EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lille OSC

Lille OSC on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1944. Joukkueen koko nimi on LOSC Lille Métropole. Seuralla on Camphin-en-Pévèlessä suurikokoinen harjoituskeskus Domaine de Luchin.Tour de France 2018 == Saavutukset == * Liigamestaruudet: 4 (1946, 1954, 2011, 2021) * Cup- mestaruudet: 6 (1946, 1947, 1948, 1953, 1955, 2011) * Supercup-mestaruudet: 1 (2021) * Intertoto Cupin voitot: 1 (2004) * Ligue 2-mestaruudet: 4 (1964, 1974, 1978, 2000) == Entisiä päävalmentajia == * 1977–1982 José Arribas * 1982–1984 Arnaud Dos Santos * 1984–1989 Georges Heylens * 1989–1992 Jacques Santini * 1992–1993 Bruno Metsu * 1993 Henryk Kasperczak * 1993–1994 Pierre Mankowski * 1994–1995 Jean Fernandez * 1995–1997 Jean-Michel Cavalli * 1997–1998 Thierry Froger * 1998–2002 Vahid Halilhodžić * 2002–2008 Claude Puel * 2008–2013 Rudi Garcia * 2013–2015 René Girard * 2015 Hervé Renard * 2015−2016 Frédéric Antonetti * 2016–2017 Patrick Collot * 2017 Franck Passi * 2017 Marcelo Bielsa * 2017–2021 Christophe Galtier * 2021–2022 Jocelyn Gourvennec * 2022–2024 Paulo Fonseca == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Joukkueen viralliset sivut * Allez Le LOSC - Epäviralliset sivut * LOSC Forum - Epäviralliset sivut * PassionLOSC - Epäviralliset sivut Luokka:Ranskalaiset jalkapalloseurat Luokka:Lillen urheilu Luokka:Vuonna 1944 perustetut urheiluseurat
FC Metz

FC Metz on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1932. Joukkueen koko nimi on Football Club de Metz. Seuran kotipaikka on Metzin teollisuuskaupunki Mosellen departementissa. Kaudella 2019–2020 FC Metz pelaa Ranskan korkeimmalla sarjatasolla Ligue 1:ssa, jonne se nousi keväällä 2019. Suomessa joukkue muistetaan HJK:n vastustajana kauden 1998–1999 Mestarien liigan karsinnoista, joista HJK selviytyi ensimmäisenä suomalaisjoukkueena lohkovaiheeseen. Kauden 2011–2012 päätteeksi Metz putosi Ranskan kolmannelle sarjatasolle Championnat Nationaliin. Visiitti sarjassa jäi vain kauden mittaiseksi, kun Metz sijoittui kaudella 2012–2013 toiseksi ja nousi takaisin Ligue 2:een. Kaudella 2013–2014 Albert Cartier luotsasi joukkueensa Ligue 2:n mestariksi ja Metz palasi pääsarjatasolle, josta se putosi takaisin heti yhden kauden jälkeen. == Saavutukset == * Cup-mestaruudet: 2 (1984, 1988) * Liigacup-mestaruudet: 2 (1986, 1996) * Ligue 2-mestaruudet: 4 (1935, 2007, 2014, 2019) == Entisiä pelaajia == * Emmanuel Adebayor * Bernard Lama * Patrick Mboma * Robert Pirès * Franck Ribéry * Louis Saha * Rigobert Song * Jacques Songo'o * Miralem Pjanic == Entisiä valmentajia == * Henryk Kasperczak (1979–1984) * Joël Muller (1989–2000, 2005–2006, 2010) * Francis De Taddeo (2002, 2006–2007) * Gilbert Gress (2002) * Jean Fernandez (2002–2005) * Yvon Pouliquen (2008–2010) * Dominique Bijotat (2010–2012) * Albert CartierCartier nommé entraîneur de Metz (2012–2015) * Philippe Hinschberger (2015–2017) * Frédéric Hantz (2017–2018) * Frédéric Antonetti (2018–2019, 2020–2022) * Vincent Hognon (2019–2020) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Joukkueen viralliset sivut Luokka:Ranskalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1932 perustetut urheiluseurat Luokka:Metz
Rakennuspuutuoteteollisuus

Rakennuspuutuoteteollisuus eli rakennuspuusepänteollisuus (englanniksi construction carpentry industry) valmistaa rakennusten osia puusta tai puupohjaisista levyistä. Se on metsäteollisuuteen kuuluva teollisuudenala, jonka tuotteiden valmistusmenetelmät eivät juuri poikkea huonekaluteollisuudessa käytetyistä, tuotteet vain ovat erilaisia. Tuotteet toimitetaan rakennuksille valmiina elementteinä heloitettuina, lasitettuina ja maalattuina tai pinnoitettuina. Ovissa ja ikkunoissa käytetään puun lisäksi paljon myös muovi- ja alumiiniosia sekä levytuotteissa erilaisia kalvopinnoitteita. Tuotteiden mitoitukset ja laatuvaatimukset ilmenevät Rakennustietosäätiön julkaisemista RT-ohjekorteista. Rakennuspuutuotteita ovat * ovet ja ikkunat sekä niiden karmit ja kynnykset * rakennukseen kiinteästi asennettavat kaapistot ja muut kalusteet * puuportaat * sisäsaunat ja valmiit puuosat saunoja varten * kattoristikot * parketit * puulevyt ja levyelementit (ei kuitenkaan vaneri-, lastu- eikä kuitulevyt) * kattopäreet ja kattopaanut Luokka:Puunjalostusteollisuus luokka:Mekaaninen metsäteollisuus Luokka:Rakennusteollisuus Luokka:Rakennustuotanto
Kari Hiltunen

Kari Hiltunen (s. 1948 PuolankaRauhanturvaajaliiton lehti 2001 ) toimi Yleisradion tv-urheilun uutispäällikkönä, josta jäi eläkkeelle 29. joulukuuta 2011. Hän on selostanut urheilua vielä senkin jälkeen, muun muassa ampumahiihtoa yhdessä Heikki Ikolan kanssa ja Lontoon olympialaisia 2012. Lontoossa hän selosti avajaiset Hannu-Pekka Hännisen kanssa. Aikaisemmin hän on selostanut muun muassa yleisurheilua Hannu-Pekka Hännisen kanssa sekä pikaluistelua. Ensimmäistä kertaa talviolympialaisissa hän oli vuonna 1988 Calgaryssa. Hiltunen on myös ollut ruutukasvona Urheiluruudussa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vianor

Vianor on autohuolto- ja rengaspalveluja toteuttava ketju, joka toimii 26 maassa 1500 toimipisteen verkostolla. Vianorin myymäläketju sekä verkkokaupat palvelevat henkilö- ja yritysasiakkaita. Rengasvalikoimaan sisältyy renkaita henkilö-, paketti- ja kuorma-autoihin sekä raskaisiin erikoiskoneisiin. Yritysasiakkaiden käyttöön Vianor on kehittänyt sähköisiä palveluja kaluston- ja renkaidenhallintaan. Vianor kuuluu Nokian Renkaat -konserniin. Vianorin toiminnot Venäjällä on myyty Ukrainan sodan myötä. Uusi omistaja on nimennyt ketjun Ivanoriksi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Vianor Luokka:Autoliikkeet
Tihkukastelu

Tihkukastelu on mansikanviljelyssä yleisesti käytetty sadetinjärjestelmä. Menetelmässä vesi siirretään suoraan kasvin juuristoon tippa kerrallaan. Maa tihkusuodattimien läheisyydessä pysyy koko ajan kosteana, kun loput viljelmästä jää kuivaksi. Tihkujärjestelmä toimii suodattimien, muoviletkujen ja emitterien avulla. Emitterillä tarkoitetaan pientä laitetta letkussa, joka päästää veden kontrolloidusti ulos letkusta. Lisäksi järjestelmään tarvitaan pumppu tai muu veden syöttötapa. Kovin tehokasta laitetta ei tarvita, sillä tihkukastelu toimii suhteellisen pienellä paineella. == Lähteet == *Tihkukastelu *Tihkukastelu säästää vettä == Aiheesta muualla == Luokka:Puutarhanhoito Luokka:Keinokastelu
Anssi Nyberg

Anssi Nyberg (s. 10. maaliskuuta 1971) on suomalainen televisio-ohjaaja, radio- ja urheilutoimittaja. Nyberg juonsi Yleisradion TV2-kanavalla Hot Sport -makasiiniohjelmaa 1998–2005. Ohjelman loputtua hän työskenteli vuonna 1999 perustamassaan yrityksessä AKN media, mutta jatkoi yhteistyötään Yleisradion urheilutoimituksen kanssa. Nyberg muutti kotikaupungistaan Jyväskylästä Helsinkiin 2005 ja työskentelee Yleisradiossa tuottajana ja ohjaajana. Jääkiekon MM-kisoissa Nyberg on tehnyt erilaisia kisoihin liittyviä juttuja tekevänä ”Fani-Anssina”. 2006 Torinon olympialaisissa Nyberg selosti lumilautailua ja freestyle-hiihtoa. Ennen televisiouraansa hän työskenteli kymmenen vuotta radiossa. Nyberg kuuluu myös ”Ihanaa Leijonat ihanaa” -kappaleesta tunnettuun A-tyyppi-yhtyeeseen. Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Suomalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hukkakaura

Hukkakaura (Avena fatua) on yksivuotinen heinäkasvi ja kuuluu samaan sukuun viljellyn kauran (Avena sativa) kanssa. Se on erittäin helposti leviävä rikkakasvi, joka haittaa varsinkin viljakasvien viljelyä. Sitä pidetään niin haitallisena, että sen torjunnasta on useissa maissa säädetty erityinen laki. Suomessa kasvin löytäjällä on ilmoitusvelvollisuus viranomaiselle. Hukkakauran saastuttama peltopinta-ala on Suomessa tällä hetkellä noin 17 % koko peltoalasta eli runsas 384 000 hehtaaria. Hukkakaura pärjää usein kevätviljan joukossa paremmin kuin syysviljassa.Jalli, Heikki & Paju, 2002, s. 10. Hukkakaura täytyy hävittää kitkemällä tai kemiallisesti torjumalla. Kitketyt hukkakaurat täytyy hävittää polttamalla. Hukkakauraa tavataan koko Euroopassa ja laajoilla alueilla Aasiassa. Se on levinnyt Pohjois-Amerikkaan ihmisen mukana, samoin kuin viljelty kaura. Suomessa hukkakaura on vieraslaji. == Haitallisuus == Hukkakaura on erittäin haitallinen rikkakasvi, koska se kilpailee tehokkaasti varsinaisen viljelykasvin kanssa vedestä, ravinteista ja valosta. Koska sillä ei ole käytännössä lainkaan rehuarvoa, se aiheuttaa sadolle laadunmenetyksiä. Hukkakauran siemententuotto vaihtelee paljon riippuen kilpailusta muiden viljelykasvien kanssa. Yhdestä röyhystä tulee keskimäärin 80–90 siementä, mutta juurikasmaassa se voi tuottaa 800–900 siementä ja kaurapelloilla 50–200 siementä.Jalli, Heikki & Paju, 2002, s. 17. ja osa siemenistä varisee maahan jo ennen sadonkorjuuta. Noin 5–10% siemenistä itää syksyllä mutta ne eivät talvehdi. Hukkakauran siemenen elinikä maassa on yleensä alle kuusi vuotta.Jalli, Heikki & Paju, 2002, s. 18–19. Hukkakaura leviää herkästi ympäristössään, jos sitä ei torjuta. Sen poistaminen lohkoilta vaatii huomattavasti lisätyötä viljelijältä: kitkentä hukkakauralohkoilla vaatii useita henkilöitä, jotka kitkevät kasveja juurineen; torjunta- ainekustannuksia; torjunnan jälkeistä tarkkailua on tehtävä jatkuvasti koska uusia taimettuu; ylimääräistä tarkkailua puhtailla lohkoilla; ja viljelyrajoituksia; sekä sadon laatumenetyksiä. == Hukkakauraa koskevat lait ja asetukset == * Laki hukkakauran torjunnasta (185/2002) Laki hukkakauran torjunnasta (185/2002) * Asetus hukkakauran torjunnasta (326/2002)Asetus hukkakauran torjunnasta (43/2002) * Asetus hukkakaurasta kylvösiementuotannossa (43/2002, MMM:n määräyskokoelmassa) * Asetus hukkakauran torjunnasta aiheutuvien kustannusten korvaamisesta (32/2002, MMM:n määräyskokoelmassa). == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Hukkakaura (Avena fatua) * Ruokavirasto: Hukkakaura * * * Luokka:Kaurat Luokka:Rikkakasvit
AS Nancy-Lorraine

AS Nancy-Lorraine on koillisranskalaista Nancyn kaupunkia edustava jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1967. Joukkueen koko nimi on Association Sportive Nancy-Lorraine. == Saavutukset == * Ranskan cup- mestaruudet: 1 (1978) * Ranskan liigacup-mestaruudet: 1 (2006) * Ligue 2-mestaruudet: 5 (1975, 1990, 1998, 2005, 2016) == Entisiä pelaajia == * Guy N'dy Assembé * Ali Boumnijel * Tony Cascarino * Mustapha Hadji * Roger Lemerre * Bruno Martini * Michel Platini * Tony Vairelles == Entiset päävalmentajat == * 1967–1970 René Pleimelding * 1970–1979 Antoine Redin (Coupe de France) * 1979–1982 Georges Huart * 1982–1984 Hervé Collot * 1984–1987 Arsène Wenger * 1987–1990 Robert Dewilder * 1990–1991 Aimé Jacquet * 6–10/1991 Marcel Husson * 10/1991–1994 Olivier Rouyer * 1994–2000 László Bölöni * 2000–2002 Francis Smerecki * 6–11/2002 Moussa Bezaz * 11/2002–2011 Pablo Correa * 2011–1/2013 Jean Fernandez * 10/2013–8/2017 Pablo Correa * 8/2017–1/2018 Vincent Hognon * 1–5/2018 Patrick Gabriel * 5–10/2018 Didier Tholot * 10/2018–2019 Alain Perrin * 2019–2021 Jean-Louis Garcia * 5–9/2021 Daniel Stendel * 9/2021–1/2022 Benoît Pedretti * 1/2022–1/2023 Albert Cartier * 1–11/2023 Benoît Pedretti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Joukkueen viralliset sivut * ASNLstory - historiaa ja tilastoja * Nancyfoot.com * Génération-ASNL Luokka:Ranskalaiset jalkapalloseurat Luokka:Nancy Luokka:Vuonna 1967 perustetut urheiluseurat
FC Nantes Atlantique

FC Nantes on Ranskan Nantesissa toimiva jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1943. Joukkueen koko nimi on Football Club Nantes Atlantique. FC Nantes on pisimpään yhtäjaksoisesti Ranskan korkeimmalla sarjatasolla, Ligue 1:ssä pelannut seura. Se nousi liigaan 1963 ja putosi vasta kauden 2006–2007 päätteeksi, pelaten ennätykselliset 44 kautta pääsarjassa. Vierailu alemmalla sarjatasolla jäi Nantesin osalta lyhyeksi, sillä se sijoittui kaudella 2007–2008 Ligue 2:n toiseksi ja nousi takaisin pääsarjatasolle. Kausi 2008–2009 kuitenkin osoitti, että Nantesia uhkaa hissiseuran kohtalo. Joukkue jäi liigassa toiseksi viimeiseksi ja putosi takaisin Ligue 2:een. Nantes pelasi Ligue 2:ssa neljän kauden ajan, kunnes seuran myös 2007–2008 liigaan nostanut Michel Der Zakarian luotsasi Nantesin sarjakolmoseksi. Kaudella 2013–2014 Nantes pelasi jälleen pääsarjatasolla. == Saavutukset == * Ligue 1-mestaruudet: 8 (1965, 1966, 1973, 1977, 1980, 1983,1995, 2001) * Ranskan cup-mestaruudet: 4 (1979, 1999, 2000, 2022) == Entisiä pelaajia == * Djamel Abdoun * Loïc Amisse * Marcel Desailly * Didier Deschamps * Thomas Dossevi * Christian Karembeu * Mickaël Landreau * Patrice Loko * Claude Makélélé * Henri Michel * Reynald Pedros * Adel Sellimi == Entiset valmentajat == Aika Nimi Kansalaisuus Saavutukset 5–11/2023 Pierre Aristouy 2/2021–5/2023 Antoine Kombouaré Coupe de France: 2022 12/2020–2/2021 Raymond Domenech 8/2019–12/2020 Christian Gourcuff 10/2018–8/2019 Vahid Halilhodžić 6–10/2018 Miguel Cardoso 6/2017–6/2018 Claudio Ranieri 12/2016–6/2017 Sérgio Conceição 7–12/2016 René Girard 6/2012–6/2016 Michel Der Zakarian Ligue 2:n hopeaa: 2013 6/2011–6/2012 Landry Chauvin 3–5/2011 Philippe Anziani 2/2010–3/2011 Baptiste Gentili 12/2009–2/2010 Jean-Marc Furlan 6–12/2009 Gernot Rohr 9/2008–6/2009 Élie Baup 2/2007–8/2008 Michel Der Zakarian Ligue 2:n hopeaa: 2008 9/2006–2/2007 Georges Eo 1/2005–9/2006 Serge Le Dizet 6/2003–12/2004 Loïc Amisse Coupe de la Liguen hopeaa: 2004 12/2001–6/2003 Ángel Marcos 6/1997–12/2001 Raynald Denoueix Ranskan mestaruus: 2001, Coupe de France: 1999,2000, 1991–1997 Jean-Claude Suaudeau Ranskan mestaruus: 1995, Coupe de Francen hopeaa: 1993 1988–1991 Miroslav Blažević 1982–1988 Jean-Claude Suaudeau Ranskan mestaruus: 1983, Coupe de Francen hopeaa: 1983 1976–1982 Jean Vincent Ranskan mestaruus: 1977,1980, Coupe de France: 1979 1960–1976 José Arribas Ranskan mestaruus: 1965,1966,1973, Coupe de Francen hopeaa:1966,1970,1973, Coupe de la Ligue: 1965, Division 2: 1963 1959–1960 Karel Michlowski 1956–1959 Louis Dupal 1955–1956 Antoine Raab 1951–1955 Émile Veinante 1949–1951 Antoine Gorius 1946–1949 Antoine Raab 1943–1946 Aimé Nuic == Aiheesta muualla == * Joukkueen viralliset sivut * FCNantais.com * Worn shirts in history Luokka:Ranskalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1943 perustetut urheiluseurat Luokka:Nantesin urheilu
The Clash (albumi)

The Clash on punk-yhtye The Clashin debyyttialbumi, joka on julkaistu vuonna 1977. ==Kappaleet== ===UK (1977)=== Kappaleiden tekijät ovat Strummer / Jones, ellei toisin mainittu. Kappaleen "What's My Name?" tekijätiedoissa esiintyy The Clashin kolmas kitaristi Keith Levine, joka jätti yhtyeen syksyllä 1976. LP-levyn ykköspuoli päättyy kappaleeseen "London's Burning". # # # # # # # # # # # # # # ===USA (1978)=== # # # # # # # # # # # # # # # ==Esiintyjät== * Mick Jones − kitara, laulu * Joe Strummer − kitara, laulu * Paul Simonon − basso * Tory Crimes − rummut == Lähteet == * LP The Clash (CBS 82000) 1977 === Viitteet === Luokka:Vuoden 1977 esikoisalbumit Luokka:The Clashin albumit
Markku Piri

Markku Veli Martti Piri (s. 23. tammikuuta 1955 Kauhava) on suomalainen tekstiilitaiteilija. Hän on myös suunnitellut astiastoja ja keraamisia laattoja, kristallikruunuja Turun Kristallille sekä tehnyt teatteripuvustuksia, muun muassa lavastuksen Kansallisbaletin tanssiteokseen Maa. Piri toimi Helsingin vuoden 1994 yleisurheilun Euroopan- mestaruuskilpailujen taiteellisena johtajana. Piri kävi koulunsa Ruovedellä ja vietti lukioaikanaan vuoden vaihto-oppilaana Floridassa Yhdysvalloissa. Hän pääsi opiskelemaan Taideteolliseen korkeakouluun ensiyrittämällä. Seuraavana kesänä Armi Ratia pestasi Pirin suunnittelijaksi Marimekkoon, johon hänet vakinaistettiin vuonna 1979, vain hieman ennen Ratian kuolemaa. Vuonna 1981 Piri siirtyi asumaan ja työskentelemään New Yorkiin itsenäisenä taiteilijana. Saatuaan syöpädiagnoosin vuonna 1987 hän palasi Suomeen. 1990- ja 2000-luvuilla Piri asui ja työskenteli Karkussa ja Huittisissa. Myytyään Huittisista ostamansa vanhan pappilan vuonna 2012 Piri on asunut Hämeenlinnassa. Piri on 2010-luvulla työskennellyt Italiassa. Hänen Muranossa työstämänsä lasiveistokset ovat herättäneet positiivista huomiota Italian taidepiireissä. Markku-liitto valitsi vuonna 2005 Pirin yhdeksänneksi ”vuoden Markuksi”. Hänelle myönnettiin vuonna 2017 Pro Finlandia -kunniamerkki. Piri julkaisi syyskuussa 2020 muistelmateoksen Muodoton elämä, jossa hän käsittelee uransa ohella laajasti myös homoseksuaalisuuttaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tekstiilitaiteilijat Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rintje Ritsma

Robert Rintje Ritsma (s. 13. huhtikuuta 1970 Lemmer, Alankomaat) on alankomaalainen pikaluistelija. Ritsma on voittanut yleisluistelijoiden maailmanmestaruuden neljästi (1995, 1996, 1999 ja 2001), saavuttanut kaksi hopeaa (1998 ja 2003) sekä kolme pronssia (1993, 1994 ja 2000). Euroopan mestaruuden hän on voittanut kuudesti (1994–1996 ja 1998–2000) sekä saavuttanut EM-kisoista kaksi hopeaa (1997 ja 2003) ja kaksi pronssia (1992 ja 1993). Lillehammerin 1994 olympialaisissa Ritsma saavutti 1 500 metrillä hopeaa ja 5 000 metrillä pronssia. Naganossa 1998 hän oli 1 500 ja 10 000 metrillä pronssilla ja 5 000 metrillä hopealla. Matkakohtaisissa MM-kisoissa hän saavutti vuonna 1997 kultaa 1 500 ja 5 000 metrillä ja hopeaa 10 000 metrillä. 1998 hän oli 5 000 metrillä hopealla ja 1999 1 500 metrillä pronssilla. == Henkilökohtaiset ennätykset == *500 m: 35,90 *1 500 m: 1.45,86 *5 000 m: 6.20,66 *10 000 m: 13.28,19 == Lähteet == * SpeedSkatingNews: Ritnje Ritsma Luokka:Alankomaalaiset pikaluistelijat Luokka:Alankomaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pitkämö

Pitkämö on tekojärvi Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on suurimmillaan 100 hehtaariaPitkämön tekojärvi, Järviwiki, viitattu 4.6.2015 ja pituus viisi kilometriä . Se kuuluu Kyrönjoen vesistöön. Tekojärvi on valmistunut vuonna 1970. Tekojärveen ohjataan kolmen joen vedet, joista Kyrönjoki ja Jalasjoki laskevat järveen kanavaa pitkin ja Pitkämönluoma suoraan järveen. Pitkämönjärvellä sijaitsee kaupungin omistama yleinen uimaranta. Järven vedet laskevat Pitkämön voimalaitoksen kautta Jalasjokeen, joka yhtyy Kyrönjokeen jonkin matkaa voimalaitokselta. Niileksen voimalaitos sijaitsee järveen laskevassa kanavassa, joka ohjaa Jalasjoen vedet tekojärven kautta. Voimaloiden nimellisteho on yhteensä 7,4 MW.Voimalaitokset. Vesirakentaja.fi, viitattu 19.10.2016 == Lähteet == Luokka:Kurikan järvet Luokka:Suomen tekojärvet Luokka:Kyrönjoen vesistö
RC Strasbourg

RC Strasbourg on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu Strasbourgissa vuonna 1906. Joukkueen koko nimi on Racing Club de Strasbourg. ==Saavutukset== * Liigamestaruudet: 1 (1979) * Cup-mestaruudet: 3 (1951, 1966, 2001) * Liigacup-mestaruudet: 3 (1997, 2005, 2019) * Intertoto Cupin voitot: 1 (1995) * Ligue 2-mestaruudet: 3 (1977, 1988, 2017) * Nationalin mestaruudet: 1 (2016) == Entisiä pelaajia == * José Luis Chilavert * Arsene Wenger * Raymond Domenech * Karim Haggui == Entisiä valmentajia == * Gilbert Gress * Roger Lemerre * Robert Herbin * Henryk Kasperczak * Gérard Banide * Daniel Jeandupeux * Jacky Duguépéroux * René Girard * Pierre Mankowski * Claude LeRoy * Yvon Pouliquen * Ivan Hašek * Antoine Kombouaré * Jean-Pierre Papin * Jean- Marc Furlan * Pascal Janin * Laurent Fournier * Thierry Laurey * Julien Stéphan * Frédéric Antonetti == Aiheesta muualla == * Joukkueen viralliset sivut * Racingstub.com - epäviralliset sivut Luokka:Ranskalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1906 perustetut urheiluseurat Luokka:Strasbourgin urheilu
OGC Nice

OGC Nice on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1904. Joukkueen koko nimi on Olympique Gymnaste Club Nice Côte d’Azur. Seuran valmentajana aloitti kesällä 2009 Didier Ollé-Nicolle, joka seurasi tehtävää pitkään hoitanutta Frédéric Antonettia.Ollé-Nicolle to take Nice hot-seat Menestys Ollé-Nicollen johdolla ei ollut järin mairittelevaa ja Nice vajosi putoamiskamppailuun. Seurajohto sai lopulta tarpeekseen ja erotti Ollé- Nicollen maaliskuun puolivälissä 2010. Seura majaili tuossa vaiheessa liigassa sijalla 17, vain viisi pistettä putoamisviivan yläpuolella. Seuran valmennusvastuun ottivat urheilutoimenjohtaja Éric Roy, nuorten akatemian johtaja René Marsiglia ja nuorten valmentaja Frédéric Gioria.Nice to show Ollé-Nicolle the door Royn johdolla Nice säilytti paikkansa pääsarjassa. Kesällä 2012 Claude Puelista tuli Nicen päävalmentaja. Kokeneen Puelin johdolla Nice nappasi yhden historiansa parhaista sijoituksista liigassa ollen kaudella 2012–2013 neljäs. Sijoituksen myötä Nice pääsi Eurooppa-liigan pudotuspelikierrokselle. ==Saavutukset== * Liigamestaruudet: 4 (1951, 1952, 1956, 1959) * Cup-mestaruudet: 3 (1952, 1954, 1997) ==Edustusjoukkue== Päivitetty 5. elokuuta 2021.Effectif OGC Nice pros OGC Nice. Viitattu 17.8.2021 {| style="width: 250px;" Maalivahdit 1 Marcin Bułka (lainalla PSG:stä) 16 Teddy Boulhendi 40 Walter Benítez Puolustajat 3 Robson Bambu 4 Dante (C) 5 Flavius Daniliuc 13 Hassane Kamara 20 Youcef Atal 23 Jordan Lotomba 25 Jean-Clair Todibo 26 Melvin Bard ==Entisiä pelaajia== * Jacques Abardonado * Dominique Aulanier * Florent Balmont * Eric Bauthéac * Yoann Bigné * Daniel Bravo * José Cobos * Didier Digard * Olivier Echouafni * Valentin Eysserick * Just Fontaine * Damien Grégorini * David Hellebuyck * Vincent Koziello * Hugo Lloris * Nampalys Mendy * Anthony Mounier * Manuel Nogueira * Noé Pamarot * Romain Pitau * Alassane Pléa * Loïc Rémy * Cyril Rool * Julien Sablé * Thibault Scotto * Frédéric Tatarian * Bruno Valencony * Cédric Varrault * Wesley Sneijder * Renato Civelli * Ederson * Habib Bamongo * Éric Mouloungui * Romain Genevois * Bill Tchato * David Ospina * Drissa Diakité * Cédric Kanté * Mahamane Traoré * Sammy Traoré * Mohammed Chaouch * Onyekachi Apam * Didier Angan * Kafoumba Coulibaly * Emerse Faé * Bakari Koné * Jean Michaël Seri * Nemanja Pejcinović * Marama Vahirua * Chaouki Ben Saada ==Entisiä päävalmentajia== * Lucien Favre * Christophe Galtier * Claude Puel * René Marsiglia * Éric Roy * Didier Ollé-Nicolle * Frédéric Antonetti * Gernot Rohr * Valter Salvioni * Patrick Vieira ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Joukkueen viralliset sivut Luokka:Ranskalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1904 perustetut urheiluseurat Luokka:Nizza
Cosmobile

Cosmobile on helsinkiläinen indierockyhtye. ==Tarina== Cosmobilen esiaste, from beyond, perustettiin jo 1990-luvulla. Perustajajäseniä olivat Tuomas Palonen (kitara, laulu), Kimmo Kivistö (rummut) sekä Jonni Kullas (basso). Cosmobile-nimi otettiin käyttöön vuonna 2000. Yhtye osallistui 2001 Spoonriver Anthology -kokoelmalevylle ja julkaisi 2002 omakustanne-EP:n nimeltä Luna. Hetken hiljaiselon jälkeen yhtye sai uuden basistin, Olli Noroviidan, ja aktivoitui uudelleen. Debyyttialbumi Travels julkaistiin vuonna 2007, julkaisijanaan Jukeboss Records. Albumi ja keikat toivat esiin entistä popimman, mutta kokeellisemman yhtyeen. Albumilta irrotettu Finger-single saavutti suosiota ja kehuja kotimaisessa mediassa. Meteli.net Pelkistetty mutta sävykäs trio Vuonna 2009 Cosmobile teki levysopimuksen Fullsteam Recordsin kanssa ja kakkosalbumi Making Do ilmestyi lokakuussa 2009. Albumi oli arvostelumenestys Suomessa ja valittiin yhdeksi vuoden kotimaisista levyistä mm. Helsingin Sanomissa ja Soundissa. Vuonna 2011 Cosmobile aloitti yhteistyön nigerialaissyntyisen perkussionisti-vokalisti Ike Chimen kanssa. He julkaisivat yhteistyön tuloksena digitaalisen ilmaisjakelu-EP:n, joka sisälsi neljä Cosmobilen ja Ike Chimen yhdessä kirjoittamaa kappaletta. Kappaleissa yhdisteltiin indierockia afrikkalaisiin rytmeihin afrobeatistä highlifeen. Cosmobile ja Ike Chime esiintyivät yhdessä myös keikoilla ympäri Suomea. Syksyllä 2011 Olli Noroviita ohjasi ja editoi EP:llä julkaistuun Rough Riders -kappaleeseen videon. Indierock-bändi Cosmobile siirtyy tauolle Kallio Block Partyn artistit esittelyssä Loppuvuodesta 2011 Cosmobile päätti vetäytyä määrittelemättömän pituiselle tauolle kiireistä ja muista suunnitelmista johtuen. Yhtyeen jäsenet ovat sanoneet keskittyvänsä tauon aikana muihin musiikkiprojekteihin. ==Jäsenet== ===Nykyiset=== * Tuomas Palonen, kitara & laulu * Kimmo Kivistö, rummut * Olli Noroviita, basso ===Entiset=== * Jonni Kullas, basso == Julkaisut == * Demo (1997) * Heartless EP (1998) * Luna EP (2001) * The Spoonriver Anthology -split (muut yhtyeet: The Prisondream, Galdean Ur) (2000) * The Finger -single (2007) * Travels (2007, Jukeboss Records) * Making Do (2009, Fullsteam Records) * Cosmobile & Ike Chime EP (2011, Fullsteam Records) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Bändin MySpace- sivut Luokka:Suomalaiset indie rock -yhtyeet
FC Sochaux

Football Club Sochaux-Montbéliard, eli FCSM tai Sochaux, on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1928. Seura pelaa kotiottelunsa Montbéliardin kaupungissa. == Historia == Seura perustettiin 1928 Peugeot'n autotehtaan työntekijöiden seuraksi Jean-Pierre Peugeot'n johdolla. FC Sochaux on yksi ranskalaisen jalkapalloilun pioneeriseuroista ja oli mukana perustamassa Ranskan liigaa. Olympique de Marseillen, Stade Rennais'n ja OGC Nicen ohella se on ainoa seura, joka pelasi ensimmäisellä liigakaudella 1932–1933 ja on edelleen mukana pääsarjassa. Sochaux kehittyi nopeasti Ranskan ensimmäiseksi ammattilaisseuraksi ja voitti mestaruuden 1935 sekä 1938. Toisen maailmansodan jälkeen FC Sochaux putosi kehityksen kärjestä liigan keskikastin joukkueeksi. Se ei kyennyt budjetillaan taistelemaan suurseurojen kanssa ja tuli tunnetuksi lähinnä kasvattajaseurana. Se kuitenkin pysyi pääasiallisesti pääsarjatasolla ja pelannut maailmansodan jälkeen vain 10 kautta Division 2:ssa. Suuret meriitit ovat kuitenkin kiertäneet seuraa, joskin se voitti 2004 Coupe de la Liguen ja 2007 Coupe de Francen mestaruuden. Kauden 2013–2014 päätteeksi Sochaux putosi pääsarjasta. == Saavutukset == * Liigamestaruudet: 2 (1935, 1938) * Cup-mestaruudet: 2 (1937, 2007) * Liigacup-mestaruudet: 1 (2004) * Ligue 2-mestaruudet: 2 (1947, 2001) == Valmentajat kautta aikain == * 1928–1929 Maurice Bailly * 1929–1934 Victor Gibson * 1934–1936 Conrad Ross * 1936 André Abbeglen * 1936–1939 Conrad Ross * 1939–1944 Paul Wartel * 1944–1946 Étienne Mattler * 1946–1952 Paul Wartel * 1952–1960 Gaby Dormois * 1960 Paul Wartel * 1960–1962 Louis Dupal * 1962–1967 Roger Hug * 1967 Georges Vuillaume * 1967–1969 Dobrosav Krstić * 1969–1975 Paul Barret * 1975–1981 Jean Fauvergue * 1981–1984 Pierre Mosca * 1984–1985 Silvester Takać * 1985–1987 Jean Fauvergue * 1987 Paul Barret * 1987–1994 Silvester Takać * 1995 Jacques Santini * 1995–1996 Didier Notheaux * 1996–1998 ** Faruk Hadžibegić * 1998–1999 Philippe Anziani * 1999–2002 Jean Fernandez * 2002–2005 Guy Lacombe * 2005–2006 Dominique Bijotat * 2006–2007 Alain Perrin * 2007–12/2007 Frédéric Hantz * 12/2007 Jean-Luc Ruty * 1/2008–2011 Francis Gillot * 2011–3/2012 Mehmed Baždarević * 3/2012–9/2013 Éric Hély * 9/2013–5/2014 Hervé Renard * 7/2014–15/2015 Olivier Echouafni == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Joukkueen viralliset sivut * Planète Sochaux - epäviralliset sivut Luokka:Ranskalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1928 perustetut urheiluseurat Luokka:Doubs
Stade de Reims

Stade de Reims on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1911. Se pelaa kaudella 2024–2025 maan korkeimmalla sarjatasolla. 1950-luvulla Stade de Reims oli Ranskan menestynein joukkue ja se pelasi vuosina 1956 ja 1959 Euroopan Cupin loppuottelussa. Seuran suurimpia tähtiä ovat olleet Just Fontaine ja Raymond Kopa. Kaudella 2011–2012 Reims sijoittui Ligue 2:ssa toiseksi ja nousi 33 vuoden tauon jälkeen Ranskan korkeimmalle sarjatasolle. Seura pelasi pääsarjatasolla neljä kautta sijoittuen parhaimmillaan yhdenneksitoista. Kauden 2015–2016 päätteeksi Reims putosi takaisin Ligue 2:een. Joukkue pelasi alemmalla sarjatasolla kaksi kautta, kunnes voitti sarjan mestaruuden kaudella 2017–2018 ja nousi takaisin pääsarjatasolle.Stade de Reims secure promo == Saavutukset == * Liigamestaruudet: 6 (1949, 1953, 1955, 1958, 1960, 1962) * Cup-mestaruudet: 2 (1950, 1958) * Ligue 2:n mestaruudet: 2 (1966, 2018) == Joukkue kaudella 2019–2020 == Päivitetty 27. syyskuuta 2019.Sted de Reimsin joukkue seuran virallisilla sivuilla === Maalivahdit === * 1 Predrag Rajković * 16 Nicolas Lemaître * 30 Yehvann Diouf === Puolustajat === * 3 Ghislain Konan * 5 Yunis Abdelhamid * 6 Axel Disasi * 13 Hassane Kamara * 29 Dario Maresic * 32 Thomas Foket === Keskikenttäpelaajat === * 4 Alaixys Romao * 7 Xavier Chavalerin * 8 Dereck Kutesa * 14 Sambou Sissoko * 15 Marshall Munetsi * 17 Arbër Zeneli * 20 Tristan Dingomé * 23 Moreto Cassamá * 24 Mathieu Cafaro * 25 Moussa Doumbia * 26 Nolan Mbemba * 27 Virgile Pinson === Hyökkääjät === * 9 Anastasios Donis * 10 Suk Hyun-jun * 11 Boulaye Dia * 18 Rémi Oudin * 19 Timothé Nkada == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Joukkueen viralliset sivut Luokka:Ranskalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1911 perustetut urheiluseurat Luokka:Reims
Lihaksia ja luoteja

Lihaksia ja luoteja on vuonna 1996 esitetty, koomikkoryhmä Kummelin tekemä kymmenosainen humoristinen poliisisarja. Sarjassa seurataan kuvitteellisen Päärynämäen kaupungin poliisilaitoksen etsivien seikkailuja. Sarja sai hyvän vastaanoton Kummeli-huumorista pitävien keskuudessa, mutta osalle katsojakuntaa se oli liikaa. Kummeleihin vakituisesti liittynyttä Heikki Vihistä eivät kaikki sulattaneet. Lihaksia ja luoteja julkaistiin DVD:nä 5. syyskuuta 2007 nimellä Kummeli - Lihaksia ja luoteja, Vanaja-trilogia osa 1. Sarjan tuli aluksi olla 6-osainen, mutta syksyllä 1996 ryhmä teki vielä neljä lisäjaksoa. Tämän huomaa jaksojen 7-10 hyvin erilaisesta alkutunnuksesta, ja siitä että kuusi ensimmäista jaksoa on talvella kuvattu (neljä viimeistä taas kesällä/syksyllä). Myös kuudessa ensimmäisessä jaksossa hahmoilla on valuuttana Suomen markka, kun taas neljässä viimeisessä Amerikan Dollari. Helsingin Sanomien Jarkko Jokelainen ymmärsi, että Kummeli-ryhmän comeback tarvitsi uudenlaista formaattia lyhyiden sketsien sijasta, mutta kaipasi silti runsaampaa henkilögalleriaa esimerkiksi ”luontaisesti hilpeiden” Heikki Silvennoisen ja Timo Kahilaisen tekeminä kaksoisrooleina. Myös aloitusjaksossa nähty Vesa Vierikon roisto sai kehuja, mutta Heikki Vihisen, Esko Roineen ja Mari Turusen poliisiroolit jättivät Jokelaisesta toivomisen varaa. == Jaksoluettelo == Jakso Nimi Ensiesitys Uusinta 1\. Kadonneiden renkaiden mysteeri 05.05.1996 08.05.1996 2\. Jauhot suuhun ja luut kurkkuun 12.05.1996 15.05.1996 3\. Tuhatkasvo, naamiomiehen arvoitus 19.05.1996 22.05.1996 4\. Mustaa magiaa 26.05.1996 29.05.1996 5\. Merirosvoradio 02.06.1996 05.06.1996 6\. Cosa Nostra, vaikene tai kuole 09.06.1996 12.06.1996 7\. Reviisori eli perverssit terroristit 27.10.1996 30.10.1996 8\. Rahat tai henki! 03.11.1996 06.11.1996 9\. Uhka avaruudesta 10.11.1996 13.11.1996 10\. Pimeän ytimessä 17.11.1996 20.11.1996 == Näyttelijät == == Vierailijat == Sarjassa esiintyy myös poliisiryhmä Kova Laki, jota esittävät Heikki Silvennoinen, Timo Kahilainen ja Heikki Hela (7/96 ja 10/96). == Tuotanto == * Käsikirjoitus: Heikki Vihinen ja Porkkana Ryhmä * Ohjaus: Matti Grönberg * Tuotanto: Porkkana Ryhmä ja YLE TV2 Viihdeohjelmat == DVD-julkaisu == Nimi ja vuodet Julkaisu Levy 1 Levy 2 Extrat Kummeli Lihaksia ja luoteja Vanaja-trilogia osa 1 1996 5\. syyskuuta 2007 *Osa 1. Kadonneiden renkaiden mysteeri *Osa 2. Jauhot suuhun ja luut kurkkuun *Osa 3. Tuhatkasvo, naamiomiehen arvoitus *Osa 4. Mustaa magiaa *Osa 5. Merirosvoradio *Osa 6. Cosa Nostra, vaikene tai kuole *Osa 7. Reviisori eli perverssit terroristit *Osa 8. Rahat tai henki! *Osa 9. Uhka avaruudesta *Osa 10. Pimeän ytimessä *Haastattelu *Hutikuteja *Vanaja- trilogian -trailereita ==Lähteet== Luokka:Kummeli Luokka:Yle TV2:n televisio- ohjelmat Luokka:1990-luvun suomalaiset komediasarjat
Kaurat

Kaurat (Avena) on heinäkasvien suku, jonka lajeja esiintyy luonnonvaraisena Euroopassa, Aasiassa ja Luoteis-Afrikassa. Suvussa on noin 15–25 lajia. Viljelty kaura on heksaploidi, joka on syntynyt yhdestä tai useammasta villilajista.Loskutov I: Systematical approaches to the genus Avena L. VIR, Venäjä Kauroilla on pysty korsi ja viuhkamainen tähkä, joka tunnetaan myös nimellä röyhy. Kukat ovat yleensä kaksittain. Lehdet ovat heinäkasveiksi leveät. Tärkein lajeista on peltokaura (Avena sativa). Hukkakaura (Avena fatua) on rikkakasvi. Samoin kuin peltokauran, myös hukkakauran kromosomiluku 2n on 42, kun muilla lajeilla se on 14. Kaurojen suvusta on nykyisin erotettu mäkikaurat (Avenula) ja kauriot (Helictochloa) omiksi suvuikseen. == Lajeja == * Avena abyssinica – abessiniankaura * Avena barbata – partakaura * Avena byzantina – punakaura * Avena brevis * Avena canariensis – kanariankaura * Avena fatua – hukkakaura ** Avena fatua subsp. fatua – rikkahukkakaura ** Avena fatua subsp. meridionalis – etelänhukkakaura * Avena lusitanica – portugalinkaura * Avena maroccana * Avena nuda * Avena occidentalis * Avena pubescens – mäkikaura (nykyisin eri suvussa nimellä Avenula pubescens, syn. Helictotrichon pubescens) * Avena pratensis – ahdekaura (nykyisin eri suvussa nimellä Helictochloa pratensis, syn. Helictotrichon pratense) * Avena sativa – peltokaura eli kaura * Avena sterilis – koristekaura eli susikaura eli korukaura ** Avena sterilis subsp. atherantha – sisiliankorukaura ** Avena sterilis subsp. sterilis – espanjankorukaura * Avena strigosa – ukonkaura Leikkokasveina ja yksivuotisina koristekasveina kasvatetaan hukka-, koriste- ja ukonkauraa (Räty ja Alanko 2004, s. 31). == Katso myös == * heinäkaurat (Arrhenatherum) * kaurakkeet (Trisetum) == Lähteet == * Räty, E. & Alanko, P., 2004: Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja 328. 200 s. ISBN 951-8942-57-9 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kaurat (Avena) * Funet: Kaurat (Avena) * ITIS: Avena * United States Department of Agriculture (USDA): Avena * Flora of China: Avena *
Hännystakki

Hännystakki on frakin tai saketin takki, jossa on pitkät liepeet eli hännykset takana. Takin väri on yleensä musta, mutta saketin takki voi olla myös harmaa. Saketin takki on edestä kaarrettu ja siten pyöreälinjaisempi kuin frakin. Frakkiin kuuluvan hännystakin kauluskäänteet ovat silkkiset. Jos takin kanssa käytetään valkoista liiviä, takin rintataskuun taitetaan valkoinen nenäliina, mikäli kunniamerkkejä ei ole.Pukeutuminen, Ravintolaopas.net Mustan liivin kanssa taskuliinaa ei kuitenkaan käytetä.Tilaisuuteen pukeutuminen, Turun yliopisto Häissä sulhasella voi olla hännystakkinsa rintapielessä taskukukka, ja myös tällöin liina jää pois. Frakin kanssa käytetään yleensä taskukelloa, mutta sen voi jättää nykyisin myös pois. Pukeutumisetikettien mukaan rannekellon käyttö ei silti ole sopivaa taskukellon sijasta.Sulhaset, Amoriini == Lähteet == Luokka:Juhlapuvut Luokka:Miesten ulkonäkö
Keisari Vilhelmin muistokirkko

pienoiskuva|Keisari Vilhelmin muistokirkon rauniotorni. Takana häämöttää matala uusi kirkko, jonka kellotapuli on etualalla. Keisari Vilhelmin muistokirkko () on Berliinin Breitscheidplatzilla sijaitseva rauniokirkko ja yksi kaupungin tunnetuimpia symboleja. Kirkko rakennettiin vuosina 1891–1895, ja sen rakennutti keisari Vilhelm II isoisänsä Vilhelm I:n muistoksi. Arkkitehti Franz Schwechtenin suunnittelema monumentaalinen kirkko edusti uusromaanista tyyliä, esikuvinaan Reininmaan romaaniset kirkot. Sisätilat koristettiin mosaiikeilla, jotka kuvastivat keisari Vilhelm I:n elämää ja tekoja. Kirkko tuhoutui toisen maailmansodan ilmapommituksessa vuonna 1943. Sodan jälkeen tehtiin suunnitelma raunioiden hävittämiseksi ja uuden kirkon rakentamiseksi samalle paikalle, mutta sekä monet arkkitehdit että berliiniläiset asettuivat puolustamaan vanhan kirkon jäänteitä. Osaksi tämä johtui siitä, että kirkko jäi kaupungin jaon jälkeen Länsi-Berliinin puolelle, jossa ei juuri ollut historiallisia rakennuksia. Lopulta päädyttiin kompromissiin: Keisari Vilhelmin muistokirkon päätorni (alkuaan 113 metriä korkea) jätettiin pystyyn, muistomerkiksi sodan tuhoille. Sen viereen valmistui 1961 arkkitehti Egon Eiermannin suunnittelema uusi kirkko kellotapuleineen. Uusi kirkkorakennus on muodoltaan poikkeuksellinen: se on kahdeksankulmainen ja sen seinät on tehty kauttaaltaan himmeistä lasiruuduista. Uuteen kirkkoon on sijoitettu Venäjän ortodoksikirkon lahjoittama ikoniristi, saksalaisen luutnantin Kurt Reuberin 1942 itärintamalla maalaama Stalingradin madonna, sekä brittien lahjoittama Coventryn risti, joka on tehty saksalaisten ilmapommituksissa 1940 tuhoutuneen Coventryn katedraalin raunioista löytyneistä nauloista. Nämä taideteokset symboloivat ystävyyttä entisten vihollismaiden välillä. Keisari Vilhelmin muistokirkko sijaitsee Berliinin vilkkaimman liikekadun Kurfürstendammin alkupäässä viiden kadun risteyksessä, ja se on kaupungin läntisen osan tunnetuin maamerkki. Berliiniläiset kutsuvat rauniotornia lempinimellä ”Ontto hammas” (der Hohle Zahn). Luokka:Berliinin kirkkorakennukset Luokka:Katedraalit Luokka:Kivikirkot
Heikki Kytölä

Heikki ”Kelju” Kytölä on suomalainen rumpali, joka soittaa yhtyeessä nimeltä PMMP, My First Band ja Sara Nunes. Hänen nuoruuden harrastuksiinsa kuului rumpujen soiton ohella myös viulun soitto ja koripallo. Luokka:PMMP Luokka:Suomalaiset rumpalit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Tenji

Tenji (626–672) oli Japanin 38. keisari, joka käytti ennen valtaannousuaan nimeä Naka no Ōe.Tenji Encyclopedia Britannica Prinssinä ollessaan Naka no Ōe auttoi keisarillista perhettä vapautumaan Soga-klaanin lähes täydellisestä ylivallasta. Vuonna 644 hän murhautti Soga no Irukan, ja tämän isä ja edeltäjä Soga no Emishi teki itsemurhan. Naka no Ōe hallitsi Keisari Tenjinä vuodet 661–672. Vuonna 662 hän kirjoitutti Japanin ensimmäisen tunnetun lakikokoelman. Tenji jätti jälkeensä 14 lasta, mistä puhkesi vallanperimyskiistoja. Tenjiä seurasivat hänen poikansa Otomo (keisari Kobun) ja veljensä Oama (keisari Temmu). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanin keisarit Luokka:Vuonna 626 syntyneet Luokka:Vuonna 672 kuolleet
Norwichinterrieri

Norwichinterrieri () on brittiläinen terrierirotu. Rotu on Suomessakin suhteellisen suosittu: vuonna 2005 rekisteröitiin 132 norwichin pentua. Se myös muistuttaa hyvin paljon norfolkinterrieriä, ja korvien asentoa lukuun ottamatta näillä roduilla on lähes sama rotumääritelmä. == Ulkonäkö == Norwichinterrieri kuuluu pieniin terrierirotuihin. Sen ihanne säkäkorkeus 25–26 cm ja paino noin 5–8 kg. Karvapeite on karhea ja kaksikerroksinen. Sallittuja värejä ovat kaikki punaisen, vehnänvärisen, mustan punaruskein (black & tan) tai harmahtavan sävyt. Valkoista väriä ei tulisi esiintyä. Turkki nypitään eli stripataan muutaman kerran vuodessa. Norwichinterrierillä on pystyt korvat ja suora häntä. Aiemmin häntä on typistetty keskipitkäksi, mutta vuodesta 1996 typistäminen on ollut Suomessa kiellettyä. == Luonne == Norwichinterrieri on pirteä, vahva ja reipas. Norwich on uskollinen omistajalleen ja kiintyykiin perheeseensä syvästi. Käyttöhistoriansa takia norwichinterrierin tulisi olla sisukas ja reipas. Pienestä koostaan huolimatta se on energinen ja vahva eikä sovi pelkästään sylikoiraksi, kuten voisi olettaa. Yleisesti ottaen rotu on haukkuherkkä. Norwichin terrierit tulevat hyvin toimeen eläinten ja lasten kanssa. Entisenä metsästyskoirana sen vietti on kyllä säilynyt vahvasti, joka saattaa ilmetä eläinten jahtaamisena. == Terveys == Norwich on pitkäikäinen rotu. Rakenteesta johtuen esiintyy jonkin verran hengitysteiden ahtautta, joka ilmenee koiran äänekkäänä hengityksenä. Norwicheilla esiintyy myös epilepsiaa ja paljon allergioita. Pentuekoko on norwicheillä suhteellisen pieni, noin 2–3 pentua, ja synnytykset voivat olla hankalia. Norwichit saattavat myös lihoa helposti, joten liikuntamäärään on kiinnitettävä huomiota. == Historia == Norwichia on aiemmin käytetty rotanmetsästyksessä, mutta alkuperäisessä tarkoituksessa sitä käytetään enää harvemmin. Metsästysvaistot ovat rodulla kuitenkin säilyneet hyvin. Nykyään norwichit ovat enimmäkseen seurakoiria. Rotu on kotoisin Englannista East Anglian alueelta. 1900-luvun alussa oli useita paikallisia metsästyskoiratyyppejä. Vuonna 1932 rotu hyväksyttiin Englannissa omaksi rodukseen ja se sai nimen norwichinterrieri esiintymisalueen mukaan. Tuolloin myös luppakorvainen muunnos kuului samaan rotuun. Vuonna 1964 nämä muunnokset erotettiin omiksi roduikseen ja luppakorvainen sai nimen norfolkinterrieri. Suomeen rotu tuli vuonna 1965. == Katso myös == *Norfolkinterrieri == Lähteet == *Kennelliiton rotumääritelmä (pdf) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Norwichin- ja Norfolkinterrierit r.y. Luokka:Englantilaiset koirarodut Luokka:FCI 3 Terrierit Luokka:Terrierit Luokka:Norwich Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Anu Viheriäranta

Anu Viheriäranta (s. 1982) on suomalainen balettitanssija. Hänellä on kiinnitys Suomen Kansallisbalettiin (1999–) ja Hollannin Kansallisbalettiin (2005–) . == Solistitehtäviä == Suomen Kansallisbaletissa: * Bajadeeri: Nikiya ja soolovarjo (Natalia Makarova/Petipa) * Giselle: maalais-pas de deux ja 2 Wiliä (Sylvie Guillem/Coralli–Perrot–Petipa) * Joutsenlampi: prinsessa, pas de quatre ja 3 joutsenta (Vladimir Bourmeister/Petipa–Ivanov) * Romeo ja Julia: Julia (John Cranko) * Kesäyön unelma: Helena (Heinz Spoerli) * Tuonelan joutsen (Imre Eck) * Forgotten Land (Jiří Kylián) * Stepping Stones (Jiří Kylián) * Prinsessa Ruusunen: Sininen lintu, haltijatar ja timantti (Rudolf Nurejev/Ivanov) 1999 * A Million Kisses to my Skin (David Dawson) * Tuhkimo: Tuhkimo (Ben Stevenson) 2001 * Stravinsky Violin Concerto (George Balanchine) 2001 * Four Sections (Ted Brandsen) 2001 * Pähkinänsärkijä ja Hiirikuningas: Klaara (Wayne Eagling ja Toer van Schayk) 2002 * Serenade (George Balanchine) 2002 * Four Hands (Laszlo Berdo) 2002 * Metsänhaltija: Ekho (Xin-Peng Wang) 2002 * Raymonda: Henriette (Anna-Marie Holmes/Petipa) 2003 * Oracle (Glen Tetley) 2003 * Polacca (Anna Laerkesen) 2003 * Joutsenlampi: Odette–Odile (Rudi van Dantzig/Petipa–Ivanov) 2004 * Two Fast (Jorma Elo) 2004 * Tides of Mind (Dominique Dumais) 2004 == Palkinnot ja stipendit == * Pro Dance -stipendi 1997 * Pohjoismainen nuorten tanssijoiden kilpailu, Mora, 2. palkinto 1997 * Royal Ballet School, Dame Ninette de Valois -stipendi * Nuorten tanssijoiden kilpailu, Lausanne, Vuoden lahjakkuus -palkinto 1998 * Tanssin kukan Nuppu-palkinto 2000 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paul Keres

Paul Keres (7. tammikuuta 1916 Narva – 5. kesäkuuta 1975 Helsinki) oli virolainen shakin suurmestari ja shakkikirjailija. ==Ura== Keres singahti suuresta tuntemattomuudesta maailmanmaineeseen 1935 Varsovan shakkiolympialaisissa Viron ykköspöydässä. Hänen kotikaupungissaan Narvassa oli niukasti harjoittelumahdollisuuksia, mistä syystä Keres turvautui kirjeshakkiin. 1937 oli Keresin varsinainen läpimurtovuosi. Hän saavutti menestystä Margaten, Oostenden ja Kemerin turnauksissa sekä Tukholman shakkiolympialaisissa. Neuvostoliiton mestaruuden Keres voitti kolme kertaa. Maailmanmestaruusottelu Aleksandr Aljehinia vastaan raukesi. Paul Keres kuoli sydänkohtaukseen Helsingissä 59-vuotiaana ollessaan kotimatkalla Vancouverista. Keresin muotokuva oli painettu Viron viiden kruunun seteliin, joka julkaistiin 1992. == Lehdet == Joose Norri: 90 vuotta Paul Keresin syntymästä (Suomen Shakki 1/2006) == Teoksia == *Malekool I-III (1948–1955) *Valitud partiid (1961) == Kirjallisuutta == *Fred Reinfeld: Keres' Best Games of Chess (1940) *E. Ridala: 50 Paul Keresin loistopeliä (1957) == Aiheesta muualla == * Luokka:Shakin suurmestarit Luokka:Shakkikirjailijat Luokka:Virolaiset shakinpelaajat Luokka:Neuvostoliittolaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Sirpaleliivi

Sirpaleliivi on suojaliivi, joka on tarkoitettu suojaamaan käyttäjänsä ylävartaloa esimerkiksi kranaatin sirpaleilta. Liivin suojaava materiaali voi olla kevlar, keraamiset levyt tms. Sirpaleliivi voi suojata myös pistoolin luodeilta, riippuen luodin nopeudesta. Esimerkiksi asepalvelustaan suorittavat käyttävät sirpaleliivejä ampuessaan kranaatinheittimellä. Sirpaleliiveissä voi olla myös varustetaskuja ja kiinnityskohta repulle tehtävän vaatimia varusteita varten. Sirpaleliivin kehitti ensimmäisenä yhdysvaltalainen sotakirurgieversti (myöhemmin kenraalimajuri) Malcolm C. Grow yhdessä brittiläisen Wilkinson Sword -yrityksen kanssa toisen maailmansodan aikana. Se suunniteltiin suojaamaan Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien sotilaita saksalaisten ilmatorjunnan kranaattien aiheuttamilta sirpaleilta. ==Lähteet== Luokka:Sotilaalliset suojavarusteet
Olga Medvedtseva

Olga Valerjevna Medvedtseva (, ent. Pyljova (), o.s. Zamorozova (), s. 7. heinäkuuta 1975 Borodino, Krasnojarskin aluepiiri) on aktiiviuransa jo lopettanut venäläinen ampumahiihdon olympiavoittaja ja maailmanmestari. Medvedtseva, tuolloin vielä Pyljova, nousi Venäjän maajoukkueeseen vuonna 2000 ja samana vuonna hän voitti ensimmäisen kaikkiaan viidestä MM-kisojen viestikullastaan. 2002 Salt Lake Cityn talviolympialaisissa hän voitti takaa- ajossa kultaa ja 2004 MM-kisoissa kultaa 15 kilometrillä. 2006 Torinon olympialaisissa Pyljova hiihti 15 kilometrillä hopealle, mutta menetti mitalinsa jäätyään kiinni kielletyn karfedoni-piristeen käytöstä. Vancouverin olympialaisissa 2010 Medvedtseva oli mukana Venäjän kultaa voittaneessa viestijoukkueessa. Maailmancupissa hän on voittanut kymmenen osakilpailua, ollut 16 kertaa toinen ja 11 kertaa kolmas (14.1.2010 mennessä). Medvedtseva loukkaantui vakavasti Venäjän keskiosissa sattuneessa auto-onnettomuudessa syyskuussa 2017. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Venäläiset ampumahiihtäjät Luokka:Venäläiset olympiavoittajat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut venäläiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hatuntekijä

Hatuntekijä () on Lewis Carrollin Liisan seikkailut ihmemaassa -kirjassa ja -elokuvissa esiintyvä kuvitteellinen hahmo. Carrollin kirjassa hahmon nimi on vain Hatter, ei Mad Hatter. Kirsi Kunnaksen ja Eeva-Liisa Mannerin suomennoksessa hahmon nimi on Hatuntekijä, Alice Martinin suomennoksessa Alicen seikkailut ihmemaassa hän on hattumaakari, ja Tuomas Nevanlinnan suomennoksessa Liisa Ihmemaassa hahmon nimi on Hattu Hassinen. John Tennielin piirroskuvituksessa Hatuntekijällä on hurmioitunut ilme, iso rusetti kaulassa, iso silinterihattu päässä ja hän ryystää teetä. Hatuntekijän esikuvana uskotaan olleen Theophilus Carter. Hän keksi vuoden 1851 Great Exhibition -näyttelyssä esillä olleen herätyskellosängyn, joka heitti nukkujan vuoteesta haluttuun aikaan. Myöhemmin hän omisti huonekalukaupan, ja hänet tunnettiin lempinimellä "Mad Hatter", koska hän seisoskeli puotinsa ovella silinterihattu päässään. Sanonta mad as a hatter (hullu kuin hattumaakari) voi myös juontaa juurensa aikoihin, jolloin elohopeaa käytettiin huopahattujen muotoilussa höyryttämällä. Elohopeajäämät elimistössä aiheuttivat ajan myötä hermostollista vaurioita ja "hullua" käytöstä. Hullu Hatuntekijä on myös Batman-sarjakuvan hahmo ja Batmanin vastustaja. Hahmo on alkuperäisen Hatuntekijän inspiroima. Hahmo esiintyi jo vuonna 1948 ensimmäisen kerran sarjakuvassa sekä 1960-luvun televisiosarjassa, jossa hahmoa esitti David Wayne. == Suomennoksia == * Carrol, Lewis 1906: Liisan seikkailut ihmemaailmassa. Suomentanut Anni Swan. Kuvittanut John Tenniel. Helsinki, WSOY. * Carroll, Lewis 1974: Liisan seikkailut ihmemaassa ja Liisan seikkailut peilimaailmassa. Suomentaneet Kirsi Kunnas ja Eeva-Liisa Manner. Kuvittanut John Tenniel. Jyväskylä, Gummerus. ISBN 951-20-0783-5 * Carroll, Lewis 1995: Alicen seikkailut ihmemaassa. Suomentanut Alice Martin. Kuvittanut John Tenniel. Helsinki, WSOY. ISBN 951-0-20204-5 * Carroll, Lewis 2000: Liisa Ihmemaassa. Suomentanut Tuomas Nevanlinna. Kuvittanut Helen Oxenbury. Helsinki, Otava. ISBN 951-1-16896-7 Luokka:Lasten- ja nuortenkirjallisuuden henkilöhahmot Luokka:Kuvitteelliset mielisairaat Luokka:Liisa Ihmemaassa