EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Luettelo Kiinan kansallispuistoista

Luettelo Kiinan kansallispuistoista sisältää tietoa eri tavoin määritellyistä Kiinan kansallispuistoista. IUCN:n luokittelussa Kiinan suojelualueista osa kuuluu tiukimmin suojeltuun luokkaan I, osa luokkiin IV ja VI. Kansallispuistojen luokassa II ei ole yhtään suojelualuetta. Kansainvälinen kansallispuistoliitto GANP listaa kuitenkin Kiinasta kahdeksan kohdetta. Unescon maailmanperintölistalla on 57 kohdetta, joista 14 luontokohteita ja neljä yhdistettyjä luonto- ja kulttuurikohteita. Nimi Kuva Sijainti Perustettu Ala (km2) Unesco GANP IUCN Lushanin kansallispuisto 150px Jiangxi 302 1996 ei ? Sanqingshanin kansallispuisto Qinghai 123 100 2008 ei ? Wuyivuoriston kansallispuisto Fujian 982.59 1999 ei on Koillis-Kiinan tiikerin ja leopardin kansallispuisto Jilin ja Heilongjiang 14 600 ei ei ? Sichuanin isopandan rauhoitusalueet Sichuan, Shaanxi ja Gansu 2 7000 2006 on on Hainanin sademetsän kansallispuisto Hainan 4 400 ehdokas ei ? Huangshanvuoriston kansallispuisto Anhui ? 160.5 1990 on on Yulongvuoren kansallispuisto Yunnan ? ? ei on Lijoen kansallispuisto Guangxi ? ? ehdokas on Jiuzhaigoun kansallispuisto Sichuan ? 720 1992 on Zhangjiajien kansallinen metsäpuisto (osa Wulingyuanin maisema-aluetta) Hunan ? 720 1992 on Zhangyen kansallinen geopuisto Gansu ? 322 ei on == Lähteet == * Kiina
Palworld

Palworld () on japanilaisen Pocket Pairin kehittämä toiminta-selviytymispeli, joka julkaistiin 19. tammikuuta 2024 Windowsille, Xbox One- ja Xbox Series X/S -alustoille. PlayStation 5:lle se julkaistiin 25.9.2024. == Pelaaminen == Peliä voi pelata yksin tai korkeintaan 32 pelaajaa yhdellä palvelimella. Peli sijoittuu avoimeen pelimaailmaan Palpagossaarille, joita asuttavat erilaiset söpöt pal-nimiset olennot. Pelaajat keräävät paleja rakentaakseen tukikohtia, ratsuiksi ja taistelua varten. Peliä on kuvattu termeillä pokémonit+aseet. Pelissä on elementtejä Pokémon-sarjasta ja Minecraft-tyyppisistä rakentelupeleistä, ja mustaa huumoria kun palit laitetaan töihin kaivoksiin tai viljelemään maata tai niitä käytetään ammuksina tai ruokana. PC Gamer moralisoikin peliä eläinrääkkäyksestä ja huonoista työoloista. == Julkaisu == Peli myi kolmessa päivässä ennakkojulkaisunsa jälkeen viisi miljoonaa kappaletta ja se oli Steamin pelatuin peli. Pelillä on kolmanneksi suurin yhtäaikainen pelaajamäärä 1,5 miljoonalla pelaajalla Steamin historiassa. Hieman myöhemmin peli saavutti seitsemän miljoonaa myytyä kappaletta ja nousi Steamissä Counter-Strike 2:n ohi kaikkien aikojen toiseksi suurimmalla yhtäaikaisella pelaajien määrällä. Kuudessa päivässä peli on myynyt yli kahdeksan miljoonaa kappaletta Steam-palvelussa ja yli kaksi miljoonaa yhtäaikaista pelaajaa. Peli on myynyt kuukaudessa 15 miljoonaa kappaletta Steam-palvelussa ja 10 miljoonaa kappaletta Xbox-alustalla. Pokémon Company on julkaissut lausunnon, että he aikovat tutkia väitettyjä immateriaalioikeuksien loukkaamista. Peliä on kritisoitu samankaltaisuudesta Pokemonien kanssa ja syytetty plagiarisoinnista. Pocketpairin toimitusjohtaja Takuro Mizobe on kertonut hyökkäyksistä ja uhkauksista yhtiön työntekijöitä kohtaan sosiaalisessa mediassa. Takuro Mizobe on myöhemmin kertonut, että Nintento ja Pokémon Company eivät ole sanoneet heille mitään. Syyskuussa 2024 Nintendo ilmoitti haastavansa Pocketpairin oikeuteen patenttirikkomuksesta. Heinäkuussa 2024 Pocketpair ja Aniplex ilmoittivat Palworld Entertainmentin perustamisesta, jonka tavoitteena on käyttää pelin immateriaalioikeuksia muissakin kohteissa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2024 videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Xbox Series X- ja Series S -pelit Luokka:Xbox One -pelit Luokka:MacOS-pelit Luokka:PlayStation 5 -pelit Luokka:Unreal Engine 5 -pelit
Sanna Lipkin

Sanna Lipkin (s. 1979) on suomalainen arkeologi. Hän on erikoistunut menneisyyden lapsuuden tutkimukseen ja toimii parhaillaan Oulun yliopistossa akatemiatutkijana keskittyen lasten kuolemaan liitettyihin tunteisiin ja lapsen sosiaaliseen identiteettiin historiallisen ajan Suomessa. Lipkin toimii myös Suomen arkeologisen seuran puheenjohtajana ja Muinaistutkijan päätoimittajana. == Julkaisuja == * Sanna Lipkin. Textile-making in central Tyrrhenian Italy from the final Bronze Age to the Republican period. Uniprint, 2010. * Titta Kallio-Seppä, Sanna Lipkin, Tiina Väre, Ulla Moilanen & Annemari Tranberg (toim.). Unusual Death and Memorialization. Burial, Space, and Memory in the Post-Medieval North. Berghahn Books, 2022. * Kaisa Vehkalahti, Essi Jouhki, Sanna Lipkin, Johanna Sitomaniemi-San, & Tiina Kuokkanen (toim.). Matkaopas lapsuuden historian tutkimukseen: monitieteisiä näkökulmia ja menetelmiä. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2022. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkeologit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hassan Ndam

Hassan Ndam (s. 29. lokakuuta 1998) on kamerunilainen jalkapalloilija joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Hakaa. == Lähteet == Luokka:Kamerunilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Euroopan tason poliittisista puolueista ja Euroopan tason poliittisista
säätiöistä vastaava viranomainen

Euroopan tason poliittisista puolueista ja Euroopan tason poliittisista säätiöistä vastaava viranomainen (APPF) on Euroopan unionin oikeushenkilö, jonka tehtävänä on europuolueiden ja niihin liittyvien säätiöiden rekisteröinti ja valvonta. Tarvittaessa se voi määrätä seuraamuksia valvomillensa puolueille ja säätiöille. Viranomaisen toimivalta perustuu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen 1141/2014. == Lähteet == Luokka:Euroopan unionin oikeushenkilöt Luokka:Bryssel
Euroopan tietosuojaneuvosto

Euroopan tietosuojaneuvosto (EDPD) on Euroopan unionin oikeushenkilö, jonka tehtävä on antaa ohjeita ja suosituksia tietosuojasääntöjen soveltamisesta EU:ssa. == Lähteet == Luokka:Euroopan unionin oikeushenkilöt Luokka:Bryssel
Yykeän kirkko

Yykeän kirkko () on Yykeän kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1782. ==Kuvia== Inne Lyngen.jpg|Kirkkosali Prekestol Lyngen.jpg|Saarnastuoli Alterparti Lyngen.jpg|Alttari ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot kirkko
Aalborgin yliopisto

Aalborgin yliopisto (, lyh. AAU) on Tanskan Aalborgissa sijaitseva yliopisto. Se perustettiin vuonna 1974 yhdistämällä useita kaupungissa sijainneita oppilaitoksia. Yliopistossa oli vuonna 2020 yhteensä noin 20 000 opiskelijaa viidessä eri tiedekunnassa. ==Tiedekunnat== * Yhteiskuntatieteellinen tiedekunta * Humanistinen tiedekunta * Lääketieteellinen tiedekunta * Tietotekniikan ja teollisen muotoilun tiedekunta * Insinöörikoulu ja luonnontieteellinen tiedekunta ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yliopiston verkkosivut Luokka:Tanskan yliopistot yliopisto
Herbert Pundik

Herbert Pundik (23. syyskuuta 1927 – 8. joulukuuta 2019) oli tanskanjuutalainen toimittaja. Hän toimi Information-lehden matkustavana kirjeenvaihtajana muun muassa Israelissa ja työskenteli myös israelilaiselle Davar-lehdelle sekä Tanskan yleisradiolle. Vuosina 1970–1993 hän oli Politiken-lehden päätoimittaja. Pundik paljasti vuonna 2010 toimineensa vuoteen 1970 saakka Mossadin agenttina. Pundikin isä oli nuorena muuttanut perheensä mukana Ukrainasta Tanskan Kööpenhaminaan pakoon juutalaisvainoja. Vuonna 1943 Pundik puolestaan pakeni Tanskasta perheensä kanssa Ruotsiin. Pundik osallistui Israelin itsenäisyyssotaan vuonna 1948. Hänen vanhin poikansa Uri kaatui Jom kippur -sodassa 1973. Toinen poika Ron puolestaan oli edistämässä Oslon rauhanprosessin käynnistymistä. Lisäksi Pundikilla ja hänen vaimollaan Sussi Pundikilla (oik. Inge Ruth, o.s. GinsborgHanne Foighel, Herbert Pundik 1927-2019, Det jødiske samfund i Danmark, viitattu 23.1.2024 ) on Michal-niminen tytär. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset toimittajat Luokka:Tanskalaiset päätoimittajat Luokka:Israelilaiset sotilaat Luokka:Mossad Luokka:Juutalaiset Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Bengt-Erik Engholm

Bengt-Erik Engholm (s. 1959) on ruotsalainen kirjailija. Hän on tehnyt erityisesti tietokirjoja lapsille ja nuorille kuvittaja Jojo Falkin kanssa. Ne ovat käsitelleet muun muassa eläimiä ja ihmiskehoa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christer Sundström

Christer Alfons Sundström (s. 15. joulukuuta 1943 Tammisaari) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 23.1.2024. Sundström valmistui filosofian maisteriksi fysikaalisen kemian alalata Åbo Akademista 1973. Hän oli Oy Visko Ab:n laatupäällikkö 1973, Paraisten Kalkki Oy:n, vuodesta 1978 Oy Partek Ab, laboratorion osastopäällikkö 1974, sementin ja kalkin laatupäällikkö vuodesta 1975, kalkin tehdaspäällikkö vuodesta 1977, kalkin tuotantopäällikkö vuodesta 1978, mineraaliteollisuuden kehityspäällikkö vuodesta 1981 ja kalkin tuotantolinjajohtaja 1987–1990. Nordkalk Oy:n, vuodesta 1997 Partek Nordkalk Oy, vuodesta 1999 Partek Nordkalk Oyj ja vuodesta 2002 Nordkalk Oyj, toimitusjohtaja Sundström oli 1990–2005, hallituksen jäsen vuoteen 2003 ja neuvonantaja 2005–2007. Sundströmillä on ollut myös useita kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2006. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Econa

Econa (vuosina 1939–1947 Bedriftsøkonomisk Forening, 1947–1954 Norsk Bedriftsøkonomisk Forening, 1954–2004 Norske Siviløkonomers Forening ja 2004–2010 Siviløkonomene) on norjalainen ekonomistien ammattiliitto, joka on perustettu vuonna 1939. Sillä oli noin 28 000 jäsentä vuonna 2023 ja se kuuluu Akademikerne-keskusjärjestöön. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Liiton verkkosivut Luokka:Norjalaiset ammattiliitot
San José (1769)

San José oli Espanjan laivaston vuonna 1769 vesille laskettu San Francisco de Paula -luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Jorge Juan y Santacilian suunnitelmiin perustuva alus tilattiin 17. lokakuuta 1766 Havannasta Real Astillero de Habanalta. Alus laskettiin vesille 14. joulukuuta 1769.Winfield et al 2023 s. 147-148 == Palvelus == Alus lähti 22. elokuuta 1770 Havannasta fregatin ja postilaivan kanssa Ferroliin. Se joutui myrskyn vuoksi etsimään suojaa Cádizista. Se lähti huhtikuussa 1771 Cádizista Ferroliin. Joulukuussa 1774 San José, San Genaro, neljä fregattia ja yhdeksän pienempää sotalaivaa muodostivat Cisnerosin laivueen, jossa San José oli lippulaivana. Laivueen tehtävänä oli avustaa piiritettyä Melillaa. Alus saapui joulukuussa 1774 fregatti Carmenin kanssa Cádiziin, mistä ne saattoivat 22. tammikuuta 1775 kaksi tykkejä ja ampumatarvikkeita kuljettanutta rahtialusta Melillaan. Alus ja xebex Garzota ampuivat 28. tammikuuta maakohteita. Se saattoi 23. helmikuuta Cádizista neljä tarvikkeita kuljettanutta rahtialusta Málagaan, mutta saattue joutui palaamaan satamaan kovan vastatuulen vuoksi. Alus palasi 31. maaliskuuta Cádiziin Málagasta ja Pohjois-Afrikan rannikolta. Heinäkuussa 1775 alus liitettiin Castejónin laivastoon Algerin sotaretkelle. Se aloitti 6. heinäkuuta kaksi päiväisen Algerian rannikkolinnakkeiden ampumisen, jolloin alukseen osui 60 kertaa. Aluksen mastot ja takila vaurioituivat ja miehitöstä sai surmansa neljä ja 16 haavoittui. Alus lähti 15. heinäkuuta Algerian rannikolta ja saapui seuraavana päivänä Alicanteen. Alus palasi 12. lokakuuta 1775 Málagasta fregattien Liebren ja Santa Catalinan sekä pienempien sotalaivojen kanssa Cádiziin. Se lähti 7. huhtikuuta 1776 Ferrolista mukanaan 100 upseeria ja kauppiasta Amerikkaan. Alus saapui 2. elokuuta Cartagenasta Poderoson ja fregattien Santa Margaritan ja Santa Claran kanssa Cádiziin kuljettaen joukkoja. Marraskuussa alus lähti Cádizista Montevideoon liittyäkseen Marqués de Casa Tillyn sotaretkeen eteläisillä merialueilla Portugalia vastaan. Se saapui 9. elokuuta 1777 Montevideoon Monarcan, Américan ja San Dámason sekä fregattien Liebren, Santa Teresan, Santa Gertrudisin ja urcan Santa Florentinan kanssa. Alus saattoi Montevideosta Poderoson ja fregatti Liebren kanssa viisi 1,5 miljoonaa pesoa kuljettanutta rahtilaivaa Cádiziin. Lokakuussa 1778 alus oli huollettavana La Carracassa. Alus lähti 23. kesäkuuta 1779 Cádizista Córdovan 32 linjalaivan laivaston mukana 1. Englannin kanaalin sotaretkelle. Se saapui 14. syyskuuta Brestiin, jolloin aluksen miehistö oli pahoin sairaana. Tammikuussa 1780 alus saattoi aluksia Ferroliin. Se palasi 20. tammikuuta Brestiin vaurioiduttuaan myrskyssä. Aluksen miehistö ankkuroi aluksen vaikean sään vuoksi Brestin edustalla, mutta se ajautui 8. huhtikuuta karikkoon. Haverissa ei tullut miehistötappioita, mutta alus tuhoutui. Ranskalaiset pelastivat aluksen tykit. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:San Francisco de Paula -luokan linjalaivat
Dopingrikos

Dopingrikos on Suomen rikoslaissa määritelty rikos, jossa henkilö levittää dopingaineita. Dopingrikoksen tekotapoja on esimerkiksi myyminen, välittäminen tai maahantuonti ilman laillista oikeutta. Hallussapito on myös rangaistavaa, jos määrä on niin suuri, että henkilöä voidaan epäillä dopingaineen levittämisestä. Dopingrikoksesta voidaan tuomita sakkoa tai enimmillään kaksi vuotta vankeutta. == Lähteet == Luokka:Rikokset Luokka:Doping
Praseodyymitrikloridi

Praseodyymitrikloridi eli praseodyymi(III)kloridi (PrCl3) on praseodyymin ja kloorin muodostama ioniyhdiste. Se on kidejärjestelmältään heksagonaalinen, kuten muutkin kevyimpien lantanoidien trikloridit (LaCl3, CeCl3, NdCl3, EuCl3). Muiden kevyiden lantanoidien trikloridien tavoin praseodyymitrikloridi on puhtaina kiteinä hyvin hygroskooppista ainetta, joka reagoi nopeasti ilmassa olevan kosteuden (veden) kanssa muodostaen kidevedellisen heksahydraatin PrCl3 · 6H2O. Praseodyymitrikloridia voidaan valmistaa praseodyymioksidin (Pr6O11) ja ammoniumkloridin (NH4Cl) välisellä reaktiolla: Pr6O11 (s) + 22NH4Cl (s, g) → 6PrCl3 (s) + 22NH3 (g) + 11H2O (l, g) + 2Cl2 (g). Reaktion optimilämpötila on 400°C ja reaktioaika 60 minuuttia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Stanford Advanced Materials: Praseodymium Chloride Powder (Anhydrous) (CAS No. 10361-79-2) Luokka:Kloridit Luokka:Praseodyymiyhdisteet
Alkoholijuoman markkinointirikos

Alkoholijuoman markkinointirikos on Suomen rikoslaissa määritelty rikos, jossa henkilö markkinoi alkoholijuomia luvattomasti. Alkoholijuomien, jotka sisältävät yli 22 tilavuusprosenttia alkoholia, suora- tai epäsuora mainonta on kiellettyä. Vain poikkeustapauksissa yli 22 prosenttisia alkoholijuomia saa markkinoida niiden anniskelu- ja vähittäismyyntipaikoissa. Alle 22 tilavuusprosenttia alkoholia sisältäviä alkoholijuomia saa markkinoida alkoholilainsäädännön puitteissa. Esimerkiksi alkoholia ei saa markkinoida julkisella paikalla tai kohdistaa markkinointi alaikäisille. Alkoholin mainonta televisiossa tai radiossa on kiellettyä kello 07-22 välisenä aikana. == Epäsuora markkinointi == Alkoholin epäsuora markkinointi voi tapahtua esimerkiksi tuotesijoittelun tai sponsoroinnin yhteydessä. Mainonnassa ei saa käyttää alkoholijuoman vakiintunutta tunnusta tai aiheuttaa kuluttajalle mielikuvaa väkevästä alkoholijuomasta. Mielikuva voi syntyä esimerkiksi alkoholijuomaan liitettävistä tunnusväreistäOhje alkoholin markkinoinnista (valvira.fi). == Lähteet == Luokka:Rikokset Luokka:Alkoholi
Valo (mobiilisovellus)

Valo on kristillisille käyttäjille suunnattu deittailun mobiilisovellus. Palvelu on perustettu kesäkuussa 2022. Valo on ladattavissa Googlen Android- ja Applen iOS-käyttöjärjestelmien älypuhelimille näiden sovelluskaupoista. Sovellusta voi käyttää ainoastaan mobiililaitteilla. Sovelluksella on yrityksen tietojen mukaan 250 000 kirjautunutta käyttäjää Suomessa. Sukupuolijakauma on melko tasainen, joskin naisia on hieman enemmän kuin miehiä. Sovellus toimii tällä hetkellä Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Italiassa ja Yhdysvalloissa. Ruotsissa kerrotaan olevan tällä hetkellä 70 000 kirjautunutta käyttäjää. == Toiminta == Profiilin luomisen yhteydessä käyttäjää pyydetään valitsemaan oma seurakunta. Valo-sovellus perustuu osumiin, jotka syntyvät kun kaksi käyttäjää tykkäävät toisistaan. Käyttäjä saa ilmoituksen saamastaan osumasta ja voi aloittaa tämän kanssa keskustelun. Valo hyödyntää erilaisia rajauskriteerejä, kuten käyttäjän valitsemaa ikähaarukkaa. Määräävin tekijä on palvelussa valittavat asiasanat ja niiden yhteensopivuus. Palvelu näyttää maakohtaisesti lähellä olevia yhteensopivia käyttäjiä, mutta ei rajoita sopivuutta kilometrimääreellä. == Kritiikki == Palvelu herätti aloittaessaan huomiota, sillä sen kerrottiin olevan vain heteroille suunnattu deittipalvelu. Sittemmin yritys on muuttanut linjaansa ja sovelluksen kerrotaan olevan kaikille kristityille suunnattu deittipalvelu, jossa jokainen voi etsiä myös samaa sukupuolta olevaa kumppania. Palvelua on myös kritisoitu kristillisyyden määrittelyn kautta, sillä kirjautumisvaiheessa kristillisyys jää lopulta jokaisen käyttäjän itse määriteltäväksi. == Lähteet == * https://valoapp.io/fi/ * Yle.fi:Jo yli 100 000 suomalaista käyttää kristillistä deittisovellusta, ja pian se kasvaa ulkomaille – mikä on Valo ja miten se eroaa kilpailijoista? * Kirkko ja kaupunki: Uusi deittisovellus auttaa kristilliset arvot omaavia heteroita löytämään elämänkumppanin − ”Pienen fast forward -oikotien se antaa sille, että kristitty voi löytää samanhenkistä seuraa” == Aiheesta muualla == * Iltalehti.fi: Uusi deittisovellus kasvaa nyt rajusti 20-45-vuotiaiden keskuudessa – jos kevytmielinen tapailu kyllästyttää, tämä on sinulle oikea paikka * Iltalehti.fi: Kristillisen deittipalvelun suosio yllätti perustajatkin – jopa 20 000 käyttäjää vuorokaudessa * Seurakuntalainen.fi: Kristillisen deittisovelluksen algoritmi auttaa kestävän parisuhteen löytämisessä Luokka:Yhteisöpalvelut
Kempeleen uusi pappila

Kempeleen uusi pappila on Kempeleessä sijaitseva Kempeleen seurakunnan ylläpitämä vuonna 2023 valmistunut rakennus. Pappila rakennettiin samalle tontille, jossa sijaitsi aiemmin vuonna 2019 tulipalossa tuhoutunut, ja vuonna 2020 kokonaan purettu Kempeleen vanha pappila, joka oli alun perin rakennettu vuonna 1899. Pappila sijaitsee Kempeleen keskustaajamassa Koskelan asuinalueella Pohjanmaan radan itäpuolella, lähellä seututien 847 ja Ketolanperäntien kiertoliittymää. Pappila avattiin ensimmäisen kerran yleisölle elokuussa 2023. Pappila avattiin virallisesti käyttöön 15. elokuuta 2024. Pappilan rakentaminen aloitettiin elokuussa 2022, kun rakennuksen toteutussuunnitelmat ja rakennuttajan kilpailutus oli valmista. Uusi pappilarakennus piti rakentaa eri kohtaan, kuin edellinen pappila vuosien varrella muuttuneiden rakennussäädösten takia. Lisäksi vesi- ja viemäriputkisto kulki keskellä tonttia, jotka oli siirrettävä seututien 847 vierelle. Rakentamisen aikaan tontille rakennettiin väliaikainen liittymä seututieltä 847. Pappilan tontille on myöhemmin rakennettu uusi liittymä seututieltä 847, kun edelliseen pappilaan kuljettiin Koskelan asuinalueen tiestön kautta. Rakennuksen julkisivu on entiseen pappilaan verrattuna hieman tummemman punainen. Arkkitehdin suunnitelman mukaan uuden pappilan rakennustyyli kuvastaa enemmän talonpoikaistyyliä. ==Lähteet== Luokka:Kempeleen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen pappilat
Teiharjun tuulivoimalaitos

Teiharjun tuulivoimalaitos on Pirkanmaa Ikaalisten Teikankaalla lähellä Ikaalisten kylpylää sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 1,0 megawattia ja vuosituotanto on noin 1,0 gigawattituntia . Voimalan on rakentanut Ikaalisten vapaaseurakunta , sen omistaa ja sitä operoi Ilkka Klinga . Ilkka Klingalla on toinenkin Aljonvuoren tuulivoimalaitos. == Yleistä == Teiharju on Kyrösjärven Hämylänlahdelta kohoava harjanne, josta on otettu paljon maa-ainesta ja jonne on rakennettu pieni teollisuusalue. Matkaa kylpylälle on kaksi ja Ikaalisten keskustaajamaan on viisi kilometriä. Harjanteen lakialueen ylittää sähkölinjat, joiden lähelle tuulivoimalaitos on pystytetty. Voimalalle tulee huoltotie valtatieltä 3. Harjanne kohoaa yli 60 metriä Kyrösjärven ja 50 metriä viereisen Teijärven vedenpintaa korkeammalle. Voimala sijaitsee 145 metrin korkeudella mpy. Tuulivoimalaitos on saksalaisen Nordexin valmistama N54/1000, jonka napakorkeus on 65 metriä (tai 60 metriä ), tuuliturbiinin halkaisija 54 metriä, ja jonka kapasiteetti on 1,0 megawattia. == Historiaa == Tuulivoimala on vanhaa mallistoa, jota ei ole valmistettu enää kolmeen vuosikymmeneen. Voimala hankittiin käytettynä Saksasta Riiho-yhtiön kautta, jolla on Alavudella käytössään Riihontien tuulivoimalaitos. Ennen pystytystään sen vaihdelaatikko huollettiin Jyväskylässä. Se pystytettiin vuonna 2011 ja se alkoi tuottaa sähköä marraskuussa. Se on toiminut moitteettomasti käynnistymisestään asti. Sen ensimmäiseksi omistajaksi on ilmoitettu Ikaalisten vapaaseurakunta ja yhteyshenkilöksi Ilkka Klinga. Vuoden 2014 ja sen jälkeen merkittiin tilastoissa sen omistajaksi Ilkka Klinga. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bagelius, Alexsander: Tuulivoimala Ikaalisten Teiharjulla Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Ikaalisten rakennukset ja rakennelmat
Muzeum Miniaturowej Sztuki Profesjonalnej Henryk Jan Dominiak w Tychach

Muzeum Miniaturowej Sztuki Profesjonalnej Henryk Jan Dominiak w Tychach on museo Etelä-Puolassa Sleesian voivodikunnassa, noin 20 kilometriä Katowicesta etelään., Kulttuuri- ja kansallisperintöministeriön – Luettelot Museo kokonaisuuksista, news. Viitattu 29.4.2023., BIP – Tiedote tiedot julkinen, news. Viitattu 29.4.2023.CEIDG – Museoiden toiminta Henryk Jan Dominiak On yksi maailman pienimmistä modernin taiteen museoista, sillä sen näyttelytilat ovat noin 6,15 neliömetrin kokoiset.,Puola – Radio Katowice, news. Viitattu 29.4.2023. , „Echo” 2014, nr 23/24, s. 18 – Tuleeko Guinnessin ennätys?, news. Viitattu 29.4.2023., „Tychy Nasze Miasto” – On yksi maailman pienimmistä modernin taiteen museoista – 6,15 m², news. Viitattu 29.4.2023. Museon ensiesitys oli 16. huhtikuuta 2013 Tychyssä.,Puola – Tietosivu, news. Viitattu 23.1.2024. Museossa oli vuonna 31. joulukuuta 2023 yhteensä noin 973 museoesineitä, joista 354 taiteen teoksia ja 619 kulttuuriesinettä.,Puola – Tilastot, news. Viitattu 23.1.2024. Puolan kulttuuri- ja kansallisperintöministeriö valvoo museota. Museolla on tärkeä yhteiskunnallinen tehtävä, sillä se on eräänlainen aikakapseli, jossa kävijät voivat tutustua museon kokoelmiin kuuluviin esineisiin, joilla on sekä historiallista että kulttuurista ja myös taiteellista arvoa. Museon näyttelyssä on maalauksia, piirustuksia, grafiikkaa, veistoksia ja keraamisia miniatyyrejä Puolasta ja ulkomailta (Brasiliasta, Ruotsista, Unkarista ja Ukrainasta). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Museon kotisivut Luokka:Taidemuseot Luokka:Puolan museot Luokka:Puolan taide Luokka:Unkarin taide‎ Luokka:Ruotsin taide‎
Liisa Huhta

Liisa Huhta (s. 1975) on suomalainen tietokirjailija.Liisa Huhta Bazar Kustannus, viitattu 23.1.2024Emma Hinkula, Oskari Räisänen, Liisa Huhta kirjoitti kirjan nuorten uupumuksesta ja huolestui siitä, miten paljon lukio vaikuttaa työelämältä Yle 9.8.2022, viitattu 23.1.2024 Huhta on oppiarvoltaan kasvatustieteen maisteri.Liisa Huhta Suomen tietokirjailijat ry, viitattu 23.1.2024 Hän aloitti vuonna 2010 työskentelyn lukion opinto-ohjaajanaUupuneet nuoret pärjääjät Opettajan tietopalvelu, viitattu 23.1.2024 ja on työskennellyt Tampereen yhteiskoulun lukiossa. Huhta julkaisi Rosa Meriläisen kanssa kirjat Kilttien kapina – tottelemattomuusharjoituksia naisille (2008) ja Feministin käsikirja (2009). Vuonna 2022 häneltä ilmestyi kirja Uupuneet nuoret pärjääjät (Bazar) nuorten uupumuksesta, jonka esiintyvyyden kasvua on havainnoitu kouluterveyskyselyissä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Traventhal

Traventhal on kunta Saksassa Schleswig-Holsteinissa Travejoen varrella. Kunnassa oli vuoden 2021 lopussa 534 asukasta, ja sen pinta-ala on 5,37 neliökilometriä. Siellä solmittiin vuonna 1700 Ruotsin ja Tanskan välinen Traventhalin rauha.Traventhal, Tietosanakirja. Osa 9, palsta 1778. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kunnan kotisivut Luokka:Schleswig-Holsteinin kunnat
Johan Fredrik Adolf Aminoff

Johan Fredrik Adolf Aminoff (14. heinäkuuta 1888 Bromarv – 1. joulukuuta 1954 Bromarv) oli suomalainen kreivi, varatuomari ja Riilahden kartanon omistaja. == Perhe == Aminoffin isä oli kreivi Johan Fredrik Aminoff ja äiti Anna Emilia Hagelstam. Aminoffin isoisä oli vapaaherra Fredrik Aminoff. Aminoff avioitui Hulda Naëma (Ulli) von Bornin kanssa, joka oli vapaaherra Viktor Magnus von Bornin ja Hulda Augusta Berndtsonin tytär. == Ura == Aminoffin isä Johan Fredrik Aminoff menehtyi vuonna 1892. Aminoff peri kreivin arvon ja Riilahden kartanon samana vuonna. Aminoff aloitti opinnot Helsingissä vuonna 1905. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1907. Hän sai oikeustieteen tutkinnon Helsingin yliopistosta vuonna 1915. Aminoff ylennettiin Turun hovioikeuden auskultantiksi vuonna 1915 ja varatuomariksi vuonna 1917. Hän osallistui Suomen vapaussotaan vuonna 1918. Aminoff toimi Bromarvin suojeluskunnan paikallispäällikkönä vuodesta 1918. Hänet ylennettiin reservin vänrikiksi vuonna 1920. Aminoff toimi Uudenmaan suojeluskuntapiirin esikunnan jäsenenä vuodesta 1922. Aminoff oli Karlskronan kuninkaallisen laivastoseuran kirjeenvaihtajajäsen. Ruotsin kuninkaallisen laivaston Vidar-hävittäjä vieraili Riilahden meritaistelun muistomerkin vuonna 1925. Samaan aikaan Ruotsin kuningas Kustaa V suoritti valtiovierailun Helsinkiin. Aminoff pystytti toisen Riilahden meritaistelun muistomerkin Riilahden kartanon maille vuonna 1928. Uusi muistomerkki pystytettiin ruotsalaisamiraali Nils Ehrensköldin ja hänen miehistön muistoksi, jotka taistelivat suuren Pohjan sodan aikana Venäjän laivastoa vastaan. Aminoff toimi Bromarvin kunnanvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 1914 ja kuntakokouksen puheenjohtajana 1915-1920. Aminoff oli Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen jäsen. Hänet valittiin Helsingin metsänhoitolautakunnan puheenjohtajaksi vuonna 1929. Hän oli suomenruotsalaisen maanviljelijäseuran liittohallituksen jäsen. Aminoff toimi aateliskokouksen puheenjohtajana Helsingin Ritarihuoneella vuosina 1928 ja 1931. == Kunnianosoitukset == * Vapaudenristin ritarikunta 4. luokan Vapaudenristi * Vapaudenristin ritarikunta 1. luokan Vapaudenristi * Pohjantähti-ritarikunta ritari Aminoff sai Vapaudenristin ritarikunnan mitalin, Vapauden ritarikunnan neljännen luokan Vapaudenristin, Suomen puolustusvoimien ansioristin ja ensimmäisen luokan Vapaudenristin. Aminoff sai Ruotsin kuninkaalta Pohjantähden ritarikunnan ritarimerkin. == Katso myös == * Aminoff-suku == Lähteet == Luokka:Kreivit Luokka:Suomalaiset kreivit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
You Si-kun

You Si-kun (; s. 25. huhtikuuta 1948) on taiwanilainen demokraattisen edistyspuolueen DPP:n poliitikko, joka on toiminut Kiinan tasavallaan varapääministerinä vuonna 2000, pääministerinä vuoisna 2002–2005, DPP:n puheenjohtajana vuosina 2006–2007 ja parlamentin puhemiehenä vuodesta 2020 lähtien. You syntyi nykyisen Yilanin piirikunnan alueella. Hän valmistui vuonna 1985 valtiotieteiden kandidaatiksi Tunghai-yliopistosta. Vuonna 1981 You valittiin Taiwanin maakunnanvaltuustoon, jossa hän istui vuoteen 1989 asti. Hän oli aktiivisesti mukana tangwai-liikkeessä ja oli vuonna 1986 mukana perustamassa demokraattista edistyspuoluetta. Vuosina 1989–1997 hän toimi Yilanin piirikunnanjohtajana. Vuosina 1998–2001 hän toimi professorina Taipein taideyliopistossa. Vuosina 1998–2000 hän toimi DPP:n pääsihteerinä. Vuonna 2000 Chen Shui-bianin voitettua presidentinvaalin Tang Fei nimitetiin pääministeriksi ja You varapääministeirksi. Tulvivalla Bazhangjoella tapahtuneen onnettomuuden jälkeen, jossa neljä rakennustyöntekijää hukkui, Tang ja You erosivat. Vuosina 2000–2002 hän toimi presidentinkanslian pääsihteerinä. Vuonna 2002 You nimitettiin Kiinan tasavallan pääministeriksi. Hän erosi vuonna 2005 DPP:n edellisen vuoden parlamenttivaaleissa kärsimän tappion jälkeen. Vuonna 2006 hänet valittiin DPP:n puheenjohtajaksi. Vuonna 2007 Youta vastaan nostettiin korruptiosyytteet: hänen epäiltiin kavaltaneen valtiolta rahaa väärennetyillä kuiteilla vuosina 2000–2005. Syytteiden johdosta hän erosi puolueen puheenjohtajuudesta. Vuonna 2012 syytteet hylättiin. Vuonna 2014 You oli ehdolla Uuden-Taipein pormestariksi, mutta hävisi vaalissa Kuomintangin Eric Chulle. Vuoden 2020 parlamenttivaaleissa hänet valittiin parlamenttiin. Vaalien jälkeen hänet valittiin parlamnetin puhemieheksi. == Lähteet == Luokka:Taiwanin pääministerit Luokka:Parlamentaarikot Luokka:Puhemiehet Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teollisuuspiiri (Harkova)

Teollisuuspiiri (; vuosina 1930-2016 nimellä Ordžonikidzen piiri) on yksi Ukrainan suurkaupunki Harkovan yhdeksästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Piiri sijaitsee Harkovan kaakkoisosassa. Piirissä asui noin 153 800 ihmistä. Vuonna 1989 piirin väkiluku oli 158 049. Piiri on perustettu vuonna 1930, ja sen pinta-ala on 45,29 neliökilometriä. Vuonna 2016 piiri nimettiin uudelleen Teollisuuspiiriksi osana Ukrainan pyrkimystä vapautua kommunismin ajan perinnöstä. Tätä aiempi nimi - Ordžonikidzen piiri () - viittasi vallankumousjohtaja, komissaari Grigori Ordžonikidzeen. Piirin alueella sijaitsevat muun muassa: * Harkovan traktoritehdas ЗУ (2).jpg|Harkovan traktoritehtaan päärakennus. Квартал 6. Фото 6.jpg|Kirkko Teollisuuspiirissä. Kharkiv Losieve Station.jpg|Rautatieaseman laitureita Teollisuuspiirissä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Harkovan Teollisuuspiirin rajat Open Street Map -kartalla (OSM) (openstreetmap.org) Luokka:Harkovan piirit
Taiwanin Amerikka-instituutti

Taiwanin Amerikka-instituutti (, , lyh. AIT) on Taipeissa sijaitseva voittoatavoittelematon yhdistys, joka kuitenkin toimii käytännössä Yhdysvaltain epävirallisena suurlähetystönä Taiwanissa. Instituutti perustettiin vuonna 1979 säädetyn Taiwan Relations Act -lain nojalla. Muiden suurlähetystöjen tavoin Yhdysvaltain merijalkaväki vastaa instituutin turavtoimista. Vuonna 2018 AIT muutti uusiin tiloihin, jonka avajaistilaisuudessa oli paikalla mm. Taiwanin presidentti Tsai Ing-wen. Uudella tontilla sijaitsevan lipputangon alle haudattiin vuonna 2019 aikakapseli, joka on tarkoitus avata 50 vuoden päästä. Kyseessä on vuonna 1795 alkanut amerikkalainen perinne. Heinäkuussa 2021 instituutin johtajana aloitti Sandra Oudkirk. Instituutin päämaja sijaitsee Rosslynin kaupungissa, Virginiassa. Päärakennus sen sijaan sijaitsee Taipeissa, mutta AIT:lla on myös sivupiste Kaohsiungissa. == Lähteet == Luokka:Taiwanin ja Yhdysvaltain väliset suhteet Luokka:Taipei Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt
Oranssikurkkutangara

Oranssikurkkutangara (Wetmorethraupis sterrhopteron) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Oranssikurkkutangara kasvaa 17–18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, selkä ja siivet ovat mustat. Siivissä on myös sinivioletteja sulkia. Oranssikurkkutangaran kurkku ja ylärinta ovat oranssit. Alarinta ja vatsa ovat kellertävän valkoiset. == Levinneisyys ja elintavat == Oranssikurkkutangara tavataan Ecuadorissa ja Perussa. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät. Se liikkuu pareittain tai muutaman yksilön ryhmissä, ja voi liittyä myös sekaparviin. Oranssikurkkutangaran ravintoa ovat muurahaispuiden ja muiden kasvien hedelmät ja hyönteiset. Oranssikurkkutangara luokitellaan vaarantuneeksi, ja kannan kooksi arvioidaan 10 000–20 000 yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen teiden rakentamisen vuoksi. == Lähteet == Luokka:Tangarat Luokka:Uhanalaiset linnut
Barrett MRAD

Barrett MRAD (lyhenne engl. sanoista Multi-role Adaptive Design) on yhdysvaltalainen armeijakäyttöön tehty pulttilukkoinen tarkkuuskivääri. Se on suunniteltu Barrett M98B:n pohjalta. Aseen rakenne mahdollistaa käyttäjälleen kaliiperin muuttamisen vaihtamalla kahdella torx-ruuvilla kiinnitetyn piipun ja lukon sulkukappaleen. Barrett MRAD voitti vuonna 2019 Yhdysvaltain asevoimien tarkkuuskiväärikilpailutuksen. National Rifle Association of America nimesi Barrett MRADin vuoden 2012 kivääriksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tarkkuuskiväärit
Japetus Steenstrup

Japetus Steenstrup (1813–1897) oli tanskalainen biologi, erityisesti eläintieteilijä. Hänet tunnetaan jättiläiskalmarin (Architeuthis dux) kuvaamisesta tieteelle vuonna 1857. Lisäksi hän huomasi, miten jääkausien jälkeiset eliöiden jäänteet ilmentävät ilmasto-olojen muuttumista. Steenstrup kävi myös kirjeenvaihtoa Charles Darwinin kanssa vaihtaen sekä tietoja että näytteitä, ja vuonna 1857 hänet valittiin ulkomaalaisjäsenenä Ruotsin kuninkaalliseen tiedeakatemiaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tanskalaiset biologit Luokka:Vuonna 1813 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
Luettelo Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvoston
jäsenvaltioista

Tämä on Luettelo Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvoston jäsenistä.Members of the Economic and Social Council for 2007 == Jäsenet alueellisen ryhmän mukaan == ===Afrikka=== 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 Ilmoitetaan 2018 ===Aasia-Tyynenmeri=== 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 ===Itä-Eurooppa=== 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 ===Latinalainen Amerikka & Karibia === 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 ===Länsi-Eurooppa ja muut=== 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 == Lähteet == Luokka:Luettelot Yhdistyneistä kansakunnista
Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvoston puheenjohtaja

Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvoston puheenjohtajana ovat toimineet seuraavat henkilöt: == Puheenjohtajat == Vuodet Puheenjohtaja Jäsenvaltio 1946 Arcot Ramasamy Mudaliar 1946 Andrija Stampar 1947 Arcot Ramasamy Mudaliar 1947 Jan Papanek 1948 Charles Malik 1949 James Thorn 1950 - 1951 Hernan Santa Cruz 1952 Syed Amjad Ali 1953 Raymond Scheyven 1954 Juan I. Cooke 1956 Douglas Copland 1956 Hans Engen 1957 Mohammad Mir Khan 1958 George F. Davidson 1959 Daniel Cosio-Villegas 1960 C. W. A. Schurmann 1961 Foss Shanahan 1962 Jerzy Michalowski 1963 Alfonso Patino 1964 Ronald Walker 1965 Akira Matsui 1966 Tewfik Bouattoura 1967 Milan Klusák 1968 Manuel Perez Guerrero 1969 Raymond Scheyven 1970 J. B. P. Maramis 1971 Rachid Driss 1972 Karoly Szarka 1973 Sergio Armando Frazao 1974 Aarno Karhilo 1975 Iqbal A. Akhund 1976 Simeon Aké 1977 Ladislav Šmid 1978 Donald O. Mills 1979 Hugo Scheltema 1980 Andréas V. Mavrommátis 1981 Paul John Firmino Lusaka 1982 Miljan Komatina 1983 Sergio Correa da Costa 1984 Karl Fischer 1985 Tomohiko Kabayashi 1986 Manuel dos Santos 1987 Eugeniusz Noworyta 1988 Andres Aguilar 1989 Kjeld Vilhelm Mortensen 1990 Chinmaya Gharekhan 1992 Darko Šilović 1992 Robert Mroziewicz 1993 Juan Somavia 1994 Richard William Butler 1995 Ahmad Kamal 1996 Jean-Marie Kacou Gervais 1997 Karel Kovanda 1998 Juan Somavia 1999 Paulo Fulci 2000 Makarim Wibisono 2001 Martin Belinga-Eboutou 2002 Ivan Šimonović 2003 Gert Rosenthal 2004 Marjatta Rasi 2005 Munir Akram 2006 Ali Hachani 2007 Dalius Čekuolis 2008 Léo Mérorès 2009 Sylvie Lucas 2010 Hamidon Ali 2011 Lazarous Kapambwe 2012 Miloš Koterec 2013 Néstor Osorio Londoño 2014 Martin Sajdik 2015 Oh Joon 2016 Frederick Musiiwa Makamure Shava 2017 Marie Chatardová 2018 Inga Rhonda King == Lähteet == Luokka:Yhdistyneet kansakunnat
Traventhalin rauha

Traventhalin rauha oli suuren Pohjan sodan alkuvaiheessa vuonna 1700 solmittu Ruotsin ja Tanskan välinen erillisrauha. == Tausta == Puolan hyökättyä Liivinmaalle Tanska hyökkäsi Ruotsin liittolaisen Holsteinin kimppuun, minkä seurauksena Tanskan laivasto saarrettiin Englannin ja Alankomaiden merivoimien osastojen avulla Kööpenhaminaan, ja Kaarle XII:n henkilökohtaisesti johtama 5000 miehen armeija kuljetettiin Sjællandiin. Kaarle XII:n maihinnousu Sjællandissa 25. heinäkuuta ja merivaltojen tuki Ruotsille jouduttivat rauhantekoa. == Rauhansopimus == Rauha solmittiin 8. elokuuta 1700 Traventhalissa nykyisessä Schleswig-HolsteinissaTraventhal, Tietosanakirja. Osa 9, palsta 1778. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917. Välittäjinä toimivat Ranska, Englanti ja Alankomaat. Tanska suostui lähes kaikkeen, mitä Ruotsi vaati.Oma maa IV: Heinäkuu-elokuu s. 536 WSOY 1909 (Google Books) Tanskan kuningas Fredrik IV lupasi olla tukematta Ruotsin muita vihollisia. Tanska joutui tunnustamaan Ruotsin liittolaisen, Holstein-Gottorpin herttuan Fredrik IV:n suvereenin aseman ja maksamaan tälle 260 000 riikintaalerin vahingonkorvaukset.Traventhal Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 29, palsta 634 Kun rauha oli solmittu, Kaarle oli vähän aikaa Etelä-Ruotsissa ja jatkoi 1. lokakuuta sotimaan Itämerenmaakuntiin. == Seuraukset == Traventhalin rauhansopimuksen avulla Tanska irrotettiin Ruotsin vastaisesta liittokunnasta. Tanska kuitenkin liittyi uudelleen sotaan Ruotsia vastaan, kun tappio vuoden 1709 Pultavan taistelussa oli heikentänyt Ruotsia. Lopullisesti Ruotsin ja Tanskan sota päättyi vuoden 1720 Frederiksborgin rauhaan, joka oli Tanskalle edullisempi.Risto Kari: Historian ABC: Kaikkien aikojen valtiot 5, s. 385. Tammi, Helsinki 2001. ==Lähteet== Luokka:Suuri Pohjan sota Luokka:Ruotsin rauhansopimukset Luokka:1700-luvun kansainväliset sopimukset Luokka:1700
Italian ympäriajo 2024

Italian ympäriajo 2024 (Giro d’Italia 2024) oli järjestyksessään 107. Italian ympäriajo. Se alkoi Venaria Realesta 4. toukokuuta ja päättyi Roomaan 26. toukokuuta 2024. Kilpailun voitti slovenialainen Tadej Pogačar. UAE Team Emirates -joukkuetta edustaneen Pogačarin aikaero toiseksi tulleeseen Daniel Martíneziin oli huomattavat 9 minuuttia ja 56 sekuntia. Kolmanneksi tullut Geraint Thomas taas hävisi voittajalle 10 minuuttia ja 24 sekuntia. Pogačar nousi kilpailun johtoon jo toisella etapilla ja johti kilpailua loppuun saakka. Lisäksi hän saavutti kilpailussa kuusi etappivoittoa. Pogačar voitti myös parhaan mäkimiehen kilpailukategorian. Jonathan Milan voitti pistekirikilpailun ja kolme etappivoittoa. Nuorten kilpailun voitti Antonio Tiberi. Parhaan joukkueen kilpailun voitti Decathlon–AG2R La Mondiale. Kilpailussa oli 21 etappia, joista kaksi oli henkilökohtaisia aika-ajoja. Kilpailun vaativin etappi eli niin sanottu ”kuningataretappi” oli 15. etappi, joka päättyi Livignoon, ja jonka aikana ajettiin yli 5 400 nousumetriä. 16. etapilla oli tarkoitus ajaa kuuluisa Passo dello Stelvion vuoristonousu, mutta nousu peruttiin lumivyöryriskin takia. == Etapit == == Kokonaiskilpailun lopputulos == == Joukkueet == UCI WorldTeam *Alpecin–Deceuninck *Arkéa–B&B; Hotels *Astana Qazaqstan Team *Bora–Hansgrohe *Cofidis *Decathlon–AG2R La Mondiale *EF Education–EasyPost *Groupama–FDJ *Ineos Grenadiers *Intermarché–Wanty *Lidl–Trek *Movistar Team *Soudal–Quick-Step *Team Bahrain Victorious *Team dsm–firmenich PostNL *Team Jayco–AlUla *UAE Team Emirates *Visma–Lease a Bike UCI ProTeam *Israel–Premier Tech *Polti–Kometa *Tudor Pro Cycling Team *VF Group–Bardiani–CSF–Faizanè ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tietoa kilpailusta ProCyclingStats-sivustolla 2024 Luokka:Pyöräilykausi 2024
Bruce Shelley

Bruce Campbell Shelley (s. heinäkuu 1948 Fremont, Michigan) on yhdysvaltalainen lauta- ja videopelisuunnittelija. Shelley on kehitellyt videopelejä vuodesta 1987 useammissa yrityksissä. Shelley pidetään yhtenä maailman vaikutusvaltaisimmista pelikehittäjistä. Hän pääsi vuonna 2009 Interactive Arts & Sciences -akatemian Hall of Fameen. == Koulutus == Shelley on opiskellut ympäristötieteitä New Yorkin osavaltionyliopistossa ja taloustieteitä Virginian yliopistossa. == Ura == Shelley aloitti videopelien työstämisen vuonna 1987. Hän työskenteli Avalon Hillin aluksi lautapelien kehittäjänä ja liittyi MicroProselle vuonna 1988. MicroProsella hän työskenteli Sid Meierin kanssa peleissä kuten F-19 Stealth Fighter, Railroad Tycoon, Covert Action ja Civilization. Shelleystä tuli kuitenkin 1990-luvun alussa yhtiön yksi vähäpalkkaisimmista työntekijöistä ja vuoden 1992 loppuun mennessä hän jätti MicroProsen. Lähdettyään MicroProselta Shelley siirtyi Ensemble Studiosille. Shelley työskenteli viimeisinpänä texasilaisessa yrityksessä Bonusxpessä. == Kunnianosoitukset == Vuonna 1999 PC Gamer Magazine kuvasi Shelleyn yhdeksi ”25 pelijumalasta” ja GameSpy valitsi Shelleyn vuonna 2002 kahdeksaksi vaikutusvaltaisimmaksi pelikehittäjäksi maailmassa. Vuosina 2000–2006 hän oli Interactive Arts & Sciences -akatemian johtokunnan jäsen ja hänet valittiin akatemian Hall of Fameen vuonna 2009. == Yksityiselämä == Shelley asuu Illinoisissa vaimonsa Barbara Otten ja kahden koiran kanssa. Shelley harrastaa matkustamista, lukemista (erityisesti historia-, talous-, tiede-, mysteerikirjallisuutta) ja partiomerkkien keräämistä. == Pelejä == Shelley on työskennellyt muun muassa seuraavissa peleissä: * Railroad Tycoon (1990) * Covert Action (1990) * Civilization (1991) * Age of Empires (1997) * Age of Empires II: The Age of Kings (1999) * Castleville (2011) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Bruce Shelley Internet Movie Databasessa * Shelley MobyGamesissa Luokka:Yhdysvaltalaiset videopelisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pimeyttä, pahuutta, kylmyyttä

Pimeyttä, pahuutta, kylmyyttä (Det Svarte Alvor) on norjalainen dokumentti vuodelta 1994. Sen tuotti NRK ja ohjasi Gunnar Grøndahl. Dokumentin kesto on 35 minuuttia. Dokumentti kertoo black metal-musiikista, sen yhteydestä satanismiin, kirkonpoltoista Norjassa 1990-luvulla, sekä Øystein Aarsethin murhasta. Dokumentti koostuu muun muassa black metal -muusikoiden haastatteluista. Haastateltavana ovat Ihshan yhtyeestä Emperor, Garm yhtyeestä Ulver, Hellhammer yhtyeestä Mayhem, sekä Satyr Satyriconista. Haastattelujen lisäksi dokumentissa on pätkiä Immortalin konsertista. Dokumentti on saavuttanut julkaisunsa jälkeen paljon mainetta black metal -fanipiireissä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1994 dokumenttielokuvat
Kiinan erityishallintoalueet

Erityishallintoalueet (, , ) ovat yksi neljästä maakuntatason alueiden tyypistä Kiinan kansantasavallassa. Nämä hallinnolliset alueet ovat Kiinan kansantasavallan valtioneuvoston suorassa alaisuudessa, ja niillä on maan korkein itsehallinnon taso keskushallinnosta. Erityishallintoalueita on nykyisellään kaksi: Hongkong ja Macao. == Historia == Erityishallintoalueiden laillinen pohja on Kiinan perustuslain artiklasta 31, vuodelta 1982, jossa todetaan maan voivan perustaa erilaista järjestelmää noudattavia alueita. Tällaisia alueita on kaksi: vuonna 1997 Kiinan ja Britannian sopimuksella saatu Hongkong ja vuonna 1999 Kiinan ja Portugalin sopimuksella saatu Macao. Pitkän siirtomaahallinnon takia alueille päätettiin antaa erityishallintoalueen asema eli korkea itsehallinto, jotta alueilla voitaisiin jatkaa tuttuja toimintatapoja. == Järjestelmä == Erityishallintoalueet noudattavat ”yksi maa, kaksi järjestelmää” -periaatetta, eli ne vastaavat itse kaikista muista asioista paitsi ulkopolitiikasta ja puolustuksesta, joita hoitaa Kiina. Niillä on omat niin kutsutut peruslait (Hongkongin peruslaki ja Macaon peruslaki). Alueilla on omat poliittiset ja oikeusjärjestelmänsä. Valuuttoina ovat Kiinan renminbin sijaan Hongkongin dollari ja Macaon pataca. Kiinan kansankongressilla on kuitenkin oikeus hallinnoida erityishallintoalueiden lakeja. Vuonna 2020 säädettiin Hongkongiin uusi turvallisuuslaki valtaviin mielenosoitusten jälkeen. Kiinan on muutenkin epäilty kaventavan erityishallintoalueiden oikeuksia. == Taiwan == Kiinan kansantasavalta on tarjonnut erityishallintoalueen statusta useamman kerran Kiinan tasavallalle eli Taiwanille, jota se pitää kapinoivana maakuntanaan. Taiwan on kuitenkin käytännössä itsenäinen valtio, eikä halua liittyä Kiinaan. Vuonna 1979 Kiinan kansantasavallan linja muuttui, kun Kiinojen yhdistyminen luvattiin tehdä rauhanomaisesti eikä Taiwania väkivaltaisesti liittämällä. Ensimmäisen kerran Kiina ehdotti erityishallintoalueen asemaa Taiwanille ja sen hallinnoimille alueille vuonna 1981. Sittemmin erilaisia ehdotuksia on annettu useita. Kiinan kansantasavalta on uhannut liittää Taiwanin Pekingin keskushallinnon alaisuuteen tulevaisuudessa, mutta ilman selkeää aikataulua. Vuoden 1979 lausunnon 40-vuotisjuhlapuheessa tammikuussa 2019 Kiinan kommunistisen puolueen pääsihteeri Xi Jinping kertoi, kuinka ”yksi maa, kaksi järjestelmää” -periaate tullaan soveltamaan Taiwaniin. Xi muun muassa sanoi, että Kiinan tasavallan hallinto lopetettaisiin, mutta Taiwanin yhteiskuntaa ja taloudellista elämäntapaa kunnioitettaisiin, kuten muilla erityishallintoalueilla. == Lähteet == *
Ruskonyytikkä

Ruskonyytikkä eli ruskosulkio (Diplachne fusca, syn. Leptochloa fusca) on yksi- tai monivuotinen laajasti levinnyt heinälaji. Laji kuuluu kaksilajiseen sukuun nyytiköihin (Diplachne), aiemmassa luokituksessa vaihtoehtoisesti sulkioiden eli sulkaheinien (Leptochloa) sukuun.Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Leptochloa fusca (L.) Kunth == Alalajit == Ruskonyytikkä on jaettu neljään alalajiin: * subsp. fascicularis * subsp. fusca – ruskonyyttiheinäFinto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Leptochloa fusca subsp. fusca * subsp. muelleri * subsp. uninervia – vuotaruskonyytikkä, muita nimiä argentiinanruskosulkio, argentiinannyyttiheinä ja vuotasulkaheinäFinto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Leptochloa fusca subsp. uninerviaKasviatlas 2016: Leptochloa Viitattu 23.1.2024. == Levinneisyys == Ruskonyytikkää esiintyy tropiikissa ja subtropiikissa Etelä- ja Keski- Amerikassa, Etelä- ja Itä-Aasiassa, Afrikassa ja Australiassa. Yhdysvalloissa ja Kanadassa laji esiintyy myös pohjoisempana. Heinä on myös vakiintunut tulokaslaji monessa Euroopan maassa. Suomessa ruskonyytikästä on yksi vanha havainto satunnaistulokkaana. == Lähteet == Luokka:Heinäkasvit
Onibaba – tappajat

Onibaba – tappajat () on vuonna 1964 ensi-iltansa saanut japanilainen historiallinen kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Kaneto Shindō. Pääosia esittävät Nobuko Otowa, Jitsuko Yoshimura ja Kei Satō. Elokuva sijoittuu keskiaikaisen Japanin sisällissotaan, ja kertoo kahdesta naisesta (Otowa ja Yoshimura), jotka väijyvät eksyneitä sotilaita ja varastavat heiltä omaisuutta. Elokuva sekoittaa taide-elokuvaa, eroottista draamaa sekä kauhua keskenään. Onibaba – tappajat sai ensi-iltansa Japanissa 21. marraskuuta 1964.Galbraith IV, Stuart: The Toho Studios Story: A History and Complete Filmography, 2008. ISBN 978-1461673743. Yhdysvalloissa se sai ensi-iltansa seuraavan vuoden helmikuussa. Näyttelijä Willem Dafoe on tunnustautunut elokuvan ihailijaksi, ja Dafoe on kertonut halunneensa tehdä elokuvasta uudelleenfilmatisoinnin. Hän ei ole kuitenkaan uskaltautunut viemään ideaa sen pidemmälle, koska pelkää ”häpäisevänsä” alkuperäisteoksen uudella tulkinnallaan. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1964 japanilaiset elokuvat Luokka:Japanilaiset kauhuelokuvat Luokka:Japanilaiset draamaelokuvat
Akupainanta

Akupainanta tai akupainallus () on perinteisen kiinalaisen lääketieteen menetelmä, jossa lääkäri pyrkii tasapainottamaan potilaan qi-energiaa hieromalla tämän akupisteitä. Qin tasapainottamisen on tarkoitus helpottaa potilaan terveysongelmia, ja akupainantaa käytetäänkin ainakin kipujen ja särkyjen lievittämiseen. Samaan periaatteeseen perustuu japanilainen shiatsu. Myös refleksologia eli vyöhyketerapia muistuttaa akupainantaa. Akupainanta saattaa parantaa potilaan verenkiertoa ja rentouttaa lihaksia. Se myös saattaa tietyillä kehon alueilla vaikuttaa hermoihin, mikä saattaa puolestaan vähentää kivun tunnetta. Toisaalta se vähentää kortisolin ja nostaa endorfiinien määrää kehossa, mikä saattaa yhtä lailla vaikuttaa kipua lieventävästi. Joidenkin tutkimusten mukaan akupainannasta saattaa olla apuakin joihinkin terveysongelmiin, kuten pahoinvointiin, kipuihin ja aivohalvaukseen liittyvään heikkouteen. Kuluttajille on kaupallisesti saatavana akupunktioon perustuvia tuotteita, kuten piikkimattoja, hierovia kenkiä ja nauhoja, jotka voi sitoa esimerkiksi pään tai ranteiden ympärille. Tuotteiden tarkoitus on, että käyttäjä painelee tai hieroo niillä akupisteitä. == Kuvia == File:ChineseMedecine.JPG|Akupisteitä esittelevä piirros. Tiedosto:Blue Acupressure Mat Pillow Combo.jpg|Piikkimatto, jonka vaikutusten on tarkoitus perustua akupainantaan. == Lähteet == Luokka:Perinteinen kiinalainen lääkintä