EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gainy

Gainy (, komipermjakiksi Гайна, Gaina) on maaseututaajama, maalaiskunta sekä Permin aluepiirin Permin Komin piirikuntaan kuuluvan Gainyn piirin hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Kama-joen rannalla 163 kilometriä Kudymkarista pohjoiseen. Asukkaita on 4 500 henkeä (vuonna 2002). Gainyn kirkonkylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1579. Sen nimityksen uskotaan perustuvan baškiirilaiseen suvunnimeen. Vuonna 1926 kylästä tuli Gainyn piirin keskus. Vuodesta 1963 lähtien sillä oli kaupunkimaisen taajaman status. Taajamassa toimii konepaja, metsäteollisuusyritys Gainyles, rakennusyrityksiä, metsätila ja lentokenttä. Palveluihin kuuluu lastentarhoja ja kouluja, lasten taidekoulu, piirin kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala. Taajamassa on vuonna 1959 perustettu kotiseutumuseo. Lähistöllä sijaitsee Gainyn muinaislinna ja kaksi keskiaikaista asuinpaikkaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Gainyn piirin sivusto Luokka:Gainyn piiri
Hiihtosuunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut

Hiihtosuunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2001. Euroopan-mestaruuksista kilpaillaan yhdeksässä eri lajissa: miehillä ja naisilla on oma kilpailunsa sprintissä, keskimatkalla, pitkällä matkalla ja viestissä (kolmen hengen joukkueissa), ja uusimpana lajina ohjelmassa on sprinttiviesti, jossa joukkueeseen kuuluu yksi mies ja yksi nainen. == Kilpailut == Vuosi Pvm Paikka 2001 12.–18. maaliskuuta Vologda, Venäjä 2003 11.–19. tammikuuta Seiser Alm, Italia 2006 20.–27. helmikuuta Ivanovo, Venäjä 2008 14.–20. tammikuuta S-chanf, Sveitsi 2010 8.–15. helmikuuta Miercurea Ciuc, Romania 2011 31. tammikuuta – 6. helmikuuta Lillehammer, Norja 2012 20.–26. helmikuuta Sumy, Ukraina 2013 11.–18. helmikuuta Madona, Latvia 2014 5.–14. maaliskuuta Tjumen, Venäjä 2015 19.–25. tammikuuta Lenzerheide, Sveitsi 2016 29. helmikuuta–5 maaliskuuta Obertilliach, Itävalta 2017 7.–12. helmikuuta Imatra, Suomi 2018 3.–8. helmikuuta Velingrad, Bulgaria 2019 5.–11. helmikuuta Sarıkamış, Turkki 2020 10.–15. maaliskuuta Hanti-Mansijsk, Venäjä == Lähteet == *
Hugo Birger

Hugo Birger (oik. Hugo Birger Peterson, 12. tammikuuta 1854, Tukholma, Ruotsi – 17. kesäkuuta 1887) oli ruotsalainen taidemaalari. Hän opiskeli Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa 1870 - 1877. Hän sai mitalin vuonna 1877. Useat Birgerin maalauksista ovat esillä Göteborgin taidemuseossa ja Ruotsin kansallismuseossa. Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit
Castello di Meleto

Castello di Meleto on linna Italian Toscanassa, muinaisten Firenzen ja Sienan kaupunkivaltioiden rajalla, kukkulalla lähellä Gaiole in Chiantin kylää. == Historia == Linnan rakennutti yksi Ricasoli-suvun haara 1200-luvun puolivälissä, ja se kuului tälle yhdelle Chiantin tärkeimmistä suvuista 800 vuotta. Ricasolit muuttivat ja paransivat linnan rakenteita vuosien kuluessa. Linna on neliön muotoinen ja sen keskellä on vanhin torni. Vuonna 1478 sienalaiset valloittivat linnan lyhytaikaisesti. Tämän jälkeen linnaan lisättiin kaksi sylinterinmuotoista tornia, joista toinen on todella jykevä. Uusi piiritys vuonna 1529 epäonnistui. Sisältä linna on sisustettu barokkityyliin, mikä oli suosittua 1700-luvun alussa. Linnassa on myös 1700-luvun teatteri, missä Ricasolit järjestivät konsertteja ja operetteja. == Matkailukohde == Nykyään linnaan järjestetään opastettuja kierroksia. Siellä on myös viinimyymälä. == Lähteet == *Gaiole in Chianti - Region and Itineraries, Produced by Comune di Gaiole in Chianti and Assessorato al Turismo di Gaiole in Chianti 2009 Luokka:Italian linnat Luokka:Gaiole in Chianti
Farahin lentoasema

Farahin lentoasema on Farahin kaupunkia palveleva lentoasema Afganistanissa. Lentoasemalta liikennöi afganistanilainen Pamir Airways. Lentoasemalla on yksi 2 500 metriä pitkä kiitotie. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Great Circle Mapperin infokokonaisuus lentoasemasta Luokka:Afganistanin lentoasemat
Faizabad

Faizabad (, ) on kaupunki Afganistanissa Badakhšanin maakunnassa. Sen asukasluku oli vuonna 2014/2015 Yk:n arvion mukaan 79 538–95 445\. ==Maantiede== Faizabad sijaitsee Afganistanin Badakhšanin maakunnassa. Kaupunki on maakunnan hallinnollinen keskus. Kaupungin korkeus merenpinnasta on noin 1 200 metriä. Alue on Kokčajoen laaksoa. ==Historia== Nykyisen Faizabadin alueella on ollut asutusta jo pitkään. Historiallisesti se on ollut useamman Yarkandista ja Intiasta saapuvien karavaanireittien yhtymäkohta. Noin 5 kilometriä nykyisestä kaupungista länteen sijaitsee entinen vanhempi asutuskeskus, jonka paikalta on löydetty jäänteitä rakennuksista sasanidien ja timuridien kausilta. 1400-luvun loppupuolella Badakhšanin eteläosia hallitsi naqšbandijahallitsija Yaftal. Yaftal oli muodollisesti Buharan emiirin alainen hallitisja. Yaftal siirsi oman pääkaupunkinsa vanhasta keskustasta noin 5 kilometriä ylävirtaan. Paikka tunnettiin ensin nimellä Jawzan. Nykyisen nimensä Faizabad se sai pyhätön rakennuttamisen jälkeen vuonna 1697–1698. Pyhätössä säilytettiin Mir Yar Begin ryöstämää profeetta Muhammadin kaapuna pidettyä vaatetta. Ahmad Šah Dorrani vei vaatteen sittemmin Kandahariin. Vuonna 1829 uzbekkihallitsija Morad Beg teki ryöstöretken Faizabadiin ja vei mennessään sen asukkaat. Faizabad jälleenrakennettiin 1860-luvulla, jolloin alue oli Afganistanin alaisuudessa. 1800-luvun lopulla sitä kuvailtiin surkean köyhäksi paikkakunnaksi. Sen asukasluku oli noin 4 000 vuonna 1886. Talebanin uutisoitiin vallanneen kaupungin elokuussa 2021. ==Liikenne== Kaupungista kulkee sen Baghlanin ja Konduzin välseen maantiehen yhdistävä tie pohjoiseen. Kaupunkia palvelee myös Faizabadin lentoasema. ==Väestö== Yhdistyneiden kansakuntien asuinyhdyskuntaohjelman arvio Faizabadin asukasluvusta oli vuonna 2014–2015 alemman arvion mukaan 79 538 ja ylemmän arvion mukaan 95 445. Paikalliset puhuvat daria ja useita pienempiä iranilaisia kieliä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Afganistanin kaupungit
Kosa (kylä)

Kosa () on kylä, maalaiskunta sekä Permin aluepiiriin Permin Komin piirikuntaan kuuluvan Kosan piirin hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Kosa- joen lähellä 163 kilometriä Kudymkarista pohjoiseen. Asukkaita on 2 300 henkeä (vuonna 2002). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1579 nimellä Nyrovin pogosta. 1700-luvun lopulta lähtien se oli Tšerdynin kihlakunnan Selištšen volostin ja vuodesta 1924 lähtien Kosan piirin keskus. Kosassa toimii rakennus- ja korjausyrityksiä. Kylässä on keskikoulu, lasten luomistyön keskus, musiikkikoulu, ammattikoulu, kulttuuritalo ja kaksi kirjastoa. Nähtävyyksiin kuuluvat vuosina 1802–1845 rakennettu pyhän Nikolauksen kirkko ja vuonna 1914 pystytetty sairaalarakennus. Lähistöllä on keskiaikainen muinaislinna ja kivikautinen asuinpaikka. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kosan piirin sivusto Luokka:Kosan piiri
Faizabadin lentoasema

Faizabadin lentoasema on Faizabadin kaupunkia palveleva lentoasema Afganistanissa. == Lentoyhtiöt ja kohteet == *Pamir Airways: Kabul == Lähteet == Luokka:Afganistanin lentoasemat
Demokraattisen keskustan unioni

Demokraattisen keskustan unioni (, lyh. UCD) oli espanjalainen keskustalainen puolue, joka toimi vuosina 1977–1983. UCD oli parlamentin suurin puolue vuosien 1977 ja 1979 vaaleissa, Adolfo Suárezin johdolla. Puolueen näkyvimpiä poliitikkoja olivat pääministerit Adolfo Suárez ja Leopoldo Calvo-Sotelo. == Vaalimenestys == Vuosi %-osuus Äänimäärä Paikkoja 1977 34,4 % 6 310 391 1979 34,8 % 6 268 593 1982 6,8 % 1 425 093 == Puheenjohtajat == Puheenjohtaja Toimikausi Adolfo Suárez 1977–1981 Agustín Rodríguez Sahagún 1981 Leopoldo Calvo-Sotelo 1981–1982 Landelino Lavilla 1982–1983 Luokka:Espanjan puolueet
Tervapaperi

Tervapaperi on vahvaa tervalla päällystettyä paperia, jota käytetään rakentamisessa kosteuseristykseen. Tervapaperissa voidaan käyttää tervan ohella myös bitumia. Tervapaperi tuotetaan verkkomaisena materiaalina ja se toimitetaan yleensä rullaksi käärittynä. Paperin molemmat puolet on tavalliseti peitetty mineraaleilla, kuten hiekalla. Hiekkapäällyste estää tervan tai bitumin valumisen pois, mikäli paperi altistuu kuumuudelle. Se estää myös paperin liimautumisen yhteen rullassa. ==Lähteet== Luokka:Rakennuseristeet Luokka:Rakennusmateriaalit
Punainen Risti (täsmennyssivu)

Punainen Risti voi tarkoittaa seuraavia asioita: *Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun kansainvälinen liike, jonka muodostavat **Punaisen Ristin kansainvälinen komitea, Genevessä sijaitseva maailmanlaajuisesti toimiva humanitaarinen järjestö **Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun yhdistysten kansainvälinen liitto, joka toimii eri maiden kansallisten yhdistysten keskusjärjestönä **Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun kansallinen yhdistys, jonka Geneven sopimukset velvoittaa toimimaan jokaisessa allekirjoittaneessa maassa; Suomessa toimii Suomen Punainen Risti (SPR) *Punainen risti eli Geneven risti (punainen kreikkalainen risti valkoisella pohjalla), Geneven sopimuksissa ja eri maiden kansallisissa lainsäädännöissä määritelty tunnusmerkki.
Jääkiekon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1989

Jääkiekon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1989 olivat ensimmäiset naisten Euroopan-mestaruuskilpailut jääkiekossa. Turnaus pelattiin Saksan liittotasavallassa Ratingenissa ja Düsseldorfissa 4.–9. huhtikuuta. Euroopan- mestaruuden voitti Suomi. ==Karsinta== 6\. maaliskuuta Chelmsford Iso- Britannia – 2–4 (0–0, 1–2, 1–2) 7\. maaliskuuta Chelmsford Iso-Britannia – 2–4 (0–3, 1–0, 1–1) 18\. maaliskuuta Plzeň – 1–1 (0–0, 1–1, 0–0) 19\. maaliskuuta Beroun – 4–1 (1–0, 1–0, 2–1) Alankomaat ja Tšekkoslovakia pääsivät lopputurnaukseen. == Lopputurnaus == === Lohko A === joukkue Ot. V T H Maalit Pst SWE NOR SUI NED 3 3 0 0 24–3 6 2–0 10–3 12–0 3 1 1 1 18–6 3 4–4 14–0 align=left 3 1 1 1 24–15 3 17–1 align=left 3 0 0 3 1–43 0 === Lohko B === joukkue Ot. V T H Maalit Pst FIN FRG DEN TCH 3 3 0 0 57–0 6 5–0 18–0 34–0 3 2 0 1 17–5 4 2–0 15–0 align=left 3 1 0 2 6–20 2 6–0 align=left 3 0 0 3 0–55 0 ===Välierät=== Sijat 1.–4. – 9–1 (2–0, 5–1, 2–0) – 4–3 (2–1, 2–1, 0–1) Sijat 5.–8. – 2–1 (1–0, 1–1, 0–0) – 9–3 (3–3, 3–0, 3–0) ===Sijoitusottelut=== Loppuottelu – 7–1 (4–0, 1–0, 2–1) Pronssiottelu – 2–1 (0–0, 1–1, 0–0, 0–0, 1–0) Ottelu 5. sijasta – 3–1 (0–0, 1–1, 2–0) Sveitsi selviytyi viidentenä Euroopan maiden joukkueena vuoden 1990 maailmanmestaruuskilpailuihin Ottelu 7. sijasta – 7–1 (3–0, 3–0, 1–1) ==Lähteet== * http://hockey365.celeonet.fr/hockeyarchives/eurofem1989.htm Luokka:Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1989 jääkiekko Naisten Euroopanmestaruuskilpailut 1989 Luokka:Düsseldorfin urheilu
Porvari (lehti)

Sinetti oli 2–4 kertaa vuodessa ilmestyvä porvarillinen elämäntapalehti. Lehteä on historiassa julkaistu useilla nimillä, kuten Porvari, Kokoomusnuori, Sinetti ja uudelleen nimellä Porvari. Lehti oli Kokoomuksen Nuorten Liiton äänenkannattaja. Nykyisen muotonsa se sai vuonna 2003. Lehden painosmäärä on ollut 10 500 kappaletta, ja se on postitettu kokoomusnuorten jäsenille, sidosryhmille, kirjastoihin ja kouluihin. Kokoomusnuoren päätoimittaja oli Visa KananojaSinetin mediakortti , ja Sinetin päätoimittajia olivat Piia Kurki ja Susanna Koski. Sinetin seuraajan Porvarin päätoimittaja oli Vili Lähteenoja. Vuonna 2016 Kokoomuksen Nuorten Liitto julkaisi Porvarin seuraajaksi Konsepti-lehden, jota liitto kuvailee journalismikokeiluksi, josta saadun palautteen pohjalta rakennetaan liiton uuden mediatuotannon tyyli ja muoto. Konseptia julkaistaan perinteisen painoksen lisäksi aktiivisesti päivitettävänä verkkolehtenä, ja sen ensimmäisen numeron päätoimittajana toimi Juho Mäki-Lohiluoma. == Edeltäjät == * Kokoomuksen Nuorten Nuija, 1933–1935 Vares, Vesa: Kaksi askelta edellä, s. 17. * Nuori Kokoomus, 1936–? * Nuori Oikeisto, 1966–1975 Vares, Vesa: Kaksi askelta edellä, s. 359. * Tasavalta (yhteinen Tuhatkunnan kanssa, ISSN 0357-9581), 1976–1995 * Nuorten tasavalta (ISSN 0788-0863), 1995–2003 * Porvari, 2004–2011 * Kokoomusnuori, 2012–2013 * Sinetti, 2014–2015 * Porvari, 2015- * Konsepti, 2016 == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset yhteiskunnalliset lehdet
Ihrakuoriaiset

Ihrakuoriaiset (Dermestidae, myös haaskakuoriaiset) on kovakuoriaisheimo. Eri lajeja on n. 700 joista suomessa on 20.Facta 2001 s. 389 Ne ovat useimmiten mustia tai harmaan- ja mustankirjavia väriltään. Ihrakuoriaiset ovat alun perin käyttäneet ravinnokseen eläinperäistä jätemateriaalia. Nykyisin useat ihrakuoriaisiin kuuluvat lajit ovat ihmisten läheisyydessä eläviä haittaeläimiä, jotka voivat syödä villaa, nahkaa, turkiksia ja silkkiä. Ihrakuoriaisten toukat ovat pitkäkarvaisia. Ihrakuoriaisiin kuuluvia lajeja ovat muun muassa vyöihrakuoriainen (Dermestes lardarius), pilkkuturkiskuoriainen (Attagenus pellio) ja ryijykuoriainen (Anthrenus verbasci). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Haaskakuoriaiset (Dermestidae) * Hyönteismaailma.fi - Vyöihrakuoriainen Oy Transmeri Ab * Bug Guide: Dermestidae - Carpet Beetles Luokka:Erilaisruokaiset Luokka:Tuhohyönteiset
Veikko Aaltona

Veikko Wilhelm Aaltona (synt. Pälve, vuodesta 1942 Aaltona, vuodesta 1973 Guglielmo, noin vuodesta 1970 di Mastaguera 1. joulukuuta 1910 Simo – 20. huhtikuuta 1990 Lugano, Sveitsi) oli suomalainen kuvataiteilijaKaleva 1.12.2010 Aikamatka Oulu ja seikkailija. Aaltonan maalauksia on muun muassa Vatikaanin kokoelmissa, mahdollisesti itse lahjoitettuina. Viimeiset elinvuotensa Aaltona asui Tukholmassa ja Luganossa, jonne hänet on haudattu. Hän käytti ruhtinaan arvonimeä (Principe Aaltona di Mastaguera) jonka selitti saaneensa adoption kautta Italiassa. ==Perhe ja tausta== Aaltonan isä Ernst Leonard Pälve (ent. Mahlberg, joskus virheellisesti Malmberg, 1888–1950) oli itsekin taidemaalari. Hän muutti sukunimekseen Pälve ennen Veikon syntymää. Ernstin perheeseen kuului kolme lasta. Avioliitossa Aaltona oli kolme kertaa. Ensimmäinen vaimo oli puolalainen kirjailija Eleonoora Kirsti Gofsztein, jonka kanssa hänellä myös oli lapsi. Toinen vaimo, ruotsalainen kreivitär Kjersti Gunhild Viktoria Larsson kuoli eikä heillä ollut lapsia. Viimeisin vaimo oli sveitsiläinen taidemaalari Maria-Teresa Penasa, joka oli Aaltonaa noin 30 vuotta nuorempi eikä heilläkään ollut yhteisiä lapia. ==Opinnot ja ura== Veikko Aaltona suoritti opettajakoulutuksen Kajaanin seminaarissa vuosina 1927–1932. Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa hän opiskeli vuodet 1934–1936. Sieltä hän suuntasi jatkamaan taideopintojaan Italian Regia Accademia di Belle Artiin, FirenzessäBukowski's Market vuosiksi 1936–1939. Venetsiassa hän sai professorin arvon. Siellä hän opiskeli myös mosaiikkitekniikkaa mosaiikkikoulussa Ditta Gianese Cav. Angelo & C.-Sezione Scuola del Mosaico. Vuosina 1946-1947 hän jatkoi opintojaan Kungliga Akademien för de fria konsternassa eli Konstakademinissa vierailevana opiskelijana. Aaltona on maalannut Tuiran kirkon seinämaalaukset. Maalauksen kohteet vaihtelivat paljon, mutta pääsääntöisesti hän käytti niissä aina paljon värejä. ==Kunnianosoituksia== Vuonna 1940 Aaltonalle (tuolloin Pälve) myönnettiin ensimmäinen palkinto Suomen taideyhdistyksen vuosittain jaettavasta Dukaattipalkinnosta.Suomen taideyhdistys ry Vuonna 1953 Institut Litteraire Et Artistique De France, Pariisi, antoi professori Veikko Aaltonalle nimityksen "Laureant en Letters". Vuonna 1956 hän sai Rooman Accademia Di San Laurean kunniajäseltä kunnianosoituksen "Palme Accademiche d'Oro" (Akateeminen Kultainen Palmu) maalaustaiteessa. Vuonna 1956 hän sai yksityisaudienssin paavi Pius XII:n luona Vatikaanissa, jossa hän sai myös kyseisen paavin muistomitalin. Samana vuonna hän sai myös Rooman pormestarin Umberto Tupinin muistomitalin. Accademia S. Andrea Roomassa antoi kunniatohtorin nimityksen. Lisäksi hänet nimitettiin S. Andrea akatemian presidentiksi pohjoismaiden delegaatioon. ==Galleria== Sammon haku.jpg|Mosaiikkityö Sammon haku Pohjolan kivimäestä, jossa Lemminkäinen kyntää härällä irti Sammon juuret, 1940 Aaltona41.jpg|Asetelma, 1941 Aaltona42.jpg|Naisen muotokuva, 1942 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Mysteeri nimeltä Aaltona, Kaleva 1.12.2010 Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Ankara Büyükşehır Beledıyesı Spor Kulübü

Ankara Büyükşehır Beledıyesı Spor Kulübü on turkkilainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Ankarasta. Seura pelaa Turkin jääkiekon superliigassa. Luokka:Turkkilaiset jääkiekkoseurat Luokka:Ankaran urheilu Luokka:Vuonna 1978 perustetut urheiluseurat
Radda in Chianti

Radda in Chianti on kunta Italian Toscanassa Sienan maakunnassa. Raddasta on näköalat ympäröivään Chiantiin. Siellä on rakennuksia 1400–1500-luvulta. Keskiajalla se oli lähikaupunkien sotilasliiton, Lega di Chiantin, keskuspaikka. Kirkkoa vastapäätä olevassa Palazzo Comunalessa on paikallisten sukujen vaakunoita. == Lähteet == * Firenze ja Toscana, Tammi 2007 === Viitteet === Luokka:Sienan maakunnan kunnat
Porvari

Porvari voi tarkoittaa seuraavia: * porvari, porvariston eli historiallisen kauppiassäädyn jäsen * porvari, marxilaisessa yhteiskuntatieteessä porvaristoksi kutsutun, tuotantovälineitä omistavan yhteiskuntaluokan edustaja, kapitalisti * porvari, puhekielessä usein rikas henkilö * porvari, poliittiselta kannaltaan ei-sosialisti tai ei-vasemmistolainen henkilö, oikeiston tai keskustan kannattaja * vars. poroporvari, sovinnaisia tai konservatiivisen ahdasmielisiä näkemyksiä edustava henkilö * Porvari, Kokoomuksen Nuorten Liiton julkaiseman Sinetti-lehden nimi vuosina 2004–2011 * Porvari, suomalaisena sukunimenä: ** Janne Porvari, moottoriurheilija ** Jukka Porvari (s. 1954), jääkiekkoilija ** Mauno Porvari (1923–2009), yritysjohtaja, kauppaneuvos ==Muuta== * kauppaporvari, ennen 1900-lukua käytetty kaupankäyntiin oikeuttanut tutkinto * porvarihallitus, hallitus, joka muodostuu vain porvarillisista puolueista
Lepisma

Lepisma on toukkasukahäntäisiin kuuluva hyönteissuku, jonka tunnetuin laji on Suomessakin yleinen sokeritoukka, joka on ihmisen mukana levinnyt laajalti ympäri maailman. Lepisma-suvun hyönteiset elävät kosteissa paikoissa, kuten ihmisasumusten kylpyhuoneissa ja keittiöissä. ==Lähteet== Luokka:Toukkasukahäntäiset
Vinka

Vinka voi tarkoittaa: *lentokonetyyppiä Valmet L-70 Vinka *puhekielessä puristinta (käsityökalu)
Point Roberts

Point Roberts on eksklaavi, kunnallishallinnoton alue Yhdysvalloissa, Washingtonin osavaltiossa. Alueelta on maayhteys ainoastaan Kanadaan. Valtionraja sijaitsee 49. leveyspiirillä, mutta alue kuuluu Yhdysvalloille. Rajan pohjoispuolella Kanadassa sijaitsee Deltan kunta. Point Robertsin itäpuolella on Boundary Bay -lahti, etelä ja länsipuolilla Georgiansalmi. Alueella asuu 1 308 henkilöä (2000). Paikallinen sanomalehti on All Point Bulletin. == Historia == Vuonna 1791 espanjalainen tutkimusmatkailija Francisco de Eliza ja brittiläinen George Vancouver olivat samaan aikaan tutkimassa aluetta ja kartoittivat yhteistyössä Georgiansalmen ja Boundary Bayn. Vancouver nimesi Point Robertsin brittiläisen kapteenin Henry Robertsin kunniaksi. Vuonna 1846 solmitussa Oregonin sopimuksessa Kanadan ja Yhdysvaltain raja määriteltiin seuraamaan 49:ttä leveyspiiriä, lukuun ottamatta Vancouverinsaarta joka jäi kokonaisuudessaan Kanadan puolelle. Tämän vuoksi Point Roberts on maantieteellisesti erillään muusta Washingtonin osavaltiosta. thumb|left|300px|Karttakuva Point Robertsista Alue oli sotilasaluetta vuoteen 1908 jolloin valtio antoi maat uudisasukkaille, jotka olivat lähinnä islantilaisia siirtolaisia. Heidän muistokseen kaupungin hautausmaalla on Islannin presidentin paljastama muistomerkki. Kerrotaan että paikkakunnalla asuu paljon, ehkä 50, Yhdysvaltojen todistajasuojeluohjelman piiriin kuuluvia ihmisiä. ==Liikenneyhteydet== Maanteitse Point Robertsiin pääsee vain Kanadan Brittiläisen Kolumbian kautta. Alueelle on myös lossiyhteyksiä Washingtonista, ja siellä on pieni paikallinen lentoasema. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Point Roberts, Washington, USA Kuvia ja karttoja alueelta * U.S. Customs, Then Point Robertsin raja-aseman historia. Luokka:Enklaavit ja eksklaavit Luokka:Washingtonin maantiede Luokka:Yhdysvaltain niemimaat Luokka:Kanadan ja Yhdysvaltain raja
HYC Herentalse IJshockey Club

HYC Herentals on belgialainen jääkiekkoseura Herentalsista, joka pelaa BeNe Leaguessa. == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Belgialaiset jääkiekkoseurat
Kapillaarielektroforeesi

Kapillaarielektroforeesi (CE) on kromatografiaa hyvin läheisesti muistuttava erotusmenetelmä, jota voidaan käyttää yhdisteiden kvalitatiiviseen tai kvantitatiiviseen määrittämiseen. Ero kromatografiaan on erottelussa käytetty sähkökenttä, varautuneet hiukkaset kulkevat sähkökentässä kohti vastakkaista varausta. Komponenttien erottuminen toisistaan perustuu ionisten komponenttien varauksiin ja erisuuruisiin vastusvoimiin. Kapillaarielektroforeesi on suhteellisen uusi analyysimenetelmä, jonka etuina ovat nopeus, yhdisteiden tehokas erottuminen ja vähäinen liuottimien tarve. Kapillaarielektroforeettisia tekniikoita, jotka voidaan toteuttaa samanlaisella laitteistolla: * Kapillaarivyöhyke-elektroforeesi (capillary zone electrophoresis, CZE) * Misellinen sähkökineettinen kapillaarikromatografia (MEKC tai MECC) * Syklodekstriinimodifioitu misellinen sähkökineettinen kromatografia (CD-MEKC) * Kapillaari-isotakoforeesi (CITP) * Kapillaari-isoelektrinen fokusointi (CIEF) * Kapillaarigeelielektroforeesi (CGE) == Laitteisto ja menetelmän periaatteesta == Laitteistoja on saatavilla kaupallisesti. Niihin kuuluu lämpötilakontrolloitu kapillaari, virtalähde, automaattinen näytteensyöttömenetelmä ja detektori. Nestemäinen näyte injektoidaan sopivalla tavalla kapillaariin, jonka kumpikin pää on upotettu puskuriliuokseen. Kun systeemiin kytketään virta, näytteessä olevat aineet kulkeutuvat eli migratoituvat erilaisilla nopeuksilla, kapeina vyöhykkeinä kohti detektoria. Näytevyöhykkeet ovat erityisen kapeita, koska kapillaarin sisälle muodostuu elektro-osmoottinen virtaus. Analyysi tapahtuu useimmiten polyimidillä päällystetyissä silikakapillaareissa, jotka kunnostetaan ennen analyysiä emäksisellä liuoksella. == Historia== Ensimmäistä kertaa tunnetuin CE-tekniikka kapillaarivyöhyke-elektroforeesi (CZE) esitettiin vuonna 1981.James W. Jorgenson, Krynn DeArman. Zone electrophoresis in open-tubular glass capillaries. Anal. Chem 53 (1981) 1298-1302. ==Lähteet== Luokka:Analyyttinen kemia Luokka:Erotusmenetelmät
Spaso-Preobraženskaja

Spaso-Preobraženskaja eli Kristuksen kirkastumisen kirkko on Tampereella toimiva ortodoksinen yhteisö. Se kuuluu lokakuun vallankumouksen jälkeen muodostuneeseen Venäjän ortodoksiseen ulkomaankirkkoon (engl. Russian Orthodox Church Outside Russia) eli synodaalikirkkoon, jonka alkujaan perustivat vallankumouksen jälkeen ulkomaille paenneet emigrantit. Kirkkokunnalla on omia seurakuntia eri puolilla maailmaa. Suomessa Spaso-Preobraženskaja rekisteröitiin uskonnolliseksi yhdyskunnaksi vuonna 1994.Opetusministeriön päätös Spaso-Preobraženskaja nimisen uskonnollisen yhdyskunnan hyväksymisestä uskonnollisten yhdyskuntien rekisteriin Finlex 269/1994 Yhdyskuntajärjestyksensä mukaan yhdyskunta opettaa "ortodoksista elämäntapaa ja ohjaa rukousten, sakramenttien ja kristillisen opetuksen avulla saavuttamaan ikuisen pelastuksen Jeesuksessa Kristuksessa". Yhteisö käyttää Venäjän ortodoksisen kirkon tapaan juliaanista ajanlaskua ja venäläistä ortodoksista kalenteria. Sen liturgiat ja hetkipalvelukset pidetään kirkkoslaaviksi. Yhteisön johdossa on vanhin Ludmila Dmitrievna Perepiolkina. Spaso-Preobraženskajan yhteisö on varsin sulkeutunut. Se ei tiedota toiminnastaan ulospäin eikä myöskään ota mielellään vierailijoita jumalanpalveluksiinsa. Yhteisöön kuuluu noin 25 jäsentä. == Katso myös == * Uskonto Tampereella ==Lähteet== * Spaso-Preobrazenskaja yhteisöstä uskonnot.fi-sivustolla === Viitteet === Luokka:Venäjän ortodoksinen kirkko Suomessa Luokka:Suomen kristilliset yhdyskunnat
Ortodoksinen Pokrovan seurakunta

Ortodoksinen Pokrovan seurakunta on Suomessa toimiva Moskovan patriarkaatin alainen ortodoksinen uskonnollinen yhdyskunta. Seurakuntaan kuuluu nykyään noin 350 jäsentä. Sen kirkko sijaitsee Munkkiniemessä Helsingissä. Yhteisö on saanut nimensä Pokrovasta eli Jumalanäidin Neitsyt Marian suojeluksen juhlasta. Yhteisön aiempi alkuperäinen nimi oli Yksityinen kreikkalais- katolinen kirkollinen yhdyskunta Viipurissa. == Historia == Pokrovan seurakunta perustettiin Viipurissa vuonna 1926. Yhteisön perustivat 20 Viipurissa asunutta venäläissyntyistä ortodoksia, jotka halusivat varmistaa perinteisen venäläisen ortodoksian säilymisen itsenäistyneessä Suomessa. Yhteisön itsenäistymisen taustalla oli nk. ajanlaskukiista eli Suomen ortodoksisessa kirkossa syntynyt kiista siirtymisestä juliaanisesta ajanlaskusta gregoriaaniseen ajanlaskuun. Uusi gregoriaaninen ajanlasku otettiin käyttöön Suomen ortodoksisessa kirkossa vuonna 1923 ja luostareissa vuonna 1925. Osa venäläisistä ei kuitenkaan hyväksynyt siirtymää, joka heidän mielestään soti ortodoksisen kirkon kanoneita vastaan. Pokrovan seurakunta ilmoitti yhdyskuntajärjestyksessään pyrkivänsä vanhan luvun eli juliaanisen kirkollisen kalenterin säilyttämiseen sekä kirkkoslaavin takaamiseen jumalanpalveluskielenä. Lisäksi he ilmoittivat haluavansa säilyttää kirkossa venäläiset traditiot sekä toimittavansa jumalanpalvelukset lyhentämättöminä ja tarkasti sääntöjen mukaisesti. Hiippakuntapiispakseen yhteisö valitsi Pariisissa toimineen Konstantinopolin patriarkaatin alaisen Länsi-Euroopan eksarkin, metropoliitta Evlogin. Talvisodan jälkeen Pokrovan seurakunta muutti vuonna 1939 Kangasniemelle Mikkelin lähelle ja vuoden 1940 keväällä Helsinkiin aluksi Meilahteen (nykyisin Villa Angelica) ja sittemmin Munkkiniemeen. Vuonna 1945 Evlogi palasi Moskovan patriarkaatin yhteyteen, ja hänen mukanaan myös Pokrovan seurakunta liittyi osaksi Venäjän kirkkoa. Siitä tuli osa Leningradin ja Novgorodin hiippakuntaa. 1980-luvun loppupuolella Pokrovan seurakuntaan kuului enää parisataa etupäässä iäkästä ihmistä, ja toiminta näytti hiipuvan. Sittemmin toiminta on elpynyt Suomeen muuttaneiden venäläisten mukana, ja seurakuntaan kuuluu noin 350 jäsentä. == Talous == Ortodoksinen Pokrovan seurakunta on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta rekisteröityjen uskonnollisten yhdyskuntien toimintaan yhteensä noin 19 000 euroa. Keskimääräinen vuosittainen tuki on ollut noin 3 000 euroa. == Kirkkoherrat == *1926–1948 Grigori Svetlovski, rovasti *1948–1959 Vladimir Volkoff, rovasti *1959–1978 Boris Pavinskij, rovasti *1978–1980 Longin (Yrjö Talypin), igumeni *1980–1981 Georgi Kilgast, rovasti *1981–1985 Andrei Kudrjavzew, rovasti *1985–1998 Mihail Poljatshenko, rovasti *1998– Viktor Lioutik, rovasti == Katso myös == * Uskonto Helsingissä * Venäjän ortodoksinen kirkko Suomessa * Pyhän Nikolauksen seurakunta Helsingissä == Lähteet == Luokka:Venäjän ortodoksinen kirkko Suomessa Luokka:Suomen kristilliset yhdyskunnat
Kapinatyöläinen

Kapinatyöläinen on vuonna 1989 perustettu suomalainen anarkistinen mielipidelehti, joka ilmestyy kaksi kertaa vuodessa. Julkaisemisesta vastaa toimituskollektiivi, eikä sillä ole nykyään vastaavaa päätoimittajaa. Lehden verkkosivuilla Kapinatyöläistä luonnehdistaan anarkistiseksi työväenlehdeksi, joka haluaa innostaa toimintaan vapaudellisen ja hierarkiattoman yhteiskunnan puolesta. Kapinatyöläisellä on ollut useita kymmeniä toimittajia, mutta monet artikkeleista on julkaistu salanimillä tai anonyymisti, koska yksittäisiä henkilöitä ei haluta korostaa. Omalla nimellään ovat kirjoittaneet muun muassa Jani Saxell, Ari Vakkilainen, Nalle Virolainen ja Antti Rautiainen. == Historia == Kapinatyöläisen ensimmäinen numero ilmestyi keväällä 1989. Perustajat olivat Suomen Anarkosyndikalistisen Liiton (myöh. Suomen anarkistiliitto) aktiiveja, mutta lehti oli järjestöstä riippumaton itsenäinen julkaisu. Alkuvuosinaan se omaksui vaikutteita brittiläisestä Class War -lehdestä, joka tunnettiin populistisesta ja räävittömästä retoriikastaan. Nimen esikuva oli Australiassa 1980-luvulla ilmestynyt anarkistinen lehti Rebel Worker. Lehden painos oli aluksi 500 kappaletta, mutta se nostettiin myöhemmin tuhanteen. 1990-luvulla Kapinatyöläinen oli kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultin jäsen. Alkuvuosina lehdessä esitettiin usein poliitikoille ja yritysjohtajille tarkoitettuja humoristisia uhkauksia, jotka herättivät pahennusta. Kapinatyöläisessä kirjoitettiin muun muassa valtiovarainministeri Iiro Viinasen pään leikkaamisesta, ”jos jotain leikataan, leikataan Iirolta pää”, ja Raimo Ilaskivelle hirttoköydella annettavasta ”korotuksesta”. Humoristinen ja alatyylinen kieli kuitenkin muuttui asiatyylisemmäksi jo 1990-luvun alkupuolella. Vuonna 1997 Kapinatyöläiseen kirjoittanut henkilö joutui oikeuteen epäiltynä rikokseen yllyttämisestä. Lehdessä oli kaksi vuotta aikaisemmin julkaistu artikkeli, jossa annettiin neuvoja sabotaasin tekemiseen. Poliisin kuultavina olivat myös Kapinatyöläisen painopaikan, Kultti ry:n sekä lehteä myyneen Akateemisen kirjakaupan edustajat. Asia kytkettiin osaksi niin sanottua ”suurta aktivistioikeudenkäyntiä”, vaikka kirjoitus ei liittynyt mitenkään muihin käsiteltävänä olleisiin tapauksiin. Lopulta käräjäoikeus hylkäsi syytteen, koska artikkelissa mainittuja tekoja ei ollut kriminalisoitu. Vuosina 2001–2005 lehden kannessa käytettiin nimeä ”Kapis”, mutta se muutettiin jälleen Kapinatyöläiseksi lukijapalautteen johdosta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kapinatyöläisen kotisivu *Kapinatyöläisen vanha kotisivu Luokka:Anarkismi Suomessa Luokka:Suomalaiset yhteiskunnalliset lehdet
Nothing Less

Nothing Less on alankomaalaisyhtye Krezipin ensimmäinen studioalbumi. Vuonna 2000 julkaistu albumi menestyi hyvin sekä Alankomaissa, jossa se nousi kymmeneksi viikoksi Album Top 100 -albumilistan kärkeen, että Belgiassa, jossa se oli Flanderin Ultratop 50 -albumilistan kärjessä viisi viikkoa. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Won't Cry”, ”I Would Stay”, ”All Unsaid” ja ”Everything and More”. Parhaiten näistä menestyi ”I Would Stay”, joka oli kahdeksan viikkoa Alankomaiden Mega Top 100 -singlelistan sijalla kaksi ja viisi viikkoa Flanderin Ultratop 50 -singlelistan kärjessä. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # Lähde: . Viitattu 15.2.2010. == Muusikot == *Jacqueline Govaert – laulu *Anne Govaert – kitara *Joost van Haaren – bassokitara *Annelies Kuijsters – kitara *Thijs Romeijn – rummut == Lähteet == Luokka:Vuoden 2000 esikoisalbumit Luokka:Alankomaalaiset rockalbumit
Juan Carlos Mandiá

Juan Carlos Mandiá Lorenzo (s. 17. tammikuuta 1967 Alfoz, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. 16-vuotisella pelaajaurallaan Mandiá edusti muun muassa Real Madrid Castillaa ja pelasi myös kaksi ottelua seuran edustusjoukkueessa. Muita seuroja hänen urallaan olivat Espanyol, Celta Vigo, Logroñés, Toledo ja Córdoba. Mandiá pelasi yhteensä 89 pääsarjaottelua, joissa ei syntynyt maaleja. == Valmentajaura == Mandiá aloitti valmentamisen kaksi vuotta myöhemmin pelaajauransa päätöksestä. Kaudella 2004–2005 hän valmensi Hérculesia, joka kauden päätteeksi onnistui nousemaan sarjaporrasta korkeammalle Segunda Divisióniin. Kauden 2006–2007 Mandiá toimi päävalmentaja Míchelin apulaisvalmentajana Real Madridin reservijoukkueessa. Joukkue tippui kauden jälkeen Segunda División B:hen. Seuraavalla kaudella 2007–2008 Mandiá otti päävalmentajan vastuun joukkueessa, joka jäi lopulta vain pisteen päähän nousukarsinnoista Segunda Divisióniin. Kesäkuussa 2009 Mandiá nimettiin maan pääsarjaseura Racing Santanderin päävalmentajaksi. Kausi ei lähtenyt Racingin osalta hyvin käytiin ja Mandiá erotettiin päävalmentajan tehtävistä 9. marraskuuta 2009.Mandiá es despedido como técnico del Racing Marca. Viitattu 15.2.2010. 27\. syyskuuta 2010 hänet nimettiin maan pääsarjasta Primera Divisiónista edelliskaudella tippuneen Tenerifen päävalmentajaksi. Hän korvasi tehtävässä potkut saanneen Gonzalo Arconadan.Mandiá ya es el nuevo entrenador del Tenerife Marca. Viitattu 10.10.2010. Hänen pestinsä joukkueen peräsimessä ei kuitenkaan kestänyt kuin neljän kuukauden verran, Tenerifen majailtua yhä sarjataulukon häntäpäässä. Mandián erottamisesta ilmoitettiin 23. tammikuuta 2011.El empate final en el derbi le cuesta el puesto a Mandiá Marca. Viitattu 26.1.2011. 22\. kesäkuuta 2011 Mandiá palasi Hérculesin päävalmentajaksi.El Hércules hace oficial a Mandiá como técnico Marca. Viitattu 23.6.2011. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Juan Carlos Mandián pelaajauran tilastot BDFutbol-sivustolla * Juan Carlos Mandián valmentajauran tilastot BDFutbol-sivustolla Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Espanjalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vertemati

VOR (Vertemati Offroad Racing) on italialainen moottoripyöränvalmistaja. Veljekset Alvaro ja Guido Vertemati perustivat yrityksen vuonna 1998.http://www.autoevolution.com/moto/vor/history/ ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * VORClub Luokka:Italialaiset moottoripyörävalmistajat
Platonov (näytelmä)

Platonov () on Anton Tšehovin esikoisnäytelmä, joka kuitenkin julkaistiin vasta vuonna 1923 postuumisti. Se on venäläisversio Don Juan -teemasta. Tšehov kirjoitti Platonovin vuonna 1878, mutta sitä ei esitetty ja se painui unohduksiin. Se löytyi sattumalta Moskovasta 1920 ja julkaistiin kolme vuotta myöhemmin. Näytelmä tunnetaan myös nimillä Isättömyys ja Näytelmä ilman nimeä, sillä alkuperäisen nimen sisältänyt käsikirjoituksen kansilehti ei ole säilynyt.”Anton Tšehovin Platonov Kansallisteatterin Suurelle näyttämölle keskiviikkona”. Lehdistötiedote. Suomen Kansallisteatteri, 14.12.2009. Viitattu 15.2.2010. Näytelmän päähenkilö on Mihail Platonov, illuusionsa menettänyt koulumestari, joka viettelee tahattomasti kaikki kohtaamansa naiset. Tapahtumat sijoittuvat hehkeän lesken omistamalle maatilalle, jonne laaja joukko ihmisiä kokoontuu. Ympäristössä, henkilöissä ja tematiikassa on jo viitteitä Tšehovin myöhempiin suuriin näytelmiin, vaikkakin Platonov on näitä komediallisempi ja runsastyylisempi. Nikita Mihalkov ohjasi näytelmän pohjalta elokuvan Keskeneräinen sävelmä mekaaniselle pianolle 1977. Suomessa näytelmä on saanut ensiesityksensä Kansallisteatterissa 2009 . == Lähteet == Luokka:Anton Tšehovin näytelmät
Fabian Tillanen

Fabian Tillanen (8. toukokuuta 1895 Mäntyharju – 16. syyskuuta 1976 Heinola) oli suomalainen poliitikko. Hän edusti SKDL:ää. Tillanen toimi vuoden ajan, toukokuusta 1947 heinäkuuhun 1948, kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä. Hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta, kun Toivo Järvinen oli kuollut kesken vaalikauden. Tillanen oli eduskunnan talousvaliokunnan jäsen. Hän vaikutti poliittisella urallaan myös Heinolan maalaiskunnan kunnallispolitiikassa, kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan jäsenenä. Tillanen oli ammatiltaan maanviljelijä. Hän toimi myös maallikkotuomarina, lautamiehenä, ja sai herastuomarin arvonimen. Tillasen vanhemmat olivat mäkitupalainen Kalle Tillanen ja Anna Kaisa Mikontytär. Hänen puolisonsa oli Eeli Maria Kalso, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1925. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Heinolan maalaiskunnan kunnanvaltuutetut Luokka:Etelä-Savon vaalipiiri Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Marcin Mroziński

Marcin Mroziński (s. 26. syyskuuta 1985 Inowrocław) on puolalainen näyttelijä, laulaja ja juontaja. 14. helmikuuta 2010 Mroziński voitti Puolan euroviisukarsinnan ja hän edusti maataan Oslon Euroviisuissa 2010 kappaleella "Legenda". Kappale ei kuitenkaan päässyt kilpailun semifinaalista jatkoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Marcin Mroziński MySpacessa Luokka:Puolalaiset laulajat Luokka:Puolan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2010 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sipi

Sipi on suomalainen miehen etunimi. Nimi on suomalainen muunnelma germaanisesta nimestä Siegfried, joka on yhdistetty voittoa (Sieg) ja rauhaa (Fried) tarkoittavista sanoista ja tunnetaan parhaiten Niebelungin laulun sankarin nimenä. Samaa alkuperää on myös nimi Sippo. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Sipi on Suomessa Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 225 miehelle ja alle 25 naiselle. == Tunnettuja Sipejä == === Sipi etunimenä === * Sipi Ahokas (1861–1921), kauppias ja huopajalkinetehtailija * Sipi Castrén, oik. Ilkka Vainio (s. 1960), sanoittaja ja musiikkituottaja * Sipi Tuomaanpoika Kauppi (1600-luvulla), talollinen ja kirkonrakentaja * Sipi Savolainen (s. 1971), jalkapalloilija * Sipi Siintola (1885–1953), apteekkineuvos, historioitsija ja tietokirjojen laatija * Sipi Siljamäki (1904–2004), osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, yritysjohtaja ja kauppaneuvos === Sipi sukunimenä === Sipi on myös seuraavien henkilöiden sukunimi: * Kalervo Sipi (s. 1946), kenraalimajuri * Marketta Sipi (s. 1954), puuteknologian professori * Väinö Sipi (1881–1961), pankinjohtaja, tilintarkastaja ja kunnallispoliitikko. ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Sippo

Sippo on suomalainen miehen etunimi. Nimi on suomalainen muunnelma germaanisesta nimestä Siegfried, joka on yhdistetty voittoa (Sieg) ja rauhaa (Fried) tarkoittavista sanoista ja tunnetaan parhaiten Niebelungin laulun sankarin nimenä. Samaa alkuperää on myös nimi Sipi. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Sippo on Suomessa Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu noin sadalle henkilölle. == Tunnettuja Sippoja == * Sippo Ryynänen (s. 1950), prikaatikenraali ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Noidan loitsu

Noidan loitsu () on Cliff McNishin vuonna 2000 ilmestynyt varhaisnuorten fantasiaromaani. Noidan loitsu on ensimmäinen osa samannimisessä trilogiassa. == Juoni == Teos kertoo Rachelista ja hänen pikkuveljestään Ericistä, jotka kaapataan autotallin seinän läpi noidan hallitsemalle Ithrea-planeetalle. Uudessa, harmaassa Rachel huomaa, että hänellä on taikavoimia, hän osaa muun muassa lentää, luoda asioita ja vaihtaa olomuotoaan. Dragwena lumoaa Rachelin, koska Erikillä ei ole taikavoimia mutta pian sisaruksille selviää noidan todellinen luonne, kun he kuuleat ennustuksesta. Rachel ja Erik pakenevat noidan palatsista ja päättävät kukistaa tämän. Asiaa kuitenkin vaikeuttaa se, että Dragwena on istuttanut Racheliin taikuuden, joka muuttaa Rachelin noidan kaltaiseksi. Selviää kuitenkin, että Erikillä on toisenlaisia taikavoimia. Hän pystyy kumoamaan kaikki taikuudet mutta ei pysty pysäyttämään Rachelin muutosta. Rachel ja Erik saavat avukseen sarreenit ja Larpskendian, velhon, joka on alun perin sulkenut Dragwenan planeetalle mutta Larpskendia ei voi itse tulla planeetalle vaan Rachelin ja Ericin on selvittävä ilman häntä. ===Henkilöitä=== *Rachel: Kirjan sankaritar. Ericin isosisko. *Eric: Kirjan noin kymmenenvuotias sankari, Rachelin pikkuveli. *Morpeth: Lapsi, joka on viidensadanvuoden kuluessa muuttunut vanhaksi kääpiöksi. Morpeth auttaa Rahelia ja Erikiä Dragwenaa vastaan. *Dragwena: Noita, joka on vangittu Ithrea-planeetalle. Noita kaappaa lapsia planeetalleen löytääkseen jonkun, jonka avulla hän voisi murtautua pois planeetalta. Hänellä on neljät hampaat ja verenpunainen iho mutta hän naamioituu Rachelia ja Ericiä varten kauniiksi ihmisnaiseksi. *Larpskendia': Velho, joka on vanginnut Dragwenan. *Sarreenit: Lapset, jotka ovat muodostaneet vastarinnan Dragwenaa vastaan. *Fenagel:Rachelin kamarineito Dragwenan palatsissa. *Trimak: Rachelin ja Erikin liittolainen. *Rapsiset:Dragwenan luomia kummajaisia, joilla on linnun vartalo ja vauvan pää. Aluksi he ovat Dragwenan puolella mutta lopussa heistä tulee Erikin hyviä ystäviä. == Vastaanotto == Suomen Tolkien-seuran Legolaksen arvostelijan mukaan kirjan perusjuoni on outo kyhäelmä, joka toistaa fantasiakirjallisuuden kliseitä joka käänteessään. Muuta sisältöä kuin vauhdikasta seikkailua kirjassa ei ole. Henkilöhahmot ovat yksiulotteisia ja koko kirjaa leimaa malttamattomuus.''' The Guardian on kuitenkin kehunut teosta tarraavaksi ja The Times kuvasi kirjan maailmaa eläväksi ja maagisten mahdollisuuksien täyttämäksi. Kirjailijaa on myös verrattu Philip Pullmaniin ja C.S.Lewisiin. kirjan. (englanniksi) == Lähteet == Luokka:Vuoden 2000 kirjat Luokka:Englantilaiset nuorten fantasiaromaanit
Alexandre Bilodeau

Alexandre Bilodeau (s. 8. syyskuuta 1987) on kanadalainen freestylehiihtäjä, lajinaan kumparelasku. Hän on voittanut kaksi olympiakultaa, kolme maailmanmestaruutta, kaksi MM-hopeaa, maailmancupin kokonaiskilpailun, kumparelaskun maailmancupin ja 19 maailmancupin osakilpailua. Maailmancupissa Bilodeau kisasi ensimmäisen kerran joulukuussa 2005. Ensimmäisissä olympiakisoissaan Torinossa 2006 Bilodeau oli kumparelaskussa 11:s. Vancouverissa vuonna 2010 Bilodeau voitti kultaa Cypress Mountainilla lasketussa kisassa. Kultamitali oli Kanadan ensimmäinen omalla maaperällä saavutettu olympiavoitto, sillä vuoden 1976 Montrealin kesäolympialaisissa ja vuoden 1988 Calgaryn talviolympialaisissa Kanada oli jäänyt ilman kultamitaleita. Hän uusi kullan Sotšin olympialaisissa 2014. Bilodeau oli ensimmäinen kumparelaskija, joka onnistui voittamaan olympiakultaa kaksissa peräkkäisissä olympialaisissa. Ensimmäisen maailmanmestaruutensa Bilodeau voitti vuonna 2009 Inawashirossa lasketussa parikumparelaskussa. Toinen maailmanmestaruus tuli parikumpareista Deer Valleyssa 2011. Samoissa kisoissa hän voitti hopeaa kumparelaskussa. Vossin MM-kilpailuissa 2013 hän voitti jälleen parikumpareiden maailmanmestaruuden ja sai hopeaa kumparelaskussa. Bilodeau voitti maailmancupin kokonaiskilpailun ja kumparelaskun maailmancupin kaudella 2008–2009. Hän sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi kausilla 2012–2013 ja 2013–2014 sekä kolmanneksi 2010–2011. Kumparelaskun cupissa hän on ollut toinen 2005–2006, 2010–2011, 2012–2013 ja 2013–2014 sekä kolmas 2006–2007. Alexandre Bilodeaun mukaan on nimetty Val Saint-Cômen talviurheilukeskuksessa Quebecissä sijaitseva kumparelaskurinne. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Kanadalaiset freestylehiihtäjät Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ossian Grotenfelt

Karl Herman Ossian Grotenfelt (10. marraskuuta 1848 Viipuri – 14. kesäkuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja lyseon lehtori. ==Henkilöhistoria== Ossian Grotenfeltin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Nils Karl Elias Grotenfelt ja Ottiliana Johanna Crusell. Kamarineuvos Nils Bernt Grotenfelt ja professori Gösta Grotenfelt olivat hänen veljiään, samoin kuin ylijohtaja Nils Grotenfelt.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 7.6.2020) Ossian Grotenfelt valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1873 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1879. Grotenfelt toimi Mikkelin lyseon vt. lehtorina 1877, Kuopion lyseon latinankielen lehtorina 1881–1884 sekä Porvoon lyseon lehtorina 1884–1910. Hän oli lisäksi Porvoon kansakoulujen tarkastajana 1885–1890. Grotenfelt oli Kuopion kaupunginvaltuutettu 1883–1884 ja Porvoon kaupunginvaltuutettu 1891–1910. Grotenfelt oli naimisissa vuodesta 1874 Anna von Wrightin kanssa. == Teoksia == * Pohjois-Hämeen kielimurteesta. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1878 * Ord- och sakförklaringar till M. Tullius Ciceros tal De imperio Cn. Pompeji. Söderström, Helsingfors 1894 * Ord- och sakförklaringar till M. Tullius Ciceros I och IV tal emot L. Sergius Catalina. Söderström, Helsingfors 1895 * Ord- och sakförklaringar till M. Tullius Ciceros tal för skalden Archias och konung Deiotarus, sammanstälda. Söderström, Helsingfors 1899 * Prässens dag : Borgå, den 5 november 1899, utgiven af O. Grotenfelt, Edv. Rindell, V. Peltonen. Borgå 1899 * Om Fänrik Ståls sägner. Borgå 1899 * Om utvandringen. A. Backman, Borgå 1900 * J. L. Runebergin Hirvenhiihtäjistä : selittävä johdatus. WSOY 1904 * J. L. Runebergin Hannasta ja Jouluillasta : selittävä johdatus. WSOY 1905 * Historik öfver Slöjdföreningens i Borgå verksamhet 1888-1905 : sammanställd till allmänna finska slöjdutställningen i Kuopio i augusti 1906. Borgå 1906 * Borgäs förste biskop Johannes Gezelius Nepos. WSOY 1908 * Puumala kompanis historia under 1808-1809 års krig. Historiska Samfundet, Helsingfors 1910 == Lähteet == * * Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Kuopion kaupunginvaltuutetut Luokka:Porvoon kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Karl Alexander Cajander

Karl Alexander Cajander (6. helmikuuta 1848 Mynämäki – 8. tammikuuta 1911) oli suomalainen rehtori ja kotiseutuhistorioitsija. Cajanderin vanhemmat olivat kanttori Nils Alexander Cajander ja Gustava Wilhelmina Gallen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1866 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1873. Cajander toimi Uudenkaupungin reaalikoulun (myöh. alkeiskoulun) luonnontieteen ja matematiikan kollegana ja rehtorina 1875–1911. Cajander oli naimisissa vuodesta 1875 Anna Mathilda Alleniuksen kanssa. Heidän poikiaan olivat professori sekä pääministeri Aimo Kaarlo Cajander ja maataloustieteilijä, professori Eino Cajander (1882–1928). == Teoksia == * Sunnuntai-iltapuoli Leppälässä. Stolpe, Helsinki 1867, 2. painos 1878 * Seitsemän sunnuntai-iltaa Leppälässä, osat 1–7. Länsisuomalais-osakunta, Helsinki 1875, 1877, 1880 * Uudenkaupungin muinaisia I: 1616-1647, koonnut K. A. Cajander. Turku 1889–1895 * Tavasthandeln och Nystad: Tammerfors-Pyhäjärvi-Nystad. En urgammal handelsväg. Nystad 1890 * Ifrån lilla ofredens tider: handlingar. Åbo 1892 * Muutamia taikajuttuja Uudenkaupungin ja Ali-Satakunnan tuomiokirjoista. Suomen muinaismuisto-yhdistys, Helsinki 1897 * Paalan suku: Palenius, Palén. 1910 * Hajanaisia tietoja Uudenkaupungin vanhimmasta koulusta ja sen opettajista, kirjoitti K. A. Cajander; asianomaisten luvalla uudestaan julkaisi Helmer Winter. Uusikaupunki 1929 * Kullantekijöitä Uudessakaupungissa, kirjoitti K. A. Cajander; asianomaisten luvalla uudestaan julkaisi Helmer Winter. Uusikaupunki 1929 * Uudenkaupungin Vanhan kirkon vaiheita, kirjoittanut K. A. Cajander; asianomaisten luvalla uudestaan julkaisi Helmer Winter. Uusikaupunki 1929 * Suomen ensimmäinen lasitehdas, kirjoittanut K. A. Cajander; asianomaisten luvalla uudestaan julkaisi Helmer Winter. Uusikaupunki 1930 * Hämäläiskaupasta Uudessakaupungissa, kirjoittanut K. A. Cajander; asianomaisten luvalla uudestaan julkaisi Helmer Winter. Uusikaupunki 1931 * Isonvihan ajoilta Uudessakaupungissa, kirjoittanut K. A. Cajander; asianomaisten luvalla uudestaan julkaisi Helmer Winter. Uusikaupunki 1931 * Mynämäen markkinat ja Uusikaupunki, kirjoittanut K. A. Cajander; asianomaisten luvalla uudestaan julkaisi Helmer Winter. Uusikaupunki 1932 * Uudenkaupungin porvarissukuja: otteita K. A. Cajanderin tutkimuksista; koonnut Helmer Winter. Uusikaupunki 1954 == Lähteet == * (vanhentunut linkki, ei arkistolinkkiä) * Uusikaupunkilaisia historiallisia merkkihenkilöitä (henkilötiedot poikkeavat Kuka kukin oli -teoksesta) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1911 kuolleet
Kuolan niemimaan komit

Kuolan niemimaan komit () ovat Kuolan niemimaalle 1800–1900-lukujen vaihteessa muodostunut komiryhmä. Etniseltä alkuperältään he ovat ižmalaisia. Ensimmäiset komit muuttivat saamelaisten asuttamalle Lovozeron pogostalle Ižman ja Petšoran seudulta vuonna 1887. Jo vuonna 1915 he muodostivat enemmistön Lovozeron asukkaista. Muuton tärkeimpänä syynä oli porojen laidunmaiden ehtyminen. 1910–1920-luvuilla komit perustivat Ponoi-joelle Ivanovkan, Krasnoštšeljen, Kanevkan ja Oksinon kylät. Muuttoliike jatkui 1920-luvun loppuun saakka. Kuolan komien perinteisiä elinkeinoja ovat poronhoito sekä vähäisemmässä määrin karjanhoito ja maanviljely. Vuonna 1989 heitä oli yli 2 000 henkeä. Eniten komeja oli Lovozeron ja Krasnoštšeljen kylissä. Nykyään poronhoidon ja maatalouden merkitys on vähentynyt voimakkaasti. Seka- avioliittojen yleistymisestä huolimatta ryhmän etninen identiteetti on melko vahva ja komin kielen taito kohtalainen. Yhteyksiä Komin tasavaltaan ryhdyttiin solmimaan uudestaan 1980–1990-lukujen vaihteessa. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Murmanskin alueella asui 2 200 komia, joista 1 100 piti itseään ižmalaisina. ==Lähteet== Luokka:Komit Luokka:Murmanskin alue