EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Belperin rautatieasema

Belperin rautatieasema on rautatieasema Belperin kaupungissa Derbyshiressä. Se sijaitsee Midlandin pääradan ja Derwent Valley Linen varrella. Asema avattiin 11. toukokuuta 1840. Alkuperäinen asema suljettiin 10. maaliskuuta 1878, jolloin tilalle avattiin uusi asema 1 085 metriä alkuperäisestä asemasta pohjoiseen. Belperin asemaa käytti 233 396 matkustajaa kaudella 2015–2016. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Derbyshiren rautatieliikennepaikat
Suvi Salomaa

Suvi Salomaa (s. 22. maaliskuuta 1987) on suomalainen näyttelijä, tanssija, koreografi. == Ura == Salomaa valmistui näyttelijäksi Englannissa vuonna 2012, ja on myös teatterin ja draaman tutkimuksen maisteri. Hän on näytellyt muun muassa Ränssin kievarin kesäteatterissa, Riihivuori Teatterissa, Teatteri Eurooppa Neljässä sekä Talliteatteri Juliuksessa kesällä 2017. Juliuksessa hän näytteli Mimmi-lehmää näytelmässä Mimmi-lehmä ja Varis. Salomaa näyttelee Mirjamia Ylen draamasarjassa Korpelan kujanjuoksu. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Toivakan kirkonkylä

Toivakan kirkonkylä on kuntakeskus Toivakassa Keski-Suomessa, Saarisen etelärannalla, Leppäveden eteläpään itärannan läheisyydessä. Nykyään kirkonkylä on pääosin omakotitaloaluetta, mutta siellä on myös rivitaloasutusta. Alueella on runsaasti palveluja, kuten peruskoulu, terveysasema, kirjasto, kirkko sekä Sale ja postipalvelut sisältävä K-Market. Kunnan tärkeimpiin työnantajiin lukeutuu kirkonkylässä toimiva, betonielementtejä valmistava MH-Betoni Oy. Toivakan kylä mainitaan asiakirjoissa muodossa Toiwacka by vuonna 1766. Toivakka kuului Rautalammin pitäjään, vuodesta 1628 lähtien Laukaaseen ja vuodesta 1693 lähtien Jyväskylän kappeliin. Toivakka oli 1500-luvulta lähtien osa Laukaan Leppäveden kylää. Pysyvästi Toivakka ja Oravasaari erotettiin Leppävedestä erillisiksi (rekisteri)kyliksi vuonna 1829 tuona vuonna tehdyn maankäytön tarkastuksen yhteydessä. Leppäveden kylän alueella sijaitsi Toivakan uudistalo jo vuonna jo 1540; talon rinnakkaisnimenä on sittemmin ollut Alatalo. Talon isäntänä oli vuosina 1553–1574 Paavo Toivakainen. Hänellä oli savolainen sukunimi, joten suku oli ilmeisesti kotoisin Savosta. Toivakasta tuli Jyväskylän maaseurakunnan rukoushuonekunta vuonna 1871. Itsenäiseksi seurakunnaksi Toivakka erotettiin 1901. Kappelioikeudet se sai ehdollisena 1905. Itsenäisen seurakunnan asema ja ero Jyväskylän maaseurakunnasta toteutui vuonna 1909. Toivakan ensimmäinen kuntakokous oli tammikuussa 1910. File:Toivakkatalo.jpg|Toivakkatalo, Toivakan kunnanvirasto. Tiedosto:Toivakka2.jpg|Toivakan koulukeskus on luokka-asteiden 1–9 yhtenäiskoulu. File:Toivakka - kirjasto.jpg|Toivakan kirjasto. Tiedosto:Toivakka Sale.jpg|Toivakan kirkonkylässä sijaitseva Sale. ==Lähteet== Luokka:Toivakan kylät Luokka:Keski-Suomen maakunnan taajamat Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Suomen kuntakeskukset
Kati Tervo

Kati Tervo (oik. Katri Anneli, o.s. Anttila, s. 22. heinäkuuta 1954 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja kolumnisti. ==Elämä ja ura== Kati Tervo kävi keskikoulun Hakalehdon yhteiskoulussa Espoon Tapiolassa. Hän valmistui Tampereen yliopistosta sosionomiksi (yhteiskunnallinen tutkinto) sekä filosofian kandidaatiksi (pääaineena kotimainen kirjallisuus). Helsingin yliopistossa hän opiskeli taidehistoriaa. Tervo on työskennellyt kirjastoapulaisena, kirjastonhoitajana ja informaatikkona useissa eri kirjastoissa ja arkistoissa (Helsingin kaupunginkirjasto, Yleisradio, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura). Nuorena hän kokeili keraamikon ja silkkipainajan ammatteja ja piirsi Vapaassa taidekoulussa. Tervo on kirjoittanut kolumneja vuodesta 2007 useisiin lehtiin (Kodin Kuvalehti, Meidän mökki, Hyvä terveys, Helsingin Sanomat, Ilta-Sanomat). Hän on kirjoittanut vuodesta 2012 myös Yhteishyvään ja vuodesta 2017 Kotilääkäri-lehteen. Tervo käsittelee usein kolumneissaan nykyhetken arkisia asioita palaten lapsuuden kokemuksiin. Hän on julkisesti kertonut lapsettomuuden vuosista ja rintasyövästään. Tervon isoisä oli rovasti, jääkärieverstiluutnantti Hannes Anttila. Tervo on ollut naimisissa kirjailija Jari Tervon kanssa vuodesta 1991. Heillä on yksi poika. Perhe asuu Helsingin Katajanokalla. == Tuotanto == * Kesäpäiväkirja. Proosateos (WSOY 2008) * Jääkaapin henki. Kertomuksia keittiöstä, ruuasta ja elämästä (WSOY 2011) * Sukupuu. Romaani (WSOY 2014) * Iltalaulaja. Romaani (Otava 2017) * * "Punainen pata - Kokkaamisen ja syömisen ihanuudesta".(Otava 2019) * * Tyttö joka olin. Romaani (Otava 2023) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gian Gastone

Gian Gastone (; 24. toukokuuta 1671 – 9. heinäkuuta 1737) oli viimeinen Medici-sukuinen Toscanan suurherttua vuosina 1723–1737.Gian Gastone Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 10.9.2017.Nordisk familjebok (1912), s. 1424 Runeberg.org. Viitattu 11.9.2017. Gian Gastone oli pitkään hallinneen suurherttua Cosimo III:n ja tämän ranskalaisen puolison Marguerite-Louise d’Orléansin nuorempi poika ja samalla sukunsa viimeinen miespuolinen jäsen. Isänsä tavoin hän eli erossa vaimostaan eikä hänen avioliitostaan syntynyt lapsia. Noustessaan valtaan 52-vuotiaana Gian Gastone oli jo rankkojen elämäntapojensa uuvuttama eikä hänellä heikon terveytensä vuoksi ollut sen enempää kykyjä kuin kiinnostustakaan panostaa valtakuntansa hallintoon. Euroopan suurvallat olivat jo vuonna 1718 sopineet keskenään, että Medicin hallitsijasuvun sammuessa Toscanan valtaistuimelle nostettaisiin Espanjan prinssi Don Carlos, josta tuli vuonna 1731 myös Parma-Piacenzan herttua. Puolan perimyssotaan liittyneen Wienin esirauhan yhteydessä vuonna 1735 suurvallat tekivät kuitenkin uuden sopimuksen, jonka mukaan Toscanan valtaistuimelle nousisikin Medicien jälkeen Lothringenin herttua Frans Stefan. Kun Frans seuraavana vuonna meni naimisiin Itävallan kruununperijättären Maria Teresian kanssa, siirtyi Toscana Itävallan Habsburgien valtapiiriin.Risto Kari: Historian ABC: Kaikkien aikojen valtiot 5, s. 414. Tammi, Helsinki 2001. Gian Gastone taipui hyväksymään tämän järjestelyn. Espanja veti miehitysjoukkonsa pois Toscanasta ja niiden tilalle saapui itävaltalaisia joukkoja, jotka vannoivat helmikuussa 1737 uskollisuutta suurherttualle. Gian Gastone kuoli viisi kuukautta myöhemmin ja Frans Stefan julistettiin suunnitellusti Toscanan suurherttuaksi. Medicin suvun yksityisomaisuus ja korvaamaton taidekokoelma menivät perintönä Gian Gastonen siskolle Anna Maria Luisa de' Medicille, joka lapsettomana kuitenkin testamenttasi ne suurherttua Fransille. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Toscanan suurherttuat Luokka:Medicit Luokka:Vuonna 1671 syntyneet Luokka:Vuonna 1737 kuolleet
Cosimo de’ Medici (täsmennyssivu)

Cosimo de’ Medici voi tarkoittaa seuraavia firenzeläisen Medici-suvun henkilöitä: *Cosimo de’ Medici (1389–1464), ensimmäinen Firenzeä hallinnut Medici vuodesta 1434 *Cosimo I de’ Medici eli Cosimo I (1519–1574), Firenzen herttua vuodesta 1537 ja Toscanan suurherttua 1569–1574 *Cosimo II de’ Medici eli Cosimo II (1590–1620), Toscanan suurherttua 1609–1620 *Cosimo III de’ Medici eli Cosimo III (1642–1723), Toscanan suurherttua 1670–1723
Matias Ojalehto

Matias Johan Ojalehto (s. 15. helmikuuta 1984 Raahe) on suomalainen poliitikko ja Reisjärven kunnanjohtaja. == Ura == Ojalehto on toiminut Oulun kaupunginvaltuutettuna ja Pohjois-Pohjanmaan maakuntavaltuutettuna vuodesta 2009 lähtien. Hän toimi Pohjois-Pohjanmaan maakuntahallituksen puheenjohtajana vuosina 2017–2021. Hän oli Keskustan puoluehallituksen jäsen. Hän oli Keskustan Pohjois-Pohjanmaan piirin puheenjohtaja vuosina 2014–2017.Antti Ervasti: Jussi Ylitalo syr­jäyt­ti Matias Oja­leh­don kes­kus­ta­pii­rin pu­heen­joh­ta­jan pai­kal­ta – Sipilä puhui hal­li­tuk­sen saa­vu­tuk­sis­ta Kaleva 11.11.2017. Viitattu 17.5.2022. Ojalehto valittiin heinäkuussa 2024 Reisjärven kunnanjohtajaksi. Ojalehto on koulutukseltaan kone- ja tuotantotekniikan insinööri ja ammatiltaan hankekehitysinsinööri rakennusalalla. Varusmiespalvelun hän suoritti Kainuun Rajalla, sotilasarvoltaan hän on alikersantti. Ojalehto oli Suomen Keskustan kansanedustajaehdokkaana Oulun vaalipiiristä vuoden 2015 vaaleissa. Ojalehdon toiminta valtuuston kokouksessa Sanginjoen ulkometsän suojelupäätöksen yhteydessä aiheutti keskustelua, sillä hänen katsottiin painostaneen toista puolueensa valtuutettua äänestämispäätöksen tekemisessä, jolloin tämä oli painanut väärää nappia ja ratkaissut äänestyksen suojelua vastaan. Korkeimman hallinto-oikeuden tekemän päätöksen mukaan Ojalehdon aiheuttamasta häiriöstä äänestyksen aikana ei kuitenkaan seuraa, että valtuuston päätös olisi virheellisessä järjestyksessä syntyneenä lainvastainen. Myös Ojalehdon esitykset koiraverosta ja teatterin alastonesitysten ikärajasta ovat aiheuttaneet vilkasta keskustelua.Toimiessaan Oulun Sivistys- ja kulttuurilautakunnan puheenjohtajana Ojalehto ajoi vahvasti tietohallinnon kilpailuttamista. Kulttuurin saralla häntä kiinnosti museo- ja tiedekeskus Luupin tulevaisuus. ==Lähteet== *https://www.forum24.fi/sivut/artikkeli/12375/Saman-Luupin-alle_-Matias- Ojalehto-kytkisi-kiintesti-Tietomaan-ja-taidemuseon-toisiinsa- *http://www.suomenmaa.fi/keskusta-nyt/matias-ojalehto-pahoittelee- aanestyskohua-6.3.53061.080375b229 *http://www.tivi.fi/Kaikki_uutiset/linuxiin-vaihtamisesta-miljoonaluokan- saastot-oulu-harkitsee-microsoftin-hylkaamista-kouluissa-6586999 *http://www.tekniikkatalous.fi/talous_uutiset/oulun-kayttojarjestelmataistelu- ei-loppunutkaan-viela-me-voitaisiin-olla-windows-koulu-jos-se-olisi- kustannustehokasta-6591438 *https://seura.fi/isanpikajuna/2014/02/11/vaarallista-kuin-porno-paattajat- tuomitsevat-tanssiesityksen-ennakkoon/?shared=28-ce21e9b5-1 *http://www.ksml.fi/kotimaa/Sipil%C3%A4n-tekstiviestin-kohde- selvisi-%E2%80%93-Sekaannuksen-taustalla-lempinimi/299583 *http://kaismo.fi/2016/06/17/nayttoa-vaitteille/ === Viitteet === Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Reisjärven kunnanjohtajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jorma Jurvanen

Jorma Jurvanen (s. 15. lokakuuta 1952) on suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi kaudella 1970 yhden ottelun Mestaruussarjasta kauden päätteeksi pudonneessa Kuopion Elossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hissi (vuoden 1983 elokuva)

Hissi (De Lift) on Dick Maasin ohjaama ja käsikirjoittama alankomaalainen kauhuelokuva vuodelta 1983. ==Juoni== Kronenstede-nimiseen liikerakennukseen on hiljattain asennettu hissi. Hissi jumiutuu ukonilmalla ja seurue jää jumiin lähes kohtalokkain seurauksin. Apuun kutsutaan hissimekaanikko Felix Adelaar, joka ei löydä hissistä mitään ongelmia. Tapahtuu uusia onnettomuuksia, jotka vaativat uhreja, poliisin pitäessä tapahtuneita onnettomuutena kunnes rakennuksen siivooja pidätetään epäiltynä sabotaasista. Adelaarin alkaessa selvittää hissin konehuoneessa mikä aiheuttaa vakavat onnettomuudet, paikalle ilmestyy hissin onnettomuuksista kiinnostunut toimittaja Mieke. Adelaar alkaa epäillä hissin elektroniikkapuolta teknisten ongelmien aiheuttajaksi. Koska hänen ammattitaitonsa ei riitä elektroniikan tutkimiseen, hakeutuu hän hissiyhtiölle mikrosiruja tuottavan alihankkijan, Rising Sunin toimistoon ja kyseenalaistaa koneissa käytettävien sirujen turvallisuuden. Kun epäasiallinen vierailu selviää Adelaarin pomolle, joutuu Adelaar jäähylle työstään. Toimittaja Mieke ehdottaa Adelaarille, että taustalla olisi jonkinlainen salaliitto hissiyhtiön johdon sekä Rising Sunin välillä. == Näyttelijät == == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Hissi Rotten Tomatoes-sivustolla Luokka:Kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 1983 elokuvat Luokka:Alankomaalaiset elokuvat
Per-Erik Juslin

Per-Erik Juslin (s. 6. lokakuuta 1934) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Juslin pelasi Mestaruussarjaa kausina 1957 ja 1958 HJK:ssa sekä kausina 1960 ja 1961 Kiffenissä. HJK:ssa Juslin pelasi 16 pääsarjaottelua tehden yhden maalin ja Kiffenissä 24 pääsarjaottelua tehden viisi maalia. Hän saavutti Kiffenissä SM-pronssia 1960 ja SM-hopeaa 1961. Lisäksi Juslin edusti Gnistania neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla 1956 ja Kiffeniä Suomensarjan kaudella 1959, jonka aikana hän teki 11 maalia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harri Hakamäki

Harri-Pekka Hakamäki (19. elokuuta 1963 Porin mlk – 17. lokakuuta 2023 Rauma)Kuolinilmoitus. Satakunnan Kansa Länsi-Suomi 10.3.2024, s. B14. oli suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hakamäki pelasi PPT:ssä yhden Mestaruussarjan ottelun kaudella 1987. Hän pelasi PPT:ssä lisäksi I divisioonaa 19 ottelua kaudella 1989 ja viisi ottelua kaudella 1990 PPT:n noustessa pääsarjatasolle. Hakamäki edusti lisäksi PPT:n reservijoukkue PPP:tä viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla ja P-Iiroja yhdessä Ykkösen ottelussa kaudella 1994. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Kaarlo Ilmari Kalpa

Kaarlo Ilmari Kalpa (21. heinäkuuta 1893 Ruhnu Viro – 20. helmikuuta 1963 Nokia)Lääkintöneuvos Ilmari Kalpa kuollut. Helsingin Sanomat, 21.2.1963, s. 11. oli suomalainen lääkäri ja lääkintöneuvos, joka toimi Pitkäniemen sairaalan ylilääkärinä. Kalpan vanhemmat olivat sisällissodan alkuvaiheessa surmattu kirkkoherra Kaarlo Julius Kalpa ja Olga Johanna Emilia Lindgren. Hänen puolisonsa vuodesta 1924 oli sairaanhoitaja Aino Elisabeth Paunu. Kalpa tuli ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta yhteiskoulusta 1912 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1924. Hermo- ja mielitautien erikoislääkärin pätevyyden Kalpa sai 1932. Hän toimi jo ennen sotia lääkärinä Pitkäniemen sairaalassa, jonka ylilääkäriksi hänet nimitettiin 1955. Sotien jälkeen Kalpa työskenteli lyhyen aikaa Sotavammasairaalassa ja sitten Mannerheimin Lastensuojeluliiton ja Tampereen kaupungin kasvatusneuvolan palveluksessa. Hänellä oli laaja joukko kotimaisia ja kansainvälisiä luottamustoimia omalla alallaan, mutta hän oli myös muun muassa Pohjois-Pirkkalan kunnanvaltuuston jäsen 1930-luvulla sekä Nokian kauppalanvaltuuston jäsen vuodesta 1937 ja puheenjohtaja 1940-luvun alkuvuosina, samoin kuin kauppalanhallituksen jäsen. Lääkintöneuvoksen arvonimi Kalpalle myönnettiin vuonna 1950. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Tuomikoski, Viljo 1963. Lääkintöneuvos Kaarlo Ilmari Kalpa: In memoriam. Suomen Lääkärilehti, 18 (1963), ss. 556-559. * Mielisairaitten ja heikkomielisten sterilisoiminen olisi lailla viipymättä säädettävä. Tohtori I. Kalpa selostaa sterilisoimiskysymyksen vaiheita Suomessa. Lukuisia kuvaavia esimerkkejä vajaakykyisten aiheuttamasta kansanaineksen huononemisesta, Aamulehti, 09.08.1934, nro 211, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Nokian kaupunginvaltuutetut Luokka:Pohjois-Pirkkalan kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Society of Dilettanti

Society of Dilettanti eli Diletanttien seura on brittiläinen yläluokkaisten miesten noin vuonna 1732–1734 perustama seura, joka tukee antiikin Kreikan ja Rooman taiteen ja muiden muinaisjäänteiden tutkimusta. == Historia == 1700-luvulla brittiläisille yläluokkaan kuuluville nuorille miehille tuli tavaksi tehdä matka (nk. Grand Tour) Italiaan ja erityisesti Roomaan. Tällaiset matkat saattoivat kestää useita vuosia, ja niiden tarkoituksena oli muun muassa sivistyminen valistuksen hengessä sekä historialliseen taiteeseen ja muinaisjäänteisin tutustuminen. Society of Dilettanti syntyi tällaisen matkan tehneiden miesten päivällisseurana noin vuonna 1732–1734. Ensimmäinen tapaaminen saattoi olla Italiassa vuonna 1732, mutta usein perustamisvuodeksi mainitaan 1734. Seuran nimen dilettanti on peräisin italiankielen sanasta dilettare, ”tuottaa mielihyvää”. Vuonna 1736, jolloin pidettiin seuran ensimmäinen varmuudella tunnettu tapaaminen, seuralla oli 46 jäsentä. 1700-luvun lopulle tultaessa seura oli merkittävin antiikintutkimuksen alan seura. Historiansa aikana Society of Dilettanti on tullut tunnetuksi taiteen tukijana ja myös muun muassa arkeologisten kaivausten suorittajana ja tukijana. Seuran kaivauskohteita ovat muun muassa Eleusis, Priene ja Thorikos. Seura on olemassa edelleen. Nykyisin siihen kuuluu 60 jäsentä. Seura hyväksyy edelleen, kuten aiemminkin, jäsenikseen ainoastaan aikaisempien jäsenten tuttuja, joistä äänestetään salaisesti. Virallinen päivällistapaaminen on neljästi vuodessa. Seura tukee brittiläisten arkeologisten instituuttien British School at Athens ja British School at Rome toimintaa sekä British Libraryn ja British Museumin hankintoja. == Tunnettuja jäseniä == Seuran tunnettuihin jäseniin kuuluvat muun muassa: * Sir Joseph Banks * Sir George Beaumont * William Cavendish, Devonshiren 4. herttua * Sir Francis Dashwood, le Despencerin loordi * Charles James Fox * David Garrick * Sir George Gray * Sir James Gray, 2. paroni * Richard Grenville, Templen jaarli * Charles Francis Greville * Gustavus Hamilton, Boynen 2. varakreivi * Sir William Hamilton * Simon Harcourt, varakreivi, Harcourtin jaarli * Sir Richard Colt Hoare, paroni * George Knapton * Richard Payne Knight * Sir Thomas Lawrence * Simon Luttrell, Earl of Carhampton * Stephen Payne-Gallway * William Ponsonby, Duncannonin varakreivi, Bessborough'n jaarli * Sir Joshua Reynolds * Charles Sackville, Middlesexin jaarli, Dorsetin 2. herttua * George Selwyn * Sewallis Shirley * John Lewin Smyth * Walter Spencer-Stanhope * James Stuart * John Taylor * Richard Thompson * Charles Townley * Benjamin West * Sir Watkin Williams Wynn == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * * Luokka:Antiikintutkimus Luokka:Brittiläiset järjestöt Luokka:Klassillinen arkeologia Luokka:Kulttuurijärjestöt
Alankomaiden Ateenan-instituutti

Alankomaiden Ateenan-instituutti (, NIA, ) on alankomaalainen arkeologinen instituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista, joilla on lupa suorittaa maassa arkeologisia kaivauksia. Instituutti on perustettu vuonna 1984. Se toimii Ateenan keskustassa Makrygiánnin kaupunginosassa sijaitsevassa uusklassisessa rakennuksessa, samassa osoitteessa Belgische School te Athenen kanssa. Instituutti julkaisee vuodesta 1993 tiedejulkaisua Pharos. Journal of the Netherlands Institute at Athens. == Tutkimusprojekteja ja kaivauksia == * Aitolia * Nikopolis, Epeiros * Tanagra, Boiotia * Zákynthos, Jooniansaaret == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nederlands Instituut in Athene. Luokka:Alankomaat Luokka:Arkeologiset instituutit Kreikassa Luokka:Makrygiánni
Australian Archaeological Institute at Athens

Australian Archaeological Institute at Athens (AAIA, , ”Australian arkeologinen instituutti Ateenassa”) on australialainen arkeologinen instituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista, joilla on lupa suorittaa maassa arkeologisia kaivauksia. Instituutti on perustettu vuonna 1980. Sillä on läheiset yhteydet erityisesti Sydneyn yliopistoon. Instituutti tukee australialaisten tutkijoiden toimintaa Kreikassa ja Kyproksella ja toisaalta pyrkii pitämään Kreikan tutkimusta esillä Australiassa. == Tutkimusprojekteja ja kaivauksia == * Kythera * Lakonia * Pafos, Kypros * Torone, Chalkidikí * Zagorá, Ándros == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Australian Archaeological Institute at Athens - The University of Sydney Luokka:Arkeologiset instituutit Kreikassa Luokka:Australialaiset oppilaitokset
Belgische School te Athene

Belgische School te Athene (EBSA, , ”Belgialainen koulu Ateenassa”) on belgialainen arkeologinen instituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista, joilla on lupa suorittaa maassa arkeologisia kaivauksia. Instituutti on perustettu vuonna 1985. Se toimii Ateenan keskustassa Makrygiánnin kaupunginosassa sijaitsevassa uusklassisessa rakennuksessa, samassa osoitteessa Alankomaiden Ateenan-instituutin kanssa. == Tutkimusprojekteja ja kaivauksia == Koulu on suorittanut arkeologisia tutkimuksia ja kaivauksia muun muassa seuraavissa paikoissa: * Itanos, Kreeta * Thorikos, Attika * Sísi, Kreeta == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Belgische School te Athene Luokka:Arkeologiset instituutit Kreikassa Luokka:Belgia Luokka:Makrygiánni
British School at Athens

The British School at Athens (BSA, , ”Brittiläinen koulu Ateenassa”) on brittiläinen arkeologinen instituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista, joilla on lupa suorittaa maassa arkeologisia kaivauksia. == Historia == The British School at Athens on perustettu vuonna 1886. Se on osa British Academyn ulkomailla toimivien tutkimusinstituuttien verkostoa. Koulun historian merkittävimpiin kaivausprojekteihin kuuluvat muun muassa Knossoksen kaivaukset Kreetalla sekä Mykenen kaivaukset Peloponnesoksella. === Johtajat === * F. C. Penrose (1886–1887) * E. A. Gardner (1887–1895) * Cecil Harcourt Smith (1895–1897) * D. G. Hogarth (1897–1900) * R. C. Bosanquet (1900–1906) * R. M. Dawkins (1906–1913) * A. J. B. Wace (1913–1923) * A. M. Woodward (1923–1929) * H. G. G Payne (1929–1936) * Alan Blakeway (1936) * Gerard Mackworth Young (1936–1946) * John Manuel Cook (1946–1954) * Martin Sinclair F. Hood (1954–1962) * A. H. S. Megaw (1962–1967) * P. M. Fraser (1967–1971) * H. W. Catling (1971–1989) * E. B. French (1989–1994) * Martin Price (1994–1995) * R. A. Tomlinson (1995–1996) * D. J. Blackman (1996–2002) * A. J. M. Whitley (2002–2007) * C. A. Morgan (2007–2015) * John Bennet (2015–) == Tilat == Koulun päärakennus sijaitsee Ateenassa Kolonákin kaupunginosassa Lykavittós- kukkulan juurella. Aivan sen vieressä toimii myös American School of Classical Studies at Athens. Koulun kirjastossa on yli nidettä sekä tiedejulkaisuja antiikintutkimuksen alalta ja muilta aloilta. Koululla on oma arkeologinen laboratorio, Fitch Laboratory, sekä arkisto ja museo. Koululla on vakituiset kaivaustalot eli kentällä sijaitsevat tutkimustilat Knossoksessa sekä Palaíkastron Rousolákoksessa. == Tutkimusprojekteja ja kaivauksia == pienoiskuva|240px|Perachóran Heraion, koulun kaivauskohde 1930-luvulla. Koulun tutkimus- ja kaivausprojekteihin kuuluvat muun muassa: * Ássiros, Makedonia * Atsipádes, Kreeta * Eleutherna, Kreeta * Chíos * Díktin luola, Kreeta * Fylakopí, Mílos * Karfí, Kreeta * Kéa * Kéros * Knossos, Kreeta * Kythera * Lefkantí, Euboia * Méthana, Argolis * Megalopolis, Arkadia * Mykene, Argolis * Mýrtos Pýrgos, Kreeta * Néa Nikomídeia, Makedonia * Rousolákos, Palaíkastro, Kreeta * Perachóran Heraion * Petsofás, Kreeta * Praisos, Kreeta * Sitagroí, Makedonia * Sparta, Lakonia == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * * * == Aiheesta muualla == * The British School at Athens Luokka:Arkeologiset instituutit Kreikassa Luokka:Brittiläiset oppilaitokset
Canadian Institute in Greece

The Canadian Institute in Greece (, CIG-ICG; , ”Kanadan instituutti Kreikassa”) on kanadalainen arkeologinen instituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista, joilla on lupa suorittaa maassa arkeologisia kaivauksia. Instituutti on perustettu vuonna 1976. Se toimii Ilísian kaupunginosassa sijaitsevassa rakennuksessa. == Tutkimusprojekteja ja kaivauksia == * Árgilos, Makedonia * Kamáresin luola, Kreeta * Karystos ja muu eteläinen Euboia * Mytilíni, Lesbos * Sfakián alue, Kreeta * Stymfalos, Korinthia * Tanagra, Boiotia == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Canadian Institute in Greece - L'Institut Canadien en Grèce. Luokka:Arkeologiset instituutit Kreikassa Luokka:Kanadan koulutus
École française d’Athènes

École française d’Athènes (EfA, , ”Ateenan ranskalainen koulu”) on ranskalainen arkeologinen instituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista, joilla on lupa suorittaa maassa arkeologisia kaivauksia. == Historia == École française d’Athènes on perustettu vuonna 1846, ja se on näin vanhin Kreikassa toimivista ulkomaisista instituuteista. Sen historia palautuu 1800-luvun alkupuolen filhellenismiin ja varhaiseen kiinnostukseen Kreikan muinaisjäänteitä kohtaan sekä muun muassa ranskalaisten suorittamaan Morean tutkimusretkeen (Expédition de Morée) vuosina 1828–1833. Koulun ensimmäiset kaivaukset suoritettiin Ateenan Akropoliilla vuosina 1852–1853. Tuolloin Charles Ernest Beulé löysi hänen mukaansa nimetyn Beulén portin. Koulun historian merkittävimpiin ja laajimpiin kaivausprojekteihin kuuluvat Delfoi ja Delos. Tutkimukset Delfoissa alkoivat vuonna 1860 ja varsinainen ”Grande Fouille” (“suuri kaivaus”) tehtiin vuosina 1892–1903. Deloksen kaivaukset alkoivat vuonna 1873. Koulun rakennukset Ateenassa valmistuivat vuosina 1872–1874. Málian minolaisen palatsin kaivaukset alkoivat vuonna 1922. == Tilat == Koulu toimii Ateenan keskustassa Pefkákian kaupunginosassa. Sen yhteydessä on toimisto-, tutkimus-, opetus- ja majoitustiloja. Koulun kirjasto koostuu yli niteestä ja tiedejulkaisuista antiikintutkimuksen alalta ja muilta aloilta. Koululla on vakituiset kaivaustalot eli kentällä sijaitsevat tutkimustilat Delfoissa, Deloksella ja Máliassa. == Tutkimusprojekteja ja kaivauksia == Koulu on suorittanut tutkimuksia ja kaivauksia paitsi Kreikassa myös Albaniassa ja Kyproksella. Merkittävimpiä kohteita ovat muun muassa: Kreikassa * Argos, Argolis * Athene Alean temppeli * Delfoi * Delos * Dreros, Kreeta * Gortys, Arkadia * Ntikilí Tas (Dikili Tash) * Epidauros, Argolis * Itanos, Kreeta * Filippoi * Kirrha * Korykian luola * Lato, Kreeta * Lysikrateen muistomerkki, Ateena * Mália, Kreeta * Mantineia, Arkadia * Medeon, Fokis * Muusien laakso * Poseidonin ja Amfitriten temppeli, Tínos * Ptoion (Ptóo), Boiotia * Nemea * Olus, Kreeta * Ríneia * Samoksen Heraion * Thasos * Tegea Albaniassa * Apollonia * Durrës * Sovjan Kyproksella * Amathus * Klímonas * Potamiá == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * == Aiheesta muualla == * École française d’Athènes Luokka:Arkeologiset instituutit Kreikassa Luokka:Ranskan koulutus
École Suisse d'Archéologie en Grèce

École Suisse d'Archéologie en Grèce (, , ESAG/SASG/SEAG; , ”Sveitsiläinen arkeologinen koulu Kreikassa”) on sveitsiläinen arkeologinen instituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista, joilla on lupa suorittaa maassa arkeologisia kaivauksia. Instituutti on perustettu virallisesti vuonna 1975. Se on suorittanut kaivauksia Eretriassa Euboialla jo vuodesta 1964. Instituutti toimii Ateenassa Kansallisen arkeologisen museon lähellä sijaitsevassa rakennuksessa. Lisäksi sillä on vakituinen kaivaustalo Eretrian arkeologisen alueen yhteydessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ελβετική Αρχαιολογική Σχολή στην Ελλάδα - Swiss School of Archaeology in Greece Luokka:Arkeologiset instituutit Kreikassa Luokka:Sveitsi
Georgian Ateenan-instituutti

Georgian Ateenan-instituutti (, ) on georgialainen arkeologinen instituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista, joilla on lupa suorittaa maassa arkeologisia kaivauksia. Instituutti on perustettu vuonna 1997. Sen tehtäviin kuuluu paitsi antiikintutkimus myös kaikenlainen kulttuurivaihto Kreikan ja Georgian välillä. Instituutin johtajana toimii Avtandil Mikaberidze. == Lähteet == Luokka:Arkeologiset instituutit Kreikassa Luokka:Georgia
Institute for Aegean Prehistory Study Center for East Crete

Institute for Aegean Prehistory Study Center for East Crete (INSTAP-SCEG) on arkeologinen tutkimuskeskus, joka toimii Pacheiá Ámmoksessa Kreetalla Kreikassa. Se on erikoistunut itäisen Kreetan alueen esihistorian tutkimukseen. == Historia == Instituutti perustettiin vuonna 1997 osana Philadelphiassa toimivaa Institute for Aegean Prehistory (INSTAP) -tutkimuslaitosta. Sen tehtävänä on Egeanmeren alueen muinaistutkimuksen tukeminen erityisesti itäisen Kreetan alueella, jossa on useita minolaisen kulttuurin aikaisia arkeologisia kohteita. == Tilat == Instituutti toimii Ierápetran kunnassa Pacheiá Ámmoksen kylän laidalla sijaitsevassa rakennuksessa. Se tarjoaa tutkijoiden ja tutkimusprojektien käyttöön tutkimus-, opetus- ja laboratoriotiloja, kirjaston sekä tiloja esinelöytöjen säilytykseen. == Tutkimusprojekteja ja kaivauksia == Instituutin tukemia tutkimus- ja kaivausprojekteja ovat muun muassa: * Azoria * Chrysokámino * Gourniá * Kavoúsi Kástro * Kavoúsi Vrontás * Móchlos * Pseíra == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Institute for Aegean Prehistory Study Center for East Crete Luokka:Arkeologiset instituutit Kreikassa Luokka:Ierápetra
Irish Institute of Hellenic Studies at Athens

Irish Institute of Hellenic Studies at Athens (IIHSA, , , ”Irlannin helleenisen tutkimuksen instituutti Ateenassa”) on irlantilainen arkeologinen instituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista, joilla on lupa suorittaa maassa arkeologisia kaivauksia. Instituutti on perustettu vuonna 1995 ja se sai arkeologisen koulun aseman Kreikan viranomaisilta vuonna 1996. Instituutti on suorittanut arkeologisia tutkimuksia Leivathóssa Kefaloniálla vuodesta 2003 sekä kaivauksia Priniátikos Pýrgoksessa Kreetalla vuodesta 2007. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Irish Institute of Hellenic Studies at Athens Luokka:Arkeologiset instituutit Kreikassa Luokka:Irlanti
Itävallan arkeologinen instituutti Ateenassa

Itävallan arkeologinen instituutti Ateenassa (, ÖAI Athens, ) on itävaltalainen arkeologinen instituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista, joilla on lupa suorittaa maassa arkeologisia kaivauksia. == Historia == Instituutti on perustettu vuonna 1898. Sen ensimmäinen ja koko historian merkittävin kaivauskohde on Efesos nykyisen Turkin alueella. Kaivaukset siellä alkoivat jo vuonna 1895. Instituutti menetti itsenäisyytensä vuonna 1939 ja liitettiin Saksan arkeologiseen instituuttiin sen jälkeen, kun Itävalta oli liitetty Natsi-Saksaan. Vanha asema palautettiin vuonna 1954. Instituutti on ollut Itävallan tiedeakatemian tutkimusinstituutti vuodesta 2016. == Tutkimusprojekteja ja kaivauksia == pienoiskuva|240px|Aigeira, instituutin kaivauskohde vuodesta 1916 lähtien. * Aigeira, Akhaia * Aigina * Efesos * Elis * Gkremouliás, doorilaisen temppelin arkeologinen kohde, Akhaia * Lusoi, Akhaia == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Österreichisches Archäologisches Institut Athen Luokka:Arkeologiset instituutit Kreikassa Luokka:Itävallan koulutus
Saksan arkeologinen instituutti Ateenassa

Saksan arkeologinen instituutti Ateenassa (, DAI Athens, ) on saksalainen arkeologinen instituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista, joilla on lupa suorittaa maassa arkeologisia kaivauksia. == Historia == Saksan arkeologisen instituutin Ateenan osasto perustettiin vuonna 1874. Se oli tuolloin toinen Kreikkaan perustettu ulkomainen instituutti Ranskan École française d’Athènes'n jälkeen. Instituutin historian laajimpiin ja merkittävimpiin kaivauskohteisiin kuuluu Olympia, jonka kaivaukset alkoivat heti instituutin perustamisen jälkeen vuonna 1875. == Tilat == Instituutti toimii Ateenan keskustassa Wilhelm Dörpfeldin ja Ernst Zillerin suunnittelemassa ja Heinrich Schliemannin rakennuttamassa uusklassisessa rakennuksessa. Sillä on käytössään opetus-, tutkimus-, toimisto- ja majoitustiloja. Instituutin kirjastoon kuuluu yli nidettä. Instituutilla on vakituiset kaivaustalot eli kentällä sijaitsevat tutkimustilat Náfpliossa/Tirynsissä sekä Olympiassa. == Tutkimusprojekteja ja kaivauksia == Instituutin tutkimus- ja kaivausprojekteihin kuuluvat muun muassa: * Afaian temppeli * Eleusis, Attika * Eupalinoksen tunneli, Sámos * Heraion, Sámos * Ithaka, Jooniansaaret * Kerameikos, Ateena * Menídin hauta, Attika * Lefkas, Jooniansaaret * Olympia, Elis * Orkhomenos, Boiotia * Theba, Boiotia * Tiryns, Argolis == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Deutsches Archäologisches Institut, Abteilung Athen Luokka:Arkeologiset instituutit Kreikassa Luokka:Saksan koulutus
Scuola Archeologica Italiana di Atene

Scuola Archeologica Italiana di Atene (SAIA, , ”Italian arkeologinen koulu Ateenassa”) on italialainen arkeologinen instituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista, joilla on lupa suorittaa maassa arkeologisia kaivauksia. == Historia == Instituutti on perustettu vuonna 1909. Se perustui Federico Halbherrin tutkimuksiin Kreikassa 1800-luvun loppupuolella. Instituutin ensimmäinen johtaja oli Luigi Pernier. Koulu oli suljettuna vuosina 1943–1947 sen jälkeen, kun Italia oli julistanut sodan Kreikalle. Koulun historian merkittävimpiin kaivauskohteisiin kuuluu Faistoksen minolainen palatsi Kreetalla. Italialaisten kaivaukset siellä alkoivat jo vuonna 1900. == Tutkimusprojekteja ja kaivauksia == * Agía Triáda, Kreeta * Aigialeia, Arkadia * Apodoúlou, Kreeta * Faistos, Kreeta * Gortyn, Kreeta * Hefaistia, Límnos * Kabiirien pyhäkkö, Chlóin niemi, Límnos * Monastiráki, Kreeta * Polióchni, Límnos * Rhizenia (Priniás), Kreeta * Thuria, Messenia == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Scuola Archeologica Italiana di Atene Luokka:Arkeologiset instituutit Kreikassa Luokka:Italian koulutus
Perevalskin piiri

Perevalskin piiri (, ) on yksi Ukrainan Luhanskin alueen hallinnollisista piireistä. Sen väkiluvuksi arvioitiin 71 686 ihmistä (2013). Sen hallinnollisena keskuksena on Perevalskin kaupunki, joka sijaitsee Luhanskin alueen lounaisosassa aivan Altševskin kaupungin etelärajalla sen taajamarakenteeseen liittyen. Itä-Ukrainan sodan seurauksena Ukrainan korkein neuvosto muutti Perevalskin piirin rajoja 7. lokakuuta 2014 niin, että Perevalskin piirin uudeksi kokonaispinta-alaksi tuli 806,85 neliökilometriä ja maapinta-alaksi tuli 722,55 neliökilometriä. Uudelleen rajatun piirin väkiluvuksi Ukrainan parlamentti ilmoitti 86 631, josta kaupunkilaisiksi luokiteltiin 80 207 ja maaseutuväestöksi 6 424 henkeä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Luhanskin alueen entiset piirit
Vastavirta-klubi (DVD)

__NOTOC__ Vastavirta-klubi on Tuomari Nurmion musiikki-DVD, joka on nimensä mukaisesti taltioitu Tampereen Pispalan Vastavirta-klubilla 30. toukokuuta 2009. Esityksessä mukana oli myös Liisa ”Dr. Liza” Eskola. Nurmio totesi esityksen jälkeen, että ”koskaan ennen eivät kamerat ole olleet paikalla onnistuneena iltana. Tänään ne olivat.” == Kappaleet == #Big Bear’s Gate #Do the Hoodang #Train! Train! Train! #Beneath the Darkest Mountain #Bonnie George Campbell #Ramona #Love in Laredo #Aavaa preeriaa #Kova luu #Kurjuuden kuningas #Ankara #Lasten mehuhetki #Tuhma hauva #Oi mutsi, mutsi #Valo yössä #Dumari #I Let the Angels Do the Dreaming #Kurja matkamies maan == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vastavirta-klubi discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2010 konserttitallenteet Luokka:Tuomari Nurmion DVD:t
Kvasir

Kvasir oli skandinaavisessa mytologiassa jumala, joka syntyi aasojen ja vaanien sekoittuneesta syljestä, kun he tekivät rauhan sodan jälkeen. Kvasir oli siunattu jumalallisella viisaudella ja hän oli käyneen juoman henkilöitymä. Kun Kvasir oli murhattu, hänen verensä sekoitettiin hunajaan, ja siitä tuli skaldien simaa: joka sitä juo, saa runouden lahjan.Lurker 1987, s. 107 Snorri Sturluson kertoo Kvasirin tarun Skaldskaparmålissa. Rauhan merkiksi sekä aasat että vanit sylkivät suureen astiaan. Syljestä he loivat viisaan Kvasir-jumalan. Kvasir lähti ihmisten pariin opettamaan heille skaldirunoutta, mutta kaksi kääpiötä, Fjalar ja Galar, tappavat hänet. Nämä kaksi kääpiötä sekoittiavat Kvasirin veren hunajaan ja loivat näin simaa, joka antaa juojalleen sekä viisautta että runollisia voimia. Kääpiöt selittivät sen jälkeen aasoille, että Kvasir tukehtui omaan viisauteensa, koska kukaan ei kyennyt kysymään häneltä sellaisia kysymyksiä, että hänen viisautensa voisi käydä toteen. == Lähteet == * Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 === Viitteet === Luokka:Skandinaavien jumalat
Riitta Cankoçak

Riitta Cankoçak on Jyväskylässä syntynyt suomalainen kirjailija, runoilija, kääntäjä ja kuvataiteilija. Hän muutti Turkkiin vuonna 1996 ja asui Heybelin saarella Istanbulissa. Vuonna 2016 hän muutti takaisin Suomeen Turkin kiristyneen poliittisen tilanteen vuoksi. Hänen runovideonsa Hurilere Mektuplar joutui Turkissa vuonna 2014 sensuurin kohteeksi. Hän asuu tällä hetkellä Jyväskylässä. Riitta Cankoçak on naimisissa turkkilaisen ydinfyysikon Kerem Cankoçakin kanssa. Cankoçak on julkaissut turkiksi kolme runokokoelmaa joista ensimmäinen oli vuonna 2005 ilmestynyt Göçmen Kuş (Muuttolintu). Turkiksi hän on kirjoittanut myös kaksi romaania, joista viimeisin Birinci Dünya Barış (Ensimmäinen maailmanrauha) ilmestyi vuonna 2014. Cankoçakin ensimmäinen suomenkielinen teos Vallaton maa ilmestyi vuonna 2010. Hänen viimeisin suomenkielinen teoksensa on vuonna 2019 ilmestynyt runokokoelma Ei ole turhaa. Riitta Cankoçak on kääntänyt turkiksi Suomen kansalliseepos Kalevalan, Kirsti Mäkisen Suomen lasten Kalevalan sekä Minna Canthia. Suomeksi hän on kääntänyt turkkilaista nykyrunoutta. Cankoçakille myönnettiin vuonna 2018 Kalevalaseuran Eepospalkinto. == Teokset == === Suomenkieliset runoteokset === * * === Turkinkieliset runoteokset === * * * === Turkinkieliset romaanit === * * === Esseet === * Runous ei syö sanojaan. 13.8.2020 Tuli & Savu -lehti numero 101 == Käännökset == === Suomennokset === * === Käännökset turkin kielelle === * * * == Palkinnot == * Kalevalaseuran vuoden 2018 Eepospalkinto == Lähteet == Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Elävät henkilöt == Aiheesta muualla == * Riitta Cankoçakin runovideo Hurilere Mektuplar * Video Riitta Cankoçakista esiintymässä Bornovassa Turkissa järjestetyssä vuoden 2014 Didem Madak -symposiumissa Ege Üniversitesi Kültür Sanat Evi-konfrenssikeskuksessa
Popasnan piiri

Popasnan piiri (, ) oli yksi Ukrainan Luhanskin alueen hallinnollisista piireistä ennen Ukrainan heinäkuun 2020 aluehallinnollista uudistusta. Piirin väkiluvuksi arvioitiin 40 696 ihmistä (2013). thumb|left|Šypylivkan kylän läpi kulkevan paikallistien näkymä. Uudempi, lokakuun 2014 ja helmikuun 2015 rajamuutoksien jälkeinen väkiluku oli 50 533, josta kaupunkilaisiksi katsottiin 37 681 piirin asukasta. Luhanskin alueen länsiosassa sijaitsevan piirin hallinnollisena keskuksena toimi Popasnan kaupunki (; 19 672 as., 2021). Popasnan piiri lakkautettiin 17. heinäkuuta 2020 annetulla Ukrainan uutta piirijakoa koskevalla lainsäädännöllä. Tässä uudistuksessa Luhanskin alueen piirien lukumäärä laski kahdeksaan. Popasnan piirin pohjois- ja länsiosat siirtyivät osaksi uutta Ukrainan hallitusvallan ohjauksessa ollutta Sjevjerodonetskin piiriä; itä- ja eteläosat puolestaan osaksi kapinallisalueelle perustettua Altševskin piiriä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Piirin sosiaalis-taloudellinen peruskuvaus ("Sotsialno-ekonomitšnyi pasport, 2012"; doc (oblrada.lg.ua) *Popasnan piirivaltuuston ja piirin kyläneuvostojen yhteystietoja (oblrada.lg.ua) Luokka:Luhanskin alueen entiset piirit
Slovjanoserbskin piiri

Slovjanoserbskin piiri (, ) on yksi Ukrainan Luhanskin alueen hallinnollisista piireistä. Sen väkiluvuksi arvioitiin 55 121 ihmistä (2013). Uudempi, lokakuun 2014 ja helmikuun 2015 rajamuutoksien jälkeinen väkiluku oli 61 834, josta kaupunkilaisiksi luokiteltiin 39 481 piirin asukasta. Luhanskin alueen keskipaikkeilla sijaitsevan piirin hallinnollisena keskuksena on Slovjanoserbskin kaupunkityyppinen taajama (). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Luhanskin alueen entiset piirit
Distinctive Software

Distinctive Software (DSI) on kanadalainen videopelien kehittäjä. Yrityksen perustivat Don Mattrick ja Jeff Sember vuonna . Electronic Arts osti yrityksen vuonna 1991, jolloin yrityksestä tuli EA Canada. == Pelit == Yritys on tullut tunnetuksi kehittämällä muun muassa seuraavat pelit: * Test Drive (1987) * The Duel: Test Drive II (1989) * Stunts (1990) * 4D Sports Boxing (1991) == Aiheesta muualla == * Profiili MobyGamesissä Luokka:Kanadalaiset videopeliyritykset
Novoaidarin piiri

Novoaidarin piiri (, ) oli yksi Ukrainan Luhanskin alueen hallinnollisista piireistä. Sen väkiluvuksi arvioitiin 41 418 ihmistä (1.1.2017). Ukrainan heinäkuun 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa piiri liitettiin uuteen laajempaan Štšastjan piiriin. Novoaidarin piirin rajoja muutettiin ja piiriä laajennettiin jo aiemmin 7. lokakuuta 2014. Piiriin liitettiin aiemmin Luhanskin kaupunkipiiriin kuulunut Štšastjan kaupunki (12 158 as., 2017), joka oli Itä-Ukrainan sodassa tuolloin Ukrainan hallinnon eikä kapinallishallinnon hallussa. Luhanskin alueen keskivaiheilla sijaitsevan piirin hallintokeskuksena toimii Novoaidarin kaupunkityyppinen taajama (, 8 312 as., 2017). Kuva:Petrenkove Novoaidar Raion.jpg|Petrenkoven kylää Novoaidarin piirissä. Kuva:Shchastia LTES.jpg|Luhanskin alueen lämpövoimala Štšastjassa. Kuva:Блокпост, Щастя, 2014.jpg|Itä-Ukrainan sodan johdosta hiekkasäkein ja ampuma-aukoin varustettu liikenteen tarkastuspiste. Kuva:Petro Poroshenko in Luhansk Oblast during working trip to Kharkiv and Luhansk Obl. August 22nd, 2017 01.jpg|Presidentti Porošenko pitää puhetta 22. elokuuta 2017 Novoaidarin piirissä uuden tv-maston juurella. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Luhanskin alueen entiset piirit
Ruotsin Saint-Barthélemy

Ruotsin Saint-Barthélemy (, ) oli Ruotsin siirtomaa, joka oli olemassa 94 vuoden ajan, vuodesta 1784 vuoteen 1878. == Historia == Ruotsin valta Saint- Barthélemyn saarella alkoi, kun vuonna 1784 yksi Ludvig XVI:n ministereistä antoi Ranskan Karibian saaren vaihtokauppana Ruotsille kauppaoikeuksista satamakaupungissa Göteborgissa. Ranska osti saaren takaisin Ruotsilta vuonna 1878. Saaren kautta kuljetettiin muun muassa orjia. Ruotsin Saint-Barthélemyn ensimmäinen kuvernööri Salomon von Rajalin purjehti paikalle Sprengtporten- fregatilla, jonka kotisatama oli Suomenlinna. Saari oli pääasiassa kalliota, ja siellä elävät asukkaat olivat köyhiä kalastajia ja pienviljelijöitä. Saari ei houkuttanut siirtolaisia, mutta sinne lähti hallintovirkailijoita, sotilaita ja muutama kirkonmies. Myös satama työllisti muutamia. Saint- Barthélemy sijaitsi alueella, joka oli jatkuvasti kansainvälisten konfliktien keskellä. Ruotsi käytti hyväkseen puolueettomuuttaan ja salli satamansa käytön kaikille tasavertaisesti. Saint-Barthélemysta kehittyi orjien tukkukauppa. Saaren kautta välitettiin orjia muille Karibian saarille ja Yhdysvaltoihin. Gustaviasta kehittyi nopeasti kansainvälinen kaupunki, ja siellä asui lopulta 6 000 asukasta. Orjakaupan lopettaminen vaikutti Saint-Barthélemyn elämän hiipumiseen. Kun Euroopassa alettiin viljellä juurikasta, myös sokerikauppa hiipui. Luonnonkatastrofit ja Gustavian tulipalo huononsivat saarta entisestään. Saint-Berthélemy siirrettiin Ruotsilta Ranskalle vuonna 1878. Nykyisin Saint-Barthélemy on vauras turistikohde. Gustaviassa elää vielä henkilöitä, jotka muistavat esi-isiensä yhteydet Ruotsiin. Ruotsalaisten saarelle rakentamasta kirkosta on jäljellä enää vain kellotorni. == Kuvernöörit == * Salomon von Rajalin (maaliskuu 1785 – maaliskuu 1787) * Pehr Herman Rosén von Rosenstein (huhtikuu 1787 – kesäkuu 1790) * Carl Fredrik Bagge af Söderby (kesäkuu 1790 – marraskuu 1795) * Georg Henrik Johan af Trolle (marraskuu 1795 – tammikuu 1801) * Hans Henrik Anckarheim (tammikuu 1801 – helmikuu 1812) * Berndt Robert Gustaf Stackelberg (helmikuu 1812 – lokakuu 1816) * Johan Samuel Rosensvärd (lokakuu 1816 – syyskuu 1818) * Carl Fredrik Berghult (väliaikainen kuvernööri, syyskuu 1818 – elokuu 1819) * Johan Norderling (elokuu 1819 – 2. toukokuuta 1826) * James Haarlef Haasum ja Lars G. Morsing (toukokuu 1826 – lokakuu 1833) * James Haarlef Haasum (lokakuu 1833 – elokuu 1858) * Fredrik Carl Ulrich (lokakuu 1858 – elokuu 1868, myös väliaikainen kuvernööri heinäkuu 1841 – marraskuu 1842, heinäkuu 1844 – marraskuu 1845, toukokuu 1853 – lokakuu 1854) * Georg Wilhelm Netherwood (väliaikainen kuvernööri elokuu 1868 – joulukuu 1868) * Bror Ludvig Ulrich (joulukuu 1868 – 16. maaliskuuta 1878) * Alarik Helleday (väliaikainen kuvernööri kesäkuu 1874 – marraskuu 1875) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Entiset siirtomaat Pohjois-Amerikassa Luokka:Karibian historia Saint- Barthélemy Luokka:Saint-Barthélemyn historia
Newfoundlandin dollari

Dollari oli Newfoundlandin siirtomaan sekä Newfoundlandin dominion valuuttana vuodesta 1865 vuoteen 1949, jolloin Newfoundlandista tuli Kanadan provinssi. Se jaettiin sataan centiin. Luokka:Amerikan rahayksiköt Luokka:Historialliset rahayksiköt
Newfoundlandin siirtomaa

Newfoundlandin siirtomaa () oli aluksi Englannin kuningaskunnan ja lopulta Yhdistyneen kuningaskunnan siirtomaa, joka perustettiin samannimiselle saarelle nykyisen Kanadan alueelle vuonna 1610. Siirtomaasta tehtiin kruununsiirtomaa vuonna 1854 ja Britannian dominio vuonna 1907. Vuonna 1949 maa liittyi Kanadaan Newfoundlandin provinssina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Amerikassa Luokka:Brittiläinen Pohjois-Amerikka Luokka:Englannin entiset siirtomaat Luokka:Newfoundland ja Labrador
Jamaikan siirtomaa

Jamaikan () tiedetään olleen Englannin siirtomaana joko vuodesta 1655, jolloin Englanti valtasi saaren Espanjalta tai vuodesta 1670, jolloin Espanja virallisesti luovutti Jamaikan Englannille. Jamaika oli tämän jälkeen Britannian siirtomaana vuodesta 1707 ja kruununsiirtomaana vuodesta 1866 vuoteen 1958, jolloin siitä tuli osa Britannian ylivallan alaista, lyhytaikaiseksi jäänyttä Länsi-Intian liittovaltiota. Vuonna 1962 liittovaltio hajosi ja Jamaika itsenäistyi. ==Lähteet== Luokka:Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Amerikassa Luokka:Brittiläinen Länsi-Intia Luokka:Englannin entiset siirtomaat Luokka:Jamaikan historia Luokka:Entiset siirtomaat Pohjois-Amerikassa