EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Yrjö Jokela

Yrjö Jokela (1. tammikuuta 1897 Orivesi – 16. syyskuuta 1977) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Tampereen Veikkoja edustanut Jokela oli 1920-luvun alkupuolella Työväen Urheiluliiton paras pitkien matkojen juoksija. Useiden TUL:n mestaruuksien ohella Jokela voitti 5 000 ja 10 000 metrin juoksut Frankfurt am Mainin työläisolympialaisissa 1925. Hän kuului myös TUL:n 3 000 metrin joukkuejuoksun voittaneeseen joukkueeseen. Vuoden 1921 Prahan epävirallisissa työläisolympialaisissa Jokela voitti 5 000 metriä. Kesäkuussa 1925 Jokela alitti 5 000 metrillä 15 minuuttia ensimmäisenä TUL:n urheilijana. Hän juoksi Eläintarhan kentällä järjestetyissä työläisolympialaisten karsintakilpailuissa ajan 14.54,9, joka oli tuolloin maailman kaikkien aikojen yhdeksänneksi paras 5 000 metrin tulos. Suomalaisista nopeammin olivat juosseet ainoastaan Hannes Kolehmainen, Paavo Nurmi ja Ville Ritola. Lauri Virtanen rikkoi Jokelan ennätyksen vuonna 1928, mutta hänen 1924 tekemänsä 10 000 metrin TUL:n ennätys 31.51,5 kesti vuoteen 1936, jolloin Väinö Peltomäki juoksi nopeammin. Syksyllä 1926 Jokela lähti siirtolaiseksi Kanadaan. Hän jatkoi kilpailemista Toronton Yrityksen riveissä ja toimi 1930-luvun lopussa Canadian Workers' Sports Federation -työläisurheiluliitton puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Työläisolympialaisten voittajat Luokka:Kanadansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Kamalinpantalepakko

Kamalinpantalepakko (Pharotis imogene) on siippojen heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen lepakkolaji. Se elää Papua-Uusi-Guinean eteläosassa. Ensimmäinen vahvistettu havainto tehtiin Kamalissa ja toinen Abaun lähistöllä. Lajin luultiin jo kuolleen sukupuuttoon, sillä havainnot tehtiin noin 120 vuoden välein – vuosina 1890 ja 2012. == Lähteet == Luokka:Siipat Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Sakarinmäen lastenkirjasto

Sakarinmäen lastenkirjasto on Helsingin Östersundomin eli Itäsalmen kaupunginosassa sijaitseva, lastenaineistoon keskittyvä yleinen kirjasto. Se on yksi Helsingin kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa. Kirjaston aukiolo seuraa kouluvuoden tapahtumia. Koronaepidemian aikana kirjaston aukioloa on rajoitettu Sakarinmäen monitoimitalon ulkopuolisilta asiakkailta. Sakarinmäen lastenkirjasto on perustettu vuonna 2009 ja toimii alkujaan Sipooseen vuonna 2005 valmistuneessa Sakarinmäki-talossa. Koulu- ja monitoimirakennuksen on suunnillut arkkitehti Sari Nieminen yhdessä Kimmo Frimanin ja Esa Laaksosen kanssa (Arkkitehdit FLN Oy); rakennusta on laajennettu vuonna 2014. Monitoimitalosta löytyvät kirjaston ohella Sakarinmäen peruskoulu (suomenkielinen yhtenäiskoulu), Östersundom skola (ruotsinkielinen alakoulu), suomenkielinen päiväkoti sekä iltapäiväkerhojen tilan. == Lähteet == Luokka:Östersundom Luokka:Helsingin kaupunginkirjasto
Hans Schmidt-Isserstedt

Hans Schmidt-Isserstedt (5. toukokuuta 1900 Berliini – 28. toukokuuta 1973 Holstein) oli saksalainen kapellimestari ja säveltäjä.Hans Schmidt-Isserstedt AllMusic Schmidt-Isserstedt opetteli lapsena viulunsoittoaHans Schmidt- Isserstedt Naxos ja suoritti korkeakouluopintonsa Berliinissä. Hän väitteli tohtoriksi Wolfgang Amadeus Mozartin varhaisten oopperoiden italialaisvaikutteista. Kapellimestariksi Schmidt-Isserstedt päätti ryhtyä Arthur Nikischin innoittamana. Hän kuitenkin aloitti musiikkiuransa vuosina 1923–1928 korrepetiittorina Wuppertalissa, jossa hän myös soitti orkesterin viulistina. Wuppertalissa kantaesitettiin Schmidt-Isserstedtin säveltämä ooppera Hassan gewinnt vuonna 1928. Uransa varhaisvaiheessa Schmidt-Isserstedt sävelsi myös orkesteriteoksia, yksinlauluja ja kamarimusiikkia. Vuosina 1928–1931 Schmimdt-Isserstedt työskenteli kapellimestarina Rostockissa ja vuosina 1931–1933 Darmstadtissa. Vuodesta 1935 hän toimi Hampurin valtionoopperan pääkapellimestarina. Vuonna 1943 hänestä tuli Berliinin Deutsche Operin oopperajohtaja ja vuonna 1944 sen yleismusiikkijohtaja. Natsihallinnon kukistuttua Saksassa brittiläisiä miehitysvoimia edustanut Hugh Greene kutsui poliittisesti neutraalina pysytelleen Schmidt-Isserstedtin perustamaan NDR:n sinfoniaorkesterin, jonka pääkapellimestarina hän jatkoi toimintaansa vuoteen 1971. Hänen johtamansa NDR:n sinfoniaorkesteri kiersi laajasti kansainvälisellä tasolla. Vuosina 1955–1964 Schmidt-Isserstedt toimi Tukholman kuninkaallisten filharmonikkojen pääkapellimestarina. Samalla hän työskenteli eri orkesterien vierailevana kapellimestarina pitkin Eurooppaa. Schmidt-Isserstedt teki uransa aikana monia levytyksiä ja radioäänityksiä, etenkin NDR:n sinfoniaorkesterin kanssa. Hänen levytystensä joukossa ovat Wienin filharmonikkojen kanssa tehdyt tulkinnat kaikista Ludwig van Beethovenin sinfonioista. Hän levytti myös monia muita romantiikan ajan sinfonioita sekä oopperaa. Schmidt-Isserstedt edisti intohimoisesti Béla Bartókin, Paul Hindemithin ja Igor Stravinskyn tuotantoja. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
William Saliba

William Alain André Gabriel Saliba (s. 24. maaliskuuta 2001) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia. == Seurajoukkueura == Saliba pelasi kaudella 2018–2019 Saint Etiennessä 16 Ligue 1:n ottelua. Hän siirtyi kesällä 2019 englantilaisseura Arsenaliin, mutta vietti seuraavan kauden vielä lainalla Saint Etiennessä, jossa pelasi 12 Ranskan pääsarjaottelua ja kaksi peliä Eurooppa-liigassa. Kevätkauden 2021 hän oli lainalla Ligue 1:n Nicessä, jossa teki 20 liigaottelussa yhden maalin. Kauden 2021–2022 hän vietti lainasopimuksella Marseillessa, jossa hän pelasi 36 Ranskan pääsarjaottelua, kuusi peliä Eurooppa-liigassa ja seitsemän ottelua Konferenssiliigassa. Saliba pelasi ensimmäisen ottelunsa Arsenalin edustusjoukkueessa Valioliigan avauskierroksella Crystal Palacea vastaan elokuussa 2022, ja nousi saman tien vakiopelaajaksi Arsenalin avauskokoonpanoon. Ensimmäisen maalinsa hän teki Bournemouthia vastaan kolmannella sarjakierroksella. Hän pelasi avauskaudellaan 27 valioliigaottelua ja teki kaksi maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi neljä ottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi täyden ajan Arsenalin kaikissa 38 valioliigaottelussa sekä teki maalin marraskuussa Burnleyä ja halmikuussa West Hamia vastaan. Mestarien liigassa hän oli avauskokoonpanossa kaikissa kymmenessä ottelussa. Kauden alussa hän voitti FA Community Shieldin. == Maajoukkueura == Saliba on edustanut Ranskaa useissa nuorten maajoukkueissa. Hän pelasi Ranskan miesten maajoukkueessa ensimmäisen kerran Norsunluurannikkoa vastaan maaliskuussa 2022. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2022 Ranskan hopeajoukkueessa 27 minuuttia alkulohkon ottelussa Tunisiaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa kuudessa ottelussa. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 26 miesten maaottelua. == Lähteet == Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat
Automatic Computing Engine

Automatic Computing Engine oli Alan Turingin vuonna 1945 suunnittelema tietokone. Turingin esittämä raportti Proposed Electronic Calculator sisälsi kattavan suunnitelman elektroniselle yleiskäyttöiselle tallennetun ohjelman tietokoneelle. Turingin suunnitelmassa oli yksityiskohtaiset piirisuunnitelmat, laitteistokuvaukset, esimerkkiohjelmia konekielellä sekä arvio koneen kustannuksesta. National Physical Laboratory (NPL) hyväksyi suunnitelman vuonna 1946. Rakentaminen eteni hitaasti ja pilottimalli (Pilot ACE) suoritti ensimmäisen ohjelman 10. toukokuuta 1950. Pilottimalli oli Lontoon ensimmäinen elektroninen tietokone ja kolmas Britanniassa toimiva tallennetun ohjelman tietokone. Yhden megahertzin kellotaajuudella tietokone oli jonkin aikaa maailman nopein tietokone. English Electric valmisti Pilot ACE -tietokoneesta kaupallista versiota English Electric DEUCE, jota myytiin 30 kappaletta. Työ täysimittaisen ACE-tietokoneen kanssa alkoi vuonna 1958. Yhdysvaltalainen Harry Huskey työskenteli lyhyesti Turing kanssa tietokoneen parissa ja kehitti myöhemmin Bendix G-15 -tietokoneen. Myös MOSAIC-tietokone (Ministry of Supply Automatic Integrator and Computer) perustui ACE- suunnitelmaan ja oli osassa Britannian ilmapuolustusta kylmän sodan aikana. Packard Bellin PB 250 (1961) perustui myös ACE-suunnitelmaan. Turing lähti NPL:stä vuonna 1948 ennen koneen valmistumista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Turing and ACE Lessons from a 1946 Computer Design (PDF) == Kirjallisuutta == * * Luokka:Alan Turing Luokka:1940-luvun tietokoneet Luokka:Tietotekniikan historia
Armstrongin piirikunta (Texas)

Armstrongin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 1 848 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Clauden kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1890. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Texasin piirikunnat
Palazzo Carpegna

Palazzo Carpegna on palatsi Roomassa, joka sijaitsee osoitteessa Piazza dell'Accademia di San Luca 77. Palatsi rakennettiin alun perin 1600-luvun alussa Vainin suvulle, joilta Carpegnan suku osti sen. Arkkitehti Francesco Borromini muokkasi sen jälkeen palatsin ulkoasun sen nykyiseen muotoon, joka on pääosin säilynyt myöhemmistä muutoksista huolimatta. Emilio Orsini de’ Cavalieri Senesi peri palatsin vuonna 1732 ja palkkasi arkkitehti Francesco Ferrarin tekemään muutostöitä palatsiin. Palazzo Carpegna oli sittemmin Patrizi Naron ja Colligola Monthionin sukujen omistuksessa. Rooman pormestari Luigi Piancianin perhe asui palatsissa 1800–1882. Nykyisin Palazzo Carpegnassa toimii Pyhän Luukkaan akatemia (Accademia Nazionale di San Luca). == Lähteet == Luokka:Rooman palatsit
Jeesuksen pikkusisaret

Jeesuksen pikkusisaret on katolisen kirkon sääntökunta, jonka jäsenet pieninä yhteisöinä omistautuvat rukoukselle ja ystävyydelle. Sisarkunnan esikuvana pidetään Charles de Foucauldia, joka omisti elämänsä Jeesuksen seuraamiselle köyhyyden ja solidaarisuuden hengessä keskellä muslimien asuttamaa Algeriaa. Hänet tunnettiin myös nimellä Jeesuksen pikkuveli Charles. https://pikkusisaret.weebly.com/perustajat.html De Foucauld murhattiin Algeriassa vuonna 1916. Katolinen kirkko pitää häntä marttyyrina, ja hänet julistettiin autuaaksi vuonna 2005. Magdeleine Hutin perusti de Foulcauldin jalanjäljissä Jeesuksen pikkusisarten sääntökunnan vuonna 1939 Algeriassa. Se levisi nopeasti ympäri maailmaa. Suomessa pikkusisaria on ollut vuodesta 1953 lähtien. == Lähteet == Luokka:Katolisen kirkon sääntökunnat Luokka:Katolinen kirkko Suomessa
Plastic Hearts

Plastic Hearts on yhdysvaltalaislaulaja Miley Cyrusin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 27. marraskuuta 2020 RCA Recordsin kautta. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Midnight Sky”, ”Prisoner” ja ”Angels like You”. Albumi sijoittui parhaimmillaan Suomen virallisella albumilistalla seitsemänneksi ja fyysisellä albumilistalla kuudenneksi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # ;Bonuskappaleet # * # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Miley Cyrusin albumit
Amba Alagen taistelu

Amba Alagen taistelu oli ensimmäisen Italian–Etiopian sodan aikainen taistelu Menelik II:n armeijan ja italialaisten majuri Pietro Toselli alaisten joukkojen välillä 7. joulukuuta 1895. Taistelu päättyi etiopialaisten voittoon. ==Tausta== Italian–Etiopian sodan sytyttyä italialaisen Oreste Baratierin joukot etenivät Eritreasta Etiopian Tigrayn alueelle. Ras Mengesha Yohannesin johtamat etiopialaiset voitettiin Debre Ailan taistelussa 9. lokakuuta, minkä jälkeen italialaiset varmistivat Tigrayn. Etiopian keisari Menelik II yritti tällöin neuvotella italialaisten kanssa, mutta kun italialaiset eivät tähän suostuneet, hän alkoi kerätä kasaan armeijaa. Lopulta Menelik II:n pääosin oromoista koottu armeija marssi kohti Tigrayn eteläosassa. Menelik II:n strategia oli ottaa yhteen italialaisten armeijan pääosan kanssa. Kun hän kohtasi majuri Pietro Toselli johtamat noin 1 800 italialaista ja neljä vuoristotykkiä Amba Alagessa hän päätti yksinkertaisesti kiertää heidät pitäen joukkoa liian pienenä oman selustansa uhkaamiseksi. Menelik II:N mukana oli kuitenkin kaksi etiopialaista komentajaa; gerazmach Tafese ja fitawrari Gebeyehu, jotka päättivät tästä huolimatta iskeä italialaisia vastaan. ==Taistelu== Etiopialaiset iskivät italialaisia vastaan aamulla 7. joulukuuta 1895. Alkanut hyökkäys veti mukaansa myös ras Makonnen Wolde Mikaelin ja ras Mengesha Yohannesin joukot, kaikkiaan noin 30 000 soturia. Pahasti alivoimaiset italialaiset vyörytettiin. Taistelu oli kestänyt noin kuusi tuntia. Sen loppuvaiheilla paikkaa lähestyivät vielä kenraali Giuseppe Arimondin johtamat vahvistukset. Saapuvat italialaiset väijytettiin ja lyötiin hajalle. Arimondi ja noin 400 selviytyjää pakenivat kohti italialaisten hallussaan pitämää Mekelen linnoitusta. Surmansa sai 20 italialaista sotilasta, 1 500 eritrealaista sotilasta ja 19 italialaista upseeria, jälkimmäisten joukossa myös majuri Toselli. 300 eritrealaista sotilasta oli lisäksi haavoittunut. Etiopialaisten tappiot olivat noin 3 000. ==Seuraukset== Amba Alage nosti etiopialaisten taistelutahtoa ja rikkoi myytin eurooppalaisten voittamattomuudesta. Keisari Menelik II:n tahtoa alun perin rikkoneet kaksi komentajaa pidätettiin, mutta ehkä saavutetun voiton takia heidät armahdettiin. Menelik II:n armeija kulki edelleen ensin Mekeleen, jossa olleet italialaiset piiritettiin, ja Mekelestä edelleen Adowaan, jossa käytiin tunnetuksi tullut Adowan taistelu. ==Lähteet== Luokka:Etiopian sotahistoria Luokka:Italian taistelut Luokka:Vuoden 1895 sotahistoria
Kalle Korpi

Kalle Ilmari Korpi (7. marraskuuta 1895 Iitti – 1967) oli suomalainen yleisurheilija, joka 1920-luvulla oli Rudolf Muukkosen ohella Työväen Urheiluliiton parhaita moniottelijoita. Hän oli myös kaksinkertainen työläisolympialaisten voittaja. == Urheilu-ura == Kymintehtaan Kisaa edustanut Korpi osallistui vuonna 1921 pidettyihin Prahan epävirallisiin työläisolympialaisiin, joissa hän voitti korkeushypyn ja kuulantyönnön. Vuonna 1922 Korpi muutti työpaikan perässä Raaheen ja edusti aluksi Raahen Ponnistusta, kunnes seuraavana keväänä siirtyi Oulun Tarmoon. Vuoden 1925 Frankfurt am Mainin työläisolympialaisissa Korpi voitti keihäänheiton ja jakoi korkeushypyn voiton Olavi Niemen kanssa. Korven oli tarkoitus osallistua kisoissa kymmenotteluun, mutta lajien päällekkäisyyksien vuoksi järjestäjät epäsivät häneltä osallistumisoikeuden. Vuosikymmenen jälkipuoliskolla Korpi kilpaili lähinnä piirisarjoissa ja 1930-luvulla Kymintehtaalle palattuaan myös ikämiessarjoissa. == Sisällissota == Kymintehtaalla lapsesta saakka työskennellyt Korpi liittyi sisällissodan alettua punakaartiin ja osallistui Mäntyharjun rintamalla muun muassa Tuohikotin taisteluun sekä Jokelan taisteluun, jossa hän V. J. Penttalan mukaan toimi punaisten päällikkönä. Toukokuun alussa Korpi vangittiin ja lähetettiin Riihimäen vankileirille. Korpi sai 12 vuoden kuritushuonetuomion, mutta hänet armahdettiin jo 1920. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Työläisolympialaisten voittajat Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Tuhkimo (Rossini)

La Cenerentola, ossia La bontà in trionfo lyhyemmin La Cenerentola, suomeksi Tuhkimo on Gioachino Rossinin säveltämä kahden näytöksen ooppera dramma giocoso. Ooppera esitettiin ensimmäisen kerran Rooman Teatro Vallessa 25. tammikuuta 1817. Rossini sävelsi La Cenerentolan 25 -vuotiaana. Hänen menestysooppera Sevillan parturi oli ilmestynyt vasta edellisenä vuonna. ==Aiheesta muualla== * Oopperan synopsis (englanniksi) * LA CENERENTOLA by GIOACCHINO ROSSINI – the opera guide & synopsis * Opera-Online: La Cenerentola Luokka:Gioachino Rossinin oopperat Luokka:Italiankieliset oopperat Luokka:Tuhkimo Luokka:1817 Luokka:1810-luvun musiikkiteokset
Mare Nectaris

Mare Nectaris (Nektarimeri t. Nektarin meri) on yksi Kuun meristä. Kuun koordinaatistossa sijainti on 15.2°S 34.6°E. Se on laavan osittain täyttämä törmäysallas. Mare Nectaris on syntynyt n. 3,92 miljardia vuotta sitten, ja tapahtuman mukaan on nimetty Kuun geologian nektariaaninen aika.Westman s. 165. Laavatasangon halkaisija on 340 kilometriä täyttäen törmäysaltaan keskiosan. Törmäysaltaan reuna on Rupes altai -jyrkänne.Karttunen ym. s. 31. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Kuun meret
Etelä-Uusimaa

Etelä-Uusimaa on läntisellä Uudellamaalla ilmestyvä ilmaiseksi jaettava kaupunkilehti. Länsi-Uusimaa -lehteä 1970-luvulla kustantanut Lohjan Sanomalehti ja Kirjapaino Oy yritti päästä läntisimmän Uudenmaan ilmoitusmarkkinoille nk. ilmaisjakelulehdellä, jota jaettiin pääasiassa Inkoosta Hankoon keskustaajamien alueella Etelärannikko-nimisenä kerran viikossa. Se ei onnistunut keräämään ilmoituksia niin paljon, että ne olisivat kattaneet lehden paino- ja jakelukustannukset ja sen tilalle perustettiin 1979 uusi, kerran viikossa lähes kaikkiin talouksiin jaettu Etelä-Uusimaa. Lehden teon päävastuu annettiin Länsi-Uusimaan Karjaan aluetoimistolle. Etelä-Uusimaa siirtyi 1987 Karjaan aluetoimiston entisille työntekijöille Mikko Niemiselle, Veikko Marttiselle ja Torsten Wulffille. Yhdeksänkymmentäluvun lama kohteli kaltoin Etelä-Uusimaan uusia vetäjiä, mikä johti siihen, että lehti sai uuden omistajan. Samalla nyt yli neljännesvuosisadan lehden päätoimittajana toiminut Ari Hätönen korvasi Torsten Wulffin ja Veikko Marttinen luopui omasta osuudestaan noin 70-vuotiaana. 2000-luvulle tultaessa lehti oli 80-prosenttisesti yhtiön toimitusjohtajana toimivan Mikko Niemisen ja hänen edesmenneen vaimonsa Mariannen omistuksessa. Loput osakkeista on Ari Hätösen hallussa. Ari Hätönen siirtyi muiden asioiden pariin 2019. Lehden nykyinen päätoimittaja on Hannu Kari. Etelä-Uusimaa on kasvanut kerran viikossa ilmestyneestä ja noin 17 000 kappaleen ilmaisjakelulehdestä kaksipäiväiseksi noin 23 000 kotitaloutta palvelevaksi lehdeksi ollen ylivoimaisesti saavuttavin lehti jakelualueellaan. Koronavirustilanteen vuoksi Etelä-Uusimaa siirtyi sunnuntaina 29. maaliskuuta 2020 alkaen viikonloppuisin toistaiseksi sähköiseen näköislehteen. Normaalikäytäntöön palataan heti tilanteen salliessa. Lehden toimituksellinen kieli on suomi, mutta ilmoitukset ovat joko suomen-, ruotsin- tai kaksikielisiä. Etelä-Uusimaa on ollut koko ilmestymisensä ajan poliittisesti sitoutumaton. == Jakelu == Lehden toimitus sijaitsee Karjaan keskustassa. Lehteä jaetaan keskiviikkoisin Hangon, Inkoon ja Raaseporin alueella. Lehden jakelulevikki on 23 000 kappaletta. Etelä- Uusimaan jakelu on ollut monen paikallisen nuoren ensimmäinen työpaikka. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lehden kotisivut Luokka:Suomalaiset kaupunkilehdet Luokka:Raasepori
Indiumhydroksidi

Indiumhydroksidi (In(OH)3) on indium- ja hydroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Sitä voidaan käyttää muun muassa indiumyhdisteiden valmistuksessa. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa indiumhydroksidi on valkoista kiinteää ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen ja hieman vääristynyt muistuttaen reniumtrioksidin rakennetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee happoihin. Indiumhydroksidi ei ole yhtä amfoteerista kuin alumiini- tai galliumhydroksidit mutta liukenee väkeviin emäksiin kompleksisena heksahydroksoindaatti-ionina ([In(OH)6]3-). Kuumennettaessa indiumhydroksidi hajoaa indiumoksidiksi. Indiumhydroksidia voidaan valmistaa saostamalla veteen liukenevan indiumsuolan liuoksesta emäksen, kuten ammoniakin tai hydroksidien avulla. Indiumhydroksidia käytetään indiumoksidin valmistukseen. Sitä voidaan lisätä alkaliparistoihin estämään vetykaasun kertymistä.Mark J. Chagnon: Indium and Indium Compounds, Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2010. ==Lähteet== Luokka:Hydroksidit Luokka:Indiumyhdisteet
Raven Saunders

Raven Saunders (s. 15. toukokuuta 1996 Charleston, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hän kilpailee erityisesti kuulantyönnössä. Saunders saavutti olympiahopeaa Tokion olympialaisissa 2020 tuloksella 19,79 m. Neljä vuotta aikaisemmin Rion olympialaisissa hän oli viides. Hän sijoittui kymmenenneksi Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Saunders sai hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan-mestaruuden 2015. Maanosien cupissa 2017 hän sijoittui toiseksi. Saunders on voittanut Yhdysvaltojen-mestaruuden 2017. NCAA:n mestaruuden hän voitti ulkoradoilla 2015 ja 2016 sekä sisäradoilla 2015 ja 2017. Maaliskuussa 2023 Saunders sai 18 kuukauden kilpailukiellon laiminlyötyään olinpaikkatietojensa ilmoittamisen kolmesti vuoden 2022 aikana. Kilpailukielto määrättiin alkaneeksi 15.8.2022. ==Henkilökohtaiset ennätykset== Lähde: * Kuulantyöntö: 19,96 m * Kiekonheitto: 56,86 m * Moukarinhetti: 57,97 m ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset kiekonheittäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sam Levinson

Samuel ”Sam” Levinson (s. 8. tammikuuta 1985) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten HBO:n draamasarja Euphorian luojana, josta hän sai BAFTA TV Award -ehdokkuuden. Hänet tunnetaan myös elokuvistaan Another Happy Day (2011), Assassination Nation (2018) ja Malcolm & Marie (2021). Sam Levinson on elokuvaohjaaja Barry Levinsonin poika. == Yksityiselämä == Levinson seurusteli näyttelijä Ellen Barkinin kanssa vuosina 2008–2011. Levinson on naimisissa Ashley Lent Levinsonin kanssa. Heillä on yksi poika. == Filmografia == Elokuvat Vuosi Nimi Ohjaajana Käsikirjoittajana Tuottajana 2010 Operation: Endgame 2011 Another Happy Day 2018 Assassination Nation 2021 Malcolm & Marie 2022 Syvissä vesissä Televisio Vuosi Nimi Ohjaajana Käsikirjoittajana Vastaavana tuottajana Huom. 2017 The Wizard of Lies televisioelokuva 2019– Euphoria tekijä; 12 jaksoa TBA The Idol tekijä === Vastaavana tuottajana === * Pieces of a Woman (2020) * X (2022) === Näyttelijänä === Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 1992 Toys War Room -pelaaja 2001 Bandits – pankkirosvot Billy Saunders 2008 What Just Happened Carl 2009 Stoic Peter Thompson == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Graziella Sciutti

Graziella Sciutti (17. huhtikuuta 1927 Torino – 9. huhtikuuta 2001 Geneve) oli italialainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan sopraano.Graziella Sciutti AllMusicGraziella Sciutti Naxos Sciuttin isä oli urkuri. Hänen äitinsä oli ranskalainen. Alun perin hän opiskeli laulamista yksityisesti Ginevra Marinuzzin johdolla ja sitten Accademia Nazionale di Santa Ceciliassa opettajanaan Rachele Maragliano Mori. Hänen alkuperäisenä tavoitteenaan oli ura konserttilaulajana. Vuonna 1948 Sciutti lauloi Wolfgang Amadeus Mozartin L'oca del Cairon italialaisessa radiolähetyksessä, ja seuraavana vuonna hän teki konserttidebyyttinsä Venetsiassa 1700-luvun lauluista koostuneella ohjelmalla. Aix-en-Provencen festivaalin perustaja ja johtaja Gabriel Dussurget kiinnitti Sciuttin vuoden 1951 festivaalin esiintyjäksi Gian-Carlo Menottin oopperassa Puhelin ja Elisettan rooliin oopperassa Il matrimonio segreto. Vastedes Sciutti keskittyi uraansa oopperalaulajana konserttilaulun sijaan. Sciutti pysyi Aix-en-Provencen festivaalin toistuvana esiintyjänä. Hän tulkitsi siellä Susannan roolin Figaron häissä (1952), Despinan roolin Così fan tuttessa (1953) ja Zerlinan roolin Don Giovannissa. Vuonna 1954 hän loi Henri Sauguet'n oopperan Les caprices de Marianne nimiroolin. Samana vuonna Sciutti esiintyi Glyndebournen oopperafestivaalilla Rosinan roolissa Sevillan parturissa. Hän palasi sinne myöhemmin muissakin rooleissa. Lisäksi hän esiintyi muun muassa Napolissa, Milanossa, Edinburghissa, Royal Opera Housessa, Wienin valtionoopperassa, Salzburgin musiikkijuhlilla ja Holland Festivalilla. Vuonna 1961 Sciutti teki Yhdysvaltain-debyyttinsä San Franciscon oopperassa. Myöhemmällä urallaan Sciutti toimi myös lavaohjaajana. Vuonna 1995 hän ohjasi La bohèmen esityksen New Yorkin kaupunginoopperassa. Esitys toistettiin radiossa vuonna 1997, ja tuotanto palkittiin Emmylla. Vuonna 1982 Sciutti teki paluun konserttilaulajana esiintymällä resitalistina Lontoossa. Hän teki myös opetustyötä eri maissa. Hän levytti laajasti. == Lähteet == Luokka:Italialaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Fritz Brock

Fritz Pär Hansson Brock (18. tammikuuta 1877 Landskrona – 12. joulukuuta 1956) oli ruotsalainen taloustieteilijä, joka toimi lyhyen aikaa Hankenin rehtorina. Brock väitteli tohtoriksi Uppsalan yliopistossa 1909 ja oli samasta vuodesta yliopiston kansantaloustieteen dosentti ja vuodesta 1910 Lundin yliopiston dosentti. Hän hoiti sitten vt. professuureja Ruotsissa, mutta tuli 1918 Suomeen ruotsinkielisen kauppakorkeakoulun rehtoriksi, Oskar August Rosenqvistin menehdyttyä Suomen sisällissodassa. Tehtävää Brock hoiti kuiten vain lyhyen aikaa, kevääseen 1919. Uppsalan yliopiston kansantaloustieteen professorina Brock toimi 1921–1942.Vem är det: Svensk biografisk handbok 1943, s. 125. (ruots.) Viitattu 2.9.2021. Professorina Uppsalassa Brockia on pidetty varsin originellina.Economics at Uppsala from Berch to Lindahl/Palander. Uppsala University, Department of Economics. (engl.) Viitattu 2.9.2021. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset taloustieteilijät Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Sankarit (kappale)

Sankarit on J. Karjalainen ja Mustat lasit -yhtyeen kappale vuodelta 1982. Karjalainen sävelsi kappaleen itsenäisyyspäivänä 1979. Kappale julkaistiin albumilla Yö kun saapuu Helsinkiin vuonna 1982. Kappaleesta on levyttänyt oman versionsa myös Suomen jääkiekkomaajoukkue. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1982 kappaleet Luokka:J. Karjalaisen kappaleet
Karl Leonard Lindeberg

Karl Leonard Lindeberg (9. elokuuta 1834 Pieksämäki – 29. heinäkuuta 1899 Kerimäki) oli suomalainen opettaja, virkamies ja Polyteknillisen opiston johtaja.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Lindeberg Karl Leonard Viitattu 2.9.2021. Lindebergin vanhemmat olivat henkikirjoittaja Karl Wilhelm Lindeberg ja Katarina Charlotta Roschier ja puolisot vuodesta 1871 Olga Katarina Hallonblad (k. 1880) ja vuodesta 1883 Maria Katarina Johanna Molander. Lindeberg tuli ylioppilaaksi Kuopiossa 1854 ja suoritti fys. mat. -kandidaatintutkinnon 1858. Hän oli Helsingin teknillisen reaalikoulun fysiikan (mekaniikan) opettaja vuodesta 1861 ja sittemmin Polyteknilliseksi kouluksi ja opistoksi muuttuneen oppilaitoksen johtaja 1872–1879. Lindeberg toimi ammattientarkastajana vuodesta 1890. Kanslianeuvoksen arvon hän sai 1880.Geni: Karl Leonard Lindeberg Viitattu 2.9.2021. Matemaatikko Jarl Waldemar Lindeberg oli Karl Leonard Lindebergin poika ensimmäisestä avioliitosta.Kuka kukin oli Viitattu 2.9.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet
Judas and the Black Messiah

Judas and the Black Messiah on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Shaka King. Sen pääosia esittää Daniel Kaluuya, Lakeith Stanfield, Jesse Plemons, Dominique Fishback, Ashton Sanders, Darrell Britt-Gibson, Lil Rel Howery, Algee Smith, Dominique Thorne ja Martin Sheen. Judas and the Black Messiah sai maailmanensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 1. helmikuuta 2021. Elokuva sai kriitikoilta ylistystä, ja etenkin Kingin ohjaus, näyttelijäsuoritukset ja sen ajankohtaiset teemat saivat ylistystä. Elokuva sai kuusi Oscar-ehdokkuutta vuoden 2021 gaalassa, joista se voitti kaksi: paras miessivuosa (Kaluuya) ja paras laulu (”Fight for You”). Kaluuya palkittiin roolistaan myös Golden Globe-, SAG- ja Bafta-palkinnoilla. Erinomaisesta vastaanotosta huolimatta elokuva oli taloudellinen floppi, sillä se toi takaisin vain 7 miljoonaa 26 miljoonan dollarin tuotantobudjetistaan. == Asetelma == FBI:n ilmiantajaksi ryhtynyt William ”Bill” O’Neil (Lakeith Stanfield) soluttautuu Illinoisin Mustat pantterit -järjestöön tarkkaillakseen sen karismaattista johtajaa, Fred Hamptonia (Daniel Kaluuya), jonka kasvava poliittinen vaikutusvalta on kiinnittänyt J. Edgar Hooverin toimiston huomion. == Näyttelijät == ==Arvosteluja== Helsingin Sanomat Harri Uusitorppa Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Luokka:Vuoden 2021 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elämäkertaelokuvat Luokka:Parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan laulun Oscar- palkinnon saaneet elokuvat
Puskumoreeni

Puskumoreeni () tai myös reunamoreenivalli on moreenimuodostuma, joka on jäätikön aiheuttama moreenista ja muusta kiviaineksesta muodostunut maaston pitkä ja kapea kohomuoto. Se on jäätikön reunamoreenien eli päätemoreenien alamuoto. Niitä syntyy jäätiköiden jäätikkökielekkeiden eteen poikittain jäätikön virtaamissuuntaan nähden. Puskumoreenimuodostumia tavataan myös Suomessa, mutta ne syntyivät yleensä viime jääkauden loppuvaiheessa noin 10 000 vuotta sitten. == Muodostumisteoria == Puskumoreenilla on maastossa yleensä pitkä mutta kapea muoto. Sen jäätikön puoleinen sivu voi olla loiva, mutta vastakkainen sivu on jyrkempi. Se selittyy virtaavan jäätikön puskusta. Jäätiköt sulavat kesäisin ja jäätikön etureuna perääntyy silloin taaksepäin. Kun sulaminen vähenee, etenee jäätikön reuna johtuen sen virtaamisesta. Liukuessaan eteenpäin, jäätikön reuna kaapii mukaansa paljasta maata ja kerryttää sitä vallin jäätikön eteen. Edellisen vuoden valli saa näin vuosittain täydennystä ja reunavalli kasvaa suuremmaksi. Toisinaan jäätikön reuna pysähtyy eri kohtaan kuin aiemmin, jolloin muodostuu uusi valli. Tällaista vallia kutsutaan syntytapansa mukaan puskumoreeniksi. Laaksoissa virtaavissa jäätiköissä on kaareva etureuna, jonka muoto toistuu myös puskumoreenissa. Sen leveys on lähes jäätikkövirran leveys. Puskumoreeneja voi muodostua veteen tai kuivalle maalle. Viime jääkaudella muodostui mannerjäätikön puskuliikkeistä moreenivalleja, jotka erottuvat maastosta edelleen. Viime jääkauden loppuvaiheessa jäätiköt samalla sulivat ilmaston lämmettyä. Siksi puskumoreenien joukkoon sekoittui pohjamoreenin lisäksi sulamisveden tuomaa kiviä, soraa, hiekkaa ja savea, jotka sekoittuivat moreeniin jäätikön puristaessa maa-ainekset yhteen kasaan. Suomessa tavattavat puskumoreenit ovat yleensä alle 10 metriä korkeita, jolloin ne ovat muodostuneet pienistä vuosittain tapahtuneista jäätikön puskuista. Jos jäätikön reuna pysyttelee edestakaista liikettä lukuun ottamatta paikoillaan, voi jäätikön puskemaa maa-ainesta kertyä paljonkin. Huippuvuorilla on jäätikön puskuliike kuorinut maa-ainesta jäätikön alta syväksi syvännealtaaksi ja kerrostanut puskemansa maa-aineksen eteensä lähes kilometrin pituiseksi vyöhykkeeksi. Myös Salpausselät ovat tällaisia reunamuodostumia, johon on sekoittunut moreenin lisäksi moninkertainen määrä veden huuhtomaa maa-ainesta. Muodostumien heterogeenisuus rajaa sen mieluimmin reunamuodostumaksi kuin reunamoreeniksi, saatikka puskumoreeniksi. Reunamuodostumat voidaankin jakaa puskujen toiston mukaan kolmeen luokkaan: puskumoreenit (yhdestä muutamaan puskuun), reunamoreenit (muutamia tai kymmeniä puskuja) ja reunamuodostumat (kymmenistä satoihin puskuihin). On huomattava, että myös jäätikkövirran sivuilla on moreenia, jota kutsutaan sivumoreeniksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Moreenimuodostumat (inventointi) Luokka:Moreenimuodostumat
Alhaisen seismisen nopeuden vyöhyke

Alhaisen seismisen nopeuden vyöhyke on Maan vaipan yläosassa oleva vyöhyke, jonka alueella maanjäristysaaltojen nopeus on alhainen, aallot menettävät nopeasti energiaa ja jonka sähkönjohtavuuskyky on korkea. Vyöhykkeen yläraja alkaa merten keskiselänteillä 40–60 kilometrin syvyydestä ja vanhemman valtamerellisen pohjan kohdalla 120–160 kilometrin syvyydessä. Mannerten alla vyöhykettä löytyy alueilta, joihin on kohdistunut orogeniaa viimeisten 600 miljoonaan vuoden aikana. Vanhojen kratonien alla vyöhykettä ei ole. == Lähteet == Luokka:Seismologia Luokka:Maan rakenne
Mariya Takeuchi

Mariya Takeuchi (, s. 20. maaliskuuta 1955 Taisha, Shimanen prefektuuri, Japani) on japanilainen laulaja-lauluntekijä. ==Elämä ja ura== Takeuchi aloitti uransa vuonna 1978, jolloin hän julkaisi ensimmäisen singlensä. Kappale sai kohtuullisesti huomiota ja teki Takeuchista tunnetun artistin. Hän julkaisi viisi albumia vuosina 1978–1982, joissa oli Japanin musiikkilistalle Oriconille päässeitä singlejä. Albumit puolestaan sijoittuivat kaikki viikon top 20 -listalle, mutta vuoden 1980 albumi Love Songs sijoittui musiikkilistan ensimmäiselle sijalle ja myi paljon. Takeuchi meni naimisiin työtoveri Tatsurō Yamashitan kanssa vuonna 1981 ja piti taukoa musiikkialalta kasvattaakseen parin nuorta lasta. Hän palasi musiikkialalle vuonna 1984 ja sai vielä suurempaa suosiota. Vuodesta 1984 alkaen Takeuchi on julkaissut seitsemän studioalbumia, joista jokainen on päässyt musiikkilistan kärkeen. Vuoden 1994 kokoelma-albumi Impressions myi kolme miljoonaa kappaletta ja on yksi Japanin myydyimmistä albumeista. Takeuchi toimii lauluntekijänä Japanin suosituimmille artisteille. Hän piti pienen tauon vuoden 2004 Longtime Favorites -albumin julkaisun jälkeen, mutta palasi tekemään musiikkia vuonna 2007, jolloin hän julkaisi musiikkilistan kärkeen pääseen albumin Denim. Seuraavana vuonna Takeuchi julkaisi myös musiikkilistan kärkeen pääseen albumin Expressions. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Mariya Takeuchin viralliset kotisivut * Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Japanilaiset lauluntekijät Luokka:Japanilaiset popmuusikot Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rudolf Muukkonen

Rudolf Muukkonen (11. elokuuta 1901 Lappee – 1. maaliskuuta 1959 Tampere) oli suomalainen yleisurheilija. Lauritsalan Terästä edustanut Muukkonen oli 1920-luvulla Kalle Korven ohella Työväen Urheiluliiton parhaita yleisurheilun moniottelijoita. TUL:n mestaruuksien lisäksi hän voitti kymmenottelun Frankfurt am Mainin työläisolympialaisissa vuonna 1925. Urheilu-uransa jälkeen Muukkonen työskenteli varastomiehenä Tampereella ja toimi muun muassa TUL:n yleisurheiluvalmentajana sekä urheiluneuvojana. Hän oli myös Suomen Työväen Musiikkiliiton liittotoimikunnan sekä Tampereen kaupungin musiikkilautakunnan jäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Työläisolympialaisten voittajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Vuosaaren kirjasto

Vuosaaren kirjasto on Helsingin Vuosaaren kaupunginosassa toimiva yleinen kirjasto. Se toimii Vuotalossa lähellä kauppakeskus Columbusta ja Vuosaaren metroasemaa. Vuosaaren kirjasto on yksi Helsingin kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa. Vuosaaren kirjasto perustettiin vuonna 1967 Ulappasaarentiellä sijainneeseen liikerakennukseen. Aluksi kirjastossa oli pinta-alaa 340 neliömetriä ja aineistossa 10 000 nidettä. Aineiston ja asiakkaiden määrän kasvun seurauksena ahtaaksi jäänyt kirjasto muutti vuonna 2001 uuteen, arkkitehtitoimisto Heikkinen-Komonen Oy:n eli arkkitehtien Mikko Heikkinen ja Markku Komonen suunnittelemaan Vuotaloon. Nykyisin kirjastossa on yli 74 000 nidettä. Vanha kirjastorakennus on sittemmin purettu. == Lähteet == Luokka:Vuosaari Luokka:Helsingin kaupunginkirjasto
Geraint Evans

Geraint Evans (16. helmikuuta 1922 Cilfynydd, Wales – 19. syyskuuta 1992 Aberystwyth, Wales) oli brittiläinen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni.Geraint Evans Britannica Evans syntyi perheeseen, jonka isä toimi vapaa-ajallaan useiden kuorojen kuoronjohtajana.Geraint Evans AllMusic Hän sai jo lapsena tunnustusta laulajana ja esiintyi teini-ikäisenä Welsh Rarebit -radio-ohjelmassa. Evans palveli Royal Air Forcessa toisessa maailmansodassa, ja hän sai asemapaikan Hampurista. Siellä hän sai opetusta basso Theo Hermannilta. Hän työskenteli myös brittijoukkojen radioverkoston palveluksessa ja esiintyi silloin tällöin. Evans suoritti opintoja Guildhall School of Musicissa Arthur Recklessin ja Walter Grunerin johdolla sekä stipendillä Genevessä Fernando Carpin johdolla. Vuonna 1948 Evans pääsi laulajaksi Covent Gardeniin, jossa hän debytoi Nürnbergin mestarilaulajat -oopperan esityksessä. Seuraavalla kaudella hän esiintyi ensimmäisen kerran Figaron häiden nimiroolissa, jonka hän tulkitsi myös debytoidessaan La Scalassa (1960) ja Salzburgin musiikkijuhlilla (1961). Merkittävä rooli Evansille oli nimirooli oopperassa Falstaff, jossa hän esiintyi ensimmäisen kerran Glyndebournessa vuonna 1957. Saman roolin hän tulkitsi esiintyessään ensimmäisen kerran Metropolitan-oopperassa vuonna 1964. Evans loi Flintin roolin Benjamin Brittenin oopperassa Billy Budd vuonna 1951 ja Mountjoyn roolin saman säveltäjän oopperassa Gloriana vuonna 1953. Hän osallistui myös William Waltonin Troilus and Cressidan kantaesitykseen vuonna 1954. Jäähyväisesiintymisensä Covent Gardenissa hän piti vuonna 1984 Dulcamaran roolissa oopperassa Lemmenjuoma. Evans sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon vuonna 1959, ja hänet lyötiin ritariksi vuonna 1969. Hänen omaelämäkertansa A Knight at the Opera julkaistiin vuonna 1984. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset oopperalaulajat Luokka:Baritonit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Coatitin taistelu

Coatitin taistelu oli Italian–Etiopian sodan aikainen Italian ja Etiopian joukkojen välillä käyty yhteenotto Coatitissa nykyisessä Eritreassa 13. – 14. tammikuuta 1895. Taistelu päättyi italialaisten voittoon ja samalla sodan kiihtymiseen. ==Tausta== Alkujaan italialaisten tukema Akkele Guzayn etiopialainen kuvernööri Bahta Agos oli kapinoinut 15. joulukuuta 1894 ja julistanut alueen itsenäiseksi ulkomaalaisista. Hänen joukkonsa voitettiin Halain taistelussa, mutta italialaisten komentaja kenraali Oreste Baratieri epäili kapinan taustalla olleen Menelik II:n tukema ras Mengesha Yohannes. Baratieri johti joulukuun lopulla henkilökohtaisesti joukkonsa Tigrayn alueelle leiriytyen ensin Adowassa. Pian oli selvää, että italialaisilla ei ollutkaan kykyä kohdata Mengeshan joukkoja suoraan. Mengesha uhkasi heidän huolto- ja viestiyhteyksiään takaisin Eritreaan. Baratieri päätti vetäytyä takaisin Eritrean puolelle ja ras Mengeshan joukot seurasivat heitä Merebjoen yli. Taistelupaikka Coatitissa sijaitsi nykyisessä Eritrea. Taistelukenttä Coatitissa oli hankalakulkuinen. Aluetta pilkkoivat jyrkät vuoret ja rotkot. Italialaisten joukot käsittivät 3 684 eritrealaista sotilasta (askari), sekä 28 ratsumiestä, 105 italialaista sotilasta ja 66 italialaista upseeria. Mukana oli myös yski neljän vuoristotykin tykkipatteri. Etiopialaisten armeija käsitti noin 10 000 sotilasta. ==Taistelu== Taistelu alkoi italialaisten edetessä kohti etiopialaisten asemia aamulla 13. tammikuuta 1895. Etiopialaiset havahtuivat hyökkäykseen italian tykistön alettua tulittaa heidän leiriään. Yllätettyjen puolustajien onnistui kuitenkin koota rivinsä ja ryhtyä vastahyökkäyksen. Useimmat vastahyökkäykset tyrehtyivät alivoimaisten Italian eritrealaisten joukkojen eteen. Italialaiset jatkoivat vaihdellen pistinrynnäkköjen ja tulituksen välillä. Vasemmalla siivellä etiopialaisten onnistui kuitenkin työntää italialaisia taaksepäin, jolloin heidän koko rintamansa oli vetäydyttävä taaksepäin. Takana heidän asemansa olivat kuitenkin entistä vahvemmat ja he kestivät edelleen jatkuvat etiopialaisten hyökkäykset. Pari tuntia kestäneen taistelun jälkeen etiopialaiset päättivät viimein luopua vastahyökkäyksistä itse. Seuraavana päivänä 14. tammikuuta tehtiin vielä pienimuotoinen ponnettomaksi jäänyt hyökkäys, kunnes ras Mengesha vetäytyi joukkoineen samana yönä. ==Seuraukset== Etiopialaiset olivat menettäneet kaatuneina noin 1 500 sotilasta ja haavoittuneina noin 3 000\. Italialaisten tappiot olivat 3 upseeria ja 92 sotilasta kaatuneina, sekä 2 upseeria ja 227 sotilasta haavoittuneina. Taistelun lopputulos pönkitti italialaisten uskoa omaan taistelukykyynsä. Toisaalta se johti myös harhaluuloihin italialaisten omien ja toisaalta heidän etiopialaisten vihollistensa kyvyistä. Taistelu vaikutti myös Italian ja Etiopian välisten jännitteiden kasvuun ja siten se johti osaltaan kohti italialaisten tappiota myöhemmässä Adowan taistelusa.. Menelik II määräsi yleisen liikekannallepanon 17. syyskuuta 1895. ==Lähteet== Luokka:Eritrean historia Luokka:Etiopian sotahistoria Luokka:Italian taistelut Luokka:Vuoden 1895 sotahistoria
Jinnahin kansainvälinen lentoasema

Jinnahin kansainvälinen lentoasema () on kansainvälinen lentoasema Karachissa Sindhin provinssissa Pakistanissa. Se on Pakistanin kansallisen lentoyhtiön, Pakistan International Airlinesin eli PIA:n, päälentoasema. Se on Pakistanin vilkkain lentoasema. Heinäkuusta 2018 kesäkuuhun 2019 sen läpi kulki 6 212 485 matkustajaa. Lentoasema koostuu yhdestä terminaalista, joka on jaettu kahteen halliin. Lentoasema nimettiin Pakistanin perustajan, Muhammad Ali Jinnahin, mukaan. == Lähteet == Luokka:Pakistanin lentoasemat Luokka:Karachi
Jamaikankukkaleikko

Jamaikankukkaleikko (Phyllonycteris aphylla) on leikkojen eli lehtikuonolepakoiden heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen lepakkolaji. Sitä on tavattu vain Jamaikalta, mistä tunnetaan yksi yhdyskunta, joka elää lämpimässä luolassa. Luolan lämpötila voi nousta yli 37 asteeseen. Jamaikankukkaleikot painavat 14–18 grammaa. Niillä on lyhyt silkkinen vaalea turkki, tummat siipien lentopoimut ja pitkä, kapea kuono. Jamaikankukkaleikko syö hedelmiä, kukkia, mettä ja siitepölyä sekä mahdollisesti myös hyönteisiä. == Lähteet == Luokka:Lehtikuonolepakot
Always (Irving Berlinin kappale)

Always on Irving Berlinin säveltämä ja sanoittama yhdysvaltalainen musiikkikappale vuodelta 1925. Laulu on herkkä rakkauslaulu, jossa puhuja kuvailee kestävää rakkauttaan. Irving Berlin tarkoitti laulun häälahjaksi uutta vaimoaan Ellin Mackayta kohtaan. Mackay oli Berlinin toinen vaimo; ensimmäinen vaimo oli kuollut traagisesti häämatkalla saamaansa tautiin. Berlin on kirjoittanut tälle muistolaulun "When I Lost You". Musiikillisesti "Always" sisältää kaksi modulaatiota ja on vahvasti melodinen sävelteos. "Always" on noussut erääksi Berlinin kaikkein suosituimmista lauluista, ja sen ovat esittäneet esimerkiksi Ella Fitzgerald, Frank Sinatra, Billie Holiday ja Marvin Gaye. Luokka:Vuoden 1925 kappaleet Luokka:Irving Berlinin säveltämät kappaleet
Aito sunnuntaimetsästäjä

Aito sunnuntaimetsästäjä on Yrjö Nybergin ohjaama, vuonna 1924 valmistunut Suomen ensimmäinen animaatioelokuva. Alun perin kolmeminuuttisesta elokuvasta on säilynyt nykypäivään noin kahden minuutin katkelma. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset animaatioelokuvat Luokka:Vuoden 1924 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Yrjö Nortan ohjaamat elokuvat
A Pretty Girl Is Like a Melody

A Pretty Girl Is Like a Melody on Irving Berlinin vuonna 1919 säveltämä ja sanoittama hittikappale. Leikkisä sanoitus vertaa viehättävää nuorta naista musiikkisävelmään; molemmat pyörivät tauotta miehen päässä rauhaan jättämättä. Kappaletta on pidetty Berlinin tuotannossa uudenlaisena aluevaltauksena, ja hän itse piti sitä rakenteellisesti suunnannäyttäjänä useille tuleville sävellyksilleen. Historioitsija Alec Wilder näki kappaleen tyylissä yhtymäkohtia Jerome Kernin laulavaan puhtaaseen melodiikkaan. Laulusta tuli hyvin suosittu, ja muun muassa Ziegfeld Follies -Broadway-revyyesitysten tunnusteema. Se on myös niittänyt paljon parodioita, jopa Berliniltä itseltään, ja sitä on pidetty jazz-standardina. == Lähteet == Luokka:Irving Berlinin säveltämät kappaleet Luokka:1910-luvun musiikki
Blue Skies

"Blue Skies" on Irving Berlinin laulu vuodelta 1926. Isäksi tulleen Berlinin sanoitus käsittelee onnellisuutta. Kappaleesta on lukuisia suosittuja tulkintoja, kuten Ben Selvin, Bing Crosby, Willie Nelson, Ella Fitzgerald ja Benny Goodman. Kappale on myös elokuvassa Star Trek: Nemesis. Luokka:Irving Berlinin säveltämät kappaleet Luokka:Vuoden 1926 kappaleet
Bordeaux-Mérignacin lentoasema

Bordeaux-Mérignacin lentoasema () on kansainvälinen lentoasema, joka toimii Bordeaux'n päälentoasemana. Se sijaitsee Mérignacin kunnassa Gironden departementtissa Ranskassa. Vuonna 2017 se oli Rankan seitsemänneksi vilkkain lentoasema. Sinä vuonna lentoaseman läpi kulki 6 203 824 matkustajaa. Lentoasema koostuu kolmesta terminaalista. Se toimii pääasiallisesti halpelentoyhtöiden, kuten Ryanairin ja easyJetin, solmukohtana. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskan lentoasemat Luokka:Bordeaux
Leikot

Leikot eli lehtikuonolepakot (Phyllostomidae) on lepakoiden heimo, johon kuuluu noin 150 lajia. Ne elävät Pohjois-, Keski- ja Etelä-Amerikan trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. Useimmilla on leveät siivet ja kuonossa lehtimäinen uloke. Vartalon pituus (ilman häntää) on 4-14 cm. Suurimmalla lajilla, vampyyrileikolla (Vampyrum spectrum) siipien kärkiväli on 90 cm. == Lähteet == Luokka:Lehtikuonolepakot
Mobat

Mobat ovat gurilaista kieltä puhuva kansa Togon Savanesin alueella sekä lähiseuduilla Ghanassa ja Burkina Fasossa. Heitä on noin 150 000 henkeä. Mobien sukukansoja ovat gurmat ja basarit. Ennen siirtomaa-aikaa he kuuluivat mamprusien ja dagombien valtapiiriin. Mobien pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Monet käyvät ansiotöissä Togon ja Ghanan eteläosien kahvi- ja kaakaoplantaaseilla. Mobien asutus on hajanaista. Perinteinen asumus on pyöreä olkikattoinen savimaja. Asuntoa, talousrakennuksia ja viljavarastoa ympäröi savimuuri. Miehet pitävät eurooppalaisia vaatteita, naiset tunikan kaltaista paitaa ja eurooppalaisia leninkejä. Ruokavalio koostuu viljatuotteista ja kasviksista. Maitoa ja maitotuotteita ei käytetä. Perinteinen yhteiskuntajärjestys koostuu suurperheistä, kyläyhteisöistä, patrilineaarisista suvuista ja ikäryhmistä. Avioliitto on virilokaalinen. Polygynia, leviraatti, sororaatti ja ostoavioliitto ovat yleisiä. Initiaatioriittiin liittyy etunimen vaihto. Suurin osa mobista harjoittaa perinteistä uskontoa. Osa on muslimeja ja osa katolisia. Kansalla on rikas musiikkikulttuuri. ==Lähteet== Luokka:Burkina Fason etniset ryhmät Luokka:Ghanan etniset ryhmät Luokka:Togon etniset ryhmät
Clifford Bourland

Clifford Frederick ”Cliff” Bourland (1. tammikuuta 1921 Los Angeles, Kalifornia – 1. helmikuuta 2018 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja. Toisessa maailmansodassa laivastossa palvellut Bourland kilpaili Lontoon kesäolympialaisissa 1948, missä hän kuului Yhdysvaltain kultaa voittaneeseen 4×400 metrin viestijoukkueeseen. Lisäksi Bourland sijoittui Lontoossa 200 metrillä viidenneksi. Hänen ennätyksensä olivat 200 metrillä vuonna 1948 juostu 21,0 sekuntia ja 400 metrillä vuonna 1941 juostu 46,1 sekuntia. Bourland kuoli keuhkokuumeesta aiheutuneisiin komplikaatioihin 97-vuotiaana 1. helmikuuta 2018. Hän oli kuolinhetkellään vanhin elossa ollut yhdysvaltalainen olympiavoittaja.https://news.usc.edu/135781/in-memoriam-sprinter-cliff- bourland-97/Olympediahttp://trackfield.brinkster.net/Profile.asp?ID=713&Gender;=M == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Arthur Harnden

Arthur Harold ”Art” Harnden (20. toukokuuta 1924 Yoakum, Texas – 30. syyskuuta 2016 Corpus Christi, Texas) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja. Toisessa maailmansodassa lentäjänä Euroopassa palvellut Harnden kilpaili Lontoon kesäolympialaisissa 1948, missä hän juoksi avausosuuden Yhdysvaltain kultaa voittaneessa 4×400 metrin viestijoukkueessa. Harnden kuoli 92-vuotiaana 30. syyskuuta 2016.Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Vuoriapinanaama

Vuoriapinanaama (Pteralopex pulchra) on hedelmälepakoiden heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen lepakkolaji. Sitä on löydetty vain yksi yksilö, Makarakomburu-vuoren etelärinteiltä Salomonsaarilla. == Lähteet == Luokka:Hedelmälepakot