EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Almus Hagman

Karl Almus Hesekiel Hagman (23. huhtikuuta 1877 Vihti – 18. joulukuuta 1941 Kanneljärvi) oli suomalainen lääninagronomi, joka käynnisti 1900-luvun alussa Venäjän Karjalassa Aunuksen maatalouden ja karjanhoidon kehittämisen.Geni.com : Karl Almus Hesekiel HagmanDödsfall, Hufvudstadsbladet, 23.12.1941, nro 348, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Almus Hagman kävi helsinkiläistä Nya svenska läroverket-poikakoulua ja opiskeli sitten Alnarpsin maatalousinstituutissa Ruotsissa valmistuen sieltä 1898. Hän oli sitten harjoittelijana Hrenovon valtion hevossiittolassa Voronežin kuvernementissa Venäjällä ja sen jälkeen vuoden ajan yksityisen palveluksessa samassa kuvernementissa. Oltuaan välillä työssä Suomessa Hagman palkattiin vuonna 1904 Povenetsin semstvoagronomiksi Aunukseen. Hän käynnisti Aunuksessa karjanjalostuksen Suomesta tuodun karjan avulla, perusti maataloudellisen kokeilu- ja neuvontatalon, opetti talonpojille voinvalmistusta levittämällä heille separaattoreita, perusti osuusmeijerin ja järjesti 1910 Repolassa pienen maatalousnäyttelyn. Hän pyrki myös kehittämään alkeellisella tasolla olleita maanviljelysmenetelmiä ja aloitti rehun viljelyn karjalle. Vuonna 1913 Hagman joutui eroamaan venäläisten viranomaisten epäluuloisuuden ja epäsuosion vuoksi.60 år fyller..., Hufvudstadsbladet, 23.04.1937, nro 108, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotSuomi Aunusta jalostamassa, Suomen Kuvalehti, 08.12.1934, nro 50, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Vuonna 1913 Hagman nimitettiin Viipurin läänin lääninagronomiksi ja hän hoiti tätä tehtävää vuoteen 1920 saakka, jolloin hän jäi lakkautuspalkalle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maataloustieteilijät Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Laura Deloose

Laura Deloose (s. 18. kesäkuuta 1993) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Belgian naisten maajoukkueessa 21. heinäkuuta 2022 mennessä 70 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Deloose pelasi Belgian naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran toukokuussa 2015 Norjaa vastaan. Hän on tehnyt maalin syyskuussa 2016 Serbiaa, lokakuussa 2016 Venäjää, syyskuussa 2017 Moldovaa ja syyskuussa 2019 Kroatiaa vastaan. EM- kilpailuissa 2017 hän pelasi täydet minuutit kahdessa Belgian kolmesta alkulohko-ottelusta, vastustajina Norja ja Alankomaat. Deloose edustaa kotimaassaan RSC Anderlechtia. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paloniemen sairaala

Paloniemen sairaala () oli Lohjan Paloniemessä vuosina 1959–2018 toiminut psykiatrinen sairaala. Sairaalassa oli yhteensä neljä osastoa, ja se tarjosi perinteisen sairaalahoidon lisäksi esimerkiksi ratsastus-, liikunta- ja taideterapiaa. == Historia == 1950-luvun alusta lähtien Länsi-Uudenmaan suomenkieliset kunnat olivat halukkaita perustamaan psykiatrisen sairaalan alueelle. Kaksi vuotta myöhemmin Vihdissä pidetyssä, kuntien välisessä kokouksessa äänestettiin sairaalan perustamisesta Lohjan maalaiskunnan Paloniemeen. Kokouksen jälkeen Lohjan kauppala ja maalaiskunta, Vihti, Nummi, Pusula, Karjalohja ja Sammatti muodostivat myös Länsi-Uudenmaan B-mielisairaalan kuntainliiton. Uuteen sairaalaan varattiin yhteensä 110 potilaspaikkaa. Sairaalarakennus valmistui vuoden 1959 alussa, ja sen suunnittelivat arkkitehdit Kai Blomstedt ja Birger Stenbäck. Alueeseen kuuluivat myös henkilökunnan asuinrakennus sekä asuinrivitalo. Kesällä 1959 sairaalassa oli yhteensä 72 potilasta, joihin kuului esimerkiksi kehitysvammaisia, muistisairaita vanhuksia sekä psykiatrisia potilaita. Tuolloin kaikki osastot olivat suljettuja. Vuoteen 1967 asti sairaalassa ei ollut täysiaikaista lääkäriä, vaan lääkäri kävi siellä pari kertaa viikossa. Vuonna 1975 sairaalassa oli 183 potilaspaikkaa; kolmella suljetulla osastolla sekä avo-osastolla. 1980-luvulla päärakennusta laajennettiin lisäosalla. Vuonna 1997 aloitettiin ensimmäisenä sairaalana Suomessa järjestämään ratsastusterapiaa. Sairaala lakkautettiin vuoden 2018 alussa, kun sen toiminnot siirtyivät Lohjan sairaalan yhteyteen rakennettuun aikuispsykiatrian siipeen. Tämän jälkeen alueelle suunniteltiin aasialaismatkailijoille suunnattua lomakylää, mutta hanke kaatui myöhemmin. Vuonna 2022 alueen rakennukset tulivat ensimmäisen kerran myyntiin, mutta korkein 46 500 euron tarjous hylättiin. Tämän jälkeen järjestettiin myös toinen myyntikierros, mutta edellistä pienempää, 14 000 euron korkeinta tarjousta ei edelleenkään hyväksytty. Joulukuussa 2023 Lohjan kaupunginhallitus päätti alueen rakennusten purkamisesta henkilökunnan rivitaloa lukuun ottamatta. Purkutyöt oli määrä aloittaa vuoden 2024 kevään aikana. Päätöksestä kuitenkin valitettiin Helsingin hallinto-oikeuteen huhtikuussa 2024, jonka johdosta urakan toteutus viivästyy. Sairaala-alueella sijaitseva rivitalo myytiin huutokaupalla Alfatek Oy:lle 85 700 euron hintaan. Lohjan kaupunginhallitus hyväksyi korkeimman tarjouksen kesäkuussa 2024. == Lähteet == Luokka:Suomen psykiatriset sairaalat Luokka:Lohjan rakennukset ja rakennelmat
USS Amick

USS Amick (runkonumero DE-168) oli Yhdysvaltain laivaston Cannon-luokan saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa. Se palveli toisen maailmansodan jälkeen myös Japanin meri-itsepuolustusvoimissa ja Filippiinien laivastossa. == Valmistus == Alus tilattiin Newarkista New Jerseystä Federal Shipbuilding and Drydock Companyltä, missä köli laskettiin 30. marraskuuta 1942. Se sai nimensä USS Astorian Savo-saaren taistelussa 9. elokuuta 1942 kaatuneen viestiupseerin Eugene Earle Amickin mukaan. Se laskettiin vesille 27. toukokuuta 1943 kumminaan rouva Mary R. Amick, aliluutnantti Amickin leski. Se otettiin palvelukseen 26. heinäkuuta New Yorkin laivastontelakalla ensimmäisenä päällikkönään Francis C. B. McCune.USS Amick == Palvelus == Keisarillisen Japanin armeijan kenraaliluutnantti Sadae Inoue antautui 2. syyskuuta 1945 Palaulla olevine joukkoineen aluksella.Margaritis 2018 s. 206 Alus poistettiin palveluksesta 16. toukokuuta 1947 ja siirrettiin reserviin. Alus lainattiin 14. kesäkuuta 1955 Japanille, joka liitti sen meri- itsepuolustusvoimiinsa nimellä JDS Asahi (runkonumero DDE-262). Se palautettiin 1975 Yhdysvaltain laivastolle, joka luokitteli sen fregatiksi runkonumerolla FF-168. Alus todettiin palveluskelvottomaksi ja poistettiin 15. kesäkuuta 1975 alusluettelosta. Syyskuussa 1976 alus myytiin Filippiineille. Se romutettiin vuonna 1989. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Cannon- luokan saattuehävittäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Falkenswärdin mööpelit

Falkenswärdin mööpelit () on Yle FST:n ja Ruotsin televisioyhtiö SVT:n tuottama ruotsinkielinen tilannekomediasarja vuosilta 2000–2003. Se kertoo suomenruotsalaisesta perheestä, joka muuttaa Helsingin seudulta ruotsinkieliselle Pohjanmaalle saatuaan perinnöksi perheen äidin suvun puusepänverstaan, jonka toimintaa he haluavat jatkaa ja laajentaa. Verstasta vetää omapäinen vanha puuseppä Evert, jonka kanssa perheen äidin Stinan uudet huonekalusuunnitelmat eivät tahdo edetä. Perheen isä Herman haluaa perustaa aina haaveilemansa rockyhtyeen, kun taas teini-ikäiset pojat Markus ja Zacharias haluaisivat aluksi vain palata takaisin Kauniaisiin. Kuudes keskeinen henkilö on naapurinrouva Laura. Sarjaa tehtiin kolme kymmenen jakson tuotantokautta Vaasan Mediahuset-studiossa, jossa se työllisti viitisenkymmentä ihmistä. Sen ovat käsikirjoittaneet ruotsalaiset Lasse Karlsson ja Anders Berggren, tuottaneet suomenruotsalainen Anders Engström ja ruotsalainen Jan-Olof Svarvar ja ohjanneet ruotsalaiset Leif Lindblom ja Walter Söderlund. Ruotsissa tästä ensimmäisestä Suomessa tehdystä ruotsinkielisestä tilannekomediasta tuli melko suosittu, ja se sai hyviä arvosteluja. ==Rooleissa== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * *Tv-sarja Ritva- radio- ja tv-tietokannassa Luokka:2000-vuosikymmenen televisiosarjat Luokka:Suomalaiset komediasarjat Luokka:Ruotsalaiset komediasarjat Luokka:Suomenruotsalainen kulttuuri
Mikko Vehviläinen

Mikko Markus Vehviläinen (s. 27. helmikuuta 1979 Siilinjärvi) on suomalainen luokanopettaja, tietokirjailija ja vapaa toimittaja. Koulutukseltaan Vehviläinen on kasvatustieteen maisteri ja valmistunut Itä-Suomen yliopistosta vuonna 2006. Kirjallisessa tuotannossaan Vehviläinen keskittyy pääasiassa jalkapalloon, josta hänellä on taustaa pelaajana ja valmentajana. Kuopion Palloseuran kasvattina hän pelasi aikuisiällä Suomen ja Viron valtakunnallisissa sarjoissa. Valmentajana hän on suorittanut UEFA:n C-tason. Vapaana toimittajana työskentelevän Vehviläisen kirjoittajasura alkoi vuonna 2011. Hän on kirjoittanut yli kaksisataa artikkelia noin kahdellekymmenelle suomalaislehdelle. Vehviläisen artikkeleita on julkaistu valtakunnallisesta mediasta Iltalehdessä, Sunnuntaisuomalaisessa ja entisessä Urheilulehdessä. Lisäksi hänen artikkeleitaan on julkaistu kaikkiaan neljässätoista maakuntalehdessä. Vehviläisen esikoisteos oli keväällä 2019 julkaistu Palloluotsien kivinen tie (Aviador), joka käsittelee ulkomailla valmentaneiden suomalaisten jalkapallovalmentajien tarinoita. Vuonna 2019 julkaistiin myös Vehviläisen kasvattajaseuran Kuopion Palloseuran vaikeimpia vuosia käsitellyt teos Keltamustat kyyneleet, joka oli joukkorahoitteinen. Vuonna 2020 Vehviläinen toimi Jussi Kumpulaisen kanssa kirjoittajana niin ikään joukkorahoituksella kustannetussa kirjassa Kunnian kentät, joka esittelee pohjoissavolaista jalkapallokulttuuria. Kirjan valokuvat ovat Miska Savolaisen ja Janne Pirisen. Vuonna 2021 julkaistu Kumpu-kirja keikkapaikka Huvikummun tarinan, jonka Vehviläinen kokosi kirjaksi yhdessä Jussi Kumpulaisen, Jouko Roivaisen ja Seppo Turpeisen kanssa. Myös Kumpu-kirja oli joukkorahoitteinen. Vehviläisen vanhempi veli Jussi Vehviläinen on motocross-kuljettaja. Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oikean rannan Ukraina

Oikean rannan Ukraina () on historiallinen, maantieteellinen ja hallinnollinen alue Ukrainassa. Se kattaa alueet, joita rajaavat idässä Dnepr, pohjoisessa Pripetjoen suot, etelässä arot ja lännessä ylemmät Etelä-Bug- ja Slutšjoet. Oikean rannan kasakkahallintoon kuului viisi keskeistä rykmenttiä ja neljä rintamarykmenttiä. Kun alue kuului Puolaan, se muodosti Kiovan voivodikunnan (lukuun ottamatta kaupunkia ympäristöineen) ja Bracławin voivodikunnan sekä osia Volynian ja Podiljan voivodikunnista. Venäjän keisarikunnan aikana 1800-luvun alkupuolella Oikean rannan Ukraina oli nimeltään Lounaisalue. Nykyisin Oikean rannan Ukrainaan kuuluvat Vinnytsjan alue, Žytomyrin alue, pohjoisen Kirovohradin alue ja Dneprjoen länsipuoliset osat Kiovan ja Tšerkasyn alueista. Kun alue Puolan kolmannen jaon jälkeen liitettiin Venäjään, sen mukana Venäjälle tuli huomattava määrä juutalaista väestöä. Venäjän viranomaiset muodostivat sinne erityisen Venäjän juutalaisten asuinalueen. Sillä oli vuoden 1917 vallankumoukseen asti muutamia ominaispiirteitä: ensinnäkin puolalaisten merkittävä vaikutusvalta, ja toiseksi sinne muodostui latifundia-suurtiloja, jotka estivät kaupunkien kasvun ja keskiluokan synnyn. Kaupungeissa asui pääasiassa juutalaisia kauppiaita ja käsityöläisiä. Alueen puolalaistunutta ukrainalaista säätyläistöä alkoi vuoden 1863 tammikuun kansannousun edellä palata ukrainalaisille juurilleen ja edistää ukrainalaista kansallista heräämistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Ukrainan historia
Antonivka

Antonivka () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Hersonin alueen H’ersonin piirissä. Antonivka sijaitsee Dneprin oikealla (luoteisella) rannalla, noin 8 kilometriä aluekeskus H’ersonista itäkoilliseen. Ukrainan tilastokeskus arvioi taajaman väkiluvuksi 12 697 asukasta vuoden 2021 alussa. Taajama sai kaupunkityyppisen taajaman aseman 1963. Venäjän asevoimat miehitti Antonivkan taajaman maaliskuussa 2022 osana Venäjän hyökkäyssotaa Ukrainassa. Sittemmin Ukrainan asevoimat vapautti taajaman, mutta Venäjän tykist- ja kranaattiulo taajaman on jatkunut. Taajaman mukaan nimetty, sen eteläpuolella sijaitseva Dneprin ylittävä, joulukuussa 1985 avattu, 1,3 kilometriä pitkä Antonivkan maantiesilta on liikenteellisesti ja strategisesti tärkeä liikenneyhteys joen toiselle puolelle. Церква Різдва Богородиці (мур.),Херсон, смт. Кіндійка, Піонерська вул., 14.JPG|Ortodoksikirkko Anotonivkassa. Tiedosto:View of Kherson and Antonovskiy bridge, 2006.jpg|Strategisesti tärkeä Antonivkan silta on suurin maantiesilta Dneprin alajuoksun yli. Etualalla Antonivkan taajamaa sillalle johtavan maantien molemmin puolin, kuvassa taaempana siintää aluekeskus H’erson. Tiedosto:Antonov road bridge in Kherson 5.jpg|Antonivkan rautatiesilta sijaitsee 6 kilometriä maantiesillasta itään. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Hersonin alueen kaupunkityyppiset taajamat Luokka:H’ersonin piiri
Yoon Suk-yeol

Yoon Suk-yeol (; s. 18. joulukuuta 1960) on eteläkorealainen poliitikko ja Etelä-Korean 13. presidentti. Hän edustaa konservatiivista Korean kansanvaltapuoluetta. Vaalit olivat erittäin tiukat, sillä hän voitti Demokraattisen puolueen Lee Jae-myungin vain alle prosenttiyksillöllä. Yoon syntyi Soulissa, ja opiskeli Soulin valtionyliopistossa. Hän on tehnyt pitkän uran oikeuslaitoksissa ja toimi viimeksi Etelä-Korean valtakunnansyyttäjänä. Yoon on konservatiivinen populisti. Hän asettui ehdolle vuoden 2022 Etelä- Korean presidentinvaaliin, ja voitti suuren demokraattisen puolueen Lee Jae- myungin. Lopulta vaalivoitto Yoon Suk-yeolille ratkesi alle 250 000 äänen erolla, joten voittomarginaali oli hyvin pieni. Yoon on saanut kritiikkiä hänen negatiivisesta suhtautumisestaan feminismiin. Joulukuussa 2024 Yoon julisti maahan poikkeustilan. Yoonin mukaan oppositio toimii Pohjois-Korean kanssa, mutta hän ei esittänyt todisteita väitteille. Yoon on ollut otsikoissa vaimonsa väitettyjen toimien vuoksi. Yoon perui poikkeustilan muutamaa tuntia myöhemmin yksituumaisen vastustuksen johdosta. Etelä-Korean parlamentti äänesti 14. joulukuuta äänin 204–85 presidentin viraltapanon puolesta, minkä jälkeen maan perustuslaillisella tuomioistuimella on 180 päivää aikaa päättää, pannaanko Yoon viralta vai ei. Jos viraltapano menee läpi oikeudessa, uudet presidentinvaalit tulee järjestää 60 päivän kuluessa. Poliisi pidätti Yoon Suk-yeolin tammikuussa 2025 asunnoltaan. == Lähteet == Luokka:Etelä-Korean presidentit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nelli Orell

Nelli Orell (s. 11. tammikuuta 2002 Helsinki) on videobloggaaja ja tubettaja, jolla on Youtubessa yli 130 000 tilaajaa. Hän aloitti tubettamisen 13-vuotiaana. Orell valmistui vuonna 2020 Helsingin normaalilyseosta. Hän harrastaa valokuvaamista ja piirtämistä. Orell on julkaissut myös kirjoja Otava-kustantamon kautta. Orell käyttää myös Tiktok-sovellusta, jossa hänellä on yli 290 000 seuraajaa. == Diskografia == * ”KOODAA TEXTAA” (2024) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset somevaikuttajat Luokka:Suomalaiset tubettajat Luokka:Videobloginpitäjät Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Turpotietäjä-kilpailu

Turpotietäjä-kilpailu on vuosittain järjestettävä turvallisuuspolitiikan tietämystä mittaava kilpailu lukiolaisille. Kilpailun järjestävät yhteistyössä Reserviläisliitto, Suomen Reserviupseeriliitto, Historian ja yhteiskuntaopin opettajien liitto ja Kadettikunta. Kilpailun tavoitteena on lisätä lukiolaisten tietämystä liittyen turvallisuuspolitiikkaan ja puolustusjärjestelmäämme sekä jatkuvasti muuttuvaan turvallisuusympäristöömme. Lisäksi tavoitteena on lisätä ymmärrystä sisäiseen turvallisuuteen ja yleiseen varautumiseen liittyen. Turpotietäjä-kilpailu koostuu maakunnallisesta alkukilpailusta ja valtakunnallisesta loppukilpailusta. Kilpailutehtäviin kuuluu monivalinta- ja esseekysymyksiä sekä aihepiiriin kuuluvien käsitteiden määrittämistehtäviä. Valtakunnallinen finaali sisältää myös suullisen, esitettävän osuuden. Kilpailutehtävät laatii ja arvostelee historian- ja yhteiskuntaopin opettajista sekä turvallisuuspolitiikan ammattilaisista koostuva raati. == Voittajat == Vuosi Voittaja Lukio 2020 Max TalviOja Helsingin Suomalainen Yhteiskoulu 2021 Eelis Ojala Helsingin normaalilyseo 2022 Tommi Karjalainen Oulun Lyseon lukio 2023 Olivia Niukkanen Alajärven lukio == Lähteet == Luokka:Lukio Luokka:Tietokilpailut
Féli Delacauw

Féli Petra Delacauw (s. 4. huhtikuuta 2002) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Belgian naisten maajoukkueessa 21. heinäkuuta 2022 mennessä kymmenen maaottelua. Delacauw pelasi Belgian naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2021 Saksaa vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle alkulohko- otteluissa Ranskaa ja Italiaa vastaan. Delacauw edusti kotimaassaan Gentiä. Hän siirtyi kesällä 2022 alankomaalaiseen Fortuna Sittardiin. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kassandra Missipo

Kassandra Missipo (s. 3. helmikuuta 1998) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Belgian naisten maajoukkueessa 21. heinäkuuta 2022 mennessä 41 maaottelua tekemättä niissä maaleja. Missipo pelasi Belgian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Belgian naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2016 Viroa vastaan. EM- kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle muutamaksi minuutiksi kolmannessa alkulohko-ottelussa Italiaa vastaan. Missipo edustaa sveitsiläistä FC Baselia, johon hän siirtyi kesällä 2022 kotimaansa RSC Anderlechtista. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amber Tysiak

Amber Tysiak (s. 26. tammikuuta 2000) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Belgian naisten maajoukkueessa 21. heinäkuuta 2022 mennessä 17 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Tysiak pelasi Belgian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Belgian naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2021 Alankomaita vastaan. Tysiak on edustanut vuodesta 2020 kotimaassaan OH Leuvenia. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Verner Ljunggren

Gustav Verner Sigfrid Ljunggren (29. marraskuuta 1921 Forsheda – 7. toukokuuta 2006 Värnamo) oli ruotsalainen kilpakävelijä. == Elämä ja urheilu-ura == Forshedassa 29. marraskuuta 1921 syntynyt Ljunggren voitti 50 kilometrin kävelyssä EM-pronssia Brysselissä 1950. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 hän ei sairastuttuaan ilmestynyt lähtöviivalle. Ljungren kuoli Värnamossa 7. toukokuuta 2006. Hänen veljensä John Ljunggren voitti kävelijänä olympiakultaa ja Euroopan mestaruuden.OlympediaRuotsin olympiakomiteaKansainvälinen yleisurheiluliitto == Lähteet == * * Profiili Ruotsin olympiakomitea * === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Tullins

Tullins on kunta itäisessä Ranskassa Isèren departementissa Auvergne-Rhône- Alpesin alueella. Se sijaitsee Isèrejoen varrella, noin 29 kilometriä Grenoblen kaupungista luoteeseen. Kunta tunnetaan myös nimellä Tullins-Fures. Se on ollut aikanaan kelttien asuttama. Seuraavaksi sen ottivat haltuunsa roomalaiset. Vuonna 1349 Dauphiné, johon Tullins kuului, liitettiin Ranskaan. 1600-luvulla Tullinsiin asettui varakkaita perheitä jotka kunnostivat keskiaikaisia taloja. Näiden talojen ovista monet ovat listattu historiallisten monumenttien luetteloon. 1800-luvun alusta lähtien Furesin kylässä alkoi teollinen kehitys. Vesivoiman ansiosta siellä alkoi kehittyä hampun, silkin, metallurgian ja paperin teollinen tuotanto. Tullinsin rinteillä viljeltiin viiniköynnöksiä. Viljelmien kiusana oli kuitenkin viinikirva, joten viiniviljelmillä alettiin kasvattaa saksanpähkinöitä. Kaupungintalo on entisessä kartusiaanien kiinteistössä. Kartusiaanit viljelivät rinteillä viiniä, ja 1200-luvulla he rakensivat tämän lepotalon, johon mahtui noin kaksikymmentä veljeä. Ranskan suuren vallankumouksen aikana kartusiaanit karkotettiin, ja vuonna 1861 kiinteistön osti varakas lyonilainen teollisuusmies Michel Perret. Hän muutti talon italialaistyyliseksi huvilaksi. Tiedosto:Vieille porte de Tullins, rue de la halle 05.JPG|Vanha tullinsilainen ovi Tiedosto:Porte du vieux Tullins.jpg|Vanha kaupungin portti Tiedosto:Château de Saint-Jean-de-Chepy, Isère.jpg|Château de Saint-Jean-de- Chepy Tiedosto:Église Saint-Laurent-des-Prés de Tullins.JPG|Saint-Laurent-des- Présin kirkko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Isèren kunnat
Grietje de Jongh

Grietje ”Gré” de Jongh (2. marraskuuta 1924 Oostzaan – 6. helmikuuta 2002 Amsterdam) oli alankomaalainen pikajuoksija. == Elämä ja urheilu-ura == Oostzaanissa 2. marraskuuta 1924 syntynyt de Jongh saavutti 4×100 metrin viestissä EM-hopeaa Brysselissä 1950. Lontoon kesäolympialaisissa 1948 hän kilpaili 100 ja 200 metrillä, Helsingin kesäolympialaisissa 1952 200 metrillä ja pikaviestissä sijoittuen jälkimmäisessä kuudenneksi. De Jongh kuoli Amsterdamissa 77-vuotiaana 6. helmikuuta 2002.Olympediatrackfield.brinkster.netKansainvälinen yleisurheiluliitto == Lähteet == * * Profiili trackfield.brinkster.net * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Suvilahden kasarmi

Suvilahden kasarmi oli Helsingissä Sörnäisten rantatie 31:ssä Suvilahden voimalaitoksen vieressä sijainnut vuonna 1899 rakennettu entinen teollisuusrakennus, joka toimi ensin venäläisen sotaväen kasarmina ja sitten tilapäisasuntoina häädetyille ja asunnottomille helsinkiläisperheille. Rakennus tuhoutui helmikuussa 1944 Helsingin pommituksissa.Sörnäisten Rantatie 31. Suvilahdenkatu 4.; Helsinki, Helsingin kaupunginmuseo (Finna) Kolmikerroksinen tiilirakennus valmistui vuonna 1899 alun perin sähköalan konepajayritys Finska Elektriska Ab:n käyttöön. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Ricardo Björnberg. Yhtiö myi sähkövirtaa rakennuksessa sijainneesta sähkövoima-asemastaan, johon kuului 50 hevosvoiman turbogeneraattori ja akkumulaattoriparisto.Helsingin sähköistyksen historiaa, Voima ja valo : Suomen sähkölaitosyhdistyksen ja Suomen sähköinsinööriliiton julkaisu, 01.02.1935, nro 2, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Suvilahden kasarmin nimen rakennus sai kun se oli vuosina 1910–1917 venäläisen sotaväen kasarmina. Tällöin rakennukseen oli majoitettuna ainakin kolme tarkk’ampujakomppaniaa, yhteensä noin 600 sotilasta. 1920-luvun alussa ensimmäisen maailmansodan jälkeisen asuntopulan vuoksi hätämajoitustilana toimineeseen rakennukseen sijoitettiin asumaan häädettyjä ja asunnottomia helsinkiläisperheitä, enimmillään rakennuksessa asui parisataa perhettä. 1930-luvulla rakennuksessa toimi Helsingin kaupungin sähkölaitoksen korjauspaja.Helsingin venäläiset varuskuntarakennukset 1917 ja suomalainen varuskunta 1918Suvilahden kasarmi. Häpeäpilkku pääkaupungille, Uusi Suomi, 30.08.1922, nro 198, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Suvilahden kasarmin tuhouduttua 1944 pommituksessa, naapurissa sijainnut Oy Aga Ab osti rakennuksen tontin ja rakensi paikalle teräsrunkoisen kolmikerroksisen keltatiiliverhoillun pääkonttorirakennuksensa, joka valmistui vuonna 1951. Rakennuksen oli suunnitellut arkkitehtitoimisto Bertel Liljequist ja Arne Helander. Sama toimisto suunnitteli myös Suvilahdenkadun puolelle vuonna 1951 valmistuneen Agan happitehtaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sörnäisten rantatie 29, 31 (= Suvilahden kasarmi), valokuva vuodelta 1910. Helsingin kaupunginmuseo (Finna) * Asuntokurjuus. Kuvia pääkaupungissa vuokrasäännöstelyn lopettamisen takia asunnoistaan häädettyjen oloista, Suomen Kuvalehti, 22.07.1922, nro 29, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Akseli Lipponen : Miten helsinkiläiset asuvat, Uusi Suomi, 30.01.1927, nro 24, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Sörnäinen
Ernest Harper

Ernest ”Ernie” Harper (2. elokuuta 1902 Chesterfield – 9. lokakuuta 1979 Tullamarine, Melbourne, Australia) oli brittiläinen kestävyys- ja maastojuoksija. Hän saavutti maratonilla olympiahopeaa Berliinissä 1936. == Elämä ja urheilu-ura == Chesterfieldissä 2. elokuuta 1902 syntynyt Harper saavutti maratonilla olympiahopeaa Berliinissä 1936. Ensimmäisiin olympiakisoihinsa Harper osallistui Pariisissa 1924, missä hän sijoittui 10 000 metrillä viidenneksi ja maastojuoksun yksilökilpailussa neljänneksi. Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928 hän sijoittui maratonilla 22:nneksi. Harper teki urallaan maailmanennätyksen 25 000 metrin juoksussa ja kahden tunnin juoksussa. Hän muutti myöhemmin tyttärensä kanssa Australiaan missä myös kuoli 77-vuotiaana 9. lokakuuta 1979.OlympediaKansainvälinen yleisurheiluliittotrackfield.brinkster.net == Lähteet == * * * Profiili trackfield.brinkster.net === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset kestävyysjuoksijat Luokka:Brittiläiset maastojuoksijat Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Kristjan Järvan

Kristjan Järvan (s. 10. lokakuuta 1990) on virolainen yrittäjä ja poliitikko. Hän oli Viron ulkomaankauppa- ja IT-ministeri 2022–2023. Järvan liittyi Isänmaa-puolueeseen heinäkuussa 2022 tultuaan ministeriksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kristjan Järvan Viron hallituksen verkkosivuilla Luokka:Viron ministerit Luokka:Virolaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tytyrin seisake

Tytyrin seisake (lyh. Ttr, vuoteen 1969 Lohjan kauppala) oli Lohjalla, Lohjan satamaradan varrella sijainnut rautatieliikennepaikka. == Historia == Seisake avattiin 21. joulukuuta 1928 ja se oli varustettuna laiturirakennuksella, varastorakennuksilla ja ratapihalla. 1940- ja 1950-luvun taitteessa seisakkeen viereen rakennettiin Oy Lohjan kalkkitehdas Ab:n (myöh. Lohja Oy:n) kalkkitehdas, jolloin radalta johdettiin sivuraide tehtaalle. Vuonna 1969, kun Lohjan kauppalasta tuli kaupunki, seisakkeen nimi vaihdettiin. Seisake sekä sen vieressä ollut ratapiha purettiin 1990-luvulla ja kalkkitehtaan raide uusien kerrostalojen tieltä. Liikennepaikka lakkautettiin 1. kesäkuuta 2003. 2020-luvulla myös satamarata purettiin ja sen paikalle rakennettiin pyöräilyn ja jalankulun väylä. Nykyisin ratapiha-alueella on enää tavaralaiturin jäänteitä jäljellä. Vanhan aseman lähellä on yhä siihen ja rataan liittyviä kadunnimiä, kuten Asemakatu ja Rautatienkatu. == Lähteet == *Liikennepaikat ===Viitteet=== Luokka:Lohjan liikenne Luokka:Uudenmaan lakkautetut rautatieliikennepaikat
Frode Sørensen

Frode Sørensen (s. 21. tammikuuta 1946 Toftlund) on tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1998–2007 ja toiminut Tanskan veroministerinä 2000–2001. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Frode Sørensen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mohamed Katir

Mohamed Katir El Haouzi (s. 17. helmikuuta 1998) on marokkolaissyntyinen keskimatkojen juoksija ja kestävyysjuoksija, joka on edustanut Espanjaa vuoden 2020 alusta lähtien. Hän on 1 500 metrin ja 5 000 metrin juoksujen MM- mitalisti. Katir tuomittiin helmikuussa 2024 kahden vuoden urheilun toimintakieltoon dopingtestien välttelystä. Joulukuussa 2024 toimintakieltoa pidennettiin neljään vuoteen kun hänen todettiin yrittäneen huijata antidopingviranomaisia dopingtapauksensa tutkinnassa.Katir Handed Four-Year Ban for Tampering (pdf) AIU. Katir sijoittui Toruńin sisäratojen EM- kilpailuissa 2021 neljänneksi 3 000 metrin juoksussa. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli 5 000 metrillä kahdeksas. Hän saavutti Eugenen MM-kilpailuissa 2022 pronssia 1 500 metrillä ajalla 3.29,90. Samana vuonna hän saautti 5 000 metrillä hopeaa Münchenin EM-kilpailuissa ajalla 13.22,98. Hän saavutti Venaria Realen maastojuoksun EM-kilpailuissa 2022 pronssia joukkuekilpailussa ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksäs. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti 5 000 metrillä hopeaa ajalla 13.11,44 sekä karsiutui 1 500 metrin välierissä. Helmikuussa 2023 Katir juoksi sisäradoilla 3 000 metrin Euroopan-ennätyksen 7.24,68. Juoksun voitti Lamecha Girma maailmanennätysajalla 7.23,81 ja myös Katir alitti edellisen ME:n. Heinäkuussa 2023 hän juoksi Monacossa 5 000 metrin Euroopan ennätyksen 12.45,01. Kesällä 2021 Katir juoksi kolme Espanjan ennätystä: 5 000 metrillä 12.50,79 Firenzessä 10. kesäkuuta, 1 500 metrillä 3.28,76 Monacossa 9. heinäkuuta ja 3 000 metrillä 7.27,64 Gatesheadissa 13. heinäkuuta. Hän on voittanut Espanjan-mestaruuden ulkoradoilla 5 000 metrillä 2022 ja sisäradoilla 3 000 metrillä 2019. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 800 m 1.51,84 Madrid 12. toukokuuta 2019 1 500 m 3.28,76 NR Monaco 9. heinäkuuta 2021 3 000 m 7.27,64 NR Gateshead 13. heinäkuuta 2021 5 000 m 12.45,01 AR Monaco 21. heinäkuuta 2023 5 km 13.20 Málaga 24. huhtikuuta 2022 10 km 27.19 Madrid 31. joulukuuta 2022 === Sisäradat === Matka Aika Paikka Päivä 1 500 m 3.34,32 Madrid 22. helmikuuta 2023 3 000 m 7.24,68 AR Liévin 15. helmikuuta 2023 * AR Euroopan ennätys * NR Espanjan ennätys == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut espanjalaiset Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stanley Waithaka Mburu

Stanley Waithaka Mburu (s. 9. huhtikuuta 2000) on kenialainen kestävyysjuoksija, 10 000 metrin MM-mitalisti. Mburu saavutti Nairobin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017 pronssia 3 000 metrillä ajalla 7.50,64 ja Tampereen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 hopeaa 5 000 metrillä ajalla 13.20,57. Hän saavutti Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hopeaa 10 000 metrillä ajalla 27.27,90. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 3 000 m 7.50,64 Nairobi 16. heinäkuuta 2017 5 000 m 13.05,21 Heusden-Zolder 20. heinäkuuta 2019 10 000 27.13,01 Jokohama 10. marraskuuta 2018 5 km 13.28 Lille 9. marraskuuta 2019 == Lähteet == Luokka:Kenialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hämeenkatu (Riihimäki)

Hämeenkatu on Riihimäen pääkatu. Se kehittyi kaupungin tärkeimmäksi kaduksi jo 1900-luvun alussa, jolloin ensimmäiset nykyäänkin sen varrella olevat rakennukset on rakennettu.http://riksu.net/riksu/hameenkadulla/hameenkatu- modernin-liikekeskustan-muodostuminen/ Hämeenkadun varrella sijaitsee useita kivijalkaliikkeitä, toimitiloja (muun muassa Aamupostin Riihimäen toimitus), baareja sekä ravintoloita, joskin katu on hiljentynyt sen jälkeen, kun keskustan eteläosaan on avattu suuria kauppakeskittymiä. Hämeenkatu alkaa Riihimäen teatterin luota Hämeenkadun ja Torikadun risteyksestä ja päättyy Kolmiopuistoon. Sen pituus on noin 700 metriä, joten se on pääkaduksi melko lyhyt. ==Lähteet== Luokka:Riihimäki
Christopher Street Day

Christopher Street Day (lyh. CSD) on seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksien edistämiseksi järjestettävä vuosittainen tapahtuma. CSD-tapahtumia järjestetään lähinnä saksankielisissä maissa Saksassa ja Sveitsissä ja ne vastaavat Pride-tapahtumia. Itävallassa vastaavia tapahtumia kutsutaan kuitenkin nimityksellä Rainbow Parade. Nimitys Christopher Street Day juontaa juurensa New Yorkin Manhattanilla sijaitsevaan Christoper Streetiin, jonka varrella sijaitsevan Stonewall Inn -baarin edessä tapahtuneet levottomuudet antoivat alun seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia ajavalle liikkeelle. Berliinissä CSD-tapahtumia on järjestetty vuodesta 1979 lähtien ja sittemmin ne ovat yleistyneet myös muissa Saksan kaupungeissa. ==Katso myös== * InterPride * LGBTQ+-symbolit Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen kulttuuri
Europride

EuroPride on vuosittain järjestettävä HLBT-tapahtuma. Sillä tarkoitetaan Pride-tapahtumaa, jonka järjestää joka vuosi eri eurooppalainen kaupunki. Tapahtuman ohjelmaan sisältyy yleensä kulkue, ihmisoikeuksiin liittyviä tapahtumia, juhlia, musiikkia sekä AIDSiin menehtyneille osoitettu muistojuhla. == Järjestäjät == Ensimmäinen EuroPride järjestettiin Lontoossa vuonna 1992. Tämän jälkeen tapahtuman isäntäkaupunkeja ovat olleet seuraavat kaupungit: * 1993: Berliini, Saksa * 1994: Amsterdam, Alankomaat * 1995: ei järjestetty * 1996: Kööpenhamina, Tanska * 1997: Pariisi, Ranska * 1998: Tukholma, Ruotsi * 1999: ei järjestetty * 2000: Rooma, Italia * 2001: Wien, Itävalta * 2002: Köln, Saksa * 2003: Manchester, Iso-Britannia * 2004: Hampuri, Saksa * 2005: Oslo, Norja * 2006: Lontoo, Iso-Britannia * 2007: Madrid, Espanja * 2008: Tukholma, Ruotsi * 2009: Zürich, Sveitsi * 2010: Varsova, Puola * 2011: Rooma, Italia * 2012: Lontoo, Iso-Britannia * 2013: Marseille, Ranska * 2014: Oslo, Norja * 2015: Riika, Latvia * 2016: Amsterdam, Alankomaat * 2017: Madrid, Espanja * 2018: Tukholma ja Göteborg, Ruotsi * 2019: Wien, Itävalta * 2020: Thessaloniki, Kreikka, peruttu COVID-pandemian vuoksi * 2021: Kööpenhamina, Tanska * 2022: Belgrad, Serbia * 2023: Valletta, Malta * 2024: Thessaloniki, Kreikka ==Katso myös== * Christopher Street Day * InterPride * LGBTQ+-symbolit Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen kulttuuri
2 Quick Start

2 Quick Start on virolainen pop-yhtye, joka perustettiin vuonna 1992. Se oli eräs 1990-luvun suosituimmista yhtyeistä Virossa.https://menu.err.ee/874053/pearu-paulus-pohjendas-miks-2-quick-start- eesti-kalleimate-bandide-seas-onhttps://elu.ohtuleht.ee/853350/pearu- paulus-2-quick-start-oli-eesti-popmuusikamaastikul-uks-esimesi-linnukesi Yhtye voitti vuonna 2001 Viron parhaan yhtyeen palkinnon. == Jäsenet == * Pearu Paulus – laulu * Ilmar Laisaar – lyömäsoittimet * Alar Kotkas – basso * Urmas Kahk – kitara * Jüri Mazurcak – rummut == Diskografia == *1994 – 2 Quick Start *1995 –Olen loobuda sust proovinud *1997 – Poolel teel su juurde *1999 – Teine pool: The Very Best Of 2 Quick Start, Vol. 1 *2001 – Ühega miljoneist *2010 – 2010 ==Viitteet== Luokka:Virolaiset popyhtyeet
Once Upon a Time in Wonderland

Once Upon a Time in Wonderland on yhdysvaltalainen fantasia-draamasarja, jota esitettiin ABC:llä 10. lokakuuta 2013 - 3. huhtikuuta 2014. Sen loivat Edward Kitsis, Adam Horowitz, Zack Estrin ja Jane Espenson ABC Studiosille. Ohjelma on jatkoa aikaisemmasta ABC-sarjasta Olipa kerran ja se esitettiin ABC:ssä klo 20.00 Eastern/19.00 Central torstai-iltaisin televisiokaudella 2013–14 10.10.2013 alkavalla kaudella. Sarja perustuu Lewis Carrollin romaaneihin Liisan seikkailut ihmemaassa (1865) ja Liisan seikkailut peilimaassa (1871), mutta se on erilainen kuin muut sovitukset ja sijoittuu samaan universumiin kuin Olipa kerran nykypäivänä. Ihmemaa, takamakuilla ihmemaahan ennen kuin se joutui synkän kirouksen uhriksi. Se noudattaa samaa asetusta kuin emosarja, mukaan lukien Disney- ja Lost-viittausten käyttö. Lisäksi sarjassa on satunnaisia ​​crossover-tapahtumia Olipa kerran kanssa, jotka liittyvät hahmoihin, jotka ovat loukussa Storybrookessa, Mainessa. Sarja sai sekavia tai positiivisia arvosteluja kriitikoilta, jotka ylistivät sen näyttelijöitä, visuaalisuutta ja kerrontaa, mutta kritisoivat sekavaa juonetta. 27. maaliskuuta 2014 paljastettiin, että sarja päättyy yhden kauden jälkeen, ja sarjan finaali esitetään 3. huhtikuuta 2014. Huhtikuussa 2014 Michael Socha vahvistettiin esittävän roolinsa Will Scarletina / Knave of Hearts -sarjan vakiona Olipa kerran -sarjan neljännellä tuotantokaudella ==Juoni== Todellisen rakkautensa Cyrusin näennäisen kuoleman jälkeen Liisa palaa kotiin viktoriaaniseen Englantiin, missä hänet sijoitetaan turvapaikkaan, ja hänen lääkärinsä pyrkivät parantamaan hänet hoidolla, joka saa hänet unohtamaan kaiken Ihmemaassa esiintyvistä tarinoistaan. Sydänroisto ja Valkoinen Kani kuitenkin pelastavat hänet ja tuovat takaisin Ihmemaahan pelastamaan Cyrusin, joka havaitaan elossa. Nyt palattuaan Ihmemaahan Liisa joutuu kiertämään Jafarin ja Punaisen Kuningattaren juonet, samalla kun kohdataan Ihmemaan hassuja vaaroja, mukaan lukien pahamaineinen Jabberwocky, ja hullulla ja vaarallisella tavalla löytääkseen todellisen rakkautensa. Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Patan (Gujarat)

Patan on kaupunki Intian Gujaratin osavaltiossa. Patan perustettiin perimätiedon mukaan 700-luvun vaihteessa ja oli aikanaan Chavda- ja Solanki- dynastian pääkaupunki. Kaudelta peräisin oleva hautamuistomerkki Rani-ki-Vav on Unescon maailmanperintöluettelon kohde. Myöhemmin kaupunki oli jonkin aikaa myös Gujaratin sulttaanikunnan pääkaupunki. Patanin asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 125 497\. ==Maantiede== Patan sijaitsee Intian Gujaratin osavaltion pohjoisosassa Patanin piirikunnassa Saraswatijoen varrella. Kaupunki on Aravallivuorten ja Khambatinlahden välissä. ==Historia== Hindulaisessa ja jainalaisessa perinteessä Patanin perustajana pidetään Chavda-dynastian hallitsija Vanarajaa ja perustamisvuotena joko vuotta 746, tai vuotta 765. Kaupunki toimi Chavda- ja myöhemmän Solanki-dynastian pääkaupunkina aina vuoteen 1242 saakka. Tältä kaudelta on peräisin esimerkiksi Rani-ki-Vav, jonka rakennutti kuningatar Udayamati kuolleen miehensä muistoksi suurin piirtein vuoden 1060 paikkeilla. Rani-ki-Vav on nykyisin Unescon maailmanperintöluettelon kohde. Mahmud Ghaznilainen valtasi kaupungin vuonna 1025, mutta jäi vain lyhyeksi aikaa edeten edelleen kohti Sonmathia. Islamilaiset hallitsijat olivat uhka myös myöhemmin. Delhin sulttaani Qutb al- Din Aibak ryösti kaupungin vuonna 1196 tai 1197. Kaupunkia ei kuitenkaan vielä tuolloin liitetty valtakuntaan. Sen sijaan vuonna 1299 tuolloin Solanki- dynastia haara Vaghela-dynastian hallitsemaan kaupunkiin iskivät Delhin sulttaani Ala al-Din Khaljin joukot ja kaupunki liitettiin Delhin sulttaanikuntaan. Delhin valtaa kesti vuoteen 1407, jolloin Muzaffar Khan perusti itsenäisen Gujaratin sulttaanikunnan pääkaupunkinaan Patan. Hänen pojanpoikansa Ahmad Šah siirsi pääkaupungin Ahmadabadiin vuonna 1413 tai 1414. Kun Akbar liitti Gujaratin Suurmogulien valtakuntaan vuonna 1572 Patanista tuli Gujaratin suban alainen sarkar-alue. ==Talous== Patanin perinteisiin tuotteisiin ovat lukeutuneet esimerkiksi puuvilla ja silkki. Patan on ollut erityisen tunnettu silkistään, johon on joskus viitattu Intian parhaana. Patanin silkkiä käytetään erityisesti kirkkaanväristen sarien valmistukseen. Muita paikallisia perinteisiä käsitöitä ovat olleet esimerkiksi kaiverretut puu- ja norsunluutuotteet. ==Väestö== Patanin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 125 497\. Heistä hinduja oli 87,11 %, muslimeja 11,35 % ja jainalaisia 1,27 %. Lukutaitoisuus oli 85,99 %. ==Lähteet== Luokka:Gujaratin kaupungit
Kollaan risti

Kollaan risti (Koll. mr.) on suomalainen talvisodan muistomitali.Tammenlehvä.fi Mitali annettiin niille rintamamiehille, jotka taistelivat talvisodassa Kollaan taistelussa. Tunnetuimpia Kollaan ristin saajia ovat Simo Häyhä, Aarne Juutilainen, Hannes Laamanen, Woldemar Hägglund ja Antero Svensson. Kollaan ristin mitat ovat: risti 38,0 x 38,0 mm, ristin paksuus: 1,0 mm, nauhan leveys: 31,0 mm.Kollaan risti; muistoristi; talvisodan muistoristi Musketti. Finna.fi == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kari Kauppinen, Hanneksen sota Iltalehti 3.3.2020 Luokka:Suomen sotilasansiomitalit‎ Luokka:Talvisota
Kathrin Neimke

Kathrin Neimke (s. 18. heinäkuuta 1966 Magdeburg) on saksalainen, aikaisemmin Itä-Saksaa edustanut, kilpauransa päättänyt kuulantyöntäjä, olympiamitalisti ja sisäratojen maailmanmestari. == Elämä ja urheilu-ura == Magdeburgissa 18. heinäkuuta 1966 syntynyt Neimke saavutti Itä-Saksan edustajana olympiahopeaa Soulissa 1988 ja MM-hopeaa Roomassa 1987 hävittyään kummassakin ainoastaan Neuvostoliiton Natalja Lisovskajalle. Itäsaksalaisena Neimken mitalitili karttui myös EM-pronssilla Splitissä 1990 ja sisäratojen EM-pronssilla Budapestissa 1988. Saksojen yhdistyttyä Neimke voitti olympiapronssia Barcelonassa 1992, MM-pronssia Stuttgartissa 1993 ja Larisa Pelešenkon dopingkärynIAAF Statistics Handbook 2014, s. 47 myötä sisäratojen maailmanmestaruuden Barcelonassa 1995. Atlantan kesäolympialaisissa 1996 Neimke sijoittui seitsemänneksi. Ennätyksensä 21,21 metriä Neimke työnsi vuonna 1987. Hän on työskennellyt muun muassa poliisina.OlympediaKansainvälinen yleisurheiluliittotrackfield.brinkster.net == Lähteet == * * * Profiili trackfield.brinkster.net === Viitteet === Luokka:Itäsaksalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Itäsaksalaiset olympiamitalistit Luokka:Saksalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maryna Beh’-Romantšuk

Maryna Oleksandrivna Beh’-Romantšuk (o.s. Beh’, , s. 18. heinäkuuta 1995 Hmelnytskyin alue) on ukrainalainen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja. Pituushypyssä Beh’-Romantšuk on saavuttanut MM-hopeaa Dohassa 2019, EM-hopeaa Berliinissä 2018, sisäratojen Euroopan mestaruuden Toruńissa 2021 ja sisäratojen EM-pronssia Glasgow’ssa 2019. Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 hän eteni loppukilpailuun, jossa jäi ilman tulosta, ja Tokion kesäolympialaisissa 2021 hän sijoittui viidenneksi, Eugenen MM-kilpailuissa 2022 kahdeksanneksi ja Münchenin EM-kilpailuissa 2022 neljänneksi. Kolmiloikasta Beh’-Romantšukilla on Euroopan-mestaruus Münchenistä 2022 ennätyksellään 15,02, MM-hopea Budapestista 2023 tuloksella 15,00 sekä sisäratojen MM-hopea Belgradista 2022. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kolmiloikassa 11:nneksi hypättyään karsinnassa 14,54 mutta loppukilpailussa vain 13,91. Pituushyppyennätyksensä 696 cm hän hyppäsi Toruńin hallikilpailussa helmikuussa 2020. Hänen aviomiehensä on huippu-uimari Myh’ailo Romantšuk.OlympediaKansainvälinen yleisurheiluliitto == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Ukrainalaiset pituushyppääjät Luokka:Ukrainalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Swae Lee

Khalif Malik Ibn Shaman Brown (s. 7. kesäkuuta 1993), taiteilijanimeltään Swae Lee, on yhdysvaltalainen rap-artisti ja laulaja. Hän tuli aluksi tunnetuksi veljensä Slim Jxmmin kanssa perustamansa yhtyeen Rae Sremmurdin kautta. Sen ohella Brown on kehittynyt soolouralla. Brown varttui Tupelossa, alueella, jossa oli paljon rikollisuutta. Brown ja hänen veljensä aloittivat musiikkiuransa perustamalla Dem Outta St8 Boyzin Jemiah Middlebrooksin kanssa. Heidän vanhempansa erosivat, joka johti lopulta siihen, että he joutuivat asumaan alueen hylätyissä kodeissa. Myöhemmin veljekset alkoivat tekemään kahdestaan musiikkia nimellä Rae Sremmurd. Veljekset julkaisivat yhdessä kolme albumia, joista muun muassa kappale Black Beatles nousi Billboard Hot 100 -listan kärkeen. Soolourallaan Brown on ollut mukana useissa kappaleissa, kuten Sunflowerissa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fiordaliza Cofil

Fiordaliza Cofil (s. 27. lokakuuta 2000) on dominikaanilainen pikajuoksija. Hän voitti maailmanmestaruuden sekajoukkueiden 4 × 400 metrin viestissä vuonna 2022. Cofil voitti NACAC:n alle 23-vuotiaiden mestaruuskilpailuissa kultaa 200 metrillä ja saavutti pronssia 400 metrillä vuonna 2021. Hän saavutti ensimmäiset yleisen sarjan kansainväliset menestyksensä toukokuussa 2022 Ibero-Amerikan mestaruuskilpailuissa, kun hän voitti kultaa 4 × 100 metrin viestissä sekä saavutti hopeaa 400 metrillä ja pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Heinäkuussa 2022 hän voitti Eugenen MM-kilpailuissa kultaa sekajoukkueiden 4 × 400 metrin viestissä ajalla 3.09,82 ja sijoittui 400 metrillä kuudenneksi ajalla 50,57. Hän juoksi MM-kilpailujen välierissä 400 metrin ennätyksensä 50,14. Vuoden 2021 lopussa hänen ennätyksensä oli 52,10, ja toukokuussa 2022 hän alitti ensi kertaa 52 sekunnin rajan ja viikkoa myöhemmin 51 sekunnin rajan. Kesäkuussa 2022 hän juoksi 100 metrillä maansa ennätyksen 11,16. == Ennätykset == * 100 metriä: 11,16 (NR) (24.6.2022) * 200 metriä: 22,87 (25.6.2022) * 400 metriä: 50,14 (20.7.2022) == Lähteet == Luokka:Dominikaanilaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kati Rapia

Kati Rapia (s. 12. marraskuuta 1972 Heinola) on suomalainen kuvataiteilija, sarjakuvantekijä, kuvittaja ja valokuvaaja. Rapia opiskeli taidehistoriaa, kirjallisuutta ja italiaa Tampereen yliopistossa 1992–1994, josta vuoden 1993 Perugiassa, Italiassa. Vuonna 1998 hän opiskeli Lahden ammattikorkeakoulun muotoiluinstituutissa ja valmistui vuonna 2003 taiteen maisteriksi Taideteollisen korkeakoulun valokuvataiteen osastolta. Hän sai sarjakuvataiteen valtionpalkinnon 2018. Palkintoperusteluissa hänen todetaan olevan ”tinkimätön, persoonallinen ja omaääninen kertoja ja monen kuvallisen ilmaisutavan mestari”. Rapia asuu ja työskentelee Loviisassa. ==Julkaisuja== * * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jorinde van Klinken

Jorinde van Klinken (s. 2. helmikuuta 2000) on alankomaalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä. Hän on voittanut nuorten sarjoissa Euroopan-mestaruuden molemmissa päälajeissaan sekä sijoittunut aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa kiekonheitossa kahdesti neljänneksi. Alle 20-vuotiaiden ikäluokassa van Klinken saavutti kuulantyönnössä EM-hopeaa 2017 ja MM-pronssia 2018 sekä voitti EM-kultaa 2019. Kiekonheitossa hän sijoittui vuoden 2016 MM-kilpailuissa kymmenenneksi, vuoden 2017 EM-kilpailuissa kuudenneksi ja vuoden 2018 MM-kilpailuissa seitsemänneksi. Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2021 hän voitti kiekonheitossa kultaa ja sijoittui kuulantyönnössä neljänneksi. Yleisen sarjan arvokilpailuissa van Klinken jäi vielä karsintaan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2018, maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 ja vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kiekonheitossa neljänneksi tuloksella 64,97; karsinnassa hänen tuloksensa oli 65,66. Hän osallistui Eugenessa myös kuulantyöntöön mutta ei päässyt loppukilpailuun. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän saavutti kuulantyönnössä pronssia ennätyksellään 18,94 ja sijoittui kiekonheitossa neljänneksi tuloksella 64,43. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui kuulantyönnössä yhdeksänneksi ulkoratojen ennätyksellään 19,05 ja kiekonheitossa neljänneksi tuloksella 67,20. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän saavutti hopeaa sekä kuulantyönnössä tuloksella 18,67 että kiekonheitossa tuloksella 65,99. Van Klinken voitti Yhdysvalloissa NCAA:n mestaruuden kiekonheitossa vuosina 2021–2023. Alankomaiden-mestaruuden hän on voittanut kiekonheitossa vuosina 2020, 2021 ja 2023 sekä kuulantyönnössä sisäradoilla vuonna 2019. Van Klinken ylitti kuulantyönnössä 18 metrin rajan vuonna 2021. Hänen ennätyksensä ulkoradoilla on elokuussa 2023 työnnetty 19,05. Sisäradoilla hän ylitti 19 metrin rajan maaliskuussa 2022 tuloksellaan 19,08. Ennätyksensä 19,57 hän työnsi Albuquerquessa helmikuussa 2023. Kiekonheitossa hän ylitti 60 metrin rajan kesäkuussa 2019 tuloksellaan 61,33. Toukokuussa 2021 hän paransi Yhdysvalloissa ennätystään viikon sisällä ensin lukemiin 62,58, sitten 65,94 ja lopulta 70,22, joka oli tuolloin maailman paras tulos lähes kolmeen vuoteen ja jolla hän oli vasta toinen tällä vuosisadalla yli 70 metriä heittänyt eurooppalainen. Tuloksellaan hän oli lopulta vuoden 2021 maailmanlistalla toinen. Vuonna 2022 hänen paras tuloksensa oli MM-kilpailujen karsinnassa heitetty 65,66. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset kiekonheittäjät Luokka:Alankomaalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nummen kirkonkylä

Nummen kirkonkylä () on taajama Nummella Lohjalla. Vuoteen 1981 se oli osa Nummen kuntaa ja tämän keskustaajama, vuosina 1981–2013 osa Nummi-Pusulan kuntaa ja tämän keskustaajama. Nummen kirkonkylässä sijaitsee aiemmin myös Nummi-Pusulan kunnantalona toiminut Nummen kunnantalo. Kirkonkylässä toiminut Sale-päivittäistavarakauppa siirtyi Nummen Saukkolaan vappuna 2022. Alueen lapset käyvät Oinolassa sijaitsevassa koulukeskuksessa, jossa sijainnut lukio suljettiin vuonna 2018. Nummen vanha paloasema.jpg|alt=|Nummen vanha paloasema. Nummen seurakuntatalo, Nummi, Lohja.jpg|alt=|Nummen seurakuntatalo. Nummen kotiseutumuseo.jpg|alt=|Nummen kotiseutumuseo. Nummen koulu, Nummi- Pusula.jpg|alt=|Oinolan koulukeskus. Nummen työväentalo Rientola. Lohja.jpg|Nummen työväentalo == Lähteet == Luokka:Nummen kylät Luokka:Lohjan taajamat Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Suomen entiset kuntakeskukset