EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nigerianruusupeippo

Nigerianruusupeippo (Lagonosticta sanguinodorsalis) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Nigerianruusupeippoa tavataan Nigerian pohjoisosissa. Lajin on kuvattu olevan yleinen ainakin osissa levinneisyysaluettaan. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Loistopeipot
Tang Haochen

Tang Haochen (s. 21. helmikuuta 1994 Zhengzhou) on kiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 389 huhtikuussa 2013. Tang selvitti tiensä vuoden 2014 Australian avointen pääsarjaan voitettuaan karsinnat. Se on ensimmäinen WTA-tason turnaus, jossa hän pelasi. Hän hävisi avauskierroksen ottelunsa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kiinalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tšadinruusupeippo

Tšadinruusupeippo (Lagonosticta umbrinodorsalis) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä tavataan Pohjois-Kamerunissa ja Lounais-Tšadissa. Tšadinruusupeippoa, malinruusupeippoa ja punaruusupeippoa on joskus pidetty samaan lajiin kuuluvina. ==Lähteet== Luokka:Loistopeipot
Roman de Beer

Roman Shane de Beer (s. 6. lokakuuta 1994 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen moottoriurheilija. == Ura == Hän aloitti uransa kilpailemalla karting-sarjoissa vuosina 2007-2009. Vuonna 2010 de Beer siirtyi Formula Abarth -sarjaan, jossa hän saavutti kolme palkintosijaa ja sijoittui sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2011 hän jatkoi sarjassa saavuttaen kauden aikana yhden palkintosijan. Vuonna 2012 de Beer ajoi muutamia kilpailuja Italian Formula 3 -sarjassa vierailevana kuljettajana. Vuonna 2013 de Beer piti välivuoden kilpa-autoilusta. Vuonna 2014 de Beer ajoi GP3-sarjassa Trident -tallin kuljettajana. Hän ajoi vain kymmenen kilpailua saavuttaen kahdeksan pistettä. == GP3-tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 Pisteet Sijoitus 2014 Trident ESP FEA Kesk. ESP SPR DSQ AUT FEA 12 AUT SPR 4 GBR FEA 17 GBR SPR 16 GER FEA 21 GER SPR 17 HUN FEA 15 HUN SPR 12 BEL FEA BEL SPR ITA FEA ITA SPR RUS FEA RUS SPR ABU FEA ABU SPR 8 18. ==Lähteet== Luokka:Eteläafrikkalaiset autourheilijat Luokka:GP3-kuljettajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Malinruusupeippo

Malinruusupeippo (Lagonosticta virata) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Malinruusupeippoa tavataan Malissa ja Senegalissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Loistopeipot
Tuliruusupeippo

Tuliruusupeippo (Lagonosticta rubricata) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Tuliruusupeippoa tavataan laajalla alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Sen on raportoitu olevan yleinen. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Loistopeipot
Angolanruusupeippo

Angolanruusupeippo (Lagonosticta landanae) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. == Levinneisyys == Angolanruusupeippoa tavataan Angolassa, Gabonissa, Kongon tasavallassa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa. Sen on kuvattu olevan yleinen tai paikallisesti yleinen. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Loistopeipot
Punaruusupeippo

Punaruusupeippo (Lagonosticta rhodopareia) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Punaruusupeippoa tavataan Angolassa, Botswanassa, Kamerunissa, Tšadissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Etiopiassa, Keniassa, Malawissa, Mosambikissa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa, Swazimaassa, Tansaniassa, Ugandassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Sen on kuvattu olevan yleinen tai paikallisesti yleinen. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Loistopeipot
Storm Hunter

Storm Hunter (o.s. Sanders, s. 11. elokuuta 1994 Rockhampton) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA- listan sijalla 165 huhtikuussa 2021 ja nelinpelissä sijalla 62 syyskuussa 2020. Hän on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta nelinpelissä. Hunter teki WTA-turnausdebyyttinsä Hobartin turnauksessa tammikuussa 2014. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 39 olleen Peng Shuain. Hän osallistui ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjaan Australian avoimissa 2014, jossa hän hävisi kuitenkin avauskierroksen ottelunsa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Australialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Naamioruusupeippo

Naamioruusupeippo (Lagonosticta larvata) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Naamioruusupeippoa tavataan Senegalista Keski- Afrikan kautta Etiopiaan ja Ugandaan ulottuvalla alueella. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Loistopeipot
Kateřina Siniaková

Kateřina Siniaková (s. 10. toukokuuta 1996 Hradec Králové) on tšekkiläinen tennispelaaja ja sekanelinpelin olympiavoittaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 31 lokakuussa 2018 ja nelinpelissä ykkösenä samaan aikaan. Hän on voittanut urallaan 5 WTA-turnausta kaksinpelissä ja 26 nelinpelissä. Nelinpelivoittoihin kuuluvat Ranskan avointen ja Wimbledonin voitot vuodelta 2018 parina Barbora Krejčíková. Siniaková oli junioreiden maailmanlistalla toisella sijalla joulukuussa 2012. Hän voitti vuonna 2013 tyttöjen nelinpelin Ranskan avoimissa, Wimbledonissa sekä Yhdysvaltain avoimissa, kaikissa Barbora Krejčíkován parina. Tammikuussa 2014 Siniaková osallistui ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjaan Australian avoimissa, jossa hän hävisi kuitenkin avauskierroksen ottelunsa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kateřina Siniakován kotisivut * * Luokka:Tšekkiläiset tennispelaajat Luokka:Tšekkiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Underground (täsmennyssivu)

Underground () voi tarkoittaa seuraavia: * underground, alakulttuuri * Underground, Lontoon metro * Underground, The Electric Prunesin vuonna 1967 julkaistu musiikkialbumi * Underground, Emir Kusturican ohjaama sotakomediaelokuva vuodelta 1995 * Need for Speed: Underground, vuonna 2003 julkaistu videopeli * Underground, yhdysvaltalainen vuosina 2016−2017 esitetty televisiosarja, jonka aiheena on ns. Underground Railroad.
Ewan Stewart

Ewan Stewart (s. 26. elokuuta 1957 Glasgow, Skotlanti) on skotlantilainen näyttelijä. Stewart syntyi Glasgow’ssa, Skotlannissa. Hänen isänsä on muusikko Andy Stewart. Stewart muutti Lontooseen vuonna 1975 ja alkoi työskennellä teatterissa. Hän näytteli televisiossa 1979, minkä jälkeen hän siirtyi elokuvien näyttelijäksi. Tunnetuin elokuva, jossa hän on näytellyt, on vuoden 1997 kassamenestys Titanic. Hän on ollut myös kuvaajana vuonna 1989. == Filmografia == *That Summer (1979) *Rain on the Roof (1980) *Remembrance (1982) *Iskuryhmä S.A.S. (1982) *Fluchpunkt Berlin (1983) *Not Quite Paradise (1985) *Kokki, varas, vaimo ja rakastaja (1988) *Kafka (1991) *Down Among the Big Boys (1993) *Nervous Energy (1993) *Rob Roy (1994) *Stella Does Tricks (1996) *Titanic (1997) *The Big Brass Ring (1999) *The Closer You Get (2000) *Little Bird (2000) *Lopullinen ratkaisu (2001) *The Last Great Wilderness (2002) *Young Adam (2003) *One Last Chance (2004) *Dirty War (2004) *Alpha Male (2006) *Straightheads (2007) *Valhalla Rising (2009) == Aiheesta muualla == * Luokka:Skotlantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oskar von Hutier

Oskar von Hutier [yt'je] (27. elokuuta 1857 Erfurt – 5. joulukuuta 1934 Berliini) oli saksalainen kenraali, joka palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa. Hän käytti tehokkaasti pieniin iskujoukkoihin perustunutta hyökkäystaktiikkaa, joka tunnetaan hänen mukaansa Hutier-taktiikkana, vaikka hän ei todellisuudessa keksinytkään sitä itse vaan ainoastaan sovelsi brittien ja ranskalaisten aiempia taktiikoita.Oskar von Hutier Firstworldwar.com. Viitattu 12.1.2014. Hutier oli sotilassuvusta, ja hän oli sukua myös kenraali Erich Ludendorffille. Hän valmistui jalkaväenupseeriksi vuonna 1875 ja yleni 1905 everstiksi, 1910 kenraalimajuriksi sekä 1912 kenraaliluutnantiksi. Hän toimi 1911–1912 pääesikunnan päämajoitusmestarina ja sen jälkeen ensimmäisen kaartindivisioonan komentajana, jota johti myös sodan alussa.Nordisk familjebok, täydennysosa (1924), s. 515 Runeberg.org. Viitattu 12.1.2014. Kaartindivisioonan komentajana Hutier osallistui muun muassa Marnen taisteluun. Huhtikuussa 1915 hän siirtyi itärintamalle 21. armeijakunnan komentajaksi. Tammikuussa 1917 Hutier’n komentoon annettiin erityisosasto D Dunajoella Latviassa. Huhtikuussa 1917 hän siirtyi kahdeksannen armeijan komentajaksi. Samana vuonna hänet myös ylennettiin kenraaliksi. Hutier’n kahdeksas armeija valtasi Riian 3. syyskuuta 1917 käyttäen ensi kerran menestyksekkäästi niin sanottua Hutier-taktiikkaa. Kuukautta myöhemmin hänen joukkonsa valtasivat maihinnousulla myös Viron saaret. Joulukuussa 1917 Hutier siirrettiin länsirintamalle komentamaan uutta 18. armeijaa, joka toimi Saksan maaliskuussa 1918 aloittaman suurhyökkäyksen kärkenä. Hutier’n armeija käynnisti hyökkäyksen 21. maaliskuuta ja saavutti aluksi suurta menestystä Hutier-taktiikan ansiosta. Armeija eteni nopeasti 60 kilometriä ja sai otettua 50 000 sotavankia, mutta lopulta britit ja ranskalaiset onnistuivat pysäyttämään sen. Hutier uudisti hyökkäyksensä kesäkuussa 1918, huonommalla menestyksellä. Hutier vetäytyi palveluksesta pari kuukautta sodan päättymisen jälkeen, tammikuussa 1919. Hän toimi sen jälkeen Saksan upseeriliiton puheenjohtajana vuoteen 1934. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Vaahteraliigan kausi 1996

Vaahteraliigan kausi 1996 oli Vaahteraliigan 17. kausi. Liigan runkosarjassa pelattiin kymmenen ottelua, minkä jälkeen kuusi parasta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin. Runkosarjan viimeinen ja toiseksi viimeinen joutuivat kauden päätteeksi karsimaan sarjapaikasta I-divisioonaan kahden parhaan joukkueen kanssa. Vaahteramalja XVII pelattiin viime vuoden tapaan Helsinki Roostersin ja East City Giantsin välillä. Roosters voitti Giantsin uudestaan, niukasti pistein 23–22. Pronssia voitti Seinäjoki Crocodiles. Uusi joukkue sarjassa oli Arctic Circle Stars Rovaniemeltä, joka nousi sarjaan I-divisioonan karsintaottelusta. Kauden päätteeksi karsintaotteluissa liigajoukkueet säilyttivät sarjapaikkansa. ==Runkosarja== OT V T H TE PÄ MS PTS East City Giants 10 9 0 1 316 111 +205 18 Roosters 10 6 1 3 283 123 +160 13 Trojans 10 6 1 3 236 190 +46 13 Crocodiles 10 6 0 4 190 226 -36 12 Butchers 10 5 0 5 123 145 -22 10 Arctic Circle Stars 10 4 0 6 150 270 -120 8 Patriots 10 3 0 7 147 181 -34 6 Tigers 10 0 0 10 100 299 -199 0 ==Pudotuspelit== ==Lähteet== 1996 Luokka:Vuoden 1996 urheilu
Hulluksi onnesta

Hulluksi onnesta on suomalaisartisti Jannika B:n toinen single hänen Kaikki rohkeus -debyyttialbumilta. Kappale sai ensisoittonsa radiossa YleX:n taajuudella 20. kesäkuuta ja digitaalisesti se julkaistiin 25. kesäkuuta 2012. Kappaleen on säveltänyt Lolene Everett sekä Elias Kapari ja sanoittanut Jannika B itse. Kappaleen tuottajana toimi Jonas Olsson. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 17. heinäkuuta 2012. Videolla artisti juoksee ja tanssii ympäri kaupunkia tanssiryhmän kanssa. ==Kappaleet== # ==Listasijoitukset== Lista Paras sijoitus Suomen virallinen singlelista – Suomen virallinen latauslista – Radiolista – ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2012 kappaleet Luokka:Jannika B:n kappaleet
Olli Kanervisto

Olli Kanervisto (23. maaliskuuta 1958 Turku – 8. huhtikuuta 1984 Playa del Ingles) oli suomalainen kuulantyöntäjä. == Ura == Turun Urheiluliittoa edustanut Kanervisto voitti sisäratojen SM-kultaa vuosina 1983 ja 1984 ja saavutti hopeaa 1978 ja pronssia 1979. Kalevan kisoissa hän saavutti SM-hopeaa 1980 ja -pronssia 1983. EM-hallikisoissa vuonna 1983 Kanervisto sijoittui seitsemänneksi. Hänen ennätyksekseen jäi vuonna 1982 työnnetty 19,24. Hallissa Kanervisto työnsi 19,36 vuonna 1983. == Kuolema == Suomen yleisurheilumaajoukkueen harjoitusleirillä ollut Olli Kanervisto sai surmansa huhtikuussa 1984 Kanarian saarten Playa del Inglesissä siviilipukuisen poliisin ampumana paikallisen ravintolan ulkopuolella. Poliisi sai myöhemmin täyttä ymmärrystä vailla tehdystä taposta 14 kuukauden vankeustuomion. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Suomalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Onnenpäivä (kappale)

Onnenpäivä on suomalaisartisti Jannika B:n kappale hänen Kaikki rohkeus -debyyttialbumilta. Jannika B julkaisi kappaleen omakustanteisesti ensimmäisenä suomenkielisenä singlenään loppuvuodesta 2011. Joulukuussa 2011 YleX-radiokanavan toimittaja Juhani Kenttämaa nosti kappaleen omaksi Viikon teho -kappaleekseen, jolta se myöhemmin nostettiin kanavan viralliselle soittolistalle. Pian YleX:n jälkeen myös NRJ nosti kappaleen soittolistalleen. Kappaleen saaman menestyksen myötä Jannika solmi helmikuussa 2012 yhteistyösopimuksen Sony Music Entertainment -levy-yhtiön kanssa. Sony julkaisi "Onnenpäivä"-singlen uudelleen yhdessä Jannikan perustaman oman levymerkin, Onan, kanssa 27. helmikuuta 2012. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Heidi Maria Paalanen ja tuottanut Jonas Olsson. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 18. tammikuuta 2012. Videolla artisti laulaa ensin hetken aikaa kaupungissa, jonka jälkeen satama-alueella ympärillään tanssivan naisjoukon kanssa. Kappaleen toistaiseksi ainoa listamerkintä on Latauslistan 14. sija (40/2013). ==Kappaleet== ;Digitaalinen lataus # ;CD-single # # # ==Arviot== * Stara.fi: ==Listasijoitukset== Lista Paras sijoitus Suomen virallinen singlelista – Suomen virallinen latauslista 14 Radiolista – ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2011 kappaleet Luokka:Jannika B:n kappaleet
Peat, Smoke & Seaweed Storm

Peat, Smoke & Seaweed Storm on säveltäjä Osmo Tapio Räihälän toinen sävellyslevy (ABCD367). Se ilmestyi tammikuussa 2014. Levyn teokset ovat: == Kappaleet == # # # # (I More Than Able II Observers Are Worried III Do Good in Case of Tomorrow) # == Kokoonpano == * Radion sinfoniaorkesteri (1, 3, 5) * Sakari Oramo – kapellimestari (1) * Dima Slobodeniouk – kapellimestari (3, 5) * Jukka Harju - käyrätorvi (2) * Matilda Kärkkäinen – piano (4) ;Muut tekijät * Anu Pylkkänen – äänittäjä (1, 4) * Kai Lassfolk – äänittäjä (2) * Jari Rantakaulio – äänittäjä (3) * Antti Pohjola – äänittäjä (5) * Risto Räty – tuottaja (1) * Osmo Tapio Räihälä – tuottaja (2, 4) * Markku Veijonsuo – tuottaja (3) * Laura Heikinheimo – tuottaja (5) Luokka:Osmo Tapio Räihälän albumit Luokka:Vuoden 2014 albumit
Henning von Holtzendorff

Henning von Holtzendorff (9. tammikuuta 1853 Berliini – 9. kesäkuuta 1919)Nordisk familjebok, täydennysosa (1924), s. 460 Runeberg.org. Viitattu 12.1.2014. oli saksalainen amiraali, joka toimi ensimmäisen maailmansodan aikana Saksan merivoimien pääesikunnan päällikkönä 1915–1918. Holtzendorff yleni 1904 kontra-amiraaliksi, 1907 vara-amiraaliksi ja 1910 amiraaliksi. Vuosina 1909–1913 hän komensi Saksan avomerilaivastoa. Holtzendorff pakotettiin eläkkeelle, koska hän vastusti meriministeri Alfred von Tirpitzin suunnitelmia laivaston nopeasta laajentamisesta ja kilpailusta brittien laivasto-ohjelman kanssa. Hänet kuitenkin kutsuttiin takaisin palvelukseen syyskuussa 1915 ja nimitettiin merivoimien pääesikunnan johtoon. Holtzendorff oli nyt kääntynyt kannattamaan Tirpitzin ajamaa rajoittamatonta sukellusvenesotaa, ja hän kirjoitti 22. joulukuuta 1916 merkittävän muistion, jossa ilmoitti, että tällä keinolla Englanti voitaisiin pakottaa ulos sodasta viidessä kuukaudessa. Viime kädessä Holtzendorffin muistio vakuutti marsalkka Hindenburgin, kenraali Ludendorffin ja keisari Vilhelm II:n rajoittamattoman sukellusvenesodan kannattavuudesta. Se käynnistettiin runsaan kuukauden kuluttua.Henning von Holtzendorff Firstworldwar.com. Viitattu 12.1.2014. Rajoittamaton sukellusvenesota johti huhtikuussa 1917 Tirpitzin ja Holtzendorffin odotusten mukaisesti Yhdysvaltain sodanjulistukseen Saksalle, mutta se ei odotetusti pakottanut Englantia seinää vasten. Sen seurauksena Holtzendorffin asema kävi vaikeammaksi, ja kun hän oli joutunut erimielisyyksiin ylimmän sodanjohdon kanssa, hänet lopulta erotettiin elokuussa 1918 ja korvattiin amiraali Reinhard Scheerillä. Hän sai eronsa yhteydessä suuramiraalin arvon. ==Lähteet== Luokka:Saksan keisarikunnan laivaston amiraalit Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Siperian valloitus

thumb|350px|Venäjän laajentuminen vuosina 1500–1900. Venäjä valloitti Siperian 1500- ja 1600-luvuilla. 1700- ja 1800-luvuilla venäläiset siirtokunnat kattoivat jo alueen, joka ulottui Pohjois-Amerikan länsirannikolle asti. Siperian hallinta toi Venäjälle merkittävät tulot, kun se sai osuutensa alueen turkiskaupan tuloista. Siperian valloituksen myötä alueen alkuperäisasukkaat myös kristillistyivät ja venäläistyivät. Stroganovin kauppiassuku ja tsaari Iivana Julma aloittivat 1580-luvulla hankkeen, jossa Stroganovit kävivät turkiskauppaa Siperiassa ja Venäjän valtio tuki toimintaa. Tsaari halusi saada osuuden turkiskaupasta, jota käytiin englantilaisten kanssa Arkangelin satamakaupungissa. Stroganovit värväsivät kasakoita, jotka lähtivät valloittamaan Siperiaa vuonna 1582. Vuoteen 1640 mennessä kasakat olivat saavuttaneet Tyynenmeren rannikon ja saaneet hallintaansa Siperian joet ja maareitit. Tsaarin palveluksessa olleet joukot kävivät Amurjoen laaksossa yhteenottoja Kiinan armeijan kanssa, mutta nämä loppuivat kun vuonna 1689 solmittiin Nertšinskin rauhansopimus, jossa määriteltiin Kiinan ja Venäjän rajat. Nämä rajat olivat voimassa 1800-luvun puoleenväliin asti, jolloin raja siirrettiin nykyiselle paikalleen, huomattavasti entistä etelämmäksi. 1730-luvulla Venäjän siirtokuntia oli Alaskassa asti ja vuoteen 1810 mennessä niitä oli Pohjois-Kaliforniassa asti. Venäjä hallitsi imperiumia kymmenien kauppa-asemien ja varustuksien avulla. Venäläisillä ja kasakoilla oli ylivoima Siperian alkuperäisasukkaita vastaan: heillä oli tuliaseita ja jokiveneisiin kiinnitettyjä tykkejä, Venäjän armeija auttoi heitä silloin, kun eivät olleet sodassa Osmanien valtakunnan, Puolan tai Ruotsin kanssa, he pystyivät viestimään pitkien matkojen päähän ja heillä oli vastustuskykyä monille sellaisille taudeille, joita vastaan siperialaisilla ei ollut lainkaan tai oli vain vähän vastustuskykyä. Esimerkiksi jukagiirien väkiluku romahti kahden kolmasosan verran pääasiassa isorokon takia. Vuonna 1621 Siperiasta muodostettiin oma arkkihiippakuntansa Venäjän ortodoksisen kirkon alaisuuteen. 1700-luvulla lähetyssaarnaajat käännyttivät suurimman osan alkuperäisasukkaista kristityiksi. Siperialaiset oppivat venäjää ja moni alueen alkuperäiskielistä sammui. Venäläiset määräsivät siperialaiset kymmenysjärjestelmän piiriin ja vaativat, että kaikkien työkykyisten aikuisten miesten tuli toimittaa heille turkiksia. Jotkin Etelä-Siperian asukkaat olivat jo aiemmin olleet kymmenysjärjestelmän alaisuudessa, verojen kerääjä vain ennen oli ollut jokin arokansoista. Venäläiset myös ostivat turkiksia siperialaisilta vaihtokaupoilla: venäläiset tarjosivat alkoholia, jauhoja, tupakkaa ja työkaluja. Suurimman osan 1600-luvusta Siperiasta saatiin noin 200 000–300 000 turkista, joiden kauppa tuotti 7–10 prosenttia Venäjän valtion tuloista. Suurin osa turkiksista päätyi Kiinaan. Niitä myytiin myös Eurooppaan. == Lähteet == Luokka:Kolonialismi Luokka:Siperian historia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Isomaite

Isomaite (Lotus pedunculatus, syn. L. uliginosus) on monivuotinen ruohovartinen hernekasvi.Retkeilykasvio 1998, s. 290. == Ulkonäkö ja koko == Isomaite kasvaa 20–50 cm korkeaksi. Selvästi ontot varret ovat pystyjä tai kohenevia ja lähes kaljuja tai karvaisia. Lehdet ovat päättöparisia ja kaksiparisia. Lehdykät ovat 1–2,5 cm pitkiä, leveitä ja alta sinertäviä. Lehdyköiden sivusuonet ovat selviä. Alemman parin lehdykät ovat korvakemaisia, muiden lehdyköiden korvakkeiden ollessa surkastuneita. Kukinto on lehtihankainen, pitkäperäinen ja 5–12-kukkainen mykerömäinen sarja. Kukan verhiönliuskat ovat pitkäripsisiä ja nupussa uloskaartuvia. Keltainen teriö on 10–18 mm pitkä. Venhon alasivulla tyven ja kärjen välinen kulma on tylppä. Isomaite kukkii Suomessa kesä-elokuussa. Palko on suora, liereä, monisiemeninen ja avautuva.Retkeilykasvio 1998, s. 289–290. == Levinneisyys == Isomaitteen päälevinneisyysalue ulottuu Pyreneiden niemimaalta Britteinsaarille, Tanskaan ja Etelä-Ruotsiin, ja edelleen Puolaan, Unkariin, Keski-Italiaan, entisen Jugoslavian alueelle, Pohjois-Kreikkaan ja Bulgariaan. Lajia on tavattu satunnaisesti myös Ruotsin keskiosissa ja Norjan ja Suomen etelä- ja keskiosissa sekä paikoin Pohjois-Afrikassa. Pohjois-Amerikassa, Chilessä, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa se on harvinainen tulokaslaji.Den virtuella floran: Stor käringtand (myös levinneisyyskartta) Viitattu 12.1.2014. Suomessa isomaite on satunnainen uustulokas, joka on paikoin myös vakiintunut lajistoon. Sitä on tavattu paikoitellen satamakaupungeista sekä muutamin paikoin myös sisämaasta. == Elinympäristö == Isomaite suosii kosteita ja ravinteikkaita kasvupaikkoja. Suomessa isomaitetta on tavattu satamissa, painolastipaikoilla ja varastoalueilla. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Isomaitteen (Lotus pedunculatus) levinneisyys Suomessa Luokka:Maitteet
Helvetin yhdeksän piiriä

Helvetin yhdeksän piiriä on suomalaisen black metal -yhtye Azaghalin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Evil Horde Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Varjoherra – laulu * Narqath – kitara, puhdas laulu, tuottaja, miksaaja, sanoittaja * Kalma – rummut === Vierailevat muusikot === * Jani Loikas – bassokitara, tuottaja, miksaaja * Haerleif Langas – kaikki instrumentit (kappale 9) === Muut tekijät === * Agathodemon – layout, design * M. Bormann – layout, design * Nelson – grafiikka * Vuohikuningas – sanoittaja (kappale 5) == Aiheesta muualla == * * Helvetin yhdeksän piiriä discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1999 albumit Luokka:Azaghalin albumit
Maximilian von Prittwitz

Maximilian von Prittwitz und Gaffron (27. marraskuuta 1848 Bernstadt, Sleesia – 29. maaliskuuta 1917 Berliini)Nordisk familjebok, täydennysosa (1925), s. 1160–1161 Runeberg.org. Viitattu 12.1.2014.Maximilian von Prittwitz Firstworldwar.com. Viitattu 12.1.2014. oli saksalainen kenraali, joka toimi hetken aikaa komentajana aivan ensimmäisen maailmansodan alussa. Prittwitzit olivat vanha sleesialainen sotilassuku, johon oli kuulunut useita Preussin armeijan kenraaleita.Nordisk familjebok (1915), s. 300–301 Runeberg.org. Viitattu 12.1.2014. Max von Prittwitz aloitti uransa upseerina jalkaväessä vuonna 1866. Hänestä tuli 1894 eversti, 1896 rykmentinkomentaja, 1898 kenraalimajuri ja prikaatinkomentaja, 1901 kenraaliluutnantti ja divisioonankomentaja sekä 1906 jalkaväenkenraali ja armeijakunnan komentaja. Vuonna 1913 hänet ylennettiin kenraalieverstiksi ja nimitettiin sotilastarkastajaksi. Maailmansodan puhjettua elokuussa 1914 Prittwitz nimitettiin Itä-Preussiin sijoitetun 8. armeijan komentajaksi, tehtävänään torjua Venäjän odotettavissa ollut hyökkäys. Kärsittyään tappion Gumbinnenin taistelussa 19.–20. elokuuta hän pelkäsi jäävänsä Venäjän ensimmäisen ja toisen armeijan saartamaksi, sillä niillä oli yhteensä nelinkertainen ylivoima hänen joukkoihinsa nähden. Tämän vuoksi hän määräsi armeijansa perääntymään Veikselin länsipuolelle ja jättämään siten koko Itä-Preussin venäläisille. Pääesikunnan päällikkö Helmuth von Moltke ei hyväksynyt tätä, joten Prittwitz korvattiin jo 22. elokuuta Paul von Hindenburgilla ja hänen antamansa perääntymiskäsky peruttiin. Prittwitz ei enää tämän jälkeen toiminut komentajana. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Nishinari-ku

Nishinari-ku () on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se sijaitsee kaupungin eteläosassa ja rajautuu lännessä Kizujokeen, pohjoisessa Naniwan ja Tennōjin suuralueisiin, idässä Abenon suuralueeseen ja etelässä Sumiyoshin ja Suminoen suuralueisiin. Sen pinta-ala on 7,35 neliökilometriä ja siellä on 122 020 asukasta. Nishinarin suuralue on perustettu 1. huhtikuuta 1925. Se on tiheään asutettua ja työväenluokkaista aluetta, jossa on paljon teollisuutta ja kaupallista toimintaa. Suuralueen itäreunassa kulkee vanha Sakaihin johtava Kishū-kaidō-tie. Kamagasakin kaupunginosa suuralueen koillisosassa on ollut pitkään köyhää aluetta, jossa on paljon päivätyöläisiä ja kodittomia. Sen viralliseksi nimeksi muutettiin vuonna 1966 alueen maineen parantamiseksi Airin. Alueella on ollut sen historian aikana useita mellakoita. Nishinarin aluetta palvelevat Osakan metron Midōsuji-linja, Sakaisuji-linja ja Yotsbashi- linja, JR Nishi-Nihonin Osakan ympyrälinja ja Kansai-päälinja (Shin-Imamiyan rautatieasema suuralueen koillisrajalla), Nankai-rautateiden Nankai-päälinja ja Kōya-linja sekä Hankai-raitioteiden Hankai-linja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Nishinarin suuralueen internetsivut Luokka:Osakan suuralueet
Frigyes Pleszkán

Frigyes Pleszkán (1. heinäkuuta 1959 – 14. helmikuuta 2011 Csorna, Unkari) oli unkarilainen jazzpianisti. == Ura == Frigyes Pleszkán tuli tunnetuksi jo nuorena virtuoosimaisena jazzpianistina. Hän aloitti pianonsoiton opiskelun kahdeksanvuotiaana ja piti ensimmäisen konserttinsa yksitoistavuotiaana. Saman ikäisenä, joulukuussa 1970, Plezskán nauhoitti Oscar Petersonin trion radioidun esiintymisen Budapestissä. Pleszkán opiskeli korvakuulolta kappaleet ja pääsi näillä taidoillaan opiskelemaan Béla Bartók -musiikkiopistoon. Pleszkánilla oli sooloesiintyminen 17-vuotiaana 1976 Pori Jazz -festivaaleilla, jossa häntä markkinoitiin "unkarilaisena pianon ihmelapsena". Joulukuussa 1978 hän tuli toiseksi Puolan Kaliszissa järjestetyssä kansainvälisessä jazzpianistikilpailussa (The III International Jazz Pianists Competition Mieczysław Kosz). Pleszkán muutti 1980-luvun loppupuolella Länsi- Eurooppaan, jossa hän esiintyi pääasiassa ravintolapianistina. Hän palasi lyheksi aikaa Unkariin 1996, mutta muutti pian sen jälkeen takaisin ravintolamuusikoksi Sveitsiin. == Muuta == Frigyes Pleszkán teki vuonna 2011 itsemurhan Budapestissä 51-vuotiaana. == Yhtyeet == * 1978–1979: Lama-yhtyeen jäsen * 1980-luvun alussa: The Pleszkán trio (Ferenc Gayer, kontrabasso ja Tamás Németh, rummut) * 2005–2010: Pleszkán trio (Ferenc Gayer, kontrabasso ja Zoltán Horváth, rummut) == Levytykset == * 1985: Albumi Gonda Janosin ja John Richard Kruzan kanssa: Keyboard Music * 1995: Sooloalbumi Fingerprints * 1996: Sooloalbumi Second Step * 1998: Sooloalbumi Pearls In Boogie Shell * 1999: Sooloalbumi Magic Hands == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset jazzmuusikot Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Nishiyodogawa-ku

Nishiyodogawa-ku () on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se sijaitsee kaupungin luoteisosassa Osakanlahden rannalla Yodogawa-joen suulla. Etelässä se rajautuu Yodogawaan, idässä Osakan Yodogawan suuralueeseen ja pohjoisessa Kanzakigawa- ja Samondogawa-jokiin; niiden pohjoispuolella sijaitsee Hyōgon prefektuurin Amagasakin kaupunki. Nishiyodogawa-kun pinta-ala on 14,23 neliökilometriä ja siellä on 96 375 asukasta (vuonna 2010). Aluetta on kutsuttu vanhastaan lempinimellä ”Naniwa yaoshima” (Naniwan eli Osakan 80 saarta). Siellä on harjoitettu maanviljelyä ja kalastusta. Nykyinen Nishiyodogawan suuralue perustettiin 1. huhtikuuta 1925. Meiji-kaudelta lähtien alueelle kertyi runsaasti teollisuutta, joka toi mukanaan myös ympäristöongelmia. Entisen, saastuneen Ōnogawa-joen paikalle rakennettiin 1970-luvulla suuralueen läpi kulkeva 3,8 kilometriä pitkä viherreitti Ōnogawa ryokuindōro. Nishiyodogawan aluetta palvelevat JR Westin Tōkaidō-päälinja (suuralueen itärajalla) ja Tōzai-linja sekä Hanshin-rautateiden Hanshin- päälinja ja Namba-linja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Nishiyodogawan suuralueen internetsivut Luokka:Osakan suuralueet
Heikki Välimäki

Heikki Antero Välimäki (7. lokakuuta 1942 Hausjärvi – 24. elokuuta 2024 Huittinen)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 8.9.2024, s. B 24. oli suomalainen koripalloilija. Kuusankosken Puhdin kasvatti ja vuonna 1960 Kouvolan NMKY:hyn siirtynyt Välimäki pelasi Suomen pääsarjaa yhteensä kuuden kauden ajan. Ensimmäisen pääsarjakautensa hän pelasi Kouvolassa ja jatkoi seurassa seuraavat neljä kautta Suomensarjassa. Vuonna 1965 hän siirtyi pelaamaan neljäksi kaudeksi SM-sarjaa Työväen Maila-Poikiin, ja viimeisen kautensa hän pelasi Tampereen Pyrinnössä, jossa voitti Suomen cupin vuonna 1969.http://www.basket.fi/sarjat/pelaajat/pelaaja/?season_id=62813&player;_id=1269293&league;_id=15 Välimäki teki cup-finaalin suurimman pistemäärän, 20 pistettä.http://www.basket.fi/sarjat/ottelu/?game_id=1456443&season;_id=62813&league;_id=15#mbt:2-400$t&0=1 Ammatiltaan Välimäki oli liikunnanopettaja, ja hän toimi aktiivisesti myös tenniksen ja golfin parissa. == Lähteet == * * Heikki Välimäki baskethotel.com === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Mattolaituri (kahvila)

thumb|right|250px|Kahvila Mattolaituri Helsingin Kaivopuistossa. Mattolaituri on 19. huhtikuuta 2011 avattu, Helsingin Kaivopuistossa sijaitseva merenrantakahvila. Mattolaiturin ovat perustaneet ja omistavat kansanedustaja ja näyttelijä Antero Vartia ja hänen isänsä Esko Vartiahttp://www.helsinginuutiset.fi/artikkeli/49966-kaivopuiston-ranta-sai- uuden-kahvilan . Kahvila sijaitsee Uunisaaren ja Harakan välisen salmen kohdalla. Kahvila on auki vain kesäkaudella.https://www.kespro.com/kespro/news/view/news/1342162326044/2012?menuIndex=5 Helsingin kaupungin rakennusvalvontavirasto myönsi Mattolaiturin rakennustöistä kunniamaininnan Antero Vartialle ja runkourakoitsija Markku Sieppalalle Mattolaiturin talvibetonointitöistä. Erityisesti betonirakenne on rakennusvalvontaviraston mukaan onnistunut erinomaisesti ja viraston mukaan se luo vaikutelman, että kiinteistö on aina ollut kyseisellä paikalla. Kahvila sijaitsee suunnilleen samalla kohdalla kuin Kaivopuiston mattolaituri. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kahvilat Luokka:Kaivopuisto Luokka:Helsingin rakennukset ja rakennelmat
Gösta Lönnfors

Gösta Lönnfors (13. elokuuta 1911 Loviisa – 26. kesäkuuta 1948 Assen, Alankomaat"Gösta Lönnfors kuollut – Onnettomuus Assenin kansainvälisissä kilpailuissa", Helsingin Sanomat 27.6.1948. Viitattu 13.1.2014.) oli suomalainen ratamoottoripyöräilijä. Hän kuoli Hollannin TT-ajojen kilpailussa Assenin moottoriradalla. == Ura == Vuoteen 1934 saakka Lönnfors ajoi menestyksekkäästi pääasiassa jääradoilla ja nousi sen jälkeen huipulle myös TT-ajoissa. Hän kilpaili ennen sotavuosia saksalaisella DKW-pyörällä Suomen lisäksi Pohjoismaissa, Virossa ja Englannissa sekä useissa Keski-Euroopan maissa. 1940-luvun lopulla Lönnfors vaihtoi pyörää brittiläiseen AJS-merkkiin. Suomessa Lönnfors saavutti 350-kuutioisissa lukuisia voittoja muun muassa Pyynikinajossa (1937, 1938, 1946), Tiilimäen TT-ajoissa (1938, 1947, 1948) sekä Ruissalon ajoissa (1939, 1948). == Kuolema == Lönnforsin kuolemaan johtanut onnettomuus tapahtui Hollannin TT-ajoissa 26. kesäkuuta 1948. Hän väisti edellään voimakkaasti jarruttanutta kilpakumppaniaan ja ajoi päin radan sivussa pehmusteena ollutta olkipaalia. Lönnfors paiskautui takaisin radalle ja jäi takaa tulleen kilpailijan yliajamaksi. Hän kuoli matkalla sairaalaan. Toisen version mukaan Lönnfors olisi säilynyt ilmeisesti vahingoittumattomana ja oli juuri nousemassa ylös, kun takaa tullut ranskalainen kilpailija ajoi hänen niskansa yli Lönnforsin kuollessa välittömästi.Suomalaiseen moottoripyöräurheiluun liittyviä ihmishengen vaatineita onnettomuuksia Suomen Urheilutietäjät ry. Viitattu 13.1.2014. Järjestäjät eivät tiedottaneet onnettomuudesta tai sen vaatimasta kuolonuhrista mitenkään, vaan kilpailua jatkettiin normaalisti. Myös kilpailusta tehdyssä uutisfilmissä ei mainita tapausta sanallakaan, vaikka Lönnforsin kaatuminen jopa näkyy siinä lyhyesti. Kilpailussa mukana ollut hollantilainen Piet Knijnenburg on jälkeenpäin kertonut, että järjestäjät eivät vaivautuneet edes puhdistamaan rataa, vaan muut osallistujat joutuivat ajamaan verilammikon päältä. Gösta Lönnfors oli ensimmäinen "Euroopan turvallisemmaksi" mainostetulla Assenin radalla surmansa saanut kuljettaja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Hollanninkielinen uutiskatsaus Assenin kilpailuista Luokka:Suomalaiset ratamoottoripyöräilijät Luokka:Moottoriurheilussa surmansa saaneet kuljettajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Herbert Plumer

Herbert Charles Onslow Plumer, Plumerin 1. varakreivi (13. maaliskuuta 1857 Torquay – 16. heinäkuuta 1932 Lontoo) oli brittiläinen sotamarsalkka, joka palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa. Pulmer kävi Etonin sisäoppilaitoksen ja aloitti vuonna 1876 sotilasuransa 65. jalkaväkirykmentin aliluutnanttina.Herbert Plumer Firstworldwar.com. Viitattu 13.1.2014. Hän yleni vuonna 1900 everstiksi, 1902 kenraalimajuriksi, 1908 kenraaliluutnantiksi ja 1915 kenraaliksi, minkä ohella hänet aateloitiin 1906. Toisessa buurisodassa Plumer johti jalkaväkikolonnaa ja osallistui piiritetyn Mafekingin vapautukseen. Sittemmin hän toimi prikaatin- ja divisioonankomentajana sekä vuodesta 1911 Britannian kotijoukkojen komentajana.Nordisk familjebok, täydennysosa (1925), s. 1072 Runeberg.org. Viitattu 13.1.2014. Ensimmäisessä maailmansodassa Plumer nimitettiin toukokuussa 1915 länsirintamalle sijoitetun Britannian toisen armeijan komentajaksi, ja hän johti sitä seuraavat kaksi vuotta Flanderin Ypresissä. Kuuluisin hänen johtamansa operaatio oli 7. kesäkuuta 1917 brittien hyökkäyksellä käynnistynyt Messinesin taistelu. Tarkoin suunniteltu hyökkäys alkoi 19 miinan valtavalla räjäytyksellä, jonka on sanottu aiheuttaneen siihen mennessä voimakkaimman ihmisen tuottaman äänen. Operaatio oli menestys, sillä hyökkäyksen tavoitteet saavutettiin nopeasti vähäisin tappioin. Sen jälkeen Plumer siirrettiin Hubert Goughin tilalle johtamaan huonosti sujunutta Passchendaelen hyökkäystä. Plumer onnistui kääntämään tämänkin taistelun jonkinlaiseksi menestykseksi, mutta tällä kertaa tappiot olivat hyvin suuret. Plumer siirrettiin marraskuussa 1917 Italiaan 14. armeijakunnan komentajaksi, tarkoituksenaan palauttaa järjestys rintamalle italialaisten kärsittyä katastrofaalisen tappion Caporetton taistelussa. Maaliskuussa 1918 hän palasi länsirintamalle, jossa komensi toista armeijaa sodan loppuun asti. Hänen joukkonsa joutuivat torjumaan saksalaisten suurhyökkäystä keväällä 1918. Sodan päätyttyä Plumer toimi joulukuusta 1918 huhtikuuhun 1919 Britannian miehitysjoukkojen komentajana Reinillä. Vuonna 1919 hänet ylennettiin sotamarsalkaksi ja hänestä tehtiin paroni Plumer of Messines and Bilton. Vuosina 1919–1924 hän toimi Maltan sotilaskuvernöörinä ja ylipäällikkönä, ja vuodesta 1925 korkeana edustajana (High Commissioner) Palestiinassa. Eläkevuosinaan Plumer toimi aktiivisesti parlamentin ylähuoneessa. Hänet korotettiin vuonna 1929 varakreiviksi. Plumer johti vuonna 1927 Ypresiin pystytetyn Meninin portin paljastustilaisuutta. Hän kuoli vuonna 1932 ja hänet haudattiin Westminster Abbeyyn. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset marsalkat Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Janne Kontkanen

Janne Kontkanen (s. 26. helmikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen tekniikan tohtori, joka palkittiin teknisellä Oscarilla vuonna 2014 yhdessä neljän muun henkilön kanssa deep compositing -teknologioiden ja -työnkulkujen kehittämis-, prototypointi- ja edistämistyöstä. Kontkanen kirjoitti ylioppilaaksi savonlinnalaisesta Talvisalon lukiosta 1993. Tohtoriksi hän väitteli Otaniemen teknillisestä korkeakoulusta. Kontkanen työskenteli yhdysvaltalaisessa DreamWorks-elokuvayhtiössä reilut neljä vuotta vuodesta 2007 lähtien, minkä jälkeen hän on toiminut Googlen 3D-karttayksikössä. == Lähteet == Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Morhovo

Morhovo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Holmin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 18 kilometriä HolmistaRazrabotka, s. 6. kaakkoon. Kylässä on 192 ja kunnassa 706 asukasta (vuonna 2012). ==Maantiede ja asutus== Morhovon kunnan pinta-ala on 442 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Holmin piirin Krasnyi Borin sekä pohjoisessa Holmin ja Togodin kuntiin ja idässä ja etelässä Tverin alueeseenRazrabotka, s. 15.. Seutu kuuluu Valdain ylängön reuna-alueeseenRazrabotka, s. 9.. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Mirnyin asutus ja 61 kylää: Alešnja, Batutino, Bobjathino, Bogdanovo, Boldaševo, Bolšoje Jelno, Brednjagi, Budkovo, Davydovo, Dubrovo, Galyženki, Gorodetskoje, Horošejevka, kaksi Ivanovskojeta, Karelkino, Klenovets, Kliny, Ljalino, Malašovo, Malihovo, Maloje Jelno, Merkuševo, Netšajevo, Novosjolki, Orlovo, Osinovka, Osipovo, Ostsy, Ovsjannikovo, Patrihovo, Podberezje, Podbereznikovo, Podmolodje, Pogost, Poretšje, Potepalovo, Prijut, Purygino, Pustoška, Samohvalovo, Šavrinka, Šeršnevo, Silagino, Solomnitsa, Solovji, Sotovo, Staroje, Stehnovo, Štšenki, Štšulakino, Švaino, Syrmolotovo, Tuhomitši, Vasiljovo, Zaborinka, Zagorje, Zahod, Zaitsy, Zamošje ja ZehnyRazrabotka, s. 6–7.. Toiseksi suurin asutuskeskus on alle 150 asukkaan Tuhomitšy. 21 kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.Razrabotka, s. 24–26. ==Liikenne, talous ja palvelut== Morhovosta on maantieyhteys Holmiin ja Tverin alueen PloskošiinRazrabotka, s. 21.. Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat julkiset palvelut sekä maa- ja metsätalousRazrabotka, s. 28.. Puunhankintaa harjoittaa viisi yksityisyrittäjää. Maataloutta edustaa joukko yksityistiloja sekä asukkaiden palstaviljelmät. Kunnassa toimii lastentarha, peruskoulu, kaksi kerhotaloa, kolme kirjastoa, kaksi lääkintäasemaa ja neljä postikonttoria. Vähittäiskaupasta vastaa piirin kulutusosuuskunta. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Morhovon kunnan sivusto Luokka:Holmin piirin kunnat Luokka:Novgorodin alueen kylät
Napier (täsmennyssivu)

Napier voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *Napier, kaupunki Uudessa-Seelannissa *Mount Napier, uinuva tulivuori Australiassa *HMAS Napier, Australian laivaston sotalaiva *Edinburgh Napier University, yliopisto Edinburghissa Skotlannissa *Napier & Son, entinen brittiläinen autonvalmistaja *Robert Napier and Sons, myöhemmin William Beardmore and Company, entinen laivatelakka Skotlannissa *7096 Napier, asteroidi *napierin luku eli neperin luku, matemaattinen vakio ==Sukunimenä== *Napier, skotlantilainen klaani *Alan Napier (1903–1988), englantilainen näyttelijä *Charles Napier (1782–1853), brittiläinen kenraali *Charles Napier (1786–1860), brittiläinen amiraali *Charles Napier (1936–2011), yhdysvaltalainen näyttelijä *Francis Napier (1819–1898), brittiläinen diplomaatti ja virkamies *George Napier (1751–1804), brittiläinen sotilas *George Thomas Napier (1784–1855), brittiläinen kenraali *James Napier (s. 1982), uusiseelantilainen näyttelijä *Jessica Napier (s. 1979), uusiseelantilainen näyttelijä *John Napier (1550–1617), skotlantilainen matemaatikko *Marshall Napier (1951–2022), uusiseelantilainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija *Oliver Napier (1935–2011), pohjoisirlantilainen poliitikko *Robert Napier (1810–1890), brittiläinen sotamarsalkka *Robert Napier (1791–1876), skotlantilainen laivanrakentaja.
Helmiseeprapeippo

Helmiseeprapeippo (Taeniopygia bichenovii) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Helmiseeprapeippoa tavataan Australian pohjois- ja itäosissa. Sitä on kuvattu yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Loistopeipot
Kusalyi Jakcs László

Kusalyi Jakcs László () oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuonna 1441, Unkarin kuninkaan Vladislav III:n nimittämänä.Markó, László == Katso myös == * Luettelo Transilvanian ruhtinaista == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Transilvanian voivodit
Ugandansininokka

Ugandansininokka (Spermophaga poliogenys) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Ugandansininokkaa tavataan Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Ugandassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Loistopeipot
Pensassininokka

Pensassininokka (Spermophaga haematina) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Pensassininokkaa tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen on raportoitu olevan harvinainen, vaikkakin paikallisesti runsaslukuinen. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Loistopeipot
Metsäsininokka

Metsäsininokka (Spermophaga ruficapilla) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Metsäsininokkaa tavataan Angolassa, Burundissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongon ddemokraattisessa tasavallassa, Keniassa, Ruandassa, Sudanissa, Etelä-Sudanissa, Tansaniassa ja Ugandassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Loistopeipot
P-Nitrobentsoehappo

p-Nitrobentsoehappo eli 4-nitrobentsoehappo (C7H5NO4) on bentsoehapon nitrattu johdannainen. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineiden ja lääkeaineiden valmistuksessa. p-Nitrobentsoehappo on o- ja m-nitrobentsoehappojen isomeeri. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa p-nitrobentsoehappo on keltaisia kiteitä. Yhdiste liukenee vain vähän veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Sen pKa-arvo on 3,4. p-Nitrobentsoehappo on ihoa, silmiä ja hengitysteitä ärsyttävä yhdiste Viitattu 13.1.2014.. ==Valmistus ja käyttö== Teollisuudessa p-nitrobentsoehappoa valmistetaan hapettamalla p-nitrotolueenia joko typpihapon tai molekulaarisen hapen avulla. Toinen käytetty menetelmä on polystyreenin nitraus ja sitä seuraava hapetus. Laboratoriomittakaavassa voidaan käyttää myös p-nitrotolueenin hapetusta kromihapolla. p-Nitrobentsoehappoa käytetään valmistettaessa väriaineita ja pelkistämällä siitä saadaan 4-aminobentsoehappoa. Yhdisteestä valmistetaan myös p-aminobentsoehappokloridia, jota käytetään prokaiinin ja foolihapon synteeseissä. ==Lähteet== Luokka:Bentsoehapot Luokka:Orgaaniset typpiyhdisteet
Miklós Újlaki

Miklós Újlaki () oli unkarilainen aatelinen, joka toimi ensimmäisen kerran Transilvanian voivodina vuosina 1441–1458, Unkarin kuninkaan Vladislav III:n nimittämänä.Markó, László Hän jakoi voivodin viran János Hunyadin kanssa vuoteen 1446 asti, Imre II Bebekin kanssa vuosina 1446–1448 ja János Rozgonyin kanssa vuosina 1449–1458. Miklósin toinen voivodikausi oli vuonna 1460 ja kolmas vuosina 1462–1465. Miklós Ujlak toimi vuosina 1471–1477 Bosnian kuninkaana. == Katso myös == * Luettelo Transilvanian ruhtinaista == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Transilvanian voivodit Luokka:Kroatian baanit Luokka:Bosnian kuninkaat Luokka:Vuonna 1477 kuolleet
Imre II Bebek

Imre II Bebek () oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuosina 1446–1448, Unkarin kuninkaan Vladislav III:n nimittämänä. Hän jakoi voivodin tehtävän Miklós Ujlakin kanssa. == Katso myös == * Luettelo Transilvanian ruhtinaista == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Transilvanian voivodit
János Rozgonyi

János Rozgonyi () oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuosina 1449 - 1458, Unkarin kuninkaan Vladislav III:n nimittämänä. Hän jakoi voivodin tehtävän Miklós Ujlakin kanssa. == Katso myös == * Luettelo Transilvanian ruhtinaista == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Transilvanian voivodit
Sebestyén Rozgonyi

Sebestyén Rozgonyi () oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuosina 1458 - 1460. Hän oli Unkarin kuninkaan Matias Corvinusen ensimmäinen voivodi nimitys.Markó, László == Katso myös == * Luettelo Transilvanian ruhtinaista == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Transilvanian voivodit
Henry Hardinge

Henry Hardinge, Hardinge of Lahoren varakreivi (30. maaliskuuta 1785 Wrotham, Kent, Britannia – 24. syyskuuta 1856 South Park, lähellä Tunbridge Wellsiä, Kent)Henry Hardinge, 1st Viscount Hardinge Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 13.1.2014.Nordisk familjebok (1909), s. 1455–1456 Runeberg.org. Viitattu 13.1.2014. oli brittiläinen sotilas, joka toimi Intian kenraalikuvernöörinä vuosina 1844–1848 ja Britannian armeijan ylipäällikkönä 1852–1856. Hardinge liittyi Englannin armeijaan vuonna 1799. Hän osallistui lordi Wellingtonin vuosien 1808–1815 sotaretkeen Espanjassa ja toimi varapäämajoitusmetarina Portugalin armeijassa, kunnostautuen erityisesti Albueran (1811) ja Vitorian taisteluissa (1813). Vuoden 1815 viimeisellä sotaretkellä Napoleonia vastaan hän toimi prikaatinkenraalin arvoisena brittiedustajana Preussin armeijan päämajassa. Hän haavoittui Lignyn taistelussa niin pahasti, että hänen vasen käsivartensa piti amputoida. Samana vuonna hänet lyötiin ritariksi. Vuosina 1820–1844 Hardinge oli parlamentin alahuoneen jäsenenä. Hän toimi Wellingtonin konservatiivihallituksen sotaministerinä 1828–1830 ja Irlannin asioiden ministerinä syksyn 1830 sekä Robert Peelin hallituksen Irlannin-ministerinä 1834 ja sotaministerinä 1841–1844. Hardinge nimitettiin 1844 Wellingtonin suosituksesta Intian kenraalikuvernööriksi lankonsa lordi Ellenborough’n seuraajana. Hänen kenraalikuvernöörikaudelleen osui ensimmäinen sikhisota 1845–1846. Hardinge toimi sodan aikana ylipäällikkö Hugh Goughin oikeana kätenä ja johti osaa brittijoukoista Ferozeshahin taistelussa lokakuussa 1845 sekä Sobraonin taistelussa helmikuussa 1846. Maaliskuussa 1846 hän saneli hävinneille sikheille Lahoren rauhansopimuksen ehdot, joiden myötä Sikhivaltio menetti suuren osan alueestaan. Palkintona saavutuksistaan sikhisodassa Hardinge sai toukokuussa 1846 varakreivin arvon nimellä Hardinge of Lahore. Intian kenraalikuvernöörinä Hardinge pyrki myös edistämään länsimaista sivistystä tarjoamalla hallintovirkoja kouluja käyneille intialaisille sekä pyrkimällä kitkemään taantumuksellisina pitämiään tapoja, kuten ihmisten uhraamista ja leskenpolttoa. Hardingen kuvernöörikausi päätyi tammikuussa 1848, ja saman vuoden elokuussa hänet lähetettiin Irlantiin kukistamaan siellä noussutta kapinaa, tarvittaessa sotilasvoimin. Vuonna 1852 hänestä tuli Wellingtonin seuraaja Britannian armeijan ylipäällikkönä. Vaikkakin Hardingen aikana perustettiin armeijan ensimmäiset harjoitusleirit Chobhamiin ja Aldershotiin sekä otettiin käyttöön parannettu Enfield-kivääri, hän oli yleisesti haluton uudistuksiin ja häntä pidettiin osasyyllisenä brittien huonoon menestykseen Krimin sodan alkuvaiheessa 1854. Hänet kuitenkin ylennettiin 1855 sotamarsalkaksi. Henry Hardingen pojanpoika oli niin ikään Intian varakuninkaana toiminut Charles Hardinge. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset marsalkat Luokka:Intian kenraalikuvernöörit Luokka:Vuonna 1785 syntyneet Luokka:Vuonna 1856 kuolleet
László Kanizsai

László Kanizsai () oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuonna 1460, Unkarin kuninkaan Matias Corvinusen nimittämänä. Markó, László == Katso myös == * Luettelo Transilvanian ruhtinaista == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Transilvanian voivodit