EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Merkintäkieli

Merkintäkieli (kuvauskieli) () on formaali kieli, jolla kuvataan tekstin rakennetta tai esitystapaa metainformaatiolla. Merkintäkielellä pyritään erottamaan tekstin looginen rakenne sisällöstä. Merkintäkielistä käytetyin on HTML. Metakielillä kuten XML ja SGML voidaan luoda uusia merkintäkieliä. Esimerkiksi XHTML on määritelty XML:n avulla. Merkintäkielellä on aluksi tarkoitettu dokumenttimerkintäkieltä, jossa merkinnät tai tagit ilmaisevat sen loogisen rakenteen kuten kappalejaon. Merkintäkieli antaa sen sisältämän dokumentin asetteluun erityisesti elektronisessa viestinvälityksessä sekä näytöllä. == Historia == Varhaisin julkinen esitys merkintäkielen ideasta on William W. Tunnicliffen vuonna 1967 pitämä esitys Canadian Government Printing Officelle. Tunnicliffe esitteli ajatuksen tietosisällön erottamisesta sen muotoilusta. Vuonna 1969 Charles F. Goldfarb työskenteli IBM:lle ja johti Generalized Markup Language -kielen (GML) kehitystä. Tunnicliffe työskenteli 1970-luvulla GenCoden parissa ja GML johti SGML:n kehitykseen. Muita varhaisia esimerkkejä merkintäkielistä ovat Unixille julkaistu troff ja Donald Knuthin TeX. == Erikoistuneet merkintäkielet == Merkintäkieliä on erikoistuneita lukuisiin eri tarkoituksiin. Esimerkiksi RecipeBook on resepteihin erikoistunut XML-pohjainen merkintäkieli. Yhteisiin standardeihin kuten XML perustuvia erikoistuneita merkintäkieliä biologian merkintäkieliä ovat muun muassa CellML ja SBML. Merkintäkielien lajityyppejä ovat muun muassa: * dokumenttimerkintäkieli, usein synonyyminä "merkintäkielen" kanssa, mutta voi tarkoittaa esimerkiksi tekstinkäsittelyyn erikoistunutta muotoa * käyttöliittymän merkintäkieli, kuten QML * matemaattinen merkintäkieli * vektorigrafiikan merkintäkieli, kuten SVG == Katso myös == * DocBook * OpenDocument * YAML == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:World Wide Web
Kai Vaine

Kai Vaine (s. 11. heinäkuuta 1978) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt televisiossa, elokuvissa ja teatterissa. Vaine opiskeli vuosina 2002–2006 Tampereella Nätyssä ja valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2006. Vuosina 2002–2003 hän näytteli Ilari Pesosta saippuasarjassa Salatut elämät. Hän oli kiinnitettynä Hämeenlinnan kaupunginteatterissa vuosina 2006–2008, mutta on työskennellyt sittemmin freelancerina. Vaine näytteli vuodesta 2011 lähtien Yle TV2:n Uusi päivä -sarjassa Niklas Järvelää, kunnes roolihahmo poistui sarjasta marraskuussa 2015, mutta palasi takaisin sarjaan vuonna 2017. Vaine osallistui Selviytyjät Suomi -tosi-tv-sarjaan vuonna 2018. Hänet äänestettiin ulos kilpailusta juuri ennen heimojen yhdistymistä.Vahva pelaaja Kai Vaine ulos Selviytyjistä juuri ennen heimojen yhdistymistä – "Sieltä sai paljon henkistä kapasiteettia" == Yksityiselämä == Vaine seurusteli noin kuuden vuoden ajan näyttelijä Iina Kuustosen kanssa. He erosivat toukokuussa 2013. Vaine oli kihloissa elokuusta 2016 syksyyn 2017 tanssija-näyttelijä Laura Allosen kanssa. Nykyään Vaine on naimisissa näyttelijäkollegansa Sanni Haahdenmaan kanssa. He asuvat Tampereella ja heillä on kaksi yhteistä lasta. Vaine ja Haahdenmaa avioituivat 19. elokuuta 2023. == Elokuvat ja televisiosarjat == Ilmestymisvuosi/ Ensiesiintyminen Nimi Tyyli Rooli 2002–2003 Salatut elämät Televisiosarja Ilari Pesonen 2004 Parinvaihto Televisiosarja 2005 NDA - Salassapitosopimus Televisiosarja Mikko Jääskeläinen 2007 Suden vuosi Elokuva Ilari Vuori Sanaton sopimus Televisiosarja Pasi Lönnqvist 2008 Harvoin tarjolla Televisiosarja putkimies Kössi Ranta Sitoutumisen alkeet Televisiosarja Reko 2011–2012, 2013–2015, 2017–2018 Uusi päivä Televisiosarja Niklas Järvelä 2012 Maailma on valmis Televisiosarja putkimies Kössi Ranta Tähtitaivas talon yllä Elokuva Seppo 2014 Ei kiitos Elokuva Jarno Nymfit Televisiosarja Heikki Hannula 2015 Hinnalla millä hyvänsä Televisiosarja Marko Downshiftaajat Televisiosarja Niklas 2018 Selviytyjät Suomi Tosi-tv-sarja omana itsenään Mä voin selittää kaiken Televisiosarja kaalin ääni Ratamo Televisiosarja Anssi Tiainen 2019 Kellot soi Televisiosarja Onni 2021 Kullannuput Televisiosarja koiramies Ei Haukku haavaa tee Televisiosarja Joel 2021–2023 Syke Televisiosarja Kaius Parkkila 2022 Kansan vihollinen Televisiosarja Elias Aro Harjunpää Televisiosarja Jari Lehikoinen 2023 Kotka 10 Televisiosarja Roope Kunnari == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Kai Vaine Suomen Näyttelijäliiton sivuilla Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Messier 61

Messier 61 (M61, NGC 4303) on Neitsyen tähdistössä sijaitseva kierteisgalaksi, jonka Barnabus Oriani löysi vuonna 1779. Galaksi sijaitsee noin 80 miljoonan valovuoden päässä Maasta Neitsyen joukossa ja on noin 130 000 valovuoden levyinen. Sen ikä on noin 13,2 miljardia vuotta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * SEDSin Messier -sivut M61:sta 061 M061 Luokka:Neitsyen galaksijoukko 4303
Blutenburgin linna

Blutenburgin linna () sijaitsee Münchenissä, Baijerin osavaltiossa, Saksassa. Se rakennettiin keskiajalla Würmjoen rannalle Baijerin herttua Albrekt III:n metsästyslinnaksi vuosina 1438–1439. == Historia == Linna rakennettiin entisen, palaneen linnan paikalle. Albrekt III:n pojan herttua Sigismundin määräyksestä linnaa laajennettiin myöhemmin. Linnan päärakennus tuhoutui kolmikymmenvuotisen sodan melskeissä, mutta se jälleenrakennettiin vuosina 1680–1681. 1430-luvulla tuleva herttua, prinssi Albrekt (1401–1460) muutti Würm-joen varrella noin 10 kilometrin päässä kaupunkiasunnostaan sijaitsevan "Pluedenburgin" maalaisasunnokseen, jossa hän pystyi tapailemaan porvarissyntyistä rakastajatartaan Agnes Bernaueria (n. 1410–1435). Perintöoikeutetun herttuan pojan salassa solmittu avioliitto augsburgilaisen parturi/suonenniskijä/kylvettäjän tyttären kanssa oli aikanaan valtava skandaali, jolla oli huono loppu. Albrektin isä herttua Ernst hukututti Agnesin noitana Tonavaan lähellä Straubingia lokakuussa 1435, koska pelkäsi mahdollisen pojan ja perillisen syntymää epäsäätyisestä avioliitosta. Albrekt halusi aluksi kostaa teon isälleen, mutta teki myöhemmin sovinnon tämän kanssa ja avioitui uudelleen marraskuussa 1436 Braunschweig-Grubenhagen-Einbeckin herttuatar Annan (1420–1474) kanssa. Heille syntyi kymmenen lasta, joista kolme poikaa eli aikuisiksi saakka eli he olivat laillisia valtaistuimen perijöitä. Vuonna 1467 hänen poikansa ja seuraajansa herttua Sigismund (1439–1501) luopui kruunusta veljensä Albrekt IV:n (1447–1508) hyväksi ja vetäytyi Blutenburgiin, jota hän laajensi vuodesta 1488 alkaen myöhäisgotiikan tyyliin sisustetulla kappelilla, jonka maalauskoristelun toteutti vuonna 1491 kirkkomaalari Jan Polack. Seiniä kiertävät apostolien patsaat valmistuivat vuosina 1490-1495. Herttua Sigismund kuoli Blutenburgissa vuonna 1501. Nykyinen kompleksi heijastaa edelleen 1400-luvun vallihautalinnan rakennetta: asuinrakennusta ympäröi torneilla linnoitettu rengasmuuri, jonka sisäpuolella ovat myös suuret talousrakennukset ja kappeli. Linnan ytimenä oli asuintorni, jonka jäänteet löydettiin arkeologissa kaivauksissa vuonna 1981. Linnoitus mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vasta vuonna 1432. Seuraavina vuosisatoina Blutenburg oli merkityksetön metsästys- ja maalaislinna, mutta sitä laajennettiin edelleen. 1700-luvulla Wittelsbach- suvun vaaliruhtinaat majoittivat tänne jalkavaimonsa, myöhemmin siitä tuli nunnien vanhainkoti, jonka jälkeen se oli asumattomana ja rapistui. === Nykyaika === Vuodesta 1974 lähtien linnayhdistys kunnosti Blutenburgin, joka on ollut Kansainvälisen nuorisokirjaston toimipaikka vuodesta 1983 lähtien. Kappelin lasimaalaukset vuodelta 1497 entistettiin vuonna 2023. == Aiheesta lisää == * Blutenburgin linna, virallinen kotisivu (englanniksi) * Schloss Blutenburg, Burgenseite, Stadt München * Schloss Blutenburg, Historisches Lexicon Bayerns Luokka:Münchenin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Saksan linnat Luokka:Baijerin linnat
Plataanit

Plataanit (Platanus) on plataanikasveihin kuuluva suku, jossa on määrittelytavasta riippuen kymmenisen lajia. Luontaisena plataanipuita kasvaa Kaakkois-Euroopassa, Pohjois- ja Väli-Amerikassa sekä Aasiassa. Plataanit ovat kesävihantia isoja puita (25–30 m), joiden lehdet muistuttavat vaahteroiden (Acer) lehtiä.Pieni tietosanakirja Puhjetessaan lehdet ovat karvaisia, mutta muuttuvat pian kaljuiksi ja kiiltäviksi. Plataanien vuosikasvaimet ovat lyhytkarvaisia. Syksyllä sen lehdet muuttuvat vaaleanruskeiksi. Plataanien lyhyehkö runko kasvaa järeäksi, ja se voi olla halkaisijaltaan jopa neljä metriä. Puhtaanvihreissä lehdissä (18 cm) on kolme liuskaa, jotka edelleen ovat terävästi liuskahampaisia. Punertavat emikukat muodostavat pallomaisia, oksista riippuvia yksineuvoisia kukintoja. Myöhemmin ne muuttuvat piikkisiksi pallopähkylöiksi (2,5 cm). Plataanit on helppo tunnistaa kaarnastaan, joka luo mielikuvan armeijan maastopuvun kuvioinnista. Se on harmahtavanruskeaa ja hilseilee runsaasti. Tällöin runkoon muodostuu laajoja kellertäviä laikkuja ja punertavia täpliä. Etelä- ja Keski-Euroopassa puistoplataani (Platanus hybrida, syn. Platanus × acerifolia, Platanus × hispanica) on suosittu katu- ja puistopuu. Sitä kasvatetaan myös huonekalu- ja viilupuuksi.Puukeskus Tieteellisen nimensä mukaisesti sitä pidetään pohjoisamerikkalaisen lännenplataanin (Platanus occidentalis) ja idänplataanin (Platanus orientalis) risteymänä. Puistoplataani sietää hyvin leikkausta ja muotoilua sekä kaupunkien saasteita. Se on hyvin pitkäikäinen ja se kestää myös hyvin myrskyjä ja tauteja. Juuri nämä seikat lisäävät sen suosiota kaupunkipuuna. Lehdeltään matalaliuskainen lännenplataani on Euroopassa harvinainen puu, mutta idänplataania on paljon istutettuna Välimeren maissa. Suvun lajeista ainoastaan vietnamilainen kerrinplataani (Platanus kerrii) on ainavihanta. Suomessa plataanit eivät menesty. == Lajeja == * Platanus chiapensis – Meksikon kaakkoisosissa * Platanus gentryi – Meksikon länsiosissa * Platanus × hispanica (syn. P. × acerifolia eli P. occidentalis × orientalis) – puistoplataani, viljelty alkuperä * Platanus kerrii – Vietnamissa * Platanus mexicana – Meksikon koillis- ja keskiosissa * Platanus oaxacana – Meksikon eteläosissa * Platanus occidentalis – lännenplataani eli amerikanplataani, Pohjois-Amerikan itäosissa * Platanus orientalis – idänplataani, Euroopan kaakkoisosissa, Aasian lounaisosissa * Platanus racemosa – Kaliforniassa * Platanus rzedowskii – Meksikon itäosissa * Platanus wrightii – Meksikon pohjoisosissa, Arizonassa, New Mexicossa == Lähteet == Luokka:Plataanikasvit
Solituden linna

Solituden linna () on linna Stuttgartin kaupungin tienoilla, Baden- Württembergin osavaltiossa, Saksassa. Se rakennettiin alun perin metsästyslinnaksi vuosina 1764-1769 Württembergin herttua Karl Eugenin ollessa vallassa. Linnan ulkoasu edustaa tyypillistä rokokooarkkitehtuuria, jonka julkisivua hallitsee toisen kerroksen korkeuteen nouseva ajoramppi sejö galleriaterassit. Luokka:Baden-Württembergin linnat Luokka:Stuttgartin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Rokokoon arkkitehtuuri
Cecilienhof

Cecilienhof on linna Potsdamissa Saksassa. Se sijaitsee lähellä Jungfernsee- järveä ja on viimeinen Hohenzollern-suvun rakennuttama linna. Saksan keisari Vilhelm II rakennutti sen pojalleen, kruununprinssi Vilhelmille ja tämän puolisolle, herttuatar Cecilielle vuosina 1913–1917. Englantilaista maalaiskartanoa muistuttavan rakennuksen suunnitteli arkkitehti Paul Schultze- Naumburg. Linnassa on viisi sisäpihaa ja sen rakennukset sisältävät paljon päätyulokkeita ja koristeellisia savupiippuja.Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: Taide & Arkkitehtuuri: Berliini (suom. Pirkko Roinila), s. 437, 445. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin. Linna noudattaa uustudorilaista tyyliä. Cecilienhofin linnassa järjestettiin kesällä 1945 toisen maailmansodan voittajavaltioiden välinen Potsdamin konferenssi, jossa päätettiin Saksan tulevaisuudesta. Nykyisin rakennus toimii museona ja hotellina. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Potsdamin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Saksan linnat
192 Nausikaa

192 Nausikaa on suuri asteroidi, joka sijaitsee asteroidivyöhykkeessä. Nausikaa on S-tyypin asteroidi. Asteroidin löysi Johann Palisa 17. helmikuuta vuonna 1879. Asteroidin nimi on peräisin kreikkalaisesta mytologiasta; Odysseiassa haaksirikkoutuneen Odysseuksen löytää faiakialainen prinsessa Nausikaa. ==Lähteet== *JPL Small-Body Database Browser: 192 Nausikaa *Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000): Minor Planet Center === Viitteet === == Aiheesta muualla == *NASAn simulaatio 192 Nausikaasta ja sisäplaneettojen kieroradoista Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Puhtaana käteen

Puhtaana käteen (Melvin and Howard) on yhdysvaltalainen draamakomedia, jonka käsikirjoitti Bo Goldman ja ohjasi Jonathan Demme. Elokuva valmistui vuonna 1980, ja se perustuu utahilaisen huoltoasemanomistajan Melvin Dummarin vaateisiin saada yksi kuudestoistaosa Howard Hughesin perinnöstä eli noin 156 miljoonaa dollaria. Dummar väitti, että Hughes lupasi hänelle osan omaisuudestaan, kun hän oli auttanut Hughesia eräänä joulukuisena iltana vuonna 1968. Oikeudenkäynneissä havaittiin kuitenkin, että Dummarin väitteet olivat perusteettomia. Elokuva ei kuitenkaan keskity suoranaisesti Hughesiin ja Dummarin väitteisiin. Aivan elokuvan alussa on kohtaus, jossa Hughes ja Dummar tapaavat, ja lopussa käydään lyhyesti läpi oikeusjuttu. Elokuva on enemmän Dummarin henkilökuva. Elokuvan keskeisissä rooleissa ovat Howard Hughesina Jason Robards, Melvin Dummarina Paul Le Mat ja tämän ensimmäisenä vaimona Mary Steenburgen. Sivurooleissa nähdään muun muassa Charles Napier, Dabney Coleman ja Gloria Grahame. Puhtaana käteen voitti kaksi Oscar- palkintoa. Mary Steenburgen palkittiin parhaasta naissivuosasta ja Bo Goldman parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Lisäksi Jason Robards oli ehdolla parhaasta miessivuosasta. Steenburgen voitti naisivuosapalkinnon myös Golden Globe -gaalassa, jossa elokuvalla oli kolme muutakin ehdokkuutta: paras musikaali- tai komediaelokuva, paras miespääosa musikaali- tai komediaelokuvassa ja paras miessivuosa. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1980 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Jonathan Demmen ohjaamat elokuvat Luokka:Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Fürstenriedin linna

Fürstenriedin linna () on barokkityyliä edustava linna Münchenin kaupungissa, Baijerin osavaltiossa, Saksassa. Sen rakennutti arkkitehti Joseph Effner Baijerin elektori Maximilian II Emanuelille vuosina 1715–1717. Baijerin kuningas Otto asui linnassa vuodesta 1883 kuolemaansa asti. Vuodesta 1925 linnaa on asuttanut puolestaan katolinen majatalo. Luokka:Saksan linnat Luokka:Münchenin rakennukset ja rakennelmat
Nokia Communicator

Nokia Communicator on Nokian älypuhelinsarja, joka on suunnattu mobiiliin yrityskäyttöön. Sarjan tuotekehitys alkoi vuonna 1993 ja ensimmäinen malli julkaistiin 1996. Communicator-nimitys on lainattu 1994 markkinoille tulleesta ensimmäisestä älypuhelimesta IBM SimonPersonal Communicatorilta. Nokian Communicatorit ovat saranallisia ja kahdella nestekidenäytöllä varustettuja avattavia malleja, jotka näyttävät normaaleilta suurehkoilta kapula-mallisilta matkapuhelimilta suljettuina, mutta avattaessa paljastavat lähes täysikokoisen näppäimistön ja leveän nestekidenäytön. Tuoteperheen viimeinen malli on Nokia E90 Communicator. Communicator-sarjassa on julkaistu seuraavat päämallit: * 1996 – Nokia 9000 (GEOS V3.0 16-bittinen käyttöjärjestelmä) * 1998 – Nokia 9110 (GEOS V3.0) * 2001 – Nokia 9210 (Symbian OS -käyttöjärjestelmän versio 6.0) * 2002 – Nokia 9210i Communicator * 2004 – Nokia 9500 Communicator (Symbian OS versio 7.0s) * 2007 – Nokia E90 Communicator (Symbian OS versio 9.2) Communicator-sarjaan läheisesti liittyviä malleja: * 2005 - Nokia 9300 (9500:n tekniikka ilman kameraa ja WLAN:ia) * 2005 - Nokia 9300i (Nokia 9300 + WLAN) * 2010 – Nokia E7-00 (Symbian^3) Mallien välillä on julkaistu lisäksi päivitettyjä i-malleja (esimerkiksi 9210i vuonna 2002), joissa on parannettu tietoliikenneyhteyksiä. ==Lähteet== Communicator
Hohenzollernin linna

Hohenzollernin linna () on linna Baden-Württembergin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee Hechingenin kaupungin lähellä, noin 50 kilometriä Stuttgartin kaupungista etelään. Sitä pidetään Hohenzollern-suvun kotipaikkana. Suku nousi valtaan keskiajalla ja hallitsi Preussia ja Brandenburgia ensimmäisen maailmansodan loppuun. Linna rakennettiin alun perin 1000-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Se kuitenkin tuhottiin täysin kymmenen kuukautta kestäneen piirityksen jälkeen vuonna 1423. Sen tilalle rakennettiin vuosina 1454-1461 suurempi ja jykevämpi linna, joka oli sotien aikana svaabialaisen Hohenzollernin suvun turvapaikka. 1700-luvun loppupuoliskolla linnan kuitenkin annettiin rapistua ja tuhoutua, kun sen ajateltiin menettäneen strategisen merkityksensä. Kolmannen linnan, joka on edelleen pystyssä, rakennutti vuosina 1846-1867 Preussin kuningas Fredrik Vilhelm IV. Fredrik Vilhelm palkkasi työhön arkkitehti Friedrich August Stülerin, joka suunnitteli linnan englantilaisvaikutteiseen uusgoottilaiseen tyyliin. Vaikutteita otettiin myös Loiren alueen linnoista. Koska linna rakennettiin pääosin suvun muistomerkiksi, eivät suvun jäsenet asuneet siellä. Vasta vuonna 1945 kruununprinssi Wilhelm otti sen kodikseen. Kruununprinssi ja hänen puolisonsa Cecilie on myös haudattu linnaan. == Lähteet == Luokka:Baden-Württembergin linnat
Wedding

Wedding on yksi Berliinin kaupunginosista (). Se sijaitsee Mitten hallintoalueella (Bezirk) kaupungin keskustan tuntumassa. Vuoden 2011 lopussa kaupunginosalla oli 78 290 asukasta. Sen pinta-ala on 9,23 km² ja väestötiheys 8482 as./km². Nykyinen Weddingin kaupununginosa muodostettiin vuonna 2001. Vuosina 1920–2000 oli olemassa Wedding-niminen hallintoalue, johon kuului nykyisen Weddingin kaupunginosan lisäksi nykyinen Gesundbrunnenin kaupunginosa. Weddingin hallintoalue liitettiin vuonna 2001 Mitten hallintoalueeseen, samoin kuin Tiergartenin hallintoalue. ==Historia== 1100-luvulla aatelismies Rudolf de Weddingen rakensi kartanonsa nykyisen Nettelbeckplatzin välittömään läheisyyteen. Maatila säilyi hylättynä 1700-luvulle asti. 1700-luvun puolivälissä, kun Gesundbrunnenista rakennettiin lomailupaikkaa ja kylpyläkaupunkia, uhkapeli ja prostituutio levisi Weddingiin. Kansalaisten lakkaamaton muuttovirta Weddingiin 1800-luvun lopulla muutti Weddingin työväenluokan kaupunginosaksi. Työntekijät elivät ahtaasti kerrostaloasunnoissa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Wedding tunnettiin "Punaisena Weddinginä" alueen sotaisan ja suureksi osaksi kommunistisen työväenluokan vuoksi. Alueella oli väkivaltainen protesti vappuna 1929. Weddingin työläisten poliittisen toiminnan vuoksi se oli natsien hyökkäysten kohde 1930-luvulla. Toisen maailmansodan jälkeen Weddingin ja Reinickendorfin hallintoalueet kuuluivat Ranskan, Mitte sen sijaan Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeeseen. Mitten ja Weddingin rajana ollut Bernauer Straße tuli tämän vuoksi myös Länsi- ja Itä-Berliinin rajaksi. Raja kulki kadun eteläistä, Mitten ja siis Itä-Berliinin puoleista reunaa pitkin. Kun Berliinin muuri rakennettiin elokuussa 1961, useat Bernauer Straßen varrella Itä-Berliinin puoleisissa taloissa asuneet hyppäsivät ikkunoistaan jalkakäytävälle, siis Länsi-Berliinin puolelle, ennen kuin rakennukset ehdittiin tyhjentää ja purkaa. ==Wedding nykyään== Nykyään Wedding on yksi Berliinin köyhimmistä alueista. Siellä on myös korkea työttömyysaste, lähes 26 prosenttia. Lähes 17 prosenttia väestä elää sosiaaliturvan varassa, 27 prosenttia elää köyhyysrajan alapuolella.Die Schere zwischen armen und reichen Bezirken geht immer weiter auseinander Alueen asukkaista noin 30 prosenttia on ulkomaalaisia.Ausländerzahl erstmals seit der Vereinigung zurückgegangen ==Lähteet== Luokka:Berliinin kaupunginosat
Kai Hahto

Kai Juhani Hahto (s. 31. joulukuuta 1973 Vaasa) on suomalainen rumpali. Hän on toiminut Nightwishin rumpalina elokuusta 2014 lähtien. Tätä ennen hän soitti jyväskyläläisessä Swallow the Sunissa, jossa hän soitti vuodesta 2009 Nightwish-pestiin asti. Lisäksi Hahto on soittanut yhtyeissä Wintersun, Max on the Rox ja Rotten Sound. Hänet palkittiin vuoden 2006 soittajana Finnish Metal Awards -gaalassa 16. helmikuuta 2007. Hahto on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Näyttelijä-muusikko Aki Hahto on hänen pikkuveljensä.IMDB: Aki Hahto – Biography ==Ura== Rotten Soundin edellisen rumpalin lähtiessä vuonna 1994 yhtyeestä tuli Hahto hänen tilalleen. Rotten Sound oli alun perin tarkoitettu vain lyhytaikaiseksi projektiksi soittaa grindcorea. Vuoden 2000 jälkeen yhtye on käynyt ainakin kerran maailmankiertueella ja soittanut noin 15 maassa. Hahto lähti yhtyeestä perhesyistä. Hahto on soittanut myös yhtyeissä Cartilage, Vomiturition, Wings, Misantropia, Agressor, Enochian Crescent ja Tiny Tones sekä Vaasa Big Bandissä ja Vaasan kaupunginorkesterissa. Hän opettaa rumpujen soittoa Vaasan Kuula-opistossa. sekä pitää yksityistunteja erityisesti rumpujen soiton ergonomiasta. Hahdon opetuksessa ovat käyneet muun muassa Patrik Fält (Feastem, Brymir), Panu Posti (Afgrund, Murdershock), Sami Latva (Rotten Sound, Deathbound), Teppo ”Kake” Velin (Stam1na), Timo Häkkinen (Sotajumala) ja Mikael Ahlsten (0xist, Saattue). Wintersunin debyyttiä varten Jari Mäenpää lähetti konerummuilla tehdyn demon, jonka päälle Hahto harjoitteli ja levytti albumin Wintersun tämän jälkeen. Time I -levyllä Hahto oli enemmän mukana rumpusovituksissa. Hahto tuurasi Nightwishin Jukka Nevalaista tämän ilmoitettua siirtyvänsä sivuun ajoittaisen unettomuuden takia. Yhtye kiinnitti aiemmin muun muassa rumputeknikkona toimineen Hahdon tuuraajaksi riveihinsä elokuussa 2014. Virallinen jäsen Hahdosta tuli heinäkuussa 2019. ==Diskografia== ;Rotten Sound * * * * * * * * * * * * ;Enochian Crescent * * ;Max on the Rox * * * * ;Wintersun * * * ;Swallow the Sun * * ;Nightwish * * * ;Darkwoods My Betrothed * ;Auri * ;Misantropia *Kielletty kuvajaiset (EP) (1995) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset metallimusiikin rumpalit Luokka:Nightwishin jäsenet Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Esofagiitti

Esofagiitti (ICD-10 K20#) eli ruokatorven tulehdusHakusana Esofagiitti. Terveyskirjasto. Viitattu 17.7.2017. johtuu yleensä refluksitaudista. Tällöin käytetään termiä refluksiesofagiitti. Ruokatorven alaosan tulehdus on refluksitaudin yleisin lisäsairaus (komplikaatio). Sen oireena on jatkuva ylävatsan tai rintalastan takainen kipu.hakusana Ruokatorvitulehdus. Terveyskirjasto. Viitattu 17.7.2017. Muita syitä esofagiitille voivat olla trauma, syövyttävät aineet tai mikrobit, joista yleisimpiä ovat hiiva (Candida albicans), Herpes simplex tai sytomegalovirus. Lisäksi on eosinofiilinen esofagiitti.Miten tunnistan eosinofiilisen ruokatorvitulehduksen? Suomen lääkärilehti , Vuosikerta. 74 , Nro 35 , Sivut 1874-1880.Eosinofiilinen esofagiitti on tärkeä erottaa refluksitaudista Kansanterveys 27.03.2021. Refluksiesofagiitti (ICD-10 K21.0) on yleensä lievä ja komplikoitumaton. Se voi kuitenkin aiheuttaa Barrettin ruokatorven, ruokatorven ahtauman tai verenvuotoa. Refluksiesofagiitti hoidetaan hoitamalla refluksitauti. == Kuvia esofagiitista == thumb|Refluksiesofagiitin aihettama Barretin ruokatorvi tähystyksessä. == Lähteet == Luokka:Ruokatorven sairaudet
Retorinen kysymys

Retorinen kysymys tarkoittaa interrogatiivi- eli kysymysmuotoista lausumaa, joka esitetään keskustelun tehokeinona eli retoriikkana ja johon odotetaan lähinnä samanmielisyyden osoitusta eikä niinkään vastausta. ==Esimerkkejä== * ”Lasketko leikkiä?” * ”Etkö parempaa keksinyt?” * ”Oletko sinä vähän tyhmä?” * ”Kukapa ei haluaisi kaunista kotia!” * ”Ihanko tosi?” * ”Onko toimittaja itse jo lopettanut vaimonsa hakkaamisen?” * "Olenko ainut, joka..." ==Käyttö== Koska retoriseen kysymykseen ei odoteta varsinaista vastausta, sitä käytetään yleensä puheteknisenä keinona, jolla pysäytetään asian käsittely. Tyypillisesti retorinen kysymys tuo esille ongelman tai aiheen: Kukapa ei haluaisi kaunista kotia. Sitä aletaan sitten selvittää, esimerkiksi millainen koti on kaunis ja miten kodin kauneus saadaan aikaan. Retorisen kysymyksen avulla käsiteltävän asian merkitys korostuu. Se pysäyttää asian käsittelyn ja kuulijat alkavat miettiä, mutta kertoja ”vastaakin” itse ryhtymällä varsinaisesti käsittelemään asiaa. Retorisen kysymyksen esittäjän pitää kuitenkin monesti viestiä vielä erikseen eleillä, ilmeillä tai äänenpainollaan, ettei hän odotakaan kuulijoilta vastausta. Väitteeksi tai kysymykseksi tulkittuna retorinen kysymys voi silti saada kuulijat miettimisen sijasta puuttumaan asiaan: Oletko itse vähän tyhmä? Yksi retoristen kysymysten käytön pääperiaatteista on, ettei niitä pidä esittää liikaa, jotta ne eivät menetä tehoaan. ==Lähteet== * Iso suomen kielioppi (Viitattu 17.1.2009) * Virtuaaliammattikorkeakoulu (Viitattu 17.1.2009) Luokka:Retoriikka Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Verho

thumb|350px|Sivuverhot, jotka on ripustettu verhotankoon verhorenkailla ja kiinnitetty keskikohdastaan verhotampilla seinään. Verho on kangasta, jota ripustetaan yleensä ikkunan eteen estämään tai himmentämään valoa. Verhoja voidaan käyttää myös muihin tarkoituksiin, kuten suihkuverhona, näkösuojana, tilan jakamiseen, tai pelkästään esteettisistä syistä. Verho vaimentaa myös kaikua huoneistossa. Ennen nykyaikaisen lämmitystekniikan ja moninkertaisten ikkunoiden käyttöönottoa verhoja käytettiin myös sisätilojen pitämiseksi lämpiminä. Kun itämaista ja Italiasta levisi muualle maailmaan taidokkaasti valmistettuja kankaita, verhoja alettiin käyttää myös koristeina.Fox Linton 2001, s. 6. Päiväverho tai valoverho on ohutta, vaaleaa valoa läpäisevää kangasta, esimerkiksi voileeta. Sitä käytetään esimerkiksi alimman kerroksen kadunvarsi-ikkunoissa, jolloin päivänvalo pääsee huoneeseen, mutta ulkoa ei silti näe ikkunan läpi sisään. Kappa on matala ja leveä verho, joka peittää verhotangon ja ikkunan yläreunan. Salusiini tai puoliverho on ikkunanpuitteisiin kiinnitetyn tangon tai langan varaan ripustettu verho, joka peittää vain ikkunan alaosan. Rullaverho on kiinnitetty ikkunan yläpuolelle rullalle ja vedetään narulla alas auki. Sälekaihdin on ikkunaan yleensä kiinteästi asennettava verho, joka on valmistettu langoilla toisiinsa yhdistetyistä puu- tai metallisäleistä. Paneeliverho on suora ja sileä kangas, joka kiinnitetään ikkunanpuitteeseen tai kiskoon. Esirippu on verho, joka teatterissa peittää näyttämön ennen esityksen alkua. Verhot ripustetaan esimerkiksi pujottamalla verhotanko verhoon ommeltuun pujotuskujaan, tai käyttämällä verhorenkaita, lenkkejä, nauhoja tai purjerenkaita. Verhot voi myös ripustaa vaijeriin, joka on pingotettu kattoon tai seinästä seinään. Verhotangon päissä on usein koristeelliset nupit, jotka estävät verhoa liukumasta tangoilta. Verhon keskiosan kohdalla pystysuunnassa voi olla verhotamppi, josta verho vedetään sivulle ja kiinnitetään seinään asennettuun verhopidikkeeseen.Fox Linton 2001, s. 111–117. ==Katso myös== * Draperia ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Grana Padano

Grana Padano on italialainen, raakamaidosta valmistettu puolirasvainen, kova juusto. Grana Padanoa on valmistettu Pojoen laaksossa 1100-luvulta alkaen. Grana Padanon paino on 24–40 kilogrammaa, ja sen läpimitta on 35–45 senttimetriä. Juusto kypsyy 12–24 kuukauden ajan. Väriltään Grana Padano on valkeaa tai oljenkeltaista. Ominaisuuksiltaan Grana Padano muistuttaa parmesaania (Parmigiano Reggiano), johon se myös usein harhaanjohtavasti sekoitetaan. Grana Padano on kuitenkin halvempaa ja miedompaa kuin parmesaani. Grana Padanon maku on mieto, hiukan hapokas ja aromaattinen. Sen rasvapitoisuus on 32 % kuiva-aineesta. Se sopii nautittavaksi siivutettuna tai kypsänä raastettavaksi. Viiniksi sen kanssa sopii punaviini. Vuoden 2017 lopulla eläintensuojelujärjestö Compassion in World Farming julkaisi videomateriaalia, joka paljasti, että Grana Padanon ja parmesaanin tuotannossa käytettyjä lypsylehmiä kohdellaan erittäin huonosti. Lehmät olivat nälkiintyneitä, vammautuneita, ylirasitettuja ja ne elivät saastaisissa oloissa. Eläinsuojelijat vaativat juustojen tuottajilta parannuksia eläinten oloihin. Parmigiano Reggianon alueen maataloustuottajien järjestö valmistelee lehmien olosuhteita valvovaa sertifiointijärjestelmää. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * http://www.granapadano.com/ Luokka:Italialaiset juustot Luokka:Lehmänmaitojuustot
New Weird America

New Weird America -nimikkeellä kutsutaan 2000-luvulla Yhdysvalloissa alkunsa saanutta psykedeelisen folkmusiikin aaltoa. Englantilaisen Wire-musiikkilehden toimittajan David Keenanin väitetään keksineen termin Wire-lehden elokuun 2003 numerossa. Kyseessä on sanaleikki kirjailija Greil Marcusin Old Weird America -käsitteestä, jolla hän kytki Bob Dylanin ja muut toisen maailmansodan jälkeiset folk-artistit aiempaan yhdysvaltalaiseen folk-traditioon. New Weird America -suuntaus on saanut vaikutteita etenkin 1960- ja 1970-lukujen psykedeelisistä folk-yhtyeistä, mutta musiikkityylissä voi kuulla vaikutteita hyvinkin erilaisista tyyleistä kuten heavy metalista, free jazzista ja elektronisesta musiikista. Toinen suuri vaikuttaja New Weird America -artisteille ovat olleet Roky Ericksonin kaltaiset soittotaidoiltaan kokemattomat ja yhteiskunnasta vieraantuneet artistit. Joitain New Weird America -artisteja onkin kritisoitu mielenterveysongelmien käyttämisestä kuvastona julkisen kuvan luonnissa. New Weird America on lehdistön luoma käsite, ja monet tyylilajin alle yhdistetyistä artisteista eivät koe olevansa osa uutta yhtenäistä liikettä. ==New Weird America -käsitteeseen kytkettyjä artisteja== *Akron Family *Antony and the Johnsons *Baptist Generals *Devendra Banhart *Charalambides *CocoRosie *Comets on Fire *Jack Rose *Lavender Diamond *The Microphones/Mount Eerie *Joanna Newsom *No-Neck Blues Band *Six Organs of Admittance *Sunburned Hand of the Man *Will Oldham *Wooden Wand and the Vanishing Voice Luokka:Musiikkityylit
Yleistynyt toinen

Yleistynyt toinen () on yhteiskuntatieteellinen käsite, joka liittyy sosiaalisen identiteetin luomiseen. Käsitteen takana on ajatus, että yhteiskunnalliset toimijat määrittävät minäkuvansa suhteessa muihin. Muita on mahdotonta käsitellä kognitiivisesti sellaisenaan, vaan apuun tarvitaan yleistyksiä, joiden pohjalta voidaan suunnata omia odotuksia. Sosiaalisen toimijan kuvitellessa muiden odotuksia itseään kohtaan hän hyödyntää yleistyneen toisen mielikuvaa. Kyseessä on siis eräänlainen moninkertainen kuvitteluprosessi, jossa toimija kuvittelee, mitä muut hänestä kuvittelevat. Yleistyneen toisen käsitettä käytetään ennen kaikkea sosiaalipsykologiassa, jonka piirissä se kytketään usein symboliseen interaktionismiin. George Herbert Meadin mukaan ihmiset ovat yleistyneen toisen kautta yhteydessä yhteiskuntaan. Yleistyneen toisen mielikuva toimii siis välittäjänä yksilöiden yksityisen maailman ja julkisen yhteiskunnallisen todellisuuden välillä. Meadin mielestä leikit ja roolipelit ovat tärkeitä lapsen kehitykselle, jotta tämä oppii näkemään itsensä toisten ihmisten kautta ja ymmärtämään muiden aikeita ja odotuksia paremmin. Tätä kautta hän kykenee muodostamaan itselleen yleistetyn toisen ja terveen minäkuvan. Luokka:Sosiaalipsykologia
Growing Up in Public

Growing Up in Public on Lou Reedin vuonna 1980 julkaistu albumi. Albumin on julkaissut CD:nä vuonna 1992 BMG Music ja vuonna 2000 Buddha Records. ==Kappaleet== #How Do You Speak to an Angel – 4:08 #My Old Man – 3:15 #Keep Away – 3:31 #Growing Up in Public – 3:00 #Standing on Ceremony – 3:32 #So Alone – 4:05 #Love Is Here to Stay – 3:10 #The Power of Positive Drinking – 2:13 #Smiles – 2:44 #Think It Over – 3:25 #Teach the Gifted Children – 3:20 ==Esiintyjät== *Lou Reed - laulu, kitara *Michael Fonfara - kosketinsoittimet, kitara *Ellard Boles - bassokitara, taustalaulu *Michael Suchorsky - rummut *Stuart Heinrich - kitara, taustalaulu *Chuck Hammer - kitara Luokka:Vuoden 1980 albumit Luokka:Lou Reedin albumit
Miinanraivaaja DR-5

Miinanraivaaja DR-5 oli alun perin Yhdysvalloissa Normandian maihinnousua varten rakennettu ST-luokan hinaaja ST-481. Tyyppi oli niin merikelpoinen, että lisäpolttoainesäiliöin varustettuna se voitiin ajaa omin konein Yhdysvalloista Englantiin. Kuitenkin aluksia upposi monta tässä siirrossa. == Valmistus == ST-481 tilattiin 718 hinaajan hankinnassa J. K. Welding Companyltä Brooklynistä New Yorkista ja valmistui 1944.Kämäräinen, Juha s. 65 Alustyyppi oli 150 tonnin uppoamainen, 21 metriä pitkä, 6,2 metriä leveä ja syväys 2,6 metriä. Koneena oli 400 hevosvoiman Atlas Imperial -diesel suoralla kytkimellä. Alustyypin erikoisuus oli se, ettei siinä ollut alennusvaihteita eikä edes peruutusta, vaan peruutusta varten kone piti sammuttaa ja käynnistää uudelleen päinvastaiseen suuntaan. == Palvelus == Kansanhuoltoministeriö osti 12. kesäkuuta 1946 Yhdysvaltain asevoimien selvittelyelimeltä kahdeksantoista ST-luokan hinaajaa sodanjälkeiseen miinanraivaukseen. Suomen merivoimat vuokrasi 25. syyskuuta 1946 aluksen, joka liitettiin 1947 raivauslaivastoon. Raivauksen päätyttyä alus palautettiin 5. lokakuuta 1948 ja myytiinAuvinen, Visa s. 119 Helsingin satamalaitokselle, joka nimesi senNalleksi. Nimi muutettiin vuonna 1958 Merikariksi. Alus upposi 1963 Helsingin satamassa törmättyään proomuun. Onnettomuudessa ei menetetty henkiä. Nosto pohjasta kesti noin viikon ja alus korjattiin Hietalahden telakalla. Alus myytiin 1974 romutettavaksi. ==Lähteet== * *Juha Kämäräinen: Pienet hinaajat Suomessa - m/s Alpo Normandiasta Suomeen ja takaisin === Viitteet === Luokka: Suomen merivoimien miinanraivaajat
Islington

Islington (London Borough of Islington, ['ɪzlɪŋtən]) on yksi Lontoon 32:sta kaupunkipiiristä ja sijaitsee Lontoon Cityn pohjoispuolella. Sen pinta-ala on 15 neliökilometriä, ja siellä asui vuonna 2017 noin ihmistä. Alueelle kulkevat Lontoon metron linjat Northern Line, Victoria Line ja Piccadilly Line. Alueella on asunut julkisuuden henkilöitä, kuten Tony Blair, George Orwell, Nick Hornby, Douglas Adams, Boris Johnson ja paremmin Johnny Rottenina tunnettu John Lydon. Islington on jalkapalloseura Arsenalin kotipaikka. Alueella sijaitsevat seuran entinen kotistadion Highbury ja nykyinen Emirates Stadium. == Lähteet == *
Salli mun nauraa

Salli mun nauraa on suomalainen vuonna 1993 valmistunut sketsisarja. Sarjaan valmistui 12 jaksoa, ja se esitettiin MTV3-kanavalla loka-joulukuussa 1993. Sarjan näyttelijät ovat Pirkka-Pekka Petelius ja Mikko Kivinen. Sarja oli saman näyttelijäkaksikon jatkoa kevättalvella 1993 esitetylle sketsisarjalle Viihdeohjelma Tukholma. Sarjan tunnusmusiikkina oli Was (Not Was) -yhtyeen kappale Walk The Dinosaur. ==Sarjassa esitettyjä sketsejä== * Entinen siivooja * Keijo Kirkuja * Virkamies ja betonimylläri ravintolassa * Savolainen puhelias konduktööri * Hipsiäinen (Hapsiainen-parodia) * Pelastus ihan yks ja 2 (Hälytys 911-parodia) * Laardinaattorit (Gladiaattorit-parodia) ==Lähteet== Luokka:1990-luvun suomalaiset sketsisarjat
Miinanraivaaja DR-13

Miinanraivaaja DR-13 oli alun perin Yhdysvalloissa Normandian maihinnousua varten rakennettu hinaaja ST-79. Army Ocean Tugs (LT, ST) tyyppi oli niin merikelpoinen, että lisäpolttoainesäiliöin varustettuna se voitiin ajaa omin konein Yhdysvalloista Englantiin. Kuitenkin aluksia upposi monta tässä siirrossa. == Rakentaminen == ST-79 tilattiin J. K. Welding Companyltä Brooklynistä New Yorkista. Se valmistui 1943.Kämäräinen, Juha s. 65 == Hankinta Suomeen ja palveluskäyttö == Kansanhuoltoministeriö osti 12. kesäkuuta 1946 Yhdysvaltain asevoimien selvittelyelimeltä kahdeksantoista ST- luokan hinaajaa sodanjälkeiseen miinanraivaukseen. Aluksen matka Suomeen alkoi 28. heinäkuuta Schiedamin Wilhelminahavenista. Se saapui 8. elokuuta Hankoon.Kämäräinen, Juha s. 16–17 Operaation alustarpeen vähetessä vuonna 1950 DR-13 myytiin F W Hollmingille. Seuraavana vuonna aluksen osti satamajäänmurtajakseen Haminan kaupunki ja alus sai uuden nimen Merikarhu. Alus saapui Haminaan 15. tammikuuta 1952.Kämäräinen, Juha s. 75 30\. elokuuta 1964 sattuneen vakavan läheltä piti -tilanteen jälkeen aluksen vakavuutta parannettiin.Kämäräinen, Juha s. 75–76 Aluksen palvelu hinaajana loppui vuonna 1990, jolloin se siirrettiin Tervasaareen museolaivaksi.Kämäräinen, Juha s. 77 Se on hyväksytty Museoviraston Perinnelaivarekisteriin. ==Tekniset tiedot== Alustyyppi oli 150 tonnin uppoamainen, 21 metriä pitkä, 6,2 metriä leveä ja syväys 2,6 metriä. Pääkone on 6 syl. 400 HP, 300 RPM Atlas Imperial Diesel (model:6HM2124) suoralla kytkimellä; alustyypin erikoisuus oli se, ettei siinä ollut alennusvaihteita eikä edes peruutusta, vaan peruutusta varten kone piti sammuttaa ja käynnistää uudelleen päinvastaiseen suuntaan. ==Lähteet== * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *#3050 Suomen kauppalaivastotietokanta Laivakortti DR-13
Ottobrunn

Ottobrunn on kunta Münchenin piirikunnassa Baijeriin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee 10 kilometriä Münchenin keskustasta kaakkoon. Kunnan asukasluku oli 21 881 vuoden 2020 lopussa. Ottobrunnin pinta-ala on 5,24 neliökilometriä. Tuleva Kreikan kuningas Otto von Wittelsbach kulki 1832 paikkakunnan halki ja siellä on hänelle omistettu museo. Kunnan kulttuurikeskus on nimetty saksalais-italialaisen säveltäjä Ermanno Wolf-Ferrarin mukaan, joka asui paikkakunnalla 1915–1931. Myös eurooppalainen ilmailu- ja avaruusteknologian yritys EADS pitää Saksan pääkonttoriaan Ottobrunnissa, vaikka suurin osa sen alueesta kuuluukin Taufkirchenin naapurikuntaan. Münchenin S-Bahn pysähtyy Ottobrunnissa ja kulkee kaupunkiin 20 minuutin välein. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kunnan verkkosivut Luokka:Baijerin kunnat Luokka:Münchenin piirikunta
Miinanraivaaja DR-4

Miinanraivaaja DR-4 (aiemmin ST-89) oli alun perin Yhdysvalloissa Normandian maihinnousua varten rakennettu hinaaja. Alustyyppi oli 150 tonnin uppoamainen, 21 metriä pitkä, 6,2 metriä leveä ja syväys 2,6 metriä. Koneena oli 400 hevosvoiman Atlas Imperial -diesel suoralla kytkimellä; alustyypin erikoisuus oli se, ettei siinä ollut alennusvaihteita eikä edes peruutusta, vaan peruutusta varten kone piti sammuttaa ja käynnistää uudelleen päinvastaiseen suuntaan. == Hankinta ja käyttö Suomessa == Aluksia ostettiin Suomeen kaikkiaan 18 kpl sodanjälkeistä miinanraivausoperaatiota varten. DR-4 osallistui operaatioon, jonka päätyttyä alus myytiin Rauma-Repola Oy:lle hinaajaksi. Se sai uuden nimen Rauma II. Aluksen historiaan liittyy kohtalokas onnettomuus Rauman satamassa 8. joulukuuta 1964, kun armeijan kuljetusvene K-8 törmäsi räntätuiskussa hinaajan kanssa. Armeijan vene oli matkalla perinteisiin alokastanssijaisiin Kuuskajaskarin linnakkeelle. Matkustajina oli 38 nuorta naista, joista 25 ja koko kolmehenkinen miehistö hukkui veneen upotessa.Kämäräinen 2005, s. 69 Hinaajan päällikkö vapautettiin oikeudessa vastuusta, koska syyllinen onnettomuuteen todettiin olleen armeijan veneen kuljettaja. Rauma II vaihtoi omistajaa kaikkiaan kuusi kertaa. Viimeksi sen omisti Rederi Alfons Håkans Ab. Aluksen nimi oli tuolloin Fakir. Alus romutettiin Naantalissa vuonna 1984. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== DR-04 Rauma
Heiligendamm

Heiligendamm on kaupunginosa Bad Doberanin kaupungissa Saksassa Itämeren etelärannalla lähellä Rostockia Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa. Heiligendamm on Saksan vanhin Itämeren rannikon kylpyläpaikka; se rakennettiin ylimystön elegantiksi tapaamis- ja lomailupaikaksi. Ensimmäinen arvovieras oli Mecklenburg-Schwerinin herttua Friedrich Franz I, joka valitsi Doberanin kesäasunnokseen 1793, jonka jälkeen paikasta tuli muodikas lomailupaikka. Saksan vanhimmalla hevosradalla järjestettiin ensimmäiset kilpailut 1822. Heiligendamm oli aateliston lomailupaikka aina 1930-luvulle asti, toisen maailmansodan jälkeen rakennuksia käytettiin parantoloina. Myöhemmin paikkakunnalla on järjestetty arvovieraiden vastaanottoja. Yhdysvaltain presidentti George W. Bush vieraili siellä heinäkuussa 2006 ja kesäkuussa 2007 paikkakunnalla järjestettiin G8-maiden kokous. G8-kokousta varten koko paikkakunta ympäröitiin 2,5 metriä korkealla 13 km:n pituisella piikkilanka- aidalla. Heiligendammissa on kapearaiteinen rautatie "Molli", jolla kuljetaan höyryveturin vetämillä junilla. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * http://www.heiligendamm.de/ Luokka:Saksan kaupunginosat Luokka:Mecklenburg- Etu-Pommeri Luokka:Mecklenburg-Etu-Pommerin historia
Messier 65

Messier 65 (M65, NGC 3623) on Leijonan tähdistössä sijaitseva kierteisgalaksi, jonka Charles Messier löysi ja luetteloi vuonna 1780. Se sijaitsee noin 50 miljoonan valovuoden päässä Maasta ja on noin 140 000 valovuoden levyinen. Galaksin ikä on noin 13.2 miljardia vuotta. M65:n suhteellinen kirkkaus on +9,3, joten sen havaitsemiseen tarvitaan kaukoputki. Galaksi näkyy tänne lähes suoraan sivusta. Se on yksi Leijonan kolmikon galakseista yhdessä M66:n ja NGC 3628:n kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * SEDSin Messier -sivut M65:sta 065 M065 Luokka:Neitsyen superjoukko 3623
Punaisten lyhtyjen alue

thumb|Punaisten lyhtyjen alue Amsterdamissa Punaisten lyhtyjen alue on useissa kaupungeissa alue, jonne prostituutio ja muu sen kaltainen seksityöläisyys on keskittynyt. Nimitys juontaa juurensa ilotalojen tavasta ilmoittaa seksiliiketoiminnan harjoittamisesta punaisella lyhdyllä ikkunassaan. Ensimmäisen kerran nimitystä käytettiin tiettävästi Yhdysvalloissa vuoden 1890 tietämillä. Tunnetuimpia punaisten lyhtyjen alueita ovat Pigalle Pariisissa, Reeperbahn Hampurissa, De Wallen Amsterdamissa ja Pat Pong Bangkokissa, jossa seksinmyyntiä on nykyään vähennetty. Luokka:Prostituutio Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Taisto Huuskonen

Taisto Huuskonen (4. marraskuuta 1925 Tampere – 28. marraskuuta 1990 Mouhijärvi) oli suomalainen kirjailija, joka asui 26 vuotta elämästään Neuvostoliitossa ja toimi myös siellä kirjailijana. Nokialta kotoisin oleva Huuskonen osallistui sotiin, ja sodan jälkeen hän oli mukana SKDL:n toiminnassa. Tyytymättömänä silloisen Suomen oloihin hän loikkasi vaimonsa Ennin kanssa Suomesta Neuvostoliittoon 1949. Ensimmäisellä kerralla he eksyivät takaisin Suomen puolelle, mutta toisella kerralla he onnistuivat pääsemään rajan yli. Neuvostoliitossa Huuskosia pidettiin kuitenkin vakoilijoina, ja he joutuivat viettämään vajaat kaksi vuotta työleireillä Uralin tällä puolen.. Vapauduttuaan leiriltä Huuskonen vaimoineen oleskeli ensin sisä-Venäjällä, mutta onnistui sitten muuttamaan Petroskoihin Karjalais- suomalaisessa SNT:ssa. Siellä Huuskonen työskenteli ensin metalliteollisuudessa ja sitten toimittajana. Hän alkoi myös kirjoittaa kirjoja, ja julkaistuaan hyvän vastaanoton saaneen sotakirjansa Teräsmyrsky Kannaksella (1970) hän pääsi myös Karjalan Kirjailijaliiton jäseneksi. Vuonna 1975 Huuskoset palasivat Suomeen ja eri vaiheiden jälkeen asettuivat lopulta asumaan Mouhijärvelle. Vuonna 1979 Huuskonen julkaisi elämänvaiheistaan teoksen Laps Suomen, joka herätti suurta huomiota ja väittelyä, sillä siinä kuvattiin todenmukaisesti Neuvostoliiton oloja ja elämää siellä. Kirjasta tehtiin myös samanniminen näytelmä 1990. Huuskonen julkaisi tämän jälkeen myös muitakin kirjoja (Ennin tarina, sotakirjat Jermut ja Jermut jatkosodassa), mutta ne eivät enää herättäneet niin suurta huomiota. https://web.archive.org/web/20051220061006/http://www.tamperelainen.fi/archive/huuskonen_taisto.shtml ==Teokset== *Rehua, rehua! : kertomus, ilmestyi kokoomateoksessa Nykypäivämme uurastajia. Kuvauksia. Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, Petroskoi 1961 *Huomenen oraat. Karjalan kirjakustantamo, Petroskoi 1963 *Maa kaipaa isäntää : Huomenen oraat-romaanin 2. osa. Karjalan kirjakustantamo, Petroskoi 1968 *Juttuja ja kertomuksia eri vuosilta. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1969 *Teräsmyrsky Kannaksella : romaani. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1970 *Rakkaasti, hehkuvin rinnoin. 1978 *Laps Suomen. WSOY 1979, 14. painos 1987 *Teräsmyrsky : romaani. WSOY 1981 *Ennin tarina. WSOY 1984 *Jermut : romaani. WSOY 1983 *Jermut jatkosodassa : romaani. WSOY 1986 *Moukarin kaiku : romaani. WSOY 1988 ==Lähteet== == Linkit == *One Life and Two Perspectives Separated by the Border. The case of Taisto Huuskonen. Tuulikki Kurki Luokka:Suomalaiset sotakirjailijat Luokka:Siperiaan karkotetut henkilöt Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Jack Meatbeat & the Underground Society

Jack Meatbeat & the Underground Society oli suomalainen psykedeelinen rock- yhtye, joka perustettiin Ilmajoella vuonna 1989. Yhtye siirtyi 1990-luvun alkupuolella asumaan Helsinkiin. == Historia == Yhtye äänitti kolme albumia ja kiersi aktiivisesti Eurooppaa 1990-luvulla. Toiminta hiipui vuosikymmenen lopulla, kun Jukka Suksi, Eduardo Martinez ja Marko Perälä siirtyivät The Flaming Sideburnsin riveihin. Petri Mukkala ja Ewo Rytkönen (nyk. Pohjola) soittivat myöhemmin Babylon Whores -yhtyeessä. Hannu-Pekka Björkman tunnetaan nykyään näyttelijänä ja Rytkönen/Pohjola Nightwishin managerina. == Kokoonpanot == === 1989–1992 === * Vesa Hellsten – laulu * Jukka Suksi – kitara * Pekka Hellsten – kitara * Hannu-Pekka Björkman – kitara * Marko "Kostaja" Perälä – basso * Petri "Pete Liha" Mukkala – rummut === 1992– === * Eduardo Martinez – laulu * Jukka Suksi – kitara * Pekka Hellsten – kitara * Marko "Kostaja" Perälä – basso * Petri "Pete Liha" Mukkala – rummut * Ewo Rytkönen – basso (kahdeksan kuukautta vuonna 1994) == Julkaisut == === Albumit === * Misplaced Devotion (Smokin' Troll, 1994) * Neptuno (Metamorphos, 1997) * Back From World War III (Munster, 1999) == Aiheesta muualla == * *Yhtye Archive.orgin sivulla Jack Meatbeat & the Underground Society Luokka:Psykedeelisen musiikin yhtyeet
Alpo Ruuth

Alpo Armas Ruuth (17. maaliskuuta 1943 Helsinki – 24. toukokuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, jonka teosten aihepiirinä ovat usein Helsingin Kallion ja Sörnäisten työläiskaupunginosat ja niiden asukkaat. Ennen kirjailijaksi ryhtymistään Alpo Ruuth toimi muun muassa myyjänä, autonapumiehenä ja suutarina. Hänen läpimurtoteoksensa Kämppä (1969) kuvaa 1950-luvun lopun Sörkän nuorisojengiä. Ruuthin kirjoissa käsitellään paljon yhteiskunnallisia aiheita, esimerkiksi Ruotsiin muuttoa (Kotimaa, 1974), armeijaa (Korpraali Julin, 1971) ja 1990-luvun alun lamaa (Kolme miestä Toyotassa, 1993). Läpimurtoromaanissaan Kämppä (1967) Ruuth käsitteli hänen omilla kotikulmillaan Sörnäisissä elävää poikasakkia. Teoksen päähenkilö Pera on monien Ruuthin romaanien tapaan vaatimattomista oloista lähtöisin oleva antisankari, jonka kehitystä ja epäonnistumisia romaanissa seurataan. Hänen vastapoolinaan on kieron pelin osaava Olli, joka hallitsee eteenpäin pyrkimisen taidon. Romaanissa kuvastuvat ryhmän sisäiset säännöt, jotka eroavat muun yhteiskunnan normeista. Alpo Ruuth käsikirjoitti Veli-Matti Saikkosen ohjaaman televisioelokuvan Tykkimies Kauppalan viimeiset vaiheet (1977), jonka pääosaa näyttelee Vesa-Matti Loiri. Toukokuussa 2018 Alpo Ruuth sai nimeään kantavan polun Helsingin Sörnäisiin. == Teokset == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == Palkinnot == * Valtion kirjallisuuspalkinto 1970, 1975, 1980, 1982 * Vantaan kulttuuripalkinto 1984 *Pro Finlandia -palkinto 1984 * Stadin Kundi 2001 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Alpo Ruuthin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Alpo Ruuthin haastattelu : Alpo Ruuth 50-luvun Sörkan poikavuosistaan: ”Me mitää slangii puhuttu!”, Slangi.Net 1.2.2002 Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vantaan kulttuuripalkinto Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet