EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nemo (nimi)

Nemo on etunimi, jota Suomessa käytetään yleensä miehennimenä. Sana nemo tulee latinasta, ja sen merkitys on ’ei kukaan’. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Nemo on toukokuuhun 2024 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 290–310 miehellä ja noin 10–30 naisella. Suurin osa heistä on syntynyt 2000- tai 2010-luvulla. Nemo-nimen yleistymiseen on luultavasti vaikuttanut animaatioelokuva Nemoa etsimässä (2003).Mattfolk, Leila: Namnmode och populärkultur. – Yliopiston nimipäiväalmanakka 2020, s. 63\. Helsinki: Helsingin yliopisto, 2019. Nemo-nimi ei ole mukana almanakassa, mutta Helsingin yliopiston almanakkatoimiston virallisessa kissojen nimipäiväkalenterissa Nemon nimipäivä on 11. toukokuuta. == Tunnettuja Nemoja == * Nemo Asumalahti (s. 2002), suomalainen futsalpelaaja * Nemo Mettler (s. 1999), Nemo, sveitsiläinen laulaja ja euroviisuvoittaja * Nemo Nokkosmäki (s. 1970), suomalainen jääkiekkoilija, rullakiekkoilija ja valmentaja Nemo salanimenä * Nemo Rossi, Mika Rissasen (s. 1978) ja Juha Tahvanaisen (s. 1953) käyttämä kirjailijanimi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Nemo (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Kim Je-deok

Kim Je-deok (; s. 12. huhtikuuta 2004) on eteläkorealainen jousiampuja ja olympiavoittaja. Kim aloitti jousiammunnan vuonna 2013. Kim varmisti huhtikuussa 2021 olympiapaikan Tokion olympialaisiin Etelä-Korean kansallisissa karsintakilpailuissa. Kesäkuussa hän osallistui ensimmäisen kerran kansainväliseen kilpailuun, kun hän oli mukana Etelä-Korean ja Japanin välisessä Aasian-cupissa. Kim voitti koko kilpailun, ja finaalissa hän kukisti eteläkorealaisen Kim Woo-jinin. Kimin ensimmäinen kilpailu Tokion olympialaisissa oli miesten yksilökilpailun sijoituskierros. Hän oli kisojen nuorin jousiampuja ja kierroksen paras. Hän voitti Yhdysvaltain Brady Ellisonin kuudella pisteellä. Sekajoukkueiden kilpailuun Kim osallistui An Sanin kanssa. Sekajoukkueet olivat ensimmäistä kertaa mukana olympialaisten ohjelmassa. Eteläkorealainen pari voitti loppuottelussa alankomaalaiset Gabriela Schloesserin ja Steve Wijlerin 5–3. Kimin toinen olympiakulta tuli miesten joukkuekisasta, missä Etelä-Korean joukkuessa ampuivat myös Oh Jin- hyek ja Kim Woo-jin. Yksilökilpailujen pudotuspelikierroksilla Kim kuitenkin koki tappion saksalaiselle Florian Unruhille jo turnauksen 2. kierroksella. Pariisin olympialaisissa 2024 Kim sai kolmannen olympiakultansa voittamalla joukkuekilpailun yhdessä Kim Woo-jinin ja Lee Woo-seokin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kim Je-deok Maailman jousiammuntaliiton kotisivuilla Luokka:Eteläkorealaiset jousiampujat Luokka:Eteläkorealaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fallujan taistelu

Fallujan taistelu voi tarkoittaa seuraavia asioita: *Fallujan ensimmäinen taistelu huhti-toukokuussa 2004 *Fallujan toinen taistelu marras-joulukuussa 2014 *Fallujan taistelu (2016) Isis-järjestöä vastaan touko-kesäkuussa 2016
An San

An San (; s. 27. helmikuuta 2001) on eteläkorealainen jousiampuja ja kolminkertainen olympiavoittaja. An kilpaili ensimmäisen kerran Jousiammunnan maailmancupissa vuonna 2019. Berliinin osakilpailuissa hän voitti sekä naisten yksilökilpailun että sekajoukkueiden kilpailun. Maailmancupin yhteispisteissä hän oli kuudes. Saman vuoden aikana An osallistui Aasian- mestaruuskilpailuihin, joissa hän sijoittui yksilökilpailussa kuudenneksi. An ampui huhtikuussa 2021 itselleen olympiaedustuspaikan Etelä-Korean kansallisissa karsintakilpailuissa. Tokion olympialaisten naisten rankingkierroksella An ampui uuden olympiaennätyksen, 680 pistettä. Ennätys ylitti seitsemällä pisteellä ukrainalaisen Lina Herasymenkon tekemän tuloksen, jonka hän oli tehnyt Atlantassa 1996. Sekajoukkueiden kilpailuun An osallistui Kim Je-deokin kanssa. Sekajoukkueet olivat ensimmäistä kertaa mukana olympialaisten ohjelmassa. Eteläkorealainen pari voitti loppuottelussa alankomaalaiset Gabriela Schloesserin ja Steve Wijlerin 5–3. Anin toinen kulta tuli joukkuekilpailusta, jossa Etelä-Korea voitti loppuottelussa Venäjän olympiakomitean joukkueen 6–0. Anin kanssa Etelä-Korean joukkueessa ampuivat Jang Min-hee ja Kang Chae-young. An voitti kolmannen kultansa yksilökilpailusta, kun hän voitti loppuottelussa venäläisen Jelena Osipovan 6–5. An oli ensimmäinen eteläkorealainen, joka sai kolme olympiakultaa yksistä kesäkisoista. == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset jousiampujat Luokka:Eteläkorealaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cayden Primeau

Cayden Primeau on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti joka pelaa NHL:n Montreal Canadiensin organisaatiossa. Hän pelannee pääasiassa seuran AHL- joukkue Laval Rocketissa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Montreal Canadiensin pelaajat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Javad Foroughi

Javad Foroughi (; s. 11. syyskuuta 1979 Ilam, Iran) on iranilainen ampuja ja olympiavoittaja. Foroughi aloitti harjoittelemaan ammattimaisesti kesäkuussa 2017. Hän oli kuusi vuotta aiemmin ensimmäinen kokeillut pistooliammuntaa, ja yliopistoaikana hän oli harrastanut kivääriammuntaa. Irania hän edusti ensimmäisen kerran vuonna 2018. Aasian kisoissa Foroughi sijoittui 21:ksi sekä MM-kilpailuissa 71:ksi ja sekajoukkueiden sarjassa 30:ksi. Aasian- mestaruuskilpailuissa 2019 Foroughi voitti kaksi pronssia, miesten ilmapistoolin sekä sekajoukkueiden 10 metrin kilpailusta. Hän kilpaili myös urheilupistoolin 25 metrin sarjassa ja 25 metrin isopistoolissa. Urheilupistoolissa hän sijoittui viidenneksi ja isopistoolissa kuudenneksi. Foroughin kansainvälinen vuoden 2021 kilpailukausi alkoi hyvin, sillä hän voitti 10 metrin ilmapistoolissa sekä New Delhin että Osijekin osakilpailut. Sekajoukkueissa hän sijoittui New Delhissä toiseksi ja Osijekissa kolmanneksi sekä miesten ilmapistoolin joukkuekilpailussa Osijekissa kolmanneksi. Tokion olympialaisissa Foroughi voitti 10 metrin ilmapistoolissa olympiakultaa. Hänen tuloksensa 244,8 pistettä oli myös olympiaennätys. Foroughista tuli 41-vuotiaana Iranin olympiahistorian vanhin mitalisti. Mahmoud Namdjou oli voittanut 38-vuotiaana pronssia Melbournessa 1956. == Lähteet == Luokka:Iranilaiset ampujat Luokka:Iranilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Love (nimi)

Love on etunimi, jota käytetään sekä miehen että naisen nimenä. Ruotsissa Love on tyypillisesti miehennimi; sitä pidetään Lovisan ja Lovan maskuliinisena vastineena. Englantilaisella kielialueella Love on puolestaan naisennimi, joka perustuu rakkautta merkitsevään sanaan love. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Love on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 80–90 miehellä ja noin 40–50 naisella. ==Nimipäivä== Ruotsin almanakassa Loven nimipäivä on 2. lokakuuta. ==Tunnettuja Loveja== * Carl Jonas Love Almqvist (1793–1866), ruotsalainen kirjailija * Jennifer Love Hewitt (s. 1979), yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tuottaja ==Kuvitteellisia Loveja== * Love Löfström, henkilöhahmo televisiosarjassa Onnea onkimassa; Alexin ja Annan poika ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Unto Kinnula

Unto Johannes Kinnula (s. 25. heinäkuuta 1955 Reisjärvi, Pohjois-Pohjanmaa) on suomalainen taidemaalari. Kinnula alkoi maalata 1970-luvun alussa muotokuvia, kuten Marja-Liisa Kirvesniemen, Juha Miedon, Kyösti Kallion ja muiden tunnettujen henkilöiden muotokuvia. Kallion muotokuva on nähtävillä Nivalan kaupungintalossa. Kinnulan maalaus Jixystä (1985), Matti Saarasen ohjastamasta voittajahevosesta,Kaustisen ravit on Kaustisen raviratakeskuksen ravintolakatsomon seinällä Kaustisella, Nikulan kylässä. Muotokuvien ohella Kinnulan öljymaalauksissa on luontoaiheita. Vuosina 1981-1982 hän oli Limingan taidekoulussa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1955 syntyneet
Opaalisilmä

Opaalisilmä (Girella nigricans) on ruoriahveniin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Pohjois-Amerikan länsirannikolta. ==Koko ja ulkonäkö== Opaalisilmä voi kasvaa suurimmillaan 66 cm pitkäksi. Laji on ruumiinrakenteeltaan soikeanmuotoinen ja pää on tylppä. Kalan huulet ovat paksut ja silmät ovat suuret ja siniset. Opaalisilmän selkäevä on pitkä, rinta- ja vatsaevät melko lyhyet ja pyrstöevä on tasapäinen. Suomut ovat kalalla pienet ja paksut ja väriltään sinertävän taiharmahtavan vihreät. Selkäevän alla on vaaleampi laikku. Nuoret opaalisilmät ovat selästään sinisiä ja vatsastaan harmaita. ==Levinneisyys ja elintavat== Opaalisilmää esiintyy Kaliforniasta Baja Californiaan ja geneettisesti erillinen populaatio Kalifornianlahdelta, jota toisinaan pidetään omana lajinaan Girella simplicidens. Laji elää vuorovesialueilla leväkasvustoissa ja vuorovesilammikoissa suurina parvina. Se voi hengittää happea myös ilmasta. Opaalisilmän ravintoa ovat erityisesti levät, mutta se voi syödä myös selkärangattomia eläimiä. Opaalisilmä on hyvä ruokakala ja suosittu vapaa-ajankalastuksen kohde. ==Lähteet== Luokka:Aurinkoahvenkalat
Capitoliumin Venus

Capitoliumin Venus on Musei Capitolinissa esillä oleva Venuksen patsas. Patsas esittää luonnollisen kokoista alastonta naista ja edustaa tyyppiä Venus Pudica eli siveellinen Venus. Tämän tyypin Venus on juuri noussut kylvystä ja peittää toisella kädellään häpynsä ja on nostanut toisen kätensä rinnalle. Patsas on antiikin roomalainen kopio kreikkalaisesta alkuperäisteoksesta. Capitoliumin Venusta pidetään yleisesti antiikin kuvanveistotaiteen mestariteoksena.https://web.archive.org/web/20110611052106/http://www.nga.gov/exhibitions/venusinfo.shtmhttps://www.nga.gov/content/dam/ngaweb/exhibitions/pdfs/venus.pdf Capitoliumin Venus löydettiin paavi Klemens X:n kaudella vuosien 1670–1676 välillä. Teos löydettiin Roomasta antiikin aikaisen rakennuksen jäänteistä läheltä San Vitalen kirkkoa. Löytöön kuului myös muita patsaita. Rakennuksen jäänteet olivat Stazin suvun hallussa ja he omistivat patsaan vuoteen 1752.https://books.google.fi/books?id=LeE4CQAAQBAJ&pg;=PA241 Paavi Benedictus XIV osti teoksen Stazin suvulta ja laitatti sen näytteille Musei Capitoliniin. Ranskalaiset veivät sen mukanaan Pariisiin vuonna 1797, missä Napoleon esitteli sitä voiton paraatisaan. Se palautettiin Roomaan vuonna 1816, missä se on ollut siitä lähtien näytteillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Statue of “Capitoline Venus”. Musei Capitolini. Luokka:Antiikin veistokset
Vito Dell’Aquila

Vito Dell’Aquila (3. marraskuuta 2000 Mesagne, Italia) on italialainen taekwondoin ja olympiavoittaja. Dell’Aquila oli lapsena hyvin ujo, minkä takia hänen itsepuolustuslajeista pitänyt isänsä laittoi hänen vuonna 2008 Roberto Baglivon salille. Dell’Aquilan mukaan itsepuolustuslajiin keskittynyt koulu teki hänelle hyvää, sillä hän pystyi viettämään aikaa muiden ikäistensä kanssa eikä hän enää istunut vain yksinään opiskelemassa. Dell’Aquila nousi jo juniori-ikäisenä maailman huipulle, ja vuonna 2014 hän voitti alle 15-vuotiaiden kadettien maailmanmestaruuden. Nuorten Euroopan-mestaruuden hän voitti vuosina 2015 ja 2017 sekä alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2017. Dell’Aquila sijoittui pronssille vuoden 2017 MM-kilpailuissa ja EM-kilpailuissa 2018. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi kolmannelle kierrokselle ja EM-kilpailuissa 2021 toiselle kierrokselle. Dell'Aquila voitti kultaa Tokion olympialaisissa vuonna 2021. Loppuottelussa hän löi tunisialaisen Mohamed Khalil Jendoubi 16–12. == Lähteet == Luokka:Italialaiset taekwondoinit Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tarja Heino

Tarja Heino (s. 1956) on suomalainen sosiaalityöstä väitellyt valtiotieteen tohtori, joka on työskennellyt pitkään lastensuojeluun liittyvissä tutkimus- ja kehittämistehtävissä Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksella ja sen edeltäjässä. Vuodesta 2017 lähtien hänen tehtävänimikkeensä on ollut tutkimusprofessori. Heino valmistui Tampereen yliopistosta yhteiskuntatieteiden maisteriksi sosiaalipolitiikan oppiaineesta 1982. Hän jatkoi Helsingin yliopistossa opintoja sosiaalityön aihepiiristä valmistuen valtiotieteen lisensiaatiksi (1994) ja tohtoriksi (1997). Hänen suomenkielinen väitöskirjansa (1997) käsitteli lastensuojelun asiakkuutta. Tutkimustyö oli otsikoitu Asiakkuuden hämäryys lastensuojelussa. Sosiaalityöntekijän tuottama määritys lastensuojelun asiakkaaksi. Heino on Tampereen yliopiston sosiaalityön ja lastensuojelututkimuksen dosentti (2009-). Heino on tutkinut haavoittavissa oloissa, erityisesti sijoitettuna elävien lasten hyvinvointikokemuksia ja toiminut näiden lasten hyvinvoinnin seurannan vahvistamiseksi. Hän on osallistunut valtakunnallisen sosiaalityön yliopistoverkosto SosNetin tohtorikoulutuksiin sosiaalityöhön ja lastensuojeluun liittyvien tutkimushankkeiden ohjaajana ja tukijana. Heino on ollut haastateltavana joukkotiedotusvälineissä muun muassa lastensuojeluilmoituksiin ja lasten sijoituksiin liittyvistä teemoista. Hän tuonut esille esimerkiksi tutkimustensa perusteella, että vuonna 1999 syntyneiden nuorten ikäluokasta jopa 5,8 prosenttia on mennessä jossain vaiheessa elämäänsä 17. ikävuoteen mennessä ollut sijoitettuna (kodin ulkopuolelle). Kolmasosa heistä oli ollut sijoitettuna yli puolet elämästään. 2000-luvulla kiireellisesti sijoitettujen lasten tai nuorten lukumäärä on kasvanut huomattavasti. Vuonna 2017 kodin ulkopuolelle oli Suomessa sijoitettuna noin 18 000 lasta ja nuorta, joista kiirellisesti sijoitettuja oli noin 4 000. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sosiaalipoliitikot Luokka:Terveyden ja hyvinvoinnin laitos Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kykladientylppänokkakyy

Kykladientylppänokkakyy eli schweizerinkyy eli meloksenkyy (Macrovipera schweizeri) on kyykäärmeiden heimoon ja Macrovipera-sukuun kuuluva käärmelaji, jota esiintyy luonnonvaraisena Kreikassa Miloksen, Kimoloksen, Polýaigoksen ja Sífnoksen saarilla. Sen myrkky tappaa ihmisen hyvin nopeasti, ellei ihminen saa apua ajoissa. Kykladientylppänokkakyytä pidettiin aiemmin levantinkyyn (Macrovipera lebetinus, aik. Vipera lebetina) alalajina. == Lähteet == Luokka:Kyykäärmeet Luokka:Uhanalaiset matelijat
Matti Vuento

Matti Vuento (s. 1947 Kemi) on biokemisti, Jyväskylän yliopiston biokemian emeritusprofessori ja tietokirjailija. Hänelle myönnettiin vuonna 2008 Jyväskylän yliopistosäätiön innovaatiopalkinto. Hänen teoksensa Virukset oli ehdokkaana Vuoden tiedekirja -palkinnon saajaksi vuonna 2016, ja hän sai 2023 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon teoksesta Virus, joka pysäytti maailman. Matti Vuento on sähköinsinööri/eräkirjailija Pentti Vuennon poika. == Julkaisut == * * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kalle Haatanen: Virusten maailma. Haastattelu. Yle areena. 2016 * Kalle Haatanen: Myrkkyjen maailma. Haastattelu. Yle areena. 2017 Luokka:Suomalaiset biokemistit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saajat
Laurence Fox

Laurence Fox (s. 26. toukokuuta 1978 Leeds, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen näyttelijä ja oikeistopoliitikko. Näyttelijänä hänet tunnetaan parhaiten James Hathawayn roolista vuosina 2006–2015 rikossarjassa Komisario Lewis. Sittemmin Fox on tullut tunnetuksi kansallismielisenä oikeistopoliitikkona. Vuonna 2020 hän perusti Reclaim- puolueen, joka sanoo ajavansa brittiläisten arvojen kunnioittamista ja vastustavansa niin sanottua cancel-kulttuuria. Foxin sanomiset ovat herättäneet kohuja, ja jotkut pitävät häntä rasistisena. Hän on kehottanut ihmisiä olemaan noudattamatta turvavälejä koronaviruspandemian aikaan. Vuonna 2021 Fox pyrki Lontoon pormestarinvaalissa Lontoon pormestariksi, mutta ei tullut valituksi. Hän sai vaalissa 1,9 prosenttia annetuista äänistä. Näyttelijä James Fox on Laurence Foxin isä. Laurence Fox oli naimisissa vuosina 2007–2012 laulaja-näyttelijä Billie Piperin kanssa. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Brittiläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katrina Lehis

Katrina Lehis (s. 19. joulukuuta 1994 Haapsalu) on virolainen miekkailija, olympiavoittaja ja Euroopan mestari. Hänen aseensa on kalpa. Tokion olympialaisissa 2020 Lehis oli mukana Viron joukkueessa, joka voitti kultaa kalvan joukkuekilpailussa. Kalvan yksilökilpailussa hän voitti olympiapronssia . Lisäksi hän on voittanut Euroopan mestaruuden Novi Sadissa vuonna 2018. Joukkuekilpailussa hän on saavuttanut EM-hopeaa Montreaux’ssa vuonna 2015 ja Euroopan kisoissa 2015.https://esbl.ee/biograafia/Katrina_LehisOlympediahttps://fie.org/athletes/24108 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Virolaiset miekkailijat Luokka:Virolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Basilisk

Basilisk voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Basilisk, manga, josta on tehty myös animesovitus * Basilisk, The Legendary Pink Dots -yhtyeen albumi ;Britannian kuninkaallinen laivasto * HMS Basilisk (1695), 4-tykkinen mörssärivene * HMS Basilisk (1740), Basilisk-luokan 4-tykkinen mörssärivene * HMS Basilisk (1759), Infernal-luokan 8-tykkinen mörssärivene * HMS Basilisk (1779), 14-tykkinen sluuppi * HMS Basilisk (1801), Bloodhound-luokan 12-tykkinen tykkipriki * HMS Basilisk (1822), 6-tykkinen kutteri * HMS Basilisk (1848), siipiratassluuppi * HMS Basilisk (1889), Beagle-luokan teräksinen potkurisluuppi * HMS Basilisk (1910), Beagle-luokan hävittäjä * HMS Basilisk (H11), B-luokan hävittäjä * HMS Basilisk (tukikohta) Port Moresbyn laivastotukikohta == Katso myös == * Basiliski (täsmennyssivu)
Yūto Horigome

Yūto Horigome (; s. 7. tammikuuta 1999 Tokio, Japani) on japanilainen ammattirullalautailija ja olympiavoittaja. Horigome tutustui rullalautailuun isänsä kautta, joka oli myös rullalautailija. Horigome itse aloitti lajin harrastuksen kuusivuotiaana. Hän muutti vuonna 2016 Los Angelesiin keskittyäkseen lajiin paremmin. Horigomesta tuli toukokuussa 2019 virallisesti ammattilaislautailija, jolloin hän sai myös Shane O’Neillin April Skateboards -merkille oman laudan. X Games -kilpailuihin Horigome osallistui ensimmäisen kerran vuonna 2017, jolloin hän sijoittui streetissä yhdeksänneksi. Seuraavana vuonna hän oli neljäs sekä sijoittui X Games Europe -kilpailussa neljänneksi ja X Games Oceania -kilpailussa viidenneksi. Horigome kilpaili vuonna 2019 myös kolmassa X Games -tapahtumassa. Minneapolisin X Gamesin hän voitti ja palkittiin toiseksi parhaasta trikistä. X Games Asiassa Horigome sijoittui kolmanneksi ja X Games Europessa kuudenneksi. Rio de Janeirossa vuonna 2018 järjestetyissä MM-kilpailuissa Horigome oli streetissä kahdeksas. Seuraavana vuonna São Paulossa hän oli hopealla. Maailmanmestaruuden hän voitti Roomassa 2021. MM-kilpailu järjestettiin vain puolitoista kuukautta ennen olympialaisia, mihin kaikki mitalistit varmistivat myös pääsynsä. Tokion MM- kilpailuissa 2023 hän oli kolmas. Rullalautailu oli mukana ensimmäistä kertaa vuonna 2021 pidetyissä Tokion olympialaisissa. Ensimmäisenä lajina pidettiin miesten street, jonka Horigome voitti. Hänestä tuli näin ensimmäinen rullalautailun olympiavoittaja. Hän uusi voittonsa myös Pariisin olympialaisissa, jossa hän nousi viimeisellä tempullaan kilpailun johtoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Horigome Nike SB:n sivuilla Luokka:Japanilaiset rullalautailijat Luokka:Japanilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Napialan nahkatehdas

Napialan nahkatehdas oli Janakkalan Tervakoskella vuosina 1880–1991 toiminut nahkatehdas. Tehdas sai alkunsa Salomon Waaran vuonna 1880 perustamasta nahkurinverstaasta. Tehdas valmisti erilaisia nahkatuotteita, muun muassa hevosvaljaita, reppuja, rukkasia ja suksi- ym. nahkaremmejä. 1920-luvulla tehtaan johtoon tuli Salomon Waaran poika Oskar Waara ja yrityksen nimeksi tuli Napialan Nahkatehdas Oy. Tehtaan toiminta laajeni 1930-luvulla ja uuden tehdasrakennuksen rakennustyö alkoi 1933. Tehtaan toiminta siirtyi rakennustöiden ajaksi väliaikaisesti Tampereelle Oskar Waaran siellä omistamalle Pyynikin nahkatehtaalle. Vuonna 1937 valmistui punatiilinen kaksikerroksinen tehdasrakennus, jota laajennettiin vielä 1940-luvulla. Oskar Waaran jälkeen tehtaan johtoon tuli hänen poikansa Erkki Waara (1924–1988) ja yritys toimi viimeksi Napiala Oy:n nimellä. Nahkatehtaan toiminta alkoi sitten hiipua uusien materiaalien syrjäyttäessä nahkan ja autojen ja traktorien yleistymisen vähentäessä hevosvaljaiden kysyntää. Tehdas lopetti toimintansa vuonna 1991.Elämää Janakkalassa. Napialan nahkatehdas: Trendiasumista Tervakoskella, Tarinoita Janakkalasta 12.6.2015Waaran ja Göranssonien sukua - viikinkien jäljillä 26.8.2009 : Napialan Nahkatehdas Oy Entisestä tehdasrakennuksesta vuokrataan nykyisin varasto-, harraste- ja työtilaa. Rakennuksessa on varastoja, loftasuntoja, käsityöverstaita, bändien harjoitustiloja ja autotalleja.Napialan tehtaan verkkosivut == Lähteet == Luokka:Suomen teollisuushistoria Luokka:Janakkalan rakennukset ja rakennelmat
Ympyrät & kivet

Ympyrät & kivet on Rax Rinnekankaan ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen draamallinen dokumenttielokuva vuodelta 2016. Elokuva on luova dokumentti, jonka teemoja ovat kaipaus, pelot sekä itseymmärrys. Elokuvassa mies ja nainen matkustavat eri maissa etsien toisesta jotain, joka täydentäisi heidät. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Rax Rinnekankaan ohjaamat elokuvat
Ouyang Xiu

Ouyang Xiu (1007 Luling, Jiangxi, Kiina – 1072 Ruyi, Anhui, Kiina) oli kiinalainen kirjailija, köyhän perheen poika. Hän suoritti virkatutkinnon ja toimi viroissa maaseudulla. Ouyang Xiu oli vuodesta 1054 hovin kirjallisen osaston Hanlinin jäsen. Myöhemmin hänestä tuli oikeus- ja sotaministeri. Hän joutui kuitenkin useita kertoja epäsuosioon. Hän kirjoitti runojen lisäksi proosarunoja ja esseitä ja oli mukana virallisessa historiankirjoituksessa. ==Suomennetut runot== LähdeHsiu Ou-yang, myös muodossa: Ouyang Xiu, Linkki maailman runouteen, runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 19.7.2021, viitattu 25.7.2021 ;Antologioissa * Syksyn ääni, suom. ja toim. Pertti Nieminen, Helsinki: Otava 1966 * Syvän tuulen teillä: monikulttuurisen kirjallisuuden antologia, toim. Ulla Lappalainen, Helsinki: Opetushallitus ISBN 952-13-1814-7 * Veden hohde, vuorten värit: Kiinan runoutta, suomentaja Pertti Nieminen, Helsinki: Otava 1987 ISBN 951-1-09848-9 ;Runot * Auringon laskiessa istun ikkunan ääressä, suom. Pertti Nieminen, teoksissa Syksyn ääni ja Veden hohde, vuorten värit * Ch'u-choun humaltuneen vanhuksen huvimajassa kirjoitettu, suom. Pertti Nieminen, teoksissa Syksyn ääni ja Veden hohde, vuorten värit * Humaltuneen Vanhuksen huvimaja, suom. Pertti Nieminen, julkaisussa Parnasso 1957; nro 1 sekä teoksissa Syksyn ääni ja Veden hohde, vuorten värit * Kevät saartaa Ylenpalttisen ilon paviljongin: I–III, suom. Pertti Nieminen, teoksissa Syksyn ääni ja Veden hohde, vuorten värit * Laulava kaskas, suom. Pertti Nieminen, teoksissa Syksyn ääni ja Veden hohde, vuorten värit * Syksyn ääni, suom.Pertti Nieminen, julkaisussa Parnasso 1957; nro 1 sekä Syksyn ääni ja Veden hohde, vuorten värit * Sävelmään "Ajattelen sinua kauan" (tz'u), suom. Pertti Nieminen, teoksissa Syksyn ääni, Veden hohde, vuorten värit ja Syvän tuulen teillä * Sävelmään "Paluulaulu" (tz'u), suom. Pertti Nieminen, teoksissa Syksyn ääni ja Veden hohde, vuorten värit * Sävelmään "Sheng ch'a tzu" (tz'u), suom. Pertti Nieminen, teoksissa Syksyn ääni ja Veden hohde, vuorten värit ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kiinalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1007 syntyneet Luokka:Vuonna 1072 kuolleet
Anna Kiesenhofer

Anna Kiesenhofer (s. 14. helmikuuta 1991) on itävaltalainen maantiepyöräilijä. Hän voitti olympiakultaa maantieajossa Tokiossa 2021. Hän sijoittui Tour de l'Ardèchessa toiseksi vuonna 2016 (ja voitti kolmannen etapin) ja kolmanneksi vuonna 2020. Hän kilpaili Lotto Soudal -ammattilaistallissa kauden 2017 mutta ei sen jälkeen osallistunut aktiivisesti ammattilaiskiertueelle ennen kuin vuonna 2023 Israel Premier Tech Roland -juokkueessa. Tokion olympialaisten maantieajossa Kiesenhofer lähti muutaman muun pyöräilijän kanssa karkumatkalle jo kilpailun alussa, ja etumatka pääjoukkoon oli parhaimmillaan yli kymmenen minuuttia. Hän pudotti vauhdistaan kaksi muuta kärkipyöräilijää, Israelin Omer Shapiran ja Puolan Anna Plichtan 41 kilometriä ennen maalia ja voitti lopulta yli minuutilla hopealle pyöräilleen Alankomaiden Annemiek van Vleutenin. Kiesenhofer on voittanut Itävallan-mestaruuden aika-ajossa 2019, 2020, 2021, 2023 ja 2024 sekä maantieajossa 2019 ja 2024. EM-kilpailujen aika-ajossa hän on ollut viides 2019 ja 2022, kuudes 2023 sekä seitsemäs 2021. MM-kilpailujen aika-ajossa hän oli kymmenes 2022 ja viidestoista 2023. Hän saavutti "ylämäkiaika-ajon" ("Championnats d'Europe des Grimpeurs") EM-pronssia 2023. Hän voitti Chrono Féminin de la Gatineau -kilpailun ja Chrono des Nationsin 2023. Kiesenhofer valmistui maisteriksi Cambridgen yliopistosta vuonna 2012 ja väitteli matematiikan tohtoriksi vuonna 2016. Hän toimii tutkijana Lausannen yliopistossa. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Itävaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wilfred Owen

Wilfred Owen (1893 Oswestry, Shropshire, Britannia – 1918 Ranska) oli brittiläinen runoilija. Hän kuoli Ranskassa ensimmäisessä maailmansodassa käydyssä taistelussa. Owen meni vapaaehtoisena 1915 armeijaan ja kaatui viikko ennen sodan päättymistä. Hän ystävystyi Siegfried Sassoonin kanssa, sai tältä vaikutteita ja kirjoitti sodan julmasta todellisuudesta runoissaan ja kirjeissään. ==Suomennetut runot== Simo Liikasen suomentamia runoja on teoksessa Kirjat jotka muuttivat maailmaa. Helsinki: Ajatus Kirjat, 2010 ISBN 978-951-20-8144-8 (Runot on kirjoitettu 1917 ja julkaistu teoksessa Poems, 1920)Wilfred Owen, Linkki maailman runouteen, runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 19.7.2021, viitattu 25.7.2021 * Dulce et decorum est * Outo tapaaminen: katkelma ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset runoilijat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Omer Shapira

Omer Shapira (s. 9. syyskuuta 1994) on israelilainen maantiepyöräilijä. Hän on voittanut useita maansa mestaruuksia. Hän sijoittui Kalifornian ympäriajossa kahdeksanneksi vuonna 2019. Hän sijoittui Italian ympäriajossa 21:nneksi vuonna 2019 ja 29:nneksi vuonna 2020. Hän sijoittui 24:nneksi Tokion olympialaisten maantieajossa 2021 oltuaan pitkään parhaimmillaan yli kymmenen minuutin irtiotossa kilpailun lopulta voittaneen itävaltalaisen Anna Kiesenhoferin ja puolalaisen Anna Plichtan kanssa. Samojen kisojen aika-ajossa hän sijoittui 15:nneksi. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna Plichta

Anna Plichta (s. 10. helmikuuta 1992 Wadowice) on puolalainen maantiepyöräilijä. Hän edusti BCT City Ljubljana -joukkuetta vuonna 2016, WM3 Energietä 2017, Boels Dolmans Cycling Teamia 2018, Trek-Segafredoa vuosina 2019–2020 ja viimeisellä ammmattiaiskaudellaan 2021 Lotto Soudal -tallia. Plichta sijoittui 27:nneksi Tokion olympialaisten maantieajossa 2021 oltuaan pitkään parhaimmillaan yli kymmenen minuutin irtiotossa kilpailun lopulta voittaneen itävaltalaisen Anna Kiesenhoferin ja israelilaisen Omer Shapiran kanssa. Samojen kisojen maantieaika-ajossa Plichta sijoittui 24:nneksi. Hän edusti Puolaa myös MM-kilpailuissa. Hän voitti Puolan-mestaruuden maantieaika- ajossa vuosina 2019 ja 2020. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wang Han

Wang Han (; s. 24. tammikuuta 1991 Baoding, Kiina) on kiinalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja. Wang harrasti jo ennen kouluikää voimistelua urheilupainotteisessa lastentarhassa. Hän vaihtoi uimahyppyihin kymmenenvuotiaana, kun paikallisen uimahyppyjoukkueen valmentaja huomasi hänen lahjakkuutensa. Wang aloitti uimahypyt kiinalaisittain myöhään, sillä monet aloittavat sen jo viisi- tai kuusivuotiaana. Wang pääsi kansalliseen joukkueeseen vuonna 2003 ja voitti ensimmäisen Kiinan-mestaruutensa vuonna 2004. Parihypyissä hänellä oli tuolloin parina Jia Dongjin. Wang kuitenkin putosi muutamiksi vuodeksi kansallisesta kilparyhmästä, mutta vuonna 2008 hänet kutsuttiin takaisin kansalliseen joukkueeseen. Wangia alkoi valmentaa useita olympiavoittajia valmentanut Liu Henglin. Uusi valmentaja auttoi Wangia huomaamaan tekniset puutteensa. Wang oli hyppääjänä vahva, mutta hänen tekniikkansa oli heikompi kuin monilla nuorempina aloittaneilla. Wang pääsi uuden valmentajansa ohjeistuksessa vuoden 2009 uinnin maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa hän sijoittui yhden metrin ponnahduslaudalla pronssille. Kaksi vuotta myöhemmin Wang oli metrin ponnahduslautalla hopealla ja vuonna 2013 pronssilla. Barcelonan kisoissa hän sai myös hopeaa kolmen metrin ponnahduslaudalta. MM-kilpailuissa 2015 Wang voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa kolmen metrin ponnahduslaudan sekaparien kilpailun. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti saman kilpailun ja sijoittui yksilökilpailussa hopealle. Uimahyppyjen maailmansarjan osakilpailussa maaliskuussa 2019 hän voitti kolmen metrin ponnahduslaudalla Shi Tingmaon, joka oli ollut voittamaton vuodesta 2013. Myöhemmin samana vuonna naisten kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa Wang voitti kultaa ja sijoittui yksilökilpailussa hopealle. Wangin ensimmäiset olympialaiset olivat vuonna 2021 järjestetyt Tokion olympialaiset. Niissä hän voitti olympiakultaa 3 metrin ponnahduslaudassa parinsa Shi Tingmaon kanssa. Shi oli voittanut lajin myös Riossa 2016. Wang sai Tokiosta myös hopeaa sijoituttuaan kolmen metrin ponnahduslaudan yksilökilpailussa Shin jälkeen toiseksi. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset uimahyppääjät Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Punkstoo

Punkstoo on heinäkuussa 2021 alkanut kampanja ja Instagram-tili, joka paljasti Suomen punk-piireissä tapahtuvaa seksuaalista ahdistelua, häirintää ja väkivaltaa. Pian syntyi muitakin tilejä, kuten Hippiestoo, Metaltoo, Suomirapstoo ja Visualartstoo. Myöhemmin nähtiin myös tilejä, kuten Emergencyservicestoo ja Philosopherstoo. ==Taustaa== Tilin nimi tulee Hanna Rädyn #punkstoo-artikkelista (2018), joka liittyi #metoo-kampanjaan. Tilillä jaetaan naisten kokemuksia punk-artistien harjoittamasta ahdistelusta, raiskauksista, nöyryyttämisestä, pedofiliasta, rajuista uhkailuista, väkivallasta, huumaamisista, painostamisesta ja kourimisista. Myös miehet ovat kertoneet kampanjan kautta kokemuksistaan. Punk-piirien väitettiin olevan täynnä homofobiaa, naisvihaa, transfobiaa ja rasismia. Ongelmaa on auttanut ylläpitämään punk-piirien kielteinen suhtautuminen viranomaisiin ja poliisille paljastamiseen. Ilmiantajia on uhkailtu ja peloteltu hiljaisiksi. Punk- muusikko Maija Kivelän mukaan musiikkiteollisuus on täynnä misogyniaa eikä nuoria naisia oteta vakavasti. Veteraanipunkkareilla on ”machokerho”, joka puolustaa toisiaan ja hyssyttelee huonoa käytöstä, ja hänen mukaansa tällainen käytös pitäisi poistaa punk-kulttuuriin yhdistettävästä toiminnasta. Erään kirjoittajan mukaan ”saanks kouria sua vitusta?” oli punk-skenen ”kovien jätkien” mielestä hauska vitsi. ==Seurauksia== Pää Kii -yhtyeen keulahahmo Teemu Bergman yhdistettiin moniin Punkstoo-väitteisiin. Bergman pyysi anteeksi huonoa käytöstään mutta kiisti rikokset. Riistetyt- ja Akupunktio-yhtyeissä toiminut Severi Helle pyysi anteeksi, sanoi oppineensa ”myrkylliset” tapansa alan vanhemmilta toimijoilta ja väistävänsä jatkossa niitä, jotka kokevat hänen läsnäolonsa ahdistavaksi. Myös Litku Klemetin basisti Juho Kalliolahti erotettiin yhtyeestä ilmiön jälkiseurauksena. Muusikko Teemu Tanner, joka tunnetaan mm. yhtyeistä Teksti-TV 666 ja Lady Escape, tuomittiin maaliskuussa 2024 raiskauksesta Helsingin käräjäoikeudessa, koska oli penetroitunut uhriin ilman kondomia vastoin aiemmin sovittua. Vuonna 1977 syntynyt punkmuusikko tuomittiin lokakuussa 2023 raiskauksesta ehdolliseen vankeuteen. == Katso myös == * Me too ==Lähteet== Luokka:Internet-ilmiöt Luokka:Punk Suomessa Luokka:Seksuaalipolitiikka
DeKalbin piirikunta (Alabama)

DeKalbin piirikunta () on yksi Alabaman piirikunnista Yhdysvalloissa. Piirikunnassa asui 71 513 asukasta vuonna 2019 ja väestö on pienessä 0,6 prosentin nousussa vuosikymmenittäin. Piirikunta perustettiin vuonna 1836. Piirikunnan hallintokeskus ja myös suurin kaupunki on Fort Payne. == Väestö == DeKalbin piirikunnassa asui väestönlaskennan mukaan vuonna 2010 71 120 asukasta, ja vuoteen 2019 väestö oli noussut vähän 71 513 asukkaaseen. Väestöstä 92,7 % on valkoisia ja 7,3 % Yhdysvaltain ulkopuolella syntyneitä. == Historia == 9\. tammikuuta 1836 DeKalbin piirikunnan muodosti Alabaman lainsäädäntöelin. Piirikunta nimettiin Johann Sebastian DeKalbin nimen mukaan. == Lähteet == Luokka:Alabaman piirikunnat
Älä vie mun kitaraa

Älä vie mun kitaraa on Stigin single vuodelta 2021. Sen julkaisi Warner Music Finland. Kappaleesta julkaistiin Vuokko Salon ohjaama musiikkivideo. Kappale kertoo eron hetkestä, jolloin lusikat laitetaan jakoon. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 kappaleet Luokka:Stigin kappaleet
Luis Palés Matos

Luis Palés Matos (1898 Guayama, Puerto Rico – 1959) oli espanjanakielinen puertoricolainen kirjailija. Hän kuvaa teoksissaan maaseutua. Hän oli alkuun modernisti, myöhemmin avantgardisti. Hän vaati länsimaisen kirjallisuuden uudistamista afrikkalaisen perinteen avulla, vaikka hän itse oli valkoihoinen. ==Suomennetut runot== * Elegia Marmeladin herttualle, suom. Eeva-Liisa Manner, teoksessa Toistasataa runoilijaa: runosuomennoksia 1960-luvun kulttuurilehdistä, toim. Kalevi Seilonen, Helsinki: Tammi 1989 ISBN 951-30-6787-4 ==Lähteet== Luokka:Espanjankieliset kirjailijat Luokka:Puertoricolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Bertinoro

Bertinoro on kunta Italiassa, Emilia-Romagnan alueella. Se sijaitsee Forlì- Cesenan maakunnassa ja siellä on noin 11 000 asukasta. Pinta-alaltaan kunta on noin 56 neliökilometriä. Bertinoro on rakennettu Mount Cesubeo -nimisen kukkulan päälle ja se sijaitsee muutaman kilometrin päästä Via Aemiliasta. == Ystävyyskunnat == * Ale * Budești * Kaufungen ==Lähteet== Luokka:Forlì-Cesenan maakunnan kunnat
William Shaner

William Shaner (s. 25. huhtikuuta 2001 Colorado Springs, Colorado, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ampuja ja olympiavoittaja. Shaner aloitti ampumaurheilun 9-vuotiaana 4H-järjestön ohjelmassa. Junioiden kansallisen olympiamestaruuden Shaner voitti 11-vuotiaana makuuammunnasta. Hän nousikin 14-vuotiaana junioreiden maajoukkueeseen. Vuoden 2017 junioreiden maailmanmestaruuskilpailuissa Shaner oli 10 metrin ilmakiväärissä sekä 50 metrin makuuammunnassa 35:s. Seuraavana vuonna hän voitti makuulta junioreiden maailmanmestaruuspronssia ja sijoittui 10 metrin ilmakiväärissä sekä sekajoukkueiden kilpailuissa yhdenneksitoista. 50 metrin kolmen asennon kisassa hän oli 31:s. Ammunnan maailmancupin osakilpaluihin Shaner on osallistunut vuodesta 2016. Vuoden 2021 maailmancupissa Shaner voitti 10 metrin ilmakiväärin osakilpailun Osijekissa ja New Delhissä. Shaner pääsi edustamaan Yhdysvaltoja Tokion olympialaisiin. Vuonna 2021 järjestyissä kisoissa Shaner voitti 10 metrin ilmakiväärissä olympiakultaa. Hän oli lajin toiseksi nuorin olympiavoittaja. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset ampujat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomen merivartiolaitos

Suomen merivartiolaitos oli Suomen sisäasiainministeriön alainen merirajojen valvonnasta vastannut laitos vuosina 1930-1945. == Historia == Merivartiolaitos perustettiin vuonna 1930 torjumaan kieltolain aiheuttamaa laajamittaista salakuljetusta. Laitoksen tehtäviksi määriteltiin asetuksessa "ylläpitää järjestystä ja turvallisuutta" erikseen määrättävillä merirajan alueilla sekä Laatokalla.Kosonen & Pohjonen 1994, 201 Se käytti toimintaansa höyrykäyttöisiä vartiolaivoja ja moottoriveneitä, joista tärkeimpiä olivat nopeakulkuiset vartiomoottoriveneet.Rajavartiolaitos: Merivartiolaitoksen perustaminen Viitattu 14.2.2007 Merivartiolaitoksella oli jo suunnitteluvaiheesta lähtien myös maanpuolustuksellinen tehtävä.Kosonen & Pohjonen 1994, 203 Sodan aikana merivartiostot toimivat osana laivastoa. Merivartiolaitos yhdistettiin Rajavartiolaitokseen vuonna 1945.Rajavartiolaitos: Saaristomeren merivartioston muodostuminen . == Lähteet == *
Jacob Paludan

Jacob Paludan (1896 Kööpenhamina, Tanska – 1975 Birkerød, Frederiksborgin amt, Tanska) oli tanskalainen kirjailija, koulutukseltaan farmasian kandidaatti. Hän toimi vuodesta 1922 monissa lehdissä kriitikkona ja pakinoitsijana mutta kirjoitti myös kaunokirjallisuutta. Paludan sai vuonna Kultaiset laakerit -kirjallisuuspalkinnon.De Gyldne Laurbær, Boghandlerklubben, viitattu 25.7.2021 Hän oli vuodesta 1960 Tanskan akatemian jäsen.Tidligere medlemmer, Danske akademi, viitattu 25.7.2021 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Tanskan akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Romain Cannone

Romain Cannone (s. 12. huhtikuuta 1997 Boulogne-Billancourt, Ranska) on ranskalainen miekkailija. Hän voitti kalpamiekkailun olympiakultaa kesäolympialaisissa 2020. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset miekkailijat Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Niko Moilanen

Niko Vilhelm Moilanen (s. 17. tammikuuta 1995 Kokkola) on Blind Channelin laulaja ja lauluntekijä. Moilanen on kuulunut bändiin vuodesta 2013 asti. == Ura ja muu elämä == Niko Moilanen syntyi Kokkolassa 17. tammikuuta 1995. Moilanen muutti jo pienenä perheineen Ouluun. Hän kävi Madetojan musiikkilukion ja valmistui ylioppilaaksi vuonna 2014. Madetojan musiikkilukiosta Blind Channelkin sai alkunsa. Lukioon mennessä Moilanen kuunteli omien sanojensa mukaan enemmän rap-musiikkia, kunnes tapasi Blind Channelin muut jäsenet Joel Hokan, Joonas Porkon, Olli Matelan ja Tommi Lallin. Moilanen päätyi Blind Channeliin eräiden kotibileiden kautta. Bileissä tavatessaan bändin muut jäsenet pyysivät Moilasta mukaan seuraavan päivän bänditreeneihinsä. Moilanen meni treeneihin ja liittyi Blind Channeliin. Moilanen opiskeli ennen Oulun yliopistossa musiikkikasvatusta bändin ohella. Blind Channelin lisäksi Moilanen kuului ennen oululaiseen Counting Lifeboats -pop-yhtyeeseen. == Lähteet == *Kokkolasta lähtöisin oleva Blind Channelin laulaja Niko Moilanen valmistautuu Euroviisuihin – Opiskeluille ei ole juurikaan aikaa: "Äidille olen luvannut valmistua näiden viisuhässäköiden jälkeen" *”Musiikki ja kirjoittaminen ovat mulle elintärkeitä pakokeinoja” – Blind Channel -yhtyeen Niko Moilanen lähtee Euroviisuihin pelkäämättä *Tältä Blind Channelin vihainen solisti näytti muutama vuosi sitten – lauloi rusetti kaulassa Mammanpojat-yhtyeessä *Twitter *Blind Channelin suuri vuosi meni pilalle – sitten kitaristilla välähti *Blind Channel ponnistaa maailmalle Madetojan musiikkilukion opein *Tällainen on Blind Channelin uskomaton tarina oululaisilta pikku­klubeilta maailman suurimmille lavoille – yllättävä kohtaaminen kosteissa koti­bileissä muutti kaiken === Viitteet === Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
JP ja murtovaras

JP ja murtovaras on Jani Korhosen ohjaama suomalainen joukkorahoituksena tuotettu lastenelokuva vuodelta 2021. Elokuva perustuu Tytti Salon samannimiseen lastenromaaniin. Elokuvassa Jeesuksen poliisit -niminen lasten salapoliisiryhmä selvittää lähitienoilla esiintyitä murtovarkauksia rukousten avulla. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset lastenelokuvat
Crispus Attucks

Crispus Attucks (1723 – 5. maaliskuuta 1770) oli Massachusettsissa nykyisissä Yhdysvalloissa elänyt orja, merimies ja köydentekijä. Hän tuli erityisen tunnetuksi saadessaan surmansa Bostonin verilöylyssä vuonna 1770. Verilöyly vaikutti osaltaan Yhdysvaltain vapaussodan alkuun ja Attucksiin joskus viitattu "ensimmäisenä itsenäisyyden puolesta kaatuneena". ==Elämäkerta== Crispus Attucks syntyi Framinghamissa Massachusettsissa vuonna 1723. Hänen isänsä oli musta orja ja äiti natic- tai nantucket-heimon intiaani. 16-vuotiaana Attucks myytiin uudelle orjaisännälle nimeltä Deacon William Brown. Attucks haaveili vapaudesta ja laivojen parissa työskentelystä. Vuonna 1750 hän päättikin karata orjaisännältään. Brown osti mainoksia lehdestä Boston Gazette tarjoten palkkiota Attucksin palauttamisesta. Mainoksessa hän myös huomautti laivojen omistajia siitä, että Attucks todennäköisesti pyrkisi niille töihin. Mainoksista huolimatta Attucks tosiaan pääsi töihin laivoille Bostonissa toimien esimerkiksi valaanpyyntialuksien miehistössä, sekä köyden tekijänä. 2\. maaliskuuta 1770 Bostonissa syttyi kahakoita paikallisten köydentekijöiden ja järjestystä valvovien brittisotilaiden välille. Kolme päivää myöhemmin tapahtumat kärjistyivät ja tulivat tunnetuksi Bostonin verilöylynä. Attucks oli yksi noin 30 henkilön joukosta, jotka alkoivat huudella ja provosoida brittiläisiä vartijoita Bostonin tullitalon edustalla. Väkijoukon paisuessa brittikapteeni Thomas Preston lähetti tullitalolle vahvistukseksi seitsemän sotilaan joukon. Väkijoukon yrittäessä rynnäköidä tullitalolle sotilaat avasivat tulen. Attucks oli yksi viidestä tulituksessa surmansa saaneista bostonilaisista. Bostonin verilöyly on nähty usein alkusysäyksenä Yhdysvaltain vapaussodalle. Attucks tuli tunnetuksi "ensimmäisenä itsenäisyyden puolesta kaatuneista". Hänet haudattiin Park Streetiin hautausmaalle Bostonissa. Afroamerikkalaiset orjuuden vastustajat alkoivat vuonna 1858 viettä Crispus Attucksin päivää. Bostonin kaupunki pystytti hänelle pronssi- ja graniittipatsaan vuonna 1888. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset orjat Luokka:Vuonna 1723 syntyneet Luokka:Vuonna 1770 kuolleet
Lauri Vihriälä

Lauri Vihriälä (s. 27. marraskuuta 2003) on suomalainen pesäpalloilija. Vihriälä edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseraansa Vimpelin Vetoa.https://www.superpesis.fi/joukkueet/miehet/vimpelin-veto/ Hän pelaa ulkokentällä kolmospolttajana. https://yle.fi/urheilu/3-12031614 Vihriälä on pelannut urallaan kolme Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja kolme tavallista juoksua, tuonut kaksi juoksua ja kerännyt viisi kärkilyöntipistettä. http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=10077&view;=pelaajakortti Tilastot päivitetty 25. heinäkuuta 2021. Myös Vihriälän veli Mikko pelaa Superpesistä Vedon joukkueessa. == Saavutukset == === Pelaajana === * 1 SM- pronssi: 2021 * 1 SM-hopea: 2023 * 1 SM-kulta: 2022 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frederik Paludan-Müller

Frederik Paludan-Müller (1809 Kerteminde, Tanska – 1876 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen kirjailija. Hän oli koulutukseltaan juristi. Hänen läpimurtoteoksensa oli 1833 ilmestynyt runomuotoinen romaani Danserinden. Sairastumisen jälkeen hänen suhtautumisensa elämään muuttui vakavahenkiseksi. ==Suomennetut runot== * Jos elän, sinua vain kiitänkin (At ret jeg lever skylder dig jeg kun), suom. Aale Tynni, teoksessa Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa, toim. Aale Tynni, WSOY 1957, 1974 ISBN 951-0-06216-2, 2004 ISBN 951-0-29121-8 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1809 syntyneet Luokka:Vuonna 1876 kuolleet
Abd al-Rahman ibn Abd Allah al-Ghafiqi

Abd al-Rahman ibn Abd Allah al-Ghafiqi (k. lokakuu 732) oli sotapäällikkö, joka toimi Al-Andalusin kuvernöörinä vuosina 721 ja 730–732. Hän komensi muslimijoukkoja, jotka kärsivät tappion Kaarle Martelille vuoden 732 Poitiers’n taistelussa.Battle of Tours Encyclopædia Britannica. Viitattu 25.7.2021.Abd al-Rahman ibn Abd Allah al-Ghafiqi Encyclopédie Larousse. Viitattu 25.7.2021. Córdobassa kuvernöörinä toiminut Abd al-Rahman kukisti vuonna 731 Munusa-nimisen kapinallisen berberipäällikön, joka oli liittoutunut Akvitanian herttua Odon kanssa. Seuraavana vuonna Abd al-Rahman hyökkäsi Akvitaniaan. Hän löi Odon joukot Bordeaux’n taistelussa ja ryösti Bordeaux’n kaupungin, mutta Odo onnistui pakenemaan ja pyysi apua Austrasian majordomukselta Kaarle Martelilta. Abd al-Rahman jatkoi sotaretkeään pohjoiseen ja kohtasi Kaarle Martelin ja Odon joukot lähestyessään Toursia. Perimätiedon mukaan ratkaiseva taistelu käytiin Poitiers’n lähellä lokakuussa 732. Abd al-Rahman sai surmansa taistelussa, jossa hänen armeijansa kärsi tappion. Poitiers’n taistelua on perinteisesti pidetty maailmanhistorian käännekohtana, joka pysäytti Umaijadien kalifaatin laajenemisen Pyreneiden niemimaalta muualle Eurooppaan. Nykykäsityksen mukaan Abd al-Rahmanin sotaretki saattoi kuitenkin olla pelkästään iso ryöstöretki, jonka tarkoituksena ei välttämättä ollut pysyvä valloitus. Muslimiarmeijoiden hyökkäykset Pyreneiden niemimaalta frankkien alueelle eivät myöskään loppuneet Abd al-Rahmanin kuolemaan, vaan jatkuivat seuraavina vuosina. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *'Abd al-Rahman b. 'Abd Allah al-Gafiqi Real Academia de la Historia. Luokka:Sotilaat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 732 kuolleet
Suomen Sahanterätehdas

Suomen Sahanterätehdas perustettiin Tampereella vuonna 1889. Perustajina olivat Sandbergin rautakaupan hankintajohtaja Rudolf Winter, tehtailija J. W. Enqvist ja Åminneforsin tehtaan johtaja A. H. L. Gyllenberg. Ruotsalaislähtöinen Gyllenberg toimi aluksi sahanterätehtaan toimitusjohtajana, mutta hänen palattuaan Ruotsiin siirtyi tehtaan johto pankinjohtaja Albert Snellmanin käsiin. Sahanterätehdas aloitti toimintansa Pispalassa, mutta vuonna 1895 se siirrettiin Onkiniemeen. Tehdas kärsi vahinkoja tulipalossa kesällä 1901. Sahanterätehdas hyötyi alkuvuosinaan Tampereen asemasta vapaakaupunkina, sillä se mahdollisti raaka-aineiden tullittoman maahantuonnin. Yhtiö kuitenkin menestyi myös vapaakaupunkiaseman lakattua vuonna 1905. Sahanterätehtaalla oli 46 työntekijää vuonna 1913, ja sen päätuotteita olivat sirkkelin ja konehöylän terät. Yhtiön tuotantotoiminta päättyi 1971 ja yhtiö lakkautettiin kolme vuotta myöhemmin. == Lähteet == Luokka:Särkänniemi (kaupunginosa) Luokka:Tamperelaiset yritykset Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset
Naisten Korisliiga-kausi 2021–2022

Naisten Korisliiga-kausi 2021–2022 on 79. kausi, jolloin pelataan koripallon naisten Suomen mestaruudesta. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Peli- Karhut, joka juhli edelliskautena seurahistoriansa kuudetta mestaruutta. ==Kauden rakenne== Runkosarja pelataan kymmenen (10) joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jossa jokainen joukkue pelaa 18 ottelua. Runkosarjan sijoille 1-5 sijoittuneet selviävät ylempään jatkosarjaan ja sijoille 6-10 sijoittuneet alempaan jatkosarjaan. Ylempi jatkosarja pelataan viiden (5) joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jossa jokainen joukkue pelaa 8 ottelua. Ylemmän loppusarjan sarjataulukkoon lasketaan mukaan runkosarjan kaikkien otteluiden tulokset. Alempi jatkosarja pelataan viiden (5) joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jossa jokainen joukkue pelaa 8 ottelua. Alemman jatkosarjan sarjataulukkoon lasketaan mukaan runkosarjan kaikkien otteluiden tulokset. Alemman jatkosarjan sijoille 1-3 sijoittuneet selviävät puolivälieriin. Alemman jatkosarjan viimeiseksi (5.) sijoittunut joukkue putoaa naisten I divisioonaan kilpailuvuodeksi 2022-23. ===Alkusarja=== ===Ylempi loppusarja=== ===Alempi loppusarja=== == Pudotuspelit == Puolivälierät pelataan paras kolmesta -järjestelmällä eli kaksi voittoa riittää ottelusarjan voittoon. === Ottelukaavio === Luokka:Koripallon naisten SM-sarjakaudet Luokka:Koripallosarjojen kausi 2021–2022/2022