EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
John Reilly

John Reilly on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi: * John Reilly (1926–1969), irlantilainen laulaja * John Reilly (1858–1937), yhdysvaltalainen baseballpelaaja * John Reilly (1934–2021), yhdysvaltalainen näyttelijä * John C. Reilly (s. 1965), yhdysvaltalainen näyttelijä * John Reilly (1836–1904), yhdysvaltalainen poliitikko
Rašid Ali al-Kailani

Rašid Ali al-Kailani (Tašīd ‘Alī al-Gailānī, myös Gīlānī tai Kailānī: رشيد علي الكيلاني) (1892 Bagdad, Irak, Osmanien valtakunta – 28. elokuuta 1965 Beirut) oli irakilainen juristi ja poliitikko, joka toimi Irakin pääministerinä 1933, 1940–1941 ja 1941. Hän oli yksi arabimaailman suosituimmista poliitikoista. Hän pyrki tuomaan Irakin akselivaltojen piiriin toisen maailmansodan aikana. Kailani kuului sunnilaiseen perheeseen ja oli sukua Irakin ensimmäiselle pääministerille Abdulrahman al-Haidari al-Kailanille. Hän opiskeli lakia ja aloitti uransa politiikassa 1924 oikeusministerinä Yasin al-Hašimin hallituksessa. Hän toimi sisäministerinä 1925–1928 ja pääministerinä 1933. Kailani ja Hašimi olivat kansallismielisiä ja vastustivat brittien sekaantumista maan asioihin. He hylkäsivät Nuri al-Sa’idin solmiman Britannian ja Irakin sopimuksen ja perustivat oman kansallisen veljeyden puolueensa. Kailani tuki arabinationalistina akselivaltoja, toivoen niiden takaavan arabien yhtenäisyyden. Kailani nimitettiin uudelleen pääministeriksi 1940. Kuningas Ghazi oli juuri kuollut ja maa oli alaikäisen kuningas Faisal II:n ja sijaishallitsija emiiri Abdulilahin alaisuudessa. Kailani kieltäytyi sallimasta brittijoukkojen kuljetuksia maan läpi rintamalle. Sisäministeri Naji Šaukat tapasi Saksan Turkin lähettilään Franz von Papenin Istanbulissa. Saksalle luvattiin Irakin luonnonvarojen hyödyntäminen vastineeksi arabimaiden itsenäisyyden tukemisesta. Kun Italia liittyi sotaan Saksan puolelle, Irak säilytti suhteet maahan, mikä raivostutti britit. Brittien voitot Pohjois- Afrikassa italialaisia vastaan vähensivät Kailanin kansansuosiota. Hänet pakotettiin eroamaan tammikuussa 1941. Kailani kehitteli suunnitelman Abdulilahin murhasta ja vallankaappauksesta. Hänen taustavaikuttajinaan olivat "neljä everstiä", jotka olivat lyhyin väliajoin olleet vallassa kulissien takana vuodesta 1937. 4. huhtikuuta 1941 Kailani järjesti kaappauksen kahdeksan viikkoa aiemmin omansa korvannutta Taha Hāshimin hallitusta vastaan.Communism and Nationalism in the Middle East. Contributors: Walter Z. Laqueur - author. Publisher: Praeger. Place of Publication: New York. Publication Year: 1956. Page Number: 181. Britit kieltäytyivät tunnustamasta uutta hallitusta ja 29. huhtikuuta Irakin tykistö pommitti Kuninkaallisen ilmavoimien tukikohtaa Habbaniyyassa, jonka jälkeen brittijoukot valtasivat Basran. Winston Churchill määräsi kenraali Archibald Wavellin valtaamaan takaisin Habbaniyyan tukikohdan ja sen jälkeen Bagdadin. Kuukauden mittainen sota päättyi brittien hyväksi. Kailani pakeni hyökkäyksen edellä Saksaan, jossa hän tapasi Adolf Hitlerin ja edelleen Egyptiin ja Saudi-Arabiaan. Kailani palasi Irakiin vasta vuoden 1958 vallankumouksen jälkeen jossa syrjäytettiin hašimidien monarkia ja yritti joulukuussa nostattaa kapinaa pääministeri Abdulkarim Qasimin hallitusta vastaan. Kun kapina epäonnistui ja Kailani tuomittiin kuolemaan. Hänet kuitenkin armahdettiin vuonna 1961 ja hän palasi maanpakoon Beirutiin, jossa kuoli 1965. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Irakin pääministerit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Luxembourgin puisto

thumb|Luxembourgin puisto ja palatsi. thumb|Luxembourgin puistossa sijaitsee Luxembourgin palatsi, jossa Ranskan senaatti kokoontuu. Luxembourgin puisto (, tuttavallisemmin Luco) on suuri puisto Pariisissa, Ranskassa. Luxembourgin puisto sijaitsee Pariisin 6. kaupunginosassa, ja sen kokonaispinta-ala on 25,72 hehtaaria. Siitä julkista puistoa on 21,75 hehtaaria. Puiston alueella on Luxembourgin palatsi, jossa Ranskan senaatti kokoontuu. Puistossa on paljon patsaita ja veistoksia. Siellä voi myös pelata esimerkiksi tennistä ja koripalloa. Lapset uittavat leikkiveneitä pienessä lammikossa. Puiston vieressä ovat kaivosalan korkeakoulu ja Odéon-teatteri. Puiston aukioloajat vaihtelevat: se avataan kello 7.30–8.15 ja suljetaan 16.45–21.45. Maria de’ Medici tuli Ranskan sijaishallitsija hänen miehensä Henrik IV:n kuoltua. Maria piti Louvrea riittämättömänä ja halusi oman asuinpaikan. Hän hankki 1612 Petit Luxembourgin, joka oli aikanaan melko yksinkertainen kaupunkitalo. Maria rakennutti 1620-luvulla Luxembourgin palatsin Firenzen Palazzo Pittin mallin mukaan. Puistoa on kuvannut Albert Edelfelt maalauksessaan Luxembourgin puistossa. == Aiheesta muualla == Luokka:Pariisin puistot
Abdulilah

Abdulilah ( ’Abdu-l-ilāh; myös Abdul Illah tai Abdullah-Ilah) (s. 1913, Ta’if, Arabia, k. 14. heinäkuuta 1958 Bagdad) oli Irakin kuninkaan Ghazin serkku ja lanko sekä Irakin sijaishallitsija 1939–1952, kunnes kuningas Faisal II tuli täysi-ikäiseksi. Hän oli myös Irakin kruununperijä vuodesta 1943. Abdulilah oli Hijazin hašimidikuningas Ali ibn Husainin poika, jonka Abdulaziz karkotti. Hän sai vallan maassa kuningas Ghazin kuoltua auto-onnettomuudessa ja kolmivuotiaan Faisal II:n noustua valtaistuimelle. Entinen pääministeri Rašid Ali al-Kailani johti saksalaismielistä vallankaappausta toisen maailmansodan aikana, mutta brittijoukot valtasivat maan ja syrjäyttivät hänet toukokuussa 1941. Faisal II tuli täysi-ikäiseksi 1953, mutta Abdulilahin vaikutusvalta maan politiikkaan jatkui. Hän oli kuninkaan läheinen avustaja ja länsimaismielinen. Hänet ja kuningasperhe surmattiin vallankaappauksessa 14. heinäkuuta 1958, joka päätti Irakin monarkian. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Hašimidit Luokka:Sijaishallitsijat Luokka:Irakilaiset poliitikot Luokka:Irakilaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Laajaverkko

Laajaverkko eli WAN () eli suuralueverkko on tiedonsiirtoverkko, joka peittää laajoja maantieteellisiä alueita. Nämä verkot ovat suurempia kuin kaupunkiverkot tai pienemmät. Laajaverkko yhdistää lähiverkot sekä kaupunkiverkot yhdeksi suureksi verkoksi, ääritapauksena Internet. Koska kaupunkiverkossa ja hyvin usein lähiverkossa käytetään jo hyvin nopeita verkkoyhteyksiä, joudutaan laajaverkossa käyttämään hieman erilaisia ratkaisuja. Yksi tapa saada lähiverkon tai kaupunkiverkon koko kaistan tarve tyydytettyä on laittaa useita rinnakkaisia linjoja suorittamaan tehtävää. Liikenteen määrää voidaan myös rajoittaa IP-osoite- tai IP-aluekohtaisesti. ==Käytettyjä tekniikoita== *ATM *High Performance Parallel Interface - eli tuttavallisemmin HIPPI. ==Katso myös== *Henkilökohtainen verkko *Lähiverkkotopologiat == Aiheesta muualla == * WAN (wide area network) Luokka:Dataliikenne Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Albert II

Albert II voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Albert II (s. 1934), belgialaisten kuningas vuodesta 1993 lähtien * Albert II (s. 1958), Monacon ruhtinas vuodesta 2005 lähtien. == Katso myös == * Albrekt II
Samut Prakan (provinssi)

Samut Prakanin provinssi () on yksi Thaimaan provinsseista (changwat). Se sijaitsee maan keskiosassa Bangkokin metropolialueella. Naapuriprovinsseja ovat Bangkok lännessä ja pohjoisessa sekä Chachoengsao idässä. Provinssin pinta-ala on 1 004,1 neliökilometriä ja siellä on arviolta 2 089 200 asukasta (vuonna 2017). == Maantiede == Samut Prakan sijaitsee Chao Phraya -joen suulla Siaminlahden kupeessa. Tämän vuoksi provinssia joskus kutsutaan nimellä Pak Nam (ปากน้ำ) eli ’joen suu’. Provinssin joen länsipuolinen osa koostuu suurimmaksi osaksi riisipelloista, katkarapukasvattamoista ja mangrovepuumetsistä, kun taas itäpuoli koostuu kaupunkikeskuksesta, sisältäen teollisuusalueita. Samut Prakan on osa Bangkokin suurkaupunkia, kaupungistuminen kummallakin puolella provinssin rajaa on identtistä. Provinssilla on noin 47,2 kilometriä rantaviivaa. == Historia == Provinssi on perustettu Ayutthayan kuningaskunnan aikakaudella, jolloin hallinnollinen keskus sijaitsi Prapadaengissa. Provinssi oli portti mereltä Siamiin ja oli turvattu linnoituksin, vallihaudoin ja muurein. Kuningas Rama II alkoi rakentaa uutta keskusta Samut Prakaniin vuonna 1819, kun hänen edeltäjänsä kuningas Taksin oli hylännyt kaupungin linnoittamisen. Yhteensä kuusi linnoitusta rakennettiin kummallekin puolelle Chao Phraya -jokea, ja joella sijaitsevalle saarelle pystytettiin pagodi Phra Samut Chedi. Alkuperäisistä kuudesta linnoituksesta pystyssä ovat vain Phi Sua Samut ja Phra Chulachomklao. == Symbolit == Maakuntaleimassa on kuva Phra Samut Chedi -temppelistä, joka on alueen tärkein buddhalainen temppeli. Maakuntapuu on Thespesia populnea. == Aluejako == Provinssi on jaettu viiteen piiriin (amphoe) ja yhteen pienempään piiriin (king amphoe). Piirit on jaettu 50 kunnaksi (tambon) ja 396 kyläksi. Provinssi on jaettu seitsemään äänestyspiiriin. Amphoe King Amphoe #Mueang Samut Prakan #Bang Bo #Bang Phli 4. Phra Pradaeng 5. Phra Samut Chedi 6. Bang Sao Thong == Nähtävyydet == Samut Prakanin provinssin alueella on useita suosittuja turistinähtävyyksiä. Amphoe Samut Prakanin Ancient City () Bang Pu Maissa on Thaimaa pienoiskoossa. Alueella on pienoismallit tärkeimmistä thaimaalaisista rakennuksista Thaimaan kartan mukaisesti sijoitettuina. Amphoe Samut Prakanin tambol Tai Banissa sijaitseva Crocodile Farm () on Thaimaan suurin krokotiilipuisto. Krokotiilien lisäksi nähtävillä on muitakin eläimiä. Viimeisin nähtävyys on amphoe Samut Prakanin tambol Samrong Nuassa sijaitseva Erawanin museo (), jonka 43,60 metriä korkea kolmipäinen elefanttipatsas on Samut Prakanin huomattavin maamerkki. Amphoe Phra Samut Chedissä on merkittävä buddhalainen temppeli Wat Phra Samut Chedi, joka on rakennettu vuosina 1827–1828 Rama II:n hallituskaudella. Temppeli sijaitsee Chao Phraya -joen saarella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Thaimaan turistiviranomaisten provinssin sivut *paknam.com - Sriwittayapaknam koulun ylläpitämät Luokka:Thaimaan provinssit
Vuoristo-Badahšanin autonominen alue

Vuoristo-Badahšanin autonominen alue (Gorno-Badahšan) on hallinnollinen alue Tadžikistanin itäosassa Pamirin vuoristossa Keski-Aasiassa. Se kattaa valtion itäosan ja rajoittuu pohjoisessa Kirgisiaan, idässä Kiinaan ja etelässä Afganistaniin. Alueen pääkaupunki on Horog. Laajempi Badahšanin alue jatkuu Afganistanin puolelle Badahšanin maakuntana. Vuoristo-Badahšanin alueen pinta- ala on 64 200 neliökilometriä ja se käsittää noin 45 prosenttia Tadžikistanin pinta-alasta. Alueella sijaitsevat Pamirin ja Keski-Aasian korkeimmat vuoret Pik Lenina (entinen Kaufmann) (7 134 m), Qullai Ismoili Somonī (entinen Pik Kommunizma, ennen sitä Pik Stalina, 7 495 m) ja Džengiš Tšokusu (Pobeda) (7 439 m). Asukkaita alueella oli vuoden 2016 arvion mukaan 217 400, joka on noin kolme prosenttia Tadžikistanin koko väkiluvusta. Väestöstä suurin osa on tadžikkeja, mutta alueella asuu myös pieni kirgiisivähemmistö, joka on keskittynyt Murghabin kaupungin ympäristöön alueen itäosaan. Alueella harjoitetaan lampaiden, vuohien ja jakkien hoitoa. Alueen vuorisen maaston vuoksi alueella on heikot liikenneyhteydet. Alueen liikenteellinen keskus on Horog, josta lähtevät kaikki alueen kolme tietä; yksi maan pääkaupunkiin Dušanbeen, yksi Kirgisian puolelle Ošiin ja yksi Kiinan puolelle Taškurganiin. Näistäkin Kiinan puolelle johtava on hyvin huonossa kunnossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tadžikistanin alueet Luokka:Neuvostoliiton autonomiset alueet
Orsayn taidemuseo

Orsayn taidemuseo tai Musée d’Orsay on taidemuseo Pariisissa Ranskassa. Sen kokoelmiin kuuluu pääasiassa ranskalaista taidetta vuosilta 1848–1914. Museo sijaitsee Seinejoen eteläisellä rannalla Pariisin seitsemännessä kaupunginosassa (arrondissement). Rakennus valmistui vuonna 1900 alun perin rautatieasemaksi, jonka suunnitteli Victor Laloux. Tällöin se tunnettiin nimellä Gare d’Orsay. Sinne johtanut rautatie kulki Pariisin keskustassa useita kilometrejä tunnelissa Seinen eteläpuolisten rantakatujen alla, ja nyttemmin se on muutettu osaksi RER-esikaupunkiradan linjaa C. Alkuperäinen asema suljettiin jo vuonna 1939, mutta sen vieressä on nykyisin RER-linjan asema nimeltä Musée d’Orsay. Kauan suljettuna ollut asema avattiin museona joulukuussa 1986 italialaisen arkkitehti Gae Aulentin suunnittelemana.Wainwright, Oliver: Gae Aulenti obituary, Italian architect and designer who created the Musée d'Orsay from a railway station, The Guardian 5.11.2012. Viitattu 25.10.2015. Muut pariisilaiset taidemuseot, kuten Louvre, Musée du Jeu de Paume ja Pompidou-keskus, siirsivät sinne kokoelmiaan. Museolla on ainutlaatuinen kokoelma ranskalaista impressionismia. Siellä voi nähdä muun muassa Édouard Manet’n, Claude Monet’n, Paul Cézannen, Edgar Degas’n, Gustave Courbet’n, Pierre-Auguste Renoirin, Auguste Rodinin ja Vincent van Goghin taideteoksia. Postikorttimyynnin perusteella museon suosituin teos on Pierre-Auguste Renoirin Bal du moulin de la Galette vuodelta 1876 ja toiseksi suosituin Gustave Courbet’n Maailman alkuperä vuodelta 1866. == Maalauksia Musée d’Orsayn kokoelmissa == Kuva:Les Joueurs de cartes, par Paul Cézanne.jpg|Paul Cézanne, Les Joueurs de cartes (5. versio), n. 1894–1895. Kuva:Paul Cézanne 179.jpg|Paul Cézanne, Omenoita ja appelsiineja, noin 1899. Kuva:Origin-of-the-World.jpg|Gustave Courbet, Maailman alkuperä, 1866. Kuva:Edgar_Germain_Hilaire_Degas_012.jpg|Edgar Degas, Absintti (L’absinthe), 1876. Kuva:Tableau_Louis_Pasteur.jpg|Albert Edelfelt, Louis Pasteurin muotokuva, 1885. Kuva:Gauguin_portrait_1889.JPG|Paul Gauguin, Omakuva ja keltainen Kristus, 1889. Kuva:SelbstPortrait_VG2.jpg|Vincent van Gogh, Omakuva, 1889. Kuva:Edouard Manet 024.jpg|Édouard Manet, Aamiainen ruohikolla, 1863. Kuva:Edouard Manet - Berthe Morisot With a Bouquet of Violets - Google Art Project.jpg|Édouard Manet, Berthe Morisot’n muotokuva, 1872. Kuva:Claude Monet 032.jpg|Claude Monet, Le portail, soleil matinal (Harmonie bleue), 1893. Kuva:Renoir_- _Portrait_of_Alphonsine_Fournaise.JPG|Pierre-Auguste Renoir, Alphonsine Fournaisen muotokuva, 1879. Kuva:Pierre-Auguste Renoir, Le Moulin de la Galette.jpg|Pierre-Auguste Renoir, Tanssiaiset Moulin de la Galettessa, 1876. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Virallinen sivu *Insecula: Virtuaalinen vierailu Musée d’Orsayssa Luokka:Pariisin museot Luokka:Ranskan taidemuseot
Zebroidi

Zebroidi eli sebroidi () on seepran ja jonkin muun hevoseläimen, lähinnä hevosen tai aasin risteytys. Kuten hevosen ja aasin risteytykset eli muulit ja muuliaasit, zebroidit ovat yleensä steriilejä eli eivät voi saada jälkeläisiä. Seepravanhemmaltaan ne perivät raitoja yleensä koko ruumiin alueelle, mutta vain osittain raidalliset yksilöt eivät ole poikkeuksellisia. Seepra- hevosristeytys on nimeltään zorse tai se voi tarkoittaa pelkästään eläintä, jonka emä on hevonen ja isä on seepra. Seepra-hevosristeytys jos emä on seepra ja isä hevonen, jälkeläinen on zebrinny tai hebra. Seepra-poniristeytys zony tai zetland. Zonkey ja zedonk ovat seepran ja aasin jälkeläisiä. Termillä voidaan tarkoittaa joko aasin ja seepra risteymiä kumminkin päin tai vain ainoastaan risteymiä, joissa emä on aasi ja isä on seepra. Zebret on risteymä, jossa emä on seepra ja isä on aasi. Tiedosto:Hebra.jpg|Osittain raidallinen zorse. Tiedosto:Zorse2.jpg|Ruskea-mustaraidallinen zorse. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hevoseläimet Luokka:Risteymät
Zorse

Zorse tarkoitetaan yleensä kaikkia risteymiä, jotka tapahtuvat hevosen ja seepran välillä. Se voi tarkoittaa myös pelkästään eläintä, jonka emä on hevonen ja isä on seepra. Zorset kuuluvat näin ollen sebroideihin, jotka ovat ja seeprojen ja muiden hevoseläinten risteytyksiä. Niillä on hevosen koko ja muoto, mutta vartalo on kokonaan tai osittain raidallinen. Kuten muutkin hevoseläinten väliset risteytykset, zorset ovat lähes aina steriilejä. Kiinnostus tällaista risteytystä kohtaan heräsi ensimmäisen kerran 1800-luvun lopulla, jolloin siitä toivottiin uutta apua armeijalle. Zorset ovatkin aaseja voimakkaampia ja älykkäämpiä sekä kesytettynä helpompia hallita. Brittiarmeija käytti niitä Intiassa. Viime aikoina zorsesta on tullut etenkin Yhdysvalloissa sirkuseläin, koska se on nopea ja hyvä hyppäämään. Sen selkään on kuitenkin vaikea kavuta ja satulaa on vaikeaa saada pysymään paikoillaan. Seepra- hevosristeytys jos emä on seepra ja isä hevonen, jälkeläinen on zebrinny tai hebra. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hevoseläimet Luokka:Risteymät en:Zorse
Horug

Horug (, , myös Horoq, Horogh tai Xoroq) on Vuoristo-Badahšanin autonomisen alueen pääkaupunki Tadžikistanin itäosassa Keski-Aasiassa. Kaupungissa oli vuoden 2016 alussa noin 29 200 asukasta. Horog on alueen liikenteellinen keskus, josta lähtevät kaikki alueen kolme tietä, yksi maan pääkaupunkiin Dušanbeen, yksi Kirgisian puolelle Ošiin ja yksi Kiinan puolelle Taškurganiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tadžikistanin kaupungit
Sweet 75

Sweet 75 oli yhdysvaltalainen rock-yhtye. Yhtyeen perusti grunge-yhtye Nirvanan entinen basisti Krist Novoselic Nirvanan hajoamisen jälkeen vuonna 1995. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2000. ==Historia== Sweet 75 sai alkunsa Novoselicin syntymäpäiväjuhlilla, missä hän tapasi laulaja Yva Las Vegasin joka oli hankittu juhliin esiintyjäksi. Las Vegasin laulua kuultuaan Novoselic suunnitteli aluksi tuottavansa Las Vegasille levyn, mutta paremmin tutustuttuaan kaksikko päättikin perustaa yhtyeen. Yhtyeessä Yva Las Vegas soitti laulamisen lisäksi bassoa. Novoselic soitti kitaraa, ja rumpalina toimi aluksi Bill Rieflin ja myöhemmin Adam Wade. Yhtyeen ensimmäinen kappale oli nimeltään Oral Health. Vuonna 1995 yhtye äänitti ensimmäisen levynsä, mutta sen julkaiseminen kesti erinäisistä viivytyksistä johtuen melkein kaksi vuotta. Tämä vähensi suuresti yleisön mielenkiintoa yhtyettä kohtaan. Vuonna 1997 DGC Records viimein julkaisi yhtyeen debyyttilevyn Sweet 75. Levyltä julkaistiin myös yksi single Lay Me Down. Levy menestyi kaupallisesti huonosti, johtuen osittain siitä että levyn julkaisua viivyteltiin ja näin suuren yleisön mielenkiinto yhtyettä kohtaan väheni huomattavasti. Myös levyarvostelijat ja kriitikot antoivat levylle melko huonoja arvosteluita. Yhtyeen heikosta menestyksestä johtuen Novoselic laittoi Sweet 75:n tauolle, ja liittyi No WTO Comboon yhdessä mm. Kim Thayilin kanssa. Vuonna 2000 Novoselic ja Las Vegas palasivat yhteen jatkaakseen Sweet 75:n toimintaa. He tekivätkin muutamia kappaleita yhdessä, mutta päättivät kuitenkin lopulta erota vedoten musiikillisiin erimielisyyksiin. ==Jäsenet== *Krist Novoselic, kitara *Yva Las Vegas, basso ja laulu *Adam Wade, rummut *Bill Rieflin, rummut levyllä Sweet 75 ==Diskografia== ===Studiolevyt=== *Sweet 75 (1997) #Fetch #Lay Me Down #Bite My Hand #Red Dress #La Vida #Six Years #Take Another Stab #Poor Kitty #Ode To Dolly #Dogs #Cantos De Pilon #Nothing #Japan Trees #Oral Health Kokonaispituus 49:26. ===Singlet=== *Lay Me Down #Lay Me Down #La Vida #Soap Zone ==Katso myös== *Eyes Adrift ==Lähteet== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Pepino

Pepino (Solanum muricatum) on kotoisin Perusta. Se on ainavihanta, noin metrin mittainen pensas.Plants for a Future Pepino on espanjaa ja tarkoittaa ”kurkkua”. Hedelmä muistuttaa suuresti melonia, vaikka se kuuluu samaan sukuun tomaatin ja perunan (Solanum tuberosum) kanssa. Pepino kasvaa Andien rinteiden välisissä laaksoissa 1,7–2,5 km korkeuksissa. Kerätään 30–90 cm korkeasta pensaasta. Kukat valkoisia, purppuranpilkullisia, purppuraisia ja syvän sinisiä. Hedelmä on pyöreä tai munanmuotoinen. Ohut kuori kermanvärinen, jossa lilanvärisiä raitoja. Hedelmäliha keltaista, mehukasta ja pehmeää. Maku on päärynän ja melonin sekoitus, makea ja hapoton. == Huonekasvina == Pepino voidaan kasvattaa Suomessa huonekasviksi. Kaupasta ostetut hedelmät ovat usein niin pitkälle jalostettuja, että niistä puuttuvat siemenet. Jos onnistuu saamaan siemeniä käsiinsä, kylvetään tuoreet siemenet maalis-huhtikuussa kylvömultaan, mutta ei kovin syvälle. Kosteudesta on hyvä pitää huolta peittelemällä ruukku muovipussilla. Kylvös sijoitetaan valoisaan ja lämpimään paikkaan. 4–8 cm korkuiset taimet siirretään omiin ruukkuihinsa huonekasvimultaan, johon on sekoitettu kevytsoraa tai hiekkaa. Latvaversoa typistetään koko kasvukauden ajan. Pintamultaan sekoitetaan lannoitetta, kuten lehmänlantaa, tai kastellaan eläinperäisillä nestemäisillä kasvilannoitteilla. Pepino kasvaa kesällä isoksi kasvihuoneessa ja kukkii upeasti mutta viihtyy myös ikkunalaudalla. Se voidaan myös sijoittaa erittäin suojaisaan kasvimaahan. Saattaa tuottaa hedelmää jo ensimmäisenä vuonna. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Puutarha.net: Pepino (Solanum muricatum) Luokka:Hedelmät Luokka:Koisot
Fermaatti

Fermaatti eli pidäke (puhekielessä ”häränsilmä”) on nuotinnuksessa käytettävä symboli, joka merkitsee, että sen kohdalla oleva nuotti on tarkoitus pitää soimassa pidempään kuin mitä nuotin kestoksi on merkitty. Tarkka pidennyksen pituus on esittäjän päätettävissä. Jotkut modernit säveltäjät ovat laajentaneet symbolin käyttöä niin, että sillä voitaisiin ilmaista toivottua pidennystä likimäärin. Muita kuin tavallista fermaattia käytetään kuitenkin harvoin. Luokka:Nuottikirjoitus
Gustav Leonhardt

Gustav Leonhardt (30. toukokuuta 1928 's-Graveland, Alankomaat – 16. tammikuuta 2012 Amsterdam) oli alankomaalainen cembalisti, urkuri,http://www.hs.fi/kulttuuri/Cembalisti+Gustav+Leonhardt+on+kuollut/a1305553690023 kapellimestari ja pedagogi. Hänen ohjelmistonsa oli laaja-alainen ja kattoi musiikkiteoksia 1500-luvulta Wolfgang Amadeus Mozartin aikoihin. Vuosina 1947–1950 Leonhardt suoritti urkujen ja cembalon soiton opintoja Schola Cantorumissa Baselissa. Vuonna 1952 häneltä ilmestyi tutkielma The Art of Fugue: Bach’s Last Harpsichord Work, jossa Johann Sebastian Bachin Fuugan taidon osoitettiin olevan klaveeriteos. Leonhardtin perustama Leonhardt Consort aloitti toimintansa 1955. Hän ja Nikolaus Harnoncourt levyttivät kaikki Bachin kirkkokantaatit vuosina 1971–1990. Leonhardtia arvostetaan ja hänet tunnetaan varsinkin Girolamo Frescobaldin, Johann Jacob Frobergerin ja Louis Couperinin sävellysten esittäjänä. Leonhardt oli Amsterdamin konservatorion cembalonsoiton professorin virassa 1954–1988 ja toimi Harvardin yliopistossa vierailevana professorina 1969–1970. Wienin musiikkiakatemian cembaloprofessorina hän työskenteli 1952–1955. Leonhardt oli urkurina Amsterdamin Waalse Kerkissä 1954–1980 ja Nieuwe Kerkissä alkaen vuodesta 1980. Leonhardt sai kunniatohtorin arvonimiä monista yliopistoista. Hänelle myönnettiin Erasmus-palkinto 1980. Leonhardt näytteli Johann Sebastian Bachia Jean-Marie Straubin ohjaamassa elokuvassa Anna Magdalena Bachin kronikka, joka valmistui 1967. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gustav Leonhardtin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:Alankomaalaiset cembalistit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Daşoguz

Daşoguz () on Daşoguzin maakunnan pääkaupunki Turkmenistanin pohjoisosassa Keski-Aasiassa lähellä Uzbekistanin rajaa. Sen asukasluku oli vuonna 2004 arviolta 210 000\. ==Maantiede== Daşoguz sijaitsee Turkmenistanin pohjoisosass. Alue on Khorasmian länsiosan keidasaluetta. Kaupungin läpi kulkee Amudarjalta vetensä saava kastelukanava. Matkaa Uzbekistanin vastaiselle rajalle on vain muutama kilometri. Pääkaupunki Ašgabat sijaitsee noin 530 kilometrin päässä etelässä. ==Historia== Nykyisen kaupungin paikalla on ilmeisesti ollut jo vuosisatojen ajan kauppapaikka ja sitä suojaava linnoitus. Hivan kaanikunnan aikana linnoitus suojeli kaanikunnasta pohjoiseen kulkevia kauppareittejä. Venäjä valtasi kaanikunnan 1800-luvun aikana. Paikan venäläisvalloituksen jälkeen siitä kehittyi tärkeä liikenteen, hallinnon ja armeijan tukikohta. Venäläiset rakennuttivat kaupunkiin rautatien. Oman kaupunkinsa aseman Daşoguz sai vuonna 1924. Neuvostoliiton aikana neuvostoviranomaiset pyrkivät kehittämään etenkin kaupungin teollisuutta. 1920- ja 1930-luvuilta lähtien paikalla valmistettiin esimerkiksi elektroniikkaa ja maataloustuotteita. Paikan strateginen tärkeys kasvoi, kun alueen halki vedettiin öljy- ja maakaasuputkia. Kaupunkiin rakennettiin myös uusi kaupunginosa kastelukanavan eteläpuolelle vanhemman kaupungin jäädessä kanavasta pohjoiseen. ==Väestö== Daşoguzin asukasluku oli vuonna 2004 arviolta 210 000. Vuonna 1985 vastaava arvio oli noin 105 000\. Paikalliset ovat pääasiassa turkmeeneja. Vähemmistöihin lukeutuvat uzbekit, karakalpakit, kazakit ja venäläiset. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Turkmenistanin kaupungit
Türkmenabat

Türkmenabat (entinen Çärjew, myös Chardžou) on Lebapin maakunnan pääkaupunki Turkmenistanin itäosassa Amudarjan keskijuoksun varrella Keski-Aasiassa 500 km pääkaupungin Ašgabatin koillispuolella lähellä Uzbekistanin rajaa. Türkmenabatissa on 203 000 asukasta (2004) ja se on Turkmenistanin toiseksi suurin kaupunki. Kaupungissa on suurin Amudarjan jokisatamista. Kaupungissa on elintarvike-, puuvilla-, lannoite- ja silkkiteollisuutta. Tällä paikaa oli Silkkitien pysähdyspaikka nimeltä Amul, kunnes mongolit tuhosivat sen vuonna 1221. Çärjew perustettiin venäläiseksi sotilastukikohdaksi vuonna 1886. Pian tämän jälkeen valmistui Trans-Kaspian rautatie ja kaupungista tuli tärkeä rautatieristeys. Vuosina 1924–1927 sen nimenä oli lyhyen aikaa Leninsk ja vuonna 1999 kaupunki sai nykyisen nimensä. Vuonna 2009 valmistunut kaasuputki Turkmenistanista Kiinaan on kaupungin nykyisen vaurauden perusta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Turkmenistanin kaupungit
Balkanabat

Balkanabat (entinen Nebitdag, myös Nebit-Dag) on Balkanin maakunnan pääkaupunki Turkmenistanin länsiosassa Keski-Aasiassa. Sen asukasluku oli vuonna 2004 arviolta 139 000\. == Maantiede == Balkanabat sijaitsee Turkmenistanin länsiosassa Türkmenbaşyn ja Ašgabatin välillä noin 400 kilometriä Ašgabatista luoteeseen. Kaupungin pohjoispuolella sijaitsevat Uly Balkan -vuoret. == Historia == Nykyisen Balkanabatin paikalla oli vielä 1800-luvulla vain pieni rautatieasema. Paikasta kasvoi merkittävä rautatieliikenteen solmukohta Neuvostoliiton kaudella. 1930-luvulla sen lähistöltä löydettiin myös suuret esiintymät maaöljyä. Kaupungin vanha nimi Nebitdag tarkoittaakin öljyvuorta. Oman kaupungin asemansa Balkanabat sai vuonna 1946. 1980- ja 1990-luvuilla kaupunki kärsi huomattavasti taloudellisesta ahdingosta. Monet paikalliset ja etenkin koulutetut työläiset muuttivat muille paikkakunnille. 1990-luvun puolenvälin paikkeilta lähtien valtio alkoi tehdä kuitenkin suuria investointeja esimerkiksi kaupungin infrastruktuuriin ja öljylaitoksiin. == Väestö == Balkanabatin asukasluku oli vuonna 2004 arviolta 139 000. Vuonna 1985 vastaava arvio oli noin 81 000\. Kaupungin asukkaat ovat pääasiassa etnisiä turkmeeneja, venäläisiä ja kazakkeja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Turkmenistanin kaupungit
Žalal-Abadin alue

Žalal-Abadin alue (; ) on hallinnollinen alue Kirgisian länsiosassa, Keski- Aasiassa. Se rajoittuu lounaassa ja lännessä Uzbekistaniin, pohjoisessa Talasin alueeseen, koillisessa Tšyin alueeseen, idässä Narynin alueeseen ja etelässä Ošin alueeseen. Alueen hallintokeskuksena toimii Žalal-Abadin kaupunki (111 100 as., 2016). Paikallishallintoa varten alue jakautuu kahdeksaan piiriin ja neljään piirien tavoin aluehallinnon alaisuudessa toimivaan kaupunkiin. Näistä kolmen yhteydessä on yhteensä neljä kaupunkityyppistä taajamaa. Lisäksi alueella on neljä piiriensä hallintokeskuksina toimivaa kaupunkia. Kevään 2015 katsauksen mukaan Žalal- Abadin alueella ei tuolloin ollut omaa tunnustettua lippua eikä vaakunaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen ulkoministeriön matkustusohje Kirgisaan (formin.finland.fi) Luokka:Kirgisian hallintoalueet
Žalal-Abad

Žalalabad () tai Žalal-Abad () on Žalal-Abadin alueen pääkaupunki Kirgisian länsiosassa Keski-Aasiassa. Se sijaitsee Ferganan laakson koillispäässä Kugartin jokilaaksossa Babash Atan vuorten juurella lähellä Uzbekistanin rajaa. Kirgisian tilastokeskus arvioi Žalalabadin väkiluvuksi 117 200 ja koko alueen väkiluvuksi 1 190 600 ihmistä (kirjoilla olevat 1.1.2018). Žalalabad tunnetaan mineraalivesilähteistään. Se oli myös silkkitien yhden haaran kulkureitti. Kaupunki oli toinen merkittävä Kirgisian kaupunki Ošin ohella, jossa 10. kesäkuuta 2010 alkaneissa levottomuuksissa varsinkin uzbekkeja terrorisoitiin ja ajettiin maasta. == Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kirgisian kaupungit
Narynin alue

Narynin alue (; ) on hallinnollinen alue Kirgisian eteläosassa Keski-Aasiassa. Se rajoittuu pohjoisessa Tšyin alueeseen, koillisessa Yssyk-Kölin alueeseen, etelässä Kiinaan, lounaassa Ošin alueeseen ja lännessä Žalal-Abadin alueeseen. Alueen väkiluvuksi arvioitiin 277 600 asukasta (2016). Paikallishallintoa varten alue jakautuu Narynin kaupunkiin (38 200 as., alueen ainoa kaupunki) ja viiteen piiriin. Soŋköl jayloo.jpg| Lampaita laitumella Song-Köl -järven rantaniityllä. Moldo ashuu.jpg|Vuoristoa Aq-Talaan piirissä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen ulkoministeriön matkustusohje Kirgisaan (formin.finland.fi) Luokka:Kirgisian hallintoalueet
Naryn

Naryn (, ) on Narynin alueen pääkaupunki Narynjoen varrella Kirgisian keskiosassa Keski-Aasiassa. Kirgisian tilastokeskus arvioi Narynin väkiluvuksi 38 800 ja koko alueen väkiluvuksi 281 000 ihmistä (kirjoilla olevat 1.1.2018). Teollisuus on keskittynyt jalostamaan karjataloustuotteita. Kaivosteollisuus on menettänyt merkitystään. == Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kirgisian kaupungit
Konrad Zuse

Konrad Zuse (22. kesäkuuta 1910 Berliini – 18. joulukuuta 1995 Hünfeld) oli saksalainen insinööri ja tietokonealan pioneeri. Vuosien 1936–1945 välillä hän rakensi useita tietokoneita sähkömagneettisista releistä. Hänen tietokoneensa Z4 oli vuonna 1950 maailman ensimmäinen kaupallisesti myyty tietokone ja myyntihetkellään myös manner-Euroopan ainoa toimiva tietokone. Zuse myi Z4:n ETH Zürich:lle, joka mahdollisti Zuse KG -yrityksen perustamisen. Hänen maailman ensimmäisiin tietokoneisiin kuuluva automaattinen Z3-laskukoneensa valmistui vuonna 1941. Vuonna 1945 sota oli tuhonnut kaikki hänen edelliset mallinsa Z4-konetta lukuun ottamatta, jonka hän siirsi turvaan Baijeriin Hintersteinin kylään. Zuse suunnitteli myös vuodesta 1943 alkaen väitöskirjaansa varten Plankalkülin, yhden ensimmäisistä korkean tason ohjelmointikielistä. Kielen kuvaus julkaistiin kuitenkin vasta 1972, eikä sitä toteutettu hänen elinaikanaan oikeassa tietokoneessa, joten sen historiallinen merkitys jäi vähäiseksi. 1960-luvun loppupuolella Konrad Zuse julkaisi kirjan Rechnender Raum (”laskeva avaruus”, englanninkielinen käännös Calculating Space), jossa esitetään ensimmäistä kertaa idea, että maailmankaikkeus on valtavan tietokoneen laskema malli samaan tapaan kuin soluautomaatit. Näin Zuse loi perustan myöhemmin digitaalifysiikaksi kutsutulle teoreettisen fysiikan haaralle. Vuonna 1964 Zuse sai Werner-von-Siemens-Ring-palkinnon Z3-tietokoneestaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Ensimmäinen tietokone 75 vuotta – Zusen Z sai alkunsa keittiössä - yle.fi * Tietokonepioneeri Konrad Zuse kehitti ensimmäisen täysin digitaalisesti ohjelmoitavan tietokoneen 1941 – 2 000 relettä saatiin vanhoista puhelimista, Tekniikan Historia 3/2017, Tekniikka & talous 2.9.2018 Luokka:Tietotekniikan kehittäjät Luokka:Saksalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Seymour Cray

Seymour Cray (28. syyskuuta 1925 – 5. lokakuuta 1996) oli tietokoneiden suunnittelija, joka tunnetaan erityisesti supertietokoneistaan. Noin kolmenkymmenen vuoden ajan kaikki maailman tehokkaimman koneen titteliä kantaneet koneet olivat joko Crayn tai hänen yrityksensä Cray Researchin suunnittelemia. Tunnetuimpia Seymour Crayn suunnittelemia koneita: * CDC 6600 (1964) – ensimmäinen kaupallinen supertietokone * CDC 7600 (1969) * Cray-1 (1976) * Cray-2 (1985) Control Data Corporationissa toimiessaan Cray ja William Norris pyysivät General Transistor -yhtiötä kehittämään germaniumiin perustuvan transistorin, joka tuli käyttöön CDC 1604 -tietokoneeseen. Myöhemmin Cray myönsi Fairchild Semiconductorille rahoituksen transistoreille CDC 6600 -tietokonetta varten. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset tietotekniikan kehittäjät Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Cray
Sosthenes

Sosthenes oli Makedonian hallitsija vuosina 279–277 eaa. Ennen Sosthenesta hallitsivat Ptolemaios Keraunos, joka kaatui taistelussa kelttejä vastaan. Ptolemaioksen jälkeen hallitsivat lyhyen ajan Meleagros ja Antipatros Etesias. Sosthenes valittiin kuninkaaksi sen jälkeen kun hän oli kukistanut keltit taistelussa. Hän ei kuitenkaan suostunut käyttämään kuninkaan titteliä. Hänen ansiostaan Makedonia ei vajonnut täydelliseen sekasortoon kelttien hyökkäyksen aikana. Sosthenes hallitsi kahden vuoden ajan, jonka jälkeen hän kuoli. A History of Macedonia s. 253 == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Makedonian kuninkaat
Antigonos III

Antigonos III oli Makedonian kuningas vuosina 229–221 eaa. Hän oli Antigonos Gonatasin veljenpoika. Demetrios II:n kuoltua Antigonoksesta tuli Demetrioksen pojan Filippos V:n holhooja. Vuonna 227 eaa. Antigonos meni naimisiin Demetrioksen vaimon Fthian kanssa ja syrjäytti nuoren Filippoksen. Antigonos tuki Akhaian liittoa Aitolian liittoa ja Spartaa vastaan. Antigonos kukisti Spartan Kleomenes III :n Sellasian taistelussa vuonna 222 eaa. Luokka:Makedonian kuninkaat
Maununneva

Maununneva () on Kaarelan kaupunginosan osa-alue Helsingissä. Se sijaitsee Kehä I:n pohjoispuolella ja rajoittuu idässä Keskuspuistoon, lännessä Hämeenlinnanväylään (jonka toisella puolella sijaitsee naapurikaupunginosa Kannelmäki) ja pohjoisessa Hakuninmaahan. Alueella oli vuoden 2022 lopussa 2 601 asukasta ja vuoden 2017 lopussa 375 työpaikkaa. Maununneva muodostettiin Kaarelan kaupunginosan osa-alueeksi vuonna 1959. Nimen taustalla on vanha paikannimi Magnuskärr.Olavi Terho ym. (toim.): Helsingin kadunnimet, s. 169. Helsingin kaupungin julkaisuja 24, 1970, Helsinki. Maununnevalla on rintamamiestaloja 1950-luvulta, uudempia omakotitaloja sekä muutamia kerrostaloja. Kadunnimistö on osin varsin sotaisaa: Juoksuhaudantie, Mörssärinaukio, Vuorilinnakkeentie jne. Kari Hotakaisen romaani Juoksuhaudantie sijoittuu Maununnevalle. Maununnevalla sijaitsee Osmo Siparin suunnittelema, vuonna 1965 valmistunut Suomalais-venäläinen koulu. Alueella on myös ala-asteen koulu (Kannelmäen peruskoulun toimipiste), päiväkoti Kalinka, Kaarelan jäähalli, Arena Centerin liikuntakeskus, yksi päivittäistavarakauppa sekä muita pikkuyrityksiä. Maununnevalla oli myös ravintola, Punaruusu, joka oli suljettuna heinäkuussa 2005 sattuneesta tulipalosta lähtien. Tulipalo varmistui tuhopoltoksi.Poliisi: Ravintola Punaruusun tuhopoltto Viitattu 27.3.2011. Rakennus purettiin lopulta huhtikuussa 2008. Maununnevalla sijaitsee myös vuonna 1991 suojeltu 1,25 hehtaarin kokoinen suoalue, jolla muun muassa kasvaa ainoana paikassa Helsingissä leväkköä.Helsingin kotiseutupyöräreitit: Haltialan kierros (PDF-tiedosto) Viitattu 27.3.2011. Kaupunginosan eteläisissä metsissä on ensimmäisen maailmansodan aikaisia linnoituksia sekä vallihautoja vuodelta 1917. Helsingin kaupungin meluselvityksen mukaan valtaosa Maununnevaa on yli 55 dB:n melualueella. Maununnevalla tieliikenteen melua aiheuttavat Hämeenlinnanväylä ja Kehä I.http://www.hel.fi/hel2/ymk/meluselvitys/ Maununnevan läpi Kaarelantietä pitkin kulkee bussi 42 (Kamppi–Kannelmäen asema). Hämeenlinnanväylää kulkevilla busseilla on pysäkkejä Maununnevan kohdalla. == Lähteet == * Architectural Map Guide. Helsinki-Espoo-Kauniainen-Vantaa. Finnish Association of Architects SAFA, 2000. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomalais- venäläinen koulu – koulu Maununnevalla * Kannelmäen peruskoulu, jonka yksi toimipisteistä sijaitsee Maununnevalla * Maununnevan luonnonsuojelualue * Maununneva satelliitista. Maununneva sijaitsee Kehä I:n (Muurimestarintie) pohjoispuolella, Hämeenlinnanväylän itäpuolella ja rajoittuu idässä Keskuspuistoon. Luokka:Kaarela Luokka:Suomen asuinalueet Luokka:Helsingin osa- alueet
Antigonos II

Antigonos II Gonatas (noin 319–239 eaa.) oli Makedonian kuningas 276–239 eaa. Hänen isänsä oli Demetrios I, Antigonos I:n poika. Demetrioksen kuollessa Antigonos alkoi kutsua itseään Makedonian kuninkaaksi, mutta ei noussut valtaistuimelle kuin vasta vuonna 276 eaa. Tässä välissä hallitsivat Makedonian kuninkaina mm. Pyrrhos, Lysimakhos ja Ptolemaios Keraunos. Ptolemaioksen kuoltua taistelussa kelttejä vastaan vuonna 279 eaa. alkoi Makedonian historiassa sekava ajanjakso, joka loppui vasta sen jälkeen kun Antigonos pääsi valtaan vuonna 276 eaa. Antigonos pystyi julistautumaan kuninkaaksi sen jälkeen kun hän kukisti keltit vuonna 277 eaa. Lysimakheian taistelussa. Vuonna 274 eaa. Pyrrhos palasi Italiasta ja hyökkäsi Makedoniaan. Pyrrhos sai armeijan puolelleen ja maan vallattua, mutta hän kuoli pian vuonna 272 eaa. taistellessaan Peloponnesoksella. Antigonos sai taas vallattua Makedonian itselleen. Vuosina 266 eaa. – 262 eaa. Antigonos soti Ateenan johtamaa liittoa vastaan. Loput hänen hallituskaudestaan oli verrattaen rauhallista. Antigonos tunnettiin myös tieteiden ja taiteiden tukijana. Antigonos kuoli noin 80-vuotiaana, ja hänen poikansa Demetrios II seurasi häntä kuninkaana. Antigonos II Gonatas on Jukka M. Heikkilän romaanin Antigonos, jumalten poika (2000) päähenkilö. Luokka:Makedonian kuninkaat
Transponointi

Transponointi tarkoittaa jonkin sävelmän muuttamista eri sävellajiin kuin mihin se on nuotitettu tai mistä se on alun perin kuultu. Intervallisuhteet säilyvät samana, joten sävelmän tunnistettavuus ei muutu, vaikka se soikin joko korkeammalta tai matalammalta taajuudelta. Sävellajien tunnelmissa on kuitenkin eroja, minkä vuoksi erityisen tarkasti tietyn sävellajin tunnelmaan perustuvaa teosta ei yleensä esitetä toisessa sävellajissa. Transponointia tarvitaan useimmiten esitettäessä musiikkia kokoonpanolla, jolle sitä ei ole alun perin tarkoitettu. Käytettävistä soittimista riippuen tarkat intervallisuhteet voivat muuttua hieman, mutta ero ei useimmiten ole merkittävä. Joitakin soittimia voi myös olla helpompi soittaa tietyistä sävellajeista, jolloin transponointia voidaan käyttää helpottamaan esittäjän teknistä suoritusta. Vapaamuotoisessa säestyksessä soittajan on hyvä osata transponoida soittonsa esimerkiksi lauletun melodian suhteen oikeaksi. Eräs esimerkki transponoinnista on myös karaoke-laitteistojen säätö, jolla taustamusiikin korkeutta voidaan säätää laulajan äänialan mukaan. Joskus myös modulaatiota, eli harkittua toiseen sävellajiin siirtymistä saman teoksen aikana kutsutaan virheellisesti transponoinniksi. Luokka:Musiikin teoria Luokka:Musiikkitermit
Aapasuo

thumb|200px|Niittysuon aapaa Utajärvellä Hillatien varressa. Aapasuo on suoyhdistymätyyppi, jossa suoalueen keskikohta on selvästi sen reunoja alempana. Aapasoita on Suomessa etenkin Pohjois-Suomessa. ==Suon rakenne ja syntyminen== Aapasuot ovat yleensä suuria avosoita. Keskeltä ne ovat hyvinkin märkää nevaa tai lettoa, koska vesi valuu kohti keskustaa. Keskustan nevoilla on märkiä rimpiä ja kuivia jänteitä. Aapasoiden reunoilla on tavallisesti korpia tai rämeitä. Aapasuot ovat minerotrofisia soita, joilla turve voi olla runsasravinteista, koska kevättulvat tuovat joka vuosi lisäravinteita ympäröiviltä kivennäismailta. Eräs aapasuon tyyppi on rinnesuo, joita on Suomessa etenkin Posiolla ja Itä-Lapissa. Sijaintinsa puolesta aapasuot voidaan jakaa kolmeen tyyppiin, Pohjanmaan, Peräpohjolan ja Lapin aapasuot. Tyypillisimmät aapasuot ovat Peräpohjolassa. ==Kasvillisuus== Aapasuolla ei kasva niin paljon rahkasammalta kuin keidassuolla. Järvikorte on yleinen aapasoiden vetisillä nevoilla, samoin kuin raate, erilaiset sarat ja heinät taas suon laita-alueilla. Putkilokasveja suolla on yleensä paljon, erityisesti suon märillä keskialueilla, jotka ovat runsasravinteisia. ==Lähteet== * WSOY Facta - Aapa ==Aiheesta muualla== * Aapasuo voi muuttua nopeasti vesitalouden muuttuessa === Kirjallisuutta === * Miettinen M., Huhta V., Mikkola K., Häyrinen U., Kuronen I., Rapeli M. 1978. Suoaapinen. Julkaisija: Suomen luonnonsuojeluliitto, ss. 36-38. Luokka:Suot de:Regenmoor#Aapamoore no: Myr#Aapamyr
Itäveri

Itäveri on Ilkka Remeksen kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 2002. Se oli vuoden 2002 kolmanneksi myydyin romaani, 72900 kappaletta.Vuonna 2002 myydyimmät kirjat . Suomen kustannusyhdistys ry. Viitattu 30.8.2011. == Juoni == Kirja kertoo ravintolakokista nimeltä Juho Nortamo. Juho on Suomen ulkoasiainministerin, Sinikka Nortamon poika. Juho saa 30-vuotiaana tietää olevansa ottolapsi. Äidin painostuksesta huolimatta Juho sai selville, että hänet oli adoptoitu laittomasti Venäjältä viranomaisten tietämättä. Juho lähtee matkalle Venäjälle lapsuudenystävänsä Veran kanssa, johon hän myös lopussa rakastuu. Pitkän etsinnän jälkeen Juho löytää isänsä, entisen kommunistibyrokraatin, öljypohatta Maksim Perakhin. Juho saa selville, ettei hänen isästään pidetä kovin paljoa Venäjällä, koska hän on rikas ja pitää kaiken öljynporauksesta saadut rahat itsellään, vaikka kansa haluaisi kyseessä olevat rahat. == Lähteet == Luokka:Ilkka Remeksen teokset Luokka:Jännitysromaanit Luokka:Vuoden 2002 kirjat
Chrysler Building

Chrysler Building on vuonna 1930 valmistunut New Yorkissa sijaitseva 318,9 metriä korkea, 77-kerroksinenChrysler Building Facts | CTBUH Skyscraper Database skyscrapercenter.com Viitattu 23.12.2012 ja art deco -tyylinenChrysler Building, New York City aviewoncities.com Viitattu 25.12.2012 pilvenpiirtäjä. Rakennuksen kattokorkeus on 285 metriä. Chrysler Building sijaitsee Manhattanilla osoitteessa 405 Lexington Avenue. Rakennuksessa on 3 862 ikkunaa. Chrysler Building on metallirunkoinen. Se oli ensimmäisiä suuria rakennuksia maailmassa, jonka ulkokuoressa on käytetty merkittävät määrät metallia. Chrysler Building lisättiin Yhdysvaltain historiallisten paikkojen rekisteriin historiallisena maamerkkinä vuonna 1976. == Historia == Chrysler Buildingin rakentaminen aloitettiin vuonna 1928.Great Buildings: Chrysler Building greatbuildings.com Viitattu 23.12.2012 Rakennuksen suunnitteli arkkitehti William Van Alen ja sen rakentamiseen osallistui jopa 2 000 työmiestä. Arvioiden mukaan työmiehet rakensivat neljä kerrosta viikossa. Rakennustyöt saatiin valmiiksi vuonna 1930. Chrysler Building oli valmistuttuaan maailman korkein rakennus, mutta vain seuraavat yksitoista kuukautta, jolloin Empire State Building valmistui.The History of Measuring Tall Buildings ctbuh.org Viitattu 23.12.2012 Ennen Chrysler Buildingia maailman korkein rakennelma oli Eiffelin torni.Chrysler Building, New York City - SkyscraperPage.com skuscraperpage.com Viitattu 23.12.2012 Rakennus on nimetty ensimmäisen omistajansa ja rakennuttajansa, autotehtailija Walter Percy Chryslerin mukaan. Nykyään rakennuksen omistaa GVP AG. ==Arkkitehtuuri== Rakennus on kokonaan art deco -tyylinen. Esimerkiksi sen Y-kirjaimen muotoinen aula on täynnä art deco -koristeluita ja aulan katossa on yksi maailman suurimpiin maalauksiin kuuluva Edward Trumbullin liikennettä ja ihmisen hankkeita esittävä teos. Chrysler Buildingin näyttävin osa on ruostumattomasta teräksestä valmistetun huipun auringonsäteitä muistuttava pelkistetty kuviointi. Julkisivun ja sisustuksen koristelu on pitkälti geometrista. Rakennuttajan toivomuksesta koristelussa on käytetty paljon teräksisiä autonosiin – mm. auton jäähdyttimen korkkiin – viittavia muotoja. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *The story of Chrysler Building Luokka:Midtown (Manhattan) Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Manhattanilla Luokka:Manhattanin pilvenpiirtäjät Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Manhattanin toimistorakennukset
Julius II

Julius II (5. joulukuuta 1443 – 21. helmikuuta 1513, alk. Giuliano della Rovere) oli paavina 1. marraskuuta 1503 – 21. helmikuuta 1513.Hanska 2005, s. 322. Giuliano della Rovere oli paavi Sixtus IV:n (1471–84) veljenpoika ja hänen vaikutusvaltansa kasvoikin sedän ansiosta. Vuonna 1471 hänet nimitettiin kardinaaliksi ja vuonna 1480 paavin legaatiksi Ranskaan. Julius II toimi tarmokkaasti paavin maallisen vallan lisäämiseksi. Hän oli vuorotellen liitossa ja sodassa Ranskan, Saksan ja Venetsian kanssa. Vuonna 1505 Julius II perusti sveitsiläiskaartin paavin turvaksi. Hän sai kutsumanimen Il Papa terrible eli "kauhea paavi". Julius II suosi renessanssisivistystä ja oli huomattava mesenaatti. Hän käynnisti Rooman Pietarinkirkon rakennustyöt ja palkkasi Michelangelon maalaamaan Sikstuksen kappelin kattoholviin freskot sekä Rafaelin maalaamaan freskot paavin palatsiin. Julius II:n mukaan on nimetty Rooman Via Giulia. Michelangelo on myös veistänyt hänen hautamuistomerkkinsä, joka sijaitsee San Pietro in Vincolin kirkossa. Julius II on kuitenkin haudattu Pietarinkirkkoon. ==Lähteet== * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Paavit Luokka:Vuonna 1443 syntyneet Luokka:Vuonna 1513 kuolleet
Ruotomieli

Ruotomieli on Oulussa vuonna 1999 perustettu rock and roll -yhtye, jonka musiikissa on vaikutteita punk-rockista, psykedeliasta, bluesista, progesta ja countrysta. Yhtyeen debyyttialbumi ilmestyi 2003. Jäsenet ovat vaikuttaneet mm. yhtyeissä: EHKÄ, Liverbox, Wrestling, Fernet UG, The Blood Sausage Boys, Money & Gravy, The Botherers ja Embraze. ==Jäsenet== * J. Aslak Räsänen − kitara, laulu, huuliharppu * J-M Kenttälä (a.k.a. Masa Yardse, Juha-Matti Hattu) − basso, taustalaulu * Riku "Roku" Rousu − kitara, taustalaulu * Toni Ohtonen − rummut === Entiset jäsenet === * Keijo Kuu − kitara * Veera Nevala − piano, saksofoni, huuliharppu, taustalaulu * Hexa ”Drums” Tiri − rummut * Jani Koivukangas − koskettimet, kitara ==Julkaisut== === Albumit === *Jos ei kruunu mahdu päähän, vuollaan pala otsaa pois (Mielilevyt, 2003) *Koiruohobluesband (Mielilevyt, 2004) *Delta City (Rockhopper Music, 2007) *Neonvarjot (Rockhopper Music, 2011) *Kovempi kuin muut (Mielilevyt, 2013) *Jytisevä voima (Mielilevyt, 2015) *Born in the O.Y.S. (Secret Entertaiment, 2019) *Kompostikokoelma (Mielilevyt, 2019) ===Singlet ja EP:t=== *Vanha haiseva sydän (Mielilevyt, 2000) *Musta valo/Musta kuumuus EP (Mielilevyt, 2002) *Häviäjät/Anna-Liisa (Popcitycds, 2004) *Nihilistitrilogia Osat I-IV (Mielilevyt 2017) === Musiikkivideot === *Rietas tihkuva laulu (2001) *Kivinen tie (2002) *Luu ja henki (2003) *Näänkö valon? (2004) *Mammanpoika (2010) *Juna (2012) *Joulukuun tyttö (2015) *Hermoromahdus (2017) *Aitiopaikka Tragediaan (2019) *Se Tekis Mun Joulun (2020) *Jouluksi sun luo (2023) *Me Olimme Täällä (2024) == Aiheesta muualla == * Ruotomielen virallinen kotisivu * * * * Ruotomieli Desibeli.netissä Luokka:2000-vuosikymmenen yhtyeet ja sooloartistit Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet