EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Les Baux-de-Provence

Les Baux-de-Provence (myös Les Baux, oksitaaniksi Lei Bauç de Provença) on 392 asukkaan kunta Bouches-du-Rhônen departementissa, Ranskassa. Les Baux-de- Provencen kylässä geologi Pierre Berthier löysi ja analysoi ensimmäisenä ihmisenä maailmassa alumiinin valmistukseen tarvittavaa malmia, bauksiittia vuonna 1821. Hän nimesi malmin kylän nimen mukaan. Kunta on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksiList of The Most Beautiful Villages of France , Les plus beaux villages de France. Viitattu 5.7.2017.. ==Historia== Les Baux-de-Provencen alue on ollut asuttu jo kivikaudelta lähtien ja myöhemmin alueella on asunut kelttejä. Kaupunki alkoi kuitenkin kehittyä vasta Les Baux’n kreivien kaudella, jotka asettuivat alueelle 900-luvulla Les Bauxin kalliokohouman kohdalle. Paikannimi onkin johdettu ranskan bau- tai provensaalin baou- sanasta, joka merkitsee vuorenrinnettä. 1100-luvun alussa kaupunki soti Barcelonan kreivejä vastaan satavuotisessa sodassa.Bennewitz, Cacoveanu, Kurtz, Mehling ja Summerer 1984, s. 111 Sota ei kuitenkaan estänyt kaupungin taloudellista ja kulttuurillista nousukautta 1100- ja 1200-luvuilla. Tuolloin kaupungin väkiluku kasvoi 4 000:een. Vuonna 1399 Les Baux-de-Provence ja Les Baux’n suvun omaisuus päätyi Provencelle ja sittemmin kaupunki päätyi Ranskalle muun Provencen kanssa vuonna 1481. Ranskaan liittämistä vastaan syntyi kapina, jonka seurauksena kaupungin linna tuhottiin ja kaupunki alennettiin paronikunnaksi. Uusi nousukausi alkoi kuitenkin jo 50 vuoden jälkeen, kun konnetaabeli A. de Montmorency johti uuden linnan, kirkkojen ja palatsien rakennusta. Kaupungin yksityistaloja rakennettiin renessanssin ja ranskalaisen klassismin tyylisuuntien mukaan. Vuonna 1631 kaupungin linna tuhottiin jälleen, kun kaupunki oli liittoutunut Gaston d'Orléansin puolelle Richelieuta vastaan. Pian tämän jälkeen kaupungin asukkaat alkoivat hajaantua muualle. Kaupunki raunioitui mutta se alkoi elpyä matkailun myötä 1800-luvulla. Taloutta piristivät myös paikalle perustetut kivilouhokset, joissa louhittiin kalkkikiveä ja sittemmin bauksiittia.Bennewitz, Cacoveanu, Kurtz, Mehling ja Summerer 1984, s. 112 ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Rauniokaupunki. Matkamuistoja Provencesta, Suomen Kuvalehti, 07.01.1928, nro 2, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Kuollut kaupunki, hyljättynäkin ylpeä Les Baux, Aamulehti, 19.09.1937, nro 252, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Bouches-du-Rhônen kunnat
Allan Karvonen

Allan Kalevi Karvonen (4. marraskuuta 1937 Halsua – 30. maaliskuuta 2016 VeteliAllan Karvonen in memoriam. Pesäpalloliitto 31.3.2016.) oli suomalainen pesäpalloilija. Allan Karvonen nimettiin 1966 Suomen parhaaksi pelaajaksi hänen pelatessaan Suomensarjassa. Mestaruussarjassa Karvonen pelasi vuosina 1961, 1967, 1968, 1970. Karvosen veli Aulis Karvonen pelasi samassa joukkueessa ja valittiin Suomen parhaaksi pelaajaksi vuotta myöhemmin, 1967. Vimpelin Vedon pesäpallojoukkueessa vuoden 2010 mestaruuden voittanut Mikko Kanala on Allan Karvosen tyttären poika. ==Saavutuksia== * 6 Itä-Länsi- ottelua: 1964-1968, 1970 * 7 Pesäpalloliitto–Lehdistö-ottelua * Vuoden pesäpalloilija: 1966 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/parhaat- pelaajat-kausittain/vuoden-pesapalloilijat/ * 7 Mestarit–Muu Suomi-ottelua * Puolustusvoimain mestaruus käsikranaatinheitossa ja hopeaa suunnistuksessa * 100 m aikaan 10,9 * PPL:n hopeinen ansiomerkki ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Paavo Mäkelä (pesäpalloilija)

Paavo Juhani Mäkelä (3. elokuuta 1939 Lappajärvi – 25. joulukuuta 2016 Alajärvi)Kuolinilmoitus, Ilkka 28.12.2016, s. 14 oli suomalainen pesäpalloilija. Paavo Mäkelä oli Vimpelin Vedon joukkueessa mukana mitaleilla kymmenen kertaa peräkkäisinä vuosina. ==Saavutuksia== === Pelaajana === * 2 SM-kultaa: 1960, 1965 * 4 SM-hopeaa: 1959, 1961, 1962, 1966 * 5 SM-pronssia: 1958, 1963, 1964, 1967, 1968 * 7 Itä-Länsi-ottelua: 1958-1961, 1963-1965 * Itä-Länsi 1959 palkittiin Lännen parhaana. * 2 Liitto–Lehdistö-ottelua * Mestaruussarjan etenijäkuningas: 1966 * SOU:n pesäpallomestaruus 1958, 1960 * Puolustusvoimain mestaruus 1962 * PPL:n hopeinen ansiomerkki ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vimpelin Vedon pelaajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Limited Edition Minimax CD

Limited Edition Minimax CD on Michael Jacksonin maxi-single, joka julkaistiin Ghosts -lyhytelokuvan yhteydessä vuonna 1997. Single sisältää kaksi remix- kappaletta sekä yhden uuden kappaleen nimeltä On The Line. Kappaleen kokopitkä versio julkaistiin The Ultimate Collection -kokoelmaboxin mukana vuonna 2004. ==Kappalelista== Limited Edition Minimax CD (EPC 665268 2) #On the Line - 4:37 #Ghosts (Mousse T's Radio Rock Singalong Remix) - 4:25 #Is It Scary (DJ Greek's Scary Mix) - 7:12 Albumiversio #On the Line - 4:53 Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:Michael Jacksonin albumit
Kawartha Lakes

Kawartha Lakes on 74 561 asukkaan (2006) kaupunkimainen kunta Ontarion provinssin eteläosassa, Kanadassa. Kawartha Lakesin kunta on enimmäkseen harvaan asuttua maaseutua sisältäen ainoastaan muutaman suuremman asuinalueen. Kunnan suurimpia asutusalueita ovat Omemee, Lindsay, Fenelon Falls, Woodville ja Bobcaygeon. Kunta on saanut nimensä sen alueella sijaitsevista Kawartha- järvistä. Kunnassa sijaitsee suosittu virkistys- ja kesämökkialue. == Historia == Kunnan alueella sijaitsevat Kawartha-järvet muodostuivat viimeisen jääkauden vetäytyessä alueelta. Pian tämän jälkeen ensimmäiset paleointiaanit saapuivat alueelle noin 9000-luvulla eaa. Arkeologisissa kaivauksissa on todettu Pohjois-Amerikan arkaaisella kaudella alueella vaikuttaneen useita eri kulttuureita 7500-luvulta eaa. alkaen. 800-luvulla eaa. nämä syrjäytti Pohjois-Amerikan itäiset metsämaan kulttuurit ja nykyiset algonkin-, irokeesi- ja huron-intiaanit periytyvät näistä kulttuureista. Vuoteen 2001 saakka alue tunnettiin Victorian kreivikuntana. Ontarion provinssin hallinto päätti yhdistää alueen kylät, kaupungit ja asuinalueet kaupunkimaiseksi kunnaksi, jossa on vain yksi kunnanvaltuusto. Muutos astui voimaan 1. tammikuuta 2001. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ontarion kunnat
Kuopion vaakuna

Kuopion vaakuna on Kuopion kaupungin tunnus. Sen on suunnitellut 1823 piirtämällä kellarimestari ja raatimies Karl Hårdh, tai mahdollisesti hänen taiteilijapoikansa Adolf.Lappalainen, Jussi T.: Vanhassa vara parempi? Tähän mustavalkoiseen piirrokseen oli kuvattu 1815 valmistunut Kuopion tuomiokirkko selkeän yksilöivästi, mitä pidetään heraldiikan sääntöjen vastaisena. Kirkon oikeaa väriä, valkoista ei käytetä heraldiikassa. Nimenomaan punaisen värin päätymisestä vaakunaan ei ole tietoa. Julkisessa keskustelussa vaakunan rakennusta on usein erheellisesti pidetty 1886 valmistuneena Kuopion kaupungintalona, joka muistuttaa vaakunan rakennusta ja on nykyään punertavan maalin peitossa. Vaakunan hyväksyi 1823 käyttöön otettavaksi Aleksanteri I:n käskyn mukaisesti Kuopion maistraatti. Se oli tarkoitettu käytettäväksi itsenäistä kaupunkia kokonaisuutena edustettaessa sekä lähinnä kaupungin maistraatin ja raastuvanoikeuden tunnuksena. Myöhemmin vaakunan käyttö löyheni ja sitä nähtiin esimerkiksi kaupallisissa yhteyksissä. Tällaista käyttöä varten mainostoimisto Result suunnitteli vuonna 2001 kaupungin niin sanotun naurislogon. Se uusittiin 2010 osana kaupungin visuaalisen ilmeen kokonaisuudistusta. Uuden logon pääelementtinä tuli olla Kuopion vaakuna. Aikaisemman logon valitsi kaupunginjohtaja Petteri Paronen. Uudesta päätöksen teki kaupunginhallitus. FC Mainonnantekijät Oy:n ehdotus nimeltä Kuningatar voitti. Nykyinen vaakunan piirrosasu on arkkitehti Seppo Ruotsalaisen käsialaa. Vaakuna hyväksyttiin nykyisessä muodossaan Kuopion kaupunginvaltuuston kokouksessa 25. marraskuuta 1957, ja sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan ja sen selityksen 12. kesäkuuta 1958. Vaakunan selitys on ”Katkoisen kilven mustassa yläkentässä pystyssä viritetty jousi ja sen yläpuolella kruunu, kaikki kultaa, paitsi nuolen kärki ja sulitettu pyrstö hopeaa; hopeisessa alakentässä punainen yksitorninen kirkko, jonka ovi- ja ikkuna-aukot mustat.” == Galleria == Tiedosto:Kuopio.sinetti.jpg|Kuopion vuoden 1823 sinetti. Tiedosto:Kuopio.vaakuna.1860.jpg|Piirros Kuopion vaakunasta vuodelta 1860. Tiedosto:Von Koehne Kuopio.jpg|Bernhard von Köhnen ehdotus Kuopion vaakunaksi vuodelta 1860. Kolkka viittaa kaupungin sijaintiin Kuopion läänissä. Tiedosto:Kuopio.vaakuna.1905.jpg|Kuopion vaakuna Finlands städers vapen -postikorttikokoelmasta vuodelta 1905. Tiedosto:Olof Eriksson Kuopion vaakuna.jpg|Heraldikko Olof Erikssonin Kansallisarkistolle lahjoittama malli Kuopion vaakunasta vuodelta 1952. Tiedosto:Kuopio logo.gif|Kuopion vanha logo (2001–2010). == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Kuopion kaupungin graafinen ohjeisto *Kuopion kaupunkitunnukset ;Kirjallisuutta venäjäksi * Бойко Дм. А. Геральдика Великого Княжества Финляндского. – Запорожье, 2013. Vaakuna Luokka:Suomen kuntien vaakunat
Mahmoud Fathallah

Mahmoud Fathallah (, s. 12. helmikuuta 1982) on egyptiläinen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja, Hän on edustanut Egyptin valioliigassa pelaavaa Zamalekia. Fathallah edusti Ghazl El-Mehallahia vuosina 2001-2007. Fathallah on pelannut Egyptin maajoukkueessa vuodesta 2005 lähtien.Mahmoud Fathallah National-Football-Teams.com Viitattu 3.1.2010 ==Saavutukset== * Egyptin cup: 2008 * Afrikan mestaruus: 2010 ==Lähteet== Luokka:Egyptiläiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Afrikan mestarit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ahmed Al-Muhammadi

Ahmed Al-Muhammadi (, s. 9. syyskuuta 1987 Al-Mahalla al-Kubra) on egyptiläinen jalkapalloilija. Oikeana keskikenttälaiturina ja laitahyökkääjänä pelaava Al-Muhammadi on viimeksi edustanut Englannin Valioliigassa Aston Villaa vuoteen 2021 saakka. == Seurajoukkueura == Al-Muhammadi aloitti uransa Ghazl El-Mehallan junioreissa, josta hänet nostettiin edustusjoukkueeseen vuonna 2004. Sittemmin vuonna 2006 Al-Muhammadi siirtyi ENPPI:n riveihin. Sittemmin Al-Ahli ja eurooppalaisseurat havittelivat keskikenttälaituria, kuten BlackburnEgypt's Al-Muhammadi on Blackburn radar FilGoal.com 21.10.2008 Viitattu 3.1.2010 ja Rapid Bukarest. Elokuussa 2010 Al-Muhammadi siirtyi vuoden mittaisella lainasopimuksella Englannin Valioliigan Sunderlandiin.Al- Muhammadi set for Sunderland FilGoal.com 1.7.2010 Viitattu 16.8.2010 Siirto vakinaistettiin kesäkuussa 2011, jolloin Al-Muhammadi teki seuran kanssa kolmevuotisen sopimuksen. Sunderland sai vuoden 2011 lopussa uuden managerin, kun Martin O'Neill palkattiin irtisanotun Steve Brucen tilalle. O'Neillin valmentajakaudella Al-Muhammadin peliaika väheni selvästi ja elokuussa 2012 hän siirtyi lainasopimuksella Englannin mestaruussarjan Hull Cityyn, jonka managerina Bruce oli puoli vuotta Sunderland-pestinsä päättymisen jälkeen aloittanut. Tammikuun puolivälissä 2013 Al-Muhammadi palasi hetkeksi Sunderlandiin, mutta siirtyi kaksi viikkoa myöhemmin uudella lainasopimuksella Hull Cityyn. Hull City nousi vuonna 2013 Valioliigaan ja Al-Muhammadi siirtyi seuraan vakituisella, kolmen vuoden mittaisella sopimuksella. Hän siirtyi Aston Villaan kesällä 2017. == Maajoukkueura == Al-Muhammadi debytoi Egyptin jalkapallomaajoukkuessa Norsunluurannikkoa vastaan elokuussa 2007. Hän tuli kahdessa ensimmäisessä ottelussa vaihdosta kentälle Egyptin voittaessa Afrikan-mestaruuden 2008. Seuraavissa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2010 Egypti voitti jälleen mestaruuden. Al-Muhammadi tuli jälleen kahdessa ensimmäisessä pelissä vaihdosta mukaan, mutta pelasi nyt lopuissa neljässä ottelussa täyden ajan, ja teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa ottelussa Beniniä vastaan. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2017 hän pelasi neljä ottelua Egyptin hopeajoukkueessa. Hän pelasi Egyptin kaikki neljä ottelua ja teki kaksi maalia Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019. Al-Muhammadi kuului Egyptin joukkueeseen MM-kilpailuissa 2018, muttei päässyt pelaamaan. Hän pelasi kahdessa ottelussa Maanosaliittojen cupissa 2009. Hän on pelannut 18 MM- karsintaottelua ja 13 ottelua Afrikan-mestaruuskilpailujen karsinnoissa. == Saavutukset == * Afrikan mestaruuskilpailut: kultaa 2008 ja 2010, hopeaa 2017 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Worldfootball * National Football Teams Luokka:Egyptiläiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Afrikan mestarit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Åke Wihtol

Åke Rudolf Wihtol (24. helmikuuta 1924 HelsinkiKuka kukin on 1978, s. 1084 Runeberg.org. – 7. lokakuuta 2002Unto Hämäläinen: Diplomaatti pysyi virallisella linjalla – Valtiosihteeri Åke Wihtol (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 21.10.2002. Viitattu 6.7.2018.) oli Suomen ulkoasiainministeriön valtiosihteeri vuodesta 1985 eläkkeelle siirtymiseensä vuonna 1991 asti. Hän teki mittavan uran ulkoasiainhallinnossa sekä Suomessa että ulkomailla. Åke Wihtolin vanhemmat olivat everstiluutnantti Harry Wihtol ja opettaja Maria Saarinen. Wihtol valmistui ylioppilaaksi vuonna 1942, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1948 ja diplomiekonomin tutkinnon Svenska handelshögskolanista 1950. Hän työskenteli aluksi perheyrityksen ja muun liike-elämän palveluksessa, mutta siirtyi vuonna 1950 Suomen Hampurin- konsulaatin sihteeriksi, mistä alkoi hänen uransa ulkoasiainhallinnossa. Wihtol oli ulkoministeriön jaostosihteeri vuosina 1957–1960, lähetystösihteeri Washingtonissa 1961–1963 ja Brysselissä 1963–1965, ulkoministeriön kauppapoliittisen osaston apulaispäällikkö 1965–1968, suurlähettiläs Tokiossa ja samalla Manilassa 1968–1971, ulkoministeriön poliittisen osaston apulaispäällikkö 1971–1972, kehitysyhteistyöosaston päällikkö 1972–1975, suurlähettiläs Brysselissä 1975–1981, kauppapoliittisten kysymysten alivaltiosihteeri 1981–1985 ja valtiosihteeri vuodesta 1985.Facta 2001, WSOY 1986, 18. osa, palsta 231 Wihtol hoiti Brysselin-lähettiläskautenaan myös Suomen suhteita Euroopan yhteisöön (EY) ja vaikutti myöhemmin siihen, että Suomi perusti vuonna 1985 pysyvän EY-edustuston. Wihtol sai vuonna 1963 lähetystöneuvoksen ja vuonna 1971 ulkoasiainneuvoksen arvonimen. Eläkevuosinaan 1990-luvulla Wihtol johti komiteaa, joka etsi Suomesta yhdysvaltalaisille aseyhtiöille vastaostoja Suomen Hornet-kaupoille. Hän oli myös konsulttina avustamassa Viron ulkoministeriön uudelleenperustamista. Wihtol julkaisi vuonna 1999 muistelmateoksen Diplomaatti, minäkö?. ==Lähteet== Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Suomen ulkoministeriön valtiosihteerit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Wihtol

Wihtol on seuraavien henkilöiden sukunimi: *Harry Wihtol (1896–1977), suomalainen jääkärieverstiluutnantti *Joseph Wihtol, Jāzeps Vītols (1863–1948), latvialainen säveltäjä ja pianisti *Åke Wihtol (1924–2002), suomalainen valtiosihteeri Luokka:Sukunimet
Serge Le Dizet

Serge Le Dizet (s. 27. kesäkuuta 1964) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Kesäkuusta 2011 lähtien hän on toiminut SCO Angersin apulaisvalmentajana. ==Ura pelaajana== Le Dizet aloitti pelaajauransa Stade Quimperois'n takalinjoilla 1981. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi Stade Rennais'hin, jossa pelasi kolme kautta. Hän palasi takaisin Quimperiin 1985 ja jälleen Rennes'een 1987. Viiden Rennes-kauden jälkeen Le Dizet siirtyi FC Nantes Atlantiquehen, jota edusti uransa loppuun vuoteen 1998 saakka. Nantes'n kanssa Le Dizet juhli Ranskan mestaruutta kaudella 1994/95. ===Meriitit pelaajana=== * Ranskan mestaruus: 1995 * Division 2: 1983 ==Ura valmentajana== Valmennusuransa Le Dizet aloitti FC Nantes Atlantiquen organisaatiossa alle 18-vuotiaiden joukkueen päävalmentajana. Hänen johdollaan juniorit voittivat vuonna 2002 Coupe Gambardellan. Mestaruuden jälkeen Le Dizet siirtyi Nantes'n valmennuskeskuksen johtajaksi. Seuraavana vuonna hän siirtyi Nantes'n reservijoukkueen päävalmentajaksi. Tammikuussa 2005 Le Dizet nousi Nantes'n edustusjoukkueen päävalmentajaksi Loïc Amissen saatua potkut. Seura taisteli Le Dizet'n johdolla putoamista vastaan ja onnistui lopulta välttämään putoamisen voitettuaan päätöskierroksella FC Metzin 1–0. Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan Le Dizet johdatti Nantes'n sijalle 14 ja sai jatkaa tehtävissään. Kausi 2006/07 alkoi kuitenkin varsin kehnosti ja hän sai potkut syyskuussa 2006 joukkueen hävittyä Coupe de Francessa Toulouselle. Nantes coach Le Dizet sacked after Cup defeat Nantes-potkujensa jälkeen Le Dizet toimi kaudella 2007/08 Dubai Clubin ja 2008/09 US Concarneaun päävalmentajana. Effectifs de la saison 2008 / 2009 Kesällä 2009 hän siirtyi Ligue 1:een nousseen US Boulognen apulaisvalmentajaksi. Guyot signe deux saisons Le Dizet luotsasi Boulognea yhdessä Laurent Guyot'n kanssa onnistumatta säilyttämään seuran paikkaa liigassa. Valmennusjohto sai kuitenkin jatkaa, mutta odotuksia heikompi syyskausi 2010 toi potkut joulukuun lopussa. Le Président Jacques Wattez s'exprime quant au départ de Laurent Guyot... Kesäkuussa 2011 Le Dizet siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SCO Angersin apulaisvalmentajaksi. Le Dizet deux ans à Angers Varsinaisten työtehtäviensä ohella Le Dizet on toiminut myös Bretagnen epävirallisen maajoukkueen valmentajana 2000 ja 2008. ===Meriitit valmentajana=== * Coupe Gambardella: 2002 ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Georges Eo

Georges Eo (s. 7. marraskuuta 1948) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. ==Ura pelaajana== Eo aloitti peliuransa FC Lorientin juniorijoukkueessa. Ammattilaisdebyyttinsä hän teki 1967 FC Nantes Atlantiquessa, jota edusti viisi kautta. Hän pelasi myöhemmin myös Paris FC:ssä, Olympique de Marseillessa ja Red Starissa. Hän lopetti pelaajauransa 34-vuotiaana 1983. ===Meriitit pelaajana=== * Coupe de France: 1976 **Hopeaa: 1970 ==Ura valmentajana== Valmennusuransa Eo aloitti Red Starin pelaajavalmentajana 1980. Hänen johdollaan Red Star nousi 1980-luvun alussa neljänneltä sarjatasolta Division 2:een. Hän jätti seuran 1985 ja valmensi kaksi seuraavaa kautta SC Abbevillea. Vuonna 1987 Eo palasi FC Nantes Atlantiqueen organisaatioon, jossa toimi apulaisvalmentajana 16 vuoden ajan. Vuosina 1997–98 hän toimi myös Bretagnen maajoukkuevalmentajana. Vuonna 2003 Eo siirtyi Nantes'n tekniseksi johtajaksi palaten tammikuussa 2005 jälleen apulaisvalmentajaksi. Kun Serge Le Dizet sai potkut syyskuussa 2006 nousi Eo seuran päävalmentajaksi. Nantes coach Le Dizet sacked after Cup defeat Hän ei kuitenkaan onnistunut kääntämään seuran kelkkaa ja sai potkut helmikuussa 2007. Eo out at Nantes Eo ei niellyt potkuja purematta ja lopulta syyskuussa 2008 Nantes määrättiin maksamaan Eolle lähes 900 000 euron korvaukset sopimusrikkomuksesta. French Nantes ordered to pay 879,462 euros to ex-coach Nantes-potkujensa jälkeen Eo valmensi amatööriseura Orvault Sportsia vuodet 2007–2010. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Palestiina olympialaisissa

Palestiina osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Atlantassa 1996 ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialsissa sen jälkeen. Maa ei ole saavuttanut olympialaisissa mitali- eikä pistesijoja. Talvikisoihin se ei ole osallistunut. == Lähteet == *
Booritrioksidi

Booritrioksidi (B2O3) on boorin ja hapen muodostama epäorgaaninen yhdiste. Aine on boorihapon anhydridi. Yhdistettä käytetään muun muassa lasin valmistuksessa. == Ominaisuudet == Booritrioksidia esiintyy kahtena muotona: amorfisena, lasimaisena aineena, joka imee itseensä ilman kosteutta sekä rombisesti kiteytyvänä kiinteänä aineena. Veden kanssa reagoidessaan booritrioksidi muodostaa boorihappoa, ja syövyttää tämän vuoksi metalleja. Liukenemisessa vapautuu suuri määrä lämpöä eli reaktio on eksoterminen. :B2O3 \+ 3 H2O → 2 H3BO3 Sulana booritrioksidi kykenee liuottamaan monien metallien oksideja. Tällöin syntyy värillisiä yhdisteitä, joita voidaan käyttää hyödyksi kvalitatiivisessa analyysissä. == Valmistus == Booritrioksidia valmistetaan hehkuttamalla boorihappoa, jolloin happomolekyylistä poistuu vety. Kuumennettaessa syntyy ensin metaboorihappoa ja edelleen kuumennettaessa booritrioksidia. :2 H3BO3 → 2 HBO2 \+ 2 H2O :2 HBO2 → B2O3 \+ H2O == Käyttö == Booritrioksidia käytetään enimmäkseen lasin ja emalin valmistukseen. Yleensä booritrioksidia lisätään piidioksidin joukkoon, jolloin saadaan borosilikaattilasia, mutta pelkästä booritrioksidistakin voidaan valmistaa boraattilasia, jolla on voimakas taittokyky ja valon dispersio on vähäistä. Boraattilasiin lisätään usein alkalimetallien oksideita tai lantaanioksidia. Booritrioksidia käytetään myös muiden booriyhdisteiden, kuten boorikarbidin ja booritrifluoridin, valmistukseen ja niin kutsuttuna fluksina metallurgiassa. == Myrkyllisyys == Booritrioksidi on ärsyttävä yhdiste ja aiheuttaa hengitettäessä yskimistä ja kurkkukipua. Silmiin joutuessaan aiheuttaa punoitusta ja kipua. Nieltynä booritrioksidi aiheuttaa huonovointisuutta. == Lähteet == Luokka:Booriyhdisteet Luokka:Oksidit
Maurizio Gherardini

Maurizio Gherardini (s. 22. syyskuuta 1955 Forlì) on italialainen entinen koripalloilija. == Ura == Gherardini pelasi koripalloa vuosina 1971–1980 Fulgor Libertas Forlìn joukkueessa. Vuonna 1992 hän siirtyi Benetton Trevison toimitusjohtajaksi. Hänen kaudellaan joukkue voitti neljä Italian mestaruutta. Vuonna 2006 Gherardini siirtyi Toronto Raptorsin organisaatioon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lega Basket Serie A:n pelaajaprofiili Luokka:Italialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elias Lagus

Elias Lagus (11. toukokuuta 1741 Jalasjärvi – 10. lokakuuta 1819 TaivassaloHiski-tietokanta: Taivassalon haudattujen luettelo) oli herrnhutilaispappi ja amatöörilintutieteilijä. Elias Laguksen vanhemmat olivat Catharina Palander ja Jalasjärven kappalainen Gabriel Lagus, ja hänellä oli ainakin kuusi sisarusta.Hiski-tietokanta: Jalasjärven kastettujen luettelo == Opinnot ja ura == Lagus kävi triviaalikoulun Vaasassa, jonka jälkeen hän aloitti yliopisto-opinnot Turussa vuonna 1757. Hänet vihittiin papiksi 1759 ja hän sai heti Kuusamon kirkkoherran apulaisen viran, jota hän hoiti vuoteen 1772 asti, jolloin hänet palkattiin Ruotsiin Itä-Götanmaalle hovimarsalkka Adolf Rudbeckin kotisaarnaajaksi. Kuusamossa Lagus kirjoitti pitäjänhistoriikin, jossa hän selvitti myös paikallista linnustoa. Kirjoitus julkaistiin hänen asuessaan Ruotsissa. Vuonna 1774 Lagus nimitettiin Jalasjärven kappalaiseksi ja 1797 Mouhijärven kirkkoherraksi. Taivassalon kirkkoherrana Lagus toimi vuosina 1805–1819. Teologian professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1818. === Kirjoittajana ja suomentajana === Lagus tunnettiin varsin toimeliaana uskonnollisena ja taloustieteellisenä kirjoittajana. Hän suomensi Ruotsin herrnhutilaisten laulukirjan Zions Sånger (Sionin Wirret 1790), josta tuli kansan keskuudessa hyvin suosittu ja joka on pohjana heränneiden (körttiläisten) käyttämälle laulukirjalle Siionin virret. == Perhe-elämä == Laguksen ensimmäinen puoliso oli Ulrika Bouman (k. 1797), heidät vihittiin 1774. Toinen puoliso oli Nousiaisten kirkkoherran Abraham Achreniuksen tytär Ulrika Achrenius, heidät vihittiin 1798. Laguksella oli ainakin seitsemän Jalasjärvellä syntynyttä lasta. == Katso myös == * Lagus == Kirjoituksia == * Lagus, Elias 1772: Utdrag af en beskrifning öfver Kuusamo Socken i Kemi Lappmark. Kungliga Vetenskaps-Akademins Handlingar 23, 353–357. == Lähteet == * Lehikoinen, Esa; Lemmetyinen, Risto; Vuorisalo, Timo & Kivistö, Sari 2009: Suomen lintutieteen synty – Turun Akatemian aika. Faros, Turku. ISBN 978-952-5710-04-5 === Viitteet === Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Herrnhutilaisuus Luokka:Herännäisyys Luokka:Suomalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1741 syntyneet Luokka:Vuonna 1819 kuolleet
Antonio Davis

Antonio Lee Davis (s. 31. lokakuuta 1968 Oakland) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lega Basket Serie A:n pelaajaprofiili Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Myanmar olympialaisissa

Myanmar eli entinen Burma osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Lontoossa 1948 ja on ollut sen jälkeen mukana kaikissa kesäolympialaisissa lukuun ottamatta Montrealin olympialaisia vuonna 1976. Talvikisoihin maa ei ole osallistunut. Myanmar ei ole saanut yhtään olympiamitalia. Ensimmäinen pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon selviytynyt maan edustaja oli Nil Tun Maung, joka sijoittui kahdeksanneksi painonnoston kevyessä sarjassa Melbournessa 1956. Rooman kisoissa 1960 Thein Myint oli nyrkkeilyn kääpiösarjassa viides ja Tun Maung Kywe painonnoston höyhensarjassa seitsemäs. Tin Tun sijoittui puolestaan viidenneksi nyrkkeilyn höyhensarjassa Tokiossa 1964. Gyi Aung Maung sijoittui viidenneksi painonnoston kärpässarjassa Münchenissä 1972. Burman jalkapallojoukkue sijoittui samoissa kisoissa jaetulle yhdeksännelle sijalle. Sydneyssä 2000 Myanmar sai kolme pistesijaa naisten painonnostossa: Win Kay Thi oli neljäs kärpässarjassa, Win Swe Swe viides höyhensarjassa ja Khin Moe Nwe kuudes kevyessä sarjassa. == Lähteet == *
Charlie St. Cloud

Charlie St. Cloud on yhdysvaltalainen, vuonna 2010 ensi-iltansa saanut elokuva, joka perustuu Ben Sherwoodin romaaniin The Death and Life of Charlie St. Cloud (2004). Elokuva kertoo Charliesta, joka työskentelee hautausmaalla, jonne hänen veljensä on haudattu. Yhdessä veljekset yrittävät löytää naisen, jonka oletetaan kuolleen veneturmassa. == Rooleissa == == Tuotanto == Elokuvan tekeminen kiinnosti tuotantoyhtiöitä jo ennen kuin kirja julkaistiin. Lopulta Universal Studios voitti hintakilpailussa ja maksoi elokuvaoikeuksista huhujen mukaan noin miljoona dollaria. Kirjan kirjoittanut Ben Sherwood nimettiin yhdeksi elokuvan tuottajaksi ja Burr Steers valittiin ohjaajaksi. Pääosaan kiinnitettiin Zac Efron, joka työskenteli aikaisemmin Steersin kanssa elokuvassa 17 Again. Esituotanto alkoi maaliskuussa 2009, ja kuvaukset alkoivat heinäkuussa. Kim Basinger valittiin näyttelemään Charlien äitiä elokuussa, ja Chris Massoglia allekirjoitti sopimuksensa lokakuussa. Kuvaukset päättyivät lokakuussa 2009. Luokka:Vuoden 2010 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Ilha Grande

Ilha Grande (suom. Suuri saari) on saari Brasilian Rio de Janeiron osavaltion rannikolla, Angra dos Reisin kunnassa. Saari tunnetaan jylhistä maisemistaan, trooppisista uimarannoistaan sekä vehreästä kasvillisuudestaan. Saarella oli aiemmin pahamaineinen vankila, joka on nykyään suljettu. Ilha Grandella sijaitsevat Brasilian rannikkosademetsän parhaiten säilyneet osat, jotka muodostavat yhden rikkaimmista ekosysteemeistä koko maailmassa. Saaren sademetsissä esiintyy useita vaarantuneita lintulajeja, kuten erakkotinami, brasilianviidakkohaukka, variskotinga ja tuliotsa-amatsoni, sekä vaarantuneita nisäkkäitä kuten ruskomölyapina. Koko saari on suojelualuetta, suurimman osan siitä kuuluessa Ilha Granden kansallispuistoon. Loppuosaa saaresta koskevat tiukat maankäytön rajoitukset. Saarella ei ole lainkaan teitä eikä autoja, mutta pienimuotoista ekoturismia kuitenkin rohkaistaan. Saarella on yli 150 kilometriä patikointireittejä. Saarta ympäröivät meret ovat myös suojeltuja, ja niillä esiintyy niin trooppisen, subtrooppisen kuin lauhkean vyöhykkeen lajistoa, ja ne saattavat olla ainoa paikka maailmassa, jossa voi nähdä koralleja ja trooppisia kaloja rinnakkain patagonianpingviinin ja etelänmustavalaan kanssa. Saarella sattui 1. tammikuuta 2010 paha mutavyöry, joka tuhosi kolme taloa ja luksushotellin sekä tappoi ainakin 26 ihmistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Prefeitura de Angra dos Reis * Portal Turístico da Ilha Grande * Complete Guide - Ilha Grande Luokka:Brasilian saaret Luokka:Rio de Janeiro (osavaltio)
Patrik Zetterberg

Patrik Zetterberg (s. 26. huhtikuuta 1971 Västerås, Ruotsi) on entinen ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän edusti urallaan vuosina 1990–2007 muun muassa Västerås IK:ta, Färjestads BK:ta, Hannover Scorpionsia ja Södertälje SK:ta. ==Lähteet== * Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dieter Meier

Dieter Meier (s. 4. maaliskuuta 1945) on sveitsiläinen muusikko, joka tunnetaan elektronisen musiikin duo Yellon jäsenenä Boris Blankin kanssa. Meier on myös Sveitsin golfmaajoukkueen jäsen sekä ammattilaisuhkapelaaja. Meier oli aikaisemmin sooloartisti. Hän on työskennellyt ennen Yelloa Fresh Colour -yhtyeen kanssa. Vuonna 1979 hän perusti yhdessä Boris Blankin kanssa yhtyeen Yello. Sitä ennen hän on vaikuttanut yhtyeessä Fresh Color. Meier on ohjannut myös musiikkivideoita, esim. Alphaville-yhtyeen hitille "Big in Japan". Lisäksi hän ohjasi Yellon oman kappaleen, "Pinball Cha Cha", musiikkivideon. Video sai paljon kiitosta ja valittiin yhtenä teoksena Museum of Modern Art's Music Video -näyttelyyn. == Aiheesta muualla == * Luokka:Sveitsiläiset muusikot Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sainte-Maxime

Sainte-Maxime on rantakaupunki, joka sijaitsee Ranskassa. Sitä vastapäätä sijaitsee Saint-Tropez. Sainte Maximen kaupunginosassa Nartellessa on uimaranta. Pienalus Bateau Vert kulkee Sainte Maximesta Saint Tropeziin.Lähellä Sainte Maximea on myös maisemakaupunki Gassin, joka sijaitsee korkealla kukkulalla. ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskan kaupungit Luokka:Varin kunnat
Vladimir Golovanov

Vladimir Semjonovitš Golovanov (, 29. marraskuuta 1938 Batamay, Sahan tasavalta, Venäjän SNT, Neuvostoliitto – 2. elokuuta 2003 Habarovsk, Venäjä) oli neuvostoliittolainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Golovanov voitti Tokion 1964 olympialaisissa kultaa alle 90-kiloisten sarjassa maailmanennätystä sivuavalla tuloksella oli 487,5 kg. Hänen punnerrustuloksensa oli 165 kg, tempauksessa hän nosti 142,5 kg ja työnnössä hänen tuloksensa oli 180 kg. Golovanov voitti Euroopan-mestaruuden alle 90 kilon sarjassa vuonna 1964. Hän saavutti MM-hopeaa vuonna 1965. Golovanov teki urallaan kymmenen maailmanennätystä: viisi punnerruksessa, yhden työnnössä sekä neljä yhteistuloksessa. == Lähteet == * * Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Neuvostoliittolaiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Drake (artisti)

Aubrey Drake Graham (s. 24. lokakuuta 1986 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen muusikko ja näyttelijä. Muusikkona hän käyttää nimeä Drake. Hänen debyyttialbuminsa Thank Me Later julkaistiin kesäkuussa 2010. Hän kuuluu Young Money -levy-yhtiöön. Vuonna 2012 Drake perusti yhdessä tuottajansa Noah Shebibin ja ystävänsä Oliver El-Khatibin kanssa levy-yhtiö OVO:n (Octobers Very Own). Drake on ansainnut laajaa julkisuutta Pohjois-Amerikassa monilla hiteillään, ja hänellä on sponsorisopimukset Applen sekä Air Jordanin kanssa. == Varhainen elämä == Graham syntyi vuonna 1986 Kanadan Torontossa afroamerikkalaiselle isälle ja aškenasijuutalaiselle äidille. Ollessaan 5-vuotias hänen vanhempansa erosivat. Graham kävi juutalaista koulua. Teini- ikäisenä, ennen rap-uraansa, Graham näytteli Degrassi: The Next Generation -televisiosarjassa. == Diskografia == === Albumit === * Thank Me Later (2010) * Take Care (2011) * Nothing Was the Same (2013) * Views (2016) * More Life (2017) * Scorpion (2018) *Certified Lover Boy (2021) * Honestly, Nevermind (2022) * For All The Dogs (2023) === Yhteistyöalbumit === * Her Loss (2022, 21 Savagen kanssa) * What A Time To Be Alive (Futuren kanssa) (2015) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Drake Internet Movie Database -sivustolla * Drake MySpace-sivustolla * Drake Twitter-sivustolla Luokka:Kanadalaiset hip hop -artistit Luokka:Kanadalaiset laulajat Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Juutalaiset hip hop -artistit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Hans Stigzelius

Hans Erik Stigzelius (s. 22. marraskuuta 1963 Jyväskylä) on suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Joensuun kaupunginteatterissa. Stigzelius on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1997 ja on näytellyt useissa eri teattereissa. Joensuussa Stigzelius on työskennellyt vuodesta 2003 alkaen. Hans Sigzelius on näytellyt muun muassa Markku Pölösen ohjaamassa Ralliraita- elokuvassa. Stigzelius esiintyy myös joensuulaisessa Päästä irti – Irti Päästä -improvisaatioteatteriryhmässä. Lisäksi Stigzelius on järjestänyt eri puolilla Suomea näyttelijäntyön kursseja, joilla sovelletaan hahmometodia. == Elokuvat ja tv-sarjat== * Hiltu ja Ragnar (1988) * Ilonen talo (2006) * Ralliraita (2009) == Teatterirooleja == * Eric-Emmanuel Schmitt – Oscar ja Mamma Rosa (2008) * Maria Jotuni – Huojuva talo (2008) * Ville Sandqvist – Saapasjalkakissa ja ihmeellinen papupuu (2009) * Anton Tšehov – Lokki (2009) * Sofi Oksanen – Puhdistus (2009) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Joensuun kaupunginteatterin kotisivut === Teatteriarvostelut === *Sanomalehti Karjalainen: Oscar kulkee kohti valoa *Sanomalehti Karjalainen: Kissa ja Jaakko Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nenäinniemi

Nenäinniemi on kaupunginosa Jyväskylässä ja osa Kuokkalan suuraluetta. Se sijaitsee Päijänteen Pohjanlahden ja Hämeenlahden rannalla. Sen väkiluku oli 2 196 joulukuussa 2020.Jyväskylän väestö pienalueittain. Jyväskylän kaupunki. Viitattu 1.1.2022. Nenäinniemi on omakotitalovaltaista aluetta, mutta siellä on myös kerros- ja rivitaloja. Osa alueen kadunnimistä on nimetty niiden Hämeen pitäjien mukaan, joista ensimmäiset Jyväskylän seudun asukkaat tulivat (Pälkäne, Hauho, Alvettula, Sääksmäki ja Tuulos).Jyväskylän karttapalvelu . Viitattu 15.2.2014.Päiviö Tommila, Jyväskylän kaupungin historia 1837–1965, I osa. Jyväskylä 1972. s. 17–18. Kaupunginosassa on samanniminen niemi. Nenäinniemessä toimii Nenäinniemen päiväkotikoulu, joka järjestää opetusta peruskoulun vuosiluokille 1–3. == Historiaa == Nenäinniemi asutettiin melko myöhään; vuoden 1845 pitäjänkartan mukaan niemellä ei ollut yhtäkään taloa. Pieniä Korttajärvelle eli Puuppolaan kuuluneita vesijättömaita lukuun ottamatta niemi kuului Jyväskylän rekisterikylään. Nykyinen Tikan lähellä oleva Pohjanlahden pienalue puolestaan kuului Keljon kylään.Wanha Keljo, sivu 528. Isossajaossa Nenäinniemi jaettiin nykyisen Kuokkalan alueen kantatalojen kesken siten, että länsiosa tuli kuulumaan Kekkolalle, itäosa Kuokkalalle ja Naattiansaari Survolle.Wanha Keljo, s. 40+45 (kartta ja sen selite). Alueen vanhimmat talot olivat Naattia, Maso ja Kuivaniemi.Wanha Keljo, s. 81 (kartta). Vuonna 1923 Toivo Salonen osti Naattian talon ja piti Naattiansaarella pientä teurastamoa.Wanha Keljo, s. 163. Vuonna 1948 niemeen perustettiin vielä Vaskon ja Pönkälän talot Sortavalan maalaiskunnasta Nenäinniemeen sijoitetuille evakoille.Wanha Keljo, s. 91. 1950-luvulla Tikan koulun lähelle, Pohjanlahden päähän syntyi Pohjanperäksi kutsuttu asuinalue.Wanha Keljo, s. 86-87. Nenäinniemen jätevesipuhdistamo perustettiin vuonna 1973.Marja Kokko: Jyväskylän kaupungin historia 1965-2008 (s. 58, verkkoversiossa 32). Osittain korj. 2. p. Jyväskylän kaupunki, 2012. Teoksen verkkoversio . Ensimmäiset asemakaavat Nenäinniemelle laadittiin 1980-luvulla.Wanha Keljo, s. 90. Nenäinniemessä toimi vuoteen 2010 asti 30 henkeä työllistänyt Fazerin Jyväskylän leipomo. Fazer oli kymmenen vuotta aikaisemmin ostanut leipomon itselleen Ruthin leipomo Oy:ltä. Fazerin vetäytyessä rakennuksesta vanha omistaja päätti palata tiloihin ja leipomon toiminta jatkui yrittäjävetoisena Ruthin leipomon nimellä. Nenäinniemessä on myös melontaseura Melanvilauttajat ry:n tukikohta. === Nimi === Nenäinniemen nimi viittaa niemen moniin "neniin" eli pienempiin niemiin. Nientä on aikaisemmin kutsuttu myös Hämeenniemeksi, joka on samaa perua kuin läheisen Hämeenlahden nimi. Ennen kaupunginosien ja asuinalueiden nimien virallistamista 1980-luvun yleiskaavan laatimisen yhteydessä Nenäinniemestä käytettiin myös nimitystä Nenäniemi tai jopa Nenyenniemi.Jyväskylän kaupungin historia 1965-2008, s. 22 (verkkovers. 14). == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Jyväskylän kaupunginosat Luokka:Jyväskylän tilastoalueet Luokka:Kuokkala (suuralue)
Juri Zaitsev

Juri Konstantinovitš Zaitsev (, 17. tammikuuta 1951 Pobedino, Sahalin, Venäjän SNT, Neuvostoliitto – 30. syyskuuta 2022) oli neuvostoliittolainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Zaitsev voitti Montréalin 1976 olympialaisissa kultaa alle 110-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 385 kg. Hän oli tempauksessa vasta neljäs tuloksellaan 165 kg mutta otti työntötuloksellaan 220 kg bulgarialaisen Krustiu Semerdžijevin viiden kilon etumatkan kiinni ja voitti tasatuloksella kultaa, koska hän oli bulgarialaista kevyempi. Zaitsev voitti maailmanmestaruuden alle 110 kilon sarjassa vuonna 1978. Vuonna 1977 hän saavutti MM-hopeaa ja vuonna 1974 MM-pronssia. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuosina 1978 ja 1979 sekä saavutti EM-hopeaa vuosina 1976 ja 1977. Zaitsev teki urallaan kolme maailmanennätystä: kaksi työnnössä ja yhden yhteistuloksessa. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Neuvostoliittolaiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Petro Korol

Petro Kindratovytš Korol (; ; 2. tammikuuta 1941 Bredy, Tšeljabinsk, Venäjän SFNT – 2. heinäkuuta 2015) oli neuvostoliittolainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Korol voitti Montréalin 1976 olympialaisissa kultaa alle 67,5-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 305 kg. Hän nosti tempauksessa 135 kg ja työnnössä 170 kg. Korol voitti maailmanmestaruuden alle 67,5 kilon sarjassa vuosina 1974 ja 1975. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 1975. Korol teki urallaan viisi maailmanennätystä: neljä työnnössä ja yhden yhteistuloksessa. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Neuvostoliittolaiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Goran Pandev

Goran Pandev (, s. 27. heinäkuuta 1983 Strumica) on pohjoismakedonialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä. Pandev pelasi Pohjois-Makedonian maajoukkueessa ennätykselliset 122 maaottelua ja on sen paras maalintekijä 38 maalillaan. == Ura seurajoukkueessa == Pandev jalkapalloura alkoi FK Belasicassa. Hän nousi seuran nuorisoakatemiasta edustusjoukkueeseen, joka pelasi Pohjois-Makedonian pääsarjassa. Pandev pelasi edustusjoukkueessa yhden kauden ajan, minkä jälkeen hän siirtyi kesällä 2001 Italiaan Serie A:n Internazionaleen. Hän oli tuolloin 18-vuotias. Pandev ei saanut Interissä peliaikaa ja hän vietti lainasopimuksella kauden 2002–2003 Serie C1:n Speziassa ja kauden 2003–2004 alkupuoliskon Serie A:n Anconassa. Tammikuussa 2004 Inter osti Dejan Stankovićin Laziosta, jonne Pandev siirtyi osana kauppaa. Laziossa Pandev sai peliaikaa ja hän pelasi 29 ottelua ensimmäisellä kaudellaan 2003–2004. Hän vakiinnutti paikkansa avauskokoonpanossa ja muodosti tehokkaan hyökkäysparin Tommaso Rocchin kanssa tehden seuraavien neljän kauden aikana yhteensä 45 liigamaalia. Kesällä 2009 Pandev pyysi seuralta siirtoa, kun hän ei saanut haluamaansa palkankorotusta. Seuran puheenjohtaja Claudio Lotito nimesi Pandevin "kapinalliseksi" ja vaati tästä 19 miljoonan euron siirtosummaa huolimatta siitä, että nykyistä sopimusta oli jäljellä vain vuosi. Pandev ei saanut enää harjoitella joukkueen mukana eikä hän pelannut yhtään ottelua. Eristämisen vuoksi Pandev vaati sopimuksen purkua oikeusteitse. Joulukuussa 2009 Lega Calcion päätöksellä sopimus mitätöitiin ja lisäksi Lazio määrättiin maksamaan Pandeville 160 000 euroa korvauksia. Vapauduttuaan Lazio-sopimuksesta Pandev siirtyi tammikuussa 2010 Inter Milanoon. Sen jälkeen hän pelasi Napolissa ja Genoassa sekä yhden vuoden turkkilaisseura Galatasarayssa, jossa hänen peliaikansa jäi vähäiseksi. Pandev siirtyi 31. tammikuuta 2022 Serie B:ssä pelaavaan Parmaan. Syyskuussa 2022 Pandev ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa. == Ura maajoukkueessa == Maajoukkueessa Pandev pelasi 122 maaottelua, joissa hän teki 38 maalia. Hän on eniten Pohjois-Makedonian maajoukkueessa maaleja tehnyt pelaaja. Hän toimi maajoukkueen kapteenina vuodesta 2011 vuoteen 2021. Hän teki maansa ensimmäisen arvokisamaalin kesän 2021 EM-kilpailuissa Itävaltaa vastaan. Pandev päätti maajoukkueuransa EM-kilpailuiden jälkeen. == Lähteet == === Tilastot === * * * === Viitteet === Luokka:Pohjoismakedonialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Igor Rybak

Igor Mihailovitš Rybak (, 21. maaliskuuta 1934 Harkova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 28. syyskuuta 2005 Kiova, Ukraina) oli ukrainalainen, Neuvostoliittoa edustanut painonnostaja ja olympiavoittaja. Rybak voitti Melbournen 1956 olympialaisissa kultaa alle 67,5-kiloisten sarjassa tuloksella 380 kg. Hän oli punnerruksessa vasta viides tuloksellaan 110 kg ja hävisi maanmiehelleen Rafael Habutdinoville 15 kiloa mutta oli paras sekä tempauksessa (120 kg) että työnnössä (150 kg) ja voitti kultaa 7,5 kilon erolla Habutdinoviin. Rybak voitti Euroopan-mestaruuden alle 75 kilon sarjassa vuonna 1956. == Lähteet == * * Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Neuvostoliittolaiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Uudenseelanninpaimenkoira

Uudenseelanninpaimenkoira (New Zealand Huntaway) eli huntaway on uusiseelantilainen koirarotu. FCI ei ole tunnustanut sitä eikä sitä esiinny Suomessa. Sen suosio on kuitenkin kasvamassa myös sen kotimaan ulkopuolella, ja joitain yksilöitä on viety työkoiriksi Isoon-Britanniaan. == Ulkomuoto == Uudenseelanninpaimenkoira sekoitetaan usein rottweileriin, koska sen päässä ja vatsassa olevat punaruskeat merkit tuovat mieleen mainitun rodun. Enemmän se muistuttaa ulkoisesti kuitenkin beaucenpaimenkoira. Se on vankkarakenteinen, lihaksikas ja tasapainoinen. Häntä on pitkä ja karvapeite lyhyt. Väritys on musta-ruskea (black & tan). Säkäkorkeus on 50–60 cm ja paino 25–35 kg. == Luonne ja käyttäytyminen == Uudenseelanninpaimenkoira on puhtaasti työkoira ja tarvitsee paljon liikuntaa, joten se ei sovi toimettomalle ihmiselle. Jalostuksen painopiste onkin nimenomaan työominaisuuksien ja terveyden säilyttäminen. Rotu ohjailee lammaslaumoja haukkumalla. Ensin se kerää ne yhteen, siirtyy sen jälkeen niiden taakse ja ajaa niitä eteenpäin ja ohjailee niiden suuntaa haukkumalla äänekkäästi. == Alkuperä == 1900-luvulla lammasfarmarit kasvattivat haukkuvia paimenkoiria, ja he käyttivät jalostukseen bordercollieta ja saksanpaimenkoiraa sekä mahdollisesti myös labradorinnoutajaa. Rodulla on kaksi työskentelytapaa: toiset ajavat lampaat eteenpäin, ja toiset kiertävät ne ja pakottavat kääntymään. Kotimaassaan uudenseelanninpaimenkoiran perinteisestä paimennustavasta tuli suosittu lammaskoirakokeissa, ja näistä "haukkumiskilpailuista" alettiin käyttää nimitystä huntaway. === Etymologia === Varhaisin merkintä termistä huntaway on vuodelta 1933, jolloin sen mainitaan tarkoittaneen koiraa, jolla on tapa ajaa lampaita eteenpäin kootessaan ne yhteen. Verbinä sitä mainittiin käytettävän kahdella eri tavalla: That dog hunts away well ("tuo koira ajaa lampaita hyvin") ja I hunt away with that dog ("minä ajan lampaita tuon koiran avulla"). == Lähteet == Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Paimenkoirat Luokka:Polynesialaiset koirarodut
Anna Ojanne

Anna-Riikka Ojanne (s. 20. lokakuuta 1969 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen näyttelijä. Hän työskentelee Joensuun kaupunginteatterissa. Ojanne on näytellyt muun muassa Markku Pölösen ohjaamassa Karjalan kunnailla -televisiosarjassa. == Teatterirooleja == * Maiju Lassila: Tulitikkuja lainaamassa – Anna-Liisa (2007) * Kari Hotakainen: Punahukka – Elina (2007) * Maria Jotuni: Huojuva talo – Lea (2008) * Arto Paasilinna: Jäniksen vuosi – Vatasen vaimo (2008) * Anton Tšehov: Lokki – Maria Ilminitsna 'Masha' Samrajeva (2009) * Ville Sandqvist: Saapasjalkakissa ja ihmeellinen papupuu – Lehmä (2009) * Dario Fo: Ei makseta! Ei makseta! – Antonia (2010) * Sven Nordqvist: Viiru ja Pesonen – Viiru (2012) * Miika Nousiainen: Vadelmavenepakolainen – useita rooleja (2012) * Jalmari Finne: Kiljusen herrasväki – Äiti Kiljunen (2014) * Niina Miettinen – Kuusenkaatajaiset, Anja (2015) Lähde == Elokuvat == * Armon aika (1999) * Just a Memory (2007) == TV- sarjat == * Karjalan kunnailla (televisiosarja) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Trimmi

Trimmi (vanh. suom. säätö)on lentokoneen tai laivan ohjausjärjestelmään liittyvä järjestelmä, jonka tarkoituksena on tarvittavien ohjainvoimien nollaaminen halutussa lento- tai purjehdustilassa. Kun kone tai alus on oikein trimmattu, se säilyttää lentotilansa (esim. vaakalento) ilman, että ohjaajan tai autopilotin tarvitsee siihen puuttua (edellyttäen tietenkin, etteivät ulkoiset tekijät kuten puuskat siihen vaikuta). Suuret lentokoneet ovat yleensä trimmattavissa kaikkien ohjausakseleiden (kallistus, suunta- ja korkeusohjaus) suhteen, kaikkein pienimmissä koneissa on usein vain korkeusohjaustrimmi. Trimmin käyttö eli trimmaaminen tapahtuu ohjaamosta käsin trimmipyöriä tai -kytkimiä käyttäen. Myös autopilotti voi itse trimmata konetta. Joissakin nykykoneissa (esim. Airbus A320/330/340/350-sarja, Boeing 777/787) trimmi on osin tai kokonaan automaattinen myös käsin lennettäessä. Trimmi voidaan toteuttaa aerodynaamisesti (erilaisia trimmisiivekkeitä käyttäen) tai mekaanisesti (ns. jousitrimmi). Korkeusohjauksen trimmi voidaan toteuttaa myös niin, että koko korkeusvakaimen asetuskulma tehdään säädettäväksi. Tämä ratkaisu on yleinen liikenneluokan koneissa. Laivoissa trimmi toteutetaan peräsimen jättöreunaan asennettavalla trimmilaipalla. Kun trimmilaippaa käännetään, se muuttaa veden virtausta niin, että se kääntää peräsintä toiseen suuntaan. Myös pienveneissä voidaan käyttää trimmiä; monet tuuliperäsinratkaisut perustuvat trimmilaipan käyttöön. == Lähteet == Luokka:Ilma-alusten ohjauslaitteet
Fredrik Adolf Holm

Fredrik Adolf Holm (2. huhtikuuta 1789 Porvoo – 27. syyskuuta 1855 Pernaja) oli Viipurin lukion yliopettaja ja lintutieteilijä. == Elämäkerta == Fredrik Holmin vanhemmat olivat Hedvig Elisabeth Lagus ja postikomissaari, protokollasihteeri Carl Fredrik Holm, jotka oli vihitty Porvoon kaupungissa 15.8.1784.Hiski-tietokanta: Porvoon vihittyjen luettelo Holm kävi Porvoon lukion ja opiskeli Turun Akatemiassa vuodesta 1806 vuoteen 1815, jolloin hän valmistui filosofian maisteriksi. Toukokuussa 1811 Holm puolusti pro exercitio-väistöstään naurulokin biologiasta Paraisilla (Prytz, L.J. ja Holm, F.A. 1811: De Laro ridibundo periculum ornithologicum. II. Aboae. Pro ex.) Ohjaajana toimi Lars Johan Prytz, joka lienee kerännyt pääosan tai kaikki tutkimusaineistosta. Holmin pro gradu-väitöksen ohjaajana toimi professori Anders Johan Lagus vuonna 1814. Vuonna 1816 Holm sai nimityksen Kuopion triviaalikoulun kollegaksi. 1821 hän sai viran Viipurin lukion yliopettajana, mutta tässä virassa hän viihtyi vain kolme vuotta ja erosi. Fredrik Holmin puoliso oli Carolina Sofia Boman, vihitty Porvoossa 22.3.1829. Fredrik Holm kuoli Pernajassa hengenahdistukseen (ruotsiksi andtäppa).Hiski-tietokanta: Pernajan haudattujen luettelo == Lähteet == * Lehikoinen, Esa; Lemmetyinen, Risto; Vuorisalo, Timo & Kivistö, Sari 2009: Suomen lintutieteen synty – Turun Akatemian aika. Faros, Turku. ISBN 978-952-5710-04-5 * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1789 syntyneet Luokka:Vuonna 1855 kuolleet