EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jane Kääriäinen

Jane Kääriäinen (s. 1980) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt useassa suomalaisessa televisiosarjassa sekä muun muassa Riihimäen Teatterin, Teatteri Vanha Jukon, Helsingin kaupunginteatterin ja Hämeenlinnan teatterin lavoilla. Kääriäinen on valmistunut Lahden ammattikorkeakoulun musiikkiteatterilinjalta vuonna 2009. __NOTOC__ == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Nimi Rooli 2015 Syyllisyys Sanna Merilahti 2017 Miami Mirkku === Televisiosarjat === Vuosi Sarja Rooli 2011 Salatut elämät Pauliina Hoskanen 2016 Roba Katri 2017 Presidentti Malla Downshiftaajat Hertta 2018 Ratamo Katri Heino Onnela Hinni 2019 Syke Kiira Luhtanen Modernit miehet Memmu Pientä laittoa Jennika Jättekiva Iina 2021 Karuselli Kikka == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jane Kääriäisen kotisivut * * * Jane Kääriäinen suomalaisen teatterin Ilona- tietopankissa * Jane Kääriäisen profiili Näyttelijäliiton sivuilla Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet
Anssi Växby

Anssi Växby on suomalainen muusikko, joka tunnetaan Scandinavian Music Groupin entisenä basistina. Anssin kokoonpanoja ovat olleet mm. Icons of Elegance ja Pepe & Hyvä Olo. Aikaisemmin ollut mukana monien artistien taustalla, kuten Maija Vilkkumaa, Mikko Kuustonen ja Luksus. Lisäksi Anssi on ollut mukana joissakin elokuvissa muusikkona. Anssi on tehnyt myös jousisovituksia mm. monien artistien levyille sekä SuomiLOVE-ohjelmalle ja toiminut myös tuottajana muuanmuuassa Milla Rumin ja Samuli Edelmannin levyille. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
And Your Bird Can Sing

And Your Bird Can Sing on brittiläisen rockyhtyeen The Beatlesin kappale yhtyeen vuoden 1966 albumilta Revolver. Sen sävelsi ja sanoitti John Lennon. Kappaleen alkuperäinen työnimi oli ”You Don’t Get Me.” ==Kokoonpano== * John Lennon – päälaulu, rytmikitara, taputukset * Paul McCartney – laulu, bassokitara, soolokitara, taputukset * George Harrison – laulu, soolokitara, taputukset * Ringo Starr – rummut, tamburiini, taputukset ==Lähteet== Luokka:The Beatlesin kappaleet Luokka:Vuoden 1966 kappaleet
For No One

For No One on brittiläisen rockyhtyeen The Beatlesin kappale yhtyeen vuoden 1966 albumilta Revolver. Sen sävelsi ja sanoitti Paul McCartney. McCartney teki kappaleen ollessaan lomalla tyttöystävänsä Jane Asherin kanssa Klostersissa Sveitsissä maaliskuussa 1966. Hän teki kappaleen mahdollisesti Asherista. Kappaleen alkuperäinen työnimi oli ”Why Did It Die.” ==Kokoonpano== *Paul McCartney – laulu, bassokitara, piano, klavikordi *Ringo Starr – rummut, tamburiini, marakassit *Alan Civil – käyrätorvi ==Lähteet== Luokka:The Beatlesin kappaleet Luokka:Vuoden 1966 kappaleet
Meksikon Grand Prix 1962

Meksikon Grand Prix 1962 oli Formula 1-sarjan ulkopuolinen osakilpailu, joka ajettiin Magdalena Mixhucan radalla Meksikossa 4. marraskuuta 1962. Kilpailun voittivat Jim Clark ja Trevor Taylor jaetulla autolla. Meksikolaiskuljettajien osalta Ricardo Rodríguez kuoli kisaviikonlopun aikana ulosajoon radan Peraltada-mutkassa ja Moisés Solana vetäytyi kilpailusta, koska auto oli liian hidas. ==Tulokset== Sija Kuljettaja Talli Valmistaja Aika/Keskeytys Lähtöruutu 1 Trevor Taylor / Jim Clark Team Lotus Lotus-Climax 2:03.50,9 3 2 Jack Brabham Brabham Racing Organisation Brabham-Climax + 1.01,9 7 3 Innes Ireland UDT Laystall Racing Team Lotus-Climax + 1 kierros 2 4 Jim Hall Jim Hall Lotus-Climax + 1 kierros 10 5 Masten Gregory UDT Laystall Racing Team Lotus-BRM + 1 kierros 9 6 Rob Schroeder John Mecom Lotus-Climax + 3 kierrosta 11 7 Carel Godin de Beaufort Ecurie Maarsbergen Porsche + 3 kierrosta 12 8 Homer Rader Jim Hall Lotus-Climax + 3 kierrosta 14 9 Jay Chamberlain Ecurie Excelsior Lotus-Climax + 7 kierrosta 16 Kesk. Walt Hansgen Walter Hansgen Lotus-Climax Sytytysjärjestelmä 13 Kesk. Roger Penske Dupont Team Zerex Lotus- Climax Vaihdelaatikko 6 Kesk. Bruce McLaren Cooper Car Company Cooper-Climax Moottori 5 DSQ Jim Clark Team Lotus Lotus-Climax Työntöapulähtö 1 Kesk. Roy Salvadori Bowmaker-Yeoman Racing Team Lola-Climax Onnettomuus/takajousitus 8 Kesk. Alan Connell Alan Connell Cooper-Climax Moottori 15 Kesk. Wolfgang Seidel Autosport Team Wolfgang Seidel Lotus-BRM Vaihdelaatikko 17 Kesk. John Surtees Bowmaker-Yeoman Racing Team Lotus-Climax Sytytysjärjestelmä 4 WD Moisés Solana Bowmaker-Yeoman Racing Team Cooper-BRM Hidas auto – DNS Ricardo Rodríguez Rob Walker Racing Team Lotus-Climax Onnettomuus – ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1962 Luokka:Maailmanmestaruussarjan ulkopuoliset Formula 1 -kilpailut Luokka:Meksikon Grand Prix
Petteri Pennilä

Petteri Pennilä (s. 24. kesäkuuta 1962) on suomalainen itseoppinut freelancenäyttelijä. Hän on näytellyt useissa suomalaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Suuremman yleisön tietoisuuteen Pennilä tuli Yle TV1:llä alkuvuodesta 2019 esitetyn M/S Romantic -sarjan myötä, jossa hän esitti laivalla konferenssimatkalla ollutta Matiasta, joka saatuaan pakit speed dating -tapahtumassa tapaamaltaan naiselta päätyi toikkaroimaan laivalla umpihumalassa. Näyttelijänuransa alkuaikoina hän näytteli Ilves-Teatterissa, sittemmin hän on näytellyt useissa Valtimonteatterin näytelmissä. Hän sai Parhaan miessivuosan Jussi -ehdokkuuden roolistaan lastenkodin johtajana Jarkko Voikkaalana elokuvassa He ovat paenneet vuonna 2015. Pennilä on kotoisin Helsingistä. Hänellä on tytär aiemmasta liitostaan. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Nimi Rooli 1992 Back to the USSR – takaisin Ryssiin useita rooleja 2012 Puhdistus Andrei 2013 Silmäterä asemies 2014 Korso Hartikaisen isä He ovat paenneet lastenkodin johtaja Jarkko Voikkaala 2018 Supermarsu tehtaanjohtaja Rainier Krimminen 2019 Aurora vouti 2021 Peruna linnanherra Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily imurikauppias 2022 Supermarsu 2 === Televisiosarjat === Vuosi Sarja Rooli 1999 Ihana mies Hartsa 2002 Benner & Benner Tuomo Suomi 2005 Laura kaupungissa humalainen mies Firma Jouko 2006 Salatut elämät lääkäri Donna Paukku Vesterinen 2008 Kotikatu teollisuuslaitoksen pomo 2009 Puolustuksen puheenvuoro Rosberg 2010 Alamaailma-trilogia: Vanki Makkonen 2012 Roba alaston kuljettaja 2016 Mustat lesket vartija Tuntematon Vlogilas markkinointipäällikkö 2018 Karppi Veikkamo 2019 Konttori Antero M/S Romantic Matias Suden hetki pomo Roba autokoulun omistaja 2020 Syke Sippola Paras vuosi ikinä mies torilla Onnela hautausurakoitsija 2021 Karkurit Pertin lapsuudenkaveri Kioski Japi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Petteri Pennilä suomalaisen teatterin Ilona- tietopankissa * Petteri Pennilän profiili Näyttelijäliiton sivuilla * Petteri Pennilä ja Annika Aapalahti kertomassa M/S Romantic -sarjan rooleistaan Ylen Tähtihetki-ohjelmassa Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet
Toserova

Toserova () oli inkeriläinen kylä entisessä Miikkulaisen kunnassa Inkerissä Venäjällä. Kylä sijaitsi lähellä Laatokan rantaa, Ala-Miikkulaisesta etelään. Kylän perustivat siirtolaiset Ala-Miikkulaisesta luultavasti 1800-luvun alussa. Kuten muissa Miikkulaisten kylissä, kylän elämäntapa ja elinkeinot poikkesivat sisämaan pitäjistä. Väki kävi kalassa Laatokalla ja harjoitti rahtiliikennettä. 1800-luvun puolivälissä kylässä oli jopa 40 hevosta, joilla ajettiin Laatokan kalaa ja muuta rahtia Pietariin. 1800-luvun lopussa kylässä oli 7 taloa, vuonna 1919 jo 14 taloa. Kylässä oli kaksi mäkikuntaa, Viron-mäki ja Rännälin-mäki. Vuonna 1919 Inkeriläisten kansannousun aikana Miikkulaisten alueella alkoi sotatoimet. Siviiliväestö pakeni lähes kokonaan Suomeen. Inkeriläisten vapaaehtoisjoukot valtasi kylän 28.7.1919. Punaiset tulittivat Toserovaan Laatokan puolelta sotalaivoilta ja valtasivat kylän takaisin 2.8.1919. Toisen kerran kylä vallattiin 23.10.1919 ammuskelun jälkeen, mutta inkeriläisjoukot joutuivat perääntymään jo lokakuun lopussa. Marraskuussa 1919 bolsevikit polttivat rajaseutua kostoksi ja aution turvallisuusvyöhykkeen luodakseen. Tarton rauhan jälkeen suurin osa väestöä palasi takaisin rajan taakses. NEPin aikana poltetut talot rakennettiin uudelleen ja talouselämä muutenkin virkosi eloon. Vuonna 1926 Toserovassa oli 18 taloa ja 81 asukasta, kaikki inkeriläisiä. Kylän suvut oli Virolainen, Vironmäki ja Rännäli. Venäjän ansioitunut taiteilija Toivo Rännäli on syntynyt Toserovan Pönniössä. Toserovassa alkoi karkotuksia vuonna 1931, kun "kulakkeja" lähetettiin Siperiaan, ja jatkui vuosina 1933 ja 1935 (Keski-Aasiaan). Täystyhjennys toimeenpantiin kesäkuussa 1936, kun koko suomalaisväestö pakkosiirrettiin kodeistaan Vologdan alueelle. Nykyään Toserovan paikalla on suljettu sotilasalue. == Lähteet == Luokka:Inkerin kylät Luokka:Miikkulaisten kylät
Look at Finland

Look at Finland oli vuosina 1964–1992 julkaistu tiedotuslehti, joka pyrki edistämään Suomen tunnettuutta matkailumaana ja esittelemään Suomen elinkeino- ja kulttuurielämää. Sen julkaisijana oli aluksi Suomen Matkailuliiton ulkomaanosasto, sitten Matkailun edistämiskeskus, toisena julkaisijana koko ajan Suomen ulkoministeriö. Nelisen kertaa vuodessa tehdyn englanninkielisen version lisäksi sitä julkaistiin kerran vuodessa saksaksi (Blick auf Finnland) sekä satunnaisesti ruotsiksi (Finland i blickpunkten ja Finn Finland igen), venäjäksi (Finljandija segodnja) ja ranskaksi (Reflets de Finlande). Lehden päätoimittajana oli koko sen ilmestymisajan Bengt Pihlström. Korkeatasoisen ja näyttävän julkaisun taittajana ja ulkoasun suunnittelijana oli alusta loppuun graafikko Martti Mykkänen. Look at Finland ilmestyi ensi kerran keväällä 1964, sisältönä muun muassa presidentti Urho Kekkosen saatesanat uudelle julkaisulle, juttu Väinö Linnan matkasta Yhdysvaltoihin sekä pian avattavan Saimaan kanavan esittely. Lehti myötäili Suomen virallista ulkopolitiikkaa. Uusi Suomi ja Helsingin Sanomat ihmettelivät loppuvuonna 1967, miksi Suomen itsenäisyyden 50-vuotisjuhlanumeron sisältö oli omistettu täysin Suomen ja Neuvostoliiton suhteille. Lehtien mukaan tämä antoi oudon signaalin itsenäisestä Suomesta ja oli jopa vaikeuttanut kauppasuhteita Britanniaan. Päätoimittaja Bengt Pihlström puolustautui toteamalla, että tuolloin vain sattui olemaan Neuvostoliiton vuoro tulla käsitellyksi omassa erikoisnumerossaan aiempien Yhdysvaltoja, Britanniaa ja Ruotsia käsitelleiden teemanumeroiden jälkeen. Lehti lopetettiin vuonna 1992, kun Matkailun edistämiskeskus alkoi yleisluontoisen tiedottamisen sijasta painottaa tuloshakuisemmin tarkoin rajattujen kohderyhmien erityistarpeisiin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset aikakauslehdet
Pakistan Tehreek-e-Insaf

Pakistan Tehreek-e-Insaf eli PTI on pakistanilainen puolue. Sen perusti Imran Khan vuonna 1996. Entinen krikettitähti Khan johtaa puoluetta edelleen. Se on keskustaoikeistolainen ja populistinen. Vuoden 2018 vaaleissa puolue sai kuusi paikkaa senaattiin ja 157 paikkaa parlamentin alahuoneeseen. Alahuoneen vaaleissa se oli suurin puolue 31,9 prosentilla äänistä. Viitattu 26.6.2019 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pakistanin puolueet
Pakistanin Muslimiliitto (N)

Pakistanin Muslimiliitto (N) eli PML-N on pakistanilainen puolue. Se syntyi erkaantumalla vuonna 1993 Pakistanin muslimiliitosta, joka puolestaan oli eronnut Muslimiliitosta. "N" on lyhenne Nawaz Sharifista, joka johti puoluetta pitkään. Pääministeri Nawaz Sharif pantiin kuitenkin viralta vuonna 2017 ja tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankilaan korruption takia. Puolue on aatteeltaan keskustaoikeistolainen. Vuoden 2018 vaaleissa puolue sai 15 paikkaa senaattiin ja 84 paikkaa parlamentin alahuoneeseen. Alahuoneen vaaleissa se oli toiseksi suurin puolue 24,4 prosentilla äänistä. Viitattu 26.6.2019 == Lähteet == Luokka:Pakistanin puolueet
Masai Ujiri

Masai Ujiri (7. heinäkuuta 1970) on nigerialainen entinen koripalloilija ja nykyinen NBA-seura Toronto Raptorsin toimitusjohtaja. ==Nuoruus== Masai Ujiri on nigerialaisen isän ja kenialaisen äidin poika, jonka takia hänen nimensä on Masai. Hän varttui nuorukaiseksi Zarian kaupungissa Nigerian pohjoisosassa. Masai pelasi muiden nigerialaispoikien tavoin jalkapalloa. 13-vuotiaana hän luki amerikkalaisesta urheilulehdestä NBA:ssa pelaavasta nigerialaisesta Hakeem Olajuwonista, ja sai innostuksen koripalloon, ja halun päästä pelaamaan NBA:han. ==Ura koripalloilijana== Masain vanhemmat päästävät hänet matkustamaan Yhdysvaltoihin opiskelemaan ja pelaamaan yliopistokoripalloa. NBA:n ovet eivät avautuneet, ja 193-senttinen takamies päättää lähteä etsimään pelipaikkaa Euroopasta. Hän matkustaa ensin Englantiin ja sieltä edelleen Belgiaan. Syksyllä vuonna 2000 hän saapuu Suomeen ja Nokialle. Siellä Masai Ujiri yrittää päästä pelaamaan BC Nokian joukkueeseen. Hän osallistui neljään harjoitukseen ja kahteen harjoituspeliin, jonka jälkeen hän matkusti Tanskaan hakemaan pelipaikkaa. Sitä ei kuitenkaan auennut, ja hän palasi takaisin Nigeriaan, jossa ryhtyi nuorten valmentajaksi. ==Kykyjenetsijästä toimitusjohtajaksi== Masai Ujiri yritti saada lahjakkaalle nigerialaispelaajalle pelipaikkaa NBA:han. Hän matkusti tämän kanssa Orlando Magicin leirille. Seura kiinnostui Masaista, ja kiinnitti hänet kansainväliseksi kykyjenetsijäksi, tosin ilman palkkaa. Tämän jälkeen hän toimi Denver Nuggetsin kykyjenetsijänä. Vuonna 2008 Toronto Raptors kutsui hänet toimitusjohtajan kakkosmieheksi. Hän kuitenkin palasi Denver Nuggetsiin vuonna 2010 toimitusjohtajaksi, ja vuonna 2013 hänet valittiin NBA:n parhaaksi seurajohtajaksi. Hän on ainoa tämän palkinnon voittanut joka ei ole yhdysvaltalainen. Samana vuonna 2013 hänestä tuli Toronto Raptorsin toimitusjohtaja miljoonasopimuksella. Vuonna 2019 hän voitti NBA-mestaruuden Toronto Raptorsin kanssa. == Lähteet == Luokka:Nigerialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elias Keränen

Elias Keränen (s. 22. huhtikuuta 1989 Kajaani) on suomalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa rooleistaan Ylen Suden hetki -sarjassa sekä Elisa-teleoperaattorin Hintasaarnaajat-mainoksissa. Teatterinlavalla Keränen on näytellyt muun muassa Oulussa ja Ryhmäteatterin kesäteatterin Peter Panissa ja Seitsemässä veljeksessä. Keränen on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2015. Hän pääsi kouluun ensiyrittämällä. __NOTOC__ == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva / Lyhytelokuva Rooli 2013 Käsilaukku Juho 2014 To Melt 2017 Rakkaus ja laki: Seksuaalinen rakkaus Steffe Wendy and the Refugee Neverland pornokaupan asiakas Mäki, Kelkka ja Jussi Jussi 2020 Le Café de mes Souvenirs Timo 2021 Peruna sukelluskellopoika === Televisiosarjat === Vuosi Sarja Rooli 2014 Ihan sama toimittaja Tellus nuori mies 2016 Bitwisards Rape 2019 Suden hetki Rami Hillo nuori mies häissä Roba autovaras 2020 Syke Joni Kangas 2021 Karkurit ensihoitaja 2022 Hymyä! Miska 2024 Koskinen Jasper Ketolakka == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Elias Keränen suomalaisen teatterin Ilona- tietopankissa * Elias Keräsen profiili Näyttelijäliiton sivuilla Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet
Minja Koski

Minja Koski (s. 4. marraskuuta 1982 Kuhmo) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Koski on näytellyt muun muassa lahtelaisessa Teatteri Vanha Jukossa. Texicalli Records julkaisi Kaj Chydeniuksen ja Kosken albumin Myrskylinnut syksyllä 2014. Koski on laulanut myös Kaj Chydeniuksen kokoelma- albumeilla. Vuodesta 2017 Koski on julkaissut musiikkia artistinimellä M. M on julkaissut viisi albumia: Tehtaantyttö (2017), Näytän missä asun (2019), Punainen ovi (2020), Lauluja 1960-luvulta (2022) ja Mustarastaat tulivat (2024). Soundi antoi Tehtaantyttö-debyytille täydet viisi tähteä, ja MTV valitsi sen vuoden 2017 parhaaksi kotimaiseksi albumiksi. Näytän missä asun -albumi valittiin vuonna 2019 Emma-ehdokkaaksi kriitikoiden valinta -kategoriassa. Minja Koski oli myös ehdolla 2020 Teosto-palkinnon saajaksi Näytän missä asun -albumin sävellyksistä ja sanoituksista. Yhdessä laulaja Mikael Saaren ja Lumos-jousikvartetin kanssa Koski julkaisi vuonna 2022 Göstan joululaulut -albumin Gösta Sundqvistin tekemistä joululauluista. 6.9.2024 sama työryhmä julkaisi Göstan parhaat -albumin. Koski on kirjoittanut myös kaksi lastennäytelmää, Ystävienpäivä (2012) sekä YstävienSPORTTIpäivä (2017), ja säveltänyt musiikkia näyttämöteoksiin. == Diskografia == === Studioalbumit === * Kaj Chydenius, Minja Koski: Myrskylinnut (Texicalli Records, 2014) * M: Tehtaantyttö (Solina Records, 2017) * M: Näytän missä asun (Solina Records, 2019) * M: Punainen ovi (Solina Records, 2020) * M: Lauluja 1960-luvulta (Solina Records, 2022) * Minja Koski, Mikael Saari & Lumos-kvartetti: Göstan joululaulut (Texicalli Records, 2022) * M: Mustarastaat tulivat (Playground Music, 2024) * Minja Koski, Mikael Saari & Lumos-kvartetti: Göstan parhaat (Texicalli Records, 2024) === Singlet === * Kaarina (2017) * Tehtaantyttö (2017) * Lampi (2017) * Kuolleen naisen maalauksia (2017) * Miljoonatalon lapset (2018) * Puhu mut pyörryksiin (2018) * Kivillä ja kannoilla (2019) * Jos tulen takaisin (2019) * Anne Neville ja auringonpimennys (2019) * Punainen ovi (2020) * Se tuli mua vastaan (2020) * Korallien alle (2021) * Sinun omasi (2021) * Tanssilaulu (2021) * Maailmain (2022) * Molotovin Coctail (2023) * Seitsemältä niityltä (2023) * Ounasjoen Ainoja (2023) * Valvotaan koko yö (2024) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * M - Official Luokka:Suomalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lennart Strandberg

Hans Lennart Olofsson Strandberg (23. maaliskuuta 1915 Malmö – 23. joulukuuta 1989 Ystad) oli ruotsalainen pikajuoksija, joka oli Ruotsin paras niin 100 kuin 200 metrillä yli 10 vuoden ajan, ja hänen Ruotsin 100 metrin ennätyksensä kesti peräti 37 vuoden ajan. Lennart Strandberg saavutti ensimmäisen Ruotsin mestaruutensa vuonna 1934 niin 100:lla kuin 200 metrillä. Lisäksi hän oli mukana seuransa Malmö AI:n voitokkaassa pikaviestijoukkueessa. Tästä alkoi menestyksekäs urheilu-ura pikajuoksijana, sillä hän saavutti kaikkiaan 39 Ruotsin mestaruutta, kuusi Ruotsin mestaruushopeaa ja neljä Ruotsin mestaruuspronssia mukaan lukien seurassaan saavuttamat viestimitalit. Vuoden 1936 olympialaisissa Berliinissä Strandberg eteni 100 metrillä loppukilpailuun sijoittuen Jesse Owensin voittamalla matkalla kuudenneksi. Samana vuonna 26. syyskuuta hän teki uuden Euroopan ennätyksen 10,3. Vuonna 1938 hän saavutti Pariisin EM-kisoissa henkilökohtaisen pronssin ajalla 10,6 Hollannin Martinus Osendarpin voittaessa. Lisäksi hän oli ankkuroimassa Ruotsin 4 x 100 metrin pikaviestijoukkueen hopealle ajalla 41,1 yhdessä Gösta Klemmingin, Åke Stenqvistin ja Lennart Lindgrenin kanssa. Strandberg jatkoi edelleen uraansa, vaikka syksyllä 1939 käynnistynyt Toinen maailmansota lopetti kansainväliset suurkilpailut, kuten vuosien 1940 ja 1944 olympialaiset. Jäljellä jäi kansalliset kilpailut ja muutamia maaotteluita. Hän saavutti vielä vuonna 1945 henkilökohtaiset mestaruudet 100 ja 200 metrillä. Viimeisen 100 metrin Ruotsin mestaruuden hän saavutti vuonna 1947. Hän oli voittamassa vielä 1952 seuransa Malmön AI:n riveissä pikaviestimestaruuden. Strandbergin saavuttamat Ruotsin ennätykset: *100 m: 10,6 (Malmö 15. syyskuuta 1935) (sivuaa ennätystä) *100 m: 10,5 (Berliini, Saksa 3. elokuuta 1936) *100 m: 10,3 (Malmö 26. syyskuuta 1936) *200 m: 21,8 (Pariisi, Ranska 16. kesäkuuta 1935) *200 m: 21,5 (Tukholma 24. elokuuta 1935) *200 m: 21,4 (Malmö 6. syyskuuta 1942) Parhaat tulokset eri matkoilla: *100 m: 10,3 (Malmö 26. syyskuuta 1936) *200 m: 21,4 (Malmö 6. syyskuuta 1942) *400 m: 49,7 (Malmö 26. syyskuuta 1943) Pisimpään kestänyt 100 metrin ennätys 10,3 syyskuulta 1936 kesti peräti 37 vuotta ennen kuin Thorsten Johansson vuonna 1972 ja Christer Garpenborg seuraavana vuonna sivusivat ennätystä. Elokuussa 1973 Garpenborg sitten rikkoi ennätyksen ja paransi aikaan 10,2. Hänet nimettiin yleisurheilusaavutustensa johdosta jo vuonna 1935 yleisurheilun Stora grabbariksi numerolla 83. Urheilu-uransa jälkeen Strandberg toimi urheilutoimittajana. == Asiasta muualla == * Sport Reference - Lennart Strandberg * Lennart Strandbergin parhaat kisat * Yleisurheilun stora grabbarit Luokka:Ruotsalaiset pikajuoksijat Luokka:Ruotsalaiset urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Andrea Amati

Andrea Amati (n. 1505 - 1577) oli viulunrakentaja Cremonasta Italiasta. Amatia pidetään ensimmäisen nykyaikaisen viulun kaltaisen soittimen rakentajana. Useat hänen rakentamansa soittimet ovat säilyneet nykypäivään, ja jotkut niistä ovat yhä soittokuntoisia. Monet säilyneet soittimet olivat Ranskan Kaarle IX:lle 1564 toimitettujen soitinten joukossa.https://www.sciencehistory.org/distillations/magazine/stradivari-and- the-search-for-brilliance Roger Hargrave'n elämäkerran mukaan Amati on pidetään mahdollisena viulun keksijänä. Kaksi muuta ehdokasta, jotka hän nimesi elämäkerrassaan, olivat Fussen, joka on syntynyt nykyisen Saksan alueella, ja Brescian Gasparo 'da Salo . Kun Amati aloitti uransa, oli vain kolmella kielellä varustettuja viulun kaltaisa soittimia. Amatia pidetään ensimmäisen neljäkielisen viulun keksijänä. Amatin ensimmäiset viulut olivat pienempiä kuin nykyaikaiset viulut. Andrea Amatin kaksi poikaa, Antonio Amati ja Girolamo Amati olivat myös ammattitaitoisia viulunvalmistajia, kuten myös hänen pojanpoikansa Nicolò Amati, jolla oli yli tusina arvostettua oppilasta, kuten Antonio Stradivari ja Andrea Guarneri. == Lähteet == Luokka:Italialaiset soitinrakentajat Luokka:Vuonna 1577 kuolleet Luokka:Vuonna 1505 syntyneet
Chris Fleming

Chris Fleming (s. 3. maaliskuuta 1970) on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän on voittanut urallaan muun muassa neljä Saksan mestaruutta ja neljä Saksan cup-mestaruutta. Vuonna 2011 hänet valittiin Saksan pääsarjan vuoden valmentajaksi. Fleming toimi Saksan miesten maajoukkueen päävalmentajana vuosien 2015 ja 2017 EM-kilpailuissa ja on toiminut myös NBA-joukkueiden apuvalmentajana. == Ura == Pelaajauransa jälkeen Fleming aloitti valmentajanuransa Saksassa, missä hän valmensi päävalmentajana QTSV:ia/Artland Dragonsia ja Brose Bambergia vuodet 2000–2014. Hän voitti Bambergissa neljä peräkkäistä Saksan mestaruutta vuosina 2010–2013, ja lisäksi hän voitti Saksan cup- ja supercup-mestaruuksia.euroleague.net Vuonna 2011 Fleming valittiin Saksan pääsarjan vuoden valmentajaksihttps://www.easycredit- bbl.de/de/n/newsarchiv/2011/beko-bbl-awards-2011---part-ii-/. Vuosina 2014–2017 Fleming toimi Saksan miesten maajoukkueen päävalmentajana.https://www.tagesspiegel.de/sport/basketball- nationalmannschaft-ende-der-entfremdung/19475342.html Aikakauteen kuuluivat vuosien 2015 ja 2017 EM-kilpailut, joista jälkimmäisissä Saksa ylsi puolivälieriin. Vuodesta 2015 lähtien Fleming on toiminut NBA-joukkueissa apuvalmentajana.Basketball-Reference.com Toukokuussa 2019 hän siirtyi Chicago Bullsin johtavaksi apuvalmentajaksi.https://chicago.suntimes.com/bulls/2019/5/10/18619001/bulls- land-highly-respected-assistant-coach-chris-fleming-to-help-push-rebuild == Lähteet == * Valmentajaprofiili, NBA Basketball-Reference.com * Profiili, Euroliiga & EuroCup euroleague.net * Chris Fleming College Stats College Basketball at Basketball-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tampereen yliopiston lääketieteen ja terveysteknologian tiedekunta

Lääketieteen ja terveysteknologian tiedekunta (lyhenne MET) on yksi Tampereen yliopiston seitsemästä tiedekunnasta. Tiedekunta aloitti toimintansa vuoden 2019 alusta, kun aikaisemmat Tampereen yliopisto ja Tampereen teknillinen yliopisto yhdistyivät uudeksi Tampereen yliopistoksi. Tiedekunta on muodostettu vanhan Tampereen yliopiston Lääketieteen ja biotieteiden tiedekunnan pohjalle. == Tutkinto-ohjelmat ja tutkimusalueet == Lääketieteen ja terveysteknologian tiedekuntaan kuuluvat seuraavat tutkinto-ohjelmat. Sulkuihin on merkitty kunkin opintosuunnan ainejärjestö. * Lääketiede (Tampereen Lääketieteen Kandidaattiseura ry) ** Lääketieteen lisensiaatti * Bioteknologia ja biolääketieteen tekniikka ** Diplomi-insinööri (Bioner ry) ** Filosofian maisteri (Biopsi ry) * Biolääketieteen tekniikan tohtoriohjelma * Lääketieteen ja biotieteiden tohtoriohjelma Tiedekunnassa on seuraavat Suomen Akatemian huippuyksiköt: * Monikudosmallintaminen * Kasvaingenomiikka * Mitokondrion biologia Tiedekunnassa on lisäksi seuraavat tutkimuskeskukset: * Eturauhassyövän tutkimuskeskus * Keliakiatutkimuskeskus * Lasten terveyden tutkimuskeskus * Rokotetutkimuskeskus * Sydän- ja verisuonitautien tutkimuskeskus == Lähteet == L
Monacon Grand Prix 1952

Monacon Grand Prix 1952 oli urheiluautojen mestaruussarjan ulkopuolinen osakilpailu, joka järjestettiin Monacon katuradalla 2. kesäkuuta 1952. Kilpailu oli tarkoitettu urheiluautoille harjoittelupaikaksi Le Mansin 24 tunnin ajoihin valmistautumista varten. Kilpailun aikana sattui useita kolaritilanteita. Italialainen Formula 1-kuljettaja ja kilpa-autoilija Luigi Fagioli ajoi Lancia Aurelia-autollaan vakavan kolarin harjoituksissa ja menehtyi kolme viikkoa myöhemmin saamiinsa sisäisiin vammoihin. ===Kilpailu=== Sija Nro. Kuljettaja Valmistaja Kierrokset Aika/Keskeytys Lähtöruutu 1 94 Vittorio Marzotto Ferrari 100 3:21.28,4 11 2 92 Eugenio Castellotti Ferrari 100 +15,5 10 3 90 Antonio Stagnoli Clemente Biondetti Ferrari 98 +2 kierrosta 3 4 58 Jean Lucas Ferrari 96 +4 kierrosta 15 5 60 Pierre Boncompagni Ferrari 95 +5 kierrosta 8 6 82 Tommy Wisdom Jaguar 95 +5 kierrosta 16 7 74 Peter Collins Aston Martin 92 +8 kierrosta 12 8 62 René Cotton Delahaye 85 +15 kierrosta 18 Kesk. 76 Lance Macklin Aston Martin 73 Moottori 6 Kesk. 100 Fernando Mascarenhas Allard 64 Polttoainetankki 17 Kesk. 78 Stirling Moss Jaguar 46 Onnettomuus 2 Kesk. 64 Louis Rosier Maurice Trintignant Talbot-Lago 37 Moottorin ylikuumeneminen 7 Kesk. 96 Piero Carini Ferrari 37 Onnettomuus 13 Kesk. 56 Robert Manzon Gordini 24 Onnettomuus 5 Kesk. 84 Anthony Hume Allard 22 Onnettomuus 14 Kesk. 72 Reg Parnell Aston Martin 18 Moottori 4 Kesk. 88 Giovanni Bracco Ferrari 8 Jarrut 9 Kesk. 68 Pierre Levegh Talbot-Lago 5 Nokka-akseli 1 ==Lähteet== Luokka:Monacon Grand Prix
Olen suomalainen (elokuva)

Olen suomalainen on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut suomalainen elämäkertaelokuva, jonka on ohjannut Aleksi Mäkelä. Elokuva kertoo suomalaislaulaja Kari Tapion elämästä. Kari Tapiota esittää Matti Ristinen ja tämän vaimoa Pia Viheriävaaraa Tiina Lymi. Paria nuorina esittävät Tatu Sinisalo ja Talvikki Eerola. Alun perin idea elokuvasta lähti Kari Tapion vuonna 2015 kuolleelta vaimolta Pia Viheriävaaralta. Elokuva on tehty yhteistyössä Kari Tapion poikien Joona, Jani ja Jiri Jalkasen kanssa. Elokuva kuvattiin kahdessa osassa, maaliskuussa 2018 ja elo–syyskuussa 2018. Elokuvan budjetti oli 1 528 000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön osuus oli 750 000 euroa. Olen suomalainen sai ensi-iltansa 13. syyskuuta 2019. Elokuva oli toiseksi katsotuin suomalainen elokuva vuonna 2019 Suomessa; se keräsi elokuvateattereissa 174 595 katsojaa. Elokuva sai ensiesityksensä televisiossa MTV3-kanavalla 5. joulukuuta 2021. == Näyttelijät == == Arvosteluja == * Episodi: * Film-O-Holic.com: * Helsingin Sanomat: * Hufvudstadsbladet: * Hämeen Sanomat: * Iltalehti: * Kouvolan Sanomat: * Me Naiset: * Savon Sanomat: * Smack the Jack: * Turun Sanomat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kari Tapio Luokka:Vuoden 2019 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset elämäkertaelokuvat Luokka:Suomalaiset musiikkielokuvat Luokka:Aleksi Mäkelän ohjaamat elokuvat Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat
Tesoman seisake

Tesoman seisake (, ratakm 196+200 ) on henkilöliikenteen rautatieliikennepaikka Tampereen kaupungin alueella Tampere–Pori-radan varrella. Seisake avattiin 16. elokuuta 2021, aluksi yksiraiteisena. Seisakkeella pysähtyvät Tampereen seudun lähijunaliikenteen -juna, kaksi -junan vuoroa välillä Riihimäki–Nokia sekä Tampere–Pori-välin kaukojunat. Matka Tesomalta Tampereelle kestää junalla noin yhdeksän minuuttia. Tesoman seisake sijaitsee Tesomajärven liikekeskuksen eteläpuolella Ristimäen ja Raholan kaupunginosien rajalla. Seisakkeella on portaikon yhteydessä oleva laiturikatos, hissi, alikulkutunneli, junien sähköiset aikataulunäytöt ja laiturinäytöt, sekä Nyssen lähtevien bussien näyttötaulu. == Historia == Aikoinaan Tesomalle pääsi junallakin, lättähattu pysähtyi Raholan seisakkeella rautatien tasoristeyksen tuntumassa hieman nykyisen Tesoman seisakkeen länsipuolella. Linja-autoliikenteen parantumisen myötä juna lakkasi pysähtymästä, ja tasoristeyskin korvattiin Ristimäen Vanamonkadulta Raholaan johtavalla alikäytävällä. Raideliikenneyhteys kuitenkin palasi 2020-luvulla lähijunan muodossa. Alkuvuodesta 2019 Pirkanmaalta valittiin alueellisen junaliikenteen pilottihankkeeseen joukko ratasuuntia. Näiden joukossa oli yhteys Tampere–Tesoma–Nokia. Lähijunaliikenne Toijalan ja Nokian välillä käynnistettiin joulukuussa 2019, ja junaliikenne Tesomalle alkoi vuoden 2021 elokuussa. Kokeilu kestää vuoteen 2022. == Lähteet == Luokka:Pirkanmaan henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat Luokka:Tampereen rautatieliikennepaikat Luokka:Ristimäki
GP2 Italian Grand Prix

GP2 Italian Grand Prix oli GP2-sarjan osakilpailu, joka ajettiin vuosina 2005–2016 Monzan moottoriradalla Italiassa. == Voittajat == Kausi Lähtö Kuljettaja Talli Raportti 2005 1. lähtö Heikki Kovalainen Arden International Raportti 2005 2. lähtö Neel Jani Racing Engineering Raportti 2006 1. lähtö Giorgio Pantano Petrol Ofisi FMS International Raportti 2006 2. lähtö Giorgio Pantano Petrol Ofisi FMS International Raportti 2007 1. lähtö Giorgio Pantano Campos Grand Prix Raportti 2007 2. lähtö Timo Glock iSport International Raportti 2008 1. lähtö Lucas di Grassi Barwa International Campos Team Raportti 2008 2. lähtö Davide Valsecchi Durango Raportti 2009 1. lähtö Giedo van der Garde iSport International Raportti 2009 2. lähtö Luiz Razia Party Poker Racing.Com SC Raportti 2010 1. lähtö Sam Bird ART Grand Prix Raportti 2010 2. lähtö Christian Vietoris Racing Engineering Raportti 2011 1. lähtö Luca Filippi Scuderia Coloni Raportti 2011 2. lähtö Christian Vietoris Racing Engineering Raportti 2012 1. lähtö Luca Filippi Scuderia Coloni Raportti 2012 2. lähtö Davide Valsecchi DAMS Raportti 2013 1. lähtö Fabio Leimer Racing Engineering Raportti 2013 2. lähtö Adrian Quaife-Hobbs Hilmer Motorsport Raportti 2014 1. lähtö Stoffel Vandoorne ART Grand Prix Raportti 2014 2. lähtö Jolyon Palmer DAMS Raportti 2015 1. lähtö Alexander Rossi Racing Engineering Raportti 2015 2. lähtö Mitch Evans Russian Time Raportti 2016 1. lähtö Antonio Giovinazzi Prema Racing Raportti 2016 2. lähtö Norman Nato Racing Engineering Raportti
GP2 Belgian Grand Prix

GP2 Belgian Grand Prix oli GP2-sarjan osakilpailu, joka ajettiin vuosina 2005 ja 2007–2016 Circuit de Spa-Francorchamps’n moottoriradalla Belgiassa. == Voittajat == Kausi Lähtö Kuljettaja Talli Raportti 2005 1. lähtö Nelson Piquet Jr. Hitech Piquet Sports Raportti 2005 2. lähtö Adam Carroll Super Nova International Raportti 2007 1. lähtö Nicolas Lapierre DAMS Raportti 2007 2. lähtö Karun Chandhok Durango Raportti 2008 1. lähtö Romain Grosjean ART Grand Prix Raportti 2008 2. lähtö Pastor Maldonado Piquet Sports Raportti 2009 1. lähtö Álvaro Parente Ocean Racing Technology Raportti 2009 2. lähtö Giedo van der Garde iSport International Raportti 2010 1. lähtö Pastor Maldonado Rapax Raportti 2010 2. lähtö Sergio Pérez Barwa Addax Team Raportti 2011 1. lähtö Christian Vietoris Racing Engineering Raportti 2011 2. lähtö Luca Filippi Scuderia Coloni Raportti 2012 1. lähtö Marcus Ericsson iSport International Raportti 2012 2. lähtö Josef Král Barwa Addax Team Raportti 2013 1. lähtö Sam Bird Russian Time Raportti 2013 2. lähtö James Calado ART Grand Prix Raportti 2014 1. lähtö Raffaele Marciello Racing Engineering Raportti 2014 2. lähtö Felipe Nasr Carlin Raportti 2015 1. lähtö Stoffel Vandoorne ART Grand Prix Raportti 2015 2. lähtö Alexander Rossi Racing Engineering Raportti 2016 1. lähtö Pierre Gasly Prema Racing Raportti 2016 2. lähtö Antonio Giovinazzi Prema Racing Raportti
GP2 Bahrainin Grand Prix

GP2 Bahrainin Grand Prix oli GP2-sarjan osakilpailu, joka ajettiin vuosina 2005, 2007 ja 2012–2015 Bahrain International Circuitin moottoriradalla Bahrainissa. == Voittajat == Kausi Lähtö Kuljettaja Talli Raportti 2005 1. lähtö Nico Rosberg ART Grand Prix Raportti 2005 2. lähtö Nico Rosberg ART Grand Prix Raportti 2007 1. lähtö Luca Filippi Super Nova International Raportti 2007 2. lähtö Nicolas Lapierre DAMS Raportti 2012 1. kilpailu 1. kilpailu 1. kilpailu Raportti 2012 1. lähtö Davide Valsecchi DAMS Raportti 2012 2. lähtö Davide Valsecchi DAMS Raportti 2012 2. kilpailu 2. kilpailu 2. kilpailu Raportti 2012 1. lähtö Davide Valsecchi DAMS Raportti 2012 2. lähtö Tom Dillmann Rapax Raportti 2013 1. lähtö Fabio Leimer Racing Engineering Raportti 2013 2. lähtö Sam Bird Russian Time Raportti 2014 1. lähtö Stoffel Vandoorne ART Grand Prix Raportti 2014 2. lähtö Jolyon Palmer DAMS Raportti 2015 1. kilpailu 1. kilpailu 1. kilpailu Raportti 2015 1. lähtö Stoffel Vandoorne ART Grand Prix Raportti 2015 2. lähtö Rio Haryanto Campos Racing Raportti 2015 2. kilpailu 2. kilpailu 2. kilpailu Raportti 2015 1. lähtö Stoffel Vandoorne ART Grand Prix Raportti 2015 2. lähtö Mitch Evans Russian Time Raportti
Brain Records

Brain Records on Metronome Musik GmbH omistuksessa ollut saksalainen levy- yhtiö. Yhtiö on julkaissut muun muassa yhtyeiden Neu!, Cluster, Grobschnitt, Klaus Schulze, Guru Guru, Scorpions ja Accept levyjä. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset levy-yhtiöt
Damn Yankees

Damn Yankees on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 1989. == Historia == Kiraristi Ted Nugent perusti Styx kitaristilaulajan Tommy Shawn, Night Rangerin basisti Jack Bladesin ja rumpali Michael Cartellonen kanssa Damn Yankeesin vuonna 1989. Yhtye teki levytyssopimuksen Warner Brosin kanssa vuonna 1990. Yhtyeen nimeä kantanut esikoisalbumi ilmestyi samana vuonna. Ensimmäinen levy myi platinaa ja kappaleet Coming Of Age ja High Enough saivat paljon radiosoittoaikaa. Vuonna 1992 ilmestynyt Don’t Tread myi debyyttiä selvästi heikommin ja yhtye hajosi seuraavana vuonna. Yhtye kokoontui uudelleen tekemään levyä vuonna 1998 mutta hanke kaatui jäsenten muihin projekteihin. Tommy Shaw, Jack Blades, Michael Cartellone ja Ted Nugent esittivät akustisen keikan vuonna 2010. == Diskografia == === Studioalbumit === * * === Livealbumit === * Extended Versions (2008) === Kokoelmat === * The Essentials (2002) * Rhino Hi-Five: Damn Yankees EP (2005) * High Enough - Best of: Damn Yankees (2019) === Singlet === * High Enough (1990) * Coming of Age (1990) * Come Again (1991) * Runaway (1991) * Bad Reputation (1991) * Where You Goin' Now (1992) * Don't Tread on Me (1992) * Silence is Broken (1993) * Mister Pleace (1993) === Musiikkivideot === Vuosi Kappale Ohjaaja(t) 1990 "High Enough" Larry Jordan "Coming of Age" Ethan Russel 1991 "Come Again" 1992 "Don't Tread on Me" "Where You Goin' Now" Larry Jordan 1993 "Silence is Broken" Piers Plowden == Lähteet == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Eino Haatanen

Eino Arvo Haatanen (11. kesäkuuta 1900 Kotka – 17. joulukuuta 1972 Helsinki) oli opetusneuvos, joka toimi pitkään opettajana sekä ammattiopetuksen kehittäjänä ja johtajana. ==Henkilöhistoria== Eino Haatasen vanhemmat olivat vaununtarkastaja August Haatanen ja Alma Forsman ja puoliso vuodesta 1931 Vappu Pälsi, professori Sakari Pälsin tytär. Haataja valmistui Tampereen teknillisestä opistosta 1924, suoritti Kadettikoulun 1929, ylioppilastutkinnon 1939 ja diplomi-insinöörin tutkinnon 1950. Hän oli Ilmavoimien nuorempi lento- ja opetusupseeri 1925–1939, kenttälentovarikon päällikkö 1939–1940 ja Kuoreveden lentovarikon päällikkö 1940–1944. Sotien jälkeen Haatanen toimi lyhyen aikaa teollisuudessa käyttöinsinöörinä, 1947–1948 hän oli Ammattienedistämislaitoksen yliopettaja ja työskenteli laitoksen palveluksessa vielä vuodesta 1967 aina kuolemaansa saakka, 1948–1956 Haatanen oli Järvenpään invalidien ammattihuoltolaitoksen johtaja ja 1956–1967 Riihimäen seudun ammattikoulun rehtori. Sotilasarvoltaan Haatanen oli majuri (1942), opetusneuvoksen arvon hän sai vuonna 1965.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 19.12.1972, s. 11. ==Julkaisuja== * Teknillisen fysiikan sovellusesimerkkejä ammattikouluille ja itseopiskelijoille 1–4, 1969 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka: Suomalaiset insinöörit Luokka: Suomalaiset upseerit Luokka: Vuonna 1900 syntyneet Luokka: Vuonna 1972 kuolleet
Ammunta Pan-Amerikan kisoissa 2019

Ammunnassa kilpailtiin Pan-Amerikan kisoissa 2019 27. heinäkuuta – 3. elokuuta 2019. Kilpailut käytiin Las Palmas Air Basessa. Ammunnassa kilpailtiin 15 eri kilpailumuodossa, joista kuusi oli varattu miehille, kuusi naisille ja kolme sekaparikilpailuille. Ammuntakilpailuihin osallistui yhteensä 256 urheilijaa. Jokaisen kilpailun, pois lukien sekaparikilpailut, kaksi parasta urheilijaa, jotka eivät olleet jo varmistaneet paikkaansa Tokion olympialaisissa 2020, saivat paikan olympiaturnaukseen. Menestynein maa oli Yhdysvallat, joka voitti 10 kilpailua 15:ta. Yhdysvaltojen lisäksi Kuuba (4) ja Argentiina (1) voittivat kultamitaleja. ==Mitaliyhteenveto== ===Miesten kilpailut=== 10 metrin ilmapistooli tiedot Jorge Potrille Nick Mowrer Júlio Almeida 10 metrin ilmakivääri tiedot Lucas Kozeniesky Edson Ramirez Marcelo Gutierrez 25 metrin olympiapistooli tiedot Jorge Álvarez Llanes Leuris Pupo Marko Carrillo 50 metrin kiväärin asentokilpailu tiedot Timothy Sherry Michael McPhail José Luis Sánchez Skeet tiedot Christian Elliott Juan Schaeffer Nicolas Pacheco Trap tiedot Brian Burrows Derek Haldeman Roberto Schmits ===Naisten kilpailut=== 10 metrin ilmapistooli tiedot Laina Pérez Andrea Pérez Sheyla González 10 metrin ilmakivääri tiedot Alison Weisz Minden Miles Fernanda Maria Russo Romero 25 metrin pistooli tiedot Sandra Uptagrafft Diana Durango Andrea Pérez Peña 50 metrin kiväärin asentokilpailu tiedot Sarah Beard Eglis Yaima Cruz Virginia Thrasher Skeet tiedot Kimberly Rhode Francisca Crovetto Dania Vizzi Trap tiedot Ashley Carroll Rachel Tozier Alejandra Ramírez ===Sekajoukkuekilpailut=== Ilmapistooli tiedot Laina Pérez Jorge Grau Miglena Todorova Nickolaus Mowrer Andrea Pérez Peña Yautung Cueva Ilmakivääri tiedot Fernanda Russo Marcelo Gutierrez Minden Miles Lucas Kozeniesky Gabriela Martínez Edson Ramirez Trap tiedot Ashley Carroll Derek Haldeman Rachel Tozier Brian Burrows Amanda Chudoba Curtis Wennberg ==Mitalitaulukko== 1\. 10 8 2 20 2\. 4 2 1 7 3\. 1 0 2 3 4\. 0 2 2 4 5\. 0 1 3 4 6\. 0 1 0 1 6\. 0 1 0 1 8\. 0 0 2 2 8\. 0 0 2 2 10\. 0 0 1 1 Yhteensä 15 15 15 45 ==Lähteet== Luokka:Pan-Amerikan kisat 2019
Baseball Pan-Amerikan kisoissa 2019

Baseballissa kilpailtiin Pan-Amerikan kisoissa 2019 29. heinäkuuta – 4. elokuuta 2019. Kilpailut käytiin Villa María del Triunfo Sports Centerissä. Baseballissa kilpailivat vain miehet. Turnaukseen osallistui kahdeksan maata. Turnauksen voitti Puerto Rico ennen Kanadaa ja Nicaraguaa. ==Sijoitukset== align=center align=center align=center 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. ==Lähteet== Luokka:Pan-Amerikan kisat 2019
Skopjen roomalaiskatolinen hiippakunta

Skopjen roomalaiskatolinen hiippakunta on katolinen hiippakunta Pohjois- Makedoniassa. Sen keskuspaikka on Skopje. Hiippakunta perustettiin alun perin 300-luvulla nimellä Dardanian arkkihiippakunta. Vuonna 1656 hiippakunta nimettiin uudelleen Skopjen arkkihiippakunnaksi. 1700-luvulla hiippakuntaan liitettiin Prizrenin hiippakunta. 29. lokakuuta 1924 arkkihiippakunta alennettiin tavalliseksi hiippakunnaksi. 2. lokakuuta 1969 hiippakunnasta tuli Skopje-Prizrenin hiippakunta, kun siihen liitettiin Prisrianan titulaarihiippakunta. 24. toukokuuta 2000 hiippakunta sai jälleen nimekseen Skopjen hiippakunta, kun siitä irroitettiin Prizrenin apostolinen administraatio. Vuonna 2017 hiippakuntaan kuului kaksi seurakuntaa, joissa oli yhteensä 3 678 jäsentä. Nämä muodostivat 0,2% hiippakunnan alueen väestöstä. ==Lähteet== == Katso myös == *Katolinen kirkko Pohjois-Makedoniassa Luokka:Pohjois-Makedonia Luokka:Katolisen kirkon hiippakunnat
Ajuri (Pinokkio)

Ajuri () on Carlo Collodin vuoden 1883 Pinokkio-romaanissa esiintyvä kuvitteellinen hahmo. Ajuri esiintyy romaanin kappaleessa XXXI, jossa häntä kutsutaan myös nimellä The Little Man (it. L'Omino). Ajurilla on punaiset vaatteet, mustat housut ja hattu ja hän ajaa 24 aasin vetämää vaunua. Romaanissa hän ottaa Pinokkion ja tämän ystävän Candlewickin vaunuunsa kyytiin, mutta Pinokkio joutuu istumaan aasin selkään vaunun ollessa aivan täynnä, ja myöhemmin ajuri puree yhdeltä aasilta puolet korvasta irti tämän heitettyä Pinokkion pois selästään. Myöhemmin paljastuu, että aasit ovat oikeasti ihmisiä, ja Ajuri vie kyydissään olevat lapset Huvitusten saarelle, missä he muuttuvat oikeiksi aaseiksi. Myöhemmin Ajuri vierailee Pinokkion ja Candlewickin luona, jotka ovat muuttuneet aaseiksi ja myy Pinokkion sirkukseen ja Caldlewickin maanviljelijälle tienaten isot rahat. Disneyn vuoden 1940 Pinokkio-elokuvassa Ajurilla on kaksi apulaista, Rehti Repo (Honest John) ja Kimi Keppostin (Gideon), joiden avulla hän sieppaa lapsia ja houkuttelee heidät Huvitusten saarelle. Ajuri vie lapset, Pinokkion mukaan lukien, saarelle veneellä ja rohkaisee lapsia käyttäytymään saarella kuin aasit, mikä lopulta johtaa siihen, että lapset oikeasti muuttuivat aaseiksi. Ajurilla on saarella muita apulaisia, jotka vangitsevat aaseiksi muuttuneet lapset häkkeihin Ajurin tarkistettaviksi. Ajuri hiljentää huutavat lapset ruoskallaan ja sanoi aaseiksi muuttuneille lapsille, että he ovat nyt saaneet hauskanpitonsa ja joutuvat maksamaan siitä. Kun lapset ovat täysin menettäneet puhekykynsä, Ajuri myy heidät eteenpäin suolakaivoksille ja sirkuksiin. Pinokkio onnistuu pakenemaan saarelta puoliksi aasiksi muuttuneena. Ajurin kohtalo ei ole tiedossa, ja hän on ainoa tunnettu Disneyn pahis, joka elokuvassa selvisi teoistaan ilman rangaistusta. Ajuri esiintyy myös vuoden 1972 Pinokkion seikkailut -animaatioelokuvassa, jossa hän ei ole yhtä paha kuin romaanissa. Vuoden 1992 elokuvassa Ajuri on yhtä paha kuin Disneyn elokuvaversiossa. Vuoden 1996 elokuvassa Pinokkio huijaa Ajurin putoamaan kirottuun vesialtaaseen, ja hän muuttuu merihirviöksi, joka ui pois merelle. Saman vuoden samannimisessä videopelissä Pinokkio taistellessaan Ajuria vastaan saa hänet putoamaan jyrkänteeltä alas. Ajuri esiintyi myös Mikin klubi -sarjan jaksossa ”Mickey vs. Shelby”. Romaanissa Descendants: Isle of the Lost paljastetaan, että Ajuri on vihdoinkin saanut rangaistuksen teoistaan, kun hänet pakotettiin vuoden aikana etsimään kaikki aaseiksi muuttamansa lapset ja palauttamaan heidät normaaleiksi, minkä jälkeen Ajuri karkotettiin Isle of the Lostille. Ajuri ylläpitää saarella taksiyritystä, kuljettaen asukkaita paikasta toiseen oikeiden aasien vetämillä vaunuilla. Luokka:Disneyn hahmot Luokka:Lasten- ja nuortenkirjallisuuden henkilöhahmot
Martina Rosucci

Martina Rosucci (s. 9. toukokuuta 1992) on italialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Italian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 50 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle neljännesvälieräottelussa Kiinaa vastaan. Rosucci on edustanut kotimaassaan Torinoa, Bresciaa ja vuodesta 2017 Juventusta. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Metal Blast from the Past

Metal Blast from the Past on saksalaisen heavy metal -yhtyeen Acceptin ensimmäinen DVD-julkaisu. == Julkaisu == DVD julkaistiin yhtyeen oltua tauolla lähes viisi vuotta. Sen julkaisi Drakkar Entertainment GmbH 22. heinäkuuta vuonna 2002. Tallenne alkaa Staying A Life -dokumenttielokuvalla, jossa on konserttitaltiointi Japanin konsertista Osakassa vuonna 1985.Konserttitaltioinnin yhteydessä kertoja käy läpi Acceptin historiaa. DVD:llä on lisäksi seitsemän yhtyeen tekemää musiikkivideota sekä Bulgarian TV:n tekemä kolmen kappaleen konserttitaltiointi Sofiasta vuodelta 1993. CD:llä on vuonna 2002 EP:nä julkaistu kappale Rich And Famous sekä ennen julkaisemattomia kappaleita tai kappaleiden versioita. Lisäksi CD:ltä löytyy kuvagalleria, yhtyeen diskografia sekä historiikki. == Sisältö == === DVD === ==== Konserttitaltiointi Staying A Life: Live in Osaka 1985 ==== # Metal Heart # Breaker # Screamin For A Love Bite # Up To The Limit # Living For Tonite # Princess Of The Dawn # Restless And Wild # Son Of A Bitch # London Leatherboys #Fast As A Shark # Balls To The Walls # Outro (Bound To Fail ==== Videot ==== # I'm A Rebel # Balls To The Wall # Midnight Mover # Generation Clash # Protectors Of Terror # Slaves To Metal # Death Row ==== Konserttitaltiointi Bulgarian TV: Live Sophia 1993 ==== # Slaves to Metal # Objection Overruled # Bulletproof === CD === ==== Kappaleet ==== # Rich And Famous (bonus kappale) # Rocking For The Sun (ennen julkaisematon kappale) # Morning Sun (ennen julkaisematon kappale) # Run If You Can (8-track demo versio) # Down And Out (8-track demo vesio.) # Can't Stand The Night (8-track demo versio) # Breaker (8-track demo versio) # Burning (8-track demo versio) # Writing On The Wall (akustinen verio) ==== Muu sisältö ==== * Behind The Scenes * Kuvagalleria * Discography * Biography * Nettilinkkejä == Lähteet == Luokka:Musiikki-DVD:t Luokka:Acceptin albumit Luokka:Vuoden 2002 konserttitallenteet Luokka:Konserttielokuvat
Katolinen kirkko Pohjois-Makedoniassa

thumb|Jeesuksen Pyhän Sydämen katedraali Skopjessa. Katolinen kirkko Pohjois- Makedoniassa toimii osana maailmanlaajuista katolista kirkkoa paavin ja hänen kuuriansa hengellisessä ohjauksessa. Vuoden 2019 toukokuussa paavi Franciscus I vieraili ensimmäisenä paavina koskaan Pohjois-Makedoniassa. Hän tapasi vierailullaan Pohjois-Makedonian presidentin, minkä jälkeen hän vieraili Äiti Teresan muistomerkillä. Äiti Teresa syntyi Skopjessa nykyisen Pohjois- Makedonian alueella vuonna 1910. Myöhemmin hän vietti messun yhdessä maan katolisten kanssa, minkä jälkeen hän osallistui ekumeeniseen nuortentapahtumaan. == Organisaatio ja jäsenmäärä == Katolinen kirkko on jakautunut Pohjois-Makedoniassa kahteen erilliseen organisaatioon. Skopjen roomalaiskatolinen hiippakunta on suoraan osa katolista kirkkoa ja noudattavat sen latinalaista riitusta. Vuonna 2017 siihen kuului 2 seurakuntaa, joissa oli 3 678 jäsentä. Lisäksi maassa toimii Makedonian kreikkalaiskatolinen kirkko, joka toimii paavin alaisuudessa ja käyttää bysanttilaista riitusta. Heidän hiippakuntanaan toimii Strumica-Skopjen Taivaaseenotetun siunatun Neitsyt Marian eparkia. Vuonna 2018 siihen kuului 8 seurakuntaa, joissa oli 11 444 jäsentä. Piispa Kiro Stojanov toimii sekä Skopjen hiippakunnan että Strumica- Skopjen eparkian piispana. Vuoden 2017 lopussa katolisia oli maassa yhteensä noin 15 000, muodostaen 0,72% maan väestöstä. ==Lähteet== Luokka:Katolinen kirkko maittain Luokka:Pohjois-Makedonia