EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Erkki Yrjänäinen

Erkki Abraham Yrjänäinen (26. tammikuuta 1921 Oulujoki – 27. maaliskuuta 2004 Oulu) oli suomalainen rakennusmestari, rakennusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Yrjänäisen vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Aadolf Yrjänäinen ja Fanni Maria Kovala ja puoliso vuodesta 1940 Ellen Elisabet Lindahl. Yrjänäinen kävi ammattikoulun ja Oulun teknillisen koulun, josta hän valmistui rakennusmestariksi vuonna 1945, osallistuttuaan talvisotaan, jatkosotaan ja Lapin sotaan. Yrjänäinen oli ensin 1946–1950 Oulun läänin talousseuran asutustoimiston palveluksessa, sitten 1951–1954 vanhempi ja työmaamestari tie- ja vesirakennushallituksen palveluksessa, rakennusmestari 1954–1955 Sulo V. Palmas -yhtiössä ja vielä lyhyen aikaa Oulun kaupungin tarkastava rakennusmestari. Yrjänäinen perusti oman rakennusalan yrityksen vuonna 1956. Se oli lähinnä asuintalojen rakentaja Oulun seudulla, mutta toteutti myös joitakin liike- ja julkisia rakennuksia. Rakennusliike E. Yrjänäinen oli seudullisesti myös aluerakentamisen edelläkävijöitä, muun muassa Koskelan Simpsinkankaalla ja Tuirassa. Erkki Yrjänäinen oli Oulun kaupunginvaltuuston jäsen 1969–1980 ja hänellä oli myös useita oman alansa luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Yrjänäinen sai vuonna 1973.Teollisuusneuvos rakensi tuhansia asuntoja. Erkki Yrjänäinen. Viitattu 9.4.2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Jenni Torkki

Jenni Torkki (s. 2. huhtikuuta 2000) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Torkki on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa nurmijärveläistä SB-Prota kausina 2017–2019, helsinkiläistä EräViikinkejä kausina 2019–2021 ja tamperelaista Classicia kaudella 2021–2022. Hän on pelannut liigassa kauden 2021–2022 runkosarjan loppuun mennessä 73 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 43 maalia ja antanut 25 maalisyöttöä, sekä 16 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt 11 maalia ja saanut kolme syöttöpistettä. Torkki voitti Suomen-mestaruuden SB-Pron joukkueessa vuosina 2018 ja 2019. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alma Laitila

Alma Laitila (s. 2004) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa lokakuun 2023 loppuun mennessä 11 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia ja antanut viisi maalisyöttöä. Hän saavutti MM-hopeaa vuonna 2023. Laitila on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa tamperelaista Classicia kaudesta 2019–2020 alkaen. Hän on neljän kauden aikana pelannut liigassa 86 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 21 maalia ja antanut 31 maalisyöttöä. Kolmissa pudotuspeleissä hän on pelannut 35 ottelua, joissa hän on tehnyt kahdeksan maalia ja saanut 13 syöttöpistettä. Hän saavutti SM-hopeaa vuonna 2023. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Natalia Pitkäkangas

Natalia Pitkäkangas (s. 8. toukokuuta 2003) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Pitkäkangas on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa tamperelaista Classicia kaudesta 2018–2019 alkaen. Hän on pelannut liigassa kauden 2021–2022 runkosarjan loppuun mennessä 55 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 18 maalia ja antanut 17 maalisyöttöä, sekä 12 pudotuspeliä, joissa hän on saanut kaksi syöttöpistettä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Meri Jokinen

Meri Jokinen (s. 18. maaliskuuta 1996) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut hämeenlinnalaista Steelersiä vuoteen 2018 saakka ja sen jälkeen tamperelaista Classicia. Jokinen on pelannut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa Steelersin joukkueessa kausina 2014–2015 ja 2016–2017 sekä Classicin joukkueessa kaudesta 2018–2019 alkaen. Hän on pelannut liigassa kauden 2021–2022 runkosarjan loppuun mennessä 130 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 58 maalia ja antanut 50 maalisyöttöä, sekä 15 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt neljä maalia ja saanut neljä syöttöpistettä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hafsa

Hafsa (k. 1534, myös Hafsa Sultana tai Hafsa Hatun) oli Osmanien valtakunnan sulttaanin Selim I:n puoliso ja Suleiman Suuren äiti. Hän oli yksi Osmanien valtakunnan vaikutusvaltaisimmista naisista. Hafsa oli alkujaan mahdollisesti tataariprinsessa Krimin alueelta, tai tšerkessi tai georgialainen Kaukasukselta. Poikansa Suleimanin noustua valtaistuimelle Hafsa rakennutti Manisaan aikansa suurimman moskeijakokonaisuuden, johon kuului myös soppakeittiö, alakoulu, uskonnollinen koulu ja majatalo pyhiinvaeltajille. Myöhemmin rakennuskokonaisuuteen lisättiin vielä kylpylä. ==Lähteet== Luokka:Osmanien valtakunnan naiset Luokka:1400-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1534 kuolleet
Julia Woivalin

Julia Woivalin (s. 14. syyskuuta 1999) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Woivalin on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa tamperelaista Classicia kaudesta 2014–2015 alkaen. Hän on pelannut liigassa kauden 2021–2022 runkosarjan loppuun mennessä 137 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 45 maalia ja antanut 20 maalisyöttöä, sekä 32 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt 15 maalia ja saanut kaksi syöttöpistettä. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2015 ja 2017 sekä saavutti SM-hopeaa vuosina 2016 ja 2018. Woivalin saavutti alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 hopeaa. Hän teki loppuottelussa Ruotsia vastaan Suomen 1–0-johtomaalin mutta Suomi hävisi lopulta maalein 2–7. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viola Allen

Viola Emily Allen (27. lokakuuta 1867 Huntsville, Alabama- 9. toukokuuta 1948 New York City) oli yhdysvaltalainen mykkäelokuvakauden näyttelijä. https://books.google.fi/books?id=rVLOhGt1BX0C&dq;=%22Viola+Allen%22+actress&pg;=PA38&redir;_esc=y#v=onepage&q;=%22Viola%20Allen%22%20actress&f;=false Allenin vanhemmat olivat näyttelijöitä ja hän syntyi kesken kiertueen. Koulunsa hän kävi Bostonissa ja Torontossa. Kun Allen oli teini-ikäinen, perhe muutti New Yorkiin, missä hän teki teatteridebyyttinsä 14-vuotiaana. Teatteridebyyttinsä Allen teki ilman minkäänlaista etukäteisvalmistautumista. Hän sai roolin, koska oli paikalla. Debyytistä alkoi neljäkymmentä vuotta kestänyt ura näyttämöillä. Vuosina 1884–1886 Allen näytteli niin moderneissa näytelmissä kuin klassikoissakin. Hän oli yleisön suosikki ja sai yleensä hyviä arvosteluja, mutta vuonna 1885 hän sai murskakrittikkiä, että oli ollut liian heikko esittämään sankarittaren osaa. Kritiikin johdosta hänet korvattiin toisella näyttelijällä. https://archive.org/details/typesofcanadianw01morguoft Menestystä seurasi vuonna 1889 New Yorkissa Charles Frohmanin tuotannossa, mutta Allen lopetti siinä vain viiden viikon jälkeen lähteäkseen teatterikiertueelle. Vuodet 1893–1896 hän oli jäleen mukana Charles Frohmanin tuotannoissa ja näytteli naispääosaa näytelmässä The Christian. Näytelmää ei pidetty mitenkään tasokkaana, mutta Allen oli roolissaan jälleen suosittu. Vuonna 1903 hän perusti veljensä kanssa oman teatteriryhmän, jossa esitti Shakespearen näytelmiä. Avioliiton Allen solmi vuonna 1905 varakkaan Peter Cornell Duryean kanssa. Tämän jälkeen Allen alkoi vähentää näyttelemistään. Elokuvarooleja hän teki vuosina 1907–1919. Viimeisen kerran hän näytteli New Yorkissa vuonna 1918. Näyttämöltä vetäytymisen jälkeen Allen matkusteli miehensä kanssa ja toimi näyttelijäliitossa. Hän keräsi mittavan teatteriaiheisen kirjakokoelman, jonka hän testamenttasi New Yorkin kaupunginmuseolle. Vaikka oli ollut omana aikaan erittäin suosittu teatterinäyttelijä, Allen ei luopunut vaatimattomuudestaan. == Viitteet == == Lisää aiheesta == * http://www.imdb.com/name/nm0021142/ * http://www.ibdb.com/broadway-cast- staff/viola-allen-66734 Luokka: Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvien näyttelijät Luokka: Vuonna 1867 syntyneet Luokka: Vuonna 1948 kuolleet
Annu Selinummi

Annu Selinummi (s. 11. toukokuuta 2000) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Selinummi on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa hämeenlinnalaista Steelersiä kaudella 2016–2017 ja tamperelaista Classicia kaudesta 2018–2019 alkaen. Hän on pelannut liigassa kauden 2021–2022 runkosarjan loppuun mennessä 89 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 37 maalia ja antanut 26 maalisyöttöä, sekä neljä pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt kaksi maalia ja saanut yhden syöttöpisteen. Selinummi saavutti alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 hopeaa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Petro Karmanskyi

Petro Sylvestrovytš Karmanskyi (; kirjailijanimet Petro Hirkyi, Les Mohylnytskyi; 29. toukokuuta 1878 Tšesaniv, Galitsia – 16. huhtikuuta 1956 Lviv, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen runoilija, kääntäjä, toimittaja ja diplomaatti. Hän kuului modernistiseen Moloda Muza -ryhmään. Karmanskyi opiskeli Roomassa Collegio Ruthenossa, mistä hän sai vaikutteita tuotantoonsa. Karmanskyin nuoruudentuotantoa leimaa tyypillinen fin-de-sièclen eurooppalaisten modernistirunoilijoiden ikävystyminen ja pessimismi. Hän käyttää runoissaan uskonnollista kuvastoa ja usein satiirista sävyä, jota synnytti nuoren modernistirunoilijan ja ankaran yhteiskunnan välinen etäisyys. Tilanne ei muuttunut, vaikka hän työskenteli yhteiskunnan palveluksessa opettajana ja sen jälkeen diplomaattitehtävissä Länsi-Ukrainan kansantasavallan edustajana eri maissa sekä sittemmin toimittajana vuosina 1922–1925. Länsi-Ukrainan neuvostomiehityksen jälkeen Karmanskyi opetti Lvivin yliopistossa ja kirjoitti kaksi virallisen optimismin sävyttämää runokokoelmaa. Hän käänsi italialaista runoutta ukrainaksi, muun muassa Maksym Rylskyin kanssa Danten Jumalaisen näytelmän. Viimeisinä vuosinaan hän kirjoitti muistelmat kokemuksistaan ulkomailla ja vihamielisiä kirjoituksia ukrainalaisista "porvarillisista nationalisteista" ja roomalaiskatolisesta kirkosta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Ukrainalaiset kääntäjät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Elsi Kangasharju

Elsi Kangasharju (s. 22. heinäkuuta 1999) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan maalivahti. Kangasharju pelasi Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa ensimmäisen ottelunsa Oulun Luistinseuran joukkueessa kaudella 2013–2014. Tämän jälkeen hän on liigassa edustanut oululaista SSRA:ta kaudella 2016–2017 ja tamperelaista Classicia kaudesta 2017–2018 alkaen. Hän on pelannut liigassa kauden 2021–2022 runkosarjan loppuun mennessä 97 runkosarjaottelua ja 21 pudotuspeliä. Hän saavutti SM-hopeaa vuonna 2018. Kangasharju saavutti alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 hopeaa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandymaalivahdit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jasmiina Järvinen

Jasmiina Järvinen (s. 20. elokuuta 2001) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Järvinen on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa kotkalaista Crackersia kaudella 2015–2016 ja Porvoon Salibandyseuraa kausina 2016–2020. Hän on pelannut liigassa 77 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt yhdeksän maalia ja antanut 11 maalisyöttöä, sekä 20 pudotuspeliä, joissa hän on saanut kolme syöttöpistettä. Hän saavutti SM-hopeaa vuonna 2019 ja SM-pronssia vuonna 2017. Vuonna 2020 hän siirtyi Sveitsiin, jossa hän edustaa Unihockey Berner Oberlandia. Järvinen saavutti alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 hopeaa ja voitti saman ikäluokan maailmanmestaruuden vuonna 2021. Jälkimmäisessä turnauksessa hän pelasi vain kaksi ottelua loukkaannuttuaan alkusarjaottelussa Venäjää vastaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kassantalo

Kassantalo on Vantaan Tikkurilassa sijaitseva vanha liikerakennus. Se valmistui Asematielle Tikkurilan rautatieaseman kupeeseen vuonna 1956. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Tuomas Väyrynen. Kassantalo on vanhin Asematiellä sijaitsevista rakennuksista. Se edustaa tyypillistä sodanjälkeistä arkkitehtuuria, ja näkyviä materiaaleja ovat puu, luonnonkivi, tiili ja roiskerappaus. Rakennuksen on sanottu tuovan Tikkurilalle historiallista syvyyttä. Asemanpuoleisessa päädyssä toimi 1950-luvulla Suur-Helsingin Osuuskassan konttori, jonka mukaan rakennus sai nimensä. Pankkitoiminnan lisäksi talossa on alusta asti toiminut myös yksityisiä liikkeitä. Vuodesta 1956 toiminut Tikkurilan Kirjakauppa lopetti toimintansa vasta vuonna 2020. == Kiista purkamisesta == Kassantalo on Vantaan rakennusperintökohde, mutta kulttuurihistoriallisesta ja paikallisesta arvostaan huolimatta sitä ei ole suojeltu. Rakennus on päässyt rapistumaan huonokuntoiseksi, ja asunto- osakeyhtiö on toivonut kiinteistön purkamista. Helsingin Sanomien vuonna 2020 järjestämässä ”kaunein ja rumin rakennus” -äänestyksessä Kassantaloa pidettiin Vantaan toiseksi rumimpana rakennuksena toimisto- ja liikekeskus Dixin jälkeen. Vantaan kaupunginmuseo on esittänyt sekä Kassantaloa että sen viereistä viisikerroksista, myös vuonna 1956 valmistunutta kerrostaloa suojeltavaksi asemakaavassa. Rakennuksesta on ehdotettu myös replikan eli kopion rakentamista, mutta ehdotus ei ole menestynyt. Kassantalon ja viereisen asuinkerrostalon on katsottu olevan Tikkurilan keskustan kehittämisen tiellä, sillä rautatieaseman ympäristö kuuluu keskustatoimintojen alueeseen, ja Asematien ja Ratatien välissä on merkittävä liiketilavaraus. Vuoden 2021 kaavamuutossuunnitelman mukaan Kassantalo säilytetään ja suojellaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tikkurila Luokka:Vantaan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Liikerakennukset
Allman

Allman on muun muassa seuraavien yhdysvaltalaisten henkilöiden sukunimi: * Duane Allman (1946–1971), kitaristi * Elijah Blue Allman (s. 1976), muusikko ja kuvataiteilija * Gregg Allman (1947–2017), rock- ja blues-laulaja, -kosketinsoittaja, -kitaristi ja -lauluntekijä * Marshall Allman (s. 1984), näyttelijä * Quinn Allman (s. 1982), kitaristi * Valarie Allman (s. 1995), kiekonheittäjä
Sitra Ahra

Sitra Ahra on Therionin neljästoista albumi, joka julkaistiin 17. syyskuuta 2010. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 5½/10Levyarvostelu: Therion: Sitra Ahra Viitattu 9.4.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2010 albumit Luokka:Therionin albumit
Les Fleurs du Mal

Les Fleurs du Mal on Therionin viidestoista albumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 2012. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 7/10Levyarvostelu: Therion - Les Fleurs du Mal Viitattu 9.4.2022. * Inferno: Therion – Les Fleurs du Mal Viitattu 9.4.2022. * Soundi: Therion: Les Fleurs du Mal Viitattu 9.4.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Therionin albumit
Beloved Antichrist

Beloved Antichrist on Therionin kuudestoista albumi, joka julkaistiin 9. helmikuuta 2018. Albumi on saanut inspiraatiota ja perustuu osittain Vladímir Soloviovin teokseen A Short Tale of the Antichrist. == Kappaleet == === CD1 (Act I) === # # # # # # # # # # # # # # # # # === CD2 (Act II) === # # # # # # # # # # # # # # # === CD3 (Act III) === # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 6½/10Levyarvostelu: Therion - Beloved Antichrist Viitattu 9.4.2022. * Soundi: Levyarvio: Kolme cd:tä, 46 biisiä, oopperaa, metallia ja iso annos kunnianhimoa – Therionin uutuus on massiivinen eepos Viitattu 9.4.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2018 albumit Luokka:Therionin albumit
Leviathan (Therionin albumi)

Leviathan on Therionin seitsemästoista albumi, joka julkaistiin 22. tammikuuta 2021. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Christofer Johnsson — kitara, Kosketinsoitin * Johan Koleberg — rummut * Nalle Påhlsson — basso * Thomas Vikström — laulu * Christian Vidal — kitara * Lori Lewis — laulu == Arvostelut == * Inferno: Elinvoimainen ja tarttuva – arviossa Therion Viitattu 9.4.2022. * Soundi: Levyarvio: Hittivaihde silmään! Therion on miltei parhaiden vuosiensa kunnossa Viitattu 9.4.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2021 albumit Luokka:Therionin albumit
Viron pelastuskomitea

Viron pelastuskomitea () oli Virossa helmikuussa 1918 muutaman päivän ajan toiminut kolmijäseninen komitea, joka julisti Viron itsenäiseksi. Pelastuskomitean jäsenet olivat Konstantin Päts, Jüri Vilms ja Konstantin Konik. Viron kuvernementin maapäivät oli hajotettu lokakuun vallankumouksen jälkeen 28. marraskuuta (juliaanisen kalenterin 15. marraskuuta) 1917 bolševikkien hallitseman Viron työläis- ja sotilasneuvostojen toimeenpanevan komitean määräyksellä. Viimeisessä istunnossaan maapäivät julistautuivat korkeimman vallan haltijaksi Virossa siihen saakka kunnes tuleva Viron perustava kokous kokoontuisi ja luovuttivat tämän vallan edelleen puhemiehistölleen sekä erityiselle vanhintenneuvostolle (vanematekogu), jossa olivat edustettuina eri puolueet. Vanhintenneuvoston puheenjohtajaksi valittiin Konstantin Päts. Ajatus Viron itsenäisyydestä sai vähitellen kannatusta seuraavien kuukausien aikana.Seppo Zetterberg: Viron historia, s. 497–498, 500–501. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2007. Kun Saksa aloitti 18. helmikuuta suuren hyökkäyksen Viroon, alkoi kriittinen hetki Viron itsenäisyyden julistamiseksi olla käsillä. Vanhintenneuvosto ja maapäivien puhemiehistö päättivät 19. helmikuuta 1918 luovuttaa kaiken päätösvallan edelleen kolmihenkiselle pelastuskomitealle, jonka jäseniksi valittiin johtava porvarillinen poliitikko Päts sekä Viron työpuoluetta edustaneet Vilms ja Konik.Salvation Committee Estonica.org. Viitattu 9.4.2022.Mirko Harjula: Viro 1914–1922: Maailmansota, vallankumoukset, itsenäistyminen ja vapaussota, s. 86, 91. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2009. Pienemmän komitean asettamiseen vanhintenneuvoston tilalle vaikutti myös pelko siitä, että bolševikit alkaisivat vangita muiden puolueiden poliitikkoja. Komitean toiminta oli salaista. Pelastuskomitea aikoi aluksi esittää itsenäisyysjulistuksen 21. helmikuuta Haapsalussa, joka oli virolaisista muodostetun I Virolaisen rykmentin hallussa, mutta saksalaiset ehtivät vallata kaupungin. Komitea ei myöskään onnistunut matkustamaan Tarttoon tai Pärnuun. Julistus luettiin lopulta illalla 23. helmikuuta Pärnun Endla-teatterin parvekkeelta, vaikka komitean jäsenet eivät olleet paikalla. Seuraavana päivänä pelastuskomitea otti III Virolaisen rykmentin päällystön ja vapaaehtoisjoukkojen avulla vallan Tallinnassa, josta bolševikkijohto oli jo paennut, ja julkisti virallisesti itsenäisyysjulistuksen. Helmikuun 24. päivää vietetään sen muistoksi Viron itsenäisyyspäivänä. Viro julistettiin myös puolueettomaksi sodassa. Pelastuskomitea asetti samalla Viron väliaikaisen hallituksen, jonka pääministerinä oli Päts, varapääministerinä Vilms, ulkoministerinä Jaan Poska ja puolustusministerinä eversti Andres Larka. Saksan armeija miehitti Tallinnan seuraavana päivänä, jolloin väliaikainen hallitus joutui siirtymään maan alle. ==Lähteet== Luokka:Viron historia Luokka:Komiteat
Metal II

__NOTOC__ Metal II on Annihilatorin studioalbumi, joka julkaistiin 18. helmikuuta 2022. Albumi on uudelleenäänitys vuonna 2007 julkaistusta Metal -albumista. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Inferno: Hämmentävien valintojen lopputulema – arviossa Annihilator Viitattu 7.5.2022. * Kaaoszine: ”Metsää puilta” – arviossa Annihilatorin ”Metal II” Viitattu 9.4.2022. * Soundi: Levyarvio: Annihilatorin metallitribuutti ei parane toisellakaan yrittämällä – Metal II on turhaa historian uudelleen kirjoittamista Viitattu 9.4.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2022 albumit Luokka:Annihilatorin albumit
Juulia Kuoppala

Juulia Kuoppala (s. 10. toukokuuta 2000) on suomalainen pesäpalloilija. Kuoppala edustaa Superpesiksessä pelaavaa Lapuan Virkiää, jonka kanssa hänellä on sopimus kauden 2023 loppuun saakka. Hänen kasvattajaseuransa on Vimpelin Veto.https://www.superpesis.fi/joukkueet/naiset/lapuan-virkia/ Kuoppala on saavuttanut yhden SM-pronssin kaudella 2019.https://www.pesis.fi/pesis- info/historia/mitalistit/ Hän pelaa ulkokentällä kolmosvahtina. https://www.pesistulokset.fi/ottelut/42324 Hän on edustanut Superpesiksessä myös Mynämäen Vesaa. Kuoppala on pelannut 48 Superpesiksen runkosarjan ottelua, joissa hän on lyönyt yhden kunnarin ja seitsemän tavallista juoksua, tuonut 25 juoksua ja kerännyt 118 kärkilyöntipistettä. Kuoppala on pelannut 15 Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua, joissa hän on lyönyt kaksi tavallista juoksua ja kerännyt 21 kärkilyöntipistettä. http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=9301&view;=pelaajakortti Tilastot päivitetty kauden 2021 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Timo Valjakka

Timo Yrjänä Valjakka (s. 13. elokuuta 1953 Helsinki) on suomalainen taiteilija ja taidearvostelija. Valjakka opiskeli Helsingin Vapaassa taidekoulussa vuosina 1973–1977. Sen jälkeen hän on työskennellyt vapaana taiteilijana ja kuvataidearvostelijana. Hän kirjoittaa muun muassa Helsingin Sanomiin. Valjakka on toiminut myös Kuvataideakatemian tuntiopettajana vuosina 1983–1988, Siksi-lehden päätoimittajana vuosina 1991–1994, Helsingin taidehallin johtajana vuosina 1994–2001 ja Suomen Lontoon-instituutin johtajana vuosina 2001–2005. Hän on järjestänyt yksityisnäyttelyitä Suomessa ja osallistunut yhteisnäyttelyihin sekä Suomessa että ulkomailla. Hän on toimittanut useita taidealan kirjoja. Valjakalle myönnettiin E. J. Vehmaksen palkinto vuonna 1988. Valjakan toinen puoliso vuodesta 1998 on Susanna Pettersson. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset taidekriitikot Luokka:Elävät henkilöt
Clinton (Maine)

Clinton on kunta (town) Mainen osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kunta kuuluu Kennebecin piirikuntaan. Sen väkiluku oli 3 370 vuonna 2020. Kunta on nimetty New Yorkin osavaltion entisen kuvernöörin DeWitt Clintonin mukaan. == Väestö == Vuonna 2020 Clintonissa asui 3 370 asukasta ja 1 468 kotitaloutta. Arvion mukaan Clintonin kunnan asukkaista valkoisia oli 93,8 %, alkuperäisasukkaita 0,7 % ja mustia 0,5 %. 4,5 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,2 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Ilmasto == Clintonissa on kylmät talvet ja kuumat kesät. Lämpimin kuukausi on heinäkuu, jolloin korkein lämpötila on 25,6 celsiusastetta ja matalin 15,6, ja kylmin tammikuu, jolloin korkein lämpötila on -2,2 celsiusastetta ja matalin -10,6. == Kuvia kunnasta == Kuva:Clinton, Maine (8166531777).jpg|Clintonin postitoimisto. Kuva:Clinton, Maine (8166531601).jpg Kuva:Clinton, Maine (8166559318).jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mainen kunnat
Puikkokuore

Puikkokuore (Microstoma microstoma) on puikkokuoreisiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä. ==Koko ja ulkonäkö== Puikkokuore voi kasvaa suurimmillaan noin 21 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on pitkänomainen ja hyvin hoikka. Kalan silmät ovat kookkaat. Selkäevä sijaitsee ruumiin takaosassa ja pyrstöevä on haarautunut. Väriltään puikkokuore on hopeanharmaa ja tummenee pyrstöä kohden. ==Levinneisyys ja elintavat== Puikkokuoreen levinneisyysalue on laaja, ja sitä tavataan niin Atlantista, Intian valtamerestä kuin Tyynestämerestäkin. Se liikkuu lauhkeilla ja lämpimillä alueilla 600-2 000 metrin syvyydessä. Puikkokuoreen ravintoa ovat planktoneläimet. Kutuajan huippu on Välimerellä talvella. ==Lähteet== Luokka:Hopeakuorekalat
Isä (täsmennyssivu)

Isä voi viitata johonkin seuraavista: * isä, miespuolinen vanhempi * Isä, kristinuskossa yksi Jumalan kolmesta persoonasta * isä, papin nimitys * Isä, italialainen elokuva vuodelta 1912 * Isä, ranskalais-brittiläinen elokuva vuodelta 2020 * ”Isä”, henkilöhahmo brittiläisessä komediasarjassa Pokka pitää
Ei kuole koskaan

__NOTOC__ Ei kuole koskaan on punkyhtye Tryerin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 19. huhtiikuuta 2019. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Tryer: Ei kuole koskaan Viitattu 9.4.2022. * Imperiumi: 8/10Levyarvostelu: Tryer – Ei kuole koskaan Viitattu 9.4.2022. * Inferno: Monelle metallipuristille touhu lienee liikaa – arviossa Tryer Viitattu 9.4.2022. * Kaaoszine: 9+/10Tryer ei kuole koskaan – arviossa Tampereen ylpeyden neljäs täyspitkä Viitattu 9.4.2022. * Metalliluola: 7+/10Tryer – Ei Kuole Koskaan (2019) Viitattu 9.4.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 albumit Luokka:Tryerin albumit
San Secondo di Pinerolo

San Secondo di Pinerolo () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.San Secondo di Pinerolo Sapere.it San Secondo di Pinerolo Enciclopedia Treccani San Secondo di Pinerolo Turismo Torino Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3 669 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Aimé Michel

Aimé Michel (17. toukokuuta 1919 Saint-Vincent-les-Forts, Alpes-de-Haute- Provence – 28. joulukuuta 1992 Saint-Vincent-les-Forts, Alpes-de-Haute- ProvenceOBITUARY: AIMÉ MICHEL FSR) oli ranskalainen ufologi. Hän tutki muun muassa Ranskan vuoden 1954 ufohavaintojen aaltoa.Uppslagsboken: Michel, Aimé (1919-1992) Riksorganisationen UFO-Sverige Michel nousi Jacques Valléen tavoin yleisempään tietoisuuteen 1950–1960-luvuilla yhtenä Ranskan johtavista ufotutkijoista. Molemmat pyrkivät selittämään kontaktihenkilönä itseään pitäneen Marius Dewilden ja muiden kertomuksia.Imagining Outer Space: European Astroculture in the Twentieth Century Alexander C. T. Geppert Michel sai filosofisen koulutuksen ja työskenteli paitsi ufotutkimuksen parissa, myös radioinsinöörinä, tiedekirjoittajana sekä opettajana. Hän oli yksi ensimmäisistä ufohavainnoista julkaisseista kirjoittajista Ranskassa. Hänen ensimmäisenä kirjanaan valmistui keväällä 1954 Lueurs sur les soucoupes volantes. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset ufotutkijat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Pizza al taglio

Pizza al taglio tai pizza al trancio ("pizzaa viipaleittain" italiaksi)Garwood, Duncan; Hole, Abigail (2008): Lonely Planet Rome: City Guide, Lonely Planet, s. 185. . Viitattu 1.2.2017. on pizzan variaatio, joka paistetaan suurilla suorakulmaisilla pelleillä,Giudice, Teresa; MacLean, Heather (2011): Fabulicious! Teresa's Italian Family Cookbook, Running Press, s. 148. . Viitattu 1.2.2017. ja myydään yleensä painon mukaan suorakulmaisina tai neliömäisinä paloina, hinnoiteltuna 100 gramman tai kilon mukaan.Buckley, Jonathan; Ellingham, Mark (2009): The Rough Guide to Tuscany & Umbria, Penguin, s. 36. . Viitattu 1.2.2017. Pizza al taglio keksittiin Roomassa, Italiassa ja se on suosittu ruokalaji kaikkialla Italiassa.Braimbridge, Sophie et al. (2003): A Little Taste Of... Italy, Murdoch Books, s. 16. . Viitattu 1.2.2017. Pizza al tagliota on monta eri tyyppiä, ja ruokalaji on tunnettu myös Italian ulkopuolisessa maailmassa. ==Valmistus== Useimmissa italialaisissa pizza al taglio -kaupoissa kuten pizzerioissa (italiaksi pizzerie) ja leipomoissa, pizza yleensä paistetaan puu-uunissa. Nykyisin käytetään usein myös sähköuunia. Pizzan neliskulmainen muoto tekee siitä helpomman leikata ostajan toiveen mukaan, ja pizzaa ostetaan usein painon mukaan.Parasecoli, Fabio (2004): Food Culture In Italy, Greenwood Publishing Group, s. 151. . Viitattu 1.2.2017. Ruokalajia syödään yleensä ravintolasta mukaan otettuna, esimerkiksi piazzalla. ==Variaatiot== Pizza al taglion yleisimpiin tyyppeihin kuuluu pizza Margherita (tomaattikastike, juusto, basilika), pizza bianca (oliiviöljy, rosmariini, valkosipuli), ja pizza rossa (pelkkä tomaattikastike). Muihin täytteisiin kuuluvat muun muassa latva- artisokka, parsa, munakoiso, jauheliha, ruokasipuli, peruna, prosciutto, salami, makkara, jauhettu tryffeli, kesäkurpitsa, oliiviöljy, aurinkokuivattu tomaatti, arugula, gorgonzola, anjovis ja oliivi. ==Italian ulkopuolella== Pizza al taglio on suosittu ruokalaji myös Argentiinassa, Uruguayssa ja Maltalla, missä se on ollut suosittu välipala jo vuosia. Pizza al taglio -kauppoja on myös Yhdysvalloissa. Jokaisella maalla on omantyyppisensä tapa valmistaa pizza al taglion pohja ja täytteet. == Lähteet == Luokka:Pizza Luokka:Italialainen keittiö Luokka:Argentiinalainen keittiö
Anna-Karin Hatt

Anna Karin Hatt (s. 7. joulukuuta 1972) on ruotsalainen entinen keskustapuolueen poliitikko. Hän toimi Reinfeldtin hallituksessa vuosina 2010–2014 ensin IT- ja alueministerinä ja myöhemmin IT- ja energiaministerinä. Hän pyrki vuonna 2011 puolueensa puheenjohtajaksi, mutta hävisi Annie Lööfille. Hänestä tuli kuitenkin puolueensa toinen varapuheenjohtaja vuoteen 2015, jolloin hän siirtyi työnantajajärjestö Almegan toimitusjohtajaksi. Vuodesta 2019 hän on ollut maataloustuottajien keskusliiton Lantbrukarnas Riksförbundin (LRF) toimitusjohtaja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Anna- Karin Hatt Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin Keskustapuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Giada Russo

Giada Russo (s. 25. toukokuuta 1997 Torino) on italialainen taitoluistelija. Hän kilpaili yksinluistelussa kauteen 2017–2018 saakka ja voitti urallaan muun muassa kaksi aikuisten Italian-mestaruutta. Kaudella 2018–2019 hän kilpaili jäätanssissa. == Ura == Ice Club Torinoa seuratasolla edustanut Russo aloitti luisteluharrastuksen kolmevuotiaana. Häntä valmensivat hänen uransa alusta asti Claudia Masoero ja Edoardo De Bernardis. Juniorisarjassa Russo voitti muun muassa Italian-mestaruuden ja Coupe du Printemps -kilpailun kaudella 2011–2012. Aikuisten sarjassa hän debytoi kaudella 2012–2013 ja saavutti heti Italian-mestaruuspronssia. Vuosien 2015–2018 Italian-mestaruuskilpailuissa hän voitti neljä peräkkäistä mitalia, kultaa vuosina 2015 ja 2016, hopeaa vuonna 2018 ja pronssia vuonna 2017. Russo edusti Italiaa viisissä arvokisoissa. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli 28. vuonna 2015, 14. vuonna 2016 ja 19. vuonna 2018, maailmanmestaruuskilpailuissa 24. vuonna 2015 ja olympialaisissa 27. vuonna 2018. Vuoden 2016 EM-kilpailuissa hän saavutti koko uransa ennätyspisteet lyhytohjelman ja kokonaispisteiden osalta, vapaaohjelman ennätyspisteet ovat vuoden 2018 EM-kilpailuista. Muista kilpailuista Russo voitti vuoden 2016 Gardena Spring Trophyn, vuosien 2016 ja 2017 Merano Cupin ja vuoden 2017 Cup of Tyrolin. Kaudella 2018–2019 hän kilpaili yksinluistelun sijaan jäätanssissa. Hän sijoittui tuolloin parinsa, espanjalaisen Jaime García Morcuenden kanssa Italian-mestaruuskilpailujen viidennelle sijalle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna Michalak

Anna Michalak on yhdysvaltalainen ympäristötieteilijä, joka on johtanut Carnegie Institution for Sciencen globaalin ekologian osastoa vuodesta 2020 alkaen. Hän on kuulunut laitoksen henkilökuntaan vuodesta 2011. Hänellä on myös kaksi professuuria Stanfordin yliopistossa. Michalak suoritti maisterin (1998) ja tohtorin (2003) tutkintonsa Stanfordin yliopistossa. Uransa alkupuolella Michalak tutki kasvihuonekaasujen päästöjä ja miten ilmastonmuutos vaikuttaa kasvien ja maaperän kykyyn sitoa hiiltä. Myöhemmin hän siirtyi tutkimaan ilmastonmuutoksen vaikutuksia jokien, järvien ja meren rannikon veden laatuun. Michalak on ohjannut 15 väitöskirjaa ja julkaissut 150 tieteellistä artikkelia. Hän sai American Geophysical Societyn Joanne Simpson -mitalin vuonna 2021. == Lähteet == Luokka:Geofyysikot Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Stanfordin yliopiston professorit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Osmanien–Persian sota

Osmanien–Persian sota voi tarkoittaa useata sotaa Osmanien valtakunnan ja Persiaa hallinneiden safavidien, afšaridien, zandien tai qajarien välillä: *Osmanien–Persian sota (1532–1555) *Osmanien–Persian sota (1578–1590) *Osmanien–Persian sota (1603–1618) *Osmanien–Persian sota (1623–1639) *Osmanien–Persian sota (1730–1735) *Osmanien–Persian sota (1743–1746) *Osmanien–Persian sota (1775–1776) *Osmanien–Persian sota (1821–1823)
Barrel-suoritin

Barrel-suoritin () on suoritin, joka vaihtaa suoritettavaa säiettä jokaisella syklillä. Tyypillisesti tämä ei salli useamman käskyn suorittamista yhdellä kellojaksolla. Esimerkiksi CDC Cyber -tietokoneet suorittivat yhden käskyn 20:sta saatavilla olevasta säikeestä ennen paluuta ensimmäiseen. Jokaista säiettä kohden on oma ohjelmalaskurin muiden rekisterien tila. Käskykannan liukuhihnaa tukevia barrel-suorittimia on kehitetty. Barrel-suorittimen käyttö eroaa keskeyttävästä moniajosta siten, että jokaiselle säikeelle on taattu käskyn suoritus n syklin välein, kun taas keskeyttävässä moniajossa yhtä säiettä suoritetaan kerralla satoja tai tuhansia syklejä muiden säikeiden odottaessa vuoroaan. == Lähteet == Luokka:Suorittimet
Rita Trapanese

Rita Anna Angela Trapanese (8. toukokuuta 1951 Milano – 10. elokuuta 2000 Gattatico) oli italialainen taitoluistelija, joka kilpaili yksinluistelussa. == Ura == Trapanese osallistui urallaan seitsemiin Euroopan- mestaruuskilpailuihin, neljiin maailmanmestaruuskilpailuihin ja kaksiin olympialaisiin. Hän voitti kaksi EM-mitalia, pronssia vuonna 1971 ja hopeaa vuonna 1972. MM-kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan viidenneksi, vuonna 1971. Grenoblen olympialaisissa 1968 hän sijoittui 25:nneksi ja Sapporon olympialaisissa 1972 seitsemänneksi. Trapanese voitti kahdeksan peräkkäistä Italian-mestaruutta vuosina 1965–1972. Kahdeksan oli pitkään ennätysmäärä Italian-mestaruuksia naisten yksinluistelussa. Carolina Kostner ylitti sen yhdeksännellä mestaruudellaan joulukuussa 2017. == Yksityiselämä ja kuolema == Rita Trapanese oli naimisissa onkologi Maurizio Vaglinin kanssa. He molemmat kuolivat auto-onnettomuudessa elokuussa 2000. Parilla oli kaksi lasta, Gaia ja Cristiano. Italiassa järjestetty ISU Junior Grand Prix -sarjan osakilpailu oli 2000-luvun alussa hänen kunniakseen nimeltään Trofeo Rita Trapanese. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset taitoluistelijat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Marvel's Guardians of the Galaxy

Marvel's Guardians of the Galaxy on Eidos Montrealin kehittämä ja Square Enixin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli on julkaistu lokakuussa PlayStation 4, PlayStation 5, Windows, Xbox One ja Xbox Series X/S -alustoille. Peli perustuu Marvelin sarjakuviin ja on hahmojen uusi tulkinta, joka ei perustu Guardians of the Galaxy -elokuviin. == Pelaaminen == Peli on yksinpeli, jossa pelaaja ohjaa Tähtilordia. Pelissä on mukana muut tutut hahmot: Gamora, Drax Tuhoaja, Rocket ja Groot. == Kehitys == Kehittäjät saivat poiketa Guardians of the Galaxy -elokuvista ja käyttivät aikaa tutustuakseen hahmoihin sekä elokuvien, sarjakuvien että animaatiosarjan perusteella. == Vastaanotto == Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8/10. Tarina on lineaarinen, mutta pelaajalla on vaihtoehtoja keskusteluissa: keskustelut ovat tärkeitä tarinan kannalta ja ne ovat huvittavia. Taistelu on nautittavaa koko pelin keston ajan. Peli on saanut The Game Awards -palkinnon parhaasta narratiivista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2021 videopelit Luokka:Square Enixin videopelit Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:PlayStation 5 -pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Xbox One -pelit Luokka:Xbox Series X- ja Series S -pelit
Karl Gustaf Åhman

Karl Gustaf Åhman (6. kesäkuuta 1891 Helsinki – 19. toukokuuta 1978) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Åhmanin vanhemmat olivat luotsi Karl Fritiof Åhman ja Augusta Karlsson ja puoliso Maila Ingrid Ikonen. Åhman oli koulun jälkeen töissä Tukkuliike Komosen palveluksessa 1910–1914, mutta meni sitten konttoripäälliköksi Wärtsilän tehtaalle Värtsilään. Siellä Åhman tuli lopulta työskennelleeksi yli viisikymmentä vuotta. Åhmanilla oli merkittävä rooli yrityksen kehittyessä rautatehtaasta kohti konepajayhtiötä, aina Wilhelm Wahlforssin pääjohtajakaudesta alkaen. Talvisota merkitsi Wärtsilälle suurta muutosta, kun Värtsilän kunnan osia menetettiin Neuvostoliitolle ja uutta sulattamolaitosta piti ruveta rakentamaan Suomen puolelle. Åhmanista tuli laitoksen johtaja vuonna 1940 ja hän osallistui keskeisesti myös sen suunnitteluun. Jatkosota ei muuttanut tilannetta, sen sijaan Suomen sotakorvaukset vahvistivat uuden sulattamon merkitystä ja kehitystarpeita. Åhman oli Wärtsilän paikallisjohtaja Värtsilässä aina vuoden 1966 vaihteeseen saakka. Wärtsilä lopetti sulattamon toiminnan vuonna 1967, mutta se jatkoi uusien omistajien voimin vuoteen 1984 asti. Åhman vaikutti paikallisjohtajana merkittävästi sekä tehdasyhteisössä että Värtsilän kunnassa. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1966. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Valtatiellä

Valtatiellä on Veikko Kerttulan ohjaama suomalainen televisioelokuva vuodelta 1965, joka perustuu Anton Tšehovin samannimiseen näytelmään. Elokuva on MTV- teatterin tuottama ja se sai ensi-iltansa Mainos-TV:n Aitiopaikka- ohjelmapaikalla 23. lokakuuta 1965. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1965 suomalaiset elokuvat
Occult Spiritual Anarchy

Occult Spiritual Anarchy on industrial metal -yhtye King Satanin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 8. huhtikuuta 2022. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Kaaoszine: King Satan tarjoilee uudella albumillaan kourallisen sirkushuveja – Arviossa ”Occult Spiritual Anarchy” Viitattu 11.4.2022. * V2.fi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 albumit Luokka:Suomalaiset industrial metal -albumit
Väinö Paavola

Väinö Herman Paavola (1. toukokuuta 1882 Orivesi – 19. tammikuuta 1953 Orivesi)Kuolinilmoitus, Väinö Herman Paavola, Helsingin Sanomat, 1953, No 20, sivu 2, julkaistu 22.1.1953 oli suomalainen Orivedellä vaikuttanut kansakoulunopettaja, päätoimittaja ja kirjakauppias.50-vuotias. Opettaja Väinö Paavola, Orivesi, 28.04.1932, nro 17, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotOpettaja Väinö Paavola 50-vuotias, Opettajain lehti : kansanopetusta käsittelevä kuvallinen viikkolehti, 06.05.1932, nro 18, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotMaija-Liisa Mäkelä : Suurjuhlat valloittivat Oriveden Sanomat, Orivesi ennen vanhaan 6.2.2018 Paavola syntyi Orivedellä Pehulankylän Paavolan talossa, jonka hänen vanhempansa omistivat. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Rauman seminaarista vuonna 1905. Paavola toimi sitten vuodesta 1905 alkaen opettajana Oriveden Vehkalahden koululla. Vuosina 1923 ja 1924 hän hoiti musiikinlehtorin tehtäviä Rauman seminaarissa. Paavola perusti vuonna 1919 Oriveden kirjakaupan toimittuaan jo sitä ennen eri kustantajien kirja-asiamiehenä Orivedellä ja hän perusti myös vuonna 1923 Maalaiskirjakauppiasyhdistyksen toimien sen puheenjohtajana. Paavola oli mukana perustamassa Oriveden Sanomat- ja Orivesi-lehtiä ja oli molempien lehtien päätoimittajana. Hän oli Oriveden musiikkiyhdistyksen kuoronjohtajana, hoiti Oriveden kirkossa urkurin tehtäviä ja toimi Oriveden yhteiskoulun laulunopettajana.Väinö Paavola 30 vuotta kirjakauppiaana, Suomen kirjakauppalehti : Suomen kustannusyhdistyksen ja Suomen lajittelukirjakauppiasyhdistyksen äänenkannattaja, 01.12.1936, nro 21, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Paavola oli Orivedellä museoyhdistyksen, Oriveden yhteiskoulun ja kansanopiston johtokuntien jäsenenä ja kansanopiston johtokunnan puheenjohtajana. Hänellä oli myös luottamustehtäviä seurakunnan ja kunnan elimissä aina kunnanhallitusta myöten. == Julkaisuja == * Koulujen laulukirja; tekijät Paavo Halme ja Väinö Paavola. WSOY 1927, 2. painos 1928 ja uud. painokset nimellä Kansakoulun laulukirja, 9. korjattu painos 1937, 14. painos 1948 * Halme-Paavolan kansakoulun laulukirjan säestyksiä; tekijät Paavo Halme ja Väinö Paavola. WSOY 1930 * Kansakoulun laulukirjan musiikkioppi ja laulujen lisäykset; tekijät Paavo Halme ja Väinö Paavola. WSOY 1931 * Halme-Paavolan kansakoulun laulukirjan säestykset; tekijät Paavo Halme ja Väinö Paavola. WSOY 1933 * Maalaiskirjakauppiasyhdistys 1923-1948. Maalaiskirjakauppiasyhdistys, Kangasala 1948 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset kirjakauppiaat Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Viitospöydän nuoripari

Viitospöydän nuoripari on Veikko Kerttulan ohjaama suomalainen televisioelokuva vuodelta 1965, joka perustuu Osvaldo Dragúnin samannimiseen näytelmään. Elokuva on MTV-teatterin tuottama ja se sai ensi-iltansa Mainos- TV:n Aitiopaikka-ohjelmapaikalla 20.11.1965. Elokuva kertoo arkkitehtioppilas Marian ja mekaanikko Josén rakastumisesta sekä heidän elämässä kohtaamista vaikeuksistaan. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1965 suomalaiset elokuvat
FS1 Flight Simulator

FS1 Flight Simulator on Sublogicin kehittämä ja julkaisema simulaatiopeli, joka on julkaistu vuonna Apple II:lle ja TRS-80:lle. Ennen pelin kehitystä Bruce Artwick kehitti simulaattorin PDP-11:sta, josta kerrottiin artikkelissa A Versatile Computer Generated Dynamic Flight Display vuonna 1976. 1980-luvun alussa Microsoft lisensoi pelin vastikään julkaistulle IBM PC:lle, jolloin Sublogicin Bruce Artwick kehitti uuden version, jonka Microsoft julkaisi nimellä Microsoft Flight Simulator. Sublogic jatkoi omaa kehitystä ja julkaisi Flight Simulator II:n myös muille alustoille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1980 videopelit Luokka:Apple II -pelit Luokka:TRS-80-pelit
Jolene (kappale)

Jolene on yhdysvaltalaisen countrylaulajan Dolly Partonin kirjoittama ja esittämä musiikkikappale, jonka tuotti Bob Ferguson Kappale äänitettiin RCA Studio B:llä Nashvillen Tennesseessä 22. toukokuuta 1973. Kappaleen julkaisi 15. lokakuuta 1973 levy-yhtiö RCA Victor. Lehti Rolling Stonesin listassa "the 500 Greatest Songs of All Time" kappale nousi sijalle 217 vuonna 2004. Saman lehden raati nimesi laulun kaikkein aikojen 63. parhaimmaksi lauluksi vuonna 2021. The 500 Greatest Songs of All Time: Jolene Laulu oli ehdolla Grammy- palkinnon saajaksi (kategoriassa Grammy Award for Best Female Country Vocal Performance) sekä vuosina 1974 että 1975.17th annual Grammy Awards18th annual Grammy AwardsDolly and “Jolene” Return To The GRAMMYS Laulu nousi listaykköseksi Kanadan (RPM)Country Singles - Volume 21, No. 1, February 16 1974 ja Yhdysvaltain (Billboard) countrylistoilla.How Many No. 1 Hits Has Dolly Parton Had in Her Great Career? ==Kappaleen tausta== Partonin mukaan kappaleen inspiraationa oli punatukkainen pankkivirkailija, joka flirttaili Partonin miehen Carl Deanin kanssa hänen paikallisessa pankkikonttorissaan heidän avioliittonsa alkuaikoina. Haastattelussa hän paljasti myös, että Jolenen nimi ja ulkonäkö perustuvat nuoren fanin nimeen, joka tuli lavalle hakemaan häneltä nimikirjoitusta.So who's Jolene? Kitaraa soittaa äänitteessä Chip Young. The Bobby Bones Show:n haastattelussa vuonna 2018 Parton paljasti, että hän kirjoitti laulun samana päivänä kuin kappaleen "I Will Always Love You". ==Suomeksi== Suomeksi kappaleen ovat levyttäneet Vicky Rosti 1976discogs.com, Leni 1978discogs.com ja Tarja Merivirta 1999secondjandsongs.com. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset countrykappaleet Luokka:Vuoden 1973 kappaleet
Marko Leppänen

Marko Leppänen on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Leppänen on kirjoittanut kirjoja luonnon terveysvaikutuksista ja tunnettu kehittämästään esoteerisen maantieteen käsitteestä.Esoteerinen maantiede ja joutomaiden hedelmällisyys (haastattelu, Yle areena) == Lähteet == == Julkaisuja == * * * == Aiheesta muualla == * Esoteerinen maantiede ja periferiaterapia (Marko Leppäsen blogi) Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset maantieteilijät
Maria Viitala

Maria Viitala (s. 7. helmikuuta 2003) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan maalivahti. Viitala pelasi naisten F-liigassa ensimmäisen kerran kaudella 2021–2022 turkulaisessa FBC Loistossa. Hän pelasi kauden aikana 17 runkosarjaottelua ja viisi pudotuspeliä. Viitalan kasvattajaseura on Jalasjärven Jalas. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandymaalivahdit Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Firebird (täsmennyssivu)

Firebird voi tarkoittaa seuraavia: * Firebird, tietokannan hallintajärjestelmä * Firebird Software, videopelien julkaisija * Mozilla Firefoxin aiempi nimi (Mozilla Firebird) * Gibson Firebird, kitaramalli * Pontiac Firebird, automalli
Tuulia Lahti

Tuulia Lahti (s. 7. lokakuuta 2002) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Lahti on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa turkulaista FBC Loistoa kaudesta 2019–2020 alkaen. Hän on pelannut liigassa kolmen kauden aikana 57 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 32 maalia ja antanut 42 maalisyöttöä, sekä yhdeksän pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia ja saanut kolme syöttöpistettä. Lahti voitti alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2021. Hän teki turnauksen kuudessa ottelussaan kaksi maalia ja sai kaksi syöttöpistettä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nea Keihäs

Nea Keihäs (s. 13. heinäkuuta 2001) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Keihäs on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa turkulaista FBC Loistoa kaudesta 2019–2020 alkaen. Hän on pelannut liigassa kolmen kauden aikana 55 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia ja antanut 23 maalisyöttöä, sekä kahdeksan pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt yhden maalin ja saanut kuusi syöttöpistettä. Keihäs voitti alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2021. Hän teki turnauksen kuudessa ottelussaan yhden maalin ja sai kaksi syöttöpistettä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Emilia Pietilä

Emilia Pietilä (s. 23. joulukuuta 2003 Mynämäki) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Pietilä on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa turkulaista FBC Loistoa kausina 2019–2022 ja Turun Palloseuraa kaudesta 2022–2023 alkaen. Hän on pelannut liigassa neljän kauden aikana 79 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 28 maalia ja antanut 43 maalisyöttöä, sekä 18 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt kaksi maalia ja saanut kuusi syöttöpistettä. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2023. Pietilän kasvattajaseura on mynämäkeläinen SBS Wirmo. Hän voitti SBS Wirmon joukkueessa C-tyttöjen Suomen-mestaruuden vuonna 2018 ja B-tyttöjen Suomen-mestaruuden vuonna 2019. Pietilä voitti alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2021. Hän on pelannut naisten maajoukkueessa lokakuun 2023 loppuun mennessä kahdeksan ottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia ja antanut kolme maalisyöttöä. Hän saavutti MM-hopeaa vuonna 2023. Emilia Pietilän kaksossisko Olivia Pietilä pelaa myös F-liigaa TPS:n joukkueessa. Heidän isänsä Mika Pietilä on toiminut yhtenä FBC Loiston valmentajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eerika Koski

Eerika Koski (s. 27. tammikuuta 2004 Mynämäki) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Koski on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa turkulaista FBC Loistoa kaudesta 2019–2020 alkaen. Hän on pelannut liigassa kolmen kauden aikana 61 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 47 maalia ja antanut 25 maalisyöttöä, sekä seitsemän pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt kolme maalia ja saanut kaksi syöttöpistettä. Kosken kasvattajaseura on mynämäkeläinen SBS Wirmo. Hän voitti SBS Wirmon joukkueessa C-tyttöjen Suomen-mestaruuden vuonna 2018 ja B-tyttöjen Suomen-mestaruuden vuonna 2019. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt