EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Naresinsalmi

Naresinsalmi (, ) on Grönlannin sekä Kanadan pohjoisimman saaren Ellesmerensaaren välissä sijaitseva salmi. Se yhdistää Baffininlahden Pohjoiseen jäämereen Lincolninmeren kautta. Naresinsalmi on Kansainvälisen hydrografisen järjestön (IHO) (1953) merialueiden rajalinjausten mukaan osa Baffininlahtea, tämän merialueen pohjoisosan nimitys. Salmi nimettiin vuonna 1964 brittiläisen meriupseerin George Strong Naresin (1831–1915) mukaan. Hän kulki laivallaan koko Naresinsalmen läpi vuosien 1875–1876 arktisella tutkimusmatkallaan, saavuttaen tuolloin retkikuntansa HMS Alert -aluksella eurooppalaisille laivoille ennätyksellisen leveyspiirin 82˚27′ pohjoista leveyttä (Floeberg Beach Ellesmerensaaren koillisrannalla), ennen kuin eteneminen laivalla estyi jäiden vuoksi. Naresinsalmi voidaan jakaa osa- alueisiin, jotka ovat etelästä luettuina Smithinsalmi, Kanen allas, Kennedyn kanaali, Hallin allas ja Robesonin kanaali. Salmen keskellä Kennedynsalmessa sijaitsevan Hansinsaari omistus on toistaiseksi epäselvä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Opslag nr. 5. Geologiske kort 1:2 500 000, udsnit 5. Nares stræde. Kane Bassin. Ellesmere island eli Tanskan GEUSin geologinen kartta (1:2 500 000) Naresinsalmen alueesta osa-alueiden nimityksineen (De Nationale Geologiske Undergørelser for Danmark og Grønland -karttasarja) (geus.dk) * Luokka:Grönlannin salmet Luokka:Nunavutin salmet Luokka:Grönlannin ja Kanadan raja
Wanhan Witosen melontareitti

Wanhan Witosen melontareitti (ent. Vanhan vitosen veneilyreitti) on 75 kilometriä pitkä melontareitti, joka alkaa Petäjävedeltä ja kulkee Jämsän kunnan läpi, Koskenpään ja Jämsänkosken kautta Jämsänjokeen ja päättyy Päijänteelle Arvajalle. Reitin varrella on useita matkailuyrityksiä, jotka tarjoavat majoitusta ja ruokailupalveluja, vuokraavat kalustoa ja järjestävät ohjattuja melontaretkiä. Reitti muodostuu useista järvi, joki- ja koskiosuuksista. Suurimmat kosket on mahdollista ohittaa maitse. Jämsänkosken kohdalla paperitehtaat on kierrettävä maitse. Reitin helpot virtapaikat ja järvi- ja jokiosuudet soveltuvat myös ensikertalaisille melojille, jopa soutuveneille. == Historiaa == Wanha Witonen on saanut nimensä vuonna 1909 käyttöönotetusta, arkkitehti Eliel Saarisen suunnittelemasta viiden markan setelistä. Setelin keskellä kuvattu järvimaisema on maalattu Rasuanniemestä. Reitin pituus on vaihdellut vuosien aikana viitoitusten ja kunnostustöiden mukaan. Vuonna 1987 julkaistussa "Vanhan Vitosen Veneilyreitti" -oppaassa reitti on esitetty 50 km:n pituiseksi. Vuonna 1995 Jämsän, Jämsänkosken ja Petäjäveden kaupunkien yhteisessä esitteessä reitin pituus on ollut 62 km pitkä. Kunnostustöiden yhteydessä reittimerkintöjä jatkettiin Arvajalle, jolloin reitistä tuli 75 km:n pituinen. ==Reitin pääpiirteet== * (5 km:n osuus Jämsänvesi): Lähtöpaikka Petäjäveden kirkonkylän Kirveslahden venelaituri – Pirkonsaari (reitiltä poiketen Karikkoselkä). * (14 km:n osuus Jämsänvesi–Salosvesi): Majaniemi, Hankakoski, Piesasjärvi, Suolijoki, Ravunkoski, Lapinkoski, Kalliokoski, Salosvesi. * (15 km:n osuus Salosvesi–Luomen koulu): Kalmavesi, Siniänvirta, Survosenkoski, Iso Rautavesi, Luomenjoki. * (17 km:n osuus Luomen koulu–Jämsänkoski): Lahnajärvi, Runonvirta, Kankarisvesi, Oinaalan liikuntapuisto. * (18 km:n osuus Jämsänkoski–Arvajan kylä): Jämsänjoki, Hulkkionlahti, Päijänteen Tiirinselkä, Arvaja. Wanhan Witosen Melontakartta 2006 == Lähteet == * Keski-Suomen vesi- ja ympäristöpiiri 1987: Vanhan Vitosen Veneilyreitti, Kolmas, korjattu painos. Julk. Vesi- ja ympäristöhallitus, Helsinki 1987. * Wanhan Witosen Melontakartta 2006 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Wanhan Witosen Melontareitti . Jämsän matkailu. * Kuvia Rasuanniemestä Luokka:Melontapaikat ja -reitit Luokka:Jämsän reitti
Hyppyrinkosken harkkohytti

Hyppyrinkosken harkkohytti sijaitsi Nilsiän ja Juankosken rajamailla Puntinjoen Hyppyrinkosken rannalla ja se oli toiminnassa 1795–1802. Harkkohytin perusti ruotsalainen ruukinhoitaja Samuel Corneer. Hyttiin kuului harkkouuni sekä vesivoimalla toimivat kaksi paria palkeita ja pieni vasara. Laitoksen toiminnasta kerrotaan Suomen tiedeseuran julkaisussa (1857) seuraavaa : Hyppyrinkosken harkkohytistä ei ole löydetty mitään säilyneitä jäänteitä. == Lähteet == * * Muinaisjäännösrekisteri : Puntinjoki Hyppyrinkoski * ===Viitteet=== Luokka:Suomen ruukit Luokka:Juankosken rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen entiset rakennukset ja rakennelmat
Stabilointikone

Stabilointikone on asfaltin tasaamiseen ja pehmentämiseen tarkoitettu työkone. Se sopii myös asfaltin jyrsimiseen ja päällystekerrosten sekoittamiseen sideaineiden, kuten bitumiemulsion tai vaahtobitumin, kanssa. Maaperän stabiloimisessa eli kantavuuden vahvistamisessa käytetään myös stabilointikoneita. Näillä koneilla maaperään injektoidaan tai sekoitetaan yleensä sementtiin ja kalkkiin perustuvia erityisiä seoksia, jotka sekoittuvan maaperään ja kovettuvat. Näin pehmeän maaperän kantavuutta saadaan lisättyä ilman paalutusta tai massanvaihtoa. Luokka:Työkoneet Luokka:Tienrakennus Luokka:Geotekniikka
J. G. Vuoriniemi

Johan (Johannes) Gustaf Vuoriniemi (sukunimi aik. Hyrén; 7. huhtikuuta 1891 Viipuri – 2. toukokuuta 1939 Tampere) oli suomalainen filosofian kandidaatti, opettaja ja runoilija.Lehtori J. G. Vuoriniemi, Aamulehti 3.5.1939, nro 117, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Vuoriniemen vanhemmat olivat filosofian maisteri, varatuomari ja varalääninsihteeri Gustaf Adolf Hyrén (1837–1907) ja Eugenia Bojarinoff.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Gustaf Adolf Hyrén Vuoriniemi oli aluksi työssä pääasiassa Valtion rautateillä eri tehtävissä. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta lyseosta 1908 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1916. Vuoriniemi opiskeli sitten Venäjällä ja suoritti siellä kielitutkimuksia muun muassa Inkerin suomalaisten keskuudessa. Vuoriniemi toimi 1917 Suomen elintarpeitten tuontikunnan konttoripäällikkönä Pietarissa, ja hän osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella. Vuoriniemi oli vuodesta 1920 alkaen Forssan yhteiskoulun yläluokkien suomen kielen ja historian opettajana ja vuodesta 1930 Tampereen klassillisen lyseon suomen kielen vanhempana lehtorina. Vuoriniemi harrasti lausuntaa ja erikoistui Kalevalan runojen lausuntaan. Hän piti lausuntailtoja Helsingissä, Turussa ja Tampereella, johti Tampereen klassillisessa lyseossa toiminutta oppilaiden lausuntakerhoa ja opetti lausuntaa Tampereen työväenopistossa. Vuoriniemi suomensi myös runoja ja julkaisi kolme omaa runokokoelmaa. Forssassa asuessaan hän oli kauppalanvaltuuston jäsenenä ja Forssan työväenopiston johtajana. Vuoriniemi kirjoitti Lounais-Hämeeseen sijoittuvia kotiseutuaiheisia runoja. Hänen kirjoittamiaan tilapäis- ja juhlarunoja julkaistiin myös Forssan Lehdessä.Lounakirjailijat: Johan Gustaf Vuoriniemi Vuoriniemi oli naimisissa voimistelunopettaja Helmi Nummisen (1893–1983) kanssa. Heidän poikansa oli Kauppakorkeakoulun suomen kielen ja tyyliopin apulaisprofessori Jorma Kustavi Vuoriniemi (1924–1998).Suomen Kulttuurirahasto : Helmi ja Johannes Vuoriniemen rahaston esite == Teoksia == * Murrosvuosilta: runoja. Tekijä, Forssa 1922 * Tammelan terhoja: kotiseuturunoja Lounais-Hämeestä 1; kuvittanut N. Lahtinen. Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys, Forssa 1927 * Someron sointuja: kotiseuturunoja Lounais-Hämeestä 2; kuvittanut N. Lahtinen. Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys, Forssa 1928 == Suomennoksia == * Anton Tšehov : Venäläisiä talonpoikia. Fundament, Helsinki 1919 == Lähteet == * * Teokset Fennica- tietokanta ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset lausujat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Forssan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Kiipunjärvi

Kiipunjärvi on Kanta-Hämeessä Humppilan ja Jokioisten rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kojonjoen valuma-alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 60,7 hehtaaria ja sen pituus on 2,1 kilometriä ja leveys 300 metriä. Järveen laskee useita pelto- ojia. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 8,5 kilometriä pitkä Rautaoja, jonka vesi pumpataan kuivatetun Rautajärven kohdalla Koenjokeen eli Kojonjokeen. Järven rantaviiva on 5,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Pohjoisessa ja etelässä järvi rajatuu peltomaahan. Rannoille on rakennettu yli 30 loma- asuntoa ja asuinrakennusta. Järven vaikutuspiirissä on kolme tilaa. Järvelle johtaa tiet Humppilasta. Humppilan ja Jokioisten raja kulkee järven poikki siten, että Humppilan puolella on suurempi osa järveä. == Luonto == Järven itärannalle on rakennettu kosteikkoja kuormitusta vähentämään. Kosteikkoihin toivotaan myös lintuja. == Virkistys == Veden laatu ei ole hyvä, sillä joka kesä esiintyy leväkukintoja. Jokioisten kunnalla on uimaranta ja seurakunnalla leirikeskus. == Lähteet == Luokka:Kojonjoen valuma-alue Luokka:Humppilan järvet Luokka:Jokioisten järvet
Lauri W. Pääkkönen

Lauri Vilho Pääkkönen (16. lokakuuta 1865 Hankasalmi – 6. syyskuuta 1939 Viipuri) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä Lassi, L.V.P. ja L.W.P:nen.Lauri Vilho Pääkkösen kuolinilmoitus, Uusi Suomi, 08.09.1939, nro 241, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Pääkkönen valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista. Vuosina 1890–1899 Pääkkönen asui Heinolassa, jossa hänen vaimonsa toimi alakoulun opettajana. Heinolassa Pääkkönen oli myös Jyränkö-lehden päätoimittajana ja hän vaikutti merkittävästi siihen että Heinolaan perustettiin opettajaseminaari käymällä syksyllä 1899 henkilökohtaisesti asian vuoksi kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin puheilla. Hän kierteli vuosina 1889–1904 Inkerissä, Tverin Karjalassa, Aunuksessa ja Vepsässä keräten kansa- ja muinaistieteellistä aineistoa. Pääkkönen keräsi muun muassa noin 6 000 kivikauden esinettä Kansallismuseon kokoelmiin. Retkiensa ansiosta hänestä tuli Karjalan Sivistysseuran kunniajäsen. Kun Pääkkönen joutui viranomaisten epäluulojen kohteeksi näiden retkien vuoksi hän ryhtyi vuonna 1900 kansakoulunopettajaksi ensin Nurmijärvelle. Pääkkönen oli sitten opettajana myös Nastolassa, Kytäjällä, Karkkilassa ja viimeksi Pyhtäällä. Eläkkeelle jäätyään hän muutti Kuokkalaan Karjalan kannakselle.Miksi seminaari sittenkin saatiin Heinolaan? Opettaja Pääkkösen osuus asiaan, Heinolan Sanomat, 14.09.1939, nro 102, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotOpettaja Lauri Vilho Pääkkönen kuollut, Hyvinkään Sanomat, 12.09.1939, nro 72, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Pääkkönen kävi 1890-luvulla opintomatkalla Venäjällä ja palattuaan kiersi Mikkelin läänin maanviljelysseuran palkkaamana opettamassa huopikkaiden tekoa eri puolilla Savoa ja Kajaanissa sekä Heinolassa. Pääkkönen oli opettajana ja koulun johtajana Högforsin kansakoulussa Karkkilassa yhdessä vaimonsa Katri Pääkkösen kanssa 1903–1918. == Teoksia == * Tuonelasta käsin : tosi tapauksen mukaan kirj. Lassi. Warén, Pori 1896 * Kesämatkoja Venäjän Karjalassa sekä hajanaisia kuvauksia Karjalan kansan nykyisyydestä ja entisyydestä. Suomen muinaismuisto- yhdistys, Helsinki 1898 * Kalevalassa : keräilijän kokemuksia Venäjän Karjalasta ja Vienasta : vuorokeskustelu, kirjoittanut L. W. P:nen. Suomen opettajain raittiusliiton vuorokeskusteluja n:o 17. Helsinki 1936 == Lähteet == * * Museo24 Jämsän seudun huopateollisuus : Huopasia Venäjältä Suomeen * Tuure Hasselman ja Kirsti Salmi-Nikander : Vuosisadan koulutarina – Haukkamäen koulu 1899–1999. Haukkamäen koulun vanhempainyhdistys ry, Karkkila 1999, s. 14 ja 23 === Viitteet === Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Anna Sahlstén (kirjailija)

Anna Vilhelmiina Sahlstén (26. tammikuuta 1875 Salo – 25. marraskuuta 1939 Mikkeli) oli suomalainen näytelmäkirjailija. Sahlsténin tuotanto koostuu lähinnä lapsille ja nuorille tarkoitetuista näytelmistä. == Teoksia == * Joulutonttujen luona. Lasten joulunäytelmiä 1. WSOY 1910 * Pikku Kertun joulu. Lasten joulunäytelmiä 2. WSOY 1910 * Nukkekaupassa. Lasten joulunäytelmiä 3. WSOY 1911 * Joulutunnelma. Lasten joulunäytelmiä 4. WSOY 1911 * Profeetan uni : Mikkelin Valkonauhan siveellisyyspäiviä varten. Mikkeli 1920 * Vehnäskestit : yksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 1. Karisto 1926 * Toini : kaksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 2. Karisto 1926 * Myllärin muorin oppilaat : kolminäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 3. Karisto 1926 * Paimen-Pertti ja prinsessa Priscilla : kaksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 4. Karisto 1926 * Kepponen : kaksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 5. Karisto 1926 * Lauri-Pojan seikkailut : kaksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 6. Karisto 1926 * Savikukko : kaksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 7. Karisto 1926 * Huhtikuun ensimmäinen päivä : kaksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 8. Karisto 1926 * Isänmaallisia lausuntakuvaelmia. Huviohjelmain avuksi 55. Karisto 1926 * Kansan ystävä : kaksinäytöksinen näytelmä. Seuranäytelmiä 252. Karisto 1926 * Neljätoista kuvaelmaa. Huviohjelmien avuksi 58. Karisto 1926 * Kymmenen joulunäytelmää. Huviohjelmien avuksi 59. Karisto 1926 * Väärillä keinoilla : kaksinäytöksinen kansannäytelmä. Seuranäytelmiä 278. Karisto 1926 * Serkku : kolminäytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 284. Karisto 1926, 2. painos 1949 * Haltiattaren holhokki : kaksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 9. Karisto 1927 * Elävät kuvat : yksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 10. Karisto 1927 * Tuulantei : kolmen neitosen romaani. Karisto 1927 * Syntymäpäiväkirja : säkeitä ja mietelauseita. Karisto 1928, 2. painos 1941, 4. painos 1944, 7. painos 1947, 8. painos 1954 * Kouluajan muistojen kirja : päiväkirjalehtiö. Karisto 1932 * Nyt on meilläkin "Miss" : kaksinäytöksinen kansannäytelmä. Seuranäytelmiä 410. Karisto 1935, 2. painos 1947 == Lähteet == * (Arkistossa) * Teokset Fennica-tietokanta Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Jyrkänparras

Jyrkänparras eli juumanreunaIso tietosanakirja, WSOY 1995–1997, ISBN 951-0-20153-7, hakusana jyrkänparras. on vedenalainen, tasaisen rantakentän ja syvempään veteen viettävän jyrkän rinteen taitekohta.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana jyrkänparras. Aallot ovat irrottaneet tällaisen rantamuodostuman ainekset rantatörmästä ja kasanneet ne rannan lähelle jyrkänteeksi.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965, hakusana jyrkänparras. Veden kuljettamien maa-ainesten kasaantumista nimitetään akkumulaatioksi.Otavan iso tietosanakirja, hakusana akkumulaatio. ==Lähteet== Luokka:Geomorfologia Luokka:Pinnanmuodot
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1912

Tukholman kesäolympialaisissa 1912 kilpailtiin nykyaikaisessa viisiottelussa yhdessä lajissa, miesten yksilökilpailussa. Se järjestettiin 9. heinäkuuta – 12. heinäkuuta Tukholmassa. Ruotsalaiset valtasivat itselleen kaikki mitalisijat. Nuorin osanottaja oli Carl Paaske (21 vuotta ja 343 päivää) Norjasta ja vanhin Carl Pauen (53 vuotta ja 91 päivää) Saksasta. ==Osallistujat== Yhteensä 32 urheilijaa kymmenen eri maan yhdestätoista joukkueesta kilpaili Tukholman olympialaisten nykyaikaisessa viisiottelussa. Maan edustajien lukumäärä on sulkeissa. * (1) * (3) * Itävalta (1) * (2) * (2) * (12) * (1) * (4) * (1) ** Suomi (4) * (1) ==Tulokset== Sija Urheilija Pisteet 1\. Gösta Lilliehöök 3 10 5 4 5 27 2\. Gösta Åsbrink 1 4 15 7 1 28 3\. Georg de Laval 2 3 10 3 12 30 4\. Åke Grönhagen 18 5 1 1 10 35 5\. George S. Patton 21 7 4 6 3 41 6\. James Stranne 11 9 3 8 11 42 7\. Bror Mannström 14 14 16 2 9 55 8\. Edmond Bernhardt 26 2 6 12 14 60 9\. Ralph Clilverd 12 1 9 23 18 63 9\. Douglas Godfree 16 6 17 11 13 63 9\. Erik Wersäll 9 8 21 19 6 63 12\. Nils Häggström 13 15 18 20 2 68 13\. Carl Paaske 19 16 14 14 8 71 14\. Patrik de Laval 5 17 13 17 20 72 15\. Jean de Mas Latrie 15 27 2 10 19 73 15\. Oskar Wilkman 10 23 20 5 15 73 17\. Gustaf Lewenhaupt 24 12 19 15 4 74 18\. Hugh Durant 4 27 7 18 21 78 19\. Georges Brulé 28 18 8 22 7 83 20\. Aarno Almqvist 23 11 27 13 16 90 21\. Weli Hohenthal 17 19 25 16 17 94 22\. Kai Jølver 32 26 22 21 22 123 — Johannes Ussing 31 20 23 9 - DNF-4 — Erik de Laval 7 13 11 - - DNF-3 — Vilhelm Laybourn 25 29 24 - - DNF-3 — Henrik Norby 27 21 12 - - DNF-3 — Theodor Zeilau 29 22 26 - - DNF-3 — Carl Aejemelaeus 20 25 - - - DNF-2 — Boris Nepokupnoy 6 24 - - - DNF-2 — Eric Carlberg 8 - - - - DNF-1 — Jetze Doorman 22 - - - - DNF-1 — Carl Pauen 30 - - - - DNF-1 — — — — — ==Mitalitaulukko== 1\. 1 1 1 3 ==Lähteet== *Olympiamitalistitietokanta olympics.org 1912 Luokka:Kesäolympialaiset 1912
Eleasar

Eleasar on suosittu henkilönimi Vanhassa testamentissa. Se on hepreaa ja tarkoittaa "Jumala on auttanut". Tärkein nimeä kantanut henkilö oli Aaronin kolmas poika, josta tuli Israelissa vaikuttaneen heimon, leeviläisten, päämies. Isänsä kuoltua Eleasarista tuli ylipappi ja Mooseksen apulainen.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966. Raamatussa Eleasarista kerrotaan, että hän oli Aaronin ja Eliseban poika, jonka veljiä olivat Naadab, Abihu ja Iitamar Hänelle puettiin Aaronin pappispuku jo ennen Aaronin kuolemaa ja Eleasarista tuli Mooseksen lähin työtoveri. Myöhemmin Eleasar avusti Joosuaa Kanaaninmaan jakamisessa. Eleasar haudattiin Gibeaan Efraimin vuoristoon, ja hänen poikansa Pinehas seurasi häntä ylipapin virassa. Muita nimen kantajia olivat * Abinadabin poika () * Dodon poika ( ja ) * Mahlin poika ( ja ) * Pinehasin poika () * eräs pappi () * Elihudin poika () ==Lähteet== Luokka:Etunimet Luokka:Vanhan testamentin henkilöt
Kansainvälisen jalkapalloliiton Kultainen pallo

Kansainvälisen jalkapalloliiton Kultainen pallo () oli Fifan vuosittain myöntämä palkinto maailman parhaalle miespuoliselle jalkapalloilijalle. Palkinnon saajasta äänestivät maajoukkueiden valmentajat sekä kapteenit.https://www.cambridge.org/core/journals/perspectives-on- politics/article/abs/messi-ronaldo-and-the-politics-of-celebrity-elections- voting-for-the-best-soccer-player-in-the- world/36CB5CB44D4C06866305408163A49290https://www.sportbible.com/football/ballon- dor-votes-lionel-messi-cristiano- ronaldo-665271-20230302?https://en.as.com/soccer/ballon-dor-scandal-juvenal- claims-2013-votes-changed-but-his-name-isnt-on-the-list-v/ Palkinto perustettiin vuonna 2010 yhdistämällä France Footballin Kultainen pallo -palkinto ja Kansainvälisen jalkapalloliiton vuoden pelaaja -palkinto. Ensimmäinen palkitsemistilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2010 paras pelaaja, järjestettiin 10. tammikuuta 2011 Sveitsin Zürichissä. Kultaisen pallon gaalassa palkittiin myös vuoden naispelaaja, vuoden valmentajat, Fifan tähdistökentällinen ja luovutetaan Puskás-palkinto, FIFAn Reilun pelin palkinto ja Fifan presidentin palkinto. == Voittajat == Vuosi Voittaja Toinen Kolmas 2010 Lionel Messi (22.65%) Andrés Iniesta (17.36%) Xavi (16.48%) 2011 Lionel Messi (47.88%) Cristiano Ronaldo (21.60%) Xavi (9.23%) 2012 Lionel Messi (41.60%) Cristiano Ronaldo (23.68%) Andrés Iniesta (10.91%) 2013 Cristiano Ronaldo (27.99%) Lionel Messi (24.72%) Franck Ribéry (23.36%) 2014 Cristiano Ronaldo (37.66%) Lionel Messi (15.76%) Manuel Neuer (15.72%) 2015 Lionel Messi (41.33%) Cristiano Ronaldo (27.76%) Neymar (7.86%) == Ballon d’Or Prix d’Honneur == Vuonna 2014 Pelélle myönnettiin erikoispalkinto FIFA Ballon d’Or Prix d’Honneur. Hän ei voinut koskaan voittaa vuonna 1956 ensimmäisen kerran jaettua Kultainen pallo -palkintoa, sillä hän ei pelannut Euroopassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Jalkapallopalkinnot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ratsastus kesäolympialaisissa 1968

Vuoden 1968 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 18. - 21\. lokakuuta 1968 Méxicossa, Meksikossa. Tämä oli 13. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 125 osanottajaa 18 eri maasta. Tapahtumia oli kuusi. ==Mitalistit== Tapahtuma Kultaa Hopeaa Pronssia Kouluratsastus Ivan Kizimov, Ikhor Länsi-Saksa Josef Neckermann, Mariano Länsi-Saksa Reiner Klimke, Dux Joukkuekouluratsastus Länsi-Saksa Josef Neckermann,Mariano Reiner Klimke, Dux Liselott Linsenhoff, Piaff Jelena Petuškova, Pepel Ivan Kizimov, Ikhor Ivan Kalita, Absent Henri Chammartin, Wolfdietrich Marianne Gossweiler, Stephan Gustav Fische, Wald Kenttäratsastus Jean-Jacques Guyon, Pitou Derek Allhusen, Lochinvar Michael Page, Foster Joukkuekenttäratsastus Derek Allhusen, Lochinvar Richard Meade, Cornishman V Ben Jones, The Poacher Michael Page, Foster James C. Wofford, Kilkenny John Plumb, Plain Sailing Wayne Roycroft, Zhivago Brien Cobcroft, Depeche Bill Roycroft, Warrathoola Esteratsastus William Steinkraus, Snowbound Marion Coakes, Stroller David Broome, Mr. Softee Joukkue-esteratsastus James Day, Canadian Club Thomas Gayford, Big Dee Jim Elder, The Immigrant Jean Rozier, Quo Vadis Janou Lefèbvre, Rocket Pierre Jonquères d'Oriola, Nagir Länsi-Saksa Hermann Schridde, Dozent II Alwin Schockemöhle, Donald Rex Hans Günter Winkler, Enigk ==Mitalitaulukko== 1\. 1 2 1 4 2\. Länsi-Saksa 1 1 2 4 3\. 1 1 1 3 4\. 1 1 0 2 4\. 1 1 0 2 6\. 1 0 0 1 7\. 0 0 1 1 7\. 0 0 1 1 ==Lähteet== *Equestrianism at the 1968 Ciudad de México Summer Games Luokka:Kesäolympialaiset 1968 1968
Koston aika

Koston aika (Straightheads tai Closure) on brittiläinen rikos-/draamaelokuva, jonka ohjasi Dan Reed. Sen ensi-ilta oli vuonna 2007. Pääosissa nähdään Gillian Anderson ja Danny Dyer. Luokka:Vuoden 2007 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset rikoselokuvat
Narmada

Narmada (devanagari नर्मदा, ) on Intian keskiosassa virtaava joki. Se on 1 312 kilometriä pitkä ja Intian niemimaan viidenneksi suurin. Joki saa alkunsa Madhya Pradeshin osavaltiosta ja laskee länsisuuntaan Maharashtran ja Gujaratin osavaltioiden läpi Khambatinlahteen Arabianmereen. Narmada on Gangesin, Yamunan, Godavarin ja Kaverin ohella yksi hindujen pyhistä joista. Narmada-jokea on kutsuttu myös Narbada-joeksi. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * * == Aiheesta muualla == Luokka:Intian joet Luokka:Arabianmereen laskevat vesistöt
Mr. Nobody (elokuva)

Mr. Nobody on vuonna 2010 teatteriensi-iltansa saanut tieteiselokuva, jonka on ohjannut Jaco Van Dormael. Sen pääosissa esiintyvät Jared Leto, Diane Kruger, Linh Dan Pham, Sarah Polley, Natasha Little, Rhys Ifans ja Daniel Mays. Mr. Nobodyn maailmanensi-ilta oli Venetsian elokuvajuhlilla syyskuussa 2009. == Näyttelijät == == Tuotanto == Elokuvan budjetti oli 37 miljoonaa euroa, mikä teki elokuvasta kaikkien aikojen kalleimman belgialaisen elokuvan. Elokuvan kuvaukset alkoivat vuonna 2007 ja kestivät 120 päivää. Sitä kuvattiin Belgiassa, Saksassa ja Kanadassa. Päähenkilön kokemat kolme elämää erotettiin toisistaan värikoodeilla ja musiikilla. == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2009 belgialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2009 ranskalaiset elokuvat Luokka:Tieteiselokuvat
Bochner-integraali

Bochner-integraali eli Bochnerin integraali on sama kuin Lebesguen integraali paitsi että funktion arvot saavat olla missä tahansa Banach-avaruudessa sen sijaan, että niiden pitäisi olla kompleksisia tai välillä [0,+\infty]. Useimmat Lebesguen integraalia koskevat tulokset ovat tosia myös Bochnerin integraalille. Salomon Bochner määritteli Bochnerin integraalin vuonna 1933. Luokka:Integraalilaskenta
Katie Piper

Kate ”Katie” Piper (s. 12. lokakuuta 1983 Andover, Hampshire) on englantilainen televisio­juontaja, malli ja kirjailija. Hän joutui miesys­tävänsä järjestämän happoiskun kohteeksi maalis­kuussa 2008. == Pahoinpitely, raiskaus ja happohyökkäys == Piperin 33-vuotias ihailija, Daniel Lynch, kamppailu­lajien harrastaja, sai hänet kiinnostumaan itsestään Facebookin kautta ja heille kehittyi suhde. Kaksi viikkoa seurustelun alkamisesta Lynch raiskasi Piperin väki­valtaisesti hotelli­huoneessa. Kolme päivää myöhemmin Lynch sai anteeksi­pyynnöillään houkuteltua naisen tapaamiseen inter­net­kahvilaan. Piperin mennessä paikalle, Lynchin värväämä mies Stefan Sylvestre heitti Piperin kasvoille rikkihappoa. Lynch ja Sylvestre tuomittiin teoistaan elin­kautisiin vankeus­rangaistuksiin. == Toipuminen ja työ == Piperin koko kasvojen iho leikattiin yli 250:ssä operaatiossa. Hän astui vammoistaan huolimatta julkisuuteen. Hän esiintyi televisio­dokumentissa ja kirjoitti kirjan. Piper perusti vastaavista vammoista kärsivien ihmisten tukemiseksi hyvän­tekeväisyys­säätiön The Katie Piper Foundationin. Hän toimii myös Suomessa esitettävän televisio-ohjelma­sarjan Pilasin ulko­näköni juontajana (My Beautiful Friends, 2011). == Yksityiselämä == Piper avioitui vuonna 2015 Richard Suttonin kanssa. Heillä on vuosina 2014 ja 2017 syntyneet kaksi tytärtä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Katie Piper Foundation * Luokka:Brittiläiset juontajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
6666 Frö

6666 Frö on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi, joka löydettiin UESAC- ohjelmalla (The Uppsala-ESO Survey of Asteroids and Comets) vuonna 1993. Pikkuplaneetta sai nimensä skandinaavisen mytologian Frö-jumalan mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1993 FG20. Koska Frön absoluuttinen magnitudi (H) on 14,2, sen läpimitta on todennäköisesti neljän ja yhdeksän kilometrin välillä. ==Lähteet== *JPL Small-Body Database Browser: 6666 Fro (1993 FG20) *(6666) Frö = 1993 FG20 *The Uppsala-ESO Survey of Asteroids and Comets (UESAC) *ABSOLUTE MAGNITUDE (H) *Numbered minor planets Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
(66666) 1999 TL9

(66666) 1999 TL9 (kirjoitetaan myös (66666) 1999 TL9) on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysivät K. Korlevic ja M. Juric vuonna 1999. Koska 1999 TL9:n absoluuttinen magnitudi (H) on 15,1, sen läpimitta on todennäköisesti kolmen ja kuuden kilometrin välillä. ==Katso myös== *(74005) 1998 FH70 *(123456) 2000 WO137 *(134339) 5628 T-3 *(222222) 2000 FK15 ==Lähteet== *JPL Small-Body Database Browser: 66666 (1999 TL9) *Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (65001)-(70000): Minor Planet Center *ABSOLUTE MAGNITUDE (H) *Numbered minor planets Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Chapter 27

Chapter 27 on yhdysvaltalainen elokuva John Lennonin murhaajasta, Mark David Chapmanista. Elokuvan pääroolissa Chapmania esittää Jared Leto. J. P. Schaeferin kirjoittama ja ohjaama elokuva tuli ensi-iltaan Sundance Film Festivalissa Tammikuussa 2007 Yhdysvalloissa ja Berlin Film Festivalissa helmikuussa. Aluksi Chapter 27:n tuonti Yhdysvaltain teattereihin epäonnistui. Elokuva vuoti internetiin 23. maaliskuuta 2007. Elokuvateattereihin se tuli maaliskuussa 2008. Elokuva näyttää Chapmanin elämää kolme päivää ennen Lennonin murhaa 8. joulukuuta 1980. Sen tarkoitus on selittää Mark Chapmanin mieltä ja ajatuksia tuolta ajalta. Elokuvan juoni perustuu Jack Jonesin kirjoittamaan Mark David Chapmanin elämäkertaan, Let Me Take You Down. Elokuvan nimi Chapter 27 vihjaa jatkoa J. D. Salingerin romaaniin Sieppari ruispellossa, jossa on 26 kappaletta. Chapman kantoi kirjaa kädessään ampuessaan John Lennonin. Chapmanilla oli pakkomielle kirjaan, ja hän yritti elää kuten kirjan päähenkilö Holden Caulfield. Jared Leto lihotti itseään yli 30 kiloa Chapmanin rooliin juomalla sulatettua jäätelöä, johon oli sekoitettu soijakastiketta ja oliiviöljyä. Nopean painonnousun aiheuttamista vaikutuksista keholleen Leto joutui käyttämään pyörätuolia. == Rooleissa == == Vastaanotto == Elokuva sai jakautuneen vastaanoton kriitkoilta. Leton roolisuoritusta kehuttiin kuitenkin. Chapter 27 sai enemmän huomiota kuin samaa teemaa käsittelevä brittiläinen elokuva The Killing of John Lennon (2006), joka kertoo enemmän yksityiskohtia Chapmanin aikaisemmasta elämästä. Luokka:Vuoden 2007 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:John Lennon Luokka:New Yorkissa tapahtuvat elokuvat
5236 Yoko

5236 Yoko on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi, jonka löysivät Y. Mizuno ja T. Furuta vuonna 1990. Pikkuplaneetta sai nimensä Yoko Furutan mukaan, joka on löytäjistä jälkimmäisenä mainitun vaimo. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1990 TG3. Yokon läpimitta on 8,98 kilometriä ja pyörähdysaika noin 2,77 tuntia. ==Lähteet== *JPL Small-Body Database Browser: 5236 Yoko (1990 TG3) * *Numbered minor planets Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Greg Giraldo

Greg Giraldo (10. joulukuuta 1965 – 29. syyskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen stand up -koomikko. Hän esiintyi Comedy Central Roast -televisiosarjassa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset stand up -koomikot Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Robert Morris

Robert Morris -nimisiä henkilöitä ovat: * Robert Morris (1734–1806), yhdysvaltalainen kauppias, rahoittaja ja itsenäisyysjulistuksen allekirjoittaja * Robert Morris (1931–2018), yhdysvaltalainen kuvanveistäjä ja käsitetaiteilija * Robert Michael Morris (1940–2017), yhdysvaltalainen näyttelijä * Robert Tappan Morris (s. 1965), professori, joka loi 1988 ensimmäisen haittaohjelmamadon
Cryptoprocta

Cryptoprocta on Madagaskarin petoeläimiin (Eupleridae) kuuluva nisäkässuku, joka ainoa elossa oleva laji on fossa (Cryptoprocta ferox). Lisäksi subfossiileista tunnetaan kaksi sukupuuttoon kuollutta lajia: luolafossa (Cryptoprocta spelea) ja eräs nimeämätön laji. == Ulkonäkö ja koko == Cryptocrocta-lajeja on kuvattu puuman kaltaisiksi. Nykyinen fossa painaa 5,5–9,9 kilogrammaa, ja se on suurin Madgaskarin petoeläin. Sukupuuttoon kuolleet lajit olivat vielä suurempia: luolafossa painoi arviolta 10–20 kilogrammaa ja nimeämätön laji 27–32 kilogrammaa. == Luokittelu == Cryptoprocta luettiin aiemmin sivettieläimiin (Viverridae), jossa se muodosti fossien alaheimon (Cryptoproctinae). Nykyään sen katsotaan kuitenkin olevan osa Madagaskarin petoeläinten heimoa (Eupleridae), joka sisältää kaikki Madagaskarilla luontaisesti elävät petoeläimet. Madagaskarin petoeläimet ovat läheisintä sukua mangusteille (Herpestidae), mutta ne ovat eläneet eristyksissä Madagaskarilla arviolta noin 20 miljoonaa vuotta. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) tunnustaa kaksi Cryptoprocta-lajia: vaarantuneen fossan (Cryptoprocta ferox) sekä hävinneen luolafossan (Cryptoprocta spelea), joka tunnetaan vain subfossiileista. Lisäksi nimeämättömälle Cryptoprocta- lajille kuuluva subfossiilinen olkaluu on löydetty Tsimanampetsotsan kansallispuistossa sijaitsevasta vedenalaisesta luolasta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Petoeläimet
Ionuț Rada

Ionuț Alin Rada (s. 6. heinäkuuta 1982 Craiova, Romania) on romanialainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä romanialaista CFR Clujia ja on pelipaikaltaan laita-tai keskuspuolustaja. Rada on edustanut uransa aikana useita eri romanialaisjoukkueita. Kesällä 2010 hän siirtyi nykyiseen seuraansa CFR Clujiin. == Aiheesta muualla == * Radan tilastot National Football Teams -sivustolla Luokka:Romanialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yoko

Yoko tai Yōko voi tarkoittaa seuraavia: ==Nimi== *Yoko, japanilainen naisen nimi **Tunnettuja Yoko-nimisiä ***Yoko Alender, virolainen poliitikko ***Yōkō Gushiken, japanilainen nyrkkeilijä ***Yōko Inada, japanilainen pistooliampuja ***Yōko Kanno, japanilainen säveltäjä ja muusikko ***Yōko Maki, manga- sarjakuvapiirtäjä ***Yoko Ono, japanilaissyntyinen, yhdysvaltalainen muusikko ja taiteilija ***Yōko Shimomura, japanilainen freelance-säveltäjä ***Yōko Shinozaki, japanilainen lentopalloilija ***Yoko Takahashi, japanilainen laulaja ***Yōko Tanabe, japanilainen judoka ***Yoko-Maria Tsukuda, japanilainen sopraanolaulaja ***Yoko Watanabe, japanilainen sopraanolaulaja ==Muuta== *5236 Yoko, asteroidi *Yoko, kuvitteellinen hahmo Team Galaxy -animaatiosarjassa *Yoko Tsuno, belgialaisen Roger Leloup'n piirtämä ja kirjoittama sarjakuva *Yoko, urheiluvälinemerkki
Davide Lanzafame

Davide Lanzafame (s. 9. helmikuuta 1987 Torino) on italialainen jalkapalloilija, joka pelaa Serie A:ssa pelaavassa Bresciassa. Hän on lainalla Juventuksesta. == Ura == Lanzafame aloitti seurauransa Juventuksessa. Kaudella 2007-2008 hän oli lainalla Barissa, jossa hän teki 37 ottelussa kymmenen maalia. Sen jälkeen hän on pelannut Palermossa ja Parmassa. Kaudella 2010–2011 hän pelasi vain kolme ottelua Juventuksessa, kunnes siirtyi lainalle Bresciaan. == Lähteet == Lanzafame, Davide Lanzafame, Davide Lanzafame, Davide
10386 Romulus

10386 Romulus on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi V. S. Casulli vuonna 1996. Kohde kiertää Aurinkoa päävyöhykkeen ulko-osissa. Pikkuplaneetta sai nimensä roomalaisen mytologian Romuluksen mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1996 TS15. Tätä pikkuplaneettaa ei tule sekoittaa 87 Sylvian Romulus nimiseen kuuhun. ==Lähteet== *JPL Small- Body Database Browser: 10386 Romulus (1996 TS15) *Satellites and Companions of Minor Planets *Asteroids with Satellites *Numbered minor planets Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Romulus (täsmennyssivu)

Romulus voi viitata seuraaviin: *Romulus, Rooman kaupungin myyttinen perustaja *10386 Romulus, asteroidi *Romulus, asteroidin 87 Sylvia kuu *Romulus Augustulus, Länsi-Rooman viimeinen keisari *Romulus, kaupunki Michiganissa, Yhdysvalloissa *romuluslaiset, olentoja Star Trek -televisiosarjoissa ja elokuvissa *HMS Romulus (1940), Ruotsin laivaston Romulus-luokan hävittäjä.
Edita Pieha

Edita Stanislavovna Pieha, synt. Édith-Marie Pierha (, ; s. 31. heinäkuuta 1937 Noyelles-sous-Lens, Ranska) on Venäjällä asuva ranskalaissyntyinen laulaja ja näyttelijä. Pieha syntyi Ranskassa puolalaiseen perheeseen. Hänen isänsä Stanisław Piecha oli ammatiltaan kaivostyöläinen ja äiti Felicja Korolewska. Vuosina 1945–1955 Edita asui Puolassa äitinsä ja isäpuolensa kanssa. Vuonna 1955 hän muutti Leningradiin opiskelemaan psykologiaa. Hän aloitti laulamisen samana vuonna ja on tehnyt lukuisia lauluja, minkä lisäksi hän on näytellyt useissa neuvostoliittolaisissa ja venäläisissä elokuvissa. Uudenvuodenaattona 31. joulukuuta 1955 hän esitti laulun ”Autobus czerwony”, josta tuli erittäin suosittu Neuvostoliitossa. Hän on ollut Venäjän kansantaiteilija vuodesta 1988. Editan tytär Ilona Bronevitskaja on suosittu näyttelijä ja laulaja. Hänen lapsenlapsensa Stas Pieha on myös suosittu laulaja ja näyttelijä. Hän voitti Фабрика звёзд (Fabrika zvjozd) -kykykilpailun vuonna 2005. Venäjällä Edita on tunnettu aktivisti. Hän tukee humanitaarista apua ja orpokoteja. Maaliskuussa 1973 Edita Pieha ja Družba- yhtye esiintyivät Suomessa Lahden Urheilutalossa sekä Helsingin Kulttuuritalossa. Družba-yhtyeen olivat perustaneet Leningradin konservatorion opiskelijat vuonna 1955, ja se oli lehti-ilmoituksen mukaan Neuvostoliiton suosituin viihdeorkesteri. Družban johtaja oli Aleksandr Bronevitski, jonka kanssa Pieha oli naimisissa vuodet 1957–1977. Vuonna 1985 Pieha esiintyi New Yorkin Carnegie Hallissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Edita Piehan kotisivut * Luokka:Venäläiset poplaulajat Luokka:Venäläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jarkko Laine -palkinto

Jarkko Laine -palkinto on joka kolmas vuosi jaettava suomalainen kirjallisuuspalkinto. Palkinto jaetaan haastavalle kaunokirjalliselle teokselle. Sen suuruus on 10 000 euroa. Palkinto on nimetty kirjailija Jarkko Laineen mukaan. Ensimmäinen Jarkko Laine -palkinto jaettiin toukokuussa 2011 Turussa. Palkintoraadin puheenjohtajana toimi Turun yliopiston rehtori Keijo Virtanen. Palkinnon rahoittavat Otavan kirjasäätiö, Turun kaupunki, Turun yliopisto ja WSOY:n kirjallisuussäätiö. Palkintoa hallinnoi Jarkko Laineen seura. ==Jarkko Laine -palkinnon saaneet== Vuosi Kirjailija Kirja Muut ehdokkaat 2011 Juha Kulmala Emme ole dodo (Savukeidas 2009) Kristina Carlson: Herra Darwinin puutarhuri (Otava 2010) Erik Wahlström: Kärpäsenkesyttäjä (Schildts 2010) 2013 Jaakko Yli-Juonikas Neuromaani (Otava 2012) Eeva Kilpi: Kuolinsiivous Aki Ollikainen: Nälkävuosi 2015 Juha Hurme Nyljetyt ajatukset (Teos 2014) Hanneriina Moisseinen: Isä Markku Paasonen: Pienet kalat syövät suuria kaloja Asko Sahlberg: Yö nielee päivät 2017 Anu Kaaja Muodonmuuttoilmoitus (Teos 2015) Pauliina Haasjoki: Planeetta (Otava 2016) Riku Korhonen: Emme enää usko pahaan (WSOY 2016) Markku Pääskynen: Sielut (Tammi 2015) 2020 Juhani Karila Pienen hauen pyydystys (Siltala 2019) Mari Ahokoivu: Oksi (Asema 2018) Susinukke Kosola: Varisto (omakustanne 2018) Miki Liukkonen: O (WSOY 2017) Matias Riikonen: Iltavahtimestarin kierrokset (Teos 2019) Jaana Seppänen: Outokuoriaiset (WSOY 2019) 2023 Matias Riikonen Matara (Teos, 2021) Jussi Hyvärinen: Olduvain rotko (Kulttuurivihkot 2022) Laura Lindstedt ja Sinikka Vuola: 101 tapaa tappaa aviomies (Siltala 2022) Pirkko Saisio: Passio (Siltala 2021) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Torikeskus (kauppakeskus Jyväskylässä)

Jyväskylän Torikeskus on kauppakeskus Jyväskylän ydinkeskustassa. Torikeskuksen liiketarjonta keskittyy kauneudenhoitoon, terveyteen ja muotiin, keskuksesta löytyy myös kattavat ravintolapalvelut. Kaiken kaikkiaan kauppakeskus sisältää n. 40 eri alojen yritystä. Torikeskus valmistui vuonna 1988, ja se sijaitsee Väinönkadun, Kauppakadun ja Yliopistonkadun ympäröimässä korttelissa. Samaisesta korttelista löytyy kauppakeskus Tawast ja Hoviraitti. Jyväskylän keskustan muut kauppakeskukset: Forum, Jyväskeskus ja Jyväskylän Sokos sijaitsevat Torikeskuksen ympärillä. Keskukset muodostavat Jyväskylän ydinkeskustan ja Kompassiaukion ympäristön. Torikeskuksessa ennen olleita liikkeitä olivat mm: Stockmann Beauty. == Aiheesta muualla == * Kauppakeskuksen kotisivut: www.torikeskus.fi * Kauppakeskus Facebookissa: www.facebook.com/torikeskus Luokka:Jyväskylän kauppa- ja ostoskeskukset Luokka:Keskusta (Jyväskylä)
The Washington Times

The Washington Times on päivittäinen broadsheet-sanomalehti, joka ilmestyy Washington DC:ssä. Sanomalehti on perustettu vuonna 1982, ja sen perusti Yhdistymiskirkon johtaja Sun Myung Moon. Tällä hetkellä sen omistajana toimii monialayritys Operations Holdings, Inc.,The Washington Times reports first profitable month - AP News Viitattu 5.5.2018 ja päätoimittajana on Christopher Dolan.Chris Dolan named executive editor at The Washington Times - Jennifer Harper - The Washington Times Viitattu 5.5.2018 Lehden poliittista kantaa pidetään konservatiivisena ja republikaanipuolueen politiikkaa myötäilevänä.With Tumult at the Top, Washington Times Faces Uncertainty - Ashley Parker - The New York Times Viitattu 5.5.2018 Bush Sr. To Celebrate Rev. Sun Myung Moon – Again - James Ridgeway - Mother Jones Viitattu 13.10.2018 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *The Washington Timesin sivustot Luokka:Yhdysvaltalaiset sanomalehdet Luokka:Washington (DC)
Still Struggling for Freedom

Still Struggling for Freedom on suomalaisen Tasavallan Presidentti -yhtyeen vuonna 2001 ilmestynyt konserttitallenne. Levyllä soittava kokoonpano on sama kuin Tasavallan Presidentin debyyttialbumilla: Jukka Tolonen, Vesa Aaltonen, Frank Robson, Måns Groundstroem ja Juhani Aaltonen. Albumi on äänitetty Helsingissä Savoy-teatterissa ja Kanneltalossa. ==Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Juhani Aaltonen – saksofoni, huilu * Vesa Aaltonen – rummut * Måns Groundstroem – basso * Frank Robson – laulu, kosketinsoittimet * Jukka Tolonen – kitara == Lähteet == * Albumi yhtyeen diskografiasivuilla Luokka:Vuoden 2001 konserttitallenteet Luokka:Tasavallan Presidentin albumit
Ratsastus kesäolympialaisissa 1972

Vuoden 1972 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 29. elokuuta - 9\. syyskuuta 1972 Münchenissä, Länsi-Saksassa. Tämä oli 14. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 179 osanottajaa 27 eri maasta. Tapahtumia oli kuusi. ==Mitalistit== Tapahtuma Kultaa Hopeaa Pronssia Kouluratsastus Liselott Linsenhoff, Piaff Jelena Petuškova, Pepel Josef Neckermann, Venetia Joukkuekouluratsastus Jelena Petuškova, Pepel Ivan Kizimov, Ikhor Ivan Kalita, Tarif Karin Schlüter-Schmidt, Liostro Liselott Linsenhoff, Piaff Josef Neckermann, Venetia Ulla Håkansson, Ajax Ninna Swaab, Casanova Maud von Rosen, Lucky Boy Kenttäratsastus Richard Meade, Laurieston Alessandro Argenton, Woodland Jan Jönsson, Sarajevo Joukkuekenttäratsastus Richard Meade, Laurieston Mary Gordon-Watson, Cornishman V Bridget Parker, Cornish Gold Mark Phillips, Great Ovation Kevin Freeman, Good Mixture Bruce Davidson, Plain Sailing John Plumb, Free and Easy James C. Wofford, Kilkenny Harry Klugmann, Christopher Robert Ludwig Gössing, Chicago Karl Schultz, Pisco Horst Karsten, Sioux Esteratsastus Graziano Mancinelli, Ambassador Ann Moore, Psalm Neal Shapiro, Sloopy Joukkue-esteratsastus Fritz Ligges, Robin Gerhard Wiltfang, Askan Hartwig Steenken, Simona Hans Günter Winkler, Trophy William Steinkraus, Main Spring Neal Shapiro, Sloopy Kathryn Kusner, Fleet Apple Frank Chapot, White Lightning Vittorio Orlandi, Fulmer Feather Raimondo D’Inzeo, Fiorello Graziano Mancinelli, Ambassador Piero D’Inzeo, Easter Light ==Mitalitaulukko== 1\. 2 1 2 5 2\. 2 1 0 3 3\. 1 1 1 3 4\. 1 1 0 2 5\. 0 2 1 3 6\. 0 0 2 2 ==Lähteet== *Equestrianism at the 1972 München Summer Games Luokka:Kesäolympialaiset 1972 1972
Huoltotase

Huoltotase on kansantalouden kokonaistarjonnan ja kokonaiskysynnän tase. Siitä näkyy, mihin kansantalouden hyödykkeet on käytetty sekä mistä ne ovat peräisin. Sen rakenne on seuraavanlainen: Bruttokansantuote (eli Y) \+ Tuonti (eli M) = Kokonaistarjonta \--- Kulutus (yksityinen ja julkinen) (eli C ja G) \+ Investoinnit (yksityinen ja julkinen) (eli I) \+ Vienti (eli X) \+ Varastojen muutos = Kokonaiskysyntä Huoltotase voidaan esittää siis muodossa: Y + M = C + G + I + X Kokonaiskysyntä ja kokonaistarjonta ovat aina tasapainossa. Mikäli näin ei ole, tasaus tehdään varastojen muutoksella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * INTERNETIX - Taloustieto - kansantalouden mittarit Luokka:Taloustiede Luokka:Taloustieteen käsitteet
Joint Tactical Radio System

Joint Tactical Radio System on yhdysvaltalainen ohjelma, jonka tarkoituksena on kehittää ohjelmistoradiojärjestelmä sotilaalliseen käyttöön siten, että aaltomuodot vakioidaan ja ohjelmistoradio kykenee käsittelemään uudet ja olemassa olevat aaltomuodot. ==Tuotelinjat== Joint Tactical Radio System koostuu viidestä käyttöönottoluokka 1:n (ACAT I) ja yhdestä käyttöönottoluokan 3:n teknologiaohjelmasta. ===Ground Domain=== Ground Domain, aikaisemmin rypäs 1, josta vastaavat Yhdysvaltain maavoimat, oli tarkoitettu varustamaan Yhdysvaltain laivaston merijalkaväen ja Yhdysvaltain maavoimien ajoneuvot, Yhdysvaltain ilmavoimien taktiset ilmavalvontatahot ja Yhdysvaltain maavoimien helikopterit. Rypäs 1 sisälsi myös aaltomuodon kehitysohjelman Wideband Networking Waveform (WNW), joka on seuraavan sukupolven Internet- tiedonsiirtoprotokolla tarkoitettuna vapaamuotoisesti muodostettaville verkoille (MANET). 2005 rypäs nimettiin uudelleen Ground Mobile Radio:ksi (GMR), ja siitä oli poistettu Yhdysvaltain ilmavoimien taktiset ilmavalvontatahot ja Yhdysvaltain maavoimien helikopterit. Kansallinen turvallisuusvirasto vahvisti JTRS:n GMR-ryppään aseman vuonna 2012. Handheld, Manpack and Small Form Factor - ohjelma, joka on virallisesti rypäs 5 ja jota Yhdysvaltain maavoimat johtavat, on tarkoitettu kehittämään kädessä pidettäviä, kannettavia ja pieniä radioita. Uudelleen nimeäminen tapahtui 2006. Airborne, Maritime, Fixed station, aikaisemmin rypäs 3 ja rypäs 4, on tarkoitettu kehittämään laivastokäyttöön ja Yhdysvaltain laivaston merijalkaväen käyttöön kiinteä radio. Ohjelmasta vastasi Yhdysvaltain laivasto. Ohjelma oli osa Digital Modular Radio -ohjelmaa. Rypäs 4:ää johtivat Yhdysvaltain ilmavoimat, jonka tarkoituksena oli tuottaa radiot ilmavoimille ja niin laivaston kiinteäsiipisille lentoaluksille kuin myös helikoptereillekin. 2004 ryppäät 3 ja 4 yhdistettiin Airborden and Maritime Fixed-Station program:ksi. 2006 siihen siirrettiin Ground Domain:sta, rypäs 1:stä maavoimien helikoptereiden radiokehitys. ==Kritiikkiä== JTRS -järjestelmän kehittäminen alkoi jo vuonna 1997, jolloin alusta lähtien Yhdysvaltain puolustusjärjestö () aliarvioi siihen liittyneitä ohjelmistojen perushaasteita, minkä seurauksena kehitystyö venyi viidentoista vuoden mittaiseksi ja maksoi kuusi miljardia dollaria eikä JTRS:ää saatu merkittävästi laajempaan käyttöön. ==Lähteet== Luokka:Kenttäradiot
Jakovlev Jak-20

Jakovlev Jak-20 () oli neuvostoliittolainen Jakovlevin valmistama koulukoneen prototyyppi, jonka ensilento tehtiin vuonna 1949. Koneesta tehtiin vain kaksi prototyyppiä. Kone oli tarkoitettu ilmailukerhoille. Siitä pyrittiin tekemään merkittävästi Jak-18-konetta halvempi. Kone perustui Jak-18-koneen ratkaisuihin. Koelentoja tekivät Anokhin ja Georgi Shijanov ja eräät DOSAAFin lentäjät. He suhtautuivat koneeseen positiivisesti. Valtion evaluointikomitea piti konetta alitehoisena ja liian pienenä. Toinen prototyyppi oli ensimmäistä huonompi – koneen paino oli kasvanut. ==Lähteet== * * Gunston, Bill: Yakovlev Aircraft since 1924. London, UK: Putnam Aeronautical Books, 1997. ISBN 1-55750-978-6. Jak-020 Luokka:Neuvostoliittolaiset koulukoneet Luokka:1940-luvun koulukoneet
Napolilainen sekstisointu

Napolilainen sekstisointu on tavallisimmin mollisävellajissa, harvemmin duurissa esiintyvä muunnesointu, asteikon alennetun toisen asteen kolmisointu ensimmäisenä käännöksenä eli seksti­sointuna. Esimerkiksi C-duurissa ja c-mollissa napolilaisen seksti­soinnun muodostavat sävelet F, As ja Des, A-duurissa ja a-mollissa vastaavasti D, F ja B. Sointu esiintyy tavallisimmin kadensseissa subdominanttisoinnun tilalla. == Nimen alkuperä == Napolilaisen sekstisoinnun nimi viittaa Napolin koulukuntaan, johon kuuluivat muun muassa säveltäjät Alessandro Scarlatti, Pergolesi, Paisiello, Cimarosa ja muut huomattavat 1700-luvun italialaiset ooppera­säveltäjät. Ennen heitä, jo 1600-luvulla sointua olivat kuitenkin jonkin verran käyttäneet Carissimi, Corelli ja Purcell. Myöhemmin napolilaista sekstisointua käyttivät runsaasti myös wieniläisklassiset säveltäjät, etenkin Beethoven, jonka sävellyksissä sointu esiintyy myös perus­asemassaan ja toisena käännöksenä, esimerkiksi 11. jousikvarteton johdannossa, Hammerklavier-sonaatissa ja Kuutamosonaatissa.. == Merkitys soinnutuksessa == Tonaalisessa soinnutuksessa napolilainen sekstisointu edeltää tavallisesti dominanttisointua korvaten neljännen tai toisen asteen soinnun. Esimerkiksi se usein edeltää autenttista kadenssia, jossa se korvaa subdominantti­soinnun. Tällaisissa tapauksissa napolilaista sekstisointua voidaan pitää eräänlaisena subdominantin kromaattisena muunnoksena. Esimerkiksi C-duurissa IV asteen soinnun muodostavat sävelet F, A ja C. Jos A alennetaan As:iksi ja C korvataan puoliaskelta ylempänä olevalla Des:illa, saadaan napolilainen sekstisointu F-As-Des. C-mollissa subdominantti­sointu F-As-C ja napolilainen seksti­sointu muistuttavat toisiaan vielä enemmän, koska eroa on vain yhdessä sävelessä. Sitä paitsi se poikkeaa myös mollin II asteen soinnusta (F-As-D) vain yhden sävelen osalta ja siinäkin vain puoli­askelen verran. Tavallisimmin napolilaista sekstisointua käytetäänkin mollisävellajeissa. Duurisointuna se kuitenkin poikkeaa luonteeltaan sekä molliasteikon subdominantti- eli IV asteen soinnusta, joka on mollisointu, että myös II asteen vähennetystä kolmisoinnusta. Napolilaisen sekstisoinnun muunnoksena esiintyy myös napolilainen duuriseptimisointu, jossa siihen on lisätty septimisävel. Napolilaiselle sekstisoinnulle ominaisena on pidetty sen omalaatuista "valittavaa" luonnetta. == Soinnun käännökset == Alennetun toisen asteen sointu esiintyy toisinaan myös perusasemassaan, esimerkiksi Chopinin c-molli-preludissa (Op. 28, nro 20). Paljon harvemmin se esiintyy toisena käännöksenä, esimerkiksi Händelin Messias-oratorion aariassa Iloitkaa suuresti (). ==Lähteet== Luokka:Soinnut