EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Blue Velvet – ja sinisempi oli yö

Blue Velvet – ja sinisempi oli yö on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen neo-noir-jännityselokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut David Lynch. Pääosia näyttelevät Kyle MacLachlan, Isabella Rossellini, Dennis Hopper ja Laura Dern. Elokuvan ilmestyessä sitä halveksittiin, koska se on synkkä, vulgaari ja epämiellyttävä. Se voitti kuitenkin monia palkintoja.Blue Velvet (1986) Filmstie Movei Review Suomessa elokuva oli kohtuullinen yleisömenestys. Se sai katsojia Suomessa liki 100 000. Blue Velvet aloitti David Lynchin pitkän yhteistyön elokuvasäveltäjä Angelo Badalamentin kanssa. Hänet palkattiin elokuvaan alun perin Rossellinin äänikouluttajaksi, mutta saikin tehtäväkseen elokuvan koko musiikin.Milicia, Joseph : Badalamenti, Angelo, teoksessa The New York Timesin kriitikot valitsivat Blue Velvetin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Juoni == Blue Velvet on eroottinen ja surrealistinen rikostrilleri, joka tapahtuu postikorttimaisen idyllisessä pikkukaupungissa. Nuori mies Jeffrey Beaumont (Kyle MacLachlan) löytää kaupungin laitamilta irti leikatun ihmisen korvan. Hän vie sen tutulle poliisille, mutta tapaus jää kummittelemaan hänen mieleensä, joten hän alkaa selvittämään tapausta omatoimisesti. Apua hän saa tuon tutun poliisin tyttäreltä Sandy Williamsilta (Laura Dern). Tapauksen selvittely johtaa hänet yökerholaulaja Dorothyn (Isabella Rossellini) maailmaan. Frank (Dennis Hopper) niminen rikollinen pitää Dorothyn miestä ja poikaa panttivankeina, joilla hän kiristää Dorothya toteuttamaan hänen sairaita seksuaalisia mielihalujaan. Jeffrey pääsee tutustumaan idyllisen pikkukaupungin kulissien taakse. Sieltä paljastuu uhkaavan painajaismainen ja klaustrofobinen rikosten ja perverssien mielihalujen maailma. Jeffreyn halu auttaa Dorothya vie hänet yhä syvemmälle tähän kieroutuneeseen maailmaan. == Palkintoehdokkuudet == * 1986 Parhaan ohjauksen Oscar-ehdokkuus: David Lynch * 1986 Parhaan miessivuosan Golden Globe-ehdokkuus: Dennis Hopper * 1986 Parhaan käsikirjoituksen Golden Globe- ehdokkuus: David Lynch == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1986 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset independent- elokuvat Luokka:David Lynchin ohjaamat elokuvat
Taistelukala (elokuva)

Taistelukala (Rumble Fish) on Francis Ford Coppolan ohjaama elokuva vuodelta 1983. Se perustuu S. E. Hintonin samannimiseen romaaniin vuodelta 1975. Elokuvan pääosissa ovat Matt Dillon, Mickey Rourke ja Dennis Hopper. Elokuva kertoo veljeksistä, joista vanhempi, moottoripyöräpoika Rourke, on ollut jengien kuningas suurten jengitaisteluiden aikaan, ja nuorempi, Rusty James, yrittää kasvaa samoihin mittoihin. Elokuva on jyrkän mustavalkoinen, siinä on minimaalisesti harmaasävyjä ja ainoana väriläikkänä akvaarioliikkeen taistelukala. The Police -yhtyeen rumpalina tunnetuksi tullut muusikko Stewart Copeland on tehnyt elokuvan musiikin. ==Näyttelijät== ==Arvioita== Video- oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kehuu Taistelukalan unenomaista mustavalkokuvausta ja musiikkia ja antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1983 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Francis Ford Coppolan ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Haapajärvi (Nurmes)

Haapajärvi on iso järvi Nurmeksessa, entisessä Valtimon kunnassa Pohjois- Karjalassa. Se kuuluu Vuoksen päävesistöön. Se on Pieliseen laskevan Valtimojoen vesistön keskusjärvi ja suurin reitin järvistä. Pinta-ala on 6,0 km². Järvi on moniulokkeinen ja sen suurin pituus sekä leveys on noin viisi kilometriä. Järven korkeus merenpinnasta on 103,8 metriä. Valtimon kirkonkylä sijaitsee sen pohjoisen Kylänlahden rannalla. Ennen oli Valtimon nimi myös Haapajärvi ja kirkonkylän nimi Haapakylä. Järvi jakaantuu neljään isompaan osaan: Varsinaiseen Haapajärveen, Kylänlahteen sekä kahteen salmien erottamaan järveen: Mustajärveen ja Pieneen Haapajärveen. Järveen laskevat Valtimon reitin kolme päähaaraa: Itäinen haara Pieneen Haapajärveen, pohjoinen haara Matkusjokea pitkin varsinaiseen Haapajärveen ja läntinen Hiirenjoen haara Mustajärveen. Keskusjärven vedet laskevat Pienestä Haapajärvestä etelään, Karhujokeen. Suurin saari on Ruotinsaari, jossa on useita lomamökkejä. Järvi on rehevöitynyt ja sen veden laatu on selvityksien mukaan vain välttävä. Ennen laskettiin kirkonkylän jätevedet lammikkopuhdistamon kautta Kylänlahteen. 1990-luvulla valmistui kirkonkylän jätevesien siirtoviemäri Nurmekseen, jolloin järven kuormitus väheni. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Valtimon järvet Luokka:Pielisen reitin valuma-alue
Bernard Diomède

Bernard Diomède (s. 23. tammikuuta 1974 Saint-Doulchard, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laituri ja hyökkääjä. Hänen vanhempansa ovat Guadeloupelta. Diomède voitti maailmanmestaruuden vuoden 1998 MM-kisoissa Ranskan jalkapallomaajoukkueessa. Pelaajauransa jälkeen hän on siirtynyt valmentajaksi. Bernard Diomède aloitti ammattilaisuransa AJ Auxerressa, jossa debytoi vuonna 1992. Hän pelasi seurassa kahdeksan kautta voittaen vuonna 1996 niin sanotun tuplan eli Ranskan liigan mestaruuden ja Ranskan Cupin. Kesäkuussa 2000 Diomède siirtyi Englannin Valioliigaan Liverpool FC:hen. Hän ei sopeutunut Englannin kentille ollenkaan ja pelasi vain viidessä valioliigaottelussa. Tammikuussa 2003 hänet lainattiin Ranskan liigan AC Ajaccioon. Sieltä Diomède siirtyi Ligue 2:een US Créteil- Lusitanosiin ja edelleen Clermont Footiin, jossa hän pelasi vuonna 2006. Tällä hetkellä Diomède on ilman seuraa. Ranskan maajoukkueessa Diomède debytoi tammikuussa 1998 ja pääsi samana vuonna jalkapallon MM-kisoihin ollen kisoissa kolme kertaa avauksessa. Diomède voitti maailmanmestaruuden, mutta ei enää sen jälkeen ole mahtunut Ranskan maajoukkueeseen. Hän pelasi yhteensä kahdeksan maaottelua. Ranskan rugbymaajoukkue nimesi maskottinsa (maanviljelijältä saatu Gallian kukko) Bernard Diomèden mukaan vuoden 2003 rugbyn MM-kisojen yhteydessä. Alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018 Diomède toimii Ranskan joukkueen päävalmentajana. == Seurat == *AJ Auxerre (Ligue 1) 1992-00 *Liverpool (Valioliiga) 2000-03 *AC Ajaccio (Ligue 1) 2003-04 *Créteil (Ligue 2) 2004-05 *Clermont Foot (Ligue 2) 2006 == Saavutukset == *Maailmanmestaruus 1998 *Ranskan mestaruus 1996 *Ranskan cup 1996 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *L’Equipen pelaajakortti Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Albert Pierrepoint

Albert Pierrepoint (30. maaliskuuta 1905 Clayton, Bradford – 10. heinäkuuta 1992 Southport, Merseyside) oli englantilainen pyöveli. == Ura == Pierrepoint oli 1900-luvun Britannian tunnetuin pyöveli, jonka sanotaan urallaan vuosien 1932 ja 1956 välillä teloittaneen 433 miestä ja 17 naista mukaan lukien parisataa natsirikollista toisen maailmansodan jälkeen. Tarkkaa teloitusten määrää ei ole koskaan vahvistettu, tarkin arvio on esitetty Steve Fieldingin vuoden 2006 kirjassa Pierrepoint: A Family of Executioners. Ison-Britannian lisäksi Pierrepoint suoritti teloituksia myös Saksassa, Kyproksella, Gibraltarilla ja Itävallassa. Pierrepoint piti työstään matalaa profiilia, mutta hänestä tuli julkisuuden henkilö tultuaan valituksi hirttämään saksalaisia sotarikollisia. Hän teloitti vuonna 1955 Ruth Ellisin, joka on viimeinen Isossa-Britanniassa teloitettu nainen. Pierrepoint erosi tehtävästään vuonna 1956. Ero johtui erimielisyyksistä sisäministeriön kanssa palkkion maksamisesta tapauksessa, jossa Strangewaysin vankilassa teloitettavaksi aiotun Thomas Bancroftin hirttäminen peruuntui alle 12 tuntia ennen aiottua teloitushetkeä. Pierrepoint oli jo paikalla valmistelemassa tehtäväänsä, mutta Englannin käytännön mukaisesti hänelle ei maksettu täyttä korvausta (15 puntaa) – sen sai vain toteutuneista teloituksista. Usein Pierrepointiin viitataan Britannian viimeisenä pyövelinä (esimerkiksi hänestä kertovan elokuvan Yhdysvalloissa käytetty nimi on The Last Hangman), mutta teloitukset Isossa-Britanniassa jatkuivat aina 13. elokuuta 1964 asti. Viimeinen teloittaja oli nimeltään Harry Allen. Albert Pierrepointin isä Henry Albert Pierrepoint (1878–1922) ja setä Thomas William Pierrepoint (1870–1954) toimivat myös molemmat pyöveleinä. Pierrepointin elämästä kertova elokuva Pierrepoint sai ensi-iltansa Isossa-Britanniassa huhtikuussa 2006. Siinä pääosaa esittää Timothy Spall. == Tekniikka == Pierrepoint käytti teloituksissaan tekniikkaa, joka takasi teloitettaville nopean ja tuskattoman kuoleman. Hän valitsi käytetyn köydenpituuden uhrin koon mukaan niin, että tämä kuoli välittömästi, mutta toisaalta teloitetun pää ei irronnut tapahtumassa. Tämä erosi huomattavasti amerikkalaisten virkaveljien natsirikollisten teloittamisessa käyttämästä tekniikasta. Esimerkiksi Nürnbergissä tuomituista natsirikollisista, jotka yhdysvaltalainen armeijan pyöveli John C. Woods teloitti, Wilhelm Keitel roikkui köydessä 24 minuuttia ennen kuolemaansa. Amerikkalaiset käyttivät Nürnbergin teloituksissa kuuden jalan vakiopudotusta. Pierrepointin nimissä on nopein suoritettu hirttäminen. Tämä tapahtui Sid Dernleyn avustamanana Strangewaysissa Manchesterissä 8. toukokuuta 1951. James Inglisin teloitustapahtuma sellistä ulosohjaamisesta hirttoluukun avaamiseen kesti vain seitsemän sekuntia. == Kirjallisuutta == * (ISBN vuoden 2005 uudelleenjulkaisun) * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Pyövelit Luokka:Brittiläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Eliminaation puoliintumisaika

Eliminaation puoliintumisaika (myös biologinen puoliintumisaika) on lääketieteellinen käsite, joka tarkoittaa aikaa, jonka kuluessa kemikaalin pitoisuus verenkierrossa vähenee puoleen. Se viittaa siihen, miten nopeasti puolet aineesta (esimerkiksi lääkeaineet, alkoholi) on metaboloitunut elimistössä muiksi yhdisteiksi tai poistunut muuttumattomana veriplasmasta munuaisten tai sapen kautta.Huupponen, R; Raunio, H: Farmakokinetiikka, s. 81–83, kirjassa Koulu M, Tuomisto J. Farmakologia ja toksikologia, 7. p. Kustannus Oy Medicina, Kuopio 2007. ISBN 978-951-97316-2-9. Myös verkossa http://www.medicina.fi. Käsite on läheisessä yhteydessä fysikaalis- kemialliseen puoliintumisajan käsitteeseen. Asia ei kuitenkaan ole suoraviivainen, sillä puoliintumisaika edellyttää niin sanottua ensimmäisen asteen kinetiikkaa, jossa eliminaationopeus on suorassa suhteessa pitoisuuteen tai määrään elimistössä. Esimerkiksi alkoholi metaboloituu entsyymien vaikutuksesta, eikä metabolianopeus riipu alkoholin pitoisuudesta, vaan se on vakio, aikuisella noin 8 grammaa tunnissa. Samoin aineen varastoituminen elimistöön, esimerkiksi rasvakudokseen tai luuhun, aiheuttaa mutkikkaamman tilanteen, jossa eri prosesseilla voi olla samaan aikaan omat puoliintumisaikansa. Eliminaation puoliintumisaika on yksilöllinen riippuen hajoavasta aineesta ja elimistön iästä ja kunnosta, eikä sitä voida tarkasti määritellä eikä täysin verrata radioaktiivisten aineiden puoliintumisaikaan. ==Lähteet== Luokka:Lääketiede Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Rasimäen tsasouna

Rasimäen (Elomäen) ortodoksinen Johannes Kastajan tsasouna eli rukoushuone on rakennettu 1961. Se sijaitsee Valtimolla, Rasimäessä, jonne ortodoksiset siirtokarjalaiset Suojärveltä raivasivat itselleen kylän korpeen. Koska väki on kylältä vähentynyt, tsasounalla järjestetään enää harvoin jumalanpalveluksia ja temppelijuhlia ristisaattoineen. Tsasounan pihassa on Valtimon Suojärvi-seuran pystyttämä raivaajamuistomerkki. ==Lähteet== Luokka:Valtimon nähtävyydet Luokka:Valtimon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pohjois-Karjalan kirkkorakennukset Luokka:Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset
Lääkkeen antotapa

Valmisteen antotapa viittaa siihen, millä tavalla lääkevalmiste saadaan ihmisen elimistöön. Mahdollisia tapoja ovat muun muassa seuraavat:Lääkkeiden annostelu - Lääkemuodot Tohtori.fi 30.04.2007. *bukkaalinen (posken limakalvoille) *ihonsisäinen (injektio ihokudokseen) *implantaatti (esim. ihonalainen kapseli) *inhalationaalinen (hengitettävä) *intramuskulaarinen (injektio lihakseen) *Intraperitoneaalinen (injektio vatsaonteloon) *intratekaalinen (selkäytimeen injektoitava) *insuflaatio (lääkkeenpuhallus, sisään puhaltaminen) *intravaginaalinen (emättimen kautta) *intravenoosinen (injektio tai infuusio laskimoon) *nasaalinen (nenän kautta) *okulaarinen (silmän kautta) *oraalinen (suun kautta) *rektaalinen (peräaukon kautta) *sublinguaalinen (kielen alle asetettava, esim. nitrotabletit) *subkutaaninen (injektio ihon alle) *sydämensisäinen (injektio sydämeen) *topikaalinen (pinnallisesti) *transdermaalinen (ihon kautta) *transmukosaalinen (limakalvon kautta) == Katso myös == * Avanne * Depottabletti * Enterotabletti * Katetri * Nebulisaattori * Nenä-mahaletku * Silmätippa ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * Lääkemuodot ja antotavat, lääkkeiden käyttökuntoon saattaminen Helsingin yliopisto. Luokka:Farmakokinetiikka
Valtimon Pyhän Kolminaisuuden kirkko

Pyhän Kolminaisuuden kirkko on ortodoksinen kirkko Pohjois-Karjalassa Nurmeksella, Valtimon Hiekkalahdessa. Se kuuluu Nurmeksen ortodokseseen seurakuntaan. Se on rakennettu 1960 ja on arkkitehti Ilmari Ahosen piirtämä. Kirkon yhteydessä on ortodoksinen hautausmaa. Kirkossa järjestetään säännöllisesti liturgioita ja muita jumalanpalveluksia. Alkujaan rukoushuoneena ollut pyhäkkö vihittiin kirkoksi vuonna 2005.Nurmeksen ortodoksisen seurakunnan esite (pdf) == Ortodoksisuuden tulo Valtimolle == Valtimo oli runsaslukuisen ortodoksisen siirtokarjalaisjoukon asutuskunta, ja heitä ja heidän jälkeläisiään oli enimmillään 1 100 henkeä. Kasvaneen ortodoksisuutta tunnustavan asukasmäärän tarpeisiin rakennettiin Valtimolle kaksikin tsasounaa, suurempi Hiekkalahteen 1960 ja pienempi Rasimäen tsasouna 1961 Rasimäkeen. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Valtimon nähtävyydet Luokka:Valtimon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pohjois-Karjalan kirkkorakennukset Luokka:Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset pitkäkirkot
Itaquaquecetuba

Itaquaquecetuba on kunta São Paulon osavaltiossa Kaakkois-Brasiliassa. Kunnan asukasluku oli 321 770 vuonna 2010. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:São Paulon kunnat
BLU-97/B

BLU-97 on tytärammus, jonka kuorma-ammus on AGM-154A tai BLU-87/B. Ase on ollut käytössä Persianlahden sodassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * BLU-97/B Combined Effects Bomb (CEB) luokka:Tytärammukset
Täyssinän rauhan rajakivi (Nurmes)

Täyssinän rauhan rajakivi Nurmeksessa vuodelta 1595 sijaitsee Maanselän asemalla, aivan Pohjois-Karjalan ja Kainuun rajalla. Maanselässä on kulkenut aikoinaan Ruotsin ja Venäjän Täyssinän rauhan raja. Merkkinä entisistä rajoista on rajakivi. Kiveen on hakattu Ruotsin kruunut ja kreikkalaisristi. Lisäksi siinä on rajan myöhemmin tarkastaneiden rajankävijöiden nimikirjainhakkaukset. ==Lähteet== * Luokka:Valtimon nähtävyydet
Amaral

Amaral on espanjalainen Zaragozasta kotoisin oleva yhtye. Yhtyeen musiikki on pop-rockia, tosin se on saanut vaikutteita latinorytmeistä. == Jäsenet == * Juan Aguirre – kitara * Eva Amaral – laulu == Julkaisut == * * * * * == Aiheesta muualla == * Amaralin virallinen sivusto * UnOfficial Website Luokka:Espanjalaiset duot
Kuntalaisten Talo

Kuntalaisten Talo on vuonna 2019 lakkautetun Valtimon kunnan kunnantalo kirkonkylällä, Pohjois-Karjalassa. Rakennus on valmistunut 1988, ja sen on suunnitellut arkkitehti Olavi Noronen. Se on arkkitehtuuriltaan nykyaikainen, erikoinen ja se on valtimolaisittain ollut aikoinaan merkittävä rakennushanke. Rakennuksessa on muun muassa noin 50 nurkkaa. Sen pinta-ala on 3 242 m² ja tilavuus 11 190 m³. Vuonna 2019 päätettiin, että Valtimon kirjasto on muuttaa rakennukseen. Kuntalaisten Talossa toimii kirjaston ja asiakaspalvelupisteen lisäksi Niksulan päiväkoti sekä esikoulu. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Valtimon kunnan sivut Luokka:Valtimon nähtävyydet Luokka:Valtimon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kunnantalot
Tavikosken hierinmylly

Tavikosken hierinmylly on nähtävyys Valtimon Verkkojoella Pohjois-Karjalassa. Se on Verkkojoen Tavikosken partaalla. Myllyrakennus entisöitiin 1967. Paikan kautta kulkee retkeilyreitti. ==Lähteet== Luokka:Valtimon nähtävyydet Luokka:Valtimon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen myllyt
Maalijoukko

right|thumb|200px|Funktio (f) joukosta X (vasemmalla) joukkoon Y (oikealla). Pienempi soikio Y:n sisäpuolella on funktion f arvojoukko. Y on f:n maalijoukko. Matematiikassa funktion maalijoukko tarkoittaa sitä joukkoa, jossa on funktion kuvauksessa saatavia alkioita. Matemaattisessa merkinnässä :f: X \to Y joukko X tarkoittaa kuvauksen määrittelyjoukkoa ja Y tarkoittaa maalijoukkoa. ==Arvojoukko maalijoukossa== Funktion eli kuvauksen määritelmä on laadittu siten, että kaksi funktiota ovat samat vain, kun kaikki on samaa: :* lähtöjoukko X on alkiolleen sama kummassakin kuvauksessa :* maalijoukko Y on alkiolleen sama kummassakin kuvauksessa :* kuvauksen sääntö kuvaa kummassakin kuvauksessa kaikki samat lähtöjoukon alkiot samoiksi maalijoukon alkioiksi Tämän vuoksi maalijoukon sisältö ja funktion arvojoukko siinä tulee tuntea tarkoin. Arvojoukko on maalijoukon osajoukko. Joskus funktion arvojoukkoa käytetään maalijoukon synonyyminä, mutta sitä se ei ole. Jos maalijoukko on sama kuin arvojoukko, kaikille maalijoukon arvoille voidaan osoittaa ainakin yksi määrittelyjoukon alkio. ===Esimerkkejä=== Määritellään toisen asteen potenssifunktio seuraavasti :f\colon \mathbb{R}\rightarrow\mathbb{R}, missä f(x) = x^2 Lähtöjoukko sisältää kaikki reaaliluvut ja niillä kaikilla voidaan laskea lausekkeen x^2 arvo. Lähtöjoukko kelpaa siten määrittelyjoukoksi. Kun kaikilla lähtöjoukon luvuilla lasketaan funktion arvot, saadaan vain reaaliluvut [0, \infty[, joka on reaalilukujen \mathbb{R} osajoukko. Kuvaus EI ole injektio eikä surjektio. Injektion määritelmän mukaan f(a) eq f(b), kun a eq b. Tämä ei toteudu funktiolla f, sillä esimerkiksi f(-1) = f(1) = 1. Surjektion määritelmän mukaan f on surjektio, jos f(X) = Y eli funktion maalijoukko on sama kuin sen arvo- eli kuvajoukko. Funktion f arvojoukko on kaikki positiiviset reaaliluvut, mutta maalijoukoksi on määritelty kaikki reaaliluvut, myös negatiiviset. Funktiosta f voi kuitenkin "pakottaa" surjektion määrittelemällä maalijoukon uudelleen: Määritellään funktio hieman muuntaen seuraavasti :f\colon \mathbb{R} \rightarrow [0, \infty[, missä f(x) = x^2 Kuvaus on tällä kertaa surjektio ja samalla maalijoukko on tietenkin myös arvojoukko, koska kaikki maalijoukon alkiot osallistuvat kuvaukseen kerran (nolla) tai kaksi kertaa (x > 0). Kolmannen asteen potenssifunktio :f\colon \mathbb{R}\rightarrow\mathbb{R}, missä f(x) = x^3 on jo lausekkeen takia valmiiksi injektio ja surjektio. Funktio on tällöin bijektio, jossa kaikki maalijoukon alkiot kuvautuvat tietyksi maalijoukon alkioksi. ==Yhdistetty funktio== Yhdistetyn funktion maalijoukoksi tulee "viimeisen funktion" maalijoukko. Funktio f on määritelty :g: X \to Y ja funktio g on määritelty :f: Y \to Z. Tällöin voidaan määrittää yhdistetty funktio h :h: X \to Z siten, että h(x)=(f \circ g)(x)= f(g(x)). Funktion arvot lasketaan ensin g ja sitten f avulla. Ensin valitaan luku lähtöjoukosta X ja lasketaan se funktion g lausekkeella, jolloin saadaan maalijoukon Y arvo. Saatu arvo sijoitetaan funktion f lausekkeeseen, jolloin saadaan maalijoukon Z arvo. ==Lähteet== * Wolfram Mathworld: Codomain === Viitteet === ==Kirjallisuutta== * Luokka:Joukko-oppi
M77 (tytärammus)

M77-tytärammus kuva Kuvaus Tyyppi kaksoiskäyttötytärammus Valmistaja Valmistusmaa Yhdysvallat Käyttöönotto Kuorma-ammukset (raketinheitin) M26 Valmistusmäärä Ominaisuudet Laboratorioräjähtämättömyys-% 5,0 Kenttäräjähtämättömyys-% 5-10 / 16 / 23 Massa Henkilövaikutus Miinavaikutus Panssarivaikutus Käyttö 2006 Libanonin sota 2003 Irakin sota 1991 Persianlahden sota M77 on raketinheittimessä käytettävässä M26-kuorma- ammuksessa käytettävä tytärammus. luokka:Tytärammukset
Hanno Merenkulkija

Hanno Merenkulkija (puunin kielellä Annôn, ”lempeä”) oli karthagolainen tutkimusmatkailija. Hän teki noin vuonna 480 eaa. pitkän löytöretken pitkin Afrikan länsirannikkoa päiväntasaajalle asti ja perusti useita karthagolaisten siirtokuntia nykyisen Marokon alueelle.Antiikin käsikirja, s. 201. Nykytutkijat epäilevät, että Hanno ei purjehtinut Marokkoa etelämmäs. Hanno kirjoitti retkestään matkakertomuksen, joka oli esillä Karthagon Baalin temppelissä. Kertomus on säilynyt jälkipolville kreikankielisenä käännöksenä nimeltään Periplus. Kreikankielinen versio sisältää luultavasti useita käännösvirheitä ja muita kopioijien tekemiä vääriä tulkintoja, ja sen todenperäisyys on ajoittain asetettu kyseenalaiseksi. Matkakertomuksen mukaan Hanno lähti Karthagosta 60 laivalla, joissa olisi ollut mukana yhteensä 30 000 henkeä. Tämä saattaa olla käännösvirhe, sillä nykylaskelmien mukaan laivoihin olisi mahtunut korkeintaan viisi tuhatta ihmistä. Retkikunta oli joka tapauksessa suuri, sillä karthagolaiset perustivat matkallaan useita siirtokuntia, joiden jäänteitä on sittemmin löydetty arkeologisissa kaivauksissa. Retken alkupuolella Hanno tapasi liksiittejä, paimentolaisia, joiden on oletettu kuuluneen berberiheimoihin. Retkikunnan mukaan lähti liksiittejä tulkeiksi. Matkalla retkikunta näki myös vihamielisiä, eläinten taljoihin pukeutuneita villi-ihmisiä, jotka heittelivät karthagolaisten laivoja kivillä ja estivät heitä nousemasta maihin. Edetessään syvemmälle etelään Hanno näki suuren tulivuoren, nimeltään Jumalten vaunut (kreikaksi Theôn ochèma), josta purkautui laavavirtoja. Nykyisin oletetaan, että Hannon mainitsema vuori oli tuliperäinen Kamerunvuori, joka sijaitsee Kamerunin rannikkotasangolla. Matkansa loppupuolella retkikunta kohtasi eräällä saarella olentoja, joita he kuvasivat ”karvaisiksi naisiksi”. Tulkit kutsuivat niitä gorilloiksi. Tämän perusteella on oletettu, että Hannon näkemät olennot olivat kädellisiä, joko simpansseja tai gorilloja. On myös mahdollista, että karthagolaiset kohtasivat pygmejä. == Katso myös == *Himilkon == Lähteet == * ===Viitteet=== Hanno Luokka:Karthago
Hanno

Hanno on useiden karthagolaisten nimi: *Hanno Merenkulkija, karthagolainen tutkimusmatkailija *Hanno Suuri, valtiomies, Karthagon rauhanpuolueen johtaja ensimmäisen ja toisen puunilaissodan aikana *Hanno (kenraali), karthagolainen kenraali ja Hannibalin adjutantti toisen puunilaissodan aikana == Muita tunnettuja Hannoja == === Hanno sukunimenä === * Lillemor von Hanno (1900–1984), norjalainen näyttelijä * Wilhelm von Hanno (1826–1882), saksalais-norjalainen arkkitehti === Hanno etunimenä === *Hanno J. Kunnas (1894–1958), suomalainen varatuomari, Valtiollisen poliisin johtaja 1947 *Hannu Leminen (oik. Hanno Leminen) (1910–1997), suomalainen elokuvaohjaaja *Hanno Möttölä (s. 1976), suomalainen koripalloilija *Hanno Pevkur (s. 1977), virolainen Reformipuolueen poliitikko ja ministeri *Hanno Selg (1932–2019), virolainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiamitalisti *Hanno Strang (s. 1947), suomalainen lippueamiraali ==Hanno paikannimenä== * Hannō, kaupunki Saitaman prefektuurissa Japanissa
Äärellinen ryhmä

Ryhmäteoriassa äärellinen ryhmä on ryhmä, jonka alkioiden lukumäärä on äärellinen. Äärellisten ryhmien monet syvälliset teoriat on kehitetty 1900-luvulla. Näistä esimerkkeinä on lokaali teoria, ratkeavien ryhmien teoria ja nilpotentti ryhmä. Vaikka ryhmät ovat äärellisiä, on äärellisten ryhmien teorian tulokset useimmiten liian suuria erikoistapaus kerrallaan tarkastettavaksi. Vähemmän hämmästyttävä, mutta silti kiinnostava tutkimuskohde on yleiset lineaariset ryhmät äärellisissä kunnissa. Ryhmäteoreetikko J. L. Alperin on kirjoittanut, että "tyypillinen esimerkki äärellisestä ryhmästä on GL(n,q), n alkion yleinen lineaarinen ryhmä q-alkioisen kunnan suhteen. Opiskelijaa, jolle on asiaa opetettu jonkun toisen esimerkin kautta, on johdettu harhaan."Bulletin (New Series) of the American Mathematical Society, 10 (1984) 121 Jokainen äärellinen ryhmä, jonka kertaluku on alkuluku, on syklinen. Yleisemmin on voimassa, että ainoa kertalukua n oleva ryhmä on syklinen, jos ja vain jos (n,\varphi(n))=1.Dieter Jungnickel: On the Uniqueness of the Cyclic Group of order n, The American Mathematical Monthly, Vol.99, No. 6, (Jun. - Jul., 1992) pp. 545–547 == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Luokka:Ryhmäteoria
Neliömatriisi

Neliömatriisi on matriisi, jonka vaaka- ja pystyrivin alkioiden lukumäärä on sama. Tällaisen matriisin kokoa merkitään n\times n. Neliömatriiseilla voi olla muista matriiseista poikkeavia ominaisuuksia, kuten esimerkiksi kääntyvyys. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Luokka:Matriisit
Uhta

Uhta, ent. Tšibju, (ven. ja komiksi Ухта́) on teollisuuskaupunki Komin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee tasavallan keskiosassa Petšoran jokialtaan alueella tärkeiden öljy- ja kaasukenttien ympäröimänä. Lännessä kaupunki rajoittuu Knjažpogostin, idässä Sosnogorskin, pohjoisessa Ižman sekä etelässä Ust-Kulomin ja Kortkerosin piireihin. Etäisyys Syktyvkarista on 325 kilometriä. thumb|upright=1.0|left| Uhtan teknillinen valtionyliopisto. Vuonna 2005 perustetun Uhtan kaupunkipiirikunnan pinta-ala on 13,2 tuhatta neliökilometriä, ja siihen kuuluu kaupungin lisäksi 4 taajamaa ja 12 kylää. Asukkaita on (2006) 127 tuhatta henkeä, joista vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 75 % on venäläisiä, 9 % komeja, 6 % ukrainalaisia, 2 % valkovenäläisiä ja 1 % tataareja. Kaupunkiin karkotettuna 1930 Uhtan öljylähteet on tunnettu jo 1600-luvulla, ja 1920–1921 siellä toimi kotitekoinen öljykenttä. Asutus perustettiin 1929 aluksi nimellä Tšibju (Чибью) ja nimettiin vuonna 1939 pienen joen mukaan Uhtaksi. Se sai kaupungin aseman, kun se yhdistettiin vuonna 1943 Petšoran rautatiehen. 1940- ja 1950-luvuilla kaupunki laajeni vankityövoiman avulla. Kaupungin talous perustuu sähköntuotantoon, öljynporaukseen ja -jalostukseen sekä rakennusmateriaalien valmistukseen. Öljystä osa jalostetaan paikallisesti, osa kuljetetaan putkistoissa Pietarin ja Moskovan välisiin jalostamoihin. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Uhta *
Sergei Mironov

Sergei Mihailovitš Mironov (, s. 14. helmikuuta 1953) on venäläinen poliitikko, Liittoneuvoston puhemies 2001–2011. Mironov on kotoisin Puškinista läheltä Pietaria. Hän valmistui Leningradin kaivosinstituutista 1980, Pietarin teknillisestä yliopistosta 1998 ja hallintokoulusta 1998. Päätettyään opintonsa hän työskenteli 1986–1991 geofyysikkona. Mironov valittiin Pietarin valtuustoon 1994 ja uudelleen 1998. Liittoneuvostoon hänet valittiin 2001 Pietarista. Mironov perusti Elämän puolueen 2003 ja ryhtyi sen johtajaksi. Vuoden 2004 presidentinvaaleissa hän sai 0,75 % äänistä. Mironov on tukenut pääministeri Vladimir Putinia, mutta on usein korostanut elinolojen parantamista sosiaalisilla uudistuksilla. Elämän puolue yhdistyi lokakuussa 2006 Rodinan ja Eläkeläisten puolueen kanssa Oikeudenmukaiseksi Venäjäksi (Справедливая РОССИЯ).Russia: Parties Unite Into Nominal Opposition Force (RFERL) Vappuna 2011 Mironov sanoi Oikeudenmukaisen Venäjän ottavan enemmistön Pietarissa joulukuun vaaleissa Yhtenäiseltä Venäjältä. Tuolloin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Vadim Tjulpanov sanoi puolueensa vetävän Mironovin pois liittoneuvostosta, johon alueen lähettävät edustajansa.Rt.com Mironov sanoi erottamisensa jälkeen puolueensa pyrkivän vaihtamaan kaupungin kuvernööriä.Rian.ru Duuman vaalien jälkeen Mironov ilmoitti asettuvansa Oikeudenmukaisen Venäjän presidenttiehdokkaaksi kevään 2012 vaaleissa.Putin sai vahvan vastuksen presidentinvaaleihin, viitattu 10.12.2011 Hän sai vaaleissa virallisen tuloksen mukaan 3,85 % äänistä. Marraskuussa 2023 kävi ilmi, että Mironov oli vaimonsa kanssa adoptoinut Venäjän Ukrainasta kidnapatun 2-vuotiaan tyttölapsen. Mironov itse on kiistänyt, että lapsi olisi kidnapattu. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Mironovin kotisivu * Mironovin kotisivu * Sergei Mironov (MosNews MN-files) Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Venäjän liittoneuvoston jäsenet Luokka:Valtioduuman jäsenet Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mediakasvatusseura

Mediakasvatusseura on valtakunnallinen, kaksikielinen yhdistys, joka edistää mediakasvatuksen monitieteistä tutkimusta ja käytäntöjä Suomessa. Seuran tärkeitä tehtäviä on tiedottaa, järjestää tapahtumia, harjoittaa julkaisutoimintaa, toteuttaa kehittämis- ja yhteistyöhankkeita, tehdä aloitteita mediakasvatuksen edistämiseksi ja kehittää alan toimijoiden kansallisia ja kansainvälisiä yhteyksiä. Yhdistys on perustettu vuonna 2005. Mediakasvatusseura on Tieteellisten seurain valtuuskunnan jäsen. Mediakasvatusseuran puheenjohtajat: # 2005-1/2008 professori (mediakasvatus), FT Sirkku Kotilainen # 2/2008-1/2009 lehtori, musiikin tohtori Sara Sintonen # 1/2009-1/2011 tutkija, kasvatustieteen tohtori Reijo Kupiainen # 1/2011 - tohtori, opetusneuvos emerita Ritva-Sini Merilampi Jäseninä on mm. opettajia, lapsi- ja nuoristyöntekijöitä, median edustajia, tutkijoita, alan opiskelijoita sekä yhteisöjäseninä kansalaisjärjestöjä, lehtitaloja, korkeakouluja ja elokuvakeskuksia. Vuoden 2011 lopussa seuraan kuului yhteensä 199 henkilö- ja opiskelijajäsentä sekä 50 yhteisöjäsentä. == Talous == === Rahoitus === Rahoituksen lähde 2018 2017 2016 2015 2014 2013 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille 162 000 € - 62 000 € 57 000 € 50 000 € 50 000 € == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *www.mediakasvatus.fi *www.mediakasvatus.fi/seura Luokka:Mediakasvatus Luokka:Suomalaiset tiedeyhdistykset Luokka:Suomalaiset nuorisojärjestöt
Alain Boghossian

Alain Boghossian (s. 27. lokakuuta 1970) on armenialaistaustainen ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1998 MM-kisoissa. == Ura pelaajana == Boghossian aloitti aikuisten tasolla vuonna 1988 Olympique Marseillen reservijoukkueessa. Kauden 1992-93 hän pelasi FC Istresissä ja seuraavan kauden Olympique Marseillen ykkösjoukkueessa, joka oli hänen ensimmäinen kautensa pääsarjatasolla. Sieltä Boghossian siirtyi vuonna 1994 Italian Serie A:han SSC Napolin joukkueeseen. Kauden 1997-98 Boghossian pelasi UC Sampdoriassa, jonka jälkeen siirtyi Parma AC:hen, jossa tuli hänen seurajoukkueuransa parhaat saavutukset. Hän voitti vuonna 1999 Parma AC:ssä kolme cup-mestaruutta merkittävimpänä UEFA Cupin voitto. Boghossian lopetti uransa kauteen 2002–2003, jolloin hän pelasi Espanjan Primera Divisiónin Espanyolissa. Ranskan jalkapallomaajoukkueessa Alain Boghossian esiintyi 26 kertaa tehden kaksi maalia. Suurin saavutus oli maailmanmestaruuden voitto vuoden 1998 MM- kisoissa; hän pelasi turnauksessa viidessä Ranskan seitsemästä ottelusta ja pääsi loppuottelussa vaihtopelaajana kentälle 57. minuutilla Ranskan johtaessa 2–0. Vuoden 2000 EM-kisat jäivät häneltä väliin loukkaantumisen vuoksi. Boghossian oli vielä mukana Ranskan joukkueessa vuoden 2002 MM-kisoissa mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan. === Saavutukset pelaajana === *Maailmanmestaruus: 1998 *UEFA Cup: 1999 *Supercoppa Italiana: 1999 *Coppa Italia: 1999 == Ura valmentajana == Elokuussa 2008 Ranskan maajoukkuevalmentaja Raymond Domenech nimesi Boghossianin täydentämään maajoukkueen valmennusjohtoa. Foot - Bleus - Boghossian adjoint (officiel) Hän toimi osana Domenechin valmennustiimiä Ranskan epäonnistuessa MM-kisoissa 2010. Boghossian jatkoi kisojen jälkeen uuden päävalmentajan Laurent Blancin apuvalmentajana. Ranskan jalkapalloliitto ei uusinut Blancin valmennustiimin sopimusta EM-kisojen 2012 jälkeen ja näin myös Boghossian joutui jättämään tehtävänsä. Boghossian quitte la sélection == Lähteet == == Aiheesta muualla == *L'Equipen pelaajakortti Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nanakuma-linja

Fukuokan Nanakuma-linja () on Fukuokan kaupungin metron uusin linja. Linja avattiin 3. helmikuuta 2005 virallisella nimellä ”3. linja” (). Linja kulkee Tenjin-Minamin asemalta Hashimoton asemalle 12 kilometrin matkan. Toisen maailmansodan loputtua kaupunki laajeni nopeasti etelään, eikä kunnollista tieverkostoa ole koskaan rakennettu. Tästä syystä eteläisempien suuralueiden ja keskustan välistä liikennettä ovat vaivanneet toistuvat ruuhkat. Näitä ruuhkia helpottamaan rakennettiin Nanakuma-linja. Linjan suunnittelu alkoi jo 1980-luvulla samaan aikaan Hakozaki-linjan ja Kūkō-linjan kanssa. Luvan linjan rakentamiselle kaupunki sai kuitenkin vasta kesäkuussa 1995 ja joulukuussa 1997 radan rakentaminen alkoi. Linjalla toimii oma mallin 3000 metrojuna. ==Aiheesta muualla== * Nanakumasen-linjan sivut *
Lucy ja minä

Lucy ja minä () on yhdysvaltalainen noin 30-minuuttinen tilannekomedia, jota esitettiin vuosina 1951–1957. Sen pääosissa ovat komedienne Lucille Ball ja hänen aviomiehensä näyttelijä Desi Arnaz. Sarjaa tehtiin kuusi tuotantokautta ja 180 jaksoa. Lucy ja minä oli aikakautensa suosituin yhdysvaltalainen komedia. Sarja kertoo New Yorkin kaupungissa asuvasta avioparista, kotirouva Lucy Ricardosta (Ball) ja yökerhoesiintyjä Ricky Ricardosta (Arnaz), ja heidän elämästään ystäväpiirinsä keskellä. Vivian Vance ja William Frawley esittävät sivurooleja. Sarjan jaksot koostuvat lähinnä Lucyn kunnianhimoisista aikeista osoittaa olevansa enemmän kuin tavallinen kotirouva. Yleensä hänen yrityksensä ainoastaan päätyvät koomiseen sekasotkuun. Sarja lopetettiin vuonna 1957, mutta Ball, Arnaz, Vance ja Frawley jatkoivat The Lucy-Desi Comedy Hour -jatko-osaan. Sarja kesti kolme tuotantokautta ja päättyi suurimmaksi osaksi Ballin ja Arnazin avioeron takia. Ball ja Vance esiintyivät vuodesta 1962 lähtien The Lucy Show’ssa, joka päättyi vuonna 1968. ==Katso myös== *Here’s Lucy ==Aiheesta muualla== * * The Museum of Broadcast Communications: I Love Lucy Luokka:Tilannekomediat Luokka:1950-luvun televisiosarjat Luokka:CBS:n televisio-ohjelmat
Sword

Sword oli 1980-luvun alkupuolella perustettu quebecläinen heavy metal -yhtye, joka julkaisi kaksi albumia. Rick ja Dan Hughes perustivat Swordin Saint Brunon kaupungissa Montrealin eteläpuolella. Yhtyeen musiikkia leimasivat aggressiiviset riffit, voimakas rumpusoundi sekä laulaja Hughesin normaalin, käheähkön lauluäänen sekä kiljunnan vuorottelu. Sword lämmitteli kiertueella Motörheadia ja Alice Cooperia sekä Metallicaa heidän Master of Puppets -kiertueellaan vuonna 1986. Sword ei kuitenkaan koskaan saavuttanut suurempaa valtavirran menestystä ja hajosi toisen albuminsa jälkeen. ==Kokoonpano== *Rick Hughes - laulu *Mike Larock - basso *Mike Plant - kitara *Dan Hughes - rummut ==Albumit== * * * * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kanadalaiset metalliyhtyeet
Marko Kitti

Marko Kitti (s. 11. heinäkuuta 1970 Turku) on suomalainen kirjailija. Hän oli ehdolla Runeberg-palkinnon saajaksi vuonna 2009 romaanillaan Meidän maailma. Kitin vanhemmat ovat Tenho Kitti ja Toini Santikko. Hän asuu ja työskentelee Maltalla. Aikaisemmin hän työskenteli Eastbournessa Englannissa. ==Teokset== * Kottarainen. Arator, 2001 (novellikokoelma) * Viidakko. Arator, 2003 (romaani) * Meidän maailma. Arator, 2008 (romaani) * Isiä ja poikia. Arator, 2010 (novellikokoelma) * Oliivityttö. Tammi, 2012 (nuortenromaani) * Jesper Jinx. CreateSpace, 2014 (englanninkielinen lastenromaani) * Jesper Jinx and the Sneezing Season. CreateSpace, 2014 (englanninkielinen lastenromaani) * Jesper Jinx and the Turkish Pepper. CreateSpace, 2015 (englanninkielinen lastenromaani) * Jesper Jinx Goes Fishing. CreateSpace, 2015 (englanninkielinen lastenromaani) * Jesper Jinx and the Scrumptious Snacks. CreateSpace, 2016 (englanninkielinen lastenromaani) * Jesper Jinx's Best Friend. CreateSpace, 2016 (englanninkielinen lastenromaani) * Jesper Jinx and the Mouse Mayhem. CreateSpace, 2017 (englanninkielinen lastenromaani) * The Piraroo. CreateSpace, 2018 (englanninkielinen lastenromaani) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kirjailijan kotisivut * The Official Jesper Jinx website * Tales from Puffington Hill * Sanojen ajan artikkeli Marko Kitistä Kirjasampo.fi:ssä Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kerttu Saariaho

Kerttu Saariaho (o.s. Marjala) (28. joulukuuta 1918 Kittilä – 17. maaliskuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen posliinimaalari, joka maalasi posliinilaattatauluja ja maljakoita. Saariaho aloitti uransa 1950-luvulla Sirkku Tuurnan posliininmaalauskoulussa, perusti 1960 oman posliininmaalauskoulun, suoritti 1962 posliininmaalaajan mestaritutkinnon ja opiskeli 1963–1966 Taideteollisessa Oppilaitoksessa. Opintojen jälkeen syntyi paksuvärimaalauksia, palettiveitsimaalauksia, valutuksia, akvarellitekniikan sovellutuksia ja lysterivärikokeiluja. Saariaho maalasi tuotantonsa pääosan 1970- ja 1980-luvuilla, arviolta parisataa maalausta. Markku Saariaho laati äitinsä elämäntyöstä kuvateoksen Kerttu Saariaho - Posliinitaiteilija. Kirjaan on valokuvattu 136 Kerttu Saariahon työtä. Ne antavat kuvaa hänen urastaan ja siinä ohessa posliininmaalauksesta Suomessa 1900-luvun jälkipuoliskolla. ==Kirjallisuutta== *Markku Saariaho : Kerttu Saariaho – Posliinitaiteilija, 2005. Omakustanne. ISBN 952-91-8213-9 *Markku Saariaho : Kerttu Saariaho – Porcelain Painter, 2005. ISBN 952-91-9226-6 Luokka:Suomalaiset taiteilijat (soveltavat taiteet) Luokka:Posliinimaalarit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Here’s Lucy

Here's Lucy oli yhdysvaltalainen, komedienne Lucille Ballin tähdittämä noin 30-minuuttinen tilannekomedia ja eräänlainen jatko-osa Ballin aikaisemmalle sarjalle The Lucy Show. The Lucy Show puolestaan seurasi Ballin kaikkein kuuluisinta tilannekomediaa I Love Lucy, jossa hän esiintyi yhdessä silloisen aviomiehensä Desi Arnazin kanssa. Here's Lucy pyöri vuosina 1968–1974 kuuden tuotantokauden ja 144 jakson verran. Sarjan tuotti Ballin ja hänen toisen aviomiehensä Gary Mortonin tuotantoyhtiö Lucille Ball Productions. Ball esitti Lucy Carteria, joka asui kahden lapsensa kanssa Los Angelesissa. Hänen lapsiaan esittivät hänen ja Arnazin omat lapset Lucie Arnaz ja Desi Arnaz Jr. Myös muutamat näyttelijät The Lucy Show'sta jatkoivat uudessa sarjassa. Muun muassa Vivian Vance, Ballin pitkäaikainen yhteistyökumppani, teki useita vierailuja sarjaan. Myös useita julkkiksia nähtiin mukana. Heistä tunnetuin lienee Elizabeth Taylor, joka vieraili aviomiehensä Richard Burtonin kanssa. Sarja lopetettiin vuonna 1974. Ball itse halusi jo päästä muihin töihin. Myöhemmin on myös tullut ilmi, ettei kanavakaan halunnut enää uusia sarjaa sen laskeneiden katsojalukujen takia. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Tilannekomediat
Villa Ervi

Villa Ervi on arkkitehti Aarne Ervin suunnittelema pientalo Helsingin Kuusisaaressa Kuusisaarensalmen rannalla osoitteessa Hirvilahdenkuja 1. Se valmistui vuonna 1951. Aarne Ervi asui siinä puolisonsa, näyttelijä Rauni Luoman kanssa. Taitekattoisessa talossa on kaksi kerrosta sekä kellarikerros. Perustus on tehty betonista ja teräksestä, runko betonista, tiilistä ja teräksestä. 1960-luvun taitteessa talon viereen rakennettiin japanilaistyyliseksi kutsuttu toimisto-osa, jonka polveilevat julkisivut on päällystetty leveillä oksattomilla oregoninmäntylaudoilla. Sen isot ikkunat on suunnattu merelle päin. Samalla taloa laajennettiin ulkouima-altaalla ja saunarakennuksella, jonka julkisivut ovat tiikinsukuista irokopuuta. Vuonna 1993 Villa Erviä esitettiin suojeltavaksi sen rakennus- sekä henkilöhistoriallisten arvojensa takia, mutta suojelu ei toteutunut. Syksyllä 2022 Villa Ervi oli myytävänä 5,5 miljoonan euron hinnalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Villa Ervi, Helsingin kaupunginmuseo Luokka:Helsingin huvilat ja villat Luokka:Munkkiniemi Luokka:Aarne Ervin suunnittelemat rakennukset
Haapakylä

Haapakylä voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Haapakylä, kylä Pihtiputaalla * Haapakylä, Valtimon kirkonkylä * Haapakylä, kylä Vihdissä * Haapakylä, pientaajama Ylitornion kunnassa, Ruotsissa * Haapakylä, kylä Ähtärissä * Haapakylä, kylä Äänekoskella. == Katso myös == * Haapkylä
Maija Salo

Maija Salo (o.s. Vikman; s. 17. helmikuuta 1945) on suomalainen muusikko. Hän oli vuosina 1973–1974 Ylen lastenohjelma Tenavatuokion juontajana ja jatkoi sitten suunnittelijana ja juontajana Pikku Kakkosessa ja Yle TV2:n viihdeohjelmissa. Maija Salon Musiikkileikkikoulua käyneet lapset (mm. Anna Riihimäki ja Lassi Jämsä) ovat avustaneet ja juontaneet Pikku Kakkosessa. Salo kuului yhtyeeseen Pirkan neidot (muut jäsenet Pirkko-Liisa Lampela [nyk. Tikka], Pirjo Nallikari [nyk. Latvala] ja Irma Niemi [nyk. Tapio]). Yhtye sai alkunsa noin vuonna 1965 Töölön Yhteislyseossa, jonka oppilaita he tuohon aikaan olivat. Lauluviihdettä hän oli tekemässä useissa TV2:n ohjelmissa lauluyhtyeessä Hiltuset. Eläkkeelle jäädessään Salo myi musiikkikoulunsa opettajien perustamalle osuuskunta Oktaaville vuonna 2007. Vuonna 2009 hän alkoi juontaa Yle TV2:n Pikku Kakkosta. Hänen puolisonsa Pekka Salo on Pikku Kakkosen historian ensimmäinen juontaja. Luokka:Pikku Kakkonen Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valtimojärvi

Valtimojärvi on Valtimojoen vesistöön kuuluva järvi Valtimolla, Pohjois- Karjalassa. Sen pinta-ala on 4 km², pituus neljä kilometriä ja leveimmältä kohdalta järvi on vajaa kahden kilometrin levyinen. Sen pinnankorkeus on 107,2 metriä merenpinnan yläpuolella.Valtimojärvi Järviwikissä. Viitattu 9.7.2014. Järvi laskee Myllyjokeen ja laskukohdalla on Valtimonkoski, jonka korkeus on 2,0 metriä ja siinä on säännöstelypato. Järven osien nimistä on tullut tunnettuja paikannimiä kirkonkylälle, kuten Valtimo, Hiekkalahti ja Verkkoniemi. Valtimon kirkonkylä sijaitsee sen ja Haapajärven Kylänlahden välisellä kannaksella, Lokkiharjulla. Valtimojärvellä on kaksi uimalaa kirkonkylän rannassa, Lokkiharjun leirintäalue sekä valtatie 6:n varressa oleva levähdyspaikka, josta on kauniit näkymät järvelle. Hiekkalahden Matkailutila on järven rannalla. Pohjois-Karjalan Ammattiopisto toimii Valtimojärven Verkkoniemessä. Joensuu–Kontiomäki-rata kulkee järven länsipuolitse. ==Lähteet== * Luokka:Valtimon järvet Luokka:Pielisen reitin valuma-alue
Arator

Arator Oy on 1987 perustettu kustannusyhtiö, joka kustantaa tietokirjallisuutta, kaunokirjallisuutta ja oppikirjoja. Yhtiön toimitusjohtaja on Esko Olavi Paakkola. Arator Oy:n kustantamia kirjoja ovat muun muassa Sven Krohn: Ydinihminen, Erkki Lähde: Päin honkia, Veikko Erkkilä: Vaiettu sota. ==Aiheesta muualla== * Arator Oy (arkistoitu versio) Luokka:Suomalaiset kirjankustantamot
Hiekkalahti

Hiekkalahti on Valtimon kirkonkylän pohjoinen osa ja teollisuusalue, Nurmeksen Valtimolla, Pohjois-Karjalassa. Siellä sijaitsee myös Joensuun–Kontiomäen radalla sijainnut, nykyisin lakkautettu Hiekkalahden rautatieasema. Asema on ollut merkittävä puutavaran varastointi- ja lastauspaikka. Henkilöliikenne rataosalla Nurmes–Kontiomäki loppui vuonna 1993. Hiekkalahdessa on ollut Valtimon merkittävintä yritystoimintaa teollisuusalueella ja siellä sijaitsee teollisuushalleja. Hiekkalahti on myös merkittävä risteyspaikka: Joensuun–Kajaanin tiestä eli valtatiestä 6 erkanevat tiet sekä Kuhmoon että Rautavaaralle. == Nähtävyyksiä == * Hiekkalahden ortodoksinen rukoushuone == Yrityksiä ja palveluja == * Hiekkalahden Matkailutila * huoltoasema Valtatie 6:n varrella * Valtimo Components Oyj ==Lähteet== * == Aiheesta muualla == * Valtimon kunnan sivut Luokka:Valtimon kylät
Koppelojärvi

Koppelojärvi on järvi Valtimojoen vesistössä, Valtimolla, Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 4,7 km². Järvi on neljän kilometrin pituinen ja sen pinnankorkeus on 130,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Koppelojärven reittiin kuuluu järveen laskeva latvajoki Palmikkojoki ja Palmikkojokeen Ylimmäisenjärvestä laskeva Myllypuro. Koppelojärvestä reitti laskee Koppelojokea pitkin Matkusjokeen. Koppelon kylä, joka sijaitsee järven rannalla, on ollut ennen nimeltään Koppelojärvi. Järveä on laskettu. Aikaisemmin on järvi laskenut kaakkoon Haapajärven Mustajärveen, mutta nykyään se laskee koilliseen ja itään Matkusjokeen. ==Lähteet== * Luokka:Valtimon järvet Luokka:Pielisen reitin valuma-alue
Keyritty

Keyritty eli Ala-Keyritty on järvi Pohjois-Savossa Rautavaaralla ja Kuopio Nilsiän pitäjässä. Se on Rautavaaran suurin järvi, ja Rautavaaran kirkonkylä on järven koillisrannan välittömässä läheisyydessä Keyritynjoen suun takana. Järvi on noin 16 km pitkä ja enimmillään 2,5 km leveä. Eteläpäästä osa on Nilsiän puolella. Järven länsipuolella on korkea Paljakan vaara. Keyritynjoen melontareitti kulkee järven kautta. Järvellä on myös Täyssinän rauhan (1595) rajakivi. Vanhoissa kartoissa nimi saattaa olla muodossa Keurittu. Keurittujärven (nykyisin Keyrittyjärvi) ja nykyisen Rautavaaran kuntakeskuksen läheisyydessä on sijainnut aikoinaan myös Keyrityn (Keurintun) kylä, joka on kuulunut Pielisen pitäjään. Pielis on tuolloin kuulunut Ylä-Karjalan kihlakuntaan Savon ja Karjalan läänissä (eli Kuopion läänissä). == Lähteet == *Rautavaaran kunta: Rautavaara - Lähi-Lappi matkailukartta == Aiheesta muualla == * Luokka:Rautavaaran järvet Luokka:Nilsiän reitin valuma-alue
Sierra Madre

Sierra Madre voi viitata yhteen useista vuorijonoista: Meksikon kolme Sierra Madre-nimistä vuorijonoa: * Itäinen Sierra Madre * Läntinen Sierra Madre * Sierra Madre de Oaxaca Filippiineillä: * Sierra Madre (Cordillera) Yhdysvalloissa: * Sierra Madren vuoret Kalifornian osavaltiossa.
San Franciscon lahden ympäristö

San Franciscon lahden ympäristö (, usein yksinkertaisesti The Bay Area) viittaa San Franciscon lahtea ympäröivään alueeseen Kalifornian osavaltion pohjoisosassa Yhdysvalloissa. Alue on maantieteellisesti ja etnisesti hyvin epäyhtenäinen. Lahden rannoilla sijaitseva taajama on kuitenkin yhtenäistä. Alueella asuu yli seitsemän miljoonaa asukasta. ==Alueet== Alue on maantieteellisesti monipuolinen metropolialue, joka ympäröi San Franciscon ja San Pablon lahtia. Se kattaa San Franciscon, San Josén ja Oaklandin kaupungit sekä niiden lukuisat esikaupunkialueet. San José on alueen maantieteellisesti laajin ja väestöltään suurin kaupunki, ja siellä sijaitsee teknologia-alan yrityksistä tunnettu Piilaakso. ==Sillat== San Franciscosta pohjoiseen sijaitsee Golden Gate -silta, joka ylittää samannimisen salmen. San Franciscosta itään sijaitsee San Francisco–Oakland Bay Bridge, joka yhdistää San Franciscon ja lahden itäpuolella sijaitsevan Oaklandin. Pohjoisessa sijaitsee Richmond-San Rafael Bridge ja etelässä San Mateo-Hayward Bridge sekä eteläisimpänä Dumbarton Bridge. Silloista pisin on San Mateo-Hayward Bridge. ==Ilmasto== San Franciscon lahden alueen kokoon verrattuna ilmasto vaihtelee sen eri osissa melko paljon. Ilmasto on tyypiltään välimerenilmasto, jossa kesät ovat kuivia ja lämpimiä ja talvi sateisempi. Talven aikana lämpötila ei kuitenkaan muutu kylmäksi: keskilämpötilat laskevat 10–15 celsiusasteen paikkeille. Tyynen valtameren kylmästä Kalifornianvirrasta johtuva kylmä merivesi, joka on kesällä noin 12–13-asteista, vaikuttaa voimakkaasti alueen itäisen osan ilmastoon, erityisesti San Franciscon kaupungin alueella. Muihin lahden ympärysalueisiin verrattuna San Franciscon kesät ovat viileitä. Kaupungissa esiintyy sumua, joka työntyy Golden Gate -sillan luota lahdelle. Meren viilentävä vaikutus vähenee etelämpänä, sillä meren ja lahden välissä on vuoria. Lahden eteläinen osa, jossa San José sijaitsee, on kuivempaa ja kuumempaa kuin pohjoisemmat tai läntisemmät alueet. Lahden itäinen puoli on lämpimämpi kuin läntinen, sillä itäisellä puolella meren viilentävä vaikutus on vähäisempi. Esimerkiksi Oaklandissa lahden itäpuolella on kesäpäivinä nelisen astetta lämpimämpää kuin lahden länsipuolella San Franciscossa. ==Kasvillisuus== San Franciscon lahden alueella kasvaa palmuja, joista San Franciscon alueella huomattavimpia ovat kanarianpalmut (Phoenix canariensis), jotka on tuotu Kanariansaarilta. Kanarianpalmuja on istutettu puistopuiksi ja teiden varsille. Erityisesti etelämpänä San Joséssa kasvaa bulevardipalmuja (Washingtonia robusta), jotka pitävät kuivemmasta ilmastosta. ==Liikenne== Aluetta palvelevia lentokenttiä ovat San Franciscon kansainvälinen lentoasema, Oaklandin kansainvälinen lentoasema ja San Josén kansainvälinen lentoasema. Ne sijaitsevat etäällä toisistaan eri puolilla aluetta. Lahden alueelta on säännöllinen junayhteys Los Angelesiin. Luokka:San Francisco Luokka:Yhdysvaltain suurkaupunkialueet