EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ihara Saikaku

Ihara Saikaku (, 1642–1693) oli japanilainen runoilija ja "kelluvaa maailmaa" kuvaavan proosan (ukiyo-zōshi) kehittäjä. Hän syntyi vauraan kauppiaan, Hirayama Tōgōn, perheeseen Osakassa ja opiskeli aluksi haikai-runoutta Matsunaga Teitokun ohjauksessa. Myöhemmin hän siirtyi opiskelemaan Nishiyama Sōinin johdolla Danrin-koulukunnan runoutta, jossa painotettiin humoristista ketjurunoutta. Hänen on huhuttu kirjoittaneen yli 10 000 haikaita yhdessä vuorokaudessa. Myöhemmin elämässään hän alkoi kirjoittaa rohkeita kertomuksia kauppiasluokan ja rakastajattarien talous- ja rakkausseikkailuista. Tarinat olivat nousevan kauppiasluokan makuun, sillä heitä viihdyttivät taiteet ja nautintokorttelit. Kun Saikakun suosio ja lukijakunta kasvoivat ja laajenivat koko Japaniin, lisääntyi myös hänen julkaisemansa kirjallisuus. Kun Saikaku menehtyi 51-vuotiaana vuonna 1693, hänestä oli tullut yksi Edo-kauden suosituimmista kirjailijoista. Omana aikanaan hänen tuotantoaan ei kuitenkaan pidetty korkeakulttuurina, koska se oli suunnattu kaupunkilaisväestölle, joka oli sen myös popularisoinut. Nykyään Saikakun teoksia kuitenkin arvostetaan merkityksellisinä japaninkielisen fiktion kehitykselle. == Teoksia == ===Rakkaus- tai eroottiset tarinat=== * Kōshoku ichidai otoko (, ”elämänsä rakkaudessa viettänyt mies”, 1682) * Kōshoku nidai otoko – shoen ōkagami (, ”rakastavan miehen poika: kaunokaisten suuri peili”, 1684) * Kōshoku gonin onna (, ”viisi rakkautta rakastanutta naista”, 1685), Viisi naista jotka rakastivat rakkautta Otava 1977 suom. Martti Turunen * Kōshoku ichidai onna (, ”elämänsä rakkaudessa viettänyt nainen”, 1686), Kirsikkatyttö Otava 1978 suom. Martti Turunen * Nanshoku ōkagami (, ”miehisen rakkauden suuri peili”, 1687) ===Kaupunkilaistarinat=== * Honchō nijū fukō (, ”kaksikymmentä hurskaudettoman lapsen tapausta”, 1686) * Nippon eitaigura (, ”Japanin ikuinen varasto”, 1688) * Seken munazan'yō (, ”maailman läpi kantavat laskelmat”, 1692), Päässälaskua Otava 1982 suom. Martti Turunen ===Sotilastarinat=== * Budō denraiki (, ”kamppailutaitojen välittämiseksi”, 1687) * Buke giri monogatari (, ”samuraikunnian tarinat”, 1688) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Japanilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1642 syntyneet Luokka:Vuonna 1693 kuolleet
Puskaradio

Puskaradio (myös viidakkorumpu) on leikillinen nimitys huhujen, kuulopuheen ja juorujen kautta kulkevista epävirallisista tietokanavista. Kuulopuheet saattavat olla täysin keksittyjä, tositapahtumiin perustuvia tai joidenkin tahallaan liikkeelle laittamia. Monella suomalaisella paikkakunnalla on oma puskaradiona toimiva Facebook-ryhmä. == Lähteet == Luokka:Viestintä Luokka:Suomenkieliset sanat ja sanonnat
Manuel Orantes

Manuel Orantes Corral (s. 6. helmikuuta 1949 Granada) on espanjalainen tennispelaaja, joka voitti miesten kaksinpelin mestaruuden Yhdysvaltain avoimissa vuonna 1975 Jimmy Connorsia vastaan. Hän pääsi finaaliin Ranskan avoimissa vuonna 1974, mutta hävisi Björn Borgille. Vasenkätinen Corral oli parhaimmillaan kaksinpelissä ATP-rankingin sijalla kaksi ja nelinpelirankingin sijalla 160. Corral pelasi Davis Cupissa ja kuului myös vuoden 1978 World Team Cupin voittaneeseen maajoukkueeseen. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oinokhoe

Oinokhoe (, ) on antiikin aikainen keraaminen viinikannu. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. == Historia ja käyttö == Oinokhoe tunnetaan vaasityyppinä viimeistään geometriselta kaudelta 700-luvulta eaa. lähtien. Sitä käytettiin symposioneissa eli pidoissa viinin ammentamiseen krateerista ja kaatamiseen kylikseihin tai muihin juomamaljoihin. Oinokhoea käytettiin myös juomauhriseremonioissa, jolloin sillä kaadettiin viiniä fialeen. Tässä käytössä se esiintyy usein vaasimaalauksissa. Vaasityypin nimi on peräisin sanoista oinos (), ’viini’ + kheō (), ’kaataa’, ’valaa’. == Muoto ja tyypit == Oinokhoessa on pyöreä, nokkamainen tai apilanlehden muotoinen suuaukko ja pystysuuntainen kahva, joka ulottuu usein suun yläpuolelle. Oinokhoeja on tutkimuksessa erotettu lukuisia eri tyyppejä, perustuen niiden vartalon, suun ja kahvan muotoon. Tyyppi 3 tunnetaan myös omana vaasimuotonaan nimeltä khus. Tyypin 8 oinokhoet ovat käytännössä mukeja. Oinokhoea muistuttaa paljon olpe, joka erotetaan nykyisin omaksi vaasimuodokseen. Tiedosto:Oinochoe Typ 1.gif|Oinokhoen muoto ulkoa ja sisältä: Tyyppi 1. Tiedosto:Gif - Oinochoe Typ 2.gif|Tyyppi 2. Tiedosto:Oinochoe Typ 3 Chous.gif|Tyyppi 3 eli khus. Tiedosto:Oinochoe Typ 4.gif|Tyyppi 4. Tiedosto:Oinochoe Typ 5a.gif|Tyyppi 5a. Tiedosto:Oinochoe Typ 5b.gif|Tyyppi 5b. Tiedosto:Oinochoe Typ 6.gif|Tyyppi 6. Tiedosto:Oinochoe Typ 7.gif|Tyyppi 7. Tiedosto:Oinochoe Typ 8a.gif|Tyyppi 8a. Tiedosto:Oinochoe Typ 8b.gif|Tyyppi 8b. Tiedosto:Oinochoe Typ 8c.gif|Tyyppi 8c. Tiedosto:Oinochoe Typ 9.gif|Tyyppi 9. Tiedosto:Oinochoe Typ 10.gif|Tyyppi 10. Tiedosto:Oinochoe, geometric, warriors, 750-725 BC, Agora Museum Athens, 080624.jpg|Geometrinen oinokhoe, n. 750–725 eaa. Tiedosto:Greek - Oinochoe in the Camirus, or "Wild Goat" Style - Walters 482108 - Three Quarter.jpg|Orientalisoiva oinokhoe, n. 625–600 eaa. Tiedosto:Rhodian Oinochoe MFA 03.90.jpg|Rhodoslainen orientali­soiva oinokhoe, 600-luku eaa. Tiedosto:British Museum Room 20a Oenochoe Dutuit Painter Satyr and maenad 19022019 6656.jpg|Oinokhoe, n. 480 eaa. Tiedosto:Terracotta oinochoe (jug) MET DP225167.jpg|Oinokhoe, n. 350–330 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Hubertusburgin rauha

thumb|300px|Hubertusburgin linna Hubertusburgin rauha () oli 15. helmikuuta vuonna 1763 Preussin, Itävallan ja Saksin välillä solmittu rauhansopimus. Rauha solmittiin saksilaisessa Hubertusburgin linnassa ja yhdessä Pariisin rauhan kanssa se päätti vuonna 1756 alkaneen seitsenvuotisen sodan. Sotaa edeltäneet rajat eivät kokeneet rauhan myötä merkittäviä muutoksia. Sleesia jäi osaksi Preussia ja Preussi nousi eurooppalaisten mahtien joukkoon. == Aiheesta muualla == * Österreich Lexikonin artikkeli Hubertusburgin rauhasta * Historicumin artikkeli Hubertusburgin rauhasta Luokka:1763 Luokka:1700-luvun kansainväliset sopimukset Luokka:Itävallan sodat Luokka:Preussi Luokka:Sleesian historia Luokka:Rauhansopimukset
Harry Keough

Harry Joseph Keough (15. marraskuuta 1927 Saint Louis – 7. helmikuuta 2012 Saint LouisHarry Keough, member of 1950 US World Cup team that upset England, dead at 84. Washington Post. 7. helmikuuta 2012. ) oli yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Keough pelasi Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa 1950, jossa Yhdysvallat sijoittui kymmenenneksi, ja kesäolympialaisissa Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956. Helsingissä Yhdysvallat sijoittui 17:nneksi, ja Melbournessa joukkue oli viides. Kummassakin olympiaturnauksessa Keough pelasi yhdessä ottelussa.http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/ke/harry- keough-1.html Harry Keough Biography and Olympic Results Keough työskenteli peliuransa jälkeen valmentajana Florissant Valley Community Collegessa ja Saint Louisin yliopistossa. Hänet kelpuutettiin National Soccer Hall of Fameen vuonna 1976. Keoughin kuolinhetkellä maailmanmestaruuskilpailuissa 1950 kilpailleesta Yhdysvaltain maajoukkueesta olivat elossa Walter Bahr, Frank Borghi ja John Souza. Joukkue tuli tunnetuksi 1–0-voitostaan Englannin maajoukkuetta vastaan. == Lähteet == * Harry Keough Biography and Olympic Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Borut Božič

Borut Božič (s. 8. elokuuta 1980 Ljubljana, Jugoslavia) on slovenialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2004−2018. Hän oli ajajatyypiltään kirimies. Božič aloitti ammattilaisuransa slovenialaisessa Perutnina Ptuj -joukkueessa vuonna 2004. Hän ajoi tallissa kolme vuotta saavuttaen voittoja pienemmissä ammattilaiskilpailuissa muun muassa entisen Jugoslavian alueella. Kaudella 2007 hän edusti Team LPR:ää ja voitti 2.HC- kategoriaan – eli UCI ProTourin jälkeen toiseksi korkeimpaan luokkaan – kuuluvan Tour de Wallonie -etappikilpailun. Vuonna 2008 hän ajoi ruotsalaisessa Cycle Collstrop -joukkueessa. Hän voitti maantieajon Slovenian- mestaruuden yli puolentoista minuutin erolla Matej Stareen. Božič edusti Vacansoleil-tallia vuosina 2009–2011. Hän saavutti ensimmäisen ProTour-tason voittonsa 2009 Puolan ympäriajon ensimmäisellä etapilla. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän voitti kuudennen etapin ennen Tyler Farraria. Hän siirtyi Astana-talliin kaudelle 2012. Hän voitti tuona vuonna maantieajon Slovenian- mestaruuden sekunnin erolla Marko Kumpiin. Hän sijoittui 2013 Gent–Wevelgem- klassikossa toiseksi 23 sekuntia Peter Saganille hävinneenä. Kaudella 2016 hän edusti ranskalaista Cofidis-joukkuetta ja vuosina 2017−2018 Bahrain-Meridaa. == Saavutuksia== Lähde: Cycling Archives ;2004 :Jadranska Magistrala, etapin 2 voitto :Slovenian ympäriajo, etappien 2 ja 3 voitto :Serbian ympäriajo, etapin 6 voitto ;2005 :Jadranska Magistrala, kokonaiskilpailun ja etapin 2 voitto :Tour de l'Avenir, etapin 3 voitto ;2006 :Kuuban ympäriajo, etappien 4, 11b ja 13 voitto :Jadranska Magistrala, kokonaiskilpailun ja prologin voitto :Circuit des Ardennes, etapin 1 voitto :Olympia's Tour, etappien 1, 2 ja 7 voitto :Slovenian ympäriajo, etappien 1 ja 4 voitto ;2007 :GP Kranj, voitto :Tour de Wallonie, kokonaiskilpailun voitto :Irlannin ympäriajo, etapin 3 voitto ;2008 :Etoile de Bessèges, etapin 5 voitto :Vuelta a Andalucía, etapin 4 voitto :OZ Wielerweekend, etapin 2 voitto :Slovenian mestaruuskilpailut, maantieajossa kultaa ;2009 :Belgian ympäriajo, etappien 2 ja 3 voitto :Puolan ympäriajo, etapin 1 voitto :Tour du Limousin, etapin 1 voitto :Espanjan ympäriajo, etapin 6 voitto, toinen etapilla 3, kolmas etapilla 21 :Pariisi-Tours, kolmas ;2010 :Étoile de Bessèges, etappien 1 ja 2 voitto :Britannian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, etapin 7 voitto ;2011 :Sveitsin ympäriajo, etapin 5 voitto :Vattenfall Cyclassics, kolmas :MM-kilpailut, maantieajossa seitsemäs ;2012 :Clásica de Almería, toinen :Slovenian mestaruuskilpailut, maantieajossa kultaa ;2013 :Dwars door Vlaanderen, toinen :Gent–Wevelgem, toinen ;2014 :Dwars door Vlaanderen, kolmas == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tour de Wallonien voittajat
Hubertusburg

thumb|300px|Hubertusburgin linna Wermsdorfissa, Saksissa. Hubertusburg on metsästyslinna Wermsdorfin kunnassa saksalaisessa Saksin osavaltiossa. Linnan rakennutti vuosien 1721 ja 1724 välillä Saksin vaaliruhtinas ja Puolan kuningas August II Väkevä. Sen suunnittelusta vastasi saksalainen arkkitehti Johann Christoph von Naumann. Linna on nimetty metsästäjien suojeluspyhimyksen Hubertuksen mukaan, ja se kuuluu Saksin suurimpiin linnoihin. Hubertusburgissa solmittiin seitsenvuotisen sodan päättänyt Hubertusburgin rauha vuonna 1763 Preussin, Itävallan ja Saksin välillä. Vuodesta 1776 vuoteen 1835 linnassa toimi Königlich Sächsische Steingutfabrik Hubertusburg, joka valmisti keramiikkaa hovin tarpeita varten. Myöhemmin linna toimi muun muassa sairaalana. == Aiheesta muualla == * Freundeskreis Schloss Hubertusburg e. V. * Sächsisches Krankenhaus Hubertusburg Luokka:Saksin linnat
Walter Bahr

Walter Alfred Bahr (1. huhtikuuta 1927 – 18. kesäkuuta 2018Penn State legend Walter Bahr dies) oli yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän edusti Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkuetta vuoden 1950 maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa Yhdysvaltain maajoukkue yllättäen voitti Englannin maajoukkueen 1–0. Bahr kilpaili vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän työskenteli peliuransa jälkeen valmentajana ja on kuulunut National Soccer Hall of Fameen vuodesta 1976. Wes Bentley esitti häntä elokuvassa The Game of Their Lives (2005). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Frank Borghi

Frank Borghi (9. huhtikuuta 1925 – 3. helmikuuta 2015) oli yhdysvaltalainen jalkapalloilija (maalivahti). Hän kuului maajoukkueeseen, joka yllättäen voitti Englannin joukkueen 1–0 vuoden 1950 maailmanmestaruuskilpailuissa. Borghi syntyi St. Louisissa, Missourissa, ja aloitti urheilu-uransa baseballissa. Hän kuului National Soccer Hall of Fameen vuodesta 1976. Borgh kuoli 89-vuotiaana 3. helmikuuta 2015. Hänen jälkeensä vuoden 1950 Yhdysvaltain maajoukkueesta on elossa enää Walter Bahr. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
John Souza

John Benevides ”Clarkie” Souza (12. heinäkuuta 1920 – 11. maaliskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän kuului Yhdysvaltojen maajoukkueeseen, joka yllättäen voitti Englannin joukkueen 1–0 vuoden 1950 maailmanmestaruuskilpailuissa. Souza kilpaili kesäolympialaisissa vuosina 1948 Lontoossa ja 1952 Helsingissä. Hän on kuulunut National Soccer Hall of Fameen vuodesta 1976. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Fusuma

Fusuma (), pidemmin fusumashōji (), on perinteisessä japanilaisessa arkkitehtuurissa läpinäkymätön, liukuva, huonetilaa jakava seinäke. Läpikuultavia liukuseiniä kutsutaan vuorostaan nimellä akarishōji. Fusumat ovat puurakenteisia ja paperilla päällystettyjä. Nykyisin ne ovat useimmiten koristelemattomia, mutta aiemmin ne saatettiin peittää loisteliain maalauksin. == Historia == Nara- ja Heian-kausilla huonetilan jakamiseen käytettiin taiteltavia seinäkkeitä, joiden rakenne oli hyvin samankaltainen kuin myöhempien fusuma-seinien mutta jotka eivät olleet liukuvia. Liukuseiniä alettiin käyttää Heian-kauden loppu- tai Kamakura-kauden alkuvaiheilla, aluksi hienoston shoin-tyylisissä huviloissa ja myöhemmin myös tavallisen kansan asunnoissa. Hienostuneimmat fusumat peitettiin silkillä ja koristeltiin kuuluisien taiteilijoiden maalauksin. Rakennuksen eri tilat saatettiin koristella erilaisin luontoaihein. Toisin kuin seinälle ripustettavat maalaukset, fusumat olivat osa talon pysyvää sisustusta ja siten alttiina auringonvalolle, lämpötilan vaihteluille ja kulumiselle. Joitakin fusuma- seiniä Muromachi- ja Momoyama-kausilta on kuitenkin säilynyt. == Rakenne == Fusuman rakenteena on puukehikko (襖骨, fusumabone), joka on varustettu pysty- ja vaakasuuntaisin välipuittein. Kehikon kulmiin ja vetimen kohdalle kiinnitetään sen vahvistamiseksi puulevyt (火打板, hiuchi-ita tai 力板, chikara- ita). Kehikon keskimmäinen vaaka- ja pystypuite ovat muita vahvempia (力骨, chikarabone tai 力子, chikarako). Kehikko päällystetään paperikerroksin ja viimeistellään korkealaatuisemmalla, mahdollisesti lakatulla puukehällä, joka sahataan liukuoven ylä- ja alakiskoon sopivaksi. Fusuman upotettu vedin (引手, hikite) on tavallisesti pyöreä, mutta aiemmin käytettiin usein yksilöllisen muotoisia vetimiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * About fusuma Kashiwaya Luokka:Japanilainen arkkitehtuuri
Fender Mustang Bass

Fender Mustang Bass on vuodesta 1964 alkaen Fender Mustangista valmistettu bassoversio. Mustang Bass oli viimeinen Leo Fenderin Fenderille suunnittelema bassokitara ennen hänen lähtöään yhtiöstä vuonna 1970. Fender Mustang on lyhytskaalainen basso, jonka mensuuri on 30 tuumaa. Ruusupuisessa otelaudassa on 19 nauhaa. Mustangia ovat käyttäneet monet muusikot, kuten The Ramonesin Dee Dee Ramone ja The Rolling Stonesin Bill Wyman. == Katso myös == * Fender Mustang == Lähteet == * * Music123.com Mustang Bass
Inga Landgré

Inga Landgré (6. elokuuta 1927 – 31. heinäkuuta 2023) oli pitkän uran luonut ruotsalainen näyttelijä. Hän esiintyi 1940-luvulta 2010-luvulle saakka lukuisissa elokuvissa, joihin lukeutuvat muun muassa Kun kaupunki nukkuu (1950), Naisten unelmia (1955), Seitsemäs sinetti (1957), Hugo ja Josefin (1967) ja The Girl with the Dragon Tattoo (2011). Landgré oli vuosina 1949–1959 naimisissa näyttelijä Nils Poppen kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Stig Olin

Stig Olin (11. syyskuuta 1920 – 28. kesäkuuta 2008 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja lauluntekijä. Hänen töidensä joukossa on elokuva Mord, lilla vän (1955), jonka hän sekä käsikirjoitti että ohjasi. Hän itse esiintyi yhdessä päärooleista Inga Landgrén ja Gösta Cederlundin kanssa. Lisäksi hänellä oli rooli muun muassa Ingmar Bergmanin elokuvassa Kesäinen leikki (1951). Olinin iskelmiä ovat esimerkiksi ”En gång jag seglar i hamn” (), ”Jag tror på sommaren” (”Taas on aika auringon”), ”Karusellvisan” ja ”På söndag”. Kansainvälisesti laajemmin tunnettu on hänen tyttärensä, näyttelijä Lena Olin. Olinilla on myös poika, Mats Olin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Ruotsalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Ruotsalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Ruotsalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Frezza

pienoiskuva|Frezza-juomia vuonna 2008, jolloin tuotteet olivat vielä pakattu lasipulloihin. Frezza on Pauligin valmistama maito-jääkahvijuoma, joka tuli markkinoille vuonna 2001. Paulig valmisti tuotetta alkuvuoteen 2023 saakka Maaliskuussa 2023 Paulig sopi Juustoportin kanssa Frezza-brändin ja sen liiketoiminnan myymisestä Juustoportille. Kaupan suunniteltu täytäntöönpano on 31.3.2023. == Sisältö == Frezza-juomat ovat laktoosittomia, ja niitä myydään uudelleensuljettavissa muovisissa kierrätysmuovipulloissa, jotka ovat pantillisia. Aiemmin tuotteet oli pakattu lasipulloon. Kaikkien Frezza-juomien maitopitoisuus on 88 prosentista 97 prosenttiin. == Poistuneista tuotteista == Useat Frezza-tuotteet ovat poistuneet markkinoilta. Frezzasta oli vuonna 2006 myynnissä toffeenmakuinen Frezza Caramel, jota valmistettiin rajoitettu erä. Frezza toi toukokuussa 2008 myyntiin appelsiininmakuisen Frezza Orangen. Frezza Mocca palkittiin Nielsen Finlandin Vuoden Päivittäistavaralanseeraus -palkinnolla vuonna 2002. Frezzaa on mainostettu myös televisiossa. Frezza toi maaliskuussa 2011 myyntiin uutuutena lakritsan- ja toffeenmakuisen Frezza Black Toffeen. == Frezza-tuotteet == * Frezza Mocca (aiemmin Mocha) * Frezza Vanilla * Frezza Latte * Frezza Mint (aiemmin Chokomint) * Frezza Forte * Frezza Caramel Popcorn * Frezza Banana * Frezza Vanilla Caramel (maidoton) * Frezza Choco Orange (maidoton) === Markkinoilta poistuneet Frezza-tuotteet === * Frezza Caramel (toffeen maku) * Frezza Orange (appelsiinin maku) * Frezza Java (vähäkalorisempi vaihtoehto) * Frezza Black Toffee (lakritsin ja toffeen maku) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Juustoportin Frezza- tuotesivu Luokka:Kahvijuomat Luokka:Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit Luokka:Paulig
Fleurusin taistelu

Fleurusin taistelu käytiin 29. elokuuta 1622 kolmikymmenvuotisen sodan aikana lähellä Fleurusin kaupunkia nykyisen Belgian alueella. Taistelussa espanjalaiset kohtasivat protestanttien yhdistyneen armeijan. Espanjan Ambrogio Spinola piiritti Bergen-op-zoomin kaupunkia. Hollantilaiset kutsuivat protestantit apuun. Spiniola lähetti Gonzalo Fernández de Córdoban pysäyttämään lähestyvät protestantit Fleuruksen kohdalla. Protestantit oli kutsuttu Elsassista Hollantiin, ja he olivat marssineet nopeasti koko Pohjois- Ranskan poikki. Sedanista lähti 25 000 miestä, mutta perille pääsi vain 14 000. Monet olivat joutuneet valloni-talonpoikien surmaamiksi matkan varrella. Jäljelle jäänyt jalkaväki oli väsynyttä ja huonokuntoista, mutta ratsuväki oli motivoitunutta. Monet ratsuväkeen värvätyistä olivat saksalaisia aatelismiehiä, ja heidän varusteensa olivat hyvässä kunnossa. Protestanttien joukkoja johtivat palkkasoturit Ernst von Mansfeld ja Christian Braunschweig, jotka onnistuivat viemään joukkonsa läpi espanjalaisten linjojen, mutta kokivat raskaita tappioita. Jalkaväestä menetettiin noin puolet. Espanjalaiset selvisivät vähillä miestappioilla ja surmasivat suuren määrän vihollisen taistelijoita, ryöväsivät näiltä lukuisia tykkejä ja lippuja. Strategisesti he kuitenkin kokivat tappion, sillä kaupungin piiritys saatiin purettua. == Lähteet == Luokka:1622 Luokka:Kolmikymmenvuotisen sodan taistelut
NBC page

NBC page tarkoittaa nuorta henkilöä, joka työskentelee NBC:n NBC Radio City Studioilla New Yorkissa tai NBC Universalin studioilla Kalifornian Burbankissa. NBC aloitti page-ohjelmansa vuonna 1933 yhtiön Rockefeller Centerin pääkonttorissaan, myöhemmin sitä laajennettiin Yhdysvaltain länsirannikolla sijaitseville Burbankin studioille. 1950-luvulla NBC tarjosi koulutusohjelmaansa myös yhtiön muille asemille. NBC pagen koulutukseen kuuluu johdatus opastettuihin kierroksiin NBC:n studioilla ja suorittaa useita yleisön palveluun liittyviä tehtäviä NBC ohjelmissa. NBC pagen valinnan on sanottu olevan erittäin suurta kilpailua, tuhansista paikanhakijoista vain 50 valitaan vuosittain mukaan koulutukseen. Entiset paget ovat kuvailleet haastatteluprosessia uuvuttavaksi ja hankalaksi, sillä NBC havittelee parasta mahdollista julkisuuskuvaa. Hakijoilta vaaditaan vähintään college-tason koulutusta. Huolimatta siitä, että pagen palkka on matala, he saavat työskennellä ohjelmissa kuten The Tonight Show ja Saturday Night Live. Suurin osa pageista menee myöhemmin töihin NBC:lle tai muuhun mediaan. Joistakin on tullut tunnettuja julkisuuden henkilöitä. ==Tunnettuja entisiä NBC pageja== * Koomikko Steve Allen * Entinen Disneyn toimitusjohtaja Michael Eisner * Kate Jackson * ABC-TV:n uutistoimittaja Ted Koppel * Regis Philbin * Efrem Zimbalist, Jr. == Aiheesta muualla == * NBC page -ohjelman kotisivu * The Tonight Shown NBC page -tietoa Luokka:Viihdealan ammatit Luokka:NBC Universal
Stadtlohnin taistelu

Stadtlohnin taistelu 6. elokuuta 1623 oli Katolisen liigan ja saksalaisten protestanttien yhteenotto kolmikymmenvuotisessa sodassa. Protestanttien tappioon päättynyt taistelu oli yksi sodan verisimmistä. ==Tausta== Ernst von Mansfeld ja Christian Braunschweig alkoivat keväällä 1623 liikkua Ostfrieslandista kohti etelää kahta reittiä pitkin. Braunschweig kulki Ala- Saksin kautta, jossa Ala-Saksin valtakunnanpiirin kokous lupasi puolustustarkoitukseen 18 000:n miehen armeijan. Tukea odotettiin Tanskasta, Ranskasta ja Alankomaista. Joukkojen kokoaminen osoittautui kuitenkin hyvin hitaaksi. Keisari Ferinand II lähetti Ala-Saksiin Johann Tillyn, joka uhkavaatimuksella vaati uskollisuudenvalaa Ala-Saksin säädyiltä näiden rajalle saavuttuaan. Lüneburgin säädyt taipuivat uhkauksiin, jonka jälkeen maapäiviensä tahtoon taipui myös Ala-Saksin johtaja ja Braunschweig-Lüneburgin ruhtinas George. Tilanne Ala-Saksissa alkoi näin käydä liian tukalaksi Braunschweigille. Braunschweig alkoi suunnitella armeijansa yhdistämistä Masfeldin kanssa ja lähetti tälle viestin ehdottaen tapaamista Osnabrückin hiippakunnassa Westfalenin valtakunnanpiirissä. Tillyn johtaman keisarillisen armeijan onnistui kuitenkin siepata viesti ja tavoittaa Braunschweigin armeija Münsterin hiippakunnassa lähellä Stadtlohnin kaupunkia. ==Taistelu== Osapuolet kohtasivat taistelukentällä 6. elokuuta. Protestantit olivat lukumääräisesti alakynnessä.Braunschweigin armeijassa oli 16 000 sotilasta, 5 000 ratsumiestä, neljä kanuunaa ja kaksi mörssäriä. Thillyn komennossa oli yhteensä 28 000 miestä ja kolme tykkiä. Tykkien alivoimasta huolimatta keisarillisten joukkojen onnistui murtaa protestanttien rivit tykkitulellaan. Braunschweigin miehet kääntyivät paniikinomaiseen pakoon kohti läheistä Herfordin kaupunkia selustassa. Thillyn kroatialaiset ratsumiehet iskivät pakenijoiden joukkoon surmaten näistä monia. ==Seuraukset== Stadtlohnin taistelu oli yksi kolmikymmenvuotisen sodan verisimmistä. Keisarilliset ottivat vangeikseen suuren määrän protestanttien merkkihenkilöitä, kuten Sachsen-Weimarin herrtua Vilhelmin, Sachsen-Altenburgin herttua Friedrichin, reininkreivi Johann Philippin, sekä Isemburgin, Löwensteinin, Wittgensteinin ja Thounin kreivit. Yhteensä sotavangeiksi jäi 4 000 ja kaatuneita oli 6 000\. Braunschweig itse pääsi pakenemaan. Braunschweig syytti tappiostaan ratsujoukkoineen paennutta Dod von Kniphausenia ja tuomitsi tämän myöhemmin Alankomaissa kuolemaan leppyen kuitenkin myöhemmin ja luopuen tuomiosta. Wienissä ja Madridissa Stadtlohnin voitoa juhlittiin soittamalla kirkonkelloja ja laulamalla Te Deumia. Ala-Saksin ruhtinaat oli pakotettu nöyrtymään keisarille ja protestanttien viimeinen taistelukuntoinen armeija vetäytyi Mansfeldin johdolla Alankomaihin. == Lähteet == Luokka:Kolmikymmenvuotisen sodan taistelut
Jill Knight

Joan Christabel Jill Knight, Collingtreen paronitar Knight DBE (9. heinäkuuta 1923 – 6. huhtikuuta 2022) oli brittiläinen Konservatiivipuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä vuodesta 1966 vuoteen 1997, jolloin hänen paikkansa otti Työväenpuolueen Gisela Stuart. Knight sai vetäydyttyään elinikäisen päärinarvon. Knight tuki Section 28 -lakia, joka kielsi paikallisviranomaisia "edistämästä" homoseksuaalisuutta; käytännössä tämä tarkoitti sitä, että kouluopetuksessakaan homoutta ei saatu esittää suotavana asiana. Laki asui voimaan vuonna 1988 ja tuli kumotuksi vasta 2003. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueen poliitikot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet Luokka:Elinikäiset päärit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Sampleri

Sampleri on elektronisen musiikin työkalu, joka pystyy soittamaan tallennettuja ääninäytteitä, esimerkiksi soittimilla soitettuja osia, tietyllä rytmillä, järjestyksellä, äänenvoimakkuudella ja efekteillä paranneltuna. Samplereita on toteutettu sekä laitteisto- että ohjelmistoversioina. Viime vuosien aikana ohjelmistosamplereiden suosio on ollut kasvussa, sillä yleisimmät musiikintekoon tarkoitetut tietokoneohjelmat sisältävät oman täysin ominaisuuksin varustellun samplerinsa. Suurin osa ammattimuusikoista kuitenkin käyttää vielä hardware-samplereita niiden tarjoaman suoraviivaisen käyttöliittymän, sekä kiistellysti erilaisen tai "paremman" soundin vuoksi. Monissa samplereissa on kosketusherkät (), kumista tai muusta materiaalista valmistetut kosketuspädit, joilla voidaan kontrolloida mm. soivan samplen pituutta ja voimakkuutta. Yksi merkittävimmistä samplayksen virstanpylväistä on DJ Shadown esikoisalbumi Endtroducing....., joka on tuotettu lähes täysin kahden levysoittimen ja MPC-60-samplerin avulla. Levyllä ei käytetty lainkaan perinteisiä soittimia, vaan ainoastaan manipuloituja sampleja. ==== Tunnettuja samplereita: ==== * Roland Sp-202 * Roland Dr. Sample Sp-303 * Roland Sp-404 (SX) * Akai MPC 2000 * E-mu SP-1200 * Ensoniq ASR-10 == Katso myös == * Sample == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sähköiset soittimet Luokka:Samplaaminen Luokka:Musiikkilaitteet
Rauman normaalikoulu

Rauman normaalikoulu on Rauman kaupungissa sijaitseva peruskoulutuslaitos, jossa toimi luokka-asteet 1–9. Koulussa oli noin 300 oppilasta vuonna 2023. Normaalikoulu kuuluu Turun yliopiston kasvatustieteiden tiedekuntaan, joten se toimii opettajiksi opiskelevien harjoittelukouluna. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Koulun kotisivut Luokka:Rauman peruskoulut
Mustat Enkelit

Mustat Enkelit on tamperelainen rockyhtye, joka tunnetaan Popeda- ja Yö- henkisestä musiikistaan. Yhtyeen laulaja Jussi Aaltonen on Pate Mustajärven sisarenpoika ja on tuurannut tätä monesti Popedan keikoilla ”vara-Patena”. Yhtyeen rumpali Kari Holm soitti Popedassa 17 vuotta ja kosketinsoittaja Jani Kemppinen seitsemän vuotta. == Historia == Mustat Enkelit -yhtye aloitti Popedan kappaleita esittävänä cover-yhtyeenä, mutta alkoi pian tehdä omaa materiaalia. Yhtyeen debyyttisingle "Ilmakitaransoittaja" ilmestyi kesällä 2005 ja saavutti suosiota keikoilla. Samaa manserock-linjaa jatkoi huhtikuussa 2006 julkaistu toinen single, joka sisältää kappaleet "Ei aina voi voittaa" ja "Nyt olen vapaa". Helmikuussa 2007 ilmestyi yhtyeen debyyttialbumi Guru, joka sai suopean vastaanoton lehdistössä ja yleisön keskuudessa. Levy sisältää kaikki siihen asti ilmestyneet singlekappaleet ja yhdeksän muuta kappaletta. Kaikki kappaleet ovat yhtyeen itsensä tekemiä. Loppuvuodesta 2007 jaettiin radioille uusi single "Voimakenttä", jonka on säveltänyt Markku Petander ja sanoittanut Pauli Hanhiniemi. Petander sävelsi myös 20. helmikuuta 2008 singlenä julkaistun "Nyt aika on" -kappaleen, jonka on sanoittanut Matti Kalliomäki. Paljon radiosoittoa saaneen singlen tuotto lahjoitettiin Suomen sotaveteraaneille. Yhtye ideoi myös "singletaulun", jonka tuotto meni veteraanien hyväksi. Yritykset ynnä muut tahot ostivat ensimmäiset kymmenen numeroitua taulua alkuvuonna 2008 (Vesa Keskinen kalleimman 1 000 eurolla), mutta myös numeroimattomia on myyty. Yhtye keräsi kolmessa kuukaudessa 7 000 euroa veteraaneille. Se on suurin suomalaisen yhtyeen sotaveteraaneille keräämä summa.http://www.mesta.net/musa/uutiset/?aid=15652 Tuplasingle "Kaksi maailmaa" / "Onnen pohjasakkaa" ilmestyi kesäkuussa 2008, ja yhtyeen toinen studioalbumi Voimakenttä lokakuun viimeisellä viikolla. 3\. helmikuuta 2010 ilmestyi Enkeleiden kolmas studioalbumi Rakkauden kaava. Siltä julkaistiin ensimmäisenä singlenä paljon radiosoittoa saanut "Hän pukee sinut huntuun" elokuussa 2009.http://www.mustatenkelit.com/uutiset.html Kesällä 2010 yhtyeeltä ilmestyi kesäinen "Tuhansien rantojen maa" -single, joka sisältyi myöhemmin myös maaliskuussa 2012 julkaistulle neljännelle studioalbumille Kuudestoista aamu. == Kokoonpano == * Jussi Aaltonen: laulu * Kari Holm: rummut * Jari Nieminen kitara * Kimmo Tuomisto:basso === Entiset jäsenet === * Jani Kemppinen: koskettimet * Petri Kota-Aho: basso * Jari Nieminen: kitara * J. Toikkonen: basso == Diskografia == === Albumit === * Guru (2007) * Voimakenttä (2008) * Rakkauden kaava (2010) * Kuudestoista aamu (2012) === Singlet === * Ilmakitaransoittaja (2005) * Ei aina voi voittaa / Nyt olen vapaa (2006) * Voimakenttä (2007) * Nyt aika on (2008) * Kaksi maailmaa / Onnen pohjasakkaa (2008) * Hän pukee sinut huntuun (2009) * Tuhansien rantojen maa (2010) * Kuudestoista aamu (2011) * Jos ei sattuis koskaan enää (2017) === Jussi Aaltosen soolosinglet === * Musta aurinko nousee (2008) * Ihana aamu (2008) * Tämä yö (2010) * Villi Pohjola (2012) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
Lee Konitz

Lee Konitz (13. lokakuuta 1927 Chicago, Yhdysvallat – 15. huhtikuuta 2020 Jazz innovator Lee Konitz has died of Covid-19 at age 92) oli yhdysvaltalainen alttosaksofonisti ja säveltäjä. Hän sai kahdeksanvuotiaana ensimmäiseksi soittimekseen klarinetin. Konitz aloitti uransa 1940-luvulla ja kuului Miles Davisin yhtyeeseen tunnetun "Birth of the Cool" -levytyksen (1949/1950) aikaan. Hän jatkoi esiintymis- ja levytysuraansa yhteistyössä muiden maailmanluokan jazzmuusikoiden kanssa sekä yhtyeenjohtajana 2010-luvun lopulle saakka. Lee Konitz Nonetin viimeinen levy äänitettiin 2017 ja julkaistiin 2019. Konitz työskenteli uransa aikana mm. Dave Brubeckin, Ornette Colemanin, Charlie Hadenin, Elvin Jonesin, Warne Marshin, Brad Mehldaun, Charles Mingusin, Paul Motianin, Gerry Mulliganin ja Attila Zollerin kanssa. Konitz sai opetusta ja huomattavaa tukea Lennie Tristanolta. Lee Konitz kuoli New Yorkissa koronaviruspandemian aikana covid-19-viruksen aiheuttamaan keuhkokuumeeseen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Lee Konitz – kuvaus allmusic.comissa Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Miles Davis
Ralph Erskine

Ralph Erskine (24. helmikuuta 1914 – 16. maaliskuuta 2005) oli brittiläissyntyinen arkkitehti, joka eli suurimman osan elämästään Ruotsissa. Erskine vietti lapsuutensa Mill Hillissä, Lontoon pohjoisosassa. Hänen vanhempansa olivat Fabian Societyn sosialisteja. Isä oli skotlantilainen presbyteeri, mutta Ralph lähetettiin silti kveekarien kouluun. Vaikka Erskine oli leimallisesti itsenäinen ihminen, hän noudatti kasvuvuosinaan omaksumiaan periaatteita koko elämänsä ajan. Erskine opiskeli arkkitehtuuria Lontoossa, ja työskenteli valmistuttuaan Welwynin puutarhakaupunkia suunnitelleessa projektissa. Ennen toista maailmansotaa hän muutti Ruotsiin. Erskine halusi oppia lisää ruotsalaisen muotoilun ja arkkitehtuurin funktionalismista. Häntä houkutti myös ruotsalaisen yhteiskunnan ajattelutapa, ja arkkitehtuurin, muotoilun ja sosiaalisen vastuunkantamisen läheinen yhteys. Erskine työskenteli useiden innovatiivisten laajojen hankkeiden parissa sekä Ruotsissa että Englannissa. Hän suunnitteli rakennuksia Tukholman ja Cambridgen yliopistoille. Yksi tunnetuimmista töistä on Bykerin muuri, 620 asunnon kerrostaloryhmä Newcastle upon Tynessä, jonka Erskine suunnitteli 1973-1978.Ralph Erskine Den Store Danske Suomessa Erskine muistetaan 1980-luvulla rakennetun Helsingin Malminkartanon keskustakorttelin suunnittelijana. ==Ralph Erskinen suunnittelemia rakennuksia== Kuva:Ladan 2007a.jpg|Lådan ("laatikko"), Erskinen ensimmäinen Tukholman eteläpuolelle suunnittelema talo, rakennettu 1941–42, jälleenrakennettu 1989 Lovönin saarella. Image:Erskine Gyttorp Terrace houses 02.JPG|Terassitaloja Gyttorpissa, Ruotsissa 1945–1955. Image:Ortdrivaren.jpg|Ortdrivaren-korttelin rakennuksia Kirunassa Ruotsissa, 1961. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset arkkitehdit Luokka:Ruotsalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Jiří Pešek

Jiří Pešek (4. kesäkuuta 1927 – 20. toukokuuta 2011) oli tšekkiläinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän syntyi Prahassa ja pelasi muun muassa FC Bohemians Prahassa (1939–1951), AC Sparta Prahassa (1952–1955) sekä SK Slavia Prahassa (1956–1959). Pešek pelasi Tšekkoslovakian jalkapallomaajoukkueessa yksitoista ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän kilpaili osana maajoukkuetta vuoden 1954 maailmanmestaruuskilpailuissa. Urheilu-uransa jälkeen Pešek toimi valmentajana, valmentaen muun muassa Suomen jalkapallon olympiajoukkuetta 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa. ==Lähteet== Luokka:Tšekkiläiset jalkapalloilijat Luokka:Tšekkiläiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Brock Peters

Brock Peters (2. heinäkuuta 1927 – 23. elokuuta 2005) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi muun muassa Tom Robinsonin roolissa elokuvassa Kuin surmaisi satakielen (1962). Hän kuoli haimasyöpään Los Angelesissa 78-vuotiaana. Peters syntyi New Yorkissa nimellä George Fisher; hänellä oli afrikkalaista ja länsi-intialaista taustaa. Hän esiintyi jo vuonna 1949 Porgy ja Bess -teoksessa ja päätti opintonsa City College of New Yorkissa. Peters oli myös hyvin lahjakas laulaja ja hän esiintyi mm. Porgy ja Bess -oopperan nimiosassa vuonna 1964; tästä esityksestä tehtiin levytys. Peters esiintyi myöhemmän uransa aikana muun muassa Batman-animaatiosarjassa ja Star Trek: Deep Space Ninessa. Hän teki myös amiraali Cartwrightin roolin elokuvassa Star Trek VI – Tuntematon maa. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:SAG-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Zappa in New York

Zappa In New York on Frank Zappan livealbumi. Se nauhoitettiin New Yorkin Palladiumissa joulun väliviikolla 1976, ja julkaistiin 1978. Albumi sisältää pääosin Zappan uutta materiaalia, puhallinsektion suuresta kokoonpanosta johtuen jazzahtavampaa kuin usealla aikaisemmalla levyllä. Levy oli tarkoitus julkaista osana neljän levyn Läther-projektia (joka julkaistiin 'alkuperäisessä' asussaan vasta vuonna 1996), mutta erimielisyydet Zappan tuolloisen levy-yhtiön Warner Brothersin kanssa estivät tämän. Zappa katkaisikin levyn jälkeen sopimuksensa ko. yhtiön kanssa, vaikka joutui vielä julkaisemaan kolme levyä (Lätherin loppusisältö pilkottuna kolmelle albumille) Warnerilla. Alkuperäiseltä levyltä myös puuttuu raita Punky's Whips, jota Warner ei suostunut julkaisemaan. Useita muitakin eroavaisuuksia on alkuperäisen julkaisun ja sen välillä, mitä Zappa olisi halunnut. ==Levyn sisältö== ===Alkuperäinen julkaisu=== ====Sivu 1==== #"Titties & Beer" – 5:39 #"I Promise Not to Come in Your Mouth" – 2:50 #"Big Leg Emma" – 2:17 ====Sivu 2==== #"Sofa" – 3:15 #"Manx Needs Women" – 1:40 #"The Black Page|The Black Page Drum Solo/Black Page #1" – 4:06 #"The Black Page|Black Page #2" – 5:31 ====Sivu 3==== #"Honey, Don't You Want a Man Like Me?" – 4:15 #"The Legend of The Illinois Enema Bandit" – 12:31 ====Sivu 4==== #"The Purple Lagoon" – 16:57 ===Uusintajulkaisu=== ====Levy 1==== #"Titties & Beer" – 7:36 #"Cruisin' for Burgers" – 9:12 #"I Promise Not to Come in Your Mouth" – 3:32 #"Punky's Whips" – 10:51 #"Honey, Don't You Want a Man Like Me?" – 4:12 #"The Illinois Enema Bandit" – 12:41 ====Levy 2==== #"I'm the Slime" – 4:24 #"Pound for a Brown" – 3:41 #"Manx Needs Women" – 1:51 #"The Black Page|The Black Page Drum Solo/Black Page #1" – 3:50 #"Big Leg Emma" – 2:17 #"Sofa" – 2:56 #"The Black Page|Black Page #2" – 5:36 #"The Torture Never Stops" – 12:35 #"The Purple Lagoon/Approximate" – 16:40 ==Arvostelut== *All Music Guide: ==Levyllä esiintyvät muusikot== *Frank Zappa – kitara, laulu *Ray White – rytmikitara, laulu *Eddie Jobson – kosketinsoittimet, viulu, laulu *Patrick O'Hearn – basso, laulu *Terry Bozzio – rummut, laulu *Ruth Underwood – lyömäsoittimet, syntetisaattori *Dave Samuels – patarummut *Randy Brecker – trumpetti *Mike Brecker – saksofoni, huilu *Lou Marini – saksofoni, huilu *Ronnie Cuber – saksofoni, klarinetti *Tom Malone – pasuuna, trumpetti, piccolo Luokka:Vuoden 1969 albumit Luokka:Frank Zappan albumit
Rintamalotta

Rintamalotta on Aarne Tarkaksen ohjaama elokuva vuodelta 1956. Tuntemattoman sotilaan tuottajan Suomen Filmiteollisuuden ohella myös Mauno Mäkelän johtama Fennada-Filmi halusi tuottaa kansallisia kysymyksiä käsitteleviä menestyselokuvia. Yksi näistä oli Tarkaksen ohjaama ja käsikirjoittama Rintamalotta. Elokuva ei kuitenkaan menestynyt läheskään yhtä hyvin kuin Edvin Laineen ohjaama Tuntematon sotilas. Dokumentaarista henkeä tavoitteleva Rintamalotta perustuu nimimerkki Tuulikki Rajan (oik. Airi Veijola) samannimiseen romaaniin Rintamalotta muistelee (Otava, 1956), joka kuvaa jatkosodan aikaa ja muonituskomppanian arkea. Elina Salo teki Rintamalotassa ensimmäisen merkittävämmän roolinsa.Pajukallio, Arto: Elokuvat. Helsingin Sanomat 7.12.2011, s. D 7. ==Näyttelijät== ==Arviot== Tv-kriitikko Arto Pajukallio kiittää elävää dialogia ja energisiä näyttelijöitä, mutta pitää muuten elokuvaa latteana.Päivän elokuvia. Tv-maailma 48/2011, s. 21. Toisen televisiokriitikon mukaan elokuva on onnistunut pienimuotoinen työ, joka täydensi Tuntematonta sotilasta.JK: Päivän elokuvia: Rintamalotta. Tv-maailma 28/2014, s. 10-11.. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1956 suomalaiset elokuvat Luokka:Aarne Tarkaksen ohjaamat elokuvat Luokka:Aarne Tarkaksen käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Jatkosotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Lotat
Elizabeth Peters

Barbara Mertz (29. syyskuuta 1927 – 8. elokuuta 2013 Frederick, Maryland), tunnettu kirjailijanimillä Elizabeth Peters ja Barbara Michaels, oli yhdysvaltalainen jännityskirjailija. Hän syntyi Cantonissa Illinoisissa ja sai filosofian tohtorin arvon egyptologiasta Chicagon yliopistossa. Mertz on maailmalla tunnetuin Elizabeth Petersin nimellä julkaistuista Amelia Peabody -kirjoistaan. Sarjan ensimmäinen osa Krokotiili hiekkasärkällä (Crocodile on the Sandbank) on ilmestynyt suomeksi marraskuussa 2008. Sarja sijoittuu enimmäkseen historialliseen Egyptiin, ja sen sankaritar on egyptologi. Tämän lisäksi häneltä on julkaistu suomeksi 13 teosta nimellä Barbara Michaels. Mertz sai Agatha-palkinnon. == Suomennetut teokset == ===== Nimellä Barbara Michaels ===== * Mustan tornin herra. (The Master of Black Tower, 1966.) Suomentanut Pekka Hakala. Weilin + Göös, 1967 * Nummella tuulee. (Sons of the Wolf, 1967.) Suomentanut Marjatta Alste. Weilin + Göös, 1968. * Pimeyden tuolla puolen. (The Dark on the Other Side, 1970.) Suomentanut Ritva Wederhorn. Weilin + Göös, 1972. * Kuka itkee yössä? (The Crying Child, 1971.) Suomentanut Leena Järvi. Weilin + Göös, 1973. * Neitsytvaimo. (Greygallows, 1972.) Suomentanut Elina Hytönen. Weilin + Göös, 1974. * Kartanossa kummittelee. (Someone in the House 1981.) Suomentanut Tiina Rust. Weilin + Göös, 1984. * Musta sateenkaari. (Black Rainbow, 1982.) Suomentanut Sirkka Salonen. Weilin + Göös, 1985. * Toscanan tuulet. (The Grey Beginning, 1984.) Suomentanut Mirja Kallioinen. Weilin + Göös, 1986. * Sateen syli. (Be Buried in the Rain, 1985.) Suomentanut Inkeri Pitkänen. Weilin + Göös, 1987. * Varjojen valtakunta. (Search the Shadows, 1987.) Suomentanut Mirja Kallioinen. Gummerus, 1988. * Askel pimeään. (Into the Darkness, 1990.) Gummerus, 1991. * Ruusutarhan salaisuus. (Vanish with the Rose, 1992.) Suomentanut Leena Vallisaari. Gummerus, 1993. * Ismene – Ääni menneisyydestä. (Houses of Stone, 1993) Suomentanut Marja Helanen-Ahtola. Gummerus, 1994. ===== Nimellä Elizabeth Peters ===== * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elizabeth Peters Myrskykustannus. Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Egyptologit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Billy Pierce

Walter William ”Billy” Pierce (2. huhtikuuta 1927 – 31. heinäkuuta 2015) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli vasenkätinen aloitussyöttäjä. Pierce syntyi Detroitissa, Michiganissa, ja pelasi Major League -tasolla vuosina 1945–1964. Suurimman osan tuosta ajasta hänen joukkueenaan oli Chicago White Sox. Pierce oli seitsenkertainen All-Star-pelaaja vuosina 1953, 1955–1959 ja 1961. Hän on jäänyt lajinsa Hall of Famen ulkopuolelle. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Tarifa

Tarifa on kaupunki Lounais-Espanjassa, Andalusiassa ja Cádizin maakunnassa. Kaupungissa on 18 116 asukasta (2016).Instituto Nacional de Estadística Kaupunki sijaitsee Manner-Espanjan eteläisimmässä osassa Gibraltarinsalmen rannikolla paikassa jossa Välimeri ja Atlantin valtameri kohtaavat. Tarifan alueelta löytyykin Pyreneiden niemimaan eteläisin kohta, Punta de Tarifa. Marokon läheisyys on tehnyt Tarifasta kauttakulkukohteen, josta lähtee useita lauttoja Marokkoon. Myös laiton maahanmuutto on usein kohdistunut alueelle. Sijainti kahden meren kohtaamispisteessä tekee Tarifasta hyvän lainelautailukohteen. Kaupungista löytyy myös hyvin säilynyt linna, Castillo de Guzmán sekä arabialaistyylinen vanha kaupunki. Tarifa on tunnettu paleoliittisista kalliomaalauksista, joita löytyy muun muassa Cueva del Moron luolasta. Ilmasto Tarifassa on kuiva, mutta lämpötilat eivät yllä niin korkealle kuin esimerkiksi Sevillassa tai muualla sisämaassa. Tarifan alueelle ulottuu myös Euroopan eteläisin luonnonsuojelualue, Parque Natural del Estrecho. Kaupungissa järjestetään vuosittain afrikkalaisen elokuvan festivaali, Festival de Ciné Africano. Tarifan pormestari on Francisco Ruiz Giráldez (PSOE). == Kuvia == Puerta de Jerez, Tarifa, Cádiz, España, 2015-12-09, DD 08.JPG|Puerta de Jerez Santa Catalina se mira en los Lances.jpg|Castillo de Santa Catalina Patio, Castillo de Tarifa, España, 2015.JPG|Castillo de Guzmán Tarifa Altstadt 06gm.jpg|Vanhakaupunki, taustalla Iglesia de San Mateo. Plaza de Santa María, Tarifa.jpg|Plaza de Santa María Calle de Guzmán el Bueno, Tarifa.jpg|Calle de Guzmán el Bueno Ruelle du centre historique, Tarifa (2).jpg|Vanhakaupunki Sagrado Corazón de Jesús y Jebel Musa (جبل موسى), Tarifa, España, 2015.JPG|José Capuz Mamano (1884–1964): Sagrado Corazón de Jesús ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * kaupungin viralliset sivut * El Duende - kaupungin paikallislehti * * Luettelo Tarifan luolista Luokka:Cádizin kunnat Luokka:Andalusian kaupungit
Konfetti

Konfetti on erilaisissa tapahtumissa käytettävä ja ilmaan ammuttava erikoistehoste. Konfetit ovat joko valkoista tai värjättyä paperisilppua tai hyvin ohuesta muovista valmistettua nauhaa, joita yleisimmin näkee hopean, kullan tai valkoisen värisenä. Nauhojen pituudet vaihtelevat muutamasta sentistä aina 10 metriin, kun taas paperisilppu on kooltaan muutamasta millimetristä senttimetriluokkaan. Konfettien materiaali on aina kevyttä, niin että ne leijuisivat ilmassa mahdollisimman pitkään. Lisäksi konfetit ovat pääsääntöisesti palokyllästettyjä, jotta niitä voidaan käyttää rajoitetusti myös pyrotekniikan kanssa. == Konfettilaitteet == Konfetteja ilmaan ampuvat laitteet toimivat yleisimmin hiilidioksidilla tai paineilmalla. Lisäksi löytyy myös laitteita, joissa on tuuletin, mutta sellaisten teho on käytännössä vaatimaton, koska konfetit vaativat noustakseen korkealle suuren lähtönopeuden keveydestään johtuen. Lisäksi markkinoilla on niin kutsuttuja käsikonfettitykkejä. Ne ovat kertakäyttöisiä ja sisältävät konfettien lisäksi voimanlähteenä paineilmapatruunan. Konfetteja voidaan myös sirottaa ylhäältä alaspäin konfettisirottimella. Tällä menetelmällä tavoitellaan yleensä lumisateen vaikutelmaa, varsinkin kun käytetään lumenvalkoisia, noin 1 cm x 1 cm kokoisia konfetteja. == Konfettien siivoaminen == Konfettien käyttö jättää huvitilaan jälkensä ja niiden laadusta riippuen siivoaminen saattaa olla isokin urakka. Käyttökelpoiseksi välineeksi on osoittautunut lehtipuhallin, joka kytketään imemään ilmaa. ==Katso myös== *Glitter (kimalle) Luokka:Näyttämötekniikka
Leena Häkinen

Gurli Magdaleena ”Leena” Häkinen (oik. Häkinen-MehtoKuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 4.7.1990, s. A 6 Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille), 10. heinäkuuta 1928 Helsinki – 19. kesäkuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli suomalaisessa elokuvassa usein herttaista maalaistyttöä tai itsenäistä kaupunkilaisnaista. Myös teatteriurallaan hän sai rooleja laidasta laitaan. Häkinen teki ensimmäisen elokuvaosansa 18-vuotiaana. Häkinen kiinnitettiin Suomen Kansallisteatteriin 1. heinäkuuta 1952, ja näytteli siellä aina kuolemaansa saakka. Hän oli teatterissa niin komedienne kuin vakavien draamojen tulkki. Häkisen viimeiseksi työksi jäi pukijatar rouva Georgesin rooli Jean Anouilhin näytelmässä Colombe. Häkinen oli suosittu näyttelijä useissa studiokauden suomalaisissa elokuvissa, usein Martti Katajiston kanssa romanttisissa kansankomedioissa. Hänelle kertyi toistakymmentä elokuvaroolia. Merkittävimmät Häkisen elokuvista ovat Kanavan laidalla, Maija löytää sävelen, Vihaan sinua – rakas, Pitkäjärveläiset ja Rintamalotta. ==Elokuvat== Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Elokuvan nimi Rooli 1949 Vain kaksi tuntia Tellervo Ritvala 1949 Prinsessa Ruusunen Koitar 1949 Kanavan laidalla Palapan Kirsti 1950 Amor hoi! oppilas 1950 Rakkaus on nopeampi Piiroisen pässiäkin Annastiina Piiroinen 1950 Maija löytää sävelen Maija Lehtinen 1951 Vihaan sinua – rakas Kirsti Lumio 1951 Pitkäjärveläiset Maria, Sikalan piika 1951 Kenraalin morsian Kaisa, tyttö kylästä 1952 ...ja Helena soittaa Elina Tupanen 1953 Kuningas kulkureitten Isontalon Annikki 1953 Kolmiapila Marja 1955 Näkemiin Helena Elina Junkkeri, o.s. Tupanen 1956 Rintamalotta Irma Vuori 1958 Tirlittan hoitajatar 1958 Kulkurin masurkka Leena 1965 Woyzeck Margaret 1968 Bernarda Alban talo Magdalena 1972 Marja pieni! rouva Talvinen 1974 Vanha koti Fiina Ekbom, emännöitsijä ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet