EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kid vs. Kat

Kid vs. Kat on kanadalainen piirrossarja, jota esitetään Disneyn Jetix- kanavalla. Sarja kertoo kymmenvuotiaan Coopin kamppailusta pikkusiskonsa lemmikkikissan kanssa. Kissa on todellisuudessa pahantahtoinen avaruusolento. == Juoni == Coop pelaa baseballia isänsä ja pikkusiskonsa kanssa, kun pallo lentää pensaikkoon. Coop menee hakemaan palloa, mutta samaan aikaan pensaiden taakse laskeutuu olio, joka säikäyttää Coopin karkuun. Coopin pikkusisko Milly menee katsomaan mitä Coop säikähti ja palaa pensaikosta kissa sylissään. Milly kysyy isältä saako hän pitää sen, ja hänen ryhdyttyä huutamaan isän ei auta kuin suostua. Milly nimeää kissansa Herra Katiksi. Pian Coop kuitenkin huomaa, että Hr. Katti ei ole maapallolta kotoisin ja se aiheuttaa tahallaan Coopille harmia. Muut perheenjäsenet eivät usko Coopia, kun hän yrittää kertoa kissan olevan erittäin älykäs, häijy ja kotoisin toiselta planeetalta. Coopin on maksettava samalla mitalla Herra Katille, mutta se ei ole helppoa, kun kissa hallitsee myös muukalaisten teknologian. == Hahmot == *Coop 10-vuotias poika, joka saa lähes aina syyt niskoilleen Mr. Katin tekosista. Sen takia hän vihaakin Mr. Kattia ja haluaa hankkiutua siitä eroon. Kun hän syyttää Kissaa häntä ei uskota. Coop kostaa Kissalle yleensä sabotoimalla sen häijyt juonet, mikä tietysti suututtaa Kissaa entisestään. *Herra Katti avaruudesta tullut olio, joka muistuttaa kissaa vain ulkonäöltään. Se muun muassa pystyy seisomaan kahdella jalalla ja käyttämään korkeatasoista teknologiaa. Se on älykkyydessä ainakin ihmisten tasolla. Kissa ei kuitenkaan näytä todellisia piirteitään muille kuin Coopille, jonka kanssa se joutuu usein jäämään kahden. Kissa haluaa selvästi takaisin sinne mistä tulikin. Coopille hän hankkii hankaluuksia vain huvin vuoksi.kissa on myös hyvin keksivä paha olio *Milly Coopin 8-vuotias pikkusisko, jonka takia Kissa asuu talossa. Milly hemmottelee Hr. Kattia eikä huomaa siinä koskaan mitään outoa tai pahaa. *Rouva Manson vanha naapurin rouva, joka keräilee puutarhatonttuja ja sulkee kaikki hänen pihaansa tulleet lelut varastoon. Hän vihaa kaikki paitsi Millya, Herra Kattia ja omaa koiraansa. *Isä Coopin ja Millyn yksinhuoltajaisä, joka omistaa vaihtokaupan nimeltä "House of Swap". *Tenes Coopin ainut ystävä. Hän on myös ainoa, joka uskoo Coopia Herra Kissan suhteen. Tenes joutuu myös itse joskus mukaan Kissan juoniin. Luokka:Animaatiosarjat Luokka:Kanadalaiset televisiosarjat Luokka:2000-vuosikymmenen piirrossarjat Luokka:YTV:n televisio-ohjelmat
Nyrkki

Nyrkillä tarkoitetaan yleensä ihmisen kiinni puristamaa kättä. Nyrkin heristäminen käsi ylöspäin ojennettuna tarkoittaa elekielessä yleensä uhkaamista tai voiton riemua. Nyrkkiä voidaan myös käyttää kaksinkamppailussa lyömäaseena. == Katso myös == * Nyrkkirauta * Käsi * Lyönti * Nyrkkeily Luokka:Käsimerkit
Dawood Sarkhosh

Dawood Sarkhosh (; s. 26. huhtikuuta 1971 Daikondin maakunta, Afganistan) on afganistanilainen runoilija, laulaja ja muusikko. Sarkhosh aloitti runoilemisen yhdeksänvuotiaana ja laulamisen sekä soittamisen 17-vuotiaana Damburalla, afganistanilaisella kansallissoittimella. Sarkhosh esiintyi Suomessa Espoon kulttuurikeskuksessa tammikuussa 2019. == Perhe == Sarkhoshilla oli veli Sarwar Sarkhosh, joka kuoli Afganistanissa 24-vuotiaana. Hänen perheensä lähti sodan vuoksi pakoon Pakistanin - Quettaan. Dawood Sarkhosh asuu tällä hetkellä Itävallassa - Wienissä. Hän on naimisissa Kobra Nekzad Sarkhoshin kanssa, ja heillä on kolme lasta: Saboor, Zolfoqar ja Yasir. == Diskografia == *1998: Sarzaminen-Man (Minun kotimaani) *2000: Parijo (haltijatar) *2004: Sepid-o-sia (Valkoinen ja Musta) *2005: Khana-e-Geli (Multainen koti) *2007: Konsertti - Oslossa *2008: Maryam (naisen nimi, "Maria") == Lähteet == *Dawood Sarkhoshin kotisivu == Viitteet == Luokka:Afganistanilaiset muusikot Luokka:Afganistanilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seis! Tai mamma ampuu

Seis! Tai mamma ampuu (Stop! Or My Mom Will Shoot) on yhdysvaltalainen toimintakomedia, jonka pääosissa ovat Sylvester Stallone ja Estelle Getty. ==Juoni== Kovaotteinen poliisi Joe Bomowski (Sylvester Stallone) saa yllättävän vieraan kun hänen äitinsä Tutti Bomowski (Estelle Getty) muuttaa tämän luokse. ==Rooleissa== ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä pitää elokuvaa hyväntuulisena tusinakomediana, jossa Gettyn ja Stallonen yhteistyö toimii. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintakomediat Luokka:Vuoden 1992 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Roger Spottiswooden ohjaamat elokuvat
Ernst Lindemann

Ernst Lindemann () oli Kriegsmarinen kommodori () ja taistelulaiva Bismarckin päällikkö. Luokka:Saksalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Upseerit Luokka:Kriegsmarine Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
1999–2009

1999–2009 on Disco-yhtyeen 27. toukokuuta 2009 julkaisema kokoelma-albumi. Kokoelma sisältää kaikki yhtyeen singlet ensimmäisestä ”Hei älä luule” viimeisimpään ”Mitä rakkaus saa aikaan?”, kaksi ennenjulkaisematonta uutta kappaletta sekä kaksi liveversiota. Kokoelman ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”Mitä rakkaus saa aikaan?” huhtikuun alussa 2009. Myöhemmin kappaleesta kuvattiin Virossa musiikkivideo. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # ITunes-versiossa: # * Kuu kurkistaa #Jää (alkuperäisversio) == Arvostelut == * Dome.fi: Dome.fi == Aiheesta muualla == * 1999–2009 discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2009 kokoelma-albumit Luokka:Discon albumit Luokka:Rauli Eskolinin tuottamat albumit Luokka:Risto Asikaisen tuottamat albumit
Ammattitappajat

Ammattitappajat (Assassins) on 1995 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka pääosia esittävät Sylvester Stallone ja Antonio Banderas. Ammattitappajat pohjautuu uraansa aloitelleiden Wachowskien käsikirjoitukseen, mutta liittyessään tuotantoon ohjaaja Richard Donner halusi siihen tehtävän runsaasti muutoksia. Brian Helgelandin kirjoitettua käsikirjoituksen uudestaan Wachowskit olisivat halunneet nimensä pois elokuvan tekijätiedoista, mutta se ei käynyt päinsä. ==Juoni== Vanha palkkatappaja Robert Rath (Sylvester Stallone) on päättänyt jäädä eläkkeelle hommistaan seuraavan keikkansa jälkeen. Kaikki sujuu hyvin, kunnes kuvioihin saapuu uusi ja kunnianhimoinen kollega Miguel Bain (Antonio Banderas). Tämän jälkeen kaksikon väliin ujuttautuu vielä kaunis Electra-niminen nainen (Julianne Moore), jota kumpikaan ei kuitenkaan halua tappaa pomonsa käskystä. ==Rooleissa== == Lähteet == Luokka:Vuoden 1995 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Richard Donnerin ohjaamat elokuvat Luokka:Warner Brosin elokuvat
New Sensations

New Sensations on Lou Reedin vuonna 1984 julkaistu albumi. Albumin kappaleet kertovat Lou Reedin mustasukkaisuudesta, rakkaudesta, moottoripyöräilystä ja vanhoista ystävistä. Kappaleessa "My Friend George" Reed laulaa ystävästään, jonka kanssa nyrkkeili salilla ja jolle kävi myöhemmin huonosti elämässä. Avausraita on iloisesti etenevä "I Love You Suzanne". Toinen kappale "Endlessly Jealous" kertoo mustasukkaisuudesta, ja kolmas on "My Red Joystick" raamatullisine vertauskuvineen. Videossa Reed ajaa vanhalla Porcshella. Balladi "What Becomes a Legend Most" kertoo miten yksinäistä on olla kuuluisa ja kiertää 50 kaupunkia 50 päivässä. Reed vitsailee lopetuskappaleessa "Down at the Arcade", että hänelle on myönnetty Nobelin palkinto rhytm and bluesissa ja Stevie Wonder haluaa levyttää yhden hänen kappaleistaan. ==Kappaleet== #"I Love You, Suzanne" – 3:19 #"Endlessly Jealous" – 3:57 #"My Red Joystick" – 3:36 #"Turn to Me" – 4:22 #"New Sensations" – 5:42 #"Doin' the Things that We Want To" – 3:55 #"What Becomes a Legend Most" – 3:37 #"Fly Into the Sun" – 3:04 #"My Friend George" – 3:51 #"High in the City" – 3:27 #"Down at the Arcade" – 3:40 Luokka:Lou Reedin albumit Luokka:Vuoden 1984 albumit
Ruotsin valtiopäivävaalit 1991

Ruotsin valtiopäivävaalit 1991 järjestettiin 15. syyskuuta 1991. Vaalien suurimmat voittajat olivat kristillisdemokraatit ja oikeistopopulistinen Uusi demokratia jotka molemmat olivat myös uusia valtiopäiväpuolueita. Sen sijaan Ympäristöpuolue vihreät menetti kaikki paikkansa koska sen kannatus jäi alle 4 prosentin äänikynnyksen. ==Vaalitulokset== Puolue Puoluejohtaja Ääniä Valtiopäiväpaikkoja Ääniä % +− % Paikkoja +− Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue Ingvar Carlsson 2 062 761 37,71 −5,5 138 −18 Maltillinen kokoomus Carl Bildt 1 199 394 21,92 +3,62 80 +14 Kansanpuolue liberaalit Bengt Westerberg 499 356 9,12 −3,08 33 −11 Ruotsin keskustapuolue Olof Johansson 465 175 8,50 −2,80 31 −11 Ruotsin kristillisdemokraatit Alf Svensson 390 351 7,14 +4,20 26 +26 Uusi demokratia Ian Wachtmeister 368 281 6,73 +6,73 25 +25 Vasemmistopuolue Lars Werner 246 905 4,51 −1,33 16 −5 Ympäristöpuolue Vihreät Jan Axelsson ja Margareta Gisselberg 185 051 3,38 −2,15 0 −20 Muut puolueet 53 487 0,98 -- -- -- Hyväksytyt äänet 5 470 761 100 % 349 Hylätyt äänet 92 159 Yhteensä 5 562 920 (86,7 %) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Valtiopäivävaalit 1991 Luokka:Vuoden 1991 vaalit
Kaitag

Kaitag (kaitagiksi хайдакьан гъай) on Dagestanissa Venäjällä asuvien kaitagien puhuma kielimuoto, jota eräät tutkijat pitävät itsenäisenä dagestanilaisena kielenä. Virallisesti se katsotaan dargin murteeksi. Kaitagit asuvat 36:ssa Kaitagin piirin kylässä. Eräissä kylissä asuu heidän lisäkseen myös kumykkeja. Vuoden 1926 väestönlaskennassa kaitageja oli 14 400 henkeä, mutta sen jälkeen heidät on luettu dargeiksi. Nykyään kaitagin puhujia arvioidaan olevan noin 20 000 henkeä. Vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin kuitenkin vain 5 kaitagia. Kaitag jakautuu viiteen murteeseen. Se toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Ainoa kirjallinen muistomerkki on 1500-luvulla arabialaisella kirjaimistolla laadittu lakikokoelma. Sivistyskielinään puhujat käyttävät dargia ja venäjää. Suurin osa heistä puhuu myös kumykkia. ==Lähteet== Luokka:Dagestanin kielet Luokka:Dagestanilaiset kielet
Nou Estadi de Cornellà-El Prat

Nou Estadi de Cornellà-El Prat () on vuonna 2009 valmistunut jalkapallostadion Barcelonan maakunnassa Espanjan Kataloniassa. Se sijaitsee Llobregatjoen rannalla Cornellàn ja El Pratin kuntien rajalla noin 15 kilometrin päässä Katalonian pääkaupungin Barcelonan keskustasta. Stadionin rakennutti barcelonalainen jalkapalloseura Espanyol, jonka kotistadionina se toimii kaudesta 2009–2010 lähtien. Vuodet 1997–2009 Espanyol pelasi Lluís Companysin olympiastadionilla. Stadion avattiin 2. elokuuta 2009 Espanyolin ja englantilaisen Liverpoolin välisellä ystävyysottelulla, jonka isännät voittivat maalein 3–0. Avausmaalin teki Luis García. Stadionilla on 40 500 katettua istumapaikkaa, ja se täyttää Euroopan jalkapalloliiton Elite-luokan vaatimukset. Suunnittelussa on otettu huomioon myös ympäristöasiat muun muassa katolle sijoitettujen aurinkokennojen ja sadeveden kierrätysjärjestelmän muodossa. Stadionilla sijaitsevat myös Espanyolin uudet toimistotilat ja museo. Museon erikoisuutena on uurnaholvi, josta seuran vannoutuneimmat kannattajat voivat hankkia itselleen viimeisen leposijan. Stadionin yhteyteen rakennetaan viihde- ja kauppakeskus. Stadionin suunnittelivat arkkitehtitoimistot Reid Fenwick Asociados ja Gasulla Arquitectura pääarkkitehteinaan Mark Fenwick, Javier Iribarren ja Esteban Gasulla. Stadionin sijainnista sovittiin tammikuussa 2002 ja peruskivi muurattiin toukokuussa 2003. Sopimus stadionin rakentaneiden FCC:n ja Copisan kanssa tehtiin marraskuussa 2005, jolloin myös varsinaiset rakennustyöt alkoivat. Nurmi stadionille asennettiin helmikuussa 2009. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Stadionin esittely Espanyolin sivustolla Luokka:Espanjan jalkapallostadionit Luokka:Katalonian rakennukset ja rakennelmat Luokka:Katalonian urheilu Luokka:Barcelonan maakunta
Tšulymin kieli

Tšulymin kieli (muita nimityksiä tšulyminturkki ja tšulymintataari) on Venäjällä Siperiassa asuvien tšulyminturkkilaisten puhuma turkkilainen kieli. Tšulyminturkkilaiset elävät Obin sivujoen Tšulymin sekä sen sivujokien Jajan ja Kijan varsilla. Hallinnollisesti heidän asuinalueensa kuuluu Tomskin alueeseen ja Krasnojarskin aluepiiriin. Nykyään suurin osa tšulyminturkkilaisista asuu Tomskin alueen Teguldetin piirissä. Neuvostoaikana tšulyminturkkilaisia pidettiin hakasseina. 1990-luvulla heitä laskettiin olleen 702 henkeä, joista 203 puhui tšulymia äidinkielenään. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan tšulyminturkkilaisia oli 656 ja tšulymin kielen puhujia 270 henkeä. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 44 tšulymin puhujaa. Tšulymin kieli kuuluu turkkilaisten kielten uiguurilais- oguusilaisen ryhmän hakassilaiseen alaryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat šoori ja hakassin kyzylin murre. Eri aikoina alueelle tulleeseen turkkilaiseen väestöön on sulautunut selkuppeja ja jeniseiläisten kielten puhujia. Kieli jakautuu ala- ja keskitšulymin murteisiin. Kieli toimii ainoastaan suullisen kanssakäymisen välineenä. Valtaosa tšulyminturkkilaisista käyttää kaikissa tilanteissa venäjää. Tšulymin kieltä pidetään erittäin uhanalaisena. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Endangered Languages of Indigenous Peoples of Siberia: The Language of Chulym Turks * Ethnologue: Chulym Luokka:Turkkilaiset kielet Luokka:Venäjän kielet
Ambonintakainen rukous

Ambonintakainen rukous on ortodoksiseen liturgiaan liittyvä papin lukema päätösrukous. Amboni oli alun alkaen kirkossa ollut koroke, jolta luettiin rukouksia ja tiedotuksia, siis eräänlainen saarnastuolin vastine. Sen ja kirkon ulko-oven välisellä alueella luettiin jo varhain liturgian päätösrukous. Amboni jäi käytöstä jo ennen ristiretkiä, mutta nimitys jäi käyttöön. Ambonintakaisen rukouksen lukee aina pappi, perinteen mukaan papeista viimeksi tehtävään vihitty. Se on myös tärkeä osa kheirotoniaa: tämä on ensimmäinen yhteinen rukous, jonka juuri vihitty pappi lukee jumalanpalveluksessa. == Lähteet == * Dimitri Tarvasaho: Ortodoksisen kirkon pyhät toimitukset, liturgiikka peruskouluille ja seminaareille * Arkkimandriitta Arseni: Ortodoksinen sanasto, Otava 1999 Luokka:Ortodoksisen kirkon käytännöt Luokka:Kristilliset rukoukset
John Vihervä

John ”Joni” Vihervä (s.1965) on suomalainen basisti ja valokuvaaja, joka on tunnettu muun muassa Ben Granfelt Bandistä. Vihervä aloitti 9-vuotiaana bassonsoiton yhtyeessä Music Star, jonka johtohahmona oli Robin Wikman. Vuonna 1984 hän yhdessä Staffan Stråhlmanin ja Tuomo Lassilan kanssa perusti yhtyeen Stratovarius, joka on yksi Suomen menestyneimmistä metalliyhtyeistä. Hän erosi siitä vuonna 1986 liittyäkseen Mika Järvisen luotsaamaan Five Fifteen -yhtyeeseen. Lyhyen Androids-visiitin jälkeen Vihervä perusti yhdessä veljensä Tom Vihervän ja Petri Pulkkisen kanssa yhtyeen Emerson High, jolta ilmestyi yksi julkaisu Emerson High (1992), ja soitti yhteiskeikkoja muun muassa Kingston Wallin kanssa. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 1996, kun Vihervä liittyi Tommi Läntisen yhtyeeseen ja rumpali Antti Lehtinen Ultra Brahan. Sen jälkeen Vihervä liittyi Käsityöläiset-yhtyeeseen, jossa soitti 20 vuotta. Muita yhtyeitä, joissa Vihervä on urallaan vaikuttanut, ovat muun muassa seuraavat yhtyeet: Boycott comeback reunion, Ben Granfelt Band (yli 10 vuoden ajan), Pepe Willberg (vuodesta 2007) ja Verenpisara (vuodesta 2012), Nykyään Vihervä keskittyy enimmäkseen psykedeelistä lounge rockia soittavaan Club Meranoon. Vihervä on toiminut myös valokuvaajana muun muassa Kingston Wallin kahdella ensimmäisellä levyllä sekä Rumba -lehdessä. Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Stratovarius Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Jyrki Lentonen

Jyrki Lentonen on suomalainen basisti. Hän on soittanut Stratovarius-yhtyeessä vuosina 1984–1989http://old.stratovarius.com/index2.php?section=history ja myöhemmin Tommi Läntisen yhtyeessä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset metallimusiikin basistit Luokka:Stratovariuksen jäsenet Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
The Past and Now

The Past and Now on metalliyhtye Stratovariuksen vain Japanissa julkaistu kokoelma-albumi vuodelta 1997. Kappale ”Fire Dance Suite” on peräisin Timo Tolkin sooloalbumilta Classical Variations and Themes. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * * The Past and Now discogs.com- sivustolla Luokka:Vuoden 1997 kokoelma-albumit Luokka:Stratovariuksen albumit
The Chosen Ones

The Chosen Ones on power metal -yhtye Stratovariuksen kokoelma-albumi vuodelta 1999. Levy sisältää myös kappaleita ajalta, jolloin Timo Tolkki toimi laulajana. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1999 kokoelma- albumit Luokka:Stratovariuksen albumit
Gerald Mohr

Gerald Mohr (11. kesäkuuta 1914 New York, New York, Yhdysvallat – 9. marraskuuta 1968 Tukholma, Ruotsi) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Mohr opiskeli lääketiedettä Columbian yliopistossa. Mohrin ollessa sairaalassa toipumassa umpisuolileikkauksesta hänen radiossa työskennellyt huonetoverinsa ehdotti hänelle hakeutumista radioalalle. Mohr pääsi mukaan Orson Wellesin johtamaan Mercury Theatreen. Wellesin suosittelemana hän sai ensimmäisen merkittävän elokuvaroolinsa William Wellmanin ohjaamassa elokuvassa Dixie- Daisy ja murhamysteeri (1943). Toisen maailmansodan aikana Mohr palveli Yhdysvaltojen armeijan ilmavoimissa, ja palveluksesta palattuaan hän sai roolin elokuvassa Gilda. Vuosikymmenen lopulla Mohr ajautui B-luokan elokuviin, kun hän teki sopimuksen Lone Wolf -elokuviin. Hänen myöhempiin elokuviinsa kuuluvat muun muassa Invasion USA (1952), My World Dies Screaming (1958) ja Nuorten kapina (1960). Mohrin viimeiseksi elokuvaksi jäi 1968 ensi- iltansa saanut Funny Girl. Mohrin tunnetuimpiin radiorooleihin kuuluu Philip Marlowe, jota hän esitti 1948–1951. Vierailijana Mohr esiintyi muun muassa kuunnelmasarjoissa Box 13, Escape, Lux Radio Theater ja Our Miss Brooks. Mohr esiintyi kaikkiaan yli 500 radio-ohjelmassa. Mohr kuoli sydänkohtaukseen Tukholmassa televisiosarjan kuvausten aikana. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset radionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
14 Diamonds

14 Diamonds on power metal -yhtye Stratovariuksen kokoelma-albumi vuodelta 2000. Albumi julkaistiin vain Japanissa. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # ==Aiheesta muualla== * * 14 Diamonds discogs.com-sivustolla Luokka:Vuoden 2000 kokoelma-albumit Luokka:Stratovariuksen albumit
Daniel Freyberg

Daniel Freyberg (s. 4. helmikuuta 1982 Tukholma, Ruotsi) on suomalainen muusikko, jonka instrumentit ovat kitara ja laulu. Freyberg sekä laulaa että soittaa kitaraa Naildownissa, minkä lisäksi hän on aikaisemmin ollut kitaristina Northerissa. Tammikuussa 2016 hän liittyi Children of Bodomiin, jonka lopetettua toimintansa vuonna 2019 Freyberg perusti laulaja-kitaristi Alexi Laihon kanssa uuden, Bodom After Midnight -nimisen yhtyeen. Tämän yhtyeen viimeinen EP ilmestyi pian Laihon kuoleman jälkeen keväällä 2021, ja Freyberg ilmoitti lakkauttavansa yhtyeen. Daniel on nykyään mukana Crownshift- yhtyeessä jossa vaikuttaa muun muassa Finntroll-yhtyeen rumpali Heikki Saari. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Suomalaiset metallimusiikin laulajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edvard Helenelund

Gustaf Edvard Helenelund () oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue. Helenelund toimi kansanedustajana kolmeen otteeseen, huhtikuusta 1919 huhtikuuhun 1924, syyskuusta 1927 heinäkuuhun 1929 ja lokakuusta 1930 huhtikuuhun 1945. Hänet valittiin eduskuntaan seitsemissä vaaleissa, 1919, 1922, 1927, 1930, 1933, 1936 ja 1939, Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän oli kansanedustajavuosinaan jäsenenä laki- ja talousvaliokunnassa, puolustusasiainvaliokunnassa, sivistysvaliokunnassa, sotilasasiainvaliokunnassa, suuressa valiokunnassa ja talousvaliokunnassa. Helenelund toimi poliittisella urallaan myös Sulvan kunnanvaltuuston jäsenenä ja sen puheenjohtajana. Hänen muihin luottamustehtäviinsä lukeutuivat muun muassa Pohjanmaan ruotsalaisen maanviljelysseuran hallituksen puheenjohtajuus ja Suomen ruotsalaisen maanviljelysseuran hallituksen varapuheenjohtajuus. Vuonna 1951 hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen. Kansakoulun ja kansanopiston käynyt Helenelund oli varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä. Hänen puolisonsa oli Emilia Helenelund (o.s. Smeds), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1914. Kuvanveistäjä Tea Helenelund (1917–2010) on heidän tyttärensä. Helenelund kirjoitti kirjan Befryndade bondesläkter i Österbotten, joka on julkaistu vuonna 1972http://www.genealogia.fi/genos/44/44_118.htm . == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Sulvan kunnanvaltuutetut Luokka:Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Sudenmorsian

Sudenmorsian. Hiidenmaalainen tarina on suomalaisen runoilijan ja kirjailijan Aino Kallaksen romaani, joka ilmestyi vuonna 1928 Otavan kustantamana. Teos sijoittuu 1600-luvun Hiidenmaalle ja kertoo metsänvartija Priidikin vaimosta Aalosta, joka muuttuu ihmissudeksi Metsän Hengen, Diabolus Sylvarumin, vaikutuksesta. Sudenmorsian on kirjoitettu Kallakselle ominaisella arkaaisella, vanhahtavallaVuorikuru, esim. s. 193. ja balladimaisella tyylillä. == Historia == Kallaksen on usein sanottu saaneen innoitusta romaaniin rakkaussuhteestaan Eino Leinon kanssa,Koskimies, Satu: Kesäklassikko: Tanssii suden kanssa. Kiiltomato.net 9.6.2004. Viitattu 30.5.2009. mutta Kallas-tutkija Silja Vuorikuru on torjunut ajatuksen siinä mielessä, että se kaventaa teoksen tulkinnan mahdollisuuksia, sillä teos ei ole yksinomaan rakkauskertomus.Vuorikuru 2017, s. 194. Teos ilmestyi viroksi Friedebert Tuglaksen kääntämänä vuonna 1929. Englanniksi se ilmestyi Yhdysvalloissa vuonna 1930, saksaksi vuonna 1929 osana trilogiaa Der tötende Eros, jonka kaksi muuta osaa ovat Barbara von Tisenhusen ja Reigin pappi. Trilogia Surmaava Eros (Valitut teokset 3) toi Kallakselle Kordelinin palkinnon.Vuorikuru 2017, s. 198–199. == Näytelmä ja ooppera == Kallas muokkasi teoksesta viisinäytöksisen näytelmäversion, jonka ensi-ilta oli Helsingin Kansanteatterissa syksyllä 1937 ja Otava julkaisi sen painettuna samana vuonna.Vuorikuru 2017, s. 226. Tauno Pylkkänen on säveltänyt Sudenmorsiamen pohjalta samannimisen, Prix Italia -palkinnon saaneen radio- oopperan vuonna 1950. Suomen Kansallisooppera otti vuonna 1956 sovituksen ohjelmistoonsaVuorikuru 2017, s. 268.. == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Sudenmorsian Kirjasampo.fi-sivustolla. Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Historialliset romaanit Luokka:Vuoden 1928 kirjat Luokka:Ihmissudet taiteessa
Tappakaa Carter (vuoden 2000 elokuva)

Tappakaa Carter (Get Carter) on 2000 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, joka on uudelleenfilmatisointi vuoden 1971 klassikkoelokuvasta, jonka pääosaa esitti Michael Caine. Caine on mukana sivuroolissa myös tässä elokuvassa, mutta hänen sijastaan Sylvester Stallone esittää pääosan. == Juoni == Jack Carter (Sylvester Stallone) on omien sanojensa mukaan taloudellinen mukauttaja. Jos et maksa velkojasi, Carter saapuu muistuttamaan niistä. Elokuvan alussa paljastuu, että Carter on todellinen kovanyrkki. Carter lähtee Seattleen selvittelemään veljensä salaperäistä kuolemaa. Poliisi ei tiedä, oliko kyseessä rattijuopumus vai murha, mutta joka tapauksessa Carter haluaa kostaa asian. Carter lähtee selvittämään syytä ympäri maailmaa ja tapaa muun muassa Curys Paicen (Mickey Rourke), Jeremy Kinnearin (Alan Cumming), Cliff Brumbyn (Michael Caine) ja Eddien (Johnny Strong). == Rooleissa == Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Vuoden 2000 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset uudelleenfilmatisoinnit Luokka:Warner Brosin elokuvat
Tappakaa Carter (vuoden 1971 elokuva)

Tappakaa Carter (Get Carter) on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut rikoselokuva, jonka on ohjannut Mike Hodges. Elokuvan pääosaa, Jack Carteria, näyttelee Michael Caine. Elokuva pohjautuu Ted Lewisin romaaniin Jack’s Return Home vuodelta 1970. Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä Tappakaa Carter äänestettiin kaikkien aikojen 16. parhaaksi britti­elokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisio­ammattilaista. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. The Guardianin 25 parhaan rikoselokuvan listauksessa elokuva pääsi sijalle 7. Elokuvasta on tehty uudelleenfilmatisointi vuonna 2000. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset rikoselokuvat Luokka:Vuoden 1971 brittiläiset elokuvat Luokka:Mike Hodgesin ohjaamat elokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Vääräpää

Sanalla vääräpää on useita merkityksiä *Hakaristin nimitys kansanperinteisissä tekstiileissä, erotuksena suorapäisestä rististä *Kansanomainen nimitys joillekin ihmisen päähän ja sen asentoon vaikuttaville sairauksille ja tiloille Paikannimenä: *Vääräpää, paikka Kouvolassa *Vääräpää, paikka Lappeenrannassa *Vääräpää, paikka Kurikassa *Vääräpää, vinopäinen niemi Rantasalmella *Vääräpää, saari Merikarvialla * Iso Vääräpää, lampi Jyväskylässä * Pieni Vääräpää, lampi Jyväskylässä
Geki

Giacomo "Geki" Russo (23. lokakuuta 1937 Milano – 18. kesäkuuta 1967 Caserta) oli italialainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kolmeen ja pääsi starttaamaan kahteen F1-osakilpailuun kausina 1964–1966. Hän oli parhaimmillaan yhdeksäs Italian GP:ssä 1966 toisen kilpailun (Italian Grand Prix 1965) hän keskeytti vaihdelaatikkovian takia. Geki voitti Italian F3-sarjan mestaruuden 4 kertaa vuosina 1961–1964. Hän kuoli vuoden 1967 F3-kilpailussa Casartassa. Kun Ernesto Brambilla, Clay Regazzoni, Jurg Dubler, Romano "Tiger" Perdomi ja Corrado Manfredini kolaroivat keskenään, toinen kuljettaja Beat Fehr pysäytti autonsa ja juoksi radan poikki varoittamaan muita autoja. Jotkut kuten Geki eivät voineet välttää kolaria ja osuivat Fehriin johtaen tämän kuolemaan. Gekin auto osui seinään ja syttyi tuleen. Myös Perdomi kuoli onnettomuudessa. == Lähteet == Luokka:Moottoriurheilussa surmansa saaneet kuljettajat Luokka:Italialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Gimax

Carlo Virginio "Gimax" Franchi (1. tammikuuta 1938 – 14. tammikuuta 2021) oli italialainen F1-kuljettaja. ==Ura== ===Pikkuformulat=== Gimax ajoi ennen Formula 1:iä Italian ja Euroopan Formula 2 sekä Formula 3 -sarjoissa vaihtelevin tuloksin. Hän voitti vuoden 1965 Italian Formula 2 -mestaruuden. ===Formula 1=== Gimax osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1978, Italian GP:hen. Hän kuitenkin karsiutui eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Sija Pisteet 1978 Team Surtees Surtees TS20 Cosworth V8 ARG BRA RSA USW MON BEL ESP SWE FRA GBR GER AUT NED ITA DNQ USA CAN NC 0 ===Urheiluautosarjat=== Gimax kilpaili 1970-luvun aikana säännöllisesti urheiluautosarjoissa. ==Muuta== Gimax ei koskaan kilpaillut oikealla nimellään. Hänen poikansa Gianluigi Franchi on myös kilpaillut Gimax- nimellä. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kuljettajat, jotka eivät koskaan osallistuneet lähtöön Luokka:Italialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Karijoen Tappara

Karijoen Tappara on Karijoen kunnassa toimiva urheilun yleisseura. Seura on perustettu vuonna 1932, ja vuonna 2023 sen lajivalikoimaan kuuluvat ammunta, cheerleading, mäkihyppy, yleisurheilu ja judo. Karijoen Tappara on sen historian aikana edustettu useissa eri lajeissa, kuten yleisurheilussa, hiihdossa, painissa sekä pesäpallossa. Tunnettuja urheilijoita ja valmentajia ovat muun muassa Antti Rajamäki, Susanna Rajamäki, Mikko Paananen, Esa Viitasalo, Reijo Viitakoski. Susanna Rajamäki edusti Tapparan urheilijana Suomea seitsenottelussa Ateenan olympialaisissa 2000. Tapparan omistuksessa on Paarmanninvuoren laella hiihtomaja ja tanssipalviljonki sekä sen rinteillä hyppyrimäki. Tappara pitää talkoovoimin Paarmanninvuorella Punttis- punttisalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Karijoen Tapparan sivut Luokka:Suomalaiset urheilun yleisseurat Luokka:Vuonna 1932 perustetut urheiluseurat Luokka:Karijoki Luokka:Pesäpalloseurat
Daniel Cleary

Daniel Cleary (s. 18. joulukuuta 1978 Carbonear, Newfoundland ja Labrador) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Cleary on Chicago Blackhawksin ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta 1997. Ensimmäiset NHL-ottelunsa hän pelasi Chicagossa kaudella . Hän edusti myös Edmonton Oilersia, Phoenix Coyotesia ja ruotsalaista Mora IK:ta ennen siirtymistään Detroitiin vuonna 2005. Hän oli voittamassa Stanley Cupia kaudella . == Lähteet == * * * == Aiheesta muualla == * Daniel Cleary Detroit Red Wingsin sivustolla * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Chicago Blackhawksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaskelotit

Kaskelotit eli pottivalaat (Physeteridae) on valasheimo johon kuuluu nykyään kaksi sukua ja kolme lajia. Kääpiökaskelotit erotetaan joskus omaksi heimokseen. Heimo on levinnyt kaikkiin valtameriin lukuun ottamatta arktista aluetta. Kaskeloteilla on hampaita vain kapeassa alaleuassa. Yläleuassa on usein kuitenkin jäljellä juurettomien hampaiden surkastumia. Hampaat ovat kartiomaiset ja painuvat suun sulkeutuessa yläleuassa oleviin syvennyksiin. Puhallusreikä sijaitsee päälaen etuosassa vasemmalla puolella ja on loivan S:n muotoinen. Otsatyyny eli meloni on voimakkaasti korostunut. Melonissa on öljymäistä spermaseettia, josta saadaan sen jähmettyessä arvokasta vahaa. Spermaseetin avulla kaskelotit voivat kohdistaa ääniä etsiessään saalista kaikuluotauksella. Luultavasti se myös auttaa myös säätelemään kelluvuutta viilentämällä sen kiinteäksi sukellettaessa ja lämmittämällä nestemäiseksi pintaan nousua varten. Kaskelotit ovatkin hyviä sukeltajia. Vaha on kuitenkin johtanut isoimman kaskelottilajin pyyntiin, mutta pienemmät lajit eivät ole herättäneet kaupallista kiinnostusta. Nykyään kaikki kaskelotit ovat suojeltuja. Kallossa on syvänne, jotta melonille olisi tilaa. Kaskeloteilla on nenän sivuontelossa yksinkertainen järjestelmä, vasen osa on hengitystä varten ja oikea tuottamaan ääniä. Alaleuka on kapea ja yläleukaa paljon lyhyempi. Leuassa on alapurenta. Rintaevät ovat pienet. Lajit eroavat kooltaan selvästi toisistaan. Tavallinen kaskelotti voi painaa yli 50 tonnia ja kasvaa 18 metrin pituiseksi, mutta kääpiökaskelotit jäävät noin 4 metrin pituisiksi ja 320 kilon painoisiksi. Kaikkien heimon lajien pääravintoa ovat mustekalat. Kaskelotit ilmaantuivat myöhäisoligoseenikeudella tai mioseenikauden alussa. Kaskelotit kuuluvat hammasvalaisiin, mutta hiljattaiset molekyylibiologiset ajoitukset ja anatomian uudelleen analysointi viittaavat sukulaisuuteen hetulavalaiden kanssa. Livyatan melvillei on Perusta löydetty sukupuuttoon kuollut kaskelotinsukuinen valas. == Lähteet == *
Sukasuukalat

Sukasuukalat (Stomiiformes) on viuhkaeväisten luokkaan kuuluva syvänmeren kalojen lahko. Sukasuukalat käsittävät morfologisesti hyvin monimuotoisia kalaryhmiä. Lahkoon kuuluvat sukasuiden, lättäkalojen, lyhtykalojen ja kitakalojen heimot, joissa on yhteensä yli 50 sukua ja noin 320 lajia. Lahkon pienikokoisimpia kaloja ovat Cyclothone pygmaeae -lajin sukasuut, jotka elävät Välimeressä. Ne ovat aikuisinakin vain 1,5 sentin pituisia. Suurikokoisin laji taas on Opostomias micripnis -kitakala, joka saavuttaa 50 cm:n pituuden. Muut sukasuukalojen lajit ovat kooltaan näiden ääripäiden väliltä. Useimmilla lajeilla on suuri suu, jonka leveät leuat avautuvat kuonon sivuilla varsin pitkälle taakse. ==Lähteet== * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *ITIS: Stomiiformes * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Haamujengi (animaatiosarja)

Haamujengi () on DIC Entertainmentin tuottama animaatiosarja. Sarjaa esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa syyskuussa vuonna 1986 ja sen esitys päättyi lokakuussa 1991, oli tuotettu yhteensä 140 jaksoa, joista seitsemän oli erikoisjaksoja. == Äänirooleissa == === Alkuperäiset äänet === ==Vastaanotto ja arvostelu== Wizard Magazine listasi vuonna 2001 Haamujengin sijalle 35 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla. Se listattiin tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listalle sijalle 22. Kaksi kuukautta myöhemmin Gunaxin listasi Haamujengin sijalle 9 laatimassaan 1980-luvun kymmenen parhaan animaatiosarjan listalle. ==Lähteet== ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:1980-luvun piirrossarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatiosarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat Luokka:Elokuviin perustuvat televisiosarjat Luokka:Ghostbusters
Pingviinien matka

Pingviinien matka () on ranskalainen luontoelokuva, joka voitti vuoden 2006 Oscar-gaalassa parhaan dokumentin Oscar-palkinnon. Sen ohjasi ja käsikirjoitti Luc Jacquet ja tuottivat Bonne Pioche ja National Geographic. Elokuvassa kuvataan keisaripingviinien vaellusta Etelämantereella. == Aiheesta muualla == * Luokka:Independent-elokuvat Luokka:Vuoden 2005 dokumenttielokuvat Luokka:Ranskalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Luontoelokuvat Luokka:Elokuvat linnuista Luokka:Parhaan dokumenttielokuvan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Vlasotince

Vlasotince () on kaupunki ja kunta Kaakkois-Serbiassa. Kunnassa on 33 312 asukasta ja kaupungissa 16 212 (vuoden 2002 väestönlaskenta). ==Historia== Turkkilaisten lähteiden mukaan Vlasotince oli 1400-luvulla hallinnollinen keskus. Kun turkkilaiset lähtivät Serbiasta, paikalliset asukkaat alkoivat viljellä viiniä. Vlasotincesta tuli entisen Jugoslavian johtava viinialue ja Balkanin suurin viininviejä. Vlasotincen alue on ollut tunnettu myös käsityöläisistä ja rakentajista. Luokka:Serbian kunnat
Kääpiökaskelotit

Kääpiökaskelotit (Kogia) on valassuku johon kuuluu kaksi lajia. Ne luetaan usein omaan Kogiidae-heimoonsa. Kääpiökaskelotit ovat kaskelottia paljon pienempiä ja muistuttavat tätä vain hieman. Myös niiden pää ja kuono on kokoon suhteutettuna pienempi, eikä puhallusreikä ole niin edessä päätä kuin kaskelotilla. Pää tylppä ja neliömäinen, alaleuka paljon yläleukaa pienempi. Kääpiökaskeloteilla on myös spermaseettielin, mutta se on pienempi. Evät ovat kapeat. Molempien lajien kurkussa on matalia ja epäsäännöllisiä uurteita. Elintavat tunnetaan hyvin huonosti, ne elävät yksin tai pieninä ryhminä. Useimmista valaista poiketen suvun lajien kaulan selkänikamat eivät ole sulautuneet yhteen, joten ne voivat maitovalaiden tavoin käännellä päätään. Kääpiökaskelotit eivät ole herättäneet kaupallista kiinnostusta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Kogia Luokka:Kaskelotit
Johan Theorin

Johan Theorin (s. 1963 Göteborg) on ruotsalainen rikoskirjailija ja toimittaja. Hän on kirjoittanut novelleja, joita on julkaistu lehdissä ja antologioissa. Hänen esikoisteoksensa Skumtimmen ilmestyi 2007, ja Nattfåk ilmestyi 2008. Romaanit käsittelevät murhia, ja niiden tapahtumapaikkana on Pohjois-Öölanti. Theorin on ollut göteborgilaisen jalkapalloseura Mossens BK:n valmentaja. Theorin sai Lasiavain-palkinnon vuoden 2008 parhaasta dekkarista. == Palkinnot ja tunnustukset == * Lasiavain 2008 * Ruotsin dekkariakatemian kunniakirja esikoisteokselle 2007, teoksesta Skumtimmen * Catahya-palkinto 2008, novellista ”Endast jag är vaken” * Ruotsin dekkariakatemia palkinto parhaasta rikosromaanista 2008, teoksesta Nattfåk * Ruotsin kunnallisvirkamiesliiton SKTF:n palkinto vuoden kirjailijalle 2008 == Teokset== *Skumtimmen, 2007 ISBN 9146215808 **suom. Hämärän hetki, 2008 ISBN 9789513140779 *Nattfåk, 2008 ISBN 9146218343 **suom. Yömyrsky, 2009 ISBN 9789513140786 *Blodläge, 2010 ISBN 9789146220589 **suom. Verikallio, 2011 ISBN 9789513158910 *Sankta Psyko, 2011 ISBN 9789146221227 **suom. Sankta Psykon kasvatit, 2013 ISBN 9789513173227 *På stort alvar, 2012 ISBN 9789146221555 *Rörgast, 2013 ISBN 9789146221562 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Johan Theorin kustantajan sivustolla *Ölandsbladet *Theorins hemsida *Novellen "Endast jag är vaken" Luokka:Ruotsalaiset rikoskirjailijat Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Four Star Television

Four Star Television (tunnetaan myös nimillä Four Star Films, Four Star Productions ja Four Star International) oli yhdysvaltalainen televisiotuotantoyhtiö, jonka perustivat näyttelijät Dick Powell, David Niven ja Charles Boyer vuonna 1952. Ajatus omasta tuotantoyhtiöstä oli alkujaan Dick Powellin, joka lähti toteuttamaan ajatusta Boyerin, Joel McCrean ja Rosalind Russellin kanssa. McCrea ja Russel kuitenkin vetäytyivät hankkeesta, ja heidän sijastaan osakkaaksi tuli Niven. Neljänneksi tähdeksi ryhmään tuli myöhemmin näyttelijä Ida Lupino, vaikkakaan hän ei omistanut yhtiön osakkeita. Four Star Playhouse -ohjelma sai ensi-iltansa CBS:llä syksyllä 1952, ja sitä esitettiin ensimmäisellä kaudella vuoroviikoittain Amos ’n’ Andyn kanssa. Ohjelma oli menestys, kunnes se lopulta lakkautettiin 1956. Tämän jälkeen yhtiö alkoi tuottaa muita televisiosarjoja, joita olivat muun muassa Dick Powell's Zane Grey Theater (1956–1960), Richard Diamond, Private Detective (1957-1960), Wanted: Dead or Alive (1958–1960), The Rifleman (1958–1960), The Detectives (1959-1962), The June Allyson Show (1959–1961) ja Burke's Law (1965–1966). Four Star oli käynnistämässä usean näyttelijän, tuottajan ja ohjaajan uraa. Heihin kuuluivat esimerkiksi Steve McQueen, David Janssen, Mary Tyler Moore, Chuck Connors, Sam Peckinpah ja Aaron Spelling. Powell toimi yhtiön johdossa aina kuolemaansa saakka tammikuussa 1963. Tämän jälkeen yrityksen johtoon siirtyi aikaisemmin varatoimitusjohtajana ollut Thomas McDermott. Vuonna 1968 Four Star Television myytiin uudelle omistajalle, ja se nimettiin uudelleen Four Star Internationaliksi. Roger Cormanin johtama New World Communications osti Four Star Internationalin vuonna 1989. Sen taas hankki 1997 omistukseensa Rupert Murdochin News Corporation. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset televisioyhtiöt Luokka:Entiset yhdysvaltalaiset yritykset
Joe Clark

Charles Joseph "Joe" Clark PC, C.C., AOE (s. 5. kesäkuuta 1939) on kanadalainen toimittaja, poliitikko, liikemies ja yliopiston professori. Hän oli Kanadan 16. pääministeri, 4. kesäkuuta 1979 – 3. maaliskuuta 1980. Clark oli varsin kokematon politiikassa mutta tästä huolimatta vuoden 1972 vaaleissa hän tuli valituksi parlamenttiin. Hän oli Progressiivinen Konservatiivipuolueen edustaja, jonka johtajaksi hänet valittiin vuoden 1976 puoluekokouksessa. Hänen puolueensa voitti vuoden 1979 vaaleissa Pierre Trudeaun johtaman liberaalipuolueen, jonka johdosta hän nousi pääministeriksi, päättäen kuusitoista vuotta kestäneen liberaalipuolueen jakson. Hän oli vain 39-vuotias tullessaan valituksi pääministerin virkaan ja oli historian nuorin pääministeri Kanadassa. Noustessaan valtaan hänen puolueensa sai vain niukan voiton ja tämän vuoksi hänen hallituksensa kaatui pian luottamusäänestyksessä.Fall of a government Canadian Broadcasting Corporation Vuonna 1980 järjestyissä vaaleissa voitto meni jälleen Liberaalipuolueelle ja vuonna 1983 järjestetyssä puoluekokouksessa Clark menetti puoluejohtajapaikkansa. Clark toimi Brian Mulroneyn hallituksessa ministerinä, mutta ei asettunut enää ehdolle vuoden 1993 vaaleissa. Vuonna 1998 hänet valittiin uudelleen Progressiivisen Konservatiivipuolueen johtoon, jota hän johti aina sen yhdistymiseen Canadian Alliance -puolueen kanssa uudeksi Konservatiivipuolueeksi. Hän vetäytyi politiikasta vuoden 2004 jälkeen. Vuonna 1994 hänelle myönnettiin Order of Canadan ritarikunnan Companion-jäsenyys. == Lähteet == Luokka:Kanadan pääministerit luokka:Kanadan ulkoministerit Luokka:Companion of the Order of Canada Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dorian Leigh

Dorian Elizabeth Leigh Parker (23. huhtikuuta 1917 San Antonio, Texas – 7. heinäkuuta 2008 Falls Church, Virginia) oli yhdysvaltalainen huippumalli. Hän oli yksi 1900-luvun suurimmista muoti-ikoneista ja ensimmäinen valokuvamalli, joka nousi kansainväliseen kuuluisuuteen.Supermodels Encyclopaedia: Dorian Leigh Häntä pidetäänkin usein kaikkien aikojen ensimmäisenä huippumallina.Fashionologie: Dorian Leigh ==Ura== Leigh työskenteli vuodesta 1945 1960-luvun alkuun asti. Hänestä tuli suosittu kuvamalli ja kansikuvatyttö ja hänellä uskotaan olleen suuri vaikutus ystävänsä Truman Capoten romaanin Aamiainen Tiffanylla Holly Golightlyn hahmoon.The New York Timesin muistokirjoitus Sen lisäksi Leighillä oli Revlonilla oma kosmetiikkasarja, Fire and Ice. Mallinuransa jälkeen hän johti vähän aikaa omaa mallitoimistoa Pariisissa, mutta hänen neljännen aviomiehensä laittomien toimien takia yritys jouduttiin pian sulkemaan. Tämän jälkeen Leigh oli mukana ruoka- ja elintarvikebisneksessä. Vuonna 1980 hän julkaisi omaelämäkerran The Girl Who Had Everything. ==Yksityiselämä== Leigh oli elämänsä aika neljä kertaa naimisissa, mutta kaikki avioliitot päättyivät eroon. Hänellä oli viisi lasta. Hän kuoli Alzheimerin tautiin hoitokodissa Virginiassa. Myös Leighin sisko, Suzy Parker, oli huippumalli. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * The Washington Postin muistokirjoitus Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Cassi Thomson

Cassi Nicole Thomson (s. 14. elokuuta 1993 Queensland, Australia) on australialaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja-lauluntekijä. Hän asuu Los Angelesissa, Kaliforniassa. == Ura == === Näyttelijän ura === Thomson on vieraillut televisiosarjoissa Ilman johtolankaa, House ja Teho- osasto. Vuonna 2008 hän oli mukana elokuvassa Cop Dog (joskus myös Marlowe). Elokuva voitti Young Artist -palkinnon. Vuonna 2009 hän esiintyi ensi kertaa HBO:n draamasarjassa Big Love. Hänen on määrä olla mukana sarjassa vakituisena näyttelijänä sen neljännellä tuotantokaudella. === Musiikkiura === Vuonna 2008 Thomson teki ensimmäisen musiikkivideonsa ”Caught Up In You”, jolla on mukana näyttelijä Taylor Lautner. Hän on tekemässä debyyttialbumiaan tuottaja Andrew Lanen kanssa. == Filmografia == Vuosi Nimi Rooli Laji Huomioita 2009 Big Love Cara Lynn TV-sarja 2008 Our First Christmas Tory Televisioelokuva Marlowe Deb Elokuva Joskus myös nimellä Cop Dog 2006 Teho-osasto Lulu Davis TV-sarja 1 jakso House Kama Walters TV-sarja 1 jakso Ilman johtolankaa Sarah Jameson TV- sarja 1 jakso == Diskografia == Vuosi Laulun nimi Huomioita 2008 Caught Up In You Musiikkivideo on, mukana Taylor Lautner. Fathers & Daughters Musiikkivideo Black Sweatshirt and Blue Jeans Ei musiikkivideota Colors Ei musiikkivideota == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Barbara Feldon

thumb|Barbara Feldon ja Don Adams sarjassa Salainen agentti 86 vuonna 1965. Barbara Feldon (o.s. Barbara Hall, s. 12. maaliskuuta 1932 Bethel Park, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijätär ja malli. Hänet tunnetaan erityisesti Salainen agentti 86 -sarjasta (Get Smart), jossa hän näytteli CONTROL:in agenttia 99. Sarjoissa hän seikkaili agentti 86, Maxwell Smartin (Don Adams) kanssa. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toni Brunner

Toni Brunner (s. 23. elokuuta 1974 Wattwil, Sankt Gallen, Sveitsi) on sveitsiläinen poliitikko. Hänen puolueensa on Sveitsin kansanpuolue.Toni Brunnerin verkkosivut Brunner toimi Sveitsin kansanpuolueen puheenjohtajana 1. maaliskuuta 2008 – 23. huhtikuuta 2016. Hän seurasi tehtävässä Ueli Maureria, joka oli johtanut puoluetta vuodesta 1996. Ennen valintaansa puheenjohtajaksi Brunner toimi puolueen varapuheenjohtajana (vuodesta 2000) ja johti puolueen Sankt Gallenin kantonin piirijärjestöä (vuodesta 1998). Brunner johti puoluettaan kaksissa parlamenttivaaleissa, vuosina 2011 ja 2015. Näistä jälkimmäisissä puolue saavutti ennätystuloksensa, 29,4 prosenttia äänistä ja 65 paikkaa. Tammikuussa 2016 Brunner ilmoitti luopuvansa puolueen puheenjohtajuudesta saman vuoden huhtikuussa. Hänen seuraajakseen valittiin Albert Rösti. Brunner on Sveitsin kansallisneuvoston jäsen. Hänet valittiin ensimmäisen kerran vuonna 1995, 21-vuotiaana, ja hänet on valittu jatkokaudelle viisissä vaaleissa, 1999, 2003, 2007, 2011 ja 2015. Hän on toiminut jäsenenä kansallisneuvoston ympäristö-, kaavoitus- ja energiavaliokunnassa (vuodesta 1995), tarkastusvaliokunnassa (1999–2007), poliittisten instituutioiden valiokunnassa (2007–2008) ja sosiaali- ja terveysvaliokunnassa (vuodesta 2015). Vuosina 2007–2009 hän toimi ympäristö-, kaavoitus- ja energiavaliokunnan puheenjohtajana.Toni Brunner Sveitsin parlamentin verkkosivuilla Brunner on siviiliammatiltaan maanviljelijä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puolueiden puheenjohtajat Luokka:Sveitsiläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Susan Anspach

Susan Anspach (23. marraskuuta 1942 – 2. huhtikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tärkeimpien rooliensa joukossa ovat osat elokuvissa Rajut kuviot (Five Easy Pieces, 1970), Kerta vielä, Sam (Play It Again Sam, 1972), Osaa mieskin rakastaa (Blume in Love, 1973) ja Pitkä juoksu (Running, 1979). Hänet tunnetaan myös televisiosarjoista ja teatterista. Jack Nicholson on hänen entinen rakastajansa.AllMovie Hänellä on kaksi lasta, joista toisen isä on Nicholson. Anspach oli 1970-luvulla naimisissa näyttelijä Mark Goddardin kanssa. Myöhemmin hän meni naimisiin Sherwood Ballin kanssa.Film Reference == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Anspach, Susan Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Lavaoja (Oulu)

Lavaoja on Kiiminkijoen vesistöön kuuluva pieni joki Oulun Alavuotolla entisen Ylikiimingin kunnan alueella. Se laskee Lavajärvestä virraten ensin länteen ja sitten luoteeseen. Joki on varsinkin latvaosillaan puro ja laajenee vasta lähellä Kiiminkijokea, kun siihen yhtyy kaakosta Haaraoja. Joen pituus on kymmenisen kilometriä, Kiiminkijokeen se laskee Tuppuraisenahon tienoilla. Jokivarsi on asumaton, mutta kulkijoita ja tauon pitäjiäkin sen varrella lienee ollut. Yhden jokilompolon kohdalla on kartan mukaan muun muassa Persehuokonen -niminen paikka, jonne johtaa vanha polku Alavuoton suunnasta. Joen alkuosaa lähellä Lavajärveä on aikoinaan kaivettu useammaksi lähtöojaksi. Luokka:Kiiminkijoen vesistö Luokka:Oulun joet Luokka:Vuotto
Frank Gardner

Frank Gardner (1. lokakuuta 1930 – 29. elokuuta 2009) oli australialainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhdeksään F1-osakilpailuun kausina 1964–1965 ja 1968. Hän oli parhaimmillaan kahdeksas Britannian GP:ssä 1965. Hän ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa. Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Sijoitus Pisteet 1964 John Willment Automobiles Brabham BT10 Ford L4 MON NED BEL FRA GBR Kesk. GER AUT ITA USA MEX - 0 1965 John Willment Automobiles Brabham BT11 BRM V8 RSA 12 MON Kesk. BEL Kesk. FRA GBR 8 NED 11 GER Kesk. ITA Kesk. USA MEX - 0 1968 Bernard White Racing BRM P261 BRM V12 RSA ESP MON BEL NED FRA GBR GER ITA DNQ CAN USA MEX - 0 Gardner on parhaiten tunnettu Touring Car ja urheiluautokuljettajana. Hän voitti vuoden 1971 Britannian F5000 -sarjan mestaruuden ja Britannian Touring Car -mestaruuden kolmella eri autolla, Ford Falcon Spiritillä vuonna 1967, Ford Escortilla vuonna 1968 ja Chevrolet Camarolla vuonna 1973. Gardner voitti vuoden 1977 Australian Sports Sedan -mestaruuden Chevrolet Corvairilla. Johdettuaan Allan Grisen Touring Car ja Sports Sedan -tiimiä vuodesta 1981–1987, hänen tiiminsä voitti vuosien 1985 ja 1987 Australian Touring Car -sarjan mestaruudet Jim Richardsin kanssa. Kun Gardnerin tiimi vaihtui vuonna 1998, hän ryhtyi ajokouluttajaksi. Hän julkaisi kirjan vuonna 1980 nimeltään Drive to Survive, jota julkaistaan vielä 25 vuotta myöhemminkin. Gardner kuoli elokuussa 2009 sairastettuaan pitkään. ==Lähteet== Luokka:Australialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:British Touring Car Championship -kuljettajat Luokka:Alaraajahalvaantuneet henkilöt Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Kaos

Kaos tai KAOS voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Kääntäjien ammattiosasto KAOS, suomalainen kulttuurijärjestö * Kaos – Sisilialainen kronikka (Kaos), Paolo ja Vittorio Tavianin ohjaama elokuva vuodelta 1984 * Kaos, Bo Kaspers Orkesterin musiikkialbumi vuodelta 2001 * Kaos, Ana Tijoux’n musiikkialbumi vuodelta 2007 * KAOS, järjestö televisiosarjassa Salainen agentti 86.