EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Anthony Bonsante

Anthony Bonsante (s. 28. lokakuuta 1970 Shakope, Minnesota) on yhdysvaltalainen ammattinyrkkeilijä. Hän oli mukana The Contender-Haastaja ohjelmassa. == Taustaa == Bonsantella on kaksi lasta jotka toimivat hänen inspiraatioinaan kehässä. Anthonyn vaimon nimi on Tanya. == Uran alku == Bonsante otteli ennen haastajaa itsellensä tilaston 25-4-3. Vastustajat olivat suurimmaksi osaksi keskinkertaisia, mutta Bonsanten uran suurimmat voitto olivat Jonathan Cornia(42-4-1) ja Tony Ayala Jr:ia (31-1-0) vastaan. Viimeksi mainittua vastaan Bonsante voitti IBA:n ylemmän keskisarjan mestaruuden. Vuonna 2004 Bonsante kohtasi Peter Manfredo Jr:n WBO NABO-mestaruusottelussa. Manfredo voitti jokaisen erän ja toi Bonsantelle uransa neljännen tappion. == The Contender == Anthony "The Bullet" Bonsante päätyi Lännen joukkueeseen. Hän otteli kuudentena ensimmäisellä kierroksella. Alun perin hän oli luvannut ottelevansa Jimmy Langen kanssa, mutta vaihtoi viime hetkellä Brent Cooperiin. Tämän päätöksen myötä hän sai monta vihamiestä hetkeksi aikaa (muun muassa Joey Gilbert ja Ishe Smith). Anthony voitti ottelunsa ja jatkoi toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella Bonsante loukkasi jalkansa pahasti ja pelkäsi joutuvansa otteluun ennen parantumista. Hän otteli toisen kierroksen viimeisellä kierroksella Jesse Brinkleytä vastaan. Anthony oli voitolla, mutta Jesse tyrmäsi hänet viimeisessä erässä. Ennen finaaliottelua hän otteli Ishe Smithiä vastaan näytösottelun. Anthony hävisi tämän ottelun. == Haastajan jälkeen == Bonsante jatkoi uraansa kohtaamalla Jesse Brinkleyn viisi-eräisessä uusinta-ottelussa. Brinkley vei ottelusta kyseenalaisen pistevoiton. Bonsanten ura jatkui vuoristoratamaisesti vuoteen 2010 saakka, jolloin hän koki tappion kehienkiertolaista, Robert Klieweriä vastaan(10-12-2). Loppu-uransa aikana Bonsante koki tappiot mm. Allan Greenille, Adonis Stevensonille, John Duddylle ja Andy Kollelle. == Voitetut mestaruudet == * International Boxing Association, ylempi keskisarja * USA Minnesota State, keskisarja Bonsante, Anthony Bonsante, Anthony Bonsante, Anthony
NLK (yritys)

NLK - Natsionalnaja Lesoindustrialnaja Kompanija on monialainen Venäjällä toimiva mekaanisen metsäteollisuuden yritys. Se on pääasiassa puutalovalmistaja, mutta se on integroitunut vertikaalisesti taaksepäin talonvalmistuksen tarvitsemaan puutavarantuotantoonkin. ==Valmistavat yhtiöt== *LKP Kipelovo (ЛПК Кипелово), Vologda http://www.nationaltimber.com/ru/contacts.html *Sokolski Derevoobrabatyvajuštši Kombinat (Сокольский Деревообрабатывающий Комбинат), Sokol, Vologdan alue *Uljanovski Lesopromyslennyi Kombinat (Ульяновский Лесопромышленный Комбинат), Uljanovsk, Uljanovskin alue ==Puunkorjuu== *Ustjales (Устьялес), Arkangelin alue, Ustjan piiri, Oktjabrskin taajama *Kovžinski LPH (Ковжинский ЛПХ), Annenski Most, Vologdan alue *Kirillovski LPH (Кирилловский ЛПХ), Kirillov, Vologorodkin alue *Iljinski Lesozavod (Ильинский Лесозавод), Iljinski, Onegan piiri, Karjalan tasavalta *Severlesprom (Северлеспром), Vytegra, Vologdan alue ==Lähteet== luokka:Vologdan alue luokka:Arkangelin alue luokka:Karjalan tasavalta luokka:Mekaaninen metsäteollisuus Luokka:Metsäteollisuusyhtiöt Luokka:Venäläiset teollisuusyritykset
Eero Sangi

Eero Sangi (s. 10. helmikuuta 1979 Liminka) on suomalainen lentopalloilija. Hän syntyi Sangin urheilijaperheeseen Limingan Selkäsenkylällä. Sangi harrasti urheilua nuorena monipuolisesti. Hän pelasi puolustajan paikkaa jääkiekkojoukkueessa, ja oli jalkapalloharrastuksessaan lähellä pohjoisen aluejoukkueen portteja, mutta perheessäkin suositusta lentopallosta tuli kuitenkin hänen omin lajinsa. == Uran alku == D-juniori-iässä Sangi liittyi Limingan Niittomiesten lentopallojoukkueeseen, jossa hän vietti juniorivuotensa. Limingan ajan jälkeen joukkueeksi valikoitui naapuriseura Oulun Etta. Loukkaantumiset alkoivat pian haitata uraa, jolloin Sangi alkoi panostaa opiskeluun täysipäiväisen urheilun sijaan. Kun loukkaantumiset alkoivat vähitellen helpottaa, hän allekirjoitti 2002-2003 kaudeksi liigasopimuksen Keski-Savon Paterin kanssahttp://www.urheilulehti.fi/lisaa- lajeja/kempele-taydensi-liigaryhmansa. Hyvän tulokaskauden jälkeen Sangi palasi kotiseudulleen vahvistamaan Kempeleen Pyrinnön 1-sarjan joukkuetta. Seuraava kausi meni saman sarjan Ettassa. == Takaisin liigaan == Kaudeksi 2006-2007 Sangi palasi SM-liigaan. Tällä kertaa joukkue oli edelliskauden päätteeksi liigaan noussut Kempeleen Lentopallohttp://www.lentopalloliitto.fi/liitto/artikkeliarkisto/?x915590=884872. Kausi sujui vaihtelevasti niin joukkueelta kuin Sangiltakin ja päättyi lopulta pettymykseen pudotuspelien ensimmäiselle kierrokselle. Kesän aikana polvivamma uusiutui, ja Sangi siirtyi takaisin kolmossarjan kasvattajaseuraan Limingan Niittomiehiin. Kausi Niittomiehissä sytytti liigahaaveet uudelleen, ja Sangi lähti KempeLen joukkueeseen keskimieheksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Norvik

Norvik on islantilainen monialayritys, joka harjoittaa rakennustarvikkeiden valmistusta, erikoisvähittäiskauppaa, päivittäistavara- ja elintarvikekauppaa ja mekaanista metsäteollisuutta myös Latviassa, Ruotsissa ja Venäjällä. ==Aiheesta muualla== *Norvikin kotisivut luokka:Mekaaninen metsäteollisuus Luokka:Islantilaiset yritykset
Making Movies (yritys)

Making Movies – Nordberg & Aho Oy on helsinkiläinen elokuva- ja televisiotuotantoyhtiö. Yhtiön perustajat ja osakkeenomistajat ovat Kai Nordberg ja Kaarle Aho.Making Movies Oy Vuodesta 1996 toiminut yhtiö on tuottanut yli 70 dokumentti- ja lyhytelokuvaa ja myös pitkiä näytelmäelokuvia. Making Movies on voittanut parhaan elokuvan Jussi-palkinnon elokuvista Musta jää (2007) ja Miekkailija (2015). == Making Moviesin tuottamia näytelmäelokuvia == * 2005: Koti-ikävä * 2007: Musta jää * 2012: Rat King * 2013: Silmäterä * 2015: Tsamo * 2015: Miekkailija * 2016: Tyttö nimeltä Varpu * 2017: Armoton maa * 2018: Hevi reissu * 2019: Tuntematon mestari * 2023: Laupias taksikuski * 2023: Rakkaani Merikapteeni * 2023: Sisarukset === Making Moviesin tuottamia dokumenttielokuvia === * 2004: A Decent Factory - Nokia Made in China * 2004: Zhang's Diner - Ravintola Pekingissä * 2006: Fourth Chair - The Art of How to End a War * 2007: Family Fortune * 2008: Ponitytöt * 2008: BAM * 2008: Facing Changes * 2011: Rules of Single Life * 2012: Nuori Schjerfbeck * 2014: Love & Engineering - Rakkauden Insinöörit * 2015: Escape from Moominvalley * 2016: The Christ in Siberia * 2017: The Good Postman * 2017: Pohjolan enkeli * 2017: Nordenskiöld's Last Expedition * 2019: Veeran maaginen elämä * 2022: Tukdam * 2023: The Last Seagull === Making Movies yhteistuotannot === * 2005: White Terror * 2006: Müümise kunst * 2007: Return to Goree * 2007: Mechanical Love * 2010: Football is God * 2012: On Shallow Waters * 2012: Free the Mind * 2013: Happiness * 2014: The Look of Silence * 2017: Braguino * 2022: Praying for Armageddon * 2023: The Andersson Brothers === Making Moviesin tuottamia lyhytelokuvia === * 2005: Jätkät * 2005: Waiting for Alice * 2008: Suurin ja kaunein * 2008: Tyttöjen ilta * 2012: Hiljainen viikko * 2013: Huulilla * 2013: Omerta * 2016: Rakastan Annaa * 2019: Close to me * 2019: Homebound == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Making Movies * * Luokka:Suomalaiset elokuvayhtiöt Luokka:Suomalaiset tuotantoyhtiöt
Ishe Smith

Ishe Oluwa Buni Kula Shane Kamau Ali "Sugar Shay" Smith (s. 22. heinäkuuta 1978 Las Vegas) on yhdysvaltalainen entinen nyrkkeilijä. Hän päätti uransa vuonna 2019. == Ura== === Alkuajat === Smithin nyrkkeilyura alkoi menestyksekkäästi 14 voiton putkella. Hän kohtasi jo silloin tulevan joukkuetoverinsa Alfonso Gomezin ja Haastajan toisen kauden suosikin Norberto Bravon, joista molemmista Smith otti pistevoitot. === Contender – Haastaja === Aikaisemman voittoputkensa perusteella Smith valittiin mukaan Contender – Haastaja -ohjelmaan. Hän päätyi ensimmäisellä tuotantokaudella vuonna 2005 "lännen joukkueeseen". Smith ja Ahmed Kaddour ottelivat ensimmäisen kierroksen kolmannessa ottelussa. Se oli tasainen, mutta ennakkosuosikki Smith voitti ottelun. Ohjelman aikana Anthony Bonsante päätti otella Brent Cooperia vastaan, vaikka oli luvannut kohdata Jimmy Langen, mistä Smith suuttui Bonsantelle. Toisella kierroksella Smith ja Jesse Brinkley olivat käydä aamiaispöydässä toistensa kimppuun, mikä johtui Smithin käytöksestä Brinkleytä kohtaan. Brinkley järjesti Smithin ja Sergio Moran välisen ottelun toisella kierroksella sattuneen välikohtauksen johdosta. Smith hävisi ottelun Moran nopeuden ja oveluuden takia. Caesars Palacessa järjestetyissä loppuotteluissa käytiin finaali- ja pronssiotteluiden lisäksi myös kolme näytösottelua, joiden otteluparit olivat fanien valitsemat. Yksi näistä oli Smithin ja Bonsanten välinen kaunamatsi, jonka Smith voitti. ===Haastajan jälkeen === Haastajan jälkeen Smith voitti Patrick Thompsonin ja Oscar Gonzalezin. Voittoputki päättyi Smithin kohdatessa Sechew Powellin. Tämä voitti 10-eräisen ottelun kaikkien tuomarien korteissa pistein 97-92. Seuraavaksi Smith kohtasi Carlos De la Cruzin, jonka hän voitti tyrmäyksellä. Smith koki uransa kolmannen tappion kohdatessaan Joel Julion. Täpärä ottelu päättyi Julion voittoon pistein 96-94, 96-94 ja 97-93. Smithin ura jatkui menestyksellisesti, kun hän voitti kukistamattoman Pawel Wolakin ja Chris Grayn. Smith kohtasi voittamattoman Daniel Jacobsin WBO:n Pohjois-Amerikan mestaruusottelussa (NABO) 22.8.2009. Smith hävisi ottelun yksimielisin pistein. Smith kohtasi Fernando Guerreron 16.7.2010 Pohjois-Amerikan mestaruusottelussa (NABF). Jälleen kerran ottelu päättyi Smithin yksimieliseen pistetappioon. Vuonna 2013 Smith voitti IBF world champion -vyön. Hänen uransa päättyi häviöön helmikuussa 2019. == Yksityiselämä == Smith on kristitty. Hän on naimisissa vaimonsa Latoyan kanssa ja heillä on poika. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *boxrec.com Luokka:Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaepa

Kaepa on yhdysvaltalainen urheilujalkinevalmistaja. Yritys valmistaa jalkineita muun muassa lentopalloilijoille ja cheerleadereille. ==Aiheesta muualla== *Yhtiön omat sivut (englanniksi) Luokka:Jalkinevalmistajat Luokka:Yhdysvaltalaiset teollisuusyritykset Luokka:Urheiluvälinemerkit Luokka:Kenkämerkit
Juho Evert Pietiläinen

Juho Evert Pietiläinen (29. elokuuta 1862 Viitasaari – 23. marraskuuta 1908) toimi muun muassa sorvaajana, kauppiaana ja asioitsijana Viitasaaren lisäksi Helsingissä, Oulussa ja Utajärvellä. Käännyttyään lestadiolaisuuteen vuonna 1885 tai 1886 Pietiläinen tuli tunnetuksi kirjallisesta tuotannostaan. Pietiläinen toimitti vuonna 1889 ensimmäisen merkittävän lestadiolaisen laulukokoelman Lauluja Siionin Matkamiehille, joka loi pohjaa lestadiolaiselle lauluperinteelle yhdessä sen myöhempien painosten Walituita Hengellisiä Lauluja (1890, 1893) ja Walittu kokoelma Hengellisiä Lauluja Jumalan lapsille elämän tiellä (1898) kanssa. Hänen laulukirjansa olivat laajassa käytössä vuoteen 1902 asti, jolloin Leonard Typpö alkoi toimittaa omia laulukirjojaan. Lestadiolaisuuden hajaannuksessa 1800- ja 1900-luvun taitteessa Pietiläinen asettui uusheränneitten joukkoon. Pietiläinen koki, että hänen aikaisemmin sepittämissään lauluissa oli "köykäinen henki" ja että ne olivat jopa vahingollisia uskonelämälle. Tästä huolimatta myös uudenheräyksen laulukirjaan otettiin näitä lauluja. Juho Evert Pietiläinen on kirjoittanut muun muassa kaikissa lestadiolaissuunnissa rakastetun laulun "On lepopaikka suloinen". == Lähteet == *Timo Jämsä - Tapio Leinonen, Lepopaikka suloinen, Siionin matkalaulujen lähteillä, 2003, ISBN 952-5179-18-4 Luokka:Lestadiolaiset henkilöt Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Billy Yank

Billy Yank on Yhdysvaltain sisällissodassa Unionin puolella taistelleiden sotilaiden henkilöitymä. Billy Yank ja hänen Etelävaltioiden vastineensa Johnny Rebel symboloivat sisällissodan osapuolia aikansa poliittisissa pilapiirroksissa. thumb|right|200px|Eräs Billy Yank. Luokka:Yhdysvaltain sisällissota Luokka:Kansallishenkilöitymät Luokka:Yhdysvaltain kansallissymbolit
Vätsärin erämaa-alue

Vätsärin erämaa-alue (, ) sijaitsee Suomen Ylä-Lapissa Inarin kunnassa. Vätsärin Natura-alue perustettiin erämaalain nojalla vuonna 1991. Erämaa-alue sijaitsee Inarinjärven itä- ja koillispuolella. Se on pinta-alaltaan 1 550 neliökilometriä. ==Maastonpiirteet== Vätsärin maisemat ovat yleispiirteiltään karuja männikköjä, mutta järviä, lampia, jokia ja puroja eli vesistöjä on runsaasti. Hiekkamaiden niukkamineraaliset eli niukkaravinteiset vedet (Littorelletalia uniflorae) muodostavat neljänneksen alueen luontotyypeistä. Yksi alueen erikoisuus on sen rikkonaisuus. ==Kasvillisuus== Soita alueella on vain vähän, vaikka se on alavaa Inarin järvimaata. Vätsärin koillisosa on pääosin puutonta ja hyvin kivistä tunturiylänköä. Aluetta leimaa myös osaltaan Inarijärvi rantoineen ja saarineen, joihin kuuluu sekä männikköisiä suurempia saaria että tunturimaisia pikkuluotoja. Männyn metsänraja kulkee alueen keskivaiheilla. Vätsärin eteläosissa tehtiin laajoja metsänhakkuita 1920-luvulla ja 1930-luvulla. Vanhimmat ja järeimmät männyt kaadettiin ja kuljetettiin Norjaan. Hakkuumäärä oli noin puoli miljoonaa tukkirunkoa. Kessi sijaitsee erämaa-alueen eteläosassa, Vätsäri pohjoisempana. Tunturimittari aiheutti vuonna 1965 laajaa tuhoa Vätsärin alueen tunturikoivuille. ==Linnusto== Vätsärin runsaimmat pesimälinnut ovat järripeippo, pajulintu, urpiainen ja niittykirvinen. ==Muuta== Petsamon nikkelisulattojen vaikutukset näkyvät Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksen mukaan Suomen puolella selvästi vain Vätsärin alueen itäosissa. Tutkimuksessa selvitettiin vuonna 2007 sulattojen päästöjen vaikutuksia pienimpien vesistöjen veden laatuun ja kalastoon Suomen, Norjan ja Venäjän raja-alueella. Verrattuna aikaisempiin tutkimuksiin Vätsärin alueen vesistöjen puskurointikyky päästöille oli kuitenkin paranemassa ja myös alueen herkimmät vesistöt toipumassa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Vätsäri Luontoon.fi-sivustolla * Ylen Elävä arkisto: Surnu-Pekka elää erakkona Lapin erämaassa ===Kirjallisuutta=== * Tynys, T. 2000. Vätsäri - erämaa järven takana. Kustantaja: Metsähallitus, Helsinki. 331 s. ISBN 9524462036 Luokka:Erämaa-alueet Luokka:Inarin luonto
Blessed

Blessed voi tarkoittaa seuraavia: == Henkilöt == * Brian Blessed, brittiläinen näyttelijä == Elokuvat ja televisio == * Blessed, elokuva vuodelta 2004 * Blessed, elokuva vuodelta 2008 * Blessed, elokuva vuodelta 2009 * Blessed, BBC:n tilannekomediasarja vuodelta 2005 == Musiikki == * Blessed, Beenie Manin dancehall-albumi vuodelta 1995 * Blessed, libanilais-saksalaisen Fady Maaloufin albumi vuodelta 2008, sisältää myös kappaleen ”Blessed” * Blessed, yksi Busta Rhymesin Back on My B.S. -albumin työnimistä * ”Blessed”, Martina McBriden countrykappale vuodelta 2002 * ”Blessed”, singlekappale Rachael Lampan debyyttialbumilta Live For You * ”Blessed”, Simon & Garfunkelin kappale vuoden 1966 albumilta Sounds of Silence * ”Blessed”, Elton Johnin kappale vuodelta 1995 * ”Blessed”, Aviciin kappale vuodelta 2012.
Kees Koch

Cornelis ”Cees/Kees” Koch (16. heinäkuuta 1936 Rotterdam – 14. syyskuuta 2021) oli alankomaalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä. Koch sijoittui Tukholman EM-kilpailuissa 1958 kiekonheitossa kymmenenneksi tuloksella 50,97 m. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän saavutti hopeaa tuloksella 55,96 m. Hän kilpaili myös kesäolympialaisissa Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964. Koch voitti Alankomaiden mestaruuksia ja teki maan ennätyksiä kiekonheiton lisäksi myös kuulantyönnössä. Hänen kiekonheiton ennätyksensä, vuonna 1962 heitetty 58,05 metriä, pysyi Alankomaiden ennätyksenä vuoteen 1984 asti. Koch kuoli 85-vuotiaana 14. syyskuuta 2021.Olympediahttps://www.pacrotterdam.nl/index.php?page=1230&sid;=1 == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Alankomaalaiset kiekonheittäjät Luokka:Alankomaalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Vladimir Trusenjev

Vladimir Trusenjev (3. elokuuta 1931 – 2001) oli neuvostoliittolainen kiekonheittäjä. Trusenjev saavutti Tukholman EM-kilpailuissa 1958 kiekonheitossa pronssia tuloksella 53,74 m. Hän hävisi kultamitalisti Edmund Piątkowskille 18 senttimetrillä. Seuraavissa EM-kilpailuissa Belgradissa 1962 hän voitti kultaa tuloksella 57,11 m. Tokion 1964 olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 54,78 m. Trusenjev heitti Leningradissa 4. kesäkuuta 1962 maailmanennätyksen 61,64 metriä. Nelisen viikkoa myöhemmin hän menetti ennätyksen Al Oerterille. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Neuvostoliittolaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
József Szécsényi

József Szécsényi (10. tammikuuta 1932 Szegvár – 19. maaliskuuta 2017) oli unkarilainen kiekonheittäjä. Szécsényi saavutti Bernin EM-kilpailuissa 1954 kiekonheitossa pronssia tuloksella 51,58 m. Hänen edelleen sijoittuivat italialaiset Adolfo Consolini ja Giuseppe Tosi. Seuraavissa EM-kilpailuissa Tukholmassa 1958 hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 54,66 m. Rooman 1960 olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 55,79 m. Hän hävisi Yhdysvaltain kolmoisvoiton varmistaneelle Dick Cochranille 1,37 metriä. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 Szécsényi sijoittui kuudenneksi tuloksella 54,66 m. Tokion 1964 olympialaisissa hänen sijoituksensa oli viides ja tuloksensa 57,23 m. Szécsényi heitti Győrissa 7. kesäkuuta 1959 uuden Euroopan-ennätyksen 58,33 m. Fortune Gordienin maailmanennätys oli 95 senttimetriä parempi. Yhtä viikkoa myöhemmin puolalainen Edmund Piątkowski otti nimiinsä sekä maailman- että Euroopan-ennätyksen. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Unkarilaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Ferenc Klics

Ferenc Klics (20. tammikuuta 1924 – 25. huhtikuuta 1993) oli unkarilainen kiekonheittäjä. Klics sijoittui Lontoon 1948 olympialaisten kiekonheitossa viidenneksi tuloksella 48,21 m. Neljä vuotta myöhemmin Helsingin olympialaisissa hän sijoittui jälleen viidenneksi tuloksella 51,13 m. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 51,43 m. Melbournen 1956 olympialaisissa hän oli seitsemäs tuloksella 51,82 m. Tukholman EM- kilpailuissa 1958 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 53,08 m. Klics heitti Budapestissa 4. heinäkuuta 1954 tuloksen 55,79 m ja paransi Adolfo Consolinin nelisen vuotta vanhaa Euroopan ennätystä 32 senttimetrillä. Seuraavana vuonna hän menetti ennätyksensä Tšekkoslovakian Karel Mertalle. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Unkarilaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Gerard de Ridefort

Gerard de Ridefort (n. 1141 – 1. lokakuuta 1189) oli temppeliherrain ritarikunnan suurmestari vuosina 1184–1189. Gerard de Ridefort oli luultavasti syntyjään flaami. Hän tuli Lähi-itään 1170-luvulla ja oli aluksi Tripolin kreivin Raimund III:n palveluksessa. Hän riitaantui kuitenkin isäntänsä kanssa ja siirtyi Jerusalemin kuninkaan palvelukseen. Vuonna 1179 Baudouin IV nimitti de Ridefortin kuningaskunnan marsalkan virkaan. Myöhemmin hän liittyi temppeliherroihin ja vuonna 1183 hänestä tuli järjestön senesalkki. Lokakuussa 1184 de Ridefort valittiin ritarikunnan suurmestariksi. Vuonna 1187 Gerard de Ridefort hyökkäsi 100 temppeliritarin ja joidenkin johanniittojen kanssa Saladinin poikaa al-Afdalia vastaan. Al-Afdal komensi kuitenkin yli 5 000 miehen joukkoa ja löi eurooppalaiset helposti. Johanniittain suurmestari Roger de Moulins sai surmansa taistelussa ja de Ridefort haavoittui, mutta säilyi hengissä. Saman vuoden heinäkuussa Gerard de Ridefort johti temppeliherroja Hattinin taistelussa. Ristiretkeläiset kärsivät tappion, ja Gerard de Ridefort ja joukko temppeliherroja joutui Saladinin vangiksi. Muut temppeliherrat teloitettiin, mutta Saladin säästi suurmestarin hengen. Saladin lupasi päästää de Ridefortin vapaaksi, jos tämä pystyisi suostuttelemaan temppeliherrat luovuttamaan erään linnoituksensa ilman taistelua. Tässä de Ridefort onnistui, ja Saladin piti lupauksensa ja päästi de Ridefortin vapaaksi. Vapauduttuaan de Ridefort meni Tortosaan, jossa hän johti temppeliherrojen linnan puolustusta. Vuonna 1189 de Ridefort osallistui Akkon piiritykseen. Hän kuoli joko taistelussa tai Saladin teloitti hänet taistelun jälkeen. Luokka:Keskiajan henkilöt Luokka:Temppeliherrain ritarikunnan suurmestarit Luokka:Vuonna 1141 syntyneet Luokka:Vuonna 1189 kuolleet
Ferenc Tégla

Ferenc Tégla (s. 15. heinäkuuta 1947 Szegvár)Ferenc Tégla Sports Reference LLC. Viitattu 29.6.2015. on unkarilainen kiekonheittäjä. Tégla sijoittui Méxicon 1968 olympialaisten kiekonheitossa 11:nneksi tuloksella 58,36 m. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 58,18 m ja Helsingin EM-kilpailuissa 1971 seitsemänneksi tuloksella 59,24 m. Münchenin 1972 olympialaisissa hän oli seitsemäs tuloksella 60,60 m. Montréalin 1976 olympialaisissa hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 60,54 m. Prahan EM- kilpailuissa 1978 hän oli yhdeksäs tuloksella 60,22 m. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Unkarilaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Géza Fejér

Géza Fejér (s. 20. huhtikuuta 1945 Budapest) on entinen unkarilainen kiekonheittäjä. Fejér sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1969 kiekonheitossa kymmenenneksi tuloksella 55,64 m. Kaksi vuotta myöhemmin Helsingin EM- kilpailuissa hän saavutti pronssia tuloksella 61,54 m. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi tuloksella 62,62 m. Rooman EM- kilpailuissa 1974 hän oli yhdeksäs tuloksella 59,46 m. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Unkarilaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ricky Bruch

Björn Rickard ”Ricky” Bruch (2. heinäkuuta 1946 – 30. toukokuuta 2011) oli ruotsalainen kiekonheittäjä. Bruch sijoittui Méxicon 1968 olympialaisten kiekonheitossa kahdeksanneksi tuloksella 59,28 m. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän saavutti hopeaa tuloksella 61,08 m. Seuraavissa EM-kilpailuissa Helsingissä 1971 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 59,08 m. Münchenin 1972 olympialaisissa hän saavutti pronssia tuloksella 63,40 m. Rooman EM- kilpailuissa 1974 hän saavutti pronssia tuloksella 62,00 m. Bruch heitti Tukholmassa 5. heinäkuuta 1972 tuloksen 68,40 m, jolla hän sivusi Jay Silvesterin nimissä ollutta maailmanennätystä. Keväällä 1975 eteläafrikkalainen John van Reenen paransi ennätystä kahdeksalla senttimetrillä. Bruch oli uransa aikana myös Ruotsin parhaita kuulantyöntäjiä ja saavutti pronssia sisäratojen EM-kilpailuissa 1971 Sofiassa tuloksella 19,50 m. Vuonna 1984 Bruch palasi muutaman vuoden hiljaiselon jälkeen kiekkorinkiin 37 vuoden ikäisenä tavoitteenaan Los Angelesin kesäolympialaiset. Ruotsin olympiakomitea kuitenkin pudotti hänet kisajoukkueesta, mihin syynä katsottiin olevan Bruchin aikaisempi kritiikki ja suorapuheisuus urheilupäättäjiä kohtaan. Katkera Bruch harjoitteli itseään säälimättä koko kevään ja kesän ajan ja heitti syksyllä 1984 yli 70 metrin kisaheittoja. Bruchin uran pisin heitto 71,26 m on tuolta ajalta, ja se on edelleen kesäkuussa 2017 jaetulla kymmenennellä sijalla maailman kaikkien aikojen tilastossa. Los Angelesin olympialaisissa kiekonheiton olympiakulta voitettiin tuloksella 66,60 m. Ruotsin ennätyksenä Bruchin ennätys säilyi kesäkuuhun 2017 asti, jolloin Daniel Ståhl heitti 71,29 m. Ricky Bruch tunnettiin urheilu-uransa aikana armottomana harjoittelijana, joka ei suurissa arvokilpailuissa onnistunut odotetulla tavalla. == Lähteet == * * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset kiekonheittäjät Luokka:Ruotsalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Harlan Mathews

Harlan Mathews (17. tammikuuta 1927 Sumiton, Alabama – 9. toukokuuta 2014) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän valmistui Jacksonville State -yliopistosta, Vanderbiltin yliopistosta ja Nashvillen lakikoulusta. Hän oli vuosina 1974–1987 Tennesseen State Treasurer, ja vuosina 1987–1993 hän toimi osavaltion kuvernöörin Ned McWherterin apulaisena. Mathews pääsi tammikuussa 1993 Yhdysvaltain senaattiin Al Goren jätettyä paikan tyhjäksi. Joulukuussa 1994 Mathewsin seuraajaksi astui Fred Thompson. == Lähteet == * Biographical Directory of the United States Congress === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Ned McWherter

Ned Ray McWherter (15. lokakuuta 1930 – 4. huhtikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Tennesseen osavaltion 46. kuvernöörinä vuosina 1987–1995. Ennen sitä hän oli ollut Tennesseen edustajainhuoneen puhemiehen toimessa. Kuverrnöörikautensa jälkeen McWherter toimi edelleen erilaisissa poliittisissa tehtävissä, kuten Bill Clintonin neuvonantajana. He olivat tutustuneet, kun Clinton oli Arkansasin kuvernööri. McWherterillä oli kaksi lasta. == Lähteet == * The University of Tennessee at Martin Luokka:Tennesseen kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
The Settlers IV

The Settlers IV (myös nimellä The Settlers: Fourth Edition) on Blue Byte Softwaren kehittämä ja julkaisema reaaliaikainen strategiapeli, joka on julkaistu vuonna Windowsille. Peli on The Settlers -pelisarjan kolmas jatko- osa. == Pelaaminen == Pelaaja voi valita kolmesta rodusta mieleisensä: mayat, viikingit tai roomalaiset. Yksinpelikampanjassa on kolmas rotu: The Dark Tribe (pimeä heimo). Sen jäsenet ovat karkotetun jumalan orjia ja palvojia. Ne polttavat kaiken vihreän maailmasta ja saastuttavat luonnon homerihmastoilla ja hirvittävillä rakennuksillaan. Moninpeli sisältää vapaan imperiumin rakentamisen toisia imperiumeja vastaan sekä vapaan asettumisen, jossa ei ole vihollisia. == Vastaanotto == Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7/10. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * The Settlers IV kotisivut Luokka:Vuoden 2001 videopelit Luokka:Reaaliaikaiset strategiapelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Saksassa kehitetyt videopelit Luokka:The Settlers
Jean Wadoux

Jean Wadoux (s. 29. tammikuuta 1942 Saint-Pol-sur-Ternoise, Pas-de-Calais, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli aluksi 1 500 metrin juoksu, jolta hän myöhemmin siirtyi 5 000 metrille. Wadoux sijoittui Tokion 1964 olympialaisissa 1 500 metrin juoksussa yhdeksänneksi ajalla 3.45,4. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 3.44,5. Méxicon 1968 olympialaisissa hän kilpaili 5 000 metrillä ja voitti alkueränsä sekä sijoittui toiseksi parhaana eurooppalaisena loppukilpailussa yhdeksänneksi ajalla 14.20,8. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui 1 500 metrillä kuudenneksi ajalla 3.41,7. Helsingin EM- kilpailuissa 1971 hän saavutti uransa ainoan arvokisamitalin sijoittumalla 5 000 metrillä hopealle ajalla 13.33,6. Epävirallisissa maastojuoksun MM- kilpailuissa Wadoux sijoittui yhdeksänneksi vuonna 1969. Vuonna 1965 Wadoux oli juoksemassa 4 × 1500 metrin viestijuoksun maailmanennätystä 14.19,0. Vuonna 1970 hän juoksi 1 500 metrillä Euroopan ennätyksen 3.34,0. Lisäksi hän juoksi 1 000 metrillä Ranskan ennätyksen 2.18,6 vuonna 1964. Hän voitti Ranskan mestaruuden 1 500 metrillä vuosina 1965–1970, 5 000 metrillä vuosina 1968 ja 1971 sekä maastojuoksussa vuosina 1968 ja 1972. Pituutta hänellä oli 180 senttimetriä ja aktiivivuosinaan hän painoi 60 kiloa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 800 metrin juoksu: 1.48,3 (1966) * 1 000 metrin juoksu: 2.18,6 (1964) * 1 500 metrin juoksu: 3.34,0 (1970) * Mailin juoksu: 3.57,2 (1965) * 2 000 metrin juoksu: 5.05,8 (1965) * 3 000 metrin juoksu: 7.52,0 (1971) * 5 000 metrin juoksu: 13.28,0 (1970) ==Lähteet== * * * Luokka:Ranskalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Ranskalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ekumeeninen Karmeliittaluostariyhteisö

Ekumeeninen Karmeliittaluostariyhteisö (Carmelo Ecuménico Monástico) on nimitys, jota käytetään espanjalaisen, katolis-ekumeenisen maallikkoyhdistyksen suomalaisesta haarasta. Se on toiminut Suomessa vuodesta 2005 lähtien Suomen evankelis-luterilaisen kirkon yhteydessä. Espanjalainen Carmelo Ecuménico e Interreligioso (CEI) on pieni, noin 20 maallikon muodostama ryhmä, joka on hengellisyydeltään karmelitaaninen. Sen tavoitteena on Vatikaanin 2. kirkolliskokouksen hengessä edistää ekumeniaa ja uskontojen välistä dialogia. Siihen kuuluu kolmenlaisia jäseniä: kannatusjäseniä, tavallisia jäseniä sekä lisäksi sellaisia jäseniä, jotka pyrkivät mahdollisuuksiensa mukaan, sopivien työtehtävien ohella elämään samanlaista elämää kuin kontemplatiivisissa luostareissa olematta kuitenkaan nunnia tai munkkeja, vaan nimenomaan maallikkoja. Kontemplatiivista elämäntapaa viettää Espanjassa kolme ja Suomessa yksi henkilö. Tästä yhteisön erillisryhmästä käytetään nimitystä Carmelo Ecuménico Monástico. Luostarilupauksia ei maallikkoyhdistyksen puitteissa voi antaa, mutta säännöt antavat jäsenille mahdollisuuden sitoutua noudattamaan evankelisia neuvoja (köyhyys, puhtaus ja kuuliaisuus). Tällainen henkilökohtainen sitoutuminen (compromiso personal) ei sido ketään muuta kuin asianomaista itseään. Tällaisesta maallikosta käytetään nimitystä ”sitoutunut maallikko” (esp. laico comprometido). Luostarilupauksista tällainen henkilökohtainen sitoutuminen eroaa usealla eri tavalla. Maallikko ei esimerkiksi luovu henkilökohtaisesta omaisuudestaan. Ekumeeninen Karmeliittaluostariyhteisö noudattaa omaa sääntöään. Vuoden 2007 alusta se on toiminut Helsingin Vartiosaaressa. Karmeliittaisä Fransisco Javier Sancho Fermin O.C.D. on Suomen Ekumeenisen Karmeliittaluostariyhteisön hengellinen esimies. Vuonna 2009 Carmelo Ecuménico e Interreligioso -yhdistys affilioitui (assosioitui) teresiaaniseen karmeliittasääntökuntaan (OCD). Tämä merkitsee sitä, että maailmanlaajuinen karmeliittasääntökunta on virallisesti tunnustanut Carmelo Ecuménicon olevan hengeltään karmelitaaninen yhteisö. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Virallinen kotisivu *Ekumeenisten karmeliittojen ystävät ry - Uskonnot Suomessa Luokka:Luterilaiset veljistöt, sääntökunnat ja luostarit Luokka:Suomen luostarit Luokka:Vartiosaari Luokka:Kristinusko Helsingissä *
Aron kahakka

Aron kahakka (myös Aronkylän kahakka) käytiin Suomen sodassa 28. heinäkuuta 1808. Kahakka päättyi Ruotsin voittoon. Uudenmaan eskadroona 30 saavutti luutnantti Adelborgin johdolla 50–60 venäläistä husaaria ja kasakkaa Kauhajoen Aronkylässä. Venäläiset olivat vetäytyneet Kurikasta. Aronkylässä venäläiset olivat tuhonneet Kainastonjoen ylittävän Kattilakosken sillan. Uudenmaan eskadroonan rakuunat ylittivät joen kahlaamosta, joka sijaitsi sillan vieressä, ja saivat venäläisten jälkijoukon kiinni. Muutama venäläinen otettiin vangiksi ja loput rusikoitiin jokeen. Tämän jälkeen venäläisten pääjoukko rivien seottua lähti pakenemaan Lapväärtin suuntaan. Kahakkaa voidaan pitää ainoana puhtaana ratsuväkitaisteluna kesällä 1808. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomen sodan taistelut Luokka:Kauhajoen historia Luokka:Vuoden 1808 sotahistoria
Tekken (elokuva)

Tekken (jap. 鉄拳) on Dwight H. Littlen ohjaama taisteluelokuva, joka julkaistiin vuonna 2010. Elokuva perustuu samannimiseen taistelupelisarjaan. 5. marraskuuta 2009 elokuvasta julkaistiin esittelyvideo American Film Market -elokuvatapahtumaan, mutta vasta 14. tammikuuta 2010 elokuvasta julkaistiin täysipitkä traileri. == Juoni == Elokuvan tarina seuraa Jin Kazaman (Jon Foo) matkaa Iron Fist -turnaukseen tavoitteenaan kostaa äitinsä kuolema. Turnauksen kuluessa hänelle selviää, että hänen isänsä on Kazuya Mishima (Ian Anthony Dale) ja isoisä Heihachi Mishima (Cary-Hiroyuki Tagawa), jonka hän uskoo olevan vastuussa äitinä kuolemasta. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tekken-elokuva Tekkenpedia -sivustolla Luokka:Tekken Luokka:Vuoden 2010 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2010 japanilaiset elokuvat Luokka:Dwight H. Littlen ohjaamat elokuvat Luokka:Videopeleihin pohjautuvat elokuvat Luokka:Elokuvat kamppailulajeista Luokka:Dystopiaelokuvat
Bob Edwards

Bob Edwards (15. toukokuuta 1947 Louisville, Kentucky – 10. helmikuuta 2024) oli yhdysvaltalainen radiotoimittaja, joka isännöi ohjelmaa The Bob Edwards Show XM Satellite Radiossa. Uransa alkuvaiheessa Edwards työskenteli uutistoimittajana WHEL-asemalla New Albanyssä, jonka jälkeen hän siirtyi lyhyeksi aikaa Yhdysvaltain puolustusvoimien radio- ja televisioverkkoon Koreaan. Vuonna 1974 Edwards siirtyi NPR:lle ja myöhemmin samana vuonna hänestä tuli Susan Stambergin juontajapari All Things Considered -uutisohjelmaan. Vuonna 1979 Edwardsia pyydettiin juuri alkaneen Morning Edition -ohjelman tilapäiseksi isännäksi. Hänen oli tarkoitus toimia juontajana ainoastaan 30 päivän ajan, mutta loppujen lopulta hän hoiti tehtävää lähes 25 vuotta. Edwards syrjäytettiin ohjelman isäntänä keväällä 2004, mikä herätti syytöksiä ikärasismista. Myöhemmin samana vuonna hän siirtyi XM Satellite Radioon. Bob Edwards nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2004. Peabody-palkinnon hän sai vuonna 1999. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *The Bob Edwards Show'n kotisivut *NPR: Bob Edwards *MSNBC: Bob Edwards forced out of ‘Morning Edition’ Luokka:Radio Hall of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset radiotoimittajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Rihtniemi (täsmennyssivu)

Rihtniemi voi tarkoittaa seuraavia: ==Paikannimi== * Rihtniemi, kylä Pyhärannassa ==Sukunimi== * Elja Rihtniemi (vuoteen 1908 Högman, 1891–1935), sotilas ja juristi, Volter Rihtniemen poika * Juha Rihtniemi (1927–1971), kansanedustaja, Kansallisen kokoomuksen puheenjohtaja 1965–1971, Elja Rihtniemen poika * Irma Rihtniemi-Koski (1926–1981), kansanedustaja, Elja Rihtniemen tytär * Suvi Rihtniemi (s. 1954), diplomi-insinööri ja helsinkiläinen kunnallispoliitikko, Juha Rihtniemen tytär * Volter Rihtniemi (vuoteen 1908 Högman, 1861–1938), filosofian tohtori ja Kajaanin opettajaseminaarin johtaja Luokka:Sukunimet Luokka:Suomalaiset suvut
Qiu Xiaolong

Qiu Xiaolong (裘小龙, s. 1953 Shanghai) on Yhdysvalloissa asuva kiinalainen dekkarikirjailija ja runoilija. Qiu syntyi Shanghaissa. Hän julkaisi runoja ja kirjallisuuskritiikkiä, ja opiskeli englantilaista ja amerikkalaista kirjallisuutta. Vuonna 1988 hän matkusti Washingtonin yliopistoon Yhdysvaltoihin stipendiaatiksi, tarkoituksenaan kirjoittaa teos T.S. Eliotista. Vuoden 1989 Tiananmenin aukion tapahtumien jälkeen Qiu arvosteli tapahtumia kiinalaiselle opiskelijajoukolle, ja hän joutui jäämään Yhdysvaltoihin Kiinan kommunistisen puolueen vainoa peläten. Qiu asuu St. Louisissa, Missourissa, yhdessä vaimonsa Wang Lijunin ja tyttärensä Julia Qiun kanssa. Hän väitteli kirjallisuustieteen tohtoriksi 1996. Hän on kiinan kielen ja kirjallisuuden professori St. Louisissa. Qiu kirjoittaa dekkarinsa, joiden sankarina häärii ylikomisario Chen Cao, englanniksi. Hän kirjoittaa myös kiinaksi, muun muassa runoja. Hänen ensimmäisen dekkarinsa kiinannoksessa käytettiin maltillista sensurointia. Suomeksi häneltä on julkaistu seuraavat teokset Otavan Crime Club -sarjassa: * Punaisen sankarittaren kuolema (Death of a Red Heroine), 2005. Helsinki: Otava. ISBN 951-117404-5 * Punaisen merkin tanssija (A Loyal Character Dancer), 2006. Helsinki: Otava. ISBN 951-1-20600-1 * Musta sydän (When Red is Black), 2007. Helsinki: Otava. ISBN 978-951-1-21422-9 * Kahden kaupungin tarina (A Case of Two Cities), 2008. Helsinki: Otava. ISBN 978-951-1-22327-6 * Tapaus Mao (The Mao case), Helsinki: Otava. 2010. ISBN * Kuolemanjärvi (Don’t cry, Tai Lake), Helsinki: Otava. 2013 ISBN Qiun dekkari Death of a Red Heroine sai Anthony-palkinnon 2001. == Muut teokset == * Lines Around China 2003 (runokokoelma) * Treasury of Chinese Love Poems 2003 (runokäännöksiä) * Red Mandarin Dress 2007 * Cité de la Poussière rouge 2007 * Evoking T'ang 2007 (runokäännöksiä) == Lähteet == * Qiu Xiaolongin virallinen kotisivu * DekkariNetti * radio86, kirja-arvostelu Luokka:Rikoskirjailijat Luokka:Kiinalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heptaanihappo

Heptaanihappo on orgaaninen yhdiste (tyydyttynyt rasvahappo). Sen kemiallinen kaava on C7H14O2 ja rakennekaava CH3(CH2)5COOH. Se on kirkasta öljyistä, tympeän hajuista nestettä, jota käytetään esterien valmistukseen. Heptaanihaposta käytetään myös nimiä enantyylihappo, n-heptyylihappo ja n-heptaanihappo. Heptaanihapon moolimassa on 130,2 g/mol, sulamispiste −7,5 °C, kiehumispiste 223 °C, tiheys 0,9 g/cm3, liukoisuus veteen melko huono eli 0,24 g/100ml, leimahduspiste > 110 °C c.c. ja CAS-numero 111-14-8. == Valmistus ja käyttö == Heptaanihappoa valmistetaan karboksyloimalla penteeniä ja näin muodostuva heptanaali hapetetaan heptaanihapoksi ilman ja mangaanikatalyytin vaikutuksesta. Hapettamiseen voidaan käyttää myös rikkihappoa. Yhdistettä käytetään syntetisoitaessa muita yhdisteitä ja tietyissä voiteluaineissa.M. O. Bagby, R. W. Johnson, Jr, R. W. Daniels, Robert R. Contrell, E. T. Sauer, M. J. Keenan & M. A. Krevalis:Carboxylic Acids, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 02.05.2013 Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *PubChem: Heptanoic acid *Human Metabolome Database: Heptanoic acid *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Heptanoic acid *ChemBlink: Heptanoic acid *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Heptanoic-acid *Pherobase: Floral Compound – enanthic acid *Pherobase: Semiochemical – enanthic acid Luokka:Karboksyylihapot Luokka:Rasvahapot
Olarin Musiikki

Olarin Musiikki Oy oli Timo Närväisen vuonna 1972 perustama ja 2010-luvun puoleenväliin saakka toiminut levy-yhtiö, joka julkaisi yli 40 vuoden aikana noin 110 albumia ja 90 singleä. Yhtiöllä on myös alamerkit Ellipsikujan levy- yhtiö, Junk Punk Records ja What Records? Discophonissa työskennellyt Timo Närväinen perusti Olarin Musiikin alun perin blueslevyjen maahantuontia varten. Muun muassa Konsta Jylhän menestyslevyt julkaissut Discophon lopetti 1970-luvun lopussa kansanmusiikkilevyjen julkaisemisen, jolloin Närväinen näki mahdollisuuden jatkaa toimintaa Olarin Musiikin puitteissa. Närväinen jatkoi päivätyötään Discophonissa ulkomaisen kevyen musiikin parissa. Olarin Musiikki oli avainasemassa, kun suomalainen kansanmusiikki alkoi 1980-luvulla saada kansainvälistä menestystä. Yhtiö toimi ponnahduslautana monille merkittäville artisteille kuten Värttinälle, Maria Kalaniemelle, JPP:lle, Trokalle ja Anna- Kaisa Liedekselle ja Tarja Kujanpäälle. Yhtiön julkaisu on kahdesti valittu Yleisradion vuoden levyksi. Yhtiön pitkäaikaisimpiin ja tuottoisimpiin artisteihin kuului iskelmälaulaja T. T. Purontaka. Yleisradion maksamat Gramex-esityskorvaukset olivat Olarin Musiikin julkaiseman kansanmusiikin merkittävin tulonlähde. kun varsinainen levymyynti jäi vähäiseksi. Vuonna 1997 Närväinen lopetti kansanmusiikin julkaisun kannattamattomana, kun Ylekin oli radiouudistustensa myötä vähentänyt sen soittamista. Olarin Musiikin julkaisutoiminta loppui 2010-luvun puolivälissä Timo Närväisen sairastuttua. Yhtiö myi myi kansanmusiikkilevyjen varastonsa Suomen Kansanmusiikkiliitolle. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Entiset suomalaiset levy-yhtiöt
Pierre Colnard

Pierre Colnard (18. helmikuuta 1929 Liffol-le-Petit, Haute-Marne, Ranska – 30. maaliskuuta 2018) oli ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli kuulantyöntö. Colnard sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1966 kuulantyönnössä seitsemänneksi tuloksella 18,15 m. Méxicon 1968 olympialaisten karsinnassa hän teki tuloksen 19,57 m mutta työnsi loppukilpailussa vain 18,79 m ja sijoittui yhdeksänneksi. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui 40-vuotiaana viidenneksi tuloksella 19,06 m. Sisäratojen EM-kilpailuissa 186-senttinen ja 128-kiloinen Colnard sijoittui neljänneksi Prahassa 1967 tuloksella 17,75 m ja seitsemänneksi Madridissa 1968 tuloksella 18,02 m. Wienissä 1970 hän saavutti pronssia tuloksella 18,96 m. Sofiassa 1971 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 18,57 m. Colnard voitti Ranskan mestaruuden vuosina 1960–1961, 1963, 1965–1967 sekä 1969–1970. Ranskan ennätystä hän paransi useaan kertaan: vuonna 1961 hän teki ennätystulokset 16,61 m ja 17,29 m, vuonna 1965 hän ylitti 18 metrin rajan ja vuonna 1968 seuraavan metrilukeman, ja vielä vuonna 1970 hän paransi ennätyksen 19,77 metriin. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * Kuulantyöntö: 19,77 m (1970) * Kiekonheitto: 48,82 m (1966) ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Afganistanin jalkapallomaajoukkue

Afganistanin jalkapallomaajoukkue (dariksi: تیم ملی فوتبال افغانستان) edustaa Afganistania kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa ja sitä hallinnoi Afganistanin jalkapalloliitto. Se on perustettu vuonna 1922. Afganistanin jalkapallomaajoukkue pelaa ottelunsa Ghazi Stadiumilla ja sen kapasiteetti on 25 000. Afganistan ei pelannut ollenkaan kansainvälisiä otteluita vuosina 1986–2003. ==Arvokisat== ===Maailmanmestaruuskilpailut=== *1930–2002 – Ei osallistunut *2006–2014 – Ei selviytynyt karsinnoista ===Aasian mestaruuskilpailut=== * 1956–2000 – Ei osallistunut * 2004 – Ei selviytynyt karsinnoista * 2007–2015 – Ei osallistunut ==Lähteet== Luokka:Jalkapallomaajoukkueet Maajoukkue
Neula (elokuva)

Neula (, Igla) on neuvostoliittolainen elokuva vuodelta 1988. Elokuva kertoo miehestä nimeltä Moro (rockmuusikko Viktor Tsoi), joka saapuu Moskovaan ja yrittää saada ystävänsä irti huumekoukusta. Elokuva voitti Kultainen herttua -palkinnon elokuvafestivaaleilla Odessassa ja Grand prix International -palkinnon Nürnbergissä vuonna 1990. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1988 neuvostoliittolaiset elokuvat Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat
Parjakannevan taistelu

Parjakannevan taistelu käytiin Suomen sodassa 28.–29. heinäkuuta 1808 Kauhajoen Parjakannevalla. Taistelu päättyi ylivoimasta huolimatta Ruotsin perääntymiseen. ==Taistelu== Venäläiset hyökkäsivät yöllä 28.–29. heinäkuuta kenraali Vasili Orlov-Denisovin johdolla Karijoen suunnasta Ruotsin Kauhajoelle Parjakannevalle sijoitettua etuvartiojoukkoa vastaan. Johan Fredrik Eekin johtama porilaispataljoonajohdolla ja Carl von Otterin pohjalaispataljoona puolustautuivat venäläisiä vastaan kahdessa ketjussa. Ruotsalaisilla oli neljä tykkiä sekä uusimaalaisia rakuunoita reservinä. Venäläiset olivat sijoittaneet etummaisen tykkinsä suon laitaan. Venäläisillä oli tykistön ylivoima.Petander, s. 178 Ruotsalaiset joutuivat ”tulisen kahakan jälkeen” perääntymään, koska venäläiset olivat tuhonneet tykeillään ruotsalaisjoukkojen tykit ja tykistöupseeri oli suositellut vetäytymistä Kauhajoelle, josta edelleen Kurikkaan. Ruotsalaisjoukkojen tappiot olivat 46 miestä. Toisen lähteen mukaan taistelussa kaatui 64 miestä. Esimerkiksi kersantti Johan Asplund oli kaatunut ja vänrikki Gustaf Sölfverarm ja Närpiön komppanian päällikkö kapteeni Erik Hård olivat haavoittuneet. Venäläiset menettivät 129 miestä kaatuneena. Ruotsalaiset hävisivät, koska pataljoonien yhteistoiminta oli heikkoa. Porilaispataljoonan komentaja Eek oli juuri ylennetty everstiluutnantiksi. Hieman myöhemmin, 20. heinäkuuta, myös von Otter oli ylennetty samanarvoiseksi. Taistelun aikana tästä ei kuitenkaan ollut vielä tietoa, mikä aiheutti kitkaa komentajien välille. Von Otter tuhosi yhteensä viisi siltaa perääntyessään Kurikkaan. Taistelun jälkeen ymmärrettiin, että von Otterin joukot eivät olleet riittävät Kauhajoen suojaamiseen, jonka vuoksi kenraali Georg Carl von Döbeln 2. Prikaatinsa kanssa siirtyi alueelle. 10. elokuuta Kauhajoella käytiin taistelu. == Lähteet == * * * * * * === Viitteet === Luokka:Suomen sodan taistelut Luokka:Kauhajoen historia Luokka:Vuoden 1808 sotahistoria
Entresse

Entresse on kauppakeskus Espoon keskuksessa. Ostoskeskus avattiin 25. marraskuuta 2008. Se sijaitsee vastapäätä vanhempaa ostoskeskusta Espoontoria. Entressessä on yli 40 liikettä sekä kauppakeskuksen yhteydessä toimiva S-market, jonne on katettu kävelysilta. Keväällä 2009 ostoskeskukseen avattiin uusi aluekirjasto, Entressen kirjasto, ja Espoon kaupunginarkisto siirsi toimintansa Entresseen. == Tietoa kauppakeskuksesta == Nykyisin osana Entressen kauppakeskusta toimiva S-market oli alun perin Suomen Spar -ketjun Eurospar-myymälä. Tämä pinta-alaltaan Suomen suurin Spar-kauppa avattiin 20. huhtikuuta 1999. Espoon keskuksen Eurospar muutettiin S-marketiksi vuonna 2006 S-ryhmän keskusliikkeen ostettua Suomen Sparin osakekannan.S-ryhmän väreihin muutettavat Spar-myymälät Yle Uutiset, Yleisradio Entressen kauppakeskus avattiin 25. marraskuuta 2008; samassa yhteydessä S-market yhdistettiin kauppakeskukseen katetulla kävelysillalla. Kauppakeskuksessa on noin 40 liikettä ja 17 000 neliömetriä vuokrattavaa liiketilaa. Kerroksia on kolme ja pysäköintitilaa on 500 paikkaa, joista 200 sijaitsee S-marketin puolella. == Liikkeet kategorioittain == *Tavaratalot ja päivittäistavarat: 2 kpl *Muoti ja pukeutuminen: 13 kpl *Sisustus, lahjatavarat, kukat, kulta: 4 kpl *Vapaa-aika: 10 kpl *Kahvilat, ravintolat, pikaruoka: 11 kpl *Kauneus, terveys, hyvinvointi: 5 kpl *Palvelut, pankki, vakuutus: 6 kpl == Kulkuyhteydet == Kauppakeskukseen pääsee junilla E, L, U, Y ja busseilla 118, 119, 224, 224b, 582, 154, 156 ja 213. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Entressen virallinen sivusto *
Yves Brouzet

Yves Brouzet (s. 5. syyskuuta 1948 Béziers, Hérault, Ranska – 8. toukokuuta 2003) oli ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli kuulantyöntö. Brouzet sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1969 kuulantyönnössä 12:nneksi tuloksella 18,42 m. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän työnsi tuloksen 19,20 m ja sijoittui kahdeksanneksi. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui 12:nneksi tuloksella 19,61 m. Montréalin 1976 olympialaisissa hän jäi karsintaan tuloksella 19,14 m. Sisäratojen EM-kilpailuissa 198-senttinen ja 150-kiloinen Brouzet sijoittui neljänneksi Wienissä 1970 tuloksella 18,87 m, viidenneksi Grenoblessa 1972 tuloksella 19,80 m, kuudenneksi Münchenissä 1976 tuloksella 19,13 m sekä kahdeksanneksi Milanossa 1982 tuloksella 18,54 m. Brouzet voitti Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuosina 1972–1973 ja 1975–1976 sekä hallissa vuosina 1972–1974, 1976, 1980 ja 1982. Ranskan ennätystä hän paransi ulkoradoilla vuonna 1972 ensin 19,90 metriin ja sitten 19,99 metriin. Seuraavana vuonna hän paransi ennätyksen 20,20 metriin. Vuonna 1972 hän työnsi sisäratojen Ranskan ennätykseksi 19,88 metriä. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * Kuulantyöntö: 20,20 m (1973) * Kiekonheitto: 49,00 m (1972) ==Lähteet== * * * * Luokka:Ranskalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
M/S Queen Elizabeth

M/S Queen Elizabeth on Vista-luokan risteilyalus, jonka Cunard Line tilasi. Alus rakennettiin Italian Monfalconessa Fincantierin telakalla, ja se valmistui vuonna 2010. Queen Elizabeth on Cunard Linen toiseksi suurin alus RMS Queen Mary 2:n jälkeen, ja se on M/S Queen Victorian sisaralus. Pituutta aluksella on 294 metriä, leveyttä 32,2 metriä ja korkeutta 62,5 metriä. Aluksen vetoisuus on 92 000 BRT. Alukseen asennetaan kuusi Caterpillar Marine Power Systemsin Diesel -moottoria (4 kpl MaK 12 M 43 C ja 2 kpl MaK 8 M 43 C), jotka tuottavat yhteensä 64 MW, jolla alus saavuttaa 23,7 solmun nopeuden. Aluksessa on 1 046 hyttiä, ja niihin mahtuu yhteensä 2 092 matkustajaa. ==Lähteet== * Luokka:Risteilyalukset Luokka:Cunard Line Luokka:Fincantieri
Arnjolt Beer

Arnjolt Beer (s. 19. kesäkuuta 1946 Koumac, Uusi-Kaledonia) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli kuulantyöntö. Beer sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 kuulantyönnössä 13:nneksi tuloksella 18,46 m. Muissa ulkoratojen arvokisoissaan – Ateenan EM-kilpailuissa 1969 sekä Méxicon 1968 ja Münchenin 1972 olympialaisissa – hän karsiutui loppukilpailusta. Sisäratojen EM-kilpailuissa 188-senttinen ja 120-kiloinen Beer sijoittui kuudenneksi Madridissa 1968 tuloksella 18,12 m, viidenneksi Belgradissa 1969 tuloksella 18,18 m sekä kahdeksanneksi Wienissä 1970 tuloksella 18,03 m. Beer voitti Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuosina 1968, 1971, 1974, 1977, 1978 ja 1980 sekä hallissa vuosina 1975, 1977, 1978 ja 1979. Ranskan ennätystä hän paransi ulkoradoilla kahdesti: vuonna 1967 tuloksena oli 18,31 metriä ja seuraavana vuonna 19,32 metriä. Uransa pisimmän työnnön 19,76 metriä hän teki vuonna 1977. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * Kuulantyöntö: 19,76 m (1977) * Kiekonheitto: 54,20 m (1969) ==Lähteet== * * * Luokka:Ranskalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt