomattavasti: noin 900:sta 550:een. Paikkakunnan nimeksi virallistettiin Garbagnate Milanese 18. helmikuuta 1864. Teollisuus alkoi pikku hiljaa kehittyä ja paikkakunta liitettiin vuonna 1879 rautatieverkkoon. 1900-luvun alussa Garbagnatessa kukoisti mulperipuiden viljely, joka oli pohjana paikkakunnan sukka- ja sukkahousuteollisuudelle. Savipitoinen maaperä mahdollisti tiilenvalmistuksen. Garbagnaten väkiluku moninkertaistui 1950-luvulta 1980-luvulle, jonka jälkeen se on pysynyt melko muuttumattomana. Garbagnaten kirkkoja on muun muassa Santuario della Beata Vergine Maria del Rosario 1600-luvun lopulta. == Talous ja liikenne == Garbagnatessa on muun muassa kemianteollisuutta. Jälkiteollisten kaupunkien tavoin myös Garbagnaten elinkeinoelämä on palveluvaltaistunut. Garbagnatessa on kaksi rautatieasemaa, Stazione di Garbagnate Parco delle Groane ja Stazione di Garbagnate Milanese. Kumpikin sijaitsee 21-kilometrisen Milano–Saronno- radan varrella. Milanon kehämoottoritie kulkee Garbagnaten eteläpuolitse. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Garbagnate, Lombardia, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Milanon metropolikaupungin kunnat
Corsico

Corsico on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se on osa Milanon metropolikaupunkia, etäisyys Milanon keskustasta on seitsemisen kilometriä lounaaseen. Corsicon historia ei erotu olennaisesti Milanon vaiheista. Paikkakunnan asukkaiden demonyymi on corsichesi. == Maantiede == Pinta- alaltaan pieni ja tiheään asuttu Corsico sijaitsee Lombardian länsiosassa aivan Milanon kyljessä. Kaupunkirakenteellisesti Corsico ei erotu Milanosta. Sen etelä- ja länsipuolella sijaitsee laaja maatalousalue Parco Agcicolo Sud Milano. Corsico on tasankoa. Sen halki virtaa Milanon kanaalijärjestelmään kuuluva Naviglio Grande. == Historia == pienoiskuva|200px|vasen|Corsicon rautatieasema keväällä 2011. Corsico syntyi 1200-luvulla. Sen historia seuraa tiiviisti Milanon kohtaloita, joihin keskiaikana kuuluivat Torrianin ja Viscontin sukujen kiistat. Corsico oli osa Milanon herttuakuntaa, joka lakkautettiin 1797. Milanon myötä myös Corsico oli itävaltalaisten valtapiiriä 1700-luvun alusta 1850-luvulle lukuun ottamatta muutamaa vuotta ranskalaisten vallassa 1800-luvun alkuvuosina. Corsicoon kuului Lorenteggion frazione vuodesta 1841 vuoteen 1923, jolloin Lorenteggio liitettiin Milanoon. 1900-luvulla Corsico teollistui voimakkaasti, mikä johti väkiluvun moninkertaistumiseen. 1980-luvun alussa kaupungissa asui yli 40 000 ihmistä, sen jälkeen väkiluku pieneni, kunnes 2010-luvulla se jälleen kasvoi jossain määrin. Corsicon pääkirkko on 1800-luvun puolessavälissä rakennettu Chiesa parrocchiale dei Santi Pietro e Paolo. == Talous ja liikenne == Corsicossa on runsaasti teollisia toimijoita (terästuotteet, kemianteollisuus, lasitavara). Kaupungin teollisuusalueilla on niin ikään useita tilaavievän kaupan erikoisliikkeitä. Corsicon rautatieasema, Stazione di Corsico, otettiin käyttöön 2009; se korvasi vuodesta 1870 käytössä olleen vanhan aseman. Stazione di Corsico sijaitsee Milanosta lounaaseen vievällä 44-kilometrisellä rataosuudella Milano–Mortara. Milanon kehämoottoritie kulkee Corsicon länsipuolitse. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Corsico, Lombardia, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Milanon metropolikaupungin kunnat
Manon Lescaut (kirja)

Manon Lescaut ( on vuonna 1731 ilmestynyt abbé Prévost'n kirjoittama romaani. Romaani on suomennettu kolme kertaa, suomentajina Jalmari Hahl (1916), J. A. Hollo (1954) ja Ulla Summala (1968). Manon Lescaut on ainoa Prévost'n romaaneista, joka on jäänyt eloon. Alkujaan sensuuri esti sen julkaisun Ranskassa, mutta myöhemmin se on ollut suosittu ja sitä ovat hyödyntäneet niin kirjailijat kuin oopperasäveltäjätkin teoksissaan: Chateaubriandin Atala, Victor Hugon Marion de Lorme, Alexandre Dumas nuoremman Kamelianainen. Théodore Barrière ja Marc Fournier ovat käsitelleet aihetta näytelmässä, Jules Massenet ja Giacomo Puccini oopperassa, ja samaa aihetta käsittelee Carl Jonas Love Almqvistin Colombine.Prévost d’Exiles, Antoine François, Nordisk familjebok, 1915 Puccini: Manon Lescaut, Metropolitan. Viitattu 9.9.2020 Tarinasta on tehty myös muutamia elokuvia, kuten Henri-Georges Clouzot'n käsikirjoittama ja ohjaama Manon viettelijätär (1948). Kertomus on myöhempien intohimoromaanien esikuva. Se kertoo intohimojen valtaan joutuneesta aatelismiehestä, joka menettää moraalinsa ja itsekunnioituksensa.Intohimoromaani Manon Lescault, viitattu 9.9.2020 Teos perustuu pääasiassa Prévost'n nuoruudenaikaiseen rakkaussuhteeseen lukuun ottamatta tarinan loppua, sillä Prévost ei lähtenyt rakastettunsa mukana laivalla Amerikkaan vaan päätyi tajuttomana tienpientareelle, mutta rakastettu jatkoi matkaansa, eikä Prévost nähnyt häntä enää koskaan.Jalmari Hahl, Elämäkerrallinen luonnos. teoksessa: Abbé Prévost, Manon Lescaut, Karisto, 1916 (Projekt Gutenberg) Tarinan päähenkilöt ovat kaunotar Manon ja nuori aatelismies des Grieux. Grieux rakastuu ensisilmäyksellä nähdessään naisen laskeutuvan postivaunuista. Grieux lähestyy naista, joka kertoo muka olevansa menossa luostariin vanhempiensa painostuksesta. Kun nuorukainen paljastaa tunteensa, naisen suunnitelmat peruuntuvat ja pariskunta pakenee mennäkseen naimisiin Pariisissa. Avioliittoa he eivät kuitenkaan solmi. ==Suomennettu teos== * Abbé Prévost: Manon Lescaut: romaani, suom. Jalmari Hahl. Hämeenlinna: Karisto 1916. Vapaasti luettavana verkossa * Abbé Prévost: Manon Lescaut (Histoire du Chevalier des Grieux et de Manon Lescaut), suom. J. A. Hollo. Helsinki: Tammi 1954. Sarja: Elävä maailmankirjallisuus, 5. * Abbé Prévost: Manon Lescaut (Histoire du Chevalier des Grieux et de Manon Lescaut), suom. Ulla Summala. Helsinki: Kirjayhtymä 1968. Sarja: Maailmankirjallisuuden mestareita. – 2. p. 1983 Helsinki: Kirjayhtymä 1983. Sarja: Maailmankirjallisuuden mestareita ISBN 951-26-2500-8 Manonlescaut2.jpg Manonlescaut3.jpg Manonlescaut4.jpg ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pajari Räsänen, Prévost, Luennot. Romantiikkaa ennen & jälkeen. Luokka:Ranskalaiset romaanit Luokka:1730-luvun kirjat
Rodeopyörä

Rodeopyörä on chopper-tyylisestä moottoripyörästä vaikutteita saanut polkupyörä, joka oli suosittu etenkin nuorten poikien keskuudessa 1960-luvulta 1970-luvulle. Rodeomallisen pyörän tunnistettavimpia osia ovat korkea ohjaustanko ja pienehköt pyörät (etupyörä joskus takapyörää pienempi) sekä pitkä, takapyörän ylle ulottuva pehmustettu speedway- eli ”banaanisatula”, johon mahtuu myös kyytiläinen. Satulan takaosasta nousee krominvärinen kaariputki, ”jappirauta”, joka toimii selkänojana. Pitkän satulan ja korkean ohjaustangon ansiosta ajaja voi siirtää painopistettään taakse, mikä mahdollistaa helpon keulimisen eli ajon pelkän takapyörän varassa. Tämän takia pyörää kutsutaan englanniksi nimellä wheelie bike, ”keulimispyörä”.Wheelie Bike, Sheldon Brown's Bicycle Glossary, 1996, 2008. Viitattu 9.9.2020. Rodeopyörä kehitettiin Yhdysvalloissa 1960-luvun keskivaiheilla, ja Suomessa se oli suosituimmillaan 1970-luvulla. Suomessa yleisiä rodeopyöriä olivat Anttila-postimyyntitavaratalon markkinoima saksalainen Bonanza Rodeo Sport, Helkama Jopo Rodeo ja Tunturipyörän valmistama Tunturi Ralli, mutta muillakin merkeillä oli rodeomalleja.Alastalo, Kirsi: Pyöräily ennen ja nyt, ISBN 978-952- 69091-1- 0 (PDF). Viitattu 9.9.2020 Liikenneturvallisuudesta huolestuneet pitivät lapsia temppuiluun innostavia rodeopyöriä vaarallisina. Vuonna 1977 Suomessa kehitettiin polkupyörien uudet turvallisuusnormit, joissa muun muassa pitkä satula yläkaarineen kiellettiin ja ohjaustanko sai olla enintään 70 cm leveä ja ulottua enintään 40 cm matalimman istuintason yläpuolelle. Vuonna 2013 Helkama toi vuosikymmenten jälkeen uudelleen markkinoille ”nostalgisen”, alkuperäistä pienemmän, 7–10-vuotiaille pojille suunnatun Jopo Rodeo -pyörän korkeine ohjaustankoineen ja pitkine satuloineenNostalginen jopo Rodeo tekee paluun, Helkama-Velox 16.4.2013. Viitattu 9.9.2020.. ==Lähteet== Luokka:Polkupyörät Luokka:1970-luvun kulttuuri
Osmo Hyytiä

Osmo Timo Kustaa Hyytiä (18. heinäkuuta 1939 Helsinki – 2. lokakuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja historiantutkija.Minerva kustannus : kirjailijat == Teoksia == * Puolueettomuuden ja rauhan linja: SDP:n suhtautuminen Suomen ulkopolitiikkaan ja turvallisuuskysymyksiin toukokuu 1918 - toukokuu 1922, Helsingin yliopiston väitöskirja. Historiallisia tutkimuksia 137. Suomen historiallinen seura, Helsinki 1987 * Viron kohtalontie 1933... 1939... 1940. Yliopistopaino, Helsinki 1992 * Karjalais-Suomalainen neuvostotasavalta 1940-1956 - kansallinen tasavalta?. Suomen historiallinen seura, Helsinki 1999 * "Helmi Suomen maakuntien joukossa": suomalainen Itä-Karjala 1941-1944. Edita, Helsinki 2008 * Suomi ja Hitlerin Saksa 1933-1939. Minerva, Helsinki 2012 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Julio Tello

Julio César Tello (11. huhtikuuta 1880 Peru – 3. heinäkuuta 1947 Lima, Peru) oli perulainen arkeologi. Häntä pidetään perulaisen arkeologian isänä ja hänet tunnetaan erityisesti Paracasin kulttuurin tutkimuksestaan. Tello oli ensimmäinen alkuperäiskansa-taustainen arkeologi. Tello perusti kansallisen arkeologisen museon ja löysi Tellon obeliskiksi kutsutun Chavínin kulttuuriin kuuluvan steelan. Hän oli myös ensimmäinen tieteilijä joka tutki Nazcan linjoja, jotka liikennelentäjät olivat löytäneet lentäessään niiden yli. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Perulaiset arkeologit Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Sportivnajan metroasema (Pietarin metro)

Sportivnaja () on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 15. syyskuuta 1997. Luokka:Pietarin metroasemat
Sportivnajan metroasema

Sportivnajan metroasema tarkoittaa seuraavia asioita: *Sportivnajan metroasema (Moskovan metro), Sokolnitšeskaja-linjan asema (Moskova). *Sportivnajan metroasema (Pietarin metro)‎, Frunzen–Primorjen-linjan asema (Pietari). *Sportivnajan metroasema (Samaran metro)‎, 1-linjan asema (Samara).
Nicolina

Nicolina on naisen etunimi. Se on Nicolauksen feminiininen vastine. Nimestä tunnetaan myös kirjoitusasu Nikolina (vrt. Nikolaus). Suomessa Nicolina lisättiin suomenruotsalaiseen kalenteriin vuonna 2020. Nicolinan nimipäivää vietetään 6. joulukuuta eli Pyhän Nikolauksen muistopäivänä, joka on ruotsinkielisessä almanakassa myös Nilsin, Niklaksen, Nicon, Nicolaksen ja Nicolen nimipäivä.Lempiäinen 2004, s. 423. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2023 mennessä tilastoitu noin 210–220 Nicolinaa. Harvinaisempi Nikolina-etunimi on ollut noin 60–70 naisella. == Tunnettuja Nikolinoja == * Nikolina Štereva (s. 1955), bulgarialainen juoksija ja olympiamitalisti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Nicolina (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Tattari (ihminen)

Tattari () on vanha kiertolaista tai romania tarkoittava nimitys. Nimitystä on käytetty ainakin Ruotsissa ja Suomessa. Ei ole selvää, keitä tattareiksi kutsutut kiertolaiset alun perin olivat: romaneita vai muita kiertelevän elämäntavan omaksuneita ihmisiä. Ensimmäiset tattarit tavattiin Ruotsissa vuonna 1521. Tuolloin Ruotsiin oli tullut noin 60-henkinen ryhmä, joka kiersi maasta toiseen. Tattereiden kerrottiin olevan kotoisin Vähästä Egyptistä. Joukko lienee saapunut Tanskaan muutamaa vuotta aiemmin Skotlannista. Tanskassa kiertolaisia kuvattiin pohjoissaksalaisilla sanoilla tattare ja tartare. Nämä termit vakiintuivat myös Ruotsissa. Suomessa tattareita tavattiin ensi kertaa vuonna 1579 Ahvenanmaalla. == Katso myös == * Manne * Mustalainen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tattarista romaaniksi Luokka:Ruotsin romanit Luokka:Suomenkieliset sanat ja sanonnat Luokka:Suomen romanit
Eero Urpola

Eero Elis Viljo Urpola (12. syyskuuta 1911 Turku – 23. joulukuuta 1939 Muolaa) oli suomalainen arkkitehti. Hän suunnitteli vuonna 1937 peruuntuneita vuoden 1940 Helsingin olympialaisia varten funktionalistisen puisen myyntikioskin, joita ehti valmistua yksi vuonna 1939 Munkkiniemeen Laajalahden aukiolle. Kioskia siirrettiin myöhemmin noin 50 metrin päähän alkuperäisestä sijaintipaikasta, mutta se on edelleen kunnostettuna käytössä kesäkahvilana. Urpolan suunnittelema kioski oli mitoiltaan ja ulkonäöltään pienin erotuksin lähes samankaltainen kuin Helsingin kaupunginarkkitehti Gunnar Taucherin myöhemmin suunnittelema suorakaiteinen lipallinen myyntikioski. Taucherin suunnittelemia lippakioskeja rakennettiin useita kappaleita vuoden 1952 Helsingin olympialaisia varten ja näitä kioskeja on säilynyt 19 kappaletta.Puukioski Munkkiniemi, Myhelsinki.fiHelsingin vanhin lippakioski löytyy Munkkiniemestä – Osa olympiahistoriaa, Helsingin Uutiset 16.6.2019Puukioski Munkkiniemi sivusto Vänrikkinä JR 14:ssä palvellut Eero Urpola kaatui talvisodan aikana Muolaan Taaperniemessä 23. joulukuuta 1939.Suomen sodissa 1939-1945 menehtyneet-tietokanta == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Joyride

Joyride on ruotsalaisen pop-yhtye Roxetten kolmas albumi. Se julkaistiin 28. maaliskuuta 1991. == Kappaleet == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1991 albumit Luokka:Roxetten albumit
Gordon Crosse

Gordon Crosse (1. joulukuuta 1937 Bury – 21. marraskuuta 2021) oli brittiläinen säveltäjä.Gordon Crosse Oxford University Press Crosse valmistui Oxfordin yliopistosta vuonna 1961. Tämän jälkeen hän teki kaksi vuotta tutkimusta varhaisen 1400-luvun musiikista. Osan vuodesta 1962 hän vietti täydentämässä opintojaan Goffredo Petrassin johdolla Roomassa. Vuodesta 1964 Crossella oli useita nimityksiä Birminghamin ja Essexin yliopistoissa. Kahden vuoden ajan hänellä oli Cambridgen yliopiston King’s Collegen säveltäjäresidenssi. Vuonna 1976 Crosse sai Walter Willson Cobbett -mitalin. Samana vuonna hän palasi kotiinsa Suffolkiin omistautuakseen sävellystyölle. Vuonna 1977 hän kuitenkin toimi vierailevana sävellysprofessorina Kalifornian yliopistossa. Moniin Crossen teoksiin heijastuu hänen kiinnostuksensa näyttämötaidetta ja kirjallisuutta kohtaan. Tämä tulee esiin sekä useista konserttiteoksista että neljästä oopperasta, joihin kuuluvat The Story of Vasco ja Purgatory. Crosse on tehnyt taiteellista yhteistyötä koreografien Kenneth MacMillanin ja David Bintleyn kanssa. Hänen konserttiteoksiinsna kuuluvat esimerkiksi toinen sinfoniaa, toinen viulukonsertto ja sellokonsertto. Tilaustöitä Crosse laati esimerkiksi Royal Philharmonic Orchestralle, Lontoon sinfoniaorkesterille, Edinburghin kansainväliseen festivaaliin ja Promsiin. Varhaisista teoksistaan lähtien hän yhdisti tonaalisia aineksia korostuneiden melodisuuden ja harmonisuuden ohella sarjallisuuteen. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Sidney Griller

Sidney Aaron Griller CBE (10. tammikuuta 1911 Lontoo – 20. marraskuuta 1993 Lontoo) oli brittiläinen viulisti.Obituary: Sidney Griller The Independent == Elämä ja ura == === Varhaiset vuodet ja työ omassa kvartetissa === Griller syntyi juutalaismaahanmuuttajaperheeseen, ja isä osti hänelle ensimmäisen viulun. 13-vuotiaana Griller pääsi stipendillä Royal Academy of Musiciin, jossa häntä opettivat Hans Wessley ja Editha Knocker. Eniten musiikilliseen kehitykseen vaikutti kuitenkin alttoviulisti Lionel Tertis, joka valmensi vuonna 1928 perustettua Sidney Griller -kvartettia, jota Griller johti vuoteen 1963. Kvartetti sai kannustusta muiden muassa Myra Hessiltä ja Harriet Cohenilta. Vaikutusvaltaisia tukijoita olivat myös Robert Mayer, Samuel Courtauld ja J. B. Priestley. Vuonna 1931 kvartetti oli jo saavuttanut mainetta Euroopan tasolla, mutta suureksi läpimurroksi osoittautui tammikuun 1939 menestyksekäs New Yorkin kaupungintalossa pidetty esitys, jota seurasi sopimuksen solmiminen NBC:n kanssa. Kvartetin ohjelmiston juuret olivat klassikkoteoksissa, mutta kvartetti antoi näkyvyyttä myös kasvavalle määrälle uusia teoksia. Se soitti muiden muassa Arnold Baxin, Arthur Blissin, Arnold Cooken, Gordon Jacobin, John Blackwood McEwenin, Darius Milhaud'n, Roger Sessionsin, Alan Rawsthornen, Arnold Schönbergin, Vaughan Williamsin ja Ernest Blochin teoksia. Vuosina 1940–1945 Griller palveli Royal Air Forcessa. Sen sisäisenä erikoisyksikkönä kvartetti kuitenkin piti yli kaksisataa vuosittaista konserttia. Vuonna 1949 Grillerin kvartertti sai Kalifornian yliopiston (Berkeley) residenssin. Kvartetin yhteistyökumppaneihin kuuluivat Pablo Casals, William Primrose, Clifford Curzon, Howard Ferguson, Louis Kentner, Hephzibah Menuhin, Frederick Thurston, Reginald Kell, Léon Goossens ja Dennis Brain. === Kvartetin hajoaminen ja myöhempi ura === Griller sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon vuonna 1951. Hänen kvartettinsa hajosi vuonna 1963. Hän palasi Lontooseen ja oli vierailevana professorina Dublinissa. Tämän jälkeen Royal Academy of Music kutsui hänet opettamaan kamarimusiikkia. Hänen opetustyönsä tuki useiden uusien kvartettien syntyä. Vuonna 1981 Yorkin yliopisto myönsi Grillerille kunniatohtorin arvon. Griller piti säännöllisiä kamarimusiikkitunteja myös Yehudi Menuhin Schoolissa. Hän jäi vuonna 1986 eläkkeelle Royal Academy of Musicissa, mutta tämän jälkeenkin muun muassa edusti maataan kansainvälisten kilpailujen tuomaristoissa ja piti mestarikursseja Manchesterin Royal Northern College of Musicissa. Grillerin puoliso 1930-luvun alusta oli Honor Linton. Pariskunnalle syntyivät poika ja tytär. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset viulistit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Leninski prospektin metroasema (Pietarin metro)

Leninski prospekt () on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 5. lokakuuta 1977. Luokka:Pietarin metroasemat
Prospekt Veteranovin metroasema

Prospekt Veteranov () on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 5. lokakuuta 1977. Luokka:Pietarin metroasemat
Raimo Narjus

Raimo Narjus (3. lokakuuta 1929 Piikkiö – 4. kesäkuuta 2011 Turku) oli suomalainen rakennusneuvos, seutukaavajohtaja ja arkkitehti.Raimo Narjus, Helsingin Sanomat Muistot 12.6.2011 (Tilaajille)Kuka kukin on 1978 Narjuksen vanhemmat olivat maanviljelijä Rudolf Johannes Narjus ja Jenny Hellä Inkeri Kaistaniemi. Hän pääsi ylioppilaaksi 1949 Turun Suomalaisesta lyseosta ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1958. Narjus oli Turun kaupungin asemakaavaosaston ylimääräisenä arkkitehtinä 1956–1957, Lounais- Suomen aluesuunnitteluyhdistyksen toiminnanjohtajana 1957–1963, seutukaavaliiton toiminnanjohtajana 1963–1964 ja seutukaavajohtajana 1964–1972. Hän oli Varsinais-Suomen seutukaavaliiton johtajana vuodesta 1972 alkaen sekä toimi Turun yliopiston yhdyskunnallisen suunnittelun luennoitsijana vuodesta 1968 ja Turun teknillisen oppilaitoksen asemakaavaopin luennoitsijana vuodesta 1969 alkaen. Narjus oli Seutusuunnittelun keskusliiton puheenjohtaja 1967–1972 ja liiton hallituksen varapuheenjohtaja vuodesta 1978 sekä valtioneuvoston aluepoliittisen neuvottelukunnan varapuheenjohtaja vuodesta 1976. Narjus teki muun muassa Raision, Uudenkaupungin ja Loimaan yleis- ja asemakaavat sekä muita asema- ja rakennuskaavoja. Hän suunnitteli myös rakennuksia. Eläkkeellä ollessaan Raimo Narjus oli mukana Toispual jokke- yhdistyksen, Turku-seuran ja Turun kauppakamarin keskustan kehittämisprojektin toiminnassa sekä veti Turun piha- ja ympäristökilpailua. == Kirjallista tuotantoa == * Sosiologian tehtävät seutusuunnittelussa; kirj. Raimo Narjus, Olavi Riihinen, Paavo Seppänen, Juha Talvitie ja Paavo Uusitalo. Helsingin yliopiston sosiologian laitoksen tutkimuksia 80. Helsinki 1967 * Varsinais- Suomen tulevaisuus: 40 vuotta seutusuunnittelua Varsinais-Suomessa. Varsinais- Suomen seutukaavaliitto, Turku 1989 * Kakskertaa kiertämässä eilen ja tänään. Kakskerta-seura, Kakskerta 1995 * Raision kulttuuriympäristö ja vanha rakennuskanta; toim. Tapio Laaksonen ; artikkelit Raimo Narjus ym. Turun maakuntamuseo, Varsinais-Suomen liitto, Turku 1997 * Turku nousi tuhkasta jälleen: sodan tuhot ja kaupungin jälleenrakentaminen. Toispual jokke ry, Turku 1998 * Turun pihojen kätköistä. Turkuseuran julkaisuja n:o 26. Turku 2009 == Toimitustöitä == * Turun kansallisseura 1918-1978; toim. Raimo Narjus ym. Turun kansallisseura, Turku 1979 * Kummottos: Turun murteen sanoja ja sanontoja; toimituskunta Raimo Narjus ym. ; toim. Mauno Koski, Esa Laukkanen. Turkuseura, Turku 1989 * Täällä työn ja tiedon puistot: Varsinais-Suomen kulttuuriympäristö ; toimituskunta Raimo Narjus, puheenjohtaja ym. ; kirjoittajat Carl Jacob Gardberg ym. ; valokuvat Per-Olof Welin. Varsinais- Suomen seutukaavaliitto, Turun maakuntamuseo, Turku 1993 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Ágios Athanásios (Dráma)

Ágios Athanásios () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Doxáton kuntaan, Dráman alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Αγίου Αθανασίου, Dimotikí Koinótita Agíou Athanasíou). Kaupungin väkiluku on 3 150 (vuonna 2011). Ágios Athanásioksen pieni kaupunki sijaitsee noin kaksi kilometriä eteläkaakkoon Doxáton keskustasta ja noin 14 kilometriä kaakkoon Drámasta. Se on nimetty Pyhän Athanasioksen ja tälle omistetun kirkon mukaan. == Lähteet == Luokka:Doxáto Luokka:Itä-Makedonian ja Traakian kaupungit
Chlói

Chlói () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Kastorián kuntaan, Kastorián alueyksikköön ja Länsi-Makedonian alueeseen. Sen väkiluku on 3 079 (vuonna 2011). Chlói on Kastorián esikaupunki ja sijaitsee Orestiáda-järven rannalla noin kaksi kilometriä Kastorián keskustasta pohjoiseen. Kaupungin pääkirkko on omistettu Pyhälle Nikanorille (Ágios Nikánoras). == Lähteet == Luokka:Kastoriá Luokka:Länsi-Makedonian kaupungit
Orimattilan terveysasema

Orimattilan terveysasema on Orimattilan kaupungin keskustaajamassa toimiva julkisen palvelun terveysasema. Orimattila on Päijät-Hämeen hyvinvointiyhtymän osakas ja tämä yhtymä tuottaa Orimattilan sosiaali- ja terveyspalvelut. Kiireellistä hoitoa iltaisin, öisin ja viikonloppuisin tarjoaa Päijät-Hämeen keskussairaalan yhteydessä toimiva Akuutti24-yhteispäivystys (Keskussairaalankatu 7, Lahti). ==Lähteet== Luokka:Orimattilan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Päijät-Hämeen hyvinvointialue
Choristí

Choristí () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Dráman kuntaan, Dráman alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Χωριστής, Dimotikí Koinótita Choristís). Kaupungin väkiluku on 2 725 (vuonna 2011). Choristín pieni kaupunki sijaitsee noin kuusi kilometriä itäkaakkoon Dráman kaupungin keskustasta. Asutuksen vanha nimi oli vuoteen 1927 saakka Tsatáltza (Τσατάλτζα). == Lähteet == Luokka:Dráma Luokka:Itä-Makedonian ja Traakian kaupungit
Dílesi

Dílesi () on Kreikan kylä sekä samanniminen Tanágran kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Δηλεσίου, Dimotikí Enótita Dilesíou). Se sijaitsee Boiotian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 4 672 ja varsinaisen Dílesin kylän väkiluku 1 976 (vuonna 2011). Dílesin kylä sijaitsee Eteläisen Euboianlahden rannalla noin neljä kilometriä koilliseen Oinófytasta ja noin seitsemän kilometriä itään Schimatárista. Heti kylän pohjoispuolella sijaitsee siitä nimensä johtanut Pláka Dílesin pikkukaupunki. Aiemmin kylä kuului Oinófytan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Tanágran kunnan Oinófytan kunnallisyksikköön. Vuodesta 2018 se muodostaa oman kunnallisyksikkönsä. == Kunnallisyksikön osat == Dílesin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylistä, kaupungeista tai muista asutuksista: Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta Kylä, kaupunki tai muu asutus Väkiluku (2011) Dílesi Dílesi 1 976 Pláka Dílesi Pláka Dílesi 2 696 Yhteensä: 4 672 Huomautukset: == Lähteet == Luokka:Keski-Kreikan kylät Luokka:Tanágra
Echínos

Echínos () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Mýkin kuntaan, Xánthin alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 486 (vuonna 2011). Echínoksen pieni kaupunki sijaitsee Kompsátos-joen varrella linnuntietä noin 17 kilometriä pohjoiskoilliseen Xánthista. Echínos muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Εχίνου, Dimotikí Koinótita Echínou), johon kuuluu varsinaisen Echínoksen kaupungin lisäksi Melívoian kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 3 074. Kaupungin vanha väestö on pomakkeja, ja se on Kreikan suurimpia pomakkiasutuksia eli ”pomakkikyliä” (pomakochória). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itä-Makedonian ja Traakian kaupungit Luokka:Mýki
Kamariótissa

Kamariótissa () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Samothrákin saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Samothrákin kuntaan, Évroksen alueyksikköön ja Itä- Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 069 (vuonna 2011). Kamariótissan kylä sijaitsee Samothrákin saaren länsipäässä. Se on saaren pääsatama, ja sieltä on yhteys muun muassa Alexandroúpoliin ja Kaválaan mantereelle. Kylä on asukasluvultaan saaren suurin. Saaren pääkylä Samothrákin kylä eli Chóra sijaitsee siitä noin viisi kilometriä itään saaren sisäosiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itä-Makedonian ja Traakian kylät Luokka:Samothráki
Kéntavros

Kéntavros (; myös transl. Kéndavros; ) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Mýkin kuntaan, Xánthin alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Se on osa Mýkin kyläyhdyskuntaa. Kaupungin väkiluku on 2 580 (vuonna 2011). Kéntavroksen pieni kaupunki sijaitsee vuoristossa linnuntietä noin kolme kilometriä kaakkoon Mýkistä ja noin 12 kilometriä pohjoiskoilliseen Xánthista. Kaupungin vanha väestö on pomakkeja, ja se on Kreikan suurimpia pomakkiasutuksia eli ”pomakkikyliä” (pomakochória). == Lähteet == Luokka:Itä-Makedonian ja Traakian kaupungit Luokka:Mýki
Kimméria

Kimméria () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Xánthin kuntaan, Xánthin alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 3 644 (vuonna 2011). Kimmérian pieni kaupunki sijaitsee noin viisi kilometriä itään Xánthin kaupungin keskustasta, ja voidaan nykyisin nähdä Xánthin esikaupunkina. Kimméria muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Κιμμερίων, Dimotikí Koinótita Kimmeríon), johon kuuluvat varsinaisen Kimmérian kaupungin lisäksi Traakian Demokritos-yliopiston Xánthin kampusalue Panepistimioúpoli sekä kylät Anthiró, Áskyra, Éranos, Ketíki, Livádi, Pelekitó, Pórta ja Prióni. Koko yhdyskunnan väkiluku on 3 898. == Lähteet == Luokka:Itä-Makedonian ja Traakian kaupungit Luokka:Xánthi
Sysmän terveysasema

Sysmän sosiaali- ja terveyskeskus (Sysmän sote-keskus) eli Sysmän terveysasema on Sysmän kirkonkylällä toimiva julkisen palvelun terveyskeskus. Kunnan perusterveydenhoidon ja -sosiaalipalvelujen tuottamisvastuu on vuodesta 2017 lähtien ulkoistettu yksityisen terveyspalveluyrityksen tehtäväksi (alkujaan Attendo Terveyspalvelut, nyk. Terveystalo). Sysmä on Päijät-Hämeen hyvinvointiyhtymän osakas ja tämä yhtymä tuottaa Sysmän erikoissairaanhoidon palvelut. Kiireellistä hoitoa iltaisin, öisin ja viikonloppuisin tarjoaa Päijät-Hämeen keskussairaalan yhteydessä toimiva Akuutti24-yhteispäivystys (Keskussairaalankatu 7, Lahti). ==Lähteet== Luokka:Sysmän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Päijät-Hämeen hyvinvointialue
Kimmeria

Kimmeria (, ) voi viitata seuraaviin: * Kimmeria, nykyinen Krimin niemimaa * Kimmeroksen Bosporos tai Kimmerian Bosporos, nykyinen Kertšinsalmi * kimmerialaiset, muinainen kansa * Kimméria, kaupunki Xánthin kunnassa Xánthin alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella Kreikassa
Krókos

Krókos () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Kozánin kuntaan, Kozánin alueyksikköön ja Länsi-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Κρόκου, Dimotikí Koinótita Krókou). Kaupungin väkiluku on 2 977 (vuonna 2011). Krókoksen pieni kaupunki sijaitsee noin viisi kilometriä eteläkaakkoon Kozánin kaupungista. Aiemmin kaupunki kuului Elimeían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kozánin kunnan Elimeían kunnallisyksikköön. == Lähteet == Luokka:Kozáni Luokka:Länsi-Makedonian kaupungit
Narjus

Narjus on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Raimo Narjus (1929–2011), arkkitehti, seutukaavajohtaja ja rakennusneuvos *Sarlotta Narjus (s. 1966), arkkitehti
Krokos

Krokos (, ) voi viitata seuraaviin: * Krokos, kreikkalaisen mytologian hahmo, joka muuttui sahramikasviksi * Krókos, kaupunki Kozánin kunnassa Länsi- Makedonian alueella Kreikassa * sahramit (Crocus), kasvisuku
Livanátes

Livanátes () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Lokroín kuntaan, Fthiotiin alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Λιβανατών, Dimotikí Koinótita Livanatón). Kaupungin väkiluku on 2 559 (vuonna 2011). Livanátesin pieni kaupunki sijaitsee lähellä Pohjoisen Euboianlahden rantaa noin kahdeksan kilometriä koilliseen Lokroín kunnan keskuksesta Atalántista. Kaupungin ja rannikon välistä kulkee A1-valtatie. Antiikin aikana lähellä sijaitsi Kynoksen kaupunki. Nykyinen kaupunki kuului aiemmin Dafnoúsian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Lokroín kunnan Dafnoúsian kunnallisyksikköön. Kaupunki oli lakkautetun Dafnoúsian kunnan kuntakeskus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Keski-Kreikan kaupungit Luokka:Lokroí
Maniákoi

Maniákoi () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Kastorián kuntaan, Kastorián alueyksikköön ja Länsi-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Μανιακών, Dimotikí Koinótita Maniakón). Kaupungin väkiluku on 3 055 (vuonna 2011). Maniákoin pieni kaupunki sijaitsee neljä kilometriä lounaaseen Kastorián kaupungista ja voidaan nykyisin nähdä sen esikaupunkina. Aiemmin kaupunki kuului Agía Triádan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kastorián kunnan Agía Triádan kunnallisyksikköön. == Lähteet == Luokka:Kastoriá Luokka:Länsi-Makedonian kaupungit
Svenska Klubben i Tammerfors

Svenska Klubben i Tammerfors r.f. on Tampereella toimiva rekisteröity yhdistys. Se määrittelee tehtäväkseen ruotsinkielisen kulttuurin säilyttämisen ja kehittämisen Tampereella ja sen ympäristössä. Yhdistys on perustettu vuonna 1884 nimellä Tammerfors Konversationsklubb, ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1940. Yhdistys on ollut keskeisessä roolissa Svenska veckan -teemaviikon järjestämisessä. Klubin tiloissa järjestetään luentoja, seminaareja ja näyttelyitä. Lisäksi paikallinen bridge-yhdistys, Tammerbridge, pitää peli- iltojaan klubin tiloissa. Tampereella toimiva Pohjolan talo toimii yhdistyksen tiloissa, ja Svenska Klubben on siellä järjestettävän toiminnan keskeinen taustavaikuttaja. == Katso myös == *Svenska Klubben i Helsingfors == Lähteet == Luokka:Tamperelaiset järjestöt Luokka:Suomenruotsalaiset järjestöt Luokka:Suomalaiset kerhot ja yhteisöt
Néa Karváli

Néa Karváli () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Kaválan kuntaan, Kaválan alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 160 (vuonna 2011). Néa Karválin pieni kaupunki sijaitsee Kaválanlahden rannalla noin yhdeksen kilometriä itään Kaválan kaupungin keskustasta. Sen nimi viittaa alkuperäiseen Karváliin eli Gkélveriin (Γκέλβερι) (nyk. Güzelyurt) Vähässä-Aasiassa. Kaupungin pohjoispuolelta kulkee A2-valtatie. Néa Karváli muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Νέας Καρβάλης, Dimotikí Koinótita Néas Karvális), johon kuuluvat varsinaisen Néa Karválin kaupungin lisäksi kylät Áno Léfki ja Léfki. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 225. == Lähteet == Luokka:Itä-Makedonian ja Traakian kaupungit Luokka:Kavála