EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kaikki paitsi purjehdus on turhaa

Kaikki paitsi purjehdus on turhaa on Lasse Mårtensonin säveltämä ja Juha ”Watt” Vainion sanoittama kappale, jonka kumpikin heistä on levyttänyt. Mårtensonin versio julkaistiin singlenä, ja se on hänen tunnetuimpia levytyksiään. Laulun teema, purjehdus, oli sekä Vainiolle että Mårtensonille mieleinen. Vainio rakasti merta ja purjehdusta, kuten myös Mårtenson. == Levytys ja julkaisu == Vainio levytti kappaleen demoversion alun perin Mårtensonin säestäessä pianolla vuonna 1987 Mårtensonin kotistudiolla Espoossa. Mårtenson levytti kappaleen vuotta myöhemmin vuonna 1988, ja siitä muodostui yksi hänen tunnetuimmista kappaleistaan. Vuonna 1999, runsaat kahdeksan vuotta Vainion kuoleman jälkeen, Vainion pitkäaikainen yhteistyökumppani Jaakko Salo kuunteli Vainion ja Mårtensonin tekemän demoversion. Hän pyysi Mårtensonia muokkaamaan sen julkaisukuntoon. Kappaleeseen äänitettiin 24. helmikuuta 1999 Hyvän Tuulen Laulajat -kuoron kuoro-osuus sekä muita kosketinsoitinosuuksia. Valmis versio julkaistiin ensi kertaa samana vuonna Vainion kokoelma-albumilla, joka nimettiin kappaleen mukaan. Demoversio julkaistiin vuonna 2008 Vainion kaikki levytykset sisältävällä kokoelmalla Legendan laulut – Kaikki levytykset 1963–1990. Tehosekoittimen Otto Grundström on tehnyt laulusta coverversion, joka julkaistiin Mårtensonin tribuuttilevyllä Kaikki paitsi Mårtenson on turhaa vuonna 2006. Albumin nimi on viittaus kappaleeseen. == Vainion vuoden 1999 version muusikot == * Juha Vainio – laulu * Lasse Mårtenson – kapellimestari, piano, kosketinsoittimet * Hyvän Tuulen Laulajat, joht. Kalevi Ukkola – taustalaulu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen äänitearkisto: Hakutulos kappaleelle Kaikki paitsi purjehdus on turhaa Luokka:Vuoden 1988 kappaleet Luokka:Juha Vainion sanoittamat kappaleet Luokka:Suomalaiset iskelmät
Brawl (Transformers)

Brawl on kuvitteellinen robotti Transformers-universumissa. ==The Transformers== Brawl on yksi Combaticoneista, jotka Starscream rakensi toisen maailmansodan aikaisista sotakoneista kostaakseen Megatronille. ==Vuoden 2007 elokuva== Vuoden 2007 Transformers-elokuvassa Brawlin nimi olikin erään editointivirheen vuoksi Devastator. Brawl tuli mukaan elokuvaan vasta, kun Starscream käski kaikkia Decepticoneja saapumaan Hooverin Padolle sieppaamaan Allspark. Kun Autobotit ja sotilaat veivät sen turvaan Mission Cityyn, Brawl seurasi heitä, mutta sai surmansa Bumblebee ampui häntä plasmakanuunalla rintaan. == Ääninäyttelijät == Vuodet Näyttelijät Sarjat Konsolipelit 1986 Tony St. James The Transformers 2007 David Sobolov Transformers: The Game 2010 Nolan North Transformers: War for Cybertron == Aiheesta muualla == *Lisätietoa Brawlista TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa Luokka:Decepticonit
K. J. Virtanen

Kyösti Jalmari Virtanen (28. marraskuuta 1885 Pertteli – 5. joulukuuta 1949 Lohja) oli suomalainen näytelmäkirjailija, joka käytti nimimerkkiä K. J. Tuulensuu. == Teoksia == * Sulhanen vankilasta : yksinäytöksinen pila, mukaellen kirjottanut K. J. Tuulensuu. Seuranäytelmiä n:o 89. Karisto 1909 * Nuoriso tienhaarassa y.m. kuvaelmia, kirjottanut K. J. Tuulensuu. Huviohjelmien avuksi n:o 29. Karisto 1910 * Vapaan painin ja urheilun käsikirja, toimittaneet K. J. Wirtanen ja Karl Lehto. Toimittajat, Hancock, Michigan 1910 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Long Haul

Long Haul on Transformers-universumissa esiintyvä Decepticon. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1984 The Transformers -animaatiosarjassa. ==The Transformers== Long Haul kuului ensimmäisessä Transformers-sarjassa Constructiconien ryhmään, jotka loivat Cybertronissa Crystal Cityn, mutta nykyään ovat osa Megatronin joukkoja. Long Haul toimi lähinnä tavaroiden kuljettajana. ==Elokuvasarja== ===Transformers: Kaatuneiden kosto=== Long Haulin ulkomuoto oli Josh Nizzin suunnittelema fanikuva ja Michael Bay piti siitä niin paljon, että otti sen mukaan Transformers: Kaatuneiden kostoon. Long Haul oli mukana Megatronin elvytyksessä, sekä Egyptissä käydyssä taistelussa. Hän sai surmansa Operaatio Tulimyrskyssä, kun F-16 Fighting Falcon -hävittäjät tulittavat häntä. Long Haul muuntautuu Caterpillar 773B -kuorma-autoksi. Samanlainen ajoneuvo muuntautuu myös Devastatorin oikeaksi jalaksi. ====Transformers: Revenge of the Fallen -videopeli==== Long Haul on mukana elokuvaan pohjautuvassa videopelissä Transformers: Revenge of the Fallen, jossa se on pelin yksi viidestä Decepticonkamppanjan pelihahmosta. Long Haul käyttää aseenaan liekinheittimiä ja kranaatinheittimiä. Erikoiskykynä hänellä on parantuminen (Autobottikampanjassa Ratchetilla on sama erikoiskyky). Hahmon äänenä toimi muun muassa Transformers: Robots in Disguisessa Optimus Primen äänenä toiminut Neil Kaplan. ===Transformers: Kuun pimeä puoli=== Elokuvassa Transformers: Kuun pimeä puoli esiintyy Long Haulin kaltaisia Decepticoneja, joista yksi kuitenkin skannasi ajoneuvomuodokseen Waste Managementin jäteauton. Elokuvassa esiintyy myös pieni taistelukyvytön Decepticon, jonka ulkomuoto muistuttaa Long Haulin päätä. Tekijäteksteissä tälle Decepticonille on annettu nimi Igor. Uskollisuutensa vuoksi hän hokee jatkuvasti Megatronin nimeä. Igorin ääninäyttelijänä elokuvassa on Greg Berg. == Hahmoa näytelleet == Vuodet Näyttelijät Sarjat Konsolipelit 1984–1986 Gregg Berger The Transformers 2009 Neil Kaplan Transformers: Revenge of the Fallen == Aiheesta muualla == *Lisätietoa Long Haulista TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa Luokka:Decepticonit
Ragnar Björk

Eino Karl Ragnar Björk (19. maaliskuuta 1885 Viipuri – 20. elokuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen, ruotsiksi kirjoittanut runoilija. == Teoksia == * Prolog för sång- och musikfesten i Lovisa 1919. Helsingfors 1919 * Prolog vid sång- o. musikfesten i Närpes, den 6 juli 1919. Vasa 1919 * Vakande lågor : dikter ; med vignetter av Arnold Tilgmann. Fram, Vasa 1919 * Frihetens väg : sånger, sägner och syner från Finlands frihetskrig ; med vignetter av Alf Danning. Huvudstadsbladet, Helsingfors 1920 * Prolog vid Svenskösterbottens bondedagar i Yttermark den 15-16 mars 1925. Kaskö 1925 * Prolog vid Sydösterbottens sång- och musikfest i Kristinestad den 31 juli - 1 aug. 1926. Kaskö 1926 * Rösterna : prolog vid Sydösterbottens sång- och musikfest i Yttermark 5-6. VI. 1927. Kaskö 1927 * Sånger till bygden och slätten. Fama, Helsingfors 1932 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Isilkul

Isilkul () on kaupunki Omskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Išimin tasangolla 145 kilometriä Omskista länteen. Kaupunki on Isilkulin piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rata sekä Tšeljabinskin ja Novosibirskin välinen M51-valtatie. Asukkaita on 25 900 henkeä (vuonna 2009). Isilkul on syntynyt vuonna 1894 rakennetun rautatieaseman ympärille. Vuonna 1945 siitä tuli kaupunki. Nykyään siellä on lähinnä rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. ==Lähteet== Luokka:Omskin alueen kaupungit
Kalatšinsk

Kalatšinsk () on kaupunki Omskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Irtyšin sivujoen Omin rannalla 88 kilometriä Omskista itään. Kaupunki on Kalatšinskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rata (Kalatšinskajan asema). Kaupungin ohittaa Tšeljabinskin ja Novosibirskin välinen M51-valtatie. Asukkaita on 23 400 henkeä (vuonna 2009). Kalatšinskin kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1792. Vuonna 1838 rakennettiin Siperian maantie ja vuonna 1895 Siperian rata. Vuonna 1952 Kalatšinskista tuli kaupunki. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kalatšinskin kaupungin sivusto Luokka:Omskin alueen kaupungit
Maija Konttinen

Iida Maria (Maija) Konttinen (3. maaliskuuta 1873 Kangasniemi – 28. marraskuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija ja laulujen sanoittaja. Konttisen vanhemmat olivat nahkuri Petter Johan Konttinen ja Ida Heikkinen, jotka olivat muuttaneet Kangasniemelle vuonna 1872 Juvalta. Perheeseen syntyi vielä kaksi muuta tyttöä. Heidän isänsä menehtyi 18. maaliskuuta 1883 keuhkokuumeeseen. On epäselvää, miten Konttisen äiti pystyi leskeksi jäätyään lähettämään esikoistyttärensä Mikkeliin tyttökouluun, jonka ensimmäisellä luokalla tämä aloitti vuonna 1883. Konttinen jatkoi opintojaan Helsingin suomalaisessa jatko-opistossa lukuvuosina 1891–1894. Yhden matrikkelimerkinnän mukaan hän oli tämän jälkeen kotiopettajana. Vuonna 1899 Konttinen sai hospitanttina eli vuoden kurssituksella Jyväskylän seminaarista kansakoulunopettajan pätevyyden. Sillä hän pääsi samana vuonna Tampereen alemman kansakoulun opettajaksi. Vuonna 1906 hän sai Helsingistä alemman suomenkielisen kansakoulun opettajan toimen, jossa hän oli eläkkeelle jääntiinsä asti. Helsingissä hän oli vaalilautakunnan ja Savon seuran jäsen. Savon seuran iltamassa lausuttiin vuonna 1920 Konttisen runo ”Rukkaset eli kuinka kaks’ Savon Seuran naista kos’ Savon Seuran suurinta”. Uusi Suomi kehui myöhemmin toistettua esitystä loistavan humoristiseksi.Riti rati ralla, tuli talvi halla.... Blogi Sukututkijan loppuvuosi. Kaisa Kyläkoski 4.12.2019. Konttisen sanoittamia lauluja ovat muun muassa ”Rati riti ralla”, ”Juhannusaatto”, ”Voikukat” ja ”Metsän laulajaiset”. Hän on kirjoittanut suomenkieliset sanat skotlantilaiseen kansanlauluun ”My Bonnie Lies over the Ocean” nimellä ”Nyt tuulet nuo viestin jo toivat”. == Teoksia == * Voikukkia: kertomuksia lapsille; kuvat piirtänyt Hilkka Finne. Lasten sarja 1. Kotikasvatusyhdistys, Helsinki 1923 * Pominassa: vuorokeskustelu menneiltä ajoilta. Suomen opettajain raittiusliiton vuorokeskusteluja n:o 4. Helsinki 1932 * Setä Tynkkysen syntymäpäiväkekkerit: vuorokeskustelu. Suomen opettajain raittiusliiton vuorokeskusteluja n:o 8. Helsinki 1933 * Koulutiellä: runoja ja suorasanaista. Valistus 1938 ;Runo * Tuulten ajeltavia. Väinämöinen, 1925 nro 37 s. 3 Verkossa == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Minne tuuli kuljettaa (kappale)

Minne tuuli kuljettaa on Toivo Kärjen säveltämä ja Juha Vainion sanoittama kappale, jolla Katri Helena osallistui Eurovision laulukilpailun Suomen karsintaan 1965 . Suosittuun letkajenkka-rytmiin sovitettu laulu oli kansan suosikki, mutta raati päättää lähettää kilpailufinaaliin Viktor Klimenkon esittämän laulun ”Aurinko laskee länteen”, jonka Kärki kirjoitti Reino Helismaan kanssa Kärki 2015, s. 561. Kärki oli vakuuttunut siitä, että ”Minne tuuli kuljettaa” olisi menestynyt kilpailussa Klimenkolle säveltämäänsä laulua paremmin. Myös suuren yleisön samanlainen käsitys vain vahvistui loppukilpailun jälkeen, kun voittajaksi selviytyi monien mielestä hyvin ”letkajenkkamainen” ”Poupée de cire, poupée de son”. Reino Helismaan piti alun perin kirjoittaa sanat ”Aurinko laskee länteen” -kappaleen lisäksi myös tähän Kärjen sävellykseen, mutta hän ehti kuolla eikä ehtinyt kirjoittaa lauluun juuri muuta kuin otsikon ”Minne tuuli kuljettaa”. Vainio otti paikan Kärjen sanoittajana ja viimeisteli sanoitukset. Ragni Malmstén levytti kappaleen 1. helmikuuta 1965, Katri Helena 12. huhtikuuta 1965. Tämä julkaistiin singlenä, ja b-puolella oli niinikään Katri Helenan laulama Kärjen-Sauvo Puhtilan ”Helsinki-letkis”. Laulun julkaisuaikoina lehdistö piti laulua muiden silloin suosittujen letkajenkkojen tapaan hyvin suomalaisena. Laulun sanojen katsottiin kuvaavan suomalaista sisua ja luonnon karuutta. Mikko S. Lehtonen katsoo laulun tarinan liittyvän topeliaaniseen suomalaisuuskäsitykseen, jossa pohjoisella luonnolla on ollut keskeinen merkitys. Hänen mukaansa sekä laulussa että topeliaanisessa puhetavassa luonto on feminiininen ankara ”äiti” (”tuuli tuutii lastaan”) ja suomalainen subjekti yleensä miespuolinen selviytyjä, mutta tässä laulussa naispuolinen. Laulun sanoitus onkin ensimmäisiä ilmentymiä Suomessa suositun kulkuriromantiikan laajentumisesta myös naissukupuolelle sopivaksi. (Pajalan 2006 s. 268 mukaan) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ylen Elävä arkisto: Katri Helena: Minne tuuli kuljettaa Luokka:Vuoden 1965 kappaleet Luokka:Katri Helenan kappaleet Luokka:Toivo Kärjen säveltämät kappaleet Luokka:Juha Vainion sanoittamat kappaleet
Tara (kaupunki)

Tara () on kaupunki Omskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Irtyšin rannalla 302 kilometriä Omskista pohjoiseen. Kaupunki on Taran piirin keskus. Asukkaita on 26 700 henkeä (vuonna 2009). Kaupunki on saanut alkunsa Irtyšiin laskevan Tarajoen suuhun vuonna 1594 perustetusta linnoituksesta. Se siirrettiin nykyiselle paikalle vuoden 1669 tulipalon jälkeen. Omskin linnoituksen ja Siperian maantien valmistuttua paikkakunta menetti sotilaallisen ja kaupallisen merkityksensä. Vuonna 1782 Tarasta tuli Tobolskin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa se toimi karkotuspaikkana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Taran piirin sivusto * Epävirallinen kaupunkisivusto * Aeroport v g. Tara (aeroomsk.ru) Luokka:Omskin alueen kaupungit
Tara

Tara voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Tara, naisen etunimi * Tara, buddhalaisuuteen liittyvä hahmo, Avalokiteshvaran naispuolinen aisapari * Tara, kaupunki Omskin alueella Venäjällä * Tara, joki Montenegrossa * Tara, Irtyšin sivujoki Venäjällä * Hurrikaani Tara, hirmumyrsky itäisellä Tyynellämerellä marraskuussa 1961 * Tara, kukkula ja arkeologinen muistomerkki Irlannissa * Tarrha eli Tarra/Tara, antiikin aikainen kaupunki Kreetalla
Sinfonia nro 2 (Aho)

Kalevi Aho sävelsi toisen sinfoniansa kesällä 1970 ollessaan sävellyksenopiskelijana Sibelius-Akatemiassa. Teoksen muodostaa kolmoisfuuga, johon on liitetty vapaa passacaglianomainen kooda. Sinfonian kantaesityksessä Helsingissä 17. huhtikuuta 1973 Radion sinfoniaorkesteria johti Kari Tikka. Säveltäjä teki teokseensa eräitä muutoksia vielä vuonna 1995, ja uusittu versio kantaesitettiin 15. syyskuuta 1995 Tuomas Ollilan johtaessa Tampereen kaupunginorkesteria.Fimic - Suomalaisen musiikin tiedotuskeskus == Lähteet == Luokka:Kalevi Ahon sinfoniat Luokka:1970-luvun musiikkiteokset Luokka:1990-luvun musiikkiteokset
Valon pisaroita

__NOTOC__ Valon pisaroita on Tuure Kilpeläisen neljäs ja Kaihon Karavaanin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 5. toukokuuta 2010. Albumi oli parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalla 10 puoli vuotta julkaisunsa jälkeen. Kilpeläinen pitää joitakin levyn kappaleita laahaavina balladeina. Albumin sanoitukset noudattivat paljolti iskelmämusiikin perinteisiä teemoja. == Kappaleet == Sävellykset ja sanoitukset Tuure Kilpeläinen paitsi Tuulipallo Tuure Kilpeläinen ja Timo Kiiskinen. # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Nyt.fi: Nyt.fi: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == * Valon pisaroita -CD == Aiheesta muualla == * Valon pisaroita discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 2010 albumit Luokka:Tuure Kilpeläisen albumit
Angelo Rossitto

Angelo Salvatore Rossitto (18. helmikuuta 1908 Omaha, Nebraska – 21. syyskuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä, joka tunnettiin lyhytkasvuisuudestaan. Rossitto oli 89 senttimetriä pitkä. Hän myi kadulla sanomalehtiä, kun John Barrymore "löysi" hänet ja esitteli ehjääjälle, joka etsi lyhytkasvuista henkilöä. Rossitosta tuli yksi Hollywoodin käytetyimpiä lyhytkasvuisia näyttelijöitä: hänet nähtiin vuosien 1927–1987 aikana yli 70 elokuvassa. Hän esiintyi muun muassa Tod Browningin elokuvassa Freaks – kummajaiset (1932) sekä elokuvissa Babes in Toyland (1934) ja Simson ja Delila (1949). Useimmissa rooleissaan hän oli kuitenkin avustajan statuksella, ilman mainintaa lopputeksteissä. Niinpä hän sai vain pieniä palkkioita, ja jatkoi sanomalehtien myymistä elannokseen. Hänen viimeinen merkittävä roolinsa oli elokuvassa Mad Max – ukkosmyrsky (1985). Rossitto kuoli 83 vuoden ikäisenä vuonna 1991. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Lyhytkasvuiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Aša

Aša () on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Baškortostanin rajaa 377 kilometriä Tšeljabinskista länteen. Kaupunki on Ašan piirin keskus. Sen kautta kulkee Ufan ja Tšeljabinskin välinen rautatie. Asukkaita on 31 500 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1898 perustetusta rautasulattamosta. Vuonna 1933 siitä tuli kaupunki. Suurin tuotantolaitos on Ašan metallitehdas. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ašan piirin sivusto Luokka:Tšeljabinskin alueen kaupungit
Asha

Asha voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Asha, Microsoft Mobilen puhelinbrändi * Aša, venäläinen kaupunki *Asha, intialainen naisen nimi, joka tarkoittaa ”toivo”, ”toive” **Asha Bhosle (s. 1933), intialainen laulaja ** Asha Degree (1990–2000), yhdysvaltalainen kadonnut tyttö ** Asha Gigi (s. 1972), etiopialainen kestävyysjuoksija ** Asha Haji Elmi (s. 1962), somalialainen rauhanaktivisti ja parlamentin jäsen ** Asha Parekh (s. 1942), intialainen elokuvanäyttelijä * kuvitteellisia henkilöitä: ** Asha Greyjoy, hahmo televisiosarjassa Tulen ja jään laulu.
Helsingin Jäätelötehdas

Helsingin Jäätelötehdas on vanhin toiminnassa oleva jäätelön valmistaja Suomessa. Helsingissä kotipaikkaa pitävä perheyritys omistaa muutamia jäätelökioskeja Helsingissä ja toimittaa jäätelöään ravintoloihin. Jäätelöä on saatavilla pääkaupunkiseudulla myös hyvin varustetuista vähittäiskaupoista 500ml pakkauskoossa. Helsingin jäätelötehtaan perustivat Helsingin Keskuskadulle italialaisen Magi-suvun kuusi veljestä vuonna 1922. Helsingin Jäätelötehtaan jäätelö valittiin Suomen parhaaksi jäätelöksi MTV:n Suomen Paras -ohjelmassa vuonna 1994. Lisäksi se on menestynyt erinomaisesti myös lukuisissa muissa jäätelövertailuissa; myös kansainvälisissä. ==Historia== Helsingin Jäätelötehdas sai alkunsa, kun italialaisen Magi-suvun kuusi veljestä lähtivät kotoaan Toscanasta Italiasta. Veljekset suuntasivat ensin Venäjälle Pietariin, jossa alkoivat valmistaa kipsipatsaita. Vallankumouksen takia he joutuivat kuitenkin lähtemään Venäjältä, ja he siirtyivät Helsinkiin. Vuonna 1922 veljekset perustivat Keskuskadulle Helsingin ensimmäisen jäätelötehtaan. Yrityksen toiminta lopetettiin väliaikaisesti sotavuosien ajaksi vuonna 1939. Toiminta käynnistettiin uudelleen Eerikinkadulla vuonna 1946. Sittemmin tehdas on toiminut Liisankadulla vuosina 1960–1998 ja 1998–2014 Mäkelänkadulla. Helsingin Jäätelötehdas on edelleen Magien perheyritys, nykyisin neljännessä sukupolvessa. Sen jälkeen tehdas siirtyi Espooseen. ==Toiminta== Helsingin Jäätelötehtaan tuotantotilat sijaitsevat Espoon Koskelossa. Myyntipisteitä sillä on kesäaikaan neljä. Touko–syyskuussa jäätelöä voi ostaa kioskeista, jotka sijaitsevat Kaivopuiston Merisatamanrannassa, Uunisaaren laiturin kohdalla puiston puolella, Mattolaiturilla sekä Etelä-Hesperiankadulla Taivallahden tenniskenttien vieressä. Lisäksi yritys on vuodesta 2001 lähtien toimittanut jäätelöään myös ravintoloihin. Helsingin Jäätelötehtaan jälleenmyyntipisteissä myydään 17 eri jäätelömakua. Yritys valmistaa yhä Wanhanajan Vaniljapuikkoja, jotka ovat kuuluneet valikoimaan alkuajoista lähtien ja edustavat siten lajinsa klassikoita. Helsingin jäätelötehdas on menestynyt suurten teollisten jättien, Ingmanin ja Valiojäätelön rinnalla, osaksi varmaankin pitkien perinteidensä sekä hyvän maineensa vuoksi. Helsingin Jäätelötehdas korostaa markkinoinnissaan yhtiön pitkiä perinteitä sekä jäätelöiden suuria annoskokoja ja ylivertaista tuoreutta. Tehtaan myytävät jäätelöt valmistetaan edellisenä päivänä.. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset elintarvikeyritykset Luokka:Suomalaiset perheyritykset Luokka:Espoolaiset yritykset
Karabaš

Karabaš () on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Uralin eteläosassa 96 kilometriä Tšeljabinskista luoteeseen. Kaupungissa on Jekaterinburgin ja Tšeljabinskin väliseltä rautatieltä haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 15 600 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1822 perustetusta kullankaivajien asutuksesta. Myöhemmin seudun malmiesiintymien yhteyteen rakennettiin kuparisulattamoja. Vuonna 1933 Karabašista tuli kaupunki. Nykyään siellä toimii metallitehdas, joka on aiheuttanut vakavia ympäristövahinkoja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Karabašin kaupungin sivusto Luokka:Tšeljabinskin alueen kaupungit
Nuoret Lakimiehet

Nuoret Juristit ry (entinen Nuoret Lakimiehet ry, ) on suomalaisten nuorten juristien etua valvova ammatillinen yhdistys. Yhdistys muutti suomenkielistä nimeään vuonna 2020. Yhdistys on perustettu vuonna 1938 ja siihen kuuluu noin 1 000 eri aloilla vaikuttavaa juristia. Yhdistys on myös yksi Suomen Lakimiesliiton perustajajärjestöistä. Yhdistyksen tarkoituksena on valvoa nuorten juristien ammatillisia ja muita etuja sekä toimia nuorten juristien ammatillisena ja sosiaalisena yhdyssiteenä. Nuoret Juristit osallistuu lisäksi yhteiskunta- ja oikeuspoliittiseen keskusteluun. == Edunvalvonta == Yhdisty valvoo työ- ja virkasuhteiden ehtoja ja ajaa palkkauskysymyksiin, työhyvinvointiin sekä työ- ja perhe-elämän yhteensovittamiseen liittyviä parannuksia. Viimeisimpien vuosien edunvalvonnallisena teemana on ollut tuomioistuinharjoittelu eli auskultointi. Yhdistys järjestää keskustelutilaisuuksia, aamukahvitilaisuuksia, seminaareja ja erilaisia koulutustilaisuuksia yhteistyössä juridiikan koulutustoimijoiden kanssa sekä erilaisia vapaa-ajan tilaisuuksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Nuoret Juristit ry Luokka:Suomalaiset järjestöt
Geo

Geo on kansainvälinen aikakauslehti. Suomessa lehteä kustansi vuodesta 2008 elokuuhun 2015 Sanoma ja syyskuusta 2015 toukokuuhun 2020 Fokus Media. Suomen Geo-lehti ilmestyi 10 kertaa vuodessa. Lehden päätoimittaja oli Anu Piippo. Geo-lehti ilmestyi Suomessa viimeisen kerran 20.5.2020. Geo kertoo ihmisistä ja ilmiöistä eri puolilla maailmaa. Reportaasien aiheina ovat luonto, ympäristö, matkat, historia, tieteen ja teknologian saavutukset sekä kansat ja kulttuurit. Geo-lehti panostaa laajojen artikkeleidensa asiasisällön lisäksi valokuviin. Lehti kootaan Suomessa, ja myös osa sen sisällöstä tehdään Suomessa. Geo perustettiin Saksassa vuonna 1976. Sen jälkeen se on ilmestynyt yli 20 maassa, muun muassa Saksassa, Ranskassa ja Espanjassa. Suomessa lehti lanseerattiin maaliskuussa 2008. Lehti viettää vuonna 2018 Suomessa kymmenvuotisjuhlaa uudistaen ulkoasuaan ja sisältöään. Vuonna 2012 lehden levikki oli 20 039 ja sillä oli 81 000 lukijaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *GEOn verkkosivusto *GEO Fokus Median sivuilla Luokka:Aikakauslehdet
Mustanaamio (elokuva)

Mustanaamio (The Phantom) on 7. kesäkuuta 1996 ensi-iltansa saanut toimintaseikkailu, joka pohjautuu Lee Falkin luomaan sarjakuvahahmoon, Mustanaamioon. Elokuvan pääosissa esiintyvät Billy Zane ja Kristy Swanson. Elokuvan ohjasi Simon Wincer. Elokuva perustuu osittain kahteen ensimmäiseen Mustanaamio-tarinaan, The Singh Brotherhood ja The Sky Band. == Juoni == Elokuva alkaa, kun tutkimusretkikunta rantautuu Bengalla-nimisen saaren autiolle rannalle. Tunnetun legendan mukaan sinne on kätketty Tougandan pääkalloaarre. Aarteen muodostavat kolme hohtavaa pääkalloa, ja henkilö jolla on kaikki kolme kalloa pystyy hallitsemaan maailmaa yksinvaltiaana. Pahamaineinen rikollinen Xander Drax (Treat Williams) on päättänyt saada kallot haltuunsa, hinnalla millä hyvänsä. Ainoastaan yksi mies voi pysäyttää hänet – itse vaeltava aave, kuolematon Mustanaamio. == Kuvaukset == Elokuva kuvattiin 3. lokakuuta 1995 – 13. helmikuuta 1996 muun muassa Australiassa, Thaimaassa ja Yhdysvalloissa. == Rooleissa == Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Vuoden 1996 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Simon Wincerin ohjaamat elokuvat Luokka:Supersankarielokuvat Luokka:Sarjakuviin pohjautuvat elokuvat
Oliver Nelson

Oliver Edward Nelson (4. kesäkuuta 1932 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat – 28. lokakuuta 1975 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, -säveltäjä ja orkesterinjohtaja. Hänen omat soittimensa olivat saksofonit ja klarinetti. Hänet muistetaan erityisesti vuoden 1961 albumista The Blues and the Abstract Truth, jota luetaan usein yhdeksi merkittävimmistä jazzalbumeista. Levyn kaikki sävellykset ovat Nelsonin, ja avauskappaleesta ”Stolen Moments” on tullut monien levyttämä jazzstandardi. == Diskografia == === Impulse! Records === *1961: Three Dimensions *1961: The Blues and the Abstract Truth *1964: More Blues and the Abstract Truth *1966: Sound Pieces *1966: Oliver Nelson Plays Michelle *1966: Happenings *1967: Spirit of ’67 (mukana Pee Wee Russell) *1967: Live in Los Angeles *1967: Musical Tribute to JFK: The Kennedy Dream === Prestige Records === *1959: Meet Oliver Nelson *1960: Taking Care of Business *1960: Images *1960: Screamin’ the Blues *1960: Soul Battle *1960: Nocturne *1961: Straight Ahead *1961: Main Stem *1962: Afro/American Sketches *1962: Impressions of Phaedra === Flying Dutchman Records === *1969: Black Brown and Beautiful *1970: Berlin Dialogue for Orchestra *1970: Live in Berlin *1971: Swiss Suite *1974: In London with Oily Rags *1975: Skull Session *1978: Soulful Brass #2 === Muut === *1962: Full Nelson (Verve) *1962: Impressions of Phaedra (United Artists) *1964: Fantabulous (Argo) *1966: Leonard Feather Presents the Sound of Feeling (Verve) *1968: And the Sound of Oliver Nelson *1971: Impressions of Berlin *1973: Fugue and Bossa *1975: Stolen Moments (Inner City) *1976: A Dream Deferred (RCA) == Lähteet == Luokka:Afroamerikkalaiset Luokka:Jazzklarinetistit Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmusiikin säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Yhdysvaltalaiset klarinetistit Luokka:Yhdysvaltalaiset sovittajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
BV Veendam

BV Veendam oli alankomaalainen jalkapalloseura, joka lakkautettiin 25. maaliskuuta 2013. Reddingsactie mislukt: SC Veendam is definitief failliet , Voetbal International, 2 April 2013 (hollanniksi) Seuran viralliset värit olivat keltainen ja musta. == Historia == Seura perustettiin 4. syyskuuta 1894 mikä teki siitä yhden Alankomaiden vanhimmista seuroista. Joukkueen ensimmäinen nimi oli Look Out, joka vaihdettiin 1909 Prinses Juliana Veendamiksi. Pian tämän jälkeen nimi lyhentyi muotoon Veendam. Ammattilaisjoukkueena BV Veendam on pelannut suurimman osan ajastaan (42 kautta) Jupiler Leaguessa eli Eerste Divisiessä. Seura on pelannut kuusi kautta kakkosdivisioonassa. Eredivisiessä BV Veendam on pelannut yhteensä kolme kautta. Kaudella 2009–10 BV Veendam kärsi talousongelmista ja seura haettiin konkurssiin 28. huhtikuuta 2010 ylivelkaantumisen vuoksi. == Entisiä pelaajia == * Johan Derksen * Angelo Cijntje * Dick Nanninga * Frans de Munck * Jurrie Koolhof * Jan Korte == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran viralliset nettisivut * BV Veendam Jupiler Leaguen sivuilla Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1894 perustetut urheiluseurat
Pumapard

Pumapard on hybridikissa, urospuolisen puuman ja naaraspuolisen leopardin jälkeläinen. Ensimmäiset tunnetut pumapardit syntyivät 1890–1900-lukujen vaihteessa hampurilaisessa eläintarhassa. Tuohon aikaan eläintarhat yrittivät tarkoituksellisesti tuottaa risteymiä, koska eksoottisilla eläimillä oli suuri kysyntä. Luonnossa lajien risteytyminen on erittäin epätodennäköistä, koska niiden elinalueet poikkeavat toisistaan. Pumapardin turkissa on isoja, vaaleita leopardin täpliä puuman väriä muistuttavalla pohjalla. Pumapardeilla on pitkä häntä. Kooltaan ne vastaavat puumaa ja ovat vain puolet leopardin koosta. Naaraspumapardit pystyvät yleensä lisääntymään, kun taas urokset ovat tavallisesti lisääntymiskyvyttömiä. Pumapardit elävät lyhempään kuin muut isot kissaeläimet ja kärsivät niitä todennäköisemmin sairauksista, kuten kääpiökasvuisuudesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Messybeast.com: Pumapard & puma/jaguar hybrids Luokka:Kissaeläimet Luokka:Risteymät
Albrecht von Kunowski

Albrecht von Kunowski (4. heinäkuuta 1864 Potsdam – 5. huhtikuuta 1933 Potsdam)Bonnet, s. 114 oli saksalainen lääkäri ja pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä. Von Kunowski opiskeli lääketiedettä Berliinissä ja Strasbourgissa. Hän toimi lääkärinä Sleesiassa, ja vuodesta 1913 mielisairaalan johtajana Rybnikissä. Kun Ylä-Sleesia vuonna 1922 liitettiin osaksi Puolaa, von Kunowski jäi eläkkeelle ja palasi Potsdamiin.Schneider & Blauert, s. 220 Albrecht von Kunowski kehitti yhdessä veljensä Felix von Kunowskin kanssa Kansallispikakirjoitus-nimisen pikakirjoitusjärjestelmän. He julkaisivat yhdessä myös kirjan Die Kurzschrift als Wissenschaft und Kunst. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Pikakirjoittajat Luokka:Saksalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Katolinen tiedotuskeskus

Katolinen tiedotuskeskus (KATT; ; ) oli vuosina 1962-2018 Helsingin katolisen hiippakunnan tiedotusorganisaatio, jonka tehtäviin kuuluivat muun muassa Fides-lehden julkaiseminen, muu julkaisu- ja tiedotustoiminta sekä hiippakunnan internet-sivujen ylläpito. Tiedotuskeskus perustettiin vuonna 1962 Helsingin Käpylään. Sen toiminta jatkuu nykyisin Pyhän Henrikin katedraaliseurakunnan yhteydessä Helsingin Kaivopuistossa.Kalevi Vuorela: Vuosi vuodelta: Katolisen kirkon vaiheita Suomessa reformaation jälkeen, Katolisen kirkon tiedotuskeskus 2005, Helsinki, ISBN 9529627351, s. 53. Katolisen tiedotuskeskuksen toiminta jaettiin 1.3.2018 alkaen kahteen osaan, kun perustettiin toisistaan erilliset julkaisuosasto ja viestintäosasto. Julkaisuosaston johtajaksi nimitettiin Katri Tenhunen ja viestintäosaston johtajaksi Marko Tervaportti. Nämä osastot jatkavat kuitenkin työtä samassa toimipisteessä, jonka nimi edelleen on Katolinen tiedotuskeskus. Samaan aikaan hiippakunnan opetuskeskus (Katekeettinen keskus) nimettiin opetusosastoksi; sen johtaja on Osmo Vartiainen. Näiden kolmen osaston toimintaa koordinoi yhteinen johtokunta, johon kuuluvat piispa, yleisvikaari sekä osastojen johtajat. == Johtajat == * Jacobus Reijnders (1962-1982) * Teemu Sippo (1982-1985) * Pentti Laukama (1985-1999) * Maila Berchtold (1999-2001) * Tuomo T. Vimpari (2001-2004) * Marko Tervaportti (2004-) == Katso myös == * Katolinen kirkko * Katolinen kirkko Suomessa == Lähteet == * Katolinen kirkko Suomessa Luokka: Katolinen kirkko Suomessa
Hispaniolantangarat (suku)

Hispaniolantangarat (Phaenicophilus) eli aiemmalta nimeltään haitintangarat on hispaniolantangaroiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Hispaniolantangaroiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia. == Hispaniolantangaroihin kuuluvia lajeja == * Hispaniolantangara (Phaenicophilus palmarum) * Pikkuhispaniolantangara (Phaenicophilus poliocephalus) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Phaenicophilus Luokka:Hispaniolantangarat
Schichau Seebeckwerft

Schichau Seebeckwerft eli SSW (aikaisempia nimiä: Schichau-Werke ja Schichau Unterweser) oli saksalainen laivanrakennusyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsi Bremerhavenissa. Yhtiön nimi syntyi vuonna 1988 Schichaun ja Seebeckwerftin fuusioituessa. Yhtiö lopetti toimintansa vuonna 2009. ==Historia== Ferdinand Schichau perusti vuonna 1837 Elbingissä yrityksen nimellä F. Schichau. Yhtiö aloitti höyrykoneiden ja myöhemmin vetureiden valmistuksen. Vuonna 1854 Schichau rakennutti telakan Elbingiin ja vuonna 1890 avattiin suurempi telakka Danzigiin (on ollut osa Gdańskin telakkaa vuodesta 1945). Saksan valtio osti telakan vuonna 1929. Yhtiö osti 1930 Königsbergistä pienehkön telakan. Vuoden 1945 jälkeen yhtiön telakoista Danzig, Königsberg ja Elbing jäivät Puolan ja Neuvostoliiton alueille ja yhtiö joutui aloittamaan toimintansa uudelleen Bremerhavenissa Länsi-Saksan alueella. Vuonna 1972 yhtiöön sulautui Unterweserweft-laivanrakennusyhtiö, jolloin yhtiön nimeksi tuli Schichsau Unterweser. Vuonna 1988 uudeksi nimeksi tuli Schichau Seebeckwerft Seebeckwerftin sulautuessa yhtiöön. Bremer Vulkan osti yhtiön, ja yrityksen toiminta lakkasi vuonna 1996 Bremer Vulkanin taloudellisten ongelmien takia. Vuonna 1998 perustettiin uusi yritys samoissa tiloissa nimellä Schichau Seebeck Shipyard GmbH, joka oli toiminnassa vuoteen 2009 jolloin liiketoiminta lopetettiin kokonaan. ==Yhtiön rakentamia laivoja== ===Autolautat=== *M/S Olau Hollandia (1981, nyk. M/S Almariya) *M/S Olau Britannia (1982, nyk. M/S Moby Zaza) *M/S Herald of Free Enterprise (1980, upposi 1987) *M/S Peter Pan (1986) *M/S Olau Hollandia (1989) *M/S Supefast I (1995) *M/S Superfast II (1995) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Yhtiön viralliset sivut Luokka:Saksan telakat
Harjatangarat

Harjatangarat (Tachyphonus) on tangaroiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Harjatangaroiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kahdeksan lajia. == Harjatangaroihin kuuluvia lajeja == * Amazonianharjatangara (Tachyphonus surinamus) * Epolettitangara (Tachyphonus phoenicius) * Kekäleharjatangara (Tachyphonus coronatus) * Keltaharjatangara (Tachyphonus rufiventer) * Mustatangara (Tachyphonus rufus) * Pilkkasiipitangara (Tachyphonus luctuosus) * Tuliharjatangara (Tachyphonus cristatus) * Tuliniskatangara (Tachyphonus delatrii) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Tachyphonus Luokka:Tangarat
Solnahallen

Solnahallen on sisäliikuntahalli Solnan kunnassa Tukholman läänissä Ruotsissa. Hallin kapasiteetti on 2 000 katsojaa ja se toimii koripalloseura Solna Vikingsien, ja salibandyn Superliigaseura AIK:n kotihallina. Europen musiikkivideo kappaleeseen "The Final Countdown" on kuvattu Solnahallenissa 26.–27. toukokuuta. 26\. syyskuuta 1986 Metallica soitti viimeisen konserttinsa basistinsa Cliff Burtonin kanssa Solnahallenissa, päivää ennen kuin Burton kuoli bussionnettomuudessa. Luokka:Solna Luokka:Ruotsin urheiluhallit
Juhla Mokka

Juhla Mokka on yksi suomalaisen Pauligin valmistamista kahvilaaduista. Sitä saa vaaleapaahtoisena (paahtoaste 1), tummapaahtoisena (paahtoaste 2,5), tosi tummana (paahtoaste 4) sekä luomuna (paahtoaste 2). Juhla Mokka on Suomen suosituin kahvibrändi. Juhla Mokkaa myydään pannu- ja suodatinjauhatuksena, papupakkauksena ja Cupsolo-laitteeseen sopivana kahvikapselina. Juhla Mokka valmistetaan Brasilian, Kolumbian, Keski-Amerikan ja Afrikan kahvilajikkeista. Juhla Mokkaa on mainostettu pitkäkestoisella televisiomainosten sarjalla, jossa eri alojen käsityöläiset esittelevät osaamistaan. Vuodesta 1979 vuoteen 2007 mennessä tämän sarjan mainoksia oli tehty 47 erilaista. Niiden taustalla soi Lasse Mårtensonin kyseistä mainosta varten säveltämä teema. Myös Mårtenson itse esiintyi eräässä sarjan mainoksista. Huttunen, Marja: Lasse Mårtenson – merellisen musiikin säveltäjä ja monipuolinen musiikin ammattilainen. Pro gradu -tutkielma. Helsingin yliopisto, 2007. https://helda.helsinki.fi/handle/10138/135965 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Juhla Mokan sivusto *Huovuttaja Juhla Mokan mainos vuodelta 1996 *Kultaaja Juhla Mokan mainos vuodelta 1997 Luokka: Kahvi Luokka:Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit Luokka:Paulig
Botkyrkahallen

Botkyrkahallen on urheiluhalli, joka sijaitsee Ruotsin Botkyrkassa Tukholman eteläpuolella. Hallia käyttävät kotihallinaan Balrog Botkyrka/Södertälje IKn miesten Allsvenskan-seura sekä naisten Elitserien-seura. Hallin katsojakapasiteetti on 1500 katsojaa. Halli oli mukana isännöimässä myös Salibandyn MM-kisoja vuonna 2006. == Aiheesta muualla == * Botkyrkahallen botkyrka.se Luokka:Botkyrkan kunta Luokka:Ruotsin urheiluhallit
Tibblehallen

Tibblehallen on urheiluhalli, joka sijaitsee Täbyn kunnassa, Ruotsissa. Halli sijaitsee noin 500 metriä Täbyn keskustasta. Superliiga-seura Caperio/Täby FC pelaa hallissa sarjan kotiottelunsa. Hallin katsojakapasiteetti on 1 000 katsojaa. == Kartta == * Bing Maps == Aiheesta muualla == * Täbyn kunta - Tibblehallen Luokka:Ruotsin urheiluhallit Luokka:Täbyn kunta
Falu-Kuriren Arena

Falu-Kuriren Arena on urheiluhalli, joka sijaitsee Falunissa, Ruotsissa. Halli toimii kotihallina salibandyseura IBF Falunille, jolla on edustusjoukkueissa edustus Ruotsin pääsarjatasolla sekä naisissa että miehissä. Vuonna 2008 valmistuneen hallin katsojakapasiteetti on 2 700 katsojaa. Hallin kustannusarvio oli 50 miljoonaa kruunua. Luokka:Ruotsin urheiluhallit Luokka:Falunin kunta
Gammliahallen

Gammliahallen on urheiluhalli joka sijaitsee Uumajassa Ruotsissa. Salibandyseurat IBK Dalen ja Umeå City IBK, jotka pelaavat Ruotsin miesten pääsarjassa Superliigassa, käyttävät Gammliahallenia kotihallinaan. Hallin katsojakapasiteetti on 2000 katsojaa. Luokka:Uumajan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Ruotsin urheiluhallit
Helsingborgin urheilutalo

Helsingborgin urheilutalo () on vuonna 1957 rakennettu urheilurakennus Helsingborgissa Ruotsissa. Urheilutalo on isännöinyt voimistelun Ruotsin mestaruus-kisoja sekä vuonna 2006 Ruotsissa järjestettyjä salibandyn MM- kilpailuja. Ruotsin salibandyn pääsarjaseura, Superliigassa pelaava FC Helsingborg, käyttää urheilutaloa kotihallinaan. ==Aiheesta muualla== * Idrottens hus i Helsingborg Luokka:Helsingborgin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Ruotsin urheiluhallit
Turku Modern

Turku Modern on Turun keskustassa toukokuussa järjestettävä elektronisen ja tanssimusiikin kaupunkifestivaali. Järjestyksessään kymmenes Turku Modern toteutui kahden päivän mittaisena kokonaisuutena 26.–27. toukokuuta 2023. Festivaali sijoittuu Turun Taiteen taloon ja sen lähiympäristöön. Festivaalin ohjelmatuottajana toimii Lauri Soini. Turku Modern on tuonut elektronisen- ja tanssimusiikin suomalaisia ja kansainvälisiä artisteja Turkuun vuodesta 2009 jo yhdeksän tapahtuman verran. Alun perin edesmenneiden Koneiston ja Uuden Musiikin Festivaalin (UMF:n) jättämää tanssimusiikkifestivaalien tyhjiötä paikkaamaan perustettu festivaali on ollut muun muassa osana Turku 2011 Euroopan kulttuuripääkaupungin ohjelmaa, toteuttanut ohjelmistovaihtoa pohjoismaissa eri yhteistyöfestivaaleilla sekä suunnitellut Shanghain maailmannäyttelyn Suomi-päivän musiikkiosion. Festivaalin takana toimii Turku Modern ry, jonka hallitukseen kuuluu tunnettuja kulttuurivaikuttajia, lahjakkaita artisteja sekä markkinoinnin ja graafisen suunnittelun ammattilaisia. ==Esiintyjät== Vuonna 2009 80’s Cop Black Bear Sound Clouds Cosmo Baker Dead-O Denaro Desto Didier Elmo Ender Felix Manell Fummer Hannulelauri Hedon Hitto Hälinen, Larjosto & Liinamaa Ionik Jerry Valuri Jori Hulkkonen Kompleksi Komposti Sound Lempi-Joe & Piitu Lintunen Misf*ts Poika & Hirviö Power Point Boys Renaissance Man Sheikki Sheikki Suomen Moroderit Super-Janne Tipa Hiihtopipo Top Billin Villa Nah We Love TKU X-Rust Yo! TKU Raps ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Festivaalin viralliset sivut Luokka:Elektronisen musiikin tapahtumat Suomessa Luokka:Turun tapahtumat Luokka:Turun musiikki
Ferdinand Schichau

Ferdinand Gottlob Schichau (30. tammikuuta 1814 – 23. tammikuuta 1896) oli saksalainen konetekniikan insinööri ja laivanrakennusyhtiö Schichaun, nykyisen Schichau Seebeckwerftin perustaja. ==Elämäkerta== Schichau syntyi Elbingissä, Länsi-Preussissa. Hän opiskeli insinööriksi Berliinissä. Vuonna 1837 hän perusti Schichau-teollisuusyhtiön ja rakennutti telakan Pillauhun (nykyään Kaliningradin Baltijsk). Yritys kasvoi suureksi teolliseksi yhtiöksi, joka valmisti muun muassa höyrykoneita ja vetureita. Myöhemmin yhtiö muutettiin laivanrakennusyhtiöksi. Yhtiö sai niin paljon tilauksia, että jouduttiin rakentamaan toinen telakka Danzigiin. Vuonna 1896 Schichau työllisti arviolta 4000 työntekijää Vierhaus, Rudolf: "Deutsche biographische Enzyklopädie", sivu 839. 2007 ja Schichaun omaisuudeksi arveltiin 30 miljoonaa Saksan kultamarkkaa. Schichau kuoli Elbingissä 23. tammikuuta 1896. Kuoleman jälkeen yhtiön uudeksi johtajaksi tuli Schichaun poikapuoli, Ziese. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1814 syntyneet Luokka:Vuonna 1896 kuolleet
Leppävaaran Urheiluhalli

thumb|Urheiluhalli elokuussa 2015. Leppävaaran urheiluhalli on Espoon Leppävaarassa sijaitseva urheilurakennus. Salibandyseura Espoon Oilersin naisten edustusjoukkue pelaa urheiluhallissa kotiottelunsa. Urheiluhallin katsomon istumapaikkojen määrä on 484 katsojaa ja hallin kokonaispinta-ala on 893 neliömetriä.http://www.espoo.fi/default.asp?path=1;28;11866;15440;16105;16125 == Lähteet == Luokka:Espoon urheiluhallit Urheiluhalli
Salibandyhalli Aurora

Salibandyhalli Aurora on Porvoossa sijaitseva salibandyyn tarkoitettu erikoishalli. Aurora toimii naisten salibandyliigaseura PSSn kotihallina. Halli toimii Kokonniemen liikuntakeskuksen yhteydessä.http://www.yritysopas.com/tiedot/Porvoo/Porvoon_Sosiaalipalvelut113/ == Lähteet == Luokka:Porvoon urheilupaikat Luokka:Suomen urheiluhallit Luokka:Suomen salibandy
Martinhalli

Martinhalli on Hyvinkään Martissa sijaitseva urheiluhalli. Miesten suomisarjaa pelaava salibandyjoukkue SC Hyvinkää pelaa kotiottelunsa Martinhallissa. Hallissa pelaa myöskin koripalloa pelaavan HyPon miehet sekä naiset. Hallirakennuksen yhteydessä sijaitsee myös Hyvinkään kaupungin Martin koulu, joka tarjoaa perusopetusta 1.–6.-luokkalaisille. Luokka:Hyvinkään urheilu Luokka:Hyvinkään rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen urheiluhallit
Myyrmäen urheilutalo

Myyrmäen urheilutalo on Vantaan Myyrmäessä sijaitseva urheiluhalli. Urheilutalo toimii salibandyseura SB Vantaan ja käsipalloseura Atlaksen kotihallina. Myös koripallon SM-sarjassa pelannut Vantaan Pussihukat käytti hallia kotiareenanaan. Urheilutalon tiloihin kuuluu palloilusalin lisäksi myös painitilat, voimistelusali sekä voimailutilat. Rakennuksesta löytyy myös uimahalli ja kahvio. http://www.vantaa.fi/i_perusdokumentti.asp?path=1;135;137;2620;565;6758;6765 ==Historiaa== Myyrmäen urheilutalo valmistui syksyllä 1974 arkkitehti Ilpo Halvan suunnittelemana. Sen kokonaistilavuus oli alun perin 34 000 kuutiometriä ja lattia-ala 6 000 neliömetriä. ===Uimahalli=== Myyrmäen uimahallissa oli alun perin kolme allasta: kahdeksanratainen 25 metrin allas, erillinen hyppyallas 1 ja 3 metrin ponnahduslaudoin sekä 12 × 8 metrin lastenallas. ===Urheiluhalli=== Urheiluhalli rakennettiin täyttämään pallopelien kansainväliset mitat ja oli pääkaupunkiseudun toinen täysmittainen käsipallokenttä samoihin aikoihin valmistuneen Tapiolan ohella. Katsomo mitoitettiin jopa tuhannelle ihmiselle. Rakennukseen tuli myös 214 neliömetrin kuntosali, 130 neliömetrin voimailusali, parisataa neliömetriä erilaisia vapaa-ajan tiloja sekä kahvila-ravintola ja parturi-kampaamo. Urheilutalo suunniteltiin palvelemaan myös viereisen Myyrmäen yhteiskoulun (nyk. Vaskivuoren lukio) liikunnanopetustarpeita. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Myyrmäen uimahalli ja kuntosali (vantaa.fi) Luokka:Vantaan urheiluhallit Urheilutalo
Samu Kuitunen

Samu Kuitunen on suomalainen jääkiekon, salibandyn ja yksilöurheilijoiden ammattivalmentaja. Kuitunen oli salibandyn liigaseura Classicin valmentajana kolme vuotta ja neljä vuotta päävalmentajana. Kuitusen aikajaksolla Classic voitti kuusi Suomen Mestaruutta sekä Euroopan Mestaruuden (CC), CC-hopean ja kaksi CC-pronssia. Suomen Cupin Classic voitti neljä kertaa ja Super Cupin kerran. Suomen miesten salibandyn maajoukkueen valmentajana Kuitunen toimi neljästi MM- ja kahdesti World Games-kisoissa. Tuloksena kaksi maailmanmestaruutta, MM-hopea ja MM-pronssi sekä WG-hopea ja -pronssi. Kuitunen on toiminut myös Sveitsin ja Australian salibandyn maajoukkueiden valmentajana. Sveitsin joukkueessa hän voitti pronssia. Kuitunen on urallaan toiminut jääkiekkossa Suomen kaikkien juniorimaajoukkueiden, alle 20-vuotiaiden maajoukkueen, Olympiajoukkueen, HPKn,Karhu-Kissojen, JoKP jaJärvenpään Haukkojen, HIFK U-20 sekä Kiekko-Vantaan päävalmentajana että HIFK valmentajana. Jääkiekossa hän voitti kolme SM kultaa, hopean ja pronssin. Kuitunen oli myös Suomen Jääkiekkoliiton, Huntersin, PiTan, HIFK:n, EHC:n ja Viikinkien valmennuspäällikkö sekä SJL:n virkaatekevä kehityspäällikkö ja sekä pääkaupunkiseudun että uudenmaan aluevalmentaja. Sotungin urheilulukiossa Kuitunen oli kaksi vuosikymmentä jääkiekko- ja yleisryhmän valmentajana. Kuitunen oli Suomen Inline-maajoukkueen ensimmäinen päävalmentaja. Kuitusen alaisuudessa Suomi voitti kaksi pronssia. Hän on toiminut myös kolmen lajin miesten maajoukkuevalmentajana ja on valittu kaikissa kolmessa lajissa vuoden valmentajaksi. Golfissa Kuitunen on vastannut usean vuoden ajan ammatilaispelaajien Noora Komulaisen, Ursula Wikströmin ja Kalle Samoojan fyysisestä valmennuksesta. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Suomalaiset salibandyvalmentajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Jeanin elämää

Jeanin elämää () on ranskalaisten Philippe Dupuyn ja Charles Berberianin humoristinen ihmissuhdeaiheinen sarjakuva. Pelkistetty ja kirkasvärinen piirrostyyli edustaa selkeän viivan koulukuntaa. Tyylille ovat sukua myös esimerkiksi New Yorker -lehden kuvittajien työt.Hänninen, Ville: Sarjakuvatandemi kulkee samaa tahtia. Teoksessa == Suomennetut albumit == * * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomennetut albumit. Kimmo Lakoma. * Timo Ronkainen: Herra Jean – uutta ranskalaista. Kvaak.fi 19.10.2003. * Harri Römpötti: Rakkauden ryppyjä. Helsingin sanomat 25.7.2007. * Jukka Laine: ”Nuoko ovat sinun ystäviäsi? Seksihullu ja sänkyvaras, joka ei pese jalkojaan?” Kvaak.fi 21.4.2007. * Juha Mäkinen: Teoria yksinäisistä ihmisistä . Keskisuomalainen 20.10.2010 Luokka:Ranskalainen sarjakuva Luokka:Sarjakuva-albumisarjat
Dmitri Kvartalnov

Dmitri Vjatšeslavovitš Kvartalnov (, s. 25. maaliskuuta 1966 Voskresensk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Nykyään Kvartalnov toimii KHL-liigassa pelaavan Moskovan TsSKA:n päävalmentajana. Kvartalnov pelasi uransa kaksi ensimmäistä kautta, 1982–83 ja 1983–84 kotikaupunkinsa joukkueessa HK Himik Voskresenskissa. Kausiksi 1984–85 ja 1985–86 hän siirtyi suorittamaan asepalvelustaan kakkosliigan armeijaseuraan SKA Kalininiin, mutta palasi sen jälkeen kasvattajaseuraansa. Kaudella 1989–90 Kvartalnov voitti Neuvostoliiton jääkiekkosarjan pistepörssin. Neuvostoliiton hajottua Kvartalnov siirtyi samaten laitahyökkääjänä pelanneen veljensä Andrein kanssa Pohjois-Amerikkaan IHL-liigan San Diego Gulls -joukkueeseen voittaen sarjan pistepörssin ja saaden sekä vuoden tulokkaan että parhaan pelaajan palkinnot. Seuraavana kesänä vuonna 1992 Boston Bruins varasi Kvartalnovin NHL:ään ensimmäisellä kierroksella. Hän pelasi samaisen joukkueen riveissä ainoat NHL-kautensa, 1992–93 ja 1993–94, joista ensimmäisen lähes piste per peli -tahtia ja tekemällä uuden NHL-ennätyksen vähintään yhdellä pisteellä jokaisessa neljästätoista ensimmäisestä ottelustaan. Jälkimmäisellä kaudella Kvartalnov joutui yksipuolisen hyökkäysorientoituneena pidetyn pelityylinsä vuoksi puolustuskuria painottaneen valmentaja Brian Sutterin epäsuosioon ja pudotettiin farmijoukkue Providence Bruinsiin, AHL:ään. Seuraaviksi kausiksi Kvartalnov palasi Eurooppaan ja pelasi menestyksekkäästi Sveitsissä ja Itävallassa HC Ambrì-Piottan ja Klagenfurter AC:n joukkueissa. Kvartalnov edusti Neuvostoliittoa vuosien 1989 ja 1991 MM-kilpailuissa sekä Venäjää MM- kisoissa 1996. Kvartalnov vieraili myös SM-liigan Jokereissa kaudella 1999–2000 ottaen SM-hopeaa. Hän lopetti uransa kasvattajaseurassaan, Venäjän kakkosliigaan pudonneessa HK Himik Voskresenskissa kaudella 2007–08. Kvartalnovin poika Nikita on myös jääkiekkoilija. Hän on pelannut 117 ottelua KHL:ssa ja osallistuu Pelicansin harjoitusleirille syksyllä 2018. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Venäläiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Boston Bruinsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt