EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Yasmeen Lari

Yasmeen Lari (; s. 1941) on pakistanilainen arkkitehti. Hän on maan ensimmäinen naisarkkitehti, Pakistanin kulttuuriperintösäätiön perustajia ja johtaja, Pakistanin arkkitehtuuri ja kaupunkisuunnitteluneuvoston perustajajäsen ja perinteisiä rakennus- ja suunnittelutapoja edistävän Pakistanin INTBAUn perustajia. Larin tunnetuimpia töitä ovat FTC Building, Pakistanin öljy-yhtiön pääkonttori ja ABN Amro Bank -rakennukset Karachissa. Vuonna 2020 Lari siirtyi urallaan kulttuuriperinnön suojeluun ja sosiaaliseen rakentamiseen. Lari on tullut mm. tunnetuksi edistäessään bambusta ja savella rapattujen tulvankestävien pientalojen rakentamista. Hän on saanut Fukuoka ja RIBA -palkinnot. == Tunnustuksia == * 2006 Sitara-i-Imtiaz ja Hilal-i-Imtiaz (Pakistanin valtion myöntämät kunniamerkit) * 2016 Fukuoka-palkinto * 2018 World Habitat Award * 2020 Jane Drew -palkinto * 2023 RIBA Royal Gold Medal == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Archdaily, 13.10.2023, Nour Fakharany, We Have to Change the Whole Definition of the Architect”: Yasmeen Lari in Louisiana Channel Interview Luokka:Pakistanilaiset arkkitehdit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1941 syntyneet
Bandit Queen

Bandit Queen on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen elämäkerrallinen toimintadraamaelokuva, joka perustuu Mala Senin kirjoittamaan Phoolan Devin elämästä kertovaan kirjaan India’s Bandit Queen: The True Story of Phoolan Devi. Sen on ohjannut Shekhar Kapur ja pääroolia näyttelee Seema Biswas. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1994 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset draamaelokuvat Luokka:Intialaiset elämäkertaelokuvat Luokka:Intialaiset rikoselokuvat Luokka:Intialaiset toimintaelokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:Shekhar Kapurin ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat köyhyydestä
Gustav Nyberg

Berndt Gustav Henrik Nyberg (s. 6. joulukuuta 1956 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 4.3.2024. Gustav Nyberg syntyi teollisuusneuvos Henrik B. Nybergin ja Anna Ingegerd Andersinin perheeseen. Hän avioitui 1981 diplomiekonomi Helena Patricia Wasz- Höckertin kanssa. Nyberg tuli ylioppilaaksi Svenska normallyceumista 1974 ja valmistui diplomiekonomiksi Svenska handelshögskolanista 1980. Hän oli Mobil Oilin Suomen yhtiön palveluksessa 1978–1979, Finnboardin vientimyyjä 1979–1981 ja myyntipäällikkö Helsingissä 1982–1984, Finncarton S.A:n myyntitehtävissä Pariisissa 1981–1982, Oy Elfa System Ab:n, vuodesta 1990 Oy Elfa Finland Ab, toimitusjohtaja 1984–1996 ja Aspon palveluksessa toimitusjohtaja 1999–2008 ja sitten hallituksen jäsen ja puheenjohtaja 2020-luvun alkuvuosiin saakka. Hänellä on ollut myös liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Nyberg sai 2012. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Notoddenin kirkko

Notoddenin kirkko () on Notoddenin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva tiilikirkko vuodelta 1938. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot kirkko
Lisleheradin kirkko

Lisleheradin kirkko () on Notoddenin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1873. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Notodden
Gransheradin kirkko

Gransheradin kirkko () on Notoddenin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1849. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Notodden
Notodden Blues Festival

Notodden Blues Festival on Notoddenissa Norjassa vuosittain järjestettävä blues-aiheinen musiikkifestivaali. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1988 ja on musiikkigenrensä suurimpia Pohjois-Euroopan mittakaavassa. Vuonna 2012 festivaaleilla kävi neljän päivän aikana 32 000 ihmistä. Public at Notodden Blues Festival main stage Brygga 2009.jpg|Notodden Blues Festival vuonna 2009. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tapahtuman verkkosivut Luokka:Musiikkitapahtumat Norjassa Luokka:Blues Luokka:Notodden
Thorvald Astrup

Thorvald Astrup (18. toukokuuta 1876 Kristiania – 12. elokuuta 1940 Oslo) oli norjalainen arkkitehti. Hän suunnitteli muun muassa teollisuusrakennuksia, kuten voimaloita ja muuntaja-asemia. Astrupin tunnetuimmat työt ovat Soria Moria -teatteri Oslossa ja Norsk Hydron lannoitetehdas Notoddenissa. ==Töitä== Tyssedal kraftanlegg.jpg|Tyssedalin voimala (1908, yhteistyössä Victor Nordanin kanssa) Hydrogen Plant Notodden 1926.jpg|Norsk Hydron lannoitetehdas Notoddenissa (1926) Soria Moria, Voftsgate, Oslo, 20080416.jpg|Soria Moria -teatteri Oslossa (1928) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Helga Stene

Helga Stene (8. lokakuuta 1904 Notodden – 2. lokakuuta 1983 Oslo) oli norjalainen opettaja ja naisasianainen. Hän työskenteli kolmen vuosikymmenen ajan oslolaisissa lukioissa lehtorina ja apulaisrehtorina sekä koulutti tulevia opettajia Oslon seminaarissa vuosina 1966–1974. Stene laati jo 1950-luvulla koulukirjoihin sukupuolisyrjintää käsitteleviä tekstejä. Vuonna 1978 Norjassa säädettiin lailla, että koulujen oppikirjojen tulee perustua sukupuolten tasa-arvoon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset opettajat Luokka:Norjalaiset feministit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Kissusvaahtera

Kissusvaahtera (Acer cissifolium) on vaahteroiden (Acer) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pieni kausivihanta puu, joka kasvaa luontaisena Japanissa. == Ulkonäkö == Kissusvaahtera kasvaa yleensä noin 6–9 metriä korkeaksi. Aluksi se kasvaa suoraan ylöspäin, mutta vanhemmiten enemmän leveyttä, ja siitä alkaa tulla pensasmaisempi. Runko on sileä ja väriltään harmahtava, mutta nuoret varret ovat punertavanvioletteja. Kissusvaahteran lehdet ovat kolmilehdykkäiset ja muistuttavat hieman joidenkin saarni- ja murattilajien lehtiä. Lehtien lehdykät kasvavat noin 10 cm pitkiksi ja ovat puikeita tai vastapuikeita sekä sahalaitaisia. Väriltään lehdet ovat tavallisen vihreitä tai oliivinvihreitä ja syksyisin ne muuttuvat keltaisen, oranssin tai punaisen sävyisiksi. Kissusvaahteran kukat kehittyvät riippuviin terttuihin ja ovat pieniä, keltaisia sekä tuoksuvia. Kissusvaahtera kukkii keväisin ja kukista kehittyvät hedelmät ovat noin 2,5 cm pitkiä, siivekkäitä lohkohedelmiä. Kissusvaahtera on kaksikotinen, mutta emiyksilöt voivat muodostaa siemeniä partenokarppisesti, jos pölyttäjät eivät tuo emikukkiin siitepölyä hedeyksilöistä. == Käyttö ja kasvatus == Kissusvaahtera sopii kasvatettavaksi pienenä koristepuuna, vaikka se onkin kasvatettuna varsin harvinainen. Se kasvaa helposti keskikosteassa, hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Se kasvaa hyvin myös happamassa maaperässä, kunhan maaperä pysyy tasaisesti kosteana. Parhaiten kissusvaahtera menestyy viileän kesän omaavassa ilmastossa. == Lähteet == * Missouri Botanical Garden: Acer cissifolium === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Kissusvaahtera (Acer cissifolium) * Trees and Shrubs Online: Acer cissifolium Luokka:Vaahterat Luokka:Aasian puut
Stene

Stene on seuraavien norjalaisten sukunimi: * Andreas Stene (s. 1991), jääkiekkoilija * Helga Stene (1904–1983), opettaja ja naisasianainen * Vibeke Stene (s. 1978), laulaja
Jokivarren koulu (Jyväskylä)

Jokivarren koulu oli Jyväskylän Kuokkalanpellolla toiminut peruskoulun ala- aste. Koulu perustettiin kansakouluna vuonna 1897. Se toimi Rauhalahden talossa vuoteen 1903 asti, jolloin koulu siirtyi uusiin tiloihin Kuokkalan kartanon luovuttamalle maalle. Koulun tiloja laajennettiin vuonna 1930. Vuoden 1965 alueliitoksessa Jokivarren koulu ja Tikan koulu siirtyivät Jyväskylän maalaiskunnalta kaupungille. Kansakoulu muutettiin peruskouluksi vuonna 1973. Koulu lakkautettiin vuonna 2005 säästösyistä ja toiminta loppui lukuvuoden 2005–2006 päätyttyä. Vuonna 2007 koulun ympäristölle alettiin laatia uutta asutuksen mahdollistavaa kaavaa. Suunnitelmassa päätettiin vanhan 1930-luvun koulurakennuksen säilyttämisestä ja uudemman rakennuksen purkamisesta. Kaava otettiin käyttöön seuraavana vuonna. == Lähteet == Luokka:Jyväskylän peruskoulut Luokka:Jyväskylän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kuokkala (suuralue) Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset
Oseanian esihistoria

Oseanian esihistoria kertoo Oseanian esihistorian aikana esiintyneistä ilmiöistä. Papua-Uuden-Guinean alueella Sepikijoen laaksossa varhaisimmat asuinpaikat syntyivät 35 000 vuotta sitten. Melanesiassa Lachitussa ja Taorassa saviesineitä alettiin valmistaa 5600-5400 vuotta sitten. Papua-Uuden- Guinean ylängöillä alettiin viljellä maata noin 9000 vuotta sitten. Papua- Uudessa-Guineassa, Tongassa, Samoalla ja Salomonsaarilla syntyi 3300 vuotta sitten lapita-kulttuuri, joka levisi ympäri Oseaniaa. Noihin aikoihin ihmisasutus levisi Oseanian syrjäisille saarille. Lapitan aikana tehtiin keramiikka- ja kiviesineisiin kaiverruksia. Australiasta Arnheminmaallta on löytynyt kalliomaalauksia, jotka ovat vähintään 18 000 vuotta vanhoja. Kimberleyn rannikolla Widgingarrin ja Koolanin luolissa on merkkejä asutuksesta 28 000 vuotta sitten. Rannikon edustalla oleville saarille asutus levisi noin 6 000 vuotta sitten. Joitakin tuhansia vuosia sitten Australiassa syntyi taidemuoto, jota kutsutaan röntgentaiteeksi ja jota tehdään vielä nykyäänkin. Tässä taidemuodossa kuvataan eläinten sisärakenteita. Maanviljely levisi Bismarckinsaarille noin 4000 ekr. Ihmisasutus levisi Polynesiasta Fidzille 1500 ekr. Samoihin aikoihin asutuettiin Samoasaaret. Vanuatussa valmistettiin Mangaasikeramiikkaa 600-500 ekr. Asutus levisi Marquesasaarille 500 jkr, itäiseen Polynesiaan 500-1000 jkr, Mikronesiaan 1100 jkr ja Uuteen- Seelantiin 1200 jkr. == Lähteet == Luokka:Oseanian historia
Jori Arvonen

Jori Arvonen on suomalainen virkamies ja diplomaatti. Hän on toiminut valtioneuvoston kanslian EU-asioiden alivaltiosihteerinä vuodesta 2023. Syyskuussa 2024 Arvonen aloittaa Brysselissä sijaitsevan Suomen EU-edustuston päällikkönä ja suurlähettiläänä. == Ura == Arvonen on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Turun yliopistosta. Hän työskenteli vuonna 1996 europarlamentaarikko Ritva Laurilan erityisavustajana. Arvonen työskenteli vuosina 1998–2007 kokoomuksen kansainvälisten asioiden päällikkönä. Vuosina 1998–2002 hän avusti myös Sauli Niinistöä tämän toimiessa Euroopan Demokraattisen Unionin puheenjohtajana. Arvonen toimi vuosina 2007–2008 ulkoasiainministeri Ilkka Kanervan erityisavustajana ja vuosina 2008–2011 ulkoministeri Alexander Stubbin erityisavustajana. Hän aloitti vuonna 2011 valtioneuvoston kanslian EU-sihteeristön apulaispäällikkönä ja toimi virassa kaksi viisivuotiskautta aina vuoteen 2021 asti. Arvonen aloitti vuonna 2017 uuden Euroopan hybridiuhkien torjunnan osaamiskeskuksen johtokunnan puheenjohtajana. Arvonen työskenteli vuosina 2022–2023 viestintätoimisto Milttonilla johtavana neuvonantajana kansainvälisen vaikuttajaviestinnän parissa. Hän aloitti pääministeri Petteri Orpon EU-asioiden alivaltiosihteerinä kesäkuussa 2023. Tammikuussa 2024 valtioneuvosto esitti Arvosta Suomen EU-edustuston päällikön tehtävään. Arvonen aloittaa tehtävässä 1. syyskuuta 2024. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset EU-virkamiehet Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Erityisavustajat Luokka:Elävät henkilöt
Venäjänsalonkikoira

Venäjänsalonkikoira () on venäläinen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n hyväksyntää, mutta se on tunnustettu roduksi Venäjän Kennelfederaatiossa (RKF). == Ulkonäkö == Silmät ovat keskikokoiset, soikeat ja kirkkaat; niiden toivotuin väri on tumma tai karvapeitteen kanssa yhteen sopiva; merle- värisillä yksilöillä voi olla täysin tai osittain siniset silmät. Korvat ovat lähes tulkoon tasakylkisen kolmion muotoiset ja korkealle asettuneet; kärjet eivät ole pyöristyneet. Karvapeite on pehmeä, kiiltävä, mahdollisimman pitkä, joko suora tai lähes suora; selkärangan kohdalta se jakautuu kahtia ja roikkuu molempien kylkien päällä. Väritys voi olla punainen (kaikissa sävyissään kermasta ja fawnista soopeliin ja syvänpunaiseen), ruskea, brindle (kaikissa sävyissään), isabella, merle (kaikissa sävyissään), sininen tai musta. Säkäkorkeus vaihtelee 18-28 cm ja paino 1,8-4 kg välillä; 0,5 kg:n poikkeus suuntaan tai toiseen sallitaan. Kaikissa väreissä sallitaan pienemmät tai suuremmat valkoiset merkit; toisinaan lähes koko karvapeite voi olla valkoinen.Russkaya Salonnaya Sobaka (Russian Salon Dog). Russian Kynological Federation, 2022. Haettu 4.3.2024. == Alkuperä == Venäläinen kynologi Ju. Lakatoš jalosti venäjänsalonkikoiran Moskovassa 2000-luvun alussa risteyttämällä keskenään erilaisia kääpiökoiria. Sitä tavattiin alun perin vain punaisena, kunnes myös muita värejä alettiin hyväksyä. RKF julkaisi ensimmäisen rotumääritelmän vuonna 2013. == Lähteet == Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Kääpiökoirat Luokka:Venäläiset koirarodut
Nukkajuoru

Nukkajuoru (Tradescantia sillamontana) on monivuotinen, matalakasvuinen koristekasvi. Se tunnetaan hopeanhohtoisista, nukkamaisista ja mehevistä lehdistään. Kukkiessaan nukkajuoru tekee pieniä, vaaleanpunaisia kukkia.. Nukkajuoru on alkuperältään Meksikosta. Se viihtyy lämpimässä ilmastossa ja kasvaa parhaiten valoisalla paikalla, mutta se voi myös sietää osittaista varjoa. Se kasvaa hyvin monenlaisissa maaperissä, kunhan maaperä läpäisee vettä. == Huonekasvina == Nukkajuoru on helppohoitoinen kasvi ja se sopii hyvin sisätiloihin ja ruukkupuutarhoihin. Se tarvitsee kohtalaisesti valoa ja säännöllistä kastelua. Kasvia pystyy lisäämään helposti pistokkaista, jotka voi istuttaa kosteaan multaan. == Lähteet == Luokka:Venhojuorut Luokka:Huonekasvit
Nordstern

Nordstern (), myöhemmin Neu-Drontheim () oli toisen maailmansodan aikana natsi-Saksan diktaattorin Adolf Hitlerin suunnitelma uudesta kaupungista saksalaisten miehittämään Norjaan. Suunnitelmia ei ehditty toteuttaa. ==Strateginen sijainti== Kaupunki oli määrä rakentaa Trondheimin lähistölle Øysandiin 15 kilometriä Trondheimistä lounaaseen. Alueen koko oli 300 hehtaaria, johon piti rakentaa 55 000 asuntoa. Trondheimin vuono oli valmiiksi Saksan laivaston Kriegsmarinen tärkeimpiä tukialueita. Trondheimista tehtäisiin jättiläismäinen telakka-alue ja laivastotukikohta, natsi-Saksan Pohjois-Atlantin meriherruuden symboli. Hitler oli sitä mieltä että suuri merisatama edellytti sen välittömään läheisyyteen 250-300 000 asukkaan kaupunkia. Tämä saisi jopa brittien Singaporen näyttämään "lastenleikiltä" (). Hitler määräsi hankkeen suunnittelun aloitettavaksi heinäkuussa 1940. Hän oli henkilökohtaisesti kiinnostunut hankkeesta, ja määräsi 1. toukokuuta 1941 suunnittelun johtoon suosikkinsa Albert Speerin.WikiStrinda Speer esittelikin suuramiraali Erich Raederin kanssa suunnitelmansa Hitlerlla jo 21. kesäkuuta.Speer 1969 Sataman sijainti olisi taannut laivastolle erinomaiset mahdollisuudet operointiin Atlantilla ja samanaikaisesti tukikohta olisi suojannut esimerkiksi raaka-ainekuljetuksia Narvikista etelään. Laivaston johdon suunnitelmissa satamasta olisi tehty tulevaisuudessa Saksan suurin sotasatama.Könönen 2022 ==Saksalainen kaupunki== Nordsternistä oli määrä tulla kaunis kaupunki. Houkuttelevuutta lisäisi valtava germaanisen taiteen museo, jossa esiteltäisiin natsien hyväksymien taiteilijoiden klassisia töitä. Lisäksi kaupunkiin oli määrä rakentaa kirjastoja, ooppera ja museoita. Moottoritie yhdstäisi kaupungin Saksan valtakunnan liikenneverkostoon. Asukkaat olisivat saksalaisia,ja alue liitettäisiin Saksan valtakuntaan.. Hanke pysähtyi Saksan sodankäynnin vaikeuksiin. Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien pommttajien upotettua taistelulaiva Tirpitzin marraskuussa 1944 Saksan laivaston ylin johto vaihdettiin. Valmiiksi saatiin ainoastaan sukellusvenevarikko Dora I. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Saksan sotahistoria 1939–1945‎ Luokka:Taistelu Norjasta Luokka:Toteutumattomat kaupunkisuunnitelmat
Andra Teede

Andra Teede (s. 23. syyskuuta 1988 Tallinna) on virolainen runoilija, näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja. == Ura == Vuosina 2007–2010https://sisu.ut.ee/ewod/t/teede/ Teede opiskeli kirjallisuutta ja viron kieltä Tarton yliopistossa. Sittemmin hän opiskeli Viron musiikki- ja teatteriakatemian esittävien taiteiden korkeakoulussa, josta hän valmistui dramaturgiksi vuonna 2014. Teeden tuotantoa on julkaistu vuodesta 2006 lähtien. Siihen kuuluu runokirjoja, näytelmiä ja libretto sekä kirjallisuus-, elokuva- ja näytelmäarvosteluita. Hän on lisäksi käsikirjoittanut Õnne 13 -televisiosarjaa vuodesta 2014 lähtien. Hänen runojaan ja näytelmiään on käännetty muun muassa suomeksi, arabiaksi, ranskaksi, venäjäksi ja englanniksi, ja hän on voittanut näytelmillään Viron teatterialan palkintoja. Teede on Viron kirjailijaliiton jäsen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viron Draamateatterin ja Kansallisteatterin ensimmäinen yhteistuotanto Varamiehet/Varumehed kantaesitetään 6.5. Suomen Kansallisteatteri (2023) * Varamiehet erityksen lähteitä Suomen Kansallisteatteri (2023) * Arja Korhonen. Poliittisesti ei niin korrekti, Tuglas Seura Elo -lehti 2/2023 * Anniina Ljokkoi. Viron runokartta kertoo toisenlaisia tarinoita Tallinnasta 14.07.2021 * Sofi Oksasen romaanista Stalinin lehmät tekeillä tv-sarja Keski- Uusimaa,15.6.2021 * Tavallinen virolainen idiootti Ylioppilaslehti, 5.9.2008 Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koreanvaahtera

Koreanvaahtera (Acer pseudosieboldianum) on keskikokoinen lehtipuu, joka kuuluu vaahteroiden (Acer) sukuun. Se on peräisin Korean niemimaalta ja Pohjois-Kiinasta. Koreanvaahtera tunnetaan kauniista, syvänvihreistä lehdistään ja herkästä lehtien muodosta, jotka muistuttavat japaninvaahteran lehtiä. Lajin erottaminen lähisukulaisestaan sirovaahterasta onnistuu parhaiten kukkien avulla, koreanvaahterralla on punaiset ja sirovaahteralla vihreän keltaiset kukat. Koreanvaahtera kasvaa luontaisesti Korean niemimaalla ja Pohjois-Kiinan vuoristoalueilla. Koreanvaahtera kasvaa yleensä noin 6–9 metrin korkeuteen, mutta se voi saavuttaa jopa 12 metrin korkeuden optimaalisissa kasvuolosuhteissa. == Kasvatus == Koreanvaahtera pärjää kasvuvyöhykkeillä I–III (–V riippuen alkuperästä). Se viihtyy kosteassa ja hyvin vettä läpäisevässä maassa sekä puolivarjoisilla tai aurinkoisilla paikoilla. Koreanvaahtera on yleensä kestävä pakkaselle ja se sopii hyvin monenlaisiin ilmasto-olosuhteisiin. Koreanvaahtera on suhteellisen helppo kasvattaa puutarhoissa ja puistoissa. Se tarvitsee säännöllistä kastelua ja vettä läpäisevän maaperän, mutta se sietää myös kuivempia jaksoja. Puu kehittää kauniin, pyöreän kruunun (latvuksen) ja se on yleensä kohtalaisen hitaasti kasvava.. == Lähteet == Luokka:Vaahterat Luokka:Puut
Punahupputurpiaali

Punahupputurpiaali (Amblyramphus holosericeus) on turpiaaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Punahupputurpiaali kasvaa noin 24 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, rinta ja jalat ovat punaoranssit. Muutoin linnun höyhenpuku on musta. Punahupputurpiaalin nokka on pitkähkö, kapea ja kärjestään litteä. ==Levinneisyys ja elintavat== Punahupputurpiaalia tavataan Boliviasta ja Brasilian eteläosista Argentiinaan ja Uruguayhin ulottuvalta alueelta. Lajin elinympäristöä ovat soiden ruovikot. Punahupputurpiaali liikkuu useimmiten pareittain, mutta pesimäajan ulkopuolella myös parvina, joissa on muutamasta muutamaan kymmeneen lintua. Lintu rakentaa kuppimaisen pesän ruovikkoon ja naaras munii kolme tai neljä munaa. == Lähteet == Luokka:Turpiaalit
Æthelbert II

Æthelbert II tai Ethelbert II oli Kentin kuningas yhdessä veljiensä Alricin ja Eadbert I:n kanssa vuodesta 725 lähtien. Veljeksistä tuli hallitsijoita heidän isänsä kuningas Wihtredin kuoltua. Æthelbert eli ilmeisesti pidempään kuin kaksi veljeään ja hallitsi myöhemmin Kentiä Mercian alaisena kuninkaana yhdessä veljenpoikansa Eardwulfin kanssa. Æthelbert vaihtoi vuonna 762 päivätyn peruskirjan mukaan Canterburyn Pyhän Augustinuksen luostarin kanssa laidunoikeudet myllyn käyttöön. Anglosaksien kronikan mukaan Æthelbert kuoli vuonna 762. == Lähteet == Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat
Skikdan maakunta

Skikdan maakunta () eli wilaya on hallintoalue Algerian koillisosassa. Sen keskus on Skikdan kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 4 118 neliökilometriä. Asukkaita on 1 115 400 henkeä (vuonna 2020, arvio). Skikdan maakunta rajoittuu idässä Annaban, kaakossa Guelman, etelässä Constantinen, lounaassa Milan ja lännessä Jijelin maakuntiin sekä pohjoisessa Välimereen. Maisemaa leimaavat Tell-Atlaksen vuoret laaksoineen ja pienine tasankoineen. Vuotuinen sademäärä on 1 000–1 500 millimetriä. Keskilämpötila rannikolla on 11 astetta tammikuussa ja 24 elokuussa. Sisämaassa talvet ovat muutaman asteen viileämpiä talvella ja kuumempia kesällä. Maakunta jakautuu hallinnollisesti 13 piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 38 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Aïn Kechera, Azzaba, Ben Azzouz, Collo, El Hadaiek, El Harrouch, Ouled Attia, Oum Toub, Ramdane Djamel, Sidi Mezghiche, Skikda, Tamalous ja Zitouna. Maakunnan läpi kulkee Algerista Tunisian rajalle johtava valtatie A2. Ramande Djamelista on rautatieyhteydet Skikdaan, Constantineen, Jijeliin ja Tunisiaan. Skikdassa on suuri kauppa- ja öljysatama. Lisäksi on neljä kalastussatamaa. Lähimmät lentokentät sijaitsevat Constantinessa ja Annabassa. Maakunnan pääelinkeinot ovat maatalous sekä öljyn ja kaasun jalostukseen keskittynyt teollisuus. Lisäksi harjoitetaan muun muassa kalastusta. Skikdassa toimii yliopisto. Matkailijoita houkuttelevat Välimeren rannikko, vuoret, metsät ja kuumat lähteet. ==Lähteet== Luokka:Algerian maakunnat
Project Playtime

Project: Playtime on Mob Entertainmentin kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Se julkaistiin Steamiin 12. joulukuuta 2022. Se on spin-off Poppy Playtime -pelille ja sijoittuu kronologisesti aikaan ennen pelin tapahtumia. Pelissä monta pelaajaa yrittää rakentaa ison lelun, saada sen junaan ja selviytyä, samalla kun yksi pelaaja Huggy Wuggyna, Mommy Longlegsinä, CatNapina tai ennen julkaisemattomalla Boxy Boolla yrittää tappaa heidät ennen kuin he onnistuvat. Project: Playtimen traileri julkaistiin 25. marraskuuta 2022. == Hahmot == * Selviytyjät (vastaavat Poppy Playtimen pelaajaa) ** Erilaisia asusteita * Huggy Wuggy ** Sininen vauva-Huggy () ** Galaksi Huggy () ** Vihreä Huggy () ** Tahmea Huggy () ** Gooey Booey ** Kulta Huggy () ** Äkäinen Huggy () ** Kawaii Missy ** Killy Willy ** Kissy Missy ** Oranssi Huggy () ** Violetti Huggy () ** Sateenkaari Huggy () ** Punainen Huggy () ** Robotti Huggy () ** Rubiini Huggy () ** Linnunpelätti Huggy () ** Hopea Huggy () ** Steampunk Huggy ** Tree Hugger ** Vokseli Huggy () ** Valkoinen Huggy () ** Keltainen Huggy () ** Zombi Huggy () * Mommy Long Legs ** Iljettävä Lumimommy () ** Musta Leski () ** Karkki Mommy () ** Sininen Mommy () ** Daddy Long-Legs ** Kulta Mommy () ** Vihreä Mommy () ** Onnetar Mommy () ** Piika Mommy () ** Medusa Mommy ** Mom Spagetti () ** Muumio Long Legs () ** Oranssi Mommy () ** Muste Mommy () ** Violetti Mommy () ** Sateenkaari Mommy () ** Punainen Mommy () ** Hylätty Mommy () ** Robotti Mommy () ** Rubiini Mommy () ** Hopea Mommy () ** Valkoinen Mommy () ** Lanka Mommy () ** Keltainen Mommy () * Boxy Boo ** Box She Boo ** Sininen Boxy () ** Boxy Brrr ** Pahvi Boxy () ** Suklaa Boxy () ** Klowni Boxy () ** CRT Boxy ** Roskis Boxy () ** Vihreä Boxy () ** Kulta Boxy () ** Lounas Boxy () ** Oranssi Boxy () ** Violetti Boxy () ** Pinkki Boxy () ** Piraatti Boxy () ** Sateenkaari Boxy () ** Robotti Boxy () ** Rubiini Boxy () ** Hopea Boxy () ** Kilpikonna Boxy () ** Holvimetallinen Boxy () ** Valkoinen Boxy () ** Keltainen Boxy () == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Project: Playtimen traileri X:ässä Luokka:Toimintapelit Luokka:Indie- videopelit Luokka:Ilmaispelit Luokka:Verkkomoninpelit Luokka:Yhdysvalloissa kehitetyt videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Vuoden 2022 videopelit
Bah’mutjoki

Bah’mutjoki eli Bah’mutka () on Donetsin sivujoki Ukrainassa. 86 kilometriä pitkä joki saa alkunsa Horlivkan pohjoispuolella olevista suoalueista ja virtaa Bah’mutin ja Siverskin läpi laskien Donetsiin. Joen valuma-alue on 1 680 neliökilometriä. Bah’mutjokea käytetään vesivarantoina ja viljelysten kasteluvetenä. Joessa on neljä pientä patoallasta tätä varten. ==Lähteet== Luokka:Ukrainan joet
Jijelin maakunta

Jijelin maakunta () eli wilaya on hallintoalue Algerian koillisosassa. Sen keskus on Jijelin kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 2 398 neliökilometriä. Asukkaita on 765 200 henkeä (vuonna 2018, arvio). Jijelin maakunta rajoittuu idässä Skikdan, etelässä Milan ja Sétifin ja lännessä Béjaïan maakuntiin sekä pohjoisessa Välimereen. Maisemaa leimaavat vuoret, laaksot ja rannikkovyöhykkeen pienet tasangot. Tärkeimmät joet ovat El Kebir ja Djendjen. Seudulla vallitsee välimerenilmasto. Vuotuinen sademäärä on 800–1 200 millimetriä. Talvet ovat kosteita ja leutoja (5–15 astetta) ja kesät kuivia ja kuumia (20–35 astetta). Maakunta jakautuu hallinnollisesti 11 piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 28 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Chekfa, Djimla, El Ancer, El Aouana, El Milia, Jijel, Settara, Sidi Maarouf, Taher, Texenna ja Ziama Mansouriah. Jijelistä on hyvät maantieyhteydet naapurimaakuntiin. Kaupunkiin johtaa rautatie Ramdane Djamelista. Djendjenissä toimii kauppasatama, ja lisäksi on kolme kalastussatamaa. Jijelin lähellä sijaitsee Ferhat Abbasin kansainvälinen lentoasema. Paikallisia elinkeinoja ovat maa- ja metsätalous, kalastus, teollisuus ja matkailu. Jijelin yliopisto toimii Jijelissä ja Tassoustissa. Nähtävyyksiin kuuluvat Välimeren rannikko hiekkarantoineen ja saarineen, vuoret, metsät ja tippukiviluolat, Ras El Afian majakka, Tazan kansallispuisto, Beni Belaïd -järven luonnonsuojelualue ja Kissirin eläinpuisto. ==Lähteet== Luokka:Algerian maakunnat
Lännentie (tiehanke)

Lännentie oli 1950-luvun loppupuolelta 1970-luvun alkuun vireillä ollut suunnitelma Manner-Suomen ja Ahvenanmaan yhdistävästä maantieyhteydestä Ahvenanmaan saariston halki. Jatkotoiveena oli autoyhteyden ulottaminen myös Ahvenanmaalta Ruotsiin. Hanke kariutui erityisesti ympäristönsuojelijoiden vastustukseen, mutta toteutui tavallaan pieneltä osin 1990-luvulla Saariston rengastienä. Päävastuu ajoneuvoliikenteen yhteyksistä mantereelta Ahvenanmaalle ja edelleen Ruotsiin jäi ruotsinlaivoille, jotka olivat kehittyneet voimakkaasti 1950-luvulta alkaen. ==Historiaa== Jäätilanteen salliessa Manner-Suomen ja Ahvenanmaan välillä on joinakin talvina onnistuttu pitämään epävirallista jäätietä. Lännentie-suunnitelman ensimmäinen versio esiteltiin Valtakunnansuunnittelu-lehdessä 1957. Tie olisi vienyt Ahvenanmaan Lumparlandista Vårdöhön, sitten Teilin selän yli Kumlingeen ja jakautunut Lappon saarella kahteen reittiin kohti Turkua. Pohjoinen reitti olisi kulkenut Kustavin ja Naantalin kautta, eteläinen Houtskarin, Korppoon, Nauvon ja Paraisten kautta. Lounais-Suomen seutukaavaliitto julkaisi vuonna 1966 tarkemman suunnitelman, jossa reitti Kustavista Ahvenanmaalle olisi ollut noin 95 tiekilometriä. Siitä olisi ollut meripenkereitä 24 kilometriä, siltoja 2 kilometriä ja tunneleita 8 kilometriä. Hanketta piti yllä aluepolitiikasta vastannut valtakunnansuunnittelutoimisto ja sitä kannattivat muun muassa alueen kunnat ja Turun ja Porin läänin silloinen maaherra Esko Kulovaara. Tiekokonaisuuden suunniteltiin valmistuvan 1990-luvulle mennessä. Sille kaavailtiin jatkoa Ruotsin puolelle autolauttayhteydellä esimerkiksi Eckeröstä Grisslehamniin, jota väliä Eckerö Linjen ajaa nykyisinkin. Tien arveltiin tuovan saaristoon satoja tuhansia autokuntia vuodessa ja jopa 80 000 uutta kesämökkiä. Hanketta kritisoitiin 1970-luvun taitteessa muun muassa demokraattisen päätöksentekoprosessin puutteesta, myönteisten seikkojen liioittelusta ja kielteisten seikkojen kuten kustannusten ja ympäristövaikutusten unohtamisesta. Yhteys olisi ollut vain pari tuntia kokonaan meritse kulkevia ruotsinlaivayhteyksiä nopeampi. Lännentietä pidetään ensimmäisenä suomalaisena tiesuunnitelmana, jota on laajemmin vastustettu juuri ympäristösyin. Hankkeen näkyvimmäksi vastustajaksi nousi nuori arkkitehtiylioppilas Osmo Kivivuori mielipidekirjoituksineen. Tasavallan presidentti Urho Kekkonen kertoi vaihtaneensa kantaansa kannatuksesta vastustukseksi Kivivuoren kirjoitusten perusteella. Kivivuorta kehuivat myös pääministeri ja Suomen Pankin pääjohtaja Mauno Koivisto sekä tie- ja vesirakennushallituksen pääjohtaja Martti Niskala. Kivivuori toimi myöhemmin ympäristönsuojelun virkamiehenä ja vihreiden kaupunginvaltuutettuna Turussa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Karttakuva Lännentie-suunnitelmasta Luokka:Suomen toteutumattomat rakennussuunnitelmat Luokka:Saaristomeri Luokka:Ahvenanmaan liikenne Luokka:Ympäristönsuojelu Suomessa
Tarhatulppaani

Tarhatulppaanit ovat sipulikasveja, jotka kuuluvat tulppaanien (Tulipa) sukuun. Ne ovat tunnettuja kauniista, suurista ja värikkäistä kukistaan. Tarhatulppaanit ovat monivuotisia kasveja, jotka kukkivat keväällä ja niiden kukat ovat usein terälehdiltään eri sävyisijä, kuten punaisia, keltaisia, valkoisia,oransseja ja pinkkejä. Tarhatulppaanit ovat alun perin peräisin Keski-Aasiasta ja ne ovat levinneet laajalti eri puolille maailmaa. Ne viihtyvät parhaiten aurinkoisilla ja hyvin vettä läpäisevillä paikoilla, mutta ne sietävät myös osittaista varjoa. Tarhatulppaanit ovat yleensä kylmänkestäviä ja ne pärjäävät hyvin viileämmässä ilmastossa. == Kasvatus == Tarhatulppaanien sipulit istutetaan yleensä syksyllä ennen maan pakkasten alkua 10–15 cm syvyyteen minkä jäljeen ne peitetään mullalla. Vettä läpäisevä ja ravinteikas maaperä on tärkeää tarhatulppaanien menestyksen kannalta. Maaperän tulisi olla kohtalaisen kosteaa, mutta ei märkää. Valoisuuden suhteen mielellään. Tarhatulpaanit hyötyvät kevyestä lannoituksesta kasvukaudella ja kastelusta kuivina kausina. Lakastuneet kukat kannataa poistaa innostaakseen kasvia kukkimaan lisää. == Lähteet == Luokka:Tulppaanit
Harry Granberg

Harry Granberg (31. lokakuuta 1928 Porvoo – 22. tammikuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Hän toimi Borgåbladetin päätoimittajana vuosina 1970–1974. Sitä ennen hän oli ruotsinkielisen uutistoimituksen toimituspäällikköHeidi Kurvinen, En mä oo mies enkä nainen Mä oon toimittaja Sukupuoli ja suomalainen toimittajakunta 1960 ja 1970 luvulla s. 335 Väitöskirja, Oulun yliopisto 2013. Hän oli 1980-luvulla Suomenruotsalaisten kansankäräjien puheenjohtaja.Mikael Lindholm,, FDUV – 60 år för demokrati, utveckling och humana värderingar, s. 148 Lärum-förlaget 2019 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Holešovice

Holešovice on kapunkialue Tšekin pääkaupungissa Prahassa. Vuonna 2021 siellä asui 37 664 asukasta. == Sijainti ja luonne == Holešovice sijaitsee Vltavan länsirannalla Bubenečin itäpuolella kävelymatkan päästä Prahan keskustasta. Sen vanhat teollisuusalueet ovat nykyään pääosin asumis- tai toimistokäytössä. Alue tunnetaan myös yhtenä Prahan moderneista taidekeskuksista. == Hallinto == Holešovice kuuluu lähes täysin Praha 7:n kaupunginosaan lukuun ottamatta muutamaa hyvin pientä Praha 1:n kuuluvaa osaa. == Historia == Holešovice mainitaan ensimmäistä kertaa kirjallaisissa lähteissä nimeltä vuonna 1228, jolloin se oli listattu Böömin kuninkaan omaisuudeksi. Vuosisatojen saatossa kylä vaihtoi omistajaa useaan kertaan. Se koki kovia vahinkoja kolmikymmenvuotisen sodan sekä Itävallan perimyssodan aikoina. Hallinnollisesti itsenäinen kunta perustettiin vuonna 1850 nimellä Holešovice- Bubny kun Holešovice yhdistyi sen viereisen Bubnyn kylän kanssa. Tätä edeltäneeltä ajalta ei ole säilynyt juurikaan rakennuksia, sillä alue teollistui voimakkaasti 1800-luvun viimeisinä vuosikymmeninä. Sekä Holešovicen, että Bubnyn historialliset keskustat uudelleenrakennettiin tänä aikana lähes täysin. Vuonna 1884 Holešovice oli ensimäinen kunta joka liitettiin sen vieressä sijainneeseen Prahaan sen historiallisen keskustan ulkopuolelta. Uuden kaupunginosan nimeksi annettiin Praha VII. Vuonna 1949 sille myönnettiin itsehallinto ja 1960 sen nimi lyhennettiin nykyiseen muotoonsa. Samettivallankumouksen aikana aluella järjestettiin laajoja mielenosoituksia. Vuoden 2002 suurtulvat aiheuttivat yli miljardin korunan vahingot ja tuhansia holešoviceläisiä jouduttiin evakuoimaan. ==Väestö== Asukasmäärän kehitys {| Vuosi Asukkaita Muutos 1869 3 094 1880 10 852 +250,74% 1890 15 352 +41,47% 1900 30 797 +100,61% 1910 39 704 +28,92% 1921 46 335 +16,70% 1930 59 150 +27,66% 1950 61 039 +3,20% Lähteet: == Nähtävyydet == Holešovicen torialue on yksi koko Prahan suurimmista. Myös Stromovkan suuri kaupunkipuisto sijaitsee lähellä Holešoviceä. == Liikenne == Prahan Metrolina C kulkee Holešovicen läpi. Vltavskán ja Nádraží Holešovicen asemat sijaitsevat sen alueella. Nádraží Holešovicen yhteydessä on myös saman niminen rautatieasema. Kaupunginosan läpi kulkevat myös raitiovaunulinjat 1, 6, 12, 14, 17 sekä yölinjat 93 ja 94. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kandidaatintutkielma Holešovicen kaupunkikehityksestä 1800- ja 1900 luvuilla (tšekiksi). Luokka:Prahan kaupunginosat
Ranta (Muurla)

Ranta on kylä Salon kaupungin Muurlassa. Kylä sijaitsee Ylisjärven itärannalla Muurlan kirkonkylän pohjoispuolella. Muurlan kirkonkylän taajama yltää Rannan alueelle. Rannan historiallinen kyläkeskus on Ylisjärven itärannalla Kaarlan kantatilan ympäristössä, mutta valtaosa kylän asutuksesta sijaitsee kylän läpi kulkevan Muurlantien varrella. Rannan kyläalue ulottuu Ylisjärveltä kapeana suorakulmana kaakkoon Metsä-Valkjärven yli vanhalle kunnanrajalle. Kylään kuuluu myös pieni kaistale Ylisjärven vastarannalta. Ylisjärven lähistöllä on peltoa, muuten valtaosa kylän alueesta on mäkistä metsämaata. Rannasta on tehty kivikautisia löytöjä ja siellä on mahdollisesti ollut kivikautinen asuinpaikka. Rannan kylä on ollut olemassa viimeistään varhaiskeskiajalla. Lähikylät Kaukelmaa, Ruotsala, Hakola ja Koski lienevät Rannan tytärkyliä, sillä ne ovat muodostaneet yhdessä Rannan jakokunnan. Rannassa on ollut neljä maatilaa vuonna 1540. Isojaon aikaan vuonna 1795 kylässä on ollut kolme tilaa, jotka yhdistettiin yhdeksi tilaksi vuonna 1923. Kylään lohkottiin runsaasti pientiloja sotia edeltävinä vuosikymmeninä ja pian sotien jälkeen. Rannassa toimi sekatavarakauppa 1930-luvulta 1960-luvulle. Ylisjärven vastarannalla on toiminut Muurlan saha. Muurlan kirkonkylän kasvun myötä Rannan asutus on tihentynyt huomattavasti. 1900-luvun lopulla taajama-asutus ulottui Rantaan ja kylään tehtiin asemakaava 1997. Lisää omakotiasutusta on kaavoitettu 2002 ja 2020. ==Lähteet== Luokka:Muurlan kylät
Souk Ahrasin maakunta

Souk Ahrasin maakunta () eli wilaya on hallintoalue Algerian koillisosassa. Sen keskus on Souk Ahrasin kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 4 359,65 neliökilometriä. Asukkaita on 514 400 henkeä (vuonna 2017, arvio). Souk Ahrasin maakunta rajoittuu etelässä Tébessan, lännessä Oum El Bouaghin ja pohjoisessa Guelman ja El Tarfin maakuntiin sekä idässä Tunisiaan. Maisemaa leimaavat metsäiset vuoret pohjoisessa ja ylätasankojen arot etelässä. Vuotuinen sademäärä on 350–650 millimetriä. Kesä on kuiva ja kuuma (25–32 astetta heinä-elokuussa) ja talvi kostea ja kylmä (1–15 astetta tammikuussa). Maakunta jakautuu hallinnollisesti kymmeneen piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 26 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Bir Bou Haouch, Heddada, M’daourouch, Mechroha, Merahna, Ouled Driss, Oum El Adhaim, Sedrata, Souk Ahras ja Taoura. Souk Ahrasista on maantieyhteydet naapurimaakuntiin ja Tunisiaan sekä rautatieyhteydet Annabaan, Tunisian rajalle ja Tébessan maakunnan El Kouifiin. Maakunnan pääelinkeino on maatalous, joka tuottaa viljaa, maitoa, lihaa ja vihanneksia. Lisäksi on muun muassa elintarvike-, tekstiili- ja kemian teollisuutta. Nähtävyyksiä ovat roomalais- ja bysanttilaisajan rauniot kuten Madaure, Khemissa ja Thagaste, Sidi Messaoudin mausoleumi, luontokohteet ja kuumat lähteet. ==Lähteet== Luokka:Algerian maakunnat
Senden (Baijeri)

Senden on kaupunki Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se sai nykyisen muotonsa 1970-luvun kuntaliitosten yhteydessä ja kaupunkioikeudet sille myönnettiin 1975. Senden kuuluu historialliseen Svaabiaan. == Maantiede == Senden sijaitsee osavaltionsa länsiosassa Ulmin kaakkoispuolella. Etäisyys Ulmin keskustasta on noin 10 kilometriä. Münchenistä etäisyys noin 115 kilometriä länteen. Sendenin ja Ulmin välissä sijaitsee Neu-Ulm. Sendenin halki virtaa Iller, joka on Tonavan 147-kilometrinen sivujoki. Kaupungin aluetta on jonkin verran myös joen länsipuolella. Sendenin länsipuolella sijaitsee Baden- Württembergin osavaltioon kuuluva Illerkirchbergin kunta. == Historia == Fuggerin suku hallitsi Sendeniä yli 300 vuotta alkaen vuodesta 1507. Nykyinen Senden muodostettiin 1970-luvulla liittämällä maalaiskunnat Ay, Aufheim, Hittistetten, Witzighausen ja Wullenstetten Sendenin kaupunkiin. Ay mainitaan asiakirjassa ensi kerran 1246 muodossa Oy situm apud Kirchberg. Sendenin arkkitehtuuriin kuuluu lukuisia kirkkoja, kuten Mariä Geburt (1733–1740) Witzighausenissa. Sendenin keskustassa sijaitsee kirkko St. Josef der Arbeiter (1958–1960). == Talous ja liikenne == Sendenissä toimii muun muassa suuri huonekalujen jälleenmyyjä Möbel Inhofer. Sendenin rautatieasema Bahnhof Senden sijaitsee rataosuudella Kempten (Allgäu) – Neu-Ulm. Maantie Bundesstraße 28 yhdistää Sendenin katuverkon moottoritiehen BAB 7. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Senden, Baijeri, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Baijerin kunnat Luokka:Saksan kaupungit Luokka:Schwabenin hallintopiiri
Utopia (Travis Scottin albumi)

Utopia on yhdysvaltalaisen rap-artistin Travis Scottin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 28. heinäkuuta 2023 Epic Recordsin ja Cactus Jack Recordsin kautta. Albumilla vierailevat Teezo Touchdown, Drake, Playboi Carti, Beyoncé, Rob49, 21 Savage, The Weeknd, Swae Lee, Yung Lean, Dave Chappelle, Young Thug, Westside Gunn, Kid Cudi, Bad Bunny, SZA, Future ja James Blake. Albumin tuotannosta vastaavat useat musiikkituottajat, joihin lukeutuvat muun muassa The Alchemist, Metro Boomin, Kanye West, James Blake, Guy-Manuel de Homem- Christo ja Justin Vernon. Noin viikko albumin julkaisun jälkeen julkaistiin myös albumiin perustuva musikaali- ja episodielokuva Circus Maximus, jonka Scott ohjasi itse yhdessä Nicolas Winding Refnin, Harmony Korinen, Gaspar Noén, Valdimar Jóhannssonin ja Kahlil Josephin kanssa. Utopia sai ilmestyessään pääosin positiivisia arvosteluja kriitikoilta, jotka kehuivat eritysesti albumin tuotantoa ja kokeellisuutta, mutta kritisoivat sen kappaleiden yhteenkuuluvuutta sekä liiallista samankaltaisuutta Kanye Westin töiden kanssa. Albumin jokainen kappale debytoi Yhdysvaltain Billboardin Hot 100 -listalla. Se oli myös ehdolla parhaan rap-albumin Grammy-palkintoon vuoden 2024 gaalassa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit
Ruokojärvi (Puumala, Kietävälä)

Ruokojärvi on rannoiltaan polveileva metsäjärvi Puumalan keskustan koillispuolella Etelä-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,3 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelistä on 59 kilometriä itään. == Maantiede == Ruokojärven mutkaisen rantaviivan pituus on 12 853,8 metriä. Suuri osa järven pinta-alasta koostuu lahdista (Haudanlahti, Lehmilahti, Losalahti, Nälkämäenlahti). Järven pohja kumpuilee. Runsas puolet Ruokojärvestä on enintään neljä metriä syvä ja noin kymmenesosa on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, noin 24 metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa Kunnansaarten ja Nimetönsaaren välissä. Ruokojärven saariluku on yhdeksän. Saarista kaksi on alle aarin laajuisia luotoja ja kaksi yli hehtaarin laajuisia. Järveä ympäröivä maasto on mäkistä metsämaata. Korkein kohta on koillisrannan Rajamäki, jonka laki on yli 140 metriä merenpinnan yläpuolella. Ruokojärveen laskee useita nimettömiä suo- ojia. Järven lasku-uoma on noin sadan metrin pituinen Sulunoja. Se sijaitsee luoteisrannalla ja laskee Pieneen Ruokojärveen, joka laskee Kulkemus-järven (78,4 metriä mpy) Pitkäpohjaan. Ruokojärven vesitilavuus on 6 078 000 kuutiometriä. Ruokojärvi (04.121.1.152) kuuluu Pihlajaveden alueeseen (04.121), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pihlajaveden-Kokonselän alue ja ensimmäinen on Suur- Saimaan alue. Pihlajaveden alueeseen kuuluu 420 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista selkeästi laajin on Suur-Saimaaseen luettava Pihlajavesi. Toiseksi laajin on Kulkemus. == Lähteet == Luokka:Puumalan järvet Luokka:Pihlajaveden–Kokonselän alue
Giuseppe Colla

Giuseppe Colla (4. elokuuta 1731 Parma – 16. maaliskuuta 1806 Parma) oli italialainen säveltäjä.Laura Kuhn, Dennis McIntire, Colla, Giuseppe Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 4.3.2024 Colla oli maestro di cappella Parman Ferdinand I:n hovissa vuodesta 1766 ja toimi siellä myös opettajana. Hän sävelsi lukuisia oopperoita ja kirkkomusiikkia. Colla meni vuonna 1780 naimisiin oopperalaulaja Lucrezia Aguiarin kanssa. Aguiari tulkitsi rooleja miehensä säveltämissä oopperoissa Italiassa, Ranskassa ja Englannissa. == Oopperoita == * Adriano in Siria (1762) * Tigrane (1766 tai 1767) * Enea in Cartagine (1769) * Vologeso (1770) * L'eroe cinese (1771) * Andromeda (1771) * Bidone (1773) * Tolomeo (1773) * Sicotencal (1776) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1731 syntyneet Luokka:Vuonna 1806 kuolleet
Kynäsjärvi

Kynäsjärvi on matala ja runsashumuksinen järvi Kankaanpään ja Pomarkun rajalla Satakunnan maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä ja keskisyvyys vain 81 senttimetriä. Etäisyys Porista on 31 kilometriä koilliseen. == Maantiede == Kynäsjärvi on lyhytviipymäinen, peltojen reunustama läpivirtausjärvi. Altaan pituus pohjoisesta etelään on runsaat kolme kilometriä. Kynäsjärven epämääräinen rantaviiva on merkitty karttaan suurelta osin katkoviivoin. Järven syvin piste, 3,5 metriä, sijaitsee Järviwikin mukaan aivan järven eteläosassa. Kynäsjärven saariluku on seitsemän. Yhden saaren pinta-ala on yli hehtaarin. Kynäsjärvi saa vetensä pohjoisesta virtaavasta Karvianjoesta ja laskee vetensä Kynäsjokea pitkin etelään Inhottujärveen (43,0 metriä mpy). Kynäsjärven vesitilavuus on 2 091 000 kuutiometriä. Vedessä on merkittävän paljon fosforia ja typpeä. Kynäsjärvi (36.021.1.002) kuuluu Inhottujärven-Kynäsjoen alue (36.021), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karvianjoen vesistössä (36). Toinen jakovaihe on Inhottujärven-Ala-Honkajoen alue (36.02). Inhottujärven-Kynäsjoen alueeseen kuuluu viisi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajin on Inhottujärvi. Kynäsjärvi on toiseksi laajin. Kolmanneksi laajin on noin kuusihehtaarinen Häähköönjärvi ja neljäntenä on noin kaksihehtaarinen Lammistonlammi. Viidenneksi laajin on nimetön, noin puolitoistahehtaarinen vesialue. == Lähteet == Luokka:Kankaanpään järvet Luokka:Pomarkun järvet Luokka:Inhottujärven–Ala- Honkajoen alue
Salvatore Auteri Manzocchi

Salvatore Auteri Manzocchi (24. tai 26. joulukuuta 1845 Palermo – 21. helmikuuta 1924 Parma) oli italialainen säveltäjä.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Auteri Manzocchi, Salvatore Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 4.3.2024 Auteri Manzocchi Salvatore Comune di Palermo, viitattu 4.3.2024 Auteri Manzocchi syntyi laulaja Almerinda Manzocchin pojaksi ja sai tältä varhaisimman musiikkikasvatuksensa. Hän opiskeli oikeustiedettä Pisassa ennen kuin kiinnostui musiikista vakavammin. Auteri Manzocchin opettajia olivat Palermossa Pietro Platania ja Firenzessä Teodulo Mabellini. Auteri Manzocchi työskenteli lauluopettajana Parman konservatoriossa vuoteen 1910 saakka. Auteri Manzocchin ensimmäinen ooppera Marcellina jäi esittämättömäksi, mutta vuonna 1875 esitettiin Firenzessä hänen oopperoistaan ensimmäisenä Dolores. Sitä seurasi Negriero, joka esitettiin Barcelonassa Roberto Stagnon tulkitessa pääroolin. Lukuisista muista oopperoista menestyneimpiin kuului Stella (1880). Auteri Manzocchi sävelsi lisäksi muun muassa baletin Alessandro il Magnanimo ja kamarimusiikkia. Auteri Manzocchi oli sokea. == Lähteet == Luokka:Italialaiset oopperasäveltäjät Luokka:Sokeat henkilöt Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Lapinjärvi (Ruokolahti)

Lapinjärvi on valtaosin metsäalueiden reunustama järvi Ruokolahdella Etelä- Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 66 hehtaaria. Etäisyys Imatralta on 21 kilometriä pohjoiseen. == Maantiede == Lapinjärven lahdet ovat leveitä lukuun ottamatta eteläistä Jokilahtea. Niemistä karttanimi on annettu vain luoteisrannan Eliisanniemelle. Sen eteläpuolella sijaitsee järven ainoa saari, noin 25-aarinen Verkkosaari. Noin kuudesosa Lapinjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, noin 15 metriä, sijaitsee järven pohjoispuoliskolla. Lahdet ovat matalia ja järven koillinen osa on kauttaaltaan matalaa vesialuetta. Lapinjärven rannoilla on pientaloja ja pohjoisrannalla sijaitsee pieni peltoalue. Järven länsirantaa viistää paikallistie 14882. Lapinjärvi kääntyy alavirtaan Jokilahden eteläkolkasta, josta alkaa etelään virtaava lasku-uoma. Lapinjärven vesitilavuus on 3 422 000 kuutiometriä. Lapinjärvi (04.112.1.020) kuuluu Ala-Saimaan lähialueeseen (04.112), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ala-Saimaan alue (04.11) ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue (04.1). Ala-Saimaan lähialueeseen kuuluu 612 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista selkeästi laajin on Saimaa. Toiseksi laajin on Paljavesi, jota seuraa Oininki ja Niinivesi. == Lähteet == Luokka:Ruokolahden järvet Luokka:Ala-Saimaan alue
Eardwulf

Eardwulf oli yhdessä isänsä Eadbert I:n ja setänsä Æthelbert II:n kanssa Kentin kuningas. Eardwulfin nimi mainitaan kahdessa säädöskirjassa, joista toisessa nimetään hänen isäkseen Eadbert I. Eardwulf kuoli joskus vuoden 760 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat
Antonio Rolla

Giuseppe Antonio Rolla (18. huhtikuuta 1798 Parma – 19. toukokuuta 1837 Dresden) oli italialainen säveltäjä ja viulisti. Hänen isänsä oli säveltäjä Alessandro Rolla.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Rolla, Giuseppe Antonio Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 4.3.2024 Rolla sai opetusta isältään. Hän työskenteli Dresdenin italialaisen oopperan orkesterin konserttimestarina vuosina 1823–1835. Rollan tuotantoon kuuluu muun muassa viulukonsertto sekä viulu- ja alttoviulukappaleita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset viulistit Luokka:Vuonna 1798 syntyneet Luokka:Vuonna 1837 kuolleet
Giuseppe Matteo Alberti

Giuseppe Matteo Alberti (20. syyskuuta 1685 Bologna – 18. helmikuuta 1751 Bologna) oli italialainen säveltäjä ja viulisti.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Alberti, Giuseppe Matteo Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 4.3.2024 Alberti opiskeli viulunsoittoa Carlo Manzolinin ja Pietro Maria Minellin johdolla, minkä lisäksi hän sai kontrapunktissa opetusta Floriano Arrestilta. Alberti työskenteli vuodesta 1709Alberti, Giuseppe Matteo Treccani, viitattu 4.3.2024 viulistina Bolognan San Petronio -basilikan orkesterissa. Hänet valittiin vuonna 1705 Accademia Filarmonica di Bolognan jäseneksi. Alberti valittiin sen johtajaksi vuosina 1721, 1724, 1728, 1733, 1740 ja 1746. Lisäksi hän oli vuodesta 1726 San Giovanni in Monten maestro di cappella. Albertin sävellystuotannon joukossa on viulukonserttoja, sonaatteja, sinfonioita ja vokaaliteoksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset viulistit Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Vuonna 1685 syntyneet Luokka:Vuonna 1751 kuolleet