EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Randy Quaid

Randall Rudy ”Randy” Quaid (s. 1. lokakuuta 1950 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on ollut Oscar-ehdokkaana sivuosaroolista elokuvassa Saattokeikka (1973). Quaidin muita tunnettuja elokuvia ovat Vallan huipulla (1987), Parents (1989), Brokeback Mountain (2005) ja Elvis – legendan synty (2005). Hän sai tähden Hollywood Walk of Famelle 7. lokakuuta 2003. == Yksityiselämä == Randy Quaid on näyttelijä Dennis Quaidin isoveli. Quaid on ollut kaksi kertaa naimisissa, ensin Ella Jollyn kanssa vuosina 1980–1985 ja nykyisin hän elää Evi Quaidin kanssa. Quaidilla on ensimmäisestä avioliitosta yksi lapsi. == Palkinnot == * Paras näyttelijä Fantafestival 1989 * Golden Globe 1988 * Satellite Award 2005 * Hollywood Walk of Fame 2003 === Ehdokkuudet === * Oscar 1974 * Bafta-palkinto 1975 * Emmy 1984, 1987, 2005 * Screen Actors Guild -palkinto 2005 * Gotham Awards 2005 == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hans Geyr von Schweppenburg

Hans Freiherr Geyr von Schweppenburg (3. lokakuuta 1884 Müddersheim, Saksa – 24. elokuuta 1963 Bruchbach, Saksa) oli saksalainen metsä- ja lintutieteilijä. Geyr von Schweppenburg opiskeli 1904–1912 sekä Bonnin, Berliinin, Mündenin että Eberswalden yliopistoissa. Hän väitteli metsätieteiden tohtoriksi aiheenaan alalajiproblematiikka. Hän toimi professorina Mündenin metsäkorkeakoulussa (Forstliche Hochschule), kunnes jäi eläkkeelle 1938 ja palasi kotilinnaansa Eicksiin. Geyr von Schweppenburg julkaisi useita tärkeitä kirjoituksia metsätaloudesta. Hänen intohimonsa oli kuitenkin lintujen elämän tutkiminen. Täyttäessään 20 vuotta hän oli jo ehtinyt julkaista 15 lintutieteellistä artikkelia ja julkaistujen artikkelien kokonaismäärä oli noin 250. Ensimmäinen ilmestyi 1901 ja viimeinen 1963. Hän tutki erityisesti lintujen muuttoa ja oli alansa arvostetuimpia tutkijoita. Myös lintujen lisääntyminen kiehtoi häntä, ja tutkielmat pikkusiepon (1911) ja vihervarpusen (1930) biologiasta olivat vuosikausia ainoat kelvolliset lähteet näiden kahden lajin lisääntymisestä. Vuonna 1912 hän julkaisi, yhdessä Le Roi'n kanssa, tutkielman Reininlaakson linnustosta, joka oli esikuvana Saksassa myöhemmin julkaistuille paikallislinnustotutkimuksille. Hän laajensi oksennuspallojen tutkimusta ja vuoteen 1906 mennessä oli jo tunnistanut noin 20 000 selkärankaista pöllöjen oksennuspalloista. Vuosina 1907–1908 hän osallistui tutkimusretkiin Huippuvuorille ja Karhusaarelle ja vuonna 1913 Sudaniin. Saman vuoden lopulla hän tutustui tuaregien maahan kamelin selässä, ja 1914 hän ensimmäisenä ornitologina retkeili Ahaggarvuoristossa Etelä-Algeriassa. Jälkimmäisen matkan 3 000 kilometrin vaelluksen aikana hän keräsi 217 lintunäytettä, ensimmäiset keskisen Saharan alueelta. Kolme kuukautta matkan jälkeen hän joutui ensimmäiseen maailmansotaan ja menetti molemmat jalkansa Marnen taistelussa. Hän ei masentunut, vaan opetteli kävelemään tekojaloilla kävelykeppien avulla ja jatkoi sekä työtään että lintuharrastustaan. Geyr von Schweppenburg nimesi joitakin lintujen alalajeja, muun muassa aavikkopääskyn (Ptyonoprogne obsoleta) alalajin spatzi.Zoonomen == Lähteet == * Wiley InterScience (muistokirjoitus) === Viitteet === Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Tazit

Tazit (venäjäksi Тазы) ovat etninen ryhmä Venäjän kaukoidässä Primorjen aluepiirissä. Ryhmä sai alkunsa 1880-luvulla udeheitten, nanaitten ja kiinalaisten seka-avioliitoista. Tazit puhuvat venäjää ja tazin kieltä (kiinan murre joillakin udehen ja nanain sanoilla). 1880-luvulla tazin puhujia oli 1050, mutta nykyään vain vanhukset puhuvat kieltä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa tazien määräksi saatiin 276, joista: * 276 puhuu venäjää * 131 oli miehiä (53 kaupunkilaista, 78 maalaista) ja 145 naisia (57 kaupunkilaisia, 88 maalaisia) * 110 oli kaupunkilaisia (53 miestä, 57 naista) ja 166 maalaista (78 miestä, 88 naista). == Lähteet == * * * * Luokka:Venäjän kaukoidän etniset ryhmät
IDance

iDance on Positive Gamingin tuleva tanssipeli. Se tulee olemaan nelipaneelinen, kuten Dance Dance Revolution ja In The Groove. Pelistä on jo olemassa 32-pelaajan moninpeli, mutta kolikkopeli- ja kotiversio julkaistaan vuoden 2009 aikana. Pelin julkaisemisesta Euroopan ulkopuolella ei ole vielä tietoa. ==Aiheesta muualla== *iDancen sivusto *Positive Gamingin sivusto Luokka:Tanssipelit
Meltola

Meltola on Imatran 15. kaupunginosa. Meltolassa on päiväkoti. Imatrankoskelle matkaa Meltolasta on n. 2,5 kilometriä. Vuoden 2007 lopussa Meltolassa oli 1 704 asukasta. Aiemmin Meltola on ollut osa Jääsken kuntaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Meltola Imatran kaupungin verkkosivuilla *Meltolan kaupunginosayhdistys Luokka:Imatran kaupunginosat Luokka:Jääsken kylät
Udehet

Udehet (venäjäksi Удэгейцы) on kansa, joka elää Primorjen aluepiirissä ja Habarovskin aluepiirissä Venäjällä. He puhuvat venäjää ja omaa kieltään udehea, joka kuuluu tunguusikieliin. Heidän uskontoonsa kuuluu animismia, eläinten palvontaa ja šamanismia. Heidän elinkeinojaan ovat pääosin kalastus, metsästys ja ginsengin poiminta. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa udeheitten määräksi saatiin 1 657, mikä on hieman enemmän kuin vuoden 1970 lukumäärä 1 500\. Luokka:Siperian etniset ryhmät
Michael I. Saaristo

Michael (Mikko) Ilmari Saaristo (1. syyskuuta 1938 Viipuri – 27. huhtikuuta 2008 Turku) oli suomalainen biologi. Mikko Saaristosta tuli ylioppilas Tampereen lyseosta vuonna 1960. Hän opiskeli Turun yliopistossa biologiaa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1968 ja lisensiaatiksi 1972. Hänen väitöskirjansa vuodelta 1977 käsitteli hämähäkkieläinten fysiologiaa. Saaristo sai dosentin nimityksen Turun yliopistoon 1979, jossa hän työskenteli lähes koko työuransa. Viime aikoina hän oli museonhoitaja. Eräässä vaiheessa Saaristo toimi Suomen Akatemian tutkimusassistenttina ja uransa alussa Turun lyseon biologian opettajana. Saaristo tutki hämähäkkejä, erityisesti riippuhämähäkkejä (heimo Linyphiidae). Hän julkaisi yli 60 artikkelia hämähäkeistä. Hyönteisistä hän julkaisi 9 artikkelia päivänkorennoista ja viisi artikkelia muurahaisista. Saaristo kuvaili tieteelle uusina noin 70 hämähäkkisukua ja 135 -lajia. Saaristo kävi tutkimusmatkoilla muun muassa Seychelleillä, Sri Lankassa, Kiinassa ja Kazakstanissa. Hänet kutsuttiin kansainvälisen hämähäkkitutkijain seuran (International Society of Arachnology) kunniajäseneksi. Mikko Saaristo tarkkaili myös lintuja ja perhosia. Hän oli myös innokas vapaa-ajan kalastaja. Hän oli erinomainen piirtäjä, joka käytti taitoaan kuvittamalla omia ja myös muiden artikkeleita. Saaristo oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta. == Kirjoituksia == * Revision of the Finnish species of the genus Caenis Steph. (Ephemeroptera). Ann. Entomol. Fennici 32. (1966). * Revision of the genus Maro O. P.-Cambridge (Araneae, Linyphiidae). Ann. Zool. Fennici 8. (1971). * Secondary genital organs in the taxonomy of Lepthyphantinae (Araneae, Linyphiidae). - Reports, Dept. Zool., Univ. Turku. 6: 1 - 16. (1977). * A new subfamily of linyphiid spiders based on a new genus created for the keyserlingi-group of the genus Lepthyphanthes (Aranei: Linyphiidae). Arthropoda Selecta 16. (2007). == Lähteet == * Koponen, Seppo 2008: Michael I. Saaristo (1938-2008). Luonnon Tutkija 2/2008. ==Aiheesta muualla== * Michael Saariston muistokirjoitus. Helsingin Sanomat 27.4.2008 (käyttäjätunnuksella). Luokka:Suomalaiset eläintieteilijät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Ajan sävel

__NOTOC__ Ajan sävel on suomalaislaulaja Maria Lundin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 5. marraskuuta 2008. Valtteri Tynkkysen tuottama albumi sisältää suomirock-klassikoita svengaavina 60-luvun versioina. Lund versioi muun muassa Nightwishiä, Neljää Ruusua, Apulantaa, Uniklubia ja Kolmatta Naista. Mukana on myös pari uutta Lundin ja Tynkkysen kirjoittamaa kappaletta. Ensimmäisenä singlenä julkaistiin Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus -hitti "Surupuku". Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 25, ja ylsi parhaimmillaan sijalle 12. Se pysyi listalla yhteensä 23 viikkoa.Musiikkituottajat: Maria Lund – Ajan sävel == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Dome.fi: Dome.fi: Levyarvio * Hifimaailma: positiivinenHifimaailma: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio * Turun Sanomat: suopeaTurun Sanomat: Levyarvio == Lähteet == * Universal Music Groupin uutisointi aiheesta === Viitteet === Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Maria Lundin albumit Luokka:Cover-albumit
Jori Isomäki

Jori Isomäki (s. 29. huhtikuuta 1974) on entinen suomalainen salibandyn pelaaja ja nykyään valmentaja. Isomäki toimii Seinäjoen Peliveljien päävalmentajana ja on myös mukana Suomen salibandymaajoukkueen valmennusryhmässä. Hän edusti pelaajana seuratasolla viimeksi Blue Foxia. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Isomäki on pelannut 46 maaottelua tehden kolme maalia ja kuusi syöttöä eli yhteensä yhdeksän tehopistettä. Isomäki on voittanut kolme MM-hopeaa. Salibandyliigassa hän on pelannut Blue Foxissa, Nurmon Jymyssä, OLS:ssa ja SPV:ssä. Kaudella 2011–2012 hän voitti SPV:n joukkueessa Suomen-mestaruudenHelsingin Sanomat 16.4.2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Blue Fox:in pelaajakortti *Salibandyliigan pelaajakortti Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siwisit

Siwisit ovat berbereihin kuuluva etninen ryhmä Siwan keitaalla Egyptissä. He elävät pääosin Egyptissä ja ovat muslimeja. Heitä on noin 25 000 ja he puhuvat siwin kieltä. == Lähteet == Luokka:Berberit Luokka:Egyptin etniset ryhmät
Amalie Arena

Amalie Arena on monitoimiareena Tampassa, Floridassa. Amalie Arena rakennettiin aikaisemmin Thunderdomella pelanneen NHL-joukkue Tampa Bay Lightningin uudeksi kotiareenaksi. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1995 ja areena avattiin 20. lokakuuta 1996 Lightningin ja New York Rangersin välisellä jääkiekko-ottelulla. Myös AFL-joukkue Tampa Bay Storm siirtyi pian uudelle areenalle. Jääkiekon ja arena footballin lisäksi sillä on järjestetty myös muun muassa koripallo-, tennis-, showpaini- ja nyrkkeilyotteluita, taitoluistelukilpailuja sekä konsertteja. Areenalle mahtuu noin 20 000 katsojaa.History St. Pete Times Forum. Viitattu 16.10.2008. Areenan nimioikeudet myytiin vuonna 2002 Tampa Bayn alueella ilmestyvälle St. Petersburg Times -sanomalehdelle, mitä ennen se tunnettiin nimellä Ice Palace. Vuonna 2012 St. Petersburg Timesin vaihdettua nimeään areenan nimi muutettiin vastaamaan lehden uutta nimeä Tampa Bay Times. Syyskuussa 2014 areena nimettiin Amalie Arenaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Amalie Arenan sivusto Luokka:Floridan urheilupaikat Luokka:Yhdysvaltain urheiluhallit Luokka:Yhdysvaltain jäähallit Luokka:Tampan urheilu Luokka:Tampa Bay Lightning
Makoto Kobayashi

Makoto Kobayashi (, s. 7. huhtikuuta 1944) on japanilainen fyysikko, joka on tunnettu hiukkasten CP- eli symmetriarikkoa käsittelevistä töistään. Hänen ja Toshihide Maskawan vuonna 1973 julkaistu tutkimus ”CP violation in the renormalizable theory of weak interaction” eli ”CP-rikko heikon vuorovaikutuksen renormalisoituvassa teoriassa” oli vuonna 2007 kolmanneksi viitatuin hiukkasfysiikan alan julkaisu kaikkina aikoina. Kobayashi palkittiin yhdessä Toshihide Maskawan kanssa Nobelin fysiikanpalkinnolla vuonna 2008. He saivat palkinnon teoriastaan, joka selitti symmetriarikon alkuperän ja ennusti ainakin kolmen eri kvarkkiperheen olemassaolon luonnossa. Samana vuonna palkittiin myös Yōichirō Nambu, joka oli löytänyt spontaanin symmetriarikon mekanismin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kobayashin puhelinhaastettelu Nobelprize.org Luokka:Japanilaiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chris Dudley

Christen Guilford "Chris" Dudley (s. 22. helmikuuta 1965) on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän sai NBA-varauksensa 1987 ja pelasi ammattilaisena siitä aina vuoteen 2003. Seuroina olivat Cleveland Cavaliers, New Jersey Nets, Portland Trail Blazers, New York Knicks ja Phoenix Suns. Dudley sai NBA:n J. Walter Kennedy Citizenship Awardin vuonna 1996. Dudley syntyi Stamfordissa, Connecticutissa,http://www.basketball- reference.com/players/d/dudlech02.html ja valmistui Yalen yliopistosta. Hänen isoisänsä Guilford Dudley toimi aikoinaan suurlähettiläänä Tanskaan.http://www.nba.com/playerfile/chris_dudley/bio.html Hänellä todettiin 16-vuotiaana tyypin 1 diabetes.http://www.dlife.com/dLife/do/ShowContent/inspiration_expert_advice/famous_people/chris_dudley.html == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kobolttikanuuna

Kobolttikanuuna eli kobolttikeilahoitolaite on sädehoitoon aiemmin käytetty erikoislaite. Kobolttikanuuna muodostuu säteilevästä keskusyksiköstä, suojakuorista sekä kohdistuslaitteistosta ohjaimineen. Säteilevänä aineksena käytetään yleensä kobolttiseosta, jossa säteilevänä isotooppina on koboltti-60, mistä nimikin tulee. Eräissä vanhimmissa 1950-luvulla valmistuneissa laitteissa käytettiin säteilevänä aineksena radiumseosta, kobolttiseos kehitettiin myöhemmin. Näistä vanhimmista laitteista käytetään nimitystä radiumkanuuna. Kobolttikanuunaa käytetään silloin, kun jokin syöpälaji tarvitsee voimakasta ja tarkkaan suunnattua sädehoitoa. Kohdistuslaitteiston avulla sädesuihku voidaan suunnata millintarkasti haluttuun kohtaan, jolloin se vahingoittaa tervettä kudosta mahdollisimman vähän. Erityisesti kobolttikanuunaa käytetään silloin, kun potilaan entinen luuydin on luuydinsiirron vuoksi lamautettava kokonaan, mikä tehdään yhdellä tai useammalla kobolttikanuunalla potilaaseen kohdistetun tuhannen radin (=10 gray) syväsädeannoksen avulla. == HYKS:in vanhan sädehoitoklinikan kobolttikanuuna == Suomen ensimmäinen radiumkanuuna, saatiin lahjoituksena W. Frenckellilta vuonna 1938, ja se sijoitettiin Helsingin yleiseen sairaalaan. Suomen ensimmäinen kobolttikanuuna saatiin lahjoituksena Neuvostoliitolta 1950-luvulla. Se sijoitettiin silloiseen Sädehoitoklinikkaan Unioninkatu 38:aan, jonne rakennettiin yhä jäljellä oleva erityisesti lyijyllä panssaroitu suojatila. Muistolaatat: laitteen kyljessä, Syöpätautien klinikka, ja hoitolaitoksen seinässä, Unioninkatu 38 Kobolttikanuuna käytettiin loppuun 1960-luvulla. Sen kuoret ohjaimineen ovat Meilahdessa Syöpätautien klinikan kellariin sijoitetun odotustilan seinällä muistomerkkinä. Säteilevä ydin palautettiin takaisin Neuvostoliittoon. == Lähteet == * http://www.cancer.fi/tietoasyovasta/tiedonlahteita/syopasanasto2/ * http://www.kotiposti.net/ajnieminen/sfys.pdf * muistolaatat entisen hoitolaitoksen seinässä ja muistomerkkinä olevassa laitteessa === Viitteet === Luokka:Säteily Luokka:Radiologia
Shitat

Shitat ovat etninen ryhmä Etiopiassa ja Sudanissa. He puhuvat opuuota, nilo- saharalaista kieltä. Kansaan kuuluu useita tuhansia, ja suurin osa heistä ei ole muslimeja, vaikka uskonto onkin alueella yleinen. Luokka:Etiopian etniset ryhmät Luokka:Sudanin etniset ryhmät
Sawit

Sawit ovat heimo Länsi-Papuassa, Indonesiassa. Heidät tunnettiin 1950-luvulle asti kannibalismia harjoittavina pääkallonmetsästäjinä. Tämän jälkeen monet heimon jäsnistä kääntyivät kristinuskoon ja vuonna 1972 heille rakennettiin kristittyjen kohtauspaikaksi maailman suurin pyöreä rakennus. Heidän keskuudessaan elänyt kristitty lähetyssaarnaaja Don Richardson kirjoitti kokemuksestaan kirjan Peace Child. Luokka:Indonesian etniset ryhmät
Etelänummen koulu

Etelänummen koulu on yläkoulu Pietarsaaren kaupungissa. Koulu on aiemmin toiminut samassa rakennuksessa lukion kanssa, mutta vuoden 2006 syksyllä lukio-opetus siirrettiin Pursisalmen koululle. Yläkoulussa opiskelevat perusopetuksessa olevien lisäksi erityisluokat sekä Oravaisten pakolaiskeskuksessa asuvat oppilaat. Kuudesluokkalaiset ovat opiskelleet Etelänummella syksystä 2018 lähtien. Koulurakennus valmistui vuonna 1957 entisen kuuromykkäinkoulun tontille. Rakennuksessa toimi suomalainen oppikoulu vuoden 1973 peruskoulu-uudistukseen asti.Andersson, Björklund, Ekstrand, Hoffman 2015, s. 101 == Lähteet == * Håkan Andersson, Guy Björklund, Sixten Ekstrand, Kai Hoffman: Pietarsaaren historia osa V. Pietarsaaren kaupunki, 2015 === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Koulun kotisivut Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Pietarsaaren oppilaitokset
Askalafos

Askalafos () oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri mieshahmon nimi. == Areen poika == Askalafos, Areen ja Astyokhen poika, oli Orkhomenoksen kuningas ja Ialmenoksen kaksoisveli.Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 9.37.7 (engl. käännös). Hyginus tosin mainitsee kerran hänen olleen argoslaisen Lykoksen poika.Hyginus: Fabulae xcvii (engl. käännös). Veljensä kanssa hän johti minyanilaiset Troijan sotaan 30 aluksen voimin.Homeros: Ilias ii.511–516 (engl. käännös). Sodassa hän sai surmansa Deifoboksen keihäästä, mikä sai hänen isänsä raivon partaalle.Homeros: Ilias xiii.496–539 (engl. käännös). Askalafos mainitaan yhtenä Helenan kosijoistaApollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.10.8 (engl. käännös). ja myös argonauttinaApollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 1.9.16 (engl. käännös).. == Akheron poika == Askalafos oli Akheronin ja joko OrfnenOvidius: Muodonmuutoksia v.533–550 (engl.käännös). tai Gorgyran poika.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 1.5.3 (engl. käännös). Kun Persefone oli saanut Haadekselta luvan palata maan päälle sillä ehdolla, ettei tämä söisi siellä mitään, Askalafos väitti Persefonen syöneen matkallaan granaattiomenan. Demeter rankaisi Askalafosta laittamalla suunnattoman kiven tämän päälle, mutta kun Herakles myöhemmin vieritti kiven pois, muutti Demeter tämän pöllöksiApollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.5.12 (engl. käännös). – toisen variaation mukaan Persefone teki tämän itse. == Lähteet == Luokka:Argonautit Luokka:Kreikkalaisen mytologian muodonmuutokset
Jonathan Winters

thumb|right|Jonathan Winters Jonathan Harshman Winters III (11. marraskuuta 1925 Dayton, Ohio – 11. huhtikuuta 2013 Montecito, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä. Hän syntyi Ohiossa ja palveli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain merijalkaväessä. Sodan jälkeen hän opiskeli Kenyon Collegessa ja Dayton Art Institutessa. Luotuaan pitkän uran televisiossa, elokuvissa ja komedia-albumeilla Winters sai vuonna 1999 Mark Twain -palkinnon amerikkalaisesta huumorista. Häntä huomioitiin myös Grammy- ja Emmy-palkinnoilla sekä tähdellä Hollywood Walk of Famella. Hän työskenteli paitsi komedian parissa, myös kirjailijana ja taidemaalarina. Hänellä oli vaimonsa Eileenin kanssa kaksi lasta. Wintersillä oli kaksisuuntainen mielialahäiriö, johon hän sai hoitoa 1960-luvulta lähtien.Comedy Central Hänen filmografiansa joukkoon kuuluvat muiden muassa elokuvat Mieletön, mieletön maailma (Kramer, 1963) ja Venäläiset tulevat, venäläiset tulevat (Jewison, 1966). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset taidemaalarit Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Amerikanenglantilaiset Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Heliografia

Heliografia (, aurinkopiirros) on ranskalaisen keksijän Joseph Nicéphore Niépcen kehittämä maailman ensimmäinen menetelmä pysyvän valokuvan luomiseksiHarry Ransom Center, University of Texas, Austin: The First Photograph - Heliography, haettu 17.10.2008 "The term "heliography" was first coined by its inventor, Joseph Nicéphore Niépce, to identify the process by which he obtained the first permanent photographic images.". Niépce otti vanhimman säilyneen valokuvan, Näkymä ikkunasta Le Grasissa, vuonna 1826 käyttäen camera obscuraa ja 25,8 × 29 cm:n kokoista öljykäsiteltyä bitumilla pinnoitettua tinalevyä. Kun levy huuhdeltiin laventeliöljyllä, ainoastaan auringonvalosta kovettunut osa, itse kuva, jäi jäljelle. Ensimmäisen säilyneen kuvan valottamiseen meni kahdeksan tuntia, minkä vuoksi aurinko paistaa kuvassa molemmista suunnista, ja varjot heittyvät kahteen suuntaan. Harry Ransom Center, University of Texas, Austin: The First Photograph - Overview, haettu 16.10.2008 "After at least a day-long exposure of eight hours, the plate was removed and the latent image of the view from the window was rendered visible by washing it with a mixture of oil of lavender and white petroleum which dissolved away the parts of the bitumen which had not been hardened by light." Niépce oli askarrellut valokuvauksen parissa jo vuodesta 1816 kokeillen erilaisia valonherkkiä kemikaaleja. Näiden varhaisten kokeiluiden tulokset eivät olleet pysyviä, sillä hän ei onnistunut kuvan kiinnittämisessä, joten kuvat haalistuivat nopeasti häviten näkyvistä.Harry Ransom Center, University of Texas, Austin: A Chronology - Joseph Nicéphore Niépce and the First Photograph, haettu 17.10.2008 "1816 - His first documented experiments of what could be termed a "photographic" nature. The use of a camera together with silver chloride on paper produces a negative image but he is unable to fix it in order to stop it from fading." Niépcen kuoltua 1833 hänen työtään jatkoi Louis Daguerre, joka 1839 julkaisi heliografiaan ja Niépcen havaintoihin perustuvan, mutta huomattavasti kehittyneemmän dagerrotypianHarry Ransom Center, University of Texas, Austin: The First Photograph - Heliography, haettu 17.10.2008 "Joined in partnership with Louis Jacques Mandé Daguerre in 1829, Niépce did little more with the heliograph. Upon his death in 1833, his son Isidore would take his place in the partnership but no further improvements in the process were forthcoming. By the time of their public announcement in 1839, Daguerre and his daguerreotype process far outshone his associate's pioneering contribution to photography.". == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Valokuvauksen historia
Milton Berle

Mendel Berlinger eli Milton Berle (12. heinäkuuta 1908 – 27. maaliskuuta 2002) oli yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä. Hän nousi laajaan kuuluisuuteen juontamalla vuosina 1948–1955 televisiossa Texaco Star Theater -show’ta. Hän esiintyi myös Broadwaylla ja lukuisissa elokuvissa, joista ensimmäisessä jo vuonna 1914. Berle pääsi lapsena opiskelemaan Manhattanin Professional Children’s Schooliin. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella, ja hänet on otettu myös California Hall of Fameen. Berle pysyi henkisesti vireänä vanhuuteensa saakka. Huhtikuussa 2001 julkisuuteen tuli tieto hänen sairastamastaan suolistosyövästä.Milton Berle diagnosed with cancerous tumor Hän kuoli Los Angelesissa 93-vuotiaana maaliskuussa 2002. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset juontajat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Antrea (Viipurin piiri)

Antrea eli Kamennogorsk on kaupunkikunta () ja samanniminen, kuntakeskuksena toimiva kaupunki Viipurin piirin pohjoisosassa Leningradin alueella Venäjällä. Antrean kaupunkikunta käsittää alueen Viipurin kaupungin pohjoispuolelta Vuoksen molemmin puolin. Lännessä se rajoittuu Suomen rajaan, pohjoisessa Karjalan tasavaltaan ja idässä Käkisalmen piiriin. Sen naapurikuntia ovat luoteessa Enso (Svetogorsk) sekä Suomen puolella Lappeenranta ja Rautjärvi, pohjoisessa Karjalan tasavallan puolella Hiitola, idässä Käkisalmen piirin puolella Kaarlahti ja Räisälä, etelässä Kähäri, Viipuri ja Tienhaara. ==Taajamat== Antrean eli Kamennogorskin kaupungin lisäksi kaupunkikuntaan kuuluvat seuraavat maaseututaajamat: * Bor – Häklilä (Lähteenmäki) * Borodinskoje – Sairala * Borovinka – Koljola * Dozorovo – Temola * Družnoselje – Pihkalanjärvi * Dubinino – Viskari (Hännikkälänniemi) * Dymovo – Ylikuuni * Glubokoje – Syvälahti * Gorskoje – Nahkurila * Holmovo – Kohtamaa / Merola * Komsomolskoje – Kilpeenjoki * Kozlovo – Matikkala * Krasnyi Sokol – Sokkala (Räikkölä) * Krasnyi Holm – Konkkala * Lipovka – Hannula * Maslovo – Jantula * Mihailovka – Seitsola (Ahvola) * Mihaljovo – Tihveränmäki * Nikiforovskoje – Rahikkala * Ozjorskoje – Vuoksenranta * Ostrov – Kukkola (Saviniemi) * Perevoznoje – Kuukauppi * Polevoje – Kangasvarpa * Prudy – Kalalampi * Rutšji – Ojajärvi * Sosnovaja Gorka – Ihalempiälä / Lottola * Svobodnoje – Kirvu * Vozroždenije – Kavantsaari * Vozroždenijen asema * Zaitsevo – Inkilä * Zalesje – Siisiälä * Zemljanitšnoje – Mansikkala == Elinkeinot == Antreassa on suuria harmaan graniitin louhoksia, joita hyödyntää seitsemän kiviteollisuusyritystä. Kaupungissa on myös kaksi paperitehdasta. Vanhempi, kirjapainopaperia tuottava perustettiin entisen suomalaisen sokeritehtaan tiloihin. Uudempi tehdas tuottaa WC-paperia ja on ruotsalaisomistuksessa.Kultura Kunnan sivusto. == Historia == Antrean kaupunkikunta sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella ja se käsittää suunnilleen Suomen luovuttamat Antrean ja Vuoksenrannan kunnat, sekä osia Viipurin maalaiskunnasta, Nuijamaasta, Kirvusta ja Rautjärvestä. Antrean nykyinen kaupunki sijaitsee entisen Antrean kirkonkylän - asemanseudun paikalla. Antrean kaupunkikunta muodostettiin 1. tammikuuta 2006 yhdistämällä Antrean kaupunki sekä Sairalan, Kavantsaaren ja Sokkalan kylähallinnot. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kunnan viralliset sivut (keskeneräinen) Luokka:Viipurin piirin kunnat Luokka:Leningradin alueen kaupungit sr:Antrea
Heikki Lehmusto

Heikki Jaakko Lehmusto (s. 17. helmikuuta 1947 Oulu) on suomalainen entinen yritysjohtaja, media-alan vaikuttaja, hallitusammattilainen ja pakinoitsija. Lehmusto pääsi ylioppilaasi Munkkiniemen yhteiskoulusta. Oikeustieteen kandidaatiksi opiskellut Lehmusto toimi opiskeluaikoina Sanoma-osakeyhtiössä toimittajana ja valmistuttuaan Yhtyneitten Kuvalehtien lakimiehenä. ==Yritysjohtajana== Vuosina 1977–1980 Lehmusto työskenteli Kirjapaino Kannan ja vuosina 1980–1986 silloisen Insinöörilehdet Oy:n toimitusjohtajana. Heikki Lehmusto toimi Kolmostelevision toimitusjohtajana yhtiön alusta 1986 vuoden 1993 alkuun asti, jolloin Oy Kolmostelevisio Ab ja MTV Oy yhdistettiin televisiokanava MTV3:ksi. Kolmostelevision jälkeen hän siirtyi pörssiyhtiö Fazer Musiikki Oy:n toimitusjohtajaksi. Kun Fazer oli myyty Time Warnerille, Lehmustosta tuli 1994 Yleisradion televisiotoiminnan johtaja ja yhtiön hallituksen jäsen, jossa tehtävässä oli vuoteen 2001 saakka. Yleisradiosta Lehmusto siirtyi 2001 Silja Oyj:n varatoimitusjohtajaksi, josta hänen oli määrä siirtyä seuraavan vuoden lopussa eläkkeelle jäävän toimitusjohtajan tilalle. Syksyllä 2002 yhtiön omistajat päättivät kuitenkin valita hänen tilalleen Antti Pankakosken. Johtajauransa ohella Lehmusto toimi hallituksen jäsenenä muun muassa Oy Dipoli Ab:ssä, Gummerus-kustantamossa, A-lehdissä ja Veikkauksessa. Lehmusto on myös osakkaana hallitusammattilaisten yhteisössä Boardman Oy:ssä, jossa hän on luonut kolmannen sektorin hallitusammattilaisten suurtapahtuman Pro Bono -seminaarin. Lehmusto on ollut Tennisliiton puheenjohtaja vuosina 1992–1995. Hän on toiminut Savonlinnan oopperajuhlien hallituksen puheenjohtajana 1994–2003. Vuonna 2022 hän on Finnpanel Oy:n hallituksen puheenjohtaja ja Sovelto Oyj:n hallituksen jäsen. Heikki Lehmusto harrastaa kirjoittamista. Yhdessä Kalle Isokallion kanssa hän on koonnut vuosittaista Suomen parhaat vitsit -kirjaa nimimerkeillä Henrik Muste ja Kari Kallis. He ovat tiettävästi myös Tekniikka & Talous -lehdessä julkaistavien "Perusinsinööri Veijo Miettisen" pakinoiden takana. Entisenä ketjupolttajana Lehmusto kirjoitti opaskirjan tupakoinnin lopettamisesta muille kaltaisilleen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 2002

Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 2002 Joukkueet 16 Isäntämaa Mali Ajankohta 19. tammikuuta 2002 - 10. helmikuuta 2002 Mitalistit - Kulta - Hopea - Pronssi Ottelut 32 pelattu Maalit 48 (keskiarvo 1,5) Yleisö Paras maalintekijä Patrick Mboma, 3 maalia Salomon Olembe Julius Aghahowa 23\. jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut pelattiin Malissa 19. tammikuuta – 10. helmikuuta 2002. Turnauksen voitti Kamerun, jolle mestaruus oli neljäs. ==Pelipaikat== Turnauksen ottelut pelataan kuudessa eri kaupungissa. Kaupunki Stadion Kapasiteetti Bamako Stade 26 mars 60 000 Bamako Stade Modibo Keïta 30 000 Kayes Stade Abdoulaye Nakoro Cissoko 15 000 Mopti Stade Barema Bocoum 15 000 Ségou Stade Amari Daou 15 000 Sikasso Stade Babemba Traoré 15 000 == Alkulohkot == === Lohko A === === Lohko B === === Lohko C === === Lohko D === ==Pudotuspelit== {{Turnauspuu8 |3.2. Bamako|| 1 || 0 |4.2. Bamako|| 2 || 0 |3.2. Kayes|| 0 || 2 |4.2. Sikasso|| 1 || 0 |7.2. Bamako| (ja)| 1 || 2 |7.2. Bamako|| 0 || 3 |10.2. Radès| (rp.)| 0 (2) || 0 (3) |9.2. Monastir|| 3 || 0 }} ==Maalipörssi== 3 maalia * Patrick Mboma * Salomon Olembé * Julius Aghahowa 2 maalia * Hazem Emam * Isaac Boakye * Bassala Touré * Hicham Zerouali * Salif Diao Vuoden 2002 Afrikan-mestaruuskilpailuiden voittaja: KAMERUN == Tähdistöjoukkue == Maalivahti Puolustajat Keskikenttäpelaajat Hyökkääjät {| class=black width=100% | Tony Sylva == Lähteet == * RSSSF Luokka:Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut Afrikan-mestaruuskilpailut 2002 Afrikan-mestaruuskilpailut
Hel (täsmennyssivu)

Hel tai HEL voi tarkoittaa seuraavia: *Hel, skandinaavisen mytologian jumalatar *Hel eli Helheim, skandinaavisen mytologian kuolleiden valtakunta *949 Hel, asteroidi *Helin niemimaa, Itämereen työntyvä niemimaa Puolassa *Hel, kaupunki Helin niemimaalla Puolassa *HEL, Helsinki-Vantaan lentoaseman IATA-koodi
Miquel Soler

Miquel Soler Sarasols (s. 16. maaliskuuta 1965 Girona, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Soler oli pelipaikaltaan puolustaja, välillä hän pelasi myös keskikenttäpelaajana. Soler edusti pelaajauransa aikana useaa Espanjan pääsarjajoukkuetta, joista nimekkäimmät olivat Barcelona ja Real Madrid. == Ura == ===Seurajoukkue=== Soler on Espanyolin junioriakatemian kasvatteja. Edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä kaudella 1983–1984. Neljännellä kaudellaan Katalonialaisten riveissä joukkue sijoittui sarjakauden loppuvaiheen päätteeksi kolmanneksi. Soler pelasi kaudella 41 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän oli mukana myös kun Espanyol eteni vuoden 1988 UEFA Cupin loppuotteluun. Espanyol kuitenkin hävisi loppuottelun rangaistuspotkukilpailussa saksalaiselle Bayer Leverkusenille. Espanyolista Soler siirtyi paikallisvastustaja Barcelonan riveihin. Hän oli mukana voittamassa Cup-voittajien cupia heti ensimmäisellä kaudellaan. Vuonna 1991 hän siirtyi Atlético Madridiin. Joukkueessa hän voitti uransa toisen Copa del Reyn. Kauden jälkeen Soler palasi Barcelonaan. Kahden hyvin sujuneen Sevilla-kauden jälkeen hän siirtyi Real Madridin riveihin. Solerilla oli kuitenkin vaikeuksia vakuuttaa paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa. Ennen pelaajauransa päätöstä Soler pelasi viimeiset viisi kautta Mallorcan riveissä. Soler pelasi urallaan yhteensä 504 pääsarjaottelua ja teki niissä 12 maalia. ===Maajoukkue=== Hän pelasi yhteensä 9 maaottelua ja oli mukana vuoden 1988 jalkapallon EM-kilpailuissa. == Saavutukset == *Cup- voittajien cup: 1989 *UEFA Super Cup: 1992 *Primera División: 1991, 1993 *Copa del Rey: 1992, 2003 *Supercopa de España: 1990 == Aiheesta muualla == * Miquel Solerin esittely ja tilastot BDFutbol-sivustolla * Miquel Solerin maajoukkuetilastot Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kinotour

Kinotour on kiertävä elokuvateatteri Varsinais-Suomessa. Se järjestää elokuvanäytäntöjä kunnissa, joissa ei ole omaa elokuvateatteria. Näytännöt ovat pääosin lastenelokuvia, joita esitetään julkisissa yleisötiloissa ja kouluissa. Kinotour järjestää elokuville myös suuria ulkoilmanäytäntöjä. Kinotour esittää elokuvia ainakin Naantalissa, Kyrössä, Liedossa, Marttilassa, Nousiaisissa, Piikkiössä, Taivassalossa, Koski Tl:ssä, Oripäässä, Mynämäellä, Säkylässä, Ypäjällä, Karkkilassa ja Aurassa. Kinotourilla on ollut esitystoimintaa yli 20 kunnassa. Kinotour oli mukana Karkkilassa syksyllä 2017 järjestetyillä elokuvafestivaaleilla, jonka muita yhteistyötahoja olivat Elokuvakerho Kino Iglu, Karkkilan nuoriso- ja kulttuuritoimi ja työväenopisto, Lukeva ry, mediapaja Werstas, Ruukinpaja, Lyhty ry ja Sodankylän elokuvajuhlat. Kinotour on perustettu vuonna 1998 ja sen omistaa Kino Events Finland Oy. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Kinotourin kotisivut * Luokka:Suomen elokuvateatterit
Seepramalawinahven

Seepramalawinahven (Maylandia zebra) on afrikkalaisessa Malawijärvessä laajalti elävä endeeminen kirjoahvenlaji. Laji soveltuu myös akvaariossa pidettäväksi. Luettu 17.10.2008 ==Koko ja ulkonäkö== Koiras on hieman naarasta suurempi ja voi kasvaa yli 11 cm:n pituiseksi. Koiras on väriltään keltainen ja naaras vaaleahko. ==Käyttäytyminen== Seepramalawinahvenet elävät mieluiten kivipohjan läheisyydessä. Koiraat puolustavat erityisesti reviiriinsä kuuluvia luolia, joissa lisääntyminen tapahtuu. ==Vesiolot ja ravinto== Seepramalawinahvenet viihtyvät vedessä, jonka lämpötila on 22–28 °C ja pH noin 8. Laji käyttää ravintonaan levää, kasveja ja eläinplanktonia ==Katso myös== * Malawijärven biotooppiakvaario ==Lähteet== Luokka:Kirjoahvenet Luokka:Akvaariokalat
Raynaud’n oire

__NOTOC__ Raynaud’n oire eli Raynaud’n ilmiö eli valkosormisuus on verenkiertoelinten sairaus, jossa verenkierto estyy pienimmissä valtimoissa niiden kouristuksen vuoksi jaloissa, käsissä, poskissa tai korvissa yleensä symmetrisesti. Oireen ensimmäisessä vaiheessa oireena on ihon kalpeus, joka muuttuu keltaisuudeksi tai sinisyydeksi, sekä tunnottomuus. Verenkierron palatessa iho alkaa punoittaa. Raynaud’n oireen toisessa vaiheessa oireina ovat äkilliset kuoliot, jotka johtuvat valtimoiden tukkeutumisesta. Raynaud’n oireen määritteli ensimmäisen kerran ranskalainen lääkäri Maurice Raynaud vuonna 1862.Saksela & Leikola 1964, 334.Järvinen, Hultin & Myllykoski 1984, 389. Raynaud’n oireen diagnosointi kuuluu lääkärille. Raynaud’n oireen voivat laukaista kylmyys, tiheäjaksoista tärinää aiheuttavien työkoneiden käyttö tai tunne-elämän häiriöt. Laukaisevana tekijänä voi olla muun muassa myös puristus tartuttaessa esineisiin tai niitä kannettaessa. Oireiden taustalla voi provosoivan tekijän lisäksi muu tekijä, kuten valtimotulehdus, valtimoa painava ylimääräinen kylkiluu, hermohalvaus, sopimaton lääkitys ja/tai tupakointi. Hoitona käytetään oireita provosoivien tekijöiden välttämistä, muiden tekijöiden poistamista ja potilaan oireiden vuoksi tunteman pelon lievittämistä.Saksela & Leikola 1964, 334–335. Raynaud’n oireen kesto on noin 15–30 minuuttia, jos laukaiseva tekijä poistetaan ja elimistö pidetään lämpimänä. Käsien verenkierto palautuu parhaiten, kun käsiä pidetään lämpiminä, alhaalla ja rentoina puristamattomissa käsineissä. Lääkäriin on otettava yhteyttä, jos oireet eivät poistu lämmittämällä. Mikäli taustalla ei ole muuta tekijää, Raynaud’n oiretta pidetään hankalana mutta vaarattomana. ==Katso myös== * Akrosyanoosi * Migreeni * Sjögrenin oireyhtymä ==Lähteet== * Järvinen, Klaus A. J., Hultin, Holger & Myllykoski, Kosti (toim.). 1984. Terveyden ABC – kotilääkäri neuvoo. Belgia: Oy Valitut Palat – Reader’s Digest Ab. * Saksela, Niilo & Leikola, Elli (toim.). 1964. Suuri lääkärikirja. Porvoo: Werner Söderström osakeyhtiö. === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * http://www.terveysportti.fi/terveysportti/Dlehti2.tunnista?a=Y&t;=H&fname;=duo95336.htm Luokka:Oireet Luokka:Sydän- ja verisuonitaudit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Erkki Kario

Erkki Johannes Kario (18. kesäkuuta 1919 Helsinki – 13. toukokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja. Hän toimi Kirkko ja kaupungin päätoimittajana 1954–1967, Kirkon tiedotuskeskuksen johtajana 1967–1977 ja Kotimaa-lehden päätoimittajana 1977–1983. Kario opiskeli teologiaa, mutta kirkon tiedotus ja journalismi veivät hänet mukanaan ennen valmistumista. Karion kirjoittamia kirjoja ovat muun muassa Taistelu johtolangasta (1954) ja Papin rikos (1968), joka herätti aikanaan huomiota julkisuudessa ja on käännetty ruotsiksi, norjaksi, tanskaksi, puolaksi ja saksaksi. Kario oli myös mukana toimittamassa pappiskaskukokoelmaa Totta toinen puoli (1963). Kario oli keskeisenä vaikuttajana, kun luterilaisen kirkon tiedotustoiminta alkoi kehittyä kohti nykyaikaa. Hänen aikanaan Kotimaa saavutti historiansa suurimman levikin, yli 80 000\. == Teoksia == * Kilpajuoksu aluevesirajalle. Kuva ja sana, Helsinki 1946 * Taistelu johtolangasta : poikien seikkailukirja. Kirjapaja, Helsinki 1954 * Totta toinen puoli : pappiskaskuja ; toim. Erkki Kario ym. ; kuv. Heikki Paaer. Kirjayhtymä, Helsinki 1963 * Papin rikos : romaani. Sisälähetysseura, Helsinki 1968, 4. painos 1969 (ilmestyi ruotsiksi nimellä Präst och mördare. EFS-förlaget, Stockholm 1969 ; norjaksi nimellä Prest og morder. Lutherstiftelsen, Oslo 1969 ; tanskaksi nimellä Praest og morder. Lohse, København 1969 ; saksaksi nimellä Das Verbrechen des Pastors. Union Verlag, Berlin 1971 ; puolaksi nimeellä Przestȩpstwo pastora. Instytut Wydawniczy Pax, Warzawa 1980) * Tiedottajan opas. Kirjapaja, Helsinki 1969 * Seurakunnan tiedotustoiminta ; toimituskunta Harri Heino, Anneli Janhonen, Marjatta Saari. Seurakuntatyön opas n:o 8. Suomen kirkon seurakuntatoiminan keskusliitto, Helsinki 1977, lisäpainos 1979 * Uusi tiedottajan opas. Kirjapaja, Helsinki 1977 == Suomennoksia == * Bo Giertz : Taistelu ihmisestä. Kirjapaja, Helsinki 1948 * Peter de Rosa : Mitäs me ulkokullatut. Kirjapaja, Helsinki 1979 (alkuteos Prayers for pagans and hypocrites) == Palkinnot == * I palkinto pohjoismainen kristillinen romaanikilpailu 1968 (romaanista Papin rikos) == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Erik Pöysti

Erik Pöysti (17. syyskuuta 1849 Antrea – 8. maaliskuuta 1919 Iisalmi) oli suomalainen maanviljelijä ja maallikkosaarnaaja, joka toimi 1800-luvun lopulla valtiopäivämiehenä ja 1900-luvun alussa Suomalaisen puolueen kansanedustajana. Pöystin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Pöysti ja Helena Peltonen. Hän oli vuodesta 1879 lähtien naimisissa Maria Elisabet Mohkan kanssa. Pöysti opiskeli vuosina 1868–1872 Lähetyskoulussa ja suoritti saarnalupatutkinnon 1872. Pöysti oli myös kuunteluoppilaana Jyväskylän seminaarissa. Pöysti toimi opettajana Jääskessä 1872–1880 ja oli maanviljelijänä 1878–1898. Myöhemmin hän oli ensin Suomalaisen merimieslähetyksen apulaisena Lontoossa 1897–1898 ja sitten maallikkosaarnaajana Suomessa 1898–1907. Pöysti oli talonpoikaissäädyssä Jääsken tuomiokunnan edustaja 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1897. Pöysti kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Jääsken edustajana.Päiviö Tommila: Suuri adressi, s. 304. WSOY, 1999. Hän oli Suomalaisen puolueen kansanedustajana 1908–1909, edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Pöysti oli myös Jääsken kuntakokouksen puheenjohtaja ja kirkolliskokouksen jäsen. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomalaisen puolueen poliitikot Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Viipurin läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Oskar Schultz

Oskar Alexander Napoleon Schultz (16. syyskuuta 1855 Padasjoki – 10. maaliskuuta 1919 Turku) oli suomenruotsalainen insinööri ja Turun rahatoimikamarin sihteeri joka toimi RKP:n kansanedustajana ensimmäisessä eduskunnassa. Schultzin vanhemmat olivat ruukintarkastaja Lars Gustaf Schultz ja Maria Sofia Thalin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1875 ja valmistui 1882 insinööriksi ja filosofian maisteriksi. Schultz oli aluksi Helsingin kaupungin rakennusviraston palveluksessa ja sitten Kuopion ruotsalaisen yhteiskoulun opettajana vuoteen 1885 saakka. Hän toimi rakennushallituksen nuorempana apulaisinsinöörinä 1885–1886 ja Saimaan kanavan piiri-insinöörinä sekä Lappeenrannan kaupungininsinöörinä 1886–1896. Viimeksi Schultz oli Turun rahatoimikamarin sihteerinä 1897–1919. Schultz oli kansanedustajana 1907–1908 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli myös Turun kaupunginvaltuuston ja Suomen kaupunkiliiton hallituksen jäsenenä. Oskar Schultz oli naimisissa vuodesta 1884 Emma Felicite Oller Schanchen kanssa. == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Turun kaupunginvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Plutarkhos Ateenalainen

Plutarkhos Ateenalainen (; n. 350–430) oli antiikin kreikkalainen uusplatonilainen filosofi, joka opetti Ateenassa 400-luvulla. Hän perusti Platonin Akatemian uudelleen ja toimi sen johtajana. Hän kirjoitti kommentaareja Platonin ja Aristoteleen teoksiin, painottaen yhtäläisyyksiä heidän välillään. == Elämä == Plutarkhos oli Nestorioksen poika ja Hierioksen ja Asklepigenian isä. Ateenan uusplatonismin alkuperää ei tunneta, mutta Plutarkhos nähdään yleensä sinä henkilönä, joka perusti Akatemian uudelleen sen uusplatonilaisessa muodossa. Plutarkhos ja hänen seuraajansa esittivät itsensä Iamblikhoksen oppilaina, ja hänen kauttaan Porfyrioksen ja Plotinoksen oppilaina. Plutarkhoksen omiin oppilaisiin kuuluivat Syrianos, joka seurasi häntä koulun johdossa, sekä Proklos. Hänen lapsensa opiskelivat myös Akatemiassa. == Filosofia == Plutarkhoksen perusajatuksia oli, että Aristoteleen teosten opiskelun tulee edeltää Platonin teosten opiskelua, ja että oppilaan tulee oppia ymmärtämään ne keskeiset kohdat, joissa Aristoteles ja Platon ovat samaa mieltä. Tämä päämääränään hän kirjoitti kommentaarin Aristoteleen teokseen Sielusta. Kommentaari oli merkittävin panos aristoteeliseen kirjallisuuteen sitten Aleksanteri Afrodisiaslaisen aikojen. Hän kirjoitti myös kommentaarin Platonin Timaiokseen. Syrianos ja muut koulun oppilaat seurasivat Plutarkhoksen esimerkkiä. Tämä antiikin filosofian loppuaikojen synkretismi saavutti huippunsa Prokloksen ajattelussa. Psykologiassa Plutarkhos katsoi, että järki on kaiken tietoisuuden perusta. Hän sijoitti aistimisen ja ajattelun kykyjen väliin mielikuvituksen sielunkyvyn, jonka hän katsoi toimivan aistimisen stimuloimana. Se tarjoaa raaka-aineiston järjen käsiteltäväksi. Järki on läsnä lapsissa toimintakyvyttömänä potentiaalina, aikuisissa aistimisen ja mielikuvituksen tuottaman tiedon käsittelijänä, ja puhtaana aktuaalisuutena se on transsendentaalia tai puhdasta ymmärrystä Jumalasta. Plutarkhos katsoi, että sielu on sidottu ruumiiseen mielikuvituksen ja aistimisen kautta. Hän oli perehtynyt koulunsa teurgisiin perinteisiin ja uskoi, samoin kuin Iamblikhos, että ihmisen sielu voi yhdistyä jumaluuteen teurgisten riittien kautta. == Lähteet == * Fotios, Bibliotheca, 242. * Marinos, Vita Procli, 12. * Suda, Domninos, Hegias, Nikolaos, Odainathos, Proklos o Lukios. Luokka:Antiikin kreikkalaiset filosofit Luokka:Uusplatonistit Luokka:Antiikin Ateena Luokka:350-luvulla syntyneet Luokka:430-luvulla kuolleet
Sikstus Rönnberg

Sikstus Rönnberg (6. elokuuta 1861 Tammela – 30. elokuuta 1919 Perniö) oli suomalainen rakennusmestari ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuonna 1919. == Elämä == Tammelan Letkussa syntyneen Sikstus Rönnbergin vanhemmat olivat Porvoon Vanhamoisiosta kotoisin ollut maanvuokraaja Karl Gustaf Rönnberg (1799-1890) ja Gustava Juhontytär Hurtig (s. 1836). Hän oli muonamiehenä Perniössä vuodesta 1880 lähtien, mutta ryhtyi myöhemmin salvumieheksi ja lopulta rakennusurakoitsijaksi. Metsänojan kylässä asunut Rönnberg oli itseoppinut rakennusmestari, joka tunnetaan erityisesti Perniöön suunnittelemistaan työväentaloista. Hänen piirtämiään ovat Perniön aseman työväentalo (1910), Mathildedalin työväentalo (1913) ja Vihiniemen työväentalo (1919). Rönneberg suunnitteli myös Tuohitun kansakoulun (1912) ja Ylikulman rukoushuoneen (1915). Lisäksi hän on urakoinut muun muassa 1904 valmistuneen Korttilan kansakoulun. Rönnberg vaikutti työväenliikeessä 1900-luvun alkuvuosista lähtien. Hän oli Perniön työväenyhdistyksen perustajajäseniä ja osallistui muun muassa vuoden 1906 Oulun puoluekokoukseen. Rönnberg valittiin kansanedustajaksi huhtikuussa 1919, mutta hän ehti hoitamaan tehtäväänsä vain viiden kuukauden ajan ennen kuolemaansa saman vuoden elokuussa. Rönnbergin tilalle eduskuntaan nousi Kalle Aalto. Hän oli myös Perniön kuntakokouksen puheenjohtaja sekä kunnanvaltuuston jäsen. Rönnberg on haudattu Perniön uudelle hautausmaalle. == Perhe == Sikstus Rönnbergin puoliso oli perniöläinen Olga Kristina Selin (1861-1932), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1885. Pariskunnalla oli kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Perniön kunnanvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Kristian von Alfthan

Kristian Axel von Alfthan (1. maaliskuuta 1864 Oulu – 13. maaliskuuta 1919 Helsinki) oli suomenruotsalainen ylilääkäri ja vapaaherra. Hän oli valtiopäivämiehenä 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa ja hän toimi myös RKP:n kansanedustajana ensimmäisissä eduskunnissa. Von Alfthanin vanhemmat olivat kuvernööri, vapaaherra George von Alfthan ja Ebba Mathilda Geschwend. Hän pääsi ylioppilaaksi 1882 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1885. Hänestä tuli lääketieteen kandidaatti 1887, lääketieteen lisensiaatti 1892 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtori 1904. Von Alfthan toimi Helsingin yliopiston anatomisen laitoksen vt. assistenttina 1892–1900 ja Naantalin kylpylaitoksen ylilääkärinä 1893–1919. Hänet ylennettiin lääkintämajuriksi 1918. Von Alfthan oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1891, 1894, 1897, 1899, 1904–1905 ja 1905–1906.Kuka kukin oli Viitattu 18.4.2021. Hän oli kansanedustajana 1907–1909 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä ja kuului Ruotsalaisen kansanpuolueen keskushallitukseen. Von Alfthan oli ruotsalaisen kansanpuolueen puoluesihteerinä 1906–1913. Kristian von Alfthan oli naimisissa vuodesta 1887 Elise Alfthanin kanssa. Hän menehtyi sairastuttuaan Viron vapaussodassa I Suomalaisen Vapaajoukon lääkärinä keuhkokuumeeseen. == Lähteet == Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Edla Lyytinen

Edla Lyytinen (o.s. Julkunen, 1. lokakuuta 1874 Kuopion mlk – 21. toukokuuta 1919 Ruokolahti) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuonna 1919. == Elämä == Lyytinen syntyi Kuopion maalaiskunnan Kasurilassa piika Wilhelmiina Julkusen aviottomana lapsena. Hän vaikutti sosialidemokraattisessa työväenliikkeessä 1900-luvun vaihteesta lähtien. Lyytinen toimi muun muassa Talikkalan työväenyhdistyksen naisosaston puheenjohtajana ja kuului Viipurin sosialidemokraattiseen naisyhdistykseen. Hän osallistui myös sosialidemokraattisen naisliiton edustajakokouksiin. Lyytinen valittiin kansanedustajaksi maaliskuun 1919 eduskuntavaaleissa, mutta hän ehti hoitamaan tehtäväänsä vain puolentoista kuukauden ajan. Lyytinen kuoli tulirokkoon kotonaan Ruokolahden Tainionkoskella 44-vuotiaana toukokuussa 1919. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi Pekka Tonteri. == Perhe == Lyytisen puoliso oli koneenhoitaja Aron Lyytinen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1893. Pariskunta asui Lappeenrannassa, Viipurissa ja vuodesta 1910 lähtien Ruokolahdella. Lehtitietojen mukaan Aron Lyytinen sekä pariskunnan poika Paavo kuolivat sisällissodan yhteydessä. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Viipurin läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet