EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Olavi Salervo

August Olavi Salervo (7. tammikuuta 1912 Helsinki – 10. lokakuuta 1999) oli helsinkiläinen varatuomari, joka työskenteli pitkään eduskunnan palveluksessa. Salervo kirjoitti ylioppilaaksi 1929 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1936. Hän sai varatuomarin arvon 1936. Salervo työskenteli oikeusministeriön notaarina 1939–1941 ja eduskunnan oikeusasiamiehen sihteerinä 1941–1943. Oikeusministeriön nuorempana hallitussihteerinä Salervo toimi 1943–1955, jona aikana hän oli lainsäädäntöneuvos ja lainvalmistelukunnan nuorempi jäsen 1946–1951 ja vanhempi jäsen 1951–1955. Salervon virkaura jatkui eduskunnan palveluksessa kanslian kansliapäällikkönä vuodet 1955–1975, jolloin hänen virkanimikkeensä oli eduskunnan sihteeri 1955–1966 ja eduskunnan pääsihteeri 1966–1975. Päätyönsä ohella Salervo toimi Uudenmaan tarkastusoikeuden lakimiesjäsenenä ja varapuheenjohtajana 1945–1948, eduskunnan perustuslakivaliokunnan sihteerinä 1948–1955, eduskunnan kirjaston hallituksen puheenjohtajana 1955–1972 ja eduskunnan historiakomitean puheenjohtajana 1955–1982.Varatuomari Olavi Salervo. Eduskunnan pääsihteeri oli luotettu auktoriteetti. HS Muistot, 31.10.1999. (Tilaajille, Viitattu 25.10.2019) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Butyloitu hydroksianisoli

Butyloitu hydroksianisoli eli butyylihydroksianisoli tai BHA (C11H16O2) on fenoleihin kuuluvien 2-tert-butyyli-4-hydroksianisolin ja 3-tert- butyyli-4-hydroksianisolin seos. Yhdistettä käytetään hapettumisenestoaineena muun muassa elintarvikkeissa sekä petrokemian tuotteissa. ==Ominaisuudet== Butyloitu hydroksianisoli on huoneenlämpötilassa valkoista vahamaista ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, propyleeniglykoliin ja petrolieetteriin. Butyloidun hydroksianisolin karsinogeenisuudesta on ristiriitaista tietoa. Toisaalta sen on todettu ehkäisevän eräiden yhdisteiden aiheuttamia maksakasvaimia, eikä sitä ole todettu mutageeniseksi Amesin testillä. Toisaalta butyloidun hydroksianisolin on havaittu aiheuttavan rotilla kasvaimia vatsaan ja virtsarakkoon. ==Valmistus ja käyttö== Butyloitua hydroksianisolia valmistetaan alkyloimalla p-metoksifenolia tert-butanolin tai isobuteenin avulla. Noin 90 % on 3-isomeeria ja loput ovat 2-isomeeria. Yhdistettä voidaan valmistaa metyloimalla hydrokinonin ja tert-buteenin tai isobuteenin muodostamaa reaktiotuotetta.Narasimhan Calamur, Martin E. Carrera & Richard A. Wilsak: Butylenes, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 17.12.2015 Butyloitua hydroksianisolia voidaan käyttää hapettumisenestoaineena muun muassa öljyissä, rasvoissa, kastikkeissa ja leipomotuotteissa. Aineen E-koodi on E320. Sitä voidaan käyttää hapettumisenestoaineena myös petrokemian tuotteissa, kumeissa, lääkkeissä ja kosmetiikassa. ==Lähteet== Luokka:Fenolit
Jukka Louhivuori

Jukka Ilmari Louhivuori (s. 8. kesäkuuta 1954 Helsinki) on ollut Jyväskylän yliopiston musiikkitieteen professori vuodesta 1998. Aikaisemmin hän toimi Oriveden Opistossa musiikinopettajana ja Jyväskylän yliopistossa lehtorina ja apulaisprofessorina. Vuonna 1982 Louhivuori suoritti nokkahuilun diplomitutkinnon, ja vuonna 1988 hän väitteli filosofian tohtoriksi. Vuosina 1985–1988 hän oli Jyväskylän kesän musiikkijohtaja, ja vuonna 1999 hänestä tuli Pythagoras – Musiikin ja äänentutkimuksen tutkijakoulun vastuullinen johtaja ja vuonna 2009 Musicae Scientiae -lehden päätoimittaja. Louhivuori on osallistunut moniin Suomen akatemian tutkimusprojekteihin. Hän on vaikuttanut myös Jyväskylän kunnallispolitiikassa.Kuka kukin on 2011, s. 554.. Louhivuori on julkaissut omia musiikkiaiheisia kirjojaJulkaisuluettelo Tutka- tietokannasta (Jukka Louhivuori). Jyväskylän yliopisto. Viitattu 19.10.2016. ja useita yhteisjulkaisuissa olevia kirjoituksia, joista osan muiden kanssa. Louhivuori on naimisissa, ja hänellä on viisi lasta, kuten jazzrumpali ja -säveltäjä Olavi Louhivuori ja laulaja, pianisti ja kitaristi Eva Louhivuori. Louhivuoren setä oli viulutaiteilija Heikki Louhivuori, ja hänen serkkunsa on rockkitaristi, säveltäjä, sovittaja ja tuottaja Janne Louhivuori.Keijo Virtamo (toim.): Otavan musiikkitieto (2.painos), s. 236. Helsinki: Otava, 1997. ==Julkaisuja== * Hengellisten kansansävelmien muuntuminen, 1982 * Musiikinteorian kuntokoulu (Timo von Creutleinin ja Eeva-Leena Sariolan kanssa), 1982 * Veisuun vaihtoehdot: musiikillinen distribuutio ja kognitiiviset toiminnot (väitöskirja), 1988 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Louhivuoren esittely Jyväskylän yliopiston sivuilla . Luokka:Suomalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna Dahlman

Anna Dahlman (s. 28. tammikuuta 1980) on suomalainen käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän on valmistunut medianomiksi erityisalanaan elokuva- ja TV- käsikirjoittaminen Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiasta vuonna 2008. Hän on työskennellyt käsikirjoittajana muun muassa Hyvät ja huonot uutiset -ohjelmassa sekä draamasarjoissa Tukka auki, Vastaparit ja Parasta aikaa. Vuosina 2011–2013 hän oli YleLeaksin vastaava käsikirjoittaja. Vuosina 2014–2017 hän oli vastaavana käsikirjoittajana Siskonpeti-sarjan ensimmäisellä, toisella ja kolmannella tuotantokaudella, jotka hän myös ohjasi. Siskonpedin ensimmäisen kauden käsikirjoituksesta hän oli ehdolla Kultaisen Venlan saajaksi. Syksyllä 2015 Dahlman oli yksi vakiotuomareista Yle TV2:n Naurun tasapaino -ohjelman kolmannella kaudella sekä yksi vakiovieraista MTV3-kanavalla esitetyssä Antti Holma Show’ssa. __NOTOC__ == Filmografia == === Käsikirjoittajana === * Tukka auki (2008) * Parasta aikaa (2009–2010) * Vastaparit (2010) * YleLeaks (2011–2013, vastaava käsikirjoittaja) * Hyvät ja huonot uutiset (2012–2015) * Siskonpeti (2014–2015, vastaava käsikirjoittaja) * Antti Holma Show (2015, panelisti) * Nieminen & Lahtinen Show (2016) * Aikuiset (2019–2022) * Rakkaat lapset (2022) === Ohjaajana === * Siskonpeti (2014–2017) * Heinähattu, Vilttitossu ja Rubensin veljekset (2017) * Aikuiset (2019–2022) * Rakkaat lapset (2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Anna Dahlman Käsikirjoittajien Killan sivuilla Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Suomalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset televisio- ohjaajat Luokka:Elävät henkilöt
Maarit Saarni-Rytkölä

Ebba Maarit Saarni-Rytkölä (6. lokakuuta 1916 Oulu – 20. kesäkuuta 2011 HelsinkiMuistot. Hs.fi , viitattu 17.12.2015) oli suomalainen juristi. Hän oli korkeimman oikeuden oikeusneuvos (tuomari) vuodesta 1970.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 221 Saarnen puoliso oli Olavi Rytkölä. ==Tunnustukset== * Helsingin yliopiston oikeustieteen kunniatohtori 1990 * Suomen Leijonan suurristi 1985 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org) Luokka:Korkeimman oikeuden jäsenet Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Ishpeming

Ishpeming on kaupunki Michiganin osavaltion Marquetten piirikunnassa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Ylä-Michiganin niemimaalla. Kaupungissa on 6 500 asukasta (vuonna 2010). Ishpemingin kaupungin pinta-ala on 24,22 neliökilometriä. Se sijaitsee 240 metriä Yläjärven pinnan yläpuolella. Naapurikaupunkeja ovat Marquette ja Negaunee. Ishpemingissa sataa paljon lunta, ja sitä pidetään Yhdysvaltojen hiihtourheilun lähtöpaikkana. Asukkaista yli 95 % on eurooppalaista alkuperää. Suurimmat etniset ryhmät ovat suomalaiset (25,5 % vuonna 2000), italialaiset, englantilaiset, ranskalaiset, saksalaiset, ruotsalaiset ja irlantilaiset. Vuonna 2000 1,9 % puhui suomea äidinkielenään. Nimitys Ishpeming nimi perustuu odžibwankieliseen sanaan, joka kuvaa sen korkeaa sijaintia. Kaupunki on saanut alkunsa rautamalmikaivoksista. 1800-luvun lopulla sinne syntyi paljon suomalaisasutusta Väkiluku oli suurimmillaan yli 13 000 vuonna 1900. Ishpemingin kautta kulkee valtatie 41. Lähistöllä sijaitsee Sawyerin kansainvälinen lentokenttä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Michiganin kaupungit
Eero Saarsalmi

Eero Olavi Saarsalmi (10. syyskuuta 1917 Tampere – 6. helmikuuta 1980Maunulan uurnalehto, kortteli 24, rivi 5, hauta 93) oli suomalainen tekniikantutkija ja professori. Hän oli Teknillisen korkeakoulun rakentamistalouden professori 1971–1980. Hänen tutkimusalaansa olivat koulurakennukset.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 222 Saarsalmi valmistui ylioppilaaksi 1936, insinööriksi 1942, diplomi-insinööriksi 1947, tekniikan lisensiaatiksi 1962. Hän väitteli tohtoriksi 1970 Teknillisestä korkeakoulusta. Työurallaan hän toimi Teräsbetoni oy:n insinöörinä 1947–1949, oy Goncreten työmaapäällikkönä 1949–1951, neuvottelevana insinöörinä vuodesta 1951. Hän oli kouluhallituksen yleisen osaston rakennustoimiston ylimääräinen insinööri 1955–1960, vt. ja vakinainen yli-insinööri ja toimistopäällikkö 1960–1971. Hänestä tuli Tampereen teknillisen korkeakoulun rakentamistalouden vt. professori 1968–1970, Teknillisen korkeakoulun rakentamistalouden vt. professori vuosiksi 1970–1971 ja professori 1971–1980.Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Diamond Sakha Airlines

Diamond Sakha Airlines oli venäläinen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1993. Vuosina 1995–1998 se operoi kahta Airbus A310 -konetta yhteistyössä Aeroflotin kanssa. Se lopetti toimintansa vuonna 1998, ja A310:t siirrettiin Sakha Airlinesille.Komissarov ja Gordon 2003, s. 137 == Laivasto == Diamond Sakha Airlinesin laivastoon kuuluivat vuosina 1995–1998 seuraavat lentokoneet: * 2 Airbus A310-300 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Entiset venäläiset lentoyhtiöt
Rica Talk Hotel

Rica Talk Hotel on hotelli ja tornitalo Ruotsissa, Lähellä Tukholman keskustaa. Rakennus on 72 metriä korkea ja siinä on 19 kerrosta. Hotelli valmistui vuonna 2006. Hotelli kuuluu Scandic-ketjuun. Hotellilta on 10 minuutin matka keskustaan autolla ja etäisyys Arlandan lentoasemalta on 55 kilometriä.http://www.scandichotels.fi/Hotels/Ruotsi/Tukholma/Scandic- Talk/#.VnLyaBWLTIU ==Lähteet== Luokka:Tukholman hotellit Luokka:Ruotsin tornitalot
Aulis Hauhia

Aulis Uolevi Hauhia (10. helmikuuta 1921 Lappee – 4. kesäkuuta 1997 Espoo) oli suomalainen upseeri ja ekonomi, joka teki 27 vuotta kestäneen uran Instrumentariumin palveluksessa, viimeiseksi sen pääjohtajana 1972–1982. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1975. Viitattu 17.12.2015. ==Elämä ja ura== Aulis Hauhian isän työ vankilavirkailijana vei perhettä eri puolille Suomea. Hauhia kävi Riihimäen yhteislyseota ja kuului ikäluokkaan, joka pääsi talvisodan takia ylioppilaaksi 1940 ilman kirjoituksia. Asepalvelustaan hän lähti suorittamaan kenttätykistöön vapaaehtoisena ja eteni Reserviupseerikouluun, joka tuolloin toimi Kankaanpään Niinisalossa. Jatkosodassa Hauhia toimi tulenjohtajana Uhtualla ja Kiestingin suunnalla. Lakimieshaaveet vaihtuivat kadettikouluun, josta valmistuttuaan 1943 Hauhia toimi patteriupseerina Poventsassa ja patteripäällikkönä Aunuksessa. Kannaksen suurhyökkäyksen alettua Hauhia toimi 20. prikaatin tykistökomentajan Pentti Arran tiedustelu- upseerina. Rauhan tultua Hauhia lähti Helsingin kauppakorkeakouluun ja valmistui ekonomiksi 1949. Hän sai farmaseuttivaimonsa kanssa työpaikat Göteborgista, jossa Hauhia toimi Svenska Handelsbankenissa. Seuraava siirto oli lähtö Englannin Manchesteriin sikäläisen tukkuosuuskunnan palvelukseen. Lasten tulo sai pariskunnan palaamaan Suomeen 1951, jossa Aulis Hauhia työskenteli SOK:n eri tehtävissä vuoteen 1955, kunnes sai konttoripäällikön paikan Instrumentariumista. Hauhia eteni Instrumentariumin apulaisjohtajaksi 1958, johtajaksi 1960, toimitusjohtajaksi ja johtokunnan puheenjohtajaksi 1968 ja pääjohtajaksi 1972. Hauhian liki kolmen vuosikymmenen uran kuluessa Instrumentarium kasvoi yli 2 000 työntekijän kannattavaksi pörssiyhtiöksi. Hauhia jäi eläkkeelle 1982, viisi vuotta suunniteltua aiemmin tehdäkseen tilaa uuden sukupolven toimitusjohtajalle. Kuusikymppinen Hauhia sai vielä tehtävikseen Tamron hallinnon ammattimaistamisen ja Aaltosen tehtaiden saneeraamisen voitolliseksi. Monien yritysten hallitustehtävien (Rukatunturi Oy, Datex, Wesley & Jessen Oy ym.)Kuka kukin on 1978, Runeberg-projekti. lisäksi Hauhia oli mukana muun muassa Rotary-järjestön, Ekonomiliiton ja Suomi–Portugali-seuran hallinnossa.Historiaa: Yhdistyksen perustaminen , Suomi-Portugali -yhdistys r.y. Viitattu 17.12.2015. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Instrumentarium 1900–1990. Helsinki 1991. 167 s. *Jalas, A. & Laakso, M.: Instrumentarium. Ensimmäinen vuosisatamme 1900–2000. Jyväskylä 2000. ISBN 9529125658. *Similä, Markus & Hauhia, Aulis: Linssin lävitse: Aulis Hauhian Instrun vuosista ja vähän muustakin. Porvoo 1994. Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet Luokka:Kauppaneuvokset
Markku Kosonen (kuvataiteilija)

Markku Kalevi Kosonen (27. helmikuuta 1940 Paimio – 28. marraskuuta 2013 (Maksullinen artikkeli.)) oli suomalainen kuvataiteilija ja laivakokki. Markku Kososen vanhemmat olivat taidemaalari Erkki Henrik Kosonen (1902–1960) ja Terttu Tuulikki Tellervo Turpela ja puoliso vuodesta 1976 musiikinopettaja Ritva Lohikoski. Taiteilijan poika Kosonen ei itse saanut koulutusta taiteilijaksi vaan kävi Turun kaupungin ammattioppilaitoksen (niin sanottu Göteborgin ammattikoulu) vuosina 1952–1954 ja työskenteli rakennuksilla. Hän lähti merille messipojaksi 1960, opiskeli sitten Suomen Joutsenen merimiesammattikoulussa kokiksi 1961–1962 ja teki elämäntyönsä laivakokkina. Laivakokin ammattipätevyyden hän sai vuonna 1968. Kosonen alkoi maalata vasta 1980-luvun alussa, mutta monilta ympäri maailmaa ulottuneilta merimatkoilta Kososen maalauksiin jäi aiheita muun muassa Etelä-Amerikasta, kuten Amazonilta vuonna 1979, samoin kuin hehkuvia värejä. Kosonen asettui maihin yli 20 vuoden merillä olon jälkeen vuoden 1982 lopussa ja ryhtyi maalamaan, muun muassa vesiväreillä ja guassi- sekä liitutekniikoilla. Kososen maalauksia on luonnehdittu primitiiviseksi ja värikylläiseksi naivismiksi. Hänen töitään oli ensimmäisen kerran esillä Turun taiteilijaseuran 60-vuotisnäyttelyssä Wäinö Aaltosen museossa vuonna 1984 ja sen jälkeen eri näyttelyissä lähes vuosittain. Kosonen teki myös julisteita ja kuvitti painotuotteita, kuten musiikkitapahtumien ohjelmakirjoja, sekä maalasi muotokuvia taiteilijoista ja kirjailijoista, esimerkiksi Jarkko Laineesta. Turussa Kosonen tuli tunnetuksi myös Tunturi-moposta, jolla hän liikkui kaupungilla. Hänelle tehtiin onnistunut sydämensiirto Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa vuonna 1996. Sairaus pakotti hänet vähentämään musiikinharrastusta ja maalaustyötä vasta paljon myöhemmin. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== * Kuvataiteilijamatrikkeli. Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Naivistit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Matti Manninen (pyöräilijä)

Matti Manninen (s. 20. heinäkuuta 1992 Pori) on suomalainen maantiepyöräilijä. Hän edusti Zannata Cycling Teamia 2012–2013, Team Bliz-Meridaa 2014, Team Raleigh-GAC -joukkuetta 2015, Bliz-Merida Pro Cyclingia 2016, Team Fixit.no -tallia 2017 ja vuodesta 2018 alkaen GIF-Chebici-joukkuetta. Manninen sijoittui EM-kilpailujen alle 23-vuotiaiden maantieajossa viidenneksi 2014. Hän voitti Baltic Chain Tourin ensimmäisen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi 2015. Hän voitti Clássica da Primavera -kilpailun Portugalissa 2016. Hän voitti Dookoła Mazowsza -ajon kokonaiskilpailun ja toisen etapin 2016. Hän voitti samana vuonna Tour of Szeklerlandin ensimmäisen etapin. Manninen voitti maantieajon Suomen-mestaruuden 2017. Hän voitti samana vuonna Unkarin ympäriajon kolmannen etapin. == Lähteet == *Matti Manninen Cycling Database -tietokannassa *Matti Manninen Cycling Archive -tietokannassa *Pro Cycling Stats -tietokannassa === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Bliz- Merida Pro Cycling Matti Manninen Luokka:Suomalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Klaus Sahlgren

Klaus Aksel Sahlgren (11. elokuuta 1928 Helsinki – 5. heinäkuuta 2019 KorppooKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 14.7.2019, s. C 13.) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Hän toimi ulkoministeriön kauppapoliittisen osaston apulaisosastopäällikkönä 1969–1970, Suomen pysyvänä edustajana Genevessä olevissa Yhdistyneiden kansakuntien (YK) kansainvälisissä järjestöissä 1970–1975, YK:n apulaispääsihteerinä 1975–1983 ja YK:n Euroopan talouskomission pääsihteerinä 1983Facta 2001, osa 14, p. 243. WSOY 1985.–1986.Facta 2001, Täydennysosa 1990, s. 421. WSOY 1990. Hänet vihittiin oikeustieteen kunniatohtoriksi Washingtonin yliopistossa vuonna 1980.Vem och vad 1996, s. 496–497. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X Jäätyään eläkkeelle Sahlgren asettui Korppooseen ja osallistui kunnallispolitiikkaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Klaus Sahlgren. United Nations Intellectual History Project *Klaus Sahlgren (Finland). Unece *Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org). * Klaus Sahlgrenin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:YK:n virkamiehet
Rekorderlig

Rekorderlig on ruotsalainen erityisesti maustettuihin siidereihin erikoistunut siiderimerkki. Siidereitä valmistaa Åbro Bryggerin panimo. Rekorderligin siidereitä on useita eri makuja, kuten metsämarja, mansikka-lime ja mango- vadelma. Rekorderligin siidereistä on myös alkoholittomia versioita. == Aiheesta muualla == *Rekorderligin suomenkieliset kotisivut Luokka:Siiderimerkit Luokka:Ruotsalaiset yritykset Luokka:Ruotsalaiset juomat
Etele Air

Etele Air oli venäläinen tilauslentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1996. Sen toimilupa peruttiin vuonna 2003. == Laivasto == Etele Airin laivastoon kuuluivat seuraavat lentokoneet: * 2 Antonov An-12B * 1 Jakovlev Jak-40 == Lähteet == * Luokka:Entiset venäläiset lentoyhtiöt
Ifrit

Ifrit tai efreeti (; monikkomuoto , johdos sanasta , pöly; myös afreet, afrit, afrite; arabian kielessä miespuolinen hahmo on ʿifrīt ja naispuolinen ʿifrītah) on arabikulttuurissa ja islamissa esiintyvä henkiolento. Ifritit voidaan ryhmitellä helvettiin liittyväksi jinnien (enkeleitä ja paholaisia alemmat henkiolennot) luokaksi sillä erotuksella, että ifritit ovat tulen ja jinnit ilman olentoja. Jinnien tavoin ifrititkin voivat olla joko hyviä tai pahoja tai uskossa tai epäuskossa, mutta yleensä ifritejä pidetään pahantahtoisina olentoina. Ifrit on valtava, siivekäs, maan alla asuva savuolento, joka tunnetaan vahvuudestaan ja oveluudestaan. Se voi edustaa mies- (ifrit) tai naissukupuolta (ifrīta). Yleensä ifritin puoliso on toinen ifrit, mutta ne voivat mennä naimisiin ihmisten kanssa. Tavanomaiset aseet eivät tehoa ifritiin. == Ifrit Koraanissa ja haditheissa == Sana ifrit esiintyy Koraanissa kerran (27:39). Kohta voidaan lukea "Ifrit jinnien joukosta", kuten italialaisessa käännöksessä, mutta usein se käännetään "roteva jinni", kuten tekee PickthallThe Noble Quran, 2021 tai jätetään kokonaan kääntämättä, kuten Hämeen-Anttila.Hämeen-Antila, 1995, s.280 Hadith -kokoelmassa Mishkat al-Masabih on hadith, jonka mukaan Profeetta sanoi Abu Hurairalle: "Muuan Ifrit jinnien joukosta pakeni eilen häiritsemään rukoustani, mutta Jumala antoi minulle vallan sen yli, joten tartuin siihen ja aioin sitoa sen kiinni yhteen moskeijan pilareista, jotta muutkin näkisivät sen. Sitten muistin veljeni Salomon rukouksen "anna minulle valtakunta, joka ei joudu kenellekään kelvottomalle perinnöksi" (38:35) ja niin päästin sen irti." Mishkat al-Masabih on hadith -kokoelma, jonka kokosi imaami Khatib at- Tabrizi. == Katso myös == * Jinni == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Islamilaiset demonit
Yasuj

Yasuj (; myös muodossa Yasooj, tai Yesuj, Yesūj) on Iranin Kohgiluyen ja Buyer-Ahmadin provinssin hallintokaupunki. Se sijaitsee linnuntietä noin 565 kilometriä pääkaupunki Teheranista etelään. Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 34 (1956), 931 (1966), 4 524 (1976), 29 991 (1986), 48 957 (1991), 69 133 (1996), 100 544 (2006) ja 108 505 (2011). Yasuj on teollisuuskaupunki, jossa toimii esimerkiksi öljynjalostamo ja sokeritehdas. Lisäksi kaupungissa valmistetaan tiiliä, keramiikkalaattoja, eläinrehua, koreja ja erilaisia mattoja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Iranin kaupungit Luokka:Kohgiluye ja Buyer-Ahmad
Veli-Matti Saikkonen

Veli-Matti Saikkonen (18. elokuuta 1941 JoensuuKuka kukin on 1978 (Runeberg.org) – 12. lokakuuta 2023 HelsinkiKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 2.11.2023, s. B 13.) oli suomalainen teatteriohjaaja. Hän oli Suomen Kansallisteatterin ohjaaja 1965–1970 ja Yleisradion teatteripalveluissa vuodesta 1972 ja Televisioteatterin ohjaaja vuodesta 1985. Hän ohjasi kotimaisten näytelmien kantaesityksiä, televisioelokuvia ja elokuvan Takiaispallo (1970).Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 245Facta 2001, Täydennysosa 1994, WSOY 1994, s. 389 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Veli-Matti Saikkosen ohjaustöitä YLEn Elävässä arkistossa. * Veli-Matti Saikkosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Suomalaisen elokuvan festivaali: Veli-Matti Saikkonen Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Lesley Stahl

Lesley Stahl (s. 16. joulukuuta 1941 Swampscott, Massachusetts) on yhdysvaltalainen televisiotoimittaja. Hän on ollut toimittajana 60 Minutes -ohjelmassa vuodesta 1991 lähtien. Stahl valmistui Wheaton Collegesta vuonna 1963. Hän aloitti CBS Newsillä vuonna 1972, ja hänen ensimmäinen iso toimeksiantonsa oli raportoida Watergate-skandaalista. Hän oli CBS Newsin kirjeenvaihtajana Valkoisessa talossa presidenttien Jimmy Carterin ja Ronald Reaganin kausina sekä osan George H. W. Bushin kaudesta. Syyskuusta 1983 toukokuuhun 1991 Stahl juonsi CBS:n ohjelmaa Face the Nation. Maaliskuusta 1991 lähtien hän on ollut toimittajana 60 Minutes -ohjelmassa. Stahl on voittanut yli kymmenen Emmy-palkintoa. Vuonna 2015 hän sai elämäntyöstään Radio television digital news association -yhdistyksen (RTDNA) Paul White -palkinnon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotoimittajat Luokka:Elävät henkilöt
Eurasia Airlines

Eurasia Airlines (; IATA: UH, ICAO: EUS) oli venäläinen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1997. Sen kotikenttä oli aluksi Bykovon lentoasema, mutta se siirtyi vuonna 2001 käyttämään Vnukovon lentoasemaa. Vuonna 2003 yhdestä sen Tupolev Tu-154B-2 -koneesta löydettiin pitkälle edennyttä korroosiota, ja yhtiön toimilupa peruttiin 17. syyskuuta 2003. == Laivasto == Eurasia Airlinesin laivastoon kuuluivat seuraavat lentokoneet: * 2 Antonov An-12 * 1 Iljušin Il-86 * 2 Tupolev Tu-154B-2 * 1 Tupolev Tu-154M * 2 Jakovlev Jak-40 == Lähteet == * Luokka:Entiset venäläiset lentoyhtiöt
Left to Die

Left to Die on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Obituaryn EP-levy. Se julkaistiin 16. syyskuuta 2008 levymerkillä Candlelight Records. Albumi sisältää myös musiikkivideon kappaleesta ”Evil Ways". == Kappaleet == # # # # == Kokoonpano == * John Tardy – laulu * Ralph Santolla – kitara * Trevor Peres – kitara * Frank Watkins – bassokitara * Donald Tardy – rummut === Tuotanto === * Mark Prator – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Donald Tardy – tuottaja * John Tardy – tuottaja * Tom Morris – masteroija * Andreas Marschall – kansikuva * Adrian Wear – design == Arvostelut == * About.com: About.com * Allmusic: Allmusic review == Aiheesta muualla == * * Left to Die discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 EP:t Luokka:Obituaryn albumit
Talkeetna

Talkeetna on väestönlaskennallinen asuinpaikka, joka sijaitsee Yhdysvaltojen Alaskassa. Talkeetnan asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 876. Talkeetnassa ei ole kunnallishallintoa, vaan se kuuluu Matanuska-Susitnan hallintoalueeseen. Talkeetnalla on kuitenkin oma valtuustonsa, joka edustaa sitä hallintoalueen asioissa. Päätösvaltaa valtuustolla ei ole. Valtuusto on valinnut Talkeetnalle kunniapormestarin, joka on ollut vuodesta 1997 lähtien kissa nimeltään Stubbs. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alaskan kaupungit
Olavi Saikku

Aulis Olavi Saikku (21. maaliskuuta 1909 Sääksmäki – 14. heinäkuuta 2003Kuka kukin on 2005, s. 1198. Otava, Helsinki 2004.) oli suomalainen diplomaatti ja ulkoasiainministeriön virkamies.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 246 Hän oli koulutukseltaan filosofian maisteri.Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org) Saikku oli ulkoasiainministeriön palveluksessa vuodesta 1934. Hän oli avustaja Riiassa 1934–1935, Oslossa 1936–1938, Roomassa 1938–1939, ulkoasiainministeriön avustaja 1939, avustaja ja konsuli Roomassa 1940–1943, ulkoasiainministeriön jaostosihteeri 1943–1944, kaupallinen edustaja Tukholmassa 1944–1945, ulkoasiainministeriön jaostosihteeri ja jaostopäällikkö 1945–1946, lähetystösihteeri Kööpenhaminassa 1947–1950, lähetystöneuvos ja va. asiainhoitaja Méxicossa 1950–1955, ulkoasiainministeriön jaostopäällikkö 1955–1956, Transaco oy:n vientiosaston päällikkö 1956–1958, ulkoasiainministeriön jaostosihteeri ja jaostopäällikkö 1959–1963, lähetystöneuvos Lontoossa 1964–1966, suurlähettiläs Lagosissa 1966–1969, samalla Yaoundéssa, Abidjanissa ja Dakarissa 1967–1969, suurlähettiläs Algerissa 1969–1972, samalla Tunisissa ja Tripolissa 1969–1972, ulkoasiainministeriön neuvotteleva virkamies (ulkoasiainneuvos) 1972–1974. Olavin Saikun vanhemmat olivat kouluneuvos Rufus Saikku ja koulunjohtaja, päätoimittaja Hanna Saikku. Metsäneuvos Tapio Saikku ja kansanedustaja Tuomas Saikku olivat hänen veljiään.Kuka kukin on 1954, s. 744. Viitattu 1.3.2023Kansanedustajat Viitattu 1.3.2023. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Godfrey Thomson

Godfrey Hilton Thomson (1881–1955) oli brittiläinen psykologi. Hän oli yksi Euroopan huomattavimmista lahjakkuudentutkimuksen teorioiden ja menetelmien kehittäjistä. Vuosina 1925–1951 hän oli kasvatusopin professori Edinburghissä.Otavan Iso tietosanakirja, osa 8 vuodelta 1964, palsta 1364 == Lähteet == Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Brittiläiset psykologit Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Anthology (Obituaryn albumi)

Anthology on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Obituaryn kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Roadrunner Records. Albumi julkaistiin myös C-kasetti -formaatissa Metal Mind Recordsin kautta. Kansikuvan on toteuttanut Andreas Marschall. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Anthology discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2001 kokoelma- albumit Luokka:Obituaryn albumit
Mauritz Wilhelm Nordenheim

Mauritz Vilhelm Nordenheim, sukunimi vuoteen 1833 Molander (21. kesäkuuta 1807 Rantasalmi – 30. heinäkuuta 1872 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja todellinen valtioneuvos. Nordenheimin vanhemmat olivat Mikkelin läänin maaherra, majuri Abraham Joakim Molander, aateloituna vuodesta 1833 Nordenheim (k. 1847) ja Maria Wallenius. Hän kävi Savonlinnan piirikoulua ja Porvoon lukiota päästen ylioppilaaksi Turussa 1824. Nordenheim opiskeli myös venäjän kieltä Moskovan yliopistossa 1826 ja suoritti tuomarintutkinnon 1828. Nordenheim toimi kenraalikuvernöörinkansliassa vt. venäjän kielen kääntäjänä vuodesta 1828 ja vakinaisena venäjän kielen kääntäjänä vuodesta 1830 sekä sai kuvernementinkielenkääntäjän arvonimen 1830. Hänestä tuli kanslian toimituspäällikön apulainen 1831, kanslian 2. osaston toimituspäällikkö 1835, 1. osaston toimituspäällikkö 1841, kanslian vt. johtaja 1844 ja kanslian vakinainen johtaja 1846. Nordenheim oli Suomen senaatin talousosaston jäsenenä ja kansliatoimituskunnan päällikkönä 1854–1869. Nordenheim sai kanslianeuvoksen arvon 1842, valtioneuvoksen arvon 1849 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1854. Nordenheimin veli oli Viipurin hovioikeuden presidentti Claës Gabriel Nordenheim. Luettu 17.12.2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1807 syntyneet Luokka:Vuonna 1872 kuolleet
IRS Aero

IRS Aero (IATA: LD (myöhemmin 5R), ICAO: LDF) oli venäläinen tilauslentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1997.Komissarov ja Gordon 2003, s. 138–139 Sen toimilupa peruttiin tammikuussa 2003, koska vuonna yhtiölle vuonna 2002 sattuneen onnettomuuden tutkinnassa oli ilmennyt yhtiön tekemiä rikkomuksia. Niitä olivat muun muassa Il-18 -koneiden käyttäminen sekä matkustajien että rahdin kuljettamiseen, vaikka lentokelpoisuustodistusten mukaan ne olivat rahtikoneita, sekä asiakirjojen väärentäminen. == Laivasto == IRS Aero käytti ainakin seuraavia konetyyppejä: * Iljušin Il-18 * Iljušin Il-86 * Tupolev Tu-154B-2 * Tupolev Tu-154M == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Entiset venäläiset lentoyhtiöt
Johan Walheim

Johan Walheim (28. maaliskuuta 1779 Hämeenlinna – 25. lokakuuta 1842 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja todellinen valtioneuvos. Walheimin vanhemmat olivat lääninsihteeri, asessori Johan Woivalenius, vuodesta 1769 Walheim (1741–1800) ja Elisabet Furuhjelm. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1792 ja suoritti tuomarintutkinnon 1797 sekä sai varatuomarin arvon 1803. Walheim toimi Uudenmaan ja Hämeen lääninhallituksen maanmittaus- ja isojakoasiain varalääninviskaalina 1797–1801 ja hän oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä notaarina vuodesta 1798, kanslistina vuodesta 1808 ja ylimääräisenä viskaalina 1809. Walheim oli hallituskonseljin talousosaston protokollasihteerinä 1809–1812 ja valtiovaraintoimituskunnan apulaisesittelijäsihteerinä 1812–1822. Hän oli samalla myös Ala-Sääksmäen tuomiokunnan tuomarina 1817–1842. Walheim oli Suomen senaatin talousosaston jäsenenä 1822–1840 toimien kirkollistoimikunnan päällikkönä 1822–1831 ja 1833–1840 sekä kansliatoimituskunnan päällikkönä 1831–1833. Walheim sai esittelijäsihteerin arvon 1814, valtioneuvoksen arvon 1830 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1837. Luettu 17.12.2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Vuonna 1779 syntyneet Luokka:Vuonna 1842 kuolleet
Lars Rutger Jägerhorn

Lars Rutger Jägerhorn af Storby (25. elokuuta 1789 Lohja – 24. heinäkuuta 1859 Siuntio) oli suomalainen senaattori ja todellinen valtioneuvos. Jägerhornin vanhemmat olivat Lohjan Paloniemessä asunut kapteeni Torsten Jägerhorn (k. 1812) ja hänen toinen puolisonsa Johanna Vilhelmina Rehbinder. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1803 ja suoritti tuomarintutkinnon 1808 sekä sai laamannin arvon 1818. Jägerhorn oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä notaarina 1809–1811 ja sitten Suomen asiain komiteassa Pietarissa kirjaajana 1811–1812 ja protokollasihteerinä 1812–1819. Hän toimi Suomen senaatissa kansliatoimituskunnan vt. apulaisesittelijäsihteerinä 1819–1821 ja kansliatoimituskunnan esittelijäsihteerinä 1821–1837. Jägerhorn oli Suomen senaatin talousosaston jäsenenä 1833–1853 toimien kansliatoimituskunnan päällikkönä 1833–1834, sotilastoimituskunnan päällikkönä 1834–1840 ja kirkollistoimituskunnan päällikkönä 1840–1841. Jägerhorn sai esittelijäsihteerin arvon 1819, valtioneuvoksen arvon 1833 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1841. Hän omisti Kälan tilan Siuntiossa. Luettu 17.12.2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Vuonna 1789 syntyneet Luokka:Vuonna 1859 kuolleet
Christa Alanko

Christa Alanko (s. 20. kesäkuuta 1994 Vaasa) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti viimeiset pelivuotensa Ruotsin pääsarjassa SDHL:ssä pelaavaa Luleå HF:ää. ==Ura== ===Seuraura=== Alanko on Vaasan Sportin kasvatti. Hän pelasi naisten SM-sarjassa Team Kuortaneen riveissä kaudet 2010–2013. Hän pelasi SM-runkosarjassa kaikkiaan 60 ottelua, joissa teki 11 maalia ja antoi 21 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän pelasi kaksi ottelua ilman tehopisteitä. Hän edusti Riksserienissä Linköping HC:ta kaudet 2013–2015 ja voitti molemmilla kausilla Ruotsin mestaruuden. Luulajassa hän on pelasi viimeiset pelikautensa 2015–2020. Hän voitti Ruotsin- mestaruuden myös kausilla 2015–2016, 2017−2018 ja 2018−2019. Ruotsin pääsarjassa hän pelasi yhteensä 236 ottelua, joissa viimeisteli 25 ja syötti 31 maalia. Pudotuspelien 43 ottelussa hän teki yhden maalin ja syötti kaksi maalia. ===Maajoukkueura=== Alanko pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 ja 2012. Vuoden 2011 kisoissa Suomi voitti pronssia. Naisten maajoukkueessa hän esiintyi ensimmäisen kerran joulukuussa 2015. Alanko pelasi kaikkiaan kolme naisten maaottelua, joissa sai yhden syöttöpisteen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matti Tenhunen

Matti Tenhunen (1. joulukuuta 1887 Kiuruvesi – 28. joulukuuta 1937 Sandarmoh, Neuvostoliitto) oli amerikansuomalainen kommunisti. == Elämä == Tenhunen muutti vuonna 1905 Michiganin Negauneen kaivoskaupunkiin ja vuonna 1914 Wisconsinin Wentworthiin. Hän osallistui aktiivisesti amerikansuomalaisten kommunistien toimintaan. Tenhunen kävi Amerikassa kauppakoulun ja toimi osuustoimintaliikkeessä. Hän toimi Wisconsinin Superioriin siirretyn Työmies- lehden ja kustantamon taloudenhoitajana. Kun 1930-luvun alkupuoliskolla amerikansuomalaisia kommunisteja kutsuttiin rakentamaan Neuvosto-Karjalaa, Tenhusesta tuli värväyksen pääorganisaattori – hänen toimipaikkansa New Yorkissa oli "Neuvosto-Karjalan teknisen avun komitea", jota Neuvosto- Karjalaan lähtevät kutsuivat Tenhus-Matin staapiksi. Vuonna 1931 Tenhunen muutti perheineen Neuvosto-Karjalaan, Petroskoihin, missä hän työskenteli Punaisen Karjalan toimittajana ja siirtolaishallinnossa, muun muassa Karjalan kansankomissaarien neuvoston työvoimaosaston päällikkönä. Vuonna 1932 Etsivä keskuspoliisi pidätti Tenhusen Suomessa, koska hän oli ostanut kaksi monistuskonetta ja lahjoittanut ne silloin kielletylle Suomen kommunistiselle puolueelle. Tenhunen tuomittiin valtiopetoksen valmistelusta kahdeksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Neuvosto-Karjalassa syntyi protestiliike Tenhusen vapauttamiseksi. Tenhusen Yhdysvaltoihin palannut Toivo-poika kävi neuvottelemassa diplomaattisesta vaihtokaupasta. Presidentti P. E. Svinhufvud armahti Tenhusen 3. helmikuuta 1933, ja hänet karkotettiin Neuvostoliittoon. Tenhunen palasi Petroskoihin, missä hän myöhemmin toimi johtajana Anohinin kirjapainossa, joka oli osa Valtion kustannusliike Kirjaa. Tenhunen vangittiin Stalinin vainoissa syyskuussa 1937. Häntä syytettiin tekaistuilla perusteilla vastavallankumouksellisuudesta ja vakoilusta, tuomittiin kuolemaan 20. joulukuuta ja teloitettiin 28. joulukuuta 1937 Karhumäen lähellä Sandarmohissa. Tenhunen rehabilitoitiin 18. lokakuuta 1957. == Perhe == Tenhusen vanhemmat olivat Pekka Tenhunen (1857-1909) ja Miina Kauranen (1854-1893). Hänen puolisonsa oli Hilja Maria Tenhunen, o.s. Korolainen (s. 1888 Iisalmessa, k. Neuvostoliitossa). Matti ja Hilja Tenhusella oli kaksi lasta, Toivo ja Irma. ==Lähteet== * * * * Luokka:Suomalaiset poliitikot Luokka:Suomalaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Suomalaiset kommunistit
Rakas, sinusta on tullut pullukka

Rakas, sinusta on tullut pullukka on laihdutusohjelma, jossa seurataan pariskuntia joista toinen osapuoli on päässyt lihomaan niin että puoliso ryhtyy kumppaninsa henkilökohtaiseksi kuntovalmentajaksi. Pariskunta voittaa sitä enemmän rahaa mitä enemmän pullukka onnistuu pudottamaan painoa. Jos pullukka onnistuu seitsemän viikon aikana pudottamaan painoa 16 kiloa, tai enemmän voittaa pariskunta 10 000 euroa. Juontajana ja Personal trainerina toimii Jenni Levävaara. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Sub-kanavalla 27. maaliskuuta 2013. Toinen tuotantokausi 8. tammikuuta 2015. kolmas 2016. == Ensimmäinen tuotantokausi == Jakso Parit Ensiesitys 1 Sandra, 20 ja Jani, 22 27. maaliskuuta 2013 2 Minna, 22 ja Markku, 22 3. huhtikuuta 2013 3 Mikko, 27 ja Lauriina, 25 10. huhtikuuta 2013 4 Pia, 36 ja Jussi, 34 17. huhtikuuta 2013 5 Niina, 30 ja Riku, 40 24. huhtikuuta 2013 6 Pekka, 24 ja Sonja, 22 1. toukokuuta 2013 7 Anni, 23 ja Jesse, 29 8. toukokuuta 2013 8 Kadri, 29 ja Arlo, 34 15. toukokuuta 2013 9 Mikko, 32 ja Noora, 31 22. toukokuuta 2013 10 Sari, 46 ja Olli, 52 29. toukokuuta 2013 == Toinen tuotantokausi == Jakso Parit Ensiesitys 1 Sanna, 28 ja Teemu, 28 8. tammikuuta 2015 2 Christer, 33 ja Anna, 25 15. tammikuuta 2015 3 Niko, 36 ja Sanna, 28 22. tammikuuta 2015 4 Johanna, 38 ja Ari-Pekka, 39 29. tammikuuta 2015 5 Jesse, 32 ja Annette, 24 5. helmikuuta 2015 6 Tiina, 38 ja Jarkko, 34 12. helmikuuta 2015 7 Tanja, 23 ja Tony, 24 19. helmikuuta 2015 8 Marcello, 22 ja Anna, 25 26. helmikuuta 2015 9 Eevaliina, 33 ja Mikko, 35 5. maaliskuuta 2015 10 Sara, 21 ja Jere, 22 12. maaliskuuta 2015 11 Janne, 40 ja Aissa, 40 19. maaliskuuta 2015 12 Henna, 24 ja Matti, 25 26. maaliskuuta 2015 == Kolmas tuotantokausi == Jakso Parit Ensiesitys 1 Karoliina ja Henri 14. syyskuuta 2016 2 Oskari ja Miira 21. syyskuuta 2016 3 Miina ja Jari 28. syyskuuta 2016 4 Kalle ja Jenni 5. lokakuuta 2016 5 Susanna ja Adan 12. lokakuuta 2016 6 Henri ja Virpi 19. lokakuuta 2016 7 Evgeny ja Satu 26. lokakuuta 2016 8 Anni ja Juha 2. marraskuuta 2016 9 Jani ja Rea 9. marraskuuta 2016 10 Jenna ja Jami 16. marraskuuta 2016 11 Tessa ja Jussi 23. marraskuuta 2016 12 Jarno ja Anne 30. marraskuuta 2016 == Lähteet == Luokka:2010-luvun suomalaiset kilpailuohjelmat
Lauri Lausmaa

Lauri Edvard Lausmaa, vuoteen 1935 Lillström, (9. joulukuuta 1925 Mikkeli – 1. marraskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen poliisi. Hän oli Uudenmaan läänin lääninpoliisineuvos.Kuolleet, Lauri Lausmaa, Lääninpoliisineuvos oli monialainen. Helsingin Sanomat 18.12.2015 s. B 17 Artikkelin verkkoversio Lausmaa valmistui lainopin kandidaatiksi Helsingin yliopistosta ja sai varatuomarin arvon 1959. Vuodesta 1960 hän oli Vihdin nimismies, sen jälkeen sisäministeriön poliisiosaston nuorempi hallitussihteeri ja vuodesta 1973 Uudenmaan läänin poliisitarkastaja. Virkanimike muuttui myöhemmin lääninpoliisineuvokseksi. Hän jäi eläkkeelle 1991. Lausmaa vaikutti paikallispolitiikassa Vihdin kunnanvaltuustossa, johon hänet valittiin 1965, ja Helsingissä kunnallisessa lautakuntatoiminnassa. Lausmaa julkaisi omakustanteena rikosromaanin Äänettömät laukaukset (2008). Hänen isänsä oli lääninneuvos Edvard Lausmaa (Lillström).Kuka kukin on 1978 == Tunnustukset == * Matias Calonius -mitali 1991 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vihdin kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
HMS Mars (1794)

HMS Mars oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1794 vesillelaskettu Mars-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 17. tammikuuta 1788 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Martin Ware. Köli laskettiin 10. lokakuuta 1789. Alus laskettiin vesille 25. lokakuuta 1794 ja valmistui 8. marraskuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 50 270 puntaa takilointeineen ja varustamisineen.Winfield 2005, s. 37. == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen marraskuussa 1794 päällikkönään Charles Cotton. Se oli 16.–17. kesäkuuta 1795 mukana Cornwallisin perääntyessä ylivoimaisen Ranskan laivaston edellä. Helmikuussa 1797 aluksen päällikkönä oli Alexander Hood. Huhtikuussa alus oli mukana Spitheadin kapinassa. Alus valtasi 21. huhtikuuta 1798 Ranskan laivaston 74-tykkisen linjalaivan L’Herculen Brestin edustalla, jolloin miehistöstä sai surmansa kolmekymmentä ja haavoittui 60. Kaatuneiden joukossa oli myös Alexander Hood. Alus romutettiin 1823. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Mars-luokan linjalaivat
HMS Centaur (1797)

HMS Centaur oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1797 vesillelaskettu Mars-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 17. tammikuuta 1788 Woolwichin telakalta, missä köli laskettiin mararskuussa 1790. Se laskettiin vesille 14. maaliskuuta 1797.Winfield, Rif s. 37 == Palvelus == Alus romutettiin 1819. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Mars-luokan linjalaivat
HMS Kent (1798)

HMS Kent oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1798 vesillelaskettu Ajax-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 30. huhtikuuta 1795 Blackwallista Perryltä, missä köli laskettiin lokakuussa 1795. Se laskettiin vesille 17. tammikuuta 1798 ja valmistui 3. huhtikuuta Woolwichissa, jolloin valmistuskustannukset olivat 46 843 puntaa.Winfield, Rif s. 39 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen maaliskuussa 1798 amiraali varakreivi Adam Duncanin lippulaivana päällikkönään William Hope. Alus lähti kesäkuussa 1800 Välimerelle, missä se osallistui 1801 Egyptin rannikon operaatioihin. Alus romutettiin 1881 Plymouthissa Amiraliteetin 12. marraskuuta 1880 tekemäm päätöksen mukaisesti.Winfield, Rif s. 40 ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Ajax-luokan linjalaivat
Ronald Inglehart

Ronald F. Inglehart (5. syyskuuta 1934 Milwaukee, Wisconsin – 8. toukokuuta 2021 Ann Arbor, Michigan) oli yhdysvaltalainen politiikan tutkija ja professori. Hän työskenteli Michiganin yliopistossa. Inglehartin tutkimus keskittyi kulttuuriseen muutokseen ja sen seurauksiin. Hän johti World Values Survey -arvotutkimusta ja tutki modernisaatiota ja ihmisten arvoja lähes sadassa maassa 1980-luvulta lähtien. Inglehart suoritti kandidaatin tutkinnon (B.A.) vuonna 1956 Northwestern-yliopistossa ja maisterin tutkinnon (M.A.) 1962 Chicagon yliopistossa, missä hän myös väitteli tohtoriksi (Ph.D.) 1967. Hänet nimettiin kunniatohtoriksi Uppsalan yliopistossa vuonna 2006, Brysselin vapaassa yliopistossa vuonna 2010 ja Lüneburgin Leuphanan yliopistossa 2012. ==Julkaisuja== * The Silent Revolution (1977) * Culture Shift in Advanced Industrial Society (1990) * Modernization and Postmodernization: Cultural, Economic and Political Change in 43 Societies (1997) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset politiikan tutkijat Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Michiganin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Bror Ulrik af Björkstén

Bror Ulrik Björkstén, aateloituna vuodesta 1853 af Björksten (9. syyskuuta 1795 Hollola – 14. syyskuuta 1856 Espoo) oli suomalainen senaattori ja todellinen valtioneuvos. Björksténin vanhemmat olivat Hollolan kappalainen Johan Björkstén (1744–1809) ja Eva Magdalena Tuderus. Hän kävi Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1815. Björkstén suoritti kameraalitutkinnon ja tuomarintutkinnon 1815. Björkstén oli hallituskonseljin (senaatin) talousosaston ylimääräisenä kamarikirjurina vuodesta 1815, sotilastoimituskunnan kopistina vuodesta 1816 ja kamaritoimituskunnan kanslistina vuodesta 1819. Hän sai protokollasihteerin arvonimen 1822. Björkstén toimi Suomen senaatin valtiovaraintoimituskunnan apulaisesittelijäsihteerinä 1824–1832, protokollasihteerinä vuodesta 1826 ja esittelijäsihteerinä 1832–1837. Hän oli Suomen senaatin talousosaston jäsenenä 1837–1856 toimien sotilastoimituskunnan päällikkönä 1840–1841 ja kamaritoimituskunnan päällikkönä 1841–1853. Lisäksi hän oli Suomen ylisotaoikeuden vt. sihteerinä 1819–1824, päätullijohtokunnan jäsenenä 1824–1826, tie- ja vesikulkulaitosjohtokunnan jäsenenä 1839 ja sensuuriylihallituksen jäsenenä 1845. Björkstén sai valtioneuvoksen arvon 1839 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1852. Hän omisti Bodomin kartanon Espoossa. Björkstén oli naimisissa vuodesta 1822 Gustava Ulrika Kuhlbergin (k. 1856) kanssa, Heidän poikiaan olivat Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos Johan Alfred af Björksten (1823–1873), juristi, kartanon omistaja ja valtiopäivämies Frans Henrik af Björksten (1828–1873) sekä senaatin esittelijäsihteeri, valtioneuvos Axel Gabriel af Björksten (1832–1895). Vävy oli senaattori Fabian Langenskiöld. Luettu 18.12.2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1795 syntyneet Luokka:Vuonna 1856 kuolleet
Mer (käyttöjärjestelmä)

Mer on Linux-pohjainen mobiililaitteille suunnattu käyttöjärjestelmä. Sen on tarkoitus toimia alustana laitteistovalmistajille, jotka voivat tehdä sen pohjalta varsinaisen loppukäyttäjän käyttöjärjestelmän. Mer on ensisijaisesti nk. middleware. Esimerkiksi Jollan Sailfish OS pohjautuu Mer:iin. Mer haarautui lopetetusta Nokian MeeGo-alustasta. Merin tavoitteena on tarjota vaihtoehto Maemo-alustalle, mikä oli Meegon edeltäjä. Projekti tavoittelee lähdekoodin jakamista Tizen-alustan kanssa, minkä historia myös juontaa Meegoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * merproject.org Luokka:Linux- mobiilikäyttöjärjestelmät
Claes Johan Edelsköld

Claes Johan Sacklén, aateloituna vuodesta 1818 Edelsköld (11. helmikuuta 1762 Vehmaa – 14. maaliskuuta 1840 Turku) oli suomalainen senaattori, laamanni ja Suomen vaihto-, laina- ja talletuskonttorin "Suomen Pankin" pääjohtaja. Edelsköldin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Nils Henrik Sacklinius, myöhemmin Sacklén (1718–1786) ja hänen toinen puolisonsa Maria Kristina Thuronius. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1776 ja suoritti tuomarintutkinnon 1777. Edelsköld oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä kanslistina vuodesta 1779 ja varanotaarina vuodesta 1780. Hänestä tuli Turun kaupunginsihteeri 1782, oikeusraatimies 1787 ja Turun ja Porin läänin lääninsihteeri 1794. Edelsköld sai laamannin arvonimen 1796. Turun kunnallispormestarina hän oli 1805–1809. Suomen sodan jälkeen hän toimi Haminan rauhansopimuksen mukaan Ruotsin arkistoista Suomeen luovutettavien asiakirjojen valikointia varten asetetun komission siviiliosaston päällikkönä vuodesta 1810 ja Suomen vaihto-, laina- ja talletuskonttorin johtokunnan jäsenenä ja puheenjohtajana vuodesta 1812. Edelsköld oli hallituskonseljin (senaatin) talousosaston jäsenenä ja valtiovaraintoimituskunnan päällikkönä 1816–1820. Edelsköld oli naimisissa vuodesta 1784 Helena Sofia Richterin (k. 1831) kanssa, Heidän poikansa oli Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos Karl Sacklén, vuodesta 1818 Edelsköld (1795–1868). Luettu 18.12.2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1762 syntyneet Luokka:Vuonna 1840 kuolleet Luokka:Suomen pankin pääjohtajat
Eddie the Eagle

Eddie the Eagle voi tarkoittaa seuraavia: * Eddie the Eagle, oik. Michael Edwards (s. 1963), brittiläinen mäkihyppääjä * Eddie the Eagle, oik. Eddie Belfour (s. 1965), kanadalainen jääkiekkomaalivahti * Eddie the Eagle, vuonna 2016 julkaistu elämäkerrallinen elokuva Michael Edwardsista
Taron Egerton

Taron David Egerton (s. 10. marraskuuta 1989 Birkenhead, Merseyside, Englanti) on walesilainen Golden Globe -palkittu näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa Gary ”Eggsy” Unwinina elokuvassa Kingsman: Salainen palvelu ja mäkihyppääjä Michael ”Eddie” Edwardsina elokuvassa Eddie the Eagle. Vuonna 2019 Egerton näytteli pääosaa elokuvassa Rocketman, joka perustuu Sir Elton Johnin elämään. Hänet palkittiin elokuvasta parhaan miespääosan Golden Globella. == Yksityiselämä ja opinnot == Egerton syntyi Birkenheadissä, Merseysidessa Englannissa. Hänen vanhempansa ovat kotoisin Liverpoolista. Toinen hänen isoäideistään oli walesilainen. Hänen etunimensä kirjoitetaan usein virheellisesti ”Taran”, joka merkitsee kymriksi myrskyä. Hänen isänsä piti majataloa ja äitinsä työskentelee sosiaalialalla. Ensimmäiset vuotensa Taron vietti Wirralin niemimaalla Englannissa. Englannista Egertonin perhe muutti Walesiin, aluksi Ynys Môniin ja sitten Aberystwythiin, kun Taron oli 12-vuotias. Egerton pitää itseään ”läpikotaisin” walesilaisena ja puhuu kymriä. Lukion Egerton kävi Ysgol Penglais Schoolissa Aberystwythissa. Hän suoritti Bachelor of Arts with Honours -tutkinnon Royal Academy of Dramatic Art -näyttelijäkoulussa vuonna 2012. Gentlemen’s Quarterly -lehti valitsi Egertonin 50:n parhaiten pukeutuvan brittimiehen joukkoon vuonna 2015. == Ura näyttelijänä == Egerton teki ensiesiintymisensä vuonna 2012 pienessä roolissa Liam Jaynä televisiosarjassa Lewis. Egerton esitti Matthew Vaughnin ohjaamassa elokuvassa Kingsman: Salainen palvelu Gary ”Eggsy” Unwinia, joka toimi Harry Hartin (Colin Firth) suojattina. Egerton oli sivuosassa elokuvassa Testament of Youth, joka perustuu Vera Brittainin elämään ja jonka pääosissa esiintyivät Alicia Vikander ja Kit Harington. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Walesilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Elävät henkilöt