EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Saint John

Saint John, St. John tai St John voi viitata seuraaviin asioihin: == Paikat == * Saint John, kaupunki New Brunswickissä, Kanadassa * Saint Johnin lentoasema, Saint Johnin lentoasema, New Brunswickissä, Kanadassa * Saint John, joki New Brunswickissä, Kanadassa * Saint-Jean-sur-Richelieu, tunnetaan englanniksi myös nimellä St. John *St John, paikkakunta Englannissa *St. John, kunta Indianassa *St. John, kaupunki Kansasissa *St. John, kaupunki Missourissa *St. John, kaupunki Pohjois-Dakotassa *Saint John, Austinin kaupunginosa *St. John, paikkakunta Texasissa *St. John, kaupunki Washingtonissa *St. John, paikkakunta Wisconsinissa *Saint John, saari Yhdysvaltain Neitsytsaarilla *Saint John, Antiguan ja Barbudan alue *Saint John, Barbadosin alue *Saint John, Dominican alue *Saint John, Grenadan alue *Saint John, Jerseyn alue *San Ġwann, kunta Maltalla (tunnetaan myös nimellä Saint John) == Henkilöitä == *Austin St. John, oik. Jason Geiger (s. 1975), yhdysvaltalainen kamppailulajien taitaja *Ian St. John (1938–2021), skotlantilainen jalkapalloilija *Jill St. John (s. 1940), yhdysvaltalainen näyttelijä *Jon St. John (s. 1960), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä *Kristoff St. John (1966–2019), yhdysvaltalainen näyttelijä *Lara St. John (s. 1971), kanadalainen viulisti *Mark St. John, oik. Mark Leslie Norton (1956–2007), yhdysvaltalainen kitaristi *Mia St. John (s. 1967), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä, malli, yrittäjä ja taekwondoin *Patricia St. John (1919–1993), englantilainen kirjailija *Stewart St. John, yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja == Muuta == *St. John, yhdysvaltalainen vaateyhtiö *St. John, kraatteri Kuussa *St. John Publications, yhdysvaltalainen kustannusyhtiö *Deacon St John, Days gone-pelin päähenkilö == Katso myös == * St. Johns bg:Свети Йоан cs:Svatý Jan hu:Szent János (egyértelműsítő lap) sk:Svätý Ján sr:Свети Јован (вишезначна одредница) vi:Thánh Gioan
Věci veřejné

Věci veřejné (VV, , vrt. latinan rēs publica) oli tšekkiläinen keskusta- oikeistolainen populistinen puolue. Puolue osallistui Petr Nečasin johtamaan oikeistohallitukseen vuosina 2010–2013. == Historia == Věci veřejné perustettiin aluksi järjestönä vuonna 2001 ja rekisteröitiin Tšekin puoluerekisteriin heinäkuussa 2002, ennen saman vuoden kuntavaaleja. Ensimmäiset vuotensa se keskittyikin Prahan kunnallispolittiikkaan ja saavutti kohtuullista menestystä lähinnä Praha 1 -kaupunginosan valtuustossa. Vielä vuoden 2008 senaatinvaaleissa, sekä vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa puolue ei ylittänyt vaadittua äänikynnystä.Havlík, s. 5–6 Kesäkuussa 2009 puolueen puheenjohtajaksi äänestettiin TV Novan suosittu tutkiva journalisti Radek John. Äänestys tapahtui internetin välityksellä. Puolueen suosio nousi nopeasti uuden puheenjohtajan myötä, ja se ilmoitti osallistuvansa seuraavan syksyn edustajainhuoneenvaaleihin yhteisellä listalla SNK Evropští demokraté- sekä Alternativa- pienpuolueiden kanssa. Syksyn vaalit kuitenkin peruttiin, ja seuraavat vaalit järjestettiin vasta vuonna 2010. VV sai vaaleissa 10,88 % äänisaaliin ja nousi pääministeri Petr Nečasin johtamaan oikeistohallitukseen.Maškarinec & Bláha, s. 3 Puolue kohtasi kovaa kritiikkiä sen perustettua ns. VV-partioita, jotka alkoivat puhdistaa Prahan puistoja sopeutumattomista aineksista, kuten kodittomista ja romaneista. Toiminta loppui lyhyeen, kun sitä verrattiin Unkarin Magyar Gárdaan.http://www.kansanuutiset.fi/uutiset/ulkomaat/2240081/tshekin-demarit- karsivat-voiton Osa puolueen jäsenistä syytti huhtikuussa 2011 liikenneministerinä toiminutta VV:n Vít Bártaa korruptiosta. Bárta sai myöhemmin syytteet, mutta syytöksiä esittäneet edustajat oli erotettu puolueesta.http://www.ceskatelevize.cz/ct24/domaci/166899-zlomovy-okamzik-pro- vv-zacal-soud-s-bartou-a-skarkou/ Puolue ilmoitti ettei se osallistu lainkaan vuoden 2013 vaaleihin. Věci veřejné lakkautettiin 2015. == Poliittiset tavoitteet == Věci veřejné korosti toiminnassaan erityisesti korruptionvastaisuutta sekä suoraa demokratiaa. Sen mukaan toimeenpanovalta olisi pitänyt siirtää mahdollisimman lähelle kansaa muun muassa suorien kansanvaalien avulla. Puolue pyrki myös luomaan mahdollisuuden poliitikkojen mandaattien poistamiseen kesken vaalikauden.Havlík, s. 7–9 VV:n jäsenet ovat kuvailleet puolueen olleen joko keskustalainen, tai keskusta-oikeistolainen. Se kuitenkin korosti vanhan oikeisto-vasemmisto jaon olleen vanhentunut. Tutkija Vlastimil Havlíkin mukaan VV:n vuoden 2010 vaaliohjelma olikin sekoitus sekä vasemmistolaista, että oikeistolaista politiikkaa riippuen käsillä olleesta ongelmasta. Se esimerkiksi kannatti saman aikaisesti progressiivista verotusta sekä valtion rajallista roolia markkinataloudessa. Ennen vuoden 2009 peruutettuja edustajainhuoneenvaaleja VV:n puheenjohtaja John ilmoitti, että puolue olisi kaikkia, mutta erityisesti Kommunistista- sekä Sosiaalidemokraattista puoluetta vastaan. == Vaalihistoria == === Edustajainhuoneenvaalit === Vuosi Edustajat Ääniä % Viite 2010 569 127 10,88 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * http://www.veciverejne.cz/ Luokka:Tšekin puolueet
Blockbuster (kappale)

”Blockbuster” on brittiläisen Sweet-yhtyeen tammikuussa 1973 julkaistu kappale ja single, joka siirsi yhtyeen tyylillisesti purukumipopista glam rockiin. Siitä muodostui yhtyeen ainoa Britanniassa listaykköseksi noussut hitti, ja se pysyi piikkipaikalla viisi viikkoa. Kappale ei sisälly millekään yhtyeen studioalbumille. Kuten Sweetin kaikkien RCA Recordsin julkaisemien singlejen kohdalla vuoteen 1974 asti, ”Blockbusterin” tekijät ovat Nicky Chinn ja Mike Chapman. Tietyissä piireissä aiheutti paheksuntaa se seikka, että kappaleen kitarariffi oli lähes identtinen David Bowien samoihin aikoihin julkaistun kappaleen ja singlen ”The Jean Genie” kanssa. Molemmat kappaleet oli äänitetty samassa studiossa ja molemmat julkaisi RCA Records. Ironisesti kappaleet olivat eräässä vaiheessa Britannian singlelistalla peräkkäin; Sweet kärjessä, Bowie toisena.Väistö, Perttunen 2003, s.31-32. Kappaleen alussa kuultava sireeni aiheutti eräässä tehtaassa radiossa soidessaan työntekijöiden poistumisen työpaikalta, koska ääni oli sama kuin työnlopetusmerkki. Toisen legendan mukaan ääntä luultiin palohälytykseksi.Väistö, Perttunen 2003, s.31. Singlen b-puolella oli suoraviivainen hard rock -kappale ”Need a Lot of Lovin'”. Tuolloisen sopimuksen mukaan se oli yhtyeen itse kirjoittama. Yhdysvaltain-painoksessa b-puolella oli a-puolen tapaan ”Blockbuster”, mutta ilman alun sireeniä.Väistö, Perttunen 2003, s.31. Karma-yhtye julkaisi kappaleen samana vuonna 1973 suomeksi nimellä ”Katujen uhka”. Sanoituksista vastasi Vexi Salmi.Väistö, Perttunen 2003, s.32. ==Kappaleet== A-puoli # B-puoli # * # * Blockbuster (ilman alussa kuultavaa sireeniä) (Yhdysvaltain-versio) ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Televisioesitys yhtyeen virallisella YouTube-kanavalla Luokka:Sweetin kappaleet Luokka:Vuoden 1973 kappaleet Luokka:Britannian singlelistan ykköset
Aamun kirja

Aamun kirja on Yleisradion aamu-tv:n ohjelmistoon kuuluva kulttuuriohjelma, jossa esitellään viikoittain yksi kirja ja keskustellaan kirjailijan kanssa. Tammikuusta 2018 alkaen Aamun kirjan toimittajina ovat toimineet Anna Tulusto ja Kaisa Pulakka. Aiemmin ohjelman toimittajina toimivat Seppo Puttonen ja Nadja Nowak.Aamun kirja Ylen sivustolla == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Aamun kirja Yle Areenassa Luokka:2010-luvun suomalaiset keskusteluohjelmat Luokka:Kirjallisuusohjelmat
Armenian pääministeri

Armenian pääministeri () on Armenian hallituksen puheenjohtaja ja korkein ministeri. Pääministerin nimittää presidentti. Nykyinen pääministeri on Nikol Pašinjan vuodesta 2018 lähtien. Vuonna 2019 pääministerin palkka oli 15 079 920 dramia vuodessa. == Pääministerit == Nimi Alkoi Päättyi Puolue Lähde Ensimmäinen tasavalta Hovhannes Katchaznouni 30. toukokuuta 1918 28. toukokuuta 1919 Armenian vallankumouksellinen liitto Alexander Khatisyan 28. toukokuuta 1919 5. toukokuuta 1920 Armenian vallankumouksellinen liitto Hamo Ohanjanyan 5. toukokuuta 1920 25. marraskuuta 1920 Armenian vallankumouksellinen liitto Simon Vratsyan 25. marraskuuta 1920 2. joulukuuta 1920 Armenian vallankumouksellinen liitto Armenian sosialistinen neuvostotasavalta Alexandr Mjasnikjan 1. tammikuuta 1921 30. tammikuuta 1922 Kommunistinen puolue Sargis Lukašin 1. tammikuuta 1921 30. tammikuuta 1925 Kommunistinen puolue Sargis Hаmbardzumjan 1. helmikuuta 1925 30. tammikuuta 1928 Kommunistinen puolue Sahak Ter-Gabrieljan 1. helmikuuta 1928 30. tammikuuta 1935 Kommunistinen puolue Abraham Gulojan 1. helmikuuta 1935 30. tammikuuta 1937 Kommunistinen puolue Aram Piruzjan 1. helmikuuta 1937 30. tammikuuta 1943 Kommunistinen puolue Aghasi Sargsjan 1. helmikuuta 1943 30. tammikuuta 1947 Kommunistinen puolue Sahak Karapetjan 1. helmikuuta 1947 30. tammikuuta 1952 Kommunistinen puolue Anton Kochinjan 1. helmikuuta 1952 30. tammikuuta 1966 Kommunistinen puolue Badal Muradjan 1. helmikuuta 1966 30. tammikuuta 1972 Kommunistinen puolue Grigor Arzumanjan 1. helmikuuta 1972 30. tammikuuta 1976 Kommunistinen puolue Fadej Sargsjan 1. helmikuuta 1977 30. tammikuuta 1989 Kommunistinen puolue Vladimir Margarjants 1. helmikuuta 1989 30. tammikuuta 1990 Kommunistinen puolue Kolmas tasavalta Vazgen Manukjan 1. syyskuuta 1990 30. tammikuuta 1991 Kansallisdemokraattinen unioni Gagik Harutjunjan 22. marraskuuta 1991 30. heinäkuuta 1992 sitoutumaton Khosrov Harutjunjan 1. elokuuta 1992 30. tammikuuta 1993 sitoutumaton Hrant Bagratjan 12. helmikuuta 1993 4. marraskuuta 1996 Armenian kansallinen liike Armen Sarkissjan 1. marraskuuta 1996 28. helmikuuta 1997 sitoutumaton Robert Kotšarjan 1. maaliskuuta 1997 28. helmikuuta 1998 sitoutumaton Armen Darbinjan 1. maaliskuuta 1998 30. toukokuuta 1999 sitoutumaton Vazgen Sargsjan 1. kesäkuuta 1999 27. lokakuuta 1999 Republikaanipuolue Aram Sargsjan 1. marraskuuta 1999 30. huhtikuuta 2000 Republikaanipuolue Andranik Markarjan 12. toukokuuta 2000 25. maaliskuuta 2007 Republikaanipuolue Serž Sargsjan 4. huhtikuuta 2007 9. huhtikuuta 2008 Republikaanipuolue Tigran Sargsjan 9. huhtikuuta 2008 12. huhtikuuta 2014 Republikaanipuolue Hovik Abrahamjan 13. huhtikuuta 2014 8. syyskuuta 2016 Republikaanipuolue Karen Karapetjan 8. syyskuuta 2016 17. huhtikuuta 2018 Republikaanipuolue Serž Sargsjan 17. huhtikuuta 2018 23. huhtikuuta 2018 Republikaanipuolue Karen Karapetjan 23. huhtikuuta 2018 8. toukokuuta 2018 Republikaanipuolue Nikol Pashinjan 8. toukokuuta 2018 virassa Yelk ==Lähteet== *
Tillander (yritys)

Oy Tillander Ab on suomalainen osakeyhtiö, joka valmistaa arvokoruja. Yritys toimii nykyään Turussa, mutta sen juuret ovat tsaarinajan Pietarissa. Tillanderin kultasepänpaja aloitti toimintansa vuonna 1860, jolloin Pietarissa vaikuttivat maailman arvostetuimmat kulta­sepät. Yrityksen omistaa Konttisen perhe.(Internet Archive) == Historia == Helsingin pitäjästä kotoisin oleva Alexander E. Tillander aloitti Tillanderin kultasepänpajan toiminnan Pietarissa vuonna 1860.Tillanderin yrityssivut Vuonna 1868 Alexanderin määrätietoisesti kehittämä ja kasvattama liiketoiminta sai myös ulkopuolista rahoitusta, ja sen nimeksi vakiintui A. Tillander & Co. Vuonna 1870 Alexander Tillander lunasti liikkeen omistuksen takaisin itselleen ja siirsi sen uusiin tiloihin Pietarissa. Samana vuonna Alexanderin poika Alexander Theodor Tillander syntyi. Liiketoiminta jatkoi kasvua seuraavina vuosina, ja toiminta myös kansainvälistyi. Vuonna 1885 Alexander Theodor Tillander astui mukaan liikkeen toimintaan oppipoikana. Hän harjoitteli kultasepän töitä vuosia omassa liikkeessä ja muissa korusepänpajoissa ympäri Eurooppaa. Vuonna 1895 Theodorista tuli liikkeen nuorempi johtaja. Vuosisadan alussa liike työllisti jo 30 henkilöä. Tuotannon pääpaino oli edelleen jalokivikoruissa, mutta myös emalituotteet, muistorahat ja koristeelliset pääsiäismunat kuuluivat valikoimaan. Hieman ennen yrityksen 50-vuotisjuhlia Alexander Edvard myi liiketoiminnan pojalleen Alexander Theodorille. Toiminta jatkui menestyksekkäänä, ja Tillander valmisti entistä näyttävämpiä koruja muun muassa tsaari Nikolai II:n perheelle. Venäjän vallankumous vuonna 1917 pysäytti Tillanderin menestyksekkään toiminnan Venäjällä. Alexander Theodor Tillander perheineen muutti tuolloin Suomeen. Jalokiviliikkeen toiminta mukautettiin vaatimattomammaksi, Suomen olosuhteisiin sopivaksi. Theodor aloitti liiketoimintansa uudelleen Helsingissä syyskuussa 1918 yhdessä kultaseppä Lindmanin kanssa. Vuonna 1921 Lindman osti yrityksen koko liiketoiminnan mutta jatkoi vanhan toiminimen käyttöä. Vuonna 1928 liikkeestä tuli osakeyhtiö. Samaan aikaan Theodorin kolme poikaa, Viktor, Leo ja Herbert, astuivat kultasepänoppiinHS 21.12.1990. Alexander Theodor Tillander kuoli vuonna 1943, ja liikkeen johdossa jatkoi hänen poikansa Herbert Tillander. Vuonna 1948 Tillander perusti haaraliikkeen Tukholmaan ja sai pian asiakkaakseen myös Ruotsin kuninkaallisen perheen. Vuonna 1963 Herbert Tillanderin tytär siirtyi vetämään Lontooseen perustettua haaraliikettä ja myöhemmin koko Tillanderia. Vuonna 1977 Herbert Tillander myi rahoitussyistä enemmistön yhtiöstä sen toimivalle johdolle. Vuonna 1984 hän ja muut omistajat myivät Oy Tillander AB:n koko osakekannan vuorineuvos Armas Puolimatkalle. Konttisen perhe osti Tillanderin Puolimatkan perheeltä vuonna 2008Puolimatka myi timanttikorut, Kauppalehti 2.7.2008. == Tuotteet == Oy Tillander Ab valmistaa nykyään koruja, emalituotteita ja hopeaesineitä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Yrityksen kotisivut Luokka:Turkulaiset yritykset Luokka:Kultasepänliikkeet Luokka:Koruvalmistajat
Itä-Intia

Itä-Intia on Etu-Intian, Taka-Intian ja Malaijien saariston vanhentunut yhteisnimitys, jota aikoinaan käytettiin Länsi-Intian vastakohtana.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965, hakusana Itä-Intia.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana Itä-Intia. Suppeassa merkityksessä Itä- Intia viittaa Itä-Intian saaristoon eli Malaijien saaristoon, johon kuuluvat Itä-Malesia, Brunei, Indonesia ja Filippiinit.Suomalainen tietosanakirja, Weilin+Göös 1989–1993, ISBN 951-35-4644-6. Etu-Intia on puolestaan Aasian kolmesta suuresta eteläisestä niemimaasta keskimmäinen.Otavan iso tietosanakirja, hakusana Etu-Intia. Siellä tai sen tuntumassa sijaitsevat Intia, Pakistan, Sri Lanka, Nepal, Bhutan ja Kashmir.Uusi tietosanakirja, hakusana Etu-Intia. Taka-Intia on niemimaa Kaakkois-Aasiassa, jossa sijaitsee Myanmar, Thaimaa, Laos, Kambodža, Vietnam ja Länsi-Malesia.Uusi tietosanakirja, hakusana Taka-Intia. ==Lähteet== Luokka:Aasian maantiede
Oranssipäätangara

Oranssipäätangara (Thlypopsis sordida) on Etelä-Amerikassa tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan oranssipäätangara on noin 14 cm. Lajin päälaki ja pään sivut ovat väriltään oranssit, muuten pää on keltainen. Myös rinta ja ylävatsa ovat väriltään keltaiset. Vatsan keskiosa on väritykseltään harmahtavanvalkoinen. Oranssipäätangaran selkä ja siivet ovat väritykseltään vihertävän harmaat. == Levinneisyys ja elinympäristö == Oranssipäätangaraa tavataan Venezuelasta Orinoco-joen laaksosta sekä Amazonin sademetsän alueelta Brasiliasta, Kolumbian eteläosista, Perusta, Boliviasta sekä paikoitellen Paraguaysta ja Pohjois-Argentiinasta. Linnun elinympäristöä ovat jokien ympäristöjen kasvillisuus ja valoisat metsät. Metsien keskiosissa lajia tavataan harvoin. Oranssipäätangaran elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 000 metrin korkeudella meren pinnasta. == Lähteet == Luokka:Tangarat
Linda Helenius

Linda Helenius (5. heinäkuuta 1894 Pöytyä – 18. huhtikuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen sairaanhoitaja, lähetystyöntekijä ja kirjailija. Helenius oli Suomen Lähetysseuran lähetystyöntekijänä Ambomaalla vuosina 1921–1952. Hän hoiti sairaala-asemaa Oukwanyaman alueella ensin Engelassa ja sitten Eenhanassa. == Teoksia == * Etelän ristin alla: Kuvauksia lääkärilähetystyöstä Ambomaalla. Kirjoittajat Selma Rainio, Karin Hirn ja Linda Helenius. Suomen lähetysseura, Helsinki 1923 * Orjuuden kahleissa: Ambokristityt portugalilaisten sortamina. Suomen lähetysseura, Helsinki 1928 * Jumalan puutarha: Vaikutelmia työajaltani Ambomaalla. Suomen lähetysseura, Helsinki 1930 * Ambolainen veritodistaja. Suomen lähetysseura, Helsinki 1938 * ”Sillä pimeys katoaa...” Ambopastori Paulus Hamutenjan elämästä ja evankeliumin leviämisestä Uukuanjamaassa. Suomen lähetysseura, Helsinki 1942 * Terveisiä Ambomaalta. Kirjoittajat Anni Melander, Rauha Tamminen, Linda Helenius. WSOY 1942 * Venheestä alloille: Jumalan kätten tekoja Afrikan aarniometsissä. Vivamo-säätiö, Lohja 1957 * Vivamo ja sen asukkaiden vaiheita. Vivamo-säätiö, Lohja 1957. (2. painos Kansan raamattuseuran säätiö, Helsinki 1963; 3. tark. painos 1969; 4. uud. painos Karas-sana, Lohja 1979; 5. uud. painos Karas-sana, Helsinki 1994.) == Lähteet == * * Kalliokoski, Ritva: Selma Rainio ensimmäisenä naislääkärinä Ambomaalle Afrikkaan. Lääkärilähetyksen 100-vuotisseminaari 20.9.2008. Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet Luokka:Suomen Lähetysseuran lähetystyöntekijät
Alma Aarni

Alma Siviä Aarni, o. s. Saarinen (28. joulukuuta 1884 Vanaja – 16. maaliskuuta 1960 Vanaja) oli suomalainen kirjailija. Alma Aarnin vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Kaarle Viktor ja Alma Saarinen. Hän oli naimisissa Sulo Ilmari Aarnin kanssa. Alma Aarni valmistui filosofian maisteriksi ja tutki kansanperinnettä. Hän keräsi kotipitäjänsä Vanajan seudulta murretietoutta, kansantarinoita ja sananlaskuja. Hän julkaisi myös yhden kaunokirjallisen teoksen, kansankuvauksen Vanhaan hyvään aikaan.HämeWiki: Alma Aarni == Teoksia == * Vanhaan hyvään aikaan : kuvaus kansanelämästä Vanajassa 1800-luvun edellisellä puoliskolla. Hämeen heimoliiton julkaisuja 1. Karisto 1928, 2. painos Wanaja-seura, Hämeenlinna 1961 * Vanajan kirkosta ja sen vaiheista ; kirj. Alma Aarni ja H. A. Soila. Hämeenlinna 1934 * Vanajan uhrilähteistä. Kotiseutu-lehti 1/1936 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Aleksei Barannikov

Aleksei Petrovitš Barannikov (, 21. maaliskuuta (J: 9. maaliskuuta) 1890 nykyisen Tšerkasyn alueen Zolotonoša – 5. syyskuuta 1952 Leningrad) oli neuvostoliittolainen Intian kielten tutkija ja filologi. Aleksei Barannikov valmistui Kiovan yliopistosta ja harjoitti jatko-opintoja ensin Kiovassa ja myöhemmin Pietarissa Sergei Oldenburgin ja Fjodor Štšerbatskoin johdolla. Vuosina 1921–1936 hän toimi Leningradin elävien itämaisten kielten instituutin (Leningradin orientalistiikan instituutin) ja vuosina 1922–1952 Leningradin yliopiston professorina. Vuodesta 1934 lähtien Barannikov työskenteli Neuvostoliiton tiedeakatemian orientalistiikan instituutissa, vuodesta 1936 sen uusintialaisten kielten laitoksen esimiehenä ja vuosina 1938–1940 koko instituutin johtajana. Vuonna 1935 hänelle myönnettiin filologian kandidaatin arvo ja vuonna 1939 hänestä tuli akateemikko. Barannikovin nopeaa urakehitystä selittää hänen roolinsa klassista indologiaa edustaneita ”porvarillisia tutkijoita” vastustaneena ”neuvostotiedemiehenä”. Vuonna 1937 suurin osa perinteisen koulukunnan edustajista joutui Stalinin vainojen uhreiksi, jolloin Barannikov sai alallaan monopoliaseman. Tieteellistä arvoa on lähinnä hänen romanien kieltä ja kulttuuria käsittelevillä tutkimuksillaan. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset filologit Luokka:Venäläiset kielitieteilijät Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet Luokka:Indologit
Aleksei Badajev

Aleksei Jegorovitš Badajev (, 16. helmikuuta (J: 4. helmikuuta) 1883 Orjolin läänin Jurjevon kylä – 3. marraskuuta 1951 Moskova) oli venäläinen bolševikki ja neuvostoliittolainen poliitikko. Aleksei Badajev syntyi köyhän talonpojan perheeseen. Hän työskenteli viilaajana Pietarissa ja osallistui ammattiyhdistystoimintaan. Vuonna 1904 hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen. Vuonna 1912 Badajev valittiin työläisten edustajana Venäjän valtakunnanduumaan, jossa hän kuului bolševikkiryhmään. Vuosina 1913–1914 hän oli puolueen Pietarin komitean ja keskuskomitean Venäjän byroon jäsen sekä toimi Pravdan virallisena julkaisijana. Marraskuussa 1914 Badajev pidätettiin ja karkotettiin Turuhanskin aluepiiriin. Helmikuun vallankumouksen jälkeen Badajev valittiin bolševikkien edustajana Pietarin kaupunginduumaan. Hän osallistui lokakuun vallankumoukseen ja toimi sen jälkeen Pietarin ja Luoteis-Venäjän elintarvikehuollon johtajana. Vuosina 1921–1926 Badajev oli NKP(b):n Leningradin aluekomitean jäsen ja sihteeri. Vuodesta 1925 lähtien hän kuului puolueen keskuskomiteaan ja toimi myös Venäjän SFNT:n ja Neuvostoliiton toimeenpanevien keskuskomiteoiden jäsenenä. Vuodesta 1930 hän työskenteli kulutusosuuskuntien liiton johtajana, vuosina 1935–1937 Neuvostoliiton elintarviketeollisuuden kansankomissaarin Anastas Mikojanin varamiehenä ja vuosina 1937–1938 Venäjän elintarviketeollisuuden kansankomissaarina. Vuosina 1938–1943 Badajev oli Venäjän korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtaja sekä Neuvostoliiton korkeimman neuvoston puhemiehistön varapuheenjohtaja. Alkoholismista kärsinyt poliitikko menetti virkansa nolattuaan itsensä Mongoliaan ja Tuvaan suuntautuneella valtiovierailulla. Vuodesta 1943 aina kuolemaansa saakka hän työskenteli valtion olutyhtymän johtajana. Badajev on palkittu kahdella Leninin kunniamerkillä. Hän on kirjoittanut muistelmateoksen bolševikkien toiminnasta Venäjän duumassa (Bolševiki v gosudarstvennoi dume, 1929). Pietarissa tunnetaan hänen mukaansa nimetyt Badajevin varastot, joiden palamisen syyskuussa 1941 on väitetty aiheuttaneen Leningradin ensimmäisen piiritystalven aikaisen nälänhädän. Historiantutkimus on osoittanut tämän käsityksen vääräksi. ==Lähteet== Luokka:Bolševikit Luokka:NKP:n keskuskomitean jäsenet Luokka:Venäjän keisarikunnan valtakunnanduuman jäsenet Luokka:Venäjän perustuslakia säätävän kansalliskokouksen jäsenet Luokka:Yleisvenäläisen toimeenpanevan keskuskomitean puhemiehistön jäsenet Luokka:Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean jäsenet Luokka:Neuvostoliiton korkeimman neuvoston puhemiehistön jäsenet Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Alberto Iglesias

Alberto Iglesias (s. 1955 San Sebastián) on espanjalainen säveltäjä, joka tunnetaan erityisesti Pedro Almodóvarin elokuviin säveltämästään musiikista. Iglesias aloitti elokuvamusiikin säveltämisen vuonna 1980 ja on uransa aikana säveltänyt musiikkia useimpien espanjalaisten avant-garde ohjaajien elokuviin. Iglesiaksen elokuvamusiikkia ovat käyttäneet myös ulkomaalaiset ohjaajat kuten Oliver Stone, John Malkovich ja Fernando Meirelles. Iglesias on voittanut European Film Awardsin parhaan soundtrackin palkinnon elokuvasta Volver ja ollut kahdesti Oscar-ehdokkaana. Hän on voittanut Espanjassa kahdeksan Goya- palkintoa. Elokuvamusiikin ohella Iglesias on säveltänyt konserttimusiikkia orkesterille ja jousikvartetolle. Hän on säveltänyt myös koreografi Nacho Duatolle neljä balettia. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Allmusic.com: Alberto Iglesias Luokka:Elokuvasäveltäjät Luokka:Espanjalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paavo Poutiainen (kappalainen)

Paavo Poutiainen (10. huhtikuuta 1848 Sortavalan pitäjä – 24. kesäkuuta 1890 Jääski) oli suomalainen kappalainen. Poutiaisen vanhemmat olivat jahtivouti Anders Poutinen ja Brita Boehm. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lukiosta 1872 ja hänet vihittiin papiksi 1877. Poutiainen toimi viimeksi Jääsken kappalaisena 1889–1890. == Teoksia == * Ihmisen vanhurskauttamisesta uskon kautta. Tutkimuksia jumaluus-opin alalla; 1. Telén, Kuopio 1882 * Sortavalan kappalaisen Henrik Renqvistin muistoksi 1 : Henrik Renqvist ; kirjoittajat Matthias Akiander ja Paavo Poutiainen. Saukko, Sortavala 1887 * Sortavalan kappalaisen Henrik Renqvistin muistoksi 2 : Henrik Renqvist Sortavalan kappalaisena ; kirjoittajat Matthias Akiander ja Paavo Poutiainen. Saukko, Sortavala 1887 == Lähteet == * Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1890 kuolleet
Paavo Poutiainen (valokuvaaja)

Paavo Johannes Poutiainen (2. tai 3. lokakuuta 1903 Valkeala – 3. helmikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen lehtivalokuvaaja. Hänellä oli oma valokuvaamo nimellä Kuvavalmistamo Poutiainen Oy. Poutiainen toimi vuodesta 1927 Uuden Suomen vakinaisena kuvaajana. Kuuluisimmat kuvansa Poutiainen otti niin sanotun Vaasan mellakan yhteydessä. Vaasan raastuvanoikeudessa käsiteltiin 4. kesäkuuta 1930 vaasalaisen Työn Äänen kirjapainon särkemisjuttua. Paikalle oli saapunut noin 1 800 Lapuan liikkeen kannattajaa jotka alkoivat pahoinpidellä jutussa todistajana toiminutta Työn Äänen faktoria Eino Niemistä ensin oikeustalon eteisessä ja sen jälkeen ulkona kadulla. Väkijoukko seurasi tekoa sivusta, eikä poliisi puuttunut asiaan. Lehtikuvaajana paikalla ollut Paavo Poutiainen yllytti tekijöitä, ja saikin otetuksi yhdet Suomen lehdistöhistorian tunnetuimmat kuvat. Joulukuussa 1940 Poutiainen oli Helsingin rautatieasemalla yhdessä muiden lehtikuvaajien kanssa kuvaamassa presidentti Kyösti Kallion lähtöä Nivalaan. Kun sairauskohtauksen saanut Kallio kaatui eversti Aladár Paasosen käsivarsille Poutiainen huusi muille kuvaajille Pojat! Tätä ei sitten kuvata!. Muut tottelivatkin häntä. Poutiaisen todelliseksi motiiviksi epäiltiin kuitenkin jälkeenpäin sitä, että häneltä itseltään oli loppunut filmi kamerasta. Jatkosodan aikana tk-kuvaajana toiminut Poutiainen kuvasi kesällä 1942 10 minuutin pituisen 16mm mykän värielokuvan Itä-Karjalassa Petroskoissa, Karhumäessä ja Pohjois-Aunuksessa (Värivälähdyksiä Äänisen rannoilta). Elokuva lienee ainoa suomalainen jatkosodan aikana sotatoimialueella kuvattu värielokuva, ja se on säilynyt nykypäiviin saakka alkutekstejä lukuun ottamatta. Vuonna 1945 Poutiainen näytteli pienessä sivuosassa Jorma Nortimon ohjaamassa elokuvassa Tähtireportterit tulevat. == Lähteet == * * Timo Hämäläinen : Pojat! Tätä ei sitten kuvata! Kolme kirjaa kertoo lehtikuvan muutoksesta läpi vuosikymmenten. Helsingin Sanomat 30.12.2005 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kuuluisuuksien metsästäjät. Yleisön kuvanälän tyydyttäjät - lehtikuvaajat. Reportterimme haastattelee kolmea tunnettua sanomalehtivalokuvaajaa, Seura, 19.10.1938, nro 42, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Pierre de Manchicourt

Pierre de Manchicourt (n. 1510 Béthune, Pas-de-Calais – 5. lokakuuta 1564 Madrid, Espanja) oli ranskalais-flaamilainen säveltäjä. Hän toimi mahdollisesti vuodesta 1525 kuoropoikana Arrasin tuomiokirkossa. Myöhemmin hän työskenteli tuomiokirkoissa Toursissa ja Tournaissa. Vuonna 1556 hän palasi Arrasiin. Vuodesta 1559 hän johti Madridissa ainakin Filip II:n flaamilaista kappelia, mahdollisesti myös hänen espanjalaista kappeliaan.HOASM: Pierre de Manchicourt Pierre de Manchicourt’n tuotantoon kuuluu muun muassa noin kaksikymmentä messua, yli kuusikymmentä motettia ja yli viisikymmentä chansonia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:1500-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1564 kuolleet
Mattias Sunneborn

Mattias Sunneborn (s. 27. syyskuuta 1970 Visby) on ruotsalainen pituushyppääjä. Hän karsiutui Tokion MM-kilpailuissa 1991 ja sijoittui 11:nneksi Genovan sisäratojen EM-kilpailuissa 1992Sisäratojen EM-kilpailut 1992: Miesten pituushypyn tulokset . Seuraavana vuonna hän osallistui sekä Toronton sisäratojen MM-kilpailuihin että Stuttgartin MM-kilpailuihin karsiutuen kummallakin kerralla. Vuonna 1994 hän oli Pariisin sisäratojen EM- kilpailuissa seitsemäsSisäratojen EM-kilpailut 1994: Miesten pituushypyn tulokset ja Helsingin EM-kilpailuissa yhdeksäs. Hänen parhaat vuotensa olivat 1995 ja 1996, jolloin hän voitti hopeaa Barcelonan sisäratojen MM-kilpailuissa (1995), kultaa Tukholman sisäratojen EM-kilpailuissa (1996)Sisäratojen EM- kilpailut 1996: Miesten pituushypyn tulokset ja sijoittui kahdeksanneksi Atlantan olympialaisissa (1996), mutta karsiutui Göteborgin MM-kilpailuissa (1995). Vuonna 1997 hän karsiutui sekä Pariisin sisäratojen MM-kilpailuissa että Ateenan MM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän sijoittui yhdeksänneksi Valencian sisäratojen EM-kilpailuissaSisäratojen EM-kilpailut 1998: Miesten pituushypyn tulokset ja viidenneksi Budapestin EM-kilpailuissaEM-kilpailut 1998: Miesten tulokset . Hän karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 ja Edmontonin MM-kilpailuissa 2001. Hän piti hallussaan ulkoratojen Ruotsin ennätystä 821 cm, jonka hän hyppäsi Malmössä 27. kesäkuuta 1996. Michel Tornéus rikkoi ennätyksen 22. heinäkuuta 2012 Kuortaneella hypättyään 822 cm. Sisäradoilla hän hyppäsi Ruotsin ennätyksen 820 cm Barcelonassa 11. maaliskuuta 1995 voittaessaan hopeaa sisäratojen MM-kilpailuissa.Ruotsin ennätykset Michel Tornéus sivusi ennätystä helmikuussa 2013 ja rikkoi sen 3. maaliskuuta 2013 hypättyään 829 cm. == Parhaat tulokset vuosittain == 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 Ulkoradat 789 805 800 821 800 801 778 808 803 779 751 739 755 742 740 Sisäradat 770 761 796 820 806 819 780 780 786 759 721 740 734 740 744 759 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pierre Moulu

Pierre Moulu (noin 1480–1490 – noin 1550) oli ranskalainen säveltäjä. Pierre de Ronsardin mukaan hän opiskeli Josquin Desprez’n johdolla. Eräiden teosten tekstit viittaavat läheisiin yhteyksiin Ranskan kuninkaalliseen kappeliin 1500-luvun ensimmäisen neljänneksen aikana. Moulun tuotantoon kuuluu messuja, chansoneita ja yli kaksikymmentä motettia. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:1400-luvulla syntyneet Luokka:1500-luvulla kuolleet
Johannes Stockem

Johannes Stockem (n. 1440 – 1500) oli ranskalais-flaamilainen säveltäjä. Hän toimi paavillisena laulajana vuosina 1487–1488 ja työskenteli myöhemmin kuoromestarina unkarilaisessa hovissa Budassa. Säveltäjän chansoneita julkaistiin Petruccin antologioissa, mutta muuta tuotantoa häneltä ei ole säilynyt.HOASM: Johannes Stockem == Lähteet == Luokka:Renessanssisäveltäjät
Michel Tornéus

Michel Tornéus (s. 26. toukokuuta 1986) on uransa vuoden 2019 syksyllä lopettava ruotsalainen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja. Tornéus karsiutui vuonna 2009 sekä Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa että Berliinin MM- kilpailuissa. Hän karsiutui myös Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010, mutta oli saman vuoden Barcelonan EM-kilpailuissa yhdeksäs tuloksella 792 cm. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän oli seitsemäs tuloksella 784 cm, mutta karsiutui myöhemmin samana vuonna Daegun MM-kilpailuissa. Hän karsiutui myös Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012. Samana vuonna Helsingin EM- kilpailuissa hän sijoittui kolmanneksi tuloksella 817 cm. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 811 cm. Hän hävisi olympiapronssimitalistille Will Clayelle yhdellä senttimetrillä. Tornéus sai Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 hopeaa Ruotsin ennätystuloksella 829. Moskovan MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Hän sai pronssia Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 tuloksella 821. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 809. Prahan sisäratojen EM- kilpailuissa 2015 hän voitti kultaa Ruotsin ennätystuloksella 830. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Amsterdamin EM- kilpailuissa 2016 hän sai hopeaa tuloksella 821. Rion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 hän sai hopeaa tasatuloksella 808 kilpailun voittaneen Izmir Smajlaj'n kanssa. Lontoon MM-kilpailuissa 20157 hän sijoittui kahdeksanneksi ja Berliinin EM- kilpailuissa 2018 seitsemänneksi. Tornéus hyppäsi 22. heinäkuuta 2012 Kuortaneella Ruotsin ennätyksen kahden metrin myötätuuleen 822 cm. Hän paransi yhdellä senttimetrillä 16 vuotta vanhaa Mattias Sunnebornin nimissä ollutta ennätystä. Hän paransi maansa ennätystä 10. heinäkuuta 2016 tulokseen 844 cm, jolla rikkoi myös Morten Jensenin Pohjoismaiden ennätyksen 825 cm. Kolmiloikassa hänen ennätyksensä on 16,10 metriä, jolla hän voitti Ruotsin mestaruuden vuonna 2016. Hän voitti kolmiloikan Ruotsin mestaruuden myös 2012. == Parhaat tulokset vuosittain == 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 Ulkoradat 794 751 785 786 811 812 819 822 800 809 783 844 830 791 Sisäradat 753 727 770 795 793 813 799 829 821 830 787 808 - ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset pituushyppääjät Luokka:Ruotsalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
ZDNet

ZDNet on teknologiauutissivusto. Sen perusti alun perin Ziff Davis huhtikuussa 1991 verkkopalvelu CompuServen maksulliseksi lisäpalveluksi tarjoamaan Ziff Davisin painettujen julkaisujen sisältöä sähköisesti. Palvelu laajeni myöhemmin muihin maksullisiin verkkopalveluihin ja 1990-luvun puolivälissä Internetiin. Vuonna 2000 kilpailija CNET Networks osti ZDNetin 1,4 miljardilla dollarilla.https://www.wired.com/2000/07/why-cnet-bought-zdnet/ Vuonna 2008 CBS Corporation ilmoitti ostavansa CNETin 1,8 miljardilla.https://www.thefreelibrary.com/CNET+sold+to+CBS+for+%241.8+billion.-a0181364984 CBS Corporation yhdistyi Viacomin kanssa ViacomCBS:ksi vuonna 2019 ja Red Ventures osti ZDNetin syyskuussa 2020.https://variety.com/2020/digital/news/cnet-viacomcbs-sells-red- ventures-1234768810/ ==Web Interoperability Pledge== Vuonna 1997 ZDNet AnchorDesk julkaisi artikkelin Microsoft, Netscape Feud Puts HTML's Future at Risk ja vetoomuksen, että webissä noudatettaisiin standardeja, eikä ryhdyttäisi seuraamaan Netscapen tai Microsoftin Internet Explorerin toteuttamia HTML-laajennuksia. ZDNet julkaisi myös vetoomuksen Make-A- Difference, jossa kehotettiin yhtiöitä yhteistyöhön. Vetoomuksesta tuli niin mittava, että Netscape ja Microsoft yhtyivät Web Interoperability -kampanjaan tämän "ensimmäisen käyttäjien Internet -kapinan" jälkeen.https://www.w3.org/Promotion/WIP/ == ZDNet Downloads == ZDNet Downloads on suurimpia ja tunnetuimpia ohjelmistojen latauspalveluja. Tuettuina ovat Windows, Mac OS ja erinäiset älypuhelinalustat. Sivustolla on kattavat suosituimpien ohjelmien listat sekä kategorioittain jaetut pikalinkit erityyppisiin ohjelmiin. Tarjonta on runsasta ja ilmaista, tiedostojen lataaminen vaatii rekisteröitymisen.Tietokone-lehti, nro. 5/2010, s. 78-79 (Toni Kilpeläinen) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *ZDNetin verkkosivut Luokka:Tietotekniikkasivustot
Herman Frank

Herman Frank on saksalainen kitaristi ja lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi 80-luvulla yhtyeiden Accept ja Victory kitaristina. Frank on toiminut myös tuottajana ja julkaissut neljä soololevyä. == Ura == Herman Frank liittyi heavy metal -yhtyeeseen Accept vuonna 1982 vähän ennen albumin Restless and Wild julkaisua. Frank lähti yhtyeestä seuraavan albumin Balls to the Wall julkaisun jälkeen. Vuonna 1983 hän perusti yhtyeen nimeltä Hazzard, joka julkaisi jo samana vuonna albumin Hazzard. Vuonna 1985 Frank liittyi Sinneriin, missä hän oli mukana toisena kitaristina albumilla Touch of Sin. Vuodesta 1986 lähtien Frank on soittanut yhtyeessä Victory. Hän on tehnyt yhtyeen kanssa yhteensä viisi studio- ja kaksi live-albumia. 90-luvulla Frank perusti yhtyeen Moon'Doc, jonka kanssa hän julkaisi vuosina 1995 - 2000 kolme albumia Moon'Doc (1995), Get Mooned (1996) ja Realm of Legends (2000). Vuonna 2002 hän liittyi takaisin Victoryyn ja hän on sävelsi ja tuotti Tommy Newtonin kanssa albumit Instinct (2003), Fuel to the Fire (2006) ja Don’ t Talk Science (2011). Frank soitti Acceptissa vuoden 2005 kesäkiertueella ja yhtyeen tehtyä paluun Mark Tornillon kanssa vuonna 2009. Hän oli mukana yhtyeen kolmella paluun jälkeisellä albumilla: Blood of the Nations (2010), Stalingrad (2012) ja Blind Rage (2014) ennen eroamistaan vuoden 2014 lopussa. Saman vuoden lopussa Frank ja Stefan Schwarzmann julkaisivat perustamansa yhtyeen Pänzer ensimmäisen albumin Send Them All To Hell. Vuonna 2009 hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa, Loyal for None, jossa on mukana laulaja Jioti Parcharidis (Victory), basisti Peter Pichl (Running Wild) ja rumpali Stefan Schwarzmann (Accept). Hän on tehnyt tämän jälkeen kolme soololevyä: Right in the Guts (2012), The Devil Rides Out (2016) ja Fight the Fear (2019). Herman Frank ja hänen vaimonsa Martina Frank perustivat yhtyeen Poison Sun, joka julkaisi ensimmäisen albuminsa Virtual Sin vuonna 2010. Frank on tuottanut omien yhtyeiden levyjen lisäksi myös muiden yhtyeiden kuten Saxonin, Molly Hatchetin ja tuottajana ja miksaajana. == Diskografia == === Accept === * Restless and Wild (1982 creditoitu, ei soittanut) * Balls to the Wall (1983) * Blood of the Nations (2010) * Stalingrad (2012) * Blind Rage (2014) === Hazzard === * Hazzard (1983) === Sinner === * Touch of Sin (1985) === The Element === * Time (1985) === Victory === * Don't Get Mad ... Get Even (1986) * Hungry Hearts (1987) * Culture Killed the Native (1989) * Temples of Gold (1990) * You Bought It – You Name It (1992) * Instinct (2000) * Fuel to the Fire (2006) * Don't Talk Science (2011) === Moon'Doc === * Moon'Doc (1995) * Get Mooned (1996) * Realm of Legends (2000) === Poison Sun === * Virtual Sin (2010) === Panzer === * Send Them All To Hell (2014) === Soololevyt === * Loyal to None (2009) * Right in the Guts (2012) * The Devil Rides Out (2016) * Fight the Fear (2019) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hermann Frankin viralliset kotisivut Luokka:Saksalaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Acceptin jäsenet Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Gigi D’Alessio

Luigi (Gigi) D'Alessio (s. 24. helmikuuta 1967 NapoliGigi D'Alessio - Bio ) on italialainen laulaja ja lauluntekijä.Allmusic.com: Gigi D'Alessio > Biography D'Alessio opiskeli konservatoriossa Napolissa ja valmistui 21-vuotiaana. Hänen ensimmäinen albuminsa, Lasciatemi cantare, julkaistiin vuonna 1992. Vuonna 2000 D'Alessio osallistui San Remon musiikkifestivaaleille kappaleella "Non dirgli ma", joka on julkaistu hänen albumillaan Quando la mia vita cambierà. Uudemman kerran D'Alessio osallistui San Remon musiikkifestivaaleille vuonna 2001 kappaleellaan "Tu che ne sai". D'Alessio sai Anna Tatangelon kanssa poikalapsen 31. maaliskuuta 2010. Hänellä on aiemmasta avioliitostaan jo kolme lasta, ja hän on myös isoisä.Anna Tatangelo e Gigi d'Alessio genitori: è nato Andrea == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Italialaiset laulajat Luokka:Italialaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
CNET Download

CNET Download (tunnetaan paremmin nimellä Download.com) on suurimpia ja tunnetuimpia ohjelmistojen latauspalveluja. Tuettuina ovat Windows, Mac OS ja älypuhelinalustat. Sivusto muodostaa oman kategoriansa verkossa ajettavista sovelluksista. Tiedostojen lataaminen on ilmaista eikä vaadi rekisteröitymistä.Tietokone-lehti, nro. 5/2010, s. 78-79 (Toni Kilpeläinen) Viitattu 2. kesäkuuta 2010. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *CNET Download (kotisivut) Luokka:Tietotekniikkasivustot
Noita (täsmennyssivu)

Noita voi tarkoittaa seuraavia asioita: * noita, henkilö, jolla uskotaan olevan yliluonnollisia kykyjä * Noita (Häxan), Benjamin Christensenin ohjaama vuoden 1922 ruotsalaiselokuva * Noita (Season of the Witch), George A. Romeron ohjaama vuoden 1973 yhdysvaltalainen kauhuelokuva * Noidat (The Witches of Eastwick), George Millerin ohjaama elokuva vuodelta 1987 * Noita, vuonna 2019 julkaistu videopeli * Noita, Muumilaakson tarinoiden hahmo
Dasht-e Bayazin ja Ferdowsin maanjäristys

Dasht-e Bayazin ja Ferdowsin maanjäristykset tapahtuivat peräkkäin Dasht-e Bayazissa ja Ferdowsissa Iranissa. Ensimmäinen järistys, jonka voimakkuus oli 7,3 richterin asteikolla, tapahtui 31. elokuuta 1968 ja tuhosi täysin 5 kylää Dasht-e Bayazin alueella. 1. syyskuuta tapahtunut jälkijäristys, joka oli voimakkuudeltaan 6,4, tuhosi Ferdowsin kaupungin lisäksi yli 170 lähikylää. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1968 maanjäristykset Luokka:Maanjäristykset Iranissa Luokka:Iranin keisarikunta
Volkswagen Routan

Volkswagen Routan on Volkswagenin vuosina 2008–2013 valmistama iso tila- automalli. Autoa valmistettiin Kanadassa Chryslerin tehtaalla ja se on käytännössä Volkswagenin omalla nimellään markkinoima Chrysler S-pohjalevyyn perustuva versio Dodge Grand Caravan- ja Chrysler Town & Country -malleista. Huolimatta nimen samankaltaisuudesta Volkswagenin toisen tila-automallin Touranin kanssa sillä ei ole sen kanssa mitään yhteistä. Eurooppalainen tila- auto Touran perustuu luokkaa pienemmän Golfin pidennettyyn pohjalevyyn. Routan tarjoaa tilat seitsemälle matkustajalle. Routan on Volkswagenin ja silloisen DaimlerChryslerin vuonna 2005 alkaneen yhteistyön tulosta. Volkswagenilla ei ollut tarjolla tila-autoa Yhdysvaltain ja Kanadan markkinoilla. Aiemmin Volkswagenilla oli ollut tarjolla Transporteriin perustunut Volkswagen Eurovan. == Moottorit == *3.8 V6 147 kW (197 hv) @ 5200 r/min 312 Nm @ 4000 r/min *4.0 V6 187 kW (251 hv) @ 6000 r/min 351 Nm @ 4100 r/min == Lähteet == == Aiheesta muualla == Routan Luokka:M-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot
Suuntaventtiili

Suuntaventtiili on venttiili, jolla ohjataan virtauksen suuntaa. Niitä käytetään esimerkiksi toimilaitteen liikesuunnan valitsemiseen. Suuntaventtiilit nimetään niiden lähtö- ja tulovirtausteiden yhteismäärän ja kytkentäasentojen lukumäärän perusteella. Esimerkiksi 3/2-suuntaventtiilissä on kolme virtaustietä ja kaksi eri kytkentäasentoa. Yksisuuntaventtiilissä on vain lähtö- ja tulovirtaustie ja virtaus pääsee venttiilin läpi vain yhteen suuntaan. Luokka:Hydrauliikka Luokka:Pneumatiikka Luokka:Venttiilit
Vastaventtiili

Vastaventtiili on venttiili joka sallii virtauksen vain yhteen suuntaan. Luokka:Hydrauliikka Luokka:Pneumatiikka Luokka:Venttiilit
Issam Nima

Issam Nima (s. 8. huhtikuuta 1979) on algerialainen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja. Hän oli neljäs Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2002. Vuonna 2005 hän sijoittui 11:nneksi Helsingin MM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän oli kahdeksas Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa ja voitti pronssia Afrikan- mestaruuskilpailuissa 5,2 metrin myötätuuleen hypätyllä tuloksella 837 cm. Hän karsiutui Osakan MM-kilpailuissa 2007, Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 ja Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010. Hänen pituusennätyksensä on 826 cm, jonka hän hyppäsi Zaragozassa 28. heinäkuuta 2007. Sisäradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 788 cm Dohassa 12. maaliskuuta 2010. Hänen muita ennätyksiään ovat kolmiloikan 16,89 m vuodelta 2012 ja 100 metrin juoksun 10,58 s 2,6 metrin vastatuuleen juostuna vuodelta 2007. == Kehitys vuosittain pituushypyssä == 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Ulkoradat 789 797 813 817 826 807 810 792 Sisäradat 784 745 788 ==Lähteet== Luokka:Algerialaiset pituushyppääjät Luokka:Algerialaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pelleas und Melisande

Pelleas und Melisande (op. 5) on Arnold Schönbergin orkesterille säveltämä teos, sinfoninen runo. Kyseessä oli ensimmäinen häneltä valmistunut orkesteriteos. Se valmistui helmikuussa 1903 ja sai kantaesityksensä vuonna 1905. Teos perustuu Maurice Maeterlinckin näytelmään Pelléas et Mélisande. Pelleas und Melisande on d-mollissa. Musiikki on jatkuvaa, mutta jakautuu seuraaviin keskeisiin toisiinsa liittyviin osioihin: * Die Viertel ein wenig bewegt – zögernd * Heftig * Lebhaft * Sehr rasch * Ein wenig bewegt * Langsam * Ein wenig bewegter * Sehr langsam * Etwas bewegt * In gehender Bewegung * Breit == Kokoonpano == * piccolo * 3 huilua * 3 oboea * englannintorvi * 4 klarinettia * bassoklarinetti * 3 fagottia * kontrafagotti * 8 käyrätorvea * 4 trumpettia * alttopasuuna * 4 tenori-bassopasuunaa * tuuba * patarummut (kaksi soittajaa) * triangeli * symbaalit * tam-tam * suuri tenorirumpu * bassorumpu * kellopeli * 2 harppua * viulut (I, II; 16 kumpaakin), alttoviulut (12), sellot (12) ja kontrabassot (8) == Aiheesta muualla == * Allmusic.com: Pelleas und Melisande, symphonic poem, Op. 5 Luokka:Arnold Schönbergin teokset Luokka:1900-vuosikymmenen musiikkiteokset
Marcin Starzak

Marcin Starzak (s. 20. lokakuuta 1985) on puolalainen pituushyppääjä. Hän karsiutui Madridin sisäratojen EM-kilpailuissa 2005 ja Göteborgin EM- kilpailuissa 2006. Vuonna 2007 hän oli kuudes Birminghamin sisäratojen EM- kilpailuissa ja karsiutui Osakan MM-kilpailuissa. Hän sijoittui seitsemänneksi Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008, mutta karsiutui samana vuonna Pekingin olympialaisissa. Hän voitti pronssia Torinon sisäratojen EM- kilpailuissa 2009. Hänen ennätyksensä on 821 cm, jonka hän hyppäsi Salamancassa 4. heinäkuuta 2007. Sisäradoilla hän on hypännyt Puolan ennätyksenPuolan sisäratojen ennätykset (miehet) 818 cm Torinossa 8. maaliskuuta 2009 voittaessaan pronssia sisäratojen EM-kilpailuissa. == Kehitys vuosittain == 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Ulkoradat 747 767 754 789 809 821 810 811 Sisäradat 801 783 800 801 798 818 ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nigerian presidentti

Nigerian liittotasavallan presidentti () on sekä Nigerian valtionpäämies että hallituksen johtaja (pääministerin virkaa ei Nigeriassa ole). Hän on armeijan ylipäällikkö sekä myös esimerkiksi vahvistaa lait. Presidentti valitaan neljän vuoden välein suoralla kansanvaalilla. Valittavan presidentin on saatava vähintään neljösosa äänistä ainakin 24:ssä maan 36 osavaltiosta. Yksi henkilö voi olla presidenttinä kahden kauden ajan. Nykyinen presidentti on Bola Tinubu. ==Katso myös== *Luettelo Nigerian presidenteistä == Lähteet == Luokka:Nigerian hallinto *
Chadli Amri

Chadli Amri (, s. 14. joulukuuta 1984 Saint-Avold, Ranska) on ranskalais- algerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttälaituri ja laitahyökkääjä. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Kaiserslauternia. ==Ura== Amri pelasi juniorivuotensa Ranskassa, josta hän siirtyi pelaamaan ammattilaiseksi Saksaan vuonna 2004. Amri pelasi kaksi kautta Saarbrückenissa, josta hän siirtyi Bundesliigassa pelanneeseen Mainziin. Joukkue putosi seuraavalla kaudella 2007–2008 2. Bundesliigaan, josta se nousi takaisin Bundesliigaan kaudella 2009–2010. Amri sai vaihtelevasti peliaikaa ja kävi välillä pelaamassa joukkueen reserveissä alemmalla sarjatasolla. Toukokuussa 2010 Amri allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen kaudeksi 2010–2011 Bundesliigaan nousseen Kaiserslauternin kanssa.Kaiserslautern : Amri s'engage 3 ans footafrica365 10.5.2010 Viitattu 2.6.2010 ===Maajoukkueura=== Amri pelasi ensimmäisen maaottelunsa Guineaa vastaan 2. syyskuuta 2006. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Worldfootball Luokka:Algerialaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskanalgerialaiset Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vitun kova ääni (albumi)

Vitun kova ääni on OG Ikosen ja Liigalaiskan muodostavan Vitun kova ääni -rap- duon huhtikuussa 2010 julkaisema omakustanne cd-r. == Kappaleet == # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 2010 esikoisalbumit Luokka:Vitun kovan äänen albumit
Treniota

Treniota (; 1210–1264) oli Liettuan suuriruhtinas vuosina 1263–1264. Treniota oli Mindaugasin sisarenpoika. Vaikka Mindaugas kääntyi kristinuskoon estääkseen liiviläisten ja Saksalaisen ritarikunnan hyökkäykset, Treniota pysyi pakanana. Treniota nousi valtaan sotkeuduttuaan Mindaugasin murhaan, mutta hän oli vallassa vain vuoden ennen kuin hänetkin murhattiin. ==Elämäkerta== Treniota syntyi vuonna 1210. Hän oli Mindaugasin sisaren poika ja hänen isänsä oli mahdollisesti tämän mies Lengvenis. Vuonna 1261 Treniota välitti Mindaugasille žemaitijalaisten avunpyynnön näiden etsiessä liittolaista Saksalaista ritarikuntaa vastaan. Mindaugas lähti sotaan, mikä teki tyhjäksi hänen aiemmin kasteella ja kruunauksella saamansa edut.Kallio 2009, s. 40 Syttyneessä sodassa Treniota taisteli ritarikuntaa vastaan lännessä Mindaugasin taistellessa idässä muun muassa BrjanskissaKallio 2009, s. 41. Treniotan ja Mindaugasin välit kiristyivät, kun ritarikunta kukisti Liivinmaalla kapinoimaan ryhtyneet kuurit ja semgallit. Mindaugas oli mennyt naimisiin Nalšian ruhtinaan Daumantasin vaimon kanssa ja Treniota yllytti Daumantasin surmaamaan Mindaugasin ja kaksi tämän poikaa vuonna 1263. Surmatyön jälkeen Treniota nousi suuriruhtinaaksi, mutta hän joutui sotaan Vaišvilkasin kanssa. Treniotan murhasi lopulta Mindaugasin entinen palvelija vuonna 1264. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Liettuan suuriruhtinaat Luokka:Vuonna 1210 syntyneet Luokka:Vuonna 1264 kuolleet