EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Dušanben kansainvälinen lentoasema

Dušanben kansainvälinen lentoasema (IATA: DYU, ICAO: UTDD) on lentoasema Tadžikistanin pääkaupungissa Dušanbessa. Lentoasemalta operoidaan lentoja paitsi useisiin muihin Aasian kohteisiin, myös Istanbuliin ja Euroopan- puoleiselle Venäjälle. Lentoasema toimii Tajik Airin solmukohtana. Dušanben kansainvälinen lentoasema valmistui alun perin vuonna 1964. Lentoasemaa on myöhemmin laajennettu ja turvallisuutta on pyritty parantamaan, jotta lentoasema pystyisi käsittelemään "länsimaalaisia koneita", kuten Airbusin ja Boeingin valmistamia. == Lentoyhtiöt ja kohteet == *airBaltic: Riika *Atlant- Soyuz Airlines: Krasnojarsk, Moskova (Vnukovo), Samara *Avia Traffic Company: Biškek *China Southern Airlines: Ürümqi *Kam Air: Kabul *Kyrgyzstan Airlines: Biškek *Iran Aseman Airlines: Mašhad, Teheran (Imaami Khomeini) *Rossiya: Pietari *S7 Airlines: Tšeljabinsk, Novosibirsk, Perm *SCAT: Almaty *Somon Air: Dubai, Frankfurt, Istanbul (Atatürk), Hudžand, Krasnojarsk, Moskova (Domodedovo), Orenburg, Pietarihttp://www.somonair.com/en/flights.php "Somon Airin kohteet." *Tajik Air: Almaty, Biškek, Irkutsk, Horog, Hudžand, Moskova (Domodedovo), Nižnevartovsk, Novosibirsk, Pietari, Samara, Sharjah, Sotši, Surgut, Teheran (Imaami Khomeini), Jekaterinburghttp://www.tajikair.tj/index.php?option=com_airlines&task;=showFlights&Itemid;=42 "Tajik Airin kohteet." *Tatarstan Airlines: Kazan *Turkish Airlines: Istanbul (Atatürk) == Aiheesta muualla == *Lentoaseman viralliset kotisivut === Lähteet === Luokka:Aasian lentoasemat Luokka:Tadžikistanin ilmailu Luokka:Tadžikistanin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Dušanbe
Terassilla tarkenee

Terassilla tarkenee on vuonna 2008 julkaistu Viivi ja Wagner -sarjakuva- albumi. Järjestyksessään se on 11. Viivi ja Wagner -albumi ja siinä on 48 sivua. Takakannessa on tekijän maalaus Taksijonossa. Albumin stripit ovat pääosin vuodelta 2007. ==Katso myös== *Juba Tuomola ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2008 kirjat Luokka:Viivi ja Wagner -sarjakuva-albumit
Kristinn Björnsson

Kristinn Björnsson (s. 26. toukokuuta 1972 Ólafsfjörður) on entinen islantilainen alppihiihtäjä, joka oli parhaimmillaan pujottelussa. Kristinn sijoittui pujottelun maailmancupin osakilpailuissa kaudella 1997–1998 toiseksi Park Cityssä ja Veysonnaz'ssa. Pujottelucupin kokonaispisteissä hän oli tuolloin viidestoista. Kaudella 1999–2000 Kristinn sijoittui neljänneksi Kranjska Goran ja yhdeksänneksi Vailin osakilpailuissa. Lisäksi hän voitti Euroopan cupin osakilpailun Donnersbachwaldissa tammikuussa 1998. Arvokilpailuissa Kristinn oli parhaimmillaan kahdeskymmenes Vailin 1999 MM- kilpailujen pujottelukilpailussa. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2000 hän oli samassa lajissa 21:s. == Lähteet == * Kristinn Björnsson Kristinn Björnsson Luokka:Elävät henkilöt
Anjanette Kirkland

Anjanette Kirkland (s. 24. helmikuuta 1974 Pineville, Louisiana) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka on erikoistunut pika-aitajuoksuun. Vuonna 2001 hän voitti MM-kultaa sekä sisäratojen- 60 metrin aitajuoksussa että ulkoratojen 100 metrin aitajuoksussa. Edmontonin MM-kilpailujen finaalissa hän juoksi ennätyksensä 12,42. ==Saavutukset== Vuosi Kilpailu Paikka Tulos Laji 1997 MM-kilpailut Ateena, Kreikka ve 100 m aj 2001 Sisäratojen MM-kilpailut Lissabon, Portugali 1. 60 m aj 2001 MM-kilpailut Edmonton, Kanada 1. 100 m aj 2002 IAAF Grand Prix -finaali Pariisi, Ranska 3. 100 m aj 2003 MM-kilpailut Pariisi, Ranska ae 100 m aj ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karl Sigurbjörnsson

Karl Sigurbjörnsson (5. helmikuuta 1947 – 12. helmikuuta 2024) oli islantilainen pappi. Hän toimii saarivaltion piispana ja siten sen luterilaisen kansalliskirkon johtajana. Hän astui virkaansa 1990-luvun lopulla Ólafur Skúlasonin seuraajana. Hänen isänsä Sigurbjörn Einarsson toimi piispana vuosina 1959–1981.Karl Sigurbjörnsson Karl toimi Islannin piispana vuoteen 2012, ja hänen seuraajakseen valittiin ensimmäisenä naisena Agnes M. Sigurðardóttir. == Lähteet == Luokka:Islantilaiset piispat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Sigurbjörn Einarsson

Sigurbjörn Einarsson (30. kesäkuuta 1911 - 28\. elokuuta 2008) oli islantilainen pappi ja teologian tohtori. Hän toimi Islannin luterilaisena piispana vuosina 1959–1981. Piispa Karl Sigurbjörnsson on hänen poikansa.Karl Sigurbjörnsson == Lähteet == Luokka:Islantilaiset piispat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Noora Laukkanen

Noora Eveliina Laukkanen (s. 3. helmikuuta 1993 Helsinki) on suomalainen uimari. Laukkanen edustaa espoolaista Cetus-uimaseuraa. Hän on voittanut useita aikuisten Suomen mestaruuksia. Helmikuun 2008 pitkän radan Suomen- mestaruuskilpailuissa hän voitti neljä mestaruutta, 100 ja 200 metrin rintauinnin sekä 200 ja 400 metrin sekauinnin. Vuonna 2009 hän voitti tammi- helmikuun lyhyen radan SM-kilpailuissa 50, 100 ja 200 metrin rintauinninLaji 39, 50m Rintauinti Naiset, Loppukilpailut livetiming.se. Viitattu 18.11.2009.Laji 12, 100m Rintauinti Naiset, Loppukilpailut livetiming.se. Viitattu 18.11.2009.Laji 27, 200m Rintauinti Naiset, Loppukilpailut livetiming.se. Viitattu 18.11.2009. ja kesäkuun pitkän radan SM-kilpailuissa 100 ja 200 metrin rintauinninPikkarainen paransi perhosuinnin SE-aikaansa MTV3.fi. 26.6.2009. Viitattu 18.11.2009.Hanna-Maria Seppälä kohtasi voittajansa MTV3.fi. 27.6.2009. Viitattu 18.11.2009.. Maaliskuussa 2007 Laukkanen voitti neljä mestaruutta nuorten pitkän radan SM-uinneissa, 100 ja 200 metrin rintauinnissa, 100 metrin perhosuinnissa ja 200 metrin sekauinnissa. Kesän 2007 nuorten lyhyen radan SM-uinneissa hän voitti kaksi hopeamitalia, 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja 200 metrin sekauinnissa, ja kolme kultamitalia, 100 ja 200 metrin rintauinnissa sekä 400 metrin sekauinnissa. Vuonna 2009 Laukkanen voitti nuorten lyhyen radan SM- kilpailuissa kolme mestaruutta, 100 ja 200 metrin rintauinnissa sekä 200 metrin sekauinnissa, ja yhden hopeamitalin, 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Laukkanen edusti Suomea Pekingin olympialaisissa 200 metrin rintauinnissa Suomen kaikkien aikojen nuorimpana olympiaedustajana. Hän oli 13. elokuuta 2008 uitujen alkuerien 39. ajalla 2 minuuttia, 38,97 sekuntia ja karsiutui jatkosta. Aiemmin hän on edustanut Suomea Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2007, joissa hän voitti hopeaa 200 metrin rintauinnissa, sekä kesän 2008 nuorten pitkän radan EM-kilpailuissa. Hän olisi alittanut myös vuoden 2007 nuorten EM-uintien kisarajat 200 metrin rinta- ja sekauinnissa, mutta oli 14-vuotiaana sääntöjen mukaan liian nuori osallistumaan nuorten arvokilpailuihin. Laukkasella oli neljän vuoden ajan nimissään naisten 200 metrin rintauinnin Suomen ennätys pitkällä radalla (2:28,30, 10. heinäkuuta 2009 – 6. heinäkuuta 2013).http://www.hs.fi/urheilu/artikkeli/Laukkanen+t%C3%A4ydensi+SE- triplansa+Prahassa/1135247587925http://www.uimaliitto.fi/liitto/uutiset/jenna- laukkanen-vei-nooran-se/ Laukkasen isä on entinen ammattilaisjääkiekkoilija Jari Laukkanen. == Lähteet == * Noora Laukkasen esittely Suomen Olympiakomitean Peking-kisasivuilla * * Uinnin Suomen-mestaruuskilpailujen 2008 tulospalvelu * Nuorten pitkän radan Suomen-mestaruuskilpailujen 2007 tulospalvelu * Nuorten lyhyen radan Suomen-mestaruuskilpailujen 2007 tulospalvelu * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laukkanen SportEliten verkkosivuilla Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Renée Elise Goldsberry

Renée Elise Goldsberry (s. 2. tammikuuta 1971 San José, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja lauluntekijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta One Life to Live. ==Elämäkerta== Goldsberry syntyi San Joséssa, Kaliforniassa ja kasvoi Houstonissa, Texasissa ja Detroitissa, Michiganissa. Näyttelijäksi hän opiskeli Carnegie Mellon -yliopistossa, josta Goldsberry sai teatteri tutkintonsa. Lisäksi hän opiskeli Etelä-Carolinan yliopistossa musiikkia ja sai tutkinnon jazzin laulamisesta. Näyttelijänä Goldsberry teki pitkään cameorooleja eri televisiosarjoihin ja toimi muun muassa televisiosarjassa Ally McBeal taustalaulajana. Vuonna 2003 hän nousi julkisuuteen televisiosarjan One Life to Live myötä, josta Goldsberry on saanut muun muassa kaksi Daytime Emmy -ehdokkuutta. Vuonna 2008 hän oli mukana pääosassa yhdessä Steven Seagalin ja Lance Henriksenin kanssa elokuvassa The Marker.¨ == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Tony-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Driving range

thumb|300px|230 metriä pitkä driving range Seattlessa. Driving range (yleensä myös pelkkä range) on yleensä golfkentän lähellä sijaitseva lyöntiharjoittelualue, jossa lyödään matolta tai nurmelta. Driving rangen pituus on Suomessa yleensä noin 150-300 metriä, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa ne saattavat olla huomattavasti pidempiä. Yksi Suomen suurimmista driving rangeista on Oulussa, Sankivaaran golfkentällä, ja sitä voidaan lyödä molemmista päistä. Se on 333 metriä pitkä ja sata metriä leveä. Driving rangeja on Suomessa lähes jokaisella golfklubilla, mutta esimerkiksi Kangasalla on pellolla sijaitseva driving range, joka ei liity yhteenkään golfkenttään. Driving ranget sijaitsevat yleensä tasaisella maalla, mutta esimerkiksi Vammalan Lakeside Golfin driving rangella lyödään ylämäkeen. Driving rangella on yleensä mittamerkkejä, ja joillain rangeilla jopa viheriöitä, joihin voi kohdistaa lyöntinsä. Suosituimmat mitat merkeille ovat 50, 100, 150, 200 ja 250 metriä. Luokka:Golf
Tii

Tii on golfissa käytettävä tuki. Golfpallo asetetaan tiin päälle ennen lyöntiä. Golfin sääntöjen mukaan tii ei saa olla 10,16 senttimetriä (4 tuumaa) pidempi. Tiin käyttö on sallittua vain kunkin väylän avauslyönnin aikana väylän avauspaikalta. Kun pallo on pelissä väylällä tai viheriöllä avauslyönnin jälkeen, sitä ei saa asettaa enää tiin päälle. Jim Bolin on valmistanut maailman suurimman tiin, jonka pituus on 9,37 metriä. == Katso myös == * Golftermit == Lähteet == Luokka:Golfvarusteet
Nezha Bidouane

Nezha Bidouane (; s. 18. syyskuuta 1969 Rabat) on marokkolainen entinen yleisurheilija, joka oli erikoistunut 400 metrin aitajuoksuun. Hän kuului maailman huippuun 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa. Bidouane voitti 400 metrin aitajuoksun maailmanmestaruuden 1997 Ateenassa ja 2001 Edmontonissa ja otti MM-hopeaa 1999 Sevillassa Afrikan ennätyksellä 52,90. Hän otti pronssia Ateenan olympialaisissa 2000. Hänen aviomiehensä on marokkolainen entinen kestävyysjuoksija Abdelaziz Sahere. ==Saavutukset== Vuosi Kilpailu Paikka Tulos Laji 1991 Sisäratojen MM-kilpailut Sevilla, Espanja ae 400 m 1991 Sisäratojen MM-kilpailut Sevilla, Espanja ae 60 m aj 1991 MM-kilpailut Tokio, Japani ve 400 m aj 1992 Olympialaiset Barcelona, Espanja ve 400 m aj 1992 Maailmancup Havanna, Kuuba 6. 400 m aj 1994 Maailmancup Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta 5. 400 m aj 1997 Sisäratojen MM-kilpailut Pariisi, Ranska ae 400 m 1997 MM-kilpailut Ateena, Kreikka 1. 400 m aj 1997 IAAF Grand Prix -finaali Fukuoka, Japani 5. 400 m aj 1998 Maailmancup Johannesburg, Etelä-Afrikka 1. 400 m aj 1999 MM-kilpailut Sevilla, Espanja 2. 400 m aj 1999 IAAF Grand Prix -finaali München, Saksa 6. 400 m aj 2000 Olympialaiset Sydney, Australia 3. 400 m aj 2001 MM-kilpailut Edmonton, Kanada 1. 400 m aj 2001 IAAF Grand Prix -finaali Melbourne, Australia 5. 400 m aj 2004 Olympialaiset Ateena, Kreikka ae 400 m aj ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 100 m: 11,78 (Kairo 26. elokuuta 1995) * 200 m: 23,29 (Rieti 30. elokuuta 1998) * 400 m: 51,67 (Berliini 1. syyskuuta 1998) * 100 m aj: 13,55 (Porto 12. elokuuta 1990) * 400 m aj: 52,90 (Sevilla 25. elokuuta 1999) ==Aiheesta muualla== * Luokka:Marokkolaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Marokkolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Walla Walla

Walla Walla on kaupunki Washingtonin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se tunnetaan erityisesti sipuleistaan ja viinitiloistaan. Vuonna 2000 kaupungissa asui noin 30 000 asukasta. Kaupungin nimi Walla Walla on intiaaninimi ja merkitsee paikkaa, jossa on paljon vettä. Kaupungista on aiemmin käytetty nimeä Steptoeville eversti Steptoen mukaan.nwsource.com Kaupungin ensimmäiset asukkaat, Whitmanin lähetyssaarnaajapariskunta, saapui intiaanien metsästysseudulle 1836. Intiaanit surmasivat heidät 1847, ja seurauksena oli vasta vuonna 1855 päättynyt sota.Oregon Pioneers Valkoihoiset saivat asettua seudulle vasta vuonna 1855 tehdyn sopimuksen jälkeen. Seuraavana vuonna eversti Edward Steptoe rakensi paikalle kasarmirakennuksen, Fort Walla Wallan, ja kaupunki nimettiin Steptoen mukaan Steptoevilleksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Washingtonin kaupungit
Blonde Redhead

Blonde Redhead on yhdysvaltalainen rock-trio, jonka muodostavat Kazu Makino sekä kaksoset Amedeo ja Simone Pace. ==Julkaisut== ===Albumit=== * * * * * * * * * * ===EP:t=== * * * === Singlet === * "Amescream / Big Song" (1993) * "Vague / Jet Star" (1994) * "10 Feet High / Valentine" (1995) * "Flying Douglas / Harmony" (1995) * "Symphony of Treble / Kasuality" (1997) * "Limited Conversation / Slogan" (1998) * "Elephant Woman" (2004) * "Equus" (2004) * "23" (2007) * "Silently" (2007) * "Here Sometimes" (2010) * "No More Honey" (2014) * "Dripping" (2014) ==Katso myös== *Enon (Toko Yasuda) *Sonic Youth (Smells Like Records) ==Aiheesta muualla== * Yhtyeen viralliset sivut * Luokka:Yhdysvaltalaiset alternative rock -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset indie rock -yhtyeet
Your Hit Parade

thumb|Mark Warnow johtaa Your Hit Paraden orkesteria vuonna 1946. Your Hit Parade on yhdysvaltalainen vuodesta 1935 vuoteen 1959 esitetty radion musiikkiohjelma.http://www.radiohof.org/music/hitparade.html Ohjelmaa esitettiin samanaikaisesti myös televisiossa 1950–1959. Sarjan sponsorina toimi Lucky Strike. Your Hit Paraden ohjelmisto koostui kunkin hetken suosituimmista kappaleista, joista ohjelman laulajakaarti esitti oman cover- versionsa.https://web.archive.org/web/20060819045942/http://www.cinema.ucla.edu/pdfs/AudioStudyGuides/Radio/Hit_Parade.pdf Se oli ensimmäisiä musiikkiohjelmia, jotka perustuivat nykyään paljon käytettyyn listaformaattiin. Suosituimmat kappaleet kerrottiin valittavan nuottimyynnin ja jukebox-soiton perusteella, mutta todellisuudessa valintaperusteet olivat paljon satunnaisemmat ja ne perustuivat keskusteluihin tiskijukkien, orkesterinjohtajien ja levykauppojen myyjien kanssa. Tunnetuin ohjelman vakioartisteista oli vuosina 1943–1945 ja 1947–1949 esiintynyt Frank Sinatra. Ohjelma teki jo entuudestaan kuuluisasta Sinatrasta supertähden ja esiintymispaikan yleisön ikäraja jouduttiin nostamaan 21 vuoteen radiokuuntelijoiden ärsyynnyttyä teinityttöjen kirkumiseen. Muita ohjelmassa esiintyneitä artisteja olivat muun muassa Bea Wain, Buddy Clark, Ginny Sims, Dinah Shore, Martha Tilton, Dick Haymes, Johnny Mercer, Eileen Wilson, Barry Wood, Georgia Gibbs, Laddy Ross, Doris Day ja Andy Russell. Your Hit Parade pääsi Radio Hall of Fameen vuonna 1995. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset radio-ohjelmat Luokka:Radion musiikkiohjelmat Luokka:Radio Hall of Fame
Yli-Kitka

Yli-Kitka on järvi Koutajoen vesistössä. Se muodostaa yhdessä lähes samassa tasossa olevan Ala-Kitkan kanssa suuremman Kitkajärven. Järvi sijaitsee Posion ja Kuusamon kunnissa Lapin ja Pohjois-Pohjanmaan rajalla. Järven pinta-ala on 237,31 km², ja korkeustaso 240,4 metriä merenpinnan yläpuolella. Yli-Kitka laskee koillisessa Kilkilösalmen kautta Ala-Kitkaan, ja sieltä lopulta Kitkanjokeen. Yli-Kitka on rantaviivaltaan varsin mutkikas. Rantaviivan pituus on 623 km. Mourusalmi jakaa järven kahteen suurempaan altaaseen. Suurimmat selät ovat Luonselkä, Turjanselkä ja Konttiselkä järven eteläosassa sekä Vasikkaselkä, Isoselkä ja Tolvanselkä järven pohjoisosassa. Suuria järveen pistäviä niemiä ovat Hyväniemi, Tolvanniemi ja Halkaisija. Yli-Kitkassa on 372 saarta, joista suurin on Porosaari Luonselän ja Konttiselän välissä. Muita mainittavia saaria ovat Neitisaari, Haahtisaari, Lohisaari ja Kumpusaari järven eteläosissa sekä Lososaari, Petäjäsaari ja Miehinkisaari järven pohjoisosissa. Eniten saaria on aivan järven koillisosissa Kuusamon puolella. Järven keskisyvyys on 6,59 m. Suurin syvyys, 41,2 m, on mitattu Vasikkaselällä Posion puolella. Yli 10 metrin syvyyksiä on Vasikkaselän lisäksi erityisesti Luonselällä ja Turjanselällä. Yli-Kitkan vedenlaatu on hyvä. Järven vedessä on lievä humusleima. Rehevyystasoltaan järvi on lievästi rehevä. Yli-Kitkaan laskevista vesistöistä suurimmat ovat Soudunjärven kautta järveen laskeva Posionjärvi sekä Kuusamon puolella Naatikkalahteen laskeva Naatikkajoki. Muita järveen laskevia vesistöjä ovat Autioselkään laskeva Raistakanjoki, Turjanselkään laskeva Jalajoki, Konttiselkään laskevat Vasarajoki ja Lohijoki, Peräselkään laskeva Särkijoki, Vasikkaselkään laskevat Kirintöjoki ja Suonnanjoki, Tolvanlahteen laskeva Tolvanjoki, Isoselkään laskeva Riisijoki, Tolvanselkään laskevat Suovajoki ja Kotijoki sekä järven koillisosaan laskevat Noiviojoki, Kesäjoki, Elijoki, Ristijoki ja Kantojoki. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Koutajoen vesistössä (vesistöaluetunnus 73) Kitkajärven alueella (73.02), jonka Yli-Kitkan alueeseen (73.025) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 240,4 metriä mpy. ==Katso myös== *Luettelo Suomen sadasta suurimmasta järvestä ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Kuusamon järvet Luokka:Posion järvet Luokka:Koutajoen vesistö
The Rolling Stones No. 2

The Rolling Stones No. 2 on The Rolling Stonesin järjestyksessään toinen Britanniassa julkaistu albumi, joka ilmestyi tammikuussa 1965. Sen tarkoitus oli seurata yhtyeen debyyttialbumin suurta suosiota. Kuten edellinen albumi, myös The Rolling Stones No. 2 koostuu pääosin rhythm and blues -tyylisistä lainakappaleista ja sisältää vain kolme Mick Jaggerin ja Keith Richardsin kirjoittamaa kappaletta. Albumin kannen valokuva on sama kuin edellisvuonna Yhdysvalloissa julkaistussa albumissa 12 X 5. Seuraava Yhdysvalloissa julkaistu albumi, The Rolling Stones, Now! sisälsi paljon samoja kappaleita kuin The Rolling Stones No. 2. The Rolling Stones No. 2 nousi brittilistan ykköseksi kymmenen viikon ajaksi tammikuussa 1965. Myös ainakin Saksan liittotasavallassa albumi nousi listan kärkeen saman vuoden kesällä. ==Kappaleet== A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # ==Kokoonpano== ===The Rolling Stones=== * Mick Jagger – laulu, huuliharppu, tamburiini, lyömäsoittimet * Keith Richards – kitarat, laulu * Brian Jones – kitara, rytmikitara, slide-kitara * Charlie Watts – rummut, lyömäsoittimet * Bill Wyman – bassokitara, laulu ===Vierailijat=== * Ian Stewart – piano * Jack Nitzsche – piano, tamburiini ==Arvostelut== *Allmusic () linkki == Lähteet == Rolling Stones No. 2 Rolling Stones No. 2
Vladimir Jurzinov nuorempi

Vladimir Vladimirovitš Jurzinov (, s. 26. maaliskuuta 1965 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkovalmentaja. Hänen saman niminen isänsä on myös jääkiekkovalmentaja ja entinen pelaaja. Kaudella 2016–17, Jurzinov toimii Red Star Kunlunin päävalmentajana monikansallisessa KHL- liigassa. ==Ura== Nuorena Jurzinov pelasi puolustajana Riian Dynamossa ja voitti A-junioreiden neuvostoliitonmestaruushopeaa vuonna 1984. Jurzinov aloitti valmentajauransa Suomessa Turussa TPS:n A-nuorten valmentajana kaudella 1993–94 hänen isänsä valmentaessa seuran edustusjoukkuetta. TPS voitti tuolla kaudella nuorten SM-hopeaa. Seuraavalla kaudella hän valmensi TPS:n silloista farmiseuraa Kiekko-67:ää ja siirtyi sitten, kaudeksi 1995–96, Tampereen Ilveksen päävalmentajaksi. Jurzinov valmensi Ilveksen SM-liigan loppuotteluun vuonna 1998. Kaikkiaan hän valmensi Ilvestä kahta ottelua vaille täydet neljä kautta; hänet erotettiin kesken HPK:ta vastaan käydyn puolivälieräsarjan keväällä 1999. Seuraavalle kaudelle Jurzinov siirtyi Porin Ässien valmentajaksi. Kausi sujui heikosti: Ässät oli liigassa 11. eli toiseksi viimeinen, ja Jurzinovin erotettiin kauden jälkeen. Hän kuitenkin palasi takaisin Ässiin jo kesken seuraavan kauden, kun Ismo Läntinen epäonnistui valmentajana täydellisesti ja erotettiin syyskuussa 2000. Jurzinov aloitti Porissa myös seuraavan kauden, mutta sai itse puolestaan lähteä lokakuussa 2001. Kaudella 2007–08, Jurzinov oli mukana Torpedo Nižni Novgorodin valmennustiimissä Venäjän Superliigassa. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Venäläiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mutapaini

Mutapaini on urheilulaji. Mutapainissa kilpailijat painivat kehässä, johon on lisätty bentoniittia. Kisan aikana on luonnollista, että kilpailijat sotkeentuvat. Mutapainissa kilpailijat kierivät mudassa ja painivat. Luokka:Paini
Pillikkeet

Pillikkeet (Galeopsis) on huulikukkaiskasveihin (Lamiaceae) kuuluva suku. Ne ovat yksivuotisia ja karvaisia ruohovartisia kasveja. Lehdet ovat enimmäkseen ruodillisia, lehtilapa on suippotyvinen. Kukan teriö on kaksihuulinen: ylähuuli kupera ja alahuuli kolmeliuskainen. Verhiö on säteittäinen ja viisiliuskainen. Verhiön liuskat ovat otakärkisiä. Pillikkeitä on Aasiassa ja Euroopassa kymmenen lajia. Suomessa vakituisena kasvavia lajeja ovat kirjopillike (Galeopsis speciosa), karheapillike (Galeopsis tetrahit), peltopillike (Galeopsis bifida) ja pehmytpillike (Galeopsis ladanum). Muualla Euroopassa tavattavia lajeja ovat lisäksi hietapillike (Galeopsis segetum), kaitapillike (Galeopsis angustifolia) ja karvapillike (Galeopsis pubescens). Pillikkeet erottaa sen lähisukulaisesta peipeistä (Lamium) sulkasuonisten lehtien perusteella; peipeillä lehtilapa on verkkosuoninen. Sukujen kukkarakenteet poikkeavat myös toisistaan, sillä peippien teriön alahuulen sivuliuskat ovat pieniä, sulautuneet keskiliuskaan tai puuttuvat kokonaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Pillikkeet (Galeopsis) * Funet: Pillikkeet (Galeopsis) * United States Department of Agriculture (USDA): Galeopsis * Flora of China: Galeopsis *
Laakakorvasieni

Laakakorvasieni (Discina ancilis, syn. Gyromitra perlata, aikaisemmin "iso maljamörsky") on laakea korvasienilaji. Laji viihtyy puunkuorikkeessa ja istutetuissa kangasmetsissä keväisin huhtikuusta toukokuulle. Laakakorvasieni on hyvä ruokasieni, mutta täytyy virallisen ohjeen mukaan esikäsitellä. == Koko ja tuntomerkit == Väriltään ruskea ja muodoltaan maljamainen. Vanhana maljamaisuus katoaa. Kelpaa syötäväksi sellaisenaan, mutta sientä ei pidä sekoittaa raakana tappavan myrkylliseen korvasieneen. Laakakorvasieni ei kuitenkaan ole aivomainen, kuten korvasieni. Laakakorvasieni kasvaa Etelä- ja Keski-Suomessa. Lakki 6-12 senttiä leveä. Malto ohutta, vaaleaa ja haurasta. Jalka vaaleahko, tukeva ja lyhyt. == Lähteet == * Luontonetti: Laakakorvasieni * Sepon sieniopas: Discina ancilis Viitattu 19.9.2011 === Viitteet === Luokka:Pezizales Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Pohjanpiispanhiippa

Pohjanpiispanhiippa (Gyromitra ambigua) on Lapissa kasvava piispanhiipan sukulaislaji. Piispanhiipasta sen kuitenkin erottaa ennen kaikkea violetista jalasta. Laji muistuttaa nimensä mukaisesti ruskeaa piispanhiippaa. Laji kasvaa myöhäissyksyisin syys-lokakuussa. Se muistuttaa jonkin verran myös korvasientä, mutta kasvuaika on puoli vuotta myöhemmin. Pohjanpiispanhiippa on joskus aiheuttanut keittämättömänä myrkytyksiä eli laji on lievästi myrkyllinen.HUS:n myrkkysieniluettelo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rogers Mushrooms (myös valokuva) Luokka:Korvasienet
Männynleppärousku

Männynleppärousku (Lactarius deliciosus) on rouskuihin kuuluva syötävä sieni. ==Koko ja ulkonäkö== Männynleppärouskun lakki on suurimmillaan noin 15 senttiä leveä ja suppilomainen. Väriltään se on oranssinvärinen ja siinä on oransseja täplävöitä. Lakin reuna on nuorella sienellä sisäänpäin kääntynyt, mutta se oikenee sienen vanhetessa. Heltat ovat tiheässä ja myös oransseja. Heltat ja malto vihertyvät rikkoutuessaan. Täplikäs jalka on melko paksu ja ontto. ===Samankaltaiset lajit=== Maitiaisnesteen vahvan värin vuoksi männynleppärouskua ei ole helppo sekoittaa muihin lajeihin, vaikka lakin väri yksilöiden välillä vaihtelee paljon. Sen lähilaji kuusenleppärousku (Lactarius deterrimus) on kuitenkin hyvin samankaltainen ja männynleppärouskua yleisempi. Männynleppärouskun maitiaisneste on kuitenkin aluksi porkkananpunaista ja kuivuessaan vihertyvää, kuusenleppärouskun maitiaisneste taas on aluksi porkkananpunaista, sitten viinipunaista ja lopuksi vihreää. Kuusenleppärouskun jalassa ei myöskään ole oransseja täpliä ja sen jalka on pidempi ja ohuempi. ==Kasvuaika ja -paikka== Männynleppärousku kasvaa syksyisin paikoittain mäntymetsissä, usein kalkkipitoisella maalla. Sieni on harvoin yleinen. ==Käyttö ravinnoksi== Männynleppärousku on hyvä ruokasieni, mutta varsinkin alkusyksyisin usein täynnä sienisääskien toukkia. Sienen voi valmistaa suoraan ruuaksi, eikä sitä tule ryöpätä. Sieni ei myöskään sovellu pitkään keitettäväksi vaan on parhaimmillaan nopeasti pannulla voissa pyöräytettynä. == Nimen tausta == Sana leppärousku on muinaissuomalainen eikä tarkoita sitä, että leppärouskut eläisivät symbioosissa lepän kanssa, vaan sana leppä tarkoittaa verta, jolloin kyse on verirouskusta. Männynleppärousku on männyn juurisieni. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Luontonetti: Männynleppärousku (Lactarius deliciosus) Luokka:Rouskut Luokka:Suomalaiset ruokasienet Luokka:Suomalaiset kauppasienet
Nurmirousku

Nurmirousku (Lactarius flexuosus) on nimensä mukaisesti erityisesti nurmikoilla tiiviinä tuppaina kasvava harmahtavan vaaleanpunertava rouskulaji. Nurmirousku kelpaa ryöpättynä syötäväksi, mutta on kirpeän makuinen eikä näin mikään herkullinen ruokasieni. ==Tuntomerkit== Nurmirouskun 5–15 cm leveä lakki on violetin tai ruskehtavan harmaa, ja siinä on usein selviä tummempia vyöhykkeitä tai laikkuja. Lakki on pinnaltaan kuiva, usein epäsäännöllisen muotoinen ja mutkalaitainen sekä aluksi kupera, myöhemmin laakeneva ja tyypillisesti keskeltä hieman kuopalla. Nurmirouskujen lakit ovat useinkin kasvaneet kiinni toisiinsa. Heltat ovat tasatyviset, paksut, hyvin harvassa ja kellertävän valkeat. Maitiaisneste on pysyvästi valkoista ja erittäin kirpeää. Jalka on lyhyt (3–5 cm), paksu (1–3 cm), vaalean violetinharmaa, kova, täyteinen ja tyveen suippeneva. Malto on vaaleaa ja esimerkiksi jalkaa puristamalla sen voi huomata olevan varsin kovaa. Tuoksu on heikon hapokas, maku on tuoreena polttavan kirpeä. === Samankaltaisia lajeja === Nurmirouskun lähin sukulainen on rusonurmirousku (Lactarius roseozonatus), josta sen erottaa vain mikroskoopilla. Nurmirouskua erehdytään joskus luulemaan ruokasienenä huomattavasti arvokkaammaksi haaparouskuksi. Haaparouskun jalka on pitempi ja ontto, heltat ovat tiheämmässä, malto on pehmeämpää ja lakki on tahmea tai limainen. Nurmirousku on helppo erottaa lievästi myrkyllisestä lakritsirouskusta, sillä lakritsirouskun maitiaisneste on vesikirkasta ja sen tuoksu on lakritsimainen. == Kasvuaika ja -paikka== Nurmirousku kasvaa heinä- syyskuussa nurmikoilla, puistoissa, metsäniityillä, metsäteillä, lehdoissa ja sekametsissäkin. Nurmirousku on koivun ja mahdollisesti myös männyn mykorritsasieni. Se on yleinen Etelä-Suomessa, mutta harvinaistuu pohjoista myöten. Pohjoisin löytö on tehty Kolarin korkeudelta. == Käyttö ravintona == Nurmirousku kelpaa syötäväksi noin kymmenen minuutin ryöppäyksen jälkeen. Se on kuitenkin pitkänkin ryöppäyksen jälkeen melko kirpeä, joten se on ruokasienenä sangen vähäarvoinen. Nurmirousku sopii suolattuna sekasieneksi vaikkapa muiden rouskujen kanssa. == Lähteet == * Eviran tietoa rouskuista === Viitteet === == Aiheesta muualla == *LuontoPortti: Nurmirousku (Lactarius flexuosus) Luokka:Rouskut Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Kastanjatatti

Kastanjatatti (Gyroporus castaneus) on harvinaisena Suomessa esiintyvä tammien ja kastanjoiden seuralaisena kasvava tattilaji. Lakki on ruosteenvärinen, pillistö vaalea. Jalka muistuttaa väriltään lakkia. Sieni maistuu hyvältä ja on kelvollinen ruokasieni. Suomessa laji on erittäin uhanalainen (EN). Sitä on löydetty Ahvenanmaalta, Varsinais-Suomesta ja vuonna 2011 Helsingistä sekä Espoosta. == Lähteet == Luokka:Gyroporaceae
Lepäntatti

Lepäntatti (Gyrodon lividus) on koko maassa on kellertävä, joskus rusehtava Suomessa kasvava tattilaji. Jalka ja pillistö ovat myös kellertäviä. Laji kasvaa Keski-Suomeen saakka harvinaisena jo kesällä. Se viihtyy leppäpuiden seurassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Gyrodon lividus, lepäntatti @ Natural Fungi in Finland Luokka:Tatit
Suomutatti

Suomutatti (Strobilomyces strobilaceus) on Suomessa erittäin harvinainen harmaan- tai ruskeanmusta suomuinen tattilaji. Laji viihtyy kalkkimailla ja pyökin seuralaisena. Sitä on joskus tavattu Etelä-Suomen lehtometsissä. Sienen jalka ja pillistö ovat harmaita. == Lähteet == Luokka:Boletaceae
Eva Lehtonen

Eva Jolanda Irene Lehtonen (s. 6. kesäkuuta 1991 Helsinki) on suomalainen kilpauimari. Lehtonen on erikoistunut pitkiin matkoihin ja hän on viiden matkan Suomen ennätyksen haltija. Hän asuu Rochesterissa Michiganin osavaltiossa Yhdysvalloissa ja hän edustaa yhdysvaltalaista Oakland Live Y’ers -seuraa. Hänen valmentajansa on Dan Hafner. Yhdysvalloissa Lehtonen opiskelee lääketiedettä. Lehtonen osallistui Pekingin olympialaisiin 2008 vapaauinnin 400 metrillä ja 800 metrillä. Hän alitti tulosrajat College Stationissa Teksasin osavaltiossa pidetyssä näyttökilpailussa toukokuussa. ==Suomen ennätykset== Eva Lehtonen on kolmen matkan Suomen ennätyksen haltija 50 metrin radalla. * 400 m vapaauinti: 4.17,48 (Seattle, 12. elokuuta 2009) * 800 m vapaauinti: 8.48,76 (Indianapolis, 27. maaliskuuta 2008) * 1500 m vapaauinti: 16.52,77 (Seattle, 14. elokuuta 2009) ==Arvokisaedustukset== * Lyhyen radan EM-kilpailut 2006 : 400 m vapaauinti: 21. sija : 200 m perhosuinti: 21. sija : 400 m sekauinti: 19. sija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Eva Lehtosen esittely Suomen Olympiakomitean Peking-kisasivuilla Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pähkinäntatti

Pähkinäntatti (Leccinum griseum) on tammien ja pyökkien seuralaisena viihtyvä tattilaji, joka on Turun alueella yleinen. Sen tunnistaa risaisesta ja mustasta lakista ja aluksi vaaleasta, mutta iän mukana tummuvista jalasta ja pillistöstä. Tatti kelpaa syötäväksi nuorena, kun se on kiinteä, mutta ei vanhana, sillä se on erittäin pehmeä ja erittäin toukkainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Biolib valokuvia Luokka:Lehmäntatit
Estadio 15 de Abril

Estadio 15 de Abril on monikäyttöinen stadion Santa Fessä Argentiinassa. Stadion avattiin vuonna 1943. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Unión de Santa Fen kotikenttänä. Stadionille mahtuu 22 852 ihmistä. Estadio 15 de Abril
Ruskopunikkitatti

Ruskopunikkitatti (Leccinum duriusculum) on kanelin- tai harmaanruskea punikkitattilaji, joka kasvaa haavan seuralaisena koko Suomessa. Tatilla on valkoinen jalka, jossa on mustia "tupsuja". Lähisukulaisia ovat männynpunikkitatti ja koivunpunikkitatti. Pillistö on vaalea. Sieni on muiden punikkitattien veroinen ruokasieni. Sitäkään ei kuitenkaan tule syödä raakana, sillä eräät punikkitatit aiheuttavat kypsentämättöminä pahoinvointia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rogers Mushrooms Luokka:Lehmäntatit
Harmotatti

Harmotatti (Suillus viscidus, syn. S. aeruginascens ja S. laricinus) on limainen, oliviinvärinen tai harmaalakkinen tatti. Pillistö on harmaa tai oliivinvärinen ja jalka on harmaanruskea. Tatin jalassa on rengas. Harmotatti viihtyy lehtikuusen seurana kalkkimailla. Sitä on harvinaisena Etelä- ja Keski-Suomessa. Harmotatti (Suillus aeruginascens) muistuttaa turjantattia ja lehtikuusentattia, mutta on väriltään harmaasävyinen. == Lähteet == Luokka:Tahmatatit
The Oxford Companion to Chess

The Oxford Companion to Chess on David Hooperin ja Kenneth Whyldin kirjoittama shakkiaiheinen tietosanakirja. Kirjan vuonna 1992 julkaistu toinen painos sisältää yli 2 500 hakusanaa. Näihin kuuluu sääntöjä, shakkitermejä, strategiaa, taktiikkaa ja yli 500 lyhyttä shakinpelaajan elämäkertaa sekä yli 700 nimettyä avausta ja muunnelmaa. Kirja käsittelee myös eri shakkivariantteja ja satushakkia. Kirja kuuluu sarjaan Oxford Companions. ==Painokset== Ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1984. Kolmen vuoden päästä julkaistiin uusi painos korjauksineen taskukirjana. Viimeisin painos julkaistiin vuonna 1992. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Shakkikirjat Luokka:Vuoden 1984 kirjat Luokka:Tietosanakirjat
Arnar-stadion

Arnar-stadion () on monikäyttöinen stadion Idževanissa Armeniassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa. Stadionille mahtuu 3000 ihmistä. Arnar-stadion on Idževanin ainoa stadion, ja sillä on vain istumapaikkoja. ==Lähteet== Luokka:Armenian jalkapallostadionit
M/S Pride of Rotterdam

M/S Pride of Rotterdam on P&O; Ferriesin autolautta. Alus oli aikanaan maailman suurin autolautta ohittaen M/S Silja Europan, kunnes M/S Color Fantasy ohitti sen. Alus liikennöi Rotterdam–Hull-reittiä. Aluksen pituus on 215,05 m, leveys 31,88 m ja syväys 6,05 m. Alukseen mahtuu noin 1 360 matkustajaa. Pride of Rotterdamin kustannukset olivat 14 300 000 puntaa vuonna 2001. M/S Pride of Rotterdam on esiintynyt monissa laivoihin suuntautuvissa tietokone-peleissä, muun muassa Ship Simulator -pelisarjan "2008"- ja "Extremes"-osissa. Pride Of Rotterdam on seilannut vain P&O; Ferries -laivayhtiössä, eikä laivaa ole uudistettu rakennuksen jälkeen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Autolautat Luokka:P&O; Ferries Luokka:Fincantieri
Forssan ammatillinen aikuiskoulutuskeskus

Forssan ammatillinen aikuiskoulutuskeskus eli Faktia on vuonna 1971 perustettu oppilaitos, joka tarjoaa tutkintoja yli 50 ammatilliseen perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkintoon. Vuosittain noin 4000 aikuista opiskelee Faktian toimipisteissä Forssassa, Turussa, Salossa, Loimaalla ja Espoossa. Henkilöstöä Faktiassa on noin 80 ja sen liikevaihto noin 9 miljoonaa euroa. Näytöin suoritettavat ammatilliset perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkinnot ovat keskeinen osa Faktian palvelutarjontaa, samoin erilaiset pätevöitymiskoulutukset. ==Alavaihtoehdot== * CAD ja 3D * Johtaminen ja esimiestyö * Kielet * Kone- ja metalliala * Kotipalvelu ja puhtaanapito * Liiketalous ja kauppa * Logistiikka * LVI- ja kiinteistöala * Nosturiala * Puutarha-ala ja floristi * Rakentaminen * Ravintola- ja suurtalousala * Sosiaali- ja terveysala * Sähkö ja elektroniikka * Tietotekniikka ja tietokoneen käyttötaidot * Vaatetusala * Valmentava koulutus ja urasuunnittelu * Viestintä * Yrittäjyys ==Lähteet== Luokka:Suomen ammattioppilaitokset Luokka:Aikuiskoulutus Luokka:Turun oppilaitokset Luokka:Forssan oppilaitokset Luokka:Hämeenlinnan oppilaitokset Luokka:Espoon oppilaitokset Luokka:Salon oppilaitokset
Islannin kansalliskirkko

Islannin kansalliskirkko () on Islannissa toimiva luterilainen kirkko. Se on Luterilaisen maailmanliiton, Porvoon kirkkoyhteisön ja Kirkkojen maailmanneuvoston jäsen. Islannin kansalliskirkon pää on Islannin piispa, jona vuodesta 2012 lähtien on toiminut Agnes M. Sigurðardóttir. Kansalliskirkkoon kuului vuoden 2023 alussa 227 259 jäsentä eli 58,6 prosenttia Islannin väestöstä. Uskonnonvapaus turvattiin Islannissa jo vuoden 1874 perustuslaissa, mutta luterilaisella kirkolla on kansalliskirkkona valtion takaama erityisasema. Vaikka kirkollisia palveluita, kuten kirkkohäitä, käytetään runsaasti, käy aikuisista kirkossa vähintään kerran kuukaudessa vain 10 prosenttia. Kirkon asioista päättävä elin on Kirkjuþing. == Jäsenet == Kirkon jäsenosuus (1. tammikuuta) Vuosi Maan väkiluku Jäseniä % ± %-yks. 1998 272 381 244 893 89,91 1999 275 712 246 263 89,32 0,59 2000 279 049 247 420 88,67 0,65 2001 283 361 248 614 87,74 0,93 2002 286 575 249 386 87,02 0,72 2003 288 471 249 645 86,54 0,48 2004 290 570 250 176 86,10 0,44 2005 293 577 250 759 85,42 0,68 2006 299 891 251 909 84,00 1,42 2007 307 672 252 411 82,04 1,96 2008 315 459 252 708 80,11 1,93 2009 319 368 253 069 79,24 0,87 2010 317 630 251 487 79,18 0,06 2011 318 452 247 245 77,64 1,54 2012 319 575 245 456 76,81 0,83 2013 321 857 245 184 76,20 0,61 2014 325 671 244 440 75,06 1,14 2015 329 100 242 743 73,76 1,30 2016 332 529 237 938 71,55 2,21 2017 338 349 236 481 69,89 1,66 2018 348 450 234 215 67,22 2,67 2019 356 991 232 591 65,15 2,07 2020 364 134 231 112 63,47 1,68 2021 368 792 229 669 62,28 1,19 2022 376 248 229 146 60,90 1,38 2023 385 758 227 259 58,61 2,29 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , Kansalliskirkko Luokka:Evankelis-luterilaiset kirkot Luokka:Valtionkirkot
Curie (yksikkö)

Curie (tunnus Ci) on radioaktiivisessa lähteessä tapahtuvien hajoamisten lukumäärää eli aktiivisuutta kuvaava yksikkö. Curien käyttö on vähentynyt vuoden 1975 jälkeen kun SI-järjestelmän mukainen yksikkö becquerel otettiin käyttöön. Curien käyttöä ehdotti ensimmäisenä Marie Curie vuonna 1910 julkaisemassaan A Treatise on Radioactivity -oppikirjassa. Täysin selvää ei ole nimettiinkö yksikkö Marien vaiko hänen aviomiehensä Pierre Curien mukaan. Mahdollisesti molempien. Hän johti yksikön siten, että yksi curie vastaa yhdessä grammassa radium-226-isotoopissa tapahtuvien hajoamisien lukumäärää (radium-226-isotoopin puoliintumisajan ollessa 1580 vuotta). Toisin sanoen yksi curie vastaa 3,7·1010 hajoamista yhdessä sekunnissa (1 Ci = 3,7·1010 Bq). == Lähteet == Luokka:Radioaktiivisuuden yksiköt
Domingo Tejera

Domingo Tejera (22. heinäkuuta 1899 – 30. kesäkuuta 1969) oli uruguaylainen jalkapalloilija. Hän oli voittamassa vuonna 1928 Amsterdamista maalleen olympiakultaa. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli mukana voittamassa maailmanmestaruuden kaikkien aikojen ensimmäisessä MM-turnauksessa. Seuratasolla hän pelasi Montevideo Wanderersissa. Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Uruguaylaiset olympiavoittajat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Asterix ja riidankylväjä

Asterix ja riidankylväjä () (eng. Asterix and the Roman Agent) on 15. Ranskassa, ja 11. Suomessa julkaistu Asterix seikkailee -albumi. Se julkaistiin vuonna 1970 Ranskassa, ja vuonna 1971 Suomessa. Albumissa Julius Caesar lähettää riidankylväjänä tunnetun henkilön Tullius Intrigiuksen (ransk. Tullius Détritus, eng. Dedritus) gallialaisten kylään aikeenaan saada heidät murtumaan jatkuvien riitojen seurauksena. Aluksi suunnitelma onnistuu kunnes gallialaiset tajuavat virheensä ja sopivat riitansa. Luokka:Asterix seikkailee -sarjakuva-albumit Luokka:Vuoden 1970 kirjat
Isis Gee

Isis Gee (s. 11. lokakuuta 1972 Seattle, Yhdysvallat, oikealta nimeltään Tamara Diane Gołębiowska) on puolalaisamerikkalainen laulaja. Hän edusti Puolaa vuoden 2008 euroviisuissa kappaleella For Life. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Isis Geen viralliset verkkosivut Luokka:Puolan euroviisuedustajat Luokka:Puolalaiset poplaulajat Luokka:Vuoden 2008 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
José Luis López Vázquez

José Luis López Vázquez (11. maaliskuuta 1922 – 2. marraskuuta 2009) oli espanjalainen näyttelijä. López Vázquez näytteli yli kahdessasadassa elokuvassa, muun muassa pääosia elokuvissa El pisito ja Mi querida señorita. Hän näytteli myös teatterissa ja televisiossa. Hän esiintyi muun muassa sarjoissa Los ladrones van a la oficina ja Serranon perhe, jossa hän esitti Fructuoso Martínez Lavinia (Fitin ja Chonin isää). Vuonna 2002 López Vázquez palkittiin elämäntyöstään Premio Nacional de Teatro -palkinnolla ja vuonna 2004 kunnia-Goya-palkinnolla (). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Espanjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
María Alfonsa Rosso

Maria Alfonsa Rosso on espanjalainen näyttelijä. Hän on muun muassa näytellyt Serranon perhe -televisiosarjassa Dona Adela Fernandezia, eli Lourditas Salgado nimisen hahmon äitinä. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Espanjalaiset näyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Olkkolan kartano

Olkkolan kartano on Savitaipaleella sijaitseva kartano. Kartanon nykyinen päärakennus on vuodelta 1906. Rakennus on suojeltu rakennussuojelulailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jurvanen, Pertti: Savitaipaleen Olkkolan Hovi 1688–2000. Kotka 2000. ISBN 952-91-2903-3 Luokka:Suomen kartanot Luokka:Savitaipaleen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen suojellut rakennukset
Abdel Gadir Salim

Abdel Gadir Salim () on sudanilainen muusikko. Hän on esiintynyt myös länsimaissa, ja hänen levytyksiään on julkaistu laajasti. Hän yhdistelee musiikissaan arabimaailman ja mustan Afrikan perintöjen vaikutteita. Abdel Gadir Salim syntyi Dillingissä ja opiskeli musiikkia Khartumissa. Hänen kanssaan kuullaan usein All-Stars-taustayhtyettä, mutta toisinaan hän esiintyy yksinkin itseään ud-nimisellä luutulla säestäen. Hän on myös tehnyt yhteistyötä entisen lapsisotilaan, nykyisen muusikko Emmanuel Jalin kanssa. Abdel Gadir Salim on muusikonuransa ohella työskennellyt koulun johdossa Tšadissa.Gateway of Africa == Lähteet == Luokka:Sudanilaiset muusikot Luokka:Udinsoittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Pippuriseitikki

Pippuriseitikki (Thaxterogaster causticus, syn. Cortinarius causticus) on okranvärinen seitikkilaji. Seitikki viihtyy sekä lehti- että havumetsissä. Maku on mieto, jalka ja heltat okran- tai sitruunankeltaisia. Seitikki on Keski-Euroopassa yleinen. Laji kasvaa myös Suomessa. == Lähteet == Luokka:Cortinariaceae
Emily Van Evera

Emily Van Evera on yhdysvaltalainen sopraano. Hän on saavuttanut mainetta erityisesti varhaisemman tuotannon, renessanssi- ja barokkimusiikin tulkitsijana. Minnesotassa syntynyt, myöhemmin Englantiin muuttanut Van Evera on konsertoinut ahkerasti niin Euroopassa kuin Pohjois-Amerikassakin. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Bach-cantatas.com: Emily van Evera Luokka:Sopraanot Luokka:Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Valjulimaseitikki

Valjulimaseitikki (Cortinarius mucifluus) on limalakkinen, keltainen seitikkilaji. Heltat ovat ruskeat, ja muuttuvat myöhemmin ruosteenvärisiksi. Jalka on vaalea. Seitikki kasvaa karuissa mäntymetsissä sekä myös kuusen seurassa. Seitikki on melko yleinen koko maassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Roger's Mushrooms Luokka:Seitikit
Nummilimaseitikki

Nummilimaseitikki (Cortinarius mucosus) on punertavanruskea ja limalakkinen seitikkilaji. Heltat ovat valkeat ja muuttuvat sienen vanhetessa kanelinvärisiksi. Jalka on valkoinen. Sieni viihtyy kuivissa männiköissä, mutta esiintyy myös tunturiseudulla. Nummilimaseitikki on yleinen koko Suomessa. == Lähteet == Luokka:Seitikit
Keltalimaseitikki

Keltalimaseitikki (Cortinarius delibutus) on kellertävä, suippolakkinen ja tahmea seitikkilaji. Se kasvaa kaikenlaisissa metsissä kohtalaisen yleisenä koko Suomessa. Jalka on pitkä ja valkoinen, ja siinä on keltaisia limalaikkuja. Sieni maistuu miedolta, mutta ruokasieni se ei kuitenkaan ole. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cortinarius delibutus, keltalimaseitikki @ Natural Fungi in Finland Luokka:Seitikit
Salolimaseitikki

Salolimaseitikki (Cortinarius stillatitius) on tumman- tai oliivinruskea limaseitikkilaji, jonka lakki on nimensä mukaisesti hyvin tahmea. Sieni kasvaa sekä kuusikoissa että lehtimetsissä. Lähin laji, johon sieni sekoitetaan usein on kangaslimaseitikki. Jalka on vaaleanviiruinen ja erittäin limainen. Heltat ovat harmaat tai valkoiset. Sieni on yleinen koko Suomessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Valokuva Stridvall Luokka:Seitikit
Ryppylimaseitikki

Ryppylimaseitikki (Cortinarius livido-ochraceus, aikaisemmin "ryppyinen limaseitikki") on tahmalakkinen, tummanruskealakkinen limaseitikki. Sen lakki vaalenee reunoja kohti, ja siinä on joskus myös violettia. Jalka on vaalea tai violetti ja hyvin limainen. Sieni kasvaa pyökkimetsissä harvinaisena Etelä- Suomen lehdoissa. Lähisukulainen on kangaslimaseitikki, joka on paljon yleisempi. == Lähteet == Luokka:Seitikit
Valeseitikki

Valeseitikki (Leucocortinarius bulbiger, aikaisemmin "valkoseitikki") on valeseitikkeihin kuuluva sukunsa ainoa sienilaji. Se on väriltään punertavanruskea. Lakki on 4–12 senttimetriä leveä, aluksi puolipallomainen ja myöhemmin laakeneva. Lakin reunat ovat sisäänkiertyneitä. Malto on valkoista. Heltat ovat melko tiheät ja kermanväriset. Itiöpöly on valkoista. Sienen jalka on valkoinen ja 4–10 senttimetriä pitkä. Jalan tyvessä on selvästi erottuva mukula. Sienen haju ja maku on mieto, mutta se ei ole ruokasieni. Valeseitikki kasvaa melko yleisenä Etelä- ja Keski-Suomen ravinteikkaissa havu- ja sekametsissä. Sieni on kalkinsuosija, ja sen kasvuaika on elokuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. Vuonna 2024 julkaistun tutkimuksen perusteella valeseitikki kuuluu Amanitaceae-heimoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla== * Valeseitikki (Leucocortinarius bulbiger) Luokka:Amanitaceae
Caron Barnes

Caron WuotilaCaron Barnes: Vuosi naimisissa ja unelmakoti Iltalehti.fi (o.s. Barnes, ent. Barnes-Berg, s. 1961 Yhdistynyt kuningaskunta) on suomenbrittiläinen näyttelijä, laulaja ja malli. Hänen vanhempansa olivat syntyjään jamaikalaisia. Barnes varttui kuusilapsisessa yksinhuoltajaperheessä Boltonin tekstiiliteollisuuskaupungissa Manchesterin lähellä, jossa äiti toimi kotiompelijana. Barnes muutti Suomeen 1980-luvun alussa ja alkoi työskennellä Helsingin Hotelli Vaakunan ylimmän kerroksen Sky Barissa DJ:nä ja laulajana. Barnes on esiintynyt suomalaisissa elokuvissa Tupla-Uuno ja Vääpeli Körmy – taisteluni. Vuonna 1993 hän esiintyi televisiossa Kivikasvot Show’ssa. Hän on ollut mukana myös musikaalituotannoissa, joita ovat Tampereen Teatterin Rent (1998) sekä Helsingin Kaupunginteatterin Stand By Me (2003) ja Hairspray (2005). Caron Barnes on julkaissut kaksi albumia. Ensimmäinen niistä, Caron (1986), syntyi Tukholmassa etupäässä ruotsalaisvoimin, toinen albumi You’ll Always Have a Friend (1992) Lontoossa tuottajanaan britannianintialainen Biddu, jonka New Musical Express -lehti nimesi 20 vuotta myöhemmin maailman kaikkien aikojen 50 tärkeimmän äänilevytuottajan joukkoon. ==Yksityiselämä== Barnesilla on kaksi vuosituhannen vaihteen tienoilla syntynyttä poikaa aiemmasta avioliitostaan Claës-Eric Bergin kanssa. Hänen nykyinen aviomiehensä on Petri Wuotila. == Diskografia == === Albumit === * Caron (Megafon, 1986) * You’ll Always Have a Friend (Epic Records, 1992) == Lähteet == Luokka:Britanniansuomalaiset Luokka:Suomen britit Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Monivyöseitikki

Monivyöseitikki (Phlegmacium triumphans, syn. Cortinarius triumphans, aikaisemmin "monivöinen seitikki") on kellanruskea, tahmainen seitikkilaji, jonka jalassa erottuu suojuksen jätteitä. Sieni on koivun seuralainen, ja kasvaa lehtimetsissä, lehdoissa ja metsänreunoilla. Sieni on hyvä ruokasieni, mutta sitä on varottava sekoittamasta myrkyllisiin seitikkilajeihin, kuten suippumyrkkyseitikkiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: monivyöseitikki (Cortinarius triumphans) * Luontoportti: Monivyöseitikki Cortinarius triumphans * Luonnossa.org: Monivyöseitikki (Cortinarius triumhans) * Cortinarius triumphans, monivyöseitikki @ Natural Fungi in Finland Luokka:Cortinariaceae Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Myrkkyherkkusieni

Myrkkyherkkusieni (Agaricus xanthodermus) on herkkusieniin kuuluva myrkyllinen, valkoinen herkkusienilaji. Sen tunnistaa parhaiten koskettamalla, kosketuskohdat kellertyvät. Sieni myös haisee musteelta, varsinkin kiehautettaessa. Sillä on jalassaan paksu rengas. Heltat ovat ensin punertavat, sienen vanhetessa mustat. Jalka on valkoinen. Myrkkyherkkusieni on myrkyllinen, se aiheuttaa pahoivointia ja voimakkaita vatsanväänteitä. Sieni kasvaa kalkkipitoisella maalla. Ei ole varmaa esiintyykö sientä ollenkaan Suomessa. Myrkkyherkkusienen erottaa syömäkelpoisista herkkusienistä myös maun avulla. Siinä missä ruoaksi kelpaavien herkkusienten maku on mieto, myrkkyherkkusienen maku on hyvin epämiellyttävä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Medicinal Mushrooms: Agaricus xanthodermus Luokka:Herkkusienet Luokka:Myrkkysienet