EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Leino Hassinen

Leino Pekka Päiviö Hassinen (30. kesäkuuta 1924 Sortavala – 16. marraskuuta 2015Leino Hassinen on kuollut . Vihdin Uutiset 17.11.2015. TuusulaKuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 6.12.2015 s. C 28) oli pappi, joka teki pitkän uran Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa. Eläkkeelle jäätyään hän toimi Inkerin evankelis-luterilaisessa kirkossa eri tehtävissä, viimeiseksi kirkon piispana (1993–1996). ==Henkilöhistoria== Hassinen vihittiin papiksi 9. tammikuuta 1949 Tampereella. Ensimmäinen papinpaikka oli Vihdin seurakunnan nuorisopastorina 1949–1951. Teologian lisensiaatin tutkinnon Hassinen suoritti Ruotsissa Lundin yliopistossa 1951–1954. Jurvassa hän oli virallisen apulaisen tehtävissä 1954–1956. Kirkkoherrana Hassinen toimi Värtsilässä 1956–1959, Karkkilassa 1966–1968 ja Vihdissä 1977–1987. Hassinen oli uutena virkana perustetun Teknillisen Korkeakoulun ja Helsingin Kauppakorkeakoulun korkeakoulupastorina 1959–1966. Asemapaikkana oli Espoon Otaniemi. Hassinen toimi kirkon johtavan sanomalehden Kotimaan päätoimittajana 1969–1977. Eläkkeellä oleva Hassinen kutsuttiin juuri uudelleen itsenäistyneen Inkerin luterilaisen kirkon palvelukseen 1989. Hassinen koulutti uusia pappeja inkeriläisseurakuntiin. Hallinnollisesti Viron evankelis-luterilaiseen kirkkoon kuuluneen Inkerin rovastikunnan lääninrovastina hän toimi 1990–1992. Inkerin kirkon piispana Hassinen palveli 1993–1996. Hassinen jäi pois piispan tehtävästä Aarre Kuukaupin aloittaessa tehtävässä. Talvisodan aikana Hassinen asui Sortavalassa. Kun Neuvostoliitto 2.2.1940 pommitti kaupunkia, Hassinen katseli kotitalonsa ikkunasta, kun palopommit iskivät läpi Sortavalan luterilaisen kirkon peltikaton ja kirkko paloi. Viisikymmentä vuotta myöhemmin hän pääsi vihkimään Sortavalan uutta kirkkoa Inkerin kirkon piispana. === Tutkinnot === * Sacri minister kandidaatti (SMK), 1948 * Pappisvihkimys, 1949 * Teologian lisensiaatti (Lund), Luthers syn på ekonomiska frågor, 1954 * Teollisuusseminaari, 1958 * Ylempi pastoraalitutkinto, 1959 === Tunnustukset === * Rovasti, 1973 * Valkoisen Ruusun I lk risti, 1982 * Teologian tohtori, h.c., Concordia Theological Seminary, Fort Wayne, Indiana, USA, 1996 * Pyhän Henrikin risti, Suomen ev.lut kirkko, 2010 == Teokset == * Kristinusko ja kommunismi, 1967, Kirjayhtymä * Nyt on kirkon aika, 1969, Kirjapaja * Huomisesta loistaa kirkkaus, 1979, SLEY-kirjat * Aikuiskatekismus, 1984, Kirjapaja * Idän uusi aamu, Inkerin kirkon nousun vuodet, 1997, Ajatus ==Lähteet== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet Luokka:Suomalaiset piispat Luokka:Inkerin kirkon papit
Ed Roberts

Henry Edward ”Ed” Roberts (13. syyskuuta 1941 – 1. huhtikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen tietokoneinsinööri. Hänet tunnetaan Altair 8800 -kotitietokoneen kehittäjänä. ==Aiheesta muualla== *Creator of First Personal Computer Dies Wired.com 2.4.2010 Luokka:Yhdysvaltalaiset insinöörit Luokka:Yhdysvaltalaiset tietotekniikan kehittäjät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1924

Pariisin olympialaisten 1924 jalkapalloturnaukseen osallistui 22 maata, mikä oli uusi osanottajaennätys. Ensimmäisenä eteläamerikkalaisena maana olympiaturnaukseen osallistui Uruguay, joka voitti lopulta koko turnauksen. Dramatiikkaa koettiin ensimmäisestä kierroksesta lähtien. Suursuosikkina jopa loppuotteluun pidetty Espanja kärsi tappion Italialle Pedro Vallanan puskettua pallon oman maalin vasemmasta nurkasta sisään ottelun viimeisillä minuuteilla. Olympiavoittoa puolustanut Belgia kärsi todellisen selkäsaunan Ruotsia vastaan ottelussa, jossa ruotsalaisilta tuntui onnistuvan kaikki mitä he yrittivät. Semifinaalissa Alankomaat kiusasi Uruguayta aina toisen jakson 17. minuutille, ennen kuin eteläamerikkalaiset onnistuivat tasoituksessaan ja lopulta rangaistuspotkumaalilla käänsivät ottelun voitokseen. Sveitsi onnistui kääntämään tiukat ottelut edukseen ja etenemään loppuotteluun, jossa sillä ei ollut juurikaan nokan koputtamista Uruguayta vastaan. Pelin päätteeksi molemmat joukkueet kiersivät kentän yleisöä kiitellen ja hävisivät pukuhuoneisiinsa. == Ottelut == ===1. kierros=== \---- \---- \---- \---- \---- ===2.kierros=== \---- \---- \---- \---- \---- \---- \---- ===Puolivälierät=== \---- \---- \---- ===Välierät=== \---- ===Pronssiottelu=== \---- ===Loppuottelu=== === Ottelukaavio === {{Turnauspuu16 | | | 8 | | 1 | | | 3 | | 0 | | |1|1 | |1|0 | | | 2 | | 0 | | | 3 | | 0 | | | 4 | | 0 | | | 6 | | 0 | | | 1 | | 0 | | | 5 | | 0 | | | 2 | | 1 | | | 5 | | 1 | | | 2 | | 1 | | | 2 | | 1 | | | 2 | | 1 | | | 3 | | 0 | | |1|3| |1|1 }} ==Lähteet== Luokka:Kesäolympialaiset 1924 1924 Olympialaiset Olympialaiset 1924
Délinquant

__NOTOC__ Délinquant on LIM:nin kolmas sooloalbumi, jonka hän julkaisi oman levy-yhtiönsä Tous Illicites Productionin kautta 22. lokakuuta 2007. Poikkeuksena edelliseen albumiin Délinquant on tupla-albumi, jossa vieraili muun muassa Samira, Cens Nino, Boulox, Zahouania ja Cheb Abdel.LIM - ALBUM DELINQUANT ALBUM LIM rap1pulsif.com Viitattu 2.4.2010 == Kappaleet == === CD 1 === # Intro # En bas de chez moi (feat. Samira) # Mon discours (feat. Samira) # On veut tous s'en sortir (feat. Cens Nino & Boulox) # Si on reussit (feat. Zeler) # Pour vivre (feat. Cheb Abdel) # On vit comme des bandits (feat. Denver) # Mon mec s'est fait peter (feat. Boulox, Samira, Aty.k) # Violences conjugales (feat Samira) # Tout etait calcule (feat. Zeler, Aty.k) # J'remercie (feat. r.a.t) # J'ai trop (feat. Boulox, Mo'vez Lang) # Dans mon ghetto (feat. Samira) # Son sombre # Freestyle tous illicites (feat. Boulox, les generaux salem et ismaili, Fantom, Neoklash, Kayzer, Kadillac, Dam16, Moha) # Fait fumer === CD 2 === # Intro (feat. Samira) # Fout la merde (feat. Samira) # Ou sont passes nos reves (feat. Cens Nino, Boulox, Mo'vez Lang, Samira) # J'aimerai tant me repentir # On en a marre de ramer (feat. Zahouania) # Dis leur (feat. r.a.t) # J'ai mal au coeur # L'Ecole des trafiquants (feat. Samira) # Jour et nuit ca vend de la hi (feat. les generaux salem et ismaili, Samira) # On est tous crames # Vive nos batiments (feat. Karl'1) # Mec de tess (feat. r.a.t) # Mes freres en ont marre (feat. Melchius) # Je rap (feat. Boulox) # Freestyle tous illicites (feat. Boulox, Zeler, Big Boss, Kayzer, Fantom, les generaux salem et ismaili, Karl'1, Xtenzo, Moha, Sir doum's, Denver, Mimoun, Neoklash, Cheb Abdel) # Que dieu me pardonne (feat. r.a.t) ==Listasijoitukset== Vuosi Lista Sijoitus 2007 Les Charts 1 2007 Ultratop 50 77 2008 Les Charts 68 2008 Ultratop 50 86 LIM - Délinquant lescharts.com Viitattu 2.4.2010 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:LIMin albumit
Meksikonkirjosirkut

Meksikonkirjosirkut (Melozone) on sirkkulien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Meksikonkirjosirkkujen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 2 lajia. == Meksikonkirjosirkkuihin kuuluvia lajeja == * Valkokorvasirkku (Melozone leucotis) * Valkonaamasirkku (Melozone biarcuata) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Melozone Luokka:Sirkkulit
Mäntymittari

Mäntymittari (Bupalus piniarius) on keskikokoinen mittariperhonen. Se on paha metsätalouden tuhohyönteinen, mutta Suomessa mittarien aiheuttamat tuhot ovat jääneet pieniksi. Itä-Suomessa suoritettiin 1950-luvun lopulla mäntymittarin torjumiseksi laajoja DDT- ruiskutuksiahttp://www.esaimaalehtiartikkelit.fi/article?id=202. Laji aiheutti huomattavia metsätuhoja myös 1980-luvun alkupuolellahttp://wwwb.mmm.fi/julkaisut/tyoryhmamuistiot/2003/tr2003_11.pdf . == Koko ja ulkonäkö == Koiras ja naarasperhoset eroavat ulkonäöltään jonkin verran. Koiraiden siivet ovat mustavalkoiset ja tuntosarvet sulkamaiset. Siipien kärjet ja etureuna ovat tummemmat kun valkoinen pohjaväri näkyy enimmäkseen siipien keskiosassa ja lähempänä siipien tyviä. Naaraiden väritys on jakautunut samaan tapaan, mutta pohjaväri on ruskeankeltainen ja tummemmat alueet ovet vaihtelevan ruskeita. Lepäävä perhonen pitää siipiään päiväperhosmaisesti pystyssä toisiaan vasten. Siipiväli on 30-40 mm, naaraat ovat koiraita kookkaampia.http://www.metla.fi/metinfo/metsienterveys/lajit_kansi/bupini-n.htm http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/b/bupalus_piniaria.htmlhttp://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=1954 Toukka on vihreä ja pitkittäisraidallinen. Muiden mittariperhostoukkien tapaan se liikkuu "mittaamalla". (MHNT) Bupalus piniaria - Kosov Slovaquie - Male dorsal.jpg|Bupalus piniaria ♂ (MHNT) Bupalus piniaria - Kosov Slovaquie - Male ventral.jpg| ♂ △ (MHNT) Bupalus piniaria - Kosov Slovaquie - Female dorsal.jpg|Bupalus piniaria♀ (MHNT) Bupalus piniaria - Kosov Slovaquie - Female ventral.jpg| ♀ △ == Levinneisyys ja lentoaika == Suomessa mäntymittaria tavataan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Täysikasvuisia perhosia tavataan kesäkuun alusta heinäkuulle.http://wibe.ath.cx/hyonteiset/index.php?option=com_content&view;=article&id;=16621 == Elinympäristö ja elintavat == Mäntymittari viihtyy parhaiten kuivilla, sulkeutuneilla mäntykankailla. Aikuiset perhoset lentävät aurinkoisina päivinä puiden latvustoissa. Toukat ovat enimmäkseen yöaktiivisia ja syövät neulasiin pitkiä uurteita, minkä seurauksena vahingoittunut neulanen ruskettuu ja kuolee. Mäntymittarin toukkien aiheuttamat tuhot leviävät puussa latvuksesta alaspäin ja vaikka puu yleensä selviää yhden kesän hyökkäyksestä, useampi peräkkäinen mäntymittarivuosi on usein puulle kohtalokas. Syksyllä toukat laskeutuvat silkkirihman varassa maahan ja koteloituvat maaperään. Laji talvehtii kotelona. == Ravintokasvi == Toukan ravintokasvina toimii mänty (Pinus sylvestris).http://www.funet.fi/pub/sci/bio/life/insecta/lepidoptera/ditrysia/geometroidea/geometridae/ennominae/bupalus/index.html == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Mäntymittari (Bupalus piniarius) *Perhostutkijainseura: Mäntymittari (Bupalus piniarius) *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Bupalus piniarius *Pherobase: Semiochemicals of Bupalus piniarius, the Bordered white *Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Bupalus piniarius (pine looper moth) Luokka:Lovimittarit Luokka:Metsätuhot
Chris Seitz

Christopher ”Chris” Seitz (s. 12. maaliskuuta 1987 San Luis Obispo, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Major League Soccerin Dallasia. == Seurajoukkueura == Seitz pelasi kausina 2005–2006 University of Marylandin yliopistojoukkueessa Maryland Terrapinsissä. Hän voitti joukkueen kanssa kansallisen NCAA- mestaruuden vuonna 2005, jolloin hänet valittiin myös mestaruusturnauksen viimeisen vaiheen eli College Cupin parhaaksi puolustavaksi pelaajaksi. Kahden kauden aikana hän torjui joukkueelle 16 nollapeliä ja 28 voittoa 36 ottelussa. MLS-joukkue Real Salt Lake varasi Seitzin vuoden 2007 MLS SuperDraft -varaustilaisuudessa numerolla neljä. Hän edusti seuraa kolmen kauden ajan, mutta toimi lähinnä Nick Rimandon varamiehenä. MLS-debyyttinsä hän teki 30. huhtikuuta 2007 ottelussa Colorado Rapidsiä vastaan. Real Salt Laken mestaruuskaudella 2009 Seitz pelasi neljässä runkosarjaottelussa. Kauden aikana hän pelasi myös lainalla USL First Divisionin Cleveland City Starsissa ja Portland Timbersissä. Kaudeksi 2010 Seitz siirtyi MLS:n tulokasjoukkue Philadelphia Unioniin. Hän aloitti kauden Philadelphian ykkösmaalivahtina ja oli avauskokoonpanossa joukkueen MLS-ensiesiintymisessä Seattle Soundersiä vastaan 25. maaliskuuta 2010, mutta menetti epävarmojen ja epätasaisten otteiden jälkeen asemansa Brad Knightonille kauden lopulla. Kauden päätyttyä Philadelphia ei käyttänyt hänen sopimuksessaan ollutta jatko-optiota. Joulukuussa 2010 Seitz siirtyi hänet MLS Re-Entry Draft -varaustilaisuudessa varanneen Seattle Soundersin kautta Dallasiin. == Maajoukkueura == Seitz pelasi neljä ottelua alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007. Vuonna 2008 hän kuului Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen Pekingin olympialaisissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Chris Seitzin esittely FC Dallasin sivustolla * Chris Seitzin esittely Major League Soccerin sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jerry Adler (huuliharpisti)

Hilliard Gerald ”Jerry” Adler (30. lokakuuta 1918 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat – 13. maaliskuuta 2010 Ellenton, Florida) oli yhdysvaltalainen huuliharpisti, jonka musiikki on tullut tunnetuksi useiden elokuvien ääniraidoilta. Hänen isoveljensä Larry Adler oli myös tunnettu huuliharpisti. == Tausta == Hilliard Gerald Adler syntyi Baltimoressa. Hän voitti paikallisen teatterin kykykilpailun 13-vuotiaana. Hänen Larry-veljensä oli voittanut saman kilpailun viisi vuotta aiemmin samalla kappaleella, Beethovenin G-duuri Menuetilla. Palkinnon ansiosta Adler sai esiintyä teatterin vetonaulan, Red Skeltonin kanssa viikon ajan. Joitakin vuosia myöhemmin Manhattanilla Jerry Adler onnistui hankkimaan koe-esiintymisen Paul Whitemanille ja alkoi pian soittaa hänen orkesterinsa mukana Palacessa. Soolouransa alun jälkeen hän värväytyi armeijaan, jossa hänet sijoitettiin viihdytysjoukkoihin Santa Anaan, Kaliforniaan. Hän esiintyi Moss Hartin Broadway-tuotannossa nimeltä Winged Victory, joka kertoi lentäjien koulutuksesta. Vuonna 1944 hän oli mukana myös näytelmän elokuvaversiossa, jonka ohjasi George Cukor. Innokkaana matkustamaan Adler liittyi vapaaehtoisena pieneen viihdytysryhmään nimeltä Winged Pigeons, joka kiersi viihdyttämässä amerikkalaisjoukkoja useilla Tyynenmeren saarilla sodan loppupuolella. == Ura == Larry-veljen omistautuessa klassiselle musiikille Jerry pysyi viihdemusiikin alueella. Hän oli kysytty huuliharpisti elokuvissa 1940-luvulta lähtien ja vielä koko 1960-luvun ajan. Adler esiintyy muun muassa elokuvien Shane, Sheriffi, Alamo, Komedia meistä ihmisistä, Maija Poppanen ja My Fair Lady ääniraidoilla. Hän koulutti myös elokuvanäyttelijöitä, kuten James Stewartia, Van Johnsonia ja Kirk Douglasia, näyttelemään huuliharpunsoittoa oman soittonsa kuuluessa taustalla. 1950-luvun alusta lähtien Jerry Adler esiintyi vakituisesti risteilyaluksilla kymmenien vuosien ajan. 1980-luvulta lähtien hän esiintyi enimmäkseen Floridassa erilaisissa viihdeorkestereissa, jotka soittivat tavallisesti muun muassa George Gershwinin musiikkia. == Yksityiselämä == Adler avioitui vuonna 1947 Sylvia Gandelin kanssa, joka kuoli 1990. Hänen toinen vaimonsa Jean Ruppa kuoli 2009. Ensimmäisestä avioliitostaan hänellä oli poika ja tytär. Larry- veli kuoli vuonna 2001. Loppuelämänsä Adler asui Sarasotassa, Floridassa. Hän kuoli eturauhassyöpään. == Kirjallisuutta == Adlerin muistelmat nimeltä Living From Hand to Mouth julkaistiin vuonna 2005. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset huuliharpistit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Kakolan jätevedenpuhdistamo

Kakolan jätevedenpuhdistamo on Turun VIII kaupunginosassa Kakolanmäkeen kallion sisälle rakennettu jätevedenpuhdistamo. Se puhdistaa 300 000 asukkaan jätevedet ja on Suomen kolmanneksi suurin jätevedenpuhdistamo. Se korvasi viisi vanhaa jätevedenpuhdistamoa valmistuttuaan vuonna 2008. Jätevedenpuhdistamon rakentaminen, louhiminen ja varustaminen siirtoviemäreineen maksoi 128 miljoonaa euroa. Puhdistamon palveluntuottajana toimii Turun seudun puhdistamo Oy, joka on kymmenen kunnan omistama. Uuden puhdistamon ansiosta Turun seudun jätevesien aiheuttama kuormitus mereen vähenee 30–50 %, koska jätevedet puhdistetaan tehokkaasti. Jätevesien lika- aineet poistetaan puhdistusprosessi lietteenä ja toimitetaan Topinojan biokaasulaitokselle. Biokaasu hyödynnetään kaukolämmöksi ja sähköksi. Puhdistamon yhteyteen rakennettiin Turku Energian lämpöpumppulaitos, joka kierrättää puhdistetun jäteveden lämpöpumpun kautta ottaen talteen jäteveden lämpöenergian kaukolämpöverkkoon hyödynnettäväksi. Laitos tuottaa lisäksi kaukokylmää. Jäteveden lämpöenergia vastaa noin 4 000 pientalon vuotuista lämmönkulutusta. Laitokselle on myöhemmin hankittu toinenkin lämpöpumppu. Turun kaupunginvaltuusto päätti vuonna 1999 puhdistamon rakentamisesta, ja viisi vuotta kestäneen lupakäsittelyn jälkeen aloitettiin rakennusvaihe. Puhdistamo saatiin käyttöön vuoden 2008 lopulla. Puhdistamon vihki käyttöön 28. tammikuuta 2010 ympäristöministeri Paula Lehtomäki. Uusi puhdistamo korvasi Kaarinan, Piikkiön, Paimion, Raision ja Turun jätevedenpuhdistamot. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Turun seudun puhdistamo Oy: kotisivut * Luokka:Vesihuolto Suomessa Luokka:Jätehuolto Suomessa Luokka:Turun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Jätevesihuolto Luokka:VIII kaupunginosa Luokka:IX kaupunginosa
Howie Mandel

Howard Michael Mandel II (s. 29. marraskuuta 1955 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, televisiojuontaja ja stand up -koomikko. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan Wayne Fiscusina 1980-luvun televisiosarjassa Sairaalan syke (St. Elsewhere) ja viihdeohjelma Deal or No Dealin juontajana. Hän on juontanut myös muita ohjelmia, kuten Howie ja The Howie Mandel Show, ja vieraillut muun muassa sarjoissa Äärirajoilla ja Monk. Mandel on toiminut myös ääninäyttelijänä. Hän on muun muassa ollut päähahmo Bobbyn äänenä animaatiosarjassa Bobby's World ja Gizmon äänenä elokuvissa Riiviöt (Gremlins) ja Gremlins 2 – uusi pesue (Gremlins 2: The New Batch). Mandel on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle. Mandel on toiminut America's Got Talent -ohjelmassa tuomarina. == Palkinnot == *Golden Apple (1998) *Hollywood Walk of Fame -tähti (2008) == Ehdokkuudet == *Gemini-palkinto (1993, 1998) *Emmy (2008) *Daytime Emmy (2009) == Yksityiselämä == Mandel on ollut vuodesta 1980 naimisissa Terry Soilin kanssa. Heillä on kolme lasta (s. 1984, 1989 ja 1992). == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Stand up -koomikot Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hietakastikka

Hietakastikka (Calamagrostis epigejos) on monivuotinen isokokoinen heinälaji, jonka tunnistaa muihin pohjoiseurooppalaisiin kastikoihin verrattuna tiheistä ja kookkaista röyhyistä. Tähkylät ovat harmaanvihreät tai sinipunertavan ruskeat.Lasse J. Laine: Suomen luonto-opas, s. 126. Hietakastikka voi risteytyä luhtakastikan (C. stricta), viitakastikan (C. canescens), metsäkastikan (C. arundinacea) ja merikastikan eli rantakauran (C. arenaria, syn. Ammophila arenaria) kanssa. Hietakastikan ja rantakauran risteymä tunnetaan nimellä itämerenkastikka eli itämerenkaurikka (Calamagrostis × baltica). Hietakastikan ja metsäkastikan risteymä tunnetaan tupaskastikkana (Calamagrostis × acutiflora).Kurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M. & Uotila, P. 2019: Checklist of the vascular plants of Finland. Suomen putkilokasvien luettelo. — Norrlinia 34: 1–206. (s. 43.) == Elinympäristö ja levinneisyys == Kastikoiden joukossa hietakastikka on kuivien paikkojen suosija. Se kasvaa enimmäkseen kuivilla paikoilla, muun muassa valoisissa kangasmetsissä, kallioilla, hietikoilla, harjurinteillä, rantakivikoissa, kulo- ja hakkuualoilla sekä tienpenkereillä. Kasvustot ovat usein laajoja. Hietakastikka kasvaa lähes koko Euroopassa eteläisimpiä Välimeren maita lukuun ottamatta. Aasiassa sitä kasvaa Siperian halki Japaniin, Koreaan ja Koillis- Kiinaan ulottuvalla alueella. Lisäksi lajia tavataan uustulokkaana itäisessä Pohjois-Amerikassa. Suomessa hietakastikka on hyvin yleinen maan etelä- ja keskiosissa. Pohjois-Pohjanmaan ja Keski-Lapin välillä sen yleisyys vaihtelee yleisestä melko yleiseen. Pohjois-Lapissa hietakastikkaa kasvaa vain harvakseltaan.Kasviatlas 2018: Hietakastikan (Calamagrostis epigejos) levinneisyys Suomessa. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Hietakastikka (Calamagrostis epigejos) * Kasviatlas 2022: Hietakastikan (Calamagrostis epigejos) levinneisyys Suomessa. * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Hietakastikka (Calamagrostis epigejos) * ITIS: Calamagrostis epigeios * United States Department of Agriculture (USDA): Calamagrostis epigeios * Flora of China: Calamagrostis epigeios Luokka:Kastikat
Vasili Baženov

Vasili Ivanovitš Baženov (); (12. maaliskuuta (J: 1. maaliskuuta) 1737 tai 1738 – 13. elokuuta (J: 2. elokuuta) 1799 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen klassismin ajan arkkitehti. Hänen töissään esiintyy myös muinaisvenäläisen eli keskiaikaisen arkkitehtuurin ja uusgotiikan vaikutteita. Vasili Baženov syntyi diakonin perheeseen Dolskojen kylässä Malojaroslavetsin lähellä, toisten tietojen mukaan Moskovassa. Hän työskenteli Moskovassa arkkitehti Dmitri Uhtomskin työryhmässä, opiskeli Moskovan yliopiston kymnaasissa sekä vuodesta 1756 lähtien Pietarissa aluksi Keisarillisessa tiedeakatemiassa Savva Tševakinskin ja myöhemmin Keisarillisessa Pietarin taideakatemiassa Aleksandr Kokorinovin ja Jean-Baptiste Vallin de la Mothe johdolla. Vuosina 1760–1762 Baženov opiskeli Pariisin taideakatemiassa ja vuosina 1762–1764 hän asui Italiassa. Vuonna 1765 hänestä tuli Pietarin taideakatemian akateemikko ja vuonna 1799 sen varapresidentti. Baženovin varhaisista töistä merkittävimpiä ovat Moskovan kremlin ja Tsaritsynon keisarillisen palatsin toteutumatta jääneet rakennussuunnitelmat. Moskovaan hän rakensi Dolgovin (1770), Paškovin (1784–1786) ja Juškovin (1780-luvun loppu) talot. Baženovin suunnittelemina pidetään myös Bykovon kartanon Vladimirin kirkkoa (1789) sekä eräitä muita Moskovan ympäristön rakennuksia. Pietarissa Baženovin töinä on pidetty Bezborodkon huvilaa, Mikaelinlinnaa, Aleksanterin instituuttia sekä Arsenaalin ja ensimmäisen kadettikorpuksen rakennuksia. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset arkkitehdit Luokka:Akateemikot Luokka:Uusklassinen arkkitehtuuri Luokka:1730-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1799 kuolleet
Birževyje vedomosti

Birževyje vedomosti (, suomeksi ”Pörssiuutiset”) -nimisiä sanomalehtiä on Venäjällä ilmestynyt useita. Konstantin Trubnikovin Pietarissa toimittama liberaalia suuntausta edustanut päivälehti syntyi vuonna 1861 Kommertšeskaja gazeta (”Kauppalehti”) ja Žurnal dlja aktsionerov (”Osakkeenomistajien aikakauslehti”) -lehtien yhdistyessä. Vuodesta 1875 sen julkaisijana toimi Vasili Poletika, jonka aikana lehden oppositiohenkisyys lisääntyi. Sensuurin takia sen julkaisu jouduttiin useasti keskeyttämään. Vuonna 1879 lehti sai nimen Molva (”Huhu”). Sen ilmestyminen lakkasi vuonna 1881. Stanislav Propperin perustama samanniminen sanomalehti ilmestyi Pietarissa vuosina 1880–1917. Suuntaukseltaan se oli maltillisen liberaali. Aluksi se ilmestyi kaksi, myöhemmin neljä kertaa viikossa ja vuodesta 1885 päivälehtenä. Julkaisijoita ja toimittajia olivat Propper, Vladimir Bondi, Ijeronim Jasinski ym. Vuodesta 1893 julkaistiin erillistä maaseutupainosta ja vuodesta 1902 lähtien lehti ilmestyi kahdesti päivässä. Vuonna 1905 se toimi jonkin aikaa perustuslaillisten demokraattien äänenkannattajana. Joulukuussa se ilmestyi nimillä Svobodnyi narod (”Vapaa kansa”) ja Narodnaja svoboda (”Kansan vapaus”). Vuodesta 1906 lähtien lehteä julkaistiin jälleen puolueista riippumattomana porvarillisen linjan kannattajana. Bolševikit lakkauttivat sen lokakuussa 1917. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset sanomalehdet
12 Gauge

12 Gauge on Kalmahin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 24. helmikuuta 2010. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet säveltänyt A. Kokko ja sanoittanut P. Kokko, ellei toisin mainittu. # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Pekka Kokko – laulu, kitara * Antti Kokko – kitara * Timo Lehtinen – basso * Janne Kusmin – rummut * Marco Sneck – kosketinsoitin == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * Imperiumi: 8+/10 * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kalmahin albumit Luokka:Vuoden 2010 albumit
Vladimir Bontš-Brujevitš

Vladimir Dmitrijevitš Bontš-Brujevitš (, 28. kesäkuuta (J: 16. kesäkuuta) 1873 Moskova – 14. heinäkuuta 1955 Moskova) oli venäläinen bolševikki, neuvostoliittolainen poliitikko ja historian tohtori. Vladimir Bontš-Brujevitš syntyi aatelissukuisen maanmittarin perheeseen. Hän opiskeli Moskovan maanmittausinstituutissa ja valmistui Kurskin maanmittarikoulusta. Vuodesta 1892 lähtien Bontš-Brujevitš osallistui marksilaisten kerhojen toimintaan ja vuonna 1895 hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen. Vuonna 1896 Bontš-Brujevitš muutti ulkomaille. Hän opiskeli Zürichin yliopistossa, osallistui vallankumoukselliseen toimintaan, tutustui Leninin ja työskenteli Iskra-lehden toimituksessa. Vuosina 1903–1905 hän johti Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen keskuskomitean Geneven toimistoa, osallistui Vperjod-lehden perustamiseen ja puolueen kolmannen edustajainkokouksen valmisteluun. Marraskuussa 1905 Bontš-Brujevitš muutti Pietariin, jossa hän työskenteli bolševikkilehtien toimittajana. Vuodesta 1910 lähtien hän toimi Žizn i znanije -kustantamon johtajana ja vuosina 1910–1914 Zvezda ja Pravda -lehtien toimitusten jäsenenä. Helmikuun vallankumouksen jälkeen Bontš-Brujevitš oli Pietarin neuvoston toimeenpanevan komitean jäsen ja työskenteli Izvestija ja Rabotši i soldat -lehtien toimittajana. Lokakuun vallankumouksen aikana hän oli Smolnan ja Taurian palatsin alueen komendantti ja vuosina 1917–1920 Venäjän kansankomissaarien neuvoston kanslianhoitaja. Maaliskuussa 1918 hän johti neuvostohallituksen muuttoa Moskovaan. Vallankumouksen jälkeen Bontš-Brujevitš toimi perustamansa sovhoosin johtajana, lehtimiehenä sekä Venäjän vallankumousliikkeen historian, uskontotieteen, kansatieteen ja kirjallisuuden tutkijana. Vuodesta 1933 lähtien hän työskenteli valtiollisen kirjallisuusmuseon ja vuosina 1945–1955 Neuvostoliiton tiedeakatemian uskonnonhistorian ja ateismin museon johtajana. Bontš-Brujevitš on palkittu Leninin kunniamerkillä. ==Suomennettuja teoksia== * Muistelmia V. I. Leninin Genevessä oloajalta. Leningrad: Kirja, 1932. * Lenin ja lapset. Suom. Vuokko Ahveninen. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1959. * Lenin: muistelmia. Suom. Vuokko Ahveninen. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1958. * Lenin: muistelmia. Suom. Kerttu Kyhälä-Juntunen. Petroskoi: Karjala, 1984. ==Lähteet== Luokka:Bolševikit Luokka:Neuvostoliittolaiset historioitsijat Luokka:Neuvostoliittolaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Pilar

Pilar on Ñeembucún departementin pääkaupunki Paraguayssa. Se sijaitsee Paraguayjoen varressa maan lounaisosassa noin 360 kilometriä maan pääkaupungista Asunciónista. Vuonna 2002 kaupungissa oli 24 300 asukasta.Citypopulation Kaupungissa toimii yliopisto.Universidad Nacional de Pilar == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Paraguayn kaupungit
Danny Califf

Daniel Benjamin ”Danny” Califf (s. 17. maaliskuuta 1980 Montclair, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Major League Soccerin Torontoa. == Seurajoukkueura== Ennen ammattilaisuraansa Califf pelasi University of Marylandin yliopistojoukkueessa Maryland Terrapinsissä. Hänet valittiin Soccer America -lehden kokoamaan vuoden tulokasjoukkueeseen vuonna 1998. Toisen yliopistokautensa jälkeen Califf teki Project-40-sopimuksen ammattilaisliiga Major League Soccerin kanssa ja otti osaa vuoden 2000 MLS SuperDraftiin, jossa Los Angeles Galaxy varasi hänet numerolla kuusi. Califf nousi joukkueen avauskokoonpanoon jo tulokaskaudellaan, jonka aikana hän pelasi 18 ottelussa. Seuraavan kolmen kauden aikana hänestä kehittyi yksi liigan parhaista keskuspuolustajista, ja hän oli voittamassa Lamar Hunt U.S. Open Cupia vuonna 2001 ja MLS Cupia vuonna 2002. Ennen kautta 2005 Califf kaupattiin San Jose Earthquakesiin, jossa hänet nimettiin ensimmäistä kertaa urallaan MLS:n tähdistöjoukkueeseen (MLS Best XI). Califf vietti San Josessa vain yhden kauden ja siirtyi tammikuussa 2006 Eurooppaan Tanskan superliigan Aalborgiin. Kaudella 2007–2008 Aalborg voitti Tanskan-mestaruuden ja osallistui UEFA-cupiin Califfin toimiessa joukkueen kapteenina. Hän ei kuitenkaan päässyt seuran kanssa yhteisymmärrykseen jatkosopimuksesta, vaan siirtyi kaudeksi 2008–2009 hopeajoukkue Midtjyllandiin. Califf palasi kotimaahansa tammikuussa 2010, kun hän teki sopimuksen MLS:n tulokasjoukkue Philadelphia Unionin kanssa. Hän toimi joukkueen kapteenina sen esikoiskaudella MLS:ssä. Califf siirtyi Chivas USA:han kesken kauden 2012. Vuoden 2012 MLS Re-Entry Draft -varaustilaisuudessa hänen oikeutensa siirtyivät Torontolle. == Maajoukkueura == Califf on pelannut Yhdysvaltain maajoukkueissa alle 17-vuotiaiden ikäluokasta alkaen. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1997, nuorten MM-kilpailuissa vuonna 1999 ja kesäolympialaisissa vuonna 2000. Yhdysvaltain A-maajoukkueessa Califf debytoi 19. tammikuuta 2002 ottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Hän oli mukana vuosien 2003 ja 2009 Maanosaliittojen cupissa, vuosien 2002 ja 2003 Gold Cupissa ja vuoden 2007 Copa Américassa. Hän pelasi myös vuosien 2006 ja 2010 MM-kilpailuiden karsinnoissa. == Saavutukset == Seurajoukkueet * MLS Cup: 2002 * MLS Supporters’ Shield: 2002, 2005 * Lamar Hunt U.S. Open Cup: 2001 * CONCACAF Champions’ Cup: 2000 * Tanskan superliiga: 2007–2008 Maajoukkueet * CONCACAF Gold Cup: 2002 Henkilökohtaiset * MLS Best XI: 2005 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Danny Califf Major League Soccerin sivustolla * Danny Califf U.S. Soccerin sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Emiko Shiratori

Emiko Shiratori (, o.s. Yamamuro, s. 16. maaliskuuta 1950) on japanilainen laulaja. Shiratorin laulajanura käynnistyi 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Hän esiintyi Sapporon talviolympialaisissa 1972 ja Naganon talviolympialaisissa 1998. Shiratori on lisäksi laulanut ääniraitoja useisiin konsolipeleihin, joista Final Fantasy IX:ään sävelletty Melodies of Life julkaistiin jopa erillisenä singlenä kappaleen englanninkielisen version saamasta suosiosta johtuen. Shiratori on Muumilaakson tarinoita -sarjaan musiikit säveltäneen Sumio Shiratorin vaimo. Emiko lauloi sarjaan japaninkieliset tunnuslaulut, sekä toimi sarjan kertojana. ==Lähteet== *Profiili Square Enix Music Onlinessa Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Faddei Bulgarin

Faddei Venediktovitš Bulgarin (, puolaksi Jan Tadeusz Krzysztof Bułharyn; 5. heinäkuuta (J: 24. kesäkuuta) 1789 Minskin lääni – 13. syyskuuta (J: 1. syyskuuta) 1859 Karlova, Tarton lähellä) oli puolalaissyntyinen venäläinen lehtimies ja kirjailija. == Suku ja koulutus == Faddei Bulgarinin isä oli puolalainen aatelinen, joka venäläisen kenraali Voronovin murhan takia karkotettiin vuonna 1794 Siperiaan. Äiti toi pojan Pietariin kadettikouluun, josta tämä valmistui vuonna 1806. Bulgarin osallistui vuosina 1806–1807 ranskalaisten ja vuosina 1808–1809 ruotsalaisten vastaisiin sotatoimiin. Vuonna 1811 hänet erotettiin armeijasta, minkä jälkeen hän liittyi Ranskan puolalaiseen legioonaan, osallistui Espanjan sotaan ja Napoleonin sotaretkeen Venäjälle. == Kirjallinen ura == Vuonna 1819 Bulgarin liittyi Vilnan puolalaiseen kirjallisuusseuraan ja saavutti mainetta puolalaisessa lehdistössä julkaisemillaan teoksilla. Samana vuonna hän muutti Pietariin, jossa julkaisi Nikolai Gretšin kanssa Severnyi arhiv (1822–1828) ja Syn otetšestva (ven. Сын оте́чества, Isänmaan poika, 1825-1839) -aikakauslehtiä sekä Venäjän ensimmäistä kirjallispoliittista sanomalehteä Severnaja ptšela (ven. Северная пчела, Pohjolan mehiläinen 1825-1859). Dekabristikapinan jälkeen vuonna 1825 Bulgarinista tuli jyrkkä tsaarinvallan kannattaja. Hän laati hallitukselle ehdotuksia vapaamielisyyden kitkemiseksi Venäjältä, teki yhteistyötä poliittisen poliisin kanssa, kirjoitti ilmiantoja kilpailijoistaan ja kävi katkeraa kamppailua Aleksandr Puškinia ja tämän lähipiiriä sekä realistisen suuntauksen edustajia vastaan. Bulgarinin huonosta maineesta huolimatta hänen lehtensä ja tapainkuvauksensa olivat aikanaan suosittuja suuren yleisön keskuudessa. Hän oli myös ensimmäisiä venäläisiä romaanikirjailijoita. Bulgarin kertoo osallistumisestaan Suomen sotaan vuonna 1848 julkaisemassaan muistelmateoksessa Vospominanija. Vuonna 1838 hän kävi uudestaan Suomessa. Matkakertomuksessaan hän kuvaa suomalaisia uskollisiksi keisarin alamaisiksi ja ylistää maassa Venäjän vallan aikana tapahtunutta kehitystä. Vuonna 1840 Bulgarin osallistui Helsingin yliopiston 200-vuotisjuhlallisuuksiin. ==Suomennettu teos== * Sotilaan sydän: Suomen sodasta Engelin Helsinkiin. Toimittanut ja suomentanut Marja Itkonen-Kaila. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1996. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Faddei Bulgarinin teoksia Lib.ru -sivustolla Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1789 syntyneet Luokka:Vuonna 1859 kuolleet
Edorf

Edorf (oikealta nimeltään Frode Erik Ingebrigtsen, 1985 Båtsfjord, Finnmark – 31. maaliskuuta 2015 Pirkkala)https://yle.fi/uutiset/3-7902686 oli suomalainen Joku Roti Recordsille levyttänyt rap-artisti. Hän voitti Rapin Suomenmestaruuden vuonna 2003. == Ura == Edorf syntyi Pohjois-Norjan Båtsfjordissa ja vietti nuoruutensa Ivalossa. Hän soitti aluksi pianoa ja vaihtoi 8-vuotiaana kitaraan. Vuotta myöhemmin Edorf perusti ystävineen bändin, joka pysyi kasassa 10 vuotta. Vuosituhannen vaihteessa Edorf löysi hip hopin. Edorfin esikoisjulkaisu Näkijä EP julkaistiin vuonna 2006. Samana vuonna julkaistiin myös Musta lammas -mixtape. Tuohon aikaan alkunsa saivat myös Guerra Norte-, Naapasujunitti- ja Muinaiset -kokoonpanot. Näiden lisäksi Edorf vaikutti Lappi Itsenäiseksi -possessa, Härmälän Tyyli -duossa ja Joku Roti Mafiassa. Edorfin ensimmäinen studioalbumi Yön elonkorjuu julkaistiin 23. helmikuuta 2011 Joku Roti Recordsin kautta. Albumin ensimmäinen näytekappale "Jälkiä olemassaolosta" julkaistiin syksyllä 2010, ja kappaleesta "Painajainen tulesta" julkaistiin Juuso Aallon ohjaama musiikkivideo helmikuun alussa 2011. Edorf muutti vuonna 2007 Ivalosta Tampereelle. Hän kuoli synoviaaliseen sarkoomaan maaliskuussa 2015 ollessaan 29-vuotias. Ennen kuolemaansa Edorf oli ehtinyt äänittää toisen albuminsa, joka julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen vuoden 2016 kesällä nimellä Varjojen piiri. == Diskografia == === Albumit === * * === EP:t === * === Mixtapet === * * F. E. Stonela & J. P. Ovela: === Musiikkivideot === * ”Painajainen tulesta” (2011) === Vierailijana === Artisti Kappale Albumilta Muut vierailijat Vuosi Ezkimo ”Se nimi pitää tuntea” Vaa ämsee Guerra Norte 2004 Amoc ”Hiärásalmairikoliih” Amok-kaččâm Hannibal & Soppa 2007 Hannibal & Soppa ”Korporaatiopaskaa” Meiän asia 2007 Ambassa ”Rautanyrkki” Valtakausi Guerra Norte 2007 Hannibal & Joku Roti Mafia ”Tyhmä saa olla” Streets of Nekala Stepa & Ilari 2009 Hannibal & Joku Roti Mafia ”Härmälän Tyyli & Streets of Nekala” Streets of Nekala J-P Ovela 2009 Ironface ”Sammaa vitun paskaa” Promolevy tupla-albumia varten vuoteen 2009 2009 Stepa ”Päivi Paunun lailla” Made in Sodankylä Tykopaatti & Hannibal 2010 Pyhimys ”Jee!” Vieras Haamu 2010 Hannibal & Joku Roti Mafia ”Sielunruokaa” Ad Portas Tykopaatti 2010 Hannibal & Joku Roti Mafia ”Puuratti” Ad Portas Stepa & Tykopaatti 2010 Hannibal & Joku Roti Mafia ”Eilen-tännään-huomena posse” Ad Portas 6-Mäki, R-Syke, Tykopaatti, Lauri Räpping Vantaanjoki, Tapani Kansalainen, Roitown Ink, Härmälän Tyyli, Kriso, Are & Raimo 2010 Big Baali & Tomigun ”Juna suistu raiteiltaan” Funkkia kiesiin 2011 Juju ”Yhdistykää” Mustavalkosta Dima 2011 Tapani Kansalainen ”Kyttäjuttu” Kaatoja ja rännejä Huutava Vääryys 2014 DJ Polarsoul ”Ikuisesti” Forever 2016 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Edorf Joku Roti Recordsin sivustolla * * Edorf Mikseri.net -sivustolla * Edorfin haastattelu Redrum-187 -sivustolla * Luokka:Horrorcore-artistit Luokka:Rap SM:n voittajat Luokka:Saamelaiset muusikot Luokka:Suomalaiset hip hop -artistit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Pentti Kuula

Pentti Risto Kuula (s. 10. toukokuuta 1936 Keuruu) on suomalainen kirkkomuusikko, musiikkiarvostelija ja musiikin tohtori. Hän on Toivo Kuulan veljenpoika. ==Koulutus== Pentti Kuula suoritti kanttori-urkurin tutkinnon vuonna 1963, musiikinopettajan tutkinnon 1964 ja musiikin kandidaatin tutkinnon 1988 Sibelius-Akatemiassa. Hänellä on myös humanististen tieteiden kandidaatintutkinto Helsingin yliopistossa (1968). Kuula väitteli musiikin tohtoriksi vuonna 2006. Väitöskirjan otsikko oli Viipurin Musiikin Ystävien orkesteri suomalaisen musiikin ja kansallisen identiteetin edistäjänä 1894–1918. ==Ura== Kuula toimi Helsingin Vartiokylän seurakunnan kanttorina sekä Vuosaaren yhteiskoulun musiikinopettajana. Hän johti myös Ylioppilaiden kristillisen yhdistyksen (YKY) ja Evankelisen Yli­oppilas­liiton (EYL) kuoroja. Hän on ollut Kotimaa-lehden pitkäaikainen musiikkiarvostelija. ==Kirjallinen tuotanto== *(Pentti Pellon kanssa), Kirkkomusiikin suuria mestareita, Kirkon opintokeskus, Helsinki, 1966 * Toimittanut kirkkomusiikista kertovat osuudet teoksiin Rippikoulun opettajan käsikirja (1972) ja Uskomme (rippikoulun oppikirja, 1977). ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kanttorit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vesipallo olympialaisissa

Vesipallo on ollut mukana olympialaisisten ohjelmassa toisista kesäolympialaisista, vuodesta 1900 asti. Vuoden 1904 olympialaisissa vesipallo oli näytöslajina. Naiset kilpailivat ensimmäisen kerran olympialaisten vesipallossa Sydneyn vuoden 2000 kesäolympialaisissa. Parhaiten menestynyt maa olympialaisten vesipallossa on Unkari. ==Mitalistit== ===Miehet=== ===Naiset=== ==Mitalitaulukko== ==Lähteet== *
Hangon satama

Hangon Satama Oy ( Ab, Ltd, LOCODE: FI HKO) on Hangon kaupungin omistama osakeyhtiö. Se on Suomen eteläisin satama. Hangon satama koostuu kolmesta satamanosasta: Länsisatamasta, Ulkosatamasta ja Koverharin satamasta, jotka kuuluvat Hangon Satama Oy:n yhtiön hallintaan. Hangon satama on perustettu vuonna 1872. Transfennica on sataman suurin käyttäjä. Finnlines ilmoitti tammikuussa 2018 siirtävänsä Rostockiin kulkevan reittiliikenteen Hangon Satamaan. DFDS Seaways liinennöi Hangosta M/S Sailor-aluksella Paldiskiin. ==Sataman osat== ===Länsisatama=== Hangon kantakaupungin etelälaidalla sijaitsevan Länsisataman kautta kulkeva rahti on lähinnä paperin vientiä, autojen tuontia sekä traileri- ja konttiliikennettä. Samassa on myös ro-ro- toimintoihin liittyvää matkustajaliikennettä. Satamassa vierailee vuosittain 1 350 alusta. Länsisatamassa on viisi ro-ro-laituria: * 1 (syvälaituri) Pituus 245 metriä, altaan syvyys 13 m. 45 tonnin monitoiminosturi. * 2 Pituus 220 m, syvyys 9,0 m. Peräporttipaikka. * 3 Pituus 280 m, syvyys 7,3 m. Peräporttipaikka. * 4 Pituus 165 m, syvyys 9,0 m. Peräporttipaikka. * 5 Pituus 300 m, syvyys 7,8 m. Peräporttipaikka. * Lisäksi muuta laituria on 120 metriä ja sen syvyys on 6,8 m. Katettua varastotilaa alueella on 55 300 m² ja avointa varastotilaa 128 000 m². ===Ulkosatama=== Hangon Tulliniemessä sijaitsevaan Ulkosatamaan tuodaan autoja sekä sitä käytetään purkauspaikkana. Satamassa vierailee vuosittain 250 alusta. Satamaan kuuluu Suomen ja EU:n tullialueen ulkopuolinen vapaa-alue (vapaasatama). Ulkosatamassa on kaksi ro-ro-laituria, joiden pituudet ovat 170 ja 180 metriä. Altaan syvyys on 7,2 metriä. Avointa kenttätilaa alueella on 600 000 m² ja katettua varastotilaa 21 000 m². === Koverharin satama === Hangon Lappohjan kylän lähellä sijaitsee Koverharin satama, jossa satamatoiminnot kännistyivät osana Hangon satamaa keväällä 2017. Satamasta lähtee maakaasuputkijunia Riihimäelle. Hangon satama on aikeissa laajentaa satamaa. ==Rahtiliikenne== Hangon sataman tavaraliikenne käsitti vuonna 2011 yhteensä runsas 3,8 miljoonaa tonnia. Tuonnin osuus oli 1,774 ja viennin 2,089 miljoonaa tonnia. Ulkomaan tavaraliikenteen tuonnin suurimman tavararyhmän (0,739 milj. t) muodostivat kappaletavarat; viennissä suurimmat tavararyhmät olivat paperi ja kartonki (0,852 milj. t) ja kappaletavara (0,256 milj. t). Hangon sataman vuosittainen rahtimäärä: vuosi 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 1-8/2012 yhteensä milj. tonnia 2,9 3,0 3,4 0,0 3,0 3,6 2,4 3,5 3,9 2,1 (*) (*) Alkuvuoden 2012 tilastossa on vain ulkomaanliikenne. Kotimaan rahti tulee tämän lisäksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Hangon sataman verkkosivut * Hangon Tulliniemen säämittauksia (ilmatieteenlaitos.fi) * Hangon satama, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 16.12.1928, nro 51, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomen Itämeren satamat Luokka:Hangon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Hangon liikenne
Leandro Cabrera

Leandro Daniel Cabrera Sasía (s. 17. kesäkuuta 1991 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Cabrera edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Espanyolia. Cabrera aloitti ammattilaisuransa uruguaylaisessa Sporting Defensorissa, jonka riveissä hän voitti maan clausura-mestaruuden vuonna 2009. Saman vuoden kesäkuussa hänet kaupattiin espanjalaiseen Atlético Madridiin. Lehtitietojen mukaan Cabreran siirtosumma oli 1,5 miljoonaa euroa.El Atlético ficha a Leandro Cabrera As.com (Luettu 2. huhtikuuta 2010). Cabrera pelasi ensimmäisen liigaottelunsa Atléticossa toukokuussa 2010.Sevilla flying high after Atletico win ESPN soccernet (Luettu 2. toukokuuta 2010). Elokuussa 2010 hän siirtyi yhden kauden mittaisella lainasopimuksella Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaan Recreativo Huelvaan.El Decano se hace con los servicios de Leandro Cabrera recreativohuelva.com (Luettu 14. elokuuta 2010). Kauden 2011–2012 Cabrera vietti lainalla niin ikään toiseksi ylimmällä sarjaportaalla pelaavassa Numanciassa.El uruguayo Leandro Cabrera se incorporó a los entrenamientos terra.es (Luettu 26. heinäkuuta 2012). Kaudeksi 2012–2013 hänet lähetettiin lainalle samaa sarjatasoa edustavaan Hérculesiin.Cabrera llega cedido al Hércules Marca.com (Luettu 11. heinäkuuta 2013). Syyskuussa 2013 kesän siirtoikkunan umpeutuessa Cabreran sopimus Atléticon kanssa purettiin ja hän siirtyi Real Madrid Castillaan.El Castilla ficha a Leandro Cabrera Marca.com (Luettu 3. syyskuuta 2013). Yhden Castillassa vietetyn kauden jälkeen Cabrera solmi kolmivuotisen sopimuksen Zaragozan kanssa.Carlos Diogo y Leandro Cabrera se incorporan a la plantilla del Real Zaragoza Real Zaragoza (Luettu 14. elokuuta 2014). Cabrera on pelannut Uruguayn alle 20-vuotiaiden maajoukkuessa. Hän edusti maataan vuosina 2009 ja 2011 pelatuissa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.FIFA Player Statistics: Leandro Cabrera Fifa.com (Luettu 11. heinäkuuta 2013). == Lähteet == Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isaak Brodski

Isaak Izrailevitš Brodski (; 6. tammikuuta 1884 (J: 25. joulukuuta 1883) Sofijevkan kylä Berdjanskin lähellä, Taurian kuvernementti – 14. elokuuta 1939 Leningrad) oli venäläinen ja neuvostoliittolainen taidemaalari. Isaak Brodski syntyi maanomistajan perheeseen Krimillä, nykyisen Ukrainan alueella. Hän opiskeli Odessan taideopistossa vuosina 1896–1902 ja Ilja Repinin johdolla Pietarin taideakatemiassa vuosina 1902–1908. Ennen Venäjän vallankumousta hän työskenteli lähinnä maisema- ja muotokuvamaalarina. Neuvostoaikana Brodskista tuli yksi merkittävimmistä sosialistisen realismin edustajista. Hän maalasi suuria vallankumousaiheisia tauluja ja puoluejohtajien muotokuvia, joiden kopioita käytettiin laajasti propagandatarkoituksissa. Brodski toimi vuodesta 1932 lähtien Leningradin yleisvenäläisen taideakatemian professorina ja vuodesta 1934 sen johtajana. Hänet on palkittu Leninin kunniamerkillä. Pietarissa toimii vuonna 1949 avattu taiteilijan kotimuseo. == Lähteet == Luokka:Venäläiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Brockhaus–Jefron

thumb|250px|Brockhausin ja Jefronin tietosanakirja hyllyssä. Brockhaus–Jefron () oli Pietarissa Venäjällä vuosina 1889–1930 toiminut kirjakustantamo. Sen perustivat pietarilainen kirjanpainaja Ilja Jefron ja saksalainen tietosanakirjojen julkaisemiseen erikoistunut Brockhaus-yhtiö. Yhtiön tärkein julkaisu on vallankumousta edeltävän Venäjän suurin tietosanakirja Entsiklopeditšeski slovar (”Ensyklopedinen sanakirja”). Se ilmestyi 82 perus- ja neljänä täydennysosana vuosina 1890–1907. Tietosanakirjan uudistettu laitos Novyi entsiklopeditšeski slovar (”Uusi ensyklopedinen sanakirja”, 1911–1916) jäi keskeneräiseksi. Brockhaus–Jefron julkaisi myös muita hakuteoksia, tietokirjallisuutta ja kaunokirjallisia koottuja teoksia. Brockhausin ja Jefronin tietosanakirja ilmestyi CD-rom -muodossa vuonna 2002. Sen artikkelit ovat luettavissa myös Internetissä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Brockhausin ja Jefronin tietosanakirjan Internet-versio Luokka:Tietosanakirjat Luokka:Venäläiset kirjankustantamot Luokka:Vuoden 1890 kirjat
Maalahden vaakuna

Maalahden kunnanvaakuna on Maalahden tunnus, ja sen on suunnitellut Karl-David Långbacka. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä aaltokoroinen tyviö ja kolme lukkopeltiä asetettuina 2:1, kaikki hopeaa”, ja Maalahden kunnanvaltuusto hyväksyi sen 16. huhtikuuta 1982. Sisäasiainministeriö vahvisti päätöksen 1. heinäkuuta ja vaakuna otettiin käyttöön 9. heinäkuuta samana vuonna. Vaakunan aiheen kolme lukkopeltiä kuvaavat säästäväisyyttä ja yhdistettyjä Maalahden, Petolahden ja Pohjois-Pirttikylän kuntia, ja tyviön aaltokuvio Bergön saaristoa. Aiheella on myös historiallinen tausta; Kaarle IX:n perustettua Maalahden kunnan 9. lokakuuta 1607, sen sinetti asetettiin kolmen lukon taakse, joiden avaimia säilyttivät eri henkilöt; yhtä maalahtelaiset, toista sulvalaiset ja kolmatta kirkkoherra. Alkuperäinen Maalahdelle 4. helmikuuta 1965 sisäasiainministeriön vahvistama ja Maalahden kunnanvaltuuston 29. lokakuuta 1964 hyväksymä vaakuna oli Gustaf von Numersin suunnittelema. Vaakunan aihe muistuttaa vanhasta rakennuskulttuurista ja erityisesti kyläseppien käsityötaidoista. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaksi vastapielestä ulkonevaa saranarautaa; kaikki hopeaa.” == Lähteet == * * * Vaakuna Luokka:Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat Luokka:Suomen kuntien vaakunat
Andreas Thom

Andreas Thom (7. syyskuuta 1965 Rüdersdorf bei Berlin, Saksan demokraattinen tasavalta) on entinen saksalainen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. ==Pelaajaura== Thom pelasi Berliner FC Dynamossa DDR-Oberligaa ja voitti vuosina 1984–1988 viisi kertaa peräkkäin Itä-Saksan mestaruuden. Sen lisäksi hän voitti Dynamossa FDGB-Pokalin kahdesti vuosina 1988 ja 1989. Vuonna 1989 hän oli eniten maaleja tehnyt pelaaja Oberligassa ja hänet valittiin maansa vuoden jalkapalloilijaksi. Ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa Thom pelasi vuonna 1983 Euroopan cupin ottelussa FK Partizania vastaan. Saksan demokraattisen tasavallan maajoukkueessa hän pelasi vuosina 1984–1990 51 ottelua ja teki 16 maalia. Thomesta tuli ensimmäinen pelaaja, joka siirtyi Oberliigasta Saksan liittotasavallan Bundesliigaan, kun Bayer 04 Leverkusen osti hänet 2,5 miljoonalla markalla. Leverkusenissa hän pelasi vuoteen 1995 ja muodosti yhdessä niin ikään Dynamosta siirtyneen Ulf Kirstenin kanssa menestyksekkään hyökkääjäkaksikon. Leverkusenissa hän voitti vuonna 1993 Saksan cupin. Vuonna 1997 hän siirtyi skotlantilaiseen Celticiin ja vuonna 1998 Hertha Berliniin. Joulukuussa 1990 yhdistyneen Saksan maajoukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa. Vaihdosta peliin tullut Thom teki ottelussa maalin. Hän oli voittamassa Euroopan mestaruushopeaa Ruotsissa 1992. Viimeisen ottelunsa maajoukkueessa hän pelasi huhtikuussa 1994 Arabiemiirikuntia vastaan. ==Valmennusura== Huub Stevensin jätettyä Hertha Berlinin valmennustehtävät toimi Thom pari viikkoa joukkueen väliaikaisena valmentajana joulukuussa 2003. Hans Meyerin aloitettua päävalmentajana 20. joulukuuta siirtyi Thom apuvalmentajan tehtäviin. 10. huhtikuuta 2007 hänet ja silloinen päävalmentaja Falko Götz erotettiin. 15\. joulukuuta 2008 ilmoitettiin, että Thom aloittaa 5. tammikuuta 2009 Holstein Kielin apuvalmentajana. Vuonna 2009 joukkueen onnistui nousta 3. Ligaan. 15. helmikuuta 2010 hänet erotettiin, koska pelaajien ja Thomin välillä ei ollut riittävää luottamusta. ==Lähteet== ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Kaikki Thomin pelaamat maaottelut www.dfb.de Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Itäsaksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt