EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Syömälakko

Syömälakko eli nälkälakko on väkivallaton vastarinta- ja painostuskeino. Lakkolainen paastoaa eli lopettaa kaiken kiinteän ruoan syömisen, mutta juo yleensä vettä tai muita nesteitä. Poliittiset vangit pyrkivät saamaan huomiota asialleen. Vangitseminen ja sen kiistanalaisuus halutaan saattaa laajemman yhteisön tietoisuuteen. Syömälakolla voidaan tavoitella myös poliittisia muutoksia, kuten Mohandas Gandhi teki vastustaessaan Intian brittiläistä hallintoa. == Suomessa == Suomessa tunnettuja nälkälakkoja on muun muassa Tammisaaren pakkotyölaitoksen nälkälakko vuonna 1933. Suurta julkisuutta sai myös hallitussihteeri Emil Pekkasen syömälakko kesällä 1951. Hän joutui lakkautuspalkalle vastustettuaan vanhemman hallitussihteerin virkansa muuttamista nuoremman hallitussihteerin viraksi ja protestoi pitämällä 29. kesäkuuta alkaen syömälakkoa kaikkiaan 32 vuorokautta, kunnes asiaa tutkimaan asetettiin toimikunta. Vielä viikkoa aiemmin oikeusministeri Teuvo Aura ilmoitti tiedotustilaisuudessa, ettei hallitus muuta päätöksiään, koska rikollisetkin voisivat painostaa vaatimuksiaan syömälakolla. Toimikunnan Pekkaselle myönteisestä lausumasta huolimatta valtio ei korjannut Pekkasen kärsimää vääryyttä ennen kuin vasta Pekkasen uuden, keväällä 1952 pitämän viiden viikon syömälakon jälkeen, jolloin hänelle myönnettiin entistä tointa vastaava eläke. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Aktivismi
Sarain Boylan

Sarain Boylan on kanadalainen näyttelijä, joka sai Gemini-ehdokkuuden komediasarjasta Rent-a-Goalie.Nominees in major categories for the 23rd Gemini Awards TheStar 27.8.2008 Viitattu 13.9.2009 Useimmiten hän on näytellyt independent-elokuvissa, muun muassa Hustlessa ja Saw IV:ssä. Boylan on vieraillut myös televisiosarjoissa C.S.I. Miami ja Aaron Stone. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Vesilahden vaakuna

Vesilahden vaakuna on Vesilahden kunnan tunnus, joka saanut aiheensa kunnan historiasta. Vaakunan avain, joka on Pyhän Pietarin tunnus, oli esiintynyt jo isonvihan ajoilta peräisin olevassa pitäjän nostoväestä muodostetun Porin jalkaväkirykmentin Vesilahden komppanian lipussa. Pietari oli puolestaan toinen Vesilahden katolisen seurakunnan suojeluspyhimyksistä. Kurki on peräisin vanhimman Kurjen aatelissuvun vaakunasta; suvun kanta-isät asuivat Laukon kartanossa Vesilahdella. Vaakunan selitys kuuluu ”hopea-punahalkoisen kilven oikeassa kentässä punainen avain,sen vasemmassa kentässä hopeinen kultavaruksinen kurki, jonka päälaki on punainen ja pyrstön sulat mustapäiset”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 29. maaliskuuta 1951. == Lähteet == * * Vesilahti Luokka:Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat Vaakuna
H-II Transfer Vehicle

H-II Transfer Vehicle (HTV) on japanilainen miehittämätön avaruusalus, jolla huolletaan kansainvälistä avaruusasemaa. Pääasiassa se on tarkoitettu japanilaisen Kibō-moduulin huoltoon, mutta alus toimittaa tarvikkeita myös koko avaruusaseman tarpeisiin. NASDA, yksi JAXAn edeltäjistä aloitti aluksen suunnittelun 1990-luvun alkupuolella. Ensimmäinen HTV-alus laukaistiin syyskuussa 2009 H-IIB-kantoraketilla. == Rakenne == HTV on kooltaan hieman eurooppalaista ATV-alusta pienempi, mutta venäläistä Progress-alusta suurempi. Se on kuitenkin näitä yksinkertaisempi. HTV ei telakoidu automaattisesti vaan se ohjataan lähelle asemaa, josta aseman miehistö siirtää sen robottikädellä telakointiporttiin. Siinä ei ole avaantuvia aurinkopaneeleita vaan ne ovat kiinteästi aluksen ympärillä. Alus ei kykene laskeutumaan vaan se ohjataan lennon päätteeksi palamaan ilmakehässä. HTV:n rahti on noin 6 000 kg. Alus kykenee kuljettamaan noin 7 600 kg kuorman, mutta käytännössä aluksen paineistamattoman ja paineistetun osan väliseinät rajoittavat rahtimäärää. Versio, jossa koko 9,2 metriä pitkä rahtitila saadaan avoimeksi tilaksi on suunnitteilla. HTV telakoituu Harmony-moduuliin ja sen oviaukko on samankokoinen kuin avaruussukkulassa 1,2 x 1,2 m. Aluksen paineistamattomassa osiossa on palletti, jota voidaan siirrellä ISS:n robottikäsivarsilla. ==Laukaisut== Ensimmäinen HTV laukaistiin 10. syyskuuta 2009. Se telakoitiin asemaan 17. syyskuuta ja irrotettiin lokakuun alkupuolella. Alus ohjattiin lasketumaan ilmakehään Tyynen valtameren yläpuolella, jossa alus sai laskeutuessaan palaa ilman riskiä, että mahdollisesti maahan asti pääsevät osat aiheuttaisivat vaaraa väestölle. HTV Laukaisupäivä/aika Kantoraketti Tehtävän loppu HTV-1 10. syyskuuta 2009, 17:01 (UTC) H-IIB F1 2. lokakuuta 2009 6:26 a.m. (JST) HTV-2 22. tammikuuta 2011, 5:38 (UTC) H-IIB F2 30. maaliskuuta 2011 HTV-3 21. kesäkuuta 2012 H-IIB 14. syyskuuta 2012, 05:27 UTC HTV-4 3. elokuuta 2013 H-IIB 9. elokuuta 2013 HTV-5 19. elokuuta 2015 H-IIB HTV-6 H-IIB HTV-7 H-IIB ==Lähteet== Luokka:Kansainvälisen avaruusaseman huoltoalukset Luokka:Japanin avaruustoiminta
Ryhmän pesäke

Ryhmän pesäke on paikka, johon asevoimiin tai puolustusvoimiin kuuluva ryhmän kokoinen joukko on sijoittunut. Jalkaväessä ryhmän pesäkkeen voi fyysisesti muodostaa tulikorsu tai muut tuliasemat, joihin ryhmä on sijoittunut. Tulikorsua kehittyneempi paremman suojan tarjoava pesäke on bunkkeri. Tällaisia bunkkereita on Suomessa nähtävissä mm. Salpa-linjalla. Luokka:Linnoitukset Luokka:Taistelutekniikka
Boris Rotenberg (jalkapalloilija)

Boris Rotenberg (, s. 19. toukokuuta 1986 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäjänjuutalainen jalkapalloilija, jolla on Suomen ja Venäjän kansalaisuus. Rotenberg on pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Venäjän valioliigassa pelaavaa Lokomotivia. Hän kuuluu Rotenbergien sukuun. Hänen isänsä on miljardööri Boris Rotenberg, joka on tutustunut ja toiminut sparraajana presidentti Putinille mm. judoyhdistyksen kautta.Boris Rotenberg, Net Worth $1.4 B As of March 2013, Julkaisija= forbes.com, viitattu= 28.6.2013., Hänen veljensä on liikemies Roman Rotenberg. == Ura == Rotenberg asui Suomessa vuodet 1991–2004 ja edusti juniorina Helsingin Ponnistusta, Helsingin Jalkapalloklubia ja FC Jokereita. Kaudella 2003 hän kuului Jokereiden edustusjoukkueeseen, mutta ei debytoinut Veikkausliigassa. Kaudet 2004–2005 hän edusti HJK:n reservijoukkuetta Klubi 04:ää. Juniorivuosinaan Rotenberg pelasi myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa. Rotenberg palasi Pietariin yliopisto-opintojensa vuoksi, ja päätyi jatkamaan jalkapallouraansa paikallisen pääsarjaseuran Zenitin kakkosjoukkueessa. Sittemmin hän pelasi lainalla useissa muissa seuroissa. Hän debytoi Venäjän valioliigassa Šinnikin riveissä 12. heinäkuuta 2008 ottelussa Krylja Sovetovia vastaan. Kaudella 2009 hän teki läpimurtonsa Himkissä. Heinäkuussa 2008 Israelin Ligat ha'Alin Hapoel Petah Tikva osoitti kiinnostusta Rotenbergia kohtaan. Juutalaisuutensa takia Rotenbergia ei pidetty ulkomaalaisena Israelissa. Helmikuussa 2011 Rotenberg siirtyi vapaana pelaajana Dynamo Moskovaan, jonka kanssa hän teki 2,5-vuotisen sopimuksen. Vuodesta 2016 alkaen Rotenberg on edustannut Lokomotiv Moskovaa. Vuonna 2018 hän voitti Venäjän jalkapalloliigan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Boris Rotenbergin esittely ja tilastot Venäjän valioliigan sivustolla * Boris Rotenbergin esittely ja tilastot KLISF-sivustolla Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomen juutalaiset Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jevgeni Levinson

Jevgeni Adolfovitš Levinson (, 19. lokakuuta 1894 Odessa – 21. maaliskuuta 1968 Leningrad) oli neuvostoliittolainen arkkitehti. Jevgeni Levinson valmistui vuonna 1927 taideteknisestä korkeakoulusta (VHUTEIN). Vuosina 1932–1945 hän toimi Leningradin rakennusinsinööri-instituutin (LISI) ja vuosina 1945–1968 Repinille nimetyn maalaustaiteen, kuvanveiston ja arkkitehtuurin instituutin (IŽSA) opettajana (vuodesta 1947 lähtien professorina). Levinsonin suunnittelemat rakennukset edustavat myöhäistä konstruktivismia, Stalinin ajan klassismia ja 1950–1960-lukujen funktionalismia. Hänen töitään Pietarissa ovat mm. Lensovetin kulttuuripalatsi (1930–1936), Lensovetin asuintalo (1931–1934), Kevyen teollisuuden talo Voznesenski-prospektilla (1931–1934), Petrovskaja-rantakadun asuintalo (1935–1940), Nevan piirineuvoston rakennus (1937–1940) sekä Štšemilovkan (1937–1940, 1958–1964) ja Moskovski-prospektin (1937–1946) asuinkorttelit. Toisen maailmansodan jälkeen Levinson osallistui Puškinin ja Pavlovskin jälleenrakennukseen. Vuonna 1951 hän sai Stalin-palkinnon Andrei Grušken kanssa suunnittelemastaan Puškinin rautatieasemasta. Levinsonin käsialaa ovat myös Avtovon metroaseman erikoiset lasipylväät. Arkkitehti osallistui Piskarjovkan hautausmaan muistoalueen suunnitteluun (1960). Hänen myöhäisvaiheen teoksiaan ovat Nevski-kulttuuripalatsi Obuhovskoi Oborony -prospektilla, Kamennoostrovski-prospektin Muotitalo (molemmat 1963–1968) sekä Sovetskaja-hotellin ensimmäinen vaihe (1968). Vuosina 1931–1968 Levinson asui ja työskenteli Aleksandr Sokolovin kanssa suunnittelemassaan Neuvostokaupan työntekijöiden osuuskuntatalossa (Kamennoostrovski-prospekti 55). Rakennuksen seinässä on arkkitehdista kertova muistolaatta. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Viitana

Viitana (; ) on kylä Karjalan tasavallan Prääsän piirin Tšalnan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Suojujoen rannalla 24 kilometriä Petroskoista luoteeseen. Kylässä on 325 vakituista asukasta (vuonna 2012). Sen ohi kulkee Petroskoin ja Suojärven välinen maantie ja rautatie. Viitana mainitaan ensimmäisen kerran 1400–1500-lukujen verokirjoissa. Nimi perustunee karjalankieliseen sanaliittoon viidoin al eli ’kuusikon alla’. Viidoi merkitsee karjalaksi ’nuorta tiheää kuusimetsikköä’. Kyläryhmään kuuluu viisi osaa: Pogoste eli ’pogosta’, sitä vastapäätä Suojujoen toisella puolella sijaitseva Üliči (venäjäksi Antuševskaja), Alaižagd’ eli ’alapää’ (ven. Nižnije Vidany), Üläižagd’ eli ’yläpää’ (ven. Kuzminskaja) ja Viäčurd’e (ven. Vjatšurga tai Vjatšerga). Viitanan kanta-asukkaat ovat karjalaisiin kuuluvia lyydiläisiä. Kylä sijaitsee karjalan- ja venäjänkielisen alueen rajalla. Karjalaiset ja venäläiset ovat olleet läheisissä kanssakäymisissä aina Petroskoin perustamisesta lähtien. Vuonna 1926 Viitanan 737 asukkaasta 682 oli karjalaisia. Toisen maailmansodan jälkeen neljän kilometrin päähän kylästä perustettiin Tšalnan metsätyöläistaajama, joka toi seudulle runsaasti venäläisiä, suomalaisia ja valkovenäläisiä. Vielä 1970-luvulla vanhukset ja osin keski-ikäisetkin viitanalaiset puhuivat keskenään kotimurrettaan, mutta nykyään kylässä on enää muutamia karjalan kielen taitajia. Kieltä on yritetty elvyttää kesäjuhlien, kansankuoron ja päiväkodissa järjestetyn opetuksen avulla, mutta toistaiseksi ne eivät ole tuottaneet kouriintuntuvia tuloksia. Viime vuosikymmeninä myös kylän katukuva on muuttunut. Vanhan kerhotalon (entisen kirkon) lähelle rakennettiin 1960–1970-luvuilla muutamia kaksikerroksia kivitaloja. Autioituneita maalaistaloja on myyty kesämökeiksi tai ne ovat rappeutumassa. Kylän palveluihin kuuluu pieni kauppa ja päiväkoti. Ränsistynyt koulurakennus purettiin tarpeettomana perestroikan jälkeen ja harvat oppilaat käyvät koulua Tšalnassa. Kuusikossa sijainnutta Pyhän Nikolaoksen tsasounaa yritetään rakentaa uudelleen. ==Lähteet== Luokka:Prääsän piirin asutut paikat
Molukkienkuningaskaija

Molukkienkuningaskaija (Alisterus amboinensis) on keskikokoinen indonesialainen kaijalaji. Se kuuluu kuningaskaijojen sukuun. ==Koko ja ulkonäkö== Molukkienkuningaskaijan pituus on noin 35 cm ja paino 145–163 g. Aikuisen linnun pää ja alapuoli ovat punaiset, siivet vihertävät, siipien pienet peitinhöyhenet, hartiat, yläperä ja pyrstön yläpeitinhöyhenet purppuransiniset, ja pyrstö musta. Nokka on tummanharmaa ja ylänokan tyvi on oranssi, iiris oranssi ja koivet tummanharmaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä, nuori lintu on hartioista vihreä, sen nokka on mustanruskea ja iiris ruskea. Lajista tunnetaan kuusi alalajia: amboinensis, buruensis, dorsalis, hypophonius, sulaensis ja versicolor.ITIS ==Esiintyminen== Molukkienkuningaskaija elää Indonesian itäisessä saaristossa Pelengin ja Sulan saarilla ja siitä itään olevilla saarilla sekä Länsi-Uusi-Guinean itäosassa 50 000–100 000 neliökilometriä laajalla alueella. Populaatio on kooltaan noin 60 000 yksilöä. Lajin uhkana ovat laiton lemmikkieläinpyynti ja metsien hakkuut. == Elinympäristö == Kaijat elävät sademetsissä, puutarhoissa ja istutuksilla aina kahden kilometrin korkeudelle merenpinnasta. == Lisääntyminen == Luonnossa pesä on puun kolossa tai onkalossa. Vankeudessa naaras on muninut kaksi munaa ja hautonut niitä 19 päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä yhdeksän viikon ikäisinä. == Ravinto == Ruokavalio koostuu siemenistä, hedelmistä, marjoista ja silmuista. ==Lähteet== * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. – T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 * World Parrot Trust ===Viitteet=== Luokka:Kuningaskaijat
Papuankuningaskaija

Papuankuningaskaija (Alisterus chloropterus) on keskikokoinen oseanialainen kaija. ==Koko ja ulkonäkö== Linnun pituus on noin 36 cm ja paino 138–190 g. Aikuisen koiraan pää, niska, yläselkä ja alapuoli ovat punaiset, siivet vihreät, alaselkä, yläperä ja pyrstön yläpeitinhöyhenet malvansiniset ja pyrstö musta. Naaraan pää, selkä ja siivet ovat himmeän vihreät, kurkun ja rinnan höyhenet ovat oliivinvihreät ja punaruskeareunaiset ja pyrstö on vihreä, mustakärkinen. Nokka on tummanharmaa ja ylänokan tyvi on koiraalla oranssi, naaraalla ruskeampi, iiris oranssi ja koivet tummanharmaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä, nuori lintu on kuten naaras mutta rinnan höyhenissä ei ole punaruskeita reunoja, sen nokka on mustanruskea ja iiris ruskea. Lajista tunnetaan kolme alalajia: chloropterus, callopterus ja moszkowskii.ITIS ==Esiintyminen== Papuankuningaskaija elää Papua-Uudessa- Guineassa ja Länsi-Uuden-Guinean itäosissa 50 000–100 000 neliökilometriä laajalla alueella. Populaatio on kooltaan noin 70 000 yksilöä. == Elinympäristö == Kaijat elävät tiheissä metsissä, puutarhoissa ja istutuksilla aina 2,6 kilometrin korkeudelle merenpinnasta. == Lisääntyminen == Pesintä tunnetaan puutteellisesti, mutta pesä on todennäköisesti puun kolossa tai onkalossa. Vankeudessa naaras on muninut kolme tai neljä munaa ja hautonut niitä kolme viikkoa. == Ravinto == Ruokavalio koostuu siemenistä, hedelmistä, pähkinöistä, marjoista, silmuista, kukinnoista ja mahdollisesti hyönteisistä ja niiden toukista. ==Lähteet== * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. – T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 * World Parrot Trust ===Viitteet=== Luokka:Kuningaskaijat
Michael Yon

thumb|Michael Yon Michael Yon (s. 1964) on yhdysvaltalainen kirjailija, freelancer-toimittaja ja bloginpitäjä. Hän palveli Vihreissä bareteissa 1980-luvun alussa ja siirtyi toimittajaksi 1990-luvun puolivälissä. The New York Timesin mukaan hän on toiminut Irakissa taistelevien yksiköiden mukana kauemmin kuin kukaan muu journalisti. Hänen kolumnejaan on ilmestynyt New York Postissa. Vuonna 2005 Yon otti kuvan majuri Mark Biegeristä pitämässä sylissään irakilaista tyttöä, joka oli haavoittunut autopommi-iskussa. Time- lehden verkkosivuilla lukijat valitsivat sen vuoden 2005 valokuvaksi. ==Teoksia== *Danger Close Apple Pie Publishers, ISBN: 096751231 (2005) *Moment of Truth in Iraq Richard Vigilante Books, ISBN: 978-0-9800763-2-5 (2008) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Michael Yon - Online Magazine Luokka:Yhdysvaltalaiset bloginpitäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset sotilaat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jonathan Creek – illuusioiden mestari

Jonathan Creek – illuusioiden mestari (Jonathan Creek) on brittiläinen draamasarja, jota BBC esitti 1997-2004\. David Renwickin käsikirjoittaman sarjan nimiroolissa näytteli aikaisemmin paremmin stand up -koomikkona tunnettu Alan Davies. Sarjan päähenkilö Jonathan Creek on ammatiltaan illusionisti, ja hänet kutsutaan usein auttamaan rikosten ratkaisussa. ==Roolit== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Jonathan Creekin kotisivut Luokka:1990-luvun brittiläiset draamasarjat Luokka:2000-vuosikymmenen brittiläiset draamasarjat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat
Samuel Maoz

Samuel Maoz (s. 1962 Tel Aviv, Israel) on israelilainen elokuvaohjaaja. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa Libanon on saanut Venetsian elokuvajuhlien pääpalkinnon Kultaisen leijonan ja kotimaassaan se on ehdokkaana useassa sarjassa Ophir-palkinnon saajaksi.'Lebanon' wins best film in Venice Maos on opiskellut elokuva-alaa Tel Avivissa Beit-Tzvi -elokuvakoulussa. Hän on ollut tuotannon suunnittelijana sekä elokuvayhtiöissä että televisiossa ja ohjannut dokumentteja, televisiosarjoja ja teatterinäytelmiä.Emanuel Levy == Lähteet == * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Luokka:Israelilaiset elokuvaohjaajat
Iso-Urtti

Iso-Urtti on Päijänteen niemi Jyväskylässä, Keljonkankaan kaupunginosassa. Sen länsipuolella on Keljonlahden Urtinpohja ja itäpuolella Vähä-Urtti. Niemen tyven eli Urtinkannan poikki kulkee Jyväskylän ja Muuramen raja. Seutukaavassa Iso-Urtti on virkistysaluetta.Päätös, Jyväskylä.fi, viitattu 27.8.2013 Alue liitettiin Jyväskylän maalaiskunnasta kaupunkiin vuonna 1965.Jyväskylän ulkoilumahdollisuuksien selvitys 2011, Jyväskylä.fi, viitattu 27.8.2013 == Luontoarvoja == Niemellä on kolme kaupungin määrittelemää huomattavaa luontokohdetta. Keskiosassa sijaitseva Urtinvuori on noin 50 metriä Päijänteen pinnasta kohoava mäki, jossa kasvaa karua, paikoin 150-vuotiasta mäntymetsää. Urtinvuoren pohjoispuolella on lehtomaista kuusta ja koivua kasvavaa kangasta, jonka kasvistoon kuuluu ainakin koiranheisi ja valkolehdokki. Urtinvuoresta idempänä Päijänteen rannalla sekä etäämpänä pienellä nimettömällä saarella on vesilinnuille suotuisaa rantaniittyä. Kolmas kohde on hieskoivu- ja leppävaltainen lehto, joka sijaitsee niemen pohjoispäässä. == Historiaa == Niemen eteläosassa on Urtin talosta 50 metrin päässä kiinteä kiviröykkiön muotoinen muinaisjäännös, jonka merkityksestä ei ole tietoa, sillä sitä ei ole tutkittu. 1980-luvun lopussa Iso-Urtti aiottiin rakentaa asuinalueeksi, mutta kaupunki hylkäsi Keski-Suomen Säästöpankin laatiman kaavasuunnitelman, sillä kunnallistekniikan toteuttaminen alueella olisi käynyt liian kalliiksi. Myöhemminkin rakennuttamista on harkittu. ==Lähteet== Luokka:Jyväskylän niemet Luokka:Päijänteen niemet Luokka:Keljonkangas
Ophir

Ophir-palkinto () on merkittävin Israelissa myönnetty elokuva-alan palkinto. Se on saanut nimensä näyttelijä Shaike Ophirin mukaan ja on myönnetty ensimmäisen kerran vuonna 1982. Palkinnot eri sarjoissa myöntää Israelin elokuva- ja televisioakatemia. Ensimmäinen Ophir-palkinto myönnettiin ohjaaja Shimon Dotanille elokuvasta Tzlila Chozeret, ja vuodesta 1990 palkinto on myönnetty vuosittain. Parhaan elokuvan palkinnon saanut elokuva edustaa Israelia Yhdysvalloissa valittaessa parasta ulkomaista elokuvaa Oscar- palkinnon saajaksi. Elokuvat Aviva My Love ja The Band's Visit eivät kuitenkaan edustaneet Israelia. Eniten Ophir-palkintoja on saanut Nina's Tragedies, jolle niitä myönnettiin 11. Assi Dayan on saanut palkinnon kahdeksan kertaa ja on palkittu ohjaajana, käsikirjoittajana ja näyttelijänä. ==Parhaana elokuvana palkitut== * 1982: Tzlila Chozeret * 1990: The Lookout (Shuroo) * 1991: Beyond the Sea * 1992: Elämä Agfan silmin * 1993: Revenge of Itzik Finkelstein * 1994: Sh'Chur * 1995: Victorin lemmentuskat * 1996: Saint Clara * 1997: Pick a Card * 1998: Circus Palestine * 1999: Yanan ystävät * 2000: Time of Favor * 2001: Late Marriage * 2002: Broken Wings * 2003: Nina's Tragedies * 2004: Medurat Hashevet (2004, Campfire) * 2005: Eize Makom Nifla (2005, What a Wonderful Place) * 2006: Adama Meshuga'at (2006 Sweet Mud) ja Aviva Ahuvati (2006 Aviva My Love) * 2007: Orkesterin vierailu (2007) * 2008: Waltz with Bashir ==Aiheesta muualla== *Israelin elokuva- ja televisioakatemian sivusto *Palkittujen luettelo IMDB.comissa Luokka:Israelin elokuva Luokka:Elokuvapalkinnot
Cristian Darío Álvarez

Cristian Darío Álvarez (s. 13. marraskuuta 1985 General Lagos, Argentiina) on argentiinalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Rayo Vallecanoa. == Ura == Álvarez on Rosario Central junioriakatemian kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 23. helmikuuta 2006 Copa Libertadoresin ottelussa paraguaylaista Cerro Porteñoa vastaan. Tämän jälkeen hän nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Vuonna 2008 Álvarez siirtyi barcelonalaisseura Espanyoliin.Cristian Álvarez: "No me considero un suplente" Marca. Viitattu 13.9.2009. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Esittely RCD Espanyolin sivustolla Luokka:Argentiinalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Neill Blomkamp

Neill Blomkamp (s. 17. syyskuuta 1979 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalaissyntyinen, Vancouverissa asuva elokuvien ja mainosfilmien ohjaaja. Blomkamp aloitti 16-vuotiaana animaattorina Etelä-Afrikassa, kunnes muutti perheensä mukana Vancouveriin kaksi vuotta myöhemmin. Vancouverissa hän pääsi Vancouver Film Schooliin. 2000-luvulla Blomkamp työskenteli runsaasti muun muassa visuaalisten tehosteiden parissa. Lisäksi hän ohjasi mainoksia muun muassa Nikelle ja Citroënille. Vuonna 2007 Blomkamp ohjasi Landfall- lyhytelokuvien sarjan, joka sijoittui Halo-videopelien ympäristöihin. Toinen kolmesta jaksosta palkittiin Cannesissa 2008. Hyvästä vastaanotosta seurasi myös ensimmäinen täyspitkän elokuvan ohjaustyö, kun Peter Jackson päätti tuottaa District 9 -elokuvan perustuen Blomkampin tiimin Alive in Joburg -lyhytelokuvaan. Blomkampin ohjaaman ja hyvät arvostelut saaneen District 9:n ensi-ilta oli vuonna 2009. Blomkamp on ohjannut myös tieteiselokuvat Elysium (2013) ja Chappie (2015). == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kanadalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koivurousku

Koivurousku (Lactarius resimus) on Suomessa melko harvalukuinen rousku, joka on myös ruokasieni. ==Koko ja ulkonäkö== Koivurousku on haurasmaltoinen ja juustomaisesti lohkeava. Sen suppilomainen, valkea lakki on kooltaan 8-15 senttiä. Lakki on pinnaltaan tahmea ja vyöhykkeetön, mutta vanhemmiten siihen muodostuu kellertäviä laikkuja. Lakin reuna kiertyy sisäänpäin ja siinä on nukkainen pinta. Vanhemmiten reuna ohenee ja nukkaisuus häviää. Sienen johteiset heltat ovat tiheässä ja ne ovat väriltään valkoiset. Myös lajin ontto jalka on valkoinen. Maitiaisneste on aluksi väriltään valkoista, mutta joutuessaan ilman kanssa tekemisiin se muuttuu rikinkeltaiseksi. ===Samankaltaiset lajit=== Useat melko suurikokoiset rouskulajit ovat väriltään ja maitiaisnesteeltään samankaltaisia. Ne ovat kuitenkin kaikki syötäviä esikäsittelyn jälkeen. ==Kasvuaika ja -paikka== Koivurouskua tavataan koivusekametsissä, Suomessa aina Napapiirille asti. Sieni on useimmiten harvalukuinen, mutta kanta voi olla tiettyinä vuosina runsaskin. ==Käyttö ravinnoksi== Koivurousku pitää esikäsitellä keittämällä runsaassa vedessä. Käsittelyn jälkeen koivurousku ja sen edellä mainitut lähilajit voidaan käyttää suolasieninä. ==Lähteet== Luokka:Rouskut Luokka:Suomalaiset ruokasienet
In the Closet

In the Closet on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kolmas vuoden 1991 albumilta Dangerous julkaistu single. Se julkaistiin toukokuussa 1992. Kappaleen sanoittivat sekä tuottivat Jackson itse ja Teddy Riley. Kappaleelle tehdyllä musiikkivideolla esiintyy supermalli ja näyttelijä Naomi Campbell. == Kappaleet == * Britannian single # ”In the Closet” (7" versio) – 4:49 # ”In the Closet” (Club Mix) – 7:53 # ”In the Closet” (The Underground Mix) – 5:32 # ”In the Closet” (Touch Me Dub) – 7:53 # ”In the Closet” (KI’s 12") – 6:55 # ”In the Closet” (The Promise) – 7:18 * Yhdysvaltain single # ”In the Closet” (Club Edit) – 4:07 # ”In the Closet” (The Underground Mix) – 5:34 # ”In the Closet” (The Promise) – 7:20 # ”In the Closet” (The Vow) – 4:49 # ”Remember the Time” (New Jack Jazz (21)) – 5:06 Visionary single * CD-puoli # ”In the Closet” (7" versio) # ”In the Closet” (Club Mix) * DVD-puoli # ”In the Closet” (musiikkivideo) == Miksaukset == * Albumiversio – 6:31 * 7" versio – 4:47 * Videomix – 6:05 Tommy Musto -miksaukset * 7" versio – 4:49 * Club Mix – 7:53 * The Underground Mix – 5:39 * The Underground Dub – 6:27 Frankie Knuckles -miksaukset * The Mission – 9:27 * The Mission radioversio – 4:28 * The Mix of Life – 7:41 * The Vow – 4:53 * The Promise – 7:26 * The Reprise – 2:44 Muut miksaukset * Club Mix – 8:05 * Club Edit * Touch Me Dub * KI’s 12" – 7:16 * Radioversio – 4:29 * Freestyle Mix – 6:34 * The Newark Mix – 7:07 Luokka:Vuoden 1992 kappaleet Luokka:Michael Jacksonin kappaleet
Sukasmalurit

Sukasmalurit (Dasyornithidae) on Australiassa tavattava varpuslintuheimo. Sukasmalurit ovat kooltaan 17–27 cm pitkiä, enimmäkseen harmaan ja ruskeankirjavia, pitkäpyrstöisiä, enimmäkseen maassa liikkuvia lintuja. Ne elävät huomaamattomina mantereen rannikkoalueilla metsien alikasvoksessa, pensaikoissa ja nummilla, ja ilmaisevat itsensä yleensä vain omintakeisella laulullaan. Niiden ravinto koostuu hyönteisistä ja muista pienistä selkärangattomista sekä siemenistä ja medestä. Pesä on matalalla kasvillisuudessa ja naaras munii tavallisesti kaksi munaa, joita haudotaan 16–21 päivää. Poikaset lähtevät pesästä 18–21 päivää vanhoina. Heimossa on vain yksi suku, sukasmalurit, johon kuuluu kolme lajia: * Sukasmaluri, Dasyornis brachypterus * Lännensukasmaluri, Dasyornis longirostris * Isosukasmaluri, Dasyornis broadbenti. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Dasyornis *
Giorgi Avališvili

Giorgi Avališvili (, 1769–1850) oli georgialainen diplomaatti, kirjailija ja yksi georgialaisen teatterin perustajaisistä. Avališvili syntyi itägeorgialaiseen, Kakhetin kuningaskunnasta kotoisin olevaan aatelissukuun ja sai koulutuksensa Venäjän keisarikunnassa. Venäjän ja Georgian välisen Georgijevskin sopimuksen jälkeen hän toimi georgialaisten kuninkaiden Erekle II:n ja Giorgi XII:n lähettiläänä Pietariin vuosina 1784–1801. Avališvili matkusti Lähi-idässä vuosina 1819–1820 ja kirjoitti arvokkaan ja pitkän matkakertomuksen. Valtaosa hänen muusta kirjallisesta tuotannostaan on kadonnut. Avališvili käänsi myös runsaasti venäläistä ja länsieurooppalaista kirjallisuutta. Hän osallistui ensimmäisen georgialaisen kansallisen teatterin perustamiseen Erekle II:n hovissa Tbilisissä vuonna 1791, ja häntä pidetään myös ensimmäisen omaperäisen georgialaisen näytelmän Kuningas Teimuraz kirjoittajana. Vain tekijän laatima esipuhe on säilynyt. == Lähteet == Luokka:Georgialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1769 syntyneet Luokka:Vuonna 1850 kuolleet Luokka:Georgialaiset kalligrafit
Falerii

thumb|Porta di Giove Falerii novissa. Falerii (nykyinen Civita Castellana) oli antiikin aikainen kaupunki Etelä-Etruriassa Apenniinien niemimaalla. Se oli faliskien pääkaupunki ja kukoisti 500- ja 400-luvuilla eaa. Falerii taisteli Vejin rinnalla roomalaisia vastaan, mutta Vejin kukistuttua se liittoutui Rooman kanssa. 300- ja 200-luvuilla eaa. kaupunki kapinoi useasti roomalaisia vastaan, kunnes se vallattiin ja tuhottiin vuonna 241 eaa. Kaupunkilaiset häädettiin läheiselle tasangolle, jonne perustettiin uusi kaupunki, Falerii novi (). == Lähteet == * Luokka:Regio VII Etrurian kaupungit
Singha

Singha () on thaimaalainen olut, joka on ollut panijansa Boon Rawd Breweryn () premium-tuote ja lippulaiva yhtiön perustamisesta vuonna 1933 lähtien. Viisi tilavuusprosenttia alkoholia sisältävä lager on suosittu sekä Thaimaassa että sen ulkopuolella. Lisäksi on olemassa Singha Light -versio, jonka alkoholipitoisuus on 3,5 tilavuusprosenttia. Singha on johdettu sanskritin myyttistä leijonaa tarkoittavasta sanasta. Alkuperämaassaan se äännetään (olutta tarkoittavalla etuliitteellä) 'bia sing'. == Historia == Singha-oluen historia on pitkälti sama kuin sen panijan, Boon Rawd Brewery Company Ltd:n. Panimon perusti Phraya Phiromphakdi, joka ennen aatelointiaan vuonna 1912 (luang) ja ylennystään vuonna 1925 (phraya) oli kantanut nimeä Boonrawd Setthabut. Panimo on siis nimetty perustajansa mukaan. Phiromphakdi oli kerännyt varallisuutta puukaupoilla ja vesibussiliiketoiminnalla Chao Phraya -joella Bangkokissa. Vuonna 1931 hän lähetti Siamin kuninkaalle vetoomuksen, jossa anoi lupaa perustaa ensimmäinen oluttehdas maahan. Kotimaisen tuotannon aloittamalla, Phiromphakdi järkeili, voitiin kilpailla kasvanutta tuontia vastaan ja laskea kauppataseen vajetta. Phiromphakdi muodosti yhteistoimintayrityksen hampurilaisen Paul Pickenpackin kanssa. Phiromphakdi oli riippuvainen saksalaisen taitotiedosta oluen panemisen alalla ja liikesuhteista Eurooppaan. Kolme neljäsosaa pääomasta tuli Phiromphakdilta, loput ulkomaiselta osapuolelta. Samoihin aikoihin alkoholijuomien tuontitulleja nostettiin ja saksalaisen tuontioluen suosio kääntyi laskuun halvemman japanilaisen vaikutuksesta. Phiromphakdi kävi neuvotteluita valtiovarainministerin kanssa, mutta kuninkaan asema ja suhtautuminen oli erittäin tärkeä. Phiromphakdi teki Pickenpackin lähettämän insinöörin kanssa vierailun saigonilaiseen oluttehtaaseen Ranskan Indokiinaan ja onnistui saamaan valokuvia sen laitteista. Sitten hän matkusti Eurooppaan hankkimaan välineitä, mutta siellä ollessaan hän kuuli maassaan tapahtuneesta sotilasvallankaappauksesta, joka johti absoluuttisen monarkian väistymiseen ja ensimmäiseen perustuslakiin. Phiromphakdin oli jälleen aloitettava neuvottelut uuden hallituksen kanssa, joka hyväksyi suunnitelman ja asetti olutveron kymmeneen satangiin litraa kohti. Boonrawd Brewery Company Ltd perustettiin virallisesti huhtikuussa 1933, toukokuussa alkoi tehtaan rakentaminen ja tuotanto käynnistyi maaliskuussa 1934. Viralliset vihkiäiset pidettiin 6. heinäkuuta 1934 kolmensadan kutsuvieraan ja valtionhoitajan kunnioittaessa tapahtumaa läsnäolollaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Panimon viralliset sivut *Singhan viralliset sivut *http://www.bornicon-salming.fi Singhan maahantuojan sivut Luokka:Thaimaalaiset juomat Luokka:Olutmerkit
Tidens förlag

Tidens förlag on vuonna 1912 perustettu ruotsalainen kirjankustantamo. Yritys on julkaissut ensisijaisesti työväenliikkeeseen liittyvää kirjallisuutta. Sen osti 1992 Rabén & Sjögren, ja se kuuluu nykyisin Norstedts-yritysryhmään. Yritys aloitti vuonna 1921 julkaista kalenteria Tidens kalender (), jonka alaotsikko oli Almanack och uppslagsbok ('Almanakka ja tietoteos'). Se oli punainen sidottu kirja, jonka koko oli 105 × 170 mm. Siinä oli tulevan vuoden kalenteri sekä tietoja maailmasta ja Ruotsista, sekä vuosikirja menneen vuoden merkittävimmistä tapahtumista. Punaisessa kannessa oli jo alusta alkaen Eigil Schwabin tekemä kultainen piirros, joka esittää trumpettia puhaltavaa enkeliä. Vuodesta 1964 se sai suojapaperin. Sekä kooltaan että sisällöltään kalenteri muistutti teosta När Var Hur (vastaa suomalaista teost Mitä Missä Milloin) mutta oli paksuudeltaan vain puolet siitä. Vuoden 1972 Tidens-kalenterissa on katsaus kuluneisiin viiteenkymmenen vuoteen 50 år med Tidens kalender, jonka oli kirjoittanut silloinen toimittaja Henry Rolfner. Artikkeli käsitteli lähinnä puolen vuosisadan maailmantapahtumia eikä itse kalenteria. 71. vuosikerta, vuosi 1992, oli kalenterin viimeinen. Vuosina 1972–1976 (ilmestyi syksyllä 1971–1975) käytettiin Tidens kalenderin aineistoa myös raittiusliikkeen kalenterissa Blå boken, jota Tiden julkaisi nuo vuodet. Vuosikerrassa 1975 (jonka alussa on historiikki "Blå Boken 50 år", s. 26–27) ovat niiden sivut 1–25 ja 97–253 täsmälleen samat, sen sijaan sivujen 26–96 sisältö on kummassakin oma. Tätä kalenteria oli Nationaltemplarordens (NTO) alkanut julkaista nimellä Nykterhetsfolkets kalender ('Raittiusväen kalenteri') vuodeksi 1925 (ilmestyi syksyllä 1924). Julkaisuyhteisöihin tuli 1931 mukaan IOGT, SBF ja NOV. Sen suojakansi oli sininen erotuksena monien muiden kalenterien perinteisestä punaisesta väristä. Vuonna 1933 nimeksi muuttui Blå boken. Vuosikerta 1969 oli sen viimeinen, mutta Tidens förlag kokeili sen julkaisua vielä vuosina 1972–1976. Luokka:Ruotsalaiset kirjankustantamot
Eljot

Eljot eli LJ-lennätin tai Jotti oli Suomen puolustusvoimien tiedustelun, radiotiedustelun ja kaukopartio-osastojen 1930- ja 1940-luvuilla käyttämä erityisviestintäväline. Nimitys LJ-lennätin tulee järjestelmän kehittäjien Ragnvald Lautkarin ja Holger Jalanderin sukunimistä, muoto Eljot on puolestaan lyhenne LJ saksan kielen mukaan äännettynä ja Jotti eräänlainen slangi-ilmaus. Väline saatiin sarjatuotantoon talvisodan aikana.Lehtonen ym. 2018, 78 Eljot oli summerilennättimellä toteutettu sähkötysyhteys, linjavärähdinManninen & Lehtonen 2019, 210, jota käytettiin radiotiedustelun eri yksiköiden, kuten kuunteluasemien ja suuntimoiden väliseen yhteydenpitoon sekä eräänlaisena pikayhteytenä radiotiedustelusta kaukopartioiden tukikohtiin ja näiden välillä (viimeksi mainittu yhteyden tyyppi esiintyy esimerkkisanomassa alempana). Eljotilla saatettiin lähettää esimerkiksi tukikohdalle tietoja radiotiedustelun sieppaamista viesteistä, joilla oli merkitystä sillä hetkellä toiminnassa oleville kaukopartioille. (Tukikohdissa tarvittavat tiedot muokattiin ja lähetettiin erikseen Kyynel-radiolla partioille.) Eljot-yhteys oli jatkuva ja avoinna kaikille Eljot-asemille samalla kertaa, vaikka kullakin asemalla oli oma kutsunsa.Suomen radiotiedustelu 1927–1944, s. 131, 148 Eljotin perustana oli englantilaisen Fullerphone-lankasähkötysjärjestelmän toimintaperiaate.Lehtonen ym. 2018, 37 Tekniikkaa kokeiltiin Suomessa vuodesta 1937 alkaen ja sarjatuotanto aloitettiin talvisodan alkaessa. Ensimmäinen kokeilulinja oli kehittäjien, Lautkarin ja Jalanderin, asuntojen välinen kaukokirjoitinyhteys Helsingissä Kruununhaasta Töölöön. Tätä merkityksellisempi koeyhteys rakennettiin Terijoelta ensin Inoon ja myöhemmin Koivistolla, Saarenpään linnakkeella sijainneeseen suuntimisasemaan.Lautkari 2004, 86–87 Eljot käytti olemassa olevia puhelinyhteyksiä, mutta niin, ettei tasajännitteistä ja virraltaan mikroampeeriluokkaa olevaa, pulsseina välittyvää liikennettä voinut kuunnella. Eljotin esikuva Fullerphone oli nimenomaan kehitetty maakuuntelumenetelmiä vastaan suojautumiseen. Väline oli käytössä yhteydenpidossa radiotiedustelun kuunteluasemilla vielä 1950-luvulla kuunteluun ja suuntimiseen liittyen. Muuta yhteydenpitoa kuunteluasemilta toimistoon hoidettiin siviilipuhelimilla. Tekniikka on esitelty tiiviisti Sanomansieppaajia ja koodinmurtajia: Suomen radiotiedustelu sodassa -teoksen osiossa Fullerphonesta jottiin. Yksittäisistä Eljot-viesteistä on säilynyt tietoja yksiköiden, kuten Osasto Marttinan sotapäiväkirjoissa. Esimerkki Osasto Marttinan sanomasta Osasto Kuismaselle 15. lokakuuta 1942: Kuismanen. Voitko lähettää kuudelle miehelle viikon muonan lehti P-36-10 x 94 y 81 Pyhäjärvi huomenna tai ylihuomenna. Täällä ei sää salli. Marttina.Sissisotaa kaukopartiossa 2009, 588 ==Lähteet== * * * * * ===Viitteet=== Luokka:Puhelintekniikka Luokka:Talvisota Luokka:Jatkosota Luokka:Suomen puolustusvoimien viestikalusto
Contax

Contax oli kameramerkki, joka tunnettiin yksilöllisistä ja joskus erikoisista teknisistä innovaatioistaan ja laadukkaista Zeissin valmistamista objektiiveista. Ensimmäisen Contax-kameran valmisti Zeiss Ikon AG vuonna 1932. Yhtiö julkisti vuonna 1949 ensimmäisen kinofilmikoon peiliheijastuskameransa nimeltään Contax S. Se oli maailman ensimmäisiä pentaprismaetsimellä varustettuja ja siis silmän korkeudelta käytettäviä, kun peiliheijastuskamerat olivat siihen asti käyttäneet ylhäältä päin katsottavaa kuiluetsintä. 1960-luvulla Contax ryhtyi yhteistyöhön Yashican kanssa, josta tuli osa Kyocera-elektroniikkajättiä 1990-luvun puolivälissä. 12. huhtikuuta 2005 Kyocera ilmoitti lopettavansa Contax-kameroiden valmistamisen. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset yritykset Luokka:Saksan demokraattinen tasavalta Luokka:Valokuvakamerat Luokka:Valokuvausalan tuotemerkit
Stefan Fölster

Stefan Fölster on ruotsalainen taloustieteilijä ja Ruotsin elinkeinoelämän kattojärjestön pääekonomisti. Hän on väitellyt Oxfordin yliopistosta. Fölsterin isovanhemmat olivat rauhannobelisti Alva Myrdal ja yhteiskuntatieteilijä Gunnar Myrdal. Hänen tunnetuin kirjansa on ilmastonmuutosta käsittelevä Maailmanloppu on peruttu. ==Aiheesta muualla == * Fölster kirjatietokannassa (ruotsiksi) Luokka:Ruotsalaiset taloustieteilijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Porta Esquilina

Porta Esquilina oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi Esquilinus-kukkulalla muurin itäsivulla. Portti on säilynyt nykyaikaan myöhempänä uudelleenrakennusvaiheena, Gallienuksen kaarena. Porta Esquilina sijaitsi sijaitsi Serviuksen muurin maavallilla (agger) vahvistetun osuuden eteläpäässä.Livius: Rooman synty 2.11.5; Dionysios Halikarnassoslainen: Rooman historia (Rhōmaikē arkhaiologia) 9.68; Florus: Epitome de T. Livio Bellorum omnium annorum DCC Libri duo 2.9.6; Appianos: Sisällissota (Bellum civile) 1.58; Censorinus: De die natali 17.8; Frontinus: De aquaeductu urbis Romae 1.21. Siitä pohjoiseen sijaitsi Porta Viminalis ja etelään Porta querquetulana. Porta Esquilinalta saivat alkunsa Via Labicana, Via Praenestina ja Via Tiburtina, jotka haarautuivat toisistaan eri etäisyyksillä portin jälkeen.Strabon: Geografika 5.234. Portti rakennettiin noin vuonna 350 eaa. Se sai nimensä Esquilinuksesta ja toimi yhtenä kaupungin porteista. Keisari Augustus (27 eaa. – 14 jaa.) korjautti sen. Vuonna 262 roomalainen ritari Marcus Aurelius Victor muutti portin keisari Gallienukselle ja hänen vaimolleen Cornelia Saloninalle omistetuksi Gallienuksen kaareksi. Sitä kutsutaan usein riemukaareksi, mutta todellisuudessa sekin oli tarkoitettu kaupungin portiksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Esquilinus Esquilina
Huntuparatiisilinnut

Huntuparatiisilinnut (Cnemophilidae) on Papua-Uuden-Guinean vuoristoissa esiintyvä varpuslintuheimo. Aikaisemmin huntuparatiisilinnut luettiin kuuluvaksi paratiisilintuihin (Paradisaeidae), mutta uudemmat tutkimukset ovat osittaneet, etteivät ne ole lähisukulaisia, vaan niiden lähimpiä sukulaisia ovat marjastajat (Melanocharitidae).Joel Cracraft, Julie Feinstein (2000) What is not a bird of paradise? Molecular and morphological evidence places Macgregoria in the Meliphagidae and the Cnemophilinae near the base of the corvoid tree. Proc Roy Soc B Huntuparatiisilintuja on kaksi sukua, joissa on kolme lajia: * Huntuparatiisilinnut, Cnemophilus ** Rastasparatiisilintu, Cnemophilus loriae ** Huntuparatiisilintu, Cnemophilus macgregorii * Keltaparatiisilintu, Loboparadisea sericea. == Lähteet == *
Suonokiperhonen

Suonokiperhonen (Erebia embla) on täpläperhosten heimoon ja heinäperhosten alaheimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen. Laji esiintyy palearktisella alueella. == Koko ja ulkonäkö == Suonokiperhosen etusiiven pituus on yleensä 22–28 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 42–51 mm. Siipien yläpinnan pohjaväri on ruskeanmusta. Etusiipien yläpinnan postdiskaalialassa on lähinnä kärkeä kaksoissilmätäplä, joissa on usein valkoinen terä. Tämän takana on yleensä kaksi pienempää silmätäplää useimmiten ilman valkoista terää. Takasiiven yläpinnalla on 3–4 terätöntä silmätäplää. Kaikki silmätäplät ovat keltaisen renkaan ympäröimiä. Siipiripset ovat heikosti täpläiset. == Levinneisyys == Suonokiperhonen on levinnyt Euroopan pohjoisosiin, Siperiaan ja idässä Kamtsatkan niemimaalle, Sahalinille ja Koreaan. Suomessa laji esiintyy koko maassa lukuun ottamatta pohjoisimman Lapin tunturialueita ja maan lounaisimpia osia. Laji on harvinaistunut maan etelä- ja keskiosissa. == Elinympäristö == Suonokiperhosen elinympäristöä ovat rämeet, korvet ja kosteat havumetsät yleensä alangoilla. == Lentoaika ja elintavat == Lentoaika on toukokuun lopulta heinäkuun alkupuolelle riippuen esiintymisalueesta. Suomessa runsain lentoaika on maan eteläosissa yleensä kesäkuun keskivaiheilla ja pohjoisosissa heinäkuun alussa. Laji talvehtii toukkana kaksi kertaa, ensimmäinen talvehtiminen tapahtuu keskenkasvuisena ja toinen täysikasvuisena. == Ravintokasvi == Toukan ravintokasveja ovat sarat (Carex) ja nurmilauha (Deschampsia cespitosa). == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == *LuontoPortti: Suonokiperhonen (Erebia embla) *Suomen Perhoset: Suonokiperhonen *Perhosopas: Suonokiperhonen (Erebia embla) *Keskisuomalainen: Suonokiperhonen *Iltalehti: Suonokiperhonen (Erebia embla) *Luomus, taksonomia: Erebia embla Luokka:Heinäperhoset
HEINO (albumi)

HEINO on saksalaisen laulajan Heinon studio-albumi vuodelta 1971. ==Kappaleet== # Heia Safari # Piratenlied (Der mächtigste König im Luftrevier) # Wo ist für mich ein Hafen # Die blauen Dragoner # Dein Junge kommt wieder # Das Leben geht weiter # Hohe Tannen # Ein Heller und ein Batzen # Schwer mit den Schätzen des Orients beladen # Seemann, wo ist deine Heimat # Westerwaldlied # Wildgänse rauschen durch die Nacht # Mandolinen und Gitarren # Der Mond ist aufgegangen ==Lähteet== * Heinon virallinen diskografia Luokka:Vuoden 1971 albumit Luokka:Heinon albumit
Innfjorden

Innfjorden on Romsdalsfjordeniin kuuluva sivuvuono Møren ja Romsdalin läänissä Länsi-Norjassa. Vuono sijoittuu kokonaan Rauman kunnan alueelle. Vuonon eteläpäädyssä sijaitsee Innfjordenin kylä. == Lähteet == Luokka:Rauma (Norja) Luokka:Møren ja Romsdalin läänin vuonot
Rødvenfjorden

Rødvenfjorden on Romsdalsfjordeniin kuuluvasta Langfjordenista haarautuva sivuvuono Møren ja Romsdalin läänissä Länsi-Norjassa. Vuono sijoittuu kokonaan Rauman kunnan alueelle. == Lähteet == Luokka:Møren ja Romsdalin läänin vuonot Luokka:Rauma (Norja)
Langfjorden

Langfjorden on Romsdalsfjordeniin kuuluva sivuvuono Møren ja Romsdalin läänissä Länsi-Norjassa. Vuono sijoittuu Molden, Rauman ja Nessetin kuntien alueelle. Vuonon itäosasta haarautuu Eresfjordenin sivuvuono. Langfjordenissa tapahtui helmikuussa 1756 maanvyöry, joka vaati 32 ihmisen hengen. == Lähteet == Luokka:Møren ja Romsdalin läänin vuonot Luokka:Molde Luokka:Rauma (Norja) Luokka:Nesset
Moldefjorden

Moldefjorden on Romsdalsfjordeniin kuuluva vuonon osa Møren ja Romsdalin läänissä Länsi-Norjassa. Se sijoittuu Molden kunnan alueelle. == Lähteet == Luokka:Molde Luokka:Møren ja Romsdalin läänin vuonot
Tomrefjorden

Tomrefjorden on Romsdalsfjordeniin kuuluva sivuvuono Møren ja Romsdalin läänissä Länsi-Norjassa. Vuono sijoittuu kokonaan Vestnesin kunnan alueelle. Vuonon varrella sijaitsevat Tomran ja Fiksdalin asutuskeskukset. == Lähteet == Luokka:Vestnes Luokka:Møren ja Romsdalin läänin vuonot
That Don’t Impress Me Much

That Don’t Impress Me Much on kanadalaislaulaja Shania Twainin single hänen kolmannelta studioalbumiltaan Come On Over. Single on Twainin maailmanlaajuisesti suurin hitti yltäen top 10:een 15 maassa. Kappaleen kirjoitti Twain yhdessä Robert John ”Mutt” Langen kanssa. Musiikkivideon ohjasi Paul Boyd ja se kuvattiin Mojaven aavikolla. ==Aiheesta muualla== *Sanoitus Luokka:Vuoden 1998 kappaleet Luokka:Shania Twainin kappaleet
Tresfjorden

Tresfjorden on Romsdalsfjordeniin kuuluva sivuvuono Møren ja Romsdalin läänissä Länsi-Norjassa. Vuono sijoittuu kokonaan Vestnesin kunnan alueelle. Vuonon varrella sijaitsevia asutuskeskuksia ovat mm. Vestnes, Tresfjorden ja Vikebukta. == Lähteet == Luokka:Vestnes Luokka:Møren ja Romsdalin läänin vuonot
Karlsøyfjorden

Karlsøyfjorden on Romsdalsfjordeniin kuuluva vuonon osa Møren ja Romsdalin läänissä Länsi-Norjassa. Se sijoittuu Molden kunnan alueelle. == Lähteet == Luokka:Molde Luokka:Møren ja Romsdalin läänin vuonot
Eddie Clarke

Edward Allan "Fast Eddie" Clarke (5. lokakuuta 1950 Twickenham, Lontoo – 10. tammikuuta 2018 Lontoo) oli brittiläinen kitaristi, joka tunnetaan urastaan Motörhead-yhtyeessä vuosina 1977–1982. Hänet muistetaan myös yhtyeestään Fastway. == Motörhead == Clarke on ehkä Motörheadin tunnetuin kitaristi, koska hän oli yhtyeen jäsen sen huippuaikoina 1979–1981 eli silloin kun Motörhead julkaisi Overkillin, Bomberin ja läpimurtoalbuminsa Ace of Spadesin. Clarke on säveltänyt Ace of Spades -levyn nimikkokappaleen, josta on sittemmin tullut yksi rockhistorian klassikoista myös riffinsä vuoksi. == Fastway == Kun Clarke erosi Motörheadistä vuonna 1982 erimielisyyksien vuoksi, hän päätti perustaa uuden yhtyeen. Vuonna 1983 Clarken yhtye oli koottu, ja sen nimeksi tuli Fastway. Melko pian Fastway alkoi työstää ensimmäistä albumiaan Fastway. Yhtye on tehnyt kappaleen Trick Or Treat samannimiseen kauhu-elokuvaan vuonna 1986. Samanniminen albumi on Fastwayn myydyin. == Kuolema == Clarke menehtyi sairaalahoidossa keuhkokuumeeseen 10. tammikuuta 2018. ==Diskografia== Motörhead * * * * * * * Fastway * * * * * * * * * * * ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset kitaristit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Eresfjorden

Eresfjorden on Romsdalsfjordeniin kuuluvasta Langfjordenista haarautuva sivuvuono Møren ja Romsdalin läänissä Länsi-Norjassa. Vuono sijoittuu kokonaan Nessetin kunnan alueelle. == Lähteet == Luokka:Nesset Luokka:Møren ja Romsdalin läänin vuonot
Fannefjorden

Fannefjorden on Romsdalsfjordenista haarautuva sivuvuono Møren ja Romsdalin läänissä Länsi-Norjassa. Vuono sijoittuu kokonaan Molden kunnan alueelle. == Lähteet == Luokka:Molde Luokka:Møren ja Romsdalin läänin vuonot
Eidsvågen

Eidsvågen on Romsdalsfjordeniin kuuluvasta Langfjordenista haarautuva lahti Møren ja Romsdalin läänissä Länsi-Norjassa. Se sijoittuu kokonaan Nessetin kunnan alueelle. == Lähteet == Luokka:Nesset Luokka:Møren ja Romsdalin läänin vuonot
Appaloosa (elokuva)

Appaloosa on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut lännenelokuva. Elokuva perustuu Robert B. Parkerin samannimiseen romaaniin, ja sen on ohjannut elokuvassa päärooliakin näyttelevä Ed Harris, joka on myös Robert Knottin kanssa käsikirjoittanut elokuvan. Elokuvan pääosissa ovat Harrisin lisäksi Viggo Mortensen, Renée Zellweger ja Jeremy Irons. == Juoni == Pienen Appaloosan kaupungin lähimailla asuva rikollinen Randall Bragg (Jeremy Irons) tappaa seriffin ja apulaisseriffin, jotka olivat tulleet pidättämään Braggin kahta apuria. Kaupungin asukkaat päättävät palkata sheriffi Virgil Colen (Ed Harris) ja hänen apulaisensa Everett Hitchin (Viggo Mortensen) suojelemaan kaupunkia Braggiltä ja hänen apureiltaan. Koko kaupungin päätäntävalta annetaan Colen ja Hitchin käsiin. He tekevät selväksi, että jokainen lakia rikkova Braggin apuri joutuu pidätetyksi tai ammutuksi. Kun Cole hoitelee välejään Braggin kanssa, kaupunkiin saapuu Allie French (Renée Zellweger), jonka kanssa Cole aloittaa suhteen. Myöhemmin yksi Braggin miehistä saapuu kaupunkiin ja kertoo Colelle ja Hitchille todistavansa, että Bragg tappoi seriffin. Oikeudenkäynnissä Bragg todetaan syylliseksi ja tuomitaan kuolemaan. Kun Bragg on matkalla teloitettavaksi, hänet pelastavat Ring ja Mackie Shelton (Lance Henriksen ja Adam Nelson), jotka ottavat myös Allien vangikseen. Cole ja Hitch löytävät Braggin, Allien, Ringin ja Mackien, ja lyhyen intiaanien kanssa käydyn taistelun jälkeen Bragg viedään lähimmän kaupungin seriffin luokse. Seriffi sattuu kuitenkin olemaan Ringin ja Mackien serkku Russel. He päästävät Braggin vapaaksi ja haastavat Colen ja Hitchin taisteluun. Cole ja Hitch haavoittuvat taistelussa, mutta onnistuvat tappamaan haastajat, vaikka Bragg onnistuukin pakenemaan. Cole, Hitch ja Allie palaavat takaisin Appaloosaan. Jonkin ajan kuluttua presidentti Chester A. Arthur armahtaa Braggin, joka palaa takaisin Appaloosaan. Hän ostaa kaupungista hotellin ja mielistelee kaupungin asukkaita. Cole ja Hitch epäilevät Braggin tulojen olevan laittomia. Hitch saa myös selville, että Braggillä on suhde Allien kanssa. Koska Hitch ei pysty pidättämään Braggiä, hän haastaa Braggin kaksintaisteluun, jossa Hitch tappaa hänet. Hitch lähtee kaupungista toivoen, että Cole ja Allie voisivat elää onnellisena yhdessä. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset lännenelokuvat Luokka:Vuoden 2008 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat