EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hans Biskop

Hans Biskop (noin 1684 Kruunupyy – 1760 Kruunupyy) oli suomalainen Ruotsissa vaikuttanut kirkonrakentaja. Hänen nimensä esiintyy myös muodossa Hans Gabrielsson Biskop tai Johannes Beskopp. Hans Biskopin isä oli puuseppä ja rakennusmestari Gabriel Hansson Biskop mutta juuri muuta ei hänen taustastaan tiedetä. Biskop pakeni isonvihan aikana venäläisiä Pohjanmaalta Ruotsiin Napuen taistelun jälkeen vuonna 1714. Biskop asui Ruotsissa vuoteen 1753 saakka jolloin hän palasi Suomeen. Kirkonrakentajana Biskop vaikutti Pohjois- Ruotsissa. == Hans Biskopin rakennustöitä == * Venäläisten 1721 tuhoaman Ytterlännäsin kirkon jälleenrakennus ja uuden kellotapulin rakennus. 1720-luvulla * Venäläisten 1721 tuhoaman Härnösandin kirkon jälleenrakennus ja väliaikaisen kellotapulin rakennus. 1721–1722 * Härnösandin raatihuoneen kellotorni. 1727 * Venäläisten 1720 polttaman Uumajan kirkon jälleenrakennus. 1730 (kirkko paloi jouluaattona 1887) * Lyckselen vanha kirkko. 1734, purettu 1880, Biskopin rakentaman kirkon jäljitelmä rakennettiin 1973 Lyckseleen. * Matarengin kirkko. 1735–1737 * Ylitornion Hietaniemen kirkko. 1744–1747. Kirkko paloi 26. syyskuuta 2023 * Adolf Fredrikin kappeli Karungissa. 1744–1745 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirkonrakentajat Luokka:Vuonna 1684 syntyneet Luokka:Vuonna 1760 kuolleet
Made in Heaven (täsmennyssivu)

Made in Heaven tarkoittaa seuraavia asioita: * Made in Heaven, Queenin 1995 julkaisema albumi * Made in Heaven, Freddie Mercuryn sooloalbumillaan Mr. Bad Guy ja myöhemmin myös hänen yhtyeensä Queenin Made in Heaven -levyllä julkaisema kappale * Made in Heaven, vuoden 2016 lopulla julkaistu Jipun albumi * Made in Heaven, Jipun single, joka julkaistiin myöhemmin samannimisellä albumilla * Made in Heaven, 1987 julkaistu yhdysvaltalainen romanttinen komedia
Theofrastoksen agora

Theofrastoksen agora on antiikin aikainen agora eli tori Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Agora rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 126–125 eaa. Se on saanut nimensä rakennuttajastaan Theofrastoksesta, joka toimi tuohon aikaan Deloksen epimeleettinä (epimelētēs) eli eräänlaisena käskynhaltijana. Agora sijaitsi Deloksen Pyhän sataman pohjoispuolella ja Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen luoteispuolella. Sen rakennuttaminen on eräs merkki siitä, että tuohon aikaan Deloksen kaupallinen merkitys kasvoi ja myös Pyhä satama otettiin kaupalliseen käyttöön. Agoran pohjoislaidalla sijaitsi jo aiemmin rakennettu niin kutsuttu Hypostyylihalli, joka tunnetaan myös Poseidonin stoana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Agorat Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat
Total Fucking Necro

Total Fucking Necro on metalliyhtye Anaal Nathrakhin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Rage of Achilles.CD-Lexikon: Anaal Nathrakh – Total Fucking Necro Se sisältää kokonaisuudessaan yhtyeen kaksi ensimmäistä demoa sekä uuden kappaleen julkaisemattomalta demolta We Will Fucking Kill You.Discogs: Anaal Nathrakh – Tota Fucking Necro Albumi julkaistiin alun perin CD-R-formaatissa vuonna 2000, ja sen julkaisi Leviaphonic Records. Albumilla on vain kahdeksan kappaletta ja eri kappalejärjestyksellä.Chronicles of Chaos review Vuonna 2011 FETO Records julkaisi albumista uusintapainoksen.Metal-archives: Total Fucking Necro (Other versions) == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Irrumator. # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Irrumator – kaikki instrumentit * V.I.T.R.I.O.L. – laulu * Mick Kenney – kansikuva, design, layout == Arviot == * Imperiumi: 7½/10Anaal Nathrakh - Total Fucking Necro Viitattu 30.11.2022. == Lähteet == Luokka:Anaal Nathrakhin albumit Luokka:Vuoden 2002 kokoelma-albumit
Muusa Savijärvi

Muusa Savijärvi, ent. Ojanen, o.s. Vahros (s. 1936) on suomalainen kielentutkija. Hän on ollut Joensuun yliopiston venäjän kielen professori vuodesta 1986.Facta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 383 Savijärven isä oli venäjän kielen ja kirjallisuuden professori Igor Vahros. Hänen puolisonsa on professori Ilkka Savijärvi. == Teokset == * Ossi Kokko, Ilkka Savijärvi, Muusa Savijärvi. Ennev vanhasii, 2003 Studia Carelia humanistica (osa 18) * Ilkka Savijärvi, Muusa Savijärvi, Janne Heikkinen. Vot, ihminen tahtoo kotimaalle, 1996 Studia Carelia humanistica (osa 8) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Joensuun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sinikka Ojanen

Seija Sinikka Ojanen (o.s. Palosara, 10. helmikuuta 1933 Kouvola – 3. tammikuuta 2024 KouvolaKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 4.2.2024, s. B 29.) oli suomalainen kasvatustieteilijä. Hän oli vuodesta 1989 Joensuun yliopiston (Savonlinnan opettajankoulutuslaitoksen) kasvatustieteen professori. Hänen tutkimuskohteitaan olivat kasvatuspsykologia, erityispedagogiikka, opettajankoulutus ja opettajien stressi sekä työnohjaus.Facta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 383 ==Ura== Ojasen ja hänen puolisonsa Heikin opettajan ura alkoi Leppävirralla Soisalon saaressa, jossa oli auki väliaikaiset opettajan virat. Ojanen oli tuolloin 19-vuotias. Valmistuttuaan opettajaksi he siirtyivät vuonna 1957 Kouvolaan vasta valmistuneeseen Sarkolan koulun opettajiksi. Ojasen ura opettajana päättyi kuitenkin vuonna 1961, kun hänen valittiin Kouvolan kasvatusneuvolan johtajaksi. Työn ohella hän opiskeli ja valmistui ensin filosofian kandidaatiksi ja seuraavaksi kasvatustieteen lisensiaatiksi ja lopulta kasvatustieteen tohtoriksi vuonna 1977. Samana vuonna tasavallan presidentti Urho Kekkonen nimitti hänet Joensuun yliopiston apulaisprofessoriksi ja vuodesta 1989 alkaen professoriksi. Ojanen kirjoitti toistakymmentä erityisopettajien koulutukseen liittyvää kirjaa ja hän oli asiantuntijana mukana myös useissa lasten kasvatusta käsittelevissä radio- ohjelmissa. Lisäksi hänen osaamisalueita olivat kasvatuspsykologia, erityispedagogiikka sekä opettajien stressin helpottamiseen tähtäävän työnohjauksen kehittämisessä. Ojanen jäi eläkkeelle vuonna 1996.Kuolleita Seija Sinikka Ojanen 1933–2024Kouvolan Sanomat Viitattu 24.4.2024 == Teokset == * A. Koppinen, Sinikka Ojanen, Pelkääkö lapsesi koulua? 1980 * Opettajien työnohjaus kasvattajan tukena, 1985 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kasvatustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Joensuun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
The Big Blues

The Big Blues on yhdysvaltalaisen blueskitaristin ja laulajan Albert Kingin vuonna 1962 julkaistu esikoisalbumi. Levy on uudelleen julkaistu vuonna 1969 nimellä Travelin’ to California. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet kirjoittanut Albert King, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # # # # # # == Kokoonpano == * Albert King – kitara, laulu * Ike Turner – piano kappaleessa "Don’t Throw Your Love on Me So Strong" == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == * The Big Blues discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1962 esikoisalbumit Luokka:Albert Kingin albumit
Mikaveli

Mikael Meklin, taiteilijanimeltään Mikaveli, on suomalainen hengellistä musiikkia tuottava rap-artisti. Hän toimi vuosina 2012–2014 Immanuel- yhtyeessä. Lokakuussa 2014 Mikaveli aloitti soolouransa. Hän julkaisi debyyttisooloalbuminsa Herranjengis marraskuussa 2015 Maata Näkyvissä -festareilla. Mikael Meklin on työskennellyt nuoriso-ohjaajana Keravan helluntaiseurakunnassa. Ennen musiikkiuransa alkua hän työskenteli vakuutusyhtiössä. == Musiikkiura == === Immanuel-yhtyeessä === Mikaveli perusti lapsuudenystävänsä Roni Lempiäisen kanssa rap-duo Immanuelin. Helmikuussa 2012 yhtye sai ensimmäiset keikkansa. Immanuelin debyyttialbumi Kilosanomaa julkaistiin 2012. Yhtyeen toinen albumi, Jumalanmiehii, julkaistiin 2013. Roni Lempiäinen muutti puoleksi vuodeksi Thaimaahan 2014 ja yhtye ilmoitti jäävänsä keikkatauolle. === Sooloura === Mikaveli aloitti soolouransa lokakuussa 2014. 2015 julkaistu Ohikiitävää-single nousi Radio Suomipopin Top 10 -listalle. Hän julkaisi debyyttialbuminsa Herranjengis marraskuussa 2015 Maata Näkyvissä -festareilla. Mikaveli on mukana Jipun hengellisen Made in Heaven -albumin samannimisellä singlellä. Vuonna 2021 Mikaveli solmi levytyssopimuksen Kaiku Entertainmentin kanssa. Ensimmäinen levy-yhtiön kautta julkaistu single oli Rockstar, joka kertoo artistin mukaan "henkilöstä, joka on ajautunut hakoteille elämässään huonojen esimerkkien takia". == Diskografia == Mikaveli on julkaissut kaksi studioalbumia ja yksitoista singleä. === Albumit === * Herranjengis (2015) *Exodus (2020) === Singlet === * "Etsivä löytää" (2016) * "Ohikiitävää", mukana Jarkko Ehnqvist (2015) * "Mitä Ikinä", mukana Jippu (2015) * "Hävittäjii" (2015) * "Raidataan (2016) *"Enkeleitä & Demoneita", mukana deezydavid (2018) *" Valot kii", mukana Angela Meklin (2019) *"Tähdenlentoja" (2019) *"Musta Sydän" (2019) *"Mä Meen Läpi" (2020) *"Rockstar" (2021) === Musiikkivideot === Julkaistu Kappale Ohjaaja 28.8.2016 "Raidataan" 28.12.2015 "Mä oon mä" Hannes Honkanen 23.11.2015 "Hävittäjii" 1.11.2015 "Herranjengis" 26.7.2015 "Ohikiitävää" Hannes Honkanen 11.6.2015 "Mitä ikinä" Hannes Honkanen 20.11.2014 "Etsivä löytää" Hannes Honkanen == Katso myös == * Imboys * Immanuel == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mikaveli Facebookissa Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Gospelmuusikot
Cloaca Maxima III

Cloaca Maxima III on suomalaisen CMX-rockyhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 25. marraskuuta 2016.Levykauppa X: CMX – Cloaca Maxima III Albumi sisältää myös kesällä 2016 nauhoitetut kuusi ennen julkaisematonta kappaletta sekä cover-version Antti Tuiskun kappaleesta ”Hyökyaalto”. Albumin julkaisemisen tiimoilta yhtye teki joulukuussa 2016 kahdeksan esiintymisen minikiertueen. Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 7. == Kappaleet == == Arvostelut == * Desibeli.net: Väliniemi, Heikki: Cloaca Maxima III. Desibeli.net 14.1.2017. Viitattu 25.1.2017. * Soundi: Kettunen, Eero: Loistelias kooste keskinkertaiselta ajanjaksolta – CMX:n kokoelmasarja edennyt kolmanteen osaan. Soundi.fi 11/2016. Viitattu 25.1.2017. * V2.fi: Kärkkäinen, Jesse: Cloaca Maxima III. V2.fi 31.12.2016. Viitattu 25.1.2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hämäläinen, Tuukka: Monenkirjava jättiläinen . Kymen sanomat 29.11.2016. * Luokka:CMX:n kokoelma- albumit Luokka:Vuoden 2016 kokoelma-albumit
Kenian järvialue Isossa hautavajoamassa

Kenian järvialue Isossa hautavajoamassa koostuu kolmesta matalasta järvestä, jotka ovat yhteydessä toisiinsa, sekä niiden valuma-alueista: Bogoriajärvi, 10 700 ha; Nakurujärvi, 18 800 ha; ja Elementaitajärvi, 2 534 ha. Järvet ovat emäksisiä. Alue on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2011. Siellä elää uhanalaisia lintulajeja ja harvinaisia nisäkkäitä. Alueella elää neljä miljoonaa pikkuflamingoa. == Lähteet == Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Keniassa
Risto Ojanen (toimitusjohtaja)

Risto Ensio Ojanen (12. tammikuuta 1927 Porvoo – 8. toukokuuta 1997 Sipoo) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän oli koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän oli Finnairin markkinointijohtaja 1974–1985 ja Gunnar Korhosen jälkeen toimitusjohtaja 1985–1990.WSOY Iso Tietosanakirja 7. osa, s. 25, WSOY 1996Finnair ja Vehviläisen lähtö, Suomen Kuvalehti (tässä lähteessä mainitaan tj-kauden pituudeksi kaksi vuotta, mutta ilmeinen virhe, sillä eri lähteet kertovat muuta). Ojanen kuoli tapaturmaisesti kesäasunnollaan Sipoossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Finnairin henkilöstö Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Vuotavan suolen oireyhtymä

Vuotavan suoli on ajateltu johtuu siitä, että sitä sairastavalla on heikentynyt suolen seinämä, joka päästää verenkiertoon mikrobeja ja ravintoaineiden osasia. Yksittäisissä tutkimuksissa on löytynyt viitteitä siitä, että elimistöön tulisi autoimmuunireaktio, joka ilmenisi oireina, jotka vaihtelevat suolioireista aivosumuun.Pinja Päivänen: Saatko vatsaoireita viljojen syömisestä? Helsingin Sanomat 5.8.2016. Vuonna 2015 julkaistussa tutkimuksessa havaittiin, että gluteenin prolamiiniosa gliadiini aiheuttaa suolen seinämän soluliitosten väljentymisen myös terveillä koehenkilöilläEffect of Gliadin on Permeability of Intestinal Biopsy Explants from Celiac Disease Patients and Patients with Non-Celiac Gluten Sensitivity. https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC4377866/. Tutkimusnäyttö kuitenkin on osoittanut, että gluteeniherkkyydestä kärsivillä fruktaani ja pitkäketjuiset FODMAP-hiilihydraatit ovat oireiden takan eikä gluteeni. Sittemmin koko oireyhtymä on liitetty ennemmin ärtyvän suolen sairauskirjoon. ==Diagnosointi == Luotettavia diagnoosikeinoja oireyhtymään ei ole olemassa. ==Hoito == Parhaimmat hoitokeinot liittyvät FODMAP-hiilihydraattien välttämiseen kuten ärtyvään suoleen. Alunperin gluteenittomalla ruokavaliolla todettiin hyötyjä, jotka sittemmin on todistettu tutkimusharhaksi. Lektiinitöntä ruokavaliota on ehdotettu, mutta näyttöä aiheesta ei ole. Yhdysvaltalaisessa Columbian yliopistossa vuonna 2016 tehdyssä tutkimuksessaepäiltiin, että viljasta vatsaoireita saavien ei-keliaakikkojen immuunipuolustusjärjestelmä ei pysty estämään vaurioituneesta suolesta verenkiertoon pääsevien mikrobien haitallista vaikutusta. Kun viljoille herkistyneet jättivät vehnän (kuuluu FODMAP-hiilihydraatteihin) ja muut vatsaansa ärsyttävät viljat pois ruokavaliostaan puoleksi vuodeksi, heidän immuunijärjestelmänsä tila normalisoitui ja suoliston vaurioituneet solut paranivat. Kokonaisuus siten vahvisti yhteyttä ärtyvään suoleen. == Lähteet == Luokka:Sisätaudit
A Maze of Recycled Creeds

__NOTOC__ A Maze of Recycled Creeds ranskalaisen metalliyhtye Gorodin viides studioalbumi. Se julkaistiin 16. lokakuuta 2015 levymerkillä Listenable Records. Yhdysvalloissa albumin julkaisi Unique Leader Records. Kappaleista ”Inner Alchemy” ja ”The Mystic Triad of Artistry” kuvattiin musiikkivideot. Encyclopaedia Metallum: Gorod – A Maze of Recycled Creeds (Additional notes) == Vastaanotto == Metal Injectionin Dan Davis antoi albumille arvosanan 7/10, ja sanoi albumia ristiriitaiseksi kuuntelukokemukseksi. Hänestä albumi on kokonaisuudessaan hyvä, mutta se muistuttaa mitä tahansa genrensä edustajaa eikä sisällä juurikaan kontekstia eikä mieleenpainuvia koukkuja. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Benoit Claus – basso * Mathieu Pascal – kitara * Nicolas Alberny – kitara * Julien "Nutz" Deyres – laulu * Karol Diers – rummut === Tuotanto === * Mathieu Pascal – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, layout * Pierre-Yves Marani – masteroija * Eric Liberge – grafiikka == Arvostelut == * Metal Injection: 7/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Gorodin albumit Luokka:Vuoden 2015 albumit
Ainasjärvi

Ainasjärvi on Pirkanmaalla Lempäälän Nurmissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Ainasjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta. == Maantietoa == Järven pituus on 200 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaaton rinteessä olevassa painaumassa. Siihen ei laske ojia, mutta sen laskuoja lähtee eteläpäästä ja juoksee kaakkoon päin yli 600 metriä laskien Siisjärveen. Ojan varrella sijaitsee pelto, jonka kuivatusvedet kerääntyvät ojaan. Järven rantaviivan pituus on 450 metriä. Ranta on soistunutta metsää. Suon reunaan jyrkkään rinteeseen on rakennettu vapaa-ajan asunto, jonne johtaa metsätie Nurmelta. == Historiaa == Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Oinasjärvi” . Järvellä oleva vapaa-ajan asunto ei näy vuoden 1991 peruskartassa, joten se on uusi. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Lempäälän järvet Luokka:Nurmenkulma
Perovskiittirakenne

Perovskiittirakenne on kiderakennetyyppi, joka määritellään sillä, että se on samanlainen kuin perovskiittimineraalilla. Samantyyppisen kiderakenteen omaaminen määrittää myös perovskiittimineraaliryhmän. == Aiheesta muualla == * Perovskite Group – mindat.org Luokka:Kristallografia Luokka:Mineraalit
Toivolanlammi

Toivolanlammi on Pirkanmaalla Vesilahden Narvassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Toivolanlammi on osa Pyhäjärven lähialuetta. == Maantietoa == Lammen pituus on 450 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 7,1 hehtaaria. Se on syntynyt viiden mäen keskelle noin 500 metriä Pyhäjärven rannasta. Lampi sijaitsee peltojen keskellä ja sen lähiympäristö on joutomaata. Siihen laskee joitakin ojia, joista kaksi on merkittäviä. Lammen eteläpuolen suolle laskee Huhkamonkolun kautta ja sen eräs haara on Mälittyjärven laskuoja ja toinen nimettömän lammen laskuoja. Toinen oja eli Viraanoja laskee idästä saostusaltaaseen ja se ulottuu Haapasenkulman taakse. Lammen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä eikä rantavyöhykkeellä sijaitse nykyään rakennuksia. Lammen ympäristön vesistöjärjesteyistä näkyy paljon merkkejä kuten lammikoita ja kaivettuja ojia. Lampi on matala ja se on kasvamassa umpeen. Avovettä esiintyy vain ajoittain. == Historiaa == Vuonna 1959 julkaistussa peruskartassa lampi on piirretty kaksiosaiseksi niin, että luoteisosa rajautuu tuikasti Koivistalholta tulevaan tiehen. Vain Viraanoja on kaivettu umpeenkasvaneen lammen avoveteen asti. Etelästä laskeva oja päättyy suon laitaan. Vuosien 1980 ja 1991 kartoista huomaa, että kosteikon vesistöjärjestelyissä on monia vaiheita ja pohjoisrannalla oleva rakennus on ollut lyhytikäinen. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Vesilahden järvet
Matti Myrsky

Matti Juhani Myrsky (18. toukokuuta 1953 Helsinki – 29. syyskuuta 2016 JoensuuKuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 23.10.2016 s C 17) oli suomalainen oikeustieteilijä. Hän oli Itä-Suomen yliopistossa Joensuussa vero-oikeuden professori vuodesta 1998.Matti Myrskyn cv. Itä-Suomen yliopisto Urallaan hän työskenteli muun muassa korkeimmassa hallinto-oikeudessa, Suomen Akatemian tutkijana, Helsingin yliopistossa, Turun yliopistossa ja Vaasan yliopistossa. Hän oli myös oikeustieteiden laitoksen johtajana vuosina 1998–2005 ja Joensuun yliopiston muutoksenhakulautakunnan puheenjohtajana vuodet 1998–2001. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Vähäjärvi (Vesilahti)

Vähäjärvi on Pirkanmaalla Vesilahden Suomelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Vähäjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta. == Maantietoa == Järven pituus on 1,7 kilometriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 32 hehtaaria. Se on syntynyt samaan kalliomurrokseen kuin siihen viereen työntyvä Pyhäjärven Alhonselän Suomelanlahtikin. Etelästä järveen rajautuu korkeat moreenimäet ja pohjoisesta peltomaat. Lahden rantaan on laskuojalla Lihmonojalla matkaa vain 350 metriä. Vähäjärveen laskee Rimminsuolle kaakosta Rimminoja, johon yhtyy pelto-ojia pieneltä valuma-alueelta. Pohjoisesta laskee lyhyt pelto-oja rantapelloilta. Järven rantaviivan pituus on 3,9 kilometriä. Rannat ovat soistuneet ja järvessä ei vesikasvillisuuden takia ole enää avovettä . Järven lähiympäristössä sijaitsee toistakymmentä maatilaa. Vapaa-ajan asuntoja vain kaksi pohjoisrannalla. Järven länsipään ohittaa seututie 301, joka johtaa Narvaan. Järvi ja sen lähirannat on merkitty lintujen osalta luonnonsuojelualueeksi.Vesilahti: Luonnonsuojelu , viitattu 26.10.2016 == Vedenlaatu == Järven ja Lihmonojan vedenlaatua on tutkittu vuosina 2000, 2005 ja 2009. Vesi on tummaa, kohtalaisen humuspitoista, sameaa ja erittäin ravinnepitoista. Järvestä purkautuvan veden fosforipitoisuus oli erässä talvinäytteessä 520 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l) ja typpipitoisuus 2 620 µg/l. Toisessa loppukesän vesinäytteessä fosforia oli 81 µg/l ja typpipitoisuus 770 µg/l. Jo alimmilla pitoisuuksilla järvi luokiteltaisiin erittäin reheväksi järveksi. Korkeammat arvot vastaavat yleisesti kunnalliselta vedenpuhdistamolta vesistöön johdetun veden pitoisuuksia. Vesi oli sekä talvi- että loppukesän mittauksissa lähes hapetonta. Vesikasvillisuus varjostaa vettä tehokkaasti eikä sen vuoksi leväkukintoja esiinny. Pinnasta liukenee veteen uutta happea ja katiskalla saa järvestä satunnaisesti kalaa, joka nousee sinne Pyhäjärvestä. Ravinnetilanne on seurausta hajakuormituksen pitkästä vaikutuksesta. Osa ravinteista kumpuavat sisäisenä kuormituksena sedimenteistä, koska hapettomissa olosuhteissa pohjaan kerrostuneet ravinteet liukenevat takaisin veteen. Järven virkistyskäyttöluokitus on kesäisin välttävä ja talvisin huono. Järvi on käytännössä valuma-alueensa peltojen laskeutusallas. Se ei kuitenkaan vähennä Alhonselän kuormitusta, koska Vähäjärvi tuottaa veteen itse niin paljon ravinteita lisää. Järven kunnostus on taloudellisesti mahdotonta. Siihen voisi kuitenkin ruopata vesilinnuille avoveden alueita, jotta sen virkistysarvo lintujärvenä kohentuisi. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Vesilahden järvet
Koomikkojen kuningas

Koomikkojen kuningas () on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen satiirinen musta komediaelokuva, jonka on ohjannut Martin Scorsese ja käsikirjoittanut Paul D. Zimmerman. Elokuvan pääosia esittävät Robert De Niro, Jerry Lewis ja Sandra Bernhard. == Juoni == Elokuvassa epämiellyttävä nimikirjoitusten kerääjä, stand up -koomikoksi epätoivoisesti pyrkivä Rupert Pupkin (De Niro) kidnappaa ahdistuneen ja eristäytyneen televisioviihdyttäjän Jerry Langfordin (Lewis) uraansa edistääkseen. Avukseen hän saa pakkomielteisesti kohdettaan fanittavan naisen (Bernhard), ja lunnasvaatimuksena hän esittää mahdollisuuden saada esiintyä Langfordin showssa. Tämä toteutuukin, ja Pupkinista tulee kuuluisa.The King of Comedy (1983), American Film Institute. Viitattu 26.10.2016. == Rooleissa == == Vastaanotto == Koomikkojen kuningas ei aluksi menestynyt oudon aihevalinnan ja epämiellyttävän päähenkilönsä takia, mutta on sittemmin noussut arvossa. Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo luonnehti elokuvaa tähtikultin, viihteen, idolien ja fanien julmaksi kuvaukseksi, mustaksi elokuvaksi tyhjästä elämästä ja sen tyhjistä täytteistä. Hän antoi elokuvalle täydet viisi tähteä, mikä vastaa sanallista arviota ”elämää suurempi elokuva”. Elokuva ei saanut yhtään Oscar-ehdokkuutta, mutta Cannesissa Scorsese oli siitä ehdolla Kultaisen palmun saajaksi. Brittiläisessä Bafta-palkintogaalassa Koomikkojen kuningas sai viisi ehdokkuutta, joista käsikirjoittaja Paul D. Zimmerman voitti palkinnon käsikirjoituksestaan.Awards , The King of Comedy (1983), IMDb. Viitattu 26.10.2016. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi Koomikkojen kuninkaan kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalla jaetulle sijalle 100. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1983 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustan komedian elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat Luokka:Satiiriset elokuvat Luokka:Martin Scorsesen ohjaamat elokuvat Luokka:BAFTA Film Award -palkitut elokuvat Luokka:20th Century Foxin elokuvat
Klooritetrasykliini

Klooritetrasykliini eli aureomysiini (C22H23N2ClO8) on tetrasykliineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä antibioottina. ==Ominaisuudet, historia ja käyttö== Klooritetrasykliini on huoneenlämpötilassa kirkaankeltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hieman etanoliin, asetoniin, etyyliasetaattiin ja bentseeniin. Klooritetrasykliini ei liukene dietyylieetteriin. Yhdiste voi hajota valon vaikutuksesta. Klooritetrasykliini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky metanoliliuoksessa on –275. Ensimmäisen kerran klooritetrasykliinin eristi B. M. Duggar vuonna 1945 Streptomyces aureofaciens-kannasta ja se on ensimmäinen eristetty tetrasykliineihin kuuluva yhdiste. Yhdisteen rakenteen selvitti Robert Burns Woodward ryhmineen vuonna 1952. Klooritetrasykliinin biotekninen tuotanto laajassa mittakaavassa alkoi 1948. Nykyäänkin yhdistettä valmistetaan bioteknisesti S. aureofaciens-sädesienen avulla.Phaik-Eng Sum: Tetracyclines, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 26.10.2016Axel Kleemann: Antiinfectives for Systemic Use, 1. Antibacterials, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2016. Viitattu 26.10.2016 Klooritetrasykliinin antibioottiset vaikutukset perustuvat muiden tetrasykliinien tavoin siihen, että se sitoutuu bakteerien ribosomiin ja estää bakteerien proteiinisynteesin. Aine on laajakirjoinen antibiootti ja se tehoaa grampositiivisiin bakteereihin, mykoplasmaan ja eräisiin gramnegatiivisiin bakteereihin. Monet gramnegatiivisista bakteereista ovat klooritetrasykliinille resistenttejä. Nykyään klooritetrasykliiniä käytetään ihmislääketieteessä lähinnä silmä- ja ihotulehdusten hoitoon.Eläinlääketieteessä klooritetrasykliiniä käytetään sikojen, lehmien, hevosten ja lampaiden bakteeritautien hoitamiseen ja ehkäisyyn ja sitä voidaan lisätä muun muassa eläinten rehuun.Richard Sams: Veterinary Drugs, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 26.10.2016 ==Lähteet== Luokka:Tetrasykliinit
Mercedes-Benz X-sarja

Mercedes-Benz X-sarja (W470) on Mercedes-Benzin vuosina 2017–2020 valmistama lava-automalli. X-sarjan konseptimalli esiteltiin Tukholmassa lokakuussa 2016. Tuotantomallin ensiesittely oli Kapkaupungissa heinäkuussa 2017. Auto perustuu samalle perusrakenteelle kuin Nissan Navara ja Renault Alaskan. X-sarjaa myös valmistettiin samalla tehtaalla Espanjassa sisarmalliensa kanssa. Mercedes- Benz päätti karsia X-sarjan mallistostaan, sillä se kävi huonosti kaupaksi muun muassa kilpailijoitaan korkeamman hintansa vuoksi. Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä X-sarja sai tulokseksi täydet viisi tähteä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == X-sarja Luokka:Lava-autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Mälittyjärvi

Mälittyjärvi eli Mälitty on Pirkanmaalla Vesilahden Onkemäen länsipuolella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Mälittyjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta. == Maantietoa == Järven pituus on 500 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 3,1 hehtaaria. Se on syntynyt kallioisten mäkien väliin Mälittyjärvenvuoren länsirinteen juurelle. Järveen on kaivettu lyhyitä suo-ojia ympäröiviltä soilta. Myös sen laskuoja on kaivettu oja, joka lähtee järven pohjoispäästä. Oja juoksee pohjoiseen ensimmäisten maatilojen peltojen läpi ja muuttuu Koivistalhon pelloilla johto-ojaksi, joka painuu sitten Huhkamonkoluun ja laskee Toivolanlammin rantasuohon. Järven valuma-alue on pieni ja veden laskennallinen viipymä on 79 vuorokautta. Järven rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Länsirannat ovat soistuneita ja itärannat kovaa etsämaata. Järvi on autio ja sinne johtaa pohjoisesta polku. == Vedenlaatu == Järven vedenlaatua on tutkittu ainakin vuonna 2001. Se on karuhko humuspitoinen metsäjärvi, jonka vesi on ruskean väristä, sisältää humusta ja on melko hapanta. Veden väriluku vaihtelee 140–170 mg Pt/l ja veden happamuustaso on talvella alle pH 6. Järvestä on silloin mitattu jopa arvon pH 5,5, mikä on useimmille kaloille liian matala arvo. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan on kuitenkin välttävä. Veden fosforipitoisuus oli 15 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l) ja typpipitoisuus oli 450 µg/l. Järven happitilanne on häiriintynyt. Nämä ovat karun järven arvoja. Levän klorofylliä esiintyi vain 6,8 milligrammaa kuutiometrissä vettä (mg/m³). Talvella päällysveden happipitoisuuden kyllästysprosentti on laskenut arvoon 43%. Alusvedessä tilanne on yleensä heikompi ja sieltä on mitattu happipitoisuuksia 0,7 milligrammaa litrassa vettä (mg/l). Veden kemiallinen hapenkulutus on tutkimusten mukaan 31 mg/l eli suuri. Arvo johtunee humuksen määrästä vedessä ja se selittää hyvin hapen vähyyttä. Mälityn virkistyskäyttöluokka on tyydyttävän ja välttävän rajaoilla. Pahimmat ongelmat ovat hapettomuus, vedenväri ja happamuus. == Historiaa == Vuoden 1959 peruskartassa järveen oli kaivettu ensimmäinen suo-oja. Kartassa ei ole silloin merkitty länsirannan soita, mutta myöhemmissä kartoissa sitä on. Järven nimi kirjoitettiin karttaan vielä vuonna 1980 "Mälitty". == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Vesilahden järvet
Do You Want To

Do You Want To on skotlantilaisen indie rock-yhtye Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen toiselta albumilta You Could Have It So Much Better ja se nousi Britannian singlelistan sijalle 4. ”Do You Want To” -kappaleen musiikkivideon ohjasi Diane Martel ja se esitettiin ensimmäisen kerran MTV2-kanavalla 23. elokuuta 2005. == Kappaleet == === 7" singlejulkaisu === # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 kappaleet Luokka:Franz Ferdinandin kappaleet
Love Illumination

Love Illumination on skotlantilaisen indie rock-yhtye Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen neljänneltä albumilta Right Thoughts, Right Words, Right Action 27. kesäkuuta 2013. Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Tim Saccenti, ja se julkaistiin videopalvelu YouTubessa 24. heinäkuuta 2013. == Kappaleet == === 7" singlejulkaisu === # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 kappaleet Luokka:Franz Ferdinandin kappaleet
Ernest Mandel

Ernest Ezra Mandel, käytti myös nimiä Ernest Germain, Pierre Gousset, Henri Vallin ja Walter (5. huhtikuuta 1923 – 20. heinäkuuta 1995) oli saksalais- belgialainen marxilainen ja trotskilainen vallankumousteoreetikko. Mandel syntyi Frankfurtissa ja osallistui Antwerpenissa trotskilaisen neljännen internationaalin toimintaan. Hänen vanhempansa Henri ja Rosa Mandel olivat Puolasta muuttaneita juutalaisemigrantteja, jotka olivat aiemmin vaikuttaneet Rosa Luxemburgin ja Karl Liebknechtin Spartakistiliitossa. Luokka:Yhteiskuntatieteilijät Luokka:Saksalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Helsingin Työväen Näyttämö

Helsingin Työväen Näyttämö oli helsinkiläinen vasemmistolainen harrastajateatteri, jonka historia alkaa 1916 perustetusta Seurasaaren ulkoilmateatterista. Teatteri toimi sittemmin eri puolilla Helsinkiä: Mustikkamaalla, Helsingin työväentalossa, Vallilan kesäteatterissa ja lopuksi Kirjatyöntekijäin liiton talossa. Vuonna 1922 seurueen nimeksi muuttui Työn Näyttämö. Vuonna 1934 joukko Kirjallisuuslehden ympärille ryhmittyneitä vasemmistolaisia perusti sen uudelleen nimellä Työväen Näyttämö, mistä alkoi sen tunnetuin vaihe. Teatterin toiminta jatkui vuoteen 1940 asti, virallisesti se lakkautettiin 1945.Raija-Sinikka Rantala: Helsingin Työväen Näyttämö – 1930-luvun oppositioteatteri Laudatur-opinnäytetyö 1970. Viitattu 8.4.2019 Teatterin toiminnassa oli mukana joukko kommunisteja, ja sosialidemokraatit erosivatkin siitä myöhemmin. Uuden Työväen Näyttämön ensiesitys oli Nyrki Tapiovaaran ohjaama amerikkalaisen I. J. Goldenin poliittinen näytelmä Lakonjohtaja, joka esitettiin Käpylän työväentalolla marraskuussa 1934. Teatterin toimintaan kohdistui ajan oikeistolaisten voimien painostusta. Teatterin toiminnassa mukana olivat muun muassa Nyrki ja Tapio Tapiovaara, Helmer Adler, Elvi Sinervo-Ryömä, Toini Aaltonen, Arvo Turtiainen ja Maija Savutie. Vaihtelevassa näyttelijäkokoonpanossa pysyvämpiä jäseniä olivat Hili Virtanen, Eino Kokkonen, Ludvig Korpi ja Yrjö Nykänen. Myös Jarno Pennanen ja Jenny Pajunen näyttelivät. Näytelmiä ohjasivat pääasiassa Nyrki Tapiovaara, Adler, Kaisu-Mirjami Rydberg ja Pentti Raunio. Vuonna 1939 teatterin johtajaksi valittiin Jalmari Parikka. Tapio Tapiovaara toimi johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1934–1939, minkä jälkeen hänen seuraajakseen tuli K. Airut. Päätöksenteko teatterissa oli kollektiivista. == Lähteet == Luokka:Helsingin entiset teatterit
Carlos Checa

Carlos Checa (s. 15. lokakuuta 1972 Barcelona) on espanjalainen entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän ajoi 500 kuutioisten ja MotoGP-sarjassa muun muassa Pons Racing ja Yamaha Factory Racing talleissa. Checa voitti Superbiken maailmanmestaruussarjan mestaruuden kaudella 2011. ==125- ja 250-kuutioiset== Checa aloitti uransa 1993 125 kuutioisissa, jossa hän ajoi yhden kilpailun ennen siirtymistään kesken kauden 250 kuutioisten sarjaan.Carlos Checa motogp.com Viitattu 26.10.2016 Checa ajoi Daytona - Pit Lane tallin Honda RS250R pyörällä kuusi kilpailua. Hän sijoittui parhaimmillaan yhdeksänneksi FIM kilpailussa. Checa keräsi kauden aikana yhteensä yhdeksän pistettä ja sijoittui 23:ksi. Kaudeksi 1994 hän siirtyi Givi Racing talliin, joka käytti Honda RS250 tehdaspyörää. Checa ajoi kokonaispisteissä kahdenneksitoista keräten 54 pistettä. Hän ajoi parhaimmillaan seitsemänneksi Yhdysvaltain kilpailussa. ==500-kuutioiset== Checa siirtyi kesken 1995 kauden 500-kuutioisten sarjaan Pons tallin mukana. Hän ajoi Honda NSR500 tehdaspyörällä viisi kilpailua loppukauden aikana. Checa ajoi maaliin kolmesti, joista kahdesti hän sijoittui seitsemänneksi Brasiliassa ja Argentiinassa. Checa saavutti yhteensä 26 pistettä ja sijoittui kokonaispisteissä kuudenneksitoista. ==Lähteet== Luokka:Espanjalaiset ratamoottoripyöräilijät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kassinen

Kassinen voi tarkoittaa seuraavia: *Katto-Kassinen, Astrid Lindgrenin luoma satuhahmo. Tähän liittyy: **Katto-Kassinen, vuonna 2002 ensi-iltansa saanut animaatioelokuva *Aino Kassinen (1900–1977), suomalainen selvänäkijä *Kalpa Kassinen, Bilbo Reppulin nimi Taru sormusten herrasta -kirjan Risto Pitkäsen suomennoksessa.
Pasi Pennanen

Pasi Pennanen on suomalainen autosuunnittelija ja keksijä, joka on työskennellyt suunnittelijana Jaguarilla ja kehittänyt Toroidion-sähköauton. Pennanen suoritti Master of Arts -tutkinnon automuotoilussa Lontoon Royal College of Art -oppilaitoksessa 1997. Jaguarin lisäksi hän on tehnyt autosuunnittelua Zagatolle ja Hondalle sekä muotoillut muun muassa Sisu Defence -sotilaskulkuneuvoja. Vuonna 2016 Pennanen sai Ornamo- palkinnon.Maailman tehokkain sähköauto Toroidion siivitti Pasi Pennasen muotoilupalkinnon voittajaksi, Yle Uutiset 20.4.2016. Viitattu 28.10.2016. Sen perusteluissa sanotaan:Automuotoilija Pasi Pennanen on muutoksen aikaansaaja, Ornamo. Viitattu 28.10.2016. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keksijät Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset yrittäjät
Hieronymus Francken II

Hieronymus Francken II (1578 Antwerpen – 1623 Antwerpen) oli Hollannin kultakauden taidemaalari. Hänen sukuunsa kuului useita taidemaalareita. Hän opiskeli taidetta isänsä johdolla ja hänet otettiin Pyhän Luukkaan taidemaalarikillan jäseneksi 1607. Hieronymus Francken II:n maalaus Taiteenystäviä galleriassa kuuluu Valtion taidemuseon kokoelmaan. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1578 syntyneet Luokka:Vuonna 1623 kuolleet Luokka:Alankomaalaiset taidemaalarit
Allaert van Everdingen

Allaert van Everdingen (1621–1675), myös Allart tai Aldert, oli hollantilainen taiteilija. Hän on taiteilijana melko tuntematon. Sen sijaan hänen vanhempi veljensä Caesar van Everdingen kuuluu hollantilaisen kultakauden klassikoihin. Allaert van Everdingen syntyi Alkmaarissa vuonna 1621. Hän oli kaupungin virkamiehenä toimineen Pieter van Everdingenin toinen poika. Toinen vanhempi veli Jan van Everdingen (n. 1618/1619–1656) toimi notaarina, mutta hänkin harrasti asetelmamaalausta. Ilmeisesti Allaert van Everdingen on kiinnostanut H.F. Antellia, koska hänen kokoelmistaan löytyy W. Drugulinin kirjoittama, vuonna 1873 Leipzigissa julkaistu ranskankielinen elämäkerta "Allart van Everdingen, catalogue raisonné de toutes les estampes qui forment son oevre gravé" Kirjassa Drugulin toteaa aiempien taiteilijasta kertoneiden elämäkertojen toistaneen "enemmän tai vähemmän oikein" Houbrakenin vuonna 1719 julkaisusta toistettuja tietoja. Luotettavina lähteinä Drugulin pitää M.A. van der Willigenin teosta Pyhän Luukkaan killasta. Teos valottaa taiteilijan elämän keskeisiä vaiheita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1621 syntyneet Luokka:Vuonna 1675 kuolleet Luokka:Alankomaalaiset taidemaalarit
Calvin N’Sombo

Calvin N’Sombo (s. 24. kesäkuuta 1997 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. N’Sombo edusti junioreissa HJK:ta. Kaudella 2015 hän pelasi 23 Kakkosen ottelua HJK:n reservijoukkue Klubi 04:ssä. Kaudeksi 2016 N’Sombo siirtyi niin ikään Kakkosessa pelaavaan Honkaan, jossa hän pelasi kauden aikana kaksi sarjaottelua. Syyskuussa 2016 Honka lainasi N’Sombon loppukaudeksi Veikkausliigassa pelaavaan PK-35 Vantaaseen, jota hän edusti kahdessa liigaottelussa. Ensimmäisen pääsarjatason ottelunsa N’Sombo pelasi 12. syyskuuta, kun joukkue hävisi kotonaan Ilvekselle 1–3.Calvin N’Sombo Soccerway-sivustolla N’Sombo on edustanut Suomen alle 17-, alle 18- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueita. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oranjezaal

Oranjezaal (oranssi sali) on taiteella koristettu sali, joka sijaitsee Alankomaiden hallintokaupungissa Haagissa sijaitsevassa kuninkaallisessa Huis ten Bosch -palatsissa. Palatsin rakennutti Oranjen ruhtinas Fredrik Henrikin vaimo Amalia van Solms-Braunfels, joka miehensä kuoltua vuonna 1647 omisti palatsin miehensä muistolle. Oranje Zaal on täytetty maalauksilla, joissa on kohtauksia hänen elämästään ja allegorioita hänen hallituskaudestaan. Salissa on 31 maalausta, joiden tekijöinä oli ajan johtavia taiteilijoita, kuten Caesar van Everdingen ja Gerard van Honthorst. Salin suunnittelusta vastasi arkkitehti Jacob van Campen, joka osallistui myös maalausten toteuttamiseen. Salia pidetään yhtenä Hollannin taiteen kultakauden parhaista esimerkeistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Google Streetview: Oranjezaal Luokka:Haag
Jan van Everdingen

Jan van Everdingen (n. 1618/1619–1656) oli taiteilija Caesar van Everdingenin nuorempi veli. Hän toimi notaarina Alkmaarissa isänsä Pieter Cornelisz van Everdingenin (1575–1662) tavoin. Jan van Everdingen oli harrastelijamaalari ja keskittyi ennen kaikkea asetelmamaalaukseen. Hänen teoksiaan ei tiedetä säilyneen. Jan hyväksyttiin Pyhän Luukkaan kiltaan vuonna 1644. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1656 kuolleet Luokka:Alankomaalaiset taidemaalarit
Jan Gerritsz van Bronckhorst

Jan Gerritsz. van Bronckhorst (myös Bronchorst, Utrecht 1603–1661 Amsterdam) oli hollantilainen Utrechtin caravaggiolaiseen koulukuntaan kuulunut barokkitaidemaalari, lasimaalari ja kaivertaja. ==Elämä ja ura== Bronckhorstin vanhemmat olivat Gerrit Jacobsz. van Bronchorst ja Feysgen Claesdr. van Doorn. Van Bronckhorst aloitti opintonsa yksitoistavuotiaana lasimaalari Jan Verburghin johdolla. Vuonna 1620 van Bronckhorst lähti opintomatkalle Ranskaan, jossa hän jatkoi lasimaalauksen opintoja Peeter Matthijsin ja Chamun johdolla. Van Bronckhorst palasi Utrechtiin vuonna 1622, jossa hän työskenteli lasimaalarina ja seinävaatteita ja sinettejä valmistavana käsityöläisenä. Hän meni naimisiin Catalijntje van Nortin kanssa vuonna 1626. Uskonpuhdistuksen vuoksi lasimaalarien työtilaisuudet vähenivät ja van Bronckhorst opiskeli kaivertajaksi. Bronckhorst oli vieraillut usein taidemaalarien ateljeissa jo 1620-luvulla. Hän opiskeli maalaamista Cornelis van Poelenburchin opastuksella ja liittyi Pyhän Luukkaan taidemaalarien kiltaan vuonna 1639. Van Bronckhorst varhaisin tunnettu maalaus on vuodelta 1642. Van Bronckhorst ei kuitenkaan luopunut lasimaalauksesta. Hän teki 1645 neljä ikkunaa Amsterdamin uuteen kirkkoon (Nieuwe Kerk) ja myöhemmin myös kaupungin vanhaan kirkkoon (Oude Kerk) ja kaupungintaloon. Myös van Bronckhorstin pojat Johannes ja Gerard opiskelivat isänsä opastuksella kuvataiteilijoiksi. ==Teoksia== Tiedosto:Jan Gerritsz van Bronckhorst - Slapende nimf.jpg|Lepäävä nymfi, 1645. Tiedosto:Bronckhorst, Jan Gerritsz. van (1603-1661) - Muzikaal gezelschap aan een balustrade.jpg|Muusikon seurassa parvekkeella. Tiedosto:Jan G. van Bronckhorst The procuress.jpg|Prostituoitujen madame, 1636–1638? Sibiu, Romania. Tiedosto:Jan Gerrit van Bronchorst - Young man playing a theorbo (Museo Thyssen-Bornemisza).jpg|Nuori mies soittaa theorboa, 1642–1645? Musée Thyssen-Bornemisza, Madrid. Tiedosto:Jan Gerritsz van Bronchorst - Merry Company with a Violinist - WGA03240.jpg|Viulistien seurassa, 1640. Eremitaasi, Pietari. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1603 syntyneet Luokka:Vuonna 1661 kuolleet Luokka:Alankomaalaiset taidemaalarit
Agathe Tykhen pyhäkkö

Agathe Tykhen pyhäkkö (joskus Agathe Tykhen temppeli) eli Filadelfeion () oli antiikin aikainen Tykhelle eli hyvän onnen henkilöitymälle omistettu pyhäkkö Kýnthos-vuoren länsirinteessä Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Pyhäkön rakennutti Ptolemaios II Filadelfos 200-luvulla eaa. Se oli alun perin omistettu kuningatar Arsinoelle, joka oli Ptolemaioksen sisar ja puoliso, ja korotettiin jumalattareksi kuolemansa jälkeen noin vuonna 270 eaa. Arsinoe yhdistettiin usein Agathe Tykheen eli hyvään onneen, ja kumpikin kuvattiin yleensä yhdessä runsaudensarven kanssa. Lopulta Agathe Tykhen kultti peitti kuningattaren kultin alleen. Deloksella pyhäkkö tunnettiin alun perin kuninkaan mukaan nimellä Filadelfeion, mutta piirtokirjoituksen mukaan pelkästään Agathe Tykhen pyhäkkönä viimeistään vuonna 166 eaa. Pyhäköstä on säilynyt vain sen perustukset ja pylväiden alaosia. Vuoren rinteellä sijaitsee myös niin kutsuttu Kynthoksen luola. Vuoren huipulla sijaitsee Kynthoksen Zeuksen ja Athenen pyhäkkö. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan pyhäköt Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat
Antigonoksen stoa

Antigonoksen stoa oli antiikin aikainen stoa eli pylväshalli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta. Stoa rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 246–239 eaa. Rakennuksesta löydetyn piirtokirjoituksen mukaan sen rakennutti Antigonos Gonatas, joka lahjoitti alueelle myös muun muassa Neorionin. Stoa oli todennäköisesti tarkoitettu Deloksen pyhäkköalueen saamien lukuisien votiivilahjojen säilyttämiseen. Rakennus sijaitsi pyhäkköalueen pohjoislaidalla ja toimi sen pohjoisena rajana. Stoan julkisivu oli etelään eli pyhäkköalueelle päin. Julkisivussa oli 47 doorilaista pylvästä. Stoan pituus oli noin 119,6 metriä ja leveys keskiosassaan 13,4 metriä. Rakennuksen kummassakin päässä oli etelään suuntautuneet siipirakennukset, jotka ulkonivat muusta pylväshallista kuuden metrin verran. Sisältä rakennus oli kaksilaivainen ja sen kattoa tuki 19 joonialaista pylvästä. Julkisivun pylväiden väliset triglyfit oli koristeltu häränpääkoristeilla. Stoan edessä oli suuri joukko kuvapatsaita ja muita votiivilahjoja. Stoan edessä pyhäkköalueen puolella sijaitsi hyperborealaisten, Herodotoksen mainitsemien Opiksen ja Argen mykeneläisaikainen hauta. Se oli reunustettu puolikaarenmuotoisella muurilla.Herodotos: Historiateos IV.35. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Stoat
Delfiinien talo

Delfiinien talo oli antiikin aikainen yksityistalo Kreikassa Deloksen saarella. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen niin kutsuttua Teatterikorttelia. Rakennuksesta tutkimuksessa käytetty nimitys on nykyaikainen. Delfiinien talo rakennettiin hellenistisellä kaudella noin 200–100-luvulla eaa. Se sijaitsee Deloksen teatterin itäpuolella lähellä niin kutsuttua Naamioiden taloa. Talo on saanut nimensä lattiamosaiikistaan, jossa esiintyy delfiinejä. Mosaiikki on talon keskuksena olevan 4 × 4 doorilaisen pylvään muodostaman peristyyli- eli pylväspihan keskellä olevassa impluviumissa. Mosaiikin kussakin neljässä kulmassa on kaksi delfiiniä, joilla ratsastaa amoriini. Yhdellä niistä on Hermeen tunnus kerykeion, toisella Poseidonin tunnus kolmikärki ja kolmannella Dionysoksen tunnus thyrsos-sauva. Neljännen tunnus ei ole selvä. Mosaiikissa on sen tekijän Asklepiades Aradoslaisen nimikirjoitus, mikä on harvinaista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan yksityistalot Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat
Diadumenoksen talo

Diadumenoksen talo (myös Diadoumenoksen talo) on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta yksityistalosta Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Pyhän järven aluetta. Diadumenoksen talo rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 200–150 eaa. Se sijaitsee Pyhän järven luoteispuolella yhdessä monien muiden vastaavien yksityistalojen kanssa. Rakennus on pohjakaavaltaan epäsäännöllisen muotoinen ja koostuu useista huoneista, jotka on ryhmitelty pylväikköpihan ympärille. Talosta tai sen välittömästä läheisyydestä on löydetty kolme hyvin säilynyttä veistosta, jotka tunnetaan nimillä: Diadumenos, kopio Polykleitoksen veistoksesta, josta talo on saanut nimensä; Artemis Diadumena; sekä Deloksen pseudoatleetti. Veistokset ovat nykyisin Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan yksityistalot Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat
Dionysoksen talo (Delos)

Dionysoksen talo on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta yksityistalosta Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin talo on osa Deloksen niin kutsuttua Teatterikorttelia. Dionysoksen talo rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 200–100 eaa. Se sijaitsee Deloksen teatterin pohjoispuolella lähellä niin kutsuttua Kleopatran taloa. Talo on saanut nimensä opus vermiculatum -tekniikalla tehdystä lattiamosaiikista, joka esittää tiikerillä ratsastavaa siivekästä Dionysosta todennäköisesti palaamassa Intian matkaltaan. Talon keskiössä on ollut 3 x 4 doorilaisen pylvään muodostama peristyyli- eli pylväspiha, jonka pylväät ovat säilyneet suhteellisen hyvin ja kunnostettu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan yksityistalot Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat
Ekklesiasterion (Delos)

Ekklesiasterion () oli antiikin aikainen ekklesiasterion Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta. Ekklesiasterion toimi jonkinlaisena neuvoston kokoontumispaikkana. Se rakennettiin alun perin klassisella kaudella noin 450 eaa., ja sitä muutettiin useita kertoja aina noin vuoteen 150 eaa. saakka. Rakennus sijaitsi pyhäkköalueen luoteisosassa Thesmoforeionin itäpuolella ja Artemiin temppelin pohjoispuolella. Ekklesiasterionin lisäksi vastaavia rakennuksia Deloksella olivat Buleuterion ja Prytaneion. Rakennus koostui kahdesta salista, jotka kummatkin aukenivat etelään. Roomalaisella ajalla Ekklesiasterionin paikalle rakennettiin pieni temppeli. == Lähteet == Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Ekklesiasterionit
Filippoksen stoa

Filippoksen stoa oli antiikin aikainen stoa eli pylväshalli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Stoa rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 216–200 eaa. Sen rakennuttaja oli rakennuksesta löydetyn piirtokirjoituksen perusteella Makedonian kuningas Filippos V. Stoa sijaitsi Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen eteläpuolella Etelästoan ja sataman välissä, Kompetaliastien agoralta pyhäkköalueelle johtaneen Pyhän tien länsilaidalla. Stoa koostui oikeastaan kahdesta vierekkäisestä pylväshallista, joilla oli yhteinen takaseinä. Ne oli rakennettu pohjois-eteläsuunnassa ja toinen avautui itään ja toinen länteen. Idempi stoa oli varhaisempi, kun taas läntinen stoa lisättiin jonkin verran myöhemmin. Itäpuolinen stoa oli normaali suorakulmionmuotoinen pylväshalli, jonka pituus oli noin 71 metriä ja leveys noin 11 metriä. Länsipuolinen stoa oli L-kirjaimen muotoinen ja leveämpi itäosan pohjoispuolella, jossa oli erillinen huone. Se oli erotettu muusta pylväshallista joonialaisilla puolipylväillä. Kummankin puolen julkisivussa oli doorilaiset pylväät. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Stoat