EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Dámaso Berenguer

Dámaso Berenguer y Fusté, kreivi de Xauen (4. elokuuta 1873 Kuuba – 19. toukokuuta 1953 Madrid) oli espanjalainen kenraali ja poliitikko, joka toimi Espanjan pääministerinä vuosina 1930–1931.Dámaso Berenguer, count de Xauen Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 28.10.2015. Hänen hallintoaan pidettiin puolidiktatorisena ja luonnehdittiin termillä dictablanda. Berenguer liittyi Espanjan armeijaan vuonna 1889 ja palveli muun muassa Kuubassa sekä Marokossa. Hänet ylennettiin kenraalikuntaan vuonna 1909. Hän toimi vuonna 1918 Espanjan sotaministerinä. Noihin aikoihin armeijan johto alkoi sekaantua politiikkaan. Berenguer oli jonkin aikaa Espanjan korkeana edustajana Espanjan Marokossa ja toimi espanjalaisten joukkojen komentajana Rifin sodan alkuvaiheessa. Espanjalaisten kärsittyä tappion Annualin taistelussa vuonna 1921 häntä pidettiin vastuullisena ja hänet siirrettiin pois aktiivisesta palveluksesta. Kenraali Miguel Primo de Riveran sotilasdiktatuurin aikana Berenguer kuitenkin nimitettiin vuonna 1924 kuninkaan henkilökohtaisen sotakanslian päälliköksi. Primo de Riveran jouduttua eroamaan tammikuussa 1930 kuningas Alfonso XIII nimitti Berenguerin uudeksi pääministeriksi toivoen tämän kykenevän johdattamaan Espanjan takaisin perustuslailliseen hallintoon. Tämä osoittautui kuitenkin mahdottomaksi, sillä laaja tasavaltalainen ja vasemmistolainen oppositio vaati myös kuninkaan eroa. Jacan kaupungissa puhkesi joulukuussa 1930 pieni sotilaskapina, ja Berenguer päätti erota pääministerin tehtävistä helmikuussa 1931. Hän kuitenkin toimi sotaministerinä seuraajakseen nimitetyn Juan Bautista Aznar-Cabañasin hallituksessa. Myöhemmin samana keväänä kuningas Alfonso pakeni maasta ja Espanja julistettiin tasavallaksi. Diktatuurihallintoon yhdistetty Berenguer oli vangittuna suuren osan toisen tasavallan ajasta. Hän julkaisi vuonna 1946 muistelmateoksen, jossa puolusteli omaa hallintoaan. ==Lähteet== Luokka:Espanjan pääministerit Luokka:Espanjalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Eino Leino (patsas Helsingissä)

Eino Leino on Lauri Leppäsen veistämä Eino Leinon patsas Esplanadin puistossa Helsingissä. Se sijaitsee Teatteriesplanadin koillisnurkassa, lähellä Pohjoisesplanadin ja Mikonkadun risteystä. Patsas paljastettiin 26. syyskuuta 1953, jolloin tuli kuluneeksi päivälleen 63 vuotta siitä, kun Leino oli julkaissut ensimmäisen runonsa Hämeen Sanomissa.Muistomerkit Kainuun Eino Leino seura ry. Viitattu 26.10.2015. Eino Leinon Seura, Suomen kulttuurirahasto ja kustannusyhtiö Otava olivat julistaneet vuonna 1948 muistomerkkikilpailun, joka ratkesi vuonna 1951 toisella kierroksella Leppäsen hyväksi. Leppänen oli henkilökohtaisesti tuntenut Leinon tämän eläessä. Leppänen toivoi patsaan sijoittamista Taka-Töölöön Eino Leinon kadun ja Topeliuksenkadun kulmaan, mutta se sijoitettiin Esplanadille. Patsas jalustoineen on 4,2 metriä korkea. Patsaan jalustaan on kaiverrettu säe Leinon runosta Väinämöisen laulu: ”Yksi on laulu ylitse muiden: ihmisen aattehen hengen ankara laulu”. Kiintoisa yksityiskohta patsaassa on sen käsi, johon on valettaessa asetettu viiden markan kolikko. Tämä liittyy tarinaan, jonka mukaan Leino lausui eläessään, ettei ole köyhä niin kauan kuin hänellä on markan lantti kädessään. Arvo Turtiainen kirjoitti Esplanadin puiston patsaista runon, jossa hän surkutteli, että Leino on sijoitettu puolimatkaan kahden ravintolan välille ja vielä selin Topeliuksen patsaan tyttöihin. Arvo Turtiainen: ”Minä paljasjalkainen”, Tammi, 1962.:Tähän ne minut siis panna tohti / Vanhan Lehtorin selän taa / Catanin kulmasta Kämppiä kohti / iäti saan siis vaeltaa. Vuonna 1965 Eino Leinon patsaalla alkoi kokoontua folk- ja pasifismihenkinen nuorisojengi Eikan pumppu.Aunila, Seija: Eikan pumpun pitkät tukat ja oudot asusteet kummastuttivat vanhempia, Yle Elävä arkisto 2.4.2013. Viitattu 28.10.2015. == Katso myös == * Ukonlintu ja virvaliekki * Eino Leino (patsas Kajaanissa) == Lähteet == Luokka:Eino Leino Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset Luokka:Kaartinkaupunki
Haditha

Haditha () on kaupunki Länsi-Irakin Anbarin maakunnassa, Eufratjoen oikeanpuolisella eli lounaisella rannalla. Maakuntakeskus Ramadi sijaitsee kaupungista linnuntietä 115 kilometriä ja pääkaupunki Bagdad 208 kilometriä itäkaakkoon. Kahdeksan kilometriä kaupungin pohjoispuolella sijaitsee Hadithan vesivoimalapato. Haditha on Anbarin maakunnan Hadithan piirikunnan hallintokeskus. Tammikuussa 2014 julkaistussa YK:n Irakin analyysiyksikön katsauksessa Hadithan piirikunnassa arvioitiin asuvan 6 prosenttia koko maakunnan väestöstä (1,482 milj. as.) eli noin 90 000 ihmistä. Sittemmin suuri osa väestöstä on paennut väkivaltaisuuksia pois kotiseudultaan. Yhdysvaltojen johtamien Nato-maiden liittouma on tehnyt vuosina 2014–2015 monia ilmaiskuja Isisin taistelijoiden valtaaman piirikunnan alueelle. ==Katso myös== *Hadithan verilöyly == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Haditha News (abcnews.go.com) *An Iraqi Massacre, a Light Sentence and a Question of Military Justice (27.1.2012) (nytimes.com) *Haditha (globalsecurity.org) Luokka:Irakin kaupungit Luokka:Al-Anbar
Pondala

Pondala (, , kieli- ja kansatieteellisessä kirjallisuudessa on käytetty myös suomalaistettua muotoa Pontala) on vepsäläinen kyläkeskus Babajevon piirissä Vologdan alueella Venäjällä. Pondalan kylässä oli 1900-luvun alussa yli 300 taloutta, joissa asui 1 500 vepsäläistä. Nykyisin asukkaita on noin 100, joista vepsäläisiä puolet. Pjažozeron tapaan Pondalaan kuului monta pienempää kylää, joista nykyisin asutusta on vain Postynkassa. Osa Pondalan asukkaista muutti 1920-luvulla Siperiaan. Irkutskin alueella 69 perhettä muodosti toisen Pondala-nimisen kylän. Kylässä toimii vepsäläisten perinteistä kulttuuria esittelevä museo. ==Lähteet== Luokka:Vepsäläiskylät Luokka:Babajevon piiri
Carolus Pictorius

Carolus Olai Pictorius Aboensis eli Karl Olofsson tai Olsson (k. 1649) oli suomalainen pappi ja hartauskirjallisuuden suomentaja. Pictoriuksen isä oli turkulainen porvari, maalari ja talonomistaja Olof (Olavi) Målare. Pictorius oli 1620-luvun alussa sotilaspappina muun muassa Riiassa varuskuntapalveluksessa olleessa joukko-osastossa. Hän oli Nauvon Seilin hospitaalinsaarnaajana 1624–1629 mutta joutui sitten "heikkopäisenä" saman hospitaalin potilaaksi. Hän kuoli Selissä vuonna 1649. Pictorius suomensi muutamia hartauskirjoja jotka painettiin Riiassa 1622. Toinen kirjoista oli neljän virren vihkonen jossa oli mukana myös nuotit. Tämä vihkonen on vanhin tunnettu suomenkielinen arkkijulkaisu ja vanhin painettu suomenkielinen koraalikokoelma. SKS Biografiakeskus : Turun hiippakunnan paimenmuisto 1554–1721 : Pictorius, Carolus Olai (K 1649)Etno.net : Arkkiveisu == Suomennoksia == * IV. suloista ja lohdullista kijtos ja rucous weisu Jumalan cunniaxi ja suomalaisten hywäxi käätty ja lauletta tehty Dynminnin linnas. A Carolo Pictorio, Aboensi militum concionatore. Präntätty Rigas Nicolaus Mollinuxeld. Anno 1622. 25. Ian., uusi näköispainos nimellä Carolus Pictoriuksen suomenkieliset virret vuodelta 1622 - Die finnischsprachige Kirchenlieder von Carolus Pictorius aus dem Jahre 1622. Suomi 118, 1. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1975 * Ristist ja kiusauxest P. Isäden ja Martyritten oppi ja neuwo Ruodzin kielexi käätty ja coottu. à M. Petro Gotho Norcopensi. Ja nyt Suomexi ulos tulkittu Riigan Caupungis. Carolo Pictorio Aboensi. Prändätty Riigas Nicolaus Mollinuxeld, Anno 1622. 4. Octob. == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomentajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Vuonna 1649 kuolleet
Niceto Alcalá-Zamora

Niceto Alcalá-Zamora (6. heinäkuuta 1877 Priego de Córdoba – 18. helmikuuta 1949 Buenos Aires, Argentiina) oli espanjalainen valtiomies, joka toimi vuonna 1931 Espanjan toisen tasavallan ensimmäisenä pääministerinä ja vuosina 1931–1936 sen ensimmäisenä presidenttinä.Niceto Alcalá Zamora Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 29.10.2015. ==Elämänvaiheet== Alcalá-Zamora valittiin Espanjan parlamenttiin eli cortesiin ensi kerran vuonna 1905. Hän toimi yleisten töiden ministerinä vuonna 1917 ja sotaministerinä vuonna 1922. Tuolloin käynnissä olleessa Rifin sodassa Annualin taistelussa kärsitty tappio johti armeijan johtoa koskeneeseen tutkintaan, jonka seurauksena kenraali Miguel Primo de Rivera kaappasi vallan. Alcalá-Zamora oli tähän saakka ollut monarkisti, mutta hän ei hyväksynyt sitä, että kuningas Alfonso XIII salli Primo de Riveran perustuslainvastaisen diktatuurin, ja kääntyi siksi tasavallan kannattajaksi. Alcalá-Zamora oli mukana, kun Espanjan porvarilliset tasavaltalaiset, sosialistit ja Katalonian vasemmistolaiset separatistit solmivat elokuussa 1930 San Sebastiánin sopimuksena tunnetun liiton. Pian sen jälkeen hänet vangittiin. Kun tasavaltaa kannattaneet puolueet saivat enemmistön huhtikuun 1931 parlamenttivaaleissa, vallankumouskomiteaan kuulunut Alcalá-Zamora vaati kuningas Alfonsoa luopumaan kruunusta. Alfonson paettua maasta Alcalá-Zamora muodosti uuden hallituksen. Alcalá-Zamora erosi pääministerin tehtävästä jo lokakuussa 1931, sillä hän ei hyväksynyt vasemmiston hallitseman cortesin päätöstä sisällyttää uuteen perustuslakiin katolisen kirkon vastaisia pykäliä. Tästä huolimatta hänet valittiin 11. joulukuuta 1931 uuden tasavallan ensimmäiseksi presidentiksi. Presidenttinä Alcalá-Zamora yritti huonolla menestyksellä ehkäistä Espanjan poliittisten ryhmien voimistunutta vastakkainasettelua. Hän kieltäytyi antamasta hallituksen johtoa oikeistolaiselle CEDA-puolueelle, joka olisi halunnut kumota tasavallan perustuslain. Hän pyrki pysäyttämään myös radikaalin vasemmiston etenemisen ja julisti lokakuussa 1934 sotatilan Asturian kapinan tukahduttamiseksi.Jyrki Juusela: Suomalaiset Espanjan sisällissodassa 1936–1939, s. 15–17. Atena, Jyväskylä 2003. Lopulta lähes kaikki puolueet kääntyivät häntä vastaan. Johtavana hallituspuolueena toimineen Radikaalin tasavaltalaispuolueen romahdettua skandaaleihin syksyllä 1935 Alcalá-Zamora hajotti parlamentin ja määräsi uudet vaalit.Spain: History Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 29.10.2015. Kun kansanrintamapuolueet saivat enemmistön helmikuun 1936 parlamenttivaaleissa, uusi cortes päätti äänin 238–5 erottaa Alcalá-Zamoran presidentinvirasta. Verukkeena käytettiin sitä, että hän oli ylittänyt valtaoikeutensa hajottamalla parlamentin kahdesti. Alcalá-Zamora asui myöhempinä vuosinaan maanpaossa Ranskassa ja Argentiinassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Espanjan presidentit Luokka:Espanjan pääministerit Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Eikan pumppu

Eikan pumppu oli 1960-luvun puolivälissä Helsingissä jonkin aikaa vaikuttanut nuorisojengi, joka piti tapanaan kokoontua Eino Leinon patsaan luona Esplanadin puistossa. Folk-, mod- ja beatnik-liikkeistä tyylivaikutteita hakenut nuorisojoukko koostui lähinnä Helsingin lukiolaisista ja vaati julkisuudessa itselleen nuorisotilaa, jossa voisi kokoontua ja musisoida. (Helsingissä tosin toimi tuolloin jo ainakin 1957 Hakaniemeen avattu nuorisokahvila Haka-kerho.) Monet jengin jäsenistä kuuluivat rauhanjärjestö Sadankomiteaan. Pojilla oli pitkähköt hiukset, usein myös korvarenkaita, ja pumpun jäsenillä oli tapana soittaa ulkona kitaraa ja huuliharppua tai valmista musiikkia magnetofonilta eli kannettavalta kelanauhurilta.Aunila, Seija: Eikan pumpun pitkät tukat ja oudot asusteet kummastuttivat vanhempia, Yle Elävä arkisto 2.4.2013. Viitattu 28.10.2015.Härmälä, Valtteri: ”Jengit sotajalalla”, Syksyn 1978 jengikeskustelun nuorisokuva, Helsingin yliopisto, Valtiotieteellinen tiedekunta, talous- ja sosiaalihistorian pro gradu -tutkielma 2012, sivu 6. Eikan pumpun jäsenet olivat keskeisesti mukana muun muassa Yhdysvaltojen suurlähetystön eteen kokoontuneessa mielenosoituksessa diplomaatti W. Averell Harrimanin vierailua ja Vietnamin sotaa vastaan. Myöhemmin Espan puistossa tapahtuneen puukotuksen jälkeen poliisi esti kokoontumisen Eino Leinon patsaalla. Jukka Kuoppamäki levytti vuonna 1965 singlen ”Eikan pumppu”.Jukka Kuoppamäki ‎– Eikan Pumppu / Hiilenlappaajan Laulu, Discogs.com. Viitattu 29.2015. Yleisradio teki jengistä samannimisen 30 minuutin televisiodokumentin 1967, jossa tästä vuonna 1965 alkaneesta ilmiöstä puhutaan jo menneessä aikamuodossa. ==Lähteet== Luokka:1960-luvun nuorisokulttuuri Luokka:Helsingin kulttuuri
Laukaa (täsmennyssivu)

Laukaa voi tarkoittaa seuraavia asioita: Suomessa: * Laukaa, kunta * Laukaan kihlakunta, entinen kihlakunta Leningradin alueella Venäjällä (muodossa Laukaa tai Luga): * Laukaanjoki, joki * Laukaa eli Luga, kaupunki * Lugan piiri, piiri * Lugan kihlakunta, entinen kihlakunta
Jahor Filipenka

Jahor Usevaladavitš Filipenka (, łacinkaksi Jahor Usievaładavič Filipienka, ; s. 10. huhtikuuta 1988 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Málagaa ja on pelipaikaltaan puolustaja. ==Lähteet== * * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Valkovenäläiset jalkapalloilijat
Vesa Pylvänäinen

Vesa Heimo Pylvänäinen (27. syyskuuta 1956 – 9. syyskuuta 2013)http://www.elisanet.fi/juhani.starczewski/Vesa_Pylvanainen.htm oli suomalainen helluntailiikkeen vaikuttaja. Hän toimi Suomen helluntaikirkon hallituksen puheenjohtajana. Hän oli 11 vuotta Jyväskylän helluntaiseurakunnan johtaja, ja sitä ennen 33 vuotta muiden helluntaiseurakuntien johtajana. Pylvänäinen jäi sairauseläkkeelle keväällä 2012 ja kuoli eturauhassyövän murtamana syksyllä 2013. Pylvänäinen kuului myös Jyväskylän kaupunginvaltuustoon ja oli kristillisdemokraattien valtuustoryhmän puheenjohtaja.http://www.ksml.fi/uutiset/keski-suomi/helluntaiseurakunnan- pidetty-johtaja-vesa-pylvanainen-kuollut/1585864 == Teoksia == *Marika ja Miranda (1990) *3, 2, 1 ...aja! (1991) *Lähtöruudussa: http://vesapylvanainen.blogspot.com (2009). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset uskonnolliset vaikuttajat Luokka:Suomalaiset helluntailaiset pastorit Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Jyväskylän kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet Luokka:Suomen Helluntaikirkko
Limiitti

Limiitti on ennakkoon sovittu tai määrätty kaupan, luoton, pörssikurssin tai vastaavan raja, yleensä yläraja, harvemmin alaraja. Se voi olla raja esim. sille, millaisella hinnalla välittäjä saa ostaaKodin suuri tietosanakirja, osa 8 vuodelta 1979, s. 143 tai sille, millaisella tavaramäärällä yrityksen ostoasiamies saa suorittaa itsenäisesti ostojaOtavan Suuri Ensyklopedia, s. 8803. == Lähteet == Luokka:Liiketaloustiede
Marat (1794)

Marat oli Ranskan laivaston 74-tykkinen Téméraire-luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Rochefortin telakalta, jossa sen rakentamisesta vastasi Jean-Denis Chevillard-cadet. Köli laskettiin elokuussa 1787. Alus nimettiin 23. huhtikuuta 1790 Lioniksi ja edelleen 28. syyskuuta 1793 Marat'ksi. Alus laskettiin vesille 29. huhtikuuta 1794 ja liitettiin laivastoon kesäkuussa 1794.Winfield, Rif 2015 s. 89 == Palvelus == Alus osallistui 6. marraskuuta 1794 taisteluun, jossa se onnistui vaurioittamaan HMS Alexanderia, jolla sai surmansa tai haavoittui 40 henkeä ennen valtaustaWinfield, Rif 1793-1815 s. 51. Marat nimettiin 25. toukokuuta 1795 Formidableksi. Alus osallistui 22. kesäkuuta 1795 päällikkönsä Linoisin johtamana Groix'n taisteluun, jossa Britannian kuninkaallisen laivaston HMS Barfleur valtasi aluksen lähellä Lorientia.Winfield, Rif 1793-1815 s. 70 === HMS Belleisle === Alus liitettiin lokakuussa 1800 kuninkaalliseen laivastoon nimellä HMS Belleisle, koska laivastossa oli jo HMS Formidable. Kanaalin laivastoon liitetyn aluksen päällikkönä oli William Domett. Alus oli Trafalgarin taistelussa vuonna 1805 kuninkaallisen laivaston tuulenpuoleisen linjan toisena aluksena päällikkönään Wiliam Hargood. Alus kohtasi taistelun kuluessa Achillen, Aiglen, Neptunen, Fougueux'n, Santa Anan, Monarcan ja San Juan Nepomucenon. Pian taistelun alettua alus menetti ainoana brittiläisenä aluksena mastonsa, ja se oli siten liikuntakyvytön ja lähes taistelukyvytön purjeiden peittäessä tykkimiesten näkyvyyden. Alus menetti 33 miestä kaatuneina ja 93 haavoittuneina. Fregatti HMS Naiad hinasi aluksen taistelun jälkeen Gibraltarille. Tanskan liityttyä Napoleonin mannermaan sulkemukseen Belleisle lähti vuonna 1807 merelle Tanskan Länsi-Intiaa valtaamaan määrätyn laivasto-osaston mukana kontra-amiraali Alexander Cochranen lippulaivana. Osaston muut alukset olivat HMS Prince George, HMS Northumberland, HMS Canada, HMS Ramillies ja HMS Cerberus. Osasto valtasi 17. huhtikuuta Telemacon, Carvalhon ja Masterin. Tanskan Länsi-Intia vallattiin vasta joulukuussa saarten saatua tiedon Kööpenhaminan taistelusta. Alus oli vuodesta 1811 alkaen Portsmouthissa ja romutettiin vuonna 1814. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Téméraire-luokan linjalaivat Luokka:Arsenal de Rochefort
HMS Belleisle (1819)

HMS Belleisle oli Britannian kuninkaallisen laivaston Repulse-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 18. joulukuuta 1812 Pembroken telakalta, missä köli laskettiin helmikuussa 1816. Se laskettiin vesille 26. huhtikuuta 1819 ja valmistui 22. toukokuuta-21. kesäkuuta 1819 Plymouthissa, minkä jälkeen se sijoitettiin reserviin.Winfield, Rif s. 82 == Palvelus == Alus muutettiin joukkojenkuljetusalukseksi 1841 ja romutettiin 1872. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Repulse-luokan linjalaivat
HMS Eagle (1804)

HMS Eagle oli Britannian kuninkaallisen laivaston Repulse-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 4. helmikuuta 1800 Northfleetistä Thomas Pitcheriltä, missä köli laskettiin elokuussa 1800. Se laskettiin vesille 27. helmikuuta 1804 ja valmistui ja se varustettiin 3. toukokuuta Woolwichissä.Winfield, Rif s. 67 == Palvelus == Vuonna 1830 alus muutettiin 50-tykkiseksi ja siitä tehtiin 1860 koululaiva. Se nimettiin 1919 HMS Eagletiksi, kun se liitettiin osaksi Luoteis-Englannin reservin koulutuskeskusta. Alus tuhoutui 1926 tulipalossa. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Repulse-luokan linjalaivat
NYAB

NYAB AB (entisiltä toiminimiltään SkartaNYAB ja Skarta Group) on suomalainen infrarakentamiseen ja energiarakentamiseen keskittyvän NYAB-konsernin emoyhtiö, jonka osakkeet ovat kaupankäynnin kohteena First North -markkinapaikalla. NYAB-konsernin liiketoiminta-alueita ovat Infra, Energia ja Teollisuus. Yhtiö kertoo verkkosivuillaan, että sen visiona on olla puhtaiden energiaratkaisujen edelläkävijä ja arvostettu hiilineutraalin yhteiskunnan rakennuskumppani Pohjoismaissa, ja sen strategisena tavoitteena on laajentaa toimintaansa tuulivoiman, aurinkoenergian ja vetyratkaisujen arvoketjussa kohti puhtaan energian kokonaishankkeiden kehittämistä, rakentamista ja omistamista. NYABin pääkonttori sijaitsee Oulussa ja sillä on yli 350 työntekijää eri toimipisteissä Suomessa ja Ruotsissa. Skarta Group -konserni muodostui heinäkuussa 2021, jolloin Privanet Group Oyj hankki Skarta Finland Oy:n osakekannan osakevaihdolla ja vaihtoi nimekseen Skarta Group Oyj. Kesäkuussa 2024 yhtiö muutti kotipaikkansa Ruotsiin. Myös osakkeen noteeraus vaihtui Tukholmaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * NYABin kotisivut Luokka:Suomessa toimivat rakennusyritykset
HMS Repulse (1803)

HMS Repulse oli Britannian kuninkaallisen laivaston Repulse-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 4. helmikuuta 1800 Deptfordista Frances Barnard and Companyltä, missä köli laskettiin syyskuussa 1800. Se laskettiin vesille 21. heinäkuuta 1803 ja valmistui sekä varustettiin 1. elokuuta - 5. lokakuuta Woolwochissa.Winfield, Rif s. 68 == Palvelus == Alus osallistui 1805 Cape Finisterren taisteluun. Se oli 1807 Välimeren laivastossa osallistuen Dardanellien operaatioihin sekä Aleksandrian retkeen. Alus romutettiin 1820. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Repulse-luokan linjalaivat
HMS Magnificent (1806)

HMS Magnificent oli Britannian kuninkaallisen laivaston Repulse-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 31. tammikuuta 1805 Blackwallista Perry, Wells & Greeniltä, missä köli laskettiin huhtikuussa 1805. Se laskettiin vesille 30. elokuuta 1806 ja valmistui sekä varustettiin syyskuusta 24. lokakuuta.Winfield, Rif s. 70 == Palvelus == Alus muutettiin proomuksi 1825 ja myytiin 1843. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Repulse-luokan linjalaivat
HMS Magnificent (1766)

HMS Magnificent oli Britannian kuninkaallisen laivaston Ramillies-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 16. joulukuuta 1761 Deptfordin telakalta, missä köli laskettiin 15. huhtikuuta 1762. Se nimettiin 18. huhtikuuta 1763. Alus laskettiin vesille 20. syyskuuta 1766, jonka jälkeen se ankkuroitiin Sheernessiin 22. lokakuuta.Winfield 2007 s. 67 == Palvelus == Alukselle tehtiin huoltotöitä Portsmouthissa helmikuusta 1772 marraskuuhun 1774. Alus otettiin heinäkuussa 1778 palvelukseen ensimmäisenä päällikkönään John Elphinston ja varustettiin merikelpoiseksi syyskuussa. Alus lähti 21. joulukuuta 1779 kontra-amiraali Joshua Rowleyn laivasto-osaston HMS Suffolkin, HMS Vengeancen ja HMS Stirling Castlen kanssa Leewardsaarille. Yhdysvaltain vapaussodassa alus kuului amiraali Sir George Rodneyn laivastoon Karibialla, jossa se osallistui 6. heinäkuuta 1779 Grenadan taisteluun. Se kohtasi Rowleyn osaston kanssa Ranskan laivaston fregatit La Fortunéen, La Blanchen ja L'Elisen Guadaloupen edustalla. Ranskalaisten johtaminen oli heikkoa ja niiden miehistöt olivat heikkoina eivätkä ne kyenneet pakenemaan ylivoimaisia brittejä. Ranskalaiset vallattiin takaa-ajon jälkeen. Alus osallistui 1780 Rodneyn laivaston kanssa Martiniquen taisteluun 17. huhtikuuta ja kahteen kahakkaan St. Lucian rannikolla 15. ja 19. toukokuuta. Alus purjehti Rowleyn osaston mukana Jamaikalle ja edelleen saattueen suojana Britteinsaarille, jossa se poistettiin palveluksesta. Alus siirrettiin helmikuussa 1781 huollettavaksi Portsmouthin telakalle, mistä se vapautui tammikuussa 1782. Marraskuussa 1781 alus palautettiin palvelukseen päällikkönään Robert Linzee, jonka alaisuudessa se lähti 6. helmikuuta 1782 Leewardsaarille. Alus oli Dominicansalmessa 9. huhtikuuta ja osallistui 12. huhtikuuta Saintesin taisteluun ja Monansalmen kahakkaan 19. huhtikuuta. Alus lähti 21. heinäkuuta Pohjois-Amerikkaan Pigotin osaston mukana ja oli New Yorkissa 5. syyskuuta - 24.lokakuuta. Alus osallistui Cape Francoisin saartoon marraskuussa. Alus osallistui 15. helmikuuta 1783 HMS St. Albansin ja HMS Prudentin kanssa St. Kittsin taisteluun, jossa ne kohtasivat Ranskan laivaston La Concorden ja L'Amphionin. Taistelussa britit valtasivat La Concorden. Alus palasi 1783 Britteinsaarille, jossa se poistettiin palveluksesta. Napoleonin sodissa alus oli pääosin saartamassa Ranskan satamia ollen 1798-1800 telakalla modernisoitavana. Alus lähti 1. kesäkuuta 1799 Välimerelle, missä se otettiin palvelukseen heinäkuussa. Maaliskuussa 1801 aluksen tilapäisenä päällikkönä oli Peter Bover ja huhtikuussa 1802 päällikkönä oli John Giffard, kun se lähti Leeward saarille. Alus poistettiin palveluksesta elokuussa ja siirrettiin heinäkuussa 1803 Portsmouthin telakalle, missä kustannukset olivat 12 024 puntaa.Winfield 2005 s. 46 Toukokuussa 1803 alus palautettiin palvelukseen päällikkönään Wm Ricketts Jervis. Se ajoi 25. maaliskuuta 1804 karille Brestin edustalla Black Rocksissa. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Ramillies- luokan linjalaivat
Amidiinit

Amidiinit ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomaisessa funktionaalisessa ryhmässä samaan hiiliatomiin on sitoutunut sekä amino- että iminoryhmä ja rakenteellisesti niitä voidaan pitää karboksyylihappojen typpianalogeina. Amidiinien rakennetta voidaan kuvata yleisellä kaavalla RC(=NR)NR2, missä R voi olla vety tai orgaaninen ryhmä. ==Ominaisuudet== Amidiinit ovat hyvin voimakkaasti emäksisiä yhdisteitä, koska amidiinin deprotonoituessa muodostuvassa amidiniumionissa konjugoituneet typpiatomit kykenevät stabiloimaan positiivista varausta ja niiden pKa-arvo on luokkaa 13-14.. Erityisesti heterosykliset amidiinit kuten DBU ovat yleisesti käytettyjä emäksiä orgaanisen kemian synteeseissä. Amidiinit hydrolysoituvat veden vaikutuksesta muodostaen amideja ja amiineja tai ammoniakkia. : Amidiinit muodostavat helposti heterosyklisiä yhdisteitä esimerkiksi imidatsoli- ja pyrimidiinijohdannaisia. Pyrimidiinejä muodostuu amidiinien ja 1,3-dikarbonyyliyhdisteiden reagoidessa keskenään. ==Valmistus== Amidiinien valmistukseen on useita tapoja. Käytettyjä ovat muun muassa ammoniakin, ammoniumkloridin tai amiinien reaktio iminoeetterien eli imidaattien kanssa, amiinien ja ketenimiinien reaktio ammoniakin kanssa ja ammoniakin tai amiinien reagoidessa nitriilien kanssa. Amiinit reagoivat nitriilien kanssa ainoastaan, jos nitriilissä on myös jokin elektroneja puoleensavetävä ryhmä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Funktionaaliset ryhmät Luokka:Orgaaniset typpiyhdisteet
Rutba

Rutba eli ar-Rutba () on kaupunki Länsi-Irakin Anbarin maakunnan länsiosassa, Bagdadista Syyrian Damaskokseen ja Jordanian Ammaniin johtavan maantien varrella. Maakuntakeskus Ramadi sijaitsee kaupungista linnuntietä 286 kilometriä ja pääkaupunki Bagdad 383 kilometriä itään. Rutba on Anbarin maakunnan Rutban piirikunnan hallintokeskus. Tammikuussa 2014 julkaistu YK:n Irakin analyysiyksikön katsaus arvioi Rutban piirikunnan väkiluvuksi 3 prosenttia koko maakunnan väestöstä (1,482 milj. as.) eli noin 44 000 ihmistä. Sittemmin osa väestöstä on siirtynyt kotiseudultaan väkivaltaisuuksia pakoon. Kesäkuussa 2014 uutisoitiin Isisin taistelijoiden vallanneen Rutban. Yhdysvaltojen johtamien Nato-maiden liittouma on sittemmin tehnyt useita ilmaiskuja Isisiä vastaan laajan piirikunnan alueella. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Anti-ISIS protests in Rutba stem from blood feud (30.8.2015) (rudaw.net) Luokka:Irakin kaupungit Luokka:Al-Anbar
Jon Fosse

Jon Olav Fosse (s. 29. syyskuuta 1959 Haugesund) on norjalainen Nobel-palkittu kirjailija ja näytelmäkirjailija. Fossea pidetään yhtenä nykyajan merkittävimmistä norjalaiskirjailijoista. Hänen teoksiaan on käännetty yli 40 kielelle ja hänen näytelmiään esitetään ympäri maailman. Fosse kirjoittaa uusnorjaksi. ==Ura== Fosse varttui Strandebarmissa Kvamin kunnassa. Hänen esikoisteoksensa Raudt, svart julkaistiin vuonna 1983. Kansainvälinen menestys alkoi, kun Fossen näytelmä Nokon kjem til å komme (1996) esitettiin Pariisissa vuonna 1999 ja näytelmä Namnet (1995) Salzburgin teatterifestivaaleilla vuonna 2000. Fossen proosatuotannon pääteoksina pidetään romaaneja Morgon og kveld (2000) ja Det er Ales (2004). Fosse on esiintynyt rock-muusikkona, ja hänen muotoratkaisujaan on luonnehdittu musiikillisiksi. Hänen tyylissään esiintyy suggeroivia ja monomaanisia toistoja, jotka luovat tekstiin omintakeista pysähtyneisyyden tunnelmaa. Fossen kirjoja ei ole suomennettu, mutta hänen näytelmiään on esitetty Suomessa sekä suomeksi että ruotsiksi, esimerkiksi En sommars dag esitettiin Svenska Teaternissa vuonna 2001, Nimi Kajaanin kaupunginteatterissa vuonna 2001 ja Tyttö sohvalla Turun kaupunginteatterissa vuonna 2004; hänen kuunnelmansa Siinähän sinä olet esitettiin Yleisradiossa vuonna 2005.Fosse, Jon: Siinähän sinä olet. Kuunnelma. Yle Areena 19.11.2023. Fosse vieraili Helsingissä vuonna 2008, kun hänen näytelmänsä Jag är vinden (Eg er vinden) esitettiin ruotsiksi Klockriketeaternissa. Kun Fosselle oli myönnetty kirjallisuuden Nobel-palkinto syksyllä 2023, WSOY ilmoitti julkaisevansa neljä hänen romaaniaan suomeksi. Niistä ensimmäisen (Aamu ja ilta) suomentaa Katriina Huttunen. ==Palkintoja ja huomionosoituksia== Jon Fosselle myönnettiin vuoden 2007 Ruotsin akatemian pohjoismainen palkinto, ja vuonna 2015 hän sai Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon romaanitrilogiasta Andvake, Olavs draumar ja Kveldsvævd. Fosse sai kirjallisuuden Nobel-palkinnon vuonna 2023. ==Suomennettuja teoksia== ===Kaunokirjallisuutta=== * "Kiviset aallot." (Novelli.) Suomentanut Katriina Huttunen. Nuori Voima 1/2013, s. 49–53. Verkossa tarkistettu suomennos. ===Näytelmiä=== * Lapsi (Barnet). Suomentanut Kirsi Porkka, Näytelmäkulma, 1998 (moniste). * Nimi (Namnet). Suomentanut Kirsi Porkka, Näytelmäkulma, 2000 (moniste). * Vielä joku tulee (Nokon kjem till å komme). Suomentanut Tarja Teva. Yleisradio, 2001. * Tyttö sohvalla (Jenta i sofaen). Suomentanut Kirsi Porkka. Näytelmäkulma, 2004 (moniste). * Siinähän sinä olet (Der er du). Suomentanut Tarja Teva. Yleisradio == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Näytelmäkirjailijat Luokka:Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajat Luokka:Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Valiant (1807)

HMS Valiant oli Britannian kuninkaallisen laivaston Repulse-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 24. tammikuuta 1805 Blackwallista Perry, Wells & Greeniltä, missä köli laskettiin huhtikuussa 1805. Se laskettiin vesille 24. tammikuuta 1807. Alus valmistui ja varustettiin 5. helmikuuta - 6. maaliskuuta 1807 Woolwichissa.Winfield, Rif s. 70 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen maaliskuussa 1807 päällikkönään Kenneth McKenzie, joka luovutti huhtikuussa päällikkyyden James Youngille. Alus osallistui elokuussa Kööpenhaminan tapahtumiin. Aluksen päällikkyyden vastaanotti tammikuussa 1808 George Reynolds ja edelleen John Poo Beresford sekä kesäkuussa Thomas Briggs. Joulukuussa päälliköksi tuli John Hayes ja helmikuussa 1809 Alexander Kerr aluksen ollessa Lorientin edustalla. Maaliskuussa John Bligh'n alaisuuteen siirtynyt alus osallistui huhtikuussa Basque Roadsin taisteluun. Alus oli 17. kesäkuuta 1813 HMS Acastan kanssa Cape Sablen edustalla, kun alukset havaitsivat HMS Waspin takaa-ajamassa yhdysvaltalaista prikiä. Britit jatkoivat takaa-ajoa noin 100 merimailia, kunnes ne saivat kaapparikirjalla varustetun Porcupinen kiinni. Alus romutettiin 1823. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Repulse-luokan linjalaivat
Rajaperkiön rautatieasema

Rajaperkiön rautatieasema () on rautatieliikennepaikka -radalla. Se sijaitsee sekä Lapuan ja Kauhavan alueella. Liikennepaikka toimii ainoastaan junakohtauspaikkana eikä sillä ole kaupallista liikennettä. == Lähteet == Luokka:Lapuan rautatieliikennepaikat Luokka:Kauhavan rautatieliikennepaikat
HMS Valiant (1759)

HMS Valiant oli Britannian kuninkaallisen laivaston Triumph-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 21. toukokuuta 1757 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1758. Se laskettiin vesille 10. elokuuta 1759 ja valmistui 9. lokakuuta 1759, jolloin siitä maksettiin 42 589 puntaa viisi shillinkiä ja 10 pennyä.Winfield, Rif s. 50 == Palvelus == Alus kuului seitsenvuotisen sodan aikana Augustus Keppelin johtamaan laivastoon. Se sijoitettiin 1799 satamapalvelukseen ja romutettiin 1826. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Triumph-luokan linjalaivat Luokka:Chathamin telakan valmistamat alukset
HMS Cumberland (1842)

HMS Cumberland oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1842 vesillelaskettu Cumberland-luokan 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 9. lokakuuta 1833 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin huhtikuussa 1836. Se laskettiin vesille 21. lokakuuta 1842 ja valmistui 7. joulukuuta varustettuna reserviin. Alus varustettiin elokuusta 1846 tammikuuhun 1846.Winfield, Rif s. 90 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen 31. elokuuta 1850 Chathamin vartiolaivaksi päällikkönään Peter Richards. Alus otettiin 7. tammikuuta 1851 uudelleen palvelukseen päällikkönään George Henry Seymour. Alus määrättiin vara-amiraali Sir George Francis Seymourin lippulaivaksi ja oli varustettavana tehtäväänsä Chathamissa tammikuusta helmikuuhun. Alus oli aluksi Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalla ennen kuin se siirtyi 1854 Krimin sodan uhatessa Itämerelle. Maaliskuussa 1854 alus lähti laivasto-osaston mukana Itämerelle, jossa se osallistui elokuussa Bomarsundin valtaukseen. Alus muutettiin 1870 koululaivaksi ja tuhoutui 1889 tulipalossa. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Cumberland-luokan linjalaivat
Pictorius

Pictorius on ollut muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Johan Olai Pictorius (n. 1590–1643), suomalainen kirkkoherra ja saamelaisten keskuudessa toiminut lähetyssaarnaaja * Carolus Pictorius (k. 1649), suomalainen pappi ja hartauskirjallisuuden suomentaja
Francisco Javier de Istúriz

Francisco Javier de Istúriz y Montero (31. lokakuuta 1790 – 2. huhtikuuta 1871) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi kolmesti Espanjan pääministerinä vuosina 1836, 1846–1847 ja 1858. Istúriz oli yksi vuoden 1820 vallankumouksen johtajista ja hän toimi vuonna 1823 lyhyen aikaa parlamentin eli cortesin puhemiehenä ennen yksinvaltiuden palauttamista. Saatuaan tuolloin kuolemantuomion hän pakeni Englantiin. Hän palasi Espanjaan vuoden 1834 yleisen armahduksen turvin ja hänet valittiin edustajaksi cortesiin, jossa hän liittyi radikaaleihin (exaltados). Istúriz valittiin vuonna 1835 cortesin toisen kamarin puhemieheksi. Hän omaksui oppositioasenteen suhtautumisessaan Juan Álvarez Mendizábalin hallitukseen ja läheni mielipiteiltään maltillisia (moderados). Mendizábalin eron jälkeen Istúriz toimi toukokuusta elokuuhun 1836 pää- ja ulkoministerinä, mutta hän joutui eroamaan ja lähtemään maasta, kun sijaishallitsija Maria Kristiina joutui sotilaskapinan seurauksena palauttamaan voimaan liberaalimman vuoden 1812 perustuslain. Vannottuaan valan uudelle perustuslaille Istúriz saattoi palata ja hänet valittiin 1838 jälleen cortesin puhemieheksi. Hän oli pääministerinä toisen kerran vuonna 1846 ja kolmannen kerran vuonna 1858. Lisäksi hän oli Espanjan lähettiläänä Lontoossa 1847–1848, 1850 ja 1858–1862 sekä Pariisissa 1863–1864.Nordisk familjebok (1910), s. 1019 Runeberg.org. Viitattu 29.10.2015. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Francisco Javier de Istúriz Biografías y Vidas Luokka:Espanjan pääministerit Luokka:Vuonna 1790 syntyneet Luokka:Vuonna 1871 kuolleet
Raif Badawi

Raif bin Muhammad Badawi (; 13. tammikuuta 1984 Al-Khobar, Saudi-Arabia) on saudiarabialainen aktivisti ja kirjoittaja. Hän on nettisivu Free Saudi Liberalsin perustaja. Hänet tuomittiin vuonna 2014 islamin halventamisesta kymmenen vuoden vankeuteen ja tuhanteen raipaniskuun. Badawin vaimo Ensaf Haidar ja kolme lasta asuvat maanpaossa Kanadassa. Vuonna 2015 Badawille myönnettiin Euroopan parlamentin ihmisoikeuksien puolesta annettava Saharov- palkinto. Badawin puolesta palkinnon kävi vastaan ottamassa hänen vaimonsa. Ennen tätä Badawi oli saanut jo lukuisia ihmisoikeus- ja sananvapauspalkintoja. == Perhe == Badawi syntyi vuonna 1984 Al-Khobarissa Saudi-Arabiassa. Hänellä on vanhempi sisko Samar, joka on myös ollut aktiivinen ihmisoikeuksien ajaja ja muun muassa kampanjoinut naisten äänioikeuden ja naisten oikeudesta ajaa autolla Saudi-Arabiassa. Hänelle myönnettiin International Women of Courage -palkinto vuonna 2012. Badawi avioitui vuonna 2002 Ensaf Haidarin kanssa. Hänen vaimonsa pakeni Kanadaan Saudi-Arabiasta heidän kolmen lapsensa, Teradin, Najwan ja Miriamin kanssa vuonna 2013 saatuaan tappouhkauksia. He saivat Kanadasta poliittisen turvapaikan. == Aktivismi == Badawi perusti vuonna 2008 Free Saudi Liberals sivuston pystyäkseen keskustelemaan wahhabistisesta johdosta. Hän kirjoitti sakrastisia kirjoituksia muun muassa Ystävänpäivästä, jonka vietto on kielletty Saudi-Arabiassa, kritisoi poliitikkoja ja papistoa. Pian hänen kirjoittelunsa alkamisen jälkeen Saudi-Arabian viranomaiset puuttuivat siihen. He pidättivät Badawin maaliskuussa 2008 ja kuulustelivat häntä hänen perustamastaan verkkosivustosta. Toukokuussa hän sai syytteen ”islamia loukkaavan sähköisen sivuston perustamisesta”, jonka jälkeen hän poistui maasta. Viranomaiset peruivat kuitenkin syytteet ja Badawi palasi takaisin. Vuonna 2009 hänelle langetettiin maastapoistumiskielto ja hänen pankkitilinsä jäädytettiin. Hänet pidätettiin 17. kesäkuuta 2012 ja hän joutui tuomioistuimeen joulukuussa 2012 syytettynä islaminuskoisten henkilöiden pilkasta. Häntä syytettin myös islamin uskosta luopumisesta, mistä voi Saudi- Arabiassa saada kuolemantuomion. Yhtenä todisteena pidettiin sitä, että hän oli perustanut Facebook-sivun kristityille arabeille. Saudi-Arabian papisto sanoi hänen myös sanoneen, että ”muslimit, juutalaiset, kristityt ja ateistit ovat kaikki tasa-arvoisia”, jota pidettiin myös merkkinä islamista luopumisesta. == Tuomio == Syytteistä islamista luopumisesta peruttiin, mutta hänet tuomittiin vuonna 2014 islamin halventamisesta kymmenen vuoden vankeuteen ja tuhanteen raipaniskuun. Hänet myös tuomittiin maksamaan miljoonan rialin sakko, joka oli tuolloin 266 000 dollaria. Badawi pääsi vapaaksi vankilasta maaliskuussa 2022. Hän sai kuitenkin samalla lisärangaistukseksi kymmenen vuoden matkustuskiellon, joten hän ei ole päässyt perheensä luo Kanadaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Saudiarabialaiset ihmisoikeusaktivistit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1984 syntyneet
Francisco Silvela

Francisco Silvela y Le Vielleuze (15. joulukuuta 1843 – 29. toukokuuta 1905) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi kahdesti Espanjan pääministerinä vuosina 1899–1900 ja 1902–1903. Silvela oli alkujaan asianajaja ja poliittinen kirjailija. Hänet valittiin parlamenttiin ensin liberaalipuolueen edustajana, mutta hän siirtyi myöhemmin konservatiiveihin. Hän oli ensi kerran ministerinä vuonna 1879, oikeusministerinä 1883–1884 ja sisäministerinä 1890–1891. Hän ajautui erimielisyyksiin konservatiivien johtajan Antonio Cánovas del Castillon kanssa ja oli useita vuosia syrjässä politiikasta. Kun Cánovas del Castillo salamurhattiin vuonna 1897, Silvelasta tuli konservatiivien uusi johtaja ja hän muodosti koko puolueen uudestaan. Hän toimi pääministerinä maaliskuusta 1899 marraskuuhun 1900 ja uudelleen joulukuusta 1902 heinäkuuhun 1903.Nordisk familjebok (1905), s. 553 Runeberg.org. Viitattu 29.10.2015. Silvelan jälkeen puolueen johtoon nousi Antonio Maura. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Francisco Silvela Biografías y Vidas Luokka:Espanjan pääministerit Luokka:Oikeusministerit Luokka:Sisäministerit Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
Raimundo Fernández Villaverde

Raimundo Fernandez Villaverde y García del Rivero (20. tammikuuta 1848 Madrid – 15. heinäkuuta 1905 Madrid) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi kahdesti Espanjan pääministerinä vuosina 1903 ja 1905. Villaverde valittiin edustajaksi Espanjan parlamenttiin eli cortesiin ensi kerran vuonna 1872. Hän esiintyi ensimmäisen tasavallan aikana monarkistina ja toimi sittemmin ministerinä useissa konservatiivisissa hallituksissa, muun muassa sisäministerinä 1885 sekä oikeus- ja sisäministerinä 1892. Vuosina 1884–1885 hän oli Madridin prefektinä. Villaverde ryhtyi puolueessaan Francisco Silvelan tukijaksi ja toimi valtiovarainministerinä tämän hallituksissa 1899–1900 ja 1902–1903. Hän pyrki palauttamaan finanssiuudistuksilla Espanjan valtiontalouden jaloilleen katastrofaalisen vuoden 1898 sodan jäljiltä. Silvelan toisen hallituksen kaaduttua Villaverdestä tuli heinäkuussa 1903 pääministeri, mutta hänen hallituksensa kaatui jo saman vuoden joulukuussa. Villaverde kokosi toisen hallituksensa tammikuussa 1905, mutta konservatiivien sisäinen hajaannus johti sen kaatumiseen jo saman vuoden kesäkuussa. Villaverde kuoli yllättäen vain muutamaa viikkoa myöhemmin.Nordisk familjebok (1921), s. 519 Runeberg.org. Viitattu 29.10.2015. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Raimundo Fernández Villaverde Biografías y Vidas Luokka:Espanjan pääministerit Luokka:Sisäministerit Luokka:Oikeusministerit Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
Eevi Teittinen

Eevi Emma Ilona Teittinen (s. 28. huhtikuuta 1989 Kotka)Julkiset verotiedot 2013, Verohallinto. on suomalainen fitness-urheilija ja personal trainer. Hän voitti Suomen mestaruuden ensimmäisissä SM-kisoissaan lokakuussa 2015 lajinaan bikini fitness (alle 160-senttisten sarja), ja sai edustuspaikan Suomen MM- kisajoukkueeseen.NFE: Bikini fitness SM-tulokset BODY-lehti. 11.10.2015. Hän seurusteli suomalaisen rap-artisti Uniikin kanssa. Uniikki kosi Eeviä Blockfest-festivaaleilla keikkansa aikana elokuussa 2015.Uniikki hehkuttaa fitnessrakastaan Mtv.fi. 12.10.2015. Kesällä 2016 Eevi ja Uniikki erosivat. Teittinen asuu avoliitossa UFC-ottelija Teemu Packalénin kanssa ja heidän on määrä saada lapsi loppuvuodesta 2021. Teittinen on suosittu bloggaaja ja hänen Instagram-tilillään on yli 100 000 seuraajaa helmikuussa 2017.Eevi Teittinen Instagram. Hän osallistui Fitnesspäiväkirjojen toiselle tuotantokaudelle, joka esitettiin keväällä 2016.MTV:n ohjelmistoesittely, kevät 2016 Mtv.fi. 10.11.2015. Keväällä 2017 Teittinen kilpaili Tanssii tähtien kanssa -ohjelman kymmenennellä tuotantokaudella. Parinsa Jani Rasimuksen kanssa hän putosi juuri ennen finaaleja ja he sijoittuivat neljänneksi.Eevi Teittinen putosi Tanssii tähtien kanssa -ohjelman finaalista == TV Ohjelmat == TV Ohjelmat Ohjelma Vuosi Kanava Fitnesspäiväkirjat 2015 AVA Tanssii tähtien kanssa 2017 MTV3 Fort Boyard Suomi 2018 MTV Selviytyjät Suomi 2019 Nelonen ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Eevi Teittisen blogi Fitfashion-blogipalvelussa * Esittely Fitnesspäiväkirjojen ohjelmasivulla Luokka:Suomalaiset fitness- urheilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eugenio Montero Ríos

Eugenio Montero Ríos (13. marraskuuta 1832 Santiago de Compostela – 12. toukokuuta 1914 Madrid) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi Espanjan pääministerinä vuonna 1905.Nordisk familjebok, täydennysosa (1925), s. 595 Runeberg.org. Viitattu 29.10.2015. Montero Ríos toimi kirkollisoikeuden professorina Oviedon, Santiago de Compostelan ja Madridin yliopistoissa. Hänet valittiin vuonna 1869 parlamenttiin eli cortesiin ja hän toimi Juan Primin hallituksen oikeusministerinä. Tässä ominaisuudessa hän esitteli lain, joka mahdollisti siviiliavioliitot. Montero Ríos oli myöhemmin pitkään yksi liberaalipuolueen arvostetuimpia poliitikkoja. Hän toimi uudelleen oikeusministerinä 1892–1893 sekä senaatin puhemiehenä 1894–1895, 1899 ja 1909–1914. Hän myös johti Espanjan valtuuskuntaa vuoden 1898 Pariisin rauhanneuvotteluissa ja toimi lyhyesti pääministerinä kesäkuusta marraskuuhun 1905. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Espanjan pääministerit Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Jean Louis Bousquet

Jean Louis Bousquet (1664–1747) oli ranskalainen upseeri, joka toimi lyhyen aikaa hattujen sodan aikana Suomessa olleiden Ruotsin sotajoukkojen ylipäällikkönä. Bousquet lähti kotimaastaan vuonna 1691 ja liittyi Englannin armeijaan. Myöhemmin hän palveli myös Hollannin ja Saksin armeijoissa. Hänen kerrotaan jääneen Ruotsin armeijan vangiksi vuonna 1704 Saksissa ja liittyneen Ruotsin armeijaan 1706. Bousquet oli ammattisotilas, joka toimi Ruotsin palveluksessa suureen Pohjan sodan aikana. Hän oli Haminan linnoituksen komentajana vuonna 1739. Hattujen sodan aikana Suomessa olleiden joukkojen ylipäällikkö Charles Emil Lewenhaupt ja hänen lähin miehensä Henrik Magnus von Buddenbrock vietiin 1742 vankeina Tukholmaan syytettynä virkarikoksista. Tällöin Bousquet nimitettiin joukkojen ylipäälliköksi. Hänelle ei tosin jäänyt muuta tehtävää kuin allekirjoittaa venäläisten kanssa antautumissopimus. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1664 syntyneet Luokka:Vuonna 1747 kuolleet Luokka:Ruotsalaiset kenraalit Luokka:Ranskalaiset kenraalit
Segismundo Moret

Segismundo Moret y Prendergast (2. kesäkuuta 1833 Cádiz – 28. tammikuuta 1913 Madrid) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi kolmesti Espanjan pääministerinä vuosina 1905–1906, 1906 ja 1909–1910. Moret oli taloustieteen professori Madridin yliopistossa ja hän tuli tunnetuksi kansantaloutta koskevista puheenvuoroistaan. Vuoden 1868 vallankumouksen jälkeen hän liittyi demokraatteihin ja toimi vuonna 1869 siirtomaaministerinä. Tässä ominaisuudessa hän antoi määräyksen orjuuden kieltämisestä Espanjan siirtomaissa. Vuonna 1872 hän oli jonkin aikaa valtiovarainministerinä ja sittemmin Espanjan suurlähettiläänä Lontoossa. Bourbonien valtaanpaluun jälkeen Moret perusti aluksi oman monarkistisen puolueen. Myöhemmin hän liittyi Práxedes Mateo Sagastan liberaalipuolueeseen ja toimi tämän hallituksissa ulkoministerinä 1886 ja 1893, sisäministerinä 1888, 1891 ja 1902 sekä siirtomaaministerinä 1897. Viimeksi mainitussa asemassa hän kannatti itsehallinnon antamista kapinaan nousseelle Kuuballe ja Puerto Ricolle, mutta aloite tuli liian myöhään. Elämänsä viimeisten kuukausien ajan Moret toimi edustajainhuoneen puhemiehenä.Nordisk familjebok (1913), s. 1088 Runeberg.org. Viitattu 29.10.2015. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Segismundo Moret Biografías y Vidas Luokka:Espanjan pääministerit Luokka:Vuonna 1833 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Henrik Magnus von Buddenbrock

Henrik Magnus von Buddenbrock (22. heinäkuuta 1685 – 16. heinäkuuta 1743) oli ruotsalainen vapaaherra ja kenraaliluutnantti sekä Suomessa olleiden ruotsalaisjoukkojen ylipäällikkö. Hänet teloitettiin hattujen sodan jälkiselvittelyissä. Buddenbrock kuului vauraaseen baltiansaksalaiseen sukuun. Hän lähti sotilasuralle ja yleni vuonna 1700 viisitoistavuotiaana Ruotsin armeijan kapteeniksi ja osallistui suureen Pohjan sotaan. Vapauden ajan hattupuolueen jäsenenä hän oli 1730-luvulla innokkaimpia Venäjän-vastaisen sotahankkeen kannattajia. Vuonna 1739 hän osallistui valtiopäivien valiokuntaan, joka totesi Venäjän-vastaisen sodan olevan valtakunnan paras puolustus. Sotavalmistelujen aikana vuonna 1740 Buddenbrock nimitettiin Suomessa olevien joukkojen ylipäälliköksi. Hattujen sodan huonon alun takia hänen tilalleen ylipäälliköksi tuli Charles Emil Lewenhaupt. Sodan loppuvaiheessa 1742 sekä Buddenbrock että Lewenhaupt vietiin vankeina Tukholmaan. Heidät tuomittiin Ruotsin sotilaskunnian tahraamisesta kuolemaan ja mestattiin 16. heinäkuuta 1743. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kenraalit Luokka:Ruotsalaiset teloitetut Luokka:Baltiansaksalaiset Luokka:Vuonna 1685 syntyneet Luokka:Vuonna 1743 kuolleet
Manuel García Prieto

Manuel García Prieto, Alhucemasin markiisi (5. marraskuuta 1859 Astorga – 1938 San Sebastián) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi Espanjan pääministerinä kolmesti vuosien 1917–1918 aikana sekä vuosina 1922–1923. García Prieto oli liberaalipuolueen johtajiin kuuluneen Eugenio Montero Ríosin vävy. Hän vaikutti aluksi Espanjan edustajainhuoneessa, jossa kohosi yhdeksi puolueensa johtavista henkilöistä. Hän oli vuosina 1905–1906 peräkkäin sisä-, oikeus- sekä kauppa- ja maatalousministerinä. José Canalejasin hallituksessa 1910–1912 García Prieto toimi ulkoministerinä. Hän allekirjoitti lokakuussa 1912 Ranskan kanssa solmitun sopimuksen Marokon jakamisesta etupiireihin, ja hänet palkittiin tästä hyvästä Alhucemasin (Al Hoceima) markiisin arvolla. García Prieto jatkoi ulkoministerinä myös Canalejasin kuoleman jälkeen kreivi Romanonesin hallituksessa, mutta siirtyi vuoden 1913 aikana eräiden muiden liberaalipuolueen edustajien kanssa oppositioon. Ensimmäisen maailmansodan aikana García Prieto toimi pääministerinä huhtikuusta kesäkuuhun 1917, pää- ja ulkoministerinä lokakuusta 1917 maaliskuuhun 1918, sisäministerinä maaliskuusta marraskuuhun 1918 ja jälleen pääministerinä marraskuusta joulukuuhun 1918. Hänen toinen hallituksensa oli liberaalien ja konservatiivien muodostama suuri koalitio. García Prieto kokosi liberaaleista vielä neljännen hallituksen joulukuussa 1922. Sen rasitteena oli Espanjan huono menestys Marokossa käydyssä Rifin sodassa. Syyskuussa 1923 kenraali Miguel Primo de Rivera suoritti sotilasvallankaappauksen, jolloin García Prieto joutui eroamaan.Nordisk familjebok, täydennysosa (1923), s. 1216 Runeberg.org. Viitattu 29.10.2015. Hän vetäytyi sen jälkeen politiikasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Manuel García Prieto Biografías y Vidas Luokka:Espanjan pääministerit Luokka:Maatalousministerit Luokka:Markiisit Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet