EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tykkivene Jangtse-joella

Tykkivene Jangtse-joella (The Sand Pebbles) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1966. Se sijoittuu vuoteen 1926, Kiinan Jangtse-joella partioivalle tykkivene USS San Pablolle. Elokuvan on ohjannut Robert Wise ja käsikirjoituksen laati Robert Anderson Richard McKennan romaanin The Sand Pebbles (1962, suom. Tykkilaiva San Pablo, Gummerus 1964) pohjalta. McKenna oli itse palvellut Jangtse-joella tykkiveneessä vuonna 1936. Elokuvan pääosissa nähdään Steve McQueen, Richard Attenborough, Richard Crenna, Mako ja Candice Bergen. Tykkivene Jangtse-joella sai vuonna 1967 jopa kahdeksan Oscar- palkintoehdokkuutta. Kahdeksasta Golden Globe -palkintoehdokkuudesta tuli yksi voitto, kun Richard Attenborough palkittiin parhaasta miessivuosasta. == Juoni == Kiinan sisällissodan aikaan 1920-luvulla Yhdysvaltojen tykkivene on mukana turvaamassa länsimaisten etuja Tšiang Kai-šekin joukkoja tukien Maon kommunistien uhan alla. Uusi konemestari Holman (McQueen) haluaisi vain huolehtia aluksen tekniikasta ja jättää politiikan toisille. Sodan kiihtyessä tykkiveneestä tulee kuitenkin pelinappula valtapolitiikassa, ja myös Holmanin on valittava puolensa. Tarina on nähty myös allegoriana elokuvan ensi-illan aikoihin laajentumassa olleesta Vietnamin sodasta: amerikkalaisista vieraassa maassa ja heille vieraana näyttäytyvässä sodassa.Nykänen, Vesa: Steve McQueen vaikuttavassa suurelokuvassa, joka nähdään ensi kertaa tv:ssä Yle Teema. Viitattu 29.7.2017. == Arvioita == Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Hintikka kutsuu elokuvaa pitkäksi mutta toimivaksi sekoitukseksi seikkailua, romantiikkaa ja imperialismia ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Elokuvalle omistautunut sivusto Luokka:Robert Wisen ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1966 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset historialliset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset sotaelokuvat
Helsingin Taiteilijaseura

Helsingin Taiteilijaseura (HTS) on helsinkiläisten kuvataiteilijoiden järjestö, joka perustettiin vuonna 1967. Seura ylläpitää taidelainaamoa Rikhardinkadun kirjaston alakerrassa ja lasten ja nuorten kuvataidekoulua sekä kurssikeskusta aikuisille Kaapelitehtaalla. Helsingin taiteilijaseuran Galleria Katariina sijaitsee Rikhardinkadulla Helsingissä. Seura järjestää näyttelyitä myös Suomenlinnan HAA Galleriassa, Malmitalolla ja keskustakirjasto Oodissa. Seuran puheenjohtajana on toiminut syksystä 2020 lähtien kuvataiteilija Satu Kalliokuusi. ==Aiheesta muualla== *Helsingin Taiteilijaseuran kotisivu *Helsingin Taiteilijaseuran Taidelainaamon nettigalleria Luokka:Suomalaiset taiteilijaseurat
Oswald Lutz

Oswald Lutz (6. marraskuuta 1876 Öhringen – 26. helmikuuta 1944 München) oli saksalainen panssarijoukkojen kenraali,General der Panzertruppe jolla oli merkittävä osuus natsi-Saksan panssariaseen ja panssarisodankäynnin kehittämisessä.Axis Biographical Research: Oswald Lutz Citino s. 5,202,230 Lutz värväytyi kadetiksi 1. baijerilaiseen rautatiepioneeripataljoonaan 1894. Helmikuussa kaksi vuotta myöhemmin Lutz ylennettiin vänrikiksi samaan yksikköön. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan, jonka aikana hänelle myönnettiin 1. ja 2. luokan rautaristit. Sodan jälkeen Lutz jäi Weimarin tasavallan armeijan Reichswehrin palvelukseen. Vuonna 1923 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi.Mitcham s.26-27 Kenraalikuntaan hän nousi 1. huhtikuuta 1931, jolloin hänet nimitettiin sotaministeriön alaiseksi kuljetusjoukkojen tarkastajaksi. Saman vuoden lokakuussa hän nimitti esikuntapäällikökseen everstiluutnantti Heinz Guderianin, johon Lutz oli tutustunut jo aiemmin vuonna 1922, kun hän johti 7. baijerilaista moottorikuljetuspataljoonaa. Guderian oli tuolloin palvellut hänen alaisenaan samassa yksikössä. Lutz oli Guderianin oppi-isä mobilisoidun sodankäynnin luomisessa.Kurowski s.428 He olivat molemmat olleet jo pitkään innostuneita nykyaikaisen panssariaseen kehittämisestä, ainakin teoriassa, sillä panssarivaunut oli kielletty Saksalta Versailles’n rauhansopimuksessa. Lutz kokosi ympärilleen mieleisensä esikunnan. Niin ikään panssareista kiinnostunut tammikuussa 1932 majuri Walter Nehring liittyi heihin. Muita esikunnan jäseniä olivat Werner Kempf, Walter Chales de Beaulieu ja Walter von Hünersdorff.Mitcham s. 4-10, 26-27 Vuosina 1931–1932 Lutz järjesti joukon suuria sotaharjoituksia, joissa panssareina toimivat vanerilevyillä päällystetyt autot. Harjoituksista kerättyjä kokemuksia hän käytti teoksen Taistelu ja johtaminen kirjoittamiseen. Hän lähetti kopion kirjasta muun muassa kenraali Walther von Brauchitschille. Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen valtaannousun yhteydessä Oswald Lutz sai ylennyksen kenraaliluutnantiksi 1. helmikuuta 1933. Virka pysyi samana heinäkuuhun 1934 saakka, jolloin se muuttui nimellisesti autokuljetusjoukkojen tarkastajaksi. Lutzin tehtävään kuului panssarivoimien salaisen kehittämisen valvominen, sekä myös armeijan osittainen motorisointi. Hänen esikuntansa saattoi ruveta toteuttamaan hautomiaan ideoita käytännössä. Uusi natsihallinto alkoi kehittämään panssariasetta entistä tehokkaammin, aluksi salassa ja myöhemmin Versaillesin sopimuksen purkamisen jälkeen avoimesti. 1\. huhtikuuta 1935 Lutz ylennettiin panssarijoukkojen kenraaliksi. Lutz pysyi virassaan helmikuun loppuun 1938, jolloin hän jäi eläkkeelle. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon vuonna 1941 hänet kutsuttiin väliaikaisesti takaisin palvelukseen ja hän toimi yhteysupseerina Transnistriassa. Komennus kesti pari kuukautta, jonka jälkeen hän jäi pysyvästi reserviin. Lutz kuoli helmikuussa 1944.Mitcham s.26-27 ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Let’s Get It Up

Let's Get It Up on australialaisen AC/DC -yhtyeen kappale, joka julkaistiin marraskuussa 1981 For Those About to Rock (We Salute You) -albumilla. Hieman myöhemmin, helmikuussa 1982, kappale julkaistiin myös singlenä. Singlen b-puolella oli liveversio "Back in Black" -kappaleesta. 12" -versiolle sisältyy myös liveversio kappaleesta "T.N.T.". ==Kappaleet== # # # ==Kokoonpano== *Angus Young – soolokitara *Malcolm Young – rytmikitara, taustalaulu *Brian Johnson – laulu *Cliff Williams – bassokitara, taustalaulu *Phil Rudd – rummut == Lähteet == Luokka:AC/DC:n kappaleet Luokka:Vuoden 1981 kappaleet
Madagaskarinmedestäjä

Madagaskarinmedestäjä (Cinnyris sovimanga) on Madagaskarilla ja osassa Seychellien saaristoa elävä medestäjiin kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan madagaskarinmedestäjä on noin 10 cm. Koiraan pää, selkä ja kurkku ovat väriltään metallinhohtoisen vihreät. Siivet ovat mustat. Rinta on koiraalla kiiltävän sininen. Rinnassa on punainen poikittaisraita, joka erottaa rinnan keltaisesta vatsasta. Lajin koiras vaihtaa höyhenpukunsa vaatimattomampaan huhti-toukokuussa. Madagaskarinmedestäjänaaraan pää on harmahtava. Muuten naaras on väritykseltään ruskea yläosiltaan. Kurkku on vaalean rusehtava ja vatsa kellertävä. Kurkussa ja vatsassa on ruskeita täpliä. Nuoret koiraat muistuttavat naaraita, mutta ovat niitä tummempia. Lajin nokka on pitkä ja alaspäin kaartuva. == Levinneisyys ja elinympäristö== Madagaskarinmedestäjää tavataan Madagaskarilla, Seychelleille kuuluvan Aldabran saariryhmän saarilla ja Ranskalle kuuluvilla Gloriososaarilla. Gloriososaarilla ja Aldabrassa laji on madgaskarinrillin (Zosterops maderaspatanus) ohella yleisin maalintu. Lajin elinympäristöä ovat kaikki saarien alkuperäiset metsätyypit sekä puutarhat ja puistot merenpinnan tasalta korkealle vuoristoon asti. Lintu tulee toimeen myös ihmisen muokkaamissa metsäympäristöissä. == Ravinto ja lisääntyminen == Madagaskarinmedestäjä käyttää pitkää ja kaarevaa nokkaansa meden imemiseen. Lisäksi laji käyttää ravintonaan hyönteisiä ja hämähäkkejä. Pesimäkausi kestää elokuusta huhtikuuhun. Naaras rakentaa roikkuvan pesän ruohoista ja kasvikuiduista. Naaras munii kaksi valkeahkoa punapilkullista munaa, jotka se hautoo yksin. Naaraalla on myös koirasta suurempi rooli poikasten ruokinnassa. == Lähteet == Luokka:Medestäjät
Lina

Lina on monissa maissa esiintyvä naisen etunimi. Lina on alun perin lempinimi, joka on johdettu -lina-päätteisistä nimistä, kuten Wilhelmina, Paulina ja Karolina. On esitetty myös että se voisi olla latinalaisen miehennimen Linus naispuolinen vastine. Suomessa nimi esiintyy myös muodossa Liina. Suomenruotsalaisessa almanakassa Linan nimipäivä on 22. kesäkuuta samoin kuin Liinan suomalaisessa almanakassa. Nimipäivä on sama kuin Pauliinan. Suomessa nimi Lina oli vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1499 henkilölle.. Nimi Lina on annettu myös asteroidille, 468 Lina. ==Tunnettuja Linoja== * Lina Abarbanell (1879–1963), saksalais-yhdysvaltalainen oopperalaulaja ja näyttelijä * Lina Andersson (s. 1981), ruotsalainen maastohiihtäjä * Lina Asikanus (1871–1947), suomalainen näytelmäkirjailija * Lina Axelsson Kihlbom (s. 1970), ruotsalainen rehtori, poliitikko ja ministeri * Lina Bonde (s. 1990), suomalainen runoilija * Lina Carstens (1892–1978), saksalainen näyttelijä * Lina Cavalieri (1874–1944), italialainen oopperalaulaja, sopraano * Lina Domberg (s. 1995), ruotsalainen jalkapallomaalivahti * Lina Enroth (1851–1921), suomalainen kirjailija * Lina Gennari (1911–1997), italialainen näyttelijä, tanssija ja laulaja * Lina Grinčikaitė (s. 1987), liettualainen pikajuoksija * Lina Hedlund (s. 1978), ruotsalainen poplaulaja * Lina Heydrich (1911–1989), saksalainen Obergruppenführer Reinhard Heydrichin puoliso * Lina Hurtig (s. 1995), ruotsalainen jalkapalloilija * Lina Kačiušytė (s. 1963), liettualainen uimari * Lina Korsgren (s. 1988), ruotsalainen maastohiihtäjä * Lina Kostenko (s. 1930), ukrainalainen runoilija * Lina Lehtovaara (s. 1981), suomalainen jalkapallotuomari * Lina Magull (s. 1994), saksalainen jalkapalloilija * Lina Medina (s. 1933), perulainen maailman nuorin äiti * Lina Morgenstern (1830–1909), saksalainen varhainen feministi * Līna Mūze- Sirmā (s. 1992), latvialainen keihäänheittäjä * Lina Neidestam (1984), ruotsalainen sarjakuvapiirtäjä ja kuvittaja * Lina Nilsson (s. 1987), ruotsalainen jalkapalloilija * Lina Olenius (s. 2001), suomalainen pesäpalloilija * Lina Pagliughi (1907–1980), yhdysvaltalais-italialainen ooperalaulaja * Lina Palmgren (1876–1968), suomalainen tekstiilitaiteilija * Lina Radke (1903–1983), saksalainen juoksija * Lina Sandell (1832–1903), ruotsalainen runoilija, kirjailija ja virsirunoilija * Lina Snellman (1846–1924), Helsingin Diakonissalaitoksen johtaja 1883–1924 * Lina Stančiūtė (s. 1986), liettualainen tennispelaaja * Lina Larissa Strahl (s. 1997), saksalainen näyttelijä, laulaja ja lauluntekijä * Lina Strand (s. 1988), ruotsalainen suunnistuksen maailmanmestari * Lina Tšerjazova (1968–2019), uzbekistanilainen freestyle-hiihtäjä * Lina Turkama (s. 1989), suomalainen näyttelijä * Lina Vekshina, Ašaĺči Oki (1898–1973), udmurttilainen runoilija * Lina Wertmüller (1928–2021), italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja == Kuvitteellisia Linoja == * Lina Berglund, elokuvassa Linan yökirja ==Lähteet== Luokka:Etunimet da:Line pl:Lina (ujednoznacznienie)
Anne Archer

Anne Archer (s. 24. elokuuta 1947) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat petetyn vaimon rooli vuoden 1987 elokuvassa Vaarallinen suhde ja Cathy Ryanin rooli vuoden 1992 elokuvassa Näkymätön vihollinen. == Yksityiselämä == Anne Archerin vanhemmat olivat molemmat näyttelijöitä, mikä vaikutti vahvasti Archerin uravalintaan. Hän meni naimisiin William Davisin kanssa 1968, mutta he erosivat myöhemmin. Vuonna 1979 Archer meni naimisiin Terry Jastrow’n kanssa. Archerilla on kaksi lasta, yksi kummastakin avioliitosta. Alun perin kristilliseen tieteeseen uskonnoltaan kuulunut Archer on vuodesta 1975 asti lukeutunut skientologeihin. == Filmografia == * The Honkers (1972) * Cancel My Reservation (1972) * The All American Boy (1973) * Zorron merkki (The Mark of Zorro, 1974) * Black Pearl (The Log of the Black Pearl,, 1975) * Kuumat jäljet (Trackdown, 1976) * Rantavahti (Lifeguard, 1976) * Mustat tiikerit (1978) * Paradise Alley – helvetin kapakka (1978) * Aikamoinen sankari (Hero at Large, 1980) * Nostakaa Titanic! (1980) * Kaappaus yössä (Green Ice, 1981) * Yltäpäältä öljyssä (Waltz Across Texas, 1982) * Pahan kasvot (The Naked Face, 1984) * Hyytävä pelko (Too Scared to Scream, 1985) * Katalaa korttia karkuun (The Check Is in the Mail, 1986) * Vaarallinen suhde (1987) * Rakkaus harhateillä (Love at Large, 1990) * Lähellä kuolemaa (1990) * Punainen terrori (Eminent Domain, 1991) * Näkymätön vihollinen (1992) * Body of Evidence – Hyytävä syleily (1993) * Short cuts – oikopolkuja (1993) * Family Prayers (1993) * Viimeinen soturi (The Last of His Tribe, 1994) * Isku Kolumbiaan (1994) * Kuun taikaa (1996) * Nico the Unicorn (1998) * Pahat tytöt (Dark Summer, 1999) * Kunniavelka (2000) * The Gray in Between (2002) * Uncle Nino (2003) * Sophie’s Mother (2004) * November (2004) * The Iris Effect (2004) * Man of the House (2005) * End Game (2006) * Felon (2008) * Pelimiehen painajainen (2009) == Lähteet == Luokka:Skientologit Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liina (nimi)

Liina on suomalainen naisen etunimi. Monissa muissa maissa esiintyvän Lina- nimen tavoin Liina on alkuperältään joko lyhenne nimestä Pauliina tai Karoliina tai mahdollisesti latinalaisen miehennimen Linus naispuolinen vastine. Liinan nimipäivä on samana päivänä kuin Pauliinan, 22. kesäkuuta. Suomessa nimi Liina oli vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 2 481 henkilölle. ==Tunnettuja Liinoja== * Liina Aunola, suomalainen ilma-akrobaatti * Liina Holm, suomalainen kansakoulunopettaja ja muistelmakirjailija * Liina Kahma, suomalainen kansankirjailija * Liina Kersna, virolainen poliitikko ja ministeri * Liina Laasma, virolainen keihäänheittäjä * Liina Luik, virolainen kestävyysjuoksija, Leila ja Lily Luikin kolmoissisar * Liina Nora, suomalainen jalkapalloilija * Liina Reiman, virolaissyntyinen näyttelijä * Liina Röösgrén, suomalainen kirjailija * Liina Lång on taiteilija Miina Äkkijyrkän taiteilijanimi ==Kuvitteellisia Liinoja== * Liina (ruots. Lina) Astrid Lindgrenin luona hahmo Vaahteramäen Eemelissä, Kissankulman piika * Liina, toinen päähenkilöistä Aleksis Kiven näytelmässä Leo ja Liina ==Lähteet== Luokka:Etunimet
HMS Blake (C99)

HMS Blake (viirinumero C99) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tiger- luokan risteilijä. Alus oli Kuninkaallisen laivaston viimeinen palveluksessa ollut alus, jonka pääaseistuksen muodostivat raskaat tykit. == Valmistus == Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyn telakalta Govanista Skotlannista, missä köli laskettiin 17. elokuuta 1942 nimellä HMS BlakeMcCart 1999 s. 9. Aluksen nimi vaihdettiin 1944 HMS Tigeriksi, joka palautettiin 1945 HMS Blakeksi. Alus laskettiin vesille 20. joulukuuta 1945 kumminaan vara-amiraali Sir Geoffrey Blaken puoliso Lady Jean Blake. Seitsemän kuukautta myöhemmin ilmoitettiin töiden keskeyttämisestä, jonka jälkeen alus saatettiin ainoastaan samaan vaiheeseen luokan muiden alusten kanssa. Se makasi ankkurissa Garelochissa, kunnes ilmoitettiin töiden jatkamisesta 15. lokakuuta 1954.McCart 1999 s. 10 Alus valmistui 18. maaliskuuta 1961. == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen lauantaina 18. maaliskuuta 1961 Firth of Forthissa päällikkönään D. G. Clutterbuck, joka oli edellisenä päivänä Govanissa vastaanottanut aluksen päällikkyyden. Tunti palvelukseenoton jälkeen alus kiinnittyi Greenockissa Princess Pieriin, jossa Fairfieldin koeajohenkilöstö laskettiin maihin. Alus lähti kello 19.35 ensimmäisen kerran merelle vain laivaston henkilöstöllä miehitettynä ja suuntasi Fastnet Rockiin ja Old Head of Kinsaleen tykistöammuntoihin, jossa alus oli neljä seuraavaa päivää. Alus saapui 24. maaliskuuta Plymouthiin.McCart 1999 s. 117–118 Alus poistettiin palveluksesta 21. helmikuuta 1963 ja sijoitettiin majoitusalukseksi Devonportiin.McCart 1999 s. 125 Se muutettiin kesäkuusta 1965 alkaen helikopteriristeilijäksi Portsmouthissa, mistä se palasi palvelukseen 23. huhtikuuta 1969.McCart 1999 s. 128–129 Alus poistettiin palveluksesta 27. lokakuuta 1970 Spitheadissä.McCart 1999 s. 136 Alus palautettiin palvelukseen huollon jälkeen alkuvuodesta 1971.McCart 1999 s. 138 Alus poistettiin palveluksesta kesäkuun puolivälissä 1975 Portsmouthissa, jossa se siirrettiin huollettavaksi. Alus vapautui telakalta syyskuussa, jolloin sen ensimmäisenä tehtävänä oli osallistua Naton sotaharjoitukseen.McCart 1999 s. 146–147 Alus poistettiin 6. joulukuuta 1979 palveluksesta, kun se siirrettiin Portmouthissa telakalle. Aluksella oli kunnia olla Kuninkaallisen laivaston viimeinen risteilijä, minkä vuoksi se ampui 6 tuuman pääaseillaan Englannin kanaalissa. Alus siirrettiin tammikuussa 1980 Rosythiin huollettavaksi.McCart 1999 s. 150 Alus saapui 13. toukokuuta 1980 Chathamiin, jossa se sijoitettiin reserviin. Kun Chathamin telakka suljettiin 1981 puolustuskomitean lausunnon mukaisesti, alus sijoitettiin poistolistalle muiden tukikohdan reservialusten mukana. Alus myytiin romutettavaksi 25. elokuuta 1982 Shipbreaking (Queensborough) Limitedille 210 000 punnalla. Alus hinattiin 29. lokakuuta Chathamista Cairnryaniin, jonne se saapui 7. marraskuuta romutettavaksi. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Tiger-luokan risteilijät Luokka:Fairfieldin valmistamat alukset
HMS Tiger (C20)

HMS Tiger (viirinumero C20) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tiger- luokan risteilijä. == Valmistus == Alus tilattiin yhtenä neljästä vuoden 1942 risteilijästä John Brown and Companyltä Clydebankista, missä köli laskettiin 1. lokakuuta 1942. Alus laskettiin vesille torstaina 25. lokakuuta 1945 kumminaan ilmapuolustusministeri varakreivi Stansgaten puoliso. Työt aluksella keskeytyivät toisen maailmansodan päättyessä.McCart, Neil s. 9-10 Alus liitettiin laivastoon 18. maaliskuuta 1959.McCart, Neil s. 19 == Aluksen päälliköt == Aluksen päälliköinä olivat: *Washbourn 18. maaliskuuta 1959 - *R. F. Hutchins 21. heinäkuuta 1959 - *P. W. W. Graham 22. huhtikuuta 1961 - *H. L. Lloyd 22. huhtikuuta 1963 - *G. J. Kirby 19. maaliskuuta 1965 - *D. T. Goodhugh 24. elokuuta 1971 - *M. L. Stacey 30. huhtikuuta 1973 - *S. A. C. Cassels 27. huhtikuuta 1976 - *G. M. Brewer 31. tammikuuta 1978 - == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Tiger-luokan risteilijät Luokka:John Brownin valmistamat alukset
Talonpoikaispurjehdus

pienoiskuva|Yleinen laivatyyppi talonpoikaispurjehduksessa, laiva on Brig Nadeschda of Brahestad joka on rakennettu vuonna 1841. Talonpoikaispurjehdus on kauppamerenkulun muoto, jota harjoitettiin tilojen ja kylien yhteistyössä niiden tuotteiden, kuten maataloustuotteiden, eläinten nahkojen, kalan, tervan ja käsityötuotteiden viemiseksi lähikaupunkeihin ja myöhemmin myös ulkomaille. Paluurahteina tuotiin esimerkiksi suolaa ja mausteita, kankaita ja metallituotteita. Purjehdukseen käytettävien alusten omistus saattoi olla riskin pienentämiseksi jaettu osuuksiin. Talonpoikaispurjehduksen keskuksia 1500-luvulla olivat Viipurin, Pohjan ja Helsingin pitäjät. 1540-luvulla Viipurin pitäjässä laivureita oli 39, Pohjan pitäjässä 12 ja Helsingin pitäjässä 11. Helsingin pitäjästä kauppaa käytiin varsinkin Tallinnan kanssa. Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa alkoi rajoittaa talonpoikaispurjehdusta, koska sitä pidettiin vahingollisena kruunun ja kaupunkien eduille. Syksyllä 1547 Porvoon läänin asukkaat tekivät kaupankäynnin rajoittamisesta valituksen käymällä henkilökohtaisesti Kustaa Vaasan puheilla ja lahjomalla tätä kuivatulla silakalla (200 000 kpl). Kuningas ei kuitenkaan taipunut perumaan rajoituksia, koska hän halusi keskittää kaupankäynnin kaupunkeihin valvonnan ja veronkannon ulottuville. Tilanne johti ajatukseen perustaa kaupunki Helsingin pitäjän tienoille. Vuosien 1765–1766 valtiopäivillä talonpoikaispurjehduksesta tuli kaikille luvallista. 1800-luvulla talonpoikaispurjehdus sai merkittävän aseman Itämeren piirin kauppamerenkulussa, ja 1850-luvun jälkeinen aika oli sen kulta-aikaa. Talonpoikaispurjehdusta ovat tutkineet mm. Gunvor Kerkkonen ja Yrjö Kaukiainen. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * * * Jokipii, Mauno: Satakunnan laivanrakennuksesta ja maalaispurjehduksesta 1500- ja 1600-luvuilla. Historica III. Studia historica Jyväskyläensia IX, 1972 * * == Aiheesta muualla == *Hannu Konttinen: Maalaispurjehdus - Suomen Meriarkeologinen Seura ry *TALONPOIKAISPURJEHDUKSEN VAIHEITA - - taustaa Kustavin merenkulun kultakaudelle. Wakkanet Luokka:Kauppamerenkulku Luokka:Suomen taloushistoria Luokka:Itämeren historiaLuokka:Suomen historia
HMS Lion (C34)

HMS Lion (viirinumero C34) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tiger- luokan risteilijä. == Valmistus == Alus tilattiin Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista, missä köli laskettiin 24. kesäkuuta 1942 nimellä HMS Defence. Alus laskettiin vesille 2. syyskuuta 1944 kumminaan kontra-amiraali John Edelstonin puoliso.McCart, Neil s. 10 Työt keskeytettiin heinäkuussa 1946, minkä jälkeen keskeneräinen risteilijä makasi ankkurissa. Vuonna 1951 suunnittelutyö aloitettiin uudelleen ja Amiraalineuvosto hyväksyi 14. lokakuuta 1954 uusitut piirustukset, joiden mukaan alusten pääaseiksi valittiin kaksi kaksiputkista eikä kolmea kolmiputkista kuudentuuman tykkitornia ja apuaseet vaihdettiin viidestä kaksiputkisesta nelituumaisesta kolmeen kaksiputkiseen kolmituumaiseen. Samoin aluksille alun perin suunnitellut torpedoputket jätettiin pois.McCart, Neil s. 10-11 HMS Defencen tilaus siirrettiin samalla Swan Hunterille. Hinaajat siirsivät heinäkuussa 1955 keskeneräisen aluksen Clydestä Tyne-joelle töiden jatkamiseksi. Alus ankkuroitui 7. heinäkuuta Tyne-joelle. Aluksen nimi vaihdettiin lokakuussa 1957 HMS Lioniksi.McCart, Neil s. 12-14 Aluksella syttyi 22. toukokuuta 1958 tulipalo, jonka syyksi paljastui hitsauspuikko. Palo saatiin nopeasti sammumaan eikä suuria vahinkoa päässyt tapahtumaan.McCart, Neil s. 14 Alus irtosi 22. helmikuuta 1960 ensimmäisen kerran omin konein laiturista aloittaessaan valmistajan koeajot.McCart, Neil s. 82 Alus saapui 21. helmikuuta 1962 Plymouthinlahdelle. Tullitarkastuksen jälkeen alus kiinnittyi laituriin 7, missä perheenjäsenet ja ystävät odottivat. Alus siirrettiin 5. maaliskuuta telakalle ja kolme päivää myöhemmin aluksen miehistö siirtyi maihin.McCart, Neil s. 94 == Palvelus 1962-1964 == Kapteeni I. L. M. McGeogh vastaanotti 25. huhtikuuta aluksen päällikkyyden ja tarkasti aluksen. Alus palautettiin 2. elokuuta 1962 palvelukseen.McCart, Neil s. 95-96 Se saapui 19. maaliskuuta Devonportiin kiinnittyen laituriin 8. Pian tämän jälkeen alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin North Lockiin, missä Devonportin telakka vastaanotti aluksen.McCart, Neil s. 103 == Palvelus 1964-1965 == Kapteeni E. F. Hamilton-Mielke vastaanotti 6. huhtikuuta 1964 aluksen päällikön tehtävät. Alus otettiin 17. huhtikuuta kolmannen ja viimeisen kerran palvelukseen.McCart, Neil s. 104 Alus poistettiin 17. joulukuuta 1965 palveluksesta, jolloin vielä laivalla olleet miehistönjäsenet poistuivat alukselta ja siirtyivät laivaston kasarmeille. Miehistö odotti helkopteriristeilijäksi muutostöiden alkamista, mutta 1970 tehtiin päätös, että alusta ei muutettaisi.McCart, Neil s. 111 Alus oli varaosina huollettaessa kahta muuta Tiger-luokan risteilijää. Alus myytiin 1975 romutettavaksi ja hinattiin 24. helmikuuta Rosythista T. W. Wardille Inverkeithingiin. == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Tiger-luokan risteilijät Luokka:Scottsin valmistamat alukset Luokka:Swan Hunterin valmistamat alukset
VM-Carpet

VM-Carpet Oy on suomalainen mattojen valmistaja. Yritys sijaitsee Etelä- Pohjanmaalla Lappajärven kunnan Karvalan kylässä. Vuonna 2020 yrityksellä oli noin 35 työntekijää ja liikevaihtoa 5,6 miljoonaa euroa. Yhtiön perustivat vuonna 1973 Aila ja Arto Viita-aho. Nykyisin heidän poikansa Harri Viita-aho toimii toimitusjohtajana. Yritys toimitti lähes kahdenkymmenen vuoden ajan mattoja Ikealle 1970–1990-luvuilla. Tällöin yrityksen palkkalistoilla oli parhaimmillaan noin 350 työntekijää, joista iso osa työskenteli kotityöntekijöinä. Vaikka kotimarkkinoilta tulee nyt suurempi osa liikevaihdosta, on vientiä ympäri maailman yli 30 eri maahan muun muassa Britanniaan, USA:an, Australiaan, Japaniin, Etelä-koreaan, Italiaan ja Ruotsiin. Yrityksen mattovalikoima ulottuu nukkamatoista kudottuihin villa- ja paperinarumattoihin, joita se toimittaa sekä koteihin että julkisiin tiloihin. Sopivia mattoja mallistosta löytyy niin koteihin kuin myös julkisiin tiloihin. Esimerkiksi useista Suomen suurlähetystöistä löytyy VM-Carpetin mattoja. Julkisia tilojen lattioita sisustaessa VM-Carpet Oy toimii aputoiminimellään VMC Project. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yrityksen verkkosivut Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Suomalaiset vaatetusalan yritykset Luokka:Lappajärvi Luokka:Matot Luokka:Sisustusalan tuotemerkit
Gipsy.cz

Gipsy.cz on tšekkiläinen romaniyhtye, joka soittaa hip hop -musiikkia. Yhtye osallistui vuoden 2007 ja 2008 Eurovision laulukilpailun kansallisiin karsintoihin. Vuonna 2009 heidät valittiin vihdoin Tšekin edustajaksi vuoden 2009 Eurovision laulukilpailuun. 1. maaliskuuta 2009 julkaistiin heidän kaksi ehdolla olevaa kappaletta ”Aven Romale” ja ”Do you wanna”, joista 15. maaliskuuta valittiin edustuskappaleeksi ”Aven Romale”. Tšekki kilpaili kisojen ensimmäisessä semifinaalissa 12. toukokuuta, jossa se kuitenkin sijoittui viimeiselle sijalle ilman pisteitä. ==Lähteet== Luokka:Tšekkiläiset hip hop -yhtyeet Luokka:Tšekin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2009 euroviisuedustajat
Lunastuskorvaus

Lunastuskorvaus on omaisuuden pakkolunastukseen liittyvä rahallinen korvaus, jonka on tarkoitus aikaansaada tilanne, ettei omaisuutta luovuttavan varallisuus vähene eikä lisäänny lunastuksen vuoksi. Nimitys liittyy lunastuslain (LunL, 603/1977) lisäksi muihinkin vastaaviin menettelyihin, vaikka toisinaan käytetään yläkäsitettä pakkotoimikorvaus, jonka eräs laji lunastuskorvaus on.Encyclopædia iuridica Fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa II palstat 223–227. Lunastuskorvauksen suuruutta määrättäessä otetaan huomioon kaikki lunastuksesta aiheutuneet vaikutukset. Korvauksen perustan muodostaa lunastettavasta omaisuudesta määrättävä kohteenkorvaus (LunL 30–33 §). Jäljelle jäävälle kiinteistölle tai sen osalle määrätään tarvittaessa aiheutuvaan haittaan perustuva haitankorvaus (LunL 35 §). Muiden menetysten perusteella voidaan määrätä vahingonkorvaus (LunL 37 §). Kaikkia näitä korvauksia koskee täyden korvauksen periaate. Joissakin tilanteissa myös lunastettavan alueen naapurit ja yrityksen työntekijät voivat saada vahingonkorvausta. Korvausten suuruutta vähennetään, jos lunastuksesta koituu korvauksen saajalle pysyvää hyötyä. Korvausta saavat oikeudenhaltijat, joiden asemaan lunastus vaikuttaa. Asianosaisten määrä saattaa joskus muodostua suureksi, sillä lunastus voi omistusoikeuden lisäksi kohdistua käyttöoikeuksiin ja rajoitettuihin esineoikeuksiin sekä rakennuksiin ja luonnonvaroihin liittyviin oikeuksiin. Korvaukseen oikeutettuja eivät ole panttioikeuden eivätkä muiden arvo-osuuksien haltijat. ==Lähteet== Luokka:Esineoikeus Luokka:Kiinteistöoikeus
Viimeinen talo vasemmalla

Viimeinen talo vasemmalla voi olla *elokuva vuodelta 1972 *elokuva vuodelta 2009
Miloš Vujanić

Miloš Vujanić (,s. 30. marraskuuta 1980 Loznica) on serbialainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut muun muassa KK Partizanin apuvalmentajana. == Ura == === Seurajoukkueet === Vujanić aloitti uransa KK Crvena zvezdan juniorijoukkueissa, joista hän nousi edustusjoukkueeseen kaudella 1998–1999. Hän pelasi joukkueessa kolme kautta ennen kuin siirtyi seuran pahimman vihollisen, KK Partizanin, riveihin. Vujanić pelasi seurassa kaksi kautta ja osallistui NBA:n vuoden 2002 varaustilaisuuteen, jossa New York Knicks varasi hänet Vujanićin omaksi yllätykseksi jo numerolla 36. Hän ei kuitenkaan siirtynyt NBA:han, vaan tuli takaisin Partizaniin, jossa hän voitti kauden 2002–2003 korikuninkuuden. Kauden jälkeen hänet nimettiin kauden toiseen tähdistöjoukkueeseen. Seuraavaksi kaudeksi Vujanić siirtyi Climamio Bolognan riveihin, jossa hän voitti kauden 2004–2005 Italian mestaruuden. Kauden 2003–2004 jälkeen Vujanić valittiin toiseen tähdistöjoukkueeseen, kun hän vei joukkueensa aina Euroliigan finaaliin saakka yhdessä Hanno Möttölän kanssa. Kahden kauden jälkeen Italiassa Vujanić siirtyi FC Barcelona Bàsquetin riveihin. Loukkaantumisten tähdittämän kauden aikana hän pelasi Euroliigassa ainoastaan neljä peliä. Espanjasta Vujanić siirtyi Panathinaikosiin, jossa hän voitti Euroliigan, Kreikan mestaruuden ja Kreikan cupin. Kauden jälkeen hän teki Panathinaikosin kanssa jatkosopimuksen, mutta pelasi joukkueessa ainoastaan marraskuuhun saakka ennen kuin siirtyi Moskovan Dynamoon. Vujanić johti joukkueensa kaudella 2007–2008 ULEB Cupin pudotuspeleihin, joissa joukkue sijoittui kolmanneksi. Kaudeksi 2008–2009 Vujanić siirtyi Efes Pilseniin. Hän teki keskimäärin 10,9 pistettä kymmenessä pelaamassaan Euroliiga-pelissä. Seuraavaksi kaudeksi Vujanić siirtyi ACB:ssä pelanneeseen CB Murciaan yksivuotisella sopimuksella. === Maajoukkue === Vujanić on kuulunut Jugoslavian alle 18- ja 20-vuotiaiden koripallomaajoukkueisiin. Hän pelasi Serbian maajoukkueessa vuoden 2002 MM-kisoissa, joissa hän voitti kultaa. Lisäksi hän on edustanut Serbiaa vuoden 2003 EM-kisoissa sekä Ateenan olympialaisissa 2004 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Euroliigan pelaajaprofiili Luokka:Serbialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Selfcaged

__NOTOC__ Selfcaged on ruotsalaisen thrash metal -yhtye Meshuggahin vuonna 1995 julkaistu EP-levy. Se on yhtyeen neljäs julkaisu. == Kappaleet == # # # # Yhdysvaltain julkaisu # # # # # Prog Archives: MESHUGGAH Selfcaged (USA version) Viitattu 22. kesäkuuta 2009 * Yhdysvaltain julkaisun kokonaiskesto 23:59 == Kokoonpano == * Jens Kidman – laulu * Fredrik Thordendal – soolokitara, basso, syntetisaattori * Mårten Hagström – rytmikitara * Peter Nordin – basso * Tomas Haake – rummut, puhelaulu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1995 EP:t Luokka:Meshuggahin albumit
Luigi Taramazzo

Luigi Taramazzo (5. toukokuuta 1932 – 15. helmikuuta 2004) oli italialainen F1-kuljettaja. ==Formula 1== Taramazzo osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1958, Monacon GP:hen. Hän kuitenkin karsiutui aika-ajoissa eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Hän jakoi autonsa Ken Kavanaghin kanssa. Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Sija Pisteet 1958 Ken Kavanagh (yksityinen Maserati) Maserati 250F Maserati S6 ARG MON DNQ NED 500 BEL FRA GBR GER POR ITA MOR NC 0 ==Lähteet== Luokka:Italialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Formula 1 -kuljettajat, jotka eivät koskaan osallistuneet lähtöön Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
André Testut

André Testut (13. huhtikuuta 1926 – 24. syyskuuta 2005 Lyon) oli ranskalainen F1-kuljettaja. ==Formula 1== Testut osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausina 1958–1959. Hän karsiutui molemmista, eikä päässyt starttaamaan kilpailuihin. Hän osallistui myös sarjan ulkopuolisiin kilpailuihin, mutta keskeytti niissä. Testut oli kansallisuudeltaan monacolainen, mutta ajoi Ranskan lisenssillä. Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Sija Pisteet 1958 André Testut (yksityinen Maserati) Maserati 250F Maserati S6 ARG MON DNQ NED 500 BEL FRA GBR GER POR ITA MOR NC 0 1959 Monte Carlo Auto Sport (yksityinen Maserati) Maserati 250F Maserati S6 MON DNQ 500 NED FRA GBR GER POR ITA USA NC 0 ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Formula 1 -kuljettajat, jotka eivät koskaan osallistuneet lähtöön Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
The True Human Design

The True Human Design on ruotsalaisen thrash metal -yhtye Meshuggahin vuonna 1997 julkaistu EP-levy. Albumi julkaistiin Euroopassa 19. elokuuta 1997 ja Yhdysvalloissa 25. marraskuuta 1997. == Kappaleet == # # # # # # # == Kokoonpano == * Jens Kidman – laulu * Fredrik Thordendal – soolokitara, basso, taustalaulu * Mårten Hagström – rytmikitara, taustalaulu * Tomas Haake – rummut, laulu "Futile Bread Machine" -kappaleessa ja puhelaulu "Sane" -kappaleessa * Gustaf Hielm – basso "Future Breed Machine" -kappaleen liveversiossa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1997 EP:t Luokka:Meshuggahin albumit
Giánnis Markópoulos

Giánnis Markópoulos (usein Yánnis, , 18. maaliskuuta 1939 Iraklion, Kreikka – 10. kesäkuuta 2023 Ateena, Kreikka) oli Kreetan saarella syntynyt kreikkalainen säveltäjä. Markópoulos alkoi opetella soittamaan klarinettia ja viulua ierápetralaisessa yhtyeessä kahdeksanvuotiaana. Markópoulos asui Ierápetrassa Kreetalla vuoteen 1956 saakka, jolloin lähti pääkaupunki Ateenaan opiskelemaan musiikkia. Markópouloksen isä oli kotoisin Ierápetrasta ja äiti Sfakiásta. Isä toimi muun muassa Lasíthin, Chanián, Evrytanían ja Prévezan prefektuureissa prefektinä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Markópouloksen kotisivut * Luokka:Kreikkalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Ulappa

Ulappa on vesistönäkymä, jossa katsottaessa johonkin suuntaan vesi ja taivas näyttävät lopulta liittyvän yhteen. Ulapan synty edellyttää pitkää, rannatonta suoraa välimatkaa ja tähän välimatkaan nähden tarpeeksi matalaa vastassa olevaa maastoa. Ulappaa esiintyy paitsi merellä, myös suurilla järvillä, Suomessa Oulujärvellä, Päijänteellä ja Saimaalla . Luokka:Järvet Luokka:Meret
MADI

MADI on digitaalinen monikanava-audioliitäntä, jota käytetään kasvavassa määrin äänialan ammattilaislaitteissa. Lyhenne tulee sanoista Multichannel Audio Digital Interface ja protokolla tunnetaan myös nimellä AES10. MADI- signaali on lähes identtistä AES/EBU-formaattiin nähden, mutta stereon sijasta tarjolla on enemmän kanavia. MADI tarjoaa 64 kanavaa sisään ja ulos 24 bit/48 kHz. MADI mahdollistaa myös yksisuuntaisena 32 kanavaa 24 bit/96kHz audiosignaalia. MADI-kaapeli voi olla joko optinen tai koaksiaalinen (75 ohmia). Koaksiaalisena signaali kestää 100 metrin kaapelivedot, mutta optisesti muun muassa MADI-laitevalmistaja RME lupailee tuotteidensa toimivan peräti 2000 metrin kaapelivetoihin saakka. Vielä pidempiä matkoja voidaan saada SINGLE Mode-modifioiduilla laitteilla normaalin MULTI Moden sijaan. Näin ollen MADI:lla voidaan toteuttaa huomattavasti suurempia järjestelmiä pidempiin etäisyyksiin kuin FireWire-, ADAT- tai muilla tekniikoilla. Koaksiaalikaapelina MADI-ratkaisuissa on aiemmin käytetty BNC-liittimillä varustettuja johtoja, mutta muun muassa Soundcraft on tuonut markkinoille RJ45-liitännällä olevia MADI-laitteita, joissa kaapelina käytetään CAT5 tai CAT6-johtoja. Optiset MADI-liitännät on toteutettu SC-liittimillä. MADI- teknologiaa tukevat muun muassa seuraavat valmistajat: Euphonix, Merging, Lawo, Yamaha, Studer, DiGiCo/Soundtracs, Fairlight, GENEX, Otari, Publison, Soundcraft, Soundscape, Jünger, Sony, Cadac, Axon, AMS/Neve, Stagetec. ==Aiheesta muualla== * http://www.rme- audio.de/en_products_madi_center.php?page=content/products/en_products_madi_center Luokka:Väylät ja liitännät Luokka:Äänentoistotekniikka
Christóforos Liontákis

Christóforos Liontákis () (1945 Iraklion, Kreikka – 26. heinäkuuta 2019 Ateena, KreikkaΕφυγε από τη ζωή ο ποιητής Χριστόφορος Λιοντάκης. www.kathimerini.gr 26.7.2019. Viitattu 1.8.2019.) oli Kreetan saarella syntynyt kreikkalainen runoilija. Liontákis opiskeli oikeustiedettä Kreikan pääkaupungissa Ateenassa ja kävi oikeusfilosofian luennoilla Ranskan Pariisissa. Vuonna 1973 Liontákis julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa To télos tou topíou (Το τέλος του τοπίου). Vuonna 1999 hän julkaisi kokoelman Me to fos (Με το φως), joka palkittiin Kreikan runouden valtionpalkinnolla seuraavana vuonna. Teos sai myös toisen arvostetun runouspalkinnon samana vuonna. Iraklionin kunta on myös myöntänyt Liontákikselle Níkos Kazantzákiksen kirjallisuuspalkinnon. Liontákiksen runoja on käännetty englanniksi, italiaksi, saksaksi ja ranskaksi. == Tuotantoa == === Runoja === * To télos tou topíou (Το τέλος του τοπίου, 1973) * Metáthesi (Μετάθεση, Αθήνα, 1976) * Ypógeio Gkaráz (Υπόγειο Γκαράζ, 1978. ISBN 960-04-1657-5) * I Minótavros metakomízei (Ο Μινώταυρος μετακομίζει, 1982. ISBN 960-03-1473-X) * O rodónas me tous chorofýlakes (Ο ροδώνας με τους χωροφύλακες, 1988. ISBN 960-03-0067-4) * Me to fos (Με το φως, Αθήνα, Καστανιώτης, 1999. ISBN 960-03-2513-8) === Proosaa === * Nychterinó gymnastírio (Νυχτερινό γυμναστήριο, 1993. ISBN 960-03-1117-X) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Liontákis Kreikan kirjailijaseuran sivuilla Luokka:Kreikkalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Otto Lorenz Zetterman

Otto Lorenz Zetterman (30. elokuuta 1842 Helsinki - 1918 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti. Otto Lorenz Zetterman syntyi Helsingissä perheeseen, jonka isä oli everstiluutnantti ja maanvuokrausmestari Lorenz Johan Zetterman. Otto Lorenz aloitti sotilasopintonsa Haminan kadettikoulussa syksyllä 1854. Sieltä hän valmistui luutnanttina ja aloitti uransa armeijan jalkaväessä. Maaliskuussa 1863 hänet siirrettiin aliluutnanttina Henkivartioväen Hatsinan jalkaväkirykmenttiin hoitamaan Puolan kapinan jälkiselvittelyjä. Sieltä hän siirtyi Henkikaartin Jääkärirykmenttiin Pietariin, missä palveli aina vuoteen 1888 saakka. Zetterman osallistui Turkin sotaan 1877-1878 ja sodan lopulla hänet ylennettiin everstiksi. Sodan jälkeen hänestä tuli Moskovan lähistöllä sijainneen 19. Kolomnan jalkaväkirykmentin komentaja ja hän sai marraskuussa 1894 ylennyksen kenraalimajuriksi. Joulukuussa samana vuonna Zettermanista 16. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin komentaja. Zetterman erosi armeijasta kenraaliluutnanttina vuonna 1902. Hän asui aluksi Vilnassa, mutta puolisonsa Jekaterina Skandrakovan (1873-1904) kuoleman jälkeen hän muutti Helsinkiin. == Lähteet == * SKS Biografiakeskus: Zetterman, Otto Lorenz Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Venizélos

Venizélos () on kreikkalainen sukunimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin: * Elefthérios Venizélos (1864–1936), kreikkalainen poliitikko * Sofoklís Venizélos (1894–1964), kreikkalainen poliitikko ja Elefthérios Venizéloksen poika * Evángelos Venizélos (s. 1957), kreikkalainen poliitikko == Katso myös == * Ateenan kansainvälinen lentoasema ”Elefthérios Venizélos”, lentoasema Ateenan kupeessa Kreikassa * Elefthérios Venizélos, Chanián kunnan kunnallisyksikkö ja entinen kunta Kreetan saarella Kreikassa
Tatra T148

Tatra T148 oli tšekkoslovakialaisen Tatran valmistama kuorma-auto. Se perustui pitkälti edeltäjäänsä T138:aan. Tatralla tehtiin päätös T138:n modernisoinnista 1969. Tarkoituksena oli parantaa moottorin suorituskykyä sekä saada se vastaamaan melu- ja päästömääräyksiä. Runkorakenteena käytetty Tatralle ominainen keskusputkirunko vastasi pitkälti edeltäjämallia. Akselistoissa oli heilurityyppinen erillisjousitus, joissa oli uutena ominaisuutena ylätasauspyörästö, joka tasasi eri akselien momentit. Tämä rakenne teki Tatrasta erittäin maastokelpoisen ajoneuvon. Voimanlähteenä oli perusrakenteeltaan sama Julius Mackerlen suunnittelema ilmajäähdytteinen V8-moottori kuin T138:ssakin, mutta tehoa ja vääntöä oli parannettu iskutilavuutta kasvattamalla. Tämä oli saatu aikaan pidentämällä iskunpituutta 10 millimetrillä. Armeijan käyttöön kehitettiin sovellus jota voi käyttää vaihtoehtoisella polttoaineella, joka koostui dieselöljystä, bensiinistä ja lentopetrolista. Tosin moottoriteho jäi tällöin vakiomallia pienemmäksi. Ohjaamoon oli tehty erillinen lisälämmitin, sillä ilmajäähdytteinen moottori ei kyennyt tuottamaan riittävää lämmitystehoa. Tilaa oli kuljettajan lisäksi kahdelle matkustajalle. Tatran T148:n pääasiallinen vientimarkkina oli edeltäjänsä tapaan Neuvostoliitto. Tuotannon päätyttyä joulukuussa 1982 kokonaisvalmistusmääräksi oli tullut 113 647 kappaletta. T148:n seuraajaksi tuli edelleenkin valmistuksessa oleva tylppänokkainen T815. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Teknisiä tietoja ja kuvia T148:sta. T148 Luokka:Kuorma- autot
Turuhanskin piiri

Turuhanskin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Krasnojarskin aluepiirin luoteisosassa Venäjällä. Vuonna 1928 perustetun piirin pinta-ala on 211 200 neliökilometriä ja asukkaita on 20 700 henkeä (vuonna 2007) Piiriin kuuluu Igarkan kaupunki, Svetlogorskin taajama sekä 5 maalaiskuntaa: Bor, Turuhansk, Verhneimbatsk, Vorogovo ja Zotino. Hallinnollinen keskus on Turuhanskin kylä. Seudun halki virtaa Jenisei, joka on myös tärkein liikenneväylä. Piirikeskuksesta on matkaa aluepiirin pääkaupunkiin Krasnojarskiin 1 474 kilometriä. Alueen kanta-asukkaita ovat ketit, selkupit ja evenkit, jotka nykyään muodostavat 11 % väestöstä. Ensimmäiset venäläiset saapuivat 1600-luvun alussa. Vuonna 1672 perustettiin Novaja Mangazejan kaupunki (nykyinen Turuhansk), josta vuonna 1735 tuli kihlakunnan ja myöhemmin piirikunnan keskus. Vuonna 1780 kaupunki sai nimen Turuhansk. Seutu toimi Jemeljan Pugatšovin talonpoikaiskapinallisten, dekabristien, Puolan kapinallisten ja vallankumouksellisten puolueiden jäsenten karkotuspaikkana. Vuonna 1930 Turuhanskin piiristä erotettiin Taimyrin ja Evenkian piirikunnat. Vuoteen 1953 saakka alueella oli vankileirejä. Suurin tuotantolaitos on Svetlogorskin luona sijaitseva Kureikan vesivoimalaitos. Viime aikoina on alettu hyödyntää Vankorin öljy- ja kaasuesiintymää. Perinteisiä elinkeinoja ovat poronhoito, metsästys ja kalastus sekä keräilytalous. Alkuperäisväestö kärsii huomattavista taloudellisista, sosiaalisista ja terveysongelmista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Turuhanskin piirin sivusto * Turuhanskin piiri Krasnojarskin aluepiirin sivustolla Luokka:Krasnojarskin aluepiirin piirit
Kassandra (yhdistys)

Interkult Kassandra on vuonna 2000 perustettu yhdistys. Sen tarkoituksena on edistää kulttuurien vuorovaikutusta taiteen keinoin. Interkult järjestää taidetyöpajoja ja kerran vuodessa järjestettävän nuorille suunnatun INTERKULTfest -festivaalin ohjelmisto koostuu tanssi-, teatteri-, sirkus- ja musiikkiesityksistä. == Taustaa == Kassandra ry perustettiin vuonna 2000 teatteriohjaaja Ritva Siikalan, Teatteri Raivoisien Ruusujen ja sen monikulttuurisen tutkimushanke Kassandra 2000:n innoittamana. Kassandrateatteri tuotti vuosina 2000–2012 kolme kantaesitystä; Aina jonkun tytär (Siikala, 2004), Zambezi (Siikala-Ahlfors, 2008), Antigone (Siikala, 2010) ja Mikä elämä! (Hahtola, 2012). Kesällä 2011 ensimmäisen kerran järjestetty pohjoismaista kulttuurista moninaisuutta käsittelevä International in Nordic Countries (INC) -teatterifestivaali sai jatkoa vuonna 2014, kun ensimmäinen kansainvälinen interkulttuurisuutta käsitellyt INTERKULTfest -festivaali järjestettiin. Kassandra järjesti vuosina 2004-2012 maahanmuuttajataustaisille naisille suunnattuja kotouttamishankkeita, kuten MONITA - monikulttuuriset taidetoimijat (2005), Naisia maailmalta (2007), Koivu ja tähti (2009-2011) ja Kotisuomi (2012-2013). Ritva Siikalan siirryttyä vapaaksi taiteilijaksi vuonna 2012 työtä jatkoivat Venla Martikainen ja Cátia Suomalainen Pedrosa. Termin monikulttuurisuus sijaan otettiin käyttöön interkulttuurisuus. Syksyllä 2016 Catiá Suomalainen Pedrosan tilalle toiminnanjohtajaksi siirtyi Andreas af Enehielm. == Palkinnot ja tunnustukset == * Suomi-palkinto 2008 * Jenny ja Antti Wihurin rahaston tunnustuspalkinto 2008 * Suomen Sadankomitean rauhanpalkinto 2011 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taideyhdistykset
Raivoisat Ruusut

Teatteri Raivoisat Ruusut (virallisesti Naiset 88 ry) oli suomalainen vuosina 1988–2001 toiminnassa ollut teatteriryhmä, joka koostui yksinomaan naisnäyttelijöistä. Teatterin johtajana toimi Ritva Siikala. Ensimmäinen ajatus teatterin perustamisesta syntyi vuonna 1986, kun Siikala kysyi kollegoiltaan kiinnostusta naisteatterin perustamiseen. Teatterin ensiesitys oli Shakespeare-dramatisointi Raivoisat ruusut - kronikka vallasta Katajanokan konepajalla vuonna 1988. Teatteri Raivoisat Ruusut teki vuoteen 1998 asti teatteriesityksiä sekä Katajanokan konepajalla että yhteistyössä helsinkiläisten teattereiden kanssa. Vuosina 1998-2001 Ruusut tuotti sarjan pienesityksiä omalle Fredrikintorin näyttämölleen. Vuonna 1994 Ruusut organisoi kansainvälisen teatterifestivaalin Raamattu 1994, jonka teemana oli Raamatun naiskuva. Esityksiä oli Katajanokan konepajan lisäksi muun muassa Tuomiokirkon kryptassa ja VR:n makasiineilla. Produktiossa oli mukana näyttelijöitä myös Ruotsista, Norjasta, Virosta ja Latviasta. Osana Helsingin kulttuuripääkaupunkivuotta vuonna 2000 Raivoisat Ruusut suunnitteli, käynnisti ja johti taiteen ja tieteen monikulttuurisen tutkimushankkeen Kassandra 2000. Projekti sai Suomen Punaisen Ristin "Inhimillinen kädenojennus" -tunnustuspalkinnon toukokuussa 2001. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Suomen teatterit
Gabriel Ruiz

Gabriel Ruiz (s. 23. tammikuuta 1980) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigaseura FC Hakaa. Ruiz on pelipaikaltaan puolustaja, mutta hän pystyy pelaamaan myös keskikentällä. == Pelaajaura == Ruiz aloitti ammattilaisuransa yhdessä Argentiinan tunnetuimmista kasvattajaseuroista, Newell's Old Boysissa vuonna 1999. 2005 Ruiz siirtyi Argentiinan toiseksi korkeimman sarjatason, Primera B:n Tiro Federaliin jossa hän pelasi yhden kauden verran. Tiro Federalin jälkeen Ruiz on edustanut paraguaylaista Club Libertadia, Unión de Santa Fe:tä sekä 2007-2008 Club Atlético Gimnasia y Esgrima de Jujuya argentiinan korkeimmalla sarjatasolla. Fc Hakaan Ruiz siirtyi toukokuussa 2009 http://www.fchaka.fi/edustusjoukkue/483-ruiz-gabriel ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Profiili FC Hakan sivuilla *Profiili Veikkausliigan sivuilla *Football-Lineups profiili *G.Ruizin Argentiinan Primeran tilastot Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt es:Gabriel Ruiz Galindo
Karl Torsten Wadenstjerna

Karl (Carl) Torsten Wadenstjerna (16. kesäkuuta 1861 Mitau (Jelgava), Kuurinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – kesä 1920 Holmogory, Arkangelin kuvernementti, Neuvosto-Venäjä) oli suomalainen kenraaliluutnantti, joka toimi Suomen sisällissodan aikana sotavankileirien ylitarkastajana. Wadenstjerna syntyi Mitaussa, nykyisen Latvian Jelgavassa Hartolasta kotoisin olleen eversti Karl Johan Vilhelm Wadenstjernan perheeseen. Wadenstjerna aloitti Haminan kadettikoulun vuonna 1874, valmistui vänrikkinä ja siirtyi Henkikaartin 4. Keisarillisen perheen tarkk’ampujapataljoonaan vuonna 1883. Vuonna 1887 hänestä tuli pataljoonan sihteeri ja vuoteen 1892 mennessä komppanian päällikkö. Pataljoonan taloudenhoitaja hänestä tuli vuonna 1899 ja eversti vuonna 1903. Vuonna 1908 Wadenstjerna määrättiin 147. Samaran jalkaväkirykmentin komentajaksi, mistä tehtävästä hän siirtyi kaksi vuotta myöhemmin 12. tarkk’ampujarykmentin komentajaksi. Huhtikuussa 1913 Wadenstjernasta tuli kenraalimajuri ja myöhemmin samana vuonna ensin 8. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin komentaja ja sitten 5. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin komentaja. Ensimmäisessä maailmansodassa Wadenstjerna komensi aluksi 5. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatia ja vuodesta 1915 alkaen 37. jalkaväkidivisioonaa. Hän sai ylennyksen kenraaliluutnantiksi vuonna 1915. Kun lokakuun vallankumous puhkesi 1917, Wadenstjerna erosi Venäjän armeijasta ja palasi Kiovan kautta Suomeen vuoden 1917 lopulla. Suomen sisällissodan aikana hän toimi sotavankileirien ylitarkastajana maaliskuusta 1918 alkaen ja sodan päättyä hän oli Suomen tasavallan sotajoukkojen ylipäällikön esikunnassa erikoistehtävissä. Sisällissodan jälkeen hän oli valtiorikosylioikeuden sotilasjäsenenä valtiopetosoikeudenkäynneissä punaisia vastaan. Hän erosi elokuussa 1919 vakinaisesta palveluksesta. Tämän jälkeen Wadenstjerna osallistui Pohjois-Venäjän retkikuntaan komentajana ja joutui bolševikkien vangiksi yhdessä viidensadan muun valkoisen upseerin kanssa. Hänet teloitettiin Holmogoryn vankileirillä kesällä 1920.Suomen sotasurmat 1914–1922. Wadenstjerna oli naimisissa Aleksandra Nikolajevna Aigustovan kanssa ja heillä oli kolme lasta. Lapsista Anatol (s. 1895) kuoli isänsä tavoin Holmogoryssa kesällä 1920. == Lähteet == * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Ваденшерна Торстен Карлович Grwar.ru Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Venäjän sisällissodan valkoiset Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomalaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet