EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Molybdeenitrioksidi

Molybdeenitrioksidi (MoO3) on molybdeeni- ja oksidi-ioneista muodostuva epäorgaaninen ioniyhdiste. Molybdeenitrioksidia käytetään molybdeenimetallin valmistukseen, molybdeeniyhdisteiden tuotantoon ja katalyyttinä hapetusreaktioissa. ==Rakenne ja ominaisuudet== Molybdeenitrioksidilla on kaksi rakenteellista muunnosta. α-MoO3:lla on monimutkainen kerrosmainen rakenne, joka koostuu vääristyneistä MoO6-oktaedreista. Molybdeeniatomi sijaitsee oktaedrin keskellä ja jokainen oktaedri jakaa yhden sivun toisen MoO6-oktaedrin kanssa. Näin muodostuu siksakmainen rakenne. Tämän lisäksi tunnetaan keltainen β-MoO3, jonka rakenne muistuttaa reniumtrioksidin rakennetta.Edward I. Stiefel: Molybdenum Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 26.05.2013 Huoneenlämpötilassa molybdeenitrioksidi on vaaleansinertävää kiteistä jauhetta, joka kuumennettaessa muuttuu väriltään keltaiseksi. Molybdeenitrioksidi sublimoituu osittain ennen sulamispistettään. Se ei liukene veteen, mutta liukenee emäksisiin liuoksiin muodostaen molybdaatti- ioneja (MoO42-). Myös polyolit, kuten glyseroli ja glykoli liuottavat molybdeenitrioksidia muodostaen kompleksiyhdisteitä. Yhdiste on n-tyypin puolijohde ja heikosti paramagneettinen. Vety pelkistää yhdisteen molybdeenidioksidiksi 500-600 °C:n lämpötilassa ja korkeammassa 900-1 000 °C:n lämpötilassa muodostuu metallista molybdeeniä. ==Valmistus ja käyttö== Molybdeenitrioksidia valmistetaan teollisesti kuumentamalla molybdeenidisulfidia eli molybdeniittia hapen läsnä ollessa ja puhdistetaan sublimoimalla. Laboratoriomittakaavassa erittäin puhdasta molybdeenitrioksidia valmistetaan tyypillisesti kuumentamalla ammoniummolybdaattia tai saostamalla ammoniummolybdaatin vesiliuoksesta typpihapon avulla. : 2 MoS2 \+ 7 O2 → 2 MoO3 \+ 4 SO2 Molybdeenitrioksidia valmistetaan molybdeeniä pelkistämällä sitä joko vedyn, hiilen tai epäjalojen metallien kuten alumiinin avulla. Molybdeenitrioksidia käytetään myös ferromolybdeenin valmistukseen. Yhdisteestä valmistetaan muita molybdeeniyhdisteitä kuten molybdaatteja, ja molybdeenitrioksidi toimii katalyyttinä hapetettaessa alkeeneja ja ftaalianhydridin valmistuksessa. ==Lähteet== Luokka:Molybdeeniyhdisteet Luokka:Oksidit
The Fleshtones

The Fleshtones on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin New Yorkissa vuonna 1976. == Jäsenet == ===Nykyiset=== * Keith Streng - kitara & laulu (1976-) * Peter Zaremba - laulu, huuliharppu ja urut (1976-) * Bill Milhizer - rummut ja laulu (1980-) * Ken Fox - basso & laulu (1990-) ===Entiset=== * Jan Marek Pakulski - basso, laulu (1976-1979, 1979-1986) * Lenny Calderon - rummut, laulu (1976-1979) * Danny Gilbert - kitara (1976) * Gordon Spaeth - saksofoni, huuliharppu, urut, laulu (1978-1988) * Brian Spaeth - saksofoni (1978-1981) * Mitchell Ames - kitara (1979) * Walter Scezney - basso (1979) * Robert Burke Warren - basso, laulu (1986-1988) ===Sessio-/Kiertuemuusikot=== * Clem Burke - rummut (1979) * Fred Smith] - basso, laulu (1988-1989) * Andy Shernoff - basso, laulu (1989-1990) ===Puhallinsoittajat=== * Gregory D Grinnell - trumpetti (1986) * Ken Fradley - trumpetti (1988) * Mark McGowan - trumpetti (1988-1990) * Steve Greenfield - saksofoni (1988-1992) * Joe Loposky - trumpetti (1990-1994) * Markus Arike - saksofoni (1992-1994) ==Diskografia== ===Albumit=== *Roman Gods LP/kasetti (I.R.S.) 1982 *Blast Off! kasetti (ROIR) 1982 *Hexbreaker! LP/kasetti (I.R.S.) 1983 *Speed Connection: Live In Paris 85 LP (I.R.S.) 1985 *Speed Connection II - The Final Chapter (Live In Paris 85) LP/kasetti (I.R.S.) 1985 *Fleshtones vs. Reality LP/kasetti/CD (Emergo) 1987 *Soul Madrid LP (Imposible) 1989 *Powerstance! CD/LP/kasetti (Trafalgar) 1991 *Forever Fleshtones LP (Hitch Hyke) 1993 *Beautiful Light CD (Naked Language/Ichiban) 1994 *Laboratory of Sound CD (Ichiban International) 1995 *Fleshtones Favorites CD (Flesh) 1997 *Hitsburg USA! LP (Telstar) 1997 *More Than Skin Deep CD (Ichiban International) 1998 *Hitsburg Revisited CD (Telstar) 1999 *Solid Gold Sound CD/LP (Blood Red) 2001 *Do You Swing? CD/LP (Yep Roc) 2003 *Beachhead CD/LP (Yep Roc) 2005 *Take A Good Look CD/LP (Yep Roc) 2008 *Stocking Stuffer CD/LP (Yep Roc) 2008 *Brooklyn Sound Solution CD/LP (Yep Roc) 2011 ===EP:t=== *Up-Front (I.R.S.) 1980 *American Beat ‘84 (I.R.S.) 1984 *Los Fleshtones: Quatro x Quatro (Yep Roc) 2012 ===Singlet=== *American Beat b/w Critical List 7" (Red Star) 1979 *The World Has Changed b/w All Around The World 7" (I.R.S.) 1981 *Roman Gods [Dance Remix] b/w Ride Your Pony + Chinese Kitchen 12" (I.R.S.) 1982 *Armed And Dangerous b/w Let It Rip + Electric Mouse 7" (UK Big Beat) 1991 *Take A Walk With The Fleshtones b/w One Of Us 7" (Naked Language) 1994 *Gentleman's Twist b/w Red Sunset + Gentleman's Twist (w/Alan Vega) 7" (Eur. Epitaph) 1998 *Jetset Fleshtones b/w Les Temps Dira 7" (Yep Roc) 2007 *Bite Of My Soul b/w Remember The Ramones 7" (Yep Roc) 2011 *I Can't Hide b/w B-Side 7" (Yep Roc) 2011 ===Kokoelmat=== *The Fleshtones: Living Legends Series CD (I.R.S.) 1989 *Angry Years 1984-1986 CD (Sp. Imposible) 1994 + CD (Amsterdamned) 1997 *It's "Super-Rock" Time!: The IRS Years 1980-85 CD (Aus. Raven) 2010 *Hexbreaker! / Speed Connection CD (Aus. Raven) 2010 *Roman Gods / Up-Front / Speed Connection II CD (Aus. Raven) 2011 Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet Luokka:1970-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Luis Robles

Luis Robles (s. 11. toukokuuta 1984 Fort Huachuca, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Yhdysvaltain pääsarjassa pelaavaa New York Red Bullsia. Hän on edustanut myös Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkuetta yhden kerran vuoden 2009 CONCACAF Gold Cupin alkulohkon 2–2-tasapelissä Haitia vastaan.USA ties Haiti on Holden's late goal to win Gold Cup Group B usatoday.com Viitattu 26.5.2013. Ennen New York Red Bullsiin siirtymistään hän pelasi viisi vuotta Saksassa. Hän siirtyi 1. FC Kaiserslauterniin 31. tammikuuta 2007.German second division team signs U.S. goalie espnfc.com 31\. tammikuuta 2007. Viitattu 26.5.2013. Karlsruher SC:hen hän siirtyi 10. elokuuta 2010 kolmen vuoden 1. FC Kaiserslauternissa olon jälkeen.ROBLES JOINS KARLSRUHER SC yanks-abroad.com 10\. elokuuta 2010. Viitattu 26.5.2013. New York Red Bullsiin Robles siirtyi 8. elokuuta 2012.Red Bulls Acquire Goalkeeper Luis Robles newyorkredbulls.com 8\. elokuuta 2012. Viitattu 26.5.2013. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Profiili New York Red Bullsin -kotisivulla newyorkredbulls.com Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Baltoskandia

Baltoskandia tarkoittaa aluetta, johon kuuluvat Pohjoismaat ja Baltian maat eli Ruotsi, Tanska, Norja, Islanti, Suomi, Viro, Latvia ja Liettua. Käsitteen esitti vuonna 1928 ensimmäisenä ruotsalainen maantieteilijä Sten de Geer. Sittemmin sitä on käsitellyt muun muassa liettualainen professori Kazys Pakštas. Baltoskandia on määritelty erilliseksi alueeksi historiansa perusteella. Se ei ole geologinen alue toisin kuin Fennoskandia, joka sijaitsee Baltian kilven päällä. Islantia lukuun ottamatta kaikki Baltoskandian maat ovat Itämeren ympärysvaltioita ja ne ovat olleet ajan saatossa jatkuvassa vuorovaikutuksessa keskenään. Itämeri on ikään kuin Baltoskandian mare nostrum. Viron presidentin Toomas Hendrik Ilveksen mielestä Baltoskandia on aina ollut yhtenäinen alue. Hänen mukaansa jakolinja Pohjoismaiden ja Baltian maiden välillä on siis vasta toista maailmansotaa seuranneen ajan luomus, koska Neuvostoliitto miehitti kolme Baltian maata ja eristi ne muista Baltoskandian alueen maista. Liettuassa, Panevėžysin kaupungissa toimii Baltoskandian akatemia (Baltoskandijos akademija), joka perustettiin vuonna 1991 edistämään Baltian maiden ja Pohjoismaiden välisiä yhteyksiä ja liittämään Liettuan kulttuuri tiiviimmin Baltoskandian kulttuurin piiriin. == Lähteet == Luokka:Euroopan maantiede
Ian Malcolm

Ian Malcolm on Michael Crichtonin luoma matemaatikko, joka esiintyy Jurassic Park -elokuvissa sekä romaaneissa Dinosauruspuisto ja Kadonnut maailma. Elokuvissa Malcolmia on näytellyt Jeff Goldblum. == Esiintyminen == Malcolm esiintyi ensi kerran Michael Crichtonin Dinosauruspuisto-romaanissa, jossa hän on yksi tutkijoista, jotka lähtevät Isla Nublar -saarelle vierailulle. Malcolm ei odota liikoja puiston suhteen, sillä hän on varma että jokin menee pieleen. Kiertoajelun aikana Tyrannosaurus Rex hyökkää Malcolmin kimppuun ja murtaa hänen jalkansa. Malcolm kuljetetaan saaren vierailukeskukseen, jossa hän tapaa Gerry Hardingin (jonka tyttäreen Sarah Hardingiin Malcolm sittemmin ihastuu). Myöhemmin Malcolm viedään Costa Ricaan hoidettavaksi. == ”Kuolema” == Dinosauruspuisto-romaanissa Tyrannosaurus Rex hyökkää Malcolmin kimppuun ja haavoittaa häntä vakavasti. Malcolm kuljetetaan sairaalaan, mutta myöhemmin kerrotaan, että hän on kuollut. Kadonnut maailma -romaanissa Malcolm on kuitenkin elossa, ja selviää, että hänet olikin saatu elvytettyä juuri viime hetkellä. Dinosauruspuistoon perustuvassa elokuvassa Jurassic Park hahmo ei kuole. == Katso myös == *Luettelo Jurassic Park -sarjan hahmoista Luokka:Tieteiskirjallisuuden henkilöhahmot Luokka:Elokuvahahmot Luokka:Jurassic Park
Níkos Zachariádis

Níkos Zachariádis (; 27. huhtikuuta 1903 Adrianoúpoli (Edirne), Osmanien valtakunta – 8. elokuuta 1973 Surgut, Neuvostoliitto) oli kreikkalainen kommunisti, joka toimi Kreikan kommunistisen puolueen (KKE) pääsihteerinä vuosina 1931–1956 ja yhtenä kommunistipartisaanien johtajista Kreikan sisällissodan aikana. Hän vietti suuren osan elämästään Neuvostoliitossa. Zachariádis syntyi Osmanien valtakunnassa asuneeseen kreikkalaisperheeseen, joka joutui Kreikan ja Turkin väestönvaihdon yhteydessä muuttamaan Kreikkaan. Hän ryhtyi merimieheksi ja päätyi Neuvostoliittoon, jossa opiskeltuaan palasi Kreikkaan organisoimaan kommunistien toimintaa. Jouduttuaan pidätetyksi hän pakeni Neuvostoliittoon, mutta vuonna 1931 hänet lähetettiin takaisin Kreikkaan järjestämään kommunistisen puolueen toimintaa uudelleen. Zachariádis nimitettiin KKE:n pääsihteeriksi Josif Stalinin ja Kominternin määräyksestä. Ioánnis Metaxáksen hallinto pidätti hänet vuonna 1936. Italian hyökättyä Kreikkaan lokakuussa 1940 vankilassa yhä ollut Zachariádis kannatti kreikkalaisten yhtenäistä antifasistista vastarintaa. Saksan valloitettua Kreikan keväällä 1941 hänet siirrettiin Dachaun keskitysleirille, josta amerikkalaiset sotilaat vapauttivat hänet toukokuussa 1945.Nikos Zachariadis (1903-1973) Marxists.org. Viitattu 26.5.2013. Vankeutensa vuoksi Zachariádis ei voinut osallistua miehityksen aikaiseen vastarintaliikkeeseen. Kreikkaan palattuaan hän kuitenkin palasi puolueen johtoon vt. pääsihteerinä toimineen Geórgios Siántoksen tilalle. Zachariádis oli Márkos Vafeiádiksen ohella keskeisenä henkilönä perustamassa ja johtamassa Kreikan demokraattista armeijaa (DSE), joka toimi kommunistien sotavoimana sisällissodan aikana 1946–1949. Sodan päätyttyä kommunistien tappioon DSE:n johto pakeni Neuvostoliittoon ja asettui Taškentiin Uzbekistanin neuvostotasavaltaan. Zachariádis jatkoi maanpaossa toimineen KKE:n pääsihteerinä, mutta hänen asemansa heikkeni Stalinin kuoleman jälkeen. Hänet syrjäytettiin vuonna 1956 tehtävästään ja erotettiin seuraavana vuonna koko puolueesta. Hän asui loppuikänsä Siperiassa, ensin Jakutiassa ja sittemmin Surgutissa. KGB:n virallisten tietojen mukaan Zachariádis teki itsemurhan Surgutissa vuonna 1973. Hänen ruumiinsa haudattiin uudelleen Kreikkaan Neuvostoliiton hajottua vuonna 1991. == Lähteet == Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Kreikkalaiset kommunistit Luokka:Kreikkalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Pöytä on katettu

Pöytä on katettu on Elokuu-yhtyeen toinen pitkäsoitto, joka julkaistiin 24. toukokuuta 2013. Se nousi Suomen virallisen albumilistan kahdeksannelle sijalle. Albumilta on singlenä julkaistu kappaleet "Tänään lähtee" sekä "Valvoo". "Tänään lähtee" nousi Suomen virallisen singlelistan 12. sijalle. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Albumin arvostelu Savon Sanomien sivustolla Luokka:Elokuun albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit
Vuode- ja asumusero

Vuode- ja asumusero on avioliittolaista poistettu säädös. Se tarkoittaa tuomioistuimen määräämää puolisoiden yhteiselämän lakkauttamista määräajaksi. Se on alkujaan tullut Suomen oikeuteen vuoden 1686 kirkkolaissa ja myöhemmin ollut vuoden 1734 lain naimakaaressa ja sen tarkoitus on ollut rangaistuksenomaisesti yrittää taivuttaa puolisoita sovintoon. Se ei siten ollut esiaskel avioeroon.Kirjastot.fi, Kysy Säädös on peräisin kanonisesta oikeudesta, jossa se on ollut korvaamassa avioeroa, jota ei ollut.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 10, palsta 134 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Ruotsin valtakunnan vuoden 1734 laki: Naimisen Caari 11–17 Luokka:Oikeushistoria Luokka:Avioliitto
Enkeleitä onko heitä (Anne Mattilan albumi)

Enkeleitä onko heitä on Anne Mattilan kolmas sooloalbumi ja toinen peräkkäinen platinalevy. == Kappaleet == Kaikki kappaleet sovittaneet Jori Sivonen, Jari Holm ja Kisu Jernström. # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == * Levyn kansivihko * Discogs.com === Viitteet === Luokka:Vuoden 2003 albumit Luokka:Anne Mattilan albumit
Jaakko Wuolijoki (tekniikan tutkija)

Jaakko Robert Wuolijoki (30. joulukuuta 1914 Helsinki – 19. maaliskuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen tekniikan tutkija. Kuka kukin on 1978, s. 1113. Hän oli Valtion lentokonetehtaan suunnittelija 1940–1943, toimistopäällikkö 1943–1944, koelaitoksen päällikkö 1945–1947. Vuodesta 1951 hän oli Teknillisen korkeakoulun koneenrakennusopin professori vuoteen 1977 saakka sekä Teknillisen Aikakauslehden päätoimittaja vuosina 1948–1962.Otavan Iso tietosanakirja, osa 10, p. 145. Otava 1967. Hänen isänsä oli Wäinö Wuolijoki. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Topelius ja lapset

Topelius ja lapset on Zacharias Topeliuksen muistomerkki Helsingin Kaartinkaupungin Koulupuistikossa. Puistikkoa rajaavat Korkeavuorenkatu, Merimiehenkatu, Yrjönkatu ja Ratakatu. Veistos on Ville Vallgrenin käsialaa ja se pystytettiin vuonna 1932. Muistomerkki kuvaa Zacharias Topeliuksen lasten ympäröimänä, samaan tapaan kuin Emil Wikström Vaasaan 1915 tekemässään muistopatsaassa. Koulupuiston muistomerkki edustaa leppoisaa ja perinteistä veistotaidetta, kuten monet Vallgrenin 1900-luvun alun veistokset. Veistoksen syntyhistoria ei ole yhtä leppoisa. Topeliuksen muistomerkit herättivät kiistaa 1920-luvun lopulla. Ruotsalainen kirjallisuusseura järjesti muistomerkistä 1928 kilpailun, jonka voitti Gunnar Finne teoksella Taru ja totuus. Topeliukselle toivottiin kuitenkin hänen teoksiensa tyyliin paremmin sopivaa, ihanteellista realismia edustavaa muistomerkkiä. Maila Talvio käynnisti kansalaiskeräyksen, jonka tuloksena Vallgrenin jo 1909 veistämä, alun perin Topeliuksen hautamuistomerkiksi aiottu teos valettiin pronssiin ja paljastettiin juhlavasti 13. toukokuuta 1932. Paikalla oli presidentti P.E. Svinhufvud ja ohjelmana kuorolaulua ja juhlakulkue. Tarun ja totuuden vaatimattomampi paljastustilaisuus oli vasta lokakuussa samana vuonna. Tiedosto:Topelius ja lapset 3.JPG|Muistomerkki toisesta suunnasta. Tiedosto:Topelius ja lapset 5.JPG|Topelius ja lapset jalustoineen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Zachris Topelius Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset Luokka:Ville Vallgrenin veistokset Luokka:Kaartinkaupunki
Lambaréné

Lambaréné on Moyen Ogoouén provinssin pääkaupunki Gabonin länsiosassa. Kaupungissa oli noin 38 800 asukasta vuoden 2013 väestönlaskennassa. Kaupunki sijaitsee Ogoouéjoen saaressa. Se tunnetaan parhaiten Albert Schweitzerin perustamasta sairaalasta. Kaupungissa on lentokenttä. == Lähteet == Luokka:Gabonin kaupungit
Myrsky (Wäinö Aaltosen veistos)

Myrsky on Wäinö Aaltosen veistos, jonka sijoituspaikka on hänen nimikkomuseonsa ulkoterassilla Turussa, osoitteessa Itäinen Rantakatu 38. Teos on toinen valos Porin Reposaareen vuonna 1930 pystytetystä Torpedovene S2:n muistomerkistä. Se kuvaa rajun tuulen kourissa eteenpäin askeltavaa, epätoivoiselta näyttävää naista, jonka hame ja hiukset liehuvat riepovassa tuulessa. Aaltosen innoittajana toimi Pariisin Louvressa nykyisin esillä oleva Samothraken Nike -veistostorso antiikin Kreikan ajoilta (300–200 eaa.). Myrsky paljastettiin Wäinö Aaltosen museorakennuksen avajaisten yhteydessä 17. syyskuuta 1967. 140 senttimetrin betonijalustalla lepäävän pronssivaloksen korkeus on 220 cm. ==Lähteet== Luokka:Turun patsaat ja veistokset Luokka:Wäinö Aaltosen veistokset
Gyula Gömbös

Gyula Gömbös (26. joulukuuta 1886 Murga, Itävalta-Unkari – 6. lokakuuta 1936 München, Saksa) oli unkarilainen poliitikko, joka toimi Unkarin pääministerinä vuosina 1932–1936. Hänen politiikkansa oli jyrkän oikeistolaista ja juutalaisvastaista.Gyula Gömbös Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 26.5.2013. == Mukana Unkarin vastavallankumouksessa nostamassa Horthya johtoon == Gömbös palveli ammattiupseerina Itävalta-Unkarin armeijassa ja esiintyi voimakkaan kansallismielisenä sekä Habsburgien vastustajana. Unkarin neuvostotasavallan aikana vuonna 1919 hän organisoi vastavallankumouksellista toimintaa ja oli sisäministerinä Szegedin kaupungissa toimineessa pakolaishallituksessa. Hänestä tuli amiraali Miklós Horthyn läheinen liittolainen. Gömbös järjesti vuonna 1921 sotilaallisen vastarinnan, jolla estettiin entisen Itävallan keisarin Kaarle I:n (Unkarin kuninkaana Kaarle IV) yritys palata Unkarin hallitsijaksi. Gömbösin johtama radikaali oikeistoryhmä erosi vuonna 1923 hallituksen johdossa olleesta Yhtenäisyyspuolueesta ja perusti Rodullisen puolustuksen puolueen.Vesa Vares: Vieroksutut kohtalotoverit: Suomalaisten näkemyksiä itäisen Keski-Euroopan ja Balkanin kansoista maailmansotien välillä, s. 87–89. Historiallisia tutkimuksia 269. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2015. Gömbös oli sen jälkeen oppositiossa, kunnes hänet nimitettiin István Bethlenin hallituksen puolustusministeriksi lokakuussa 1929. == Unkarin pääministeriksi == Äärioikeistolaisen liikehdinnän lisääntyessä Unkarissa valtionhoitaja Horthy nimitti Gömbösin pääministeriksi 1. lokakuuta 1932. Gömbös halusi uudistaa Unkarin yhteiskuntaa keskiluokan, upseeriston ja hallintokoneiston tuella, ja hänen oikeistoradikalisminsa pyrki alempien yhteiskuntaluokkien joukkoliikkeeseen siinä missä Horthy ja Bethlen nojasivat lähinnä aristokratiaan. Gömbösin tavoitteena oli myös liittoutuminen natsi-Saksan ja fasistisen Italian kanssa sekä Unkarin kehittäminen diktatuurin suuntaan. Historiantutkija Jenö Erösin mukaan Gömbös olisi tehnyt Saksan johtoon kuuluneen Hermann Göringin kanssa salaisen sopimuksen, jonka mukaan Unkari ja Saksa ryhtyisivät sotilaalliseen ja poliittiseen yhteistyöhön ja Unkari siirtyisi kahdessa vuodessa samaan poliittiseen järjestelmään kuin Saksa, mutta Horthy ja muut konservatiivit torjuivat sopimuksen. Unkari solmi sen sijaan vuonna 1934 Rooman pöytäkirjana tunnetun ystävyyssopimuksen Italian ja Itävallan kanssa. Gömbös ei saanut ohjelmaansa toteutetuksi, koska oppositio osoittautui liian vahvaksi. Hän myös menetti Horthyn luottamuksen, mikä vähensi hänen vaikutusvaltaansa. Gömbös kuoli yllättäen vain 49-vuotiaana lokakuussa 1936, jolloin valtaan palasivat pääosin samat vanhoilliset piirit kuin ennen hänen pääministerikauttaan. Saksalaismielinen äärioikeisto jäi kuitenkin vahvaksi suuntaukseksi Unkarissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarin pääministerit Luokka:Puolustusministerit Luokka:Unkarilaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
István Bethlen

István Bethlen (8. lokakuuta 1874 Gernyeszeg, Transilvania (nyk. Romaniassa) – 5. lokakuuta 1946 Moskova, Neuvostoliitto) oli unkarilainen kreivi ja konservatiivinen poliitikko, joka toimi Unkarin pääministerinä vuosina 1921–1931.István, Count Bethlen Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 26.5.2013. == Elämäkerta == Bethlen kuului vanhaan transilvanialaiseen Bethlenin aatelissukuun. Hänet valittiin Unkarin parlamenttiin vuonna 1901 liberaalien edustajana, mutta hän siirtyi myöhemmin Gyula Andrássyn perustuslailliseen puolueeseen. Unkarin neuvostotasavallan aikana Bethlen toimi vastavallankumouksellisten riveissä ja neuvotteli heidän edustajanaan Wienissä.Nordisk familjebok, täydennysosa (1922), s. 602 Runeberg.org. Viitattu 8.10.2015. Huhtikuussa 1921 pääministeriksi nimitetyn Bethlenin tavoitteena oli vahvan konservatiivisen hallinnon luominen. Hänen hallintonsa oli autoritaarista ja tähtäsi aatelin feodaalisten etuoikeuksien säilyttämiseen, joten maan jakaminen lopetettiin. Vuoden 1922 vanhoillinen vaalilaki jätti neljänneksen täysi-ikäisistä ilman äänioikeutta. Äänestys ei myöskään ollut maaseudulla salaista, mikä helpotti vaalien manipulointia, vaikka oppositiopuolueet sallittiin. Yhtenäisyyspuolueen johtama hallitus sai vuoden 1926 vaaleissa selvän enemmistön äänistä. Konservatiivisten voimien vaikutusvallan takaamiseksi parlamentin ylähuone perustettiin uudelleen ja se sai suuremman vallan kuin vanha ylähuone.Vesa Vares: Vieroksutut kohtalotoverit: Suomalaisten näkemyksiä itäisen Keski-Euroopan ja Balkanin kansoista maailmansotien välillä, s. 85–87, 89–90. Historiallisia tutkimuksia 269. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2015. Toisaalta Bethlenin hallitus torjui entisen Itävalta-Unkarin keisarin Kaarle I:n yrityksen palata valtaan Unkarissa lokakuussa 1921 ja sääti sen jälkeen lain, joka kumosi Habsburgin suvulta oikeuden Unkarin kruunuun. Bethlenin ulkopolitiikan tavoitteena oli Trianonin rauhansopimuksen kumoaminen ja menetettyjen alueiden palauttaminen, mutta sitä ennen hän katsoi tarpeelliseksi vakiinnuttaa maan sisäiset olot ja hankkia liittolaisia. Hänen aikanaan Unkari liittyi Kansainliittoon ja sai lainaa sekä sijoituksia ulkomailta. Luodakseen vastapainon Unkaria ympäröivien maiden muodostamalle pikkuententelle Bethlen allekirjoitti vuonna 1927 ystävyyssopimuksen Italian kanssa. 1930-luvun lama koetteli Unkaria pahoin, ja kansantalouden ongelmien vuoksi Bethlen erosi vuonna 1931. Radikaalin oikeiston noustua 1930-luvulla valtaan Unkarissa Bethlen toimi opposition johtajana. Hän vastusti 1930-luvun lopussa säädettyjä lakeja, joilla rajoitettiin juutalaisten kansalaisoikeuksia. Saksan miehitettyä Unkarin maaliskuussa 1944 Bethlen piiloutui, mutta toisen maailmansodan päätyttyä seuraavana vuonna hän joutui venäläisten pidättämäksi. Hänet vietiin vankina Neuvostoliittoon, jossa hän myöhemmin kuoli. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarin pääministerit Luokka:Unkarilaiset kreivit Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Aarne Wuorimaa

Aarne Artur Wuorimaa (vuoteen 1906 Blomberg; 8. helmikuuta 1892 Leivonmäki – 5. heinäkuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, joka toimi 1930-luvulla Suomen lähettiläänä Saksassa. == Elämä == Wuorimaan vanhemmat olivat kirkkoherra, kansanedustaja Arthur Oliver Wuorimaa ja Anna Emilia Fabritius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1910 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1916. Wuorimaa toimi Ilmailuvoimien intendenttinä 1918–1919, Suomen pääkonsulaatin virkailijana Lontoossa vuonna 1919 ja Suomen hallituksen edustajana Amerikan Punaisessa Ristissä sen toimiessa Suomessa 1920–1921. Hän oli sitten lähetystöavustajana Pariisissa 1921–1922, Kansainliiton pääsihteeristön virkailijana 1923–1925 ja lähetystösihteerinä Pariisissa 1925–1928.Kuka kukin on 1954 (Runeberg.org). Wuorimaa oli Suomen lähettiläänä Tallinnassa 1928–1933, Berliinissä 1933–1940, Budapestissa ja Sofiassa 1940–1944 ja sen jälkeen disponsibiliteetissa ja eläkkeellä. Hän oli uudelleen aktiivipalveluksessa ulkoministeriön hallinnollisen osaston päällikkönä 1950–1951 sekä lähettiläänä ja suurlähettiläänä Haagissa ja Lissabonissa 1951–1959.Otavan Iso tietosanakirja, osa 10, p. 156. Otava 1967. Wuorimaa raportoi 7. marraskuuta 1938 Suomen hallitukselle, että ulkoministeri Rudolf Holsti oli Genevessä pidetyillä diplomaatti-illallisilla 26. syyskuuta 1938 solvannut Saksan hallitusta ja valtakunnankansleri Adolf Hitleriä sudeettialueiden kriisiin liittyen. Saksaan myönteisesti suhtautunut Wuorimaa oli saanut tiedon asiasta Saksan ulkoministeriön valtiosihteeriltä von Weizsäckeriltä ja hän lisäsi lausunnon raporttiinsa tarkistamatta sitä itse muista lähteistä. Holsti itse kertoi vain kääntäneensä illallisten ranskalaisille osanottajille otteita Hitlerin samana päivänä pitämästä puheesta. Raportin seurauksena Holsti joutui eroamaan 16. marraskuuta 1938 ja hänen tilalleen tuli Eljas Erkko. Max Jakobsonin mukaan Holstin ero tulkittiin Moskovassa Saksan voitoksi.Alpo Rusi : Rudolf Holsti – itsenäisen Suomen ulkopolitiikan arkkitehti, Ulkoministeriön Engel-salissa 13.6.2018 pidetty esitelmä Wuorimaan suhtautuminen Hitlerin Saksaan muuttui 1930-luvun loppua kohti kriittisemmäksi, mikä pantiin merkille Saksan johdossa. Tämän vuoksi hänet siirrettiin vuonna 1940 Berliinistä Suomen lähettilääksi Budapestiin.Aarne Wuorimaa: Lähettiläänä Hitlerin Saksassa, takakansiteksti. ==Julkaisuja== *Piirteitä Sippolan historiasta, Kansanvalistusseura, 1915. (Kansanvalistusseuran kotiseutukuvauksia, 26–30.) *Muistojeni Unkari. Otava, 1947. *Mitä on diplomatia. Otava, 1949. *Lähettiläänä Hitlerin Saksassa. Otava, 1967 ==Lähteet== Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Jonathan Crombie

Jonathan Crombie (12. lokakuuta 1966 Toronto – 15. huhtikuuta 2015 New York) oli kanadalainen näyttelijä, joka muistetaan roolistaan Gilbert Blythenä television minisarjassa Anna ystävämme ja sen jatko-osissa. Crombie kuoli aivoverenvuotoon 48-vuotiaana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
José López Ortiz

José López Ortiz (10. heinäkuuta 1898 San Lorenzo del Escorial – 4. maaliskuuta 1992) oli espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän kuului augustinolaisiin. Hänet vihittiin papiksi 17. syyskuuta 1922 ja nimitettiin Tuin hiippakunnan johtoon 10. heinäkuuta 1944. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gaetano Cicognani, jota avustivat Casimiro Morcillo González ja Jesús Mérida Pérez.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop José López Ortiz, O.S.A. López Ortiz sai 18. helmikuuta 1969 nimityksen Espanjan sotilasarkkipiispaksi ja Gradumin titulaariarkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle sotilasordinariaatin johdosta 28. toukokuuta 1977. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Heinrich Maria Janssen

Heinrich Maria Janssen (28. joulukuuta 1907 Rindern – 7. lokakuuta 1988) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Münsterin hiippakuntaan 29. heinäkuuta 1934 ja nimitettiin Hildesheimin hiippakunnan johtoon 3. helmikuuta 1957. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lorenz Jäger, jota avustivat Michael Keller ja Léon Lommel.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Heinrich Maria Janssen Janssen osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 76-vuotispäivänään 28. joulukuuta 1983. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Fernand Franck

Fernand Franck (s. 6. toukokuuta 1934 Esch-sur-Alzette) on luxemburgilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Luxemburgin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1960. Hiippakunta korotettiin myöhemmin arkkihiippakunnaksi, ja Franck nimitettiin sen arkkipiispaksi 21. joulukuuta 1990. Piispaksi konsekroinnin suoritti 2. helmikuuta 1991 Jean Hengen, jota avustivat José Tomás Sánchez ja Hermann Josef Spital.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Fernand Franck Franck jäi eläkkeelle 12. heinäkuuta 2011. == Lähteet == Luokka:Luxemburgilaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pikkuentente

Pikkuentente oli Tšekkoslovakian, Romanian ja Jugoslavian välinen poliittis- sotilaallinen liitto maailmansotien välisenä aikana. Se perustui sarjaan vuosina 1920 ja 1921 solmittuja sopimuksia. Pikkuententen tarkoituksena oli suojella kyseisten maiden alueellista koskemattomuutta sekä poliittista riippumattomuutta.Little Entente Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 26.5.2013. Se oli suunnattu varsinkin Unkaria vastaan, joka oli Trianonin rauhassa menettänyt suuria alueita kaikille kolmelle mainitulle valtiolle ja oli halukas saamaan ne takaisin. Tarkoituksena oli myös estää Habsburgien hallitsijasuvun valtaanpaluu. Pikkuententen loivat Tšekkoslovakian ulkoministeri Eduard Beneš ja Romanian ulkoministeri Take Ionescu.Perustieto sanakirja, s. 910. Gummerus 1996. Pikkuententen muodostivat Tšekkoslovakian ja Jugoslavian puolustussopimus 14. elokuuta 1920, Tšekkoslovakian ja Romanian sopimus 23. elokuuta 1921 sekä Jugoslavian ja Romanian sopimus 7. kesäkuuta 1921. 1920-luvun aikana pikkuententen valtiot pyrkivät kehittämään taloudellista ja poliittista yhteistyötä. Ne solmivat kaikki myös liiton Ranskan kanssa. Luodakseen vastavoiman pikkuententelle Unkarin pääministeri István Bethlen solmi vuonna 1927 liiton Italian kanssa.István, Count Bethlen Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 26.5.2013. Vuonna 1933 pikkuententen maat perustivat pysyvän sihteeristön ja pysyvän neuvoston, joka muodostui kolmesti vuodessa kokoontuneista jäsenvaltioiden ulkoministereistä. Käytännössä kolmen valtion ulkopolitiikka alkoi kuitenkin etääntyä toisistaan. Tähän vaikutti Saksan voimistuminen sekä Ranskan vaikutuksen heikkeneminen. Huhtikuussa 1937 itsensä Saksan uhkaamaksi kokenut Tšekkoslovakia pyysi, että muut pikkuententen maat sitoutuisivat antamaan täyden sotilaallisen tuen hyökkäyksen kohteeksi joutuneelle jäsenmaalle. Romania ja Jugoslavia kuitenkin kieltäytyivät antamasta sitoumusta, minkä seurauksena liitto menetti merkityksensä. Pikkuentente hajosi lopullisesti Saksan miehittäessä Tšekkoslovakialle kuuluneet Sudeettialueet syyskuussa 1938. ==Katso myös== *Entente cordiale ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Sotilasliitot Luokka:Tšekkoslovakian historia Luokka:Romanian historia Luokka:Unkarin historia Luokka:Jugoslavian kuningaskunta Luokka:1920-luku Luokka:1930-luku
Alberto Johannes Först

Alberto Johannes Först (26. marraskuuta 1926 Gunzendorf, Buttenheim – 1. marraskuuta 2014 Eggolsheim) oli saksalainen, Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin karmeliittain papiksi 29. kesäkuuta 1952 ja nimitettiin Douradosin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 6. heinäkuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Teodardo Leitz, jota avustivat Vitório Pavanello ja Eliseu Maria Gomes de Oliveira.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Alberto Johannes Först, O. Carm. Förstistä tuli 12. toukokuuta 1990 Douradosin piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 5. joulukuuta 2001. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Antônio Emidio Vilar

Antônio Emidio Vilar (s. 14. marraskuuta 1957 Guardinha) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi salesiaaneihin 31. tammikuuta 1976 ja sai pappisvihkimyksensä 9. elokuuta 1986. Hänet nimitettiin São Luíz de Cáceresin hiippakunnan johtoon 23. heinäkuuta 2008 ja asetettiin virkaansa 25. lokakuuta. Piispaksi konsekroinnin suoritti 27. syyskuuta Odilo Pedro Scherer, jota avustivat Hilário Moser ja José Vieira de Lima.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Antônio Emidio Vilar, S.D.B. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Velvet Underground & Nico

The Velvet Underground & Nico on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Velvet Undergroundin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1967. Lou Reedin kirjoittamat kappaleet käsittelevät albumin julkaisuajalle vieroksuttuja aiheita, kuten parafilioita ja huumeriippuvuutta. Kun albumi julkaistiin, se myi heikosti ja sai runsaasti negatiivista palautetta. Sen kappaleita kieltäydyttiin soittamasta radiossa ja osa levymyyjistä ei suostunut myymään sitä. Myöskään kriitikot eivät pitäneet albumista. Myöhemmin albumin arvostus on noussut valtavasti ja nykyisin sitä pidetään yhtenä rockhistorian merkittävimmistä albumeista. Vuonna 2006 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020. Albumin lisäksi Andy Warholin tekemä kansikuva on tullut kuuluisaksi.Joe Harvard: The Velvet Underground and Nico (2007) Continuum International Publishing Group == Kappaleet == * Kaikki kappaleet säv ja san. Lou Reed, ellei toisin mainita. A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # == Kokoonpano == * Lou Reed - kitara ja laulu * John Cale - sähköviulu, piano ja bassokitara * Sterling Morrison - rytmikitara ja bassokitara * Moe Tucker - lyömäsoittimet * Nico - päälaulu kappaleissa ”Femme Fetale”, ”All Tomorrow's Parties” ja ”I'll Be Your Mirror”, taustalaulu kappaleessa ”Sunday Morning”. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1967 esikoisalbumit Luokka:The Velvet Undergroundin albumit Luokka:Protopunkalbumit
Sempiternal

Sempiternal on brittiläisen metalcore-yhtye Bring Me the Horizonin neljäs albumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä RCA Records. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 10. Albumi on myynyt kultaa sekä Isossa- Britanniassa että Yhdysvalloissa.Rocksound.tv: Sempiternal has gone gold in the UK The PRP: Bring Horizons Sempiternal goes gold == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Oliver Sykes – laulu, kosketinsoitin, musiikkiohjelmointi * Lee Malia – kitarat, taustalaulu * Matt Kean – bassokitara * Matt Nicholls – rummut, lyömäsoittimet * Jordan Fish – kosketinsoitin, syntetisaattorit, musiikkiohjelmointi, samplet, taustalaulu == Kultalevyt == Maa Kultalevy Määrä Iso-Britannia 1x kultaa 100 000 https://www.rocksound.tv/news/read/sempiternal-has-gone-gold-in-the-uk Yhdysvallat 1x kultaa 500 000 http://www.theprp.com/2016/04/21/news/bring- horizons-sempiternal-goes-gold/ == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * The Guardian: The Guardian: Album review * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Kaaoszine: 9/10 * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sempiternal discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Bring Me the Horizonin albumit
Kingdom Hearts HD 1.5 Remix

Kingdom Hearts HD 1.5 Remix on japanilainen vuonna 2013 julkaistu teräväpiirtokuvalla varustettu Kingdom Hearts -pelisarjaan kuuluva pelikokoelmaKingdom Hearts Is Getting Remixed in HD for the PS3 (Update), joka julkaistiin PlayStation 3:lle Japanissa 14. maaliskuuta 2013 ja julkaistiin syyskuussa myös muualle päin maailmaa. Kokoelma sisältää pelattavan osuuden peleistä Kingdom Hearts Final Mix ja Kingdom Hearts Re:Chain of Memories sekä välinäytökset pelistä Kingdom Hearts: 358/2 Days. Teräväpiirtokuvan lisäksi pelissä on toisena päivitettynä ominaisuutensa mahdollisuus kerätä PlayStation-trophyja. Kokoelma julkaistiin myöhemmin yhdessä HD 2.5 Remixin kanssa PlayStation 4:lle maaliskuussa 2017. == Pelit == === Kingdom Hearts Final Mix === Kingdom Hearts Final Mix seuraa Soran, hyväntuulisen nuoren seikkailuja pahaa vastaan. Hänen seuranaan on Aku Ankka, Hessu Hopo ja muita Disney-hahmoja, jotka auttavat häntä hänen tehtävässään. Kingdom Hearts Final Mix julkaistiin aikoinaan vain Japanissa. Kingdom Hearts HD 1.5 Remix sisältää seuraavia uudistuksia, sekä erovaisuuksia alkuperäiseen peliin liittyen: * Uusia välianimaatioita * Uusi vaikeusaste * Mahdollisuus ohittaa välianimaatioita * Musiikkiin on tehty muutoksia * Joidenkin vihollisten värejä on muunneltu * Uusia pomotaisteluita * Pidennetty salainen lopetus * Uusia kykyjä * Uusia aseita === Kingdom Hearts Re:Chain of Memories === === Kingdom Hearts 358/2 Days === == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kingdom Hearts -pelit Luokka:Vuoden 2013 videopelit Luokka:PlayStation 3 -pelit
José Vieira de Lima

José Vieira de Lima TOR (s. 10. kesäkuuta 1931 Poconé) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 7. joulukuuta 1958 ja nimitettiin Marabán hiippakunnan johtoon 18. huhtikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paulo Evaristo Arns, jota avustivat Geraldo João Paulo Roger Verdier ja José Afonso Ribeiro.Catholic-Hierarchy.org: Bishop José Vieira de Lima, T.O.R. Vieira de Lima sai 11. marraskuuta 1998 nimityksen São Luíz de Cáceresin hiippakunnan johtoon, ja hän toimi sen piispana, kunnes jäi eläkkeelle 23. heinäkuuta 2008. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shane Battier

Shane Courtney Battier (s. 9. syyskuuta 1978 Birmingham, Michigan) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 2001 lähtien. Yliopistotasolla vuosina 1997–2001 Duken yliopistoa edustaneen Battierin varasi NBA:han vuoden 2001 varaustilaisuudessa kuudennella vuorolla Vancouver Grizzlies, jota Battier edusti vuoteen 2006 saakka. Sen jälkeen hän pelasi vuoteen 2011 asti Houston Rocketsissa, kunnes siirtyi loppukaudeksi Grizzliesiin ja seuranneella kaudella Miami Heatiin, jossa voitti NBA:n mestaruuden keväällä 2012. Kaudella 2001–2002 hänet valittiin tulokkaiden ykköstähdistöjoukkueeseen ja kausilla 2007–2008 sekä 2008–2009 sarjan kakkospuolustustähdistöön.http://www.basketball- reference.com/players/b/battish01.html Battier pelasi myös Yhdysvaltain maajoukkueessa, jossa hän saavutti MM-pronssia vuonna 2006.http://www.usabasketball.com/mens/men_alpha_B.html == Lähteet == * Shane Battier NBA & ABA Statistics Basketball-Reference.com * Shane Battier Statistics College Basketball at Sports-Reference.com * Shane Battier nba.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Battierin säätiön viralliset kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Redovino Rizzardo

Redovino Rizzardo CS (12. huhtikuuta 1939 Benito Gonçalves – 6. marraskuuta 2016) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. heinäkuuta 1967 ja nimitettiin Douradosin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 3. tammikuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alberto Johannes Först, jota avustivat Pedro Ercílio Simon ja Laurindo Guizzardi.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Redovino Rizzardo, C.S. 5\. joulukuuta 2001 Rizzardosta tuli Douradosin piispa. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Léon Lommel

Léon Lommel (3. helmikuuta 1893 Schleiderhof – 12. kesäkuuta 1978) oli luxemburgilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Luxemburgin hiippakuntaan 13. heinäkuuta 1919 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi sekä Nepheliin titulaaripiispaksi 14. toukokuuta 1949. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Fernando Cento, jota avustivat Lucien-Sidroine Lebrun ja Jacques Mangers.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Léon Lommel 21\. lokakuuta 1956 Lommelista tuli Luxemburgin piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 13. helmikuuta 1971. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. == Lähteet == Luokka:Luxemburgilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Jesús Mérida Pérez

Jesús Mérida Pérez (16. toukokuuta 1891 Cieza – 16. toukokuuta 1956) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 1. marraskuuta 1913 ja nimitettiin Astorgan hiippakunnan johtoon 10. kesäkuuta 1943. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gaetano Cicognani, jota avustivat Agustín Parrado y García ja Miguel de los Santos Díaz y Gómara.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Jesús Mérida Pérez Mérida Pérez toimi myös Murcian yliopiston rehtorina (1939–1944).Historia de la Universidad de Murcia - Rectores - Jesús Mérida Pérez Mérida Pérez kuoli virassa 65-vuotispäivänään. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Kaksiliitto

Kaksiliitto oli vuonna 1879 solmittu puolustusliitto Saksan keisarikunnan ja Itävalta-Unkarin välillä. Se laajeni Italian mukaantulon myötä vuonna 1882 kolmiliitoksi. Vuoden 1879 sopimus muodosti kuitenkin sekä Saksan että Itävalta-Unkarin ulkopolitiikan pohjan aina vuoteen 1918 asti.Austro-German Alliance Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 26.5.2013. Kaksiliiton solmimisen taustalla oli Saksan, Itävalta-Unkarin ja Venäjän yhteisen kolmen keisarin liiton hajoaminen vuonna 1878 Venäjän ja Itävalta- Unkarin etujen jouduttua vastakkain Balkanin kriisissä. Saksa joutui tällöin valitsemaan toisen liittolaisistaan ja valtakunnankansleri Otto von Bismarck piti Itävalta-Unkaria Venäjää luotettavampana, tehokkaampana ja läheisempänä. Saksan keisari Vilhelm I vastusti yhteistyön rikkomista Venäjän kanssa ja varsinkin Venäjää vastaan suunnattua liittoa, mutta Bismarck taivutti hänet uhkaamalla erota. Liittosopimus Itävalta-Unkarin kanssa allekirjoitettiin 7. lokakuuta 1879.Kalervo Hovi: Wienin kongressista ensimmäiseen maailmansotaan, s. 679–680. Teoksessa Maailmanhistorian pikkujättiläinen. WSOY 1988. Sopimuksessa osapuolet sitoutuivat antamaan toisilleen sotilaallista apua, jos toinen joutuisi Venäjän hyökkäyksen kohteeksi, sekä pysymään puolueettomina, jos hyökkääjä olisi jokin muu valtio. Bismarck uskoi sopimuksen turvaavan rauhan säilymisen, sillä Venäjä ei uskaltaisi käydä sotaan, jos tietäisi saavansa vastaansa kaksi suurta valtakuntaa yhdellä kertaa. Ensisijaisesti Venäjää ja toissijaisesti Ranskaa vastaan suunnattuna liitto vastasi nimenomaan Itävalta-Unkarin etuja, mutta täytti myös Bismarckin perustavoitteen Ranskan eristämisestä. Bismarck pyrki myös palauttamaan yhteistyön Venäjän kanssa ja onnistui Itävalta-Unkarin vastutuksesta huolimatta palauttamaan kolmen keisarin liiton vuonna 1881. Se ei kuitenkaan korvannut kaksiliittoa, joka säilyi edelleen voimassa. Kaksiliitto laajeni kolmiliitoksi 20. toukokuuta 1882, kun myös Italia liittyi siihen. ==Lähteet== Luokka:Itävalta-Unkari Luokka:Saksan keisarikunta Luokka:Saksan sotahistoria Luokka:Sotilasliitot
Brad Miller

Bradley Alan "Brad" Miller (s. 12. huhtikuuta 1976 Fort Wayne, Indiana) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa päättänyt koripalloilija. Yliopistotasolla vuosina 1994–1998 Purduen yliopistoa edustanutta Milleriä ei varattu NBA:han vuoden 1998 varaustilaisuudessa. Vähän aikaa Italiassa pelattuaan hän kuitenkin siirtyi Charlotte Hornetsiin, ja yhteensä hän pelasi vuosina 1998–2012 kuudessa eri NBA-seurassa, muun muassa Sacramento Kingsissä vuosina 2003–2009. Miller valittiin NBA:n vuosien 2003 ja 2004 tähdistöotteluihin.http://www.basketball- reference.com/players/m/millebr01.html Miller pelasi myös Yhdysvaltain maajoukkueessa, jossa hän saavutti MM-pronssia vuosina 1998 ja 2006.http://www.usabasketball.com/mens/men_alpha_M.html == Lähteet == * Brad Miller NBA & ABA Statistics Basketball-Reference.com * Brad Miller Statistics College Basketball at Sports-Reference.com * Brad Miller nba.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keshav Dutt

Keshav Chandra Dutt (29. joulukuuta 1925 Lahore, Brittiläinen Intia – 7. heinäkuuta 2021 Kalkutta) oli intialainen maahockeypelaaja ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän kilpaili Lontoon kesäolympialaisissa 1948 sekä Helsingin kesäolympialaisissa 1952 ja kuului molemmilla kerroilla lajissa kultaa voittaneeseen joukkueeseen.Keshav Dutt Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Dutt kuoli Kalkutassa 95-vuotiaana 7. heinäkuuta 2021.https://timesofindia.indiatimes.com/sports/off-the-field/keshav-datt-a-link-to-hockeys-golden-era-passes-away/articleshow/84225888.cmshttps://www.indiatoday.in/sports/hockey/story/olympic-gold-winning-hockey-legend-keshav-datt-dies-1824945-2021-07-07Keshav Datt Passes Away: Mamata Banarjee Offers Condolences To Indian Hockey Legend's FamilyOlympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset maahockeypelaajat Luokka:Intialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Antonio Mandruzzato

Marco Antonio Mandruzzato (16. toukokuuta 1923 Treviso – 31. lokakuuta 1969 Milano) oli italialainen miekkailija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa kalvan joukkuekilpailussa.Marco Antonio Mandruzzato Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Italialaiset miekkailijat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Philippe Renaud

Philippe Renaud (s. 23. marraskuuta 1962 Créteil) on ranskalainen entinen meloja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa ja vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa. Jälkimmäisissä hän sai pronssia 500 metrin kanadalaiskaksikossa.Philippe Renaud Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa Renaud sai hopeaa (1991) ja kaksi pronssia (molemmat 1989). Myös hänen veljensä Éric ja isänsä Marcel Renaud ovat olympiamitalisteja. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset melojat Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marianne Möller

Inger Marianne Möller (vuosina 1967–1983 Korhonen; s. 2. lokakuuta 1945 Tukholma) on suomalainen dramaturgi ja kulttuurialan konsultti.Kuka kukin on 2003, s. 645. Helsinki 2002. ISBN 951-1-18086-X Möller valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1970. Jo sitä ennen, vuonna 1968, hän oli aloittanut opintonsa myös Suomen Teatterikoulun korkeakouluosaston dramaturgilinjalla, jolta valmistui dramaturgiksi vuonna 1972. Möller on työskennellyt muun muassa tuottajana Yleisradiossa vuosina 1972–1976 ja 1989–1992, Svenska Teaterskolanin rehtorina 1974–1979, Teatterikorkeakoulun vararehtorina 1979–1986 sekä vt. rehtorina 1987–1989, Suomen elokuvasäätiön toimitusjohtajana 1992–1995, Suomen Tukholman-kulttuuri-instituutin johtajana 1996–1998 ja Pohjoismaisen ministerineuvoston kulttuuriosaston asiantuntijana Kööpenhaminassa 1999–2006. Lisäksi hän on toiminut 1990-luvulla Pohjoismaisen elokuva- ja televisiorahaston hallituksen puheenjohtajana. Vuodesta 2006 lähtien Möller on työskennellyt freelance-konsulttina. Hän on osallistunut konsulttina muun muassa työ- ja elinkeinoministeriön Luovan talouden strategisen hankkeen työryhmän työhön vuonna 2011. Vuonna 2011 Möllerille myönnettiin Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkkiSuomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton myöntämät kultaiset kunniamerkit 2014–1947. Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliitto 2014 (PDF). Viitattu 27.2.2016. ja vuonna 2017 Pro Finlandia -kunniamerkki. Möllerin isä oli tunnettu televisio- ja radiotoimittaja Knud Möller. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset dramaturgit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka: Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Donald MacKenzie

Donald MacKenzie (30. joulukuuta 1874 Toronto – 12. marraskuuta 1925 Toronto) oli kanadalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa ja kuului siellä kahdeksikossa hopeaa saaneeseen Toronto Argonauts -joukkueeseen.Donald MacKenzie Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset soutajat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet
William Joseph Winter

William Joseph Winter (s. 20. toukokuuta 1930 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Pittsburghin hiippakuntaan 17. joulukuuta 1955 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Uthinan titulaaripiispaksi 21. joulukuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. helmikuuta 1989. Pääkonsekraattorina toimi Donald William Wuerl, jota avustivat Anthony Gerard Bosco ja John Bernard McDowell.Catholic-Hierarchy.org: Bishop William Joseph Winter Winter jäi eläkkeelle 75-vuotispäivänään 20. toukokuuta 2005. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt