EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Posliinikotilot

Posliinikotilot (Cypraeidae) on kotiloihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä. == Taksonomia ja anatomia == Posliinikotilot jaetaan yhdeksään alaheimoon ja 51 sukuun. Lajeja heimossa on noin 220. Posliinikotilot voivat kasvaa suurimmillaan noin 20 cm pitkiksi. Heimon lajit voivat ulottaa jalkansa kuoren ulkopinnalle ja jalassa on tuntoelimiä. Jalka voidaan vetää nopeasti kuoren sisään. Kuori on muuodoltaan pyöreähkö ja munanmuotoinen. Sen alapinnalla on hammaslaita. Posliinikotiloiden kuori on usein sileä, kiiltävä, värikäs ja pilkullinen. ==Levinneisyys ja elintavat== Posliinikotiloita tavataan maailmanlaajuisesti erityisesti subtrooppisilta ja trooppisilta alueilta, mutta joitakin tavataan lauhkeista meristä. Suurin osa on matalien riuttojen lajeja, mutta myös syvän veden lajeja tunnetaan. Posliinikotilot ovat yöaktiivisia ja niiden ravintoa ovat levät, mutta osa lajeista syövät sienieläimiä == Lähteet == Luokka:Kotilot
Melodi Grand Prix 2004

Melodi Grand Prix 2004 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 2004 Eurovision laulukilpailuun. 12 kappaleen välinen kilpailu pidettiin 6. maaliskuuta Oslo Spektrum -areenalla Oslossa. Voittajan valitsivat puhelinäänestäjät kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät äänestivät neljä kappaletta superfinaaliin siten, että Norja oli jaettu viiteen alueeseen, joista kukin antoi kappaleille pisteitä Eurovision laulukilpailusta tutulla kaavalla 12-10-8-7-6-5-4-3-2-1. Toisella kierroksella puhelinäänestäjät äänestivät voittajan. Kilpailun voitti Knut Anders Sørum kappaleella "High". ==Tulos== Numero Artisti Kappale Lauluntekijä(t) Pisteet Sija 1 Aslak J. Johnsen "I Don't Understand Her" Aslak J. Johnsen, Benjamin Sletten, Anders Bjørknes 19 7 2 Maria Moe "The Way I Feel" Maria Moe, Kyrre Fritzner 10 10 3 Wig Wam "Crazy Things" Wig Wam 34 4 4 Ja-Da "Mr. Brown" Ivan Jonas, Maxim Popov 31 5 5 Rebecca "1000 and One Nights" David Clewett, Ivar Lisinski, Yak Bondy 41 3 6 Christian Hovda "Crying" Arne Hovda, P.K. Ottestad 0 11 7 Dilsa "What Do You Think I Am" Dilsa, Kim Bergseth, Tristande la Villier 16 8 8 Svein Lindland "See the World" Dag Lauvland 30 6 9 Malin Schavenius "Sunshine" Michael Lundh, Quint Starkie, Anna Sahlin 0 11 10 Knut Anders Sørum "High" Thomas Thörnholm, Lars Andersson, Dan Attlerud 50 1 11 Lisa Marie Strandengen "I Knock on Wood" Åsmund Ruud, Glenn Gulli 11 9 12 Arlene Wilkes "This Is Where You Got It From" Torbjörn Wassenius, Claes Andreasson 48 2 Alueelliset puhelinäänestyspisteet Numero Kappale Länsi-Norja Pohjois-Norja Etelä-Norja Keski-Norja Itä-Norja Yht. 1 "I Don't Understand Her" 5 4 4 5 1 19 2 "The Way I Feel" 2 2 1 3 2 10 3 "Crazy Things" 6 6 7 7 8 34 4 "Mr. Brown" 12 5 5 6 3 31 5 "1000 and One Nights" 7 7 8 12 7 41 6 "Crying" 0 7 "What Do You Think I Am" 3 3 3 1 6 16 8 "See the World" 4 12 6 4 4 30 9 "Sunshine" 0 10 "High" 10 8 12 8 12 50 11 "I Knock on Wood" 1 1 2 2 5 11 12 "This Is Where You Got It From" 8 10 10 10 10 48 ===Superfinaali=== Numero Artisti Kappale Länsi-Norja Pohjois-Norja Etelä- Norja Keski-Norja Itä-Norja Yht. Sija 1 Wig Wam "Crazy Things" 5 498 8 043 7 867 6 452 21 060 48 920 3 2 Rebecca "1000 and One Nights" 5 073 9 654 7 208 8 309 16 431 46 675 4 3 Knut Anders Sørum "High" 7 295 13 273 11 914 8 080 41 865 82 427 1 4 Arlene Wilkes "This Is Where You Got It From" 4 701 9 137 8 349 5 691 28 403 56 281 2 ==Lähteet== * * *http://natfinals.50webs.com/90s_00s/Norway2004.html ==Aiheesta muualla== *Koko karsintafinaali NRK:n sivuilla Luokka:Eurovision laulukilpailu 2004 Luokka:Melodi Grand Prix
Markus Kantola

Markus Kantola on Hämeenlinnasta kotoisin oleva suomalainen kirjailija, tutkija ja teologi. Kantola on erikoistunut johtamiseen ja johtajuuden tutkimiseen. == Teokset == * * * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Kruunajaismiekka

Kruunajaismiekka tai armon miekka on kuninkaan tai kuningattaren seremoniallinen miekka, jota käytetään lähinnä kruunajaisissa tai aateloinnissa. == Lähteet == Luokka:Miekat
Rhein-Kreis Neuss

Rhein-Kreis Neuss on piirikunta Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa lähellä Düsseldorfin kaupunkia. Piirikunnan pinta-ala on 576,44 km², ja sen väkiluku oli 457 264 vuoden 2022 lopussa. Piirikunnan väentiheys on 793 as./km². Piirikunnan suurin kaupunki on Neuss. Piirikuntaan kuuluu kahdeksan kuntaa, joista seitsemän on kaupunkeja. Kaupunkeja ovat Dormagen, Grevenbroich, Jüchen, Kaars, Korschenbroich, Meerbusch ja Neuss, joiden lisäksi piirikuntaan kuuluu Rommerskirchenin kunta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Piirikunnan verkkosivut *
Spallaatio

Spallaatio on prosessi, jossa materiaalin palaset (eli roiskeet, englanniksi "spall") irtoavat iskun tai jännityksen seurauksena.European Spallation Source (ESS) Ydinreaktiossa spallaatio tarkoittaa että ytimeen osuva suurienergiainen hiukkanen pirstoo ytimestä ulos useita pienempiä palasia tai hajottaa koko ytimen pienemmiksi palasiksi.Britannica: SpallationYLE: Ruotsiin rakennetaan outoa hiukkaskiihdytintä – siitä tulee maailman tehokkain läpivalaisukone Spallaatio voidaan synnyttää muun muassa laseria käyttämällä.Evolution of the Laser-Induced Spallation Technique in Film Adhesion Measurement ==Lähteet== Luokka:Ydinfysiikka
The Day Is My Enemy

The Day Is My Enemy on brittiläisen The Prodigyn kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 30. maaliskuuta 2015. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: The Prodigy: The Day Is My Enemy Viitattu 5.11.2022. * Kaaoszine: 5/10The Prodigy – The Day Is My Enemy Viitattu 5.112022. * Soundi: The Prodigy: The Day Is My Enemy Viitattu 5.11.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:The Prodigyn albumit
No Tourists

No Tourists on brittiläisen The Prodigyn seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 2. marraskuuta 2018. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * The Guardian: The Prodigy: No Tourists review – music for the jaded generation Viitattu 5.11.2022. * NME: The Prodigy – ‘No Tourists’ review Viitattu 5.112022. * Pitchfork: 6.2/10The Prodigy: No Tourists Viitattu 5.11.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 albumit Luokka:The Prodigyn albumit
Yoane Wissa

Yoane Wissa (s. 3. syyskuuta 1996 Épinay-sur-Seine) on ranskalaissyntyinen kinshasankongolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hän on edustanut Englannin Valioliigassa pelaavaa Brentfordia elokuusta 2021 alkaen. Hän on edustanut Kongon demokraattisen tasavallan maajoukkuetta vuodesta 2020. Wissa edusti ammattilaisuransa alussa Châteauroux'ta ja pelasi ensimmäiset kaksi Ligue 1 -otteluaan Angersin joukkueessa kaudella 2016–2017. Sitten hän pelasi Ligue 2:ssa lainalla Stade Lavallois'n ja Ajaccion joukkueissa kunnes siirtyi samassa sarjassa pelaavaan Lorientiin tammikuussa 2018. Lorient nousi Ligue 1:een keväällä 2020, ja kaudella 2020–2021 Wissa pelasi 38 liigaottelua, joista 30 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä kymmenen maalia, joista yhden tammikuun lopulla 3–2-kotivoitossa kärkijoukkuetta ja hallitsevaa mestaria Paris Saint-Germainia vastaan. Wissa siirtyi elokuussa 2021 Englannin Valioliigassa pelaavaan Brentfordiin. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Valioliigassa 30 ottelua, joissa 12 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki niissä seitsemän maalia, muun muassa syyskuussa 3–3-tasoituksen Liverpoolia vastaan, seuraavassa ottelussa lisäajalla 1–2-voittomaalin West Hamia vastaan ja huhtikuussa yhden maalin 1–4-vierasvoitossa Chelseasta. Kaudella 2022–2023 Wissa pelasi Brentfordin kaikki 38 valioliigaottelua ja niissä 16 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki jälleen kauden aikana seitsemän maalia, joista yhden kotivoitossa Liverpoolia vastaan. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 34 valioliigaottelua, joista 29 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki kauden aikana 12 maalia, joista kaksi huhtikuussa vierasottelussa Luton Townia vastaan. Kaudella 2024–2025 hän on 19. joulukuuta mennessä pelannut 13 valioliigaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. Hän teki kaksi maalia Ipswichiä vastaan lokakuussa ja Bournemouthia vastaan marraskuussa. Wissa on pelannut Kongon demokraattisen tasavallan maajoukkueessa 29 ottelua: kaksi lokakuussa 2020, kuusi vuonna 2022, kahdeksan vuonna 2023 ja kolmetoista vuonna 2024. Hän pelasi tammi-helmikuussa 2024 Afrikan-mestaruuskilpailuissa joukkueensa kaikki seitsemän ottelua ja oli niissä tappiollista pronssiottelua lukuun ottamatta avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt maaotteluissaan viisi maalia: toisessa maaottelussaan Marokkoa vastaan ja maaliskuussa 2022 MM- karsintaottelussa samaa joukkuetta vastaan, marraskuussa 2023 MM- karsintaottelussa Mauritaniaa vastaan, tammikuussa 2024 Afrikan- mestaruuskilpailujen alkulohko-ottelussa Sambiaa vastaan sekä helmikuussa 2024 saman turnauksen puolivälierässä Guineaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Kinshasankongolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Neitopuumuura

Neitopuumuura (Thamnophilus praecox) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Neitopuumuuraa tavataan itäisessä Ecuadorissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 10 500 km2. == Lähteet == Luokka:Puumuurat Luokka:Silmälläpidettävät lajit
Nokipuumuura

Nokipuumuura (Thamnophilus cryptoleucus) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Nokipuumuuraa tavataan Ecuadorissa, Perussa, Kolumbiassa ja Brasiliassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 600 000 km2. Sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, mutta lajia pidetään silti elinvoimaisena. == Lähteet == Luokka:Puumuurat
Tummapuumuura

Tummapuumuura (Thamnophilus nigrocinereus) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Tummapuumuuraa tavataan Kolumbiassa, Brasiliassa, Venezuelassa ja Ranskan Guayanassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3 590 000 km2. Sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, mutta lajin kanta on Kansainvälis lenuonnonsuojeluliiton vuoden 2023 uhanalaisuusluokituksessa elinvoimainen. == Lähteet == Luokka:Puumuurat
Liuskepuumuura

Liuskepuumuura (Thamnophilus punctatus) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Liuskepuumuuraa tavataan Kolumbiassa, Brasiliassa, Ecuadorissa, Guyanassa, Perussa, Surinamessa, Venezuelassa ja Ranskan Guianassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3 830 000 km2. Vuonna 2003 lajia pidettiin pääosin melko yleisenä tai yleisenä, mutta suhteellisen harvinaisena Perussa ja Equadorissa. == Lähteet == Luokka:Puumuurat Luokka:Elinvoimaiset lajit
Lyijypuumuura

Lyijypuumuura (Thamnophilus stictocephalus) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Lyijypuumuuraa tavataan Bolivian pohjoisosissa ja Brasiliassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 410 000 km2. == Lähteet == Luokka:Puumuurat Luokka:Elinvoimaiset lajit
Hasse Thomsén

Hans "Hasse" Evert Thomsén (27. helmikuuta 1942 Göteborg – 26. huhtikuuta 2004 Kungälv, Ruotsi) oli ruotsalainen raskaansarjan nyrkkeilijä, joka saavutti olympiapronssia vuoden 1972 Münchenin kisoissa. Urallaan hän voitti neljä Ruotsin mestaruutta ja otteli kaikkiaan 120 amatööriottelua ennen kuin siirtyi ammattilaiseksi, jossa kilpaili vuosien 1973-1974 aikana viisi kertaa. Sen jälkeen hän toimi valmentajana. Hasse Thomsen saavutti ensimmäisen Ruotsin raskaansarjan mestaruutensa vuonna 1969. Kolmena seuraavana vuonna eli 1970-1972 hän uusi maansa raskaansarjan mestaruuden. Näin hänet valittiin edustamaan Ruotsia vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä. Niissä hän voitti ensimmäisessä ottelussa Kamerunin Jean Bassomben pistein 4-1. Sen jälkeen hän tyrmäsi Kanadan Carroll Morganin ja eteni völieriin, jossa Romanian Ion Alexe voitti hänet pistein 5-0. Saavutettuaan olympiapronssin Thomsén päätti siirtyä ammattilaiseksi. Amatööriurallaan hän oli otellut 120 ottelua, joista 10 maaottelua ja niissä voittanut kuusi. Hänen ammattilaisdebyytti tapahtui elokuussa 1973 ja vuoden aikana hän otteli viisi kertaa, mutta hän ei pystynyt voittamaan yhtään niistä (yksi tappio, kolme päättyi tasapeliin, yksi julistettiin mitättömäksi). Epäonnistuttuaan ammattilaisena Thomsén ilmoitti pian urheilijauransa päättymisestä ja siirtyi valmentajaksi. Valmentajana hän kasvatti monia lahjakkaita nyrkkeilijöitä niin Ruotsissa kuin Norjassa. Hän kuoli 26. huhtikuuta 2004 Kungälvin kaupungissa, jossa hän eli loppuvuodet elämästään. == Viitteet == Luokka:Ruotsalaiset nyrkkeilijät Luokka:Nyrkkeilyvalmentajat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Bolivianpuumuura

Bolivianpuumuura (Thamnophilus sticturus) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Bolivianpuumuuraa tavataan Bolivian keski- ja itäosissa, ja sen levinneisyysalue ulottuu myös Brasilian lounaisosiin ja Pohjois-Paraguayhun. Levinneisyysalueen pinta-ala on noin 437 000 km2. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Bolivianpuumuura (Thamnophilus sticturus) * iNaturalist: Bolivianpuumuura (Thamnophilus sticturus) * ITIS: Thamnophilus sticturus * UniProt: Taxonomy - Thamnophilus sticturus * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Thamnophilus sticturus Luokka:Puumuurat Luokka:Elinvoimaiset lajit
Kähärin työväentalo

Kähärin työväentalo on Turun kaupungissa 1900-luvulla sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Työväenyhdistys Maarian T.y. Riento on perustettu vuonna 1906. Samana vuonna yhdistys osti käyttöönsä 2 600 markalla tuvan. Vuonna 1920 torppaa laajennettiin moninkertaiseksi työväentaloksi. Yhdistyksen toiminta kiellettiin ja lakkautettiin Lapuanliikkeen aikana. Tässä yhteydessä talo takavarikoitiin ja myytiin. ==Rakennus== Talo on täysin uudistettu ja ollut jo 1970-luvulla asuinrakennuksena. Se oli tuolloin kaksikerroksinen ja mansardikattoinen rakennus, jossa on useita pieniä asuinhuoneistoja. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Turun rakennukset ja rakennelmat
China Science Publishing & Media

China Science Publishing & Media (, lyhennys CSPM) on pääosin Kiinan tiedeakatemian omistama suuri tieteellinen kustannusyhtiö. Alkujaan vuonna 1954 perustetun valtionyhtiön osake on vuodesta 2017 lähtien noteerattu Shanghain pörssissä. Yhtiön kotipaikka on Peking. Yhtiön liiketoiminta-alueita ovat Kirjankustannus, Aikakauslehdet, Julkaisujen maahantuonti ja vienti sekä Tietopalvelut. Yhtiön palveluksessa on noin 1 400 ihmistä (2021). Vuonna 2021 China Science Publishing & Median liikevaihto oli 411 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Tiedekustantamo kuului tuolloin 40 maailman suuriman kirjankustantamon joukkoon. ==Lähteet== Luokka:Kirjankustantamot Luokka:Kiinalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Kiinalaiset valtionyhtiöt
Milda

Milda on naisen etunimi. Se on muunnos useista nimistä, muun muassa Matildasta ja Mildredistä. Lisäksi sen voi tulkita pohjautuvan ruotsin, saksan tai englannin kielen adjektiiviin ’lauhkea, lempeä’ (mild). Suomessa Mildaa on annettu etunimeksi erityisesti vuosina 1870–1919. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Mildoja on lokakuun 2022 loppuun mennessä tilastoitu yhteensä noin 560–570. == Nimipäivä == Milda-nimi sisältyy Helsingin yliopiston almanakkatoimiston viralliseen koirien nimipäiväkalenteriin. Nimipäivä on 14. maaliskuuta. == Tunnettuja Mildoja == * Milda Valčiukaitė (s. 1994), liettualainen soutaja ja olympiamitalisti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Milda (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Sakari Lahtinen

Sakari Lahtinen (29. syyskuuta 1923 Lehtimäki – 12. lokakuuta 2022 Haapamäki) oli suomalainen alikersantti ja SS-vapaaehtoinen (Rottenführer). Hän oli ennen kuolemaansa viimeinen elossa ollut suomalainen SS-mies.Viimeinen SS-mies on poissa Suomen Sotilas Lahtinen värväytyi keväällä 1941 SS-joukkoihin, joihin liittyi kaikkiaan noin 1 400 suomalaista vapaaehtoista. Lahtinen oli tuolloin sotilaskoulutusta saamaton ja tuli sijoitetuksi suomalaisten vapaaehtoisten pataljoonan toiseen komppaniaan.Viimeinen suomalainen SS-mies on kuollut Helsingin Sanomat Hän sai yli puoli vuotta kestäneen sotilaskoulutuksen Wienissä, Stralsundissa ja Gross Bornissa (nykyinen Borne Sulinowo). Rintamalle hän siirtyi vuodenvaihteessa 1941–1942. Lahtisen ensimmäinen sijoituspaikka oli Miusjoella. Hän taisteli puolen vuoden ajan asemasodassa ennen osallistumistaan etenemiseen Kaukasuksella ja sieltä perääntymisen. Hän haavoittui Malgobekin taistelussa Kaukasuksella lokakuussa 1942. Operaatio Barbarossaan osallistuneita suomalaisvapaaehtoisia oli kaikkiaan neljäsataa. Lahtinen on mainittu matrikkelitiedoissa tarkka-ampujana. Lahtinen kotiutui kesällä 1943. Hän jatkoi asepalvelusta panssarintorjunnassa Suomen armeijassa ja sai alikersantin arvon. Siviiliammatiltaan Lahtinen oli konduktööri. Hän meni naimisiin vuonna 1946 ja sai kolme lasta. Hän kuoli 99-vuotiaana kotonaan Haapamäellä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset SS-sotilaat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Hevostalous

Hevostalous tarkoittaa seuraavia asioita: * hevostalous, kotieläintalouden muoto * Hevostalous, Hevosurheilu-lehden entinen nimi
Neshani Andreas

Neshani Andreas (1964Namibia: Neshani Andreas - A Gallant Local Author (1964-2011) AllAfrica.com Walvis Bay – toukokuu 2011) oli namibialainen kirjailija.Local author Neshani Andreas dead The Namibian Andreas työskenteli vaatetehtaassa ennen opettajaksi opiskelemista Ongwediva Teachers' Collegessa. Hän opetti samassa oppilaitoksessa viiden vuoden ajan. Hän suoritti kandidaatin tutkinnon kasvatustieteessä Namibian yliopistossa. Andreas toimi neljän vuoden ajan Yhdysvaltain rauhanjoukkojen varajohtajana Namibiassa. Hänen ensimmäinen romaaninsa oli The Purple Violet of Oshaantu, jonka Heinemann julkaisi African Writers -sarjassaan. Teos kuvaa naisten Namibian pohjoisosissa käymää kamppailua tasa-arvon puolesta ja patriarkaalisia käytänteitä vastaan. Teoksesta tuli namibialaisen kirjallisuuden klassikko ja Andreasista yksi Namibian eturivin kirjailijoista. Andreas sai toisen romaaninsa käsikirjoituksen valmiiksi ennen kuolemaansa. Hänellä oli todettu alkuvuodesta 2010 keuhkosyöpä, johon hän kuoli 46-vuotiaana toukokuussa 2011. == Lähteet == Luokka:Namibialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Duiri

Duiri on saamelainen naisen etunimi, joka vastaa suomalaista nimeä Tuire. Professori Pekka Sammallahden laatimassa pohjoissaamelaisessa nimipäiväkalenterissa Duirilla on nimipäivä 25. helmikuuta. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2022 mennessä tilastoitu alle 5 Duiri-nimistä naista. == Lähteet == Luokka:Etunimet
Thomas Mofolo

Thomas Mokopu Mofolo (22. joulukuuta 1876 Khojane, Basutomaa – 8. syyskuuta 1948 Teyateyaneng, Basutomaa) oli lesotholainen kirjailija. Hän oli ensimmäinen länsimaistyylisiä romaaneja eteläsothon kielellä laatinut kirjailija.Thomas Mokopu Mofolo Britannica Mofolo valmistui vuonna 1898 lähetyssaarnaajien Morijassa pitämästä oppilaitoksesta ja sai opettajan sertifikaatin. Hän työskenteli tämän jälkeen käsikirjoitusten lukijana, oikolukijana ja sihteerinä. Mofolo toimi opettajana Basutomaassa ja Kapmaassa. Hän myös kirjoitti eteläsothonkieliseen Leselinyana la Lesotho -lehteen. Mofolon ensimmäinen romaani oli Moeti oa Bochabela (1907). Siinä on kristillinen teema, kuten myös toisessa romaanissa (Pitseng, 1910). Mofolon maine perustuu kuitenkin erityisesti hänen kolmanteen ja viimeiseen kirjaansa, joka oli vuonna 1925 ilmestynyt Chaka. Se on historiallinen romaani zulujen Shaka Zulu -kuninkaasta. Lähetyssaarnaajat viivästyttivät viidentoista vuoden ajan kirjan julkaisemista, koska Mofolo ei siinä tuominnut pakanallisia heimokäytäntöjä. Hän luopui kirjoittamisesta tämän lannistamana, mutta toimi sen jälkeen liike-elämässä. Mofolo kuitenkin ajautui talousvaikeuksiin. Vuonna 1941 Mofolo sairastui aivoverenkiertohäiriöön, jonka seurauksista hän ei koskaan täysin toipunut. Vuonna 2019 eteläafrikkalainen Geko Publishing perusti hänen mukaansa nimetyn Thomas Mofolo Prize for Outstanding Sesotho Fictionin. Kirjailijan mukaan on myös nimetty Lesothon kansallisen yliopiston kirjasto.Thomas Mofolo Prize for Outstanding Sesotho Fiction launched in South Africa. James Murua == Lähteet == Luokka:Lesotholaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Duová

Duová on saamelainen naisen etunimi. Se on käännösnimi, joka pohjautuu skandinaaviseen Tove-nimeen ja sen suomalaiseen mukaelmaan Tuovi. Professori Pekka Sammallahden laatimassa pohjoissaamelaisessa nimipäiväkalenterissa Duoválla on nimipäivä 12. joulukuuta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Duová (Digi- ja väestötietovirasto) Luokka:Etunimet
Malayala Manorama

Malayala Manorama () on Intiassa julkaistava malajalaminkielinen sanomalehti. Lehden kotipaikka on Kottayamin piirikunta Keralan keskiosassa. Se luokiteltiin heinä-joulukuun 2019 levikkitutkimuksessa Intian 4. laajalevikkisimmäksi sanomalehdeksi. Lehden päivittäinen levikki oli tuolloin keskimäärin 2,309 miljoonaa. Malayala Manorama -lehden perusti Kandathil Varghese Mappillai. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin 22. maaliskuuta 1890. Aluksi Malayala Manorama oli nelisivuinen, lauantaisin julkaistava sanomalehti. Julkaisupäivien lukumäärä kasvoi vähitellen, ja heinäkuusta 1928 lähtien sanomalehteä on julkaistu päivittäin. Vuonna 1938 lehti kuitenkin kiellettiin sen arvosteltua Travancoren kuninkaan jälkeen seuraavaksi korkea- arvoisinta johtajaa (diwan). Intian itsenäistymisen jälkeen ja Travancoren diwanin aseman päätyttyä Malayala Manorama säännöllinen julkaiseminen jatkui (1947-). Lehteä kustantaa vuonna 1889 perustettu intialainen Malayala Manorama Company Limited. Kustantamo on yksityisesti omistettu. Yhtiön kotipaikka on Kochi (Ernakulam). Heinä-joulukuussa 2019 Malayala Manorama oli tuolloin ylivoimaisesti laajalevikkisin Intiassa ja koko maailmassa julkaistava malajinkielinen sanomalehti. Malajalaminkielellä julkaistavien sanomalehtien yhteinen päivittäinen painosmäärä oli tuolloin keskimäärin 4,302 miljoonaa. Malajalam oli loppuvuonna 2019 kolmanneksi suurin sanomalehtipainosten kieli Intiassa hindin (20,246 milj.) ja englannin (7,348 milj.) jälkeen. Kuitenkin vain noin kolme prosenttia intialaisista osaa lukea malajalamin kielellä julkaistua tekstiä. Keralassa luetaan väkilukuun suhteutettuna sanomalehtiä eniten koko Intiassa. Tämä osaltaan selittää julkaisun poikkeuksellista asemaa intialaisessa sanomalehtikentässä. Malayala Manoraman uutissivusto verkossa on nimeltään Manorama Online (manoramaonline.com). Sivustosta on olemassa malajalamin ja englannin kieliset versiot. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Intialaiset sanomalehdet Luokka:Lehtitalot
Heartstopper (televisiosarja)

Heartstopper on brittiläinen Netflix-alkuperäissarja, jonka ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin 22. huhtikuuta 2022. Sarja perustuu Alice Osemanin luomaan samannimiseen sarjakuvaan, ja hän itse on sarjan käsikirjoittaja. Sarja on lajityyliltään nuorten romanttinen draamakomedia, ja se seuraa kahta koulupoikaa, Charlie Springiä (Joe Locke) ja Nick Nelsonia (Kit Connor), jotka ystävystyvät joutuessaan vierustovereiksi koulussa. Sarja on tuotantoyhtiö See-Saw Filmsin tuottama, ja sen on ohjannut Euros Lyn. Sarja sai toisen tuotantokauden elokuussa 2023. Kolmannen ja samalla viimeisen kauden kuvaukset alkoivat lokakuussa 2023, ja se julkaistiin lokakuussa 2024. Sarjaa tuotettiin kokonaisuudessaan 24 jaksoa. Sarjaa on kuvailtu muun muassa lempeäksi ja vilpittömäksi, sillä monista nuortensarjoista poiketen sen tapahtumat eivät sisällä esimerkiksi huumeita tai seksiä. Näyttelijä Kit Connor on kuvaillut Heartstopperia vastapainoksi niille queer-tarinoille, joiden hahmot ovat voimakkaan seksualisoituja ja joissa käsitellään synkkiä teemoja, kuten psyykkisiä traumoja. Käsikirjoittaja Alice Osemanin mukaan sarjan on tarkoitus käsitellä myös todellisia ongelmia mutta toiveikkaasti ja ilman liiallista synkkyyttä. == Juoni == Truham Grammar -poikakoulua käyvä Charlie Spring määrätään koulussa vuotta ylemmällä luokalla opiskelevan rugbypelaaja Nick Nelsonin vierustoveriksi. Pojista tulee ystäviä, ja Charlie ihastuu Nickiin. He viettävät paljon aikaa yhdessä, ja Nickinkin tunteet lämpenevät. Toisaalla Charlien transtaustainen ystävä Elle Argent on juuri aloittanut Higgs- tyttökoulussa saatuaan vihdoin luvan vaihtaa pois poikakoulusta. Siellä hän tutustuu Tara Jonesiin ja Darcy Olssoniin. == Rooleissa == == Tuotantokaudet== Kausi Jaksot Julkaisu 1 8 22. huhtikuuta 2022 2 8 3. elokuuta 2023 3 8 3. lokakuuta 2024 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Heartstopper Netflixissä * Luokka:2020-luvun brittiläiset draamasarjat Luokka:2020-luvun nuortendraamasarjat Luokka:Netflix-alkuperäissarjat Luokka:Televisiosarjat seksuaali- ja sukupuolivähemmistöistä Luokka:Televisiosarjat koulusta ja koulutuksesta Luokka:Televisiosarjat ystävyydestä
Tiitiäisen satupuu

Tiitiäisen satupuu on runoilija ja lastenkirjailija Kirsi Kunnaksen kirjoittama ja graafikko Maija Karman kuvittama lastenlorukokoelma. Teoksen ensimmäinen painos julkaistiin vuonna 1956. Vuonna 1957 se palkittiin Valtion kirjallisuuspalkinnolla. Kokoelmassa on 43 lorua, joista tunnetuimpia ovat Haitula, Tunteellinen siili, Tiitiäisen tuutulaulu, Herra Pii Poo ja Ville ja Valle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lastenkirjat Luokka:Suomalaiset runokokoelmat Luokka:Vuoden 1956 kirjat
William Plomer

William Charles Franklyn Plomer CBE (10. joulukuuta 1903 Transvaal, Etelä- Afrikka – 21. syyskuuta 1973 Lewes, Englanti) oli eteläafrikkalaissyntyinen, brittiläistynyt kirjailija, runoilija ja libretisti.William Plomer Britannica Plomer kouluttautui Englannissa, mutta palasi perheineen Etelä-Afrikkaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Hänen ensimmäinen romaaninsa oli Turbott Wolfe (1925), joka aiheutti skandaalin kertomalla seka-avioliitosta ja kyseenalaistamalla oletuksen valkoisten hyväntahtoisuudesta mustaa väestöä kohtaan. Vuonna 1927 Plomerilta ilmestyi novellikokoelma I Speak of Africa (1927). Hän perusti Laurens van der Postin ja Roy Campbellin kanssa Voorslag- lehden, jonka tarkoitus oli arvostella Etelä-Afrikan rasistista yhteiskuntaa. Tämä herätti vastalauseita, jotka estivät lehtihankkeen etenemisen. Plomer ja Campbell lähtivät tämän jälkeen Etelä-Afrikasta. Plomer matkusti Japanissa ja Euroopassa ennen palaamistaan Englantiin. Osa hänen myöhemmästäkin tuotannostaan ammensi muiden maiden vaikutteista. Plomer kirjoitti Lontoosta dramaattiset romaanit The Case Is Altered (1932) ja The Invaders (1934). Muihin julkaisuihin kuuluu esimerkiksi osittain fiktiivinen muistelmateos Museum Pieces (1952). Plomerin henkilökohtaisia ja hänen perhettään koskevia muistelmia ovat Double Lives (1943), At Home (1958) ja Autobiography of William Plomer (1975). Vuosina 1938–1940 Plomer editoi kolme osaa viktoriaanisen ajan pappi Francis Kilvertin päiväkirjoista. Merkittävän aseman Plomerin tuotannossa saavutti myös Collected Poems (1960). Plomerin yhteistyö säveltäjä Benjamin Brittenin kanssa alkoi oopperasta Gloriana (1953). Hän laati libretot myös säveltäjän teoksiin Curlew River (1964), The Burning Fiery Furnace (1966) ja The Prodigal Son (1968). Plomer toimi toisen maailmansodan aikana Ison-Britannian laivaston tiedustelussa. Hän oli myös senior editor Jonathan Cape -kustantamossa. Plomerille myönnettiin vuonna 1963 Queen's Gold Medal for PoetryThe Queen's Medal for Poetry 2021 The Royal Family ja vuonna 1973 Costa Book Award. Hän sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon vuonna 1968. Hän oli homoseksuaalinen.William Plomer: A Biography Peter F. Alexander == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset kirjailijat Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Eteläafrikkalaiset runoilijat Luokka:Brittiläiset runoilijat Luokka:Libretistit Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Aarne Alestalo

Aarne Oskari Alestalo (9. maaliskuuta 1914 Hollola – 27. toukokuuta 1992 Hollola) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Alestalon vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Alestalo ja Hilda Salminen ja puoliso vuodesta 1941 sairaanhoitaja Eeva Marjatta Syvähuoko. Alestalo tuli ylioppilaaksi Lahden lyseosta 1935 ja harjoitti teologian opintoja Helsingin yliopistossa, mutta ei suorittanut tutkintoa. Hän oli Lapinjärven alkoholistihuoltolan apulaisjohtaja 1944–1946, Perniön alkoholistihuoltolan johtaja 1946–1950, Järvenpään alkoholistien vastaanottolaitoksen johtaja 1950–1952, Alkon sosiaalitarkastaja, myynninvalvonnan ja suhdetoiminnan hoitaja 1952–1962 ja Alkon perustaman Kantaravintolat Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan jäsen 1962–1975. Lapinjärven kunnanvaltuuston jäsen Alestalo oli 1946. Hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Alestatalo oli Akateemisen Karjala-Seuran jäsen ja sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1973. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Lapinjärven kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Juhani Auvinen

Juhani Antero Auvinen (16. marraskuuta 1911 Savonlinna – 8. maaliskuuta 1989 Savonlinna) oli suomalainen historioitsija, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. ==Henkilöhistoria== Auvisen vanhemmat olivat kauppaneuvos Johan Aleksander Auvinen ja runoilija Helmi Katariina Roos ja puoliso vuodesta 1938 talousopettaja Hilkka Marjatta Lehtokangas. Auvinen tuli ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta 1930 ja valmistui historiaa opiskeltuaan Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1936. Hän oli And. Auvinen Oy:n johtokunnan jäsen 1936–1964, toimitusjohtaja 1965–1978 ja hallituksen puheenjohtaja 1979–1981. Auvinen oli johtokunnan jäsen myös Savonlinnan Konepaja Oy:ssä, Saimaan Höyrylaiva Oy:ssä, Savonlinnan Rauta Oy:ssä, Savonlinnan Keskus Oy:ssä, Savonmaan Kirjapaino Oy:ssä, Savola Oy:ssä ja Metsäntuottajat Oy:ssä. Hänellä oli lisäksi useita muita liike-elämän ja yhteiskunnallisia luottamustehtäviä. Hän kuului muun muassa Olavinlinnan entistämistoimikuntaan ja linnan hoitolautakuntaan, Savonlinnan musiikkipäivätoimikuntaan ja Savonlinnan musiikkiopiston kannattajayhdistyksen johtokuntaan. Yleisradiolle Auvinen teki useita historiallisia esitelmiä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1973.Kuka kukin on 1978, s. 70. Viitattu 6.11.2022. ==Julkaisuja== * Piirteitä Savonlinnan elinkeinoelämästä 1850- ja 1860-luvuilla, 1939 * Savonlinnan käsityö- ja tehdasyhdistys 1868–1943, 1943 * Savonlinnan kauppaseura 1868–1943, 1944 * Olavinlinnan opas, 1948, ilmestyi myös ruotsiksi ja saksaksi * Savonlinna, 1951, Eino Mäkisen kanssa * Savonlinnan säästöpankin perustaminen, 1960 * Guide to Savonlinna and its surroundings, 1961, Y. Siiläsen kanssa * Savonlinnan rotaryklubi 20-vuotta, 1967, Pentti Salervon ja Bertel Heinosen kanssa * Savonlinnan oopperajuhlat 1967, 1967, Pertti Mutka, Taneli Kuusisto, Seppo Nummi, Juhani Auvinen * Sata vuotta käsityöläisten ja teollisuudenharjoittajain yhteistoimintaa Savonlinnassa, 1968 * Savonlinnan kauppaseura 1868–1968, 1968 * Runoja, 1969, valikoineet ja toimittaneet Astri Nakkila, Karin Hämäläinen, Juhani Auvinen * Guide to Olavinlinna castle, 1971, ilmestyi myös saksaksi * And. Auvinen osakeyhtiö 1873–1973, 1973 * Pyhän Olavin kilta 1924–1984, 1984 * Savonlinnan käsi- ja pienteollisuusyhdistys ry 1868–1988: 120 vuotta, 1989 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Lollardit

Lollardit (lollard, keskiajan englantia , alasaks. lollen = ’laulaa hiljaa’, ’hyräillä’), tarkoittaa begiinien ja begardien sukuista uskonnollista ryhmää. Se oli alun perin Alankomaissa begardeista vuoden 1300 tienoilla syntynyt sairaanhoito- ja hautausjärjestö. Kirkko vainosi sen jäseniä, koska piti heitä kerettiläisinä. Nimitystä käytettiin muistakin harhaoppisista, ja se siirtyi Englantiin John Wycliffen kannattajien nimeksi. Englannissa Canterburyn arkkipiispana Thomas Arundel vastusti lollardeja, joita poltettiin roviolla. Arundelin johdolla lollardijohtaja sir John Oldcastle tuomittiin kuolemaan 1413. ==Lähteet== Luokka:Englannin keskiaika Luokka:Uskonto keskiajalla Luokka:Englannin reformaatio
Veijo Heimo

Veijo Ilmari Heimo (20. huhtikuuta 1923 Turku – 5. kesäkuuta 2004 Turku) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Heimon vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Fabian Heimo ja Ester Aavikko ja puoliso vuodesta 1948 opettaja Anita Fenella Starck. Heimo tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta 1945 ja valmistui Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1950. Liiketaloustiedettä hän opiskeli Åbo Akademissa ja kasvatusoppia Helsingin yliopistossa 1960-luvun alussa. Heimo oli Huhtamäki-yhtymä Oy:n pääkustannuslaskija 1950–1952, Turun konttorin päällikkö 1952–1956, talouspäällikkö 1956–1961 ja talousjohtaja 1962–1964 ja Matkaravinto-yhtiön toimitusjohtaja 1964–1977. Hän oli myös Hotelli Atlas Oy:n toimitusjohtaja 1967–1977, MM-Piste Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1971 ja Varsavuoren moottorihotelli Oy:n toimitusjohtaja 1972–1977. Heimolla oli myös useita hotelli- ja ravintola-alan ja muita liike-elämän sekä yhteiskunnallisia luottamustehtäviä. Jatkosodassa samassa joukko-osastossa presidentti Mauno Koiviston kanssa palvellut Heimo oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni. Heimo sai kauppaneuvoksen arvonimen 1973.Kuka kukin on 1978, s. 198. Viitattu 6.11.2022. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Kukkakauppa Stenius

Kukkakauppa Stenius on Helsingin Lauttasaaressa toimiva kukkakauppa, jonka historia juontaa 1800-luvun loppupuolelle. Lauttasaarelaisia kauppa on palvellut 1930-luvulta asti. Nykyisissä tiloissa Lauttasaarentie 31:ssä kauppa on toiminut vuodesta 1967, jolloin se siirtyi Lauttasaarentien toiselta puolelta, nykyisen ostoskeskuksen kohdalla sijainneista kasvihuoneista. == Katso myös == * M. G. Stenius == Aiheesta muualla == * Suomen kukkakauppiasliiton 60v-historiikki (PDF) * Leppäsuon kauppapuutarha historiallisissa kuvissa * Lauttasaaren kartanon puutarhaviljelmiä kuvattuna 1916 * Kukkakauppa Stenius verkossa Luokka:Suomalaiset vähittäiskaupan yritykset Luokka:Lauttasaari Luokka:Helsinkiläiset yritykset
Regiinná

Regiinná on naisen etunimi. Se on saamelainen muoto latinalaisperäisestä nimestä Regina, jonka merkitys on ’kuningatar’. Professori Pekka Sammallahden laatimassa pohjoissaamelaisessa nimipäiväkalenterissa Regiinnálla on nimipäivä 7. syyskuuta.Saarelma-Paukkala 2017, s. 183–185, 257–258. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Regiinná (Digi- ja väestötietovirasto) Luokka:Etunimet
Enola Holmes 2

Enola Holmes 2 on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut mysteerielokuva, jonka on ohjannut Harry Bradbee. Se on jatko-osa vuoden 2020 elokuvalle Enola Holmes. Tarina pohjautuu Nancy Springerin kirjasarjaan The Enola Holmes Mysteries. Elokuvan on käsikirjoittanut Jack Thorne. Elokuvan pääosissa ovat Millie Bobby Brown, Henry Cavill ja Helena Bonham Carter. Elokuva sai ensi-iltansa Netflixissä 4. marraskuuta 2022. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 2022 brittiläiset elokuvat‎ Luokka:Vuoden 2022 yhdysvaltalaiset elokuvat‎ Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Vilbmá

Vilbmá on saamelainen naisen etunimi, joka pohjautuu Vilhelmina-nimen lyhentymään Vilma. Professori Pekka Sammallahden laatimassa pohjoissaamelaisessa nimipäiväkalenterissa Vilbmálla on nimipäivä 26. toukokuuta.Saarelma-Paukkala 2017, s. 183–185, 257–258. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Vilbmá (Digi- ja väestötietovirasto) Luokka:Etunimet
Lise Klaveness

Lise Klaveness (s. 19. huhtikuuta 1981) on norjalainen juristi ja urheilujohtaja. Hänet valittiin Norjan jalkapalloliiton puheenjohtajaksi maaliskuussa 2022. Jalkapalloilijana hän pelasi Norjan naisten maajoukkueessa vuosina 2002–2011. Hän pelasi keskikenttäpelaajana ja hyökkääjänä. Klaveness edusti pelaajaurallaan Norjan pääsarjassa Sandvikenia kausina 1997–1999, Bjørnaria kaudella 2000, Athene Mossia kaudella 2001, Askeria kausina 2002–2005 ja 2008 sekä Stabækia kausina 2009–2011. Kausina 2006–2007 hän edusti Ruotsin pääsarjassa Umeåta ja pelasi UEFA Cupin loppuottelussa vuonna 2007. Klaveness pelasi useissa Norjan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Norjan naisten maajoukkueessa 73 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Hän pelasi ensimmäiset naisten maaottelunsa tammikuussa 2002 ja viimeiset maaliskuussa 2011. Hän edusti Norjaa MM-kilpailuissa 2003, EM-kilpailuissa 2005 ja MM- kilpailuissa 2007. Hän saavutti EM-hopeaa vuonna 2005 ja teki kaksi maalia turnauksen alkulohko-ottelussa Italiaa vastaan. MM-kilpailuissa 2007 hän teki maalin alkulohko-ottelussa Ghanaa vastaan. Klaveness valittiin vuonna 2018 Norjan jalkapalloliiton huippujalkapallojohtajaksi. Maaliskuussa 2022 hänet valittiin liiton puheenjohtajaksi, ja hän oli ensimmäinen tähän tehtävään valittu nainen. Saman kuun lopulla hän sai runsaasti huomiota Kansainvälisen jalkapalloliiton kongressissa Qatarissa pitämällään puheella, jossa hän puhui ihmisoikeuksien ja tasa-arvon puolesta ja kritisoi liiton vuonna 2010 tekemää päätöstä antaa vuoden 2022 MM-kilpailut Qatarin järjestettäväksi. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Norjalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Norjalaiset juristit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Timo Närhinsalo

Timo Arvo Aapeli Närhinsalo (ent. Hämäläinen, 2\. heinäkuuta 1944 Rautalampi – 18. syyskuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Närhinsalo kävi viisi luokkaa oppikoulua ja sen jälkeen Suomen Nuoriso-opiston 1963–1964. Suomen teatterikoulussa hän opiskeli 1965–1968 ja suoritti lisäksi Suomen Kaupunkiopistossa Johdon kurssi I:n ja II:n. Ennen teatterikouluun menoa Närhinsalo oli puolitoista vuotta raittius-, nuoriso- ja urheiluohjaajana Sonkajärven kunnassa. Närhinsalo oli näyttelijänä Helsingin kaupunginteatterissa 1968–1975 ja Kotkan kaupunginteatterissa 1975–1978. Hän oli sitten teatterinjohtajana Rovaniemen Teatterissa ja Lapin Alueteatterissa 1978–1985 sekä Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1985–1994. Tämän jälkeen Närhinsalo oli freelance-näyttelijänä 1994–1997 ja viimeksi näyttelijänä Mikkelin Teatterissa 1997–2005. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2005. Samana vuonna Närhinsalo valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta. Hän opetti ilmaisutaitoa ja vuorovaikutustaitoa Imatran Ammattikorkeakoulussa. Närhinsalo kohtasi 1970- ja 1980-luvulla paljon vastustusta teatteripiireissä avoimen ei-vasemmistolaisuutensa takia. Närhinsalo oli sivuosissa Jarno Hiilloskorven elokuvassa Rakkaus alkaa aamuyöstä sekä Edvin Laineen ohjaamassa Luottamus-elokuvassa. Hän näytteli Sarpamaiden vanhinta poikaa Arto Sarpamaata vuosina 1969–1975 MTV:n perhesarjassa Naapurilähiö. Hän oli myös mukana television minisarjoissa Paluu naapurilähiöön, Morsian ja Sydänjää ja oli komisario Huldenin roolissa sarjassa Kotikatu. Viimeksi Närhinsalo tuli tunnetuksi esiintyessään vielä eläkevuosinaankin Mannerheimin roolissa. Hänen ohjelmistoonsa kuului monologi Viimeinen päiväkäsky, joka oli vajaan tunnin mittainen monodraama Mannerheimistä Mikkelissä tammikuussa 1945. Timo Närhinsalo oli naimisissa vuodesta 1968 intendentti ja musiikkitoimittaja Tuulikki Kuusiston kanssa. Heillä oli kolme lasta. Timo Närhinsalolle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2007. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Timo Närhinsalon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Transair

Trans Executive Airlines eli Transair on vuonna 1982 perustettu Havaijilainen rahtilentoyhtiö. Sen kotipaikkana toimii Honolulun kansainvälinen lentoasema. Transair lentää 8 kohteeseen, jotka ovat Honolulu, Lihue, Kahului, Molokai, Lanai, Hilo, Kailua-Kona sekä Kamuela. Vuoden 2021 heinäkuussa Transairin lento 810 joutui tekemään pakkolaskun veteen moottorivian vuoksi. Pakkolasku onnistui ja molemmat miehistön jäsenet pelastuivat. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset lentoyhtiöt Luokka:Rahtilentoyhtiöt
Venäjän keisarin kolmikantainen neuvotteluryhmä

Venäjän keisarin kolmikantainen neuvotteluryhmä oli Pietarissa 1808 marraskuusta – 1809 tammikuun loppuun asti toiminut, keisari Aleksanteri I:n, määräyksestä perustettu kolmikantainen neuvottelukunta, joka koostui kolmesta keisarin edustajasta sekä Suomen lähetyskunnasta. Ryhmässä käytiin neuvotteluja sodan jälkeisen ajan Suomen hallinnosta. == Hallintomuoto ja hallintoa koskevat esitykset == Suomen lähetyskunnan esitykset koskivat Suomen itsehallintoa kuten Keisarillisen senaatin talous ja oikeusosaston perustamista, keskushallinnon johdon asettamista, kenraalikuvernementin viraston perustamista, väliaikaisen Keisarillinen hallituskonseljin ja keskuspankin perustamista, hallintolaitosta koskevia yleisiä esityksiä, hallinnon keskusjohtoa koskevia esityksiä, sekä Georg Magnus Sprengtportenin nimittämistä Suomen kenraalikuvernööriksi . Lähetyskunnan Suomen tarpeista annettuihin esityksiin oli vastaukset laatinut kolmimiehinen hallituskomitea , johon kuuluivat Suomen kenraalikuvernööriksi vastikään kutsuttu G.M. Sprengtporten ja venäläiset sotaministeri A. Araktšejev ja ulkoministerin apulainen kreivi Aleksandr Saltykov. Suomen kannalta merkityksellistä oli, että jo tässä ensimmäisessä virallisessa neuvottelussa suomalaisten edustajien kanssa Venäjän keisari tunnusti Suomen erityisaseman eikä näin rajoittanut lähetystön roolia tavanomaisen hallitsijan vakuutuksen ja alamaisilta audienssin yhteydessä annetun valtioaktin antaman uskollisuuden valan, näin lähetyskunnalle muodostui riippumattomassa neuvotteluasemassa vapaamuotoinen esitysoikeus. == Neuvottelukunta == === Keisari === * Aleksanteri I === Hallituskomitea === * Kenraali Georg Magnus Sprengtporten. * Sotaministeri Aleksei Araktšejevin * Apulaisulkoministeri Aleksandr Saltykov === Lähetyskunnan edustusto === Suomen lähetyskunnan edustusto, Suomen säädyistä lukuun ottamatta; kenraali Ernst Gustaf von Willebrandia, rehtori Gabriel Erik Haartmania ja asessori Robert Henrik Rehbinderiä. Tammikuussa 1809 saapuneet jäsenet * aateli, tuomari Carl Arvid Krabbe (Vaasan lääni) * pappi, rovasti Nils Johansson Aejmelaeus (Vaasan lääni) * pappi, rovasti Matthias Castrén (Oulun lääni) * porvari, raatimies Herman Höckert (Vaasa, Vaasan lääni) * porvari, raatimies Carl Magnus Engman (Oulu, Oulun lääni) * talollinen, lautamies Pehr Klockars (Vaasan lääni) * talollinen, Matti Pikkarainen (Oulun lääni) == Lähteet == * Robert Castrén: Finska deputationen 1808–1809. G.W. Edlund, 1879. Teoksen verkkoversio (viitattu 20.10.2022). === Viitteet === Luokka:Venäjän keisarikunta Luokka:Suomen lähetyskunta 1808 Luokka:Hallituskoalitiot
Urheilutalo Rientola

Kärsämäen työväentalo Rientola on Turun kaupungin Kärsämäen kaupunginosassa sijaitseva työväentalo. ==Historiaa== Työväenyhdistys T.y. Valo perustettiin vuonna 1907, se oli Maarian kunnan viides työväenyhdistys. Työväentalo Rientola rakennettiin vuosina 1926–1927 yhdistyksen taloksi. Rakennuttaja oli vuonna 1925 perustettu Kärsämäen Työväentalo Osakeyhtiö, tontti oli ostettu samana vuonna. Kärsämäen työväentalo suljettiin heinäkuussa 1930, talon osake- enemmistö oli päätynyt kommunisten haltuun. Talo oli kommunistien keskuspaikkoja 1930-luvun vaihteessa. Talo oli välillä yksityisessä omistuksessa ja Oy Rientola osti sen takaisin vuonna 1935. Osakeyhtiön takana oli erinäisiä työväenjärjestöjä.. Rientolan perustamisesta tuli kuluneeksi 10 vuotta helmikuussa 1937. ==Rakennus== Rientola rakennettiin vuosina 1926–1927 yhdistyksen taloksi. Rakennuttaja oli vuonna 1925 perustettu Kärsämäen Työväentalo Osakeyhtiö. Tontti oli ostettu samana vuonna. Taloon on tehty lisärakennuksia ja perusparannuksia vuosina 1952 ja 1964–1965. ==Toimintaa työväentalolla== Maarian T.y. ilmoitti kävelyretkestä joulukuussa 1927. Työväenyhdistyksen toiminta vilkastui, kun työväentalo saatiin yhdistyksen käyttöön uudestaan. Tapaninpäivänä vuonna 1935 talolla pidettiin yleinen työväen kokous. ==Nykyinen käyttö== Talon omistaa urheiluseura Turun Kisa- Veikot, ja se on aktiivisessa käytössä, talossa toimii mm. teatteri. Taloa vuokrataan myös juhla- ja kokoustilaksi. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Turun rakennukset ja rakennelmat
Leo Vainonen

Leo Edvard Vainonen (s. 26. kesäkuuta 1952 Gävle, Ruotsi) on entinen ruotsalainen keskisarjan nyrkkeilijä, joka osallistui vuosien 1976 ja 1980 olympialaisiin sekä kaksiin EM-kisoihin. Lisäksi hän saavutti urallaan kuusi Ruotsin mestaruutta ja kaksi Pohjoismaiden mestaruutta. Leo Vainonen aloitti uransa vuoden 1970 lopulla. Vuonna 1973 hän alkoi kilpailla aikuisten kilpailuissa. Ensimmäisen Ruotsin mestaruutensa hän saavutti 1974. Sen jälkeen hän voitti kaikkiaan kuusi Ruotsin mestaruutta vuoteen 1980 mennessä. Vuonna 1975 hänet valittiin Ruotsin edustajaksi Puolan Katowice EM-kisoihin. Siellä hän hävisi ensimmäisen ottelunsa Unkarin Mihaly Rapcsakille keskeytyksellä 3. erässä. Sen jälkeen Vainosen uralle tuli urheilullisesti menestyksellinen jakso mm. useita maaotteluvoittoja ja vuoden 1976 Pohjoismaiden mestaruus voitolla Tanskan Poul Erik Frandsenista. Hänet valittiinkin Montrealin vuoden 1976 olympialaisiin, jossa hän kohtasi ensimmäisessä ottelussa Dominikaanisen tasavallan Jorge Amparon, josta hän sai pistevoiton. Seuraavassa ottelussa vastaan tuli Suomen Kalevi Kosunen, jolle hän hävisi keskeytyksellä 3. erässä. Vainosen ura jatkui vielä Montrealin olympialaisten jälkeen. Hän oli vuoden 1978 Pohjoismaiden mestaruusottelussa, mutta hävisi Suomen Arto Kolehmaiselle pistein. Vuoden 1979 EM-kisoissa Kölnissä hän sai ensin vastaansa Ranskan Stephane Ferrara, josta hän sai pistevoiton. Seuraavassa ottelussa tuli tappio Puolan Rostislav Osickalle. Vuoden 1979 lopulla hään oli mukana Tammer- turnauksessa Suomessa ja eteni loppuotteluun, jossa hän koki tappion Englannin Cameron Lithgowlle. Keväällä 1980 hän otti toisen Pohjoismaiden mestaruutensa voitolla loppuottelussa Suomen Pertti Palinperästä. Vainonen valittiin toisen kerran olympialaisiin, jotka pidettiin kesällä 1980 Moskovassa. Ensimmäisessä ottelussa hän otti pistevoiton Romanian Marcel Sirbasta, mutta 2. ottelussa tuli tappio Brasilian Francisco Carlos de Jesusille. Vainonen päättikin uransa tähän, jota oli kestänyt koko 1970-luvun. Otteluita kertyi kaikkiaan 149, joista maaotteluja 20 ja niissä 18 voittoa. Urheilu-uransa jälkeen Leo Vainonen on toiminut seuransa BK Falkenin pitkäaikaisena puheenjohtajana ja valmentajana. Lisäksi hän toiminut nyrkkeilytuomarina vuodesta 1989. Vainonen opiskeli uransa aikana Bosön urheiluopistossa Lindingössä liikunnanohjaajaksi. Leo Vainonen on inkeriläisten jälkeläinen. Hänen vanhempansa siirtyivät sodan jälkeen Suomesta Ruotsiin. == Viitteet == Luokka:Ruotsalaiset nyrkkeilijät Luokka:Nyrkkeilyvalmentajat Luokka:Inkeriläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isosurviainen

Isosurviainen (Ephemera vulgata) on päivänkorento, joka on suuren kokonsa ja yleisyytensä vuoksi heimonsa tunnetuin laji. Sitä tavataan kaikkialla Suomessa. Sen ruumis on yli kaksi senttiä pitkä ja siitä lähtee kolme pitkää peräsukasta. Ne eivät syö aikuisena mitään eivätkä elä paria päivää vanhemmiksi. Aikuisten ainoa tehtävä on suvun jatkaminen. Toukkavaihe kestää pitkään ja on monivaiheinen. Toukka elää kirkasvetisten järvien ja purojen pohjahiekassa kaksi vuotta, minkä jälkeen se nousee vedestä ja luo nahkansa. Tuossa vaiheessa toukka muuttuu siivekkääksi surviaiseksi, joka ei vielä ole aikuinen vaan hyönteismaailmassa ainutlaatuinen esiaikuinen eli subimago. Sen on vielä luotava nahkansa ennen kuin se on täysikasvuinen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Isosurviainen (Ephemera vulgata) * Ötökkätieto: Isosurviainen (Ephemera vulgata) * iNaturalist: Isosurviainen (Ephemera vulgata) * UniProt: Taxonomy - Ephemera vulgata * University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Ephemera vulgata * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Ephemera vulgata Luokka:Päivänkorennot
Beahkká

Beahkká on miehen etunimi. Se on Pekan saamelainen vastine. Professori Pekka Sammallahden laatimassa pohjoissaamelaisessa nimipäiväkalenterissa Beahkkálla on nimipäivä 29. kesäkuuta.Saarelma-Paukkala 2017, s. 183–185, 259. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Beahkká (Digi- ja väestötietovirasto) Luokka:Etunimet