EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tunturien heinäkangas

Tunturien heinäkangas on enimmäkseen heinä- ja sarakasveja kasvavaa tunturipaljakkaa. Heinäkankaita esiintyy tunturien keskipaljakalla lumen suojaamilla kohdilla. Kuivilla heinäkankailla kasvaa enemmän jäkäliä kuin sammalia. Näitä esiintyy eniten Suomessa Käsivarren Lapin pohjoisosassa.Yrjö Norokorpi, Heikki Eeronheimo, Seppo Eurola, Risto Heikkinen, Peter Johansson, Jouko Kumpula, Katariina Mäkelä, Seppo Neuvonen, Juha Sihvo, Saara Tynys & Risto Virtanen (2008): Osa 2.8 Tunturit., s. 505. Teoksessa: Tunturien heinäkankaat jaetaan jäkkikankaisiin ja lampaannata–tunturivihviläkankaisiin. Jäkkikankaita kasvaa eniten vaivaiskoivualueella ja alapaljakalla, mutta ovat keskipaljakalla harvinaisia. Niitä on havumetsissäkin. Tunturivihvilä–lampaannatakankaat ovat laajoja keskipaljakalla. == Lähteet == Luokka:Biotoopit Luokka:Tunturipaljakka
Ferrero

Ferrero SpA on vuonna 1946 perustettu italialainen elintarvikealan perheyritys. Sen pääkonttori sijaitsee Albassa Piemontessa. Yhtiössä on 21 500 työntekijää, ja sen liikevaihto vuonna 2008 oli 6,3 miljardia euroa. Yrityksellä on 18 tehdasta, joista suurin tehdas on Marburgissa Saksassa, ja 38 myyntiyhtiötä. Perustajan pojanpoika ja kaima Pietro Ferrero oli yrityksen toimitusjohtaja kuolemaansa saakka. Hän kuoli pyöräillessään saamaansa sairauskohtaukseen 19. huhtikuuta 2011.Katja Martelius, Kuka keksi Kinderin, Helsingin Sanomat 23.4.2011 sivu D 6 Yhtiö aloitti vuonna 1949 Pietro Ferreron valmistamalla pähkinäsuklaatahnalla, jota kehitettiin edelleen, ja vuonna 1954 se sai nimen Nutella. Aluksi yritys toimi kotimarkkinalla ja laajeni Länsi- Eurooppaan. Yhdysvaltain markkinoille se meni vasta vuonna 1981. Yrityksen valmistamia muita tuotteita ovat Ferrero Rocher, Pocket Coffee, Mon Chéri, Ferrero Giotto, Confetteria Raffaello ja Tic Tac -piparminttupastillit. Yhtiö valmistaa Kinder-tuoteperhettä, muun muassa Kinder-yllätysmunia, jotka tulivat Suomen markkinoille vuonna 1977. Yhdysvalloissa Kinder-yllätysmunia ei myydä, sillä viranomaisten mukaan syötävä ja lelu samassa paketissa on vaarallinen yhdistelmä: joku voi syödä lelun. Forbesin listalla yritys oli vuonna 2009 maailman luotettavin yritys. Se ei ole listautunut pörssiin vaan on edelleen perheyritys. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Ferrero Group official website *Yahoo! - Ferrero SpA Company Profile Luokka:Italialaiset teollisuusyritykset Luokka:Perheyritykset Luokka:Italialaiset elintarvikeyhtiöt
Keskipaljakka

Keskipaljakka on puuttoman tunturipaljakan vyöhyke, jossa ei alapaljakasta poiketen yleensä kasva metsävarpuja, kuten mustikkaa.Tunturit (alkuosa) Tunturissa tuulee! Lämpötilat ovat liian alhaisia varpukankaille. Vaivaiskoivua ei myöskään esiinny. Kasvipeite on laikuttaista.Henry Väre ja Rauni Partanen: Suomen tunturikasvio, s. 14. Metsäkustannus OY, 2009. ISBN 978-952-5694-40-6. Vyöhykettä luonnehtii liekovarpioThe Oligotrophic heath vegetation of northern fennoscandia and its zonation, Acta Botanica Fennica 125, Helsinki 1988, Kohta XII middle oroarctic zone, s. 171.Oksanen ja Virtanen 1995; Virtanen ja Eurola 1997. Myöhään sulavat lumenviipymät ja vähälumiset tuulenpieksämät ovat yleisiä ja luovat niille ominaisia kasvillisuustyyppejä. Suot puuttuvatTuntureiden kasvillisuutta, Matti Haapasaari Heli heikkilä Reino Fagersten Kari Jämsen, Eripainos Kulumus 2, 1982, Kuopion museo 1982,Forssan kirjapaino Oy 1982, ISBN 951-9383-49-2, ISSN 0359-6117, s. 56 tai ovat harvinaisia. Sitä vastoin keskipaljakalla on routimisen aiheuttamaa vuotomaata varsinkin rannikolla ja rakkakivikkoa.Saira 2000, s. 12. Routa luo rinteisiin kivivirtoja ja tasaisille maille kivikehiä ja verkkomaita.Haapassari 1982, s. 56 Tällöin kasvipeite on monesti roudan ja eroosion laikuttamaa tai näiden takia kasvitonta.Olle G. Olsson: Tunturikasvit. Tietoniekat, Weilin+Göös 1986, ISBN 951-35-3737-4, Ruots. alkuteos 1985 Fjällflora, s. 4Kilpisjärven biologinen asema Suomessa keskipaljakkaa esiintyy vain Käsivarren Lapissa yli 880–1 000 metrin korkeudesta noin 1 100–1 200 metrin korkeuteen asti.Tunturit elinympäristönä, alkup. lähde Eurola ym. 2003 Kasvillisuus on tyypillisesti heinäkangasta, mutta on myös pohjanvariksenmarjaa ja liekovarpiota kasvavia kankaita. Yleensä siellä kasvaa kangasmaisesti tunturivihvilää, lampaannataa ja kitukasvuista vaivaispajua. Keskipaljakalla kasvaa myös tunturiniittyjä ja lumenviipymäkasvillisuutta. Keskipaljakalla kulkevat porot, tunturipeurat sekä Norjan ja Ruotsin alueella myskihärät. Tunturisopuli elää keskipaljakan tunturiniityillä.Saira 2000, s. 15. == Katso myös == * Yläpaljakka == Lähteet == * Saira, Kalevi: Norjan ja Ruotsin retkeilyopas. Helsinki: Edita, 2000. ISBN 951-37-3107-3. ===Viitteet=== Luokka:Tunturipaljakka
Dyrøy

Dyrøy on Norjan kunta Tromssan läänissä. Sen rajanaapureita ovat koillisessa Sørreisa ja etelässä Salangen. Koillisessa kunnan vesialue rajoittuu Senjan saareen. Kunta koostuu Dyrøyan saaresta (53 km²) sekä itäosan mannermaa- alueesta. Kunnan väkiluku on laskenut Toisen maailmansodan jälkeen. Asutus on hajautunut tasaisesti rannikkoalueille, sekä mannermaan puolella etelä- pohjoissuuntaiseen Bjørkebakkdalenin laaksoon ja Langbakkalle. Kunnassa ei ole taajamia - hallintokeskus on Brøstadbotnin kylässä mannermaalla. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli 1 068 asukasta. ==Tunnettuja henkilöitä== * Aase Texmon Rygh (1925–2019), kuvanveistäjä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Salama Moussa

Salama Moussa () (1887-1958) oli egyptiläinen journalisti. Hän syntyi Zagazigissä koptilaiseen perheeseen. Moussa oli tunnettu laajasta kiinnostuksestaan kulttuuriin ja tieteeseen. Hän myös katsoi ihmisälyn takaavan kehityksen ja vaurauden. Vuonna 1908 Moussa matkusti Eurooppaan opiskelemaan kirjallisuutta, filosofiaə ja luonnontieteitä. Hän jatkoi opiskelua koko elämänsä ajan. Moussa kuului arabian ja sen kieliopin yksinkertaistamista vaatineeseen intellektuellien ryhmään. Ryhmä myös vaati Egyptinarabian tunnustamista modernin Egyptin kielenä. Standardiarabia oli säilynyt muuttumattomana sukupolvien ajan ja suurin osa egyptiläisistä oli lukutaidottomia. Tämän johdosta Moussa kannatti kirjoittamista lukijoiden äidinkielellä. Kielen yksinkertaistaminen on yhä ajankohtainen puheenaihe Egyptissä. Moussa toimi Nobelin kirjallisuuspalkinnon voittajan Naguib Mahfouzin mentorina. Moussan kerrotaan sanoneen Mahfouzille: "sinä olet lahjakas, mutta esseesi ovat huonoja". Tämän jälkeen Mahfouz valitsi aiheensa huolellisemmin. Salama Moussa sairastui vakavasti ja kuoli Kairossa 4. elokuuta 1958. Luokka:Egyptiläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Yläpaljakka

Yläpaljakka on tunturin alue, jolla ei kylmyyden takia ole yhtenäistä kasvipeitettä. Niukka kasvillisuus on lähinnä sammalta ja jäkälää kivilouhikoissa ja kallioissa. Vain harvat putkilokasvit pystyvät kasvamaan näin kylmässä. Yläpaljakkaa sanotaan myös yläalpiiniseksi tai yläoroarktiseksi alueeksi. Kesällä lumiset lumenviipymät ja lumenpysymät ovat yläpaljakalla tavallisia ja antavat yläpaljakalle ilmeensä. Joidenkin tutkijoiden mielestä Suomessa esiintyy yläpaljakkaa Haltitunturin yläosassa yli 1 150 m:n korkeudessa.Tunturikasvit, Olle G Olsson, Tietoniekat, Weilin+Göös 1986, ISBN 951-35-3737-4, Ruots alkuteos 1985 Fjällflora, s. 4 Jotkut määrittelevät yläpaljakan rajaksi Suomessa 1 300 m,Henry Väre ja Rauni Partanen: Suomen tunturikasvio. Metsäkustannus OY 2009, ISBN 978-952-5694-40-6, s. 14. jolloin sitä olisi vain Haltilla ja Rudnillä. Enemmän yläpaljakkaa on Skandeilla muun muassa Jotunheimenissa, Dovressa, Halagississa yli 1 600 m:n korkeudessa, Kebnekaisella ja Sarektjåkkålla yli 1 400 m:n korkeudessa sekä Pältsanilla 1 000 m:n korkeudessa. Yläpaljakalla voi kasvaa muun muassa jääleinikkiä (Ranunculus glacialis), haproa (Oxyria digyna)Tunturit (alkuosa) Tunturissa tuulee!, tankipiippoa ja kääpiökokoisia pajulajeja. ==Lähteet== Luokka:Tunturipaljakka
Alapaljakka

Alapaljakka on tunturin alue, jolla ei kylmyyden takia kasva metsää, ei edes tunturikoivikkoa. Yksittäisiä vaivaiskoivuja saattaa esiintyä, samoin katajia ja pajupensaita.Kilpisjärven biologinen asema Vaivaiskoivua saattaa hajanaisesti olla Haltin seuduilla vielä tuhannen metrin korkeudelle asti. Niinpä alapaljakan ja tunturikoivikon raja ei ole selvä. Alapaljakalla kasvaa monia havumetsien varpuja, kuten variksenmarjaa, mustikkaa ja kanervaa.Tunturit (alkuosa) Tunturissa tuulee! Alapaljakalla kasvaa myös sammalta ja jäkälää. Kasvipeite on melko yhtenäistä. Kalkkipitoisilla alueilla on rehevää kasvillisuutta, muun muassa lapinvuokkoja ja tunturikohokkejaHemmi 2005, s. 74.. Alapaljakan eläimistö on melko runsasta, ja siihen kuuluvat esimerkiksi tunturisopuli, peura, poro, Norjassa myskihärkäkin, susi, ahma, naali ja monet linnut.Saira 2000, s. 15. Alapaljakan tyypillisin piirre ovat varpukankaat, mutta niillä on myös soita, puronvarsipensaikkoja, lumenviipymiä ja tunturiniittyjä.Saira 2000, s. 10. == Katso myös == * Tunturipaljakka * Yläpaljakka == Lähteet == * Hemmi, Jorma: Matkailu, Ympäristö, Luonto Osa 2. Jyväskylä: Gummerus, 2005. ISBN 952-91-8962-1. * Saira, Kalevi: Norjan ja Ruotsin retkeilyopas. Helsinki: Edita, 2000. ISBN 951-37-3107-3. ===Viitteet=== Luokka:Tunturipaljakka
Gratangen

Gratangen on Norjan kunta Tromssan läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa ja idässä Lavangen, etelässä Narvik ja lännessä Tjeldsund. Astafjordenin takana luoteessa sijaitsee Ibestad, josta Gratangen erotettiin omaksi kunnakseen vuonna 1926. Asutus on hajaantunut tasaisesti rannikkoalueille, erityisesti Gratangenvuonon sisäosiin ja Gratangsbotnin eteläpuolelle. Kunnassa ei ole taajamia. Suurimpia kyliä ovat hallintokeskus Årstein, Elvenes/Fjordbotn ja Foldvik. == Maantiede == Gratangenin kunta sijaitsee Gratangenvuonon ympärillä. Kunnan luoteispuolella sijaitsee Astavuono. Kunta koostuu vuonon molemmin puolin laakso- ja vuonoalueista. Kunnan korkein huippu on Leigastind (saameksi Leaiggasoaivi), 1 332 metriä, joka sijaitsee Gratangenin ja Narvikin rajalla. Noin 1/3 kunnasta sijaitsee metsärajan alapuolella. Vuorilla on porojen laidunmaita. Gratangenin väestössä on jonkin verran saamelaisvaikutusta, ja suurimmalla osalla vuorista ja järvistä on sekä saamelaiset että norjalaiset nimet. == Historia == Gratangenin kunta perustettiin 1. heinäkuuta 1926 erottamalla se Ibestadin kunnasta. Gratangenin tuolloinen väkiluku oli 1 967. Kunnan rajat eivät ole muuttuneet perustamisen jälkeen. thumb| Gratangenvuonoa ilmasta käsin, rannoilla Gratangenin kuntaa. Taaempana kuvassa olevat saaret kuuluvat Ibestadiin. == Väestö == Kunnan väkiluku oli vuoden 2023 alussa 1 079. Suurin ulkomaalaissyntyisten ryhmä kunnassa olivat puolalaiset, joita oli 31 henkeä. Muita huomionarvoisia väestöryhmiä olivat ruotsalaiset (20 henkeä) sekä liettualaiset (16) ja eritrealaiset (16). === Uskonto === Norjan kirkon jäseniä oli vuonna 2017 väestöstä 79,5 prosenttia. Muihin uskonnollisiin tai katsomuksellisiin yhdyskuntiin kuului väestöstä 7,1 prosenttia. Norjan kirkolla on paikkakunnalla yksi seurakunta, (sokn), joka kuuluu Nord- Hålogalandin hiippakuntaan Trondenesin rovastikuntaan. Seurakunta on: Osterøyn kirkot Seurakunta (Sokn) Kirkon nimi Kirkon sijainti Rakennusvuosi Gratangen Gratangenin kirkko Årstein 1971 Gratangenin seurakunnan kirkkoherra Tore Vatne Helland jäi 31. maaliskuuta 2018 eläkkeelle ja ilmoitti samalla eroavansa Norjan kirkosta, sillä samaa sukupuolta olevien avioliittoon vihkimisen hyväksyminen oli hänen mielestään tuonut kirkkoon sukupuolineutraalin evankeliumin ja jumalakuvan, jota hän ei löydä Raamatusta. Helland liittyi Luterilainen kirkko Norjassa (Den lutherske kirke i Norge) -nimiseen tunnustusluterilaiseen kirkkokuntaan. Hän siirtyi johtamaan kyseisen kirkon paikallista seurakuntaa, joka toimittaa jumalanpalveluksia Gratangenin Gratangsbotnissa sekä Narvikissa. == Hallinto == Osterøyn kunnanvaltuustossa on 15 jäsentä. Vuosina 2015–2019 sen kokoonpano on seuraavanlainen: Työväenpuolue 7 paikkaa, Keskustapuolue 3 paikkaa, paikallinen ryhmittymä Gratangen Demokratiske Liste 3 paikkaa ja toinen paikallinen ryhmittymä Gratangen Fellespolitiske Liste 2 paikkaa. Puheenjohtajana toimii kunnanjohtaja Eva Ottesen, joka on Työväenpuolueen jäsen. Varapuheenjohtaja Roy Sandberg kuuluu Gratangen Fellespolitiske Liste:en. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Liettualais-valkovenäläinen sosialistinen neuvostotasavalta

Liettualais-valkovenäläinen sosialistinen neuvostotasavalta (, , LBSSR) oli lyhyen aikaa vuonna 1919 toiminut neuvostotasavalta. Liettuan–Neuvosto-Venäjän sodan aiheuttamien sotilaallisten vaikeuksien edessä liettualaiset, valkovenäläiset ja venäläiset kommunistit yhdistivät Liettuan neuvostotasavallan ja Valko-Venäjän neuvostotasavallan yhdeksi neuvostotasavallaksi. Liettuan ja Valko-Venäjän alueiden yhteinen hallinto oli perua Venäjän keisarikunnan ajalta, jolloin maat olivat muodostaneet keisarikunnan luoteiset provinssit. Liettualais-valkovenäläisen neuvostotasavallan johtajana toimi liettualainen kommunisti Vincas Mickevičius-Kapsukas, joka oli aiemmin johtanut Liettuan neuvostotasavaltaa. Myös Liettuan ja Valko-Venäjän kommunistiset puolueet yhdistettiin Liettuan ja Valko-Venäjän kommunistiseksi puolueeksi, vaikkakin vain vuotta myöhemmin puolueet jatkoivat toimintaansa erillään. Puolan–Neuvosto-Venäjän sodassa huhtikuussa 1919 Puolan armeija valtasi Liettuan pääkaupungin Vilnan Vilnan offensiivissa ja Valko-Venäjän pääkaupungin Minskin Operaatio Minskissä. 25. elokuuta 1919 Liettualais-valkovenäläinen SNT hajosi ja sen seuraajiksi tulivat Liettuan tasavalta, Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta ja Puolan tasavalta. ==Katso myös== * Keski-Liettuan tasavalta == Lähteet == Luokka:Varhaiset neuvostotasavallat Luokka:Liettuan historia Luokka:Valko- Venäjän historia
Hit City ’65

Hit City '65 on yhdysvaltalaisen laulu- ja soitinyhtye The Surfarisin kokoelma-albumi vuodelta 1965. Tätä ennen yhtyeellä oli ollut surf-hitti Wipe Out Dot-levymerkillä. Se nousi Yhdysvalloissa listakakkoseksi vuonna 1963. Tällä levyllä The Surfaris esittää omia versioitaan vuoden 1965 menestyskappaleista, joista suuri osa on yhtyeen tavoin USA:n länsirannikolta lähtöisin. Levy on jatkoa edellisen vuoden menestysalbumille Hit City '64. Levy on ilmestynyt MCA Recordsin Coral-merkillä. Tuottajana ja kappaleiden sovittajana on ollut Gary Usher. Usher oli tuohon aikaan työskennellyt noin kaksi ja puoli vuotta sellaisten yhtyeiden kuin The Beach Boys ja The Hondells kanssa. Levyn esittelytekstin tekijää ei ole mainittu. Euroopassa MCA:n yhteistyökumppanina LP-levyjen valmistajana on ollut Metronome Musik GmbH, Überseering 21, 2000, Hampuri. == Kappaleet == Päätöskappale on instrumentaali ja kitarasoolon soittaa Jim Fuller. Aplodeista päätellen päätöskappale on taltioitu yleisön edessä eikä se ole instrumentaali, kuten levyn kansiteksti antaa ymmärtää. == The Surfaris == * Jim Fuller – soolokitara, rytmi- ja bassokitara, laulu * Bob Berryhill – rytmikitara, basso, taustalaulu * Jim Pash – piano, urut, basso, rytmikitara, laulu * Pat Connolly – basso, taustalaulu * Ron Wilson – rummut, laulu (ykkösvokalisti) == Lähteet == * The Surfaris LP Hit City '65 (MCA Coral 0042.020, 1965) Luokka:Vuoden 1965 kokoelma-albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset popalbumit
Ibestad

Ibestad on Norjan kunta Tromssan läänissä. Kunnan alue koostuu Rollan (106,4 km²) ja Andørjan (135,3 km²) saarista, jotka sijaitsevat Harstadista itään. Kunnan hallintokeskus, Hamnvikin taajama, sijaitsee Rollan saaren kaakkoisosassa. Kunnan väkiluku on ollut laskussa toisesta maailmansodasta lähtien. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 1 279 asukasta. Ibestad kirke II.jpg|Ibestadin kirkko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Hemioroarktinen vyöhyke

Hemioroarktinen vyöhyke on tunturien kasvillisuusvyöhyke, joka sijaitsee tunturipaljakan alapuolella ja boreaalisen vyöhykkeen yläpuolella. Vyöhykkeelle on tyypillistä pienet metsäsaarekkeet, puuryhmät ja erilliset harvassa kasvavat vaivaiskoivut. Suomessa metsänraja sijaitsee usein joko hemioroarktisessa vyöhykkeessä tai boreaalisen vyöhykkeen yläosassa. Hemioroarktisella alueella kasvaa pääasiassa erilaisia varpukankaita. Vähälumisilla paikoilla kankaat ovat variksenmarja- ja runsaslumisilla mustikkavaltaisia.Norokorpi, et al, s. 472. Vaikka hemioroarktiselta alueelta puuttuu jo useita metsälajeja, niin sen yleisilme on kuitenkin edelleen boreaalinen. Vyöhykkeellä kasvaa kuitenkin jo myös joitakin tunturilajeja.Norokorpi, et al, s. 493. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Tunturipaljakka Luokka:Kasvillisuusvyöhykkeet
Suomen luontotyyppien uhanalaisuus

Suomen luontotyyppien uhanalaisuus on arvioitu kahdesti, vuonna 2008 ja 2018. Uhanalaisuuden arvioinnit luontotyypeille on tehty tutkijoiden ja asiantuntijoiden yhteistyönä. Arviointien tulokset eivät ole suoraan vertailukelpoisia, koska toisessa uhanalaisuusarvioinnissa siirryttiin käyttämään IUCN Red List of Ecosystems -menetelmää. Arviointikriteereinä käytetään muutosta luontotyypin määrässä tai laadussa, sekä luontotyypin harvinaisuutta ja kehityssuuntaa. Suomen Ympäristökeskus on osallistunut arviointimenetelmän kehittämiseen. == Uusimman uhanlaisuusarvioinnin tulokset == Viimeisin luontotyyppien uhanalaisuusarviointi on tehty vuonna 2018. Arviointiin on tehty yhteensä 388 luontotyypille, jotka kuuluvat kahdeksaan pääryhmään: Itämeri, Itämeren rannikko, sisävedet ja rannat, suot, metsät, kalliot ja kivikot, perinnebiotoopit ja tunturit. Kaikista Suomen luontotyypeistä 48% arvioidaan uhanalaisiksi. Etelä-Suomessa on enemmän uhanalaisia luontotyyppejä kuin Pohjois-Suomessa. Suurin osa erittäin uhanalaisiksi arvioiduista luontotyypeistä on perinnebiotooppeja. Suomen vastuuluontotyyppejä on nimetty 44. == Ensimmäinen uhanalaisuusarviointi == Vuonna 2008 ilmestyi Anne Raunion, Anna Schulmanin ja Tytti Kontulan toimittama julkaisu, jossa ensimmäisen kerran arvioitiin Suomen luontotyyppien uhanalaisuutta. Teoksen on julkaissut Suomen ympäristökeskus Suomen ympäristö -sarjassa vuonna 2008. Teoksessa arvioidaan kaikki Suomen seitsemän pääluontotyyppiä, Itämeri ja rannikko, sisävedet ja rannat, suot, metsät, kalliot ja kivikot, perinnebiotoopit sekä tunturit. Luokituksessa on tutkittu luontotyyppien muutoksia 1950-luvulta nykyaikaan. 368 luontotyypistä uhanalaisiksi on arvioitu 188. Luontotyypeistä 35 määriteltiin Suomen vastuuluontotyypeiksi. Kaksiosainen julkaisu sisältää seuraavat aiheet: *Osa 1: Tulokset ja arvioinnin perusteet esittelee uhanalaisuuden arviointimenetelmän, arvioinnin tulokset ja perusteet sekä asiantuntijoiden laatimat toimenpide-ehdotukset. *Osa 2: Luontotyyppien kuvaukset sisältää arvioitujen luontotyyppien kuvaukset, esiintymiskartat, valokuvat sekä luontotyyppikohtaiset arviointitulosten perustelut. Julkaisu on saatavissa painettuna, verkkojulkaisuna ja cd:nä. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2008 kirjat Luokka:Suomalaiset biologian tietokirjat Luokka:Verkkojulkaisut
Cristián Zapata

Cristián Eduardo Zapata Valencia (s. 30. syyskuuta 1986 Padilla, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Genoaa. Zapatan luontainen pelipaikka on keskuspuolustaja, mutta hän kykenee pelaamaan myös laitapuolustajana. == Seurajoukkueura == Zapata siirtyi 31. elokuuta 2005 kotimaastaan Deportivo Caliista italialaiseen Udineseen. Samassa kaupassa Italiaan matkasi myös hänen joukkuetoverinsa Abel Aguilar. Lokakuussa 2007 hän teki joukkueen kanssa viisivuotisen jatkosopimuksen, joka ulottuu kesään 2012 asti.Calcio, Udinese: In quattro rinnovano fino al 2012 la Repubblica. Viitattu 13.2.2011. Kesäkuussa 2008 hän loukkaantui ja joutui olemaan sivussa pelikentiltä kuusi kuukautta.Zapata, serio infortunio in Nazionale La Gazzetta dello Sport. Viitattu 13.2.2011. Kaudella 2009–2010 hän pelasi yhteensä 29 sarjaottelua, joista suurimman osan keskuspuolustuksessa yhdessä Andrea Codan kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cristián Zapatan tilastot FIFAn sivustolla Luokka:Kolumbialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalsa

Kalsa (, ) on Norjan kunta Tromssan läänissä. Sen rajanaapureita ovat etelässä Tromssa ja idässä Lyngen ja Skjervøy. Kunta sijaitsee kokonaisuudessaan saarilla, joista suurimpia ovat Fugløya (21 km²) koillisessa, josta etelään seuraavat Vanna (225 km²) ja Karlsøy (8 km²). Vannasta länteen sijaitsee Helgøya (43 km²), Nord-Kvaløy (84 km²) ja Grøtøy (18 km²). Kuntaan kuuluu myös suuria osia Rebbenesøyn, Ringvassøyn ja Reinøyn saarista. Vuoden 1950 jälkeen kunnan väkiluku on laskenut ja useat saaret, kuten Helgøya, Nord-Kvaløy, Fugløya ja Grøtøy, ovat jääneet asumattomiksi. Nykyinen asutus on keskittynyt suhteellisen kapealle osalle rannikkoa. Vannalla ja Ringvassøylla on eniten asutusta. Kunnan hallintokeskus ja ainut taajama Hansnes sijaitsee Ringvassøylla. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 2 171 asukasta. ==Kuvia== Torsvaag fyr.jpg|Torsvågin majakka Fugløykalven lighthouse in Karlsøy.tif|Fugløykalvenin majakka Fv302 road towards southeast near Mikkelvik, Ringvassøya, Troms, Norway, 2014 July.jpg|Maisemaa Ringvassøyan saarella ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Lumenpysymä

Lumenpysymä eli pysyvä lumikenttä on korkeimpien tunturien lumikenttä, joka ei sula yhden kesän aikana. Talvisin niiden lumipeitteen vahvuus on useita metrejä, mutta kesällä ne sulavat huomattavasti. Lumenpysymillä elää muun muassa erilaisia lumileviä ja mikroskooppisia lumisieniä.Norokorpi et al, s. 519. Lumenpysymät kuuluvat tuntureiden uhanalaisiin luontotyyppeihin. Ilmaston lämmettyä lumenpysymät voivat muuttua sammalvaltaisiksi lumenviipymiksi. == Lähteet == === Viitteet === Luokka: Tunturipaljakka Luokka:Lumi
Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta (1919)

Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta ( (SSRB), ) oli lyhyen aikaa vuonna 1919 toiminut neuvostotasavalta Valko-Venäjän alueella. Neuvostotasavalta perustettiin Venäjän keisarikunnan hajoamisen ja lokakuun vallankumouksen seurauksena. ==Historia== Bolševikit perustivat Valko-Venäjän neuvostotasavallan 1. tammikuuta 1919 Smolenskissa Puna-armeijan miehitettyä vetäytyneen Saksan keisarikunnan ensimmäisen maailmansodan seurauksena hallitsemat Valko-Venäjän alueet. Valko-Venäjän SNT korvasi Valko-Venäjän kansallisen tasavallan. Bolševikit eivät aluksi olleet vastustaneet valkovenäläisten kansallista liikehdintää. Kun huomattiin, että valkovenäläiset haluavat ottaa kansansa kohtalon omiin käsiinsä, muuttui suhtautuminen. Valko-Venäjän kansallisen tasavallan julistettiin olleen pelkän porvarillisen juonen, jonka tarkoituksena oli irrottaa maa Venäjästä. Valkovenäläisten kansallinen liikehdintä oli kuitenkin pakko ottaa huomioon. Siksi Venäjän kommunistipuolueen keskuskomitea antoi 1. tammikuuta 1919 julistuksen Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan luomisesta. Uuden neuvostotasavallan rajoista ei aluksi ollut selvyyttä. Itäisimmät alueet liitettäisiin Venäjään ja Minskin alue tulisi liittää perusteilla olevaan Liettuan sosialistiseen neuvostotasavaltaan. Valkovenäläisten mielipiteitä ei kuunneltu.Ikonen 2009, s. 64. Koko toimikautensa ajan Valko-Venäjän neuvostotasavallan johtajana toimi Źmicier Žyłunovič. Vain kuukautta myöhemmin valtion perustamisesta, se yhdistettiin Liettuan neuvostotasavallan kanssa Liettualais-valkovenäläiseksi neuvostotasavallaksi. Liettualais- valkovenäläisen neuvostotasavallan hajottua Valko-Venäjän alueelle syntyi Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta, joka oli yksi Neuvostoliiton perustajavaltioista.Mawdsley, Evan: The Russian Civil War, s. 118. Pegasus Books, 2007. ISBN 1933648155. (Google Books ) ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Varhaiset neuvostotasavallat Luokka:Valko-Venäjän historia
Kvæfjord

Kvæfjord on Norjan kunta Tromssan läänissä. Se on läänin läntisin kunta, rajoittuen idässä Harstadiin, etelässä Tjeldsundiin ja Lødingeniin sekä lännessä ja pohjoisessa Sortlandiin. Noin puolet asutuksesta on keskittynyt kunnan hallintokeskukseen Borkenesiin, joka sijaitsee Hinnøyan saarella. Muutoin asutus on hajautunut rannikkoalueille. Kunnan toinen taajama on Vik. Väkiluku on ollut laskeva vuodesta 1980 lähtien. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 2 866 asukasta. ==Kuvia== Kvæfjord rådhus.jpg|Kunnantalo Autumn landscape near Gullesfjordbotn, Hinnøya, 2010 September.jpg|Vuoristomaisemaa Kvæfjord kirke.jpg|Kvæfjordin kirkko ==Tunnettuja henkilöitä== * Birger Bergersen (1891–1977), professori ja poliitikko * Karl Erik Harr (s. 1940), kuvataiteilija ==Katso myös== * Kvæfjordin kakku ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Lavangen

Lavangen (pohjoissaameksi: Loabát) on Norjan kunta Tromssan läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Salangen, idässä Bardu, etelässä Narvik ja lännessä Gratangen. Kunnan asutus on keskittynyt pääasiassa alueen keskiosiin, kun taas Spansdalenin laakso on harvempaan asuttua. Kunnan hallinto sijaitsee Tennevollissa, joka on kunnan ainoa taajama. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 983 asukasta. ==Kuvia== Lavangsfjorden.JPG|Lavangeninvuono Lavangen kirke.jpg|Lavangenin kirkko ==Tunnettuja henkilöitä== * Sandra Borch (s. 1988), poliitikko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Niklas Sirén

Niklas Sirén (s. 17. heinäkuuta 1989 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkoilija. Pienikokoisen Sirénin vahvuuksiin kuuluu maalintekotaito, luistelu, kädet, laukaus, maalille ajaminen ja pelirohkeus. Pieni koko kuuluu kuitenkin myös Sirénin heikkouksiin, joten hän jää useimmiten toiseksi kaksinkamppailuissa.Jatkoaika.com ==Ura== ===Seuraura=== Sirén on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti.EliteProspects Hän oli kaudella 2007–2008 joukkueen A-nuorten kolmanneksi paras maalintekijä 15 osumallaan. Sirén teki samalla kaudella myös SM-liigadebyyttinsä. Hän pelasi liigassa kolme ottelua ilman tehopisteitä. Tammikuussa 2008 Sirén teki HPK:n kanssa kaksivuotisen liigasopimuksen. Hän pelasi myös kaudella 2008–2009 kolme ottelua SM-liigassa. Sirén teki niissä yhden syöttöpisteen. Hän pelasi samalla kaudella myös kaksi Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Suurimmaksi osaksi Sirénin kausi kului kuitenkin HPK:n A-nuorissa, joiden paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies hän oli Juho Hyvärisen jälkeen tehoilla 21+17=38. Koko A-nuorten SM-liigan maalipörssissä Sirén sijoittui kahdeksanneksi Ässien Severi Sillanpään, Lukon Olli Palolan ja Kärppien Mikael Granlundin kanssa. Elokuussa 2009 HPK lainasi Sirénin ja Miika Viinamäen koko kauden 2009–2010 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon. Sirén toimi joukkueen varakapteenina ja hän oli tehoilla 12+12=24 SaPKon kolmanneksi paras maalintekijä ja viidenneksi paras pistemies. Toukokuussa 2010 Sirén teki vuoden mittaisen sopimuksen KooKoon kanssa. Alkukaudella 2010–2011 hänen lonkankoukistajalihaksensa repesi ja Sirén oli sivussa peleistä joulutauon yli. Hän pelasi vain 26 runkosarjaottelua, mutta kevään 2011 pudotuspeleissä Sirén oli viidellä osumallaan KooKoon paras maalintekijä Kory Bakerin kanssa. He sijoittuivat maalipörssissä toiseksi neljän muun pelaajan kanssa. Sirén teki keväällä 2011 vuoden mittaisen jatkosopimuksen KooKoon kanssa. Sirén oli myös kaudesta 2011–2012 ison osan sivussa; hän loukkasi marraskuussa 2011 reitensä ja pelasi runkosarjassa vain 29 ottelua. Sirén voitti Mestis-pronssia keväällä 2012. Hän teki huhtikuussa 2012 taas vuoden mittaisen jatkosopimuksen KooKoon kanssa. ===Maajoukkueura=== Sirén on pelannut kolme ottelua sekä nuorten että poikien maajoukkueessa. ==Tilastot== 2007–2008 HPK SM-liiga 3 0 0 0 2 - - - - - 2008–2009 Suomi U20 Mestis 2 0 0 0 0 - - - - - HPK SM-liiga 3 0 1 1 0 - - - - - 2009–2010 SaPKo Mestis 45 12 12 24 28 - - - - - 2010–2011 KooKoo Mestis 26 13 4 17 10 7 5 1 6 0 2011–2012 KooKoo Mestis 29 7 6 13 16 7 1 1 2 6 2 kautta yhteensä SM-liiga 3 0 1 1 2 - - - - - 4 kautta yhteensä Mestis 102 32 22 54 54 14 6 2 8 6 ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lenvik

Lenvik on entinen Norjan kunta Tromssan läänissä. Sen rajanaapureita olivat kaakossa Målselv, idässä Sørreisa, sekä lännessä Tranøy ja Berg. Pohjoisessa Malankivuonon takana sijaitsevat Tromssa ja Balsfjord. Kunnan alue sijaitsi Gisundetin, joka erottaa Senjan saaren mannermaasta, molemmin puolin. Noin 60 % kunnan asukkaista asui mantereen puolella. Vuonna 2020 kunta liitettiin Bergin, Torskenin ja Tranøyn kanssa yhteen uudeksi Senjan kunnaksi. Asutus oli keskittynyt erityisesti Gisundetin rannoille. Hallintokeskus Finnsnes (3907 as., 2005) sijaitsi mannermaalla, josta kulkee silta Silsandin (1271 as.) taajamaan Senjan saarelle. Senjalla sijaitsevat edelleen Gibostadin (377 as.), Husøyn (235 as.) ja Fjordgardin (225 as.) taajamat. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko kunnassa oli 11 455 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan entiset kunnat Luokka:Senja
Tunturikoivikko

Tunturikoivikko on tunturin kasvillisuusvyöhyke, jossa mänty ja kuusi eivät kasva korkeudesta johtuvan kylmyyden takia ja puumaisen kasvillisuuden muodostaa hieskoivun alalaji tunturikoivu. Varsinaisen tunturikoivikon yläpuolella on vaivaiskoivuvyöhyke, jossa kasvaa yksittäisiä tunturikoivuja, vaivaiskoivuja ja pajuja. Suomen Pohjois-Lapissa tunturikoivikko kasvaa noin 0–300 metrin korkeudessa ja vaivaiskoivuvyöhyke on 300–600/700 metrin korkeudessa. Tunturikoivikossa viihtyvät monenlaiset varvut, sammalet ja jäkälät. Kilpisjärven seuduilla tunturikoivikkoa kasvaa noin 600–650 metrin korkeuteen asti. Siellä koivut kasvavat parhaiten kalkkipitoisella alueella Saana- ja Mallatuntureiden rinteillä lehtomaisen rehevinä.Yleistä Kilpisjärven alueen luonnosta Kilpisjärven biologinen asema – Helsingin yliopisto == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Yrjö Norokorpi, Heikki Eeronheimo, Seppo Eurola, Risto Heikkinen, Peter Johansson, Jouko Kumpula, Katariina Mäkelä, Seppo Neuvonen, Juha Sihvo, Saara Tynys & Risto Virtanen (2008): Osa 2.8 Tunturit (Kappale Tunturikoivikot). Teoksessa: Luokka:Tunturipaljakka Luokka:Kasvillisuusvyöhykkeet
Charles Dumont

Charles Dumont (26. maaliskuuta 1929 Cahors, Ranska – 18. marraskuuta 2024 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen laulaja ja säveltäjä. Hän kirjoitti lauluja 1960-luvulle saakka muun muassa Dalidalle ja Tino Rossille. Hän työskenteli sanoittaja Michel Vaucairen kanssa. He kirjoittivat kappaleen "Non, je ne regrette rien" Édith Piafille. Sen jälkeen he tekivät Piafille yli 30 muuta kappaletta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kotisivut Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet Luokka:Édith Piaf
Målselv

Målselv on Norjan kunta Tromssan läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Paatsivuono ja Omasvuono, etelässä Bardu ja lännessä Sørreisa ja Senja. Idässä kunta rajoittuu Ruotsiin. Kunnan asukkaista noin puolet on keskittynyt taajamiin, joita ovat hallintokeskus Moen, Heggelia, Andselv, Skjold sekä Andslimoen. Vaikka Moen on hallintokeskus, on asutuksen pääpaino Bardufossin alueella Andselvin lähistöllä. ==Historia== Målselv erotettiin Lenvikistä omaksi kunnakseen 1848. Øverbygd erotettiin omaksi kunnakseen 1925, mutta ne yhdistyivät jälleen 1964. Samaan aikaan kuntaan liitettiin myös Aursfjordenin länsipuoliset osat Malangenin kunnasta. Vuonna 1966 kuntaan liitettiin Sørelvsmon alue Aursfjordenin pohjukasta, Balsfjordin kunnasta. ==Media== Målselvissä ilmestyy paikallislehti Nye Troms. ==Kuvia== Bardufoss lufthamn.jpg|Bardufossin lentoasema Målselv kirke (3).jpg|Målselvin kirkko ==Tunnettuja henkilöitä== * William Engseth (s. 1933), poliitikko * Aase Nordmo Løvberg (1923–2013), oopperalaulaja * Sverre Stenersen (1926–2005), yhdistetyn hiihtäjä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Naisten superalppiyhdistetty alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011

Naisten superalppiyhdistetty alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011 järjestettiin 11. helmikuuta. Sen syöksyosuus laskettiin Kandahar-rinteessä ja pujottelu Gudiberg-rinteessä. Kilpailuun osallistui 40 urheilijaa 18 eri maasta. == Tulokset == Sija Lähtönumero Nimi Maa Syöksy Sija Pujottelu Sija Yhteensä Ero kärkeen 21 Anna Fenninger 1.49,67 4 53,56 4 2.43,23 13 Tina Maze 1.50,38 10 52,94 2 2.43,32 +0,09 22 Anja Pärson 1.49,54 3 53,96 8 2.43,50 +0,27 4 4 Dominique Gisin 1.49,53 2 54,37 10 2.43,90 +0,67 5 18 Elisabeth Görgl 1.49,27 1 54,85 15 2.44,12 +0,89 6 23 Denise Feierabend 1.50,09 7 54,42 12 2.44,51 +1,28 7 12 Julia Mancuso 1.50,18 9 54,38 11 2.44,56 +1,33 8 11 Johanna Schnarf 1.50,80 11 53,79 5 2.44,59 +1,36 9 15 Maruša Ferk 1.51,94 23 53,06 3 2.45,00 +1,77 10 7 Lotte Smiseth Sejersted 1.51,17 14 53,85 6 2.45,02 +1,79 11 19 Maria Riesch 1.51,27 15 53,87 7 2.45,14 +1,91 12 14 Nicole Hosp 1.53,95 27 51,66 1 2.45,61 +2,38 13 20 Michaela Kirchgasser 1.51,92 22 54,06 9 2.45,98 +2,75 14 1 Margot Bailet 1.51,69 20 54,56 13 2.46,25 +3,02 15 8 Marie Marchand-Arvier 1.51,35 16 54,96 16 2.46,31 +3,08 16 25 Elena Curtoni 1.51,66 19 55,65 19 2.47,31 +4,08 17 31 Andrea Jardi 1.52,89 24 54,74 14 2.47,63 +4,40 18 5 Agnieszka Gąsienica Daniel 1.54,38 29 55,41 17 2.49,79 +6,56 18 33 María Belén Simari Birkner 1.54,63 30 55,16 18 2.49,79 +6,56 20 32 Karolina Chrapek 1.54,97 31 56,52 21 2.51,49 +8,26 21 28 Macarena Simari Birkner 1.55,67 32 56,39 20 2.52,06 +8,83 22 29 Alexandra Coletti 1.51,76 21 1.00,57 26 2.52,33 +9,10 23 37 Edith Miklós 1.54,01 28 58,58 23 2.52,59 +9,36 24 34 Klára Křížová 1.53,30 26 1.00,70 27 2.54,00 +10,77 25 35 Daniela Marková 1.56,46 34 59,23 24 2.55,69 +12,46 26 38 Bogdana Matsotska 2.00,89 36 57,70 22 2.58,59 +15,36 27 36 Anna Berecz 1.59,10 35 1.00,24 25 2.59,34 +16,11 28 26 Laurenne Ross 1.50,07 6 1.27,94 28 3.18,01 +34,78 16 Lindsey Vonn 1.50,87 12 DNS 17 Fabienne Suter 1.51,59 17 DNS 24 Aurélie Revillet 1.51,12 13 DNS 40 Britt Janyk 1.50,13 8 DNS 2 Francesca Marsaglia 1.51,61 18 DNF 3 Mireia Gutiérrez 1.56,10 33 DNF 9 Lara Gut 1.49,98 5 DNF 30 Marie-Michèle Gagnon 1.53,11 25 DNF 27 Jessica Lindell-Vikarby DNS 39 Carolina Ruiz Castillo DNS 6 Leanne Smith DNF 10 Daniela Merighetti DNF == Lähteet == Luokka:Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2011
Petri Kaverma

Petri Kaverma (s. 4. maaliskuuta 1963 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija, joka tekee valokuvia, videoita ja sekatekniikalla toteutettuja veistoksia, mutta useimmiten hän on työskennellyt toisen polven käsitteellisen ympäristötaiteen parissa. Kaverma pyrkii luomaan vuoropuhelua teosten ja erilaisten ympäristöjen välillä. Näin hän on velkaa 1960–1970-lukujen amerikkalaiselle käsite- ja ympäristötaiteilijoille, kuten Robert Smithsonille (1938–1973). Kaverma valmistui kuvataiteen tohtoriksi vuonna 2012, Tohtorintutkinnon opinnäytetyön nimi on Tyhjä piha – Häiriö ja hiljaisuus [nykytaiteessa], ja se käsitteli millaisia häiriöitä taide aiheuttaa erilaisissa ympäristössä. Kriittisen designin alueelle sijoittuvassa postdoc- tutkimuksessaan hän on käsitellyt kuoleman kulttuurisia ja visuaalisia näkökohtia sekä pyrkinyt löytämään uusia ratkaisuja yleisön kohtaamiseen. Kaverma on opettanut useissa taidekouluissa; hän on kuratoinut näyttelyitä ja järjestänyt visuaalisen taiteen ja ympäristötaiteen hankkeita sekä Suomessa että ulkomailla. Kuva:L street.jpg|Kuva: Kahdeksan Kotia -slummi/asuinalue, Peking, Kiina 2008. == Julkaisuja == * Kaverma, Heimonen & Vehviläinen: In Between Silences – Research Catalogue, 2018 * Tero Heikkinen, Petri Kaverma & Denise Ziegler: Taiteellinen tutkimus – jatkuva prototyyppi, Tiede & edistys 4/2017 * Petri Kaverma, Tyhjä piha: häiriö ja hiljaisuus [nykytaiteessa], 2012 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kaverman kotisivut *Petri Kaverma taiteilijamatrikkelissa * Kuvataideakatemia, Jatkotutkinto-osasto Kaverman opin- ja taidonnäytetyö Kuvataideakatemian jatkotutkinto-osastolla: "Kokonaisvaltaisuuden ja -oivalluksen synty installaatiotaiteessa". * Silta- teoskokonaisuus , Ympäristötaideteos Helsingin Kannelmäessä 2007. Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Suomalaiset ympäristötaiteilijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Salangen

Salangen on Norjan kunta Tromssan läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Dyrøy ja Sørreisa, idässä Bardu, etelässä Lavangen ja lännessä Sagfjordenin takana Ibestad. Kunnan asutus on suhteellisen harvaa, keskittyen lähinnä teiden varsille. Ainut taajama on hallintokeskus Sjøvegan. Vuoden 2024 alussa kunnassa oli 2 069 asukasta. SALANGEN KIRKE Lutheran church 1981 Sjøvegan Troms Norway Kirkegård minnelund Cemetery Gravminner steiner støtter Snø sol Snow blue sky mai 2022-05-04 DSC05690.jpg|Salangenin kirkko ==Tunnettuja henkilöitä== * Anneli Giske (s. 1985), jalkapalloilija * Petter Thomassen (1941–2003), poliitikko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Skånland

Skånland on entinen Norjan kunta Tromssan lääniin eteläosassa. Sen rajanaapureita olivat idässä Gratangen, etelässä Tjeldsund, Evenes ja Narvik, sekä lännessä Harstad ja Ibestad. Vuoden 2020 alussa Skånland liitettiin Tjeldsundiin osana valtakunnallista kuntauudistusta. Kunnan hallintokeskus oli Evenskjerin taajama. Kunnan toinen taajama oli Grov. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
The Internet Bird Collection

The Internet Bird Collection (IBC) on espanjalaisen Lynx Edicionsin vuonna 2002 perustama englanninkielinen internetsivusto, joka on maksuton ja kaikille avoin tiedonvälityskanava kaikista maailman lintulajeista. IBC:n lintutieteellinen materiaali on peräisin Lynx Edicionsin kustantamasta kirjasarjasta Handbook of the Birds of the World (HBW). HBW:n kautta tapahtuu myös IBC:n rahoitus. Sivustolla on myös mainostajia. Sivuston ylläpitäjien pitkän aikavälin tarkoituksena on esittää kaikista maailman lintulajeista ainakin valokuva tai videoleike sekä mahdollisesti myös äänite. Toistaiseksi suunnilleen kaikista yleisimmistä lajeista löytyy useita audiovisuaalisia näytteitä. Monista harvinaisuuksista, uhanalaisista tai hankalien kulkuyhteyksien takana elävistä lajeista audiovisuaalinen aineisto vielä puuttuu. Kaikkiaan aineistoa on 8 457 lajista, eli noin 86 % kaikista lintulajeista. Kuka tahansa voi avustaa sivustoa lahjoittamalla kuva- tai äänitiedostoja. == Lähteet == *The Internet Bird Collection, kotisivu *Usein kysytyt kysymykset, IBC Luokka:Verkkosivustot Luokka:Ornitologia
Viuhkaperhoset

Viuhkaperhoset (Alucitidae) on pieni perhosheimo. Sen noin 130 lajia elävät maapallon lauhkeilla ja subtrooppisilla alueilla. Viuhkaperhosten keskeinen tuntomerkki ovat viuhkamaiset siivet, jotka muodostuvat ohuista, höyhenmäisistä liuskoista. Etusiipi on kapea, muodostuu kuudesta liuskasta ja sen yläpinnalla on suojaväri. Takasiipi muodostuu 6-7 liuskasta ja liittyy etusiipeen frenulumin avulla.Mikkola, Kauri & Murtosaari, Jussi & Nissinen, Kari (toim.): Perhosten lumo: Suomalainen perhostieto. Helsinki: Tammi, 2005. ISBN 951-31-3317-6 s. 235http://delta-intkey.com/britin/lep/www/alucitid.htm Toukat elävät yleensä kovertajina ravintokasvinsa varren, silmujen, kukkien tai siementen sisällä. == Lajit Suomessa == Suomessa tavataan kahta viuhkaperhoslajiahttp://www.luomus.fi/elaintiede/hyonteiset/perhoset/4.htm . *Kuusamaviuhkanen (Pterotopteryx dodecadactyla) *Tarhaviuhkanen (Alucita hexadactyla) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomen viuhka- ja sulkaperhoset *Markku Savela: Alucitidae Luokka:Viuhkaperhosmaiset
Perun varakuningaskunta

thumb|Perun varakuningaskunnan audiencat: 1. Panama, 2. Santa Fé de Bogotá, 3. Quito, 4. Lima, 5. La Plata, 6. Chile. Perun varakuningaskunta () oli Espanjan siirtomaa Etelä-Amerikassa vuosina 1543–1824. Sen hallintokaupunki oli Lima, josta muodostui myös alueen tärkein keskus.Elina Koivula: Suomen ja Perun kehitysyhteistyöhankleet s. 53. Turun yliopiston maantieteen laitos (myös suomenkielisen nimen lähde) Se oli järjestyksessä toinen neljästä varakuningaskunnasta, joita Espanja perusti siirtokuntiensa hallintaa varten. Laajimillaan se hallitsi kaikkia Espanjan alueita Etelä-Amerikassa lukuun ottamatta sitä rannikkoseutua, joka on nykyisin Venezuela.Viceroyalty of Peru Britannica Varakuningaskuntaa johti varakuningas, joka edusti Espanjan kuningasta. Hänet valittiin ylimystön, upseerikunnan ja papiston keskuudesta. Varakuninkaan alaisuuteen perustettiin audiencia-nimellä kutsuttuja aluehallintoyksiköitä: Panama (1535), Lima (1542), Santa Fe de Bogotá (1549), Charcas (1559), Quito (1563), Chile (1609) ja Buenos Aires (1661).Viceroyalty of Peru Peru Route Jotta tiedonkulku toimisi paremmin, alueen pohjoisosasta erotettiin vuonna 1717 omaksi Uuden-Granadan varakuningaskunnakseen Panama, Venezuela, Kolumbia, osa Ecuadorista, Guyana ja osa Brasilian pohjoisosasta. Vuonna 1776 etelästä erotettiin La Platan varakuningaskunta, johon kuuluivat Argentina, Paraguay, Uruguay ja osa Boliviasta.Viceroyalty of Peru Discover Peru == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Entiset siirtomaat Etelä- Amerikassa Luokka:Espanjan entiset siirtomaat Luokka:Perun historia
Samsung Galaxy S II

Samsung i9100 eli Samsung Galaxy S2 on korealaisen Samsung Electronicsin valmistama älypuhelin. Se tuli myyntiin Suomen markkinoille toukokuussa 2011. Se on Samsungin aiemman Samsung Galaxy S:n seuraaja. Mallia on myyty noin 40 miljoonaa kappaletta, millä määrällä se sijoittui sijalle 17 The Telegraph -lehden syksyn 2013 katsauksessa kaikkien aikojen myydyimmistä matkapuhelimista. Puhelimeen asennettu käyttöjärjestelmä on Android versio 4.0.4 (Ice Cream Sandwich). Laitteessa valmiina olevien sovellusten lisäksi siihen on saatavilla sovelluksia Google Playsta. Käyttöjärjestelmän päällä on Samsungin TouchWiz 4.0-käyttöliittymä. Käyttöjärjestelmä on päivitettävissä versioon 4.1.2 asetusvalikon kautta (7.2.2013 alkaen) Puhelimen näyttö on monikosketusta tukeva kapasitiivinen Super AMOLED plus -kosketusnäyttö, resoluutio on 800 × 480 toistaen 16 miljoonaa väriä. Prosessori on 1,2 gigahertsin kellotaajuudella käyvä ARM-tuplaydinsuoritin. Keskusmuistin määrä on 1 gigatavu. Kameran kenno on kooltaan kahdeksan megapikseliä, ja sillä voi kuvata 1080p-videokuvaa. Galaxy S2:sta on markkinoilla HD- ja LTE-versiot. Molemmista varianteista löytyy tuki LTE-yhteyksille ja ensimmäisessä on lisäksi aiempaa tarkempi 1 280 × 720 pikselin HD-näyttö. Puhelimien näyttöjen koko on kasvanut hieman ja ovat saaneet samalla NFC-tuen. Myynnissä on myös Galaxy Z, jossa käytetään Nvidian Tegra 2 -alustaa. == Lähteet == * www.samsunghub.com * Gsmarena.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Samsung Galaxy S2 ominaisuudet * Samsung Galaxy S2 arvostelu Galaxy S II Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Wi-Fi-laitteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Vuoden 2011 matkapuhelimet Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Raisivuono

Raisivuono (, ) on Norjan kunta ja sen samanniminen keskustaajama Tromssan läänissä. Kunnan rajanaapureita ovat pohjoisessa Senja, idässä Målselv ja Bardu, etelässä Salangen ja lännessä Dyrøy. Kunnan asutus on keskittynyt Reisfjorden-vuonon sisäosiin, Reisvannetin järven ympärille vuonon pohjukkaan sekä lounasosissa sijaitsevaan Skøelvdalenin laaksoon. Vuonon ja järven välillä sijaitsee hallintokeskus Sørreisa. Kunnan toinen taajama on Skøelva. Vuoden 2024 alussa kunnassa oli 3 485 asukasta. ==Kuvia== Sørreisa church.jpg|Tømmervikin kirkko ==Tunnettuja henkilöitä== * Herborg Finnset (s. 1961), piispa * Siri Pettersen (s. 1971), kirjailija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Kiinantammisilkkikehrääjä

Kiinantammisilkkikehrääjä (Antheraea pernyi) on riikinkukkokehrääjiin kuuluva, kookas itäaasialainen perhoslaji. == Koko ja ulkonäkö == Kiinantammisilkkikehrääjä on kookas perhonen, jonka siipien pohjaväri on kellanruskea, eikä väri vaihtele kovin paljon eri yksilöiden välillä. Etusiiven kärki kaartuu etenkin koiraalla voimakkaan sirppimäisesti. Jokaisen siiven keskellä on värikäs, keskeltä läpikuultava silmätäplä ja takasiivissä silmätäplän ulkopuolen tummassa reunuksessa on keltaista väriä. Siipiväli 110-152 mm.http://tpittaway.tripod.com/silk/a_per.htm == Levinneisyys ja lentoaika == Kiinantammisilkkikehrääjää tavataan Itä-Aasiasta Intiaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Euroopassa laji on levinnyt luontoon osassa Espanjaa ja Baleaareilla. Aikuiset perhoset lentävät kahtena sukupolvena toukokuussa ja elokuussa. == Elinympäristö ja elintavat == Tammimetsissä viihtyvä laji, jonka molemmat sukupuolet lentävät yöllä ja tulevat valolle. Aikuiset perhoset kuoriutuvat koteloista aamupäivällä. Naaras houkuttelee koiraita luokseen tuottamiensa feromonien avulla. Se munii ensimmäiset noin 30 munaa lepopaikkansa ympäristössä sijaitseville lehdille ja loput lennosta ravintokasveille. Toukan tuottamaa silkkiä kutsutaan tussah- silkiksihttp://www.fao.org/docrep/005/y4351e/y4351e0d.htm. == Ravintokasvi == Toukka käyttää ravinnokseen pääasiassa eri tammilajeja (Quercus), mutta voi elää myös mm. pyökillä (Fagus sylvatica), koivuilla (Betula) sekä jalokastanjalla (Castanea sativa). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Moths and Butterflies of Europe and North Africa *WildSilkbase *Wormspit.com Luokka:Riikinkukkokehrääjät
Torsken

Torsken on Norjan kunta ja siellä sijaitseva samanniminen taajama Tromssan läänissä, Senjan saaren länsiosassa. Kunta rajoittuu pohjoisessa Bergiin sekä etelässä ja idässä Tranøyhin. Asutuksesta suurin osa on tyypillisiä kalastajakyliä, joista taajamia ovat hallintokeskus Gryllefjord (414 as., 2006) ja Torskenin taajama (223 as., 2001). Kunnan keskiosan tärkeimpiä kyliä ovat Medby, Grunnfarnes ja Sifjord. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko kunnassa oli 880 asukasta. Kunnan nykyiset rajat muodostuivat vuonna 1964, jolloin Selfjordenin vuonon eteläpuoliset osat liitettiin Tranøyhin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan entiset kunnat Luokka:Senja
James F. Clements

James Franklin Clements (31. lokakuuta 1927 New York – 9. kesäkuuta 2005 Oceanside, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen sotilas, lintutieteilijä, liikemies ja diplomaatti. Clements eli pääosan lapsuudestaan Graham School Orphanage -nimisessä orpokodissa Hastings-on-Hudsonissa New Yorkissa. 15-vuotiaana hän liittyi Yhdysvaltain kauppalaivastoon ja saatuaan tarpeeksi ikää Yhdysvaltain laivastoon, jossa hän palveli lentotukialuksella Filippiinienmerellä. Sodan jälkeen Clements opiskeli Beloit Collegessa Wisconsinissa, avioitui Mary Nortonin kanssa ja valmistui kandidaatiksi Minnesotan yliopistosta. Korean sodassa Clements palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa. Vuonna 1952 Clementsit – perheeseen oli syntynyt kaksi poikaa – muuttivat Kaliforniaan, missä Clementsistä tuli osakas menestyvässä George Rice & Sons -nimisessä painotalossa. Vuonna 1975 Clements väitteli filosofian tohtoriksi Alliant International Universitystä Kaliforniassa. Hänen väitöksestään sukeutui lopulta ensimmäinen painos teoksesta Birds of the World. A Check List (2000). Cornellin yliopisto julkaisi teoksen kuudennen painoksen 2007, esipuheen siihen kirjoitti Jared Diamond. Muun muassa Lynx Edicionsin kustantamassa Handbook of the Birds of the World teossarjassa käytetään Clementsin luomaa lintujen luokittelua. Clements luopui osakkuudestaan painotalossa 1988 ja perusti Ibis Publishing Companyn. Yhtiö kustansi useita luontokirjoja sekä myös Clementsin ja Noam Shanyn A Field Guide to the Birds of Peru ja Clementsin A Field Guide to the Birds of the Yap Island. Vuonna 2005 hänen kunniakseen nimettiin uusi sääskikerttulaji Polioptila clementsi. Vuonna 1989 Malawin presidentti, tohtori Kamuzu Bonda, nimitti Clementsin Kalifornian kunniakonsuliksi. == Lähteet == *Muistokirjoitus (Surfbirds News) *The Cornell Lab of Ornithology ==Aiheesta muualla== * James F. Clementsin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Yhdysvaltalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet