EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kedreai

Kedreai (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi nykyisellä Sedirin saarella. == Maantiede == Kedreain kaupunki sijaitsi Kaariassa nykyisin nimellä Sedir (Sedir Adası, Şehiroğlu, Sideyri) tunnetulla Kerameikoksenlahden (nyk. Gökovanlahti) saarella, noin 16 kilometriä pohjoiseen nykyisestä Marmariksesta.Ksenofon: Hellenika 2.1.15. Saaren pituus on noin kilometrin, ja se jakautuu kahteen osaan, joita yhdistää kannas. Kaupunkikeskus sijaitsi idänpuoleisessa osassa. == Historia == Kedreai oli alun perin kaarialaisten kaupunki. Varhaisin maininta siitä on Hekataioksella, jota Stefanos Byzantionlainen lainaa. Muutoin sitä ei mainita antiikin maantieteilijöiden teoksissa.Stefanos Bysantionlainen: Ethnika, . Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kedreai kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–415/414 eaa. Lysandros valtasi kaupungin toisella yrityksellä peloponnesolaissodan lopulla vuonna 405 eaa., ja toteutti siellä andrapodismoksen eli orjuutti sen väestön. Ainakin tuolloin Kedreain väestö oli kreikkalaisten ja barbaarien sekoitusta () eli koostui kreikkalaisista ja osaksi seudun alkuperäisistä ei-kreikkalaisista asukkaista. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Kedriatēs (), Kedriētēs (), Kedreatas (), Kedreatēs () ja Kedraīos (). Kedreai hellenisoitui eli kreikkalaistui 300-luvulla eaa. Hellenistisellä kaudella siitä tuli osa Rhodoksen peraiaa eli mantereen puolen alueita, ja yksi Rhodoksen demoksista. Nykyajan turismiteollisuudessa Sedirin saari tunnetaan ”Kleopatran saarena” ja siellä oleva hiekkaranta ”Kleopatran rantana”. Kerrotaan, että Marcus Antonius ja Kleopatra olisivat uineet saarella, ja rantahiekat olisi tuotu tätä tarkoitusta varten Egyptistä. Rannan erikoislaatuisen hiekan tutkimus on osoittanut, että se on mitä todennäköisimmin peräisin juuri Egyptistä, mikä tukee legendaa. Sen kuljetus olisi vaatinut noin 15 viljaproomua. == Rakennukset ja löydökset == Kedreain kaupunki saaren itäosassa oli ympäröity torneilla varustetuilla muureilla, jotka ajoitetaan hellenistiselle kaudelle. Kaupungissa oli Apollonin kultti epiteeteillä Pythios ja Kedrius, ja näin oletettavasti tälle omistettu pyhäkkö. Kaupungin kukkulan huipulta on löydetty doorilaista tyyliä edustaneen temppelin rauniot, jotka oletetaan kyseiseksi Apollonin pyhäköksi. Rakennus ajoitetaan arkaaiselle kaudelle. Myöhemmin paikalla on ollut kirkko. Kaupungista on löydetty myös muun muassa agora ja sen tukimuureja sekä kreikkalainen teatteri, joka sijaitsi kukkulan pohjoisrinteessä. Teatterin katsomoa, joka oli jaettu pystysuuntaisilla porraskäytävillä yhdeksään sektoriin, on säilynyt suhteellisen hyvin.Frederiksen, Rune: ”The Greek Theatre. A Typical Building in the Urban Centre of the Polis?”. Teoksessa Piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa on ollut stadion. Kaupungin nekropolis eli hautausmaa on löydetty mantereen puolelta. Sieltä on löydetty sekä holvattuja hautarakennuksia että sarkofageja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kaarian kaupungit Luokka:Muğlan maakunta
Krya

Krya (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Muğlan maakunnan Kapukargınin kylää. == Maantiede == Kryan kaupunki sijaitsi Kaariassa, tai joidenkin antiikin lähteiden mukaan Lyykiassa, nykyisen Fethiyen lahden länsirannalla olevan pienemmän lahden rannalla. Paikka on noin kahdeksan kilometriä pohjoiseen Fethiyen lahden länsipään eli nykyisin Kapi Dağina tunnetun niemen kärjestä. Kaupungilla oli pieni ja jyrkkärinteinen akropolis eli linnavuori ja yläkaupunkikukkula. Stefanos Byzantionlainen sijoitti Kryan Lyykiaan ja sanoo, että sen edustalla oli kolme saarta, Kryeis, Karysis ja Alina.Stefanos Byzantionlainen: Ethnika, . Plinius vanhempi sijoitti kaupungin Kaarian Glaukoksenlahden rannalle, ja sanoo myös sen edustalla olleen kolme saarta, kuitenkaan mainitsematta niiden nimiä.Plinius vanhempi: Naturalis historia 5.28, 5.31. Stadiasmus Maris Magni käyttää kaupungista nimimuotoa Krua ja sijoittaa sen 160 stadioninmittaa länteen Telmessoksesta. Pomponius Mela ei mainitse kaupunkia, ainoastaan Kryan niemen.Pomponius Mela: De situ orbis 1.16. Klaudios Ptolemaios käyttää kaupungista nimimuotoa Karya ja sijoittaa sen Lyykiaan. Kryan kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 100 neliökilometriä. == Historia == Kryan historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Luettelointi perustuu siihen, että Krya kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 453/452–428/427 eaa. sekä vielä vuonna 425/424 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Kryeus (). Rhodoksen demosten joukossa esiintyy demos nimeltä Kryassos, joka on eri paikka. == Rakennukset ja löydökset == Kaupungin akropoliilta on löydetty muurien ja tornin jäänteitä. Rannikolla on joonialaistyylisen temppelin malliseksi tehty hauta, jossa on kaariankielinen piirtokirjoitus. == Lähteet == Luokka:Arkeologiset kohteet Turkissa Luokka:Kaarian kaupungit Luokka:Muğlan maakunta
Naksia

Naksia (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyisen Aydınin maakunnan Bağarcıkia. Naksian historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Luettelointi perustuu siihen, että Naksia kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–432/431 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Naksiatēs () ja Naksiētēs (). == Lähteet == Luokka:Kaarian kaupungit Luokka:Aydınin maakunta
Prassilos

Prassilos (, ) tai Praksilos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi mahdollisesti Bottikessa, mutta sen tarkempaa sijaintia ei tunneta. Myöskään Prassiloksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Se on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa vuonna 421/420 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Prassilios () ja Praksilios (). == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Chalkidikílla Luokka:Traakian kaupungit
Salmakis (kaupunki)

Salmakis (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi jossakin Halikarnassoksen lähellä, mutta sen tarkkaa sijaintia ei tunneta. Myöskään Salmakiksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Piirtokirjoitusten perusteella Salmakis vaikuttaisi olleen klassisella kaudella 400-luvulla eaa. jonkinlainen Halikarnassoksesta erillinen poliittinen yhteisö, mutta myöhemmin se tuli osaksi Halikarnassosta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Salmakitēs (). Strabon mainitsee Salmakiksen seudulla olleen Salmakiksen lähteen nimenä.Strabon: Geografika 14.16.1. == Lähteet == Luokka:Kaarian kaupungit
Salmakis

Salmakis (, ) voi viitata seuraaviin: * Salmakis, najadinymfi roomalaisessa mytologiassa * Salmakis, antiikin aikainen lähde Halikarnassoksessa Kaariassa * Salmakis, antiikin aikainen kaupunki Kaariassa
Juha Huiskonen

Juha Tapio Huiskonen (s. 7. kesäkuuta 1977 Helsinki) on Helsingin yliopiston rakennebiologian professori. Huiskonen kirjoitti ylioppilaaksi 1996 Ressun lukiosta. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2001 ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 2006. Huiskonen on työskennellyt väitelleenä tutkijana Münchenin Max Planck -instituutissa 2007–2009 sekä akatemiatutkijana ja apulaisprofessorina Oxfordin yliopistossa 2010–2020. Hän on tutkinut virusten ja solujen rakenteita käyttäen kryoelektronimikroskopiaa. Hänen tutkimusryhmänsä sai vuonna 2014 Euroopan tiedeneuvoston rahoituksen uhkaavien virusten rakenteiden tutkimukseen. Huiskoselle myönnettiin molekyylivirologian dosentin arvo Helsingin yliopistossa 2014. Huiskonen on toiminut Helsingin yliopiston Biotekniikan instituutin johtajana vuodesta 2020. Hänet valittiin Helsingin yliopiston yliopistokollegion jäseneksi 2022. Huiskonen on toiminut myös Biokeskus Suomen johtokunnan jäsenenä. Suomalainen Tiedeakatemia valitsi Huiskosen jäsenekseen vuonna 2024. Euroopan molekyylibiologian organisaatio (EMBO) valitsi Huiskonen jäsenekseen 2024. == Lähteet == Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Serme

Serme () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta. Myöskään Sermen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 450/449–432/431 eaa. sekä vielä vuonna 422/421 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Sermeus (), Sermaieus () ja Sermaīos (). Joskus Sermen on ehdotettu olleen sama kaupunki kuin Therme, mutta tätä ei ole pidetty uskottavana. == Lähteet == Luokka:Traakian kaupungit
Skapsaioi

Skapsaioi () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, ei edes sitä, sijaitsiko se antiikin aikana Khalkidikeksi kutsutulla alueella vai muulla alueella Khalkidikesta nimensä saaneella nykyisellä Chalkidikín niemimaalla. Skapsaioin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tulkinta perustuu siihen, että klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Skapsaioi kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 452/451–415/414 eaa. Lisäksi kaupunki löi omaa pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Skafsaios () ja Skapsaios (). Kaupungin nimi ei esiinny sellaisenaan antiikin aikaisissa lähteissä, vaan on johdettu tutkimuksessa etnonyymistä. Joskus Skapsaioi on tulkittu nimen perusteella samaksi kaupungiksi kuin Kampsa. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Chalkidikílla Luokka:Traakian kaupungit
Skithai

Skithai (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta Stefanos Byzantionlainen sijoitti sen lähelle Poteidaiaa.Stefanos Byzantionlainen: Ethnika 574.17. Skithain historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se löi omaa hopearahaa arkaaisen kauden lopulla vuoden 500 eaa. tienoilla. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Skithaīos (). Joskus Skithai on tulkittu nimen perusteella samaksi kaupungiksi kuin Kithas, joka esiintyy Deloksen meriliiton verotusluetteloissa. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Chalkidikílla Luokka:Traakian kaupungit
Smila (Krusis)

Smila (, myös Smilla, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Krusiksessa Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta. Smilan historiasta tiedetään vain vähän. Herodotoksen mukaan se oli persialaissotien aikaan Persian vallassa ja antoi joukkoja Kserkseen käyttöön vuonna 480 eaa.Herodotos: Historiateos 7.123. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se kuului klassisella kaudella Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa kerran vuonna 434/433 eaa. Smilan mainitsevat myös Hekataios ja Stefanos Byzantionlainen.Hekataios, fr. 148; Stefanos Byzantionlainen Ethnika 580.10. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Chalkidikílla Luokka:Traakian kaupungit
Smila

Smila voi viitata seuraaviin: * Smila, kaupunki Ukrainassa * Smila, antiikin aikainen kaupunki Krusiksessa Makedoniassa * Smíla, kylä Archaía Olympían kunnassa Eliin alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella Kreikassa
Volker Braun

Volker Braun (1939 Dresden, Saksa) on saksalainen kirjailija. Hän on työskennellyt Berliinissä: Berliner Ensemblessä dramaturgina ja sittemmin toiminut Deutsches Theaterissa. Hän on kirjoittanut näytelmiä ja runoja, jotka aggressiivisessa tyylissään muistuttavat Bertolt Brechtin ja Vladimir Majakovskin tuotantoa. ==Suomennettuja runoja== ;Lähde * Antologiassa ** Keskipäivä (Der Mittag) ** Läänitys (Das Lehen) ** Marraskuun 9. (Der 9. November) ** Me, ei he (Wir und nicht sie) ** Omaisuus (Das Eigentum) * Julkaisussa: ** Hadrianuksen armeijan uudet tehtävät ** Unkarilaisen insinöörin Lajos K:n lausunto… ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Villebichot

Villebichot on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche- Comtén alueella. Se sijaitsee noin 24 kilometriä Beaunen kaupungista koilliseen. pienoiskuva|vasen|Villebichotin taivaaseenastumisen kirkko Villebichot oli Burgundin herttuoiden aikaan suosittua metsästysseutua. Alueella kasvatettiin peuroja sekä koulutettiin metsästyskoiria. Kunnan keskustassa oleva romaaninen taivaaseenastumisen kirkko on rakennettu 1100-1300-luvuilla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Reinildo Mandava

Reinildo Isnard Mandava yleensä vain Reinildo (s. 21. tammikuuta 1994 Beira, Mosambik) on mosambikilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Atlético Madridia. Reinildo on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. == Seurajoukkueura == Reinildo aloitti ammattilaisuransa maansa pääsarjassa, josta hän siirtyi vuonna 2015 portugalilaiseen Benficaan. Pelattuaan useammassa eri seurassa Portugalin toiseksi ylimmällä ja ylimmällä sarajatasolla Reinildo siirtyi vuonna 2019 ranskalaiseen Lilleen. Kaudella 2020–2021 hän voitti Lillen riveissä Ranskan liigamestaruuden ja hänet valittiin kauden päätteeksi liigan tähdistökokoonpanoon. Reinildo siirtyi nykyiseen seuraansa tammikuussa 2022.Welcome, Reinildo! Club Atlético de Madrid (Luettu 2. helmikuuta 2012) == Maajoukkueura == Reinildo teki ensiesiintymisensä Mosambikin maajoukkueessa toukokuussa 2014 pelatussa ystävyysottelussa Marokkoa vastaan.Reinildo Mandava - National team Transfermarkt (Luettu 4. helmikuuta 2022) == Lähteet == Luokka:Mosambikilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kari Nieminen (jääkiekkotuomari)

Kari Nieminen (s. 23. joulukuuta 1947 Tampere) toimi jääkiekon SM-liigassa päätuomarina kaudesta 1987–1988 alkaen ja vihelsi viimeisen kerran aktiivisesti kaudella 1996–1997. Hän tuomitsi liigassa 363 ottelua. Hän sai liigakauden parhaalle erotuomarille annettavan Unto Wiitala -palkinnon kaudella 1993–1994. Hän oli tuomarina vuoden 1993 maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkotuomarit Luokka:Unto Wiitala -palkinnon voittajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Lax

John Charles ”Johnny” Lax (23. heinäkuuta 1911 Arlington, Massachusetts – 14. heinäkuuta 2001 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edusti Yhdysvaltoja vuoden 1936 talviolympialaisissa Garmisch-Partenkirchenissa, joissa maa saavutti pronssia. Lax pelasi vuosina 1932–1935 NCAA:n yliopistosarjassa, jossa hän edusti Bostonin yliopistoa. Hän muodosti joukkueessa hyvän tutkaparin Paul Rowen kanssa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Pontailler-sur-Saône

Pontailler-sur-Saône on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Saônejoen varrella, noin 32 kilometriä Dijonin kaupungista itään. Kunta jakautuu kahteen keskukseen. Vanhakaupunki on saaressa jota rajaavat Saône, sen sivuhaara Vieille Saône, sekä nämä yhdistävä kanava. Esikaupunkialue on Mont Ardoux'n kukkulalla. Kaupunki on luultavasti perustettu roomalaisten valloituksen jälkeen. Se on ollut rajakaupunki, ja se on tuhoutunut useissa taisteluissa vuosisatojen aikana. Saaressa on 1800-luvulla rakennettu uusklassinen Saint-Mauricen kirkko, jonka sisäänkäynnissä on monumentaalinen pylväikkö. Saaressa on myös huvivenesatama. Mont Ardoux'n kukkulalla on 1800-luvulla tehty Neitsyt Marian patsas, Notre- Dame du Mont Ardoux. Se on suosittu pyhiinvaelluspaikka, ja sieltä on näkymä Saônejoen tasangolle. Tiedosto:Eglise Saint Martin de Pontailler-sur- Saône.jpg|Saint-Mauricen kirkko Tiedosto:Port de plaisance de Pontailler sur Saône Les Canalous.JPG|Satama ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Åse Michaelsen

Åse Michaelsen (aiemmin Schmidt; s. 4. kesäkuuta 1960 Mandal) on norjalainen edistyspuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 2005–2017 ja toimi Norjan vanhus- ja kansanterveysministerinä vuosina 2018–2019. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Åse Michaelsen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roman Bratny

Roman Bratny, oik. Roman Mularczyk (5. elokuuta 1921 Krakova, Puola – 5. marraskuuta 2017Roman Bratny, Bibliothèque nationale de France, päivitetty 9.11.2017, viitattu 4.2.2022 ) oli puolalainen kirjailija. Hän osallistui 1944 Varsovan kansannousuun ja jäi saksalaisten vangiksi. Teoksissaan hän käsittelee toista maailmansotaa ja ihmiskohtaloita. Hänen pääteoksensa on Urhojen risti (1957). ==Suomennetut teokset== * Urhojen risti (Kolumbowie Rocznik 20, 1957), suom. Markku Lahtela. Jyväskylä: Gummerus 1963 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Censorship Towards the Subject of the Warsaw Uprising in Belles-Lettres in 1956–1958 s. 149 (pdf) Luokka:Puolalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Jiří Šejba

Jiří Šejba (s. 22. heinäkuuta 1962 Pardubice, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti Tšekkoslovakian maajoukkuetta Calgaryn olympialaisissa 1988, Kanada-cupissa 1987 ja neljissä maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1985–1989. Hän voitti yhden maailmanmestaruuden ja saavutti kaksi MM-pronssia. Hän pelasi seuraurallaan Tšekkoslovakian ja Tšekin lisäksi Suomessa, Saksassa, Slovakiassa ja Pohjois- Amerikassa, muun muassa 11 ottelua NHL:ssä. Šejba edusti Tšekkoslovakian pääsarjassa Tesla Pardubicea kausina 1979–1984 ja 1986–1990 sekä välillä Dukla Jihlavaa kausina 1984–1986. Hän voitti maan liigamestaruuden vuosina 1985, 1987 ja 1989. Kaudet 1990–1992 hän pelasi Pohjois-Amerikassa pääasiassa AHL- seura Rochester Americansissa mutta ensimmäisellä kaudella myös 11 ottelua NHL:ssä Buffalo Sabresin joukkueessa. NHL-otteluissaan hän sai kaksi syöttöpistettä. Kauden 1992–1993 Šejba pelasi Suomessa Helsingin Jokerien joukkueessa. Tämän jälkeen hän pelasi kaksi kautta Tšekissä Pardubicen joukkueessa, kaksi kautta Slovakiassa Slovan Bratislavan joukkueessa ja kolme kautta Saksassa Moskitos Essenin joukkueessa kunnes päätti uransa kotimaassaan kaudella 2000–2001. Šejba saavutti alle 18-vuotiaiden Euroopan- mestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 1980. Hän pelasi ensimmäisen kerran aikuisten MM-kilpailuissa Prahassa 1985 ja teki joukkueensa kolme ensimmäistä maalia maailmanmestaruuden ratkaisseessa, Tšekkoslovakian 5–3-voittoon päättyneessä mitalisarjan viimeisessä ottelussa Kanadaa vastaan. Kaikkiaan hän teki turnauksessa neljä maalia ja sai kolme syöttöpistettä. Hän pelasi myös vuosikymmenen lopuissa arvoturnauksissa. MM-kilpailuissa 1986 Tšekkoslovakia jäi ilman mitalia ja Šejba teki kaksi maalia sekä antoi kaksi maalisyöttöä. MM-kilpailuissa 1987 joukkue saavutti pronssia ja Šejba teki yhden maalin sekä antoi kolme maalisyöttöä. Kanada-cupissa 1987 Tšekkoslovakia ylsi välieriin ja Šejban tehopisteet olivat maali ja kaksi syöttöä. Calgaryn olympialaisissa Tšekkoslovakia jäi mitalisarjassa kuudenneksi ja Šejba teki kolme maalia sekä sai yhden syöttöpisteen. MM-kilpailuissa 1989 Šejban tehopisteet jäivät yhteen syöttöön Tšekkoslovakian saavuttaessa pronssia. Pelaajauransa jälkeen Šejba on toiminut valmentajana Tšekissä ja Puolassa. == Lähteet == Luokka:Tšekkoslovakialaiset jääkiekkoilijat Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koitonjärvi (Suistamo)

Koitonjärvi () on Venäjällä Karjalan tasavalta Suojärven piiri sijaitseva järvi, jonka laskujoki Haukioja ja sitten Armajoki yhtyy Sarkajokeen. == Maantietoa == Koitonjärvi on 1,7 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 110 hehtaaria. Vanhoissa suomalaisissa kartoissa järven itärannan keskellä sijaitsee lyhyt Petjukanniemi. Niemi kaventaa järven kaaren muotoiseksi. Lounaisosassa kaksi saarta ja koillisosassa kaksi saarta niin, että suurin saari sijaitsee pohjoisessa aivan rannan tuntumassa katveeseen. Rannoista osa on soistuneita, mutta metsäiset rannat ovat hiekkapohjaisia ja kivikkoisia. Järven ympärillä on suomalaisaikana ollut maatiloja, joiden peltomaat on satelliittivalokuvien perusteella jätetty paljon myöhemmin viljelemättä. Nykyään järvi on autio metsäjärvi. Lähin kylä sijaistee Suistamolla noin viiden kilometrin päässä. Suistamolta tulee tie, joka ohittaa järven lähempänä Haukilampea ja katoaa pohjoiseen. == Vesistösuhteita == Koitonjärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Ulmosenjoen valuma-alue sijaitsee Jänisjärven lähialueella. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen. Koitonjärvi muodostaa Armajoen valuma-alueen latva-alueen. Siihen laskee neljä oja, jotka tuovat vettä metsäisiltä soilta. Koitonjärvi sijaitsee Sarkajoen sivujoen Aramajoen valuma- alueella. Koitonjärven lasku-uoma laskee Haukilampeen, josta Haukioja jatkaa Äimäjärveen, josta Armajoki virtaa Aramajärven läpi. Sarkajoki laskee Suistamonjärven läpi Jänisjärveen. Lasku-uoman osuudella Haukilampeen on pudotusta 15,2 metriä, mutta Haukilammesta Äimäjärveen vain metrin. == Lähteitä == === Huomioita === === Viitteet === Luokka:Ulmosenjoen valuma-alue Luokka:Suojärven piiri Luokka:Luovutettujen alueiden järvet
Suuri pamaus (elokuva)

Suuri pamaus (La Grande bouffe) on Marco Ferrerin ohjaama ranskalais- italialainen musta seksikomediaelokuva vuodelta 1973. Siinä neljä miestä kokoontuu ilotyttöjen ja herkkuruokien kanssa pariisilaiseen yksityistaloon syömään itsensä hengiltä. == Vastaanotto == Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 1973, jossa se jakoi voimakkaasti mielipiteitä roisin irstailunsa takia. Ranskan kulttuuriministeriön päätöstä valita se festivaalin viralliseksi ranskalaisedustajaksi ihmeteltiin, samoin kuin sitä että tuotantoon oli saatu mukaan niin monia nimekkäitä miesnäyttelijöitä. Suomeen elokuva tuotiin yhdellä esityskopiolla saman vuoden marraskuussa. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi piti monien muiden kriitikoiden tapaan elokuvaa rytmittömänä, pitkitettynä ja pitkästyttävänä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1973 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1973 italialaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset seksikomediat
Quincy-le-Vicomte

Quincy-le-Vicomte on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Armançonjoen varrella, noin 10 kilometriä Montbardin kaupungista länteen. Kunnan keskustassa olevaa keskiaikaista Saint-Martinin kirkkoa on muokattu useita kertoja 1500- ja 1700-luvuilla. Kirkon kellotorni on rakennettu liuskekivestä. Muita keskustan nähtävyyksiä ovat vanha pesuhuone sekä suihkulähde. Tiedosto:Quincy-le- Vicomte_(21)_Église_Saint-Martin_-_Extérieur_-_03.jpg|Saint-Martinin kirkko Tiedosto:Quincy-le-Vicomte_(21)_Lavoir.jpg|Pesuhuone Tiedosto:Quincy-le- Vicomte_(21)_Fontaine_-_01.jpg|Suihkulähde ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Punakarhepuu

Punakarhepuu (Cordia sebestena) on karhepuiden (Cordia) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pienehkö ja tiivislatvuksinen puu, joka on ilmastosta riippuen aina- tai kausivihanta. Luonnossa punakarhepuu kasvaa tavallisesti enintään 10 metriä korkeaksi, mutta kasvatettuna se saattaa kasvaa suuremmaksikin. Rungon halkaisija voi olla 30 cm. Punakarhepuun lehdet ovat karheapintaiset, kuten useilla muillakin saman suvun lajeilla. Kukat ovat kirkkaanoranssinpunaiset. Hedelmät ovat luumumaisia, enintään 4 cm pitkiä ja täysin kypsinä valkoisia. Punakarhepuu kasvaa kuivilla ja hiekkaisilla kasvupaikoilla, usein meren rannikolla merenpinnan tasosta 185 metrin korkeuteen asti. Lajia tavataan luonnossa Floridassa, Meksikossa, Keski- Amerikan kannaksella sekä Karibialla Kuubassa, Hispaniolalla ja Jamaikalla. Punakarhepuu tuottaa syötäviä hedelmiä, joita käytetään paikallisesti ravintona. Puun eri osia on myös käytetty perinteiseen lääkintään ja runkoja puutavaraksi. Näyttävien kukkiensa vuoksi punakarhepuuta kasvatetaan myös yleisesti koristekasvina tropiikissa. Punakarhepuun lehdet ovat monien muiden saman suvun lajien tavoin karheapintaiset, ja niitä voi käyttää hiekkapaperin tavoin. Kasvatettuna punakarhepuu tarvitsee täysin aurinkoisen kasvupaikan. Kunnolla juurtuneet kasvit ovat hyvin kuivuutta kestäviä. Laji sietää hieman suolaa kasvupaikallaan. Punakarhepuu on kuitenkin hidaskasvuinen puu, mutta kasvatettuna se voi kukkia ympäri vuoden. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Cordia sebestena === Viitteet === == Aiheesta muualla == * iNaturalist: Cordia sebestena * JSTOR Global Plants: Cordia sebestena * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Cordia sebestena * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cordia sebestena Luokka:Karhepuut Luokka:Puut
Harungana

Harungana on trooppisessa Afrikassa esiintyvä kuismakasvisuku. Siihen kuuluu kolme lajia, jotka ovat puita tai pensaita. Niillä on kukintona runsas- ja pienikukkaiset viuhkot ja hedelmänä luumarja. == Lajit == Suvun lajit ovat: * hehkumehupuu (Harungana madagascariensis Lam. ex Poir.) – Esiintyy Afrikan keskiosassa ja Madagaskarissa. Lajia hyödynnetään usein tavoin, varsinkin rohto- ja värikasvina.IUCN Red List of Threatened Species Viitattu 4.2.2022. * Harungana montana Spirlet – Esiintyy Kongossa. Vaarantunut laji. * Harungana rubescens (Oliv.) Byng & Christenh. – Esiintyy Keski-Afrikassa, Nigeriasta Keski-Afrikan tasavaltaan ja Kongoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Harungana Luokka:Kuismakasvit
Nan-sous-Thil

Nan-sous-Thil on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Montbardin kaupungista etelään. Kunnan keskustassa oleva Saint-Pierren kirkko on peräisin 1400-luvulta. Aivan keskustan liepeillä on linna Château de Beauregard, joka rakennettiin uudelleen 1600-luvulla samalla paikalla olleen 1200-luvun linnan tilalle. Linnassa asui Napoleon I:n kenraali de Nansouty. Nykyään linnassa on majoitustoimintaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Jeux-lès-Bard

Jeux-lès-Bard on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 17 kilometriä Montbardin kaupungista etelään. Kunnassa ei ole lainkaan kirkkoa. Kunnantalon seinässä on ensimmäisessä maailmansodassa kaatuneiden muistolaatta. Viereisessä puistossa on kylän risti. Tiedosto:Jeux-lès-Bard_(21)_Monument_aux_morts.jpg|Kaatuneiden muistolaatta Tiedosto:Jeux-lès-Bard_(21)_Croix_du_bourg.jpg|Kylän risti ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Jari Kuusi

Jari Jorma Kuusi (9. tammikuuta 1962 Tampere) on suomalainen pappi, kirkkomuusikko ja kirjailija.Pappismatrikkeli 2018, Prästmatrikeln 2018. Suomen kirkon pappisliitto, 2019. Kuusi syntyi Jorma Kuusen ja Leena Kuusen o.s. Huuskonen perheeseen. Kuusen puoliso on Aija Kuusi o.s. Lindroos. Perheessä on kuusi lasta. Hän opiskeli kuntohoitajaksi, suoritti kirkkomuusikon tutkinnon, valmistui filosofian maisteriksi sekä teologian maisteriksi. Kuusi on toiminut tehdastyöntekijänä, kuntohoitajana, kanttorina, seurakuntapastorina ja kirkkoherrana. Sivutoimisesti hän on ollut musiikinopettajana sekä johtanut kuoroja. Kuusi on tehnyt kuoro-, yksinlaulu-, psalmimusiikki- ja gospelsävellyksiä sekakuorolle ja uruille sekä pitänyt yksinlaulukonsertteja. Kuusi on Suomen Kirjailijaliitto ry:n ja Pirkkalaiskirjailijat ry:n jäsen. Hän on julkaissut kirjoja, lehtiartikkeleita ja kertomuksia. Trilogiaromaaneissa Piinaviikko 1918, Tummanpunaiset vuodet sekä Miilun hiipuva hehku kuvataan vuosivälin 1918–1969 tapahtumia Tampereella. Kuvaukset yltävät sodan 1918 tilanteesta elpyvään teollisuuteen. == Teoksia == * Veli Martinin tarina: romaani. Väyläkirjat, 2017. ISBN 978-952-7168-46-2 * Piinaviikko 1918: romaani. Kuvittaja Aija Kuusi. Väyläkirjat, 2018. ISBN 978-952-7168-61-5 * Tummanpunaiset vuodet: romaani. Väyläkirjat, 2020. ISBN 978-952-7375-35-8 * Miilun hiipuva hehku: romaani. Väyläkirjat, 2023. ISBN 978-952-396-112-8 * Kesäpäivä Viipurissa: Karjalan lukon kohtalonhetket juhannusviikolla 1944: romaani. Väyläkirjat, 2024. ISBN 978-952-396-195-1 == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset kirkkomuusikot Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keskinen kehätie

Keskinen autoliikenteen kehätie ( ) on Venäjän liittovaltion moottoritie Moskovassa ja Moskovan alueella. Keskinen kehätie on Moskovan alueen tähän mennessä suurin tieinfrastruktuurihanke. Uudesta reitistä on tarkoitus tulla Venäjän nopean moottoritieverkoston selkäranka ja osa kansainvälisiä liikennekäytäviä. Hanke toteutetaan PPP-periaatteella. Kehätie on yksi pääkaupungin liikennejärjestelmän avainelementeistä, joka purkaa Moskovan kehätien ja Moskovan alueen tieverkoston kauttakulkuliikennettä ohi alueen. Reitti kulkee Moskovan alueen läpi, noin 50 km päässä Moskovan kehätiestä. Pituus on 336 km, josta 260 km on maksullista tietä. == Ominaisuudet == * Pituus: 336 km, joista 260 km on maksullisia teitä * Huippunopeus: 110 km/h maksullisilla osuuksilla * Liittymien määrä: 34 * Siltojen ja ylikulkusillan lukumäärä: 278 * Kaistojen määrä: 4 - 8 == Katso myös == * Bulevardikehä * Puutarhakehä * Kolmoskehä * Moskovan kehätie == Lähteet == Luokka:Venäjän valtatiet Luokka:Moskovan liikenne Luokka:Kehätiet
Miehen malli (elokuva)

Miehen malli on Inka Achtén ohjaama ja käsikirjoittama suomalais-intialais- norjalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2018. Elokuva kertoo intialaisesta Men Against Violence & Abuse -järjestöstä, joka tekee työtä miesten naisiin kohdistaman väkivallan torjumiseksi. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 suomalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2018 intialaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Intialaiset dokumenttielokuvat Luokka:Norjalaiset elokuvat
Miehen malli

Miehen malli voi tarkoittaa seuraavia: * Miehen malli, Inka Achtén ohjaama elokuva vuodelta 2018 * Miehen malli, Posteljoonan & Ystävien (Joona Kortesmäen) musiikkialbumi vuodelta 2008 * Miehen malli (Lisa's Substitute), Simpsonien 2. tuotantokauden jakso vuodelta 1991.
Castellamonte

Castellamonte () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissaCastellamonte Sapere.it Castellamonte Enciclopedia Treccani Castellamonte Tre Terre Canavesane . Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 9 806 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Okskajan metroasema

Okskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 27. maaliskuuta 2020. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Louhelainen

Louhelainen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Anne Louhelainen (s. 1965), kansanedustaja (Perussuomalaiset ja Sininen tulevaisuus) * Arvi Louhelainen (1896–1949), kansanedustaja (SDP) * Elisa Louhelainen (s. 1959), kestävyysjuoksija * Jesse Louhelainen (s. 1988), skeet- ampuja * Otto Louhelainen (1874–1935), rovasti ja päätoimittaja * Santeri Louhelainen (1878–1923), kansanedustaja (SDP)
Amara

Amara voi tarkoittaa seuraavia: * Amara, kaupunki Irakissa * siemenkiitäjäiset (Amara), kovakuoriaissuku == Henkilöitä == : Amara sukunimenä; * Lucine Amara (1925–2024), yhdysvaltalainen oopperalaulaja : Amara etunimenä; * Amara Essy (s. 1944), norsunluurannikkolainen diplomaatti * Amara Miller (s. 2000), yhdysvaltalainen näyttelijä * Amara Traoré (s. 1965), senegalilainen jalkapalloilija ja valmentaja : Amara taiteilijanimenä; * Amara, oik. Tuwuhadijatitesih Amaranggana (s. 1975), indonesialainen näyttelijä, laulaja ja malli
Parakrassit

Parakrassit (Acmella) on asterikasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 30 lajia, jotka kasvavat luonnonvaraisina tropiikissa. Parakrassien tunnetuin laji on tarhaparakrassi eli parakrassi (Acmella oleracea). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Parakrassit – Acmella Luokka:Asterikasvit
Kari Vilonen

Kari Kaleva Vilonen (s. 1955) on suomalainen matemaatikko, joka on erikoistunut lukuteoriaan ja esitysteoriaan. Hänen työnsä liittyy Langlandsin ohjelmaan. Vilonen väitteli vuonna 1983 Brownin yliopistosta. Hänen väitöskirjansa otsikko on The Intersection Homology D -module on Hypersurfaces with Isolated Singularities. Vilonen on aiemmin ollut professori Brandeisin yliopistossa ja Northwestern-yliopistossa. Nykyään hän on professori Helsingin yliopistossa ja Melbournen yliopistossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset matemaatikot Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Soihtupuut

Soihtupuut (Tabebuia) on bignoniakasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 70–80 lajia puita ja pensaita, jotka ovat kotoisin Meksikosta ja trooppisesta Amerikasta. Lehdet ovat yksinkertaiset, lehtilapa jakaantuu 1–7 sormiliuskaan. Oksan päähän kasvava kukka on muodoltaan torvi tai kello. Kukkien väri on yleensä valkoinen, punainen tai jotain siltä väliltä, harvoin keltainen. Sukuun kuului aikaisemmin enemmän lajeja, mutta vuonna 2007 se jaettiin molekyylibiologisten tutkimusten pohjalta kolmeen osaan, kun lieskapuut (Handroanthus) ja Roseodendron erotettiin omiksi suvuikseen. == Lähteet == Luokka:Bignoniakasvit
Sorakit

Sorakit (Conophytum) on päivikkikasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sorakkien lajeja tavataan Namibiassa ja Etelä-Afrikassa. Sukuun kuuluu noin 110 lajia, joista monia kasvatetaan koristekasveina. Ne ovat pienikokoisia, alle viisi senttiä korkeita kasveja, jotka kasvavat yleensä mehevien lehtiparien muodostamina ryppäinä. Kukinnot ovat pieniä mykeröitä, joiden keskusta on keltainen tai oranssi ja laitakukkien väri vaihtelee. Suomeksi nimettyjä sorakkeja ovat keltasorakki (Conophytum bilobum) ja pihtisorakki (Conophytum conradii). File:Conophytum ampliatum.jpg|Conophytum ampliatum File:1 Conophytum calculus - RSA 3.jpg|Conophytum calculus File:Conophytum breve 1.jpg|Conophytum breve == Katso myös == * kivikukat (Lithops) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Sorakit – Conophytum Luokka:Päivikkikasvit
Paul Rowe

Paul Edward Rowe (5. toukokuuta 1914 Somerville, Massachusetts – 28. elokuuta 1993 Wynnewood, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edusti Yhdysvaltoja vuoden 1936 talviolympialaisissa Garmisch-Partenkirchenissa, joissa maa saavutti pronssia. Rowe pelasi vuosina 1932–1935 NCAA:n yliopistosarjassa, jossa hän edusti Bostonin yliopistoa. Hän pelasi jääkiekon ohella myös golfia. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Heikki Leino

Heikki Ilmari Leino (15. huhtikuuta 1931 Salo – 10. tammikuuta 2017 Salo) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Leinon vanhemmat olivat toimitusjohtaja Jalo Henrik Leino ja Tyyne Katariina Laaksonen ja puoliso vuodesta 1957 lastentarhanopettaja Oili Sinikka Salminen. Teollisuusneuvos Liisa Leino on heidän tyttärensä. Heikki Leino tuli ylioppilaaksi Salon yhteislyseosta vuonna 1950 ja valmistui diplomi- insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta. Vuonna 1957 Leino tuli töihin sukuyritys E. & J. Leinon palvelukseen konepaja- ja valimoinsinööriksi. Yhtiön valimoryhmän johtajaksi hänet nimitettiin vuonna 1970. Leinovalu Oy:ksi nimensä muuttaneen yhtiön toimitusjohtajana hän työskenteli 1976–1991 ja yhtiön hallituksen puheenjohtajana 1991–2006. Yhtiön toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana jatkoi hänen tyttärensä Liisa Leino. Vuonna 1988 teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Heikki Leino oli Salon kaupunginvaltuuston jäsen 1973–1984 ja kaupunginhallituksen jäsen 1973–1976. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Salon kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Idänpyökki

Idänpyökki (Fagus orientalis), synonyymi idänlehtopyökki (F. sylvatica subsp. orientalis),Suomen Lajitietokeskus: Idänlehtopyökki – Fagus sylvatica subsp. orientalis Viitattu 5.12.2023. on pyökkikasvien heimoon ja pyökkien sukuun kuuluva kesävihanta lehtipuu, joka kasvaa itäisessä Euroopassa, läntisessä Aasiassa ja Kaukasuksella. == Ulkomuoto == Idänpyökki muistuttaa suuresti euroopanpyökkiä, jonka kanssa se helposti risteytyy. Idänpyökki on keskikokoinen tai kookas lehtipuu; sen korkeus on yleensä 25–35 m, mutta se voi kasvaa yli 40 m korkeaksi. Kaarna on hopeanharmaa. Lehdet ovat puikeat tai vastapuikeat ja poimulaitaiset, päältä vihreät ja alapuolelta vaaleanvihreät, 6,5–15,5 cm pitkät ja 4–9 cm leveät. Pähkinät ovat 1,2–2 cm. == Levinneisyys == Idänpyökkiä tavataan Mustanmeren ja Kaspianmeren ympäristössä Bulgariassa, Euroopan puoleisessa Turkissa ja Anatolian niemimaalla, Kaukasuksella, Krimillä ja Elbursvuorilla Iranissa. Se viihtyy 200–2200 m korkeudella ja muodostaa metsiä yksin tai euroopanhumalapyökin, turkinpähkinäpensaan ym. kanssa. Korkeammilla kasvupaikoilla se kasvaa havupuiden seassa. Alueensa länsiosassa idänpyökki viihtyy kuivemmilla ja lämpimämmillä kasvupaikoilla kuin euroopanpyökki. Se sietää varjostusta ja kasvaa usein aluskerroksena. Sen levinneisyyttä rajoittaa hallanarkuus. == Käyttö == Idänpyökin puuaines on painavaa, kovaa ja lujaa. Sitä käytetään runsaasti polttopuuksi, mutta myös paperi- ja selluteollisuudessa, lastulevyn raaka-aineena, ratapölkkyihin, huonekaluihin sekä viiluksi. Se on Iranin metsäteollisuuden tärkein puulaji. == Lähteet == Luokka:Pyökit
Kurt Hahn

Kurt Matthias Robert Martin Hahn (5. kesäkuuta 1886 Berliini – 14. joulukuuta 1974 Hermannsberg, Baden-Württemberg) oli saksalaissyntyinen pedagogi, joka sai Britannian kansalaisuuden vuonna 1938. Hahn oli jo nuorena kiinnostunut englantilaisesta kouluopetuksesta. Hän lähti opiskelemaan Oxfordin Christ Churchiin ja jatkoi sen jälkeen yliopisto-opintoja Saksassa. Prinssi Max von Badenin avustuksella Hahn perusti Lounais-Saksassa sijaitsevaan Salemiin uudentyyppisen, brittiläistä mallia soveltavan julkisen sisäoppilaitoksen, joka aloitti toimintansa 1920. Hahn toimi itse koulun rehtorina sekä englannin- ja historianopettajana. Hitlerin noustua valtaan Hahn joutui natsien epäsuosioon ja menetti työpaikkansa, koska oli juutalainen. Heinäkuussa 1933 hän muutti natsi-Saksasta Britanniaan, ja seuraavalla vuosikymmenellä hän liittyi Englannin kirkon jäseneksi. Britanniassa Hahn jatkoi työtään rehtorina. Vuonna 1934 hän perusti Skotlantiin uuden Gordonstoun-nimisen sisäoppilaitoksen, jossa hän hyödynsi pitkälti samoja periaatteita kuin edellisessä koulussaan. Kuningas Charles III on aikoinaan opiskellut Gordonstounissa, samoin kuin hänen veljensä, prinssit Andrew ja Edward. Heidän isänsä prinssi Philip oli Gordonstounin lisäksi oppilaana myös Salemissa.Stabler 1987, s. 185, 193–194. Terveysongelmista kärsinyt Hahn jäi Gordonstounista eläkkeelle vuonna 1953 ja palasi sen jälkeen asumaan Saksaan lähelle Salemia. Myöhemmin hän oli vielä mukana monissa uusissa projekteissa. Hän oli esimerkiksi perustamassa Walesissa sijaitsevaa Atlantic Collegea (1962) ja siitä alkunsa saanutta maailmanlaajuista United World Colleges -liikettä.Stabler 1987, s. 199, 213–215. Vuonna 1964 Hahnille myönnettiin kunnia-arvonimi CBE (Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja). ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kasvatustieteilijät Luokka:Saksalaiset opettajat Luokka:Brittiläiset tieteilijät Luokka:Brittiläisen imperiumin komentajat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2022

Ampumahiihdossa kilpailtiin Pekingin 2022 talviolympialaisissa 5.–18. helmikuuta. == Aikataulu == :Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+8). Lihavoidut tapahtumat ovat loppukilpailuja. Päivä Aika Laji 5\. helmikuuta 17.00 Sekaviesti 4 × 6 km 7\. helmikuuta 17.00 Naisten 15 km normaalimatka 8\. helmikuuta 16.30 Miesten 20 km normaalimatka 11\. helmikuuta 17.00 Naisten 7,5 km pikakilpailu 12\. helmikuuta 17.00 Miesten 10 km pikakilpailu 13\. helmikuuta 17.00 Naisten 10 km takaa-ajo 18.45 Miesten 12,5 km takaa-ajo 15\. helmikuuta 14.30 Miesten 4 × 7,5 km viesti 16\. helmikuuta 15.45 Naisten 4 × 6 km viesti 18\. helmikuuta 15.00 Naisten 12,5 km yhteislähtö 17.00 Miesten 15 km yhteislähtö == Mitalitaulukko == Ampumahiihto talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko Sijoitus Maa Kulta Hopea Pronssi Yhteensä 1 6 2 6 14 2 3 4 0 7 3 1 3 0 4 4 1 0 1 2 5 0 1 3 4 6 0 1 0 1 7 0 0 1 1 Yhteensä 11 11 11 33 == Tulokset == === Miesten kilpailut === Normaalimatka tiedot 48.47,4 49.02,2 49.18,5 Pikakilpailu tiedot 24.00,4 24.25,9 24.39,3 Takaa-ajo tiedot 39.07,5 39.36,1 39.42,8 Yhteislähtö tiedot 38.14,4 38.54,7 39.26,9 Viesti tiedot Sturla Holm Lægreid Tarjei Bø Johannes Thingnes Bø Vetle Sjåstad Christiansen 1.19.50,2 Fabien Claude Émilien Jacquelin Simon Desthieux Quentin Fillon Maillet 1.20.17,6 Said Karimulla Halili Aleksandr Loginov Maksim Tsvetkov Eduard Latypov 1.20.35,5 === Naisten kilpailut === Normaalimatka tiedot 44.12,7 44.22,1 44.28,0 Pikakilpailu tiedot 20.44,3 21.15,2 21.21,5 Takaa-ajo tiedot 34.46,9 36.23,4 36.35,6 Yhteislähtö tiedot 40.18,0 40.33,3 40.52,9 Viesti tiedot Linn Persson Mona Brorsson Hanna Öberg Elvira Öberg 1.11.03,9 Irina Kazakevitš Kristina Reztsova Svetlana Mironova Uliana Nigmatullina 1.11.15,9 Vanessa Voigt Vanessa Hinz Franziska Preuß Denise Herrmann 1.11.41,3 === Sekakilpailu === Sekaviesti tiedot Marte Olsbu Røiseland Tiril Eckhoff Tarjei Bø Johannes Thingnes Bø 1.06.45,6 Anaïs Chevalier-Bouchet Julia Simon Émilien Jacquelin Quentin Fillon Maillet 1.06.46,5 Uljana Nigmatullina Kristina Reztsova Aleksandr Loginov Eduard Latypov 1.06.47,1 == Lähteet == *
Kellopensaat

Kellopensaat (Enkianthus) on kanervakasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Se on alaheimon Enkianthoideae ainoa suku. Sukuun kuuluu 16 lajia, jotka ovat kotoisin Etelä-Kiinasta ja Japanista. Kellopensaiden lehdet ovat valekiehkuroissa, kukat riippuvia ja heteenponnet sarvellisia. Joitakin lajeja, esimerkiksi kellopensasta (Enkianthus campanulatus), kasvatetaan koristekasveina. == Lähteet == Luokka:Kanervakasvit
Taitankuonomarja

Taitankuonomarja (Memecylon teitense) on melastomakasvien (Melastomataceae) heimoon ja kuonomarjojen (Memecylon) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta pensas tai puu, joka voi kasvaa korkeimmillaan 22 metriä korkeaksi. Rungon halkaisija voi olla 30 cm. Taitankuonomarja kasvaa vuoristometsissä ja sademetsissä 1440–1950 metrin korkeudella merenpinnasta. Luonnossa lajia tavataan Keniassa. Taitankuonomarjan lisääntymiskykyisten yksilöiden lukumäärän on arvioitu olevan alle 1000 yksilöä. Vähäisen yksilömäärän sekä pienen ja rajoittuneen elinympäristönsä vuoksi taitankuonomarja on luokiteltu vaarantuneeksi (VU) lajiksi. Taitankuonomarjaa on kerätty luonnosta paikallisesti puutavaraksi. Puutavaraa on käytetty muun muassa työkalujen kahvaosiin, puutolppiin sekä polttopuuksi. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Memecylon teitense === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Taitankuonomarja (Memecylon teitense) * JSTOR Global Plants: Memecylon teitense * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Memecylon teitense Luokka:Melastomakasvit Luokka:Uhanalaiset kasvit
Gôhin alue

Gôhin alue () on Gôh-Djibouan piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon eteläisessä keskiosassa. Sen hallinnollinen keskus on Gagnoa. Alueen pinta-ala on 7 327 neliökilometriä. Asukkaita on 876 100 henkeä (vuonna 2014, väestönlaskenta). Gôhin alue rajoittuu pohjoisessa Haut- Sassandran ja Marahouén alueisiin sekä Yamoussoukron autonomiseen piirikuntaan, idässä Bélierin ja Agnéby-Tiassan alueisiin, etelässä Lôh- Djibouan alueeseen ja lännessä Nawan alueeseen. Alue käsittää Gagnoan ja Oumén departementit. Aliprefektuureja on 16. Tärkeimmät keskukset ovat Gagnoa ja Oumé. Asukkaat ovat etupässä betejä, gbaneja ja kwenejä. Lisäksi on muun muassa senufoja, mandinkoja, akaneja, daneja ja kruita. Väestön elinkeinoja ovat maanviljely ja metsäteollisuus. Myytäväksi tuotetaan kaakaota ja kahvia. Seudulla on kultaesiintymiä. ==Lähteet== Luokka:Norsunluurannikon alueet
Vihersampi

Vihersampi (Acipenser medirostris) on sampien (Acipenseridae) heimoon kuuluva pohjoisella Tyynellämerellä tavattava kalalaji. Kalan tieteellinen lajinimi medirostris viittaa sen keskimittaiseen kuonoon. Venäjällä tavattavan mikadosammen (A. mikadoi) katsottiin pitkään kuuluvan samaan lajiin, mutta niistä on sittemmin löydetty suuria eroja. == Koko ja ulkonäkö == Vihersampi on tavallisesti noin kahden metrin mittainen ja noin 20 kilogramman painoinen. Se voi kasvaa enintään 2,7 metrin mittaiseksi ja painaa enimmillään 159 kilogrammaa. Sen pään ja ruumiin väritys vaihtelee tummanvihreästä oliivinvihreään. Kyljissä on pitkittäiset oliivinvihreät juovat. Vihersammella on kyljessä rivissä 22–33 luukilpeä, selkäpuolella 7–12 ja vatsapuolella 5–12. Selkäevässä lajilla on 35–44 ruotoa ja peräevässä 21–32 ruotoa. Sen ensimmäisessä kiduskaaressa on 15–26 siivilähammasta. == Levinneisyys ja elintavat == Vihersampea tavataan Pohjois-Amerikan rannikolla alueella Alaskan kaakkoisosista Meksikoon asti. Se on anadrominen vaelluskala, ja nykyisin sen tiedetään kutevan vain kolmessa yhdysvaltalaisessa joessa, jotka ovat Roguejoki Oregonissa sekä Klamathjoki ja Sacramentojoki Kaliforniassa. Vielä 1900-luvun alussa kutujokia oli seitsemän. Vihersampi elää tavallisesti alle 80 metrin syvyisissä vesissä. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteli lajin vuonna 2006 silmälläpidettäväksi, lähestulkoon vaarantuneeksi. Vihersampinaaras saavuttaa sukukypsyyden 1,8–2,1-metrisenä ja koiras 1,5–1,8-metrisenä. Kutu on 3–5 vuoden välein, jolloin ne siirtyvät makeaan veteen helmikuussa ja kutevat huhti-kesäkuussa. Munia on painokiloa kohden 2 800, ja ne ovat suurempia kuin muilla sammilla. Syntymänsä jälkeen se viettää 1–4 ensimmäistä vuottaan makeassa vedessä ennen siirtymistään mereen. Vihersampi voi elää yli 50 vuotiaaksi. Sen ravintoa ovat katkaravut, ravut, madot, katkat ja siirat. == Lähteet == * Taksonomian lähde alaheimon sukuun asti: === Viitteet === Luokka:Sammet Luokka:Uhanalaiset kalat
Kuna de Madugandí

Kuna de Madugandí on comarca Panamassa. Kuna de Madugandí sijaitsee lähellä Río Bayanon jokea Panamaan kuuluvan Panaman maakunnan itäosassa. Sen pinta-ala on 2 076 km². Alue on comarca. Panamassa comarca on alue, jolla maan alkuperäiskansoilla on erityisiä oikeuksia koskien esimerkiksi maan käyttöä ja hallintoa. Hallinnollisesti se on myös oma kuntansa (corregimiento). Alueen hallinnollinen keskus on Akua Yala. Kuna de Madugandí on perustettu vuonna 1996 ja sen asukkaat ovat kunia. Kunat ovat toiseksi suurin Panaman alkuperäiskansoista ja heillä on myös kaksi muuta comarca-aluetta, Kuna Yala ja Kuna de Wargandí. Kuna de Madugandín asukasluku oli vuonna 2010 4 271 ja heistä alkuperäiskansoja oli 3 603\. Vuonna 2000 vastaavat lukemat olivat 3 305 ja 2 825\. Asukastiheys oli vuonna 2010 2,1 as./km². ==Lähteet== Luokka:Panaman maantiede