EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Teflon Brothersin diskografia

Teflon Brothers -yhtyeen diskografia. == Albumit == Nimi Julkaisuvuosi Levy- yhtiö Listasijoitukset "T" 2009 Monsp Records / Yellow Mic 26 "© " 2010 Monsp Records / Yellow Mic 26 "Valkoisten dyynien ratsastajat" 2013 Johanna Kustannus - "Isänpäivä" 2014 Johanna Kustannus / Universal Music 25 "Circus" 2017 Johanna Kustannus 4 "Loppuunmyyty" 2021 Universal Music == Mixtapet == Nimi Julkaisuvuosi Levy-yhtiö Listasijoitukset "Iso Hätä (mixtape)" 2010 Monsp Records - == Singlet == Vuosi Single Albumi Listasijoitukset 2006 "Matkal Kotiin" 2009 "Vexi Oli Velkaa" T "Viimeinen Puritaani" 2011 "Erkkaa Lapaan" 2012 "Poimunopeus" "Lähestymiskieloja" "Seksikkäin Jäbä" 2013 "Jee Jee" "Pidä Itsesi Miehenä" 2014 "Kärpästen Juhlat Pt.2" "Kendo Anthem" "Maradona" "Isänpäivälaulu" 2015 "Pämppää" "Ay Ay Ay" "Juuston Katolle" 2016 "Lähiöunelmii" "Hubba Bubba" "Meijän Biisi" "RIO OHOI!" "Siivet" 2017 "Arvon Leidit" "Tukholman Syndrooma" "Manteli" 2018 "Maradona -En Espanol" "Perutaan Häät" "Kuka Antais Pukille" "Harmaa Rinne" 2019 "Marijuana" "Juhannussimaa" "Tee Mulle Joulu" 2020 "Lauantaipussi" "Bakara" 2021 "I Love You" (feat. Pandora) "Ilmaston muutos" (feat. Emma Gun) "Kahvimaito" "Munatoti" (feat. Spekti & Petri Nygård) "Just Do It" (Oku Luukkanen feat. Teflon Brothers & Günther) 2022 "Morjensta pöytään!" "Eesti (On My Mind)" (feat. Märkä-Simo & Juice Leskinen) "Nautin elämästä" (Portion Boys & Teflon Brothers) "Vituiks Män" (Roope Salminen & Koirat feat. Teflon Brothers & Stig) 2023 "Myrskyn jälkeen" (feat. Poju) "Oispa Gasellit" 2024 "Mikkeli Mielessäin" (Katariina Juselius feat. Teflon Brothers) "Morsian joka sormelle" == Musiikkivideot == * Matkal kotiin (ohjaus Heikki Kuula) * Vexi oli velkaa (ohjaus Heikki Kuula & Pyhimys) * Viimeinen puritaani (ohjaus Heikki Kuula & Pyhimys) * Hikoilen ku raiskaaja (ohjaus Pyhimys & Heikki Kuula) * Veljee ei voi valita (ohjaus Pyhimys) * Hoodilammas (mukana Juju, ohjaus SukiSuki & Gushmann) * Skippaa duunit (ohjaus Ruudolf) * Poimunopeus (tuotanto Sankarimedia Oy) * Toukasta eroon (2012) * Seksikkäin jäbä (mukana Stig & Meiju Suvas, 2012) * Seksikkäin jäbä (Mötley RMX) Xcovered (mukana Stig & Meiju Suvas, 2013) * Jee jee (mukana Mira Luoti, 2013) * Tuusula mielessäin (Matti Nykänen mukana Teflon Brothers, 2013) * Pidä itsesi miehenä (mukana Olavi Uusivirta, 2013) * Kärpästen juhlat (osa 2) (2014) * Maradona (kesä '86) (2014) * Isänpäivälaulu (mukana Juno, 2014) * Pämppää (mukana Sahamies, 2015) * Ay Ay Ay (mukana Tango-Teemu, 2015) * Posin kautta (2015) * Juusto katolle (mukana Setä Tamu, 2015) * Lähiöunelmii (mukana Mariska, 2016) * "Eesti (On My Mind)" (feat. Märkä-Simo & Juice Leskinen, 2022) == Lähteet == Diskografia Luokka:Diskografiat
Peter Berndtson

Peter Einar Berndtson (27. kesäkuuta 1956 Helsinki – 16. marraskuuta 2018 Helsinki) oli suomenruotsalainen televisiotoimittaja ja dokumentaristi, joka työskenteli 1980-luvulta alkaen Yleisradion ruotsinkielisessä ohjelmatoiminnassa. Hän toimitti muun muassa ohjelmia Veckans puls, Jag e jag ja Seportaget ja teki kolmiosaisen dokumentin Harmony Sisters -yhtyeestä sekä muita asiaohjelmia. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Peter Berndtson. Svenska Yle: Profiler. Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet Luokka:Ylen toimittajat
Vladimir Oranovski

Vladimir Aloizijevitš Oranovski (; 1866 – 11. syyskuuta 1917 ViipuriVuosina 1914–22 sotaoloissa surmansa saaneiden nimitiedosto ) oli venäläinen ratsuväenkenraali, joka toimi 42. armeijakunnan komentajana Venäjän keisarikunnan armeijassa ja Viipurin linnoituksen komendanttina. Bolševikit surmasivat hänet Viipurin upseerisurmien eli ”upseerien uimakoulun” yhteydessä 11. syyskuuta 1917. ==Ura== Oranovski palveli Venäjän keisarikunnan armeijassa upseerina ja sai vuonna 1914 ratsuväenkenraalin sotilasarvon. Oranovskin varmaa suhtautumista vallankumoukseen ei tiedetä, mutta hänen oletetaan suhtautuneen tilanteeseen pragmaattisesti ammattiupseerin näkökulmasta, johon kuului epäluulo rivimiesten vallantavoittelua kohtaan. Helmikuun vallankumouksen jälkeen Oranovski nimitettiin 42. armeijakunnan komentajaksi A. A. Gulevitšin tilalle huhtikuussa 1917, kun keisarinvaltaa tukenut päällystö poistettiin tehtävistä ja heidän tilalleen nostettiin uudet henkilöt.Westerlund, Lars (toim.), Venäläissurmat Suomessa 1914–22, Valtioneuvoston kanslian julkaisusarja, 2004 ==Viimeiset vaiheet ja kuolema== Kenraali Oranovskin on väitetty olleen osallisena Kornilovin kapinaan, jonka tavoitteena oli korvata Venäjän väliaikainen hallitus kenraali Lavr Kornilovin johtamalla sotilasdiktatuurilla. Lokakuussa 1917 tutkimuskomitean jäsen Vengerov väitti, ettei Oranovskilla ”ollut minkäänlaisia yhteyksiä kornilovilaisiin”. Syyskuussa 1917 perustettiin Suomen vallankumouskomitea, jonka tarkoituksena oli kuulustella upseereita Kornilovin kapinaan liittyen ja kitkeä vastavallankumouksellinen toiminta. Upseereilta vaadittiin julkinen kuulustelu ja kolme kirjallista vakuutusta, ettei aio osallistua Kornilovin ”vastavallankumoukselliseen” toimintaan.The Kornilov Affair. Alpha History Vallankumouskomitean komissaari Sasov saapui Viipuriin 11. syyskuuta 1917 kuulustelemaan Oranovskia. Tämä kuitenkin kieltäytyi tunnustamasta komissaarin auktoriteettia ja yritti vangita Sasovin. Tämän seurauksena Oranovski itse vangittiin viiden muun upseerin kanssa komissaari Sasovin koolle kutsuman Viipurin neuvoston päätettyä niin. Ensimmäisten vangittujen joukossa oli linnoituksen esikuntapäällikkö kenraalimajuri Stepanov, kenraali Vasiljev, eversti Kyrenius ja kaksi muuta everstiä. Vangit vietiin Linnansillalle, jossa heitä pahoinpideltiin lyömällä ja pistimin. Upseerit heitettiin veteen, jossa heidät lopuksi ammuttiin.Eerola, Jari: ”Viipurin upseerisurmat elokuussa 1917 osana Venäjän poliittista kehitystä” Helsingin yliopisto == Lähteet == Luokka:Venäläiset kenraalit Luokka:Venäläiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Zimna wojna

Zimna wojna on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut Paweł Pawlikowski. Se kertoo kahden puolalaisen muusikon Wiktorin (Tomasz Kot) ja Zulan (Joanna Kulig) kylmän sodan aikaisen rakkaustarinan. == Rooleissa == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Puolalaiset draamaelokuvat Luokka:Puolalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 2018 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2018 brittiläiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Ranskalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Brittiläiset mustavalkoelokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:1950-luvulle sijoittuvat elokuvat
Malediivien kansalliskirjasto

Malediivien kansalliskirjasto (; ) on Malediivien tasavallan pääkaupungissa Maléssa toimiva kansalliskirjasto. Kansalliskirjaston päärakennuksen rinnalla uudempi, toisessa osoitteessa toimiva Lasten multimediakirjasto on osa Malediivien kansalliskirjstoa. Kirjasto toimii Malediivien nuoriso- ja urheiluministeriön alaisuudessa. Kirjastoa johtaa pääkirjastonhoitaja Ms. Fathmath Shiham (2017). ==Historia== Kirjastotoiminta sai alkunsa 1940-luvulla. 1940-luvun alkupuolella Malediivien päätuomari sheikki Hussayn Salahuddin kokosi islamilaisen lain tulkintaa (fiqh) käsitteleviä kirjoituksia oikeustalolla sijainneiseen kokoelmaan; näitä teoksia hän sai aiemmalta oppilaaltaan Felidhoon sheikki Hussainilta. Vuosikymmenen puolivälissä aikakauden johtaviin poliitikkoihin kuulunut Muhammad Amin Didi käynnisti Naadhee Thamadhdhun -klubin (suom. Sivistysklubi), johon kuului pieni kirjasto. Tästä kuultuaan päätuomari Salahuddin päätti lahjoittaa oikeustalolle keräämänsä tekstit ja joitain henkilökohtaisen kirjakokoelmansa teoksia uudelle kirjastolle. Nimen Dhaulathuge Kuthubukhaanaa (suom. valtionkirjasto) saaneen kirjaston avajaiset pidettiin 12. heinäkuuta 1945. Vuonna 1948 valtionkirjasto sai uuden nimen Majeedhee Kuthubukhaanaa, joka viittasi tunnettuun malediivilaiseen poliittiseen ajattelijaan Abdul Majeed Rannabandeyri Kilegefaanuun. Kirjastotoiminta jatkui paikallisen sisäministeriön (Vuzaarathudhdhaakhiliyyaa) alaisuudessa. Vuonna 1982 presidentti Maumoon 'Abdul Qayyoom nimesi kirjaston kansalliskirjastoksi (Qaumee Kuthubukhaanaa). Kirjasto alkoi toimia selvemmin sekä kansalliskirjastona että yleisenä kirjastona. Kirjastosta vastaava taho (ministeriö tms). on vaihdellut useasti vuoden 1982 jälkeen. ==Lukutaito== Malediivien aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) oli YK:n kehitysohjelma UNDP:n mukaan lukutaitoisia 98,6 prosenttia (vuonna 2014). ==Lähteet== Luokka:Malé Luokka:Malediivien rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Aasian kirjastot
Tiikerihai (kappale)

Tiikerihai eli Tiger Shark on alun perin Peter Basil Hodgkinsonin säveltämä ja levyttämä iskelmä, johon suomenkieliset sanat teki Reino Helismaa. Juha Eirto ja Olavi Virta levyttivät kappaleen vuonna 1955 ja seuraavana vuonna sen instrumentaaliversion levytti Onni Gideon orkestereineen. Juha Eirto esitti kappaleen myös elokuvassa Suuri sävelparaati vuonna 1959. Vuonna 1981 Sleepy Sleepers levytti teoksesta parodiahenkisen version nimellä ”Hai sie tiikeri” ja 1998 Turo's Hevi Gee samoin nimellä ”Siiderihai”. ==Lähteet== Luokka:Reino Helismaan sanoittamat kappaleet Luokka:Vuoden 1955 kappaleet
Carlsbad (Kalifornia)

Carlsbad on yli 100 000 asukkaan kaupunki San Diegon piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Carlsbad sijaitsee noin 55 km San Diegosta pohjoiseen. Sen ympäristössä kasvatetaan talvivihanneksia ja kukkia. Kaupungin paikalle perustetun karja-aseman nimi oli Frazier’s Station, mutta kun alueelta löydettiin mineraalivesiä, se sai eurooppalaisten kylpyläkaupunkien mukaan nimekseen Carlsbad. Vuodesta 1885 Sante Fen rautatie toi Karlsbadin rannoille lomanviettäjiä. Vuonna 1999 sinne perustettiin Legoland. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 105 328 asukasta, arvio vuodelle 2017 oli yli 115 000\. Asukkaista noin 84 % on valkoisia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kalifornian kaupungit Luokka:San Diegon piirikunta
Tiibetin valtakunta

Tiibetin valtakunta (tiibetiksi བོད་ཆེན་པོ) hallitsi 600- ja 800-luvuilla Keski-, Itä- ja Etelä-Aasiassa. Valtakunnan imperiumin perusti Songtsän Gampo vuonna 618. Gampo oli valtakunnan ensimmäinen hallitsija. Valtakunta romahti 840-luvun sisällissodan tapahtumien myötä vuonna 842. Valtakunnan viimeinen hallitsija oli Langdarma vuosina 838–842. Tiibetin valtakunnan pohjoispuolella oli vaikutuspiiri gökturkkilaisilla kansoilla, jotka perustivat Turkkilaisen kaanikunnan, joka oli vallassa samoihin aikoihin Tiibetin valtakunnan kanssa. == Hallitsijat == * 618–650 Songtsän Gampo * 756–797 Trisong Detsen * 815–838 Ralpacan * 838–842 Langdarma == Katso myös == * Kašgar == Lähteet == Luokka:Imperiumit Luokka:Tiibetin historia
Hybla

Hybla () voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin Sisiliassa:Sisiliassa oli useita Hybla-nimisiä kaupunkeja todennäköisesti siksi, että saarella palvottiin samannimistä paikallista jumalatarta, joka yhdistettiin Afroditeen (Afrodite Hyblaia); vrt. Pausanias: Kreikan kuvaus 5.23.6. Antiikin lähteistä on usein hankala tietää, mihin kaupunkiin nimellä viitataan, ja ne sekoitetaan usein toisiinsa. * Hybla Geleatis tai Hybla Gereatis, kaupunki Aitna- eli Etna-vuoren etelärinteessä * Hybla Heraia, kaupunki saaren kaakkoisosassa * Megara Hyblaia, kaupunki saaren itärannikolla * ”Suuri Hybla” (Hybla Megalē, ), antiikin lähteissä esiintyvä nimi, joka viittaa joko Hybla Geleatikseen tai Megara Hyblaiaan == Lähteet ==
Hybla Geleatis

Hybla Geleatis () tai Hybla Gereatis () oli antiikin aikainen kaupunki Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se sijoitetaan usein nykyisen Paternòn paikalle. Hybla Geleatis sekoitetaan usein saaren muihin Hybla-nimisiin kaupunkeihin, sillä antiikin lähteistä ei ole aina selvää, mihin kaupungeista nimellä Hybla viitataan. Hybla Geleatis oli näistä suurin ja tärkein ainakin klassisella ja roomalaisella kaudella. == Maantiede == Hybla Geleatis sijaitsi Aitna-vuoren (nyk. Etna) etelärinteessä Sisilian itäisissä sisäosissa Katanen ja Kentoripan kaupunkien välisellä alueella. Sen läheltä virtasi Symaithos-joki (nyk. Simeto). Lähellä Aitnan rinteessä sijaitsi Aitnan kaupunki eli varhaisempi Inessa. == Historia == Hybla Geleatiksen oletetaan olleen alun perin saaren alkuperäisasukkaisiin kuuluneen ei-kreikkalaisen sikulien heimon asutus. Myöhemmin se hellenisoitui eli kreikkalaistui kauttaaltaan. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Hyblaīos (), myöhemmin latinaksi Hyblensis. Sikulipäällikkö Duketios pyrki noin vuonna 450 eaa. yhdistämään Hybla Geleatiksen muiden sikulikaupunkien mukana yhdeksi liitoksi, mutta hyblalaiset olivat ainoita, jotka kieltäytyivät tästä.Diodoros Sisilialainen: Historian kirjasto 11.88. Ateenalaiset hävittivät seutua Sisilian sotaretken aikaan vuosina 415–413 eaa. palattuaan Kentoripasta.Thukydides: Peloponnesolaissota 6.94. Toisen puunilaissodan aikaan vuonna 211 eaa. Hybla Geleatis kapinoi ja liittyi Karthagon puolelle. Roomalaiset saivat sen kuitenkin takaisin haltuunsa preettori Corneliuksen johdolla. Kaupunki vaikuttaa olleen Ciceron aikana merkittävä, tavallinen roomalaiskaupunki (municipium). Se on myös harvoja Sisilian sisämaan kaupunkeja, jotka Pomponius Mela katsoi tarpeelliseksi mainita. Pausaniaan aikana kaupunki ei ollut itsenäinen, vaan kuului kylänä Katanen alueeseen eli Katanaiaan. Kaupungin nimi esiintyy myös Pliniuksella ja Ptolemaioksella. Tämän jälkeen kaupunkia ei juurikaan mainita historiassa.Livius: Rooman synty 26.21; Cicero: Verrestä vastaan (In Verrem) 3.43; Pomponius Mela: De situ orbis 2.7.16; Plinius vanhempi: Naturalis historia 3.8; Klaudios Ptolemaios: Geografia 3.4.14. Hybla Geleatis -nimitys tunnetaan ennen kaikkea Thukydideeltä.Thukydides: Peloponnesolaissota 6.62. Pausanias käyttää nimimuotoa Hybla Gereatis,Pausanias: Kreikan kuvaus 5.23.6. mutta hänellä on epäselvää, viittaako hän tällä samaan kaupunkiin vai Megara Hyblaiaan. Hybla Geleatis saattaa olla sama, johon viitattiin myös nimellä ”Suurempi Hybla” ( tai , tai Hybla Magna). Toisaalta myös tämä nimi on yhdistetty Megara Hyblaiaan.Pausanias: Kreikan kuvaus 5.23.6. == Rakennukset ja löydökset == Kaupungin oletetulta paikalta on tehty löytöjä pronssikaudelta sekä kaikilta antiikin kausilta arkaaisesta roomalaiseen, ja myös varhaiselta keskiajalta. Merkittävimpiin löytöihin kuuluu alttari, jossa on latinankielinen piirtokirjoitus Veneri Victrici Hyblensi, joka omistaa alttarin Afrodite Hyblaialle. Löydöksiä on tehty myös kaupungin hautausmailta.CIL 10.2 7013. == Lähteet == Luokka:Antiikin Sisilian kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Italiassa Luokka:Catanian metropolikaupunki
Hybla Heraia

Hybla Heraia (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se sijoitetaan nykyiselle Castellon kukkulalle lähellä Ragusaa. == Maantiede == Hybla Heraia sijaitsi Sisilian kaakkoisissa sisäosissa Syrakusasta Akragaaseen johtaneen tien varrella lähellä Akraita. Roomalaisen Itinerarium Antonini Augustin mukaan sen etäisyys Akraista oli 18 roomalaista mailia eli noin 27 kilometriä.Itinerarium Antonini Augusti 89. Hybla Heraia sekoitetaan usein saaren muihin Hybla- nimisiin kaupunkeihin, sillä antiikin lähteistä ei ole aina selvää, mihin kaupungeista nimellä Hybla viitataan. Hybla Heraia on näistä vähiten tunnettu. == Historia == Hybla Heraian oletetaan olleen alun perin saaren alkuperäisasukkaisiin kuuluneen ei-kreikkalaisen sikulien heimon asutus. Se hellenisoitui eli kreikkalaistui ajan kuluessa. Herodotoksen mukaan Hippokrates Gelalainen kuoli Hybla-nimisessä kaupungissa ollessaan sotimassa sikuleita vastaan,Herodotos: Historiateos 7.155. ja sen oletetaan viittaavan Hybla Heraiaan. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Hyblaīos (), myöhemmin latinaksi Hyblensis. == Rakennukset ja löydökset == Kaupungin paikan läheltä on löydetty muun muassa sikulikauden sekä kreikkalaisen kauden hautoja, joista on löydetty kreikkalaista alkuperää olevaa keramiikkaa. Varhaisimmat sikulihaudat on ajoitettu vuosiin 750–630 eaa., ja kreikkalaiset haudat puolestaan ajalle 570–490 eaa. Hautoja on myös roomalaiselta ja bysanttilaiselta kaudelta. Kaupungin paikalta tehdyt esinelöydöt ovat Ragusan arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Ibleo). == Lähteet == Luokka:Antiikin Sisilian kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Italiassa Luokka:Ragusan maakunta
Pensuo

Pensuo on Lahden Nastolassa sijaitseva kylä. Pensuo sijaitsee noin 6 kilometriä Villähteeltä etelään Heinämaantien varressa Orimattilan rajan läheisyydessä. Pensuon läheisyydessä sijaitsee entinen kyläkoulu Tapiolan koulu. Nastolan kunnanvaltuusto päätti Tapiolan koulun lakkauttamisesta kesällä 2015. Kuntaliitoksen myötä rakennuksen omistajaksi tullut Lahden kaupunki päätti aiemmin talvella panna koulurakennuksen myyntiin. Luokka:Nastolan kylät
San Marcos

San Marcos on evankelista Markus espanjaksi. Hänen mukaansa on nimetty useita kaupunkeja ja muita paikkoja * San Marcos (Guatemala) * San Marcos (departementti) Guatemalassa * San Marcos (Costa Rica) * San Marcos (El Salvador) * San Marcos (Carazo) Nicaraguassa * San Marcos (Peru) maakunta Perussa, Cajamarcan alueella * San Marcos (Cajamarca) maakunnan pääkaupunki * San Marcos (Kalifornia) * San Marcos (Texas)
Team Tour 2011

Mäkihypyn Team Tour vuonna 2011 käytiin 29. tammikuuta – 6. helmikuuta 2011 Saksassa. Tapahtuma oli Kansainvälisen hiihtoliiton järjestämä. Kilpailut käytiin Willingenissä 29.–30.1., Klingenthalissa 2.2. ja lopuksi Oberstdorfin lentomäessä 5.–6.2.2011. Kaikissa käytiin henkilökohtainen kilpailu ja lisäksi Willingissä ensimmäisenä kilpailuna ja Oberstdorfissa viimeisenä kilpailuna joukkuekilpailu. Vuoden 2011 Team tourin voittaja oli Itävalta. Suomen sijoitus kokonaistuloksissa oli viides.Itävalta vei Team Tourin – Suomi tänään neljäs ==Lähteet== Luokka:Mäkihyppykilpailut Luokka:Vuoden 2011 urheilu
Lars Grini

Lars Grini (s. 29. kesäkuuta 1944) on norjalainen uransa jo lopettanut mäkihyppääjä. Hän voitti pronssia suurmäen kilpailusta vuoden 1968 talviolympialaisissa. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset mäkihyppääjät Luokka:Norjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Team Tour 2013

Mäkihypyn Team Tour 2013 käytiin 9. helmikuuta 2013 – 17. helmikuuta 2013 Saksassa. Tapahtuma oli Kansainvälisen hiihtoliiton isännöimä. Kilpailut käytiin Willingenissä, Klingenthalissa ja lopuksi Oberstdorfissa. == Kilpailun kokonaistulokset == Sija Pisteet 1 Norja 3834.3 2 Slovenia 3825.6 3 Norja 3783.5 4 Saksa 3748.3 5 Japani 3522.1 6 Tšekki 3211.2 7 Puola 3155.8 8 Suomi 1955.7 9 Venäjä 1228.1 10 Italia 814.8 Luokka:Mäkihyppykilpailut Luokka:Vuoden 2013 urheilu
Calvi-luokka

Calvi-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kolmen sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa. == Suunnittelu == OTO:n suunnittelemat alukset olivat paranneltuja versioita telakan aiemmasta Balilla-luokasta. Niiden leveys oli hieman suurempi ja rungon muotoa oli parannettu, jotta vakaus saatiin paremmaksi. Aluksiin asennettiin heikkotehoisemmat moottorit, mikä laski suunniteltua huippunopeutta. Todellinen nopeus oli kuitenkin hieman parempi kuin edeltäjillä eli 16,8 solmua pinta-ajossa ja 4,7 solmua sukelluksissa.Gardiner, Robert s. 305 == Alukset == Calvi-luokan sukellusveneetregiamarina.net Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Pietro Calvi OTO, Muggiano 20. heinäkuuta 1932 3. maaliskuuta 1935 16. lokakuuta 1935 miehistönsä upottama 15. heinäkuuta 1942 Giuseppe Finzi OTO, Muggiano 1. elokuuta 1932 29. kesäkuuta 1935 8. tammikuuta 1936 miehistönsä upottama 8. syyskuuta 1943 Enrico Tazzoli OTO, Muggiano 16. syyskuuta 1932 13. lokakuuta 1935 18. huhtikuuta 1936 upotettu 18. toukokuuta 1943 == Lähteet == * === Viitteet === *
Charles Pathé

Charles Morand Pathé (26. joulukuuta 1863 Chevry-Cossigny, Seine-et-Marne – 25. joulukuuta 1957 Monte Carlo) oli ranskalainen liikemies ja elokuvatuottaja. Hänet tunnetaan elokuvayhtiö Pathé Frèresin perustajana. Charles Pathé syntyi lihakauppiaan perheeseen. Hän palveli armeijassa ja kokeili erilaisia liiketoimia. Vuonna 1894 Pathé osti Edisonin fonografin, jota hän esitteli maksusta tivoleissa ja sirkuksissa. Pian hän ryhtyi valmistamaan fonografeja ja elokuvakameroita. Vuonna 1896 Charles perusti veljiensä Émilen, Jacquestin ja Théophilen kanssa Société Pathé Frères -yhtiön, joka valmisti myös raakafilmiä ja teki elokuvia. Vuonna 1898 Émile otti vastuulleen yhtiön fonografiosaston ja Charles alkoi johtaa sen elokuvaosastoa apunaan tuotantopäällikkö Ferdinand Zecca. Pathén tuotanto laajeni nopeasti ja 1900-luvun alussa siitä tuli maailman johtava elokuvayhtiö. Ensimmäisen maailmansodan aiheuttamien vastoinkäymisten jälkeen Charles Pathé keskittyi yhdysvaltalaisen Pathé Exchange -yhtiön johtamiseen ja luovutti osan vastuistaan Ranskassa apulaiselleen Léon Madieulle. Vuonna 1919 yhtiö jaettiin kahtia ja monet sen tytäryritykset myytiin pois. Väärinkäytöksistä syytetty Charles Pathé luopui osakkeistaan kansainvälisen talouskriisin aikaan 1929 ja yhtiön omistajaksi tuli Bernard Natan. Sittemmin syytöksista vapautettu Pathé vetäytyi viettämään hiljaista elämää. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet Luokka:Ranskalaiset elokuvatuottajat Luokka:Ranskalaiset liikemiehet
Marcello-luokka

Marcello-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston yhdentoista sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa. == Suunnittelu == Aluksissa oli osittain kaksinkertainen runko ja sisäiset painolastisäiliöt.Gardiner, Robert s. 305 == Alukset == Marcello-luokan sukellusveneetregiamarina.net Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Barbarigo CRDA, Monfalcone 6. helmikuuta 1937 12. kesäkuuta 1938 19. syyskuuta 1938 upotettu 16. kesäkuuta 1943 Dandolo CRDA, Monfalcone 14. kesäkuuta 1937 20. syyskuuta 1937 25. maaliskuuta 1938 alusluettelosta 8. syyskuuta 1943 Emo CRDA, Monfalcone 16. helmikuuta 1937 29. kesäkuuta 1938 14. lokakuuta 1938 upotettu 10. marraskuuta 1942 Marcello CRDA, Monfalcone 4. tammikuuta 1937 20. syyskuuta 1937 5. maaliskuuta 1938 upotettu 22. helmikuuta 1941 Mocenigo CRDA, Monfalcone 19. tammikuuta 1937 20. marraskuuta 1937 16. elokuuta 1938 upotettu 14. maaliskuuta 1941 Morosini CRDA, Monfalcone 2. maaliskuuta 1937 28. heinäkuuta 1938 11. marraskuuta 1938 upotettu 11. elokuuta 1942 Nani CRDA, Monfalcone 15. tammikuuta 1937 16. tammikuuta 1938 5. syyskuuta 1938 upotettu 7. tammikuuta 1941 Provana CRDA, Monfalcone 3. helmikuuta 1937 16. maaliskuuta 1938 25. heinäkuuta 1938 upotettu 17. kesäkuuta 1940 Veniero CRDA, Monfalcone 23. tammikuuta 1937 14. helmikuuta 1938 5. kesäkuuta 1938 upotettu 7. kesäkuuta 1942 Comandante Cappellini OTO, Muggiano 25. huhtikuuta 1938 14. toukokuuta 1939 23. syyskuuta 1939 vallattu 8. syyskuuta 1943 Comandante Faà di Bruno OTO, Muggiano 28. huhtikuuta 1938 18. kesäkuuta 1939 23. lokakuuta 1939 upotettu 31. lokakuuta 1940 == Lähteet == * === Viitteet === *
Nordic Futsal Cup 2013

Nordic Futsal Cup 2013 oli historian ensimmäinen futsalin Pohjoismaiden Mestaruusturnaus. Se järjestettiin 4.–7.12.2013 Nykøbing Falsterissa, Tanskassa. Ensimmäisen Pohjoismaiden Mestaruuden voitti neljän maan turnauksessa Ruotsi. Turnauksen otteluohjelma ja tulokset Pvm Kotijoukkue Vierasjoukkue Tulos 4.12.2013 Norja Suomi 3–2 (2–1) 4.12.2013 Tanska Ruotsi 4–3 (2–1) 6.12.2013 Ruotsi Suomi 4–3 (1–1) 6.12.2013 Tanska Norja 4–6 (1–4) 7.12.2013 Norja Ruotsi 1–5 (1–1) 7.12.2013 Suomi Tanska 5–3 (0–0) == Maalitekijät top-10 == Pelaaja Maa 1\. Kevin Jørgesen 6 2\. Kristian Legiec 4 3\. Miika Hosio 3 Mikko Kytölä 3 4\. Jacob Bonde 2 Panu Autio 2 Abdurahim Laajab 2 Christopher Moen 2 Sargon Abraham 2 Mathias Eteus 2 Dan Mönell 2 == Lähteet == 2013 Luokka:Vuoden 2013 urheilu Luokka:Tanskan urheilutapahtumat Luokka:Guldborgsundin kunta
Roksana Węgiel

Roksana Emilia Węgiel (s. 11. tammikuuta 2005 Jasło) on puolalainen laulaja, joka edusti Puolaa vuoden 2018 lasten Euroviisuissa kappaleellaan ”Anyone I Want to Be” ja voitti kilpailun. == Biografia == Lapsena Węgiel harjoitteli rytmistä voimistelua ja judoa. Hän aloitti laulamisen 8-vuotiaana. Vuonna 2017 hän osallistui Puolan The Voice Kidsin ensimmäiselle tuotantokaudelle. Kilpailussa hänen valmentajanaan toimi Edyta Górniak. Węgiel pääsi kilpailussa finaalin asti ja voitti kilpailun. 21\. syyskuuta 2018 ilmoitettiin, että hän edustaa Puolaa lasten Euroviisuissa. 25\. marraskuuta hän kilpaili kilpailun finaalissa, jossa hän esiintyi viimeisenä, kahdentenakymmenentenä. Hän voitti kilpailun 215 pisteellä (136 katsojilta ja 79 tuomareilta) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivu Luokka:Puolalaiset poplaulajat Luokka:Lasten euroviisuvoittajat Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kamal Kamyabinia

Kamaleddin Kamyabinia (; s. 18. tammikuuta 1989 Teheran, Iran) on iranilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Persepolis FC:tä Persianlahti Pro League -sarjassa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kamal Kamyabinia - soccerway Luokka:Iranilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Santa Maria (Kalifornia)

Santa Maria on noin sadantuhannen asukkaan kaupunki Santa Barbaran piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Santa Marian laaksossa, jossa on useita viinitarhoja. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 99 553 asukasta, arvio vuodelle 2017 oli 107 000\. Asukkaista noin 70% on valkoisia, 5,4% aasialaisia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kalifornian kaupungit Luokka:Santa Barbaran piirikunta
Watsonville

Watsonville on noin 50 000 asukkaan kaupunki Santa Cruzin piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Watsonville sijaitsee Pajaron laakson maatalousalueella. Siellä jalostetaan ympäröivän alueen marjoja ja vihanneksia. Kaupungissa toimii myös omenasiideritehdas. Vuonna 1989 maanjäristys aiheutti Watsonvillessa vaurioita. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 51 199 asukasta, arvio vuodelle 2017 oli noin 54 000\. Asukkaista noin 82 % on espanjalais- tai latinotaustaisia, 3 % aasialaisia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kalifornian kaupungit Luokka:Santa Cruzin piirikunta (Kalifornia)
Aleksanterinleivos

Aleksanterinleivos on murotaikinasta, vadelmahillosta tai omenamarmeladista sekä kananmunan keltuaisesta koostuva leivos, jota on valmistettu Suomessa 1800-luvun alusta lähtien. Leivos on yleensä kuorrutettu kiinteällä, elintarvikevärillä vaaleanpunaiseksi värjätyllä tomusokerilla, jossa voi olla myös suklaasta tai sokerista tehtyjä ohuita koristekuvioita päällä. Leivosten historiaan perehtynyt etnologian professori Bo Lönnqvist liittää nimikkoleivokset vahvaan henkilökulttiin. Leivos on nimetty Venäjän keisarin Aleksanteri I:n mukaan. Tanskassa leivos tunnetaan nimellä hindbaersnitte. Latviassa leivos on nimeltään Aleksandra torte, joka luotiin erään toisen keisarin, Aleksanteri III:n Riian-vierailun kunniaksi. Ainekset ja leivoksen ulkonäkö ovat samanlaiset kuin suomalaisessa aleksanterinleivoksessa. Leivos tunnetaan myös englanniksi nimellä Alexandertorte, jolla viitataan yleensä latvialaiseen leivokseen. ==Lähteet== Luokka:Leivokset Luokka:Suomalainen keittiö
Visalia

Visalia on yli 135 000 asukkaan kaupunki Tularen piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Visalia on vanhin kaupunki San Franciscon ja Los Angelesin välillä, perustettu 1852 ja sai kaupunkioikeudet 1874. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 124 442 asukasta, arvio vuodelle 2017 oli noin 133 000. Asukkaista noin puolet on espanjalais- tai latinotaustaisia, 6% aasialaisia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kalifornian kaupungit
Porterville

Porterville on noin 50 000 asukkaan kaupunki Tularen piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Porterville sijaitsee Sierra Nevadan kukkuloiden juurella. Monet seudun työpaikoista iittyvät maatalouteen. Portervillessä toimii myös Sequoian kansallispuiston opastuskeskus. Kaupunki syntyi kultakuumeen aikana kauppapaikaksi. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 54 165 asukasta, arvio vuodelle 2017 oli noin 59 000\. Asukkaista noin 65% on espanjalais- tai latinotaustaisia, 5% aasialaisia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kalifornian kaupungit
Alpinen piirikunta

Alpinen piirikunta () on piirikunta Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se on Kalifornian piirikunnista väkiluvultaan pienin. Piirikunnassa asui 1 204 ihmistä vuoden 2020 väestönlaskennassa. Heistä 67,9% oli valkoihoisia ja 25,7% kuului Amerikan alkuperäiskansoihin. Piirikunta sijaitsee Sierra Nevadan vuoristossa. Siellä on kaksi hiihtokeskusta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * https://www.alpinecountyca.gov Luokka:Kalifornian piirikunnat
Allen Chastanet

Allen Michael Chastanet (s. 20. marraskuuta 1960) on Saint Luciassa syntynyt bisnesmies ja poliitikko. Allen Chastanet oli Saint Lucian pääministeri vuodesta 2016 vuoteen 2021. Hän on palvellut Saint Lucian siviili-ilmailun ja turismin ministerinä vuosina 2006–2011. Chastanet on naimisissa Raquel DuBoulay-Chastanet'n kanssa. Chastanet nousi Saint Lucian pääministeriksi maan parlamenttivaaleissa kesäkuussa 2016, jolloin hänen edustamansa konservatiivinen oppositopuolue UWP voitti hallitusvallassa olleen pääministeri Kenny Anthonyn johtaman työväenpuolueen SLP:n. == Lähteet == Luokka:Saint Lucian pääministerit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yömerineula

Yömerineula (Heraldia nocturna) on merineulojen heimoon kuuluva merikala. == Ulkonäkö ja koko == Lajin kalat ovat väritykseltään kauttaaltaan keltaisia ja kyljessä on mahdollisesti katkonainen tumma raita. Laji on melko pienikokoinen, suurimmillaankin alle 10 senttimetrin pituinen- == Levinneisyys ja elinympäristö == Lajin levinneisyys ulottuu Intian valtamerellä Australiaan. Yömerineula elää aivan merenpinnan tuntumassa, 2-15 metrin syvyydessä. Lajin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen. == Ravinto ja elintavat == Yömerineula ruokailee yöaikaan. Lajin uros pitää mätimunia taskussa vatsapuolellaan. == Lähteet == Luokka:Merineulat
Team Tour 2012

Mäkihypyn Team Tour 2012 oli Kansainvälisen hiihtoliiton järjestämä järjestyksessään neljäs Team Tour, joka pidettiin Saksassa. Kilpailut käytiin Willingenissä, Klingenthalissa ja lopuksi Oberstdorfin lentomäessä. Suomen joukkue (Janne Happonen, Olli Muotka, Matti Hautamäki, Anssi Koivuranta) sijoittui kahdeksanneksi. == Kilpailun kokonaistulokset == # Maa Pisteet 1 Itävalta 3055.9 2 Norja 3030.0 3 Slovenia 2994.9 4 Saksa 2966.0 5 Tšekki 2892.4 6 Japani 2878.1 7 Puola 2799.6 8 Suomi 1902.3 9 Venäjä 1861.2 10 Sveitsi 1123.3 Luokka:Mäkihyppykilpailut Luokka:Vuoden 2012 urheilu
Viiksihai

Viiksihai (Ginglymostoma cirratum) on viiksihaiden heimoon kuuluva kala, joka elää Atlantin valtamerellä. == Elinympäristö == Laji elää melko lähellä merenpintaa. Viiksihai elää meri- tai murtovedessä. Laji on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan vaarantunut. == Ravinto ja elintavat == Lajin ravintoa ovat erilaiset selkärangattomat sekä kalat, kuten monnikalat. Viiksihain poikueessa on tavallisesti noin 25 poikasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Ginglymostoma cirratum Luokka:Hait Luokka:Uhanalaiset kalat
Ozza Mons

Ozza Mons on inaktiivinen tulivuori Venuksella, lähellä planeetan päiväntasaajaa. Vuori on nimetty persialaisen jumalattaren Ozzan mukaan. Ozza Monsin kaldera on läpimitaltaan peräti 507 kilometriä. Tulivuori on luotainten havaintojen mukaan ollut aktiivinen melko äskettäin. == Lähteet == Luokka:Venuksen vuoret Luokka:Venuksen tulivuoret
Team Tour 2009

Mäkihypyn Team Tour 2009 oli Kansainvälisen hiihtoliiton järjestämä ensimmäinen Team Tour -kilpailu. Kilpailut käytiin Willingenissä, Klingenthalissa ja lopuksi Oberstdorfissa. Suomen joukkue (Ville Larinto, Kalle Keituri, Matti Hautamäki, Harri Olli) sijoittui kolmanneksi saaden näin pronssia. Luokka:Mäkihyppykilpailut Luokka:Vuoden 2009 urheilu
Isoforonidi-isosyanaatti

Isoforonidi-isosyanaatti (C12H18N2O2) on isosyanaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lähtöaineena valmistettaessa polyuretaanimuoveja. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa isoforonidi-isosyanaatti on väritöntä tai keltaista nestettä. Yhdiste reagoi monien nukleofiilien kuten veden, alkoholien ja amiinien kanssa. Se on lievästi myrkyllistä ja aineelle altistumisesta oireita voivat olla kurkkukipu, yskä ja ihon sekä silmien punoitus ja syöpymisvammat. Isoforonidi- isosyanaatissa on kaksi isosyanaattiryhmää, jotka ovat reaktiivisuudeltaan erilaiset. Isoforonidi-isosyanaatti valmistetaan lähtien isoforonista, joka reagoi konjugaattiadditiolla vetysyanidin kanssa muodostaen isoforoninitriiliä. Tämä yhdiste reagoi pelkistävällä aminoinnilla ammoniakin kanssa ja välivaiheena muodostuva imiini pelkistetään vedyttämällä. Samalla syanoryhmä pelkistyy aminoryhmäksi ja muodostuu isoforonidiamiinia. Isoforonidiamiini reagoi fosgeenin kanssa isoforonidi-isosyanaatiksi.Yng-Long Hwang & Thomas C. Bedard: Ketones, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2001. Viitattu 21.7.2018Christian Six & Frank Richter: Isocyanates, Organic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 27.11.2018 : Isoforonidi-isosyanaattia käytetään valmistettaessa polyuretaanipinnoitteita ja -elastomeereja. Yhdiste parantaa niiden kestävyyttä, parantaa hapettumisenkestoa ja vähentää polyuretaaneille tyypillistä valon aiheuttamaa kellastumista. ==Lähteet== Luokka:Isosyanaatit
Kairala (kylä Pelkosenniemellä)

Kairala on noin kuudenkymmenen asukkaan kylä valtatie 5:n varressa Pelkosenniemen kunnassa, noin 10 kilometriä sen kirkonkylästä pohjoiseen. Kylää halkoo Kemijokeen laskeva Kitinen, ja kylän asutus sijoittuu joen molemmille puolille.Komiat kylät pohjoisen maisemassa, s. 7. Kylän itä- ja länsipuolen yhdistää vuonna 1987 valmistunut silta. Kylän länsipuolelle ominaista ovat monet vanhat pääosin 1900-luvun taitteen molemmin puolin rakennetut peräpohjalaiset hirsirakennukset, jotka jäivät Lapin sodassa polttamatta saksalaisten vetäytyessä pohjoista kohti joen itäpuolelta. Kylän itäpuoli poltettiinkin yhtä aittarakennusta lukuun ottamatta kokonaan.Komiat kylät pohjoisen maisemassa, s. 5. == Lähteet == * (Julkaisussa Isbn virheellinen) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * * * * Luokka:Pelkosenniemen kylät
Team Tour 2010

Mäkihypyn Team Tour 2010 oli Kansainvälisen hiihtoliiton isännöimä järjestyksessään toinen Team Tour -kilpailu, joka pidettiin Saksassa. Kilpailu käytiin Willingenissä, Klingenthalissa ja lopuksi Oberstdorfissa. == Kilpailun kokonaistulokset == # Maa Pts 1 Itävalta 4311.3 2 Norja 4298.4 3 Saksa 4085.8 4 Slovenia 3819.1 5 Suomi 3739.5 6 Tšekki 3684.6 7 Japani 3103.6 8 Puola 2801.9 9 Ranska 1824.4 10 Sveitsi 1480.4 Luokka:Mäkihyppykilpailut Luokka:Vuoden 2010 urheilu
Dmitri Mušketov

Dmitri Ivanovitš Mušketov (; 19. maaliskuuta 1882 (G: 31. maaliskuuta) – 18. helmikuuta 1938) oli venäläinen geologi ja paleontologi, joka vangittiin ja teloitettiin Stalinin vainojen aikana väärennettyjen todisteiden nojalla. == Elämäkerta== Mušketov syntyi Pietarissa. Hänen vanhempansa olivat Pietarin kaivosinstituutin geologi Ivan Vasiljevitš Mušketov ja Jekaterina Pavlovna Mušketova. Hän sai äidiltään perusteellisen kotiopetuksen, johon kuului saksan, ranskan ja englannin oppiminen. Vuosina 1891–1899 suoritettujen lukio- opintojen jälkeen hän siirtyi kaivosinstituuttiin vuonna 1899 ja valmistui sieltä vuonna 1907. Saman vuoden toukokuussa hän siirtyi Geologian komitean palvelukseen. Venäjän maantieteellinen seura (RGO) myönsi vuonna 1905 Mušketoville pienemmän hopeamitalin tunnustuksena osallistumisesta Darvazin alueelle suuntautuneelle tutkimusmatkalle. Mušketov kulki uransa aikana eri puolilla maailmaa keräämässä näytteitä ja suorittamassa tutkimuksia, mutta erityisesti hän keskittyi Keski-Aasian alueen geologiseen kartoittamiseen. Vuosina 1906–1916 hän kartoitti itäisen Ferganan alueen, ja myöhemmin teki tektoniset kartat Turkmenistanista ja Keski-Aasiasta. Laattatektoniikan ja seismologian ohella hän perehtyi myös muun muassa geomorfologiaan, jäätiköihin ja resurssimineraaleihin, ja kirjoitti uransa aikana yli 50 tieteellistä julkaisua. Mušketov lisäksi tuotti isänsä vuosina 1888–1891 kirjoittamasta kaksiosaisesta geologian oppikirjasta uusilla tiedoilla päivitettyjä uusintapainoksia, joista 4. ja viimeinen ilmestyi vuonna 1936. Mušketov nimitettiin kaivosinstituutin johtajaksi vuonna 1918 ja toimi virassa 9 vuotta. Lisäksi hän oli Geologian komitean johdossa vuosina 1926–1929. Hän saavutti tutkijanuransa aikana runsaasti arvostusta kansainvälisen asiantuntijayhteisön keskuudessa, ja hänet valittiin useiden niin venäläisten kuin ulkomaalaisten geologianseurojen jäseneksi. Mušketov osallistui Kansainväliseen geologian konferenssiin vuosina 1922 (Belgia), 1926 (Espanja) ja 1929 (Etelä-Afrikka). Hän valmistautui matkustamaan konferenssiin myös vuonna 1933 (U.S.A.), mutta häntä kiellettiin osallistumasta tilaisuuteen. Mušketovin sijasta Neuvostoliiton delegaatiota johti geologi Ivan Gubkin. Vuonna 1937 Mušketov oli valmistautunut osallistumaan vuoden Kansainväliseen geologian konferenssiin Moskovassa, mutta hänet pidätettiin 29. kesäkuuta, 23 päivää ennen tilaisuuden alkamista. 29. maaliskuuta 1956 Neuvostoliiton korkein oikeus paljasti Mušketovin kohtalon vastauksena Geologian tutkimuksen komission viralliselle tiedustelulle. Mušketovin pidätyksen syynä olivat väärennetyt syytteet vallankumouksen vastaisen fasistiliikkeen organisoinnista vuonna 1930 ja muista väitetyistä sabotaasitoimista. Hänet teloitettiin 18. helmikuuta 1938. Mušketovin maine palautettiin hänen kuolemansa jälkeen 8. joulukuuta 1956 suojasään aikana. == Lähteet == Luokka:Venäläiset geologit Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Aleksandr Baranov

Aleksandr Andrejevitš Baranov (; 1747 Kargopol – 16. huhtikuuta 1819 Sundasalmi) oli venäläinen kauppias, virkamies ja Venäjän Amerikan ensimmäinen kuvernööri. Hän johti Venäläis-amerikkalaisen kauppakomppanian operaatiota Alaskassa vuosina 1799–1818. == Ura == Baranov syntyi Kargopolissa kauppiasperheeseen. Hän muutti 1780-luvulla Irkutskiin, missä hän otti vastaan Šelihovin kauppakomppanian pääjohtajan viran vuonna 1790. Baranov saapui vuonna 1791 Alaskaan, missä hän pysyi vuoteen 1818 asti. Hänen alaisuudessaan Alaskan alueella turkiskauppaan keskittyneestä Šelihovin yrityksestä tuli Venäjän Amerikan siirtokunta. Baranovin alaisuudessa siirtokunnan talous kasvoi ja sen hallitsema alue laajeni huolimatta työvoiman ja materiaalin puutteesta, mikä teki hänestä suositun johtajan niin Pietarin hovissa kuin Šelihovin yrityksen päämajassa. Vuodesta 1799 lähtien Baranov oli siirtokunnan absoluuttinen hallitsija poistumiseensa asti. Baranov perusti vuonna 1799 siirtokunnan pääkaupungiksi Novo-Arkhangelskin pikkukaupungin. Hän keskittyi kuvernöörinä toimiessaan kolonialistiseen ekspansioon, kauppakomppanian taloudelliseen kasvuun ja Venäjän Pohjois-Amerikan turvallisuuden takaamiseen. Siirtokunnassa työskennelleet lähetyssaarnaajat kritisoivat Baranovia alkuperäisväestön käännytystyön ja opetuksen väheksymisestä. Uskonnolliset menot ja käännytystyön Baranov näki rasitteena taloudellisille tavoitteille. Lisäksi lähetyssaarnaajat eivät hyväksyneet Baranovin alaisuudessa tapahtunutta alkuperäisväestön julmaa kohtelua. Baranov jäi eläkkeelle kuvernöörin virastaan vuonna 1818 omasta pyynnöstään. Matkallaan takaisin Venäjälle hän kuoli merellä keltakuumeeseen. == Yksityiselämä == Baranov avioitui 1770-luvulla Matrjona Markovan kanssa. Matrjona ei kuitenkaan seurannut puolisoaan Alaskaan, missä Baranov otti rakastajattarekseen alkuperäisväestöön kuuluvan naisen, joka otti kasteessa nimekseen Anna Grigorjevna. Puolisonsa kuoltua Baranov otti Anna Grigorjevnan viralliseksi vaimokseen ja heille syntyi kolme lasta: poika Antipatr (1795) sekä tyttäret Irina (1804) ja Jekaterina (1808). == Lähteet == * Miller, Gwenn A. (2015): Kodiak Kreol – Communities of Empire in Early Russian America * Kenneth, Owens N. & Alexander, Petrov Yu.(2015): Empire Maker : Aleksandr Baranov and Russian Colonial Expansion into Alaska and Northern California === Viitteet === Luokka:Venäjän Amerikan kuvernöörit Luokka:Vuonna 1747 syntyneet Luokka:Vuonna 1819 kuolleet
Viikatekala

Viikatekala (Trachipterus arcticus) on viikatekalojen heimoon kuuluva merikala, jonka levinneisyysalue on lähinnä Atlantin valtameri. Viikatekala on suurikokoinen, jopa kolmen metrin pituinen kalalaji. Laji saavuttaa sukukypsyyden noin 14 vuoden ikäisenä, 200 senttimetrin pituisena. Viikatekalan ravintoa ovat kalmarit ja pikkukalat. Laji elää lähinnä syvässä merivedessä 300–600 metrin syvyydessä. Viikatekalalla on pitkä kirkkaanpunainen selkäevä ja suhteellisen pieni pyrstö sekä kookkaat hopeanväriset silmät. pienoiskuva|left|Yhdysvalloista pyydetty yksilö. == Lähteet == Luokka:Kiiltolahnakalat
24 Pesula (yritys)

24 Pesula Oy on suomalainen itsepalvelupesula-ketju ja pesulalaitteiden valmistaja. Yritys toimii kaupallisten keskusten yhteydessä yhteensä 45 pesulapisteellä Suomessa ja on keskittynyt tarjoamaan itsepalvelulaitteita suurten kodintekstiilien ja mattojen pesuun. Pesulalaitteiden valmistus tapahtuu Tampereella, jossa valmistetaan mm. patentoitua itsepalvelukäyttöön suunniteltua tasopesukonetta kovapohjaisten mattojen pesuun. Yrityksen tytäryhtiö 24 Laundromat toimii Isossa-Britanniassa. 24 Pesulan toimitusjohtajana toimii Isto Kiviniemi ja hallituksen puheenjohtajana Asko Nevala. Yrityksen liikevaihto oli 4 milj. € vuonna 2020, kasvua edelliseen vuoteen oli + 21 %. ==Lähteet== Luokka:Kokkolalaiset yritykset
Verstas Arkkitehdit

Verstas Arkkitehdit Oy (Verstas Architects) on vuonna 2004 perustettu arkkitehtitoimisto, joka on tunnettu erityisesti koulu- ja yliopistorakennuksista. Verstas Arkkitehtien tunnetuimpia suunnitelmia ovat Espoossa sijaitsevat oppimiskeskukset Kirkkojärven koulu ja Saunalahden koulu, ja Aalto yliopiston kampusrakennus Otaniemessä, Espoossa, joka koostuu Aalto yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun Väre-rakennuksesta, Aalto- yliopiston kauppakorkeakoulun Otaniemen päärakennuksesta, liiketiloista ja sisäänkäynnistä Aalto-yliopiston metroasemalle. Verstas Arkkitehdit on saavuttanut yli 30 palkinto- tai kunniamainintasijaa kotimaisissa ja kansainvälisissä arkkitehtuurikilpailuissa. Verstas Arkkitehdeille myönnettiin Arkkitehtuurin valtionpalkinto vuonna 2015.Ministeri Grahn-Laasonen jakoi valtionpalkintoja Toimiston osakkaat ovat perustajat Väinö Nikkilä, Jussi Palva, Riina Palva ja Ilkka Salminen. == Töitä == * Lamminrahkan koulukeskus (2023), Kangasala. Arkkitehdit Väinö Nikkilä, Jussi Palva, Riina Palva, Ilkka Salminen * Lauttasaaren kirkon peruskorjaus (2022), Helsinki. Arkkitehdit Riina Palva, Anna Puisto == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Verstas Arkkitehdit Luokka:Suomalaiset arkkitehtitoimistot
Diana Popova

Diana Antonieva Popova (bulgariaksi Диана Антониева Попова) (s. 10. joulukuuta 1976 Sofia, Bulgaria) on bulgarialainen entinen rytminen voimistelija, Euroopan junioreiden mestari. == Lähteet == *Diana Popova kansainvälisen voimistelijaliiton (FIG) tietokannassa *Diana Popova sports-reference.com- sivustolla (arkistoitu) == Aiheesta muualla == *Diana Popovan fanisivu facebookissa *Diana Popova Olympediassa Luokka:Bulgarialaiset rytmiset voimistelijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johannes Anyuru

Johannes Anyuru (s. 22. maaliskuuta 1979) on ruotsalainen kirjailija ja runoilija. Anyurun romaani Myrsky nousee paratiisista palkittiin vuonna 2012 Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinnolla ja oli ehdolla myös August- palkinnon ja Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Anyurun romaani He hukkuvat äitiensä kyyneliin voitti August-palkinnon ja P. O. Enquist -palkinnon 2017 ja Tähtivaeltaja-palkinnon vuonna 2019. Anyurun isä on ugandalainen ja äiti ruotsalainen. ==Suomennetut teokset== * * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zbyněk Hubač

Zbyněk Hubač (s. 1. syyskuuta 1940 Trutnov) on tšekkiläinen mäkihyppääjä, joka aktiiviurallaan edusti Tšekkoslovakiaa. Hubač sijoittui Keski-Euroopan mäkiviikon kokonaiskilpailussa kolmanneksi kausilla 1968–1969 ja 1970–1971. Hän voitti mäkiviikon osakilpailun Innsbruckissa tammikuussa 1971 sekä sijoittui kolmanneksi Bischofshofenissa tammikuussa 1968, 1971 ja 1972. Hubač kilpaili kolme kertaa olympialaisissa. Innsbruckissa 1964 hän sijoittui normaalimäessä 30:nneksi ja suurmäessä 19:nneksi, Grenoblessa 1968 normaalimäessä 19:nneksi ja suurmäessä 25:nneksi sekä Sapporossa 1972 normaalimäessä 11:nneksi ja suurmäessä 15:nneksi. == Lähteet == Luokka:Tšekkoslovakialaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Veden muisti

Veden muisti on kuvanveistäjä Pekka Jylhän suunnittelema valtioneuvos Harri Holkerin hautamuistomerkki. Se on mustaa graniittia, jossa on käytetty materiaalina myös pronssia. Hautamuistomerkissä oleva Harri Holkerin nimi on kirjoitettu valtioneuvoksen omalla käsialalla, tekstit ovat mustaksi maalattua terästä. == Lähteet == Luokka:Suomen haudat ja hautamuistomerkit Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset
Rudolf Höhnl

Rudolf Höhnl (s. 21. huhtikuuta 1946 Lomazice, Ústín lääni) on tšekkiläinen mäkihyppääjä, joka aktiiviurallaan edusti Tšekkoslovakiaa. Höhnl saavutti Falunin MM-kilpailuissa 1974 pronssia suurmäessä. Vysoké Tatryn MM- kilpailuissa 1970 hän sijoittui normaalimäessä neljänneksi. Lentomäen MM- kilpailuissa hän oli viides 1973. Höhnl kilpaili kolmissa olympialaisissa. Grenoblessa 1968 hän sijoittui suurmäessä 12:nneksi ja Sapporossa 1972 normaalimäessä 29:nneksi. Innsbruckissa 1976 hän oli normaalimäessä kuudestoista ja suurmäessä 34:s. Höhnl sijoittui Keski-Euroopan mäkiviikon kokonaiskilpailussa kuusi kertaa kahdeksan parhaan joukkoon, parhaimmillaan viidenneksi vuodenvaihteessa 1970–1971. Hän voitti mäkiviikon osakilpailun Bischofshofenissa tammikuussa 1973 ja sijoittui kolmanneksi Innsbruckissa tammikuussa 1971. == Lähteet == Luokka:Tšekkoslovakialaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ernst Lindberg

Ernst Fredrik Lindberg (4. elokuuta 1864 Turku – 20. toukokuuta 1934 Turku) oli suomalainen päätoimittaja ja tietokirjailija. ==Henkilöhistoria== Ernst Lindbergin vanhemmat olivat kauppias Karl Fredrik Lindberg ja Eva Augusta Ollonqvist ja puoliso vuodesta 1902 Kristina (Kate) Vilhelmina Löthner, o.s. Nyström. Lindberg tuli ylioppilaaksi 1883 ja opiskeli yliopistossa. Åbo Underrättelser -lehden avustaja hän oli vuodesta 1889, toimittaja vuodesta 1893 ja pää- ja vastaava toimittaja 1896–1907. Hänellä oli myös useita luottamus- ja yhdistystoimia Turussa, kuten Turun VPK:n päällikkyys 1898–1917.Aikalaiskirja 1934, s. 397 (Viitattu 27.11.2018)Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 27.11.2018) ==Teoksia== * Åbo Frivilliga Brandkår 1838-1913: en minnesskrift utgiven till kårens 75-års fest den 17 augusti 1913, 1913 * I Åbo på 1800-talet: bilder och minnen, 1921 * Åbo underrättelser 1824-1924 : minnesskrift 3.1.1924, 1924, Carl-Rudolf Gardberg, Ernst Lindberg * Airisto segelsällskap 1865-1925: en återblick, 1925 * Åbo sjöfarts historia: 3, Ångbåtssjöfart i Åbo 1836-1928: anteckningar om Åborederier, 1928 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset päätoimittajat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Aleksei Borovitin

Aleksei Aleksejevitš Borovitin () s. 14. helmikuuta 1954 Kirov) on venäläinen mäkihyppääjä, joka aktiiviurallaan edusti Neuvostoliittoa. Seuratasolla hän edusti Dynamo Kirovia. Borovitin saavutti Falunin MM-kilpailuissa 1974 pronssia normaalimäessä ja sijoittui suurmäessä neljänneksi. Lahden MM- kilpailuissa 1978 hän sai suurmäessä pronssia. Lentomäen MM-kilpailuissa hän oli neljäs Vikersundissa 1977. Borovitin kilpaili kaksissa olympialaisissa. Innsbruckissa 1976 hän sijoittui normaalimäessä 15:nneksi ja suurmäessä 19:nneksi, Lake Placidissa 1980 normaalimäessä 21:nneksi ja suurmäessä 36:nneksi. Borovitin voitti Holmenkollenin kisojen mäkihyppykilpailun 1977. Salpausselän kisoissa hän voitti suurmäen kilpailun 1974 ja 1977. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt