EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gunnhildur Yrsa Jónsdóttir

Gunnhildur Yrsa Jónsdóttir (s. 28. syyskuuta 1988 Islanti) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa National Women’s Soccer Leaguen Orlando Pridea. Aiemmin hän pelasi saman liigan Utah Royalsissa. Hän on pelannut kotimaansa ja Yhdysvaltojen lisäksi Norjassa ja Australiassa. Gunnhildur on pelannut Islannin naisten jalkapallomaajoukkueessa vuodesta 2012 lähtien. Hänet tunnetaan myös lempinimellä Gunny. == Lähteet == Luokka:Islantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nicole Barnhart

Nicole Renee Barnhart (s. 10. lokakuuta 1981 Pottstown, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelaa nykyisin National Women's Soccer League-seura Utah Royals FC:n ykkösvahtina. Barnhart on kaksinkertainen naisten jalkapallon olympiavoittaja vuosilta 2008 ja 2012. Hän asuu Gilbertsvillessä Pennsylvaniassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Auli Korhonen

Auli Marja Korhonen (s. 28. helmikuuta 1955 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä, ympäristötaiteilija ja taidemaalari. Korhonen käyttää veistoksissan eri materiaaleja, kuten kiveä, lasia ja metallia. Korhonen on opiskellut taidemaalariksi Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1974–1978. Lisäksi hän on opiskellut Tukholman Kuninkaallisessa taidekorkeakoulussa kuvanveisto- ja monumentaalimaalausosastolla kalkkimaalaustekniikoita vuosina 1980–1982. == Näyttelyt ja julkiset teokset == Auli Korhonen on pitänyt yksityisnäyttelyitä sekä Suomessa että Suomen ulkopuolella vuodesta 1983 lähtien, osallistunut ryhmänäyttelyihin Suomessa ja ulkomailla. Hän on menestynyt veistos- ja muissa suunnittelukilpailuissa. Korhosen julkisia veistoksia on pysyvästi esillä Suomessa ja muissa maissa, sekä ulko- että sisätiloissa. Hän on tehnyt myös useita veistoksia yksityisiin tiloihin Suomeen ja muihin maihin. Eräs Korhosen käyttämä materiaali on lasi. Lasiteos Healing Spirit and Water on Espoon Jorvin sairaalan 30-vuotisjuhlaan tilattu ulkoilmateos, jossa lasin lisäksi elementteinä ovat betoni, teräs, kupari ja valo. Teos on sijoitettu sairaalan ajorampin viereen. == Kuvia julkisista taideteoksista == Tiedosto:Healing Spirit and Water by Auli Korhonen.JPG|Healing Spirit and Water, 2006, Espoo. Tiedosto:Auli Korhonen - Elävä valo - 1998 - Keravan seurakuntakeskus, Papintie 2-6 - Keskusta, Kerava.jpg|Elävä valo, 1988, Kerava. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alabandiitti

Alabandiitti on harvinainen mangaanisulfidimineraali, jonka kemiallinen kaava on MnS. Alabandiittia muodostuu mangaanipitoisissa sulfidijuonissa. Sitä esiintyy yleensä muiden sulfidimineraalien ja mm. rodokrosiitin kanssa. == Katso myös == * Luettelo mineraaleista == Lähteet == Luokka:Sulfidimineraalit
Quiller – kuolemaa silmästä silmään

Quiller – kuolemaa silmästä silmään tai Emme koskaan unohda, VHS-videona Kuolema silmästä silmään (The Quiller Memorandum) on Michael Andersonin ohjaama brittiläinen vakoilutrilleri vuodelta 1966. Berliiniin sijoittuva tarina perustuu Adam Hallin romaaniin Berliinin muistio, jonka pohjalta käsikirjoituksen on laatinut Harold Pinter. Pääosia näyttelevät George Segal, Max von Sydow ja Alec Guinness. ==Juoni== Brittihallitukselle työskentelevä miellyttävä amerikkalaisagentti (Segal) tutkii 1960-luvun Länsi-Berliinissä uusnatsien toimintaa paikallisen brittipäällikön Polin (Guinness) avustuksella. Natsijohtaja Oktoberia näyttelee Max von Sydow. Moni asiaa jää lopussa avoimeksi. == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Paula Talaskivi kirjoitti Quillerin alkavan tehokkaan toiminnallisesti ja jatkuvan sitten viihdyttävänä ja paikoin jopa humoristisena brittijännärinä. Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen piti sitä tyylikkäänä mutta harvinaisen vähätoimintaisena agenttitrillerinä ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset jännityselokuvat Luokka:Vuoden 1966 brittiläiset elokuvat Luokka:Michael Andersonin ohjaamat elokuvat
Violeta Bulc

Violeta Bulc (s. 24. tammikuuta 1964 Ljubljana, Jugoslavia) on slovenialainen yritysjohtaja ja poliitikko, joka aloitti vuonna 2014 Junckerin komission liikennekomissaarina. Bulc siirtyi politiikkaan aiemmin samana vuonna liike- elämästä. Hän oli toiminut tärkeässä asemassa tietoliikenneyrityksissä ja ollut perustamassa Slovenian itsemäistymisen jälkeen maan tietoliikenneverkkoa. == Opiskelu ja ura liike-elämässä == Violeta Bulc syntyi Jugoslaviassa vuonna 1964. Hän opiskeli tietojenkäsittelytiedettä ja informatiikkaa Ljubljanan yliopistossa ja jatkoi opintojaan San Franciscossa Golden Gate -yliopistossa. Siellä hän valmistui maisteriksi tietotekniikasta. Valmistuttuaan Bulc työskenteli 1991–1994 Kalifornian Burlingamessa verkkoasiantuntijana. Bulc palasi vuonna 1994 itsenäistyneeseen Sloveniaan, työskenteli vuodet 1994–1997 Telekom Slovenijella ja oli perustamassa siellä maan ensimmäistä tietoliikenneverkkoa. Hän matkusteli myös muissa entisen Jugoslavian itsenäistyneissä maissa edistämässä näiden tietoliikenneverkkoja. Vuosina 1999–2000 hän oli Telemachin varatoimitusjohtaja. Bulc perusti vuonna 2000 Vibacomin, jonka toimitusjohtajana hän toimi vuoteen 2014 saakka. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Slovenian ministerit Luokka:Slovenialaiset EU-komissaarit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ysis Sonkeng

Ysis Amarielle Sonkeng (s. 20. syyskuuta 1989 Baleveng) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut Kamerunin naisten jalkapallomaajoukkuetta vuodesta 2012 lähtien. Seuratasolla Sonkeng edustaa Elitettan-seura Sundsvallia. Vuoden 2012 kesäolympialaisten naisten jalkapalloturnauksessa Sonkeng teki oman maalin Uutta-Seelantia vastaan. == Lähteet == Luokka:Kamerunilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elleston Trevor

Elleston Trevor (alkujaan Trevor Dudley Smith, 17. helmikuuta 1920 Bromley, Kent – 21. heinäkuuta 1995 Yhdysvallat) oli tuottelias brittiläinen romaani- ja näytelmäkirjailija. Hän kirjoitti 1940-luvulta alkaen yhteensä noin 70 romaania ja parikymmentä lastenkirjaa myös monilla salanimillä. Tunnetuin niistä oli Adam Hall ja muita olivat Simon Rattray, Howard North, Roger Fitzalan, Mansell Black, Trevor Burgess, Warwick Scott, Caesar Smith ja Lesley Stone. Elleston Trevor -nimellä julkaisuista teoksista ehkä tunnetuin on The Flight of the Phoenix, josta tehtiin James Stewartin tähdittämä elokuva Aavikkolento (1965). Suomeksi häneltä on julkaistu viisi dekkaria Gummeruksen Salama-sarjassa tekijänimellä Simon Rattray. Adam Hall -nimellä Suomessa on julkaistu brittiagentti Quilleristä kertovia romaaneja, joista ensimmäisestä nimeltä Berliinin muistio (The Quiller Memorandum, 1965) hän sai Edgar- palkinnon. Kirja myös filmatisoitiin suomalaisnimellä Quiller – kuolemaa silmästä silmään. Muita Adam Hall -suomennoksia ovat Yhdestoista hetki (1966), Salainen tehtävä Varsovassa (1970), Surmantango Saharassa (1973), Kobrat kohtaavat (1976), Skorpionin hetki (1979) ja Revontulet (1986). Elleston Trevor asui 1970-luvun keskivaiheilta alkaen Yhdysvaltojen Arizonassa. Hän kuoli siellä 75-vuotiaana 1995. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet Luokka:Brittiläiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Mary Lou McDonald

Mary Lou McDonald (s. 1969) on irlantilainen poliitikko, joka on Sinn Féin -puolueen johtaja vuodesta 2018 lähtien. McDonald on Irlannin parlamentin alahuoneen jäsen vuodesta 2011. Aiemmin hän on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä. Helmikuussa 2020 pidettyjen Irlannin tasavallan parlamenttivaalien tulos oli historiallinen, sillä vasemmistolainen ja kansallismielinen Sinn Féin sai valeissa eniten ääniä. Mary Lou McDonaldin johtama Sinn Féin on ollut aiemmin Irlannin tasavaltalaisarmeijan IRA:n poliittinen siipi ja sen takia muiden puolueiden hylkimä. Keskustaoikeistolaiset Fine Gael ja Fianna Fáil ovat hallinneet Irlantia vuodesta 1922 saakka vuorotellen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Irlantilaiset poliitikot Luokka:Irlantilaiset europarlamentaarikot Luokka:Irlannin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taiwanin presidentinvaali 2016

Taiwanin presidentin- ja varapresidentinvaali 2016 järjestettiin Taiwanissa eli Kiinan tasavallasa 16. tammikuuta 2016. Presidentiksi valittiin Demokraattisen edistyspuolueen ehdokas Tsai Ing-wen ja varapresidentiksi riippumaton Chen Chien-jen.中華民國中央選舉委員會: 中華民國105年第14任總統副總統 —— 候選人得票數 . Haettu 28.4.2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Taiwanin presidentinvaalit Luokka:Vuoden 2016 vaalit
Roosa Kosonen

Roosa Kosonen (s. 13. helmikuuta 2000) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut naisten Korisliigassa kaudesta 2016–2017 alkaen. Kosonen on lappeenrantalaisseura Catzin kasvatti. Hän nousi naisten Korisliigassa pelaavaan Catzin edustusjoukkueeseen kaudella 2016–2017 ja pelasi tuolloin runkosarjassa 17 ottelussa keskimäärin yli yhdeksän minuuttia ja pudotuspeleissä kuudessa ottelussa keskimäärin yli 11 minuuttia. Catz saavutti kauden päätteeksi SM-pronssia. Kaudella 2017–2018 Kosonen pelasi 27 runkosarjaottelussa keskimäärin yli 22 minuuttia ja kymmenessä pudotuspelissä lähes saman verran. Joukkue saavutti SM-hopeaa. Kaudella 2018–2019 Kososen vastuu oli lisääntynyt niin, että hän pelasi 27 runkosarjaottelussa keskimäärin yli 32 minuuttia ja 11 pudotuspelissä hieman alle 32 minuuttia. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 8,0 pistettä ja otti 5,7 levypalloa. Pudotuspeleissä hänen vastaavat lukemansa olivat 8,5 ja 4,9. Catz saavutti jälleen SM-hopeaa. Kosonen on pelannut Suomen 16-vuotiaiden maajoukkueessa 20 ottelua ja 18-vuotiaiden maajoukkueessa 22 ottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Petra Noponen

Petra Noponen (s. 9. elokuuta 1996) on suomalainen koripalloilija. Hän on voittanut Viron mestaruuden sekä saavuttanut Suomessa SM-hopeaa ja -pronssia. Noponen on espoolaisseura Tapiolan Hongan kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset ottelunsa naisten Korisliigassa, silloisessa SM-sarjassa, kausina 2012–2013 ja 2013–2014 Hongan joukkueessa mutta kuului pääasiassa Honka Akatemian ja Puhuttarien kokoonpanoihin I-divisioonassa sekä Hongan ja järvenpääläisen KuuBan joukkueisiin tyttöjen SM-sarjassa. Hän pelasi kolmena kautena Virossa Tallinna Ülikoolin joukkueessa ja voitti viimeisellä kaudellaan 2017–2018 Viron mestaruuden. Kaudella 2018–2019 hän pelasi lappeenrantalaisseura Catzissa ja saavutti SM-hopeaa. Catzissa hän pelasi kauden aikana 27 runkosarjaottelua 34 minuutin ottelukohtaisella peliajalla ja 11 pudotuspeliä 31 minuutin peliajalla. Kaudet 2019–2021 hän edusti Forssan Alkua ja pelasi 51 runkosarjaottelua sekä kuusi pudotuspeliä noin 24 minuutin peliajalla. Jälkimmäisellä kaudella hän saavutti SM-pronssia. Kaudella 2021–2022 hän edustaa kotkalaisseura Peli-Karhuja. Noponen on pelannut Suomen 16-vuotiaiden maajoukkueessa 26 ottelua ja Suomen haastajamaajoukkueessa kuusi ottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirsi Virrantaus

Kirsi-Kanerva Virrantaus (o.s. Makkonen, ent. Eloranta 1977-1984, Artimo 1991-1999, Virrantaus 2000-; s. 4. elokuuta 1953 Raahe) on suomalainen tekniikan tohtori ja vuodesta 1988 lähtien Teknillisen korkeakoulun ja nyttemmin Aalto-yliopiston geoinformatiikan professori. Virrantaus on toiminut myös Aalto-yliopiston Insinööritieteiden korkeakoulun varadekaanina. Makkonen tuli ylioppilaaksi Jyväskylän normaalilyseosta (1972). Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta arkkitehdiksi (1977). Hän täydensi opintojaan Hollannin Delftin teknillisessä korkeakoulussa tutkijana (1979–1980), ja jatkoi TKK:lla tekniikan lisensiaatiksi 1982 ja tekniikan tohtoriksi (1984). Makkosen englanninkielinen väitöskirja (1984) oli otsikoitu On urban land information systems : a semantic approach to analysis and design. Hän on ollut Jyväskylän yliopiston dosentti vuodesta 1996. Eloranta työskenteli TKK:n tutkijana (1977–1978), ja ulkomaan opintojensa jälkeen assistenttina (1980–1984). Sitten hän toimi Maa ja Vesi Oy:n kehitysinsinöörinä (1984–1985), Maanmittaushallituksen tutkijana (1986–1987) ja Geodeettisen laitoksen osastonjohtajana 1987–1988. Vuodesta 1988 lähtien hän on ollut TKK:n kartografian professori, organisaatiomuutoksen jälkeen Aalto-yliopiston professori. Virrantaus on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen. Hänelle on myönnetty myös sotilasansiomitali ja Suomen Leijonan ansiomerkkiritarikunnan ensimmäisen luokan ritarin arvomerkki. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kirsi Virrantaus. Aalto University, Centre for Urban and Regional Studies (researchgate.net) * Eeva Törmänen (21.5.2018) Muutos tapahtui 1990-luvulla – Aallosta väitelleistä tekniikan tohtoreista yllättävän moni on nainen (tekniikkatalous.fi) Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Geoinformaatikot Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Aalto-yliopiston professorit
SAFEGE

SAFEGE on lyhenne ranskalaisen konsortion nimestä Société Anonyme Française d' Etude de Gestion et d' Entreprises (). ==Yhtiö== Konsortio koostuu 25:stä yrityksestä, joihin kuuluvat muiden muassa rengasvalmistaja Michelin ja autovalmistaja Renault, ja sen tarkoitus on toimia konsulttina ja suunnitteluvirastona Se perustettiin vuonna 1919 nimellä Société Auxiliaire Française d'Électricité, Gaz et Eau, holdingyhtiöksi, joka keskittyi yksityiseen veden, kaasun ja sähkön tuotantoon ja jakeluun. Vuonna 1947 nämä toiminnot kansallistettiin, ja yhtiöstä tuli sellainen suunnittelu- ja konsultointivirasto kuin se nykyäänkin on, ja sai myös nykyisen nimensä. ==SAFEGE-riippurata== SAFEGE herätti kansainvälistä mielenkiintoa suunnittelemalla uudenlaisen riippuradan 1960-luvulla. ===Suunnitteluperiaatteet=== SAFEGE kohoradassa matkustajavaunut riippuvat kumipyöräisistä pyörävaunuista, jotka kulkevat kotelomallisen raiteen sisällä, ja näitä yhdistävät ripustimet kulkevat koteloradan pohjan suhteellisen kapeassa raossa. Kotelon sisällä raon molemmin puolin ovat kumipyörien kiskot. Vaunujen paino lepää kantavien ja vetävien pyörien varassa, ja lisäksi ovat pystyakseloidut pyörät, jotka keskittävät vaunut sivusuunnassa. Toisin kuin Wuppertalin riippurata, SAFEGE kohorata ei ole alttiina lumelle, jäälle tai roskille, vaan kohoradan kiskot pysyvät puhtaina ja kuivina. Tämä etu mahdollistaa kohoradan käytön vaativissakin sääolosuhteissa. ===Testirata=== Vuonna 1959 valmistui ensimmäinen SAFEGE testirata, joka oli yksinkertainen 1,4 kilometriä pitkä linja ja se pääsi mukaan vuonna 1966 valmistuneeseen elokuvaan Fahrenheit 451. Testirata purettiin pian elokuvan valmistumisen jälkeen. ===Markkina-asema=== SAFEGE kohorata on eniten levinnyt ja käytössä oleva riippuvan kohoradan malli. Merkittävin kilpailija SAFEGE kohoradalle ei olekaan mikään muu riippuva kohorata vaan saksalainen ALWEG, joka on yleisempi ja tekniseltä toteutukseltaan erilainen. ===SAFEGE kohoradat maailmalla=== ====Mitsubishi Heavy Industries==== Japanilainen Mitsubishi Heavy Industries on rakentanut kolme SAFEGE kohorataa, joista kaksi on yhä käytössä. * 1964–1974 Higashiman eläintarhan ja kasvitieteellisen puutarhan puoli kilometriä pitkä kohorata oli alkuun suosittu, mutta kärsi mekaanisista ongelmista ja purettiin puutarhan ja eläintarhan laajennusten vuoksi. * 1970 Shonan Monorail avattiin. * 1988 Chiba Urban Monorail ensimmäinen vaihe avattiin. Sen 15,2 kilometriä pitkä riippuva kohorata on maailman pisin. ====Siemens==== Saksassa on toiminnassa kaksi Siemensin rakentamaa SIPEM (Siemens People Mover) kohorataa: * Dortmundin teknillinen yliopiston kampus * Düsseldorfin lentoasema ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Rautatietekniikka
Anni Jämsä

Anni Jämsä (s. 8. lokakuuta 1995) on suomalainen koripalloilija ja urheilutoimittaja. Hän lopetti uransa keväällä 2022 ja pelasi yhdeksän naisten Korisliigan kauden aikana 234 ottelua. Hän voitti Hyvinkään Pontevassa Suomen- mestaruuden kaudella 2016–2017. Hän pelasi urallaan HyPon lisäksi Forssan Alussa, Äänekosken Huimassa ja Tampereen Pyrinnössä sekä Saksassa ja Italiassa. Uransa jälkeen hän on työskennellyt urheilutoimittajana. Jämsä on Hyvinkään Pontevan kasvatti. Hän pelasi naisten Korisliigassa kasvattajaseurassaan viitenä kautena sekä lisäksi Forssan Alussa kaudella 2013–2014 ja Äänekosken Huimassa kaudella 2015–2016. Näiden seitsemän pääsarjakauden aikana hän pelasi runkosarja ja pudotuspelit yhteen laskettuna 191 ottelua, joissa hänen keskimääräinen peliaikansa ottelua kohden oli 24.34 minuuttia, pistekeskiarvonsa 5,9, syöttökeskiarvonsa 2,6 ja levypallokeskiarvonsa 2,4. Hän voitti Suomen-mestaruuden kaudella 2016–2017 sekä pronssia kausilla 2015–2016, 2017–2018 ja 2018–2019. Kesällä 2016 Jämsä siirtyi Saksan Bundesliigaan BG Donau-Riesin joukkueeseen mutta palasi Suomeen ja Hyvinkään Pontevaan vuodenvaihteessa 2016–2017. Jämsä jätti kauden 2019–2020 väliin keskittyäkseen opintoihinsa, mutta palasi Korisliigaan kaudeksi 2020–2021, kun hän teki sopimuksen Tampereen Pyrintöön. Jämsä oli kahdella kaudella Pyrinnän johtavia pelaajia, mutta toisella kaudella hän siirtyi kesken kauden Italian Serie A2 -sarjan Torinoon. Jämsä päätti keväällä 2022 lopettaa uransa, ainakin toistaiseksi. Hän pelasi yhdeksän pääsarjakauden aikana 234 ottelua. Suomen naisten maajoukkueessa hän pelasi 13 aikuisten maaottelua. Lisäksi hän pelasi Suomen 16-vuotiaiden maajoukkueessa 50 ottelua, 18-vuotiaiden maajoukkueessa 37 ottelua ja naisten maajoukkueessa 13 ottelua. Jämsä aloitti syksyllä 2023 journalismin opinnot Haaga-Helia- ammattikorkeakoulussa. Hän on ollut toimittajana muun muassa Yleisradiolla, Warner Bros. Discoveryllä. Pariisin olympialaisissa 2024 Jämsä on kommentoinut koripallo-otteluiden tapahtumia kentänlaitatoimittajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luděk Bukač

Luděk Bukač (4. elokuuta 1935 – 20. huhtikuuta 2019) oli tšekkiläinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän syntyi vuonna 1935 Usti nad Labemissa, Tšekkoslovakiassa ja aloitti pelaajauransa maan 2. sarjassa jo kaudella 1949–1950 1. CTLK Prahan joukkueessa ja jatkoi kahden 2.liigan kauden jälkeen joukkueen mukana pääsarjassa. Vuosina 1961–1963 hän pelasi armeijan seura ASD Dukla Jihlavassa ja palasi sitten takaisin Prahaan. Bukač lopetti pelaajauransa vuoteen 1967. Tšekkoslovakian maajoukkueessa Bukač pelasi kaksissa maailmanmestaruuskisoissa vuosina 1961 ja 1963. Heti pelaajauransa jälkeen Bukač ryhtyi valmentajaksi. Kaksi ensimmäistä vuotta hän valmensi Sparta Prahan joukkuetta ennen siirtymistään vuodeksi HC Košicen päävalmentajaksi. Kauden jälkeen hän siirtyi vielä České Budějovicen päävalmentajaksi kahden vuoden ajaksi ennen kuin siirtyi päätoimisesti maajoukkueen peräsimeen. Maajoukkuevalmentajana Bukač toimi ensin Tšekkoslovakian maajoukkueen apuvalmentajana kauden 1979–1980. Seuraavana vuonna hänet nostettiin joukkueen päävalmentajaksi jossa tehtävässä hän toimi vuoteen 1985 asti. Kauden 1986–1987 alusta Bukač toimi B-sarjassa pelanneen Itävallan maajoukkueen peräsimessä ja olympiavuonna 1988 hän valmensi sekä Itävallan miesten olympiajoukkuetta että maan alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta. Itävallan maajoukkueen tehtävissä Bukač toimi kevääseen 1991 asti. Sen jälkeen hänet valittiin Saksan maajoukkueen valmentajaksi, jossa hän jatkoi vuoteen 1994 asti. Kaudesta 1994–1995 alkaen Bukač toimi kolme vuotta Tšekin jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana ja valmennusuransa viimeisen vuoden vielä B-sarjassa pelanneen Puolan jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana. Bukač voitti pelaajana MM-hopeaa vuonna 1961 ja valmentajana mestaruudet Tšekkoslovakian (1985) ja Tšekin tasavallan (1996) joukkueissa ==Lähteet== Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Tšekkoslovakialaiset jääkiekkoilijat Luokka:Tšekkoslovakialaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Takku (suku)

Takku, myös muodossa Tacku, oli suomalainen suku, joka vaikutti pääsääntöisesti 1400–1800-luvuilla Länsi-Suomen alueella, etenkin Huittisissa. Myöhäiskeskiajan lopulla Takun suku oli Satakunnan varakkaimpia talonpoikaissukuja, mikä johtui erityisesti Sammun kylässä sijainneen Takun talon maa- ja karjatalouden kannattavuudesta. Suvun jäsenet nauttivat myös yleisesti luottamusasemasta, sillä sukuun kuului paljon lauta-, katselmus- ja nimismiehiä, kuten suvun varhaisimpiin edustajiin lukeutuva talonpoika Cnud Takku (1440–1483). Biografinen Nimikirja mainitsee suvusta muun muassa seuraavaa: ”Tämä suku, jonka jäsenet v. 1750 sanottiin 400 vuoden kuluessa olleen joko pappeja tai kruununpalvelijoita, oli aina isästä poikaan omistanut Takkulan rusthollin Huittisissa.”Biografinen nimikirja, s. 314: Idman Takun suvusta polveutuneisiin jälkeläisiin lukeutui muun muassa Suomen tasavallan presidentti Risto Ryti. ==Lähteet== * * Aina Lähteenoja; Raumalainen Tackou- suku. Genos 7(1936), s. 77-83 * Ulla Koskinen & Virpi Nissilä; Takun nimismiessuku Huittisten Sammusta. Genos 87(1/2016)2-37. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset suvut Luokka:Suomen keskiaikaiset suvut Luokka:Huittisten historia
Susanna Pasolini

Susanna Pasolini (o.s. Colussi; 10. maaliskuuta 1891 Casarsa della Delizia, Italia – 1. helmikuuta 1981 Udine, Italia) oli italialainen kirjailija, näyttelijä ja opettaja. ==Elämäkerta== Susanna Colussi di Domenico avioitui vuonna 1921 italilan armeijan upseerin Carlo Alberto Pasolinin (1892–1958) kanssa. Heidän avioliitostaan syntyi kaksi poikaa, elokuvaohjaaja Pier Paolo Pasolini 1922–1975 ja vapaustaistelija Guido Pasolini 1925–1945. Pasolini oli useita runoja kirjoittanut syvähenkinen runoilija. Susanna Pasolini esiintyi myös poikansa Pier Paolo Pasolinin elokuvissa Teorema ja Madonnan roolissa elokuvassa Il Vangelo secondo Matteo. Pasolinin nuorempi poika Guido kuoli toisen maailmansodan ja Italian vapautuksen aikana partisaanina Porzûsin verilöylyssä. Vuonna 1958 kuoli hänen miehensä Carlo Alberto ja vuonna 1975 hänen vanhin poikansa Pier Paolo, joka murhattiin Ostian Idroscalon rannalla. Hän itse kuoli 89-vuotiaana helmikuussa 1981. Kustantaja Rosellina Archinto julkaisi 2010 Graziella Chiacorssin toimittaman Pasolinin teoksen Il Film dei miei ricordi, joka on omaelämäkerrallinen romaani.Kirjan tiedot ja kansikuva == Lähteet == Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet Luokka:Italialaiset opettajat
Lisa Moazzeni

Lisa Petersson Moazzeni (s. 5. helmikuuta 1992 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa nykyisin Elitettan-seura AIK:n paidassa. Moazzenin entisiä seuroja ovat Damallsvenskanin Kristianstads ja Djurgårdens sekä Elitettanin Kalmar. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1992 syntyneet
Pernilla Winberg

Pernilla Margareta Stephanie Winberg (s. 24. helmikuuta 1989 Limhamn, Malmö, Skåne, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Linköping HC:ta Svenska damhockeyliganissa. Hän on saavuttanut olympiahopeaa talviolympialaisista 2006 naisten jääkiekkoturnauksesta. Winberg on pelipaikaltaan hyökkääjä ja laukoo vasemmalta. Hän pelasi juniorina Limhamn HK:ssa. Winberg on yhteensä pelannut 297 maaottelua, joissa on tehnyt tehot 87+92=179. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit
Clara Barton

Clarissa "Clara" Harlowe Barton (25. joulukuuta 1821 Oxford, Massachusetts – 12. huhtikuuta 1912 Glen Echo, Maryland) oli yhdysvaltalainen sairaanhoitaja ja Amerikan Punaisen Ristin perustaja. Barton työskenteli Amerikan Punaisen Ristin sairaalan sairaanhoitajana Yhdysvaltain sisällissodan aikana, myöhemmin opettajana sekä patenttivirkailijana. pienoiskuva|Clara Bartonista tehty postimerkki. Barton pääsi vuonna 1973 National Women's Hall of Fameen. Bartonista on myös tehty postimerkki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset henkilöt Luokka:Sairaanhoitajat Luokka:Vuonna 1821 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Müller-Wieland

Müller-Wieland on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Jan Müller- Wieland (s. 1966), saksalainen säveltäjä, kontrabasisti ja kapellimestari * Janne Müller-Wieland (s. 1986), saksalainen maahockeypelaaja
Lasse Kreikassa

Lasse Kreikassa (Sune i Grekland – all inclusive) on Hannes Holmin ohjaama ruotsalainen lastenelokuva vuodelta 2012. Se perustuu Anders Jacobssonin ja Sören Olssonin samannimiseen lastenkirjaan (Otava 2013). Se sai Ruotsissa paljon katsojia, mutta ainakin Suomessa tyrmääviä arvosteluja. == Juoni == Anderssonin perhe lähtee kerrankin Hyttysmetsään suuntautuvan matkailuautoloman sijasta kesälomalle Kreikkaan. Siellä perhettä koettelee sarja katastrofeja: varhaisnuori Lasse huomaa hukanneensa taitonsa hurmata tyttöjä, pikkuveli Håkan Bråkan inhoaa tenavakerhon Julle-peikkoa ja äidin hermot kiristyvät isän huomatessa, että matka on “all inclusive”. == Rooleissa == == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Leena Virtasen mielestä elokuva on karmeaa hössötystä alusta loppuun. (Tilaajille.) Helsingin Uutisten Teija Varis näkee elokuvan heikoimpana lenkkinä käsikirjoituksen, jonka ontuessa ontuvat myös kaikki muut osa-alueet. Häntä oudoksuttavat myös koko perheen elokuvan jatkuva ilkeily, kiusaaminen ja seksiaiheet. Film-O-Holic.com- elokuvasivuston Juha Rosenqvistin mielestä Lasse Kreikassa on suomenkielistä jälkiäänitystä myöden harvinaisen huono elokuva: ”Koko perheen elokuvaksi se on jopa katsomiskelvoton. Omaa jälkikasvuani en veisi elokuvaa katsomaan missään mielenhäiriössä.” Elokuva sai Ruotsissa yli 600 000 katsojaa. Se sai seuraavana vuonna jatko-osan Lasse autolomalla (Sune på bilsemester, 2013), jossa perhe matkaa matkailuautolla Itävallan Tiroliin. Varhaisempi samaan kirjasarjaan perustuva elokuva on Lassen kesäloma (Sunes sommar, 1993). == Lähteet == Luokka:Lastenelokuvat Luokka:Vuoden 2012 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Ruotsalaiset komediaelokuvat Luokka:Ruotsalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Danijela Rundqvist

Danijela Kristina Rundqvist (s. 26. syyskuuta 1984 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa nykyisin Svenska damhockeyliganin Djurgårdens IF:tä. Rundqvist on saavuttanut kaksi olympiamitalia naisten jääkiekossa, hopeaa Torinosta 2006 sekä pronssia Salt Lake Citystä 2002. Vuonna 2010 hän teki historiaa olemalla ensimmäinen ruotsalainen pelaaja Canadian Women's Hockey Leaguessa. Rundqvist on pelannut yhteensä 190 maaottelua ja tehnyt niissä tehot 41+28=69. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit
Martha Plimpton

Martha Campbell Plimpton (s. 16. marraskuuta 1970 Manhattan, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja entinen malli. Hänen elokuvadebyyttinsä oli The River Rat (1984). Plimpton tuli tunnetuksi Richard Donnerin ohjaamasta, vuonna 1985 julkaistusta Arkajalat-elokuvasta, jossa hän näytteli Stephanie Steinbrenneriä. Plimpton on esiintynyt myös elokuvissa Moskiittorannikko (1986), Elämänä pakotie (1988), Perhe on paras (1989), Samantha (1992), Isän tyttö (2010) ja Small Town Murder Songs (2011). Plimpton on saanut kolme Tony-palkinnon ehdokkuutta sekä Primetime Emmy-ehdokkuuden Outstanding Guest-draamasarjasta vuonna 2002 ja toisen kerran vuonna 2012 The Good Wife-draamaelokuvasta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vihtori Raevuori

Vihtori Aleksanteri Raevuori, vuoteen 1901 Hagelberg (29. syyskuuta 1893 Forssa Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 675. (Viitattu 23.4.2019) – 19. maaliskuuta 1966 Tuusula) oli suomalainen opettaja, pikakirjoittaja ja pikakirjoituksen edistäjä. ==Henkilöhistoria== Vihtori Raevuoren vanhemmat olivat veturinkuljettaja Juho Aleksanteri Raevuori ja Erika Heliander ja puoliso vuodesta 1911 Hilja Laine Tammelin (k. 1956). Varatuomari, sukututkija Yrjö Raevuori oli hänen veljensä. Vihtori Raevuori tuli ylioppilaaksi Tampereen Reaalilyseosta 1901 ja valmistui ensin kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista ja sitten filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1911. Hän toimi Tuusulan kansanopistossa maatalousaineiden opettajana 1911–1921 ja johtajana 1915–1921, Tuusulan kasvitarha- ja kotitalouskoulun opettajana ja johtajana 1916–1920, Suoviljely-yhdistyksen ja asutushallituksen suotutkimuksen palveluksessa 1921–1922, Maataloutta kuvin ja kartoin -teoksen toimitussihteerinä 1922–1924, Maatalousseurojen keskusliiton konsulenttina ja Maan toimitussihteerinä 1925–1928 ja Uuden Suomen maatalousosaston toimittajana 1922–1934. Järvenpään yhteiskoulun johtaja ja opettaja Raevuori oli vuodesta 1928 vuoteen 1953, joskin hän opetti koulussa ja Järvenpään työväenopistossa pikakirjoitusta vielä kymmenen vuotta. Raevuori julkaisi useita pikakirjoituksen oppaita ja työskenteli valtiopäivien pikakirjoittajana vuodesta 1904 aina vuoteen 1952 asti.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 22.3.1966, s. 2.80-vuotiaita. Helsingin Sanomat, 29.9.1963, s. 12. ==Julkaisuja== * Kertomus Tuusulan kansanopiston kymmenvuotisesta toiminnasta, 1917 * Tuusulan kansanopisto 1907–1927, 1927, Yrjö Länsiluoto, Vihtori Raevuori, Matti Salo, Valtteri Saarela * Harjoitustehtäviä pikakirjoituksen opiskelijoille, 1934 * Lyhyt kemian alkeiskurssi, 1935 * Katsaus Järvenpään yhteiskoulun toimintaan kymmenvuotiskautena 1928–38, 1938 * N.s. sovelletun opetuksen mahdollisuudet ja merkitys oppikouluissa, 1941 * Johannes Linnankoski pikakirjoittajana, 1944 * Pikakirjoituksen lukutekstiä aloittelijoille Kaarlo Kallioniemen oppikirjan lukuihin 1–10, 1945 * Pikakirjoitus – siivekäs kynä: pastori Eino Pirisen radioesitelmä ehtolyhennysluetteloineen sekä luettelo "Pikakirjoitusoppilaassa" esiintyvistä ehtolyhennyksistä, 1945, Vihtori Raevuori, Eino Nevalainen * Kertausharjoituksia Kallioniemen "Pikakirjoituksen oppikirjan" lukuihin XI–XVII, 1945 * "Avain" pikakirjoitusharjoitusten korjaamiseen, 1948 * Järvenpään yhteiskoulun 25-vuotiskertomus: lukuvuodet 1928–53, 1954 * Kirjoitusharjoituksia pikakirjoituksen opiskelijoille, 1956 * Luonnos pikakirjoituksen oppikirjan alkupuoleksi, 1956 ==Lähteet== Luokka: Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Suomalaiset toimittajat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Pikakirjoittajat Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka: Vuonna 1883 syntyneet Luokka: Vuonna 1966 kuolleet
Marie d’Agoult

Marie d’Agoult (31. joulukuuta 1805 Frankfurt am Main, Saksa – 5. maaliskuuta 1876 Pariisi, Ranska) oli saksalaissyntyinen kirjailija joka kuvasi nimellä Daniel Stern kirjoittamissaan teoksissaan 1840-luvun Pariisin seurapiirielämää. Marie meni 22-vuotiaana naimisiin itseään 20 vuotta vanhemman eversti Charles d’Agoultin kanssa. Hän oli pettynyt avioliittoon, ja karkasi vuonna 1834 säveltäjä Franz Lisztin kanssa. Suhde kesti viisi vuotta ja siitä syntyi kolme lasta. Pari erosi lopullisesti 1844. Keskimmäinen lapsista, Cosima (1837–1930) meni naimisiin Richard Wagnerin kanssa. Hänen sisaruksensa olivat Blandine (1835–1862) ja Daniel (1839–1859). Jätettyään Lisztin Marie d’Agoult palasi Pariisiin ja ryhtyi kirjailijaksi. Omaelämäkerrallinen teos Nerida ilmestyi 1846. Hän emännöi kirjallista salonkia, jossa kirjailijat, muusikot ja taiteilijat keskustelivat ajan uusista ideoista jotka huipentuivat vuoden 1848 vallankumoukseen. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1805 syntyneet Luokka:Vuonna 1876 kuolleet
Liz Carr

Elizabeth Ann ”Liz” Carr (s. 1972 Port Sunlight, Merseyside, Englanti) on brittiläinen näyttelijä ja vammaisaktivisti. Carr suoritti lakiopintoja Nottinghamin yliopistossa. Hän sairastaa synnynnäistä nivelten koukistumatautia artrogrypoosia (AMC), minkä vuoksi liikkuminen on mahdollista vain pyörätuolilla. Carrin elämä muuttui, kun hän päätyi vuonna 2001 yhteisöteatteriin Liverpoolissa ja liittyi vuonna 2005 koomikkoryhmään. Hän on esiintynyt performanssitaiteilijana ja myös televisiossa Sky TV:llä. Vanhemmat ovat tukeneet hänen esiintymistään. Carrilla on Clarissa Mullery -nimisen tutkijan rooli tv-sarjassa Hiljainen todistaja. Hän on myös vieraillut yhdysvaltalaisessa tieteissarjassa The OA, jossa hän esittää tohtori Marlow Rhodesia. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vammaisten oikeuksien liikkeen edustajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marjorie Cameron

Marjorie Cameron Parsons Kimmel (paremmin tunnettu nimellä Cameron; 23. huhtikuuta 1922 Belle Plaine, Iowa, Yhdysvallat – 24. kesäkuuta 1995 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, runoilija, taiteilija ja okkultisti. Cameron oli uskonnoltaan thelemiitti, ja oli naimisissa samaa uskontosuuntaa edustavan Jack Parsonsin kanssa, joka muun muassa kuului Jet Propulsion Laboratoryn perustajiin. Taiteilijana Cameron edusti surrealismia. Hänen teoksiaan ovat muuan muassa Fairy Queen (1962). Cameron näytteli toista pääroolia Anaïs Ninin lisäksi lyhytelokuvassa Inauguration of the Pleasure Dome (1954). Cameron tunnettiin lempinimillä Candida ja Candy. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset runoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Kierteinen nokka-akseli

thumb|320px|Tavanomaisen Suzuki GSX 250 nokka-akselin toiminta: Sininen käyrä: imuventtiilin nousu Vihreä käyrä: nopeus Punainen käyrä: kiihtyvyys Violetti käyrä: nykäys thumb|320px|Kierteinen nokka-akseli imuventtiilin aukioloajan minimissä. Imuventtiili on auki noin 260 °. thumb|320px|Kierteinen nokka-akseli kun imuventtiilin sulkeutumisen lisäviive on noin 45° thumb|320px|Kierteinen nokka-akseli kun imuventtiilin sulkeutumisen viive on maksimissaan. Imuventtiili on auki noin 345 °. Kierteinen nokka-akseli on ottomoottoriin soveltuva imuventtiilin muuttuvan ajoituksen ratkaisu, jossa imuventtiilin aukioloaikaa voidaan säädellä portaattomasti venttiilin sulkeutumisen ajankohtaa muuttamalla, kuitenkin imuventtiilin avautumishetken ajoituksen pysyessä ennallaan. Tällä tavoin saavutetaan portaaton moottorin seoksen ja siten myös tehon annostelu ilman pumppaushäviöitä aiheuttavaa kaasuläpällä säädettävää kurkkua. Kierteisessä nokka-akselissa imuventtiilin nokan nousupuoli pyörii kiinteästi nokka-akselin mukana. Nokan jälkimmäinen osa, joka alkaa imuventtiilin saavutettua täyden nousun, liikkuu akselia myöten kierteisesti pitkittäin, ja mitä suuremmaksi imuventtiilin aukioloa säädetään, yhtä paljon kasvaa imuventtiilin aika täysin nousseena. Nokan päältä katsottuna raja nokan muuttumattoman alkuosan ja muuttuvan loppuosan välillä on viisto, ja sen ansiosta venttiilinnostimen siirtymä rajan yli ei aiheuta ylimääräisiä värähtelyjä. Kierteinen nokka-akseli soveltuu moottoriin, jossa imuventtiileille on erillinen nokka-akseli. Verrattuna tavanomaisiin nokka-akseleihin kierteinen nokka-akseli on monimutkainen ja kallis valmistaa. Tavanomainen ottomoottorin kuormituksen säätö tapahtuu kaasuläpällä. Osakuormituksella kaasuläppä on melkein kiinni, jolloin sylinterin täytöstä rajoitetaan kaasun virtausta ahdistamalla. Tämä aiheuttaa pumppaushäviöitä ja huonontaa moottorin hyötysuhdetta ja siten myös polttoainetaloutta. Kierteisen nokka-akselin avulla tämä ongelma ohitetaan, eikä kaasun virtaukseen aiheuteta ylimääräistä pumppaushäviötä. Kierteisen nokka-akselin tapauksessa sylinterin täytöksen säätö perustuu täytöksen osittaiseen palauttamiseen imukanavaan pidennetyn imuventtiilin aukioloajan ansiosta. ==Lähteet== * * * Patentti: US 6832586 Danny Russell Williams: "Variable duration camshaft", 2004-12-21. Luokka:Polttomoottorit
Mario + Rabbids Kingdom Battle

Mario + Rabbids Kingdom Battle on Ubisoftin kehittämä ja julkaisema vuoropohjainen taktiikkapeli, joka on julkaistu vuonna Nintendo Switchille. Pelissä Mario- ja Raving Rabbids -pelien maailmat ovat sekoittuneet. Pelin jatko-osa Mario + Rabbids Sparks of Hope julkaistiin vuonna . == Juoni == Mysteerinen keksijä on kehittänyt kypärän, jolla kaksi esinettä yhdistetään. Kypärä päätyy Rabbidsien käsiin aiheuttaen sekasortoa. Marion ystävineen on saatava kypärä haltuunsa kaaoksen pysäyttämiseksi. == Pelaaminen == Pelissä keskitytään taktiseen taisteluun ja siitä on jätetty pois eräitä strategiapelien ominaisuuksia kuten tukikohtien rakentaminen. Hahmoilla on paljon liikkuvuutta ja tapoja yhdistellä eri hahmojen kykyjä. == Kehitys == Davide Soliani oli nimitetty Ubisoft Milanin luovaksi johtajaksi ja sai tehtäväksi kehittää pelin, joka virkistäisi Rabbids-tuotesarjan uudelleen. Studion resurssit olivat muutoin sidottuja ja Solianin ryhmällä ei ollut ohjelmoijaa käytettävissään. Peli suunniteltiin kynällä ja paperilla ja taistelusta haluttiin erilaista kuin monissa muissa vastaavissa lajityypin peleissä. Taistelumekanismiin kehitettiin ryntäykset ja hypyt. Solianin ryhmä esitteli pelistä yksinkertaisen demoversio Shigeru Miyamotolle. Miyamoton palautteesta rohkaistuneena Ubisoft varasi projektiin lisää väkeä ja kehitti toisen prototyypin Nintendon johdolle esiteltäväksi. Peli käyttää Ubisoftin Snowdrop-pelimoottoria. Peli julkistettiin Electronic Entertainment Expo -messuilla vuonna 2017. == Vastaanotto == Peli on saanut Muropaketin arvostelussa 4,5/5 tähteä. Peli on saanut V2.fi:n arvostelussa 4/5 tähteä. Peli on saanut Pelaaja-lehden arvostelussa arvosanaksi 9/10. Pelit-lehden Juho Penttilä antoi pelille 91 pistettä sadasta.Pelit 10/2017, s. 26-27 == Myynti == Peli on myynyt yli kaksi miljoonaa kappaletta syyskuuhun 2018 mennessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2017 videopelit Luokka:Nintendo Switch -pelit
Emma Wengberg

Emma Wengberg (s. 28. marraskuuta 1987) on ruotsalainen sulkapalloilija. == Peliura == Vuonna 2009 hän voitti Turkey International-turnauksen naisten nelinpelin kultaa Emelie Fabbeken parina. Vuonna 2011 Wengberg voitti Scottish International-turnauksen naisten nelinpelin kultaa, pelaten Fabbeken parina. Vuonna 2014 hän saavutti Norwegian International-turnauksen naisten nelinpelin kultaa pelaten tällä kertaa tanskalaisen Tilde Iversenin parina. Vuonna 2015 Wengberg voitti ensin Portugal International-turnauksen sekanelinpelin kultaa Filip Michael Duwall Myhrenin parina, ja sitten Finnish International- turnauksen naisten nelinpelin kultaa Clara Nistadin parina. Samana vuonna (2015) hän voitti myös Polish International-turnauksen naisten nelinpelin kultaa pelaten Nistadin parina. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset sulkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stephanie Rawlings-Blake

Stephanie C. Rawlings-Blake (s. 17. maaliskuuta 1970 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen poliitikko ja asianajaja. Hän kuuluu Yhdysvaltain demokraattiseen puolueeseen. Rawlings-Blake toimi vuosina 2010–2016 Baltimoren pormestarina. Rawlings-Blake on myös toiminut Demokraattien kansallisen komitean sihteerinä sekä Yhdysvaltojen pormestareiden konferenssin puheenjohtajana. Daily Record mainitsi vuosina 2007 ja 2011 Rawlings-Blaken olevan yksi Marylandin 100 parhaasta naisesta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Yhdysvaltalaiset asianajajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Silja Viita

Silja Viita (s. 2001) on suomalainen koripalloilija. Viita on Lapuan Korikobrien kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset ottelunsa naisten Korisliigassa Vimpelin Vedon joukkueessa kaudella 2016–2017. Vuodesta 2017 hän on edustanut helsinkiläistä HBA:ta. Hän pelasi Korisliigassa 23 ottelua kaudella 2017–2018 ja 14 ottelua kaudella 2018–2019. Jälkimmäisellä kaudella hänen ottelukohtainen peliaikansa oli runsaat 17 minuuttia, pistekeskiarvonsa 4,7 ja levypallokeskiarvonsa 2,7. Kaudella 2019–2020 Viita ei jalkavammojen vuoksi pelannut lainkaan. Viita on pelannut Suomen 16-vuotiaiden maajoukkueessa 20 ottelua ja 18-vuotiaiden maajoukkueessa 28 ottelua. Huhtikuussa 2019 hän oli Kreikassa voittamassa koululaisten maailmanmestaruutta Mäkelänrinteen lukion joukkueessa. Viita syntyi kuurona mutta sai leikkauksissa magneettiset sisäkorvaistutteet, joiden avulla hän pystyy kuulemaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ingenting

Ingenting (kirjaimellisesti ) on toimisto- ja asuinalue lähellä Tomtebodaa Huvudstan koillisosassa, Solnassa Ruotsissa. Alue ja sen viereinen metsä Ingentingskogen on nimetty Karlbergin linnan rälssitilan Ingenting mukaan. Monen kesän ajan tilalla asui taiteilija Johan Tobias Sergel, ja myös Carl Michael Bellman on asunut siellä. Kaksi 1700-luvun rakennusta purettiin 1980-luvun alussa Tomtebodan postiterminaalin rakentamisen yhteydessä. Ingenting-nimen alkuperä on kiistanalainen. Sittemmin myytiksi osoittautuneiden väitteiden mukaan Bellman tai jopa Kustaa III olisi ollut nimen takana. Nykyisin jo kadonnut maatila oli historiallisesti yhteydessä entiseen Bålstomta-yksikköön, jonka pohjoisosassa sijainnut, myöhemmin maatilaksi kehittynyt Tomtebodan kylä rakennettiin keskiajalla. Solnan seurakunnan vanhemman historian tutkimukset, Solna Hembygdsföreningsin vuosikertomus 10, 1942. Joidenkin nimistötutkijoiden mukaan Ingenting-nimi voi olla Bålstomta-nimen synonyymin nimi. 1980-luvulla ja 2000-luvulla tehtyjen kaivausten aikana tehtiin viikinkiaikaisia muinaislöytöjä Ingentingskogen-metsän alueella. Lundby ja Nothing, vapaaehtoinen arkeologinen tutkimus, vaihe 1, raportit Arkeologikonsultilta, 2008: 2212, 2007. Tukholman kansanpuisto sijaitsi vuosina 1911–1927 Ingentingin metsässä. Työväenliikkeen arkisto ja kirjasto: Tukholman julkiset puistot Tuolloin kansanomaisesti nimellä "Tingsan" tunnettu puisto tarjosi kävijöilleen tanssi- ja teatterilavoja. Vuosina 1933–1937 Valtion bakteriologinen laboratorio rakennutti alueelle kolmisenkymmentä rakennusta 400 metriä maatilasta pohjoiseen, kuten päärakennuksen, laboratoriot, eläintallit ja eläinklinikat. Suurimman osan suunnitteli arkkitehti Gunnar Asplund, ja alue on yksi Ruotsin merkittävimmistä varhaismodernistisen arkkitehtuurin näytteistä. Solna Stad: Statens Bakteriologiska Laboratorium Polisen-korttelissa rakennettiin vuosina 1963–1965 silloiselle Valtion poliisikoululle opetustiloja. Poliisikoulutus siirrettiin kuitenkin Sörentorpiin. Tukholman metron laajentuessa nopeasti esikaupunkeihin vuonna 1975 entisessä Ingentingskogenissa avattiin uusi metroasema, jolle oli annettu uusi nimi Västra skogen (). Metroaseman ympäriltä metsä on pääsääntöisesti kaadettu rakentamisen tieltä. Maatilan paikalle valmistui vuosina 1980–1983 Tomtebodan postiterminaali. Vuonna 2010 hyväksytyn uuden asemakaavan mukaan aluetta täydennysrakennetaan 700 asunnolla ja 48 000 neliömetrillä toimistotilaa.Solna City: Kv Laboratorietin ja poliisin yksityiskohtainen suunnitelma. Vuonna 2013 Turvallisuuspoliisi muutti uuteen pääkonttoriinsa Ingentingiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Bilder & media Luokka:Solnan kunta
Cross Fell

Cross Fell on 893 metriä korkea vuori Cumbrian kreivikunnan itäosassa Pohjois- Englannissa. Se on Penniinien korkein huippu ja Englannin korkein kohta Järviseudun ulkopuolella. Sen tasaiselta huipulta avautuu hyvät näkymät Järviseudulle ja Englannin länsi- ja itärannikolle. Vuoren pohjoispuolella maisemaa hallitsevat Skotlannin Eteläiset ylängöt ja Cheviotin kukkulat. Vuoren rinteiltä saa alkunsa kolme suurta jokea: Tees, Tyne ja Wear. Ennen vanhaan Cross Fellillä uskottiin majailevan pahojahenkiä ja siitä käytettiin yleisesti nimeä Fiends Fell. Syynä tähän saattoi olla se, että vuorelta puhaltaa joskus navakka puhuri (Helm Wind) Edenjoen laaksoon lännessä. Tuuli voi olla hyvinkin voimakas kevätmyrskyjen aikaan. Vuorenhuippua peittää lumi pitkälle kevääseen ja siellä esiintyy usein sumuja. Pennine Way -niminen vaellusreitti ylittää Cross Fellin ja läheisen Great Dun Fellin Duftonista Garrigilliin johtavalla osuudella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Cumbrian maantiede Luokka:Englannin vuoret ja kukkulat
Janette Aarnio

Janette Aarnio (s. 2002) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Aarnio on Helsingin NMKY:n kasvatti. Hän voitti kaudella 2017–2018 Helsingin NMKY:n joukkueessa Suomen-mestaruuden sekä 16-vuotiaiden että 19-vuotiaiden tyttöjen sarjassa ja hänet valittiin molemmissa sarjoissa vuoden pelaajaksi. Kaudella 2018–2019 hän pelasi naisten Korisliigassa viisi ottelua runkosarjassa ja kaksi pudotuspeleissä esiintyen kentällä 20,5 minuuttia ja tehden ottelua kohden 6,4 pistettä, antaen 2,1 syöttöä ja ottaen 3,1 levypalloa. Aarnio on pelannut Suomen 16-vuotiaiden maajoukkueessa 39 ottelua. Huhtikuussa 2019 hän oli Kreikassa voittamassa koululaisten maailmanmestaruutta Mäkelänrinteen lukion joukkueessa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matias Mikkonen

Matias Timo Anshelm Mikkonen, taiteilijanimeltään Matias (s. 14. maaliskuuta 2003 Myrskylä) on suomalainen laulaja, näyttelijä ja vloggaaja. Hänen vanhempansa ovat Nina Mikkonen ja edesmennyt Timo T. A. Mikkonen. == Laulajana == Matias Mikkosen ensimmäisen single #Dissaa julkaistiin vuonna 2014, ja se keräsi yhdessä yössä yli 100 000 näyttökertaa. Kappaleen oli säveltänyt Maki Kolehmainen, joka on tehnyt levyjä muun muassa Robinille. Kappaleen on sanoittanut Sana Mustonen. Matiaksen toinen single Hyvät Tyypit julkaistiin huhtikuussa 2015. Kappaleen musiikkivideolle on kertynyt YouTubessa yli 500 000 näyttökertaa. Matiaksen ensimmäinen albumi #Dissaa julkaistiin 10. kesäkuuta 2015. Levynjulkistamistilaisuus järjestettiin Tuurin kyläkaupassa 5. kesäkuuta 2015. Levyllä on yhteensä kymmenen kappaletta ja kaksi remixiä. Levyn julkaisun jälkeen Matiakselta ei ole julkaistu musiikkia muun muassa äänenmurroksen takia. Matias esiintyi Elämä lapselle -konsertissa 17. syyskuuta 2014. == Televisiossa == Mikkonen esiintyi vuonna 2009 Nelosella tosi-tv-ohjelmassa Mikkosten maailma, joka seurasi Mikkosten perheen arkea. Vuonna 2011 Mikkosten perhe oli mukana Karavaanarit-ohjelmassa. Mikkonen näytteli sivuroolia vuonna 2015 julkaistussa draamaelokuvassa Hukkakaurat. Vuoden 2016 dokumentissa Matti Nykänen – omin sanoin hän näytteli nuorta Matti Nykästä. Mikkonen vieraili televisio-ohjelmassa Tuurin kyläkauppias vuonna 2016. == Yksityiselämä == Mikkonen kärsi vuosia koulukiusaamisesta, mikä laukaisi hänelle paniikkihäiriön. Mikkosella on diagnosoitu tarkkaavaisuus- ja ylivilkkaushäiriö ADHD, laaja-alainen oppimis- ja hahmottamisvaikeus sekä dysleksia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Videobloginpitäjät Luokka:Timo T. A. Mikkonen Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lotta Aaltonen

Lotta Aaltonen (s. 29. elokuuta 1985) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut kahdeksan kautta Korisliigassa ja voittanut kaksi Suomen-mestaruutta. Hän pelasi Yhdysvaltain yliopistosarjassa neljä kautta. Naisten maajoukkueessa hän on pelannut yhdeksän ottelua. Aaltonen on raumalaisen Kaaron Roiman kasvatti. SM-sarjassa, joka nykyään on nimeltään Korisliiga, hän pelasi ensimmäisen kerran Vantaan Pussihukkien joukkueessa kaudella 2005–2006. Vuosina 2006–2010 hän pelasi Yhdysvaltain Etelä-Carolinassa Coker Collegen joukkueessa. Kauden 2010–2011 hän edusti SM-sarjassa Forssan Alkua. Kausilla 2011–2012 ja 2012–2013 hän voitti lappeenrantalaisseura Catzin joukkueessa sekä Suomen-mestaruuden että Suomen cupin. Valmistuttuaan vuonna 2013 Lappeenrannan teknillisestä yliopistosta kauppatieteiden maisteriksi Aaltonen keskittyi työelämään ja pelasi kaksi kautta I-divisioonassa Puhuttarissa eli Vantaan Pussihukkien kakkosjoukkueessa. Vuodesta 2015 hän on edustanut Korisliigassa Espoo Basket Teamiä. Kauden 2018–2019 päätyttyä Aaltonen on pelannut Korisliigassa runkosarja ja pudotuspelit yhteen laskien 235 ottelua. Hän on tehnyt ottelua kohden 8,6 pistettä ja ottanut 4,3 levypalloa. Aaltonen on pelannut 18-vuotiaiden maajoukkueessa kaksi ottelua, 20-vuotiaiden maajoukkueessa kaksi ottelua ja naisten maajoukkueessa yhdeksän maaottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt