EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
VT100

VT100 on Digital Equipment Corporationin (DEC) vuonna 1978 markkinoille tuoma merkkipohjainen pääte. Se on ehkä nimeltä tunnetuin tekstipääte ja nykyisin pääte-emulaattorien de facto -standardi. VT100 oli ensimmäinen mikroprosessoriin (Intel 8080) perustuva tekstipääte ja yksi ensimmäisistä ANSI X3.64 -päätteenohjausstandardin toteuttaneista laitteista. VT100:n perusnäyttötilassa on 24 kappaletta 80-merkkisiä rivejä, mutta laite tukee myös 132 merkin rivileveyttä. Merkit voivat olla eri muotoilutiloissa, joita ovat lihavointi (päävärin kirkastus), vilkkuminen, käänteinen tulostus ja alleviivaus. Tiloja voi myös yhdistellä. VT100 käyttää 7-bittistä ASCII- merkistöä ja sen kansallisia muunnelmia. Myöhemmät DEC:n tekstipäätteet olivat VT100-yhteensopivia mutta toteuttivat joitakin lisäominaisuuksia. Vuonna 1982 markkinoille tullut VT220-pääte toi mukanaan 8-bittisen DEC Multilanguage Character Set (MCS) -merkistön, jonka pohjalta kehitettiin nykyisin käytetyin 8-bittinen merkistö, ISO 8859-1. Useimmat nykyisin suositut pääte-emulaattorit toteuttavat VT100:n uudemman mallin VT102:n kuvaruudunohjauskoodit täydennettynä niin sanotuilla ANSI-värikoodeilla. == Muunnokset == DEC julkaisi VT100:n seuraajat VT101- ja VT102-mallit, jolloin syntyi VT100-päätteiden perhe eri hintaluokissa. VT101 ja VT102 eivät sisältäneet samoja laajennusominaisuuksia kuin ensimmäinen VT100. VT125 sisälsi grafiikkaominaisuudet ReGIS (Remote Graphics Instruction Set) -käskyjen avulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * VT100.net - tietoa DEC:n VT- päätteistä * DEC VT102 Luokka:Digital Equipment Corporationin laitteistot Luokka:Dataliikenne Luokka:Tietokonepäätteet
ANSI X3.64

ANSI X3.64 on Yhdysvaltain kansallisen standardi-instituutin ANSI:n 1970-luvulla määrittelemä merkkipohjaisten päätteiden kuvaruudunohjausstandardi. Useimmat nykyiset pääte-emulaattorit ovat VT100-yhteensopivia ja toteuttavat siten tämän standardin. Monet ohjauskoodit ovat kuitenkin eri pääte- ja ohjelmistovalmistajien toteuttamia laajennuksia. Useimmat ANSI X3.64 -ohjauskoodit alkavat ASCII-ohjauskoodilla `esc` (desimaali 27, heksadesimaali 1B), jota seuraa yleensä kirjain tai avaava hakasulku `[`. Muutamia ohjauskoodeja: * Kuvaruudun tyhjennys: `esc [ 2 J` * Kohdistimen siirto: `esc [ rivi ; sarake H` (rivi ja sarake desimaalilukuina) * Lihavointi päälle: `esc [ 1 m` * Kaikki muotoilut pois päältä: `esc [ 0 m` Useimmissa ohjelmointikielissä ohjauskoodeja käytetään tulostamalla niitä suoraan päätelaitteelle, joka on useimmiten standardiulostulossa. Esimerkiksi C-kielessä ANSI X3.64 -yhteensopivan päätteen kuvaruudun voisi tyhjentää seuraavasti: printf("\033[2J"); Unix-ympäristössä käytetään termcap- tai terminfo-kirjastoa kuvaamaan eri päätteiden ominaisuuksia ja oikeat ohjauskoodit haetaan tietokannasta `TERM`-ympäristömuuttujan perusteella. curses- ja ncurses-kirjastot tarjoavat C-kielellä ohjelmointirajapinnan jolloin ohjelmoijan ei tarvitse tuntea päätteiden ohjauskoodeja. X/Openin X/Open Curses määrittelee standardina tekstin syötön ja näytön päätteille. IBM PC -yhteensopivien koneiden MS-DOS- käyttöjärjestelmän ANSI.SYS-laiteajuri toteuttaa nimensä mukaisesti suuren osan ANSI X3.64 -standardista mutta sisältää myös joitakin omia lisäyksiään. Ehkä merkittävin lisäys on mahdollisuus värien käyttöön ohjauskoodeilla, joita kutsutaan usein virheellisesti "ANSI-värikoodeiksi". Kullekin merkille voi asettaa teksti- ja taustavärin 8 vaihtoehdosta. Tekstivärin voi asettaa myös kirkkaaksi, joten tekstivärivaihtoehtoja on käytännössä 16. PC-koneissa puolestaan harva ohjelma käyttää päätteenohjauskoodeja, vaan useimmat kirjoittavat nopeuden tähden suoraan näyttömuistiin, jonka sijainti ja toimintatapa on tunnettu. ANSI-taide on ASCII-taiteen kaltaista merkkigrafiikkaa, joka käyttää hyväkseen ANSI.SYS -ajurin sallimia ohjauskoodeja ja IBM PC:n näytönohjainten 8-bittistä tekstitilamerkistöä. ANSI-grafiikka oli suosittua etenkin 1990-luvulla BBS-järjestelmissä, mutta sitä harrastetaan vieläkin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ANSI Standard (X3.64) Control Sequences for Video Terminals and Peripherals in alphabetic order by mnemonic Luokka:Tietoliikenne Luokka:ANSI
Red Dwarf

Red Dwarf on brittiläinen science fiction -komediasarja, jonka loivat Rob Grant ja Doug Naylor. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi käynnistyi vuonna 1988, ja toistaiseksi viimeinen, yhdestoista tuotantokausi 2016. Jaksot ovat puolituntisia.http://www.imdb.com/title/tt0094535/ Sarjan tapahtumat sijoittuvat pääosin jättimäiseen avaruusalukseen, Red Dwarfiin. Radioaktiivinen säteily tappaa aluksen miehistön lukuun ottamatta päähenkilö Dave Listeriä, joka on katastrofin sattuessa tuomittu staasiin loppumatkaksi. Lister herää staasista kolmen miljoonan vuoden kuluttua ja huomaa olevansa ainoa elossa oleva ihminen. Seuranaan hänellä on vain aluksen tietokone Holly, kuolleen kämppäkaverinsa hologrammikopio Arnold J. Rimmer, aluksen putkistoon eksyneestä kissasta kolmessa miljoonassa vuodessa kehittyneen kissahumanoidilajin (Felis sapiens) edustaja Cat, ja myöhemmissä jaksoissa robottipalvelija Kryten."The End", 15.2.1988 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Red Dwarf - virallinen kotisivu * Suomenkielinen jakso-opas Luokka:Brittiläiset scifi-sarjat Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat
Barachiel

Barachielia on pidetty yhtenä seitsemästä arkkienkelistä. Barachielin on ajateltu huolehtivan Jumalan kaitselmuksesta ja siunauksesta. Paitsi hyvien pyrkimystemme siunaamisen, se kattaa myös henkilökohtaisen ristin kantamisen - se on enkeli joka antaa voimaa jokaisen ihmisen oman ristin kantamiseen. Barachielille sopii psalmi 91, jakeet 11 ja 12: "Hän antaa enkeleilleen käskyn varjella sinua, missä ikinä kuljet, ja he kantavat sinua käsillään, ettet loukkaa jalkaasi kiveen." Luokka:Arkkienkelit
Baudot-koodi

thumb|240px|Paperinauhassa olevat reiät edustavat Baudot-koodia. Baudot-koodi on kaukokirjoitinlaitteissa käytetty merkistö, jonka historia alkaa ranskalaisen Émile Baudot’n 1870-luvulla kehittämästä ensimmäisestä kaukokirjoittimesta. Baudot-koodia voidaan luonnehtia 5-bittiseksi, vaikka biteistä ei vielä puhuttu kaukokirjoittimien yhteydessä eikä tekniikkaa osattu yleensä yhdistää binäärijärjestelmään. Alun perin Baudot-koodia syötettiin 5-näppäimisellä koskettimistolla, jossa kunkin koskettimen voi sanoa vastanneen yhtä lähetettävän merkin bittiä. Kaukokirjoittimeen kirjoituskonemaisen näppäimistön liittänyt Donald Murray teki vuonna 1901 muutoksia myös Baudot-koodiin, ja myöhemmin amerikkalainen lennätinyhtiö Western Union teki vielä lisämuutoksia. Merkistöön lisättiin ohjauskoodeja, ja esimerkiksi ranskan kielen É-kirjain jäi pois. 1930-luvulla Western Unionin merkistön pohjalta laadittiin ITA2 (International Telegraph Alphabet No 2 eli kansainvälinen sähkötysaakkosto nro 2), joka tunnetaan myös Kansainvälisen televiestintäliiton (CCITT:n) standardina CCITT No 2. Nykyään Baudot-koodilla tarkoitetaan yleensä juuri ITA2-merkistöä, jota käytetään yhä radioamatöörien RTTY-liikenteessä ja kuulovammaisten tekstipuhelimissa. 1960-luvulla Baudot-koodin seuraajaksi kaukokirjoittimissa ja tietokoneissa kehitettiin 7-bittinen ASCII-merkistö, johon mahtui enemmän merkkejä (esimerkiksi kirjaimista erikseen sekä suuraakkoset että pienaakkoset). Moni Asciihin sisältyvä ohjauskoodi periytyy Baudot-koodista, mutta merkkien järjestys on erilainen. == ITA2 == Baudot-koodissa on käytössä kaksi tilaa, joista kirjaintilassa voidaan kirjoittaa suuraakkosia ja kuviotilassa numeroita sekä väli- ja erikoismerkkejä. Tilasta toiseen voidaan vaihtaa erityisillä ohjauskoodeilla: ITA2-merkistössä koodi LTRS vaihtaa kirjaintilaan ja FIGS vaihtaa kuviotilaan. Seuraavissa kaavioissa merkkikoodit on ilmaistu heksadesimaalimuodossa, mikä rinnastaa ne nykyaikaisiin tietokonemerkistöihin. Merkkien järjestys vaikuttaa ASCII-koodaukseen nähden täysin epäloogiselta, mutta tämä selittyy muun muassa sillä, että yleisemmin käytetyt koodit haluttiin saada helpommiksi tuottaa koskettimistolla. Ratkaisu liittyy samaan aikaan latomakoneissa käytettyyn ETAOINSHRDLU -näppäimistöön, koodaus pyrkii antamaan nopeimmin näppäiltävät ja helpoimmin erotettavat koodit englanninkielen yleisimmille kirjaimille. Myös omaksuttavuus ja yhteydet Morse-sähkötysaakkostoon saattoivat vaikuttaa järjestykseen. ===Kirjaintilan merkit=== | 00 NUL | 01 E | 02 LF | 03 A | | 04 SP | 05 S | 06 I | 07 U | | 08 CR | 09 D | 0A R | 0B J | | 0C N | 0D F | 0E C | 0F K | | 10 T | 11 Z | 12 L | 13 W | | 14 H | 15 Y | 16 P | 17 Q | | 18 O | 19 B | 1A G | 1B FIGS | | 1C M | 1D X | 1E V | 1F LTRS | ===Kuviotilan merkit=== | 00 NUL | 01 3 | 02 LF | 03 - | | 04 SP | 05 ' | 06 8 | 07 7 | | 08 CR | 09 ENQ | 0A 4 | 0B BEL | | 0C , | 0D ! | 0E : | 0F ( | | 10 5 | 11 + | 12 ) | 13 2 | | 14 £ | 15 6 | 16 0 | 17 1 | | 18 9 | 19 ? | 1A & | 1B FIGS | | 1C . | 1D / | 1E ; | 1F LTRS | Luokka:Tietoliikenteen historia Luokka:Merkistöt
Rössypottu

thumb|250px|Rössypottua lautasella. Rössypottu on rössystä eli veripaltusta sekä perunoista ja sianlihasta valmistettava keitto. Siinä keitetään kuoritut perunat ja sianliha kypsiksi (vettä keittämiseen tarvitaan vain sen verran, että perunat ja liha peittyvät). Paloiteltu rössy lisätään keittoon, jonka annetaan kiehua vielä pari minuuttia. Mausteeksi riittää pelkkä suola. Rössypottu on erityisesti oululainen perinneruoka, joka on yleinen myös muualla Pohjois-Suomessa. Ruokalaji lienee alkujaan Saksan Ala-Saksin alueelta kotoisin oleva myöhäissyksyn sadonkorjuujuhlan eli kekrin ruokalaji. ==Rössy== Rössy eli veripalttu voidaan valmistaa poron-, naudan- tai sianverestä. Muita aineksia ovat maito, kalja, ruisjauhot, sipuli, voi ja siirappi sekä mausteina suola, valkopippuri, muskottipähkinä ja meirami. Taikinaseos paistetaan voidellussa vuoassa; se turpoaa noin kolmanneksen alkuperäisestä koostaan. Rössyä syödään tavallisesti lämpimänä puolukkahillon kera tai kylmänä voileivällä. Entisajan rössyyn ei kuulu mausteina valkopippuri, muskottipähkinä eikä meirami. Niitä ei siihen aikaan ollut Suomessa edes saatavilla. Rössyä on nykyisin saatavilla myös valmiina eineksenä: muhoslainen Viskaalin ja oulunsalolainen Lounastuote Oy myyvät ja valmistavat rössyä. Muita käytettyjä nimityksiä ovat rössi, rössö, roppana, kisko ja kampsu. ==Lähteet== Luokka:Suomalainen keittiö Luokka:Oulun kulttuuri Luokka:Keitot Luokka:Veriruoat Luokka:Liharuoat
Syntyvyyden säännöstely

Syntyvyyden säännöstelyllä tarkoitetaan väestötason toimia, joilla pyritään pitämään syntyvyys suhteessa kuolleisuuteen. esimerkiksi vaikuttamalla kansalaisten perhesuunnitteluun. Globaalilla tasolla syntyvyyden säännöstelystä puhutaan usein ratkaisuna maailman väkiluvun rajoittamiseen luonnonvarojen riittämisen takia. Alhainen syntyvyys johtaa siihen, että työikäisten osuus väestöstä pienenee joidenkin vuosikymmenien kuluttua. == Syntyvyyden säännöstelyn historiaa == Pastori Thomas Malthus esitti 1798 julkaisussaan An Essay on the Principle of Population ihmisten lisääntyvän aina materiaalisen sietokykynsä rajoille, ja siten äärimmäiseen köyhyyteen, jollei ”sukupuolten välistä intohimoa” pystytä hillitsemään. Malthusin teoria vaikutti pätevän sangen hyvin ihmispopulaation kokoon ja elintasoon pitkälle 1800-luvulle, mutta 1800-luvun lopulta lähtien, alkaen Länsi-Euroopasta ja leviten sieltä myöhemmin kehittyneille alueille, talouskasvu kiihtyi ennennäkemättömäksi samalla kun väestönkasvu alkoi pienetä.David Weil: Economic Growth . Addison-Wesley, 2005. ISBN 0-201-68026-2 Ennen Malthusia korkeaa syntyvyyttä oli pidetty myönteisenä seikkana. Malthusin innoittamina 1800-luvun loppupuolella syntyi teorioita väestön määrän sääntelemisestä, jotka ovat rasistisia ja totalitaristisia. Maapallon väkiluvun nopea kasvu liittyy enemmän kuolleisuuden pienenemiseen kuin syntyvyyden muutoksiin. Kehitysmaiden kokonaishedelmällisyysluku laski 1960-luvulta 1900-luvulle yli kuudesta alle neljään. Suuri osa eri maiden ja maanosien välisestä syntyvyyden eroista selittyy eroilla ehkäisymenetelmien käytössä. == Syntyvyyden säännöstelyn alueelliset erot == Väestönkasvu on kehitysmaiden osalta saatu hallintaan kohtuullisen hyvin Itä-Aasiassa ja Etelä-Amerikassa, kun taas AIDSista ja äärimmäisestä köyhyydestä erityisesti kärsivän Afrikan syntyvyyden säännöstely on ongelma. Terveydenhuollon resurssit ovat menneet AIDSin hoitoon eivätkä perhesuunnittelun edistämiseen. Kiina noudatti yhden lapsen politiikkana tunnettua ohjelmaa vuodesta 1978 vuoteen 2015. Sen jälkeen sallittiin toinen lapsi, ja vuoden 2020 väestönlaskennan osoittaessa syntyvyyden nopeaa pienenemistä, sallittiin perheisiin myös kolmas lapsi. Eräiden uskonnollisten piirien, kuten vanhoillislestadiolaisten suhtautuminen syntyvyyden säännöstelyyn on jyrkän kielteinen. Katolinen kirkko ei hyväksy raskauden ehkäisyä muuten kuin pidättäytymällä tai niin sanottujen varmojen päivien avulla. == Lähteet == == Katso myös == * Natalismi * Antinatalismi * Vapaaehtoinen lapsettomuus * Vanhemmuuden luvanvaraisuus Luokka:Perhepolitiikka Luokka:Seksuaalipolitiikka Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kaukokirjoitin

Kaukokirjoitin eli telex eli teleksi on sähkömekaaninen laite, jota käytetään merkkimuotoisten viestien lähettämiseen paikasta toiseen yksinkertaista sähköistä viestikanavaa kuten lennätinlinjaa pitkin. Tyypillinen kaukokirjoitin on paperille tulostava kirjoituskonetta muistuttava laite. Useimmissa kaukokirjoittimissa on myös ollut mahdollisuus tallentaa vastaanotetut viestit reikänauhalle ja lähettää nauhalle tallennettuja viestejä automaattisesti eteenpäin. Telex oli laajasti eri teollisuudenalojen käytössä, ollen mm. ilmailun kaukoviestintäverkko AFTN:n alkuperäinen siirtotie. Esimerkiksi yhä käytössä olevat METAR- (säähavainto) TAF- (sääennuste) ja NOTAM- (ilmailutiedotus) sanomat on alkujaan suunniteltu nimenomaan telex-yhteyden välityksellä siirrettäviksi. Kaukokirjoittimia alkoi ilmestyä lennätinlaitoksiin 1800-luvun loppupuolella, mutta nykyisin ne ovat suurelta osin poistuneet käytöstä kehittyneempien viestintämenetelmien tieltä. Kaukokirjoittimien varhaiseen kehitykseen vaikuttaneita keksijöitä olivat Royal E. House, David E. Hughes, Charles Krum ja Émile Baudot. Émile Baudot’lta ovat saaneet nimensä Baudot-koodi sekä signaalinmuutosnopeuden mittayksikkö baudi. Telex-merkki on digitaalinen, viisibittinen merkki. Reikänauhalle muodostuu tulostettaessa viisi reikäsaraketta. Kirjaimet ja numerot ovat eri merkistöinä, joiden kesken merkistö vaihdetaan tietyllä merkillä.Otavan suuri ensyklopedia, Osa 9 (sukunimi–turbiini), s. 7080, hakusana telex. ISBN 951-1-06892-X Amerikkalainen vuonna 1906 perustettu Teletype Corporation oli yksi tunnetuimmista kaukokirjoitinvalmistajista. Teletypen kaukokirjoittimia käytettiin paljon tietotekniikassa päätteinä, mistä on periytynyt esimerkiksi Unix-maailmassa yleinen tapa kutsua mitä tahansa päätettä TTY:ksi (lyhenne Teletypestä).http://www.catb.org/jargon/html/T/tty.html Telex-verkko on kaukokirjoitinverkko, jossa laitteet ovat yhteydessä toisiinsa puhelinverkon kaltaisella reititysjärjestelmällä. Ensimmäinen telex-verkko otettiin käyttöön Saksassa 1930-luvulla. Suomessa palvelun huippuvuosi oli vuonna 1985, jolloin telex-liittymiä oli noin 8 500. Posti- ja lennätinlaitoksen seuraaja Sonera lopetti telex-verkon Suomessa vuonna 2005.Sonera sulkee 60-vuotiaan Telex- palvelun vuoden päästä, IT-viikko 16.11.2004 == Katso myös == * Faksi == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * == Aiheesta muualla == Luokka:Tietoliikenteen historia Luokka:Toimistovälineet Luokka:Lennätin
Magellan (luotain)

Magellan laukaistiin avaruussukkula Atlantiksesta IUS-rakettivaiheella () 4. toukokuuta 1989 lennolla STS-30, ja se oli ensimmäinen avaruussukkulan kuljettama, planeettoja tutkiva avaruusluotain. Luotain kiersi Aurinkoa lähes puolitoista vuotta ennen kuin saavutti Venuksen. 10. elokuuta 1990 Magellan asettui Venusta kiertävälle radalle. == Avaruusalus == Magellan oli koottu suurelta osin muista luotaimista ylijääneistä osista. Magellanin runko, suuri antenni sekä rakettimoottori olivat peräisin Voyager-luotainprojektista. Pari tietokonetta ja voimansiirtojärjestelmä olivat peräisin Galileo-luotaimesta. Pienempi antenni taas oli jäänne Marsia tutkineesta Mariner 9 -luotaimesta. Lisäksi luotaimeen rakennettiin kaksi 2,5 x 2,5 metristä aurinkopaneelia sekä "synteesiapertuuritutka", jolla Venuksen pintaa kartoitettiin sen pilvien lävitse. == Tieteellinen tehtävä == Magellan kartoitti Venusta kuudella havaintojaksolla syyskuusta 1990 toukokuuhun 1991, toukokuusta 1991 syyskuuhun 1992, syyskuusta 1992 toukokuuhun 1993, toukokuusta elokuuhun 1993 sekä elokuusta 1993 huhtikuuhun 1994. Nasa sai luvan jatkaa tehtävää syyskuuhun. Tutkijaryhmä kavensi omaa rahoitustaan niin, että luotainta seurattaisiin lokakuuhun asti. Magellanin rataa laskettiin hiljalleen alemmas, kunnes viimeisen radankorjauksen jälkeen korkeus oli enää 138 km. 12. lokakuuta aamuyön tunteina yhteys luotaimeen katkesi sen siirtyessä Venuksen varjopuolelle. Sen jälkeen ei Magellanista kuulunut mitään. Magellan kiersi Venusta napojen yli kulkevalla radalla. Alun perin sen rata oli huomattavan elliptinen; etäisyys planeetan pinnasta vaihteli 294:stä 8 543 kilometriin. Luotaimen käydessä lähellä planeettaa sen tutka nappasi joukon hyvälaatuisia kuvia, jotka kattavat liki koko Venuksen pinnan. Magellanin kuvat ovat lisänneet tutkijoiden ymmärrystä Venuksen pinnanmuotojen synnystä. Magellan pystyi kartoittamaan planeetan pinnasta 99%. Kuvat ja kartoitus olivat paljon tarkempia kuin Neuvostoliittolaisten Venera 15:ta ja Venera 16:ta suorittamat. Magellan oli 1990-luvun ainoa varsinainen Venus-luotain. Se sai nimensä 1500-luvulla eläneen portugalilaisen tutkimusmatkailijan Fernão de Magalhãesin mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * * * Luokka:Avaruusluotaimet Luokka:Miehittämättömät avaruuslennot Luokka:Venus- luotaimet Luokka:Vuoden 1989 avaruustoiminta
Smerš

SMERŠ (СМЕРШ; , smert špionam; ) oli Neuvostoliiton sisäministeriön alainen salainen järjestö toisen maailmansodan aikana. SMERŠ perustettiin Saksan tiedustelu- ja vakoilujärjestö Abwehrin vastustajaksi 19. huhtikuuta 1943. == Toiminta == SMERŠ oli Neuvostoliiton sisäasiainkansankomissariaatista (NKVD:stä) omaksi yksikökseen eriytetty itsenäinen, salainen valtion poliisijärjestö. Sen johtaja Viktor Abakumov raportoi toiminnasta suoraan Josif Stalinille. SMERŠin tehtävänä oli etsiä, pidättää ja teloittaa kaikki puna-armeijassa olevat epäilyttävät henkilöt. Rintamakarkurien lisäksi se kuulusteli ja teloitti tai lähetti pakkotyöhön sotavangit. SMERŠin tehtävänä oli myös sodanjälkeisen Itä-Euroopan väestön seulonta, näytösoikeudenkäyntien järjestäminen ja teloitukset. SMERŠin erityistehtävänä oli Adolf Hitlerin löytäminen, ja jos mahdollista, elävänä vangitseminen tai ruumiin löytäminen. Hitlerin kuoltua puna-armeijan upseerit ja SMERŠ:n agentit löysivät tämän osittain palaneen ruumiin läheltä Hitlerin bunkkeria. Myöhemmin, turvallisuuspoliisi KGB:n alaisuudessa SMERŠ etsi ”kansanvihollisia” Neuvostoliiton ulkopuolelta. SMERŠ muutettiin Sotavoimien Kansankomissariaattiksi helmikuussa 1946 ja seuraavassa kuussa se muutettiin Sotavoimien ministeriöksi. == Fiktiivinen järjestö == Kirjailija Ian Flemingin neljässä ensimmäisessä James Bond -kirjasa Bondin päävastustajana oli järjestö nimeltään SMERSH. Sen nimi viittaa SMERŠ:iin.http://www.mi6.co.uk/sections/articles/history_007_vs_smersh.php3?t=&s;=articles&id;=01827http://jeremyduns.blogspot.com/2010/05/smersh- v-smersh.html == Lähteet == Luokka:Neuvostoliiton politiikka
Chad Smith

Chad Gaylord Smith (s. 25. lokakuuta 1961 Michiganissa) on yhdysvaltalaisen Red Hot Chili Peppers -yhtyeen rumpali. Hän liittyi yhtyeeseen 1988 Jack Ironsin lähdön jälkeen. Vuonna 2008, Red Hot Chili Peppersin ollessa tauolla, Smith perusti yhdessä Van Halenin Sammy Hagarin (laulu) ja Michael Anthonyn (basso), sekä sooloartisti Joe Satrianin (kitara) kanssa hard rock-superyhtye Chickenfootin. Smith pääsi Guinnessin ennätysten kirjaan soitettuaan maailman suurinta rumpusettiä (308 osaa). Lisäksi Smith oli Travis Barkerin ja Stewart Copelandin kanssa kehittämässä vuonna 2008 ilmestynyttä Guitar Hero - World Tourin rumpusettiä. ==Asema Red Hot Chili Peppersissä== Smith liittyi yhtyeeseen 1988 alkuperäisen rumpalin Jack Ironsin lähdettyä, ja on ollut tauotta mukana yhtyeessä siitä lähtien. Ironsin lähtö johtui Red Hot Chili Peppersin alkuperäiskitaristin Hillel Slovakin kuolemasta, josta Irons järkyttyi suuresti. Hän osallistuu kappaleiden tekoon. Smithin ollessa rumpalina yhtye on saavuttanut suurimman menestyksensä, monia kymmeniä miljoonia kappaleita myyneet levyt Californication ja By The Way, sekä useat maailmankiertueet. Red Hot Chili Peppers oli tauolla vuosina 2007-2010, jonka aikana Smith perusti oman yhtyeen Chickenfootin. ==Muuta== Smith on muiden Red Hot Chili Peppersin jäsenten tapaan ollut huumeriippuvainen sekä alkoholisoitunut, mutta on nykyisin kuivilla. Hän on avautunut julkisuuteen alkoholismistaan, ja kuinka se on vaikuttanut hänen yksityiselämäänsä. Smith oli mukana yhdessä yhtyeensä muiden jäsenten, laulaja Anthony Kiediksen, basisti Flean ja kitaristi Josh Klinghofferin sekä entisen rumpalin Jack Ironsin kanssa mukana julkistamistilaisuudessa, jossa Red Hot Chili Peppers liitettiin Rock´n Roll Hall Of Fameen vuonna 2012. Smith valittiin musiikkilehti Rolling Stonen "kaikkien aikojen parhaat rumpalit" - listan sijalle 87. Smithillä on kuusi lasta eri avioliitoista. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *allchadsmith.com * Luokka:Yhdysvaltalaiset rumpalit Luokka:Red Hot Chili Peppers Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bangladeshin sykloni 1991

Bangladeshin sykloni 1991 oli nimeämätön trooppinen hirmumyrsky, joka iski Chittagongin alueelle Bangladeshiin 29. huhtikuuta 1991. Sen yhtämittaiset tuulet puhalsivat n. 70 m/s (257 km/h) ja ilmanpaine myrskyn keskuksessa oli matalimmillaan 938 mb. Ainakin 138 000 ihmistä sai surmansa myrskyn takia.NOAA's Top Global Events of the 20th Century Useimmat kuolemat aiheutuivat hukkumisista, ja suurin osa kuolleista oli lapsia ja vanhuksia. Myrskyn aineelliset vahingot olivat 1,5 miljardia dollaria. Vastauksena pääministeri Khaleda Zian avunpyyntöön käynnistettiin kansainvälinen sotilasoperaatio Sea Angel ("Merienkeli") 30. huhtikuuta. Ensimmäisiä auttajia oli yhdysvaltalainen laivasto-osasto, joka oli palaamassa Persianlahden sodasta. Operaatioon osallistuivat myös Yhdistynyt kuningaskunta, Kiina, Intia, Pakistan ja Japani. Operaatio päättyi 15. kesäkuuta 1991 ja sen on arvioitu pelastaneen noin 30 000 ihmisen hengen. == Katso myös == * Bholan sykloni 1970 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1991 luonnonmullistukset Luokka:Trooppiset hirmumyrskyt Sykloni 1991
Kvartsi-iskos

Kvartsi-iskos arkeologian tuntema kivikautisten kvartsiesineiden valmistuksesta syntynyt kvartsin palanen tai sirpale. Kvartsi-iskoksia irtoaa kvartsista, kun sitä muotoillaan esineeksi iskemällä toisella kivellä. Suomessa, jossa hapan maaperä on tuhonnut lähes kaikki elolliset jäänteet kivikaudelta, kvartsi-iskokset ovat kivikautisen asutuksen tärkeitä tunnusmerkkejä. Useat asuinpaikat on löydetty kvartsi-iskosten perusteella. Luokka:Arkeologia
Pluto (jumala)

Pluto on roomalaisessa mytologiassa manalan ja sen rikkauksien jumala. Häntä vastaa kreikkalaisessa mytologiassa Haades. Pluto ryösti Cereksen tyttären Proserpinan vaimokseen ja manalan kuningattareksi.Jordan 1992, s. 240 Roomalaisen perimätiedon mukaan manalan portti oli Rooman Avernuksella, paikalla johon Santa Maria del Inferno -kirkko on rakennettu. Vaikka Plutoa verrataan manalan jumalana usein Saatanaan, roomalaiset eivät nähneet häntä pahana hahmona. Jumalaa pidettiin kullan, hopean ja muiden maanalaisten rikkauksien antajana. Kääpiöplaneetta Pluto on nimetty hänen mukaansa. == Lähteet == * Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. ISBN 1 85626 038 0. === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Rooman jumalat Luokka:Manalan jumalat
Styks

Styks (, 'Viha'; ) on kreikkalaisessa mytologiassa manalan pääjoki, joka kiersi sen ympäri yhdeksän kertaa.Hesiodos: Theogonia ('Jumalten synty') 775–806 (engl. käännös). Maan päällä se kytkettiin samannimiseen Styks-jokeen (nyk. Mavronéri) Arkadiassa. Styks-virran lautturi oli nimeltään Kharon, joka maksua vastaan kuljetti vainajan Haadeeseen. Jos vainajalla ei ollut rahaa lautturille, hän ei päässyt joen yli vaan hänen sielunsa jäi ikuisiksi ajoiksi vaeltelemaan. Antiikin Kreikassa oli sen takia tapana panna vainajan suuhun kolikko. Se oli tarkoitettu maksuksi Kharonille. Tarinan mukaan Akhilleus kastettiin Styksiin lapsena, jolloin hän sai vahingoittumattoman ihon, kaikkialta paitsi kantapäästä. __NOTOC__ == Jumalatar == Styks oli myös Okeanoksen ja Tethyksen vanhin tytär, okeanidi. Hän sai Pallaksen kanssa lapset Nike, Kratos, Zelos ja Bia. Hänen mainitaan saapuneen ensimmäisenä lastensa kanssa Zeuksen avuksi titanomakhian alettua. Tästä kiitokseksi jumalat alkoivat vannoa valansa hänen nimeensä, ja hänen lapsensa saivat asua Zeuksen luona.Hesiodos: Theogonia ('Jumalten synty') 383–403 (engl. käännös). == Katso myös == * Akheron * Flegethon * Lethe * Sanzu * Tuonelan virta == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan jumalattaret Luokka:Kreikkalainen mytologia Luokka:Mytologiset joet
Marcello Mastroianni

Marcello Vincenzo Domenico Mastroianni (28. syyskuuta 1924 Fontana Liri, Italia – 19. joulukuuta 1996 Pariisi, Ranska) oli italialainen näyttelijä. == Lapsuus ja nuoruus == Mastroianni syntyi Apenniineilla pienessä Fontana Lirin kylässä. Mastroianni kasvoi kuitenkin Torinossa ja Roomassa. Toisessa maailmansodassa hän joutui natsien vangiksi mutta pääsi pakenemaan ja piiloutui Venetsiaan. == Ura == Hän aloitti näyttelijän työnsä 1940-luvun puolivälissä ja rupesi opiskelemaan näyttelemistä. Hänen ensimmäinen kunnon roolinsa oli elokuvassa oli Kurjat (I miserabili, 1948, joka perustuu Victor Hugon teokseen Kurjat). Pian hänestä tuli kansainvälinen romanttinen tähti, osan elokuvasta Suuri keikka Madonna-kadulla (I Soliti ignoti, 1958) ja etenkin Federico Fellinin elokuvan Ihana elämä (La dolce vita, 1960) takia, jossa hänen vastanäyttelijänä oli Anita Ekberg. Hänen seuraava ikimuistettava roolinsa oli turhautuneen elokuvaohjaajan rooli Fellinin elokuvassa 8½. Vuoden 1963 Avioero italialaiseen tapaan oli kaupallinen menestys ja toi Mastroiannille useita palkintoja. Muutamassa vuodessa Mastroiannista tuli yksi Euroopan suosituimmista näyttelijöistä, joka työskenteli huippuohjaajien kanssa ja sai suuria palkkioita. Hänen vastanäyttelijöinään nähtiin Brigitte Bardot ja Sophia Loren sekä tosielämän rakastajatar Catherine Deneuve. === Valikoitu filmografia === * Kurjat, 1948 * Valkeat yöt, 1957 * Suuri keikka Madonna-kadulla, 1958 * Ihana elämä, 1960 * Yö, 1961 * Eilen, tänään, huomenna, 1963 * 8½, 1963 * Kohtaaminen Roomassa, 1977 * Naisten kaupunki, 1980 * Hyvää yötä, majesteetti, 1982 * Storia di Piera, 1983 * Mustat silmät, 1987 * 1, 2, 3, aurinko, 1993 == Yksityiselämä == Mastroianni oli naimisissa italialaisen näyttelijän Flora Carabellan (1926-1999) kanssa, joka näytteli monissa elokuvissa mm. Culastrisce nobile veneziano ja La fine del mondo nel nostro solito letto in una notte piena di pioggia, he olivat naimisissa vuodesta 1948 Mastroiannin kuolemaan asti; heillä oli yksi lapsi, Barbara. Lisäksi hänellä oli yksi tytär, Chiara Mastroianni, pitkäaikaisen rakastajattaren, ranskalaisen näyttelijän Catherine Deneuven kanssa. Sisarpuolista tuli läheiset ystävät; molemmat olivat hänen kuolinvuoteensa ääressä, kun hän kuoli haimasyöpään 72-vuotiaana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Marcello Mastroiannin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Marcello Mastroianni NNDB:ssä Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:BAFTA-palkinnon saajat Luokka:César-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Liv Ullmann

Liv Johanne Ullmann (s. 16. joulukuuta 1938 Tokio, Japani) on norjalainen näyttelijä, kirjailija ja elokuvaohjaaja. Liv Ullmann syntyi Tokiossa, jossa hänen insinööri-isänsä työskenteli tuolloin. Perhe muutti Kanadaan toisen maailmansodan puhjettua ja palasi Norjaan, kun Ullmann oli kuusivuotias. Hän kasvoi Trondheimissa, Norjassa. Hän on asunut myös New Yorkissa monta vuotta. Ullmann opiskeli näyttelijäksi Lontoossa Webber Douglas Academyssa. Ennen elokuvauraansa hän esiintyi näyttämöllä Stavangerissa ja Oslossa. Ullmann nousi kansainväliseen kuuluisuuteen Ingmar Bergmanin elokuvissa, mutta hän on esiintynyt myös muissa ruotsalaisissa ja ulkomaisissa elokuvissa, kuten Jan Troellin ohjauksessa elokuvissa Maastamuuttajat ja Raivaajat. Ullmann näytteli yhdeksässä Ingmar Bergmanin ohjaamassa elokuvassa. Ullmannilla on Bergmanin kanssa yhteinen tytär, kirjailija Linn Ullmann. Heidän suhteestaan on tehty dokumenttielokuva Liv ja Ingmar. == Palkinnot ja ehdokkuudet == Vuosi Palkinto Elokuva Kategoria Tulos Lähde 1968 National Board of Review Suden hetki Paras naisnäyttelijä 1969 Guldbagge Häpeä Naispääosa 1973 Oscar-palkinto Maastamuuttajat Naispääosa 1973 Golden Globe Maastamuuttajat Naispääosa draamaelokuvassa 1973 National Board of Review Raivaajat Paras naisnäyttelijä 1974 Golden Globe 40 karaattia Naispääosa musikaalissa tai komediassa 1975 Golden Globe Kohtauksia eräästä avioliitosta Naispääosa draamaelokuvassa 1975 BAFTA Kohtauksia eräästä avioliitosta Paras naisnäyttelijä 1976 Oscar- palkinto Kasvokkain Naispääosa 1976 BAFTA Kasvokkain Paras naisnäyttelijä 1976 National Board of Review Kasvokkain Paras naisnäyttelijä 1977 Golden Globe Kasvokkain Naispääosa draamaelokuvassa 1980 Pasinetti-palkinto Venetsian elokuvajuhlat Viettelijän testamentti Paras naisnäyttelijä 1990 Golden Globe Ruusutarha Naispääosa 2000 Kultainen palmu Uskoton Ohjaaja == Valikoitu filmografia == === Näyttelijänä === * Naisen naamio – Persona (1966) * Häpeä (1968) * Maastamuuttajat (Utvandrarna, 1971) * Raivaajat (Nybyggarna, 1972) * Kuiskauksia ja huutoja (1972) * Kohtauksia eräästä avioliitosta (1973) * Yksi silta liikaa (1977) * Syyssonaatti (1978) * Mindwalk (1990) === Ohjaajana === * Sofie (1992) * Kristin Lavransdatter (perustuu norjalaisen Nobel-kirjailijan Sigrid Undsetin romaaniin) (1995) * Private Confessions (1998) * Uskoton (2000) * Miss Julie (2014) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Norjalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon saajat
Kerberos (täsmennyssivu)

Kerberos voi viitata seuraaviin asioihin: *Kerberos, mytologinen hirviö *Kerberos, Pluton kuu *Kerberos, todennusprotokolla *Kerberos, 2000–2014 ilmestynyt suomalainen kulttuurilehti *Kerberos, 1917–1921 ilmestynyt suomalainen pilalehti *Kerberos, Discophonin levymerkki *Kerberos, pilapiirtäjä Kalevi Laalon piirtäjänimimerkki *Operaatio Kerberos, Saksan laivaston sotatoimi toisessa maailmansodassa. === Cerberus === * Cerberus, asteroidi * Cerberus, käärmesuku
Skepticism

Skepticism on suomalainen erittäin hidasta funeral doomia, yhtä doom metallin alagenreistä soittava yhtye. Yhtye on perustettu 1991. == Kokoonpano == * Matti Tilaeus – laulu * Jani Kekarainen – kitara * Eero Pöyry – koskettimet * Lasse Pelkonen – rummut == Diskografia == === Albumit === * * * * * * === EP:t === * * * === Demot === * === Singlet === * * * == Aiheesta muualla == * Skepticism yhtyeen viralliset kotisivut * Luokka:Suomalaiset doom metal -yhtyeet
Plastiikkakirurgia

Plastiikkakirurgia on kirurgian osa-alue, jossa korjataan kehon kudospuutteita. Plastiikkakirurgia voidaan jakaa korjaavaan eli rekonstruktiiviseen kirurgiaan, palovammakirurgiaan ja esteettiseen kirurgiaan. Rajat eivät ole jyrkkiä. Vaikka esteettinen kirurgia saa paljon julkisuutta, Suomessa tehdään lähinnä korjaavaa kirurgiaa erilaisten kasvainten, vammojen tai synnynnäisten kehityshäiriöiden hoitamiseksi. Termi tulee kreikan kielen sanasta plastikos, suomeksi "muokata" tai "muotoilla". Suomessa esteettiseen plastiikkakirurgiaan erikoistuminen ei ole mahdollista. ==Potilasturvallisuus esteettisessä kirurgiassa Suomessa== Ennen potilasvahinkolain muutosta vuonna 1999 esteettinen kirurgia ei ollut Suomessa lain piirissä, mutta nykyisin sitä pidetään terveyden- ja sairaanhoitoon kuuluvana.Anna Heinonen 2007. Hyvän hoidon reuna-alueilla. Potilasvahinko lääketieteellisen toiminnan valossa. Helsingin yliopisto, Pro gradu -tutkielma.Hallituksen esitys (1998) Potilasvakuutuskeskus myöntää kuitenkin korvausta vain silloin, kun leikkaus on tehty väärällä menetelmällä ja Suomessa.Mies kauneusleikkauksessa Jos asiakas on tyytymätön esimerkiksi leikatun nenän ulkonäköön, hän joutuu turvautumaan kuluttaja-asiamieheen. Esteettisen kirurgian toimenpiteisiin liittyy merkittäviä riskejä. Esimerkiksi joka kolmas rintaimplanttileikkauksessa käynyt on kokenut ongelmia, ja joka viides leikkaus joudutaan uusimaan. Myös kosmeettisen kirurgian markkinointi on ajoittain ollut asiatonta, ja sitä on esimerkiksi kohdistettu alaikäisiin. Kuluttaja-asiamies on tällöin joutunut puuttumaan markkinointiin. == Plastiikkakirurgisia toimenpiteitä == * synnynnäisten epämuodostumien korjaus * kasvaimien ja arpien poisto * palovammojen korjaus * rasvaimu * vatsan muotoilu * takapuolen muotoilu * ihon kuorinta ja hionta * rintojen suurennus tai pienennys * silmäluomien leikkaus (blefaroplastia) * nenän, korvien, leuan tai poskien muotoilu * kasvojenkohotus * sukupuolenkorjausleikkaus * kollageeni-injektio * hiustensiirtoleikkaus * peniksen pidennys- ja paksunnusleikkaus * emättimen pienennys == Katso myös == * Proteesi * Kehonmuokkaus * Dysmorfinen ruumiinkuvan häiriö (BDD) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * Luokka:Kehonmuokkaus Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kirkonlattia

pienoiskuva|Sammallahdenmäen Kirkonlaattia vuonna 2009. Kirkonlattia on kansanomainen nimitys laakeille ja laaja-alaisille kivilatomuksille, jotka ovat ihmisen tekemiä ja lähinnä pronssikaudelle ajoittuvia. Kirkonlattialatomukset ovat ilmeisesti kiviröykkiöhautoihin eli hiidenkiukaisiin verrattavia hautarakennelmia, mutta muodoltaan poikkeuksellisia. Kuuluisimpia on Satakunnassa Sammallahdenmäellä Kirkonlaattiaksi kutsuttu iso neliskulmainen latomus, joka on ajoitettu pronssikaudelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Suomen muinaisjäännökset
Hiidenkivi

Hiidenkivi voi tarkoittaa seuraavia asioita: * siirtolohkare * Hiidenkivi, lehti * Hiidenkivi, Lumijoen keskustaajamassa sijaitsevan vuonna 2005 valmistuneen kirjastorakennuksen nimi. * Hiidenkiven peruskoulu, peruskoulu Helsingin Tapanilassa * Menhir, katso myös Obelix
Torsten Stålhandske

Torsten Stålhandske (1. syyskuuta 1593 Porvoon pitäjä – 21. huhtikuuta 1644 Haderslev) oli Ruotsin armeijassa palvellut suomalainen ratsuväen kenraali ja kolmikymmenvuotisen sodan aikana hakkapeliittojen päällikkö. Torsten Stålhandsken isä oli Torsten Svensson (Stålhandske) Länsi-Götanmaalta Ruotsista ja äiti Carin Lydikintytär (Jägerhorn) Uudeltamaalta. Stålhandske oli vuonna 1643 hoidettavana Stettinissä haavojensa vuoksi, ja tänä aikana hän avioitui 9. huhtikuuta Arvid Henrikinpoika Hornin tyttären Kristiinan kanssa. Stålhandske kuitenkin kuoli jo seuraavana vuonna Tanskan sotaretkellä sairauteen. Hänen hautamuistomerkkinsä on Turun tuomiokirkossa. == Sotilasura == Stålhandske aloitti sotilasuransa eversti Patrick Ruthwenin asepoikana ja oli tämän mukana rekrytointiretkellä Skotlannissa. Hän matkusti henkivartiokaartin vänrikkinä Kustaa II Adolfin mukana Preussiin 1622. Vuonna 1626 hänet ylennettiin majuriksi Arvid Göransson Hornin jalkaväkirykmenttiin, mutta hän siirtyi jo seuraavana vuonna Åke Tottin ratsuväkirykmenttiin. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi vuonna 1629 johtamaan suomalaisia hakkapeliittoja. Ruotsin liittyessä kolmikymmenvuotiseen sotaan 1630 Stålhandske oli mukana Pommerissa ja seuraavana vuonna Breitenfeldin taistelussa. Vuonna 1632 hänet ylennettiin everstiksi, ja ratsumiehineen hän oli ratkaisevassa roolissa Lützenin taistelussa, jossa Kustaa II Adolf sai surmansa. Kesäkuussa 1634 Stålhandske haavoittui Hamelin taistelussa. Vuonna 1635 hän liittyi kenraalimajurina Johan Banérin johtamaan armeijaan. Hän valtasi 35 lippua Wittstockin taistelussa ja ajoi vihollisen pakoon. Huhtikuussa 1642 hän haavoittui vakavasti Breitenfeldin toisessa taistelussa. Toukokuussa hänet nimitettiin ratsuväen kenraaliksi. Hän kokosi pitkillä sotaretkillään huomattavan omaisuuden. Hänen vaimonsa Kristiina lahjoitti Aarhusin piispalta sotasaaliiksi otetun kirjaston Turun akatemialle. ==Huomautuksia== == Lähteet == *Sauri, Seppo: Suomalaisten suuret taistelut. Helsinki: Otava, 2002. ISBN 951-1-12624-5. * *C. Von Warnstedt: Elisabeth Lichtones släktanteckningar. Genos 63(1992), s. 64-72, 97-98 === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Kolmikymmenvuotinen sota Luokka:Vuonna 1593 syntyneet Luokka:Vuonna 1644 kuolleet
Jeanne Moreau

Jeanne Moreau (23. tammikuuta 1928 Pariisi, Ranska – 31. heinäkuuta 2017 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja laulaja. Hän näytteli yli 50-vuotisen uransa aikana yli 120 elokuvassa. Moreau opiskeli konservatoriossa Pariisissa. Vuonna 1947 hän teki teatteridebyyttinsä Avignonin teatterifestivaaleilla. 20-vuotiaana hän oli jo Ranskan suosituimpia teatterinäyttelijöitä Comédie-Françaisessa. Suuri kiitos kuuluu Louis Mallelle hänen antamastaan kannustuksesta, kun he tekivät yhdessä elokuvan Hissillä mestauslavalle vuonna 1958. == Valikoitu filmografia == * Hissillä mestauslavalle (Ascenseur pour l’échafaud, 1958) * Yö kuuluu rakkaudelle (Les amants, 1958) * Vaarallisia suhteita (Les liaisons dangereuses, 1959) * Yö (La notte, 1961) * Jules ja Jim (Jules et Jim, 1962) * Virvatuli (Le feu follet, 1963) * Enkelten lahti (La Baie des anges, 1963) * Juna (The Train, 1964) * Keltainen Rolls-Royce (The Yellow Rolls-Royce, 1964) * Kamarineidon päiväkirja (Le journal d’une femme de chambre, 1964) * Viva Maria! (1965) * Morsian pukeutui mustaan (La mariée était en noir, 1968) * Riipukset (Les valseuses, 1974) * Viimeinen valtias (The Last Tycoon, 1976) * Querelle (1982) * Tyttö nimeltä Nikita (Nikita, 1990) * La vieille qui marchait dans la mer (1991) * A Foreign Field (1993) * Rakastaa, ei rakasta (I Love You, I Love You Not, 1996) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Jeanne Moreaun muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Ranskalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
PuTTY

PuTTY on telnet- ja ssh-asiakasohjelma ja pääte-emulaattori. Sitä käytetään etenkin Windows-käyttöjärjestelmissä SSH-palvelimen käyttämiseen. Useimmista Windows-ohjelmista poiketen se tarvitsee toimiakseen pelkän exe-tiedoston, jota ei tarvitse erikseen asentaa (siirrettävä ohjelma), joten se on helposti haettavissa pikaista tarvetta varten sellaisille koneille, joissa sitä ei ennestään ole. PuTTY osaa käyttää julkisen avaimen autentikaatiota SSH- palvelinten kanssa Pageant-apuohjelman avulla. Pageant-ohjelmaan lisätään palvelimen avain, jonka jälkeen PuTTY voi ottaa palvelimeen yhteyden ilman uutta salasanakyselyä. PuTTY on vapaa avoimen lähdekoodin ohjelmisto, ja se on nykyisin saatavilla myös Linuxille ja Unixeille, sekä epävirallisena käännöksenä myös Symbian OS:lle ja Windows Mobilelle. Puttystä on myös Nutty- niminen versio, joka osaa avata nettiosoitteet tuplaklikkaamalla niitä hiirellä, sekä Putty Tray -niminen versio, jossa on uusia ominaisuuksia.http://groehn.net/nutty/ == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Vapaat ohjelmistot Luokka:Linux-ohjelmat Luokka:Mac OS -ohjelmat Luokka:Windows-ohjelmat Luokka:Etähallintaohjelmistot Luokka:Vuoden 1999 ohjelmistot
Thetis

Thetis () on kreikkalaisessa mytologiassa merenneito, nymfi, yksi viidestäkymmenestä nereidistä ja Nereuksen ja Doriksen tytär. Antiikin runoilijat käyttivät hänestä myös nimitystä hopeajalkainen. Thetistä kosivat sekä Zeus että Poseidon. Kun he saivat kuulla ennustuksen, jonka mukaan Thetiin pojasta tulisi isäänsä mahtavampi, he päättivät varmuuden vuoksi naittaa Thetiin Peleukselle. Thetis vastusti aluksi avioliittoa. Saatuaan hyviä neuvoja kentauri Kheironilta Peleus sitoi Thetiin kiinni tämän nukkuessa ja esti näin tätä muuttamasta muotoaan ja karkaamasta. Thetis suostui menemään naimisiin Peleuksen kanssa ja he saivat lopulta pojan, Akhilleuksen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nereidit
Nymfi

Nymfit (, yks. ) ovat kreikkalaisen mytologian luonnonhengettäriä, vuorten, vesistöjen, metsien ja puiden naispuolisia jumaluuksia. == Ominaispiirteet == Nymfit ovat yleensä sidoksissa johonkin tiettyyn paikkaan tai maanmuotoon. He liikkuivat usein jumalien ja jumalattarien seurassa. Satyyrit pitivät nymfeistä ja halusivat usein tyydyttää halunsa näiden kanssa. Koska nymfejä kutsuttiin asuttamansa luonnonosan tai maantieteellisen sijainnin mukaan, oli heitä lukematon määrä kaikkialla. Nymfejä oli maalla (dryadit), meressä (nereidit) ja makeissa vesissä (najadit), puissa (hamadryadit) ja Haadeksessa (Eurydike). Lisäksi nymfeiksi laskettiin klassiset muusat (Korykian nymfit). Vaikka nymfit eivät olleet kuolemattomia, he olivat silti pitkäikäisiä. Nymfejä pidettiin ihmiselle hyödyllisinä, mutta he eivät aina olleet hyväntahtoisia. Tunnetussa tarinassa Hylas oli hakemassa vettä lammesta, kun yksi tai useampi nymfi ihastui hänen ulkonäköönsä ja sieppasi hänet luokseen lähteeseen. Myös Skylla oli alun perin nymfi, ja Kirke muutti hänet kuusipäiseksi hirviöksi. Tavallinen kuolevainen, joka kohtasi nymfin kasvoista kasvoihin, joutui tämän pauloihin. Puunymfien, nimeltään dryadit tai hamadryadit, uskottiin menehtyvän niiden puiden mukana, jotka olivat olleet heidän asuinpaikkansa ja joiden kanssa he olivat syntyneet. Sen vuoksi puun tuhoaminen oli jumalaton teko, ja joissakin törkeissä tapauksissa siitä rangaistiin ankarasti, kuten esimerkiksi Erysikhthonin tapauksessa. == Kultin levinneisyys == Nymfien kultti alkoi levittäytymisensä koko kreikkalaiseen maailmaan Homeroksen ajoista alkaen, ja lopulta heistä tuli osa roomalaista jumaltarustoa. Nymfejä palvottiin usein luolissa, kuten Nymfoleptoksen luolassa, jonne Arkhedemos perusti pyhätön vuoren nymfille. Taiteessa nymfejä saatettiin kuvata tanssivina tyttöinä Hermeen ja Panin seurassa. == Katso myös == * Kalypso * Plejadit == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikkalaisen mytologian taruolennot * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Vectrex

Vectrex on 8-bittinen kotikäyttöön tarkoitettu pelikonsoli, joka tuli markkinoille vuonna 1982. Laitteen kehittäjä on John Ross. Vectrex on tiettävästi ainoa kotikäyttöön tarkoitettu viihde-elektroniikan laite, joka käyttää televisiotyylisen rasteripiirtonäytön sijaan sisäänrakennettua vektorigrafiikkaan perustuvaa näyttöä, joka piirtää pikseligrafiikan sijaan suoraan pisteestä toiseen johtavia viivoja. Vectrexille olikin saatavilla käännöksiä muun muassa Atarin suosituista vektoripohjaisista peleistä kuten Asteroidsista. 3D-grafiikkaa ei Vectrexillä teknisistä edellytyksistä huolimatta kuitenkaan juuri näkynyt. Vectrexille ilmestyy edelleen harrastajavoimin pelejä 2–5 pelin vuositahtia. Monet uusista peleistä lyövät alkuperäiset laudalta laadullisesti ja teknisesti. 3D-pelejä Vectrexillä pystyi pelaamaan erityisten 3D-lasien avulla. Lisäksi konsolille on valokynä ja sittemmin harrastelijoiden rakentamia lisälaitteita (muun muassa halvempi versio 3D-laseista ja pelien kehitykseen tarkoitettuja laitteita). Laitteen myynti päättyi vuonna 1984. == Historia == Vectrex on lähtöisin laitteistoa suunnittelleesta Smith Engineeringistä, joka suunnitteli laitteesta pientä yhden tuuman näytöllä olevaa versiota ennen sen muuttumista lopulliseksi yhdeksän tuuman näytölliseen versioon. Sopimus laitteen julkaisijaksi suunnitellun Kenner Toysin kanssa epäonnistui, jolloin General Consumer Electronics (GCE) julkaisi sen vuonna 1982. Laite esiteltiin Consumer Electronics Show (CES) -messuilla ja ennakkokiinnostuksen myötä Milton Bradley hankki GCE:n vuonna 1983. == Pelit == == Lähteet == == Aiheesta muualla == *http://www.vectrex.com Luokka:Pelikonsolit Luokka:Vuoden 1982 tekniikka
Satyyri

Satyyrit () ovat kreikkalaisessa mytologiassa miespuolisia luonnonhenkiä, jotka vaeltavat metsissä ja vuoristossa. Heidät kuvattiin puolittain eläimiksi, joilla on pukin sarvet sekä vuohen jalat ja häntä. Siten niillä on paimenjumala Panin piirteitä. Sanan satyros alkuperäksi arvellaan sanaa tityros, joka tarkoittaa oinasta. Vanhempia satyyrejä kutsuttiin yleensä sileeneiksi, kun taas nuoremmat tunnettiin nimellä satyriskoi. Satyyrien suvun kantaisänä pidetään Silenosta, ja heidän sanotaan olevan Hermeen poikia.Theoi Project: Satyroi. Satyyrit ovat toisaalta ihmisen vihollisia, toisaalta halukkaita etsimään seksuaalisia nautintoja nymfien ja najadien kanssa. Yliaktiivisesta sukupuolivietistä on käytetty nimeä satyriasis. Homeros ei mainitse satyyreita lainkaan, mutta Hesiodos viittaa heihin monikossa ja kuvaa heitä kelvottomiksi ja hyödyttömiksi. == Satyyrit taiteessa == Alun perin satyyrit kuvailtiin antiikin kreikkalaisessa taiteessa ja kirjallisuudessa karkeamuotoisiksi ihmishahmoiksi, joskin heillä oli pienet sarvet ja pukin tai hevosen häntä. Satyyrit esitettiin usein päihtymyksen jumala Dionysoksen seuralaisiksi, jotka kantoivat viinimaljoja ja thyrsos-sauvoja. Kreikkalaisissa Dionysioksen juhlissa esitettiin karkeita ilveilyjä eli satyyrinäytelmiä. Viimeistään Rooman valtakunnan aikana satyyreihin sekoittui vaikutteita fauneista, jolloin satyyreille ilmestyivät myös pukinjalat ja päähän ajoittain jopa täysikokoiset oinaansarvet. Samalla satyyrien muodot kuitenkin pyöristyivät ja inhimillistyivät. Antiikin satyyrikertomuksiin sisältyvät usein lemmenseikkailut tai niiden yritykset nymfien kanssa villeine tansseineen ja takaa-ajoineen. Taiteessa satyyrit esitetään usein korostetusti irstailijoina ja seksuaalisesti kiihottuneina, mutta kun barokki ja klassismi ottivat satyyrit uudelleen aiheena mukaan taiteeseen, tällaiset piirteet olivat jo tyystin hävinneet. == Lähteet == Luokka:Kreikkalaisen mytologian taruolennot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Risto Nieminen (kulttuurivaikuttaja)

Risto Juhani Nieminen (s. 25. toukokuuta 1956 Kisko) on Lissabonissa toimivan Gulbenkian-säätiön musiikkiosaston johtaja huhtikuusta 2009. Hänen toimenkuvaansa kuuluu Gulbenkianin sinfoniaorkesterin ja kuoron sekä konserttisalin toiminnan organisointi. Vuosina 1997–2009 Nieminen toimi Helsingin juhlaviikkojen taiteellisena johtajana. Vuodet 1991–1996 hän oli Pariisin Pompidou-taidekeskuksen IRCAM-musiikkikeskuksen taiteellinen johtaja. Vuosina 1989–1991 Nieminen palveli Radion sinfoniaorkesterin intendenttinä. Sitä ennen hän työskenteli Yleisradion musiikkiosaston toimittajana ja uuden musiikin tuottajana vuodesta 1981. Nieminen valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1985 pääaineenaan musiikkitiede. Nieminen on toimittanut yhdessä Pekka Hakon kanssa kirjat Ammatti: säveltäjä ja Ammatti: säveltäjä 2006. Nieminen herätti vuonna 2009 vilkasta kulttuuripoliittista keskustelua Suomen Kuvalehden haastattelussa esittämillään näkemyksillä suomalaisesta kulttuuripolitiikasta. Hän arvosteli muun muassa sijoittamista seiniin sisällön sijasta ja pääkaupungin muiden kulttuurilaitosten yhteistyöhaluttomuutta juhlaviikkojen kanssa. Haastattelua kommentoitiin muun muassa Helsingin Sanomien pääkirjoituksessa myönteisenä keskustelunherättäjänä, mutta esimerkiksi Asko Sarkola ei allekirjoittanut kritiikkiä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kulttuurielämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hauhon musiikkijuhlat

Hauhon musiikkijuhlat on järjestetty vuosittain vuodesta 2002 kesällä Hauholla, joka vuodesta 2009 on kuulunut Hämeenlinnaan. Juhlien painotus on jousimusiikissa. Esityspaikkoina palvelevat Hauhon seurakunnan keskiaikaa edustava harmaakivikirkko, Hahkialan kartano ja Hauhon pappila, viime vuosina myös Hattulan kirkko sekä Hämeenlinnan kirkko ja vanha palokunnantalo. Festivaalin suunnittelusta ja taiteellisesta johdosta on alusta asti vastannut alttoviulisti Olli Kilpiö sellisti Mikko Ivarsin kanssa. == Aiheesta muualla == * Hauhon musiikkijuhlat -tapahtuman kotisivut Luokka:Klassisen musiikin tapahtumat Suomessa Luokka:Hauho Luokka:Hämeenlinnan kulttuuri