EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Adipiinihappo

Adipiinihappo on kaksi­emäksinen karboksyylihappo eli dikarboksyylihappo, joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää, hajutonta, väritöntä, kiteistä jauhetta. Sen kemiallinen kaava on C6H10O4 ja rakennekaava HOOC(CH2)4COOH. Adipiinihaposta käytetään myös nimityksiä heksaanidihappo ja 1,4-butaanidikarboksyylihappo. Adipiinihapon moolimassa on 146,14 g/mol, sulamispiste 152 °C, kiehumispiste 338 °C, tiheys 1,36 g/cm3, leimahduspiste 196 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 422 °C ja CAS-numero 124-04-9. Adipiinihapon liukoisuus veteen (15 °C) on 1,4 g/100 ml. Yhdiste liukenee etanoliin ja asetoniin. Adipiinihappoa voidaan valmistaa sykloheksaanista kaksivaiheisella hapetuksella. Adipiinihappoa käytetään muovien, tekokuitujen (etenkin nailon 66:n valmistukseen), pehmittimien ja hajusteiden valmistukseen. Ainetta käytetään elintarvikkeissa E-koodilla E355 happamuudensäätöaineena. Elintarvikkeissa adipiinihappo vahvistaa hapettumisenestoaineiden vaikutusta. Sitä saa käyttää vain joihinkin jälkiruokiin, kuten kakkujen täytteisiin ja koristeisiin sekä juomajauheisiin. Adipiinihapon enimmäismäärärajoitus eli ADI-arvo on 5 mg/kg/vrk. Adipiinihappo on luonnossa esiintyvä orgaaninen happo ja sitä on mm. punajuurimehussa. Adipiinihappoa valmistetaan myös kemiallisesti. == Ympäristö- ja terveysvaikutukset == Aine hajoaa kuumentuessaan, jolloin muodostuu valeriaanahapon (C5H10O2 / CH3(CH2)3COOH) ja muiden aineiden myrkyllisiä ja syövyttäviä höyryjä. Adipiinihappo ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Toistuva tai pitkäaikainen hengitysteitse altistuminen voi aiheuttaa astman. == Aiheesta muualla == * * Raimo Alén: Kokoelma orgaanisia yhdisteitä, Sivu 427, Consalen Consulting, 2009, ISBN 978-952-92-5627-3 *Ruokavirasto: E355 - Adipiinihappo *Työsuojelu: Adipiinihappo (pdf) *PubChem: Adipic acid *Human Metabolome Database: Adipic acid *Food Component Database (FooDB): Hexanedioic acid *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Adipic acid *Inchem: Adipic acid CAS N°: 124-04-9 (pdf) Luokka:Dikarboksyylihapot Luokka:Elintarvikkeiden happamuudensäätöaineet
Turun Yliopistosäätiö

Turun Yliopistosäätiö on Turun yliopiston toimintaa edistävä ja tukeva säätiö. Se on toiminut vuodesta 1974, jolloin yliopiston toiminta valtiollistettiin. Säätiön peruspääoma muodostettiin tuolloin yksityisen yliopiston saamista lahjoitusvaroista. Vuonna 2022 säätiön rahastojen yhteenlaskettu koko oli runsaat 70 miljoonaa euroa. ==Toiminta== Turun Yliopistosäätiön tavoitteena on edistää ja tukea Turun yliopiston toimintaa. Säätiön tärkeimpänä toimintamuotona on sen rahastojen hallinnointi. Rahastojen tuotoista säätiö jakaa vuosittain merkittävän määrän apurahoja. Lisäksi Turun Yliopistosäätiö omistaa useita kulttuurikohteita, joiden toiminnalla ja ylläpidolla edistetään Turun yliopiston tarkoitusperien saavuttamista ja esitellään yliopiston työtä.Kulttuurikohteet Turun Yliopistosäätiön omistamia kulttuurikohteita ovat muun muassa Granö-keskus Tartossa Virossa ja Bengtskärin majakka. Turun Yliopistosäätiö omistaa myös Liedon Vanhalinnan, jonka ylläpitoa varten on perustettu erillinen Liedon Vanhalinna -säätiö. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset säätiöt Luokka:Turun yliopisto
Mikko Vilkastus

Mikko Vilkastus on Aleksis Kiven näytelmässä Nummisuutarit esiintyvä hahmo. Mikko Vilkastus on Nummisuutarin Eskon puhemies ja hänen ”lupa-kirjansa” (kanttorin laatiman naimisiinmenoluvan) todistaja. Vilkastus saa myös haltuunsa Eskolle annetun kahdentoista riksin matka- ja hääkassan. Häämatkan epäonnistuttua Mikko tuhlaa hänen haltuunsa annetut rahat, karkaa Eskon seurasta ja tekee tästä syyllisen. Eskon sanoin: "Kaksitoista riksiä, jotka äiti antoi minulle häärahoiksi, joi hän ylös, sitten löi hän minua korvalle ja juoksi tiehensä..." Luokka:Kirjallisuuden henkilöhahmot Luokka:Nummisuutarit
Eläinallergia

Eläinallergia on allergia, jonka aiheuttajat ovat eläimen hilse, sylki, virtsa ja uloste. Tavallisimmat allergiaa aiheuttavat eläimet ovat kissa, koira, hevonen sekä jyrsijöistä marsu, kani, hamsteri ja rotta. Niin pitkä- tai lyhytkarvainen kuin karvatonkin lemmikkieläin voi aiheuttaa allergiaoireita. Eläinallergeeneille voi altistua myös epäsuorasti esimerkiksi vaatteiden välityksellä. Eläinallergikko voi saada oireita tavatessaan ihmisiä, joilla on kotonaan lemmikkieläimiä. Lemmikkieläinten välttäminen ei ole ehkäissyt allergioita. Allergian hoidossa eläinten välttäminen vähentää oireita. On kuitenkin myös olemassa lääkkeitä eläinallergiaan, mutta ne on tarkoitettu vain satunnaiseen käyttöön ja ne on otettava etukäteen ennen eläinten lähelle menoa. Oireita ovat nenän tukkoisuus, ihottumat ja ihon punoitus, yskiminen, aivastelu ja muut hengitysvaikeudet sekä joskus jopa silmänympärysihon raju punoitus ja turpoaminen. Oireiden vakavuus riippuu tietenkin allergian vaikeusasteesta. Välillä voidaan jopa tarvita sairaalahoitoa. Eläinallergia tulee useimmiten ilmi allergiatestin avulla (iho- tai veritesti). ==Aiheesta muualla== * Lemmikkieläinallergia, Allergia- ja astmaliitto * Allerginen nuha -opas: eläinallergia, Allergia- ja astmaliitto Luokka: Allergiat
Baijerinvuoristovihikoira

Baijerinvuoristovihikoira () on saksalainen koirarotu. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 6. Sitä tavataan Saksan ulkopuolisissa maissa vain harvakseltaan: joitain rodunedustajia on eräiden lähteiden mukaan Tšekissä ja Slovakiassa, ja Suomessa niitä on rekisteröity vuoden 2021 alkuun mennessä peräti 267 yksilöä. == Ulkonäkö == thumb|right|280px|Baijerinvuoristovihikoira. Baijerinvuoristovihikoira muistuttaa ulkoisesti hannoverinvihikoiraa, sillä erotuksella että on jälkimmäistä matalampi. Se on melko kevytrakenteinen, keskikokoinen, tasapainoinen ja hieman korkeuttaan pidempi koira. Runko on korkeuttaan pidempi. Silmät eivät saa olla liian suuret eivätkä liian pyöreät; ne ovat kirkkaat ja sävyltään tummanruskeat tai sitä hieman vaaleammat. Korvat ovat riippuvat, suhteellisen pitkät, korkealle kiinnittyneet, raskaat ja kärjistään pyöristyneet. Urosten säkäkorkeus on 47–52 cm ja ihannepaino 20–30 kg; nartuilla vastaavat mitat ovat 44–48 cm ja 17–25 kg. Karvapeite on lyhyt ja tiheä, hieman pidempää ja karheampaa vatsassa, raajoissa ja hännässä. Sallitut värit ovat: *punainen: kellanpunainen, saksanhirvenpunainen, syvänpunainen, punaruskea *keltainen: kalpeankeltainen, sämpylänkeltainen *punaharmaa *brindle Pääväri on syvimmillään selän alueella. Päävärityksen seassa voi olla myös tummia "päistärkarvoja". Pieni vaalea rintalaikku ("ajokoiran tähti") sallitaan. == Luonne ja käyttäytyminen == Baijerinvuoristovihikoira on luonteeltaan rauhallinen, peloton, itsevarma ja tasapainoinen. Se kiintyy omistajaansa, mutta vieraita kohtaan se voi olla varautunut. Se ei saa olla arka eikä aggressiivinen. == Alkuperä == thumb|right|280px|"Baijerilainen limer" vuodelta 1915. 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa Saksassa alettiin metsästää hannoverinvihikoiran avulla, mutta metsästysmuotojen muututtua 1800-luvun puolivälin jälkeen tarvittiin koiraa, joka kykenisi jäljestämään riistaa tehokkaasti myös vaikeakulkuisilla vuoristoalueilla. Tähän tarpeeseen Ylä-Baijerin Bad Reichenhallissa elänyt paroni Karg-Bebenburg aloitti 1870-luvulla uuden, kevyempirakenteisen jäljestävän vuoristokoiran jalostamisen.Rotumääritelmä: Baijerinvuoristovihikoira. Suomen Kennelliitto, 30.11.2017. Haettu 12.1.2021. Jalostukseen käytettiin erään teorian mukaan hannoverinvihikoiraa, nykyistä matalaraajaisempaa tirolinajokoiraa (Tiroler Niederbracke) ja muutamaa muuta rotua.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 97. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. Toisen mukaan kantarodut olivat hannoverinvihikoira ja "punainen vuoristoajokoira" (rote Gebirgsbracke). Saksalainen rotuyhdistys perustettiin Münchenissä vuonna 1912. Ensimmäiset baijerinvuoristovihikoirat tuotiin Suomeen vuonna 1969. == Katso myös == *Hannoverinvihikoira == Lähteet == *Suomen Bassetkerho *Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf) === Viitteet === Luokka:FCI 6 Ajavat ja jäljestävät koirat Luokka:Ajokoirat Luokka:Saksalaiset koirarodut
Tasasivuinen monikulmio

Tasasivuinen monikulmio on monikulmio, jonka kaikki sivut ovat yhtä pitkiä. Jos tasasivuisessa monikulmiossa ovat lisäksi kaikki kulmat yhtä suuret, kyseessä on säännöllinen monikulmio. Tasasivuisen monikulmion voidaan ajatella syntyneet sellaisen murtoviivan sulkeutumisesta, jossa janat ovat tasamittaisia. Koska kulmat voidaan määrittää melko vapaasti, voi monikulmiosta tulla esimerkiksi itseään leikkaava, tähti, konkaavi tai konveksi. Tasasivuinen monikulmio perii kaikki yleisen monikulmion ominaisuudet. Esimerkiksi konveksilla n-kulmiolla, jossa on siis n kappaletta kulmia, kaikkien kulmien summa on (n - 2)·180°. Mutta sivujen pituudet ovat kaikilla sama s, joten piirin pituus p on kaikilla n-kulmioilla sama p = n·s. == Esimerkkejä == Murtoviiva, jossa on vain yksi tai kaksi janaa, ei muodosta monikulmiota. Kun murtoviivassa on kolme tai enemmän janoja, saadaan niistä vaihteleva määrä monikulmioita. Seuraavat esimerkit ovat yksinkertaisimpia. === Kolmikulmio === Kolmijanaisesta murtoviivasta voidaan muodostaa kolmio yhdellä ainoalla tavalla. Tasasivuisessa kolmiossa on kolme yhtä pitkää sivua, mutta rakenteen ainutlaatuisuuden vuoksi kulmatkin ovat yhtä suuret. Kuvio on samalla säännöllinen. Triangle.Equilateral.svg|Tasasivuinen kolmio Rhombus example.png|Neljäkäs Square definition.svg|Neliö === Nelikulmio === Tasasivuiset nelikulmiot ovat kaikki konvekseja monikulmioita. Niitä kutsutaan neljäkkäiksi, jonka kulmat voivat vaihdella 0 < \alpha < 180^\circ. Neljäkäs on suunnikas, sillä vastaiset sivut ovat aina yhdensuuntaiset. Kun yksikin kulma on suora, muuttuu neljäkäs neliöksi, jossa kaikki kulmat ovat suoria ja nelikulmio säännöllinen. === Viisikulmio === Tasasivuisella viisikulmiolla löytyy erilaisia muotoja melko paljon. Säännöllisen viisikulmion kaikki kulmat ovat 108o. Se on konveksi viisikulmio, joka muuttuu konkaaviksi, kun yksi tai kulmaa oikenevat kuperiksi kulmiksi eli yli 180o:ksi. Jos kuperat kulmat aukeavat lisää ja yksi sivu koskettaa kuperaa kärkeä, muuttuu kuvio kaksiosaiseksi. Nyt kuvion voi taivuttaa itseään risteäväksi. Tällöin viisikulmiolla on kaksi sisäosaa kuin epäsäännöllisellä perhosella. Säännöllisin itseään risteävä muoto on säännöllinen tähti, jota kutsutaan pentagrammiksi. Equilateral pentagon.SVG|Tasasivuinen viisikulmio Equilateral pentagon triangulated.SVG|Jako osakolmioihin Fuenfeck Winkel.png|Säännöllinen viisikulmio Pentagram.svg|Pentagrammi === Kuusikulmio === Säännöllinen kuusikulmio esiintyy luonnossa yleisesti siellä, minne geometrisesti järjestäytyneitä rakenteita kehittyy. Siinä ovat sekä kulmat että sivut kaikki yhtä suuria. Kun kulmia aletaan varioida, syntyy erilaisia konvekseja monikulmioita, mutta kun yksikin kulma taipuu kuperaksi, muuttuu kuvio konkaaviksi. Regular hexagon.svg|Säännöllinen kuusikulmio Hexagram.svg|Heksagrammi ei ole tasasivuinen kuusikulmio, vaan kaksi tasasivuista kolmiota. == Lähteet == Luokka:Monikulmiot
Nälsta

Nälsta (lempinimeltään Förorternas drottning) on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee Hässelby-Vällingbyn kaupunginosa- alueen koillisessa osassa, läntisen Tukholman alueella (Västerort). Kaupunginosa koostuu suurimmaksi osaksi omakotitaloalueista, mutta siellä on myös kerrostaloja. Nälsta on maa-alaltaan 1,38 neliökilometrin suuruinen, ja asukkaita siellä on noin 4600. Luokka:Tukholman kaupunginosat
Plevna (tehdasrakennus)

Plevna on Finlaysonin tehdasalueella Tampereen keskustassa sijaitseva entinen teollisuusrakennus, jonka tiloissa toimivat nykyisin Finnkino-ketjun elokuvateatteri, panimoravintola Plevna ja Koskipanimo. Valmistuessaan vuonna 1877 rakennus oli Pohjoismaiden suurin kutomosali, jonne mahtui 1 200 kutomakonetta. Rakennus on nimetty bulgarialaisen Plevenin kaupungin ja sen ”vapauttamiseksi” Turkin sodassa vuonna 1877 käydyn Plevnan taistelun mukaan. ==Kuvaus== Plevna oli ensimmäinen Thomas Edisonin hehkulampuilla valaistu rakennus Pohjoismaissa ja silloisessa Venäjän keisarikunnassa, jonka osa Suomikin oli. Sähkövalo syttyi rakennuksessa ensi kertaa 15. maaliskuuta 1882.Viljo Rasila, Tampereen historia 2, s. 34. Plevna on suojeltu asemakaavalla. == Elokuvateatteri == Rakennuksessa sijaitsee Finnkino-ketjun elokuvateatteri, joka perustettiin vuonna 1999. Finnkino Plevnassa on 10 salia ja 1 653 asiakaspaikkaa, mikä tekee siitä Suomen suurimman elokuvateatterin pääkaupunkiseudun ulkopuolella. Plevna on ollut yksi Tampereen elokuvajuhlien pääesityspaikoista. == Ravintola == Rakennuksessa on toiminut Panimoravintola Plevna vuodesta 1994 alkaen. == Lähteet== *Rasila, Viljo: Tampereen historia 2. ﻿1840-luvulta vuoteen 1905, Tampereen kaupunki, 1984, ISBN ﻿951-9430-11-3 ===Viitteet=== Luokka:Tampereen suojellut rakennukset Luokka:F. L. Caloniuksen suunnittelemat rakennukset Luokka:Suomen teollisuusrakennukset Luokka:Finlayson Luokka:Finlayson (kaupunginosa)
Sikaeläimet

Sikaeläimet on suomenkielisessä kirjallisuudessa eri aikoina kahdessa eri merkityksessä käytetty käsite. ==Vanhentunut luokitus== Sikaeläimet (Suiformes tai Suina) on vanhentuneessa luokittelussa käytössä ollut sorkkaeläinten alalahko, johon luettiin kuuluvaksi kolme heimoa: siat (Suidae), pekarit (Tayassuidae) ja virtahevot (Hippopotamidae). ==Nykyinen käsitys== Sikaeläimet (Suina) on sikojen ja pekarien muodostamaa, nykyisen käsityksen mukaan monofyleettistä kehityslinjaa tarkoittava nimitys. ==Käsitysten erot== Nykyisen käsityksen mukaan virtahevot, siat ja pekarit (so. "Suiformes") eivät muodosta yhteistä kehityslinjaa, vaan sorkkaeläinten ja valaitten yhdessä muodostaman Cetartiodactyla-kehityslinjan sisällä virtahevot ja valaat yhdessä muodostavat yhden sen neljästä nykyään elossa olevasta pääkehityslinjasta, ja siat ja pekarit yhdessä toisen, josta nykyään käytetään nimitystä sikaeläimet (Suina). Kaksi muuta Cetartiodactyla-ryhmän sisäistä, nykyisin elossa olevaa pääkehityslinjaa ovat kamelieläimet ja märehtijät. Myös näistä molemmat on perinteisesti luokiteltu sorkkaeläinten alalahkoiksi. Wikipedian seuraama nykyluokitus ei heijasta nykyistä käsitystä linjojen kehityshistoriasta vaan esittää sorkkaeläimet ja valaat rinnakkaisina lahkoina; toisaalta tämä luokitus ei käsittele sorkkaeläinten alalahkojakoa. Tällöin sekä sikaeläimet (Suina) että märehtijät (Ruminantia) ovat jääneet lahko- ja heimotason väliin luokittelemattomiksi yksiköiksi. == Lähteet == Luokka:Sorkkaeläimet
Kastanjasirkku

Kastanjasirkku (Schoeniclus rutilus) on sirkkujen heimoon kuuluva varpuslintu. Lajin nimesi ja kuvaili Peter Simon Pallas 1776. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 12½–13½ cm eli se on selvästi keltasirkkua pienempi. Juhlapukuisen koiraan pää, rinta ja yläpuoli ovat kirkkaan puna- eli kastanjanruskeat ja alapuoli keltainen. Nuori koiras ja jotkut vanhat naaraat ovat alta keltaisia ja päältä ruskehtavia. Nuori lintu ja useimmat naaraat ovat alta vaaleita tummin pitkittäisraidoin ja päältä sirkkumaisen ruskeita. Yläperä on kaikissa puvuissa punaruskea. Vanhoilla linnuilla on täydellinen sulkasato kesällä, nuorilla linnuilla vain osittainen eli siipi- ja pyrstösulat eivät vaihdu. == Esiintyminen == Pesimäalue on Itä-Siperiassa. Muuttolintu, joka talvehtii Intiassa, Kaakkois-Aasiassa ja Etelä-Kiinassa. Tavattu harvoin Euroopassa. Suomessa laji on tavattu vain kaksi kertaa, 30.9.-1.10.2002 Uudessakaupungissa ja 24.10.2018 Luvian Säpissä. Lajia on myös tavattu toisinaan tarhakarkulaisina. Laji ei ole maailmalaajuisesti uhanalainen. == Elinympäristö == Taigan kosteat osat. == Lähteet == * * Svensson, Lars 1997: Euroopan varpuslinnut - sukupuolen ja iän määritys. - Lintutieto. Jyväskylä. ** Rariteettikomitea ** Kuva koiraasta === Viitteet === Luokka:Sirkut
Rellu

Rellu voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Renault, ranskalainen automerkki, puhekielessä joskus rellu * Rellu, Tampereen lyseon lukion lempinimi
NDT

NDT () eli rikkomaton aineenkoetus on joukko tarkastusmenetelmiä, joita käytetään mm. metallirakenteiden, valujen ja hitsien tarkastamiseen ilman, että valmista lopputuotetta rikotaan. NDT-menetelmillä voidaan löytää hitsisaumoista ja materiaaleista halkeamia, säröjä, sulkeumia ja muita poikkeamia. Yleisimpiä NDT-menetelmiä ovat silmämääräinen tarkastus sekä ultraääni-, magneettijauhe- ja tunkeumanestetarkastus, sekä teollisuusradiografia. Rikkomaton aineenkoetus on standardoitua toimintaa, ja NDT:tä suorittaville henkilöille ja laitoksille on oma pätevöinti- ja sertifiointijärjestelmänsä. Menetelmistä puhutaan seuraavilla kirjainlyhennelmillä: MT = magneettijauhetarkastus PT = tunkeumanestetarkastus ET = pyörrevirtatarkastus UT = ultraäänitarkastus RT = radiografinen tarkastus (yleisimmin röntgenkuvaus) VT = visuaalinen eli silmämääräinen tarkastus Edellä mainitut testausmenetelmät jaotellaan useimmiten kahteen eri luokkaan: pinta- ja volymetrisiin testausmenetelmiin. Pintatarkastusta on magneettijauhe-, tunkeumaneste- ja pyörrevirtatarkastus, ja volymetristä testausta taasen ultraäänitarkastus sekä radiografia. Pintamenetelmillä voidaan todeta vain kappaleen pintaan asti aukeavat viat, eli säröt, halkeamat, avohuokoset ja imuontelot. Mikäli halutaan varmistua myös pinnan alaisesta eheydestä, on syytä valita volymetrinen testaus. Tällöin voidaan havaita myös hitsin sisäinen huokoisuus, kuonasulkeumat, liitosviat, epätäydellinen hitsin tunkeuma ja halkeamat, jotka eivät aukene pintaan asti. Useimmiten pinta- ja volymetrisiä menetelmiä käytetään toisiaan täydentävinä testausmenetelminä, jolloin hitsisauma ensin kuvataan röntgenillä (teollisuusradiografia) ja tämän jälkeen tarkastetaan vaikkapa magneettijauheella. Luokka:Mittaustekniikka
Kaarle VI (keisari)

Kaarle VI, Karl Frans Josef (1. lokakuuta 1685 Wien, Itävallan arkkiherttuakunta – 20. lokakuuta 1740 Wien, Itävallan arkkiherttuakunta) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari, Unkarin, Böömin, Kroatian ja Serbian kuningas ja Itävallan arkkiherttua vuosina 1711–1740. == Suku == Karl Frans syntyi keisari Leopold I:n ja tämän kolmannen vaimon, palatsikreivitär Eleonoora Magdalena Terese von der Pfalz-Neuburgin (1655–1720) nuorempana poikana. Hänen seitsemän vuotta vanhempi veljensä oli Joosef I. == Nuoruus ja kasvatus == Arkkiherttua Karl Frans kasvoi Espanjassa ja asui perheensä kanssa tyytyväisesti Barcelonassa valmistautuessaan perimään Espanjan valtaistuimen lapsettoman serkkunsa Kaarle II:n kuoltua vuonna 1700. Espanjan perimyssota päättyi, kun Kaarle peri yllättäen Habsburgien imperiumin vanhemman veljensä Joosef I:n varhaisen kuoleman jälkeen vuonna 1711 eikä kukaan halunnut sallia antamaan Kaarlelle molempia valtaistuimia. Muuttuessaan Wieniin hän toi mukanaan Espanjalaisen ratsastuskoulun ja rakennutti sen nykyään käytössä olevan upean hallin. == Keisarina == Vuonna 1713 Kaarle VI joutui säätämään pragmaattisen sanktion taatakseen tyttärensä Maria Teresian kruununperimyksen. Sen tarkoitus oli estää Habsburgien valtakunnan hajoaminen, ja siinä määriteltiin, että valta periytyisi vanhimmalle pojalle, tai tämän puuttuessa vanhimmalle tyttärelle, tai tämän puuttuessa veljen lapsille. Hän meni jopa niin pitkälle, että lahjoi etukäteen yhdeksän vaaliruhtinasta, jotka hänen kuoltuaan jättivät huomiotta lupauksensa, mutta pitivät saamansa rahat. Tämä johti Itävallan perimyssotaan vuosina 1740-1748. Kaarle VI kuoli 55-vuotiaana, 29 vuoden hallituskauden jälkeen 20. lokakuuta 1740 vilustuttuaan metsästysretkellä. == Avioliitto ja lapset == Kaarle VI nai Braunschweig-Wolfenbüttelin prinsessa Elisabet Kristiinan (1691–1750) vuonna 1708. He saivat neljä lasta, joista kaksi kuoli jo pieninä lapsina. * arkkiherttua Leopold Johann (13. huhtikuuta 1716 – 4. marraskuuta 1716), kuoli seitsenkuisena * arkkiherttuatar Maria Teresia (13. toukokuuta 1717 – 28. marraskuuta 1780), avioitui vuonna 1736 Lothringenin herttua Frans Stefanin kanssa ja heille syntyi 16 lasta. * arkkiherttuatar Maria Anna (26. syyskuuta 1718 – 16. joulukuuta 1744), avioitui Lothringenin herttua Kaarlen kanssa ja heillä oli kuolleena syntynyt tytär. Maria Anna kuoli 24-vuotiaana Brysselissä. He olivat Itävallan Alankomaitten yhteishallisijoita. * arkkiherttuatar Maria Amalia (5. huhtikuuta 1724 – 19. huhtikuuta 1730), kuoli kuusivuotiaana == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Habsburgin hallitsijasuku Luokka:Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijat Luokka:Unkarin hallitsijat Luokka:Vuonna 1685 syntyneet Luokka:Vuonna 1740 kuolleet
Viulu-ukko

Viulu-ukko on Pihasoittajat-yhtyeen esittämä kappale, joka edusti Suomea vuoden 1975 Eurovision laulukilpailussa. Kappaleen sävelsi Kim Kuusi ja sanoitti Hannu Karlsson. Tukholmassa järjestetyssä loppukilpailussa kappale esitettiin englanniksi nimellä ”Old Man Fiddle”. Se sijoittui seitsemänneksi ja sai Sveitsiltä ja Länsi-Saksalta täydet kaksitoista pistettä. Kappale ilmestyi myös Pihasoittajien vuonna 1975 julkaistulla albumilla Kontaten kotia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yle Elävä arkisto: Kappaleen esitys Suomen karsinnassa Luokka:Suomen euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 1975 euroviisuedustuskappaleet
Bålsta

Bålsta on Ruotsissa Uppsalan läänissä sijaitsevan Håbon kunnan keskustaajama. Se sijaitsee noin 50 kilometriä etelään Uppsalasta ja noin 40 kilometriä luoteeseen Tukholmasta. Suuri osa taajaman asukkaista pendelöi joko Uppsalaan tai Tukholmaan. Bålstaan liikennöi Tukholman paikallisjunan linja 35. Bålstassa sijaitsee Åbergin museo, joka on keskittynyt sarjakuviin. ==Väestönkehitys== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin kuntien keskustaajamat *
Dead By X-Mas

Dead By X-Mas / Nothing New on joulukuussa 1981 julkaistu Hanoi Rocksin kolmas single ja neljäs julkaisu. Single julkaistiin ennen toista tammikuussa 1982 julkaistua Oriental Beat-albumia, mutta sen kappaleet löytyvät vasta singlekokoelmalta ja kolmannelta studioalbumilta Self Destruction Blues. Single on nauhoitettu ennen Oriental Beatia, joka nauhoitettiin Lontoossa marraskuussa 1981. Ilmeisesti single on siis äänitetty Decibel Studiossa Tukholmassa elo-syyskuussa. B-puolen Nothing New ei ole niin tunnettu kuin A-puolen Dead By X-Mas, jota on pidetty kuin ennusteena yhtyeen toisen rumpalin Razzlen kuolemasta. Razzle kuoli Vince Neilin kyyditsemänä auto- onnettomuudessa ennen joulua 9. joulukuuta 1984. Razzlen kuoleman jälkeen lehdet kertoivat kuinka Syracusessa Yhdysvaltain itärannikolla Hanoi Rocksin yhdellä viimeisistä keikoista viimeinen soitettu kappale oli Razzlen rummuttama "Dead By X-Mas". Kappaleessa toistuukin kertosäkeessä lause "I'll be dead by X-mas now anyway " (). Kummatkin kappaleet ovat Andy McCoyn säveltämiä ja sanoittamia. Single julkaistiin vain Suomessa Johannalta. Dead By X-Mas-kappaleessa Michael Monroe laulamisen lisäksi soittaa eräät kitaraosuudet ja piano-osuuden. == Kappaleet == # # Kesto: 6 min 17 s == Kokoonpano == * Michael Monroe – laulu, sähkökitara, piano * Andy McCoy – sähkökitara (Laulu kappaleessa nothing new) * Nasty Suicide – sähkökitara * Sam Yaffa – bassokitara * Gyp Casino – rummut Luokka:Hanoi Rocksin kappaleet Luokka:Vuoden 1981 kappaleet
Dave Greenslade

Dave Greenslade (s. 18. tammikuuta 1943 Woking, Surrey, Englanti) on brittiläinen säveltäjä, urkuri ja kosketinsoittaja. Hän on soittanut Chris Farlowe's Thunderbirdsissä, Geno Washington's Ram Jam Bandissa, If, Colosseumissa ja vuonna 1972 perustamassaan Greenslade-yhtyeessä. Hän soitti vuonna 1971 hajonneessa ja vuonna 1994 toimintaansa jatkaneessa Colosseum- yhtyeessä sen lopettamiseen 2015. Hän sävelsi paljon Colosseumin musiikkia. Hänen teoksiaan ovat myös Cactus Choir, The Pentateuch Of The Cosmogony (with art by Patrick Woodroffe) ja Music from the Discworld. Televisiotyö käsittää musiikin BBC-sarjoihin Gangsters (1975–1978) ja Bird of Prey (1982–1984). Luokka:Brittiläiset urkurit Luokka:Brittiläiset kosketinsoittajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wolfgang Stegmüller

Wolfgang Stegmüller (3. kesäkuuta 1923 Natters, Itävalta – 1. kesäkuuta 1991 München, Saksa) oli saksalais-itävaltalainen filosofi, joka on vaikuttanut tieteenfilosofiaan ja analyyttiseen filosofiaan. Hänen teoksensa Hauptströmungen der Gegenwartsphilosophie oli merkittävässä roolissa analyyttisen filosofian palauttamisessa saksankielisen yleisön tietoisuuteen. == Teoksia == * Unvollständigkeit und Unentscheidbarkeit (1959) * Das Wahrheitsproblem und die Idee der Semantik (1957) * Einheit und Problematik der wissenschaftlichen Welterkenntnis (1967) * Hauptströmungen der Gegenwartsphilosophie, osat I-IV, (1989) * Metaphysik-Skepsis-Wissenschaft (1969) * Probleme und Resultate der Wissenschafttheorie und Analytischen Philosophie ** Nide I, Erklärung-Begründung-Kausalität (1983) ** Nide II, Theorie und Erfahrung (1974) *** 1. osa: Theorie und Erfahrung (1974) *** 2. osa: Theorienstrukturen und Theoriendynamik (1985) *** 3. osa: Die Entwicklung des neuen Strukturalismus seit 1973 (1986) ** Nide III, Strukturtypen der Logik (1984) ** Nide IV, Personelle und statistische Wahrscheinlichkeit (1973) *** 1. osa: Personelle Wahrscheinlichkeit und rationale Entscheidung (1973) *** 2. osa: Statistisches Schließen – Statistische Begründung – Statistische Analyse (1973) * The Structuralists View of Theories (1979) * Das Problem der Induktion: Humes Herausforderung und moderne Antworten, * Philosophy of economics (1982) * Aufsätze zur Wissenschaftstheorie (1980) * Rationale Rekonstruktion von Wissenschaft und ihrem Wandel * Kripkes Deutung der Spätphilosophie Wittgensteins. Kommentarversuch über einen versuchten Kommentar (1986) Luokka:Analyyttiset filosofit Luokka:Itävaltalaiset filosofit Luokka:Saksalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Ljubljanan linna

Ljubljanan linna () on keskiaikainen linna Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Linnan rakennustyöt käynnisti Habsburgien hallitsijasuku vuonna 1485. Sitä ennen sen tieltä oli hävitetty paikalla sijainnut Spanheimin suvun linnoitus. Uuden linnan ensisijaisena tehtävänä oli torjua turkkilaisten hyökkäykset ja miehittämisyritykset. Linna oli 1600- ja 1700-luvulla sotilassairaalana ja asevarastona. Myöhemmin itävaltalaiset alkoivat käyttää sitä vankilana. Vuonna 1905 linna päätyi Ljubljanan kunnan haltuun, joka käytti sitä kulttuuritarkoituksiin. Kun kunnassa oli asuntopulaa, linnaan rakennettiin myös asuntoja. Linnaan tehtiin myös kunnostussuunnitelmia, joista kuuluisimmaksi nousi arkkitehti Jože Plecnikin suunnitelma. Nuo suunnitelmat eivät kuitenkaan koskaan toteutuneet. Järjestelmällinen kunnostustyö linnassa aloitettiin vuoden 1963 jälkeen, jolloin viimeisetkin sen asukkaista muuttivat muualle kaupunkiin. == Aiheesta muualla == * Tietoa linnasta Luokka:Ljubljanan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Slovenian linnat
Richmond (Brittiläinen Kolumbia)

Richmond on kaupunki Tyynen valtameren rannalla Brittiläisessä Kolumbiassa Kanadassa. Kaupungin väkiluku on noin 190 000 (2011) ja se kuuluu Vancouverin suurkaupunkialueeseen. Richmondissa on suuri aasialaisvähemmistö ja monissa sen liikkeistä kyltit on kirjoitettu sekä englanniksi että kiinaksi. Suurin osa Richmondista on rakennettu Fraserjoen suistossa sijaitseville saarille, joista suurin on nimeltään Lulu.The Biodiversity of Richmond, British Columbia Department of Geography, UBC Saarilla sijaitsee myös Vancouverin kansainvälinen lentoasema. Richmondin Oval-hallissa järjestettiin vuoden 2009 pikaluistelun matkakohtaiset MM-kilpailut ja vuoden 2010 talviolympialaisten pikaluistelukilpailut. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläisen Kolumbian kaupungit
Mariborin lentoasema

Mariborin lentoasema () on Slovenian toiseksi suurin lentoasema. Se palvelee Mariborin kaupunkia, sijaiten noin kymmenen kilometriä siitä etelään, Hoče- Slivnican kunnassa. Lentoasema avattiin vuoden 1976 kesäkuussa. Vuonna 2006 lentoasemaa käytti 12 419 matkustajaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Slovenian lentoasemat
Burlington (Kanada)

Burlington on Suur-Torontoon kuuluva kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Kaupungissa elää noin 164 000 ihmistä, joista 92 % on eurooppalaista syntyperää ja 80 % on kristittyjä (2006). , Aasialais- ja afrikkalaistaustaisen väestön osuus on erittäin pieni. Burlingtonissa on Kanadan suurin kasvitieteellinen puutarha. == Lähteet == === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Ontarion kaupungit
Piehinginjoki

Piehinginjoki on 50 kilometriä pitkä joki Pohjois-Pohjanmaalla. Piehinginjoki alkaa Vihannista ja laskee Perämereen n.10 km Raahen eteläpuolella. Sivujoet ovat Pitkäsoja, Poikajoki ja Patamaoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Piehingin kalastuskunta * Piehinginjoki Järviwikissä Luokka:Suomen joet * Luokka:Vihannin luonto
Mariborin yliopisto

Mariborin yliopisto () on julkinen yliopisto Sloveniassa. Se sijaitsee Mariborin kaupungissa, ja se perustettiin vuonna 1975. Yliopistossa on yhteensä 12 tiedekuntaa, ja siellä opiskelee noin 25 000 opiskelijaa. Lisäksi yliopisto työllistää noin 1 300 henkilöä. Yliopiston tiedekunnista kolme sijaitsee muualla kuin Mariborissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Maribor Luokka:Slovenian yliopistot ja korkeakoulut
Mariborin tuomiokirkko

Mariborin tuomiokirkko on katolinen kirkkorakennus Mariborin kaupungissa, Sloveniassa. Se on pyhitetty Johannes Kastajalle. Varhaisin maininta kirkosta kirjallisissa lähteissä voidaan sijoittaa vuodelle 1248. Rakennusta on muokattu historiansa aikana useaan otteeseen, ja se yhdistelee arkkitehtonisesti romaanista ja barokkista tyyliä. Kirkosta tuli tuomiokirkko vuonna 1859 piispa Anton Martin Slomšekin siirrätettyä hiippakuntansa St. Andrästa Mariboriin. Kirkon edustalla sijaitsee Slomšekin monumentti, jonka on tehnyt Marjan Drev vuonna 1991. Luokka:Slovenian kirkot Luokka:Kivikirkot Luokka:Mariborin rakennukset ja rakennelmat
Mantukimalainen

Mantukimalainen (Bombus lucorum) on Suomen yleisin kimalaislaji. Se on Suomen noin 30 kimalaislajista suurin yhdessä kivikkokimalaisen (Bombus lapidarius) kanssa. Kuningattaren pituus voi olla jopa 2,5 cm. Mantukimalaisen tuntomerkkeinä ovat musta pohjaväri, jossa ovat etuselän ja takaruumiin keskiosan keltaiset "vyöt" ja peräpään valkoinen "vyö". Laji on yleinen koko Suomessa ja kulttuurialueilla sitä näkee mm. kukkaistutuksissa ja nurmikoilla apiloiden mettä keräämässä. Muun muassa apiloille ovatkin kimalaiset erittäin tärkeitä pölyttäjiä. Mantukimalaiselle maistuu hyvin monenlaisten kukkien mesi. Sitä voi nähdä mitä erilaisimpien kukkien vieraana. Lajin hedelmöityneet naaraat talvehtivat. Joskus ensimmäiset yksilöt lentävät jo maaliskuussa etsimässä mettä. Mantukimalaisten pesät sijaitsevat maakoloissa. == Lähteet == * * * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Mantukimalainen (Bombus lucorum) *Ötökkätieto: Mantukimalainen (Bombus lucorum) *Pistiäistyöryhmä: Mantukimalaisen kaltaiset (pdf) *ITIS: Bombus lucorum *Pherobase: Semiochemicals of Bombus lucorum, the White-tailed bumblebee Luokka:Kimalaiset
Lehmän ketoosi

Ketoosi eli asetonitauti on märehtijöiden, erityisesti hyvätuottoisten lypsylehmien aineenvaihduntasairaus. Sitä esiintyy lehmillä yleensä pari viikkoa poikimisen jälkeen ja johtuu verensokerin laskusta. Lisääntynyt maidontuotanto kuluttaa elimistön hiilihydraattivarastoja ja kun elimistö täyttää vajetta rasvakudoksista, vapautuu verenkiertoon ns. ketoaineita. Niistä tulee hengitykseen, maitoon ja virtsaan selvä asetonin haju. Maidontuotos laskee ja joskus sairauteen liittyy jopa hermosto-oireita. Ketoosia eli asetonitautia hoidetaan antamalla sokeriliuosta suoneen ja propionaattiliuosta suun kautta. Propionaatti imeytyy pötsin seinän läpi ja elimistö voi käyttää sitä rypälesokerin valmistamiseen. Joskus tukihoitona käytetään kortisonia, jonka katabolisen vaikutuksen seurauksena valkuaisaineistakin muodostetaan sokereita. Sairaus menee yleensä hoidettuna ohi muutamassa päivässä ja lehmän kyky syödä riittävästi rehua lisääntyneeseen maidontuotantoon vakiintuu. Uuhella ja kutulla vastaava sairaus voi syntyä jo ennen poikimista. Se liittyy usein kaksos- ja kolmostiineyksiin. Tiine kohtu vie niin paljon tilaa, että eläin ei pysty syömään riittävästi ja potee energianvajausta. == Lähde == * Alasuutari Sakari et al.(2006): Lypsylehmän ruokinta ja hoito. ISBN 952-13-2967-X Luokka:Märehtijöiden sairaudet Luokka:Aineenvaihduntasairaudet
Lain kumous

Lain kumous on suomalainen loitsu tai taikatemppu, jolla pyrittiin vaikuttamaan oikeudenkäynnin tai käräjien päätökseen. Lain kumouksen yhteydessä voitiin lausua lain syntysanat eli kertomus siitä, miten laki on syntynyt. Eräiden syntysanojen mukaan laki on saanut alkunsa siten, että Perkele teki pesänsä "tuomarin tuvan etehen, maaherran majan sisään, nimismiehen niskan päälle, lautamiehen lattialle, papin paian kaulukseen, pispan pitkään hihaan." Samainen loitsu jatkuu: Loitsussa manataan vielä kateiden silmät vuotamaan verta, kuiva kuusipuu tukkimaan tuomarin ja nimismiehen silmät, ja rautainen koira hyökkäämään tuomarin pihaan. Vielä jumalaa pyydetään pitämään pilvissä taivaalliset käräjät, joiden tulos kumoaisi maallisen oikeusistuimen päätöksen. ==Lähteet== *Suomen Kansan Vanhat Runot:AII,7863, Kajaani, 1833 *Termi Lain kumous on Martti Haavion kirjasta Suomalainen mytologia (1967) Luokka:Suomalainen taikuus
Linjataktiikka

Linjataktiikka on jalkaväen taktiikka, jossa sotilaat ryhmitetään linjaan, joka on kahdesta kuuteen miestä syvä. Väliä riveillä on noin puoli metriä, mutta vierekkäiset miehet seisovat lähes kiinni toisissaan. Linjataktiikka on syvyyden puutteen vuoksi erittäin haavoittuva selusta- ja sivustahyökkäyksille. Linjataktiikka syntyi Länsi-Euroopassa 1600-luvulla, kun armeijat kehittivät edelleen Kustaa II Aadolfin ja Morits Oranialaisen taktisia, organisaatiollisia ja aseteknisiä uudistuksia. 1600-luvun aikana eurooppalaiset armeijat ottivat käyttöön kevyemmän ja tehokkaamman musketin. Myös ruutipanoksen ja luodin kietominen yhteen paperin sisään paperipanokseksi otettiin yleisesti käyttöön vuosisadan puolenvälin jälkeen. Vuosisadan lopulla tulivat vielä toimintavarmemmat piilukkomusketit. Samaan aikaan kaikki Länsi- Euroopan armeijat siirtyivät sulkeisilla ja kovalla sotilaskurilla hyvin harjoitettuun armeijaan, Ruotsin ja Alankomaiden mallin mukaan. Kaikki nämä muutokset yhdessä moninkertaistivat muskettimiehen tulinopeuden (noin 8-kertaiseksi), tappavuuden (haarniskat menettivät merkityksensä) ja kantomatkan (kolminkertaiseksi) vain sadassa vuodessa. Viimeinen uudistus jalkaväen tulivoimassa oli pistimen käyttöönotto 1600-luvun lopulla, joka poisti piikein aseistetut sotilaat lopullisesti 1700-luvun alkuvuosina lisämuskettien tieltä. Kaikki tämä johti taistelulinjan jatkuvaan ohenemiseen. Vuosina 1680–1720 eurooppalainen jalkaväki siirtyi kuudesta rivistä kolmeen tai neljään. Brittiläiset jatkoivat vielä kahden miehen syvyiseen linjaan Napoleonin sotien aikana. Linjataktiikka säilyi käytössä aina 1800-luvun loppupuolelle asti, jolloin yhä lisääntyvä jalkaväen tulivoima (takaaladattava- ja makasiinikivääri) teki siitä tarpeettoman ja lähes mahdottoman soveltaa käytännössä. ==Lähteet== * * Luokka:Historialliset taktiikat
Panarabialaiset värit

Panarabialaiset värit ovat punainen, musta, valkoinen ja vihreä. Värien merkityksille on useita toisistaan poikkeavia selityksiä, mutta niiden katsotaan pohjautuvan arabien kansannousun lippuun vuodelta 1916. Tuolloin värejä käytettiin ensimmäisen kerran yhdessä virallisemmassa yhteydessä. Yhden selityksen mukaan värit viittaisivat islamin alkuajan kalifaatteihin. Tämän tulkinnan mukaan musta symboloi Rashidunin ja Abbasidien kalifaattia. Vihreä merkitsee Fatimidien kalifaattia ja valkoinen edustaa Umaijadien kalifaattia. Punainen väri tarkoittaa ilmeisesti Hashemitien kalifaattia. Väreillä on myös islamissa tärkeä merkitys. Vihreä voi viitata esimerkiksi Paratiisin puutarhoihin ja hedelmällisyyteen. Koraanit ovat usein vihreitä. Mustaa väriä on käytetty monesti surun symbolina kuin myös jihadistien sotasymbolina. Toisen tulkinnan mukaan värit viittaavat Osmanien valtakunnan vastaiseen taisteluun. Tässä tulkinnassa musta symboloisi yön pimeyttä, vihreä toivoa, valkoinen tietoisuutta ja punainen marttyyrien verta. 1500-luvulla eläneen irakilaisen runoilijan Safi ad-Din al-Hillin runoissa samat värit esiintyvät niin ikään. Al-Hilli runoilee: "Valkoisia ovat tekomme, Mustia ovat taistelumme Telttamme ovat vihreitä ja Miekkamme punaisia" Jotkut historioitsijat uskovat, että arabien kansannousun lipun olisi suunnitellut brittiläinen diplomaatti ja poliitikko Mark Sykes. Toisaalta panarabialaiset värit esiintyivät jossain muodossa jo aiemmin itsenäisyysmielisten nuorten arabien kirjallisuusklubeissa ja arabinuorten yhteisöissä. ==Käytössä olevia lippuja panarabialaisissa väreissä== Kuva:Flag of Egypt.svg| Egypti Kuva:Flag of Iraq.svg|Irak Kuva:Flag of Jordan.svg|Jordania Kuva:Flag of Kuwait.svg|Kuwait Kuva:Flag of Libya.svg|Libya Kuva:Flag of Palestine.svg|Palestiina Kuva:Flag of Sudan.svg|Sudan Kuva:Flag of the United Arab Republic.svg|Syyria Kuva:Flag of the United Arab Emirates.svg|Yhdistyneet arabiemiirikunnat Kuva:Flag of Yemen.svg|Jemen ==Katso myös== *Panarabialaisuus ==Lähteet== Luokka:Lähi-itä Luokka:Lipputiede
Johannes VIII (vastapaavi)

Johannes VIII oli diakoni ja vastapaavina Gregorius IV:n kuoltua 25. tammikuuta 844. Hänet syrjäytettiin kuitenkin lähes välittömästi, ja paaviksi nousi Sergius II. Saman nimen otti vuonna 875 paaviksi kruunattu Johannes VIII. Luokka:Vastapaavit
Johannes VIII

Johannes VIII voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: *Hovhannes Karbi, Armenian katolikos 1831–1842 *Johannes VIII, paavi vuosina 872–882 *Johannes VIII, antipaavi vuonna 844 *Johannes VIII Ksifilinos, Konstantinopolin patriarkka 1064–1075 *Johannes VIII Palaiologos, Bysantin keisari 1425–1448 *Johannes VIII, Aleksandrian paavi vuosina 1300–1320.
Pyörykkä

Pyörykkä tarkoittaa useita pyöreitä ruokalajeja, esimerkiksi: * falafel, härkäpavuista tai kikherneistä valmistettu friteerattu pyörykkä * knöödeli, vedessä keitetty esimerkiksi perunoista tai jauhoista tehty kokkare * lihapulla, pääasiassa jauhelihasta valmistettu paistettu pyörykkä.
Nalle Virolainen

Keijo ”Nalle” Virolainen (s. 1958) on helsinkiläinen itseoppinut kuvataiteilija, joka on tullut tutuksi myös sarjakuvan tekijänä, tatuointien puolestapuhujana ja sadomasokismi-henkisistä performansseistaan. Kuvataiteilijana Virolainen on erikoistunut etenkin akryylimaalausten tekemiseen. Nalleilla on niissäkin merkittävä osansa niin kuin koko hänen taiteessaan. Hän on pitänyt koko joukon taidenäyttelyitä muun muassa galleria Bakeliittibambissa. Sarjakuvia Virolainen on julkaissut erityisesti omissa ja muiden pienlehdissä, joista tunnetuimpia lienee Tampereen Sarjakuvaseuran julkaisema Sarjari, jossa hänen sarjakuviaan on nähty lähes koko lehden historian. Hänen tunnetuimpia omakustanteitaan ovat Nalleposti ja Nalleri. Sarjakuvat ovat usein olleet räikeän yliampuvaa splatter-henkistä ilotulista, sadomasokistisia perversioita tai hellyttäviä nalletarinoita, joissa usein punk-henkiset nallet filosoivat elämää. Hän on julkaissut toisen helsinkiläisen sarjakuvataiteilijan Petri Hiltusen kanssa yhteisen Goretta- nimisen sarjakuva-albumin. Tatuointien puolestapuhujana Virolainen on esiintynyt omissa sekä muiden pienlehdissä kuten Tattoo Freak. Parhaiten hänet kuitenkin muistetaan elävänä esimerkkinä, sillä hän on kauttaaltaan kasvoja lukuun ottamatta tatuoitu henkilö. Lukuisat tatuointinsa hän on tehnyt itse käyttämättä sähköisiä tatuointikoneita. Hän perusteli tatuointejaan aikoinaan Ilta-Sanomissa näin: ”Valmistaudun kuolemaan tietynnäköisenä.” Sadomaso- henkisiä performanssejaan Virolainen esitti pääosin 1990-luvulla tyttöystävänsä kanssa. Osana esityksiä kuultiin usein klassista musiikkia ja nähtiin myös lävistysriittejä. Nalle esiintyi myös sadomasokistisessa sivuroolissa Iiris Koistisen kanssa Christian Lindbladin ohjaamassa elokuvassa Ripa ruostuu. Nalle esiintyi myös Seinäjoen Provinssirockissa. == Julkaisut == * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Suomalaiset anarkistit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bergamonpaimenkoira

Bergamonpaimenkoira () on italialainen koirarotu, joka kuuluu FCI:n roturyhmään 1. == Ulkonäkö == Bergamonpaimenkoira on massiivinen ja voimakas. Sillä on aikuisena koirana nyörimäinen tai laattamainen turkki kuten pulilla tai komondorilla. Rasvaiselta tuntuva turkki näyttää hoitamattomalta, mutta pitää koiran lämpöisenä ja kuivana. == Luonne ja käyttäytyminen == Luonteeltaan bergamonpaimenkoira on älykäs, lapsirakas ja eloisa. Perheen ollessa läsnä se on kaikille avoin ja ystävällinen, mutta yksin ollessaan varovainen ja vieraita kohtaan epäluuloinen. Koira tekee mielellään töitä, mutta sitä on mahdoton kouluttaa pakottamalla. Koska bergamonpaimenkoiraa on kauan sitten käytetty paimenena ja vahtina vuoristossa, sillä on voimakas suojeluvaisto. Se vaatii paljon liikuntaa, vaikkakaan ei välttämättä juosten. == Alkuperä == Bergamonpaimenkoira on ikivanha, pohjoisen Italian Alppialueilla lampaiden vartioimiseen käytetty rotu, jonka esi-isät lienevät olleet samoja aasialaisia koiria kuin komondorin ja pulin esi-isät.Gómez- Toldrà, Salvador. Suuri koirakirja 1. Tammi, Helsinki: 1991. Nykyisen nimensä se on saanut lombardialaisesta Bergamon kaupungista, jonka laaksoissa sen tiedetään olevan todella yleinen. Se esiintyy jo 1500-luvulta peräisin olevassa maalauksessa. Italiassa rotu rekisteröitiin ensi kerran vuonna 1891.Bergamonpaimenkoira: Rotumääritelmä. Suomen Kennelliitto. Haettu 6.2.2019. == Lähteet == * Rotuesittely koirat.comissa *Gummeruksen suuri koirakirja, Peter Larkin, Mike Stockman, Gummerrus Kustannus Oy, 2003 === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf) Luokka:Italialaiset koirarodut Luokka:FCI 1 Lammas- ja karjakoirat (paitsi sveitsinpaimenkoirat) Luokka:Paimenkoirat
Itävallan vaakuna

Itävallan vaakuna on Itävallan tunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön nykyistä vastaavassa muodossa vuonna 1919, poistettiin käytöstä vuonna 1934, ja palautettiin käyttöön vähäisin muutoksin vuonna 1945. Aiemmassa Itävalta-Unkarin keisarikunnan vaakunassa kotkalla oli kaksi päätä, samankaltainen versio oli käytössä myös austrofasistisen diktatuurin aikana vuodesta 1934 vuoteen 1938. Vaakunan keskellä on vanha Itävallan ruhtinaskunnan kilpi, joka on toiminut pohjana myös Itävallan lipulle. Suvereniteettia ilmentävä kotka pitelee jaloissaan sirppiä ja vasaraa, jotka symboloivat maanviljelijöitä ja työläisiä. Kotkan päässä on muurikruunu edustamassa porvaristoa. Katkennut ketju lisättiin vaakunaan toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945 kuvaamaan vapautumista kansallissosialistisesta diktatuurista. Luokka:Valtioiden vaakunat vaakuna
Hyperpyreksia

Hyperpyreksia tarkoittaa poikkeuksellisen korkeaa kuumetta, joka voi pahimmillaan aiheuttaa pysyviä elinvaurioita tai kuoleman. Pahanlaatuinen hyperpyreksia on erillinen oireyhtymänsä, jossa kuume voi nousta peräti 42-45 asteeseen. Hyperpyreksian voi aiheuttaa muun muassa vakava-asteinen serotoniinisyndrooma, verenmyrkytys, mononukleoosi, lämpöhalvaus ja tiettyjen lääke- ja huumausaineiden väärinkäyttö. Yleisten virus- ja bakteeri- infektioiden aiheuttama kuume nousee vain harvoin vaarallisen korkeaksi. Hyperpyrektisessa tilassa oleva potilas on saatava välittömästi hoitoon: yli 42 asteen lämpötila voi aiheuttaa potilaalla aivovaurion tai jopa kuoleman. == Lähteet == Luokka:Oireet en:Fever#Hyperpyrexia
PARTECO

PARTECO on lyhenne suomalaisesta tutkimus- ja kehityshankkeesta nimeltä Participatory Economy and Beyond: Developing tools and processes for open and participatory knowledge creation and content production. Hankkeessa tutkitaan sosiaalista mediaa, ideamarkkinoita ja osallistumistaloutta. PARTECO-hanketta johtaa Tampereen yliopiston hypermedialaboratorio, ja tutkimuskumppaneina ovat Journalismin tutkimusyksikkö sekä Tampereen ammattikorkeakoulu. Tutkimusta rahoittavat Tekes, Aina Group, A-lehdet, Ericsson, Tuotantoyhtiö Energia, Professia ja Mediamaisteri Group. Hankkeen ensimmäisenä tuloksena syntyi kirja nimeltä Community Created Content. Law, Business and Policy. Kirjan kirjoittivat Herkko Hietanen, Ville Oksanen ja Mikko Välimäki Turre Legal Oy:stä. Sosiaalisen median liiketoimintamallien pohdiskelua jatkoivat Cai Melakoski, Helena Tirronen ja Sohvi Sirkesalo Tampereen ammattikorkeakoulusta. Heidän tekemänsä selvitys "Himottaa, mutta pelottaa?" Suomalaisen sisältötuotantoalan näkemyksiä osallistumistaloudesta ja sosiaalisesta mediasta julkaistiin 29. huhtikuuta 2007. PARTECO on kaksivuotinen hanke. Se päättyy kesällä 2008. PARTECO on myös PARTECO-niminen italialaisyritys, joka valmistaa elementtejä puhdashuoneisiin. Yrityksen toimipiste on Milanossa, ja se on harjoittanut liiketoimintaa jo parikymmentä vuotta. == Aiheesta muualla == *Some Lab *PARTECO-hankkeen esittely * Community Created Content. Law, Business and Policy -kirja (pdf) *"Himottaa, mutta pelottaa?" Suomalaisen sisältötuotantoalan näkemyksiä osallistumistaloudesta ja sosiaalisesta mediasta -selvitys (pdf) Luokka:Tampereen yliopisto (1925–2018)
Aaron Kanter

Aaron Kanter on yhdysvaltalainen pokerinpelaaja. Kanter tuli tunnetuksi World Series of Pokerin vuoden 2005 pääturnauksen nelostilan myötä. Nettisatelliitin kautta turnaukseen päässyt Kanter ansaitsi palkintorahoina 2 miljoonaa dollaria. Lokakuussa 2005 Kanter voitti Bay 101 Openin 1 000 dollarin sisäänoston limit hold'em -turnauksen. Kanter asuu Elk Grovessa, Kaliforniassa. Elokuussa 2007 hänen pokeriuransa turnausansiot ylittivät 2,1 miljoonaa dollaria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Enter (albumi)

Enter on hollantilaisen Within Temptation -yhtyeen ensimmäinen albumi vuodelta 1997. Albumilta julkaistiin singlenä kappale Restless. == Kappaleet == Enter @ Encyclopardia Metallum # # # # # # # # == Kokoonpano == * Sharon den Adel – laulu * Michiel Papenhove – soolokitara * Robert Westerholt – rytmikitara * Jeroen van Veen – basso * Martijn Westerholt – koskettimet * Ivar de Graaf – rummut == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Enter Discogsissa * Luokka:Vuoden 1997 esikoisalbumit Luokka:Within Temptationin albumit
Johannes Svenonis Raumannus

Johannes Svenonis Raumannus (s. todennäköisesti Suomessa noin 1570, k. 1614) oli teologian tohtori, matematiikan ja teologian professori ja Uppsalan yliopiston rehtori vuosina 1610–1613. Reformaation jälkeen Raumannus oli ensimmäinen teologian tohtorin arvon saanut suomalaistaustainen. Hän opiskeli useassa yliopistossa Saksassa. Ulkomaisten opiskelujensa välillä hän toimi Uppsalan yliopiston matematiikan ja teologian professorina. Hän sai nimityksen Tukholman pääkirkkoherraksi palattuaan tohtorina Ruotsiin. Kuningas Kaarle IX siirsi hänet tästä virasta erityisvaltuuksin Uppsalan yliopiston rehtoriksi ja teologian professoriksi vuonna 1610, joissa viroissa hän toimi vuoteen 1613. == Perhetaustaa == Raumannus vietti lapsuutensa Raumalla. Hänen isänsä oli nimeltään Sven Bertilsson ja oli Rauman kaupungin varakkain mies. Raumannuksen äiti oli nimeltään Kerstin. Kerstinin äiti oli Anna Christersdotter (Jägerhorn af Spurila), joka eli 1595 ja oli naimisissa porvari Eskil Krämerin kanssa. Oletettavasti Eskil Krämer oli siis Kerstinin isä. Anna Christersdotter oli menettänyt perintönsä veljensä vaatimuksesta koska oli nainut aatelittoman. == Lähteet == * *Jully Ramsay, Frälsesläkter i Finland *Seppo J. Salminen, Johannes Raumannus. Suomen kirkkohistoriallisen seuran toimituksia nro. 81, 1970, 197 s. ==Aiheesta muualla== *Svenskt biografiskt handlexikon Luokka:Ruotsalaiset teologit Luokka:1500-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1614 kuolleet
Krimin rintama

Krimin rintama oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 28. tammikuuta 1942 Kaukasuksen rintamasta. Se hajotettiin 19. toukokuuta 1945. Rintaman komentajana toimi kenraaliluutnantti Dimitri Kozlov. Perustamishetkellä rintamaan kuuluivat 44., 47. ja 51 armeija. Krimin rintama osallistui kevättalvella 1942 Krimin taisteluun valloittamalla sillanpääaseman Kertšistä. Puna-armeijan aloitettua 30. tammikuuta hyökkäyksen Izjumin alueella siirrettiin Krimiltä kaksi Luftwaffen pommikoneryhmää tuolle alueelle ja Krimin saksalaisten joukkojen komentaja Erich von Manstein päätti viivyttää hyökkäystä Krimin rintamaa vastaan. Saksalaisten hyökkäys alkoi vasta 8. toukokuuta ja ne löivät nopeasti neuvostoliittolaiset joukot, vaikka Krimin rintamalla oli kaksi kertaa enemmän joukoja kuin saksalaisilla. Tässä operaatio Trappenjagdissa puna-armeija menetti 162 282 sotilasta, lähes kaikki rintaman raskaat aseet ja 417 lentokonetta. == Lähteet == Luokka:Puna-armeijan rintamat toisessa maailmansodassa