EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Roxus

Roxus oli australialainen hard rock -yhtye, joka nautti suosiota 1990-luvun alkupuolella, varsinkin kotimaassaan. ==Historia== Roxus -yhtyeen perustivat vuonna 1987 laulaja Juno Roxas, kitaristi Joe Cool, basisti John Nixon, rumpali Darren Danielson ja kosketinsoittaja Andy Shanahan. Jo alkuaikoina yhtye teki paljon live-esiintymisiä ja sai paljon seuraajia. Vuonna 1989 Roxus avasi Bon Joville ja Poisonnille heidän Australian -kiertueilla. Samana vuonna Cool jätti yhtyeen ja hänet korvasi Dragan Stanic. Stand Back ja Body Heat olivat yhtyeen ensimmäiset singlejulkaisut marraskuussa 1989. Kun Warrant oli kiertueella Australiassa vuonna 1991, Roxus lämmitti heitä. Yhtyeen debyyttialbumi Nightstreet julkaistiin myös tuolloin. Nightstreet menestyi todella hyvin kotimaassa ja nousi sijalle 5. ARIA Charts -listalla. Single Where Are You Now sai paljon radiosoittoa ja oli yksi menestyneimmistä singleistä 1990-luvun alussa Australiassa. Roxas työskenteli yhtyeen parissa vielä muutaman vuoden, mutta sen jälkeen Roxus hajosi lopullisesti.Roxuksen historia ==Diskografia== ===Studioalbumit=== *Nightstreet (1991) ===Singlet=== *Stand Back (1989) *Body Heat (1989) *Where Are You Now (1991) *Bad Boys (1991) *Jimi G (1991) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Allmusic - Roxus Luokka:Australialaiset hard rock -yhtyeet
Arkadi Jemeljanov

Arkadi Petrovitš Jemeljanov (, 1884 Novgorodin kuvernementti – 11. elokuuta 1906 SuomenlinnaЕмельянов Аркадий Петрович Hronos . Viitattu 23.3.2015.) oli Venäjän keisarillisen armeijan luutnantti, joka vuonna 1906 oli yksi Viaporin kapinan johtajista yhdessä Sergei Tsionin ja Jevgeni Kohanskin kanssa. == Viaporin kapina == Jemeljanov oli Kohanskin tavoin valmistunut Pietarissa toimivasta Mihailovskin tykistöakatemiasta vuotta ennen Viaporin kapinaa ja aloittanut sen jälkeen palveluksen Suomenlinnan merilinnoituksessa.Флот под красным флагом Революции. В Первой Русской Революции Sut Vremeni . Viitattu 23.3.2015. Hän johti Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen enemmistöryhmän eli bolševikkien Suomenlinnan merilinnoituksessa toiminutta salaista vallankumouksellista sotilasorganisaatiota.Восстание в Свеаборге и Кронштадте Vrag Kapitala . Viitattu 23.3.2015. Ei ole kuitenkaan varmaa, oliko Jemeljanov itse puolueen jäsen.Rautiainen, Antti: "In Centenary of the Sveaborg uprising 30th of July – 2nd of August 1906 - lessons for anarchists" Antti Rautiaisen kirjoituksia, 3.12.2006. Viitattu 22.3.2015. Viaporin kapinan aikana hän komensi Kuninkaansaaren kapinoivia rannikkotykistöyksikköjä ja haavoittui 1. elokuuta, kun tsaarille uskollisten laivastojoukkojen kranaatti osui saarella sijainneeseen ruutivarastoon. Jemeljanov vangittiin ja ammuttiin muutamaa päivää epäonnistuneen kapinayrityksen jälkeen yhdessä Jevgeni Kohanskin ja kuuden tykkimiehen kanssa. He olivat ensimmäiset Viaporin kapinan johdosta teloitetut.Свеаборг. Наказание мятежников Tolstiyyoj . Viitattu 23.3.2015. == Muuta == Kirjailija Elvira Willmanin vuonna 1917 kirjoittamassa näytelmässä Vallankumouksen vyöryssä on yhtenä henkilöhahmona Arkadi Jemeljanovin haamu. Willman kuului itse Viaporin kapinan tukijoihin ja oli yksi kapinallisten suomalaisista kontakteista. == Lähteet == Luokka:Venäläiset sotilaat Luokka:Bolševikit Luokka:Venäläiset teloitetut Luokka:Maanpetoksesta teloitetut Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Petri Koikkalainen

Petri Koikkalainen on suomalainen yhteiskuntatieteiden tohtori ja Tieteentekijöiden liiton puheenjohtaja. Koikkalainen toimii yliopistolehtorina Lapin yliopistossa. Koikkalainen väitteli yhteiskuntatieteen tohtoriksi Lapin yliopistosta vuonna 2005 väitöskirjalla "The Life of Political Philosophy After its Death: History of an Argument Concerning the Possibility of a Theoretical Approach to Politics". Hänen muu akateeminen tuotantonsa koostuu artikkeleista ja toimitetuista kirjoista. Koikkalainen oli akatemiatutkijana Euroopan yliopistoinstituutissa 2011–2013. Koikkalainen on toiminut Tieteentekijöiden liiton puheenjohtajana vuodesta 2015 alkaen. Hänet on valittu vuoden 2018 loppuun kestävälle jatkokaudelle. ==Julkaisuja== * The life of political philosophy after its death : history of an argument concerning the possibility of a theoretical approach to politics. Väitöskirja. Rovaniemi: University of Lapland, 2005 (Acta Universitatis Lapponiensis 81). * Miksi Pluto ei ole planeetta?: johdatuksia politiikan tutkimiseen. Toimittaneet Petri Koikkalainen ja Sam Krause. Rovaniemi: P.S.C. Inter, 2007. * Näin valta ostetaan: lyhyt oppimäärä poliittisesta korruptiosta Suomessa 2006-2009: pamfletti. Petri Koikkalainen ja Esko Riepula. Helsinki: WSOY, 2009 (Barrikadi-sarja 12). * Klassiset poliittiset ajattelijat. Toimittaneet Petri Koikkalainen ja Paul-Erik Korvela. Tampere: Vastapaino, 2012. ==Lähteet== === Viitteet === Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Jevgeni Kohanski

Jevgeni Lvovitš Kohanski (, 1886 – 11. elokuuta 1906) oli Venäjän keisarillisen armeijan luutnantti, joka vuonna 1906 oli yksi Viaporin kapinan johtajista yhdessä Sergei Tsionin ja Arkadi Jemeljanovin kanssa. == Viaporin kapina == Kohanski oli Jemeljanovin tavoin valmistunut Pietarissa toimivasta Mihailovskin tykistöakatemiasta vuotta ennen Viaporin kapinaa ja aloittanut sen jälkeen palveluksen Suomenlinnan merilinnoituksessa.Флот под красным флагом Революции. В Первой Русской Революции Sut Vremeni . Viitattu 23.3.2015. Molemmat kuuluivat Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen enemmistöryhmän eli bolševikkien Suomenlinnassa toimineeseen salaiseen vallankumoukselliseen sotilasorganisaatioon. Sen toimeenpanevan komitean johdossa oli Jemeljanov apulaisenaan Kohanski.Восстание в Свеаборге и Кронштадте Vrag Kapitala . Viitattu 23.3.2015. Epäonnistuneen kapinayrityksen jälkeen heidät pidätettiin ja ammuttiin yhdessä kuuden tykkimiehen kanssa ensimmäisinä Viaporin kapinan johdosta teloitettuina.Свеаборг. Наказание мятежников Tolstiyyoj . Viitattu 23.3.2015. == Lähteet == Luokka:Venäläiset sotilaat Luokka:Bolševikit Luokka:Venäläiset teloitetut Luokka:Maanpetoksesta teloitetut Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Joikuja

Joikuja on saamelaisen Nils-Aslak Valkeapään esikoisalbumi vuodelta 1968. == Kappaleet == === A-puoli === # Aamupuolen yötä # Kaksikymmentäyhdeksän lannantyttöä # Nyt olen nähnyt kauniin tytön # Ole, ole, ole lämmin # Huolet ei tunnu # Sulan kiviä hän laskeskeli # Oula # Pieni mies # Ylpeä Oulahan syöksähti # Tudda Per Magga === B-puoli === # Helkerinmoinen kellonkalke # (ei sanoja) # Kaijoh-Antte # Inarin rikkainta # Koutokeinon ordförande # Jouni # Sankevaara # Menkää pois # Ja joskus minäkin sen näen # Inkunan poika # Hei sitä kaveria # (ei sanoja) == Muusikot == * Nils-Aslak Valkeapää ‎– laulu, joikaus * Kari Rydman – tehosteiden suunnittelu * Martti Niskala ‎– kitara == Aiheesta muualla == * Joikuja discogs.com -sivustolla * Albumi Fono.fi:in tietokannassa Luokka:Vuoden 1968 esikoisalbumit Luokka:Nils-Aslak Valkeapään albumit
Maija Hakala

Maija Hakala (s. 30. huhtikuuta 1984 Hämeenlinna) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Hämeenlinnan Hiihtoseuraa. Hakala teki ensiesiintymisensä maailmancupissa 1. joulukuuta 2007 Kuusamon perinteisen hiihtotavan sprintissä. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 39:nneksi Lahden yhdistelmäkilpailussa helmikuussa 2016. Hakala on sijoittunut SM-kilpailujen henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan viidenneksi 10 kilometrin vapaan ja 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuissa 2016. Kaikkiaan hän on sijoittunut 18 kertaa kymmenen parhaan joukkoon. Hämeenlinnan Hiihtoseuran joukkueessa hän on saavuttanut SM-kilpailuissa viestissä kultaa Jyväskylässä 2014Huhtasuonhiihto2000.fi , Rukalla 2015 ja Imatralla 2016, hopeaa Kontiolahdella 2013Hiihtoliitto.fi ja Imatralla 2019 sekä pronssia Kontiolahdella 2017 ja Taivalkoskella 2018 sekä sprinttiviestissä pronssia Kontiolahdella 2013Hiihtoliitto.fi, Vantaalla 2014SMVantaa.fi , Rukalla 2015 ja Taivalkoskella 2016. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mauno Valkeinen

Mauno Valkeinen (12. tammikuuta 1930 Jämsänkoski – 25. helmikuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen kultaseppä ja kilpauimari. Hän osallistui Helsingin olympialaisiin 1952 sadan metrin vapaauinnissa ja viestijoukkueessa. Hänellä oli hallussaan Suomen-mestaruuksia ja -ennätyksiä. Valkeinen työskenteli Westerback-yhtiössä, mutta yrityksen siirryttyä Hämeenlinnaan hän perusti Helsinkiin oman yrityksen. Hän teki television lottopalloista täsmälleen samanpainoiset, ja hänen työhönsä kuului muun muassa artistien kulta-, timantti- ja platinalevyt. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Suomalaiset kultasepät Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Volunteer (albumi)

Volunteer on englantilaisen punk rock -yhtye Sham 69:n albumi vuodelta 1988. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säv. Jimmy Pursey ja Dave Parsons. === Kappaleet === # # # # # # # # # # == Muusikot == * Jimmy Pursey – laulu * Dave Parsons – kitara * Andy Prince – basso * Ian Whitehead – rummut * Linda Paganelli – saksofoni == Arviot == * Allmusic: Allmusic review == Aiheesta muualla == * Volunteer discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 1988 albumit Luokka:Sham 69:n albumit
Westerback

Westerback tarkoittaa seuraavia: * Westerback, suomalainen kultaseppäalan yritys ==Sukunimi== * Kenneth Westerback, suomalainen jääkiekkoilija * Hans "Hasse" Westerback (1947–2013), liikemies ja matkanjärjestäjä * Patrik Westerback (s. 1974), suomalainen jääkiekkoilija * Johan Westerback (1832–1897), suomalainen posteljooni, hopeaseppä, saarnamies ja hartauskirjojen tekijä ja kustantaja
Wishbone Ash (albumi)

Wishbone Ash on englantilaisen Wishbone Ash -yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 1970. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säv. Martin Turner, Steve Upton, Ted Turner ja Andy Powell. === A-puoli === # # # # === B-puoli === # * # == Muusikot == * Andy Powell – kitara, laulu * Ted Turner – kitara, laulu * Martin Turner – basso, laulu * Steve Upton – rummut == Arviot == * Allmusic: Allmusic review == Aiheesta muualla == * Wishbone Ash discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 1970 esikoisalbumit Luokka:Wishbone Ashin albumit
Cornelis

Cornelis on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut Amir Chamdinin ohjaama elämäkertaelokuva laulelmanikkari ja laulaja Cornelis Vreeswijkistä. Elokuvan pääosan esittäjä on norjalainen rockyhtye Turbonegron laulajana tunnettu Hans Erik Dyvik Husby (tunnettiin paremmin taiteilijanimellä Hank Von Helvete). == Näyttelijät == Luokka:Vuoden 2010 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Elämäkertaelokuvat da:Cornelis de:Cornelis en:Cornelis fr:Cornelis sv:Cornelis
Pilgrimage (Wishbone Ashin albumi)

Pilgrimage on englantilaisen Wishbone Ash -yhtyeen albumi vuodelta 1971. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säv. Martin Turner, Steve Upton, Ted Turner ja Andy Powell ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # # === B-puoli === # * # # == Muusikot == * Andy Powell – kitara, laulu * Ted Turner – kitara, laulu * Martin Turner – basso, laulu * Steve Upton – rummut == Arviot == * Allmusic: Allmusic review == Aiheesta muualla == * Pilgrimage discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 1971 albumit Luokka:Wishbone Ashin albumit
Argus (albumi)

Argus on englantilaisen Wishbone Ash -yhtyeen albumi vuodelta 1972. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säv. Martin Turner, Steve Upton, Ted Turner ja Andy Powell. === A-puoli === # # # === B-puoli === # * # # # === Ensimmäisen uudelleenjulkaisun bonuskappaleet === # * === Bonuskappaleita Live from Memphis -promo-EP:ltä === # * # # === 2007 deluxe edition === ==== CD 1 ==== # Time Was # Sometime World # Blowin’ Free # The King Will Come # Leaf and Stream # Warrior # Throw Down the Sword # No Easy Road # The Pilgrim (live 1972 Memphis) # Phoenix (live 1972 Memphis) ==== CD 2 ==== Kaikki kappaleet nauhoitettu BBC:n konsertissa vuonna 1972. # Time Was # Blowin’ Free # Warrior # Throw Down the Sword # King Will Come # Phoenix # Blowin’ Free # Throw Down the Sword == Muusikot == * Andy Powell – kitara, laulu * Ted Turner – kitara, laulu * Martin Turner – basso, laulu * Steve Upton – rummut * John Tout – urut kappaleessa ”Throw Down The Sword” == Arviot == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Argus discogs.com-sivustolla Luokka:Vuoden 1972 albumit Luokka:Wishbone Ashin albumit
Wishbone Four

Wishbone Four on englantilaisen Wishbone Ash -yhtyeen albumi vuodelta 1973. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säv. Wishbone Ash. === A-puoli === # # # # === B-puoli === # * # # # == Muusikot == * Andy Powell – sähkökitara, akustinen kitara, laulu * Ted Turner – sähkökitara, akustinen kitara, 12-kielinen kitara, laulu, havaijinkitara * Martin Turner – basso, laulu * Steve Upton – rummut, lyömäsoittimet * George Nash – kosketinsoittimet "Everybody Needs a Friend" * Graham Maitland – piano "No Easy Road" * Phil Kenzie, Dave Coxhill ja Bud Parks – torvisektio "No Easy Road" == Arviot == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Wishbone Four discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1973 albumit Luokka:Wishbone Ashin albumit
There’s the Rub

There's the Rub on englantilaisen Wishbone Ash -yhtyeen albumi vuodelta 1974. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säv. Wishbone Ash. === A-puoli === # # # === B-puoli === # * # # == Muusikot == * Andy Powell – sähkökitara, akustinen kitara, mandoliini laulu * Laurie Wisefield – sähkökitara, akustinen kitara, laulu, steel-kitara * Martin Turner – basso, laulu * Steve Upton – rummut, lyömäsoittimet * Albhy Galuten – urut, syntetisaattori * Nelson Flaco Padron – conga, lyömäsoittimet == Arviot == * Allmusic: Allmusic review == Aiheesta muualla == * There's the Rub discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Wishbone Ashin albumit Luokka:Vuoden 1974 albumit
Kalsiumsyanidi

Kalsiumsyanidi (Ca(CN)2) on kalsium- ja syanidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään jalometallien metallurgiassa ja tuholaismyrkkynä hyönteisten ja jyrsijöiden hävittämiseen. ==Ominaisuudet== Puhtaana kalsiumsyanidi on valkoista kiteistä ainetta, mutta epäpuhtauksien vuoksi kaupallinen tuote on väriltään harmahtavaa. Kalsiumsyanidi reagoi veden kanssa muodostaen vetysyanidia, joka voi muodostaa ruskean tai mustan polymeerin. Vetysyanidia muodostuu myös, kun yhdiste reagoi happoliuosten kanssa tai kuumennettaessa. Lisäksi yhdiste reagoi muiden syanidien tavoin rikin kanssa muodostaen tiosyanaatteja ja rautasuolojen kanssa ferrosyanideksi.Ernst Gail, Stephen Gos, Rupprecht Kulzer, Jürgen Lorösch, Andreas Rubo, Manfred Sauer, Raf Kellens, Jay Reddy, Norbert Steier & Wolfgang Hasenpusch: Cyano Compounds, Inorganic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 23.3.2015 Muiden syanidien tavoin kalsiumsyanidi vapauttaa helposti vetysyanidia ja on sen vuoksi hyvin myrkyllistä. Aineelle altistumisesta voi seurata huonovointisuutta, hengityksen vaikeutuminen, heikkous ja tajuttomuus. Kalsiumsyanidille altistuminen voi johtaa jopa kuolemaan. ==Valmistus ja käyttö== Kalsiumsyanidia voidaan valmistaa neutraloimalla vetysyanidia kalsiumhydroksidilla, mutta teollisesti sitä valmistetaan pääasiassa kalsiumkarbidista. Kalsiumkarbidia kuumennetaan sähköisessä uunissa typen läsnä ollessa, jolloin muodostuu kalsiumsyanamidia. Kalsiumsyanamidi muuttuu kalsiumsyanidiksi hiilen ja natriumkloridin läsnä ollessa 1 000 °C:n lämpötilassa. Kalsiumsyanidin tärkein käyttökohde on kullan ja hopean metallurgiassa jalometallien erottaminen malmeistaan kalsiumsyanidin avulla. Yhdistettä voidaan myös käyttää hyönteis- ja jyrsijämyrkkynä suljetuissa tiloissa, koska kosteassa ilmassa siitä vapautuu myrkyllistä vetysyanidia. Kalsiumsyanidia on käytetty myös raudan karkaisuun ja ammoniumsyanidin ja syanamidin valmistamiseen. ==Lähteet== Luokka:Kalsiumyhdisteet Luokka:Syanidit
Locked In

Locked In on englantilaisen Wishbone Ash -yhtyeen albumi vuodelta 1976. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säv. Wishbone Ash jollei erikseen mainita. === A-puoli === # # # # === B-puoli === # * # # # == Muusikot == * Andy Powell – sähkökitara, laulu * Laurie Wisefield – sähkökitara, laulu * Martin Turner – basso, laulu * Steve Upton – rummut * Pete Wood – kosketinsoittimet * Cissy Houston, Sylvia Shemwell, Eunice Peterson – taustalaulu (kappaleet 4 ja 5) == Arviot == * Allmusic: Allmusic review == Aiheesta muualla == * Locked In discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Wishbone Ashin albumit Luokka:Vuoden 1976 albumit
Don Carlos (täsmennyssivu)

Don Carlos voi tarkoittaa ainakin seuraavia: ==Henkilöitä== *Don Carlos (1545–1568), espanjalainen prinssi, kuningas Filip II:n vanhin poika *Don Carlos (1788–1855), espanjalainen prinssi, kuningas Ferdinand VII:n veli, karlistien tukema kruununtavoittelija nimellä Kaarle V *Don Carlos (1818–1861), espanjalainen prinssi, edellisen poika, karlistien tukema kruununtavoittelija nimellä Kaarle VI *Don Carlos (1848–1909), espanjalainen prinssi, edellisen poika, karlistien tukema kruununtavoittelija nimellä Kaarle VII *Don Carlos (s. 1952), jamaikalainen reggaemuusikko ==Muita== *Don Carlos, Friedrich Schillerin näytelmä vuodelta 1787 *Don Carlos, Giuseppe Verdin ooppera vuodelta 1867
Vladimir Laiming

Vladimir Aleksandrovitš von Laiming (, 19. heinäkuuta (J: 7. heinäkuuta) 1854 – 1920) oli venäläinen tykistönkenraali, joka vuosina 1905–1913 toimi Suomenlinnan eli silloisen Viaporin merilinnoituksen komentajana. Hän oli sen päällikkönä myös heinä–elokuun vaihteessa 1906 tapahtuneen Viaporin kapinan aikana. == Sotilasura == Laiming kuului Pihkovan alueelta kotoisin olleeseen aateliseen upseerisukuun, joka alkujaan oli Latviasta. Hänen isänsä oli majuri A. I. Laiming ja veli jalkaväenkenraali P. A. Laiming. Valmistuttuaan toisesta Konstantinovskin sotaopistosta Pietarista vuonna 1871, Laiming osallistui Turkin sotaan 1877–1878 ja palveli sen jälkeen Varsovassa vuoteen 1901 saakka. Hän toimi vuosina 1901–1905 Osowiecin linnoituksen päällikkönä. Hän yleni vuonna 1903 tykistön kenraalimajuriksi. Marraskuussa 1905 Laiming nimitettiin Viaporin merilinnoituksen vt. komentajaksi ja joulukuussa vakinaiseksi komentajaksi. Viaporin kapinan on sanottu saaneen osin alkunsa Laimingin päätöksestä peruuttaa edeltäjänsä Nestor Kaigorodovin hieman ennen erottamistaan miehistölle lupaamat parannukset. Laiming tukahdutti kapinan yhdessä Viaporin jalkaväen komentajan eversti Rajevskin kanssa. Vuosina 1913–1915 Laiming toimi Brestin linnoituksen päällikkönä. Tykistökenraaliksi Laiming ylennettiin 1914. == Lähteet == *Лайминг Владимир Александрович Venäjän armeija ensimmäisessä maailmansodassa . *Harry Halén: Viaporin komendantit ja sotilaskuvernöörit 1808–1918, s. 20–21. Unholan aitta 17. Helsinki 2003. Luokka:Venäläiset kenraalit Luokka:Venäläiset aateliset Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Sähköpiano (kirja)

Sähköpiano () on Kurt Vonnegutin romaani, joka ilmestyi vuonna 1952. Romaani oli Vonnegutin ensimmäinen. Aarne T. K. Lahtisen suomennos ilmestyi vuonna 1981 Tammen kustantamana osana Keltainen kirjasto -sarjaa. Teos on satiirinen dystopiakuvaus. == Lähteet == Luokka:Kurt Vonnegutin romaanit‎ Luokka:Vuoden 1952 kirjat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteisromaanit
Euroopan keskuspankin pääkonttori

Euroopan keskuspankin pääkonttori on rakennuskompleksi Ostendin kaupunginosassa Frankfurt am Mainissa Saksassa. Kompleksiin kuuluvat tukkutori Großmarkthalle, uusi 185/165 metriä korkea kaksoispilvenpiirtäjä ja matala rakennus, joka yhdistää tornit. Euroopan keskuspankilla oli ennen uuden pääkonttorin valmistumista toimitiloja Eurotowerissa ja kolmessa muussa tornitalossa (Eurotheumissa, Japan Centerissä ja osoitteessa Neue Mainzer Straße 32-36) Frankfurtin keskustassa. 1,3 miljardia euroa maksaneen pääkonttorin avaaminen 18. maaliskuuta 2015 aiheutti mellakointia Frankfurtissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Pääkonttori Luokka:Frankfurt am Mainin pilvenpiirtäjät Luokka:Euroopan unionin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Toimistorakennukset
Tanskan europarlamenttivaalit 2009

Tanskan europarlamenttivaalit 2009 järjestettiin 7. kesäkuuta 2009. Euroopan parlamenttiin valittiin Tanskasta 13 jäsentä, mikä oli yksi vähemmän kuin aikaisemmin. == Tulokset == Äänestysaktiivisuus 59,54 % Puolue Puolue Mepit Mepit Äänet Äänet Äänet Äänet Puolue Puolue Mepit Mepit Lukumäärä Lukumäärä Osuus Osuus Sosiaalidemokraatit 4 -1 503 439 21,5 % -11,1 Venstre 3 0 474 041 20,2 % +0,8 Sosialistinen kansanpuolue 2 +1 371 603 15,9 % +7,8 Tanskan kansanpuolue 2 +1 357 942 15,3 % +8,5 Konservatiivinen kansanpuolue 1 0 297 199 12,7 % +1,3 EU:n vastainen kansanliike 1 0 168 555 7,2 % +2,2 Radikaali Venstre 0 -1 100 094 4,3 % -2,2 Kesäkuun liike 0 -1 55 459 2,4 % -6,8 Liberal Alliance 0 – 13 796 0,6 % – == Lähteet == Europarlamenttivaalit 2009 Luokka:Europarlamenttivaalit 2009
Timo Malmi (toimittaja)

Timo Malmi (s. 20. syyskuuta 1952 Helsinki) on suomalainen toimittaja. Hän on Peter von Baghin kuoleman jälkeen Sodankylän elokuvajuhlien johtaja ja toiminut jo aiemmin von Baghin rinnalla juhlien ohjelmistosuunnittelijana. Lisäksi hän on vetänyt yli 45 vuotta elokuvakerhoa Järvenpäässä ja vastaa siellä Kunnankinon ohjelmistosta. Hän on kirjoittanut runsaat 35 vuotta arvosteluja Ilta-Sanomiin ja on Filmihullu-lehden toimitussihteeri. Malmin elokuvainnostus alkoi helatorstaina 1968 hänen nähdessään Michelangelo Antonionin elokuvan Blow-Up – erään suudelman jälkeen. Saman vuoden syksyllä hän perusti parin ystävänsä kanssa Järvenpäähän elokuvakerhon. Malmi opiskeli Helsingin yliopistossa tiedotusoppia ja sosiologiaa, mutta ei valmistunut, vaikka oli yliopistossa kirjoilla kymmenkunta vuotta. Vuonna 1972 Malmi kirjoitti ensimmäisen elokuva-artikkelinsa Kirjastolehteen, sitten paikallislehti Keski-Uusimaahan ja vuodesta 1978 hän on kirjoittanut elokuva- arvosteluja Ilta-Sanomien tv-osastolle. Filmihullun toimitussihteerinä hän on ollut vuodesta 2001 ja Sodankylän elokuvajuhlien taiteellinen johtaja vuodesta 2015 alkaen. Omien elokuvien tekeminen ei ole ollut Malmille tärkeysjärjestyksessä ensimmäisenä, mutta on hän alaa kokeillut kirjoittamalla ja ohjaamalla yhdessä Mauri Frontin kanssa kotikaupunkinsa 50-vuotisjuhliin dokumenttielokuvan Rakas – Järvenpää. ==Teokset== * Jari Keränen, Timo Malmi, Valkokankaan herkkuja, Otava, 2006 ISBN 978-951-1-19907-6 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liesl Yamaguchi

Liesl Mariejensen Yamaguchi (s. 27. helmikuuta 1984 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjallisuustieteilijä, käännöstieteen opettaja ja kääntäjä. Yamaguchi käänsi uudelleen englanniksi suomalaisen kirjailijan Väinö Linnan vuonna 1954 ilmestyneen romaanin Tuntematon sotilas. Käännös Unknown Soldiers ilmestyi huhtikuussa 2015 brittiläisen Penguin Books- kustantamon Penguin Classics -sarjassa. Yamaguchi on opiskellut yleistä kielitiedettä ja suomen kieltä Yhdysvalloissa ja Suomessa ja on tohtoriopiskelija Princetonin yliopistossa Yhdysvalloissa. Vuonna 2015 hän työskenteli käännöstieteen opettajana Tampereen yliopistossa Suomessa ja vierailevana tohtoritutkijana École normale supérieure'ssa Pariisissa Ranskassa. Aiemmin hän on toiminut muun muassa Yhdysvaltain Suomen suurlähettilään Barbara Barrettin avustajana Helsingissä vuosina 2008–2009. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjallisuudentutkijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kielenkääntäjät Luokka:Amerikanjapanilaiset Luokka:Tuntematon sotilas Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sari Moisanen

Sari Moisanen (s. 4. tammikuuta 1980) on suomalainen poliitikko. Hän on entinen Kemin kaupunginvaltuutettu ja kaupunginhallituksen puheenjohtaja. Hän toimii Vasemmistoliiton toisena varapuheenjohtajana. Moisanen on koulutukseltaan insinööri. Moisanen oli ehdolla vuoden 2011 eduskuntavaaleissa, jolloin hän sai 4 578 ääntä ja jäi varakansanedustajaksi. Hän oli ehdolla myös eduskuntavaaleissa 2015. Eduskuntavaaleissa 2019 hänet valittiin jälleen varasijalle.https://vasenkaista.fi/2019/04/tassa-on- vasemmistoliiton-uusi-ja-kasvanut-eduskuntaryhma/ Tammikuussa 2020 Moisanen valittiin Meri-Lapin kehittämiskeskuksen uudeksi seutupäälliköksi. Silloin hän sopi jäävänsä pois sekä Kemin kaupungin osoittamista että maakunnallisista luottamustehtävistä. ==Lähteet== * Sari Moisanen on Kemin Vasemmistoliiton kansanedustajaehdokas - Pohjolan Sanomat === Viitteet === Luokka:Vasemmistoliiton poliitikot Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Still Magic

Still Magic on englantilaisen laulaja-lauluntekijä ja pianisti Peter Skellernin studioalbumi vuodelta 1980. Skellern on itse tuottanut levyn Pendulum Recordsille. Vastaava tuottaja on Johnny Stirling ja äänittäjä Steve James. Äänitys (R. G. Jones Studios) ja miksaus (Trident Studios) on tehty Englannissa aikavälillä 5. elokuuta – 24. syyskuuta 1980. Remiksaus on tehty Maison Rouge -studioilla. LP-levyn (Mercury 6359 036) lisäksi äänite on ilmestynyt C-kasettina (7150 036). Markkinoinnista on huolehtinut Phonogram. Albumin kansikuvan on tehnyt Chris Moore Pendulumin idean perusteella. Taiteellinen johtaja ja suunnittelija on ollut Alan Schmidt. LP-levyn takakannessa olevan valokuvan Skellernistä on ottanut Paddy Eckersley. == Kappaleet == Peter Skellern on sovittanut kaikki kappaleet. Orkesterisovituksissa häntä on avustanut Andrew Pryce Jackman. Kappaleet 1. Acuff Rose M. Ltd. 2. Famous Chappell 3. Leeds M. Ltd. 4. Ed. H. Morris 5. Big 3 M. Ltd. Kappaleet 1, 3, 5. Warner Brothers M. Ltd. 2. Pendulum M. Ltd. 4. Ed. H. Morris LP-levyn etiketissä on kahdelle kappaleelle annettu vaihtoehtoiset kirjoitusmuodot "Is You Is, Or Is You Ain’t My Baby?" ja "Too Much, I’m in Love". == Kokoonpano == * Peter Skellern: kosketinsoittimet, vibrafoni, laulu ; Rytmiryhmä * Kevin Peek – kitara * Steve Waller – kitara * Lenny Bush – kontrabasso * Frank Clarke – basso * Rob Rawlinson – basso * Hal Fisher – rummut * Bobby Armstrong – rummut * Jack Emblow – pianohaitari ; Equale Brass * John Wallace – trumpetti * John Miller – trumpetti * Peter Goodwin – vetopasuuna * Michael Thompson – käyrätorvi * John Jenkins – tuuba ; London Saxophone Quartet * Paul Harvey – sopraano * Peter Ripper – altto * Christopher Gradwell – tenori * David Lawrence – baritoni == Katso myös == * Skellern, Peter Skellernin albumi vuodelta 1978 == Lähteet == * Peter Skellern LP Still Magic (Mercury Records 6359 036) 1980 == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset albumit Luokka:Vuoden 1980 albumit
Oma Aika

Oma Aika on LehtiMogulin kustantama aikakauslehti, joka on suunnattu yli 50-vuotiaille lukijoille, sekä miehille että naisille.Muukkonen, Henrik: Vanhenevia naisia on vaikea viihdyttää, Markkinointi & Mainonta 13.9.2013, viitattu 23.3.2015. Lehti on ilmestynyt maaliskuusta 2013 lähtien kerran kuukaudessa.Muukkonen, Henrik: Allerin uutuus Oma aika haastaa ET:n, Vivan ja Iiriksen, Markkinointi & Mainonta 10.1.2013, viitattu 23.3.2015. Lehden perustanut Aller Media myi lehden Fokus Medialle syksyllä 2017. Lehden kustannus siirtyi Fokus Medialle vuoden 2018 alussa. 30\. lokakuuta 2019 Fokus Media myi lehden Lehtimogulille tammikuusta 2020 alkaen. Oman Ajan päätoimittajana toimi aiemmin Anna-Liisa HämäläinenNimitykset: Anna-Liisa Hämäläinen, Aller Media Oy, Taloussanomat 12.11.2012, viitattu 23.3.2015., mutta kustantajan vaihtuessa Lehtimogulille uudeksi päätoimittajaksi siirtyi Anu Virnes-Karjalainen. Oma Aika pyrkii erottumaan kilpailijoistaan, kuten Sanoma Magazines Finlandin ET-lehdestä ja Otavamedian Vivasta muun muassa tarjoamalla luettavaa molemmille sukupuolille ja kertomalla myös työelämästä eläkevuosien ohella. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yleisaikakauslehdet
Camaiore

Camaiore on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Luccan maakunnassa. Se sijaitsee Tyrrhenanmeren rannalla ja kuuluu Versiliaan. Rannikolla sijaitsee kunnan väekkäin kylä Lido di Camaiore. Lidon ranta on yli neljä kilometriä pitkä, ja se on yksi Italian suosituimmista rantakohteista. Sisämaassa olevilla kukkuloilla olevat kylät ja lähellä sijaitsevat Apuaaniset Alpit ovat myös suosittuja retkikohteita.Kunnan kotisivut == Aiheesta muualla == == Lähteet == Luokka:Toscanan kaupungit Luokka:Luccan maakunnan kunnat
Viva (lehti)

Viva on Otavamedian julkaisema aikakauslehti, joka on suunnattu yli 55-vuotiaille naisille. Lehti on ilmestynyt kuukausittain vuodesta 2005 lähtien.Virstanpylväät , Otavamedia, viitattu 23.3.2015.Viva vaihtaa päätoimittajaa, Markkinointi & Mainonta 26.3.2010, viitattu 23.3.2015. Lehden tärkein kilpailija on Sanoma Magazines -yhtiön ET-lehti.Muukkonen, Henrik: Allerin uutuus Oma aika haastaa ET:n, Vivan ja Iiriksen, Markkinointi & Mainonta 10.1.2013, viitattu 23.3.2015. Lehden aihealueita ovat muoti, kauneuden- ja terveydenhoito, kulttuuri, matkailu, asuminen ja raha-asiat. Vivan päätoimittajana on vuoden 2024 alusta alkaen ollut Saija Hakoniemi. Hänen edeltäjänsä oli Erkki Meriluoto 2018-2023. Sitä ennen päätoimittajina ovat toimineet mm. Tarja Hurme, Riitta Lehtimäki ja Kaisa Peutere. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset naistenlehdet Luokka:Otavamedia
Handley Page V/1500

Handley Page V/1500 on brittiläinen raskas kaksitasoinen pommikone. Alun perin se oli yökäyttöön suunniteltu tyyppi eli yöpommittaja. Itse asiassa H.P. V/1500 oli kaikkein ensimmäisin Britannian käyttämistä raskaista nelimoottorisista pommituskoneista, joista Britannia tulikin kuuluksi Toisen maailmansodan aikakaudella - sekä sen jälkeen myöhemminkin, kuten V-pommittajillaan Kylmän sodan aikakaudella. Konetta käytti Britannian Kuninkaalliset ilmavoimat eli RAF. Käytännössä kone valmistui liian myöhään, ehtiäkseen osallistumaan Ensimmäiseen maailmansotaan. Sen ensilento koitti toukokuussa 1918. Koneita valmistettiin vain varsin vähäisessä määrin, 63 koneyksilöä. Niitä ei muunnettu siviilikäyttöön soveltuviksi juurikaan. Pommikone kykeni 2 090 km toimintamatkaan eli 17 tunnin lentokestoisuuteen. Aseistuksena olivat 3 × 7,7 mm Lewis-konekiväärit omissa erillisampumoissaan (keula, runko, perä) ja enintään 3 400 kg pommeja, joista osa koneen sisäisesti. Huippunopeus oli 159 km/h. http://www.raf.mod.uk/history/handleypagev1500.cfm (Viitattu 25.3.2015)Lakikorkeus oli 3 350 metriä. Rolls-Royce Eagle VIII -moottorien teho oli 375 hv kukin (280 kW), moottorit olivat nestejäähdytteisiä V12-moottoreita. Koneen moottorijärjestely oli push-pull-tyyppinen, siinä oli kaksi moottoriparia joissa oli veto-työntö. == Lähteet == *Munson, Kenneth: Ensimmäisen maailmansodan pommittajat, sekä partio- ja tiedustelukoneet. Otava, Helsinki, 1969. Alkuteos englanniksi: The Pocket Ensyklopedia of World Aircraft in Colour - Bombers, Patrol and Reconnaisance. Suom. Eero Mänttäri. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *http://www.raf.mod.uk/history/handleypagev1500.cfm *http://www.rafmuseum.org.uk/research/archive-exhibitions/not-quite- extinct/handley-page-v1500.aspx *http://www.aviastar.org/air/england/handley_v500.php *http://www.theaerodrome.com/aircraft/gbritain/handley_v1500.php *http://flyingmachines.ru/Site2/Crafts/Craft25640.htm Luokka:Handley Pagen ilma-alukset Luokka:Brittiläiset pommikoneet Luokka:1910-luvun pommikoneet
Cascina

Cascina on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Pisan maakunnassa. Se sijaitsee Pisan ja Firenzen välisen tien varrella. Cascina on vuosisatojen saatossa hyötynyt taloudellisesti sijainnistaan, mutta myös joutunut kokemaan kovia. Vuonna 1364 kaupungissa käytiin Cascinan taistelu, jossa Pisan ja Firenzen tasavaltojen joukot ottivat yhteen. Taistelu on kuvattu kahteen kuuluisaan tauluun, jotka maalasivat Michelangelo ja Giorgio Vasari. Cascina on tunnettu puusepänteollisuudestaan.Gazzetta Tirreno-Adriatico speciali == Aiheesta muualla == == Lähteet == Luokka:Pisan maakunnan kunnat
Luettelo yrityksistä

Katso: *Luettelo suomalaisista yrityksistä henkilöstön mukaan *Luettelo suomalaisista yrityksistä liikevaihdon mukaan
Eino Halonen (rahoitusneuvos)

Eino Halonen (s. 30. elokuuta 1949 Viitasaari) on suomalainen pankki- ja vakuutusalalla työskennellyt toimitusjohtaja ja rahoitusneuvos. Halonen valmistui ekonomiksi Helsingin Kauppakorkeakoulusta 1974. Hän oli Kansallis- Osake-Pankin palveluksessa vuodesta 1971 alkaen. Halonen oli aluksi muun muassa yritystutkijana ja konttorinjohtajana Viitasaarella ja Oulussa. Myöhemmin hän siirtyi ylempiin johtotehtäviin ja oli mukana kun STS-Pankki liitettiin 1992 Kansallis-Osake-Pankkiin ja samoin silloin kun Suomen Säästöpankki (SSP) jaettiin neljän pankin kesken syksyllä 1993. Vuonna 1998 Halonen siirtyi Merita-Nordbankenin varatoimitusjohtajan paikalta Henki- Pohjolan toimitusjohtajaksi ja oli tässä tehtävässä vuoteen 2000 saakka. Hän oli sitten Keskinäisen Henkivakuutusyhtiön Suomen (Suomi-yhtiö) varatoimitusjohtajana tammikuusta 2000 alkaen ja toimitusjohtajana heinäkuun alusta 2000 alkaen.Eino Halonen, Taloussanomat 27.5.2000 Eino Halonen sai 2007 ensimmäisenä uuden rahoitusneuvoksen arvonimen. Eino Halosesta rahoitusneuvos, Suomi-yhtiöt 15.6.2007 Halonen jäi eläkkeelle vuoden 2008 alusta lukien ja hänen seuraajakseen tuli yhtiön varatoimitusjohtaja Markku Vesterinen. Suomi- yhtiön Eino Halonen eläkkeelle, Arvopaperi 24.8.2007 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Goldstonen raportti

thumb|200px|Richard Goldstone Goldstonen raportti () on YK:n ihmisoikeusneuvoston aloitteesta tehty raportti, joka käsittelee kansainvälisen oikeuden rikkomuksia ja ihmisoikeusrikoksia Gazan konfliktin 2008–2009 aikana. Raportti julkaistiin syyskuussa 2009. Raportin laatinutta työryhmää johti eteläafrikkalainen juristi Richard Goldstone. Työryhmä totesi konfliktin osapuolten, Israelin puolustusvoimien ja palestiinalaisten militanttien, syyllistyneen sotarikoksiin ja mahdollisesti ihmisoikeusrikoksiin, mutta Israelin toimet olivat vakavampia ja laajempia kuin palestiinalaisten.U.N. Team on War Crimes Condemns Israel, Hamas Inter Press Service. 15.9.2009 Raportin julkistamisen jälkeen Goldstone lievensi siinä esitettyä väitettä, että Israel olisi tarkoituksellisesti hyökännyt siviilejä vastaan, mutta muut työryhmän jäsenet pysyivät raportin alkuperäisen sanamuodon kannalla.Reconsidering the Goldstone Report on Israel and war crimes Washington Post. 1.4.2011 Goldstone report: Statement issued by members of UN mission on Gaza war Guardian. 14.4.2011 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Goldstonen raportti pdf-muodossa Luokka:Israelin–Palestiinan konflikti Luokka:Yhdistyneet kansakunnat Luokka:Vuoden 2009 politiikka
Koti ja keittiö

Koti ja keittiö on Fokus Media -kustantamon julkaisema aikakauslehti, jonka aihepiirejä ovat sisustus sekä ruoanlaitto, viinit, matkailu ja antiikki. Lehden lukijat ovat etupäässä 35–60-vuotiaita naisia.Koti ja keittiö, mediakortit, Aller, viitattu 23.3.2015. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1996 lähtien.Koti ja keittiö, Fennica, viitattu 23.3.2015. Aluksi Koti ja keittiö ilmestyi neljästi vuodessa. Sen päätoimittajana oli 1996–2012 ja uudelleen 2016 alkaen Anna-Liisa Hämäläinen, joka palkittiin vuonna 2012 Aikakauslehtien päätoimittajayhdistyksen Julius-journalistipalkinnolla. Hämäläinen toimi vuosina 2013–2019 myös saman kustantajan Oma Aika -lehden päätoimittajana. Hämäläinen jäi eläkkeelle alkuvuodesta 2020.Aikakauslehtialan palkinnot Anna- Liisa Hämäläiselle ja Antti Marttiselle, Markkinointi & Mainonta 29.11.2012, viitattu 23.3.2015. 15-vuotisjuhlansa kunniaksi Koti ja keittiö -lehti alkoi vuonna 2011 palkita suomalaisen muotoilualan henkilöitä ja tuotteita. Muoto 2011 -gaalassa palkittiin muotoiluvaikuttajina sisustusarkkitehti Marko Paananen ja Marimekon toimitusjohtaja Mika Ihamuotila.Paanaselle ja Ihamuotilalle sisustusvaikuttaja-palkinnot, Markkinointi & Mainonta 5.9.2011, viitattu 23.3.2015.Koti ja keittiö palkitsee suomalaista designia, Markkinointi & Mainonta 30.8.2011, viitattu 23.3.2015. Sittemmin lehti on palkinnut elämäntyöstä Olavi Lindénin (2012), Yrjö Sotamaan (2013) ja Vuokko Nurmesniemen (2014), ja kilpailuun on tullut mukaan myös eri tuotemuotoiluprojekteja palkitsevia sarjoja.Muoto 2011–2014-sivut , Koti ja keittiö -sivusto, viitattu 23.3.2015. Syksyllä 2014 Aller ilmoitti yt- neuvottelujen yhteydessä harkitsevansa Koti ja keittiö ja Divaani-lehtiensä uudelleenorganisointia.Aller aloittaa yt-neuvottelut - "Panostamme brändeihin, joiden kohderyhmät ovat valmiit myös maksamaan", Markkinointi & Mainonta 20.10.2014, viitattu 23.3.2015. Syksyllä 2017 Aller Media myi lehden Fokus Medialle. Lehden kustannus siirtyi Fokus Medialle vuoden 2018 alussa. Tällä hetkellä (lokakuu 2023) lehden päätoimittajana toimii Jaana Kivipelto- Tulkki.Koti ja keittiö - Paras suomalainen sisustuslehti Kansallisen mediatutkimuksen mukaan lehti tavoitti 117 000 lukijaa lehteä kohden vuonna 2022.MEDIAKORTTI 2023 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sisustuslehdet
Nilakka (kunta)

Nilakka on suunniteltu kunta, jonka toteutumisesta on tehty yhdistymisselvitys. Kuntaan kuuluisivat nykyiset kunnat Keitele, Pielavesi, Tervo ja Vesanto. Kunnilla on jo Nilakka-niminen yhteinen terveyspalvelujen yksikkö. Kunnilla on muutaman muun lähialueen kunnan kanssa Pohjois-Savon sairaanhoitopiirissä toimiva perusterveydenhuoltoa ja vanhusten laitoshoitoa tuottava liikelaitos Kysteri, jossa Nilakan kunnat muodostavat oman palveluyksikkönsä. Kunnat tekivät 23. maaliskuuta 2015 päätöksen yhdistysmissopimuksen laatimisesta. Ajatus Nilakan kunnasta tuli ensi kertaa julkisuuteen 2012. Suunnitellussa kunnassa olisi asukkaita 11 300. ==Lähteet== Luokka:Pohjois-Savo‎ Luokka:Toteutumattomat kuntasuunnitelmat
Roberta J. Nichols

Roberta Jean Nichols Yakel (o.s. Hilts; 29. marraskuuta 1931 Los Angeles – 3. huhtikuuta 2005 Plymouth) oli yhdysvaltalainen tutkimusinsinööri, joka osallistui moottoriajoneuvojen vaihtoehtoisten polttoaineiden ja flexifuel- tekniikan kehittämiseen. Tavallisimmin häneen viitataan hänen aiemmalla nimellään Roberta J. Nichols, joka on peräisin ajalta, jolloin hän oli avioliitossa Jack E. Nicholsin kanssa. ==Työura ja ammatilliset saavutukset== Roberta Nichols johti Yhdysvaltain autoteollisuuden vaihtoehtoisten polttoaineiden ja niiden käytön kehittämistä. Hän työskenteli 16 vuotta Ford Motor Companyn palveluksessa ja hankki kolme flexifuel-patenttia. Nichols kannatti metanolin käyttöä liikennepolttoaineena. ==Yksityiselämä== Roberta Jean Hilts syntyi Los Angelesissa marraskuussa 1931. Robertan isä oli ilmailuteollisuudessa työskennellyt insinööri, joka tutustutti Robertan nopeisiin moottoriveneisiin. Ensimmäisen aviomiehensä William McDonaldin kanssa Roberta sai kaksi lasta; Robert ja Kathleen. Miehensä kuoleman jälkeen hän jatkoi opintojaan ja avioitui myöhemmin Jack Nicholsin kanssa elokuussa 1961. Ennen kuolemaansa huhtikuussa 2005 Roberta Jean Nichols Yakel ehti olla Alfred Lynn Yakelin kanssa avioliitossa 20 vuotta. Nichols harrasti nopeita autoja, nopeita veneitä, bridgeä ja puutarhanhoitoa. ==Patentit== * US 4,703,732 "Spark timing control of multiple fuel engine", 1987. * US 4,706,629 "Control system for engine operation using two fuels of different volumetric energy content", 1987. * US 4,706,630 "Control system for engine operation using two fuels of different volatility", 1987. ==Katso myös== * Metanolitalous ==Lähteet== * * * * * * * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Gillian Jacobs

Gillian MacLaren Jacobs (s. 19. lokakuuta 1982, Pittsburgh, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten pitkään jatkuneesta roolistaan intohimoisena anarkistina Britta Perryna tilannekomediasarjassa Community. Jacobs on näytellyt pienempiä rooleja muun muassa sarjoissa Girls, Kallista kipua ja Robot Chicken. Hän esittää yhtä pääosaa Judd Apatowin vuonna 2016 alkaneessa komediasarjassa Love. Jacobs opiskeli näyttelijäksi maineikkaassa Juilliard Schoolissa. Hänen etunimensä lausutaan epätavallisemmin /ˈɡɪliən/, koska hänen äitinsä ei tiennyt yleisemmästä tavasta lausua nimeä /dʒ/-äänteellä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kastelruth

Kastelruth (, ladiniksi Ciastel) on kunta Etelä-Tirolin maakunnassa Trentino- Etelä-Tirolin alueella Italiassa. Se sijaitsee Schlernin vuoristoalueella (), joka on nimetty alueella sijaitsevan Schlern-vuoren mukaan. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 7 057 asukasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa asukkaista 80,94 % oli saksankielisiä, 15,37 % ladininkielisiä ja 3,69 % italiankielisiä. Kunnan pinta-ala on 117,81 neliökilometriä, matalin kohta 499 metriä ja korkein kohta 2 954 metriä. Keskustaajama sijaitsee 1 095 metrin korkeudessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kunnan viralliset sivut Luokka:Etelä-Tirolin kunnat
Ohjelmistokomponentti

pienoiskuva|Komponentti UML-kaaviossa ja sen tarjoamat rajapinnat. Komponentti on itsenäinen ja uudelleenkäytettävä ohjelmistoyksikkö, joka noudattaa komponenttimallinsa standardejaSommerville, I. (2010). Software engineering (9th ed.) PEARSON. Page 455-460. . Komponentit ovat korkeamman tason abstraktioita kuin oliot ja ne määritellään rajapinnoilla: komponentit voivat määritellä ohjelmointirajapinnan sekä binääriyhteensopivan rajapinnan (ABI). Komponentteja koostamalla voidaan rakentaa järjestelmiä tai sovelluksia. Komponentit ovat tarkoitettuja koostamiseen ja uudelleenkäyttämiseen. == Komponenttimalli == Komponenttimalli määrittelee joukon standardeja komponentin toteuttamiselle, käyttöönotolle ja dokumentoinnille. Komponenttimalliin perustuvat komponentit ovat yhteensopivia keskenään. Yleisiä komponenttimalleja ovat Microsoftin COM, Javan JavaBean komponenttimallit sekä OSGi. == Lähteet == Luokka:Ohjelmistoarkkitehtuuri
Bozner Bergsteigerlied

Bozner Bergsteigerlied (, myös Südtiroler Heimatlied (suom. Etelätirolilainen kotimaalaulu), on Tiroler Landeshymnen ohella Etelä-Tirolin epävirallinen hymni. Sen on kirjoittanut Karl Felderer vuonna 1926. Laulun melodia on peräisin vanhasta tirolilaisesta käsityöläislaulusta. Felderer kirjoitti laulun Italian fasistihallinnon käynnistettyä Etelä-Tirolin italialaistamispyrkimykset. Laulussa ei ekspliittisesti mainita Etelä-Tirolia, vaan kuvaillaan maakuntaa maantieteellisesti. == Aiheesta muualla == * Teksti ja melodia Luokka:Etelä-Tiroli Luokka:Isänmaalliset laulut
House of Lords (albumi)

House of Lords on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye House of Lordsin debyyttialbumi vuodelta 1988. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * James Christian – laulu * Lanny Cordola – kitara * Chuck Wright – basso * Ken Mary – rummut * Gregg Giuffria – kosketinsoittimet ==Aiheesta muualla== *Allmusic - House of Lords Luokka:Vuoden 1988 esikoisalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hard rock -albumit
Katakombenschule

Katakombenschule () on saksankielinen termi, jolla viitataan fasistisen Italian aikana perustettuihin laittomiin saksankielisiin kouluihin Etelä- Tirolissa. == Tausta == Etelä-Tirolin italialaistamispyrkimysten keinona Italiassa säädettiin vuonna 1923 asetus italian kielestä opetuskielenä kaikissa kouluissa (Lex Gentile). Etelätirolilaiset opettajat korvattiin kouluvuodesta 1925–1926 alkaen italialaisilla. Vuonna 1924 kiellettiin saksan kielen käyttö kaikissa lastentarhoissa, ja vuonna 1925 kiellettiin yksityisopetus koulun ulkopuolella. Vastalauseena italialaistamiselle Etelä- Tirolissa perustettiin salaisia, maanalaisia kouluja, joissa opetus tapahtui saksaksi. Oppimateriaaleja salakuljetettiin Saksasta ja Itävallasta, ja noin 200 opettajaa koulutettiin salaisesti. Kouluopetus tapahtui iltapäivisin italiankielisen kansakoulun opetuksen jälkeen esimerkiksi maatiloilla tai majataloissa. Uskonnollinen opetus sallittiin jälleen vuonna 1928 pyhäkouluissa. Yleisemmin saksan kielen käyttö opetuskielenä sallittiin jälleen vuonna 1943, kun kansallissosialistisen Saksan joukot miehittivät Etelä-Tirolin. Toisen maailmansodan jälkeen saksan kieli on ollut Etelä- Tirolissa tasavertainen opetuskieli osana maakunnan autonomista asemaa. ==Aiheesta muualla== *Rolf Steininger, Die Südtirolfrage, Uibk.ac.at *Angela Nicoletti, elämäkerta Luokka:Etelä-Tiroli Luokka:Italian koulutus Luokka:Saksan kieli
Filemon Tiderman

Johan Filemon Krysostomus Tiderman (27. tammikuuta 1883 Östra Skrukeby – 14. toukokuuta 1967 TurkuJohan Filemon Krysostomus Tiderman (I560)‎ Släktforskningssida. Viitattu 24.3.2015.) oli Ruotsissa syntynyt suomalainen sosialidemokraatti, toimittaja ja sortokausien aktivisti. Hän työskenteli myös pankkivirkailijana sekä myöhemmin Helsingin pörssin apulaisjohtajana vuosina 1918–1957.Vem och vad? Biografisk handbok / 1967 Projekt Runeberg. Viitattu 24.3.2015. == Elämä == Ruotsin Itä-Götanmaalla syntynyt Tiderman muutti Suomeen kymmenvuotiaana ja kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1900. Hän työskenteli sen jälkeen virkailijana Uudenmaan Osakepankissa vuoteen 1905 saakka, sekä Framtid-aikakauslehden päätoimittajana 1905–1906. Lisäksi Tiderman toimi muun muassa Finlands Svenska Arbetarförbundin hallituksen puheenjohtajana ja Arbetaren-lehden toisena päätoimittajana. Sortokausina Tiderman oli mukana aktiivisen vastustuspuolueen toiminnassa, muun muassa avustaen Viaporin kapinan aikana sen johtajiin kuulunutta kapteeni Sergei Tsionia. Suomalaisen työväenliikkeen toimintaan Tiderman tuli mukaan syksyllä 1902, kun Helsingin ruotsalaisen työväenyhdistyksen yhteyteen perustettiin nuoriso-osasto. Ruotsinkielisen sivistyneistön ja työväenliikkeen välinen yhteistoiminta katkesi jo kuitenkin vuotta myöhemmin, kun Suomen Työväenpuolue omaksui sosialidemokraattisen linjan. Tämän jälkeen työväenliikkeeseen jäi Tidermanin lisäksi vain muutama ruotsinkielinen ylioppilas, kuten K. E. Primus-Nyman ja K. H. Wiik.Soikkanen, Hannu: Sosialismin tulo Suomeen – Ensimmäisiin yksikamarisen eduskunnan vaaleihin asti, s. 209–211, 291–292. WSOY, Porvoo–Helsinki, 1961. Keväällä 1906 hän kirjoitti Arbetaren-lehteen artikkelin, jossa hän ehdotti ruotsinkielisen sosialidemokraattisen puolueen perustamista. Tidermanin mukaan "ahdamielinen nationalismi" ja väkivaltainen vallankumouksellisuus olivat saaneet jalansijaa suomalaisten sosialidemokraattien keskuudessa. Puoluetta ei kuitenkaan koskaan perustettu. Lokakuussa 1907 Tiderman pidätettiin Pietarissa yhdessä kolmen muun aktivistin Johannes Gummeruksen, Aino Malmbergin ja Wolter Stenbäckin kanssa ja karkotettiin Siperian Berjozovoon. Hän onnistui kuitenkin pakenemaan Tobolskista ja oli sen jälkeen maanpaossa vuoteen 1913 saakka. Vuosina 1910–1913 Tiderman asui Saksassa, opiskellen Jenan ja Münchenin yliopistoissa. Suomeen palattuaan hän toimi pitkään myös Kulosaaren huvilakaupungin eli Brändö Villastadin hallituksen puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet Luokka:Sortokausien aktivistit Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Juoigamat

Juoigamat on saamelaisen Nils-Aslak Valkeapään ja Su Juoigan Doakkin albumi vuodelta 1973. Albumille on koottu joikuja Koutokeinon tuntureilta. Niitä esittävät levyn tekoaikaan 15-vuotistaiteilijajuhlaansa viettäneen Valkeapään lisäksi kuusi nuorta Koutokeinon seudulta. Nimi Juoigamat merkitsee yhteisjoikutilaisuutta. Levyn joiut ovat syntyneet paljolti spontaanisti äänitystilaisuudessa: joikaajat kertovat niissä toisistaan, sukulaisistaan ja tuttavistaan, näiden sattumuksista tai luonteenpiirteistä. Helsingin Sanomien Jorma Korhonen kirjoitti levyn avaavan kuulijalle ”aukon tunturilaisten etäiseen kiehtovaan maailmaan, jota voi pitää menneenä tai vaikka jälkeenjääneenä, mutta joka onneksi on yhä elävä, rikas ja omaperäinen”. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Juoigamat discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1973 albumit Luokka:Nils-Aslak Valkeapään albumit