EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Botany Bay

Botany Bay on Tasmaninmeren lahti Sydneyn etelälaidalla Australian itärannikolla. Lahti on halkaisijaltaan noin kahdeksan kilometriä ja sen suun leveys on noin puolitoista kilometriä. Botany Bayhin laskevat Georges- ja Cooksjoet. Lahden pohjoisrannalla on Sydneyn lentoasema ja Botany Bayn kaupunki. Lahden merestä erottavilla niemillä sijaitsee Kamay Botany Bayn kansallispuisto. James Cook nousi maihin Botany Bayssä vuonna 1770, mutta vastoin alkuperäisiä aikeita Britannian ensimmäistä Australian-siirtokuntaa ei vuonna 1788 perustettu Botany Bayn rannalle vaan hiukan pohjoisemmas paikkaan, josta kehittyi Sydneyn kaupunki. == Historia == Botany Bayn alueen varhaisia asukkaita olivat muun Australian tapaan aboriginaalit, jotka saapuivat alueelle yli 9 000 vuotta sitten. Heitä arvioidaan eläneen lahden ympäristössä 1 000–1 200\. He käyttivät alueesta nimeä Gwea. 29\. huhtikuuta 1770 James Cook rantautui Botany Bayssä ensimmäisenä eurooppalaisena Australian itärannikolla. Lahti sai nykyisen nimensä Cookin mukana olleen kasvitieteilijän Joseph Banksin ehdotuksesta, sillä rannikon kasvillisuus oli runsasta ja monimuotoista ( ’kasvitiede’). Viivyttyään lahdella kahdeksan päivää Cook jatkoi tutkimusmatkaansa rannikkoa pitkin pohjoiseen. Yhdysvaltojen itsenäistyttyä ja voitettua vapaussotansa Britannia ei voinut enää entiseen tapaan lähettää rikoksista tuomittuja pakkotyöhön Pohjois- Amerikan siirtokuntiin. Ratkaisuksi päätettiin Cookin löytämä Botany Bay, jota pidettiin eristyneen sijaintinsa vuoksi soveliaana paikkana rangaistussiirtolalle – siellä pärjääminen vaatisi kovaa työtä eivätkä vangit voisi paeta minnekään. Arthur Phillipin johtama Ensimmäinen laivue saapui Botany Bayhin 18.–20. tammikuuta 1788. Phillip totesi kuitenkin, ettei lahti ympäristöineen täyttänyt perusteilla olevan rangaistussiirtolan edellytyksiä: raikasta, virtaavaa vettä ei löytynyt eikä lahti ollut riittävän suojaisa satamaksi. Cook oli sattunut käymään alueella erityisen vehreänä ja sateisena ajankohtana. Niinpä ensimmäinen brittiläinen siirtokunta Australiassa päädyttiin perustamaan hiukan pohjoisemmas Sydney Coven rannalle. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * City of Botany Bayn verkkosivut Luokka:Australian maantiede Luokka:Tyynenmeren lahdet Luokka:Sydney Luokka:Sydneyn historia
Nazi Death Camp (EP)

Nazi Death Camp on saman nimisen yhtyeen EP-levy, joka julkaistiin tammikuussa 2009 levymerkillä Red Lounge Records. Albumista julkaistiin 530:n kappaleen painos, joista 100 vaihtoehtoisella kansikuvalla ja 30 käsin numeroitua kappaletta.Discogs: Nazi Death Camp EP == Kappaleet == === A-puoli === #It’s War Time, Baby #The Boy Whose Head Exploded === B-puoli === # * Yuppies #Cheeseburger Rock == Lähteet == Luokka:Nazi Death Campin albumit Luokka:Vuoden 2009 EP:t
Satan Sez ”Kill !”

__NOTOC__ Satan Sez ”Kill !” on punkyhtye Nazi Death Campin EP-levy, joka julkaistiin tammikuussa 2009 levymerkillä Red Lounge Records. Siitä julkaistiin 530:n kappaleen painos, joista 100 vaihtoehtoisella kansikuvalla ja 30 käsin numeroituna. == Kappaleet == === A-puoli === #Satan Sez "Kill !" #Abortion Clinic Boogie === B-puoli === # * This Is the Planet of the Apes #Ankee aamu == Lähteet == Luokka:Nazi Death Campin albumit Luokka:Vuoden 2009 EP:t
Antti Liinpää

Antti Liinpää on suomalainen toimittaja, tuottaja, autovälittäjä ja myyntineuvottelija . Hän on toimittanut, tuottanut ja kuvannut kotimaisia auto-ohjelmia kuten Nelosella vuosina 2006–2014 Start! ja TV5:llä ja Kutosella 2014–2016 nähtyä Kaara-ohjelmaa. Nykyisin hän toimittaa, tuottaa ja kuvaa Eveo-kanavalla esitettävää autoilun makasiiniohjelmaa KaaraTV:tä, jonka ensimmäinen jakso esitettiin tammikuussa 2024. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Guliston

Guliston () on kaupunki ja Syrdarjan alueen hallinnollinen keskus Uzbekistanissa. Se sijaitsee Nälkäaron kaakkoisosassa 118 kilometriä Taškentista lounaaseen. Kaupungin läpi kulkee Doʻstlik-kanava. Gulistonissa oli 77 300 asukasta vuonna 2024 Paikkakunta on syntynyt Taškentin ja Samarkandin välisen rautatien rakentamisen yhteydessä 1895. Vuonna 1923 perustettiin Mirzacho’lin kaupunki, joka muuttui välillä taajamaksi ja sai vuonna 1961 nimen Guliston. Gulistonin kautta kulkee Taškentin ja Xovosin välinen rautatie. Kaupungissa on puuvilla-, elintarvike-, konepaja- ja rakennustarviketeollisuutta sekä lääketehdas. Gulistonin yliopisto on perustettu aikaisemman opettajakorkeakoulun pohjalta vuonna 1992. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Gulistonin kaupungin sivusto Luokka:Syrdarjan alue Luokka:Uzbekistanin kaupungit
Termiz

Termiz () on Surxondaryon alueen pääkaupunki Uzbekistanin eteläisimmässä osassa. Se sijaitsee Amudarjaan laskevan Surxondaryojoen suussa 700 kilometriä Taškentista etelään. Kaupungissa oli 201 600 asukasta vuonna 2024. ==Ilmasto== Seudun ilmasto on mannermainen, kuuma ja kuiva. Kesät ovat hyvin kuumia ja talvet leutoja ja lyhyitä. Tammikuun keskilämpötila on 2,8–3,6 ja heinäkuun 28–32 astetta. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 133 millimetriä. ==Historia== Tärkeiden kauppareittien risteyksessä sijainnut Termiz on yksi Keski-Aasian vanhoista kaupunkikeskuksista. Nykyisen kaupungin luoteispuolella Amudarjan rannalla sijaitsevassa vanhassakaupungissa (Koʻxna Termiz) suoritettujen arkeologisten kaivausten ja kirjallisten lähteiden perusteella se on syntynyt ensimmäisen vuosituhannen puolivälissä eaa. Termizin kukoistusaikaa oli Kušan-valtakunnan kausi ajanlaskun ensimmäisinä vuosisatoina, jolloin siitä kehittyi myös yksi buddhalaisuuden keskuksista. Arabit valloittivat sen 600-luvun lopussa. Termiz oli 900–1100-luvuilla suuri käsityöläis- ja kauppakaupunki sekä alueellinen hallinto- ja kulttuurikeskus. Mongolit hävittivät sen vuonna 1220. Kaupunki rakennettiin 1300-luvulla uudestaan Surxondaryon rannalle, ja vuonna 1407 timuridihallitsija Khalil Sultan pystytti sinne uuden linnoituksen. Uusi Termiz tuhoutui kokonaan 1700-luvun lopun sodissa. Uuden kaupungin paikalla sijainneen Pattakesarin kylän lähelle rakennettiin vuonna 1894 venäläinen linnoitus. Vuonna 1916 valmistui Buharasta ja Qarshista johtava rautatie. Linnoituksen ympärille syntynyt kaupunki sai vuonna 1928 jälleen nimen Termiz. ==Liikenne, talous ja kulttuuri== Termiz on tärkeä kansainvälisen liikenteen ja kaupankäynnin keskus. Sieltä on maantie- ja rautatieyhteydet Afganistaniin ja Tadžikistaniin. Amudarjan ylittää Afganistanin sodan aikana rakennettu Ystävyyden silta. Joen rannalla on satama ja kaupungin koillispuolella lentokenttä. Kaupungissa toimii puuvilla-, rakennustarvike-, kevyttä ja elintarviketeollisuutta. Termizin yliopisto on perustettu aikaisemman opettajakorkeakoulun pohjalta vuonna 1992. Kulttuurilaitoksia ovat teatteri, taidekoulu ja kotiseutumuseo. ==Nähtävyydet== Termizin päänähtävyydet ovat arkeologinen museo ja vanhakaupunki, jossa on 1400-luvulla rakennettu suufilaisvaikuttaja Hakim at-Termiziyn mausoleumi. Vanhankaupungin lähellä sijaitsevat kolmen buddhalaistemppelin rauniot: Qoratepa, Fayoztepa ja Zurmalan torni. Termizin keskustan koillispuolella on 800-luvulla rakennettu Qirqqizin linnoitus sekä Sulton Saodatin mausoleumiryhmä, jonka haudat ovat peräisin 800–1500-luvuilta. Lähiseudulla on myös muita islamilaisia ja buddhalaisia muistomerkkejä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Surxondaryon alue Luokka:Uzbekistanin kaupungit
Ferrari Driver Academy

Ferrari Driver Academy on Formula 1 -talli Ferrarin nuorien kilpa- autoilijoiden kehitysohjelma, jolla pyritään löytämään ja kasvattamaan uusia lahjakkuuksia. Se perustettiin vuonna 2009. Ensimmäinen ohjelman kautta F1-sarjaan noussut kuljettaja oli Sergio Pérez, joka sai paikan Sauberilta kaudella 2011. Nuorten kuljettajien akatemian johtana on toiminut Luca Baldisserri vuodet 2010–2015 ja Massimo Rivola vuodesta 2016 lähtien. == Nykyiset kuljettajat == Kuljettaja Vuodet Nyk. sarja Antonio Fuoco 2013– Asian Le Mans Series-Gt Charles Leclerc 2016– Formula 1 Giuliano Alesi 2016– Formula 2 Maya Weug 2021– Italian Formula 4 == Entiset kuljettajat == Kuljettaja Vuodet Sarjat Jules Bianchi 2009–2015 Formula 3 Euroseries (2009) GP2 (2010–2011) Formula Renault 3.5 (2012) Formula 1 (2013–2014) Mirko Bortolotti 2010 GP3 (2010) Daniel Zampieri 2010 Formula Renault 3.5 (2010) Sergio Pérez 2010–2012 GP2 (2010) Formula 1 (2011–) Brandon Maïsano 2010–2012 Formula Abarth (2010) Italian Formula 3 (2011–2012) Lance Stroll 2010–2015 Kart (2010–2013) Italian Formula 4 (2014) Toyota Racing Series (2015) Euroopan Formula 3 (2015) Raffaele Marciello 2010–2015 Formula Abarth (2010) Italian Formula 3 (2011) Toyota Racing Series (2012) Formula 3 Euroseries (2012) Euroopan Formula 3 (2012–2013) GP2 (2014–2015) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Twitter * Facebook Luokka:Ferrari
Urganch

Urganch (uzb. kyrill. Урганч, ) on Xorazmin alueen pääkaupunki Uzbekistanissa. Se sijaitsee Amudarjan alajuoksun vasemmalla rannalla 970 kilometriä Taškentista länteen. Kaupungissa oli 153 100 asukasta vuonna 2024. Harezmin pääkaupunkina toiminut alkuperäinen Urganchin kaupunki (nykyinen Köneürgenç) sijaitsi Turkmenistanin alueella 170 kilometriä nyky-Urganchista luoteeseen. Amudarjan muutettua virtaustaan se jäi ilman vettä. Hivan kaani siirsi asukkaat 1600-luvulla uudelle paikalle, rakensi linnoituksen ja antoi sille nimen Toza Urganch (myöhemmin Yangi Urganch) eli ”Uusi Urganch”. Kaupungista tuli pian kaupan ja käsityöammattien keskus. Vuonna 1929 se sai virallisesti nimen Urganch. Urganchista on maantie- ja rautatieyhteydet Taškentiin ja Turkemenistaniin. Kaupungissa on kansainvälinen lentoasema. Paikallinen erikoisuus on Urganchin ja Hivan yhdistävä maailman toiseksi pisin (33 kilometriä) johdinautoreitti. Kaupungissa on elintarvike-, koneenrakennus-, puuvilla- ja kevyttä teollisuutta. Urganchin yliopisto on perustettu aikaisemman opettajakorkeakoulun pohjalta vuonna 1992. Urganchissa toimii myös Taškentin lääketieteellisen korkeakoulun osasto. Kulttuurilaitoksia ovat teatteri ja taidegalleria. Shovotin kanava jakaa kaupungin kahteen osaan. Pohjoisessa ovat asuinalueet ja julkiset rakennukset ja etelässä etupäässä teollisuusalue. Kanavan rantoja yhdistävät sillat. Kaupungissa on muutamia 1800-luvun ja 1900-luvun alun rakennusmuistomerkkejä. Matkailijoille se toimii porttina alueen suurimpaan nähtävyyteen, joka on Unescon maailmanperintökohteeksi julistettu Hivan Ichan qalʼan museoalue. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Uzbekistanin kaupungit Luokka:Xorazmin alue
Kiminginjärvi

Kiminginjärvi on Keski-Suomessa pääasiassa Karstulassa Kimingissä ja pohjoispäässä hieman myös Kyyjärvellä sijaitseva järvi. == Maantietoa == Kiminginjärvi on 2,7 kilometriä pitkä, 800 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 150 hehtaaria eli 1,5 neliökilometriä. Se on muodostunut maaston painaumaan, jossa luoteispuolella kohoava Oikarinharju ja sen länsipuolella sijaitseva matala selänne saavat itäpuolella vastaansa matalan ja lyhyemmän harjanteen. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Se on hyvin tasapohjainen järvi. Järven tilavuudeksi on määritetty 2,96 miljoonaa kuutiometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 2,0 metriä. Sen yli 3-metrinen syvänne on 1,6 kilometriä pitkä, jossa sijaitsee järven 5,4 metriä syvä kohta . Järvellä on kartan mukaan kolme saarta, jotka sijaitsevat järven eteläpään rannikolla. Järven rantaviivan pituus on 7,2 kilometriä. Järvi on eteläpäätä lukuun ottamatta peltomaiden ympäröimä. Rannat tuntumassa sijaitsee kapea reunus rantametsikköä. Sen ympärillä on alle 20 kiinteää asuntoa tai maatilaa sekä vajaa 30 vapaa-ajan asuntoa. Näistä muodostuu pohjoispään Aution kulmakunta, kaakkoispään Kiminki ja lounaispään Korpiperä. Valtatie 13 ohittaa järven itäpuolelta ja siitä haarautuu yhdystie 16861, joka seuraa länsirantoja matkallaan etelään. Kiminginjoen yli kulkee ensimmäinen silta 1,5 kilometrin päässä Ruukinperällä, joten järven eteläpäässä on vain vähän teitä. Eteläpuolella sijaitsee entinen Kimingin ruukki. == Maisema-arvoja == Itäranta on muuten mökkitonttien valtaamaa, mutta yhdessä kohtaa on karja laiduntanut reunavyöhykettä yhdessä viereisen peltolaitumen kanssa. Laidunnetuilla rantavyöhykkeillä on merkitystä luonnon monimuotoisuuden kannalta: etenkin kahlaajat ja vesilinnut hyötyvät matalasta kasvillisuudesta. Kohteen hoidolla on myös erityistä maisemallista merkitystä sen sĳaitessa Kiminki-Oikarin maakunnallisesti arvokkaalla maisema-alueella. Vastaavanlainen alue on keinotekoisesti muodostettu järven luoteisrannalle. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Kyyjärven valuma-alueella (14.64), jonka Kiminginjärven–Oikarinjoen alueeseen (14.642) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 150,4 metriä mpy. Se saa vetensä pohjoisesta Oikarinjoen kautta Kyyjärvestä ja se laskee Kiminginjokea myöten Pääjärveen. Sen valuma-alueen pinta-ala on 496 neliökilometriä ja sen järvisyys on 4,37 %. Järven lähiympäristö on melko järvetöntä seutua. Suurin oja on kaakosta päin tuleva Kalmupuro, jonka valuma-alueella sijaitsevat keskijuoksulla Mätäslampi (4 ha) ja yläjuoksulla Päälampi (5 ha) ja Tynnörlampi (4 ha). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tervetuloa Kimingin osakaskuntaan Luokka:Karstulan järvet Luokka:Kyyjärven järvet Luokka:Saarijärven reitti Luokka:Kyyjärven valuma-alue
Tuvalu kesäolympialaisissa 2016

Tuvalu osallistui Rio de Janeiron olympialaisiin vuonna 2016 joukkueella, johon kuului vain yksi yleisurheilija. Kyseessä oli myös kisojen pienin, ja ainoa yhden urheilijan joukkue. Tämä oli maan vasta kolmas esiintyminen olympialaisissa eikä se saavuttanut mitaleita. Lipunkantajana avajaisissa toimi maan ainoa edustaja Etimoni Timuani. == Joukkue == === Yleisurheilu === Tuvalun ainoa edustaja kisoissa, eli Etimoni Timuani, osallistui miesten 100 metrin juoksuun IAAF:n antaman "kansainvälisen paikan" avulla. Hän kuitenkin jäi jo karsintaeriin. *Etimoni Timuani - Miesten 100 metrin juoksu == Lähteet == Luokka:Tuvalu olympialaisissa Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 2016
Online Solutions

Online Solutions Oy on vuodesta 1995 toiminut suomalainen sähköisen liiketoiminnan, hosting-palveluiden ja tietoturvan asiantuntijayritys. Online Solutions Oy:n päätuotteita ovat taloushallinto- ja toiminnanohjausjärjestelmät, palomuuriohjelmistot, sähköpostin virus- ja roskapostijärjestelmät, ajanvarausjärjestelmät, tilauspalvelut ja verkkokaupat. Online Solutions Oy toimii Suomessa Jyväskylässä ja Vantaalla. Yrityksen ohjelmistot suunnitellaan ja toteutetaan Jyväskylässä ja yrityksen laitetilat sijaitsevat Jyväskylässä. Yrityksen myyntikonttori sijaitsee Vantaalla. == Historia == Luokka:Suomalaiset ohjelmistoyritykset Luokka:Suomalaiset teknologiayritykset Online Solutions Oy on perustettu vuonna 1995, jolloin kaupallinen Internet-liiketoiminta vapautui Suomessa. Online Solutions Oy toimi Keski-Suomen alueella merkittävänä Internet- operaattorina 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa. Vuosituhannen alussa Online Solutions Oy myi yksityisasiakastoimintansa Saunalahdelle. Vuodesta 2000 lähtien Online Solutions Oy on tarjonnut palveluitaan pelkästään yrityksille ja keskittynyt sähköisen liiketoiminnan ratkaisuihin sekä tietoturva- ja hosting-palveluiden tarjoamiseen. 2000-luvun lopussa yrityksen liiketoiminnan painopiste siirtyi enemmissä määrin tietoturvallisten asiointipalveluiden, kuten verkkokauppojen, ajanvarausjärjestelmien ja toiminnanohjausjärjestelmin kehittämiseen. Online Solutions Oy:n tietoturva-asiantuntijat ovat vuosien aikana löytäneet ja raportoineet useista vakavista tietoturva-aukoista Javassa, Microsoftin Outlook-ohjelmistossa ja Internet Explorer-selaimessa. Online Solutions Oy:n liikevaihto on ollut vahvassa kasvussa koko 2010-luvun ajan ja vuonna 2014 liikevaihto kasvoi vuodesta 2013 1.1 miljoonaa euroa eli 28.7 prosenttia ja nousi 4.9 miljoonaan euroon. Online Solutions Oy:n kasvua saattavat osaksi selittää yritysostot, joista viimeisin oli vuonna 2010 Turun seudulla toimivan Viestintäharju Oy:n Internet-liiketoiminnan osto. == Lähteet ==
Jousiammunta kesäparalympialaisissa 2016

Jousiammunnassa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäparalympialaisissa 15. kertaa. Kilpailut käytiin 10.–17. syyskuuta. Eri sarjoja oli yhteensä yhdeksän. Kilpailumuotoja oli kolme, joissa kaikissa oli sarja miehille, naisille ja sekapareille. Kilpailumuotoja olivat taljajousi, vastakaari- eli tähtäisjousi sekä pyörätuoliluokka. Kilpailut käytiin Sambadrome Marquês de Sapucaíssa. ==Mitaliyhteenveto== Ei käytyjä kilpailuja ==Kilpailut ja mitalistit== Avoimessa luokassa saa kilpailla sellaiset urheilijat, joilla on toimintakykyrajoituksia jaloissa ja keskivartalossa, mutta käsien toimintakyky on normaali. Pyörätuoliluokassa W1 kilpailevat sellaiset, joilla myös käsien toimintakyky on heikentynyt, kuten neliraajahalvaantuneet. Miehet, taljajousi tiedot Miehet, tähtäinjousi tiedot Miehet, W1 tiedot Naiset, taljajousi tiedot Naiset, tähtäinjousi tiedot Naiset, W1 tiedot Sekapari, taljajousi tiedot Sekapari, tähtäinjousi tiedot Sekapari, W1 tiedot ==Lähteet== Luokka:Kesäparalympialaiset 2016
Seta (1922)

Seta () oli keisarillisen Japanin laivaston 1911 valmistunut Seta-luokan tykkivene. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1920 hankinnoissa Harima Shipbuilding Companyltä, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 1922. Alus laskettiin vesille 30. kesäkuuta ja valmistui 6. lokakuuta 1923.Nishida == Palvelus == Alus luokiteltiin 30. toukokuuta 1931 toisen luokan tykkiveneestä tykkiveneeksi. Se poistettiin alusluettelosta 30. syyskuuta 1945 ja luovutettiin 1945 Kiinalle. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Seta- luokan tykkiveneet
Judo kesäparalympialaisissa 2016

Judossa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäparalympialaisissa 8:tta kertaa. Kilpailut käytiin 8.–10. syyskuuta. Eri sarjoja oli yhteensä 13, joista seitsemän oli miehille ja kuusi naisille. Kilpailut käytiin Centro Olímpico de Treinamentossa. ==Mitaliyhteenveto== 1 Uzbekistan 2 0 1 3 2 Kiina 1 0 0 1 Ranska 1 0 0 1 4 Saksa 0 2 0 2 5 Japani 0 1 1 2 6 Azerbaidžan 0 1 0 1 7 Ukraina 0 0 2 2 8 Algeria 0 0 1 1 Mongolia 0 0 1 1 Romania 0 0 1 1 Turkki 0 0 1 1 ==Kilpailut ja mitalistit== Judossa kilpailee eriasteisesti näkövammaiset urheilijat. Judokoilla on joko luokan B1, B2 tai B3 näkövamma. Kaikki urheilijat kuitenkin kilpailevat samoissa sarjoissa, jotka on jaettu painoluokkiin. Luokassa B1 on sokeita, jotka eivät havaitse valoa eikä kädenliikkeitä. Luokassa B2 on vaikeasti heikkonäköisiä, joiden näkökenttä on alle 5 astetta. Luokassa B3 on heikkonäköisiä, joilla näkökenttä on alle 20 astetta. ===Miehet=== 60 kg tiedot 66 kg tiedot 73 kg tiedot 81 kg tiedot 90 kg tiedot 100 kg tiedot yli 100 kg tiedot ===Naiset=== 48 kg tiedot 52 kg tiedot 57 kg tiedot 63 kg tiedot 70 kg tiedot yli 70 kg tiedot ==Lähteet== Luokka:Kesäparalympialaiset 2016
Melliittihappo

Melliittihappo eli bentseeniheksakarboksyylihappo (C12H6O12) on aromaattisiin polykarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Luonnossa sitä esiintyy muun muassa ruskohiilessä ja alumiinisuolana melliittimineraalissa. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa melliittihappo on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen, erityisesti kuumaan veteen, ja myös etanoliin. Muiden karboksyylihappojen tavoin melliittihappo on heikko happo ja se on heksaproottinen eli sillä on kuusi mahdollisesti irtoavaa protonia. Näiden pKa-arvot ovat pKa1 1,4, pKa2 2,2, pKa3 3,3, pKa4 4,8, pKa5 5,9 ja pKa6 7,0. Melliittihappo on kemiallisesti hyvin stabiilia eikä se reagoi esimerkiksi halogeenien tai voimakkaasti hapettavien happojen kuten typpi- tai rikkihapon vaikutuksesta. Reaktio tionyylikloridin kanssa muodostaa dianhydridiä ja asetyylikloridin reagoidessa melliittihapon kanssa muodostuu melliittihappotrianhydridiä. Kuumennettaessa yhdistettä voimakkaasti se hajoaa muodostaen pyromelliittihappoa.Chang-Man Park & Richard J. Sheehan: Phthalic Acids and Other Benzenepolycarboxylic Acids, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 6.9.2016 ==Valmistus ja käyttö== Melliittihappoa voidaan valmistaa hapettamalla heksametyylibentseeniä tai grafiittia typpihapon, kaliumpermanganaatin tai ilman ja katalyyttien avulla. Sitä muodostuu myös hieman matalampina saantoina hapetettaessa ruskohiiltä. Sitä voidaan valmistaa myös eräistä muista yhdisteistä kuten tetraklooriftaalihaposta.Freimund Röhrscheid: Carboxylic Acids, Aromatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 6.9.2016Rustu S. Kalyoncu & Harold A. Taylor Jr.: Natural Graphite, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2014. Viitattu 6.9.2016 Melliittihapolla ei juuri ole kaupallisesti merkittäviä käyttökohteita. Sen suoloja on tutkittu käytettäväksi pinta-aktiivisina aineina pesuaineissa. Melliittihappoa voidaan käyttää apuaineena pinnoitettaessa muita metalleja alumiinilla, eräiden hartsien valmistukseen sekä suuvesissä hampaiden kellastumista ehkäisevänä aineena. ==Lähteet== Luokka:Bentsoehapot
Katata (1922)

Katata () oli keisarillisen Japanin laivaston 1923 valmistunut Seta-luokan tykkivene. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1920 hankinnoissa Harima Shipbuilding Companyltä, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 1922. Alus laskettiin vesille 16. heinäkuuta ja valmistui 20. lokakuuta 1923.Nishida == Palvelus == Alus luokiteltiin 30. toukokuuta 1931 toisen luokan tykkiveneestä tykkiveneeksi. Se poistettiin alusluettelosta 3. toukokuuta 1947 ja romutettiin. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Seta-luokan tykkiveneet
Yhdysvaltain maavoimaministeri

Yhdysvaltain maavoimaministeri () on Yhdysvaltain puolustusministeriön siviiliviranomainen, jonka vastuulla on maavoimaministeriön johtaminen ja Yhdysvaltain maavoimien rekrytointi, koulutus, varustaminen, huolto, liikekannallepano ja varusteiden ja tukikohtien valmistaminen ja rakennuttaminen. Maavoimaministeri on vastuussa puolustusministerille, ja hänet nimittää toimeensa Yhdysvaltain presidentti senaatin hyväksynnällä. ==Luettelo maavoimaministereistä== Ministeri Toimikausi Presidentit, joiden hallituksessa Kenneth Claiborne Royall 18. syyskuuta 1947 – 27. huhtikuuta 1949 Harry S. Truman Gordon Gray 28. huhtikuuta 1949 – 12. huhtikuuta 1950 Frank Pace 12. huhtikuuta 1950 – 20. tammikuuta 1953 Earl D. Johnson (vs.) 20. tammikuuta 1953 – 4. helmikuuta 1953 Dwight D. Eisenhower Robert T. Stevens 4. helmikuuta 1953 – 21. heinäkuuta 1955 Wilber M. Brucker 21. heinäkuuta 1955 – 19. tammikuuta 1961 Elvis Jacob Stahr Jr. 24. tammikuuta 1961 – 30. kesäkuuta 1962 John F. Kennedy Cyrus Vance 5. heinäkuuta 1962 – 21. tammikuuta 1964 John F. Kennedy, Lyndon B. Johnson Stephen Ailes 28. tammikuuta 1964 – 1. heinäkuuta 1965 Lyndon B. Johnson Stanley Rogers Resor 2. heinäkuuta 1965 – 30. kesäkuuta 1971 Lyndon B. Johnson, Richard Nixon Robert Frederick Froehlke 1. heinäkuuta 1971 – 14. toukokuuta 1973 Richard Nixon Bo Callaway 15. toukokuuta 1973 – 3. heinäkuuta 1975 Richard Nixon, Gerald Ford Norman R. Augustine (vs.) 3. heinäkuuta 1975 – 5. elokuuta 1975 Gerald Ford Martin R. Hoffmann 5. elokuuta 1975 – 20. tammikuuta 1977 Clifford Alexander Jr. 14. helmikuuta 1977 – 20. tammikuuta 1981 Jimmy Carter Percy A. Pierre (vs.) 21. tammikuuta 1981 – 29. tammikuuta 1981 John O. Marsh, Jr. 30. tammikuuta 1981 – 14. elokuuta 1989 Ronald Reagan, George H. W. Bush 75px Michael P. W. Stone 14. elokuuta 1989 – 20. tammikuuta 1993 George H. W. Bush 75px John W. Shannon (vs.) 20. tammikuuta 1993 – 26. elokuuta 1993 Bill Clinton 75px Gordon R. Sullivan (vs.) 28. elokuuta 1993 – 21. marraskuuta 1993 75px Togo D. West, Jr. 22. marraskuuta 1993 – 4. toukokuuta 1997 Robert M. Walker (vs.) 2. joulukuuta 1997 – 1. heinäkuuta 1998 Louis Caldera 2. heinäkuuta 1998 – 20. tammikuuta 2001 Gregory R. Dahlberg (vs.) 20. tammikuuta 2001 – 4. maaliskuuta 2001 George W. Bush Joseph W. Westphal (vs.) 5. maaliskuuta 2001 – 31. toukokuuta 2001 Thomas E. White 31. toukokuuta 2001 – 9. toukokuuta 2003 Les Brownlee (vs.) 10. toukokuuta 2003 – 18. marraskuuta 2004 Francis J. Harvey 19. marraskuuta 2004 – 9. maaliskuuta 2007 Pete Geren 9. maaliskuuta 2007 – 21. syyskuuta 2009 George W. Bush, Barack Obama John M. McHugh 21. syyskuuta 2009 – 1. marraskuuta 2015 Barack Obama Eric Fanning (vs.) 3. marraskuuta 2015 – 11. tammikuuta 2016 Patrick Murphy (vs.) 11. tammikuuta 2016 – 17. toukokuuta 2016 Eric Fanning 17. toukokuuta 2016 – 20. tammikuuta 2017 Mark Esper 20. marraskuuta 2017 – 23. heinäkuuta 2019 Donald Trump Ryan D. McCarthy 23. heinäkuuta 2019 – 20. tammikuuta 2021 John E. Whitley (vs.) 20. tammikuuta 2021 – 28. toukokuuta 2021 Joe Biden Christine Wormuth 28. toukokuuta 2021 – ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Ministeri * Maavoimaministeri
John Cregan

John Francis Cregan (29. tammikuuta 1878 Schenectady – 26. joulukuuta 1965 Philadelphia) oli yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti.John Cregan Cregan osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1900 Pariisissa. Hän osallistui 800 metrin juoksuun, jossa saavutti hopeaa. Cregan juoksi ennätyksikseen 800 metrillä 1.55,3 vuonna 1897 sekä mailin juoksussa 4.24,4 vuonna 1900. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
David Hall

David Connolly "Dave" Hall (1. toukokuuta 1875 Seattle – 27. toukokuuta 1972 Brown Bears) oli yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti.Dave Hall Hall osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1900 Pariisissa. Hän osallistui 800 metrin juoksuun, jossa saavutti pronssia, vaikka menetti toisen kenkänsä loppukilpailun puolivälissä. Lisäksi hän oli mukana 1 500 metrin juoksussa, jossa sijoittui finaalissa neljänneksi. Hall juoksi ennätyksikseen 800 metrillä 1.59,0 sekä 1 500 metrillä 4.09,2, molemmat vuonna 1900. Hän juoksi Pariisin olympialaisissa 1900 800 metrin olympiaennätyksen 1.59,0, joka paransi aiempaa Edwin Flackin ennätystä yksitoista sekuntia. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Rochefortin tytöt

Rochefortin tytöt (Les Demoiselles de Rochefort) on Jacques Demyn käsikirjoittama ja ohjaama ranskalainen romanttinen elokuvamusikaali vuodelta 1967. Demyn kolme vuotta aiemman menestyselokuvan Cherbourgin sateenvarjot tapaan elokuvan musiikin teki Demyn teksteihin Michel Legrand. Molemmat elokuvat ovat myös lähes läpisävellettyjä niin, että miltei kaikki repliikitkin esitetään laulaen. Uutena elementtinä Demy toi Rochefortin tyttöihin tanssin, jonka koreografian teki Norman Maen.Rochefortin tytöt (1967) , KAVI, perustuu Torsten Mannsin (Chaplin 7/1967) ja Peter von Baghin (Elokuvan historia, 1975) teksteihin. Viitattu 6.9.2016. Elokuvan pääosissa näyttelevät Catherine Deneuve ja hänen vanhempi sisarensa Françoise Dorléac sekä Jacques Perrin, Michel Piccoli, Danielle Darrieux, George Chakiris, Gene Kelly ja Grover Dale. ==Juoni== Rochefortin tyttöjen teemana on rakkauden löytyminen lähempää kuin arvaakaan. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Rochefortin satamakaupunkiin Ranskan länsirannikon Charente-Maritimen departementissa. Kaksostytöt Delphine ja Solange (tosielämän sisarukset Deneuve ja Dorléac) ovat luonteeltaan erilaisia. Delphine opettaa tanssia ja Solange säveltää ja opettaa pianonsoittoa. Varusmiespalveluksessa laivastossa oleva Maxence (Perrin) on runoilija ja taidemaalari. Toinen nuori mies Simon (Piccoli) on juuri muuttanut Pariisista kaupunkiin pitämään musiikkikauppaa. Kaupunkilaisten tapaamispaikka on sisarusten äidin Yvonnen (Danielle Darrieux) pitämä kahvila. Kaupunkiin saapuu karnevaaliseurue mukanaan Étienne (Chakiris) ja Bill (Dale), jotka ottavat sisarusten pikkuveljen Bouboun (Patrick Jeantet) mukaan esitykseensä ja tarvitsevat myös sisarten apua. ==Tuotanto== Elokuvan värimaailma on luotu kirkkain pastellivärein, pääväreinä sininen ja ruusunpunainen. Kuvauksia varten noin 40 000 neliömetriä Rochefortin talojen julkisivuja maalattiin uudelleen kirkkain värein. Rochefortin sijaan toisena kuvauspaikkavaihtoehtona oli Välimeren rannikon Hyères. Sisarusten rooleihin Jacques Demy kaavaili aluksi Brigitte Bardot’ta ja Geraldine Chaplinia. Billin rooliin hän ajatteli Cherbourgin sateenvarjojen miespääosan esittäjää Nino Castelnuovoa. Äiti Yvonnea esittävä Danielle Darrieux on ainoa näyttelijä, joka laulaa itse elokuvassa. Delphinen lauluäänenä on Anne Germain, Solangen Claude Parent ja Maxencen Jacques Revaux. == Vastaanotto == Elokuva menestyi hyvin Ranskan elokuvateattereissa ja sai 1,3 miljoonaa katsojaa. Legrand sai musiikistaan Oscar-ehdokkuuden. Elokuva tai sen musiikki eivät ole nousseet aivan samaan arvoon kuin kolme vuotta aiempi Cherbourgin sateenvarjot. Kestävimmäksi ja tunnetuimmaksi elokuvan sävelmäksi on muodostunut ”Chanson de Maxence”, josta on tullut satojen artistien levyttämä jazzstandardi englanninkielisellä nimellä ”You Must Believe in Spring”. Vuonna 2003 elokuva sovitettiin näyttämömusikaaliksi, joka sai kantaesityksensä Lillessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Jacques Demyn ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1967 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset elokuvamusikaalit
Abigail Adams

Abigail Smith Adams (11. marraskuuta 1744 Weymouth, Massachusetts – 28. lokakuuta 1818 Quincy, Massachusetts) oli Yhdysvaltain 2. presidentin John Adamsin vaimo, Yhdysvaltain ensimmäinen nainen vuosina 1797–1801 ja presidentti John Quincy Adamsin äiti. == Elämä == Abigail Smith Adams syntyi 11. marraskuuta 1744 Massachusettsin Weymouthissa William Smithille ja Elizabeth Quincylle. Hänen isänsä oli protestanttisessa liikkeessä vaikuttanut pappi William Smith ja äiti Elizabeth Quincy (poliitikko John Quincyn tytär). Abigail Smithin sukujuuret olivat Englannissa ja Walesissa. Abigail Smith ei saanut lainkaan muodollista koulutusta, vaan hänen perheensä opetti hänet lukemaan. Nuorena hän pääsi kuitenkin tutustumaan laajasti erilaisiin tieteenaloihin isänsä ja isoisänsä kirjastojen kautta. Abigail Smith ja tuolloin lakimiehenä toiminut John Adams menivät naimisiin 25. lokakuuta 1764. Pari sai yhteensä kolme poikaa ja kaksi tytärtä, joista yksi, John Quincy, nousi myöhemmin isänsä jalanjäljissä presidentiksi. John Adamsin noustessa presidentiksi vuonna 1797 Abigail Adamsista tuli Yhdysvaltain ensimmäinen nainen. Ensimmäisenä naisena Abigail omaksui emännän roolin, minkä lisäksi hän osallistui aktiivisesti politiikkaan vastustamalla äänekkäästi federalistista puoluetta. Presidenttiparin muuttaessa vuonna 1800 asumaan vastavalmistuneeseen Valkoiseen taloon Abigailista tuli ensimmäinen Valkoisessa talossa asunut ensimmäinen nainen. Abigail Smith kuoli kotonaan Massachusettsin Quincyssa 28. lokakuuta 1818. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain ensimmäiset naiset Luokka:Yhdysvaltain varapresidenttien puolisot [Luokka:Vuonna 1744 syntyneet]] Luokka:Vuonna 1818 kuolleet
BMW 3-sarja (E36)

BMW E36 on BMW 3-sarjan kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1990–2000. Se korvasi edeltäneen E30-mallin ja seuraajaksi tuli E46. Mallisarjaan kuului myös kolmeovinen hatchback-malli Compact (E36/5). == BMW 3-sarja (E36) 1990–2000 == BMW E36:n valmistus alkoi vuonna 1990, ja ensimmäisenä esitelty korimalli oli neliovinen sedan. Mallin pyöräntuentana taka-akselilla oli uudenlainen monivarsituettu Z-tyyppinen multi-link- monivarsituenta, jota oli aiemmin käytetty BMW Z1 -mallissa. Vuoden 1997 Euro NCAP -kolaritestistä E36 sai tulokseksi vaatimattomat yksi ja puoli tähteä viidestä. Coupé esiteltiin vuonna 1992 ja avokattoinen cabriolet vuotta myöhemmin. Vuonna 1994 julkaistiin täysin uusi korimalli – kolmiovinen hatchback, joka sai nimen Compact. Viimeisenä markkinoille tuotiin farmarimalli Touring vuonna 1995. Se oli urheilullinen niin sanottu ”elämäntapafarmari”, jonka tavaratila ei ollut erityisen suuri. Vuonna 1996 etupuskuria ja -säleikköä muutettiin ja vilkuista tuli kirkaslasiset. vasen|pienoiskuva|BMW E36 Touring Mallisarjaa alettiin korvata asteittain vuodesta 1998 lähtien, kun uusi E46-sukupolvi oli tullut markkinoille. Avomallit pysyivät tuotannossa vuoteen 2000 saakka. == BMW M3 == Urheilumalli M3 esiteltiin vuonna 1992. Sitä valmistettiin sedan-, coupé- ja avomalleina. Moottorina oli 3,0-litrainen kuusisylinterinen rivimoottori, joka tuotti 285 hevosvoimaa tehoa. Vuonna 1995 moottori vaihtui 3,2-litraiseksi (320 hv) ja manuaalivaihteistosta tuli kuusiportainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 3-sarja (E36) Luokka:D-segmentin autot Luokka:1990-luvun autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot
Kalle Taimi

Kalle Taimi (s. 27. tammikuuta 1992 Turku) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli oikea laitapuolustaja tai keskuspuolustaja. Taimi on pelannut Veikkausliigassa viisi kautta neljässä eri seurassa. Taimi edusti vuosina 2011–2014 SJK:ta, jossa hän pelasi kaudella 2011 18:ssa Kakkosen ottelussa ja kausina 2012–2013 yhteensä kahdeksassa Ykkösen ottelussa. Lisäksi Taimi pelasi kausina 2013–2014 yhteensä 32 Kakkosen ottelua seuran kakkosjoukkueessa Kerho 07:ssä. Elokuussa 2014 hän pelasi viisi Ykkösen ottelua lainalla Jipossa. Kaudeksi 2015 Taimi siirtyi Ykkösessä pelaavaan PS Kemiin, jossa pelasi kauden aikana 26 sarjaottelua joukkueen voittaessa sarjan. Hän oli mukana kaudella 2015 Ykkösestä Veikkausliigaan nousseessa kemiläisjoukkueessa. Kaudella 2016 Taimi pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa 19. kesäkuuta 2016, kun PS Kemi hävisi vieraissa IFK Mariehamnille 0–2. Taimi siirtyi PS Kemin kauden jälkeen kaudeksi 2017 toiseen Veikkausliigaseuraan eli FC Lahteen. Hän pelasi vielä toisen kauden FC Lahden eli seuran riveissä kertyi kaikkiaan 41 ottelua. Kauden 2019 kynnyksellä Taimi teki sopimuksen Veikkausliigaseuran Kuopion Palloseuran (KuPS) kanssa. Kaudesta tulikin menestyksekäs KuPSille ja Taimille, sillä seura voitti Suomen mestaruuden. Kalle Taimi siirtyi KuPS:n mestaruuskauden jälkeen kaudeksi 2020 IFK Mariehamnin riveihin. Hän pelasi joukkueensa kaikki 22 ottelua avauskokoonpanossa ja 20:ssä niistä täydet minuutit. Taimi on pelannut Veikkausliigassa PS Kemin, FC Lahden, KuPS:n ja IFK Mariehamnin riveissä viidellä kaudella kaikkiaan 99 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Kalle Taimi valittiin alkuvuonna 2018 A-maajoukkueen leireille, joissa hän pelasi kaksi harjoitusmaaottelua vastustajinaan Jordania ja Malta. Niistä jälkimmäisessä hän teki yhden maalin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paavo Jokinen (jalkapalloilija)

Paavo Jokinen (s. 30. elokuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija ja futsalpelaaja. Pelipaikaltaan hän on oikea molemmissa lajeissa laitahyökkääjä. Futsalissa Jokinen edustaa Oulun Tervareita, joka pelaa kaudella 2019-2020 toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Futsal Ykkösessä. Jalkapallossa Jokinen on edustanut Veikkausliigassa pelannutta PS Kemiä. Jokinen pelasi kaudella 2015 TP-47:ssä 24 Kakkosen ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Kaudeksi 2016 Jokinen siirtyi Veikkausliigassa pelaavaan PS Kemiin, jossa hän pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa 4. toukokuuta, kun PS Kemi hävisi vieraissa KuPS:lle 0–2. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset futsalpelaajat
Hitachi Zōsen

Hitachi Zōsen () on japanilainen teollisuusyritys, joka valmistaa muun muassa jätteenkäsittelylaitteita, teollisuuslaitoksia ja -laitteita. Yritys lopetti telakkateollisuuden toimintonsa vuonna 2002. == Historia == Brittiläinen Edward H. Hunter perusti 1. huhtikuuta 1881 Osaka Iron Worksin () Osakaan valmistaakseen terästeollisuuden tuotteita ja aluksia. Hunter oli saapunut Japaniin jo 1865 ja hän oli ollut perustamassa Onohaman telakkaa Kobeen ennen siirtymistään Osakaan. Uusi telakka perustettiin Nakatsu ja Aki jokien yhtymäkohtaan, missä oli mahdollista valmistaa alle 1 000 tonnin aluksia. Telakan ensimmäinen alus Hatsumaru laskettiin vesille 1882. Hunter pyrki luomaan itsenäisesti toimimaan kykenevän yhtiön, joten se valmisti höyrykoneita, kattiloita ja muita aluksilla tarvittavia laitteistoja. Telakan laajennusosa valmistui Ajin alajuoksulle Sakurajimaan vuonna 1900 ja siellä voitiin valmistaa suurempia aluksia. Ensimmäinen Japanissa valmistettu öljytankkeri 531-tonnin Toramaru laskettiin vesille 1908 telakalta. Yrityksen seuraava telakka avattiin Hiroshiman Innoshimassa vuonna 1911. Telakkaan liitettiin Bingon telakka 1919, Harada Shipbuilding Works 1920 ja Hikijima Dockyard 1924. Useat Osakan ja sen ympäristön terässilloista olivat yhtiön suunnittelemia ja valmistamia. Yhtiö laajensi 1924 toimintaansa vesisähkövoimalaitoksiin. Yhtiö organisoitiin uudelleen 1934, kun se joutui osaksi Nissan Zaibatsua. Samalla se nimettiin uudelleen K.K. Nihon Sangyo Osaka Tekkoshoksi. Toisen maailmansodan aikana yhtiö avasi uuden telakan Kanagawaan ja se osti Mkaishiman telakan 1943, jolloin yhtiö vaihtoi nimekseen Hitachi Zosen Corporation 1943. Luokka:Japanilaiset teollisuusyritykset
Lentopallo kesäparalympialaisissa 2016

Istumalentopallossa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäparalympialaisissa 11:tta kertaa. Kilpailut käytiin 9.–18. syyskuuta. Sekä miehille että naisille oli omat turnaukset. Kumpaankin turnaukseen osallistui 8 maata. Kilpailut käytiin Riocentrossa. Naisten turnauksen voitti Yhdysvallat ja miesten turnauksen Iran. ==Joukkueen vaatimukset== Istumalentopallossa urheilijat ovat kahdessa vammaluokassa. Täysivammaisissa (D) on sellaiset lentopalloilijat, joilla on esimerkiksi alaraaja-amputaatio, huomattavasti heikentynyt lihasvoima tai alaraajojen toimintakyky. Minimivammaisissa (MD) on sellaiset urheilijat, joilla on esimerkiksi yhden nilkan amputaatio, sormien amputaatioita tai heikentynyt lihasvoima alaraajoissa. ==Mitaliyhteenveto== 1 Iran 1 0 0 1 Yhdysvallat 1 0 0 1 3 Bosnia ja Hertsegovina 0 1 0 1 Kiina 0 1 0 1 5 Egypti 0 0 1 1 Brasilia 0 0 1 1 ==Kilpailut ja mitalistit== Miehet tiedot Naiset tiedot ==Lähteet== Luokka:Kesäparalympialaiset 2016 Luokka:Vuoden 2016 lentopallo Luokka:Brasilian lentopallo
Hira (1923)

Hira () oli keisarillisen Japanin laivaston 1924 valmistunut Seta-luokan tykkivene. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1920 hankinnoissa Mitsubishin telakalta Kobesta, missä köli laskettiin 15. elokuuta 1921. Alus laskettiin vesille 14. maaliskuuta 1923 ja valmistui 24. elokuuta.Nishida == Palvelus == Alus luokiteltiin 30. toukokuuta 1931 toisen luokan tykkiveneestä tykkiveneeksi. Se poistettiin alusluettelosta 30. syyskuuta 1945 ja romutettiin vielä samana vuonna. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Seta-luokan tykkiveneet
Hozu (1923)

Hozu () oli keisarillisen Japanin laivaston 1924 valmistunut Seta-luokan tykkivene. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1920 hankinnoissa Mitsubishin telakalta Kobesta, missä köli laskettiin 15. elokuuta 1921. Alus laskettiin vesille 9. huhtikuuta 1923 ja valmistui 7. marraskuuta.Nishida == Palvelus == Alus luokiteltiin 30. toukokuuta 1931 toisen luokan tykkiveneestä tykkiveneeksi. Alus upposi 5. joulukuuta 1944 ilmahyökkäyksessä ja poistettiin alusluettelosta 10. toukokuuta 1945. Hylky romutettiin vuonna 1945. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Seta-luokan tykkiveneet
Tokion kaupunki

Tokio () on Japanin entinen kaupunki, joka kuului Tokion prefektuuriin (). Kaupunki oli olemassa Japanin kunnallishallinnon perustamisesta lähtien vuodesta 1889 vuoteen 1943 saakka, kun se lakkautettiin ja perustettiin uusi prefektuuritason hallintoalue Tokion metropoli. Tokion kaupungin alue vastaa nykyisen metropolin 23:a erillisaluetta. Alun perin kaupunki koostui viidestätoista suuralueesta (ku), ja vuonna 1908 siellä oli 1 588 119 asukasta. Vuonna 1932 siihen liitettiin 82 ympäristön kuntaa, joista muodostettiin 20 uutta suuraluetta. Silloin Tokiosta tuli maailman toiseksi suurin kaupunki, jossa oli vuonna 1935 jo lähes kuusi miljoonaa asukasta. Ennen kaupungin lakkautusta toisen maailmansodan keskellä asukasmäärä nousi 6 778 804 henkeen vuonna 1940. Kaupungin pinta-ala kuntaliitoksen jälkeen vuonna 1933 oli 478,60 neliökilometriä. == Kuvia == Tiedosto:Tokyo_before_Great_Kanto_earthquake.PNG|Tokion kaupungin alue ennen vuoden 1923 maanjäristystä Tiedosto:Tokio_Eingemeindungen_1932-1936.png|82 kunnan liittäminen Tokioon vuonna 1932 ja kaksi pienempää kuntaliitosta vuonna 1936 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Historical Development of Japanese Local Governance Luokka:Tokio Luokka:Tokion prefektuurin entiset kunnat
Pöytätavat

Pöytätavoilla tarkoitetaan pöydän ääressä ruokaillessa ylläpidettäviä käyttäytymismalleja, joilla parannetaan kaikkien paikalla olevien ruokailijoiden viihtyvyyttä. Ne ovat siis eräänlaisia kirjoittamattomia sääntöjä. Klassisimpia esimerkkejä pöytätavoista ovat esimerkiksi länsimaissa kyynärpäiden pitäminen poissa pöydältä, hiljaisuus tai mahdollisen keskustelun pitäminen rauhallisena, sekä yleinen siisti käytös. Aasiassa on taas monia sääntöjä esimerkiksi sormin syömisestä tai syömäpuikkojen käytöstä. Luokka:Käytös- ja tapatieto
Waasland-Beveren

Koninklijke Voetbalclub Red Star Waasland-Sportkring Beveren, tunnetaan nimellä Waasland-Beveren, on belgialainen jalkapalloseura Beverenin kunnasta. Seuran edustusjoukkue pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. divisioona B:ssä. Waasland-Beveren pelaa kotiottelunsa Freethiel Stadionilla, jonka kapasiteetti on 13 290 katsojaa.Waasland-Beveren Soccerway-sivustolla == Historia == Seura perustettiin vuonna 1936 nimellä FC Red Star Nieuwkerken- Waas. Vuonna 1944 se muutti nimensä FC Red Star Haasdonkiksi ja vuonna 1986 nimeen lisättiin etuliite Koninklijke. Vuonna 2002 seuran nimi muuttui muotoon Koninklijke Voetbalclub Red Star Waasland. Vuonna 2010 KSK Beveren liittyi seuraan, jolloin muodostui Koninklijke Voetbalclub Red Star Waasland- Sportkring Beveren.Waasland-Beveren Weltfussballarchiv.com-sivustolla == Pelaajia == * Aleksandar Boljević (2016–) * Erdin Demir (2015–) * Valtteri Moren (2015–) * Tomasz Radzinski (2012) * Christian Santos (2013–2014) * Wesley Sonck (2012–2013) * Ivan Tričkovski (2013–2014) == Päävalmentajia == * Glen De Boeck (2012–2013) * Bob Peeters (2013–2014) * Ronny Van Geneugden (2014) * Guido Brepoels (2015) * Stijn Vreven (2015–2016) * Čedomir Janevski (2017) * Philippe Clement (2017) * Sven Vermant (2018) * Yannick Ferrera (2018) * Adnan Čustović (2018–2019) * Arnauld Mercier (2019–2020) * Nicky Hayen (2020–2021) == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloseurat Luokka:Flanderi
John Bray

John Bray (19. elokuuta 1875 Middleport – 18. heinäkuuta 1945 San Francisco) oli yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti.John Bray Bray osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1900 Pariisissa. Hän osallistui 1 500 metrin juoksuun, jossa saavutti pronssia. Lisäksi hän oli mukana 800 metrin juoksussa, jossa sijoittui finaalin kuudenneksi. Bray juoksi ennätyksikseen 800 metrillä 1:55.3, 1 500 metrillä 4:09.2 sekä mailin juoksussa 4:43.6; kaikki vuonna 1900. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Rock ’n’ roll painajainen

__NOTOC__ Rock ’n’ roll painajainen on rockyhtye Räjäyttäjien kuudes studioalbumi. Se julkaistiin alun perin kasettiformaatissa 26. syyskuuta 2014.Discogs: Räjäyttäjät – Rock ’n’ roll painajainen Marraskuussa Jussi Lehtisalon levymerkki Full Contact julkaisi albumin CD- ja LP-formaateissa. == Vastaanotto == Desibeli.net Rumba Soundi Albumi sai positiivisen vastaanoton. Soundin Pekka Laine antoi albumille neljä tähteä viidestä ja sanoi albumin olevan omaleimaista ja toimivaa rock'n'rollia ja sen ainoan heikon kohdan olevan sen lyhyys. Myös Desibelin Heikki Väliniemi kehui musiikin iskevyyttä ja erityisesti arvaamattomuutta. Rumban Oskari Onninen sanoi kokonaisuuden nousevan tasapaksujen sävellystensä yläpuolelle. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 albumit Luokka:Räjäyttäjien albumit
John McLean (yleisurheilija)

John Frederick McLean (10. tammikuuta 1878 Menominee – 4. kesäkuuta 1955) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajejaan olivat 110 metrin aitajuoksu, pituushyppy sekä kolmiloikka.John McLean McLean osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1900 Pariisissa. Parhaiten hän menestyi 110 metrin aitajuoksussa, jossa saavutti hopeaa. Lisäksi hän oli mukana pituushypyssä, jossa sijoittui finaalin kuudenneksi. McLeanin oli tarkoitus kilpailla Pariisin olympialaisissa myös vauhdillisessa että vauhdittomassa kolmiloikassa, mutta näihin lajeihin hän ei osallistunut. Ennätyksikseen McLean teki pika-aidoissa 15,5 vuonna 1900 sekä pituushypyssä tuloksen 701 vuonna 1898. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pika- aitajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset pituushyppääjät Luokka:Yhdysvaltalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Glyptodontit

Glyptodontit (Glyptodontidae) olivat jättimäisiä vyötiäisensukuisia nisäkkäitä. Ne kehittyivät Etelä-Amerikassa 20 miljoonaa vuotta sitten mutta levittyivät Pohjois-Amerikan eteläosiin noin 2,5 miljoonaa vuotta sitten kun Panamankannas muodostui. Glyptodontit tunnetaan myös ”jättiläisvyötiäisinä” tai ”suurvyötiäisinä”, vaikka jättiläisvyötiäinen (Priodontes maximus) on yksi nykyisin elävistä varsin pienikokoisista vyötiäislajeista. Jotkut lajit kasvoivat auton kokoiseksi. Suurin laji Doedicurus clavicaudatus kasvoi jopa neljä metriä pitkäksi. Niitä peitti paksu suojakuori, joka koostui luulevyistä niiden nahassa. Glyptodonttien kuoret olivat uskomattoman painavat. Ne saattoivat painaa jopa 500 kiloa, eli 20 prosenttia eläimen kokonaispainosta. Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät Luokka:Vyötiäiset
Suotajärvi

Suotajärvi on Keski-Suomessa Viitasaarella Suovanlahden lähellä sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järvi on 6,3 kilometriä pitkä, 1,4 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 351 hehtaaria eli 3,5 neliökilometriä. Järvellä on kartan mukaan 8 saarta. Sen rantaviivan pituus on 19,9 kilometriä. Järven vesi on lievästi rehevöitynyttä. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Suotajärven valuma-alueeseen (14.427) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 110,3 metriä mpy. Vesi laskee noin kilometrin mittaista Myllyjokea pitkin etelään Keiteleen Suovanlahteen. == Lähteet == Luokka:Keiteleen keskiosan alue Luokka:Botin luomat artikkelit Luokka:Viitasaaren järvet
Vartiolaiva Turva

Vartiolaiva Turva on Rajavartiolaitoksen vuonna 2014 käyttöön ottama ulkovartiolaiva. Ympärivuotiseen käyttöön suunniteltu alus on 95,9 m pitkä ja 17,4 m leveä ja se voi käyttää polttoaineenaan dieselöljyn lisäksi nesteytettyä maakaasua (LNG). Turvan sijoituspaikka on Suomenlahden merivartiosto Upinniemessä. Merirajan vartionnin ja valvonnan lisäksi Turva voi osallistua muun muassa meripelastustehtäviin ja öljyntorjuntaan. Laiva suunniteltiin yhteistyössä Suomen ympäristökeskuksen kanssa. Aluksessa on 1 000 m3:n kerätyn öljyn tankki sekä 200 m3:n kemikaalitankki. == Tekniset tiedot == * Rakennusvuosi: 2014 * Rakentaja: STX Rauman telakka * Uppouma: 4 000 t * Pituus: 95,9 m * Nopeus: yli 18 solmua * Leveys: 17,4 m * Paaluveto: 100 t * Koneteho: 11 600 kW * Syväys: 5,5 m * Miehistö: 15–18 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomenlahden merivartiosto Luokka:Vartiolaivat Luokka:Öljyntorjunta-alukset