EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ulpukkareitti

Ulpukkareitti on melontareitti Savonlinnassa ja Enonkoskella Etelä-Savon maakunnassa. Reitin pituus on noin 37 kilometriä ja pudotusta on yhteensä 7,7 metriä. Reitti kulkee kokonaisuudessaan Sääminginsalon saaressa. Reittiin kuuluu 14 järveä tai lampea sekä niitä yhdistäviä jokiosuuksia. Halutessaan melontareittiä voi jatkaa Enonvedeltä esimerkiksi Koloveden kansallispuistoon saakka. Reitin jatkamiselle löytyy useita muitakin vaihtoehtoja, sillä Enonveden kautta kulkee useita melontareittejä. == Järvet ja joet == pienoiskuva|Järvinäkymä Ylä-Enonvedeltä. pienoiskuva|Kanadanmajavan pesä Ulpukkareitin loppupäässä Enonvedelle tultaessa. Reitin järvet ja joet järjestyksessä Savonlinnan Ylä-Kieluulta lähdettäessä (suuntaa antavat koordinaatit ): Ylä-Kieluu, Kohojoki, Koholampi, Keplakko, Paskojoki, Ala- Kieluu, Välijoki, Löksä, Koveronjoki, Tänkynjärvi, Suurijoki, Riitasenjärvi, Iso-Sulkava, Pieni-Sulkava, Kärenkoski, Pieni-Säkänen, Suuri-Säkänen, Haverilanjoki, Saarijärvi, Ylä-Enonvesi, Enonkoski, Sahalampi, Enonvesi (). == Reitin palveluja ja huomattavaa == Reitin varrella neljä melontalaituria. Löksä-järven rannalla on grillikatos ja käymälä. Iso-Sulkavan Nimettömän- saaressa on retkeilijöiden käytössä oleva nuotiopaikka, käymälä ja laavu. Myös Simanalan kylätalon (entisen koulun) rannanssa on käymälä. Reitillä on maanteiden alitusten kohdalla neljä pientä koskea. Enonkosken kirkonkylän kohdalla melontareittiin kuuluu 150-200 metrin mittainen, tietä pitkin kulkeva siirto-osuus. == Lähteet == Luokka:Melontapaikat ja -reitit Luokka:Savonlinnan nähtävyydet Luokka:Enonkoski
Jaime Delgado Aparicio

Jaime Delgado Aparicio (1943 Lima – 1983) oli perulainen pianisti, säveltäjä, kapellimestari ja jazzmuusikko.Jaime Delgado Aparicio: El embajador y yo (Original soundtrack + bonus) Munster Records Delgado Aparicio opiskeli enimmäkseen Yhdysvalloissa. Hän tuli ensimmäisen kerran palkituksi pianistina 15-vuotiaana ja eteni myöhemmin Perun kansallisen sinfoniaorkesterin johtoon. Hän toimi 1960–1970-luvuilla jazzin uranuurtajana Perussa. Vuonna 1966 Delgado Aparicio sävelsi musiikin toimintakomediaelokuvaan El embajador y yo (1966). Vampi Soul-levymerkillä julkaistiin neljäkymmentä vuotta myöhemmin koko elokuvan musiikki ja lisäksi viisi Jaime Aparicio Jazz Trion noin vuonna 1964 Limassa tekemää levytystä. == Lähteet == Luokka:Perulaiset säveltäjät Luokka:Pianistit Luokka:Perulaiset kapellimestarit Luokka:Jazzmuusikot Luokka:Elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Karla (nimi)

Karla on alkujaan saksalainen naisen etunimi, joka esiintyy myös muodossa Carla. Alkuperältään se on Karl- tai Carl-nimen naispuolinen vastine, mutta se voidaan käsittää myös lyhentymäksi nimestä Karolina. Suomessa nimi Karla on annettu 1900-luvun alusta huhtikuuhun 2024 mennessä noin 649 ja Carla 663 henkilölle. Suurin osa heistä on syntynyt vuoden 1980 jälkeen. Carlan nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 28. tammikuuta, joka on myös Karlin ja sen suomenkielisten vastineiden kuten Kaarlen ja Kallen nimipäivä. Nimi Carla lisättiin kalenteriin vuonna 2020. == Tunnettuja Karla- ja Carla- nimisiä == * Carla Bley (1936–2023), yhdysvaltalainen jazzpianisti ja -säveltäjä * Carla Bodendorf (s. 1953), saksalainen pikajuoksija * Carla Bosco (s. 1983), suomalainen pikajuoksija * Carla Boyd (s. 1975), australialainen koripalloilija * Carla Bruni (s. 1967), ranskalais-italialainen laulaja, lauluntekijä ja malli, Ranskan presidentti Nicolas Sarkozyn puoliso * Carla Calò (1926–2019), italialainen näyttelijä * Carla Del Poggio (1925–2010), italialainen näyttelijä * Carla Del Ponte (s. 1947), sveitsiläinen juristi ja diplomaatti * Carla Esparza (s. 1987), yhdysvaltalainen vapaaottelija * Carla Fracci (1936–2021), italialainen balettitanssija ja -ohjaaja ja näyttelijä * Carla Geurts (s. 1971), alankomaalainen uimari * Carla Gonzalez, Roxanne Perez (s. 2001), yhdysvaltalainen showpainija * Carla Guerrero (s. 1987), chileläinen jalkapalloilija * Carla Gugino (s. 1971), yhdysvaltalainen näyttelijä * Karla Homolka, Karla Leanne Tale (s. 1970), kanadalainen rikollinen * Karla Kienzl (1922–2018), itävaltalainen ohjaskelkkailija * Carla Kihlstedt (s. 1971), yhdysvaltalainen viulisti, laulaja ja moni- instrumentalisti * Karla Kosola (s. 1993), suomalainen salibandyn pelaaja * Carla Laemmle (1909–2014), yhdysvaltalainen näyttelijä * Karla LaVey (s. 1952), yhdysvaltalainen satanistinen vaikuttaja * Carla MacLeod (s. 1982), kanadalainen jääkiekkoilija * Carla Marangoni (1915–2018), italialainen voimistelija * Carla Marins (s. 1968), brasilialainen näyttelijä * Carla Overbeck (s. 1968), yhdysvaltalainen jalkapalloilija * Carla Rebecchi (s. 1984), argentiinalainen maahockeypelaaja * Carla Rindell, suomalainen äänikirjojen laatija ja ääninäyttelijä * Karla Roffeis (s. 1958), saksalainen lentopalloilija * Carla Sacramento (s. 1971), portugalilainen keskimatkojen juoksija * Karla Souza (s. 1985), meksikolainen näyttelijä * Carla Suárez Navarro (s. 1988), espanjalainen tennispelaaja * Karla Faye Tucker (1959–1998), yhdysvaltalainen teloitettu rikollinen == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etunimet
Viljo Kainulainen

Viljo Martti Kainulainen (24. tammikuuta 1894 Iisalmen Runnin kylä – 1. helmikuuta 1936 Leningrad) oli suomalainen myös Neuvostoliitossa työskennellyt toimittaja. Valmistuttuaan ylioppilaaksi vuonna 1915 Kainulainen lähti Helsinkiin opiskelemaan teologiaa, mutta siirtyi pian Venäjän jalkaväen upseerikouluun Pietariin. Lokakuun vallankumouksen aikoihin hän ilmeisesti karkasi Venäjän armeijasta ja matkusti Saksaan liittyäkseen jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon. Kainulaista ei kuitenkaan hyväksytty jääkäriksi, vaan ainoastaan työjoukkoihin. Toisen tiedon mukaan hän olisi Suomen sisällissodan alettua kieltäytynyt liittymästä valkoiseen armeijaan ja eronnut täydennysjoukosta. Kainulainen palasi Suomeen kesällä 1918. Hän lähti heimosotaretkelle Vienan Karjalaan, minkä jälkeen hänestä tuli vakaumuksellinen sosialisti. Hyvänä urheilijana tunnettu Kainulainen toimi vuosina 1919–1922 Työväen Urheilulehden vastaavana toimittajana ja sosialistisen työväenpuolueen Suomen Työläinen -lehden vastaavana toimittajana vuonna 1921. Vuonna 1922 hän sai syytteen kehotuksesta maanpetokseen ja pakeni Neuvostoliittoon. Kainulainen työskenteli Leningradissa Vapaus-lehden toimittajana. Vuonna 1924 hän siirtyi Neuvosto-Karjalaan, jossa hän toimi Punaisen Karjalan ja radiolähetyksien toimittajana sekä tasavallan kansankomissaarien neuvoston työntekijänä. Vuodesta 1930 lähtien Kainulainen työskenteli Kustannusliike Kirjan julkaisemien lehtien ja kirjojen toimittajana Leningradissa. Vuonna 1931 hänestä tuli urheilu- ja maanpuolustuslehti Spartakin vastaava toimittaja. Julkaisun siirryttyä Punavartio-nimisenä Petroskoihin Kainulainen jäi lehden edustajaksi Leningradiin. Hän kuoli tuberkuloosiin. Kainulainen kilpaili nuoruudessaan yleisurheilussa. Kalevan kisoissa 1916 hän sijoittui toiseksi sekä 110 metrin aitajuoksussa että pituushypyssä. Aitajuoksussa hän juoksi loppukilpailussa tasapelin Erkki Kätön kanssa ja heidät määrättiin uusintaan seuraavana päivänä. Kainulainen ei kuitenkaan uusintaan osallistunut aikatauluongelmien vuoksi. Vuonna 1922 Kainulainen kilpaili ensimmäisenä suomalaisena yleisurheilijana Neuvostoliitossa. Hän osallistui maan mestaruuskilpailuihin ainakin neljässä lajissa saavuttaen sijat 4, 4, 5 ja 6. ==Teoksia== * Jyryn pakinat: juhlajulkaisu 19-vuotisen toiminnan muistoksi. Helsinki, 1921. * Rönnqvist, G. & Kainulainen, Viljo. Lyhyt voimistelu- ja urheiluopas. Leningrad: Kirja, 1929. * Urheiluväen kirja. Leningrad: Kirja, 1933. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Risto Kuparinen

Risto Tapani Kuparinen (14. kesäkuuta 1946 Savitaipale – 27. tammikuuta 2020 Pori)Kuolinilmoitus. Satakunnan Kansa 16.2.2020, s. 20 oli suomalainen jääkiekkovaikuttaja. Hän toimi pitkään joukkueenjohtajana Ässien juniorijoukkueessa sekä Ässien vt. toimitusjohtajana kaudella 2002–2003. Kuparinen toimi pitkään myös erilaisissa luottamustehtävissä Jääkiekkoliitossa. Pääsarjauransa kevääseen 2019 päättänyt jääkiekkoilija Matti Kuparinen on Risto Kuparisen poika. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkovaikuttajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Miguel Harth-Bedoya

Miguel Harth-Bedoya (s. 1968) on perulainen kapellimestari.On the Waterfront Helsingin Kaupunginorkesteri Harth-Bedoya aloitti 15-vuotiaana työskentelyn assistenttina teatterissa Limassa ja seurasi sen ooppera- sekä operettinäytöksiä. Sieltä hän sai innoituksen myöhemmälle uralleen kapellimestarina. Hän valmistui Curtis Institute of Musicista sekä Juilliard Schoolista ja aloitti ammattimaisen uransa vuonna 1993 New York Youth Symphonyn musiikillisena johtajana. Hän toimi myös New Yorkin filharmonikkojen avustavana kapellimestarina ja pääsi tämän myötä tuuraamaan Leonard Slatkinia Carnegie Halliin. Sittemmin Harth-Bedoya on toiminut Aucklandin filharmonikkojen, Eugenen sinfoniaorkesterin, Fort Worthin sinfoniaorkesterin ja Norjan radion sinfoniaorkesterin johdossa. Hän on myös johtanut vierailijana keskeisiä yhdysvaltalais- ja eurooppalaisorkestereita. Harth- Bedoya meni vuonna 2000 naimisiin Chilessä jo 19-vuotiaana tapaamansa Maritzan kanssa. Hän asuu Yhdysvalloissa vaimonsa ja lastensa kanssa. == Lähteet == Luokka:Perulaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fischbrötchen

pienoiskuva|Valikoima Fischbrötchen-sämpylöitä. Fischbrötchen ("kalasämpylä") on saksalainen sämpylätyyppi, jonka päätäytteenä on kala. Se on paikallinen erikoisuus Saksan pohjoisosissa siinä missä esim. Weisswurst Baijerissa ja currywurst Berliinissä.. Usein käytetään silliä sen eri muodoissa, mutta myös muut kalat, kuten makrilli ja lohi, ovat mahdollisia ja toisinaan myös katkaravut. Fischbrötchen on luonteeltaan take away -ruokaa ja sitä tarjoillaan esim. markkinoilla. Se on niin erottamaton osa Hannover Messe -markkinoita, että tapahtuman puhekielinen nimitys on Fischbrötchenmesse. Kalan lisäksi sämpylään laitetaan usein myös sipulia, suolakurkkuja ja erilaisia kastikkeita (mm. remoulade). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kalaruoat Luokka:Saksalainen keittiö
Abraham Nordenheim

Abraham Joachim Nordenheim (vuoteen 1833 Molander; 6. maaliskuuta 1771 Kesälahti – 22. helmikuuta 1847 Helsinki)Tor Carpelan: Ättartavlor för de på Finlands riddarhus inskrivna efter 1809 adlade, naturaliserade eller adopterade ätterna, s. 212. Helsinki 1942. oli suomalainen sotilas ja Mikkelin läänin ensimmäinen maaherra vuosina 1831–1837. Abraham Molander syntyi Molanderin sukuun. Hänen vanhempansa olivat Kesälahden kirkkoherra Clas Johan Molander ja Maria Vadsten. Piispa Johan Molander oli hänen veljensä. Molander aloitti upseerinuransa Karjalan jääkäreiden vänrikkinä vuonna 1788. Hän osallistui Kustaa III:n sotaan ja yleni aliluutnantiksi 1789. Vuodesta 1797 hän palveli luutnanttina Haapaniemen sotakoulussa. Hän sai vuonna 1802 kapteenin ja Suomen sodan jälkeen vuonna 1810 majurin arvon, mutta erosi sitten Ruotsin armeijasta. Vuonna 1821 Molander nimitettiin Suomen päämaanmittauskonttorin ylijohtajaksi. Hän oli myös kruunun edustaja Suomen palovakuutuskonttorissa sekä vuodesta 1822 Suomen koskenperkaus- ja kanavatöiden johtokunnan jäsen. Vuonna 1828 Molander nimitettiin Kymenkartanon läänin virkaa tekeväksi varamaaherraksi ja vuonna 1830 vakinaiseksi maaherraksi. Seuraavana vuonna hän siirtyi Kymenkartanon läänin tilalle perustetun Mikkelin läänin maaherraksi, missä tehtävässä hän jatkoi tammikuuhun 1837 saakka. Molander aateloitiin vuonna 1833 nimellä Nordenheim ja hänen sukunsa merkittiin seuraavana vuonna Suomen ritarihuoneelle aatelisena sukuna numero 195. Nordenheimin puolisona oli vuodesta 1804 Maria Wallenius, kruununvouti Gabriel Walleniuksen tytär. Heidän lapsiaan olivat senaattorit Clas Gabriel ja Mauritz Wilhelm Nordenheim. Nordenheimin aatelissuku sammui mieslinjalta Clas Gabrielin kuoltua pojattomana vuonna 1875. Senaattori Clas Herman Molander oli Nordenheimin veljenpoika ja senaattori Erik Wallensköld hänen lankonsa. ==Lähteet== Luokka:Mikkelin läänin maaherrat Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1771 syntyneet Luokka:Vuonna 1847 kuolleet Luokka:Maanmittauslaitoksen pääjohtajat
Lajos Bartók

Lajos Bartók (1851−1902Bartók, Lajos, Tietosanakirja osa 11, palsta 136, Täydennysosa, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1922) oli unkarilainen kirjailija, toimittaja ja poliitikko. Hän kuvailee lyyrillisissä runoissaan rakkautta, Pohjois-Unkarin luontoa, isänmaata. Runokokoelmia ilmestyi useita, joista yksi, Karpáti emlékek, on käännetty saksaksi. Huomattavammissa näytelmissään hän käsittelee historiallisia aiheita: Kendi Margit (1884), Thurán Anna (1888, myös saksaksi), Erzsébet királyné (1892). Bartók osallistui myös politiikkaan osaksi poliittisten pilalehtien toimittajana, osaksi valtiopäivämiehenä.Bartók, Lajos, Tietosanakirja osa 1, palsta 873, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset poliitikot Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Unkarilaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1902 kuolleet
Gesta Danorum

Gesta Danorum (”Tanskalaisten teot”) on Saxo Grammaticuksen latinaksi 1100-luvulla kirjoittama historiateos, joka on ensimmäinen merkittävä Tanskan historiaa käsittelevä kirja. Saxo työskenteli arkkipiispa Absalonin kirjurina, ja arkkipiispa ehdotti Saxo Grammaticukselle teoksen kirjoittamista. Gesta Danorum koostuu 16 kirjasta. Se alkaa myyttisestä muinaisuudesta, legendaarisesta kuningas Danista ja päättyy Knuut VI:n Pommerin valloitukseen. Teoksen yhdeksän ensimmäistä kirjaa kertovat 60 legendaarisesta Tanskan kuninkaasta. Näiden kertomusten lähteenä olivat muinaiset runoelmat, romanttiset saagat ja islantilaisten selonteot. Gesta Danorumissa kerrottu legenda Amleth on mahdollisesti toiminut Shakespearen Hamletin lähdemateriaalina. Teoksessa esiintyvä jousiampuja Toke on puolestaan Wilhelm Tellin prototyyppi. Saxo Grammaticus kutoi historiateokseensa myyttejä eri jumalista, jotka perimätiedon mukaan olisivat muinoin olleet Tanskan kuninkaita, sekä taruja vierasmaalaisista sankareista. Ensimmäisessä kirjassa mainitaan myös Sumble, suomalaisten tai saamelaisten (finnit) myyttinen kuningas. Saxo käänsi teokseen heksametri-runomitalla kolme merkittävää sankarirunoa. Nämä vanhimmat tunnetut tanskalaiset runot ovat Bjarkemaalet, Ingjaldskvadet sekä Hagbard ja Signe. Bjarkemaalet on sotaisuutta lietsova taistelulaulu, Ingjaldskvade taas runoelma, joka varoittaa ylellisyyden turmiollisesta vaikutuksesta viikinkien sieluun. Hagbard ja Signe on tragedia rakkaudesta ja sukuriidoista. Gesta Danorumin seitsemän viimeistä kirjaa sisältävät Saxon selostuksia historialliselta ajalta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Keskiajan kirjallisuus Luokka:Kirjat historiasta Luokka:Tanskan keskiaika
Maksimilian Steinberg

Maksimilian Osejevitš Steinberg (; 4. heinäkuuta 1883 Vilna – 6. joulukuuta 1946 Leningrad) oli venäläinen säveltäjä.Maximilian Steinberg NaxosMaximilian Steinberg AllMusic Steinberg syntyi juutalaisperheeseen Vilnassa ja lähti opiskelemaan Pietarin konservatorioon, jossa häntä opettivat Anatoli Ljadov, Aleksandr Glazunov ja Nikolai Rimski-Korsakov. Rimski-Korsakov toimi sekä Steinbergin että Igor Stravinskyn suojelijana. Steinberg seurasi Rimski- Korsakovia Sergei Djagilevin Saison Russeen Pariisiin. Hieman ennen Rimski- Korsakovin kuolemaa hän meni naimisiin Rimski-Korsakovin tyttären Nadežda Nikolajevnan kanssa; näin hänet myös kastettiin Venäjän ortodoksikirkkoon. Steinberg sai tehtäväkseen useiden Rimski-Korsakovin sävellysten ja oppikirjojen editoimisen tämän kuoleman jälkeen. Hän liittyi Pietarin konservatorion henkilökuntaan vuonna 1908 ja pääsi siellä vuonna 1915 Rimski- Korsakovin aiempaan tehtävään sävellyksen ja orkestroinnin professoriksi. Myöhemmin hän eteni konservatorion vararehtoriksi, ja hänen oppilaisiinsa kuuluivat Galina Ustvolskaja ja Dmitri Šostakovitš. Pietarin konservatoriosta Steinberg jäi eläkkeelle vuonna 1946. Steinberg hylkäsi säveltäjänä pitkälti Stravinskyn omaksuman modernistisen suunnan. Stravinskyn ja hänen välillään olikin kilpailuasetelma. Steinberg jatkoi sen sijaan Rimski-Korsakovin koulukunnan perinteitä ja oli musiikillisessa ajattelussaan lähellä myös toista opettajaansa, Glazunovia. Steinbergin tuotantoon kuuluu esimerkiksi kirjallisuudesta ja kuvataiteesta innoituksensa saanutta ohjelmallista orkesterimusiikkia sekä musiikkia, jossa hyödynnettiin Neuvostoliiton etnisten kulttuurien, kuten Uzbekistanin ja Armenian perinteitä. Teosten joukossa ovat viisi sinfoniaa, baletti Till Eulenspiegel ja 1920-luvulla sävelletty Passioviikko (op. 13). Kuolemansa jälkeen Steinberg alkoi vaipua unohduksiin, mutta hänen tuotantoaan on sittemmin nostettu esiin, ja sitä ovat levyttäneet Cappella Romana ja Neeme Järvi. Nikolai Mjaskovskin yhdestoista sinfonia (op. 34) on omistettu Steinbergille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Venäläiset säveltäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset säveltäjät Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Iraninsieraintokko

Iraninsieraintokko (Proterorhinus nasalis) on tokkojen heimoon kuuluva pohjakala. == Taksonomia == Iraninsieraintokko sisältyi pitkään samaan lajiin kuin Mustanmeren putkisieraintokko P. marmoratus. 2000-luvulla putkisieraintokosta erotettiin idänsieraintokko (Proterorhinus nasalis). 2020-luvulla idänsieraintokkoa on pilkottu edelleen, ja Proterorhinus nasalis on siirtynyt tarkoittamaan vain Iranissa esiintyvää lajia, iraninsieraintokkoa. Laajemmalla alueella esiintyvä idänsieraintokko tunnetaan nykyään nimellä Proterorhinus semipellucidus. == Lähteet == Luokka:Putkisieraintokot
Itsepölytys

Itsepölytys on pölytystä itsehedelmöittymisellä. Itsepölytyksessä kasvin kukan pölyttää samasta kukasta tai saman kasviyksilön toisesta kukasta peräisin oleva siitepöly. Kasvia, jolla on itsepölytys, kutsutaan nimellä itsepölyttyvä tai itsepölytteinen. Itsepölytys voi olla kasvilajin geneettisen monimuotoisuuden kannalta ongelmallinen pölytystapa, joten osalla kasvilajeista on erilaisia mekanismeja itsepölytyksen estämiseksi tai vähentämiseksi. Näitä keinoja ovat esimerkiksi siitepölyn ja emien kehittymisen eriaikaisuus, kukkien erilaiset rakenteet sekä itseinkompatibiliteetti. Myös kasvin kaksikotisuus ehkäisee itsepölytystä. Luokka:Pölytys
Idänsieraintokko

Idänsieraintokko (Proterorhinus semipellucidus) on tokkojen heimoon kuuluva kalalaji. Idänsieraintokon tärkein tuntomerkki on suun yläpuolella olevat kaksi putkimaista sierainta, jotka erottavat sen lähilajeista hieta- ja liejutokosta. == Levinneisyysalue == Lajia tavataan luonnostaan Kaspianmeressä, Asovanmeressä sekä Volgan jokisuistossa. Se on vieraslajina levinnyt mm. Viroon Itämeren rannikolleTruuverk A et al. (2021) Molecular analysis reveals the invasion of eastern tubenose goby Proterorhinus nasalis De Filippi, 1863 (Perciformes: Gobiidae) into the Baltic Sea. BioInvasions Records 10, 701–709 ja Venäjän puolelle Suomenlahtea. Suomessa laji havaittiin ensimmäisen kerran Virolahdella vuonna 2022. == Lähteet == Luokka:Putkisieraintokot
Proterorhinus tataricus

Proterorhinus tataricus on tokkojen heimoon kuuluva erittäin uhanalainen kalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Freyhof ja Naseka vuonna 2008. == Levinneisyysalue == Lajia tavataan ainakin Chornaya-joessa Krimin niemimaalla Ukrainassa. == Lähteet == Luokka:Putkisieraintokot Luokka:Uhanalaiset kalat
Tonavansieraintokko

Tonavansieraintokko (Proterorhinus semilunaris) on tokkojen heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Tyypillisesti kala on vähän toistakymmentä senttiä pitkä. Tonavansieraintokkoa tavataan luontaisena Mustaanmereen ja Egeanmereen laskevissa vesistöissä, Tonavassa ainakin Wieniin asti. Sittemmin se on levinnyt vieraslajina Reinin vesistöön Saksaan ja Alankomaihin, toisaalla Dnepristä Puolaan Veikseliin sekä laivojen painolastivesissä Pohjois-Amerikan Suuriin järviin. 2000-luvun alkuun asti tonavansieraintokkoa pidettiin samana lajina kuin murtovedessä elävä lajia Proterorhinus marmoratus. == Lähteet == Luokka:Putkisieraintokot
Marja Sakari

Marja Helinä Sakari (s. 14. maaliskuuta 1956 Pariisi) on suomalainen taidehistorioitsija. Hän on toiminut Ateneumin taidemuseon johtajana joulukuusta 2018. Aiemmin Sakari oli Kiasman intendentti (2003–2008, 2012–2018) ja Suomen Ranskan-instituutin johtaja (2008–2012). Sakari valmistui ylioppilaaksi 1974, filosofian kandidaatiksi 1988 ja lisensiaatiksi 1996. Filosofian tohtoriksi hän väitteli vuonna 2001 Helsingin yliopistossa. Hänen taidehistorian väitöskirjansa aiheena oli käsitetaiteen etiikka. Sakari työskenteli Galleria Strindbergin näyttelysihteerinä 1982–1985 ja Helsingin Taiteilijaseuran pääsihteerinä 1988–1990. Hän työskenteli valtion taidemuseon kuvataiteen keskusarkiston tutkijana Ateneumissa 1991–1993. Sakari oli Kuvataideakatemian taidehistorian yliopettaja 2001–2002 ja Suomen Akatemian tutkijatohtori 2002–2003. Marja Sakarin isä oli romaanisten kielten tutkija ja professori Aimo Sakari. Äiti Ellen Sakari hoiti myöhemmin samaa professuuria. Sakari oli avioliitossa taiteilija Simo Suoniemen kanssa 1978–1988, ja heillä on yksi lapsi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Trötschkes, Rita: Joskus taide ei avaudu edes Ateneumin taidemuseon johtaja Marja Sakarille. Kuusi kuvaa. Yleisradio 25.1.2020. Luokka:Suomalaiset taidemuseonjohtajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karl Bartsch

Karl Bartsch (1832−1888) oli saksalainen filologi ja kirjallisuudentutkija. Bartsch oli 1858 professorina Rostockissa ja sen jälkeen Heidelbergissä. Hän julkaisi vanhoja saksalaisia runoteoksia, muun muassa Nibelungenliedin ja Kudrunin sekä provencelaisia teoksia, kirjoitti tutkimuksia saksalaisesta ja romaanisesta kirjallisuudesta, käänsi Nibelungenliedin ja Danten Divina commedian. Hän kirjoitti itsekin runoja.Bartsch, Karl, Tietosanakirja osa 1, palsta 875, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kielitieteilijät Luokka:Saksalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Everyday Life

Everyday Life on brittiläisen rockyhtye Coldplayn kahdeksas studioalbumi. Albumi ilmestyi 22. marraskuuta 2019 Parlophone-levymerkillä. Albumi on tupla- albumi, ensimmäinen albumi on nimeltään Sunrise, ja toinen Sunset. == Kappaleet == === Sunrise === === Sunset === == Arviot == * Helsingin Sanomat: Helsingin Sanomat * Soundi: Soundi == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 albumit Luokka:Coldplayn albumit
Kastanjatokko

Kastanjatokko (Gobius ater) on tokkojen heimoon (Gobiidae) kuuluva tokkokalalaji. Kastanjatokko on matalien vesien kala joka elää Välimeressä rannan läheisyydessä ja laguuneissa kasvillisuuden seassa. Se on alle seitsemän sentin mittainen. == Lähteet == Luokka:Tokot (suku)
Gobius ateriformis

Gobius ateriformis on tokkojen sukuun (Gobius) ja samannimiseen heimoon (Gobiidae) kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasivat ensimmäisinä Brito ja Miller vuonna 2001. == Elinympäristö == Se elää trooppisissa merivesissä aina 11 metrin syvyyteen. == Levinneisyysalue == Sitä on tavattu ainoastaan Kap Verdessä. == Lähteet == Luokka:tokot (suku)
Kultatokko

Kultatokko (Gobius auratus) on tokkojen sukuun (Gobius) ja samannimiseen heimoon (Gobiidae) kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Antoine Risso vuonna 1810. == Elinympäristö == Se elää 5–80 metrin, tai yleensä kuitenkin 5–30 metrin, syvyydessä. Se viihtyy 15–20 °C lämpöisissä merivesissä. == Levinneisyysalue == Sitä tavataan ainakin Välimeressä ja Itä- Atlantilla pohjoisesta Espanjasta Madeiralle ja Kanariansaarille yltävällä alueella. == Lähteet == Luokka:tokot (suku)
Gobius bontii

Gobius bontii on tokkojen sukuun (Gobius) ja samannimiseen heimoon (Gobiidae) kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Pieter Bleeker vuonna 1849. == Levinneisyysalue == Sitä tavataan ainakin Indopasifisella merialueella Bazaruton saaristossa ja Mosambikista Intiaan yltävällä alueella. == Lähteet == Luokka:tokot (suku)
Vuokkotokko

Vuokkotokko (Gobius bucchichi) on tokkojen sukuun (Gobius) ja samannimiseen heimoon (Gobiidae) kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Franz Steindachner vuonna 1870. == Elinympäristö == Se elää 1–8 metrin, tai yleensä kuitenkin 1–3 metrin, syvyydessä. Se viihtyy 15–24 °C lämpöisissä merivesissä. == Levinneisyysalue == Sitä tavataan ainakin Välimeressä. == Lähteet == Luokka:tokot (suku)
Isotokko

Isotokko (Gobius cobitis) on tokkojen heimoon (Gobiidae) kuuluva ahvenkalalaji. == Ulkonäkö ja koko == Isotokko voi kasvaa 25 cm pituiseksi. Sen silmät ovat pienet ja kaukana toisistaan. Pohjaväri on vihertävä harmaanruskea, ja siinä on mustia ja harmaita pilkkuja. Keskiviivalla ja sen alapuolella on tummia läikkiä. Selkä-, pyrstö- ja peräevän reuna on vaaleanharmaa. == Elinympäristö ja levinneisyys == Isotokko elää 10–35 metrin syvyydessä merivesissä. Lajia tavataan ainakin Välimeressä, Mustassameressä ja itäisellä Atlantilla suurin piirtein Välimeren korkeudella. == Lähteet == Luokka:Tokot (suku)
LZ-1

LZ-1 on Lanzaroten saarella, Espanjassa sijaitseva päätie, joka saa alkunsa saaren pääkaupunki Arrecifestä ja päättyy Órzolaan, Harían kuntaan. Tie on osuudella Arrecife-Tahíche nelikaistatietä ja muuten pääosin kaksi ajorataista korkeusprofiililtaan melko tasaista tietä. Tiellä on pituutta noin 35 kilometriä ja se on kokonaan päällystetty. Guatizan ja Malan ohi on hiljattain rakennettu ohitustie ja sen vanha tie on saanut numeron LZ-42. == Reitti == * Arrecife (LZ-3) * Teguise ** Tahíche (LZ-34, LZ-10) ** Guatiza (LZ-42, LZ-404) * Haría ** Mala (LZ-42) ** Tabayesco (LZ-207) ** Arrieta (LZ-10, LZ-201) ** Punta Mujeres (LZ-205) ** Órzola (LZ-204) == Lähteet == Luokka:Kanariansaarten liikenne Luokka:Lanzarote
Haim Bar-Lev

Haim Bar-Lev (; 16. marraskuuta 1924 – 7. toukokuuta 1994) oli Israelin esikuntapäällikkö ja sittemmin Työväenpuoluetta edustanut poliitikko. ==Elämäkerta== Haim Bar-Lev syntyi Itävallan Wienissä 16. marraskuuta 1924. Bar-Levin alkuperäinen sukunimi oli Brotzlewsky. Hän muutti tuolloiseen Palestiinaan Jugoslaviasta vuonna 1939. Bar-Lev Bar-valmistui Mikveh Israelin maatalouskoulusta vuonna 1942 ja liittyi samana vuonna Palmahiin. Palestiinassa hän osallistui juutalaisten aluetta hallinneiden brittien vastaiseen toimintaan. Vuonna 1946 hän oli mukana esimerkiksi räjäyttämässä Allenbyn siltaa lähellä Jerikoa. Israelin itsenäisyyssodan sytyttyä vuonna 1948 Bar-Lev komensi ensin Negevin prikaatin 8. pataljoonaa, sittemmin mekanisoitua pataljoonaa ja lopulta hän toimi prikaatin operaatioupseerina. Sodan jälkeen Bar-Lev opiskeli sotilaskoulussa Isossa-Britanniassa ja valmistuttaan hänestä tuli yleisesikunnan koulutustoiminnan johtaja. Suezin kriisin aikana vuonna 1956 hän komensi Siinain niemimaalla toiminutta panssariprikaatia. Vuosien 1958–1961 Bar-Lev toimi Israelin panssarijoukkojen komentajana. Vuoden 1961 jälkeen hän vietti jonkin aikaa Yhdysvalloissa opiskellen taloustiedettä Columbian yliopistossa. Palatessaan Israeliin Bar- Lev toimi vuosina 1964–1966 taas yleisesikunnassa operaatiotoiminnan johtajana, minkä jälkeen hän opiskeli vuorostaan Ranskan Pariisissa valtiotiedettä. Bar-Lev kutsuttiin takaisin Israeliin kuuden päivän sodan kynnyksellä vuonna 1967. Sodan jälkeen hän toimi esikuntapäällikkönä vuodesta 1968 vuoteen 1972. Bar-Levin toimiessa esikuntapäällikkönä Suezin kanavan varrelle rakennettiin puolustuslinja, joka sai hänen mukaansa nimen Bar-Lev- linja. Bar-Lev erosi asevoimien palveluksesta vuonna 1972. Bar-Lev-linja romahti jom kippur -sodan sytyttyä vuonna 1973 ja hyökkäyksen myötä Bar-Lev kutsuttiin takaisin palvelukseen. Pääministeri Golda Meir teki Bar-Levistä 8. knessetin kauppa- ja teollisuusministerin maaliskuussa 1974. Hän jatkoi tehtävässään Yitzhak Rabinin hallituksessa. Vuosien 1978-1984 välillä Bar-Lev toimi Työväenpuolueen pääsihteerinä. Kansallisen yhtenäisyyden hallituksen aikana vuonna 1984 hänestä tuli poliisiministeri ja hän toimi virassaan vuoteen 90 saakka. Vuonna 1992 hänestä tuli Israelin lähettiläs Venäjälle ja hän toimi virassaan aina kuolemaansa saakka 7\. toukokuuta 1994. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet Luokka:Israelilaiset kenraalit Luokka:Israelilaiset poliitikot
Charles Batteux

Charles Batteux (1713−1780) oli ranskalainen pappi ja esteetikko, Collège de Francen professori. Hänen huomattavin teoksensa on Cours des belles-lettres (viisi nidettä, 1765). Taiteen peruste on hänen teoriansa mukaan luonnonjäljittely, ja maku määrää, onko jäljittely hyvä tai huono. Hänen teoriansa olivat kauan vallitsevina Ranskassa. Saksassa ne omaksui esimerkiksi Johann Christoph Gottsched.Batteux Charles, Tietosanakirja osa 1, palsta 896, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Batteux oli Ranskan akatemian jäsen.Charles Batteux, Academie Française, viitattu 29.1.2020 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kirjallisuudentutkijat Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1713 syntyneet Luokka:Vuonna 1780 kuolleet
Wah Meen joukkomurha

Wah Meen joukkomurha oli 13 amerikankiinalaisen hengen vaatinut ampuma-aseilla tehty murha kasinolla Seattlessa Yhdysvalloissa. 20-vuotias Benjamin Ng, joka oli muuttanut Yhdysvaltoihin Hongkongista, todettiin syylliseksi. Siinä kuoli eniten uhreja Washingtonin osavaltion rikoshistoriassa. Ammuskelusta ainoa hengissä selvinnyt, Wai Yak Chin, oli sairaalahoidossa viikkojen ajan. == Lähteet == Luokka:Murhat Washingtonissa Luokka:Seattle Luokka:Vuoden 1983 rikokset
Kirjatäimäiset

Kirjatäimäiset eli kirjatäit (Troctomorpha) on jäytiäisten lahkoon kuuluva hyönteisten alalahko. Perinteisesti siihen on luettu vain vapaana eläviä lajeja, mutta morfologisten analyysien ja molekyylianalyysien perusteella alalahkoon on yhdistetty myös nisäkkäiden ja lintujen ulkoloisina elävät täit ja väiveet (Phthiraptera), joita aiemmin pidettiin omana lahkonaan. Kirjatäiden heimon (Liposcelididae) lajit ovat täiden ja väiveiden tapaan litteitä ja siivettömiä, ja heimo kuuluukin täiden ja väiveiden lähimpiin sukulaisiin. Täit ja väiveet ovat luultavasti kehittyneet lintujen ja nisäkkäiden pesissä eläneestä kantamuodosta. Kantamuoto söi luultavasti sieniä ja pesään pudonneita höyheniä tai karvoja, kunnes se alkoi syödä hilsettä ja höyheniä suoraan pesän asukista. Loisimiseen sopeutuessaan täiden ja väiveiden raajat ja tuntosarvet lyhenivät huomattavasti, jotta ne pysyisivät paremmin isännässään kiinni ja voisivat liikkua sulavammin höyhenten ja karvojen seassa. Nykyisten täiden ja väiveiden tuntosarvet koostuvatkin enintään vain viidestä jaokkeesta, kun alalahkon muilla lajeilla jaokkeita on 11–17. Suomessa tavataan täit ja väiveet mukaan lukien 313 lajia kirjatäimäisiä. Ilman täitä lajeja on vain yhdeksän. == Luokittelu == Kirjatäimäisten luokittelu: * Alalahko: Kirjatäimäiset (Troctomorpha) ** Osalahko: Amphientometae *** Yläheimo: Amphientomoidea **** Heimo: Amphientomidae *** Yläheimo: Electrentomoidea **** Heimo: Compsocidae **** Heimo: Electrentomidae **** Heimo: Musapsocidae **** Heimo: Protroctopsocidae **** Heimo: Troctopsocidae **** Suku: †Globopsocus **** Suku: †Libanomphientomum *** Heimo: Manicapsocidae *** Suku: †Scocompus ** Osalahko: Nanopsocetae *** Kladi: Täit ja väiveet (Phthiraptera) **** Kladi: Amblycera ***** Heimo: Boopiidae ***** Heimo: Gyropidae ***** Heimo: Laemobothriidae ***** Heimo: Menoponidae ***** Heimo: Ricinidae ***** Heimo: Trimenoponidae **** Kladi: Täit (Anoplura) ***** Heimo: Hyljetäit (Echinophthiriidae) ***** Heimo: Enderleinellidae ***** Heimo: Haematopinidae ***** Heimo: Hamophthiriidae ***** Heimo: Hoplopleuridae ***** Heimo: Hybopthiridae ***** Heimo: Linognathidae ***** Heimo: Microthoraciidae ***** Heimo: Neolinognathidae ***** Heimo: Pecaroecidae ***** Heimo: Pedicinidae ***** Heimo: Ihmistäit (Pediculidae) ***** Heimo: Polyplacidae ***** Heimo: Pthiridae ***** Heimo: Ratemiidae **** Kladi: Väiveet (Ischnocera) ***** Heimo: Philopteridae ***** Heimo: Trichodectidae **** Kladi: Elefanttitäit (Rhynchophthirina) ***** Heimo: Haematomyzidae *** Heimo: Kirjatäit (Liposcelididae) *** Heimo: Pachytroctidae *** Heimo: Huppukirjatäit (Sphaeropsocidae) == Lähteet == Luokka:Jäytiäiset
Changes (Justin Bieberin albumi)

Changes on kanadalaislaulaja Justin Bieberin viides studioalbumi, jonka Def Jam Recordings ja RBMG julkaisivat 14. helmikuuta 2020. Albumilta on julkaistu singlet ”Yummy” ja ”Get Me”. == Kappaleet == Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut myös Justin Bieber ja Jason Boyd. # # # # # # # # # # # # # # # # # === Japan deluxe edition bonus DVD === # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Changes Discogsissa Luokka:Justin Bieberin albumit Luokka:Vuoden 2020 albumit
Sophus Bauditz

Sophus Gustav Bauditz (1850−1915 Bauditz, Sophus Gustav, Tietosanakirja, osa 11, palsta 138, Täydennysosa, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1922) oli tanskalainen kirjailija ja koulunjohtaja. Hän sai 1899 professorin arvonimen. Hän oli raikas naturalisti ja on kirjoittanut joukon luonnonkuvauksillaan vaikuttavia novellikokoelmia ja romaaneja, kuten Fortællinger fra skovridergaarden (1889), Krøniker fra garnisonsbyen (1892), Hjortholm (1896), Absalons brønd (1901).Bauditz, Sophus Gustav, Tietosanakirja osa 1, palsta 899, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 ==Suomennetut teokset== * Jälkiä lumessa: talvinen tarina (Sporsne. En Vinternovelle) Helsinki: Kirja 1923 Sarja: Helmisikermä n:o 8 * Absalonin kaivo (Absalons brønd), suomentanut Alma Suppanen, Helsinki: Yrjö Weilin 1904 * Absalonin kaivo (Absalons brønd), suomentanut S. G., Turku: G. W. Wilén 1904 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Kainan

Kainan () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Wakayaman prefektuurissa. Se sijaitsee Kiin kanaalin rannikolla prefektuurin länsiosassa Wakayaman eteläpuolella. Etelässä kaupungin alue nousee Nagaminevuorille, pohjoisosat ovat matalaa kukkulaa. Rannikolla sijaitsevat Kuroenlahti ja Shimotsunlahti. Kainanissa on 50 357 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 101,06 neliökilometriä. Kainanin kaupunki perustettiin vuonna 1934 yhdistämällä toisiinsa Hikatan, Kuroen ja Utsumin maaseutukaupungit sekä Ōnon kyläkunta. Kaupunki sai nimensä siitä, että sen muodostaneet kunnat sijaitsivat Kaisōn piirikunnan (kai) eteläosassa (nan). Asutus alueella on vanhaa ja se sijaitsee historiallisen Kumano-kodō-tien varrella. Kuroenlahden rannikolla sijaitsevat Kuroe ja Hikata kehittyivät satamapaikkakuntina. Kuroe tunnettiin urushi-lakkatöistään, Hikata sateenvarjojen valmistuksesta; Hikatan perinteisiä käsityöteollisuuden tuotteita olivat myös kuitupalmuista (shuro) valmistetut esineet. 1960-luvulta lähtien Kuroenlahtea on täytetty umpeen ja sinne on sijoittunut öljy- ja kemianteollisuutta sekä lämpövoimalaitoksia osana laajempaa Wakayaman–Shimotsun satama-aluetta. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään esimerkiksi mikan-mandariineja. Vuonna 2005 Kainaniin liitettiin Shimotsun maaseutukaupunki. Kainanin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Chōhō-jin ja Zenpuku-jin buddhalaiset temppelit: kolme Chōhō-jin rakennusta ja Zenpuku-jin Shaka-dō-halli on nimitetty Japanin kansallisaarteiksi. Eräs nähtävyys on Onzansō-enin puutarha Funoon kaupunginosassa. Kainania palvelee JR Nishi-Nihonin Kisei-päälinja eli Kinokuni-linja. == Kuvia == Tiedosto:Chohoji03s3200.jpg|Chōhō-jin päähalli Tiedosto:240914 Kotonoura Onzan-Soh-En Garden Kainan Wakayama pref Japan13s3.jpg|Onzansō-en Tiedosto:Chokyutei02s3200.jpg|Chōkyūtein puutarhaa Tiedosto:和歌山マリーナシティと海南発電所：地蔵峯寺「御所の芝」から見た夜景 - panoramio.jpg|Etualalla Kainanin lämpövoimalaitos, taustalla Wakayama Marina City == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Wakayaman prefektuurin kaupungit
Georg Adolf Rauch

Georg Adolf von Rauch (14. heinäkuuta 1789 Viru-Jaagupi – 30. huhtikuuta 1864 Pietari) oli baltiansaksalainen lääketieteen ja kirurgian tohtori. ==Lääkäri== Rauch opiskeli lääketiedettä vuosina 1806–1811 Tarton yliopistossa valmistuen vuonna 1811. Toimittuaan vähän aikaa lääkärinä Tallinnassa, hän muutti Pietariin. Siellä hän työskenteli Obukhovin sairaalassa vuosina 1812–1828, ollen samaan aikaan vuosina 1812–1814 Suomen jääkärirykmentin lääkärinä. Hänellä oli myös oma yleislääkärin vastaanotto Pietarissa vuosina 1815–1829. Rauch sai mainetta hyvänä lääkärinä, ja hän toimi vuosina 1829–1845 Venäjän keisarinna Aleksandra Fjodorovnan henkilääkärinä. Hän oli myös Venäjän sisäministeriön lääketieteellisen neuvoston neuvoa-antava jäsen vuosina 1831–1864. ==Liikemies== Rauch oli aktiivinen liikemies. James Finlaysonin myydessä tehdastaan, Carl Samuel Nottbeck ja William Wheeler pyysivät häntä kolmanneksi osakkaaksi Finlayson & Co -yhtiöön. Suuri syy tähän oli hänen hyvät suhteensa keisariperheeseen ja Venäjän valtion viranhaltijoihin. ==Kunnianosoitukset== Rauch oli lukuisten venäläisten ja ulkomaisten yhdistysten kunniajäsen. Venäjän valtiolta hän sai aatelistodistuksen vaakunalla vuonna 1846. Hän oli myös usean ritarikunnan jäsen. ==Kirjallisuutta== * == Lähteet== Luokka:Baltiansaksalaiset Luokka:Virolaiset tieteilijät Luokka:Virolaiset lääkärit Luokka:Finlayson Luokka:Vuonna 1789 syntyneet Luokka:Vuonna 1876 kuolleet
Karoline Bauer

Karoline Bauer (1807–1878) oli saksalainen näyttelijätär, jonka alana olivat hienommat huvinäytelmä- ja keskusteluosat, mitkä hän suoritti viehättävällä ja luonnollisella sulolla. Myöskin suuremmissa tehtävissä, kuten Juliana Shakespearen Romeo ja Juliassa, Friedrich Schillerin Maria Stuartina ja prinsessana Goethen Torquato Tassossa hän esiintyi menestyksellä. Teatterimuistelmansa hän on julkaissut kirjoissa Aus meinem Bühnenleben ja Komödiantenfahrten. Bauer oli rakkaussuhteessa Coburgin prinssiin Léopold de Saxe-Cobourgiin, joka myöhemmin tuli Belgian kuninkaaksi.Bauer, Karoline, Tietosanakirja osa 1, palsta 899–900, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1807 syntyneet Luokka:Vuonna 1878 kuolleet
Arvi Savolainen

Arvi Savolainen (s. 24. lokakuuta 1998 Lahti) on suomalainen kreikkalais- roomalaisen tyylisuunnan painija, joka edustaa Lahden Ahkeraa. Hänen valmentajansa on Tapio Lattu. Savolainen kilpailee 97 kg:n sarjassa. Vuonna 2015 Savolainen saavutti hopeaa alle 17-vuotiaiden EM-kisoissa ja samana vuonna pronssia kadettien MM-kisoissa Sarajevossa. Vuonna 2017 hän voitti alle 20-vuotiaiden EM-kultaa ja MM-pronssia. Vuonna 2018 Savolainen voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden ja sai pronssia alle 20-vuotiaiden ja alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa. Vuonna 2019 hän voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden ja euroopanmestaruuden. Vuonna 2021 hän saavutti alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia. Savolainen sijoittui Rooman EM- kilpailuissa 2020 130 kg:n painoluokassa viidenneksi. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 Savolainen selviytyi pronssiotteluun, jossa hävisi Iranin Mohammad Hadi Saraville ja sijoittui viidenneksi. Vuoden 2022 EM-kilpailuissa hän saavutti 97 kg:n painoluokassa hopeaa. Savolainen on voittanut SM-kultaa 97 kg:n sarjassa vuosina 2019 ja 2021 sekä 130 kg:n sarjassa 2020. Savolainen on kärsinyt sydämen rytmihäiriöistä, joiden vuoksi hänelle tehtiin loppuvuodesta 2021 sydänleikkaus. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eduard von Bauernfeld

Eduard von Bauernfeld (1802−1890) oli itävaltalainen kirjailija. Hän oli tuottelias ja näppärä huvinäytelmäin kirjoittaja, joka kuvasi varsinkin ylempien seurapiirien tapoja ja heikkouksia. Lukuisista teoksista ovat esimerkkejä Die Bekenntnisse, Bürgerlich und romantisch, Aus der Gesellschaft.Bauernfeld, Eduard von, Tietosanakirja osa 1, palsta 900, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 ==Suomennettu näytelmä== * Tunnustukset: huvinäytelmä 4:ssä näytöksessä (Die Bekenntnisse), suomentanut Robert Kiljander. Helsinki: Weilin 1906. Sarja: Näytelmäkirjasto, n:o 24. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Itävaltalaiset kirjailijat Luokka:Saksankieliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1802 syntyneet Luokka:Vuonna 1890 kuolleet
Kinokawa

Kinokawa () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Wakayaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Kijoen keskijuoksulla. Etelässä kaupungin alue nousee Kiivuorille, pohjoisessa se käsittää Izumivuorten etelärinteitä ja rajautuu Osakan prefektuuriin. Kinokawassa on 61 813 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 228,21 neliökilometriä. Kinokawa on kaupunkina suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Kishigawan, Kokawan, Momoyaman, Nagan ja Uchitan maaseutukaupungit. Asutus alueella on vanhaa, ja siellä on säilynyt muun muassa kofun-hautakumpuja. Nykyisen kaupungin ydinaluetta on Kokawan kaupunginosa, joka kehittyi historiallsesti Kokawa-deran buddhalaisen temppelin portineduskaupunkina ja Ise-kaidō-tien varren postiasemana (shukuba). Myös Naten seutu kaupungin itäosassa oli merkittävä liikenteen solmukohta ja markkinapaikka. Kaupungin länsiosat ovat kehittyneet läheisen Wakayaman lähiöinä. Merkittäviä elinkeinoja ovat muun muassa riisin ja hedelmien, kuten mikan-mandariinien, persikoiden ja kakien viljely. Kinokawan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Kokawa-deran temppeli puutarhoineen, Tomobuchi Hachiman-jinjan pyhäkkö, Mifune-jinjan pyhäkkö ja Nate-juku honjin, Naten postiaseman säästynyt rakennuskokonaisuus. Kaikissa on Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi luokiteltuja rakennuksia. Kaupungissa sijaitsee myös Kiin provinssin entisen provinssitemppelin Kii Kokubun-jin raunio. Osa kaupungin alueesta kuuluu Kongōn–Ikoman–Kisenin puolikansallispuistoon. Kinokawaa palvelevat JR Nishi-Nihonin Wakayama-linja ja Wakayama-rautatien Kishigawa-linja. == Kuvia == Tiedosto:Kii Kokubunji kodo.JPG|Kii Kokubun-ji Tiedosto:Wakayama Electric Railway Kuha2705Tama-200904.jpg|Tama-kissan mukaan nimetty juna Kishin rautatieasemalla Tiedosto:Shunrinken01s3872.jpg|Shurinken- museon rakennuksia Tiedosto:和泉葛城山展望台にて 2013.11.23 - panoramio.jpg|Näkymä Izumi-Katsuragivuorelta == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Wakayaman prefektuurin kaupungit
Siegfried Vogel

Siegfried Vogel (s. 6. maaliskuuta 1937 Chemnitz) on saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan basso.Siegfried Vogel Bach-CantatasSiegfried Vogel AllMusic Vogel opiskeli Dresdenin Carl Maria von Weber -musiikkiyliopistossa.Siegfried Vogel Böttger Berlin Hänen opettajiensa joukossa oli Arletta Hypius. Hän debytoi Zizellin roolissa Adolphe Adamin oopperassa Si j'étais roi vuonna 1959. Hän esiintyi sittemmin eri puolilla maailmaa, esimerkiksi La Scalassa, Covent Gardenissa, Bayreuthin musiikkijuhlilla, New Yorkissa, Tel Avivissa, Japanissa ja Sydneyn oopperatalossa. Vogelin rooleihin kuuluivat Hans Sachs (Nürnbergin mestarilaulajat), Kuningas Henrik (Lohengrin), La Roche (Capriccio), Baron Ochs (Ruusuritari), Graf Waldner (Arabella), Gurnemanz (Parsifal) ja Don Alfonso (Così fan tutte). Hänen ohjelmistoonsa on kuulunut teoksia myös muiden muassa Carl Maria von Weberin, Arnold Schönbergin, Paul Dessaun, Ernst Hermann Meyerin ja Kurt Weillin teoksia. Vogelin kanssa yhteistyötä tehneitä kapellimestareita ovat olleet Daniel Barenboim, Leonard Bernstein, Heinz Fricke, Charles Mackerras, Zubin Mehta, Wolfgang Sawallisch ja Giuseppe Sinopoli. Vogel on osallistunut Fidelion ja Lohengrinin levytyksiin. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset oopperalaulajat Luokka:Bassot Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tapio Lappalainen

Tapio Lappalainen (s. 18. lokakuuta 1973 Oulu) on suomalainen taidemusiikin säveltäjä. Lappalainen on suorittanut kaksi maisterintutkintoa: ensimmäisen vuonna 2007 Mozarteum-musiikkikorkeakoulussa Salzburgissa pääaineenaan säveltäminen ja toisen vuonna 2014 Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa pääaineenaan musiikkiteknologia. Suuren osan sävellyksistään Lappalainen on tehnyt yhdessä vaimonsa, säveltäjä Sanna Ahvenjärven kanssa. Heidän sävellyksensä Water sai Teosto-palkinnon vuonna 2023. Lappalainen asuu Haapajärvellä ja Oulussa, ja hänellä on kaksi lasta. == Teoksia == === Näyttämömusiikki === * Rakennetaan koulu! (2013–14); kamariooppera yhteistyössä Sanna Ahvenjärven kanssa === Orkesterimusiikki === * Water (2019–2020) yhteistyössä Sanna Ahvenjärven kanssa * Jubileum (2018) orkesterille ja kuorolle yhteistyössä Sanna Ahvenjärven kanssa * Salzburgwerk (2004–2005) sinfoniaorkesterille * Straight Forward (1996–98) kamariorkesterille === Ensemblemusiikki === * Br-Mendo (2002) puhallinensemblelle * Composition for Double Reed Ensemble (2017–2018); 9 oboelle, englannintorvelle, 9 fagotille ja kontrafagotille * Onpuh Kunkieh (1994–96) big bandille === Kuoromusiikki === * Ruusunnuppu / Rosebud (2009–2010) sekakuorolle * Viimeiselle (2000) sekakuorolle === Kamarimusiikki === * Bußetuende Zitrusseife (2019) sopranolle, huilulle, kitaralle ja sellolle yhteistyössä Sanna Ahvenjärven kanssa * Goggling Tulips of the Evening (2002–2003) baritonille ja ensemblelle * It's Complicated sopranolle ja ensemblelle * Scordatura Suite part 2 (2015–16) kahdelle kitaralle * Vimma (2015) kitaralle, viululle, lyömäsoittimille ja elektroniikalle * Violin Duo (2004) kahdelle viululle * Suru (1996) kahdelle sellolle * Con Tenerezza (1995) jousikvartetille === Sooloteoksia === * Scordatura Suite part 1 (2002–2003) kitaralle * Inventio (2002) pianolle === Elektroakustiset teokset === * Ice Breaker (2013) 8-kanavaiselle nauhalle tai 8-kanavaiselle nauhalle ja eloelektroniikalle == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tapio Lappalainen Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset säveltäjät
Vaikuttavuussäätiö

Vaikuttavuussäätiö (Tutkimuksen vaikuttavuuden tukisäätiö, engl. The Finnish Research Impact Foundation) on Suomen valtion 2019 perustama säätiö, jonka tarkoituksena on tukea tutkimuksen lippulaivatoimintaa yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa ja vahvistaa huippututkimuksen public–private-yhteyksiä. Valtio lahjoitti säätiölle 60 miljoonan euron peruspääoman. Säätiö myöntää vastikkeetonta rahoitusta tutkimustoimintaan ja sen vaikuttavuuden vahvistamiseen. Rahoitus kohdistetaan yliopistoille ja tutkimuslaitoksille. Säätiön hallituksessa edustettavia tahoja ovat Elinkeinoelämän keskusliiton jäsenyritykset, Suomen Yrittäjien jäsenyritykset, Suomalainen Tiedeakatemia, Suomen yliopistojen rehtorien neuvosto UNIFI ja valtion tutkimuslaitosten yhteistyöelin TULANET. Säätiön toimitusjohtajana toimii Petro Poutanen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Säätiön verkkosivut Luokka:Säätiöt Luokka:Tutkimusrahoitus
Markku Saukko

Markku Saukko (s. 30. toukokuuta 1974 Oulu) on suomalainen historian ja yhteiskuntaopin lehtori, toimittaja ja tietokirjailija. Saukko on aktiivinen urheilutoimittaja, joka toimii Lapin Kansan jalkapalloasiantuntijana ja useiden muiden lehtien vakituisena avustajana. Saukko on Lapin Historianopettajat ry:n puheenjohtaja ja Lapin Urheilutoimittajakerho ry:n puheenjohtaja ja Rovaniemen seudun Perhokalastajat ry:n hallituksen jäsen. Hän toimii opettajana Muurolan peruskoulussa. == Elämä == Saukko julkaisi ensimmäiset lehtikirjoituksensa teini-iässä Erä-lehdessä ja Metsästys ja kalastus -lehdessä. Hänet palkittiin nuorille suunnatussa eräharrastus- aiheisessa kirjoituskilpailussa. Intohimo jalkapalloon syttyi jo nuorena, ja Saukko on pelannut jalkapalloa useissa seuroissa alasarjatasolla. Saukko valmistui ylioppilaaksi vuonna 1993 Tervolan lukiosta. Saukko opiskeli vuosina 1995–2001 Suomen ja Skandinavian historiaa, yleistä historiaa, aate- ja oppihistoriaa, valtio-oppia, sosiologiaa ja kasvatustiedettä Oulun yliopistossa sekä teologiaa Helsingin yliopistossa. Saukko valmistui filosofian maisteriksi 2001 ja on historian, yhteiskuntaopin, uskonnon ja elämänkatsomustiedon opettaja. Saukko valittiin vuoden jalkapallotoimittajaksi Suomen Palloliiton Captain’s Ball Gaalassa 2019. == Yksityiselämä == Saukko on naimisissa Tiina Saukon kanssa. Hänellä on kaksi aikuista lasta. Saukon tärkeimpiin harrastuksiin kuuluvat monipuolinen urheilu, perhokalastus, mökkeily, kirjallisuus, musiikki ja luonto. == Lähteet == * Fair Play-lehti 2/2019, 4/2019 * Lapin Kansa 23.11.2019 * Ilta-Sanomat 23.11.2019 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt