Max Jones

Max Jones (s. 17. helmikuuta 1998 Rochester, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Boston Bruinsin organisaatiossa. Anaheim Ducks varasi Jonesin ensimmäisellä kierroksella 24. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. ==Pelityyli== Elite Prospects -sivuston Curtis Joen mukaan hän on pelityyliltään työteliäs voimahyökkääjä, joka on monipuolinen sekä vahva ja luova kiekollisena. Jones on myös nopea ja voimakas pelaaja, joka taitaa maalinedustapelaamisen. ==Ura== ===Seuraura=== Jones pelasi kaudella 2010–2011 Belle Tiren, kaudella 2011–2012 Honeybakedin ja kaudella 2012–2013 Compuwaren junioreissa. Kaudeksi 2013–2014 hän palasi Honeybakediin ja voitti 123 minuutillaan koko HPHL-junioriliigan jäähypörssin. London Knights varasi Jonesin 18. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2014. Hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 kuitenkin Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelmaan ja pelasi mm. USHL-junioriliigaa. Kaudeksi 2015–2016 Jones siirtyi hänet vuotta aiemmin varanneen OHL-joukkue London Knightsin riveihin. Hänen tulokaskautensa toi runkosarjassa 52 tehopistettä. 28. maaliskuuta 2016 pelatussa kolmannessa neljännesvälieräottelussa vieraissa Owen Sound Attackia vastaan Jones taklasi juuri kiekon saanutta vastustajajoukkueen Justin Brackia voimakkaasta kohti ylävartaloa. Jonesin taklaus kohdistui Brackin päähän ja hän sai teostaan viiden minuutin rangaistuksen sekä ulosajon. Brack loukkaantui tilanteessa. Jones herätti huomiota nauramalla ulosajonsa jälkeen. Hän sai sittemmin OHL:ltä peräti 12 ottelun mittaisen pelikiellon, jota ankaroitti Brackin haavoittuvuus, loukkaantuminen ja taklauksen osuminen päähän. Jones palasi kaukaloihin OHL: finaaleissa, jotka päättyivät mestaruuteen eli J. Ross Robertson Cupiin. Hän voitti Knightsin kanssa myös Memorial Cupin. Jones pelasi kauden aikana sekä CHL Top Prospects Gamessa että CCM/USA Hockey All- American Prospects Gamessa. Anaheim Ducks varasi Jonesin ensimmäisellä kierroksella 24. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Hän teki jo saman vuoden elokuussa seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Jones jatkoi kaudella 2016–2017 Knightsin OHL-joukkueessa, jossa hän pelasi runkosarjassa loukkaantumisen vuoksi vain 33 ottelua. Jones teki niissä kuitenkin yli piste per peli -tahdilla 36 tehopistettä. Pudotuspeleissä hän teki 14 ottelussa 12 tehopistettä. Jones jakoi Knightsin sisäisen tehotilaston voiton Evan Bouchardin kanssa lukemalla +4. OHL-kauden päätteeksi, huhtikuussa 2018 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue San Diego Gullsin vahvuuteen. Jones pelasi siellä yhdeksän playoff-ottelua tehopistein 1+1=2. Syksyn 2017 harjoitusleirin päätteeksi Anaheim Ducks lähetti Jonesin London Knightsin OHL-joukkueeseen. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Tammikuussa 2018 Knights kauppasi Jonesin Kingston Frontenacsiin vaihdossa hyökkääjä Sergei Popoviin sekä kesän 2023 toisen ja kesän 2021 kolmannen kierroksen varausvuoroon. Hänen runkosarjansa päättyi kuitenkin kuuden ottelun jälkeen peukalomurtumaan, joka piti Jonesin myös sivussa seitsemästä ensimmäisestä playoff-ottelusta. Jonesilta jäi Ducksin syksyn 2018 harjoitusleiri väliin peukalovamman vuoksi. Kuntouduttuaan seura lähetti hänet lokakuun lopulla San Diego Gullsin AHL-joukkueeseen. Elokuussa 2021 Jones teki Ducksin kanssa kolmen vuoden jatkosopimuksen. https://www.nhl.com/ducks/news/ducks-sign- comtois-jones-mahura-to-contracts/c-325931074 Heinäkuussa 2024 Jones teki vapaana agenttina Boston Bruinsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä kahden miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. ===Maajoukkueura=== Jones pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti pronssia. Jones pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2015, jolloin hän voitti hopeaa. Jones voitti koko turnauksen maalipörssin seitsemällä osumallaan ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain joukkuetoveri Clayton Keller. ==Muuta== Jonesin isoveli Mitch pelaa puolustajana ECHL-joukkue Cincinnati Cyclonesissa. Veljesten isä Brad Jones pelasi omalla urallaan NHL:ssä hyökkääjänä 148 runkosarjaottelua. ==Tilastot== 2014–2015 US NTDP USHL 24 5 5 10 116 – – – – – 2015–2016 London Knights OHL 63 28 24 52 106 6 1 1 2 23 London Knights M-Cup – – – – – 4 2 2 4 8 2016–2017 London Knights OHL 33 17 19 36 65 14 7 5 12 24 San Diego Gulls AHL – – – – – 9 1 1 2 6 2017–2018 London Knights OHL 25 18 3 21 34 – – – – – JMM 7 1 1 2 2 Kingston Frontenacs OHL 6 1 2 3 2 9 3 1 4 28 2018–2019 Anaheim Ducks NHL 30 2 3 5 14 – – – – – San Diego Gulls AHL 43 14 15 29 50 – – – – – 2019–2020 Anaheim Ducks NHL 59 8 4 12 36 – – – – – San Diego Gulls AHL 8 2 0 2 21 – – – – – 2020–2021 Anaheim Ducks NHL 46 7 4 11 36 – – – – – 2021–2022 Anaheim Ducks NHL 2 0 0 0 15 – – – – – 2022–2023 Anaheim Ducks NHL 69 9 10 19 77 – – – – – 2023–2024 Anaheim Ducks NHL 52 5 10 15 33 – – – – – 6 kautta yhteensä NHL 258 31 31 62 211 – – – – – 3 kautta yhteensä AHL 51 16 15 31 71 9 1 1 2 6 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Boston Bruinsin pelaajat Luokka:Anaheim Ducksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt