EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Alfred Cortot

Alfred Denis Cortot (26. syyskuuta 1877 – 15. kesäkuuta 1962) oli ranskalais- sveitsiläinen pianisti ja kapellimestari. Hänen isänsä oli ranskalainen ja äitinsä sveitsiläinen. Cortot syntyi Nyonissa, Sveitsin ranskankielisellä alueella ja opiskeli Pariisin konservatoriossa. Hän debytoi vuonna 1897 esittämällä Ludwig van Beethovenin kolmannen pianokonserton. Vuonna 1902 hän johti Richard Wagnerin Jumalten tuhon Pariisin-ensiesityksen. Cortot opetti vuosina 1907–1923 Pariisin konservatoriossa muiden muassa Clara Haskilia, Dinu Lipattia, Vlado Perlemuteria ja Marguerite Monnotia. Vuonna 1919 hän perusti Pariisissa École Normale de Musique de Paris -opiston. Hän kuoli Lausannessa. Cortot on opettanut myös suomalaisia pianisteja kuten Ilmari Hannikaista ja Erik Tawaststjernaa. Luokka:Ranskalaiset pianistit Luokka:Ranskalaiset kapellimestarit Luokka:Sveitsiläiset pianistit Luokka:Sveitsiläiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
D-liitin

D-liitin on yleinen elektroniikkaliitin, josta on monta eri versiota erilaiseen käyttöön. Liittimen kehitti ITT Cannon vuonna 1952.http://www.ittcannon.com/content.aspx?id=56 Yleisimmät D-liittimet tyypillisine käyttökohteineen ovat: * 9-nastainen DE-9 sarjaportti, myös Atari 2600:n joystick-liitin (Atari-liitin) * 15-nastainen DA-15 peliportti * 15-nastainen DE-15 VGA-liitin * 25-nastainen DB-25 sarjaportti tai Centronics rinnakkaisliitäntä * 50-nastainen DD-50 SCSI-1 väyläliitin ==Katso myös== *Oheislaiteliitännät ==Lähteet== Luokka:Väylät ja liitännät Luokka:Sähköliittimet
Kopiokortti

Kopiokortti on maksukortti, joka sisältää tiedot kopiokoneen käyttäjän käyttöoikeuksista ja kopiomääristä. Kopiokorttien avulla voidaan esimerkiksi rajoittaa värikopioiden ottaminen vain tietyn käyttäjäryhmän oikeudeksi tai estää henkilöä ylittämästä hänelle asetettua kopiomäärärajoitusta. Yleinen sovellus on sellainen, että jokin yritys tai oppilaitos myy kopiokoneisiinsa sopivia kopiokortteja, jotka sisältävät oikeuden tiettyyn määrään kopioita. Kun kortille ohjelmoitu kopiointioikeus on käytetty, kortti tulee ladata tai ostaa uusi, mikäli kopiointia halutaan jatkaa. Luokka:Maksukortit Luokka:Toimistovälineet
Hovi

Hovi on hallitsijan (historiallisesti myös korkeiden aatelisten tai kirkkoruhtinaiden) asunto, tilukset ja muu lähiympäristö sekä siihen kuuluva henkilökunta. Hovissa sen haltija, teki päätöksensä ja vietti siellä aikaa. Hovit ovat tärkeitä kulttuurillisia ja poliittisia keskuksia. Hovit on useimmiten rakennettu palatsiin tai linnaan, mutta mahdollisesti myös kartanoon tai muuhun suureen rakennukseen. Renessanssin aikaan hovit kehittyivät enemmän kulttuurilliseen suuntaan. Tällöin kuninkaalliset, ruhtinaat ja muut aateliset ja rikkaat kiinnostuivat taiteesta, varsinkin antiikkisesta ja keräsivät suuret kokoelmat hoveihinsa. == Henkilökunta == Hovin tärkeitä työntekijöitä ovat mm. hovimarsalkka, hovimestari, hovimies, hovitaiteilija ja hovinarri. Hoviin kuului myös paljon muutakin väkeä, jotka hoitivat hovia, sen ympäristöä kuin asukkaita, joita he myös palvelivat ja avustivat. == Historia == Muinaisen Egyptin faaraon hovissa oli runsaslukuinen palveluskunta. Erityisenä kunniatehtävänä pidettiin faaraon aamupukeutumisessa avustamista. Merkittävää osaa hovissa esittivät faaraoiden imettäjät. Ramses III:n aikana faaraon haaremissa paljastui salaliitto, jonka tavoitteena oli vanhan ja sairaalloisen Ramses III:n syrjäyttäminen. == Suomi == Tunnetuin suomalainen hovi sijaitsee Turun linnassa. Savossa, Karjalassa ja Inkerissä hovi-nimitys viittaa kartanoihin ja yleensäkin suuriin maatiloihin.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 881 == Lähteet == Luokka:Sääty- yhteiskunta
Ludvig II

Ludvig II tai Ludwig II voi tarkoittaa muun muassa seuraavia: ==Hallitsijoita== * Ludvig II Saksalainen, Baijerin kuningas 817 alkaen ja Itä-Francian kuningas 840–876 * Ludvig II, Italian kuningas ja Pyhä saksalais- roomalainen keisari 855–875 * Ludvig II Änkyttäjä, länsifrankkien kuningas 877–879 * Ludvig II, Baijerin herttua 1253–1294 * Ludvig II, Flanderin kreivi 1346–1384 * Ludvig II, Brandenburgin vaaliruhtinas 1351–1365, myös Baijerin herttua nimellä Ludvig VI * Ludvig II, Anjoun herttua ja Napolin kuningas 1384–1417 * Ludvig II, Hessenin maakreivi 1458–1471 * Ludvig II, Unkarin ja Böömin kuningas 1516–1526 * Ludvig II, Hessenin suurherttua 1830–1848 * Ludvig II, Badenin suurherttua 1852–1856 * Ludvig II, Baijerin kuningas 1864–1886 * Ludvig II, Monacon ruhtinas 1922–1949. ==Elokuvia== * Ludwig II, Helmut Käutnerin ohjaama saksalainen elokuva vuodelta 1955 * Ludwig II (Ludwig), Luchino Viscontin ohjaama saksalais-italialainen elokuva vuodelta 1972 * Ludvig II (Ludwig II.), Peter Sehrin ohjaama saksalainen elokuva vuodelta 2012
Luettelo Suomen rannikkokunnista

__NOTOC__ Tämä on luettelo Suomen rannikkokunnista. Luettelo sisältää Suomen kunnat, joilla on merenrantaa, lueteltuna karkeasti järjestyksessä rannikkoa pitkin Perämereltä Suomenlahdelle. Kaupunkien nimet on lihavoitu. == Pohjanlahden rannikko == Pohjanlahden rannikkokuntia on kuudessa maakunnassa. === Lapin maakunta === Lapin kunnat: * Tornio * Keminmaa * Kemi * Simo === Pohjois-Pohjanmaan maakunta === Pohjois-Pohjanmaan kunnat: * Ii * Hailuoto * Oulu * Kempele * Liminka * Lumijoki * Siikajoki * Raahe * Pyhäjoki * Kalajoki === Keski-Pohjanmaan maakunta === Keski-Pohjanmaan kaupunki: * Kokkola === Pohjanmaan maakunta === Pohjanmaan kunnat: * Luoto * Pietarsaari * Uusikaarlepyy * Vöyri * Vaasa * Mustasaari * Maalahti * Korsnäs * Närpiö * Kaskinen * Kristiinankaupunki === Satakunnan maakunta === Satakunnan kunnat: * Merikarvia * Pori * Eurajoki * Rauma === Varsinais-Suomen maakunta === Varsinais-Suomen kunnat: * Pyhäranta * Uusikaupunki == Saaristomeri ja Ahvenanmeri == Saaristomeren ja Ahvenenmeren rannikkokuntia on kahdessa maakunnassa. === Varsinais-Suomen maakunta === Varsinais-Suomen kunnat: * Kustavi * Taivassalo * Vehmaa * Mynämäki * Masku * Naantali * Raisio * Turku * Parainen * Kaarina * Paimio * Sauvo * Salo * Kemiönsaari === Ahvenanmaan maakunta === Kaikki Ahvenanmaan kunnat ovat rannikkokuntia. * Brändö * Kumlinge * Vårdö * Sund * Saltvik * Geta * Finström * Hammarland * Eckerö * Jomala * Maarianhamina * Lemland * Lumparland * Föglö * Sottunga * Kökar == Suomenlahden rannikko == Suomenlahteen rajoittuvat Uusimaa ja Kymenlaakso. === Uudenmaan maakunta === Uudenmaan kunnat: * Hanko * Raasepori * Inkoo * Siuntio * Kirkkonummi * Espoo * Helsinki * Sipoo * Porvoo * Loviisa === Kymenlaakson maakunta === Kymenlaakson kunnat: * Pyhtää * Kotka * Hamina * Virolahti == Katso myös == * Luettelo Itämeren rannikkokaupungeista * Luettelo Ruotsin rannikkokunnista == Lähteet == Rannikkokunnat
Bongo Comics

Bongo Comics oli yhdysvaltalainen sarjakuva-albumeja julkaiseva kustantajayhtiö, joka keskittyi lähinnä Simpsoneiden ja Futurama-sarjakuvien julkaisemiseen. Suurimmaksi osaksi yhtiö julkaisi Simpsoneihin liittyviä sarjakuvia, ja myös muutamaa Futuramaa, joita olivat muun muassa Simpsons Comics, Futurama Comics, Krusty Comics, Lisa Comics, Bart Simpson, Bartman, Itchy & Scratchy Comics ja Radioactive Man. Steve Vance, Cindy Vance, Bill Morrison ja Simpsoneiden luoja Matt Groening perustivat Bongo Comics -yhtiön vuonna 1993. Yhtiö suljettiin vuonna 2018. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvakustantamot
Hemminki

Hemminki on suomalainen miehen etunimi. Hemminki on suomalainen muunnos pohjoismaisesta nimestä Hemming, joka esiintyy myös sukunimenä, mutta jonka merkitys on epäselvä. Yksi mahdollinen merkitys on 'nahka'. Suomen almanakassa nimi on ollut vuodesta 1708 lähtien vaihdellen kirjoitusasuissa Hemmingus, Hemingus ja Hemming. Vuodesta 1890 lähtien se on ollut muodossa Hemminki. Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Hemminki-nimisiä on Suomessa ollut kirjoilla 952 miestä ja ainakin kaksi naista, ja Hemming-nimisiä 1 681 miestä ja ainakin kaksi naista. Hemminki on myös sukunimi. Sellaisena se esiintyy Pohjanmaalla. Toukokuussa 2020 Suomessa oli 605 henkilöä, joiden sukunimi oli Hemminki. ==Tunnettuja Hemminkejä ja Hemmingejä == * Hemming (k. 812), Tanskan kuningas 810–812 * Hemming (1290–1366), Turun piispa 1338–1366 * Hemming Alanko (1881–1959), suomalainen lähetyssaarnaaja, rovasti ja kirkkoherra * Hemming Elfving (1887–1965), suomalainen konsuli, liikemies ja kauppaneuvos * Hemming Gadh (1450–1520), ruotsalainen poliitikko, suurlähettiläs ja Linköpingin piispa * Hemminki Karjalainen (1875–1933), suomalainen lyseon lehtori ja kirjallisuuden suomentaja * Hemming Lindqvist, Hemmi Lindqvist (1895–1979), suomalainen SKDL:n kansanedustaja ja piirisihteeri * Hemminki Maskulainen, Hemming Henrikinpoika Hollo (1550–1619), suomalainen virsirunoilija * Hemming Åström (1844–1895), suomalainen kauppaneuvos == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Etunimet
James Woods

James Howard Woods (s. 18. huhtikuuta 1947 Vernal, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.James Woods Biography , Biography.com Woods on ollut kahdesti Oscar-ehdokkaana: elokuvista Salvador (1986) ja Ghosts of Mississippi (1996). Hän on voittanut Emmy-palkinnon elokuvista Promise ja My Name Is Bill W. ==Elämä ja ura== Woods syntyi 18. huhtikuuta 1947 Vernalissa Utahissa. Hänellä on irlantilais-englantilais-saksalaiset sukujuuret. Hän opiskeli valtiotiedettä MIT:ssä, mutta jätti opinnot kesken ryhtyäkseen näyttelijäksi. Hänen ensimmäiset roolinsa olivat New Yorkin näyttämöllä. Woodsin ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli elokuvassa The Visitors (1972). Hän näytteli 1970-luvulla myös useissa televisiosarjoissa, televisioelokuvissa ja minisarjoissa. 1980- ja 1990-luvuilla Woods esiintyi useissa elokuvissa ja sai niistä Oscar-ehdokkuuksia. Hän on menestynyt 2000-luvulla jälleen televisionäyttelijänä. Woods on ollut kahdesti naimisissa. Hänet tunnetaan taitavana pokerinpelaajana, joka on osallistunut suuriin turnauksiin. ==Filmografia== * Parhaat vuotemme (1973) * Etäisyys (1975) * Enkelit (1977) * Polttouhrit (1978) * Poliisiauto 6-Z-4 ei vastaa (1979) * Silminnäkijä (1981) * Videodrome – tuhon ase (1983) * Suuri gangsterisota (1984) * Kaikki pelissä (1984) * Paholaisen silmät (1985) * Salvador (1986) * Cop – kyttä (1987) * Best Seller (1987) * The Boost (1988) * True Believer (1989) * Rankka keikka (1991) * Chaplin (1992) * Citizen Cohn (1992) * Suorat sanat (1992) * Simpsonit (TV-sarja, 1994) * Spesialisti (1994) * Naapurisota (1994) * Casino (1995) * Tappajan päiväkirja (1995) * Nixon (1995) * Ghosts of Mississippi (1996) * Herkules (äänirooli, 1997) * Another Day in Paradise (1997) * Ensimmäinen yhteys (1997) * John Carpenter's Vampires (1998) * Virgin Suicides (1999) * Kenraalin tytär (1999) * Minä päivänä tahansa (1999) * Final Fantasy: The Spirits Within (äänirooli, 2001) * Scary Movie 2 (2001) * Tehtävä – Pelastakaa kesäloma (äänirooli, 2001) * Riding in Cars with Boys (2001) * John Q (2002) * Stuart Little 2 (äänenä, 2002) * Kingdom Hearts (videopeli, äänirooli, 2002) * Race to Space (2002) * Northfork (2003) * Grand Theft Auto: San Andreas (videopeli, äänirooli, 2004 Mike Toreno) * Be Cool (2005) * Family Guy (äänirooli, 2005) * Kingdom Hearts II (videopeli, äänirooli, 2006) * The Fairly Odd Parents Movie (äänirooli, 2006) * End Game (2006) * Entourage (televisiosarja, 2006) * Shark (televisiosarja, 2006) * Surf’s up – tyrskyn ratsastajat (äänirooli, 2007) * Justice League: Crisis on Two Earths (äänirooli, 2010) * White House Down (2013) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Daytime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Amerikanirlantilaiset Luokka:Amerikansaksalaiset Luokka:Amerikanenglantilaiset
Pyrotekniset aineet

Pyrotekniset aineet ovat monesti räjähteisiin verrattuna hitaasti palavia hapetin–polttoaine-seoksia. Pyroteknisiä aineita ovat esimerkiksi tulitikun rikkipää ja tähtisadetikku ja ilotulitteiden ainesosat. Alumiinijauhe on tyypillinen pyrotekninen aine, jota käytetään joidenkin ilotulitteiden valmistamiseen. == Katso myös == * Pyrotekniikka Luokka:Räjähdysaineet Luokka:Ilotulitus
Brain Drain

Brain Drain on yhdysvaltalaisen punk-yhtye Ramonesin vuoden 1989 toukokuussa julkaistu albumi. Se on viimeinen albumi jossa on mukana yhtyeen alkuperäisbasisti Dee Dee Ramone, ja samalla viimeinen jonka yhtye levytti alkuperäiselle levy-yhtiölleen, Sire Recordsille. Albumi sisältää singlenäkin julkaistun kappaleen "Pet sematary", joka sävellettiin Stephen Kingin samannimisen elokuvan soundtrackille. == Kappalelista == # # # # # # # # # # # # == Singlet == === UK === * === USA === * ==Muusikot== *Joey Ramone - laulu *Johnny Ramone - kitara *Dee Dee Ramone - basso *Marky Ramone - rummut == Lähteet == Luokka:Ramonesin albumit Luokka:Vuoden 1989 albumit
Esko-Pekka Tiitinen

Esko-Pekka Tiitinen (s. 1. joulukuuta 1956 Suonenjoki) on suomalainen kirjailija ja kuvataiteilija. Hänen tuotantonsa käsittää kirjoja sekä lapsille että aikuisille, radiokuunnelmia, elokuvakäsikirjoituksia, oopperalibrettoja, televisiosarjoja ja teatterinäytelmiä. Tiitinen oli taiteilijaprofessori viisivuotiskauden 2014–2018. == Elämä ja ura == Vuonna 1976 Tiitinen valmistui ylioppilaaksi, 1978 lastentarhanopettajaksi Joensuun korkeakoulusta ja 1982 musiikkileikkikoulunopettajaksi Sibelius-Akatemiasta. Vuodesta 1986 lähtien hän on ollut vapaa kirjailija ja kuvataiteilija. Kuvataiteilijana Tiitinen on pitänyt useita yksityisnäyttelyitä ja osallistunut moniin ryhmänäyttelyihin. Hänen teoksiaan on muun muassa Joensuun ja Kuopion taidemuseoissa. Vuonna 2008 Tiitinen voitti Finlandia Junior -palkinnon teoksellaan Villapäät. Se oli myös Topelius-palkintoehdokas. Vuonna 2011 Tiitinen sai Savonia- kirjallisuuspalkinnon teoksellaan Kiven sylissä. Tiitisen teoksia on käännetty muun muassa englanniksi, espanjaksi, japaniksi, koreaksi, norjaksi, ruotsiksi ja tanskaksi. Tiitinen oli Topelius-palkintoraadin jäsen 1996 sekä valtion lastenkulttuurijaoston ja kirjallisuustoimikunnan jäsen 2004–2006. Hän oli kirjallisuustoimikunnan jäsen myös 2015–2017. Tiitinen oli Lukukeskuksen puheenjohtaja kaudella 2014–2016. Tiitinen on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Hän asuu Outokummussa. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2021. == Tuotanto == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * Lähde == Palkinnot == * Valtion kirjallisuuspalkinto 1988 (Voi Vallatonta) ja 1992 (Parempi valita susi) * Suomalainen kuvakirjapalkinto 1990 (Lintu ja poro) * Varjo Onnimanni 1991 * 1. palkinto ”suomalainen musikaali” -kilpailussa 1992 (Käsikirjoitus yhdessä Heikki Niirasen kanssa, sävellys: Jukka Linkola) * Kirjallisuuden Minna Canth -palkinto 1992 * IBBY Honour List 1994 (Sevilla 1995) * Metallityöväen Liiton kulttuuripalkinto 1997 (Kairatut Sydämet -työryhmä) * Pohjois-Karjalan taidetoimikunnan taidepalkinto 2000 * Finlandia Junior -palkinto 2008 (Villapäät) * Savonia-kirjallisuuspalkinto 2011 (Kiven sylissä) * Tirlittan-palkinto 2017 Lähde === Ehdokkuudet === * Savonia-palkintoehdokkuus 1986, 1998, 2008 * Kirjapöllö-ehdokkuus 2006 * Topelius-palkintoehdokkuus 2008 (Villapäät) * Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokkuus 2017 (Dada-kissa ja Populuksen popcornit) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Vinberg-Mäkinen, Mirja: Esko-Pekka Tiitinen Näytelmät.fi. * Kirjasampo Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1904

Vuoden 1904 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Wienissä 23. toukokuuta. Ne olivat ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut. Kisojen ainoa laji oli kreikkalais-roomalainen paini, jossa painittiin kahdessa painoluokassa: yli ja alle 75-kiloisissa. Kisoihin osallistui Böömistä, Itävallasta, Saksasta, Tanskasta ja Unkarista kaikkiaan 26 painijaa. == Mitalistit == Painoluokka Kultaa Hopeaa Pronssia 75 kg Severin Ahlqvist Hans Schneider Andreas Wolf yli 75 kg Rudolf Arnold Anton Schmitz Heinrich Wolfram <!-- Itävaltalaiset painijat saavuttivat painoluokassa kuutoisvoiton. Itävaltalaiset painijat saavuttivat painoluokassa kuutoisvoiton. Itävaltalaiset painijat saavuttivat painoluokassa kuutoisvoiton. selostus: selostus: selostus: == Tilastot maittain == Maa Kultaa Hopeaa Pronssia 4. sijoja 5. sijoja Itävalta 1 1 2 2 1 Tanska 1 - - - 1 Saksa - 1 - - - == Lähteet == * Kansainvälisen painiliiton tietokanta ===Viitteet=== 1904 Luokka:Vuoden 1904 urheilu Luokka:Wienin urheilutapahtumat
Carl Saxa

Carl Saxa (5. tai 28. syyskuuta 1796 – 7. kesäkuuta 1849), suomalaisittain Kaarle, oli suomalainen pappi ja varhainen suomentaja. Hän avusti useita sanomalehtiä runosuomennoksillaan. == Henkilöhistoria == Carl Saxa syntyi syksyllä 1796, luultavasti Kruunupyyssä, jossa hänen isänsä oli hoidettavana mielisairauden vuoksi. Hänen vanhempansa olivat Suomussalmen kappalainen Carl Saxa ja Maria Magdalena Nylander. Perheeseen syntyi ainakin toinen poika Simon Johan (s. 1892). Uskonnollisesti Saxat olivat herännäisiä. Carl Saxa kävi Oulun triviaalikoulua vuosina 1810–1815 ja suoritti ylioppilastutkinnon Turussa vuonna 1815. Hän aloitti heti opiskelut Turun akatemiassa. Opiskelujensa aikana Saxa toimi opettajana Kajaanin alialkeiskoulussa vuosina 1817–1819. Papiksi hänet vihittiin 1818 Turussa. Vuonna 1819 Saxa sai työtä vt. kappalaisena lapsuudenseudultaan Suomussalmelta. Vuonna 1821 hän toimi siellä armovuodensaarnaajana ja seuraavasta vuodesta alkaen kappalaisena. Nousevan kansallisromantiikan innoittamana Saxa keräsi Suomussalmen seuduilta kansanrunoja, jotka olivat painovalmiina 1823. Mielenterveydelliset ongelmat pakottivat Saxan pitämään virkavapaata vuosina 1825–1827, ja hänen runonsa ilmestyivät vasta Zacharias Topelius vanhemman julkaisemina. Naimisiin Saxa meni Fredrika Svanbergin kanssa 1828. Heille syntyi seitsemän lasta: Maria Helena 1829, Carl Gustaf 1830, Victor Fredrik 1834, Isak Immanuel 1836, Christina Ulrika 1839, Johan Emel 1843 ja Selma Olivia 1845. Ensimmäiset sanomalehdissä ilmestyneet runot Saxa julkaisi 1820-luvulla. Saxan runot olivat käännöksiä tai mukaelmia ruotsista ja yleensä vahvasti uskonnollishenkisiä. Niitä ilmestyi Oulun Viikko-Sanomissa, Elias Lönnrotin toimittamassa Mehiläisessä ja Turun Viikko-Sanomissa. Mahdollisesti Saxan käsialaa on ensimmäinen Runeberg-suomennos Jouhten, joka ilmestyi 1834 Oulun Viikko-Sanomissa. Lisäksi Saxan runoja oli mukana Frans Isaac Fortellin toimittamassa Koottuja suomalaisia lauluja -sarjan ensimmäisessä ja ainoaksi jääneessä osassa, joka ilmestyi Oulussa 1828. Saxan kirkollisen uran huipentuma oli nimitys Hyrynsalmen kirkkoherraksi 1846. Viranhoidon hän tosin aloitti vasta kaksi vuotta myöhemmin eikä ehtinyt hoitaa sitä kuin vuoden, koska kuolema päätti hänen elämänsä kesällä 1849. == Lähteet == * Fennica, Suomen kansallisbibliografia. * Herännäisyys Kainuussa . Herättäjä-Yhdistys. * HisKi, historiakirjojen hakuohjelma. * * * Krohn, Julius 1954 [1897]: Suomalaisen kirjallisuuden vaiheet. 2., muuttamaton painos. SKS:n Toimituksia 86. SKS, Helsinki. * SKS = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. * Suomen kirjailijat -tietokanta . Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1796 syntyneet Luokka:Vuonna 1849 kuolleet
Keski-Suomen kotiseutulaulu

Keski-Suomen kotiseutulaulu on Keski-Suomen maakuntalaulu. Se on yksi Suomen itsenäistymisen jälkeen Suomen historiallisten maakuntien maakuntalaulujen rinnalle luoduista uusien maakuntien maakuntalauluista. Laulun sanat kirjoitti nimensä mukaisesti korpilahtelainen Martti Korpilahti ruotsalaisen Ivar Widéenin sävelmään. Sen ensiesitys oli vuonna 1920. == Sanat == ;1. :Männikkömetsät ja rantojen raidat, :laaksojen liepeillä koivikkohaat, :ah, polut korpia kiertävät, kaidat, :kukkivat kummut ja mansikkamaat! : :Keitele vehmas ja Päijänne jylhä, :kirkkaus Keuruun ja Kuuhankaveen, :vuorien huippujen kauneus ylhä, :ah, kotiseutua muistoineen. ;2. :Syntymäpaikka kun on sydän Suomen :siis sitä suottako kiittelisin? :Täällähän aukeni ens' elon huomen, :tänne ma toivon hautanikin. : :Täällä on naapuri heimoni verta, :täällä on ystävä voittamaton, :tänne, ah, tänne on kaipaus kerta, :täällä on kaikki, mi kallista on! ==Lähteet== *Finnica Keski-Suomi: Maakuntalaulu Luokka:Suomen maakuntalaulut Luokka:Keski-Suomi
Ben Bot

Bernard Rudolf (Ben) Bot (s. 21. marraskuuta 1937, Batavia) on hollantilainen poliitikko ja kristillisdemokraattisen CDA-puolueen (Christen-Demokratisch Appèl) jäsen. Hän oli Alankomaiden ulkoministeri 3. joulukuuta 2003 alkaen aina 22. helmikuuta 2007 saakka. Ben Bot opiskeli oikeustiedettä Leidenin yliopistossa ja Harvardin oikeustieteellisessä tiedekunnassa Cambridgessa Massachusettsissa. Hän väitteli tohtoriksi Leidenin yliopistosta 1968. Vuodesta 1963 lähtien Bot työskenteli Alankomaiden ulkoministeriössä. Hän kuului 1964–1970 Alankomaiden edustajistoon Euroopan yhteisöissä ja työskenteli sitten Alankomaiden suurlähetystöissä ensin Buenos Airesissa 1973 asti ja Itä-Berliinissä 1976 asti. Seuraavat kuusi vuotta hän oli ulkoasiainministeriössä Haagissa, jonka jälkeen neljä vuotta maansa pysyvän edustajan sijaisena Natossa Brysselissä. 1986 alkaen hän oli maansa suurlähettiläänä Turkin Ankarassa, ja sen jälkeen vuodesta 1989 ulkoministeriön pääsihteerinä. Vuodesta 1992 lähtien Bot oli Alankomaiden pysyvä edustaja Euroopan unionissa, kunnes jäi eläkkeelle 1. tammikuuta 2003. Botin 10 vuotta kestänyt edustajantoimi EU:ssa oli poikkeuksellisen pitkäaikainen. Jäätyään eläkkeelle hän liittyi kumppaniksi Brysseliläiseen konsulttitoimistoon Praaning Meines. Jo samana vuonna Jan Peter Balkenenden toinen hallitus vaihtoi ulkoministeriä, kun Jaap de Hoop Scheffer jätti paikkansa. Ben Bot seurasi häntä Alankomaiden ulkoministerinä 3. joulukuuta 2003. Hän jatkoi Balkenenden väliaikaisessa kolmannessa hallituksessa, muttei enää marraskuun 2006 ennenaikaisten vaalien jälkeisten neuvottelujen tuloksena syntyneessä Balkenenden neljännessä hallituksessa. Botia seurasi ulkoministerinä Maxime Verhagen myös kristillisdemokraateista 22. helmikuuta 2007. == Aiheesta muualla == *Regering.nl - CV *Parlement.com - biografie *Alankomaiden ulkoministeriö Luokka:Alankomaiden ministerit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valtionpalkinto

Valtionpalkinto on Taiteen edistämiskeskuksen myöntämä palkinto eri taiteenalojen edustajille. Palkintoperusteissa mainitaan, että se voidaan myöntää ”taiteenharjoittajalle tai kahden tai useamman taiteenharjoittajan muodostamalle työryhmälle tunnustuksena kolmen viimeksi kuluneen vuoden aikana valmistuneesta, kyseisen taiteen alan piiriin kuuluvasta ansiokkaasta työstä tai suorituksesta”. Se voidaan myöntää myös tunnustuksena urasta. ==Eri taiteenalojen valtionpalkintoja== * Arkkitehtuurin valtionpalkinto (vuoteen 2012 rakennustaiteen valtionpalkinto) * Elokuvataiteen valtionpalkinto * Esittävien taiteiden valtionpalkinto * Kirjallisuuden valtionpalkinto * Kuvataiteen valtionpalkinto * Kuvitustaiteen valtionpalkinto * Lastenkulttuurin valtionpalkinto * Mediataiteen valtionpalkinto * Monitaiteen valtionpalkinto * Muotoilun valtionpalkinto * Musiikin valtionpalkinto (vuoteen 2012 säveltaiteen valtionpalkinto) * Näyttämötaiteen valtionpalkinto * Sarjakuvataiteen valtionpalkinto * Sirkustaiteen valtionpalkinto * Taidejournalismin valtionpalkinto * Taiteen valtionpalkinto * Tanssitaiteen valtionpalkinto * Valokuvataiteen valtionpalkinto ==Aiheesta muualla== * Taiteen edistämiskeskus – Valtionpalkinnot Luokka:Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot
Länsi-Intian yliopisto

Länsi-Intian yliopisto (, UWI) on yliopisto Länsi-Intian alueella. Sillä on neljä kampusta: Mona Jamaikan Kingstonin seudulla, Saint Augustinen kaupungissa Trinidad ja Tobagon luoteisosassa, Cave Hill Barbadoksen Bridgetownin lähistöllä sekä paljolti verkkoyliopistona toteutettu Avoin kampus. Lukuvuonna 2015–2016 opiskelijoita oli runsas 49 000, joista osa- aikaisesti opiskeli 31 prosenttia. Yliopiston motto on "Oriens Ex Occidente Lux". Yliopisto palvelee opiskelijoita Anguillalla, Antigua ja Barbudalla, Bahamaa, Barbadosilla, Belizessä, Brittiläisillä Neitsytsaarilla, Caymansaarilla, Dominicalla, Grenadalla, Jamaikalla, Montserratilla, St. Kitts ja Nevisissä, St. Lucialla, Saint Vincent ja Grenadiineillä, Trinidad ja Tobagolla ja Turks- ja Caicossaarilla. ==Historia== Länsi-Intian yliopisto perustettiin vuonna 1948. Sen ensimmäinen kampus, jolla aluksi oli ainoastaan 33 opiskelijaa, sijaitsi Jamaikalla. Toinen kampus muodostettiin St. Augustinelle. Vuoteen 1962 saakka tämä kahden kampuksen korkeakoulu akateemisesti kytköksissä (affiliated) Lontoon yliopistoon; vasta tällöin muodostettiin itsenäinen Länsi-Intian yliopisto. ==Sijoitus yliopistorankingeissa== Verkkonäkyvyyttä korostavassa espanjalaisessa Webometrics-yliopistorankingissa yliopisto ylsi vuonna 2018 Karibian toiseksi parhaaksi yliopistoksi Puerto Ricon yliopiston jälkeen ja maailmanlistan sijalle 1088. ==Kuvia== Entrance to 3Ws Oval, Cave Hill Campus.jpg|UWI:n Cave Hillin kampusta. UWI Mona Campus Main Library.jpg| UWI:n Monan kampuksen kirjasto. TnT St. Augustine UWI Campus.jpg|UWI:n rakennus Trinidad ja Tobagon Saint Augustinessa. Alma Jordan Library Building - forecourt.JPG|UWI:n Alma Jordan -kirjasto Trinidad ja Tobagon Saint Augustinessa. == Entisiä opiskelijoita == * Vance Amory, Nevisin entinen pääministeri * Kenny Anthony, St. Lucian pääministeri * Owen Arthur, Barbadoksen pääministeri * Denzil Douglas, Saint Kitts ja Nevisin pääministeri * Wendy Fitzwilliam, entinen Miss Universum * Ralph Gonsalves, Saint Vincent ja Grenadiinien pääministeri * Lisa Hanna, entinen Miss Maailma * Pearlette Louisy, St. Lucian kenraalikuvernööri * Patrick Manning, Trinidad ja Tobagon pääministeri * Keith Mitchell, Grenadan pääministeri * P. J. Patterson, Jamaikan entinen pääministeri * Walter Rodney, guyanalainen historioitsija ja poliitikko * Derek Walcott, saintlucialainen runoilija * Earl Williams, dominicalainen poliitikko == Lähteet == == Aiheesta muualla == ===Yliopistokampusten websivuja=== * Cave Hill Campus, Barbados * Cave Hill School of Business * Mona Campus, Jamaica * St. Augustine Campus, Trinidad and Tobago * Western Jamaica Campus * Eric Williams Medical Sciences Complex, Mount Hope, Trinidad and Tobago * Open Campus Luokka:Brittiläinen Länsi-Intia Luokka:Korkeakoulut
Denzil Douglas

Denzil Llewellyn Douglas (s. 14. tammikuuta 1953) oli Saint Kitts ja Nevisin pääministeri vuosina 1995-2015. Hänen seuraajansa on Timothy Harris. Hänestä tuli Saint Kitts ja Nevisin työväenpuolueen puheenjohtaja vuonna 1989. Douglas nousi maansa pääministeriksi vuonna 1995. Hänet on valittu uudelleen 2000, 2004 ja 2010. Häntä edelsi Kennedy Simmonds. Douglas toimi myös ulkoministerinä vuoteen 2000 saakka. Hän on valmistunut Länsi-Intian yliopistosta ja hänellä on yksi tytär. == Lähteet == Luokka:Saint Kitts ja Nevisin pääministerit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alan Sokal

Alan David Sokal (s. 1955) on fysiikan tutkija. Hän työskentelee New Yorkin yliopistossa. == Tieteiden sota == Sokal tuli suuren yleisön tietoisuuteen vuonna 1996 tekemästään huijauksesta, jota kutsutaan Sokal-jupakaksi (englanniksi Sokal Hoax, Sokal Affair). Sokal kirjoitti kvasitieteellisen artikkelin, jota hän tarjosi julkaistavaksi Social Text -nimiseen julkaisuun. Artikkelin otsikko oli tahallisen vaikeaselkoinen ”Transgressing the boundaries: Toward a transformative hermeneutics of quantum gravity” eli ”Rajoja ylittämässä: Kohti kvanttigravitaation transformatiivista hermeneutiikkaa”. Samaan aikaan hän kirjoitti Lingua Franca -lehteen jutun, jossa hän tunnusti Social Text -lehdessä olevan kirjoituksensa olevan täyttä puppua. Sokal halusi osoittaa, että humanististen tieteiden edustajat syyllistyvät usein lainaamaan luonnontieteellisiä käsitteitä ilman, että he kunnolla ymmärtävät niitä. Kritiikin kärki oli suunnattu varsinkin ranskalaisfilosofeja, kuten Baudrillardia, Derridaa, Lacania, Deleuzea ja Guattaria kohtaan. Tapauksesta sukeutui tiedesodaksi kutsuttu kiista, josta on taitettu peistä humanististen tutkijoiden ja luonnontieteilijöiden välillä ympäri maailmaa. Keskustelua on käyty tieteen etiikasta. Sokalin toivomuksena on, että filosofiassa ja humanistisessa tutkimuksessa sovellettaisiin samoja kriteerejä kuin muussakin vakavasti otettavassa tutkimuksessa. Sokal julkaisi yhdessä belgialaisen fyysikon, Jean Bricmontin, kanssa vuonna 1998 teoksen Impostures intellectuelles, joka on käännetty englanniksi nimellä Fashionable nonsense: postmodern intellectuals’ abuse of science. Se on käännetty myös useille muille kielille. Teoksessa kirjoittajat selostavat, miten varsinkin postmoderniksi kutsutussa keskustelussa tietoisesti hämärretään käsitteiden merkityksiä niin, että tuloksena on pseudotieteellistä tekstiä, joka ei tarkoita yhtikäs mitään. On jopa kehitetty sivustoja, josta voi tulostaa tieteellistä jargonia jäljitteleviä artikkeleita, jotka ovat täydellistä hölynpölyä. == Kirjallisuutta == * * Sokal Alan ja Bricmont Jean: Impostures intellectuelles. Paris: Odile Jacob, 1997. * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Alan Sokalin sivu New Yorkin yliopistossa * Sokal-tapausta käsittelevä sivusto * Kalle Michelsen: Alan Sokal ja tieteentutkimuksen identiteettikriisi Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tiedehuijaukset
Rafael Kubelík

Rafael Jeroným Kubelík (29. kesäkuuta 1914 – 11. elokuuta 1996) oli tšekkiläinen kapellimestari ja säveltäjä. Hänen isänsä oli viulisti ja säveltäjä Jan Kubelík. Kubelík syntyi Býchoryssä ja opiskeli musiikkia Prahassa. Vuosina 1936–1939 ja 1942–1948 hän toimi Tšekin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina. Hän lähti Tšekkoslovakiasta toisen maailmansodan yhteydessä ja sai Sveitsin kansalaisuuden vuonna 1967. Kubelík toimi vuosina 1950–1953 Chicagon sinfoniaorkesterin, vuosina 1955–1958 Royal Opera Housen, vuosina 1961–1979 Baijerin radion sinfoniaorkesterin ja vuosina 1972–1974 Metropolitan-oopperan musiikillisena johtajana. Hänen levytyksiään ovat muiden muassa Mahlerin ja Schumannin sinfoniat sekä monien tšekkiläisten säveltäjien teokset. Kubelíkin sävellyksiin kuuluu viisi oopperaa, sinfonioita ja kamarimusiikkia. Hän kuoli Kastanienbaumissa lähellä Luzernia vuonna 1996, jolloin hänet haudattiin Vyšehradin hautausmaalle Prahaan. Luokka:Tšekkiläiset kapellimestarit Luokka:Tšekkiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Congonhas

Congonhas on historiallinen kaupunki Minas Geraisin osavaltiossa Brasiliassa noin 90 kilometriä osavaltion pääkaupungista Belo Horizontesta etelään. Vuonna 2010 kaupungissa oli noin 47 000 asukasta.Cities Minas Gerais Citypopulation Congonhas tunnetaan parhaiten Unescon maailmanperintöluettelossa olevasta Santuário de Bom Jesus de Matosinhos -basilikasta, jonka teetti portugalilainen seikkailija Feliciano Mendes 1700-luvulla.Sanctuary of Bom Jesus do Congonhas Unesco Aleijadinho, joka oli barokkityylin parhaita taiteilijoita, oli luomassa rakennusta. Vuolukivestä tehdyt patsaat Vanhan testamentin profeetoista rakennuksen terassilla lukeutuvat Aleijadinhon parhaimpiin töihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Minas Geraisin kunnat Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Brasiliassa
Izumi Tateno

Izumi Tateno (, s. 10. marraskuuta 1936 Tokio) on Japanissa syntynyt, Suomessa vuodesta 1964 lähtien asunut pianisti, joka opetti Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1968 vuoteen 1981. Tateno syntyi Tokiossa ja opiskeli Tokion taideyliopistossa valmistuen vuonna 1960. Hän voitti vuonna 1968 toisen palkinnon Ranskassa järjestetyssä Olivier Messiaen -pianokilpailussa. Vuodesta 1997 lähtien Tateno on toiminut Oulunsalon musiikkijuhlien taiteellisena johtajana. Tatenon isä valmistui Musashinon musiikkikoulusta. Hänen äitinsä on sendailaisesta perheestä, jossa oltiin noh-taiteilijoita seitsemässä sukupolvessa, aina Meiji-uudistukseen asti. Perhe pakeni sodan ajaksi Tochigin prefektuuriin. Tateno opiskeli Keion yksityiskoulussa ja meni sieltä Keion lukioon ja sieltä Tokion taideyliopistoon. Tateno on Japanin Sibelius- yhdistyksen puheenjohtaja. Tateno oli nuoresta lähtien kiinnostunut Déodat de Séveracista ja esitti hänen musiikkiaan. Vuonna 2002 Tateno perusti Japanin Séverac-yhdistyksen, jossa hän toimii neuvonantajana. Vuonna 2006 julkaistiin Séveracin keskeinen pianotuotanto Tatenon soittamana kaksoisalbumilla Sunflower Sea. Pianoworks by Déodat de Séverac (Finlandia Records).Murtomäki, Veijo: Séverac – maalaissäveltäjä Debussyn ja Ravelin varjossa, Musiikin historia -sivusto ("Muhi"), Sibelius-Akatemia 2016. Julkaistu alun perin Helsingin Sanomissa. Viitattu 5.6.2016. Esiintyessään Tampereella 9. tammikuuta 2002 Tateno kaatui saatuaan aivohalvauksen, jonka jälkitautina hänen oikea kätensä halvaantui osittain. Vaikka oikean käden toiminta ei täysin palautunutkaan kuntoutuksessa, hän teki comebackin Oulunsalon musiikkijuhlilla elokuussa 2003. Siellä hän esitti Aleksandr Skrjabinin ja Dinu Lipattin vasemmalle kädelle tehtyjä sävellyksiä. Esiintymisen innoittamana hän päätti ryhtyä alan uranuurtajaksi. Seuraavana vuonna hän esiintyi Japanissa, jossa hän sai myös paljon julkisuutta mediassa. Sen jälkeen hän on popularisoinut vasemmalle kädelle sävellettyjä uusia kappaleita esiintymisillään ja nauhoituksillaan. == Työt == * "Kamotsu ressha" (Rahtijuna), pianisti (Tokyo Ongakusha, 1986 ja 1988) * "Hoshi ni todoku ki" (Taivaaseen yltävä puu) (Kyuryudo, 1996) * "Himawari no umi" (Auringonkukan meri) (Kyuryudo, 2004) == Lähteet == *http://web.archive.org/web/20060301182018/http://www.asahi.com/english/Herald- asahi/TKY200602280154.html *http://www.dvm.nu/hierarchy/periodical/ns/1991/02/?show=data/periodical/ns/1991/ns1991_2XML/periodical- ns1991_2_08.tkl&type;=periodical * http://suomenkuvalehti.fi/jutut/kulttuuri/pianotaiteilija-izumi-tatenon- tarina-olin-varma-etta-soittaisin-viela-molemmilla-kasilla/ ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Izumi Tatenon virallinen kotisivu. * Izumi Tatenon haastattelu. Luokka:Japanilaiset pianistit Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Walter Susskind

Jan Walter Susskind (1. toukokuuta 1913 Praha – 25. maaliskuuta 1980 Berkeley) oli tšekkiläissyntyinen kapellimestari ja säveltäjä. Hän opiskeli Prahan konservatoriossa ja siirtyi vuonna 1938 Lontooseen. Susskind debytoi johtamalla La Traviatan esityksen Prahassa vuonna 1934. Hän johti uransa aikana muun muassa Toronton sinfoniaorkesteria (1956–1965) ja Saint Louisin sinfoniaorkesteria (1968–1975). Hän työskenteli viimeisinä vuosinaan Cincinnatin sinfoniaorkesterin kanssa. Vuosina 1968–1975 hän toimi opettajana Etelä-Illinoisin yliopistossa. Susskind kuoli Kaliforniassa. Susskind sävelsi muun muassa lauluja ja orkesterimusiikkia. Luokka:Tšekkiläiset kapellimestarit Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Tšekkiläiset säveltäjät Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Iguaçun kansallispuisto

Iguaçun kansallispuisto on kansallispuisto ja UNESCOn maailmanperintökohde Brasiliassa aivan Argentiinan rajalla Iguaçu-joen varrella. Iguassun putoukset ovat osittain puiston alueella. Kansallispuisto jatkuu Argentiinaan rajan toisella puolella Iguazún kansallispuistona, joka on myös maailmanperintöluettelossa. Puisto tunnetaan vesiputouksestaan, jonka virtaus on yli 1 000 m³/s ja runsaasta eläimistöstään (etenkin linnustosta), johon kuuluu useita harvinaisia ja uhanalaisia lajeja. Koskialue on lähes kolme kilometriä pitkä, ja siinä on paikoin 80 metrin pudotuksia. Kansallispuistossa on säilynyt Mata Atlântica-sademetsää, jota on muualta hakattu paperiteollisuuden tarpeisiin ja pois maanviljelyn ja asutuksen alta. Harvinaisiin nisäkkäisiin kuuluvat jaguaari, oselotti, puuma, pitkähäntäkissa, jaguarundi, jättiläissaukko, tapiiri, pensaskoira ja isomuurahaiskarhu. Puistossa tavataan myös harpyijoita ja tiikerihaikaroita. Puisto on perustettu 1939 ja sitä on laajennettu kahteen kertaan. Puistossa käy vuosittain yli miljoona turistia, tähänastinen ennätys oli 1,8 miljoonaa vuonna 2018. Vuonna 2020 puiston tila arvioitiin huolestuttavaksi. Suurimpia uhkia aiheuttavat virtauksen sääntely joessa puistosta ylävirtaan olevilla padoilla. metsästys, veden mukana maanviljelyalueilta tulevat saasteet, elinyhteisöjen eristäytyminen biologisten käytävien puuttuessa ja elinolojen muuttuminen ilmastonmuutoksen myötä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset sivut *Protected Areas Programme Luokka:Brasilian kansallispuistot Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Brasiliassa
Vaha-animaatio

Vaha-animaatio (joskus myös savianimaatio) on stop motion -animaatiotekniikka, jossa hahmot, esineet ja joskus myös tausta on tehty muovailtavasta aineesta, esimerkiksi plastoliinista. Animointi tapahtuu tekemällä vahaan pieniä muutoksia, jotka sitten kuvataan filmille filmiruutu tai useampi ruutu kerrallaan. Animaatiotekniikan tunnetuimpia edustajia ovat Will Vinton ja Nick Park. Suomessa vaha-animaatioita on tehnyt Tuula Pukkila. Hänen vaha- animaatiosarjojaan Lohikäärme Justus (1986) ja Taikuri Savinen (1978) on esitetty Pikku Kakkosessa. Luokka:Animaatio
Eleazar de Carvalho

Eleazar de Carvalho (28. kesäkuuta 1912 Iguatu – 12. syyskuuta 1996 São Paulo) oli brasilialainen kapellimestari. Carvalho syntyi Iguatussa, Cearássa ja opiskeli Sergei Koussevitskin johdolla. Hän toimi vuosina 1963–1968 Saint Louisin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina. Hän johti myös Brasilian sinfoniaorkesteria ja São Paulon osavaltion sinfoniaorkesteria. Hänen oppilaitaan olivat muiden muassa Claudio Abbado, Seiji Ozawa, Charles Dutoit, David Zinman, Zubin Mehta, Gustav Meier ja José Serebrier http://www.yale.edu/opa/ybc/v25.n5.obit.02.html . Carvalho kuoli pitkän sairauden jälkeen kotonaan São Paulossa vuonna 1996. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brasilialaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Serra da Capivaran kansallispuisto

Serra da Capivaran kansallispuisto on kansallispuisto Brasilian kaakkoisosassa Piauín osavaltiossa. Puisto luotiin suojelemaan alueelta löydettyjä esihistoriallisia esineitä ja luolamaalauksia. Vanhimmat luolamaalauksista ovat 25 000 vuotta vanhoja ja ne edustavat Etelä-Amerikan ensimmäisiä ihmisyhteisöjä http://whc.unesco.org/en/list/606. Alue valittiin UNESCOn maailmanperintökohteeksi vuonna 1991. == Lähteet == == Aiheesta muualla == thumb|left|Luolamaalauksia. Luokka:Brasilian kansallispuistot Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Brasiliassa Luokka:Arkeologiset kohteet Brasiliassa
Mia Ikumi

Mia Ikumi (; 27. maaliskuuta 1979 Osaka, Japanihttps://myanimelist.net/people/2493/Mia_Ikumi – 7. maaliskuuta 2022) oli japanilainen mangaka, joka tunnetaan erityisesti Tokyo Mew Mew -sarjasta, jota hän teki yhdessä Reiko Yoshidan kanssa. Ikumi sai idean Tokyo Mew Mewiin sattumalta: hänen oli tarkoitus tehdä kauhutarina, mutta tulikin piirtäneeksi yhden kissatytön. Yoshida ihastui siihen ja pyysi piirtämään lisää. Tokyo Mew Mew paisuikin suureksi projektiksi, joka on tehnyt hänet tunnetuksi muun muassa Suomessa. Ikumi harrasti cosplayta. Ikumi sai vuonna 1998 julkaistuksi ensimmäiset työnsä. Hänen varhaistuotantoaan on esimerkiksi Vadelmametsän prinsessa, lyhyt mangatarina, joka on ilmestynyt myöhemmin Tokyo Mew Mew -kirjassa numero 6. Ikumi on myös tehnyt Tokyo Mew Mewille jatko-osan nimeltä Tokyo Mew Mew a la mode. Ikumin muuta tuotantoa ovat Super Doll Licca-chan (1998–1999, kaksi kirjaa), Repure (2004, yksi kirja) ja Wish (2005, yksi kirja). Ikumi kuoli 7. maaliskuuta 2022 lukinkalvonalaiseen verenvuotoon 42-vuotiaana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Japanilaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Dekooderi

Dekooderi on laite, ohjelma tai niiden yhdistelmä, joka purkaa tai erottelee jonkin algoritmin mukaan pakattua, salattua, yhdistettyä tai kätkettyä informaatiota alkuperäiseen muotoon käsittelyä tai esittämistä varten. Digitaalitekniikassa dekooderilla tarkoitetaan kombinaatiopiiriä, joka koodaa binäärilukuja yksikäsitteiseksi binäärikoodiksi. Dekooderi ottaa sisään n kappaletta ottosignaaleja ja sillä on m kappaletta antosignaaleja, joista ottosignaalinen kombinaatio yksikäsittäisesti määrää mikä antosignaaleista aktivoituu. Dekooderin vastakohta on enkooderi, joka muuttaa signaalin helpommin siirrettävään tai tallennettavaan muotoon. ==Katso myös== * Koodekki * Pakkausalgoritmi ==Lähteet== Luokka:Koodausmenetelmät Luokka:Elektroniikka
Meliorativnyi

thumb|240px|Katukuvaa Meliorativnyistä. Meliorativnyi () on maaseututaajama ja maalaiskunta Karjalan tasavallan Äänisenrannan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 14 kilometriä Petroskoista luoteeseen Murmanskiin johtavan maantien varrella. Asukkaita taajamassa on 2 400 henkeä (vuonna 2008). Vuonna 1947 paikalle perustettiin koneellinen maanparannusasema, josta taajama on saanut nykyisen nimensä. 1960-luvulla siitä käytettiin nimeä Tomitsy. Vuonna 1986 siitä tuli erillinen paikallishallintoalue. Nykyään taajamassa on valtiollinen maanparannus- ja puunhankintayritys, sahalaitoksia, kiviveistämö, autoliikennettä harjoittava yritys, paloasema ja leipomo. Palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, musiikkikoulu, poliklinikka ja vapaa-ajankeskus. Meliorativnyissa on myös Äänisenrannan piirin lasten luomistyön keskus ja ortodoksinen kirkko. ==Lähteet== Luokka:Äänisenrannan piirin kunnat Luokka:Äänisenrannan piirin asutut paikat
Seppo Simola

Seppo Antero Simola (27. heinäkuuta 1936 Somero – 9. maaliskuuta 2003) oli suomalainen kuulantyöntäjä.Urheilumme Kasvot Osa 2, Simola, Seppo, sivu 1216, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1974 Hän edusti vuosina 1958–1962 ja uudestaan vuodesta 1968 lähtien Turun Rientoa, vuosina 1963–1965 Helsingin Kisa- Veikkoja, vuonna 1966 Lauttasaaren Pyrintöä ja vuonna 1967 Valkeakosken Hakaa. Simola paransi kuulantyönnön ulkoratojen Suomen ennätystä seitsemän kertaa ja hän oli ensimmäinen suomalainen, joka työnsi kuulaa yli 18 metriä (vuonna 1963) ja yli 20 metriä. Hän työnsi 20,15 metriä Turussa 19. heinäkuuta 1972, mikä sinetöi hänen pääsynsä yhdeksi 20 metrin kerhon kuudesta perustajajäsenestä, kun kerho perustettiin huhtikuussa 1983. Tulos jäi hänen uransa parhaaksi. Kalevan kisoissa Simola voitti kultaa vuosina 1963, 1964, 1970, 1971 ja 1972, hopeaa vuonna 1969 ja pronssia 1965 ja 1966. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 1963, 1964, 1966, 1971 ja 1972 sekä hopeaa vuosina 1962 ja 1965. Simolan uran alkuvaiheista voidaan todeta, että hänen "oppi-isänään" on toiminut kiekonheittäjä Jorma Rinne. Simolan ura oli kilpaurheilijalle tilastojen valossa erikoinen. Ensin tasaista kehitystä vuoteen 1961, sitten kaksi voimakasta kehityksen kautta (16,26:sta 18 metriin), yksi vuosi lähes samassa, jonka jälkeen selvää taantumista (vuoden 1967 paras tulos 17,61). Vuoden 1968 Simola oli lähes kokonaan poissa kilpakentiltä (15,37), mutta kokosi voimansa vuodeksi 1969, jota voidaan pitää hänen uutena tulemisenaan – Suomen ennätys 19,24. Simola sijoittui Ateenan EM- kisoissa 1969 sijalle 11 ja Helsingin EM-kisoissa 1971 sijalle 14. Kilpailu- uransa jälkeen hän toimi valmentajana muun muassa kiekonheittäjä Yrjö Majamaalle. Simola oli ammatiltaan myyntiedustaja. == Katso myös == * 20 metrin kerho == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Suomalaiset yleisurheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Toy Story 2

Toy Story 2 on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Pixarin animaatioelokuva, jatko-osa elokuvalle Toy Story – leluelämää. Se on John Lasseterin ohjaama.Jukka Heiskanen: ToyStory 2. Aku Ankka 7/2000. Elokuva sai parhaana komediaelokuvana Golden Globe -palkinnon. == Juoni == Juoni perustuu niihin elementteihin, jotka jäivät pois edeltävästä elokuvasta, kun siinä keskityttiin Woodyn ja Buzz Lightyearin ystävyyteen. Woodyn omistaja Andy on lähdössä Länkkärileirille ja hän on ottamassa Woodyn mukaansa, mutta Andy vahingossa repii Woodyn käden ja hän jää pois matkasta. Sitten Woodyn ystävä Wheezy joutuu kirpparille ja Woody pelastaa hänet, mutta lelukauppaketju Alin Leluladon omistaja Al varastaa Woodyn samalla. Muut lelut saavat selville, kuka vei Woodyn ja Buzz Lightyear, Herra Perunapää, Rex, Röh ja Slinky lähtevät vaaralliselle pelastusmatkalle. Samaan aikaan Woody tapaa ”oikean” perheensä, johon kuuluu lehmityttö Jessie, Woodyn hevonen Napakymppi ja mainari Paukku-Pete. Woodylle selviää, että hän on arvokas keräilyesine. Hänelle selviää myös, että Al on myymässä lelut lelumuseoon Japaniin. Buzz ja muut etsijät yrittävät etsiä Woodya Alin leluladosta, mutta häntä ei löydy. Buzz joutuu myös nenäkkäin toisen Buzz Lightyearin kanssa, joka on samanlainen kuin hänkin alun perin. Buzzien paikka vaihtuu ja oikea Buzz seuraa muita Alin asuntoon, jossa Woody oikeasti on. Woody on kuitenkin päättänyt lähteä Japaniin muiden kanssa ja muut pelastajat poistuvat. Woodylle iskeekin katumus ja hän tajuaa, että ystävät ja omistajan rakkaus ovat tärkeimpiä asioita lelun elämässä. Hän päättää palata takaisin ja pyytää Jessietä, Napakymppiä ja Paukku-Peteä mukaan. Jessie ja Napakymppi suostuvat, mutta Paukku-Pete on eri mieltä ja väkisin pakottaa muut mukaansa. Buzz ja muut seuraavat Alia lentokentälle pizzataksilla ja vapauttavat Woodyn. Jessie ei pääse vapaaksi ajoissa ja Woody, Buzz ja Napakymppi pelastavat hänet lentokoneesta. Joukko palaa takaisin kotiin ja varsinkin Andy on iloinen saamistaan uusista leluista. == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen Suomenkielinen Hahmo Tom Hanks Antti Pääkkönen Woody Tim Allen Santeri Kinnunen Buzz Lightyear Joan Cusack Nina Tapio Jessie Kelsey Grammer Eero Saarinen Mainari Paukku-Pete Don Rickles Pekka Autiovuori Herra Perunapää Jim Varney Jarmo Koski Slinky Wallace Shawn Mikko Kivinen Rex John Ratzenberger Petteri Summanen Röh Estelle Harris Maija- Liisa Peuhu Rouva Perunapää Wayne Knight Jarkko Tiainen Al McWhiggin Annie Potts Katariina Kaitue Bo Peep John Morris Max Wiberg Andy Joe Ranft (puhe) Robert Goulet (laulu) Jukka Rasila (puhe) Matti Holi (laulu) Wheezy Jodi Benson Mervi Hiltunen Barbie Andrew Stanton Markku Riikonen Keisari Zurg Laurie Metcalf Rinna Paatso Andyn äiti Jonathan Harris Veikko Honkanen Lelutohtori Geri R. Lee Ermey Pekka Lehtosaari Kersantti Jeff Pidgeon Antti Pääkkönen Vihreät alienit Suomenkielisen version sivurooleista vastaavat Maria Wiberg, Telma Tuomisto, Vaula Hyry, Jaana Hovinen ja Ralf Öhberg. ==Lähteet== Luokka:Toy Story Luokka:Vuoden 1999 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Disneyn animaatioelokuvat Luokka:John Lasseterin ohjaamat elokuvat
Flash

Flash voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Adobe Flash, tiedostomuoto *Adobe Flash Player, ohjelma * Flash-muisti, puolijohdemuisti * salamavalo (engl. flash) * Suomen valotaiteen seura Flash, yhdistys * Flash, Dallas Superstarsin albumi * Salama (engl. Flash), DC-kustantamon sarjakuvien supersankari * Flash (engl. The Flash), Salama-supersankarista kertova televisiosarja vuosilta 1990–1991 ** The Flash, televisiosarjaan perustuva videopeli vuodelta 1991 ** The Flash, televisiosarjaan perustuva videopeli vuodelta 1993 * The Flash, vuonna 2014 alkanut televisiosarja, joka kertoo Salama-supersankarista * The Flash, vuonna 2022 ensi-iltansa saava elokuva. Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Juutalaisten maailmankongressi

Juutalaisten maailmankongressi () on kansainvälinen federaatio, joka ajaa juutalaisten yhteisöjen ja järjestöjen asioita. Kongressi ajaa erilaisten juutalaisten ryhmien poliittista ja uskonnollista etuja. Järjestö toimii maailmanlaajuisesti. Se on sionistinen järjestö, joka tukee voimakkaasti Israelin valtiota. Juutalaisen maailmankongressin järjestöt sijaitsevat Pohjois-Amerikassa, Latinalaisessa Amerikassa, Euroopassa, Aasiassa, Israelissa ja Tyynenvaltameren alueella. Järjestön uusi ohjelma on tukea juutalaisia kommuuneja arabimaissa. Järjestön päämaja sijaitsee New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Sillä on myös sivukonttoreja Jerusalemissa, Israelissa; Pariisissa, Ranskassa; Buenos Airesissa, Argentiinassa ja Genevessä, Sveitsissä. Juutalaisten maailmankongressin puheenjohtajina ovat toimineet * Stephen Samuel Wise (1936–1949) * Nahum Goldmann (1949–1977) * Philip Moriss Klutznick (1977–1979) * Edgar Miles Bronfman (1979–2007), virkaatekevänä vuoteen 1981). * Ronald S. Lauder (2007–) Luokka:Kansainväliset järjestöt Luokka:Juutalaiset järjestöt