EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Serravalle (Sveitsi)

Serravalle on kunta Etelä-Sveitsissä Ticinon kantonissa. Siellä on runsaat 2 000 vakinaista asukasta. == Sijainti== Serravalle sijaitsee Brennojoen ja sen sivujoen Orinon laaksoissa, Ticinojoen itäpuolella, runsaat 20 kilometriä Bellinzonasta pohjoiseen. Brennon laakson itäpuolella kohoavat vuoret ovat Adulan Alppeja, länsipuolen vuoret ovat Gotthardvuoria. Kunnan korkein vuori on Graubündenin rajalla kohoava, Adulan Alppien korkein vuori Rheinwaldhorn (saksaa, , 3 402 m mpy.), jonka korkein kohta Serravallen alueella on 3 347 metrin korkeudessa. == Historiaa == Serravallen kunta perustettiin 1.1.2012, jolloin kolme kuntaa, Ludiano, Malvaglia ja Semione, yhdistyivät. === Nähtävyydet === Serravallessa, Semionen kylän pohjoispuolella, on vanhan linnoituksen rauniot. Ensimmäiset linnoitukset rakennettiin paikalle 700-luvulla. Samalla alueella on edelleen kappeli, Oratorio di Santa Maria del Castello. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * * * Luokka: Ticinon kunnat
Amanda Kerfstedt

Hilda Augusta Amanda Kerfstedt, o.s. Hallström, (1835–1920Hilda Augusta Amanda Kerfstedt, The History of Nordic Women's Literature, viitattu 10.6.2020 ) oli ruotsalainen kirjailija. Hän julkaisi kertomuksia ja novelleja, joissa kuvastuu uskonnollinen mieliala. Niistä esimerkkejä ovat Små och stora. Berättelser för barn (1882, suom.). Holger Vide (1893), Bland fält och ängar (1895; suom.), Bränningar (1899), Reflexer (1901) ja Susanne (1903).Kerfstedt, Hilda Augusta Amanda, Tietosanakirja osa 4, palsta 738, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1911 ==Suomennetut teokset== * Pienokaiset ja suuret: kertomuksia lapsille (Små och stora. Berättelser för barn, 1882), suom. Knut Emil Lindgren, Helsinki: Edlund 1891. * Ilolintunen ynnä muita kertomuksia lapsille, suom. Aino Krohn, Helsinki: K. E. Holm 1893. Fredrika Bremer- yhdistyksen palkitsemat * Niityillä ja vainioilla: lapsille ja nuorisolle (Bland fält och ängar, 1895), suom. V. Relander, Kuopio: Otava 1898. * Signild ja hänen ystävänsä, suom. Aino Jalava, Helsinki: G. W. Edlund 1901. * Kukkavihko: (tositapauksen mukaan.) ja Levitä auringonvaloa, Helsinki: Suomen lähetysseura 1915. * Abdullah, suom. Salme Setälä, Helsinki: Otava 1923. Sarja: Mailta ja meriltä. Uusi sarja, 1. (Yhteissidoksessa 1925) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Itch.io

Itch.io on verkkosivusto, jossa pelinkehittäjät ja pelaajat voivat myydä, ostaa tai ladata indie-pelejä. Itch.io:ssa tuli täyteen 10 000 pelijulkaisua helmikuussa 2018. Itch.io:ssa voi myös pitää pelikehittäjien kesken Game jameja eli pelijamitapahtumia. Sivusto julkaistiin 3.3.2013. == Lähteet == Luokka:Videopelisivustot
Dafne Keen

Dafne María Keen Fernández (s. 4. tammikuuta 2005 Espanja) on brittiläis- espanjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Lauran / X-23:n roolista X-Men- elokuvasarjan elokuvassa Logan (2017) sekä Marvel Cinematic Universen elokuvassa Deadpool & Wolverine (2024), ja Lyra Belacquan roolista televisiosarjassa His Dark Materials (2019–2022). Keen on näytellyt myös espanjalaisessa televisiosarjassa The Refugees sekä jedipadawan Jecki Lonia Tähtien sota -universumiin sijoittuvassa Disney+-sarjassa The Acolyte (2024). Keen on puoliksi britti ja puoliksi espanjalainen. Hän on kaksikielinen. Hänen isänsä on brittinäyttelijä Will Keen ja äitinsä espanjalaisnäyttelijä María Fernández Ache. Runoilija Alice Oswald ja kirjailija Laura Beatty ovat hänen tätejään. == Filmografia == Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Muuta 2017 Logan Laura / X-23 2020 Ana Ana 2024 Deadpool & Wolverine Laura / X-23 Televisio Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Muuta 2014–2015 The Refugees Ana 7 jaksoa 2019–2022 His Dark Materials Lyra Belacqua pääosa 2024 The Acolyte Jecki Lon 5 jaksoa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset lapsinäyttelijät Luokka:Espanjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kershaw’n piirikunta

Kershaw’n piirikunta () on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 66 551 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Camdenin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1791. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Carolinan piirikunnat
Zedi Feruzi

Zedi Feruzi (k. 23. toukokuuta 2015 Bujumbura) oli burundilainen poliitikko.Burundi opposition figure shot dead in capital: activist Reuters Feruzi johti Union pour la paix et le développement -puoluettaBurundi: UN chief condemns killing of opposition politician as tensions in country rise UN News ja kuului maansa muslimiyhteisöön. Hänet ammuttiin henkivartijansa kanssa kotinsa lähellä, kun Burundissa oli ollut Pierre Nkurunzizan kolmannelle kaudelle pyrkimispäätöstä seuranneita levottomuuksia ja vallankaappausyritys. Feruzi piti jatkokautta perustuslain vastaisena. Hänen hautajaisissaan oli tuhansia osallistujia, vaikka monet muut oppositiovaikuttajat olivat kätkeytyneet murhan jälkeen.Thousands attend funeral for murdered Burundi opposition leader Zedi Feruzi The Guardian Ban Ki-moon tuomitsi murhan. == Lähteet == Luokka:Burundilaiset poliitikot Luokka:Burundilaiset henkirikosten uhrit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Lorakarbefi

Lorakarbefi (C16H16N3ClO4) on niin kutsuttuihin karbakefeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään lääketieteessä antibioottina. ==Ominaisuudet ja käyttö== Huoneenlämpötilassa lorakarbefi on kiteistä ainetta. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky vesiliuoksessa on +34. Lorakarbefin antibioottiset ominaisuudet perustuvat bakteerien soluseinän synteesin estoon. Yhdisteen rakenne muistuttaa kefaklooria, mutta rengasrakenteessa ei ole rikkiatomia. Kefakloorin tavoin lorakarbefi on laajakirjoinen, mutta tehoaa erityisesti gramnegatiivisiin bakteereihin. Lääkeainetta voidaan käyttää esimerkiksi hengitystieinfektioiden, korvatulehdusten, ihotulehdusten ja virtsatulehdusten hoitoon. Se hyväksyttiin Yhdysvalloissa vuonna 1991, mutta on sittemmin vedetty pois markkinoilta useassa maassa. ==Haittavaikutukset== Tyypillisiä lorakarbefin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat vatsakivut, ripuli ja oksentelu. Myös ihottumaa voi esiintyä. ==Synteesi== Lorakarbefin valmistukseen on kehitetty useita menetelmiä. Useassa niistä keskeisenä vaiheena on stereoselektiivinen Staudinger-synteesi. ==Lähteet== Luokka:Antibiootit
Nurmivihvilä

Nurmivihvilä (Juncus tenuis) on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, vihvilöiden (Juncus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja keskisuuri vihvilälaji, joka kasvaa tiiviinä mättäinä. Nurmivihvilä muistuttaa ulkonäöltään jonkin verran tannervihvilää (Juncus compressus) sekä konnanvihvilää (Juncus bufonius). Nurmivihvilä voi kasvaa noin puoli metriä korkeaksi. Sen varret ovat liereitä, puhtaanvihreitä ja lehdellisiä. Lehdet ovat tasapintaisia ja yltävät kukinnon yli. Nurmivihvilän kukintona on melko harsu, monikukkaisista kukkarykelmistä koostuva kukinto. Kukinto sijaitsee varren päässä ja siinä on pari pitkää tukilehteä. Nurmivihvilä kukkii heinä–elokuussa. Nurmivihvilän hedelmät on väriltään kullanruskeita. Nurmivihvilä on kotoisin Pohjois-Amerikasta, mutta se on levinnyt tulokaslajina Eurooppaan. Suomessa nurmivihvilää on tavattu sieltä täältä, lähinnä Etelä- ja Kaakkois-Suomesta. Etelämpänä Euroopassa, kuten Etelä- Ruotsissa ja Tanskassa, nurmivihvilä on yleisempi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Nurmivihvilä (Juncus tenuis) * JSTOR Global Plants: Juncus tenuis * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Juncus tenuis * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Juncus tenuis * United States Department of Agriculture (USDA): Juncus tenuis * Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Juncus tenuis (slender rush) * Flora of China: Juncus tenuis Luokka:Vihvilät
Charlotte von Kalb

Charlotte von Kalb (1761–1843) oli saksalainen nainen, joka on tunnettu etenkin Friedrich Schillerin rakastettuna. Hänet oli vastoin tahtoaan naitettu Heinrich von Kalbille, joka palveli upseerina Ranskan sotaväessä. Eräällä matkalla Kalb tutustui Mannheimissa Schilleriin ja muutti sittemmin Mannheimiin. Hän rakastui Schilleriin, jonka silloisia tunteita tulkitsevat muun muassa runot Freigeisterei der Leidenschaft ja Resignation. Vuonna 1787 Schiller lähti Dresdenistä Weimariin, missä tapasi Kalbin uudestaan. Schillerin avioliitto katkaisi suhteen, joka myöhemmin taas uudistui. Schillerin suosituksesta runoilija Friedrich Hölderlin asui 1793–1794 Kalbin talossa tämän pojan kotiopettajana. Tällöin Kalb rakastui Hölderliniin ja Hölderlinin jälkeen kirjailija Jean Pauliin, joka otti Kalbin teoksessaan Titan esiintyvän Lindan esikuvaksi. Kalb jäi 1806 leskeksi ja oli silloin jo menettänyt omaisuutensa. Hän sokeutui vanhemmiten ja asui viimeiset vuotensa Berliinissä, jossa Preussin prinsessa Marianne huolehti hänen toimeentulostaan. Henkevä ja monipuolisesti sivistynyt Kalb ei itse kirjoittanut mitään vaan saneli toisille muistelmiaan, ajatelmiaan, runoteoksiakin, joista hänen tyttärensä Edda (1790–1874) julkaisi kirjan nimeltä Charlotte ja omintakeisen romaanin Cornelia. Hänen kirjeensä Jean Paulille julkaistiin 1882.Kalb, Charlotte von, Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 13. palsta 590 Kalb, Charlotte von, Tietosanakirja osa 4, palsta 80, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1912 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1761 syntyneet Luokka:Vuonna 1843 kuolleet
Bolšoje Dolgoje (järvi Outovan piirissä)

Bolšoje Dolgoje tai Dolgoje () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pihkovan piirissä. Järven nimi tarkoittaa pitkää, joten sen nimi voidaan suomentaa Pitkäjärvi. == Maantietoa == Järvi on 1,0 kilometriä pitkä, 420 metriä leveä ja sen pinta-ala on 28 hehtaaria. Sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja syvimmillään se on 3,7 metriä syvä. Järvessä ei ole saaria. Sen lähiympäristö on ilmakuvien perusteella hiekkakangasmetsää. Jotkin sen rannoista, kuten esimerkiksi sen luusua, ovat soistuneita. Järvelle johtaa useita teitä eri suunnista ja järven pohjoispuolella kulkee tie Spasovštšinan () suunnalta. Järven rannalla saattaa olla rantamökkejä, mutta ilmakuvien mukaan punakattoisia taloja sijaitsee hieman kauempana länsirannasta metsässä . Lähin karttaan merkitty kylä Znamenka () sijaitsee koillisessa 3,5 kilometrin päässä. == Luontoarvoja == Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, ruutana, suutari, kiiski, allikkosalakka, törö, mutakala ja säyne. Järvessä on mutapohja, mutta hiekkaiset rannat ovat ohuen mudan peitossa. Vaikka rannat ovat jyrkät, on järven pohja tasainen. Järvessä esiintyy joskus kalakuolemia. == Vesistösuhteita == Bolšoje Dolgoje sijaitsee Lotškinan valuma-alueella, joka on Tšorjanan sivujoki. Tšorjana laskee Peipsijärveen, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkaa sen laskujoki Narvanjoki, joka jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Järven valuma- alueen koko on 0,62 neliökilometriä , josta itse järvi muodostaa vajaa puolet. Järveen ei tule karttojen mukaan ojia eikä myöskään sen lähettyviltä sijaitsevalta Žukovskojen () järveltäkään. Järven laskuoja on Kolpakova (), joka alkaa järven länsipäästä ja virtaa ensin pienen lammen läpi ja yhtyy yli 6 kilometrin jälkeen Lotškinaan. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Pihkovan alueen järvet Luokka:Lotškinan valuma-alue Luokka:Pihkovan piiri
David Kalisch

David Kalisch (1820 Breslau – 1872) oli saksalainen ilveilyjen kirjoittaja ja kupletin luoja. Kalischin ilveilyistä ovat huomattavimmat Einmal hunderttausend Taler, Münchhausen, Berlin, wie es weint und lacht, Der Goldonkel, Musikalische Abendunterhaltung. Kalisch oli muun muassa pilalehti Kladderadatschin perustaja ja yhdessä Ernst Dohmin ja Rudolf Löwensteinin kanssa sen kirjoittaja.Kalisch, David, Tietosanakirja osa 4, palsta 117, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1912David Kalisch, Jewish Virtual Library, viitattu 10.6.2020 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Saksalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1820 syntyneet Luokka:Vuonna 1872 kuolleet
Pointe du Hoc

Pointe du Hoc on noin 30 metriä korkea kallionkieleke Englannin kanaalin rannalla Normandian luoteisosassa Calvadosin departementissa Ranskassa. Normandian maihinnousun ensimmäisenä päivänä Yhdysvaltain 2. Ranger- pataljoonan sotilaat kiipesivät kallion seinämää ylös ja valtasivat saksalaisen tykkiaseman. Pointe du Hocin reunalla on nykyään muistomerkki ja museo. Yhdysvaltain 40. presidentti Ronald Reagan piti puheen muistomerkillä vuonna 1984. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *La Pointe du Hoc - Normandie Vimeo. Luokka:Ranskan maantiede Luokka:Yhdysvallat toisessa maailmansodassa Luokka:Atlantin valli
Ferenc Kazinczy

Ferenc Kazinczy (1759–1831) oli laajasti sivistynyt unkarilainen kirjailija ja kriitikko, jonka toiminnassa Goethen klassillinen idealismi on johtavana periaatteena. Opiskeltuaan lakitiedettä ja toimittuaan jonkin aikaa asianajajana hän oli 1786–1791 kouluntarkastajana Kassan tarkastuspiirissä ja 1791–1794 teatterinjohtajana Budapestissä. Sekaannuttuaan sattumalta Ignác Martinovicsin vallankumoukselliseen salaliittoon hän joutui vankilaan vuosiksi 1794–1801, minkä jälkeen hän vetäytyi Széphalom-nimiselle maatilalleen. Vuonna 1787 Kazinczy perusti yhdessä Dávid Baróti Szabón ja János Bacsányin kanssa kirjallisen aikakauslehden Magyar Múseum, josta hän kuitenkin pian luopui ja julkaisi 1790 yksinään Orpheus-nimistä kuukauslehteä.Kazinczy, Ferenc, Tietosanakirja osa 4, palsta 626, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1911 Kazinczy teki vuosina 1788–1794 joukon maailmankirjallisuuden mestariteosten käännöksiä, joilla on ollut suuri merkitys myös unkarin kirjakielen kehityksen historiassa. Vankeudesta vapauduttuaan Kazinczysta tuli vähitellen Unkarin kirjallisen maailman keskipiste ja kirjallisen makusuunnan auktoriteetti. Hän julkaisi vanhaa unkarilaista kirjallisuutta, alkuperäisiä kriittisiä, esteettisiä ja filosofisia tutkielmia ja runojakin. Parhaan kuvan hänen syvällekäyvästä kirjallisesta toiminnastaan ja vaikutusvaltaisuudestaan antaa hänen laaja kirjeenvaihtonsa, joka on aikakauden unkarilaisen kirjallisuuden historian tärkeimpiä lähteitä. Kielenuudistajanakin Kazinczylla oli Baróti Szabóin rinnalla johtava asema. Hänen mielestään unkarin kielen kehittäminen kirjallisuuden taipuisaksi välineeksi ei ollut kielitieteilijöiden vaan kirjailijoiden tehtävä. Kielen sirous ja sen muodon kauneus olivat Kazinczylle pääasia, sen kansanomaisuudesta hän ei välittänyt. "Kirjailijalle", hän sanoo, "on sallittua kaikki, mitä kaikkien kielten ihanne vaatii, mitä unkarin kielen luonto ei selvästi kiellä, mitä vanhojen ja uusien klassikkojen muodostama maku suosittaa ja minkä tarve välttämättömästi vaatii." Liiallisuuksiin meneviä sanaseppiä Kazinczy ei kuitenkaan hyväksynyt. Ankarasta vastustuksesta huolimatta kielenuudistajat pääsivät vähitellen kirjallisuudessa määräävään asemaan, sillä heihin liittyivät Unkarin parhaimmat kirjalliset voimat. Silloin kirjakieleen pääsi tuhansia sekä oikein että väärin muodostettuja unkarilaisia sanoja ja sanontatapoja. Vaikka myöhempi niin kaunokirjallinen kuin tieteellinenkin vastavaikutus on karsinut niistä suuren osan, monet kielenuudistuksen synnyttämät ilmaisut kuitenkin vakiintuivat unkarin kirjakieleen. Unkarin tiedeakatemia on toimittanut julkisuuteen Kazinczyn kootut teokset. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Kirjallisuuskriitikot Luokka:Vuonna 1759 syntyneet Luokka:Vuonna 1831 kuolleet
Topaasikaniinikala

Topaasikaniinikala (Siganus guttatus) on kaniinikalojen (Siganidae) heimoon kuuluva meri- ja murtovesissä elävä kalalaji, jota pidetään myös akvaariossa. == Koko ja ulkonäkö == pienoiskuva|vasen|Topaasikaniinikala Topaasikaniinikala kasvaa yleensä noin 25 senttimetrin mittaiseksi ja korkeintaan 42 senttimetrin mittaiseksi. Selkäevässä on 13 piikkiruotoa ja kymmenen nivelruotoa, peräevässä seitsemän piikkiruotoa ja yhdeksän nivelruotoa. Selkäevän alapuolella lähellä pyrstöä on keltainen laikku. == Levinneisyys ja elinympäristö == Topaasikaniinikalaa tavataan Tyyneltämereltä ja Intian valtamereltä Afrikasta, Aasiasta ja Oseaniasta. Lajin elinympäristöä ovat pääasiassa matalat rannikot ja koralliriutat. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut topaasikaniinikalan elinvoimaiseksi lajiksi. == Ravinto ja elintavat == Topaasikaniinikala käyttää ravinnokseen pääasiassa vedenpohjassa kasvavia leviä. Laji elää pienissä, suunnilleen 10–15 yksilön parvissa noin 25 metrin syvyydessä ja 24–28 asteen lämpöisissä vesissä. Topaasikaniinikala saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 18,1 senttimetrin mittaisena. Laji kutee yleensä myöhään yöllä. == Lähteet == Luokka:Kaniinikalat
HMS Jufair

HMS Jufair on Britannian kuninkaallisen laivaston huoltotukikohta () Bahrainissa, joka on avattu 5. huhtikuuta 2018. Tukikohta on samalla Britannian merivoimien Persianlahden alueen esikunta (), jonka komentajana on yhden tähden kommodori. Vuoden 2019 kesällä tukikohtaan oli sijoitettu tyypin 23 fregatti HMS Montrose, joka viipyy alueella vuoteen 2022. Lisäksi tukikohdassa on neljän aluksen muodostama 9. miinantorjuntalaivue, johon kuuluvat HMS Brocklesby, HMS Shoreham, HMS Ledbury ja HMS Blyth. Alusten tukena on RFA Cardigan Bay. Tukikohdan henkilövahvuus on noin 500 henkeä.Beedall 2019 s. 67 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat‎ Luokka:Bahrainin rakennukset ja rakennelmat
Chaunax

Chaunax on konnakrottien (Chaunacidae) heimoon kuuluva Intian valtamereltä, Atlantin valtamereltä ja Tyyneltämereltä tavattava kalasuku, johon luetaan seuraavat 22 lajia: * Chaunax abei Danois, 1978 * Chaunax africanus Ho & Last, 2013 * Chaunax apus Lloyd, 1909 * Chaunax atimovatae Ho & Ma, 2016 * Chaunax breviradius Danois, 1978 * Chaunax endeavouri Whitley, 1929 * Chaunax fimbriatus Hilgendorf, 1879 – konnakrotti * Chaunax flammeus Danois, 1979 * Chaunax flavomaculatus Ho, Roberts & Stewart, 2013 * Chaunax heemstraorum Ho & Ma, 2016 * Chaunax hollemani Ho & Ma, 2016 * Chaunax latipunctatus Danois, 1984 * Chaunax mulleus Ho, Roberts & Stewart, 2013 * Chaunax nebulosus Ho & Last, 2013 * Chaunax nudiventer Ho & Shao, 2010 * Chaunax penicillatus McCulloch, 1915 * Chaunax pictus Lowe, 1846 – rusokonnakrotti * Chaunax reticulatus Ho, Roberts & Stewart, 2013 * Chaunax russatus Ho, Roberts & Stewart, 2013 * Chaunax stigmaeus Fowler, 1946 * Chaunax suttkusi Caruso, 1989 * Chaunax umbrinus Gilbert, 1905 == Lähteet == * Alempien taksonien suomenkieliset nimet: === Viitteet === Luokka:Krottikalat
Gottfried Kinkel

Gottfried Kinkel (1815–1882) oli saksalainen runoilija ja taidehistorioitsija. Hänestä tuli 1846 taidehistorian professori Bonnin yliopistoon. Hän osallistui 1849 Badenin kapinaan, hänet vangittiin ja tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Seuraavana vuonna hänen innokas ihailijansa, ylioppilas Karl Schurz pelasti hänet erikoisella tavalla vankilasta, ja hän pakeni Lontooseen, missä hän sai saksan kielen opettajapaikan Westbourne-collegessa. Hän palasi 1866 mannermaalle ja taidehistorian professoriksi Zürichin yliopistoon.Kinkel, Gottfried, Tietosanakirja osa 4, palsta 926, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1911 Kinkelin lyriikka ei ole erityisen merkittävää, vaikka hänen sankarillinen isänmaanrakkautensa tuotti jossain määrin menestystä. Suurempaa huomiota ansaitsevat hänen eeppiset runoelmansa, kuten Otto der Schütz ja Der Grobschmied von Antwerpen. Hänen taidehistoriallisista teoksistaan mainittavia ovat Mosaik zur Kunstgesehichte (1876) ja Kunst und Kultur in Italien (1878). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Saksalaiset taidehistorioitsijat Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Zürichin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1815 syntyneet Luokka:Vuonna 1882 kuolleet
Henry Mayhew

Henry Mayhew (25. marraskuuta 1812 – 25. heinäkuuta 1887) oli englantilainen kirjailija, toimittaja ja näytelmäkirjailija. Hän perusti Punch-nimisen pilalehden 17. kesäkuuta 1841, jota hän toimitti yhdessä Mark Lemonin kanssa lehden alkuvuosina. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset toimittajat Luokka:Englantilaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1812 syntyneet Luokka:Vuonna 1887 kuolleet
Viherlabeo

Viherlabeo (Labeo fisheri) on särkien (Cyprinidae) heimoon kuuluva makeissa, pääosin trooppisissa vesissä elävä kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Viherlabeon standardipituus vaihtelee noin yhdeksän ja 36 senttimetrin välillä. Nuoret yksilöt ja nuoret aikuiset ovat väritykseltään selkäpuolelta kellertävänruskeita, kyljet vaaleampia ja vatsapuoli valkea. Kaikki evät ovat punertavan oransseja. Lajilla on yläleuassaan yksi pari viiksisäikeitä. Selkäevässä on 10–12 haarautunutta ruotoa. Vatsaevässä on yksi haarautumaton ja kahdeksan haarautunutta ruotoa. Rintaevissä taas on yksi haarautumaton ja 12–28 haarautunutta ruotoa. Lajilla on kylkiviivallaan 37–39 suomua. Silmä sijaitsee ruumiissa dorsolateraalisesti mutta näkyy myös vatsapuolelta ja on halkaisijaltaan on 13–25 prosenttia pään pituudesta. Pyrstönvarsi on lyhyt, noin 14,5–19 prosenttia ruumiin pituudesta. Pyrstönvarren korkeus on 77–108 prosenttia sen pituudesta. Pyrstön ylempi haara on alempaa pidempi. Kymmenprosenttisessa formaldehydiliuoksessa kalan pää ja ruumis ovat selkäpuolelta tumman vihertävänruskeita. Pyrstönvarressa on sekä elävänä että formaldehyldissä musta, 5–7 suomua pitkä ja 4–5 suomua korkea läikkä, joka saattaa kuitenkin puuttua joiltain yksilöiltä. == Levinneisyys ja elinympäristö == Viherlabeota tavataan kotoperäisenä Sri Lankassa, Mahaweli- joen valuma-alueella vain noin 232 neliökilometrin alueella. Se elää pääasiassa nopeasti virtaavissa vuoristopuroissa. Aikuiset suosivat syviä, kalliopohjaisia vesiä, kun taas nuoret yksilöt elävät etenkkin matalissa, hitaasti virtaavissa hiekka- tai kalliopohjaisissa vesissä. Sitä tavataan usein kalliopohjilla elävän Farmeria metzgerioides -vesikasvin yhteydessä. Lajilla arvioidaan olevan jäljellä 17 915–68 291 sukukypsää yksilöä. Sen kannat ja elinympäristöjen laadut ovat heikkenemässä pääasiassa lajin elinympäristöjä pirstovan patojen rakentamisen takia. Sitä uhkaavat myös ylikalastus, sitä saalistavat ja sen kanssa kilpailevat vieraslajit sekä vesien saastuminen. == Ravinto ja elintavat == Viherlabeon ravintoa ovat levät. Se pysyttelee lähellä vedenpohjaa. Viherlabeo on nopea uimari. == Merkitys ihmiselle == Viherlabeo oli yleinen ruokakala Mahaweli-joen keskijuoksulla 1970-luvun loppuun asti. == Lähteet == Luokka:Labeoninae
Chino

Chino voi tarkoittaa: == Maantiede == * Chino, Yhdysvaltojen kaupunki Kalifornian osavaltion San Bernardinon piirikunnassa * Chino, Japanin kaupunki Naganon prefektuurissa * Chino Hills, Yhdysvaltojen kaupunki Kalifornian osavaltion San Bernardinon piirikunnassa * Chino Valley, Yhdysvaltojen kaupunki Arizonan osavaltion Yavapain piirikunnassa == Henkilöt == * Chino Moreno (s. 1973), yhdysvaltalainen muusikko * Chino Rheem (s. 1980), yhdysvaltalainen pokeriammattilainen * Marcos Maidana (s. 1983), lempinimeltään ”El Chino”, argentiinalainen välisarjan ammattilaisnyrkkeilijä * Álvaro Recoba (s. 1976), lempinimeltään ”El Chino”, uruguaylainen jalkapalloilija * Marcelo Ríos (s. 1975), lempinimeltään ”El Chino”, chileläinen tennispelaaja == Muuta == * Chino-housut, puuvillatvillistä valmistetut housut
Gamlakarleby IF

Gamlakarleby Idrottsförening r.f., lyhemmin Gamlakarleby IF tai GIF, on kokkolalainen ruotsinkielinen urheiluseura. Sen lajivalikoimaan kuuluvat nykyisin yleisurheilu, pyöräily ja suunnistus. Seuran tunnusvärit ovat sininen ja keltainen, jotka vahvistettiin seura-asuihin kuuluviksi ensi kerran vuonna 1935. == Historia == GIF pitää perustamisajankohtanaan elokuuta 1906, jolloin sen edeltäjä – Kokkolan ensimmäinen urheiluseura Idrottens Vänner – syntyi Kokkolan vapaapalokunnan urheilujaoksen (Gamlakarleby frivilliga brandkårens idrottsförbund) luomalle pohjalle. Edeltävässä kuussa vapaapalokuntalaiset ehtivät pelata kaupunkihistorian ensimmäisen jalkapallon kilpaottelun englantilaisia merimiehiä vastaan Halkokarin koulukentällä. IV oli yksi kuudesta Suomen Palloliittoa toukokuussa 1907 perustamassa olleista seurayhteisöistä mutta jo seuraavan vuoden päätteeksi se jakautui kahtia sisäisen riidan myötä. Tällöin kilpailevaksi seuraksi syntyi edistysmielisten Gamlakarleby Ungdomsförenings Idrottsklubb, josta historiankirjat käyttävät vaihtelevasti suoraa suomennosta Kokkolan Nuorisoseuran Urheilijat. Eron jälkeen GUIK meritoitui kilpapyöräilyjaostonsa ansiosta, kun sen jäsenet Juho Jaakonaho ja Johan Kankkonen edustivat Suomea Tukholman kesäolympialaisissa 1912. Yksilöurheilun saralla monilajiottelija Jussi Björk edusti GUIK:ta hiihdossa ja pikaluistelussa. Chamonix'ssa vuonna 1914 järjestetyissä suurkilpailuissa Björk voitti pikaluistelun Ranskan mestaruuden kolmella matkalla, kilpaillen myös taitoluistelussa ja 15 kilometrin hiihdossa. Kahtiajakoa ehti kestää vuoteen 1920 saakka, jolloin IV ja GUIK yhtyivät jälleen muodostaakseen nykyisen Gamlakarleby IF:n. Kolme vuotta myöhemmin Pariisista Kokkolaan palannut seuraikoni Björk pestattiin GIF:n puheenjohtajaksi, ryhtyen myös jääkiekkovalmentajan ja voimistelunopettajan toimiin. Yhtyneen GIF:n jalkapallojaosto erkaantui GBK:ksi vuonna 1924, jonka jääkiekkojoukkue puolestaan fuusioitui suomenkielisen KPV:n kiekkoilijoiden kanssa erikoisseura Kokkolan Hermekseksi vuonna 1953. == Toiminta == GIF on toiminut historiansa aikana joitakin kertoja pyöräilyn, viestijuoksun, suunnistuksen ja hiihdon SM-kilpailuiden järjestävänä seurana. Viimeisimpinä suurina kilpailuina se järjesti nuorten SM-hiihdot vuonna 2015 ja sprinttisuunnistuksen SM-kilpailut vuonna 2009 yhdessä suunnistusseura OK Botnian kanssa. Avoimet eri ikäluokkien Gamlakarlebyspelen-hiihtokilpailut järjestettiin GIF:n toimesta vuodesta 1928 vuoteen 2016 saakka Köykärinmäen (Köukar) maastossa, jossa seuralla on edelleen hiihtomaja. == Seuraa edustaneita urheilijoita == === Hiihto === * Eva Hög * Arto Koivisto === Pyöräily === * Antero Lumme * Thor Porko * Pia Sundstedt === Suunnistus === * Aimo Tepsell * Osmo Tepsell === Triathlon === * Peter Sundstedt === Yleisurheilu === * Kim Bergdahl * Ulla Lax (o.s. Karjaluoto) * Lasse Orimus * Mona-Lisa Pursiainen (o.s. Strandvall) * Anneli Virkkala == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gamlakarleby IF:n verkkosivut Luokka:Kokkolalaiset urheiluseurat Luokka:Suomenruotsalaiset järjestöt Luokka:Vuonna 1906 perustetut urheiluseurat
Weman

Weman on seuraavien henkilöiden sukunimi: * Adèle Weman (1844–1936) suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija * Carl Gustaf Weman (1740–1803), suomalainen pappi, kielentutkija ja runoilija * Gunnar Weman (1932–2024), ruotsalainen teologi, Luulajan piispa 1986–1993, Ruotsin kirkon arkkipiispa 1993–1997 * Gustav Wilhelm Weman (1880–1941), ruotsalaissyntyinen Suomeen muuttanut Hotelli Kämpin johtaja * Karl Wilhelm Weman (1838–1889), suomalainen opettaja ja toimittaja
Geenituote

Geenituote on geenin ilmentymisen seurauksena muodostuva proteiini tai RNA- molekyyli. Geenituotteiden esiintyvyyden perusteella on mahdollista määrittää aktiiviset geenit tutkittavassa perimässä. Jos geenissä tapahtuu mutaatio, sen geenituote saattaa muuttua. Geenituotteita tutkitaan esimerkiksi poistogeenisten eliöiden avulla. Niiden perimästä on tarkoituksella poistettu tai inaktivoitu jokin geeni, jotta tuotetta ei synny. == Lähteet == Luokka:Molekyyligenetiikka
Chino (Nagano)

Chino () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella Naganon prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Suwan altaan eteläreunalla. Idässä kaupungin alue nousee Yatsugatake- ja Tateshina- tulivuorille lähes kolmen kilometrin korkeudelle merenpinnasta. Chinossa on 55 222 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 266,59 neliökilometriä. Nykyisen kaupungin keskustan muodostava entinen Chinon maaseutukaupunki kehittyi historiallisesti Kōshū-kaidō-tien varren markkinapaikkana ja liikenteen solmukohtana. Chinon kaupunki perustettiin vuonna 1955 liittämällä yhteen Chinon maaseutukaupunki ja kahdeksan muuta kuntaa. 1960-luvulta lähtien kaupunkiin alkoi syntyä ympäröiviä ylänköalueita ja kuumia lähteitä hyödyntäviä matkailupalveluita. Nykyisin Chino onkin suosittu turistikohde. Perinteisiä elinkeinoja ovat agarin (kanten) tuotanto sekä silkin ja riisin viljely. Sittemmin kaupunkiin on sijoittunut myös elektroniikkateollisuutta. Chinon nähtävyyksiin kuuluvat Shirakabajärvi ja Tateshinajärvi sekä Tateshinan ylänköalue kuumine lähteineen. Kaupunki tunnetaan myös merkittävästä jōmon- kauden arkeologisesta löydöstä, ”Jōmonin Venukseksi” kutsutusta saviveistoksesta, joka on valittu yhdeksi Japanin kansallisaarteista. Osa kaupungin alueesta kuuluu Yatsugatake-Chūshinin ylängön puolikansallispuistoon. Chinoa palvelee JR Higashi-Nihonin Chūō-päälinja. == Kuvia == Tiedosto:Mt.Tengudake from Mt.Iodake 01.jpg|Tengūvuori Iōvuorelta Tiedosto:Kurumayama Kogen04bs5s4592.jpg|Kurumayaman ylänköä Tiedosto:Taruhime Falls view from Ryuei Bridge.jpg|Taruhimen vesiputous Tiedosto:Miyagawa, Chino, Nagano Prefecture 391-0013, Japan - panoramio (7).jpg|Onbashira- festivaali Chinossa Tiedosto:Chino sta02bs4592.jpg|Chinon rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Naganon prefektuurin kaupungit
Bopomofo

Bopomofo, virallisesti yleensä zhuyin (), on translitterointisysteemi, joka on kehitetty kiinalaisista kirjoitusmerkeistä. Nykyään sitä käytetään lähinnä vain Taiwanissa poliittisista syistä. Manner-Kiinan viralliseksi translitterointisysteemiksi on vakiintunut pinyin. Bopomofossa on yhteensä 37 symbolia. Tooneja merkitään samanlaisilla merkeillä kuin pinyinillä, mutta ne sijoittuvat vokaalimerkin jälkeen eivätkä yläpuolelle. Bopomofoa käytetään niin aikuisille kuin syntyperäisille lapsillekin tarkoitetuissa oppimateriaaleissa, mutta niiden saatavuus on heikkoa Taiwanin ulkopuolella, jossa bopomofoa ei juurikaan opiskella. == Nimitys ja historia == Kiinaksi bopomofon virallinen nimitys on zhùyīn fúhào, joka tarkoittaa sananmukaisesti "äänteitä ilmaisevat symbolit" ja ilmaistaan bopomofoksi ㄅㄆㄇㄈ. Perinteisin merkein nimi kirjoitetaan 注音符號 ja yksinkertaisin 注音符号. Kiinan ulkopuolella käytettävä nimitys bopomofo tulee merkistön neljän ensimmäisen kirjaimen nimistä.. Bopomofon kehittäjäksi mainitaan Zhang Binglin, joka loi kirjoitusjärjestelmän jossa on 37 merkkiä kaikille Pekingissä puhutun mandariinikiinan 37 äänteelle. == Merkit == === Perusmerkit === Bopomofo Pinyin IPA ㄅ b p ㄆ p pʰ ㄇ m ㄈ f ㄉ d t ㄊ t tʰ ㄋ n ㄌ l ㄍ g k ㄎ k kʰ ㄏ h x ㄐ j tɕ ㄑ q tɕʰ ㄒ x ɕ ㄓ zh ʈʂ ㄔ ch ʈʂʰ ㄕ sh ʂ ㄖ r ɻ ~ ʐ ㄗ z ts ㄘ c tsʰ ㄙ s ㄚ a ㄛ o ㄜ e ɤ ㄝ ê e ㄞ ai ㄟ ei ㄠ ao au ㄡ ou ㄢ an ㄣ en ən ㄤ ang aŋ ㄥ eng əŋ ㄦ er aɚ 一 -i / yi i ㄨ w / wu / -u u ㄩ -ü / yu y Lähde: === Toonimerkit === Bopomofo Pinyin Toonin nimi ˉ korkea ˊ nouseva ˇ laskeva-nouseva ˋ laskeva ˙ neutraali Lähde: Korkean toonin merkki jätetään usein pois bopomofossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sivusto bopomofon kirjoittamiseen Luokka:Translitterointi Luokka:Kiinan kirjoitusjärjestelmä
Elis Carlsson

Thure Elias Carlsson (15. elokuuta 1894 Kemiö – 12. helmikuuta 1956 Kemiö)Kuolinilmoitus ja muistokirjoitus, Carlsson Thure Elias, Annonsbladet för Kimito, Dragsfjärd, Västanfjärd och Hitis, 1956, No 7, sivu 1, julkaistu 16.2.1956 (ja No 8, sivu 1, julkaistu 23.2.1956) oli Kemiössä Turunmaalla vaikuttanut valokuvaaja, maalari ja kuvanveistäjä. Vuonna 2009 järjestettiin Kemiössä kulttuuritalo Villa Landessa Carlssonin elämäntyötä esitellyt näyttely. == Valokuvia julkisista teoksista == Tiedosto:Elis Carlsson (1926) Adele Wemanin muistomerkki, yksityiskohta.JPG|Yksityiskohta Adèle Wemanin muistomerkistä, Kemiönsaari, 1926. Tiedosto:Elis Carlsson (1926) Nils Oskar Janssonin muistomerkki, yksityiskohta.JPG|Yksityiskohta Nils Oskar Janssonin muistomerkistä, Kemiönsaari, 1926. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Gunwinyguan kielet

Gunwinyguan kielikunta, myös makro-gunwinyguan kielet tai arhem-kielet, on australialaisiin kieliin kuuluva kieliryhmä. Maantieteellisesti se sijoittuu Australian pohjoisosiin. Kieliä ryhmässä lasketaan olevan 12, jotka jakautuvat kolmeen alaryhmään: * Gunwinyguan bak kielet ** Itäinen gunwinyguan kielet *** Jala-kielet **** Ngalakgan **** Rembarrnga *** Ngandi ** Wubuy ** Anindilyakwa * Marne-kielet ** Keskiset gunwinyguan kielet *** Bininj kun-wok *** Ngalkbun ** Kunbarlang * Läntiset gunwinyguan kielet ** Jawoyn ** Warraylaiset kielet *** Uwinymil *** Warray *** Wulwulam (luokittelematon) Siitä, kuinka läheistä sukua gunwinyguan kielet todellisuudessa ovat, kiistellään edelleen. Tämä johtuu siitä, että Australian aboriginaalikielet jaetaan perinteisesti pama- nyungalaisiin kieliin ja "muihin" (eng. yleensä non-Pama-Nyungan languages). == Lähteet == *
Markus Leminen

Markus Peter Leminen (s. 14. lokakuuta 1975 Vantaa) on suomalainen taitoluistelija. Hän kilpaili miesten yksinluistelussa. Hän voitti kymmenen kertaa Suomen-mestaruuden, vuosina 1992–1993 ja 1995–2002. Leminen on myöhemmin toiminut valmentajana Kanadassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taitoluistelijat Luokka:Suomalaiset taitoluisteluvalmentajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wubuyn kieli

Wubuy, tai nunggubuyu, on gunwinyguan kieliin kuuluva Australiassa puhuttava kieli. Sen läheinen sukulaiskieli on anindilyakwa. Wubuyn katsotaan olevan uhanalainen.. Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan wubuylla on 276 puhujaa. == Fonologia == === Konsonantit === Labiaali Dentaali Alveolaari Retrofleksi Palataali Velaari Nasaali m n̪ n ɳ ɲ ŋ Klusiili p̬ ~ b̥ t̪̬ ~ d̪̥ t̬ ~ d̥ ʈ c̬ ~ ɟ̊ k̬ ~ g̊ Approksimantti ɻ j Tremulantti (yksitäryinen) ɾ Lateraali ɭ w Lähde: === Vokaalit === Etinen Takainen Suppea i u Avoin a Vokaalit voivat esiintyä niin lyhyinä kuin pitkinäkin. Lähde: == Kielinäyte == Hocke pockey -laululeikin (suom. Huugi guugi) sanat wubuyksi: > Ba-marang-dhayiyn Ba-marang-gagagiyn Ba-marang-dhayiyn Ba-marang-jaljaliyn > Ba-wan.ngang “hokey pokey” Badhawawa-rumiyn Aba dani-yung-bugij == Lähteet == Luokka:Australian kielet Luokka:Gunwinyguan kielet
Wienerschnitzel

Wienerschnitzel on yhdysvaltalainen pikaruokaketju, jonka perusti John Galardi vuonna 1961 Wilmingtonssa, Kaliforniassa, jossa sijaitsee myös sen päämaja. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset pikaruokaketjut
Moldovan kielet

Moldovan kielistä ainoa virallisen kielen asemasta nauttiva kieli on romania, jota puhuu yli 80 % väestöstä. == Romania == Moldovan perustuslain mukaan maan ainoa virallinen kieli on romania. Aikoinaan kielestä käytettiin kuitenkin nimitystä "moldovan kieli", joka oli poliittinen veto Neuvostoliitolta tarkoituksenaan luoda Moldovan sosialistisessa neuvostotasavallassa eriävä kansallinen tunne muista romanialaisista.. Neuvostoaikoina romaniaa kirjoitettiin Moldovassa kyrillisin aakkosin ja siihen otettiin paljon lainasanoja venäjästä. Samalla neuvostoliittolaiset tutkijat katsoivat moldovan olevan erillinen kieli ns. daco-romanialaisessa kieliperheessä, vaikka kielet olivat Moldovassa ja Romaniassa lähes identtiset.. Muun muassa moldovalaistaustainen tutkija Eugen Coșeriu katsoo, ettei moldova ole oma kielensä. Moldovassa palattiin latinalaisiin aakkosiin vuonna 1989. Väittely valtion virallisen kielen nimestä jakaa moldovalaisia poliittisesti ja sukupolvien välillä: vanhemmat ja venäläismieliset kutsuvat kieltä moldovaksi, kun taas nuoremmat ja eurooppalaistuneet puolestaan romaniaksi. Vuonna 2013 maan korkein oikeus linjasi, että virallisen kielen nimi on romania. Moldovan presidentti Igor Dodon pyrki vuonna 2017 tekemään venäjästä pakollisen kielen maan kouluissa. == Vähemmistökielet == Moldovan valtio tunnustaa useamman kielen kansallisiksi vähemmistökieliksi. Niihin kuuluvat gagauzi, venäjä ja ukraina. Lisäksi maassa on pieni bulgariankielinen vähemmistö. === Gagauzi === Gagauzi (rom. limba găgăuză) on turkkilainen kieli, jota puhuvat lähinnä vain gagauzit, jonka puhuma-alue rajoittuu Gagauzian autonomiseen alueeseen. Paikallisten romanian kielen taito on perinteisesti ollut kehno, ja koululaisista 10 % reputtaa romanian kielen kokeensa.. === Ukraina === Ukrainalla on virallinen asema Transnistriassa. Koko Moldovassa ukrainalaiset ovat maan toiseksi suurin etninen ryhmä (13,5 %).. === Venäjä === Venäjällä on keskeinen asema Moldovassa kansojen välisenä kielenä. Sillä ei kuitenkaan ole virallisen kielen asemaa. Venäjä on monien moldovalaisten toinen kieli ja kaksikielisyys on yleistä. Romanian- ja venäjänkieliset kaksikieliset puhujat edustavat yleensä maaseudun vanhempää väestöä. Venäjänkielinen media on näkyvä osa maan mediakenttää. Äidinkielisiä venäjänpuhujia Moldovassa on arviolta 540 990. == Vieraat kielet == Venäjän lisäksi toinen merkittävä vieras kieli Moldovassa on englanti. Englantia opetetaan useimmissa kouluissa ja sen osaajat painottuvat etenkin maan nuorempaan väestöön kun taas vanhemmat sukupolvet osaavat enemmän venäjää. Moldovasta ulkomaille muuttaneet puhuvat myös uusien kotimaidensa kieliä: esim. ranska, italia ja espanja. == Lähteet == *
A. Sixtus Lindholm

A. (Axel) Sixtus Lindholm (5. kesäkuuta 1865 Kristiinankaupunki – 11. helmikuuta 1933 Helsinki) oli maanviljelysneuvos, ruotsinkielisen maanviljelysseuran Svenska Lantbrukssällskapens i Finland förbundin perustaja ja ensimmäinen sihteeri, Uudenmaan ja Hämeen läänin maanviljelysseuran sihteeri, toimittaja, tietokirjailija ja maatalousalan vaikuttaja. ==Henkilöhistoria== Lindholmin vanhemmat olivat tilanomistaja Adolf Lindholm ja Klara Louise Nyqvist ja puolisot Lovisa Lindholm (vuodesta 1905) ja Matilda Hamrén. Ylioppilaaksi Vaasassa tultuaan Lindholm meni opiskelemaan maatalousalaa Mustialaan vuosiksi 1883–1885 ja valmistui agronomiksi. Hän toimi ensin opettajana Gesterbyn meijeristi- ja karjakkokoulussa Kemiössä ja sitten tilanhoitajana Elimäellä ja karjakkokoulun johtajana Padasjoella sekä työskenteli maatiloilla Tohmajärvellä ja Tapaninkylässä. Seutulassa maanviljelijänä 1898–1903 ollessaan hän alkoi johtaa paikallista ruotsinkielistä maamiesseuraa. Työnsä Uudenmaan ja Hämeen läänin maanviljelysseuran sihteerinä ja karjanhoidon neuvojana Lindholm aloitti 1903. Hänen aloitteestaan perustettiin Suomen ruotsinkielisille maanviljelysseuroille vuonna 1910 oma liitto, Svenska Lantbrukssällskapens i Finland förbund, jonka sihteerinä Lindholm toimi alusta pitäen. Seuran toiminnan puitteissa Lindholm järjesti näyttelyitä, kilpailuja, puutarhaesittelyjä, Martta-kursseja, karjanhoitoharjoittelua ja perunanviljelyn koetoimintaa. Liiton sihteerinä hän osallistui toimintaan myös monissa komiteoissa ja maatalouskoulujen johtokunnissa ja hoiti kansainvälisiä suhteita. Hän toimitti suosittua För Landtmannahem -lehteä kaksitoista vuotta. Lindholm toimi lehden seuraajien, Odalmannen ja Tidskrift för Finlands svenska lantmän, toimitussihteerinä ja taloudenhoitajana. Maanviljelysneuvoksen arvon hän sai vuonna 1930.Henttinen, Annastiina: Lindholm, A. Sixtus. Suomen talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu. Studia Biographica 8. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 11.6.2020) ==Julkaisuja== * Hvilka fördelar medför odling af rotfrukter, 1905. * Navettakirja ynnä muistiinpanokirja, 1905. * Nylands och Tavastehus läns landtbrukssällskaps premiering af småbruk 1908, 1909. * Siementarkastuksesta maassamme / Komiteamietintö 1/1911, 2/1912, 1911, 1912. * Vägledning för uppgörandet af Hembygdsbeskrifningar på landtbrukets område, 1915, Gösta Grotenfeltin ja G. A. Bredenbergin kanssa. * Korta råd och anvisningar för svinhållningens rationella ordnande, 1920. * Lex Kallio, 1922, William Ramsayn kanssa. * Erfarenheter av gödsling med kalkkväve, 1923. * Kalkkityyppi, 1923. * Nylands och Tavastehus läns lantbrukssällskap 1856–1931: en minneskrift, 1931, (toim.). ==Lähteet== Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka: Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka: Suomalaiset toimittajat Luokka: Suomalaiset maanviljelijät Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Vuonna 1865 syntyneet Luokka: Vuonna 1933 kuolleet
Károly Kisfaludy

Károly Kisfaludy (1788–1830) oli unkarilainen kirjailija. Hän otti upseerina osaa Italian- ja Saksan-sotaretkiin, asui sen jälkeen Wienissä taidemaalarina ja muutti 1817 asumaan Budapestiin, jossa hän aluksi kärsi puutetta. Jo 1809 hän oli kirjoittanut näytelmän A tatárok Magyarországon (Tataarilaiset Unkarissa), joka pääsi kuitenkin vasta 1818 näyttämölle, ensin eräässä maaseutukaupungissa, sen jälkeen heti myös pääkaupungissa. Näytelmällä oli suuri menestys, ja Kisfaludyn tulevaisuus oli turvattu. Hän kirjoitti draamoja ja huvinäytelmiä toisen toisensa perästä ja kohosi parissa vuodessa Unkarin huomatuimmaksi kirjailijaksi. Kisfaludyn draamoista parhain on Iréne (1820). Merkittävämpiä ovat kuitenkin hänen huvinäytelmänsä, joissa hän taitavasti kuvailee oman aikansa unkarilaisia tyyppejä. Huomattavimmat niistä ovat A kérők ('Kosijat', 1818), A pártütők ('Kapinalliset', 1820), Csalódások ('Pettymyksiä', 1824), A leányörzö ('Tytönvartija', 1827) ja Szeget szeggel ('Kova kovaa vastaan', 1828). Toisellakin alalla Kisfaludy esiintyy tienraivaajana, nimittäin humoristisen novellin alalla (esimerkiksi Tollagi János viszontagságai I–II, 1823–1827, Sulyosdi Simon, 1824). Hänen runoelmistaan on huomattavin elegia Mohács (1824). Kisfaludy perusti 1821 kirjallisen kalenterin Aurora, jonka ensimmäinen vihko ilmestyi 1822. Se sai Unkarin kirjallisuuden historiassa suuren merkityksen sen kautta, että sen ympärille kokoontuivat ajan parhaat kirjalliset kyvyt ja että siinä ilmestyivät uuden kansallisromanttisen suunnan parhaat tuotteet. Kisfaludy toimitti Auroraa kuolemaansa saakka. Näytelmissään ja novelleissaan hän tuo ajankohdan elämän kansallisin aihein kirjallisuuteen ja hävittää näin sen kuilun, joka oli Unkarin kirjallisuudessa syntynyt erottamaan elämää ja kirjallisuutta toisistaan. Kisfaludysta tuli siten uuden kirjallisen kehityskauden perustaja. Kisfaludyn kirjallinen ystäväpiiri perusti hänen kuoltuaan Kisfaludy-seuran. Kisfaludyn kootut teokset on toimittanut muun muassa József Bánóczi (1893). Károly Kisfaludyn veli oli kirjailija Sándor Kisfaludy. Kisfaludyn muistoksi perustettiin 1836 Kisfaludy-seura.Kisfaludy- seura, Tietosanakirja osa 4, palsta 1033, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1912 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1788 syntyneet Luokka:Vuonna 1830 kuolleet
Lauri Kirves

Lauri Kalervo Kirves (24. huhtikuuta 1914 Viipuri – 25. tammikuuta 1985 Helsinki) oli Suomen Metsäteollisuuden Keskusliiton pitkäaikainen toimitusjohtaja. Lauri Kirveksen vanhemmat olivat postiljooni Antti Kirves ja Gustava Räsänen ja puoliso vuodesta 1937 Anna Marjatta Paloheimo. Kirves tuli ylioppilaaksi 1931 ja valmistui kauppatieteiden kandidaatiksi 1943. Hän toimi konttoripäällikkönä Helsingin Osuuskaupassa 1936–1942 ja Vako-yhtiössä 1942–1945. Suomen Tukkukauppiaiden Liiton johtaja Kirves oli 1945–1950 ja toimitusjohtaja 1950–1960. Suomen Metsäteollisuuden Keskusliiton toimitusjohtajana hän työskenteli 1961–1979. Hänellä oli myös useita kansallisia ja kansainvälisiä luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Kirves oli reservin majuri (1968).Kuka kukin on 1978, s. 388 (Viitattu 11.6.2020)Kuolleita. Kauppatiet. maisteri Lauri Kirves. Helsingin Sanomat, 26.1.1985, s. 16. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Sándor Kisfaludy

Sándor (Alexander) Kisfaludy (1772–1844) oli unkarilainen runoilija. Hän astui 1793 armeijan palvelukseen, mutta joutui 1796 Milanon valloituksessa ranskalaisten vangiksi ja hänet vietiin Provenceen, josta päästyään hän vielä osallistui Reinin- ja Sveitsin-sotaretkiin 1799. Hän asui sen jälkeen enimmäkseen maatilallaan.Kisfaludy. 1. Sándor K. ja Kisfaludy. 2. Károly K., Tietosanakirja osa 4, palsta 1032, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1911 Kisfaludyn runoilijamaine perustuu pääasiassa hänen tulisiin ja värikkäisiin sonettikokoelmaansa Kesergö szerelem ('Onneton rakkaus', 1801), joka yhdessä Boldog szerelemin ('Onnellinen rakkaus', 1807) kanssa muodostaa hänen kuuluisan Himfy szerelmei ('Himfyn rakkaudet', 1829) runokokoelmansa. Hänen runomuotoiset, romanttiset ritaritarinansa Regék a magyar előidőből ('Tarinoita Unkarin muinaisuudesta', 1807) kasvattivat hänen mainettaan. Draamankirjoittajana Kisfaludy ei saavuttanut menestystä. Hänen kootut teoksensa (1847) ja jälkeenjääneet teoksensa (1871) julkaisi Ferenc Toldy. Kisfaludyn kaikki teokset julkaisi Dávid Angyal (1893). Sándor Kisafaludyn veli oli kirjailija Károly Kisfaludy. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1772 syntyneet Luokka:Vuonna 1844 kuolleet
Kisfaludy-seura

Kisfaludy-seura () oli unkarilaisen runoilijan Károly Kisfaludyn muistoksi 1836 Budapestissä perustettu kirjallisuusseura. Seura jakoi vuosittain palkintoja ansiokkaista kaunokirjallisista teoksista, julkaisi vanhempia huomattavia unkarinkielisiä kirjallisuustuotteita, maailmankirjallisuuden mestariteoksia sekä Kisfaludy-Társaság évkönyvei -nimistä kirjallista vuosikirjaa. Vakinaisten jäsenten lukumääräksi päätettiin 50.Kisfaludy-seura, Tietosanakirja osa 4, palsta 1033, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1912 Seura lakkautettiin 1952, ja sen aineistot siirrettiin Unkarin tiedeakatemiaan.Imre Madách and the Kisfaludy Society, viitattu 11.6.2020 == Lähteet == Luokka:Unkarin kirjallisuus Luokka:Kirjallisuusseurat
Péter Marót

Péter Marót (27. toukokuuta 1945 Miskolc – 7. kesäkuuta 2020 Budapest) oli unkarilainen miekkailija ja olympiamitalisti. Marót saavutti säilällä Münchenin kesäolympialaisissa 1972 yksilökilpailussa hopeaa ja joukkuekilpailussa pronssia. Hän kilpaili myös Montréalin kesäolympialaisissa 1976 ja voitti säilän joukkuekilpailusta useita MM-mitaleja.Olympedia Marót kuoli 75-vuotiaana 7. kesäkuuta 2020 oltuaan auto-onnettomuudesta saamiensa vammojen vuoksi tehohoidossa kymmenen päivän ajan.http://www.nemzetisport.hu/egyeb_egyeni/gyasz-elhunyt-vb-aranyermes- kardvivonk-marot-peter-2766163 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Unkarilaiset miekkailijat Luokka:Unkarilaiset olympiamitalistit Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Torikeskus (Sastamala)

Torikeskus on kauppakeskus Sastamalan keskustassa torin yhteydessä. Se avattiin vuonna 1990. Torikeskuksen omistaa Kiinteistö Oy Vammalan Torikeskus.https://alueviesti.fi/2012/06/06/torikeskuksen-lasipyramidin- purkutyot-etenevat-pikavauhtia/amp/ == Lähteet == Luokka:Sastamalan kauppa- ja ostoskeskukset
Karakallion ostoskeskus

Karakallion ostoskeskus oli ostoskeskus Karakallion osa-alueessa Espoossa. Ostoskeskuksessa sijaitsivat muun muassa Alepa, pizzeria, ravintola, kahvila ja isännöintitoimisto. Ostoskeskus valmistui vuonna 1967 lähelle Karakallion koulua, kenttää ja Karataloa. Alun perin liikkeessä toimi K-Karahalli. Ostoskeskus purettiin vuonna 2023 ja sen tilalle rakennetaan kerrostalokortteli ja liiketiloja. ==Lähteet== Luokka:Espoon kauppa- ja ostoskeskukset Luokka:Karakallio
Leena Pietilä

Irja Ester Helena ”Leena” Pietilä (naimisissa Vainio) (29. maaliskuuta 1925 Rauma – 20. toukokuuta 2014 Mikkeli) oli suomalainen taitoluistelija. Hän oli taitoluistelun kaksinkertainen Pohjoismaiden-mestari ja seitsenkertainen Suomen-mestari. Pietilän puoliso oli mikkeliläinen voimistelunopettaja ja sittemmin rehtori Pauli Vainio, joka nuoruudessaan voitti pesäpallon Suomen- mestaruuden. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Antti Kontiola

Antti Kontiola on suomalainen taitoluistelija. Kontiola on kolminkertainen Pohjoismaiden-mestari vuosilta 1980–1982 sekä kuusinkertainen Suomen-mestari vuosilta 1978–1981 ja 1983–1984. Hän sijoittui Euroopan-mestaruuskilpailuissa 16:nneksi vuonna 1980 ja 20:nneksi vuonna 1979. Hän edusti Helsingin Taitoluisteluklubia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taitoluistelijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Veska Hotelli

Veska Hotelli on Pirkkalan Partolaan suunnitteilla ollut 16-kerroksinen tornihotelli, jonka rakennuttaja on yrittäjä Marko Kuusisto. Hotelliin on suunniteltu tulevan 240 huonetta. == Lähteet == Luokka:Suunnitteilla olevat rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pirkkalan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen hotellit
Kontiola

Kontiola on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Antti Kontiola, taitoluistelija *Lasse Kontiola (s. 1980), keskustalainen poliitikko ja järjestöjohtaja *Petri Kontiola (s. 1984), jääkiekkoilija.