EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Georg Schnéevoigt

Georg Lennart Schnéevoigt [šne:foht] (8. marraskuuta 1872 Viipuri – 28. marraskuuta 1947 Malmö Ruotsi) oli suomalainen kapellimestari ja sellisti. Schnéevoigtin isä oli Saksasta Suomeen muuttanut alankomaalaissyntyinen sotilaskapellimestari Ernst Bernhard SchnéevoigtSirén, Vesa: Suomalaiset kapellimestarit, s. 81. Otava 2010. ja äiti Rosa Fredrika Willandt. Hän kävi Tampereen suomalaista lyseota ja opiskeli vuodesta 1887 lähtien sellonsoittoa Helsingin filharmonisen seuran orkesterikoulussa ja Keski-Euroopassa, muun muassa Sonderhausenissa ja Leipzigissa 1895–1898. Vuonna 1895 hänet kiinnitettiin Helsingin filharmonisen seuran 1. soolosellistiksi ja vuonna 1906 hän sai kapellimestarin viran Münchenissä. Vuonna 1912 hän perusti Helsingin sinfoniaorkesterin Robert Kajanuksen johtaman Helsingin kaupunginorkesterin rinnalle. Miesten keskinäiset suhteet eivät olleet parhaat mahdolliset, ja orkestereiden välille syntyi kiivas kilpailu. Vuonna 1914 orkesterit yhdistettiin Helsingin kaupunginorkesteriksi ja Kajanus sekä Schnéevoigt jakoivat vallan. Schnéevoigt johti myös lukuisia muita orkestereita: Kaim-orkesteria (nykyisin Münchenin filharmoninen orkesteri) 1906–1908, vuonna 1909 perustamaansa Riian filharmonista orkesteria, Tukholman Konsertföreningenin orkesteria vuodet 1914–1924, Oslon filharmonikkoja 1919–1927, Sydneyn sinfoniaorkesteria ja Australian radio-orkesteria, Los Angelesin filharmonikkoja 1927–1929, Malmön sinfoniaorkesteria 1931–1947 sekä Kajanuksen kauden jälkeen Helsingin kaupunginorkesteria vuodet 1932–1941. Vuosina 1929–1931 hän toimi Riian Kansallisoopperan johtajana. Schnéevoigt oli tunnettu erityisesti Pjotr Tšaikovskin, Johannes Brahmsin ja Jean Sibeliuksen tulkitsijana, ja hän teki Suomessa tunnetuksi myös Anton Brucknerin ja Gustav Mahlerin musiikkia. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1919. Schnéevoigtin puoliso oli vuodesta 1898 pianisti Sigrid o.s. Sundgren. joka esiintyi pianistina sekä miehensä kanssa että yksin. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * * == Aiheesta muualla == *Radion Sinfoniaorkesterin kapellimestarit. Yleisradio. *Georg Schnéevoigt. Klassinen.fi. * Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Suomalaiset sellistit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Sami Länsivuori

Sami Länsivuori (s. 31. maaliskuuta 1963) on suomalainen pikajuoksija. Länsivuori voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1991 ja 1992. 1990 ja 1993 hän oli hopealla. 200 metrillä Länsivuori voitti hopeaa vuonna 1993. Hallissa hän voitti 60 metrin juoksun SM-kultaa 1992, 1995 ja 1998. Länsivuoren ennätys 100 metrillä on 10,48 (juostu 1995, myötätuulessa Länsivuori on juossut 10,39) ja 200 metrillä 21,45. 26\. elokuuta 1995 joukkue Harri Kivelä, Sami Länsivuori, Ari Pakarinen ja Janne Haapasalo juoksi 4 x 100 metrin viestissä Helsingissä ajan 39,39, joka on kaikkien aikojen viidenneksi paras suomalaistulos. Vuonna 2004 Länsivuori juoksi MM-hopeaa 60 metrillä Saksan Sindelfingenissä veteraanien halli-MM-kisoissa M40-sarjassa. Länsivuori on mukana KuPS:n jalkapallojoukkueiden valmennustoiminnassa lähinnä fysiikkavalmentajana. Hän on myös KuPS:n entinen SM-sarjapelaaja ennen pikajuoksu-uraansa. Tällä hetkellä Länsivuori valmentaa pikajuoksija Maria Räsästä. Länsivuorta valmensivat juoksu-uran aikana seuraavat valmentajat aikajärjestyksessä: Tapani Turunen, Hannu Puroila ja Martti Koljonen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
73P/Schwassmann–Wachmann

73P/Schwassmann-Wachmann, joka tunnetaan myös nimellä Schwassmann-Wachmann 3, on lyhytjaksoinen komeetta, jonka kiertoaika on 5,36 vuotta. Komeetan löysivät 2. toukokuuta 1930 saksalaiset tutkijat Friedrich Carl Arnold Schwassmann ja Arno Arthur Wachmann Hampurin observatoriosta. Komeetta hukattiin vuoden 1930 perihelinsä jälkeen ja löydettiin uudelleen vasta vuonna 1979\. Komeetta ohitti Maan 0,08 AU:n etäisyydeltä (11,9 miljoonaa kilometriä) keväällä 2006. Se on hajonnut moneen osaan, hajoamisen havaittiin alkavan vuonna 1995. == Lähteet == Schwassmann-Wachmann
David Carlsson

David Carlsson (s. 7. maaliskuuta 1983 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Kaudella 2016 hän edusti Kakkosessa pelannutta Kokkolan GBK:ta. Aiempina vuosina hän pelannut Suomessa kuusi kautta IFK Mariehamnissa, kaudella 2006 HJK:ssa ja kaudella 2013 Kokkolan GBK:ssa ja kausilla 2014-15 Pietarsaaren Jarossa. Carlsson on Tullinge TP:n kasvatti. Hän siirtyi Älvsjö AIK FF:sta IFK Mariehamniin kaudeksi 2003 ja oli yksi joukkueen avainpelaajista nousukaudella Ykkösestä Veikkausliigaan vuonna 2004 tehden mm. IFK:n molemmat maalit toisessa nousukarsintaottelussa FC Jazzia vastaan. Tulokaskaudellaan Veikkausliigassa hän kuului sarjan parhaimpiin maalintekijöihin 14 maalillaan, joukossa kaksi hattutemppua. Kauden 2006 loppupuolen Carlsson oli lainalla HJK:ssa. Vuosina 2005-2008 Carlsson pelasi Veikkausliigassa kaikkiaan 84 ottelua ja teki 25 maalia. Kaudeksi 2009 Carlsson palasi Allsvenskanissa pelanneeseen tukholmalaiseen Brommapojkarnan joukkueeseen. Ura jäi silloin seurassa kahden ottelun mittaiseksi, sillä hänet lainattiin Ruotsin Ykkösdivisioonassa pelanneeseen Västerås SK:hon. Seuraavina kausina merkittävin ura oli Superettanissa pelanneessa IK Bragessa. David Carlsson palasi keväällä 2013 Suomeen ja Kokkolan GBK:hon, joka pelasi silloin Kakkosessa. Carlsson oli joukkueensa parhaita maalintekijöitä. Niinpä hän siirtyikin kaudeksi 2014 naapurikaupungin Veikkausliigassa pelanneeseen Jaroon eli oli kulunut viisi kautta edellisestä Veikkausliiga-ajasta. Carlsson tuli kentälle yleensä vaihdosta. Kauden 2015 alkaessa Carlsson pelaa edelleen Jarossa. Hänellä on takana 111 Veikkausliigan ottelua ja niissä 26 tehtyä maalia. Carlsson siirtyi kaudeksi 2016 Kokkolaan Kakkosessa pelanneen GBK:n riveihin. Carlson kaudet Kakkosesa ovat olleet sen jälkeen menestyksellisiä - kaudella 2016 14 maalia, kaudella 2017 17 maalia ja lohkonsa 2. sija maalintekijöissä ja kaudella 2018 18 maalia ja samoin 2. sija lohkonsa maalintekijöissä. Lisäksi hänet valittiin kaudella 2018 Kakkosen lohkonsa parhaaksi pelaajaksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Carlsson Jaron sivuilla * Carlsson soccerpunterin sivuilla Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antti Kuismala

Antti Kuismala (s. 20. tammikuuta 1976 Ristiina) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Kakkosen Mikkelin Palloilijoita. Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa Kuismala on pelannut Mikkelin Palloilijoissa, FC Jazzissa, FF Jarossa, IFK Mariehamnissa ja Myllykosken Pallossa. Ennen kautta 2013 hän oli pelannut liigassa yhteensä 208 ottelua. == Ura == Kuismala on Mikkelin Palloilijoiden kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen riveissä Veikkausliigassa 12. kesäkuuta 1996 ottelussa Jaroa vastaan. Debyyttikausi, jolla Kuismala jakoi torjuntavastuun Timo Tarhilan kanssa, päättyi joukkueen putoamiseen Ykköseen. Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla hän oli kaudella 1997 MP:n ykkösmaalivahti. Kaudella 1998 Kuismala pelasi liigaa Jazzissa, mitä seurasi kolme kautta Ykkösessä kotikaupungin fuusioseurassa FC Mikkelissä, Tampereen Pallo-Veikoissa ja Jarossa. Jälkimmäisen kanssa hän nousi kauden 2001 päätteeksi liigaan. Vuonna 2004 oli vuorossa Kuismalan ainoa ulkomaankomennus, kun hän teki yksivuotisen sopimuksen monille jarolaisille tutun Tromsøn kanssa. Tromsøssä hän sai peliaikaa kuitenkin vain kolmessa cup-ottelussa. Palattuaan Suomeen Kuismala pelasi kaudella 2005 muutaman ottelun Kakkosen TP-Seinäjoessa, kunnes siirtyi elokuun lopulla liigaseura IFK Mariehamniin. Ahvenanmaalla hän vietti kaksi täyttä kautta ennen paluutaan kasvattajaseuraansa MP:hen kaudeksi 2008. Vuonna 1996 tapahtuneen liigasta putoamisen jälkeen seura ei ollut pystynyt vakiinnuttamaan paikkaansa ylimmillä sarjatasoilla ja pelasi nyt Kakkosessa. Yhden Mikkelin-kauden jälkeen Kuismalalle kävi jälleen kutsu liigajoukkueen maalille, ja hän siirtyi Myllykosken Palloon ennen kautta 2009. MYPAssa hän pääsi osallistumaan ensimmäistä kertaa urallaan myös kansainvälisiin seurajoukkuekilpailuihin, kun joukkue osallistui Eurooppa-liigan karsintoihin vuosina 2010 ja 2012. Hänet valittiin MYPAn vuoden pelaajaksi vuonna 2012. Kaudeksi 2013 Kuismala palasi Mikkeliin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Antti Kuismalan esittely Veikkausliigan sivustolla Luokka:Suomalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Janne Haapasalo

Janne Haapasalo (s. 23. huhtikuuta 1965) on suomalainen pikajuoksija. Hän on kilpaillut myös pituushypyssä. Haapasalo voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1993 ja 1998. SM-hopeaa hän voitti 1997 ja 1999 sekä pronssia 1995. Hallissa hän on voittanut 60 metrillä SM-kultaa vuosina 1997 ja 2000, hopeaa vuonna 1996 ja pronssia vuonna 1995. Haapasalo osallistui vuoden 1998 EM-kisoihin Budapestissa, jossa hän karsiutui 100 metrillä toisella kierroksella. Vuoden 1997 Ruotsi-maaottelussa Haapasalo voitti 100 metriä. 24\. elokuuta 1997 Haapasalo juoksi Tampereella eliittikisoissa 100 metriä aikaan 10,42, joka sivusi Ari Pakarisen kolme vuotta vanhaa Suomen ennätysaikaa. . 26. elokuuta 1995 joukkue Harri Kivelä, Sami Länsivuori, Ari Pakarinen ja Janne Haapasalo juoksi 4 × 100 metrin viestissä 39,39, joka on matkan kaikkien aikojen viidenneksi paras suomalaisaika. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Diego Corpache

Diego Fernando Corpache (s. 21. toukokuuta 1976 Buenos Aires, Argentiina) on entinen argentiinalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Corpache debytoi kahdenkymmenen vuoden ikäisenä Argentiinan pääsarjassa Deportivo Españolissa ja pelasi joukkueessa viiden kauden ajan. Hän toimi joukkueensa kapteenina vuosina 1998–2000. Kaudeksi 2001 Corpache siirtyi Veikkausliigaan FC Interin joukkueeseen. Hän nousi Interissä pelaamansa kuuden kauden aikana puolustuksen johtohahmoksi ja joukkueen kapteeniksi. Kauden 2006 jälkeen seura ja Corpache eivät kuitenkaan enää tehneet jatkosopimusta. Heinäkuussa 2007 Corpache kävi harjoittelemassa Helsingin Jalkapalloklubin kanssa, mutta teki lopulta sopimuksen vanhan seuransa FC Interin kanssa. Corpache pelasi Interissä myös kauden 2008 ja solmi talvella 2009 yksivuotisen sopimuksen Valkeakosken Hakan kanssa. Argentiinan kansalaisuuden ohella Corpachella on myös Italian passi. ==Aiheesta muualla== *Haka teki sopimukset Corpachen ja Backmanin kanssa *Veikkausliigan pelaajakortti Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mykola Lysenko

Mykola Vitalijovytš Lysenko (; 22. maaliskuuta (J: 10. maaliskuuta) 1842 Hrynky, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 6. marraskuuta (J: 24. lokakuuta) 1912 Kiova) oli ukrainalainen säveltäjä, pianisti, kapellimestari ja kansanlaulujen kerääjä. Lysenko syntyi Poltavan alueella. Hän aloitti ukrainalaisten kansanlaulujen keräämisen ja julkaisemisen opiskeluaikoinaan. Hän opiskeli ensin Harkovan ja Kiovan yliopistoissa, sitten Leipzigin konservatoriossa. 1870-luvun puolivälissä hän opiskeli säveltämistä Nikolai Rimski-Korsakovin johdolla. Lysenko oli 1800-luvun lopussa Ukrainan musiikin keskeinen hahmo. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa pianomusiikkia, lauluja ja oopperoita. Hän kirjoitti oopperalibrettonsa ukrainan kielellä. Pjotr Tšaikovski halusi esittää hänen oopperansa Taras Bulban Moskovassa, mutta se ei onnistunut, sillä säveltäjä ei antanut esittää teostaan venäjäksi. Säveltäjä Lev Revutskyi on tehnyt Taras Bulbasta kaksi uutta versiota (1937 ja 1955). Lysenko tunnetaan kansallismielisenä aktivistina. Hän tuki vuoden 1905 vallankumousta ja oli vuonna 1907 vankilassa useita kuukausia. Lysenko perusti Kiovaan nimeään kantavan teatteri- ja musiikkioppilaitoksen (myöhemmin instituutti), jonka johtajana ja opettajana toimi Lysenkon tytär, pianisti Marjana Lysenko. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Ukrainalaiset säveltäjät Luokka:Ukrainalaiset pianistit Luokka:Ukrainalaiset kapellimestarit Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Vladimir Arsenjev

Vladimir Klavdijevitš Arsenjev (; 10. syyskuuta (J: 29. elokuuta) \-->1872 Pietari, Venäjä – 1930 Vladivostok, Neuvostoliitto) oli venäläinen tutkimusmatkailija, kirjailija ja upseeri. Arsenjev teki vuodesta 1899 useita matkoja Kaukoitään ja kirjoitti tekemistään matkoista kirjoja, joita hän julkaisi vuodesta 1910 alkaen.Vladimir Arsenyev Russian Life Hän oli upseerina sijoitettuna Vladivostokiin ja käytti vapaa-aikansa sen lähiympäristön tutkimiseen.Vladimir Arsenyev Russia IC Vladivostokissa on Arsenjev-museo ().Vladimir Arsenyev Museum for Krai Regional Studies Russia Channel Arsenjev löysi matkoillaan ennen tuntematonta siperialaista kasvistoa, vaikkakin matkojen päätarkoitus oli sotilaallinen maastotutkimus. Arsenjevin tunnetuin teos on vuonna 1923 ilmestynyt Dersu Uzala, jonka pohjalta Akira Kurosawa teki elokuvan vuonna 1975. Aiheessen liittyvät myös suomentamattomat teokset Po Ussuriinskomu kraju ja V gorah Sihote-Alinja, jossa Dersu Uzala esiintyy.Petri Liukkonen , Akira Kurosawa, Authors' Calendar. Ennen Kurosawan elokuvaa Dersu Uzalan filmatisoi armenialainen Agasi Babajan vuonna 1961. == Suomennettu teos == * Lumen ja palmujen ihmemaassa: Dersu Uzala, metsästäjä ja erakko. Suomentanut E. K. O. Wuorela. Tammi, Helsinki 1946. (Alkuteos: Дерсу Узала 1923.) – Myöhemmät painokset nimellä Dersu Uzala: metsästäjä ja erakko. ; Novelli * Yöllinen vieras, teoksessa: Eräjuttuja, Juha Iisak Koivisto (toim.); Helsinki: WSOY 1998 ISBN 951-0-23027-8 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Venäläiset tutkimusmatkailijat Luokka:Venäläiset sotilaat Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Nabis

Nabis (; noin 250–192 eaa.) oli Spartan kuningas vuosina 206–192 eaa. Hän oli Spartan viimeinen kuningas. Hänen isänsä oli eräs Demaratos, joka ehkä kuului Eurypontidien sukuun, josta yksi Spartan kahdesta kuninkaasta yleensä valittiin. Nabis seurasi Makhanidasta, joka kuoli Mantineian taistelussa vuonna 207 eaa. Nabis meni naimisiin Argoksesta kotoisin olevan Apiksen kanssa, joka luultavasti oli sukua Argoksen entiselle tyrannille Aristomakhokselle. Kuten eräät edeltäjänsä, Nabis yritti uudistaa Spartan lakeja. Hän vapautti muun muassa helootteja ja antoi heille kansalaisoikeudet. Nabiksen aikana ja luultavasti jo ennen häntä Sparta muuttui tiukasta luokkayhteiskunnasta avoimemmaksi. Kaupankäyntiä alettiin harjoittaa paljon aikaisempaa enemmän, ja Spartasta tuli riippuvaisempi kaupungin ulkopuolella olevasta maailmasta. Nabis aloitti 204 eaa. sodan Akhaian liittoa vastaan, ja tuolloin hän aloitti myös laivaston rakennuttamisen. Vuonna 200 eaa. hän kärsi tappion Akhaian strategosta Filopoimenia vastaan. Nabiksen ja Spartan onneksi Rooman valtakunta aloitti samana vuonna niin sanotun toisen makedonialaissodan. Akhaia oli Makedonian liittolainen. Mutta se jätti kuitenkin Makedonian ja liittoutui puolestaan Rooman kanssa. Samalla Argos kapinoi Akhaiaa vastaan ja liittoutui Makedonian kanssa. Nabis sai kuitenkin kaapattua vallan Argoksessa. Nabis solmi 197 eaa. liiton Rooman kanssa. Samana vuonna Roomalaiset kukistivat Makedonian Kynoskefalain taistelussa. Pian roomalaisten konsuli Flamininus julisti kreikkalaiset taas vapaiksi. Vuonna 195 eaa. Flamininus päätti hyökätä Spartaa vastaan. Syyksi esitettiin, että Sparta miehitti Argosta. Nabis antautui Flamininukselle, kun Rooman ylivoimaiset joukot saapuivat Spartan edustalle. Flamininus riisti Spartalta kaikki sen Lakonian ulkopuoliset maat ja meren rannalla asuvien perioikkien maat. Vuonna 193 eaa. Nabis yritti vallata takaisin osan menetetyistä alueista. Filopoimen oli tuolloin taas Akhaian strategos ja hän kukisti Spartan joukot Lakoniassa. Flamininus palasi kuitenkin Kreikkaan ja pakotti osapuolet taas hyväksymään vuoden 195 eaa. rauhansopimuksen. Nabiksen murhasi vuonna 192 eaa. hänen liittolaisensa Aitolian liitto, ei Akhaian liitto. Seuraavana vuonna Filopoimen valtasi Spartan ja liitti sen Akhaian liittoon. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == Luokka:Spartan kuninkaat
Liivo Leetma

Liivo Leetma (s. 20. tammikuuta 1977 Kose, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Leetma pelasi Veikkausliigassa FC KooTeePeen joukkueessa kaudet 2005–2006, jona aikana hän kärsi vakavista loukkaantumisista. Tätä ennen hän on pelannut Paide Linnameeskondissa, FC Lellessä, Lelle SK:ssa, JK Tervis Pärnussa, FC Florassa, Viljandi Tulevikissa, Levadia Maardussa ja FC TVMK:ssa. Leetma on Viron mestari vuosilta 1999 ja 2000 ja cup-mestari 1999. Leetma on pelannut 36 ottelua Viron maajoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Virolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wilhelm Wundt

Wilhelm Maximilian Wundt (16. elokuuta 1832 Neckarau – 31. elokuuta 1920 Leipzig) oli saksalainen psykologi, psykofysiologi ja filosofi. Häntä pidetään yhtenä kokeellisen ja kognitiivisen psykologian perustajista. Psykologiatieteen synty akateemisena oppialana ajoitetaan yleensä alkaneeksi vuonna 1879, jolloin Wundt perusti ensimmäisen kokeellisen psykologian laboratorion. Wundtin laboratoriolla oli aikanaan valtava merkitys psykologian kehittymiselle. Syntymässä olevan tieteenalan uranuurtajat kaikkialta maailmasta vierailivat laboratoriossa ja veivät mennessään kotiyliopistoihinsa kokeellisen psykologian tutkimusmallin. Uransa loppupuolella Wundt keskittyi kansainpsykologian kehittämiseen. Tuloksena oli monumentaalinen kymmenosainen teos Völkerpsychologie (1900–10).Oelze, Berthold: Wilhelm Wundt. Die Konzeption der Völkerpsychologie. Münster: Waxmann, 1991. Wundtin kansainpsykologia jäi unohduksiin vuosikymmeniksi behaviorististen suuntausten noustua valta-asemaan akateemisessa psykologiassa, mutta on saanut osakseen uutta kiinnostusta erilaisten kulttuuripsykologisten koulukuntien vahvistettua asemaansa yliopistomaailmassa 1970-luvulta alkaen.Blumenthal, Arthur L.: A Reappraisal of Wilhelm Wundt. American Psychologist 30 (11), s. 1081–1088, 1975. Suomalaisista psykologian pioneereista Wundtin oppilaita olivat muun muassa Arvi Grotenfelt ja Hjalmar Neiglick.Joensuun yliopisto, psykologian opintokokonaisuus . (Internet Archive) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Azurmendi, Joxe: Herri Psikologia, Etnologia. Wundt. Teoksessa Volksgeist. Herri Gogoa, Donostia: Elkar, 2007. ISBN 978-84-9783-404-9. * Rieber, R. W. (toim.): Wilhelm Wundt and the Making of a Scientific Psychology. New York: Plenum Press, 1980. * Silvonen, Jussi: Wilhelm Wundt ’kokeellisen psykologian perustajana’? Psykologia, 28 (6), 416–425, 1993. * Silvonen, Jussi: Tarinoita psykologian synnystä. Teoksessa == Aiheesta muualla == * Wilhelm Maximilian Wundt. Stanford Encyclopedia of Philosophy. * Wundt ja kansainpsykologia. Tampereen yliopisto. Luokka:Saksalaiset filosofit Luokka:Saksalaiset psykologit Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Vuoden 1924 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1924 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 16 eri maasta, jotka kilpailivat 16 eri tapahtumassa. Eniten olympiavoittoja saavuttivat Norjan ja Suomen urheilijat. Menestyneimmät urheilijat olivat Suomen Clas Thunberg, joka voitti kolme pikaluistelukultaa, ja Norjan Thorleif Haug, joka voitti kolme kultaa hiihtolajeista. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 1924
Liimatta–Valkjärvi-rata

280px|thumb|Heinjoen rautatieaseman ratapiha 2010. Liimatta–Valkjärvi-rata on historiallinen rataosuus Karjalankannaksella. Se alkaa Viipurin kaakkoispuolella sijaitsevasta Liimatasta. Ratalinja kulkee lähes suoraan idän suuntaan Vuokselle asti ja kaartuu sen jälkeen jyrkästi kaakkoon Valkjärven suuntaan. Rata oli aikanaan 70 kilometriä pitkä. ==Historia== Liimatta–Valkjärvi-rata avattiin liikenteelle vuonna 1930. Valmistuessaan se oli osa Suomen rataverkkoa, mutta päätyi Karjalan luovutuksen yhteydessä kokonaan Neuvostoliitolle ja siten osaksi nykyisen Venäjän rataverkkoa. Sotien jälkeen radasta on purettu ensin Ristseppälästä Valkjärvelle ulottuva osuusHeinjoki-Säätiö, nykypäivä ja sittemmin osuus Heinjoelta Ristseppälään. Lokakuun rautatiet on hoitanut henkilöliikennettä. Päivittäisiä junavuoroja oli aiemmin kaksi, sittemmin yksi kumpaakin suuntaan Heinjoen ja Viipurin välillä. Liikenne tälläkin osuudella lakkautettiin vuonna 2009. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sisä-Kannaksen rautatie, Kansan kuvalehti, 17.01.1930, nro 3, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Sisä- Kannas terässitein muun maailman yhteyteen, Suomen Kuvalehti, 18.01.1930, nro 3, s. 35, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Venäjän rataverkko Luokka:Luovutettujen alueiden rautatiet Luokka:Heinjoki Luokka:Äyräpää Luokka:Valkjärvi Luokka:Viipurin maalaiskunta Luokka:Muolaa
Hetu

Hetu tarkoittaa seuraavia asioita: * Henkilötunnus * Hetu (jokikartta), kiinalaisen kosmologian kaavio
Vuoden 1928 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1928 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 25 eri maasta, jotka kilpailivat 14 eri tapahtumassa. Eniten olympiavoittoja saavuttivat Norjan urheilijat. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 1928
Animal Crossing

Animal Crossing on Nintendon kehittämä ja julkaisema simulaatiovideopeli, joka on julkaistu vuonna 2002 Nintendo GameCubelle. Peli on länsimainen julkaisu, joka perustuu vuonna 2001 Japanissa Nintendo 64:lle julkaistuun peliin Dōbutsu no Mori (, suom. Eläinten metsä).https://www.mobygames.com/game/animal- crossing Animal Crossing -peliin perustuen on julkaistu Japanissa Dōbutsu no Mori e+, joka sisältää Animal Crossing pelin lisäykset.https://www.mobygames.com/game/dbutsu-no-mori-e == Pelaaminen == Pelaaja valitsee pelihahmokseen pojan tai tytön, joka muuttaa kylään. Kylän muut asukkaat ovat eläimiä. Kylään voi muuttaa yhteensä neljä ihmishahmoista pelaajaa, mutta pelaaminen on mahdollista vain vuorotellen. Vakiohahmojen lisäksi kylässä voi asua pelistä riippuen korkeintaan 10-15 eläintä. Eläimet on esitetty antropomorfisina hahmoina. Eläinten kanssa voi jutella ja niille voi suorittaa palveluksia. Kaupungin asukkaat muuttavat yksi kerrallaan pois ja niiden tilalle tulee uusia asukkaita, esimerkiksi silloin, kun pelaaja matkustaa toisella GameCube-muistikortilla olevaan Animal Crossing -kylään. Eläimet voivat myös muuttaa omasta kylästä sellaiseen kylään, jossa pelaaja on vieraillut, ja toisin päin. Eläimet monesti valittelevat tylsyyttä ennen muuttamistaan. Toisinaan niitä voi pyytää jäämään, jolloin muutto estyy. Pelissä ei ole varsinaista päämäärää, vaan idea on elää sovussa eläinten kanssa. Pelissä voi maksaa vuokrarästit pois (jolloin pelihahmon asunto tai kyläkauppa kasvattavat kokoaan), keräillä hyönteisiä, kaloja, fossiileita ja maalauksia museota varten sekä sisustaa omaa taloa. Talon sisustuksessa voi hyödyntää erilaisia teemoja, kuten avaruus-, villi länsi-, tai moderni-teemaa. Hyvästä sisustuksesta saa Happy Room Academyltä paljon pisteitä. Taloon mahtuu rajoitettu määrä tavaraa, joten esineet, joita ei halua antaa pois tai HRA:n arvioitavaksi, voi säilyttää kellarissa. Joitakin esineitä voi myös säilyttää kaapissa. Kaikki tavarat, jotka on onnistunut pelissä keräämään, ilmestyvät kauppias Tom Nookin postimyyntiluetteloon. Luettelosta esineen voi tarvittaessa tilata, jos alkuperäisen esineen on myynyt tai lahjoittanut pois. Kylässä vierailevilta erikoishahmoilta saa harvinaisia tavaroita. Tällaisia tavaroita ei voi ostaa edes Tom Nookin postimyyntiluettelosta, vaikka ne ilmestyvätkin sinne näytille. Pelin aika noudattaa pelikonsolin sisäistä kelloa. Pelissä on kaikki neljä vuodenaikaa juhlineen. Esimerkiksi jouluaattona Jingle the Dark-Nosed Reindeer tulee jakamaan lahjoja kilteille lapsille. Asettamanaan syntymäpäivänä pelaaja saattaa saada lahjoja kyläläisiltä. == Muu media == Animal Crossingista on myös olemassa Animal Crossing anime-elokuva. == Vastaanotto == Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9.1/10. IGN:n arvostelussa peliä on kuvattu yhdistelmäksi Harvest Moon ja The Sims -pelejä sekä klassikkopelien kokoelmaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Animal Crossingin englanninkieliset kotisivut Luokka:Animal Crossing -pelit Luokka:Nintendo GameCube -pelit Luokka:Vuoden 2002 videopelit
Vuoden 1932 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1932 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 17 eri maasta, jotka kilpailivat 14 eri tapahtumassa. Eniten olympiavoittoja saavuttivat isäntämaa Yhdysvaltain urheilijat. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 1932
Talli (täsmennyssivu)

Talli voi tarkoittaa seuraavia: * talli, eläinsuoja hevosille sekä hevosia kasvattava, kouluttava ja valmentava liikeyritys * autotalli, ajoneuvojen säilytyssuoja * Formula 1 -talli, autonvalmistajien kilpailujoukkue Formula 1:ssä. ==Henkilöt== Talli on seuraavien henkilöiden sukunimi: * Ida Carloni Talli (1860–1940), italialainen näyttelijä * Marko Talli, suomalainen elokuva- ja tv-tuottaja * Virgilio Talli (1858–1928), italialainen näyttelijä.
Vuoden 1936 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1936 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 28 eri maasta, jotka kilpailivat 17 eri tapahtumassa. Eniten olympiavoittoja saavuttivat Norjan urheilijat. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 1936
Vuoden 1948 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1948 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 28 eri maasta, jotka kilpailivat 22 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan jakoivat Norja ja Ruotsi. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 1948
Vuoden 1952 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1952 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 30 eri maasta, jotka kilpailivat 22 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Norja. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 1952
Vuoden 1956 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1956 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 30 eri maasta, jotka kilpailivat 24 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 1956
Vuoden 1960 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1960 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 30 eri maasta, jotka kilpailivat 27 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 1960
Vuoden 1964 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1964 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 36 eri maasta, jotka kilpailivat 34 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 1964
Vuoden 1968 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1968 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 37 eri maasta, jotka kilpailivat 35 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Norja. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 1968
Vuoden 1972 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1972 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 35 eri maasta, jotka kilpailivat 35 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 1972
Vuoden 1976 talviolympialaisten mitalitaulukko

right|thumb|Kisojen hopeamitali. Vuoden 1976 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 37 eri maasta, jotka kilpailivat 37 olympiatapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 1976
Vuoden 1980 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1980 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 37 eri maasta, jotka kilpailivat 38 olympiatapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 1980
Vuoden 1984 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1984 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 49 eri maasta, jotka kilpailivat 39 olympiatapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Itä- Saksa. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 1984
Vuoden 1988 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1988 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 57 eri maasta, jotka kilpailivat 46 olympiatapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 1988
Vuoden 2006 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 2006 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 80 eri maasta, jotka kilpailivat 84 olympiatapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Saksa. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 2006
Baarikärpänen (kappale)

Baarikärpänen on suomalaisen rock-yhtye Eppu Normaalin tunnetuimpia kappaleita. Se julkaistiin ensimmäisen kerran albumilla Imperiumin vastaisku vuonna 1988. Kappaleen oli alun perin tarkoitus olla levyllä vain täytteenä, mutta siitä tuli yhtyeen suosituimpia kappaleita. Baarikärpäsen laulaa levyllä ja livenä yhtyeen vokalisti Martti Syrjän sijasta bändin kitaristi Pantse Syrjä. Kappaleesta on tullut vuosien mittaan yksi Suomen suosituimmista ryyppylauluista. Luokka:Eppu Normaalin kappaleet Luokka:Vuoden 1988 kappaleet
Poliisi pamputtaa taas

__NOTOC__ Poliisi pamputtaa taas on suomalaisen rock-yhtye Eppu Normaalin ensimmäinen single. Kappale on muodostunut suomipunkin klassikoksi ja se on julkaistu hieman erilaisena versiona yhtyeen debyyttialbumilla Aknepop (1978). Singlen B-puolena on albumilta ulosjäänyt kappale ”Elviksen kuolema”. Single on julkaistu 21. helmikuuta 1978. Muutama kuukausi kappaleen julkaisun jälkeen Soundi-lehdessä oli lukijaäänestys kaikkien aikojen parhaasta suomalaisesta rockkappaleesta, ja ”Poliisi pamputtaa taas” voitti äänestyksen. Kappale on myös yhtyeen vuonna 1980 julkaistulla livealbumilla Elävänä Euroopassa. Brittiläisen Chubby and the Gang -yhtyeen vuonna 2021 ilmestynyt The Mutt’s Nuts -albumi sisältää ”Getting Beat Again”-nimisen version "Poliisi pamputtaa taas"-kappaleesta. == Kappaleet == === A-puoli === # === B-puoli === # * == Lähteet == Luokka:Eppu Normaalin kappaleet Luokka:Vuoden 1978 kappaleet Luokka:Suomalaiset punkkappaleet
Shekhar Mehta

Chandrashekhar "Shekhar" Mehta (20. kesäkuuta 1945 – 12. huhtikuuta 2006 Lontoo) oli ugandalais-kenialainen rallikuljettaja. Mehta oli sukujuuriltaan aasialaisperäinen ugandalainen. Hän syntyi Ugandassa maaviljeljäperheeseen ja muutti Keniaan vuonna 1973 pakoon Idi Aminin hirmuhallintoa. Samana vuonna hän voitti Safari-rallin ensimmäistä kertaa. Hänen vaimonsa Yvonne Mehta oli yksi hänen kartanlukijoistaan. Mehta voitti Safari-rallin viisi kertaa Datsunilla. Mehtan kansainvälinen ralliura sijoittui vuosien 1973-1987 välille. Parhaimmillaan hän oli rallin MM-sarjassa viides (vuonna 1981). http://www.rallybase.nl/index.php?type=profile&driverid;=3160 Hän voitti Safari-rallin viidesti. Hän lopetti uransa vuonna 1987 Rallye des Pharaons -rallissa Egyptissä tapahtuneen erittäin vakavan onnettomuuden jälkeen. Kilpauransa jälkeen Mehta toimi muun muassa FIA:n MM-rallivaliokunnan puheenjohtajana. Mehta kuoli vanhojen vammojen komplikaatioihin liittyneeseen sairauteen 60-vuotiaana Lontoossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * eWRC-sivustolla Luokka:Kenialaiset ralliautoilijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Roberto Mieres

Roberto Mieres (3. joulukuuta 1924 Mar del Plata, Argentiina – 26. tammikuuta 2012 Maldonado, Uruguayhttps://results.motorsportstats.com/drivers/roberto- mieres-2/career) oli argentiinalainen kilpa-autoilija ja Formula 1 -kuljettaja. Roberto Mieres osallistui Formula ykkösten MM-sarjaan vuosina 1953–1955. Hän ajoi kaikkiaan 16 osakilpailua ja keräsi niistä yhteensä 13 MM- pistettä. Hänen paras sijoituksensa oli neljäs (Sveitsin GP 1954, Espanjan GP 1954 ja Hollannin GP 1955). Häneen nimiinsä kirjattiin yksi kilpailun nopein kierros (Hollanti 1955). Mieres oli tasainen kuljettaja: hän ajoi seitsemän parhaan joukkoon kaikissa kisoissaan joissa pääsi ruutulipulle saakka. Roberto Mieres, lempinimeltään ”Bitito”, oli nuorena lahjakas urheilija ja harrasti muun muassa tennistä, rugbya, soutua ja purjehdusta. Hän osallistui puolivahingossa, ystäviensä kehotuksesta autokilpailuun 1947 ja voitti sen kaikkien yllätykseksi. Hän perusti ystäviensä kanssa tallin ja alkoi kiertää kilpailuja. Hän osallistui lukuisiin ennen toista maailmansotaa järjestettyihin Grand Prix -kilpailuihin, jotka loivat pohjaa vuonna 1950 käynnistetylle Formula 1 -sarjalle. F1-uransa jälkeen Mieres jatkoi kilpailemista urheiluautoluokissa muun muassa Yhdysvalloissa ja Meksikossa. Myöhemmin hän palasi nuoruutensa lajin purjehduksen pariin ja osallistui Argentiinan joukkueessa Rooman olympialaisiin 1960. Joukkue päätyi Star- luokassa 17. sijalle. Kilpa-auton rattiin Mieres palasi vielä 79-vuotiaana Monacossa 2004 järjestetyssä historiallisessa tapahtumassa. Mieres kuoli 87-vuotiaana tammikuussa 2012. == F1-kaudet, tallit, sijoitukset == * 1953 (Gordini): 0 MM-pistettä, sijoitus MM-sarjassa - * 1954 (Maserati): 6 pistettä, sijoitus 8:s * 1955 (Maserati): 7 pistettä, sijoitus 8:s == Lähteet == == Aiheesta muualla == * GrandPrix.com / Mieres * Funo F1 / Mieresin haastattelu * Roberto Mieres Sports Reference LLC Luokka:Argentiinalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Polkka

Polkka on nopea tasajakoinen tanssi. Se on syntynyt 1830-luvulla itäisessä Böömissä nykyisen Tšekin alueelta. Tanssin alkuperäinen nimi pulka tarkoittaa lyhyttä tai puolta askelta. 1850-luvulle tultaessa polkka oli levinnyt ympäri Euroopan ja myös Amerikan mantereelle. Suomeen polkka tuli tiettävästi ensiksi länsirannikolle 1840-luvulla. Suomalainen polkka on keskieurooppalaista polkkaa nopeampaa ja siinä on runsaasti variaatioita. Sävelmistöön on Suomessa sulautunut varhaisempien nopeiden tanssien sävelmiä (vrt. muun muassa ”Ievan polkka”). ==Askelikko== Ns. suomalaisessa polkassa paino on pääosin päkiöiden varassa. Polvet pysyvät tanssissa melko suorina, nilkoista sen sijaan joustetaan voimakkaasti. Tahdissa on neljä iskua. Perusaskelikko alkaa tasahypyllä, sitä seuraa vuorotellen vasemman ja sitten oikean jalan askel ja ponnistus hyppyyn. Neljännellä iskulla ollaan ilmassa ja hyppy päättyy tasajalka-alastuloon seuraavalla ykkösiskulla. Suomalaisen polkan yleisilme on aika pysty, ja vaikka siinä voidaankin edetä vauhdikkaasti, sitä voidaan tanssia matkustamatta tilassa, siis paikalla pysyen, tosin kuin monia muita polkkavariaatioita. Suomalaisen polkan askelikko ei ole korkea, mutta siinä on silti selvä ponnistus. Tilassa liikkuminen tapahtuu siten, että jompikumpi kylki on menosuuntaa kohti. Parittain tanssittaessa tilassa liikutaan tavallisesti tanssisuuntaan eli vastapäivään. Myös myötäpäivään voidaan liikkua; silloin on kyse "savolaisesta polkasta". Suomessa tanssitaan myös ruotsinkielisen perinteen mukaisesti. Tällöin yleisilme on tilassa matkustavampi, sillä laukka-askelikon eri variaatiot muodostavat tällaisen polkkatyylin perustan. ==Otteet== Polkassa on useita vaihtoehtoisia tanssiotteita: *Vyötäröote, jossa mies pitää molempia käsiään naisen vyötäröllä ja nainen käsiään miehen. *Olkavarsiote, jossa mies pitää käsiään naisen olkavarsilla hartioiden alapuolella, naisen kädet miehen käsien päällä. *Tanssiote, eli perinteinen tanssiote, jossa naisen oikea käsi miehen vasemmassa, miehen oikea käsi naisen selässä, naisen vasen käsi miehen olkapäällä. *Polkkaote, jossa naisen oikea käsi on miehen vasemmassa ja nämä molemmat kädet ovat miehen vyötäröllä. Miehen oikea käsi on naisen selässä, naisen vasen käsi miehen olkapäällä. == Kilpailut == Polkantanssin SM -kilpailujen järjestämisoikeus on Polkkaralli -yhdistyksellä. Ensimmäiset polkantanssin SM-kilpailut järjestettiin vuonna 1972 Varsinais-Suomessa. Myöhemmin kilpailuja on järjestetty useilla paikkakunnilla, viimeksi Tuusulassa 2007. Vuonna 2008 Polkantanssin SM-kilpailut järjestettiin Jokioisissa. ==Katso myös== * Tahdittomat == Lähteet == * Suomen tanssipalvelin ==Aiheesta muualla== * Polkantanssin SM -kilpailu 2008 * Polkan kansainvälinen historia * International Polka Association * Polka Maniac Luokka:Historiallinen tanssi Luokka:Lavatanssi Luokka:Seuratanssi Luokka:Paritanssit
Savatage

Savatage on veljesten Jon ja Criss Olivan vuonna 1979 perustama, progressiivista metallia soittava yhtye. Yhtyeen laajan tuotantonsa alkupuolella on aineksia myös thrash- ja death metalista. ==Historiaa== Olivan veljekset perustivat yhtyeen Floridassa, alun perin nimellä Metropolis. Yhtyeen nimen vaihduttua Avatariksi he julkaisivat vuonna 1982 City Beneath a Surface -EP:n ja pääsivät mukaan muutamille heavy metal -kokoelmalevyille, muun muassa tampalaisen rockradion WYNF:n paikallisille yhtyeille tarkoitetulle "The YNF Pirate Tape" -kokoelmalle. Yhtye piti nimetä vielä kerran uudelleen, kun oli käynyt ilmi, että toisella yhtyeellä oli jo sama nimi. Päädyttiin nimeen Savatage, joka on yhdistelmä sanoista avatar ja savage ’hurja, villi’. Yhtyeen kokoonpano oli tässä vaiheessa Jon Oliva (laulu), Criss Oliva (kitara), Steve Wachholz (rummut) ja Keith Collins (basso). Power of the Night -albumin jälkeen Johnny Lee Middleton korvasi Collinsin. Savatagen kaksi ensimmäistä, rosoisen soundin ryydittämää albumia, Sirens ja The Dungeons Are Calling, julkaistiin pienen levymerkin Par Recordsin kautta. Vuonna 1985 he kirjoittivat levytyssopimuksen Atlantic Recordsin kanssa ja julkaisivat kolmannen albuminsa Power of the Night. Julkaistuaan seuraavana vuonna neljännen pitkäsoittonsa Fight for the Rockin, joka oli levy-yhtiön painostamana syntynyt epäonnistunut yritys kaupallisempaan tyyliin, Savatage kiersi Kissin, Metallican ja Motörheadin kanssa. Vuonna 1987 Savatage julkaisi ensimmäinen kaupallisesti menestyneen levynsä, Hall of the Mountain Kingin. Se on edelleen yhtyeen myydyin levy. ==Soittajat== ===Nykyinen kokoonpano=== *Jon Oliva – laulu, kitara, koskettimet *Damond Jiniya – laulu *Chris Caffery – kitara *Al Pitrelli – kitara *Johnny Lee Middleton – basso *Jeff Plate – rummut *Paul O'Neill ===Aikaisemmat jäsenet=== *Criss Oliva – kitara (kuoli auto-onnettomuudessa 1993, joutui rattijuopon yliajamaksi) *Alex Skolnick – kitara (Testament, Legacy, The Skolnick trio, Trans-Siberian Orchestra kiertuemuusikkona. *Steve Wacholz – rummut (jätti yhtyeen 1993) *Zak Stevens – laulu (jätti yhtyeen 2000 ja perusti bändin Circle II Circle 2001) *Jack Frost – kitara (pyydettiin lähtemään 2002 jotta Pitrelli voisi palata) *Keith Collins – basso (sai potkut 1985) ==Julkaisut== ===Studioalbumit=== *Sirens (1983) *The Dungeons Are Calling (1984) *Power of the Night (1985) *Fight for the Rock (1986) *Hall of the Mountain King (1987) *Gutter Ballet (1989) *Streets: A Rock Opera (1991) *Edge of Thorns (1993) *Handful of Rain (1994) *Dead Winter Dead (1995) *Wake of Magellan (1998) *Poets and Madmen (2001) ===Livealbumit=== *Japan Live '94 (1995) *Final Bell / Ghost in the Ruins (1995) ===Kokoelmat=== *From the Gutter to the Stage (1996) *The Best and the Rest (1997) *Believe (1998) *Still the Orchestra Plays (2010) *Return to Wacken (2015) ==Aiheesta muualla== *Yhtyeen viralliset sivut *Jon Olivan sivut *Chris Cafferyn sivut *Criss Olivan muistosivut *www.savintage.com, yhtyeen historiaa Luokka:Yhdysvaltalaiset progressiiviset metalliyhtyeet Luokka:1980-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:1990-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Carlos Menditéguy

Carlos Alberto Menditéguy (10. elokuuta 1915 Buenos Aires, Argentiina – 27. huhtikuuta 1973 Buenos Aires, Argentiinahttps://results.motorsportstats.com/drivers/carlos- menditeguy/career) oli argentiinalainen kilpa-autoilija ja Formula 1 -kuljettaja. Hän ajoi yhteensä 10 GP:tä F1-urallaan, joka kesti 1953–1960. Parhaimmillaan hän sijoittui kolmanneksi (Argentiinan GP 1957). Hän keräsi yhteensä 9 MM-pistettä. Carlos Menditeguy oli lahjakas urheilija, joka menestyi useissa lajeissa. Hän kuului maailman parhaiden poolonpelaajien joukkoon päättäessään muuttaa Eurooppaan ja ryhtyä kilpa-autoilijaksi. Hän ei kilpaillut Formula ykkösissä yhtään kokonaista kautta, pääasiassa siksi että tallipäälliköt pitivät tulista ja temperamenttista argentiinalaista liian kovakouraisena autojen käsittelijänä. ==F1-kaudet, tallit, sijoitukset== * 1953 (Gordini): 0 MM-pistettä, sijoitus MM-sarjassa - * 1954 (Maserati): 0 pistettä, sijoitus - * 1955 (Maserati): 2 pistettä, sijoitus 17:s * 1956 (Maserati): 0 pistettä, sijoitus - * 1957 (Maserati): 4 pistettä, sijoitus 14:s * 1958 (Maserati): 0 pistettä, sijoitus - * 1959 ei kilpaillut * 1960 (Cooper): 3 pistettä, sijoitus 19:s == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Stats F1 / Menditeguy Luokka:Argentiinalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Argentiinalaiset poolonpelaajat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
A Love Supreme

A Love Supreme on John Coltranen vuonna 1965 julkaistu albumi, jota pidetään yhtenä merkittävimmistä jazz-levyistä kautta aikojen. Vuonna 1964 Coltrane alkoi nähdä unia, joissa hänen mukaansa Jumala paljasti hänelle erilaisia musiikillisia teoksia ja käsitteitä. Talvella 1964 kokonainen A Love Supreme -levy ilmestyi hänelle tällaisessa unessa, ja Coltranen kvartetti levytti kuuluisimman ja yhden kaikkien aikojen parhaimpana jazzlevynä pidetyn teoksen joulukuussa 1964. Levy on neliosainen todistus Coltranen uskosta ja rakkaudesta Jumalaan (vaikkei välttämättä kristilliseen Jumalaan – Coltrane usein sanoi palvovansa kaikkien uskontojen jumalia). Vaikka levyä pidettiin aikanaan musiikillisesti vaikeasti lähestyttävänä, siitä tuli suuri kaupallinen menestys. Kvartetti esitti teoksen vain kerran konsertissa heinäkuussa 1965. A Love Supreme on neliosainen sarja, joka alkaa ”Acknowledgment”-nimisellä osalla. Lyhyen intron jälkeen basso alkaa soittaa kuuluisaa Love Supreme -kuviota, jonka päälle Coltrane soittaa julistavia melodioita jotka etäisesti muistuttavat etelän mustien kirkkojen saarnaajien saarnatyyliä. Pitkän kehittelyjakson jälkeen seuraa A Love Supreme -mantran toisto ensin tenorisaksofonilla ja lopuksi laulaen. ”Resolution”-jakso alkaa Coltranen esittelemällä teemalla, jotka seuraavat teeman kehittelyjä intialaisen raga-musiikin tyyppisesti. Kaksi viimeistä osaa: ”Pursuance” ja ”Psalm” esitetään ilman osien välistä taukoa. ”Psalm”-osassa Coltrane lausuu saksofonillaan runon A Love Supreme, jonka sanat löytyvät levynkansiteksteistä. A Love Supreme sai kaksi Grammy-ehdokkuutta: jazz- sävellyksestä ja -esityksestä. Vuonna 2015 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020. == Kappalelista == #”Part 1 – Acknowledgement” – 7:47 #”Part 2 – Resolution” – 7:22 #”Part 3 – Pursuance” – 10:45 #”Part 4 – Psalm” – 7:08 == Yhtye == * John Coltrane – tenorisaksofoni, yhtyeen johtaja * McCoy Tyner – piano * Jimmy Garrison – kontrabasso * Elvin Jones – rummut == Lähteet == Luokka:John Coltranen albumit Luokka:Vuoden 1965 albumit
Nilkka

Nilkka on säären ja jalkaterän välinen jalan osa. Se on nilkkaluiden ja niitä ympäröivien kudosten muodostama kokonaisuus. == Luut == Nilkan takimmaisin ja suurin luu on kantaluu. Muut nilkkaluut ovat telaluu, veneluu, kolme vaajaluuta sekä kuutioluu. Nilkan luut muodostavat yhdessä jalkaholvin. == Nivelet == Nilkan liikkeet tapahtuvat kahdessa nivelessä. Ylempi nilkkanivel telaluun ja sääri- ja pohjeluun välillä on sarananivel, joka mahdollistaa nilkan ojennuksen ja koukistuksen. Alempi nilkkanivel on toiminnallinen nivel, joka muodostuu kahdesta anatomisesta nivelestä: telaluun ja vene- ja kantaluun välisestä articulatio talocalcaneonaviculariksesta sekä taempana sijaitsevasta articulatio subtalariksesta. Siinä jalkapohja kääntyy keskelle ja jalkaterä kääntyy poispäin keskeltä. == Nivelsiteet == Nilkan luiden välissä on useita nivelsiteitä. Niistä tärkeimpiä ovat nilkan sisäpuoleinen kolmioside, joka yhdistää sääriluun jalkaterään sisäpuolelta, sekä nilkan ulkopuoliset kanta- pohjeluuside, joka yhdistää pohjeluun kantaluuhun sekä etummainen tela- pohjeluuside, joka yhdistää pohjeluun telaluuhun vaakasuuntaisesti. == Lihakset ja jänteet == Säären lihakset suippenevat nilkan kohdalla pitkiksi jänteiksi, jotka kulkevat nilkkanivelten sivuitse tai päällitse jalkaterään ja liikuttavat jalkaterää ja varpaita. Nilkan takapuolella kulkee suuri akillesjänne, joka kiinnittyy kantaluuhun. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Nilkan nyrjähdys, nilkkanivelen venähdys, Terveyskirjasto.fi Luokka:Alaraajat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Alejandro de Tomaso

Alejandro (Alessandro) de Tomaso (10. heinäkuuta 1928 Buenos Aires, Argentiina — 21. toukokuuta 2003 Modena, Italia) oli argentiinalainen kilpa-autoilija, Formula 1 -kuljettaja, ja kilpa-autojen valmistaja. De Tomaso ajoi vain kaksi F1-sarjan GP:tä vuosina 1957 ja 1959 Ferrarin ja Cooperin talleissa. Hän sijoittui yhdeksänneksi Argentiinan GP:ssä 1957, toinen kisa päättyi keskeytykseen. Hän ei saanut MM-pisteitä. De Tomaso toimi nuoruudessaan Argentiinan silloista presidenttiä Juan Perónia vastustavassa underground- sanomalehdessä ja joutui vaikeuksiin. Hän muutti isänsä entiseen kotimaahan Italiaan ja asettui Modenaan, jossa hän työskenteli Maserati-kilpatallin mekaanikkona. Hän oli harrastanut aiemmin kilpa-autoilua ja niinpä hän uudessa työpaikassaan pääsi myös auton rattiin. Ensimmäisen merkittävän voittonsa hän saavutti 1955 Buenos Airesissa. Pian tämän jälkeen de Tomaso tapasi nuoren naiskilpa-autoilijan Elizabeth Haskinsin. He alkoivat ajaa kilpaa yhdessä, saavuttivat kohtalaista menestystä ja menivät naimisiin 1958. Samana vuonna pariskunta voitti luokkansa Sebringin 12 tunnin kilpailussa Yhdysvalloissa. Alejandro de Tomaso jatkoi kilpailemista vuoteen 1960 saakka ja alkoi sen jälkeen rakentaa kilpa-autoja perustamassaan De Tomaso Automobili -tehtaassa. Vuonna 1965 Ford Motor Company osti de Tomason yrityksen. Hän jatkoi Fordilla tiiviisti uusien urheiluautojen kehittämistä, sellaisten kuin Vallenlungan ja Escortin. Vuonna 1974 de Tomaso lähti Fordilta ja jatkoi omin päin Pantera -autojen valmistamista Italiassa. De Tomaso -autoa valmistetaan yhä ja sitä on tällä hetkellä saatavissa kolme eri mallia: L, GT4 ja GT5. == Katso myös == * Moto Guzzi == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * CarMemories.com / de Tomaso * The Auto Channel / de Tomaso Luokka:Argentiinalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Italialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Óscar Alfredo Gálvez

Oscar Alfredo Gálvez (17. elokuuta 1913 Buenos Aires — 16. joulukuuta 1989 Buenos Aires) oli argentiinalainen kilpa-autoilija. Gálvez ajoi yhden Formula 1 -osakilpailun Argentiinassa 1953 Maseratin tallissa sijoittuen viidenneksi ja sai kaksi MM-pistettä. Hän sijoittui kauden yhteispisteissä 15:nneksi. Gálvez aloitti kilpa-autoilun jo 1930-luvulla ja nousi kotimaassaan hyvin suosituksi kuljettajaksi. Hän kamppaili ennen formuloiden MM-sarjan alkua usein ledendaarista maanmiestään Juan Manuel Fangiota vastaan. Alfa Romeonsa ratissa Gálvez voitti GP-autojen Argentiinan mestaruuden vuosina 1947 ja 1948. Moottoriurheilun historiaan jäi Gálvezin voitto Palermon GP:ssä 1949, jolloin hän päihitti silloin Fangion lisäksi kaikki tuon aikaiset eurooppalaiset tähdet kuten Alberto Ascarin, Nino Farinan, Luigi Villoresin ja prinssi Biran. Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Sijoitus Pisteet 1953 Officine Alfieri Maserati Maserati A6GCM Maserati S6 ARG 5 500 NED BEL FRA GBR GER SUI ITA 15. 2 Gálvezin mukaan on nimetty Buenos Airesissa moottorirata, The Autódromo Oscar Alfredo Gálvez, joka valmistui 1952 ja jolla järjestettiin kaikkiaan kaksikymmentä F1-osakilpailua vuosien 1953 ja 1998 välillä. Hänen veljensä Juan oli myös kilpa-ajaja, joka ajoi samaan aikaan Gálvezin kanssa Argentiinan sarjoissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Answers.com / Gálvez * Grand Prix Racing / The Autódromo Oscar Alfredo Gálvez Luokka:Argentiinalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet