Vallankumous

Vallankumous on poliittisena käsitteenä syvällinen mullistus, dramaattinen vallansiirto, jossa yhteiskunta syrjäyttää hallituksensa ja instituutionsa. Vallankumouksiin liittyy usein mielenosoituksia, väkivaltaa ja jopa vallanpitäjien teloituksia. Vallankumouksen seurauksena entinen hallintatapa ja elämäntapa korvautuvat uusilla, ja omaisuus ja työ jaetaan uudelleen. Vallankumouksen taustalla on usein tarve päästä eroon itsevaltiaasta tai korruptoituneesta hallinnosta.Almond 1999, s. 9–10. ==Syyt== Vallankumouksen voi laukaista moni yhteiskunnallinen, poliittinen tai aatteellinen tekijä, kuten:Almond 1999, s. 13–15. * aineellisten olojen heikkeneminen, kuten taloudellinen alamäki, elintason äkillinen lasku, raskas verotus, kuivuus, nälänhätä tai epidemiat * tunne epäoikeudenmukaisuudesta, joka syntyy sorrosta tai äärimmäisestä köyhyydestä * hävitty sota, joka vie hallituksen uskottavuuden * vieras hallinto, joka on tukahduttava tai tehoton * hallitsijan samastuminen epäsuosittuun ulkomaiseen liittolaiseen * hallituksen pyrkimys tukahduttaa mielipiteet, etenkin uskonnolliset * uusien ajatusten nousu. ==Edellytykset== Onnistuakseen vallankumous vaatii monien tutkijoiden mukaan viiden ehdon samanaikaisen toteutumisen:DeFronzo 2007, s. 10–11. # Suuri osa maaseudun tai kaupunkien väestöstä tulee tyytymättömäksi, ja maassa syntyy laajoja protesteja ja kapinoita valtion käskyvaltaa vastaan. # Eliitin piiriin muodostuu toisinajattelijoiden ryhmiä, ja osa eliitistä kääntyy hallitusta vastaan. # Syntyy kaikki suuret kansanluokat lävistäviä vahvoja motiiveja, jotka yhdistävät suurimman osan kansaa vallankumouksen taakse. Näistä motiiveista yleisimpiä ovat nationalismi, viha diktatorista hallintoa kohtaan, tai kolonialistista hallintoa vastustava kansallinen vapautusliike.DeFronzo 2007, s. 15. # Vakava poliittinen kriisi halvaannuttaa valtion hallinnolliset ja pakottavat kyvyt. Kriisin voi aiheuttaa esimerkiksi tappio sodassa, lama, luonnonkatastrofi tai muiden maiden antaman tuen lakkaaminen. Halvaantunut valtio ei sitten kykene vastustamaan vallankumousta. # Muiden maiden hallitukset eivät lähde tarpeeksi voimallisesti estämään vallankumouksen kehittymistä ja toteutumista. ==Seuraukset== Vaikka vallankumouksellisten tavoitteena onkin yleensä vähentää sortoa ja riistoa sekä perustaa parempi ja inhimillisempi yhteiskunta, moni historiassa toteutunut vallankumous on heti tai vähän ajan kuluttua vain korvannut yhdenlaisen sorron toisenlaisella sorrolla tai diktatuurilla. Tällaisiksi tapauksiksi historioitsijat ovat nähneet esimerkiksi Englannin vallankumouksen 1640, Ranskan suuren vallankumouksen 1789, Ranskan vallankumouksen 1830, Saksan vallankumouksen 1848, Venäjän lokakuun vallankumouksen 1917, Kiinan vallankumouksen 1949, Kuuban vallankumouksen 1959, Iranin islamilaisen vallankumouksen 1979 ja Nicaraguan vallankumouksen 1979. Tutkijoiden mukaan ilmiö johtuu paljolti siitä, että vallankumousta usein seuraa vallan kaapanneiden ryhmien välinen valtataistelu, sekä vaikeudet saada maa hallintaan, palauttaa järjestys ja rakentaa yhteiskunta uusiksi. Vallankumousjohtajiksi valikoituvat lisäksi usein kaikkein dogmaattisimmat ja fanaattisimmat henkilöt, jotka alkavat vallan saatuaan tukahduttaa oppositiota vallankumouksellisten liittoumassa.Sanderson 2016, s. 139–149. Vallankumouksilla on taipumus tuottaa anarkisteja. Alistetussa asemassa olevat ihmiset vapautuvat usein anarkismin vaiheen kautta, kun esivalta ja heidän turvallisuusjoukkonsa ovat menettäneet otteen. Kommunismista vapautumisen vallankumoukset Itä-Euroopassa 1990-luvun taitteessa johtivat muodollisten demokratioiden perustamiseen. Näiden vasta vapautuneiden entisten kommunistimaiden nuorten demokratioiden taso kuitenkin vaihteli Tšekin ja Slovakian korkeasta demokratian tasosta esimerkiksi Valko-Venäjän ja Romanian vähemmän demokraattiseen.Sanderson 2016, s. 156–158. ==Vallankumouksia ja vallankumousyrityksiä== Tapahtuma Aika Maa Englannin talonpoikaiskapina 1381 Englannin kuningaskunta Englannin vallankumous 1642–1653 Englannin kuningaskunta Mainio vallankumous 1688–1689 Englannin kuningaskunta Amerikan vallankumous 1775–1783 Yhdysvallat Ranskan suuri vallankumous 1789–1799 Ranskan kuningaskunta / Ranskan ensimmäinen tasavalta Haitin vallankumous 1791–1804 Saint-Domingue Heinäkuun vallankumous 1830 Ranskan kuningaskunta (Heinäkuun monarkia) Helmikuun vallankumous 1848 Ranskan kuningaskunta (Heinäkuun monarkia) / Ranskan toinen tasavalta Euroopan hullun vuoden vallankumoukset 1848 Saksan liitto, Italian kuningaskunta, Itävalta-Unkari Pariisin kommuuni 1871 Ranskan kolmas tasavalta Vuoden 1905 vallankumous 1905 Venäjän keisarikunta Xinhai-vallankumous 1911 Qing-dynastia Helmikuun vallankumous 1917 Venäjän keisarikunta Lokakuun vallankumous 1917 Venäjän tasavalta Suomen työväen vallankumous 1918 Suomi Saksan vallankumous 1918–1919 Saksan keisarikunta / Weimarin tasavalta Unkarin neuvostotasavalta 1919 Unkarin demokraattinen tasavalta Meksikon vallankumous 1910–1920 Meksiko Espanjan sisällissota 1936–1939 Espanjan toinen tasavalta Kiinan kommunistinen vallankumous 1949 Kiinan tasavalta Unkarin kansannousu 1956 Unkarin kansantasavalta Kuuban vallankumous 1959 Kuuba Kulttuurivallankumous 1966–1976 Kiina Neilikkavallankumous 1974 Portugali Iranin vallankumous 1979 Iran (Pahlavin dynastia) Nicaraguan vallankumous 1979 Nicaragua Keltainen vallankumous 1986 Filippiinit Samettivallankumoukset 1989 Unkarin kansantasavalta, Puolan kansantasavalta, Tšekkoslovakia Romanian vallankumous 1989 Romanian sosialistinen tasavalta Laulava vallankumous 1987–1991 Latvian SNT, Liettuan SNT, Viron SNT Ruusuvallankumous 2003 Georgia Oranssi vallankumous 2004–2005 Ukraina Tulppaanivallankumous 2005 Kirgisia Arabikevät: Tunisian vallankumous Egyptin vallankumous 2011 Libyan sisällissota 2011 Tunisia, Egypti, Libya Kiovan vallankumous 2014 Ukraina == Vallankumouksellisia== Vallankumousjohtajiksi lasketaan usein henkilöt, jotka joko konkreettisesti tai välikäsiä hyväksi käyttäen johtivat vallankumouksen onnistuneesti loppuun. Monet vallankumousjohtajat ovat saaneet lopulta vallan itsevaltaisesti itselleen, ja näin ollen heistä on tullut maansa diktaattoreita. Myös useissa maissa, joissa vallankumouksen jälkeen ollaan siirrytty demokraattisempaan järjestelmään, on vallankumouksen johtajilla erityinen virka valtion hallinnossa. Osa vallankumousjohtajista on epäonnistunut, kuollut tai lähtenyt maanpakoon. Kuva:Portrait of George Washington-transparent.png|George Washington Kuva:Robespierre.jpg|Maximilien Robespierre Kuva:Georges Danton.jpg|Georges Jacques Danton Kuva:Général Toussaint Louverture.jpg|Toussaint Louverture Kuva:Jose de San Martin.jpg|José de San Martín Simón Bolívar, 1812.jpg|Simón Bolívar Kuva:Giuseppe Garibaldi (1866).jpg|Giuseppe Garibaldi Kuva:Dr. Sun in London.jpg|Sun Yat-sen Kuva:Pancho villa horseback.jpg|Pancho Villa Kuva:116.- MIX-3.2.56.0001 - Emiliano Zapata.tif|Emiliano Zapata Kuva:Vladimir Lenin.jpg|Vladimir Lenin Kuva:Bundesarchiv Bild 183-R15068, Leo Dawidowitsch Trotzki.jpg|Lev Trotski Kuva:Rosa Luxemburg.jpg|Rosa Luxemburg Spartakisti Kuva:Ataturk1930s.jpg|Mustafa Kemal Atatürk Kuva:Ho Chi Minh 1946.jpg|Ho Tši Minh Kuva:Fidel Castro - MATS Terminal Washington 1959 (cropped).png|Fidel Castro Kuva:PolPot.jpg|Pol Pot Kuva:GuerrilleroHeroico.jpg|Che Guevara Kuva:Président Ahmed Ben Bella.jpg|Ahmed Ben Bella Kuva:Muammar al-Gaddafi at the AU summit.jpg|Muammar Gaddafi Kuva:Nasser portrait2.jpg|Gamal Abdel Nasser Kuva:Ruhollah Khomeinii.jpg|Ajatollah Khomeini ==Katso myös== * Kapina * Vallankaappaus * Valtiopetos * Vuosien 1917–1923 vallankumoukset ===Vallankumouksiksi kutsuttuja suuria rauhanomaisia muutoksia=== * Seksuaalinen vallankumous * Teollinen vallankumous * Tieteellinen vallankumous * Vihreä vallankumous == Lähteet == * * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Valtion kriisit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit