Antti Kaikkonen

Antti Samuli Kaikkonen (s. 14. helmikuuta 1974 Turku) on suomalainen Keskustan eduskuntaryhmään kuuluva kansanedustaja, Suomen puolustusministeri vuosina 2019–2023 ja Suomen Keskustan puheenjohtaja 15. kesäkuuta 2024 lähtien. Kansanedustajana hän on toiminut Uudenmaan vaalipiiristä vuodesta 2003. Vuonna 2019 Kaikkonen oli toisena ehdokkaana Juha Sipilää seuraavaksi Suomen Keskustan puheenjohtajaksi, mutta hävisi äänestyksessä Katri Kulmunille. ==Elämä== Kaikkonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1993 Hän palveli varusmiehenä Helsingin ilmatorjuntarykmentissä Tuusulan Hyrylässä, suoritti reserviupseerikurssin nro. 203 ja kotiutui vänrikkinä vuonna 1994. Kaikkonen valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 2014. Kaikkosesta tuli Suomen ensimmäinen miesministeri, joka jäi isyyslomalle 5.1.–28.2.2023. == Poliittinen toiminta == Vuosina 1994–1996 Kaikkonen oli Nuoren keskustan liiton Uudenmaan piirin puheenjohtaja. Hän toimi entisen europarlamentaarikko Paavo Väyrysen avustajana 1996–1997. Nuoren Keskustan Liiton puheenjohtajana Kaikkonen oli 1997–2001. Kansanedustajana Kaikkonen on toiminut vuodesta 2003 Uudenmaan vaalipiiristä. Hän sai vuoden 2003 eduskuntavaaleissa 4 236 ääntä ja Keskustan vaalilistalla vertausluvun 20 213, jolla hän tuli Keskustapuolueen kolmanneksi kansanedustajaksi Uudenmaan vaalipiiristä. Eduskuntavaaleissa 2007 hän sai 4 263 ääntä, mikä riitti eduskuntapaikkaan. Eduskuntavaaleissa 2011 hän sai 3 929 ääntä. === Vaalirahakohu ja rikostuomio === Syksyllä 2009 Kaikkonen sai osansa vaalirahakohusta. Tuolloin kävi ilmi, että Nuorisosäätiö, jonka hallituksen puheenjohtaja Kaikkonen oli ollut vuodesta 2003, oli jakanut vaalitukirahaa Kaikkoselle kunta-, eduskunta- ja europarlamenttivaaleissa. Lisäksi se oli rahoittanut muun muassa Matti Vanhasen presidentinvaalikampanjaa. Kaikkonen jätti puheenjohtajan paikkansa vaalirahakohun vuoksi ja jäi tämän jälkeen Nuorisosäätiön hallituksen jäseneksi. Syyttäjä vaati Kaikkoselle ehdollista vankeutta 16. tammikuuta 2012 alkaneessa Nuorisosäätiön lahjuksia käsittelevässä oikeudenkäynnissä. Tammikuussa 2013 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Kaikkosen viiden kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen luottamusaseman väärinkäytöstä. Kaikkonen ei valittanut tuomiostaan, vaikka piti saamaansa tuomiota liian kovana. === Eduskuntaryhmän puheenjohtajana 2016–2019 === Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Kaikkonen sai 10 617 ääntä. Kaikkonen toimi eduskunnan suuren valiokunnan varapuheenjohtajana 2004–2013. Vuonna 2015 hänet valittiin ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajaksi, ja vuonna 2016 keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi. === Puolustusministerinä 2019–2023 === Eduskuntavaaleissa 2019 Kaikkonen sai 10 757 ääntä.Uudenmaan vaalipiiri, Vaalit, Yle.fi 6\. kesäkuuta 2019 hän aloitti Rinteen hallituksen puolustusministerinä. Joulukuussa 2021 valtioneuvosto teki päätöksen 64 Lockheed Martin F-35 Lightning II -hävittäjän hankkimisesta Suomen ilmavoimille. Puolustusministeri Kaikkosen mukaan F-35 kokonaisjärjestelmä oli "tarpeisiin nähden paras sotilaallisen suorituskyvyn vertailuissa." Kun Venäjä hyökkäsi Ukrainaan helmikuussa 2022, ulko- ja turvallisuuspoliittinen johto alkoi edistää Suomen Nato-jäsenyyden hakemista. Kaikkosen mukaan tämä alkoi "heti hyökkäyksen jälkeen". 9. maaliskuuta 2022 puolustusministeri Kaikkonen vieraili Yhdysvalloissa ja tapasi puolustusministeri Lloyd Austinin Pentagonissa. Suomi ja Ruotsi jättivät Nato-jäsenhakemuksen pääsihteeri Jens Stoltenbergille 18. toukokuuta, minkä jälkeen alkoivat jäsenmaiden ratifiointiprosessit. Joulukuussa 2022 puolustusministeri Kaikkonen vieraili Turkissa edistämässä Turkin ratifiointia ja tapasi puolustusministeri Hulusi Akarin Ankarassa. Suomesta tuli Naton jäsenmaa virallisesti 4. huhtikuuta 2023 ja puolustusministeri Kaikkonen oli paikalla Brysselissä liittymisseremoniassa tasavallan presidentti Sauli Niinistön ja ulkoministeri Pekka Haaviston kanssa. Kaikkosta pidettiin mahdollisena ehdokkaana vuoden 2024 presidentinvaaleihin, mutta hän kieltäytyi toukokuussa 2023 ehdokkuudesta vedoten lapsiperhearkeen ja työkiireisiin. Hän toivoi keskustan ehdokkaaksi Olli Rehniä, joka myöhemmin myös valittiin ehdokkaaksi. Kaikkosen ja Jari Korkin teos Kohti liittokuntaa (Otava) julkaistiin lokakuussa 2023 ja se kertoo Kaikkosen puolustusministerikaudesta sekä Nato-jäsenyysprosessissa. === Ministerikauden jälkeen === Eduskuntavaaleissa 2023 Kaikkonen valittiin kuudennelle kaudelleen Uudenmaan vaalipiiristä 12 687 äänellä. Hän toimii eduskunnassa ulkoasiainvaliokunnan jäsenenä sekä tulevaisuusvaliokunnan varajäsenenä. Lisäksi hän on puolustuskonserni Patria Oy:n neuvottelukunnan puheenjohtaja. Elokuussa 2023 Kaikkonen perheineen muutti Tuusulasta Sipooseen, minne perhe rakennutti omakotitalon. Samalla hän luopui tehtävästään Tuusulan kunnanvaltuutettuna. Kaikkosen ja Jari Korkin kirjoittama muistelmateos, Kohti liittokuntaa (Otava), Kaikkosen puolustusministerivuosista julkaistiin lokakuussa 2023. Kun Annika Saarikko ilmoitti helmikuussa 2024 luopuvansa keskustan puheenjohtajuudesta kesän puoluekokouksessa, pidettiin Kaikkosta mahdollisena puheenjohtajaehdokkaana. Hän kertoi "pohtivansa asiaa kaikessa rauhassa" ja tekevänsä päätöksen kevään 2024 aikana. Huhtikuussa 2024 Kaikkonen ilmoitti asettuvansa ehdolle puheenjohtajaksi. Hänen mukaansa keskusta ei ole vasemmistolainen puolue, vaikka monenlaiset painotukset puolueeseen mahtuvatkin. == Vaalimenestys == Eduskuntavaalit Vuosi Vaalipiiri Äänet Tulos 2003 Uudenmaan vaalipiiri 4 236 valittiin 2007 Uudenmaan vaalipiiri 4 263 valittiin 2011 Uudenmaan vaalipiiri 3 929 valittiin 2015 Uudenmaan vaalipiiri 10 617 valittiin 2019 Uudenmaan vaalipiiri 10 757 valittiin 2023 Uudenmaan vaalipiiri 12 687 valittiin Kuntavaalit Vuosi Kunta Äänet Tulos 1996 Tuusula ? valittiin 2000 Tuusula ? valittiin 2004 Tuusula 380 valittiin 2008 Tuusula 671 valittiin 2012 Tuusula 579 valittiin 2017 Tuusula 756 valittiin 2021 Tuusula 592 valittiin == Yksityiselämä == Kaikkonen avioitui vuonna 2000 lääketieteen lisensiaatti Johanna Isomäen kanssa, mutta liitto päättyi eroon. Kaikkonen kihlautui Hämeen vaalipiirin sosiaalidemokraattien ensimmäisen kauden kansanedustaja Satu Taiveahon kanssa kesäkuussa 2006. He menivät naimisiin Hämeenlinnan kirkossa heinäkuussa 2008. He ovat julkisuudessa kertoneet olevansa kyvyttömiä saamaan yhteistä lasta. Siksi he yrittivätkin adoptoida lapsen Etelä-Afrikasta, mutta kolme vuotta kestänyt hanke kaatui Kaikkosen rikosepäilyihin. He toimivat kahden lapsen sijaisvanhempina. Syyskuussa 2018 aviopari ilmoitti eroavansa. Kaikkonen osallistui vuonna 2008 Tanssii tähtien kanssa -tv-ohjelman kolmannelle tuotantokaudelle ja sai tanssiansioistaan lempinimen "Kanki-Kaikkonen". Hän sijoittui kilpailussa neljänneksi. Kaikkonen kihlautui helmikuussa 2020 ja avioitui elokuussa 2021 Elinkeinoelämän keskusliiton EK:n kauppapolitiikan asiantuntijan, valtiotieteen maisteri Jannika Rannan kanssa. Pariskunnan ensimmäinen lapsi syntyi kesällä 2020 ja hänelle veli kesällä 2022. Elokuussa 2023 Kaikkonen muutti Tuusulasta Sipooseen. Kaikkonen on reservin sotilasarvoltaan kapteeni. == Teokset == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Puolustusministeri Antti Kaikkonen . Puolustusministeriö. * Tuusulan kunta – Valtuusto. Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Suomen puolustusministerit Luokka:Nykyiset kansanedustajat Luokka:Keskustanuorten puheenjohtajat Luokka:Suomen Keskustan puheenjohtajat Luokka:Tuusulan kunnanvaltuutetut Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt