EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Darryl F. Zanuck

Darryl Francis Zanuck (5. syyskuuta 1902 – 22. joulukuuta 1979) oli Oscar- palkittu yhdysvaltalainen tuottaja, näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Zanuck syntyi Nebraskan osavaltiossa, mutta muutti 6-vuotiaana äitinsä kanssa Los Angelesiin. Jo 8-vuotiaana hän esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan, tosin vain extran roolissa. Hänen isänsä ei kuitenkaan ollut mielissään poikansa näyttelijäinnostuksesta, vaan kutsui tämän takaisin kotiin Nebraskaan. Vuonna 1917 Zanuck liittyi Yhdysvaltain armeijaan ja palveli muutaman vuoden ajan Ranskassa. Yhdysvaltoihin palattuaan hän päätti koettaa kykyjään käsikirjoittamisen parissa. Hän saikin myytyä muutamia käsikirjoituksiaan eri elokuvayhtiöille. Vuonna 1924 Zanuck sai vakituisen paikan Warner Bros. -yhtiöstä. Hän siirtyi ensin hallintopuolelle ja kohosi lopulta yhtiön tuotantopuolen johtoon vuonna 1931. Kahta vuotta myöhemmin Zanuck kuitenkin jätti yhtiön työskennelläkseen sen sijaan Twentieth Century Pictures -yhtiölle. Vuonna 1935 hän kumppaneineen osti Fox-yhtiön ja liitti sen yhteen vanhan yhtiönsä kanssa. Tästä muodostuneelle uudelle yhtiölle annettiin nimeksi 20th Century Fox. Zanuck toimi sen varapääjohtajana. Toisen maailmansodan aikaan hän otti vapaata yhtiöstä ja palveli jälleen armeijassa. 1950-luvulla hän vetäytyi yhtiöstä tuottaakseen itsenäisesti elokuvia Euroopassa. Zanuck palasi kuitenkin jo vuonna 1962 takaisin yhtiön johtoon. Hän myös nimitti poikansa Richard D. Zanuckin tuotannon johtajaksi, mikä osoittautui virheeksi, sillä vuonna 1971 hänen poikansa yhdessä yhtiön johtokunnan kanssa pakotti Zanuckin eroamaan virastaan. Zanuck kuoli keuhkokuumeeseen vuonna 1979. Hänet on haudattu Kaliforniaan. Hänellä on lisäksi tähti Hollywood Walk of Famella. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
GMC

GMC (alun perin GMC Truck) on yhdysvaltalaisen General Motors -konsernin automerkki. Se valmistaa maasto-, lava-, paketti- ja kuorma-autoja. Aiemmin yhtiö on myös valmistanut linja-autoja. Myös GMC on kärsinyt korkeista polttoainehinnoista, sillä merkin jättiläismäiset autot ovat suurikulutuksisia. GMC:n uudet mallit on usein varustettu myös lisätyillä hybridimoottoreilla, jotta ne täyttäisivät monien osavaltioiden tiukat päästörajoitukset. == Nykyiset mallit == * Terrain * Terrain Denali * Acadia * Acadia Denali * Yukon * Yukon Denali * Yukon XL * Yukon XL Denali * Canyon * Canyon Denali * Sierra 1500 * Sierra 1500 Denali * Sierra 2500HD * Sierra 2500 Denali HD * Sierra 3500HD * Sierra 3500 Denali HD * Savana Cargo * Savana Passenger * Savana Cutaway == Aiheesta muualla == *
Eveliina Kurki

Eveliina Kurki on suomalainen viihdeartisti ja laulaja. Hän oli MTV3:n järjestämän Kiitorata-ohjelman finaalissa vuonna 1995. Eräitä hänen kappaleitaan ovat '"Kesäkissa" ja "Sä osaat sillälailla peppua vemputtaa". ==Diskografia== === Albumit === * Eveliina Kurki (1999) === Singlet === * 7 syntii (1997) * Lolita (1998) * Tex Mex Cowboy (1998) * Näitä maailman teitä (2017) * Rakkauden Silta (2019) Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Coimbra-ryhmä

Coimbra-ryhmä on vuonna 1985 perustettu eräiden merkittävän aseman saavuttaneiden eurooppalaisten yliopistojen muodostama verkosto, jossa oli aikoinaan 38 jäsentä 23 maasta. Suomalaisista yliopistoista ryhmään kuuluvat Turun yliopisto ja Åbo Akademi. Ryhmä on nimetty siihen kuuluvan portugalilaisen Coimbran yliopiston mukaan. == Ryhmään kuuluvat yliopistot == Coimbra-ryhmään kuuluivat vuonna 2016 seuraavat 41 yliopistoa: Alankomaat * Groningenin yliopisto * Leidenin yliopisto * Utrechtin yliopisto Belgia * Leuvenin katolinen yliopisto * Louvainin katolinen yliopisto Britannia * Bristolin yliopisto * Durhamin yliopisto * Edinburghin yliopisto Espanja * Barcelonan yliopisto * Granadan yliopisto * Salamancan yliopisto Irlanti * Irlannin kansallinen yliopisto, Galway * Trinity College, Dublin Italia * Bolognan yliopisto * Padovan yliopisto * Pavian yliopisto * Sienan yliopisto Itävalta * Grazin yliopisto Liettua * Vilnan yliopisto Norja * Bergenin yliopisto Portugali * Coimbran yliopisto Puola * Jagellon yliopisto Ranska * Montpellier’n yliopisto * Poitiers’n yliopisto * Université Paul-Valéry Montpellier III Romania * Iaşin yliopisto Ruotsi * Uppsalan yliopisto Saksa * Göttingenin Georg-August-yliopisto * Heidelbergin yliopisto * Jenan yliopisto * Kölnin yliopisto * Würzburgin yliopisto Suomi * Turun yliopisto * Åbo Akademi Sveitsi * Geneven yliopisto Tanska * Aarhusin yliopisto Tšekki * Kaarlen yliopisto Turkki * Istanbulin yliopisto Unkari * Budapestin yliopisto Venäjä * Pietarin valtionyliopisto Viro * Tarton yliopisto == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Coimbra-ryhmän virallinen sivusto Luokka:Yliopisto Luokka:Coimbra
Spaceballs (demoryhmä)

Spaceballs on yksi demoskenen tunnetuimpia ryhmiä. Se on erityisen tunnettu 1990-luvun alun Amigalle tuotetuista demoistaan, jotka voittivat palkintoja kansainvälisillä demopartyilla. Ryhmä on peräisin Haldenista Norjasta. Se perustettiin jo vuonna 1989 ja on Norjan vanhin edelleen toimiva demoryhmä. Ryhmän perusti teini-ikäinen tietokoneharrastaja, joka demoskenessä esiintyi nimellä Dark Helmet. Ryhmään liittyi pian ohjelmoijaksi Lone Starr, josta tuli eräs demoskenen tunnetuimpia Amiga-ohjelmoijia. Hän ohjelmoi muun muassa kaksi demoa, joista Spaceballs muistetaan parhaiten: State of the Art ja 9 Fingers. Näissä demoissa tanssivat naishahmot oli synkronisoitu korkealaatuiseen musiikkiin. Useimmat muistakin Spaceballsin jäsenistä olivat ottaneet nimimerkkinsä Avaruusboltsit-elokuvan hahmojen mukaan. Lone Starr ja Dark Helmet herättivät huomiota nuorella iällään ja ohjelmointitaidoillaan, mutta lopulta he ravisuttivat demoskeneä hylkäämällä vanhat koulukunnan demoefektit. Spaceballsin toiminta hiljeni alkuaikojen menestyksen jälkeen monien jäsenten siirryttyä peliteollisuuden palvelukseen, mutta vuonna 1997 jäsenet Slummy ja Yoghurt aloittivat toiminnan uudelleen. == Merkittäviä tuotoksia == * Wayfarer (1. sija, The Gathering 1992) * State of the Art (1. sija, The Party 1992) * 9 Fingers (4. sija, The Party 1993) * Hypnopolis (1. sija, The Gathering 2000) * King of Fuck (2. sija, Assembly 2001, 4k intro) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Spaceballsin kotisivu * Spaceballs Pouët.netissä * Spaceballs CSDb:ssä * ITS ART – Artikkeli State of the Artista Luokka:Demoryhmät
Buleuterion

Buleuterion ( tai bouleutērion) oli antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa kaupunkivaltion neuvoston (bulē) istuntosali. Buleuterioneista on monia löydettyjä arkeologisia esimerkkejä Kreikasta ja sen lähialueilta. Tunnettuja buleuterioneita ovat muun muassa Olympian ja Ateenan buleuterionit. Vanhin säilynyt buleuterion on Olympian buleuterion, joka rakennettiin 500-luvulla eaa. Siellä tehtiin Olympian kisojen hallinnointi. Rakennus muodostui kahdesta rinnakkaisesta pitkänomaisesta ja apsikseen päättyvästä rakennuksesta. Niitä yhdisti julkisivun puolella katettu pylväikkö. Ateenan buleuterion, jossa kokoontui kaupungin 500-miehinen neuvosto, sijaitsi Agoralla. Myös se rakennettiin 500-luvulla eaa. 300-luvulla eaa. buleuterionin muodoksi vakiintui nelikulmainen rakennus, jossa oli keskellä puhujalava ja porrasmaisesti kohoavat istuinrivit kolmella sivulla. == Buleuterion- rakennuksia == * Buleuterion, Assos * Buleuterion, Ateena * Buleuterion, Dodona * Buleuterion, Delfoi * Buleuterion, Delos * Buleuterion/Odeion, Efesos * Buleuterion, Ilion * Buleuterion, Miletos * Buleuterion, Olympia * Buleuterion, Priene == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bouleuterion: Birthplace of Democracy. Foundation of the Hellenic World. Luokka:Antiikin Kreikan arkkitehtuuri *
Jim Bechtel

James "Jim" Bechtel on yhdysvaltalainen puuvillafarmari ja pokerinpelaaja. Bechtel on vuoden 1993 World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksen voittaja. Bechtel oli lähellä voittaa ensimmäisen WSOP-rannekkeensa jo vuonna 1979 , jolloin hän sijoittui toiseksi Perry Greenin jälkeen 1 500 dollarin no limit texas hold'em -turnauksessa. Vuonna 1988 hän oli pääturnauksen finaalipöydän kuudes ja ansaitsi 49 000 dollaria. Vuonna 1993 WSOP:n pääturnauksessa Bechtel oli finaalipöydän alkaessa toisena 631 000 dollarin pelimerkeillä. Pelin aikana hän pudotti vuoden 1990 mestarin Mansour Matloubin sekä John Bonettin ennen kuin kukisti pienellä määrällä pelimerkkejä pelanneen Glenn Cozenin kaksinpelin kolmannessa kädessä. Bechtelin J 6 piti Cozenin 7 4 kättä vastaan kun pöytään tuli T 8 3 2 5. Bechtelistä tuli ensimmäinen WSOP:n voittanut amatööripelaaja sitten Hal Fowlerin vuonna 1979. Bechtel ansaitsi voitostaan miljoona dollaria. Bechtel on sijoittunut WSOP:n pääturnauksessa rahoille myös vuosina 1986 (11.) ja 1989 (31.). Vuonna 2006 hän oli WSOP:n 50 000 dollarin sisäänoston H.O.R.S.E.-turnauksessa neljäs ansaiten 549 120 dollaria. World Poker Tourilla Bechtel on parhaimmillaan ollut kymmenes (2003 Bellagio Five- Diamond World Poker Classic). Bechtelin turnausansiot ylittivät vuoden 2006 lopussa 2,5 miljoonaa dollaria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Amistad

La Amistad () oli 1800-luvulla liikennöinyt espanjalainen orjalaiva. La Amistad on kuuluisa siitä, kun laivan 53 Afrikasta vangitsemaa afrikkalaista nousi kapinaan kesken kuljetuksen vuonna 1839. Orjat oli tarkoitus myydä laivan saavuttua Yhdysvaltoihin. Tuolloin Yhdysvalloissa oli jo voimassa laki, joka kielsi orjien tuonnin Afrikasta, joten orjat kuljetettiin Kuuban Havannasta Puerto Principeen, valheellisesti Kuubassa syntyneinä orjina. Orjalaivan sankariksi nousi mies nimeltä Joseph Cinqué, joka oli yksi vangituista. Hän sai vapautetuksi itsensä ja muutaman muun vangitun. He surmasivat laivan kokin ja kapteenin ja lopuksi pakottivat laivan kohti Afrikkaa. Heille uskoteltiin laivan olevan menossa Afrikkaan, ja kapinan jälkeen näin aluksi olikin, mutta laivan navigaattori ja muu henkilökunta käänsivät salaa laivan suunnan, ja kohta he olivatkin purjehtimassa Yhdysvaltoihin. Kapinalliset eivät kyenneet oivaltamaan tätä, sillä heillä ei ollut kokemusta suurella laivalla purjehtimisesta. Kun laiva saapui New Yorkin edustalle, yhdysvaltalainen sotalaiva havaitsi La Amistadin ja otti sen haltuunsa. Vangitut kuljetettiin Connecticutiin, missä heidät oli tarkoitus myydä orjina edelleen eteenpäin. Tästä alkoi monisäikeinen oikeustaistelu heidän omistuksestaan ja oikeuksistaan. Tapahtumasarja sai aikaan myös poliittisen liikkeen orjuuden kieltämiseksi. Steven Spielberg on ohjannut tapahtumasta elokuvan Amistad. ==Lähteet== Luokka:Purjelaivat Luokka:Orjakauppa
Brain Damage

Brain Damage on dubyhtye, joka on perustettu vuonna 1999 Saint-Étienneissa Ranskassa. == Diskografia == === Maxi === * Bipolar Disorder (Bangarang) - 1999 === Albumit === ==== (studio) ==== * Always greener (on the other side) (Bangarang/Hammerbass) - 2002 * Ashes to ashes / Dub to dub (Bangarang/Hammerbass/Sounds Around) - 2004 * Spoken dub manifesto vol.1 (Bangarang/Jarring Effects) - 2006 * Short Cuts (Bangarang/Jarring Effects) - 2008 * Burning before Sunset (Jarring Effects/Discograph) - 2010 * Burning before sunset featuring Black Sifichi (Jarring Effects) - 2010 * High Damage by High Tone meets Brain Damage (Jarring Effects) - 2012 * What you gonna do? (Jarring Effects) - 2012 * Empire Soldiers by Brain Damage meets Vibronics (Jarring Effects) - 2013 * Walk The Walk (Jarring Effects) - 2015 * Talk The Talk (Jarring Effects) - 2016 * Liberation Times by Brain Damage meets Harrison Stafford (Jarring Effects) - 2017 * Ya no mas ! (Jarring Effects) - 2018 * Beyond the Blue by Brain Damage meets Big Youth (Jarring Effects) - 2021 * Dreaming From an Iron Gate by Groundation meets Brain Damage (Baco Records) - 2023 ==== (live) ==== * Short Cuts Live (Jarring Effects/Discograph) - 2009 * Empire Soldiers Live (Jarring Effects / L'Autre Distribution) - 2015 === muut === * Combat Dub * Combat Dub II * Combat Dub III * Combat Dub IV * Digital Park Compilation * Alpha and Omega Meets Bangarang * Maxi vinyle de remixes de Lab° * Roots of Dub Funk vol. 3 * Dub Solidarity * Crooklyn Dub Outernational/Certified Dope Vol.4 * Alpha and Omega : Spirit of the Ancients * Dub Excursion (Produced by Sounds Around Records) * Dub in France * Dub Addicts * JFX 100 * Zion Train : Live as one remixed * How do you sleep ? * Burn Babylon Burn * Dub Wiser Chapter II * Wordsound 48 LP * High Tone Dub Box * Brain Damage meets Jazzmin Tutum * Zenzile Electric Soul Remixes * Tour de Force Battle Cry Remixed * Vaticaen Box #2 * Remix of Vibronics' Samsara * Dub Alliance * Skank Lab #5 * Tribute to Style Scott, Remix Clash * Sparky Riots * Remix on Vibronics' African Stone EP * Remix of Zenzile So Far So Good * EP Brain Damage meets Sir Jean featuring Sir Jean (Jarring Effects) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Brain Damagen virallinen sivusto Luokka:Dub Luokka:Ranskalaiset yhtyeet
Ekstrapyramidaalijärjestelmä

Ekstrapyramidaalijärjestelmä on ihmisillä aivoissa sijaitseva keskushermoston osa, joka säätelee ihmisen tiedostomatonta liikkeiden sujuvuutta eli motoriikkaa. Siihen kuuluvat muun muassa tyvitumakkeet eli basaaligangliot. Anatomisesti ekstrapyramidaalijärjestelmä on aivojen motoristen hermojen muodostaman pyramidiradan ulkopuolelle jäävä osa. Ekstrapyramidaalirata kontrolloi lihastonusta ja tasapainoheijasteita. Järjestelmään kuuluu monimutkainen neuronien takaisinkytkentäjärjestelmä. Ei-tahdonalaiseen motoriikkaan kuuluvat myös pikkuaivot, joiden tehtävänä on enemmän liikkeiden koordinaatiota. Ekstrapyramidaaliradat lähtevät tyvitumakkeista ja talamuksesta. Ekstrapyramidaalijärjestelmän häiriöitä kutsutaan usein ekstrapyramidaalioireiksi, joista esimerkkinä parkinsonismi. Parkinsonismi saattaa aiheutua Parkinsonin taudista tai psyykenlääkkeiden sivuvaikutuksista mutta myös psyykkisistä sairauksista, kuten skitsofrenia, kaksisuuntainen mielialahäiriö ja depressio. Häiriöitä aiheuttavat lääkkeet ovat yleensä ihmisen aivoihin vaikuttavia voimakkaita lääkkeitä, esimerkiksi antipsykootteja, Alzheimer-lääkkeitä tai litiumia. Häiriöt ilmenevät esimerkiksi lihasten nykimisenä tahdonvastaisesti ihmisen liikkuessa tai puhuessa tai vaikkapa käsien tärinänä. Häiriön voivat aiheuttaa myös psyykenlääkkeet. Luokka:Keskushermosto
Keijo Komppa

Keijo Kalervo Emil Komppa (10. huhtikuuta 1928 Helsinki – 22. kesäkuuta 2009 Helsinki)Kuka kukin on 2003, Otava 2002 oli suomalainen näyttelijä. Hän esiintyi televisiosarjassa Sodan ja rauhan miehet J. K. Paasikivenä sekä televisiosarjassa Naapurilähiö. Hän toimi Suomen Kansallisteatterissa 1982–1995 ja sitä ennen monissa muissa teattereissa. Komppa valmistui Teatterikoulun korkeakouluosastolta 1967 suoritettuaan ohjaaja- dramaturgitutkinnon. Komppa esiintyi jo 1930-luvulla lapsinäyttelijänä, mutta varsinaisesti ura alkoi Helsingin teiniteatterista 1940-luvun lopulla ja Ylioppilasteatterista, jonka johtaja hän oli 1952–1954. 1950-luvulta alkaen hän näytteli elokuvissa ja toimi radioteatterissa ohjaajana ja näyttelijänä, elokuvassa, sittemmin televisiossa ja teki pitkän uransa aikana myös valistusfilmejä ja lyhytelokuvia. Hän lainasi äänensä useihin piirroselokuviin ja esiintyi Knalli ja sateenvarjo -radiokuunnelmissa. 1980-luvun alkupuolella hän ohjasi MTV:lle perhesarjaa Tavataan Karppisilla. Komppa sai Pro Finlandia -mitalin 1991 ja teatterineuvoksen arvonimen 1997. Hänelle myönnettiin ylimääräinen taiteilijaeläke. == Filmografia== *Varsovan laulu (1953) *Se alkoi sateessa (1953) *Olemme kaikki syyllisiä (1954) *Villi Pohjola (1955) *Lähellä syntiä (1955) *Sankarialokas (1955) *Tyttö lähtee kasarmiin (1956) *Vihdoinkin hääyö... (1957) *Vääpelin kauhu (1957) *Kolmas laukaus (1959) *Ei ruumiita makuuhuoneeseen (1959) *Skandaali tyttökoulussa (1960) *Opettajatar seikkailee (1960) *Nina ja Erik (1960) *Molskis, sanoi Eemeli, molskis! (1960) *Kaks’ tavallista Lahtista (1960) *Isaskar Keturin ihmeelliset seikkailut (1960) *Toivelauluja (1961) *Minkkiturkki (1961) *Miljoonavaillinki (1961) *Me (1961) *Kertokaa se hänelle... (1961) *Vaarallista vapautta (1962) *Tähdet kertovat, komisario Palmu (1962) *Kielletty kirja (1965) *Pariisilaissolmio (1965, tv) *Ylilääkäri (1966, tv) *Johan nyt on markkinat! (1966) *Äl’ yli päästä perhanaa (1968) *Kunnon sotamies Svejkin seikkailuja (1968, televisiosarja) *Täällä Pohjantähden alla (1968) *Vodkaa, komisario Palmu (1969) *Naapurilähiö (1969, tv) *Vinski ja Vinsentti (1970, tv) *Pilvilinna (1970) *Luottamus (1976) *Sodan ja rauhan miehet (1978, televisiosarja) *Knalli ja sateenvarjo (1979–1997) *Akaton mies (1983) *Ihmiselon ihanuus ja kurjuus (1988) *Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva (1990) *Kadunlakaisijat (1991) *Mitä minä tekisin? (1993) *Tuomitut (1995) *Isältä pojalle (1996) *Nortia (1996, televisiosarja) *Paluu naapurilähiöön (1997, televisiosarja) === Äänirooleja === == Lähteet == * * YLE Elävä arkisto: Keijo Komppa 1928-2009 * Helsingin Sanomat 8.4.2008 s. C5 Syntymäpäivähaastattelu === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Keijo Kompan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Vieno Orre

Vieno Anselm Orre (19. marraskuuta 1920 Hanko – 2. kesäkuuta 1984 Turku) oli erityisesti seinämaalauksistaan tunnettu suomalainen taidemaalari. Hän kävi Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1947–1950. Ensimmäisen kerran hänen töitään oli esillä 1950. Vuosien varrella hän osallistui lukuisiin yhteisnäyttelyihin Suomessa ja ulkomailla. Orre toimi Turun piirustuskoulun opettajana 1971–1972 ja rehtorina 1974–1981. Orren maalauksia on monen taidemuseon kokoelmissa.Orre, Vieno Anselm. KuvataiteilijamatrikkeliKuvataiteilijamatrikkeli. Viitattu 19.3.2017 Orre voitti 1960-luvun alussa Turun kaupungin monumentaalimaalausten kilpailussa mahdollisuuden toteuttaa Pääskyvuoren koulun juhlasaliin 18 metriä pitkä ja puolitoista metriä korkea maalaus Väri ja rytmi. Yhä paikoillaan oleva teos kuvaa nuoria eri liikuntalajien parissa. Vaikutteita työhönsä Orre sai ruotsalaisen Norrköpingin kaupungin Klingsborgin koulun samantapaisesta maalauksesta, jonka aiheena on juhlakulkue.Möttönen, Heikki: Nostalginen Turku: Opettaminen Orren elämäntyö , Aamuset 18.3.2017. Viitattu 19.3.2017. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit‎ Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Sōke

Sōke () on japanilainen arvonimi, joka tarkoittaa perinteen (nykyisin useimmiten perinteisen kamppailutyylin) päämiestä. Sōke ei välttämättä aina ole perimänsä taidon taitaja, vaan hän voi olla myös sukuperimyksen muodollinen säilyttäjä. Tällöin perinteen pääopettajana toimii sōken valtuuttama pääopettaja, jota joissain perinteissä kutsutaan nimellä shihanke. Sōke on yleensä perinteensä suurin auktoriteetti, joka päättää oppiarvojen ja sertifikaattien myöntämisestä sekä opetusluvista. Esimerkiksi täyden perimyksen lisenssin (menkyo kaiden) ja opetusluvan myöntäminen on usein vain sōken vallassa. Vaikka puhutaan sukuperimyksestä, ei sōke-linja ole välttämättä samalla sukulaislinja biologisessa merkityksessä. Japanissa aikuisten ihmisten adoptointi oli kulttuurinomaista ja adoptoitu saattoi olla suvun ulkopuoleltakin. Sōke saattoi esimerkiksi adoptoida sukuunsa seuraajakseen jonkun lahjakkaan oppilaan. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Japanilaiset budōkäsitteet
Jaakko Summanen

Jaakko Ilmari Summanen (1. syyskuuta 1922 Nilsiä – 25. lokakuuta 1990 Kuopio) oli suomalainen sotakirjailija. Summanen lähti jatkosotaan vapaaehtoisena vuonna 1942. Kesäkuussa 1944 hän jäi Kannaksen suurhyökkäyksen yhteydessä venäläisten sotavangiksi ja vietti kuukausia vankileirillä, kunnes pääsi marraskuussa takaisin Suomeen. Hän työskenteli 1948 lähtien viisi vuotta myymäläapulaisena Rautavaaralla ja perusti sitten oman kauppansa kotikylälleen Nilsiän Palonurmelle. Hän oli naimisissa Katri Hellin Väätäisen kanssa vuodesta 1949 lähtien. Summasen esikoisromaani oli vuonna 1979 julkaistu omaelämäkerrallinen Sotavanki, ja seuraavan vuosikymmenen aikana hän kirjoitti seitsemän muutakin sotaromaania. ==Teokset== * Sotavanki. Gummerus 1979. * Nuoret sotilaat. Gummerus 1980. * Syvärin takaa. Gummerus 1980. * Pohjan poika. Gummerus 1981. * Lähtö Äänislinnasta. Gummerus 1984. * Viimeiset kranaatit. Gummerus 1985. * Asemasotaa. Gummerus 1987. * Stalinin moukari. Gummerus 1989. ==Lähteet== * * Kuopion kaupunginkirjaston sivu Jaakko Summasesta Luokka:Suomalaiset sotakirjailijat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Videopeliklooni

Videopeliklooni viittaa videopeleihin, joita pidetään vahvasti matkittuina jostain aiemmasta pelistä. Klooni on usein kielteisessä sävyssä käytetty käsite. Kloonia voidaan pitää idean varastamisena, mutta toisaalta se voi olla myös kunnianosoitus matkitulle pelille. Joskus kloonien myötä syntyy uusi lajityyppi ja jäljitellystä pelistä tulee lajityypin kantamuoto. Esimerkiksi Lunar Lander on muodostunut omaksi lajityypiksi. Kloonauksen suosituimpia kohteita ovat olleet varhaiset, yksinkertaiset pelit, joita ei-kaupalliset harrastelijaohjelmoijat ovat pystyneet helposti ”kloonaamaan” omilla tuotoksillaan. Ei-kaupalliset kloonit voivat olla hyvinkin suoria kopioita alkuperäisestä pelistä. == Tekijänoikeudet == Kloonien tekijät ovat toisinaan joutuneet oikeuskiistaan pelin muistuttaessa liikaa toista peliä. Konamin Scramble oli oikeuskiistan aiheena vuonna 1982, jonka päätöksessä todettiin Omni Video Gamesin yrittäneen tahallisesti hyötyä pelistä, johon Stern Electronicsilla oli yksinoikeus Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Päätöksessä myös todettiin videopelin audiovisuaalisen työn olevan tekijänoikeuden alaisesti suojattavaa. ==Tunnettuja kloonattuja pelejä== * Arkanoid (1986). Pelin vuoden 1987 tietokonekäännökset laukaisivat valtaisan Arkanoid-kloonien vyöryn. Arkanoid itsekin on klooni aiemmasta samanlaisesta pelistä. Lajityypin kantamuoto on Breakout. * Commando on vuonna 1985 julkaistu ylöspäin vierivä ammuntapeli, josta on tehty runsaasti klooneja, kuten Ikari Warriors, Rambo: First Blood Part II, Dogs of War, Leatherneck ja Battle Isle. * Dungeon Master (1987) oli ensimmäinen kolmiulotteisesta perspektiivistä kuvattu roolipeli. Pari vuotta sen julkaisun jälkeen markkinoille alkoi tulla useita klooneja. * Tetris on poikinut useita klooneja. * Doomin (1993) tyyppisiä pelejä kutsuttiin alkuaikoina Doom-klooneiksi * Great Giana Sisters (1987) muistutti Super Mario Brosia ja vahvistamattoman huhun mukaan Nintendo uhkasi Rainbow Artsia oikeustoimilla * Grand Theft Auton avointa pelimaailmaa ja tekemisen vapautta on kloonattu useissa peleissä. * Ensimmäinen Warcraft-peli (1994) on fantasiaympäristöön sijoitettu klooni pelistä Dune II, joka on lajityypin kantamuoto. Myöhemmin Dune II:n tekijöiden Command & Conquer käynnisti kloonien vyöryn. * Varhaisia kolikkopelejä on kloonattu paljon: **Asteroids **Gravitar **Pac-Man **Pong **Space Invaders **Missile Command **Qix **Tron == Lähteet == Luokka:Videopelikäsitteet
George Beverly Shea

George Beverly Shea (1. helmikuuta 1909 Winchester, Ontario, Kanada – 16. huhtikuuta 2013 Asheville, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) oli gospel-musiikin alalla vaikuttanut laulaja-lauluntekijä. Hän syntyi Kanadassa, mutta loi työuransa Yhdysvalloissa. Shea aloitti laulamisen kirkkokuorossa Ontariossa. Hän julkaisi kymmeniä albumeja, ja vuonna 1978 hän pääsi Gospel Music Hall of Fameen. Hänellä oli lukuisia Grammy-ehdokkuuksia, ja hänelle myönnettiinkin kyseinen palkinto 1966. Shea asui vaimonsa Karlenen kanssa Pohjois- Carolinassa. Billy Graham on nimennyt hänet suosikkilaulajakseen. == Varhainen elämä == Shea syntyi Winchesterissä, Ontariossa helmikuussa 1909, jossa hänen isänsä A. J. Shea toimi wesleyanilaisena metodistipastorina. Ensimmäisen kerran Shea esiintyi julkisesti isänsä kirkon kuorossa. Myöhemmin Shea lauloi Houghton Collegen Glee Clubissa. Shea valmistui Houghton Collegesta vuonna 1929. Vuosina 1929–1938 hän työskenteli vakuutusyhtiön virkailijana ja lauloi harrastuksenaan WMCA:n ja WHN:n radiokanavilla. == Laulajan ura == Vuosina 1938–1944 Shea toimi juontajana ja laulajana WMBI:n radiokanavalla Chicagossa. Ensimmäisen kerran Shea esiintyi Billy Grahamin mukana vuonna 1944. Graham toimi tuolloin Western Springissä pastorina ja oli muistanut Shean radio- laulantaa WCFL:n radio-ohjelmassa. Graham kutsui Shean auttamaan lähetyksessä, mistä alkoi pitkä yhteistyö herrojen välillä. Shea vastasi musiikista Grahamin kokoussarjakiertueilla ympäri maailman. Shea kuului kokoussarjakiertueiden musiikkityön ytimeen alusta lähtien yhdessä Cliff Barrowsin kanssa. Vuodesta 1952 lähtien Sheaa kuultiin säännöllisesti radiossa. Shea toimi aktiivisesti Billy Graham Evangelistic Association -järjestön työssä aina 1990-luvun lopulle saakka. == Teokset == Shea julkaisi neljä teosta: * 1968: Then Sings My Soul, omaelämäkerta, Fleming Revell Company ** Elokuvamusikaali/dokumentti vuonna 1984, World Wide Pictures * 1972: Song That Lift the Heart, Fleming Revell Company * 2004: How Sweet the Sound, Tyndale House Publishers == Huomionosoitukset == * GMA Gospel Music -kunniagallerian jäsen (1978) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * George Beverly Shean kuvaus allmusic.comissa Luokka:Hengellisen musiikin esittäjät Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Kanadalaiset laulajat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet kanadalaiset Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet Luokka:Gospel Music Hall of Fame
Pedro de Córdoba

Pedro de Córdoba (1460–1525) oli dominikaanimunkki, joka laati hartauskirjan intiaaneille.Enciclopedia Catolica Vuoden 1510 syyskuussa Hispaniolan saarelle (nyk. Haiti) Espanjasta saapuneet dominikaanit laativat provinsiaalinsa, Pedro de Córdoban johdolla intiaanien käännyttämiseksi ja sivistämiseksi kattavan ohjelman. Ohjelma ilmestyi kirjana Meksikon piispan Juan de Zumárragan rahoittamana vuonna 1544 nimellä Doctrina Cristiana para instrucción e información de los indios por manera de historia. Teoksen käsikirjoitus oli valmistunut Hispaniolassa ennen vuotta 1525, jolloin Pedro de Córdoba kuoli 38-vuotiaana. Oletetaan dominikaani Domingo de Betanzosin tuoneen käsikirjoituksen kopion Meksikoon vuonna 1526, hänen saapuessaan sinne ensimmäisten dominikaanien johdossa. Pedro de Córdoba, joka oli vuonna 1512 Espanjassa puolustamassa alaistaan Antonio de Montesinosia tämän Santo Domingossa pitämän, espanjalaisten julmuudet tuomitsevan rohkean saarnan vuoksi, toi Espanjasta palatessaan Santo Domingoon viimeiset tiedot uskonopetuksen merkityksestä ja siihen liittyvistä eriävistä mielipiteistä. Hispaniolan dominikaanit päättivät keskittää kristinopin opettamisen sunnuntai-iltapäivien saarnojen yhteyteen, ja samalla kehitellä menetelmiä intiaanien opettamiseksi. Oletettavasti Bartolomé de las Casas käytti Doctrina Cristiania apunaan sunnuntai-iltapäivien saarnoissaan, liityttyään Santo Domingon dominikaaneihin vuonna 1520, oletettavasti dominikaanien provinsaalin Domingo de Betanzosin suostuttelemana. ==Doctrina Cristiana== Pedro de Córdoban ja hänen dominikaaniveljiensä laatiman Doctrina Cristiana on eräs ensimmäisiä Amerikan mantereella julkaistuja teoksia, ja mitä ilmeisimmin ensimmäinen Uudessa Maailmassa kirjoitettu kirja. Teoksen hyväksyivät käyttöönsä kaikki kolme Uudessa Espanjassa toimivaa sääntökuntaa, dominikaanit, fransiskaanit ja augustiinit. Vuonna 1548 ilmestyi Doctrina Cristianan nahuatlinkielinen painos, jota voidaan pitää Uuden Espanjan hengellisen ja henkisen valloituksen todellisena kulmakivenä, ja josta otettiin nopeasti uusia painoksia "doctrinerojen", uskonopettajien käyttöön. Pedro de Córdoban Doctrina Cristiana perustelee hyvin perusteellisesti, huolellisesti ja kouriintuntuvalla tavalla kirkon opinkappaleita. Alkuperäiseen, dominikaanien Hispaniolassa käyttämään tekstiin, tehtiin sen Meksikossa julkaistuun painokseen joitakin välttämättömiä muutoksia. Meksikolaisille, jotka pitivät aurinkoa jumalanaan, oli selvitettävä auringon todellinen luonne. Että aurinko ja kuu olivat vain kappaleita, jotka liikkuivat maapallon ympärillä, saaden aikaan vuorokaudenaikojen vaihtelut. == Lähteet == * Miguel A. Medina,OP. Doctrina cristiana para instrucción de los indios por Pedro de Córdoba. Mexico 1544 y 1548. San Estebanin dominikaaninen kustantamo. Salamanca 1987. ===Viitteet=== Luokka:Espanjalaiset filosofit Luokka:Dominikaanit Luokka:Lähetyssaarnaajat Luokka:Vuonna 1460 syntyneet Luokka:Vuonna 1525 kuolleet
Akhaian ruhtinaskunta

Akhaian ruhtinaskunta oli yksi Latinalaisen keisarikunnan vasallivaltioista, jotka perustettiin Bysantin valtakunnan tilalle, kun Konstantinopoli oli vallattu neljännellä ristiretkellä. Ristiretkeen osallistunut ritari Vilhelm Champlitte perusti Akhaian vuonna 1205. Siitä tuli Thessalonikan kuningaskunnan vasalli yhdessä Ateenan herttuakunnan kanssa. Akhaiasta tuli Kreikan johtava valtio vuonna 1224, kun Epeiroksen despotaatti valtasi Thessalonikin. Akhaia oli melko pieni koostuen vain Peloponnesoksen niemimaan, joka tunnettiin ristiretkeläisten keskuudessa nimellä Morea, sisäosista ja muutamasta satamakaupungista. Se oli Epeiroksen ja Venetsian Egeanmeren aluiden ympäröimä. Se oli kuitenkin varakas valtio ja se auttoi Latinalaista keisarikuntaa bysanttilaista Nikaian keisarikuntaa vastaan. Alkujaan Akhaian pääkaupunki oli Andravida. Vilhelm II Villehardouin siirrätti pääkaupungin Mystraan vuonna 1249. Vilhelm II oli runoilija ja trubaduuri. Ruhtinaskunnalla oli oma raha, kirjallinen kulttuuri ja puhutun ranskan muoto. Ruhtinaskunnassa kirjoitettiin myös Morean kronikka, joka antaa merkittävää historiallista tietoa Kreikan ristiretkeläisvaltioista. Vilhelm II aloitti vuonna 1255 sodan Venetsian Egeanmeren alueita vastaan ja vuonna 1259 hän liittoutui Epeiroksen despootin Mikael II Dukaan kanssa Nikaian hallitsijaa Mikael VIII Palaiologosta vastaan. Mikael II hylkäsi Vilhelmin ja tämä vangittiin Pelagonian taistelussa. Kun Mikael VIII oli vallannut Konstantinopolin vuonna 1262 takaisin Vilhelm vapautettiin vaihdossa Moreaan, josta tuli Bysantin despotaatti. Vilhelmin jälkeen ruhtinaskunta siirtyi Sisilian Kaarle I:lle, joka oli saanut alueen Latinalaisen keisarikunnan viimeiseltä hallitsijalta Balduin II:lta siinä toivossa, että Kaarle voisi palauttaa keisarikunnan mahdin. Kaarle ja hänen perillisensä eivät henkilökohtaisesti hallinneet Akhaiassa, mutta he lähettivät rahaa ja sotilaita tukemaan ruhtinaskuntaa taistelussa bysanttilaisia vastaan. Katalonialainen komppania sai Ateenan herttuakunnan haltuunsa vuonna 1311, minkä ansiosta Akhaian alue rauhoittui. Akhaia oli italialaisten aatelisten hallussa runsaan vuosisadan, kunnes bysanttilaisen Morean despootti Tuomas Palaiologos valloitti alueen 1432. Akhaia siirtyi Osmanien valtakunnalle vuonna 1460. Luokka:Ristiretkivaltiot Luokka:Euroopan entiset valtiot Luokka:Kreikan historia
Meerssen

Meerssen on kunta Limburgin provinssissa, Alankomaiden kaakkoisosassa. Asukkaita kunnassa on 19 776 (1.2.2008) ja pinta-alaa 27,71 neliökilometriä, josta vettä on 0,56 km². Meerssenin sopimus allekirjoitettiin täällä vuonna 870. == Asutuskeskukset ja niiden väkiluvut == Meerssenin asutuskeskukset ja niiden väkiluvut 1. tammikuuta 2005: {| class="toccolours" style="margin: 0 2em 0 2em;" Hollanninkielinen nimi Limburginkielinen nimi Väkiluku Meerssen Meersje 5 840 Bunde Bung 5 790 Ulestraten Ulesjtraote 2 940 Geulle Gäöl 2 340 Rothem Raotem 1 690 Moorveld Mwórveld 510 Kasen Kaze 300 Geulle aan de Maas Gäöl-aan-de-Maas 220 Raar Raor 120 Weert Waert 110 (Lähde: CBS) == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu Luokka:Limburgin kunnat (Alankomaat)
Oscar Brodney

Oscar Brodney (18. helmikuuta 1907 – 12. helmikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen elokuvien käsikirjoittaja. Hän syntyi Bostonissa, Massachusettsissa, ja on ollut ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi.http://www.imdb.com/name/nm0110958/ Ennen elokuvauraansa Brodney vaikutti lakialalla.http://www.allmovie.com/cg/avg.dll?p=avg&sql;=2:83102 == Filmografiaa == * Aina vain Lulu (1946) * Suukko joka sulhaselle (1948) * Preerian tyttö (1949) * Pikku Egypti (1951) * Francis kadettikoulussa (1952) * Glenn Miller Story (1953) * Attila, hunnien kuningas (1954) * Kaikki puolestasi (1954) * Mustan kilven ritari (1954) * Purppuranaamio (1955) * Tammy ja suuri maailma (1957) * Minä ja ministeri (1960) * Opettaja rakastuu (1961) * Lääkäri rakastuu (1963) * Mieluummin rakas kuin rikas (1964) * 1000 Convicts and a Woman (1971) * Aavekuume (1986) https://www.elonet.fi/fi/henkilo/114684 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Pulssisuhde

Pulssisuhde on yleisesti sähkötekniikan käsite, joka ilmaisee jaksollisten aaltomuotojen puolijaksojen suhteen jaksoon. Pulssisuhdetta käytetään yleensä puhuttaessa pulssileveysmodulaatiosta ja kanttiaallosta, mutta sitä voidaan soveltaa myös muihin aaltomuotoihin, mikäli puolijaksot voidaan erottaa toisistaan esimerkiksi negatiiviseksi ja positiiviseksi puolijaksoksi. Pulssisuhde kertoo puolijaksojen suhteen kokonaisjaksoaikaan. Suhde, jolloin signaali on 1 D_{on} = \frac{t_1}{T} Suhde, jolloin signaali on 0 D_{off} = \frac{t_2}{T} Pulssisuhteella tarkoitetaan yleensä arvoa D_{on} eli osuutta ajasta, jonka signaali on "päällä" (tai positiivinen), ellei erikseen puhuta negatiivisesta pulssisuhteesta. Pulssisuhdetta ilmaistaan monesti prosenteissa. Esimerkiksi 50 %:n suhde tarkoittaa yllä, että signaalitaso on puolet jaksosta 1 ja puolet jaksosta 0. Pulssisuhteesta käytetään myös seuraavia nimityksiä: hyötyaika, toimintajakso, käyttöjakso, käyttösuhde. "Hyötyaika" on siitä yksikäsitteisempi termi kuin pulssisuhde, että joskus pulssisuhteella tarkoitetaan hyötyajan (engl. "duty cycle") sijaan positiivisen puolijakson suhdetta negatiiviseen puolijaksoon1 TYÖ 1 PERUSMITTALAITTEET, Mikro- ja nanotekniikan laitos, Elektroniikan laboratoriotyöt S-87.1030, Elektroniikan perusteiden työt S-87.2126, luku "1.2.2.2 Pulssisuhde (duty tai symmetry)", sivut 17-18. Mm. "Pulssisuhteen voi ilmoittaa prosentteina (esimerkiksi 40:60). ... Kuvassa 3 on signaali, jonka pulssisuhde on 75:25." ("D_{on}\ :\ D_{off}" eli "t_1\ :\ t_2", engl. "pulse ratio"). Esimerkiksi pulssisuhde "1 : 1" tarkoittaa hyötyaikaa 50 % ja pulssisuhde "1 : 3" hyötyaikaa 25 %. Kertomalla hyötyajan D_{on} tai D_{off} jaksonajalla T saadaan puolijakson pituus t_1 tai t_2. ==Katso myös== *Hakkuri *Siniaalto *Modulaatio (elektroniikka) *Aalto (fysiikka) == Lähteet == Luokka:Sähkötekniikka
Marie Glory

Marie Glory (oik. Raymonde Louise Marcelle Toully, 3. maaliskuuta 1905 Mortagne-au-Perche, Ranska - 24\. tammikuuta 2009 Cannes, Ranska) oli ranskalainen mykkäelokuvien näyttelijä. Hän oli yksi viimeisistä elossa olevista aikuisrooleja mykkäelokuvissa näytelleistä näyttelijöistä. Glory teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1924 Raymond Bernardin elokuvassa Le Miracle des Loups taiteilijanimellä Arlette Genny, jota hän käytti vuoteen 1927. Vuonna 1928 Glory näytteli Line Hamelinin roolin miltei kolmetuntisessa ranskalais- saksalaisessa tuotannossa Raha (L’Argent). Seuraavana vuonna hän oli mukana Géza von Bolváryn saksalaiselokuvassa Vater und Sohn. 1930-luvulla Glory esitti naispääosaa useissa elokuvissa. Hänen ensimmäinen puheroolinsa oli vuonna 1930 Leo Mittlerin elokuvassa Le Roi de Paris, jossa Gloryn vastanäyttelijänä toimi venäläisemigrantti Iván Petrovich. Hänen viimeinen pääosansa oli vuonna 1939. 1940-luvulla Glory näytteli vain yhdessä elokuvassa (vuoden 1943 Dagli Appennini alle Ande). 1950-luvulla Glory näytteli italialaisissa elokuvissa sivurooleissa. Hänen viimeinen elokuvaroolinsa oli vuonna 1960 ja tv-sarjassa vuonna 1964. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Klaveeri

Klaveeri tarkoittaa yleisesti kosketinsoitinta. Nykyisin termiä käytetään lähinnä joidenkin tiettyjen sävellysten, kuten Johann Sebastian Bachin Hyvin viritetyn klaveerin, nimessä. Klaveereihin kuuluvat muun muassa: * vasaraklaveeri eli fortepiano * klavikordi * cembalo * piano * urut.
Rose Bampton

Rose Bampton (28. marraskuuta 1907 – 21. elokuuta 2007) oli yhdysvaltalainen ooppera- ja klassinen laulaja. Bampton syntyi Lakewoodissa Ohiossa. Hän aloitti uransa mezzosopraanona mutta siirtyi sopraanoksi. Hän pääsi Metropolitaniin mutta esiintyi myös muissa huomattavissa oopperataloissa eri puolilla maailmaa. Bampton oli naimisissa Wilfrid Pelletierin (1890–1982) kanssa. Bampton tulkitsi muun muassa Arnold Schönbergin, Charles Gounod'n, Johann Sebastian Bachin, Ludwig van Beethovenin ja Amilcare Ponchiellin tuotantoa. Hän kuoli vain kolme kuukautta ennen 100-vuotispäiväänsä. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Anna-Liisa Kasurinen

Anna-Liisa Kasurinen (o.s. Oksanen, ent. Piipari, s. 8. toukokuuta 1940 Kivijärvi) on suomalainen kaupunkineuvos, entinen SDP:n kansanedustaja ja kaksinkertainen ministeri. Kymen läänin vaalipiiriä 1979–1995 edustanut Kasurinen oli kulttuuriministeri 1987–1991 ja ministeri liikenneministeriössä 1990–1991. Presidentin valitsijamies Anna-Liisa Kasurinen oli 1978, 1982 ja 1988.Kuka kukin on 2007, s. 362. Helsinki 2006. ISBN 951-1-20606-0 Hän putosi eduskunnasta vuoden 1995 vaaleissa. Kunnallispolitiikassa Kasurinen oli Kotkan kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1972–2008 ja kaupunginhallituksen puheenjohtaja 2001–2008. Vuonna 2003 Kasurinen sai kaupunkineuvoksen arvonimen. Koulutukseltaan Kasurinen on sairaanhoitaja. == Luottamustehtäviä == *Urheiluopistosäätiön valtuuskunnan jäsen ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Kotkan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen kulttuuriministerit Luokka:Kymen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset sairaanhoitajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jonathan Rhys Meyers

Jonathan Rhys Meyers (kirjoitetaan usein myös Jonathan Rhys-Meyers), syntyjään Jonathan Michael Francis O'Keeffe (s. 27. heinäkuuta 1977) on irlantilainen näyttelijä ja Golden Globe -voittaja. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat muun muassa Viattomuuden loppu, Parempi kuin Beckham, Turhuuden turuilla, Aleksanteri, Match Point ja Vaarallinen tehtävä III. Hän näytteli pääosaa televisiosarjassa Tudors. Joulukuussa 2020 Meyers pidätettiin rattijuopumuksesta hänen kolaroituaan autonsa Malibussa Kaliforniassa. ==Valikoitu filmografia== * Missä on Finbar? (The Disappearance of Finbar, 1996) * Simson ja Delila (Samson and Delilah, 1996) (TV) * Amerikkalainen unelma (Telling Lies in America, 1997) * Kotiopettajatar (The Governess, 1998) * Velvet Goldmine (Velvet Goldmine, 1998) * Viattomuuden loppu (The Loss of Sexual Innocence, 1999) * Paholaisen satulassa (Ride with the Devil, 1999) * Tuhoisa suhde (Tangled, 2001) * Mahtavat Amberssonit (The Magnificent Ambersons, 2002) (TV) * Parempi kuin Beckham (Bend It Like Beckham, 2002) * Tesserakti (The Tesseract, 2003) * Turhuuden turuilla (Vanity Fair, 2004) * Aleksanteri (Alexander, 2004) * Elvis – legendan synty (Elvis, 2005) (TV) * Match Point (Match Point, 2005) * Vaarallinen tehtävä III (Mission: Impossible III, 2006) * Tudors (Tudors, 2007) * Pako Huang Shista (The Children of Huang Shi, 2008) * From Paris with Love (From Paris with Love, 2010) * Varjojen kaupungit: Luukaupunki (The City of Bones, 2013) * The Aspern Papers (2018) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * * Jonathan Rhys Meyers NNDB:ssä Rhys Meyers, Jonathan Rhys Meyers, Jonathan Rhys Meyers, Jonathan Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat
El tiempo es oro

El Tiempo Es Oro on meksikolaislaulaja Paulina Rubion vuonna 1995 julkaisema levy. "Te Daría Mi Vida", "Nada de Ti", ja "Hoy Te Dejé de Amar" -sinkkujen lisäksi on myös Rubion esikoiselokuvan "Bésame En La Boca" teemalaulu. ==Kappaleet== == Singlet == #"Te Daría Mi Vida" (#9 MEX) #"Nada De Ti" (#3 MEX) #"Hoy Te Deje de Amar" (#12 MEX) #"Bésame en la Boca" == Arviot == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == Luokka:Vuoden 1995 albumit Luokka:Meksikolaiset albumit Luokka:Popalbumit
Vilhelm II Villehardouin

Vilhelm II Villehardouin (k. 1. toukokuuta 1278) oli Akhaian ruhtinaskunnan viimeinen Villehardouin-suvun hallitsija. Hänen aikanaan Akhaia oli voimansa huipulla. Vilhelm nousi Akhaian hallitsijaksi vuonna 1246 veljensä Geoffrey II:n kuoltua. Prinssinä Vilhelm valloitti Peloponnesoksen niemimaan loppuosan ja rakennutti linnoituksen Mystraan. Vuonna 1249 hän liittyi Ranskan Ludvig IX:n mukaan seitsemännelle ristiretkelle Kyproksella. Ludvig antoi Vilhelmille luvan ranskalaistyylisten rahojen painamiseen. Vuonna 1259 Vilhelm liittoutui Epeiroksen despootin Mikael II:n kanssa Nikaian keisarikuntaa vastaan. Saman vuoden syyskuussa Vilhelm johdatti joukkonsa Pelagonian taisteluun. Epeiroslaiset kuitenkin hylkäsivät hänet ja Nikaian armeija löi Vilhelmin joukot. Tämä joutui itse vangiksi ja kuljetettiin Nikaiaan, josta pääsi vapaaksi vasta vuonna 1262 alueluovutuksia vastaan. Vilhelm joutui tunnustamaan Sisilian Kaarle I:n Akhaian hallitsijaksi. Luokka:Ranskalaiset aateliset Luokka:Hallitsijat Luokka:Keskiajan henkilöt Luokka:Vuonna 1278 kuolleet
Cesare Siepi

Cesare Siepi (10. helmikuuta 1923 Milano, Italia – 5. heinäkuuta 2010) oli italialainen oopperalaulaja. Hän oli äänialaltaan basso. Siepi syntyi ja opiskeli Milanossa. Hän debytoi 18-vuotiaana, jolloin hänellä oli rooli Giuseppe Verdin oopperassa Rigoletto. Siepi loi sittemmin huomattavan kansainvälisen uran. Hän tulkitsi muun muassa Verdin, Donizettin, Puccinin ja Mozartin tuotantoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset oopperalaulajat Luokka:Bassot Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Aku, Juha, Martti ja Mikko² – soolot

Aku, Juha, Martti ja Mikko² – soolot on vuonna 1987 julkaistu kokoelma-albumi, jolla on mukana kaikkien Eppu Normaalin silloisten jäsenten syksyllä 1980 yhtä aikaa julkaistujen soolosinglejen sisältö. Soolosinglejen julkaisuun vaikutti KISSin kaksi vuotta aikaisempi projekti, jolloin kaikilta yhtyeen jäseniltä tuli yhtä aikaa sooloalbumit. Levy julkaistiin myöhemmin CD:nä, jossa oli mukana myös kokoelma Hatullinen paskaa. CD:n nimi on Hatullinen paskaa / Soolot. == Kappaleet == # Martti Syrjä: # Aku Syrjä: # Juha Torvinen: # Mikko Syrjä: # Mikko Nevalainen: # Martti Syrjä: # Aku Syrjä: # Juha Torvinen: # Mikko Syrjä: # Mikko Nevalainen: ==Muusikot== ===Raidat 1 ja 6=== *Martti Syrjä - laulu *Aku Syrjä - rummut *Timo Huovinen - kitara, koskettimet *Pete Viteli - basso *Mikko Saarela - taustalaulu (kappale 6) ===Raidat 2 ja 7=== *Aku Syrjä - laulu, rummut *Pantse Syrjä - kitara, basso *Ila Loueranta - taustalaulu *Jari Yliaho - taustalaulu *Eero "Safka" Pekkonen - taustalaulu ja urut *Juha Torvinen - kitara (kappale 7) ===Raidat 3 ja 8=== *Juha Torvinen - laulu, kitara, basso ja piano *Aku Syrjä - rummut *"Mika ja Martti" - taustalaulu ===Raidat 4 ja 9=== *Aku Syrjä - rummut *Pantse Syrjä - kaikki muu ===Raidat 5 ja 10=== *Mikko Nevalainen - laulu, basso *Matti Nevalainen - kitara, taustalaulu *Pasi Raunio - rummut Luokka:Vuoden 1987 kokoelma-albumit Luokka:Eppu Normaalin kokoelma-albumit
PartyGaming

PartyGaming Plc () on internetkasino, joka tunnetaan parhaiten nettipokerihuoneestaan PartyPoker.com:sta. Yhtiön päämaja on Gibraltarilla ja se on listautuneena Lontoon pörssiin. Yritys on perustettu vuonna 1997. Ennen Yhdysvaltain kongressin internetuhkapelejä rajoittavia lakimuutoksia vuonna 2006, PartyPoker oli maailman suurin nettipokerihuone. Lakimuutosten jälkeen PartyPoker ei enää hyväksynyt yhdysvaltalaisia pelaajia sivustolleen. Nykyään PartyPoker on käyttäjämääriltään maailman kolmanneksi suurin nettipokerihuone Pokerisivuston lisäksi PartyGamingillä on internetkasino PartyCasino.com, internetbingo PartyBingo.com, internetbackgammon PartyGammon.com sekä urheiluvedonlyöntisivustot PartyBets.com ja Gamebookers.com. == Historiaa == Ruth Parasol perusti Karibialle vuonna 1997 uhkapeliyritysverkon nimeltään iGlobalMedia, joka muutti nimensä PartyGamingiksi. Vuonna 1998 Parasol palkkasi intialaisen Anurag Dikshitin kirjoittamaan yhtiölle ohjelmiston pokeria varten. http://www.forbes.com/facesscan/2006/05/24/partygaming- billionaires-dikshit-cx_po_0524autofacescan06.html Myöhemmin yhtiöön liittyi myös Dikshitin opiskelijatoveri Vikrant Bhargavar. Kesällä 2001 yhtiö lanseerasi nettipokerihuoneensa PartyPokerin - avauskampanja huipentui valtameriristeilijällä pelattuun miljoonan dollarin turnaukseen PartyPoker Millioniin. Nettipokerin suosion myötä yhtiön omistajista Parasolista ja tämän aviomiehestä Russ DeLeonista, Dikshitistä ja Bhargavarista tuli miljönäärejä. Yhtiö listautui Lontoon pörssiin kesäkuussa 2005. == Lähteet == Luokka:Nettipokerihuoneet Luokka:Pörssiyhtiöt
Poko klassikot

Poko klassikot oli 2. marraskuuta 1987 julkaistu Poko Rekordsin artistien kokoelmalevyjen sarja. Kukin levy oli tavallisen albumin kokoinen, mutta kullakin oli vain 4-6 musiikkikappaletta. Kaikki levyjen kappaleet olivat aikaisemmin julkaistua materiaalia. Levyjä ilmestyi 13 kappaletta ja niitä myytiin 38 markan kappalehintaan. Ajatuksena oli markkinoida vähemmän tunnettuja artisteja tunnetumpien rinnalla. Sarjaa mainostettiin näkyvästi, mutta se tuotti runsaat tappiot. == Poko klassikot == * Teddy & The Tigers * Eppu Normaali * Popeda * Hassisen kone * Mikko Saarela * Kari Peitsamo Revival * Yö * Jussi Hakulinen * Pate Mustajärvi * J. Karjalainen & Mustat Lasit * Sielun veljet * Juliet Jonesin sydän * The Nights of Iguana == Lähteet == * Vesa Kontiainen: Aitoa suomirokkia - Poko Rekordsin historia (ISBN 952-471-400-0) Luokka:Kokoelmalevysarjat Luokka:Suomalaiset albumit
The Nights of Iguana

The Nights of Iguana oli helsinkiläinen Poko Rekordsille levyttänyt rockyhtye. Yhtyeen perustivat Pin Upsin hajottua Delay (Dile Kolanen) ja Floyd Superstar. Yhtyeen suurin hitti oli "Dry Nancy". The Nights of Iguana julkaisi kaksi albumia, The Gift ja Grapefruit Tree. Molemmat albumit valittiin Rumbassa vuoden levyksi. The Nights of Iguanasta tuli yksi niistä 1980-luvun suomalaisista rockyhtyeistä, joiden mahdollisella "maailmanvalloituksella" musiikkilehdistö spekuloi. Vuonna 1990 Poko julkaisi yhtyeen Kaliforniassa tekemän EP:n. Tämän jälkeen The Nights of Iguana esiintyi vielä muutaman kerran Suomessa, minkä jälkeen yhtye hajosi motivaation puutteeseen ja Floyd Superstarin henkilökohtaisiin ongelmiin. Vuonna 2010 yhtye koottiin uudelleen ilman vuonna 2006 kuollutta Floydia. Yhtyeen ensimmäinen albumi päätyi Soundi- lehden kriitikoiden "50 parasta suomalaista albumia" -listalle vuonna 2005. ==Kokoonpanot== === Kokoonpano 1. === * Floyd Superstar, laulu * Dile Kolanen (Delay), basso * Veli-Sakari "Sika" Kukkonen, rummut * Veli-Pekka "Puka" Oinonen, kitara === Kokoonpano 2. === * Floyd Superstar, laulu * Eka Wekara, kitara * Dile Kolanen (Delay), basso * Sauli Leppänen, kitara * Veli-Sakari "Sika" Kukkonen, rummut === Kokoonpano 2010 === * Eka Wekara, laulu ja kitara * Veli-Pekka “Puka” Oinonen, kitara * Kai Järvinen, kitara * Pete Lehtelä, rummut * Dile Kolanen, basso ==Diskografia== === Singlet === * Dry Nancy/Sally Flesh (17.2.1986) * Too Many Words/Goodbye (16.7.1986) * I'm scared/Dorothy Dime (1.3.1987) * Bad Drinker/Yes (27.7.1987) * Grapefruit tree 1988/Pretty Little Thing (29.2.1988) * She Must Be In The Air/Mau Mau/Broken Heel/My Lucky One (18.5.1990) === Albumit ja kokoelmat === thumb|175 px|The Story of the Nights of Iguana -kokoelman kansi * The Gift * Grapefruit Tree * Poko klassikot (kokoelma) * The Nights of Iguana (CD) * The Story Of... 1986-90 (CD) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtyeen epävirallinen MySpace- sivusto * Ylen Elävä arkisto: Nights of Iguana Mansen yössä * Ylen Elävä arkisto: Red Nights of Iguana: Ballad of Iguana Nights of Iguana, The
Pierre Harmel

thumb|left|Pierre Harmel Pierre Charles José Marie Harmel (16. maaliskuuta 1911 – 15. marraskuuta 2009) oli belgialainen poliitikko ja lakimies. Hän toimi Belgian pääministerinä vuosina 1965–1966. Hän toimi myös pitkään Belgian ulkoministerinä. Harmel edusti Belgian katolisia. Tämä tuli esille erityisesti hänen ollessaan opetusministerinä vuosina 1950–1954. Hän auttoi Belgian katolisten yksityiskoulujen opettajien palkkojen korottamisessa julkisten koulujen kustannuksella. Seuraava opetusministeri Leo Collard perui tämän. Tapahtumasarjaa sanotaan toiseksi koulusodaksi, joka päättyi kompromissiin vuonna 1958. Kuningas Baudouin I korotti Harmelin vuonna 1991 perinnölliseen aatelisarvoon, Harmelin kreiviksi. Luokka:Belgian pääministerit Luokka:Belgian ulkoministerit Luokka:Opetusministerit Luokka:Belgialaiset aateliset Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet