EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Dionysoksen talo (Dion)

Dionysoksen talo (Dionysoksen huvila) oli antiikin aikainen yksityistalo Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa. Dionysoksen talo rakennettiin roomalaisella kaudella noin vuonna 200 jaa. Rakennus on saanut nimensä sen suurikokoisesta Dionysos-jumalaa esittävästä lattiamosaiikista. Rakennus tuhoutui mahdollisesti maanjäristyksen aiheuttamassa tulipalossa. Talo on yksi Dionin suurimpia ja vaikuttavimpia yksityistaloja. Rakennuksen keskiössä oli joonialaisin pylväin koristeltu peristyylipiha. Siitä oli pääsy muun muassa suureen ruokasaliin (tablinum). Talossa oli myös lukuisia pienempiä huoneita. Yhdessä tällaisessa huoneessa oli syvennys, jossa oli sarvea kädessä pitävän Dionysoksen patsas. Huone oli mahdollisesti Dionysoksen kulttikäytössä. Taloon kuului myös muun muassa pieni kylpylä sekä liiketiloja. Talo oli koristeltu jumalten, keisarillisen perheen jäsenten ja yksityishenkilöiden patsailla sekä lattiamosaiikeilla. Dionysos-mosaiikki koristi pitosalin lattiaa, ja esittää jumalan triumfikulkuetta, jossa tämä on alastomana meripantterien vetämissä vaunuissa. Jumalan toisessa kädessä on rhyton ja toisessa thyrsos-sauva. Dionysoksen vieressä on Silenos, ja panttereita ohjaavat merikentaurit. Muissa salin mosaiikeissa on muun muassa teatterinaamioita. Talon lukuisat muut lattiamosaiikit esittävät erilaisia geometrisiä kuvioita. Osa raunioista on nykyisin katettu. Dionysos-mosaiikki on siirretty Díon arkeologiseen museoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan yksityistalot Luokka:Dionin rakennukset ja rakennelmat
Hydraulis-talo

Hydraulis-talo (Hydraulis-sektori) on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta yksityistalosta Dionin kaupungissa Kreikassa. Rakennuksen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío- Ólympoksen kunnassa. Hydraulis-talo rakennettiin roomalaisella kaudella, alun perin 100- tai 200-luvulla jaa. Se on ollut käytössä vielä 300–400-luvuilla, koska siihen on tuolloin tehty muutoksia. Rakennuksen keskiössä oli peristyylipiha. Sen ympärillä oli suuri joukko muita huoneita, jotka oli ryhmitelty kahteen tasoon. Niitä yhdisti tiilinen portaikko. Pihan länsipuolella eli pääkadun puolella oli katettu pylväskäytävä. Rakennus on saanut nimensä siitä, että sen raunioista on löydetty vanhimmat tunnetut vesiurut (hydraulis). Ne on ajoitettu ensimmäiselle vuosisadalle jaa. Urut oli tehty pronssista ja niiden korkeus oli 1,2 metriä ja leveys 0,7 metriä. Uruissa oli kaksi ryhmää eri pituisia urkupillejä: 24 pillin halkaisija oli noin 1,8 senttiä ja 16 pillin halkaisija noin 0,9 senttiä. Urut löytyivät rakennuskokonaisuuden itäosasta. Lisäksi rakennuksesta on löydetty paljon muita pronssiesineitä, kuten astioita, lamppuja ja lääketieteellisiä instrumentteja. Ne, samoin kuin urut, on oletettavasti tuotu korjattavaksi rakennuksessa toimineeseen työpajaan. Urut ja muut löydökset ovat nykyisin Díon arkeologisessa museossa. Rakennuksen koillispuolella sijaitsee niin kutsuttu Dionysoksen talo ja eteläpuolella Praetorium. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan yksityistalot Luokka:Dionin rakennukset ja rakennelmat
Isiksen pyhäkkö (Dion)

Isiksen pyhäkkö oli antiikin aikainen Isis-jumalattarelle omistettu pyhäkkö Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa. Pyhäkkö sijaitsi Dionin kaupunginmuurin kaakkoiskulman ulkopuolella, kaupungin itäpuolelta virranneen Bafyras-joen toisella puolella. Paikalla oli antiikin aikana pyhänä pidetty lähde. Pyhäkkö oli alun perin omistettu Afroditelle sekä synnytyksen suojelijalle Artemiille. Hellenistisellä ajalla 100-luvulla eaa. se omistettiin Isikselle, jonka kultti tuli Kreikkaan Egyptistä. Paikan vesistöt symbolisoivat todennäköisesti Niili-virtaa, ja se oli siksi sopiva paikka egyptiläiselle pyhäkölle. Paikalla vietettiin suurta Isiksen juhlaa aina keväisin ja syksyisin. Siihen kuului pyhiinvaeltajien yöpyminen pyhäkössä siinä toivossa, että Isis ilmestyisi heille unessa. Pyhäkön rakennukset oli ryhmitelty keskuspihan ympärille. Pääsisäänkäynti oli itäsivulta. Toinen pienempi sisäänkäynti, jossa oli propylon-portti, oli pohjoissivulla. Pihan poikki kulki itäiseltä sisäänkäynniltä alkanut kivetty käytävä, joka kuvasi Niiliä. Pyhäkön keskellä sen länsilaidalla oli nelipylväinen Isis Lokhian temppeli alttareineen. Tämä Isis suojeli naisia synnytyksen jälkeen. Temppelin vieressä sen oikealla puolella oli pieni Afrodite Hypolympidian eli ”Olympoksen juuren Afroditen” temppeli, ja vasemmalla puolella pieni Isis Tykhen temppeli. Lisäksi pyhäkössä oli neljäs, todennäköisesti myös Afroditelle omistettu pieni temppeli. Pyhäkössä oli lukuisia mainittujen jumalatarten kuvapatsaita. Kokonaisuuteen kuului marmorinen vesiallas, josta patsaat heijastuivat. Pyhäkössä oli myös kaksi marmorista Apis-härkäpatsasta sekä dionlaisten Julia Frugiane Alexandran kunniaksi pystyttämä suuri patsas. Rakennuksen pohjoissivulla oli stoa eli pylväshalli, joka toimi enkoimeterionina eli pyhiinvaeltajien yöpymispaikkana. Rakennuksen pylväät edustivat joonialaista tyyliä. Nykyisin paikalla olevat rauniot ovat peräisin roomalaiselta ajalta 100-luvulta jaa., ja vanhempien rakennusvaiheiden rauniot ovat niiden alla. Pyhäkkö tuhoutui maanjäristyksessä ja tulvissa 300-luvulla jaa. Rauniot ovat suurelta osin vedessä, joka on peräisin samasta lähteestä, joka paikalla oli myös antiikin aikana. Pyhäköstä löydetyt veistokset ovat Díon arkeologisessa museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan pyhäköt Luokka:Dionin rakennukset ja rakennelmat
Ledan talo

Ledan talo oli antiikin aikainen yksityistalo Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa. Ledan talo oli rakennettu roomalaisella kaudella noin 100- tai 200-luvulla jaa. Se sijaitsee juuri Dionin kaupunginmuurien sisäpuolella kaupungin kaakkoiskulmassa. Talo on saanut nimensä sieltä löydetystä pöytää tukeneesta veistoksesta, joka esittää Ledaa ja joutsenta. Rakennuksessa oli myös lukuisia muita vastaavantyyppisiä veistettyjä pöydänjalkoja. Heti talon länsipuolella sijaitsee niin kutsuttu Zosaksen talo. Talosta löydetyt veistokset ovat Díon arkeologisessa museossa. Raunioissa on esillä niiden kopioita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan yksityistalot Luokka:Dionin rakennukset ja rakennelmat
Polygoni (Dion)

Polygoni (Polygonin muotoinen rakennus) on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta rakennuksesta Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen oletetaan toimineen kauppapaikkana. Rakennuksen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa. Polygonin muotoinen rakennus oli rakennettu roomalaisella kaudella 200-luvulla jaa. Se sijaitsi Dionin pohjois-eteläsuuntaisen pääkadun (cardo maximus) ja itä-länsisuuntaisen pääkadun (decumanus maximus) risteyksessä lähellä Praetoriumia. Rakennus oli ulkopuolelta pohjakaavaltaan suorakulmion muotoinen. Sen keskiössä oli rakennukselle nimen antanut 12-kulmainen, lähes pyöreä piha, jonka ympärille muut rakennuksen tilat oli sijoiteltu. Pihaa kiersi kauttaaltaan portiikki, josta oli pääsy näihin muihin huoneisiin. Pihan ja portiikin sekä etelä- että pohjoispuolella oli pitkulaiset etuhuoneet, joiden itä- ja länsipäät olivat apsiksen muotoisia. Pihan länsi- ja itäpuolella oli puolestaan eksedrat, joista ensin mainittu oli suorakulmainen ja viimeksi mainittu puolikaaren muotoinen. Etuhuoneiden ja eksedrojen välissä oli neljä paria pienempiä huoneita. Koko rakennuksen sisäänkäynti oli eteläsivulta etelänpuoleisen etuhuoneen kautta. Rakennuksen lattiat oli koristeltu mosaiikeilla. Eteläisen etuhuoneen mosaiikissa on kaksi paria painijoita sekä vanhempi mies, joka voidaan kampauksensa perusteella tunnistaa ammattimaiseksi urheilijaksi, todennäköisesti painijoiden valmentajaksi. Rakennuksen kokonaispinta-ala oli noin neliömetriä. == Lähteet == Luokka:Dionin rakennukset ja rakennelmat
Praetorium (Dion)

Praetorium oli antiikin aikainen majatalo Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa. Praetorium sijaitsi Dionin pohjois-eteläsuuntaisen pääkadun (cardo maximus) ja itä-länsisuuntaisen pääkadun (decumanus maximus) risteyksessä. Se tarjosi majoitusta sekä viranomaisille että tavallisille matkaajille. Majatalon sisäänkäynti oli eteläsivulta, jossa sisäänkäynnin vieressä kadun puolella oli kolme liiketilaa. Sisäänkäynti johti pihalle, jonka itäsivulla oli viisi makuuhuonetta ja länsisivulla ruokailutiloja. Rakennuskokonaisuuden länsisivulla cardo maximuksen puolella oli kaksi tavernaa. Majatalon ja tavernojen välissä oli tila eläimille. Praetoriumin lähellä kadun toisella puolella sijaitsi Polygoniksi kutsuttu rakennus. == Lähteet == Luokka:Dionin rakennukset ja rakennelmat
Zeus Hypsistoksen pyhäkkö

Zeus Hypsistoksen pyhäkkö oli antiikin aikainen Zeukselle omistettu pyhäkkö Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa. Pyhäkkö sijaitsi Dionin kaupunginmuurin kaakkoispuolella kaupunginmuurin ulkopuolella. Se koostui pihasta, jonka ympärillä oli pylväikkökäytävät ja useita huoneita. Pihan pohjoisosassa oli pieni Zeus Hypsistoksen eli ”Korkeimman Zeuksen” temppeli, josta on löydetty Zeuksen patsas sekä suuri marmorinen kotka. Ympärillä olleista huoneista on löydetty votiivilahjoiksi jätettyjä pylväitä, joiden päässä oli myös kotkat. Pyhäkön raunioista on löydetty myös muun muassa Heran patsas. Rakennuksen lattiat oli koristeltu mosaiikeilla, joissa esiintyy muun muassa valkoinen härkä, kaksoiskirveitä sekä lintuja. Raunioista tehdyt veistoslöydöt ovat Díon arkeologisessa museossa. Pyhäkön länsipuolella oli Demeterin pyhäkkö ja itäpuolella Isiksen pyhäkkö. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan pyhäköt Luokka:Dionin rakennukset ja rakennelmat
Zeus Olympioksen pyhäkkö

Zeus Olympioksen pyhäkkö oli antiikin aikainen Zeukselle omistettu pyhäkkö Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa. Zeus Olympioksen eli ”Olymposvuoren Zeuksen” pyhäkkö sijaitsi kaupungin eteläpuolella. Paikka oli alun perin pyhä lehto, ja se kehittyi rakennetuksi pyhäköksi hellenistisellä kaudella 300-luvulla eaa. Aitolialaiset tuhosivat pyhäkön vuonna 219 eaa., mutta se rakennettiin uudelleen tämän jälkeen. Pyhäkön pääalue oli suuri neliömäinen alue, jonka sivujen pituus oli noin 100 metriä. Sen itälaidalla oli suuri pylväikkö, jonka keskellä oli propylon-portti. Pylväikkö erotti neliömäisen alueen itäpuolella sijainneesta suuresta alttarista, jonka pituus oli noin 22 metriä. Alttarilla suoritettiin suuri hekatombiuhri eli sadan härän uhraaminen, mikä oli Zeuksen kultin keskeisin piirre paikalla. Alttarissa oli pronssiset renkaat, joihin uhrieläimet voitiin kiinnittää. Pyhäkössä oli Makedonian kuninkaiden kullatut patsaat. Siellä oli myös muita kuninkaallisten lahjoittamia patsaita, kuten Aleksanteri Suuren Granikosjoen taistelun vuonna 334 eaa. jälkeen lahjoittamat taistelussa kaatuneiden 25 sotapäällikön patsaat. Pyhäköstä on löydetty stelejä eli kiviä, joihin on kirjoitettu muun muassa erilaisia säädöksiä sekä sopimuksia koskien liittolaisuuksia ja rajakiistojen sovittelua. Roomalaisella kaudella heti pyhäkön eteläpuolelle rakennettiin niin kutsuttu Roomalainen teatteri. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan pyhäköt Luokka:Dionin rakennukset ja rakennelmat
Zosaksen talo

Zosaksen talo oli antiikin aikainen yksityistalo Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa. Zosaksen talo oli rakennettu roomalaisella kaudella noin 100- tai 200-luvulla jaa. Se sijaitsee juuri Dionin kaupunginmuurien sisäpuolella kaupungin kaakkoiskulmassa. Heti talon itäpuolella sijaitsee niin kutsuttu Ledan talo. Talo on koristeltu lukuisilla lattiamosaiikeilla, jotka esittävät geometrisiä kuvioita sekä lintuja. Talo on saanut nimensä siitä, että eräässä mosaiikissa on kirjoitus (Tō eutykhi Zōsa, ”Onnelliselle Zosakselle”). Talon mosaiikit ovat nykyisin Díon arkeologisessa museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan yksityistalot Luokka:Dionin rakennukset ja rakennelmat
Ricky Burns

Ricky Burns (s. 13. huhtikuuta 1983 Bellshill, Skotlanti) on englantilainen ylemmän kevytsarjan nyrkkeilijä. Ylemmässä kevytsarjassa Burns on pitänyt hallussaan WBA liiton mestaruusvyötä vuosina 2016 ja 2017 ennen häviöään Julius Indongolle. Aiemmin urallaan Burns on ollut ylemmässä höyhensarjassa WBO liiton mestari mutta menetti mestaruusvyön siirryttyään nyrkkeilemään kevytsarjaan. Kevytsarjassa Burns on voittanut WBO liiton mestaruuden. Kevytsarjasta Burns siirtyi vuonna 2016 ylempään kevytsarjaan jossa voitti WBA liiton mestaruuden. == Ammattiura == Burns aloitti ammattinyrkkeilyn vuonna 2001. Vuonna 2006 Burns kärsi uransa ensimmäisen tappion otellessaan ylemmän höyhensarjan euroopan mestaruusottelussa jossa Alex Arthur löi hänet kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi.http://boxrec.com/media/index.php?title=Fight:1040274 Uransa toisen tappion Burns kärsi vuonna 2007 Carl Johannesonille. Vuonna 2010 Burnsista tuli ylemmän höyhensarjan WBO liiton metari hänen lyötyään Roman Martinezin kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisessä ottelussa.http://boxrec.com/media/index.php?title=Fight:1523716 Burns puolusti mestaruutta kolmesti ennen siirtymistään kevytsarjaan jossa hän pääsi suoraan WBO liiton mestaruusotteluun Michael Katsidista vastaan. Kamppailussa Burns voitti Katsidisin kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi.http://boxrec.com/media/index.php?title=Fight:1627125 Burns puolusti mestaruutta menestyksekkäästi viisi kertaa voittaen muut ottelut selkeästi mutta kamppailu Raymundo Beltrania vastaan päättyi tasatulokseen.http://boxrec.com/media/index.php?title=Fight:1813242 Seuraavan ottelunsa Burns hävisi kaikin tuomariäänin Terence Crawfordille.http://boxrec.com/media/index.php?title=Fight:1857712 Tämän jälkeen Burns pääsi suoraan kevytsarjan WBC liiton mestaruusotteluun Dejan Zlaticaninia vastaan mutta hävisi kamppailun hajaäänituomiolla täysien erien jälkeen.http://boxrec.com/media/index.php?title=Fight:1885144 Vuonna 2015 Burns otteli kolmesti kahden ottelun päättyessä voittoon ja ylempään kevytsarjaan tapahtuneen siirtymisen myötä Omar Figueroa junioria vastaan käyty ottelu päättyi selkeään pistetappioon.http://boxrec.com/media/index.php?title=Fight:1955313 Vuonna 2016 Burns nosti painonsa ylempään kevytsarjaan ja pääsi suoraan WBA liiton mestaruusotteluun jossa voitti Michele Di Roccon teknisellä tyrmäyksellä kahdeksannessa erässä.http://boxrec.com/media/index.php?title=Fight:2052047 Burns on puolustanut mestaruuttaan kahdesti. Ensimmäisessä puolustusottelussa Burns kohtasi Kiryl Relikhin voittaen ottelun yksimielisellä tuomaripäätöksellä.http://boxrec.com/media/index.php?title=Fight:2102947 Toisessa puolustusottelussa Burns hävisi Julius Indongolle kaksitoistaeräisessä ottelussa kaikin tuomariäänin. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset nyrkkeilijät
Beautiful Mess

Beautiful Mess on bulgarialaislaulaja Kristian Kostovin esittämä kappale, jolla hän edusti Bulgariaa vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa. Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa 11. toukokuuta, jossa se sijoittui ensimmäiseksi 403 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 615 pistettä ja saavutti sijan 2. == Lähteet == Luokka:Bulgarian euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2017 euroviisuedustuskappaleet
Isiksen temppeli

Isiksen temppeli tai Isiksen pyhäkkö voi viitata muun muassa seuraaviin Isikselle omistettuihin temppeleihin tai pyhäköihin: * Isiksen pyhäkkö, Dion * Isiksen temppeli, Delos
Zeus Olympioksen temppeli

Zeus Olympioksen temppeli tai Zeus Olympioksen pyhäkkö voi viitata seuraaviin Olympos-vuoren Zeukselle omistettuihin temppeleihin tai pyhäköihin: * Olympoksen Zeuksen temppeli, Akragas * Olympoksen Zeuksen temppeli, Ateena * Zeus Olympioksen pyhäkkö, Dion == Katso myös == * Zeuksen temppeli
Yle Teema & Fem

Yle Teema & Fem on Yleisradion kanavapaikka televisiossa. Se aloitti 24. huhtikuuta 2017, jolloin Yle Fem- ja Yle Teema -kanavat muuttivat samalle kanavapaikalle 5. Kanavauudistuksen taustalla on mediankäytön muutos. Suomalaiset katselevat televisiota yhä enemmän verkon kautta. Uudistuksessa yhä enemmän Ylen ohjelmia siirtyy katsottavaksi Yle Areenaan. Jaetulta kanavapaikalta löytyy sekä Teeman että Femin sisältöjä. Ohjelma-aika jakautuu tasaisesti kahden kanavan välille. Kuvaruudussa vaihtuva logo kertoo, kuuluuko näytettävä ohjelma Teeman vai Femin ohjelmistoon. Yläkulman kanavalogossa näkyy suurempana sen kanavan nimi, jonka ohjelmistoon ohjelma kuuluu. Teeman ohjelmia nähdään iltaisin tiistaista lauantaihin klo 20.00 alkaen sekä iltapäivisin joka päivä klo 12.00–17.25. Yle Femin ohjelmia lähetetään aamupäivisin ja viitenä päivänä viikossa tiistaista lauantaihin klo 17.25-20 sekä koko illan sunnuntaisin ja maanantaisin klo 17.25 alkaen. SVT Worldin ohjelmia ei enää näytetä osana Yle Femin ohjelmistoa, sillä SVT päätti kustannussyistä lopettaa palvelun toukokuussa 2017. Osa SVT:n suosituimmista ohjelmista näkyy vain Yle Femillä. Uudistuksessa Yle Teema ja Yle Fem säilyvät omina brändeinään. Kumpikin kanava tekee ohjelmapäätöksensä itsenäisesti, ja niillä on omat ohjelmistot. Yle Teeman ja Yle Femin ohjelmistot muodostavat omat kokonaisuutensa Yle Areenassa. Kun muuta ohjelmaa ei öisin ja aamuisin tule, kanavalla esitetään Textnyttiä eli Yle Nyheterin ruotsinkielistä uutisikkunaa. == Logot == Tiedosto:Yle Teema & Fem.svg|Yle Teema & Femin logo vuodesta 2017 lähtien. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yle Teema Areenassa * Yle Fem Areenassa Luokka:Ylen televisiokanavat Luokka:Vuonna 2017 perustetut televisiokanavat
Matt Kenseth

thumb|Matt Kenseth vuonna 2015. Matt Kenseth (s.10. maaliskuuta 1972 Madison, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen autourheilija, joka kilpailee Joe Gibbs Racingin Toyota Camrylla Amerikan suurimmassa moottoriurheilusarjassa NASCAR:issa. Kenseth on voittanut sarjan mestaruuden kerran, vuonna 2003, Roush Racingin Fordilla. NASCARin ohella Kenseth on pärjännyt vuosittaisessa International Race of Champions tapahtumassa. Kolmen osallistumiskerran tuloksena on ollut yksi voitto, yksi toinen ja yksi kolmas sija. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset autourheilijat Luokka:NASCAR- kuljettajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
José Clemente Orozco

José Clemente Orozco (1883–1949) oli meksikolainen taidemaalari ja graafikko. Uransa Orozco aloitti poliittisena pilapiirtäjänä. Hän kuuluu maansa uudemman monumentaalimaalauksen merkkinimiin. Orozco maalasi kansallista ja sosiaalista paatosta heijastelevia, suurpiirteisyytensä ja yksinkertaisuutensa vuoksi hyvin vaikuttavina pidettyjä freskoja.Otavan Suuri Ensyklopedia, 12-osaisen laitoksen osa 12 vuodelta 1983, s. 9017 Hän myös julkaisi omaelämäkerran. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet Luokka:Meksikolaiset taidemaalarit
Kauko Kuismanen

Kauko Kalevi Kuismanen (10. syyskuuta 1921 Terijoki – 11. helmikuuta 2015 Oulu) oli suomalainen eversti, joka toimi muun muassa Karjalan prikaatin ja Lapin jääkäripataljoonan komentajana. Kuismasen vanhemmat olivat liikemies Heikki Kuismanen ja Hilja Härmä. Kuismanen asui Terijoella talvisodan alkuun saakka. Hiihto, kilpajuoksu ja nyrkkeily olivat nuoruuden urheiluharrastuksia, ja kaikenlainen liikunta säilyi päivittäisenä elämäntapana loppuun saakka. Hänen puolisonsa vuodesta 1948 oli sairaanhoitaja Signe Saastamoinen. Suojeluskuntaan kuulunut 18-vuotias lukiolainen osallistui talvisotaan vartiointitehtävissä ja Lähteen lohkolla Summassa, kunnes helmikuussa 1940 siirrettiin sotasairaalaan ja toipumislomalle. Kuismanen kirjoitti ylioppilaaksi Terijoen yhteislyseosta 1940 ja suoritti Kadettikoulun 27. kurssin vuonna 1944. Sotakorkeakoulun hän suoritti 1953 ja Maanpuolustuskurssin 1975. Jatkosodassa Kuismanen toimi ensin nuorempana upseerina Jalkaväkirykmentti 5:ssä Ihantala-Tali-Säiniön asema taisteluissa, Jalkaväkirykmentti 56:ssa Karhumäen valtausessa ja asemasodan vaiheessa. Komppanianpäällikkönä hän toimi JR 56:ssa ja Jalkaväkirykmentti 49:ssä Äyräpää-Vuosalmi suurtaistelussa. Hän haavoittui Säiniöllä elokuussa 1941, Hiisjärvellä 1943 ja lievästi Äyräpäässä. Sodan jälkeen Kuismanen toimi kouluttajana ja komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 7:ssä vuosina 1944–1949, mihin sisältyi myös Mannerheimin vartiokomppanian johtaminen Mikkelissä, Lapin raivaustyöt kesällä 1945, sekä turvallisuustehtäviä Helsingissä ”vaaran vuosina”. Toimistoupseerina Mikkelin sotilaspiirin esikunnassa hän työskenteli vuosina 1953–1954, opettajana ja kapteenikurssin johtajana Taistelukoulussa vuosina 1954–1958, pataljoonaupseerina Uudenmaan jääkäripataljoonassa 1958–1960 sekä toimisto- ja kurssipäällikön tehtävissä Kadettikoulussa 1960–1965. Toimittuaan jalkaväkiprikaatissa pataljoonankomentajana 1965–1966 Kuismanen siirtyi Pohjois-Suomen sotilasläänin esikuntaan koulutustoimiston päälliköksi 1966. Vuonna 1967 hänestä tuli Lapin jääkäripataljoonan komentaja ja Karjalan prikaatia hän komensi vuosina 1971–1975. Kuismanen oli vielä Savo-Karjalan sotilasläänin esikuntapäällikkö 1975–1976 ja Kuopion sotilaspiirin päällikkö 1976–1979, ennen eroamistaan vakinaisesta palveluksesta vuonna 1979. Eläkkeelle pariskunta muutti Ouluun, missä Kuismanen osallistui kertausharjoituksiin ja sotaveteraanien työhön. Ansioistaan hänet nimettiin Pohjois-Pohjanmaan Sotaveteraanipiirin kunniapuheenjohtajaksi. Kuismanen ylennettiin vänrikiksi vuonna 1941, luutnantiksi 1942, kapteeniksi 1947, majuriksi 1958, everstiluutnantiksi 1965 ja everstiksi 1971. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kimmo Kuismanen, Kauko Kuismanen – Upseeri ja pehmoisä, Aviador 2023 Luokka:Suomalaiset everstit Luokka: Vuonna 1921 syntyneet Luokka: Vuonna 2015 kuolleet
Scott Sharp

Scott Sharp (s. 14. helmikuuta 1968 East Norwalk, Connecticut, Yhdysvallat on yhdysvaltalainen autourheilija, joka kilpailee tällä erää IMSA SportsCar Championship -prototyyppiluokassa. Hän edustaa Tequila Patron ESM -tallia, joka ajattaa Nissanin DPi kalustoa. Sharpin aiempiin meriitteihin kuuluu toinen sija American Le Mans Series -sarjassa LMP2-luokassa vuosilta 2013 ja 2008, GT-luokan toinen sija vuodelta 2012, LMP1-luokan mestaruus 2009, Indy Racing Northern Lights -luokan kolmas sija vuodelta 2001, Indy Racing Leaguen mestaruus A.J. Foytin tallissa 1996, SCCA Trans-Am mestaruudet vuosilta 1991 ja 1993 ja toinen sija vuodelta 1992, SCCA National GT luokan mestaruudet 1986, 1987 ja 1988. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset autourheilijat Luokka:American Le Mans Series -kuljettajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Steve Shirreffs

Steve Shirreffs (s. 18. helmikuuta 1976 Bethesda, Maryland, Yhdysvallat) on uransa lopettanut yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli puolustaja. Shirreffs pelasi ennen ammattilaiseksi siirtymistään yliopistokiekkoa Princetonin yliopiston joukkueessa neljä kautta. Calgary Flames oli varannut hänet myöhäisellä 9. kierroksen vuorolla vuonna 1995, mutta ei löytänyt hänelle käyttöä NHL-miehistössä. Yliopistouran jälkeen syksyllä 1999 Shirreffsin tie vei AHL-joukkue Portland Piratesin riveihin. Kauden aikana Shirreffs piipahti myös ECHL-liigassa Hampton Roads Admiralsin riveissä 14 ottelun verran. AHL:ssa otteluita kertyi 44. Kaudelle 2000–2001 Shirreffs tuli pelaamaan Kärppiin. 42 ottelussa syntyi yksi maali ja yhdeksän syöttöä. Kauden jälkeen Shirreffs palasi takaisin Pohjois Amerikkaan pelaamaan AHL:n pudotuspelejä Portland Piratesin riveissä. Seuraavakaan kausi ei tuonut kaivattua NHL-kutsua, ja pelipaikka oli tiukassa jopa AHL:ssa. Cleveland Baronsin joukkueessa pelejä kertyi vain yhdeksän kappaletta kauden kuluessa muutoin ECHL:ssa. Tämä ei Shirreffsiä miellyttänyt ja niinpä hän suuntasi seuraavaksi kaudeksi takaisin Suomeen. Kaudeksi 2002–2003 Shirreffs teki sopimuksen Ässiin. Ässissä vierähti kaksi täyttä kautta, joiden jälkeen Shirreffs päätti lopettaa uransa. ==Tilastot== 1995–1996 Princetonin yliopisto NCAA 26 0 3 3 6 – – – – – 1996–1997 Princetonin yliopisto NCAA 34 5 4 9 12 – – – – – 1997–1998 Princetonin yliopisto NCAA 36 9 24 33 54 – – – – – 1998–1999 Princetonin yliopisto NCAA 27 2 17 19 39 – – – – – 1999–2000 Portland Pirates AHL 44 3 5 8 14 – – – – – Hampton Roads Admirals ECHL 14 3 3 6 8 10 0 1 1 25 2000–2001 Kärpät SM-liiga 42 1 9 10 32 9 0 1 1 20 Portland Pirates AHL – – – – – 2 0 0 0 2 2001–2002 Cleveland Barons AHL 9 0 2 2 0 – – – – – Reading Royals ECHL 66 10 24 34 67 – – – – – 2002–2003 Ässät SM-liiga 43 6 12 18 54 – – – – – 2003–2004 Ässät SM-liiga 40 7 10 17 50 – – – – – 3 kautta yhteensä SM-liiga 125 14 31 45 136 9 0 1 1 20 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Calgary Flamesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ugo Ojetti

Ugo Ojetti (1871–1946) oli italialainen kirjailija ja taidekriitikko. Ojetti muuttui sosialistista fasistiksi. Vuodesta 1930 hän kuului Italian akatemiaan. Hän julkaisi mm. romaanin Mio figlio ferroviere (1921) ja esseet Cose viste. == Lähteet == Luokka:Italialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Igor Oistrah

Igor Davidovitš Oistrah (; 27. huhtikuuta 1931 Odessa, Neuvostoliitto – 14. elokuuta 2021 Moskova, Venäjän federaatio) oli venäläinen viulutaiteilija, David Oistrahin poika. Hän opiskeli isänsä johdolla ja teki menestyksekkäitä kiertueita useisiin maihin. Oistrah vieraili useita kertoja Suomessa vuodesta 1955 alkaen, ja hän esitti muun muassa Jean Sibeliuksen viulukonserttoa. Oistrah voitti vuonna 1949 Budapestin viulukilpailun ja 1952 Poznańin Wieniawski-kilpailun. Hän opetti Moskovan konservatoriossa vuodesta 1958. Igor Oistrahin poika Valeri Oistrah on myös viulisti. == Lähteet == Luokka:Venäläiset viulistit Luokka:Vuonna 2021 kuolleet Luokka:Vuonna 1931 syntyneet
Birmingham Bulls

Birmingham Bulls oli yhdysvaltalainen WHA-liigassa pelannut jääkiekkoseura. Seura pelasi WHA-liigassa vuosina 1976–1979. Seuran kotipaikka oli Birmingham Alabaman osavaltiossa. Seuran kotiareena oli puolestaan 1976 rakennettu Birmingham-Jefferson County Civic Center. Kolmen kauden aikana seura pelasi 241 ottelua, joista voitti 99 ja hävisi suoraan 129. 13 ottelua päättyi tasan.http://www.hockeydb.com/stte/birmingham-bulls-4874.html WHA:n hävittyä maailmankartalta, Birmingham Bulls pelasi vuosina 1979–1981 CHL-sarjaa. Kaudeksi 1982–1983 joukkue vaihtoi nimensä ja uusi nimi oli Birmingham South Stars. South Starsin nimellä pelattu kausi jäi organisaation viimeiseksi CHL:ssa. Kaudelle 1983–1984 otettiin jälleen käyttöön Bulls-nimi, mutta CHL:n sijaan joukkue organisaatio siirtyi pelaamaan ACHL-liigaan. Tätä vaihetta kesti vain yhden kauden ajan jonka jälkeen seura käytännössä lakkautettiin. Seuraavan kerran nimi Birmingham Bulls otettiin käyttöön kaudelle 1992–1993 kun ECHL-joukkue Cincinnati Cyclones muutti Birminghamiin. ECHL-liigassa joukkue pelasi Birminghamin nimellä kauteen 2001, jonka jälkeen seura muutti Atlantic Cityyn.http://www.hockeydb.com/stte/birmingham-bulls-4877.html == Parhaat pelaajat == WHA-aikakauden TOP-5 parhaat pelaajat olivat * Paul Henderson 237 ottelua 84 maalia 165 pistettä * Mark Napier 159 ottelua 93 maalia 161 pistettä * Peter Marrin 179 ottelua 55 maalia 146 pistettä * John Stewart 170 ottelua 54 maalia 130 pistettä * Dave Gorman 175 ottelua 42 maalia 100 pistettä Muita mainittavia joukkueessa pelanneita ovat Vaclav Nedomansky, Ken Linseman, Rick Vaive, Craig Hartsburg, Rod Langway ja Terry Ball == Lähteet == Luokka:Alabaman urheilu Luokka:WHA-seurat Luokka:Entiset jääkiekkoseurat Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 1976 perustetut urheiluseurat
Paluu rakastetun luo

Paluu rakastetun luo () on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut Jean-François Adamin ohjaama ja käsikirjoittama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert, Jacques Dutronc ja Bruno Ganz. Elokuva kertoo Julienista (Jacques Dutronc), joka päättää saada takaisin kaiken, minkä hän menetti avioerossa entiselle vaimolleen Jeannelle (Isabelle Huppert). Jean- François Adam käsikirjoitti elokuvan Jean-Claude Carrièren, Benoît Jacquotin ja Georges Perecin kanssa. Elokuvan tuottajana oli Benjamin Simon ja tuotantoyhtiöinä olivat ATC 3000, France 3 Cinéma ja S. N. Prodis. Paluu rakastetun luo sai ensi-iltansa Ranskassa 2. toukokuuta 1979 ja Suomessa 12. lokakuuta 1979. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Ranskassa S. N. Prodis ja Suomessa Magna-Filmi Oy Ab. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 119 406 katsojaa ja oli Suomessa 188. katsotuin elokuva 3 313 hengen katsojamäärällään vuonna 1979. Pierre Lenoir oli elokuvasta ehdokkaana parhaan äänityksen Césarin saajaksi. Paluu rakastetun luo julkaistiin Ranskassa DVD:lle 19. tammikuuta 2006. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Paluu rakastetun luo AlloCinéssä * Paluu rakastetun luo UniFrancessa Luokka:Vuoden 1979 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat
Koshigaya

Koshigaya () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa Suur-Tokion alueella Tokion keskustan pohjois- ja Saitaman prefektuurin pääkaupungin Saitaman itäpuolella. Kaupungissa on 339 192 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 60,24 neliökilometriä. Koshigaya nimitettiin yhdeksi Japanin ydinkaupungeista vuoden 2015 huhtikuussa. Edo-kaudella Koshigaya kehittyi Ōshū-kaidō- ja Nikkō-kaidō- teiden varren postiasemana (shukuba). Japanin kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889 nykyisen kaupungin alue koostui kahdesta maaseutukaupungista ja kahdeksasta kyläkunnasta. Nykyisellä nimellään Koshigayan maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1954 suuren kuntaliitoksen myötä. Kaupunki siitä tuli vuonna 1958 ja erityiskaupunki vuonna 2003. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin itä–länsisuuntainen Musashino-linja ja Tōbu-rautateiden Isesaki-linja, joka liittää sen Tokioon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Saitaman prefektuurin kaupungit
Adolf Oberländer

Adolf Oberländer (1845–1923) oli saksalainen pilapiirtäjä. Oberländer opiskeli Karl von Pilotyn johdolla. Silti hän maalasi vain toisinaan. Vuodesta 1863 lähtien Oberländer oli Fliegende Blätter -lehden avustaja. Fliegende Blätterissä Oberländer oli suosituin. Hän oli alansa merkittävin 1800-luvun saksalaiskyky Wilhelm Buschin ohella. Kuvissa, joille on ominaista aitobaijerilainen kansanomainen huumori hän ilmaisi erikoista omintakeista graafista mielikuvitusta ja keskitettyä luonteenkuvausta. Eläimet Oerländer esitti "inhimillisinä", ihmiset enemmän tyhminä kuin häijyinä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset taiteilijat Luokka:Saksalaiset pilapiirtäjät Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Santeri Ovaska

Santeri Ovaska (s. 22. helmikuuta 1996 Lustenau, Itävalta) on suomalais- saksalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberliga-joukkue EV Lindaussa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Ovaskaa KalPan A-nuorissa valmentanut Sami Kapanen on kuvaillut häntä hyväksi yleispelaajaksi, jolla on kelvollinen laukaus. Ovaska laukoo oikealta. ==Ura== ===Seuraura=== Ovaska syntyi Itävallassa hänen isänsä Timon pelatessa siellä. Hän vietti tämän myötä osan lapsuudestaan myös Saksassa. Ovaska on Imatran Ketterän kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Saimaan Palloon kaudeksi 2011–2012. Ovaska oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa paras syöttäjä kahdeksalla syöttöpisteellään. C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa hän oli SaiPan paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 18+33=51, joilla Ovaska sijoittui pistepörssissä yhdeksänneksi. Hänet palkittiin kauden päätteeksi sarjan herrasmiespelaajana Holger Granström -palkinnolla. Kaudeksi 2012–2013 Ovaska siirtyi Kalevan Pallon B-nuoriin. Kaudella 2013–2014 hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä 23 osumallaan, joilla Ovaska jakoi B-nuorten SM-sarjan maalipörssin yhdeksännen sijan Jokereiden Otto Sompin kanssa. Kesken kauden 2015–2016, marraskuussa 2015 hän palasi KalPasta Saimaan Palloon ja siirtyi seuran A-nuoriin. Kaudella 2016–2017 Ovaska debytoi SaiPan SM-liigajoukkueessa runkosarjan päätöskierroksella 13. maaliskuuta 2017 vieraissa Tapparaa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.06 minuuttia. Elokuussa 2017 Ovaska siirtyi try-outille Saksan kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Oberliga-joukkue Deggendorfer SC:hen. Syyskuussa hän sai joukkueeseen kauden 2017–2018 kattavan jatkosopimuksen. Ovaska eteni Deggendorferin kanssa aina liigan finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin alankomaalaisjoukkue Tilburg Trappers otteluvoitoin 3-1. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi jatkamaan Oberliga-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella EV Lindaun riveihin. ===Maajoukkueura=== Ovaska on pelannut Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa yhden poikien maaottelun. Uutisvuoksin hänelle joulukuussa 2012 antaman haastattelun mukaan myös Saksan maajoukkue oli kiinnostunut Ovaskasta ennen hänen päätöstään edustaa Suomea. ==Muuta== Ovaskan isä Timo pelasi omalla urallaan Suomen, Sveitsin, Saksan ja Itävallan alemmilla sarjatasoilla sekä toimi myöhemmin valmentajana. Santerilla on Timon Saksassa viettyjen vuosien myötä myös maan kansalaisuus. Santeri Ovaskan puolustajana pelaava serkku Markus Ovaska entinen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi myös yhden Mestarien liigan ottelun SaiPan SM-liigajoukkueessa kaudella 2016–2017. Ovaska harrasti lapsena myös jalkapalloa Ruokolahden Pallossa. == Tilastot == 2016–2017 SaiPa SM-liiga 1 0 0 0 0 – – – – – 2017–2018 Deggendorfer SC OL 45 6 6 12 2 16 2 0 2 0 1 kausi yhteensä SM-liiga 1 0 0 0 0 – – – – – ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Saksalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seán Ó Faoláin

Seán Proinsiashttps://www.westcoastrarebooks.com/detail/90430AB/ Ó Faoláin (synt. John Francis Whelan) (22. helmikuuta 1900 Corkin kreivikunta – 20. huhtikuuta 1991 Dublinhttps://www.britannica.com/biography/Sean-OFaolain) oli irlantilainen kirjallisuudentutkija ja kulttuurikriitikko. Ó Faoláinin romaaneja ja novelleja sävyttää tyypillisesti terävä ironia ja lyyrinen impressionismi. Hän kirjoitti myös elämäkertateoksia ja matkakuvauksia. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset kirjailijat Luokka:Kirjallisuudentutkijat Luokka:Kriitikot Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Vuorinousu

Vuorinousu (, ) on moottoriurheilun lajityyppi, jossa ajetaan kelloa vastaan nousevassa maastossa. Kilpailijat ajavat reitin yksi kerrallaan. Ennen kilpailua on mahdollisuus harjoitella reitillä ja kilpailijat saavat vähintään kaksi kilpailullista yritystä, joista nopein aika ratkaisee. Pikes Peak International Hill Climb on ehkä tunnetuin lajin tapahtuma. Osa reiteistä on julkisia teitä, jotka suljetaan kilpailua varten. Kilpailuja ajetaan sekä päällystetyllä pinnalla asfaltilla sekä päällystämättömällä (sora, muta ym.). == Katso myös == * Touge == Lähteet ==
Tōge

Tōge (, myös Touge) on Japanissa syntynyt moottoriurheilun lajityyppi, jossa ajetaan vuoristotiellä. Nimi viittaa vuoristosolaan, jossa ajaminen tapahtuu. Tōge-kilpailun sanotaan olevan driftingin alkuperä. Vuoristosolassa ajamisesta on tullut osa japanilaista autoilukulttuuria ja tiet ovat muutoin vähäisellä käytöllä. Kilpailutyyppeinä ovat kelloa vastaan ajaminen yksitellen tai kahden auton välisenä kilpailuna. "Kissa ja hiiri" -tyylisessä kilpailussa pyritään vain välttämään suuren eron syntymistä johtavan ja seuraavan auton välillä, joiden roolit vaihtuvat ja kilpailu jatkuu ajojärjestystä vaihtamalla kunnes voittaja ratkeaa. Lisäksi drifting alkoi kuljettajan kykyjen näyttämisenä. Tunnetut kuljettajat ovat siirtyneet moottoriradoilla järjestettyyn ajamiseen ja jättäneet vuorisolassa ajamiset. Yleinen virhe on yhdistää termi muuhunkin katukilpailuun (kuten drifting) eikä vain vuoristosolassa tapahtuvaan. == Katso myös == * Hillclimb == Lähteet == Luokka:Autourheilu lajeittain Luokka:Japaninkieliset sanat ja sanonnat
Gabriel Gustafinpoika Oxenstierna

Gabriel Gustafinpoika Oxenstierna (myös Gustavinpoika; 1587–1640) oli ruotsalainen vapaaherra ja Ruotsin valtakunnandrotsi. Oxenstiernasta tuli valtaneuvos 1617, Tukholman käskynhaltija 1618 ja drotsi 1634. Hän oli Axel Oxenstiernan veli ja toimi veljensä poissa ollessa tämän sijaisena holhoojahallituksen johtavana henkilönä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Valtaneuvokset Luokka:Vuonna 1587 syntyneet Luokka:Vuonna 1640 kuolleet
Eino Tervo

Eino Vihtori Tervo (27. lokakuuta 1918 Kuhmo – 18. toukokuuta 1970 Rovaniemi) oli suomalainen kaukopartiomies. Hänet ylennettiin korpraaliksi vuonna 1937, alikersantiksi 1937, kersantiksi 1942, ylikersantiksi 1943, vääpeliksi 1952 ja ylivääpeliksi 1968. Tervo astui varusmiespalvelukseen vapaaehtoisena syyskuussa 1936 ja kotiutui marraskuussa 1937. Talvisodassa Tervo osallistui Kuhmon rintamalla Saunajärven ja Luelahden taisteluihin. Kantakortin mukaan hän aloitti elokuussa 1940 koulutusaliupseerina ja siirtyi helmikuussa 1941 rajajääkäriksi rajajääkäripataljoona 5:een. Jatkosodassa hän osallistui Rukajärven suunnan kaukotiedusteluihin. Kesäkuusta 1941 helmikuuhun 1943 sekä syyskuusta 1943 syyskuuhun 1944 Tervo oli ryhmänjohtaja ja joukkueenjohtaja 14. divisioonan kaukotiedusteluosastossa (kaukopartio-osasto). Tervo oli yksi niistä 15 miehestä, jotka palvelivat divisioonan kaukopartio-osastossa koko sen olemassaolon ajan, perustamisesta 16. kesäkuuta 1941 sen lakkauttamiseen 30. syyskuuta 1944 asti. Hän oli mukana marraskuussa 1941 Toivo Korhosen tuhoamispartiossa, joka suoritti junan suistamisen raiteiltaan Kuutsjärven pistoradalla Ontajärven lähellä, sekä syyskuussa 1942 Eino Penttilän tiedustelupartiossa, joka ulottui Novinkajärveltä Tungutjärven seudulle. Viljo Suokkaan partioon hän osallistui syyskuussa 1941. Partio osallistui Into Kuismasen alaisuudessa (Osasto Kuismanen) tiedusteluun Karhumäen suunnalla ja häirintään Karhumäen–Petroskoin (Muurmannin) radalla. Tervolle myönnettiin 1. luokan Vapaudenmitali. == Lähteet == Sotilaan kantakortti: Eino Vihtori Tervo === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kuhmon kaupungin sivusto Kuhmon rintaman taisteluista Luokka:Kaukopartiomiehet Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Peder Oxe

Peder Oxe (1520–1575) oli tanskalainen valtiomies ja vuodesta 1552 lähtien valtaneuvos. Oxea syytettiin väärinkäytöksestä, mikä sai hänet siirtymään Tanskasta Saksaan, missä vehkeili Tanskaa vastaan, mutta 1566 hän kutsusta palasi kotimaahan ja seuraavana vuonna tuli valtakunnan hovimestariksi. Hän järjesti muun muassa laivaston ja juutintullin kannon. Hän oli myös tieteiden suosija ja kuolemaansa asti hallituksen vaikuttavin mies.Iso tietosanakirja, osa 9, s. 838 == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1520 syntyneet Luokka:Vuonna 1575 kuolleet
Siegfried Ochs

Siegfried Ochs (1858–1929)Toivo Haapanen ym. (toim.): Musiikin tietokirja (2. painos), s. 349–350. Helsinki: Otava, 1957. oli saksalainen säveltäjä ja kuoronjohtaja. Hän perusti vuonna 1882 Berliiniin filharmonisen kuoron, joka 1920 sulautui hänen johtamaansa musiikkikorkeakoulun kuoroon. Hän sävelsi mm. koomisen oopperan ja muunnelmia saksalaisista kansanlauluista eri säveltäjien tyyliin sekä kirjoitti omaelämäkerran ”Geschehenes, Geschenes” (1922).Iso tietosanakirja, osa 9 vuodelta 1935, palsta 541 == Lähteet == Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Perijättäret

Perijättäret (; ) on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut Márta Mészárosin ohjaama unkarilais-ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert, Lili Monori ja Jan Nowicki. Elokuva kilpaili vuoden 1980 Cannesin elokuvajuhlilla, missä Mészáros oli ehdokkaana pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen palmun saajaksi. == Juoni == Perijättäret sijoittuu Budapestiin ja tapahtuu vuosina 1936–1944. Szilvia (Lili Monori) on rikas upseerin (Jan Nowicki) vaimo, joka ei voi saada lasta. Hän ystävystyy juutalaisen, naimisissa olevan Irène-nimisen ompelijattaren (Isabelle Huppert) kanssa. Szilvia pyytää Irèneltä, että voisiko tämä saada lapsen, jonka hän antaisi hänelle adoptiolapseksi. Irène suostuu auttamaan ystäväänsä, mutta heidän toimiva suunnitelmansa saa takaiskuja; adoptiotapa aiheuttaa kitkaa Szilvian ja hänen aviomiehensä Ákosin välillä ja kaiken lisäksi Ákos rakastuu Irèneen. Kriisi tekee tuloaan, kun Ákos pyytää mustasukkaiselta vaimoltaan antamaan henkilötodistuksensa Irènelle, sillä juutalaiset aiotaan karkottaa maasta ja Irène kuolisi ilman heidän apuaan. == Näyttelijät == == Julkaisu == Perijättäret sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa 10. toukokuuta 1980. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 11. kesäkuuta 1980 ja Unkarissa 13. marraskuuta 1980. Elokuva oli Ranskassa Gaumontin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 244 532 katsojaa. Elokuva esitettiin myös muun muassa vuoden 1981 Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa. Suomessa elokuva ei saanut teatteriensi-iltaa, mutta televisioensi- iltansa se sai Yle TV1 -kanavalla 16. toukokuuta 1993. Perijättäret julkaistiin Ranskassa DVD:lle 11. heinäkuuta 2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1980 ranskalaiset elokuvat Luokka:Unkarilaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat
Plaça de Catalunya

thumb|Katalonian autonomisen hallinnon ensimmäiselle presidentille, Francesc Maciàlle, pystytetty muistomerkki. Plaça de Catalunya on aukio Barcelonassa Espanjassa. Sitä pidetään kaupungin keskustana sekä vanhankaupungin ja 1800-luvulla rakennetun Eixamplen yhtymäkohtana. Aukio on vilkas julkisen liikenteen risteyspaikka. Sen suunnitteli arkkitehti Francesc Nebot vuonna 1927. Aukio on kutistunut alkuperäisestä 50 hehtaarin laajuudestaan. Monet Barcelonan pääkaduista, kuten La Rambla, saavat alkunsa aukiolta. Catalunyan metroasema sijaitsee aukion alla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Espanjan aukiot Luokka:Barcelonan rakennukset ja rakennelmat
Automobilista

Automobilista on brasilialaisen Reiza Studiosin ajosimulaatiopeli. Peli käyttää rFactor 2:n ISImotor-pelimoottoria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Reiza Studios verkkosivut * Pelin verkkosivut Luokka:Ajopelit Luokka:Ajosimulaattorit Luokka:Windows-pelit
Luettelo Vectrex-peleistä

Tämä on luettelo Vectrexin peleistä. __NOTOC__ ==Vuosina 1982–1984 julkaissut pelit== Nimi Kehittäjä Julkaisija Vuosi 3D Crazy Coaster GCE GCE 1983 3D MineStorm GCE GCE 1983 3D Narrow Escape Richard Moszkowski GCE 1983 AnimAction GCE GCE 1983 Armor Attack GCE GCE, MB, Bandai 1982 Art Master GCE GCE 1983 Bedlam Lenny Carlson ja William Hawkins GCE, MB 1983 Berzerk GCE GCE, MB, Bandai 1982 Blitz! GCE GCE, MB 1982 Clean Sweep GCE GCE, MB, Bandai 1982 Cosmic Chasm GCE GCE, MB, Bandai 1982 Fortress of Narzod GCE GCE, MB 1983 Heads Up GCE GCE, MB 1982 Hyperchase Jeff Corsiglia já Chris King GCE, MB, Bandai 1982 Melody Master GCE GCE 1983 Mine Storm GCE 1982 Polar Rescue GCE GCE 1983 Pole Position GCE GCE 1983 Rip-Off GCE GCE, MB, Bandai 1982 Scramble GCE GCE, MB, Bandai 1982 Solar Quest GCE GCE, MB, Bandai 1982 Space Wars GCE GCE, MB, Bandai 1982 Spike GCE GCE, MB 1983 Spinball GCE GCE, MB 1983 Star Castle GCE GCE 1983 Star Hawk GCE GCE, MB, Bandai 1982 Star Trek: The Motion Picture GCE GCE, MB, Bandai 1982 Web Wars GCE GCE, MB 1983 == Lähteet == * http://www.retrogamer.net/top_10/top-ten-vectrex-games/ Vectrex Luokka:Vectrex-pelit
Geoff Crammond’s Grand Prix

Geoff Crammond's Grand Prix on Geoff Crammondin kehittämä ajosimulaatiosarja Formula 1 -autoille. == Pelit == * Formula One Grand Prix (1992) * Grand Prix 2 (1996) * Grand Prix 3 (2000) * Grand Prix 4 (2002) == Aiheesta muualla == * Pelisarja MobyGamesissä Luokka:Formula One Grand Prix
Falcon (pelisarja)

Falcon on Spectrum Holobyten kehittämä lentosimulaattorisarja. Sarjan kehityksestä vastasi myöhemmin MicroProse. Sarja on saanut nimensä General Dynamics F-16 Fighting Falcon hävittäjästä. ==Sarjan osat== * F-16 Fighting Falcon (1984), MSX * Falcon (1987, 1988, 1989), Macintosh, Amiga, Atari ST * Falcon A.T. (1988), MS-DOS (EGA) * Falcon 3.0 (1991), MS-DOS * Falcon Gold (1994) * Falcon 4.0 (1998), Windows * Falcon 4.0: Allied Force (2005), Windows ===Lisäosat=== * Falcon Operation: Counterstrike * Falcon Operation: Firefight * Falcon 3.0: Operation: Fighting Tiger * Falcon 3.0: Hornet: Naval Strike Fighter * MiG-29: Deadly Adversary of Falcon 3.0 == Art of the Kill == Falcon 3.0:n mukana julkaistiin tunnin pituinen Art of the Kill video, joka opettaa ilmataistelun perusteita. Video on nykyisin nähtävissä monissa suoratoistopalveluissa. == Muuta == Hasbron suljettua simulaation kehitystiimin pelin saatavuus oli heikko, kunnes GOG.com pääsi sopimukseen digitaalisesta jakelusta vuonna 2015. Falcon 4.0:n lähdekoodit vuotivat verkkoon vuonna 2000, jonka jälkeen harrastajat ovat ylläpitäneet ja tehneet vaihtoehtoisia versioita simulaatiosta. Falcon BMS on harrastajien uudelleen toteuttama versio, joka on myöhemmin todettu itsenäiseksi toteutukseksi eikä riipu samasta lähdekoodista. Aiemmin BMS:n on sanottu käyttäneen vuotaneita lähdekoodeja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Falcon-sarja MobyGamesissä Luokka:Videopelisarjat Luokka:Lentosimulaattorit
Oikeus elää

Oikeus elää -tukikonsertti oli 11. maaliskuuta 2017 turvapaikanhakijoiden tueksi järjestetty ilmaistapahtuma Helsingin Rautatientorilla. Tapahtuman järjestivät yksityisihmiset ja vapaaehtoiset. Tukikonsertti järjestettiin turvapaikanhakijoiden ja heitä tukeneiden tahojen 10. helmikuuta 2017 Helsingin keskustassa turvapaikanhakijoiden oikeuksien puolesta aloittaman pysyvän mielenosoituksen tueksi. Oikeus elää -konsertissa olivat esiintymässä mm. Laineen Kasperi ja Palava kaupunki sekä Kari Tapiiri. Samaan aikaan Oikeus elää -mielenilmauksen kanssa Rautatientorilla osoitti mieltään myös turvapaikanhakijoiden leirin purkamista vaativia kansallismielisiä tahoja. == Katso myös == * Turvapaikanhakijoiden mielenosoitus Helsingissä 2017 == Lähteet == Luokka:Helsingin tapahtumat
The Thinning

The Thinning on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen dystopialaiseen tulevaisuuteen sijoittuva tieteisfiktio-trillerielokuva, jonka on ohjannut Michael J. Gallagher. YouTube Red-palvelussa julkaistun elokuvan päärolleissa näyttelevät Logan Paul, Peyton R. List, Lia Marie Johnson ja Calum Worthy. == Juoni == Tulevaisuudessa ylikansoituksen johdosta planeettamme luonnonvarat ovat vähentyneet kriittiselle tasolle, joten YK on määrännyt kaikkia valtioita vähentämään kansalaistensa määrää viidellä prosentilla. Yhdysvalloissa tämä tehdään "10-241" testillä, joka tunnetaan myös nimellä Thinning (). 10-241 on eri luokilla koulussa suoritettava tietotesti, joka määrittää pääseekö oppilas seuraavalle luokalle, vai teloitetaanko hänet. Austinissa sijaitsevan koulun oppilaat alkavat epäillä 10-241 testin puolueellisuutta tiettyjä oppilaita kohtaan ja alkavat selvittämään mahdollista salaliittoteoriaa testien takana. == Näyttelijät == == Tuotanto == Vuonna 2015 Legendary Digital Media hankki The Thinning -elokuvan oikeudet. Ensimmäiset roolit menivät vine-tähti Logan Paulille ja Disney Channelistä tutulle Peyton R. Listille. Kuvaukset aloitettiin marraskuussa 2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Vuoden 2016 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Lionhead Studios

Lionhead Studios oli brittiläinen pelitalo, jonka perustajiin kuului Peter Molyneux. == Historia == Yhtiö perustettiin vuonna 1997, ja sen perustajiin kuuluivat Peter Molyneux, Mark Webley, Tim Rance ja Steve Jackson. Ajatus yhtiöstä kehittyi Molyneuxin vielä työskennellessä Bullfrog Productionsilla. Microsoft osti yhtiön vuonna 2006. Yhtiö suljettiin vuonna 2016. == Pelit == Yhtiö kehitti tunnettuja pelisarjoja Fable ja Black & White. == Palkinnot ja huomionosoitukset == Yhtiön peli Fable II voitti BAFTA-palkinnon. == Lähteet == Luokka:Entiset brittiläiset videopeliyritykset Luokka:Microsoftin entiset tytäryhtiöt
Army of Two (pelisarja)

Army of Two-pelisarja on Electronic Artsin julkaisema toimintapelisarja. == Pelit == * Army of Two (2008) * Army of Two: The 40th Day (2010) * Army of Two: The Devil’s Cartel (2013) == Aiheesta muualla == * Pelisarja MobyGamesissä Luokka:Videopelisarjat