EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Black Sun Empire

Black Sun Empire on kolmen alankomaalaisen DJ:n muodostama ryhmä, joka tuottaa nykyään pääasiassa drum’n’bassia. Ryhmän perustivat vuonna 1993 Milan Heyboer, Micha Heyboer ja Rene Verdult. Vasta vuonna 1997 yhtye löysi lopullisen tyylinsä, tätä ennen he olivat kokeilleet useita erilaisia musikaalisia tyylejä. Black Sun Empire on saanut voimakkaasti vaikutteita muun muassa yhtyeiltä No U Turn, Prototype ja Virus. Yhtyeen kappaletta ”Arrakis” albumilta "Driving Insane" käytetään EVE Online -verkkoroolipelin trailerissahttp://www.gametrailers.com/player/10867.html?type=wmv. ==Julkaisut== Päivämäärä Levy-yhtiö Media Julkaisun nimi 01.01.2000 Piruh 12" Skin Deep/Voltage 01.01.2001 Piruh 12" The Silent/Bombrun 01.09.2001 DSCI4 EP Mutationz EP 01.10.2001 DSCI4 LP 23 degrees from vertical 10.07.2002 Penetration 12" Telekinetic remix 01.10.2002 DSCI4 EP Smoke EP 04.10.2002 Nerve 12" Recharger remix 02.11.2002 A New Dawn 12" Vessel/Fragment 02.11.2002 A New Dawn 12" Vessel/Fragment 28.11.2002 Black Sun Empire Recordings 12" The Rat/B'Negative 28.01.2003 Black Sun Empire Recordings 12" The Sun/Epilogue 25.03.2003 Black Sun Empire Recordings 12" Epilogue VIP/The Pursuit 14.05.2003 Black Sun Empire Recordings 12" Stone Faces/Ai 10.07.2003 Citrus Recordings 12" Unicorn MF remix/Skin Deep remix 03.09.2003 Transparent 12" Gunseller 03.09.2003 Transparent 12" Gunseller 17.09.2003 Black Sun Empire Recordings 12" Scorned/Ai VIP 01.04.2004 Black Sun Empire Recordings 12" The Sun VIP/Boris The Blade === Studioalbumit === * Driving Insane (2004, Black Sun Empire Recordings) * Cruel and Unusual (2005, Black Sun Empire Recordings) * Endangered Species (2007, Black Sun Empire Recordings) * Lights and Wires (2010, Black Sun Empire Recordings) * From the Shadows (2012, Black Sun Empire Recordings) * The Wrong Room (2017, Blackout Music NL) ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * * Discogs: Black Sun Empire * Rolldabeats: Black Sun Empire Luokka:Alankomaalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Daniel Buren

Daniel Buren (s. 25. maaliskuuta 1938) on ranskalainen kuvanveistäjä. Hänet tunnetaan muun muassa mustavalkoraidallisista marmoripylväistä koostuvasta teoksesta Les deux plateaux Palais-Royalin pihalla Pariisissa. Buren syntyi Boulogne-Billancourtissa ja opiskeli École des Métiers d'Artissa ja École Nationale Supérieure des Beaux Artsissa. Hänelle myönnettiin vuonna 2007 Praemium Imperiale. Vuonna 1988 Porin taidemuseo järjesti Daniel Burenin näyttelyn. Keväällä 1991 Burenin Lippumeri, 288 vihreävalkoraitaista lippua saloissa, hallitsi Helsingin Rautatientoria juhlistaen vastapäisen Ateneumin taidemuseon avajaisia peruskorjauksen jälkeen. (tilaajille) Espoon modernin taiteen museo Emmassa on 17. heinäkuuta 2022 saakka Burenin näyttely Going for a Walk in a Zigzag. Sitä kaavailtiin jo kesälle 2021, mutta se siirtyy koronapandemian takia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * kamel mennour - Daniel Buren Luokka:Ranskalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
André Dussollier

André Dussollier (s. 17. helmikuuta 1946 Annecy) on ranskalainen näyttelijä. Hänet on palkittu kolmesti César-palkinnolla: vuosina 1993, 1998 ja 2002. Dussollier on syntynyt Annecyssä lähellä Sveitsin rajaa. Hän opiskeli Grenoblessa modernia kirjallisuutta ja jatkoi maisterin tutkinnon jälkeen opiskelua Pariisissa Conservatoire national supérieur d'art dramatiquessa, josta valmistui vuonna 1972. Dussollier on esiintynyt lukuisissa ranskalaisissa menestyselokuvissa, joista kansainvälisesti tunnetuimpia ovat olleet Musta hehku (1986), Tunteeton sydän (1992), Tuttu laulu (1997), Varastettu elämä (1998), Pitkät kihlajaiset (2004), Vallan piiri (2004) ja Boîte noire (2021). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Claude Pinoteau

Claude Pinoteau (25. toukokuuta 1925 – 5. lokakuuta 2012) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. == Elokuvia == * Ihmismetsästys (1973) * La gifle (1974) * L'homme en colère (1979) * Seitsemäs kohde (1984) * Opiskelijatyttö (1988) * Cache Cash (1994) * Les Palmes de monsieur Schutz (1997) * Tyttö ja sininen polkupyörä (2000, käsikirjoitus) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Ranskalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Yossi Benayoun

Yossi Shai Benayoun (; s. 5. toukokuuta 1980 Dimona, Israel) on israelilainen jalkapalloilija. Israelin maajoukkuepaidassa Benayoun on edustanut maataan 90 kertaa ja viimeistellyt kyseisissä otteluissa 24 maalia. Seurajoukkueista hän on aikaisemmin edustanut muun muassa Liverpoolia, Chelseaa ja Arsenalia. Heinäkuussa 2010 Benayoun teki kolmivuotisen sopimuksen jalkapalloseura Chelsean kanssa. Siirtosummaksi ilmoitettiin 5,5 miljoonaa puntaa. Hän ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan itseään avauskokoonpanoon ja kesän 2011 siirtoikkunan viimeisenä päivänä hän siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella Arsenaliin. Kaudeksi 2012–2013 Benayoun lainattiin West Ham Unitediin. 30. kesäkuuta 2013 päävalmentaja Jose Mourinho ilmoitti, että Chelsea luopuu Benayounin palveluksistahttp://www.suomifutis.com/2013/06/chelseassa-pakkuivat-ovet- nelja-pelaajaa-pihalle/. == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Israelilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
James Brolin

James Brolin (s. 18. heinäkuuta 1940) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet on palkittu Emmy-palkinnolla vuonna 1970 sekä kahdella Golden Globella vuosina 1971 ja 1973 sairaalasarjasta Marcus Welby, M.D.. Brolin syntyi Craig Kenneth Bruderlinina Los Angelesissa. Hänet nähtiin televisiosarja Bus Stopissa jo vuonna 1961, ja varhaisimmat suuret roolinsa elokuvissa hän sai 1960-luvun lopulla. 1970-luvulla hän näytteli pääosia menestyselokuvissa Luojan tähden, paetkaa! ja Capricorn yksi. Brolin on tehnyt laajan uran myös televisiossa. Brolinin nykyinen puoliso on Barbra Streisand. Hän on demokraatti ja kannatti John Kerrya vuoden 2004 presidentinvaaleissa. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Hänen poikansa Josh Brolin on myös näyttelijä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ted Post

Ted Post (31. maaliskuuta 1918 – 20. elokuuta 2013) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän teki lukuisten elokuviensa ohella työtä televisiossa, esimerkiksi Peyton Place -sarjan jaksoissa. Post oli vuonna 1955 ehdolla Emmy- palkinnon saajaksi. == Elokuvia == * Hirttäkää heidät! (1968) * Paluu apinoiden planeetalle (1969) * Magnum .44 (1973) * Viimeinen viesti (1977) * Mustat tiikerit (1978) * Houkutuslintu (1991) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Timonen, Lauri: ”In memoriam Ted Post”, Filmihullu 5/2013. Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
(15874) 1996 TL66

(15874) 1996 TL66 on transneptuninen kohde hajanaisen kiekon alueella, joka löydettiin vuonna 1996. Se oli löytöhetkellä suurin tunnettu Kuiperin vyöhykkeen objekti. Sen läpimitaksi on arvioitu 630 kilometriä. ==Lähteet== *JPL Small-Body Database Browser: 15874 (1996 TL66) *Numbered minor planets Luokka:Transneptuniset kohteet Luokka:Mahdolliset kääpiöplaneetat
Ron Shelton

Ron Shelton (s. 15. syyskuuta 1945) on muun muassa urheiluaiheisia elokuvia tehnyt yhdysvaltalainen ohjaaja ja käsikirjoittaja. Shelton syntyi Kaliforniassa neljästä veljeksestä vanhimpana ja opiskeli Arizonan yliopistossa sekä Westmont Collegessa. Hän pelasi myös baseballia, mutta ei yltänyt MLB-tasolle. Shelton oli vuonna 1989 ehdolla parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi Vampista ja veteraanista, joka oli myös hänen esikoisohjauksensa. Shelton on naimisissa kanadalaisen näyttelijä Lolita Davidovichin kanssa. == Elokuvia == * Tulen alla (1983) * Vamppi ja veteraani (1988) * Blaze (1989) * Mustat donkkaa tykimmin (1992) * Cobb (1994) * Tin Cup (1996) * Knockout – täydellinen tyrmäys (1999) * Dark Blue (2002) * Murha Hollywoodissa (2003) == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Esteban de Palma

Esteban de Palma (s. 18. tammikuuta 1967) on argentiinalainen entinen lentopalloilija. Hän kuului maajoukkueeseen, joka voitti pronssia vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa. De Palma oli mukana Argentiinan joukkueessa myös Los Angelesin olympialaisissa 1984. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Argentiinalaiset lentopalloilijat Luokka:Argentiinalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lolita Davidovich

Lolita Davidovich (s. 15. heinäkuuta 1961) on kanadalainen näyttelijä. Itäeurooppalaisille vanhemmille syntynyt Davidovich on esiintynyt elokuvien ohella muiden muassa televisiosarjoissa L-koodi ja CSI. Davidovich on naimisissa elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja Ron Sheltonin kanssa. == Elokuvia == * Blaze (1989) * Kauneuden kohde (1991) * Kahdet kasvot (1992) * Uskonpuute (1992) * Käännekohdassa (1993) * Viidakosta toiseen (1997) * Gods and Monsters (1998) * Knockout – täydellinen tyrmäys (1999) * Mystery, Alaska (1999) * Dark Blue (2002) * Murha Hollywoodissa (2003) == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Käsipallon miesten maailmanmestaruuskilpailut

Käsipallon miesten maailmanmestaruuskilpailut on Kansainvälisen käsipalloliiton (IHF) järjestämä miesten käsipallon maailmanmestaruusturnaus. Ensimmäinen turnaus pelattiin vuonna 1938, ja nykyisin se järjestetään kahden vuoden välein. Yleisemmän, hallissa pelattavan käsipallon lisäksi myös ulkona pelattavassa käsipallossa järjestettiin seitsemät maailmanmestaruuskilpailut vuosina 1938–1966. == Kisapaikat ja mitalistit == === Sisälaji === # Vuosi Isäntämaa Kultaa Hopeaa Pronssia 1 1938 Saksa 2 1954 Ruotsi 3 1958 Itä-Saksa 1 4 1961 Länsi-Saksa 5 1964 Tšekkoslovakia 6 1967 Ruotsi 7 1970 Ranska 8 1974 Itä-Saksa 9 1978 Tanska 10 1982 Länsi-Saksa 11 1986 Sveitsi 12 1990 Tšekkoslovakia 13 1993 Ruotsi 14 1995 Islanti 15 1997 Japani 16 1999 Egypti Jugoslavia 17 2001 Ranska Jugoslavia 18 2003 Portugali 19 2005 Tunisia 20 2007 Saksa 21 2009 Kroatia 22 2011 Ruotsi 23 2013 Espanja 24 2015 Qatar 25 2017 Ranska 26 2019 Tanska & Saksa 27 2021 Egypti 28 2023 Puola & Ruotsi 29 2025 Kroatia, Tanska & Norja 30 2027 Saksa 1 Länsi-Saksan ja Itä-Saksan yhteinen joukkue. === Ulkolaji === # Vuosi Isäntämaa Kultaa Hopeaa Pronssia 1 1938 Saksa Saksa 2 1948 Ranska 3 1952 Sveitsi 4 1955 Länsi-Saksa 5 1959 Itävalta 6 1963 Sveitsi 7 1966 Itävalta == Mitalitaulukko == Vain halliversio. 1\. 6 2 5 13 2\. 4 4 4 12 3\. 4 3 1 8 4\. 4 0 2 6 5\. 3 2 1 6 6\. 2 1 0 3 7\. 2 0 3 5 8\. 1 4 1 6 9\. 1 2 2 5 10\. 1 2 0 3 11\. 1 1 4 6 12\. 0 2 2 4 13\. 0 2 0 2 14\. 0 1 3 4 15\. 0 1 0 1 15\. 0 1 0 1 15\. 0 1 0 1 18\. 0 0 1 1 == Aiheesta muualla == *Miesten MM-kisat Kansainvälisen käsipalloliiton sivuilla *
Zaharia Stancu

Zaharia Stancu (7. lokakuuta 1902 Salcia, Romania – 5. joulukuuta 1974 Bukarest, Romania) oli romanialainen toimittaja ja kirjailija. Hän aloitti vuonna 1921 uransa toimittajana Gala Galactionin tukemana. Stancu oli kotoisin köyhistä oloista maaseudulta. Eri puolilla kierreltyään hän asettui 1922 Bukarestiin ja tutustui kirjallisiin piireihin. Hän suoritti 1931 ylioppilastutkinnon mutta ei saattanut kirjallisuuden yliopisto-opintoja loppuun. Esikoisrunokokoelma Poeme simple ilmestyi 1927. Hän nousi maailmanmaineeseen romaanilla Älä unohda, Darie (Desculț, 1948) Stancu päätti kirjallisuuden ja filosofian opintonsa Bukarestin yliopistossa vuonna 1933. Hän julkaisi runokokoelmiensa ohella merkittäviä romaaneja, joita on julkaistu suomeksi Keltaisessa kirjastossa. Stancu joutui toisen maailmansodan aikana fasismia vastustavien mielipiteidensä vuoksi vangiksi Targu-Jiun keskitysleirille. Sodan päätyttyä hän nousi vuonna 1946 Romanian kansallisteatterin johtajaksi. Hänestä tuli vuodesta 1947 Romanian kirjailijaliiton puheenjohtaja. Myöhemmin hän oli Romanian akatemian jäsen. Stancu sai merkittäviä palkintoja paitsi Romaniassa, myös ulkomailla. Hänelle muun muassa myönnettiin vuonna 1971 itävaltalainen Herder-palkinto. Hän kuoli 72-vuotiaana. ==Suomennetut teokset== * Älä unohda, Darie (Desculț, 1948), suom. Elvi Sinervo, Helsinki: Kansankulttuuri 1957 * Leikki nimeltä sota (Jocul cu moartea), ruotsinnoksesta suom. Pentti Vasara, Helsinki: Otava 1969 Sarja: Moderneja kirjailijoita * Miten sinua rakastinkaan (Ce mult te-am iubit), ruotsinnoksesta suom. Pirkko Talvio-Jaatinen, Helsinki: Tammi 1973 951-30-2806-2 Sarja: Keltainen kirjasto, 114 * Niin kauan kuin leirituli palaa: mustalaisromaani (Satra), suom. saksannoksesta Aarno Peromies, Helsinki: Tammi 1974 ISBN 951-30-2588-8 Sarja: Keltainen kirjasto, 120 ** Niin kauan kuin leirituli palaa (Satra), kuunnelma, suom. Aarno Peromies, Helsinki: Yleisradio 1990. * Costandina (Costandina), suom. Liisa Ryömä, Helsinki: Tammi 1975 ISBN 951-30-3201-9 Sarja: Keltainen kirjasto, 121 * Hullu metsä (Padurea nebuna), suom. Liisa Ryömä, Helsinki: Tammi 1980 ISBN 951-30-4491-2 Sarja: Keltainen kirjasto, 156 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Romanialaiset kirjailijat Luokka:Romanialaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Ingeborg Hunzinger

Ingeborg Hunzinger (3. helmikuuta 1915 Berliini, Saksa – 19. heinäkuuta 2009) oli saksalainen kuvanveistäjä. Hänen tunnetuimpien töidensä joukossa on Die Erde (), joka sijaitsee Berliinin Monbijouparkissa. Kirjailija Julia Franck on Ingeborg Hunzingerin lapsenlapsi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Julia Franck

Julia Franck (s. 20. helmikuuta 1970) on saksalainen kirjailija. Hän syntyi Itä-Berliinissä, mutta muutti vuonna 1978 perheineen Länsi-Berliiniin ja myöhemmin Schleswig-Holsteiniin. Hänen äitinsä on näyttelijä, isänsä elokuvaohjaaja ja isoäiti on kuvanveistäjä Ingeborg Hunzinger. Franckille on myönnetty muun muassa Ingeborg Bachmannin 3sat-Preis (2000) ja Saksan tärkein kirjallisuuspalkinto Deutscher Buchpreis (2007). == Teokset == *Der neue Koch *Liebediener *Bauchlandung *Lagerfeuer* *Mir nichts, dir nichts *Die Mittagsfrau, suomennos Keskipäivän haltija ilmestyy syksyllä 2009. ==Aiheesta muualla== *"Äiti, joka lähti, sai aikaan tarinan" Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vuokrasulhanen

Vuokrasulhanen on Valentin Vaalan ohjaama elokuva vuodelta 1945. Se jatkoi hänen romanttisesti tyypittelevän komedian sarjaa. Farssin käsikirjoitti nimimerkki Tet eli Kersti Bergroth yhdessä Vaalan ja Joutsenon kanssa. Tyyliltään elokuva vastaa 1930-luvun ja 1940-luvun aikaisten Hollywood- elokuvien piirteitä. Pääosassa näyttelee jälleen Lea Joutseno. Kolmikko Tet, Vaala ja Joutseno oli tehnyt aiemmin elokuvat Morsian yllättää (1941), Tositarkoituksella (1943) ja Dynamiittityttö (1944), ja tämän elokuvan jälkeen he tekivät vielä yhden, Viikon tytön (1946).Muut tiedot, Elonet.fi, viitattu 1.11.2013 Rentola palkittiin roolisuorituksestaan Jussi-palkinnolla. ==Arviot== Vaikka aikalaisarvioissa elokuvaa ei nostettu käsikirjoituskolmikon aiempien yhteistyöelokuvien tasolle, se sai kuitenkin paljon myönteisiä luonnehdintoja, ja Hans Kutter (Hufvudstadsbladet) piti sitä jopa ohjaajan parhaana komediana. Paula Talaskiven mukaan Lea Joutseno on armoitettu komedienne.Lehdistöarvioita Elonet.fi, viitattu 1.11.2013 Vuoden 1980 televisioesityksen yhteydessä arvioijien äänenpainot olivat jo jokseenkin kriittisiä: Pertti Lumirae (Suomen Sosialidemokraatti) piti tarinaa "hölmönä ja sekavana", Antti Lindqvist (Kansan Uutiset) toteaa, että "alkupuolen itseironinen, liioitteleva sävy lupaa enemmän kuin elokuva lopulta kykenee antamaan". Vuoden 2013 televisioesityksen aikaisen kritiikin mukaan elokuva on teknisesti epätasainen eikä yllä käsikirjoituksen laatijoiden aiemman yhteistyöelokuvien tasolle vaan on väärinkäsityskomediana "uuvuttava soppa".AP: Vuokrasulhanen, Päivän elokuvia, Tv-maailma, 43/2013 sivu 29 ==Näyttelijät== ==Lähteet== Luokka:Jussi-palkitut elokuvat Luokka:Vuoden 1945 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Suomalaiset romanttiset komediat Luokka:Valentin Vaalan ohjaamat elokuvat
Toppila (täsmennyssivu)

Toppila voi tarkoittaa seuraavia: * Toppila, kaupunginosa Oulussa * Toppila Oy, vuosina 1931–1973 Oulussa toiminut metsäteollisuusyhtiö * Toppilan rautatieasema, rautatieliikennepaikka Oulussa * Toppilansaari, kaupunginosa Oulussa * Toppilan saha, oululainen sahalaitos * Toppilan satama, eräs Oulun satamista. * Toppila, sukunimenä: ** Heikki Toppila (1885–1963), suomalainen kirjailija ja toimittaja ** Maija Toppila (s. 1956), suomalainen päätoimittaja ** Niilo Toppila (1917–1941), suomalainen mäkihyppääjä, alppihiihtäjä ja pesäpalloilija ** Tellervo Toppila (s. 1938), aitajuoksija, pituushyppääjä ja viisiottelija.
Eduard Topol

Eduard Vladimirovitš Topol (; 8. lokakuuta 1939 Baku, Azerbaidžanin SNT, Neuvostoliitto) on venäjänjuutalainen, nykyään lännessä asuva kirjailija ja toimittaja. Topol toimi Neuvostoliitossa lehtimiehenä yli 20 vuotta laatien käsikirjoitukset seitsemään sikäläiseen elokuvaan ja kirjoitti kaksi näytelmää. Länteen hän pääsi siirtymään vuonna 1978; hän loikkasi kesken virallisen matkan ja anoi lännestä poliittista turvapaikkaa, jonka saikin. Sittemmin hän muutti New Yorkiin, jossa toimii vapaana lehtimiehenä ja kirjailijana. Hän on saanut runsaasti tunnustusta ja palkintoja niin artikkeleistaan kuin elokuva-alallakin; hänen asiantuntemuksensa nimenomaan Neuvosto-Venäjästä on ollut monesti korvaamatonta. Hän on myös julkaissut useita kirjoja lännessä, ja muutamia niistä on käännetty suomeksikin. Topolin kirjoitustapaa leimaa katkeruus neuvostojohtoa kohtaan; hän kirjoittaa maanpakolaisen viiltävällä tavalla, kaipuuta menetettyyn kotimaahansa tuntien. Vuoden 1983 kirjassaan Venäläinen sukellusvene! () hän purkaa erityistä katkeruuttaan; juuri edellisenä vuonna sattunut sukellusveneselkkaus Ruotsin vesillä antaa hänelle lähtökohdan, josta rakentaa karvas ja vihaa pursuava hyökkäys hänen roistoina pitämiään neuvostojohtajia vastaan, eritoten silloinen pääsihteeri Juri Andropov joutuu kovan hyökkäyksen kohteeksi. Topol maalaa hänestä kuvan natsijohtajien veroisena raakimuksena. Eivätkä alemmat byrokraatit jos sotilaatkaan pääse sen vähemmällä. Myös muissa suomennetuissa teoksissaan Topol jatkaa samaa linjaa; vuonna 1988 julkaistiin suomeksi hänen seuraava kirjansa Punaista kaasua (). Hän piirtää päähenkilöstä eli kertojahahmona olevasta venäläisestä juristivirkamiehestä lähes sympaattisen kuvan – jonka kuitenkin murskaa epilogissa. Myös hänen myöhemmät teoksensa ovat edustaneet samaa linjaa. == Lähteet == * Kirjailijaesittelyt teosten kansipaperien takataitteissa == Aiheesta muualla == * Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Venäläiset toimittajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chilenhirvi

Chilenhirvi eli chilenhemuliChilenhemuli (chilenhirvi) – Hippocamelus bisulcus laji.fi Suomen Lajitietokeskus. 2024 (Hippocamelus bisulcus) on erittäin uhanalainen kauriiden alahemoon kuuluva hirvieläinlaji, joka elää Chilen ja Argentiinan vuoristoisilla alueilla. Chilenhirvi, toinen Hippocamelus-suvun kahdesta lajista, elää Andien kylmissä laaksoissa ja korkeilla rinteillä. Lajin levinneisyyttä, elinympäristöä, käyttäytymistä ja ravintotottumuksia tutkitaan jatkuvasti. Jäljellä olevan pienen populaation tilannetta pidetään huolestuttavana. Kauriilla on voimakkaat jalat ja tanakka ruumis, jota peittää karkeakarvainen ja paksu turkki. Eläin on harteilta noin metrin korkuinen.Vallardi, Francesco (päätoimittaja), Suuri Eläinkirja, Nisäkkäät, WSOY 1965 == Lähteet == Luokka:Peurat Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Reidar Andersen

Reidar Andersen (20. huhtikuuta 1911 Norderhov – 15. joulukuuta 1991 Oslo, Norja)http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/an/reidar- andersen-1.html Reidar Andersenin olympiasijoitukset oli norjalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili 1930-luvulla. Hän saavutti olympiapronssia mäkihypyssä vuoden 1936 talviolympialaisissa Garmisch-Partenkirchenissä. Andersen saavutti myös kolme hopeamitalia hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1930, 1935 ja 1937.Arponen, ym., s. 256–257 Holmenkollenin kisat Andersen voitti vuosina 1936–1938. Hän on ainoa urheilija, joka on voittanut kilpailun kolmena peräkkäisenä vuotena. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Norjalaiset olympiamitalistit Luokka:Norjalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Oulun vaakuna

Oulun kaupungin vaakunan on suunnitellut arkkitehti Martti Heikura. Vaakunan heraldinen selitys kuuluu: ”Punaisessa kentässä hopeisesta tyviöstä nouseva kultainen, sinisin portti- ja ikkuna-aukoin varustettu linna, jossa neljä viirein koristettua kupukattoista tornia; tyviössä sininen, punavaruksinen lohi.” == Vaakunan historiaa == Oulun kaupunki perustettiin vuonna 1605 Oulujoen suulle, jossa sijainneen Oulun linnan ympäristö oli kasvanut merkittäväksi kauppapaikaksi. Kaupungin varhaisimmissa sineteissä oli kaksi erilaista aihetta; toisessa oli kuvattuna lohi, toisessa lohen lisäksi myös nelitorninen linna. Jälkimmäinen alkoi vakiintua kaupungin tunnukseksi 1700-luvulla ja vaakunassa nykyään esiintyvä väritys vasta 1800-luvun lopussa. Vaakunan linna viittaa vuonna 1590 perustettuun Oulun linnaan, joka kuitenkin tuhoutui 1700-luvulla suuressa Pohjan sodassa. Linnan alapuolinen lohi kuvaa Oulujoen historiaa tärkeänä lohijokena. Vuonna 1861 venäläinen heraldikko Bernhard von Köhne laati oman ehdotuksensa Oulun vaakunaksi muiden Suomen suuriruhtinaskunnan kaupunkien ohella. Ehdotuksessa vaakunan päävärinä on punaisen sijaan sininen, ja tyviön lohi on vanhan sinetin tapaan kuvattuna aaltojen päällä. Von Köhnen ehdotusta ei kuitenkaan koskaan otettu käyttöön. Vaakunan nykyisen mallin on suunnitellut arkkitehti Martti Heikura. Oulun kaupunginvaltuusto hyväksyi Heikuran ehdotuksen vuoden 1953 lopulla ja sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan seuraavana vuonna. Vaakunan alkuperäismallia käytetään niin sanottuna barokkivaakunana, joka on vain kaupunginjohtajan käytössä. == Galleria == Tiedosto:Oulu Seal 1650.JPG|Oulun sinetti vuodelta 1650 Tiedosto:Oulu Seal 1650s.JPG|Oulun sinetti 1650-luvulta Tiedosto:Oulu Seal 1694.JPG|Oulun sinetti vuodelta 1694 Tiedosto:Oulu Flag 1714.jpg|Oulun porvarikaartin lippu vuodelta 1714. Kaupungin vaakuna lipun kääntöpuolella, kuvassa vasemmalla Tiedosto:Von Koehne Oulu.jpg|Von Köhnen vuoden 1861 ehdotus Oulun vaakunaksi. Kolkka viittaa kaupungin sijaintiin Oulun läänissä. Tiedosto:Oulu vaakuna 1892.jpg|Heraldikko George Granfeltin malli Oulun vaakunasta vuodelta 1892 Tiedosto:Olof Eriksson Oulun vaakuna.jpg|Heraldikko Olof Erikssonin Kansallisarkistolle lahjoittama malli Oulun vaakunasta vuodelta 1952. Tiedosto:Oulu.vaakuna2.svg|Vuoden 1953 alkuperäisen vaakunapiirroksen malli, ns. barokkivaakuna. Tiedosto:Oulun Kaupungintalo - Oulu City Hall.jpg|Vaakunaan perustuvia lippuja Oulun kaupungintalolla Tiedosto:Oulu City Hall 20080501 03.JPG|Kaupungin vaakuna Oulun kaupungintalon julkisivulla. Tiedosto:Valve Oulu 20150403.jpg|Muunnelma Oulun vaakunasta vuonna 1884 valmistuneen Kulttuuritalo Valveen julkisivulla. Rakennus toimi aiemmin raatihuoneena. Tiedosto:Stamp of Finland - 1955 - Colnect 46205 - 350 Years City of Oulu Uleaborg - Sailing ship - Ilma.jpeg|Oulun vaakuna kaupungin 350-vuotisjuhlan postimerkissä vuodelta 1955. == Lähteet == Oulu Vaakuna
Africanus

Africanus on latinan kielen genetiivi sanasta Africa. Se voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä tai asioita. Henkilöitä *useiden henkilöiden nimi on Scipio Africanus; katso Scipio ** Publius Cornelius Scipio Africanus, kuuluisin roomalainen sotapäällikkö * Julius Africanus, julkinen puhuja keisari Neron aikana * Sextus Caecilius Africanus, roomalainen lakimies 100-luvulla * Sextus Julius Africanus, kristitty matkailija ja historioitsija 200-luvulla * Titus Sextius Africanus, Gallian kensori ensimmäisellä vuosisadalla * Constantinus Africanus, lääketieteellisten kirjoitusten kääntäjä 1000-luvulla * Leo Africanus (1488–1554), matkaaja ja kirjailija * George Africanus (1763–1834), länsiafrikkalainen orja * Africanus Horton (1835–1883), sierraleonelainen kirjailija ja kansantaiteilija Ihmisapinalaji * Australopithecus africanus, 3–2 miljoonaa vuotta sitten elänyt ihmisapinalaji Tieteellinen nimi *monien kasvien ja eläinten tieteellisessä nimessä on sana africanus
Victor de Sabata

Victor de Sabata (10. huhtikuuta 1892 Trieste – 11. joulukuuta 1967 Santa Margherita Ligure) oli italialainen kapellimestari ja säveltäjä. Hän tuli tunnetuksi varsinkin oopperakapellimestarina (mm. Giuseppe Verdi, Giacomo Puccini, Richard Wagner), mutta hän levytti myös muunlaista musiikkia, kuten Ludwig van Beethovenin sinfonioita. Hänen omia sävellyksiään ei nykyään tunneta paljonkaan. Sabata syntyi Triestessä, aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana ja muutti perheineen Milanoon vuosisadan vaihteessa. Hänestä tuli vuonna 1918 Monte Carlon oopperan johtaja, ja myöhemmin hän toimi yli kahdenkymmenen vuoden ajan Milanon La Scalan musiikillisena johtajana. Varsinkin toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina Sabatan kansainvälinen maine koheni: hän vieraili muiden muassa brittiläisten ja yhdysvaltalaisten orkesterien kapellimestarina. Hän koki 1950-luvulla sydäninfarktin ja kuoli 75-vuotiaana joulukuussa 1967. == Lähteet == Luokka:Italialaiset kapellimestarit Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Mehiläissyöjä

thumb|Mehiläissyöjä. Mehiläissyöjä (Merops apiaster) on värikäs pistiäisravintoon erikoistunut säihkylintu. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 25–29 cm, siipien kärkiväli 36–40 cm ja paino noin 60 grammaa. Höyhenpuku on hyvin värikäs. Lajin voi sekoittaa vain johonkin toiseen mehiläissyöjälajiin, lähinnä vihermehiläissyöjään. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren linnun selkä on himmeä ja vihertävä. == Esiintyminen == Mehiläissyöjä pesii Etelä- ja Itä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja läntisessä Aasiassa Intian länsiosiin saakka. Euroopassa elää 950 000–2 000 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Afrikassa. Suomessa lajia tavataan lähes vuosittain kesäaikaan touko- elokuussa; ensimmäinen havainto on tehty 1949.Rariteettikomitea == Elinympäristö == Pesimäaikana elää avoimessa, lämpimässä ympäristössä, kuten viljelysseuduilla, puutarhoissa, harvapuustoisilla rinteillä ja jokivarsilla. == Lisääntyminen == Laji pesii yhdyskuntina jokivarsilla. Se kaivaa pitkän, yleensä 1–1,5 metriä, mutta joskus jopa 4 metriä pitkän, pesätunnelin hiekkatörmään ja naaras munii viidestä kahdeksaan munaa, joita molemmat puolisot hautovat yhteensä noin kolme viikkoa. Poikaset lähtevät pesästä 20–30 päivän ikäisinä. == Ravinto == Syö pääasiassa ilmassa lentäviä hyönteisiä, enimmäkseen pistiäisiä, kuten mehiläisiä, ampiaisia ja herhiläisiä. Ennen syömistä se poistaa myrkkypiikin hakkaamalla saalista jotakin kovaa vasten. Se syö noin 250 pistiäistä päivässä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * LuontoPortti: Mehiläissyöjä (Merops apiaster) * ITIS: Merops apiaster Luokka:Mehiläissyöjät
Marian tyttäret

Marian Tyttäret on katolinen hyväntekeväisyysjärjestö, joka perustettiin auttamaan kodittomia tyttöjä. Se on salesiaanien sääntökunnan sisärjärjestö. Sen perusti 1800-luvulla Giovanni Bosco.Pyhän Marian seurakunta Marian tytärten jäseniä on Euroopassa 18 maassa noin 7 000, Amerikassa noin 4 500, Aasiassa noin 2 000, Afrikassa noin 450 ja Oseaniassa noin 50. He ylläpitävät kouluja, tekevät nuorisotyötä, järjestävät lukutaitokursseja ja turvakoteja sekä terveyspalveluita.Salesian Sisters of Don Bosco == Lähteet == Luokka:Katolisen kirkon sääntökunnat
Salesiaanit

Salesiaanit on katolinen sääntökunta eli uskonnollinen yhteisö, yksi maailman suurimpia. Sen perusti italialainen pappi Giovanni Bosco 1800-luvulla. Salesiaanien sääntökunta toimii 128 valtiossa eri puolilla maailmaa ja ylläpitää noin tuhatta ammattikoulua, poikakotia ja opettajaseminaaria. Suurimmat maat ovat Italia, Intia, Espanja, Puola ja Brasilia. Salesialaisiin järjestöihin kuului vuonna 2005 yhteensä noin 402 500 jäsentä. Statistical Data == Lähteet == == Aiheesta muualla == *National Don Bosco Web Sites in Europe *
Minervan pöllö

Minervan pöllö (Athenen pöllö) on pöllö, joka roomalaisessa mytologiassa kulkee Minervan, viisauden jumalattaren, mukana. Kreikkalaisessa mytologiassa Minervaa vastasi Athene. Minervan pöllö on viisauden tunnus ja filosofian vertauskuva. Pöllöä on perinteisesti pidetty viisaana.Singer, Peter: ”Owl of Minerva”, teoksessa G. W. F. Hegelin sanojen mukaan ”Minervan pöllö lähtee lentoon vasta hämärän laskeutuessa”. Hegel viittasi tällä filosofian luonteeseen asioita jälkikäteen tarkastelevana ja ymmärtävänä toimintana. == Hegel ja Minervan pöllö == G. W. F. Hegel kirjoitti filosofiaan viitaten teoksessaan Oikeusfilosofian pääpiirteet (1821) Minervan pöllöstä: ”Minervan pöllö lähtee lentoon vasta hämärän laskeutuessa” ja tarkoitti sillä, että filosofia ymmärtää elämää vasta, kun se kulkee ohi, todellisuutta vasta, kun asiat ovat jo tapahtuneet, ja aikakauden tarkoituksen ja olemuksen vasta sen lähetessä loppuaan. Filosofia ei voi olla ennalta määräävää eli määrätä millainen todellisuuden tulisi olla, koska se ymmärtää asioita vasta jälkiviisaasti. ”Harmaalla harmaassa” Hegel tarkoitti filosofian teoriaa vanhenevan maailmanmuodon taustamaalauksena. Filosofi voi tiedostaa tämän maailmanmuodon olemuksen ja saattaa sen muiden tietoisuuteen, mutta ei voi muuttaa sitä muuksi ainakaan välittömän käytännöllisesti.Hegel 1994, s. 277. == Muissa yhteyksissä == Minervan pöllö on muun muassa Georg Henrik von Wrightin teoksen sekä Helsingin yliopiston filosofian opiskelijoiden ainejärjestön Dilemman lehden nimi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Filosofian termit Luokka:Georg Hegel Luokka:Lentävät lauseet Luokka:Symbolit
Blondin kosto (musikaali)

Blondin kosto () on musikaali, joka perustuu samannimiseen elokuvaan. Ennen Broadwayta Blondin kostoa esitettiin San Franciscon Golden Gate Theatressa 23. tammikuuta – 24. helmikuuta 2007. Show sai ensi-iltansa Broadwaylla 29. huhtikuuta 2007. Broadway-tuotannon on ohjannut Jerry Mitchell, joka oli myös show’n koreografi. Show’ta esitetään Palace Theatressa ja se on saanut suurimmaksi osaksi hyviä arvosteluja. Musikaali on esitetty Yhdysvalloissa myös tv:ssä. Musikaali sai Suomen ensi-iltansa Turun Samppalinnan kesäteatterissa vuonna 2011. == Alkuperäiset Broadway-näyttelijät == * Laura Bell Bundy – Elle Woods * Christian Borle – Emmett Forrest * Orfeh – Paulette * Michael Rupert – Professori Callahan * Richard H. Blake – Warner Huntington III * Kate Shindle – Vivienne Kensington * Nikki Snelson – Brooke Wyndham * Natalie Joy Johnson – Enid * Leslie Kritzer – Serena * Annaleigh Ashford – Margot * DeQuina Moore – Pilar == Musiikkinumerot == === Ensimmäinen näytös === * "Omigod You Guys" (Omigod) – Elle, Serena, Margot, Pilar, Company * "Serious" (Tosissaan) –Elle, Warner * "Daughter of Delta Nu" (Tyttäret Delta Nun) – Serena, Margot, Pilar, Kate, Company * "What You Want" (Tajua) – Elle, Serena, Margot, Pilara, Company * "The Harward Variations" (Harvard) – Emmett, Aaron, Enid, Padamadan, Harvardin opiskelijat * "Blood in the Water" (Veren tuoksu) – Callahan, Company * "Positive" (Ilon kautta) – Elle, Serena, Margot, Pilar, Creek Chorus * "Ireland" (Irlanti) – Paulette * "Ireland" (kertaus) – Paulette * "Chip on My Shoulder" (Harteita painaa) – Elle, Emmett, Creek Chorus, Company * "So Much Better" (Paremmin kuin ennen) – Elle, Creek Chorus, Company === Toinen näytös === * "Whipped Into Shape" (Piiskaa) – Brooke, Callahan, Company * "Take it Like a Man" (Kestä tää kuin mies) – Emmett, Elle, kaupan myyjät * "Bend and Snap" (Venytys) – Elle, Paulette, Serena, Margot, Pilar, Salonfolk * "There! Right There!" (Juuri noin!) – Elle, Callahan, Emmett, Brooke, Vivienne, Warner, Enid, Tuomari, Nikos, Carlos, Company * "Legally Blonde" (Blondi vain oon) – Elle, Emmett * "Legally Blonde" (remix) (Blondi vain oon remix) – Vivienne, Elle, Enid, Company * "Omigod You Guys" (kertaus) – Elle ja Company * "Find My Way" / Finale (Löysin oman tien) – Elle, Paulette, Emmett, Company Luokka:Yhdysvaltalaiset musikaalit
O.S. Engines

O.S. Engines on Japanilainen laivamalli-, pienoisauto-, ja lennokkimoottoreiden valmistaja. == Historiaa == Vuonna 1936 Japanilainen koneenrakentaja Shigeo Ogawa (perint. "Ogawa Shigeo") aloitti pienoishöyrykoneiden valmistamisen. Samana vuonna hän aloitti 2-tahtisten bensiinimoottorien tuotannon. O.S. type 1 (Pixie) moottorin iskutilavuus oli 1,665 kuutiosenttimetriä ja ensimmäinen sarja käsitti 200 moottoria. Toisen maailmansodan jälkeen O.S. aloitti O.S. MAX moottorisarjan - ja sama tavaramerkki on edelleen käytössä. Moottoreiden hyvät ominaisuudet (mm. laatu, käyntivarmuus ja kestävyys) ovat johtaneet siihen, että muita merkkejä verrataan O.S:ään - ja eräät moottorimerkit (ASP, SC) ovat pitkälti O.S:n kopioita. == O.S:n valmistamat moottorityypit == O.S. on valmistanut yksi- viisisylinterisiä moottoreita sekä käyttötarkoitukseltaan tai toimintaperiaatteeltaan erilaisia moottorityyppejä. Huipputehon kierrosluku on, moottorityypistä riippuen, alle 10 000 kierroksesta minuutissa jopa yli 30 000 kierrokseen Useimmat moottoreista ovat kaksitahtisia. Tämän moottorityypin etuina ovat yksinkertaisuus, helppokäyttöisyys ja vähäinen huollon tarve. Kaksitahtimoottoreissa on myös malleja tiettyihin käyttötarkoituksiin: nestejäähdytteisiä venemoottoreita, autonmoottoreita, puhallinlennokkien () moottoreita, helikopterimoottoreita jne. Nelitahtimoottorit ovat toinen suuri ryhmä. Näitä valmistetaan myös monisylinterisinä, lähinnä mallilennokkeja varten. Lisäksi tehdas on kehittänyt pienoiskokoisia wankel- ja sysäysputkimoottoreita (). Polttoainejärjestelmänsä osalta, elektronisesti ohjatulla polttoaineensuihkutuksella varustetut mallit, ovat oma ryhmänsä. O.S: on toteuttanut myös mekaanisen ahtimen ja polttoainepumpun. Lennokkimoottoreissa nämä ovat melko harvinaisia ratkaisuja. Malliston ääripäinä voidaan pitää pieniä kaksitahti moottoreita (esimerkiksi O.S. 15 LA) ja suuria, monisylinterisiä, nelitahtimoottoreita (esimerkiksi vuonna 2007 esitelty nelisylinterinen rivimoottori IL-300 ). Tuotannossa on noin 50 eri moottorimallia. Tämä lukumäärä vaihtelee: uusia malleja kehitetään ja vanhoja jää pois. Moottoreiden lisäksi O.S. valmistaa varaosia ja tarvikkeita (moottoripukkeja, hehkutulppia, äänenvaimentimia, ilmansuodattimia ja viritettyjä pakoputkia ns. "pillejä".) == Lähteet == *"O.S. Engine 65th Anniversary 1936-2001" *RCM&E; (Radio Control Models & Electronics), vuosikerta 2007 *http://craftsmanshipmuseum.com/Ogawa.htm O.S:n historiaa (englanniksi) käsittelevä sivu. == Aiheesta muualla == * O.S:n sivusto (englanniksi) * O.S. Engines USA- maahantuojan sivusto (englanniksi) * O.S. Engine's historia (englanniksi) Luokka:Pienoismallit
Patsy Ruth Miller

Patsy Ruth Miller (17. tammikuuta 1904 – 16. heinäkuuta 1995) oli St. Louisista, Missourista kotoisin ollut yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. == Ura == Miller debytoi pienessä roolissa vuonna 1921 valmistuneessa elokuvassa Kamelianainen sen jälkeen, kun hän oli tutustunut juhlissa kuuluisaan Hollywoodin mykkäelokuvien näyttelijättäreen Alla Nazimovaan. Pääosaa samassa elokuvassa esitti Rudolph Valentino. Siitä lähtien hänen maineensa Hollywoodissa alkoi hitaasti kasvaa, varsinkin sen jälkeen kun hänet oli valittu WAMPAS Baby Stariksi vuonna 1922. Vuonna 1923 hän teki ensimmäisen ja nykyään parhaiten muistetun tähtiroolinsa mustalaistyttö Esmeraldana Wallace Worsleyn Notre Damen kellonsoittajassa (1923) vastanäyttelijänään Lon Chaney Sr., jonka hän päihitti suosiossa. Myöhemmin Miller päätyi esiintymään pääosin keveissä romanttisissa komedioissa, vastanäyttelijöinään sellaisia nimiä kuin Clive Brook ja Edward Everett Horton. Hänen 1920-loppupuolen elokuviinsa lukeutuvat muiden muassa Broken Hearts of Hollywood (1926), A Hero for a Night (1927), Hot Heels (1928) ja The Aviator (1929). Miller vetäytyi pois valkokankaalta vuonna 1931. Hän teki pienen sivuosaroolin vuonna 1951 elokuvassa Quebec, jossa pääosaa esitti John Barrymore Jr. Miller esiintyi vielä vuonna 1978 elokuvassa The Mother. Myöhemmin hän työskenteli kirjailijana. Hän voitti O. Henryn palkinnon novelleillaan, kirjoitti romaanin, omaelämäkerran, käsikirjoituksia radio-ohjelmiin sekä näytelmiä. Hän myös esiintyi lyhyen aikaa Broadwaylla. Miller oli naimisissa kolmesti. Liitoista kaksi ensimmäistä päättyi eroon. Hänen ensimmäinen aviomiehensä oli elokuvaohjaaja Tay Garnett ja toinen käsikirjoittaja John Lee Mahin. Hänen kolmas aviomiehensä, liikemies E. S. Deans, kuoli vuonna 1986. Patsy Miller sai tiheiden rakkauselämäänsä koskevien uutisten ansiosta lempinimen ”Hollywoodin varatuin tyttö”. Miller kuoli kotonaan Palm Desertissä, Kaliforniassa vuonna 1995 sydäninfarktiin. == Valikoitu filmografia == * Kamelianainen (1921) * Fortune's Mask (1922) * Notre Damen kellonsoittaja (1923) * Why Girls Go Back Home (1926) * So This Is Paris (1926) == Lähteet == * New York Times, Movie Actress, 91, An Early Esmeralda, 19.4.1995, Sivu D20. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Patsy Ruth Millerin valokuvagalleria Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Karjalan 3. rykmentin 7. pataljoona

Karjalan 3. rykmentin 7. pataljoona oli valkoisten itäarmeijan Karjalan 3. rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentajina olivat jääkäriluutnantti Evert Ekman (5. maaliskuuta - 14. maaliskuuta 1918), V. Raatikainen, myöhemmin Väinö Strömberg (14. maaliskuuta alkaen), A. Houni. ==Joukko-osastot== * 1. komppania Päällikkö: R. Ekholm. * 2. komppania Päällikkö: I. Airaksinen. * 3. komppania Päällikkö: U. Hyvönen. ==Lähteet== * Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng ja Soikkeli, Suomen vapaussota 1918 osat V ja VI, Otava Helsinki 1924-1925. * Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. Luokka:Itäarmeija
Number Ones (Abban albumi)

Number Ones on ruotsalaisen popyhtye Abban marraskuussa 2006 julkaistu kokoelma-albumi. Nimensä mukaisesti se sisältää yhtyeen eri maissa listaykkösiksi nousseita kappaleita. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # # # # # *Ison-Britannian painos sisältää myös kappaleen "Ring Ring". ===Limited Edition -bonuslevy=== # # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 2006 kokoelma-albumit Luokka:Abban albumit
Karjalan 3. rykmentin 8. pataljoona

Karjalan 3. rykmentin 8. pataljoona oli valkoisten itäarmeijan Karjalan 3. rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli Edvart Astola. ==Joukko-osastot== * 1. komppania Päällikkö: U. Mäkinen. * 2. komppania Päällikkö: V. Tosurinen, jääkärivääpeli Hjalmar Raatikainen. * 3. komppania Päällikkö: Y. Nykänen. ==Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit== Komppanianpäällikkönä ja pataljoonan varakomentan apulaisena jääkärivääpeli Hjalmar Raatikainen. ==Lähteet== * Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng ja Soikkeli, Suomen vapaussota 1918 osat V ja VI, Otava Helsinki 1924-1925. * Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. Luokka:Itäarmeija
Karjalan 3. rykmentin 9. pataljoona

Karjalan 3. rykmentin 9. pataljoona oli valkoisten itäarmeijan Karjalan 3. rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli jääkäri Hjalmar Raatikainen, myöhemmin E. Sandström. ==Joukko- osastot== * 1. komppania Päällikkö: A. Liljander. * 2. komppania Päällikkö: A. Kumlin. * 3. komppania Päällikkö: U. Zimmerman. ==Lähteet== * Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng ja Soikkeli, Suomen vapaussota 1918 osat V ja VI, Otava Helsinki 1924-1925. * Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. Luokka:Itäarmeija
Nick Triani

Nick Triani (oikealta nimeltään Nicholas Traina, s. 3. maaliskuuta 1966 Lontoo Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläis-suomalainen muusikko ja levytuottaja. Triani kasvoi Stainesissä, Englannissa italialaisperäisessä perheessä. Hän oli aiemmin laulajana punkahtavassa lo-fi-yhtyeessä Supermodel, jonka levyt julkaisi lontoolainen indie-levymerkki Fire Records. Triani muutti Suomeen 1998 ja on tuottanut monia artisteja ja yhtyeitä, kuten Apulanta, The Duplo!, Giant Robot, Manboy, Mummypowder, Sister Flo, Astrid Swan, Arto Muna ja Millennium ja Inis. Triani myös toimii laulaja-kitaristina yhtyeessä Treeball. Lisäksi Triani juonsi radio-ohjelmia Radio Helsingissä vuosina 2001–2016. Triani toimii Soliti-nimisen levy-yhtiön toimitusjohtajana. Triani on naimisissa muusikko Astrid Swanin kanssa ja heillä on yksi yhteinen lapsi. Trianilla on myös toinen lapsi aiemmasta suhteestaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Nick Trianin ja Astrid Swanin elokuvablogi * * Luokka:Brittiläiset musiikkituottajat Luokka:Brittiläiset laulajat Luokka:Brittiläiset kitaristit Luokka:Brittiläiset DJ:t Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Turbo Outrun

Turbo Outrun (myös Turbo Out Run) on Sega AM2:n kehittämä ja Segan julkaisema ajopeli. Peli julkaistiin kolikkopelinä vuonna ja sen jälkeen käännökset useille muille alustoille. Peli on seuraaja Out Run -pelille. ==Pelin idea== Pelissä pelaaja ajaa Ferrari F40- urheiluautolla kilpaa tietokoneen ohjaamaa Porsche 959-autoa ja aikarajaa vastaan halki Yhdysvaltojen eri osavaltioiden. Kilpailu alkaa pelissä New Yorkista ja päättyy Los Angelesiin, mikäli pelaaja ehtii kullakin tasolla tarkistuspisteelle ennen ajan loppumista. Ajo-osiot on jaettu neljään eri kappaleeseen, joissa kussakin on neljä tasoa. Pelaajan kyydissä on myös hänen tyttöystävänsä, joka menee Porschella ajavan kilpailijan kyytiin, jos tämä ehtii kappaleen lopussa olevalle tarkistuspisteelle ennen pelaajaa. Pelaaja voi kuitenkin saada hänet takaisin omaan autoonsa voittamalla Porschen seuraavan kappaleen lopussa. Saapumalla kappaleen loppuun ennen Porschea pelaaja saa myös 1 000 000 lisäpisteen bonuksen. ==Erot alkuperäiseen Out Runiin== Jatko-osassa oli joitakin eroja ensimmäiseen Out Runiin verrattuna. Pelaaja ajaa pelissä edelleen Ferrarilla, mutta Testarossan sijasta autona on avokattoinen F40, johon liittyi myös pelin muistetuin ominaisuus: pelaaja pystyi halutessaan käyttämään turboa, joka tilapäisesti lisäsi auton huippunopeutta. Turboa ei kuitenkaan voinut käyttää pelissä rajattomasti, sillä liikakäyttö johti ylikuumenemiseen, jolloin turbo oli tilapäisesti poissa käytöstä. Alkuperäisen Out Runin haarautuvat tiet eivät päätyneet jatko-osaan, vaan ajettu reitti oli aina sama. Ajo-osiot oli jaettu pelissä neljään kappaleeseen, joiden välillä autoon oli mahdollista laittaa yksi kolmesta viritysosasta: korkeatehoisempi moottori, erikoisturbo ja parempipitoiset renkaat. == Musiikki == Jeroen Tel palkittiin ECTS- messuilla Commodore 64 -version musiikista. == Vastaanotto == Pelin Amiga- versio on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 70%. Pelin Commodore 64 -versio on saanut Zzap!64 -lehden arvostelussa arvosanaksi 97%. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Amiga-pelit Luokka:Amstrad CPC -pelit Luokka:Atari ST -pelit Luokka:Commodore 64 -pelit Luokka:FM Towns -pelit Luokka:Segan kolikkopelit Luokka:MS-DOS-pelit Luokka:Sega Mega Drive -pelit Luokka:ZX Spectrum -pelit Luokka:Vuoden 1989 videopelit
Emansipaatio

Emansipaatio tarkoittaa vapautumista vierasmääräisyydestä, tulemista riippumattomaksi jostakin. Alun perin latinankielinen sana emancipatio tarkoitti pojan julistamista täysivaltaiseksi kansalaiseksi, vapauttamista isän holhouksesta. Nykyisin käytetyimmässä merkityksessä emansipaatiolla tarkoitetaan naisten vapautumista patriarkaatin ylivallasta ja tulemista tasa- arvoisiksi miesten kanssa. Tämän ohella käsitettä käytetään kuitenkin myös alussa esitetyssä yleisemmässä merkityksessä, mistä on esimerkkinä vaikkapa filosofi Jürgen Habermasin käyttämä käsite emansipatorinen tiedonintressi. == Lähteet == Luokka:Syrjintä Luokka:Kriittinen teoria Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Lokus

thumb|Esimerkki raidoista Lokus (lat. locus, paikka) on perinnöllisyystieteissä geenin tai DNA-jakson sijaintipaikka kromosomissa. DNA-jakson vaihtelua lokuksessa kutsutaan alleeliksi. Geenikartta on kuvaus yksilön lokuksesta ja tarkasta fenotyypistä. Jokaisella geenillä on oma paikkansa kromosomissa. Tätä paikkaa kutsutaan lokukseksi. Kutakin kromosomia on yksilön soluissa yleensä kaksi kappaletta, joten kuhunkin ominaisuuteen vaikuttavia geenejä on kaksi kappaletta. Tämän vuoksi samaan ominaisuuteen vaikuttavat geenit sijaitsevat lajin kaikilla yksilöillä samassa kromosomiparissa sen tietyissä lokuksissa. == Nomenklatuuri == Geenin paikka voidaan kirjoittaa "6p21.3". Komponentti Selitys 6 Kromosomin numero. p Sijaitsee kromosomin lyhyessä varressa (p kuin petit Ranskaksi); q ilmaisee pitkää vartta (valittu seuraava kirjain aakkosista p:n jälkeen). 21.3 Numerot ilmaisevat sijaintia varressa, alue2, raita 1, ali-raita 3. Raidat ovat nähtävissä mikroskoopilla kun kromosomia on sopivasti värjätty. Jokainen raita on numeroitu, ykkönen alkaa lähimpänä sentromeeriä. Ali-Raidat ja Ali-ali- raidat ovat havaittavissa tarkemmilla laitteilla. Sijainti alue voidaan osoittaa vastaavasti. Esimerkiksi geenin OCA1 lokus voidaan kirjoittaa "11q1.4-q2.1", tarkoittaen että se sijaitsee pitkässä varressa kromosomissa 11, jossakin alueella raita 1, ali-raita 4 jatkuen raita 2 ja ali-raita 1:een asti. Kromosomin päät on nimetty "pter" ja "qter", ja siten "2qter" viittaa kromosomi-2:n pitkänvarren telomeeriin. Luokka:Kromosomit