EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Wilhelm Falley

Wilhelm Falley (25. syyskuuta 1897 – 6. kesäkuuta 1944) oli saksalainen kenraaliluutnantti toisen maailmansodan aikana. Hän oli syntynyt Metzissä. II maailmansodassa hän ansaitsi kultaisen Saksan ristin ja rautaristin ritariristin. Hän oli ensimmäinen saksalainen kenraali, joka kaatui Normandian maihinnousussa. Hän komensi 91. maahanlaskudivisioonaa. Hänen esikunta-autoaan vastaan hyökättiin kun hän oli palaamassa maihinnousuharjoituksista. Hänet ampui luutnantti Malcolm Brannen USA:n 82. maahanlaskudivisioonasta. Hän kuoli lähellä Sainte-Mère-Égliseä Normandiassa. Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Wolfgang Schellmann

Wolfgang Schellmann (2. maaliskuuta 1911 – 22. kesäkuuta 1941) oli saksalainen everstiluutnantti, lentäjä-ässä ja rautaristin ritariristin saaja toisessa maailmansodassa. Hän oli syntynyt Kasselissa. Hän otti osaa Espanjan sisällissotaan, jossa saavutti 12 ilmavoittoa. Toisessa maailmansodassa hän suoritti 150 taistelutehtävää ja saavutti 13 ilmavoittoa. Operaatio Barbarossan aloituspäivänä 22. kesäkuuta 1941 Schellmannin Bf 109E törmäsi neuvostoliittolaiseen I-153 "Tšaikaan", jota lensi luutnantti Kuzmin. Kuzmin sai räjähdyksessä surmansa. Schellmannin onnistui hypätä koneestaan ja laskeutua puna-armeijan alueelle. Hän yritti palata omien linjoille mutta jäi kiinni. NKVD:n joukot ampuivat hänet lähellä Grodnoa. == Lähteet == * Luokka:Saksalaiset lentäjät Luokka:Espanjan sisällissodan sotilaat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Peter Knowles

Peter Knowles (s. 30. syyskuuta 1945) on entinen englantilainen jalkapalloilija. Hänen ammattilaisseuransa oli vuosina 1962–1970 Wolverhampton Wanderers FC. Hän jätti peliuransa kääntyessään Jehovan todistajaksi.Football- england.com Myös hänen vanhempi veljensä Cyril Knowles (1944–1991) oli jalkapalloilija. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Riitta Korhonen

Riitta-Liisa Korhonen (o.s. Vänttinen, s. 4. kesäkuuta 1948 Varkaus) on suomalainen arkkitehti ja toimitusjohtaja. Hän toimi Kokoomuksen kansanedustajana 24. maaliskuuta 1995 - 18\. maaliskuuta 2003. Hän oli aikaisemmin naimisissa toimitusjohtaja Väinö Korhosen kanssa, jonka kanssa hänellä on viisi lasta. Väinö Korhonen pyrki Suomen Yrittäjien puheenjohtajaksi 2002. Sekä hän (1997-?) että Riitta Korhonen (varajäsen 1998-1999) ovat olleet Suomen Yrittäjien hallituksen jäseniä. Korhonen on Kuopion kaupunginvaltuutettu (2009-2012). Hän tavoitteli paluuta eduskuntaan 2011 vaaleissa, mutta ei tullut valituksi. ==Luottamustoimet== *Finnvera, hallintoneuvoston jäsen 1998-? (vpj 1999-?) *Suomen Yrittäjät, hall. jäsen 1998-1999 *Tekniikan akateemiset, valtuuston jäsen 1998-2002 *Kera, hallintoneuvoston jäsen 1995-1998 *Valtion asuntoneuvosto, jäsen 1999-? *Luonnonvarainneuvosto, jäsen 1995-? *Terveydenhuollon eettinen neuvottelukunta, jäsen 2000-? *Alzheimer-keskusliitto, liittohallituksen vpj. 1999-? *Kuopion yliopisto, neuvottelukunnan pj. 2001-? *Kuopion kaupunginvaltuusto, 1992-2004?, 2009- *Pohjois-Savon maakuntavaltuusto, 1. vpj. 1997-2001 *Itä-Savon neuvottelukunta, jäsen 1998-? *Kuopion kaupunginhallitus, jäsen 1997-1998 *Teknillinen lautakunta, vpj. 1993-1996 *Ympäristölautakunta, pj. 1989-1992 *Pohjois-Savon ammatillisen korkeakoulutuksen kuntayhtymä, hall. pj. 2001-2004? ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Kuopion kaupunginvaltuutetut Luokka:Pohjois-Savon vaalipiiri Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Guldbagge-palkinto

Guldbagge-palkinto on Ruotsin elokuvainstituutin (Svenska Filminstitutet) vuosittain myöntämä elokuva-alan palkinto. Useassa sarjassa myönnettävät palkinnot annetaan edellisen vuoden parhaille ruotsalaisen elokuvan tekijöille. Guldbagge-palkintoja on jaettu vuodesta 1964 lähtien, ja palkinto kuuluu Ruotsin arvostetuimpiin elokuvapalkintoihin.Svenska Filminstitutet, Om Guldbaggen Palkintojen jakotilaisuus on Guldbagge-gaala. Itse palkinto on Karl Axel Pehrsonin suunnittelema kullattu ja emaloitu kuparinen koppakuoriaisveistos, joka painaa noin 1,2 kg. == Palkittuja suomalaisia == * Maria Heiskanen, 2008, paras naispääosa, Jan Troellin ohjaus Ikuistetut hetket (Maria Larssons eviga ögonblick, 2008). * Outi Mäenpää, 2010, paras naissivuosa, Pernilla Augustin ohjaus Sovinto (Svinalängorna, 2010) * Eero Milonoff, 2018, paras miessivuosa, Ali Abbasiin ohjaus Raja (Gräns, 2018) ==Lähteet== *
Piitimen rata

Piitimen rata () on Ruotsin rataverkkoon kuuluva sivurataosuus -pääradalta Piitimeen ja siitä edelleen Haraholmenin satamaan, Munksundiin ja Lövholmeniin. Rataosan pituus on 55 kilometriä. Rataosa on sähköistetty, kauko-ohjattu ja varustettu automaattisella junien kulunvalvonnalla. Rataosalla on ainoastaan tavaralliikennettä. Henkilöliikenne Piitimen ja Älvsbynin välillä lakkautettiin 1972. Rataosa varustettiin automaattisen kulunvalvonnan laitteilla vuonna 1995 yhtä aikaa kauko-ohjauksen rakentamisen ja perusparannuksen kanssa. Perusparannuksen myötä rataosalla sallitaan 25 tonnin akselipaino. Sähköistys valmistui 2004. ==Aiheesta muualla== * Järnväg.net: Banguide: Piteåbanan Luokka:Ruotsin rataverkko Luokka:Norrbottenin lääni
Veraventure

Veraventure Oy on valtion pääomasijoitusyhtiö, joka vastaa sijoituksista Oy- muotoisiin alueellisiin pääomasijoitusrahastoihin, sekä näiden rahastojen kehittämisestä. Yritys hallinnoi muun muassa Aloitusrahasto Vera Oy:ta eli Averaa (perustettu 2005), joka siemenrahoittaa alkavia innovatiivisia yrityksiä. Veraventuren päätoimipaikka on Kuopio. Tämän lisäksi sillä on sivutoimipisteet Helsingissä ja Oulussa. Veraventure on Finnvera Oyj:n tytäryhtiö. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Veraventure *Yrityskiihdyttämöistä uusia nopean kasvun yrityksiä. Työ- ja elinkeinoministeriö, 20.3.2009. Luokka:Suomalaiset pääomasijoitusyhtiöt
Reisiyhdyntä

Reisiyhdyntä on seksin muoto, jossa mies laittaa siittimensä partnerin yhteenpuristettujen reisien väliin. Reisiyhdyntää on käytetty keinona välttää raskaus ja säilyttää neitsyys. Reisiyhdynnässä naisen kanssa siitin asetetaan reisien väliin niin ylös, että sen varsi koskettaa häpyhuulia, mutta terska on irti emättimestä. Jotkin naiset kokevat reisiyhdynnän tuottavan vaginan penetraatiota voimakkaampaa mielihyvää.Nautinnollinen seksi. Karisto oy, Hämeenlinna. 1997, s. 108. ISBN 951-23-3763-0 Alex Comfort: Rakasta hellästi. WSOY 1972 s. 178-180. ISBN 951-0-06401-7 Myös reisiyhdynnässä siemennestettä saattaa joutua emättimeen ja kondomin käyttö on tarpeen suojaamaan sukupuolitaudeilta. Liukaste voi olla tarpeen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * How to Have Interfemoral Sex - eHow Relationships & Family Luokka:Seksuaalinen toiminta Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Cristiane

Cristiane Rozeira de Souza Silva (s. ), paremmin tunnettu taiteilijanimellä Cristiane, on brasilialainen jalkapalloilija. Cristianen ura alkoi São Paulon paikallisjoukkueissa São Bernardossa ja Juventusissa. Hänet valittiin alle 19-vuotiaiden maajoukkueeseen jo 15-vuotiaana. Naisten maajoukkueeseen Cristiane nousi vuonna 2003. Hänet valittiin mukaan myös 2003 MM-kilpailuihin, joissa hän pääsi jokaisessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle. Varsinaisen läpimurtonsa kansainvälisillä kentillä Cristiane teki Ateenan olympialaisissa seuraavana kesänä. Brasilia eteni finaaliin ja Cristiane oli turnauksen paras maalintekijä yhdessä Birgit Prinzin kanssa. Helmikuussa 2005 Cristiane siirtyi saksalaiseen 1. FFC Turbine Potsdamin. Turbine Potsdam voitti seuraavalla kaudella Bundesliigan mestaruuden, mutta Cristianella oli vaikeuksia sopeutua saksalaiseen pelityyliin. Kesällä 2006 hän siirtyi kilpailevaan VfL Wolfsburgiin, mutta ei yhden kauden jälkeen enää jatkanut seurassa. Cristiane palasi Brasiliaan ja liittyi São Joséen. Vuoden 2007 MM-kilpailuissa Cristiane oli Brasilian toiseksi paras maalintekijä ja hänet valittiin kisojen kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi. Brasilia sijoittui kisoissa toiseksi. Helmikuussa 2008 Cristiane palasi Eurooppaan, Ruotsin Damallsvenskanin Linköpings FC:hen viideksi kuukaudeksi. Pekingin olympialaisissa Brasilia sijoittui jälleen toiseksi, ja Cristiane oli jälleen kisojen paras maalintekijä. Olympialaisten jälkeen hän palasi takaisin Brasiliaan Corinthiansiin. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Cristiane teki alkulohkossa kolme maalia Jamaikaa vastaan ja yhden Australiaa vastaan. Hän oli Brasilian paras maalintekijä ja pelasi Brasilian kaikissa neljässä ottelussa avauskokoonpanossa. Cristiane on sijoittunut Fifan vuoden pelaaja -äänestyksessä kolmanneksi 2007 ja 2008. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Brasilialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gotlannin allas

Gotlannin allas tai Gotlanninmeri on Itämeren laaja keskusallas Ruotsin ja Baltian maiden välissä. Se jaetaan kaikkiaan neljään altaaseen: itäiseen, läntiseen ja pohjoiseen Gotlannin altaaseen sekä Gdańskinlahteen. Gotlannin altaan kolme osaa ympäröivät Ruotsille kuuluvaa Gotlannin saarta: * Itäinen Gotlannin allas sijaitsee Gotlannin itäpuolella ja on kolmesta altaasta laajin. Sitä rajoittavat idässä Baltian maat ja Riianlahti, etelässä Gdańskinlahti, lännessä Bornholmin allas ja läntinen Gotlannin allas sekä pohjoisessa pohjoinen Gotlannin allas. Alueen syvin kohta on Gotlannin syvänne, 249 m. * Läntinen Gotlannin allas sijaitsee Gotlannin länsipuolella. Sitä rajoittavat lännessä ja pohjoisessa manner-Ruotsi ja etelässä Öölanti. Sen rannalla sijaitsevat Västervik, Valdemarsvik ja Visby. Läntisen Gotlannin altaan alueella on Itämeren syvin kohta Landsortin syvänne, 459 m. * Pohjoinen Gotlannin allas sijaitsee Gotlannin pohjoispuolella. Se rajoittuu idässä Suomenlahteen, etelässä itäiseen Gotlannin altaaseen ja Riianlahteen, lännessä läntiseen Gotlannin altaaseen ja pohjoisessa Ahvenanmereen ja Saaristomereen. Luokka:Itämeri
Disaster Movie

Disaster Movie on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Elokuva parodioi muun muassa elokuvia Iron Man, The Incredible Hulk, Lumottu, Hancock, Alvin ja pikkuoravat, Sex and the City – Sinkkuelämää ja Kung Fu Panda. == Vastaanotto == Disaster Movie sai lähestulkoon pelkästään negatiivisia arvosteluja. Rotten Tomatoes -sivuston 100 huonoimman 2000-luvun elokuvan listalla Disaster Movie on sijalla 22. Metacritic antoi elokuvalle vain 15 % sadasta ja The Times-lehti nimesi elokuvan vuoden 2009 huonoimmaksi. Elokuva on ensimmäisenä Internet movie databasen 100 huonoimman elokuvan listalla. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset katastrofielokuvat Luokka:Parodiaelokuvat Luokka:Jason Friedbergin ja Aaron Seltzerin ohjaamat elokuvat
Uuvanakasvit

Uuvanakasvit (Diapensiaceae) on Ericales-lahkoon kuuluva pieni kasviheimo, jossa on vain muutamia sukuja ja niissä muutamia lajeja. Uuvanakasvit ovat viileillä tai kylmillä alueilla kasvavia talvivihantia varpuja, jotka muodostavat patjamaisia kasvustoja. Uuvanakasvien kukissa on kolme suojuslehteä, ja teriö sekä verhiö ovat molemmat viisilehtiset. Uuvanakasveilla on viisi hedettä ja emin sikiäin on kolmilokeroinen. Uuvanakasvien heimon ainut Suomessa luonnonvaraisena kasvava laji on lapinuuvana eli uuvana (Diapensia lapponica). == Suvut == * Berneuxia (vain yksi laji: Berneuxia thibetica) * Diapensia – uuvanat (4–7 lajia) * Galax – peiponkaalit (1–2 lajia) * Pyxidanthera (2–3 lajia) * Sherwoodia (vain yksi laji: Sherwoodia galacifolia) * Shortia (3–9 lajia) (vanhentunut lähde) == Lähteet == * Bo Mossberg, Lennart Stenberg, Maastokasvio, 2007, Tammi, suomeksi toimittanut Seppo Vuokko. * The Plant List: http://www.theplantlist.org/1.1/browse/A/Diapensiaceae/ * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Diapensiaceae * ITIS: Diapensiaceae * Luokka:Kasviheimot
Mähkä

Mähkä eli lettomähkä (Selaginella selaginoides) on mähkäkasvien heimoon kuuluva pienikokoinen kellanvihreä erilaisitiöinen sanikkainen.Retkeilykasvio 1998, s. 40. == Ulkonäkö ja koko == Monivuotinen, sammalmaisen vaikutelman antava mähkä kasvaa 3–10 cm korkeaksi. Itiötähkättömät haarat ovat 2–3 cm pitkiä ja suikertelevat vaakasuorassa maanmyötäisesti. Tähkälliset haarat ovat pystyjä ja 3–10 cm pitkiä. Neljänä rivinä olevat lehdet ovat 1–3 mm pitkiä, kapeanpuikeita, harvaan hammaslaitaisia ja pehmeitä. Itiötähkät ovat yksittäin haarojen kärjissä. Itiölehdet ovat kapeanpuikeita ja kellertäviä. Tähkän alaosassa ovat isoitiöpesäkkeet ja yläosassa pikkuitiöpesäkkeet. Itiöpesäkkeet sijaitsevat lehtihangoissa. Mähkä itiöi Suomessa heinä-syyskuussa. Alkeisvarsikko on kaksikotinen, lehtivihreätön ja hyvin pieni. Se jää osittain tai kokonaan itiön seinän sisään.Oulun kasvit 2005, s. 233. == Levinneisyys == Mähkää tavataan pohjoisen pallonpuoliskon pohjoisosissa ja vuoristoalueilla. Euroopassa sitä kasvaa Britteinsaarten pohjoisosissa, Alpeilla, Karpaateilla, Kaukasuksella, Pyreneillä, Islannissa, suurimmassa osassa Fennoskandiaa sekä Pohjois-Venäjällä. Levinneisyysalue jatkuu laikuttaisena läpi Siperian pohjoisosien Alaskaan sekä Kanadan ja Yhdysvaltojen havumetsävyöhykkeelle. Keski- ja Itä-Euroopasta mähkästä tunnetaan lukuisia fossiililöytöjä.Den virtuella floran: Dvärglummer Viitattu 28.8.2011. Suomessa mähkää kasvaa jokseenkin yleisenä Kainuussa, Pohjois-Pohjanmaalla ja Lapissa. Harvinaisempana sitä tavataan Keski- ja Itä-Suomen pohjoisosissa sekä Ahvenanmaalla. Maan eteläosista laji on monin paikoin hävinnyt, muun muassa Etelä-Karjalasta, Satakunnasta ja Etelä-Hämeestä.Lampinen, R. & Lahti, T. 2011: Kasviatlas 2010: Mähkän levinneisyys Suomessa. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 28.8.2011. == Elinympäristö == Mähkä kasvaa letoilla, lettorämeillä, lettokorvissa, tihkupinnoilla, puronvarsissa, rannoilla sekä rehevillä tunturikankailla ja -niityillä. Joskus lajia tapaa myös niittytöyräillä ja pientareilla. Laji on kalkinsuosija. Suomessa mähkä on monin paikoin hävinnyt soiden kuivattamisen myötä.Ålands flora 2010, s. 88. == Lähteet == * Oulun kasvit. Piimäperältä Pilpasuolle. Toim. Kalleinen, Lassi & Ulvinen, Tauno & Vilpa, Erkki & Väre, Henry. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Norrlinia 11 / Oulun kaupunki, Oulun seudun ympäristövirasto, julkaisu 2/2005. Yliopistopaino, Helsinki 2005. * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Ålands flora. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Toinen laajennettu painos. Ekenäs Tryckeri, Ekenäs 2010. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Mähkän eli lettomähkän levinneisyys Suomessa. * Suomen Lajitietokeskus: Mähkä (lettomähkä) – Selaginella selaginoides *Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Mähkä (Selaginella selaginoides) *ITIS: Selaginella selaginoides Luokka:Mähkäkasvit
Tony Jaa

Tony Jaa (oik. Japanom Yeerum; s. 5. helmikuuta 1976 Surin, Thaimaa) on thaimaalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan toimintaelokuvista Ong-bak (2003) ja The Protector (2005). ==Elokuvaura== ===Sijaisnäyttelijänä=== Tony Jaa aloitti elokuvissa esiintymisen aluksi sijaisnäyttelijänä. Hän työskenteli pitkään ohjaaja ja näyttelijä Panna Rittikrain Muay Thai Stunt -ryhmässä, joka oli erikoistunut tekemään erinäisiä stuntteja elokuviin ja televisiosarjoihin. Jaa oli muun muassa Sammo Hungin sijaisnäyttelijänä energiajuomamainoksessa, jossa hänet vaadittiin tekemään voltin norsun selkään syöksyhampaan kautta. Jaa esiintyi myös Robin Shoun sijasnäyttelijänä elokuvassa Mortal Kombat 2 – hävitys. ===Näyttelijänä=== Jaa teki 1990-luvulla pääosin sivurooleja thaimaalaisissa toimintaelokuvissa. Sittemmin yhdessä ystävänsä Panna Rittikrain kanssa kaksikko kiinnostui tekemään muay boraniin liittyvää elokuvaa. Jaa harjoitteli neljä vuotta kyseistä kamppailulajia, joka on thainyrkkeilyn edeltäjä. Lopulta kaksikko teki lyhyen esittelyvideon, jota he esittelivät elokuvatuottajille. Lopulta tuottaja-ohjaaja Prachya Pinkaew kiinnostui ideasta ja työsti kaksikon kanssa elokuvan Ong-bak (2003). Se oli Tony Jaan ensimmäinen pääosarooli, ja elokuvasti tuli heti menestys Aasiassa. Kaksi vuotta elokuvan julkaisusta Pinkaew ohjasi myös Jaan seuraavan elokuvan The Protector, jossa Jaan esittämä hahmo yrittää saada takaisin varastetun norsunsa. Maaliskuussa 2006 Jaa ilmoitti tekevänsä jatko-osan Ong-bakille nimeltään Ong-bak 2. Elokuva julkaistiin lopulta joulukuussa 2008. Elokuva sai hyvän vastaanoton Thaimaassa ja tuotti sen vuoden elokuvista eniten ja oli myös tuottavampi kuin Jaan edellinen elokuva The Protector.VarietyAsiaOnline VarietyAsiaOnline Viitattu 19.1.2014 Jaa teki elokuvien välissä cameo-roolit elokuvissa The Bodyguard ja The Bodyguard 2. Lopulta 2010 julkaistiin Ong-bak- elokuvasarjan kolmas osa Ong-bak 3. Thaimaassa elokuva oli yksi tuottavimmista elokuvista kyseisenä vuotena. Se ei kuitenkaan loppujen lopuksi ollut taloudellinen menestys edelliseen osaan verrattuna. Elokuva sai myös pääosin länsimaissa negatiivisia arvioita. Kriitikoiden mielestä elokuva keskittyi liikaa buddhalaiseen filosofiaan toiminnan sijaan. Myöskään elokuvan käsikirjoitus ei ollut paras mahdollinen.Variety Reviews - Ong Bak 3 Variety Viitattu 19.1.2014 Muutama viikko Ong-bak 3:n ensi-illan jälkeen 28. toukokuuta 2010 Tony Jaan kerrottiin ryhtyneen buddhalaiseksi munkiksi Surinin temppeliin Thaimaassa. Hän kuitenkin jätti temppelin muutaman vuoden jälkeen ja palasi takaisin näyttelemisen pariin. Lokakuussa 2013 julkaistiin The Protector 2, jossa Jaan roolihahmo jatkoi norsunsa pelastamista. Ennen elokuvan ensi-iltaa ilmoitettiin myös Jaan osallistumisesta elokuvan Fast & Furious 7 kuvauksiin.ONG BAK'S TONY JAA JOINS FAST AND FURIOUS 7 ING 24.8.2013 Viitattu 19.1.2014 === Yksityiselämä === Tony Jaa meni naimisiin pitkäaikaisen tyttöystävänsä Piyarat Chotiwattananontin kanssa 3.5.2012. Pariskunnalla on kaksi tytärtä. == Lähteet == Luokka:Thaimaalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Artur Lõoke ja Herman Treial

Artur Lõoke () ja kapteeni Herman Konstantininpoika Treial () olivat kaksi neuvostovirolaista loikkaria, jotka ylittivät Suomen ja Neuvostoliiton rajan Ilomantsissa 28. heinäkuuta 1949 ja pyysivät Suomesta poliittista turvapaikkaa. Lõoke palautettiin Neuvostoliittoon ja tuomittiin myöhemmin kuolemaan. Treial kuoli Helsingin lääninvankilan vankisairaalassa rajalla sattuneen ammuskelun seurauksena saamiinsa vammoihin, keuhkokuumeeseen (”molemminpuolinen keuhkopussin tulehdus, johon liittyi tuberkuloottisia oireita”) ja suolistosairauteen. Tapaus sai maailmanlaajuista huomiota ja aiheutti vaikeuksia Suomen hallitukselle. == Herman Konstantininpoika Treial == Treial oli armeijan kapteeni ja oli toiminut ennen kadettikouluun menoaan kansakoulunopettajana. Treial on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaan vanhalle alueelle kortteliin 26.Supo arhiiv 1949 uurijaile kasutatav Siunaus pidettiin Hietaniemen krematorion kappelissa. == Treialin vapauttamisyritys == Tom Östlingin tapahtumista tekemässä televisiodokumentissa Loikkari haastatellaan silloista sairaanhoitajaopiskelijaa Sirppa-Leena Elorantaa (o.s. Laurio), joka oli Treialin hoitaja ja auttoi tätä paossa Helsingin yleisen sairaalan sisätautien osastolta Unioninkatu 38:sta ja sai itsekin neljän kuukauden vankeustuomion. Vapauttamisyritykseen osallistuivat myös filmimies Leo Hildén ja mainostoimistoyrittäjä Jaakko Ketola sekä Treialia kotonaan Tarkk’ampujankadulla piilotellut ranskalainen leskirouva Marguerite Tuderus. Vapauttamisyrityksen johdosta pidätettiin myös kolme muuta henkilöä. Leskirouva Tuderus vapautui syytteistä muiden avustajien saadessa neljästä kymmeneen kuukautta vankeutta. Hovioikeus muutti rangaistukset myöhemmin ehdollisiksi.Juha Heinisuo, Loikkari, Tv-maailma, 38/2011 sivu 17 Sirppa-Leena Eloranta sai vapauttamisyrityksestä vuosikymmeniä myöhemmin kunniamerkin kiitokseksi Viron kansalta. Kunniamerkin luovutti hänelle Viron presidentti Lennart Meri Viron itsenäisyyspäivän vastaanotollaan. Myös toinen vapauttamisyritykseen osallistunut hoitaja sai samalla kertaa kunniamerkin. Tuuli Reijonen kirjoitti Treialin pakoyrityksestä romaanin Kenen on syy?, jonka pohjalta Veikko Itkonen ohjasi vuonna 1962 dramatisoidun elokuvan Vaarallista vapautta.Vaarallista vapautta – Suomalaisen elokuvan festivaali 2004 == Lähteet == * * * * President Kekkonen insisted on sending back Soviet defectors * Finland repatriated Soviet defectors * * === Viitteet === == Kirjallisuutta == * (Julkaistu viroksi Läbi Soome kadalipu. Inimeste väljaandmised Nõukogude Liidule 1944–1981 ja venäjäksi Poŝady ne budet : peredača voennoplennyh i bežencev iz Finlândii v SSSR, 1944-1981 Tiedot Fennicassa) * * (Julkaistu viroksi: Kes on süüdi? Tiedot Fennicassa) ;Lehtiartikkeli * * Luokka:Virolaiset henkilöt Luokka:Neuvostoliittolaiset henkilöt Luokka:Artikkelit useasta henkilöstä
Jokiharjasluikka

Jokiharjasluikka, aikaisemmin kellusluikka, (Isolepis fluitans) on mätästävä ja hento vedessä kasvava kasvilaji. Sen lehdet ovat hyvin ohuita, rihmamaisia ja usein kelluvia. Lajin vanha tieteellinen nimi on Scirpus fluitans. == Levinneisyys == Jokiharjasluikka kasvaa Pohjoismaissa melko harvinaisena Tanskassa, Etelä-Ruotsissa ja Etelä-Norjassa. Sitä ei tavata Suomessa. Euroopassa jokiharjasluikka esiintyy länsi- ja eteläosassa.The Euro+Med PlantBase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. (levinneisyyskartta) Viitattu 23.6.2017. == Lähteet == * Arto Kurtto, Leena Helyranta: Otavan värikasvio, 2005, Otava, uudistettu laitos === Viitteet === Luokka:Sarakasvit
Kiehkurakielo

Kiehkurakielo (Polygonatum verticillatum) on parsakasvien (aiemmin ruskuskasvien) heimoon ja torvikielojen sukuun kuuluva kasvilaji. Kiehkurakielo on kooltaan suurehko ja se kasvaa lehdoissa. Lehdet ovat kapeita, suippoja, silposuonisia ja ne ovat asettuneet säteittäisesti. Kukat ovat vihertävänvalkoisia ja ne ovat kiinni lehtihangoissa yleensä pareittain. Kiehkurakielon hedelmä on punainen, myrkyllinen marja. Suomessa kiehkurakieloa kasvaa vain koristekasvina. == Lähteet == * Arto Kurtto, Leena Helyranta, Otavan värikasvio, 2005, Otava, uudistettu laitos Luokka:Torvikielot
Kartiokalkkikämmekkä

Kartiokalkkikämmekkä eli pyramidikämmekkä eli kartiosaalepjuuri (Anacamptis pyramidalis) on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Se on noin 15–45 senttimetriä korkea ja sen lehdet ovat suikeita ja kouruisia. Kartiokalkkikämmekän kukinto on tiheä, tyvestä puolipallomainen ja latvasta kartiomainen. Kukat ovat ruusun- tai purppuranpunaisia ja kasvi kukkii maaliskuusta kesäkuuhun. Kartiokalkkikämmekkä kasvaa Pohjois-Afrikassa, Länsi- Aasiassa sekä Keski- ja Etelä-Euroopassa, mutta sitä ei tavata Suomessa. == Lähteet == * Arto Kurtto & Leena Helyranta, Otavan värikasvio, 2005, Otava, uudistettu laitos * Plants of a Future Database === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Anacamptis pyramidalis * ZipcodeZoo: Anacamptis pyramidalis Luokka:Kalkkikämmekät
Seututie 807

Seututie 807 on Siikalatvan Rantsilan taajamasta Paavolan, Ruukin ja Revonlahden taajamien kautta Siikajoenkylään johtava seututie. Tie erkanee Rantsilassa valtatieltä 4 ja risteää Paavolassa kantatien 86 ja Revonlahdella valtatien 8 kanssa. Tie päättyy Siikajoenkylässä seututien 813 risteykseen. Tien pituus on 62 kilometriä. Revonlahden ja Siikajoenkylän välinen osuus on sorapintainen, mutta muutoin tie on päällystetty. Joulukuussa 2022 Revonlahden ja Siikajoenkylän välinen sorapintainen osuus valittiin Iltalehden järjestämässä valokuvakilpailussa Suomen surkeimmaksi kylätieksi. == Lähteet == Luokka:Rantsila Luokka:Siikajoen liikenne Luokka:Siikalatvan liikenne 807
Same Day, Different Shit

Same Day, Different Shit on rap-artisti Kuruptin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 20. kesäkuuta 2006. Hän julkaisi sen nimellä Young Gotti, joka on Tupac Shakurin hänelle antama lempinimi. Kurupt lähti Death Row Recordsista johtuen hänen edellisen albuminsa Against tha Grainin huonosta myynnistä ja arvosteluista. Hän liittyi Daz Dillingerin D.P.G. Recordziin vuoden 2005 joulukuussa. Albumi sijoittui sijalle 59. Billboardin Top R&B;/Hip-Hop -albumilistalla. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Rapreviews: 8/10Rapreviews: Album review Viitattu 5.1.2019 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Kuruptin albumit
Lumileinikki

Lumileinikki (Ranunculus nivalis) on pienikokoinen, leinikkikasvien heimoon kuuluva arktinen kasvilaji. Muiden leinikkien tavoin lumileinikki on myrkyllinen laji. == Ulkonäkö ja koko == Monivuotinen lumileinikki kasvaa 2–15 cm korkeaksi, joskin hedelmävaiheessa kasvi voi kasvaa jopa 25 cm korkeaksi. Varsi on pysty, haaraton ja yläosastaan ruskeakarvainen. Aluslehdet ovat pitkäruotisia. Lehtien lapa on tavallisesti 1–3 cm leveä, kolmijakoinen ja tavallisesti herttatyvinen. Lehtilavan keskiliuska on ehyt ja sivuliuskat 2–3-halkoisia. Varsilehdet ovat ruodittomia, ja niiden lehtien lavan liuskat ovat kapeanpuikeita tai lähes soikeita. Keltaisia kukkia on vain yksi ja niissä on kaksi kehäkiehkuraa. Sekä teriö että verhiö ovat viisilehtisiä. Pitkään säilyvät verholehdet ovat n. 5 mm pitkiä ja tiheään ruosteenruskeakarvaisia. Tummankeltaiset terälehdet ovat 7–12 mm pitkiä ja mesikuopallisia. Kukkapohjus on kalju, tai sen kärjessä on muutamia ruskeita karvoja. Suomessa lumileinikki kukkii heinä-elokuussa. Hedelmistössä on noin 1,5–2 mm pituisia pähkylöitä, joissa on jokseenkin suora, pähkylän pituinen ota. Lumileinikki muistuttaa suuresti Suomessa hyvin harvinaista rikkileinikkiä (Ranunculus sulphureus). == Levinneisyys == Lumileinikki on arktinen laji, jonka levinneisyysalue on varsin rajoittunut pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopassa sitä kasvaa ainoastaan Norjan ja Ruotsin vuoristoalueilla, Huippuvuorilla sekä paikoitellen Pohjois-Venäjän arktisilla alueilla. Levinneisyysalue jatkuu Venäjällä Aasian puolelle ja ulottuu Pohjois-Siperian läpi Tyynellemerelle. Pohjois-Amerikan puolella lajia kasvaa Alaskassa ja Pohjois-Kanadassa. Lumileinikki on tavanomainen laji myös Grönlannissa. Suomessa lumileinikki on harvinainen pohjoisen Lapin kasvi. Sitä tavataan ainoastaan Enontekiöllä ja Utsjoella. Runsaimmillaan laji on Kilpisjärven alueen suurtuntureilla.Lampinen, R. & Lahti, T. 2017: Kasviatlas 2016. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki. Viitattu 12.12.2017. == Elinympäristö == Lumileinikin kasvuympäristöä Suomessa ovat tunturikosteikot. Sitä tavataan paljakkavyöhykkeen lumenviipymäpaikoilla, kosteissa niittypainanteissa, pajuviidoissa ja rannoilla. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * *Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Lumileinikki (Ranunculus nivalis) *LuontoPortti: Lumileinikki (Ranunculus nivalis) *Den virtuella floran: Fjällsmörblomma (Ranunculus nivalis) *ITIS: Ranunculus nivalis *United States Department of Agriculture (USDA): Ranunculus nivalis *Flora of North America Luokka:Leinikit Luokka:Myrkylliset kasvit
Seututie 843

Seututie 843 on Kuusamon Aholasta Suomussalmen Palovaaraan kulkeva seututie. Tien linjausta on muutettu, ja useissa kartoissa näkyvän vanhan linjauksen mukaan se meni Kuusamon Poussusta Murtovaaran, Hossan ja Juntusrannan kautta Suomussalmen Palovaaraan. Tie erkani valtatieltä 5 ja päättyy Palovaarassa seututien 912 risteykseen. Uusi linjaus lähtee valtatieltä 5 Aholan kohdalta ja yhtyy vanhaan linjaukseen Murtovaarassa. Poussusta Murtovaaraan ollut osuus on saanut uuden numeron 8430. ==Lähteet== Luokka:Kuusamon liikenne Luokka:Suomussalmen liikenne 843
Peltopillike

Peltopillike (Galeopsis bifida) on huulikukkaiskasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Peltopillike muistuttaa karheapillikettä (Galeopsis tetrahit), mutta sen kukat ovat kellanvalkoisia tai vaaleanpunaisia. Kukan teriön alahuulen keskiliuska on pitkähkö ja lovikärkinen. Peltopilliketta kasvaa Pohjois- ja Keski-Euroopassa sekä Pohjois-Aasiassa. Suomessa se on yleinen, alkuperäislajina tai muinaistulokkaana Oulun läänissä ja sen eteläpuolella sekä Perä-Pohjanmaan eliömaakunassa ja vakiintuneena uustulokkaana pohjoisimmassa Suomessa. == Lähteet == *Arto Kurtto, Leena Helyranta, Otavan värikasvio, 2005, Otava, uudistettu laitos, sivu 208. *Plants of a Future Database == Aiheesta muualla == *Suomen Lajitietokeskus: Peltopillike (Galeopsis bifida) *Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Peltopillike (Galeopsis bifida) *Luontoportti: Peltopillike (Galeopsis bifida) *Pohjolan kasvien pauloissa: Galeopsis bifida – peltopillike *ITIS: Galeopsis bifida *United States Department of Agriculture (USDA): Galeopsis bifida *Flora of North America: Galeopsis bifida Luokka:Pillikkeet
Dasjat

Dasjat olivat muinaisintialaisen eepoksen Rigvedan mukaan arjalaisten vihollisia. Monesti dasjat liitetään varhaiseen Induskulttuuriin, mutta nyttemmin esimerkiksi suomalainen indologi Parpola väittää dasjojen olleen indoiranilaisten iranilainen haara, joka asutti muun muassa BMAC-kulttuurin aluetta Etelä-Turkmenistanissa ennen arjalaisten hyökkäystä sinne. Kuvaan sopii se, että Etelä-Turkmenistanista on löydetty monin sisäkkäisin muurein varustettuja linnoituksia, jollaisia kuvataan Rigvedassa dasjoilla olleen. Myös Kaspianmeren itäpuoliseen alueeseen on myöhemmin viitattu äänteellisesti sanaa dasja, dasa muistuttavilla nimillä Dahistun jne. Luokka: Intian historia
Pikkulaukku

Pikkulaukku (Rhinanthus minor) on näivekasvien heimoon kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Pikkulaukku on muiden laukkujen tapaan puoliloinen, sillä se imee ravintoa muiden kasvien juurista. == Ulkonäkö == Pikkulaukun lehtien muoto vaihtelee kapeanpuikeista kapeansoikeisiin. Lisäksi ne ovat hammaslaitaisia. Kukat sijaitsevat varsien latvoissa ja ovat kiinni lehtihangoissa. Kukat ovat väriltään tummankeltaisia, mutta teriön ylähuulen hampaat ovat sinipunaisia. Kukkien tukilehdet ja verhiöt ovat yleensä tumman- tai ruskeanvihreitä. Kukan teriö on 13–15 mm pitkä ja ylähuuli on alahuulta pidempi, sivuilta litistynyt ja suoratorvinen. Verhiö on pullea ja myös sivuilta litistynyt. Pikkulaukku kukkii Suomessa kesä-syyskuussa. Pikkulaukun erottaa isolaukusta (Rhinanthus angustifolius) mm. erilaisten kukkien avulla. == Esiintyminen Suomessa == Suomessa pikkulaukulla on kolme alalajia, kesäpikkulaukku (Rhinanthus minor ssp. minor), syyspikkulaukku (Rhinanthus minor ssp. stenophyllus) ja lapinpikkulaukku eli lapinlaukku (Rhinanthus minor ssp. groenlandicus). Lapinlaukku luokitellaan monissa teoksissa omaksi lajikseen. Pikkulaukku kasvaa Suomessa yleisenä ja alkuperäisenä tai muinaistulokkaana koko maan alueella. == Lähteet == Arto Kurtto, Leena Helyranta, Otavan värikasvio, 2005, Otava, uudistettu laitos, sivu 218. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Pikkulaukku (Rhinanthus minor) * Luontoportti: Pikkulaukku (Rhinanthus minor) Luokka:Laukut (kasvit)
Lahnanruohokasvit

Lahnanruohokasvit (Isoëtaceae) on sanikkaisiin kuuluva kasviheimo, johon kuuluu erilaisia vesikasveja. Lajeja on yhteensä 125 ja ne jaetaan yhteen tai kahteen elossa olevaan sukuun.Isoetaceae Australian National Botanic Gardens Lahnanruohokasvit aina- tai kausivihantia maa- tai vesikasveja. Varret ovat puutuvia ja niitä peittää kaarnamainen kerros, josta kehittyy usein itusilmuja. Lehdet siajitsevat kierteisesti, ovat neulasmaisia, rihmamaisia, litteitä tai liereitä ja muodostavat sutimaisen ruusukkeen. Lehden johtojännettä ympäröi neljä ilmakanavaa. Lehdet ovat kielekkeellisiä, kielekkeet kiinnittyvät itiöpesäkkeen yläpuolelle. Avautumismekanismia vailla olevat tiöpesäkkeet ovat enemmän tai vähemmän pallomaisia ja sijaitsevat lehden tyvien yläpuolella. Itiöt ovat joko iso- tai pikkuitiöitä, ja ne kehittyvät tavallisesti eri pesäkkeissä. Isoitiöissä on kolmihaarainen ituaukko ja niiden pinta on eri tavoin kuviollinen. Pikkuitiöiden ituaukko on yksinkertainen. Munasoluja sisältävä alkeisvarsikko eli naarasgametofyytti kehittyy isoitiön sisään, josta se vapautuu ottamaan vastaan pikkuitiöiden tuottamia siittiöitä. Pikkuitiö ei idä alkeisvarsikoksi.Christenhusz, Maarten J.M., Fay, M. F. & Chase, M. W. 2017: Plants of the World. An illustrated encyclopedia of vascular plants. - 792s - Kew Publishing, Royal Botanic Gardens, Kew. ISBN 978 1 84246 634 6 == Levinneisyys == Lahnanruohokasveja tavataan globaalisti eri puolilla maapalloa. Tavallisimmin niitä esiintyy niukkaravinteisissa järvissä, joissa ja tilapäisissä lammikoissa. Osa lajeista kasvaa maalla kosteissa vuoristo-olosuhteissa. Suomessa kasvavia lahnanruohokasvien heimoon ja lahnanruohojen sukuun kuuluvia kasvilajeja on vain kaksi: tummalahnanruoho (Isoëtes lacustris) ja vaalealahnanruoho (Isoëtes echinospora). Tummalahnanruoho on yleinen koko Suomessa ja vaalealahnanruoho kasvaa paikoitellen koko Suomessa. == Evoluutio == Heimon ainoa suku (lahnanruohot, Isoêtes) muodostaa kaksi kehityslinjaa, kladia. Alasuku Stylites käsittää kaksi Etelä-Amerikan Andeilla maalla kasvavaa lajia. Toisen kladin useimmat lajit ovat vesikasveja, mutta monet niistä kasvavat ajoittain kuivuvissa vesissä; kuivan kauden yli ne selviävät lepoversoina. Lahnanruohofossiileja on löytynyt triaskaudelta, ja useat niistä ovat itiöfossiileja. Nykyisiä lajeja tunnetaan noin 140. == Käyttö == Eräät linnut, kalat ja nisäkkäät, muun muassa siat, käyttävät ravinnokseen lahnanruohoja. Ihminen ei kuitenkaan ole kelpuuttanut niitä ruokavalioonsa niiden kehnon maun vuoksi, vaikka ne ovatkin ravinteikkaita sisältämiensä öljyjen ja tärkkelyksen vuoksi, eivätkä ole myrkyllisiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ITIS: Isoetaceae * Luokka:Kasviheimot
Virpapaju

Virpapaju (Salix aurita) on pajukasvien heimoon kuuluva Euroopassa tavattava kasvilaji. == Ulkonäkö ja koko == Virpapaju on harittava- ja harvahaarainen pensas, joka kasvaa noin 50–250 cm korkeaksi. Sen haarat ovat hoikahkoja, ruskeanharmaita tai punaruskeita ja kaljuja. Vanhoissa haaroissa on kuoren alla selviä harjuja. Vuosikasvaimet ovat hoikkia, harvaan lyhytkarvaisia tai kaljuja. Lehtisilmut ovat 2–3 mm pitkiä, kaljuja tai karvaisia. Korvakkeet ovat isoja, munuaismaisia ja sahalaitaisia. Lehtilapa on 2,5–5 cm pitkä ja muodoltaan vastapuikea, vinokärkinen, lyhytsuippuinen tai tylppä, poimureunainen ja matalanyhäinen tai ehytlaitainen. Lehti on päältä himmeän tummanvihreä, kurttupintainen ja harvakarvainen, alta vaaleanvihreä ja tiheäkarvainen ja selvästi korkosuoninen. Virpapaju kukkii ennen lehtien puhkeamista touko-kesäkuussa. Norkkoperät ovat lyhyitä ja pienilehtisiä.Retkeilykasvio 1998, s. 202. Virpapaju voi risteytyä useiden pajulajien kanssa. Suomesta tunnetaan risteymiä pohjanpajun (S. lapponum), tuhkapajun (S. cinerea), raidan (S. caprea), juolukkapajun (S. myrtilloides) ja hanhenpajun (S. repens ssp. repens) kanssa. == Levinneisyys == Virpapajua kasvaa lähes koko Euroopassa aivan mantereen eteläisimpiä, itäisimpiä ja pohjoisimpia osia lukuun ottamatta.Den virtuella floran: Bindvide Viitattu 25.11.2009. Suomessa virpapaju kasvaa paikoitellen hyvin yleisenä koko maassa aina Rovaniemen korkeudelle saakka. Pohjoisempana lajista on vain yksittäisiä havaintoja.Lampinen, R. & Lahti, T. 2009: Kasviatlas 2008. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki.Kasviatlas 2008: Virpapajun levinneisyys Suomessa Viitattu 25.11.2009. == Elinympäristö == Virpapaju kasvaa kosteilla paikoilla, esimerkiksi soiden korpimaisilla reunamilla, kalliosoistumissa, märillä niityillä ja rannoilla. == Käyttö == Virpapajun nuoria oksia on ainakin Ruotsissa käytetty ennen muun muassa korien ja vanteiden raaka-aineena. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Virpapaju (Salix aurita) * Luontoportti: Virpapaju (Salix aurita) * Valokki - Nettikasvio: Virpapaju (Salix aurita) * ITIS: Salix aurita Luokka:Pajut
Adventiivinen alkionkehitys

Adventiivinen alkionkehitys eli adventiiviembryonia on toinen agamospermian sukupolvenvuorottelun esiintymisen mukaan jaetuista osa-alueista. Tällaista alkionkehitystä esiintyy suurella osalla tropiikin kasveista. == Lähteet == http://www.joensuu.fi/biologia/mh/seed2001.pdf Luokka:Biologia
Leith Stevens

Leith Stevens (13. syyskuuta 1909 Mount Moriah, Missouri - 23\. heinäkuuta 1970 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvasäveltäjä, joka sävelsi myös paljon musiikkia radio-ohjelmiin. Tunnetuimpia radiosarjoja, joissa hänen sävellyksiään on kuultu ovat 1956-1957 esitetty antologiasarja The CBS Radio Workshop ja Big Town, jonka pääroolissa esiintyi Edward G. Robinson. Elokuvista tunnetuimpiin kuuluvat Hurjapäät ja Maailmojen sota. Stevens kuoli sydänkohtaukseen saatuaan hetkeä aikaisemmin kuulla vaimonsa kuolleen auto-onnettomuudessa. ==Lähteet== *spaceagepop.com: Leith Stevens ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Ranskalainen punnerrus

thumb|350px|Ranskalainen punnerrus käsipainoilla. Kuvassa alku- ja loppuasento. Ranskalainen punnerrus on lihaskuntoharjoite, jolla harjoitetaan ojentajalihaksia. Se harjoittaa ojentajia kyynärpäästä leveään selkälihakseen asti. ==Suoritus== 1\. Makaa vaakatasossa olevalla penkillä jalat maassa ja pää vain hieman penkin reunan yli. 2\. Ota käsipainot tai levytanko myötäotteella (kämmenet pois päin vartalosta) ja pidä sitä suorilla käsillä. Kaiken painon pitäisi olla ojentajilla. 3\. Koukista käsiä kyynärpäistä tuomalla tanko lähelle otsaa. Kyynärpäiden ei ole syytä liikkua mihinkään suuntaan koukistuksesta huolimatta. 4\. Pidä kyynärpäät samassa asennossa, älä anna niiden levitä ulospäin. 5\. Suorista kädet takaisin ylös. Kädet on syytä ojentaa aivan suoriksi, jotta ojentajalihas supistuu täysin. Ei ole käytännön merkitystä tehdäänkö ranskalainen punnerrus suoralla tangolla vai mutkatangolla. Mutkatanko voi rasittaa suoraa tankoa vähemmän ranteiden sekä kyynärpäiden niveliä. Toisaalta suora tanko voi saada aikaan paremman lihastuntuman, ja se voi hyödyttää, kun harjoitetaan suurempia punnerrusliikkeitä. ==Muunnokset== Liikkeen voi tehdä myös käsipainoilla. ===Ranskalainen punnerrus seisten=== Tässä muunnelmassa liike tehdään seisten tai istuen selkänojattomalla istuimella. Liike tehdään samalla tavalla kuten selinmakuullakin, mutta tankoa pidetään pään yläpuolella kasvojen sijasta. == Lähteet == Luokka:Lihaskuntoharjoitteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Utnapištim

Utnapištim on muinaismesopotamialaisen sumerilais-babylonialaisen Gilgameš- eepoksen sankari, joka selvisi vedenpaisumuksesta samalla tavoin kuin Raamatun Nooa. Jumalat, ankara myrskyn jumala Enlil etunenässä, päättivät hävittää ihmiset heidän pahuutensa tähden. Hyvä jumala Enki paljasti suunnitelman Utnapištimille, jonka tuli rakentaa valtava arkki ja pelastaa siihen maan eläimet, kasvit ja itsensä perheineen. Utnapištim tekikin niin ja pelastui seitsemän päivää kestävältä myrskyltä ja tulvalta. Näin Utnapištimista tuli jumala. Kertomuksella on monia yhtymäkohtia Vanhan testamentin vedenpaisumuskertomukseen (), muun muassa arkin valtava koko. Utnapištim esiintyy Gilgameš-eepoksen 11. taulussa. Legendassa jumalat päättivät hävittää koko ihmiskunnan sen syntien tähden. Syntejä ei tarkemmin eritellä, mutta Atrahasis-legendan mukaan ihmiset olivat lisääntyessään käyneet niin meluisiksi, että se häiritsi Enlilin unta.Salonen 1980, s. 164 Enki varoitti tulvasta ja kehotti Utnapištimia rakentamaan valtavan arkin pelastaakseen itsensä, sillä ylempien jumalten käskyä ei voinut peruuttaa. Utnapištim teettikin arkin. Etelästä tuli pahalta näyttävän sään ja sanansaattajien jälkeenGilgamesh: Kertomus ikuisen elämän etsimisestä, s. 164 musta pilvi ja valtava myrsky, joka pyyhkäisi tulvana maan yli. Avara maa särkyi kuin saviruukku ja oli pimeää. Veli ei nähnyt veljeään, ihmisiä ei tunnettu taivaassa lainkaan. Hukkuneet ihmiset täyttivät meren kuin kalanpoikueet. Jumalat, muun muassa Ištar, kauhistuivat aikaansaamaansa vedenpaisumusta. Kun tulva oli kestänyt aikansa, vesi laski ja arkki laskeutui Nisirin vuorelle. Maa oli muuttunut saveksi.Gilgamesh: Kertomus ikuisen elämän etsimisestä, sivu 167 Utnapištim lähetti kaksi lintua tutkiakseen, onko vesi laskenut maan pinnalta. Korppi ei enää palannut. == Ziusudra == Gilgameš-eepoksen Utnapištim vastaa teoksen "Eridu Genesis"http://www.livius.org/fa-fn/flood/flood2-t.html The great Flood: the Eridu Genesis Šuruppakissa asunutta Ziusudraa. Zi-ud-sura tarkoittaa 'hän näki elämän'.http://faculty.gvsu.edu/websterm/SumerianMyth.htm Sumerian Myth Se kirjoitetaan länsimaisissa lähteissä tavallisesti Ziusudra, Zuisudra tai Ziudsura jne. Hän näki Enko-jumalan, joka varoitti tulevasta tulvasta ja kertoi, ettei Anin ja Enlilin käskyä voinut peruuttaa. Arkin rakentamisesta mahdollisesti kertonut osio on kadonnut tästä tekstistä. Kauhea myrsky ja tulva raivosi maassa seitsemän päivää ja seitsemän yötä, kunnes Aurinko tuli näkyviin ja valaisi maan ja taivaan. Ziusudra teurasti härän ja uhrasi lampaita. Kertomus muistuttaa babylonialaista Atrahasis-eepoksen tulvatarinaa. == Lähteet == Luokka:Kirjallisuuden henkilöhahmot Luokka:Mesopotamialaisen mytologian sankarit
David Rapoport

David Rapoport (1883 Ukraina – 1943 Auschwitzin keskitysleiri, Puola) oli juutalaisaktivisti, joka pelasti juutalaisia Saksan miehityksen aikana Ranskassa. Ukrainalaissyntyinen Rapoport oli nuoruudessaan sionisti-aktivisti. Rapaport perusti maanalaisen hyväntekeväisyysorganisaation nimeltä Comité de la Rue Amelot 15. kesäkuuta 1940 Pariisiin heti, kun kaupunki oli antautunut saksalaisille miehittäjille. Sen julkikuvana toimi lääkehuolto-organisaatio La mère et l’enfant (”Äiti ja lapsi”). Järjestö toimi julkikuvana Rapaportin vastarintatoiminnalle, jonka tarkoitus oli pelastaa mahdollisimman monia juutalaisia. Nimensä maanalainen järjestö sai osoitteestaan 36 Rue Amelot.Guide to the YIVO Archives s. 238 Natsien vainojen kiristyessä Rapaport menetti nopeasti omat rahansa, mutta onnistui keräämään ajoittain lahjoituksia Äiti ja lapsi-yhdistyksen avulla. Kun Rapaport sai tiedon natsien perustamien keskitysleirien vaikeista oloista hänen organisaationsa alkoi tukemaan myös leirien vankeja muun muassa vaate-, ruoka- ja lääkepaketeilla. Hän onnistui myös saamaan vakavasti sairaita leirivankeja vapaaksi ja hoitoon. Tammikuussa 1942 Rue Amelotin organisaatio jakoi noin 40 000 annosta ruokaa sen soppakeittiöistä ja kuljetti 2 000 avustuspakettia vangeille Drancyn, Pithiviersin, Beaune-la-Rolanden, Poitiersin ja Montsin keskitysleireille. Se oli jakanut yli 1 000 vaatekappaletta ja tarjonnut 900 lääkärillä käyntiä. Lisäksi organisaatio rahoitti pakolaislasten orpokotia ja lakiasiaintoimistoa. Rapaport oli myös alkanut jo salaisesti sijoittamaan juutalaislapsia kristittyjen perheisiin. SS-Obersturmführer Theodor Dannecker johti Gestapon juutalaisasioiden toimistoa Ranskassa. Tammikuussa 1942 pidetyn Wannseen konferenssin jälkeen Dannecker yhdessä muiden natsivirkailijoiden kanssa alkoi kiihdyttämään lopullista ratkaisua, juutalaisten täydellistä tuhoamista. Rapaportin järjestö vei lähetyksiä Ranskaan sijoitetuille keskitysleireille vielä kesän 1942 jälkeen, kun natsit olivat kieltäneet vierailut leireillä varsinkin juutalaisilta. Tällöin Rapaport käytti avustusten kuljettamiseen Ranskan Punaista Ristiä. Vuoteen 1943 mennessä Rapaportin järjestö oli sijoittanut noin tuhat juutalaislasta turvaan kristittyihin perheisiin ja auttanut kymmeniä tuhansia. Natsien toiminta kuitenkin koveni. Järjestön johtohenkilöitä oli pidätetty ja paine vaikeutti yhteistoimintaa muiden järjestöjen kanssa. Rapaport ja hänen vaimonsa pidätettiin 1. kesäkuuta 1943. Heidät vietiin Auschwitzin keskitysleirille, jossa he molemmat kuolivat. Vaikka osa Rapoportin järjestön keittiöistä suljettiin pidättämisen yhteydessä, jäljelle jääneet jakoivat kymmeniä tuhansia ruoka-annoksia kuukausittain hätää kärsiville lähes miehityksen päättymiseen asti.Poznanski, Bracher s. 337 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Ukrainalaiset henkilöt Luokka:Holokaustissa kuolleet Luokka:Toisen maailmansodan vastarintaliikkeiden henkilöt Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Lia Sargent

Lia Sargent (s. Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja ääniohjaaja, joka tunnetaan parhaiten englanniksi dubattujen animesarjojen ja elokuvien parista. Hänen isänsä on elokuvaohjaaja Joseph Sargent ja äiti Carolyn Nelson näyttelijä. __notoc__ ==Elämäkerta== Sargent halusi nuorena tulla teatterinäyttelijäksi, mutta heikon äänen vuoksi unelman toteuttaminen pitkittyi. Hän alkoi käydä laulu- ja äänitunneilla saadakseen ääneensä lisää vahvuutta. Opiskellessaan Los Angeles Valley collegessa radiotoimittajaksi Sargent sai tietää eräällä äänikurssilla, että ulkomaalaisten elokuvien englanniksi dubbaamista voisi tehdä työkseen. Hän huomasi myöhemmin kykenevänsä kuulostamaan hyvin samanlaiselta usean naisnäyttelijän kohdalla eräässä kiinalaissa elokuvassa ja koe-esiintyi tutun kautta elokuvan dubbaamiseen. Sargent opiskeli myös pantomiimia Kanadassa. ===Ääninäyttelijänä=== Sargent pääsi kokeilemaan ensimmäisen kerran ääninäyttelemistä 14-vuotiaana, kun hänen isänsä asetti tyttärensä dubbaamaan elokuvaansa erään irlantilaistytön huonolta kuulostaneet repliikit. Sargent ei kuitenkaan innostunut ääninäyttelemistä vaan halusi tulla näyttelijäksi. Myöhemmin opiskellessaan collegessa radiotoimittajaksi hänen opettajansa kehottivat Sargentia koe-esiintymään erääseen kiinalaiseen toimintaelokuvan dubbaamiseen. Tämän myötä Sargent pääsi tekemään työkseen ääninäyttelemistä useimmiten dubbaamisen, sekä useiden videopelien parissa. Hänen dubbaus listaansa kuuluvat muun muassa Brave Fencer Musashi, Street Fighter Alpha: The Animation, Cowboy Bebop, .hack, The Big O, Kidō senshi Gundam ja Kyborgi 009. Sargent esiintyi myös televisiossa vuosina 1985–1991 tehden useimmiten cameorooleja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lia Sargent CrystalAcidsissa Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Ääniohjaajat Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1957 syntyneet
Kukkakaalikorvat

Kukkakaalikorvat eli korvahematooma on termi kamppailu-urheilussa syntyneille hoitamattomien verenpurkaumien rustottamille korville. Korvahematooma syntyy korvaan osuneen iskun seurauksena, jolloin korvalehteen tulee verenvuoto ihon ja ruston väliin. Hematoomaa pyritään hoitamaan punktoimalla verenvuoto neulalla. Verenpurkaumia voi ehkäistä kamppailu-urheiluun suunnitelluilla korvasuojuksilla. == Lähteet == * Kaupunkilehti Vartti: Korvistaan painija tunnetaan Luokka:Traumat Luokka:Kamppailulajit