EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Oleh Nemtšinov

Oleh Mykolajovytš Nemtšinov (; s. 1. toukokuuta 1977) on ukrainalainen poliitikko, joka on vuodesta 2020 lähtien toiminut Ukrainan hallitusministerinä. Nemtšinov syntyi Lvivissä. Vuonna 1998 hän suoritti sotilaskoulutuksen Lvivin polyteknisessä yliopistossa. Vuonna 1999 hän valmistui Lvivin yliopistosta, vuonna 2003 Ternopilin kansantalousakatemiasta ja vuonna 2011 Lvivin liiketaloudellisesta ja oikeustieteellisestä yliopistosta. Vuonna 2013 hän suoritti jatko-opintoja Lvivin alueellisessa julkishallintoinstituutissa. Hän on väitellyt hallintotieteiden kandidaatiksi. Vuosina 1999–2002 Nemtšinov työskenteli Lvivin kaupungin nuorisotyöosastossa. Vuosina 2000–2003 hän toimi opettajana Lvivin teknillisessä ammattikoulussa. Vuosina 2003–2006 hän toimi kansanedustajan avustajana. Vuosina 2009–2010 hän työskenteli Lvivin aluehallinnossa. Vuosina 2011–2014 hän työskenteli Lvivin alueellisessa julkishallintoinstituutissa. Vuosina 2014–2017 hän työskenteli Ukrainan vero- ja tulliministeriön tuotanto- ja palvelukeskuksessa Lvivin alueella sekä palveli Ukrainan rajavartiolaitoksessa. Alkuvuonna 2016 hän osallistui terrorisminvastaiseen operaatioon Donetskin alueella. Vuosina 2017–2020 hän toimi Ukrainan nuoriso- ja urheiluministeriön valtiosihteerinä. Maaliskuussa 2020 hänet nimitettiin Ukrainan hallitusministeriksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainan ministerit
Herman Haluštšenko

Herman Valerijovytš Haluštšenko (; s. 1. toukokuuta 1973) on ukrainalainen poliitikko, joka on toiminut Ukrainan energiaministerinä vuodesta 2021 lähtien. Haluštšenko syntyi Lvivissä. Hän opiskeli oikeustiedettä Lvivin yliopistossa ja valmistui vuonna 1995. Vuonna 2001 hän valmistui kansainvälisen johtamisen maisteriksi Ukrainan ulkomaankaupan akatemiasta. Hän on väitellyt oikeustieteiden kandidaatiksi. Vuosina 1994–1995 hän työskenteli lakimiehinä. Vuosina 1995–1996 hän työskenteli apulaissyyttäjänä Lvivin alueella. Vuosina 1996–1997 hän työskenteli Ukrainan ulkoministeriössä. Vuosina 1997–2010 hän työskenteli Ukrainan presidentinkansliassa konsulttina ja osastonjohtajana. Vuosina 2011–2013 hän työskenteli Ukrainan oikeusministeriössä oikeusministerin avustajana ja tuomioistuinosaston johtajana. Vuonna 2012 hänet nimitettiin Kiovan kansallisen yliopiston kansainvälisten suhteiden instituutin kansainvälisen yksityisoikeuden laitoksen apulaisprofessoriksi. Vuonna 2020 hänet nimitettiin Ukrainan valtion ydinvoimayhtiö Enerhoatomin varajohtajaksi. Huhtikuussa 2021 hänet nimitettiin Ukrainan energiaministeriksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainan ministerit
Brundtlandin I hallitus

Brundtlandin I hallitus oli Norjan hallitus 4. helmikuuta 1981 – 14. lokakuuta 1981. Se oli Työväenpuolueesta koostunut vähemmistöhallitus. ==Ministerit== Pääministeri * Gro Harlem Brundtland Ulkoministeri * Knut Frydenlund Suunnitteluministeri * Per Kleppe Kalastusministeri * Eivind Bolle Ympäristöministeri * Rolf Hansen Maatalousministeri * Oskar Øksnes Sosiaaliministeri * Arne Nilsen Puolustusministeri * Thorvald Stoltenberg Liikenne- ja viestintäministeri * Ronald Bye Valtiovarainministeri * Ulf Sand Kirkko- ja opetusministeri * Einar Førde Kuluttaja- ja hallintoministeri * Sissel Rønbeck Kunta- ja työministeri * Harriet Andreassen Öljy- ja energiaministeri * Arvid Johanson Oikeusministeri * Bjørn Skau Elinkeinoministeri * Finn Kristensen Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri * Kari Gjesteby ==Lähteet== Luokka:Norjan hallitukset
Rolf Hansen

Rolf Arthur Hansen (23. heinäkuuta 1920 Oslo – 26. heinäkuuta 2006 Oslo) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan puolustusministerinä 1976–1979 ja ympäristöministerinä 1979–1981. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Rolf Hansen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan puolustusministerit Luokka:Norjan ympäristöministerit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Ukraina kesäparalympialaisissa 1996

Ukraina osallistui ensimmäisen kerran itsenäisenä valtiona paralympialaisiin vuoden 1996 Atlantan kisoissa. Mukana oli 30 hengen joukkue, 25 miestä ja 5 naista. Ukraina sai yhteensä 7 mitalia. Vasyl Lištšynskyi toi Ukrainalle maan ensimmäisen paralympialaisten kultamitalin miesten luokan F11 kuulantyönnössä tuloksella 13,66 metriä. Voittomarginaali oli vain 4 senttimetriä hopealle jääneeseen Karl Mayriin. == Mitalit == Mitali Mitalisti Laji Tapahtuma Kultaa Vasyl Lištšynskyi Yleisurheilu miesten kuulantyöntö, luokka F11 Hopeaa Vasyl Lištšynskyi Yleisurheilu miesten kiekonheitto, luokka F11 Hopeaa Olena Akopjan Uinti naisten 50 m vapaauinti, luokka S5 Hopeaa Olena Akopjan Uinti naisten 100 m vapaauinti, luokka S5 Hopeaa Olena Akopjan Uinti naisten 200 m vapaauinti, luokka S5 Pronssia Juri Andrjušyn Uinti miesten 100 m vapaauinti, luokka S7 Pronssia Ihor Horbenko Yleisurheilu miesten kolmiloikka, luokka F11 == Lähteet == Kesäparalympialaisissa 1996 Luokka:Valtiot kesäparalympialaisissa 1996
Vadym Huttsait

Vadym Markovytš Huttsait (; s. 6. lokakuuta 1971) on ukrainalainen poliitikko ja entinen miekkailija, joka on toiminut Ukrainan nuoriso- ja urheiluministerinä vuodesta 2020 lähtien. Hän on myös Ukrainan kansallisen olympiakomitean sekä Ukrainan miekkailuliiton johtaja. Huttsait syntyi Kiovassa. Vuosina 1986–1995 hän toimi liikunnanohjaajana. Hän valmistui vuonna 1993 Harkovan kansallisesta liikunta-akatemiasta. Vuosian 1993–2002 hän palveli Ukrainan asevoimissa. Vuosina 2002–2010 hän toimi Ukrainan miekkailumaajoukkueen päävalmentajana. Vuonna 2018 hänet nimitettiin Kiovan kaupungin nuoriso- ja urheiluosaston johtajaksi. Maaliskuussa 2020 hänet nimitettiin Ukrainan nuoriso- ja urheiluministeriksi. Vuoden 1992 kesäolympialaisissa Huttsait voitti miekkailun miesten säilän joukkuekilpailussa kultamitalin osana yhdistynyttä joukkuetta. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainan ministerit Luokka:Ukrainalaiset olympiavoittajat Luokka:Ukrainalaiset miekkailijat
Viihdeuimala Rantakeidas

Viihdeuimala Rantakeidas, entiseltä nimeltään Rantakylän urheilutalo on uimahalli ja liikuntapaikka Mikkelin Rantakylässä. Altaita on viisi, lisäksi 41 metrin vesiliukumäki, kuusi perinteistä saunaa ja kaksi höyrysaunaa. Uimahallissa on kaksi eri puolta; viihdepuoli ja kylmempi puoli harjoitteluun. Rantakeitaassa on kahvio ja kuntosali sekä liikuntasali. Uimahallissa järjestetään koulujen uimatunteja sekä uimakouluja kaiken ikäisille. Rantakeidas sijaitsee lähellä Rantakylän yhtenäiskoulua. ==Aiheesta muualla== * Viihdeuimala Rantakeidas, Mikkelin kaupunki Luokka:Suomen uimahallit Luokka:Mikkelin urheilupaikat
SS Hansa

SS Hansa oli ruotsalainen matkustaja-alus, joka oli käytössä Manner-Ruotsin ja Gotlannin saarella olevan Visbyn välisellä reitillä. Neuvostoliiton sukellusvene torpedoi ja upotti sen marraskuussa 1944, Toisen maailmansodan loppuvaiheessa. == Historia == Hansa oli matkustajahöyrylaiva, joka rakennettiin Tukholmassa vuonna 1899 Visbyn Ångfartygs AB Gotlandille. Se rakennettiin luksusrahtilinjoille, ja siinä oli ruokasali 40 vieraalle. Manner-Visbyn välisen purjehduksen lisäksi Hansa vieraili 1930-luvulla myös useissa muissa Itämeren satamissa, kuten Danzigissa, Tallinnassa ja Riiassa. == Uppoaminen == Hansa lähti Nynäshamnin satamasta 23. marraskuuta 1944 matkalle kohti Visbytä, jonne sen oli määrä saapua seuraavana aamuna klo 07.30. Oli siis kyseessä sodan ulkopuolella olleen Ruotsin sisällä tapahtunut laivaliikenne. Neuvostoliiton Leninets-luokan sukellusvene L-21 oli metsästänyt saksalaista risteilijä Nürnbergiä kuitenkaan onnistumatta. Sukellusvene oli hieman vahingoittuinut taisteluissa saksalaisia vastaan. Sen jälkeen sukellusveneen kapteeni Sergei Mogilevski suuntasi Ruotsin rannikolle. Sukellusvene kohtasi Visbyhyn matkalla olleen matkustajalaiva Hansan ampuen kolme torpedoa. Klo 05:57 torpedo aiheutti suuren räjähdyksen, joka rikkoi keulan ja komentosilta tuhoutui. Hansa upposi muutamassa minuutissa. Uppoamispaikka oli noin 40 kilometriä Visbystä pohjoiseen. 84 ihmistä kuoli ja vain kaksi pelastui. Toinen heistä oli silloinen Ruotsin armeijan kapteeni Arne Mohlin, josta tuli myöhemmin Ruotsin armeijan esikuntapäällikkö. Ruotsalaiset miinanraivaajat Landsort ja Arholma pelastivat kaksi selviytyjää. Sodan jälkeiset tutkimukset osoittivat, että Neuvostoliiton sukellusvene L-21 oli vastuussa uppoamisesta. Sukellusvene suuntasi matkansa Hansan torpedoinnin jälkeen kohti Turkua, jonne neuvostolaivasto oli saanut ankkuripaikan Suomen tehtyä rauhan Neuvostoliiton kanssa syyskuussa 1944. == Viitteet == Luokka:Risteilyalukset Luokka:Uponneet matkustaja-alukset Luokka:Laivaonnettomuudet Luokka:Vuoden 1944 onnettomuudet Luokka:Itämeren hylyt
Dardania

Dardania voi viitata seuraaviin: * Dardania, antiikin aikainen alue Myysiassa tai Troaksessa Vähässä-Aasiassa, sekä alueen keskuskaupunki; kaupunki tunnetaan myös nimellä Dardanos * Dardania, antiikin aikainen alue Moesiassa nykyisellä Balkanilla * Dardania, Rooman provinssi Moesiassa * Dardania, eräs Samothraken (nyk. Samothráki) saaren antiikin aikaisista nimistä * KF Dardania, kosovolainen jalkapallojoukkue == Lähteet ==
Dardania (Moesia)

Dardania (lat.; ) oli antiikin aikainen alue Moesian lounaisosassa nykyisen Balkanin niemimaan sisäosissa. Se sijaitsi pääosin nykyisten Kosovon, Pohjois- Makedonian ja Serbian valtioiden alueilla. Alue sai nimensä sitä asuttaneista dardaneista.Klaudios Ptolemaios: Geografia 3.9.6. Dardania oli 300-luvulta eaa. ensimmäiselle vuosisadalle eaa. itsenäinen kuningaskunta. == Maantiede == Dardanian kaupunkeja olivat muun muassa Ulpiana (nyk. Pristina), Naissus (Niš), Vicianum (Vučitrn) ja Scupi (Skopje). Tiedosto:Dardania kingdom.png|Dardanian kuningaskunta (200-luku – 1. vuosisata eaa.) Tiedosto:Ancient balkans 4thcentury.png|Roomalainen Balkan (300-luku) Tiedosto:Praevalitana in the Roman Emp.jpg|Roomalainen Dardanian provinssi (n. 400) Tiedosto:Dardania and kosovo.png|Bysanttilainen Dardanian provinssi (500-luku) == Historia == Dardanian ollessa itsenäinen kuningaskunta sen hallitsijoita olivat: * Bardyllis, 300-luku eaa. * Longarus, 200-luku eaa. * Monunius, 200-luku eaa. * Teuta, 200-luku eaa. * Bato, 200-100-luku eaa. Rooman valtakunnan aikana Dardania oli alun perin osa Moesian provinssia ja myöhemmin Moesia superiorin provinssia. Noin vuodesta 293 lähtien se muodosti oman Dardanian provinssinsa. Rooman valtakunnan jaon vuonna 395 myötä siitä tuli osa Itä-Roomaa eli myöhempää Bysantin valtakuntaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
KPM Music

KPM Music on perinteikäs ja tunnettu tuotantomusiikkiyhtiö. Yhtiön nimi on lyhenne sen perustajien sukunimistä "Keith-Prowse-Maurice". KPM Musicin historia ulottuu vuoteen 1780 saakka, jolloin soitinrakentaja Robert Keith perusti Lontoossa pienen puodin. Vähitellen yritys laajeni musiikkikustantamoksi, ja Robert Keithin yhtiökumppaniksi tuli William Prowse. Yritys alkoi myydä teatterilippuja, soittimia ja lopuksi myös levyjä. Musiikkikustantamo eriytettiin omaksi yhtiökseen television yleistyttyä vuonna 1955, ja sen hankki omistukseensa kaupallinen tv-yhtiö Rediffusion. Seuraavana vuonna Patrick Howgill perusti alkuperäisen KP-musiikkikirjaston. Vuonna 1959 KP-musiikkikirjasto sulautui Peter Maurice Publishing -yritykseen, jolloin syntyi KPM Music Group. KPM:n loistoaikaa oli 1950-luku, tuolloin KPM:n johtaja Robin Phillips perusti KPM 1000 -sarjan, jonka levyt tunnisti niiden tummanvihreistä levynkansista (”Greensleaves”). Sarjassa julkaistiin jazzia, poppia ja muuntyylistä musiikkia. KPM vastasi monista varhaisen television tunnusmelodioista kuten maanantai-iltojen urheiluohjelman tunnussävelmästä Heavy Action. Tänä aikana yhtiön katalogi kasvoi erittäin laajaksi. Levy-yhtiö EMI hankki KPM Music Groupin omistukseensa vuonna 1969. KPM Musicin musiikkikirjasto oli jo niin tunnettu ja arvostettu, että se sai säilyttää KPM-nimensä EMI:n alaisuudessa. KPM siirtyi vuonna 1984 vinyyleistä CD- levyihin ja sittemmin verkkojakeluun. Myöhemmin Sony hankki EMI:n omistukseensa, ja koko KPM Musicin musiikkikirjasto on nykyisin digitoitu. KPM Music ei enää julkaise musiikkia levyinä, vaan kirjaston kappaleiden musiikkilisenssejä eli musiikin käyttölupia myydään EMI:n verkkosivustolla. KPM Musicin kappaleiden lisenssejä voi ostaa myös iTunesin tai Amazonin kaltaisista latauspalveluista. == Lähteet == Luokka:Musiikkituotanto
Verh’ivtseve

Verh’ivtseve (; ); vuosina 1884–1904 Ljubomyrivka (); on kaupunki Ukrainan Dnipropetrovskin alueen Kamjansken piirissä. Verh’ivtseve sijaitsee 72 kilometriä aluekeskus Dniprosta länteen. Kaupunki on erityisesti rautatien risteyspaikkakunta, jossa sijaitsee on Dnipron ja Kryvyi Rihin välisen ratayhteyden rautatieasema. Rata rakennettiin yhdistämään Kryvyi Rihin rautakaivokset Donbasin hiilikaivoksiin. Ukrainan tilastokeskus arvioi Verh’ivtseven väkiluvuksi 9 948. Vuonna 2001 väkiluku oli 10 142\. Tuolloin asukkaat olivat etnisesti valtaosin ukrainalaisia. Monet kaupungin asukkaista työskentelevät Kamjansken seudulla. Tammikuun keskilämpötila on −5,6 ja heinäkuun +21,1 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 421 millimetriä. Nykyisen kaupungin alueelta on löydetty pronssikautisia (2000–1000 eaa.) asutusten jäänteitä ja hautoja, samoin nomadien hautoja 1000–1200 -luvuilta. Nykyinen Verh’ivtseve on perustettu 1884, kaupungin aseman se sai 1956. Verh’ivtseve on Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Kamjansken piiriin; sitä ennen se oli Verh’nodniprovskin piiriin kuulunut kaupunki. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Dnipropetrovskin alueen kaupungit Luokka:Kamjansken piiri
Dardania (provinssi)

Dardania () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti sille nimen antaneen Dardanian maakunnan pääosin nykyisten Kosovon ja Pohjois-Makedonian alueilla. == Maantiede == Dardanian provinssi sijaitsi nykyisen Balkanin niemimaan sisäosissa. Sitä rajasivat pohjoisessa Margus (nyk. Morava) -joki ja etelässä Skardon (nyk. Šar) -vuoret. Dardanian provinssiin kuului aiemman, laajemman Moesia superiorin provinssin eteläosa. Dardanian pohjoispuolella sijaitsi jäljelle jäänyt pienempi Moesia superior, itäpuolella Dacia ripensis ja Dacia mediterranea, eteläpuolella Macedonia, lounaispuolella Epirus nova, länsipuolella Praevalitana ja luoteispuolella Dalmatia. Dardanian alue oli mineraalirikasta ja siellä oli paljon kaivoksia. Provinssin hallinnollinen keskus oli Scupi. === Kaupunkeja === Dardanian provinssin kaupunkeja olivat muun muassa: * Cel[...] * Dard[...] (Municipium Dardanorum/Dardanicum) * Scupi * Ulpiana Dardaniassa sijaitsi myös muun muassa Arsan linnoitus (castellum), myöhempi (Stari) Ras. == Historia == Dardanian alue oli aiemmin osa Moesia superiorin provinssia. Dardanian provinssi perustettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin. Viimeistään se oli olemassa noin vuonna 314, sillä se esiintyy Veronan luettelossa. Se kuului Moesian diokeesiin. Myöhemmin 300-luvulta lähtien provinssi kuului Illyricumin prefektuuriin. Rooman valtakunnan jaon vuonna 395 jälkeen provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului edelleen Illyricumin prefektuuriin ja nyt Dacian diokeesiin. 400-luvun alun Notitia dignitatumissa sen maaherran nimikkeenä on praeses. Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rooman provinssit
Praevalitana

Praevalitana () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Dalmatiassa pääosin nykyisten Albanian ja Montenegron alueilla. == Maantiede == Praevalitanan provinssi sijaitsi Dalmatian eteläosissa Adrianmeren itärannalla. Sen luoteis- ja pohjoispuolella sijaitsi Dalmatian provinssi, koillispuolella Moesia superior, itäpuolella Dardania, kaakkoispuolella Macedonia ja eteläpuolella Epirus nova. Provinssin hallinnollinen keskus oli Skodra (lat. Scodra). === Kaupunkeja === Praevalitanan provinssin kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri): * Doclea * Lissos (Lissus) * Skodra (Scodra) == Historia == Praevalitanan provinssi perustettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin. Se muodostettiin erottamalla siihen osia Dalmatian ja Moesia superiorin provinsseista. Viimeistään se on ollut olemassa noin vuonna 314, sillä se esiintyy Veronan luettelossa. Provinssi kuului alun perin Moesian diokeesiin. 300-luvulta lähtien Praevalitana kuului Illyricumin prefektuuriin. Rooman valtakunnan jaon vuonna 395 jälkeen provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului edelleen Illyricumin prefektuuriin, ja nyt Notitia dignitatumin mukaan Dacian diokeesiin. Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rooman provinssit
Saatavuusharha

Saatavuusharha (englannista availability bias tai availability heuristic) on henkinen oikotie, jossa turvaudutaan välittömiin esimerkkeihin, jotka tulevat mieleen arvioitaessa tiettyä aihetta, käsitettä, menetelmää tai päätöstä. Saatavuusharhassa arvioidaan niin, että ihminen pitää tärkeänä sitä, minkä muistaa hyvin, eikä niin tärkeäksi sitä, mitä ei muista yhtä helposti tai ollenkaan. Tämän vuoksi ihmisillä on taipumus antaa paljon painoarvoa viimeksi saamilleen tiedoille, jolloin uusien mielipiteiden muodostamisessa otetaan enemmän huomioon viimeaikaiset uutiset. Tietyn toiminnan seurausten muistamisen helppous liittyy käsitykseen siitä, kuinka merkittäviä nämä seuraukset ovat. Toisin sanoen, mitä helpompi on muistaa jonkin asian seuraukset, sitä suuremmiksi nämä seuraukset koetaan. Psykologit Amos Tversky ja Daniel Kahneman väittävät, että mieleen jääneiden esimerkkien määrää käytetään sen päättelemiseen, kuinka yleisiä esimerkit ovat. Kokeessa tämän väitteen testaamiseksi osallistujien piti kuunnella nimiluetteloita, joissa oli joko 19 kuuluisaa naista ja 20 vähemmän kuuluisaa miestä tai 19 kuuluisaa miestä ja 20 vähemmän kuuluisaa naista. Seuraavaksi joitain osallistujia pyydettiin muistamaan mahdollisimman monta nimeä, kun taas toisia pyydettiin arvioimaan, olivatko miesten vai naisten nimet yleisempiä luettelossa. Osallistujien havaittiin muistavan helpommin tunnetumpien ihmisten nimet kuin vähemmän kuuluisien. Suurin osa osallistujista teki virheellisen arvion, jonka mukaan kuuluisimpien henkilöiden sukupuoli oli yleisempi luettelossa kuin vähemmän kuuluisien sukupuoli. Tversky ja Kahneman väittävät, että saatavuusharha on tehokas strategia monissa tilanteissa. Tästä huolimatta se johtaa ennustettavissa oleviin virheisiin silloin kun sitä käytetään arvioitaessa todennäköisyyksiä. == Lähteet == Luokka:Kognitiiviset vinoumat
Albin Torckell

Albin Sebastian Torckell (26. helmikuuta 1878 Turku – 7. joulukuuta 1944 Mikkeli) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. Viitattu 22.2.2023. ==Henkilöhistoria== Torckellin vanhemmat olivat kauppias Julius Ferdinand Torckell ja Rosa Amalia Hertzberg ja puoliso 1903–1939 Anna Ingeborg von Zandt. Torckell tuli ylioppilaaksi Svenska klassiska lyceum i Åbosta 1896, harjoitti lainopin opintoja 1896–1898 ja valmistui maanmittariksi Polyteknillisestä opistosta 1898 ja metsänhoitajaksi Evon metsäopistosta 1902. Hän oli maanmittariharjoittelija 1898–1900, Metsähallituksen palveluksessa valtausten kartoittaja ja metsänarvostelija Inarin Lapissa sekä palveli Iisalmen, Sotkamon, Simon, Inarin ja Iin hoitoalueilla, oli vt. aluemetsänhoitaja Sotkamon hoitoalueella 1902–1904 ja metsänarvostelija vuodesta 1905, vt. metsänhoitaja Turtolan ja Alajärven hoitoalueilla ja metsätaloudentarkastaja 1907–1909 sekä Tornator- yhtiön metsänhoitaja 1909–1915 ja Kymmene Ab:n, vuodesta 1937 Kymin Osakeyhtiö, ylimetsänhoitaja ja metsäpäällikkö vuodesta 1916. Torckellilla oli myös useita alaansa liittyviä luottmustehtäviä. Hän oli muun muassa Yksityismetsänhoitajayhdistyksen perustajajäsen 1911 ja kuului yhdistyksen johtokuntaan 1911–1915, 1918–1935 ja vuodesta 1938. Metsäneuvoksen arvonimen Torckell sai 1942. Viitattu 22.2.2023. ==Julkaisuja== * Huru böra våra grandskogar af rationell skogsvårdssynpunkt behandlas a) å torra marker, b) å försumpade marker, 1913. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Tristan (täsmennyssivu)

Tristan voi tarkoittaa seuraavia: *Tristan, kelttiläinen taruhahmo, yksi pyöreän pöydän ritareista *Tristan ja Isolde, kelttiläinen tarina *Tristan ja Isolde, Richard Wagnerin ooppera *Tristan, miehen etunimi *Tristan-sointu, musiikissa tietyistä intervalleista muodostuva sointu *Tristan Oy, suomalainen holdingyhtiö 1983–1985 *Tristan, suomalainen venemerkki *Tristan da Cunha, saari keskellä Etelä-Atlanttia. ==Sukunimenä== *Diego Tristán, espanjalainen jalkapalloilija *Flora Tristan, perulais-ranskalainen kirjailija *Frédérick Tristan, ranskalainen kirjailijanimimerkki.
Torckell

Torckell on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Albin Torckell (1878–1944), metsänhoitaja, virkamies ja yritysjohtaja, metsäneuvos * Frans Joakim Torckell (1827–1895), pappi ja valtiopäivämies * Huldi Torckell (1871–1942), opettaja ja kirjailija, Frans Joakim Torckellin tytär * Olga Torckell (1859–1941), opettaja ja kirjailija, Huldi Torckellin sisar.
Turun Pörssi

Turun Pörssi oli Turussa vuonna 1913 perustettu arvopaperien kauppapaikka ja huutokauppakamari. Sen toiminta oli vilkasta 1920- ja 1930-luvulla, kunnes arvopaperivälitys siirtyi muualle. Turun Pörssiä yritettiin käynnistää uudelleen 1980-luvun lopulla. Turun Pörssin perustivat Turun Kauppayhdistyksen valtuutetut vuonna 1913 viljan ja muiden maatalousalan tuotteiden pörssiksi nimellä Turun Vilja- ja Tavarapörssi Osakeyhtiö (), mutta jo seuraavana vuonna yhtiön nimi lyheni muotoon Turun Pörssi Oy (). Viljapörssitoiminta hiipui vähitellen ja arvopaperien välitys alkoi 1919 edellisenä vuonna laadittujen uusien sääntöjen mukaisesti. Niiden mukaan Turun Pörssi on valtakunnallinen pörssi, jota pitävät yhteisesti yllä ja kustantavat Turun kaupunki, pörssin jäsenet ja Turun kauppakamari. Alkuperäinen yhtiö lakkautettiin 1921, mutta Turun Pörssin pörssioikeudet säilyivät, ja vuonna 1966 Turun pörssikomitea päätti edelleen säilyttää ne vastaisen varalta. Komitean puheenjohtajana oli tuolloin varatuomari Antti Kataja ja jäseninä pankinjohtaja Jukka Mikkola, varatuomari Touko Kosonen ja ekonomi Heikki Löyttyniemi. Turun Pörssin toimintaa yritettiin jatkaa vuoden 1988 alusta, jos välitettäväksi olisi saatu vähintään viiden yhtiön osakkeita. Hanke ei ilmeisesti toteutunut. ==Toimitusjohtajia== *Arthur Gylling (1913–1915) *C. A. J. Gadolin (1924–1940)Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg) ==Lähteet== Luokka:Arvopaperipörssit Luokka:Suomen taloushistoria Luokka:Turun historia
Väistö

Väistö on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Antti Väistö (s. 1990), pesäpalloilija * Matti Väistö (s. 1949), kansanedustaja * Ulla Väistö (s. 1948), suurlähettiläs.
Veteläinen

Veteläinen on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Altti Veteläinen (s. 1975), muusikko * Maija-Liisa Veteläinen (s. 1948), kansanedustaja ja kaupunginjohtaja.
Yrjö Ahola

Yrjö Kristian Ahola, taiteilijanimi Irian Ristubardni (17. lokakuuta 1907 Inari – 27. lokakuuta 1982 Inari)Anja Akujärvi, Morottajan suku, sivu 106, julkaistu 1998, ISSN fd2024-00033440 oli suomalainen Inarissa asunut puutarhuri ja taidemaalari.Kasvitarha Lapin erämaassa, Kuva, 22.06.1938, nro 13, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotTaideteosten dokumentointi. Irian Ristubardni eli Yrjö Ahola 1907-1982. Saamelaisalueen koulutuskeskus, Matkailualan perustutkinto. Projektityö 2007-2008 Yrjö Aholan vanhemmat olivat saamelaisia. Hänen isänsä oli kiertokoulun opettaja ja äitinsä kuului Aikion saamelaissukuun. Aholan serkku oli Norjan saamelainen kansanedustaja ja Norjan suurkäräjäin jäsen Isak Saba. Hänen kotinsa sijaitsi Inarissa Muddusjärven rannalla. Ahola aloitti puutarhaharjoittelijana Oulussa 1925. Hän kävi Harjun puutarhakoulun 1925–1927 ja asui sitten vuoden verran kotonaan Inarissa. Ahola oli sitten työssä Hortus Oy:ssä, toimi Kouvolan asemaravintolan puutarhurina ja oli yksityisten kartanonomistajien ja puutarhureiden palveluksessa muun muassa Lahdessa, Hämeenlinnassa ja Lohjalla. Ahola palasi sitten Inariin ja alkoi rakentaa omaa puutarhaansa ja asuinmökkiään Muddusjärvelle lähelle syntymäkotiaan. Rakennustyöt hän aloitti syksyllä 1931 ja omaan mökkiinsä hän pääsi asumaan perheensä kanssa vuotta myöhemmin. Hän viljeli puutarhassaan vihanneksia ja myi siellä kasvattamiaan taimia. Ahola perusti puutarhaana suomalaisista tunturi- ja kalliokasveista muodostetun kivikkokasvistoalueen. Ahola rakensi puutarhaansa silloisen Suomen pohjoisimpana sijainneet kasvihuoneet. Lämmitettävissä kasvihuoneissa hän kasvatti tomaatteja ja kurkkuja, suoritti laatikkokylvöt ja säilytti talven yli ruukkukasveja. Avomaalla hän kasvatti keittiökasvien ohella perennoita, erilaisia Lapin kasveja, viinimarjoja ja mansikoita.Inarissakin puutarha kasvihuoneineen, Puutarha, 01.11.1937, nro 11, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Taidemaalarina Ahola käytti taiteilijanimeä Irian Ristubardni. Hän maalasi akvarelleja ja öljymaalauksia, aiheina olivat pääasiassa Lapin maisemat ja ihmiset. Inarin Palkisojalla asuva itseoppinut taidemaalari, kuvanveistäjä ja metsuri Veikko Rajala (s. 1926) sai Aholalta innostuksen aloittaa maalaaminen öljyväreillä ja vesiväreillä.Kirja Palkisojan taiteilijasta, Inarilainen-lehti Ite-taiteilijat : Veikko Rajala == Kirjallisuutta == * Inarilaistaiteilija Yrjö Ahola eli Irian Ristubardni. Taiteilija Yrjö Aholan eli Irian Ristubardnin muistonäyttely. Inarin kunnan kulttuuritoimi, Inari 2008 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset puutarhurit Luokka:Saamelaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Ruokobambut

Ruokobambut (Fargesia) on heinäkasveihin ja bambuihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on 49 lajia, joita esiintyy Aasiassa, Kiinassa ja Vietnamissa. Suku on lähes kotoperäinen Kiinassa, vain yksi laji kasvaa Vietnamissa. Ruokobambujen korret ovat pystykasvuisia, 1–15 metriä korkeita. Gansun, Hubein, Shaanxin ja Sichuanin alueilla kasvava pandanruokobambu (Fargesia dracocephala) on luonnonvaraisille isopandoille eräs tärkeimmistä ravintokasveista.Flora of China: Fargesia Franchet == Ruokobambulajeja == * Pandanruokobambu (Fargesia dracocephala) * Vuoriruokobambu (Fargesia murieliae) * Kiiltoruokobambu (Fargesia nitida) * Vaipparuokobambu (Fargesia spathacea) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Ruokobambut (Fargesia) * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ruokobambut (Fargesia) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Fargesia * ITIS: Fargesia * National Center for Biotechnology Information (NCBI): Fargesia Luokka:Bambut
Vertanen

Vertanen on suomalainen sukunimi, ja nimen kantajia ovat esimerkiksi seuraavat henkilöt: * Annu Vertanen (s. 1960), taidegraafikko, professori * Anttoni Vertanen (1884–1956), maanviljeljä ja Maalaisliiton kansanedustaja * Jere Vertanen (s. 1999), jääkiekkopuolustaja
Petopistiäiset

Petopistiäiset (Spheciformes) on mesipistiäismäisten yläheimoon kuuluva toinen ryhmä mesipistiäisten ohella. Ryhmälle yleisiä piirteitä on karvojen haarattomuus ja takajalkojen kapea tyvijaoke. Ryhmän heimoja ovat kartiopistiäiset (Ampulicidae), kärpäspistiäiset (Mellinidae), hietapistiäiset (Sphecidae), kiiltosuupistiäiset (Crabronidae), kievaspistiäiset (Astatidae), kaskaspistiäiset (Bembicidae), rengaspistiäiset (Philanthidae), kirvapistiäiset (Pemphredonidae) ja otapistiäiset (Psenidae). Petopistiäisten pesimäpaikkoja ovat esimerkiksi hiekkaiset harjun rinteet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * UniProt: Taxonomy - Spheciformes * National Center for Biotechnology Information (NCBI): Spheciformes Luokka:Mesipistiäismäiset
Alamäki

Alamäki on suomalainen sukunimi, ja nimen kantajia ovat esimerkiksi seuraavat henkilöt: * Matti Alamäki (s. 1956), autourheilija * Leena Harkimo o.s. Alamäki (s. 1963), Kokoomuksen kansanedustaja * V. Alamäki Oy (Vilppu Alamäki Oy), entinen oululainen linja-autoliikennöitsijä. * Vilho Alamäki (s. 1924). Karjala-lehden päätoimittaja * Jyrki Alamäki (s. 1963), Diplomi-insinööri
Töyrylä

Töyrylä on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Kalervo Töyrylä (1931–2002), Riihimäen Sanomien päätoimittaja * Kari Töyrylä (s. 1956), kuulantyöntäjä * Timo Töyrylä (1921–1987), opettaja, toimittaja ja runoilija * Tinja Töyrylä (s. 2000), pesäpalloilija
Veikko Rajala

Veikko Rajala (s. elokuussa 1926) on suomalainen Inarin Palkisojalla asuva itseoppinut taidemaalari, kuvanveistäjä ja entinen metsuri.Kirja Palkisojan taiteilijasta, Inarilainen-lehti Ite-taiteilijat : Veikko RajalaLuonto ja taide elämän voimavarana, LAppilaienn 20.9.2016Näin elää 93-vuotias Veikko: sulattaa veden lumesta, hakee polttopuut metsästä ja ihmettelee outoa tunnetta: "Aivan kuin olisin vieläkin penikka". Entinen metsuri Veikko Rajala on asunut, maalannut tauluja ja veistänyt puuta Inarin Palkisojalla yli 70 vuotta, Raahen Seutu 11.2.2020 (Tilaajille) Veikko Rajalan lapsuudessa hänen vanhempansa pitivät Paljakaisen majataloa Magneettimäen pohjoispuolella kuuden vuoden ajan. Majatalossa yöpyi paljon muun muassa Petsamoon matkaajia. Rajalalla on toisessa kädessään synnynnäinen vamma eikä hän sen vuoksi joutunut varusmiespalvelukseen vaan oli sota-aikana ilmavalvonnassa kotiseudullaan. Maalaamiseen Rajala sai alun perin innostuksen inarilaiselta puutarhuri ja taidemaalari Yrjö Aholalta, taiteilijanimeltään Irjan Ristubardni ja hän aloitti maalaamisen jo 1940-luvun loppupuolella. Nuorena Rajala oli työssä voimalaitostyömailla Rajakoskella ja Jäniskoskella Neuvostoliiton puolella ja ansioillaan hän saattoi hankkia maalausvälineitä Rovaniemen kaupoista. Pääosan elannostaan hän sai kuitenkin metsätöistä Lapin kairoilla. Veikko Rajala asuu Palkisojalla Inarissa. Hänen talonsa seinillä on hänen tekemiään maalauksia ja hän on myös koristellut talonsa uunin maalaamalla siihen valekiviä ja uuninluukkuja. Talon peräkamarissa on Rajalan veistämä useammasta tuolista ja pöydästä koostuva pienoiskalusto. Pöydän pintaan Rajala on maalannut kuviot ainoasta säilyneestä Lapin shamaanirummusta ja tuoleihin hän on veistänyt saamelaisaiheista kuvastoa karhunkaadosta, susista ja Lapin vaaramaisemista. Kaluston tekemiseen Rajalalta meni viisi talvea. Rajala kuvaa öljyvärimaalauksissaan lapsuutensa ja nuoruusvuosiensa inarilaista elämänmuotoa. Hän on itse kehystänyt nämä Vanhaa Lappia-sarjan maalauksensa puuleikkauksin, joista osassa on mukana aito sammalreunus. Hän on maalannut myös tauluihinsa kotiseutunsa maisemia. Vuodesta 1999 alkaen Rajala on maalannut lintuaiheisia akvarelleja. Veikko Rajalalle myönnettiin Inarilaisteko-palkinto vuonna 2018 ansioistaan entisajan inarilaisen elämänmuodon kuvaajana. Metsurista taiteilijaksi : Veikko Rajalan muisteluksia (Finna)Veikko Rajala palkittiin Inarilaisteko-palkinnolla, Inarilainen 19.12.2018 == Kirjallisuutta == * Anu Skön : Metsurista taiteilijaksi – Veikko Rajalan muisteluksia. Väyläkirjat 2020 ISBN 978-952-7375-48-8 * Sielukkaat käkkyrät teoksessa ITE Lapissa; päätoimitus Minna Haveri ; kuvatoimitus Liisa Heikkilä-Palo. Nykykansantaiteen vuosikirja 10. Maahenki, Helsinki 2013 ISBN 978-952-301-000-0 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kansantaiteilija Veikko Rajala pysyy nyt kotona, Inarilainen 8.4.2020 * Elokuun lopun retki Alajoen vankileirin maisemiin, Suomi-Venäjä-seuran Ivalon osasto 19.9.2020 Luokka:Suomalaiset kansantaiteilijat Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Naapurinvaaran työväentalo

Naapurinvaaran työväentalo sijaitsee Sotkamossa Naapurinvaaran kylässä. ==Historia== Naapurinvaaralle perustettiin työväenyhdistys vuonna 1907. Yhdistys rakensi työväentalon vuonna 1911. Sisällissodan jälkeen vuoden 1918 loppupuolella talo joksikin aikaa takavarikoitiin, mutta takavarikko peruttiin vuonna 1919. Lokakuussa 1920 yhdistys erosi Sosialidemokraattisesta puolueesta (SDP) ja liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen (SSTP). SSTP lakkautettiin vuonna 1923, ja yhdistys liittyi takaisin Sosialidemokraattiseen puolueeseen. Sen jälkeen puoluevaihdoksia ei ole tapahtunut. Vuonna 1993 kaksi sotkamolaista työväenyhdistystä liittyi Naapurinvaaran työväenyhdistykseen, ja yhdistys muutti nimensä Sotkamon Sosialidemokraatit ry:ksi. Työväentalon tontin omistussuhteet olivat epäselvät. Oliko tontti oma vai vuokralla? Vuonna 1910 tontista oli tehty kauppakirja, mutta tonttia ei jostakin syystä lohkottu. Asiaa käsiteltiin yhdistyksen kokouksissa 1950- ja 1960-luvuilla, mutta tuolloin asiaan ei saatu selvyyttä. Vuonna 1998 työväenyhdistys haki tonttiin lainhuutoa Kajaanin käräjäoikeudelta, joka myönsi lainhuudon 31.12.1998. ==Rakennus== Naapurinvaaran työväentalo rakennettiin kylän kantataloihin kuuluvasta Korholasta hankitulle tontille vuonna 1911. Aluksi talossa oli kolme huonetta, sali ja keittiö, huoneistoalan ollessa 78 m². Näyttämön alle tehtiin betoninen kellari, mikä tuolloin oli uutta. Suurimmaksi osaksi talo rakennettiin talkoilla. Yhdistyksen miesjäsenillä oli velvollisuus tehdä viikko töitä rakennushankkeessa. Vuonna 1926 taloa laajennettiin rakentamalla ravintola, näyttämö ja eteistilat. Laajennusosa oli 66 m². Vuonna 1947 taloa remontoitiin laajasti. Uunit vaihdettiin rautakamiinoihin, ja uunien tiilet käytettiin piippujen muuraamiseen. Vuonna 1950 taloon hankittiin äänilevylaitteet. Vuonna 1957 talo yritettiin polttaa, yritys ei kuitenkaan onnistunut. Työväentalo korjattiin ja päällystettiin seinäpintoja. Vuonna 1978 talon vesikate uusittiin asentamalla peltikatto. ==Kulttuurihistorialliset arvot== Talo on vanhin sotkamolainen pystyssä oleva työväentalo. Se on asultaan alkuperäinen niin sisältä kuin ulkoa. Talo on maalattu punamullalla, ja ikkunoiden pielet ovat valkoiset. Maakunnallisesti arvokas rakennus kuuluu valtakunnallisesti arvokkaaseen Naapurinvaaran rakennettuun kulttuuriympäristöön. Rapistuneen talon korjauksiin ei 2000-luvulla enää riittänyt varoja eikä resursseja. Huhtikuussa 2006 päätettiin lahjoittaa talo tontteineen alkuperäisen kantatilan omistajille. ==Talon käyttö== Työväentalo oli vuosikymmeniä vilkkaassa käytössä. Kokouskäytön lisäksi siellä järjestettiin iltamia ja tansseja. 1950-luvulla talossa näytettiin elokuvia. Taloa vuokrattiin myös ulkopuolisten käyttöön. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Sotkamon rakennukset ja rakennelmat
Zucker

Zucker on saksalais- ja juutalaisperäinen sukunimi, joka tarkoittaa suomeksi "sokeri". Merkittäviä henkilöitä ovat muun muassa: * Aaron Zucker, amerikanukrainalainen jiddišinkielinen runoilija, kirjailijanimi A. Lutzky * Anita Zucker, yhdysvaltalainen liikenainen ja hyväntekijä * Arianne Zucker (s. 1974), yhdysvaltalainen näyttelijä * Craig Zucker, yhdysvaltalainen poliitikko * David Zucker (s. 1947), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja * Gerhard Zucker, saksalainen liikemies ja raketti-insinööri * Harold Zucker, australialainen jalkapalloilija * Jason Zucker (s. 1992), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija * Jeff Zucker, yhdysvaltalainen televisiotuottaja * Jeremy Zucker (s. 1996), yhdysvaltalainen laulaja * Jerry Zucker (s. 1950), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja * Kenneth Zucker, kanadalainen psykologi * Monte Zucker, yhdysvaltalainen valokuvaaja * Paul Zucker, saksalaissyntyinen architect, taidehistorioitsija, -kriitikko ja -kirjailija * Steven Zucker, yhdysvaltalainen matemaatikko == Lähteet ==
Pukinmäkitalo

Pukinmäkitalo on Helsingin Pukinmäen kaupunginosassa sijaitseva julkinen rakennus, jossa toimivat Pukinmäen kirjasto, Pukinmäenkaaren peruskoulu ja Helsingin työväenopisto. Pukinmäkitalo sijaitsee Pukinmäen urheilupuiston luoteiskulmassa osoitteessa Kenttäkuja 12. Rakennuksen ensimmäinen osa oli Kaarlo Leppäsen suunnittelema vuonna 1985 valmistunut yläasteen koulu, joka sisälsi myös Pukinmäen ensimmäiset varta vasten kirjastoksi suunnitellut tilat. Rakennusta laajennettiin Sinikka Kouvon ja Raimo Partasen suunnittelemana vuonna 2000, jolloin se sai nimen Pukinmäkitalo. Talon kaksikerroksinen ruokalasali toimii monitoimitilana ja juhlien pitopaikkana. Talon sisäpihalla on Olli Salon graniittinen veistossarja Purukumin kolme hetkeä (2000). Aulassa on Nina Ternon pronssinen lammasveistos Kevät (1983) sekä lähistöllä asuneen säveltäjä Erkki Melartinin kodista siirretty kirjastonurkkaus. Koulun salissa on Melartinille kuulunut flyygeli. ==Lähteet== Luokka:Pukinmäki Luokka:Helsingin rakennukset ja rakennelmat
Mesipistiäismäiset

Mesipistiäismäiset (Apoidea) on hoikkatyvisten alalahkoon kuuluva yläheimo. Se jakautuu kahteen ryhmään, jotka ovat petopistiäiset ja mesipistiäiset. Petopistiäisiin kuuluvat muun muassa kirvapistiäiset (Pemphredonidae) ja otapistiäiset (Psenidae). Mesipistiäisiin kuuluvat muun muassa aitomehiläiset (Apidae) ja maamehiläiset (Andrenidae). Mesipistiäismäisiin kuuluvia hyönteisiä houkutellaan niin sanottuihin hyönteishotelleihin, joiden avulla pyritään lisäämään hyönteisten määrää kaupungeissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ITIS: Apoidea * UniProt: Taxonomy - Apoidea * University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Apoidea *
Oksana Žolnovytš

Oksana Ivanivna Žolnovytš (; s. 21. helmikuuta 1971) on ukrainalainen poliitikko, joka on toiminut Ukrainan sosiaaliministerinä helmikuusta 2022 lähtien. Žolnovytš syntyi Lvivissä. Hän opiskeli oikeustiedettä Lvivin yliopistossa ja valmistui vuonna 2001. Vuosina 2001–2002 hän toimi opettajana Stryin maatalaousoppilaitoksessa. Vuosina 2001–2005 hän suoritti jatko- opintoja Lvivin yliopiston työ-, maatalous- ja ympäristöoikeuden laitoksella; vuonna 2008 hän väitteli oikeustieteiden kandidaatiksi. Vuosina 2005–2009 hän toimi Lvivin yliopiston työ-, maatalous- ja ympäristöoikeuden laitoksella assistenttina. Vuonna 2009 hänestä tuli laillistettu asianajaja. Vuosina 2010–2016 hän toimi dosenttina Lvivin yliopiston työ-, maatalous- ja ympäristöoikeuden laitoksella ja vuosina 2016–2019 sosiaalioikeuden laitoksella. Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa hän oli ehdolla Ukrainan parlamenttiin eli Verh’ovna Radaan Syla ljudei -puolueen listan 8:ntena, muttei tullut valituksi. Vuoden 2015 paikallisvaaleissa hän pyrki myös Lvivin pormestariksi, Lvivin kaupunginvaltuustoon sekä Lvivin aluevaltuustoon, muttei tullut valituksi. Vuosina 2017–2019 hän toimi Lvivin liikuntatieteellisen valtionyliopiston rehtorin avustajana. Vuosina 2019–2020 hän toimi Ukrainan sosiaaliministerin neuvonantajana. Vuosina 2020–2022 hän toimi Ukrainan presidentinkanslian sosiaali- ja terveyspoliittisen osaston johtajana. Heinäkuussa 2022 hänet nimitettiin Ukrainan sosiaaliministeriksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainan ministerit
Ihor Klymenko

Ihor Volodymyrovytš Klymenko (; s. 25. lokakuuta 1972) on ukrainalainen poliisi, joka on toiminut Ukrainan sisäministerinä tammikuusta 2023 lähtien. Vuosina 2019–2022 hän toimi Ukrainan poliisin johtajana. Klymenko syntyi Kiovassa. Hän opiskeli vuosina 1989–1994 Harkovan sotatieteellisessä yliopistossa. Vuosina 1994–1997 hän palveli Ukrainan asevoimissa. Vuosina 1998–2015 hän työskenteli Ukrainan sisäasiainministeriössä. Vuonna 2014 hän valmistui oikeustieteen maisteriksi Dnipropetrovskin valtiollisesta sisäasiain yliopistosta. Vuonna 2013 hän väitteli psykologisten tieteiden kandidaatiksi ja vuonna 2019 psykologisten tieteiden tohtoriksi. Vuosina 2015–2018 hän työskenteli Ukrainan poliisin henkilöstöosaston johtajana. Vuosina 2018–2019 hän toimi Ukrainan poliisin varajohtajana ja vuosina 2019–2022 johtajana. Ukrainan sisäministeri Denys Monastyrskyin kuoltua helikopterin maahansyöksyssä tammikuussa 2023 Klymenko nimitettiin virkaatekeväksi sisäministeriksi ja myöhemmin varsinaiseksi sisäministeriksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainan ministerit
Julija Laputina

Julija Anatolijivna Laputina (; s. 1967) on ukrainalainen tiedustelu-upseeri ja poliitikko, joka on toiminut Ukrainan veteraaniministerinä vuodesta 2020 lähtien. Laputina syntyi Kiovassa. Vuonna 1988 hän valmistui liikunnanopettajaksi ja valmentajaksi Kiovan liikuntatieteellisestä valtionyliopistosta. Hän opiskeli oikeustiedettä Ukrainan turvallisuuspalvelun akatemiassa ja valmistui vuonna 1996. Lisäksi hän on väitellyt psykologisten tieteiden kandidaatiksi. Vuosina 1988–1992 hän toimi tutkijana Ukrainan psykologisessa tutkimuslaitoksessa. Vuosina 1992–2020 hän työskenteli Ukrainan turvallisuuspalvelussa. Vuonna 1994 hän osallistui Krimillä separatisminvastaisiin operaatioihin. Vuonna 2014 hän osallistui terrorisminvastaiseen operaatioon Itä-Ukrainan Slovjanskissa ja Kramatorskissa. Joulukuussa 2020 hänet nimitettiin Ukrainan veteraaniministeriksi. Sotilasarvoltaan Laputina on kenraalimajuri. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainan ministerit
Viktor Ljaško

Viktor Kyrylovytš Ljaško (; s. 24. huhtikuuta 1980) on ukrainalainen lääkäri ja poliitikko, joka on toiminut Ukrainan terveysministerinä vuodesta 2021 lähtien. Ljaško syntyi Osovan kylässä Dubrovytsjan piirissä (nykyinen Sarnyn piiri) Rivnen alueella. Hän valmistui lääkäriksi Bohomoletsin kansallisesta lääketieteellisestä yliopistosta vuonna 2003. Vuonna 2015 hän valmistui terveydenhuollon julkishallinnon maisteriksi Ukrainan kansallisesta julkishallintoakatemiasta. Vuosina 2003–2010 hän työskenteli Ukrainan valtiollisen terveyspalvelun palveluksessa Kiovan alueella. Vuosina 2010–2013 hän toimi Ukrainan terveysministeriön pääasiantuntijana ja myöhemmin valtiollisen terveyspalvelun johtajana. Vuosina 2013–2014 hän toimi valtiollisen terveyspalvelun Kiovan alueen laboratoriokeskuksen johtajana. Vuosina 2014–2018 hän toimi Infektsijnyi kontrol v Ukrajini -järjestön (’tartuntatautien hallinta Ukrainassa’) johtajana. Vuosina 2015–2018 hän toimi Yhdysvaltain kehitysyhteistyöviraston HIV-palvelujen uudistamiseen keskittyvän projektin konsulttina. Vuosina 2018–2019 hän toimi Ukrainan terveysministeriön kansanterveyskeskuksen varajohtajana. Vuonna 2019 hänet nimitettiin varaterveysministeriksi ja toukokuussa 2021 terveysministeriksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainan ministerit
Aarne Hamara

Aarne Hamara (1910–1966) oli suomalainen Kemijärveltä kotoisin ollut taidemaalari.Tuija Hautala-Hirvioja: Lappi-kuvan muotoutuminen suomalaisessa kuvataiteessa ennen toista maailmansotaa, väitöskirja. Jyväskylä Studies in the Arts 69. Jyväskylän yliopisto 1999, sivu 130 Hamara asui nuorena eri paikkakunnilla Lapissa. Hän suoritti kirjekursseina piirustuskursseja mutta oli muuten itseoppinut taiteilija. Hän oli Lapissa matkustelleen graafikko Aukusti Tuhkan mukana ja sai tältä opastusta piirustuksessa ja maalauksessa. 1930-luvulla Hamara tutustui Uuno Särkelään ja Einari Junttilaan, ja he toimivat yhdessä 1940-lopulta alkaen A. E. Järvisen perustaman Taideseura Seitapiirin puitteissa. Hamara teki maisemamaalausmatkoja Lapissa Inariin, Pallas-, Ounas-, Pyhä- ja Suomutuntureille sekä Kemijärvelle. Viimeisinä vuosinaan hän lopetti nämä matkat terveyssyistä ja keskittyi muotokuvamaalaukseen. Aarne Hamaran maalauksia on Kemin taidemuseon kokoelmissa sekä Lapin kuntien ja yksityisten omistuksessa. == Maalauksia == * Sodankylän kunnantalon istuntosalin seinämaalaus. 1948.Sodankylän historiaa (Facebook) == Kirjallisuutta == * Elisa Javarus: Taiteilija Aarne Hamara välttyi vaikutteilta : synnynnäinen lahjakkuus oli uskollinen kotiseudulleen. Kotikymppi 11.11.2010, s. 16 Viite Finnassa == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
MENA

MENA on akronyymi englanninkielen ilmaisusta "Middle East and North Africa". MENA tarkoittaa vaihtelevaa joukkoa näillä alueilla sijaitsevia maita. Kansainvälisillä järjestöillä on toisistaan poikkeavia määritelmiä MENA-alueen rajoista. Joskus myös Afganistan, Pakistan ja Etiopia on laskettu MENA-maaksi. Käsitettä käyttävät hieman vaihtelevin merkityksin esimerkiksi Maailmanpankki, Unicef ja monet muut järjestöt. == Lähteet == Luokka:Lyhenteet Luokka:Lähi-itä Luokka:Pohjois-Afrikka
Dnipron valtiollinen sisäasiain yliopisto

Dnipron valtiollinen sisäasiain yliopisto (}) on Ukrainassa Dniprossa toimiva julkinen yliopisto.Dnipro State University Of Internal Affairs viitattu 21.2.2023 Yliopisto on Ukrainan sisäasiainministeriön ja opetusministeriön alainen korkeakoulu. Opetusta annetaan kaikilla tasoilla kandidaattivaiheesta post doc -vaiheeseen. Yliopistossa on kuusi tiedekuntaa. Se julkaisee kahta tieteellistä julkaisua: Naukovyi visnyk Dniprovskoho deržavnoho universytetu vnutrišnih’ sprav ja Philosophy, Economics and Law Review.Dnipro State University Of Internal Affairs Top Universities viitattu 21.2.2023 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto Luokka:Dnipron yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Kirkkopiiri (Dnipro)
Ammoniumvetyfosfaatti

Ammoniumvetyfosfaatti ((NH4)2HPO4) eli diammoniumfosfaatti on ammonium- ja vetyfosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa lannoitteena ja palonsuoja-aineena. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa ammoniumvetyfosfaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Aine liukenee erittäin hyvin veteen, ja liuos on heikosti emäksinen. Kuumennettaessa ammoniumvetyfosfaatti alkaa hajota ammoniakiksi ja ammoniumdivetyfosfaatiksi noin 70 °C:n lämpötilassa.Rodney B. Gilmour:Phosphoric Acids and Phosphates, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2019.Sébastien Havelange, Nicolas Van Lierde, Alain Germeau, Emmanuel Martins, Tibaut Theys, Marc Sonveaux, Claudia Toussaint, Klaus Schrödter, Gerhard Bettermann, Thomas Staffel, Friedrich Wahl, Thomas Klein & Thomas Hofmann : Phosphoric Acid and Phosphates, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2022. Ammoniumvetyfosfaattia valmistetaan ammoniakki- ja fosforihappoliuosten reaktiolla, ja muodostuva tuote kuivataan ruiskukuivaimella.Gunnar Kongshaug et al.: Phosphate Fertilizers, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2014. :2 NH3 \+ H3PO4 → (NH4)2HPO4 Ammoniumvetyfosfaattia käytetään runsaasti lannoitteena. Muita käyttökohteita ovat paperin ja tekstiilien palonsuojakäsittelyt, metallien juottamisessa fluksina, tulitikkujen valmistus, apuaineena villan värjäyksessä ja apuaineena viinien valmistuksessa. == Lähteet == Luokka:Ammoniumyhdisteet Luokka:Fosfaatit
John Richardson (näyttelijä)

John Richardson (19. tammikuuta 1934 – 5. tammikuuta 2021) oli englantilainen näyttelijä. Richardson teki aluksi sivurooleja 1950-luvun lopussa. Hänen läpimurtoroolinsa oli vuoden 1965 elokuvassa Kuolematon kuningatar, jossa hänen vastanäyttelijänsä oli Ursula Andress. Vuonna 1966 Richardson oli miespääosassa elokuvassa Miljoona vuotta eKr. Naispääosassa oli Raquel Welch. Richardson esiintyi urallaan useissa Hammer Filmsin ja Seven Arts -tuotantoyhtiöiden elokuvissa. Hän näytteli joissakin spagettiwesterneissä ja 1970-luvulla muissa italialaisissa elokuvissa. Richardson oli myös ehdolla James Bondin rooliin Sean Conneryn lopetettua Bondin näyttelemisen. Osaan valittiin kuitenkin George Lazenby. Richardson kuoli 5. tammikuuta 2021 koronavirustautiin. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet