EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kreikanakantti

Kreikanakantti (Acanthus mollis) on akanttien sukuun kuuluva akanttikasvi. Sen alkuperäinen levinneisyysalue on Välimeren ympäristössä, ja sitä on käytetty laajasti koristekasvina. == Ulkonäkö ja koko == Kreikanakantti kasvaa noin 1–1,5 metriä korkeaksi. Tähkämäinen kukinto nousee korkealle lehvistön yläpuolelle. Lehdet ovat liuskaisia, tummanvihreitä ja jopa puoli metriä pitkiä. Kukat ovat kermanvalkoisia, joskus vaaleanpunaisia, ja jokaisen kukan päällä on punertavan violetti suojuslehti. == Levinneisyysalue ja elinympäristö == Kreikanakantin alkuperäinen levinneisyysalue kattaa Välimeren ympäristön. Sitä kasvaa Afrikan luoteisosissa, Kanariansaarilla, eteläisessä Euroopassa Portugalista Balkanille ja läntisessä Aasiassa Syyriassa ja Turkissa. Se on kotiutunut Australiaan, Uuteen-Seelantiin ja Yhdysvaltain lounaisosiin. Kreikanakantti pystyy kasvamaan monenlaisissa elinympäristöissä. Sitä on tavattu rannikoilta, joen varsilta, metsistä, pensaikoista ja kaupungeista. Laji kasvaa myös joutomailla, tienvarsilla ja ratapenkereillä. == Käyttö == Kreikanakanttia käytetään yleisesti koristekasvina sen huomiota herättävän kukintonsa ansiosta. Aiemmin sitä on käytetty myös lääketieteellisissä tarkoituksissa. Sitä on käytetty erityisesti paikaltaan menneiden nivelten ja palovammojen hoitamiseen. Se tunnettiin hyvin jo antiikin aikana, ja roomalaiset istuttivat sitä todennäköisesti Englantiin jo ensimmäisellä vuosituhannella. Kreikanakantti tai sitten piikkiakantti oli mallina antiikin Kreikan korinttilaisten pylväiden lehtikoristeille. == Lähteet == Luokka:Akanttikasvit
SC Riessersee

SC Riessersee on saksalainen jääkiekkojoukkue, joka tulee Garmisch- Partenkirchenin kaupungista Baijerin osavaltiosta. Seura on perustettu vuonna 1920 ja pelaa maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligassa. Seuran nimi tulee paikallisesta Rießersee-järvestä, jonka jäällä joukkue alkuvuosinaan pelasi. Kymmenellä mestaruudellaan seura on Saksan kolmanneksi menestynein, mestaruuksista viimeisin on kuitenkin vuodelta 1981 eikä SC Riessersee ole esiintynyt pääsarjatasolla Deutsche Eishockey Ligassa enää vuoden 1996 jälkeen. Toisella sarjatasollakin urheilullisesti kohtalaisesti menestynyt seura on sittemmin joutunut luopumaan sarjapaikastaan kolmeen eri otteeseen talousvaikeuksien vuoksi, viimeksi voitettuaan DEL2-liigan runkosarjan ja sijoituttuaan pudotuspeleissä toiseksi vuonna 2018. == Pelaajat == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit # Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 35 Louis Waaßmann L 2025 Freiburg, Saksa 41 Michael Boehm L 2025 Bad Tölz, Saksa 50 Andreas Mechel L 2025 Tegernsee, Saksa Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 5 Thomas Schmid L 2025 Weilheim, Saksa 8 Jan Niklas Pietsch L 2025 Bad Homburg, Saksa 76 Luca Allavena L 2025 Garmisch-Partenkirchen, Saksa 87 Michael Gottwald L 2025 Rosenheim, Saksa 98 Christoph Frankenberg L 2025 Garmisch-Partenkirchen, Saksa T.J. Fergus L 2025 Oakville, Ontario, Kanada Maximilian Merkl L Laina Nürnberg, Saksa Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 10 Tobias Kircher L KH 2025 Starnberg, Saksa 15 Anselm Gerg L H 2025 16 Christoph Körner L OLH 2025 Garmisch-Partenkirchen, Saksa 18 Marc Zajic L H 2025 Brno, Tšekki 21 Alexander Höller L OLH 2025 Innsbruck, Itävalta 22 Robin Soudek R H 2025 České Budějovice, Tšekki, Tšekkoslovakia 29 Kilian Raubal R H / P 2025 Garmisch-Partenkirchen, Saksa 57 Lubor Dibelka R KH / VLH 2025 Brno, Tšekki, Tšekkoslovakia Bair Gendunov R OLH 2025 Toronto, Ontario, Kanada Marc Hofmann R H 2025 Kempten, Saksa Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/446/sc-riessersee Viitattu 3.11.2021. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Virallinen sivusto Luokka:Saksalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Baijerin jääkiekko Luokka:Garmisch- Partenkirchen Luokka:Vuonna 1920 perustetut urheiluseurat
Brasilianroseepippuri

Brasilianroseepippuri (Schinus terebinthifolius) on sumakkikasveihin kuuluva eteläamerikkalainen pensas tai pieni puu. Se on kotiutunut nykyään laajalle alueelle, ja sitä pidetään aggressiivisena vieraslajina. == Ulkonäkö ja koko == Brasilianroseepippuri on pensasmainen puu, joka voi kasvaa kymmenen metriä korkeaksi. Sen runko on usein monihaarainen ja oksisto tiheä. Lehdet ovat päätöparisia, eli sulkamaiset lehdykät kasvavat pareittain, kärjen yksittäistä lehdykkää lukuun ottamatta. Lehdet ovat 12–20 senttimetriä pitkiä, ja niissä on 3–13 lehdykkää. Kesällä ja syksyllä puu kasvattaa kukinnot, joissa on pieniä valkoisia kukkia. Talvella kypsyvät punaiset luumarjat. == Levinneisyysalue ja elinympäristö == Brasilianroseepippurin alkuperäinen levinneisyysalue käsitti Brasilian, Argentiinan ja Paraguayn. Se on kuitenkin levinnyt muun muassa Australiaan, Etelä-Afrikkaan, Etelä-Eurooppaan, eteläiseen Aasiaan, Yhdysvaltoihin ja Puerto Ricoon. Brasilianroseepippuri suosii erityisesti kosteita alueita ja jopa kosteikkoja. Vaikka sitä esiintyy myös luonnonmukaisilla alueilla, laji pitää erityisesti ihmisen muokkaamista ympäristöistä. Se onkin monien alueiden pioneerilaji ja valtaa helposti alankojen kosteita alueita. == Käyttö ja ekologia == Brasilianroseepippuria on käytetty monissa maissa koriste- ja varjokasvina. Sen puuta on käytetty myös rakennusmateriaalina, ja sen alkuperäisellä levinneisyysalueella käytännössä jokaista osaa on käytetty lääkkeenä. Sen lehdistä ja marjoista on tehty myös jouluseppeleitä. Linnut käyttävät brasilianroseepippurin marjoja ravinnokseen, ja esimerkiksi Floridassa talvehtivat punarintarastaat syövät tonneittain sen marjoja. Laji onkin lisääntynyt sen jälkeen, kun brasilianroseepippuri levisi Floridaan. Se ei ole kuitenkaan yleinen ruokakasvi, ja se on jopa myrkyllinen joillekin eläimille. Brasilianroseepippuri on aggressiivinen vieraslaji. Esimerkiksi Floridassa se on saastuttanut yli 280 neliökilometrin laajuisen alueen. Se kasvattaa tiheän lehvästön, joka varjostaa muut lajit, ja haittaa monien alkuperäislajien kasvua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Onki, suomenkielinen nimi *ITIS: Schinus terebinthifolius *United States Department of Agriculture (USDA): Schinus terebinthifolius *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Schinus terebinthifolius *Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Schinus terebinthifolius (Brazilian pepper tree) *Gernot Katzer's spice pages: Pepper Rosé (Schinus terebinthifolius) Luokka:Roseepippurit
Vihervarpumittari

Vihervarpumittari (Chloroclysta miata) on keskikokoinen, vihreänsävyinen mittariperhonen. Se on erittäin yleinen ja lentää sekä syksyllä että keväällä. Se on myös yksi Suomen mittariperhoslajiston kolmesta aikuisena talvehtivasta lajista. == Koko ja ulkonäkö == Etusiivet ovat vaaleahkon sammaleenvihreät täysin ilman punertavaa sävyä, poikkiviirut erottuvat mustina eikä uloimman poikkiviirun päissä ole valkeita laikkuja. Sisemmän poikkiviirun sisäpuolelta ja uloimman poikkiviirun ulkopuolelta siipi on valkeansävyinen. Takasiivet ovat vaaleanharmaat ja niissä erottuu tummempana reunajuova sekä mustahko keskitäplä. Siipiväli 28-34 mm.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/c/chloroclysta_miata.htmlhttp://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=1761 s. 144 Kaunovarpumittari (Chloroclysta siterata) on sekä samannäköinen että lentää samaan aikaan. Takasiipien väri on helppo lajeja erottava tuntomerkki. == Levinneisyys ja lentoaika == Lajin levinneisyys ulottuu Euroopasta Keski- Aasiaan. Suomessa vihervarpumittaria tavataan Etelä-Lapin korkeudelle asti. Perhoset lentävät elokuun keskivaiheilta lokakuun loppuun ja talvehtimisen jälkeen uudestaan huhtikuun puolivälistä kesäkuulle.Perhoswiki == Elinympäristö ja elintavat == Vihervarpumittaria tavataan lähes kaikenlaisissa ympäristöissä, joskin runsain se on lehtimetsissä ja pensaikoissa. Perhoset tulevat sekä valolle että syötille. Keväällä ne käyvät myös pajujen kukilla. Vihervarpumittari on mittarien keskuudessa poikkeuksellisesti aikuisena talvehtiva laji, mutta ilmeisesti ainoastaan naaraat talvehtivat ja jatkavat lentoaan keväällä. s. 114-115 == Ravintokasvi == Toukka elää erilaisilla lehtipuilla, pensailla ja varvuilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Moths and Butterflies of Europe and North Africa * Vlindernet Luokka:Kenttämittarit
Himalajankorppikotka

Himalajankorppikotka (Gyps himalayensis) on korppikotkien sukuun kuuluva lintu. Sen varsinaista esiintymisaluetta Aasiassa ovat Himalajan vuoristo ja Tiibetin ylänkö, mutta nuoret linnut voivat levittäytyä etelämmäksi. Siten sen esiintymistä on todettu Afganistanissa, Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Kazakstanissa, Kirgisiassa, Malesiassa, Mongoliassa, Nepalissa, Pakistanissa, Tadžikistanissa, Thaimaassa ja Uzbekistanissa sekä muuttolintuna Singaporessa. Sen elinpiiriä ovat lauhkean vyöhykkeen heinäarot ja kivikkoiset alueet, kuten kalliot ja vuorenhuiput 1 200–4 500 metrin korkeudessa.Birdlife.org viitattu 17.9.2012 ==Lähteet== Luokka:Korppikotkat
Bahuvriihi

Bahuvriihi on yhdyssana, jonka kirjaimellisesti tarkoittama asia on koko yhdyssanan tarkoittaman olennon ominaispiirre. Esimerkiksi sanat kaljupää, herkkusuu, harvahammas, pitkätukka ja hapannaama ovat bahuvriihiyhdyssanoja. Bahuvriihit ovat eräs määritysyhdyssanojen alalaji. Bahuvriihit eivät kuitenkaan ole jälkiosansa alalajeja eli hyponyymeja. Esimerkiksi sana harvahammas ei ole alakäsite edusosalle hammas vaan tarkoittaa sellaista, jolla on harvat hampaat. Bahuvriihejä käytetään pääasiassa substantiiveina, mutta ne saattavat esiintyä myös adjektiivin kaltaisina määritteinä kuten ilmauksessa ”kaistapää autoilija”. Bahuvriiheistä ei käytetä komparatiivimuotoja, kuten muotoa kaistapäämpi. Bahuvrīhi on sanskritin kielen sana, ja siihen liittyvä kielioppitermi on saanut alkunsa intialaisen kielitieteilijä Pāṇinin tutkimuksista. Bahuvrīhi on itsekin bahuvriihi. Sen alkuosan bahu merkitys on ’paljon’, ja vrīh tarkoittaa riisiä. Kokonaisuudessaan kyseinen yhdyssana merkitsee rikasta. == Lähteet == Luokka:Muoto-oppi
USS Tarawa (LHA-1)

USS Tarawa (runkonumero LHA-1) oli Yhdysvaltain laivaston Tarawa-luokan maihinnousualus. == Valmistus == Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 15. marraskuuta 1971. Se laskettiin vesille 1. joulukuuta 1973 kumminaan eläkkeellä olevan merijalkaväen komentajan kenraali Thomas J. Cushmanin puoliso Audrey B. Cushman ja otettiin palvelukseen 29. toukokuuta 1976 ensimmäisenä päällikkönään James H. Morris.DANFS - USS Tarawa == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 31. maaliskuuta 2009 ja sijoitettiin reserviin.US Carriers - USS Tarawa == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Tarawa-luokan maihinnousualukset
Toto (elokuva)

Toto on Suvi-Marja Korvenheimon eli Anssi Mänttärin ohjaama elokuva vuodelta 1982. Käsikirjoittajiksi on ilmoitettu Korvenheimo ja toinen salanimi Tuovi Mäkipää-Hakola, jonka takana oli Matti Ijäs. Toto on ensimmäinen elokuva Mänttärin trilogiasta, jonka kaksi muuta ovat Regina ja miehet (1983) ja Huhtikuu on kuukausista julmin (1983). Elokuvan tekijäksi tiedettiin jo ensi- illan aikoihin Mänttäri. Se tehtiin velkarahalla, ilman Elokuvasäätiön tuotantotukea, ja kuvauksiin meni vain 13 päivää. Ensi-iltavuoden yleisömäärä jäi 10 000:een.Muut tiedot, Elonet.fi, viitattu 17.9.2012 Aikalaiskriitikoista osa näki elokuvan todenmukaisena kuvauksena miehisestä maailmasta ja katsoi sen sellaisena puolustavan paikkaansa. Toiset taas eivät löydä elokuvasta sisältöä. "Miksi maksaa rahaa saadakseen katsella kun yhdet dokaa?" kysyi Helena Ylänen, ja Harri Moilanen vahvisti muutaman vuoden kuluttua, että elokuva on liiaksi kohteensa näköinen.Arviot, Elonet.fi, viitattu 17.9.2012 ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Anssi Mänttärin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1982 suomalaiset elokuvat
Aarne Aartio

Aarne Aleksander Aartio (sukunimi aik. Andström; 21. tammikuuta 1909 Somero – 24. huhtikuuta 1984) oli suomalainen kirjailija ja kirkkomuusikkoOtavan iso musiikkitietosanakirja (toim. Ala-Könni ja muut), ISBN 951-1-02380-2. Aartio työskenteli musiikinopettajana, kuoronjohtajana ja kanttori-urkurina. Vuosina 1957–1972 hän oli Kalevan seurakunnan kanttori-urkuri Tampereella. Aartio toimi Suomen Kirkkomusiikkiliiton puheenjohtajana 1961–1972. Hän oli myös Suomen Kanttorikuoron puheenjohtaja (1953–1962). Vuodelta 1973 on Aartion omaelämäkertateos Huuliharpusta urkuihin. Aartio sai vuonna 1951 director cantus -arvonimen. == Teoksia == * Huuliharpusta urkuihin. Loimijoki-teos, Loimaa 1973 * Lossikapula : romaani. Loimijoki-teos, Loimaa 1980 == Lähteet == * * Pirkanmaalaista kaunokirjallisuutta * Suomen kirkkomuusikot 2000, s. 283. Suomen kanttori-urkuriliitto, Helsinki 2000. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset kanttorit Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
USS Saipan (LHA-2)

USS Saipan (runkonumero LHA-2) oli Yhdysvaltain laivaston Tarawa-luokan maihinnousualus. == Valmistus == Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 21. heinäkuuta 1972. Se laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1974 kumminaan laivastoministeri J. William Middendorf II:n puoliso Isabelle Middendorf ja otettiin palvelukseen 15. lokakuuta 1977 ensimmäisenä päällikkönään F. W. Johnston.DANFS - USS Saipan US Carriers - USS Saipan == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 20. huhtikuuta 2007 Norfolkin laivastotukikohdassa ja sijoitettiin asejärjestelmätesteihin maalialukseksi. Alus lähti 28. lokakuuta 2009 Philadelphiasta Brownsvilleen Texasiin Shipbreaking Limitedille romutettavaksi. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Tarawa-luokan maihinnousualukset
Esko Havumäki

Esko Matias Havumäki (2. helmikuuta 1916 Uurainen – 5. huhtikuuta 1994https://fi.billiongraves.international/grave/Esko-Matias- Havum%C3%A4ki/26528208) oli suomalainen kirjailija joka on käyttänyt myös nimimerkkejä Esko Heliö ja Matti Mäkelä. == Teoksia == Omalla nimellä: * Sarkin torni : näytelmä. 1944 * Kaikki ovat kutsutut : reportaaši aikakauden ikkunalta. Tammi 1946 * Seurasaari: saari meren sylissä, sen historiaa ja sen vaiheita kansanpuistona. Helsingin osuuskauppa, Helsinki 1960 * Ruskeasuon vaiheita: Ruskeasuoseuran kustantama suppea historiikki. Ruskeasuo-seura, Helsinki 1964 Nimellä Matti Mäkelä: * Veljet : yksiosainen rintama-aiheinen näytelmä. Werner Söderström oy:n näytelmäsarja 168. WSOY 1943 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Unto Ahokivi

Unto Kalervo Hämäläinen, kirjailijanimi Unto Ahokivi (6. elokuuta 1916 Lappeenranta – 26\. maaliskuuta 1986 Farsta, Tukholma, Ruotsi)Hämäläinen, Unto Kalervo, Sveriges Dödbok (8/2021) 1830–2020, Sveriges Släktforskarförbund, ISBN 978-91-89310-09-4 oli suomalainen kirjailija.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Ahokivi, Unto, sivu 24, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Hämäläinen oli ammatiltaan mainospiirtäjä. Hän kävi kansakoulun, Kannaksen kotiteollisuuskoulun 1930–1931, Viipurin taiteenystävien piirustuskoulun 1936–1939 ja Myynti- ja mainoskoulun Helsingissä 1940–1941. Jatkosodassa Hämäläinen toimi TK-miehenä ja TK- rintamakirjeenvaihtajana vuosina 1943–1944. Hämäläisen vanhemmat olivat työnjohtaja Vilho Hämäläinen ja Ida (o.s. Hölttä). Puoliso oli Aili Eliina (o.s. Ketola) vuodesta 1947. Tukholman suomalaiseen seurakuntaan Hämäläinen kuului vuodesta 1979. == Teoksia == * Juurettomat : romaani. WSOY 1946 * Isänmaan kauppiaat. WSOY 1947 * Kannaksen valtateillä : romaani. WSOY 1955 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Alpo Reinikainen

Alpo Samuli Reinikainen (10. kesäkuuta 1919 Helsinki – 7. elokuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen sotakirjailija, agronomi ja professori. == Teoksia == * Kuinka suoritan kivenraivauksen pelloiltani? Maataloustuottajain keskusliitto, Helsinki 1952. * Maatalous koneellistuu Kustannustalo, Helsinki 1953. * Maatalouskoneiden huolto-ohjeita'. Shell, Helsinki 1953. * Maatalouskoneiden yhteiskäyttötutkimus Suomessa v. 1953. Vakola, Helsinki 1954. * Traktorikirja. Otava, Helsinki 1954. * Eräitä teknillistyvän maatilataloutemme kysymyksiä 1960-luvulla. Agronomien yhdistys, Helsinki 1963. * Työtapaturmista maatiloilla. Vakola, Helsinki 1963. * Maatilojen keskeisestä yhteistoiminnasta eräissä maissa. Vakola, Helsinki 1966. * Taipaleenjoen tulessa: posliinipojan talvisota. Kirjayhtymä, Helsinki 1980. * Toisten on kuoltava: posliinipojan jatkosota. 1. osa. Kirjayhtymä, Helsinki 1981. * Varsinainen asiamies: posliinipojan jatkosota. 2. osa. Kirjayhtymä, Helsinki 1983. == Lähteet == * Alpo Reinikainen Kansallisen digitaalisen kirjaston Finna-palvelussa === Viitteet === Luokka:Suomalaiset sotakirjailijat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Dimetyyliformamidi

Dimetyyliformamidi (C3H7NO) on amideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään liuottimena sekä orgaanisessa synteesissä. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa dimetyyliformamidi on väritöntä nestettä. Se liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja aromaattisiin hiilivetyihin. Alifaattisiin hiilivetyihin se sen sijaan liukenee heikosti. Vesiliuoksissa se hydrolysoituu hitaasti dimetyyliamiiniksi ja muurahaishapoksi. Vahvat emäkset ja eräät siirtymämetallit katalysoivat reaktiota.John A. Marsella: Dimethylformamide, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 17.09.2012Hansjörg Bipp & Heinz Kieczka: Formamides, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 17.09.2012 Dimetyyliformamidi on suhteellisen reagoimatonta, mutta saattaa reagoida hyvin kiivaasti halogenoitujen hiilivetyjen sekä voimakkaiden pelkistimien tai hapettimien kanssa, jopa räjähtäen. Yhdisteen suuri dielektrinen vakio, laaja nestemäisen olomuodon lämpötila-alue, aproottisuus ja alhainen haihtuvuus tekevät siitä hyvän liuottimen. Se kykenee liuottamaan myös molekyylimassaltaan hyvin suuria molekyylejä, kuten muoveja. Dimetyyliformamidi liuottaa myös useita epäorgaanisia yhdisteitä, kuten rauta(III)kloridia, kaliumjodidia, litiumkloridia ja natriumperkloraattia. == Valmistus ja käyttö == Ensimmäisen kerran dimetyyliformamidia valmistettiin vuonna 1893 kuumentamalla metyyliformiaatin ja dimetyyliammoniumkloridin seosta. Nykyään teollisuudessa yhdistettä valmistetaan kahdella tavalla. Metanolista valmistetaan ensin metyyliformiaattia metanolin ja hiilimonoksidin välisellä reaktiolla. Tämän jälkeen metyyliformiaatti reagoi dimetyyliamiinin kanssa 60-120 °C lämpötilassa. Tässä prosessissa ei tarvita katalyyttiä. Toinen tapa valmistaa dimetyyliformamidia on dimetyyliamiinin ja hiilimonoksidin välinen reaktio. Katalyyttinä käytetään emästä, kuten natriummetoksidia tai emäksisiä ioninvaihtohartseja. Lopullinen tuote puhdistetaan tislaamalla. Suurin dimetyyliformamidin käyttökohde on liuottimena polyakryylinitriilikuitujen valmistuksessa. Lisäksi yhdiste liuottaa monia muita polymeerejä kuten polyestereitä, polyimidejä, polyuretaaneja, hartseja ja lakkoja. Sitä käytetään myös liuottimena valmistettaessa lääkeaineita, kuten kortisolia, dihydrostreptomysiiniä, amfoterisiiniä ja griseofulviinia. Dimetyyliformamidilla on käyttöä myös lämmönsiirto- ja jäähdytysnesteenä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * *Dimetyyliformamidin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 18.1.2015. *Human Metabolome Database (HMDB): N,N-Dimethylformamide *DrugBank: N,N-dimethylformamide *Toxin and Toxin Target Database (T3DB): N,N-Dimethylformamide *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): N,N-Dimethylformamide Luokka:Amidit
USS Nassau (LHA-4)

USS Nassau (runkonumero LHA-4) oli Yhdysvaltain laivaston Tarawa-luokan maihinnousualus. == Valmistus == Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 13. elokuuta 1973. Se laskettiin vesille 21. tammikuuta 1978 ja otettiin palvelukseen 28. heinäkuuta 1979.US Carriers - USS Nassau == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 31. maaliskuuta 2011 Norfolkin laivastotukikohdassa ja ankkuroitiin Beaumontiin Texasiin reserviin sijoitettuna.US Carriers - USS Nassaun palvelushistoria == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Tarawa-luokan maihinnousualukset
Martin Henriksson

Martin Henriksson (s. 30. lokakuuta 1974 Ruotsi) on ruotsalainen muusikko. Hän oli ruotsalaisen death metal -yhtyeen Dark Tranquillityn toinen kitaristi, yksi perustajajäsenistä ja tärkeimmistä lauluntekijöistä. Ennen siirtymistä kitaraan hän oli yhtyeen basisti. Henriksson lähti yhtyeestä vuonna 2016. == Aiheesta muualla == *Dark Tranquillity * * Luokka:Dark Tranquillityn jäsenet Luokka:Ruotsalaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Ruotsalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eino Kauppala

Eino Aksel Daniel Kauppala (11. kesäkuuta 1917 Kivennapa – 3. kesäkuuta 1992) oli suomalainen kirjailija ja suomentaja. == Teoksia == * Muukalaispassi : romaani. Karisto 1963 * Pelin henki : romaani. Karisto 1967 * Kerro kerro kärpänen : romaani. Karisto 1968 * Päivälliset herra Leolle : 7 rullaa rakkaudesta elämään : romaani. Karisto 1969 == Käsikirjoituksia == * Päivälliseksi kalaa : tv-näytelmä. Teatterituokio, TV1 1970 (Dokumenttiaineistoon perustuva dramatisointi Japanin Minamatassa sattuneesta myrkytyskatastrofista) * Mareena : tv-elokuva. Mainos-TV 1971 (pohjana romaani Pelin henki) == Suomennoksia == * Birgitta Stenberg : Kenties. Karisto 1964 (alkuteos Chans) * Birgitta Stenberg : Raportti "pilvestä". Karisto 1970 * Riisto, nälkä, myrkyt , kirj. Hans Palmstierna avustajanaan Lena Palmstierna. Karisto 1971 (alkuteos Plundring, svält, förgiftning) == Palkinnot == * I palkinto Porin kaupungin näytelmäkilpailussa 1970 == Lähteet == * * * Yle.fi Muistikuvaputki : Mareena * Jarmo Viljakainen : Reporadio – Yleisradion vaaran vuodet 1965–1972 liite 2 Reporadion kohuohjelmien kuvauksia, Päivälliseksi kalaa === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Kansallinen Edistyspuolue (täsmennyssivu)

Kansallinen Edistyspuolue voi tarkoittaa: * Kansallinen Edistyspuolue, Suomessa vuosina 1918–1951 toiminut puolue * Kansallinen Edistyspuolue, Suomessa 2011 perustettu puolue * Kansallinen Edistyspuolue, Liettuassa toimiva puolue * Fremskrittpartiet, FrP, Norjassa toimiva puolue
Kirsti Henttonen

Kirsti Aino Henttonen (13. joulukuuta 1916 Viipuri – 14. marraskuuta 2005) oli suomalainen kirjailija. == Teoksia == * Rakennus nousee: romaani. WSOY 1962 * Rapakiviukko: kansi ja piirrokset Viljo Henttonen. K. Henttonen, Helsinki 1993 == Lähteet == * ==Viitteet== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Antti Komu

Antti Eliel Komu (15. lokakuuta 1916 Pyhäjärvi Ol – 4. marraskuuta 2002 Pyhäjärvi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi pitkään kunnallispolitiikassa. Komu osallistui panssarintorjuntatehtävissä sekä talvisotaan että jatkosotaan, jossa hän haavoittui. Sotilasarvoltaan hän oli ylikersantti. Antti Komu toimi maanviljelijänä Pyhäjärven Kuusenmäellä ja osallistui aktiivisesti kunnallispolitiikkaan ensin Maalaisliitossa ja sitten Keskustapuolueessa. Hän johti Pyhäjärven kunnanvaltuustoa yhtäjaksoisesti 26 vuoden ajan. Muun yhteiskunnallisen toimintansa ohella Antti Komu oli näytelmäkirjailija, jonka sotahistoriaan liittyviä kirjoituksia on myös eri julkaisuissa. == Teoksia == * Kun Jooseppi sai emännöitsijän : yksinäytöksinen hupailu. Tammen näytelmiä 13. Tammi 1945 * Kommellusten kirjeet : yksinäytöksinen ilveily. Seuranäytelmiä 478. Karisto 1946 * Pyhäjärvi : kotiseutujulkaisu 13 ; toimituskunta Antti Komu ym. Pyhäjärvi-seura, Pyhäjärvi Ol. 1967 * Pyhäsalmen osuuskassa : 60 vuotta 1908-1968. Pyhäsalmi 1968 == Artikkeleita == * "Kansa taisteli" -lehden artikkelien kokoomateos "Kun isänmaa pelastui". Sanoma-print -kirjat, Porvoo 1990 * "2. Jääkäriprikaatin taival Ilomantsista Stalinin kanavalle". 2.JPr:n julkaisutoimikunta, Siilinjärvi 1983 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Pyhäjärven kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Talvimaisema Kinahmista

Talvimaisema Kinahmista on taidemaalari Pekka Halosen öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1923. Kooltaan se on 95,5×65,5 cm. Maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon Alfred Kordelinin säätiön kokoelmiin. Pekka Halosen Kinahmi- maalaukset ovat tunnistettavissa niiden tavaramerkistä, tykkylumen peittämistä kapeista korkeista kuusista. Ne ovat kaikki helmikuulta 1923, jolloin Halonen maalasi useita Kinahmin talvea kuvaavia maalauksia. Talvi oli hyvin runsasluminen.von Bonsdorff, 2008, s.161-162 Kinahmi on Pohjois-Savon Nilsiässä sijaitseva 10 km pitkä korkea selänne. Se sijaitsee 50 km päässä Halosten kotipitäjän, Lapinlahden kirkolta. Halosen Antti-veli oli löytänyt paikan ja hän, heidän Kalle-serkkunsa ja Pekka menivät ja majailivat Kinahmin kylän Heinäahon talossa helmikuussa 1923. Oli kova pakkanen ja vaikka Halonen valitti sitä, että Kinahmin korkeuksiin kipuaminen vie osan työajasta ja päivän työvoimista, oli hän silti ihastuksissaan. "En osannut uneksiakaan, että Suomessa olisi tämmöistä," hän kirjoitti kotiväelleen Kinahmista. "Kyllä tämä on ihmeellinen paikka...minä en rupea kertomaankaan, sillä on se itse nähtävä mitä ihmeitä luonto voi saada aikaan" hän ylisti. Halonen esitteli Kinahmi-maalauksiaan huhtikuussa 1923 Helsingin Salon Strindbergissä.von Bonsdorff, 2008, s.161 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Talvimaisema Kinahmista. Luokka: Pekka Halosen maalaukset Luokka: Ateneumin kokoelmat Luokka: Maisemamaalaukset
Galbraith

Galbraith on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Declan Galbraith (s. 1991), englantilainen laulaja * John Kenneth Galbraith (1908–2006), yhdysvaltalainen taloustieteilijä * Patrick Galbraith (s. 1986), tanskalainen jääkiekkomaalivahti *Robert Galbraith, J.K. Rowlingin kirjailijanimi
Jyrki Tenni

Jyrki Tenni on suomalainen säestäjä, pianisti ja oppikirjailija, joka on erikoistunut vapaaseen säestykseen ja sen opettamisen kehittämiseen. Hän on kirjoittanut Ralph Abeleinin kanssa säestyksestä oppikirjan nimeltä Vapaan säestyksen käsikirja, joka pohjautuu v. 2004 ilmestyneeseen Vapaa säestys ja improvisointi -kirjaan. Kirja on alun perin ilmestynyt saksaksi vuonna 2013 nimellä Liedbegleitung und KlavierimprovisationLiedbegleitung und Klavierimprovisation. Lisäksi Tenni on tehnyt F-kustannukselle Pianohitit – Komppaa itse -sarjaa, jossa kappaleisiin on liitetty tyylinmukaiset säestysehdotukset. Tenni on soittanut yhtyeissä (muun muassa Tuomisalonkiorkesteri, Juuso Salowaara Sextet, Makea Elämä, Sweet Life) ja teattereissa (esimerkiksi Pieni Suomi ja Kouvolan teatteri) sekä opettanut eri oppilaitoksissa. __NOTOC__ == Teokset == *Vapaa säestys ja improvisointi (Otava 2004) *Vapaan säestyksen käsikirja (Helsingin Studiopalvelut 2016) *Pianohitit 1 – Komppaa itse! (F-kustannus 2011) *Pianohitit 2 – Komppaa itse (F-kustannus 2012) *Pianohitit – Poppia ja balladeja (F-kustannus, 2013) *Joulun klassikot ja hitit (F-kustannus, 2014) *Ekat Pianohitit (F-kustannus, 2015) *Pianohitit: Lastenlauluja (F-kustannus, 2015) *Keyboard Accompaniment and Improvisation - A Handbook of Practical Piano Skills (Helbing Verlag, 2017) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Jyrki Tennin kotisivut Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
USS Peleliu

USS Peleliu (runkonumero LHA-5) on Yhdysvaltain laivaston Tarawa-luokan maihinnousualus. == Valmistus == Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 12. marraskuuta 1976. Se laskettiin vesille 6. tammikuuta 1979 kumminaan amiraali Thomas B. Haywardin puoliso Margaret Hayward ja otettiin palvelukseen 3. toukokuuta 1980 ensimmäisenä päällikkönään T. P. Scott.US Carriers - USS PeleliuUS Carriers - USS Peleliun palvelushistoria == Palvelus == Alus siirrettiin 8. kesäkuuta 2011 telakalle, missä General Dynamics aloitti 18 miljoonan dollarin modernisointityön. Työn piti valmistua lokakuussa. Alus lähti 21. joulukuuta San Diegosta avomerikokeisiin Kalifornian rannikolle. Aluksella siirrettiin 1. helmikuuta 2012 merijalkaväen VMM-166 laivueen MV-22 Ospreyt. Alus lähti 7. helmikuuta merelle osallistuakseen viikon kestävään Yhdysvaltain ja Japanin laivastojen Fist 2012 -harjoitukseen San Clemente -saaren edustalla. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Tarawa-luokan maihinnousualukset
Talvimaisema Myllykylästä

Talvimaisema Myllykylästä on taiteilija Pekka Halosen öljyvärimaalaus kankaalle, 69×48 cm, vuodelta 1896. Maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon Antellin kokoelmiin. Pekka Halonen maalasi useammankin maalauksen Sortavalan maalaiskunnan Myllykylässä, joka oli hänen puolisonsa, Maija Halosen lapsuudenympäristö. Myllykylässä oli kaksi koskea ja suvanto, joita hän ikuisti useampana vuonna. Lukkarinen Ville. Teoksessa Pekka Halonen. Ateneumin suurnäyttelyn näyttelykirja vuodelta 2008, s. 154 Talvimaisema Myllykylästä- maalauksessa näkyy aurinkoisena talvipäivänä Tohmajoen uomaa Pekka Halosen apen, Eero Mäkisen, tilalta sen pihapiirin takaa . (Ville Lukkarinen, Retretin näyttelykirja 2005, sivu 69. Talvimaisema Myllykylältä. Valtion Taidemuseo. Kokoelmat.Viitattu 17.9.2012. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Talvimaisema Myllykylästä. Luokka:Pekka Halosen maalaukset Luokka:Ateneumin kokoelmat Luokka:Maisemamaalaukset
Unto Laakso

Unto Uljas Laakso (24. toukokuuta 1915 Turku – 18. helmikuuta 1995)Lappeenrannan seurakuntayhtymä, Laakso Unto Uljas, Ristikankaan hautausmaa, Lappeenranta, hauta RK,01,H,0018, viitattu 6.7.2022 oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja näytelmäkirjailija.Teatterin Maailma 1965, Laakso, Unto Uljas, sivu 239, toimittanut Verneri Veistäjä, Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton julkaisuja n:o 8, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1965Suomen Kirjailijat 1945–1980, Laakso, Unto Uljas, sivu 324, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Laakso oli kiinnitettynä Satakunnan Maaseutunäyttämöllä näyttelijänä ja taloudenhoitajana 1945–1947, näyttelijänä Vaasan Näyttämöllä 1947–1948, Uudenkaupungin Teatterissa 1948–1949, näyttelijänä ja järjestäjänä Joensuun Kansanteatterissa 1949–1950, Rauman Kansanteatterissa 1950–1952, näyttelijänä Kuusankosken Teatterissa 1952–1953, ohjaajana Etelä-Karjalan Näytelmäseurassa 1953–1954, ohjaajana Kokkolan Maakuntateatterissa 1954–1957, ohjaajana Ykspihlajan Työväen Näyttämöllä 1957–1960, näyttelijänä ja järjestäjänä Tampereen Teatterissa 1960–1963, Teatteri Jurkassa 1963, sekä ohjaajana ja näyttelijänä Lappeenrannan Kansanteatterissa 1965–1967. Laakson tehtäviä olivat Klaus Kurki (Elinan surma), Candy (Hiiriä ja ihmisiä), Edgar (Kuolemantanssi), Otto Frank (Anna Frankin päiväkirja), Apso (Lemmin poika), Cajalén (Katariina kaunis leski), Alfred Tanner (Orpopojan valssi), Grumio (Kuinka äkäpussi kesytetään), Pickering (Pygmalion), Vanja-eno, Esko, Sakeri, Isak (Jääkärin morsian), sekä bufforooleja. Laakson ohjauksia olivat Nummisuutarit, Anna Frankin päiväkirja, Elokuun teehuone, Vanja-eno, Jääkärin morsian, Entäs nyt Niskavuori, Miehen kylkiluu, Sateentekijä, Elinan surma, Äidittömät, ja Helmikuu tulee. Laakso kävi kansakoulun. Hän opiskeli viulunsoittoa Urho Koskisen ja Rudolf Niestedtin ohjauksessa. Laulua hän oppi Elbe Nissisen johdolla. Laakso teki opintomatkoja Ranskaan 1951, Ruotsiin 1956 ja 1958, ja Neuvostoliittoon 1962. Laakson luottamustehtäviä olivat näyttelijäyhdistyksen puheenjohtajana ja rahastonhoitajana sekä matkanjohtajana vierailuilla. Laakson vanhemmat olivat puuseppä Johan Emil Laakso ja Mandi Josefiina (o.s. Kujanpää). Laakson ensimmäinen puoliso oli kauppateknikko Maila Marjatta Heinonen 1947–1951. == Ohjauksia == * Asianajaja lääkärinä : tv-elokuva. 1963 (Pekka Koskisen kanssa) * Ensimmäinen varoitus : tv-elokuva. 1964 (Pekka Koskisen kanssa) == Lähteet == * * International Movie Database : Unto Laakso === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Olli Korhonen (päätoimittaja)

Vilho Olavi (Olli) Korhonen (19. heinäkuuta 1915 Kiuruvesi – 2. toukokuuta 1995) oli suomalainen päätoimittaja ja näytelmäkirjailija. Korhosen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Kaarlo Vilhelm Korhonen ja Aino Kristiina Auvinen. Hän oli naimisissa Aino Maria Peltosen kanssa. == Teoksia == * Mestari Väisäsen onnenuni : 2-näytöksinen hupailu. Näytelmäkirjasto 39. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1939 * Aviomiestä etsitään : 3-näytöksinen iloittelu. Käsikirjoitus 1939 == Lähteet == * * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia: Olli Korhonen === Viitteet === Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
EGR

EGR voi viitata johonkin seuraavista: * EGR, Exhaust Gas Recirculation, pakokaasun takaisinkierrätys, polttomoottorin typenoksidipäästöjä vähentävä järjestelmä * EGR, Eastern Goldfields Railway, rautatie Australiassa * EGR, Euroopan globalisaatiorahasto
Keilaniemen tornit

Keilaniemen tornit ovat kolme pyöreää asuintornitaloa, joita on suunniteltu Espoon Keilaniemeen. Espoon valtuusto vahvisti talojen asemakaavan toukokuussa 2012, ja rakentaminen oli tarkoitus aloittaa vuoden 2014 alkupuolella, mutta hanke on sittemmin viivästynyt. Tornitalot on suunnitellut arkkitehtitoimisto SARC, ja niistä kaksi rakentaa SRV. Ensimmäisen tornin rakennuslupahakemus oli valmisteilla kesäkuussa 2022. (archive.org) Korkeimmasta tornitalosta on tulossa 40-kerroksinen. Korkeutta merenpinnasta laskettuna olisi 127 metriä,valmistuttuaan se olisi Suomen korkein asuintalo. Kahdessa muussa talossa olisi 36 kerrosta ja matalimmassa 32 kerrosta. Alkuperäiseen neljään torniin kaavailtiin noin tuhatta asuntoa. Tämän lisäksi rakennusten kivijalkaan on suunniteltu noin 700 neliötä liiketilaa peruspalveluille. Suurimmat huoneistot ja yhteiskäytössä olevat sauna- ja kuntoilutilat tulevat tornien ylimpiin kerroksiin. Kahden pohjoisemman asuintornin välissä on Keilaniemen metroasema, jolta on noin kymmenen minuutin metromatka Helsingin päärautatieasemalle. Suunnitelmaan alun perin kuulunut neljäs ja pohjoisin tornitalo muutettiin rakennuttaja NCC:n pyynnöstä muodoltaan perinteisemmäksi neliskulmaiseksi hybridirakennukseksi, josta osaan tulee toimistotiloja ja osaan asuntoja. Kolmannen pyöreän asuintornin rakentaja ei ollut kesäkuun 2022 tilanteessa selvillä. Asuintornien kaava-alue sijaitsee Keilaniemen toimistokortteleiden ja Tapiolan kaupunginosan välissämaastossa. Betonitunnelissa kulkevan Kehä I:n kannen puisto on suoraan tornien juuressa, ja sen läpi kulkevat pyöräilyn pääyhteydet Leppävaaraan (Laajalahdenbaana) ja Meilahteen (Kuusisaarenbaana). ==Lähteet== Luokka:Otaniemi Luokka:Espoon asuinrakennukset Luokka:Espoon tornitalot Luokka:Suunnitteilla olevat rakennukset ja rakennelmat
Irene Rajala

Hilda Irene Rajala (12. heinäkuuta 1907 Maaria – (kuoleman julkistamispäivä 15. tammikuuta 1985))Döda, I stadens finska församlingar, Hilda Irene Rajala 77 år, Åbo Underrättelser, 1985, No 9, sivu 18, julkaistu 15.1.1985 oli suomalainen radiokuunnelmia kirjoittanut kirjailija ja pakinoitsija.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Rajala, Hilda Irene, sivu 543, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Rajalan vanhemmat olivat maanviljelijä Oskari Tamminen ja Hilda Maria (o.s. Saarmäki). Rajalan puoliso oli Taito Rajala vuosina 1942–1964. Rajala työskenteli karjakkona ja suutarina. Hän oli myös perinteenkerääjä. == Teoksia == * Karjakko ja kartanon kummitus : radiokuunnelma. Radioteatteri 1970, ilmestyi myös teoksessa Kansan äänet : suomalaisa kansankuunnelmia ; toim. Outi Nyytäjä, Yleisradio / Otava 1973 == Palkinnot == * Pohjoismainen kuunnelmapalkinto 1969-1970 * Turun kaupungin palkinto 1971 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Mirjam Kaaja

Mirjam Matilda Kaaja (14. maaliskuuta 1907 Tottijärvi – 1997) oli suomalainen pakinoitsija. == Teoksia == * Mää ja meiräm miäs : kotiseutuaiheisia pakinoita ; kuv. Veikko Silen. Tampere-Seuran julkaisuja 28. Tampere-seura, Tampere 1966, 4. painos 1993 == Lähteet == * Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Raili Autiala

Katri Lyyli Maria Lahtinen, o. s. Kivimaa, kirjailijanimi Raili Autiala (17. joulukuuta 1906 Hartola – 13. syyskuuta 1993) oli suomalainen nuortenkirjailija. Lahtinen pääsi ylioppilaaksi 1925 Heinolan keskikoulusta ja valmistui 1927 ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta. Hän toimi pankkivirkailijana 1927–1942 ja kirjeenvaihtajana 1947–1955. Hänen veljensä oli kirjailija Arvi Kivimaa. Lahtisen kolme salanimellä Raili Autiala kirjoittamaa nuorisoromaania pohjautuvat häneen omiin muistoihinsa kotipitäjästään Hartolasta ja koulukaupungistaan Heinolasta. == Teoksia == * Kesä yllättää : tyttöromaani. Otava 1936 * Viimeinen lukukausi : tyttöromaani. Otava 1938 * Kaksi tuntematonta : nuorisoromaani. Karisto 1946 == Lähteet == * * Päijäthämäläisiä kirjailijoita : Raili Autiala * Hartolan kirjailijat == Viitteet == Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Fuglafjørður (kunta)

Fuglafjørður on kunta Färsaarilla. Se sijaitsee Eysturoyn saaren itälaidalla. Kunnan asukasluku on 1 567. Kunnan keskus on Fuglafjørðurin taajama. Muut asutuskeskukset kunnan alueella ovat Kambsdalurin taajama keskustan yhteydessä sekä Hellurin kylä. ==Kylät== Fuglafjørður, Hellur ==Lähteet== Luokka:Färsaarten kunnat
Aino Salla

Aino Matilda Viitainoja, kirjailijanimi Aino Salla (25. joulukuuta 1904 Helsinki – 14. tammikuuta 1987) oli suomalainen kirjailija. == Teoksia == Nimellä Aino Salla: * Sandy Hoopen perijätär : romaani. Perjantai, Oulu 1937 * Sota-ajan naisia : romaani neljän toveruksen elämästä. Perjantai, Oulu 1942 * Anri, tunturien tyttö : romaani. Perjantai, Oulu 1945, 2. painos 1947 * Seikkailujen sumussa. Perjantai, Oulu 1950 Nimellä Donna Monica: * Haaskalintujen vankina : romaani. Perjantai, Oulu 1946 == Lähteet == * == Viitteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Valjakkovertaus

Valjakkovertaus eli vaununajaja on eräs Platonin käyttämistä allegorioista eli vertauskuvista. Se esiintyy Platonin dialogissa Faidros (246a-254e), jossa tämä käyttää sitä selittääkseen näkemystään ihmissielusta. Vertaus esittää metaforan sielusta ja sen matkasta ideoiden maailmassa. == Valjakko == Platon esittää vertauksen Sokrateen hahmon kautta. Sokrates käyttää sitä keskustelussa, joka käsittelee rakkautta "jumalallisena hulluutena". Platon maalaa lukijalle kuvan valjakonajajasta, joka ajaa kahden siivekkään hevosen vetämiä vaunuja: Myöhemmin Platon palaa valjakon kuvaukseen: Vertauksessa valjakonajaja edustaa järkeä tai sitä sielunosaa, jonka tulee ohjata sielua kohti ikuisia ideoita ja totuutta. Toinen, parempi hevonen edustaa rationaalisia tai moraalisia impulsseja, toisin sanoen sielun haluavan luonnon positiivista osaa; kun taas toinen, huonompi hevonen edustaa sielun irrationaalisia passioita ja haluja, jotka vetävät sitä poispäin ideoiden katselusta. Valjakonajaja ohjaa koko valjakkoa eli sielua, pyrkien estämään hevosten lähdön omille teilleen ja suuntaamaan sielun sen sijaan kohti totuutta. Huonomman hevosen kesyttäminen on filosofian kasvatuksellinen tehtävä.Knuuttila, Simo & Thesleff, Holger: Esittelyjä ja selityksiä. Teoksessa Platon 1999, s. 393. Platonin mukaan järjen tehtävänä on siis ohjata sielun muita osia. Vertauksen sielunosat liittyvät Platonin Valtiossa esittämään sielun kolmijakoon: valjakonajaja edustaa järkisielua, parempi hevonen intosielua ja huonompi hevonen himosielua. Vertauksen kaksi hevosta esitetään joskus valkoisena ja mustana hevosena; Platon itse esittää he vaaleana ja tummana hevosena.Platon: Faidros 253d-e. == Sielun matka == Platon kuvaa samassa yhteydessä myös sieluvaljakon siivillään tekemän matkan, "suuren kierroksen", jonka sielut tekevät seuraten jumalia. Valjakonajaja pyrkii ohjaamaan sielut yhä ylemmäs näkemään ideat. Ne harvat sielut jotka ovat kokonaan valistuneita, kykenevät näkemään ideoiden maailman kaikessa kirkkaudessaan. Joillakin sieluilla on vaikeuksia hallita mustaa hevosta, jopa valkoisen hevosen avulla. Ne saattavat putkahtaa ideoiden maailmaan hetkeksi, mutta toisina aikoina se pysyy kätkettynä heille. Jos musta hevonen saa ylivallan, sielu menettää siipensä ja vedetään takaisin alas maahan.Platon: Faidros 247a-253c. Mikäli näin tapahtuu, sielu tulee lihaksi yhdessä yhdeksästä henkilötyypistä, sen mukaan miten paljon totuutta se oli saanut nähdä. Nämä tyypit ovat alenevassa järjestyksessä suhteessa totuuteen: (1) filosofit; kauneuden rakastajat; oppineet; tai ne, jotka ovat omistautuneet rakkaudelle; (2) lakeja noudattavat kuninkaat ja hallitsijat; (3) poliitikot, taloudenhoitajat ja liikemiehet; (4) ne jotka ovat erikoistuneet ruumiin terveyteen; (5) tietäjät ja mysteerikulttien osanottajat; (6) runoilijat ja taiteilijat, joiden taide on jäljittelyä; (7) käsityöläiset ja maanviljelijät; (8) sofistit ja demagogit; ja (9) tyrannit.Platon: Faidros 248c-e. == Lähteet== * Platon: Faidros. Teoksessa === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Plato: Phaedrus 264a- * Uebersax, John S.: Plato's Chariot Analogy - teksti ja kommentaari Luokka:Platonismi
Telley Savalas Otieno

Telley Savalas Otieno (1977 – 5. helmikuuta 2022) oli kenialainen näyttelijä. Hän työskenteli monipuolisesti elokuva-alalla ja teatterin parissa. Hän toimi tuottajana (mm. Spruts of Blood, 2002), käsikirjoittajana (mm. Displaced Image, 2002) ja näyttelijänä elokuvissa, kuten muun muassa vuonna 2012 valmistuneessa elokuvassa Suomen marsalkka, jossa hän esittää Carl Gustaf Emil Mannerheimia. Lisäksi Otieno oli mukana useissa kansainvälisissä tuotannoissa, kuten sivurooleissa elokuvissa Tomb Raider ja Jossain Afrikassa. Otieno toimi myös valokuvamallina Italiassa ja tanssitaiteilijana. Kenialainen The Standard on luonnehtinut verkkolehdessään Otienoa yhdeksi Kenian parhaista näyttelijöistä. Telley Savalas Otieno opiskeli teatteritiedettä ja kirjallisuutta Nairobin yliopistossa sekä teki vapaaehtoistyötä vankien ja katulasten kanssa. Otienon äiti nimesi hänet näyttelijä Telly Savalasin mukaan ja toivoi, että pojastakin tulisi näyttelijä. Otieno voitti heinäkuussa 2014 kenialaisen Kalasha-palkinnon parhaasta pääosasta Suomen marsalkassa. Otieno kuoli helmikuussa 2022 moottoripyöräonnettomuudessa saamiinsa vammoihin. == Lähteet == Luokka:Kenialaiset näyttelijät Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Herman Spöring

Herman Dietrich Spöring vanhempi (19. lokakuuta 1701 Tukholma – 17. kesäkuuta 1747 Turku) oli Turun akatemian lääketieteen professori vuodesta 1728 ja akatemian rehtori vuosina 1737–1738 ja 1746–1747. Hän loi Suomessa perustan havaintoihin pohjautuvalle lääketieteelliselle tutkimukselle. Spöring syntyi Tukholmassa saksalaiseen perheeseen. Hän aloitti opintonsa Upsalassa ja jatkoi niitä Tukholmassa, Leidenissä, Pariisissa ja Saksassa, ja valmistui lääkäriksi 1726 Hollannissa Harderwijkissa.Arno Forsius (1996–2007): Spöring, Herman Dietrich (1701–1747) – lääketieteen professori ja luonnontieteilijä (kirjoituksen aiempi version Kansallisbiografiassa) Turussa lääketieteen professorina hän hankki oppilaille ulkomaisiin lähteisiin perustuvia oppikirjoja. Hän suositteli isorokkorokotuksen käyttöönottoa ensimmäisenä Suomessa. Rehtorina toimiessaan hän edisti opetuksen tehostumista varsinkin anatomian ja luonnontieteiden alalla.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8 p. 104 Hänen poikansa oli tutkimusmatkailija Herman Spöring nuorempi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Vuonna 1701 syntyneet Luokka:Vuonna 1747 kuolleet
Odal Stadius

Odal Stadius (18. tammikuuta 1903 Rönninge, Ruotsi – 22. heinäkuuta 1961 Helsinki)Professori Odal Stadius kuollut (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 23.7.1961, HS Aikakone. Viitattu 28.3.2018. oli suomalainen taloustieteilijä ja Svenska Handelshögskolanin professori vuodesta 1942 ja rehtori 1949–1958. Hän oli samanaikaisesti myös SOK:n johtaja.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8 p. Stadius kirjoitti ylioppilaaksi 1922, valmistui filosofian kandidaatiksi 1925 ja väitteli kansantaloustieteen tohtoriksi 1937. Hän aloitti SOK:n palveluksessa vuonna 1926 Handelslaget- lehden toimitussihteerinä. Hän oli vuodesta 1930 SOK:n tilasto-osaston päällikkö ja vuodesta 1950 johtokunnan jäsen. Hän oli myös Helsingin kauppakamarin jäsen vuodesta 1944. Hugo E. Pipping oli Satdiuksen edeltäjä Helsingin ruotsalaisen kauppakorkeakoulun kansantalouden professorina. Stadiuksen seuraaja Helsingin ruotsalaisen kauppakorkeakoulun kansantalouden professorina oli Gösta Mickwitz. ==Julkaisuja== *Om regelbundenhet i konjukturväxlingarnas återkomst, 1937 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Svenska handelshögskolanin professorit Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:SOK:n johtajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Roope-setä Liikemiespeli

Roope-setä Liikemiespeli on Tacticin vuonna 2010 julkaisema lautapeli, jonka tavoitteena on kerätä mahdollisimman paljon omaisuutta ennen pelin loppumista. Se on saanut vaikutteita Monopolysta, mikä takia se on samankaltainen. Pelissä omaisuus voi olla rahaa, osakkeita tai kultarahoja. Kultarahoja voi ostaa ja myydä pelin aikana. == Pelin sisältö == *Pelilauta *115 tapahtumakorttia *35 osakekorttia (Kohteet: Pelle Peloton, Ankka-Air, Uutis-Ankka, Peikonhammas- vuori, Margariinitehdas, Miljardööriklubi ja Ankkalinnan Pallo) *6 pelihahmoa *pelirahaa *100 kultarahaa *arpakuutio == Katso myös == *Aku Ankka -lautapeli == Lähteet == *Roope-Setä Liikemiespeli Luokka:Lasten lautapelit Luokka:Tactic
Stenbock

Stenbock on sukunimi: *Ebba Stenbock (k. 1614), ruotsalainen valtarouva *Eric Gustafsson Stenbock (1538–1602), ruotsalainen valtaneuvos Gustaf Olofsson Stenbockin poika *Eric Stenbock (1860–1895), saksalais-virolainen kirjailija *Gustaf Olofsson Stenbock (k. 1571), ruotsalainen valtakunnanmarsalkka *Gustaf Otto Stenbock (1614–1685), ruotsalainen sotamarsalkka *Hedvig Eleonora Stenbock (myöh. Creutz, 1664–1729), suomalainen kreivitär ja ruukinpatrunessa *Katariina Stenbock (1535–1621), Ruotsin kuningatar 1552–1560, Kustaa Vaasan kolmas puoliso *Magnus Stenbock (n. 1663–1717), ruotsalainen sotamarsalkka, Gustaf Otto Stenbockin poika ==Katso myös== *Stenbockin palatsi, rakennus Tukholmassa *Stenbockin talo, rakennus Tallinnassa
Edvard Stenij

Sten Edvard Stenij (26. huhtikuuta 1857 Valkeala – 20. kesäkuuta 1925 Turenki) oli suomalainen teologi ja Raamatun alkukielten apulainen Helsingin yliopistossa 1889–1902, Uuden testamentin eksegetiikan professori vuodesta 1902 vuoteen 1924. Hän oli Teologisen aikakauskirjan päätoimittaja 1916–1925.Otavan Iso tietosanakirja, osa 8, p. 142. Otava 1966. Koulutukseltaan Stenij oli filosofian tohtori (Helsingin yliopisto 1887) ja teologian tohtori (Upsalan yliopisto 1900). Hänet vihittiin papiksi vuonna 1900. Hän kuului Suomalaisen Tiedeakatemian perustajiin, ja hän osallistui raamatunkäännöskomitean toimintaan vuosina 1886–1925 (puheenjohtajana 1915–1925). Hänen poikansa oli fyysikko Einar Stenij. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit