EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Arvid Stenvall

Aksel Arvid Stenvall (26. heinäkuuta 1866 Nurmijärvi – 6. marraskuuta 1938 Nurmijärvi) oli suomalainen räätäli ja postinhoitaja. Hän oli viimeinen elossa ollut kirjailija Aleksis Kiven lähisukulainen (veljenpoika) sen jälkeen kun hänen serkkunsa Hanna Stenvall kuoli elokuussa 1938.Arvid Stenvall kuollut, Helsingin Sanomat, 07.11.1938, nro 301, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolinilmoitus, Keski-Uusimaa, 09.11.1938, nro 87, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Arvid Stenvall syntyi Raalan kartanossa, jossa hänen isänsä, Aleksis Kiven vanhempi veli Emanuel Stenvall (1828–1885) toimi räätälinä. Arvid Stenvall ryhtyi itsekin räätäliksi ja teki niitä töitä nelisenkymmentä vuotta. Vuonna 1916 hänestä tuli Raalan kylän postinhoitaja ja tätä tehtävää hän hoiti kuolemaansa saakka. Stenvall piti nuoruudessaan pyhäkoulua Raalan kylässä ja oli myös kotikoulussa opettajana. Myöhemmin hän oli Raalan ja Nukarin kylien kansakoulun johtokunnan esimiehenä kymmenisen vuotta ja useiden vuosien ajan Raalan ja Hynnänkorven kansakoulujen johtokuntien jäsenenä. Stenvall oli parikymmentä vuotta Nurmijärven kirkkovaltuuston jäsenenä ja oli jäsenenä Nurmijärven verotus- ja tutkintalautakunnassa. Stenvall toimi viitisenkymmentä vuotta asioitsijana ja toimitti muun muassa huutokauppoja, perunkirjoituksia ja kuolinpesien jakojaAleksis Kivi kansalliskirjailija : Elämän vuodet Arvid Stenvall kuoli 72-vuotiaana marraskuussa 1938 syntymäkodissaan, joka sijaitsi Raalan kartanon vanhan päärakennuksen toisessa kerroksessa. Hänet on haudattu Nurmijärven hautausmaalle.Kuvia Raalasta, Arvid Stenvallin kodista, Suomen Kuvalehti, 26.11.1938, nro 47, s. 37, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Postinhoitaja Arvid Stenvall (oik.) perheineen istuu pöydän ääressä, valokuva vuodelta 1930. Nurmijärven museon arkisto (Finna) * Eino Kauppinen : Aleksis Kiven muiston vaalijoita. Kaksi runoilijan lähintä sukulaista, Ilta-Sanomat, 10.10.1933, nro 233, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Aleksis Kivi Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet Luokka:Vaatturit
Impikääpiökoi

Impikääpiökoi (Ectoedemia argyropeza) on pienikokoinen kääpiökoiden heimoon (Nepticulidae) kuuluva perhoslaji. Impikääpiökoin siipien kärkiväli on 5–7,2 mm. Sen etusiivet ovat tumman harmaanruskeat ja niissä on valkeat laikut etu- ja takareunassa siiven keskivaiheilla, takasiivet ovat tasaisen harmaat. thumb|left|Impikääpiökoin toukka. Impikääpiökoi on saanut suomenkielisen nimensä siitä, että se lisääntyy usein suvuttomasti ilman koirasta. Impikääpiökoin toukka koteloituu loppusyksyllä. Sitä ennen se luo itselleen myöhäissyksyn ruokapaikaksi vihreän alueen muuten kellastuvaan lehteen. Toukan ruumiissa elävät bakteerit erittävät yhdisteitä, jotka estävät puuta imemästä lehtivihreää talteen runkoonsa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * UniProt: Taxonomy - Ectoedemia argyropeza Luokka:Kääpiökoit
Rypefjord

Rypefjord on taajama Hammerfestin kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,4 neliökilometriä ja asukasluku 1 775 vuonna 2022. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hammerfest Luokka:Norjan taajamat
Tony Miettinen

Tony Miettinen (s. 23. syyskuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Norjan Eliteserienissä pelaavaa Odds Ballklubbia. Keniassa syntynyt Miettinen muutti perheensä kanssa Siilinjärvelle Tonyn ollessa 10-vuotias. == Seurajoukkueura == Miettinen on Siilinjärven Palloseuran ja Kuopion Palloseuran kasvatti. Hän pelasi kausilla 2018 ja 2019 yhteensä 20 ottelua KuPS:n reservijoukkue KuFu-98:n riveissä Kakkosessa. Elokuussa 2019 hän siirtyi tanskalaisen FC Nordsjællandin organisaatioon. Nordsjællandin edustusmiehistössä Miettinen pääsi kuitenkin vain kerran kentälle, Tanskan cupin ottelussa Hvidovrea vastaan marraskuussa 2020. Elokuussa 2021 Miettinen palasi Suomeen ja KuPS:n paitaan kauden 2023 loppuun asti ulottuvalla sopimuksella. Veikkausliigassa hän debytoi ottelussa FC Lahtea vastaan heinäkuussa 2022. Miettinen teki ensimmäisen maalinsa KuPS:n riveissä Konferenssiliigan toisella karsintakierroksella moldovalaista Milsamia vastaan 28. heinäkuuta 2022. Miettinen pelasi huhtikuun puolivälistä heinäkuun puoliväliin 2023 lainalla AC Oulussa, jossa hän sai tililleen kuusi ottelua Veikkausliigassa. Helmikuussa 2024 Miettinen siirtyi Norjan Eliteserieniin Odds BK:n riveihin. == Maajoukkueet == Suomen poikamaajoukkuet läpikäynyt Miettinen on ollut alle 21-vuotiaiden maajoukkueen vakiokasvoja maaliskuussa 2023 tehdyn debyyttinsä jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bjørn Sundquist

Bjørn Richard Sundquist (s. 16. kesäkuuta 1948 Hammerfest) on norjalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän valmistui vuonna 1973 Norjan valtion teatterikoulusta ja on vastaanottanut useita palkintoja, muun muassa viisi Amandaa. Sundquist on näytellyt niin teatterissa, televisiossa kuin elokuvissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vuoden eroottinen lataus

Vuoden eroottinen lataus tai Kultainen penis on Sexhibition -erotiikkamessuilla jaettava tunnustus. == Voittajat == * 1996: Juha Föhr * 1997: Linda Lampenius * 1998: Veronica * 1999: Housut Pois! * 2000: Levottomat * 2001: Eduskunta * 2002: Sami Hernesaho * 2004: Susanna Penttilä * 2005: Nelonen * 2006: Oikeuslaitos * 2007: HKL * 2008: Pornoakatemia \--- * 2022: Sanna Marin * 2023: Hannele Lauri * 2024: Erika Vikman == Lähteet == Luokka:Erotiikka Luokka:Kunniamaininnat
Anne-Karine Strøm

Anne-Karine Strøm (s. 15. lokakuuta 1951) on norjalainen laulaja, joka tunnetaan parhaiten Norjan kolmikertaisena edustajana Eurovision laulukilpailussa. Strøm edusti Norjaa Eurovision laulukilpailussa 1973 osana Bendik Singers -yhtyettä kappaleella "It's Just A Game" ja sijoittui seitsemänneksi. Vuonna 1974 Strøm edusti Norjaa kappaleella "The First Day of Love" ja jäi jaetulle 14. ja viimeiselle sijalle. Vuonna 1976 Strøm edusti Norjaa kappaleella "Mata Hari" ja jäi 18. ja viimeiselle sijalle. Strøm on osallistunut kuusi kertaa Norjan euroviisukarsintana toimivaan Melodi Grand Prix -laulukilpailuunn. Strøm on toiminut myöhemmin kirjailijana ja julkaissut kolme kirjaa. Strøm on ollut naimisissa laulaja-lauluntekijä Ole Pausin kanssa. Säveltäjä Marcus Paus on heidän poikansa. ==Melodi Grand Prix -osallistumiset== Vuosi Kappale Sijoitus 1971 "Hør litt på meg" 10. 1972 "Håp" 4. 1973 "Å for et spill" (osana Bendik Singers -yhtyettä) 1. 1974 "Hvor er du" 1. 1975 "1+1=2" 4. 1976 "Mata Hari" 1. ==Diskografia== ===Albumit=== *Drømmebilder (1971) *Anne-Karine (1975) *Album (1978) *Casablancas Døtre (1982) *Landet Utenfor (1986) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Norjalaiset laulajat Luokka:Norjan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1974 euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1976 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christian Thams

Christian Marius Thams (9. syyskuuta 1867 Trondheim – 22. toukokuuta 1948 Pariisi) oli norjalainen arkkitehti ja liikemies. Hän opiskeli arkkitehdiksi Zürichissä ja työskenteli vuosina 1888–1890 Nizzassa, 1890–1911 Norjassa ja 1911–1948 Pariisissa. Thams nousi 1890-luvulla isänsä Marentius Thamsin perustaman saha- ja valmistaloyhtiön johtoon ja kehitti siitä alansa suurimman Norjassa. Hän oli myös mukana perustamassa Orklaa. ==Töitä== Norges paviljong till världsutställningen 1889 i Paris.jpg|Norjan paviljonki vuoden 1889 Pariisin maailmannäyttelyssä. Kvalsund kirke.jpg|Kvalsundin kirkko (1892) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset arkkitehdit Luokka:Norjalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Sobekhotep VI

Sobekhotep VI oli muinaisen egyptin 13. dynastiaan kuuluva faarao. Hänet mainitaan Torinon papyruksessa sekä Karnakin ja Abydoksen kuningasluetteloissa. Jotkut tutkijat pitävät häntä samana henkilönä kuin faarao Ani. Torinon papyruksen mukaan Sobekhotep VI olisi hallinnut 2 vuotta, kaksi kuukautta ja yhdeksän päivää. == Lähteet == Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Tufan Miñnullin

Tufan Ğabdulla ulı Miñnullin (, ; 25. elokuuta 1935, Kamsko-Ustyinskin alue – 2. toukokuuta 2022, Kazan) oli tataarilainen näytelmäkirjailija, Venäjän SFNT:n kunniataiteilija (1984) ja Kazanin kunniakansalainen (2010). ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet Luokka:Tataarinkieliset kirjailijat
Seminarium lapponicum

Seminarium lapponicum oli 24. maaliskuuta 1752 Norjan Trondheimiin perustettu ja 3. marraskuuta 1774 lakkautettu saamelainen opettajaseminaari, jossa saamelaisille valmistui saamenkielisiä opettajia. Seminaarin johtaja oli Knud Leem. Vuodesta 1825 seminaarirahaston tuloja käytettiin Tromsan opettajaseminaarin tarpeisiin. Thomas von Westenin perustama samantapainen seminaari oli olemassa jo aiemmin.Seminarium lapponicum, Tietosanakirja. Osa 8, palsta 1083. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seminarium lapponicum, Store norske leksikon Luokka:Saamelaiset Luokka:Trondheimin historia
Topi Vuori

Topi Eemil Vuori (s. 26. joulukuuta 2004 Vihti) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella vuokralla SM-liigajoukkue Porin Ässistä. == Ura == === Seuraura === Vuori aloitti jääkiekkoilun nelivuotiaana Nummelan Palloseurassa. Hän siirtyi juniorina sittemmin Jokereihin. Vuori toimi kaudella 2019–2020 seuran C-nuorten varakapteenina. Hän voitti kauden 2021–2022 päätteeksi U18 SM-hopeaa. Kaudella 2022–2023 Vuori voitti U20 SM- hopeaa. Huhtikuussa 2023 Vuori teki 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen Porin Ässien kanssa. Hän aloitti kauden 2023–2024 seuran U20-joukkueessa. Vuori oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 6+24=30, joilla hän jakoi U20 SM- sarjan puolustajien pistepörssin neljännen sijan JYPin Roni Jokisen ja TPS:n Frans Kulmalan kanssa. Vuori valittiin sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Pudotuspeleissä hän voitti 12 syöttöpisteellään U20 SM-sarjan puolustajien pistepörssin. Neljännessä finaaliottelussa 12. huhtikuuta 2024 Turun Palloseuraa vastaan Vuori sai kakkossyöttöpisteen Patrik Juholan tekemään maaliin, joka jäi Ässien 4–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi, joka ratkaisi joukkueelle U20 Suomen-mestaruuden. Vuori esiintyi kauden 2023–2024 aikana SM-liigassa kahdessa runkosarjaottelussa. Hän sai tililleen ensimmäisen SM-liigaottelunsa 4. marraskuuta 2023 vieraissa KalPaa vastaan. Vuori merkittiin Ässien seitsemänneksi puolustajaksi. Hän jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Vuori kävi kauden aikana myös kahteen kertaan lainalla Mestiksessä; ensin Forssan Palloseurassa joulukuun 2023 lopulla pelaten siellä kaksi ottelua ja sitten Ketterässä helmikuussa 2024, jossa hän pelasi kolme ottelua. Vuori pelasi yhteensä viisi Mestis-ottelua ilman tehopisteitä. Hän sai Ässissä ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa toisessa ottelussaan 2. helmikuuta 2024 vieraissa KalPaa vastaan. Vuori merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.13 minuuttia. Elokuussa 2024 Ässät vuokrasi Vuoren toistaiseksi voimassa olevalla lainasopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen. === Maajoukkueura === Vuori on pelannut 13 nuorten ja kuusi poikien maaottelua. == Pelityyli == Ässien urheilutoimenjohtaja Janne Vuorisen mukaan Vuori on luotettava ja tunnollinen kahden suunnan puolustaja. Hän on maininnut esikuvikseen Kimmo Timosen ja Ari Vallinin. == Muuta == Vuori valmistui ylioppilaaksi Pohjois- Haagan yhteiskoulusta keväällä 2023. == Tilastot == 2021–2022 Jokerit U20-SM 12 0 1 1 0 – – – – – 2022–2023 Jokerit U20-SM 45 0 19 19 10 5 0 2 2 0 2023–2024 Ässät U20-SM 41 6 24 30 18 15 0 12 12 2 Ässät SM-liiga 2 0 0 0 0 – – – – – Ketterä Mestis 3 0 0 0 0 – – – – – FPS Mestis 2 0 0 0 0 – – – – – 1 kausi yhteensä SM-liiga 2 0 0 0 0 – – – – – 1 kausi yhteensä Mestis 5 0 0 0 0 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ässien pelaajat Luokka:Kiekko-Vantaan pelaajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Knud Leem

Knud Leem (1697–1774) oli vuodesta 1725 Lapissa toiminut norjalainen lähetyssaarnaaja. Hän toimi professor docensina ja johtajana Trondheimin saamelaisessa pappis- ja opettajaseminaarissa Seminarium lapponicumissa. Hänen kieli- ja kansatieteelliset teoksensa En lappisk grammatica (1748), Beskrivelse over Finnmarkens lapper (1767) ja Lexicon lapponicum (I, 1768 ja II, julkaisija G. Sandberg 1781) ovat uraauurtavia.Leem, Knud Tietosanakirja. Osa 8, palsta 716. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset papit Luokka:Lähetyssaarnaajat Luokka:Vuonna 1697 syntyneet Luokka:Vuonna 1774 kuolleet
Maarit Turtiainen

Maarit Turtiainen (s. 1957 Kolho, Mänttä-Vilppula) on ruotsinsuomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän asuu Tukholmassa ja toimii ruotsinsuomalaisia kirja- ja kulttuurimessuja järjestävän yhdistyksen Kulttuuri.sen puheenjohtajana. Turtiainen valmistui Tukholman toimittajakoulusta 1982 ja on työskennellyt muun muassa Ruotsin television suomenkielisessä toimituksessa, josta jäi vapaaksi toimittajaksi ja kirjailijaksi 2015. == Tuotanto == Turtiaisen esikoisromaani Punainen paasto (2012) oli vuonna 2013 ehdolla ruotsinsuomalaisen Kaisa Vilhuinen -palkinnon saajaksi. Turkin Istanbuliin ja Ruotsiin sijoittuva Punainen paasto on kehitysromaani, jonka päähenkilö muuttuu romaanin mittaan kaikkitietävästä nuoresta kypsemmäksi naiseksi. Turtiaisen toisen romaanin Eilisen seitit (2015) päähenkilö on ruotsinsuomalainen nainen Helena, joka on karistanut suomalaisuuden itsestään. Hän on mennyt naimisiin ruotsalaisen miehen kanssa ja saanut lapsen. Eilisen seitit on psykologinen sukupolviromaani, jossa Helena joutuu punnitsemaan valintojaan vasten omaa perhetaustaansa. Turtiaisen kolmannelle romaanille Marttinansaari myönnettiin 2020 Kaisa Vilhuinen -palkinto. Fiktiivinen evakkoromaani on saanut nimensä Pyhäjärvessä sijaitsevasta Marttinansaaresta. Romaanissa yhdistyvät fakta ja fiktio sekä kirjailijan oma kokemus suvun historian tutkimisesta ja juurien löytämisestä. Sen kertomuksessa on käytetty hyväksi Turtiaisen äidin ja isän kokemuksia sodasta ja evakkoon joutumisesta muun Karjalan väestön tavoin. Kahdessa eri aikatasossa liikkuva romaani käsittelee toisen maailmansodan aikaa ja 1980-lukua. == Teokset == * Punainen paasto: romaani. WSOY (2012) * Eiliset seitit. Compania Comder (2015) * Marttinansaari: romaani. Författares Bokmaskin (2021) == Lähteet == Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Elävät henkilöt
Pertti Huuskonen

Pertti Pellervo Huuskonen (s. 2. elokuuta 1956 Pudasjärvi) on suomalainen diplomi-insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 6.11.2023. Huuskonen syntyi autonkuljettaja Jaakko Huuskosen ja talonmies Hilja Kariniemen perheeseen. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1984 oli Marja Susanna Koskela, vuonna 2008 hän avioitui Minna Heidi Kristiina Rautakorven kanssa. Huuskonen tuli ylioppilaaksi Pudasjärven lukiosta 1975 ja valmistui diplomi-insinööriksi Oulun yliopistosta 1983. MKT-tutkinnon Markkinointi-Instituutissa hän suoritti 1986 ja liikkeenjohdon eMBA-opinnot Oulun yliopistossa 1991. Huuskonen oli Insinööritoimisto Vakote Oy:n perustajaosakas ja toimitusjohtaja 1979–1985 ja Oulun Teknologiakylä Oy:n, vuodesta 1998 Technopolis Oulu Oyj ja vuodesta 2000 Technopolis Oyj, toimitusjohtaja 1985–2008, hallituksen päätoiminen puheenjohtaja 2008–2011, puheenjohtaja 2011–2012 ja jäsen 2012–2013. Perustamansa konsulttiyritys Lunacon Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja hän on ollut vuodesta 2011. Huuskosen lukuisiin liike-elämän ja muihin asiantuntija- ja luottamustehtäviin ovat kuuluneet muun muassa pitkäaikainen toiminta Kalevan ja Tekniikka & Talous -lehden kolumnistina. Ruotsin kunniakonsuli Oulussa Huuskonen oli 1997–2013. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonnimen 2010. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset kolumnistit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jokelan tuulivoimapuisto

Jokelan tuulivoimapuisto on Pohjois-Pohjanmaalla Kalajoen Jokelassa sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 12 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 36 megawattia ja vuosituotanto noin 121 gigawattituntia. Voimalat on rakentanut wpd Finland Oy ja ne omistaa nykyään Suomen Hyötytuuli Oy. Voimaloita operoi Pori Energia Oy . == Yleistä == Jokelan tuulivoimapuisto sijaitsee Kalajoen kirkonkylästä viisi kilometriä pohjoiseen ja merenrannasta 1,5 kilometriä itään. Tuulivoimalaitokset sijoittuvat maastoon Sonnirämeen, Merikallion ja Kaaranhaan ympäristöön.alueelle, joka on 1,9 kilometriä pitkä ja 1,6 kilometriä leveä. Kaikki voimalat sisäänsä rajaavan alueen pinta-ala on 1,7 neliökilometriä, mutta kaava-alueen pinta-ala on 3,0 neliökilometriä . Ne sijaitsevat 18–20 metriä mpy. Heti tuulipuiston länsipuolella sijaitsee suuri turkistarha. Jokelan tuulipuiston ympärille on rakennettu uusi tuulipuistoalue, jonka omistaja on wpd Finland Oy. Tuulivoimalaitokset ovat saksalaisen Nordexin valmistamia N117-mallia. Niiden napakorkeus on 140 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 117 metriä, ja voimalan kapasiteetti on 3,0 megawattia. Tuulipuiston muuntamo on sijoitettu puiston koillisreunalle, jossa jännite nostetaan 110 kilovolttiin ja syötetään voimajohtoon, jonka omistavat Fortum, Tuuliwatti Oy ja wpd Finlandi Oy. Voimajohto kytkeytyy kantaverkkoon Jylkän sähköasemalla. Tuulipuiston tieverkko toimii huoltotiestönä. Se on liitetty ympäröivän Tohkojan tuulivoimapuiston tiestön kanssa yhteen. Liittymä valtatiehen 8 sijaitsee luoteessa ja seututiehen 786 etelässä. == Rakentaminen == Yhtiö wpd Finland Oy ilmoitti vuonna 2011 rakentavansa Jokelaan 14–20 tuulivoimalaa. Hankkeen ympäristövaikutusten arviointimenettely (YVA) valmistui tuolloin ja se asetettiin yleisön nähtäville 17.4.2011. Tuulipuiston rakentaminen käynnistyi elokuussa 2014, kun Pentti Hämeenaho Oy aloitti tiestön rakentamisen. Sähkönsiirrossa hyödynnettiin Mäkikankaan tuulivoimapuistosta tulevaa 110 kilovoltin sähkölinjaa. Voimajohdon suunnitteli ja asensi Elenia Oy. Vuonna 2018 solmittiin sopimus tuulivoimalaitoksia valmistavan Nordex SE:n kanssa 12 Nordex N117/3000-mallisen tuulivoimalaitoksen toimittamisesta. Tuulivoimaloiden perustuksia alettiin rakentamaan keväällä 2015, voimalatornit pystytettiin kesällä 2015, ja sähköntuotanto aloitettiin vuoden 2015 lopulla. Tuulipuisto yhtiöitettiin wpd Jokelan tuulipuisto Oy:ksi. Suomen Hyötytuuli Oy osti tuulipuiston wpd Finlandilta vuonna 2018 . Jokelan ympärille on rakennettu paljon laajempi Tohkojan tuulivoimapuisto ja näiden kaakkoispuolella sijaitsee vuonna 2016 valmistunut Mustilankankaan tuulivoimapuisto. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hyötytuuli Oy:n kotisivut * wpd Finland Oy * Hyötytuuli Oy: valokuvia (valitse valikosta, valokuvia) * Luokka:Kalajoen tuulivoimapuistot
Ammattiopisto Gradia

Jyväskylän koulutuskuntayhtymä Gradian ammatilliset oppilaitokset Gradia Jyväskylä ja Gradia Jämsä yhdistyvät Ammattiopisto Gradiaksi, joka aloitti toimintansa 1.8.2023.Gradian ammatilliset oppilaitokset yhdistyvät. Ammattiopisto Gradiassa opiskelijoita on lähes 17 000 ja henkilöstöä noin 590. Ammattiopisto Gradian koulutustarjontaan kuuluu ammatillisten perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkintojen lisäksi muun muassa lyhyt- ja lupakorttikoulutuksia. Oppilaitos järjestää lisäksi aikuisten perusopetusta, tutkintokoulutukseen valmentavaa TUVA-koulutusta, muita valmentavia koulutuksia ja taiteen perusopetusta musiikissa ja tanssissa. Ammattiopisto Gradian yritys- ja elinvoimapalvelut -ala palvelee alueen työelämä- ja yritysasiakkaita. Koulutuspalvelujen lisäksi painopisteinä ovat oppisopimuskoulutus, yrittäjyyden edistäminen sekä kansainvälinen koulutustoiminta. Yritys- ja elinvoimapalvelut -ala tekee yhteistyötä kuntien työllisyys- ja elinvoimaverkostoissa. Ammattiopisto Gradia toimii yhdeksällä kampuksella Jyväskylässä, Jämsässä ja Lievestuoreella (Laukaa). Ammattiopisto Gradian tulosaluejohtajana ja rehtorina toimii Pirjo Kauhanen. == Ammattiopisto Gradian koulutustarjonta == * Aikuisten perusopetus * Autoala * Elintarvikeala * Hius- ja kauneudenhoitoala * ICT * Kasvatus- ja ohjausala * Kone- ja tuotantotekniikka * Liiketoiminta * Liikunta-ala * Logistiikka * Maarakennus * Matkailu-ala * Media-ala * Metsäala * Musiikki * Pintakäsittelyala * Puhtaus ja kiinteistöpalveluala * Puutarha-ala * Puuteollisuus * Ravintola ja catering-ala * Sosiaali- ja terveysala * Sähköala * Taideteollisuusala * Taiteen perusopetus * Talonrakennus * Talotekniikka * Tekstiili- ja muotiala * Turvallisuusala * Valmentavat koulutukset * Yrittäjyys ja johtaminen Ravintola Priimus on Gradian Priimus-kampuksella toimiva opetusravintola, jossa opiskelijat työskentelevät aidossa ravintolaoppimisympäristössä yhdessä Gradian henkilöstön kanssa. == Lähteet == * Gradian ammatilliset oppilaitokset yhdistyvät 1.8. alkaen, uutinen Gradian verkkosivuilla 26.5.2023 Viitattu 8.11.2023. * Jyväskylän koulutuskuntayhtymä Gradia Viitattu 8.11.2023. * Ammattiopisto Gradia Viitattu 8.11.2023. * Gradian ammattiopiston yritys- ja elinvoimapalvelut Viitattu 14.11.2023 * Koulutuskuntayhtymä Gradian historiaa. Gradia.fi. Viitattu 8.11.2023. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * gradia.fi * Ammattiopisto Gradia * Gradian toimipisteet ja kartat Luokka:Gradia Luokka:Suomen ammattioppilaitokset
Susumu Ohno

Susumu Ohno (1. helmikuuta 1928 Soul, Korea – 13. tammikuuta 2000 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli amerikanjapanilainen geneetikko ja molekyylibiologi, joka tutki sukupuolen määräytymistä nisäkkäillä. Hän selvitti mekanismin, jolla alkion sukupuoli määräytyy alkionkehityksen aikana, ja H-Y-antigeenin osan prosessissa. Ohno tutki ensimmäisten joukossa myös geenien kopioitumiseen liittyvää teoriaa, jonka mukaan evoluutiota tapahtuu geenien kopioitumisen eikä niiden muuttumisen takia. Ohnolla oli yhteensä kolme tohtorintutkintoa Tokion maatalous- ja teknologiayliopistosta sekä Hokkaidon yliopistosta. Hän opiskeli eläinlääketiedettä, patologiaa ja sytogenetiikkaa. Ohno työskenteli neljä vuosikymmentä kalifornialaisessa City of Hope National Medical Centerissä. == Yksityiselämä == Ohno sai kaksi poikaa ja tyttären vaimonsa Midori Aoyama Ohnon kanssa. Ohno kuoli 71-vuotiaana keuhkosyöpään. == Teoksia == * Sex Chromosomes and Sex-Linked Genes (1967) * Evolution by Gene Duplication (1970) * Major Sex-Determining Genes (1979) == Katso myös == * X-kromosomin inaktivaatio * Nailonia syövä bakteeri == Lähteet == Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet Luokka:Amerikanjapanilaiset Luokka:Yhdysvaltalaiset geneetikot Luokka:Japanilaiset biologit Luokka:Yhdysvaltalaiset molekyylibiologit
Oleuropeiini

Oleuropeiini on glykosyloitu seko-iridoidi, eräänlainen fenolinen katkera yhdiste, jota esiintyy vihreän oliivin kuoressa, lihassa, siemenissä ja lehdissä. Termi oleuropeiini on johdettu oliivipuun kasvitieteellisestä nimestä Olea europaea. Katkeran maun vuoksi oleuropeiini on poistettava kokonaan tai hajotettava, jotta oliivit olisivat syötäviä. Jalostettaessa karvaita ja syötäväksi kelpaamattomia vihreitä oliiveja syötäväksi tarkoitetuiksi oleuropeiini poistetaan oliiveista useilla menetelmillä, muun muassa upottamalla lipeään. == Tutkimus == Oleuropeiinia on ehdotettu proteasomin aktivaattoriksi. == Katso myös == * Hydroksityrosoli == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Human Metabolome Database (HMDB): Oleuropein * Food Component Database (FooDB): Oleuropein * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Oleuropein * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Oleuropein Luokka:Fytokemikaalit
Linda Suolahti

Linda Suolahti (s. 4. kesäkuuta 1989 Kalvola) on suomalainen viulisti, joka esiintyy sekä soolo- että kamarimuusikkona. Suolahti on perustanut vuodesta 2016 toimineen Kokonainen-festivaalin Kanta-Hämeeseen. == Ura == Suolahti opiskeli Sibelius-Akatemiassa vuodesta 2010. Hän soitti samaan aikaan primaksena Core-jousikvartetissa (vuosina 2009–2012 nimellä Into-kvartetti). Hän valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta vuonna 2019 ensimmäisenä kamarimusiikkidiplomin suorittajana. Vuonna 2020 Suolahti sai Janakkala-stipendin. Vuonna 2010 Suolahden jousikvartetti voitti ensimmäisen palkinnon kansallisessa Erkki Melartin -kamarimusiikkikilpailussa. Sen jälkeen hän on esiintynyt festivaaleilla kuten Naantalin Musiikkijuhlat, Kuhmon kamarimusiikki, Meidän Festivaali, Sysmän Suvisoitto, Hiljaisuus-festivaali, Helsingin juhlaviikot, Avanti!n Suvisoitto, Katrina Kammarmusik ja Kamarikesä. Solistina Suolahti esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2003 Hämeenlinnan kaupunginorkesterin kanssa. Myöhemmin hänet on nähty solistina muun muassa Lapin kamariorkesterin, Lohjan kaupunginorkesterin ja Helsinki Sinfoniettan kanssa. == Julkaisut == * 2023 Unrecorded. -debyyttialbumi (Alba Records), Helvi Leiviskän, Ann-Elise Hannikaisen ja Cecilia Damströmin teoksia * 2023 Avanti! Chamber Orchestra, Lotta Wennäkosken teoksia, konserttimestari * 2020 Levy: Lapin kamariorkesteri, Outi Tarkiainen: Maa, kevään tytär (Ondine), konserttimestari * 2013 Levy: George Crumb: Black Angels (1970), Core- kvartetti, äänittäjä Timo Haverinen, julkaisija Kuhmon kamarimusiikki == Lähteet == * Viulisti Linda Suolahti pokkasi kolmannen Janakkala-stipendin Janakkalan Sanomat * Naissäveltäjillä ei vieläkään ole tarpeeksi esikuvia – Janakkalasta kotoisin oleva Linda Suolahti nostaa unohtuneita tekijöitä esiin Hämeen Sanomat * https://www.muusikkojenliitto.fi/emansipoiva-empatialoikka- taiteiden-valisiin-maailmoihin/ Muusikko-lehti * Equity or equality? What concrete actions have been taken to advance equality in the Finnish music industry? How can diversity be promoted? Finnish Music Quarterly * The quest for diversity in music “If we wish to experience music as a genuinely questioning, searching, challenging and revitalising art form, should it not reflect the diversity of the world around it much better?” Finnish Music Quarterly * Organic equality at the Musequal Festival Finnish Music Quarterly * https://www.valoakamariin.fi/linda-suolahti * Linda Suolahden ensikonsertti järjestettiin verkossa koronapandemian vuoksi * https://www.caisa.fi/fi/tapahtumat/event/678C77BEA11DAAA528D1E0492447C8D1/SIIRTYY_Yleiso * Linda Suolahti sai valtion taiteilija-apurahan Janakkalan Sanomat * Curriculum Vitae === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Taiteilijan kotisivu * Kokonainen-festivaali Luokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kultakuvetilhi

Kultakuvetilhi (Phainoptila melanoxantha) on silkkitilhiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == thumb|left|Täytetty kultakuvetilhinaaras Geneven luonnonhistoriallisessa museossa Kultakuvetilhi kasvaa noin 20–22 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Ruumiinrakenteeltaan lintu on tukevahko. Kultakuvetilhikoiraan pää, selkä, siivet ja pyrstö ovat mustat. Rinta, kyljet ja yläperä ovat keltaiset. Koiraan vatsa on vaaleanharmaa. Naaraan pää, rinta ja vatsa ovat harmaat. Rinnassa voi olla heikosti erottuvia keltaisia viiruja. Päälaki on musta ja selkä ja siivet vihreät. Naaraan kyljet ovat koiraan tavoin keltaiset ja vatsa harmaa. ==Levinneisyys ja elintavat== Kultakuvetilheä tavataan Costa Ricasta Panamaan ulottuvalla alueella. Lajin elinympäristöä ovat kosteat pilvimetsät ja metsien reunamaat noin 1 200–1 800 metrin korkeudella merenpinnasta. Lintu liikkuu tavallisesti pareittain tai pieninä parvina. Kultakuvetilhen ravintoa ovat erityisesti marjat, mutta se syö myös hyönteisiä. == Lähteet == Luokka:Silkkitilhet
Karl Olivecrona

Karl Olivecrona (1897 – 1980) oli ruotsalainen oikeusteoreetikko, joka kuului skandinaavisen realismin eli Uppsalan koulukunnan merkittävimpiin edustajiin. Hän toimi prosessioikeuden professorina Lundin yliopistossa. Olivecronan opettajana toimi Axel Hägerström, jolta hän sai paljon vaikutteita.Lagerspetz 2009, s. 11. Hän itse käsitteli etenkin oikeuden olemassaoloon liittyviä kysymyksiä. Olivecronan mukaan oikeudellisia ja ylipäätänsä normatiivisia ilmiöitä, kuten omistusoikeus ja raha, ei ole todellisuudessa olemassa vaan niissä on kyse pelkästään kielellisistä ilmauksista, psykologisista ilmiöistä ja ulkoisista teoista. Oikeusnormit ovat vapaita imperatiiveja (ruots. fristående imperativer), jotka erottaa tavallisista käskyistä se, ettei niiden takana ei ole mitään tiettyä käskijää tai tahtoa. Nämä vapaat imperatiivit ovat tehokkaita, jos ne herättävät ihmisten mielessä mielteitä ja ideoita siitä, että pitää toimia imperatiiveissa tarkoitetulla tavalla. Oikeudessa on siis Olivecronan mukaan kyse esitieteellisessä yhteiskunnassa vallitsevaan kuvitelmaan maagisten käytäntöjen tehokkuudesta verrattavasta suuresta illuusiosta.Laakso 2012, s. 78–80.Lagerspetz 2009, s. 12–20. Olivecronan mukaan oikeuden tehokkuus perustuu organisoituun pakkoon, jonka käyttöä oikeus sääntelee, mutta tämän pakon vaikutus on pääsääntöisesti vain epäsuora, ihmisten alitajuntaan kätketty.Lagerspetz 2009, s. 28–31. Olivecrona oli poliittiselta kannaltaan oikealla, ja toisen maailmansodan aikana hänestä tuli yksi Natsi-Saksan politiikan merkittävimpiä puolustajia Ruotsissa. Sodan jälkeen hän luonnehti saksalaismyönteisyyttään pelkästään taktiseksi.Lagerspetz 2009, s. 12. == Teoksia == * Law as Fact (1. painos 1939, 2. painos 1971) * Om lagen och staten (1940) * Lagens imperativ (1942) * The Problem of Monetary Unit (1957) == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Oikeusfilosofit Luokka:Ruotsalaiset oikeustieteilijät Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
LEGO Marvel Super Heroes 2

Lego Marvel Super Heroes 2 on videopeli, joka perustuu Marvel Entertainmentin supersankarielokuviin. Se on jatko-osa Lego Marvel Super Heroesille. Pelissä on mahdollisuus muokata omaa supersankaria. Luokka:Lego-videopelit
Hämeenlinnan rauhanyhdistys

Hämeenlinnan rauhanyhdistys on Hämeenlinnassa sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa vanhoillislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys. Rauhanyhdistyksen keskeisintä toimintaa ovat seurojen järjestäminen, joita järjestetään keskiviikkoisin, lauantaisin ja sunnuntaisin omalla toimitalolla. Hämeenlinnan rauhanyhdistys on perustettu vuonna 1964. Rauhanyhdistyksen nykyinen toimitalo sijaitsee Siirin kaupunginosassa ja on otettu käyttöön vuonna 2012. Arkisin toimitalolla toimii päiväkoti. Vuonna 2022 Hämeenlinnan rauhanyhdistyksellä oli 261 jäsentä. == Lähteet == Luokka:Hämeenlinnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Hämeenlinnan seurakunnat Luokka:Vanhoillislestadiolaiset rauhanyhdistykset
Lohjan rauhanyhdistys

Lohjan rauhanyhdistys (aik. Vihdin ja Lohjan rauhanyhdistys) on Lohjalla sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa vanhoillislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys. Rauhanyhdistyksen keskeisintä toimintaa ovat seurojen järjestäminen. Seuroja järjestetään Lohjan toimitalon lisäksi läntisen Uudenmaan kirkoissa sekä kodeissa. Lohjan rauhanyhdistys on perustettu vuonna 1978 nimellä Vihdin ja Lohjan rauhanyhdistys. Rauhanyhdistyksen nimi muutettiin vuonna 1995 nykyiseen muotoonsa. Yhdistyksen toiminta-alue on Hangosta Karkkilaan. Valtaosa toimintaan osallistuvista asuu Vihdin ja Lohjan alueella. Rauhanyhdistyksellä oli vuonna 2022 yhteensä 266 jäsentä. Rauhanyhdistys toimii Lohjalla vuonna 1926 rakennetussa suojeluskuntatalossa. Rauhanyhdistys kunnosti talon käyttöönsä vuonna 1995. == Katso myös == * Uskonto Uudellamaalla * Vanhoillislestadiolaisuus * Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys * Lohjan seurakunta == Lähteet == Luokka:Lohjan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Lohjan seurakunnat Luokka:Vanhoillislestadiolaiset rauhanyhdistykset
Hyvinkään rauhanyhdistys

Hyvinkään rauhanyhdistys Hyvinkäällä sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa vanhoillislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys. Rauhanyhdistyksen keskeisintä toimintaa ovat seurojen järjestäminen. Seuroja järjestetään yleensä perjantaisin ja sunnuntaisin toimitalolla. Hyvinkään rauhanyhdistys on perustettu vuonna 1973. Rauhanyhdistyksellä oli vuonna 2022 yhteensä 147 jäsentä. Rauhanyhdistyksen jäsenistöä asuu neljän kunnan alueella: Hyvinkäällä, Riihimäellä, Lopella ja Hausjärvellä. Rauhanyhdistyksen toimitalo on rakennettu vuonna 1984. == Katso myös == * Uskonto Uudellamaalla * Vanhoillislestadiolaisuus * Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys * Hyvinkään seurakunta == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hyvinkään rakennukset ja rakennelmat Luokka:Hyvinkään seurakunnat Luokka:Vanhoillislestadiolaiset rauhanyhdistykset
Tuomo Heikkinen

Tuomo Heikkinen (s. 5. syyskuuta 1980 Kuhmo) on suomalainen kirjailija. Heikkisen esikoisteos Sillanrakentaja on romaani ystävyydestä. Kirjan alussa mies lahjoittaa paikkakunnalle saapuneelle romaanin kertojalle kanin. Siitä heidän ystävyytensä alkaa. Sillanrakentajan pohjana ovat toimineet Heikkisen kirjoittamat runot. Heikkinen on ollut yksi Debytoi runoilijana -kilpailun voittajista 2015 ja saanut J.H. Erkon kirjoituskilpailussa kunniamaininnan 2005. Heikkinen esiintyy myös Mieskuoro Huutajissa. Heikkinen työskentelee Oulun kirjailijaseuran toiminnanjohtajana. Vuosina 2009–2015 hän toimi kirjallisuuden läänintaiteilijana Taiteen edistämiskeskuksessa. == Tuotanto== * Sillanrakentaja, romaani (Aviador 2023) == Aiheesta muualla== * Tuomo Heik­ki­sen esi­kois­ro­maa­ni on jär­kä­le­mäi­nen, sy­väl­li­nen ja mie­liin­pai­nu­va lu­ku­ko­ke­mus. Lapin Kansa 28.11.2023 * Tuomo Heikkinen kirjoitti esikoistaan liki 20 vuotta. Stiiknafuulia 2023 Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jakob Serenius

thumb|upright|Jakob Serenius Jakob Serenius, alkujaan SireniusSerenius, Jakob, Svenskt biografiskt handlexikon. Viitattu 6.11.2023 (1700–1776) oli ruotsalainen piispa ja myssyjen johtohenkilöitä vapaudenajalla. Hän tuli ylioppilaaksi 1714 ja maisteriksi 1722. Oltuaan kymmenkunta vuotta ruotsalaisena pappina Lontoossa hän tuli 1735 Nyköpingin kirkkoherraksi ja 1763 Strängnäsin piispaksi. Hän oli 1738–1771 pappissäädyn jäsenenä kaikilla muilla valtiopäivillä paitsi 1756 ja oli pian säädyssään myssypuolueen keskeinen edustaja. Hän vastusti hattuja aina johdonmukaisesti ja jyrkästi ja joutui siksi heidän vihansa kohteeksi. Hän puolusti tarpeellisia parannuksia Suomen hallinnossa, jotta Suomesta ei tulisi menetetty maakunta. Serenius vaikutti myös kirkollisella alalla ja teki uudistuksia Englannissa saamiensa kokemuksien perusteella ja vaikutti etenkin konfirmaation ottamiseksi käytäntöön Ruotsin kirkossa.Serenius, Jakob, Tietosanakirja. Osa 8, palsta 1131–1132. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Börje Bergfeldt, Serenius, Jakob, Svenskt biografiskt lexikon Luokka:Strängnäsin hiippakunnan piispat Luokka:Ruotsin säätyvaltiopäivien valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1700 syntyneet Luokka:Vuonna 1776 kuolleet
Arne Grimstad

Arne Grimstad (10. heinäkuuta 1923 Hareid – 4. toukokuuta 2019 Hareid) oli norjalainen kirjailija, opettaja ja toimittaja. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu romaaneja, lastenkirjoja ja runokokoelmia. Monissa kirjoissaan hän kuvaa omaa kotiseutuaan. Grimstad kannatti työväenliikettä, kristinuskoa, uusnorjaa ja raittiutta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset opettajat Luokka:Norjalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Hareidin kirkko

Hareidin kirkko () on Hareidin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puukirkko, joka valmistui vuonna 1877. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Hareid
Vilhelm Lundstedt

Anders Vilhelm Lundstedt (11. syyskuuta 1882 – 20. elokuuta 1955) oli ruotsalainen oikeustieteilijä ja poliitikko. Lundstedt oli perhetaustaltaan keskiluokkainen, ja hän vietti lapsuutensa Göteborgissa. Hän opiskeli oikeustiedettä Lundin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1908. Hän toimi yksityisoikeuden professorina Uppsalan yliopistossa vuosina 1914–1948.Sundell, Jan-Olof: Vilhelm Lundstedt – a Biographical Sketch. Stockholm Institute for Scandianvian Law. Viitattu 6.11.2023 Lundstedt kuului skandinaavisen realismin eli Uppsalan koulukunnan edustajiin ja sai vaikutteita Axel Hägerströmiltä. Hän edusti non-kognitivistista arvokäsitystä, jonka mukaan kaikki arvoihin ja oikeudenmukaisuuteen liittyvät kriteerit ovat subjektiivisia mielipiteitä, jotka eivät sano mitään todellisuudesta. Tällöin sellaiset fiktiiviset käsitteet, kuten oikeus ja velvollisuus, tulee jättää oikeustieteellisen tarkastelun ulkopuolelle. Lundstedt myös korosti oikeustieteen metodiikassa yhteiskuntahyödyn ajatukseen perustuvan kokonaisarvioinnin merkitystä. Lundstedin ajatus yhteiskuntahyödystä on verrattavissa Jeremy Benthamin utilitaristiseen yhteiskuntafilosofiaan ja Roscoe Poundin ajatukseen yhteiskunnallisten intressien punninnasta oikeudellisessa ajattelussa. Akateemisen uransa ohella Lundstedt osallistui myös politiikkaan. Hän oli poliittiselta kannaltaan sosiaalidemokraatti. Lundstedt toimi Uppsalan valtuuston jäsenenä vuosina 1919–1929 ja edustajana Ruotsin valtiopäivien toisessa kamarissa vuosina 1929–1948. Edustajana Lundstedt muun muassa esitti homoseksuaalisuuden laillistamista vuonna 1933 ja kannatti vuonna 1948 Ruotsin osallistumista länsieurooppalaisten maiden ja Yhdysvaltojen väliseen sotilaalliseen yhteistyöhön. == Teoksia == * Samhället och rättsordningen (1922) * Den historiska rättspositivismen: med särskild hänsyn till Bergbohms lära (1929) * Die Unwissenschaftlichkeit der Rechtswissenschaft (1932–1936) * Allmän obligationsrätt (1934–1938) * Legal Thinking Revised: My Views on Law (1956) == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset oikeustieteilijät Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Thomas Numme

Thomas Numme (s. 28. helmikuuta 1970 Sandefjord) on norjalainen toimittaja ja televisiojuontaja, joka tunnetaan parhaiten Senkveld-keskusteluohjelman juontajana vuosina 2003–2018. Hänen isänsä on viihdetaiteilija Yngvar Numme. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset toimittajat Luokka:Norjalaiset televisiojuontajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yngvar Numme

Yngvar Numme (1. lokakuuta 1944 Porsgrunn – 25. marraskuuta 2023) oli norjalainen laulaja ja revyyohjaaja. Hän oli Dizzie Tunesin perustajajäsen ja keulahahmo yli neljänkymmenen vuoden ajan, kunnes yhtye hajosi 2001. Numme ohjasi 1960-luvulta lähtien revyitä muun muassa oslolaisessa Chat Noirissa. Nummen poika on juontaja Thomas Numme. Numme kuoli äkillisesti 79-vuotiaana 25. marraskuuta 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Numme

Numme on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi: * Thomas Numme (s. 1970), televisiojuontaja * Yngvar Numme (1944–2023), laulaja ja revyyohjaaja.
Eva Weel Skram

Eva Weel Skram (s. 17. joulukuuta 1985 Sogndal) on norjalainen laulaja. Hän muodosti Eva & The Heartmaker -duon aviomiehensä Thomas Stenersenin kanssa. Heidän esikoisalbuminsa Behind Golden Frames ilmestyi vuonna 2006. Vuonna 2016 Skram siirtyi soolouralle, ja hänen "Selmas sang" -kappaleestaan, joka oli NRK:n joulukalenterin tunnusmusiikki, tuli suuri hitti. Skramin ensimmäinen sooloalbumi Finne heim julkaistiin 2018. Skramin setä on oopperalaulaja Knut Skram. ==Albumit== ===Eva & The Heartmaker=== * Behind Golden Frames (2006) * Let's Keep This Up Forever (2009) * Dominoes (2011) * Traces Of You (2013) ===Sooloalbumit=== * Finne heim (2018) * Sleppe tak (2021) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mick Ralphs

Michael Geoffrey ”Mick” Ralphs (s. 31. maaliskuuta 1944 Hereford, Englanti, Britannia) on brittiläinen kitaristi, joka on soittanut muun muassa Mott the Hoople- ja Bad Company -yhtyeissä. == Ura == Ralphs oli jäsen 1960-luvulla vaikuttaneessa The Buddies -nimisessä blues rock -yhtyeessä, joka julkaisi yhden singlen vuonna 1964. Buddiesista hän siirtyi mod-tyyliseen Doc Thomas Groupiin, jolta ilmestyi albumi Italiassa. Yhtye vaihtoi vuonna 1968 nimekseen Silence, ja seuraavana vuonna yhtyeestä kehittyi Mott the Hoople, joka teki läpimurtonsa vuonna 1972 David Bowien kirjoittamalla kappaleella ”All the Young Dudes”. Mott the Hooplen suosion kasvaessa lisääntyi myös Ian Hunterin rooli yhtyeen laulunkirjoittajana. Hunter kirjoitti yhä kunnianhimoisempia kappaleita, kun taas Ralphs piti yksinkertaisemmasta rockista. Ralphs lähti Mott the Hooplesta vuonna 1973 ja perusti kahden entisen Free-yhtyeen jäsenen kanssa uuden yhtyeen Bad Company. Ralphsin sävellys ”Can’t Get Enough” oli Bad Companyn ensimmäinen menestyskappale, ja sen vauhdittamana yhtyeen vuonna 1974 julkaistu esikoisalbumi nousi Yhdysvaltain listaykköseksi. Bad Company julkaisi lukuisia menestysalbumeja aina hajoamiseensa ja vuoteen 1982 asti, minkä jälkeen yhtye on tehnyt useita paluita, joissa Ralphs on ollut mukana. Ralphs julkaisi vuonna 1984 ensimmäisen sooloalbuminsa Take This!. Toinen albumi It’s All Good ilmestyi 2001. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset kitaristit Luokka:Mott the Hooplen jäsenet Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antti Järvi

Antti Järvi (s. 1977 Siilinjärvi) Viitattu 9.1.2024. on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän on työskennellyt muun muassa Helsingin Sanomissa ja Ylioppilaslehdessä sekä verkkojulkaisu Long Playssa. Järvi on myös yksi Long Playn perustajista. Hän on valmistunut filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta. == Elämä == Siilinjärvellä syntynyt Järvi muutti kuusivuotiaana vanhempiensa mukana Kankaanpäähän ja sieltä edelleen Poriin vuonna 1988. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Länsi-Porin lukiosta ja opiskeli Suomen kieltä, kirjallisuutta ja tiedotusoppia Tampereen yliopistossa. Järvi työskenteli toimittajana eri maakunta- ja paikallislehdissä ennen siirtymistään Helsingin Sanomien kulttuuritoimitukseen. Hän on työskennellyt myös Vihreän Langan toimittajana. Järveltä on ilmestynyt kolme tietokirjaa. Yhdessä Hanna Nikkasen kanssa kirjoitettu Karanteeni : kuinka aids saapui Suomeen (2014) kertoo aidsin historiasta Suomessa. Teos oli ehdolla tietokirjallisuuden Finlandia- palkinnon saajaksi vuonna 2014, ja sai Lauri Jäntin säätiön kunniamaininnan 2015. Järven teos Minne katosi Antti Järvi? (2023) palkittiin tietokirjallisuuden Finlandia-palkinnolla. Se käsittelee talvisodan jälkeen luovutetulle alueelle vapaaehtoisesti jääneitä suomalaisia. Yksi heistä oli kirjailijan samanniminen isoisoisä, joka jäi kotiinsa Jaakkimaan muun perheen lähtiessä evakkoon. == Teokset == * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zak O’Sullivan

Zak O’Sullivan (s. 6. helmikuuta 2005 Cheltenham, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen rata-autoilija. Hän kuuluu Williams Driver Academy -ohjelmaan.British teen racer Zak O'Sullivan joins Williams Driver Academy Vuonna 2019 hän voitti Aston Martin Autosport BRDC Award -palkinnon.Zak O’Sullivan claims Aston Martin Autosport BRDC Young Driver of the Year == Ura == O’Sullivan aloitti uransa karting-luokista ollessaan yhdeksän vuotias. Saavutuksia häneltä on muun muassa MSA Kartmasters British Grand Prix — IAME Cadet -luokan voitto vuodelta 2016 ja Saksan Karting Championship — OKJ -luokan toinen sija vuodelta 2018. Vuonna 2019 O’Sullivan aloitti kilpauransa Ginetta Junior Championship -sarjassa, jossa hän sijoittui sarjan toiseksi. Vuonna 2020 O’Sullivan ajoi Britannian Formula 4 -sarjassa saavuttaen yhdeksän voittoa, kolme paalupaikkaa ja 14 palkintosijoitusta ja sijoittui toiseksi. Vuonna 2021 O’Sullivan kilpaili GB3 Championship -sarjassa voittaen mestaruuden. Vuonna 2022 O’Sullivan siirtyi FIA Formula 3 Championship -sarjaan Carlin -tallin kuljettajana. Hän saavutti yhden paalupaikan ja kaksi palkintokorokesijaa kauden aikana sijoittuen ensimmäisellä kaudellaan sarjassa 11:ksi. Vuonna 2023 O’Sullivan jatkoi F3-sarjassa ja siirtyi Prema Racing -talliin. Hän saavutti neljä voittoa, yhden paalupaikan ja viisi palkintokorokesijoitusta sijoittuen sarjan loppupisteissä toiseksi. Vuonna 2024 O’Sullivan siirtyy FIA Formula 2 Championship -sarjaan ajaen ART Grand Prix -tallissa. == Formula 1 -ura == O’Sullivan liittyi Williams Driver Academy -ohjelmaan helmikuussa 2022. Ensitestinsä F1-autolla hän on ajanut Aston Martin AMR21 -autolla. Hän osallistui Williamsin autolla Abu Dhabin GP:n 2023 vapaisiin harjoituksiin.F3 star O’Sullivan to drive for Williams in F1 Abu Dhabi FP1 == Formula 1 -tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 Pisteet Sijoitus 2023 Williams BHR SAU AUS AZE MIA MON ESP CAN AUT GBR HUN BEL NED ITA SIN JPN QAT USA MXC SÃP LVG ABU TD – – == Yksityiselämä == O’Sullivan on syntynyt ja kasvanut Cheltenhamissa Englannissa. Hänen kuljettaja-idolinsa on seitsenkertainen Formula 1 -maailmanmestari Michael Schumacher. == Lähteet == * Zak O’Sullivan Driver Databasessa === Viitteet === Luokka:Brittiläiset autourheilijat Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Knut Skram

Knut Skram (s. 18. joulukuuta 1937 Ørsta) on norjalainen oopperalaulaja (baritoni). Hän kouluttautui arkkitehdiksi Montanan osavaltionyliopistossa, mutta pian valmistumisensa jälkeen hän päätti panostaa laulamiseen. Skram palasi Eurooppaan ja opiskeli oopperalaulamista useissa maissa. Hän teki ensiesiintymisensä Norjassa vuonna 1964 ja sai heti paikan Norjan kansallisoopperassa, jossa hän teki sen jälkeen vuosikymmenten mittaisen uran. Skram on myös toiminut vierailevana esiintyjänä muun muassa Staatsoperissa Berliinissä. Hän oli mukana Oslon oopperatalon arkkitehtikilpailun tuomaristossa. ==Yksityiselämä== Skramin vaimo Hanne Skram (1937–2017) oli balettitanssija. Skram on laulaja Eva Weel Skramin setä. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset oopperalaulajat Luokka:Baritonit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Skram

Skram on seuraavien henkilöiden sukunimi: * Amalie Skram (1846–1905), tanskalais-norjalainen kirjailija * Erik Skram (1847–1923), tanskalainen toimittaja, kirjailija, Amalie S:n puoliso * Eva Weel Skram (s. 1985), norjalainen laulaja * Knut Skram (s. 1937), norjalainen oopperalaulaja * Peder Skram (n. 1503–1581), tanskalainen amiraali
Tissari

Tissari on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: * Ari Tissari (1951–2023), jalkapalloilija * Marjatta Wis (o.s. Tissari, 1915–2008), kielentutkija * Sami Tissari (s. 1971), kirjailija
Ildus Ahmetzjanov

Ildus Hanifovitš Ahmetzjanov (, ; s. 19 kesäkuuta 1950, Bavlinskin alue) on tataaritaustainen venäläinen teatterinäyttelijä ja puhutun sanan ammattilainen. Hänet on palkittu sekä Venäjän federaation että Tatarstanin tasavallan kunnioitettu taiteilija -nimikkeillä. Hänen veljensä oli runoilija Rašit Ahmetzjanov (Rəşit Əxmətcanov, 1941–1995). Ahmetzjanov valmistui esittävän taiteen valtioninstituutista vuonna 1973 ja aloitti työt Kamal- teatterissa. Ahmetzjanov tunnetaan myös taidokkaana runojen lausujana. Hän hallitsee etenkin kansallisrunoilija Ğabdulla Tuqayn teokset. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Venäläiset näyttelijät Luokka:Elävät henkilöt
Germania (henkilöitymä)

Germania on Saksan ja saksalaisten henkilöitymä. Hänet yhdistetään yleisesti romantiikan aikakauteen ja vuoden 1848 vallankumouksiin, vaikka hahmoa on käytetty myöhemminkin muun muassa keisarillisessa Saksassa. Germania kuvataan yleensä vankaksi naiseksi jolla on pitkät, leveät, punertavan vaaleat hiukset ja haarniska. Hän kantaa usein Reichsschwertiä eli valtakunnanmiekkaa ja keskiaikaista kilpeä, jossa on Saksan kansallisvärit ja keisarillinen kotka. Lisäksi hänet nähdään joskus myös kantamassa Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kruunua. Germania kuvataan yleisimmin nykyisen Saksan lipun väreissä (musta-puna-kultaisena), mutta vuosien 1871 ja 1918 aikana käytettiin Saksan keisarikunnan lipun värejä (musta-valko-punaisia). ==Katso myös== *Saksan lippu *Saksan vaakuna ==Lähteet== Luokka:Kansallishenkilöitymät Luokka:Saksan kansallissymbolit