EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kurt Westerholm

Kurt-Henrik Vilhelm Westerholm (17. maaliskuuta 1920 Helsinki – 1. huhtikuuta 1973) oli suomalainen juristi, joka toimi tasavallan presidentin kanslian kansliapäällikkönä. Kurt Westerholmin vanhemmat olivat ylikonduktööri Axel Wilhelm Westerkund ja Ida Maria Tillander. Hän avioitui 1944 Märtha Anselm Reinin kanssa. Westerholm tuli ylioppilaaksi 1939, suoritti yleisen oikeustutkinnon 1945 ja valmistui lainopin kandidaatiksi 1948 ja lisensiaatiksi 1951. Hän työskenteli eduskunnan palveluksessa 1948–1955 notaarina ja tulkkina, lainvalmistelukunnan jäsen ja lainsäädäntöneuvos hän oli 1953–1959. Tasavallan presidentin kanslian vt. kansliapäällikkönä Westerholm toimi 1958, vakinainen kansliapäällikkö hänestä tuli 1959.Presidentin kanslia. Lainsäädäntöneuvos Westerholm vt. kansliapäälliköksi. Helsingin Sanomat, 1.11.1958, s. 6. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Tasavallan presidentin kanslian kansliapäälliköt Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
The Blades

The Blades on brittiläinen taitolentoryhmä. Lentonäytöksiin osallistumisen lisäksi The Blades kuljettaa taitolennoilla maksavia asiakkaita, ja se onkin maailman ainoa taitolentoryhmä, jolla on lentoyhtiön toimilupa.Airliner World, heinäkuu 2018, s. 72 Sen emoyhtiö on 2Excel Aviation. Kaikki ryhmän lentäjät ovat aiemmin olleet mukana Britannian kuninkaallisten ilmavoimien Red Arrows -taitolentoryhmässä.Airliner World, heinäkuu 2018, s. 71 The Bladesillä on myös kilparyhmä, The Blades Racing Team, jonka koneella taitolentoryhmän entinen johtaja Ben Murphy kilpailee Red Bull Air Race World Championship -sarjassa.Airliner World, heinäkuu 2018, s. 76 == Historia == The Bladesin perustivat Britannian kuninkaallisten ilmavoimien hävittäjälentäjät Andy Offer ja Chris Norton, joista Offer lensi Red Arrowsissa 1999–2001 ja Norton toimi lentolaivue 1(F):n komentajana. Sotilasuriensa jälkeen he halusivat uusia haasteita ja päättivät perustaa yksityisen taitolentoryhmän. Heidän yritykselleen löytyi rahoittaja vuonna 2005, jolloin The Blades hankki ensimmäisen lentokoneensa ja palkkasi ensimmäiset työntekijänsä. Yhtiön lentotoiminta alkoi vuonna 2006.Airliner World, heinäkuu 2018, s. 73 Varsinaisen taitolentämisen lisäksi yhtiö sai tuloja vuokraamalla mainostilaa koneistaan, ja se alkoi tarjota yleisölennätyksiä ja yrityksille suunnattuja tapahtumapäiviä. Koska matkustajien kuljetuksesta tuli tärkeä osa yhtiön toimintaa, sille hankittiin rajoitettu lentoyhtiön toimilupa, joka salli sen kuljettaa maksavia matkustajia, kunhan lento päättyi samalle kentälle, josta oli alkanut. Toimilupa myönnettiin 15. toukokuuta 2006. The Bladesin toiminnan tuotot alkoivat ylittää kulut noin vuoden kuluttua perustamisesta. Vuoden 2007 lopussa se sai sponsorikseen Barclays-pankin, ja varauskalenteri oli täynnä. Se olikin yhtiön menestyksekkäintä aikaa, mutta vaikeudet alkoivat, kun Barclays veti vuoden 2008 talouskriisin vuoksi tukensa pois talouskauden 2008–2009 päätteeksi. Yhtiö joutui laajentamaan toimintaansa taitolennon ulkopuolelle ja alkoi muun muassa tarjota ilmailualan konsulttipalveluita ja perusti tilauslentoyhtiön. Näistä uusista toimialoista muodostui 2Excel Aviation, josta tuli The Bladesin emoyhtiö. The Blades teki vuonna 2011 peräkkäisten muodostelmasilmukoiden maailmanennätyksen lentämällä 26 silmukkaa. == Laivasto == Heinäkuussa 2018 The Bladesilla oli käytössään kuusi lentokonetta.Airliner World, heinäkuu 2018, s. 74 * 5 Extra 300L * 1 Zivko Edge 540 (The Blades Racing Teamin käytössä) == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * The Bladesin kotisivu Luokka:Brittiläiset lentoyhtiöt Luokka:Taitolentoryhmät
Love City Groove (kappale)

Love City Groove on saman nimisen yhtyeen esittämä kappale, joka edusti Isoa- Britanniaa vuoden 1995 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Dublinissa. Kappale sijoittui Euroviisuissa kymmenenneksi 76 pisteellä. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 1995 euroviisuedustuskappaleet
Artturi Arho

Artturi Heikki Arho (11. syyskuuta 1876 Helsinki – 14. toukokuuta 1938 Iisalmi) oli suomalainen kirkkoherra.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Arhon vanhemmat olivat poliisikonstaapeli, vanginvartija Henrik Henriksson ja Maria Gustava Stjernlund. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja suoritti teologisen erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1903. Arho vihittiin papiksi samana vuonna. Arho oli Porvoon, sittemmin Tampereen tuomiokapitulin notaarina 1909-–1933 ja Iisalmen maaseurakunnan kirkkoherrana 1933–1938. Artturi Arho oli naimisissa vuodesta 1906 Hedvig Alice Leschin kanssa. __NOTOC__ == Teoksia == * Tampere : tutkimuksia ja kuvauksia ; toim. Artturi Arho. Tampereen historiallisen seuran julkaisuja 1. Tampere 1929 * Raamatun-opas : uuden testamentin aakkosellinen hakemisto. WSOY 1930 == Suomennoksia == * Fr. Hammarsten : Elämän sanoja vuoden joka päivälle : epistola- ja iltasaarnateksteistä poimittuja ; suomentanut Artturi Arho. WSOY 1911-1912 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rovasti Artturi Arho, 60-vuotias. Kuopion kulttuurihistoriallinen museo * Rovasti Arho alttarin edessä, Kustaa Aadolfin kirkko Iisalmi. Kuopion kulttuurihistoriallinen museo Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Let Me Be the One

Let Me Be the One on The Shadowsin esittämä kappale, joka edusti Isoa- Britanniaa vuoden 1975 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Tukholmassa. Kappale sijoittui Euroviisuissa toiseksi 138 pisteellä. Suomessa kappale levytettiin nimellä ”Saanhan olla hän”. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 1975 euroviisuedustuskappaleet
San’yō-rautatiet

pienoiskuva|San’yōn 6000-sarjan juna San’yō-rautatiet () on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Kansain seudulla Hyōgon prefektuurissa Seton sisämeren rannikolla. Se luetaan keskisuurten yksityisten rautatieyhtiöiden (jun’ōte-shitetsu) joukkoon. San’yōn kahden rautatielinjan yhteispituus on 63,2 kilometriä ja asemia sillä on käytössään 49 kappaletta. Rautatieliikenteen lisäksi yritys harjoittaa liiketoimintaa kiinteistökehityksen ja vapaa-ajan palvelujen parissa. Se on osa San’yō Group -ryhmää, johon kuuluu lukuisia muita yrityksiä muun muassa liikenteen, vähittäiskaupan ja matkailun aloilta. Yhtiöllä on 706 työntekijää (vuonna 2018). Sen pääkonttori sijaitsee Kōben kaupungin Nagatan suuralueella. == Historia == San’yō-rautateiden juuret ovat kahdessa 1900-luvun alkupuolella perustetussa rautatieyhtiössä. Toinen niistä oli vuonna 1907 perustettu Hyōgon sähköraitiotie (), joka aloitti liikennöinnin vuonna 1910. Se liitettiin vuonna 1927 Ujigawa denki -sähköyhtiöön, johon yhdistettiin samana vuonna myös 1919 perustettu Kōben–Himejin rautatie (). Nykyinen yhtiö syntyi kesäkuussa 1933, kun Ujigawa denkin rautatieliikennettä harjoittanut yksikkö erotettiin omaksi yrityksekseen. == Linjat == San’yō-rautateiden Seton sisämeren rannikkoa pitkin kulkeva päälinja liittää toisiinsa Kōben ja Himejin kaupungit. Siitä haarautuu lyhyempi, Himejin Aboshin suuralueelle johtava linja. Koska yhtiö liikennöi meren rannalla, se käyttää itsestään lempinimeä ”Seaside Express”. San’yō-rautatiet harjoittaa vastavuoroista läpiajoliikennettä Kōbe-pikarautatien linjan kautta Hanshin-rautateiden linjoille Osakaan saakka. Symboli Linja Japaniksi Reitti Pituus (km) San’yō- päälinja 本線 Nishidai–San’yō-Himeji 54,7 Aboshi-linja 網干線 Shikama–San’yō-Aboshi 8,5 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yhtiön internetsivut Luokka:Japanilaiset rautatieyhtiöt
Rock Bottom (Lynsey de Paulin ja Mike Moranin kappale)

Rock Bottom on Lynsey de Paulin ja Mike Moranin esittämä kappale, joka edusti Isoa-Britanniaa vuoden 1977 Eurovision laulukilpailussa Lontoossa. Kappale sijoittui Euroviisuissa toiseksi 121 pisteellä. Kappaleen kapellimestarina toiminut kilpailun ylikapellimestari Ronnie Hazlehurst herätti huomiota käyttämällä kappaleen aikana tahtipuikkona sateenvarjoa.John Kennedy O'Connor: Euroviisut, virallinen historia. Ajatus Kirjat 2007, s. 70; ISBN 978-951-20-7007-7 Danny ja Armi levyttivät kappaleesta Kari Tuomisaaren sanoittaman suomenkielisen version "Päin seinää". == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 1977 euroviisuedustuskappaleet
Fort Ross

Fort Ross (), aiemmin Fortress Ross () oli Venäjän keisarikunnan kauppakomppanian Pohjois-Amerikkaan perustama siirtokuntien keskus. Se sijaitsi nykyisen Kalifornian osavaltion alueella. Siirtokunta toimi vuosina 1812–1842, jolloin linnake myytiin yksityiselle henkilölle. Nykyään paikalla sijaitsee historiallinen muistomerkki ja kansallispuisto. ==Historia== Venäjän Alaskan siirtokunnilla oli ongelmia huollon järjestämisessä, ja emämaasta ruuan ja varusteiden tuottaminen oli vaikeaa. Ensimmäinen retkikunta lähti Alaskasta etelään vuonna 1803 johtajinaan Timofei Tarakanov ja Afanasii Shvetsov, jotka palasivat vuoden kuluttua mukanaan runsaasti nahkoja. Tarakanov oli mukana myös seuraavissa retkikunnissa, joiden tarkoitus oli luoda yhteys Amerikan länsirannikon espanjalaisiin sekä löytää paikka linnakkeelle ja siirtokunnalle, josta käsin voisi tukea Alaskan kauppa-asemia ja asuttamista. Linnakkeessa asui sen elinkaaren aikana kerrallaan 25–100 venäläistä ja 50–125 Alaskan alkuperäisasukasta, josta kaikki työskentelivät Venäläis-amerikkalaisen kauppakomppanian palveluksessa. Linnakkeen väki kävi kauppaa myös paikallisten asukkaiden kanssa. Linnake ei koskaan saavuttanut tavoitettaan toimia Alaskan siirtokuntien vilja-aittana, vaan sen ylläpito tuli kalliimmaksi kuin viljan ostaminen englantilaisilta tai ranskalaisilta. Merisaukkokannan, jonka metsästys käsitti merkittävän osan linnakkeen tuloista, pienentyessä venäläiset tarjosivat linnaketta Hudson’s Bay Companylle, joka kieltäytyi tarjouksesta vuonna 1840, ja sitten ranskalaisille, jotka myös kieltäytyivät. Lopulta linnakkeen osti John Sutter. 1. tammikuuta 1842 linnakkeen lippu laskettiin ja noin sata venäläistä siirtolaista purjehti linnakkeesta pois. Sutterille linnakkeen myi suomalainen Alaskan kenraalikuvernööri Arvid Adolf Etholén. Myöhemmin Sutter löysi mailtaan Sacramentosta kultaa, ja siitä käynnistyikin kultakuume. ==Linnake== 30\. elokuuta 1812 (gregoriaarisen kalenterin mukaan) venäläiset pitivät jumalanpalveluksen linnoituksen paaluvarustuksen valmistumisen kunniaksi. Punapuusta rakennetun paaluvarustuksen luoteis- ja kaakkokulmaan rakennettiin tykkitornit. Tykkejä linnoituksen puolustamiseen oli ajanhetkestä riippuen 12–40. Linnakkeen puolustuskykyä ei koskaan koeteltu taistelussa. Vuonna 1820 linnakkeeseen oli saatu rakennettua johtajan talo, jota kutsuttiin Kuskovin taloksi, parakit upseereille ja virkamiehille sekä työläisille sekä varastoja ja muita pienempiä rakennuksia. Vuonna 1825 linnakkeeseen rakennettiin kappeli, joka toimi ensimmäisenä ortodoksisena rakennuksena Alaskan ulkopuolisessa Amerikassa. Linnoituksessa ei koskaan ollut omaa pappia, minkä vuoksi kappelia ei koskaan vihitty kirkoksi. Kappeli vaurioitui vuoden 1906 maanjäristyksessä ja paloi 1970. Kappeli rakennettiin uudestaan vuonna 1973. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fort Rossin kotisivut Luokka:Yhdysvaltain linnoitukset Luokka:Kalifornian rakennukset ja rakennelmat Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Kaliforniassa Luokka:Sonoman piirikunta Luokka:Venäjän entiset siirtomaat Pohjois-Amerikassa
Go (Scott Fitzgeraldin kappale)

Go on Scott Fitzgeraldin esittämä kappale, joka edusti Isoa-Britanniaa vuoden 1988 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Dublinissa. Kappale sijoittui Euroviisuissa toiseksi 136 pisteellä. Kappale hävisi äänestyksessä kilpailun voittaneelle Sveitsin Céline Dionille vain yhdellä pisteellä.John Kennedy O'Connor: Euroviisut, virallinen historia. Ajatus Kirjat 2007, s. 115; ISBN 978-951-20-7007-7 == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 1988 euroviisuedustuskappaleet
Lasiurus

Lasiurus on siippoihin kuuluva lepakkosuku. Siihen kuuluu Mammal Species of the Worldin mukaan 17 lajia. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus suvun suomenkieliseksi nimeksi on punalepakot. Punalepakot ovat keskikokoisia tai jopa isoja siippoja. Niitä tavataan Kanadassa, Yhdysvalloissa, Meksikossa, Väli-Amerikassa, Länsi-Intiassa ja Etelä-Amerikassa aina Chileen ja Argentiinan eteläosiin saakka. == Lajit == * Lasiurus atratus * Lasiurus blossevillii * Lasiurus borealis * Lasiurus castaneus * Harmaalepakko (Lasiurus cinereus) * Lasiurus degelidus * Lasiurus ebenus * Lasiurus ega * Lasiurus egregius * Lasiurus insularis * Lasiurus intermedius * Lasiurus minor * Lasiurus pfeifferi * Lasiurus salinae * Lasiurus seminolus * Lasiurus varius * Lasiurus xanthinus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Punalepakot (Lasiurus) * ITIS: Lasiurus Luokka:Siipat
Glass Swords

__NOTOC__ Glass Swords on skotlantilaisen elektronista musiikkia tuottavan artisti Rustien esikoisalbumi, jonka julkaisi Warp Records 10. lokakuuta 2011. Albumilta julkaistiin kolme singleä: "Ultra Thizz", "Surph" ja "After Light". Whyte tuotti albumin vuosina 2008-10. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Palaute == Albumi vastaanotti hyvin positiivista palautetta julkaisuaikanaan. Kriitikot kuvailivat albumia hyvin monipuoliseksi, koska se ottaa vaikutteita hyvin monesta eri elektronisen musiikin ala-genrestä. Albumi oli ehdolla vuoden parhaaksi albumiksi vuonna 2012 Scottish Album of the Year -palkintogaalassa, mutta hävisi Bill Wellsin ja Aidan Moffatin albumille Everything's Getting Older.The Line of Best Fit: Scottish Album of the Year Award 2012 : The Nominees (18.6.2012) * The Guardian: Alex Macpherson: Glass Swords -arvostelu The Guardian (6. lokakuuta 2011) * The Needle Drop: 7/10Anthony Fantano: Rustie- Glass Swords ALBUM REVIEW YouTube (13. lokakuuta 2011) == Lähteet == Luokka:Skotlannin musiikki Luokka:Vuoden 2011 esikoisalbumit
Ulsterinskotti

Ulsterinskotti (Ulstèr-Scotch) tarkoittaa eräillä Ulsterin historiallisen maakunnan alueilla Pohjois-Irlannissa ja myös Irlannissa puhuttavia skotin kielen murteita. Skotin kieli saapui Pohjois-Irlantiin 1600-luvun alussa, kun suuri määrä skotin puhujia siirtyi Skotlannin Alamailta Pohjois-Irlantiin. Samalta ajalta on myös peräisin ensimmäinen ulsterinskotinkielinen kirjoitus. Kirjakieli pysyi samankaltaisena Skotlannin skotin kanssa 1900-luvulle asti, jolloin ulsterinskotille alettiin kehittää omaa oikeinkirjoitusjärjestelmäänsä. == Nykytila == Yhdistynyt kuningaskunta on vuodesta 1999 asti tunnustanut ulsterinskotin yhdeksi Pohjois-Irlannin vähemmistökielistä Pitkänperjantain sopimuksen nojalla. == Lähteet == Luokka:Pohjois-Irlannin kielet Luokka:Irlannin kielet
Anna Wikander

Anna Elisabet Wikander (26. helmikuuta 1873 Pori – 4. lokakuuta 1938 Tampere) oli suomalainen tuberkuloosilääkäri.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Tampereen tuberkuloosisäätiö : Anna WIkanderTohtori Anna Wikander, Aamulehti, 05.10.1938, nro 268, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Wikanderin vanhemmat olivat laivuri Georg Ferdinand Wikander ja Ebba Carolina Rosendahl. Hän pääsi ylioppilaaksi 1892 yksityistodistuksella Porin lyseosta ja suoritti medikofiilitutkinnon Helsingin yliopistossa 1896 sekä valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1899 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1904. Hän teki opintomatkoja Skandinaviaan 1905, Kölniin ja Pariisiin 1907 sekä Ruotsiin, Tanskaan ja Berliiniin 1913.Arno Forsius : Anna Wikander (1873–1938) – yksityislääkäri, tuberkuloosiparantolan lääkäri Wikander toimi yksityislääkärinä Tampereella vuodesta 1904 alkaen. Hän oli Tampereella vanhainkodin lääkärinä 1905–1918, Tampereen lastenhoitoyhdistyksen laitoslääkärinä 1908–1915 ja Tampereen Verkatehtaan sairas- ja apu- sekä eläkekassojen lääkärinä 1914–1934. Tampereen kaupungin keuhkotautisten huoltotoimiston lääkärinä Wikander oli 1911–1936. Hän oli mukana perustamassa Tampereen tuberkuloosin vastustamisyhdistystä 1912 ja toimi yhdistyksen sihteerinä ja johtokunnan jäsenenä. Yhdistyksen perustaman Tampereen keuhkotautiparantolan lääkärinä hän oli vuodesta 1915 alkaen. Hän oli myös mukana ajamassa kunnallisen keuhkotautiparantolan perustamista Kangasalle, tämä Pikonlinnan parantola valmistui 1931. Perheetön Wikander testamenttasi omaisuutensa Tampereen tuberkuloosin vastustamisyhdistykselle. Yhdistyksen toimintaa jatkaa nykyisin 1954 perustettu Tampereen Tuberkuloosisäätiö. Pikonlinnan verkkonäyttely : Kansalaisten valistamisesta tieteelliseen tutkimukseen == Kirjallisuutta == * Raimo Seppälä : Anna Wikanderin perintö : Tampereen tuberkuloosin vastustamisyhdistys 1912-1954 : Tampereen tuberkuloosisäätiö 1954-2004. Tampereen tuberkuloosisäätiö, Tampere 2004 ISBN 9529167091 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Julius Lagus

Evert Julius Lagus (23. marraskuuta 1890 KuopioKuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 434 (Viitattu 10.11.2018) – 20. joulukuuta 1978Kuolleita. Julius Lagus. Helsingin Sanomat, 23.12.1978, s. 10.) oli suomalainen asianajaja ja liike- ja kunnalliselämässä laajasti vaikuttanut henkilö. Julius Laguksen vanhemmat olivat postiekspeditööri Jacques Julius Hilarion Lagus ja Anna Augusta Studd ja puoliso vuodesta 1921 Hilkka Maria Aalto. Vuonna 1910 ylioppilaaksi tullut Lagus suoritti oikeustutkinnon 1916 ja sai varatuomarin arvon 1918. Hän oli vuonna 1919 pankkiiriliike A. Ahlman & Pulkkisen asianajotoimiston avustaja Tampereella, sitten Fröjdman & Co:n johtaja Helsingissä ja vuodesta 1920 G. A. Serlachiuksen lainopillinen neuvonantaja, Salonen & Tennbergin asuianajotoimiston omistaja Jyväskylässä vuodesta 1920 ja Kaarlo Castrénin asianajotoimiston osakas ja asianajaja Helsingissä vuodesta 1941 sekä omistaja vuodesta 1969. Laguksella oli erittäin paljon luottamustoimia, hän oli muun muassa monien eri yritysten hallitusten jäsen, Mäntän kunnanvaltuuston ja Jyväskylän kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen sekä toimi Jyväskylän ja Helsingin kauppakamarin, Keskuskauppakamarin sekä Suomen Asianajajaliiton ja Helsingin ja Jyväskylän asianajajayhdistysten hallintoelimissä. Lagus osallistui myös suojeluskuntajärjestön toimintaan ja Suomen sisällissotaan.Varatuomari Julius Lagus 75-vuotias. Helsingin Sanomat, 23.11.1965, s. 10. Vuosina 1945–1946 käydyssä sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä Lagus toimi entisen ulkoministerin Henrik Ramsayn puolustusasianajajana.Yrjö Soini: Kuin Pietari hiilivalkealla: sotasyyllisyysasian vaiheet 1944–1949, s. 174. Helsinki: Otava, 1956. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Jyväskylän kaupunginvaltuutetut Luokka:Mäntän kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Sahrawit

Sahrawit () ovat Saharan länsiosassa asuva kansa. Kuten muidenkin Saharan kansojen, myös sahrawien kulttuuri on monenkirjava. Siinä näkyy arabi–berberi- piirteitä ja myös Sahelin etnisille ryhmille yleisiä piirteitä. Sahrawit koostuvat useista heimoista ja he puhuvat arabian kielen hassaniyyan murretta. Jotkut heistä puhuvat berberikieliä. Sahrawien juuret ovat toisaalta alueella ainakin ensimmäiseltä vuosisadalta eaa. asti asuneissa berbereissä, toisaalta 1200-luvulla Arabian nimemimaan eteläosista muuttaneissa arabeissa. Arabia on vähitellen syrjäyttänyt berberikielet. Perinteinen sahrawien elintapa on ollut paimentolaisuus, liikkuminen karjan mukana vettä ja laitumia etsimässä, ja osallistuminen Saharan poikki kulkevaan karavaanikauppaan. Vuonna 1976 Algerian tukema Polisario perusti Länsi-Saharan alueelle "Sahrawi Arab Democratic Republic "-nimisen valtion (suomennettu Saharan demokraattinen arabitasavalta). Kun Länsi-Saharan sota syttyi, 50 000–150 000 sahrawia pakeni Algeriaan. == Lähteet == Luokka:Afrikan alkuperäiskansat Luokka:Afrikan etniset ryhmät
Dyoplosaurus

Dyoplosaurus on sukupuuttoon kuollut Ankylosauria-osalahkoon kuuluva dinosaurussuku. Sen jäänteet on löydetty Albertasta Kanadasta, ja ne on ajoitettu noin 76 miljoonan vuoden taakse. Dyoplosaurus kuvattiin vuonna 1924, mutta sitä pidettiin pitkään Euoplocephaluksen synonyyminä. Nykyään se voidaan erottaa omaksi suvukseen, jonka ainoa laji on Dyoplosaurus acutosquameus. Dyoplosauruksen pituudeksi on arvioitu noin 4–7 metriä, josta 37 senttiä oli kalloa. Painoa sillä oli arviolta 1,2 tonnia. Dyoplosauruksella oli pieni häntänuija ja hyvin leveä lantio. Dyoplosauruksen luuranko löydettiin Albertasta vuonna 1920, ja se kuvattiin tieteelle vuonna 1924. Löytö koostui pääasiassa eläimen takaosasta, mutta siihen kuului myös muun muassa leuan pala, joka oli lähes identtinen Euoplocephaluksen leuan kanssa. Siksi Dyoplosaurusta alettiin pitää Euoplocephalus-suvun synonyyminä vuonna 1971. Euoplocephalus tunnettiin Dyoplosaurustakin hajanaisemmista fossiileista, ja Dyoplosauruksen yhdistäminen sukuun antoi uuden kuvan siitä, miltä Euoplocephaluksen lantio, häntä ja panssari näyttivät. Vasta vuonna 2009 Dyoplosaurus todettiin erilliseksi suvuksi, kun sitä pystyttiin vertaamaan Euoplocephaluksesta tehtyihin uusin löytöihin. Dyoplosaurus erosi Euoplocephaluksesta lantion, selkärangan ja erityisesti hännän perusteella. Sillä oli pienempi ja suipompi häntänuija kuin Euoplocephaluksella, mutta on myös mahdollista että kyseessä oli keskenkasvuinen yksilö. Dyoplosauruksen elinympäristö oli vesistöistä ja kosteaa tulvatasankoa, jossa oli rannikkosoita. Lisäksi se on saattanut elää kuivemmissa ylänkömetsissä. == Lähteet == Luokka:Ankylosauria
Fluvoksamiini

Fluvoksamiini (Suomessa valmistenimellä Fluvosol) on SSRI-lääkkeiden eli selektiivisten serotoniinin takaisinoton estäjien ryhmään kuuluva lääkeaine. Sitä käytetään vakavan masennuksen ja pakko-oireisen häiriön hoitoon. == Käyttö ja vaikutukset == Fluvoksamiinin vaikutuksen alkaminen vie noin kaksi viikkoa, joskus kauemmin. Aikuisille tavallinen aloitusannos on 50–100 milligrammaa vuorokaudessa ja enimmäisannos 300 milligrammaa vuorokaudessa. Fluvoksamiinin määritelty vuorokausiannos (DDD-yksikkönä) suhteessa väestöön on 100 mg. == Sivuvaikutukset == Lääkkeen yleisimpiin haittavaikutuksiin kuuluvat sydämentykytys, päänsärky, huimaus, uneliaisuus, vapina, vatsavaivat, suun kuivuminen, hikoilu, ruokahaluttomuus, voimattomuus, huonovointisuus, ahdistuneisuus, unettomuus ja hermostuneisuus. == Vieroitusoireet == Lopetettaessa fluvoksamiinin käyttö, yleisimmät lopetusoireet ovat lääkkeen sivuvaikutusten kaltaisia. Yleisimpiä oireita ovat muun muassa huimaus, aisti- ja unihäiriöt, kiihtymys, sydämentykytykset ja päänsärky. Vieroitusoireiden välttämiseksi lääkeannosta kannattaa pienentää vähitellen. == Covid-tutkimus == Fluvoksamiinia on myös tutkittu Covid-19-tartunnan hoidossa. Toukokuussa 2022 Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto (FDA) hylkäsi poikkeusmyyntiluvan fluvoksamiinilta covid-19-sairauden hoitoon katsoen ettei näyttö ollut annetuissa tutkimuksissa riittävä luvan myöntämiseen. Myös Maailman terveysjärjestö ilmaisi heinäkuussa 2022 että ei suosita lääkkeen käyttöä covid-19-sairauden hoitoon. == Lähteet == Luokka:Sigma-agonistit Luokka:SSRI-lääkkeet Luokka:WHO:n tärkeimmät lääkkeet Luokka:Aromaattiset yhdisteet Luokka:Amiinit Luokka:Eetterit Luokka:Organohalidit
Mark Williams (englantilainen jalkapalloilija)

Mark Ross Williams (s. 19. lokakuuta 1981, Chatham, Yhdistynyt kuningaskunta) on entinen englantilainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttää Brentfordissa vuoteen 2003 saakka. Hän pelasi myös Barnetissa sekä singaporelaisessa jalkapallojoukkueessa Woodlands Wellingtonissa, mutta joutui lopettamaan pelaajanuransa selkävaivojen vuoksi vuonna 2005. == Yksityiselämä == Williams on toiminut Brentfordin tukijana pelaajanuransa jälkeen. Lisäksi hän on työskennellyt, mm. kuntovalmentajana, keittiökalustesuunnitteluyrityksessä sekä myynti- ja markkinointiyrityksessä. == Uratilastot == Seura Kausi League National Cup League Cup Muut Yhteensä Divisioona Ottelut Maalit Ottelut Maalit Ottelut Maalit Ottelut Maalit Ottelut Maalit Brentford 2000–01 2\. Divisioona 30 2 1 0 1 0 2 0 34 2 2001–02 20 1 1 0 1 0 1 0 23 1 2002–03 22 1 1 0 1 0 1 0 25 1 Yhteensä 72 4 3 0 3 0 4 0 82 4 Barnet 2003–04 Konferenssi 33 0 3 0 — 0 0 36 0 Yhteensä 33 0 3 0 0 0 0 0 36 0 Woodlands Wellington 2004–05 S.League ? 1 ? ? ? ? ? ? ? ? Ura yhteensä 105 5 6 0 3 0 4 0 118 4 ==Huomioita== ==Lähteet== Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet
James Beaumont Neilson

James Beaumont Neilson (22. kesäkuuta 1792 - 18\. tammikuuta 1865) oli skotlantilainen keksijä. Hänen tärkeimpänä keksintönään pidetään kuuman ilman käyttöä masuuneissa rautamalmia jalostettaessa. == Lapsuus ja nuoruus == James Beaumont Neilson syntyi Shettlestonissa noin kolmen mailin päässä Glasgow'sta 22. kesäkuuta 1792. Hänen vanhempansa olivat Walter Neilson ja Marion Smith. Perhe oli työväenluokkainen, eivätkä Walter Neilsonin tulot ylittäneet 16 šillinkiä viikossa. Walter Neilson työskenteli koneenkäyttäjänä ja -korjaajana useissa hiilikaivoksissa, muun muassa John Roebuckin hiilikaivoksissa lähellä Bo'nessiä sekä Govanin hiilikaivoksissa lähellä Glasgow'ta. James Beaumont Neilson lopetti koulunkäynnin ennen kuin täytti 14 vuotta. Jo ennen tätä hän aloitti työt kivilouhoksessa neljän šillingin viikkopalkalla hoitaen höyrykonetta, jonka hänen isänsä oli rakentanut. Hän työskenteli koulunsa lopetettuaan kaksi vuotta Govanin hiilikaivoksessa, kunnes ryhtyi vanhemman veljensä Johnin oppipojaksi. Tämä oli insinööri, ja Neilson oppi tämän alaisuudessa alasta paljon, samalla kun opiskeli matematiikkaa, piirtämistä ja englannin oikeinkirjoitusta. == Ura == Neilson työskenteli veljensä alaisuudessa vielä vuosikaudet oppipoika-aikansa jälkeen. Vuonna 1814 hän siirtyi William Taylorin alaisuuteen Irvinessä sijaitsevaan hiilikaivokseen. Hän toimi konemestarina kaivoksessa ja sai palkkaa 70-80 puntaa vuodessa. Kolme vuotta myöhemmin hänestä tuli Glasgow'n kaasulaitoksen esimies. Useat hänen keksintönsä tehostivat sekä kaasun tuotantoa että sen käytännön hyödyntämistä. Hän pyrki myös parhaansa mukaan edistämään alaistensa lukutaitoisuutta ja oppineisuutta. Hän pysyi tehtävässä kaiken kaikkiaan 30 vuotta. 1820-luvulla Neilson teki tärkeimmän keksintönsä. Kaivostyössä oli vallalla yleinen käsitys, että kylmä ilma oli tehokkaampaa metallin erottamiseen malmista. Neilson suoritti asiaa käsitteleviä kokeita ja totesi käsityksen perättömäksi. Hänen uuden teoriansa mukaista erotteluprosessia kokeiltiin Clyde Ironworksissa vuonna 1828. Kokeilu oli niin onnistunut, että Neilson, Charles Macintosh, Colin Dunlop ja John Wilson patentoivat prosessin syys-lokakuussa 1828. Lisenssi sen käyttöön oli vain yksi šillinki tonnilta, millä pyrittiin rohkaisemaan sen käyttöä. Prosessi mahdollisti sen, että yhdellä tonnilla hiiltä saatettiin tuottaa kolme kertaa aikaisempaa suurempi määrä rautaa. Se myös mahdollisti heikkolaatuisemman rautamalmin ja hiilen käytön raudanvalmistuksessa. Neilsonin patenttia pyrittiin kyseenalaistamaan oikeudessa 1830- ja 1840-luvuilla yhä enemmän, kunnes se vanheni vuonna 1842. Neilson jäi eläkkeelle vuonna 1847 ja muutti ensin Buteen ja sitten 1851 Kirkcudbrightiin, missä pyrki jälleen edistämään paikallisten työläisten opetusta ja etua. Hän kuoli Queenshillissä Kirkcudbrightshiressä 18. tammikuuta 1865. Hänestä oli tehty Royal Societyn jäsen vuonna 1846. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset keksijät Luokka:Royal Societyn jäsenet Luokka:Vuonna 1792 syntyneet Luokka:Vuonna 1865 kuolleet
Östermyran suuralue

Östermyra on Seinäjoen suuralue kantakaupungin etelälaidalla. Siihen kuuluvat kaupunginosat ovat Törnävä, Simuna, Pajuluoma, Soukkajoki ja Kärki.Tietoa Taskuun (2016) Suuralueen väkiluku oli 9 991 joulukuussa 2016.Väestö osa- alueittain , 31.12.2016 (pdf) == Kaupunginosat == * Kärki * Pajuluoma * Simuna * Soukkajoki * Törnävä == Kuvia == Tiedosto:Provinssi2006.JPG|Törnävänsaarella järjestettävä Provinssi-festivaali on yksi Suomen suurimmista rockmusiikkifestivaaleista. Tiedosto:Houses in Pajuluoma.jpg|Pajuluoman asuintaloja Tiedosto:Hotel Sorsanpesä 20190410.jpg|Hotelli Sorsanpesä == Lähteet == Luokka:Östermyra
William Butler

William Butler voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: * William Butler, yhdysvaltalainen näyttelijä * William Butler (s. 1982), yhdysvaltalainen muusikko * William J. Butler (1860-1927), irlantilainen näyttelijä * William Francis Butler (1838-1910), brittiläinen kenraaliluutnantti * William Henry Butler (1790-1865), brittiläinen kauppias, Oxfordin pormestari 1836 * William John Butler (1818-1894), brittiläinen kirkon työntekijä, Lincolnin tuomiorovasti 1885-1894 * William Orlando Butler (1791-1880), yhdysvaltalainen kenraalimajuri ja poliitikko
Hannes Jukonen

Johan (Hannes) Brynolf Jukonen (2. heinäkuuta 1873 Keuruu – 6. kesäkuuta 1961 Keuruu) oli suomalainen juristi ja kotiseututyön harrastaja.Ylioppilasmatrikkeli 1907, matrikkelinumero 31702 Jukosen vanhemmat olivat kauppias Johan Jukonen ja Olivia Ekman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 yksityistodistuksella Kuopion yhteiskoulusta ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1910 ja ylemmän hallintotutkinnon 1911. Jukonen oli aluksi rautatievirkamiehenä ja sen jälkeen Tampereen taksoitussihteerinä 1919–1927, Helsingin lastenvalvojana 1927–1930 sekä Helsingin kaupungin ja valtionverotuslautakunnan sihteerinä 1930–1943. Jukonen pidätettiin tammikuussa 1934 epältynä seksuaalirikoksista. Hän tunnusti olleensa homoseksuaalisissa suhteissa nuorten miesten kanssa mutta kielsi olleensa suhteissa alaikäisiin poikiin.Seksualirikoksien johdosta on pidätetty hovioik. ausk. Hannes Jukonen, Helsingin Sanomat, 18.01.1934, nro 16, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotHomoseksualismin sivuilmiöitä ovat usein kiristykset ja ryöstöt, vieläpä murtovarkaudet. Tuom. Hannes Jukonen nyttemmin pidätetty, Suomen Sosialidemokraatti, 17.01.1934, nro 15, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Helsingin raastuvanoikeus tuomitsi 21. huhtikuuta 1934 Jukosen rikoslain 20. luvun säännösten nojalla 5 vuoden 3 kuukauden kuritushuonerangaistukseen useammasta siveellisyysrikoksesta. Jukonen oli tehnyt rikokset useamman vuoden aikana erään alle 15-vuotiaan pojan ja toisten hieman vanhempien nuorukaisten kanssa. Samassa jutussa tuomittiin lisäksi kolme nuorukaista osaksi ehdollisiin 4-7 kuukauden rangaistuksiin.Hannes Jukonen tuomittu, Vaasa, 23.04.1934, nro 92, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hannes Jukonen toimi Keuruun vanhan kirkon esittelijänä matkailijoille 1928–1958. Keuruun vanha kirkko 250 vuotta, Keuruun museon verkkojulkaisu == Julkaisuja == * M. K. Čiurlionis : liettualainen taidemaalari. Helsinki 1926 * Muutamia kulttuurimuistoja Keuruulta vuonna 1889. Aitta 9/1927 * Keuruun kirja : Keuruun seurakunnan 300-vuotisen juhlan muistoksi ; toimittanut Hannes Jukonen. Keuruu 1928 * Kuusamo, Suomen Sveitsi. Finlandia-vuosikirja 1930 * Vanhojen kirkkoveneiden rakennustavasta Keuruulla. Keuruu-Mänttä kesäjuhlajulkaisu 3.-4.8.1946 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luettelo Hannes Jukosen kirjoittamista lehtiartikkeleista Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset kotiseututyön vaikuttajat Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Iines Laitinen-Sandberg

Iines Laitinen-Sandberg, o.s. Laitinen (25. marraskuuta 1903 Viipuri – 8. kesäkuuta 1996 HelsinkiKuolleet. Lausuntataiteilija Iines Laitinen-Sandberg. Helsingin Sanomat, 23.7.1996, s. 4.) oli lausuntataiteilija, puhe- ja esitystaidon opettaja ja Helkanuorten liiton perustaja. Iines Laitinen- Sandbergin vanhemmat olivat rakennusmestari Aatu Laitinen ja Riikka Malinen ja puoliso vuodesta 1928 filosofian maisteri Börje Sandberg (k. 1955). Laitinen- Sandberg tuli ylioppilaaksi Viipurin Naisopistosta 1922 ja opiskeli Helsingin yliopistossa 1922–1927. Hänet valittiin akateemiseksi lausujamestariksi 1926. Laitinen-Sandberg oli Ylioppilasteatterin perustajia. Suomen Lausujain Liiton hallituksen jäsen hän oli vuodesta 1947, Kalevala Korun hallituksen puheenjohtaja 1950–1955 ja Kalevalaisten naisten liiton hallituksen jäsen 1949–1955. Helkanuorten toiminta kehittyi hänen vuonna 1949 perustamastaan Helkatytöt-lausuntakerhosta. Pohjois-Karjalan opiston opettajana ja myös johtajana Laitinen-Sandberg toimi 1957–1963. Hän julkaisi vuonna 1960 kansanrunouden ohjelmakirjan Näitä äitini opetti. Kalevalaseuran jäseneksi hänet kutsuttiin 1969 ja valtion taiteilijaeläke hänelle myönnettiin 1974. Laitinen-Sandberg sai työstään Uudenmaan läänin taidepalkinnon vuonna 1981.Uudenmaan taidepalkinto Iines Laitinen-Sandbergille. Helsingin Sanomat, 14.5.1981, s. 22. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lausujat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Neilson

Neilson voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * James Beaumont Neilson (1792–1865), skotlantilainen keksijä * Jim Neilson (1940–2020), kanadalainen jääkiekkoilija * Roger Neilson (1934–2003), kanadalainen jääkiekkovalmentaja * Sandra Neilson (s. 1956), yhdysvaltalainen vapaauimari == Katso myös == * Nelson
Colin Reitz

Colin Robert Reitz (s. 6. huhtikuuta 1960 Clapton, Suur-Lontoo) on brittiläinen estejuoksija.Colin Reitz Sports Reference LLC Hän saavutti urallaan 3 000 metrin estejuoksun MM-pronssia vuoden 1983 MM-kisoista Helsingistä. Lisäksi hän saavutti 2 000 metrin estejuoksussa alle 20-vuotiaiden EM-hopeaa vuonna 1979 Puolan Bydgoszczissa. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset estejuoksijat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ainsley Bennett

Ainsley Bennett (s. 22. heinäkuuta 1954 Jamaika) on brittiläinen pikajuoksija.Ainsley Bennett Sports Reference LLC Hän saavutti sisäratojen EM- hopeaa 400 metrin juoksusta vuonna 1983 Budapestistä. Lisäksi Bennett oli Britannian joukkueen mukana voittamassa MM-pronssia pitkästä viestistä vuoden 1983 MM-kisoista Helsingistä. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yazılıkaya

Yazılıkaya sijaitsee Turkissa ja siellä on merkittäviä muinaisjäänteitä noin vuosilta 1500–1200 eaa, jolloin siellä oli heettiläisten kalliopyhäkkö. Yazilikaya sijaitsee Çorumin maakunnassa 170 kilometriä itään Ankarasta, Turkin pääkaupungista ja se on lähellä pientä Bogazkalen kaupunkia. Se on ulkoilmapyhäkkö, joka koostuu katottomista kammioista ja siellä on aikoinaan ollut pohjavesilähde. On mahdollista, että paikkaa on pidetty pyhänä jo ennen heettiläisiä.https://www.sacredsites.com/middle_east/turkey/yazilikaya.html Alueella on myös heettiläisten temppelien perustusten jäännöksiä, mutta mielenkiintoiseksi paikan tekevät suoraan kallioon kaiverretut jumalten kuvat. Suuremman kammion seiniin kaiverretut hahmot luovat vaikutelman kahdesta kulkueesta jotka etenevät vastakkaisilla puolilla kohti kallion reunaa. Toinen kulkueista kuvaa jumalia ja toinen jumalattaria. Jako ei ole kuitenkaan täysin ehdoton; kolme jumalattareksi tunnistettavaa hahmoa on jumalten joukossa ja yksi jumala on jumalattarien joukossa. Jumalat tunnistaa siitä, että niillä on kippukärkiset saappaat, päässä on hattu ja lyhyet kiltit ja ne marssivat eteenpäin. Jumalattaret on puettu mekkoihin, niillä on jalokivikoruja ja ne on kuvattu seisovan vierekkäin. Jumaluuksien nimet on yleensä kaiverrettu niiden yläpuolelle. Hienosti kaiverretut hahmot ovat nykyään luonnollisesti sääilmiöiden rapauttamia. Parhaan vaikutelman niistä saa kun vierailee kammioissa eri vuorokauden aikoina jolloin eri kulmista tuleva auringonvalo luo erilaisia vaikutelmia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.dainst.org/projekt/-/project-display/48178 * https://www.sacredsites.com/middle_east/turkey/yazilikaya.html Luokka: Heettiläiset Luokka: Muinainen Lähi-itä Luokka:Çorumin maakunta
Garry Cook

Garry Peter Cook (s. 10. tammikuuta 1958 Wednesbury) on brittiläinen pikajuoksija ja olympiamitalisti.Garry Cook Sports Reference LLC Hän oli Britannian joukkueen mukana voittamassa olympiahopeaa pitkästä viestistä vuoden 1984 kesäolympialaisista Los Angelesista. Lisäksi Cook on viestijoukkueen mukana saavuttanut myös MM-pronssia vuoden 1983 MM-kisoista Helsingistä sekä EM-hopeaa vuoden 1982 EM-kilpailuista Ateenasta. Cookin vaimo on niin ikään pikajuoksijana olympiamitaleita saavuttanut Kathy Smallwood- Cook. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset pikajuoksijat Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Bythesea

John Bythesea (15. kesäkuuta 1827 - 18\. toukokuuta 1906) oli brittiläinen kuninkaallisen laivaston upseeri. Hänet palkittiin Viktorian ristillä toiminnastaan hänen vangittuaan kolme venäläistä sotilasta Ahvenanmaalla lähellä Bomarsundin linnoitusta Bomarsundin taistelun aikana elokuussa 1854. Hän oli kaikkien aikojen toinen henkilö, joka otti Viktorian ristin vastaan. Bythesea osallistui Krimin sodan jälkeen myös toiseen oopiumisotaan Kiinaa vastaan. Hänen sotilasuransa päättyi käytännössä maaliskuussa 1872, jolloin hänen komentamansa HMS Lord Clyde ajoi maihin Maltalla ja sen sisaraluksen HMS Lord Wardenin oli hinattava se irti. Bythesea ja hänen navigaatioupseerinsa joutuivat sotaoikeuteen, eikä hän saanut enää yhtäkään komentajuutta ennen kuin jäi eläkkeelle laivaston palveluksesta 5. elokuuta 1877. Hänet ylennettiin 17 päivää eläkkeelle jäämisensä jälkeen lippueamiraaliksi. Bythesea kuoli 18. toukokuuta 1906 ja hänet haudattiin Bath Abbeyn kirkon hautausmaalle. Hänen Viktorian ristinsä myytiin Spinkin huutokaupassa vuonna 2007 ja sen osti Michael Ashcroft. Bythesea oli Bathin ritarikunnan jäsen (Companion). == Lähteet == Luokka:Brittiläiset amiraalit Luokka:Bathin ritarikunta Luokka:Vuonna 1827 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Phil Brown (juoksija)

Philip Andrew "Phil" Brown (s. 6. tammikuuta 1962 Birmingham) on brittiläinen pikajuoksija ja olympiamitalisti.Phil Brown Sports Reference LLC Hän oli Britannian joukkueen mukana voittamassa olympiahopeaa pitkästä viestistä vuoden 1984 kesäolympialaisista Los Angelesista. Lisäksi Brown on viestijoukkueen mukana saavuttanut myös MM-hopeaa vuoden 1987 MM-kisoista Roomasta ja MM-pronssia vuoden 1983 MM-kisoista Helsingistä sekä EM-hopeaa vuoden 1982 EM-kilpailuista Ateenasta. Aikuisten arvokisamitalien lisäksi Brown on saavuttanut alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista pikaviestin hopeaa vuonna 1979 Puolan Bydgoszczissa. Brownin serkku on niin ikään pikajuoksijana olympiamitaleita saavuttanut jamaikalainen Don Quarrie. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset pikajuoksijat Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mark Williams (skotlantilainen jalkapalloilija)

Mark Williams (s. 15. toukokuuta 1995, Yhdistynyt kuningaskunta) on skotlantilainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana. Hän on pelannut St Mirrenissä, Alloa Athleticissa sekä Queen’s Park FC:ssä. ==Ura== Williamsin peliura alkoi vuonna 2013 skotlantilaisen St Mirrenin joukkueessa, jossa hän osallistui tammikuussa 2014 ensimmäiseen peliin Celtic FC:tä vastaan, mutta joutui vaihtopenkille eikä päässyt pelaamaan (peli päättyi joukkueen 4–0 tappioon). Williams hakeutui Skotlannin mestaruussarjan joukkueeseen Alloa Athleticiin, jossa sai heinäkuussa 2015 yksivuotisen sopimuksen. Hänen ensiesiintymisensä uudessa joukkueessa tapahtui yhdeksän päivää myöhemmin pelaamalla Scottish Challenge Cupissa täydet 90 minuuttia Brora Rangersia vastaan (ottelu päättyi joukkueen 1–0 voittoon). Ensimmäinen liigaottelu Queen of the Southia vastaan tapahtui saman vuoden elokuussa, joka päättyi 3–1 tappioon. Helmikuussa 2016 Williams liittyi lainasopimuksella Skotlannin Kakkosliigan joukkueeseen Arbroathiin ja maaliskuussa teki uransa ensimmäisen maalin East Stirlingshirea vastaan (peli päättyi joukkueen 3–0 voittoon). Lainasopimuksen päättymiseen jälkeen Alloa kuitenkin putosi kakkosliigasta ja Williamsin sopimus päättyi myös Alloan osalta. Kaudella 2016–17 Williams osallistui Queen’s Parkin otteluihin. Samalla kaudella hän pelasi myös Linlithgow Rosessa. ==Lähteet== Luokka:Skotlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pembrokeshiren rannikko

Pembrokeshiren rannikko (; ) on kansallispuisto Walesin länsiosassa. Se on perustettu vuonna 1952 suojelemaan rannikon moninaisia maastonmuotoja. Puiston pinta-ala on 620 km2. Siihen sisältyy rantakallioita, hiekkarantoja, luolia ja satamia. Puistossa kulkee 300 km pitkä vaellusreitti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Visit Wales Luokka:Walesin kansallispuistot Luokka:Walesin pinnanmuodot
Brecon Beacons

Brecon Beacons () on kansallispuisto Walesissa. Se perustettiin vuonna 1957, yhtenä Britannian ensimmäisistä kansallispuistoista. Alueen maisemassa näkyy jääkauden vaikutus. Puiston alueella on nummea ja vuoria, korkeimpana 886 m korkea Pen y Fan. Myös linnat ja vesiputoukset kuuluvat puiston nähtävyyksiin. Ihminen on muokannut Brecon Beaconsin aluetta monella tapaa vuosisatojen aikana. Siellä on jäänteitä esihistoriallisista asuinpaikoista ja normannivalloituksen aikaisista linnoituksista. Teollisen vallankumouksen aikana nykyisestä kansallispuistosta louhittiin kalkkia, piitä ja rautamalmia. Kaivannaisten kuljettamista varten rakennettiin 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa kanavia. == Lähteet == Luokka:Walesin kansallispuistot Luokka:Walesin vuoristot
Paul Mariner

Paul Mariner (22. toukokuuta 1953 Farnworth, Lancashire – 9. heinäkuuta 2021Paul Mariner dies aged 68) oli englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, jonka peliuran parhaat vuodet olivat 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän oli Ipswich Townin joukkueessa voittamassa FA Cupia vuonna 1978 ja UEFA-cupia vuonna 1981 sekä saavuttamassa kakkossijan Englannin liigan 1. divisioonassa kausina 1980–1981 ja 1981–1982. Hän pelasi myös Englannin maajoukkueessa. == Seurajoukkueura == Mariner nousi tähtipelaajaksi Ipswich Townin joukkueessa, johon hän siirtyi Plymouth Argylesta lokakuussa 1976. Hän pelasi Ipswichissä kahdeksan kauden aikana 260 liigaottelua ja teki niissä 96 maalia. Vuonna 1978 Ipswich voitti FA Cupin loppuottelussa Arsenalin ja Mariner valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuonna 1981 Ipswich voitti UEFA-cupin loppuottelussa alankomaalaisen AZ Alkmaarin yhteismaalein 5–4 ja Mariner teki Ipswichin kolmannen maalin kotivoittoon 3–0 päättyneessä ensimmäisessä osaottelussa. Helmikuussa 1984 Mariner siirtyi Arsenaliin, jossa hän pelasi runsaan kahden vuoden aikana 60 liigaottelua ja teki niissä 14 maalia. Vuonna 1986 hän siirtyi Portsmouthiin, jossa hän pelasi vuoteen 1988. Viimeisinä pelivuosinaan hän pelasi Yhdysvalloissa. Valmentajana Mariner on toiminut Yhdysvalloissa ja Kanadassa sekä myös kotimaassaan Plymouth Argylessa vuosina 2009–2010. == Maajoukkueura == Mariner pelasi 35 maaottelua ja teki niissä 13 maalia vuosina 1977–1985. Kaksi maalia yhdessä ottelussa hän teki kesäkuussa 1982 Helsingissä Suomea vastaan, ja tuo ottelu oli yksi viidestä peräkkäisestä Englannin maaottelusta, joissa Mariner teki vähintään yhden maalin. Hän pelasi kahdessa arvokilpailujen lopputurnauksessa: EM-kilpailuissa 1980 hän pääsi kahdessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle ja MM-kilpailuissa 1982 hän pelasi täyden ajan kaikissa viidessä ottelussa ja teki maalin Englannin ensimmäisessä ottelussa Ranskaa vastaan. === Maalit Englannin maajoukkueessa === :Englannin maalit mainittu ensin. # Päivämäärä Pelipaikka Vastustaja Lopputulos Kilpailu 1 12.10.1977 Luxemburg, Luxemburg 2–0 MM-kilpailujen 1978 karsinnat 2 17.5.1980 Wrexham, Wales 1–4 Britannian-mestaruuskilpailu 3 31.5.1980 Sydney, Australia 2–1 Ystävyysottelu 4 10.9.1980 Lontoo, Englanti 4–0 MM-kilpailujen 1982 karsinnat 5 19.11.1980 Lontoo, Englanti 2–1 MM-kilpailujen 1982 karsinnat 6 18.11.1981 Lontoo, Englanti 1–0 MM-kilpailujen 1982 karsinnat 7 25.5.1982 Lontoo, Englanti 2–0 Ystävyysottelu 8 29.5.1982 Glasgow, Skotlanti 1–0 Britannian-mestaruuskilpailu 9 3.6.1982 Helsinki, Suomi 4–1 Ystävyysottelu 10 11 16.6.1982 Bilbao, Espanja 3–1 MM-kilpailut 1982 12 12.10.1983 Budapest, Unkari 3–0 EM-kilpailujen 1984 karsinnat 13 16.11.1983 Luxemburg, Luxemburg 4–0 EM-kilpailujen 1984 karsinnat == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Englantilaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Segisaurus

Segisaurus (nimen merkitys: ”Segikanjonin lisko”) on sukupuuttoon kuollut Coelophysidae-heimoon kuuluva dinosaurussuku, joka eli varhaisjurakaudella. Ainoa tunnettu yksilö löydettiin Tsegi Canyonilta, Arizonasta, jonka mukaan se on nimetty. Segisaurus on ainoa dinosaurus, joka on koskaan kaivettu siltä alueelta. == Ulkonäkö ja koko == Segisaurus eli noin 183 miljoonaa vuotta sitten jurakaudella. Se oli arviolta noin metrin pituinen, 30 sentin korkuinen ja painoi noin viisi kiloa. Tunnettu yksilö ei kuitenkaan ollut täysikasvuinen, joten se on todellisuudessa voinut kasvaa hieman pidemmäksi. Ei tiedetä, oliko Segisauruksella päässään harja. == Ravinto == Segisaurus oli pienikokoinen lihansyöjä, joka saalisti enimmäkseen pieniä eläimiä, kuten hyönteisiä sekä liskoja ja muita pieniä selkärankaisia. Lisäksi se saattoi syödä pieniä prosauropodeja ja linnunlantioisia. == Fossiilit == Segisauruksen ainoan fossiilin (UCMP 32101) löysivät paleontologit Robert F. Thomas ja Max Littlesalt Arizonasta vuonna 1933. == Elinympäristö == Segisauruksen elinympäristö oli hyvin kuivaa ja hiekkaista aavikkoa, jossa oli dyynejä ja keitaita. == Lähteet == Luokka:Coelophysoidea
Terry McDermott (jalkapalloilija)

Terry McDermott (s. 8. joulukuuta 1951 Kirkby, Liverpool) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana. Hän kuului Englannin maajoukkueeseen ja oli Liverpoolin joukkueessa voittamassa kolme kertaa Euroopan cupin, kerran UEFA-cupin, viisi kertaa Englannin liigamestaruuden sekä kahdesti Englannin liigacupin. Kaudella 1979–1980 sekä pelaajat että toimittajat valitsivat hänet Englannin vuoden pelaajaksi. McDermott aloitti liigauransa vuonna 1969 Buryssä, josta hän siirtyi Newcastle Unitediin helmikuussa 1973. Liverpool osti hänet marraskuussa 1974, ja kahdeksan kauden aikana McDermott pelasi seurassa 232 liigaottelua ja teki niissä 54 maalia. Liverpoolin voittaessa ensimmäisen kerran Euroopan cupin vuonna 1977 McDermott teki maalein 3–1 päättyneessä loppuottelussa saksalaista Borussia Mönchengladbachia vastaan joukkueensa ensimmäisen maalin. Menestyksekkäiden Liverpool-vuosien jälkeen hän palasi Newcastleen syyskuussa 1982 ja pelasi siellä kaksi kautta. Viimeisinä aktiivivuosinaan hän pelasi vielä irlantilaisessa Cork Cityssä ja kyproslaisessa APOEL FC:ssä. McDermott pelasi 25 maaottelua ja teki niissä kolme maalia vuosina 1977–1982. Hän pelasi kahdessa ottelussa EM-kilpailuissa 1980 ja kuului Englannin miehistöön myös MM-kilpailuissa 1982 mutta ei päässyt tuolloin kentälle. Maaottelumaaleistaan hän teki kaksi, joista toisen rangaistuspotkusta, Norjaa vastaan syyskuussa 1980 ja yhden Sveitsiä vastaan toukokuussa 1981. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Avon Rubber

Avon Rubber p.l.c. on brittiläinen yritys, joka on erikoistunut suunnittelemaan ja valmistamaan hengityssuojavarusteita, kumi- ja polymeerituotteita sekä lypsykoneiden osia. Yhtiön päämaja sijaitsee Melkshamissa Englannissa. ==Historia== Vuonna 1885 Messrs E. G. Browne ja J. C. Margetson ostivat omistukseensa kumiesineisiin erikoistuneen myllyn (Avon Mill -myllyn) Avonin läheltä. Yhtiön tuotteita olivat aluksi, mm. kiinteät renkaat sekä tehtaiden liukuhihnat, mutta jo 1900-luvun alussa yhtiö aloitti paineistettujen polkupyörien ja autonrenkaiden tuotannon. 1950-luvulla yhtiö laajensi toimintaansa ostamalla kilpailevia yrityksiä sekä alkoi valmistaa lentokoneiden osia ja täytettäviä veneitä. Myös kilpa-autojen renkaiden valmistaminen ja toimittaminen urheiluautoluokkiin sekä Formula 1 -sarjaan alkoi (vuoden 1958 lisäksi Avon toimitti F1-renkaita myös vuosina 1981–82). Vuonna 1994 yhtiön meriosasto Avon Inflatables Ltd. myytiin ja vuodesta 1998 yritys on kuulunut ranskalaiseen Zodiac Marineen. Yhtiön rengasosasto Avon Tyres myytiin yhdysvaltalaiselle renkaita valmistavalle Cooper Tire & Rubber Companylle vuonna 1997. Kesäkuussa 2005 Avon hankki omistukseensa turvavarusteosasto International Safety Instruments, Inc. (ISI). Elokuussa 2006 yhdysvaltalainen johtoporras osti Avonin auto-osasto Avon Automotiven, josta muodostui erillinen osasto Avon Automotive Holdings Inc.. Myös vuonna 2008 Avon myi omistamansa aerosoliosaston Crosslinks Ltd.:lle ja kumiseostehtaan SPC UK:lle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yrityksen kotisivut * SPC UK kotisivu Luokka:Rengasvalmistajat Luokka:Brittiläiset yritykset