EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Halkietelä

Halkietelä ja halkipohjoinen ovat savolaisten kansanperinteisiä ilmansuuntia, jotka oli sidottu paikallisiin maastonmuotoihin varsinaisten ilmansuuntien sijasta. Nämä ilmansuunnat määräytyivät suuria osia Savon maastosta hallitsevien, jotakuinkin luode-kaakko-suuntaisten moreeniharjanteiden ja pitkittäisharjujen, ja niiden välisten järvien ja soiden mukaan siten, että halkietelä eli maaetelä oli paikallisten harjujen ja harjanteiden pitkittäissuunnassa jotakuinkin kaakossa päin, ja halkipohjoinen tai maapohjoinen taas oli vastakkaisessa suunnassa jotakuinkin luoteeseen. Nämä ilmansuunnat vaihtelivat hieman maastonmuotojen paikallisen suunnan mukaan. Erotuksena maahan sidotuista halkietelästä ja halkipohjoisesta varsinaista etelää sanottiin ilmaneteläksi ja varsinaista pohjoista ilmanpohjoiseksi. Poikittain harjujen ja järvien pitkittäissuuntaa vastaan, eli jotakuinkin koilliseen tai lounaaseen suuntautuvan asian, kuten talon edustan, polun, katseen tai liikkeen sanottiin suuntautuvan poikkimaan, kun taas pitkittäin harjujen ja järvien mukaan suuntautunut kohdistui halkimaan. Halkimaan oli usein helpompi kulkea pitkiä matkoja kuin poikkimaan. Talojen ja rakennusten etuseinä ja ovi suunnattiin yleensä joko halkimaan eli jotakuinkin kaakkoon, taikka poikkimaan eli jotakuinkin lounaaseen - molemmat suunnat hakivat muun muassa päivän lämpöä. Talot suunnattiin halkimaan useimmiten järvien luoteisissa pohjukoissa, ja poikkimaan järvien pitkillä koillisrannoilla. Talon etuosa siis suunnattiin yleensä järvelle, ja talon taakse jäi usein harju. Lounais-, etelä-ja kaakkoisrannoilla ei mielellään asuttu. == Lähteet == * https://www.kotus.fi/nyt/kolumnit/kieli- ikkuna_(1996_2010)/halkipohjoisesta_maaetelaan Luokka:ilmansuunnat Luokka:suomalainen kansanperinne Luokka:Suomen pinnanmuodot Luokka:Savo
1 of 1

__NOTOC__ 1 of 1 on eteläkorealaisen poikabändi SHINeen viides albumi, joka julkaistiin 5. lokakuuta 2016. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 albumit Luokka:Eteläkorealaiset popalbumit
Harrow School

pienoiskuva|The Old Schools, Harrow School. Vasemmalla Fourth Form Room. Harrow School on Lontoon luoteisosassa, Harrowin kaupunginosassa sijaitseva yksityiskoulu (public school). Se on Yhdistyneen kuningaskunnan arvostetuimpia kouluja. Harrow Schoolin perusti John Lyon vuonna 1572. Toimiluvan koululle myönsi kuningatar Elisabet I. Koulu ottaa oppilaikseen vain poikia, ja siellä on noin 800 oppilasta, iältään 13–18 vuotta. Ollessaan ulkosalla Harrowin oppilaat käyttävät perinteisiä olkihattuja. Harrow School on yksi alkuperäisistä ns. suurista yksityiskouluista, ja yksi niistä seitsemästä yksityiskoulusta, jotka mainitaan vuoden 1868 Public Schools Actissa. Muut perinteiset suuret yksityiskoulut ovat Charterhouse School, Eton College, Merchant Taylors' School, Rugby School, St Paul's School, Shrewsbury School, Westminster School ja Winchester College. Harrow Schoolin edelleen käytössä olevat vanhat päärakennukset on rakennettu 1800-luvulla, lukuun ottamatta Fourth Form Roomia, joka on peräisin 1600-luvulta. Fourth Form Roomin tammipaneeleihin on kaiverrettu koulun maineikkaimpien alumnien nimet. Harrowin entisiä oppilaita kutsutaan nimellä Old Harrovians (OHs). Heihin kuuluvat muun muassa lordi Byron, Sir Robert Peel ja Winston Churchill sekä J. Bruce Ismay, Spencer Perceval, Jawaharlal Nehru, John Profumo, Jordanian kuningas Hussein, Benedict Cumberbatch ja James Blunt . == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Grade II* -luokan rakennukset Lontoossa Luokka:Lontoon koulutus Luokka:Brittiläiset oppilaitokset
Michaela Söderholm

Michaela Söderholm (s. 18. tammikuuta 1992 Helsinki) on suomalainen kauneuskilpailija ja malli. Hän voitti Miss Suomi -kilpailun vuonna 2017. Söderholm aloitti opiskelun toimittajaksi Laajasalon opistossa Helsingissä elokuussa 2018. Söderholm on seurustellut jääkiekkoilija Michael Keräsen kanssa alkuvuodesta 2020, he asuvat eri paikkakunnilla, Keränen Tampereella ja Söderholm Helsingissä. ==Lähteet== Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Miss Suomi -kilpailun voittajat
Helsingin Nyrkkeilyseura

Helsingin Nyrkkeilyseura on helsinkiläinen, Suomen vanhin nyrkkeilyn erikoisseura. Se perustettiin alun perin vuonna 1912 ja sen puheenjohtajana toimi Mauritz Mexmontan.Lounasheimo, s. 477 Seura painui välillä unohduksiin mutta syksyllä 1920 se perustettiin Viktor Smedsin aloitteesta uudelleen.Lounasheimo, s. 478 Seuraa on edustanut muun muassa olympiamitalisti Ilkka Koski.Lounasheimo, s. 591 Helsingin Nyrkkeilyseura järjesti Suomen ensimmäiset julkiset nyrkkeilykilpailut 1. lokakuuta 1921 Hippodromin sirkuksessa. Se oli Turun Nyrkkeilyseuran, Åbo Boxningsklubbin ja Viipurin Voimailijoiden kanssa perustamassa Suomen Nyrkkeilyliittoa 23. syyskuuta 1923, ja HNS:n puheenjohtaja Viktor Smeds valittiin liiton puheenjohtajaksi. Helsingin Nyrkkeilyseura järjesti ensimmäiset nyrkkeilyn Suomen- mestaruuskilpailut Suomalaisessa Oopperassa 3. joulukuuta 1923,Lounasheimo, s. 480–481 ja isäntäseura voitti seitsemän mestaruutta kahdeksasta jaossa olleesta.Lounasheimo, s. 779–785 == HNS:n Suomen-mestarit == Pihlaja, s. 468–472Virtamo, s. 261–263 * Jonni Hellström 1923 (51 kg), 1925 (57 kg), 1926 (61 kg), 1927 (66,5 kg) * Gunnar Nybäck 1923 (57 kg) * Eino Itänen 1923 (61 kg) * Eiler Edelman 1923–1924 (66,5 kg) * Väinö Ekström 1923–1924, 1926 (72,5 kg) * Viktor Smeds 1923 (79,5 kg), 1925 (yli 79,5 kg) * Nils Lindh 1923–1924 (yli 79,5 kg) * Yrjö Virtanen 1924 (57 kg), 1925 (61 kg) * Arvid von Plato 1924–1925 (79,5 kg) * Ernst Sonntag 1926–1927 (51 kg) * Torsten Ström 1926 (79,5 kg) * Ragnar Hagelberg 1927–1929 (72,5 kg) * Olavi Nyman 1930–1931 (79,5 kg) * Åke Granö 1940 (67 kg) * Sulo Gustafsson 1944–1945 (80 kg), 1946 (73 kg) * Eino Salo 1945, 1949 (73 kg) * Olli Lehtinen 1947 (51 kg) * Ilkka Koski 1951–1954 (yli 81 kg) * Veijo Alho 1956 (75 kg) * Harri Piitulainen 1966 (60 kg) == Lähteet == * * * * Seuran kotisivut: Historia === Viitteet === Luokka:Suomalaiset nyrkkeilyseurat Luokka:Helsinkiläiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1912 perustetut urheiluseurat
Khandoba

Khandoba on hindulaisuuden jumaluus, jota palvotaan Shivan avatarina eli ruumiillistumana. Khandoba on merkittävin paikallinen jumala Deccanin ylängön länsiosassa Karnatakassa. Khandoba yhdistää alueen yhteisöjä, ja sitä palvotaan sekä hindulaisten että muslimien parissa. Tunnetuin Khandoba- temppeli on Jejurissa, 45 kilometrin päässä Punesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hindulaiset jumalat
Kotirappu

Kotirappu on suomalainen televisiosarja vuodelta 1987. Sen tuotti Yle TV2. Arkirealistisen aikalaisdraaman lajityyppiin kuuluvaa sarjaa valmistettiin kahdeksan jaksoa. Sarjan käsikirjoitti Jussi Niilekselä. == Synopsis == Kotirappu sijoittuu tamperelaiseen kerrostalolähiöön, fiktiiviseen asunto- osakeyhtiö Metsäkeitaaseen. Se perustuu käsikirjoittajansa omiin kokemuksiin 1980-luvun lähiöelämästä ja aiheesta tehtyihin sosiologisiin tutkimuksiin. Isännöitsijä Eero Anttila pyrkii tulemaan toimeen kaikkien kanssa. Eskolan perhe on perin juurin kyllästynyt kerrostaloelämään ja havittelee omakotitaloa, Jaakkolan perheessä puolestaan eletään avioerotunnelmissa. Taloyhtiön uusia tulokkaita on nuoripari Nina ja Kalle ja kuvioissa on aktiivisesti mukana myös Kallen äiti, mistä aiheutuu anoppi–miniä-kitkaa. Talon vanhin asukas Tyyne puolestaan ottaa ja kuolee ja hänen perinnönjaostaan tulee riitaisa. Henkilögalleriaan kuuluu myös vanhapoika Eelis, joka on ottanut tehtäväkseen taloyhtiön huonotapaisen nuorison ojentamisen. ==Rooleissa== *Matti Viironen – Eero Anttila *Eriikka Magnusson – Eeva Anttila *Martti Palo – Matti Eskola *Ulla-Maija Siikavire – Anneli Eskola *Riitta Räty – Sirkka Jaakkola *Risto Salmi – Lasse Jaakkola *Ahti Haljala – Eelis Liimatainen *Sirkka Lehto – Tyyne Mattila *Vesa Kietäväinen – Kalle Yrjänä *Johanna Salminen – Nina Selin *Sylvi Salonen – Mailis Yrjänä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Otteita Kotirapun jaksoista Ylen Elävässä arkistossa Luokka:Suomalaiset draamasarjat Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:Perhesarjat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Primitive (Suburban Triben albumi)

__NOTOC__ Primitive on Suburban Triben esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1994. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 28, ja se pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Janne Joutsenniemi sekä sovittanut Suburban Tribe, ellei toisin mainittu. # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == === Yhtye === * Jouni Markkanen – laulu * Roope Sirén – kitara * Janne Joutsenniemi – basso, laulu * Alec Hirst-Gee – rummut === Vierailevat muusikot === * Matti Tegelman – kontrabasso * Aino Roivainen – flyygeli * Hiili Hiilesmaa – lyömäsoittimet === Tuotanto === * Mikko Karmila – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Pauli Saastamoinen – masteroija * Antti Kuivalainen – valokuvat, kannen suunnittelu * Petteri Vilkki – kannen suunnitteluTribe == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Primitive discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1994 esikoisalbumit Luokka:Suburban Triben albumit Luokka:Zen Garden Recordsin albumit Luokka:Mikko Karmilan tuottamat albumit
Viipurin Nyrkkeilijät

Viipurin Nyrkkeilijät on Viipurissa vuonna 1929 perustettu nyrkkeilyn erikoisseura, joka toisen maailmansodan jälkeen siirtyi Helsinkiin. Seuran perustajiin kuului maineikas nyrkkeilymies Valle Resko.Lounasheimo, s. 505 Seuraa ovat edustaneet muun muassa Suomen ensimmäinen olympiavoittaja Sten Suvio uransa alkuaikoina, olympiamitalisti Pertti Purhonen,Lounasheimo, s. 666 MM-mitalisti Joni Turunen sekä ammattilaisinakin otelleet isä ja poika Yrjö ja Harri Piitulainen.Lounasheimo, s. 559, 566 Vuodesta 1974 seura on järjestänyt kuukausittaisen harjoituskauden ottelutapahtuman, Ruskiksen Skabat. == VN:n Suomen-mestarit == Lounasheimo, s. 779–785Pihlaja, s. 468–472Virtamo, s. 261–263 * Valle Resko 1927 (53,5 kg), 1934 (61,2 kg), 1937 (73 kg) * Wulff Gourevitsch 1930 (yli 79,5 kg) * Erkki Kaartinen 1937 (62 kg) * Keijo Karppinen 1939–1940 (yli 80 kg) * Yrjö Piitulainen 1940 (62 kg), 1943–1944 (67 kg) * Pentti Rautiainen 1953 (57 kg), 1956 (60 kg), 1957 (63,5 kg) * Pertti Purhonen 1960–1961 (60 kg), 1962 (63,5 kg), 1963–1964, 1966–1968 (67 kg) * Jarmo Berglöf 1960, 1963 (63,5 kg), 1962 (67 kg) * Matti Aho 1960 (81 kg) * Kari Meronen 1965 (51 kg), 1966 (54 kg), 1967 (57 kg), 1969 (63,5 kg) * Harri Piitulainen 1965 (60 kg) * Pertti Taivainen 1968 (63,5 kg), 1969 (67 kg) * Erkki Meronen 1971 (60 kg) * Arto Hautamäki 1972 (48 kg) * Rainer Sarnas 1973 (60 kg) * Alf Qvarnström 1973 (71 kg) * Jari Grönroos 1983 (57 kg) * Hannu Varis 1985 (63,5 kg) * Mika Kihlström 1993–1994 (yli 91 kg) * Juho Tolppola 1998 (48 kg), 2000 (51 kg), 2001 (54 kg) * Heidi Huotari 1998 (57 kg) * Anssi Peräjoki 1998–1999 (75 kg) * Jari Fyhr 2000, 2002 (71 kg), 2003 (69 kg) * Joni Turunen 2001, 2003 (57 kg) * Amin Asikainen 2001 (71 kg) * Mia Eteläpelto 2006 (75 kg) * Niko Jokinen 2007–2008 (75 kg) * Tomi Honka 2014–2016 (91 kg) * Kristiina Kivistö 2016 (51 kg) == Lähteet == * * * * Seuran kotisivut: Historia === Viitteet === Luokka:Suomalaiset nyrkkeilyseurat Luokka:Helsinkiläiset urheiluseurat Luokka:Viipurilaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1929 perustetut urheiluseurat
Zen Garden Records

Zen Garden Records oli suomalainen levy-yhtiö, jonka Kari Hynninen perusti vuonna 1993. Yhtiön toimipiste sijaitsi Helsingin Sörnäisissä. Yhtiö lakkautettiin vuonna 2002, jolloin se myi liiketoimintansa BMG Finlandille.Discogs: Zen Garden Records == Yhtyeitä == * Apocalyptica * Egotrippi * Itä-Saksa * Jimsonweed * Kyyria * Pronssinen Pokaali * Russian Love * Suburban Tribe * Takiainen * Ville Pusa * Von Hertzen Brothers * Cliché == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset levy-yhtiöt
Kylänpää

Kylänpää voi tarkoittaa seuraavia: ==Maantieteellisiä nimiä== * Kylänpää, kylä Nurmijärvellä * Kylänpää eli Topparla, kylä Seinäjoen Ylistarossa * Kylänpään suuralue, yksi Seinäjoen suuralueista * Kylänpää, kadunpätkä Alkutien länsipäässä Helsingin Länsi-Pakilassa * Kylänpää eli Byända, entinen ratsutila Askolassa Kylänpäänjärven rannalla. ==Sukunimenä== *Hannele Kylänpää (s. 1948), suomalainen kuvanveistäjä *Kustaa Kylänpää (1881–1961), suomalainen rovasti ja poliitikko *Riitta Kylänpää (s. 1957), suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Mikko Hokka

Mikko Nestori Hokka (5. helmikuuta 1932 Savonlinna – 18. elokuuta 1973 Lappeenranta) oli suomalainen painonnoston olympiaedustaja ja Suomen-mestari. Seuratasolla hän edusti Savonlinnan Voimailijoita ja helsinkiläistä Heraklesta.Siukonen, s. 68 Hokka sijoittui Helsingin kesäolympialaisissa 1952 alle 60 kilogramman sarjassa 15:nneksi yhteistuloksella 295,0 kg.Arponen, s. 161 Hän sijoittui MM-kilpailuissa vuosina 1951 ja 1953 seitsemänneksi sekä vuonna 1954 kahdeksanneksi. Hän voitti Suomen-mestaruuden 60 kilogramman sarjassa vuosina 1952 ja 1954 sekä 67,5 kilogramman sarjassa vuosina 1955 ja 1957.Pihlaja, s. 523–524 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Erkki Kauppinen

Erkki Tapio Kauppinen (28. lokakuuta 1948 Laukaa – 12. joulukuuta 2017 Laukaa)Kuolinilmoitus, Keskisuomalainen 24.12.2017, s. 64 oli suomalainen näyttelijä. Kauppinen näytteli Asseri Kantosta televisiosarjasta Pirunpelto. Kauppinen oli myös matkailu- sekä maansiirtoalan yrittäjä. Hän kuoli 69-vuotiaana vaikeaan sairauteen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Kurzin I hallitus

Kurzin I hallitus () oli Itävallan 30. hallitus, joka oli virassa 18. joulukuuta 2017 – 3. kesäkuuta 2019. Hallitus valittiin vuoden 2017 vaaleissa. Toukokuussa 2019 liittokansleri Kurz ilmoitti, että ei voi jatkaa hallitusyhteistyötä vapauspuolueen kanssa tämän puheenjohtajaan Heinz- Christian Stracheen liittyvän korruptioskandaalin vuoksi ja päätti järjestää ennenaikaiset vaalit, jotka pidettäisiin syyskuussa. Kurz myös esitti liittopresidentti Alexander Van der Bellenille sisäministeri Herbert Kicklin korvaamista riippumattomalla asiantuntijalla tai korkea-arvoisella virkamiehellä, mutta tämän seurauksena vapauspuolue jätti hallituksen odottamatta ennenaikaisten vaalien toimittamista. Kurz ilmoitti, että hallitus jatkaisi teknokraattisena virkaa tekevänä vähemmistöhallituksena syyskuun vaaleihin saakka. Kuitenkin 27. toukokuuta 2019 parlamentin alahuone erotti hallituksen epäluottamuslauseella. Liittopresidentti Van der Bellen hajotti hallituksen virallisesti 3. kesäkuuta 2019, ja uusi väliaikainen Bierleinin hallitus muodostettiin. == Ministerit == == Lähteet == Luokka:Hallitukset Luokka:Itävallan politiikka
Kampanja neljää tuholaista vastaan

Kampanja neljää tuholaista vastaan (, myös , ’varpustentappokampanja’) oli tuhoeläimien hävittämiseen tähdännyt kampanja, jonka Kiinan kommunistinen puolue käynnisti vuonna 1958. Se oli yksi suuren harppauksen ensimmäisistä toimenpiteistä. Kampanjan kohteena olivat hyttyset, rotat, kärpäset ja varpuset. Varpuset olivat mukana vuoteen 1960, jolloin niiden hävittämisen aiheuttamat ongelmat huomattiin ja ne korvattiin kampanjassa lutikoilla. Alun perin oli laskettu, että jokainen varpunen söi 4,5 kiloa viljaa vuodessa, ja niinpä miljoona varpusta tappamalla saataisiin ruokaa 60 000 ihmiselle. Erityisesti varpusten suhteen kampanja oli menestys, ja ne kuolivatkin lähes sukupuuttoon koko Kiinan alueella. Varpusten laajamittainen hävittäminen johti kuitenkin vakavaan ekologiseen epätasapainoon, tuhohyönteisten määrän lisääntymiseen ja sitä kautta satomäärien pienenemiseen. Se oli osasyynä Kiinan suureen nälänhätään, jossa kuoli arviolta 30 miljoonaa ihmistä. Kiinan oli lopulta pakko tuoda varpusia maahan Neuvostoliitosta, jotta luonnon tasapaino saatiin palautettua. == Lähteet == Luokka:1950-luku Luokka:1960-luku Luokka:Kiinan historia Luokka:Tuholaisten torjunta Luokka:Ympäristökatastrofit
Tauno Suoniemi

Tauno Johannes Suoniemi (4. joulukuuta 1927 Nokia – 22. heinäkuuta 1985 Tampere) oli suomalainen painonnoston olympiaedustaja ja Suomen-mestari. Seuratasolla hän edusti Tampereen Kisaveikkoja ja Siuron Tuiskua.Siukonen, s. 322 Suoniemi sijoittui Helsingin kesäolympialaisissa 1952 alle 67,5 kilogramman sarjassa 15:nneksi yhteistuloksella 310,0 kg.Arponen, s. 161 Hän voitti Suomen-mestaruuden Antwerpenin 3-ottelussa vuosina 1949 ja 1950 sekä kahden käden nostoissa vuonna 1952.Pihlaja, s. 524 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Jorma Mukala

pienoiskuva|Villu Jaanisoon ja Jorma Mukalan taideteos Valolähde Tampereen Kalevassa. Jorma Mukala (s. 1954 Kotka) on valmistunut arkkitehdiksi Tampereen teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1986. Hän on ollut vuodesta 2009 Arkkitehti-lehden päätoimittajan tehtävissä, mutta kertoi Ylen radion Ajantasa -ohjelmassa 7.12.2017 ettei enää jatka päätoimittajan tehtävässä. Sitä ennen hän on ollut arkkitehtinä Tampereella ja ollut mukana Lapinniemen tehtaan saneerauksen suunnittelussa. Hän perusti vuonna 1990 arkkitehtitoimiston joka on toiminnassa vieläkin. Vuonna 1998 hänet nimitettiin Tampereen teknillisen korkeakoulun suunnitteluperusteiden assistenttintiksi, minkä lisäksi hän on ollut muun muassa opettajana Tampereen ammattikorkeakoulussa. Hän on kirjoittanut suuren määrän artikkeleja lehtiin ja muihin julkaisuihin, sekä antanut kohahduttavia lausuntoja Suomalaisen arkkitehtuurin tilasta. Jorma Mukala sai vuonna 1992 Rakennustietosäätiön Pietilä-palkinnon, ja vuonna 1996 Viron kulttuurisäätiön kuvataiteen vuosipalkinnon. Jorma Mukala voitti yhdessä kuvanveistäjä Villu Jaanisoon kanssa vuonna 1995 M/S Estonia -laivan uhrien muistomerkkikilpailun teoksella Katkennut linja joka paljastettiin 28. syyskuuta 1996, päivä on sama minä Estonia upposi vuonna 1994. He voittivat yhdessä myös vuonna 1997 Tampereen työväenopiston ja Kansalais- ja työväenopistoliikkeen 100-vuotismonumenttikilpailun, ensimmäisen palkinnon teoksellaan Valolähde. Kilpailu oli kutsukilpailu. Monumetti on teos jossa vesi ja valo nousevat keskeiseksi, se on koottu valmiista teollisuuden rakenneosista. Luettelo kirjoista, jotka Jorma Mukala on kirjoittanut, tai joiden kirjoittamisessa hän on ollut mukana: * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kai Outa

Kai Uula Outa (22. syyskuuta 1930 Helsinki – 5. maaliskuuta 2002 VihtiSiukonen 2003, s. 74) oli suomalainen painonnoston olympiaedustaja ja Suomen-mestari. Seuratasolla hän edusti Oulun Pyrintöä, Idrottsklubben-32:ta ja Helsingin Atleettiklubia.Siukonen 2001, s. 236 Outa sijoittui Helsingin kesäolympialaisissa 1952 alle 90 kilogramman sarjassa kymmenenneksi yhteistuloksella 365,0 kg.Arponen, s 162 Vuoden 1954 MM-kilpailuissa hänen suorituksensa jäi kesken loukkaantumisen vuoksi. Outa voitti Suomen- mestaruuden raskaassa sarjassa (yli 82,5 kg) vuonna 1951 sekä alle 90 kilogramman sarjassa vuonna 1954.Pihlaja, s. 525 == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Anal Thunder Syndrome

__NOTOC__ Anal Thunder Syndrome on Anal Thunderin 20-vuotisen uran kunniaksi julkaistu kappale ja punkooppera vuodelta 2017. Kappaleen ensiesitys oli Helsingin Kuudes linja -teatterissa 18. marraskuuta 2017, jonka yhteydessä yhtye esitti kappaleen myös livenä. Kappale kestää 20 minuuttia, mikä kuvastaa yhtyeen 20-vuotista taivalta. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 7. joulukuuta 2017.YouTube: Anal Thunder – Anal Thunder Syndrome Albumista julkaistiin myös rajoitettu 300 kopiota käsittävä vinyylipainos maaliskuussa 2018. Levy on yksipuolinen, ja sen toisella puolella on kaiverrus.Stupido Records: Anal Thunder – Anal Thunder Syndrome == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 EP:t Luokka:Vuoden 2017 kappaleet Luokka:Anal Thunderin albumit
Kaarina Autio

Eila Kaarina Autio (myöh. Helle, 28. heinäkuuta 1941 Vampula – 4. helmikuuta 2013 TurkuSiukonen & Tikander 2014, s. 55) oli suomalainen telinevoimistelija.Siukonen 2001, s. 20 Kaarina Autio sijoittui Rooman 1960 kesäolympialaisten telinevoimistelun joukkuekilpailussa 13:nneksi ja 8-ottelussa 92:nneksi. Yksittäisistä telineistä hän oli permannolla 84:s, puomilla 88:s, nojapuilla 94:s ja hypyssä 99:s.Arponen, s. 195 Hän osallistui kolme kertaa voimistelun Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuihin. Seuratasolla Autio edusti Turun Urheiluliittoa. Hän saavutti SM-pronssia moniottelussa vuonna 1959. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset telinevoimistelijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Lexus RX

Lexus RX on keskikokoinen luksus-crossover-tyyppinen automalli, jota valmistaa Toyotan tytäryhtiö Lexus. Alun perin RX julkaistiin Japanissa nimellä Toyota Harrier vuonna 1997 ja muualla maailmassa vuonna 1998. Toisen sukupolven RX esiteltiin mallivuodeksi 2003. Kolmannen sukupolven RX esiteltiin mallivuodeksi 2008. Neljännen sukupolven RX esiteltiin keväällä 2015 New Yorkin autonäyttelyssä. Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä RX sai tulokseksi täydet viisi tähteä. == Sukupolvet == Tiedosto:Lexus.RX.300.jpg|Ensimmäinen sukupolvi (1998–2003) Tiedosto:2009_Lexus_RX350_Pebble_Beach.jpg|Toinen sukupolvi (2003–2008) Tiedosto:Lexus_RX450h_--_07-04-2011.jpg|Kolmas sukupolvi (2008–2015) Tiedosto:Lexus_RX_450h_F_Sport_(IV)_–_Frontansicht,_14._Februar_2016,_Düsseldorf.jpg|Neljäs sukupolvi (2015–) == Lähteet == == Aiheesta muualla == RX Luokka:J-segmentin autot Luokka:1990-luvun autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Tuovi Sappinen

Tuovi Inkeri Sappinen (myöh. Cochrane, s. 8. huhtikuuta 1941 Turku) on suomalainen telinevoimistelun olympiaedustaja.Siukonen, s. 299 Sappinen sijoittui Rooman 1960 kesäolympialaisten telinevoimistelun joukkuekilpailussa 13:nneksi ja oli 8-ottelussa 74:s, suomalaisista toiseksi paras Pirkko Niemisen jälkeen. Yksittäisistä telineistä hän sijoittui nojapuilla 55:nneksi, permannolla 73:nneksi, puomilla 81:nneksi ja hypyssä 85:nneksi.Arponen, s. 195 Hän osallistui MM-kilpailuihin vuosina 1958 ja 1962 sekä EM-kilpailuihin vuosina 1961 ja 1963. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa moniottelussa vuonna 1959. Seuratasolla Sappinen edusti Turun Urheiluliittoa. Hän voitti Suomen-mestaruuden moniottelussa vuosina 1957–1959 ja 1962–1963, permannolla ja hypyssä vuosina 1958–1959 sekä nojapuilla vuonna 1959.Pihlaja, s. 862–863 Tuovi Sappisen valmentajana toimi muun muassa hänen isänsä Simo Sappinen. Tuovin veli Heikki Sappinen kilpaili olympialaisten voimistelussa Méxicossa 1968. Vuodesta 1963 Tuovi Sappinen on asunut Yhdysvalloissa. Myös Tuovin sisko Marja Ekman sekä serkku Anneli Sappinen olivat voimistelijoita. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset telinevoimistelijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pirkko Nieminen

Pirkko Tellervo Nieminen (myöh. Metsämäki, 23. maaliskuuta 1939 Tampere – 8. marraskuuta 2022 Tampere)Kuolinilmoitus, Pirkko Tellervo Metsämäki, Aamulehti, 2022, No 339, sivu B10, julkaistu 12.12.2022 oli suomalainen telinevoimistelun olympiaedustaja.Siukonen, s. 219Urheilumme Kasvot Osa 4, Nieminen, Pirkko Tellervo, sivu 1041, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1976 Nieminen sijoittui Rooman 1960 kesäolympialaisten telinevoimistelun joukkuekilpailussa 13:nneksi ja 8-ottelussa parhaana suomalaisena 63:nneksi. Yksittäisistä telineistä hän sijoittui nojapuilla 31:nneksi, puomilla ja permannolla 61:nneksi sekä hypyssä 74:nneksi.Arponen, s. 195 Hän osallistui MM-kilpailuihin vuosina 1958 ja 1962 sekä EM-kilpailuihin vuonna 1961. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa vuonna 1961 ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi. Vuonna 1956 hän voitti olympiakatsastukset, mutta Melbourneen ei lähetetty edustajia. Hän voitti Suomen-mestaruuden moniottelussa vuonna 1960 ja nojapuilla vuonna 1957.Pihlaja, s. 862–863 Hopeaa Nieminen saavutti vuosina 1957 ja 1961 ja pronssia 1964. Pirkko Nieminen on saanut TUL:n kultaisen ansiomerkin ja toimi tyttöjen ohjaajana ja arvostelutuomarina. Nieminen harrasti kuntourheilua, jazzbalettia ja ulkoilua. Hänellä oli filosofian kandidaatin tutkinto. Seuratasolla "Pike" Nieminen edusti Tampereen Kilpa-Veljiä ja helsinkiläistä Ylioppilasvoimistelijoita.Pihlaja, s. 862–863 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset telinevoimistelijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Calestous Juma

Calestous Juma (9. kesäkuuta 1953 – 15. joulukuuta 2017) oli kenialainen tutkija ja professor of practice Harvardin yliopiston Kennedy Schoolissa. Juma oli muun muassa Royal Societyn, Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemian ja Afrikan tiedeakatemian jäsen.https://www.hks.harvard.edu/faculty/calestous- juma Viitattu 18.12.2017https://www.hks.harvard.edu/announcements/hks-mourns- calestous-juma Viitattu 19.12.2017 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Calestous Juman kotisivu Luokka:Kenialaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Nuoruustango (elokuva)

Nuoruustango on suomalainen televisioelokuva vuodelta 2017. Elokuva kertoo joukosta entisiä kommunisteja, jotka ovat 1970-luvulla tutustuneet toisiinsa kesälukiossa, ja tapaavat toisensa nyt venäläisen ruoan kurssilla 40 vuotta myöhemmin. Elokuvassa pohditaan Neuvostoliiton hajoamisen merkitystä, pääpainon ollen kuitenkin hahmojen henkilökohtaisissa asioissa. Elokuva pohjautuu Heidi Köngäksen ja Taina Westin vuonna 1993 esitettyyn televisioelokuvaan Kalliolle kukkulalle. Elokuvasta nähdään Nuoruustangossa myös otteita. Elokuva kuvattiin Villa Frosteruksessa Espoossa touko-kesäkuussa 2017. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elokuva Yle Areenassa Luokka:Vuoden 2017 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset uudelleenfilmatisoinnit
Milad Dehghan

Milad Dehghan (s. 1991) eli Slim Mill on iranilaistaustainen poliitikko ja rap-artisti, joka tunnetaan parhaiten humoristisista hip hop -kappaleistaan. Hänen suosituin kappaleensa ”Kebab” on kerännyt lähes neljä miljoonaa näyttökertaa YouTubessa. Dehghanin YouTube-kanavalla on lähes 60 000 tilaajaa ja yli 22 miljoonaa katselukertaa. == Elämä == Dehghan julkaisee musiikkia omakustanteena. Mikael Gabriel tarjosi hänelle levytyssopimusta, mutta Dehghan kieltäytyi. Dehghan on yksi päähenkilöistä YLE:n vuonna 2018 tuottamassa dokumenttisarjassa RäpID. Dehghan toimii juontajana suomenkielisessä podcast- ohjelmassa LEVELI. Dehghan valittiin Vantaan kaupunginvaltuustoon perussuomalaisten ehdokkaana vuoden 2021 kuntavaaleissa. Hänet erotettiin puolueesta melko pian vaalien jälkeen. Slim Millin mukaan puoluesihteeri Arto Luukkanen perusteli erottamista LEVELI-podcastin lähetysten sisällöllä ja elokuun puoluekokouksen tapahtumilla. Dehghan ilmoitti syyskuussa 2023 aikovansa perustaa yhdessä Nico Giansantin kanssa uuden Leveli- puolueen.https://youtu.be/mqoN0sbOb7U?si=qyQL3wDKm68ZtyPG == Yksityiselämä == Milad Dehghanin isä on Iranissa syntynyt suomalainen painija ja painivalmentaja Rasoul Dehghan. == Diskografia == === Singlet === * ”Kokaiini” (2016) * ”Best Shaco” (2016) * ”Pienii Sienii” (2016) * ”Tokyo” (2016) * ”Kiinamies ☯” (2016) * ”Suomen laihin” (2016) * ”Yön ritari” (ft. Pale Tone) (2016) * ”Yakuza” (2016) * ”USB” (2016) * ”Limu ja Naiset” (2016) * ”Legendaarinen” (2016) * ”Leanscape” (2016) * ”CS_ITALY” (2016) * ”Goblin” (2016) * ”Basedhoven” (2016) * ”Kesäflow” (2016) * ”Sitmä” (2016) * ”Kananuudeli” (ft. Le Sage, JustSeAbu ja MVD J€¥$ON) (2016) * ”Rölli” (2016) * ”Tuplapotti” (2016) * ”Kaunis Ja Rohkea” (2016) * ”xDlsd” (ft. Mahku ja Le Sage) (2016) * ”Hiroshima” (ft. Yung Hilly ja MVD J€¥$ON) (2016) * ”Pullopantti” (ft. LännenLiinein, Kielijuhani, Alis, MVD J€¥$ON, A$AP Vergi ja VaahteranmäenNege) (2016) * ”Bill Gates” (ft. Versace, Henrik, Rusu) (2017) * ”Gorilla” (ft. Mahku, 69 Savage ja Le Sage) (2017) * ”Vitamiini” (ft. Fatboy L ja Young Manager) (2017) *"XDLSD Juna" (ft. Jedidi) (2017) * ”Dondo” (ft. Mahku ja Fatboy L) (2017) * ”Nacci” (2017) * ”Ajax” (ft. Mahku) (2017) * ”Shokki” (ft. Fatboy L ja Nuori OG) (2017) * ”Jumissa hississä” (ft. Mahku) (2017) * ”Pikapokeri” (ft. Fatboy L) (2017) * ”Takaperin” (ft. Mahku) (2017) * ”Kebab” (ft. Fatboy L ja A$AP) Vergi (2017) * ”Jodel” (ft. Mahku) (2017) * ”Poro” (ft. Mahku) (2017) * ”Maski” (ft. Fatboy L) (2017) * ”Redbull Remix” (ft. 69 Savage, Jedidi ja A$AP Vergi) (2018) * ”ADHD” (ft. Fatboy L, OG Ulla- Maija) (2018) * ”Pakettimatka” (Yksi Totuus, HesaÄijä, Seksikäs-Suklaa) (2018) * ”Tesla” (2018) * ”Muijat” (2018) * ”Eeddspeaks” (2019) == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset hip hop -artistit Luokka:Perussuomalaiset poliitikot Luokka:Vantaan kaupunginvaltuutetut Luokka:Podcast-juontajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Päävärit (kirja)

Päävärit (Primary Colors) on yhdysvaltalainen, tammikuussa 1996 julkaistu poliittinen avainromaani. Romaani kertoo nuoren ja kunnianhimoisen kuvernööri Jack Stantonin presidentinvaalikampanjastaPäävärit-kirjan suomennoksen (1997) takakansi., jolla on ilmeisiä yhtäläisyyksiä Bill Clintonin vuoden 1992 presidentinvaalikampanjan kanssa. Jack Stantonin ohella kirjan keskeisimpiä henkilöhahmoja ovat tämän vaimo Susan Stanton (Hillary Clinton) ja kirjan kertojana toimiva kampanjapäällikkö Henry Burton (George Stephanopoulos)http://edition.cnn.com/ALLPOLITICS/1996/analysis/time/9601/29/primary.colors/index.shtml. Päävärit oli yhdeksän viikon ajan The New York Timesin bestseller-listan ensimmäisellä sijallaJoe Klein. Teos julkaistiin alun perin anonyymina, minkä vuoksi teoksen kirjoittajaa arvuuteltiin pitkään yhdysvaltalaisessa mediassa. Kesäkuussa 1996 The Washington Post -lehti analysoi teoksen varhaisen käsikirjoituksen käsialaa ja uutisoi analyysin perusteella uskovansa, että teoksen kirjoittaja on yhdysvaltalainen toimittaja Joe Klein. Pian tämän jälkeen Klein tunnusti olevansa kirjan todellinen kirjoittaja. Kirjan pohjalta tehtiin myöhemmin samanniminen elokuva, jonka pääosaa esitti John Travolta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset romaanit Luokka:Vuoden 1996 kirjat
Patrick Linman

Patrick Linman (s. 27. heinäkuuta 1968 Taklax, Korsnäs Vasabladet. Viitattu 19.12.2017. (ruotsiksi)) on suomenruotsalainen muusikko, lauluntekijä ja manageri. Linman voitti 22-vuotiaana karaoke-kilpailun, jonka päävoittona oli levytyssopimus. Debyyttialbumi oli nimeltään Heaven Calls (1992). Hän kirjoitti kaikki esikoisalbumin kappaleet ja soitti lähes kaikkia instrumentteja.Suomen äänitearkiston tietokanta 1901–1992 Yhdessä Joakim Kuljun kanssa hän muodosti popduon nimeltään Place-2-Go. Duolla oli 2000-luvun alussa sopimus Universalin (Universal Music Group Sweden AB) kanssa. Place-2-Go levytti yhden albumin, Faces (2000), ja esiintyi tv-ohjelmissa Suomen lisäksi Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Thaimaassa.https://www.discogs.com/Place-2-Go-Faces/release/1534159 Linman on ollut mukana seuraavissa yhtyeissä: Action (1980-luvun rockia), Mitchel & The Skarvsladders (rockia Maalahden murteella), Bon Jovi Show (tribuuttiyhtye), ­Holy Divers (heavy metalia Dion tyyliin), Taklax ­Tennessee (1980-luvun musiikkia), ­Place-2-Go (1990-luvun popmusiikkia), Level 1 (uusia lainakappaleita ja klassisia 1980-luvun hittejä). Patrick Linman on osallistunut Suomen euroviisukarsintoihin vuonna 2004 kappaleella ”Can't Stop Loving You” ja vuonna 2005 kappaleella ”Kissed by a Fool”, joista ensin mainittu pääsi finaaliin. Hän on säveltänyt iskelmiä suomalaisille artisteille, kuten Suvi Teräsniskalle. Yhdessä Mats MP Perssonin kanssa hän on kirjoittanut muun muassa Sturm und Drang -yhtyeen kappaleet ”Indian” ja ”Rising Son”. Linmanin poika André Linman tuli tunnetuksi Sturm und Drangin laulaja-kitaristina. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Suomenruotsalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Darrell Pace

Darrell Owen Pace (s. 23. lokakuuta 1956 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen jousiammunnan kaksinkertainen olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän voitti olympiakultaa henkilökohtaisessa kilpailussa Montrealissa 1976, joutui boikotin vuoksi jättämään vuoden 1980 kisat Moskovassa väliin ja voitti toisen olympiakultansa Los Angelesissa 1984. Vuonna 1988 Soulin olympialaisissa hän sijoittui yhdeksänneksi ja saavutti ensi kertaa ohjelmassa olleessa joukkuekilpailussa hopeaa. Pace voitti henkilökohtaisen maailmanmestaruuden vuosina 1975 ja 1979. == Lähteet == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset jousiampujat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Winning Run

Winning Run () on Namcon kehittämä ja julkaisema ajopeli, joka on kehitetty Namco System 21 -kolikkopelialustalle. Peli on julkaistu Japanissa vuonna . Peli on ensimmäisestä persoonasta kuvattu Formula 1 -aiheinen peli ja yksi ensimmäisiä täytettyä polygonigrafiikkaa käyttäneistä videopeleistä. Laitteisto tunnettiin alun perin nimellä Polygonizer ennen nimeämistä System 21:ksi ja oli ensimmäinen laitteistotasolla polygoneja tukeva järjestelmä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Namcon kolikkopelit Luokka:Vuoden 1988 videopelit Luokka:Ajopelit
Richard McKinney

Richard Lee "Rick" McKinney (s. 12. lokakuuta 1953 Decatur, Indiana) on yhdysvaltalainen jousiammunnan kaksinkertainen olympiamitalisti ja maailmanmestari. McKinney osallistui olympialaisiin neljä kertaa, ja Moskovan kisat 1980 jäivät väliin Yhdysvaltain boikotin vuoksi. Montrealissa 1976 hän sijoittui neljänneksi ja Los Angelesissa 1984 hän saavutti hopeaa maanmiehensä Darrell Pacen takana. Soulin olympialaisissa 1988 McKinney sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa kuudenneksi ja saavutti ensi kertaa ohjelmassa olleessa joukkuekilpailussa hopeaa. Barcelonassa 1992 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 40:nneksi ja joukkuekilpailussa kuudenneksi joukkueen hävittyä puolivälierissä Suomelle kahdella pisteellä. McKinney voitti henkilökohtaisen maailmanmestaruuden vuosina 1977, 1983 ja 1985 sekä joukkuemaailmanmestaruuden vuosina 1977, 1979, 1981 ja 1983. == Lähteet == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset jousiampujat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Enonkosken julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Enonkosken julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Enonkosken kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Enonkosken ensimmäisen kirkon muistokivi Enonkosken kirkon vierellä, Kirkkotie 2 Kirkonkylä 100px SankarimuistomerkkiEnonkoski; Sotasampo.fi (Sankariristi) Enonkosken kirkon sankarihautausmaa, Kirkkotie 2 100px Turun rauhan 7.8.1743 rajapaalu Muholantie 40 Simanala 1982 Vapaussodan 1918 valkoisten muistomerkki Enonkosken kirkon sankarihautausmaa, Kirkkotie 2 1921 100px ==Lähteet== Luokka:Enonkoski Enonkoski
Luettelo Hirvensalmen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Hirvensalmen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Hirvensalmen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Desanttien uhrin muistomerkki Töyryläntien jatkona olevan metsäautotien kääntöpaikalta noin 150 m etelälounaaseen (metsäaukon laidassa) Jääkärimuistomerkki (Emil Väisänen, Jääkärivääpeli) Hirvensalmen kirkon hautausmaa, Kirkkotie 6 Hirvensalmen kirkonkylä 2006 100px Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki Hirvensalmen kirkon kirkkomaa, Kirkkotie 6 Hirvensalmen kirkonkylä 1977 Pauli Tantun syntymäkodin muistolaatta (Mannerheim-ristin ritari n:o 180) Hämeenmäentien ja Lampuulahdentien risteys 2017 Vakaumuksensa puolesta menehtyneiden muistomerkki (Punaisten muistomerkki) Hirvensalmen uusi hautausmaa, Pöyrynkangas; Hirvesalmentie 310 Hirvensalmen kirkonkylä Päämajan pioneeriosaston muistolaatta Hirvensalmen kotiseutumuseon / käsityöaseman ulkoseinä, Junnankuja 25 Hirvensalmen kirkonkylä 1989 Talvisotaan lähteneiden muistomerkki Syväsmäen Seurapirtin piha, Syväsmäentie 82 Syväsmäki 1992 Sankarimuistomerkki Hirvensalmen kirkon sankarihautausmaa, Kirkkotie Hirvensalmen kirkonkylä 1959 100px Vapaussodan muistomerkki, samalla aiemman kirkon paikan muistomerkki Hirvensalmen kirkon sankarihautausmaa, Kirkkotie 1921 100px ==Lähteet== Luokka:Hirvensalmi Hirvensalmi
Luettelo Puumalan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Puumalan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Puumalan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Nestori Reponen ja norppa Nestorinranta, Lintusalontie 1661 Adil Aliev 2019 Norppapatsas Puumalan satama, Norppapuisto, Niementie 1 1997 Sankarihautojen muistomerkki "Tulevaisuus"Seurakunnan ja kirkon historiaa; Puumalan seurakunta Puumalan kirkon sankarihautautausmaa, Kirkkotie 1 1959 100px Talvisotaan lähteneiden muistomerkki Kunnantalon edessä, Keskustie 14 1991 Vapaussodan muistomerkki Puumalan kirkon sankarihautautausmaa, Kirkkotie 1 1923 VäsynytPuumala sai patsaan Harjavallasta; Satakunnan Kansa 29.7.2016 Satama- alueella Saimaan rannalla 2016, uusintavalos (1907) ==Lähteet== Luokka:Puumala Puumala
Luettelo Rantasalmen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Rantasalmen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Rantasalmen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. __TOC__ == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Alpo Noposen muistomerkkiRantasalmen museo; Turisti-info.fi Rantasalmen museon piha, Ohitustie 7 Rantasalmen kirkonkylä Haapaniemen muistomerkki (Haapaniemen Sotakoulu, Haapaniemen Kadettikoulu, Haapaniemen Kenttämittauskoulu) Haapaniemi, Haapaniementie 741, runsas 30 m itäisimmästä rakennuksesta etelään (noin 10 km Rantasalmen keskustasta länsiluoteeseen) Haapaniemi 1931 Ilmavalvonnan muistolaattaHyvärinen, s. 60-61 (Lotta-Svärd muistomerkit) Osikonmäen näkötorni, Papinmäentie (153) Osikonmäki Kadettipuiston muistokiviHyvärinen, s. 24 (Haapaniemen muistomerkki, Kadettipuiston muistokivi) Keskellä Kadettipuistoa, rantapuistoa Ohitustien varrella (karttalinkki likimääräinen) Rantasalmen kirkonkylä 2004 Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki Rantasalmen sankarihautausmaa, Kirkkotie 3 Rantasalmen kirkonkylä 1977 Neuvostoliittolaisten lentäjien muistomerkkiHyvärinen, s. 112-113 (Neuvostolentäjien hautamuistomerkki Tiemassaaressa) Näätäniementie Tiemassaari 1981 Parkumäen muistomerkki (Porilaisten hautamuistomerkki) Seuraintalon (Parkunmäki) lähellä, Muistomerkintie 101 Parkumäki 1929 Pekka Lipposen patsas Geotalon ja Hotelli Rinssi-Everstin välinen puistoalue Rantasalmen kirkonkylä 2009 Petäjäsaaren muistomerkkiHyvärinen, s. 65 (Petäjäsaaren taistelun muistomerkit) Rantasalmen sankarihautausmaa (lähellä Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkkiä), Kirkkotie 3 Rantasalmen kirkonkylä 2001 Rantasalmen lentokentän muistomerkkiHyvärinen, s. 113-114 (Rantasalmen lentokentän muistomerkki) Lähellä kiitotietä, Rantasalmen lentokentälle johtavan tien päässä. Tie lentokentälle alkaa Asikkalantie 379:n kohdalta. Leislahti Sankariristi Rantasalmen sankarihautausmaa, Kirkkotie 3 Rantasalmen kirkonkylä ja 1961 Sotilashauta Haapaniemessä (Porilaisten muistomerkki)Hyvärinen, s. 26-27 (Sotilashauta Haapaniemessä)Rantasalmen kartta Niemeläntien varrella (180-190 m Haapaniementieltä luoteeseen) Haapaniemi Vapaussodan 1918 muistomerkki - polvistunut sotilas Rantasalmen sankarihautausmaa, Kirkkotie 3 Rantasalmen kirkonkylä 1922 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Rantasalmi Rantasalmi
Luettelo Sulkavan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Sulkavan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Sulkavan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Sulkavalla on Kustaa III:n sotaan liittyvä Elfsborgin rykmentin muistoristi, toiselta nimeltään Porilaisten hauta. Nimineuvos Kaarlo Hämäläiselle on henkilömuistomerkki. __TOC__ == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Elfsborgin rykmentin muistomerkki Sulkavan uusi hautausmaa, Kirkkotie 3 Sulkavan kirkonkylä 1936 100px Elfsborgin rykmentin sotilaiden muistoristi Halttulantie (Halttulantie 66), polkua 130 metriä kaakkoon, muistoristi polun vieressä Halttula 1966 (risti, hautakumpu 1934) 100px Markan muistomerkki Lohilahdentie 1867 Lohilahti 2001 Menneiden sukupolvien muistomerkki Sulkavan uusi hautausmaa, Kirkkotie 3 Sulkavan kirkonkylä 1972 Nimineuvos Kaarlo Hämäläisen muistomerkki Sulkavan kirjaston edessä, Etelätuvantie 1 Sulkavan kirkonkylä 2011 Runonlaulaja Mikko Torvelainen Kansalaisopiston piha, Uitonrinne 20 A Sulkavan kirkonkylä 1985 Salpalinjan muistomerkkiVilkaharjun panssariesteet ja Salpalinjan muistomerkki; Visitsulkava.fi Vekarantie 197 2017 Sankarivainajien muistomerkki (yhdistetty Vapaussodan, Vakaumuksensa puolesta kaatuneiden ja 1939–1944 sankarivainajien muistomerkki)Punaisten muistomerkki, Sulkava; Punaisten muistomerkit Sulkavan uusi hautausmaa, Kirkkotie 3 Sulkavan kirkonkylä 1921 100px Sankarihautojen muistomerkki, Lohikoski Kappelitie 12 Lohilahti 1948 Siikakosken taistelun (1789) sotilashautojen muistomerkki, Sairalanmäki Sairalanmäentie (Sairalanmäentie 95) Siikakoski 1931 Siikakosken taistelussa (1789) kaatuneiden upseerien muistoristi, Sairalanmäki(valkoinen puuristi hautausmaan kulmauksessa), toisen lähteen mukaan 2015 muistoristiä ei olisi ollut Sairalanmäentie (Sairalanmäentie 95) Siikakoski 1954 Sulkavan Suursoutupatsas Torialue, Alanteentie Sulkavan kirkonkylä ja 2007 == Lähteet == Luokka:Sulkava Sulkava Luokka:Sulkavan nähtävyydet
Hard Drivin’

Hard Drivin’ on Atarin kehittämä ajopeli. Peli on julkaistu vuonna kolikkopelinä ja myöhemmin useille muille alustoille. Peli on yksi varhaisista täytettyä polygonigrafiikkaa käyttävistä videopeleistä. Peli on päävalikossaan merkitty vuodelle 1988, mutta peli on julkaistu vasta kesällä 1989. Jatko-osa Race Drivin’ julkaistiin vuonna 1990. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1989 videopelit Luokka:Atarin kolikkopelit Luokka:Ajopelit
Kiviyrttikasvit

Kiviyrttikasvit (Woodsiaceae) on pieni Polypodiales-lahkoon kuuluva saniaisheimo. Heimoon kuuluu ainakin kolme sukua, joiden lisäksi heimoon saattaa kuulua neljä muutakin sukua sekä neljä risteymäsukua, mutta näiden sukujen taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä. Heimon suvuista kiviyrtit (Woodsia) on selvästi runsaslajisin; heimon muut suvut sisältävät lähinnä yksittäisiä tai muutamia lajeja. Heimon lajeista tavataan Suomessa vain kolmea kiviyrttilajia, karvakiviyrttiä (Woodsia ilvensis), tunturikiviyrttiä (Woodsia alpina) ja kaljukiviyrttiä (Woodsia glabella). == Sukuja == * Cheilanthopsis * Physematium * Woodsia – kiviyrtit == Lähteet == * Luokka:Kasviheimot
Nicolae Stoian

Nicolae Stoian (s. 25. maaliskuuta 1978) on romanialainen karateka. Hän on Kyokushinin kolminkertainen Euroopan mestari ja kaksinkertainen Yhdysvaltain mestari. ==Kilpaura== Stoian kilpaili nuorten tasolla vuosina 1993–1995. Viimeisenä vuotenaan hän siirtyi ottelemaan myös aikuisten tasolle ja voitti Apullum cupin mestaruuden alle 75-kiloisten sarjassa.Evenimente: 1995 nicolaestoian.ro Viitattu 19.12.2017 2000 toukokuussa Stoian saavutti ensimmäisen EM-pronssimitalin Portugalissa. 2003 EM-kilpailuissa Stoian onnistui etenemään aina loppuotteluun saakka. Ukrainassa käyty turnaus päättyi hopeaan hävittyään loppuottelussa Sylwester Sypienille.17th European Weight Category Championships Uzhgorod 2003 kyokushin-world.org Viitattu 21.12.2017 Stoian voitti tammikuussa 2009 ensimmäisen Yhdysvaltain mestaruuden keskisarjassa. Hän voitti loppuottelussa Stiliyan Petrovin. Tammikuussa 2011 Stoian voitti toisen Yhdysvaltain mestaruuden, mutta nyt raskaassasarjassa. Loppuottelussa hän voitti Krzysztof Galkan. 2012 Stoian aloitti vuoden sijoittumalla tammikuussa Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa toiseksi hävittyään raskaansarjan loppuottelussa Darmen Sadvokasoville. 2013 Stoian saavutti Yhdysvaltain mestaruuskisoissa pronssia. 2014 lokakuussa Stoian otteli Moldova Cupissa yksittäisen erikoisottelun nelinkertaista Euroopan raskaansarjan mestaria Oleksandr Ieromenkoa vastaan. Hän hävisi kamppailun tuomariäänin.Бой между Еременко Александром (Украина) и Николае Стоян (Румыния) (IKO) kyokushinkarate.news 4.10.2014 Viitattu 1.1.2020 ==Potkunyrkkeily== Stoian on kilpaillut karaten lisäksi myös potkunyrkkeilyssä 1990-luvulta lähtien. Hän saavutti ensimmäisen kerran menestystä Bronec cupissa, Romaniassa. Stoian sijoittui turnauksessa kolmanneksi alle 80-kiloisten sarjassa.Evenimente: 1998 nicolaestoian.ro Viitattu 19.12.2017 Seuraavana vuonna 1999 Stoian eteni loppuotteluun saakka, mutta hävisi mestaruuden.Evenimente: 1999 nicolaestoian.ro Viitattu 19.12.2017 ==Lähteet== Luokka:Romanialaiset karatekat Luokka:Potkunyrkkeilijät Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Groom

GROOM Parturit on suomalainen miesten parturiliikeketju. Yritys on perustettu vuonna 2005, ja ensimmäinen liike avattiin saman vuoden toukokuussa Helsinkiin Kalevankadulle. Kesäkuussa 2023 GROOMilla on 27 liikettä. Liikkeet sijaitsevat Helsingissä, Espoossa, Hämeenlinnassa, Tampereella, Vantaalla, Lohjalla, Järvenpäässä ja Turussa. == Historia == Sami Heino perusti ensimmäisen GROOM- liikkeen Helsingin Kalevankadulle vuonna 2005 vappuna. Yrityksen liikeidea oli tarjota miehille perinteisiä parturipalveluita helposti ja nopeasti ilman jonottelua. Parturiin pääsi nettiajanvarauksella, varaamalla ajan puhelimitse tai kävelemällä sisään ilman ajanvarausta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kotisivut Luokka:Suomalaiset vähittäiskaupan yritykset
Vilho Paajanen

Vilho Olavi Paajanen (s. 11. heinäkuuta 1946 Parikkala) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti Vuoksenniskan Urheilijoita. Aikuisten SM-kilpailuista Paajanen saavutti maratonilta kolme hopeaa vuosina 1972, 1973 ja 1979. Hän saavutti Pohjoismaiden mestaruuden maratonilla vuonna 1973 Kuortaneella. Lämpötila kilpailun aikana oli +29 °C. Paajanen saavutti kolme sotilaiden maailmanmestaruutta ja sijoittui Bostonin maratonilla viidenneksi vuonna 1974. Ennätyksikseen Paajanen juoksi 3 000 metrillä ajan 8.35,0 vuonna 1973, 5 000 metrillä ajan 14.29,8 vuonna 1978, 10 000 metrillä ajan 30.05,2 vuonna 1976 ja maratonilla ajan 2.15.42,8 vuonna 1973. Virallisiin kilpailuihin Paajanen ei ole osallistunut vuoden 1980 jälkeen, koska siirtyi ampumaurheiluun. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matti Karjalainen (kestävyysjuoksija)

Matti Juhani Karjalainen (s. 3. marraskuuta 1950 Rovaniemen maalaiskunta) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti Posion Pyrintöä. Aikuisten SM-kilpailuista Karjalainen saavutti maratonilta pronssia vuonna 1979. Ennätyksikseen Pulkkinen juoksi 1 500 metrillä ajan 3:49.8 vuonna 1977, 3 000 metrillä ajan 8:21.1 vuonna 1977, 5 000 metrillä ajan 14:07.3 vuonna 1977, 10 000 metrillä ajan 29:13.8 vuonna 1978, puolimaratonilta ajan 1:07:42 vuonna 1984 ja maratonilla ajan 2:15:28.9 vuonna 1979. Virallisiin kilpailuihin Karjalainen ei ole osallistunut vuoden 1984 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heikki Lehti

Heikki Paavali Lehti (s. 30. heinäkuuta 1950 Punkalaidun) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen estejuoksija. Hän edusti Turun Urheiluliittoa ja Turun Tovereita. Kalevan kisoista Lehti saavutti 3 000 metrin esteistä pronssia vuonna 1979. Ennätyksikseen hän juoksi 1 500 metrillä ajan 3:50.38 vuonna 1980, 3 000 metrillä ajan 8:21.0 vuonna 1975, 5 000 metrillä ajan 14:13.34 vuonna 1976, 10 000 metrillä ajan 29:47.13 vuonna 1977 ja esteissä ajan 8:49.13 vuonna 1979. Virallisiin kilpailuihin Lehti ei ole osallistunut vuoden 1994 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset estejuoksijat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt