Finn-Korkki

Finn-Korkki on Hämeenlinnassa sijaitseva perheyritys, joka valmistaa pullojen sulkimia, korkkeja, rengassuljinlaitteita ja metallisia kansia esimerkiksi kynttilöihin. Finn-Korkki on Pohjoismaiden ainoa metallipullonkorkkien valmistaja. == Historia == === Wicanderin suvun yritykset 1868–1990 === Finn- Korkin juuret alkavat vuodesta 1868, jolloin ruotsalainen teollisuusmies August Wicander (1836–1891) perusti ensimmäisen yrityksensä Ruotsissa. Wicander päätyi korkkialalle sattumalta vaihtaessaan maatilansa Tukholmassa sijaitsevaan kiinteistöön. Kiinteistön omistanut G.A. Horner ei ollut sairastumisensa vuoksi ehtinyt viedä paikalta korkkileikkuriaan, jota käytettiin olut- ja viinipullojen korkkien leikkaamiseen. Yrityksistään huolimatta Wicander ei saanut myytyä ostamaansa liiketilaa, vaan huomattuaan korkeilla olevan kysyntää hän alkoi valmistaa niitä itse. 1890-luvulta lähtien yhtiöllä oli omia laivoja, joilla tuotiin korkkeihin tarvittavaa puutavaraa Portugalista. Ensimmäisen laivan nimi oli A. Wicander ja sen neitsytmatka tehtiin vuonna 1891. Kun August Wicander samana vuonna 54-vuotiaana menehtyi, yritystoimintaa jatkoi hänen poikansa Hjalmar Wicander (1860–1939). 1910-luvulla alettiin valmistaa Alka-korkin edeltäjää, Ideal-korkkia. Sitä tehtiin Nya A/B Fermia -yhtiössä Helsingborgissa ja Riiassa. Yhtiöön kuului lukuisia tehtaita, toimistoja ja varastoja Euroopassa ja Venäjällä. Venäjän tehtaat menetettiin Venäjän vuoden 1917 vallankumouksien vuoksi seuraavana vuonna, kun Neuvostoliitto takavarikoi maassa toimineiden ulkomaalaisten yritysten omaisuuden korvauksetta. Hjalmar Wicander jäi eläkkeelle 1918 ja hänen paikkansa toimitusjohtajana otti hänen 33-vuotias poikansa Carl August Wicander (1885–1952), joka oli toiminut yrityksessä 19-vuotiaasta lähtien. Perheyrityksessä työskenteli myös Hjalmar Wicanderin veli ja Carl August Wicanderin serkkuja. Tuotantoa jatkettiin Liettuassa, joka oli itsenäistynyt maailmansodan myötä. Myös vastikään itsenäistyneeseen Puolaan perustettiin tuotanto- ja myyntiyhtiö. Neuvostoliitossa toimintaa ei sen sijaan voitu jatkaa. Sotien myötä Wicanderien oma pääoma oli kuihtunut 1,5 miljoonaan kruunuun, eli uusi toimitusjohtaja joutui aloittamaan työnsä aiempaan verrattuna melkein tyhjästä. 1920-luvun alussa toimintaa vaikeutti deflaatio, mutta vuosikymmenen puolivälistä lähtien yritys alkoi taas kasvaa esimerkiksi linoleumiliiketoiminnan myötä. Myös neuvostoliittolaiset halusivat ostaa yhtiöltä korkkia välikäsien kautta. Yhtiö pelkäsi raaka-ainepulaa, kun korkinsulkimien, korkkilattioiden ja -eristeiden kysyntä alkoi kasvaa yleisen elintason nousun vuoksi hurjaa vauhtia. Siksi yhtiö kiinnostui muista pullonsulkimista, kuten patenttikorkeista ja Alka-korkeista. Vuonna 1933 Wicanders osti Svenska Patentkorkfabriken-yhtiön, joka oli keskittynyt alumiiniseen Alka-pullonsulkimeen liittyvään liiketoimintaan ja sen kansainvälisiin patentteihin. Yhtiön oli perustanut Linköpingissä asuva tehtailija-keksijä Josef Jonsson. Wicanders muutti yhtiön nimen muotoon AB ALKA Aluminiumkapslar. Jonssonin kehittämä repäisykorkki stansattiin alumiininauhasta ja siinä oli luonnonkorkkitiiviste. Alumiinikorkit syötettiin pullojen suulle linjastolla, joka myös sulki pullot automaattisesti. Alka- sulkimia seurasivat 1970-luvulla tuotantoon otetut helposti käsin avattavat alumiiniset MaxiCap-pullonsulkimet (Takuukorkit). Vuonna 1979 Wicanders- yhtymällä oli 900 työntekijää Ruotsissa ja muualla Euroopassa. Yhtiön tuotantolaitoksissa valmistettiin pullonsulkijoiden lisäksi eristys- ja sisustustuotteita korkkilevyistä. Wicandersilla oli repäisykorkkeihin maailmanlaajuinen patentti. Vuonna 1987 ruotsalainen AB Wicanders Korkfabriker jaettiin kahteen osaan: Wicanders Kapsyl AB ja Wicanders AB. Vuonna 1989 kansainvälisesti toiminut Wicanders Kapsyl joutui selvitystilaan ja ajautui konkurssiin. Portugalilainen Corticeira Amorimin (Amorim Cork International) osti samana vuonna Wicanders AB:n ja siirsi tuotannon kotimaahansa. Wicanders on nykyisin Corticeira Amorimin korkkialattiabrändi. Suomessa Wicandersin tarina jatkui yhtiön tytäryhtiön johdon ostettua Finn-Korkki-tehtaan vuonna 1989. ==== Wicanderien perintö ==== thumb|Hjalmar Wicander vuonna 1936 Perheyritystä johtaneet Hjalmar Wicander ja hänen poikansa Carl August Wicander käyttivät yrityksistä saamaansa varallisuutta hyväntekeväisyyteen. He lahjoittivat Djurgårdenissa sijainneen Wicanderin villan (nykyisin Villa Lusthusporten) Nordiska museet-museolle ja Harpsundin herraskartanon Ruotsin valtiolle. Harpsund toimii nykyään Ruotsin pääministerin vapaa-ajan asuntona. 1910-luvulla Hjalmar Wicander rahoitti pronssisen Pyhä Yrjö ja lohikäärme -patsaan (Sankt Göran och draken) valmistuksen. Se on kopio 1480-luvulta peräisin olevasta puuveistoksesta, joka sijaitsee Tukholman Suurkirkossa. Pronssipatsas sijaitsee Tukholman vanhassa kaupungissa. Hän lahjoitti myös Ruotsin kansallismuseolle merkittävän miniatyyrimaalausten kokoelman. Maalaukset sijoitettiin hänen nimeään kantavaan saliin (Wicanderska miniatyrkabinettet). Carl August Wicander kirjoitti perheyrityksen historiasta kolmiosaisen kirjasarjan, joka julkaistiin 1950-luvulla. === Wicander- yritykset Suomessa 1871–1990 === Vuonna 1871 August Wicander tapasi Suomessa panimon omistaja Paul Sinebrychoffin ja päätti hänen kanssaan keskustellessaan perustaa maahan korkkitehtaan. Suomen suurruhtinaskunnassa häntä kiinnosti paitsi suomalaiset asiakkaat myös se, että Suomessa valmistetut tuotteet voitiin viedä tullitta Venäjän keisarikuntaan. Saatuaan lainan hän perusti vielä samana syksynä Åbo Korkfabrik -tehtaan, Turun korkkitehtaan osoitteeseen Kauppiaskatu 21. Se oli Suomen ensimmäinen korkkitehdas. Tuotteet valmistettiin korkkitammen kaarnasta tehdystä luonnonkorkista. Sinebrychoff piti tapaamisessa Wicanderille antamansa lupauksen ja Sinebrychoffin panimosta tuli korkkitehtaan pitkäaikainen asiakas. Vuonna 1893 A/B Wicander & Larsonin korkkitehdas avasi Turun Linnankadulle rakentamansa tehtaan. Vuonna 1931 Wicander & Larson (Wicla) siirsi teollisen toimintansa uuteen Korkkitehdas Oy- yhtiöön ja vastasi sen tuotteiden markkinoinnista. Wicander & Larsonin muuta liiketoimintaa olivat korkkimattojen (linoleumi) maahantuonti ja myynti. Se myi myös mattoja ja tapetteja tukkukaupan ja vähittäismyynnin kautta. Yhtiö markkinoi myös tuotteita, joita valmistivat konsernin kaksi muuta suomalaista tehdasta, Oy Plyyshi & Matto Ab (Plyma) ja Drumsö Korkfabrik (Oy Korkkieristys). 1950-luvulla Korkkitehdas Oy myi Suomessa omien tuotteidensa lisäksi Alka-pullonsulkimia panimoille ja virvoitusjuomatehtaille sekä Kork-o- Plast- ja Wood-o-Plast- lattiapäällysteitä ja seinäpaneeleita. 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa yhtiön Suomen tehtaat suljettiin ja Wicander & Larson keskittyi myymään Wicandersin muissa maissa tuottamia korkkilattioita ja pullonsulkimia. Vuonna 1971 ruotsalainen Tarkett osti Wicander & Larsonin, joka oli toiminut sen agenttina Suomessa. Vuonna 1972 Wicander & Larson alkoi toimia nimellä Tarkett Oy ja Korkkitehdas nimellä Oy Wicanders Ab. Vuonna 1979 Wicanders avasi Hämeenlinnaan Finn-Korkki-tehtaan, jossa valmistettiin kruunukorkkeja ja MaxiCap-sulkimia. Suurin syy yrityksen perustamiseen oli, että suomalaiset panimot halusivat saada taas lähellä valmistettuja korkkeja. Tehtaan sijoituspaikaksi harkittiin Helsinkiä, Riihimäkeä ja Hämeenlinnaa. Logistisista syistä päädyttiin Hämeenlinnaan, mutta osansa oli myös sillä, että Huhtamäki oli myynyt hämeenlinnalaisen Pakkaustehdas Polarpakin peltipakkausvalmistukseen keskittyneen liiketoimintayksikön G. W. Sohlberg- yritykselle. G. W. Sohlberg siirsi Polarpakin laitteet Helsingin tehtaalleen Herttoniemeen, ja tarjosi sieltä töitä myös osalle tehtaan työntekijöistä. Yrityskaupan myötä vapautunutta Polarpakin henkilöstöä ja myös osaa sen laitteistoista voitiin hyödyntää Finn-Korkin tehtaalla. Finn-Korkki Oy:n tehtaan toimitusjohtajana aloitti Erkki Räsänen, Polarpakin tehdaspäällikkö. Wicanders-yhtiön suomalainen markkinointiyhtiö Oy Wicanders Ab muutti myös Hämeenlinnan tehtaan yhteyteen. 1980-luvun alussa Finn-Korkki Wicanders kehitti MaxiCrown-rengassulkimen. MaxiCapiin verrattuna siihen kului vähemmän raaka-ainetta. Uusi tuote tuotiin markkinoille vuonna 1984. Kaksiosaisessa sulkimessa oli erillinen kuori- ja rengasosa. Suomalaiset panimot käyttivät rengaskorkkeja 1980-luvulla limonadeissaan, mutta seuraavalla vuosikymmenellä panimot vaihtoivat ne hinnaltaan halvempiin kruunukorkkeihin. Finn-Korkin vienti aloitettiin vuonna 1988 Ruotsista. Vuonna 1989 portugalilainen Corticeira Amorim sai haltuunsa Oy Wicanders Ab -yhtiön koko osakekannan. Yhtiön tavaravaraston ja käyttöomaisuuden osti Partek Oy Ab, joka jatkoi tuotteiden myyntiä. Wicanders lopetti toimintansa Suomessa vuonna 1990. === Finn-Korkki 1989–1999 === Kun Wicanders-emoyhtiö joutui selvitystilaan vuonna 1989, 15 henkilön työllistäneen Finn-Korkin omistajuutta tarjottiin Rolf Nygårdille. Hän oli aloittanut Finn-Korkissa vuonna 1981 laadunvalvontapäällikkönä ja toiminut sittemmin tuotantopäällikkönä ja toimitusjohtajana, mutta epäröi nuoren ikänsä vuoksi lähteä yrittäjäksi yksin. Saatuaan kolme päivää miettimisaikaa hän pyysi kumppanikseen yhtiön talouspäällikköä. Tehdas alkoi valmistaa korkkien lisäksi myös tuikkukynttilöissä tarvittavia kuppeja. Ulkokynttilöiden kannet otettiin valikoimiin vuonna 1992. Finn-Korkki aloitti idänkaupan 1990-luvulla, Ukrainan viennin vuonna 1994. Vuonna 1998 se osti Hämeenlinnan Grafipalvelu Oy:n, jolta oli ostanut muun muassa painopinnanvalmistusta. Finn-Korkilla oli 30 työntekijää ja sen liikevaihto oli noin 30 miljoonaa markkaa. === Finn-Korkki 2000– === Vuonna 2000 Finn-Korkki suunnitteli ruotsalaiselle Absolut Vodkalle pullonsulkimen. Seuraavana vuonna MaxiCrown-tuotteen nimeksi vaihdettiin RingCrown. Nimi on rekisteröity Finn-Korkille. Vuonna 2002 Finn-Korkki vei tuotteitaan 22 maahan, joista suurimpia olivat Saksa, Puola, Ruotsi, Viro, Venäjä, Itävalta, Bulgaria, Latvia ja Oman. Yhtiöllä oli 39 työntekijää. Vuonna 2004 rengaskorkeille rakennettiin uusi tuotantolinja. Nygård lunasti yhtiökumppaninsa osuuden perheelleen. Vuonna 2007 yhtiö osti Australiasta konkurssiin menneen kilpailijan jäljiltä parikymmentä kontillista tavaraa, mukaan luettuna tämän käyttämät koneet. Isojen repäisykorkkien (RipCap) valmistamiseen tarkoitetut tuotantokoneet asennettiin Finn-Korkin entisiin varastotiloihin ja niiden käyttöönottoa oli ohjeistamassa entinen omistaja. Vuonna 2012 yhtiön tilat yli kaksinkertaistuivat, kun vanhan 1800-neliöisen tuotantohalliin tehtiin 2000 neliön kokoinen laajennus. Seuraavan vuoden liikevaihto oli 9,1 miljoonaa euroa ja kauppaa tehtiin 40 maassa. Vuonna 2014 otettiin käyttöön uusi painolinja. Linjaan tarvitut koneet ostettiin Sisiliasta. Laajennus ja painokone maksoivat yhteensä viisi miljoonaa euroa. Syksyllä yhtiö kärsi suuren tappion saatuaan Donetskista Itä-Ukrainasta lähes 8 miljoonan korkin tilauksen. Ostaja jäi väärälle puolen rajaa eikä korkkeja voitu toimittaa ja ne piti lopulta toimittaa kierrätykseen. Asiakkaan menetys vastasi noin viidennestä yhtiön liikevaihdosta ja opetti sen välttämään Venäjän markkinoita. Yhtiö oli aloittanut viennin myös Irakiin, mutta terroristien aluevaltaukset sotkivat kuljetukset ja asiakkuus päättyi. Vuonna 2017 yhtiön liikevaihto oli 7,5 miljoonaa euroa. Vuonna 2020 korona aiheutti liikevaihtoon noin viidenneksen vähennyksen, kun esimerkiksi asiakasravintolat oli suljettu, tax-free-myymälöissä ei ollut matkustajia ja juhlia peruttiin. Seuraavana vuonna yhtiön liikevaihdosta yli 90 prosenttia tuli viennistä ja liikevaihto oli samalla tasolla kuin ennen koronaa, 7,5 miljoonaa euroa. == Organisaatio == Vuonna 2023 yhtiöllä oli 32 työntekijää. Toimitusjohtajana on toiminut 1980-luvun lopulta lähtien Rolf Nygård. Nygårdin kaikki viisi lasta ovat työskennelleet jossain vaiheessa yhtiössä. Vuonna 2024 hänen poikansa Daniel Nygård toimii yhtiössä tuotantopäällikkönä. Työtä tehdään arkipäivisin kolmessa vuorossa. == Tuotteet ja markkinat == Finn-Korkki on Pohjoismaiden ainoa metallisia pullonkorkkeja valmistava yritys. Noin 90 prosenttia yhtiön liikevaihdosta tulee viennistä, asiakkaita Finn-Korkilla on yli 50 maassa. Markkinoista suurimpia ovat Ruotsi, Puola, Saksa ja Unkari. Yhtiön asiakkaita ovat esimerkiksi Heineken International ja Carlsberg. Vuonna 2024 yhtiö valmisti kuutta erilaista korkkimallia. ;Rengaskorkit Noin 40 prosenttia yhtiön liikevaihdosta saadaan rengaskorkeista, repäisykorkeista, jotka avataan korkkiin liitetystä renkaasta vetämällä. Rengaskorkkia käytetään esimerkiksi keskieurooppalaisissa erikoisoluissa ja juomissa, erityisesti Puolassa ja Saksassa. Suomessa repäisykorkkeja käyttää Laitilan Wirvoitusjuomatehdas ja Laihian Mallas. Rengaskorkin voi avata ilman ilman työkaluja, eikä sitä voi sulkea uudestaan, jolloin käyttäjä voi olla varma pullon koskemattomuudesta. Rengassulkimia on kolmea päätyyppiä: yksiosaiset, kaksiosaiset ja isot rengassulkimet (RipCap). Vuonna 2015 rengassulkimia valmisti vain muutama yritys maailmassa, joista Finn-Korkki oli ainoa eurooppalainen. RipCapeja käytetään esimerkiksi shoteissa, viineissä ja energiajuomissa. ;Kruunukorkit Yhtiö valmistaa myös kruunukorkkeja, joiden osuus liikevaihdosta on noin neljännes. Suomessa korkkeja myydään muun muassa Olville ja pienpanimoille. ;Erikoissulkimet kuten alumiiniset kierrekorkit Alumiinisia kierrekorkkeja käytetään muun muassa niin sanotuissa premium-luokan pullovesissä, joita myydään ravintoloissa esimerkiksi Chilessä, Italiassa ja Sveitsissä. Finn- Korkki valmistaa pullonsulkimia muun muassa Absolut Vodkalle, Danzka Vodkalle ja Veen Watersille. ;Laitteet ja koneet Yhtiö suunnittelee ja valmistaa pullotuksessa tarvittavia laitteita kuten kruunukorkkien sulkemispäitä, rengassulkimien asettelijoita, sulkimien kuljetukseen tarkoitettuja rännejä ja lajittelijoita. Rengassuljinlaitteita on myyty esimerkiksi Australiaan, Tunisiaan ja Kiinaan. ;Muut tuotteet Yritys valmistaa myös hautakynttilöiden metallisia kansia. Suurin osa Suomen liikevaihdosta saadaan alumiini- ja tinapeltikorkkien valmistuksesta syntyvän hukkamateriaalin myynnistä kierrätyskäyttöön. == Yhteiskuntavastuu == Yhtiö puhdistaa VOC-päästöjään (liuotepäästöjä) polttamalla ne painokoneen yhteyteen asennetussa keraamisessa kennossa, jolloin ne muuttuvat ympäristölle vaarattomiksi. Yritys on vähentänyt hukkaenergian määrää. Ylijääneet raaka-aineet kierrätetään. == Tunnustuksia == *Vuonna 1997 Finn-Korkki palkittiin Hämeenlinnan vuoden yrittäjänä *Finn-Korkki sai Hämeen yrittäjien vientipalkinnon vuonna 2002 *Finn-Korkin korkkia käyttävä Veen luksuslähdevesipullo voitti syksyllä 2007 kansainvälisen Paras lasipullo -kilpailun. *Vuonna 2012 Asiakastieto valitsi Finn-Korkin Kanta-Hämeen vahvimmaksi yritykseksi. *Vuonna 2013 Nygård valittiin maakunnan vuoden yrittäjäksi. *Finn-Korkki sai Nuorkauppakamarin Vuoden Vientitykki-palkinnon vuonna 2014. *Yhtiölle on myönnetty ISO 9001-laatu- ja ISO 14001-ympäristöstandardit sekä ISO 45001-työterveys- ja -turvallisuus- ja ISO 22000 HACCP-standardit. == Kirjallisuutta == *Järventie, Tapio: Linnani on kotini; Tarinoita Hämeenlinnasta, Pesämuna Oy, ISBN 9519874836 (2004) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Verkkosivut Luokka:Suomalaiset perheyritykset Luokka:Hämeenlinna