EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Télimélé

Télimélé on kaupunki ja prefektuurinsa hallintokeskus Guinean länsiosassa Kindian alueen Télimélén prefektuurissa. Sen asukasluku oli 24 761 (2014; vuonna 1996 asukkaita oli 11 091). Kaupunki sijaitsee pääkaupunki Conakrystä linnuntietä 170 kilometriä pohjoiskoilliseen. Télimélé on risteyspaikka Kindian, Pitan, Gaoualin ja Bokéin kaupungeista saapuville maanteille. Télimélé on kauppapaikka Fouta Djallonin tasangon islaminuskoiselle fulaneille. Siellä myydään muun muassa karjaa, riisiä, hirssiä, ja appelsiineja. Paikkakunnalle myös kootaan seudulta pääkaupungin markkinoille myytäväksi lähtevät eläimet. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *The Guinean town that overcame Ebola (Oct. 2014) (who.int) Luokka:Guinean kaupungit
Forécariah

Forécariah on kaupunki ja runsaan 240 000 asukkaan prefektuurin hallintokeskus Guinean länsiosassa Kindian alueen Forécariahin prefektuurissa. Kaupungin väkiluku oli 20 375 (vuoden 2014 väestönlaskennassa; vuonna 1996 asukkaita oli 14 206). Kaupunki sijaitsee maanteitse noin 100 kilometriä pääkaupunki Conakrystä itään ja 32 kilometriä Sierra Leonen rajalta pohjoiseen. Kaupunkiin saapuu maantie myös aluekeskus Kindiasta (runsas 110 km pohjoiseen). Kaivosyhtiö Bellzone Mining aloitti seudun Kalian kaivokselta louhitun rautamalmin viennin loppuvuonna 2012. Malmi on kaavailtu kuljetettavan noin 50 kilometriä pääkaupunki Conakryn eteläpuolelle rakennettavaan uuteen Matakanin syväsatamaan (Ile de Kabak). Vuosina 2014–2015 Länsi-Afrikan ebolaepidemia 2014 aiheutti kuolemia myös Forécariahissa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Despite Ebola, vigilance and hope prevail in Forecariah (June 2015) (who.int) Luokka:Guinean kaupungit
In Search of the Fourth Chord

In Search of the Fourth Chord on englantilaisen rockyhtyeen Status Quon 28. studioalbumi, joka julkaistiin 17. syyskuuta 2007. Albumin nimi on humoristinen vastaus kritiikkiin, jonka mukaan yhtye kierrättää kappaleissaan aina samoja kolmea sointua. Nimi viittaa myös toisen brittiyhtyeen, Moody Bluesin albumiin In Search of the Lost Chord. Albumin kansikuva parodioi Indiana Jones -elokuvia. Albumin tuottajana toimi Pip Williams, ensi kertaa sitten vuoden 1996 ja albumin Don’t Stop. Albumi debytoi Britannian albumilistan sijalla 15. Albumin aloitusraita ”Beginning of the End” julkaistiin myös singlenä noin viikko ennen albumin julkaisua == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # === Britannian painos === # * === Euroopan painos === # * == Kokoonpano == * Francis Rossi – laulu, kitara * Rick Parfitt – laulu, kitara * John Edwards – basso, laulu, akustinen kitara * Andy Bown – kosketinsoittimet, huuliharppu, laulu * Matt Letley – rummut, perkussiot == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * In Search of the Fourth Chord discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Status Quon albumit
Kuno Nyman

Kuno Fredrik (K. F.) Nyman (21. heinäkuuta 1887 Urjala – 10. huhtikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja kansanedustaja.Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg) Nymanin vanhemmat olivat agronomi Karl Fredrik Nyman ja Mathilda Ohlsson. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1908, filosofian maisteriksi 1910, molempien oikeuksien kandidaatiksi 1913 sekä lakitieteen lisensiaatiksi 1948. Nyman sai varatuomarin arvon 1915 ja Svenska handelshögskolanin kauppatieteiden kunniatohtorin arvon 1964. Nyman oli Loviisassa vt. pormestarina 1917–1919 ja pormestarina 1919–1925. Hän toimi myös Landtmannabankenin, myöhemmin Liittopankin Loviisan konttorin apulaisjohtajana 1920–1925. Tämän jälkeen Nyman oli Varkaudessa A. Ahlström Oy:n lakimieskonsulttina 1925–1929 ja hän oli myös Varkauden kauppalan vt. kauppalanjohtajana 1929. Viimeksi Nyman oli Helsingin säästöpankin (Helsingfors Sparbank) pääjohtajana 1929–1958 ja Helsingin säästöpankin hallituksen puheenjohtajana 1930–1959. Nyman oli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajana 1930–1936 ja 1944–1945 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan toiselle kaudelleen 17. marraskuuta 1944 kesken edustajakautensa kuolleen ruotsalaisten Ragnar Furuhjelmin tilalle. Nyman oli eduskunnan lakivaliokunnan puheenjohtajana 1935 ja pankkivaliokunnan puheenjohtajana 1944. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa. Hän pyrki vuoden 1940 puoluekokouksessa syrjäyttämään RKP:n istuvan puheenjohtajan Ernst von Bornin mutta hävisi vaalin selvästi. Kunnallispolitiikassa Nyman oli mukana Varkauden kauppalanvaltuuston varapuheenjohtajana ja Helsingin kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä. Hän oli Suomenruotsalaisten kansankäräjien valtuutettuna ja Ruotsalaisen kansanpuolueen keskushallituksen varapuheenjohtajana. Nyman toimi myös muun muassa Säästöpankkien keskusosakepankin hallintoneuvoston, Säästöpankkiliiton valtuuskunnan ja Varubodenin hallintoneuvoston puheenjohtajana. Kuno Nyman oli naimisissa vuodesta 1917 Else Maria Nybergin kanssa. == Teoksia == * Säästöpankkilaki ynnä siihen liittyvät asetukset selityksin jotka on laatinut K. Fr. Nyman. Suomen säästöpankkiliitto, Vammala 1948, 2. uusittu painos Suomen säästöpankkiliitto, Helsinki 1962 (ruotsinkielinen alkuteos Sparbankslagen med förklaringar) == Palkinnot == * Axel Olof Freudenthal -mitali 1976 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuno Nymanin elämäkerta Kansallisbiografiassa Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Loviisan pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Varkauden kaupunginvaltuutetut Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Jubilant Power

__NOTOC__ Jubilant Power on yhdysvaltalaisen trumpetisti Ted Cursonin 1976 vuonna julkaistu albumi.Ted Curson discography accessed February 27, 2015Fitzgerald, M., Ted Curson leader entry, accessed February 27, 2015 Levyn A-puoli on livelevy ja B-puoli studiolevy. == Kappaleet == Kaikki kappaleet Ted Curson. === A-puoli === # # === B-puoli === # * # # # == Kokoonpano == * Ted Curson – trumpetti, flyygelitorvi, taskutrumpetti, lehmänkello * Andy LaVerne – piano (kappaleet: 1, 2) * Jim McNeely – piano (kappaleet: 3-6) * Steve McCall – rummut (kappaleet: 1, 2) * Bob Merigliano – rummut (kappaleet: 3-6) * Chris Woods – huilu, altosaksofoni * Nick Brignola – baritonisaksofoni, saxello * David Friesen – kontrabasso * Sam Jacobs – conga == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == * Jubilant Power discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1976 albumit Luokka:Ted Cursonin albumit
Spareware

Spareware on suomalaisen Ruston kehittämä ammuntapeli. Peli on julkaistu 2016 Steam-palvelussa Windows-alustalle sekä Xbox One alustalle. == Pelaaminen == Pelissä ohjataan robottia ja ammutaan vastustajia. Peli sijoittuu tulevaisuuden Helsinkiin. == Arvioita == Brash Games -sivusto arvosteli Xbox One version ja antoi 7/10 pistettä. Pelaaja-lehti antoi pelille 4/10 arvostelussaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelin viralliset sivut * Pelin sivu Steam-palvelussa Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit Luokka:Vuoden 2016 videopelit
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1980–1981

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1980-1981 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja viimeinen putosi sarjasta. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei. ==Sarjataulukko== Rodina putosi mestaruussarjasta. Tilalle nousi Lokomotiv Irkutsk. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1980 jääpallo Luokka:Vuoden 1981 jääpallo
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1981–1982

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1981–1982 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja viimeinen putosi sarjasta. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei. ==Sarjataulukko== Sibselmash putosi mestaruussarjasta. Tilalle nousi Rodina Kirov. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1981 jääpallo Luokka:Vuoden 1982 jääpallo
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1982–1983

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1982-1983 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja kaksi viimeistä putosivat sarjasta. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei. ==Sarjataulukko== Volga ja Uralski Trubnik putosivat mestaruussarjasta. Tilalle nousivat Yunost Omsk ja Stroitel Syktyvkar. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1982 jääpallo Luokka:Vuoden 1983 jääpallo
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1983–1984

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1983-1984 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja kaksi viimeistä putosivat sarjasta. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei. ==Sarjataulukko== Lokomotiv ja Vodnik putosivat mestaruussarjasta. Tilalle nousivat Uralski Trubnik Pervouralsk ja Volga Uljanovsk. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1983 jääpallo Luokka:Vuoden 1984 jääpallo
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1984–1985

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1984-1985 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja kaksi viimeistä putosivat sarjasta. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei. ==Sarjataulukko== Kuzbass ja Rodina putosivat mestaruussarjasta. Tilalle nousivat Lokomotiv Irkutsk ja Sajany Abakan. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1984 jääpallo Luokka:Vuoden 1985 jääpallo
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1985–1986

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1985-1986 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja kaksi viimeistä putosivat sarjasta. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei. ==Sarjataulukko== Sayany ja Uralski Trubnik putosivat mestaruussarjasta. Tilalle nousivat Kuzbass Kemerovo ja Sibselmash Novosibirsk. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1985 jääpallo Luokka:Vuoden 1986 jääpallo
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1986–1987

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1986-1987 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja kaksi viimeistä putosivat sarjasta. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei. ==Sarjataulukko== Vympel ja Sibselmash putosivat mestaruussarjasta. Tilalle nousivat Vodnik Arkangeli ja Sajany Abakan. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1986 jääpallo Luokka:Vuoden 1987 jääpallo
Kaapro Huittinen

Gabriel (Kaapro) Huittinen (1. heinäkuuta 1893 Kurkijoki – 19. tammikuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä, agrologi ja maalaisliiton kansanedustaja. Huittisen vanhemmat olivat maanviljelijä Erik Huittinen ja Anna Puputti. Hän kävi kansanopiston sekä 1917 maamiesopiston. Huittinen oli Joroisten kunnan tilanhoitajana 1917–1920 ja Sortavalan maalaiskunnan tilanhoitajana 1921–1924. Hän toimi sitten maanviljelijänä Kurkijoella 1924–1940 ja oli samalla Itä-Karjalan maanviljelysseuran neuvojana 1924–1926 sekä Itä-Karjalan maataloustuottajien piiriliiton sihteeri-toiminnanjohtajana 1926–1937. Sotavuosina ja niiden jälkeen Huittinen oli maanviljelijänä Helsingin maalaiskunnassa 1940–1953 ja Kiskossa 1953–1961. Huittinen oli maalaisliiton kansanedustajana 1929–1945 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän kuului Suomen Pankin ja Yleisradion tilintarkastajiin. Huittinen oli Kurkijoen kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän oli muun muassa Vapaussodan invalidien liiton johtokunnan, Valtion tykkitehtaan johtokunnan ja Karjakunnan hallituksen jäsenenä. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Kurkijoen kunnanvaltuutetut Luokka:Viipurin läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1987–1988

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1987-1988 pelattiin eri sarjajärjestelmällä kuin aiemmin. Sarjajärjestelmää muutettiin siten että sarja pelattiin kahdessa maantieteellisessä jaetussa seitsemän joukkueen lohkossa. Lohkojen kolme parasta jatkoivat ylempään ja neljä heikoiten sijoittunutta alempaan loppusarjaan. Ylemmän loppusarjan voittaja oli Neuvostoliiton mestari. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei. ==Alkusarjat== ===Länsilohko=== ===Itälohko=== == Jatkosarjat == ===Ylempi loppusarja=== ===Alempi loppusarja=== Neljä viimeistä karsintasarjaan. ==Karsintasarja== Karsintasarjaan osallistuivat neljän mestaruussarjan heikoimman lisäksi Ykkösliigan toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet Uralski Trubnik ja Vympel. Ykkösliigan voittaja Sibselmash Novosibirsk nousi seuraavan kauden mestaruussarjaan. Sarjan kolme parasta seuraavan kauden mestaruussarjaan. Sajany putosi mestaruussarjasta. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1987 jääpallo Luokka:Vuoden 1988 jääpallo
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1989–1990

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1989-1990 pelattiin kahden vuoden tauon jälkeen jälleen vain yhdessä lohkossa. Sarjassa pelasi neljätoista joukkuetta, jotka pelasivat kaksinkertaisen alkusarjan. Sarjan voittaja voitti maan mestaruuden. Mestaruuden voitti Alma-Atan Dynamo, katkaisten Krasnojarskin Jenisein 11 vuoden mestaruusputken. Jenisei saavutti hopeaa ja Sverdlovskin SKA pronssia. ==Sarjataulukko== Yunost ja Volga putosivat mestaruussarjasta. Tilalle nousivat Lokomotiv Irkutsk ja Severonikel Montsegorsk. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1989 jääpallo Luokka:Vuoden 1990 jääpallo
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1990–1991

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1990-1991 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei. Kausi jäi Neuvostoliiton mestaruussarjan viimeiseksi kaudeksi ennen maan hajoamista. Seuraavana kautena IVY:n mestaruussarja korvasi Neuvostoliiton mestaruussarjan. ==Sarjataulukko== Sarjan joukkuemäärää kasvatettiin ja mestaruussarjasta ei pudonnut yksikään joukkue. Sarjaan nousivat Polet Omsk ja Vympel Kaliningrad. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1990 jääpallo Luokka:Vuoden 1991 jääpallo
Varstasara

Varstasara (Carex pseudocyperus) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Varstasara eroaa ulkonäkönsä perusteella selvästi muista saralajeista, jolloin sitä on vaikea sekoittaa muihin saralajeihin. Varstasara kasvaa yksittäisversoina ja melko suurikokoiseksi. Koko kasvi on väriltään heleänvihreä ja sen lehdet ovat litteät. Varstasara on erilaistähkäinen saralaji ja sen kukintona olevassa tähkistössä on tavallisesti yksi hedetähkä sekä kolmesta viiteen emitähkää. Tähkien tukilehdet ovat suuria ja yleensä tähkistöä pidempiä. Emitähkät ovat pitkäperäisiä ja kukinta-aikaan nuokkuvia. Emikukat ovat kolmiluottisia. Tähkäsuomut ovat pitkiä, sileitä sekä teräväkärkisiä. Pullakot ovat tiiviisti, väriltään kellanvihreitä ja niissä on pitkä suuota. Varstasara kasvaa runsasravinteisissa järvissä, ojissa ja lammissa. Suomessa varstasaraa esiintyy eteläisessä Suomessa, eniten Ahvenanmaalla, etelä- ja lounaisrannikolla sekä Hämeessä. Ruotsissa laji on melko harvinainen, mutta voi esiintyä paikallisesti runsaanakin, etenkin itäisellä Sveanmaalla. Yleisesti ottaen varstasaraa tavataan koko Euroopassa pohjoisimpia osia sekä Välimeren rannikoita lukuun ottamatta. Aikoinaan varstasaraa myös kasvatettu ja sen leveitä lehtiä on käytetty tynnyreiden tiivistämiseen. Varstasaran tieteellisen nimen lajinimi (pseudocyperus) viittaa sädekaisloihin (Cyperus), joita varstasara ulkonäöllisesti jokseenkin muistuttaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Varstasara (Carex pseudocyperus) * Kasviatlas 2018: Varstasaran (Carex pseudocyperus) levinneisyys Suomessa * Luopioisten kasvisto: Varstasara (Carex pseudocyperus) * JSTOR Global Plants: Carex pseudocyperus * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Carex pseudocyperus * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Carex pseudocyperus * United States Department of Agriculture (USDA): Carex pseudocyperus * Flora of North America: Carex pseudocyperus * Flora of China: Carex pseudocyperus Luokka:Sarat
Peugeot 301 (2012)

Peugeot 301 on Peugeot’n vuodesta 2012 lähtien valmistama keskiluokan sedan. Malli esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2012, ja se on suunnattu erityisesti kehittyville markkina-alueille, kuten esimerkiksi Itä-Eurooppaan ja Pohjois-Afrikkaan. Mallia ei myydä lainkaan Keski- eikä Länsi-Euroopassa. Malli lainaa nimensä vuosina 1932–1936 valmistetulta 301-mallilta. Peugeot 301:n lähes identtinen sisarmalli on Citroën C-Elysée. Vuoden 2014 Euro NCAP -kolaritestistä Peugeot 301 sai tulokseksi kolme tähteä viidestä. Vuoden 2016 lopulla Peugeot 301:n ulkoista ilmettä muutettiin uudempia Peugeot-malleja vastaavaksi. Ohjaamossa kojelauta uusittiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 301 (2012) Luokka:C-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Uuden-Seelannin krikettimaajoukkue

Uuden-Seelannin krikettimaajoukkue edustaa Uutta-Seelantia kriketin miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi New Zealand Cricket. == Test matchit == Uudesta-Seelannista tuli viides viisipäiväisiä test match -maaotteluita pelaava joukkue vuonna 1930. Se on pelannut kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 442 test match -ottelua, joista se on voittanut 101, hävinnyt 175 ja "tasapeliin", eli käytännössä kesken, on jäänyt 166 ottelua. Uusi-Seelanti on voittanut kaikki loppuun pelatut kaksitoista test matchia Bangladeshia ja yksitoista Zimbabwea vastaan. Sillä on positiivinen ottelutilasto lisäksi Sri Lankaa (16 voittoa, yhdeksn tappiota) ja Länsi-Intian saaristoa (15–13) vastaan. Intiaa vastaan Uuden-Seelannin saldo on 12 voittoa, 21 tappiota, Pakistania vastaan 12–25, Australiaa vastaan 8–34, Englantia vastaan 11–48 ja Etelä-Afrikkaa vastaan 4–25. == MM-kilpailut ja muut yksipäiväiset maaottelut == Uusi-Seelanti saavutti MM-kilpailuissa hopeaa 2015 hävittyään loppuottelussa Australialle ja 2019, jolloin Englanti oli loppuottelussa parempi. MM-kilpailujen välieräottelun se on hävinnyt Länsi-Intian saaristolle 1975, Englannille 1979, Pakistanille 1992 ja 1999 sekä Sri Lankalle 2007 ja 2011. Uusi-Seelanti pelasi ensimmäisen yhden päivän maaottelunsa (eli pelimuodon, jossa kummallakin joukkueella on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä) 1973. Se on pelannut yksipäiväisiä maaotteluja kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 772. Niistä se on voittanut 351, hävinnyt 374, tasajuoksuihin on päättynyt seitsemän ja ilman ratkaisua 40 ottelua. Uusi-Seelanti on voittanut kaikki ottelunsa huippumaiden (eli 12 test match -tason maan) ulkopuolisia joukkueita vastaan. Kärkijoukkueista sillä on positiivinen ottelusaldo Irlantia (4 voittoa, 0 tappiota), Afganistania (2–0), Zimbabwea (27 voittoa, yhdeksän tappiota), Bangladeshia (25–10), Englantia (43–41) ja Sri Lankaa (49–41) vastaan. Huonoin tilasto Uudella-Seelannilla on Australiaa vastaan: 39 voittoa, 92 tappiota. == Twenty20-maaottelut == Uusi- Seelanti pelasi ensimmäisen Twenty20-pelimuodon (eli pelin, jossa kummallakin joukkueella on 20 syöttövuoroa) maaottelunsa vuonna 2005. Se on pelannut kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 131 maaottelua. Ratkaisuun päättyneistä otteluista se on voittanut 61 ja hävinnyt 59. Se on voittanut kaikki ottelunsa Bangladeshia (seitsemän voittoa), Zimbabwea (kuusi) ja Irlantia (yksi voitto) sekä kärkimaiden ulkopuolisia joukkueita vastaan. Huonoin ottelutilasto Uudella-Seelannilla on Australiaa vastaan: yksi voitto ja seitsemän tappiota. Uusi-Seelanti on hävinnyt ICC World Twenty20 -turnauksessa välieräottelun Pakistanille 2007 ja Englannille 2016. == Henkilökohtaisia tilastoja == Ross Taylor on lyönyt Uuden-Seelannin pelaajista eniten juoksuja sekä test matcheissa, 7 238, että yksipäiväisissä maaotteluissa, 8 574. Uuden-Seelannin pelaajista eniten vastustajia on test matcheissa "polttanut" Richard Hadlee, 431, ja yksipäiväisissä maaotteluissa Daniel Vettori, 297. == Lähteet == Luokka:Krikettimaajoukkueet Luokka:Uuden-Seelannin urheilu
INFRA (videopeli)

INFRA on suomalaisen Loiste Interactiven kehittämä seikkailu- ja pulmapeli. Peli on julkaistu Steam-palvelussa vuonna 2016 Windows-alustalle. == Pelaaminen == Peli on ensimmäisestä persoonasta kuvattu seikkailu. Pelissä ratkotaan etenemistä rajoittavia pulmia sekä kerätään muistiinpanoja ja valokuvia. == Arvioita == Brash Games antoi pelille arvion 7/10 arvostelussaan. Muropaketti antoi pelille 2/5 arvostelussaan, kritisoiden ääninäyttelyä, ohjeistuksen puutetta ja paristojen keräilyä. Peliin on myöhemmin julkaistu päivitys joka parantaa ääninäyttelyn tasoa. Pelit-lehti antoi pelille 82/100 pistettä arvostelussaan ja kutsui peliä "hiomattomaksi, mutta tunnelmalliseksi retkeksi heitteille jätetyn infrastruktuurin maailmaan". == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Pelin verkkosivut * Loiste Interactiven verkkosivut Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit Luokka:Vuoden 2016 videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Seikkailupelit
Henrik Grenman

Henrik Mikael Grenman (19. marraskuuta 1846 Vaasa – 1. tammikuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, orientalisti ja painoasiamies.Harry Halén : Henrik Grenman and Olga Sederholm – Two unlucky Finnish Orientalists from the town of Vasa, East and West, Past and Present : Indological and Other Essays in Honour of Klaus Karttunen. Studia Orientalia 110. Helsinki 2011 Grenmanin vanhemmat olivat värjäri, ruukinhoitaja Henrik August Grenman (1821–1852) ja Anna Karolina Ramstén. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1865 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1877. Grenman opiskeli arabian kieltä Leipzigissa 1881–1882, Kööpenhaminassa 1882–1883 ja Pietarissa 1885–1886. Hän oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsenenä vuodesta 1871 ja kuului Muinaismuistoyhdistyksen perustajiin.SKS:n jäsentietokanta Grenman oli vuodesta 1893 painoasiain ylihallituksen palveluksessa lehdistösensuurista vastaavana painoasiamiehenä. Hän oli painoasiain ylihallituksen sensuurilautakunnan jäsenenä 1906–1917. Epäsuositun työnsä vuoksi Grenman joutui epävirallisen boikotin kohteeksi niin että häntä ei esimerkiksi tervehditty kadulla. Grenman oli naimisissa vuodesta 1900 taloudenhoitaja Wilhelmina Saarelan (s. 1870) kanssa. == Lähteet == Luokka:Orientalistit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Patsy Reddy

Patricia ”Patsy” Reddy (17. toukokuuta 1954 Matamata, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen asianajaja, lainopillinen neuvonantaja ja virkamies, joka on toiminut useiden uusiseelantilaisten yritysten ja hallinnollisten elinten hallituksessa. Hänet valittiin vuonna 2016 Uuden-Seelannin kenraalikuvernööriksi. Hän toimi virassa lokakuuhun 2021 asti, jonka jälkeen häntä seurasi virassa Cindy Kiro. == Nuoruus ja opiskelu == Patricia Reddy syntyi Matamatassa 1954. Hän kasvoi Te Ākaussa ja Minginuissa, joissa hänen vanhempansa työskentelivät opettajina. Koulunsa Reddy kävi Hamiltonissa, johon perhe oli muuttanut hänen ollessa kuusivuotias. Reddy opiskeli oikeustiedettä Wellingtonin Victoria-yliopistossa, josta hän valmistui oikeustieteiden kandidaatiksi 1976 ja maisteriksi 1979. Tämän jälkeen Reddy toimi yliopistossa opettajana. == Ura == Reddy aloitti 1982 lakitoimisto Watts and Pattersonilla, ja hänestä tuli seuraavana vuonna yrityksen ensimmäinen naispuolinen osakas. Hän siirtyi 1987 Brierley Investmentsin palvelukseen. Brierleyllä Reddy työskenteli 11 vuoden ajan ja oli mukana useissa yrityssulautuksissa ja -ostoissa. Hän osallistui muun muassa Air New Zealandin yksityistämiseen ja emissioon sekä Skycity Entertainment Groupin perustamiseen ja emissioon. Hän edusti Brierleytä kummankin yrityksen hallituksessa ja toimi Skycityn varapuheenjohtajana vuoteen 2008. Reddy on toiminut useiden yritysten ja hallinto-organisaatioiden hallitus- ja konsulttitehtävissä. Air New Zealandin ja Skycityn lisäksi hän on ollut Telecom New Zealandin, Southern Petroleumin ja Uuden-Seelannin postin ulkopuolisena hallitusjäsenenä. Reddy on toiminut myös Uuden-Seelannin elokuvakomission ja Education Payrollin puheenjohtajana sekä liikenneviraston varapuheenjohtajana. Reddy luovutti 2016 Uuden-Seelannin hallitukselle yhdessä Michael Cullenin kanssa tekemänsä tutkimuksen maan tiedusteluorganisaatioista, GCSB:stä ja SIS:stä. GCSB:llä on ollut lupa vakoilla vain ulkomaalaisia, mutta Cullenin–Reddyn-raporti suositteli organisaatioille yhtenäistä lainsäädäntöä. Maaliskuussa 2016 tiedotettiin Elisabeth II, Uuden-Seelannin kuningattaren, nimittäneen Pääministeri John Keyn ehdotuksesta Reddyn Uuden-Seelannin kenraalikuvernööriksi väistyvän Jerry Mateparen tilalle. Reddy vannoi virallisesti virkavalan syyskuun 28. päivänä 2016, jolloin hänestä tuli Uuden-Seelannin kahdeskymmenesensimmäinen kenraalikuvernööri. Hän on kolmas naispuolinen kenraalikuvernööri Uudessa- Seelannissa. == Yksityiselämä == Reddy on naimisissa juristi David Gascoignen kanssa. He asuvat Wellingtonissa, mutta heillä on asunto myös Wairarapassa. == Kunnianosoitukset == * Uuden-Seelannin ansioritarikunta (Uusi-Seelanti, 2014) * Kuningattaren palveluksen ritarikunta (Uusi-Seelanti, 2016) * Pyhän Johanneksen ritarikunta (Iso-Britannia, 2016) Wellingtonin Victoria-yliopisto myönsi Reddylle oikeustieteen kunniatohtorin arvon vuonna 2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Uuden-Seelannin kenraalikuvernöörit Luokka:Juristit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tarton observatorio

Tarton observatorio () on Viron suurin astronominen observatorio. Se sijaitsee Tõraveren mäellä 20 kilometriä Tartosta lounaaseen Tartumaalla Nõon kunnassa. Tarton vanha observatorio on Tarton keskustassa, ja se tunnetaan maailmalla yhteyksistään Friedrich Georg Wilhelm von Struveen ja Struven ketjuun, jonka ensimmäinen mittauspiste se on.Struve Geodetic Arc: First for Surveyors and a first for World Heritage, International Federadion of Surveyors, viitattu 1.1.2017Tõnu Viik: How F. G. W. Struve started his ambitious project, viitattu 1.1.2017 ==Historia== Tarton observatorio on perustettu Dorpatin keisarilliseen yliopistoon (Tarton yliopisto), kun yliopisto avattiin uudelleen 1802. Observatoriorakennus valmistui 1810 Tarttoon Toomemäelle. Laitteet asensi vuonna 1814 von Struve, joka aloitti havaintojenteon. Vuonna 1824 sinne saapui yhdeksäntuumainen Fraunhoferin linssiteleskooppi, joka oli aikanaan maailman suurin akromaattinen teleskooppi. Kun G. W. von Struve ryhtyi rakentamaan kolmiomittausketjuaan vuonna 1816, sen ensimmäiseksi pisteeksi tuli observatorion ulkoporras. Uudelleennimetty Tarton observatorio erotettiin vuonna 1946 yliopistosta ja liitettiin Viron tiedeakatemiaan. Viranomaiset ryhtyivät 1950 etsimään observatoriolle uutta paikkaa. Uudeksi paikasi määrättiin Tõraverenmäellä oleva maapala, ja rakennustyöt aloitettiin 1958. Uusi observatoriorakennus valmistui 1963, osa vanhan observatorion tähtitieteilijöistä siirtyi sinne, ja 50:n senttimetrin peiliteleskooppi otettiin käyttöön. Kun Tartossa järjestettiin vuonna 1964 kansainvälinen konferenssi, observatorio sai uuden nimen, Von Struven observatorio. Vuonna 1974 otettiin käyttöön 1,5-metrinen teleskooppi. Vuonna 1995 observatorion nimeksi palautettiin Tarton observatorio. Viimeinen suuri laitepäivitys on tehty 1998, kun asennettiin 0,6-metrinen peiliteleskooppi. Vanha observatororiorakennus on nykyisin lähinnä museokäytössä ja kuuluu julkiseen tiedekeskukseen. Tarton observatorioon kytkeytyy muutamia merkittäviä tieteentekijöitä: von Struve, Johann Heinrich von Mädler, Thomas Clausen, Ernst Julius Öpik, Grigori Kuzmin, Jaan Einasto. ==Laitteet== Observatoriolla on kaksi pääteleskooppia. 1,5-metristä Cassegrain-teleskooppiia, joka on Pohjois-Euroopan suurin optinen teleskooppi, käytetään spektroskooppisiin havainnontekoihin. Toinen teleskooppi on 0,6-metrinen ja on tarkoitettu fotometriseen havainnointiin. Observatorion alueella on myös hieno kokoelma meteorologisia laitteita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tartu Observatoorium 1805-1948, Georgi Želnin, 2004 *Tarton observatorion aikajana *Fraunhofer refractor *Pimeän aineen etsinnästä Tarton observatoriossa *Tarton observatorio *Tartu Tähetorn, virtuaalinen museo Luokka:Observatoriot Luokka:Tarton yliopisto Luokka:Viron tiede ja tekniikka Luokka:Tartto Luokka:Nõo
Kerli Kivilaan

Kerli Kivilaan (s. 15. joulukuuta 1992) on virolainen laulaja. Vuonna 2013 hänestä tuli Põhja-Tallinn-yhtyeen jäsen, kunnes ilmoitti joulukuussa 2016 eroavansa yhtyeestä. Hän opiskelee Tarton yliopistossa valtiotieteitä. Kivilaan opiskeli vuoteen 2008 asti Viljandin musiikkikoulussa. Hän on osallistunut tv-ohjelmiin "Laulukarusell" ja vuonna 2009 "Eesti otsib superstaari" -laulukilpailuun, jossa hän putosi ennen semifinaalivaihetta. Hänen isosiskonsa Triinu Kivilaan on laulanut Vanilla Ninja -yhtyeessä. Myös Kerli liittyi yhtyeeseen vuonna 2022. Kivilaan seurustelee laulaja Karl-Erik Taukarin kanssa.http://publik.delfi.ee/news/inimesed/foto-rannaromantika-karl- erik-taukar-tsillib-pruudi-kerli-kivilaanega-tais?id=72720609 ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Virolaiset laulajat
Zimbabwen krikettimaajoukkue

Zimbabwen krikettimaajoukkue edustaa Zimbabwea kriketin miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Zimbabwe Cricket. == Test matchit == Zimbabwesta tuli yhdeksäs viisipäiväisiä test match -maaotteluita pelaava joukkue vuonna 1992. Se on pelannut kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 110 test match -ottelua, joista se on voittanut 12, hävinnyt 70 ja "tasapeliin", eli käytännössä kesken, on jäänyt 28 ottelua. Zimbabwella on Bangladeshia vastaan test matcheissa seitsemän voittoa ja seitsemän tappiota. Pakistania vastaan sillä on kolme voittoa ja kymmenen tappiota, Intiaa vastaan kaksi voittoa ja seitsemän tappiota. Muita maita Zimbabwe ei ole test matcheissa voittanut: Sri Lankalle se on hävinnyt 14 kertaa, Uudelle-Seelannille 11, Etelä-Afrikalle kahdeksan, Länsi-Intian saaristolle seitsemän ja Australialle sekä Englannille kolme kertaa. == MM-kilpailut ja muut yksipäiväiset maaottelut == Zimbabwe pelasi ensimmäisen yhden päivän maaottelunsa (eli pelimuodon, jossa kummallakin joukkueella on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä) vuonna 1983. Se on pelannut yksipäiväisiä maaotteluja kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 529. Niistä se on voittanut 138, hävinnyt 373, tasajuoksuihin on päättynyt seitsemän ja ilman ratkaisua 11 ottelua. Irlantia vastaan sillä on kuusi voittoa ja kuusi tappiota. Kaikkia muita "test match -tason" maita vastaan se on hävinnyt suurimman osan yhden päivän maaotteluistaan, samoin Alankomaita (yksi voitto, kaksi tappiota) vastaan. Huonoimmat saldot sillä on Etelä-Afrikkaa (kaksi voittoa, 38 tappiota), Australiaa (2–27) ja Pakistania (4–52) vastaan. vastaan. Zimbabwe on yltänyt MM-kilpailuissa parhaimmillaan "Super Six" -loppusarjan viidenneksi 1999 ja kuudenneksi 2003. == Twenty20-maaottelut == Zimbabwe pelasi ensimmäisen Twenty20-pelimuodon (eli pelin, jossa kummallakin joukkueella on 20 syöttövuoroa) maaottelunsa vuonna 2006. Se on pelannut kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 76 maaottelua. Ratkaisuun päättyneistä otteluista se on voittanut 18 ja hävinnyt 56. Sillä on negatiivinen ottelusaldo kaikkia "Test match -tason" maita vastaan. Zimbabwe on hävinnyt kaikki Twenty20-maaottelunsa Pakistania (yksitoista), Uutta-Seelantia (kuusi), Etelä-Afrikkaa (viisi), Sri Lankaa (kolme) ja Englantia (yksi) vastaan. == Henkilökohtaiset tilastot == Andy Flower on lyönyt Zimbabwen pelaajista eniten juoksuja sekä test match -otteluissa, kaikkiaan 4 794, että yhden päivän maaotteluissa, 6 786. Heath Streak on puolestaan "polttanut" Zimbabwen pelaajista eniten vastustajia sekä test matcheissa, 216, että yhden päivän maaotteluissa, 237. == Lähteet == Luokka:Krikettimaajoukkueet Luokka:Zimbabwen urheilu
Pyhän Laurentiuksen kirkko (Church Stretton)

Pyhän Laurentiuksen kirkko on Church Strettonissa, Shropshiressa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitseva kirkko, jonka English Heritage on listannut Grade I -luokan suojelukohteeksi. Laiva on peräisin 1100-luvulta, kuori ja tornin yläosa 1400-luvulta. Sakasti rakennettiin vuonna 1831. == Ympäristö == Kirkkomaalla on 13 eri suojelukohdetta, joista jokainen on Grade II -luokassa. Poikkilaivan eteläpuolella on aurinkokello, joka on entinen risti. == Lähteet == Luokka:Kivikirkot Luokka:Grade I -luokan kirkot Shropshiressa
Põhja-Tallinn (yhtye)

thumb|Põhja-Tallinn Põhja-Tallinn on virolainen pop-vaikutteita ottava hiphop- yhtye, joka koostuu Pelgulinnan asuinalueelta kotoisin olevista kolmesta hiphopparista, naislaulajasta ja muualta Tallinnasta kotoisin olevasta livebändistä. == Historia == Vuonna 2007 pohjoistallinnalaiset räppärit tekivät kertaluontoisen projektin merkeissä yhteisen kappaleen "Probleem". Projektin päättymisen jälkeen he tapasivat kitaristi Eric Kammisten, jonka kanssa he aloittivat kitaran lisäämisen lauluun ja jonka avulla löytyi rumpali ja basisti. Kesästä 2011 yhtye on toiminut seitsenhenkisenä. Saman vuoden toukokuussa valmistui musiikkivideo kappaleeseen "Me ei salli vaikust", jossa mukana ovat artistit Mini, Wind Disease, Chance, Fate ja Kenny. Sama kappale on Chris Kalan kirjaan "Ebaõnnestunud" perustuvan elokuvan taustamusiikkina. Keväällä 2013 yhtyeen naissolisti Maia Vahtramäe lähti bändistä terveydellisistä syistä. Hänen tilalleen valittiin Kerli Kivilaan. Vuoden 2014 syksyllä Põhja-Tallinn jatkoi kuusihenkisenä, kun Alvar Risto Vürst päätti jättää yhtyeen. Põhja-Tallinn osallistui vuonna 2013 Viron euroviisukarsintaan kappaleella "Meil on aga veel", mutta sitä pidettiin liian samanlaisena kuin Johann Pachelbelin tunnetuin teos "Canon D-duurissa". Samana vuonna heidät palkittiin vuoden yhtyeenä, vuoden debyyttialbumista ja vuoden hiphop- albumista. Alkuvuonna 2015 Kenneth Rüütli lähti bändistä ja pian yhyeeseen liittyivät räppärit Kaspar Raudkivi (Mini) ja Kristjan Soomre (Chance). Uudestaan he pyrkivät Euroviisuihin 2015 "Eiolemulolla" -nimisellä kappaleella, mutta eivät edenneet finaaliin. Vuoden 2016 helmikuussa Kristjan (Chance) Soomre jätti yhtyeen ja Alvar Risto Vürst palasi jälleen jäseneksi. Joulukuussa 2016 myös Kerli Kivilaan ilmoitti lopettavansa yhtyeessä. == Diskografia == ==== Albumit ==== * 2012: "Per aspera ad astra" * 2013: "Maailm meid saadab" * 2015: "Regeneratsioon" * 2017: "Alati olemas" ==== Tunnetuimmat kappaleet ==== * "Lähen ja tulen" * "Nii lihtsalt ei saa" * "Meil on aega veel" * "Tere tulemast" * "Kuula mind ära" * "Kallis" * "Küsin endalt nõu" * "Eiolemulolla" Luokka:Virolaiset hip hop -yhtyeet Luokka:2010-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Gojoseon

Gojoseon tai Muinais-Choseon oli muinainen korealainen kuningaskunta. Lisäys Go (고, 古), tarkoittaa vanhaa, erottamaan sen muista Joseon-nimisistä kuningaskunnista. Korean myyttisenä perustajana pidetään jumalkuningas Dangunia, jonka uskotaan laskeutuneen taivaasta ja perustaneen Gojoseonin 2333 eaa. Vaikka sitä pidetäänkin vain myyttinä, niin kertomuksella Dangunista on ollut merkittävä rooli Korean kansallisen identiteetin muodostumiseen.Vesterinen, Ilmari: Korea – Kolme ovea tiikerin valtakuntaan, s. 85-87. Gaudeamus, 2000. ISBN 951-662-797-8 Historiallinen Gojoseonin valtakunta mainittiin ensimmäisen kerran kiinalaisessa historiankirjoituksessa 700-luvun alussa eaa. Alkuvaiheessa Gojoseonin pääkaupunki sijaitsi Liaoningissa, kunnes noin 400 eaa. Se siirrettiin Pjongjangiin. Vuonna 108 eaa. Han-dynastian Kiina tunkeutui maahan ja valtasi Gojoseonin. Kiina perusti sinne neljä sotilasläänitystä hallinnoimaan Gojoseonin aluetta. Alueen valloitti myöhemmin Goguryeo vuonna 313 eaa. ==Perustaminen== ===Dangun- myytti=== Dangun on korealaisen mytologian mukaan Korean valtion legendaarinen perustaja. Vaikka on olemassa erilaisia versioita ja suullisia kertomuksia siitä miten Korea syntyi, suosituin versio myytistä on peräisin Samgungnyusasta, joka on 1300-luvun kokoelma legendoja ja tarinoita. Legendan mukaan Taivaan herralla, Hwaninilla oli poika Hwanung, joka laskeutui Baekdu- vuorelta ja perusti Shinsin kaupungin. Karhu ja tiikeri tulivat Hwanungin luokse ja kertoivat haluavansa tulla ihmisiksi. Hwanung sanoi heille, että jos he menisivät luolaan ja asuisivat siellä sata päivää, syöden ainoastaan pujoa ja valkosipulia, hän muuttaisi heidät ihmisiksi. Kuitenkin, noin puolessa välissä tiikeri luovutti ja juoksi ulos luolasta. Kun taas karhun onnistui hillitä itsensä ja siitä tuli kaunis nainen nimeltä Ungnyeo (웅녀, 熊 女). Myöhemmin Hwanung nai Ungnyeon, ja tämä synnytti Dangunin.http://www.san- shin.org/Dan-gun_Myth.html Vaikka Dangunin tarinaa pidetään myyttinä, uskotaan sen olevan synteesissä useiden historiallisten tapahtumien kanssa, jotka liittyvät Gojoseonin perustamiseen.Seth, Michael J. (2010) History of Korea: From Antiquity to the Present, Rowman & Littlefield Publishers. ISBN 978-0-7425-6717-7. == Lähteet == Luokka:Aasian entiset valtiot Luokka:Korean historia
Bangladeshin krikettimaajoukkue

Bangladeshin krikettimaajoukkue edustaa Bangladeshia kriketin miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Bangladesh Cricket Board. == Test matchit == Bangladeshista tuli kymmenes viisipäiväisiä test match -maaotteluita pelaava joukkue vuonna 2000. Se on pelannut kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 119 test match -ottelua, joista se on voittanut 14, hävinnyt 89 ja "tasapeliin", eli käytännössä kesken, on jäänyt 16 ottelua. Bangladeshilla on Zimbabwea vastaan seitsemän voittoa ja seitsemän tappiota, Länsi-Intian saaristoa vastaan neljä voittoa, kymmenen tappiota, Australiaa vastaan yksi voitto, viis tappiota, Englantia vastaan yksi voitto ja yhdeksän tappiota sekä Sri Lankaa vastaan yksi voitto ja 16 tappiota. Se on hävinnyt kaikki ratkaisuun saakka pelatut test matchit Uutta-Seelantia (12), Pakistania (kymmenen), Etelä-Afrikkaa (kymmenen), Intiaa (yhdeksän) ja Afganistania (yksi) vastaan. == Yhden päivän maaottelut == Bangladesh pelasi ensimmäisen yhden päivän maaottelunsa (eli pelimuodon, jossa kummallakin joukkueella on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä) vuonna 1986. Se on pelannut yksipäiväisiä maaotteluja kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 376. Niistä se on voittanut 128, hävinnyt 241 ja ilman ratkaisua on päättynyt seitsemän ottelua. Sillä on "test match -tason" maista positiivinen ottelusaldo Irlantia (7 voittoa, 2 tappiota), Zimbabwea (47–28) vastaan ja Afganistania (5–3) vastaan. Huonoin tilasto Bangladeshilla on Australiaa (yksi voitto ja 19 tappiota), Pakistania (5–32), Intiaa (5–30) ja Sri Lankaa (7–39) vastaan. Bangladesh on selviytynyt MM-kilpailuissa parhaimmillaan puolivälieriin 2015. == Twenty20-maaottelut == Bangladesh pelasi ensimmäisen Twenty20-pelimuodon (eli pelin, jossa kummallakin joukkueella on 20 syöttövuoroa) maaottelunsa vuonna 2006. Se on pelannut kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 96 maaottelua. Ratkaisuun päättyneistä otteluista se on voittanut 32 ja hävinnyt 62. "Test match -tason" maista sillä on positiivinen tilasto Irlantia (kolme voittoa ja yksi tappio) sekä Zimbabwea (yhdeksän voittoa ja neljä tappiota) vastaan. Länsi-Intian saaristoa vastaan sillä on viisi voittoa ja kuusi tappiota. Se on hävinnyt kaikki seitsemän otteluaan Uutta-Seelantia, kuusi peliään Etelä-Afrikkaa sekä neljä otteluaan Australiaa vastaan. == Henkilökohtaiset tilastot == Musfiqur Rahim on lyönyt Bangladeshin pelaajista eniten juoksuja test match -otteluissa, kaikkiaan 4 413, ja Tamim Iqbal yhden päivän maaotteluissa, 7 202. Shakib Al Hasan on puolestaan "polttanut" Bangladeshin pelaajista eniten vastustajia test matcheissa, 210 ja Mashrafe Mortaza yhden päivän maaotteluissa, 269. == Lähteet == Luokka:Krikettimaajoukkueet Luokka:Bangladeshin urheilu
Mack Horton

Mackenzie "Mack" Horton (s. 1996 Malvern, Australia) on australialainen vapaauintiin keskittyvä kilpauimari, joka on voittanut olympiakultaa ja maailmanmestaruusmitaleja. Hän on pituudeltaan 190 cm ja painaa 88 kg. == Ura == Mack Horton saavutti vuoden 2013 nuorten uinnin MM-kisoissa Dubaissa, Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa, viisi kultaa ja yhtä monta nuorten maailmanennätystä. Hän voitti ensimmäisen maailmanmestaruuskilpailumitalinsa vuonna 2015 Kazanissa, Venäjällä järjestetyissä uinnin maailmanmestaruuskilpailuissa uituaan pronssille 800 metrin vapaauinnissa. Vuotta myöhemmin Rio de Janeiron kesäolympialaisissa hän voitti olympiakultaa 400 metrin vapaauinnissa ajalla 3.41,55. Hän kilpaili myös 1 500 metrin vapaauinnissa, jossa oli viides, ja 4x200 metrin vapaauintiviestissä, jossa Australia sijoittui neljänneksi. Horton saavutti Budapestin MM-kilpailuissa 2017 hopeaa 400 metrin ja pronssia 1 500 metrin vapaauinnissa. Gwangjun MM- kilpailuissa 2019 hän saavutti kultaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä ja hopeaa 400 metrin vapaauinnissa. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Horton oli mukana Australian 4 × 200 metrin vapaauintiviestijoukkueessa, joka voitti pronssia. Hän tosin ui vain lajin alkuerissä. Budapestin MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Saman vuoden Melbournen lyhyen radan MM-kilpailuissa hän sai hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Horton on saavuttanut mitaleja myös Kansainyhteisön kisoissa ja Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Australialaiset uimarit Luokka:Australialaiset olympiavoittajat
Falémé

Falémé on Senegalin sivujoki Guineassa, Malissa ja Senegalissa. Sen pituus on 625 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 29 000 neliökilometriä. Falémé on Senegalin tärkein sivujoki. Se saa alkunsa Touguén kaupungin koillispuolelta Fouta Djallonin ylängön pohjoisosasta. Joki virtaa mutkitellen kohti pohjoista, jossa se muodostaa osan Malin ja Senegalin välisestä rajasta. Se laskee Senegaliin Bakelin kaupungin luona. Joen keskimääräinen virtaus Kidiran mittauspaikalla on 170 kuutiometriä sekunnissa. Virtaus on suurimmillaan heinäkuusta lokakuuhun. Tammikuusta kesäkuuhun joki on eräinä vuosina kokonaan kuiva. Falémé on historiallisen Bamboukin kulta-alueen pääväylä. Nykyään kultaa louhitaan teollisesti joen rannalla Loulossa ja Tabakotossa. Suunnitteilla on myös suuren rautakaivoksen perustaminen. ==Lähteet== Luokka:Guinean joet Luokka:Malin joet Luokka:Senegalin joet Luokka:Senegalin vesistö Luokka:Rajajoet
Bambouk

Bambouk (myös Bambougou) on historiallinen alue Falémé- ja Bafing-jokien välillä läntisessä Malissa. Nykyään suurin osa siitä kuuluu Kayesin alueen Kéniéban piiriin. Bambouk oli muinaisen Ghanan ja myöhemmin Malin vasallivaltio, mutta sen poliittinen merkitys oli vähäinen. Keskiaikaiset arabit kutsuivat sitä ja eräitä muita kullantuotantoalueita yhteisnimityksellä Wangara. Portugalilaiset saapuivat ”kullan maana” tunnettuun Bamboukiin vuonna 1550, mutta he kuolivat pian sairauksiin tai joutuivat toistensa ja paikallisten asukkaiden tappamiksi. Ranskalaiset tunkeutuivat Bamboukiin 1700-luvulta lähtien. Vuonna 1714 he rakensivat Faléméjoelle Saint Pierren linnoituksen. Kullan tuotanto osoittautui kuitenkin vähäiseksi, ja 1700–1800-luvuilla ranskalaiset hylkäsivät kauppapaikkansa. Vuonna 1940 Bambouk tuotti 320 kiloa kultaa. Nykyään alueella on rautakaivoksia. ==Lähteet== Luokka:Malin historia
Afganistan kesäolympialaisissa 1996

Afganistan kilpaili vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa. Keski-Aasian kansakunta palasi olympialaisiin kahdeksan vuoden tauon jälkeen puututtuaan vuoden 1992 kesäolympialaisista, jotka pidettiin Barcelonassa. Afganistan lähetti vain kaksi edustajaa Atlantan kisoihin, mutta kevyen keskisarjan nyrkkeilijä Mohammad Jawid Aman hylättiin, kun hän saapui kisoihin liian myöhään punnitukseen. Toinen osallistuja, maratoonari Abdul Baser Wasiqi loukkaantui hänen lamaannuttua ennen kisaa. Hän kuitenkin osallistui maratoniin, mutta jäi viimeiseksi, saavuttuaan maaliin yli kaksi tuntia voittajan jälkeen."Taleban hope to get ban revoked", Reuters, August 17, 2000 == Yleisurheilu == Urheilija Tapahtuma Finaali Tulos Sijoitus Abdul Baser Wasiqi Maraton 4:24:17 111 == Lähteet == Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 1996 kesäolympialaisissa 1996
Luettelo maahockeyn olympiamitalisteista

Maahockey on ollut olympialaisten kisaohjelmassa vuoden 1920 kesäolympialaisista lähtien. Menestynein maa olympialaisten maahockeyssa on Intia. ==Miehet== |- |colspan=4 align=center| 1912 ei olympiaohjelmassa |- |colspan=4 align=center| 1924 ei olympiaohjelmassa ==Naiset== ==Lähteet== Maahockey Luokka:Maahockey olympialaisissa
Korean varhaishistoriallinen kausi

Korean varhaishistoriallinen kausi Kartta Korean protohistoriallisista valtioista Vuodelta 1 jaa. Korealainen nimi Korean uudistettu latinisaatio Wonsamguk Sidae McCune-Reischauer Wŏnsamguk Sidae Hangul 원삼국시대 Hanja 原三國時代 Korean varhaishistoriallinen kausi tai Protohistoriallisten valtioiden kausi on ajanjakso Korean historiassa, joka ulottuu Gojoseonin romahduksesta 108 eaa. aina Korean Kolmen valtakunnan-kauteen, eli vuoteen 57 eaa. Tuona aikana Korean niemimaata hallitsivat etnisesti erilaiset heimoliitot ja Kiinan perustamat sotilasläänitykset.Vesterinen, Ilmari: Korea – Kolme ovea tiikerin valtakuntaan, s. 88-91. Gaudeamus, 2000. ISBN 951-662-797-8 == Lähteet == Luokka:Korean historia
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1951

Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1951 järjestettiin 25. lokakuuta 1951. Vaaleissa valittiin parlamentin alahuoneen 625 jäsentä. Vaalien noin 35 miljoonasta äänioikeutetusta kävi äänestämässä 82,6 prosenttia.General Election Results 1885-1979 election.demon.co.uk == Tausta == Vaalit järjestettiin vain 20 kuukautta edellisten parlamenttivaalien jälkeen, koska vallassa olleen Työväenpuolueen eli Labourin parlamenttienemmistö oli niin kapea, että kuningas Yrjö VI pelkäsi hallituksen kaatuvan hänen ollessaan valtiovierailulla. Vaalit käytiin keskellä Korean sotaa ja kylmää sotaa, ja siksi Labour ja konservatiivipuolue kiistelivät vaalikampanjan aikana siitä, kumpi niistä pystyisi turvaamaan paremmin rauhan säilymisen. Labour vetosi vaalikampanjassaan kuuden vuoden valtakautensa aikaisiin onnistumisiin, kuten täystyöllisyyteen ja rauhan säilymiseen. Konservatiivit taas lupasivat ratkaista Britanniaa vaivanneen asuntopulan ja inflaation. Konservatiivit hyötyivät siitä, että heillä oli enemmän nuoria parlamenttiedustajia kuin Labourilla, jonka monet merkittävät poliitikot olivat kuolleet vaalikauden aikana. Lisäksi Labour kärsi sisäisistä poliittisista erimielisyyksistä.1951: Churchill back in power at last BBC News 5.4.2005 == Tulokset == Labour sai vaaleissa suurimman äänisaaliin: 13,95 miljoonaa ääntä eli 48,8 prosenttia annetuista äänistä. Konservatiivipuolue sai yhdessä liittolaistensa kanssa 13,72 miljoonaa ääntä eli 48,0 prosentin kannatuksen. Britanniassa käytettävän enemmistövaalitavan vuoksi konservatiivit saivat kuitenkin alahuoneeseen enemmistön 321 edustajanpaikan turvin, kun taas Labour sai vain 295 edustajanpaikkaa. Clement Daviesin johtama liberaalipuolue sai 0,73 miljoonaa ääntä eli 2,6 prosentin kannatuksen ja 6 edustajainpaikkaa. Vaalituloksen seurauksena Labourin johtaja Clement Attlee joutui luovuttamaan pääministerin viran konservatiivien johtajalle Winston Churchillille, joka palasi valtaan yli kuuden vuoden tauon jälkeen. Ennen seuraavia vaaleja Churchill vetäytyi syrjään maan ja puolueensa johdosta, ja hänen seuraajakseen valittiin vuonna 1955 Anthony Eden. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 1951 Luokka:Vuoden 1951 vaalit
Mamari Kulibali

Biton Mamari Kulibali (myös Biton Mamary Coulibaly, k. 1755) oli Segun bambaravaltakunnan hallitsija eli fama vuodesta 1712 lähtienHistorical Dictionary of Mali, s. 38–39.. 1600-luvulla Segu oli Djennéä hallinneiden soninkejen alainen. Perinteistä uskontoa harjoittaneisiin bambaroihin kuuluneesta Kulibalista tuli nuorten miesten ton-yhteenliittymän johtaja, ja hän käytti asemaansa hyväkseen Segun bambaravaltion lujittamiseksi. Kulibaly ajoi kilpailevan Massassi-suvun Kaartaan sekä valloitti Macinan, Djennén, Timbuktun ja Bamakon. Hänen valtakuntansa talous perustui maatalouteen ja orjakauppaan. Kulibalin seuraajia olivat hänen poikansa Cekoro (Dikoro,Historical Dictionary of Mali, s. 88. 1755–1757) ja Bakari (1757), joiden jälkeen hallitsijoiksi valittiin ton-järjestön jäseniä. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Hallitsijat Luokka:Malin historia Luokka:Vuonna 1755 kuolleet Luokka:Syntymävuosi tuntematon