EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Georg Gezelius

Georg Gezelius (5. lokakuuta 1735 Jönköping, Ruotsi – 24. toukokuuta 1789 Lillkyrka, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija ja pappi. Hän valmistui maisteriksi Turussa 1757, sai 1765 kirkkoherran viran Ruotsin Kydistä Koslagenista mutta ei astunut virkaan. Hänestä tuli 1766 kirkkoherra Lillkyrkaan Närkeen ja 1780 kontrahtirovasti. Hän sai 1779 hovisaarnaajan arvon. Hän julkaisi 1778–1787 neliosaisen Försök til et Biographiskt Lexicon öfver namnkunnige och lärde svenske män.Gezelius 4. Georg G., Tietosanakirja osa 2, palsta 1450, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910Gezelius 4. Georg G., Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 9. palsta 1103 == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * "Prosten Georg Gezelius' självbiografi", utg. med kommentarer av Birger Gezelius. Personhistorisk tidskrift 1954, s. 1–72. Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset papit Luokka:Vuonna 1735 syntyneet Luokka:Vuonna 1789 kuolleet
Fleet Innovation

Fleet Innovation Oy on yritysautoilun palveluyritys, joka tarjoaa autoilun konsultointi- ja hallinnointipalveluita. Fleet Innovation on perustettu vuonna 2007 ja sillä on hallinnossaan yli 6500 yritysautoa . Fleet Innovationin liikevaihto vuonna 2020 oli n. 50 miljoonaa euroa ja se työllisti 23 henkilöä . Fleet Innovation oli vuonna 2019 Kauppalehden Sata nopeinta kasvajaa -listalla sijalla 27 . == Toimintatapa == Fleet Innovation suosii rahoitusleasingia eli osamaksutyyppistä toimintatapaa. 20 % Fleet Innovationin kautta hankituista autoista on huoltoleasingilla eli ne on vuokrattu määräaikaisesti. == Vastuullisuus == Fleet Innovation tekee tutkimusta yritysautoilun ympäristövaikutuksista sekä panostaa ympäristöystävällisiin vaihtoehtoihin. Fleet Innovation on muun muassa tehnyt testejä hybridiautojen sähkökantaman paikkaansapitävyydestä ja kyselyitä kuluttajien päätöksiä ohjaavista tekijöistä, sekä tarjoaa asiakkailleen litraperusteista päästöjen kompensointia . Vuonna 2020 Fleet Innovation tutki erityisesti hybridi- ja sähköautojen määriä sekä autoilun hiilidioksidipäästöjä . == Hallitus == Fleet Innovationin toimitusjohtaja toimii Sakari Viitanen, hallituksen puheenjohtajana on Tommi Vekka ja jäsenenä Marko Kauppi sekä asiantuntijana Marko Parkkinen . == Lähteet == Luokka:Suomalaiset autovuokraamot Luokka:Espoolaiset yritykset
Yhdystie 2603

Yhdystie 2603 on tie, joka kulkee Jämijärven keskustasta saman kunnan alueella sijaitsevalle Sydänmaalle. Tien pituus on 10 kilometriä. Tien osoitenimi on koko reitillä Tykkööntie. Tie on asvaltoitua Jämijärven keskustasta Pori- Haapamäki-radan tasoristeykselle saakka, josta eteenpäin se on päällystämätöntä soratietä koko loppumatkan. ==Lähteet== 2603 Luokka:Jämijärven liikenne
Keltakulmatikka

Keltakulmatikka (Piculus aurulentus) on tikkoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Keltakulmatikka voi kasvaa 21-22 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Keltakulmatikka on päästään, selästään ja siivistään ruskehtavan oliivinvihreä. Lajin pyrstö on musta. Päässä on kaksi keltaista juovaa, jotka lähtevät silmäkulmasta ja nokasta. Nokan tyven pilkku on punainen ja kurkku keltainen. Keltakulmatikkakoiraan päälaki on punainen, mutta naaraalla on vain niskassa punainen laikku. Linnun rinta ja vatsa ovat valkoiset ja niissä on tiheästi vihreitä raitoja. Keltakulmatikkakoiratikan nokka on pitkä ja väriltään harmaa. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Keltakulmatikan levinneisyysalue ulottuu eteläisestä Brasiliasta Paraguayhin ja Argentiinaan. Lajin elinympäristöä ovat kosteat trooppiset vuoristometsät. Metsien kaataminen maanviljelysmaaksi uhkaa lajin elinympäristöä ja keltakulmatikka on silmälläpidettävä laji. Lintu liikkuu yksin tai pareittain. Sen ravintoa ovat hyönteiset, erityisesti muurahaiset ja niiden toukat. Keltakulmatikan pesimäkausi on elokuulta lokakuulle ja laji tekee pesänsä korkealle puuhun. ==Lähteet== Luokka:Tikat
Yhdystie 6761

Yhdystie 6761 kulkee Närpiössä Svedanin kaupunginosasta Pjelaxin ja Skrattnäsin kautta kaupungin keskustaan. Tien pituus on 13 kilometriä. Tien osoitenimenä on koko matkalta Kristinestadsvägen (Kristiinankaupungintie). ==Lähteet== 6761 Luokka:Närpiön liikenne
Ajastaika (albumi)

Ajastaika on suomalaisen pakanametalliyhtye Vornan ensimmäinen albumi. Levy julkaistiin 16. elokuuta 2013 levymerkillä Inverse Records.Vorna Official - Ajastaika == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Henri Lammintausta – kitara * Vesa Salovaara – laulu * Arttu Järvisalo – kitara * Niilo Könönen – bassokitara * Mikael Vanninen – rummut * Saku Myyryläinen – koskettimet === Tuotanto === Kaikki kappaleet sävelletty, tuotettu ja esitetty Vornan toimesta * Jarno Hänninen - miksaus * Jykä Ahola - masterointi * Kansikuva - Jussi Leppänen, Tulimyrsky Design & Arttu Järvisalo Vierailevat muusikot: * Marleena Rosengren - Viulu kappaleissa 2, 5 == Arvostelu == * Imperiumi: 6½/10 * Kaaoszine: Jyri Kinnari, "Vorna - Ajastaika", Kaaoszine * Metal Temple: Katarzyna Zakolska, "Vorna - Ajastaika" , Metal Temple * Soundscape: Natalie Humphries, "Vorna – Ajastaika Review", Soundscape * V2.fi: J.A. Kaunisto, "Vorna: Ajastaika", V2.fi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2013 esikoisalbumit Luokka:Vornan albumit
Seututie 467

Seututie 467 on tie, joka johtaa Rantasalmella Hiismäen kunnanosasta asemanseudun kautta kunnan keskustan etelälaidalla sijaitsevaan Susimäen kunnanosaan. Tien pituus on kymmenen kilometriä. Tien osoitenimenä on koko matkalta Hiismäentie. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == 467 Luokka:Rantasalmen liikenne
Ole Theodor Moe

Ole Theodor Moe (2. toukokuuta 1863 Åmot, Østerdalen, Norja – 8. syyskuuta 1922 Oslo) oli norjalainen opettaja, luterilainen pappi ja virsirunoilija. Moe valmistui ylioppilaaksi 1888 ja teologian kandidaatiksi 1893. Hän toimi opettajana Kristianiassa (Oslossa) ja Bærumissa. Vuodesta 1897 alkaen hän toimi pappina mm. Ålesundissa, Rødenesissa vuodesta 1905 ja Aremarkissa vuodesta 1915 sekä vuosina 1902-07 Kristianian Kaupunkilähetyksen palveluksessa. 1919 hän sai halvauskohtauksen ja joutui luopumaan papin viran hoidosta. Moen aloitteesta alkoi 1906 kansainvälisen Sinisen ristin toiminta Norjassa. 1915 hän sai apurahan, jotta hän voisi tutkia vanhempaa norjalaista virsirunoutta. Hän käänsikin latinan- ja englanninkielisiä virsiä norjaksi ja julkaisi virsihistoriallisia tutkimuksia niin lehdissä kuin kirjoina. 1907 hän julkaisi runokokoelman Hvile paa veien. Moen kuoltua hänen leskenä julkaisi Moen runoja ja käännöksiä antologiassa Salmer og sange 1923. Hänen kirjoittamista virsistään tunnetaan yleisesti vain yksi, virsi ”Jesus, det eneste”, vuodelta 1904. Virren sävelmänä on Caroline W. Sørlien n. 1910 kirjoittama sävelmä. Moen virsi Jesus, det eneste suomenkielisissä virsi-ja laulukirjoissa Suomen ev. lut. kirkon virsikirja * 318 Jeesus, sä ainoa Suom. Aune Krohn 1928, uud. Anna-Maija Raittila 1986.) Ruotsin kirkon virsikirja * 650 Oi, Jeesus, ainoa / Jesus, det eneste (suom. Aune Krohn viim. 1951 uud. Anna-Maija Raittila 1968, 2000, Niilo Rauhala 2001) Seurakunta laulaa * 351 Jeesus,sä ainoa (Suom. Aune Krohn uud. Anna-Maija Raittila) Hengellinen laulukirja * 56 Jeesus, Sä ainoa Hengellisiä lauluja ja virsiä * 320 Jeesus, sä ainoisin Siionin kannel * 292 Jeesus, sä ainoa (uud. Anna-Maija Raittila 1968) == Lähteet == Luokka:Norjalaiset virsirunoilijat Luokka:Norjalaiset opettajat Luokka:Norjalaiset papit Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Roottori (konetekniikka)

Roottori (myös pyörijä, ankkuri) on sähkömagneettisen koneen liikkuva osa, jota käytetään muun muassa sähkömoottoreissa ja sähkögeneraattoreissa. Roottorin liike perustuu sähkömagnetismiin, joka aiheuttaa roottorille momentin. == Häkkikäämitty roottori == Häkkikäämityn roottorin roottori koostuu uritetuista rautalevyistä, joiden läpi kulkevat kuparista tai alumiinista tehdyt johteet eli käämit. Johteet on kytketty toisiinsa metallirenkailla. Häkkikäämitykseen indusoituu sähkövirta, joka magnetoi roottorin. Nimi tulee käämityksestä, joka muistuttaa oravanpyörää. Luokka:Sähkömoottorit
Yhdystie 7161

Yhdystie 7161 on tie joka kulkee Mustasaaren kunnassa Marasbackenin kunnanosasta saman kunnan alueella sijaitsevaan Martoisten kunnanosaan. Tien pituus on 8 kilometriä. Tien osoitenimenä toimii koko matkalla Tuovilantie. ==Lähteet== 7161 Luokka:Mustasaaren liikenne
Seututie 715

Seututie 715 on Mustasaaren Helsingbystä Vaasassa sijaitsevaan Vanhan Vaasan kaupunginosaan kulkeva seututie. Tien pituus on seitsemän kilometriä, ja se kulkee pääosin vanhaa valtatien 3 linjausta pitkin. Tien osoitenimenä toimii Mustasaaren alueella Laihiantie ja Vaasan alueella Latokartanontie. ==Lähteet== 715 Luokka:Mustasaaren liikenne Luokka:Vaasan liikenne
Seututie 689

Seututie 689 on tie, joka kulkee Kurikan alueella sijaitsevasta Kurikankylän kaupunginosasta saman kaupungin alueella sijaitsevaan Jurvaan. Tien pituus on 26 kilometriä. Tien osoitenimenä on ensin Huovintie Kantatieltä 67 Yhdystien 6900 risteykseen, sen jälkeen Viitalantien risteykseen asti Paulaharjuntie, Viitalantieltä Peurantien ja Kauppatien kiertoliittymään Jurvantie ja viimeisellä 500 metrin osuudella Liiketie. ==Lähteet== 689 Luokka:Kurikan liikenne
Yhdystie 1950

Yhdystie 1950 on tie joka kulkee Mynämäeltä Lempiskallion, Korvensuun ja Laittisten kautta Vehmaalle. Tien pituus on 19 kilometriä. Tien osoitenimenä on Mynämäen alueella Eurooppatien 8 ja valtatien 8 risteyksestä yhdystien 1933 risteykseen Kirkkokatu, sen jälkeen Tilhentien risteykseen asti Keskuskatu josta Vehmaan kuntarajalle asti Vehmaantie. Vehmaan alueella tien osoitenimenä on kuntarajalta Vinkkilään Lahdingontien risteykseen Mynämäentie ja loppumatkan yhdystien 1953 kiertoliittymään asti Vinkkiläntie. ==Lähteet== 1950 Luokka:Mynämäen liikenne Luokka:Vehmaan liikenne
Motionless in White

Motionless in White (lyh. MIW) on yhdysvaltalainen metalliyhtye Scrantonista, Pennsylvaniasta. Yhtyeen musiikki yhdistelee eri metallimusiikin alagenrejä, kuten metalcorea, alternative metallia ja industrial metallia. Yhtye on julkaissut yhteensä seitsemän albumia, joista viimeisin Scoring the End of the World julkaistiin 2022.https://www.motionlessinwhite.net/ Yhtye esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa 1. heinäkuuta 2023 Helsingin Tuska-festivaaleilla. == Jäsenet == ==== Nykyiset ==== * Chris Cerulli – laulu ja murina (2005–), rytmikitara (2005–2006) * Ryan Sitkowski – soolokitara (2008–) * Ricky Olson – rytmikitara (2011–), taustalaulu (2009–), basso (2009–2011 ja 2018–2019) * Vinny Mauro – rummut (2014–) * Justin Morrow – basso, taustalaulu (2019–) === Entiset === * Kyle White – basso (2005–2006) * Mike Costanza – soolokitara (2006–2008) * Frank Polumbo – basso (2006–2009), soolokitara (2005–2006) * Thomas Bell – basso, rytmikitara, laulu (2006–2011) * Angelo Parente – rummut (2005–2013) * Brandon Richter – rummut (2013–2014) * Josh Balz – kosketinsoittimet, taustalaulu (2006–2017) * Devin Sola – basso, taustalaulu (2011–2018) ==== Entiset sessio- ja kiertuemuusikot ==== * Kimber Parrish – basso (2011) * Pablo Viveros Segura – rummut, taustalaulu (2012) * Tom Hane – rummut (2014) * Marie-Christine Allard – kosketinsoittimet (2017) === Aikajana === == Diskografia == ==== Studioalbumit ==== * Creatures (2010) * Infamous (2012) * Reincarnate (2014) * Graveyard Shift (2017) * Disguise (2019) * Scoring the End of the World (2022) ==== EP:t ==== * The Whorror (2007) * When Love Met Destruction (2009) === Demot === * Motionless in White (2005) == Muuta == Yhtyeen Disguise-albumin kappale "Brand New Numb" esiintyy NHL 20- videopelissä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset metalcore-yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset alternative metal -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset industrial metal -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset goottimetalliyhtyeet Luokka:Industrial metal -yhtyeet
Yhdystie 1914

Yhdystie 1914 on tie joka kulkee Nousiaisista Mynämäen Mietoisiin. Tien pituus on noin 10 kilometriä. Tien osoitenimenä on yhdystien 2010 risteyksestä Mietoistentien risteykseen Mietoistenkuja. Muu osuus koko tiestä on osoitenimeltään Mietoistentie. ==Lähteet== 1914 Luokka:Nousiaisten liikenne Luokka:Mynämäen liikenne
Severus Gastorius

Severus Gastorius (.1646 Oettern, Saksa – 1682, Jena) oli saksalainen kanttori ja säveltäjä. Severus syntyi Weimarin lähellä, ja oli opettajan poika. Suku käytti nimeä Bauchspieß. 1667 hän alkoi opiskella Jenan yliopistossa, ja vuodesta 1670 hän toimi Jenassa kanttori Anderas Zöllin viransijaisena ja solmi avioliiton tämän tyttären kanssa 1677 ja siten hän sai Zöllin viran tämän kuoltua. Gastoriuksen tunnetuin sävelmä on virsimelodia, joka liittyy Samuel Rodigastin virteen ”Was Gott thut, das ist wohlgetan”. 1687 Nordhausenissa ilmestyneessä laulukirjassa kerrotaan, että Rodigast olisi kirjoittanut virtensä tekstin lohduttaakseen sairasta Gastoriusta, jonka luultiin kuolevan ja oli pyytänyt Rodigastia kirjoittamaan virren lohdutukseksi ja lauettavaksi hänen haudallaan. Kuolinvuoteellaan Gastorius kirjoitti runoon sävelmän. Hänen sävelmänsä pohjautui kuitenkin Werner Fabriciuksen virsisävelmään. Mutta hän parantuikin ja hänen kuorolaisensa, jotka olivat kanttoriopiskelijoita, saivat laulaa virren hänelle joka viikko. Siten sävelmä levisi nopeasti. Hän kuoli kuitenkin jo 36-vuotiaana. Sävelmä painettiin 1677 Hannoverissa ilmestyneessä virsikirjassa hautajaisvirsien osastossa, ja tätä pidetään eräänlaisena todistuksena virren syntykertomukselle. Johann Sebastian Bach on käyttänyt Rodigastin Was Gott thut-virttä ja Gastoriuksen sävelmää neljässä kantaatissaan (BVW 12, 98, 99, 100). Gastoriuksen sävelmä on tunnettu myös suomenkielisissä virsikirjoissa, mutta sävelmä ei missään niistä liity Rodigastin kirjoittamaan virteen. Suomen ev. lut. kirkon virsikirja * 172 Nyt kansat kaikki laulakaa (Burkhard Waldis 1553, Lobt Gott in seinem Heiligthum, suom. Elias Lönnrot 1872, uud. komitea 1937, 1984) * 387 Herraamme aina luottaa saa (Benjamin Schmolck 1720, Was Gott tut, das ist wohlgetan, suom. Elias Lönnrot 1874 Ruotsin kirkon virsikirja * 414 Niin kauaksi kuin aaltojaan / Så långt som havets bölja går (Carl W. Skarstedt 1861, Lars Lindman 1980, suom. Pekka Kivekäs 1998) * 555 Jumalan neuvo kestävän /På Gud och ej på eget råd (Christian F. Gellert 1757, Auf Gott, und nicht auf meinen Rat, ruots. Johan O. Wallin 1818, Eva Norberg 1981, suom. Niilo Rauhala 1997) == Lähteet == Luokka:Vuonna 1646 syntyneet Luokka:Vuonna 1682 kuolleet Luokka:Saksalaiset säveltäjät
Natalie Mastracci

Natalie Mastracci (s. 5. kesäkuuta 1989 Welland, Ontario) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Lontoossa 2012 ja sijoittui samassa luokassa viidenneksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti kahdeksikossa hopeaa Bledissä 2011 ja Amsterdamissa 2014 sekä pronssia Chungjussa 2013 ja Aiguebelettessa 2015. Perämiehettömässä nelosessa hän saavutti MM-hopeaa Chungjun MM-kilpailuissa 2013. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset soutajat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ashley Brzozowicz

Ashley Brzozowicz (s. 17. joulukuuta 1982 Toronto) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Lontoossa 2012 ja sijoittui samassa luokassa neljänneksi Pekingin olympialaisissa 2008. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti kahdeksikossa hopeaa Karapirossa 2010, Bledissä 2011 ja Amsterdamissa 2014 sekä pronssia Aiguebelettessa 2015. Vuoden 2006 MM-kilpailuissa hän sijoittui samassa luokassa viidenneksi sekä vuosina 2007 ja 2009 kuudenneksi. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset soutajat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pandora Hearts

Pandora Hearts (jap. パンドラハーツ Pandora Hātsu) on japanilainen, Jun Mochizukin piirtämä ja kirjoittama shōnen manga-sarja. Yksittäisiä lukuja julkaistiin Monthly GFantasy -lehdessä toukokuusta 2006 maaliskuuhun 2015, ja kokoelmapokkarit julkaisi Square Enix. Sarjassa on kaksikymmentäneljä pokkaria. Englanniksi sarjaa julkaisi aluksi Broccoli Books, mutta he jättivät julkaisun kesken. Sarjan lisensoi myöhemmin uudelleen Yen Press. Xebecin tuottama animesovitus alkoi 2. huhtikuuta 2009 ja päättyi 24. syyskuuta 2009. Sarjasta julkaistiin myös yhdeksän OVA-jaksoa. == Lähteet == *Pandora Hearts, manga. Anime News Network. *Pandora Hearts, anime. Anime News Network. Luokka:Mangasarjat
Rachelle Viinberg

Rachelle Viinberg (s. 30. huhtikuuta 1979 Nanaimo, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Lontoossa 2012 ja sijoittui pariaironelosessa kahdeksanneksi Pekingin olympialaisissa 2008. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa perämiehettömässä nelosessa Sevillassa 2002 sekä kahdeksikossa Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset soutajat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Janine Hanson

Janine Hanson (s. 14. joulukuuta 1982 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Lontoossa 2012 ja sijoittui pariaironelosessa kahdeksanneksi Pekingin olympialaisissa 2008. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa kahdeksikossa Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011. Pariaironelosessa hän sijoittui viidenneksi Münchenin MM-kilpailuissa 2007. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset soutajat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Givisiez

Givisiez on kunta Keski-Sveitsissä, Fribourgin kantonissa. Kunnassa on runsaat 3 000 asukasta. == Sijainti== Givisiez sijaitsee Mittellandin tasankoalueella, Sarinejoen länsipuolella. Kunnan naapurikaupungit ovat Fribourg idässä ja Villars-sur-Glâne etelässä. == Talous == Givisiez on urheiluvälinevalmistaja Scott Sports SA:n kotipaikka, ja siellä sijaitsee yrityksen pääkonttori. === Liikenne === Moottoritie A12 Veveyn pohjoispuolelta Berniin kulkee kunnan kautta. SBB:n rautatie Fribourgista Payerneen kulkee Givisiezin kautta. Lisäksi TPF:n rata kohti Murtenia alkaa Givisiezista. Givisiez kuuluu Fribourgin seudun lähiliikennealueeseen (S-Bahn Fribourg/Freiburg): TPF:n S20-lähijunat Neuchâtelista ja S21-junat Insistä Murtenin kautta Fribourgiin pysähtyvät Givisiezissä. Lisäksi SBB:n S30-lähijunat Yverdon-les-Bainsista Payernen kautta Fribourgiin kulkevat kunnan kautta.. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Fribourgin kantonin kunnat
Darevskia raddei

Darevskia raddei on sisiliskojen (Lacertidae) heimoon kuuluva matelijalaji. Sen kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran saksalainen Oskar Boettger vuonna 1892. Laji on nimetty tutkimusmatkailija Gustav Radden mukaan. == Koko ja ulkonäkö == Darevskia raddei on hieman alle 20 senttimetrin mittainen sisilisko. Väriltään se on kokonaan ruskea lukuun ottamatta hieman vaaleaa vatsaa. Selkäpuoli on tummanruskea, miltei musta. == Levinneisyys ja elinympäristö == Laji elää endeemisenä eli kotoperäisenä Euraasian mantereella. Sitä tavataan Armeniasta, Azerbaidžanista, Georgiasta, Iranista ja Turkista. Sen elinympäristöä ovat metsät, niityt ja kivikot. Laji käyttää ravinnokseen pääasiassa kovakuoriaisia ja lieroja, sekä myös muita hyönteisiä, nilviäisiä ja perhosia. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Sisiliskot
Nancy Drolet

Nancy Drolet (s. 2. elokuuta 1973 Drummondville, Quebec, Kanada) on kanadalainen 1990- ja 2000-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan naisten jääkiekkomaajoukkueessa kuudet maailmanmestaruuskilpailut, joista jokaisessa hänen joukkueensa saavutti kultaa. Drolet pelasi myös vuoden 1998 talviolympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa, jonka loppuottelussa Kanada hävisi Yhdysvaltain joukkueelle. Drolet asuu Drummondvillessa Quebecissa, Kanadassa. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andréanne Morin

Andréanne Morin (s. 9. elokuuta 1981 Quebec) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Lontoossa 2012 sekä sijoittui neljänneksi Pekingin olympialaisissa 2008 ja seitsemänneksi Ateenan olympialaisissa 2004. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti kahdeksikossa hopeaa Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011 sekä pronssia Milanossa 2003. Samassa luokassa hän sijoittui viidenneksi Etonin MM-kilpailuissa 2006 ja seitsemänneksi Luzernin MM-kilpailuissa 2001. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset soutajat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Darcy Marquardt

Darcy Marquardt (s. 22. maaliskuuta 1979 Vancouver) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Lontoossa 2012 sekä sijoittui neljänneksi perämiehettömässä kaksikossa Ateenan olympialaisissa 2004 ja kahdeksikossa Pekingin olympialaisissa 2008. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti perämiehettömässä kaksikossa Jane Thorntonin kanssa kultaa Etonissa 2006. Marquardt saavutti MM-hopeaa perämiehettömässä nelosessa Sevillassa 2002 sekä kahdeksikossa Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011 ja MM-pronssia kahdeksikossa Milanossa 2003. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset soutajat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1916

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1916 järjestettiin 1.–2. heinäkuuta Tampereella Pyynikin kentällä. ==Yleisen sarjan mitalistit== ===Miehet=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 5. osuus 4 × 100 m 1\. Helsingin IFK 45,5 Lennart Öhman Anders Eriksson Erik Wilén Valentin Bergman 2\. Helsingin Kisa- Veikot 2 m jäljessä Toivo Latvio Valter Gustafsson Yrjö Leinberg Erkki Kättö 3\. Tampereen Pyrintö 8 m jäljessä Janne Seppälä Ville Tuulos P.Männistö A.Pehu 4 × 400 m 1\. Helsingin Kisa-Veikot 3.31,7 Toivo Latvio Erik Schönberg Yrjö Leinberg Erkki Kättö 2\. Helsingin IFK 8 m jäljessä Lennart Öhman Erik Wilén Valentin Bergman Ola Fogelberg 3\. Tampereen Pyrintö 9 m jäljessä 5 × 2 000 m 1\. Helsingin Kisa-Veikot 30.10,5 Arvo Ahlberg Einari Teräskivi Tatu Kolehmainen Albin Stenroos Erik Schönberg 2\. Tampereen Pyrintö 31.34 Toivo Sipilä Väinö Sipilä L.Willgren Fredrik Tuulos E.Hanka 3\. Tampereen Yritys 32.20,6 ==Lähteet== * Luokka:Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Tampereen urheilutapahtumat Luokka:Vuoden 1916 yleisurheilu
Lauren Wilkinson

Lauren Wilkinson (s. 17. lokakuuta 1989 Vancouver) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Lontoossa 2012 ja sijoittui viidenneksi samassa luokassa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti kahdeksikossa hopeaa Amsterdamissa 2014 ja pronssia Aiguebelettessa 2015. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kahdeksikossa kultaa vuonna 2011 ja saavutti pronssia vuonna 2010. Lauren Wilkinsonin vanhemmat David ja Susan sekä veljet Jerome ja Michael ovat myös kilpailleet soutajina, heistä viimeksi mainittu olympialaisissakin. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset soutajat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdystie 7000

Yhdystie 7000 on tie joka kulkee Ilmajoen Koskenkorvalta Seinäjoen Ylistarolle. Tien pituus on noin 32 kilometriä. Tien osoitenimenä on Ilmajoentie Koskenkorvalta Seututien 701 risteykseen, Kirkkotie Ilmajoen kunnankirjaston risteykseen, ja sen jälkeen Könnintie koko loppumatkan ajan. Tie on asvaltoitua Koskenkorvalta Yhdystien 7013 risteyksen pohjoispuolella sijaitsevaan Pohtoolantien risteykseen saakka. Tästä eteenpäin seuraavan kymmenen kilometrin matkan tie on päällystämätöntä hiekkatietä. Loppumatka Ylistaron asemanseudulle on puolestaan jälleen asvaltoitua osuutta. ==Lähteet== 7000 Luokka:Ilmajoen liikenne Luokka:Seinäjoen liikenne
Ottilia Adelborg

Eva Ottilia Adelborg (6. joulukuuta 1855 Karlskrona – 19. maaliskuuta 1936Vem var det. S. 7. Norstedts 1944) oli ruotsalainen taiteilija. Hänen sisarensa oli tekstiilitaiteilija Maria Adelborg. Hän opiskeli Teknillisessä koulussa (nyk. Konstfack) vuosina 1875–1877 ja Taideakatemiassa 1877–1883. Hän maalasi akvarelleja ja toimi kuvittajana. Hän perusti asuinpaikkakunnalleen Gagnefiin nypläyskoulun. Adelborg kuvitti lastenkirjoja. Walborg Hedberg och Louise Arosenius: Svenska kvinnor från skilda verksamhetsområden, sivu 1. Albert Bonniers 1914 Gagnefin kunta perusti vuonna 2000 joka toinen vuosi myönnettävän kirjallisuuspalkinnon Ottilia Adelborgin palkinto.Svenska barnboksinstitutet (arkistoitu) ==Palkitut== * 2000 – Catarina Kruusval * 2002 – Lena Anderson * 2004 – Maj Fagerberg * 2006 – Eva Eriksson * 2008 – Pija Lindenbaum * 2010 – Maria Jönsson * 2012 – Kristina Digman * 2014 – Maria Nilsson Thore * 2016 – Sara Lundberg * 2018 – Lotta Geffenblad * 2020 – Anna Höglund * 2022 – Kristin Lidström Lähde: == Teokset == * Siisti Pelle ja Naskun kylän lapset. Suomentaja Tekla Renfors. WSOY 1896 == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kuvataiteilijat Luokka:Ruotsalaiset kuvittajat Luokka: Vuonna 1855 syntyneet Luokka: Vuonna 1936 kuolleet
Kaja Juvan

Kaja Juvan (s. 25. marraskuuta 2000 Ljubljana) on slovenialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 106 elokuussa 2019. Vuoden 2017 Wimbledonissa Juvan voitti tyttöjen nelinpelin Olga Danilovićin kanssa. Vuoden 2018 nuorten kesäolympialaisissa Juvan voitti kultaa sekä kaksinpelissä että nelinpelissä Iga Świątekin kanssa. Juvan pelasi Grand Slam -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2019. Wimbledonissa 2019 Juvan voitti pääsarjan avauskierroksella Kristýna Plíškován, mutta hävisi toisella kierroksella kolmieräisen ottelun 11:nneksi sijoitetulle Serena Williamsille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Slovenialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdystie 2505

Yhdystie 2505 kulkee Nokian Sarpatista Sastamalan Karkkuun. Tien pituus on 32 kilometriä. Nokian alueella tien osoitenimenä on ensin Nokianvaltatie valtatieltä 12 yhdystien 3001 risteykseen, josta eteenpäin Siuronvaltatie Riuttamäenkadun risteykseen, Siurontie Siuronkosken sillalle, Kuljuntie Rajalanraitin risteykseen, ja Kulovedentie Sastamalan rajalle. Sastamalan puolella tien osoitenimenä on ensin Salmintie yhdystien 2503 risteykseen, Otamussillantie Lehtisentien risteykseen, Nohkuantie yhdystien 2496 risteykseen, Maakunnantie Riippiläntien risteykseen, ja Karkuntie loppumatkan eli seututien 249 risteykseen saakka. Kairilan ja yhdystien 2501 risteyksen välistä osuutta lukuun ottamatta tie on asvaltoitu koko matkalta. Kairilan ja yhdystien 2501 risteyksen välinen osuus on päällystämätöntä soratietä. ==Lähteet== 2505 Luokka:Nokian liikenne Luokka:Sastamalan liikenne
Parima Tapirapecón kansallispuisto

Parima Tapirapecón kansallispuisto on luonnonsuojelualue Venezuelassa. Se on perustettu vuonna 1991. Puiston pinta-ala on 39 000 km2. Se on maailman viidenneksi suurin luonnonsuojelualue. Se kattaa Orinocojoen latvavesiä. Orinocon lisäksi puistoa halkovat Ocamo-, Matacuni-, Matapire- ja Mavaca-joet. Korkeimmat osat jatkuvat Guyanan ylänkönä. Kasvillisuus on tiheää metsää, ylänköalueella paikoin puusavannia. Osa metsästä on säännöllisesti tulvien alla. Eläimistöön kuuluvat pantteri, tapiiri ja monet apinalajit. Useimmat Venezuelan Yanomamit asuvat kansallispuiston alueella. Parima Tapirapecón puisto on yksi niistä kansallispuistoista, joissa kaivostoiminta uhkaa luontoarvoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venezuelan kansallispuistot
Seututie 252

Seututie 252 on tie joka kulkee Punkalaitumelta Sastamalan Vammalaan. Tien pituus on noin 32 kilometriä. Tien osoitenimenä on ensin Vammalantie seututien 230 risteyksestä Sastamalan kuntarajalle, Punkalaitumentie kuntarajalta valtatien 12 eritasoliittymään, Turuntie Pesurintien ja Itsenäisyydentien kiertoliittymään, Itsenäisyydentie yhdystien 2522 risteykseen, Puistokatu Kirkkokadun ja Marttilankadun kiertoliittymään, Marttilankatu Vammaskosken sillalle, Asemakatu Asemakadun kiertoliittymään, ja Sastamalankatu tien päätepisteeseen eli seututien 249 risteykseen. ==Lähteet== 252 Luokka:Punkalaitumen liikenne Luokka:Sastamalan liikenne
Tuudo (sovellus)

Tuudo on suomalainen korkeakouluopiskelijoiden opiskelua tukeva mobiilisovellus, joka on käytössä jo yli kahdessakymmenessä korkeakoulussa Suomessa ja ulkomailla. Tuudo kokoaa opiskelijoille oppilaitoksen opintojärjestelmien tietojen lisäksi myös monia muita palveluita yhdeksi kokonaisuudeksi. Tuudon kehittäjä on oululainen Tuudo Oy. ==Ominaisuudet== Tuudon eniten käytetyt opiskelutoiminnot ovat automaattinen lukujärjestys, opintosuoritukset sekä kurssitarjonnan ja -tietojen esittäminen. Näiden lisäksi kursseille ilmoittautuminen Tuudon kautta on käytössä useissa oppilaitoksissa. Muita Tuudoon sisällytettyjä ominaisuuksia on opiskelijaravintoloiden ruokalistat, oppilaitoksen sisätilanavigointi sekä työ- ja harjoittelupaikkojen välitys. Digitaalinen opiskelijakortti mahdollistaa normaalien kansallisten opiskelijaetuuksien ja valikoitujen opiskelijaravintoloiden automaattilinjastojen käytön. ==Liitynnät== Tuudoon on rakennettu liitynnät useisiin opintotietojärjestelmiin. Esimerkkeinä Suomessa monessa yliopistossa käytössä oleva Oodi ja ammattikorkeakouluissa lähes standardin asemassa oleva Peppi. Muita opintojärjestelmiä ovat lukujärjestystietoja tarjoavat Asio- ja TimeEdit-järjestelmät sekä Moodle- oppimisalusta. Kirjastopalvelut ovat saatavilla Voyager-, Koha- ja Alma- kirjastojärjestelmäliityntöjen kautta. Tuudon modulaarinen rakenne mahdollistaa myös muiden opintojärjestelmien liittämisen tarvittaessa. ==Historia== Tuudo Oy on perustettu syksyllä 2015. Tuudon kehittäjätiimin tausta on Oulun yliopiston Aapo-mobiilisovellushankkeessa. Lähtökohtana oli tarjota sovellus, jolla helpotetaan ja tehostetaan korkeakouluopiskelijoiden opiskeluarkea. Ensimmäisille oppilaitosasiakkaille Tuudo-sovellus Oodi- liitännällä toimitettiin vuoden 2016 syksyllä. Seuraavana vuonna mukaan tuli ensimmäisenä Peppi-järjestelmää käyttävänä oppilaitoksena Tampereen ammattikorkeakoulu. Ensimmäinen ulkomainen Tuudon käyttöönottanut oppilaitos oli kolumbialainen Fundación Universitaria Cafam Bogotássa vuonna 2018. Lukuvuoden 2019–2020 loppuun mennessä Tuudon on ottanut käyttöön lähes 200 000 korkeakouluopiskelijaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtiön sivut Luokka:Opetustekniikka Luokka:Ohjelmistot Luokka:Android-sovellukset Luokka:IOS-sovellukset Luokka:Vuoden 2016 ohjelmistot
Ultima Thule -lasisarja

Ultima Thule on Tapio Wirkkalan suunnittelema lasiastioiden sarja. Ultima thule -lasien pinta valmistetaan tekniikalla, jossa sula lasimassa hakee muotonsa kaiverretuissa muoteissa. Wirkkala sai tähän inspiraation jäästä ja sulavista jääpuikoista. Pintakuviota käytettiin myös Finlandia Vodka -pullossa. Vuonna 2015 tuli kuluneeksi 100 vuotta Tapio Wirkkalan syntymästä. Juhlavuoden kunniaksi Ultima Thule -sarjaan palautettiin aiemmin tuotannossa olleet kaksi lautasta, kuohuviinilasi ja kaadin sekä tuotiin uutena tuotteena olutlasi. Iittala.fi, Ultima Thule, https://www.iittala.com/fi/fi/brandit/iittala/ultima-thule/c/ultima- thule/intro Finnair on käyttänyt Ultima Thule -laseja business-luokkansa juomatarjoilussa vuodesta 1969, aluksi juhlistamaan uutta New Yorkin reittiään. == Lähteet == Luokka:Taideteokset (soveltavat taiteet)
Kuwana

Kuwana () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Mien prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Isenlahden rannikolla prefektuurin koillisosassa ”Kison kolmen joen” eli Kiso-, Nagara- ja Ibijokien suulla. Sen länsirajalla mereen laskee vielä Inabejoki. Luoteessa kaupungin alue nousee Yōrōvuorille ja rajautuu Gifun prefektuuriin, itäpuolella sijaitsee Aichin prefektuuri. Kuwanassa on 141 895 asukasta (helmikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 136,68 neliökilometriä. Kuwana kehittyi historiallisesti Ibijoen suun satamapaikkakuntana. Edo-kaudella siitä tuli linnanaluskaupunki, Kuwanan daimiokunnan hallinnollinen keskus ja yksi vilkkaan Tōkaidō-tiereitin postiasemista (shukuba), joka tunnettiin seuraavalle postiasemalle, Atsutan Miya-shukulle, johtaneesta ”seitsemän rin pituisesta vedenylityksestä” (). Kaupunki rikastui puutavaran ja erityisesti riisin tukkukaupalla. Kuwanan ohittaneen Tōkaidō-rautatielinjan valmistuttua 1800-luvun lopulla kaupunki taantui pahoin, mutta on sittemmin kasvanut yhtenä Nagoyan esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Kuwanalle osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa myönnettiin vuonna 1937. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2004, kun siihen liitettiin Nagashiman ja Tadon maaseutukaupungit. Merkittäviä elinkeinoja ovat esimerkiksi metallinvalu ja muu metalliteollisuus, keinokuitujen valmistus ja rannikolla vesiviljely. Hamaguri-simpukat (Meretrix lusoria) ovat eräs tunnettu paikallinen erikoisuus. Kuwanan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat muun muassa Kuwanan linnan rauniot, joita ympäröi Kyūkan puisto, 1900-luvun alussa rakennettu Rokkaen-huvila ja Daifukuden-jin buddhalainen temppeli. Tadon alueella sijaitsee merkillepantava Tado-taishan šintolainen pyhäkkö. Matkailijoita kaupunkiin houkuttelevat myös prefektuurin luonnonpuistoon kuuluvat jokimaisemat ja Nagashima-onsenin kuuma lähde. Kuwanaa palvelevat JR Tōkain Kansai-päälinja, Kintetsu-rautateiden Nagoya- linja, Sangi-rautateiden Hokusei-linja ja Yōro-rautatien Yōrō-linja. == Kuvia == Tiedosto:IshidoriMatsuri.JPG|Ishidori-festivaali Tiedosto:Print, Kuwana, Mouth of the Kiso River, in The Fifty-Three Stations of the Tokaido Road (Tokaido Gojusan Tsugi-no Uchi), ca. 1834 (CH 18608893).jpg|Kuwana, yksi Tōkaidōn 53 postiasemasta, Hiroshige n. 1834 Tiedosto:Nagashimacho Matsukage, Kuwana, Mie Prefecture 511-1134, Japan - panoramio.jpg|Kisojoen silta Tiedosto:Rokkaen 2015-01-11 (16106335290).jpg|Rokkaen Tiedosto:Nabana no Sato Chapel Illumination.jpg|Nabana no sato -teemapuisto == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Mien prefektuurin kaupungit
Japanin kansanterveyslaitos

Japanin kansanterveyslaitos (; ; lyhennys NIPH) on Japanin Suur-Tokion suurkaupunkialueen Saitaman prefektuurin Wakōn kaupungissa toimiva valtiollinen kansanterveyteen keskittynyt tutkimuslaitos. Se antaa kansanterveysalan koulutusta, laatii erilaisia selvityksiä ja tekee tutkimusta kansanterveyden alalta. Japanin kansanterveyslaitos on perustettu 1. huhtikuuta 2002. Sen edeltäjiin kuuluu muun muassa vuonna 1938 perustettu kansanterveyslaitos seuraajineen, vuonna 1949 perustettu kansallinen terveyspalvelujen hallinnon laitos sekä 1959 perustettu kansallisen terveyslaitoksen (NIH, eli vuodesta 1997 lähtien NIID, Japanin tartuntatautilaitos) hammashygieninen osasto seuraajineen. Tammikuun lopussa 2020 Japanin evakuoidessa kansalaisiaan koronaviruksen aiheuttaman covid-19-taudin tautikeskittymästä Kiinassa Japanin kansanterveyslaitos osallistui karanteenin järjestelyihin Kiinasta palanneille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * 国立保健医療科学院 (NIPH:n kotisivut) * National Institute of Public Health (2019, esite, pdf) Luokka:Kansanterveyslaitokset Luokka:Tutkimuslaitokset Luokka:Japanin tiede ja tekniikka
Miss St. Vincent ja Grenadiinit

Miss St. Vincent ja Grenadiinit (Miss SVG) on kansallinen kauneuskilpailu Saint Vincent ja Grenadiineilla. == Historia == Miss SVG järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1951 Saint Vincentin ja Grenadiinien karnevaalien kuningattaren tittelillä. Titteliä myönnettiin vuosina 1951-1985. Tänä aikana äänioikeus syntyi ja mullisti yhteiskunnan. Uusi Miss SVG:ksi nimitetty titteli jatkoi perinnettä. Carnival Development Corporation (CDC) omistaa tällä hetkellä maan arvostetuimman kauneuskilpailun. == Kansainväliset kilpailut == Vuosina 1964-2006 Miss Saint Vincent ja Grenadiinien voittajat edustivat maata Miss Universum-kilpailussa. Samaan aikaan Saint Vincent ja Grenadiinit osallistui myös Miss World-kilpailuun vuosina 1978-1994. Nykyään Saint Vincentillä ja Grenadiineilla ei ole mahdollisuutta palata Miss Worldiin. == Voittajat == Vuosi Miss Saint Vincent ja Grenadiinit Queen of Carnival 1951 Audrey Hazell 1952 Jean Isaacs 1953 Pamela Dopwell 1954 Agnes Veira 1955 Maureen Lawrence 1956 Fleur Cox 1957 Marcelle Antrobus 1958 Cecile Jardine 1959 Daphne Henry 1960 Juliette Nanton 1961 Josephine Sardine 1962 Flora Richardson 1963 Diana Bernard 1964 Stella Hadley 1965 Betty Boyea 1966 Anna Ellis 1967 Marcelle Alves 1968 Joy Bennette 1969 Norlon Baynes 1970 Erica Evans 1971 Carolyn Brisbane 1972 Pamela Hadaway 1973 Pearl King 1974 Janice Olliverre 1975 Vacita Parsons 1976 June Thorne 1977 Gaylene Collins 1978 Ingrid Mayers 1979 * 1980 Cassandra Thomas 1981 Marcia – Ann Morris 1982 Charmine Theobalds 1983 Sherill Barnwell 1984 Donna Young 1985 Fay – Kathlyn Roberts Miss SVG 1986 Mandy Haydock 1987 Nichole Hadaway 1988 Judy Charles 1989 Susan Bennett 1990 Samantha Robertson 1991 Nicole Hendrickson 1992 * 1993 Wendy Bynoe 1994 Cornice Yearwood 1995 * 1996 * 1997 Georgian Richards 1998 Idinga Miller 1999 Kimone Baptiste 2000 Juanita Phillips 2001 Michelle Fife 2002 La Ferne Fraser 2003 Shivern Peters 2004 Javorne Williams 2005 Casynella Ollivierre 2006 Sheridan Lewis 2007 Melissa Yorke 2008 Ronique Dellimore 2009 Veronique Williams 2010 Aphesia Matthews 2011 Aviar Charles 2012 Carice Glasgow 2013 Shara George 2014 Shadeisha George 2015 Deyonte Mayers 2016 Nikianna Williams 2017 Jimelle Roberts 2018 Shellisa Nanton 2019 Sharikah Rodney *Vuosina 1979, 1992, 1995 ja 1996 kilpailuja ei järjestetty == Lähteet == == Lisää aiheesta == * www.carnivalsvg.com Luokka:Saint Vincent ja Grenadiinit
Iberianmuurisisilisko

Iberianmuurisisilisko (vanh. espanjansisilisko; Podarcis hispanicus)Matelijoiden ja sammakkoeläinten nimistö Viitattu 8.4.2020. on sisiliskojen (Lacertidae) heimoon kuuluva matelijalaji. Sen kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran itävaltalainen Franz Steindachner vuonna 1870. == Koko ja ulkonäkö == Iberianmuurisisilisko on noin 18–20 senttimetrin mittainen sisilisko. Kuonon pituus on noin 4–6 senttimetriä. Väriltään laji on kokonaan ruskea lukuun ottamatta valkoisia juovia joita on sekä selässä että kyljissä. Häntä on yleensä ruskea, mutta poikasella saattaa olla syntyessään hieman sinertävä häntä. == Levinneisyys ja elinympäristö == Lajia tavataan pääosin Pyreneiden niemimaalta, mutta se on levinnyt myös Saksaan, Ranskaan, Marokkoon, Algeriaan ja Tunisiaan. Sen elinympäristöä ovat kalliot ja vuorenseinämät, joissa se usein kiipeilee. Iberianmuurisisilisko on hyvin ketterä ja kykenee liikkumaan nopeasti kallionseinämillä. Sen elinikä on noin neljä vuotta. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Sisiliskot
Tara Mounsey

Tara Lynn Mounsey (s. 12. maaliskuuta 1978 Concord) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa ja hopeaa vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä sekä kaksi MM-hopeaa vuosina 1997 ja 1999. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koskenkylä (Eura)

Koskenkylä on Eurassa sijaitseva kylä, joka oli entisen Honkilahden kunnan hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Koskeljärven pohjoispuolella parin kilometrin päässä Honkilahden kirkonkylästä. Koskenkylässä toimii muun muassa 2000-luvun alussa rakennettu Honkilahden koulu. == Lähteet == Luokka:Honkilahti Luokka:Euran kylät
Félicité Genlis

Stéphanie Félicité Genlis, s. du Crest de Saint-Aubin, kreivitär Genlis, (1746–1830) oli ranskalainen kirjailija. Hän kirjoitti yli 140 teosta, joihin kuuluu muun muassa pedagogisia oppaita, romaaneja, näytelmiä, runoja, lastenkirjoja ja esseitä. Hän kirjoitti esimerkiksi teokset Le théâtre d’éducation (1779), Adèle et Théodore (1782), Veillées du château ou cours de morale à l’usage des enfants (1784) ja La Femme auteur (1802). Hänen muistelmansa kertovat elämästä Ranskassa 1700- ja 1800-lukujen taitteessa. Tuotteliaan kirjallisen uran lisäksi Genlis oli taitava harpisti. Genlis vastusti Madame de Staëlia ja kuoli ankarana katolilaisena ja Voltairen hengen vastustajana. Henry Lapauze on julkaissut hänen kirjeitään kokoelmana Lettres inédites de M:me de Genlis à son fils adoptif Casimir Baecker (1902).Genlis, Stéphanie Félicité, Tietosanakirja osa 2, palsta 1403, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 Genlis vaikutti aikanaan erityisesti pedagogian alalla ja kävi teoksillaan kiivasta keskustelua muun muassa Rousseaun kanssa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1746 syntyneet Luokka:Vuonna 1830 kuolleet
Gustav Frenssen

Gustav Frenssen (1863 Barlt, Saksa – 1945 Barlt, SaksaFrenssen, Gustav, Deutsch Biographie, viitattu 8.4.2020 ) oli saksalainen kirjailija. Hänen isänsä oli puuseppä. Isä pani poikansa ensin kansakouluun ja sitten Meldorfin lukioon. Vuosina 1886–1890 Frenssen opiskeli teologiaa Tübingenissä, Berliinissä ja Kielissä ja oli 1890–1902 pastorina Hemmessä. 1902 hän luopui papillisesta toimestaan ja työskenteli siitä alkaen kirjailijana Meldorfissa.Frenssen, Gustav, Tietosanakirja osa 11, Täydennysosa, palsta 297, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1922 Frenssenin esikoisromaani Die Sandgräfin (1896) kuvaa rakkauden voittoa vihasta ja kärsimyksestä. Huomattavampi on hänen toinen romaaninsa Die drei Getreuen (1898; suom.), joka kertoo kolmen nuoren miehen kehityksen ja kuvastaa tekijän suurta kotiseuturakkautta. Kolmea pientä nidosta saarnoja Dorfpredigten (1899; suom. Kyläsaarnoja) seurasi Frenssenin ensimmäinen yleistä suosiota saavuttanut romaani Jörn Uhl (1901; suom.), joka kuvaa rehellisen, väsymättömän työn kohottamaa ihmiskohtaloa. Frenssenin seuraavat teokset ovat Hilligenlei (1905; suom.), Peter Moors Fahrt nach Südwest ja Klaus Hindrich Baas (1909; suom.),Frenssen, Gustav, Tietosanakirja osa 2, palsta 1250, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 Der Untergang der Anna Hollmann (kertomus, 1912; suom.), Bismarck (proosaruno, 1914), Die Brüder (kertomus, 1917). Frenssenin teoksista kuvastuu eettinen maailmankatsomus, elävä huomiokyky ja kuvaamistaito, joka kuitenkin toisinaan eksyy pitkäveteisyyteen. ==Suomennetut teokset== * Jörn Uhl: romaani, suom. K. Suomalaisen ja Volter Kilpi, Helsinki: Otava 1903. Sarja: Otavan romaanisarja, 14 * Kyläsaarnoja (Dorfpredigten), suom. Yrjö Lindstedt. Porvoo: Söderström 1904 * Kolme toverusta: romaani (Die drei Getreuen), suom. Volter Kilpi, Helsinki: Otava 1904. Sarja: Otavan romaanisarja, 27 * Hilligenlei: (Pyhä maa): romaani, suomentanut Volter Kilpi, Helsinki: Otava 1906. Sarja: Otavan romaanisarja, 31 * Vapahtajan elämä, Helsinki: Otava 1907 * Klaus Hinrich Baas: romaani, suomentanut Joel Lehtonen, Helsinki: Otava 1910. Sarja: Otavan romaanisarja, n:o 45 * Anna Hollmannin häviö: kertomus (Der Untergang der Anna Hollmann), suomentanut Maila Talvio, Porvoo: WSOY 1912. Sarja: Werner Söderström oy. 50 pennin kirjoja, 4 * Valkopiltti: romaani, suom. Heikki Välisalmi, Helsinki: Otava 1926. Sarja: Otavan uusi romaanisarja, 28 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Vapaasti ladattavia Gustav Frenssenin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Christian Dietrich Grabbe

Christian Dietrich Grabbe (1801–1836) oli saksalainen näytelmäkirjailija. Hän kirjoitti useita näytelmiä, joiden vahvin puoli ei ole esitettävyys mutta joissa ilmenevä luonteenerittely on usein nerokas, joskin toisinaan erikoinen ja keinotekoinen. Hänen draamansa Herzog Theodor von Gothland on osaksi mauton, mutta suurisuuntainen ja syväajatuksinen. Hänen muista draamateoksistaan ovat huomattavia Don Juan und Faust (1829), Kaiser Friedrich Barbarossa (1829), Kaiser Heinrich VI (1830), Napoleon oder die hundert Tage (1831), Hannibal (1835) ja Die Hermansschlacht (julk. 1838). Monet arvostelijat pitivät aikoinaan Grabbea Heinrich von Kleistin rinnalla Friedrich Schillerin jälkeen Saksan suurimpana draamanerona.Grabbe, Christian Dietrich, Tietosanakirja osa 2, palsta 1559, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1801 syntyneet Luokka:Vuonna 1836 kuolleet
Sophie Gay

Sophie Gay (s. Nichault de la Valette tai Nichault de Lavalette; 1. heinäkuuta 1776 Pariisi – 5. maaliskuuta 1852 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija. Hän asui vuoroin Aachenissa ja Pariisissa, myöhemmin yksinomaan Pariisissa, missä hänen salonkinsa oli seura- ja taidemaailman keskuksena. Hänen parhaat teoksensa ovat kolme ensimmäistä romaania Laure d’Estell (1802), Léonie de Montbreuse (1813) ja Anatole (1815), jotka osoittavat tekijän tarkkaa huomiokykyä, syvää tunnetta ja tyylitaitoa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1776 syntyneet Luokka:Vuonna 1852 kuolleet
Panu Savolainen

Panu Savolainen (s. 12. marraskuuta 1983 Turku) on suomalainen arkkitehti ja tutkija, joka toimii Aalto-yliopiston arkkitehtuurin historian ja restauroinnin apulaisprofessorina. Hän on tutkinut kaupunkihistoriaa ja arkkitehtuurin historiaa keskiajalta 1900-luvulle. Savolainen valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 2009, filosofian maisteriksi (historia) Turun yliopistosta vuonna 2013.Arkkitehtuurin historiaa tuotetaan, rakennetaan ja kirjoitetaan nykyisyydessä. Aalto.fi Hän väitteli Turun yliopistosta vuonna 2017 julkisen ja yksityisen tilan historiaa käsittelevällä väitöskirjalla.Väitöstiedote. Turun yliopisto Savolainen on työskennellyt arkkitehtitoimistoissa vuodesta 2006, viimeksi Livady Oy:ssä vuonna 2019. Hän on toiminut tutkijana Aboa Vetus & Ars Nova -museossa 2010-2011 ja 2013, Turun yliopistossa 2014-2019 sekä Åbo Akademissa vuonna 2019. Savolainen on julkaissut tieteellisten kirjojen ja artikkelien ohella toistakymmentä rakennushistoriaselvitystä sekä laajemmalle yleisölle suunnattuja teoksia. Yhdessä Otso Kortekankaan kanssa hän on julkaissut Turun historiaa käsittelevän lastenkirjan.https://agricolaverkko.fi/review/turun-historiaa- lapsille/ Savolainen on vastannut Turun historian museohankkeen Turun paloa (1827) edeltävää kaupunkia käsittelevän virtuaalitodellisuusmallin rakennushistoriallisen tiedon tuottamisesta.Yli tuhat kiinnostui 1800-luvun turusta virtuaalitodellisuudessa. Turun Sanomat Hän toimii Alvar Aalto -säätiön ja Suomen Rooman-instituutin hallitusten jäsenenä. == Teoksia == * Savolainen, Panu. Arkkitehtuurimme vuosituhannet. Suomen arkkitehtuurin historia alusta loppuun. Kustannusosakeyhtiö Sammakko, Turku, 2024. ISBN 978-952-483-443-8 * Artukka, Topi; Liisa Lalu, Otto Latva ja Panu Savolainen. Tyylikkäät vuodet. Turun yliopiston ylioppilaskunnan sata vuotta. Turun yliopiston ylioppilaskunta, Turku, 2022. ISBN 9789525542110 * Savolainen, Panu: Matkaopas 1700-luvun Turkuun. Kustannusosakeyhtiö Sammakko, Turku, 2021. ISBN 978-952-483-379-0 * Vahtikari, T. (toim.), Ainiala, T. (toim.), Kivilaakso, A. (toim.), Olsson, P. (toim.) & Savolainen, P. (toim.). Humanistinen kaupunkitutkimus. Vastapaino, Jyväskylä, 2021. ISNB 978-951-768-850-5 * Kortekangas, Otso & Savolainen, Panu: En stad mitt i världen. Åbobarnens världshistoria. ISBN 978-952-7220-085 * Kortekangas, Otso & Savolainen, Panu: Kaupunki maailman keskellä. Turun lasten maailmanhistoria. Sigillum, Turku, 2017. ISBN 978-952-7220-8 * Savolainen, Panu: Teksteistä rakennettu kaupunki. Julkinen ja yksityinen tila turkulaisessa kielenkäytössä ja arkielämässä 1740–1810. Sigillum, Turku, 2017. ISBN 978-952-7220-03-0 * Savolainen, Panu: Tirkistelyä förmaakeihin ja ylishuoneisiin. Turkulaista asumista kahden vuosisadan takaa. Turun museokeskuksen julkaisuja 67, Turku, 2014. ISBN 978-951-595-177-9 * Savolainen, Panu: St. Erik. Liiketalon vuosisata. Kiinteistö Oy St Erik, Turku, 2014. ISBN 978-952-93-4777-3 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aalto.fi Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt