EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kesäkuu kesäkuu

Kesäkuu kesäkuu on Kike Elomaan studioalbumi vuodelta 1989. == Kappaleet == # Padam # Yölintu # Yön kukka # Kesäkuu-kesäkuu # Lähde tanssimaan # Vaikka tähdet sammuu # Johnny # Uuteen aamuun # Kolmekymppinen nainen # Lui # Täydellinen onni # Ai ai ai Luokka:Vuoden 1989 albumit Luokka:Kike Elomaan albumit
Gabriel Rasch

Ole Gabriel Rasch (s. 8. huhtikuuta 1975 Hole) on norjalainen maantiepyöräilijä. Rasch aloitti uransa amatööritalli Team Kronessa vuonna 2002, mutta hän oli kilpaillut jo vuodesta 1994 lähtien. Hän voitti maansa maantieajon mestaruuden vuosina 2001 ja 2003, ja vuonna 2007 hän voitti Rhône- Alpes Isère Tourin. Rasch pääsi ammattilaisjoukkue Crédit Agricoleen vuonna 2008. Hän on kiitellyt Thor Hushovdia siitä, että hänestä tuli ammattilainen, ja Rasch olikin Hushovdin kanssa samassa joukkueessa ensin Crédit Agricolessa ja myöhemmin myös Cervélo TestTeamissa ja Garmin-Cervélossa. Rasch ajoi muun muassa kolmesti Espanjan ympäriajon. Italian ympäriajoon hän osallistui kaksi kertaa, joista toisen keskeytti. Hän kilpaili myös vuoden 2008 olympialaisissa, joissa hän joutui keskeyttämään maantieajossa. Rasch sijoittui vuonna 2011 Qatarin ympäriajon seitsemänneksi, ja siirtyi seuraavana vuonna FDJ-BigMat -talliin. Viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2013–2014 hän ajoi Team Sky -joukkueessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Rasch mister Paris-Roubaix Luokka:Norjalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daniel Caumo

Daniel Felipe Tomazi Moreira Caumo (s. 8. maaliskuuta 1989 Porto Alegre, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Caumo pelasi kotikaupunkinsa Grêmiossa vuoteen 2008 ja siirtyi seuraavaksi kahdeksi kaudeksi Cruzeiron riveihin. Hän saapui Suomeen kesän 2011 alussa alun perin Ykkösessä pelanneen PS Kemi Kingsin testiin samaan aikaan seuraan tulleen Adrianon suosituksesta. Caumo ei kuitenkaan saanut sopimusta joukkueeseen, joten hän liittyi sarjatasoa alempana Kakkosessa pelanneen Tornion Pallon riveihin.http://www.pohjolansanomat.fi/cs/Satellite/Urheilu/1194675673693/artikkeli/caumo+hakee+vauhtia+tp-47+sta+kovalev+kemiin.html - Pohjolan Sanomat: Caumo hakee vauhtia TP-47:stä, Kovalev Kemiin, 20.4.2011 Kolme kuukautta kestäneen sopimuksen aikana Caumo teki kahdeksan maalia 15 sarjaottelussa. Koska TP-47:lla ei ollut mahdollista pitää Caumoa pidempään palkkavaatimusten johdosta, hän siirtyi saman sarjatason Seinäjoen Jalkapallokerhoon.http://www.sjk2007.fi/uutiset_u1429.html - SJK Uutiset: Caumo vahvistaa Kerhoa, 26.7.2011 Loppukaudella Caumo oli mukana nostamassa SJK:ta Ykköseen, onnistuen tekemään maalin nousukarsintaottelussa BK-46:ia vastaan. Hän solmi kauden 2012 alussa kaksivuotisen jatkosopimuksen seuran kanssa. Elokuussa 2013 Caumo valittiin Ykkösen kuukauden pelaajaksi.http://www.palloliitto.fi/uutiset/miesten-ykkonen/daniel-caumo- ykkosen-elokuun-veikkauksen-pelaaja - Palloliitto/Ykkönen: Daniel Caumo Ykkösen elokuun Veikkauksen pelaaja, 12.9.2013 Samana vuonna hän oli mukana saavuttamassa nousua Veikkausliigaan SJK:n kanssa. Kauden päätteeksi Caumon sopimusta ei kuitenkaan jatkettu.http://www.ilkka.fi/urheilu/caumo-lahtee-sjk- sta-1.1494986 - Ilkka: Caumo lähtee SJK:sta, 5.11.2013 ==Lähteet== Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Prodan Gardžev

Prodan Stojanov Gardžev (; 8. huhtikuuta 1936 Rosenovo - 5\. heinäkuuta 2003 Burgas) oli bulgarialainen vapaapainija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Tšernomorets Burgasia. Gardžev sijoittui alle 79-kiloisten sarjassa kuudenneksi MM-kisoissa 1959 ja oli samassa sarjassa jaetulla viidennellä tilalla Rooman olympialaisissa 1960. Hän voitti 87 kilon painoluokassa maailmanmestaruuden 1963 ja sai seuraavana vuonna olympiakultaa. Gardžev oli pronssilla vuoden 1965 MM-kilpailuissa, mutta palasi taas kultakantaan Toledon kisoissa 1966. Hän sai pronssia EM-kisoista 1967 ja hopeaa vuonna 1968, ja voitti olympialaisista pronssia Méxicossa 1968. == Lähteet == Luokka:Bulgarialaiset vapaapainijat Luokka:Bulgarialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Olli Vilppola

Olli Vilppola (s.29. toukokuuta 1987, Oulu) on suomalainen jalkapalloilija, joka on pelannut viimeksi Tornion Pallo-47:ssä. Vilppola pelaa puolustuksessa ja keskikentällä. Hän pelasi juniorikausiensa jälkeen AC Oulussa, mutta ei vakinnuttanut paikkaansa AC Oulun kokoonpanossa seuran noustua 2007 Veikkausliigaan. Veikkausliiga: Olli Vilppola (veikkausliiga.com) Hän siirtyi silloin Ykkösessä pelanneeseen Tornion Pallo-47:ään. Yhden Kakkosessa pelanneen Oulun Luistinseura-kauden jälkeen Olli Vilppola palasi Tornioon, joka oli pudonnut Kakkoseen. OuluFutis: Olli Vilppola OLS:n riveihin, 9.1.2009 Pohjolan Sanomat: TP-47:llä jo tukku pelaajasopimuksia, 23.2.2010 Kaudella 2013 Vilppola aloitti Kakkoseen nouseessa Tervareissa, mutta pelasi vain kolme ottelu siirtyäkseen opintojen pariin.kymppipaikka.fi: Tervareiden pelaajistossa liikehdintää, 25.5.2013 Kaikkiaan Olli Vilppola on pelannut 42 Ykkösen peliä AC Oulussa ja TP-47:ssä. ==Katso myös== *Luettelo AC Oulussa pelanneista jalkapalloilijoista ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Olli Vilppola tilastoja playerhistory.comissa Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stanisław Fryźlewicz

Stanisław Fryźlewicz (s. 8. huhtikuuta 1944 Nowy Targ) on puolalainen entinen jääkiekkoilija. Hän edusti seuratasolla Podhale Nowy Targia. Fryźlewicz osallistui Sapporon olympialaisiin 1972, joissa hän pelasi kuusi ottelua ja Puola sijoittui kuudenneksi. == Lähteet == * Fryźlewiczin profiili sports- reference.com -sivustolla Luokka:Puolalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Morgartenin taistelu

thumb|200px|Morgartenin taistelun muistomerkki, paljastettu taisteulun 650-vuotisvuonna. Morgartenin taistelu käytiin Sveitsissä lähellä Mortgartenin solaa, nykyisessä Oberägerin kunnassa, Zugin kantonissa, vuonna 1315. Jousilla ja nuolilla aseistautuneet Sveitsin valaliiton jalkamiehet yllättivät väijyksistä Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa edustaneet itävaltalaisjoukot, joita johti herttua Leopold I. Taistelu oli ensimmäinen, jossa sveitsiläiset löivät Habsburgit, ja ensimmäinen pitkään aikaan, jossa jalkamiehet löivät haarniskoidut ritarit. Schwyzläisten ansioituminen tässä taistelussa johti siihen, että liittoa alettiin kutsua heitä muistuttavilla nimilä monissa kielissä (Schweiz, Suisse, Svizzera, Switzerland).Battle of Morgarten Encyclopedia Britannica == Taustaa == 1200-luvun lopulla Habsburgit pyrkivät turvaamaan laajat alueet Gotthardin solan ympäristössä turvatakseen lyhyen reitin pohjoisesta Italiaan. Valaliiton jäsenillä Uri, Schwyz ja Unterwalden oli aiempien keisarien vapauskirje, joka takasi niille alueen autonomisuuden. Vuonna 1314 Ludvig Baijerilainen ja Habsburgien prinssi Frederik kilpailivat Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kruunusta, ja sveitsiläiset tukivat Ludvigia. Sotatoimien puhkeamiseen johti lopulta kiista Habsburgien tukeman Einsiedelnin luostarin oikeudesta laidunmaihin. == Tapahtumat == Morgartenin solassa itävaltalaisten ritareiden päälle vieritettiin hirsikasoja ja suuria kallionjärkäleitä. Hevoset pelästyivät, ja syntyi sekasorto, joka paheni, kun sveitsiläisten sotajoukko kävi pertuskat ja piilukirveet käsissään ritareiden kimppuun. Haarniskoidut ritarit kärsivät musertavan tappion, ja herttua Leopold pääsi hädin tuskin pakenemaan. == Seuraukset == Taistelun jälkeen sveitsiläiset uusivat valansa, ja valaliitto vahvistui ja alkoi kasvaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:1310-luku Luokka:Keskiajan taistelut Luokka:Sveitsin historia Luokka:Itävallan taistelut
Tšekin naisten jääkiekkomaajoukkue

Tšekin naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Tšekkiä naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa ja turnauksissa, kuten maailmanmestaruuskilpailuissa, joista se on saavuttanut kaksi pronssista mitalia, molemmat 2020-luvulla. Joukkue toimii Tšekin jääkiekkoliiton alaisuudessa. Tšekillä oli vuonna 2017 yli 2 700 naisjääkiekkoilijaa. Vuonna 2022 maassa oli jo 4 142 rekisteröitynyttä naisjääkiekkoilijaa, vuoden 2025 alussa yli 1 500. Vuonna 2023 joukkue oli Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä naisten jääkiekon maailmanrankingissa 5. sijalla, joka on joukkueen paras sijoitus. Vuonna 2024 sijoitus parani entisestään, kun joukkue nousi 4. sijalle. Vuodesta 2011 helmikuuhun 2014 joukkue nousi listalla peräti 6 sijaa, 14. sijalta 8. sijalle. Joukkue on vuodesta 2013 alkaen ollut listan kärkikymmenikössä. Vuodesta 2014 kauteen 2016–2017 joukkueen päävalmentajana toimi Jiří Vozák. Sen jälkeen joukkuetta valmensi Petr Novak ja Tomas Pacina, yhden kauden kumpainenkin. Nykyinen valmentaja on kanadalainen Carla MacLeod, joka on joukkueen ensimmäinen ulkomaalainen päävalmentaja. == Sijoitukset == === Euroopan-mestaruuskilpailut === * 1993 – B-sarja; 2. === Maailmanmestaruuskilpailut === * 1999 – B-sarja; 4. * 2000 – B-sarja; 7. * 2001 – 1. divisioona; 3. * 2003 – 1. divisioona; 3. * 2004 – 1. divisioona; 2. * 2005 – 1. divisioona; 3. * 2007 – 1. divisioona; 5. * 2008 – 1. divisioona; 3. * 2009 – 1. divisioona; 5. * 2011 – 2. divisioona; 1. * 2012 – 1. divisioona, A-lohko; 1. * 2013 – 8. * 2014 – 1. divisioona, A-lohko; 1. * 2014 – Karsinta Japania vastaan vuoden 2015 pääsarjaan, 2. * 2015 – 1. divisioona, A-lohko; 1. * 2016 – 6. * 2017 – 8. *2019 – 6. *2020 – Turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. *2021 – 7. *2022 – Pronssia *2023 – Pronssia *2024 – 4. === Olympialaiset === * 1998 – Ei osallistunut * 2002 – Ei osallistunut * 2006 – 14. (karsiutui) * 2010 – 13. (karsiutui) * 2014 – 9. (karsiutui) * 2018 – Karsiutui * 2022 – 7. === Maailmanranking === * 2003 – 11. * 2004 – 11. * 2005 – 11. * 2006 – 12. * 2007 – 13. * 2008 – 12. * 2009 – 12. * 2010 – 13. * 2011 – 14. * 2012 – 12. * 2013 – 9. * 2014, helmikuu – 8. * 2014, huhtikuu – 9. * 2015 – 9. * 2016 – 9. * 2017 – 8. * 2018, helmikuu – 9. * 2018, huhtikuu – 9. * 2019 – 8. * 2020 – 7. * 2021 – 7. * 2022, helmikuu – 7. * 2022, syyskuu – 6. * 2023 – 5. * 2024 – 4. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tšekin jääkiekkoliiton virallinen sivusto * Tšekki nationalteamsoficehockeyssä Luokka:Naisten jääkiekkomaajoukkueet Luokka:Tšekin jääkiekko
Marta Baldó

Marta Baldó Marín (s. 8. huhtikuuta 1979 Villajoyosa) on espanjalainen entinen rytminen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla CA Montemaria. Baldó oli 17-vuotiaana mukana Atlantan olympialaisissa 1996, joissa Espanja voitti joukkuevoimistelun kultaa. == Lähteet == * Baldón profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Espanjalaiset rytmiset voimistelijat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kazakstanin naisten jääkiekkomaajoukkue

Kazakstanin naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Kazakstania naisten jääkiekkomaaotteluissa ja -turnauksissa. Joukkue toimii Kazakstanin jääkiekkoliiton alaisuudessa, ja sitä valmentaa Aleksandr Maltsev. Kazakstanissa oli vuonna 2017 noin 200 naisjääkiekkoilijaa. Vuonna 2022 maassa oli tarkalleen 173 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa, vuoden 2024 lopussa liki 1 100. Joukkue on pelannut viitenä vuotena maailmanmestaruuskisojen pääsarjassa, edellisen kerran vuonna 2011. Tuolloin joukkue sijoitettiinkin Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa 7. sijalle, joka on korkein joukkueen saavuttama sijoitus. Vuoteen 2015 mennessä joukkue oli kuitenkin romahtanut sijoituksessa 18. sijalle, ja vuosien 2012 ja 2013 välillä se putosi peräti 5 sijaa. Vuonna 2024 joukkue oli 23. sijalla. == Sijoitukset == === Maailmanmestaruuskisat === * 1999 – karsintasarja; 1. * 2000 – B-sarja; 1. * 2001 – 8. * 2003 – 1. divisioona; 2. * 2004 – 1. divisioona; 1. * 2005 – 7. * 2007 – 9. * 2008 – 1. divisioona; 1. * 2009 – 6. * 2011 – 8. * 2012 – 1. divisioonan A-lohko; 6. * 2013 – 1. divisioonan B-lohko; 5. * 2014 – 1. divisioonan B-lohko; 6. * 2015 – 2. divisioonan A-lohko; 1. * 2016 – 1. divisioonan B-lohko; 3. *2017 – 1. divisioonan B-lohko, 2. *2018 – 1. divisioonan B-lohko, 4. *2019 – 1. divisioonan B-lohko, 5. *2020 – 1. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. *2021 – 1. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. *2022 – 1. divisioonan B-lohko, 4. *2023 – 1. divisioonan B-lohko, 6. *2024 – 2. divisioonan A-lohko, 1. === Olympialaiset === * 1998 – Kazakstan ei osallistunut. * 2002 – 8. * 2006 – 9. (karsiutui) * 2010 – 9. (karsiutui) * 2014 – 14. (karsiutui) === Euroopan-mestaruuskilpailuissa === * 1996 – B-sarja; 7. === Aasian talvikisoissa === * 1996 – pronssia * 1999 – pronssia * 2003 – kultaa * 2007 – kultaa * 2011 – kultaa === Maailmanranking === * 2003 – 8. * 2004 – 9. * 2005 – 8. * 2006 – 9. * 2007 – 9. * 2008 – 10. * 2009 – 8. * 2010 – 8. * 2011 – 7. * 2012 – 9. * 2013 – 14. * 2014, helmikuu – 15. * 2014, huhtikuu – 17. * 2015 – 18. * 2016 – 18. * 2017 – 17. * 2018, helmikuu – 20. * 2018, huhtikuu – 19. * 2019 – 19. * 2020 – 21. * 2021 – 21. * 2022, helmikuu – 21. * 2022, syyskuu – 21. * 2023 – 22. * 2024 – 23. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kazakstanin jääkiekkoliiton sivusto * Kazakstan IIHF:n sivuilla * Kazakstan nationalteamsoficehockeyssä Luokka:Naisten jääkiekkomaajoukkueet Luokka:Kazakstanin jääkiekko
Roger Abel

Roger Abel (8. huhtikuuta 1900 - 27\. kesäkuuta 1982) oli monacolainen ampuja. Abel osallistui olympialaisiin neljästi vuosina 1924-1952\. Hän oli Pariisin kisoissa 1924 jaetulla 45. sijalla 50 metrin pienoiskiväärin makuuasentokilpailussa ja oli samassa lajissa 57. Berliinissä 1936. Abel osallistui vuoden 1936 olympialaisissa myös 25 metrin kaksintaisteluun. Toisen maailmansodan jälkeen Lontoon olympiakisoissa 1948 hän oli 50 metrin pienoiskiväärissä 67. eli kilpailun neljänneksi viimeinen, ja Helsingissä 1952 lajin 52. Abel sijoittui vuoden 1952 kisoissa 50 metrin pienoiskiväärin moniasentokilpailussa 42:seksi. == Lähteet == * Abelin profiili sports- reference.com -sivustolla Luokka:Monacolaiset ampujat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Danko Cvjetičanin

Danko Cvjetičanin (s. 16. lokakuuta 1963 Zagreb, Jugoslavia) on kroatialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Cvjetičanin aloitti ammattilaiskoripallon jugoslavialaisessa KK Partizanissa, jonka lisäksi hän edusti urallaan myös samassa maassa KK Cibonaa. Ulkomailla hän pelasi Estudiantesissa ja Reggianassa. Hän voitti seurajoukkueissa muun muassa Euroopan cupin kaudella 1985–1986 ja Saporta Cupin kaudella 1986–1987. Lisäksi Cvjetičanin voitti Jugoslavian cupin kaudella 1987–1988 sekä Kroatian- mestaruuden kaudella 1991–1992. Hän lopetti ammattilaiskoripallon vuonna 1998. Maajoukkuetasolla Cvjetičanin edusti Jugoslavian nuorisomaajoukkueita ja myöhemmin Jugoslavian maajoukkuetta. Hän saavutti muun muassa olympiahopeaa Soulin olympialaisista. Kroatian itsenäistymisen jälkeen Cvjetičanin edusti Kroatiaa, jonka paidassa hän voitti muun muassa olympiahopeaa vuonna 1992. Pelaajauransa jälkeen Cvjetičanin on toiminut muun muassa Philadelphia 76ersin ja New Jersey Netsin Euroopan kykyjenetsijänä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sports-Reference *ACB:n pelaajaprofiili *Serie A:n pelaajaprofiili Luokka:Jugoslavialaiset koripalloilijat Luokka:Kroatialaiset koripalloilijat Luokka:Jugoslavialaiset olympiamitalistit Luokka:Kroatialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mike Wallace

Myron Leon (Mike) Wallace (9. toukokuuta 1918 Brookline, Massachusetts, Yhdysvallat – 7. huhtikuuta 2012 New Haven, YhdysvallatLeezel Tanglao, Mike Wallace Dies: '60 Minutes' Correspondent Was 93, Abcnews, viitattu 8.4.2012, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen journalisti, joka toimi 60 Minutes -makasiiniohjelman haastattelijana. Hän oli sen vakituinen toimittaja 1968–2006, mutta teki aika ajoin haastatteluja vielä pari vuotta sen jälkeenkin. Lopullisesti hän vetäytyi julkisuudesta vuonna 2008 ohitusleikkauksen jälkeen. Hän sai parikymmentä Emmy-palkintoa ja muita palkintoja.60 Minutes -ohjelman tähtijournalisti kuollut , viitattu 8.4.2012 Wallacen haastattelutyyli oli suorasukainen. Hän saattoi kysyä esimerkiksi Iranin uskonnolliselta johtajalta Ajatollah Khomeinilta, onko tämä hullu. Wallacella oli venäjänjuutalainen sukutausta, ja hän piti itseään etnisesti juutalaisena mutta ei erityisen uskovaisena. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet Luokka:Amerikanjuutalaiset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
GU-Racing International

GU-Racing International on saksalainen pikkuformulatalli, joka kilpailee nykyään Formula 3 Euroseries-sarjassa. Talli perustettiin vuonna 2003. Talli on aiemmin kilpaillut mm A1 Grand Prix, Formula BMW, Formula Renault ja Superleague Formula-sarjoissa. Talli valmisti autot Olympiacos CFP ja FC Basel 1893 joukkueille. Luokka:Saksalaiset autourheilutallit
Norjan naisten jääkiekkomaajoukkue

Norjan naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Norjaa naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa ja -turnauksissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Joukkue toimii Norjan jääkiekkoliiton alaisuudessa. Norjassa oli vuonna 2017 noin 600 naisjääkiekkoilijaa. Vuonna 2021 rekisteröityjen naisjääkiekkoilijoiden määrä oli jo 1 360, kuten myös vuonna 2022. Vuoden 2025 alussa pelaajia oli liki 2 400. Vuonna 2024 joukkue oli Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa 14. sijalla. Vuodesta 2015 kauteen 2016–2017 joukkuetta valmensi kanadalainen Laura Rollins. Hänen jälkeensä päävalmentajana on ollut norjalainen Thomas Pettersen. Nykyinen valmentaja on hänen maanmiehensä André Lysenstøen. Elokuussa 2023 Norja päätti lakkauttaa naisten ja miesten koko maajoukkuetoiminnan loppuvuodeksi 2023 taloudellisten ongelmien vuoksi. Joukkue selvitti kuitenkin tiensä vuoden 2025 maailmanmestaruuskilpailujen pääsarjaan, jossa se on pelannut viimeksi 1990-luvulla. == Sijoitukset == === Maailmanmestaruuskisoissa === * 1990 – 6. * 1992 – 6. * 1994 – 6. * 1997 – 6. * 1999 – B-sarja; 2. * 2000 – B-sarja; 3. * 2001 – 1. divisioona; 7. * 2003 – 2. divisioona; 1. * 2004 – 1. divisioona; 5. * 2005 – 2. divisioona; 1. * 2007 – 1. divisioona; 4. * 2008 – 1. divisioona; 5. * 2009 – 1. divisioona; 3. * 2011 – 1. divisioona; 2. * 2012 – 1. divisioonan A-lohko; 2. * 2013 – 1. divisioonan A-lohko; 5. * 2014 – 1. divisioonan A-lohko; 2. * 2015 – 1. divisioonan A-lohko; 5. * 2016 – 1. divisioonan A-lohko; 5. *2017 – 1. divisioonan A-lohko; 3. *2018 – 1. divisioonan A-lohko; 5. *2019 – 1. divisioonan A-lohko; 3. *2020 – 1. divisioonan A-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. *2021 – 1. divisioonan A-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. *2022 – 1. divisioonan A-lohko; 2. *2023 – 1. divisioonan A-lohko; 5. *2024 – 1. divisioonan A-lohko; 1. === Euroopan- mestaruuskisoissa === * 1989 – 4. * 1991 – 4. * 1993 – pronssia * 1995 – 4. * 1996 – 4. === Maailmanranking === * 2003 – 14. * 2004 – 14. * 2005 – 15. * 2006 – 15. * 2007 – 15. * 2008 – 14. * 2009 – 11. * 2010 – 12. * 2011 – 12. * 2012 – 10. * 2013 – 11. * 2014, helmikuu – 11. * 2014, huhtikuu – 10. * 2015 – 11. * 2016 – 13. * 2017 – 12. * 2018, helmikuu – 12. * 2018, huhtikuu – 13. * 2019 – 13. * 2020 – 13. * 2021 – 13. * 2022, helmikuu – 14. * 2022, syyskuu – 13. * 2023 – 15. * 2024 – 14. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Norjan jääkiekkoliitto * Norja nationalteamsoficehockeyssä Luokka:Naisten jääkiekkomaajoukkueet Luokka:Norjan jääkiekko
Richard Sahla

Richard Sahla (8. huhtikuuta 1900 Bückeburg - 6\. huhtikuuta 1942 Tšudovo, Neuvostoliitto) oli saksalainen esteratsastaja. Hän osallistui Amsterdamin olympialaisiin 1928, joissa hän oli henkilökohtaisen kilpailun 14. ja ratsasti myös maansa seitsemänneksi sijoittuneessa joukkueessa. == Lähteet == * Sahlan profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Saksalaiset esteratsastajat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Teresia ja Rafael Lönnströmin kotimuseo

Teresia ja Rafael Lönnströmin kotimuseo on raumalaisen tehtailijapariskunnan Teresia ja Rafael Lönnströmin edustuskoti taidekokoelmineen. Koti avattiin museona vuonna 1988 teollisuusneuvos Teresia Lönnströmin testamentin mukaisesti. Museokokonaisuuteen kuuluu myös Lönnströmin taidemuseo. Teresia ja Rafael Lönnströmin kotimuseossa on säilytetty Lönnströmien kodin interiööri huonekaluineen, sekä design- ja taide-esineineen. Museossa on esillä myös vanhempi osa taidekokoelmasta, johon kuuluu suomalaista ja ulkomaista taidetta kultakaudelta tähän päivään. Kokoelman varhaisempia suomalaisia taiteilijoita ovat muun muassa Elin Danielson-Gambogi, Pekka Halonen, Oscar Kleineh, Berndt Lindholm, Hjalmar Munsterhjelm, Victor Westerholm ja Victoria Åberg. Lönnströmien koti valmistui vuonna 1942 Rauman Kaivopuistoon, Syväraumanlahden pohjukkaan. Lönnströmien kodin alakerrassa sijaitsevat juhlasali, kahvisalonki, ruokasali, arkiolohuone ja Rafael Lönnströmin työhuone eli Kapteenin huone. Yläkerran huoneita ovat Teresia Lönnströmin makuuhuone, vierashuone, ylähalli ja Elsen huone. Else Beck oli Teresia Lönnströmin sisarentytär, myöhemmin ottotytär, joka asui tätinsä kanssa. Vuonna 1986 Teresia Lönnström laajensi taloa Galleria-siivellä, jossa nykyisin esitellään Lönnströmin taidemuseon nykytaideprojekteja. Kotimuseossa huonekalut, esineet ja taideteokset ovat yhä samoilla paikoilla, joille Teresia Lönnström on ne aikoinaan asettanut. Kapteeni Rafael Lönnström perusti Lönnström-yhtiöt 1929 ja laajensi yhtiöiden toimintaa 1930-luvulla. Ennen toista maailmansotaa ja sodan aikana yhtiöt valmistivat pääasiassa sotatarvikkeita. Sotien jälkeen yhtiöt laajenivat monialaiseksi metalliteollisuusyritykseksi. Yhtiöiden päätuotantosuunnat olivat vesihanat sekä kuljetinketjut ja -järjestelmät. Rafael Lönnström menehtyi keuhkotuberkuloosiin vuonna 1943 ja hänen puolisostaan Teresia Lönnströmistä tuli yhtiöiden pääomistaja. Teollisuusneuvos Teresia Lönnström johti Lönnström-yhtiöitä 30 vuotta. Taidekokoelmalle Teresia Lönnströmillä oli aikaa erityisesti sen jälkeen, kun hän 1970-luvun alussa päätti myydä Lönnström-yhtiöt Huhtamäki-yhtymälle. Myynnin yhteydessä hän teki huomattavia lahjoituksia yleishyödyllisiin tarkoituksiin, muun muassa Suomen Kulttuurirahastolle. Teresia Lönnström kuoli vuonna 1986. Hänen testamenttinsa mukaisesti perustettiin Teresia ja Rafael Lönnströmin Säätiö edistämään ja tukemaan kuvataiteita. Säätiö toimii nykyisin nimellä Lönnströmin taidemuseo sr ja se ylläpitää Teresia ja Rafael Lönnströmin kotimuseota sekä Lönnströmin taidemuseota. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * www.lonnstromintaidemuseo.fi Luokka:Rauman nähtävyydet Luokka:Suomen kotimuseot
Ionuț Țăran

Ionuț Dorin Țăran (s. 8. huhtikuuta 1987 Sărmaș) on romanialainen ohjaskelkkailija. Hän kilpailee erityisesti kaksikoissa. Țăran aloitti ohjaskelkkailun vuonna 1999. Hän oli kaudella 2005-2006 maailmancupin kokonaiskilpailun 23. ja sijoittui EM-kisoissa 2006 kahdeksanneksitoista. Țăran kilpaili vuoden 2006 olympialaisissa kaksikossa Cosmin Chetroiun kanssa ja sijoittui 18:nneksi eli viimeiseksi. Hän oli MM-kisoissa 25. vuonna 2007 ja 17. sekä vuonna 2008 että 2009. Țăran oli jälleen seitsemästoista Vancouverin olympialaisissa 2010, joissa hänen parinsa oli jälleen Chetroiu. Hän oli maailmancupissa 23. kaudella 2011-2012. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset ohjaskelkkailijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mylopótamos (kunta)

Mylopótamos ( eli Δήμος Μυλοποτάμου, Dímos Mylopotámou) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Réthymnon alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnan pinta-ala on 337,9 neliökilometriä ja väkiluku 14 363 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Pérama. Mylopótamoksen kunta sijaitsee Kreetan saaren keskiosassa sen pohjoisrannikolla. Se on saanut nimensä sen halki virtaavasta Mylopótamos- joesta. Nykyinen Mylopótamoksen kunta muodostui, kun Geropótamos, Kouloúkonas ja Zonianá yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunnan nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Chalépan luostari ja Vósakoksen luostari. == Kunnan osat == Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Mylopótamoksen kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat: Kunnallis­yksikkö Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta Kylä, kaupunki tai muu asutus Väkiluku (2011) Geropótamos Achladés Achladés 95 Siripidianá 54 Solochianá 17 Ágios Mámas Ágios Mámas 213 Argoulió 74 Avdellás 131 Kastrí 23 Alfá Alfá 319 Kallérgos 18 Skordílo 44 Angelianá Angelianá 577 Cháni Alexándrou 70 Chanothianá 6 Chouméri Chouméri 228 Garípas 19 Keramotá 120 Krasoúnas 51 Kalandaré Kalamás 8 Kalandaré 16 Margarítes Áno Tripódo 68 Kynigianá 21 Lagká 40 Margarítes 269 Pigounianá 38 Plevrianá 86 Stavroménos 15 Tzannakianá 29 Vergianá 9 Melidóni Balí 402 Exántis 117 Melidóni 573 Vlycháda 163 Melissourgáki Melissourgáki 32 Orthés Orthés 130 Pánormos Lávris 0 Pánormos 628 Pasalítes Pasalítes 37 Pérama Dáfni 33 Pérama 1 545 Roumelí Roumelí 519 Síses Almyrída 56 Kaló Choráfi 33 Síses 584 Skepastí Skepastí 267 Yhteensä: 7 777 Kouloúkonas Agiá Agiá 222 Ágios Ioánnis Ágios Ioánnis 74 Aḯmonas Aḯmonas 215 Alóides Alóides 285 Cháni Aloḯdon 41 Apladianá Apladianá 203 Kámpos Apladianón 205 Axós Axós 385 Chalkidianá 3 Liváda 36 Chónos Chónos 40 Drosiá 40 Damavólos Aliakés 39 Avdanítes 46 Damavólos 125 Doxaró Chelianá 69 Doxaró 77 Kámpos Doxaroú 91 Makrygiánni 27 Makrygiánnis 30 Episkopí Dafnédes 139 Episkopí 110 Kefáli 57 Garázo Farátsi 3 Garázo 305 Mourtzaná 40 Omála 10 Kályvos Kályvos 327 Kryonéri Agrídia 69 Kryonéri 28 Tsachianá 22 Livádia Krána 193 Livádia 1 481 Marinianá 65 Theodóra Theodóra 50 Vení Katerianá 129 Vení 188 Yhteensä: 5 469 Zonianá Zonianá Zonianá 1 117 Yhteensä: 1 117 Yhteensä: 14 363 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Δήμος Μυλοποτάμου. Mylopótamoksen kunnan verkkosivut. *
Svaabilaissota

Svaabilaissota oli vuonna 1499 sodittu viimeinen laaja yhteenotto Sveitsin vanhan valaliiton ja Habsburgien hallitsijasuvun välillä.http://www.swissworld.org/en/history/middle_ages/the_end_of_expansion/ Sota alkoi paikallisena konfliktina Graubündenissa, mutta laajeni, kun kumpikin osapuoli kutsui liittolaisiaan avukseen: Habsburgit Svaabian liiton ja Graubündenin Kolmen liittokunta tovereitaan Sveitsin valaliitosta. Selkkaus levisi pian Reinin laaksoon, Bodenjärvelle ja jopa Elsassiin, joka oli Habsburgien valtakunnan läntisin osa. Baselin ja Schaffhausenin kaupungit asettuivat sveitsiläisten puolelle ja otettiin myöhemmin valaliiton jäseniksi. Svaabilaissota päättyi Baselin rauhaan, jossa Sveitsin valaliitto käytännössä irtaantui Pyhästä saksalais-roomalaisesta keisarikunnasta.The Swabian War History of Switzerland == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:1400-luvun sodat Luokka:1499 Luokka:Sveitsin historia Luokka:Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Tōru Itō

Tōru Itō (; s. 8. huhtikuuta 1966) on japanilainen entinen ohjaskelkkailija. Sapporon yliopistossa opiskellut Itō oli henkilökohtaisen kilpailun 29. MM- kisoissa 1985 ja sijoittui 26:nneksi Calgaryn olympialaisissa 1988. Hän oli vuoden 1990 MM-kilpailuissa 31. nopein ja seuraavana talvena kisojen 34. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset ohjaskelkkailijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hallituksen ulko- ja turvallisuuspoliittinen ministerivaliokunta

Hallituksen ulko- ja turvallisuuspoliittinen ministerivaliokunta (lyhennettynä hutva tai utva) on yksi neljästä Suomen valtioneuvoston lakisääteisestä ministerivaliokunnasta. Se perustettiin jatkamaan Suomen puolustusneuvoston tehtäviä perustuslain muutoksen jälkeen vuonna 2000.Harriet Lonka: Suomi katsoo turval­li­suutta yhä tykinpiipun läpi Valiokunnan tehtävänä on käsitellä ja valmistella ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan ja Suomen muihin ulkosuhteisiin liittyvät tärkeät asiat sekä sisäisen turvallisuuden ja kokonaismaanpuolustuksen asiat silloin kun ne liittyvät ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan.Ministerivaliokunnat Ministerivaliokunnan puheenjohtaja on pääministeri. Lisäksi valiokuntaan kuuluvat ulkoministeri, puolustusministeri ja enintään neljä muuta ministeriä, jotka valtioneuvosto valiokuntaan määrää. Ulkoministeriön toimialaan kuuluvia asioita käsittelemään määrätty ministeri (ns. toinen ulkoasiainministeri) kuuluu valiokuntaan, jos hallituksessa on sellainen. Sisäasiainministeri ja muita ministereitä kuuluu edellä mainittujen lisäksi valiokuntaan, jos heidän toimialoihinsa liittyviä kysymyksiä on käsittelyssä. ==Nykyiset jäsenet== *Pääministeri Petteri Orpo, puheenjohtaja *Maa- ja metsätalousministeri Sari Essayah *Opetusministeri Anders Adlercreutz *Puolustusministeri Antti Häkkänen *Valtiovarainministeri Riikka Purra *Ulkomaankauppa- ja kehitysministeri Ville Tavio *Ulkoministeri Elina Valtonen *Sisäministeri Mari Rantanen (osallistuu asian käsittelyyn valiokunnassa silloin, kun käsitellään sisäministerin toimialaan liittyviä kysymyksiä tai pääministerin pyynnöstä) == Tp-utva == Nykyisin ministerivaliokunta kokoontuu käytännössä yhdessä tasavallan presidentin kanssa, ja tällöin kokousta kutsutaan ulko- ja turvallisuuspoliittisen ministerivaliokunnan ja tasavallan presidentin yhteiseksi kokoukseksi. Kokouksesta käytetään lyhennettä tp-utva. == Katso myös == * Suomen ulkoministeriö * Valtioneuvoston tilannekeskus ==Lähteet== Luokka:Valtioneuvosto
Luis Vanderlei

Luis Vanderlei Cagnoto (s. 7. elokuuta 1978, São Paulo, Brasilia), tunnetumpi nimellä Luis Vanderlei tai lempinimellä Deco, on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttämies. Kauden 2012 Luis Vanderlei pelasi Ykkösen FC Hämeenlinnassa. Luis Vanderlei tuli Brasilian São Paulon osavaltion Guarulhosiasta Suomeen torniolaiseen ykkösen joukkueeseen Tornion Pallo-47 kaudeksi 2007. Torniolaisjoukkueen valmentajana toimi silloin pitkään Suomessa asunut brasiliainen, entinen pelimies Luiz Antonio. Vasenjalkaisen taiturin pelipaikaksi tuli ns. kymppipaikka. Hän pelasi TP-47:ssä kaksi ykkösen kautta ja 43 ottelua tehden niissä yhdeksän maalia. http://www.miestenykkonen.fi/taustasivut/artikkeliarkisto/?num=12472 - Ykkönen: Taiturin ura oli hetken vaakalaudalla, 5.7.2007 Kaudeksi 2009 Luis Vanderlei siirtyi silloin vielä Kakkosessa pelaavaan Oulun Palloseuraan, joka nousi kyseisellä kaudella Ykköseen. Luis Vanderlei itse teki kaudella 2009 16 maalia. Kaikkiaan Luis Vanderlei pelasi OPS:ssä kolme kautta, joista kaksi viimeistä Ykkösessä.http://www.oulufutis.com/04_10_2010/luis-vanderlei-jatkaa- kaksi-kautta-ops-jpssa/ - OuluFutis: Luis Vanderlei jatkaa kaksi kautta OPS- jp:ssa, 4.10.2010 Kaksivuotinen sopimus päättyi syksyllä 2011.http://www.kaleva.fi/urheilu/luizao-jatkaa-opsssa-luis-vanderlei- ei/560797/ - Kaleva: Luizao jatkaa OPS:ssa, Luis Vanderlei ei, 27.10.2011 Pian sen jälkeen Luis Vanderlei solmi sopimuksen Ykkösessä pelaavan FC Hämeenlinnan kanssa, jossa hän aloitti keväällä 2012. http://yle.fi/alueet/hame/2011/10/taiturimainen_luis_vanderlei_fc_hameenlinnan_paitaan_2989194.html - YLE Häme: Taiturimainen Luis Vanderlei FC Hämeenlinnan paitaan, 31.10.2011 Luis Vanderlei on pelannut Ykkösessä kaikkiaan viisi kautta, 112 ottelua tehden niissä 29 maalia. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luis Vanderlein tilastoja Playerhistory.comissa Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
José Sánchez González

José Sánchez González (s. 30. lokakuuta 1934) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 5. huhtikuuta 1958 ja nimitettiin Oviedon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Rubiconin titulaaripiispaksi 15. tammikuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gabino Díaz Merchán, jota avustivat Elías Yanes Alvarez ja Demetrio Mansilla Reoyo.Catholic-Hierarchy.org: Bishop José Sánchez González Sánchez González sai 11. syyskuuta 1991 nimityksen Sigüenza-Guadalajaran hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. helmikuuta 2011. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ryszard Karpiński

Ryszard Karpiński (28. joulukuuta 1935 – 5. tammikuuta 2024) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Lublinin hiippakuntaan Piotr Kałwa 19. huhtikuuta 1959. Hänet nimitettiin Lublinin vihkipiispaksi ja Minerviumin titulaaripiispaksi 19. elokuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Glemp, jota avustivat Bronislaw Dabrowski ja Bolesław Pylak. Karpiński jäi eläkkeelle 31. joulukuuta 2011. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Maraschinokirsikka

Maraschinokirsikka tai cocktail-kirsikka on säilötty ja makeutettu kirsikka, jota käytetään monien juomien, salaattien, leivonnaisten sekä jäätelön ja erilaisten muiden jälkiruokien valmistukseen ja koristeluun. ==Valmistus== Teollisesti valmistetut maraschinokirsikat ovat nykyisin alun perin luontaisesti makeita ja väriltään vaaleita kirsikoita, Yhdysvalloissa pääsääntöisesti Napoleon ja Royal Anne -nimisiä lajikkeita. Ne säilötään ensin liemeen, johon on lisätty rikkidioksidia ja kalsiumkloridia. Niiden tehtävä on poistaa luumarjojen luontainen väri ja maku. Tämän jälkeen niistä poistetaan kivet ja upotetaan noin kuukaudeksi liuokseen, jossa on muun muassa yhtä tai usempaa elintarvikeväriä, siirappia, makuaineita, happamuudensäätö- ja säilöntäaineita. Kuvatulla menetelmällä kirsikoista voidaan valmistaa halutun värisiä. Väreistä yleisin on heleä punainen, mutta myös esimerkiksi vaaleanpunaisia, sinisiä, vihreitä, keltaisia tai oransseja voidaan valmistaa. Makuaineena käytetään usein karvasmanteliöljyä tai muita sitä muistuttavia aineita, kuten kirsikka-aromia. Vihreät cocktailkirsikat voivat olla mintun makuisia. ==Nimen alkuperä ja valmistustavan muutos Yhdysvalloissa== Suomeksi maraschinokirsikoita nimitetään myös cocktailkirsikoiksi. Taustalla on kirsikoiden suuri suosio nimenomaan cocktailien koristeina. Nimi maraschino taas viittaa useiden vuosisatojen ajan Kroatiassa ja Pohjois-Italiassa kasvaneisiin pieniin, tummiin ja happamiin Marasca-kirsikoihin (Prunus cerasus var. marasca) ja siitä valmistettuun maraschinolikööriin, johon murskattiin sokerilla makeutettuja kirsikoita. Kokonaisia likööriin säilöttyjä kirsikoita alettiin kutsua maraschinokirsikoiksi. Niistä tuli varakkaiden eurooppalaisten suosimia herkkuja. 1890-luvulla maraschinokirsikoita ja -likööriä ruvettiin viemään Yhdysvaltoihin, jossa niitä tarjoiltiin hienoimmissa ravintoloissa ja hotelleissa. Kirsikat tulivat siellä suosituiksi ja 1896 amerikkalaiset alkoivat kokeilla niiden valmistamista sikäläisillä makeilla lajikkeilla. Suosiotaan kasvattava raittiusliike sai valmistajat vähentämään säilykkeiden alkoholipitoisuutta. Makuaineena käytettiin manteliöljyä. Vuoteen 1920 mennessä luvulla kotimaassa valmistetut maraschinokirsikat olivat jo ylivoimaisen suosittuja tuontituotteisiin verrattuina. Yhdysvaltain kieltolaki teki 1920-luvusta alkaen alkoholin avulla valmistetuista kirsikoista laittomia. Nykyinen täysin alkoholiton ja luumarjojen rakenteen hyvin säilyttävä teollinen valmistustapa pohjautuu Ernest H. Wiegandin kuusi vuotta kestäneisiin kokeisiin. ==Paluu alkuperäiseen== Huoli elintarvikkeiden lisäaineiden terveysvaikutuksista näkyy tee-se-itse-maraschinokirsikoiden resepteinä. Myös alkuperäiseen tapaan likööriin valmistettuja kirsikoita on saatavana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Säilykkeet
Medardo Luis Luzardo Romero

Medardo Luis Luzardo Romero (17. huhtikuuta 1935 – 27. marraskuuta 2018) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 6. tammikuuta 1960 ja nimitettiin San Carlos de Venezuelan hiippakunnan piispaksi 16. toukokuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Humberto Quintero Parra, jota avustivat Domingo Roa Pérez ja Mairano José Parra León.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Medardo Luis Luzardo Romero Luzardo Romero sai 20. elokuuta 1979 nimityksen Ciudad Guayanan piispaksi ja 26. toukokuuta 1986 Ciudad Bolívarin arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 27. elokuuta 2011. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
José de Jesús Nuñez Viloria

José de Jesús Nuñez Viloria (2. tammikuuta 1938 Betijoque – 3. heinäkuuta 2024 Ciudad Bolívar) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 12. elokuuta 1962 ja nimitettiin Ciudad Bolívarin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Cenaen titulaaripiispaksi 8. tammikuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Léon Rojas Chaparro, jota avustivat Crisanto Darío Mata Cova ja Miguel Antonio Salas Salas.Catholic-Hierarchy.org: Bishop José de Jesús Nuñez Viloria 13\. tammikuuta 1987 Nuñez Viloria sai nimityksen Ciudad Guayanan piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 21. heinäkuuta 1990. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Suopursu kukkii

Suopursu kukkii on Toivo Särkän ohjaama elokuva vuodelta 1947. Se perustuu Matti Hällin menestysromaaniin Suopursu kukkii (1943). ==Arviot== Elokuvan aikalaisvastaanotto oli sekä ilahtunutta että kriittistä. Kiitosta saavat Särkän ohjaus ja Kalle Peronkosken kuvaus, ja elokuva "kauttaaltaan aistikasta tekoa", kuten Raoul af Hellström sanoo.Lehdistöarvioita Elonet.fi, viitattu 12.2.2013 Myöhempi tv-esityksen kriitikko pitää elokuvaa hahmottomana ja raskassoutuisena vaikka toteaakin, että siinä on kiehtovia aineksia. Tunnelma on surumielisen kaihoisa.Päivän elokuvia, Tv-maailma, 14–15/2012 sivu 33 Kirjasta otettiin ensi-illan jälkeen uusi painos, jossa on elokuvakuvitusta.Muut tiedot, Elonet.fi, viitattu 8.4.2012 Erityisen ankarasti arvioi elokuvaa Kari Uusitalo, joka kertoo pitäneensä sitä jo ensi näkemältä pettymyksenä ja tunne on hänellä vain vahvistunut uusilla katselukerroilla. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Toivo Särkän ohjaamat elokuvat Luokka:Toivo Särkän käsikirjoittamat elokuvat‎ Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1947 suomalaiset elokuvat
Jesús Tomás Zárraga Colmenares

Jesús Tomás Zárraga Colmenares (s. 22. syyskuuta 1957) on venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Coron hiippakuntaan 14. syyskuuta 1985 Ramón Ovidio Pérez Morales. Hänet inkardinoitiin Punto Fijon hiippakuntaan 12. heinäkuuta 1997 ja nimitettiin San Carlos de Venezuelan piispaksi 27. joulukuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. maaliskuuta 2003. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Ignacio Velasco Garcia, jota avustivat Ramón Ovidio Pérez Morales ja Juan María Leonardi Villasmil. Zárraga Colmenares asetettiin virkaansa 29. maaliskuuta.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Jesús Tomás Zárraga Colmenares == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juan María Leonardi Villasmil

Juan María Leonardi Villasmil (11. helmikuuta 1947 Bocono – 7. kesäkuuta 2014 Maracaibo) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. elokuuta 1979 ja nimitettiin Méridan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Lesvin titulaaripiispaksi 27. tammikuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Baltazar Enrique Porras Cardozo, jota avustivat Miguel Antonio Salas Salas ja Vicente Ramón Hernández Peña.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Juan María Leonardi Villasmil Leonardi Villasmil sai 12. heinäkuuta 1997 nimityksen Punto Fijon piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 30. elokuuta. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Pekka Räisänen

Pekka Räisänen (s. 4. marraskuuta 1982 Haukipudas) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Oulun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Räisäsen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi Haukiputaan Pallossa Kolmosessa kaudella 2001. Kaudeksi 2003 hän siirtyi sarjatasoa ylemmäksi Kajaanin Hakaan. KajHasta Räisänen siirtyi kauden 2005 aikana Veikkausliigassa pelanneeseen Tornion Pallo -47:ään. Veikkausliiga- debyyttinsä Räisänen teki 29. kesäkuuta 2005 vierasottelussa FC Lahtea vastaan. Liigaotteluita kertyi kuitenkin vain kahdeksan, kun TP-47 tippui Ykköseen kaudeksi 2006. Torniosta Räisänen siirtyi kaudeksi 2007 Tampereen Pallo-Veikkojen riveihin. Kaudella 2008 Räisänen pelasi myös Kakkosessa FC Blackbirdissä. Kaudeksi 2009 Räisänen palasi Ykkösessä pelanneen TP-47:n puolustukseen. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi HauPassa Kakkosta ja Kolmosta. Räisänen teki yksivuotisen sopimuksen vuoden jatko-optiolla Oulun Palloseuran kanssa tammikuussa 2012. Marraskuussa 2013 Räisänen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella AC Oulun riveihin.http://www.acoulu.fi/fi/uutiset/nayta/Pekka-Risnen-vahvistamaan-AC- Oulun-takalinjoja ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tamás Kovács

Tamás Kovács (s. 20. maaliskuuta 1943 Budapest) on unkarilainen miekkailija. Hän sai vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa pronssia säilän joukkuekilpailussa ja jäi sen yksilökilpailussa yhdeksännelle sijalle. Vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä hän sai jälleen pronssia säilän joukkuekilpailussa ja sijoittui sen yksilökilpailussa kuudenneksi.Tamás Kovács Biography and Olympic Results | Olympics at Sports-Reference.com Vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa Kovács sijoittui säilän yksilökilpailussa 17. ja joukkuekilpailussa neljännelle sijalle. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset miekkailijat Luokka:Unkarilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Diego Confalonieri

Diego Confalonieri (s. 11. huhtikuuta 1979 Milano) on italialainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja sai siellä pronssia kalvan joukkuekilpailussa. Sen yksilökilpailussa hän jäi seitsemännelle sijalle.Diego Confalonieri Biography and Olympic Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset miekkailijat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Veit Harlan

Veit Harlan (22. syyskuuta 1899 – 13. huhtikuuta 1964) oli saksalainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Harlan työskenteli Kolmannen valtakunnan propagandaosaston palveluksessa. Ohjaamansa antisemitistisen propagandaelokuvan Jud Süss (1940, Suomessa Vallanhimo) vuoksi hän joutui toisen maailmansodan päätyttyä oikeuteen syytettynä rikoksesta ihmisyyttä vastaan. Harlan vapautettiin mutta elokuva kiellettiin.Petri Immonen: Elokuva jätti synkän perinnön, Helsingin Sanomat s. B 11 15.4.2012 Harlan sai työkiellon yhdessä ruotsalaissyntyisen vaimonsa, näyttelijä Kristina Söderbaumin kanssa. Kiellon päätyttyä heidän onnistui jatkaa uraansa. Harlan ohjasi muun muassa homouden vastaisen elokuvan Kolmas sukupuoli (1957). Suomalaisista kriitikoista Raoul af Hällström totesi Elokuva-Aitassa, että elokuvassa "lietsotaan vihaa tätä luihua tyyppiä vastaan aivan pirullisen tarttuvasti".Jussi Karjalainen: Pahinta propagandaa. Tv-maailma 14–15/2012, s. 5. == Perhe == Harlanin veljentytär on näyttelijä Christiane Kubrick, ohjaaja Stanley Kubrickin leski. Felix Moellerin dokumenttielokuva Veit Harlan ja Jud Süssin varjo (2008) käsittelee Harlania sekä hänen lastensa ja lastenlastensa suhdetta taiteilijan jälkimaineeseen. ==Filmografia== *Es flüstert die Nacht... (Yön kuiskeet), 1929 näyttelijä *Alles für Veronika (Tyttö tavaratalosta), 1936 ohjaus *Mein Sohn, der Herr Minister, 1937 ohjaus *Herrscher, Der, 1937 ohjaus *Kreutzersonate, Die (Kreutzersonaatti), 1937 ohjaus *Verwehte Spuren (Kadonneet jäljet), 1938 ohjaus, käsikirjoitus *Jugend (Elämänjano) 1938 ohjaus *Unsterbliche Herz, Das (Kuolematon sydän), 1939 ohjaus, käsikirjoitus *Jud Süss (Vallanhimo), 1940 ohjaus, käsikirjoitus *Grosse König, Der (Suuri kuningas), 1942 ohjaus, käsikirjoitus *Goldene Stadt, Die (Kultainen kaupunki), 1942 ohjaus, käsikirjoitus *Immensee (Lumpeenkukka), 1943 ohjaus, käsikirjoitus *Zwischen Nacht und Morgen, 1944 käsikirjoitus *Opfergang (Muuttolintu), 1944 ohjaus, käsikirjoitus *Kolberg, 1945 ohjaus, käsikirjoitus *Unsterbliche Geliebte (Unohtumaton rakastettu), 1950 ohjaus, käsikirjoitus *Hanna Amon, 1951 ohjaus, käsikirjoitus *Sterne über Colombo (Tähtiä Colombon yllä), 1953 ohjaus, käsikirjoitus *Gefangene des Maharadscha, Die (Maharadjan vanki), 1953 ohjaus, käsikirjoitus *Verrat an Deutschland (Tapaus Sorge), 1954 ohjaus *Dritte Geschlecht, Das (Kolmas sukupuoli), 1957 ohjaus ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Rafael Llano Cifuentes

Rafael Llano Cifuentes (18. helmikuuta 1933 México – 28. marraskuuta 2017 Rio de Janeiro, Brasilia) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Opus Dein papiksi 20. joulukuuta 1959 ja nimitettiin São Sebastião do Rio de Janeiron arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Madeksen titulaaripiispaksi 4. huhtikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eugênio de Araújo Sales, jota avustivat José Gonçalves da Costa ja José Fernandes Veloso.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Rafael Llano Cifuentes Llano Cifuentes sai 12. toukokuuta 2004 nimityksen Nova Friburgon piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 20. kesäkuuta. Llano Cifuentes jäi eläkkeelle 20. tammikuuta 2010. == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Salvador Martínez Pérez

Salvador Martínez Pérez (26. helmikuuta 1933 – 2. tammikuuta 2019) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. huhtikuuta 1960 ja nimitettiin Huejutlan hiippakunnan piispaksi 24. kesäkuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Rosendo Huesca Pacheco ja Ricardo Guízar Díaz. Martínez Pérez jäi eläkkeelle 12. maaliskuuta 2009. == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Romeo Tovar Astorga

Romeo Tovar Astorga (s. 5. maaliskuuta 1940) on elsalvadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 25. kesäkuuta 1968 ja nimitettiin Zacatecolucan hiippakunnan piispaksi 5. toukokuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francesco De Nittis, jota avustivat Arturo Rivera Damas ja José Oscar Barahona Castillo.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Romeo Tovar Astorga, O.F.M. Tovar Astorga sai 17. joulukuuta 1996 nimityksen San Miguelin koadjuuttoripiispaksi, ja 10. huhtikuuta 1997 hänestä tuli sen piispa. 12. toukokuuta 1999 hänet nimitettiin Santa Anan piispaksi. == Lähteet == Luokka:Elsalvadorilaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elías Samuel Bolaños Avelar

Elías Samuel Bolaños Avelar (s. 16. helmikuuta 1951) on elsalvadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 27. lokakuuta 1979 ja nimitettiin Zacatecolucan hiippakunnan piispaksi 27. helmikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Miguel Obando Bravo, jota avustivat Fernando Sáenz Lacalle ja Romeo Tovar Astorga.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Elías Samuel Bolaños Avelar, S.D.B. == Lähteet == Luokka:Elsalvadorilaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ricardo Guízar Díaz

Ricardo Guízar Díaz (26. helmikuuta 1933 Colonia del Valle – 4. joulukuuta 2015) oli meksikolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Puebla de los Angeles, Pueblan arkkihiippakuntaan 26. lokakuuta 1958. Hänet nimitettiin sen vihkipiispaksi ja Nonan titulaaripiispaksi 30. toukokuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Octaviano Márquez y Tóriz, jota avustivat Emilio Abascal y Salmerón ja Luis Guízar y Barragán.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Ricardo Guízar Díaz Guízar Díaz sai 9. joulukuuta 1977 nimityksen Aguascalientesin vihkipiispaksi, 3. marraskuuta 1984 Atlacomulcon piispaksi ja 14. elokuuta 1996 Tlalnepantlan arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 5. helmikuuta 2009. == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet