Elena Montenegrolainen

Elena Petrović Njegoš (serb. Јелена Петровић Његош); (8. tammikuuta 1873 Cetinje, Montenegron ruhtinaskunta – 28. marraskuuta 1952 Montpellier, Ranska) oli Montenegron prinsessa, josta tuli Italian kuningatar. == Suku ja koulutus == Elena oli kuudenneksi vanhin Montenegron kuningas Nikola I Petrović Njegošin ja kuningatar Milena Vukotićin (1847–1923) kahdestatoista lapsesta. Hänet lähetettiin 12-vuotiaana Pietariin Smolnan instituuttiin, jossa neljä muutakin sisarta Zorka, Milica, Anastasia ja Marija opiskelivat. Montenegron ja Venäjän kuningashuoneet olivat läheisiä ja keisari Aleksanteri II oli Elenan kummisetä. Elena kirjoitti runoja, maalasi akvarelleja ja harrasti metsästystä ja kalastusta. == Avioliitto ja lapset == Äitiensä tekemien järjestelyjen ansiosta Elena ja Napolin prinssi Viktor Emanuel kohtasivat ensin huhtikuussa 1895. Kansainvälisessä taidenäyttelyssä Venetsiassa Elena esiteltiin Italian kuninkaalle ja kuningattarelle ja oopperassa hänet esiteltiin prinssille. Toisen kerran he kohtasivat Pietarissa keisari Nikolai II:n kruunajaisissa toukokuussa 1896. He kihlautuivat prinssin vieraillessa Cetinjessä 18. elokuuta 1896. Elena avioitui Viktor Emanuelin kanssa 21. lokakuuta 1896 Barissa. Hän kääntyi roomalaiskatolilaiseksi ennen vihkimistä Pyhän Nikolan basilikassa. Ortodoksisesta uskonnosta luopuminen aiheutti sen, että Elenan asiasta järkyttynyt äiti ei osallistunut tilaisuuteen. Heille syntyi viisi lasta: * Savoijin prinsessa Yolanda Margherita Milena Elisabetta Romana Maria (1901–1986), avioitui Bergolon kreivi Giorgio Carlo Calvinin (1888–1978) kanssa, heillä oli viisi lasta * Savoijin prinsessa Mafalda Maria Elisabetta Anna Romana (1902–1944), avioitui Hessenin prinssi Philipin (1896–1980) kanssa, heillä oli neljä lasta * Savoijin prinssi Umberto Nicola Tommaso Giovanni Maria, Piemonten prinssi, myöhemmin Umberto II, Italian kuningas (1904–1983), avioitui Belgian prinsessa Marie Josén (1906–2001) kanssa, heillä oli neljä lasta * Savoijin prinsessa Giovanna Elisabetta Antonia Romana Maria (1907–2000), avioitui Bulgarian tsaari Boris III:n (1894–1943) kanssa; heillä oli kaksi lasta, joista Simeon II oli kruununperillinen. * Savoijin prinsessa Maria Francesca Anna Romana (1914–2001), avioitui Bourbon-Parman prinssi Luigin (1899–1967) kanssa, heillä oli neljä lasta == Kuningatar == Viktor Emanuel nousi kuninkaaksi vuonna 1900 isänsä salamurhan jälkeen. Elena keskittyi lastensa kasvatukseen ja hyväntekeväisyystyöhön; ensimmäisen maailmansodan aikana hän järjesti Quirinalen palatsiin sotilassairaalan. Tunnustuksena suuresta uskostaan ​​ja ​​hyväntekeväisyystoiminnastaan paavi Pius XI myönsi hänelle tuolloin korkeimman naiselle annettavan kunnianosoituksen, katolisen kirkon Kultaisen ruusun kahdesti, vuosina 1930 ja 1937. == Viimeiset vuodet == Viktor Emanuel luopui vallasta vuonna 1946. Tämän jälkeen he muuttivat ensin Egyptiin, jossa Viktor Emanuel kuoli vuonna 1947. Sairastuttuaan vaikeaan syöpään Elena muutti Ranskaan saamaan hoitoa vuonna 1950. Hän kuoli 79-vuotiaana syöpäleikkaukseen marraskuussa 1952. == Perintö == Elenan jäännökset kotiutettiin 65 vuotta hänen kuolemansa jälkeen 15. joulukuuta 2017 Montpellier'stä Vicoforten pyhäkköön Torinon lähellä. Viktor Emmanuel III:n jäännökset siirrettiin kaksi päivää myöhemmin Aleksandriasta ja haudattiin hänen viereensä. Vuonna 2001 Montpellier'n piispa aloitti kuningatar Elenan autuaaksijulistamisen prosessin tämän kuoleman 50-vuotisjuhlien yhteydessä. Toistaiseksi hänelle on myönnetty arvonimi Jumalan palvelija. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italian kuninkaalliset Luokka:Montenegrolaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet