EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Džani-Vedenon väijytys (2000)

Džani-Vedenon väijytys oli tšetšeenikapinallisten toteuttama Venäjän sisäministeriön erikoisjoukkojen (OMON) väijytys lähellä Džani-Vedenon kylää Tšetšeniassa 29. maaliskuuta 2000. Suurin osa väijytetyistä venäläisistä kaatui, minkä lisäksi tappioita kärsi heidän avukseen lähetetty armeijan osasto. ==Tausta== Džani-Vedeno on kylä Tšetšenian eteläosien vuoristoseudulla. Monet tšetšeenitaistelijat olivat siirtyneet maan vuoristoseudulle Venäjä edetessä Tšetšeniaan toisen Tšetsnian sodan alettua. Niiden mukana olivat myös Ibn al-Khattabin johtamat Islamilaisen kansainvälisen prikaatin taistelijat, jotka olivat vastuussa Džani-Vedenon väijytyksestä. ==Väijytys== Väijytys toteutettiin 29. maaliskuuta 2000. Väijytetyt venäläisjoukot olivat Venäjän sisäministeriön alaisia erikoisjoukkoja (OMON), Permin alueelta. Väijytyspaikka oli lähellä Džani- Vedenoa sijainneella rotkolla, jonka kautta kohti Dargon kylää liikkeellä olleet venäläiset kulkivat. Mukana oli 49 kevyesti aseistettua sotilasta ja ainakin yksi panssaroitu ajoneuvo, sekä muita ajoneuvoja. Venäläiset olivat jonkin aikaa ennen väijytystä seuranneet kapinallisten radioliikennettä ja he tiesivät näiden valmistelevan väijytystä. Jostakin syystä tieto ei kuitenkaan siirtynyt asevoimilta sisäministeriön joukoille. Ilmeisesti heitä varoitti myös mukana ollut tšetšeeniopas, joka vaati joukkojen pysäyttämistä ennen väijytyspaikkaa. Väijyttäjät saivat kulkueen loukkuun singoilla. Väijytys tallentui Sergei nimisen kaatuneen poliisin videokameraan, joka Sergein kaaduttua nauhoitti vielä taistelun ääniä. Tapioita kärsi myös Venäjän armeijan osasto, joka oli lähetetty väijytyspaikalle väijytettyjä auttamaan. ==Seuraukset== Väijytyspaikalla kaatuneiden määrästä annettiin venäläisten taholta eri lukemia. Vedenon alueen venäläisjoukkoja johtanut eversti Ilija Lukinin mukaan väijytyspaikalla kaatui 37 sotilasta. Väijytyspaikalle lähetty armeijan osasto menetti vähinään kuusi miestä kaatuneina ja 15 haavoittuneina. Kaatuneita oli yhteensä siis vähintään 43 ja heistä 23 oli lähtöisin Venäjän presidentti Boris Jeltsinin nuoruuden kotipaikkakunnalta Bereznikistä Permin alueella. Kaatuneiden ruumiita ansoitettiin miinoilla. Tšetšeenit ottivat 10 vankia. Vangit he yrittivät myöhemmin vaihtaa eversti Juri Budanoviin, joka oli pidätetty tšetšeeni Elza Kungajevan raiskauksesta ja murhasta. Vaihtoon ei kuitenkaan suostuttu. Yhdeksän vankia teloitettiin ampumalla huhtikuussa tšetšeenien antaman aikarajan päätyttyä. Venäjän puolustusministeri Igor Sergejev sanoi huhtikuussa tapahtumien juontuneen joukkojen johdon ja kurin ongelmista, väittäen tosin myös että alueen viimeiset kapinallisjoukot oli nyt lyöty hajalle. ==Lähteet== Luokka:Toinen Tšetšenian sota Luokka:Venäjän taistelut Luokka:Vuoden 2000 konfliktit
Kunniallinen petkuttaja

Kunniallinen petkuttaja on Ritva Nuutisen ohjaama suomalainen televisioelokuva vuodelta 1985, joka perustuu Tove Janssonin samannimiseen romaaniin vuodelta 1983. Elokuva on MTV-teatterin tuottama ja se sai ensi-iltansa MTV:n Aitiopaikka-ohjelmapaikalla 03. joulukuuta 1985. Soli Labbart voitti elokuvasta vuonna 1986 parhaan naispääosan Jussin. Elokuva käsittelee kahden erilaisen elämänkatsomuksen omaavan naisen välistä konfliktia, petollisuutta sekä rehellisyyttä. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1985 suomalaiset elokuvat
Strilets

Strilets (, suom. ’jousimies’) oli viikoittain ilmestynyt ukrainalainen sanomalehti. Se oli suunnattu Ukrainan Galitsian armeijan sotilaille, ja sitä julkaisi Ukrainan Galitsian armeijan komentajan lehdistötoimisto. Lehteä ilmestyi tammikuusta lokakuuhun 1919 kaikkiaan 95 numeroa. Lehden levikki oli enimmillään 16 000\. Lehden toimittajia olivat Vasyl Patšovskyi, Ivan Krevetskyi, Hryhori Myketei ja Osyp Nazaruk. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset sanomalehdet Luokka:Lakkautetut lehdet
Bittikartta

Bittikartta tarkoittaa tietotekniikassa joukkoa bittejä, joka on järjestetty taulukon kaltaiseen rakenteeseen. Eräs käyttökohde on bittikarttagrafiikka, jota käytetään digitaalisten kuvien tallennukseen. Bittikarttaindeksejä voidaan käyttää suurten datajoukkojen indeksointiin sekä nopean vasteajan kyselyihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bitmap * Bitmap Class Luokka:Tietorakenteet
Erik Borgström

Erik Georg Borgström (8. kesäkuuta 1882 Sipoo – 18. marraskuuta 1951 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen insinööri ja maanviljelijä, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Erik Borgströmin vanhemmat olivat maanviljelysneuvos Georg Borgström ja Hilda Lovisa Charlotta Hagströmer. Professori Leonard Borgström ja maanviljelysneuvos Nils Borgström olivat hänen veljiään. Erik Borgström opiskeli Polyteknillisessä opistossa Helsingissä 1902–1904, mutta siirtyi sitten opiskelemaan Zürichin teknilliseen korkeakouluun, josta hän valmistui insinööriksi vuonna 1908. Valmistuttuaan hän opiskeli vielä maataloutta Saksassa ja oli harjoittelija kartanoissa Ruotsissa. Palattuaan Suomeen vuonna 1911 hän osti tilan Tuusulasta, mutta tuli isänsä jälkeen vuonna 1918 Östersundomin kartanon haltijaksi. Tilalla hän keskittyi etenkin karjanjalostukseen, mistä hän sai useita tunnustuksia, mutta harjoitti myös muun muassa puutarhaviljelyä ja kehitti laidunratkaisuja. Borgström osallistui Sipoon kunnalliselämään ja hänet tunnettiin varsinkin lukkoihin perehtyneenä kansatieteellisenä keräilijänä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Borgström sai vuonna 1933.Maanviljelysneuvos Erik Borgström 60-vuotias. Helsingin Sanomat, 8.6.1942, s.2. ==Lähteet== Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset keräilijät Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Mustaraitatuikkija

Mustaraitatuikkija (Platytroctes apus) eli velttovalokuore on tuikkijoihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä. ==Koko ja ulkonäkö== Mustaraitatuikkija voi kasvaa suurimmillaan 18 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on korkea ja litteä, ovaalinmuotoinen. Selässä ja vatsassa on veltosta kudoksesta muodostunut köli. Selkäevä sijaitsee ruumiin takaosassa, rintaevät ovat hyvin pienet ja pyrstöevä on haarautunut. Kalalla on elin, josta se voi ruiskauttaa vihreänä hohtavaa nestettä. Mustaraitatuikkija on väriltään tumman ruskea. ==Levinneisyys ja elintavat== Mustaraitatuikkijan levinneisyysalue on hyvin laaja. Sitä tavataan lauhkeilta ja lämpimiltä alueilta niin Atlantista, Intian valtamerestä kuin Tyynestämerestäkin. Kalaa on tavattu 390-5 400 metrin syvyydestä ja tyypillisimmin se liikkuu 1 000-2 000 metrin syvyydessä. Mustaraitatuikkija kykenee sietämään hyvin vähähappisia olosuhteita. Lajin ravintoa on eläinplankton. ==Lähteet== Luokka:Hopeakuorekalat
Suuremõisan kartano

pienoiskuva|Suuremõisan kartano vuonna 2013. Suuremõisan kartano on Hiidenmaan tärkeimpiä nähtävyyksiä. Kartano kuului keskiajalla Liivinmaan ritarikunnalle, sen jälkeen Stackelbergeille, de la Gardieille ja Ungern-Sternberg-suvulle. Päärakennus on barokkityyliä ja valmistui 1750–1770-luvulla. Nykyisin rakennuksessa toimii koulu.. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suuremõisa castle (visitestonia.com) Luokka:Viron kartanot Luokka:Hiidenmaa
Rock'n'Swing Dance Club Comets

Rock’n’Swing Dance Club Comets ry (lyh. Comets) on helsinkiläinen tanssiurheiluseura, joka on erikoistunut rock’n’swing tansseihin. Seuran lajeja ovat balboa, blues, boogie woogie, bugg, collegiate shag, fusku, jazz roots, lindy hop, rockabilly, rock'n'roll ja west coast swing. Seuran menestynein tanssipari on Masi Saurén ja Anna Tyutyunyuk, joilla on boogie woogien maailmanmestaruus vuodelta 2021 ja MM-hopea vuodelta 2022. == Historia == Rock’n Roll Dance Club Comets sai alkunsa vuonna 1992. Seuran perustivat Tanssiklubi Starissa harrastuksen aloittaneet tanssijat ja nimensä mukaisesti Comets perustettiin rock’n’roll -seuraksi. Pian lajeiksi tulivat myös boogie woogie, bugg sekä lindy hop. Seuran alkuperäinen nimi Rock’n Roll Dance Club Comets muutettiin Rock’n’Swing Dance Club Comets:ksi vuonna 2021. == Tietoa seurasta == Comets on suomen suurin tanssiurheiluseura. Seurassa urheilee tällä hetkellä noin 1000 lasta, nuorta ja aikuista, joiden valmennuksesta vastaa noin 60 vapaaehtoista seuravalmentajaa ja ammattivalmentajaa. Comets on jäsenenä Suomen Tanssiurheiluliitossa (STUL), Suomen Seuratanssiliitossa (SUSEL) ja Etelä-Suomen Liikunta ja Urheilussa (ESLU). Seurassa aikuisten urheilu on laadukasta ja innostavaa, mistä kertoo muun muassa seuralle myönnetty Olympiakomitean Tähtimerkki. Seuran kehitykseen onkin viime vuosien aikana panostettu ja kehitystyö on näkynyt konkreettisesti esimerkiksi seuran viestinnässä, hallinnossa ja valmennuksen puolella. == Lindy in the Park == Comets on järjestää kesätiistaisin kaikille avoimet ja ilmaiset puistotanssit Oopperatalon amfiteatterilla ja niissä soitetaan tanssimiseen sopivaa swing- musiikkia. Puistotansseja on järjestetty vuodesta 2004 lähtien. Puistotanssien yhteenlaskettu kävijämäärä on ollut parhaimmillaan yli 2000 henkilöä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rock'n'Swing Dance Club Comets Luokka:Suomalaiset tanssiurheiluseurat Luokka:Helsinkiläiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1992 perustetut urheiluseurat
Dmitri Ovtšinnikov

Dmitri Ovtšinnikov (s. 19. elokuuta 2002 Tšita) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa Toronto Maple Leafsin organisaatiota. Hyökkääjänä pelaava Ovtšinnikov on Maple Leafsin viidennen kierroksen varaus vuodelta 2020. == Ura == Ovtšinnikov on Sibir Novosibirskin kasvatti. Kaudella 2019-2020 Ovtšinnikov pääsi debytoimaan Venäjän korkeimmalla sarjatasolla KHL:ssä, jossa hän pelasi kaksi ottelua jääden pisteittä. Kauden päätteeksi Toronto Maple Leafs varasi Ovtšinnikovin viidennellä kierroksella yhteensä 137. pelaajana vuoden 2020 varaustilaisuudessa. Seuraavien kahden kauden aikana Ovtšinnikov pelasi yhteensä 33 KHL-ottelua. Lisäksi hän pelasi Venäjän nuorten jääkiekkosarjassa Sibirin juniorijoukkueessa, jossa hän oli joukkueensa sisäisen pistepörssin ykkönen kaudella 2020-2021 tehtyään 40 runkosarjaottelussa tehot 20+31=51. Helmikuussa 2022 Ovtšinnikov siirtyi hänet varanneeseen Maple Leafsiin kolmivuotisella tulokassopimuksella. == Tilastot == 2019–2020 Sibir Novosibirsk KHL 2 0 0 0 00 - - - - - 2020–2021 Sibir Novosibirsk KHL 16 0 1 1 0 - - - - - 2021–2022 Sibir Novosibirsk KHL 17 1 2 3 0 - - - - - Toronto Marlies AHL 3 kautta yhteensä KHL 35 1 3 4 0 - - - - - == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Toronto Maple Leafsin pelaajat Luokka:Toronto Maple Leafsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hetki lyö (vuoden 2022 elokuva)

Hetki lyö () on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut suomalainen rikoskomediaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut J-P Valkeapää. Espanjaan sijoittuvan elokuvan pääosissa esiintyvät Outi Mäenpää, Ilkka Heiskanen, Johannes Holopainen ja Jari Pehkonen. Elokuvassa entinen missikilpailujen toinen perintöprinsessa Marjaleena (Mäenpää) pyörittää huonosti menestyvää baaria Espanjan Aurinkorannikolla poikansa Vilin (Holopainen) ja entisen rikollisen Mikon (Heiskanen) kanssa, kun Marjaleenan entinen mies Mato vapautuu vankilasta, ja alkaa juonia kolmikon pään menoksi. Elokuvan budjetti oli 2 683 000 euroa, jota Suomen elokuvasäätiö tuki 830 000 € summalla. Elokuvan on tuottanut Elokuvayhtiö Komeetta, ja sen levittää Scandinavian Film Distribution. KAVI on nosti elokuvan ikärajaa sallituksi yli 16-vuotiaille voimakkaan väkivallan ja voimakasta ahdistusta aiheuttavan sisällön perusteella. Elokuva sai teattereissa 7 429 katsojaa ja se tuotti 90 927 euron lipunmyyntitulot. Ilkka Heiskanen palkittiin elokuvasta parhaan sivuosan Jussi-palkinnolla 2023. == Rooleissa == == Arvosteluja == * Tero Kartastenpää, Helsingin Sanomat * Esa Karell, Film-O-Holic.com * Tuomas Riskala, Katso * Matti Rämö: Suomen Kuvalehti * Niko Ikonen, Episodi * Marko Kilpilampi, Kulttuuritähdet == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Luettelo Suomen matelijoista

Suomessa elää luonnonvaraisena viisi matelijalajia. Kaikki paitsi kyy ovat rauhoitettuja. == Liskot == * Sisilisko (Zootoca vivipara) * Vaskitsa (Anguis fragilis) == Käärmeet == * Kangaskäärme (Coronella austriaca) * Rantakäärme (Natrix natrix) * Kyy (Vipera berus) Suomi Matelijat
Kylmäkosken työväentalo

Kylmäkosken työväentalo on Akaan Kylmäkosken taajamassa sijaitseva työväentalo. ==Historiaa== Kylmäkosken työväenyhdistys perustettiin vuonna 1902. Yhdistys sai Vanhanhautaan tilan omistajalta Bertta Faveinilta lahjaksi tontin työväentalon rakentamiseksi vuonna 1906. Kartanon poika oli suunnitellut saavansa työväen kannatuksen eduskuntavaaleissa. Kun yhdistys ei asettanutkaan poikaa kansanedustajaehdokkaakseen, kartanon omistaja vaati lahjakirjan mitätöimistä. Kihlakunnanoikeus katsoi lahjoituksen kuitenkin lailliseksi ja yhdistys sai pitää tontin omanaan. Yhdistys osti Uudenhautaan ja Vanhanhautaan kartanoiden yhteisen meijerirakennuksen, joka siirrettiin tontille. Tontti tasattiin ja perustukset tehtiin talkoilla. Rakennus teetettiin urakalla vesikattoon asti ja loput tehtiin taas talkoilla. Vihkiäisiä vietettiin marraskuussa 1907. Sisällissodan jälkeen suojeluskuntalaiset takavarikoivat työväentalon ja haastoivat yhdistyksen oikeuteen vaatien korvauksia mm. punakaartilaisten voin ottamisesta meijeriltä. Yhdistys voitti jutun ja talo saatiin takaisin keväällä 1919. Takavarikon aikana suojeluskuntalaiset käyttivät taloa majapaikkanaan ja rakensivat tontille ulkohuonerakennuksen, johon tuli aitta, kaksi varastoa, talli kahdelle hevoselle ja käymälät. Työväenyhdistys oli hankkinut rakennusaineet jo aiemmin ja rakentaminen teetettiin pakkotyönä työväenliikettä lähellä olevilla työläisillä, jotka eivät kuuluneet punakaartiin eivätkä joutuneet vankilaan. Ulkorakennuksen päässä sijainnut aitta purettiin vuonna 1974. ==Rakennus== Työväentalo on hirsirunkoinen. Se vuorattiin laudoilla ja maalattiin punaiseksi vuonna 1939. Alkuperäisenä katteena oli päre, joka vuosina 1952 ja 1954 vaihdettiin peltiin. Sisäseinät olivat aluksi vuoraamattomat. Vuonna 1936 seinien alaosa paneloitiin ja yläosaan laitettiin kartonki. Vuonna 1975 tilalle laitettiin lastulevy ja kartonki. Taloa on kunnostettu pitkin 2000-lukua: vuonna 2008 talo liitettiin kunnan vesi- ja viemäriverkkoon, vesikatto uusittiin konesaumatuksi peltikatoksi vuonna 2015 ja sali remontoitiin 2016. Talossa on juhlasali näyttämöineen, takkahuone, ravintola, keittiö, eteinen ja vaatesäilytys. Betonirakenteissa alakerrassa sijaitsevat wc-tilat ja varastot. lämmitysjärjestelmänä on puuhella, takka ja 3 kamiinaa. ==Nykyinen toiminta== Oman käytön lisäksi talolla järjestetään erilaisia tilaisuuksia ja tapahtumia, mm. perhejuhlia, kokouksia, jumalanpalveluksia ja kesäleirejä. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Akaan rakennukset ja rakennelmat
Sandra Andersen Eira

Sandra Andersen Eira on norjalainen ja saamelainen poliitikko. Hän oli Norjan saamelaiskäräjien jäsen vuosina 2017–2021. Helmikuussa 2022 Venäjän hyökättyä Ukrainaan Andersen Eira värväytyi Ukrainassa muodostettuun kansainväliseen aluepuolustuslegioonaan. Moskovalainen oikeusistuin antoi hänestä pidätysmääräyksen ja ilmoitti vangitsevansa hänet poissaolevana huhtikuussa 2024.Russia Issues Arrest Warrant for Norwegian Ex-Politician The Moscow Times 9.4.2024, viitattu 9.4.2024 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Norjalaiset saamelaispoliitikot Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eksoottinen lemmikki

Eksoottinen lemmikki tarkoittaa perinteisistä lemmikeistä poikkeavaa, lemmikkinä pidettävää eläintä. Eksoottisuuden määritelmä vaihtelee lähteen mukaan. Esimerkiksi eläinlääkäriasemien toimenkuvauksissa jopa kaikki lemmikit koiraa ja kissaa lukuun ottamatta voidaan lukea eksoottisiksi. Tämä jättäisi eksoottisiksi lemmikeiksi niinkin tutut eläimet kuin kanit, marsut, hamsterit, rotat ja hiiret. Yleisesti hyötykäytössä pidettyjä eläimiä, kuten hevosia, vuohia, lampaita, sikoja, hanhia, ankkoja tai kanoja ei yleensä pidetä eksoottisina, mutta niistä voi olla eksoottisena pidettyjä rotuja. Samoin kana- tai vesilinnuissa voi olla eksoottisempia lajeja kuin kesykana, -ankka ja -hanhi, esimerkiksi koristelintuina pidetyt kulta- tai platinafasaani. Suomessa toimii Suomen eksoottisten eläinten harrastajayhdistysten liitto ry, joka antaa jäsenyhdistyksiensä itse määrittää, onko eläin eksoottinen vai ei. Tällä hetkellä yhdistyksen pariin kuuluvat fretit ja haisunäädät, lemmikkisiilit, kalat, matelijat, sammakkoeläimet, selkärangattomat, sisällä pidettävät lemmikkilinnut sekä jyrsijöistä chinchilla. Näiden lisäksi Suomessa eksoottiseksi luettavina voisi pitää sokerioravia ja kotipäästäisopossumeja sekä tavallisuudesta poikkeavia jyrsijälajeja, kuten tuuheahäntähyppymyyrä tai kääpiöhiiret. Maailmalla, jossa lemmikkiharrastuksen piirissä oleva lajikattaus on Suomea huomattavasti laajempi, voi eksoottisten lemmikkien pariin kuulua lajeja, joita ei Suomessa saa edes pitää lemmikkinä. Näitä voivat olla esimerkiksi kädelliset ja isot kissapedot, joiden pito on yksityisiltä ihmisiltä Suomessa kielletty. Nykyään on kiellettyä myös haisunäätien pito, mutta ennen kieltoa hankitut yksilöt saa pitää niiden elämän loppuun saakka. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen eksoottisten eläinten harrastajayhdistysten liitto ry Luokka:Lemmikkieläimet
Mimmi Puolakka

Karoliina Vilhelmiina ”Mimmi” Karlsson (o.s. Karlsson, myöh. Puolakka; 1. elokuuta 1878 Helsinki – 3. maaliskuuta 1955 Kotka)Kuolinilmoitus, Mimmi Karlsson, Suomen Sosialidemokraatti, 1955, No 63, sivu 7, julkaistu 6.3.1955 oli suomalainen poliitikko, joka toimi Suomen sosialidemokraattisen naisliiton puheenjohtajana vuosina 1907–1909. Puolakka työskenteli Viipurissa muun muassa palvelijana ja silittäjänä sekä toimi Viipurin Työväen Teatterin puvustonhoitajana. Myöhemmin hän omisti pesulan Viipurissa.Viipurin uusi pesula, Kansan Työ, 1939, No 38, sivu 2, julkaistu 15.2.1939 Hän oli myös Viipurin työväenyhdistyksen johtohahmoja. Mimmi Puolakan puoliso oli muurari August Puolakka (s. 1876), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1906. He erosivat myöhemmin.Helsingin Sanomat, 1948, No 204, sivu 6, julkaistu 1.8.1948 == Lähteet == Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
H’olodnohirsko-Zavodska-linja

H’olodnohirsko-Zavodska (, ) on Harkovan metron ensimmäinen linja. Linjan ensimmäinen vaihe avattiin 23. elokuuta 1975. Linjalla on 13 asemaa, ja sen pituus on 17,3 kilometriä. == Historia == Neuvostoliiton ministerineuvosto hyväksyi suunnitelman Harkovan metron ensimmäiseksi vaiheeksi vuonna 1967. Metron rakennustyöt alkoivat heinäkuussa 1968. Linjan ensimmäinen vaihe H’olodna hora – Turboatom avattiin 23. elokuuta 1975. Toinen osa Turboatomilta eteenpäin Industrialnaan avattiin 11. elokuuta 1978. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen joillekin asemille on annettu uudet nimet vanhojen, neuvostoaikaisten nimien tilalle: Asema Entinen nimi Vuodet Entisen nimen merkitys Palats Sportu Komsomolska 1978–1994 Komsomol Maršala Žukova 1994–2016 Georgi Žukov H’olodna hora Vulytsja Sverdlova 1975–1995 Jakov Sverdlov Imeni O.S. Maselskoho Industrialna 1978–2004 teollisuus Maidan Konstytutsiji Radjanska 1975–2015 neuvosto Industrialna Proletarska 1978–2016 proletaari Turboatom Moskovskyi Prospekt 1975–2019 Moskova == Asemat == Linjan asemat lännestä itään ovat: * H’olodna hora (, ) * Pivdennyi vokzal (, ) * Tsentralnyi rynok (, ) * Maidan Konstytutsiji (, ) * Prospekt Haharina (, ) * Sportyvna (, ) * Zavod imeni Malyševa (, ) * Turboatom (, ) * Palats Sportu (, ) * Armijska (, ) * Imeni O.S. Maselskoho (, ) * Traktornyi zavod (, ) * Industrialna (, ) == Lähteet == Luokka:Harkovan metro
Saltivska-linja

Saltivkan linja (, ) on Harkovan metron toinen linja. Linjan ensimmäinen vaihe avattiin 10. elokuuta 1984. Linja on nimetty Saltivkan asuinalueen () mukaan. Linjalla on kahdeksan asemaa, ja sen pituus on 10,2 kilometriä. == Historia == Neuvostoliiton ministerineuvosto hyväksyi suunnitelman Harkovan metron toiseksi linjaksi vuonna 1976 vuosi ensimmäisen linjan, H’olodnohirsko- Zavodska-linjan avaamisen jälkeen. Linjan ensimmäinen vaihe Akademika Barabašova – Istorytšnyi muzei avattiin 10. elokuuta 1984. Toinen osa Istorytšnyi muzeilta eteenpäin Herojiv Pratsiin avattiin 24. lokakuuta 1986. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen joillekin asemille on annettu uudet nimet vanhojen, neuvostoaikaisten nimien tilalle: Asema Entinen nimi Vuodet Universytet Dzeržynska 1978–1994 Akademika Barabašova Barabašova 1978–2004 == Asemat == Linjan asemat koillisesta lounaaseen ovat: * Herojiv Pratsi (, ) * Studentska (, ) * Akademika Pavlova (, ) * Akademika Barabašova (, ) * Kyjivska (, ) * Puškinska (, ) * Universytet (, ) * Istorytšnyi muzei (, ) == Lähteet == Luokka:Harkovan metro
Titane

Titane on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut ranskalais-belgialainen kauhudraamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Julia Ducournau. Sen pääosia esittävät Vincent Lindon, Agathe Rousselle, Garance Marillier ja Laïs Salameh. Elokuvan keskiössä ovat pakomatkalla oleva tappaja Alexia, jolla on titaanilevy päässään, sekä palomies Vincent, joka luulee Alexian olevan hänen kadonnut poikansa. Titane sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 2021, missä se palkittiin Kultaisella palmulla. Voiton myötä Ducournausta tuli toinen naisohjaaja, joka ollaan palkittu kyseisellä palkinnolla. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta ja se valittiin Ranskasta kilpailemaan parhaan kansainvälisen elokuvan Oscarista, mutta se ei päässyt ehdolle. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 2021 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset kauhuelokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Belgialaiset elokuvat Luokka:Sarjamurhaajaelokuvat Luokka:Kultainen palmu -palkitut elokuvat Luokka:Elokuvat seksuaali- ja sukupuolivähemmistöistä
Oleksijivska-linja

Oleksijivska (, ) on Harkovan metron kolmas linja. Linjan ensimmäinen vaihe avattiin 6. toukokuuta 1995. Linjalla on yhdeksän asemaa, ja sen pituus on 11,1 kilometriä. == Historia == Linjan ensimmäinen vaihe Naukova–Metrobudivnykiv avattiin 6. toukokuuta 1995. Laajennusosa Naukovalta eteenpäin 23 Serpnjalle asti avattiin 21. elokuuta 2004. Oleksijivskan asema avattiin 21. joulukuuta 2010 ja Peremohan asema 19. elokuuta 2016. Metrobudivnykivin aseman nimi oli vuosina 2000–2016 Metrobudivnykiv imeni H. I. Vaštšenka (, ). Arh’itektora Beketovan aseman nimi oli vuoteen 2016 asti Ploštša Povstannja (, ). == Asemat == Linjan asemat pohjoisesta etelään ovat: * Peremoha (, ) * Oleksijivska (, ) * 23 Serpnja (, ) * Botanitšnyi sad (, ) * Naukova (, ) * Deržprom (, ) * Arh’itektora Beketova (, ) * Zah’ysnykiv Ukrajiny (, ) * Metrobudivnykiv (, ) == Lähteet == Luokka:Harkovan metro
Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelma

Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelma julkaistiin 26. toukokuuta 2021. Suunnitelma on osa Suomen kestävän kasvun ohjelmaa. Kaikkien EU-maiden pitää esittää kansallinen elpymis- ja palautumissuunnitelma (RRP), jotta ne voivat saada EU:n elpymis- ja palautumistukivälineen (RRF) rahoitusta. Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelma muodostuu neljästä kokonaisuudesta: vihreä siirtymä; digitalisaatio; työllisyys ja osaaminen sekä sosiaali- ja terveyspalvelut. Euroopan komissio julkisti myönteisen arvion Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelmasta 4. lokakuuta 2021. EU-maiden valtiovarainministerit keskustelivat Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelmasta videoneuvottelussaan 28. lokakuuta 2021. EU:n neuvosto hyväksyi suunnitelman muodollisesti kirjallisella menettelyllä 29. lokakuuta 2021. == Lähteet == Luokka:Suomen talous
Suomen Olympiavoittajat

Suomen Olympiavoittajat ry on suomalainen yhdistys, jonka varsinaiseksi jäseneksi voivat päästä kaikki olympialaisissa tai paralympialaisissa kultamitalin voittaneet suomalaiset urheilijat. Paralympiavoittajat ovat päässeet yhdistyksen jäseniksi vuodesta 2024 lähtien. Yhdistys perustettiin vuonna 1950 nimellä Suomen kultamitalimiehet. Nykyiseen muotoonsa yhdistyksen nimi muutettiin vuonna 1969. Tammikuussa 2024 yhdistys teki sääntömuutoksen ja kutsui jäseniksi myös suomalaiset paralympiavoittajat. Sääntömuutoksen jälkeen yhdistykseen kuului yhteensä 130 jäsentä, 67 olympiavoittajaa ja 63 paralympiavoittajaa. == Katso myös == * Luettelo suomalaisista olympiamitalisteista == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheilujärjestöt Luokka:Suomi olympialaisissa
Velykyi Burluk

Velykyi Burluk () on Itä-Ukrainassa Harkovan alueen itäosissa, Donetsin Velykyi Burluk -sivuhaaran varrella sijaitseva kylä ja aiempi kaupunkityyppinen taajama. Väkiluvuksi arvioitiin 3 656 (1.1.2021). Vuoden 2001 väestönlaskennassa taajamassa oli 5 007 asukasta, joista enemmistö oli ukrainalaisia. Heinäkuun 2020 aluehallinnolliseen uudistukseen saakka taajama oli Velykyi Burlukin piirin hallintokeskus, mutta piirejä yhdistettäessä siitä tuli osa 133 135 asukkaan (2021) Kupjanskin piiriä. Velykyi Burlukilla oli kaupunkityyppisen taajaman asema vuosina 1963-2024. Ukraina lakkautti tammikuussa 2024 kaupunkityyppiset taajamat osana Neuvostoliittoon liittyvistä käsitteistä luopumista, jolloin paikkakunnan asema muuttui kyläksi. Velykyi Burlukista on 108 kilometriä aluekeskus Harkovaan. Venäjän Belgorodin alueen rajalle on matkaa maanteitse noin 34 kilometriä. Taajaman itäpuolelta sen ohittaa Belgorodista Kupjanskiin kulkeva rautatie. Velykyi Burlukin taajamassa on linja-autoasema ja kotiseutumuseo. Amerikkalaisen Maxar Technologies -yhtiön kaukokartoitusaineisto kertoi, että Venäjä oli koonnut – osana hyökkäystänsä Ukrainaan – 13 kilometrin mittaisen sotilaskolonnan 8. (11.) huhtikuuta 2022 taajamaa kohti johtavalle tieuralle Valuikin ja Belgorodin alueen rajan välillä. Velykyi Burluk Bus Station 06.2019 (02).jpg|Velykyi Burlukin linja-autoasema. ==Lähteet== Luokka:Kupjanskin piirin kaupunkityyppiset taajamat Luokka:Ukrainan kylät
Ali Omar

Ali Omar (s. 1975 Vantaa) on suomalainen enkelisijoittaja, lääkäri ja yrittäjä. Hän vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Kainuussa, opiskeli lääkäriksi Oulussa ja asuu ja työskentelee nykyään Helsingissä. Omar perusti vuonna 2007 Kustaa Pihan kanssa terveydenhuollon palveluyrityksen Med Groupin, jonka toiminta keskittyi aluksi ensihoitoon, mutta laajeni seuraavina vuosina kattamaan yleis- ja hammaslääkäripalvelut sekä kotiin vietävät hoivapalvelut. Kun Med Groupin osake-enemmistö myytiin ruotsalaiselle Adelis- pääomasijoitusyhtiölle vuonna 2014, Ali Omar jatkoi yhtiön varatoimitusjohtajana. Vuodesta 2017 nimellä ONNI markkinoitu Med Group myytiin vuonna 2018 kahdelle eri ostajalle: lääkäri- ja hoivapalvelut siirtyivät Tradekalle ja hammaslääkäriasemat puolestaan Oral-brändin alle Colosseum Dental Groupille. Jätettyään Med Groupin Omar on keskittynyt startup-sijoitustoimintaan. Omar on suomalaisen bisnesenkeliverkosto Finnish Business Angels Networkin (FiBAN) jäsen ja toimi yhdistyksen hallituksessa 2018–2019. FiBAN valitsi Omarin vuoden bisnesenkeliksi 2019. Enkelisijoittajana Omaria kiinnostavat erityisesti uudet teknologiat ja B2B SaaS. Alkuvuonna 2022 hänen portfoliossaan oli yli 30 startup-yritystä ja kolme exitiä. Omar tunnetaan Suomen startup-ekosysteemissä aktiivisena osallistujana ja sparraajana. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1975 syntyneet
Elektroejakulaatio

Elektroejakulaatio on menetelmä, jolla otetaan sähköisellä stimulaatiolla siemennestettä sukukypsiltä urosnisäkkäiltä. Toimenpidettä käytetään eri lajien jalostusohjelmissa ja tutkimustarkoituksiin sekä miesten siemensyöksyhäiriöiden hoidossa. Elektroejakulaatiota käytetään myös ihmisillä hedelmöityshoidoissa.Miehestä johtuvaa lapsettomuutta voidaan hoitaa Ihmisillä sähköejakulaatio suoritetaan yleensä yleispuudutuksessa.The Diagnosis and Treatment of Male Infertility Siinä sähköinen anturi työnnetään peräsuoleen eturauhasen viereen. ==Lähteet== Luokka:Keinohedelmöitys Luokka:Uroksen sukupuolielimistö
Tomorrow’s Modern Boxes

Tomorrow's Modern Boxes on Radioheadin laulajan Thom Yorken sooloalbumi, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2014. == Kappaleet == # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: THOM YORKE: Tomorrow’s Modern Boxes Viitattu 13.4.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 albumit
Suspiria (soundtrack)

Suspiria on Radioheadin laulajan Thom Yorken sooloalbumi, joka julkaistiin 26. lokakuuta 2018. == Kappaleet == === Levy 1 === # # # # # # # # # # # # # # === Levy 2 === # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Thom Yorken tumma elokuvamusiikki velloo piinallisesti Viitattu 13.4.2022. * Keskisuomalainen: Levyarvio: Suspiria-soundtrack ei yllä Thom Yorken soololevyjen tasolle Viitattu 13.4.2022. * Soundi: Levyarvio: Suspirian soundtrack on elokuvalle uskollinen – Thom Yorken elokuvasävelmät eivät muodosta itsenäistä teosta Viitattu 13.4.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 albumit
Palats Ukrajinan metroasema

Palats Ukrajina () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 29. joulukuuta 1984. Vuoteen 1991 asti asema tunnettiin nimellä Tšervonoarmijska (). == Galleria == Kuva:Palats Ukraina Metro Station Red Army soldier.jpg|Aseman vallankumousaiheinen koriste. Kuva:Entrance to Palats -Ukrayina- station , Kiev Metro. Kiev, Ukraine, Eastern Europe.jpg|Aseman sisäänkäynti == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kiovan metro
Kramatorskin rautatieasema

Kramatorskin rautatieasema () on rautatieasema Ukrainassa, josta lähtee kaukojunia Kiovaan ja Odessaan. Asemalle osui OTR-21 Totška -ballistinen ohjus Venäjän hyökkäyssodassa huhtikuussa 2022, jolloin ainakin 50 ihmistä sai surmansa ja yli 100 loukkaantui. Donetskin alueen kuvernöörin mukaan Venäjä aikoo estää siviilien evakuoinnin. == Lähteet == Luokka:Donetskin alue Luokka:Ukrainan rautatieliikennepaikat Luokka:1860-luvulla rakennetut rautatieliikennepaikat
Anima

Anima on Radioheadin laulajan Thom Yorken sooloalbumi, joka julkaistiin 27. kesäkuuta 2019. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Radioheadin kiristystarina oli todennäköisesti humpuukia, mutta yli 20 vuoden takaisilta demoilta löytyy kiehtova yksityiskohta liittyen laulaja Thom Yorken uuteen albumiin Viitattu 13.4.2022. * Soundi: Levyarvio: Thom Yorken uusi soolo uppoaa mielen syvyyksiin – Anima on sävelteos ahdistukselle Viitattu 13.4.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 albumit
Lybidskan metroasema

Lybidska () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 29. joulukuuta 1984. == Galleria == Kuva:Lybidska metro station Kiev 2010 05.jpg|Asemalaituri Kuva:Скам’янілі морські лілії (Crinoidea) - голкошкірі донні тварини. Київське метро.jpg|Aseman koristelua == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kiovan metro
Kymmenlonkeroiset

Kymmenlonkeroiset (Decapodiformes) on mustekaloihin kuuluva ylälahko, jonka edustajilla on kahdeksan suulonkeron lisäksi kaksi pyyntilonkeroa. == Luokittelu == Kymmenlonkeroiset on aiemmin jaettu kahteen lahkoon, jotka ovat seepiat (Sepioidea) ja kalmarit (Teuthoidea). Fylogeneettiset tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että molemmat lahkot ovat polyfyleettisiä eli epäluonnollisia. Myöhemmin seepioiden lahkosta on erotettu kolme uutta lahkoa: Idiosepida, Sepiida ja Spirulida. Samaan tapaan kalmarit jaetaan nykyään seuraaviin lahkoihin: Bathyteuthida, Myopsida ja Oegopsida. Kymmenlonkeroiset jaetaan nykyään alla oleviin lahkoihin. Värijako seuraa vanhaa luokitusta. Lahko Kuva Lajimäärä Bathyteuthida 9 Myopsida 48 Oegopsida 253 Idiosepida 7 Sepiida 150px 216 Spirulida 1 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Pääjalkaiset
Demijivskan metroasema

Demijivska () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 15. joulukuuta 2010. == Galleria == Kuva:Demiivska metro station Kiev 2010 04.jpg|Asemalaituri Kuva:Станція метро Деміївська.jpg|Aseman sisäänkäynti == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kiovan metro
Yoga Horror

Yoga Horror on Babelin debyyttialbumi, joka julkaistiin 4. maaliskuuta 2022. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Levyarvio: Viehättävää rehellisyyttä ja pehmeitä linjoja – Babelin Yoga Horror on luontevaa jatkoa tekijöidensä uralla, mutta mikä on sen sisältö? Viitattu 13.4.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset popalbumit
Holosijivskan metroasema

Holosijivska () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 15. joulukuuta 2010. == Galleria == Kuva:Голосеевская 04.jpg|Asemalaituri Kuva:Holosiivska1.JPG|Asema rakenteilla == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kiovan metro
Vasylkivskan metroasema

Vasylkivska () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 15. joulukuuta 2010. == Galleria == Kuva:Vasylkivska metro station Kiev 2011 05.jpg|Aseman lippuhalli Kuva:Vasylkivska-Metro-Entrance.jpg|Aseman sisäänkäynti == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kiovan metro
Luettelo marsuroduista

Katso pidemmät rotukuvaukset: Marsu. == Pitkäkarvaiset == * Alpakka * Sheltie * Peruaani * Coronet * Lunkarya * Texel * Merino == Karkeakarvaiset == * Abessinialainen * Teddy * Ch-teddy * Rex == Sileäkarvaiset == * Self (roturyhmä) * Nonself (roturyhmä) * Crest (roturyhmä) * Satiini == Karvattomat == * Skinny * Baldwin Luokka:Luettelot eläimistä *
Killinkosken työväentalo

Killinkosken työväentalo on Virtojen Killinkosken kylässä sijaitseva työväentalo. Talo sijaitsee valtakunnallisesti merkittävässä Killinkosken tehdasyhdyskunnan rakennetussa kulttuuriympäristössä. ==Historiaa== Toisveden työväenyhdistys perustettiin Forssan kokouksen innoittamana vuodenvaihteessa 1903—1904. Yhdistyksen yhteyteen perustettiin oma kirjasto, naisjaosto, raittiusseura, puhujaseura, näytelmäkerho, urheilukerho, torvisoittokunta ja Punakaarti (1906). Yhdistys perusti myös oman käsinkirjoitetun sanomalehden. Yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen syyskuussa 1904. jäseniä oli 55 henkeä, joista puolet (27) oli naisia. Yhdistys vaihtoi nimekseen Killinkosken työväenyhdistys vuonna 1914.Työväenyhdistystoimintaa Virroilla 115 vuotta, s. 207 ==Rakennus== Työväentalo valmistui Aittonemeltä vuokratulle tontille vuonna 1908. Tupaantuliaisia vietettiin 19. heinäkuuta 1908. Työväentalon viereen yhdistys rakensi toisen talon, jonka se vuokrasi Virtain Osuuskaupalle.Työväenyhdistystoimintaa Virroilla 115 vuotta, s. 46, 208 Vuosina 1914–1916 työväentalo toimi venäläisten linnoitustyöntekijöiden majoitustilana. Vaasan läänin kuvernöörin määräyksestä työväentalon ovet olivat suljettuina vuosina 1917–1918. Aseita etsiessään suojeluskunta hajotti ja tuhosi talon irtaimistoa. Yhdistys sai talonsa takaisin 15. helmikuuta 1919, kunnosti sen ilkivallan jäljiltä ja aloitti toiminnan uudelleen.Työväenyhdistystoimintaa Virroilla 115 vuotta, s. 84, 96 Talo on hirsirunkoinen ja rankorakenteinen. Rakennus vuorattiin laudoilla vuonna 1960. Samalla alkuperäinen pärekatto muutettiin peltikatoksi. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen sekä huoneen ja keittiön asunto. ==Nykyinen toiminta== Yhdistyksen oma talon käyttö on vähäistä, mutta muut toimijat käyttävät tiloja, koska talo sijaitsee keskeisellä paikalla kylän keskustassa ja talon sali näyttämöineen on suuri. Talolla on järjestetty juhlia, erilaisia tilaisuuksia ja bingotapahtumia. Talolla harrastavat muun muassa urheiluseura, tanssikerho ja näytelmäpiiri. Kahvila on ajoittain toiminut keskioluen anniskelupaikkana. Työväentaloa on käytetty myös äänestyspaikkana. == Lähteet == * ===Viitteet=== Työväentalo Luokka:Työväentalot Luokka:Virtain rakennukset ja rakennelmat
Balaklija

Balaklija (; vuosina 1817–1891 Novoserpuh’iv) on kaupunki Harkovan alueella Ukrainassa. Se sijaitsee Donets-joen varrella, maanteitse (eurooppatie 40:n kautta) 94 kilometriä Harkovasta kaakkoon. Vuonna 2021 (2013) kaupungissa oli 26 921 (51 500) asukasta. Vuonna 2001 väkiluku oli 32 408\. Tuolloin asukkaista ukrainalaisia oli 72,6 prosenttia, venäläisiä 25,9 prosenttia, valkovenäläisiä 0,7 prosenttia ja muita 0,8 prosenttia. Asutuksen perustivat vuonna 1663 Donetsin vastarannalta tulleet kasakat. Nimi on peräisin Donetsin Balaklija-sivuhaarasta, joka yhtyy Donetsiin paikkakunnalla. Donetsin varteen rakennettiin linnoitettu varustus. Vuosien saatossa paikkakunnasta muodostui yksi tärkeistä linnakkeista Venäjän keisarikuntaan kohdistuneita, etelästä Krimin suunnalta tulevia tataarien hyökkäyksiä vastaan. Vuosina 1817–1891 paikkakunnan nimenä oli Novoserpuh’iv (sinne sijoitetun Serpuh’ivin rykmentin mukaan). Vuonna 1886 asukkaita oli 3 112\. Vuonna 1923 Balaklijasta tuli piirikeskus. Kaupungiksi se nimettiin vuonna 1938. Kaupunki oli ennen heinäkuun 2020 aluehallinnollista uudistusta Balaklijan piirin keskus. Uudistuksessa tämä piiri liitettiin osaksi aiemmasta laajennettua Izjumin piiriä. Kaupungin läpi kulkee Harkovasta kaakkoon kohti Lymanin risteysasemaa johtava Ukrainan rautateiden rataosuus. Balaklijassa on sijainnut suuri asevarikko. 23. maaliskuuta 2017 asevarikolla sattui hyvin mittavia räjähdyksiä. Yksi ihminen kuoli ja viisi loukkaantui. 20 000 ihmistä evakuoitiin räjähtävien ammusten ja niiden kappaleiden sinkouduttua satoja metrejä. Yli puolet asevarikkoon varastoiduista ammuksista tuhoutui. Tapahtuman alkusyystä ei ollut täyttä varmuutta. Vuonna 2015 alueella yritettiin sytyttää tulipalo droneiskun avulla, ja droneiskua pidettiin mahdollisena myös 2017. Tapahtumahetkellä Venäjän tukemat kapinallisjoukot ja Ukrainan asevoimat taistelivat noin 100 kilometrin päässä. Tältä varikolta toimitettiin ammuksia Ukrainan joukoille. Alkuvuodesta 2018 varikolla syttyi ruohikkopalo, jonka alkusyynä pidettiin tutkimuksien pohjalta dronehyökkäystä tai muuta tihutyötä. Osana hyökkäyssotaansa Venäjä on kohdistanut kaupunkiin vihamielisyyksiä maaliskuussa 2022. Kaupunkia on pommitettu lisäksi esimerkiksi 10. huhtikuuta 2022. File:Aerial photo of Balakliia 2.jpg|Osia Balaklijasta Donetsin varrella. Balakliia Railway Station.jpg|Balaklijan rautatieasema. BalakliiaClub.jpg|Kulttuuritalo. Експозиція «Етнографія рідного краю».jpg|Kotiseutumuseon etnografista kokoelmaa. Footbridge over the Balakliika River.jpg|Kävelysilta Balaklijajoen yli. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Harkovan alueen kaupungit Luokka:Izjumin piiri
Kristi Raik

Kristi Raik (s. 1975 Tallinna) on virolainen ulkopolitiikan asiantuntija. Raik syntyi Tallinnassa vuonna 1975 ja muutti vuonna 1990 vanhempiensa kanssa Suomeen. Hän valmistui ylioppilaaksi neljä vuotta myöhemmin Kankaanpään lukiosta, ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Turun yliopistosta vuonna 2004. Hän on työskennellyt Suomen Ulkopoliittisessa instituutissa, Euroopan unionin neuvoston sihteeristön jäsenenä, Turun yliopiston kansainvälisen politiikan dosenttina ja helmikuusta 2018 Kansainväliseen puolustus- ja tutkimuskeskukseen (RKK/ICDS) kuuluvan Viron ulkopoliittisen instituutin johdossa. Hän on myös vieraillut tutkijana Brysselin Centre for European Policy Studiesissa ja Kiovan International Centre for Policy Studiesissa. Raikin julkaisuihin kuuluu tieteellisiä tekstejä, raportteja ja analyysejä, joiden aiheet liittyvät eurooppalaiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan. Hän on myös ollut usein asiantuntijana television ajankohtaisohjelmissa. == Lähteet == Luokka:Virolaiset politiikan tutkijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bona Sforza

Bona Sforza (1493–1557) oli italialainen prinsessa, josta tuli Puolan kuningatar. == Suku == Bona Sforza syntyi Milanossa Sforzan vaikutusvaltaiseen sukuun. Hänen isänsä oli Milanon herttua Gian Galeazzo Sforza ja äitinsä espanjalainen prinsessa Isabella Aragonialainen. Herttuan kuoltua suvussa alkoi valtataistelu, Isabella sai pienen Barin herttuakunnan, jonka hovista tuli kuuluisa renessanssikirjailijoiden ja taiteilijoiden tukikohtana. Bona kasvoi tässä sivistyneessä ympäristössä. == Avioliitto ja lapset == Bona vihittiin 24-vuotiaana Puolan leskeksi jääneen 52-vuotiaan kuninkaan Sigismund I:n kanssa. Ikäerosta huolimatta pariskunnalla oli samanlaiset kiinnostuksen kohteet, kuten Italian renessanssi. Puolisonsa kannustamana Bona toi Puolan hoviin italialaisia kirjailijoita, taidemaalareita, arkkitehtejä ja säveltäjiä. Arkkitehdit suunnittelivat renessanssipalatseja ja uudistivat vanhoja linnoja. Sigismundille ja Bonalle syntyi kuusi lasta. * Isabella Jagellonica (1519–1559), avioitui helmikuussa 1539 Unkarin kuninkaan János I Szapolyain (1487–1540) kanssa, joka oli häntä yli 30 vuotta vanhempi. Avioliitto ehti kestää vain puolitoista vuotta ennen puolison kuolemaa. Heille syntyi heinäkuussa 1540 poika János Zsigmond, joka seurasi isäänsä kuninkaana. * Sigismund II, Puolan kuningas * Sofia Jagellonica (1522–1575), Braunschweig- Wolfenbüttelin herttuatar, avioitui vuonna 1556 Braunschweig-Wolfenbüttelin herttua Henrik V:n (1489–1568) kanssa, liitto oli lapseton * Anna Jagellonica, Puolan kuningatar, puoliso Stefan Batory * Katariina Jagellonica, puoliso Ruotsin kuningas Juhana III * Wojciech Olbracht (1527), syntyi keskosena ja kuoli alle vuorokauden ikäisenä == Leskikuningatar == Sigismund I kuoli vuonna 1548, ja heidän poikansa Sigismund II nousi valtaistuimelle. Leskikuningattaren ja nuoren kuninkaan välit kiristyivät, ja Bona palasi Bariin vuonna 1556. Hän perusti sinne renessanssihovin ja tuki taiteita ja rakennushankkeita. hän kuoli kahden vuoden kuluttua, ja hänet haudattiin Bariin San Nicolo di Barin katedraaliin. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset henkilöt Luokka:Kuninkaalliset Luokka:Vuonna 1493 syntyneet Luokka:Vuonna 1557 kuolleet
Christine Lambrecht

Christine Lambrecht (s. 19. kesäkuuta 1965 Mannheim, Länsi-Saksa) on saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi Saksan puolustusministerinä joulukuusta 2021 tammikuuhun 2023. Puolustusministeri on rauhan aikana Saksan puolustusvoimien ylipäällikkö. Lambrecht toimi Merkelin IV hallituksessa perheministerinä sekä oikeus- ja kuluttaja-asioista vastaavana ministerinä. Kansanedustajana Lambrecht oli vuosina 1998–2021. Lambrecht on koulutukseltaan juristi. Hän on opiskellut Mannheimin yliopistossa ja Mainzin yliopistossa. Lambrecht erosi Olaf Scholzin hallituksen puolustusministerin tehtävistä tammikuussa 2023. Taustalla olivat epäilyt ministerin kyvystä hoitaa Saksan armeijan uudistuksia ja maan aselahjoituksia Ukrainaan Venäjän sotiessa Ukrainassa. == Lähteet == Luokka:Saksan ministerit Luokka:Saksalaiset sosiaalidemokraattiset poliitikot‎ Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katharina Schratt

Katharina Schratt (11. syyskuuta 1853 – 17. lokakuuta 1940) oli itävaltalainen näyttelijä. Hänet tunnettiin Itävalta-Unkarin hallitsijan Frans Joosef I:n pitkäaikaisena ystävättärenä ja luottohenkilönä. Schratt syntyi keskiluokkaiseen perheeseen. Hän teki teatteridebyyttinsä 11-vuotiaana paikallisella näyttämöllä. Isän mielestä se oli skandaali ja hän lähetti tyttärensä luostarikouluun. Luostarikoulussa Schratt esiintyi koulukavereilleen ja koulun johtajatar kirjoitti Schrattin isälle, että ottaisi tämän pois koulusta. Isän epäröinnin jälkeen Katharina Schratt sai luvan mennä Eduard Kirschnerin teatterikouluun Wienissä. Wienin näyttämöillä Schratt debytoi 17-vuotiaana. Vuonna 1873 hän esiintyi esimmäistä kertaa keisarille tämän valtaantulon 25-vuotisjuhlissa. Hänestä alkoi vähitellen tulla näyttämöiden suosikki ja hän teki pitkiä kierteita, joista yksi suuntautui New Yorkiin saakka. Avioliiton Schratt solmi vuonna 1879 unkarilaisen aristokraatin Miklós Kiss de Itteben kanssa. Pariskunnalle syntyi yksi poika. Vähitellen puolisot erkaantuivat toisistaan ja asuivat erillään ottamatta kuitenkaan eroa. Vuonna 1884 Schratt oli Burg-teatterin näyttelijä. Keisari tuli puolisonsa Elisabetin kanssa katsomaan näytöstä. Keisari oli tuolloin 53-vuotiaas ja hänellä oli huonot välit puolisonsa kanssa. Väitetään, että Elisabet rohkaisi Frans Joosefia tutustumaan Schrattiin ja aloittamaan tämän kanssa suhteen. Löydettyään Frans Joosefille ystävättären saattoi Elisabet elää erillään omaa elämäänsä. Elisabetin kuoltua vuonna 1898 Frans Joosefin ja Katharina Schrattin suhde syveni. Heidän suhteensa, yksinvaltiaan ja kauppiaan tyttären, oli kaikilla aikauden mittareilla erikoinen. Keisarin kirjeet kertovat suuresta kiintymyksestä ja kunnioituksesta. Schratt auttoi vähentämään hallitsijan tuntemaa yksinäisyyttä ja toi hoviin iloa ja lämpöä. Keisari maksoi Schrattin velat, lahjoitti tälle koruja ja palatsin. Pariskunnan välille tuli erimielisyyttä ja he eivät tavanneet vuosina 1900–1901. Riitojen sopimisen jälkeen pariskunta oli yhdessä keisarin vuonna 1916 tapahtuneeseen kuolemaan saakka. Heidän pitkä suhteensa oli täysin platoninen. Schratt teki viimeiset roolinsa vuonna 1902. Hän tapasi Frans Joosefin viimeisen kerran 21. marraskuuta 1916, kaksi päivää ennen tämän kuolemaa. Uusi hallitsija Kaarle I kunnioitti Schrattia ja pyysi tämän vierailemaan surutalossa. Keisarin kuoleman jälkeen Schratt näytteli vielä yhdessä elokuvassa, Der Ochsenkrieg, vuonna 1920. Hän asui loppuelämänsä keisarilta saadussa palatsissa. 1930-luvulla journalistit kiusasivat Scrattia toistuvasti pyytäen häntä julkaisemaan muistelmiaan. Hän totesi, että hänellä ei ole mitään kerrottavaa, sillä ei ole ollut mikään Madame de Pompadour. Viimeiset vuotensa Schratt oli uskonnollinen ja vieraili joka päivä Frans Joosefin ja Elisabetin haudoilla. == Lähteet == Luokka: Itävaltalaiset näyttelijät Luokka: Vuonna 1853 syntyneet Luokka: Vuonna 1940 kuolleet
Syretsin metroasema

Syrets () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 14. lokakuuta 2004. == Galleria == Kuva:Syrets metro station Kiev 2010 12.jpg|Lippuhalli Kuva:Метро Сирець - panoramio.jpg|Aseman sisäänkäynti == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kiovan metro
Volodymyr Dolhov

Volodymyr Henrih’ovytš Dolhov (, 11. toukokuuta 1960 Harkova, Ukrainan SNT – 10. tammikuuta 2022) oli ukrainalainen, kilpaurallaan Neuvostoliittoa edustanut uimari ja olympiamitalisti, joka menestyi etenkin selkäuinnissa. Dolhov voitti 100 metrin selkäuinnissa olympiapronssia Moskovassa 1980. Hän sijoittui samoissa kisoissa 200 metrin selkäuinnissa yhdeksänneksi. Neuvostoliiton-mestaruuskilpailuista Dolhov voitti kolme kulta- ja kolme pronssimitalia. Elämänsä loppupuolella Dolhov työskenteli uintivalmentajana Yhdysvalloissa. Hän sairastui mahasyöpään ja kuoli 61-vuotiaana 10. tammikuuta 2022.https://swimswam.com/olympic-medalist-and-sailfish-aquatics-coach- vladimir-dolgov-dies-at-61/Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Neuvostoliittolaiset uimarit Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Vihajärvi (Puolanka)

Vihajärvi on matala, niemien pirstoma järvi Puolangassa Kainuun luoteisosassa. Sen pinta-ala on 3,7 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 62 kilometriä pohjoiseen.Vihajärvi. Järviwiki. Viitattu 24.3.2022. == Maantiede == Vihajärvi käsittää eteläisen ja pohjoisen altaan, joita yhdistää Kuirisalmi ja erottaa Kuiriniemi. Vihajärven kylä sijaitsee Kuiriniemellä ja sen läheisyydessä. Vihajärven mutkittelevan rantaviivan pituus on 32 203 metriä. Etäisyys järven itäkolkasta länsikolkkaan on 5,7 kilometriä. Vihajärven eteläosan niemiä ovat muun muassa Naulaniemi, Pahkaniemi ja Huutoniemi. Pohjoisosan rannat ovat suureksi osaksi niemien rantoja, etenkin Toppisniemi ja Kuikkaniemi määrittävät pohjoisosan muotoja. Vain pari prosenttia Vihajärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvimmät alueet sijaitsevat järven eteläosassa. Pohjoisosan syvin kohta on noin kahdeksan metriä. Järven luoteisosan Luodeselkä on erittäin matala. Vihajärven saarilukua ei ole ilmoitettu. Kartan perusteella saaria on yli kymmenen. Laajimmat saaret ovat eteläosan Pekansaari ja pohjoisosan Valtasaari. Vihajärven rannat ovat enimmäkseen metsä- ja suomaata. Pientaloja on suhteellisen paljon ja monet saarista on mökitetty. Kaakkoisen rannan Akanvaaran laki on noin sata metriä järven pintaa korkeammalla. Vihajärveen virtaa Salmijoki etelästä Pohjainlammen (152,0 metriä mpy) kautta. Idästä virtaa Liejeenjoki Liejeenkankaan halki. Vihajärven luusua sijaitsee Luodeselän pohjoisrannalla, josta alkaa pohjoiseen virtaava, noin kaksi kilometriä pitkä Vihajoki, joka laskee Ristijärveen (149,9 metriä mpy). Vihajärven vesitilavuus on 11 066 000 kuutiometriä. Vihajärvi (60.053.1.003) kuuluu Vihajärven alueeseen (60.053), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kiiminkijoen vesistöalueella (60). Toinen jakovaihe on Puolankajärven valuma-alue (60.05). Vihajärvi on Vihajärven alueen laajin vakavesi. Sen ohella alueeseen kuuluu Pohjainlampi, Ahvenlampi, Vihalampi ja Kaivoslampi.Vihajärven alue (60.053). Järviwiki. Viitattu 24.3.2022. == Lähteet == Luokka:Puolangan järvet Luokka:Kiiminkijoen vesistö