EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Aldair

Aldair koko nimeltään Aldair Santos do Nascimento (s. 30. marraskuuta 1965 Ilhéus, Brasilia) on brasialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Aldair voitti maailmanmestaruuden vuoden 1994 MM-kisoissa ja olympiapronssin Atlantan olympialaisissa vuonna 1996. Aldair aloitti uransa vuonna 1985 Clube de Regatas do Flamengossa. Sieltä hän siirtyi vuonna 1989 Portugaliin Sport Lisboa e Benficaan. SL Benficasta Aldair siirtyi Italiaan AS Roman joukkueeseen, jossa pelasi suurimman osan urastaan, peräti 13 vuotta. Aldair pelasi AS Romassa yli 400 Serie A-ottelua ja hän toimi myös joukkueen kapteenina. Kunnianosoituksena AS Roma on jäädyttänyt Aldairin pelinumeron 6. Vuonna 2004 Aldair pelasi vähän aikaa Genoa CFC:ssä ja aikoi vielä palata Brasiliaan Rio Branco Atlético Clubeen, mutta lopetti uransa vuonna 2005. Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Aldair pelasi 93 maaottelua. Hän osallistui kolmiin maailmanmestaruuskilpailuihin (1990, -94 ja -98) ja voitti maailmanmestaruuden vuonna 1994. Etelä-Amerikan mestaruuden hän voitti kahdesti vuosina 1989 ja 1997 ja olympiapronssin vuonna 1996. Vuonna 2007 vanha seurakaveri Massimo Agostini sai houkuteltua Aldairin osallistumaan sanmarinolaisen Muratan paidassa Mestarien liigan ensimmäiselle karsintakierrokselle TamU:a vastaan. == Joukkueet == * 1985–89 Flamengo * 1989–90 SL Benfica * 1990–03 AS Roma * syyskuu 2003–04 Genoa CFC * 2007 S.S Murata == Saavutukset == * Maailmanmestaruus 1994 * Olympiapronssi 1996 * Copa America 1989 ja 1997 * Confederations Cup 1997 * Campeonato Brasileiro 1987 * Scudetto 2001 * Portugalin mestaruus 1989 * Campeonato Carioca 1986 * Italian Cup 2001 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelaajakortti sambafoot.comissa Aldair Aldair Aldair Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pekka Pikanen

Pekka Pikanen (alk. Smokey Stover) oli William "Bill" Holmanin piirtämä sarjakuva. Se ilmestyi ensimmäisen kerran 10. maaliskuuta 1935 ja ilmestyi vuoteen 1973 saakka. Sarja perustui lähes surrealistisiin kuviin ja sanaleikkeihin. Päähenkilö Pekka on palomies, jonka autossa on vain kaksi pyörää. Pekan hattu lentää hänen hämmästyessään ja hajoaa viideksi kappaleeksi. Pekan vaimolta lentävät vastaavassa tilanteessa tukka ja korvat. Pekka Pikanen alkoi ilmestyä Suomessa 1949 Sarjakuvalehdessä, ja se kuului lehden vakiomateriaaliin kymmenen vuoden ajan. Sarjakuvassa esiintyivät usein lauseet "Notary Sojac" ja "1506 Nix Nix". Sarjakuvalehden päätoimittaja Veikko Karumo käänsi ensimmäisen lauseen suomeksi muotoon "Älkää surko".Sarjainfo 42, sivut 3-6 Notary Sojacin on väitetty tulevan gaelin kielen hyvän joulun toivotuksesta (gaeliksi Nollaig Shona). 1506 oli Holmanin työtoverin hotellihuoneen numero.The History of Bill Holman 48-sivuinen Pekka Pikanen -albumi ilmestyi vuonna 1994 WSOY:n kustantamana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Toonopedia: Smokey Stover *A brief homage to Smokey Stover. *The Straight Dope: "What's the origin of 'notary sojac'? *The Official Smokey Stover homepage. Luokka:Yhdysvaltalainen sarjakuva Luokka:Strippisarjakuva Luokka:Sarjakuvahahmot
Jisreelin palatsi

Jisreelin palatsi oli kuningas Ahabin palatsi muinaisessa Jisreelin kaupungissa Israelissa. Kuninkaan puoliso Isebel heitettiin alas palatsin ikkunasta Jehun vallankaappauksen yhteydessä (2 Kun. 9:30–33). ==Aiheesta muualla== * Luokka:Raamatun paikat
Arthur Legat

Arthur Legat (s. 1. marraskuuta 1898 – 23. helmikuuta 1960) oli belgialainen kilpa-autoilija. Hän osallistui Formula 1 -sarjaan kaudella 1953 osallistumalla yhteen kilpailuun, Belgian Grand Prix'hin. Kyseisen kilpailun lisäksi Legat osallistui kauden 1952 Belgian Grand Prix'hin, mutta kilpailu luokitellaan useasti Formula 2 -sarjan osakilpailuksi, koska tuolloin ajettiin Formula 2 -autoilla. Legat ei saavuttanut F1-urallaan yhtään MM-pistettä. Legat voitti Grand Prix des Frontières -kilpailun Chimayssa vuosina 1931 ja 1932 Bugattilla. Kilpa-ajajan uransa lisäksi Legat johti yritystä, joka keskittyi tie- ja hinauspalveluihin. ==Formula 1 ja Formula 2 -tulokset== Vuosi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Sijoitus Pisteet 1952 Veritas SWI INDY BEL 13 FRA GBR GER DUT ITA \- 0 1953 Veritas ARG INDY DUT BEL Kesk. FRA GBR GER SWI ITA \- 0 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Belgialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Kokoro

Kokoro on japanilainen käsite, joka tarkoittaa mieltä tai sydäntä. Budoharjoittelussa se tarkoittaa mielen läsnäoloa harjoitteessa tai fyysisessä tekniikassa kuten esimerkiksi lyöntiharjoittelussa tai hengitysharjoituksessa (mokuso). Klemola Timo: Karate-Do, sivut 138-143. Otava, 1988 Se on yksi budōn viidestä keskeisestä käsitteestä. == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Japanilaiset budōkäsitteet
Guadalupe Mountainsin kansallispuisto

Guadalupe Mountainsin kansallispuisto () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva kansallispuisto. Se perustettiin 30. syyskuuta vuonna 1966. Puiston nimi tulee Guadalupe-vuoristosta. Puisto on alaltaan 350 km² laajuinen, ja se sijaitsee vain 129 kilometrin päässä Carlsbad Cavernsin kansallispuistosta. Molemmat puistot sijaitsevat samassa vuoristossa. Guadalupe Mountainsin kansallispuistoa hallinnoi Yhdysvaltain muiden kansallispuistojen tapaan maan National Park Service. Texasin korkein vuori, Guadalupe Peak, on puiston alueella, samoin kuin sen päällä oleva permikautinen koralliriutta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset sivut Luokka:Texasin kansallispuistot
Mokusō

Mokusō () on japanilainen budokäsite joka tarkoittaa mietiskely- ja hengitysharjoitusta. Tällaisia meditaatio-hetkiä yleensä tehdään aina budōssa harjoituksen aluksi ja lopuksi. Mokusō-harjoitus tehdään määrätyssä muodossa, yleensä rivissä , muodollisessa polvi-istunnassa (seiza), mutta se voidaan tehdä myös lootusasennossa istuen. ==Lähteet== === Kirjallisuuslähteet === * * * Luokka:Japanilaiset budōkäsitteet
Joe Elliott

Joseph Thomas Elliott (s. 1. elokuuta 1959 Sheffield) on englantilaisen hard rock -yhtye Def Leppardin laulusolisti. == Def Leppard == Elliott tapasi ensimmäiseksi Pete Willisin, Atomic Mass-nimisen yhtyeen jäsenen vuonna 1977, kun hän myöhästyi bussista. Sen jälkeen kun Elliott ja Willis saivat tietää, että ovat kummatkin muusikkoja, Elliott tapasi Atomic Mass-yhtyeen muut jäsenet. Alussa Elliott esiintyi bändissä kitaristina, mutta myöhemmin hänestä tuli laulaja, koska muut bändin jäsenet olivat vakuuttuneet hänen laulutaidoista. Bändi jopa vaihtoi nimensä Elliottin ehdotuksesta "Deaf Leopardiksi", mikä kumminkin vaihtui myöhemmin "Def Leppardiksi", koska siihen aikaan eläimen nimi oli suosittu punk -yhtyeissä, eikä Def Leppard halunnut olla punk-bändi. Elliottista tuli oleellinen osa bändiä hänen lauluntekijän taitojensa ansiosta. Lauluntekijänä Elliott on käyttänyt monipuolista musiikkimakuaan (pop-rockista folkiin ja kaikkea niiden väliltä) inspiraation lähteenä. Hän on usein myös sanonut että laulujen sanoitukset eivät ole henkilökohtaisia, vaan niiden pitää olla kuuntelijalle helposti lähestyttäviä. Hän soittaa myös kitaraa, rumpuja, pianoa sekä syntetisaattoria. == Sivuprojektit == Elliott on työskennellyt monissa sivuprojekteissa uransa aikana. Hän on myös työskennellyt monissa tribuuteissa muille artisteille kuten Freddie Mercurylle, Alice Cooperille, Mick Ronsonille, Ian Hunterille ja David Bowielle. Hänellä oli kunnia esittää Queenin jäljellä olevien jäsenten kanssa "Tie Your Mother Down" Freddie Mercuryn Muistokonsertin avajaisissa vuonna 1992. Joe on myös vieraillut monissa projekteissa, kuten Rolling Stones-yhtyeen kitaristi Ronnie Woodin sooloalbumilla Slide On This;" Lori Spree's Those Faces;" Ricky warwickin, The Almightyn ja monessa muussa. Elliottilla ja Phil Collenilla oli sivuprojektina Cybernauts-niminen bändi. Projekti oli lyhytikäinen ja online-albumi, joka ilmestyi 1990-luvun puolivälissä, poistettiin ilmestymisen jälkeen. Joe Elliott toimi Ricky Warwickin Tattoos & Alibis levyn tuottajana vuonna 2003. == Yksityiselämä == Elliott asuu tällä hetkellä Stepasidessa Dublinissa, Irlannissa, vaimonsa Kristinen kanssa. Heillä on poika, Finlay (s. joulukuussa 2009). Elliottin isä, Joe Elliott Sr, kuoli heinäkuussa 2011. Elliott pitää yllä levytysstudiota, nimeltään "Joen Autotalli" (Joe's Garage) kotonaan, jossa hän on tuottanut ja äänittänyt isoja artisteja. Artistit ovat äänittäneet "Joen Autotallissa" silloinkin, kun Elliott on ollut kiertueella Def Leppardin kanssa. ja Yhdysvalloissa se oli saavuttanut kaksitoistakertaisen platinamyynnin rajan. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset muusikot Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Def Leppardin jäsenet
Enzio Forsblom

Gustaf Edvard Enzio Forsblom (14. maaliskuuta 1920 Lohja – 10. helmikuuta 1996 Vantaa) oli suomalainen urkutaiteilija ja professori. ==Henkilöhistoria== Forsblomin vanhemmat olivat konttoripäällikkö Edvard Forsblom ja Gunnel Lundequist ja puoliso vuodesta 1947 Ulpu Tuulikki Laikkala (ent. Lundgren). Forsblomin serkku Martti Ketelä oli nykyaikaisen viisiottelun olympiamitalisti. Forsblom opiskeli vuodesta 1938 Elis Mårtensonin johdolla Sibelius-Akatemiassa, jossa hän suoritti urkujensoiton diplomin 1948, sekä Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1949. Hän jatkoi urkuopintojaan mm. Kööpenhaminassa ja Pariisissa ja väitteli filosofian tohtoriksi Åbo Akademissa 1957 tutkielmalla Studier över stiltroheten och subjektivitet i interpretationen av J. S. Bachs orgelkompositioner. Forsblom toimi vuosina 1949–1969 urkurina Helsingin eri seurakunnissa ja hoiti Sibelius-Akatemian urkujensoiton professuuria 1969–1986, samoin kuin Åbo Akademin musiikkitieteen dosentuuria 1967–1985. Forsblom toimi myös alansa luottamustehtävissä sekä suunnitteli yli kahdetkymmenet urut, muun muassa Helsingin Finlandia-talon konserttiurut. 1950-luvulla hän toimi Hufvudstadsbladetin musiikkikriitikkona. ==Taiteellinen toiminta== Forsblom piti ensikonserttinsa 1948, minkä jälkeen hän konsertoi Pohjoismaissa ja useissa Euroopan maissa. Hän levytti runsaasti Johann Sebastian Bachin musiikkia, ja hänet tunnettiin kansainvälisesti erinomaisena Bachin teosten tulkitsijana. Suurelle yleisölle hän tuli tunnetuksi Hannu Taanilan juontamista radio-ohjelmista. Forsblomille myönnettiin Director musices -arvonimi 1959 ja Säveltaiteen valtionpalkinto 1979. Pro Finlandia -mitalin hän sai 1966. ==Julkaisuja== * Studier över stiltrohet och subjektivitet i interpretationen av J. S. Bachs orgelkompositioner (1957) * Urkujen sointivärit ja rekisteröinti (1963) * Rekisteröinnin käsikirja (1967) * Panin huilu: Kirjoituksia, esitelmiä, puheenvuoroja neljän vuosikymmenen ajalta (1990) * Omega (1992) * Mimesis: Bachin urkuteosten affekti-ilmaisua etsimässä (1994) ==Lähteet== * Otavan Iso Musiikkitietosanakirja, osa 2. Helsinki 1977. ISBN 951-1-04191-6 ===Viitteet=== ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset urkurit Luokka:Sibelius-Akatemian professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset musiikkikriitikot Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Valter Keltikangas

Valter (Valde) Emil Keltikangas (17. helmikuuta 1905 Alajärvi – 26. helmikuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen metsäntutkija ja Lapin-aiheista kirjoittanut kirjailija. ==Henkilöhistoria== Keltikankaan vanhemmat olivat maanviljelijä, liikemies Johan Henrik Keltikangas ja Aleksandra Hallstén ja puoliso vuodesta 1935 Elna Margaretha Sovio. Hän tuli ylioppilaaksi Lapuan yhteiskoulusta 1922, suoritti metsänhoitotutkinnon 1928 ja valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1932 ja lisensiaatiksi 1939. Keltikangas toimi Helsingin yliopiston metsätalouden liiketieteen professorina vuosina 1949–1972 ja kirjoitti eläkkeellä ollessaan useita Lappia käsitelleitä kirjoja. Kansallisbiografian mukaan Valter Keltikangas oli aikansa metsätalouden liiketieteen johtava tutkija ja hänen metsäarvon laskentaa ja metsäbilanssioppia käsittelevät tutkimuksensa ovat vieläkin huomion arvoisia. Erämaiden kaunokirjallisena kuvaajana hän kuului Suomen parhaimpiin. Keltikangas on Metsäylioppilaat ry:n (ja Ylioppilasyhdistys metsämiesten) kunniajäsen In Memoriam, hän toimi yhdistyksen esimiehenä vuodesta 1949 vuoteen 1956. ==Teokset== *Seitsemän tuntia erämaata. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1977. ISBN 951-0-08009-8. (Sisältää mm. ainutlaatuisen kuvauksen matkalta Petsamon erämaahan ennen sotia ja laajan kertomuksen helmenpyynnistä Suomessa.) *Koskilta ja erämaista. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1984. ISBN 951-0-12602-0. (Tarinoita Kemijoen ja Paatsjoen suurilta koskilta.) * Muuttolinnun tie. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1987. ISBN 951-0-13791-X * Seitsemän tuntia erämaata ja muita kertomuksia. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1991. ISBN 951-0-17288-X. (Edellä mainittujen koosteteos.) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset metsätieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset novellikirjailijat
Noora Puhakka

Noora Puhakka (s. 11. marraskuuta 1985 Helsinki) on suomalainen muusikko. Hän oli Tiktak-yhtyeen kitaristi ja taustalaulaja vuosina 1998–2007. Tiktakin jälkeen hän on soittanut bassoa Alavala-nimisessä triossa, johon hänen lisäkseen kuuluvat myös Masi Hukari ja Tiktakistakin tunnettu Emilia Suhonen. Yhtye on julkaissut kolme albumia: yhden englanniksi (Secret whale) ja kaksi suomeksi (Minuntai, Lopullisia alkuja). Nykyään Puhakka työskentelee opetus- ja koulutusalalla kasvatustieteilijänä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Tiktakin kotisivut Web Archivessa * Alavalan myspace -profiili Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Tiktakin jäsenet Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Geo Böckerman

Geo Johannes Böckerman (13. toukokuuta 1921 Helsinki - 25\. joulukuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen urkutaiteilija ja teologi. Hän suoritti kanttoriurkurin tutkinnon Helsingin kirkkomusiikkiopistossa 1942 sekä urkudiplomin Sibelius-Akatemiassa 1952. Hän opiskeli urkujensoittoa myös Kööpenhaminassa. Ensikonserttinsa hän piti Helsingissä 1949. Lisäksi hän on konsertoinut myös Tanskassa ja Ruotsissa. Böckerman suoritti teologian kandidaatin tutkinnon 1956 ja toimi 1959-1969 Helsingin hiippakunnan tuomiokapitulin notaarina sekä Ruotsissa Villandsvängen papiston apulaisena. ==Lähteet== * Otavan Iso Musiikkitietosanakirja, osa 1 (Keuruu 1978) ISBN 951-1-02381-0 Luokka:Suomalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Randy Holland

Randy Holland on kanadalaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen ja entinen lakimiesCardPlayer.com:n haastattelu (luettu 13.3.2007). Valmistuttuaan Floridan valtionyliopistosta hän työskenteli Floridan osavaltiolle. 1990-luvun alussa Holland alkoi pelata kasinopokerin laillistamisen jälkeen Mississipin pokeriturnauksissa. Pian tämän jälkeen hän voitti Gold Coast Openin $ 200 Limit Hold'em -turnauksen ja siirtyi pokeriammattilaiseksi. Holland on voittanut kaksi World Series of Poker -turnausta (razzissa vuonna 1996 ja seitsemän kortin avopokerissa vuonna 2000). Pääkilpailussa hän on parhaimmillaan ollut kahdestoista (vuonna 1999). Holland on voittanut useita kasinoissa käytyjä turnauksia Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Tammikuussa 2003 hän ansaitsi 163 505 dollaria LA Poker Classic -turnauksen 300 dollarin limit hold'emin voitosta ja tammikuussa 2007 51 971 dollaria Gold Strike World Poker Open -turnauksen 100 dollarin pot limit hold'emin voitosta. World Poker Tourilla Legends of Poker -kisassa elokuussa 2006 Holland oli viides ansaiten 177 460 dollaria. Mirage Poker Showdown -tapahtumassa toukokuussa 2007 Holland voitti 1 500 dollarin no limit hold'em -turnauksen ja oli vastaavan turnauksen kakkonen muutamaa päivää myöhemmin. Palkintosummat olivat 124 728 ja 52 708 dollaria. Holland edustaa Paradise Poker -nettipokerihuonetta. Hänen pokeriuransa turnausansiot ylittivät elokuussa 2007 2,8 miljoonaa dollaria. == WSOP-rannekkeet == Vuosi Turnaus Voittosumma (USD) 1996 $ 1,500 Seven-Card Razz 87 000 2000 $ 1,500 7 Card Stud Hi/Lo 120 990 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Nokia N80

Nokia N80 on Nokian toisella vuosineljänneksellä 2006 julkaisema älypuhelin.Nokia N80 gsmarena.com == Laitteisto == Nokia N80:n prosessorina toimii 220 MHz Dual ARM 9. Puhelin tukee GPRS, EDGE ja 3G yhteyksiä. Lisäksi mukana ovat Bluetooth ja infrapunaportti tiedostojen siirtoa varten. Puhelimessa on kaksi sisäänrakennettua kameraa: takakuoressa oleva 3 megapikselin kamera (4,7 mm 1:3.5) Carl Zeissin optiikalla varustettuna sekä puhelimen käyttöliittymän puolella aivan oikeassa yläkulmassa VGA-tasoinen kamera videopuheluita varten. Puhelimen oman kiinteän muistin (40 Mt) käydessä vähiin on mahdollista hankkia MiniSD-muistikortti. Keskusmuistia (RAM) puhelimessa on 64 megatavua. == Ominaisuudet == Puhelin sisältää perusominaisuuksien lisäksi lukuisia lisäominaisuuksia ja valmiiksi asennettuja sovelluksia. Merkittävimmät ominaisuudet lueteltuina: * Bluetooth 2.0 * Musiikkisoitin * Kuvankäsittelyohjelmisto * WWW-selain * Katalogit * FM- radio (Visual Radio) * Äänikomennot * Tiedostonhallintasovellus * Quickoffice * Valmiiksi asennettuna pelit Snakes ja Card Deck * Täysi tuki Symbian OS (S60 3rd Edition) -käyttöjärjestelmälle tehdyille sovelluksille * Tuki Java mobiilisovelluksille == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Käyttöohjeet * Nokia N80 - Tuki * Täydellinen kuvaus N80:n laitteistosta N80 Luokka:Wi-Fi- laitteet Luokka:Symbian-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2006 matkapuhelimet de:Nokia Nseries#Nokia N80 pt:Nokia N80
Juan de Zumárraga

Juan de Zumárraga () oli espanjalainen prelaatti ja Meksikon ensimmäinen piispa vuodesta 1528. Meksikon piispan arvon Zumárraga sai suoraan Kaarle V:ltä toimittuaan Baskimaassa tarmokkaasti noitia vastaan. Zumárraga oli baski. Vuonna 1547 fransiskaani Juan de Zumárraga nimitettiin Meksikon arkkipiispaksi, mutta tieto siitä ei saavuttanut piispa Zumárragaa ennen hänen kuolemaansa. Zumarragalla oli virallinen protector de los indios -asema, josta syystä hänellä oli jatkuvia riitoja Uuden Espanjan ensimmäisen Real Audiencian, ja etenkin sen presidentin, pahamaineisen Nuño de Guzmánin kanssa. Vuosina 1536–1543 Zumárragalla oli apostolisen inkvisitorin oikeudet. Zumárraga oli kiinnostunut Erasmus Rotterdamilaisen ajatuksista. Zumárraga perusti Tlatelocolcoon koulun intiaaneja varten. Koulun johtajaksi hän nimitti fransiskaani Bernardino de Sahagúnin, jonka aikana koulun oppilaat ylsivät huomattaviin oppisaavutuksiin. Zumárraga kustansi omista varoistaan uskonnollista kirjallisuutta, myös katkismuksia, joista tunnetuin on dominikaani Pedro de Córdoban ja hänen munkkiveljiensä kirjoittama ja nahuatliksi kääntämänsä Doctrina cristiana para instrucción de los indios. Vuoden 1543 toukokuun ensimmäisenä päivänä Kaarle V päiväsi valtaustoimiin liittyvän ohjekirjeen, joka oli osoitettu Juan de Zumárragalle. Kirjeen sisällys, vaikka se olikin kirkonmiehelle annettu suositus, jota kuitenkin oli viisasta noudattaa, poikkeaa huomattavasti kahdeksan vuotta aikaisemmin Cortésille annetusta määräyksestä. On mahdollista, että vuonna 1542 voimaan tulleiden ns. Uusien Lakien hillitsevä vaikutus näkyy kuninkaan Meksikon ensimmäiselle piispalle, Juan de Zumárragalle lähettämässä kirjeessä. Kuninkaan Zumárragalle antamiin ohjeisiin on piilotettuna requerimienton sanoma. Tosin nyt vaaditaan neuvotteluja ja tehdään sopimuksia. Sopimukset edellyttävät ikuista ystävyyttä. Kysymys vahingosta ja pahennuksesta jää avoimeksi, sillä sanonta “jos jokin espanjalainen tai alamaisemme aiheuttaisi heille vahinkoa tai pahennusta ilman lupaa tai vastoin tahtoamme”, ei luvannut hyvää sopimuksen tehneiden intiaanien tulevaisuudelle. Kuninkaalle jäi oikeus antaa lupia vahingontekoon ja pahennuksen aiheuttamiseen. Kuninkaan ja mahdollisen vahingontekijän tahto ja halu saattoivat poiketa tosistaan kenenkään voimatta siihen puuttua. Piispa Juan de Zumárraga kuoli kesäkuun 3. päivänä 1548. Vuotta ennen hänen kuolemaansa oli Meksikon Kaupungissa ilmestynyt painosta hänen laaja Regla Cristiana Breve -teoksensa. Sen vuonna 1951 ilmestyneessä painoksessa on 523 sivua. ==Lähteet== * Zumárraga, Juan de; Regla cristiana breve. Editorial Jus Meksiko 1951. * Martínez, José Luis; Documentos cortesianos. Meksiko 1990. * Mendieta, Gerónimo de; Historia eclesiastica indiana. Meksiko 1993. Luokka:Espanjalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Baskit Luokka:Inkvisiittorit Luokka:Meksikon historia Luokka:Vuonna 1468 syntyneet Luokka:Vuonna 1548 kuolleet
Fairyport

Fairyport on suomalaisen Wigwam-yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1971. Kappaleet "Fairyport", "Gray Traitors", "Cafffkaff, The Country Psychologist" ja "May Your Will Be Done Dear Lord" muodostavat Jukka Gustavsonin Joined to Conscience -nimisen teoksen. Mats Huldén käänsi ne englannin kielelle. D-puolen kappale "Rave-Up for the Roadies" on nauhoitettu yhtyeen keikalla, koska levylle oli materiaalia vain kolmen levynpuolen verran. Kappaleessa Wigwamin kanssa soittaa myös kitaristi Jukka Tolonen. Levystä ilmestyi ensimmäinen CD-versio vuonna 1990, ja digitaalisesti remasteroitu versio vuonna 2003. Jälkimmäisellä on bonusraitana "Losing Hold / Finlandia", jonka Reino Jokela äänitti Yleisradion Kappelikonsertissa, 2. elokuuta 1972. == Kappaleet == Kaikki kappaleet sovittanut Wigwam. === A-puoli === # # # === B-puoli === # * # # # === C-puoli === # * # # # # === D-puoli === # * === CD-bonus === # * == Kokoonpano == * Jukka Gustavson – laulu, urut, piano, sähköpiano * Jim Pembroke – laulu, huuliharppu, piano (kappaleet 2 ja 12), sähköpiano (kappale 14) * Pekka Pohjola – basso, viulut, akustinen kitara (kappale 10), piano (kappaleet 8 ja 9), celesta ja cembalo (kappale 9), taustalaulu * Ronnie Österberg – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu === Vierailevat muusikot === * Jukka Tolonen – kitara (kappaleet 2, 7 ja 13) * Eero Koivistoinen – sopraanosaksofoni * Pekka Pöyry – sopraanosaksofoni * Ilmari Varila – oboe * Tapio Louhensalo – fagotti * Hannu Saxelin – klarinetti * Risto Pensola – klarinetti * Unto Haapa-aho – bassoklarinetti === Tuotanto === * Thomas Larsson – äänittäjä (Music Network) * Roger Wallis – äänittäjä (Music Network) * Erkki Hyvönen – äänittäjä (Finnvox) * Seppo Kytöniemi – äänittäjä (Hämis) * Reino Iso-aho – äänittäjä (Hämis) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Wigwamin albumit Luokka:Vuoden 1971 albumit Luokka:Love Recordsin albumit
Eija Karipää

Eija Saga Margaretha Karipää (o.s. Londén, oik. Karapää, myöh. Itkonen; 12. helmikuuta 1920 Parikkala – 27. joulukuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja aikansa filmitähtiä. Hän kuului muun muassa Lea Joutsenon ja Helena Karan tavoin niihin näyttelijättäriin, jotka tekivät uransa yksinomaan elokuvassa ilman yhteyksiä teatteriin. Karipää käytti elokuvauransa alussa nimeä Eija Londén. Hän debytoi statistina elokuvassa Herra Lahtinen lähtee lipettiin ollessaan 19-vuotias. Sen jälkeen seurasivat näkyvämmät sivuroolit komedioissa Rikas tyttö ja Kyökin puolella. Ohjaaja Theodor Luts kiinnitti Karipään jännityselokuvan Salainen ase naispääosaan vuonna 1943. Elokuva oli uuden Fenno-Filmi -yhtiön ensimmäinen ja sai hyvät arvostelut. Seuraavaksi Karipää näytteli naispääosat elokuvissa Erehtyneet sydämet, Tähtireportterit tulevat ja Kohtalo johtaa meitä. Vuonna 1954 hän esiintyi viimeistä kertaa pääroolissa miehensä Veikko Itkosen ohjaamassa elokuvassa Rakastin sinua, Hilde, joka sai varsin nuivan vastaanoton. Kaikkiaan Karipää näytteli neljästi Itkosen ohjauksessa, muun muassa päähenkilön ystävää elokuvassa Maailman kaunein tyttö (1953). Karipää oli näyttelijä Regina Linnanheimon läheinen ystävä ja he näyttelivät yhdessä Teuvo Tulion elokuvassa Rikollinen nainen vuonna 1952. Karipää oli naimisissa Kunto Karapään kanssa vuosina 1940–1943. Toisen miehensä Veikko Itkosen kanssa hän avioitui vuonna 1944, ja he pysyivät naimisissa Itkosen kuolemaan 1990 asti. Itkonen myi tuotantoyhtiönsä 1960-luvulla, jonka jälkeen pari asui 20 vuotta Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Jäätyään leskeksi Karipää muutti takaisin Suomeen. Hän kuoli 84-vuotiaana vuonna 2004 ja hänet haudattiin Hietaniemen hautausmaalle. Karipään ja Itkosen poika Jussi Itkonen on itsekin elokuva-alan vaikuttaja ja ohjasi ja tuotti elokuvan Kuumat kundit (1976). ==Filmografia== *Rikas tyttö (1939) *Herra Lahtinen lähtee lipettiin (1939) *Kyökin puolella (1940) *Varuskunnan ”pikku” morsian (1943) *Salainen ase (1943) *Maskotti (1943) *Erehtyneet sydämet (1944) *Tähtireportterit tulevat (1945) *Kohtalo johtaa meitä (1945) *Silmät hämärässä (1952) *Rikollinen nainen (1952) *Maailman kaunein tyttö (1953) *Rakastin sinua, Hilde (1954) *Leena (1954) *Kuumat kundit (1976) ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Mad Croc

thumb|Mad-Croc-makuja Suomessa. Mad-Croc on Voima Limitedin rekisteröity tavaramerkki sekä energiajuoma- ja -purukumimerkki. Voima Limited on liechtensteinilainen yritys.European Union Intellectual Property OfficeOpenCorporates Voima ei itse valmista tuotetta, vaan se lisensoi valmistuksen eri toimijoille eri maissa ja alueilla. Mad-Croc'ia valmistetaan ainakin Yhdysvalloissa, Alankomaissa, Puolassa, Kiinassa ja Japanissa. Mad- Crocin taustalla vaikuttaa suomalainen Ari Koivula ja lappeenrantalainen Energy Brands OyALFA-TV : Merkit -ohjelma : Mad-Croc CROC TAIL TARINA. Mad- Croc lanseerattiin Yhdysvalloissa vuonna 2003. Makuja ovat tavallinen, sokeriton, kola, maitokahvi, maitokaakao ja Juiced Energy makuja ovat Peach Tea, Green Apple, Orange Cola, Orange ja Red Berry. Muita juomatyyppejä ovat energy shot ja alkoholipitoinen Croc-Tail sekä muina tuotteina energy gum -purukumi ja uutena tullut viinikumi energia sekoitus pussi. Croc Tailia myydään nykyään uudistetussa 0,25 l:n tölkissä ja 0,20 l:n kuohuviinipullossa, ja makuina ovat Original, Red Berry, Omena ja Kola. Mad-Croc oli GP2-kuljettaja Markus Niemelän sponsori. Nykyään se on F1-veneilijä Filip Romsin, Sami Seliön, speedway-kuljettaja Timo Lahden ja rata-autoilija Mikko Eskelisen sponsori. Lisäksi Mad-Croc on Suomen alppimaajoukkueen virallinen yhteistyökumppani. Mad-Croc oli myös suomalaisen F1-kuljettaja Heikki Kovalaisen henkilökohtainen sponsori. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mad-Croc (tuotesivu) * Mad Croc Brands, Inc. (USA) *linkedin.com/ari-koivula Luokka:Energiajuomamerkit
Heinälaatikko

Heinälaatikko on keittolaatikko, joka on vuorattu heinillä. Se on pitkää kypsymistä vaativan ruoan valmistamiseen tarkoitettu laatikko. Aiemmin käytettiin heinälaatikoita tai muita keittolaatikoita, jotka oli vuorattu esimerkiksi sanomalehdillä.Kämppäemännän käsikirja 1948, 16 Heinälaatikkoa käytettiin paljon ensimmäisen maailmansodan jälkeisenä aikana, jolloin enrgian säästämiseen oli suuri tarve. Nykyisin vastaavaan tehtävään käytetään joko itse tehtyjä styrokslaatikoita, muovista tehtyjä haudepesiä tai valmiina ostettuja haudutuslaatikoita. Ruoka valmistetaan alustavasti liedellä ja annetaan sen kypsyä 10–15 minuuttia. Sen jälkeen se siirretään heinälaatikkoon tai sen nykyaikaiseen vastineeseen, laatikon kansi suljetaan, ja ruoka jätetään hautumaan useaksi tunniksi tai yön yli. Välillä voi katsoa onko ruoka riittävän kypsä, mutta kypsymisajan oppii kokemuksen kautta. == Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Heinälaatikko Luokka:Keittiövälineet
Antje Buschschulte

Antje Buschschulte (s. 27. joulukuuta 1978, Berliini) on saksalainen uimari ja olympiamitalisti, joka on erikoistunut selkäuintiin ja erityisesti lyhyelle radalle. Hän voitti pronssia 200 metrin selkäuinnissa kesäolympialaisissa 2004, ja on voittanut uransa aikana neljä viestipronssia olympialaisissa ja 39 arvokilpailumitalia EM- ja MM-kilpailuissa. == Lähteet == Buschschulte, Antje Buschschulte, Antje Buschschulte, Antje Buschschulte, Antje
Bulma

Bulma on Akira Toriyaman luoma manga- ja animehahmo, joka esiintyy Dragon Ball -, Dragon Ball Z ja Dragon Ball GT ,dragon ball super -sarjoissa. Hän on sarjan kuuluisan Capsule Corporation-yhtiön johtajan, Tohtori Briefsin tytär. == Bulma sarjan eri vaiheissa == *Dragon Ball Alussa Bulma on erään kuvauksen mukaan 16-vuotias vääristyneen persoonallisuuden omaava sekava teini, joka ei tunnu hiljentyvän hetkeksikään. Toisaalta hän on itsenäinen ja lujaluonteinen naisenalku, joka ei anna kenenkään tai minkään seisoa tiellään hänen halutessaan jotakin. Bulman etsiessä lohikäärmekuulia, hän tapaa pojan nimeltä Goku. Hän ärsyyntyy aluksi Gokun lapsellisuudesta, mutta Gokun pelastettua hänen henkensä, he päättävät yhdistää voimansa löytääkseen puuttuvat lohikäärmepallot. Dragon Ball-sarjassa Bulma on yksi päähahmoista, ja hänet nähdäänkin lähes jokaisessa jaksossa. *Dragon Ball Z Nyt Bulmasta on kasvanut kukoistava (tosin sekava) nainen. Hänestä on tullut myös mekaniikan nero, joka osaa operoida ja korjata laitteen kuin laitteen. Lisäksi hän on keksinyt lohikäärmekuulatutkan, joka paikantaa kuulien sijainnin ja helpottaa huomattavasti niiden etsimistä. Hän tapaa myös ensimmäistä kertaa tulevan miehensä, ylpeän saiyalaisprinssi Vegetan. Bulma on merkittävä hahmo vielä Dragon Ball Z:ssä mekaniikan neron ominaisuudessaan, vaikka hän ei olekaan enää yksi sarjan päähahmoista. *Dragon Ball GT Kun Baby tartuttaa pahuuden loisen Bulmaan, hänestä tulee yksi tämän tärkeimmistä palvelijoista. Baby saagan lopussa Bulma vapautetaan pahuudesta Denden pyhän veden avulla. Hän rakentaa sarjassa aluksen jolla on tarkoitus kerätä mustantähdenlohikäärmekuulat avaruudesta. Bulma myös auttaa Vegetaa saavuttamaan Super Saiyan 4 -tason. Bulma nähdään kuitenkin Dragon Ball GT:ssä enää vain sivuroolissa. *Vaihtoehtoinen aikajana (engl. alternate timeline) Trunksin aikajanassa (The History of Trunks) nähdään Bulma, joka selvisi androidien hyökkäyksestä toisin kuin monet muut (mm. Vegeta ei selvinnyt). Bulma näyttää ikääntyneen ja hän on hyvin suojelevainen poikaansa Trunksia kohtaan. Hän myös rakentaa aikakoneen, jolla Trunks matkustaa menneisyyteen. Tässä maailmassa Bulma kuolee, kun Goku Black tappaa hänet. == Bulman perhe == * Tohtori Briefs (isä) * Rouva Briefs (äiti) * Vegeta (aviomies) * King Vegeta (appi) * Trunks (poika) * Bra (tytär) * Vegeta Junior niminen hahmo esiintyy Dragon Ball GT:n viimeisessä jaksossa. Hän on selvästi Bulman ja Vegetan jälkeläinen, mutta on epäselvää onko tämä heidän lapsensa vai lapsenlapsensa. Todennäköisemmin hän on heidän lapsenlapsenlapsensa. == Nimi == Nimi Bulma on suora muunnos sanasta "bloomers", joka oli myös suosittu naisten alusvaatemerkki 1980-luvulla. * Varhaisessa englanninkielisessä Dragon Ballin dubbauksessa 1980-luvulla, Bulma tunnettiin nimellä Lena. == Lähteet == ;Viralliset sivut *http://www.dragonball.com *http://www.dragonballz.com *http://www.dragonballgt.com *http://www.elysian-anime.net (fanisivusto) Luokka:Dragon Ball -hahmot ca:Llista de personatges de Bola de Drac#B en:List of Dragon Ball characters#Bulma pl:Lista postaci występujących w Dragon Ball#Bulma
María Olay

María Olay García (s. 3. kesäkuuta 1978 Gijón, Asturia) on entinen espanjalainen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kesäolympialaisiin 1996. Siellä hän oli 100 metrin rintauinnissa 28., ja naisten 4x100 metrin sekauintiviestissä 15. == Lähteet == *Espanjan olympiakomitea Luettu 13.3.2007 Luokka:Espanjalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seppo Tikka

Seppo Ensio Tikka (27. tammikuuta 1942 Pielisjärvi – 23. helmikuuta 2015 Portugali) oli suomalainen toimittaja ja SDP:n kansanedustaja. Hän edusti Kymen läänin vaalipiiriä 1972–1987. Presidentin valitsijamies Tikka oli vuosien 1978 ja 1982 vaaleissa. Hän istui Finnairin hallintoneuvostossa 1979–1989 ja kuului Kouvolan kaupunginvaltuustoon. Tikka toimi 1965–1979 STT:n ja Yleisradion politiikan toimittajana, ja 1981–1987 hän oli Auto- ja kuljetusala -lehden päätoimittaja. Hän oli myös Sosialistisen Aikakauslehden toimitussihteeriPotkulautamies. Tikka kuoli helmikuussa 2015 ollessaan lomamatkalla Portugalissa. == Julkaisut == * Pehmeään politiikkaan, Hki : Kirjayhtymä, 1979 ISBN 951-26-1796-X == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Kouvolan kaupunginvaltuutetut Luokka:Kymen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet Luokka:Suomalaiset politiikantoimittajat
Haudutuslaatikko

pienoiskuva|Nykyiset haudutuslaatikot, kuten aromipesä, valmistetaan styroksista. Haudutuslaatikko on ruoanvalmistukseen käytetty lämpöä eristävä laatikko, jossa esivalmistettu ruoka kypsennetään hauduttamalla valmiiksi. Se sopii pitkää kypsennystä vaativille ruoille, kuten puuroille ja laatikoille. Haudutuslaatikon esikuva on heinälaatikkoHeinälaatikko. Nykyiset haudutuslaatikot valmistetaan usein epp- eli umpisolumuovista, kuten aromipesä. Haudutuslaatikon voi tehdä kotikonstein kierrätysmateriaalista, kuten muovijätteestä. ==Lähteet== luokka:Astiat Luokka:Keittiövälineet
Rock’n Roll (albumi)

Rock'n Roll on Tehosekoittimen ensimmäinen pitkäsoitto, joka julkaistiin 1994. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Otto Grundström – laulu * Ari Tiainen – soolo,- rytmikitara, taustalaulu * Hannu Kilkki – basso, taustalaulu * Matti Mikkola – rummut, taustalaulu Luokka:Vuoden 1994 albumit Luokka:Tehosekoittimen albumit
Marko Paananen

Marko Paananen (s. 1970) on suomalainen sisustusarkkitehti. Hän toimi suunnittelijana television sisustussarjoissa Inno (2004–2009) ja Sisustusarkkitehti Marko Paananen (2013).Sisustusarkkitehti Marko Paananen . Liv TV, viitattu 25.3.2015. Vuonna 2021 hän oli mukana Remppa vai muutto Suomi -ohjelmassa. Paananen eli varhaislapsuutensa Helsingissä, kouluvuotensa Kotkassa ja vietti yläasteikäisenä vuoden vaihto-oppilaana Kaliforniassa, jossa hän koulun kurssien myötä tutustui sisustamiseen mutta haaveili myös teatteri- ja hotellialasta. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kotkassa, palasi Kaliforniaan, hankki siellä sisustusarkkitehdin koulutuksen ja myös työskenteli alalla viitisen vuotta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Markopaananen.com Luokka:Suomalaiset televisiojuontajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Westland (Alankomaat)

Westland on kunta Alankomaissa Etelä-Hollannin provinssissa. Asukkaita kunnassa on 99 512 (31.12.2008) ja väestötiheys on 1 248 as./km². Pinta-alaa kunnalla on 90,59 neliökilometriä, josta vettä on 10,87 km². Kunta koostuu 11:stä asutuskeskuksesta, jotka ovat: De Lier, 's-Gravenzande, Monster, Naaldwijk, Wateringen, Heenweg, Honselersdijk, Kwintsheul, Maasdijk, Poeldijk ja Ter Heijde. Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2004, yhdistämällä De Lier, 's-Gravenzande, Monster, Naaldwijk ja Wateringen. Kunnantalo sijoitettiin keskelle Westlandia, Naaldwijkiin. Westlandin naapurikunnat ovat Haag ja Rijswijk koillisessa, Midden-Delfland kaakossa, Maassluis etelässä ja Rotterdam lounaassa. == Talous == Westland on tunnettu kukista ja vihanneksista. Naaldwijkissä sijaitsee maailman suurimman kukkahuutokaupan, FloraHollandin toimipaikka. FloraHollandin kautta kulkee kukkia muun muassa Euroopan alueelle. Westlandilla on noin kahdeksan kilometrin pituinen rantaviiva. Ter Hejden, Monsterin ja 's-Gravenzanden on rannoilla on lomakeskuksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kunnan kotisivut * FloraHolland Luokka:Etelä-Hollannin kunnat
Similaun

Similaun on noin 3 600 metriä korkea vuori Alpeilla Itävallan ja Italian rajalla. Vuori tunnetaan erityisesti Ötzin löytöpaikkana. == Aiheesta muualla == *Similaun Luokka:Alppien vuoret Luokka:Itävallan vuoret Luokka:Italian vuoret Luokka:Italian ja Itävallan raja Luokka:Tiroli Luokka:Etelä-Tiroli Luokka:Sölden
Ethel Merman

Ethel Merman (oik. Ethel Agnes Zimmermann 16. tammikuuta 1908 – 15. helmikuuta 1984) oli Tony-palkinnolla palkittu teatteri- ja elokuvanäyttelijä sekä laulaja, joka tuli tunnetuksi etenkin musikaalirooleistaan ja vahvasta lauluäänestään. Häntä kutsuttiinkin lempinimellä Musikaalien kuningatar.Ethel Merman, Queen of Musicals, Dies at 76 ==Ura== Mermanin tunnetuimpia elokuvia ovat Tähtien kanttiini, Rouva lähettiläs ja Rytmiä veressä. Hänen viimeiseksi elokuvaroolikseen jäi vuoden 1980 Hei me lennetään, jossa hän näytteli muutaman sekunnin roolin luutnanttina, joka luulee olevansa Ethel Merman. Ethel Mermanilla on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella elokuvaurasta osoitteessa 7044 Hollywood Blvd. ja laulajan urasta osoitteessa 1751 Vine Street. ==Yksityiselämä== Merman oli elämänsä aikana neljä kertaa naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta. Hän kuoli aivokasvaimeen. ==Valikoitu filmografia== * Tunturimaan tytär (Happy Landing, 1938) * Alexanterin jazzyhtye (Alexander's Ragtime Band, 1938) * Kolme reipasta ratsastajaa (Straight Place and Show, 1938) * Tähtien kanttiini (Stage Door Canteen, 1943) * Rouva lähettiläs (Call Me Madam, 1953) * Rytmiä veressä (There's No Business Like Show Business, 1954) * Mieletön, mieletön maailma (Mieletön, mieletön maailma, 1963) * Älkää tappako taiteilijaa (The Art of Love, 1965) * Hei me lennetään! (Airplane!, 1980) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Ethel Merman NNDB:ssä Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vaudeville-esiintyjät Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Tony-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
The Battle of Evermore

"The Battle of Evermore" on englantilaisen rockyhtye Led Zeppelinin akustinen kitara- ja mandoliinikappale. Se julkaistiin yhtyeen albumilla Led Zeppelin IV vuonna 1971. Kappaleessa on runsaasti viittauksia J. R. R. Tolkienin romaanitrilogiaan Taru sormusten herrasta ja varsinkin trilogian viimeisessä osassa kuvattuun Pelennorin kenttien taisteluun. Tolkien-teemojen on tulkittu symbolisoivan myös kylmän sodan aikaisia pelkoja sekä yleisesti hyvän ja pahan loputtomasti jatkuvaa ("evermore") kamppailua. Yhtyeen laulaja Robert Plant sisällytti Sormusten herraan kohdistuvia viittauksia myös kappaleiden ”Ramble On” ja ”Misty Mountain Hop” sanoituksiin. ”The Battle of Evermore” on myös Led Zeppelinin ainoa kappale, jossa on mukana vieraileva vokalisti.(Roy Harper on toinen) Kappaleessa lauloi Robert Plantin lisäksi Sandy Denny. Konserteissa Dennyn osat lauloi yhtyeen basisti John Paul Jones. Myöhemmin kappale on julkaistu myös seuraavilla kokoelma-albumeilla: *Led Zeppelin Remasters *Led Zeppelin Box Set *Complete Studio Recordings *Early Days: The Best of Led Zeppelin Volume One ==Katso myös== * Led Zeppelin IV * Luettelo Led Zeppelinin kappaleista ==Aiheesta muualla== * Kappaleen sanat Battle of Evermore, The Battle of Evermore
Márcio Santos

Márcio Roberto dos Santos paremmin tunnettu nimellä Márcio Santos (s. 15. syyskuuta 1969 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Márcio Santos voitti maailmanmestaruuden vuoden 1994 MM-kisoissa. Márcio Santos edusti urallaan lukuisia seuroja pääasiallisesti Brasiliassa. Hän aloitti uransa vuonna 1987 Grêmio Esportivo Novorizontinossa. Euroopassa Márcio Santos edusti FC Girondins de Bordeaux'ta (1992–94), AC Fiorentinaa (1994–95) ja Ajaxia (1995–97). Seuratasolla Márcio Santos saavutti parhaan menestyksen Ajaxissa, jossa hän voitti vuonna 1996 muun muassa Hollannin liigamestaruuden ja Mestareiden liigan. Márcio Santos lopetti uransa vuonna 2004. Márcio Santos otti 19. joulukuuta 1996 punaisen kortin tultuaan kentälle vaihdosta vain 19 sekuntia aikaisemmin. Se oli tuolloin nopein vaihtomiehen ottama punainen kortti Hollannin liigassa. Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Márcio Santos pelasi 42 maaottelua. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1994 ja Etelä-Amerikan mestaruuden vuonna 1997. == Seurat == * 1987–90 Novorizontino * 1990–91 Sport Club Internacional * 1992 Botafogo de Futebol e Regatas * 1992–94 FC Bordeaux * 1994–95 AC Fiorentina * 1995–97 Ajax * 1997 Clube Atlético Mineiro * 1997–99 São Paulo Futebol Clube * 2000 Santos Futebol Clube * 2001 Jinan (Kiina) * 2001 Sociedade Esportiva do Gama * 2001 Loneng Taichan (Kiina) * 2002 Etti Jundiaí * 2003– toukokuu 2003 Club Bolívar (Bolivia) * toukokuu 2003 Joinville Esporte Clube * 2004 Associação Atlética Portuguesa Santista == Saavutukset == * Maailmanmestaruus 1994 * Copa America 1997 * Mestareiden liiga 1996 * Intercontinental Cup 1995 * Euroopan Supercup 1996 * Hollannin mestaruus 1996 * Campeonato Paulista 1998 * Campeonato Gaúcho 1991 * Hollannin Super Cup 1996 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelaajakortti sambafoot.comissa Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiksotropia

Tiksotropia eli lepojähmeys on sellaisen ominaisuus materiaalissa, että sen viskositeetti vähenee ainetta sekoitettaessa. Se on myös käänteinen taipumus juoksevuuden asteittaiseen vähenemiseen aineen seisoessa häiritsemättä. Materiaalin juoksevuus palautuu, kun siihen tuodaan energiaa esimerkiksi sekoittamalla. Tyypillisiä tiksotrooppisia materiaaleja ovat maalit, kovettumaton märkä betoni ja viljapohjaiset puurot. Luokka:Materiaalitekniikka Luokka:Jatkuvan aineen mekaniikka
Liekki-patsas

Liekkipatsas on isonvihan muistomerkki Pyhäjoen Yppärissä. thumb|upright|Tekstit laatoissa: ”1716 Isonvihan kärsimysten muistoksi” ja ”1937 kansalaiset pystyttivät patsaan”. Oskari Jauhiaisen suunnitteleman patsaan rakennustyö alkoi huhtikuun 20. päivänä 1937 ja päättyi vähän yli kuukautta myöhemmin juhannuksena. Jauhiaisella oli apuna itse patsaan pystyttämisessä vain Kalle Jauhiainen, mutta yppäriläiset auttoivat muuten vedättämällä talkoilla paikalle tarvittavat raaka-aineet: kiven, hiekan, soran ynnä muut. Jalusta sekä risti ja miekka patsaan keskellä olevassa syvennyksessä on muurattu kivestä. Risti ja miekka on tehty monivärisistä, punertavista, harmaista ja valkoisista kivinokareista. Patsaan kahdessa kuparilevyssä lukee: ”1716. Isovihan kärsimysten muistoksi” ja ”1937. Kansalaiset pystyttivät patsaan”. Tekstit kaiversi Aarne Rounioja. == Lähteet == Luokka:Oskari Jauhiainen Luokka:Pyhäjoki Luokka:Suomen patsaat ja veistokset
Vítězslava Kaprálová

Vítězslava Kaprálová (24. tammikuuta 1915 Brno, Itävalta-Unkari – 16. kesäkuuta 1940 Montpellier, Ranska) oli tšekkiläinen säveltäjä ja kapellimestari. Kaprálová pääsi Brnon konservatorioon 15-vuotiaana. Säveltämisen hän oli aloittanut jo yhdeksän vuoden iässä. Hän siirtyi vuonna 1935 Prahaan ja pääsi vuonna 1937 opiskelemaan Ranskaan. Kaprálová meni huhtikuussa 1940 naimisiin kirjailija Jiří Muchan kanssa, mutta kuoli vain muutaman kuukauden kuluttua Montpellier’ssa, Ranskassa ilmeisesti tuberkuloosiin. == Aiheesta muualla == * Kapralova.org. Luokka:Tšekkiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Japanilainen sisustus

Japanilainen sisustus on yksinkertaista, selkeää ja avaraa, ja siinä suositaan luonnollisia materiaaleja. Japanilaisen talon kantavana rakenteena ovat yleensä puiset pilarit. Lattiamateriaalina on yleensä puulankut, joiden päällä on tatamimatot. Seininä on riisipaperista ja puukehikosta rakennettuja seinäkkeitä, joissa voi olla maalauksia. Seinäkkeet läpäisevät hyvin valoa. Seinäkkeen ja katon välissä on usein koristeellinen ristikko, jonka kautta kulkee ilmaa huoneesta toiseen ja ulkoa sisälle. Japanilaisissa rakennuksissa on usein valepylväitä, joilla ei ole muuta käyttöä kuin kantaa sisustuselementtien paino. Lattialla on istumista varten tyynyjä ja tatamimattoja. Japanilainen sisustus on nykyisin osittain länsimaistunut. Suomessa japanilaista tyyliä edustavat pitkät sekä matalat linjat ja tumma puu. Suomessa toteutettuun japanilaistyyliseen sisustukseen kuuluu usein futon-sohva tai -vuode, tatami -matot, matalat ja pitkät laatikostot ja puisella ristikolla varustetut seinäkkeet. Usein japanilaista tyyliä haetaan kodin pienesineistöllä. Lohikäärmeitä ja buddhia käytetään Suomessakin yleisesti koriste-esineinä. ==Lähteet== Luokka:Sisustustyylit Sisustus
Ivan Lepjohin

Ivan Ivanovitš Lepjohin (; 21. syyskuuta (J: 10. syyskuuta) 1740 Pietari – 18. huhtikuuta (J: 6. huhtikuuta) 1802 Pietari) oli venäläinen luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija. Hän oli Venäjän tiedeakatemian pitkäaikainen sihteeri. Carl Ludwig Willdenow nimesi Lepechinia suvun (eräs huulikukkaisheimon suku) hänen kunniakseen. Lepjohin kuvaili ja nimesi muun muassa nunnataskun 1770. Lepjohin opiskeli Pietarin tiedeakatemiassa ja suoritti tohtorin tutkinnon Strasbourgissa. 1768 hän johti tutkimusmatkan Volgan alueelle, Kaspianmerelle ja Uralille. 1774–1775 hän teki tutkimusmatkan Siperiaan. Luokka:Venäläiset eläintieteilijät Luokka:Venäläiset kasvitieteilijät Luokka:Venäläiset tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1740 syntyneet Luokka:Vuonna 1802 kuolleet
COPUOS

Ulkoavaruuden rauhanomaista käyttöä valvova komitea COPUOS (United Nations Committee on the Peaceful Uses of Outer Space) on YK:n yleiskokouksen alainen komitea, joka perustettiin 1959. Sen tehtävänä on arvioida ulkoavaruuden rauhanomaisen käytön yhteistyötä, edistää tutkimusta ja tiedonsaantia sekä tarkastella ulkoavaruuteen liittyviä oikeudellisia haasteita. Se kerää tietoa myös eri maiden avaruustoiminnasta ja pitää rekisteriä satelliiteista. COPUOS:iin kuuluvat sekä juridinen että tieteellis-tekninen alakomitea. Komitea raportoi yleiskokouksen neljännelle komitealle. Komiteaan kuuluu 83 jäsenvaltiota. Se tapaa vuosittain Wienissä, jossa keskustellaan avaruuteen liittyvistä toimista. Keskusteluiden aiheita ovat muun muassa ulkoavaruuden rauhanomainen käyttö, turvallinen toiminta Maan kiertoradalla, avaruusromu, avaruussää, asteroidien aiheuttama uhka, ydinvoiman turvallinen käyttö ulkoavaruudessa, ilmastonmuutos, vesitalous, satelliittipaikannus ja avaruuteen liittyvät lait. ==Katso myös== * UNOOSA == Lähteet == == Aiheesta muualla == * COPUOSin sivusto * COPUOS - Saksan ulkoministeriön tietoa Luokka:Avaruusjärjestöt Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen alaiset toimielimet
Haleakalān kansallispuisto

Haleakalān kansallispuisto () on Yhdysvaltojen Havaijin osavaltion Maui- saarella sijaitseva kansallispuisto. Haleakalā oli vuodesta 1916 alkaen osa Havaijin kansallispuistoa. Vuonna 1961 Havaijin kansallispuisto jaettiin kahdeksi eri kansallispuistoksi, Haleakalāksi ja Hawaii Volcanoesin kansallispuistoksi. Haleakala peittää 118 km² laajuisen alueen, ja sitä hallinnoi maan muiden kansallispuistojen tapaan National Park Service. Nimi Haleakalā on havaijia ja tarkoittaa "auringon taloa". Paikallisen legendan mukaan Maui-jumala vangitsi auringon sinne pidentääkseen päivää. Puistossa on myös samanniminen tulivuori, joka purkautui viimeksi vuonna 1790. Sitä pidetään silti aktiivisena tulivuorena. Haleakalā on jaettu kahteen osioon, huippualueeseen ja Kipahuluun. Huippualueella sijaitsee puiston suosittu nähtävyys, Haleakalā-kraatteri. Se on noin 3,2 kilometriä leveä, 11 kilometrin pituinen ja noin 800 metriä syvä. Toinen huippualueen nähtävyys on myös Hosmer Grove, alueelle eksoottisista kasveista koostuva metsä, jossa on muun muassa setripuita Himalajalta ja eukalyptusta Australiasta. Paikalliset puulajit eivät ole kestäneet kilpailua vieraiden puulajien kanssa ja ovat täten harvemmassa Hosmer Grovessa. Kipahulu on toinen puiston osista, ja se sijaitsee Kipahulu-laaksossa. Alue on kuuluisa lukuisista vesialtaistaan, joissa viihtyy paitsi turisteja myös harvinaisia kalalajeja. Kipahulu sijaitsee vulkaanisella alueella, ja alueen kasvillisuus onkin joutunut sopeutumaan sen omituisiinkin olosuhteisiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla== *Viralliset sivut Luokka:Havaijin kansallispuistot Luokka:Maui