EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hauhon Sappeen Työväentalo

Hauhon Sappeen Työväentalo on Valkeakoskella Kauppilanmäen museoalueella sijaitseva työväentalo, joka on alun perin sijainnut Luopioisten Vattisissa, mistä se oli siirretty Hauholle Sappeen kylään. Vuonna 1968 Valkeakosken Työväenyhdistys osti tämän talon ja lahjoitti sen Valkeakosken kaupungille, joka puolestaan sitoutui siirtämään sen museoalueelle, mikä tapahtui vuonna 1969. Kauppilanmäen museoalue sijaitsee Valkeakoskella osoitteessa Rinnekatu 5 ja se on avoinna kesäisin. ==Historia== Valkeakoski-Seura perustettiin 1946. Seuran aloitteesta ryhdyttiin esinekeruuseen sekä aloitettiin vanhojen paikannimien talteenotto. Museoajatus virisi 1940-luvun lopussa ja vuonna 1956 kauppala päätti Valkeakoski-Seuran esityksestä varata museotarkoitukseen alueen Kauppilanmäestä. Sinne siirrettiin tyypillisimpiä purettavaksi määrätyistä taloista, ensimmäisenä 1957 ns. Niemen talo. Tontin ja sille siirretyt rakennukset omistivat kauppala ja tehdasyhtiö. Museon suunnittelu ja hoito annettiin Valkeakoski-Seuran tehtäväksi. Asiantuntija-apua saatiin mm. Hämeen Museosta Tampereelta. Museoesineistö kerättiin paikkakunnalta, työ tehtiin talkootyönä. Tavoitteena oli museo, joka kuvaisi Valkeakosken paperitehtaan työväestön asunto-oloja tehtaan perustamisvaiheesta 1870-luvulta ensimmäiseen maailmansotaan. Kauppilanmäen museo vihittiin kesällä 1960 valtakunnallisten kotiseutupäivien yhteydessä. Vastuu Kauppilanmäen ulkomuseosta siirrettiin kokonaan Valkeakosken kaupungille vuoden 1973 alusta. ==Rakennus== Työväenyhdistyksen piirissä virisi ajatus täydentää museoaluetta aidolla työväentalolla. Kun Valkeakosken oma vanha työväentalo oli ehditty purkaa, tarkoitukseen sopiva työväentalo löytyi Hauhon Sappeen kylästä. Talo oli alun perin rakennettu Luopioisten Vattisten kylään ja siirretty sieltä talkoovoimin Hauhon Sappeeseen. Nuoret miehet olivat tehneet siihen 6, perheelliset 3 ilmaista työpäivää. Lisävaroja oli koottu iltamin ja arpajaisin. Hauholla talon vihkiäiset pidettiin 23. elokuuta 1908. Taloon kuului myös kirjakaappi lainakirjoineen. Siinä on isohko sali näyttämöineen, jossa on säilynyt vanhanmallinen ”takafondi”. Eteistiloissa on pikkuinen kahvila keittiöineen sekä lipunmyyntikomero. Vuonna 1968 Valkeakosken Työväenyhdistys osti tämän talon ja lahjoitti sen kaupungille, joka puolestaan sitoutui siirtämään sen museoalueelle, jonne se siirrettiin vuonna 1969. Talon mukana tuli vain niukasti irtaimistoa, täydennystä saatiin lahjoituksina Hauhon Kirkonkylän ja Tuittulan työväentaloista. Myös hauholaisten työväenyhdistysten arkistoa luovutettiin museossa säilytettäväksi, samoin Sappeen työväenyhdistyksen lippu. Työväentalomuseon vihkiäistilaisuus pidettiin elokuussa 1969. ==Lähteet== Luokka:Valkeakosken työväentalot
Eliel Åberg

Eliel Wladimir Åberg (17. maaliskuuta 1861 Varkaus – 27. marraskuuta 1936 Kauniainen) oli suomalainen merikapteeni ja virkamies, joka sai merenkulkuneuvoksen arvonimen. Åbergin vanhemmat olivat rakennusmestari Gustaf Fredrik Åberg ja Anna Lovisa Snellman ja puoliso vuodesta 1890 Edla Kristina Sundström. Åberg kävi Joensuun lyseota ja opiskeli sitten Polyteknillisessä opistossa, mutta keskeytti opintonsa ja pestautui vuonna 1880 oululaiseen fregatti Toivoon. Hän suoritti perämiehen tutkinnon Oulun merikoulussa vuonna 1886 ja hankki merikapteenin pätevyyden vuonna 1888. Vuonna 1891 hän sai myös höyrylaivan päällikön pätevyyden. Åberg palveli useilla venäläisillä ja suomalaisilla aluksilla vuoteen 1899 asti. Luotsitarkastaja luotsi- ja majakkalaitoksen palveluksessa hänestä tuli vuonna 1900. Åberg toimi Saimaan merenmittausretkikunnan päällikkönä vuodesta 1907. Virastaan Åberg erosi vuonna 1912 ja toimi sitten vuoteen 1917 pankin virkailijana ja konttoripäällikkönä. Vuonna 1918 hänet nimitettiin Merenkulkuhallituksen merikartastolaitoksen vanhemmaksi assistentiksi ja vuonna 1819 koko merikartastolaitoksen päälliköksi. Tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1931 asti, toimien kuitenkin välillä muissa tehtävissä, kuten lyhyen ajan Merenkulkuhallituksen vt. pääjohtajana. Merenkulkuneuvoksen arvonimen Åberg sai vuonna 1931. Hän oli sotilasarvoltaan komentajakapteeni. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset merikapteenit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Butte

Butte voi tarkoittaa seuraavia: == Paikkoja == * Butte, CDP Alaskassa * Butte, kaupunki Montanassa * Butte Mountains, vuoristo Nevadassa * Butte, kunta Nebraskassa * Butte, kaupunki Pohjois-Dakotassa * Butte Lake, järvi Kaliforniassa == Muita == Butte, pieni pöytävuori
Dmytro Pavlytško

Dmytro Vasylovytš Pavlytško (; 28\. syyskuuta 1929 Stopczatów, Stanisławówin voivodikunta, Puola – 29. tammikuuta 2023) oli ukrainalainen runoilija ja Ukrainan 1960- ja 1980-lukujen renessanssin ajan aktivisti. Myöhemmin hän toimi politiikassa. Hänen tyttärensä oli kriitikko, feministi Solomija Pavlytško. Pavlytško valmistui 1953 Lvivin yliopiston kielitieteellisestä tiedekunnasta ja työskenteli Žovten-lehdessä. Hän oli 1971–1978 Vsesvitin päätoimittaja. Hän aloitti 1986 Neuvostoliiton kirjailijaliiton sihteerinä ja vuonna 1988 Ukrainan kirjailijaliiton sihteerinä. Hän oli 1989–1990 Ševtšenkon ukrainan kielen seuran puheenjohtaja. Hänet valittiin 1990 Ukrainan korkeimpaan neuvostoon Verh’ovna Radaan, ja hän toimi ulkoasiain komission puheenjohtajana. Hän oli edustajana Ukrainan korkeimmassa neuvostossa vuoteen 1999 ja uudestaan 2005–2006. Vuosina 2006–2011 hän oli Ukrainan ulkomaankoordinaationeuvoston puheenjohtaja. Pavlytško julkaisi runokokoelmia ja kirjallisuuskritiikkikokoelmia. Hän kirjoitti myös elokuvakäsikirjoituksia ja lastenkirjallisuutta. Hän kääni kirjallisuutta ukrainaksi, esimerkiksi José Martía, Hristo Botevia, Pavol Országh Hviezdoslavia ja William Shakespearea. Pavlytškon runoja on kehuttu muun muassa niiden sanastollisesta rikkaudesta ja hienostuneesta kielestä. Hän toimi 1980-luvun lopulta alkaen ukrainalaisen kulttuurin ja ukrainan kielen edistämiseksi ja vastusti venäläistämistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Ukrainalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Ukrainalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Ukrainalaiset kääntäjät Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Walkerville (Montana)

Walkerville on kunta (town) Montanan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 1 396 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Silver Bow’n piirikunnassa, ja Butten kaupunki ympäröi sitä joka puolelta. == Väestö == Vuonna 2020 Walkervillessä asui 639 asukasta ja 296 kotitaloutta. Asukkaiden mediaani-ikä oli 47,5 vuotta ja kotitalouksien mediaanitulot olivat 32 667 dollaria. 0,5 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Montanan kunnat
Bit-slice

Bit-slice-prosessori (BSP) on suoritin, joka yhdistää pienemmän sanaleveyden suorittimia muodostamaan suuremman sanaleveyden suorittimen. Yksinkertaisia aritmeettis-loogisen yksikön sisältäviä kaskadi-suorittimia kuten 4-bittistä voi yhdistää muodostamaan 8-, 16- tai 32-bittisen suorittimen. Bit-slice -prosessoreita esiteltiin 1970-luvulla. Menetelmää käytettiin kun ei vielä ollut mahdollista mahduttaa suurempaa suoritinta yhdelle piirille: bit-slice -prosessoria käytetään osana suorittimen rakentamiseen. Bit-slice sijoittui välimaastoon kokonaisen mikroprosessorin ja TTL-logiikalla rakentamisen välille. Bit-slice-prosessoreita käytettiin minitietokoneissa ja useissa muissa järjestelmissä 1970- ja 1980-luvulla, mutta tekniikka vanhentui kun CMOS-tekniikan kehittyminen mahdollisti nopean suorittimen valmistamisen yhdelle mikropiirille. Eräitä bit-slice-prosessoreita ovat AMD Am2901, 74181 ja MMI 5701 sekä MMI 6701. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Suorittimet
Paul Eriksson (merenkulkuneuvos)

Paul Leander Eriksson (23. tammikuuta 1880 Vestanfjärd – 20. elokuuta 1970 Turku) oli suomalainen merikapteeni ja yritysjohtaja, joka sai merenkulkuneuvoksen arvonimen. Erikssonin isä oli laivuri Leander Eriksson ja puolisot 1901–1946 Aino Johanna Nikula ja vuodesta 1948 Anna Anita Branting. Eriksson lähti merille 13-vuotiaana ja suoritti Turussa aliperämiehen tutkinnon vuonna 1899 ja yliperämiehen tutkinnon vuonna 1900. Merikapteenin ja höyrylaivan päällikön tutkinnot hän suoritti vuonna 1903. Eriksson työskenteli useilla eri aluksilla ja osti vuonna 1910 Alexander G. Zachariassenin kanssa parkkilaivan, joka purjehti Australiaan ja Chileen. Hän toimi merenkulkualalla aina vuoteen 1931 asti, jolloin hän myi laivayhtiön osuutensa ja siirtyi maanviljelijäksi Vihtiin. Alalle hän palasi tullessaan Vaasan Laiva -yhtiön toimitusjohtajaksi vuonna 1932, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1953 asti. Eriksson sai merenkulkuneuvoksen arvonimen vuonna 1950. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset merikapteenit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Jalo Putta

Matias Jalo Putta (25. helmikuuta 1882 Uusikirkko Tl – 1. tammikuuta 1969 Rauma) oli suomalainen merikapteeni, opettaja ja koulunjohtaja, joka sai merenkulkuneuvoksen arvonimen. Putan vanhemmat olivat maanviljelijä Abraham Putta ja Anna Sofia Sjöblom ja puoliso vuodesta 1914 Fanny Wilhelmina Östring. Putta lähti merille 19-vuotiaana vuonna 1901 ja purjehti sitten useilla eri aluksilla. Perämiehen tutkinnon Putta suoritti 1907 ja yliperämiehen tutkinnon 1908. Merikapteenin tutkinnon hän suoritti Rauman merikoulussa vuonna 1911 ja jatkoi merenkulkua laivojen päällikkönä. Rauman merenkulkuopiston vanhemman opettajan virkaan hän tuli vuonna 1920, ryhtyen vielä samana vuonna oppilaitoksen rehtoriksi Frans Wilhelm Laineen jälkeen. Tässä tehtävässä Putta toimi yli kymmenen vuotta, mutta oli myös muun muassa merivahinko- ja kompassintarkastaja sekä paikallisen merimieshuoneen asiamies. Kun merenkulkuopistot muutettiin vuonna 1943 merenkulkukouluiksi, Putasta tuli merenkulkuaineiden yliopettaja. Koulun rehtorin tehtävää hän hoiti silti vuoteen 1949 saakka ja toimi vain kolme viimeistä työvuottaan yliopettajana. Merenkulkuneuvoksen arvonimen Putta sai vuonna 1951. Hän oli Rauman kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen, edustaen Kokoomusta, ja toimi kahteen otteeseen myös Rauman kaupunginjohtajan varamiehenä.Kuka kukin on 1934, s. 526. Viitattu 23.5.2022. == Julkaisuja == * Maailman merillä: muistelmia merimatkoistani vuosina 1901-1921. Länsi-Suomi, Rauma 1962 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset merikapteenit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Rauman kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Columbanus

Pyhä Columbanus eli Columba nuorempi (543 Länsi-Leinster, Irlanti – 21. marraskuuta 615 Bobbio, Italia) oli irlantilainen pyhimys, kirjoittaja, apotti ja Bobbion luostarin perustaja. Hän oli aatelista syntyperää, komea ja sai klassisen koulutuksen Clonardissa. Naiserakon neuvosta ja hän päätti vetäytyä maailmasta perheensä vastustuksesta huolimatta ja toimi munkkina Lough Ernessä ja Bangorissa. Hän teki lähetystyötä Ranskassa ja Sveitsissä sekä saarnasi areiolaisia vastaan Italiassa. Mies perusti luostarin Bobbiossa Apenniineillä jossa hän pysyi kuolemaansa asti joka tapahtui luonnollisista syistä. Columbanuksen kerrotaan tehneen useita ihmeitä ja ihmeitä on raportoitu myös hänen haudallaan. Miehen kirjallista tuotantoa on säilynyt kuten saarnoja, kirjeitä, runoja ja luostarisääntö. Columbanuksen elämästä on kirjoittanut italialainen munkki Jonas joka eli Columbanuksen välittömän seuraajan aikana. Hän on moottoripyöräilijöiden ja Italian Barginon ja Bobbion suojeluspyhimys ja suojeluspyhimys tulvia vastaan. Columbanus eli seuraavien 10 paavien hallintokausien aikana: Vigilius (537–555), Pelagius I (556–561), Johannes III (561–574), Benedictus I (575–579), Pelagius II (579–590), Gregorius Suuri (590–604), Sabinianus (604–606), Bonifacius III (607), Bonifacius IV (608–615) ja Deusdedit (615–618). Miehen muistopäivää on vietetty 2. heinäkuuta, 21. marraskuuta, 23. marraskuuta ja 24. marraskuuta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Kristityt munkit Luokka:Apotit Luokka:Irlantilaiset pyhimykset Luokka:Lähetyssaarnaajat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 615 kuolleet
Closure / Continuation

Closure/Continuation on brittiläisen Porcupine Treen studioalbumi, joka julkaistiin 24. kesäkuuta 2022. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Steven Wilson - laulu, kitara * Richard Barbieri - koskettimet * Gavin Harrison - rummut == Arvostelut == * Imperiumi: 7½/10Levyarvostelu: Porcupine Tree - Closure/Continuation Viitattu 8.10.2022. * Inferno: Kuulostaa itseltään ilman laskelmoinnin tai pastissin löyhkää – arviossa Porcupine Tree Viitattu 18.10.2022. * Pienemmät purot: Levyarvio: Porcupine Tree – Closure/Continuation (2022) Viitattu 29.8.2022. * Soundi: Levyarvio: Porcupine Treen hidalgo laittoi taas johdon seinään – Kitararock ei kuollutkaan eikä pop-linjoille mennä Viitattu 26.8.2022. == Lähteet == Luokka:Porcupine Treen albumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Kyösti Timonen

Kyösti Tapani Timonen (5. joulukuuta 1957 Pielisjärvi – 15. maaliskuuta 2020 Lieksa)Timonen Kyösti Tapani, Viekin hautausmaa, Lieksa, lohko 81, hautapaikat 364-368 (sukuhauta), viitattu 18.4.2024 oli suomalainen säveltäjä ja sanoittaja. Hän sanoitti noin 1 500 sävellystä, joista yli 300 on levytetty.Jouki Väinämö, Lieksalainen sanoittaja Kyösti Timonen on kuollut, Yle.fi, uutiset 31.3.2020, viitattu 23.5.2020 ==Diskografia== * Hiljainen maa – Lauluja Egyptinkorvesta (ep) ==Palkinnot ja tunnustukset== * Georg Malmsten -säätiön apuraha * Lieksan kaupungin taidepalkinto ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kyösti Timosen levytetyt sanoitukset * Kyösti Timosen kotisivu * Seppo Eskelinen, Hiljainen maa, lauluja Egyptinkorvesta. Karjalan maa 24.5.2007 Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Pyhäjärvi (Suojoen vesistö)

Pyhäjärvi (lyydiksi Pühäŕv(i), ) on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Prääsän piirin Pyhäjärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 9,9 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 40,6 neliökilometriä, keskisyvyys 6,8 metriä ja suurin syvyys 17,2 metriä. Pyhäjärveen virtaa neljä puroa. Se laskee kapeikon kautta Peltoisenjärveen. Kalalajeja ovat muikku, hauki, särki, salakka, lahna, made, ahven, kiiski ja kivisimppu. Pohjoisrannalla sijaitseva Pyhäjärven taajama laskee järveen jätevetensä. ==Lähteet== Luokka:Karjalan tasavallan järvet Luokka:Prääsän kansallinen piiri Luokka:Suojoen vesistö
The God Machine

The God Machine on Blind Guardianin kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 2. syyskuuta 2022. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Hansi Kürsch - laulu * André Olbrich - kitara * Marcus Siepen - kitara * Frederik Ehmke - rummut == Arvostelut == * Imperiumi: 9/10Levyarvoselu: Blind Guardian - The God Machine Viitattu 31.8.2020. * Inferno: Hämyistä tunnelmaa, koukuttavia melodioita ja eeppisiä kertosäkeitä – arviossa Blind Guardian Viitattu 15.10.2022. * Kaaoszine: Rakkautta ensipyöräytyksellä – Blind Guardianin uutuusalbumi “The God Machine” on vahva ehdokas vuoden parhaaksi metallilevyksi Viitattu 31.8.2020. * Soundi: Arvio: Tästä on vaikea pistää paremmaksi – Blind Guardian on eurooppalaisen power metalin suvereeni mestari Viitattu 8.11.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Blind Guardianin albumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Lisminjärvi

Lisminjärvi (lyydiksi Lidžmind’äŕvi, ) on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Prääsän piirin Pyhäjärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta- ala on 3,8 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 16,8 neliökilometriä, keskisyvyys 6,8 metriä ja suurin syvyys 21,1 metriä. Lisminjärvi virtaa puron kautta Peltoisenjärveen. Sen kalalajeja ovat muikku, hauki, särki, made, kuha, ahven ja kiiski. Pyhäjärven taajama ottaa järvestä käyttövetensä. ==Lähteet== Luokka:Karjalan tasavallan järvet Luokka:Prääsän kansallinen piiri Luokka:Suojoen vesistö
Silver Bow’n piirikunta

Silver Bow’n piirikunta () on Yhdysvaltojen Montanan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 35 133 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Butten kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1881. Butten kaupungin ja Silver Bow’n piirikunnan hallinnot on yhdistetty, ja Silver Bow’n piirikunta onkin ns. yhdistetty kaupunki-piirikunta (). == Väestö == Vuonna 2020 Silver Bow’n piirikunnan 35 133 asukkaasta valkoisia oli 93,7 %, alkuperäisasukkaita 2,3 %, aasialaisia 0,7 % ja mustia 0,7 %. 2,7 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 2,0 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Montanan piirikunnat
Lengerich (Westfalen)

Lengerich on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Liikenteellisesti suotuisalla paikalla sijaitsevan Lengerichin teollinen rakenne on monimuotoinen. == Maantiede == Lengerich sijaitsee Nordrhein- Westfalenin pohjoisosassa noin 130 kilometriä Düsseldorfista koilliseen ja 30 kilometriä Münsteristä pohjoiskoilliseen. Etäisyys Hampurista on noin 210 kilometriä lounaaseen, maanteitse noin 250 kilometriä. Lengerich koostuu kahdestatoista kaupunginosasta. Kanta-Lengerich sijaitsee kaupungin pohjoisosassa, kaupunginosat ovat maalaiskyliä erillään Lengerichin keskustan kaupunkirakenteesta. == Historia == Ensimmäinen asiakirjamaininta Lengerichista on vuodelta 1147. Paikkakunta sijaitsi liikenteellisesti otollisella paikalla Münsterin ja Osnabrückin välissä. Se kuului Tecklenburgin kreivikuntaan, joka liitettiin Preussiin 1707. Lengerich sai kaupunkioikeudet 13. toukokuuta 1727. Seuraavan vuosisadan aikana liikenneyhteydet paranivat ja kaupungin elinkeinoelämä monipuolistui. 1900-luvun jälkipuoliskolla kaupunki koki rakennemuutoksen ja voimakkaan talouskasvun. Lengerichin arkkitehtuuria edustaa muun muassa Evangelische Stadtkirche Lengerich (evankelinen kirkko), jonka historia alkaa keskiajalta. Kaupungin vanha raatihuone on vuodelta 1897. Lengerichin kulttuurikeskuksena toimii Gempthalle, joka on rakennettu entisiin teollisuustiloihin. == Talous ja liikenne == Lengerichissa harjoitetaan muun muassa koneenrakennusta, muoviteollisuutta ja sementtiteollisuutta. Lengerichin rautatieasema, Bahnhof Lengerich, sijaitsee rataosuudella Wanne- Eickel–Hampuri. Moottoritie BAB 1 kulkee kaupungin halki ja siltä on suora yhteys kaupungin katuverkkoon. Münster/Osnabrückin lentoasema sijaitsee Lengerichin länsipuolella Grevenin koillisosassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lengerich, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Nordrhein-Westfalenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Lengerich (Emsland)

Lengerich on kunta Ala-Saksin osavaltiossa luoteisessa Saksassa. Se on osa Lengerichin kuntayhtymää (Samtgemeinde Lengerich). == Maantiede == Lengerich sijaitsee Ala-Saksin länsiosassa noin 150 kilometriä Hannoverista länteen. Etäisyys Hampurista on noin 200 kilometriä lounaaseen, maanteitse noin 240 kilometriä. Emslandin suurin kaupunki, Lingen, sijaitsee noin 15 kilometriä Lengerichista länteen. == Historia == Lengerichin nykyisin kuntakeskuksen tienoille rakennettiin vuoden 800 jälkeen puinen kappeli, joka korvattiin vuoden 1000 paikkeilla kivikirkolla. Ensimmäinen asiakirjamaininta Lengerichista on vuodelta 890 muodossa Lengirichi. Paikkakunta kuului keskiaikana Tecklenburgin kreivikuntaan ja Schmalkaldenin sodan jälkeen Lingenin kreivikuntaan. 1800-luvun alun ranskalaisvallan jälkeen Lengerich kuului Hannoverin kuningaskuntaan. Paikkakunnan huomattavia historiallisia rakennuksia on 1870-luvulla rakennettu St. Benediktin kirkko, joka edustaa uusgotiikkaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Bauerschaft Lengerich, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Ala-Saksin kunnat
Vahatjärvi

Vahatjärvi () on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Prääsän piirin Jessoilan kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 24,5 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 7 480 neliökilometriä, keskisyvyys 1,4 metriä ja suurin syvyys 6,8 metriä. Järven kautta virtaa Suojoki. Siihen laskee myös Säpsänjoki ja muutamia puroja. Pohjaa peittävät muta, hiekka, kivet, savi ja järvimalmi. Matalilla rannoilla on runsaasti vesikasveja. Kalalajeja ovat lohi, siika, muikku, hauki, särki, salakka, lahna, säyne, pasuri, seipi, turpa, mutu, sulkava, kivennuoliainen, made, kuha, ahven, kiiski ja kivisimppu. Järvellä harjoitetaan kotitarve- ja virkistyskalastusta. ==Lähteet== Luokka:Karjalan tasavallan järvet Luokka:Prääsän kansallinen piiri Luokka:Suojoen vesistö
Sorsajärvi (Varkaus)

Sorsajärvi on paikoin syvä metsäjärvi Varkaudessa Pohjois-Savon eteläosassa. Sen pinta-ala on 65 hehtaaria. Etäisyys Kuopiosta on 69 kilometriä eteläkaakkoon.Sorsajärvi. Järviwiki. Viitattu 13.5.2022. == Maantiede == Sorsajärven pituus kaakosta luoteeseen on kaksi kilometriä. Itäosa on länsiosaa leveämpi. Ainoa nimetty lahti on järven itäisimmässä osassa sijaitseva Mustalahti. Noin neljäsosa Sorsajärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Järven itäosa on länsiosaa syvempi ja syvin kohta, 32 metriä, sijaitsee järven itäisimmässä osassa. Järven länsiosassa on 10–12-metrisiä syvänteitä. Sorsajärven saariluku on kaksi. Saaret ovat pieniä ja niillä ei ole karttanimiä. Sorsajärveä ympäröi metsämaa, rannoilla on harvakseltaan pientaloja. Sorsajärvi laskee etelään järven eteläisimmästä osasta alkavaa ojaa pitkin. Sorsajärven vesitilavuus on 4 799 000 kuutiometriä. Sorsajärvi (04.211.1.084) kuuluu Haukiveden lähialueeseen (04.211), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Haukiveden alue (04.21) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Haukiveden lähialueeseen kuuluu 128 vähintään hehtaarin laajuista järveä, kolme niistä on yli neliökilometrin laajuisia. Laajin on Saimaaseen kuuluva Haukivesi, toiseksi laajin on Palvalahti jota seuraa Kosulanlampi ja Suuri Tiemasjärvi. Sorsajärvi on viidenneksi laajin.Haukiveden lähialue (04.211). Järviwiki. Viitattu 13.5.2022. Varkauden Sorsajärvi on laajin Suomen kahdeksasta Sorsajärvestä.Sorsajärvi. Järviwiki. Viitattu 13.5.2022. == Lähteet == Luokka:Varkauden järvet Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue
Rote Hellström

Rote Frederik Rafael Hellström (1. huhtikuuta 1908 Uusikaupunki – 13. marraskuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja kilpapurjehtija, joka sai merenkulkuneuvoksen arvonimen. Hellströmin vanhemmat olivat lehtori Rafael Hellström ja Tyttö Margareta Kyrklund. Hänen puolisonsa 1936–1967 oli Marianne Sandelin, aiemmin Hackman, kauppaneuvos Fred Hackmanin tytär. Hellström tuli ylioppilaaksi Porissa vuonna 1926 ja valmistui kauppatieteiden kandidaatiksi vuonna 1931. Suomen Höyrylaivan palvelukseen hän tuli vuonna 1933. Yhtiön johtokunnan jäseneksi Hellström nimitettiin vuonna 1940 ja yhtiön varatoimitusjohtajaksi vuonna 1966. Merenkulkuneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1969. Suomen Höyrylaiva -yhtiön johtajan tehtävästä Hellström jäi eläkkeelle vuonna 1973, mutta jatkoi vielä yhtiön hallituksen jäsenenä vuoteen 1978 asti. Hellström edusti Suomea vuoden 1948 kesäolympialaisten purjehdusjoukkueessa ja osallistui myös muun muassa kultapokaalipurjehdukseen New Yorkin Long Islandilla vuonna 1937. Hänellä oli useita oman alansa ja liike-elämän luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset kilpapurjehtijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Diogeneestä ja hyveestä

Diogeneestä ja hyveestä () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee hyveitä kyynisen filosofian näkökulmasta. == Historia == Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puheen Diogeneestä ja hyveestä hän kirjoitti mitä ilmeisimmin ollessaan kyynikon kaltaisena kiertelevänä maanpakolaisena sen jälkeen, kun keisari Domitianus karkotti hänet Roomasta. Tämä käy ilmi muun muassa siitä, että hän vertaa omaa asemaansa kyynikkofilosofi Diogenes Sinopelaiseen. Puheessa on paljon yhtäläisyyksiä Dionin Isthmialaiseen puheeseen. Siksi on ajateltu, että puheet olisivat syntyneet suunnilleen samoihin aikoihin. Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 8. Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa Onnellisuudesta (Otava 2022). == Sisältö == Dion aloittaa kertomalla Diogeneen vaiheista Ateenassa, jossa hän kuunteli Antistheneen opetuksia. Antistheneen kuoleman jälkeen Diogenes siirtyi Korinttiin. Hän katsoi, että viisaan tulee asettua sinne, missä typeryksiä on eniten, jotta voi nuhdella heitä heidän tietämättömyydestään. Tämän jälkeen Dion kertoo Diogeneen käynnistä Isthmian kisoissa. Diogenes meni kisapaikallekin vain parantaakseen ihmisiä heidän tyhmyydestään. Kysyjille hän vastasi tulleensa paikalle kilpailemaan hänkin, hänen vastustajansa olivat nimittäin elämän koettelemukset, kuten nälkä, kylmä ja köyhyys, ja kaikkein suurimpana nautinnonhalu. Suurimmalle osalle ihmisistä ne olivat hirvittäviä ja voittamattomia vastustajia, päin vastoin kuin hänelle.Dion Khrysostomos: Diogeneestä ja hyveestä 1–36. Taisteluaan näitä vastustajia vastaan Diogenes vertaa teoksessa Herakleen urotöihin. Kun Diogenes esitetään kertomassa, kuinka hän kesti nälkää, janoa ja köyhyyttä, ja kuvaamassa näitä urotöitä, Dionin yleisö ajatteli varmasti Dionia itseään; ja Heraklesta tyrannisoineen Eurystheuksen kohdalla he ajattelivat varmasti Dionin karkottanutta Domitianusta. Puheessa Diogeneesta ja hyveestä, samoin kuin Isthmialaisessa puheessa, esiintyy Isthmian juhliin osallistunut Diogenes. Siinä missä viimeksi mainittu käsittelee erityisesti Diogeneen opetusmenetelmää, Diogeneestä ja hyveestä keskittyy tämän opetusten aiheisiin. Samalla kumpikin puhe tuo esille sen, kuinka Diogenes käytti joukkokokoontumisia ajattelunsa esilletuomiseen. Puheet myös tekevät samat viittaukset lääkereihin sekä koiriin, joista kyynikot saivat nimensä.Dion Khrysostomos: Isthmialainen puhe 1–22. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomennos === * Dion Prusalainen: Diogeneestä ja hyveestä. Teoksessa === Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia === * Dio Chrysostom: On Virtue. Teoksessa == Aiheesta muualla == * Dio Chrysostom: Διογένης ἤ Περὶ ἀρετῆς. Perseus. * Dio Chrysostom: Διογένης ἤ Περὶ ἀρετῆς. LacusCurtius. * Dio Chrysostom: Diogenes or On Virtue. LacusCurtius. * Dion Chrysostome: Diogène ou Sur la vertu. Université catholique de Louvain. Luokka:Dion Khrysostomoksen teokset
Ihmisistä juhlissa ja pidoissa

Ihmisistä juhlissa ja pidoissa () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee ihmisten luonteenlaatua. == Historia == Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puhe Ihmisistä juhlissa ja pidoissa on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 27. Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa Onnellisuudesta (Otava 2022). == Sisältö == Ihmisistä juhlissa ja pidoissa on lyhyt puhe. Dion aloittaa toteamalla, että ihmisten luonteenlaatu tulee parhaiten näkyväksi niin yleisissä juhlissa (panēgyris) kuin yksityisillä kutsuilla eli pidoissa (symposion). Pidot paljastavat, että monet tulevat niihin vain juomaan. Puheliaat taas löytävät illallisvieraista itselleen yleisön pitääkseen loputtomia ja pitkästyttäviä puheita. Kolmannet rasittavat muita laulamalla, oli se sitten nuotilleen tai nuotin vierestä. Yleisissä juhlissa puolestaan on monenlaista esiintyjää, jotka yrittävät saada ihmisten huomion, rasittaen niitä, jotka ovat tulleet juhlille saadakseen niistä virkistystä. Järkevät ja järkeviä puhuvat ihmiset moinen häly vain ajaa muualle. Lopuksi Dion nostaa esille filosofien osan tällaisessa huomiokilpailussa: Suurin osa ihmisistä suhtautuu filosofeihin kuin lääkäreihin — ihmiset haluavat kuunnella filosofien opetuksia vasta, kun heitä kohtaa joku kärsimys tai muu yleisesti pahana pidetty asia.Dion Khrysostomos: Ihmisistä juhlissa ja pidoissa 1–10. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomennos === * Dion Prusalainen: Ihmisistä juhlissa ja pidoissa. Teoksessa === Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia === * Dio Chrysostom: On Symposia. Teoksessa == Aiheesta muualla == * Dio Chrysostom: Διατριβή περὶ τῶν ἐν συμποσίῳ. LacusCurtius. * Dio Chrysostom: A Short Talk on What Takes Place at a Symposium. LacusCurtius. Luokka:Dion Khrysostomoksen teokset
Isthmialainen puhe

Isthmialainen puhe (, ”Diogenes eli Isthmialainen (puhe)”) on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka kyseenalaistaa kilpailut ja palkinnot onnen lähteenä kyynisen filosofian näkökulmasta. == Historia == Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Isthmialainen puhe liittyy Korintin lähellä järjestettyihin Isthmian kisoihin, jotka ovat keskeisesti esillä myös Dionin puheessa Diogeneestä ja hyveestä. Monien yhtäläisyyksien vuoksi on ajateltu, että puheet olisivat syntyneet suunnilleen samoihin aikoihin. Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 9. Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa Onnellisuudesta (Otava 2022). == Sisältö == Puheessa Dion kertoo kyynikkofilosofi Diogenes Sinopelaisen menneen Isthmian kisoihin havainnoimaan ihmisiä, sillä suurissa kokoontumisissa ihmiset ovat paljaimmillaan ja näin helpoimmin parannettavissa filosofialla. Hänet tunnettiin terävästä kielestään, ja monet tulivat hupailumielessä keskustelemaan hänen kanssaan. Lopulta Diogenes seppelöi itsensä männynlehväseppeleellä, jota käytettiin kisapalkintona. Kun häntä kiellettiin sillä perusteella, ettei hän ollut voittanut mitään, hän sanoi voittaneensa köyhyyden, maanpaon, himon, nautinnon ja monia muita sellaisia asioita. Kun Diogenes sitten kohtasi stadionjuoksun voittajan, hän alkoi kiusata tätä sanomalla, ettei voitto tehnyt tästä yhtään järkevämpää tai parempaa niissä asioissa, jotka Diogenes itse oli voittanut filosofiansa avulla. Kun juoksija kehui olevansa nopein, Diogenes sanoi, ettei hän ollut nopeampi edes jänistä. Juoksijan sitten puolustauduttua sanomalla olevansa nopein ihmisistä, Diogenes sanoi sen olevan sama kuin kehuisi olevansa nopein muurahaisista tai nopein rammoista.Dion Khrysostomos: Isthmialainen puhe 1–22. Isthmialaisessa puheessa, samoin kuin puheessa Diogeneesta ja hyveestä, esiintyy Isthmian juhliin osallistunut Diogenes. Siinä missä viimeksi mainittu käsittelee Diogeneen opetusten aiheita, Isthmialainen puhe keskittyy enemmän tämän opetusmenetelmään. Samalla kumpikin puhe tuo esille sen, kuinka Diogenes käytti joukkokokoontumisia ajattelunsa esilletuomiseen. Puheet myös tekevät samat viittaukset lääkereihin sekä koiriin, joista kyynikot saivat nimensä.Dion Khrysostomos: Diogeneestä ja hyveestä 1–36. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomennos === * Dion Prusalainen: Isthmialainen puhe. Teoksessa === Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia === * Dio Chrysostom: The Isthmian Discourse. Teoksessa == Aiheesta muualla == * Dio Chrysostom: Διογένης ἤ Ἰσθμικὸς. Perseus. * Dio Chrysostom: Διογένης ἤ Ἰσθμικὸς. LacusCurtius. * Dio Chrysostom: Isthmian Discourse. LacusCurtius. * Dion Chrysostome: Diogène ou Discours Isthmique. Université catholique de Louvain. Luokka:Dion Khrysostomoksen teokset Luokka:Isthmia
Onnellisuudesta

Onnellisuudesta () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee nimensä mukaisesti onnellisuutta. == Historia == Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puheen Onnellisuudesta arvellaan olevan peräisin siltä ajalta, kun Dion oli maanpaossa ja toimi kiertelevänä opettajana. Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 24. Dion kirjoitti myös toisen onnellisuutta käsitelleen puheen, Viisaan ihmisen onnellisuudesta (puhe 23). Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana sen mukaan nimettyä Dionin tekstien kokoelmaa Onnellisuudesta (Otava 2022). == Sisältö == Dion sanoo, että suurin osa ihmisistä valitsee elämänuransa ajattelematta ensin sitä tärkeää kysymystä, millaisia heidän tulisi olla ja millaista ihmisen elämän tulisi olla, ja mikä on suurin hyvä, ideaali jota kohti elämässä tulisi pyrkiä. Useimmat keskittyvät vain omaan erikoisalaansa, kuten puhetaito, sodanjohto, maanviljely tai musiikki. He voivat harjoittautua ammatissaan taitaviksi, mutta eivät silti muutu sillä hyviksi ja viisaiksi eivätkä tiedä, millainen on hyveellinen ja järkevä ihminen. Ainoastaan ihminen, joka tietää, mikä suurin hyvä on ja alistaa kaiken muun sille, voi saavuttaa todellisen menestyksen ja onnellisuuden, riippumatta elämänurasta.Dion Khrysostomos: Onnellisuudesta 1–4. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomennos === * Dion Prusalainen: Onnellisuudesta. Teoksessa === Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia === * Dio Chrysostom: On Happiness. Teoksessa == Aiheesta muualla == * Dio Chrysostom: Περὶ εὐδαιμονίας. LacusCurtius. * Dio Chrysostom: On Happiness. LacusCurtius. Luokka:Dion Khrysostomoksen teokset
Vapaudesta (Dion)

Vapaudesta () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee vapautta filosofiselta kannalta. == Historia == Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puheen Vapaudesta kreikankielisenä otsikkona esiintyy eräässä käsikirjoituksessa myös pidempi muoto Kilikiassa vapaudesta (). Näin se on saatettu pitää Kilikiassa, mahdollisesti Tarsoksessa, mutta tästä ei ole varmuutta. Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 80. Sama viittaus Kilikiaan on myös puheen 79, Rikkaudesta, otsikossa. Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa Onnellisuudesta (Otava 2022). == Sisältö == Dion käsittelee vapautta sellaisena, kuin se näyttäytyy hänen kaltaiselleen filosofille, toisin sanoen vapautena mennä ja tulla halujensa mukaan, vapautena ihmiskuntaa yleensä huolettavista ahdistuksenaiheista ja vaivoista, ja vapautena kiusauksista, jotka vaivaavat omaisuuden, maineen tai nautintojen tavoittelijaa. Tällainen vapaus kuuluu sille, joka elää yksinkertaista elämää ja on kuuliainen ainoastaan jumalallisen, luonnollisen lain määräyksille ennemmin kuin jonkun epätäydellisen, maallisen lainsäätäjän, kuten Solonin, Drakonin, Numan tai Zaleukoksen laeille. Hän voi ajatella mitä itse haluaa eikä tunne pelkoa tekemisistään. Useimmat ihmiset sen sijaan alistavat itsensä tästä luonnollisesta laista piittaamattomalle orjuudelle, monin erilaisin kahlein, joita ovat muun muassa valta ja rikkaudet. Kahleista kaikkein loistokkain mutta tylyin kuuluu kansankiihottajien ja kuninkaiden kaulaan.Dion Khrysostomos: Vapaudesta 1–14. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomennos === * Dion Prusalainen: Vapaudesta. Teoksessa === Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia === * Dio Chrysostom: On Freedom. Teoksessa == Aiheesta muualla == * Dio Chrysostom: Περὶ ἐλευθερίας. LacusCurtius. * Dio Chrysostom: On Freedom. LacusCurtius. Luokka:Dion Khrysostomoksen teokset
Vetäytymisestä

Vetäytymisestä () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee vetäytymistä tyhjänpäiväisistä asioista todella tärkeiden asioiden pariin.Dion Khrysostomos: Vetäytymisestä 1–26. Suomennos Juhana Torkki. == Historia == Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puhe Vetäytymisestä on kirjoitettu oletettavasti keisari Domitianuksen hallituskaudella eli vuosina 81–96. Ainakaan sitä ei ole kirjoitettu Dionin nuoruusvuosina, jolloin hän toimi sofistina. Aiheensa puolesta puhe muistuttaa paljon Seneca nuoremman 56. kirjettä, joka käsittelee myös syrjään vetäytymistä. Siksi on arveltu, että ne voisivat perustua yhteiseen kyyniseen tai stoalaiseen lähteeseen. Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 20. Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa Onnellisuudesta (Otava 2022). == Sisältö == Puheessa Dion käsittelee termin ”vetäytyminen” todellista merkitystä. Se ei tarkoita sitä, että joku siirtyy jonnekin muualle välttääkseen velvollisuuksiaan tai vaaroja, tai edes sitä, että tekee näin välttyäkseen häiriötekijöiltä. Todellisessa merkityksessä vetäytyminen tarkoittaa sitä, että ihminen keskittää mielensä niihin asioihin, joilla todella on merkitystä, ja jättää tyhjänpäiväiset ja häiritsevät tekijät huomiotta. Näin vetäytyneiksi tulee sanoa ”niitä, jotka ovat luopuneet hyödyttömistä toimista ja järjestäneet itselleen vapaa-aikaa rasittavista joutavuuksista”. Dion huomauttaa, että ihmiset ovat kyllä tarkkoja rahoistaan, ja ymmärtävät tuhlaamisen tai varomattomuuden voivan haaskata koko heidän omaisuutensa, mutta he eivät ole samalla tavalla tarkkoja ajasta ja elämästään, jotka voivat samalla tavalla valua pois huomaamatta. Ihmisen on kuitenkin vetäytymisenkin suhteen seurattava järkeään. Samoin kuin koulutettu vainukoira seuraa tiukasti jälkeä hairahtumatta muualle häiriötekijöiden vuoksi, samoin ihmisen on totutettava mielensä seuraamaan järkeä, niin ettei se hairahdu pois siitä, mihin halutaan keskittyä. Typerillä ja paheellisilla ihmisillä vetäytyminen johtaa sen sijaan vain siihen, että he voivat antautua typerien ja paheellisten ajatustensa vietäviksi, ja alkaa suunnitella sitä, kuinka heidän haaveensa voisivat muuttua tosiksi. Tästä Dion antaa pitkällisen esimerkin kertomalla siitä, kuinka Paris eli Aleksandros alkoi haaveilla maailman kauneimmasta naisesta, ja päätyi lopulta toteuttamaan suunnitelmaansa, mikä johti moniin ikävyyksiin ja onnettomuuksiin, Troijan sotaan. Sen sijaan Dion ei käsittele juurikaan sitä, miten hyvät ihmiset voisivat käyttää aikansa hyvin. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomennos === * Dion Prusalainen: Vetäytymisestä. Teoksessa === Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia === * Dio Chrysostom: On Retirement. Teoksessa == Aiheesta muualla == * Dio Chrysostom: Περὶ ἀναχωρήσεως. LacusCurtius. * Dio Chrysostom: On Retirement. LacusCurtius. * Dion Chrysostome: Sur la retraite. Université catholique de Louvain. Luokka:Dion Khrysostomoksen teokset
Viisaan ihmisen onnellisuudesta

Viisaan ihmisen onnellisuudesta () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, jonka aiheena on stoalainen käsitys onnellisuudesta. == Historia == Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Viisaan ihmisen onnellisuudesta on yksi hänen kirjoittamastaan kahdestatoista dialogista, jotka ovat keskusteluja opettajana toimivan Dionin ja jonkun hänen oppilaansa välillä. Se vaikuttaa olevan aito keskustelu, jonka Dion on käynyt pyrkiessään esittämään stoalaisen opin siitä, että vain viisas on onnellinen. Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 23. Dion kirjoitti myös toisen onnellisuutta käsitelleen puheen, Onnellisuudesta (puhe 24). Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa Onnellisuudesta (Otava 2022). == Sisältö == Teos on muodoltaan keskustelu Dionin ja jonkun toisen välillä. Ajatuksenkulku on seuraava: Homeros ja Euripides olivat sanoneet, että ihminen on sekä huono- onninen että onneton. Todellisuudessa asia on päinvastoin tai ainakin osittain eri tavoin. Jokaisella ihmisellä on näet oma daimoninsa () eli onnettarensa tai suojelushenkensä. Jos tämä suojelushenki on hyvä, tällöin ihminen on onnekas ja onnellinen. Jos suojelushenki sen sijaan on paha, ihminen on huono- onninen ja onneton. Jos suojelushenki on hyvä siinä merkityksessä, että se antaa hyvää onnea, se on hyvä myös merkityksessä ”oikeudenmukainen ja hyödyllinen ja järkevä”, ja koska se antaa omat ominaisuutensa suojatilleen, myös tämä ihminen on samalla kertaa oikeudenmukainen ja hyödyllinen ja järkevä, toisin sanoen viisas. Hyvä suojelushenki, joka on hyvä kummassakin mainitussa merkityksessä, antaa sekä onnellisuutta että viisautta. Nämä kaksi puolta ovat erottamattomat:Dion Khrysostomos: Viisaan ihmisen onnellisuudesta 1–7. Tämän jälkeen Dionin keskustelukumppani esittää kysymyksen, voiko suojelushenki olla paha, sillä sehän on jumalallinen. Dion myöntää, että hän on lähinnä hyväksynyt asiassa yleisen uskomuksen siitä, että jotkut suojelushenget ovat hyviä ja jotkut pahoja, sen sijaan että esittäisi omaa näkemystään. Todellisuudessa hän uskoo filosofien tavoin, että kaikki suojelushenget ovat hyviä. Keskustelun lopputulemaksi tulee se, että jos ihminen kuuntelee omaa hyvää ja viisasta suojelushenkeään, hän saa samalla kertaa sekä onnellisuuden että viisauden; jos taas ei, hän on sekä onneton että typerä. Näin ainoastaan viisas voi olla onnellinen.Dion Khrysostomos: Viisaan ihmisen onnellisuudesta 9–12. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomennos === * Dion Prusalainen: Viisaan ihmisen onnellisuudesta. Teoksessa === Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia === * Dio Chrysostom: The Wise Man Is Happy. Teoksessa == Aiheesta muualla == * Dio Chrysostom: Ὃτι εὐδαίμων ὁ σοφὸς. LacusCurtius. * Dio Chrysostom: That the Wise Man is Fortunate and Happy. LacusCurtius. * Dion Chrysostome: Le sage est heureux. Université catholique de Louvain. Luokka:Dion Khrysostomoksen teokset
Yleisestä mielipiteestä

Yleisestä mielipiteestä () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, jossa Dion sanoo yleisen mielipiteen olevan huono ohjenuora millekään asialle. == Historia == Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puhe Yleisestä mielipiteestä on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 67. Se liittyy läheisesti edeltävään puheeseen 66, Maineesta, ja seuraavaan puheeseen 68, Mielipiteestä. Kreikan kielessä kaikilla näillä puheilla on sama nimi, Peri doksēs (), ja ne on erotettu vain numeroilla I, II ja III (). Dion käyttää kuitenkin sanaa doksa () kussakin puheessa eri merkityksessä, joten sana on luontevaa kääntää myös teosten nimissä eri tavoin. Teksti alkaa ja päättyy kesken, joten on arveltu, ettei sitä välttämättä ollut tarkoitettu julkaistavaksi. On mahdollista, että se oli hahmotelma tai muistiinpano, joka päätyi tavalla tai toisella Dionin teokset toimittaneen käsiin. Kirjoituksen on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa Onnellisuudesta (Otava 2022). == Sisältö == Teos esittää olevansa kuvaus keskustelusta Dionin ja erään hänen oppilaansa välillä. Dion ja hänen keskustelukumppaninsa ovat yhtä mieltä siitä, että filosofin erottavat muista ennen kaikkea totuus ja tieto. Filosofi siis tutkii jokaisen asian totuuden eikä yleisen mielipiteen avulla, sillä yleinen mielipide on petollinen ja epävarma. Sen sijaan ihmisten tulee totuutta tavoitellessaan ensin totella Delfoin Apollonin temppelissä ollutta ohjetta gnothi seauton, ”tunne itsesi" – ohjetta, joka muodosti Sokrateen filosofian perusperiaatteen. Tämän jälkeen Dion osoittaa eri tavoin, miten turhaa on olla toisten ihmisten mielipiteiden heittelemänä. Hän havainnoillistaa asiaansa huvittavalla esimerkillä miehestä, joka eläisi varjonsa mukaan: kun se on aamulla ja illalla pitkä, hän on iloinen ja ylpistynyt, kun taas keskipäivällä varjon ollessa lyhyt hän on murheen murtama ja nöyrä. Samalla tavoin yleisen mielipiteen mukaan elävä käy koko ajan läpi useita muutoksia riippuen siitä, mitä kukin sattuu hänelle sanomaan.Dion Khrysostomos: Yleisestä mielipiteestä 1–7. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomennos === * Dion Prusalainen: Yleisestä mielipiteestä. Teoksessa === Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia === * Dio Chrysostom: On Popular Opinion. Teoksessa == Aiheesta muualla == * Dio Chrysostom: Περὶ δόξης Β'. LacusCurtius. * Dio Chrysostom: On Popular Opinion. LacusCurtius. Luokka:Dion Khrysostomoksen teokset
Jämäsjärvi

Jämäsjärvi on syvyyssuhteiltaan vaihteleva korpijärvi Kuhmossa Kainuun kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 1,3 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 89 kilometriä itäkaakkoon.Jämäsjärvi. Järviwiki. Viitattu 14.5.2022. == Maantiede == Jämäsjärven kaakkois–luoteissuuntainen pituus on 3,2 kilometriä. Järven eteläosan jakaa lahdiksi Torviniemi. Järven keskivaiheilla sijaitsee Kalmoniemi, ja sen pohjoispuolella Kalmolahti, josta luoteeseen järvi kapenee huomattavasti. Torviniemen kaakkoispuolinen Kylmälahti on syvä, enimmillään noin 32 metriä. Vähintään kymmenen metriä syvä alue haarautuu Kylmälahden suulta koilliseen ja luoteeseen. Syvien haarojen väliin jää runsaan kahden hehtaarin laajuinen Viitasaari. Järven keskiosa on melko matalaa ja siinä sijaitsee runsaan hehtaarin laajuinen Louhisaari sekä kaksi pientä saarta. Järven luoteisosassa on 10–14-metriä syvä vyöhyke, jonka eteläpuolisella matalikolla sijaitsee vajaan hehtaarin laajuinen Kalmosaari. Jämäsjärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Itärannan Jämäsvaaran laki on noin 245 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 55 metriä järven pintaa korkeammalla. Kylmälahden itäranta on jyrkähkö. Jämäsjärven etelärannalla kohoaa Hepovaara, pohjoisrannalla sijaitsee Marjokangas, jonka luoteispuolella levittäytyy Yhteissuo. Marjokankaan itäpuolella sijaitsee Jämäsjärven luusua, josta alkaa pohjoiseen virtaava Kivipuro. Jämäsjärven vesitilavuus on 6 936 000 kuutiometriä. Jämäsjärvi (59.995.1.001) kuuluu Jämäsjoen yläosan valuma- alueeseen (59.982), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Jämäsjoen valuma-alue (59.98) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Jämäsjärvi on Jämäsjoen yläosan valuma- alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Latvanjärvi ja kolmanneksi laajin on Rastinjärvi. Alueeseen kuuluu 26 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.Jämäsjoen yläosan valuma-alue (59.982). Järviwiki. Viitattu 14.5.2022. Kuhmossa on toinenkin Jämäsjärvi (59.981.1.002). Se sijaitsee lähellä Jämäs-nimistä kylää kymmenisen kilometriä Jämäsjoen yläosan valuma- alueen Jämäsjärveltä luoteeseen. == Lähteet == Luokka:Kuhmon järvet Luokka:Ontojärven–Lentuan valuma-alue
Toplanen

Toplanen on saarten ja niemien pirstoma järvi Mikkelissä Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 2,2 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelin keskustasta on 12 kilometriä itään. Toplasella on noin 70 saarta ja luotoa.Toplanen Järviwikissä. Viitattu 15.5.2022. == Maantiede == Toplasen pituus etelästä pohjoiseen on 3,7 kilometriä. Järven lukuisista lahdista erottuu itään työntyvä Toplasenlahti, jonka kohdalla järven leveys lännestä itään on noin 3,5 kilometriä. Muita lahtia ovat esimerkiksi Rasilahti lounaassa ja järven pohjoisimman osan muodostava Aihosenlahti. Valtaosa Toplasesta on matalaa, mutta järven keskellä sijaitsee pitkä ja kapea syvänne, jonka pohjoisosassa on järven syvin kohta, 28 metriä. Noin viidesosa Toplasesta on enintään metrin syvä ja noin viidesosa vähintään kuusi metriä syvä. Toplasen saariluku on 71. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on noin 28 hehtaaria. Saarista 18 on alle aarin laajuisia luotoja ja 5 on yli hehtaarin laajuisia. Laajin saari on yli kymmenhehtaarinen Uotinsaari koillisessa. Suuri osa Toplasen saarista sijaitsee rykelmänä järven syvänteen ja länsirannan välisellä alueella. Toplasen rannat ovat suurimmalta osin metsämaata, rantaviivan tuntumassa on lisäksi useita peltoalueita ja pientaloja. Järven itärannalla syvänteen kohdalla on joitakin jyrkänteitä. Toplaseen laskee Aihosenjoki luoteesta Aihonen-järveltä (94,2 metriä mpy) ja useita nimettömiä laskuojia eri ilmansuunnista. Toplanen laskee Toplasenlahden itäkolkasta alkavaa Toplaojaa itään Syysjärven (86,4 metriä mpy) Toplalahteen. Toplasen vesitilavuus on 8 305 000 kuutiometriä. Toplanen (04.165.1.001) kuuluu Toplasen valuma-alueeseen (04.165), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syysjärven valuma-alue (04.16) ja ensimmäinen on Suur- Saimaan alue (04.1). Toplanen on laajin Toplasen valuma-alueen yhdeksästä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Linnanen.Toplasen valuma-alue (04.165) Järviwiki. Viitattu 15.5.2022. Mikkelissä on toinenkin Toplanen (04.166.1.010). Se sijaitsee Myllyjoen valuma-alueella noin kymmenen kilometriä Toplasen valuma-alueen Toplaselta luoteeseen.Toplanen (04.166.1.010) Järviwiki. Viitattu 15.5.2022. == Lähteet == Luokka:Mikkelin järvet Luokka:Syysjärven valuma-alue
Kairos

Kairos (, ) voi viitata seuraaviin: * kairos, otollinen hetki, käsite antiikin Kreikassa * Kairos, otollisen hetken henkilöitymä kreikkalaisessa mytologiassa * Kairos, Sepulturan albumi
Henrik Sass Larsen

Henrik Sass Larsen (s. 29. toukokuuta 1966 Virum) on tanskalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 2000–2019 sekä toiminut Tanskan elinkeino- ja kasvuministerinä vuosina 2013–2015. Hän johti puolueensa nuorisojärjestöä vuosina 1992–1996. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Henrik Sass Larsen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Tanskalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt