Pekka Sassi

Pekka Sassi (s. 1969) on suomalainen mediataiteilija, jonka tuotanto koostuu ääni- ja videoteoksista, kokeellisista lyhytelokuvista, installaatioista ja musiikista.Pekka Sassi, profiili. AV-arkki. Viitattu 22.10.2021. Pekka Sassi opiskeli Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa ja valmistui taiteen maisteriksi tila-aikataiteen laitokselta vuonna 2000. Hän on opiskellut myös Taidekoulu Maassa ja Slade School of Fine Artissa.Sassi, Pekka: CV 2020. www.glleriaheino.fi. Viitattu 21.12.2024.Pirtola, Erkki (toim.): Maan henki 20.11.-19.12.1993 Helsingin taidehalli. Taidekoulu Maa, 1993. ISBN 9519691901. Sassi on saanut useaan otteeseen valtion apurahoja taiteelliseen työskentelyyn. Vuodelle 2025 hänelle myönnettiin viisivuotinen apuraha. Sassi on taiteilijayhdistys Muu ry:n jäsen. Pekka Sassin puoliso on videotaiteilija Elena Näsänen. == Tuotanto == Pekka Sassia on pidetty yhtenä sukupolvensa merkittävimmistä kokeellisen elokuvan ja mediataiteen tekijöistä.Anttila, Hanna Maria & Tuomi, Auli: AV-arkki 25 vuotta. Tampereen 44. kansainväliset lyhytelokuvajuhlat Ohjelmakirja, 2014, s. 155. Viitattu 21.12.2024. Sassi oli ensimmäisten tekijöiden joukossa kun mediataide alkoi erottua taiteenalana 1990-luvulla, ja alan kehitys näkyy hänen tuotannossaan. Videotaiteen esitysmuotona oli alkuun usein installaatio. Alkuvaiheen lyhyistä, kiteytyneistä katkelmista pääpaino videotaiteessa on siirtynyt pitkiin luuppeihin ja monikanavaisiin installaatioihin. Sassia taiteilijana on luonnehdittu laaja-alaiseksi mutta omasta linjasta kiinni pitäväksi.Short documentary films by Emilia Ukkonen, Pekka Sassi and Jonna Kina at Kassel Dokfest. AV-arkki 7.11.2017. Viitattu 20.8.2018. Ääni- ja videoteokset ovat rakenteeltaan ”yksinkertaisia ja kirkkaita”. Sassin työtavassa on nähty bricolagen ja kollaasin piirteitä.Kantokorpi, Otso: Mitä näin? Taide, kritiikit, 6/2009. Viitattu 20.8.2018.Anttila, Hanna Maria: Found Meaning in Found Footage. AV-arkki 2007, s. 12. ISBN 978-952-99328-3-2 Hän kerää jatkuvasti materiaalia ja yhdistää löytämäänsä ja itse tuottamaansa kuvaa ja ääntä. Sassin tuotantoon sisältyy sekä ääniteoksiaKuvas nro 4. CD-äänilevy aikakauslehden liitteenä. Kuvataideakatemia, 2000. ISSN 1238-8009. että kuvaa ja ääntä yhdistäviä videoita; näissäkin ääni on usein keskeisin osa. Tyypillisesti niukan kuvamateriaalin muokkaamiseen Sassi käyttää perustekniikoita: leikkausta, häivytystä, kirkkauden ja kontrastin säätöä. Kuva- ja äänimateriaali yhdistyy abstraktiksi teokseksi, joskus tarinaksi.Interview with Pekka Sassi. www.impakt.nl. Viitattu 20.8.2018. Sassi on kuvannut tuotantonsa kaksijakoisuutta siten, että tarina ja ei-tarina, abstraktio toimivat toistensa vastapainoina.Meet the artist - Pekka Sassi. AV- arkki 8.11.2022. Viitattu 21.12.2024. Sassi on lähes poikkeuksetta itse vastannut ääni- ja videoteostensa käsikirjoituksesta, ohjauksesta, kuvauksesta, animaatiosta ja leikkauksesta, samoin äänisuunnittelusta, musiikista ja äänityksestä.Pekka Sassi. Elonet-tietokanta. Viitattu 20.8.2018. Pekka Sassi on myös esiintynyt kitaristina ja julkaissut kokeellista musiikkia albumeina,Elena’s idea - ensimmäinen albumi. mesenaatti.me viitattu 22.10.2021.Bandcamp: Pekka Sassi. bandcamp.com. Viitattu 21.12.2024. Sassin ja kuvataiteilija Tero Kontisen muodostama duo Kontinen & Sassi on esittänyt ja julkaissut syntetisaattoreilla, rytmikoneilla ja samplereillä luotua musiikkia.Kontinen & Sassi / Live streaming vol. 1, 16.5.2021, MUU Helsinki Contemporary Art Centre. Viitattu 21.12.2024.Bandcamp: Kontinen & Sassi. bandcamp.com. Viitattu 21.12.2024. === Pienimuotoisia tarinoita === Pekka Sassin tarinalliset teokset ovat monimuotoisia ja leikkaavat erilaisia teemoja. > ”Sassi ei varsinaisesti kuvaa maailmaa, vaan rakentaa pirstaleisista kuvista > peruskertomuksia, joita hän samalla kommentoi – vakavasti ja toisinaan > hartaastikin, usein kuitenkin pienen salaivan siivittämänä.” Ääni-installaatiossa Abgeschrieben (2004) mustat seinät ja tyhjät vitriinit edustavat luonnonhistoriallista museota, jossa on käynnissä inventaario: ääni lukee sanakirjasta saksankielisiä sanoja ja toinen ääni toteaa jokaisen jälkeen ”abgeschrieben,” poistettu. Virhe luetteloinnissa kohdentaa tarinan peruskysymykseen: katoavatko esineet tai asiat, kun niihin viittaavat käsitteet poistetaan?Kivirinta, Marja-Terttu: Museoesine poistettu. Helsingin Sanomat, 20.5.2004. Tieteelliset taiteilijat. Ylioppilaslehti, 9.12.2005. Viitattu 20.8.2018. Kokeellisten Kolja-videoiden teemoja ovat väkivalta, uskonto ja kommunikaatio: ”metafyysinen huligaani” Kolja kumppaneineen kohtaa jumalan (Kolja ja minä, 2006Sassi, Pekka: Kolja ja minä. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.), kuoleman (Bad news from heaven, 2007Sassi, Pekka: Bad News from Heaven. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.) ja eräänlaisen perhehelvetin (Sisäinen lähiö, 2009Sassi, Pekka: Sisäinen lähiö. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.).Pekka Sassi’s Kolja saga. AAVE Festival 17.4.2016 . Viitattu 20.8.2018. Sarjaan linkittyvä dystooppinen lyhytelokuva Kaiken jälkeen (2014) kuvaa maailmaa, jossa raakuus ja epäinhimillisyys ovat arkistuneet. Sassin tuotannossa poikkeuksellisen pitkä teos on valmistunut Suomen Elokuvasäätiön tuella ja esitetty YLEn Uusi Kino -sarjassa.Pekka Sassi: After everything. Elonet- tietokanta. Viitattu 22.10.2021 Kaiken jälkeen. Uusi Kino, 28.12.2017. YLE Areena. Viitattu 20.8.2018. Sassin teosten taustalla on usein mediasta tuttuja elementtejä. Lännenelokuvan Twin Peaks-sarjaan risteyttävässä teoksessa It’s all around us now, Frank (2006) kaksi miestä kohtaa tuntemattoman uhan.Sassi, Pekka: It’s All Around Us Now, Frank. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021. > ”Sassin liikkuvat kuvat toimivat kuin moderni runous tai jazz-musiikki: ne > leikittelevät olemassaolevilla, tunnistettavilla rakenteilla ja genreilla – > ja samanaikaisesti rakentavat jotain uutta intuitiivisella otteella.” Kauhuelokuvasta tuttuja kuva- ja ääniefektejä hyödyntävä The Dead House (2003) on kuvattu nukkekodissa ja tekijän sanoin ”vain leikkii olevansa elokuva”.Sassi, Pekka: The Dead House. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.Avantoscope. Avanto-festivaali 2004. Viitattu 20.8.2018. Kolja- sarjan Sisäisen lähiön (2009) kuvailmaisu on sitä vastoin abstraktia ja kauhu eskaloituu ääniraidan muokatun puheen kautta.Schwierin, Marcel: Die lange Nacht der Ängste. Werkleitz Festival 2010. Viitattu 20.8.2018. === Abstraktia liikkuvaa kuvaa === Sassin tuotannon toinen keskeinen juonne on optista, kineettistä ja konstruktivistista taidetta lähenevää abstraktia liikkuvaa kuvaa. A focus on Finnish media art at the 16th Seoul International New Media Festival (NEMAF). AV-arkki 22.6.2016. Viitattu 21.12.2024. Videossa Seven (2006) yhteys on julkilausuttu: teos on mukaelma Perttu Näsäsen kineettisestä maalaussarjasta 1960-luvulta.Sassi, Pekka: Seven. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021. > ”Pekka Sassi rakentaa mielekkäällä tavalla siltaa kokeilevan modernismin ja > nykytaiteen välille. Hän on tietyllä tavalla formalisti, jonka juuret on > palautettavissa kokeellisen elokuvan varhaisvaiheisiin aina viime vuosisadan > alkuun, mutta samalla hän on nykyaikaan ja sen teemoihin reagoiva tekijä, > joka kasaa aineistoaan kaikesta tarjolla olevasta ähkystä.” Sassi muokkaa ja yhdistelee yksinkertaisia, joskus sattumanvaraisia aineksia jotka hän poimii lähiympäristöstä. Pahvimukin läpi kuvattu valo muuttuu uudeksi planeetaksi (Void, 2004Sassi, Pekka: Void. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.), veden yllä räpyttelevän linnun lento kiertyy galaksiksi (Bird, 2004Sassi, Pekka: Bird. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.) ja keittiön tiskialtaan viemärissä sykkii musta aukko (Schwarzschild Radius, 2004Sassi, Pekka: Schwarzschild Radius. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.). === Värin, valon, liikkeen ja äänen kohtaamisia === Abstraktiin kuvataiteeseen niveltyvissä videoinstallaatioissa Sassi on keskittynyt värin, valon ja äänen vuoropuheluun. Minimalistis-konstrukivistisessa videoinstallaatiossa Colours (2016) katsoja astuu keskelle kolmella seinällä vaihtuvia suuria väripintoja. Väritaideteoksen voi nähdä sekä liikkuvana kuvana että maalauksena.Valjakka, Timo: Viikonlopun näyttelykierros: ylikierroksilla käyviä revontulia, hienovireistä kolorismia ja leikittelevää keskeneräisyyttä. Helsingin Sanomat, 28.1.2017. Sassin sanoin: ”Tutkin teoksessani sitä mitä tapahtuu, kun abstraktin maalauksen tarkasteluun otetaan mukaan aika rajaamalla ja rytmittämällä kuvia liikkuvan kuvan keinoin.”Sassi, Pekka: Colours -videoinstallaatio. www.galleriaheino.fi, 2017. Viitattu 20.8.2018. Kun Sassin Colours oli mukana Espoon modernin taiteen museo EMMAn kokoelmanäyttelyssä ”Kokeileva konkretismi” vuonna 2024, Timo Valjakka piti sitä näyttelyn pysäyttävimpänä teoksena: > ”Kolmelle seinälle heijastetut ja verkkaisesti vaihtuvat värit ja muodot > kietovat sisäänsä. Vaikka teos on meditatiivinen, se ei päästä mieltäni > vaeltelemaan, vaan pitää valppaana. Pidän teoksen hitaasta rytmistä, joka > haastaa kärsimättömän katsojan ja älypuhelimen nopean välkkeen. Huomaan myös > sen pikkutarkan, viimeisen päälle viritetyn toteutuksen.” Yhdelle seinälle heijastettuna, Sassin säestämänä peformanssina MUU Klubilla vuonna 2019 teos (The colours of other) muutti luonnettaan. Leena Kuumolan sanoin: > ”Vuotalossa Sassin abstrakti värimaailma projisoitiin jättiläismäiselle > yhdelle kankaalle. Sen luonne oli verrattuna galleriassa esillä olleisiin > projektioihin muuttunut entistä intuitiivisemmaksi. Videotaide voi > parhaimmillaan tarkoittaa tämänkaltaisia omaperäisiä ja moniaistisia > kudelmia, joissa väri, valo, ääni ja liike tavoittelevat toisiaan synnyttäen > uudenlaisia ulottuvuuksia.” Vuonna 2020 Pekka Sassi esitti videoteoksen Moving Colours (2020), jossa pyöreät tai soikeat väripinnat liikkuvat ja muuttuvat hitaasti. Vastaväreinä näkyvien jälkikuvien vuoksi muodon ääriviivoja ja sen todellista väriä on vaikea määrittää. Projisiointia täydensi Sassin sähkökitaralla luoma minimalistinen äänimaailma ja sen ohella esitettiin vedostettujen pysäytyskuvien sarja Still Colours.PEKKA SASSI Moving Colours 8.2.2020 – 8.3.2020. www.galleriaheino.fi. Viitattu 23.10.2021. Leena Kuumola arvioi ääniosuuden seestyneen ”vaistonvaraiseksi ääneksi vailla vähääkään tietoista sävelkulkua.” Sassin ilmaisun hän näki siirtyneen geometriasta luopumisen myötä yhä abstraktimpaan suuntaan ja värimaailman tavoittaneen uutta herkkyyttä: > ”Ääriviivoista on tullut värin intensiteettiä yhteen kokoava elementti, > niiden hidas liike synnyttää jatkuvan muutoksen kautta yhä uusia sävyjen > kohtaamisia. --- Tuskin havaittavat siirtymät seuraavat hitaasti toisiaan, > valon hohde luo sijaa värin jatkuvalle verkkaiselle liikahtelulle. --- > Sassin värimaailmojen maagista herkkyyttä on mahdoton sanoin ilmaista, > kiinnostavalle taiteelle luonteenomaiseen tapaan sen kokee vaistonvaraisesti > tulkintojen ulottumattomissa.”Kuumola, Leena. Värien maagisesta olemuksesta. > Taide 2/2020. leenakuumola.fi 3.5.2020. Viitattu 21.12.2024. == Näyttelyitä ja festivaaleja == Pekka Sassin vaihtuvista väreistä ja äänimaisemasta koostuvia videoinstallaatioita Colours (2016) ja Moving Colours (2020) on esitetty yksityisnäyttelyissä Galleria Heinossa Helsingissä. Vuonna 2024 kolmelle seinäpinnalle projisioitu Colours sisältyi Espoon modernin taiteen museo EMMAn kokoelmanäyttelyyn ”Kokeileva konkretismi”. Vuonna 2019 teoksen versio The Colours of Other yhdistettynä Sassin esittämään livemusiikkiin esitettiin performanssina Helsingissä. Vuonna 2023 Pekka Sassi osallistui Paimion parantolan kutsunäyttelyyn ”Kuvan ja tilan rihmastoa”, joka kytki Alvar Aallon arkkitehtuurin osaksi taitelijoiden luomia kokonaisuuksia. Tampereen lyhytelokuvafestivaalilla vuonna 2014 esitettiin osana AV-arkin 25-vuotisjuhlaohjelmaa retrospektiivi ”Viestejä Pekka Sassilta”, johon sisältyi 18 kokeellista ääni- ja videoteosta vuosilta 1999–2009.AV-arkki 25 v: Viestejä Pekka Sassilta. Tampereen 44. kansainväliset lyhytelokuvajuhlat, Ohjelmakirja, 2014, s. 156-161. Festivaalilla sai myös ensiesityksensä Sassin lyhytelokuva Kaiken jälkeen (2014). Vuoden 2018 Tampereen biennale -musiikkitapahtumassa Sassin teoksia oli esillä kahden gallerian äänitaidenäyttelyissä.Pekka Sassin ja Eino Ruutsalon teoksia Tampere biennalen taidenäyttelyissä. AV-arkki 26.3.2018. Viitattu 24.8.2018. Galleria Saskia, Tampere biennale, 2018. Viitattu 20.8.2018. Pekka Sassin teoksia on esitetty useaan otteeseen Tampereen lyhytelokuvafestivaalilla, RotterdaminPekka Sassi at IFFR. IFFR. Viitattu 23.10 2021. ja Splitin elokuvafestivaaleilla,Awaiting the 20th edition . Splitski Filmski Festival. Viitattu 23.10.2021. samoin European Media Art EMAF-festivaalilla Osnabrückissa. Vuonna 2017 Sassin töitä oli sekä StuttgartinAzar Saiyar, Pekka Sassi, Maarit Suomi-Väänänen and Pilvi Takala at Stuttgarter Filmwinter. AV-arkki 17.1.2017. Viitattu 20.8.2018. että Kasselin elokuvafestivaaleilla. Sassin teoksia on ollut mukana suomalaisen taiteen esittelyissä ulkomailla – esimerkiksi kokeellisen musiikin näyttely Madridissa 2017Música experimental finlandesa. Instituto Iberomericano de Finlandia, 2017. Viitattu 20.8.2018., mediataiteen esittely Soulissa 2016 ja nykytaiteen esittely Madridin ARCO-taidemessuilla 2014.Suomen nykytaide satsaa ensi talvena Madridin ARCO:oon. Yle, uutiset 10.6.2013. Viitattu 22.10.2021 Sassin teoksia on esitetty tiuhaan kotimaisissa mediataiteen tapahtumissa – esimerkiksi Avanto, AAVE ja AV-arkin View.View07. AV-arkki 2007, s. 42-44. ISBN 978-952-99328-3-2 Sassi oli mukana suomalaisen sähköisen taiteen historiaa luotaavan VILKE-kokoelman ensiesittelyssä Keravan taidemuseossa vuonna 2013.Vilkettä ja tajunnanvirtaa. Keravan taidemuseo, 2013. Viitattu 20.8.2018. == Palkintoja == Pekka Sassi sai Suomen taideyhdistyksen dukaattipalkinnon vuonna 1995,Suomen taideyhdistys on myöntänyt dukaattipalkintoja Nuorten näyttelyn osanottajille. Helsingin Sanomat, 17.6.1995. vuonna 2000 Tampereen elokuvafestivaalin erikoispalkinnon lyhytelokuvasta 12-V 1961 (1999) ja vuonna 2006 mediataiteen AVEK- palkinnon.Mediataiteen Avek-palkinto Pekka Sassille. YLE uutiset 7.9.2006. Viitattu 20.8.2018. Vuonna 2010 Sassin teos Sisäinen lähiö sai Osnabrückin EMAF-festivaalin pääpalkinnon. Vuonna 2020 Pekka Sassi sai Maire Gullichsenin nykytaidepalkinnon. Palkintolautakunta totesi valitsemisperusteissa: > ”Sassi on monipuolinen taiteilija, joka on yli kahdenkymmenen vuoden ajan > tehnyt taidetta avantgarden hengessä. Hänen taiteensa keskiössä ovat > kokeellinen liikkuva kuva ja ääni. Sassilla on taito kiteyttää havaintonsa > vähäeleisiksi fragmenteiksi täynnä aavistuksia ajan ja merkitysten > kerrostumista.”Taiteilija Pekka Sassi on saanut vuoden 2020 Maire > Gullichsenin palkinnon. Alvar Aalto -säätiö, tiedote 28.5.2021. Viitattu > 23.10.2021 == Teoksia kokoelmissa == Pekka Sassin teokset The Duplicate (2001), Pass (2014) ja Yksinäinen talo mäen päällä (2009) sisältyvät Kansallisgallerian kokoelmaan. Kokeellinen lyhytelokuva The Duplicate näkyy kahtena päällekkäisenä ylhäältä alas ja alhaalta ylös liukuvana kuvana. Kun liike hidastuu, kuvassa erottuu kaksi henkilöä.Sassi, Pekka: The Duplicate. AV- arkki. Viitattu 23.10.2021. Ääni-installaatio Yksinäinen talo mäen päällä koostuu musiikkialbumista ja kuuntelemiseen tarvittavista kalusteista ja laitteista.Sassi, Pekka: Yksinäinen talo mäen päällä. Kansallisgalleria. Viitattu 23.10.2021. Sassi on vastannut kuunnelmanomaisen ”autotallioopperan” sävellyksestä, sanoituksesta, laulusta ja kaikkien instrumenttien soittamisesta.Sassi, Pekka: Yksinäinen talo mäen päällä, Garage-ooppera. www.galleriaheino.fi, 2009. Viitattu 20.8.2009. Sassi, Pekka: Yksinäinen talo mäen päällä. Garage ooppera. PSCD 001, 2009. www.fono.fi. Viitattu 20.8.2018. Pekka Sassin installaatiot Tarinoita valosta (2000) ja Parveke (2002) ovat Helsingin kaupunginmuseon kokoelmassa. Parvekkeen puhuttua kertomusta tuhoisasta yhdyskuntasuunnittelusta tukee kuvamateriaali.Maunuksela, Arja: Uljas uusi lähiöparveke. Helsingin Sanomat, 27.4.2002. Installaatiossa "Tarinoita valosta" (2000) katsoja astuu elokuvalavastuksen kaltaiseen olohuoneeseen kuuntelemaan äänitettyjä tarinoita, joissa lomittuvat avaruus, ihmisten ja planeettojen väliset etäisyydet, herooinen matkustaminen ja kaipuu kotiin. Kokonaisuus sai alkunsa kirpputorilta löydetystä neuvostoliittolaisesta vinyylilevystä, jolle on tallennettu kosmonautti Juri Gagarinin puhetta. Aineiston innoittamassa teoksessa 12-IV 1961 (1999) Gagarin soittaa avaruudesta äidilleen.Sassi, Pekka: 12-IV 1961. AV-arkki. Viitattu 23.10.2021.Rastenberger, Anna-Kaisa: Pekka Sassi teoksestaan Tarinoita valosta. Taidemuseo Tennispalatsi, 2002. Viitattu 20.8.2018. Kuvataideakatemian lopputyönäyttelyssä vuonna 2000 esitetty installaatio luotiin uudelleen Helsingin taidemuseon näyttelyyn vuonna 2002.Kuosmanen, Rosa: Muutos tilassa. Taiteiden ja kulttuurin tutkimuksen laitos, Jyväskylän yliopisto, 2015, s. 55-56. Valtion taideteostoimikunnan Pekka Sassilta tilaama videoinstallaatio Kolmas väri (2021) on sijoitettu Opetushallituksen tiloihin Helsingissä. Hissiaulan vastakkaisille seinille heijastetut videoprojisoinnit koostuvat ”abstrakteista väritapahtumista, joissa pelkistetyt, yksinkertaiset muodot liukuvat hitaasti arkaaissävytteisen äänimaiseman tahdissa ilman alkua tai loppua”.Pekka Sassin videoinstallaatio Kolmas väri on julkistettu Opetushallituksen toimitiloissa. Valtion taideteostoimikunta, uutinen 15.9.2021. Viitattu 23.10.2021. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Pekka Sassi, taiteilija ja lyhyfilmejä AV-arkissa. * Pekka Sassi KAVIn Elonet- tietokannassa. * Pekka Sassi, musiikkialbumeja bandcamp-palvelussa. Luokka:Suomalaiset videotaiteilijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1969 syntyneet