EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kaaranneskosken masuuni

Kaaranneskosken masuuni (käytetty myös nimiä Kaaraneksen masuuni tai Kaaraneskosken masuuni) toimi Pellossa Miekojärven itäpuolella, Miekojärven ja Vähä Vietojärven välisen kanavan rannalla noin 350 metriä itään nykyisestä Kaaranneskosken voimalaitoksesta. Masuuni oli toiminnassa vuosina 1805–1807.Museovirasto : Kultturiympäristön rekisteriportaali : Pello, Kaaraneksen masuuni Pajalan Köngäksen ruukin omistanut ruukinpatruuna Erik Christiernin osti Kaaraneksen tilan 1795 ja myi sen 1803–1804 Olof Ekströmille joka rakensi sitten masuunin 1804–1805. Masuunin toiminta-aika ji lyhyeksi sillä sen laattakivistä muurattu uuni hajosi jo vuonna 1806 ja masuunin käyttö loppui talouden taantuman ja sotien vuoksi 1807. Masuunin tuotaamia rautaharkkoja kuljetettiin poroilla Kaaraneksesta Turtolaan reittiä joka tunnetaan kansanperinteessä ja kirjallisuudessa nimillä Kalttitie tai Malmitie. Turtolasta harkot päätyivät Svansteinin ruukille. Masuunista on jäänteinä Kaaraneksen kankaalla rakennusten pohjia ja hiilimiiluja. Miiluissa tuotettiin masuunin ja pajojen tarvitsemat puuhiilet. Lähiseuduilta löytyy myös masuunin toimintaan liittyneitä malmin ottopaikkoja, hiilimiiluja ja potaskanvalmistuspaikkoja. == Lähteet == Luokka:Suomen ruukit Luokka:Pellon rakennukset ja rakennelmat
Ahvenjärvi (Vesilahti, Riuttonkulma)

Ahvenjärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma- alueeseen. == Maantietoa == Järvi on 200 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Se on metsäjärvi Päykänvuoren alla, joka kohoaa 45 metriä järvenpinnan yläpuolelle. Siihen laskee kolme lyhyttä suo-ojaa, joista yksi on muita hieman pitempi. Laskuoja lähtee järven koillispäästä ja yhtyy koneellisesti kaivettuna Hanhiluomaan ennen sen saapumista Riutonkulmaan. Siellä se yhtyy Tupaniitynojaan, joka yhtyy Hirvijärven laskujokeen. Järven rantaviivan pituus on 450 metriä ja se on suota. Järvi on autio. Järven vierestä kulkee Riutankulmalta lähtevä metsäautotie. == Historiaa == Vuoden 1959 peruskartassa järveen oli jo kaivettu ensimmäinen pelto-oja. Kummallakin puolella järveä oli peltotilkut, jotka olivat metsitettyjä vuoden 1993 kartassa. == Lähteet == Luokka:Koskenjoen valuma-alue (Vesilahti) Luokka:Vesilahden järvet
Hirvijärvi (Vesilahti)

Hirvijärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma- alueeseen. == Maantietoa == Järvi on 800 metriä pitkä, 400 metriä leveä ja sen pinta-ala on 22 hehtaaria. Se sijaitsee Onkimäen kylän lähellä ja siihen laskee viisi ojaa. Ojista suurin on Pussimäenoja, joka on Iso Arajärven laskuoja ja joka laskee suoksi kuivatetun Lamminjärven läpi. Pussimäenojaan yhtyvät kolme muutakin ojaa, joista suurin on Palujärvestä laskeva Inhanojan alaosuus. Se tuo vesiä laajalta alueelta ja muun muassa Vähä-Mälitystä, Iso- Inhasta ja Pikku-Inhasta. Pussimäenojan eteläpuolelta siihen laskee Riitaniitty, joka on lampi ja kosteikko. Hirvijärven laskujoki lähtee sen koillispäästä ja se putoaa neljä metriä 1,4 kilometrin matkallaan ennen kuin se laskee Onkimäenjärveen. Laskujokeen yhtyy oikealta Tupaniitynoja. Järven rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä. Useita rantoja reunustaa peltomaa tai entinen peltomaa. Järven lähiympäristössä on kuusi maatilaa ja rannoille on rakennettu seitsemän vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Onkemäen kylän läpi kulkevalta tieltä. == Vedenlaatu == Järven vedenlaatua on esitetty käyttäen vuosina 2000, 2002, 2007 ja 2013 tutkittua tietoa. Järven pintavesi on ollut sameahkoa (keskimäärin 8,3 FNU), veden näkösyvyys on ollut keskimäärin 0,7 metriä ja vedenväri on ruskea (väriluku 100–200 mg(Pt)/l, keskiarvolla 142 mg(Pt)/l). Veden sähkönjohtavuus on keskimmäärin 5,1 mS/m, mikä on suomalaisessa järvessä normaali taso. Humuksen liukeneminen järven valumisvesiin on pääasiallinen syypää vedenväriin ja se myös muuttaa veden lievästi happamaksi. Järven pintaveden happamuustaso on ollut keskimäärin pH 6,6. Talvella happamuustaso on pH 6,4, mutta kesällä se kohoaa arvoon pH 6,8. Veden puskurikyky happamoitumista vastaan on tyydyttävä (keskimäärin 0,19 mmol/l). Silloin järvi ei ole välittömässä vaarassa happamoitua. Järven vesi ei lämpötilakerrostu selvästi kesäisin ja talvisin. Veden happipitoisuus on ollut kesäisin 7,2 mg/l, jolloin hapen kylläisyys oli 79%. Talvisin se on ollut 11,7 mg/l (kylläisyys 77%). Näiden arvojen perusteella voidaan järven happitilanne kokonaisuudessaan luokitella hyväksi. Päällysvedessä fosforipitoisuudet ovat olleet keskimäärin 33 µg/l ja kesällä pitoisuudet ovat olleet keskimäärin 47 µg/l ja talvisin 18 µg/l. Typpipitoisuudet ovat olleet päällisvedessä keskimäärin 803 µg/l (vaihteluvälillä 610–1160 µg/l). Hirvijärvi on siten rehevöitynyt järvi. == Historiaa == Vuonna 1855-1856 julkaistussa Kalmbergin kartastossa Hirvijärvi oli hyvin samanalinen kuin nykyäänkin. Sitä ei silloin viljelty, mutta sen rantasoilta niitettiin heinää. Eteläpuolelta sen ohitti polku, jonka varrella sijaitsi jonkinlainen talo. Järveen laski oja Lamminjärvestä, johon oli tuolloin merkitty avovettä. Lamminjärvi on nykyään kuivatettu suoksi. Vuoden 1959 peruskartassa järvi oli yhtä ruohottunut kuin nykyäänin. Sen luusuassa sijaitsi mylly ja saha. == Lähteet == Luokka:Koskenjoen valuma-alue (Vesilahti) Luokka:Vesilahden järvet
Iso-Kiilo

Iso-Kiilo on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma- alueeseen. == Maantietoa == Lampi on 300 metriä pitkä, 50 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Se sijaitsee Iso Arajärven länsipuolella Hirsikankaalla. Siihen laskee kaksi metsäojaa ja sen laskuoja Kiilonoja lähtee järven itäpäästä. Kiilonoja juoksee suoalueen läpi Pikku-Kiiloon ja sieltä se jatkaa Iso Arajärven Kivijärven eteläpäähän. Lammen rantaviivan pituus on 650 metriä ja se on soistunutta metsää. Rantaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto, jolle tulee tie Onkemäen kylän läpi kulkevalta tieltä. == Historiaa == Vuoden 1959 peruskartassa järveen oli jo kaivettu ensimmäiset suo-ojat, jotka veivät vedet Pikku-Kiiloon. Vuoden 1980 kartassa se oli edelleen autio ja vuoden 1993 karttaan oli pohjoisrannalle rakennettu tie ja mökki. == Lähteet == Luokka:Koskenjoen valuma-alue (Vesilahti) Luokka:Vesilahden järvet
Karstunjärvi

Karstunjärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma- alueeseen. == Maantietoa == Järvi on 900 metriä pitkä, 500 metriä leveä ja sen pinta-ala on 22 hehtaaria. Se sijaitsee Vesilahden etelärajan lähellä Riuttonkulman kaakkoispuolella. Siihen laskee viisi lyhyttä metsäojaa, joista suurin tuo lounaisrantaan Vuolisjärvenkorven kuivatusvesiä. Suolla sijaitsee myös pieni lammikko nimeltään Vuolisjärvi. Järven laskuoja lähtee järven itäpäästä ja se virtaa Karstunojan nimisenä Karstunsuon, Ojalankulman ja Verttoonaukeen peltojen läpi ja seuraa lopulta Kahnalankorven reunaa myöten ja yhtyy näin kuuden kilometrin jälkeen Koskenjokeen Kortejärvenleton kohdalla. Kortejärvi on aikoinaan ollut järvi, joka on kuivatettu peltomaaksi ja suoksi. Järven rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä ja se on enimmäkseen kovaa moreenimaata. Järven länsipäässä on myös suorantaa. Etelärannat kohoavat Karstunvuorelle lähes 30 metrin korkeuteen, joten osa rannoista ovat melko jyrkkiä. Järven lounaispäässä sijaitsee maatila, mutta muuten rannoille on rakennettu lähes 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet sekä Riuttonkulmalta tulevalta tieltä että yhdystieltä 2983 lounaaseen kulkevalta tieltä. Akaan rajalle on matkaa 1,3 kilometriä. == Historiaa == Vuoden 1959 peruskartassa järven nimi kirjoitettiin "Karstujärvi". Järvi oli tuolloin autio eikä sinne johtanut tietä. Vuonna 1976 rannoilla oli useita mökkejä, vaikka järvelle johti kärrytie. Ne suunniteltiin vasta 1981 kartassa ja olivat rakennettuja 1992 kartassa. == Lähteet == Luokka:Koskenjoen valuma-alue (Vesilahti) Luokka:Vesilahden järvet
Kirveslammi (Akaa)

Kirveslammi on Pirkanmaalla Akaassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma- alueeseen. == Maantietoa == Lampi on 200 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Se sijaitsee Akaan pohjoisosissa Vähä Arajärven vieressä. Siihen laskee suo-oja ja toinen oja vie ylimääräisiä vesiä suolta ja laskee ne Vähä Arajärveen. Lammen rantaviivan pituus on 500 metriä ja rannat ovat suota. Lampi on autio ja sen vierestä kulkee metsäautotie, johon pääseen Viialasta tulevalta tielle. == Historiaa == Vuoden 1959 peruskartatssa suo- ojat oli jo kaivettu lammen rantaan. Vuonna 1976 oli Rimminsuon ojitus aloitettu ja sen tiheys kasvanut vuoden 1992 kartassa. == Lähteet == Luokka:Koskenjoen valuma-alue (Vesilahti) Luokka:Viialan järvet
Pikku Oravajärvi

Pikku Oravajärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma- alueeseen. == Maantietoa == Järvi on 650 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,4 hehtaaria. Se sijaitsee Krääkkiöstä kaakkoon Ammeenkulman itäpuolella. Siihen on kaivettu kahdeksan suo-ojaa ja yksi niistä toimii samalla laskuojana. Se laskee järvestä koilliseen Ruskearahkan ja Isorahkan kautta Särkijärveen, mistä vedet jatkavat Akissuon läpi Iso Arajärven Kivijärveen. Järven rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja ranta on puoliksi suota ja loput moreenikangasta. Järvellä on kolme vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Krääkkiön ja Kylmäkosken väliseltä tieltä. == Historiaa == Vuonna 1855-1856 julkaistussa Kalmbergin kartastossa viereisen Iso Oravajärven nimi kirjoitettiin "Arovajärvi". Pikku Oravajärvi oli autio eikä sieltä haettu edes heinää. Järvelle ei ollut merkkity laskuojaa. Vuoden 1959 peruskartassa järveen oli jo kaivettu ensimmäiset suo-ojat. Vuoden 1980 kartassa järven eteläpuolelle ylsi metsätie ja vuoden 1993 kartassa tie kulki myös pohjoisrannalle. Nyt järvellä oli kaksi mökkiä ja lato. == Lähteet == Luokka:Koskenjoen valuma-alue (Vesilahti) Luokka:Vesilahden järvet
Pikku-Inha

Pikku-Inha on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma- alueeseen. == Maantietoa == Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 500 metriä leveä ja sen pinta-ala on 23 hehtaaria. Se sijaitsee aivan Krääkkiön itäpuolella. Siihen laskee vain kaksi lyhyttä pelto-ojaa ja sen laskuoja on vain 150 metriä pitkä yhdysoja Iso-Inhaan. Järven rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä. Rannat ovat moreenipohjaista metsämaata lukuun ottamatta eteläpään pohjukan peltomaata. Järven lähiympäristössä sijaitsee neljä entistä maatilaa ja sen rannoille on rakennettu 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Punkalaitumen ja Vesilahden väliseltä yhdystieltä 2986. == Historiaa == Vuonna 1855-1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa "Inhajärvi" oli yksi järvi, jota vastaa nykyään kaksi järveä: Iso-Inha ja Pikku-Inha. Järvi on nykyään poikki siitä kohdasta, missä nykyään ja silloinkin kulki lounas-koillis-suuntainen tie. Se oli matalin ja kapein kohta pitkässä järvessä. Vaikuttaa siltä, että Inhassa on toimitettu järvenlasku. Vuoden 1930 Tyrvään taloudellisella kartalla järvet ovat erillään ja niillä on siinä nykyiset nimet. Järvien välissä on merkitty peltoa, joka olisi ollut järvenpohjaa. Vuoden 1959 peruskartassa järven ympäristössä on kuusi maatilaa. Seuraavassa vuoden 1980 kartassa näiden lisäksi rannoille on rakennettu mökkejä. Joitakin maatilojen peltoja on metsitetty ja vuonna 1993 kartassa pelloista on enää puolet jäljellä. == Lähteet == Luokka:Koskenjoen valuma-alue (Vesilahti) Luokka:Vesilahden järvet
Sarvijärvi (Vesilahti)

Sarvijärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma- alueeseen. == Maantietoa == Järvi on 350 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,7 hehtaaria. Se sijaitsee Krääkkiöstä itään Iso-Inhan eteläpuolella. Eteläpuolelle jää Sarvijärvenvuori, jota kiertää Isorahka. Siihen on kaivettu suolta viisi suo-ojaa, joista yksi vie ylimääräiset vedet Isorahkan läpi Särkijärveen. Se laskee vuorostaan Akissuon kautta Iso Arajärven Kivijärveen. Järven rantaviivan pituus on 800 metriä ja rannat ovat puoliksi suota ja loput moreenimaastoa. Järven länsipäässä sijaitsee neljä vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Punkalaitumen ja Narvan väliseltä yhdystieltä 2986. == Historiaa == Vuoden 1959 peruskartassa järveen oli jo kaivettu ensimmäiset suo-ojat. Vuoden 1980 kartassa järvelle oli rakennettu tie ja nykyiset mökit. == Lähteet == Luokka:Koskenjoen valuma-alue (Vesilahti) Luokka:Vesilahden järvet
Särkijärvi (Vesilahti, Inhankulma)

Särkijärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma- alueeseen. == Maantietoa == Järvi on 350 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,2 hehtaaria. Se sijaitsee Krääkkiössä Iso-Inhan itäpuolella Isorahkan itäpäässä. Siihen on kaivettu seitsemän suo-ojaa, joista kaksi tuovat Isorahkan kautta Sarvijärven ja Pikku Oravajärven laskuvesiä. Järven kaakkoispäästä lähtee laskuoja Akissuolle, josta Akisoja vie vedet Iso Arajärven Kivijärvelle. Järven rantaviivan pituus on 950 metriä ja puolet rannoista on suota. Kuivan ranna alueilla sijaitsee kolme vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Onkemäen kylän läpi kulkevalta tieltä. == Historiaa == Vuoden 1959 peruskartassa järveen oli jo kaivettu ensimmäiset suo-ojat. Järven eteläpuolella sijaitsi lato eikä yhteyttä Akisojaan ollut vielä. Vuoden 1980 kartassa järvelle oli rakennettu kaksi mökkiä. == Lähteet == Luokka:Koskenjoen valuma-alue (Vesilahti) Luokka:Vesilahden järvet
Vähä Arajärvi (Akaa)

Vähä Arajärvi eli Vähä-Arajärvi on Pirkanmaalla Akaassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma-alueeseen. == Maantietoa == Järvi on 2,1 kilometriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 50 hehtaaria. Se sijaitsee Akaan pohjoisrajalla Kylmäkosken pohjoispuolella. Siihen laskee neljä metsäojaa, joista yksi on Kirveslammin laskuoja. Laskuoja sijaitsee järven luoteispäässä. Oja putoaa seitsemän metriä 230 metrin matkalla ennen laskemistaan Iso Arajärveen. Järven rantaviivan pituus on 5,2 kilometriä ja rannat ovat moreenimaata. Etelärannalla sijaitsee muutama veteen putoava jyrkänne, joista yksi sijaitsee alle 30-metrisen Laonnutvuoren kivisellä rinteellä. Rannoille on rakennettu 30 vapaa-ajan asuntoa. Puolivälissä järveä sen pohjoisrannalla sijaitsee leirikeskus. == Vedenlaatu == Järven vedenlaatua on tutkittu kesinä 1994 ja 1996. Järven pintavesi on ollut kirkasta (keskimäärin 0,5 FNU), veden näkösyvyys on ollut keskimäärin 4,0 metriä ja vedenväri on ruskea (väriluku 20–30 mg(Pt)/l, keskiarvolla 27 mg(Pt)/l). Veden sähkönjohtavuus on keskimmäärin 4,1 mS/m, mikä on suomalaisessa järvessä normaali taso. Humuksen liukeneminen järven valumisvesiin on pääasiallinen syypää vedenväriin ja se myös muuttaa veden lievästi happamaksi. Järven pintaveden happamuustaso on ollut keskimäärin pH 7,0. Veden puskurikyky happamoitumista vastaan on tyydyttävä (keskimäärin 0,12 mmol/l). Silloin järvi ei ole välittömässä vaarassa happamoitua. Järven vesi lämpötilakerrostuu selvästi talvisin ja kesäisin. Silloin järven pohjan lähellä alusvedessä voi olla hyvinkin erilaiset olosuhteet kuin päällysvedessä. Alusveden happamuustaso on kesällä pH 6,0. Päällysveden happipitoisuus on ollut kesäisin 8,7 mg/l, jolloin hapen kylläisyys oli 94%. Alusveteen ei lämpötilakerrostumisen vuoksi tule kovin paljon happitäydennystä. Siellä on happipitoisuus ollut kesäisin 4,5 mg/l (kylläisyys 36%). Näiden arvojen perusteella voidaan järven happitilanne kokonaisuudessaan luokitella tyydyttäväksi. Päällysvedessä fosforipitoisuudet ovat olleet keskimäärin 6,0 µg/l. Typpipitoisuudet ovat olleet päällisvedessä keskimäärin 267 µg/l (vaihteluvälillä 250–280 µg/l). Näiden tietojen perusteella järvi voidaan luokitella karuksi järveksi. == Historiaa == Vuoden 1959 peruskartassa järven pohjoispuolelle suunniteltu tie oli jo merkitty karttaan. Järvi oli tuolloin autio. Vuoden 1976 kartta näyttää, kuinka mökkiasutus tuli tien mukana mahdolliseksi ja samassa yhteydessä on rakennettu myös leirikeskus. == Lähteet == Luokka:Koskenjoen valuma-alue (Vesilahti) Luokka:Viialan järvet
Vähä-Mälitty

Vähä-Mälitty on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma- alueeseen. == Maantietoa == Lampi on 200 metriä pitkä, 50 metriä leveä ja sen pinta-ala on 0,9 hehtaaria. Se sijaitsee Inhankulman pohjoispuolella erämaassa kallioisen Vähä-Mälityn vuoren juurella suolla. Siihen laskee neljä kaivettua suo-ojaa, jotka tuovat kuivatusvesiä lampea ympäröivältä suolta. Sen laskuoja on Vääränsuunoja, joka lähtee lammen kaakkoispäästä ja mutkittelee koneellisesti kaivettuna etelään ja yhtyy parin kilometrin jälkeen Inhanojaan. Lammen rantaviivan pituus on 450 metriä ja rannat ovat suota. Lampi on autio lukuun ottamatta Vähä-Mälityn vuorella olevaa kotaa. Lammen ohitse kulkee metsäautotie, jonne pääsee Narvan läpi kulkevalta yhdystieltä 2992. == Historiaa == Vuoden 1959 peruskartassa järven nimi kirjoitettiin "Pikku Mälitty". Siitä lähti luontainen suopuro etelään ja se yhtyi peltojen läpi kaivettuun ojaan. Vuoden 1980 kartassa ei vielä ollut metsätietä, mutta se näkyi vuoden 1993 kartassa. == Lähteet == Luokka:Koskenjoen valuma-alue (Vesilahti) Luokka:Vesilahden järvet
Forsbyn ruukki

Forsbyn ruukki toimi Pernajan Koskenkylässä Forsbynjoen alimman kosken rannalla vuosina 1682–1828.Museovirasto : Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt : Loviisa, Koskenkylän ruukinalue Forsbyn ruukin perusti 1682 kreivi Lorentz Creutz Forsbyn rälssisäterin maille Pernajaan. Rautaruukin toiminta oli pysähdyksissä ruukin kärsittyä huomattavia vahinkoja pikkuvihan aikana 1742–1743 ja se pääsi jatkamaan toimintaansa vasta 1747. Ruukin yhteyteen perustettiin ilmeisesti jo 1600-luvulla vesisaha mutta virallisen toimintaluvan saha sai vasta 1736. Koskenkylässä oli myös hopeakaivos ja hopeaa louhittiin 1600-luvun alusta 1700-luvun puoliväliin saakka. Rautaruukki lopetti toimintansa 1828 mutta ruukin alueella aloitettiin sahaustoiminta uudelleen 1870-luvulla. Johan Askolin osti vuonna 1880 Forsbyn entisen ruukinkartanon ja sahan. Vanha vesisaha purettiin 1913 ja sen tilalle rakennettiin höyrysaha. Tämän sahan toiminta päättyi 1952 kun sen omistanut Toiminimi Joh. Askolin siirsi kaiken sahaustoiminnan Isnäsin sahalle. Vanhan ruukinpadon paikalla ollut lohkokivistä rakennettu pato purettiin osittain 1990-luvulla ja Forsbynjoen koski on nyt luonnontilassa. Entisellä ruukinalueella on säilynyt muun muassa ruukinkartanon jugendtyylinen päärakennus jonka suunnitteli ruotsalainen arkkitehti John Settergren vuonna 1907 sekä siihen liittyvä kartanon puutarha jonka suunnittelivat Paul Olsson ja Bengt Schalin vuosien 1919–1934 välillä. Entisen ruukinkirkon paikalla on muistokivi. Forsbyn kosken länsirannalla niin sanotulla Kuninkaanmäellä sekä ruukkialueen läpi kulkevan vanhan maantien varrella on jäljellä suuria 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa rakennettuja työväenkasarmeja sekä eri-ikäisiä pienempiä työväenasuntoja joista vanhimmat ovat 1700-luvulta. Toimintansa lopettaneen höyrysahan tiili- ja betonirakennukset ovat myös säilyneet. Niin sanotun yläruukin alueella on jäljellä vain vasarapajojen ja voimakanavien jäännöksiä maastossa. == Kuvia == Tiedosto:Forsbyn ruukki.jpg|Forsbyn ruukki == Lähteet == Luokka:Loviisan historia Luokka:Loviisan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pernaja Luokka:Suomen ruukit Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Hämekosken rautasulatto

Hämekosken rautasulatto toimi Laatokan Karjalassa Harlun pitäjässä Jänisjärvestä Laatokkaan laskevan Jänisjoen yläjuoksulla Hämekoskella vuosina 1921–1939. Kauko Puustinen : Laatokan Karjalan historialliset ruukit 1809–1939, Geologi 65/2013 Ab Wärtsilä Oy osti 1920-luvun alussa Hämekoskella sijainneet vanhan teollisuuslaitokset joihin kuului vajaakäytössä ollut voimalaitos. Wärtsilä Oy oli lopettanut samaan aikaan oman masuuninsa Värtsilässä ja vuonna 1921 yhtiö rakensi Hämekosken tehdasrakennuksiin Hämekosken voimalan tuottaman sähkön voimalla toimivan romuraudan sulaatamon laajentaen samalla myös voimalaa. Kolmiuuninen sulattamo käytti eri puolilta Suomea hankittua rautaromua. Sulattamon tuottamat rautaharkot kuljetettiin Värtsilään aluksi proomuilla Jänisjokea pitkin ja sittemmin rautateitse. Vuonna 1922 sulatto tuotti 4 000 tonnia rautaa ja siellä työskenteli 75 henkilöä. Sulaton toiminta päättyi talvisodan alkaessa 1939. == Lähteet == Luokka:Suomen ruukit Luokka:Harlu
Never Give Up On You

Never Give Up On You on brittiläisen laulajan Lucie Jonesin esittämä kappale, jolla hän edusti Isoa-Britanniaa vuoden 2017 Euroviisuissa. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa 13. toukokuuta, jossa se sai 111 pistettä ja saavutti sijan 15. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2017 euroviisuedustuskappaleet
Coro

Coro on Falcónin osavaltion pääkaupunki Venezuelassa. Siellä on noin 195 000 asukasta. Coro sijaitsee Karibianmeren rannikolla, Sierra de San Luisin vuoriston ja Médanos de Coron kansallispuiston välissä. Sen satamaa kutsutaan nimellä La Vela. Coro on yksi ensimmäisiä espanjalaisten Etelä-Amerikkaan perustamista siirtomaakaupungeista, se perustettiin vuonna 1527. Vuonna 1531 sinne perustettiin Etelä-Amerikan mantereen ensimmäinen piispanistuin. Kaupungissa on jäljellä yli 600 historiallista rakennusta, suurin osa niistä 1600-luvulta. Kaupungissa yhdistyvät espanjalaisten mudéjar-arkkitehtuuri ja hollantilaisten arkkitehtuuri, sekä paikalliset perinteet. Coro ja sen satama, La Vela, ovat on Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 1993. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka: Venezuelan kaupungit Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Venezuelassa
Läskelän manufaktuurilaitos

Läskelän manufaktuurilaitos toimi Laatokan Karjalassa Harlun pitäjässä Jänisjärvestä Laatokkaan laskevan Jänisjoen alajouksulla Läskelänjoella vuosina 1875–1888. Kauko Puustinen : Laatokan Karjalan historialliset ruukit 1809–1939, Geologi 65/2013 Värtsilän ja Möhkön rautaruukit omistanut Nils Ludvig Arppe osti vuonna 1860 Venäjän tykistödepartementilta Läskelänkosken alueen siellä toimineine vesisahoineen. Hän aikoi perustaa paikalle vesivoimalla toimivan vasaralaitoksen omistamiensa ruukkien tuottamaa takkirautaa jalostamaan, mutta hanke kariutui Arppen kuolemaan 1861. Laitoksen perustivat vasta Arppen perilliset vuonna 1875. Siihen kuului aluksi kaksi naulavasaraa ja yksi ahjo. Myöhemmin lisättiin vielä toinen ahjo ja vuonna 1881 vielä yksi nippuvasara ja kaksi ahjoa. Laitoksessa valmistettiin aluksi vain nauloja mutta myöhemmin myös mustatakeita ja ankkureita. Vuosituotanto pysyi kuitenkin pienenä noin 9 tonnin vaiheella. Laitoksen tiedetään olleen toiminnassa varmuudella vielä vuonna 1888. == Lähteet == Luokka:Suomen ruukit Luokka:Harlu
Mies, joka rakasti järjestystä

Mies, joka rakasti järjestystä (En man som heter Ove) on vuonna 2015 ensi- iltansa saanut ruotsalainen draamakomediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Hannes Holm. Se perustuu Fredrik Backmanin samannimiseen romaaniin vuodelta 2012 (suom. Atena 2013). Elokuvan pääosaa esittää Rolf Lassgård. Elokuvassa elämänsä vastoinkäymisistä katkeroitunut vanha mies piinaa rivitaloyhteisöä pikkutarkalla vahtimisella, kunnes hän vähitellen pehmenee ja saa uutta elämäniloa maahanmuuttajanaisen avulla. Mies, joka rakasti järjestystä sai ensi-iltansa Ruotsissa 25. joulukuuta 2015 ja Suomessa 8. tammikuuta 2016. ==Hollywood-versio== Vuonna 2022 sai ensi-iltansa yhdysvaltalainen versio A Man Called Otto, jossa nimiosaa esittää Tom Hanks. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Ruotsalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Vuoden 2015 ruotsalaiset elokuvat
Heart in a Cage

Heart in a Cage on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Strokesin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen kolmannelta albumilta First Impressions of Earth 20. maaliskuuta 2006. ”Heart in a Cage” nousi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 25. Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Samuel Bayer. == Kappaleet == === CD-julkaisu === # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 kappaleet Luokka:The Strokesin kappaleet
Lucie Jones

Lucie Bethan Jones (s. 20. maaliskuuta 1991 Pentyrch, Wales) on walesilainen laulaja, näyttelijä ja malli. Hän nousi ensimmäistä kertaa julkisuuteen vuonna 2009, kun hän osallistui The X Factorin 6. tuotantokaudelle ja sijoittui kahdeksanneksi − tosin jo ennen sitä hän oli ollut esittämässä partiolaisten 21. maailmanjamboreen tunnuskappaletta vuonna 2007. Pian The X Factorin jälkeen Jones sai Cosetten roolin West End -musikaalista Les Misérables. Sen jälkeen hän teki mallintöitä ja esiintyi useissa muissakin musikaalirooleissa. Vuonna 2010 hän esiintyi pienessä roolissa televisiosarjassa The Sarah Jane Adventures, ja vuonna 2015 hän pääsi tekemään hieman suuremman vierailuroolin Midsomerin murhien jaksossa, jossa hän myös esitti Seth Lakemanin tekemän kappaleen ”The Ballad of Midsomer County”. 27\. tammikuuta 2017 Jones voitti Eurovision: You Decide -kilpailun, jossa valittiin Ison-Britannian edustaja vuoden 2017 Eurovision laulukilpailuun. Jonesin edustuskappale oli balladi nimeltä ”Never Give Up On You”. Hän sijoittui kilpailun finaalissa 15:nneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Walesilaiset laulajat Luokka:Walesilaiset näyttelijät Luokka:Walesilaiset mallit Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2017 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maracay

Maracay on Araguan osavaltion pääkaupunki Venezuelassa. Siellä on noin 400 000 asukasta. Maracay sijaitsee Venezuelan keskisellä ylänköalueella, 460 m merenpinnan yläpuolella ja noin 110 km maan pääkaupunki Caracasista etelään. Paikka sai nimensä araguas-intiaanien päälliköltä. Se kasvoi merkittäväksi indigon tuotannon ansiosta 1740-luvulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka: Venezuelan kaupungit
Nissilän harkkohytti

Nissilän harkkohytti sijaitsi Vieremällä Nissilän kylässä Rotimojärvestä laskevan Rotimojoen Myllykosken länsirannalla. Harkkohytti oli toiminnassa vuosina 1844–1876.Museovirasto kulttuuriympäristön rekisteriportaali : Vieremä, Nissilän harkkohytti Harkkohytin perusti 1844 Salahmin ruukin omistanut raahelainen kauppaneuvos Zachris Franzén Salahmin ruukin apuhytiksi. Harkkohytti rakennettiin alun perin yksipiippuiseksi mutta jo vuonna 1860 se oli kaksipiippuinen. Harkkohytti käytti järvimalmia jota saatiin pääosin Rotimojärvestä, mutta myös Rahajärvestä ja Marttisenjärvestä. Valmistuneet rautaharkot kuljetettiin Salahmin ruukille jatkojalostettaviksi. Kun Salahmin ruukille valmistui masuuni vuonna 1875 Nissilän harkkohytti kävi tarpeettomaksi ja se purettiin 1876. Harkkohytti sijaitsi kosken rannalla vielä vuonna 1980 olleen huonokuntoisen vesimyllyn yläpuolella. Kosken sivussa kulkeva kaksi metriä leveä oja on mahdollisesti jäänne harkkohytin voimakanavasta. Ruukinpadosta on jäljellä hirsirakenteita. Padon paikan alapuolella on noin 1,5 metriä korkea kumpu 7x7 metrin kokoisen ojamaisen uran rajaaman neliön sisällä. Harkkohytti on mahdollisesti sijainnut kummun kohdalla. Neliön länsipuolella on neljä metriä korkea kuonakasa ja ylempänä rinteessä on näkyvissä pienen asuinrakennuksen pohja. == Lähteet == Luokka:Suomen ruukit Luokka:Vieremä
You Only Live Once (kappale)

You Only Live Once on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Strokesin kappale, joka julkaistiin kolmantena singlenä yhtyeen kolmannelta albumilta First Impressions of Earth 24. heinäkuuta 2006. ”You Only Live Once” nousi Yhdysvaltain Billboard Alternative -listalla parhaimmillaan sijalle 35. Kappaleen alkuperäisen musiikkivideon on ohjannut Samuel Bayer. Toinen musiikkivideo julkaistiin toukokuussa 2007 ja sen on ohjannut Warren Fu. == Kappaleet == === 7 tuuman vinyylijulkaisu === # ”You Only Live Once” # ”Mercy Mercy Me (The Ecology)” == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 kappaleet Luokka:The Strokesin kappaleet
Pohjolankosken manufaktuuripaja

Pohjolankosken manufaktuuripaja toimi Keuruulla Tarhapäänjärvestä Keurusselkään laskevassa Tarhianjoessa olevan Virtalankosken (aikaisemmin tunnettu nimellä Pohjolankoski) länsirannalla vuosina 1880–1885.Museovirasto : Kultturiympäristön rekisteriportaali : Keuruu, Pohjolankosken manufaktuuripaja Manufaktuuripajan perusti maanviljelijä Paul Saxberg omistamansa Könntärin verotilan maille. Paja rakennettiin kesällä 1880 ja siinä oli kaksi nippuvasaraa ja neljä ahjoa. Pajan käyttämä kankirauta tuli Koskensaaren ruukilta ja sen valmisteet joihin kuuluivat muun muassa naulat myytiin pääasiassa lähipitäjiin. Saxberg omisti myös jauho- ja ryynimyllyt saman kosken rannalla. Pajan toiminta loppui vuonna 1885. Paja sijaitsi Tarhianjoen nykyisin ylittävän paikallistien sillan alapuolella. Vuonna 1980 paikalla oli vielä näkyvissä kivistä ladotun voimakanavan jäänteet, rakennuksen kivijalka ja tiilikumpu jonka kohdalla on mahdollisesti sijainnut ahjo tai savupiippu. Sillan yläpuolella olevan betonipadon reunoilla oli vielä jäänteitä vanhasta ruukinpadosta. Entisen voimakanavan varrella sijaitsi vielä 1940-luvulla meijeri ja voimalaitos ja niiden kivijalat ovat vielä näkyvissä. == Lähteet == Luokka:Suomen ruukit Luokka:Keuruun rakennukset ja rakennelmat
Kurun (Niklasforsin) harkkohytti

Kurun (Niklasforsin) harkkohytti toimi Kurussa Karjulan kylän pohjoispuolella Kuusijärvestä laskevan Karjulanjoen varrella nykyisen Sahankosken (entiseltä nimeltään Karjunkoski) rannalla vuosina 1825–1858.Museovirasto : Kultturiympäristön rekisteriportaali : Kuru, Kurun (Niklasforsin) harkkohytti Harkkohytin perusti vuonna 1825 laamanni Nils Johan Idman omistamansa Nygårdin tilan maille. Hänen privilegioanomuksensa hylättiin puutteellisena vuonna 1826 Suomen senaatissa mutta harkkohytti toimi silti yli 30 vuoden ajan. Harkkohytti käytti raaka-aineena lähiseuduilta saatua järvimalmia ja suomalmia. Rautaa toimitettiin aluksi lähiseudun sepille kunnes Kurun harkkohytistä tuli vuonna 1844 valmistuneen Tampellan masuunin apuhytti. Harkkohytin toiminta päättyi 1858 kun viranomaiset huomasivat sen toimivan ilman virallista lupaa. Harkkohytin sijaintipaikalla on näkyvissä suuri kuonakasa Sahankosken länsirannalla. Kuonakasan pohjoispuolella on kivikasa jonka kohdalla harkkohytti on saattanut sijaita. Kivikasan länsipuolella näkyy maastossa rakennusten pohjia. Sahankosken länsirannalla on säilynyt hirsi- ja kivirakenteinen uittojohdin. == Lähteet == Luokka:Suomen ruukit Luokka:Kuru Luokka:Ylöjärven rakennukset ja rakennelmat
Paleomaantiede

Paleomaantiede on tieteenala, johon kuuluvat esimerkiksi mantereiden sijainti ja maantieteelliset ilmiöt muinaisina aikoina. Siihen liittyvät maanpinnan geologiset ilmiöt, merten rannikoiden ilmiöt sekä biologiset seikat kulloinkin tutkittavana olevana aikana. == Katso myös == * Maan historia * Historiallinen geologia * Paleomeritiede * Paleontologia == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Paleontologia Luokka:Maantiede
Aranda de Duero

Aranda de Duero on kunta Kastilia ja Leónin itsehallintoalueella Espanjassa. Aranda de Dueron väkiluku on 32 621 (2016). Aranda de Duero on vanha paikkakunta, joka eli kukoistuskauttaan Henrik IV:n aikakaudella 1400-luvun lopulla. Aranda de Duerossa on paljon arkkitehtuurisesti merkittäviä kohteita 1400–1500-luvuilta. Aranda de Duero sijaitsee Ribera de Duero -viinireitin varrella, ja siellä voi vierailla viinikellareissa (bodega). == Kuvia == Aranda de Duero, Iglesia de Santa María la Real, fachada principal.jpg|Iglesia de Santa María la Real Exterior de la iglesia de San Juan Bautista (Museo Sacro), Aranda de Duero 01.jpg|Iglesia de San Juan Bautista Aranda de Duero - Casa-Palacio Berdugo 1.JPG|Palacio de los Berdugo Aranda de Duero - Santuario de la Virgen de las Viñas 04.JPG|Santuario de la Virgen de las Viñas Aranda de Duero -Puente Románico de las Tenerías 3.JPG|Puente Románico de las Tenerías Peña El Chilindrón, Aranda de Duero, España, pic. 1955 Underground Wine Cellar, Bodega de Vino.jpg|Peña El Chilindrón (Bodega Peñacoba bodega histórica del siglo XV Bar de tapas y restaurante) pic.0a7 Underground Wine Cave, Bodega de Vino.jpg|Bodega Peñacoba Monumento-a-diego-arias-de-miranda- en-aranda-de-duero.jpg|Poliitikko Diego Arias de Mirandan muistomerkki " (a picture of Aranda de Duero, pic .aaz1a Photography by David Adam Kess.jpg " (a picture of Aranda de Duero, pic .bbb12.jpg == Lähteet == *spain.info: Aranda de Duero === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Kastilia ja Leónin kunnat
Simein metroasema

Simei on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Tampinesissa Singaporen itäisellä suuralueella. Se avattiin 16. joulukuuta 1989. Sitä käyttävät East West Linen junat. == Junat == Pääteasema Ensimmäinen juna Viimeinen juna ma – la su & yleinen vapaa joka päivä East West Line EW1 Pasir Ris 5:19 5:45 0:34 EW33 Tuas Link 5:33 5:59 23:28 thumb|left|Asemarakennus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Simein metroasema Singaporen liikennelaitoksen sivuilla Luokka:Mass Rapid Transitin asemat
Seututie 388

Seututie 388 on Lappeenrannan Simolasta Vainikkalaan johtava seututie. Tien pituus on 12 kilometriä. Tielle valmistui vuonna 2014 parannus, jotta se toimisi yhdessä seututien 387 kanssa pääasiallisena tieyhteytenä Lappeenrannan ja Vainikkalan välillä.Kaakkois-Suomen Ely-keskus - Tieyhteys Simolasta Vainikkalaan Kaakkois-Suomen ELY-keskus - Päätös, Maanteiden 3872, 74811, 3891 ja 390 toiminnallisen luokan muutos (Lappeenranta) Lappeenrannan ja Vainikkalan välimatka tätä reittiä käyttäen on 28 kilometriä. ==Lähteet== 388
Red Bull RB13

Red Bull RB13 on brittiläisen Adrian Neweyn suunnittelema Formula 1 auto, jolla Red Bull -talli kilpaili kaudella 2017. Autolla kilpailivat australialainen Daniel Ricciardo rinnallaan alankomaalainen Max Verstappen. Auto julkistettiin 26. helmikuuta internetissä. == Kilpailuhistoria == Australian GP:n aika-ajojen viimeisessä osiossa Riccardo pyörähti rengasvalliin radan kolmanneksi viimeisessä mutkassa. Hän ei ehtinyt saada ajettua aikaa ennen ulosajoa, joten hän sijoittui aika-ajoissa vasta kymmenenneksi. Ricciardon autoon jouduttiin kuitenkin vaihtamaan vaihdelaatikko ulosajon seurauksena ja hänelle määrättiin sääntöjen mukainen viiden lähtöruudun rangaistus, mikä tiputti hänet 15. lähtöruutuun. Ennen kilpailun alkua Ricciardo kärsi vaihdelaatikko-ongelmista ja hänen autonsa sammui radan varteen ulostulokierroksella. Ricciardon auto kuitenkin saatiin hinattua takaisin varikolle ja hän lähti kilpailuun matkaan varikolta, kun muut olivat ajaneet jo kaksi kierrosta. Riccardo joutui keskeyttämään auton polttoaineen syöttö ongelman vuoksi. Verstappen sijoittui kilpailussa viidenneksi. == Henkilökunta == Nimi Tehtävä Dietrich Mateschitz Tallin omistaja Helmut Marko Neuvonantaja Christian Horner Tallipäällikkö Jonathan Wheatley Tiimimanageri Adrian Newey Tekninen johtaja Rob Marshall Dan Fallows Aerodynamiikkajohtaja Paul Monaghan Pääinsinööri Guillaume Rocquelin Pääkilpainsinööri Simon Rennie Riccardon kilpailuinsinööri Gianpiero Lambiase Verstappenin kilpailuinsinööri == Sponsorit == * Aston Martin * AT&T; * Citrix * Esso * Hisense * IBM * Mobil 1 * Pirelli * Puma * Rauch * Red Bull * Siemens * Tag Heuer == Tulokset== Kausi Talli Moottori Renkaat Nro Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 Pisteet Sijoitus Red Bull TAG Heuer AUS CHN BHR RUS ESP MON CAN AZE AUT GBR HUN BEL ITA SIN MAL JPN USA MEX BRA ABU rowspan="3" 368 rowspan="3" 3. 3 Daniel Ricciardo Kesk. 4 5 Kesk. 3 3 3 1 3 5 Kesk. 3 4 2 3 3 Kesk. Kesk. 6 Kesk. 33 Max Verstappen 5 3 Kesk. 5 Kesk. 5 Kesk. Kesk. Kesk. 4 5 Kesk. 10 Kesk. 1 2 4 1 5 5 == Lähteet == == Aiheesta muualla == RB13 Luokka:Autot Formula 1 -kaudella 2017
Paleobiologia

Paleobiologia on tieteenala, joka tutkii biologisia ilmiötä muinaisina aikoina. Siihen liittyviä asioita ovat evoluutio ja fossiilien tutkiminen. Siihen liittyvät myös paleoklimatologia ja paleoekologia. == Katso myös == * Paleobotaniikka * Paleozoologia * Esihistoriallinen elämä * Paleontologia == Lähteet == Luokka:Paleontologia Luokka:Biologia
Köyhälampi

Köyhälampi on pyöreähkö lampi Jyväskylässä Hippoksen alueella, Hippoksen pesäpallostadionin vieressä. Sitä on ilmastettu juhlasuihkulla. Lammen ympärillä kulkee kevyen liikenteen väyliä. Lammen rannalla on Kari Juvan tekemä taideteos Pesäpalloilija ja Kaarina Kaikkosen vuonna 2022 valmistunut Höyhen-teos. == Maantietoa == Köyhälammen pinta-ala on 0,89 hehtaaria ja sen rantaviiva on 343 metrin pituinen. Se sijaitsee Hippoksen alueen eteläosassa, Hippoksen pesäpallostadionin itäpuolella. Lampi on osa noin 1,60 hehtaarin laajuista Köyhälammenpuistoa. == Vesistösuhteet == Köyhälampi sijaitsee Jyväsjärven valuma-alueella, joka kuuluu Kymijoen vesistön (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueeseen (14.23), tarkemmin sen Ristiselän-Murtoselän alueeseen (14.231). Lammella ei ole kartan mukaan avointa laskuojaa eikä tulo-ojia, mutta sen vedet kulkeutuvat Jyväsjärveen sadevesiviemärin kautta, jonne ohjataan myös Mattilanpellon ja Mäki-Matin kaupunginosien hulevesiä. == Historiaa == Vuoden 1804 isojakokartan mukaan Köyhälampi on ollut suurin piirtein lännempänä sijaitsevan Vasikkalammen kokoinen. Lampea on pienennetty ajan saatossa, lampi on merkitty vielä vuoden 1930 pitäjänkartalle hieman nykyistä suuremmaksi. Lampi esiintyy nykyisessä koossaan vuoden 1963 peruskartalla. == Lähteet == Luokka:Jyväskylän järvet Luokka:Ristiselän–Murtoselän alue Luokka:Mäki-Matti
Aviglysiini

Aviglysiini eli aminoetoksivinyyliglysiini tai AVG (C6H12N2O3) on aminohappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään parantamaan hedelmien ja leikkokukkien kestävyyttä. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Aviglysiini on väritöntä kiteistä ainetta, joka liukenee veteen. Se on ACC- syntaasin inhibiittori ja estää kasviessa eteenin muodostukselle tärkeän välituotteen 1-aminosyklopropaani-1-karboksyylihapon biosynteesiä. Tämän vuoksi hedelmien kypsyminen ja kukkien lakastuminen hidastuu. Yhdiste ei ole myrkyllistä nisäkkäille, kaloille tai mehiläisille, mutta on kohtalaisen myrkyllistä linnuille.Horace G. Cutler & Stephen J. Cutler: Growth Regulators, Plant, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 28.1.2017 Aviglysiini eristettiin ensimmäisen kerran eräästä Streptomyces-suvun sädesienikannasta. Nykyäänkin sen valmistus perustuu biotekniseen prosessiin, koska aviglysiinin kemiallinen synteesi on hankalaa ja kallista. Aviglysiiniä käytetään muun muassa estämään omenoiden kypsymistä, mikä pidentää sadonkorjuukautta. Sitä voidaan myös käyttää parantamaan herkkien hedelmien kuten päärynöiden kuljetuksenkestävyyttä ja leikkokukkien kukinta-ajan pidentämiseen. Aviglysiini on sallittu käytettäväksi muun muassa Yhdysvalloissa, Australiassa ja Kanadassa. ==Lähteet== Luokka:Aminohapot
Pankakosken ruukki

Pankakosken ruukki toimi Lieksassa kaksihaaraisen Pankakosken keskellä olevassa saaressa vuosina 1826–1903.Museovirasto : Kultturiympäristön rekisteriportaali : Lieksa, Pankakosken ruukki Harkkohytti rakennettiin Pankakoskessa olevalle saarelle eteläisen joenhaaran varteen ja se aloitti toimintansa 1826. Pohjoisen joenhaaran varteen oli sijoitettu vesisaha. Harkkohytin käyttämä järvimalmi tuli pääosin Pankajärvestä, Ruunanjärvestä, Jäsysjärvestä ja Pielisestä. Ruukin harkkohytit ja kankirautapaja uusittiin 1840-luvulla ja 1855 ruukkiin valmistui manufaktuuripaja. Pankakosken ruukin viimeiset tuotantorakennukset purettiin 1903 ja paikalle rakennettiin puuhiomo. Puuhiomo siirtyi 1909 W. Gutzeit & Co:n omistukseen ja Pankakoskella aloitettiin vuonna 1912 kartonginvalmistus tehtaassa joka oli jo 1915 Suomen suurin tuotannoltaan. Paikalla toimi nykyisin hioke- ja sellukartonkia valmistava, Dermot Smurfitin johtaman sijoittajryhmän vuodesta 2006 omistama Pankakosken kartonkitehdas. Ruukin rakennukset ja rakenteet ovat todennäköisesti lähes kokonaan hävinneet myöhemmän rakentamisen myötä. == Lähteet == Luokka:Suomen ruukit Luokka:Lieksan rakennukset ja rakennelmat
Olli Korhonen

Olli Korhonen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: *Olli Korhonen, suomalainen jääkiekkoilija *Olli Korhonen, suomalainen kenraaliluutnantti *Olli Korhonen, suomalainen päätoimittaja ja näytelmäkirjailija
Kazuto Ioka

Kazuto Ioka (; s. 24. maaliskuuta 1989) on japanilainen kärpässarjan nyrkkeilijä ja hallitseva WBA liiton tunnustama mestari. Urallaan Ioka on voittanut myös alemman kärpässarjan WBA ja korsisarjan WBC ja WBA liittojen mestaruuden.http://boxrec.com/media/index.php?title=Human:483786 == Ammattiura == Ioka siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2009. WBC liiton korsisarjan mestaruuden Ioka voitti vuonna 2011 teknisellä tyrmäyksellä Oleydong Sithsamerchaista viidennessä erässä. Kamppailussa Ioka käytti Sithsamerchaita kanveesissa toisessa erässä.http://boxrec.com/media/index.php?title=Fight:1566056 Ioka puolusti mestaruutta neljästi kunnes siirtyi alempaan kärpässarjaan vuonna 2011. Alemmassa kärpässarjassa Ioka voitti WBA liton mestaruuden Felix Alvaradolta vuonna 2013. Ensimmäisen tappionsa Ioka kärsi vuonna 2014 häviämällä kärpässarjan IBF liiton mestaruusottelun Amnat Ruenroengille hajaäänituomiolla kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi. Vuonna 2015 Ioka kohosi WBA liiton mestariksi voittamalla Juan Carlos Revecon enemmistöpäätöksellä. WBA liiton mestaruutta Ioka on puolustanut neljä kertaa onnistuneesti joista kerran Revecoa vastaan. Revecoa vastaan käyty ottelu päättyi Iokan tyrmäyasvoittoon 11. erässä.http://www.ringtv.com/407489-ioka-stops-reveco-in-rematch-to- solidify-title-claim/ ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * luettelo ammattinyrkkeilyotteluista boxrec.com sivustolla Luokka:Japanilaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paleoekologia

Paleoekologia on tieteenala, joka tutkii eliöpopulaatioita ja -yhteisöjä, eliöyksilöiden suhteita niihin sekä ympäristötekijöiden vaikutusta eliöyhteisöihin muinaisina aikoina. Siihen kuuluvat sekä biologiset että ympäristölliset seikat kaikkina aikoina, jolloin elämää on esiintynyt. == Katso myös == * Paleobiologia * Paleomaantiede * Paleoklimatologia * Ekologia * Paleontologia == Lähteet == Luokka:Paleontologia Luokka:Ekologia
Saarikosken harkkohytti

Saarikosken (Saariskosken) harkkohytti toimi Vieremällä Salahminjärvestä lähtevän Murennusjoen alussa, Saarikoski-nimisen tilan kohdalla vuosina 1841–1870.Museovirasto : Kultturiympäristön rekisteriportaali : Vieremä, Saarikosken harkkohytti Harkkohytti rakennettiin kolmen kilometrin päässä sijainneen Salahmin ruukin apuhytiksi korvaamaan ruukin toimintansa lopettanut harkkohytti. Harkkohytissä valmistettiin harkkorautaa Salahmin ruukin vasarapajoille. Harkkohytin toiminnasta ja rakennuksista ei ole paljoa tietoa, ja se on saattanut toimia ilman virallista lupaa. Se oli käytössä vielä vuonna 1859 mutta jo vuonna 1873 harkkohytin rakennukset oli osittain purettu. Harkkohytin sijaintipaikan yläpuolella on nykyisin joen ylittävä maantiesilta. Sillan alapuolella on molemmilla joen rannoilla matalia maakumpuja, jotka ovat mahdollisesti ruukinpadon jäänteitä. Joen itärannalla kumpujen eteläpuolella on kivikasa, jonka kohdalla harkkohytti on saattanut sijaita, ja lisäksi noin metrin korkuinen slagikasa. Joen länsirannalla on padonpaikan alapuolelta jyrkässä joentörmässä runsaasti sysiä. == Lähteet == Luokka:Suomen ruukit Harkkohytti
Peugeot 408

Peugeot 408 on Peugeot’n vuodesta 2010 lähtien valmistama keskiluokan automalli. Nimestään huolimatta se ei ole Peugeot 407:n seuraaja, vaan Peugeot 308:n neliovinen sedan-versio. Mallia myydään muun muassa Kiinassa ja Etelä- Amerikassa, muttei lainkaan Länsi-Euroopassa. == Peugeot 408 I (2010–2014) == Ensimmäisen sukupolven Peugeot 408 esiteltiin vuonna 2010 sedan-koriseksi sisarmalliksi Peugeot 308:lle, joka oli tullut markkinoille vuonna 2008. Näin ollen 408 siis korvasi edeltäneen 307-mallin neliovisen sedan-version. Markkina-alueesta riippuen auton ulkoisessa ilmeessä oli pieniä eroavaisuuksia. Myös moottorivalikoima vaihteli eri markkinoilla. Kiinassa tarjolla oli 1,6- (110 hv) ja 2,0-litraiset (150 hv) vapaasti hengittävät bensiinimoottorit, joiden yhteyteen sai joko viisivaihteisen manuaalivaihteiston tai neliportaisen automaatin. vasen|pienoiskuva|250x250px|Etelä-Amerikan markkinoiden Peugeot 408. Etelä- Amerikassa vapaasti hengittävän 1,6-litraisen tilalla oli samankokoinen turboahdettu bensiinimoottori, joka oli aina varustettu kuusivaihteisella automaattivaihteistolla. Lisäksi valikoimassa oli myös 1,6-litrainen (145 hv) HDi-dieselmoottori. Malesiassa moottorivalikoiman muodostivat 1,6-litrainen turboahdettu ja 2,0-litrainen vapaasti hengittävä moottori. == Peugeot 408 II (2014–) == Toisen sukupolven Peugeot 408 esiteltiin Pekingin autonäyttelyssä keväällä 2014, vuosi toisen sukupolven 308:n markkinoilletulon jälkeen. Vuonna 2018 mallin keulailmettä uudistettiin uudella etusäleiköllä ja -puskurilla. Myös takavaloihin tehtiin pieniä muutoksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 408 Luokka:C-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Schonach im Schwarzwald

Schonach im Schwarzwald on Saksan kunta Baden-Württembergin osavaltion Schwarzwald-Baar-Kreisin piirikunnassa. Se sijaitsee Baden-Württembergin eteläosassa Schwarzwaldin alueella Freiburgin koillispuolella. Schonachissa oli kesäkuun 2022 lopussa 4 009 asukasta, ja sen pinta-ala on 36,71 neliökilometriä. Schonachissa järjestetään vuosittain yhdistetyn maailmancupin osakilpailuja. Schonachissa on hyppyrimäki Langenwaldschanze, jonka HS-piste on 106 metriä ja K-piste 95 metriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kunnan verkkosivut *
Kohoutek

Kohoutek on tšekkiläinen sukunimi. Se voi viitata seuraaviin: * Ctirad Kohoutek (1929–2011), tšekkiläinen säveltäjä * Luboš Kohoutek (1935–2023), tšekkiläinen tähtitieteilijä * ”Kohoutek”, laulu albumilta Journey * ”Kohoutek”, R.E.M:in laulu albumilta Fables of the Reconstruction ==Katso myös == * Kohoutekin komeetta, Luboš Kohoutekin löytämä ja hänen mukaansa nimetty komeetta * 1850 Kohoutek, asteroidi joka myös on nimetty Luboš Kohoutekin mukaan
Tampellan masuuni

Tampellan masuuni sijaitsi Tampereella Tammerkosken itärannalla nykyisellä Tampellan alueella vuosina 1844–1884. Masuunin perustivat vuonna 1844 Nils Johan Idman ja Carl August Ramsay jalostamaan Viljakkalan Haverin kaivoksen rautamalmia. Haverin kaivoksen malmi oli heikkolaatuista ja niinpä masuunin oheen perustettiin valimo ja paja, jossa valmistettiin muun muassa patoja, pannuja ja uuninluukkuja. Masuunin raaka-aineena alettiin myös käyttää suurimmaksi osaksi järvimalmia ja suomalmia. Masuuni laitoksineen myytiin 1856 Gustaf August Wasastjernalle, joka perusti sen yhteyteen konepajan. Tämä konepaja ja varatuomari Adolf Törngrenin vuonna 1856 perustama pellavakehräämö ja -kutomo yhdistettiin vuonna 1861 Tammerfors Linne- & Jern-Manufaktur Aktie- Bolag -nimiseksi yhtiöksi (vuodesta 1938 alkaen Tampereen Pellava- ja Rauta- Teollisuus Osake-Yhtiö, sittemmin Oy Tampella Ab). Tampellan masuuni rakennettiin 1843–1844 tiilestä graniittiperustukselle. Katkaistun kartion muotoisen masuunin ja sen puhalluslaitteiden ympärillä oli 25x17 metrin laajuinen raastuparakennus sekä tiilinen 44 metriä pitkä ja 34 metriä leveä kaksikerroksinen konepajarakennus. Masuunia käytettiin vuoteen 1863 saakka jonka jälkeen se oli käytössä vain vuosina 1874 ja 1877. Masuuni purettiin 1884 uuden pajarakennuksen tieltä. Vuonna 1900 valmistui masuunin paikalle uusi pajarakennus, jota laajennettiin myöhemmin useaan kertaan. Tämän pajarakennuksen länsipuolelle rakennettiin 1927 koneistushalli. Nämä uudemmat pajarakennukset purettiin suurelta osin 1970-luvulla. Masuunin sijaintipaikalla on nykyisin Aleksandra Siltasen puisto. == Lähteet == Luokka:Suomen ruukit Luokka:Tampereen entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tampella (Tampere)