EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Charlotta Säfvenberg

Charlotta Säfvenberg (s. 7. lokakuuta 1994) on ruotsalainen alppihiihtäjä, joka edustaa UHSK Umeå Skidklubb -seuraa. Säfvenberg voitti kultaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla pujottelussa vuonna 2011. Hän sai nuorten MM- kilpailuissa hopeaa pujottelussa 2014. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui pujottelussa 14:nneksi ja Pekingin olympialaisissa 2022 sijalle 24. Alppihiihdon maailmancupissa Säfvenberg kilpaili ensimmäisen kerran Semmeringin pujottelussa joulukuussa 2012. Maailmancupin pisteille hän selviytyi ensimmäisen kerran 16. marraskuuta 2013 käydyssä Levin pujottelussa, jossa hän sijoittui 14:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Flachaun pujottelussa tammikuussa 2015. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset alppihiihtäjät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1994 syntyneet
Martina Dubovská

Martina Dubovská (s. 27. helmikuuta 1992) on tšekkiläinen alppihiihtäjä, joka edustaa Ski klub Spindl -seuraa. Dubovská on osallistunut MM-kilpailuihin neljä kertaa. Garmisch-Partenkirchenissä 2011 hän sijoittui suurpujottelussa 54:nneksi, Schladmingissa 2013 pujottelussa 35:nneksi ja suurpujottelussa 39:nneksi sekä Sankt Moritzissa 2017 pujottelussa 32:nneksi. Åressa 2019 hän ei startannut pujottelun toiseen laskuun. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli pujottelussa 22:s, Pyeongchangissa 2018 29:s ja Pekingissä 2022 sijalla 13. Hän sai Trentinon universiadeissa 2013 pronssia pujottelussa. Alppihiihdon maailmancupissa Dubovská kilpaili ensimmäisen kerran Zwieselin pujottelussa helmikuussa 2011. Maailmancupin pisteille hän selviytyi ensimmäisen kerran 16. marraskuuta 2013 käydyssä Levin pujottelussa, jossa hän sijoittui 28:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Levin pujottelussa marraskuussa 2019. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kahdeksanneksi Jasnán pujottelussa maaliskuussa 2021. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset alppihiihtäjät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1992 syntyneet
Willemiitti

Willemiitti on nesosilikaatteihin eli jalosilikaatteihin kuuluva silikaattimineraali, joka on sinkkimalmin lähde. Väri on vihreänkeltainen, sinertävä tai vaihtelee valkoisen ja ruskean välillä. Viiru on valkoinen. Kiilto on lasin- tai pihkankiilto. Kovuus on Mohsin asteikolla 5,5. Willemiitti on nimetty Alankomaiden kuninkaan Vilhelm I:n mukaan. Sen kidejärjestelmä on trigoninen. Kemiallinen kaava on Zn2SiO4. Ultraviolettivalossa siinä on voimakas vihreä fluoriloiste.WSOY Iso tietosanakirja 10, s. 266, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 == Esiintyminen == Willemiittiä esiintyy sinkkipitoisissa kalkkikivissä. Sitä on löydetty Yhdysvalloista, Kanadasta, Belgiasta, Namibiasta ja Australiasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Webmineral: Willemite Mineral Data * Mindat: Willemite * Handbook of Mineralogy: Willemite (pdf) Luokka:Silikaattimineraalit
Jonathan Nordbotten

Jonathan Nordbotten (s. 14. heinäkuuta 1989) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Ingierkollen og Rustad Slalomklubbia. Alppihiihdon maailmancupissa Nordbotten kilpaili ensimmäisen kerran Beaver Creekin pujottelussa joulukuussa 2011. Maailmancupin pisteille hän selviytyi ensimmäisen kerran Schladmingin pujottelussa tammikuussa 2012 oltuaan 23:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2016. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Val d’Isèren pujottelussa joulukuussa 2017. Nordbotten sijoittui Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 pujottelussa 13:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset alppihiihtäjät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Norjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet
Sebastian Foss Solevåg

Sebastian Foss Solevåg (s. 13. heinäkuuta 1991) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Spjelkavik IL -seuraa. Sotšin olympialaisissa 2014 ja Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Foss Solevåg sijoittui pujottelussa yhdeksänneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa. Pujottelussa hän oli kymmenes. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui pujottelussa 12:nneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti kultaa joukkuekilpailussa ja pujottelussa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti pronssia pujottelussa. Alppihiihdon maailmancupissa Solevåg kilpaili ensimmäisen kerran Levin pujottelussa marraskuussa 2012. Maailmancupin pisteille hän selviytyi ensimmäisen kerran Levin pujottelussa marraskuussa 2013 oltuaan yhdeksäs. Kolmen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran tammikuussa 2015 oltuaan Zagrebin pujottelussa kolmas. Hän oli kolmas myös Sankt Moritzin pujottelussa maaliskuussa 2016. Hän sijoittui pujottelucupissa viidenneksi kaudella 2019–2020. Hän oli toinen Madonna di Campiglion pujottelussa joulukuussa 2020. Hän voitti Flachaun toisen pujottelun tammikuussa 2021. Pujottelucupissa hän oli samalla kaudella viides. Kaudella 2021-2022 hän sijoittui kolmanneksi Val d' Iseren pujottelussa. Häb coitti Madonna di Campiglion pujottelun. Foss Solevåg voitti pujottelun Norjan mestaruuden Oppdalissa maaliskuussa 2013 ja Hemsedalissa 2015. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset alppihiihtäjät Luokka:Norjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gabriel Rivas

Gabriel Rivas (s. 21. tammikuuta 1986 Saint-Jean-de-Maurienne) on ranskalainen alppihiihtäjä, joka edustaa C.S. Toussuire -seuraa. Alppihiihdon maailmancupissa Rivas kilpaili ensimmäisen kerran Wengenin pujottelussa tammikuussa 2012 sijoittuen 25:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 18:nneksi Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2013. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset alppihiihtäjät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1986 syntyneet
Bussnang

Bussnang on kunta Koillis-Sveitsissä, Thurgaun kantonissa. Kunnassa on runsaat 2 000 asukasta. Nykyinen Bussnangin kunta syntyi vuonna 1996, kun Bussnangin kunta () ja seitsemän itsehallintokuntaa (), Friltschen, Lanterswil, Mettlen, Oberbussnang, Oppikon, Reuti ja Rothenhausen, yhdistyivät uudeksi Bussnangiksi. == Sijainti== Bussnang sijaitsee Thurjoen eteläpuolella, pääosin Lättejoen laaksossa, pari kilometriä Weinfeldenistä ja viitisentoista kilometriä Bodenjärveltä lounaaseen. Alue on kumpuilevaa Mittellandia. == Talous == Bussnangin suurin teollisuusyritys on Stadler Railin tytäryhtiö Stadler Bussnang AG, joka työllistää tehtaallaan yli 1 600 henkilöä. == Liikenne == SBB:n Weinfelden–Wil-rata kulkee Bussnangin kautta. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka: Thurgaun kunnat
Daniel Mossberg

Daniel Mossberg (s. 19. huhtikuuta 1981) on ruotsalainen jääpalloilija, joka edustaa Ruotsi Elitserienissä pelaavaa Sandvikens AIK:ssa. Daniel Mossberg on juniorista lähtien pelannut Sandvikenin riveissä. Kaudesta 1999 lähtien hän pelannut jääpallon korkeimmalla sarjatasolla Ruotsissa. Seura on ollut koko ajan Sandviken. Pelikausia Ruotsissa on kertynyt kaikkiaan kymmenen. Lisäksi hän on pelannut kaksi kautta Krasnogorskin Zorkissa ja kolme kautta Moskovan Dynamossa. Yhteistyö edustamiensa seurojen kanssa ei Mossbergilla ole aina mennyt ihan sopusoinnussa. Zorkista hän joutui palamaan kotiin vuoden 2008, jolloin sopimus hänen ja Zorkin välillä purettiin. Kauden 2010 päätyttyä Mossbergilla oli sopimus Sandvikenin kanssa, ja Sandviken ei halunnut purkaa sitä, vaikka Mossbergilla oli tavoite siirtyä Venäjälle. Daniel Mossberg on edustanut Ruotsia maajoukkueessa vuodesta 1999 lähtien. Hänellä vuoden 2013 MM-kisojen jälkeen kaikkiaan 72 maaottelua. MM-kisoihin hän osallistunut kahdeksan kertaa, joissa hän on saavuttanut neljä maailmanmestaruutta ja pelannut 49 MM-ottelua., Merkittävin yksilöllinen saavutus MM-kisoissa oli vuonna 2010, jolloin Mossberg tekemällään 6–5 maalilla ratkaisi Ruotsin maailmanmestaruuden. Mossbergilla oli kahdella tekemällään maalilla myös ratkaiseva rooli Ruotsin voittaessa vuoden 2012 maailmanmestaruuden luvuin 5–4. ==Saavutukset== Maajoukkueessa * 4 MM-kultaa: 2005, 2009, 2010 ja 2012, * 4 MM-hopeaa: 2006, 2007, 2008 ja 2013 ja * 1 MM-pronssi: 2011. Seurajoukkueissa * 4 Ruotsin mestaruutta: 2000, 2002, 2003, 2011 Sandvikenin riveissä, * 2 Venäjän mestaruutta: 2012 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä, * 2 Venäjän mestaruushopeaa: 2007 ja 2008 Zorkin riveissä, * 3 Jääpallon maailmancup voittoa: 2002 Sandvikenin, 2013 Moskovan Dynamon ja 2019 Bollnäsin riveissä, * 1 Jääpallon Euroopan cup voitto: 2001 Sandvikenin riveissä, * 2 Jääpallon Champions Cup voittoa: 2005 Sandvikenin riveissä ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä. == Lähteet == *International Bandy Database === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tenorikitara

Tenorikitara (joskus myös nelikielinen kitara) on tavallisen kuusikielisen kitaran sukulaisinstrumentti. Se voi olla joko sähköinen tai akustinen. Tenorikitaraa käytetään muun muassa countrymusiikissa, joskaan ei yhtä yleisesti kuten esimerkiksi banjoa. Tenorikitara voidaan virittää usealla eri tavalla, mutta yleisin tapa on virittää se kuten nelikielinen tenoribanjo (CGDA). Tenorikitaran soittoa voi kuulla Emmylou Harrisin kappaleessa Christmas Time's A-Coming, kappaleessa yksi soolo soitetaan tenorikitaralla, ja sillä soitetaan myös sointuja kappaleen taustalla. Tehdasvalmisteiset tenorikitarat tulivat markkinoille vuonna 1927, niitä valmistivat Gibson ja C.F. Martin & Company. == Katso myös == *Banjo *Kitara *Mandoliini Luokka:Kitara
Samefolket

Samefolket on Ruotsissa ilmestyvä pääosin ruotsinkielinen aikakauslehti saamelaisväestölle. Lehteä on julkaistu säännöllisesti vuodesta 1918, mikä tekee siitä yhden maailman vanhimmista alkuperäiskansalle suunnatuista lehdistä. Lehti ilmestyy nykyisin kymmenkunta kertaa vuodessa. Samefolketin edeltäjä Lapparnes egen tidning alkoi ilmestyä vuonna 1904, päätoimittajanaan Torkel Tomasson. Se toimi ensimmäisen saamelaisjärjestön Lapparnes centralförbund äänenkannattajana. Viiden numeron jälkeen lehti lopetettiin 1905 ilmeisesti vähäisen kiinnostuksen vuoksi. Vuonna 1918 Torkel Tomassonin onnistui luomaan taloudelliset edellytykset uudelle lehtihankkeelle, Samefolkets egen tidning, joka 1960 muutettiin muotoon Samefolket. Samefolket raportoi lähinnä yhteiskunnallisista ja kulttuurisista asioista saamelaisten ydinalueilla. Sitä julkaistaan etupäässä ruotsiksi, mutta lehti sisältää yksittäisiä artikkeleita myös norjaksi ja eri saamelaiskielillä. Samefolket- lehden omistaa säätiö, jota hallinnoivat järjestöt Same Ätnam ja Svenska Samernas Riksförbund. Lehden päätoimittajana toimii Katarina Hällgren (s. 1974). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Samefolket-lehden verkkosivusto Luokka:Ruotsalaiset aikakauslehdet Luokka:Saamelainen kulttuuri
Lennart Kalliomäki

Juho Lennart Kalliomäki (29. elokuuta 1927 Honkajoki – 29. heinäkuuta 1986) oli suomalainen lääkäri, joka oli vuodesta 1976 Turun yliopiston sisätautiopin professori. Kalliomäen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Kalliomäki ja Julia Eufrosyne Talonen ja puoliso vuodesta 1951 sairaanhoitaja Ulla Helenä Melkkilä. Kalliomäki tuli yliopilaaksi Kauhajoen yhteiskoulusta 1945 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1951. Tohtoriksi hän väitteli 1953 ja sai sisätautien erikoislääkärin pätevyyden 1955. Sisätautiopin dosentti Kalliomäestä tuli 1957. Hän työskenteli uransa alkuvaiheessa sekä sisätautien lääkärinä että Turun yliopiston tutkijana. Kalliomäen tutkimusaloja olivat kliininen sisätautioppi ja reumasairaudet.Facta2001, WSOY 1981, 7. osa, palsta 516 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Savo-Karjalan vihreät

Savo-Karjalan vihreät on Vihreän liiton piirijärjestö Savo-Karjalan vaalipiirissä. Järjestö muodostettiin vuoden 2013 alussa, kun Pohjois-Karjalan vaalipiirissä toiminut Pohjois-Karjalan Vihreät ja Pohjois-Savon vaalipiirissä toiminut Pohjois-Savon vihreät yhdistyivät vaalipiiriuudistusta seuraten.Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan vihreistä Savo-Karjalan vihreät Savo-Karjalan vihreät 9.12.2012 Fuusio toteutettiin siten, että Pohjois-Savon piiri muutti nimensä sekä sääntönsä ja Pohjois-Karjalan piiriyhdistys asetettiin lepäämään.Toni Juvonen jatkaa Savo-Karjalan vihreiden puheenjohtajana Savo-Karjalan vihreät 17.11.2013Pohjois-Savon vihreät on nyt virallisesti Savo-Karjalan vihreät Savo-Karjalan vihreät 12.6.2013 ==Puheenjohtajat== *Toni Juvonen 2013→ ==Varapuheenjohtajat== *Krista Mikkonen 2013Savo-Karjalan Vihreiden hallitus 2013 Savo-Karjalan vihreät 2013 *Antti Elsilä 2014→ ==Jäsenyhdistykset== *Joensuun Vihreät (JoVi) *Pohjois-Karjalan Vihreät Nuoret – Viikari (JoViNo) *Kontiolahden Vihreät *Kuopion Vihreät (KuoVi) *Kuopion vihreät nuoret ja opiskelijat (KuViO) *Leppävirran Vihreät *Maaningan-Siilinjärven-Nilsiän Vihreät (MaSiiNi) *Pohjois-Karjalan Vihreät Naiset *Pohjois-Savon Vihreät Naiset (Sohvi) *Sisä-Savon Vihreät (SiSaVi, Rautalampi, Suonenjoki, Tervo ja Vesanto) *Vihreä Pohjois-Karjala (Ilomantsi, Juuka, Kitee, Lieksa, Liperi, Nurmes, Outokumpu, Polvijärvi, Rääkkylä, Tohmajärvi ja Valtimo) *Vihreä Varkaus *Ylä-Savon vihreät (YSaVi, Iisalmi, Keitele, Kiuruvesi, Lapinlahti, Pielavesi, Sonkajärvi ja Vieremä) Yhdistykset Savo-Karjalan vihreät 2013 ==Vaalit== ==== Eduskuntavaalit ==== Vuosi Edustajia Äänet Kannatusprosentti 2015 1 14 599 6,7 % 2019 1 21 362 9,6 % 2023 1 12 701 5,7 % ===Aluevaalit=== Yhdistys kattaa sekä Pohjois-Karjalan että Pohjois-Savon hyvinvointialueet. Vuosi Valtuutettuja Äänet Äänet 2022 7 9 488 6,2 % ==== Kuntavaalit ==== Vuosi Valtuutettuja Äänet Kannatusprosentti 2017 33 14 311 7,8 % 2021 31 12 768 7,5 % ==== Eurovaalit ==== Vuosi Äänet Kannatusprosentti 2019 13 873 11,6 % ==Aiheesta muualla== * Savo-Karjalan vihreät == Lähteet == Luokka:Vihreän liiton piirit Luokka:Savo-Karjalan vaalipiiri
Kaltimonkosken voimala

Kaltimonkosken voimala on Joensuun Enossa Pielisjoen Kaltimonkoskessa oleva vesivoimalaitos, jonka on rakennuttanut Oy Kaukas Ab. Voimalaitoksen rakentaminen alkoi 1956 ja se aloitti sähkönjakelun vuonna 1958. Sen putouskorkeus on 10 metriä ja teho 24 MW.Facta2001, WSOY 1981, 7. osa, palsta 532 Laitoksen omistaa nykyisin UPM. == Lähteet == Luokka:Suomen vesivoimalat Luokka:Suomen padot Luokka:Eno
Kalvaario

Kalvaario tarkoittaa seuraavia: * kallon lakiosa * kalvaarioryhmä, veistosryhmä tai maalaus, jonka aiheena on ristiinnaulittu Jeesus ja häntä ympäröivät hahmot * Kalwaria Zebrzydowska, kaupunki ja kalvaarioryhmä joka on maailmanperintökohde Puolassa * Golgata, Jerusalemin ulkopuolella
Mottitalkoot

thumb|Vuoden 1943 mottitalkoiden osallistumistodistus. Mottitalkoot oli jatkosodan aikana talkootyönä toteutettu vapaaehtoinen polttopuunkorjuukampanja. Nimi tulee puun tilavuusyksiköstä motista. Toistuvien mottitalkoiden alkusysäyksenä olivat laskiaistiistaina 1942 järjestetyt laskiaistalkoot. Niiden tarkoituksena oli helpottaa esimerkiksi invalidien, sotaleskien ja muiden "vähäväkisten" talouksien sotaoloissa kokemaa polttopuupulaa. Mottitalkoista tuli tunnetuimpia jatkosodan kuluessa järjestetyistä talkookampanjoista.Jatkosodan pikkujättiläinen 2005, 461 Syksyllä 1942 käynnistettiin ensimmäinen Suurtalkoot ry:n organisoima mottitalkoovuosi tunnuksella "Motti mieheen". Ensimmäisten näin organisoitujen talkoiden tulos oli kotirintaman osalta 1 047 844 pinokuutiometriä ja rintamalla hakatut motit mukaan laskien 1,2 miljoonaa pinokuutiometriä. Talkoiden rinnalle tuli vuonna 1943 myös hakkuuvelvoite "kansanhakkuiden" nimellä.Lindroos 2005, 552 thumb|Vuoden 1942 rautakirvesmerkki. Suorituksesta mottitalkoissa sai todistuksen ja tietyn mottimäärän saavuttamisesta vastaavan mottikirvesmerkin. Merkkejä oli eritasoisia: rautakirveeseen oikeutti jo yksi motti, hopeakirves edellytti neljän ja kultakirves 16:n motin hakkaamista. Talkoiden aikana 160 osallistujaa hakkasi mestarikirveeseen oikeuttaneet vähintään sata mottia.Lindroos 2005, 553 Vuonna 1943 kauhajokinen Lauri Ranta hakkasi ennätysmäärän 618 mottia alle kahdessa kuukaudessa. ==Lähteet== * Jatkosodan pikkujättiläinen * Lindroos, Heikki 2005: Mottitaistelua puusta. Jatkosodan pikkujättiläinen s. 547-554 * ===Viitteet=== Luokka:Jatkosota Luokka:Vapaaehtoistyö Luokka:Suomen metsätalouden historia
Sagojogan ministeri

Sagojogan ministeri (Ságojoga ministtar) on suomensaamelainen Paul-Anders Simman käsikirjoittama ja ohjaama, vuonna 1997 ensi-iltansa saanut suomalais- ruotsalais-norjalainen komediaelokuva, jonka tapahtuvat sijoittuvat Lapin saamelaisalueelle. Elokuva on toinen pitkä pohjoissaamenkielinen näytelmäelokuva Nils Gaupin vuonna 1987 ohjaaman Tiennäyttäjän jälkeen. Elokuva kertoo toisen maailmansodan loppuhetkistä pienessä saamelaiskylässä saksalaisten vetäytyessä Suomen Lapista. Vankikarkuri (Erik Kiviniemi) asettuu kylään ja salatakseen todellisen henkilöllisyytensä alkaa väittää olevansa Suomen hallituksen ministeri, joka on tullut toteuttamaan maiden uusjakoa.Jari Rantala: Sagojogan ministeri, MTV3 5.05.2002 Elokuva palkittiin parhaasta lavastuksesta ja parhaasta puvustuksesta Jussi-palkinnolla vuonna 1998. == Rooleissa == == Lähteet == Luokka:Jussi-palkitut elokuvat Luokka:Vuoden 1997 saamelaiset elokuvat Luokka:Saamelaiset monikieliset elokuvat
Kalvaarioryhmä

Kalvaarioryhmä (lat. Mons calvariae) on Jeesuksen kärsimystietä kuvaava veistos tai maalaus. Veistosryhmiä on Euroopan katolisissa maissa keskiajalta lähtien tehty kukkulalle tai tietylle alueelle. Siinä on aiheena Jeesus Golgatalla ryövärien ympäröimänä. Usein mukana on myös Maria ja Johannes.Facta2001, WSOY 1981, 7. osa, palsta 533 == Ranska == === Bretagne === Tiedosto:Calvaire_Guéhenno.jpg|Guéhenno Tiedosto:Bretagne_Finistere_StJeanTrolimon_11032.jpg|Saint-Jean-Trolimon Tiedosto:FRANCE_-_Bretagne_-_Pleyben_-_Calvaire_(06-08-2004),_1.JPG|Pleyben Tiedosto:Calvaire_Plougastel_face_ouest.jpg|Plougastel-Daoulas Tiedosto:Calvaire_Guimiliau_France_Finistère.JPG|Guimiliau Tiedosto:Saint_Thégonnec_calvaire.JPG|Saint-Thégonnec Tiedosto:Plougonven_4_Le_calvaire_vue_d'ensemble.JPG|Plougonven == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Taiteen aiheet
Terttu Eskelinen

Terttu Asteri Elo, kirjailijanimi Terttu Eskelinen (28. kesäkuuta 1920 Koivisto Vpl – toukokuussa 2009) oli suomalainen kirjailija ja suomentaja. Eskelinen kävi viisi luokkaa yhteiskoulua ja Linnalan kauppakoulun Viipurissa. Hän työskenteli toimistoapulaisena ja Kouvolan Sanomien oikolukijana. == Teoksia == Nimellä Terttu Eskelinen: * Sotarakkaus : romaani. Karisto 1966 * Runoja teoksessa Lyhdyt puhkeavat kukkaan : Pohjois-Kymen kirjoittajarenkaan runoantologia. Pohjois-Kymen kirjoittajarengas, Kouvola 1974 == Suomennoksia == Nimellä Terttu Elo: * Thomas Thompson : Bonanza : Mies, jolla oli rohkeutta. Karisto 1967 (alkuteos Bonanza) * Doris Schroeder : Patty Duke ja kummitustalo. Karisto 1967 (alkuteos Patty Duke and mystery mansion) * Aleksandr Puškin : Kapteenin tytär sekä Laukaus, Aatelisneiti talonpoikaistyttönä, Postimestari ja hänen tyttärensä, Hautaustoimitsija & Dubrovskij ; suom. Samuli Suomalainen, Juho Ahava, V. Hämeen-Anttila ja Terttu Elo. Ex libris, Concert hall society, Helsinki 1971 * Maksim Gorki : Vakooja, engl. käännöksestä The spy suom. Terttu Elo ; kuvitus Anthony Colbert. Ex libris, Concert hall society, Helsinki 1971 == Lähteet == * * Kymenlaakson kirjailijat : Terttu Eskelinen * Kirjasampo.fi : Terttu Eskelinen Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Haumea (jumalatar)

Haumea on hedelmällisyyden ja synnytyksen jumalatar havaijilaisessa mytologiassa. Haumea on Pelen, Kāne Milohain, Kā-moho-aliʻin, Nāmakaokaha'in, Kapon ja Hiʻiakaikapolion äiti. Haumea oli voimakas jumalatar ja loi useita olentoja. Kaulu surmasi lopulta hänet. Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni (IAU) antoi viidennelle löydetylle aurinkokuntamme kääpiöplaneetalle Haumealle nimen Haumea-jumalattaren mukaan. Planeetan kahdelle kuulle annettiin nimet Haumean tyttärien Hi'iakan ja Nāmakaokaha'in mukaan. Haumeaa ei pidä sekoittaa maorien Haumiaan (toiselta nimeltään Haumia-tiketike), joka on luonnonvaraisten kasvien ja marjojen jumala. Luokka:Hedelmällisyyden jumalattaret Luokka:Oseanialaiset jumalattaret Luokka:Uskonto Havaijilla
K. E. Nurmirinta

Kalle Eino Olavi Nurmirinta (21. kesäkuuta 1920 Punkalaidun – 16. heinäkuuta 1995 Turku)Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä, Nurmirinta Kalle Eino Olavi, Katariinan hautausmaa, hautatunnus 02.A.01.1302–1303, viitattu 27.9.2021 oli suomalainen runoilija. == Teoksia == * Valoa ja varjoa : runoja. K. E. Nurmirinta, Turku 1979 * Paloja elämän saatosta : runoja. K. E. Nurmirinta, Turku 1980 * Sata suvista laulua : runoja, K. E. Nurmirinta, Turku 1983 * Omakotiväen laulukirja. Suomen Pienkiinteistöliitto * Neljä vuosikymmentä yhteistoimintaa Pääskyvuoren omakotiväellä : Pääskyvuoren omakotiyhdistys ry. 40-vuotias. Pääskyvuoren omakotiyhdistys, Turku 1986 * Turun varastotyöntekijäin puoli vuosisataa : Turun varastotyöntekijät r.y. os. 107 vuosina 1938-1988. Harppuuna, Helsinki 1988 * Takamaasta kaupunginosaksi : Pääskyvuoren Omakotiyhdistys r.y 50 vuotias. Turku 1994 Kirja pdf-tiedostona * Savupirtistä se alkoi : historiallinen katsaus omakotiasutuksen syntymisestä ja niiden järjestötoiminnasta Varsinais-Suomessa sekä osallistumisesta toimintaan myös valtakunnallisesti ; julkaisijat: Suomen omakotiliitto ja Varsinais-Suomen omakotiyhdistysten piirijärjestö r.y. Turun maakuntamuseo, Turku 1999 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : K. E. Nurmirinta Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Hannes Hako

Karl Johannes Hako (ent. Flinck; 16. toukokuuta 1893 Turku – 16. syyskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Vaiheikkaan uransa varrella hän työskenteli useissa teattereissa eri puolilla Suomea. Hakon roolitehtävät olivat usein koomisia.Teatterin maailma, s. 154 ==Ura== Hannes Hakon vanhemmat olivat vaatturi Karl Viktor Flinck ja Ida Karoliina Vikström. Hän oli Turun lyseon oppilaana 1906–1908. Sittemmin hän opiskeli taiteita Turun piirustuskoulussa, ja toimi samaan aikaan Rafael Pihlajan apuna teiniteatterin lavastustehtävissä ja näyttelijänä. Hakon teatteriammattilaisen ura alkoi turkulaisessa puoliammattimaisessa Casino Operetissa näytäntökaudella 1915–1916. Sen jälkeen hän muutti Kaakkois-Suomen vireään teatterikaupunkiin Viipuriin ja näytteli Suomalaisen Maaseututeatterin riveissä kaudella 1916–1917. Seuraavan kauden hän näytteli helsinkiläisellä Kansan Näyttämöllä. Hakon ura jatkui Turun Suomalaisessa Teatterissa 1918–1925 ja edelleen Turun Työväen Teatterissa 1925–1926. Sen jälkeen hän siirtyi Porin Näyttämölle 1926–1929 ja palasi Turkuun kaudeksi 1929–1930. Hako jatkoi teatteriuraansa johtajan tehtävissä Oulun Näyttämöllä vuosina 1931–1933 ja Lahden Teatterissa 1933–1935. Kaudella 1937–1938 hän työskenteli näyttelijänä Helsingin Kansanteatterissa. Lisäksi Hako näytteli Iloisessa Teatterissa, useilla kiertueilla ja SF:n palveluksessa.http://suomenturku.turku.fi/HTML/1969_3/index.html#/12-13/ Hakon näyttämötehtäviä olivat muun muassa Pastori Jussilainen, Salomon Harju (näytelmässä Olenko minä tullut haaremiin) ja Seitsemän veljeksen Juhani. Nummisuutareissa hän näytteli vuosien varrella useita rooleja. Hakon elokuvaroolit olivat lähinnä sivuosia ja avustajatason tehtäviä. Hannes Hako oli naimisissa vuosina 1927–1939 näyttelijä Maikki Sälehovin kanssa. Heidän poikansa oli kansanrunoustutkija, suomen kielen lehtori Matti Hako (1927–2014) ja pojanpoikansa käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja Pekka Hako (s. 1957).EloNet : Maikki Hako ==Filmografia== *Tee työ ja opi pelaamaan (1936) *Lapatossu (1937) *Kuriton sukupolvi (1937) *Asessorin naishuolet (1937) *Vieras mies tuli taloon (1938) *Ulkosaarelaiset (1938) *Tulitikkuja lainaamassa (1938) *Syyllisiäkö? (1938) *Nummisuutarit (1938) *Laivan kannella (1938) *Takki ja liivit pois! (1939) *Seitsemän veljestä (1939) *Helmikuun manifesti (1939) *Halveksittu (1939) *Suomisen perhe (1941) *Jos oisi valtaa... (1941) *Suomisen Olli rakastuu (1944) *Miesmalli (1944) *Anja, tule kotiin (1944) *Ristikon varjossa (1945) *Anna Liisa (1945) ==Lähteet== *Teatterin maailma - Maamme teatterit ja niiden taiteilijat, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1950 *Elonet === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Lars Hjalmarsson Dahl

Lars Hjalmarsson Dahl (26. heinäkuuta 1920 Helsinki – 2. tammikuuta 1998 Tukholma)Dahl, Lars Hjalmarsson, f. i Helsingfors 26. 7. 1920. Fdr: Chefred. Hjalmar Karl Emil D. o. Toini Sofia Castrén. Inskr. 1929 I, avg. 1935 VI. Prakt, vid mek. verkst. o. gjuterier 1936-37. Anst. vid Akad. Bokh. 1938., julkaistu kirjassa Svenska Samskolan i Helsingfors – 1913-1938, SSH, 1940, 195 sivua oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja kääntäjä. Dahl teki työtä toimittajana, avustajana ja kirjallisuusarvostelijana lehdille ja myös Yleisradiolle. Dahl asui vuodesta 1949 lähtien Tukholmassa. Hän toimi Tukholmassa metsäteollisuuden palveluksessa ja hallinnollisena virkailijana. Dahlin vanhemmat olivat kirjailija Hjalmar Dahl ja Toini Sofia Castren. Dahlin toinen puoliso oli Birgit Anna Maria Dahl (o.s. Wictorin; 1922–1995). Heidät on molemmat haudattu Tukholmaan Skogskyrkogårdenin muistolehtoon. == Teoksia == * Dr. Friese contra livet : romaani. Schildt, Helsingfors 1944 * Men mina lånade dagar : runoja. Schildt, Helsingfors 1948 * Djungel : romaani. Schildt, Helsingfors 1950 == Käännöksiä == * Antti Halonen : Hollywood : tusen och två nätter ; översatt av Lars Hj. Dahl. Bokförmedlingen, Göteborg 1946 * Olavi Paavolainen : Finlandia i moll : dagboksblad från åren 1941-1944 ; översättning från finskan med av förf. auktoriserade förkortningar av Lars Hjalmarsson Dahl, Ralf Parland och Atos Wirtanen. Schildt, Helsingfors 1947 (alkuteos Synkkä yksinpuhelu 1-2) * Väinö Tanner : Mina pojkår : minnen från 1880- och 1890-talens Helsingfors ; bemyndigad översättning från finskan av Lars Hjalmarsson Dahl. Schildt, Helsingfors 1948 (alkuteos Näin Helsingin kasvavan) == Lähteet == * (Vanhentunut linkki) * Svenskt författarlexikon 2. 1941-1950 (Projekt Runeberg) * Kirjasampo.fi : Lars Hjalmarsson Dahl Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset kielenkääntäjät‎ Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Vilho Päivärinta

Vilho Päivärinta (20. heinäkuuta 1920 Imatra – 6. helmikuuta 1985)Imatran seurakunta, Päivärinta Vilho, Tainionkosken hautausmaa, Imatra, osasto B, rivi 14, paikka 805–809, viitattu 2022-02-25 oli suomalainen lastenkirjailija. Päivärinnan kirja Oskari palkittiin Imatran kaupungin lapsen vuoden kirjoituskilpailussa 1979. Päivärinnan vanhemmat olivat räätäli Oskari Päivärinta ja Rosa Maria (o.s. Sikiö). Puoliso oli Toini Elina (o.s. Lehtola) vuodesta 1943. Päivärinta työskenteli työnjohtajana ja lehtiavustajana. == Teoksia == * Oskari. V. Päivärinta, Imatra 1980 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Vilho Päivärinta === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Kiurunkulma

Kiurunkulma on suomalainen televisiosarja vuosilta 1966–1969. Sarjan teki Yle TV2:n teatteritoimitus. Sitä käsikirjoitti Liisa Vuoristo ja ohjauksesta vastasivat Eila Arjoma ja Antero Nurminen. Kiurunkulma on tyypiltään lähinnä journalistinen. Se tarjosi vastapainoa aikansa konservatiivisille perhesarjoille ja pyrki kritisoimaan äärivanhoillisia arvoja. Fiktiivinen Kiurunkulman kylä sijaitsee jossakin Keski-Suomessa, alueella, jossa lestadiolaisuus vaikuttaa vahvasti ihmisten elämään. Sarjan aiheita ovat muun muassa keskioluen vapauttaminen, kehitysvammaisten hoito, abortti, keinomunuaishoito, lapamatovitsaus ja Koulutelevisiosta lestadiolaisalueilla kehkeytynyt kiista.Suomalaisen arjen suuri tarina, s. 220 Vuoden 1969 alussa Kiurunkulma siirrettiin tuolloin vain Etelä-Suomen kattaneesta kakkosverkosta koko Suomessa näkyneen television ykkösverkon maanantai-illan ohjelmistoon yhdessä muiden kakkosverkon suosikkisarjojen kuten Heikki ja Kaija ja keskusteluohjelma Lähimmäinen kanssa. Jo sitä ennen Kiurunkulman jaksoja oli näytetty kesäuusintoina ykkösverkon puolella. Yleisradion sisäinen raportti Sarjafilmien maailmat (Otavan Delfiinikirjat, 1970) nosti Kiurunkulman hyväksi esimerkiksi tuolloin ihanteena pidetystä informatiivisesta ohjelmapolitiikasta: sarjan kautta ”avautui näkökulmia maaseudun proletariaatin ongelmiin, sillä sarja otti aineksensa suomalaisen yhteiskunnan todellisuudesta ja pyrki asettamaan niitä laajempiin yhteiskunnallisiin kehyksiin”. Myös Helsingin Sanomien nuori tv-kriitikko Jukka Kajava kehui sarjaa monessa kirjoituksessaan. ==Rooleissa== *Eira Soriola – Lintunen *Orvokki Mäkinen – Eetla *Tuija Vuolle – Mirkku *Keijo Lindroos – Kaarakka *Irma Tanskanen – Koskiska *Martti Pennanen – Koskinen *Tuula Parkusjärvi – Annuli ==Lähteet== *Häggman, Kai – Anttila, Anu-Hanna: Suomalaisen arjen suuri tarina. WSOY, 2010. ISBN 978-951-0-36732-2. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Ote Kiurunkulman jaksosta "Noidankehä" (1969), kesto 7 min. 46 sek. *Yle.fi Muistikuvaputki Luokka:Suomalaiset draamasarjat Luokka:1960-luvun televisiosarjat Luokka:Perhesarjat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Stefan Erixon

Stefan Erixon (s. 1. joulukuuta 1977) on ruotsalainen jääpalloilija, joka edustaa Ruotsin eliittisarjan Hammarby IF:ää. Stefan Erixon aloitti Gamleby IF:ssä, siirtyi sitten IFK Motalaan, jossa pelasi kuusi kautta. Kaudesta 2002 lähtien Erixon on ollut käytännössä Hammarbyn pelaaja. Hän kävi kaudella 2007-2008 ja syksyn 2008 Zorkissa Krasnogorskissa, jossa saavutti joukkueessaan Venäjän mestaruushopeaa. Ruotsin mestaruuksia Erixon on saavuttanut Hammarbyssä kaksi kertaa eli vuosina 2010 ja 2013. Maajoukkueuransa Erixon päätti vuoden 2013 MM-kisojen jälkeen. Hän ilmoitti syksyllä 2013, ettei ole enää käytettävissä maajoukkueessa. Daniel Mossberg on edustanut Ruotsia maajoukkueessa vuodesta 2001 lähtien. Hänellä on vuoden 2013 MM-kisojen jälkeen kaikkiaan 114 maaottelua. MM-kisoihin hän osallistunut 11 kertaa, joissa hän on saavuttanut viisi maailmanmestaruutta ja pelannut 75 MM- ottelua. Siviiliammatiltaan Stefan Erixon on poliisi. ==Saavutukset== Maajoukkueessa * 5 MM-kultaa: 2003, 2005, 2009, 2010 ja 2012, * 5 MM-hopeaa: 2004, 2006, 2007, 2008 ja 2013 ja * 1 MM-pronssi: 2011. Seurajoukkueissa * 2 Ruotsin mestaruutta: 2010, 2013 Hammarbyn riveissä, * 4 Ruotsin mestaruushopeaa: 2001, 2003, 2004, 2006, * Venäjän mestaruushopea: 2007 Zorkin riveissä. == Lähteet == *International Bandy Database === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Levi Sjöstrand

Levi Valdemar Sjöstrand (22. heinäkuuta 1920 Bosund, Luoto – 16. marraskuuta 1994 Edsevö, Pedersöre) oli suomenruotsalainen kirjailija. Sjöstrand sairasti lihasrappeumatautia ja hän joutui sen vuoksi pyörätuoliin jo 16-vuotiaana. Sjöstrand julkaisi esikoisteoksensa Arvet 1958. Hän kirjoitti kolme romaania, novellikokoelmia ja lisäksi radiokuunnelmia ja tv-näytelmiä. Sjöstrand oli myös useiden vuosien ajan Kuriren-lehden avustajana. Sjöstrandin historialliset romaanit Hård kust ja Kustbor sijoittuivat Suomen sodan 1808–1809 vuosiin. Novellikokoelmat Brytningstid ja Utlämnad sekä romaani Nyårsafton taas käsittelivät vammaisten asemaa yhteiskunnassa. == Teoksia == * Arvet : noveller. Schildt, Helsingfors 1958 * Oro : noveller. Schildt, Helsingfors 1960 * Hård kust : roman. Schildt, Helsingfors 1965 * Brytningstid : noveller. Schildt, Helsingfors 1968 * Kustbor : roman. Schildt, Helsingfors 1971 * Utlämnad : noveller. Schildt, Helsingfors 1973 * Nyårsafton : roman. Schildt, Helsingfors 1976 == Palkinnot == * Längmanin palkinto 1966 == Lähteet == * * Uppslagsverket Finland : Levi Sjöstrand * Svenskösterbottniska författare : Levi Sjöstrand * Kirjasampo.fi : Levi Sjöstrand * Pedersöre kommun : Pedersöreförfattare : Levi Sjöstrand Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Ida Tolvanen

Ida Nanneli Tolvanen (o.s. Pyykkönen; 3. elokuuta 1920 Suomussalmi – 25. marraskuuta 2016 Suomussalmi)Kuolinilmoitus, Ida Nanneli Tolvanen o.s. Pyykkönen, Ylä-Kainuu Nro 102, sivu 17, 22.12.2016 oli suomalainen ruustinna, diakonissa ja kirjailija. Tolvasen vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Pyykkönen ja Riita Aliina Juntunen. Hän oli naimisissa 1948–1954 Väinö Juntusen (k. 1954) kanssa ja vuodesta 1964 rovasti Jorma Jouni Väinö Tolvasen kanssa. Tolvanen on kirjoittanut omaelämäkerrallisen romaanin Valon varjossa. == Teoksia == * Valon varjossa. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1979 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Ida Tolvanen * Kirjasampo.fi : Valon varjossa-romaanin esittely === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Diakonissat Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Kammiovuori

__NOTOC__ Kammiovuori on maankohouma Sysmässä Päijänteen itäisellä rannalla lähellä Luhangan rajaa. Vuoren korkeus on 221 metriä.Facta2001, WSOY 1981, 7. osa, palsta 546 Paikka on yksi korkeimmista Päijät-Hämeen paikoista. Kammiovuorella on retkeilyalue, jossa on seitsemän metriä korkea siirtolohkare Sysmän Linta ja yli sata vuotta sitten eläneen erakon asuinsijaksi mainittu Hiskian luola.Kammiovuoren retkeilyalue, Sysma.fi. Viitattu 19.2.2014. Kammiovuoren SOTA-tunnus on OH/JS-038. == Lähteet == Luokka:Sysmän luonto Luokka:Suomen kalliot Luokka:Suomen luonnonmuistomerkit
Rumpalit

thumb|upright=0.6|Rumpalit-veistoksen vuonna 2013 paljastettu toisinto kiertoliittymässä Säkylän keskustan tuntumassa. Rumpalit on Niilo Savian (1903–1976) vuonna 1966 paljastettu veistos Turun Tuomaanpuistossa, osoitteessa Kasarminkatu 6. Kaksimetrinen veistos on pronssia ja sen 3,50 metriä korkea jalusta punaista graniittia. Patsas on pystytetty Porin rykmentin muistoksi. Toinen rumpaleista kuvaa 1800-luvun ja toinen 1960-luvun rumpalia. Vanhan Turun kasarmin alueella Tuomaanpuistossa sijaitseva patsas on paljastettu 7. elokuuta 1966. Patsaan toisinto on sijoitettu Säkylään Huovinrinteen varuskunta-alueelle vuonna 1988. Huovinrinteen patsaasta puolestaan paljastettiin 28. marraskuuta 2013 toisinto lähelle Säkylän keskustaa seututie 204:n kiertoliittymään. ==Lähteet== Luokka:Turun patsaat ja veistokset Luokka:Säkylä
Mikael Sandberg (jääpalloilija)

Mikael Sandberg s. 21. tammikuuta 1973) on ruotsalais-amerikkalainen jääpalloilija. Jääpallossa hän on edustanut juniorivuosinaan Ruotsia ja vuodesta 2004 Yhdysvaltain maajoukkuetta. Mikael Sandberg pelasi nuoruudessa Ruotsissa ja edusti Ruotsia seitsemässä juniorimaaottelussa ja voitti vuonna 1992 juniorien MM:n. Hänen jääpalloseurojaan Ruotsissa 1990-luvulla olivat kasvattajaseura Waggeryds IK ja sen jälkeen Nässjö IF, Vetlanda BK ja Järhaga SK. Valmistuttuaan Sandberg muutti Yhdysvaltoihin Phoenixiin eli jääpalloura näytti olevan ohi. Saatuaan Yhdysvalloissa ollessaan kontaktit Minneapolisin alueen amerikkalaiseen jääpallotoimintaan jääpalloura lähti uudelleen käyntiin. Sandberg sai vuonna 2004 Yhdysvaltain kansalaisuuden ja pelasi Minneapolis Bandolierin joukkueessa ja aloitti pelaamisen Yhdysvaltain maajoukkueessa. Pelaajauran aktivoiduttua Sandberg jäi Kazanissa vuonna 2005 pidettyjen MM-kisojen seurauksena Kazaniin ja pelasi muutamia otteluita Venäjällä Raketa Kazanin joukkueessa. Samanaikaisesti hän opiskeli Kazanin yliopistossa. Yhdysvaltoihin hän palasi vuonna 2007 ja on edustanut sen jälkeen Dynamo Duluthia ja Twin City Ice Tigers-seuroja. Sandberg on edustanut Yhdysvaltoja kaikkiaan seitsemän kertaa MM-kisoissa vuosina 2005-2012. Vuoden 2013 MM-kisoissa hän toimi Yhdysvaltain joukkueen valmennustehtävissä.Let's PlayHockey.com: Team USA wins bandy world championship, 2013 ==Lähteet== * Bandysidan: Mikael Sandberg * Vetlanda BK: Mikael Sandberg f.d. VBK:are i USA:s VM-lag, 29.1.2012 ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset jääpalloilijat Luokka:Ruotsalaiset jääpalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset jääpallovalmentajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rehuyksikkö

Rehuyksikkö (lyhenne ry) on entinen eläinten rehujen sisältämän energian mitta, joka määritellään yhden ohrakilon tuotosvaikutukseksi. Vuoteen 2010 se vastasi 11,7 megajoulea muuntokelpoista energiaa. Vuodesta 2010 alkaen rehuyksikön käytöstä luovuttiin märehtijöiden ja hevosten ruokinnassa, mutta se jäi käyttöön sikojen ruokinnassa. Syy muutokseen oli siirtyminen kansainväliseen yksikköjärjestelmään. Rehuyksikkö on ollut pohjoismainen rehunarvon mitta. Muualla on ollut käytössä esimerkiksi tärkkelysarvoyksikkö, joka vastaa yhden tärkkelyskilon tuotantovaikutusta. Rehuyksikkö kehitettiin alun perin Tanskassa mittaamaan väkirehujen sisältämää energiaa. Perustan yksikölle loi tiedemies N. J. Fjord vuonna 1800. Aluksi hän käytti yksikön perustana sekaviljaa mutta valitsi myöhemmin perustaksi ohran. Karjantarkkailun levittyä 1890-luvulla Tanskasta muihin Pohjoismaihin kehitettiin nykyinen rehuyksikkö useiden pohjoismaisten tiedemiesten yhteistyönä. Rehuyksikön ohella on käytetty korvauslukua, joka on rehuyksikön käänteisluku. Esimerkiksi heinän korvausluku voi olla 2,4 eli 2,4 kg heinää vastaa 1 kg ohraa. Vastaavasti heinän rehuyksikköarvo on 0,4 eli 1 kg heinää vastaa 0,4 kg ohraa. Eri rehujen rehuyksikköarvojen laskemiseen on käytetty monenlaisia menetelmiä ja määritelmiä, mutta nykyisin mitataan muuntokelpoista energiaa (ME). Toisin kuin aiemmin mitattu nettoenergia, muuntokelpoinen energia ilmoittaa rehun sisältämän energian, jonka elimistö saa käyttöönsä. == Lähteet == Luokka:Rehu Luokka:Yksiköt Luokka:Maatalouden historia
Hetenismi

Hetenismi () eli germaaninen uuspakanuus on uuspakanallinen uskonto, jonka harjoittajat näkevät itsensä germaanisen uskonnon perillisinä. Hetenismin suuntauksia ovat muun muassa Alte Sitte (Firne Sitte), Aasainusko eli Vaaninusko, Forn Siðr (Nordisk Sed), Odinismi, Theodismi, Urglaawe ja Wotanismi. Aasainuskoiset pyrkivät elvyttämään Skandinaviassa viikinkiajalla vallinneen skandinaavisen uskonnon. Aasainusko perustuu ennen kaikkea muinaisnorjankielisten Edda-runojen kuvaamaan mytologiaan. Nykyaikainen aasainusko on saanut alkunsa Islannissa, jossa perustettiin muinaispohjoismaiseen pakanuuteen perustuva yhteisö Ásatrúarfélagið vuonna 1973.Aarnio, Topi: Vanhat jumalat, uudet pakanat. Teoksessa == Lähteet == == Kirjallisuutta == * René Glünder. Germanisches (Neu-)Heidentum in Deutschland, Struktur und Symbolsystem eines alternativreligiösen Feldes, Logos Verlag Berlin, ISBN 978-3-8325-2106-6 * Michael Strmiska. Modern Paganism in World Cultures. Heathenry tuomiokapituli ja Nordic Neopaganism/Asatru tuomiokapituli. * James R. Lewis. Handbook of Contemporary Paganism; Heathenry tuomiokapituli. The Invention of Sacred Tradition; Heathen Reconstructionism tuomiokapituli. * Robert J. Wallis (Richmond University). Shamans/neo-Shamans: Ecstasy, Alternative Archaeologies, and Contemporary Pagans. Heathenry and seidh tuomiokapituli. * Jennifer S. Snook,University of Colorado at Boulder. Sociology. On Being Heathen: Negotiating Identity in a New Religious Movement. * Peter B. Clarke. Encyclopedia Of New Religious Movements. Heathenry tuomiokapituli. * Margot Adler. Drawing Down the Moon. Heathenism tuomiokapituli. * Graham Harvey. Listening People, Speaking Earth: Contemporary Paganism. Heathens tuomiokapituli. * Barbara Jane Davy. Introduction to Pagan Studies. * Mattias Gardell. Gods of the Blood. * Paganism: Druidry and Heathenry by Professor Eileen Barker, in New Religious Movements: A Practical Introduction (1995), INFORM, Staffordshire University. * Introduction to Heathenism (Germanic Neo-Paganism) by Jennifer Porter, Associate Professor of Religion and Popular Culture, Memorial University of Newfoundland. == Aiheesta muualla == * Germanische Glaubens-Gemeinschaft * Verein für Germanisches Heidentum * Firno Situ Schweiz * Firne Sitte Thuringen * Nederlands Heidendom * Odinic Rite * Islenska Ásatrúarfélagið * Samfundet Forn Sed Sverige * Samfälligheten för Nordisk Sed Luokka:Uuspakanalliset perinteet
Veronika Skvortsova

Veronika Igorevna Skvortsova (; s. 1. marraskuuta 1960 Moskova) on venäläinen poliitikko. Hän on siviiliammatiltaan neuropatologiaan erikoistunut lääkäri. Skvortsova on myös filosofian tohtori ja professori. Vuonna 2004 hänet valittiin Venäjän lääketieteiden akatemian varajäseneksi. Skvortsova toimi vuosina 2005–2008 Venäjän aivoverenkiertohäiriötutkimusinstituutin johtajana ja vuosina 2008–2012 terveydenhuollon ja sosiaalisen kehityksen varaministerinä. 21. toukokuuta 2012 hän sai nimityksen maan terveysministeriksi.Government.ru: The Russian Government: Veronika Skvortsova Vuonna 2020 hänen seuraajakseen tuli Mihail Muraško.Russia in Review, Jan. 17-24, 2020 Russia Matters == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venäjän ministerit Luokka:Patologit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tampereen lavantautiepidemia 1916

Tampereen lavantautiepidemia 1916 tapahtui Tampereella talvella 1915–1916, jolloin saastuneen vesijohtoveden levittämään lavantautiin sairastui 8,5 prosenttia kaupungin asukkaista eli 3 304 henkilöä. Sairastuneista 8,4 prosenttia eli 279 kuoli. Lavantautiin kuolleista 81 % kuului työväestöön. Epidemia alkoi levitä jo vuoden 1915 lopulla, mutta täydellä voimalla se iski kaupunkiin tammi-maaliskuun aikana 1916. Tampereen vesijohtovesi otettiin Näsijärven pintavedestä eikä sitä puhdistettu mitenkään suodatusta lukuun ottamatta. Tartuntojen määrä lähti laskuun sen jälkeen kun vesijohtovettä alettiin puhdistaa kloorikalkkiliuoksella maaliskuun 1916 alusta lähtien. Kesäkuun 1916 jälkeen lavantautia esiintyi enää yksittäistapauksina. Keväällä 1916 jatkettiin myös vesilaitoksen imujohtoa kauemmas Näsijärven selälle. Tampereen lavantautiepidemia oli vakavin vesijohtoveden välityksellä levinnyt kulkutautitapaus Suomessa 1900-luvulla. Tampereella oli ollut aiemmin pienempiä lavantautiepidemioita vuosina 1887 ja 1908–1909. Epidemian kulusta on tehty animaatio, jonka tiedot pohjautuvat Tampereen kaupunginarkistosta saatuihin dokumentteihin: Epidemian kuvaaja. Tilapioneerit. == Lähteet == * Koskesta voimaa -sivusto: 1916 kolea kuoleman kevät. * Arno Forsius: Lavantauti eli typhus abdominalis . * Lavantautia hanasta. HY blogi. Web Archive. ===Viitteet=== Luokka:Tampereen historia Luokka:Vuoden 1916 onnettomuudet Luokka:1910-luvun onnettomuudet Suomessa
UX

UX tai Ux voi tarkoittaa: * UX, Air Europa -lentoyhtiön IATA-koodi * Unix eli UX, tietokoneiden käyttöjärjestelmä * UX (user experience) eli käyttäjäkokemus
Christopher Weait

Christopher Robert Irving Weait (s. 27. maaliskuuta 1939 Surrey, Englanti) on Kanadassa vaikuttanut fagotisti, säveltäjä ja pedagogi. Hän valmistui New Yorkin osavaltionyliopistosta ja Columbian yliopistosta. Hänen opettajiaan olivat Charles Robert Reinert ja William Polisi. Weait on soittanut Toronton sinfoniaorkesterissa ja esiintynyt sen konserttosolistina. Hän on myös ollut Toronton puhallinkvintetin ja Toronton barokkitrion jäsen.The Canadian Encyclopedia: Christopher Weait Vuosina 1972–4 Weait opetti Queen'sin yliopistossa ja 1973–84 Toronton yliopistossa. Hän toimi vuosina 1975–6 International Double Reed Societyn varapuheenjohtajana. Hän oli Toronton kamaripuhaltimien perustaja vuonna 1979 ja johti sitä vuoteen 1985. Hän oli vierailevana professorina Rochesterin yliopistossa ja Indianan yliopiston musiikkikoulussa. Vuonna 1984 Weait aloitti fagotinsoiton opettamisen Ohion osavaltionyliopistossa. Weaitin sävellysten joukossa ovat hänen itse levyttämänsäkin Variations for Solo Bassoon (1972) ja Lonely Island for Solo Bassoon (1974). Hän on myös tehnyt transkriptioita ja sovituksia sekä kirjoittanut artikkeleita. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Kanadalaiset fagotistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Diego Novaretti

Diego Martín Novaretti (s. 9. toukokuuta 1985 La Palestina, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Italiassa ja Meksikossa. Novaretti on edustanut ammattilaisurallaan myös argentiinalaista Club Atlético Belgranoa (2003–2009) ja meksikolaista Deportivo Tolucaa (2009–2013). Italialaisseura Lazioon hän siirtyi vuonna 2013 vapaana pelaajana ja teki neljän vuoden sopimuksen. Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kapsi Internet-käyttäjät

Kapsi Internet-käyttäjät ry on keväällä 2003 perustettu oululainen aatteellinen yhdistys, jonka jäsenet ylläpitävät internetpalveluja, kuten omia koti- ja harrastesivustojaan yhteisellä palvelinlaitteistolla. Jäsenten ylläpitämät palvelut eivät saa olla kaupallisia tai tuottaa suoraa voittoa jäsenistölle. Palvelinlaitteistoa ylläpitää yhdistyksen jäsenistä koostuva vapaaehtoisylläpito. Yhdistyksessä voi olla sekä varsinaisia että kannattavia jäseniä sekä yhteisöjäseniä. Yhdistykseen kuuluu yli 4 000 jäsentä. == Toiminta == Yhdistyksen sääntöjenmukainen toiminnan tarkoitus on edistää tietotekniikan osaamista sekä mahdollistaa itsensä ilmaiseminen Internetissä. Osana toimintaansa yhdistys ylläpitää tietotekniikkaresursseja, järjestää tapaamisia, harjoittaa tiedotustoimintaa sekä on mukana alaan liittyvissä tapahtumissa. Yhdistys on ollut esillä eri puolilla Suomea tietotekniikkapainotteisissa nuorisotapahtumissa kuten verkkopelitapahtuma Insomniassa, LanTrek -tapahtumassahttp://www.lantrek.org/2013/fi/sivu/yhteisty%C3%B6kumppanit. Viitattu 1.12.2013. sekä Vectorama-tapahtumassa. Vuonna 2012 yhdistys oli mukana kansainvälisessä NATO Cooperative Cyber Defence Centre of Excellencen (NATO CCDCOE) järjestämän kyberpuolustusharjoituksen teknologisessa testauksessa ennen varsinaista harjoitusta.http://www.ccdcoe.org/publications/LockedShields12_AAR.pdf. Viitattu 1.12.2013. Kapsi ylläpitää myös kaikille Suomessa asuville tarkoitettua Matrix-pikaviestinpalvelinta nimellä pikaviestin.fi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Verkkosivusto * Yhdistystyksen perustiedot Patentti- ja rekisterihallituksen Yhdistysnetissä Luokka:Internet Luokka:Oululaiset yhdistykset Luokka:Suomalaiset tietotekniikka-alan järjestöt Luokka:Tietotekniikka
Sergio Azzolini

Sergio Azzolini (s. 1967 Bolzano) on italialainen fagotisti ja kapellimestari. Hän opiskeli Romano Santin johdolla kotikaupungissaan ja Klaus Thunemannin johdolla Hannoverissa. Viimeistellessään opintojaan hän toimi samanaikaisesti Euroopan unionin nuoriso-orkesterin ensifagotistina. Hän on Ensemble Baroque de Limoges - ja Parnassi Musici -kokoonpanojen jäsen ja esiintyy säännöllisesti solistina muidenkin kokoonpanojen kanssa. Vuosina 2002–2007 Azzolini oli Kammerakademie Potsdamin taiteellinen johtaja.Naive.fr: Sergio Azzolini Azzolini on palkittu monissa kilpailuissa. Hänen projektinaan on ollut Antonio Vivaldin kaikkien fagottikonserttojen levyttäminen Naïve- levymerkille. Sarjan ensimmäinen levy (2010) palkittiin Diapason d'Orilla, Choc de Classica -palkinnolla ja Echo Klassik -palkinnolla. Vuodesta 1998 Azzolini on toiminut fagotin ja kamarimusiikin professorina Baselin musiikkikorkeakoulussa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset fagotistit Luokka:Italialaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt