EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pontiac Tempest

Pontiac Tempest on henkilöauto, jota General Motors valmisti Pontiac-brändin alla vuosina 1961–1970 ja 1987–1991. Autoa valmistettiin ensin kolme sukupolvea. 1980-luvulla Chevrolet Corsicaa myytiin Kanadassa Pontiac Tempest -niemella. == Galleria == Tiedosto:Pontiac 2119 Tempest 1961.jpg|Ensimmäinen sukupolvi (1961–1963) Tiedosto:1965 Pontiac Tempest 2-door black.jpg|Toinen sukupolvi (1964–1967) Tiedosto:Pontiac Tempest.jpg|Kolmas sukupolvi (1968–1970) Tiedosto:Pontiac Tempest 3.1.JPG|Neljäs sukupolvi (1987–1991) Tempest Luokka:D-segmentin autot Luokka:Mid-size-luokan autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot Luokka:1990-luvun autot
Esko Toiviainen

Esko Juhana Toiviainen (2. elokuuta 1915 Käkisalmi – 16. elokuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.Arkkitehtuurimuseon arkkitehtiesittely : Esko Toiviainen Toiviainen pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1934 ja valmistui arkkitehtuuria opiskeltuaan diplomi- insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1941. Toiviainen oli työssä Kulutusosuuskuntien keskusliiton asunto-osastolla 1944–1945 ja Helsingin kaupungin rakennustoimiston arkkitehtina 1945–1947. Vuonna 1947 hän perusti oman arkkitehtitoimiston vaimonsa Tarja Salmion kanssa. Arkkitehtitoimisto Salmio-Toiviainen & Toiviainen suunnitteli viiden vuosikymmenen aikana muun muassa asuinrakennuksia, asuinalueita, tuotantolaitoksia, kirkkoja, seurakuntakeskuksia ja kappeleita, virastoja, kouluja ja muistomerkkejä. == Suunnittelutöitä == * Rantapolun paritalo, Munkkiniemi, Helsinki 1953 (Einari Teräsvirran kanssa) * Karjalainen kesäpirtti, Hiidenvesi, Vihti * Nuijamaan kirkko * Nummelan, Järvenpään ja Vihtijärven kappelit. * Luhta Oy:n tehtaat Nastolassa, Joensuussam Haminassa ja Portugalissa === Kuvia julkisista muistomerkeistä === Tiedosto:Asikkala sankarimuistomerkki.JPG|Sankarimuistomerkki, 1947, Asikkala. Tiedosto:Nuijamaan kirkko 2017 11.jpg|Nuijamaan kirkko, 1948, Lappeenranta. Tiedosto:Kuivanto sankarimuistomerkki.JPG|Kuivannon sankarimuistomerkki, yhdessä Tarja Salmio-Toiviaisen kanssa, 1948, Orimattila. Tiedosto:Orimattila sankarimuistomerkki.JPG|Orimattilan sankarimuistomerkki, yhdessä Tarja Salmio- Toiviaisen kanssa, 1948, Orimattila. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Guru Granth Sahib

Sri Guru Granth Sahib on sikhi-uskonnon pyhä kirja. Sen ensimmäinen muoto, jonka guru Arjan Dev kokosi vuonna 1604, oli nimeltään Adi Granth. Adi Granth, jonka nimi tarkoittaa ensimmäistä kirjaa, sisälsi viiden ensimmäisen sikhigurun hymnejä sekä Namdevin, Kabirin, Ravidasin ja sheikki Faridin lauluja. Valmis kirja, Grant Sahib, julkaistiin 1705–1706, sen julkaisi viimeinen guru Gobind Singh. Gobind Singh ei valinnut itselleen seuraajaa vaan ohjeisti sikhejä pitämään Grant Sahibia gurujensa edustajana, jolloin kirjan nimeen tuli guru. Grant Sahib on keskeisellä sijalla sikhiläisessä jumalanpalveluksessa. Kunnioituksen merkiksi kirjaa pidetään valtaistuimella, ihmisten istuessa lattialla. Selänkääntäminen pyhälle kirjalle on kiellettyä samoin kuin istuessa jalkojen suuntaaminen sitä kohti. Jumalanpalveluksen päätteeksi kirja avataan sattumanvaraisesta kohdasta, joka resitoidaan gurun johdolla tulevaa päivää varten. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Guru Granth Sahib luokka:Sikhiläiset gurut Luokka:Uskonnolliset kirjoitukset
Cadillac XT6

Cadillac XT6 on Cadillacin vuodesta 2019 lähtien valmistama ylellinen crossover, joka esiteltiin tammikuussa 2019 Detroitin North American International Auto Showissa. XT6:tä tullaan valmistamaan General Motorsin Spring Hill Manufacturing -tehtaalla Tennesseessä. == Lähteet == ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == XT6 Luokka:J-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Favela Vera Ortiz

Favela Vera Ortiz on suomalais-argentiinalainen koreografi. Hän tuli suuren yleisön tietoisuuteen vuonna 2007 sosiaalisen koreografian konseptillaan Koreografin vastaanotto. Yhteistyössä Zodiak – Uuden tanssin keskuksen kehitetyssä konseptissa kuka tahansa asiakas pystyi tulemaan Favela Vera Ortizin pitämälle vastaanotolle ja tekemään itselleen oman tanssin. Vastaanottoja pidettiin mm. Helsingin Lasipalatsissa. Favela Vera Ortizin tekemiä näyttämöteoksia ovat olleet mm. Aventuristi (2016), La Chasse (2014), Equuleus (2014) ja 21 muistiota ihmisestä (2011). Vuonna 2016 Vera Ortiz työskenteli Tanssin talon järjestämässä residenssissä Annantalon taidekeskuksessa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Emiliano Sala

Emiliano Raúl Sala Taffarel (31. lokakuuta 1990 Cululú, Santa Fe, Argentiina – 21. tammikuuta 2019 Englannin kanaali) oli argentiinalainen jalkapalloilija, joka edusti Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Nantesia. Juuri ennen kuolemaansa tammikuussa 2019 Sala siirtyi Valioliigassa pelaavaan Cardiffiin, joka maksoi hänestä seuran kaikkien aikojen suurimman siirtosumman 15 miljoonaa puntaa eli noin 17 miljoonaa euroa. == Lento-onnettomuus == Salaa Nantesista Cardiffiin kuljettanut Piper PA-46 -lentokone katosi Englannin kanaalin yllä 21. tammikuuta 2019. Hän oli sen ainoa matkustaja. Lentokone katosi noin 20 kilometriä Alderneyn saaren pohjoispuolella. Tuhoutuneen koneen hylyn löysi yksityinen etsintäyritys Englannin kanaalin pohjasta 4. helmikuuta 2019. Koneesta löytynyt ruumis tunnistettiin Salaksi. Koneen lentäjällä ei ollut lupaa lentää yöllä tai lennättää maksavia asiakkaita. Kuolemansyyntutkijan mukaan Salalla oli ollut häkämyrkytys, ja hän oli mahdollisesti kuollut tai tajuton koneen syöksyessä mereen. Lentäjän ruumista ei ole löydetty. Lennon järjestänyt henkilö tuomittiin 18 kuukaudeksi vankilaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Emiliano Sala Soccerway. Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Kansallispankintalo

Kansallispankintalo eli Tampereen Osake-Pankin talo on Tampereen keskustassa sijaitseva jugendtyylinen liike- ja toimistorakennus, jonka on suunnitellut arkkitehti Birger Federley. Talo on rakennettu kolmessa vaiheessa: ensimmäinen osa valmistui Kauppakadun varrelle vuonna 1904, toinen osa Hämeenkadun ja Kuninkaankadun puolelle noin vuosina 1905–1906 ja kolmas osa Kauppakadun ja Kuninkaankadun kulmaan vuonna 1916. Kansallispankintalo oli Tampereen ensimmäinen rakennus, johon asennettiin hissi.Laaksonen 2018, s. 3, 8, 10, 12. Talon rakennutti pääkonttorikseen Tampereen Osake-Pankki, joka oli 1890-luvun lopussa perustettu maakunnallinen liikepankki. Se liitettiin vuonna 1929 Maakuntain Pankkiin, joka puolestaan yhdistettiin vuonna 1932 Kansallis-Osake- Pankkiin. Myöhemmin Kansallispankintalossa toimi Merita Pankki (1995–2001), ja nykyään siellä on Nordean konttori.Laaksonen 2018, s. 15, 19. Viisikerroksisessa rakennuksessa on harmaa julkisivurappaus ja jyrkästi nouseva punainen tiilikatto. Katutasokerroksen julkisivua on 1960-luvulla modernisoitu Hämeenkadun ja Kuninkaankadun puolelta. 1990-luvulla rakennuksen sisäpiha katettiin ja muutettiin toimistotilaksi. Muutoksista huolimatta Kansallispankintalo on säilyttänyt hyvin alkuperäisen ulkoasunsa. Asemakaavassa se on suojeltu rakennustaiteellisin, kulttuurihistoriallisin ja maisemallisin perustein (”rakennustaiteellisesti arvokas ja kaupunkikuvan säilyttämisen kannalta tärkeä rakennus”).Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998, s. 53.Laaksonen 2018, s. 3, 8, 10, 18–19, 21. Kansallispankintalon vieressä, Kuninkaankadun toisella puolella, sijaitsi aikoinaan jykevä Blomin talo (1907–1955), joka oli niin ikään Federleyn suunnittelema. Rakennukset olivat keskenään samantyylisiä, ja ne muodostivat suomalaisittain ainutlaatuisen arkkitehtuurikokonaisuuden. Blomin talo hävitettiin Stockmannin tavaratalon tieltä. == Lähteet == Luokka:Tampereen suojellut rakennukset Luokka:Birger Federleyn suunnittelemat rakennukset Luokka:Tammerkoski Luokka:Tampereen liikerakennukset Luokka:Tampereen toimistorakennukset
Porto-Novon kuninkaallinen palatsi

Porto-Novon kuninkaallinen palatsi tai Musée Honmè de Porto-Novo on Porto- Novon Beninin pääkaupungin Avassa-alueella sijaitseva museo. Museo sijaitsee muurien ympäröimässä entisessä kuninkaan palatsissa. Sana honmè tarkoittaa ”oven sisällä” ja se tarkoittaa laajemmin ”palatsiin”. Museon kokoelmiin kuuluu uskonnollisia esineitä, soittimia, keramiikkaa, kannettavia alttareita, aseneita, huonekaluja, arkiesineitä, valtakuntien jäsenten valokuvia ja Toffa- kuninkaan pronssiveistoksia. Museossa on myös väliaikaisia näyttelyitä. Osa palatsista on säilytetty pyhänä paikkana, jossa järjestetään seremonioita. == Kuvaus == Museo sijaitsee muurien ympäröimässä kuningas Toffan palatsissa. Toffa hyväksyi ensimmäisen rauhansopimuksen Ranskan kanssa vuonna 1863. Museon soittimista on keskeinen alounloun instrumentti, joka on pitkä esine jossa on liukuva metallirengas. Se on keskeinen osa paikallista Porto-Novon musiikkitraditiota, adjogan -musiikkia. Museossa jäljitetään instrumentin symbolismia äänenä, joka kuvasti kuninkaan valtaa. Museossa saa käsityksen siitä, miten afrikkalaiset kuninkaalliset elivät. Siellä voi myös tutkia Jorubien naamioita, vaatteita ja instrumentteja. Museossa on myös alkuperäisiä valokuvia Porto-Novon kuninkaallisten sukujen dynastioista ja heidän kuninkaallisista vaunuistaan. Palatsi ja sitä ympäröivät rakennukset lisättiin Unescon maailmanperinnön ehdokasluetteloon vuonna 1996. == Kuvia == File:King Toffa I crop.jpg|Kuningas Toffa, 1892. File:Honmé2.jpg|Palatsin ovia. File:Honmé1.jpg|Kylpylä. File:Front yard Musee Honme Porto Novo Benin Dec 2017.jpg|Museoalueen etupiha. File:Courtyard Musee Honme Porto Novo Benin Dec 2017.jpg|Palatsin sisäpiha, jossa vodoun-alttari. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Beninin historia Luokka:Beniniläinen kulttuuri Luokka:Porto-Novo Luokka:Beninin rakennukset ja rakennelmat
Seepraripsimonni

Seepraripsimonni (Synodontis brichardi) on ripsimonneihin kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa. == Ulkonäkö ja koko == Seepraripsimonnit ovat pohjaväriltään mustia, ja niissä on kapeita keltaisia raitoja. Evät ovat musta-keltaraitaiset. Niiden vartalo on matalampi kuin muilla saman suvun lajeilla, ja niillä on alaspäin kääntynyt pyöreä suu, joka soveltuu levän imeskelyyn kivistä ja joen pohjasta. == Elinympäristö ja ravinto == Seepraripsimonnit elävät Kongojoen koskipaikoissa ja niiden lähistöllä Afrikassa. Ne syövät lähinnä rihmaleviä. Viitattu 23.1.2019 Seepraripsimonnien hoito akvaarioissa poikkeaa jonkun verran muista saman suvun lajeista: koska ne ovat virtaavan veden kaloja, niille on tärkeää hyvälaatuinen, happipitoinen vesi. Niiden ruokavaliossa on enemmän kasveja kuin muilla ripsimonneilla. == Lisääntyminen == Seepraripsimonnit sirottelevat mätimunansa eri paikkoihin. Niitä on saatu lisääntymään vankeudessa hormoniruiskeiden avulla Itä- Euroopassa. Eri sukupuolet voi tunnistaa yli kaksivuotiaina tarkastelemalla kalan sukupuolielinten muotoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Synodontis brichardi Luokka:Akvaariokalat Luokka:Ripsimonnit Luokka:Uhanalaiset kalat
Euroopan museofoorumi

Euroopan museofoorumi EMF on Euroopan neuvoston alainen museo-organisaatio. Se on riippumaton, voittoa tavoittelematon hyväntekeväisyysjärjestö, joka on rekisteröity Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja perustettu vuonna 1977. Perustajia oli kolme: Kenneth Hudson, Richard Hoggart ja John Letts. ==Vuoden eurooppalainen museo== Euroopan museofoorumi jakaa vuosittain Vuoden eurooppalainen museo -palkinnon (EMYA), jota on jaettu vuodesta 1977 lähtien. EMYA myönnetään uusille museoille sekä museoille, jotka ovat viimeisten kahden vuoden aikana uudistuneet tai laajentuneet. ==Museolähettiläs== Vuonna 2007 EMF nimitti ensimmäiset museolähettiläänsä, joista toinen oli suomalainen Maritta Pitkänen. Lähettilään arvo on elinikäinen, ja se on tunnustus työstä museomaailman ja erityisesti EMF:n hyväksi. 12 vuotta vuoden museo -kilpailun tuomaristoon kuulunut Pitkänen oli tuomariston ensimmäinen suomalaisjäsen. (Tilaajille) == Katso myös == * Europa Nostra == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Euroopan museofoorumin verkkosivut Luokka:Eurooppalaiset järjestöt ja organisaatiot Luokka:Eurooppalainen kulttuuri
K. J. Ståhlbergin lapsuudenkoti

K. J. Ståhlbergin lapsuudenkoti sijaitsee Haapajärven keskustassa Ronkaalan pappilan pihapiirissä. Tasavallan presidentti Ståhlberg vietti siellä kymmenen vuotta lapsuudestaan. Talo on rakennettu vuonna 1784 ja museona se on toiminut vuodesta 1969 lähtien. == Lähde == * K. J. Ståhlbergin lapsuudenkoti Luokka:K. J. Ståhlberg Luokka:Suomen kotimuseot Luokka:Haapajärven rakennukset ja rakennelmat
Hammar

Hammar on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Ahti Hammar (1911–1979), suomalainen taidemaalari ja heraldikko * Arto Hammar (s. 1960), suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja * August Hammar (1883–1918), suomalainen jääkärialiupseeri * Clarence Hammar (1899–1989), ruotsalainen purjehtija * Edith Hammar (s. 1992), suomenruotsalainen kuvataiteilija * Hj. Hammar (1859–1909), suomalainen seppä ja ammattiyhdistysmies * Hugo Hammar (1864–1947), ruotsalainen teollisuusmies * Kaarlo Terhi (sukunimi aik. Hammar) (1872–1921), suomalainen raittiusmies, kuoronjohtaja, laulunopettaja, toimittaja ja kirjailija * Karl Gustav Hammar (s. 1943), ruotsalainen arkkipiispa * Karl Jakob Hammar (1845–1892), suomalainen asianajaja ja Tammisaaren pormestari * Rami Hammar (s. 1943), suomalainen kitaristi * Rauha Hammar (1878–1965), suomalainen lääkäri * Reijo Hammar (nykyisin Andreas Hammar) (s. 1953), suomalainen rikollinen * William Hammar (1875–1951), suomalainen oopperalaulaja. Muuta: * Hammarin Sähkö, Gunnar Hammarin vuonna 1909 Oulussa perustama sähköliike * Hammar, taajama Askersundin kunnassa Ruotsissa * Hammar, taajama Kristianstadin kunnassa Norjassa.
He Jiankui

He Jiankui (; s. 1984 Hunan, Kiina) on kiinalainen tutkija, jonka ihmisen geenimuokkausväitteet ovat herättäneet voimakasta paheksuntaa. He on opiskellut Yhdysvalloissa Stanfordin yliopistossa. He on väittänyt, että hän on muuttanut hedelmällisyyshoidon aikana useiden alkioiden perimää. Yksi syntynyt lapsi olisi vastustuskykyinen Hi-virukselle. Hän teki kokeen salaa ja ilman lupaa. Hen sanotaan väärentäneen ennakkoarvioinnin asiakirjoja ja vältelleen valvontaa. Rahoituksen hän on kerännyt itse ja koonnut hankkeeseen osallistuvan ryhmän, jonka työntekijöistä osa on ulkomaalaisia. Tapaus on menossa poliisitutkintaan, ja Shenzhenin yliopisto on erottanut hänet. Hen sanotaan kadonneen joulukuussa. He tuomittiin joulukuussa 2019 kolmeksi vuodeksi vankeuteen ja kolmen miljoonan yuanin sakkoihin. Hänen kollegansa Zhang Renli tuomittiin kahden vuoden vankeusrangaistukseen ja miljoonan yuanin sakkoihin ja Qin Jinzhou puolentoista vuoden ehdolliseen vankeuteen ja 500 000 yuanin sakkoihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kiinalaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roman Galay

Roman Galay (s. 20. elokuuta 1998 Pietari, VenäjäRoman Galay, Isuresults viitattu 23.1.2019) on venäläis-suomalainen taitoluistelija. Hän edustaa Etelä-Vantaan Taitoluistelijoita (EVT)Myyrmäen jäähallilta EM-areenalle. Vantaan Sanomat 23.1.2019, viitattu 23.1.2019. Pietarilaissyintyisen Galayn yrittäjäisä asuu Pietarissa, äiti ja sisar Lappeenrannassa. Galay aloitti taitoluistelun viisivuotiaana ja kilpailemisen kuusivuotiaana. Hän on suorittanut keväällä 2018 Vierumäen urheiluopistossa ylioppilastutkinnon ja liikunnanohjaajan tutkinnon. Hän aloitti syksyllä 2018 opinnot Pietarin yliopistossa, jossa hän opiskelee liikuntatieteitä ja harjoittelee taitoluistelua. Galay edustaa taitoluistelussa Suomea. Hänen valmentajansa on Sirkka Kaipio. Galay sai hopeamitalin vuonna 2015 taitoluistelun nuorten Suomen-mestaruuskisoissa. Hänen jalkansa veneluu murtui tammikuussa 2016, ja hän oli poissa julkisuudesta joulukuuhun 2018. Miesten Suomen- mestaruuskilpailuissa 2018 hän voitti kultamiltalin.Roman Galay oli taitoluistelun nouseva tähti. hs.fi 23.1.2019 Galay osallistui taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailuihin tammikuussa 2019 Minskissä, ja seuraavaksi sen jälkeen hän osallistuu taitoluistelun vuoden 2019 Pohjoismaiden- mestaruuskilpailuihin. Hän ei menestynyt EM-kilpailujen miesten lyhytohjelmassa eikä päässyt siten jatkamaan vapaaohjelmaan. Hän esiintyi ensimmäisenä ja sai pisteitä 55,40.Roman Galay karsiutui EM-kisojen vapaaohjelmasta. Ylen uutiset 24.1.2019, viitattu 27.1.2019 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomen venäläiset
Nae ireumeun Kim Sam-soon

Nae ireumeun Kim Sam-soon (, ) on televisioyhtiö MBC:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kim Sun-a, Hyun Bin, Jung Ryeo-won ja Daniel Henney. ==Näyttelijät== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Eteläkorealaiset draamasarjat Luokka:2000-vuosikymmenen televisiosarjat Luokka:Eteläkorealaiset komediasarjat Luokka:MBC:n televisiosarjat
Nahkela

Nahkela (ruots. Nackskoghttp://bebyggelsenamn.sls.fi/bebyggelsenamn/2327/nackskog-tusby/) on noin 500 asukkaan kylä Tuusulassa. Se sijaitsee kunnan suurimmasta taajamasta Hyrylästä vajaa kuusi kilometriä länteen ja sen halki kulkee seututie 139, joka kulkeutuu Hyrylästä Nurmijärven kirkonkylään asti. Nahkelasta löytyy oma kyläkoulu. == Lähteet == Luokka:Tuusulan kylät
Osthe

Osthe on vuonna 2011 ilmestynyt S. Dharaniin ohjaama intialainen toimintaelokuva. Se on tamilinkielinen versiointi vuoden 2010 hindinkielisestä elokuvasta Dabangg. Elokuvan musiikin on säveltänyt S. Thaman. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2011 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset toimintaelokuvat Luokka:Tamilinkieliset elokuvat Luokka:Intialaiset uudelleenfilmatisoinnit
Yōsei Teikoku

Yōsei Teikoku () on japanilainen J-Rock yhtye. == Jäsenet == * Yui - laulu * Takaha - kitara * Shiren - kitara * Nanami - basso * Gight - rummut Shiren ilmoitti lähdöstään yhtyeestä vuoden 2017 lopulla. == Julkaisut == === Albumit === * * * * * * * * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Japanilaiset rockyhtyeet
Rain Diary

Rain Diary on suomalainen darkwave-yhtye, joka on perustettu vuonna 2007. == Historia == Yhtyeen ensimmäinen albumi The Lights Are Violent Here ilmestyi vuonna 2007 Inverse Records / Secret entertainment -levy-yhtiön kautta ja ylsi Suomen albumilistalla sijalle 30. Toinen albumi Black Weddings on julkaistu vuonna 2017 Stupido Records -levy-yhtiön kautta. == Diskografia == === Studioalbumit === * * === Livedigialbumit === * === Singlet === * * * * * * * * *Berlin (2018) *Flowers (2018) *Here/Now (2019) *Night Church (2021) *Circles (2021) ==Yhteistyökumppanit== * Tuottaja Jaani Peuhu ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * artikkeli Rumba lehdessä * artikkeli Soundi lehdessä * artikkeli Tamperelainen lehdessä * https://www.facebook.com/raindiary Luokka:Suomalaiset elektronisen musiikin yhtyeet Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
Sirkka Kaipio

Sirkka Kaipio on suomalainen taitoluisteluvalmentaja. Hän on ollut Etelä- Vantaan Taitoluistelijoiden yksinluistelun päävalmentaja vuodesta 2016 alkaen. Hän aloitti valmentamisen 1976.Sirkka Kaipio. Etelä-Vantaan Taitoluistelijat, Sportsaitti, viitattu 23.1.2018 Kaipio on aiemmin valmentanut Järvenpään Taitoluistelijoissa.EVT:n yksinluistelun valmennustiimi vahvistuu. Etelä- Vantaan Taitoluistelijat, Sportsaitti 3.3.2016, viitattu 23.1.2018 Hän toimii taitoluistelukilpailujen selostajana Eurosportilla.Anniina Remes: Esittelyssä taitoluisteluselostaja Sirkka Kaipio. Eurosport 26.03.2015 Päivitetty 2.4.2015 ==Tunnustukset== * Suomen opetus- ja kulttuuriministeriön Ansiomitali Kullatuin Ristein valmennuksellisista ansioista sekä laaja-alaisesta työstä Suomen taitoluistelun hyväksi * Suomen Taitoluisteluliiton Kultainen ansiomerkki valmennuksellisista ansioista * Yhdeksänkertainen "Vuoden suomalainen taitoluisteluvalmentaja" (Ragnar Wickström Trophy) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taitoluisteluvalmentajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Elämäntaitoverkosto

Elämäntaitoverkosto on Suomessa toimiva asiantuntijoiden verkosto, joka edistää lasten ja nuorten elämäntaitoja. Verkostoon kuuluu järjestötoimijoita, joilla on osaamista erityisesti lasten ja nuorten elämäntaitojen vahvistamisesta. Elämäntaitoverkosto perustuu halulle tehdä ja vahvistaa yhteistyötä lasten ja nuorten elämäntaitojen vahvistamisen parissa. Elämäntaitoverkosto toimii kaksivuotiskausittain. Kaudelle valitaan koordinoiva taho sekä teema, jota halutaan kauden aikana erityisesti edistää. Kausien 2018–2019 teema on vuorovaikutustaidot. Verkostoa koordinoi Lasten ja nuorten säätiö vuoden 2019 loppuun saakka. Verkoston jäseniä ovat Aseman lapset ry, Ehkäisevä päihdetyö EHYT ry, Lasten ja nuorten säätiö, Nuori kirkko ry, Nuorten mielenterveysseura Yeesi ry, Nyyti ry, Suomen Lions-liitto / Lions Quest, Suomen Mielenterveysseura, Suomen NMKY:n liitto, Suomen sovittelufoorumi ry:n VERSO-ohjelma sekä Koulutus elämään -säätiö. Verkostoon hyväksytään uusia jäseniä hakemusten perusteella. == Lähteet == Luokka:Elämäntaito
Frenkie de Jong

Frenkie de Jong (s. 12. toukokuuta 1997 Arkel) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaisseura FC Barcelonaa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän siirtyi Barcelonaan Ajaxista kesällä 2019. == Seurajoukkueura == De Jong pelasi ensimmäisen ottelunsa Alankomaiden pääsarjassa Eredivisiessa toukokuussa 2015 Willem II:n joukkueessa. Myös seuraavalla kaudella hän pelasi Eredivisiessa vain yhden ottelun. Ajaxin edustusjoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran Eredivisiessa helmikuussa 2017. Tuolla kaudella hän pelasi neljä liigaottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2017–2018 de Jong pelasi liigassa 22 ottelua ilman maaleja. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 31 liigaottelua ja teki neljä maalia. Hän voitti vuonna 2019 liigamestaruuden ja Alankomaiden cupin. Kesällä 2019 de Jong siirtyi FC Barcelonaan. Hän teki Espanjan liigassa ensimmäisen maalinsa neljännessä ottelussaan syyskuussa 2019 Valenciaa vastaan. Toisen maalin hän teki helmikuussa Real Betisiä vastaan. Hän pelasi kauden 2019–2020 aikana 29 Espanjan liigan ja yhdeksän Mestarien liigan ottelua. Lokakuussa 2020 de Jong teki Barcelonan kanssa kesään 2026 ulottuvan jatkosopimuksen. Hän pelasi kaudella 2020–2021 La Ligassa 37 ottelua, joissa hän teki kolme maalia, ja Mestarien liigassa seitsemän ottelua. Hän voitti Espanjan cupin, ja Barcelonan voittaessa loppuottelussa Athletic Bilbaon 4–0 hän teki yhden maalin ja syötti kaksi. Kaudella 2021–2022 de Jong pelasi La ligassa 32 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän pelasi sekä Mestarien liigassa että Eurooppa-liigassa kuusi ottelua ja teki jälkimmäisessä maalin vierasottelussa Napolia vastaan. Kaudella 2022–2023 Barcelona voitti La Ligan ja de Jong pelasi 33 liigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ja Eurooppa-liigassa kaksi ottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 20 liigaottelua nilkkavamman siirrettyä hänet parissakin vaiheessa syrjään ja teki otteluissaan kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ottelua. == Maajoukkueura == Frenkie de Jong pelasi useissa Alankomaiden nuorisomaajoukkueissa. Hän edusti maataan alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Alankomaiden A-maajoukkueessa de Jong pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2018 Perua vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki kymmenennessä maaottelussaan syyskuussa 2019 EM-karsinnassa Saksaa vastaan, kun Alankomaat voitti vieraskentällä 2–4. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi joukkueensa kaikki neljä ottelua avauskokoonpanossa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi Alankomaiden viidessä ottelussa avauskokoonpanossa lähes täydet minuutit ja teki maajoukkueuransa toisen maalin alkulohko-ottelussa Qataria vastaan. Huhtikuun 2024 loppuun mennessä de Jong on pelannut 54 A-maaottelua, joissa hän on ollut 52 kertaa avauskokoonpanossa. De Jong ei osallistunut vuoden 2024 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin loukkaantumisen takia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Frenkie de Jong WhoScored- sivustolla Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Meksikonlehmärausku

Meksikonlehmärausku (Rhinoptera steindachneri) on kotkarauskuihin kuuluva rustokala. Barton Warren Evermann ja Oliver Peebles Jenkins kuvasivat lajin ensimmäisen kerran vuonna 1891. == Levinneisyys ja elinympäristö == Meksikonlehmärauskun levinneisyysalue käsittää Amerikan Tyynenmeren rannikkoa. Sitä on havaittu pohjoisessa Kalifornianlahden Sebastian Vizcainon lahdesta Peruun ulottuvalta alueelta. Lisäksi lajia elää Galápagossaarilla. Meksikonlehmärausku elää matalissa rannikoiden vesissä. Tyypillisesti sen elinaluetta ovat rannikot 25 metrin syvyyteen, mutta niitä on tavattu jopa 65 metrissä. Sen elinalueilla on usein hiekkapohja, mutta niitä elää myös kivien ja koralliriuttojen läheisyydessä. == Käyttäytyminen ja ekologia == Meksikonlehmärausku on liikkuva laji, ja se muodostaa usein isoja parvia. Laji saattaa liikkua joskus tähtikotkarauskujen kanssa. Se liikkuu todennäköisesti veden lämpötilan perusteella, ja yksilöt vaeltavat usein keväällä pohjoiseen ja syksyllä etelään. Meksikonlehmärausku on ovovivipaarinen eli se hautoo munat sisällänsä ja synnyttää poikaset elävinä. Poikanen saa ravintonsa alkuun ruskuaispussista, mutta myöhemmin se saa lisäravintoa suoraan emon kohtunesteistä. Naaraat synnyttävät yhden poikasen. Raskausaika on 10–12 kuukautta, ja synnytys tapahtuu kesäkuun lopulla tai heinäkuussa. == Lähteet == Luokka:Rauskut
Delia

Delia () oli antiikin kreikkalainen juhla, jota vietettiin Deloksen saarella Apollonin kunniaksi. Juhlaa vietettiin vuosittain, ja attikalaisessa kalenterissa se sijoittui oletettavasti Thargelion-kuun 6. päivään eli nykyisen touko-kesäkuun aikoihin. Joka neljäs vuosi juhlaa vietettiin suurena ja pidempänä, oletettavasti kuun 6.–7. päivä, jolloin siihen kuului juhlakisat. Delia-juhlien perustajana pidettiin kreikkalaisessa mytologiassa Theseusta, vaikkakin joskus se esitettiin vielä tätäkin vanhemmaksi. Delosta pidettiin Apollonin syntymäpaikkana, ja Apollonia kaikkien joonialaisten jumalallisena kantaisänä (). Saari oli siellä sijainneen Apollonin pyhäkön ylläpitoon liittyneen amfiktyoniliiton keskus. Delia oli hyvin vanha juhla, mikä käy ilmi muun muassa Homeerisesta hymnistä Apollonille. Thargelion-kuun 6. ja 7. päivää pidettiin Apollonin ja tämän sisaren Artemiin syntymäpäivinä. Delia-juhlassa amfiktyoniliiton jäsenet kokoontuivat Delokselle vaimoineen ja lapsineen. Ainakin suureen Delia-juhlaan kuului musiikki- ja urheilukilpailut sekä kuorolaulua ja tanssia. Juhlille tuli lähetystöjä eri puolilta Kreikkaa. Juhlien aikana deloslaiset itse toimivat kokkien rooleissa vierailleen, mistä syystä heistä käytettiin nimitystä Eleodytai ().Athenaios: Deipnosofistai 4.173, 6.234. Ateenalaiset lähettivät lähetystön (theoroi) juhlaan jo varhaisina aikoina. Lähetystön sanottiin käyttäneen samaa pyhää laivaa, jolla Theseus oli käynyt Kreetalla, ja joka pidettiin pitkään sen jälkeen kunnossa. Apollonin papit koristelivat laivan laakerinlehvin ennen sen lähtöä, ja Marathonin Delionissa uhrattiin, jotta laiva saisi suotuisan matkan.Plutarkhos: Kuuluisien miesten elämäkertoja, Theseus 23. Ateenalaisten laivan oltua Deloksella, mikä saattoi kestää 30 päivää, Ateena puhdistettiin rituaalisesti, eikä kaupungissa sinä aikana saatu teloittaa ketään. Tämä viivästytti muun muassa Sokrateen kuolemantuomion täytäntöönpanoa vuonna 399 eaa.Platon: Faidon 58b; Ksenofon: Muistelmia 4.8. Delia-juhlan vietto hiipui ajan kuluessa. Ateenalaiset herättivät vanhan juhlan henkiin vuonna 426 eaa. Ateenan imperiumin kaudella, jolloin Delos oli heidän vallassaan. He puhdistivat koko saaren rituaalisesti, palauttivat vanhat juhlamenot ja lisäsivät kisoihin hevosurheilukilpailut, joita niihin ei aiemmin ollut kuulunut. Tämän jälkeen juhlaa johti ateenalainen arkhitheoros () ja ateenalaiset valvoivat saaren pyhäkköjä, vaikkakin deloslaiset kustansivat edelleen kuorot ja uhrit.Thukydides: Peloponnesolaissota 3.104. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan juhlat Luokka:Delos
Hyakinthia

Hyakinthia (, ) oli antiikin kreikkalainen juhla, jota vietettiin Spartassa ja muissa doorilaisissa kaupungeissa Apollonin ja Hyakinthoksen kunniaksi. Juhla kesti useita päiviä. == Historia == Spartassa Hyakinthia oli toinen kaupungin kahdesta suurimmasta juhlasta Karneian ohella. Se oli Karneian tavoin peräisin Lakonian doorilaisvalloitusta edeltäneeltä ajalta, mutta doorilaiset spartalaiset olivat omaksuneet sen itselleen. Juhla kunnioitti Apollonia sekä tämän vahingossa kiekolla surmaamaa nuorta heerosta Hyakinthosta. Hyakinthokseen liitetty Apollon oli kuitenkin käytännössä hyvin erilainen jumala kuin doorilaisten muutoin kunnioittama Apollon. Hyakinthoksen kuolemasta kertova myytti liittyi selvästi kasvillisuuden kuolemiseen kuumaan ja kuivaan kesäaikaan, ja Apollonin kiekon voidaan näin nähdä edustavan Auringon kiekkoa. Sparta ei voinut juhlan aikana osallistua sotatoimiin, millä oli usein vaikutusta kaupungin historiaan.Ksenofon: Hellenika 4.5.11; Pausanias: Kreikan kuvaus 3.10.1 Kerran spartalaiset tekivät neljänkymmenen päivän rauhan vain palatakseen kotiin juhlan viettoon.Pausanias: Kreikan kuvaus 4.19.3. Ateenalaiset lupasivat rauhansopimuksessa vuonna 421 eaa. hyvän tahtonsa osoituksena osallistua Hyakinthian viettoon joka vuosi sopimuksen uudistamiseksi, siinä missä spartalaiset lupasivat osallistua Ateenassa Dionysia-juhlaan.Thukydides: Peloponnesolaissota 5.23. == Ohjelma == Spartassa Hyakinthia-juhla kesti kolme päivää ja alkoi paikallisen Hekatombeus-kuun, joka vastasi attikalaisen kalenterin Hekatombaion-kuuta, pisimpänä päivänä. Se sijoittui kaupungin ulkopuolelle Amyklaissa olleeseen Amyklaioniin eli Apollon Amyklaioksen pyhäkköön, jonka keskiössä oli Hyakinthoksen hauta. Juhlan ensimmäisenä päivänä uhrattiin kuolleille sekä surtiin Hyakinthoksen kuolemaa. Siihen kuului Apollonille omistettu kulkue, jossa muualla asuneet spartalaiset siirtyivät Amyklaihin, sekä Hyakinthokselle omistettu uhritoimitus. Uhritoimituksessa ei käytetty seppeleitä eikä laulettu paiaaneita, ja päivään kuului muutoinkin pidättäytyminen ja yksinkertainen ruoka, mikä oli epätyypillistä muille Apollonin juhlille. Juhlan toinen päivä sen sijaan oli ilon päivä, ja vaikuttaa olleen juhlan pääpäivä. Pojat soittivat kitharaa tai lauloivat ja tanssivat kuoroina (khoros) huilun säestyksellä, sekä ylistivät Apollonia anapestimitassa. Samana päivänä järjestettiin myös hevosurheilukilpailut. Nuoret neidot puolestaan kulkivat kulkueena vaunuissa. Päivään kuului myös lukuisia uhreja, ja ihmiset kutsuivat luokseen ystäviä. Juhlaan kuului tietynlainen ruoka, joka tunnettiin nimellä kopis (). Myös orjat saivat osallistua juhliin. Juhlan kolmannesta päivästä tiedetään vain vähän, mutta se muistutti hartaampana ilmeisesti ensimmäistä päivää. == Lähteet == Luokka:Spartalaiset juhlat
Fever 333

Fever 333 on yhdysvaltalainen kolmihenkinen rockyhtye Inglewoodista, Kaliforniasta. Yhtye koostuu kolmesta jäsenestä, jotka ovat laulaja Jason Aalon Butler, kitaristi Stephen Harrison ja rumpali Aric Improta. Heidän mukaan yhtye ei ole tavallinen rockyhtye, vaan enemmänkin poliittinen liike, joka tarjoaa turvasataman yhteiskunnan vähemmistöille. Heidän tavoitteenaan on luoda tasa-arvo kaikkien ihmisryhmien välille ja tehdä soittolista ”vallankumoukselle”. Lokakuussa 2022 kitaristi Stephen Harrison ja rumpali Aric Improta ilmoittivat jättävänsä yhtyeen. == Diskografia == === Albumit === * Strength in Numb333rs (2019) === Ep:t === * Made An America (2018) * Wrong Generation (2020) === Singlet === * Walking in My Shoes (2018) * Trigger (2018) * Made An America (2018) * BURN IT (2018) * Kingdom (2019) * Vandals (2020) * Scary Mask (Poppy, vierailijana Fever 333) (2019) * Presence is Strength (2020) == Musiikkivideot == Vuosi Kappale Ohjaaja(t) 2017 "We're Coming in" "Walking in My Shoes" Sky Stone 2018 "Trigger" Jason Goldwatch "Made an America" Jason Aalon Alexander Butler "Made an America" (feat. Travis Barker and Vic Mensa) "Burn It" DJay Brawner 2019 "One of Us" "Scary Mask" (Poppy feat. Fever 333)" Titanic Sinclair "Animal" 2021 "Last Time" Djay Brawner "Wrong Generation" (ft. Travis Barker) == Tunnustuksia == "Made An America" oli Grammy-ehdokkaana vuoden 2019 parhaaksi rock-esitykseksi. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset post-hardcore-yhtyeet
Avoin sukelluskypärä

Avoin sukelluskypärä on historiallinen, käytöstä poistunut sukelluslaite. Yksinkertaisin muoto avoimesta kypärästä on noin 50 cm korkea ja 40 cm läpimitaltaan oleva metallilieriö, jonka alareunassa on tiivisteellä varustettu harteille sopiva kaulus. Yläpää on umpinainen, ja sen keskellä on takaiskuventtiilillä varustettu ilmaliitin josta vie letku pintaan. Etupuolella on vahvasta lasista tehty ikkuna.Hass 1951, s. 81 Ilma purkautuu ulos kypärän alareunasta. Kaikissa olemassa olleissa kypärissä ratkaisu on ollut erilainen, koska ne olivat uniikkikappaleita eli tehty omien tarpeiden mukaisesti. Ilmaletkun pituus ratkaisee syvyyden, johon kypärällä pääsee. Ilmaa järjestelmään toimittaa riittävän tehokas mäntäpumppu, jossa on riittävä käyttöpaine. Kypärä kiinnitetään sukeltajaan kainaloiden ali kulkevilla hihnoilla.Sukeltajan tie, s. 209–219 Tunnetuimman ensimmäisistä tällaisista rakensi William Beebe. Hän sukelsi avoimella kypärällä aina 20 metrin syvyyteen mutta luopui menetelmästä terveytensä heiketessä. Hän rakensi ensimmäiset kappaleensa riittävän suurista öljykannuista. Beebe 1940, s. 8–10 Myös Hans Hass kokeili tätä kypärämallia. Hän teki kokeensa ensin Elbejoessa, ja myöhemmin hän käytti tätä myös Kreikan saaristossa vedenalaisten näytteiden otossa.Hass 1952, s. 168–171 Suomessa Amatördykkerklub rf rakensi 1950-luvulla oman kappaleensa joka sai nimen NEMO; sitä käytettiin joitakin aikoja, kunnes kätevämmät kannettavat sukelluslaitteet, scuba-laitteet, syrjäyttivät sen. Toimittaja Erkki Koivusalo rakensi itselleen kookkaimman kappaleen, koska hän halusi erityisesti valokuvata veden alla ja hänen avoimeen kypäräänsä mahtui kamera pään viereen. Hänenkin kokeilunsa vuosina 1950–1951 päättyivät, kun hän sai ensimmäisen itsenäisen laitteensa, saksalaisen Dräger 138 -hapenkierrättimen.Sukeltajan tie, luku Hapesta paineilmaan, s. 192–193, 214; Urheilusukeltaja-lehti, 3/1973, s. 4–5 == Lähteet == * Hans Hass: Kolme miestä meren pohjalla, WSOY 1951 * Hans Hass: Kameramiehiä meren syvyyksissä, WSOY 1952 * William Beebe: Valtamerten syvyyksissä; suom. Kyllikki Kovero, Otava 1940 * Kari Jokinen: Sukeltajan tie, Otava 1996, ISBN 951-1-1446-4 === Viitteet === Luokka:Sukellusvarusteet
Yalitza Aparicio

Yalitza Aparicio (s. 11. joulukuuta 1993 Tlaxiaco, Meksiko) on meksikolainen näyttelijä, jonka ensimmäinen rooli oli Alfonso Cuarónin elokuvassa Roma. Hän sai siitä parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden. == Perhe == Yalitza Aparicio syntyi Tlaxiacossa, joka sijaitsee Oaxacan osavaltion misteekkialueella. Hänen äitinsä kuuluu misteekkeihin, ja hänen isänsä on trique. == Ura == Aparicio oli juuri valmistunut opettajaksi, kun ohjaaja Alfonso Cuarón valitsi hänet näyttelemään omaelämäkerralliseen elokuvaansa Roma. Hänen roolihahmonsa elokuvassa on Cleo, joka perustuu Cuarónin kasvattaneesee naiseen. Yalitza Aparicion siskon Edithin piti alkujaan hakea osaan. Edith oli kuitenkin raskaana ja innosti Yalitzan hakemaan rooliin. Aparicio puhuu elokuvassa misteekkiä, vaikka hän ei sitä kunnolla oppinutkaan. Hänen isänsä halusi, ettei hänen lapsensa käyttäisi alkuperäiskansojen kieliä niiden puhujiin kohdistuneen syrjinnän takia. Aparicio sai roolistaan paljon kehuja, ja hänet valittiin parhaan naispääosan Oscar-ehdokkaaksi. Hän on ensimmäinen Meksikon alkuperäiskansaan kuulunut näyttelijä, joka sai Oscar-ehdokkuuden, ja toinen meksikolainen parhaan naisnäyttelijäehdokkaana. == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vetoomusoikeus

Vetoomusoikeus tarkoittaa yksilölle kuuluvaa oikeutta vedota vallanpitäjiin ilman rangaistusta tai sanktiota. Se turvaa yksilön mahdollisuuden esittää valitus tai pyyntö, jolla hän haluaa vaikuttaa esimerkiksi parlamentin päätöksentekoon. Euroopan unionin kansalaisten vetoomusoikeus perustuu Maastrichtin sopimukseen ja EU:n perusoikeuskirjan 44 artiklaan. EU:n kansalaisilla ja sen alueella asuvilla henkilöillä on oikeus esittää kannanottonsa unionin toimielimille. Vetoomuksien käsittelylle on EU:n parlamentissa oma valiokunta. Yhdysvalloissa oikeus vedota perustuu vuoden 1689 oikeuksien julistukseen, jota tukee perustuslain ensimmäinen lisäys vuodelta 1791. == Lähteet == Luokka: Oikeudet ja vapaudet
Uudet demokraatit

Uudet demokraatit () on Yhdysvaltain demokraattisen puolueen ideologisesti keskustalainen siipi, joka kannattaa kolmatta tietä ja talousliberalismia. Yleensä he ovat myös sosiaaliliberaaleja. Uudet demokraatit dominoivat demokraattista puoluetta 1980-luvun puolivälistä 2010-luvun puoliväliin. Yhdysvaltain presidenteistä Bill Clinton ja Barack Obama ovat kuuluneet uusiin demokraatteihin. Uusia demokraatteja edustavat järjestöt, kuten New Democrat Network ja New Democrat Coalition. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltain demokraattinen puolue Luokka:Yhdysvaltain poliittinen historia
Megalictis

Megalictis (nimen merkitys: ”jättiläisnäätä”) on sukupuuttoon kuollut näätäeläinsuku, joka eli Yhdysvaltojen länsiosissa myöhäiseltä oligoseenilta varhaiselle mioseenille.http://www.angellis.net/Web/PDfiles/carnivs.pdf Sukuun kuuluu kolme lajia, joista suurin, Megalictis ferox, on suurin tunnettu maalla elänyt näätäeläin. Laji kasvoi arviolta noin kaksi metriä pitkäksi ja metrin korkuiseksi. Painoa sillä saattoi olla arviolta 60 kiloa. M. feroxin jäänteistä tunnetaan kahta muotoa, jotka eroavat koon ja muodon perusteella. On mahdollista, että suuremmat yksilöt ovat uroksia ja pienemmät naaraita, mutta asiasta ei ole varmuutta. Megalictis muistutti ruumiinrakenteeltaan nykyistä ahmaa, mutta saattoi olla tätä kaksi kertaa suurempi. Se oli ahman tapaan kanta-astuja, jolla oli lyhyet ja vahvat jalat. Megalictiksen eturaajojen nivelet osoittavat, ettei se jahdannut saalistaan, vaan pikemminkin saalisti väijymällä. == Lähteet == Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät Luokka:Näätäeläimet
Guisen herttuan murha

Guisen herttuan murha () on vuonna 1908 valmistunut ranskalainen mykkäelokuva. André Calmettesin ja Charles Le Bargyn ohjaama historiallisesti merkittävä teos oli yksi ensimmäisistä ”taidefilmeistä”, joiden tarkoituksena oli lisätä elokuvan arvostusta taidemuotona. ==Juoni== Ranskan kuningas Henrik III on päättänyt hankkiutua eroon kilpailijastaan Guisen herttuasta Henristä. Henrik kutsuu herttuan linnaansa. Tämä saapuu sinne itsevarmana, vaikka häntä on etukäteen varoitettu. Kuninkaan miehet surmaavat herttuan murhan suunnittelijan lymytessä verhojen takana. Lopuksi herttuan ruumis hävitetään polttamalla. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Elokuvahistoriallisesti merkittävä Guisen herttuan murha oli Le Film d’Art -yhtiön ensimmäinen tuotanto. Se ei kuitenkaan ollut ensimmäinen ”taidefilmi”, sillä Pathé Frèresin tytäryhtiön SCAGL:n Arlesitar oli julkaistu jo aikaisemmin. Samaa aihetta oli käsitelty Lumièren veljesten ja Pathén elokuvissa. Tunnettujen teatterimiesten tekemän elokuvan ansioita olivat selkeä juonirakenne ja hienostunut lavastus. Sen esiintyjät olivat oikeita näyttelijöitä ja näyttämöllepano perustui vakiintuneisiin teatterikonventioihin. Useissa kohtauksissa hyödynnettiin syvyyssuuntaista kuvausta. Puvut ja lavasteet tavoittelivat historiallista totuudenmukaisuutta. Camille Saint-Saënsin säveltämä musiikki oli ehkä historian ensimmäinen elokuvan alkuperäissäestys. Guisen herttuan murhalla oli suuri vaikutus elokuvan kehitykseen taidemuotona. Sen marraskuussa 1908 järjestettyä ensiesitystä kommentoitiin ensimmäistä kertaa laajasti myös lehdistössä. Guisen Herttuan murhaa esitettiin helsinkiläisissä Central ja Maailman Ympäri -teattereissaCentralin ohjelma vaihtui maanantaina, Maailman Ympäri -teatterin keskiviikkona. ja tamperelaisen Maat ja Kansat -yhtiön Hämeenkatu 8 -teatterissa marraskuun lopussa vain viikko Ranskan ensi-illan jälkeen. Hufvudstadsbladetin mukaan tämä järjestyksessä toinen ”taiteellinen” ranskalainen kuva oli uusi osoitus siitä, että elokuva voi nousta taiteen tasolle: ”Tässä kuvassa näemme täysipainoista näyttämötaidetta, joka on paljon korkeammalla kuin yleensä elokuvateattereissa”. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Ranskalaiset historialliset elokuvat Luokka:Ranskalaiset mykkäelokuvat Luokka:Vuoden 1908 ranskalaiset elokuvat
How I Live Now

How I live now on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut kanadalais-brittiläinen romanttinen scifielokuva, joka perustuu Meg Rosoffin saman nimiseen menestys romaaniin (julkaistu suomeksi nimellä Poikkeustila). New Yorkilainen teini, Daisy (Saoirse Ronan) lähetetään viettämään kesää sukulaisten luo Englannin maaseudulle. Kesän viettäminen kuitenkin katkeaa ikävällä tavalla. == Juoni == New Yorkissa asuva 16-vuotias teini, Daisy (Saoirse Ronan) lähetetään viettämään kesää Englannin maaseudulle siellä asuvien sukulaistensa luokse. Häntä vastaan Heathrow’n lentoasemalle tulevat hänen serkkunsa Isaac (Tom Holland) ja Tomin pikkusisar Piper (Harley Bird). Hän kuitenkin suhtautuu heihin jurosti. Heidän vanhemmasta veljenstään Edmondista (George MacKay) hän on kuitenkin vastahakoisen kiinnostunut. Hänen tätinsä Penn (Anna Chancellor) joutuu olemaan lähes jatkuvasti Genevessä meneillään olevissa kansainvälisissä rauhanneuvotteluissa ja television uutissa raportoidaan jatkuvasti pommituksista mantereella. Vähitellen Daisy oppii tuntemaan serkkunsa ja heidän ystävänsä Joen (Danny McEvoy), joiden kanssa hän viettää aikaa vaeltamalla maaseudulla ja uiden läheisessä järvessä. Idyllisessä ympäristössä Daisy ja Edmond rakastuvat, mutta äkkiä kaikki muuttuu ja he kuulevat kaukaisen jyrinän jonka jälkeen tulee lumisateen tapainen tuhkasade. Lontoossa on räjähtänyt ydinpommi joka tuhoaa sen, kolmas maailmansota alkaa ja maahan julistetaan sotatilalaki. Daisy ja hänen serkkunsa joutuvat Lontooseen työleirille. == Näyttelijät == Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Vuoden 2013 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 2013 kanadalaiset elokuvat Luokka:Brittiläiset sotadraamat
Jokibarbi

Jokibarbi (Barbus barbus) on karppien heimoon (Cyprinidae) kuuluva eurooppalainen makean veden kala. == Ulkonäkö ja koko == Jokibarbi on vaaleanruskea tai vihertävänruskea. Sen evät ovat kellertävän oransseja. Silmät ovat melko pienet. Kala on tyypillisesti 50–100 senttimetrin pituinen. Se voi painaa neljä kilogrammaa. Jokibarbi voi elää ainakin 25-vuotiaiksi. Jokibarbin suu on alhaalla, mikä sopii pohjalla ruokailuun. == Ravinto == Jokibarbin ravintoa ovat hyönteisten toukat, äyriäiset, nilviäiset ja pienet kalat. == Elinalue == Jokibarbi elää joissa ja järvissä. Levinneisyysalue yltää Englannista ja Ranskan Pyreneiltä Ukrainaan. == Lähteet == Luokka:Barbit
Säästöpankintalo (Tampere)

Säästöpankintalo (eli Tampereen Säästöpankin talo) on Tampereen keskustassa Kauppakadun ja Näsilinnankadun kulmassa sijaitseva liike- ja asuinrakennus. Tampereen Säästöpankki rakennutti sen tontille, jossa kohosi aiemmin niin sanottu Junovuori. Korkeiden kustannusten takia talo valmistui vaiheittain. Ensimmäinen osa nousi tontin länsilaidalle Kauppakadun varrelle vuosina 1901–1902, toinen osa nykyisen Näsilinnankadun varrelle vuonna 1903. Nämä osat suunnitteli arkkitehtiryhmä Gesellius, Lindgren, Saarinen. Rakennuksen kulmaosa tehtiin vasta huomattavasti myöhemmin, vuonna 1926. Sen suunnitteli Birger Federley. Hän sai edellisiltä arkkitehdeilta luvan korottaa rakennuksen vanhoja osia, joten niihin tehtiin samalla lisäkerros.Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998, s. 58–59.Rihlama, Seppo: Rakennustaidetta Tampereella, s. 47, kuvat 102–103. Tampere: Tampereen kaupungin tiederahasto, 1968. Säästöpankintalo on suojeltu rakennustaiteellisin, kulttuurihistoriallisin ja maisemallisin perustein. Kauppakadun puolella oleva vanhin osa edustaa aitoa kansallisromantiikkaa, kun taas Federleyn suunnittelema kulmaosa henkii 1920-luvun tyyliä. Rakennuksen vanhoihin osiin Federley toteutti muutokset alkuperäistä tyyliä mukaillen. 1990-luvulla tehdyn peruskorjauksen yhteydessä pihan alle rakennettiin vielä autohalli. Sotien jälkeen Tampereen Säästöpankki oli kasvanut niin suureksi, että se tarvitsi käyttöönsä Kauppakatu 14:ää laajemmat tilat. Pankki rakennutti uuden pääkonttorin osoitteeseen Hämeenkatu 12. Talon suunnitteli Harry W. Schreck vuonna 1950, ja se valmistui pari vuotta myöhemmin.Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998, s. 153. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Uusi komea pankki- ja liiketalo Tampereen keskuksessa. Tampereen Säästöpankin nelikerroksinen kivitalo Kauppa- ja Läntisenkadun kulmassa lopullisesti valmistumassa, Aamulehti 31.1.1926, nro 29, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Tampereen suojellut rakennukset Luokka:Tampereen liikerakennukset Luokka:Tampereen asuinrakennukset Luokka:Gesellius-Lindgren-Saarinen-toimiston suunnittelemat rakennukset Luokka:Birger Federleyn suunnittelemat rakennukset Luokka:Tammerkoski
Tampereen Säästöpankin talo

Tampereen Säästöpankin talo voi tarkoittaa seuraavia Tampereella sijaitsevia rakennuksia: * Säästöpankintalo, arkkitehtiryhmä Gesellius–Lindgren–Saarisen ja Birger Federleyn suunnittelema rakennus (Kauppakatu 14) * Tampereen Säästöpankin talo, arkkitehti Harry W. Schreckin suunnittelema rakennus (Hämeenkatu 12).
Parakoun ulkomuseo

Parakoun ulkomuseo ( tai ) on museo, joka sijaitsee noin 1,5 kilometriä Beninin Borgoun departementin Parakoun kaupungin keskustasta etelään. Ulkomuseossa on viisi pohjakaavaltaan ympyrän muotoista kokonaisuutta, jotka edustavat paikallisen Batanou-kansan perinteisiä asumuksia. == Historia == Museo syntyi Dahomeyn alaa koskevan tutkimuslaitoksen johdolla. Museossa oli tarkoitus käsitellä Beninin kansallista ja alueellista kulttuuria perinteisen arkkitehtuurin, kasvitieteellisen puutarhan, eläimistön, kasviston, eläintarhan, etnologian, arkeologian, vaatteiden sekä sosiaalisen ja taiteellisen elämän kautta. Museon perustuskivi laskettiin vuonna 1969 ja työt alkoivat vuonna 1972, jolloin museolle rajattiin 55 hehtaarin kokoinen alue ja kaivettiin viemärit. Vuonna 1974 rakennettiin kolme tattia (perinteiset talot pohjoispuolella). Työt keskeytettiin kuitenkin maaliskuussa 1974 varojen vähyyden takia. Vuonna 1999 valtio käynnisti hankkeen uudelleen keskittymällä alkuperäisessä hankkeessa olleisiin arkkitehtuuriin ja etnografiaan. Museo avattiin yleisölle vuonna 2004. Vuonna 2006 museo oli taloudellisissa vaikeuksissa, koska sillä ei ole varoja ja ylläpitoa, jotta se voisi täyttää tehtävänsä näyttelyiden järjestämisessä. == Kokoelma == Museo koostuu rakennuksesta, jossa on lapsille suunnattuja koulutustiloja, kolmesta talosta ja portista, joka muistuttaa perinteistä Borgu-arkkitehtuuria. Jokainen talo, jota kutsutaan "lohkoksi", koostuu yhdeksästä kierroksesta, jotka toimivat joko näyttelytilana, varastona tai toimistona. Taloilla on erilaisia toimintoja: näyttelyitä sisältävä museorakennus, hallinnollinen lohko ja käsityöläisten tila. Vuonna 2008 rakennettiin neljäs lohko tilapäisten näyttelyiden toteuttamiseen. Etnografinen kokoelma sisältää 563 inventoitua kohdetta, jotka on jaettu useisiin luokkiin. Niitä ovat kodin huonekalut, maataloustyökalut, taonta- ja kudontatyökalut, ansat tai esteet, keramiikka, vallan ominaisuudet, kulttuurikohteet, sota-aseet ja metsästys, soittimet, taiteelliset vaatteet ja arkeologia. == Lähteet == Luokka:Beninin historia Luokka:Beniniläinen kulttuuri
GP2 Valencian Grand Prix

GP2 Valencian Grand Prix oli GP2-sarjan osakilpailu, joka ajettiin vuosina 2006–2007 Ricardo Tormon moottoriradalla Valenciassa Espanjassa. == Voittajat == Kausi Lähtö Kuljettaja Talli Raportti 2006 1. lähtö Nelson Piquet Jr. Piquet Sports Raportti 2006 2. lähtö Michael Ammermüller Arden International Raportti 2007 1. lähtö Vitali Petrov Campos Grand Prix Raportti 2007 2. lähtö Timo Glock iSport International Raportti