EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Amélie-les-crayons

Amélie-les-crayons on ranskalainen indie-muusikko, laulaja-lauluntekijä. Amélie-les-crayonsin taustalla vaikuttaa aina myös yhtye, jonka soittajat vaihtuvat spektaakkelin mukaan. Tähän mennessä yhtyeellä on ollut kaksi kokoonpanoa. ==Historia== Amélie-les-crayons, Heiko, Michel ja Laurent tapasivat toisensa vuonna 2002 ja alkoivat tehdä yhdessä musiikkia. Tällä kokoonpanolla yhtye toteutti ensimmäisen spektaakkelinsa (kuten virallisilla sivuilla yhtyeen musiikillisia aikakausia kuvaillaan). Yhtye aloitti julkaisemalla EP:n, joka sisälsi live- ja studioäänityksinä muutaman kappaleen. Tämän jälkeen he äänittivät ensimmäisen studioalbuminsa ja aloittivat ensimmäisen konserttikiertueensa. Albumi ja kiertue muodostavat ”spektaakkelin”. Ensimmäinen tällainen oli nimeltään Le tour de la question, jonka yhdeltä keikalta yhtyeen DVD on taltioitu. Tämän kiertueen aikana yhtye vieraili jopa Suomessa: he olivat Kuopion Viinijuhlien kutsuartisti, kun teemana oli ranskalaiset viinit vuonna 2004. Amélie-les-crayonsin ensimmäinen studioalbumi myi yllätykselliset 30 000 kappaletta, mikä on harvinaista ranskalaiselle indie-artistille. Kokoonpano on voittanut myös useita palkintoja ja saanut erilaisia tunnustuksia musiikistaan. Amélie-les-crayonsin rooli on edelleen hurmaava pikkutyttö, joka joissain biiseissä kamppailee aikuisuutensa kanssa. ==Kokoonpano== Amélie-les-crayonsin musiikissa on paljon vaikutteita perinteisestä ranskalaisesta musiikista ja sen voi sanoa oleva alternative folkia. Amélie-les-crayons on yksi nouvelle scène françaisen johtavia astisteja. Amélie-les-crayons soittaa itse pianoa ja laulaa sekä säveltää ja sanoittaa. Aiemmalla kokoonpanolla Amélie-les-Crayons julkaisi ensimmäiset levynsä ja DVD:n. Tällöin yhtyeeseen kuuluivat Amélie-les- crayonsin lisäksi: * Heiko Wilhelm: piano, klarinetti, tuuba, laulu * Michel Caroline: haitari, laulu * Laurent Fellot: kontrabasso, lyömäsoittimet, laulu Vuonna 2007 julkaistavalla La porte plume -albumilla Amélie-les-crayonsin taustalla musiikkia tekevät: * Olivier Longre: kitarat, mandoliini, klarinetti, lyömäsoittimet, kellopeli, laulu * Antoine Amigues: kitarat, piano, laulu * Guillaume Clary: huilu, klarinetti, laulu ==Diskografia== * Le chant des coquelicots EP (2002) * Et pourquoi les crayons ? (2004) * Le tour de la question DVD (2006) * La porte plume (julkaistaan 2007) ==Aiheesta muualla== * Viralliset sivut * Luokka:Ranskalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kuvaboxi

Kuvaboxi on suomalainen maksullinen verkkopalvelu, jossa käyttäjät voivat jakaa, katsella ja kommentoida valokuvia. Toukokuussa 2010 kuvienjakopalvelut Kuvaboxi.fi ja Kuvat.fi yhdistyvät yhdeksi palveluksi ja siirtyi kuvat.fi nimen alle.http://www.kauppalehti.fi/5/i/yritykset/yritysuutiset/?oid=2010/05/33722&ext;=rss . ==Historia== Palvelu julkaistiin nimellä Kuvat Kavereille maaliskuussa 2005 ja sen taustalla on Mobshare-tutkimus, jossa Futurice Oy http://www.futurice.com tutki yhdessä Tietotekniikan tutkimuslaitoksen (HIIT) ja Berkeleyn yliopiston kanssa digikameroiden ja kamerapuhelimien käyttöä sekä digikuvien metadatan hyödyntämisen mahdollisuuksia.http://www.cs.hut.fi/~rsarvas/Sarvas_MobShare.pdf Tutkimuksen tuloksena syntyi kuvienjakopalvelu, joka siirtyi MTV3:n portaaliin maaliskuussa 2006. Huhtikuussa 2008 MTV3 osti Kuvaboxi-liiketoiminnan järjestelmän kehittäneeltä Futurice Oy:ltä. Kuvaboxissa oli tällöin jo yli 5,3 miljoonaa kuvaa ja 170 000 rekisteröitynyttä käyttäjää http://www.marmai.fi/uutiset/article77681.ece. Toukokuussa 2010 kuvienjakopalvelut Kuvaboxi.fi ja Kuvat.fi yhdistyvät yhdeksi palveluksi ja toiminta siirrettiin kuvat.fi nimen alle.. ==Ominaisuudet== Kuvaboxi on verkkopalvelu, jossa käyttäjät voivat julkaista ottamiaan valokuvia yksityisesti, yhteisöille tai julkisesti verkossa. Alun perin palvelussa pystyi jakamaan kuvia vain erikseen määrätyille henkilöille. Palvelun erityispiirteenä yksityisesti jaetut kuvakansiot muodostavat automaattisesti näkymän jaettuihin kuviin kunkin käyttäjän oman sosiaalisen piirin mukaisesti. Julkisten kansioiden jakaminen sallittiin toukokuussa 2007 ja niitä on mahdollista kommentoida. Palvelussa ei ole levytilarajoja, joskin kuukausimääräinen raja uusille kuville on 2500 kpl/kk. Kuvakansioita on mahdollista hakea ja luokitella folksonomisesti eli ns. avainsanamerkintään perustuen. Kuvat on mahdollista hakea palvelusta takaisin omalle tietokoneelle. Palvelu rahoitetaan kuukausimaksuilla, mainostilan myynnillä sekä aitojen paperivalokuvien tilauksilla. == Katso myös == * Flickr * Picasa * web 2.0 == Aiheesta muualla == * Kuvaboxi.fi * http://www.tietokone.fi/uutta/uutinen.asp?news_id=30617&tyyppi;=1 * http://www.tietokone.fi/uutta/uutinen.asp?news_id=25042 * http://www.tietokone.fi/uutta/uutinen.asp?news_id=23059&tyyppi;=1 * http://www.digitoday.fi/page.php?page_id=50&news;_id=20065717 * http://pong.hiit.fi/dcc/demos.html * http://www.cs.hut.fi/~rsarvas/Sarvas_MobShare.pdf * http://www.marmai.fi/uutiset/article77681.ece * http://www.kauppalehti.fi/5/i/yritykset/yritysuutiset/?oid=2010/05/33722&ext;=rss == Lähteet == Luokka:Urheilu- ja vapaa-aikasivustot Luokka:Suomalaiset verkkosivustot
Ponsi (hallinto)

Ponsi on vahvistetun esityslistan ulkopuolella tehty, toimintaohjeen sisältävä kannanotto tai lausuma, jolla jonkin päätöselimen toivotaan selvittävän tai valmistelevan jotakin asiaa. Ponsi voi olla muodoltaan esimerkiksi: *ehdotusponsi *lisäponsi *loppuponsi *toivomusponsi ==Toimenpidealoite== Suomen eduskunnassa on siirrytty käyttämään ponsi-termin sijasta nimitystä toimenpidealoite (TPA). Toimenpidealoite sisältää ehdotuksen lainvalmisteluun tai muuhun toimenpiteeseen ryhtymisestä.Asioiden valiokuntakäsittely. Eduskunta. Viitattu 12.1.2015. == Katso myös== *Päätöslauselma ==Lähteet== Luokka:Hallinto
Emi (täsmennyssivu)

Emi tarkoittaa seuraavia asioita: * emi, koppisiemenisen kasvin osa * EMI, monikansallinen levy-yhtiö * EMI, sähkömagneettinen häiriö (engl. electromagnetic interference) * EMI, englannin sanoista European Monetary Institute, Euroopan rahapoliittinen instituutti, Euroopan keskuspankin edeltäjä. * E.M.I., brittiyhtye Sex Pistolsin kappale.
Birger Thölix

Karl Birger Thölix (22. heinäkuuta 1931 Turku – 16. toukokuuta 2017 TurkuVasabladet: Birger Thölix är död. Hufvudstadsbladet 16.5.2017.) oli suomenruotsalainen toimittaja, kirjailija ja Vasabladetin pitkäaikainen päätoimittaja. Koulutukseltaan Thölix oli diplomiekonomi. Vuonna 1991 hänelle myönnettiin professorin arvonimi.Vem och vad 1996: Biografisk handbok, s. 593. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X Thölix toimi Österbottningenin päätoimittajana Kokkolassa 1961–1964 ja siirtyi vuonna 1964 Vasabladetin päätoimittajaksi. Hän toimi Vasabladetin johdossa vuoteen 1992, jolloin hän jäi eläkkeelle. Kirjallisessa tuotannossaan Thölix keskittyi käsittelemään suomenruotsalaista lehdistöhistoriaa ja suomenruotsalaisuuden kohtalonkysymyksiä. ==Teoksia== * En annan historia: Kring Vasabladet fram till första världskriget. Porvoo: Söderström & Co, 1981. * Alla våra gårdagar: tidningen som historia och efterglöd. Vaasa: Vasabladet, 1996. ==Kirjallisuutta== * Sven-Erik Klinkmann: Thölix tidningsman. Helsinki: Schildts & Co, 1993. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Thölix, Birger hakuteoksessa Biografiskt lexikon för Finland. * Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Ristonmaa

Ristonmaa on Jyväskylän kaupunginosa. Se sijaitsee Kuokkalan suuralueen Keljon puoleisella laidalla, runsaan kahden kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Alueen asukasluku vuonna 2010 oli 1678 henkeä. Palveluina Ristonmaalla on Koasin opiskelija-asuntoja, grillikioski ja päiväkoti. Ristonmaalla sijaitsee myös vuoden 2011 syksyllä käyttöön otettu Jyväskylän keskuspaloasema. Alueen rakennuskanta on pääosin 1980-luvulla rakennettuja kerrostaloja, sekä Ylistönmäen rinteellä olevia omakoti- ja rivitaloja. Ristonmaan kaupunginosa jakautuu neljään pienalueeseen: Ristonmäki (alueen etelä- ja keskiosat), Lahti (luoteisosa), Tietotaajama (Ylistönmäki) ja Ylistönrinne (Jyväsjärven ranta).Jyväskylän karttapalvelu, Pienalueet Viitattu 14.11.2013 Alueen nimi tulee maatilasta, joka on ollut paikalla ainakin 1700-luvulta asti. == Historiaa == Nykyisen Ristonmaan alueen vanhin talo oli Jyväsjärven Korkeakoskenlahden rannalla sijainnut Lahti, joka virallisesti erotettiin Mattilan talosta noin vuonna 1600. Asiakirjatietojen perusteella Lahden isännät asuivat kuitenkin Mattilan alueella 1700-luvun alkuun asti.Wanha Keljo, sivut 52-54. 1700-luvun alkupuolella Lahden talolle perustettiin Ristonmäen torppa, joka itsenäistyi noin vuonna 1790. Ristonmäen uudeksi nimeksi tuli itsenäistymisen yhteydessä Ristonmaa. Lahden talosta lohkottiin myös muun muassa Ylistön, Valkolan ja Ylälahden talot.Wanha Keljo, sivu 530. Ristonmäkeä käytetään yhä tilastollisen pienalueen nimenä. Vuonna 1820 Ristonmaa jaettiin kahteen tilaan. Vilppu Aataminpoika Ristonmaa sai Ristonmaan tilan ja Gabriel Juhonpojalle lohkottiin siitä Tervalan tila. Pääasiallinen toimeentulo saatiin kaskeamalla, ja peltoalueiden ympärillä oli runsaasti kaskia ja poltettavaksi soveltuvia metsämaita. Tilan myöhemmistä isännistä ehkä tunnetuin on 1900-luvulla hevosurheilussa vaikuttanut Simo RistonmaaSimo Ristomaa: Suomen hevosurheilu. Antikvaari.fi. Viitattu 13.12.2020.. Alueen kadunnimistöön on otettu tilan isäntien ja emäntien etunimiä, kuten Helvi, Helka, Aaro, Topias, Aatami ja NiiloAaro Johannes Ristonmaa. Geni.com. Viitattu 13.12.2020.. Ristonmaan alue siirrettiin Jyväskylän maalaiskunnasta kaupunkiin vuonna 1965. Kaupunki osti Ristonmaan tilan 1970-luvulla.Marja Kokko: Jyväskylän kaupungin historia 1965-2008 (sivu 158, verkkoversiossa 83). Osittain korj. 2. p. Jyväskylän kaupunki, 2012. Teoksen verkkoversio . 1980-luvulla muun muassa Keski-Suomen Opiskelijasäätiö rakennutti Ristonmaahan taloja.Jyväskylän kaupungin historia 1965-2008, sivu 166 (verkkovers. 87) ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Jyväskylän kaupunginosat Luokka:Jyväskylän tilastoalueet Luokka:Kuokkala (suuralue)
Oregonin vetoomus

Oregonin vetoomus () on yleinen nimitys vuosina 1998–2001 järjestetylle vetoomukselle, joka vastusti Kioton sopimusta ja piti väitteitä ihmisperäisistä kasvihuonekaasupäästöistä aiheutuvista ”katastrofaalisista” seuraamuksista vailla vakuuttavia tieteellisiä todisteita. Vetoomukseen kerättiin 19 700 nimeä, joista vetoomuksen järjestäjien mukaan on riippumattomasti varmennettu 17 800. Vetoomus kuului kokonaisuudessaan seuraavasti: The Seattle Times uutisoi vetoomuksessa olevan runsaasti vääriä nimiä. Scientific American arvioi vetoomuksen edustavan yhteensä noin 200 ilmastotutkijaa osan allekirjoittajista sittemmin pyörrettyä kantansa. Suurin osa vetoomuksen allekirjoittajista on ilmoittanut valmistuneensa vähintään kandidaateiksi. Vetoomuksen järjestäjät pitävät tätä joukkoa ”tiedemiehinä”. Allekirjoittajista kuitenkin vain murto-osan asiantuntemus liittyi ilmastoon, eikä suurinta osaa tutkinnoista varmistettu. == Lähteet == Luokka:Ilmastopolitiikka Luokka:Tiedehuijaukset
Aitaorapihlaja

Aitaorapihlaja (Crataegus grayana) on yleisimpiä Suomessa viljelyssä olevia orapihlajia. Muualla Euroopassa se ei puolestaan ole juuri ollenkaan käytössä. Lajin alkuperä ja luontaiset kasvualueet ovat Kanadan Ontariossa, josta Pietari Kalm toi sen siemeniä Suomeen 1700-luvulla. Nimen laji sai kuitenkin vasta vuonna 1908. Aitaorapihlajaa käytetään Suomessa pääasiassa vain leikatuissa pensasaidoissa. Se selviää aina Lapissa asti. Yleensä pensaisiin ei tule sienitauteja eikä tuhohyönteisiä; satunnaisesti saattaa tosin esiintyä orapihlajakemppejä (Cacopsylla peregrina). Lajia ei ole helppo erottaa toisista orapihlajista. Esimerkiksi kanadanorapihlajaan eroa ulkonäössä on oikeastaan vain kukan heteiden määrä. Tosin leikatuissa pensasaidoissa aitaorapihlajaan ei useinkaan tule kukkia eikä marjoja. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Luontoportti: Aitaorapihlaja (Crataegus grayana) * Suomen Lajitietokeskus: Aitaorapihlaja – Crataegus flabellata var. grayana * Puutarha.net: Aitaorapihlaja (Crataegus grayana) Luokka:Orapihlajat Luokka:Pensaat
Vassijaure

Vassijaure voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita: * Vassijaure, kylä Kiirunan kunnassa Pohjois-Ruotsissa * Vassijaure, vuoristojärvi Kiirunan kunnassa Pohjois-Ruotsissa * Vassijauren rautatieasema Kiirunan kunnassa Pohjois-Ruotsissa.
Vassijaure (järvi)

Vassijaure on vuoristojärvi Kiirunan kunnassa Pohjois-Ruotsissa. Järvi sijaitsee lähellä Norjan rajaa Riksgränsenin ja Vassijauren kylien välisellä alueella. Järven pinnankorkeus on 463 metriä merenpinnan yläpuolella, ja se on 5,3 kilometrin pituinen. Järvi jäätyy loka–marraskuussa ja sulaa kesäkuun puolivälissä. Järven kalakantaan kuuluvat siiat, nieriät, taimenet, mateet sekä mutut. Luokka:Kiirunan järvet Luokka:Tornionjoen valuma-alue (Ruotsin puolella)
Karunki

Karunki () voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Pekka Karunki (aik. Sahlstén) (1906–1943), suomalainen kirjailija * Karunki, entinen Suomen kunta * Karunki, taajama Haaparannan kunnassa Ruotsissa * Karunki, entisen Karungin kunnan keskustaajama, nykyinen Tornion kaupungin taajama. * * .
Motoko Kumai

Motoko Kumai () (s. 7. syyskuuta 1970 Tokio) on japanilainen ääninäyttelijä. Kumai tunnetaan parhaiten äänirooleistaan Syaoran Liinä ja Takao Kinomiyana. ==Ura== Kumai valmistui Yamazakin Fujimi lukiosta, jossa hänen isänsä oli englannin kielen opettajana. Ääninäyttelijä hän on toiminut monella saralla kuten radiojuontajana, kertojana sekä videopelien ja animehahmojen ääninä. Hän on tehnyt urallaan äänirooleja yli 100 animeen ja laulanut muutamien sarjojen teemalauluja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *81produce.co.jp Luokka:Japanilaiset ääninäyttelijät Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alisa (yhtye)

Alisa () on venäläinen rock-yhtye. Yhtye on perustettu vuonna 1983 Leningradissa. Vuonna 1985 yhtyeen keulahahmoksi tuli moskovalainen muusikko Konstantin Kintšev. Alisa on yksi suosituimpia rock-yhtyeitä kotimaassaan ja voitti muun muassa Komsomolskaja pravdan lukijaäänestyksen vuonna 2011. == Historia == Alisan perusti marraskuussa 1983 basisti Svjatoslav Zaderi. Yhtyeen nimi on peräisin Lewis Carrollin Alicen seikkailut ihmemaassa -lastenromaanista. Yhtyeen kokoonpano vakiintui vuonna 1984, jolloin esikoisalbumi Energija (Энергия) julkaistiin vuonna 1985, ja se myi yli miljoona kappaletta. == Nykyinen kokoonpano == * Konstantin Kintšev, laulu (1985-) * Petr Samoilov, basso (1984-) * Jevgeni Levin, kitara (1998-) * Igor Romanov, kitara (2003-) * Dmitri Parfenov, kosketinsoittimet (2000-) * Andrei Vdovichenko, rummut (2003-) == Diskografia == === Studioalbumit === * Кривозеркалье (Krivozerkalije) (1984) * Энергия (Energija) (1985) * Блок ада (Blok ada) (1987) * Шестой лесничий (Shestoij lesnitšij) (1987) * Статья 206 часть 2 (Statja 206 tšast 2) (1989) * Шабаш (Šabaš) (1991) * Для тех, кто свалился с Луны (Dlija teh, kto svalilsja s Luny) (1993) * Чёрная метка (Tšornaja metka) (1994) * Jazz (1996) * Дурень (Durenj) (1998) * Солнцеворот (Solntsevorot) (2000) * Танцевать (Tantsevat') (2001) * Сейчас позднее, чем ты думаешь (Seitšas pozdnee, tšem ty dumaeš) (2003) * Изгой (Izgoi)(2005) * Стать Севера (Stat Severa)(2007) * Пульс хранителя дверей лабиринта (Puls hranitelija dverei labirinta) (2008) * Ъ (Tvjordij Znak) 2010) * 20.12 (Двадцать Двенадцать)(Dvadcat Dvenadcat) (2011) * Саботаж (Sabotaž) (2012) === Livealbumit === * Акустика часть 1 (1988, Perm) * Акустика часть 2 (1985, Leningrad) * Акустика часть 3 (1988, Pihkova) * Акустика часть 4 (1986, Novosibirsk) * Шабаш (1990, Moskova) * На Шаболовке (1995, Moskova) * Пляс Сибири на берегах Невы (1997, Pietari) * Мы Вместе XX лет (2003, Pietari) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * * Fanisivusto Luokka:Venäläiset hard rock -yhtyeet Luokka:Venäläiset metalliyhtyeet Luokka:Neuvostoliittolaiset rockyhtyeet
Ojitettu suo

Ojitettu suo on suo, jota pyritään ojittamalla kuivattamaan ja muuttamaan metsäksi tai pelloksi. Ojituksen jälkeen suon vesitalous ja samalla kasvupaikkaolosuhteet alkavat muuttua, minkä vuoksi suo alkaa olla ojikkoa, sen jälkeen muuttumaa. Suomi on yksi maailman soisimmista maista: pinta-alasta noin kolmannes on suota, josta taas runsas puolet on ojitettu metsätalouskäyttöön.Heikki Rönty: Suomessa luotiin valtava ongelma, jonka korjaamiseen menee vuosisatoja: soista tehtiin metsää vuosia, koska sen ilmastovaikutuksia ei tajuttu Yle.fi 19.1.2020. Viitattu 3.7.2020. Suon metsäksi muuttaminen on aiheuttanut sen, että turpeeseen sitoutunut hiilivarasto on alkanut vuotaa ilmakehän kasvihuonekaasuina. == Ojitetun suon tyypit == Ojikko on ojitettu suo, jonka vesitalous ja kasvupaikkatyyppi on alkanut muuttua ojituksen vuoksi. Entisen suon ojikkovaihe kestää noin viisi vuotta ennen kuin puustosta alkaa näkyä, millaiseksi kasvupaikka alkaa muodostua. Ojikot luokitellaan ojitusvaihetta edeltäneen suotyypin mukaan lisäämällä nimeen -ojikko ja lyhenteissä -oj. Muuttuma on ojikkoa seuraava, noin 20–30 vuotta kestävä ojitetun suon kehitysvaihe ennen turvekangasvaihetta. Turvekangas on vanha ojitusalue, jolla metsälajit ovat jo vallitsevia. Esimerkiksi mustikkakorpi muuttuu mustikkaturvekankaaksi onnistuneen ojituksen johdosta. Puusto muistuttaa jo tavallista talousmetsää, ja suokasvien osuus on alle 25 %. Turvekankaan alatyypit ovat puolukkaturvekangas (Ptkg), mustikkaturvekangas (Mtkg) ja ruohoturvekangas (Rhtkg). ==Historiaa Suomessa== Suomessa soiden ojitus aloitettiin Ruotsin vallan aikana, jotta halla pysyisi poissa viljelysmailta, vaikka todellisuudessa ojitus pikemminkin lisää hallanvaaraa. Kun sotien jälkeen tarvittiin enemmän puuta, keksittiin, että soita voitaisiin ojittaa enemmän, jotta saataisiin lisää metsäpinta-alaa. 1950-luvulla työ koneellistui: ensin sitä tehtiin suoauroilla, sitten kaivinkoneilla. Silloin ojituksella oli myös työllistävä vaikutus, kun sitä tekemässä oli veteraaneja, evakkoja ja niitä, jotka olisivat muuten lähteneet Ruotsiin töiden perässä. ==Ennallistaminen== Soiden ennallistaminen tarkoittaa ojien tukkimista, jolloin annetaan taas vedenpinnan nousta. Se aiheuttaa myös lisääntyvän määrän kasvihuonekaasupäästöjä, jotka kuitenkin laskevat vuosikymmenien kuluessa, kun ojitetulta suolta vuotaa hiiltä ilmakehään jatkuvasti. Karummalla suolla lämmittävä vaikutus jatkuu pidempään. Ennallistaminen ei ole tehokas keino hillitä ilmastonmuutosta niillä alueilla, jossa on hyvin kasvava metsä sitomassa hiiltä, kun taas pelloiksi muutetuilla soilla on niin suuret päästöt, että niitä kannattaisi ennallistaa heti. Vuoteen 2019 mennessä Suomessa oli ennallistettu soita noin viisi promillea ojitetusta pinta-alasta eli noin 30 000 hehtaaria. Tätä työtä on tehnyt esimerkiksi Metsähallitus. ==Lähteet== Luokka:Suot Luokka:Ojitus
Skandinavian niemimaa

Skandinavian niemimaa on Pohjois-Euroopassa sijaitseva niemimaa, joka on osa Fennoskandiaa. Skandinavian niemimaahan kuuluvat Ruotsi ja Norja sekä luoteisin osa Suomea. Niemimaan tarkoista rajoista ei ole selvää määritelmää. Se rajoittuu pohjoisessa Kuolan niemimaahan ja Jäämereen, Norjan länsirannikolla Norjanmereen, lounaassa Pohjanmereen ja lopulta Skagerrakin, Kattegatin ja Tanskan salmien kautta Itämereen idässä aina Pohjanlahden perukkaan saakka. Niemimaata halkoo pituussuunnassa Skandien vuorijono. == Katso myös == * Pohjoismaat * Skandinavia ==Lähteet== Luokka:Euroopan niemimaat Luokka:Pohjoismaiden maantiede Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Skandinavia
Pekka Kuvaja

Armas Petter (Pekka) Kuvaja (15. kesäkuuta 1921 Heinävesi – 21. marraskuuta 2003 Tampere) oli suomalainen menestynyt maastohiihtäjä. Hän edusti Suomea kaksissa olympiakisoissa ja voitti Vaasa-hiihdon ensimmäisenä ulkomaalaisena hiihtäjänä. Kuvaja oli parhaimmillaan pitkillä hiihtomatkoilla. Hän hiihti 50 kilometriä yksissä MM-kisoissa ja kaksissa olympiakisoissa sijoittuen aina kymmenen parhaan joukkoon. Ruotsissa järjestettävässä, 90 kilometriä pitkässä Vaasa-hiihdossa hän sijoittui toiseksi 1951 ja 1952, ja 7. maaliskuuta 1954 Kuvaja voitti Vaasa-hiihdon ensimmäisenä ulkomaalaisena hiihtäjänä. Toiseksi sijoittunut Anders Törnkvist hävisi hänelle yli yhdeksän minuuttia. Kuvaja hiihti 1951 Holmenkollenilla 50 kilometrillä viidenneksi. Hän voitti samana vuonna Puijon 50 kilometrin hiihtokilpailun. Hiihtouransa jälkeen Kuvaja toimi Suomen Hiihtoliiton ja Ampumahiihtoliiton johtotehtävissä. Lammin kunnanvaltuuston jäsen hän oli 1965–1984 ja kunnanhallituksen jäsen 1965–1980 (puheenjohtaja 1977–1980). Kokoomuksen kansanedustajaehdokkaana hän oli 1966. Vuonna 1987 Kuvaja sai Suomen Hiihtoliiton jakaman Hannu Koskivuori -mitalin kolmantena henkilönä. Pekka Kuvaja oli koulutukseltaan metsäteknikko. Kuvajan poika Jukka Kuvaja on edustanut Suomea olympiakisoissa yhdistetyssä hiihdossa. == Saavutuksia == * Olympiakisoissa 50 kilometrin hiihdossa seitsemäs St. Moritzissa 1948 ja yhdeksäs Oslossa 1952 * MM-kisoissa kahdeksas 50 kilometrin ja 27:s 18 kilometrin hiihdossa Lake Placidissa 1950 * SM-kultaa 3×10 kilometrin hiihdossa 1949 (Jämsänkosken Ilves) * SM-hopeaa 50 kilometrin hiihdossa 1948–1950 ja 3×10 kilometrin hiihdossa 1950 * SM-pronssia 50 kilometrin hiihdossa 1951 == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Lammin kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Super Cars

Super Cars on Magnetic Fieldsin kehittämä ylhäältä kuvattu ajopeli. Pelin on julkaissut Gremlin Graphics vuonna muun muassa Amigalle, Atari ST:lle ja Commodore 64:lle. Tyylillisesti peli on ottanut vaikutteita Super Sprint -pelistä. == Pelaaminen == Jokaisella neljällä vaikeusasteella on yhdeksän eri rataa, jotka voi ajaa eri järjestyksessä (joskin viimeisenä ajettava rata on tehty muita vaikeammaksi). Kilpailuissa voittaa rahaa, jonka voi käyttää käsittely- ja muihin auton päivityksiin, ja muutamaan muuhun asiaan. Maaliin tulee päästä kolmen parhaan joukossa – alussa pelissä on yhteensä neljä autoa, mutta lisää vastuksia tulee pelin edetessä. Autoa voi päivittää läpi pelin. Pelin alussa pelaajalle annetaan hieman rahaa, mutta myös muutamia vaihtoehtoja, joita sanoa myyjälle – valitsemalla oikea yhdistelmä hinta putoaa. Pelissä on epätavallinen pääsiäismuna, sillä kirjoittamalla tietty kirosana nimiruutuun peli alkaa alusta. Pelin jatko-osa, Super Cars 2, oli vielä suositumpi kuin ensimmäinen. Siinä ei voinut vaihtaa autoa, mutta sai ostettua parannettuja osia, kuten tehokkaamman moottorin. Peli on jaettu kolmeen vaikeusasteeseen, joissa on erilaiset radat. Kaksinpeli oli nyt mukana ja se onnistuu jaetulla ruudulla. Kenttien välissä joutuu kommunikoimaan eri tahojen kanssa valitsemalla kolmesta vaihtoehdosta, mitä haluaa sanoa. Vastaamalla oikein tai väärin, voi menettää tai saada rahaa tai mestaruuspisteitä. Aseita jatko-osassa on ykkösosaa enemmän. Ne ovat etu- ja takaohjukset, miinat, nitro (jolla auto hyppää), auton ympärillä pyörivä ohjus sekä keskellä rataa kulkeva, mutkissa kääntyvä pitkän matkan ohjus. Radat pitää ajaa ykkösosasta poiketen tietyssä järjestyksessä ja ne monimutkaistuvat eteenpäin päästäessä. Joillakin radoilla on hyppyreitä sekä junanratoja. Ykkösosasta poiketen autot räjähtelevät usein, mutta ne nostetaan aina takaisin radalle, kunnes vauriomittari on tullut täyteen, jolloin peli loppuu siihen. Toinen tapa hävitä peli on sijoittua kilpailussa liian huonosti. == Aiheesta muualla == * * * Super Cars World of Spectrum -sivustolla Luokka:Ajopelit Luokka:Vuoden 1990 videopelit Luokka:Amiga-pelit Luokka:Commodore 64 -pelit Luokka:Atari ST -pelit
Kiuruveden kirkko

Kiuruveden kirkko Kiuruvedellä on arkkitehti Bertel Liljequistin vuonna 1938 suunnittelema. Rakentaminen alkoi seuraavana vuonna, talvisota keskeytti työt, mutta niitä jatkettiin heti sodan päätyttyä. Kirkko otettiin poikkeusluvalla käyttöön keskeneräisenä 1940 adventtina, välirauhan aikana. Sen vihki lopullisesti käyttöön piispa Eino Sormunen 25. toukokuuta 1941. Kirkkoon lahjoitettiin vuonna 1953 Uuno Eskolan mosaiikkityönä tehty alttaritaulu. Työ on tehty noin 300 000 luonnosta otetusta kivestä, jotka ovat maalaamattomia, luonnollisessa värissään. Eskola keräsi kivet Italiasta 1950-luvulla. Kuoriosassa on myös väri-ikkunat. Kirkossa on kahdet urut, pääurut ovat Kangasalan urkutehtaan 34-äänikertaiset urut vuodelta 1978. Kuoriurut ovat 8-äänikertaiset. Kirkkosalissa on myös piano. Ulkoa kirkko edustaa tyypillistä Liljequistin kirkkoarkkitehtuuria: rakennus on vaaleaksi rapattu, torni on korkea ja pääovi on korotettu portaalimaisesti. Pääoven yläpuolella on kuvanveistäjä Johannes Haapasalon punagraniittinen kivireliefi. Rakennus peruskorjattiin vuonna 1990. Seurakunnassa on pääkirkon lisäksi kaksi kyläkirkkoa, Lapinsalossa ja Sulkavanjärvellä. Kiuruveden ensimmäisen (1765-1852) ja toisen kirkon (1852-1937) muistomerkkinä toimii Vanhalla hautausmaalla (Kirkkokatu) sijaitseva Sankarivainajien muistomerkki, jonka kääntöpuolella kerrotaan aiemman kirkon sijainnista myöhemmin sankarihaudoille valitulla paikalla. Kiuruveden aikaisempi vuonna 1852 rakennettu puinen ristikirkko, jossa oli istuinpaikkoja 1 200 hengelle, tuhoutui tulipalossa 23. heinäkuuta 1937. Kirkon irtaimistoa sekä kirkossa säilytetty arkisto saatiin pelastettua.Kiuruveden kirkko palanut, Helsingin Sanomat, 25.07.1937, nro 196, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kiuruveden kirkko - Pääkirkko (kiuruvedenseurakunta.fi) Luokka:Suomen kivikirkot Kirkko Luokka:Pohjois-Savon kirkkorakennukset
Santeri Haapanen

Kaarlo Aleksanteri (Santeri) Haapanen (23. joulukuuta 1877 Puolanka – 25. huhtikuuta 1957 Hyrynsalmi) oli suomalainen kansanedustaja. ==Kansanedustajana== * Suomalainen puolue 1909–1911, Oulun läänin eteläinen vaalipiiri * Maalaisliitto 1917–1919, Oulun läänin eteläinen vaalipiiri ==Lähteet== * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomalaisen puolueen poliitikot Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Oulujoen kunnanvaltuutetut Luokka:Oulun läänin eteläinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Orthez

Orthez on ranskalainen kaupunkikunta, joka sijaitsee Pyrénées-Atlantiques- departementissa, joka puolestaan on osa Akvitanian aluetta. Kaupungin asukkaita kutsutaan nimellä orthézien tai sitten vuonna 1973 Ortheziin liitetyn Sainta-Suzannen kunnan mukaan saint-suzannais. ==Alueen maantieteellinen asema== Kaupungin lävitse virtaaSandren tiedosta Orthez’n alueesta Pau’n joki, jolla on osittain vielä hyvin vanha kelttiläinen nimi ”gave de Pau”, sekä siihen laskevat joet Laâ, Rontrun ja Gaséloup. Myös Luy de Béarn. Jokeen laskevat ojat Ourseau ja Pas de Salles, ovat osa kaupungin alueen vesistöä. ==Nimistö== Kaupungin nimen kirjoitusasu on aiemminPaul Raymond; Dictionnaire topographique Béarn-Pays basque. ollut muodossa Ortez tai Ortensium, mistä ovat todisteena vuosilta 193 ja 1194 säilyneet Sauveladen asiakirjat.Cartulaire de l'abbaye Notre-Dame de Sauvelade, jotka on todisteina julkaissut Pierre de Marca teoksessaan Histoire de Béarn. Kirjoitusmuoto Orthensium ilmenee vuonna 1220, muoto Ortes on vuodelta 1375, Ortais ilmenee 1300-luvulla Jean Froissart’n kirjoituksissa, muotoa Sen-Per de Ortes käyttivät vuonna 391 Navarran notaarit, ja muotoa Hertes Paun kaupungin talosvirasto vuonna 1578. ==Historia== 300px|thumb|Orthezin vanha silta gave de Pau ylitse Kaupungin vanhimmat muistomerkit ovat kaksi romaanista arkkitehtuuria edustavaa kirkkoa, jotka ovat peräisin 1000-luvulta. Kirkoista toinen sijaitsee linnoituksessa ja toinen osana pyhän Pietarin kirkkoa. Kaupunki on tulosta kahden kylän yhteenliittymisestä vuonna 1260. Tätä yhteenliittymää, jossa nyt eri kylät liittyivät yhteen, symboloi kaupungin vaakunassa olevat silta ja pyhän Pietarin avaimet. Vuonna 1385 Orthezissä oli 436 savua. Bearnen varakreivi piti asemapaikkanaan kaupunkia 1200- ja 1300-luvuilla. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Orthezin kaupungin kotisivut * Orthezin historiaa * Béarn des Gaves’n portaali * Orthezin taistelu – 27. helmikuuta 1814 Luokka:Pyrénées-Atlantiquesin kunnat
Juhani Alaranta

Heikki Juhani Alaranta (s. 20. heinäkuuta 1948 Merijärvi) on suomalainen rovasti ja poliitikko. Hän toimi keskustan kansanedustajana 1983–1999 Oulun läänin vaalipiiristä. Vuosina 2001–2008 Alaranta toimi Ranuan kristillisen kansanopiston rehtorina. Alaranta valmistui ylioppilaaksi vuonna 1968 ja teologian kandidaatiksi vuonna 1974. Hän läpäisi pastoraalitutkinnon vuonna 1976 ja toimi Oulussa uskonnon lehtorina vuodet 1974–1976. Vuonna 1975 hän oli Käylän rajaseutupastori ja vuosina 1976–1977 Paavolan vt. kirkkoherra. Vuosina 1977–1983 Alaranta oli Liitto-lehden aluetoimittaja. Hän sai rovastin arvonimen vuonna 1998. Alaranta oli mukana Merijärven kunnallispolitiikassa. Vuosina 1981–1992 hän oli kunnanvaltuuston jäsen ja vuosina 1972–1976 ja 1985–1992 puheenjohtaja. Kunnanhallituksen puheenjohtajana Alaranta oli vuosina 1981–1984. Vuoden 1983 eduskuntavaaleissa hänet valittiin kansanedustajaksi. Alaranta toimi 16-vuotisen edustajauransa aikana useissa valiokunnissa ja oli presidentin valitsijamies vuoden 1988 vaalissa. Vuodesta 1993 Alaranta oli Pohjois-Pohjanmaan liiton valtuuston jäsen. Muissa luottamustehtävissä Alaranta on ollut vakuutusyhtiö Suomen edustajistossa, Merijärven 4H-järjestön johtokunnassa, Merijärven osuuspankin hallintoneuvostossa (1981–1993), Rautaruukin hallintoneuvostossa (1988–2000) ja Merijärven rauhanyhdistyksen johtokunnassa. Eduskunnan käsitellessä rikoslain osauudistusta vuonna 1998 lakivaliokunta olisi poistanut lakitekstistä ”Jumalan julkisen pilkkaamisen” ja korvannut sen uskonrauhan rikkomisella. Alarannan vaatimuksesta jumalanpilkka pysytettiin kuitenkin rikoslaissa.Mitä missä milloin, Kansalaisen vuosikirja 1999, s. 214. Helsinki: Otava, 1998. ISBN 951-1-15488-5. Alaranta avioitui vuonna 1974 sairaanhoitaja Tyyne Mirjami Härön kanssa. He saivat kahdeksan lasta, neljä poikaa ja neljä tytärtä. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Merijärven kunnanvaltuutetut Luokka:Oulun vaalipiiri Luokka:Vanhoillislestadiolaiset henkilöt Luokka:Vanhoillislestadiolaiset saarnaajat Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
South Beach -dieetti

South Beach -dieetti on yhdysvaltalaisen kardiologi Arthur Agatstonin kehittämä ruokavalio. Siinä suositaan proteiineja, hitaita hiilihydraatteja ja tyydyttymättömiä rasvoja, ja rajoitetaan nopeita hiilihydraatteja ja tyydyttyneitä rasvoja. Kokonaiskalorimäärä pidetään etenkin aloitusvaiheessa pienenä. ==Perusta== Miamilainen Agatston kehitti ruokavalionsa verisuoni- ja sydäntaudeista kärsiville asiakkailleen. Agatston kertoo turhautuneensa nykysuositusten mukaisen ruokavalion suositteluun asiakkailleen, koska se ei tuottanut haluttua tulosta asiakkaiden terveyden edistämiseksi. Dieetti opettaa syömään oikeanlaisia hiilihydraatteja ja rasvoja: nopeasti imeytyvät hiilihydraatit korvataan hitaasti imeytyvillä, ja tyydyttyneet rasvahapot tyydyttymättömillä. Agatstonin mukaan suurin osa ihmisten liikakiloista johtuu leivonnaisista, naposteltavista ja muista pitkälle jalostetuista tuotteista saatavista hiilihydraateista. South Beach ei ole Atkinsin dieetin kaltainen matalahiilihydraattinen, tai perinteinen vähärasvainen dieetti. Agatstonin mukaan ihmisen nauttiessa hiilihydraatteja, haima alkaa vapauttaa insuliinia. Insuliinin erittyessä ihminen ei voi käyttää polttoaineena rasvaa. Koska insuliini myös muuttaa kehoon tullutta ylimääräistä sokeria rasvaksi, painon pudotus ei voi käynnistyä ennen kuin elimistön insuliinitaso on tarpeeksi matala, jotta elimistö voi polttaa rasvaa. South Beach -dieetti perustuukin elintarvikkeiden glykemiakuormaan. ==Vaiheet== Ensimmäisen kahden viikon aikana pyritään välttämään kaikenlaisia hiilihydraatteja. Jakson tavoitteena on tyhjentää elimistön hiilihydraattivarastot, jotka myös varastoivat paljon nestettä. Näiden kahden viikon aikana ruokavalion avulla voi pudottaa henkilöstä riippuen 3–8 kg painosta. Sallittuja ruokia ensimmäisessä vaiheessa ovat muun muassa kananmunat, vähärasvaiset lihat, kala ja äyriäiset, kaalit, fetajuusto, pähkinät ja öljyistä rypsi- ja oliiviöljy. Dieetin tavoite on opettaa ihmisiä syömään mahdollisimman normaalisti, joten toisessa vaiheessa hiilihydraatteja, kuten täysjyväviljoja, hedelmiä ja marjoja ryhdytään palauttamaan ruokavalioon. Dieetin toinen osa kestää laihduttajasta riippuen siihen asti, kunnes saavutetaan haluttu tavoite. Painon pudotusvauhti putoaa tässä vaiheessa n. 0,5–1 kilogrammaan viikossa. Kolmas vaihe on ylläpitovaihe. Kahden ensimmäisen vaiheen seurauksena dieetin pitäisi muuttua elämäntavaksi, jonka avulla painonhallinta onnistuu jatkossakin. Jos paino lähtee nousuun, laihduttajan on hyvä palata 1–2 viikoksi ensimmäiseen vaiheeseen. http://dieetti.eu/dieetit/south-beach-dieetti-edistaa-terveytta/ == Lähteet == * South Beach dieetin amerikkalainen kotisivu === Viitteet=== Luokka:Ruokavaliot
M/S Elisabeth Russ

M/S Elisabeth Russ () on saksalaisen Ernst Russin omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1999 J.J. Sietas KG -nimisellä telakalla Hampurissa, Saksassa. Kuollutta painoa aluksella on 7 438 tonnia. Aluksen konttikapasiteetti on 303 TEU. Elisabeth Russ on rekisteröity Antigua ja Barbudan lipun alle. Nykyisin Elisabeth Russilla operoi Transfennica, reitillä Hanko–Lyypekki. Elisabeth Russin sisaraluksia ovat M/S Seagard, M/S Caroline Russ, M/S Friedrich Russ, M/S Mistral, M/S Pauline Russ ja M/S Miranda. == Käyttöhistoria == 24\. huhtikuuta 1999 vastavalmistunut alus luovutettiin Ernst Russin omistukseen. Samana päivänä alus myös sai nykyisen Elisabet Russ -nimensä. 25. huhtikuuta Transfennica vuokrasi aluksen ja aloitti liikennöinnin sillä Hangon ja Lyypekin välillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Elisabeth Russ Elisabeth Russ
M/S Friedrich Russ

M/S Friedrich Russ () on saksalaisen Ernst Russin omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1999 J.J. Sietaksen telakalla Hampurissa, Saksassa. Kuollutta painoa aluksella on 7 438 tonnia ja jääluokitus on 1A Super eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa liikkumaan yksin. Aluksessa on kaksi kantta ja konttikapasiteetti (TEU) on 303. Friedrich Russ on rekisteröity Antigua ja Barbudan lipun alle. Nykyisin Friedrich Russilla operoi Transfennica. Friedrich Russin sisaraluksia ovat M/S Seagard, M/S Caroline Russ, M/S Elisabeth Russ, M/S Mistral, M/S Pauline Russ ja M/S Miranda. == Käyttöhistoria == 6\. maaliskuuta 1999 alus sai Friedrich Russ -nimensä. 18. maaliskuuta aluksella tehtiin koematka. Seuraavana päivänä laiva luovutettiin Ernst Russin omistukseen. 22\. maaliskuuta alus aikarahdattiin Transfennican liikenteeseen Hangon ja Lyypekin välille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Friedrich Russ *Friedrich Russista Transfennican sivuilla Friedrich Russ
Red Hat Linux

Red Hat Linux oli yhdysvaltalaisen Red Hat -yhtiön kehittämä ja ylläpitämä RPM-pohjainen GNU/Linux -käyttöjärjestelmän jakelupaketti. Red Hat Linuxin kehitys lopetettiin vuonna 2003 ja sen seuraajia ovat Fedora Linux sekä Red Hat Enterprise Linux. Periaatteeltaan se oli samanlainen oheisversio kuin saksalaisen SUSEn ohessa julkaisema OpenSUSE. == Historia == Marc Ewing ilmoitti 3. marraskuuta 1994 Red Hat Software Linuxin Halloween-julkaisusta. Halloween-julkaisussa oli valittavissa kolmesta Linux-ytimen versiosta: 1.0.9, 1.1.19 tai 1.1.54. Lehdistötiedote oli päivätty 31. lokakuuta 1994. Myöhemmin ensimmäistä julkaisua on kutsuttu enemmän "maksulliseksi beta-versioksi kuin 1.0-versioksi". Halloween-julkaisu nimettiin "Red Hat Software Linux 0.9" ja se aloitti perinteen koodinimelle julkaisujen yhteydessä. Halloween-julkaisu myi loppuun melko nopeasti, mutta sitä oli painettu noin 500 kappaletta. Ensimmäisessä julkaisussa oli Red Hat Program Package (RPP) paketinhallinta ohjelmien asennukseen. Vuonna 1995 yhtiö julkaisi Red Hat Linux 2.0:n, jossa käytettiin RPM-paketinhallintajärjestelmää. Versiota kutsuttiin jossakin yhteydessä myös nimellä "The Official Red Hat Commercial Linux". Red Hat Linux 9.0 (Shrike) julkaistiin 31. maaliskuuta 2003 ja muodosti pohjan Red Hat Enterprise Linux (RHEL) versiolle 3. Viimeinen Red Hat Linux beta-julkaisu oli 21. heinäkuuta 2003 julkaistu versio 9.0.93 (Severn). Vuonna 2003 ilmoitettiin Fedoran ensimmäisestä julkaisusta. Red Hat Enterprise Linux 4 perustui Fedora Core 3:een vuonna 2005. Maksullisessa versiossa oli mukana Common Desktop Environment (CDE), joka oli monien Unix-versioiden mukana. == Versiot == *1.0, 3. marraskuuta 1994, $49.95 *1.1, 1. elokuuta 1995, $39.95 *2.0, 20. syyskuuta 1995 *2.1, 23. marraskuuta 1995 *3.0.3 (Picasso), 1. toukokuuta 1996 – ensimmäinen DEC Alphaa tukeva versio *4.0 (Colgate), 8. lokakuuta 1996 – ensimmäinen SPARCia tukeva versio *4.1 (Vanderbilt), 3. helmikuuta 1997 *4.2 (Biltmore), 19. toukokuuta 1997 *5.0 (Hurricane), 1. joulukuuta 1997 *5.1 (Manhattan), 22. toukokuuta 1998 *5.2 (Apollo), 2. marraskuuta 1998 *6.0 (Hedwig), 26. huhtikuuta 1999 *6.1 (Cartman), 4. lokakuuta 1999 *6.2 (Zoot), 3. huhtikuuta 2000 *7 (Guinness), 25. syyskuuta 2000 *7.1 (Seawolf), 16. huhtikuuta 2001 *7.2 (Enigma), 22. lokakuuta 2001 *7.3 (Valhalla), 6. toukokuuta 2002 *8.0 (Psyche), 30. syyskuuta 2002 *9 (Shrike), 31. maaliskuuta 2003 Fedora- ja Red Hat -projektit yhdistyivät 22. syyskuuta 2003. == Red Hatiin perustuvia jakeluita == Red Hat Linux -pohjaisia jakeluita: * ALT Linux * Mandriva Linux * Red Hat Enterprise Linux * CentOS * Fedora * Momonga * Yellow Dog Linux * Kannettava tietokone jokaiselle lapselle == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * * Luokka:Red Hat Linux
Häiriö (muusikko)

Häiriö (usein myös muodossa Häiriö Piirinen, oik. Pekka Jaakko Untamo Piirinen, s. 1973 Nakkila) on suomalainen kitaristi ja säveltäjä, joka on yksi Maj Karma -yhtyeen perustajajäsenistä. Hän perusti yhtyeen vuonna 1992 yhdessä Herra Ylpön kanssa. Häiriö on tunnettu myös muun muassa Lapko- ja Klaani- yhtyeiden tuottajana. Lisäksi Häiriö soittaa OpuNui-yhtyeessä. Harjavallassa koulunsa käynyt Häiriö on myöhemmin opiskellut musiikkiteknologiaa Sibelius- Akatemiassa. Lisäksi hänellä on viestinnän ja ravintola-alan opintoja. Häiriön pääinstrumentti on kitara, mutta hän osaa soittaa myös bassoa ja saksofonia. Häiriö soittaa keikoilla muun muassa käsintehdyllä harvinaisella Overwater Guitar Companyn kitaralla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset rockmusiikin säveltäjät Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Maj Karman jäsenet Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
J. Savolainen

J. Savolainen (oik. Janne Mikael SavolainenJanne Savolainen Database of The Finnish Institute of Recorded Sound 1901-1999. Viitattu 25.7.2007, s. 1971 Ruotsi) on suomalainen rumpali, joka soittaa yhtyeissä Maj Karma ja Fast Forward.Fast Forward | Facebook-profiili Hän on soittanut myös yhtyeessä OpuNui sekä Dr. Hamid Malekmohammadi Moeini & Unique Hazer -yhtyeessä yhdessä Häiriö Piirisen ja V.V.V.n kanssa. Ruotsissa syntynyt Savolainen on asunut Kokemäellä kolmivuotiaasta saakka. Hän on varsinaiselta ammatiltaan sähköautomaatioasentaja ja työskentelee Harjavallan suurteollisuuspuistossa. Savolainen on ollut kunnallisvaaleissa SDP:n ehdokkaana ja kuuluu Kokemäen kasvatus- ja sivistyslautakuntaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rockrumpalit Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Maj Karman jäsenet
Naamiokäpinkäinen

Naamiokäpinkäinen (Coracina novaehollandiae) on lähes närhen kokoinen varpuslintu. Lajin nimesi Johann Friedrich Gmelin 1789. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 32–34 cm ja se painaa keskimäärin 112 g. Yleisväritykseltään se on harmaa, vatsa on vaalea, pyrstö ja siipisulat sekä naama ja kurkku ovat mustat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu muistuttaa aikuista mutta mustaa on vain naamarissa silmien tienoilla. Sen lento on aaltomaista. Se liikkuu yleensä verkkaisesti ja tähystelee lepinkäismäisesti oksalla. Nokan kärjessä on väkänen kuten lepinkäisillä. Saalistaessaan se on vikkelä. Äänet kuulostavat metallisilta. == Esiintyminen == Laji pesii Australiassa, Uudessa- Guineassa ja Salomonsaarilla. Laji on yleinen eikä se ole uhanalainen. Osa eteläisistä populaatioista muuttaa talveksi Australian pohjoisempiin osiin ja Uuteen-Guineaan. Pesimäajan ulkopuolella naamiokäpinkäiset liikkuvat parvissa, joissa voi olla 100 yksilöä. == Elinympäristö == Tavataan kaikenlaisissa metsissä, lukuun ottamatta sademetsiä, ja myös asutuksen piirissä esikaupungeissa ja puistoissa. == Lisääntyminen == Pesii vuosittain elo- helmikuussa. Pesä on puun oksistossa ja se on linnun kokoon nähden pieni. Molemmat puolisot rakentavat pesää ja hautovat munia. Poikaset jättävät pesän 3-viikkoisina. == Ravinto == Syö hyönteisiä ja muita selkärangattomia, vähässä määrin myös hedelmiä ja siemeniä. == Lähteet == * Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Italia. ISBN 951-1-12001-8 * Austmus * Takapihan linnut === Viitteet === Luokka:Käpinkäiset
Toivo Reingoldt

Toivo Walfrid Reingoldt (15. maaliskuuta 1906 Kotka – 28. syyskuuta 1941 Itä- Karjala) oli uimari, joka ensimmäisenä suomalaisena lajissaan teki maailmanennätyksen ja voitti Euroopan mestaruuden. Reingoldtin uran huippuvuosi oli 1931. Tuolloin hän teki maailmanennätyksen 500 metrin rintauinnissa (7.36,8) ja Euroopan ennätyksen 200 metrin rintauinnissa (2.47,9). Pariisin EM-kisoissa hän voitti 200 metrin rintauinnin ajalla 2.52,2. Lisäksi hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden Helsingin kisoissa. Los Angelesin 1932 olympialaisissa Reingoldt oli 200 metrin rintauinnissa kolmanneksi nopein eurooppalainen, mutta ei selviytynyt loppukilpailuun. Vielä Magdeburgin EM-kisoissa 1934 hän sijoittui viidenneksi. Reingoldt edusti Suomea myös hiihdon MM-kisoissa 1926. Siellä hän sijoittui mäkihypyssä seitsemänneksi ja yhdistetyssä hiihdossa 22:nneksi. Kotkan Uimaseuraa, Kotkan Hiihtoseuraa, Viipurin Uimaseuraa, Helsingin Uimareita edustanut Reingoldt voitti 200 metrin rintauinnissa kahdeksan Suomen mestaruutta. Nuorten sarjassa hän voitti neljä Suomen mestaruutta kerroshypyissä 1921–1924. Hiihdon SM- kisoissa hän oli parhaimmillaan viides. Toivo Reingoldt kaatui syyskuussa 1941 Viitanassa, Aunuksen Karjalassa. Toivo Reingoldtin isoveli Alfred Reingoldt oli myös uinnin PM-mitalisti ja Suomen mestari. ==Saavutuksia== ===Uinnissa=== * Olympiakisoissa karsiutui välierissä (200 metrin rintauinti, 1932) * EM- kultaa 1931 (200 metrin rintauinti) * EM-kisoissa viides 1934 (200 metrin rintauinti) * PM-kultaa 1931 (200 metrin rintauinti) * ME-aika 7.36,8 (500 metrin rintauinti, 1931) * EE-aika 2.47,9 (200 metrin rintauinti, 1931) ===Hiihtolajeissa=== * MM-kisoissa seitsemäs 1926 (mäkihyppy) * MM-kisoissa 22:s 1926 (yhdistetty hiihto) ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
Io

Io tarkoittaa seuraavia: * * * * intraoraalinen, i.o., suunsisäinen lääkeaineen annostelutapa * Io, kreikkalaisen mytologian henkilö * Io, yksi Jupiterin kuista * Io, olio-ohjelmointikieli * siirräntä, I/O, englannin ilmauksesta input-output, joukko rajapintoja, joita tietojenkäsittelyjärjestelmät käyttävät keskinäiseen tiedonvälitykseen. ==Katso myös== Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat: * IO Interactive, tanskalainen pelitalo * paljasnaamalepakko (Ia io), lepakkolaji * 85 Io, asteroidi.
Ai Orikasa

Ai Orikasa (, s. 12. joulukuuta 1963, Tokiohttps://myanimelist.net/people/208/Ai_Orikasa) on japanilainen J-pop- laulaja ja ääninäyttelijä. Hän aloitti ääninäyttelemisen vuonna 1988, sitä ennen Orikasa oli hetken aikaa näyttelijä. Yleensä hän ääninäyttelee poikahahmoja ja voimakkaita naishahmoja. Vapaa-ajalla hän harrastaa ruoanlaittoa ja golfia. ==Diskografia== *Shukujo Choutokkyu [淑女超特級] *Moonlight Café *Room Service *Mitsumete [みつめて] *I *Truth *LeTTer *BREATH *Popolocrois Monogatari == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *orikasa-ai.com *animenewsnetwork.com Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Japanilaiset ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Madeline Kahn

thumb|Madeline Kahn (oik.) vierailemassa Carol Burnettin komediashow’ssa 1976. Madeline Kahn (29. syyskuuta 1942 – 3. joulukuuta 1999) oli yhdysvaltalainen taidokkaista koomisista rooleistaan tunnettu näyttelijä. Kahn syntyi Bostonissa Massachusettsissa juutalaistaustaiseen perheeseen. Vanhempiensa erottua Kahn muutti äitinsä mukana New Yorkiin kahden vuoden ikäisenä. Madeline Kahnin alkuperäinen nimi oli Madeline Gail Wolfson. Aloitellessaan uraansa hän otti isäpuolensa sukunimen Kahn. Kahn opiskeli nuoruudessaan Hofstra Universityssä näyttämötaiteen ja musiikin lisäksi muun muassa puheterapiaa. Hän sai laulajana myös klassisen koulutuksen. Kahnin debyytti tapahtui musikaalissa Kiss Me, Kate 1960-luvun puolivälissä. Vuonna 1968 hän esiintyi Leonard Bernsteinin operetissa Candide säveltäjän 50-vuotisjuhlan kunniaksi järjestetyssä esityksessä. Kahn näytteli useissa Brodway- musikaaleissa 1970-luvun kuluessa. Kahnin lopullisena läpimurtoroolina voidaan pitää sivuosaa elokuvassa Paperikuu, josta hän sai uransa ensimmäisen Oscar- ehdokkuuden. Kahn jatkoi lupaavasti käynnistynyttä uraansa komedioissa Villiä hurjempi länsi (1974), Frankenstein Junior (1974) ja Korkeuskammo (1977), jotka kaikki olivat Mel Brooksin ohjaamia. Brooks piti Kahnia yhtenä lahjakkaimmista tietämistään koomikoista. Uransa toisen Oscar-ehdokkuuden Kahn sai roolistaan Villiä hurjemmassa lännessä. Huhtikuussa 2006 Premiere-lehden numerossa listattiin 100 kaikkien aikojen parasta roolisuoritusta. Kahnin esiintyminen elokuvassa Villiä hurjempi länsi rankattiin sijalle 74. Kahn näytteli 1980-luvulla komediasarjassa Oh Madeline, joka tosin lakkautettiin melko nopeasti epätyydyttävien katsojalukujen takia. Kahn esiintyi toisinaan myös stand up -koomikkona. Vuonna 1987 Kahn voitti Daytime Emmy -palkinnon. 1980- ja 1990-lukujen taitteessa Kahn teki paluun näyttämölle. Hän voitti tavoitellun Tony-palkinnon vuonna 1993 roolistaan Wendy Wassersteinin näytelmässä The Sisters Rosensweig. Kahn esiintyi 1990-luvulla myös monissa elokuvissa, kuten Mixed Nuts – joulun hengenpelastaja (yhdessä Steve Martinin kanssa) ja Nixon vuonna 1995 ja antoi äänensä animaatioille, kuten Ötökän elämää ja The Magic 7. Kahn esiintyi myös televisiosarjassa Cosby. Uransa kenties parhaat arvostelut Kahn sai viimeisiin töihinsä kuuluvasta draamasta Judy Berlin, joka valmistui vuonna 1999. Kahnilla diagnosoitiin munasarjasyöpä vuodenvaihteessa 1998–1999. Ankarista hoidoista huolimatta tauti eteni vääjäämättä. Lopun lähestyessä näyttelijä avioitui pitkäaikaisen miesystävänsä John Hansburyn kanssa. Madeline Kahn kuoli kotonaan New Yorkissa joulukuussa 1999. ==Aiheesta muualla== * Madeline Kahn esiintyy Stephen Sondheimin musikaalissa Carnegie Hallissa vuonna 1992 * Madeline Kahnin muistosivut * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet Luokka:Tony-palkinnon saajat