EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Isamu Tamotsu

Isamu Tamotsu (29. marraskuuta 1919 – 31. toukokuuta 2000) oli japanilainen karateka. Hän kehitti karaten tyylisuunnan Shōrinji-ryū Renshinkan. ==Elämäkerta== Tamotsu syntyi Amaminsaarilla, Japanissa kaksilapsiseen perheeseen. Hänen isänsä hukkui myrskyssä Tamotsun ollessa vielä hyvin nuori. Hänen äitinsä elätti kahta poikaansa kutojana, ja perhe usein muutti paikasta toiseen työn perässä.Style and History Viitattu 9.6.2014 Tamotsu aloitti kamppailulajien harjoittelemisen hyvin nuorella iällä. Hän aloitti harrastamisen judolla, jossa hän saavutti Tadao Nakaharan ohjaamana 3. danin arvon. Nuoruusvuosina Tamotsu joutui tappeluihin ja sai huomata, ettei pärjännyt pelkästään judolla kuin yksittäisiä henkilöitä vastaan. Sitä vastoin useamman hyökkääjän käydessä päälle selviytyminen oli hankalampaa. Tämän johdosta 13-vuotiaana Tamotsu alkoi harjoitella taiwanilaista kenpoa Roshi Shin opettamana. Toisen maailmansodan aikana Tamotsu oli kaksi vuotta pioneerina Kiinan Mantšuriassa. Tuona aikana hän kiinnostui kiinalaisesta kenposta, jossa Tamotsun opettajana toimi O Shi Hei. Sodan jälkeen Tamotsu palasi Kagoshimaan, jossa hän harjoitteli Daito-ryu- ja Hakko-ryu-jujutsua sekä kenjutsua. 1950-luvun alkupuolella hän sai idean karaten tyylisuunnan perustamisesta. Tamotsu halusi tyylisuuntaansa katat, joilla olisi mahdollisimman pitkä historia ja perinne. Hän matkusti harjoittelemaan shōrin- ryūta Okinawan saarelle Zenryō Shimabukuron luokse, jonka opetuksessa hän harjoitteli puoli vuotta.Lisää seibukan historiaa fssk.org Viitattu 2.4.2012 Tamotsu palasi Kagoshimaan, jossa hän aloitti tyylisuunnan opettamisen.Tyylisuunta ja historia renshinkan.fi Viitattu 1.4.2012 Katoja hän opetteli Okinawa karaten eri ohjaajien parissa. Ananku ja Chinto katat Tamotsu opetteli Shimabukuron opissa, joka kehotti opettelemaan Joyen Nagazaton ohjaamana Chinto ja Tokumine no kon bo-katat. Sittemmin Tamotsu opetteli Kusanku-katan Yonaha-nimiseltä henkilöltä. Loput tyylisuuntansa katat (wanshu, seisan, gojushiho ja bassai) Tamotsu opetteli Nagazatolta. Perustettuaan tyylisuuntansa 1955 Kagoshimassa Tamotsulla oli aluksi viisi oppilasta. Tuolloin yksi hänen oppilaistaan oli hänen kuusivuotias poikansa Iwao Tamotsu. Perhe keräsi rahaa ruokaan harjoitusten jälkeen pesemällä astioita ravintoloissa. Tamotsun saatua enemmän mainetta karateohjaana hänen tyylisuuntansa harrastajien määrä kasvoi Japanissa. Tamotsusta tuli samalla ensimmäinen karateohjaaja, jonka Kiinan opetusministeriö kutsui vuonna 1965 esittelemään ja opettamaan Shōrinji-ryū Renshinkan karatea.History renshinkan.org Viitattu 9.6.2014 ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset karatekat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Lastenmusiikkiorkesteri Ammuu!

Lastenmusiikkiorkesteri Ammuu! on suomalainen, varhaisiän musiikkikasvatukseen ja lasten musiikkiin suuntautunut yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 2007 alkuaan kertaluontoiseksi kokoonpanoksi Kaustisen musiikkifestivaaleille. Yhtyeen saavuttama suosio ja yhtyeen jäsenten halu korkealaatuisen lastenmusiikin tekemiseen saivat kuitenkin otteen ja kokoonpano pysyi yhdessä. Yhtyeen jäsenet ovat varhaismusiikkikasvatuksen ammattilaisia ja kokeneita musiikin esittäjiä; yhtyeläisten taustalta löytyy Sibelius- Akatemia.Lastenmusiikkiorkesteri Ammuu! , Sibelius-Akatemian ohjelmapalvelu Primo, ohjelmaprimo.fi, viitattu 9.4.2014 Yhtyeen kotipaikka on Helsinki. Yhtyeen musiikki on suosittua esimerkiksi lukuisissa musiikkileikkikouluissa.Esimerkkinä/ Opettajien tiedotteet ja ohjelmistot: Musiikkileikkikoulussa käytettävää materiaalia , Lahden konservatorio, concis.fi viitattu 9.4.2014 Kesän 2014 alkuun mennessä yhtye on julkaissut kolme CD-levyä. Yhtyeellä on vuosina 2013-2014 noin parikymmentä keikkaa vuosittain eri puolilla Suomea ja kokoonpano on palkittu tuotannostaan. Varsinaisten konserttien ohella yhtye on esiintynyt myös musiikkikasvatukseen liittyvissä tapahtumissa. Bändi on oli muun muassa Guinnessin ennätyskirjaan pyrkineessä, yli 1400 lapsen tai vanhemman yhteisessä maailman suurimmassa vauvamuskaritapahtumassa Helsingin Musiikkitalolla vuonna 2012. Yhtyeen toinen levy Traktori palkittiin Emma-gaalassa vuonna 2011 vuoden lastenmusiikkialbumina.Nämä tähdet saivat ekat Emmat – tässä loput ehdokkaat yle.fi, viitattu 9.6.2014Chisu ja Jukka Poika saivat jo Emma-palkinnon 1.12.2011, Helsingin Sanomat, hs.fi, viitattu 9.4.2014 == Diskografia == === Albumit === * * , EMMA-palkinto 2011: vuoden lastenmusiikkialbumi * * * === DVD-levyt === * Traktori DVD, 2015 === Nuotit === * Lastenmusiikkiorkesteri Ammuu! Laulukirja, mukana CD-levy ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lastenmusiikkiyhtye Ammuu! -yhtyeen kotisivut * Maailman suurin muskari Musiikkitalolla Helsingissä (Vauva-lehti 20 v., 3/2012) (youtube.com) * Varhaisiän musiikinopettajat ry VaMO suosittelee (vamory.fi) * Piippola , Traktori , Pieni ja soma (kansanmusiikkiliitto.fi) * Puistobluesin Kakarabluesin esiintyjähistoriaa: Ammuu! (puistoblues.fi) * Nyt se on taas todistettu: Lapsen innokas musisointi kehittää aivoja (mtv.fi) Luokka:Suomalaiset lastenmusiikkiyhtyeet Luokka:Emma-palkinnon saajat
Biennaali

Biennaali () tarkoittaa joka toinen vuosi järjestettävää tapahtumaa. Termiä käytetään erityisesti taidemaailmassa, jossa sillä usein tarkoitetaan vuorovuosittain järjestettävää kansainvälistä nykytaiteen näyttelyä. Näistä tapahtumista vanhin on Venetsian biennaali, jota on pidetty vuodesta 1895 lähtien. Termiä on käytetty sittemmin myös muista taiteellisista tapahtumista, kuten São Paulon biennaalista ja Pariisin biennaalista. Suomessa Turku Biennaali on järjestetty parittomina vuosina vuodesta 2003 alkaen.Turku Biennaali 2009 Viitattu 9.6.2014 Biennaalien määrä on kasvanut viime vuosikymmenten aikana suuresti. Nykyään maailmanlaajuisesti järjestetään yli 200 kansainvälistä biennaalia ja viimeisimmät lisäykset sisältävät muun muassa Kantonin, Shanghain, Busanin, Gwangjun, Prahan, Istanbulin ja Liverpoolin biennaalit.Biennials and city-wide events: Something, like nothing, happens anywhereSteve Dutton, Jeanine Griffin 2007. Viitattu 9.6.2014 == Katso myös == * Luettelo suurista kansainvälisistä nykytaiteen näyttelyistä == Lähteet== Luokka:Kuvataidetapahtumat
Tero Salminen

Tero Salminen on Efima Oy:n toimitusjohtaja ja yksi sen neljästä perustajasta . Hän on myös tietokirjailija, joka on kirjoittanut kolme kirjaa yhtiökumppaninsa Sanna Kaarlejärven kanssa. Koulutukseltaan hän on kauppatieteen maisteri, gradunsa hän on tehnyt sovellusvuokrauksesta eli asp:stä . == Teoksia == * Sanna Lahti & Tero Salminen: Kohti digitaalista taloushallintoa: sähköiset talouden prosessit käytännössä, Wsoypro 2008, ISBN 951034186X * Sanna Lahti & Tero Salminen: Digitaalinen taloushallinto, Sanoma Pro Oy 2014, ISBN 978-952-63-1806-6 * Sanna Kaarlejärvi & Tero Salminen: Älykäs taloushallinto - Automaation aika, Alma Talent 2018, ISBN 978-952-14-3429-7 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Sanna Kaarlejärvi

Sanna Kaarlejärvi (o.s. Lahti) on tietokirjailija ja yksi neljästä Efima Oy:n perustajasta . Koulutukseltaan hän on kauppatieteen maisteri. Hän on kirjoittanut kolme kirjaa yhtiökumppaninsa Tero Salmisen kanssa. == Teoksia == * Sanna Lahti & Tero Salminen: Kohti digitaalista taloushallintoa: sähköiset talouden prosessit käytännössä, Wsoypro 2008, ISBN 951034186X * Sanna Lahti & Tero Salminen: Digitaalinen taloushallinto, Sanoma Pro Oy 2014, ISBN 978-952-63-1806-6 * Sanna Kaarlejärvi & Tero Salminen: Älykäs taloushallinto - Automaation aika, Alma Talent 2018, ISBN 978-952-14-3429-7 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Digitaalinen taloushallinto

Digitaalinen taloushallinto on Sanna Lahden ja Tero Salmisen vuonna 2014 ilmestynyt kirja. . Se on päivitetty versio heidän edellisestä kirjastaan Kohti digitaalista taloushallintoa (2008).. ==Sisältö== Taloushallintoa käsitellään kirjassa kokonaisuutena ja sen osaprosessien kautta. Kirjassa kerrotaan miten taloushallinto toimii digitaalisesti ja miten automatisointia ja nykyaikaisia järjestelmiä voidaan hyödyntää. Kirjassa esitellään erilaisia taloushallinnon tietojärjestelmiä ja miten niitä voi hankkia. Se kertoo myös miten automatisoitu taloushallinto muuttaa töiden organisointia ja johtamista. Kirjassa annetaan talousprosessien kehittämiseen konkreettisia vinkkejä tekijöiden omien kokemusten pohjalta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kirjan sisällysluettelo Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2014 kirjat
Irja Leimu

Irja Leimu (s. 1939 Helsinki) on suomalainen muotitaiteilija. Hänen suunnittelemansa vaatteet tunnetaan pelkistetyistä, tarkoituksenmukaisista ja arkkitehtonisista linjoistaan ja luonnonmateriaalien käytöstä. Hän sai valtion taideteollisuuspalkinnon 1989. Leimu valmistui Taideteollisen oppilaitoksen muotipiirustusosastolta 1960 ja sai ensimmäisen työpaikkansa Silolta Turusta. Neljän vuoden jälkeen hän siirtyi Kestilälle, sitten helsinkiläiseen Vaaksaan ja oululaiseen Ruskatexiin. Vuosina 1973–1976 hän toimi Blueman Oy:ssä Lee Cooper -vapaa-ajanmallistojen suunnittelijana. Merkin maihinnousutakista tuli hyvin suosittu, ja Leimun Suomen markkinoita varten suunnittelema takataskutikkaus päätyi myös Lee Cooperin kansainväliseen mallistoon.Lahjoittajatarina: Irja Leimu, Aalto-yliopisto 21.4.2011. Viitattu 9.6.2014. 1970-luvulla hän suunnitteli vaatteita myös SOK:lle, Biancalle ja Tyyleksille. Oman vuonna 1980 perustamansa suunnittelutoimiston kautta Leimu työskenteli muun muassa Suomen Trikoolle, Karhu-Titanille, Sastalle ja Skilalle. Nahkatuotteita hän suunnitteli Pentikille ja työvaatteita muun muassa Siipipyörälle, Puolustusvoimille, Kansallisoopperalle sekä Ateneumin ja Kiasman taidemuseoille. Vuonna 1988 Irja Leimu toi markkinoille omaa nimeään kantavan vaatemalliston.Irja Leimu CV , Ornamo. Viitattu 9.6.2014. Suunnittelutyönsä ohella Leimu on toiminut opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa.Opettajamatrikkeli 1973-2003 , Taideteollinen korkeakoulu. Viitattu 9.6.2014. Irja Leimun töitä oli esillä Designmuseossa syksyllä 2006. Näyttelyn yhteydessä koostettiin kirja Irja Leimu Design.Irja Leimun ylellistä eleganssia ja pelkistettyä muotokieltä, Maahenki Oy. Viitattu 9.6.2014. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Tuula Poutanen ja Pirkko Vekkeli: Irja Leimu Design. Maahenki Oy 2006. ISBN 952-5328-94-5. Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset muotisuunnittelijat
Tancredo Nevesin silta

thumb|Tancredo Nevesin silta. Tancredo Nevesin silta eli Veljeyden silta (, ) on Iguaçujoen ylittävä kotelopalkkisilta, joka yhdistää Foz do Iguaçun (Brasilia) ja Puerto Iguazún (Argentiina) kaupungit. Silta on 480 metriä pitkä ja 65,38 metriä korkea, ja se rakennettiin vuosina 1983–1985. Se on nimetty brasilialaisen poliitikon Tancredo Nevesin mukaan. ==Lähteet== Luokka:Tieliikennesillat Luokka:Argentiinan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Brasilian rakennukset ja rakennelmat Luokka:Argentiinan liikenne Luokka:Brasilian liikenne Luokka:Argentiinan ja Brasilian raja
Esa Lukala

Esa Arvo LukalaLukala Visions Oy, päättäjät , Fonecta Finder. Viitattu 9.6.2014. (s. 27. heinäkuuta 1945 Turku) on suomalainen muotisuunnittelija ja kuvataiteilija. Hän teki yli 30 vuoden uran suomalaisen vaatetusteollisuuden parissa. Hänet nimettiin vuoden muotitaiteilijaksi 1990 ja Kultainen vaatepuu -palkinnon saajaksi 1995.Jukka Valkonen:Esa Lukala , Esa Lukalan verkkosivusto 28.6.2010. Viitattu 9.6.2014. Lukala opiskeli 1967–1968 Turun Piirustuskoulussa ja 1968–1972 vaatesuunnittelua ja valokuvausta Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän osallistui moniin kuvataiteilijoiden yhteisnäyttelyihin, mutta valitsi sitten leipäpuukseen vaatesuunnittelun. Esa Lukala on suunnitellut nahkavaatteita muun muassa Friitalalle ja Satanahalle. 1970-luvun loppupuolen hän toimi suunnittelijana kankaanpääläisessä Reimassa ja 1980-luvulla kuopiolaisessa Piretta-P.T.A.:ssa, jossa teki Avenue- mallistoja naisille ja St. Jacques -mallistoja miehille. 1980-luvulla Lukala uudisti puolustusvoimien, rajavartiolaitoksen ja taksinkuljettajien virkapuvut. Hän on suunnitellut vaatteita myös muun muassa Oratopille ja Luhdalle sekä koruja Turun Hopealle ja Kultateollisuudelle. Kuvataiteilijana Lukala yhdistää valokuvaa, piirtämistä ja maalausta usein metallipinnalle ja kuvaa urbaaneista kaupunkimiljöistä löytämiään aiheita.Lukala Esa, Grafiikkakauppa. Viitattu 9.6.2014. Hän on työskennellyt residenssiapurahalla New Yorkissa 1993, 1997 ja 2003. Esa Lukala on toiminut myös opettajana Lahden muotoiluinstituutissa.Esa Lukala , Lukala Visions Oy. Viitattu 9.6.2014. Esa Lukalan veli on lavastaja Juha Lukala. Heidän isänsä oli taidemaalari Arvo Lukala. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Esa Lukalan verkkosivusto Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset muotisuunnittelijat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit
Dag

Dag on skandinaavinen miehen etunimi. Nimi johtuu skandinaavisten kielten päivää tarkoittavasta sanasta dag, mutta on voitu käsittää myös lyhentymäksi nimestä Dagobert tai Dagomar. Nimen naispuolinen vastine on Daga. Suomessa nimi Dag on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 183 henkilölle. Dagin samoin kuin Dagan nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 9. kesäkuuta. == Tunnettuja Dag-nimisiä == * Dag Anckar (s. 1940), suomalainen valtiotieteen professori * Dag Terje Andersen (s. 1957), norjalainen poliitikko ja ministeri * Dag Bjørndalen (s. 1970), norjalainen ampumahiihtäjä * Dag Englund (1906–1979), suomalainen arkkitehti * Dag-Eilev Fagermo (s. 1967), norjalainen jalkapalloilija ja valmentaja * Dag Jostein Fjærvoll (1947–2021), norjalainen poliitikko ja ministeri * Dag Fornæss (s. 1948), norjalainen pikaluistelun maailmanmestari * Dag Hammarskjöld (1905–1961), ruotsalainen diplomaatti, YK:n pääsihteeri 1953–1961, Nobelin rauhanpalkinnon saaja * Dag Johan Haugerud (s. 1964), norjalainen elokuvaohjaaja ja kirjailija * Dag Hemdal (1913–1965), suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija * Dag Otto Lauritzen (s. 1956), norjalainen pyöräilijä * Dag Malmberg (s. 1953), ruotsalainen näyttelijä * Dag Erik Pedersen (1959–2024), norjalainen maantiepyöräilijä, urheilutoimittaja ja televisiojuontaja * Dag Skogheim (1928–2015), norjalainen kirjailija * Dag Solstad (s. 1941), norjalainen kirjailija * Dag Inge Ulstein (s. 1980), norjalainen poliitikko ja ministeri * Dag Wirén (1905–1986), ruotsalainen säveltäjä == Kuvitteellisia Dageja == * Dag Refsnes, parisuhdeterapeutti televisiosarjassa Dag == Lähteet == Luokka:Etunimet
Hangover (PSYn kappale)

Hangover on korealaisartisti PSYn kappale tulevalta LP:ltä. Sen julkaisivat YG Entertainment, School Boy Records sekä Republic Records artistin uran kahdentenakymmenentenä ja tulevan Psy 6 (Six Rules), Part 2-LP:n ensimmäisenä singlenä 9. kesäkuuta 2014. Kappaleella esiintyy myös yhdysvaltalaisräppäri Snoop Dogg. Artisti itse on kuvaillut singlen olevan tyyliltään edeltäjiään erilaisempi sillä tavalla, että se sisältää viittauksia hip hopiin. Kappale esitettiin ensimmäisen kerran livenä ABC:n Jimmy Kimmel Live: Game Night -ohjelmassa 8. kesäkuuta. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa päivää ennen singlejulkaisua. Pääesiintyjien lisäksi videolla vierailee esimerkiksi G-Dragon. Muutamassa tunnissa video keräsi jo 1,7 miljoonaa katsojaa. ==Kappaleet== Digitaalinen lataus # "Hangover" (feat. Snoop Dogg) \- 3:56 ==Listasijoitukset== Listat (2014) Paras sijoitus Belgia (Ultratip Vallonia) 48 Ranska (SNEP) 171 Tšekki (IFPI) 83 Yhdysvallat (Billboard Hot 100) 26 Yhdysvallat (Billboard Hot Rap Songs) 3 Yhdysvallat (Billboard Dance/Electronic Songs) 4 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2014 kappaleet Luokka:Psyn kappaleet Luokka:Snoop Doggin kappaleet
Dagobert

Dagobert-nimisiä hallitsijoita ovat olleet: * Dagobert I, Austrasian kuningas 623–634 * Dagobert II, Austrasian kuningas 676–679 * Dagobert III, frankkien kuningas 711–715 == Katso myös == * sarjakuvahahmo Roope Ankka on hollanniksi, saksaksi ja unkariksi nimeltään Dagobert.
Elohopea(II)sulfaatti

Elohopea(II)sulfaatti eli merkurisulfaatti (HgSO4) on elohopea- ja sulfaatti- ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää metallurgiassa ja katalyyttinä. Elohopea muodostaa myös toisen sulfaatin elohopea(I)sulfaatin, jossa elohopea on hapetusluvulla +I. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa elohopea(II)sulfaatti on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta, joka voi hajaantua valon vaikutuksesta ja muuttuu silloin väriltään mustaksi. Yhdiste liukenee pieniä määriä happamiin liuoksiin, mutta ei veteen. Vedessä se sen sijaan hydrolysoituu niin kutsutuksi emäksiseksi elohopea(II)sulfaatiksi, joka on elohopea(II)sulfaatin ja elohopea(II)oksidin seos ja väriltään keltaista. Elohopea(II)sulfaatista tunnetaan myös kidevedellinen monohydraatti (HgSO4·H2O).Milton Nowak & William Singer: Mercury compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 9.6.2014 Yhdisteelle on tyypillistä muodostaa kaksoissulfaatteja alkalimetallisulfaattien kanssa. ==Valmistus ja käyttö== Elohopea(II)sulfaattia tuotetaan vahvan rikkihapon ja metallisen elohopean tai laimean rikkihappoliuoksen ja elohopea(II)oksidin välisellä reaktiolla. Muodostuvasta liuoksesta poistetaan vettä haihduttamalla, jolloin elohopea(II)sulfaatti kiteytyy.Matthias Simon, Peter Jönk, Gabriele Wülf- Couturier & Stefan Halbach: Mercury, Mercury Alloys, and Mercury Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 9.6.2014 Elohopea(II)sulfaattia on käytetty katalyyttinä valmistettaessa asetaldehydiä vedestä ja eteenistä ja antrakinonisulfonihappojen valmistuksessa. Yhdistettä voidaan käyttää myös analyyttisessä kemiassa kloridi-ionien sitojana, kullan ja hopean erottamiseen pyriittimalmista ja depolarisoivana yhdisteenä sähkökemiallisissa kennoissa. : ==Myrkyllisyys== Muiden elohopeayhdisteiden tavoin elohopea(II)sulfaatti on myrkyllistä. Veteenliukenemattomuutensa vuoksi sitä ei kuitenkaan luokitella I:n luokan myrkyksi. Yhdiste ärsyttää hengitysteitä aiheuttaen kurkkukipua, vaikeutunutta hengitystä ja yskää. Nieltynä se aiheuttaa pahoinvointia. Elohopea(II)sulfaatti voi iholle tai silmiin joutuessaan aiheuttaa syövytysvammoja. ==Lähteet== Luokka:Elohopeayhdisteet Luokka:Sulfaatit
Kypärämäen koulu

Kypärämäen koulu (rinnakkaiskoulujärjestelmän aikana nimellä Kypärämäen kansakoulu ja juuri peruskoulu-uudistuksen jälkeen nimellä Kypärämäen ala- aste) on Jyväskylän Kypärämäessä osoitteessa Erämiehenkatu 12 toimiva alakoulu. Koulun rehtori on Tiina SaarenketoYhteystiedot. Koulu on perustettu 1947, sen toiminta alkoi 1948, ja omassa koulutalossa toiminta alkoi 1949. Vuonna 1959 koulutaloon valmistui lisäsiipi. Kansakoulu muuttui peruskoulun ala-asteeksi Jyväskylän kaupungin peruskoulujärjestelmään siirtymisen myötä vuonna 1973. Ensimmäinen johtajaopettaja oli Aati Jäppinen.Historia . Hänen jälkeensä rehtorina oli Yrjö Kuha, sitten Timo Knuuttila, sitten Meri Lumela, sitten jälleen Knuuttila, sen jälkeen Rami Pelloniemi ja vuonna 2021 virassa aloitti Saarenketo. Koulussa on myös Jyväskylän luokkien 4–6 musiikkiluokat, kaksi autistiluokkaa sekä yksilöllisen opetuksen pienryhmäKypärämäen koulu . Ennen Kypärämäen koulun perustamista Kypärämäen kansakoululaiset kävivät koulua iltavuorossa Cygnaeuksen koulussa.Janne Haikari: Kypärämäki ja sen väki, luku Holtiton nuoriso! ==Lähteet== Luokka:Kypärämäki Luokka:Jyväskylän peruskoulut‎
Juha Lukala

Juha Arvo Lukala (s. 2. tammikuuta 1940 Turku) on suomalainen teatterilavastaja, joka toimi koko työuransa Turun kaupunginteatterissa.Esko Kärkkäinen: Lukala pelasti ja lahjoitti, Turun Sanomat 6.6.2004. Viitattu 7.4.2019. Lukala kävi Turun Piirustuskoulun ja pääsi kaupunginteatterin lavastajaoppilaaksi 1962. Seuraavana vuonna hänestä tuli lavastaja ja vuonna 1977 päälavastaja. Yli 40 vuotta kestäneen uransa aikana Lukala ehti tehdä teatterille yli 180 lavastusta. Hän jäi eläkkeelle helmikuun alussa 2003.Lavastaja Juha Lukalan anomus 40-vuotistaiteilijajuhlan järjestämiseksi kaupunginteatterin päänäyttämöllä , Turun kaupungin kulttuurilautakunta 14.5.2003. Viitattu 9.6.2014. Lukala on tehnyt myös sisustussuunnittelua ja kirjankuvituksia.Lukala Juha Arvo, Kauppalehti. Viitattu 9.6.2014. Vuonna 2004 hän lahjoitti lavastustyössään ottamansa yli 10 000 valokuvaa Turun Teatterikerhon säätiölle. Juha Lukalan veli on vaatesuunnittelija ja kuvataiteilija Esa Lukala. Heidän isänsä oli taidemaalari Arvo Lukala.Esa Lukala, teoksessa ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lavastajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Teatterilavastajat
Ana Dulce Félix

Ana Dulce Félix (s. 23. lokakuuta 1982 Azurém) on portugalilainen kestävyysjuoksija. Félix on 10 000 metrin Euroopan mestari vuoden 2012 EM- kisoista Helsingistä ajalla 31.44,75. Hän sai samalla matkalla EM-hopeaa Amsterdamissa 2016 ajalla 31.19,03 sekä oli seitsemäs Barcelonassa 2010 ja kahdestoista Zürichissä 2014.} Hän voitti Amsterdamissa 2016 kultaa puolimaratonin joukkuekilpailussa, henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui 12:nneksi. MM-kilpailujen 10 000 metrillä hän on sijoittunut kahdeksanneksi Daegussa 2011, 12:nneksi Berliinissä 2009, 13:nneksi Moskovassa 2015 ja 19:nneksi Pekingissä 2015. Félix sijoittui Lontoon olympialaisissa 2012 maratonilla 20:nneksi. Hän oli neljäs New Yorkin maratonilla 2011. Félix on saavuttanut maastojuoksun EM-kilpailuissa hopeaa 2011 ja 2012 sekä pronssia 2010 ja 2013. Lisäksi hän oli kuudes 2009, kahdeksas 2019 ja 17:s 2008. Joukkuekilpailussa hän voitti Euroopan-mestaruuden 2008, 2009 ja 2010 sekä sai EM-hopeaa 2011 ja pronssia 2019. Maastojuoksun MM-kilpailuissa hän sijoittui vuonna 2009 henkilökohtaisessa kilpailussa 15:nneksi ja sai joukkuekilpailussa pronssia. Puolimaratonin MM-kilpailuissa hän oli 13:s 2008. Félix on pitänyt hallussaan Portugalin ennätystä puolimaratonilla. ==Henkilökohtaiset ennätykset== Lähde: IAAF * 3 000 metrin juoksu: 8.58,03 (2009) * 5 000 metrin juoksu: 15.08,02 (2009) * 10 000 metrin juoksu: 31.19,03 (2016) * Puolimaraton: 1.08.33 (2011) * Maraton: 2.25.15 (2015) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Portugalilaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kevin Klein

Kevin Klein (s. 13. joulukuuta 1984 Kitchener, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana NHL-seura New York Rangersissa. == Ura == Nashville Predators varasi Kleinin NHL:ään toisella kierroksella vuoden 2003 varaustilaisuudessa. Hän pelasi neljä kautta OHL:ssä, joista kolme Toronto St. Michael's Majorsissa ja yhden Guelph Stormissa. Junioriuransa jälkeen Klein debytoi ammattilaistasolla Nashvillen farmiseura Milwaukee Admiralsissa, jossa pelasi kolme kautta. Kaudella 2006–2007 26. tammikuuta 2007 Klein teki ensimmäisen NHL-maalinsa Predatorsissa Chicago Blackhawksia vastaan. 16\. heinäkuuta 2008 Klein teki Predatorsin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen, jonka arvo oli 1,3 miljoonaa dollaria. Hän pelasi kaudella 2008–2009 63 ottelua. Ensimmäisen täyden kautensa NHL:ssä Kelin pelasi 2009–2010, kun hän pelasi 81 ottelua ja teki niissä 2 maalia ja yhteensä 18 pistettä. Syyskuussa 2012 Nashville ja Klein tekivät viiden vuoden jatkosopimuksen, josta Klein sai 14,5 miljoonaa dollaria. Hän teki 47 ottelussa 3 maalia ja 14 pistettä. 22\. tammikuuta 2014 Nashville vaihtoi Kleinin New York Rangersin puolustaja Michael Del Zottoon. 9\. joulukuuta 2014 Klein menetti osan vasemmasta korvastaan korkean mailan vuoksi ensimmäisessä erässä Pittsburgh Penguinsia vastaan. Hän palasi kuitenkin myöhemmin otteluun ja teki jatkoajalla voittomaalin. == Tilastot == 2004–2005 Milwaukee Admirals AHL 65 4 12 16 22 7 0 0 0 11 Rockford IceHogs UHL 3 2 1 3 0 – – – – – 2005–2006 Nashville Predators NHL 2 0 0 0 0 – – – – – Milwaukee Admirals AHL 76 10 32 42 31 21 3 7 10 31 2006–2007 Nashville Predators NHL 3 1 0 1 0 – – – – – Milwaukee Admirals AHL 70 5 15 20 67 4 1 0 1 0 2007–2008 Nashville Predators NHL 13 0 2 2 6 – – – – – Milwaukee Admirals AHL 9 0 3 3 2 – – – – – 2008–2009 Nashville Predators NHL 63 4 8 12 19 – – – – – 2009–2010 Nashville Predators NHL 81 1 10 11 27 6 0 2 2 4 2010–2011 Nashville Predators NHL 81 2 16 18 24 12 1 2 3 6 2011–2012 Nashville Predators NHL 66 4 17 21 4 10 2 2 4 2 2012–2013 Herlev Tanska 8 1 2 3 29 – – – – – Nashville Predators NHL 47 3 11 14 9 – – – – – 2013–2014 Nashville Predators NHL 47 1 2 3 21 – – – – – New York Rangers NHL 30 1 5 6 0 25 1 3 4 6 2014–2015 New York Rangers NHL 65 9 17 26 25 14 0 4 4 2 2015–2016 New York Rangers NHL 69 9 17 26 19 5 0 1 1 7 2016–2017 New York Rangers NHL 60 3 11 14 31 1 0 1 1 0 2017–2018 ZSC Lions NLA 45 10 12 22 60 17 3 9 12 16 2018–2019 ZSC Lions NLA 47 10 14 24 16 – – – – – 12 kautta yhteensä NHL 627 38 116 154 185 73 4 15 19 27 4 kautta yhteensä AHL 220 19 62 81 122 32 4 7 11 42 2 kautta yhteensä NLA 92 20 26 46 76 17 3 9 12 16 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Nashville Predatorsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Justin Falk

Justin Falk (s. 11. lokakuuta 1988 Snowflake, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka teki kesällä 2016 vuoden sopimuksen NHL- seura Buffalo Sabresin kanssa. Minnesota Wild varasi hänet NHL:ään NHL:n varaustilaisuudessa 2007. Wildin ja Sabresin lisäksi hän on pelannut NHL:ssä New York Rangersissa ja Columbus Blue Jacketsissa. AHL:ssä Falk voitti keväällä 2016 sarjan mestaruuden Calder Cupin. == Ura == Falk pelasi WHL- joukkue Spokane Chiefsissä, jossa voitti Memorial Cupin vuonna 2008. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Minnesota Wild varasi hänet vuoden 2007 varaustilaisuudessa numerolla 110. Falkin ammattilaisura alkoi 2008 Houston Aerosissa. NHL-debyyttinsä hän teki kaudella 2009–2010 pelatessaan kolme peliä Minnesotassa. Hän teki ensimmäisen maalinsa Colorado Avalanchea vastaan 24. tammikuuta 2012. 30\. kesäkuuta 2013 Falk vaihdettiin New York Rangersiin, joka antoi tilalle Benn Ferrieron ja kuudennen kierroksen varauksen. Falk pelasi kauden Rangersissa, jonka jälkeen siirtyi 1. elokuuta takaisin Minnesotaan vuoden mittaisella sopimuksella. Hän ei mahtunut perusrooliin siniviivalle, vaan hänet lähetettiin AHL:ään Iowa Wildiin. 2. maaliskuuta 2015 Falk kaupattiin viidennen kierroksen varauksen kanssa Jordan Leopoldia vastaan Columbus Blue Jacketsiin. Falk pelasi kauden 2015–2016 Blue Jacketsin organisaatiossa. NHL:ssä tuli 24 ottelua ja AHL-seura Lake Erie Monstersissa 32 runkosarja- ja 17 pudotuspeliottelua. Falk oli voittamassa Lake Erien riveissä AHL:n mestaruutta Calder Cupia. Hän teki kesällä 2016 vuoden sopimuksen Buffalo Sabresin kanssa. == Tilastot == 2008-2009 Houston Aeros AHL 65 0 3 3 44 – – – – – 2009-2010 Minnesota Wild NHL 3 0 0 0 0 – – – – – Houston Aeros AHL 69 3 6 9 87 – – – – – 2010–2011 Minnesota Wild NHL 22 0 3 3 6 – – – – – Houston Aeros AHL 55 3 11 14 41 24 0 5 5 33 2011–2012 Minnesota Wild NHL 47 1 8 9 54 – – – – – 2012–2013 Minnesota Wild NHL 36 0 3 3 40 4 0 0 0 2 2013–2014 New York Rangers NHL 21 0 2 2 20 – – – – – 2014–2015 Iowa Wild AHL 39 1 6 7 34 – – – – – Minnesota Wild NHL 13 0 0 0 7 – – – – – Columbus Blue Jackets NHL 5 1 1 2 7 – – – – – 2015–2016 Columbus Blue Jackets NHL 24 0 4 4 17 – – – – – Lake Erie Monsters AHL 32 2 7 9 43 17 0 4 4 8 2016–2017 Buffalo Sabres NHL 52 0 8 8 29 – – – – – Rochester Americans AHL 10 0 0 0 11 – – – – – 2017–2018 Buffalo Sabres NHL 46 1 1 2 28 – – – – – 2018–2019 Colorado Eagles AHL 8 1 1 2 6 – – – – – Ottawa Senators NHL 10 0 0 0 11 – – – – – Belleville Senators AHL 18 1 4 5 10 – – – – – 10 kautta yhteensä NHL 279 3 30 33 219 4 0 0 0 2 7 kautta yhteensä AHL 296 11 38 49 276 61 0 11 11 45 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Minnesota Wildin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ion Luchianov

Ion Luchianov (s. 31. tammikuuta 1981 Criuleni) on moldovalainen estejuoksija. Luchianov voitti pronssia vuoden 2010 EM-kisoissa päälajissaan 3 000 metrin estejuoksussa. Hän sijoittui kilpailussa alun perin neljänneksi, mutta nousi pykälän ylöspäin kolmanneksi sijoittuneen José Luis Blancon jäätyä kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä. ==Henkilökohtaiset ennätykset== Lähde: IAAF Viitattu 9.6.2014. * 1 500 metrin juoksu: 3.43,94 (2010) * 3 000 metrin juoksu: 8.05,60 (2006) * 5 000 metrin juoksu: 14.04,34 (2005) * Puolimaraton: 1.08.11 (2002) * 3 000 metrin estejuoksu: 8.18,97 (2008) ==Lähteet== Luokka:Moldovalaiset estejuoksijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ryan Haggerty

Ryan Haggerty (s. 4. maaliskuuta 1993 Stamford, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka teki kaudeksi 2016–2017 sopimuksen AHL- joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin. == Ura == Haggerty pelasi kaksi kautta USA Hockey National Team Development Programissa ja voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuoden 2011 kisoissa. New York Rangers teki Haggertyn kanssa tulokassopimuksen 12. maaliskuuta 2014. Haggerty pelasi ensimmäisen ammattilaiskautensa Rangersin farmijoukkueessa AHL:n Hartford Wolf Packissa. Hän teki runkosarjassa 33 ja pudotuspeleissää 6 pistettä. Kauden jälkeen Chicago Blackhawks hankki hänet vaihdossa Antti Raantaan. Blackhawksin farmiseurassa Rockford IceHogsissa Haggerty pelasi kaudella 2015–2016 vain 36 ottelua. Seuraavaksi kaudeksi Haggerty teki sopimuksen AHL-joukkue Wilkes- Barre/Scranton Penguinsin kanssa. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matt Donovan (jääkiekkoilija)

Matt Donovan (s. 9. toukokuuta 1990 Edmond, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. == Ura == Donovan varattiin New York Islandersiin neljännellä kierroksella vuoden 2008 varaustilaisuudessa. Kauden loputtua Denverin yliopistossa Donovan teki sopimuksen hänet varanneen Islandersin kanssa ja pelasi loppukauden aikana kuusi ottelua Islandersin farmiseura Bridgeport Sound Tigersissa. Hän teki näissä peleissä yhden maalin sekä sai neljä syöttöpistettä. Kaudella 2012–2013 Donovan oli yhdessä Justin Schultzin kanssa eniten pisteitä tehnyt puolustaja AHL:ssä 48 pisteellään. Donovan teki NHL-debyyttinsä Islandersissa 3. huhtikuuta 2012 New Jersey Devilsiä vastaan ollen ensimmäinen Oklahomassa syntynyt ja kasvanut NHL-kiekkoilija. Päästyään Islandersin NHL-kokoonpanoon Donovan teki ensimmäisen maalinsa hän teki 8. lokakuuta 2013 Phoenix Coyotesia vastaan. == Tilastot == 2010–2011 Bridgeport Sound Tigers AHL 6 1 4 5 10 – – – – – 2011–2012 New York Islanders NHL 3 0 0 0 0 – – – – – Bridgeport Sound Tigers AHL 72 10 35 45 63 3 0 1 1 6 2012–2013 Bridgeport Sound Tigers AHL 75 14 34 48 112 – – – – – 2013–2014 New York Islanders NHL 52 2 14 16 26 – – – – – Bridgeport Sound Tigers AHL 27 7 14 21 25 – – – – – 2014–2015 New York Islanders NHL 12 0 3 3 0 2 0 0 0 10 2015–2016 Rochester Americans AHL 73 8 23 31 61 – – – – – 2016–2017 Frölunda HC SHL 50 1 14 15 74 14 0 1 1 8 2017–2018 Frölunda HC SHL 52 7 20 27 69 6 0 0 0 0 2018–2019 Milwaukee Admirals AHL 64 11 24 35 66 5 0 2 2 8 Nashville Predators NHL 2 0 1 1 2 – – – – – 2019–2020 Milwaukee Admirals AHL 62 5 27 32 58 – – – – – 2020–2021 HV71 SHL 12 2 5 7 2 – – – – – 2021–2022 Milwaukee Admirals AHL 76 8 32 40 57 9 1 2 3 6 2022–2023 Adler Mannheim DEL 47 8 15 23 33 12 0 8 8 8 2023–2024 Chicago Wolves AHL 69 4 39 43 88 – – – – – 9 kautta yhteensä AHL 524 68 232 300 540 17 1 5 6 20 4 kautta yhteensä NHL 69 2 18 20 28 2 0 0 0 10 3 kautta yhteensä SHL 114 10 39 49 145 20 0 1 1 8 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:New York Islandersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Robert Oosthuizen

John Robert Oosthuizen (s. 23. tammikuuta 1987) on eteläafrikkalainen keihäänheittäjä. Oosthuizen on nuorten maailmanmestari vuoden 2006 alle 20-vuotiaiden MM-kisoista. Hän voitti tuloksella 83,07 m toiseksi tulleen Ari Mannion lähes kuudella metrillä. Aikuisten arvokilpailuissa Oosthuizen on parhaimmillaan ollut kuudes vuoden 2007 MM-kisoissa Osakassa. Oosthuizenin henkilökohtainen ennätys on 86,80 m vuodelta 2008. ==Henkilökohtaiset ennätykset== Lähde: IAAF Viitattu 9.6.2014. * Keihäänheitto: 86,80 (2008) ==Lähteet== Luokka:Eteläafrikkalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Etambutoli

Etambutoli (EMB) on eräs tuberkuloosilääke, jonka kliiniset kokeet alkoivat vuonna 1961.Pharmaca Fennica 1976: s 1022 Sen käyttöönotto Suomessa oli vielä 1970-luvulla, niin kutsuttuna toisen asteen eli sekundäärisenä tbc-lääkkeenä. Myöhemmin siitä tuli primaarinen eli niin kutsuttu ensilinjan hoitolääke, jota annetaan tubi-potilaalle ensisijaisesti. Lääke syrjäytti aiemmasta käytöstä para-aminosalyylin. Sen sijaan isoniatsidi, Tubilysin lienee edelleen käytettävissä bakteriosidina.Lääkkeet ja niiden käyttö, 1977: s. 133 Etambutolia ei annettu yksin, vaan yleensä aina yhdistelmähoitona. Rifampisiini ja muut lääkkeet, kuten pyratsinamidi ja kapreomysiini sekä streptomysiini saattoivat tulla kyseeseen tällöin. Isoniatsidilla hoidettujen maksavauriot saattoivat hieman pahentua. Sellainen näkyi tiettyjen, maksan toimintaan liittyvien veriarvojen nousuna.Lääkkeet ja niiden käyttö, 1977: s. 134 Yksittäislääkkeenä mainiten, etambutolin etuina nähtiin sen bakteriosidinen tehokkuus, sen suurehko hyötyosuus (n. 75–80 %) ja affiniteetti (voimakas sitoutuvuus verisoluihin) sekä sen oraalinen käyttömuoto. Lääkeainepitoisuus veriplasmassa oli ylimmillään noin 2–4 tuntia lääkkeenotosta. Tablettimuotoisuuden riittävästä tehokkuudesta johtuen, lääkepistoksia ei tarvittu, ja lääkettä annosteltiin vain kerran vuorokaudessa. Etambutoli saattoi sivuvaikutuksenaan vahingoittaa näköhermoa tulehduksellisesti, ja siten alentaa näkökykyä. Huonontunut munuaisten toiminta eli munuaisten insuffisienssi saattoi altistaa näön heikentymiselle erityisesti. Etambutolin lääkemarkkinoiden kauppanimiä olivat Suomessa Myambutol ja Stambutol. Lääkeainevahvuudet olivat 100, 200 ja 400 mg vaikuttavaa ainetta/tabletti.Pharmaca Fennica 1976: s. 422 == Lähteet== *Lääketeollisuusyhdistys ry. ja Lääketuojat ry., Helsinki: Lääkevalmisteet - Pharmaca Fennica 1976, Länsi-Suomi Oy, Rauma. *Tuomi, Alfering, Olli: Lääkkeet ja niiden käyttö. Helsinki: SHKS-Wsoy, 1977. === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Human Metabolome Database (HMDB): Ethambutol *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Ethambutol *ChemBlink: Ethambutol Luokka:Antibiootit Luokka:WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Yliluonnollisten ilmiöiden ensyklopedia

Yliluonnollisten ilmiöiden ensyklopedia Harri Virolaisen ja Ilkka Virolaisen vuonna 2014 ilmestynyt kirja. == Aiheesta muualla == * Merja Leppälahti: Uskotko yliluonnolliseen? Agricola 25.3.2014. Luokka:Kirjat parapsykologiasta Luokka:Vuoden 2014 kirjat
Jeff Demps

Jeffery ”Jeff” Demps (s. 8. tammikuuta 1990 Winter Garden, Florida) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja sekä pikajuoksija. Hän pelaa NFL-liigan Tampa Bay Buccaneersissa, jonne hän siirtyi keväällä 2013 New England Patriotsista. Dempsin pelipaikka on keskushyökkääjä. Lontoon olympialaisissa 2012 Demps juoksi Yhdysvaltain joukkueessa 4 × 100 metrin viestin alkuerissä. Toisella kokoonpanolla loppukilpailussa juossut joukkue sijoittui alun perin toiseksi, mutta joukkueen suoritus hylättiin myöhemmin Tyson Gayn dopingkäryn takia. Ennen ammattilaisuraansa Demps oli osana Floridan yliopiston joukkueita amerikkalaisessa jalkapallossa ja yleisurheilussa. Hän päätti olla osallistumatta vuoden 2012 NFL:n varaustilaisuuteen keskittyessään tuleviin olympialaisiin, mutta solmi kisojen jälkeen elokuussa vapaana pelaajana NFL-sopimuksen New England Patriotsin kanssa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== Lähde: IAAF Viitattu 9.6.2014. * 100 m juoksu: 10,01 (2008) * 200 m juoksu: 21,04 (2007) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andri Deštšytsja

Andri Bohdanovytš Deštšytsja (; s. 22. syyskuuta 1965 Pervjatyši, Lvivin alue, Ukrainan SNT) on ukrainalainen diplomaatti, joka toimi Ukrainan vt. ulkoministerinä 27. helmikuuta 2014 – 19. kesäkuuta 2014. Ennen ministeriksi nimittämistään hän toimi muun muassa Ukrainan Suomen-suurlähettiläänä. Ulkoministeriytensä jälkeen hänet nimitettiin Ukrainan Puolan- suurlähettilääksi. == Koulutus ja ura == Deštšytsja on valmistunut vuonna 1989 Lvivin Ivan Frankon kansallisesta yliopistosta ja vuonna 1995 edmontonilaisesta Albertan yliopistosta, jossa väitteli valtio-opista tohtoriksi. Maisterintutkinto hänellä on historiasta. Hänellä on sujuva kielitaito ukrainan lisäksi englannissa, venäjässä ja puolassa. Hänen perheeseensä kuuluvat vaimo ja tytär. === Lyhyt CV=== * 1996–1999: Lehdistösihteeri, ensimmäinen lähetystösihteeri Ukrainan Puolan-suurlähetystö * 1999–2001: ylempi koordinaattori, Puolalais-amerikkalais-ukrainalaisen yhteistyöaloite PAUCI (Polish-American-Ukrainian Cooperation Initiative) * 2001–2004: ulkoasiainneuvos, Ukrainan Suomen-suurlähetystö * 2004–2006: ulkoasiainneuvos, ministerineuvos Ukrainan Puolan-suurlähetystö * 2006–2008: tiedottaja, Ukrainan ulkoministeriö * 2008–2012: Ukrainan suurlähettiläs Suomessa ja Islannissa (edustusto Helsingissä) * 2012–2/2014: kiertävä suurlähettiläs * 2013: ETYJin puheenjohtajan erityisedustaja konfliktin ratkaisussa * 27. helmikuuta 2014: Ukrainan vt. ulkoasiainministeri * 13. lokakuuta 2014: Ukrainan suurlähettiläs Puolassa == Lähteet == *Deshchytsia Andrii - Acting Minister of Foreign Affairs of Ukraine === Viitteet === Luokka:Ukrainan ministerit Luokka:Ukrainalaiset diplomaatit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kreikan alueyksiköt

Kreikan alueyksiköt (; yksikössä περιφερειακή ενότητα, perifereiakí enótita) muodostavat aluejaon, joka jakaa Kreikan valtion 74 hallinnolliseen alueeseen. Kreikan hallinnollisten alueiden jaossa kukin alueyksikkö kuuluu johonkin 13 alueesta eli periferiasta ja alueet edelleen johonkin hajautetun hallinnon alueeseen. Alueyksiköt otettiin käyttöön Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä vuoden 2011 alusta. Tuolloin entiset prefektuurit lakkautettiin. Monet alueyksiköt vastaavat alueeltaan ja nimeltään jotain entistä prefektuuria. Toiset alueyksiköt taas on muodostettu pilkkomalla aiempi prefektuuri osiin. Alueyksiköt jakautuvat kuntiin. == Luettelo alueyksiköistä == Alue Alueyksikkö Entinen prefektuuri Attika Keski- Ateena Ateena Länsi-Ateena Pohjois-Ateena Etelä-Ateena Itä-Attika Itä-Attika Länsi-Attika Länsi-Attika Pireus Pireus Saaret Epeiros Árta Árta Ioánnina Ioánnina Préveza Préveza Thesprotia Thesprotia Etelä-Egean saaret Ándros Kykladit Kéa-Kýthnos Mílos Mýkonos Náxos Páros Sýros Thíra Tínos Kálymnos Dodekanesia Kárpathos-Kásos Kos Ródos Itä-Makedonia ja Traakia Dráma Dráma Évros Évros Kavála Kavála Thásos Xánthi Xánthi Rodópi Rodópi Jooniansaaret Korfu Korfu Kefaloniá Kefaloniá Ithaka Lefkas Lefkas Zákynthos Zákynthos Keski-Kreikka Boiotia Boiotia Euboia Euboia Evrytanía Evrytanía Fokis Fokis Fthiotis Fthiotis Keski-Makedonia Imathía Imathía Thessaloniki Thessaloniki Kilkís Kilkís Pélla Pélla Pieria Pieria Sérres Sérres Chalkidikí Chalkidikí Kreeta Chaniá Chaniá Iraklion Iraklion Lasíthi Lasíthi Réthymno Réthymno Länsi-Kreikka Akhaia Akhaia Aitolia-Akarnania Aitolia-Akarnania Elis Elis Länsi-Makedonia Flórina Flórina Grevená Grevená Kastoriá Kastoriá Kozáni Kozáni Peloponnesos Arkadia Arkadia Argolis Argolis Korinthia Korinthia Lakonia Lakonia Messenia Messenia Pohjois-Egean saaret Chíos Chíos Sámos Sámos Ikaría Lesbos Lesbos Límnos Thessalia Kardítsa Kardítsa Lárisa Lárisa Magnesia Magnesia Sporadit Tríkala Tríkala == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Katja Hautaniemi

Katja Hautaniemi (o.s. Kangas, s. 29. tammikuuta 1978) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälajeja ovat olleet 7-ottelu sekä korkeushyppy. Nykyisin hän edustaa LahtiSport 35+:aa ja hänen valmentajanaan toimii Sakari Palomäki. Kalevan kisoista Hautaniemi on saavuttanut pronssia sekä korkeushypyssä vuonna 2003 että seitsenottelussa vuonna 1998. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mari Närhi

Mari Tuulikki Närhi (s. 31. joulukuuta 1972 Viitasaari) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen moukarinheittäjä. Viimeisimpänä seuranaan hän edusti Esbo IF:ää ja hänen valmennuksestaan vastasivat koko hänen uransa ajan Sakari Närhi ja Lassi Korhonen. Kalevan kisoista hän saavutti moukarinheitossa kultaa vuonna 1994 sekä pronssia vuonna 1998. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2001 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marjo Käyrä

Marjo Henriikka Käyrä (s. 9. huhtikuuta 1981 Oulu) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen pituushyppääjä. Hän edusti Oulun Pyrintöä ja hänen valmentajinaan toimivat Auvo Kaimio ja Eila Maunu. Kalevan kisoista Käyrä saavutti pituushypyn pronssia vuonna 1998. Sen lisäksi hän oli voittamassa viestijoksun SM-kisoista hopeaa 4 x 100 metrin viestijuoksussa. Virallisissa kilpailuissa Käyrä ei ole esiintynyt vuoden 2002 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Attika (täsmennyssivu)

Attika tai Attikí (, ) voi viitata seuraaviin: * Attika, antiikin Kreikan maakunta. * Attika eli Attikan alue, hallinnollinen alue Kreikassa. * Attikan hajautetun hallinnon alue, hallinnollinen alue Kreikassa. * Attikan prefektuuri, entinen hallinnollinen alue Kreikassa. * attika, riemukaarissa ja rakennuksissa vaakasuora koristeellinen osa kattolistan yläpuolella. * Attikí, Ateenan kaupunginosa ** Attikín metroasema, Ateenan metron asema Attikín kaupunginosassa == Katso myös == * Attica, useita merkityksiä
Prato Carnico

Prato Carnico on kunta Koillis-Italiassa Friuli-Venezia Giulian alueella olevassa Udinen maakunnassa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 870 asukasta. Kunnassa sijaitseva Pesariisin kylä on tullut tunnetuksi kelloista, joita on tehty siellä 1700-luvulta saakka. Kylässä on myös kellomuseo Museo dell'Orologeria di Pesariis. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kunnan verkkosivut Luokka:Udinen maakunnan kunnat
Oskar Rudolf Gauffin

Oskar Rudolf Gauffin [go'fäŋ] (29. elokuuta 1848 Björkbodan ruukki, Dragsfjärd – 24. maaliskuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen puutarhuri, joka suunnitteli ja rakensi useita puistoja Turkuun 1800-luvun lopulla. Gauffinin isä, puutarhuri Johan Isak Gauffin (1816–1889), oli muuttanut Suomeen Ruotsista 1842 ja meni täällä naimisiin Johanna Charlotta Lindgrenin (1816–1867) kanssa. Gauffinin suku oli alkuaan Ranskasta uskonvainoja pakoon lähteneitä protestanttisia hugenotteja. Oskar Rudolf Gauffinin veli Karl Johan Gauffin toimi Tampereen kaupunginpuutarhurina. Gauffin oli veljensä Karl Johanin kanssa Träskändan kartanon ylipuutarhurina 1870-luvulla, ja sen jälkeen hän oli Turun kaupunginpuutarhurina ja Kupittaan puutarhakoulun johtajana 1878–1898. Turun Tuomiokirkonpuisto uudistettiin 1885–1887 ja Vartiovuoren puisto rakennettiin 1880-luvulla Gauffinin suunnitelmien pohjalta.Turun kaupunkisuunnittelu ja ympäristö : Puistot : Tuomiokirkonpuisto Valtakunnallisesti merkittävät kulttuuriympäristöt : Turun Vartiovuorenpuisto, Turun Akatemian observatorio ja Luostarinmäen käsityöläiskorttelit Gauffin oli naimisissa Kristina Elisabet Appelströmin kanssa. Heidän poikiaan olivat arkkitehti Arthur Rudolf Gauffin (1880–1936) ja insinööri Oscar Elim Gauffin (1876–1932). == Lähteet == * Oskar Rudolf Gauffinin elämäkertatiivistelmä Kansallisbiografiassa * Rafael Olinin GeneaNet-tietokanta : Oscar Rudolf Gauffin ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset puutarhurit Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Anwar Ahmed Khan

Anwar Ahmed Khan (24. syyskuuta 1933 Bhopal, Brittiläinen Intia – 2. toukokuuta 2014 Karachi) oli pakistanilainen maahockeypelaaja, olympiavoittaja ja Aasian kisojen kultamitalisti. Khan voitti Pakistanin joukkueessa olympiakultaa Roomassa 1960. Kaksissa muissa kesäolympialaisissa Khanin edustama Pakistan saavutti hopeaa.Olympics at Sports-Reference.com Olympiamitalien lisäksi Khan kuului kahdesti Pakistanin Aasian kisojen kultamitalijoukkueeseen. Hän kuoli 81-vuotiaana Karachissa 2. toukokuuta 2014.http://www.dawn.com/news/1103972/anwar-ahmed-khan-centre-half-par- excellence-who-did-pakistan-proud-with-his-feats == Lähteet == * Anwar Ahmed Khan Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Pakistanilaiset maahockeypelaajat Luokka:Pakistanilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Amina Saada

Amina Saada (s. 16. elokuuta 1989 Kuusankoski) on suomalais-algerialainen moukarinheittäjä. Hänen seuransa on nykyisin helsinkiläinen HIFK-Friidrott. Aiemmin hän on edustanut vuoteen 2000 asti Kouvolan urheilijoita ja 2001–2012 Länsi-Uudenmaan urheilijoita. Hänen valmentajansa on koko uran ajan ollut Idir Saada. Nuorempana Amina Saada on kilpaillut myös kiekonheitossa, kuulantyönnössä sekä painonheitossa. == Henkilökohtaiset ennätykset == :Lähde: Tilastopaja === Ulkoradat === Laji Tulos Paikka Päivä Kuulantyöntö (4 kg) 8,64 Lohja 17. heinäkuuta 2008 Kiekonheitto (1 kg) 24,68 Lohja 1. elokuuta 2006 Painonheitto (9,07 kg) 16,78 Helsinki 10. syyskuuta 2012 Moukarinheitto (2,50 kg) 38,60 Lohja 2. heinäkuuta 2002 Moukarinheitto (3 kg) 46,54 Lohja 31. heinäkuuta 2004 Moukarinheitto (4 kg) 59,69 Lohja 13. elokuuta 2012 === Muut saavutukset === * 19v SM-hopeaa 2008 * 22v SM-kultaa 2009 * 22v SM-pronssia 2010 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Algerialaiset moukarinheittäjät Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Herman Hellén

Herman Hellén (4. kesäkuuta 1797 Teisko – 18. huhtikuuta 1871 Pori) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. Hän toimi kirkkoherrana Tampereella, Messukylässä, Keuruulla, Tyrväällä ja Ulvilasa vuosina 1824–1836. Turun ja Porin lääninrovastina hän oli vuodet 1840–1851 sekä 1853–1871. Virassa toimiessaan Hellén muun muassa vihki Keski-Porin kirkon uudenvuodenpäivänä 1864."150-vuotiaan kirkon virstanpylväitä", Porin kirkkosanomat 9/2013, s. 8–9. Viitattu 9.6.2014. Valtiopäiville hän osallistui pappissäädyn edustajana vuosina 1863–1864 sekä 1867. Viitattu 9.6.2014. Hellén oli kielenkääntäjänä tunnetun Hedvig Elisabeth Antellin setä. Herman Hellénin poika oli todellinen valtioneuvos ja Suomen passitoimiston päällikkö Karl Adolf Hellén.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Adolf af Hellen. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 12.7.2020. == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1797 syntyneet Luokka:Vuonna 1871 kuolleet
Kari Vuola

Kari Vuola (s. 10. joulukuuta 1963 Pori) on suomalainen kanttori ja urkutaiteilija. Uudenkaupungin seurakunnan kanttorin virkaan Kari Vuola valittiin 1.4.2017 lähtien. Aiemmin hän on työskennellyt Naantalin seurakunnassa kanttorina. Vuola on valmistunut Sibelius-akatemiasta vuonna 1990 ja väitellyt 2001 musiikin tohtoriksi Max Regerin urkumusiikista. Hän toimii myös Paraisten urkupäivien taiteellisena johtajana. Vuola on konsertoinut Suomen lisäksi eri puolilla Eurooppaa sekä Yhdysvalloissa. Hän on julkaissut kuusi albumia ja tehnyt nauhoituksia Yleisradiolle. Vuolan viimeisin levytys on alkuvuonna 2014 ilmestynyt Hymns of Joy and Sorrow, jolla hän soittaa Keski-Porin kirkon urkuja. Vuola valittiin vuoden 2014 Unikeoksi Naantalissa. == Diskografia == *Toccata & Choral (1996) *Max Reger: Organ Works – Drei Phantasien Für Orgel Op.52 (2004) *Johan Sebastian Bach: Organ Works (2006) *Johannes Brahms: Complete Organ Works (2011) *Contrasts: Works For Organ (2012) *Hymns of Joy and Sorrow (2014) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kanttorit Luokka:Suomalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt