Kiinan kieli

Kiinan kieli (汉语, perinteisin merkein 漢語 hànyǔ tai 中文 zhōngwén) on joukko läheistä sukua olevia, mutta yleensä ei keskenään ymmärrettäviä kieliä tai murteita, jotka yhdessä muodostavat sinotiibetiläisten kielten siniittisten kielten haaran. Äidinkielenään kiinan eri muotoja puhuu yli miljardi ihmistä. Puhujia on pääasiassa Kiinassa, Taiwanissa sekä useissa muissa Kaukoidän ja Tyynenmeren rantavaltioissa Yhdysvallat mukaan luettuna. Kiinan muodoista yleisin on Kiinan pääkaupungissa ja muualla Pohjois-Kiinassa puhuttu mandariinikiina. Toiseksi yleisin on Shanghaissa puhuttu wu-kiina, sen jälkeen Hongkongissa puhuttu kantoninkiina. == Murteiden jaottelu == Jotkin puhutun kiinan murteet ovat keskenään niin erilaisia, että niiden puhujat eivät ymmärrä toisiaan. Vaikka kiinan eri muodot ovatkin kielitieteellisesti kieliä eivätkä murteita, niitä kutsutaan usein murteiksi pääasiassa kahdesta syystä. Ensinnäkin, ne ovat toisilleen sukua ja niitä puhutaan samassa maassa, jolloin on tapana puhua murteista. Toiseksi, kirjoitettu kiinan kieli on kaikille kiinan eri muotojen puhujille yhteinen ja ymmärrettävä. Kiinan murteet voidaan jakaa kahteen pääryhmään: mandariinikiinaan ja muihin. * Mandariinikiina on kiinan kielen tärkein murreryhmä niin poliittiselta merkitykseltään kuin puhujamäärältäänkin. Lisäksi kirjoitettu kiina muistuttaa mandariinikiinaa enemmän kuin muita kiinan murteita. Mandariinikiinaa puhuu kiinalaisista noin 70 prosenttia alueella, johon kuuluu Pohjois-Kiina ja suuri osa Keski-Kiinaa. Mandariinikiinan Pekingin murre on virallisen kiinan eli putonghuan pohjana. Mandariinikiina on myös Taiwanin virallinen kieli ja yksi Singaporen virallisista kielistä. Mandariinikiinassa on kahdeksan alaryhmää: kaakkoismurteet, Peking, Beifang, Jiaoliao, Zhongyuan, Lanyin, lounaismurteet ja Jianghuai. Kiinan muihin murteisiin kuuluu yhdeksän alaryhmää: Jin, Wu, Hui, Gan, Xiang, Min, Yue, Pinghua ja Hakka. Jokaiseen näistä alaryhmästä kuuluu alempia ryhmiä, jotka koostuvat paikallisista murteista. Tärkeimmät ryhmät: * Wu-kiinaa puhutaan Jangtsejoen alajuoksulla Jiangsussa, Zhejiangissa ja Anhuissa, joissa sijaitsevat muun muassa Shanghain, Suzhoun ja Wenzhoun miljoonakaupungit. * Min-kiinaa puhutaan Taiwanissa, Singaporessa sekä Kiinan Fujianissa ja Hainanin saarella. * Yue-kiinaa puhutaan etupäässä Guangdongissa. Siihen kuuluu muun muassa kantoninkiina. Yue-murteita käytetään paljon ulkokiinalaisten yhteisöissä eri puolilla maailmaa. * Hakka-kiinaa puhutaan Kaakkois-Kiinan maakunnissa. == Fonologia == Lähes kaikilla kiinan murteilla on kaksi yhteistä ääntämispiirrettä: toonit ja hyvin rajoittunut tavurakenne. Kiina on tonaalinen kieli, eli sanojen merkitys riippuu myös niiden sävelkulusta. Toonien määrä vaihtelee murteesta toiseen. Mandariinikiinassa on neljä toonia, tai viisi mikäli neutraali tooni lasketaan mukaan, Etelä-Kiinassa ja Hongkongissa puhutussa kantoninkiinassa on kuusi ja Shanghain seudulla puhutussa wu-kiinassa on vain kaksi toonia. Mandariinikiinan toonit eli sävelet ovat 1) nuotiltaan tasainen, suhteellisen korkea 2) nouseva 3) matala, joka nousee lopussa 4) laskeva. Nämä merkitään pinyin-kirjoituksessa aksenteilla. Lisäksi on olemassa viides eli neutraali tooni, jolla ei ole erillistä painoa ja joka siksi äännetään samalla tavalla kuin suomalainen vastaava. Joissakin murreryhmissä, kuten wussa ja minissä, toonijärjestelmään kuuluu lisäksi toonien muuttuminen silloin, kun kaksi tai useampi tavu ääntyy yhdessä. Tooneja ei merkitä kiinalaisiin nimiin ja muihin sanoihin, joita sijoitetaan länsimaisen tekstin joukkoon esimerkiksi sanomalehdissä sekä muissa yhteyksissä. Näin ollen kiinankielisten sanojen merkitys ja oikea ääntämistapa jää usein epäselväksi, joskin sen voi välillä arvata kontekstista. Myöskään oikean sävelen tietäminen ei anna vielä lopullista varmuutta sanan merkityksestä, koska varsinainen merkitys paljastuu vasta kirjoitusmerkeistä, joista osa lausutaan keskenään samalla tavalla. On myös joitain sanoja, joilla on sama kirjoitusmerkki, mutta eri merkitys ja lausunta. Tämä on osittain seurausta kiinalaisen merkistön yksinkertaistamisesta. Kaikkien kiinan murteiden tavurakenne on suhteellisen yksinkertainen. Yhdessäkään murteessa ei esimerkiksi esiinny konsonanttiklustereita. Lisäksi tavun lopussa voi olla vain muutama tietty konsonantti. Pekingin mandariinikiinan tavurakenne on (C)(V)V(V/N), eli jokaisessa tavussa on ydinvokaali, jonka edellä voi olla konsonantti tai vokaali, ja jäljessä vokaali tai nasaalikonsonantti. Kantoninkiinan tavurakenteessa (C)(V)V(C) ei sen sijaan voi esiintyä triftongia eli kolmea eri vokaalia peräkkäin. Lisäksi kantoninkiinalainen tavu voi loppua nasaalikonsonantin ohella myös klusiiliin. == Morfologia == Kiinassa on suhteellisen yksinkertainen sanarakenne. Useimmat kiinan sanoista koostuvat vain yhdestä tai kahdesta morfeemista, ja etenkin taivutusmorfeemit puuttuvat lähes täysin. Taivutusmorfeemien sijaan kiinan kielestä, etenkin mandariinikiinasta, löytyy yhdyssanoja ja johdoksia. Lukuisten kaksitavuisten sanojen vuoksi mandariinikiina ei kiinan muista murteista poiketen olekaan enää yksitavuinen kieli, jossa sanat koostuvat vain yhdestä tavusta, vaan mandariinikiinan yleisistä sanoista jopa kaksi kolmasosaa on monitavuisia. Tämä on seurausta siitä, että fonologisten muutosten seurauksena mandariinikiinaan syntyi suuri joukko hankalia homonyymejä, joista päästiin eroon lisäämällä yksitavuisiin sanoihin johdospäätteitä. Kiinan yhdyssanoihin kuuluu erityyppisiä verbiyhdyssanoja, nominiyhdyssanoja sekä nomini–verbiyhdyssanoja. Jotkin sanat koostuvat toistetusta morfeemista, jolloin sana voi merkitä esimerkiksi verbin kohdalla jonkin asian tekemistä ”vähän”, tai adjektiivin kohdalla merkityksen voimistumista. Affikseja, kuten prefiksejä ja suffikseja, kiinassa on suhteellisen vähän. == Kielioppi == Kiinassa ei ole kieliopillista taivutusta. Kiina on isoloiva kieli, eli useimmilla sanoilla on vain yksi muoto, joka ei muutu luvun, sijan, suvun, aikamuodon tai moduksen mukaan. Subjektia, tai suoraa tai epäsuoraa objektia ei ilmaista morfologisesti vaan esimerkiksi sanajärjestyksen avulla, eli subjektilauseke on ennen verbiä ja objekti on verbin jäljessä. Myös asiayhteydestä yleensä selviää, kuka on kuka. Yleinen rakenne on ”aihe–kommentti-rakenne”, kuten ”Kalifornia, ilmasto hyvä” tai ”tämä paikka, kylvää vehnää hyvä”. ”Sarjaverbirakenteella” ilmaistaan verbien suhde toisiinsa, kuten lauseessa ”Minä sanoa hän ostaa appelsiini syödä”, jossa toiseksi viimeinen verbi tarkoittaa ”että ostaisi” ja viimeinen verbi tarkoittaa ”syötäväksi”. Kiinassa ei ole varsinaisia adjektiiveja, vaan adjektiivit muistuttavat kieliopillisesti monin tavoin verbejä. Adjektiivien yhteydessä ei käytetä kopulaverbiä vaan sanotaan esimerkiksi ”Maija hyvin älykäs”. Bù-kieltopartikkelia käytetään samalla tavalla adjektiivien kuin verbienkin kanssa. Kun adjektiivi määrittää nominia, sen kanssa käytetään samaa de-partikkelia kuin verbinkin kanssa. Kysymyssanat sijoitetaan kiinassa samaan paikkaan kuin saman funktion omaavat ei-kysymyssanatkin. Esimerkiksi kysymyssana shéi, ’kuka’, sijoitetaan lauseen loppuun kysymyslausesssa ”Hän etsii kuka?”. Nominia määrittävät kysymyssanat sijoitetaan ennen nominia, kuten ”Sinä ostaa kuinka-monta kalenteri?” Kiinassa on useita tapoja muodostaa kyllä–ei-kysymys, kuten intonaatiolla tai tyyliin ”Sinä pitää ei-pitää hän?” == Kirjoitusjärjestelmä == Kiinan kirjoitusjärjestelmä koostuu logogrammeista. Kukin kirjoitusmerkki vastaa yhtä tavua, ja sana voi koostua yhdestä tai useammasta merkistä. Kirjoitusmerkit erottelevat samalla tavalla ääntyviä mutta merkitykseltään erilaisia tavuja toisistaan. Kiinan kirjoitusmerkeillä on yli 3 000 vuoden historia, ja nykyisen muotonsa ne saivat 1 800 vuotta sitten. Nykyisin kirjoitusmerkkejä on Kiinassa käytössä noin 20 000\. Manner- Kiinassa on 1950-luvulta lähtien yksinkertaistettu useita merkkejä, jotta kansalaiset oppisivat paremmin lukemaan ja kirjoittamaan. Kiinan käytetyimpiä latinisaatiojärjestelmiä ovat pinyin ja Wade–Giles. == Katso myös == * Sinotiibetiläiset kielet * Shī shì shí shī shǐ == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kiinan kieli muutoksessa Yle, Pertti Seppälä 8.8.2014 Luokka:Kiinan kielet Luokka:Taiwanin kielet Luokka:Singaporen kielet Luokka:Siniittiset kielet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit