EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nestoris

Nestoris () on antiikin aikainen keraaminen juomamalja. Se tunnetaan vaasien muotona itaalisesta keramiikasta sekä eteläitalialaisesta kreikkalaisesta keramiikasta. Nestoris oli suosittu muoto messapialaisessa keramiikassa, josta se oli peräisin. Sitä esiintyy myös eteläitalialaisissa apulialaisessa ja lukanialaisessa keramiikassa, joissa sitä tehtiin punakuviotekniikalla. Italiankielisessä tutkimuksessa vaasimuoto tunnetaan myös nimellä trozzella. Nestoriksesta oli useita eri muotoja. Yhteistä niille on se, että vaasissa on kaksi pystysuuntaista kädensijaa, jotka nousevat huulen yläpuolella, ja joskus myös kaksi vaakasuuntaista kädensijaa. Pystysuuntaiset kädensijat on usein koristeltu pyöreillä kiekoilla. Jalka on joskus varrellinen. Tiedosto:Nestoris - Form 1a.png|Tyypin 1a nestoriksen muoto. Tiedosto:Nestoris - Form 1b.png|Tyypin 1b nestoriksen muoto. Tiedosto:Nestoris - Form 1c.png|Tyypin 1c nestoriksen muoto. Tiedosto:Nestoris - Form 2.png|Tyypin 2 nestoriksen muoto. Tiedosto:Nestoris - Form 3a.png|Tyypin 3a nestoriksen muoto. Tiedosto:Nestoris - Form 3b.png|Tyypin 3b nestoriksen muoto. Tiedosto:Allard Pierson Nestoris 7701.jpg|Apulialainen nestoris, n. 350–325 eaa. Tiedosto:Apulian red-figure Nestoris by the Varrese painter Antikensammlung Kiel B 724.jpg|Apulialainen nestoris, n. 340 eaa. Tiedosto:Nestoris trozzella MBA Lyon X681.jpg|Messapialainen nestoris, 300-luku eaa. Tiedosto:Messapian trozella, Florial motif painted, 4th c BC, Prague Kinsky, NM-H10 4793, 141209.jpg|Messapialainen nestoris, 300-luku eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Oon

Oon (, ’muna’) on antiikin aikainen keraaminen, munanmuotoinen astia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. Oon oli melko harvinainen vaasityyppi. Oon-vaaseja käytettiin oletettavasti hajusteöljyjen tai muiden hajusteiden säilyttämiseen. Niitä, samoin kuin oikeita munia, jätettiin muun muassa hautoihin. Oon on muodoltaan pienikokoinen ja nimensä mukaisesti munanmuotoinen vaasi. Munassa on reikä toisessa päässä ja joskus myös kansi. Joissakin munissa on reikä kummassakin päässä. Ei ole varmuutta, onko tällaisia viimeksimainittuja munia koskaan käytetty minkään aineen säilyttämiseen, sillä ne ovat siihen epäkäytännöllisiä. Ooneissa esiintyy sekä mustakuvio- että punakuviotekniikalla tehtyä koristelua. Tiedosto:Oon.gif|Oonin muoto. Tiedosto:1129 - Keramikos Museum, Athens - Black-figure egg - Photo by Giovanni Dall%27Orto, Nov 12 2009.jpg|Oon, 400-luku eaa. Tiedosto:1132 - Keramikos Museum, Athens - Black-figure egg - Photo by Giovanni Dall'Orto, Nov 12 2009.jpg|Oon, 400-luku eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Arne Carlsson

Arne Carlsson (s. 5. tammikuuta 1943 Uppsala) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Grenoblen talviolympialaisissa 1968 sekä kuudesti MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti neljä MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia. Carlsson edusti seuratasolla Almtuna IS:ää, Västra Frölunda IF:ää ja Södertälje SK:ta. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alphonse Laverrière

Alphonse Laverrière (16. toukokuuta 1872 Carouge, Geneven kantoni, Sveitsi – 11. maaliskuuta 1954 Lausanne, Vaud, Sveitsi) oli sveitsiläinen arkkitehti ja olympiavoittaja. Hän osallistui yhdessä kollegansa Eugène Monodin kanssa vuoden 1912 Tukholman olympialaisiin, joissa he voittivat olympiakultaa arkkitehtuurista. Voittoteos käsitteli nykyaikaisen urheilustadionin rakennussuunnitelmia. Sveitsissä Laverrière ja Monod suunnittelivat yhdessä muiden arkkitehtien kanssa Lausannen Chauderonin sillan sekä Geneven Reformaattorien muurin. He menestyivät myös vuoden 1911 Pariisin kansainvälisessä arkkitehtuurikilpailussa, jonka ohessa heidän tuotoksiaan esiteltiin Revue Olympique -lehdessä ja he tapasivat nykyaikaisten olympialaisten perustajan Pierre de Coubertinin. Laverrière suunnitteli myös Lausannen Bel-Air-tornin (rakennettu vuonna 1932) sekä vuosina 1922–1951 Bois- de-Vaux’n hautausmaan, jonne hänet haudattiin maaliskuussa 1954. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsiläiset olympiavoittajat Luokka:Sveitsiläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Perirrhanterion

Perirrhanterion (, joskus ) on antiikin aikainen keraaminen vihkivesiastia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. Perirrhanterionia käytettiin temppeli- ja pyhäkköalueilla rituaaliseen puhdistautumiseen sekä vihkiveden pirskottamiseen uhrien päälle. Malli palautuu itäisiin esikuviin, ja oli käytössä antiikin Kreikassa ainakin arkaaisen kauden alkupuolella 600-luvulla eaa. Perirrhanterion on muodoltaan laakea vesiastia, jota kannattelee yleensä joukko naishahmojen tai leijonien muotoisia tukijalkoja. Astian nimeen liittyen tunnettiin käsite perirrhantēria agorās (), joka viittasi agoran vihkivedellä pirskotettuun osaan. Tiedosto:Perirrhanterion.gif|Perirrhanterionin muoto ulkoa ja sisältä. Tiedosto:ACMA Female statuette in the sanctuary of Ptoan Apollo in Boeotia.JPG|Perirrhanterionin nais­hahmoisia tukijalkoja Apollon Ptoioksen pyhäköstä, 600-luku eaa. Tiedosto:Painter of Vatican V 2 - RVAp 8-254 - women at laver - woman and youth - Karlsruhe BL B 41 - 02.jpg|Kaksi naista ja perirrhanterion. Kuvitusta lebes gamikoksessa, n. 360–350 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Plemokhoe

Plemokhoe () on antiikin aikainen keraaminen hajusteastia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. Plemokhoen suhde eksaleiptroniin ja kothoniin on epäselvä. Se saattoi olla synonyymi näille vaasimuodoille, tai nimitys eräällä eksaleiptronin tyypille. == Historia ja käyttö == Plemokhoea käytettiin hajusteiden ja öljyjen säilyttämiseen sekä henkilökohtaista käyttöä, kuten kylpyjä, sekä uskonnollisia seremonioita varten. Vaasimaalauksissa plemokhoe esiintyy myös yhtenä hautalahjoista, joita naiset toivat haudoille. Muoto tunnetaan viimeistään arkaaiselta kaudelta 500-luvulta eaa. ja säilyi käytössä ainakin klassiselle kaudelle 400-luvun eaa. jälkimmäiselle puoliskolle. Athenaioksen mukaan plemokhoe-nimistä astiaa käytettiin Eleusiin mysteereissä niiden viimeisenä päivänä. Tuolloin yksi plemokhoe laitettiin itäpuolella ja toinen länsipuolelle, ja lopulta ne kaadettiin samalla, kun lausuttiin salaisia sanoja.Athenaios: Deipnosofistai 11.496. Muiden antiikin lähteiden mukaan plemokhoea käytettiin myös ateenalaisissa hautausriiteissä, jossa vainajalle tuotiin viiniä, maitoa, öljyä, vettä ja hajusteita. Vaasin nimi tulee sanasta plēmē (), ’tulva- vuoksi’. == Muoto == Plemokhoe on muodoltaan kannellinen vaasi, jossa on leveä mutta matala maljaosa, sisäänkääntynyt reuna ja korkealla varrella varustettu alaspäin levenevä jalka. Kannessa on varrellinen kahva. Reuna esti oletettavasti nesteiden läikkymisen. Saven lisäksi plemokhoeja tehtiin myös muun muassa marmorista. Tiedosto:Exaleiptron.gif|Plemokhoe-eksaleiptronin muoto ulkoa ja sisältä. Tiedosto:Terracotta plemochoe (vase for perfume) MET DP119370.jpg|Plemokhoe-eksaleiptron, n. 550–500 eaa. Tiedosto:Terracotta plemochoe (vase for perfume) MET DP119367.jpg|Plemokhoe-eksaleiptron, n. 550–500 eaa. Tiedosto:Plemochoe MET sf41162257.jpg|Plemokhoe-eksaleiptron, n. 400 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Björn Palmqvist

Björn Palmqvist (s. 15. maaliskuuta 1944) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta olympialaisissa vuosina 1968 ja 1972 sekä kuudesti MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti kolme MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia. Vuoden 1972 olympiaturnauksessa hän teki viisi maalia, joista yhden maalin 3–3-tasapeliin päättyneessä ottelussa Neuvostoliittoa vastaan ja kaksi maalia 3–4-tappioon päättyneessä ottelussa Suomea vastaan. Palmqvist edusti seuratasolla pisimpään Djurgårdens IF:ää sekä lisäksi Alfredshems IK:ta, Modo Hockeyta, IF Björklöveniä ja Haninge HC:tä. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shisō

Shisō () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Hyōgon prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin itäosassa ja rajautuu luoteessa Okayaman ja Tottorin prefektuureihin. Kaupungin alue on pääosin Chūgokuvuoristoa, ja siellä kohoavat prefektuurin korkeimmat huiput Hyōno, Mimuro ja Ushiro. Etelään Harimanmereen laskeva Ibojoki virtaa kaupungin halki. Shisōssa on 37 260 asukasta (tammikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 658,54 neliökilometriä. Shisō on kaupunkina suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen neljä Shisōn piirikunnan maaseutukaupunkia, Chikusa, Haga, Ichinomiya ja Yamasaki. Kaupungin keskusta on Yamasakissa, joka sijaitsee Ibojoen kapealla tasangolla Shisōn eteläosassa. Asutus alueella on vanhaa, ja sieltä on löytynyt suurimittakaavaisia arkeologisia jäänteitä Jōmon-kaudelta lähtien. Siellä sijaitsee myös Iwa-jinjan šintolainen pyhäkkö, jo varhain yksi seudun merkittävimmistä uskonnollisista keskuksista, josta tehtiin Hariman provinssin pääpyhäkkö (ichinomiya). Sengoku-kaudella sinne rakennettiin Chōsuisanin linna, jonka Toyotomi Hideyoshi tuhosi vuonna 1580. Tämän jälkeen syntyi Yamasakin kaupunkiasutus, joka kehittyi Edo-kaudella oman daimiokuntansa linnanaluskaupunkina. Merkittäviä elinkeinoja ovat vanhastaan olleet raudan tuotanto Chikusajoen yläjuoksulla, metsätalous ja puusepäntyöt. Nykyisin luontomatkailu muodostaa tärkeän tulonlähteen. Shisōn rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Iwan pyhäkön lisäksi vuonna 1527 rakennettu Mikatan pyhäkkö, joka on valittu Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden luetteloon. Osa kaupungista sijaitsee Hyōnosenin–Ushiroyaman–Nagisanin puolikansallispuiston alueella. Siellä on myös kaksi prefektuurin luonnonpuistoa: Seppiko-Mineyama ja Onzui-Chikusa, joka tunnetaan japanintammien ja japaninpyökkien muodostamasta aarnimetsästä. Muita luonnonnähtävyyksiä ovat esimerkiksi useat vesiputoukset, jokilaaksot ja Chikusan ylänköalue. == Kuvia == Tiedosto:Yamasakitown Shisocity Hyogopref arban area.JPG|Näkymä Yamasakiin Tiedosto:Yamasaki district Shisou city Aerial photograph.1976.jpg|Yamasaki ilmakuvassa vuonna 1976 Tiedosto:Myojin Falls in Onzui ravine.JPG|Myōjinin vesiputous Onzuin rotkossa Tiedosto:Yamasakitown Yamasaki Shisocity Hyogopref.JPG|Yamasakin kaupunkikuvaa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Hyōgon prefektuurin kaupungit
Hans Lindberg

Hans Lindberg (s. 16. tammikuuta 1945 Gävle) on ruotsalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Sapporon talviolympialaisissa 1972 sekä neljästi MM- kilpailuissa, joissa hän saavutti kaksi MM-hopeaa ja yhden MM-pronssin. Lindberg edusti seuratasolla kausina 1961–1972 Brynäs IF:ää, kausina 1972–1974 AIK:ta ja kaudella 1974–1975 IF Björklöveniä. Hän voitti Brynäsin joukkueessa seitsemän kertaa Ruotsin-mestaruuden. Lempinimellä "Virus" tunnettu Lindberg toimi pelaajauransa jälkeen Ruotsin ja Sveitsin maajoukkueiden sekä useiden seurajoukkueiden päävalmentajana. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tetramorium smaug

Tetramorium smaug on muurahaisten (Formicidae) heimoon ja pistinmuurahaisten (Myrmicinae) alaheimoon kuuluva hyönteislaji. Lajia tavataan Madagaskarissa, ja se elää kasvillisuudessa. Sen kuvasivat tieteelle ensimmäisen kerran Hita Garcia ja Fisher vuonna 2012. Tetramorium smaug on nimetty J. R. R. Tolkienin Hobitti eli sinne ja takaisin-kirjan pääantagonisti lohikäärme Smaugin mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Muurahaiset Luokka:J. R. R. Tolkienin tai hänen töidensä mukaan nimetyt lajit
Josh Brown

Josh Brown (s. 21. tammikuuta 1994 London, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija. Puolustajana pelaava Brown edustaa NHL-seura Arizona Coyotesia. Florida Panthers varasi Brownin vuoden 2013 varaustilaisuuden kuudennella kierroksella. Syyskuussa 2020 Brown siirtyi Panthersista Senatorsiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2020 varaustilaisuudessa. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/senators-acquire- defenceman-josh-brown-panthers-fourth-rounder/Lokakuussa 2020 Brown teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/senators-sign-rfa-defenceman-josh-brown- two-year-deal/ Maaliskuussa 2022 Senators kauppasi Brownin Bruinsiin vaihdossa Zach Senyshyniin ja viidennen kierroksen varausvuoroon. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/senators-trade-josh-brown-to-bruins-for- zach-senyshyn-fifth-round-pick/ Kausien 2018–2020 aikana Brown on pelannut 89 NHL-runkosarjaottelua, joissa on tehnyt neljä maalia ja kuusi syöttöä eli kymmenen tehopistettä. ==Lähteet== * https://www.nhl.com/player/josh- brown-8477384 * https://www.hockeydb.com/ihdb/stats/pdisplay.php?pid=130517 === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Arizona Coyotesin pelaajat Luokka:Florida Panthersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stig-Göran Johansson

Stig-Göran Johansson (18. heinäkuuta 1943 Surahammar – 20. huhtikuuta 2002 Södertälje) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Sapporon talviolympialaisissa 1972 sekä kuudesti MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti kolme MM-hopeaa ja kolme MM-pronssia. "Stisse" Johansson edusti seuratasolla Surahammars IF:ää kausina 1958–1963 ja Södertälje SK:ta kausina 1963–1978. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Jean Zimmer

Jean Zimmer (s. 6. joulukuuta 1993 Bad Dürkheim, Rheinland-Pfalz) on saksalainen jalkapalloilija, joka pelaa Bundesliigan Fortuna Düsseldorfissa. Hän on pelipaikaltaan useimmiten oikea laitapuolustaja. Zimmer nousi Kaiserslauternin edustusjoukkueeseen syksyllä 2013 ja on ennen Düsseldorfiin siirtymistään edustanut myös Stuttgartia. Hän on kesäkuun 2020 loppuun mennessä pelannut 1. Bundesliigassa kausina 2018–2020 Fortuna Düsseldorfin joukkueessa 35 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän on 2. Bundesliigassa pelannut 106 ottelua ja tehnyt kuusi maalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jan Zimmer

Jan Zimmer voi viitata seuraaviin henkilöihin: * Ján Zimmer (1926–1993), slovakialainen säveltäjä * Hans Zimmer (s. 1957), saksalainen muusikko ja säveltäjä * Jean Zimmer (s. 1993), saksalainen jalkapalloilija Luokka:Täsmennyssivut
Lars-Göran Nilsson

Lars-Göran Nilsson (s. 9. maaliskuuta 1944 Vuollerim) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta olympialaisissa vuosina 1968 ja 1972, Kanada-cupissa 1976 sekä seitsemän kertaa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti kolme MM-hopeaa ja kolme MM- pronssia. Nilsson edusti seuratasolla pisimpään, kausina 1964–1979 Brynäs IF:ää ja voitti joukkueessa kahdeksan kertaa Ruotsin-mestaruuden. Brynäs IF on jäädyttänyt Nilssonin pelinumeron 10. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roger Olsson

Roger Olsson (s. 30. tammikuuta 1944 Västerås) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Grenoblen olympialaisissa 1968 ja kaksissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti kaksi MM-hopeaa. "Viking" Olsson edusti seuratasolla kausina 1960–1964 Västerås IK:ta, kausina 1964–1976 Västra Frölunda IF:ää ja viimeiset pelivuotensa alemmilla sarjatasoilla Hanhals BK:ta. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sumoto

Sumoto () on Japanin kaupunki Awajin saarella Kansain alueella Hyōgon prefektuurissa. Se käsittää Awajin keskiosan ja on saaren taloudellinen ja poliittinen keskus. Idässä se rajautuu Osakanlahteen, lännessä Seton sisämeren Harimanmereen. Kaupunki on rakentunut Osakanlahteen laskevan Sumotojoen suulle. Sumotossa on 43 289 asukasta (tammikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 182,38 neliökilometriä. Sengoku-kaudella Sumotoa hallitsi Atagi-klaani Mikumavuorella kohoavasta Sumoton linnasta käsin. 1500-luvun lopulla se joutui Wakisaka-klaanin haltuun, ja myöhemmin Edo-kaudella se kehittyi linnanaluskaupunkina ja paikallisena hallinnollisena keskuksena (jin’ya) Hachisuka-klaanin vasallien hallussa. Meiji-kaudella kaupunkiin syntyi tekstiiliteollisuutta ja sen satamaa nykyaikaistettiin. Toisen maailmansodan jälkeen sinne sijoittui myös elektroniikkateollisuutta sekä maidon ja naudanlihan tuotantoa. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään myös esimerkiksi riisiä, koristekukkia, vihanneksia ja mikan-mandariineja, rannikkoalueilla tuotetaan nori- ja wakame-merilevää. Kaupunkioikeudet Sumotolle myönnettiin vuonna 1940. Siihen liitettiin Goshikin maaseutukaupunki vuonna 2006. Sumoton rannikko on kehittynyt matkailukohteena, ja monet siellä sijaitsevat maisemiltaan kauniit alueet, kuten Mikumavuori ja Yuran rannikkoseutu, kuuluvat Seton sisämeren kansallispuistoon. Matkailijoita alueelle houkuttelee myös esimerkiksi Sumoto-onsenin kuuma lähde. Kaupungin kulttuuriperintöön kuuluu Sumoton linnan raunioiden lisäksi Senvuorella sijaitseva Senkō-jin buddhalainen temppeli. Kashiwabaravuori tunnetaan vuorostaan japaninmakakien esiintymisalueena, ja sinne on rakennettu niiden katseluun tarkoitettu keskus. Sumotosta on lauttayhteys muun muassa Kansain kansainväliselle lentoasemalle Osakanlahden toisella puolella. == Kuvia == Tiedosto:Sumoto Castle Awaji Island Japan03n.jpg|Sumoton linna Tiedosto:Sumoto Onsen Awaji Island Japan01n.jpg|Sumoto-onsenin kuuma lähde Tiedosto:Sumoto Artisan Square Sumoto Awaji Island Japan01n.jpg|Sumoto Artisan Square Tiedosto:COMMODE56 Shopping street-2.jpg|Sumoton keskustan ostoskatu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Hyōgon prefektuurin kaupungit
Giovanni Pellegrini

Carlo Giovanni Battista Pellegrini (1866–1937) oli italialainen taidemaalari ja olympiavoittaja. Pellegrini opiskeli maalaustaidetta Milanon Accademia di Belle Arti di Breran -oppilaitoksessa ja asettui sitten asumaan Sveitsiin Geneveen, jossa maalasi usein öljyväreillä ja temperalla talvisia maisemia Engadinista. Hän osallistui vuoden 1912 Tukholman olympialaisiin, joissa voitti olympiakultaa maalaustaiteesta talviurheilua käsittelevällä friisimaalauksellaan Winter Sports. Jugendtyylisessä teoksessa esiintyi värikkäisiin talviasuihin pukeutuneita ihmisiä, jotka harrastivat talviurheilulajeja lumisella jäätiköllä. Hän lahjoitti kultamitalinsa Comon maakunnan Erban kylän Fasistiselle yhteisölle vuonna 1935. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Kaarlo Artturi Järvilehto

Kaarlo Artturi Järvilehto (ent. Sjölund) (29. joulukuuta 1886 Kauhajoki – 21. toukokuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja hovioikeudenneuvos. Artturi Järvilehto syntyi Kauhajoella kansakoulunopettaja Karl Fredrik (Kaarlo) Järvilehdon ja vaimonsa Vilhelmiinan perheen kolmantena lapsena. Artturi Järvilehto kirjoitti ylioppilaaksi 1906 ja suoritti oikeustutkinnon 1910. Varatuomarin arvon hän sai vuonna 1913 ja pääsi seuraavana vuonna Viipurin hovioikeuden kanslistiksi. Hän yleni hovioikeuden notaariksi jo seuraavana vuonna ja viskaaliksi 1920. Hovioikeuden asessoriksi hänet nimitettiin vuonna 1923 ja 1932 hän sai hovioikeudenneuvoksen tittelin. Vuosina 1927–1939 Järvilehto toimi Jääkäripataljoona 1:n ja 2:n sotatuomarina ja vuosina 1939–1940 II Armeijakunnan sotatuomarina. 1940 hänet nimitettiin vanhemmaksi sotaylituomariksi. Vuosina 1941–1944 Järvilehto toimi Viipurin sotilashallinnon päällikkötuomarina ja 1944–1945 Päämajan ja Pääesikunnan päällikkötuomarina. Siviilissä hän toimi Viipurin Kaupungin taksoituslautakunnan puheenjohtajana vuosina 1927–1930 ja vuodesta 1946 Hauhon tuomiokunnan tuomarina. Harrastuksenaan hän toimi Karjalan laulun puheenjohtajana vuosina 1932–1946 ja tämän jälkeen sen kunniapuheenjohtajana. Artturi Järvilehto oli naimisissa Aune Kerttu Korjosen (1892–1954) kanssa vuodesta 1916 ja heillä oli kaksi lasta: Aune (s. 1919) ja Eero Veikko Artturi (s. 1921). Artturi Järvilehdolle on myönnetty Vapauden ristin 4.luokan risti sekä tammenlehvien että miekkojen kera sekä 3.luokan risti miekkojen kera sekä Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan komentajamerkki. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Otavan sataman rautatieasema

Otavan sataman rautatieasema () on rautatieliikennepaikka liikenteeltä suljetulla Otavan satamaradalla Otavan taajamassa Mikkelissä. Satamarata rakennettiin vuosina 1890–1891 ja asema avattiin liikenteelle 1. heinäkuuta 1891. Asemarakennus rakennettiin ilmeisesti samaan aikaan radan kanssa ja sitä laajennettiin vuonna 1919. Aseman ulkoasussa on tapahtunut muutoksia. Vaikka satamarata olikin pääasiassa puutavarankuljetusta varten, asemalla oli henkilöliikennettä ainakin vuosina 1923–1931. Asema on yksi Museoviraston luokittelemista valtakunnallisesti merkittävistä kulttuuriympäristöistä. == Lähteet == Luokka:Mikkelin rautatieliikennepaikat Sataman rautatieasema Luokka:Suomen 1890-luvulla rakennetut rautatieliikennepaikat
Tahir Aydoğdu

Tahir Aydoğdu (s. 1959 Istanbul) on turkkilainen muusikko. Hänen instrumenttinsa on kielisoitin kanun.Tahir Aydoğdu Turkish Cultural Foundation Hänen musiikkiinsa on turkkilaisten musiikkiperinteiden lisäksi vaikuttanut esimerkiksi jazz. Hän on työskennellyt esimerkiksi Modern Folk Üçlüsü -kokoonpanossa, jonka kanssa on esiintynyt sellaisissa maissa kuin Italiassa, Pakistanissa, Malesiassa, Venäjällä, Kiinassa ja Yhdysvalloissa. Aydoğdu on myös kirjoittanut musiikkiaiheista, toiminut opetustehtävissä ja johtanut Ankaran radiossa turkkilaisen perinnemusiikin osastoa.Tahir Aydogdu Ensemble Writers Unlimited == Elämä ja ura == Aydoğdun ensimmäinen musiikinopettaja oli ammattimuusikkoisä Gültekin Aydoğdu. Aydoğdu valmistui Lähi-idän teknillisen yliopiston fysiikan laitokselta vuonna 1983, jolloin sai nimityksen Ankaran radion turkkilaisen musiikin yhtyeeseen kanuninsoittajana. Modern Folk Üçlüsün kanssa tekemänsä kahdeksanvuotisen työn ohella Aydoğdu on esimerkiksi kiertänyt kansainvälisesti Asiaminor Jazz Ensemblen kanssa. Hän on kokoonpanon kanssa julkaissut monia levyjä, joihin ovat kuuluneet Along the Street (1991), Longanova (1997) ja Cat's Dream (1998). Vuonna 1999 hän perusti uuden yhtyeen, Ensemble Ancyran. Aydoğdun muiden yhteistyökumppaneiden joukossa ovat olleet Cinuçen Tanrıkorur, Yıldız İbrahimova, Eric Vaarzon Morel, Turgay Erdener, Rengim Gökmen, Şefik Kahramankaptan ja Anatolialainen jousikvartetti. Aydoğdu on soittanut instrumenttiaan Selman Adan baletissa Ali Baba & Forty Kharamies ja Turgay Erdenerin baletissa Afife. Hän myös sovitti musiikin Harem- balettiin, jonka koreografian teki Merih Çimenciler. Aydoğdu on muun musiikillisen toimintansa ohessa johtanut turkkilaiskuoroja ja jatkanut esiintymistä Ankaran radiossa. Hän on pitänyt seminaareja esimerkiksi Hannoverin musiikki-, teatteri- ja mediayliopistossa, Lähi-idän teknillisessä yliopistossa (Ankara), Gazin yliopistossa (Ankara) ja Selçukin yliopistossa (Konya). == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset muusikot Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anni Alakoski

Anni Alakoski (s. 21. marraskuuta 1997 Reisjärvi) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän on edustanut Reisjärven Pilkettä ja Kainuun Hiihtoseuraa. Häntä valmentaa Mikko Virtanen. Alakosken äiti on Anne Alakoski (os. Piispanen), joka on Suomen ensimmäinen hopeasompavoittaja vuodelta 1972. Ensimmäisen yleisen sarjan SM-mitalin Alakoski saavutti parisprintissä 2020, pronssia Kainuun Hiihtoseuran joukkueessa yhdessä Anne Kyllösen kanssa Suomen- mestaruuskilpailussa 2020. Hän saavutti parisprintissä SM-hopeaa 2021 ja pronssia 2022 sekä voitti Suomen-mestaruuden 2024. 2020–2024 kausilla Alakoski kuului Hiihtoliiton B-maajoukkeseen, kaudella 2024-2025 Team Electrofit valmennusryhmään. Joulukuussa 2023 Alakoski voitti 10 km Skandinavia Cupin kilpailun Vuokatissa,Norjalaiset jäivät – suomalaishiihtäjä kaatui, mutta voitti siltimtvuutiset.fi Viitattu 14.4.2024 ja sijoittui SM hiihtojen 20 km kilpailussa Vantaalla neljänneksi. Maailmancupin sprinttihiihdossa Ruotsin Ulricehamnissa tammikuussa 2021 Alakoski hiihti ensimmäisen kerran maailmancup-pisteille sijoituttuaan 30:nneksi. Parhaimmillaan Alakoski on ollut 22:s Rukan perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2022. == Lähteet == * https://tulokset.hiihtoliitto.fi/urheilijat/anni-alakoski/ *https://www.fis- ski.com/DB/general/results.html?sectorcode=CC&competitorid;=189450&raceid;=36533 === Viitteet === Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Elävät henkilöt
Xiao Suhua

Xiao Suhua (, s. 1937 Moskova) on kiinalainen koreografi ja tanssipedagogi.Chinese Modern Dance: From Stalin and Mao to Now - A Conversation with Xiao Suhua 肖苏华 Сяо Сухуа Council on East Asian Studies Suhua syntyi Moskovassa kiinalaisten kommunistien lapsena ja opiskeli Neuvostoliiton tanssiakatemioissa. Hänen perheensä palasi kotimaahansa kommunistisen Kiinan perustamisen (1949) jälkeen. Xiao aloitti uransa Kiinan ja Neuvostoliiton välisessä kulttuurivaihdossa, jonka parissa työskenteli 1960-luvun alun Kiinan ja Neuvostoliiton välirikkoon saakka. Hän selviytyi kulttuurivallankumouksen aikaisista vainoista. Koreografioissaan Xiao on yhdistänyt kiinalaiset kansantarut ja venäläiset tanssityylit. Hän on usein tehnyt yhteistyötä Juri Grigorovitšin kanssa. Hän on Pekingin tanssiakatemian professori.Chinese Ballet Past and Present, A Discussion with Professor Xiao of the Beijing Dance Academy Princeton University: East Asian Studies Program == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset koreografit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helena Böhlau

Helena (Helene) Böhlau, myös: Helene al Raschid Bey, (1856 tai 1859 − 1940Helene Böhlau, NEWW Women Writers, Huygens ING, viitattu 19.2.2020) oli saksalainen kirjailija. Hän oli naimisissa Al Raschid Beyn kanssa, ja he asuivat Konstantinopolissa, josta muuttivat Müncheniin. Hän on julkaissut sarjan rohkean realisminsa, osuvan luonteenkuvauksensa ja tunteikkuutensa vuoksi merkittäviä romaaneja ja novelleja, esimerkiksi Das Recht der Mutter, Der Rangierbahnhof (1896), Halbtier (1899), Das Haus zur Flamm (1907).Böhlau, Helene, Tietosanakirja osa 1, palsta 1393, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Böhlaun puoliso Friedrich Arnd kääntyi jo ennen avioliittoa juutalaisuudesta islamiin ja otti käyttöön nimen Omar al Raschid Bey. Pariskunta asui vuoden verran Konstantinopolissa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:1850-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Erik Bøgh

Erik Bøgh (1822−1899) oli tanskalainen kirjailija, kevyt tarinoija ja vaudevillejen kirjoittaja. Hänen teoksistaan mainittavia ovat sarja komedioita, jotka on julkaistu seitsenniteisenä Dramatiske arbejder, humoristisia esitelmiä Syv forelæsninger, Otte nye forelæsninger ynnä muuta. Bøgh on kirjoittanut myös omaelämäkerralliset teokset Erindringer fra mine unge dage ja Min ferste forfattertid.Bøgh, Erik, Tietosanakirja osa 1, palsta 1393, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 ==Suomennettu tuotanto== * Velhovuorella: laulun sekainen idylli yhdessä näytöksessä, suom. Niilo Sala, Kuopio: U. W. Telén 1898. Sarja: Näytelmäkirjallisuutta, n:o 16. − 2., kielellisesti uudistettu p. Kuopio: U. W. Telén & C:o 1914. * Laskiaiskemut: yksinäytöksinen laulunäytelmä suomentanut Lauri Sauramo, Kuopio: U. W. Telén & C:o 1912. Sarja: Näytelmäkirjallisuutta, n:o 131. * Vallilan hanhi: laulunäytelmä, suomentanut Kyllikki Takala, Porvoo: WSOY 1930. Sarja: Werner Söderström oy:n näytelmäsarja, 119 * Sorrentossa: 1-näytöksinen laulunäytelmä, suom. Tuokko (käsikirjoitus). Sijainti: Teatterikorkeakoulun Kirjasto Viipurin Näyttämö == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1822 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet
Ludvig Bødtcher

Ludvig Adolf (Ludwig Adolph) Bødtcher (1793−1874) oli tanskalainen runoilija. Hän oleskeli paljon Italiassa. Hän julkaisi ainoastaan kaksi runokokoelmaa. Niistä huokuu herkkä elämän ja elämänkauneuden ilo. Hänen runoelmansa ovat ilmestyneet kokoelmana Digte, ældre og nyere.Bödtcher, Ludvig Adolf, Tietosanakirja osa 1, palsta 1393, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1793 syntyneet Luokka:Vuonna 1874 kuolleet
Nexus 6P

Nexus 6P on Googlen Nexus-sajaan kuuluva älypuhelin, jonka on valmistanut Huawei. Se julkaistiin vuonna 2015. Älypuhelimessa on 5,7 tuuman näyttö ja sormenjälkilukija. Puhelimen takakuori on metallia, ja sen käyttöjärjestelmä on Android 6.0 Marshmallow. Tallennustilaa on 32, 64 tai 128 gigatavua. Puhelimen etukameran tarkkuus on 8 megapikseliä ja takakameran 12 megapikseliä. Suoritin on Qualcommin Snapragon 810. == Kuvia == Tiedosto:Huawei Nexus 6P (23782826826) (cropped).jpg|Nexus 6P takaa Tiedosto:Huawei Google Nexus 6P smartphone (24681191233).jpg|Puhelimen aloitusnäyttö == Lähteet == * Luokka:Vuoden 2015 matkapuhelimet Luokka:Googlen laitteet Luokka:Huawein matkapuhelimet Luokka:Android-pohjaiset laitteet
Taika

Taika tai taikuus voi tarkoittaa seuraavia: * taika tai taikuus, kuviteltu yliluonnollisten voimien käyttö * taikatemppujen tekeminen viihdytystarkoituksessa * Taika, naisen etunimi * Taika, suomalainen askartelulehti * Taika-uudistukset, Japanissa vuoden 645 vallankaappauksen jälkeen toteutetut hallinnolliset uudistukset * Museokeskus Taika, vuonna 2022 Hyvinkäälle perustettu museokeskus
Wilhelm Bölsche

Wilhelm Bölsche (2. tammikuuta 1861 – 30. elokuuta 1939Wilhelm Bölsche, Bnf, viitattu 19.2.2020) oli tuottelias saksalainen kirjailija, jonka yleistajuiset, kehitysoppia käsittelevät teokset saavuttivat aikanaan laajan lukijakunnan. Niistä mainittavia ovat Entwicklungsgeschichte der Natur (1883−1896, 2 osaa) ja Liebesleben in der Natur (1898−1900, 2 osaa). Suomeksi on käännetty muun muassa Charles Darwin. Elämäkerrallinen kuvaus, Ihmisen polveutuminen ja Eläinten sukupuu.Bölsche, Wilhelm, Tietosanakirja osa 1, palsta 1395−1396, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 ==Suomennetut teokset== * Charles Darwin: elämäkerrallinen kuvaus, suomentanut Iivari Leiviskä, Helsinki: Otava 1900. Sarja: Vanamon kirjoja, 5. Suurten miesten elämäkertoja, 4. * Eläinten sukupuu, tekijän luvalla suomensi U. B, Helsinki: K. E. Holm 1906. Sarja: Helppotajuinen tieteellinen kirjasto, 4. * Ihmisen polveutuminen, tekijän luvalla suomensi U. B, Helsinki: K. E. Holm 1906. Sarja: Helppotajuinen tieteellinen kirjasto, 3. * Kivihiilimetsässä, kuvat tehnyt Rud. Oeffinger, saksankielestä suomentanut Herman Stenberg, Helsinki: K. E. Holm 1907. Sarja: Helppotajuinen tieteellinen kirjasto, 5. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Nyrkkeily ilman hanskoja

== Historia == Nyrkkeily ilman hanskoja on nyrkkeilyn alkuperäinen muoto, joka on läheistä sukua muinaisille kamppailulajeille. Siihen sisältyy kahden henkilön ottelu ilman hanskoja tai muita käsipehmusteita.Everything you need to know about Bare Knuckle Fighting Championship mymmanews.com// Bill Richmond oli yhdysvaltalainen entinen orja ja eräs menestyneimmistä tuon ajan nyrkkeilijöistä. Viimeisen kerran nyrkkeilyn maailmanmestaruudesta oteltiin ilman hanskoja 1889 John L. Sullivanin ja Jake Kilrainin välillä. Ottelu päättyi 75. erässä Sullivanin voittoon.Era of Bare-Knuckle Boxing Ended With Bloody Title Bout 100 Years Ago latimes.com/archives == Lajin elpyminen nykyaikana == Kesällä 2018 Cheyennen kaupungissa, Wyomingin osavaltiossa, Yhdysvalloissa järjestettiin ensimmäinen laillinen paljaskäsin käyty nyrkkeilytapahtuma.Yhdysvalloissa Wyomingin osavaltiossa nyrkkeiltiin paljain käsin iltalehti.fi/ == Paljaskäsinyrkkeily populaarikulttuurissa == Hanskatonta nyrkkeilyä on mm. elokuvissa Haastaja [Hard Times] (1975) & Mies San Fernandosta [Every Which Way but Loose] (1978) ja Lällärit lakoon [Any Which Way You Can] (1980).Bare Knuckle Boxing imdb.com/ == Lajin vaarat == Ottelija Justin Thornton kuoli viikkojen sairaalassa virumisen jälkeen, tultuaan tyrmätyksi elokuun 20. päivä 2021.Justin Thornton kuoli jouduttuaan tyrmätyksi paljain käsin nyrkkeilyssä. iltalehti.fi/ == Katso myös == * Nyrkkeilyn historia == Kirjallisuutta == * Gorn, Elliott J.: The Manly Art: Bare-Knuckle Prize Fighting in America. Cornell University Press. 2010. ISBN 978-0801476082. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Amerikan paljaskäsinyrkkeilyliiton sivusto Luokka:Nyrkkeily
Kristiina Rokaševitš

Kristiina Rokaševitš (s. 20. joulukuuta 1990) on virolainen pianisti ja cembalisti.Kristiina Rokaševitš TeatmikKristiina Rokashevich Eesti Interpreetide Liit Rokaševitš aloitti pianonsoiton opintonsa 7-vuotiaana Ell Saviaukin johdolla. Myöhemmin hän opiskeli Marko Martinin ja Ivari Iljan johdolla. Hän on opiskellut myös Guildhall School of Music and Dramassa Joan Havillin johdolla. Cembalonsoitossa hän on saanut opetusta Kristiina Arelta, Imbi Tarumilta ja Lontoossa James Johnstonelta. Rokaševitš on osallistunut Peter Donohoen, Steven Osbornen, Angela Hewittin, Dominique Merletin ja Richard Gooden pitämille mestarikursseille. Vuosina 2011 ja 2012 hän pääsi stipendillä Tel-Hain kansainvälisille pianomestarikursseille Israeliin, jossa työskenteli Alon Goldsteinin, Emanuel Krasovskyn, Dmitri Baškirovin, Vladimir Troppin ja Ronan O'Horan kanssa. Rokaševitš on saanut useita kansainvälisiä palkintoja ja tunnustuksia. Vuonna 2014 hän eteni finalistiksi Virolaisten pianistien kilpailussa, jossa esitti Ludwig van Beethovenin viidennen pianokonserton Mihhail Gertsin johtaman Viron kansallisen sinfoniaorkesterin kanssa. Saman vuoden heinäkuussa hän voitti ensipalkinnon Birminghamin kansainvälisessä pianokilpailussa. Keväällä 2016 Rokaševitš osallistui Klassikatähed-ohjelmaan, jossa eteni finaaliin ja sai Viron kansallisen sinfoniaorkesterin erikoispalkinnon. Viron kansallisen sinfoniaorkesterin lisäksi Rokaševitš on esiintynyt solistina Tallinnan kamariorkesterin, Viron musiikki- ja teatteriakatemian sinfoniaorkesterin sekä Pärnun kaupunginorkesterin kanssa. Hän on päässyt esiintymään Bloomsburyn festivaalille, Barbican Centreen ja Wigmore Study Daysin yhteydessä Wigmore Halliin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Virolaiset pianistit Luokka:Virolaiset cembalistit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lyyli Heinonen

Agnes Lydia (Lyyli) Heinonen (21. tammikuuta 1889 Viipurin maalaiskunta – 6. marraskuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen kommunisti, vasemmistolaisen naisliikkeen vaikuttaja ja toimittaja. Lyyli Heinosen isä oli muurari ja äiti karjakko. Hän kävi Tiiliruukin kansakoulun, jossa opettaja Hilja Pärssinen sai hänet kiinnostumaan työväen- ja naisasiasta. Koulun jälkeen Heinonen työskenteli ompelijana, kutojana ja leikkaajana. Hän osallistui vuoden 1905 suurlakkoon ja oli mukana ammattiyhdistystoiminnassa sekä työväenliikkeen nais- ja nuorisojärjestöissä. Heinonen ei osallistunut vuoden 1918 sisällissotaan, mutta avusti sen jälkeen piiloutuneita punaisia ja hankki ruokaa vankileireillä olleille. Hän joutui tuolloin ensimmäisen kerran kuulusteltavaksi ja poliittisesti epäiltyjen joukkoon. Heinonen liittyi vuonna 1919 Suomen Kommunistiseen Puolueeseen ja oli 1920-luvun alussa mukana Viipurin julkisissa vasemmistolaisissa työväenjärjestöissä. Heinonen pidätettiin vuonna 1923 ja kahta vuotta myöhemmin hän sai puolentoista vuoden vankeustuomion valtiopetoksesta syytettynä. Heinonen työskenteli Työ-lehden toimituksessa ja Työläis- ja talonpoikaisnaisten lehden toimittajana vuodesta 1929. Heinonen pidätettiin uudelleen vuonna 1930 ja hän sai viiden vuoden vankilatuomion. Vapauduttuaan hän jatkoi toimintaansa kommunistisessa liikkeessä vastaten nais- ja ammattiyhdistysasioista SKP:n keskuskomitean epävirallisena jäsenenä. Jatkosodan aikana Heinonen oli pidätettynä niin sanotussa turvasäilössä. Vapauduttuaan syksyllä 1944 Heinonen toimi SKP:n keskeisissä päättävissä elimissä, oli perustamassa Suomen Naisten Demokraattista Liittoa ja toimitti sen lehteä Uutta Naista kuolemaansa saakka. Hän työskenteli Lomaliiton naissihteerinä, toimi Parasta Lapsille -yhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana, kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon ja hoiti muita luottamustehtäviä. ==Lähteet== Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Samuel Columbus

Samuel Jonae Columbus, (s. 24. huhtikuuta 1642 Husby, Taalainmaa, Ruotsi – 8. heinäkuuta 1679) oli ruotsalainen kirjailija, kieliteoreetikko ja -tutkija sekä virsirunoilija. == Elämä ja työ == Columbus oli kotoisin papin poika, Taalainmaalta. Hän opiskeli Upsalan yliopistossa klassisia ja itämaisia kieliä. Opinnot Olaus Rudbeckin johdolla saivat hänet kiinnostumaan myös luonnontieteistä ja musiikista. Hän kirjoitti tilapäisrunoja latinaksi ja kreikaksi. 1665 hän osallistui yliopiston rehtoria vastaan suunnattuun kahakkaan ja joutui vankilaan kolmeksi kuukaudeksi, josta hän vapautui kirjoitettuaan kuningas Kaarle XI:ta ylistäviä runoja. Opintojensa jälkeen hän toimi mm. yksityisopettajana, kielten tutkijana ja runoilijana. 1670-luvun alussa hänestä tuli liikemies Jakob Reenstiernan poikien kotiopettaja Tukholmassa, ja hän sai mahdollisuuden pitkään matkaan Eurooppaan liikemiehen poikien seuralaisena. Ennen matkalle lähtöä hän julkaisi runoteokset Den bibliske Werlden, joka kuvasi ihmisen historiaa luomisesta viimeiseen tuomioon sekä Odae Sveticae, jossa oli lauluja, jotka kuvasivat hänen mukaansa ”maailman luonnetta ja ihmisen tilaa”. Hän viipyi kaksi vuotta Pariisissa jossa hän valmisteli kirjaa En Swensk Orde–Skötsel, joka oli kielitieteellinen esitys ruotsin kielestä. 1678 hän palasi Ruotsiin, mutta kuoli muutaman kuukauden kuluttua. Columbuksen runokirjassa ”Odæ sveticæ. Thet är, någre werldsbetrachtelser, sång-wijs författade” oli viimeisenä virsi ”Nu haver denna dag alltefter Guds behag”. Virren esikuvina voidaan nähdä latinankieliset hymnit Te lucis ante terminun ja Christe qui lux et dies ja se on kirjoitettu harvinaiseen kuusisäkeiseen jambi-runomittaan. Virteen liittyi Tukholman sen ajan merkittävimmän muusikon, Saksalaisen kirkon urkurin ja hovikapellimestarin Gustaf Dübenin sävelmä, jolla virttä lauletaan edelleen ja se on samassa muodossa kuin se julkaistiin ensimmäistä kertaa. Ruotsin Nationalencyklopedin tietosanakirja on todennut, että tämä Dübenin sävelmä on epätavallinen yritys soveltaa ruotsalaiseen 1600-luvun runoon piirteitä italialaisesta resitatiivista, saksalaisesta kenraalibassolaulusta ja ranskalaisesta tanssimusiikista. Virsi on Ruotsin kirkon virsikirjan virsi 503 "Taas päättyy päivämme" Anna-Maija Raittilan 1999 tekemänä suomennoksena. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1643 syntyneet Luokka:Vuonna 1679 kuolleet Luokka:Ruotsalaiset virsirunoilijat Luokka:Ruotsalaiset runoilijat
Johan Börjesson

Johan Börjesson (22. maaliskuuta 1790 Tanum − 6. toukokuuta 1866 Uppsala) oli ruotsalainen pappi ja kirjailija. Hän kuului alkuaan fosforisteihin ja kirjoitti näiden hengessä runoja. Mutta huomatummaksi hän tuli vasta näytelmillään. Ne ovat kaikki historiallisia ja osoittavat William Shakespearen ja Friedrich Schillerin vaikutusta. Mainittavia niistä ovat Erik den XIV, Erik XIV:s son, Solen sjunker, Ur Karl den XII ungdom. Valikoima hänen teoksiaan on julkaistu 1873−1874.Börjesson, Johan, Tietosanakirja osa 1, palsta 1396, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Börjesson valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi vuonna 1859. Hänen tyttärensä oli taidemaalari Agnes Börjesson. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset papit Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1790 syntyneet Luokka:Vuonna 1866 kuolleet
Lohihai

Lohihai (Lamna ditropis) on sillihaiden (Lamnidae) heimoon kuuluva boreaalisen vyöhykkeen merivesissä elävä tasalämpöinen kalalaji. Sen levinneisyys kattaa pohjoisen Tyynenmeren. Lohihai on suurpeto ja käyttää ravinnokseen luukaloja ja kalmareita. == Koko ja ulkonäkö == Lohihain tavallinen pituus on 180 senttimetrin luokkaa. Se voi maksimissaan olla 305 senttimetrin mittainen. Suurin tähän mennessä julkaistu paino on 175 kilogrammaa. Lohihain ruumis on tukeva. Sillä on lyhyt, kartiomainen ja suora kuono. Etäisyys kuonon kärjestä silmään on vain 40 prosenttia silmän etäisyydestä ensimmäiseen kidusrakoon. Sen hampaat ovat kohtalaisen suuret, terävät, ja niissä on kummallakin sivulla pienet piikit. Lohihailla on pitkät kidusraot. Sen ensimmäinen selkäevä on suuri, siinä ei ole valkoista kärkeä ja siinä on tumma ulkonema takaosassa. Peräevä ja taaimmainen selkäevä ovat pienet ja voivat kääntyä. Pyrstöevä on kuunsirpin muotoinen. Ruumiin vatsapuolella on usein tummia täpliä ja rinnassa valkoisia laikkuja. Yläleuan ensimmäisissä sivuhampaissa sivuilla olevat pienet piikit ovat vinoja. Lohihain luurangossa on yhteensä 170 nikamaa, joista 103 on ennen pyrstöä. Ruumiin dorsolateraaliset osat ovat väritykseltään tummanharmaita tai mustia. Vatsanpuoleiset osat ovat valkoisia, ja valkoinen väri ulottuu rintaan saakka laajana kiilamaisena raitana. Pään alapinta on tumma. Vatsassa on aikuisilla kaloilla tummia laikkuja. == Levinneisyys ja elinympäristö == Lohihaita tavataan pohjoisella Tyynellämerellä, missä se on laajasti levinnyt. Lajia on havaittu 3,5 celsiusastetta lämpimistä vesistä 22,5 celsiusasteen lämpöisiin vesiin. Se on yleinen rannikoilla ja epipelagisilla alueilla. Lohihai elää pinnasta vähintään 152 metrin syvyyteen. Useimmiten sitä saadaan Alaskanlahdella 40 metrin syvyydestä ja muilla alueilla 92–107 metrin syvyydestä. Luoteisella Tyynellämerellä on havaittu lohihain olevan tavallisesti yksineläjä, mutta voivan muodostaa parvia öisin tai syödessään, ja joskus näissä parvissa on 30–40 yksilöä. Vuonna 1989 lohihaiden lukumäärän arvioitiin olevan 16 600 000–21 900 000 yksilöä. Lohihaiden sukupuolirakenteessa on havaittu ero Tyynenmeren luoteisen ja koillisen osan välillä. Koillisen alueen populaatioissa enemmistö kaloista on naaraita, kun taas luoteisessa osassa populaatiot koostuvat enimmäkseen koiraista. == Ravinto ja elintavat == Nuoret lohihait syövät pieniä luukaloja ja kalmareita, aikuiset luukaloja, merien kalmareita, katkarapuja ja rapuja. Lohihai pystyy pitämään ruuminlämpötilaansa 8–11 astetta ympäröivää vettä korkeampana. Aikuisilla lohihailla on lajin levinneisyyden joissakin osissa vaellusvietti, mutta nuorilla ei sitä ole missään havaittu. Lohihaikoiraat saavuttavat sukukypsyyden 9–10-vuotiaana ja 180 senttimetrin mittaisena, naaraat 10–11-vuotiaana ja 220–230 senttimetrin mittaisena. Laji on ovovivipaarinen ja saa kerralla neljästä viiteen poikasta, jotka syntyvät 80–87-senttisinä. Tiineys kestää noin yhdeksän kuukautta. Joidenkin raporttien mukaan lohihaiden poikasissa on koiraita 2,2 kertaa naaraita enemmän, mutta ilmiön yleisyyttä ei tiedetä. Suurin lohihailla tavattu ikä on 27 vuotta. == Lähteet == Luokka:Hait
Fosforistit

Fosforistit (Fosforisterna) oli 1800-luvun alussa vaikuttanut ruotsalainen kirjallinen uusromanttinen suuntaus, jonka julkaisutoiminta keskittyi Uppsalassa vuodesta 1810 ilmestyneeseen Phosphoros-nimiseen kuukausilehteen. Suuntaus ja sen edustajat saivat nimensä lehden mukaan. Merkittävänä edustajana lehteen kirjoitti erityisesti Per Atterbom. Muita merkittäviä kirjoittajia olivat synkkiä kiihkeitä runoja kirjoittanut Per Elgström, klassikkokäännöksiä julkaissut Vilhelm Fredrik Palmblad ja kriitikko Lorenzo Hammarsköld, joka julkaisi myös runoja. Muita nimiä ovat Samuel Hedborn, Georg Ingelgren, Per Adolf Sondén, Carl Fredric Dahlgren, Arvid August Afzelius ja Johann Christian Friedrich Hæffner.Phosphoros Uggleupplagan. 21. Palsta 790−791, Nordisk familjebok Akateemisissa piireissä lehteen ja sen kirjoittajiin suhtauduttiin huvittuneesti, mutta toisissa piireissä suuntaus sai kannattajia. Lehden julkaisijat saavuttivat kuitenkin tavoitteensa, kuten että he saivat osakseen huomiota, saivat murretuksi ranskalaisen kirjallisuusmaun yksinvallan ja saivat vauhtia ruotsalaiseen kirjallisuuteen. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin kirjallisuus Luokka:Kirjalliset suuntaukset
Vauva vapaalla

Vauva vapaalla on vuonna 1994 julkaistu komediaelokuva. == Juoni == Bink- vauvalla on jumaloivat vanhemmat, hän asuu kartanossa, ja pian hänestä kerrotaan sanomalehden seurapiirisivuilla. Mutta sitten ilmestyy kolme valokuvaajina esiintyvää yritteliästä kidnappaajaa, jotka kaappaavat hänet! Mutta näillä hölmöillä on vaikeuksia pärjätä pikku tyrannille, joka on aina askeleen edellä. Luokka:Vuoden 1994 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset perhe-elokuvat
Niina Murdvee

Niina Murdvee (s. 5. toukokuuta 1950 Tallinna) on virolainen viulisti.Niina Murdvee Estonian Music Information Centre] Murdvee valmistui Tallinnan musiikkilukiosta vuonna 1968 opettajanaan Ivi Tivik ja eteni Tallinnan konservatorioon (myöhemmin Viron musiikki- ja teatteriakatemia), josta valmistui vuonna 1973 opiskeltuaan isänsäDünastia: Perekond Alumäe & Murdvee Klassikaraadio Vladimir Alumäen sekä Harald Aasan johdolla. Vuonna 1987 Murdvee valmistui lisäksi Gnesin-musiikkiakatemiasta opettajanaan Halida Ahtjamona. Filosofian tohtorin arvon hän sai Viron musiikki- ja teatteriakatemiasta vuonna 2008. Murdvee on konsertoinut Virossa, Venäjällä ja Ruotsissa. Hänen kanssaan musiikillista yhteistyötä ovat tehneet muiden muassa Nata-Ly Sakkos, Piret Aidulo, Vello Sakkos, Heljo Sepp, Peeter Paemurru, Piia Paemurru, Rolf Uusväli ja Kadri-Ann Sumera. Murdvee on tehnyt äänityksiä Viron radiolle ja televisiolle. Hän on kantaesittänyt useita virolaisten säveltäjien viuluteoksia. Erityisen läheisiä hänelle ovat olleet Heino Ellerin, Ester Mägin ja Lepo Sumeran teokset. Murdvee on opettanut Tallinnan musiikkilukiossa ja Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa. Hänen oppilaidensa joukossa ovat olleet Kristel Pappel, Tarmo Truuväärt, Mikk Murdvee (oma poika), Kristjan Hallik ja Danae Taamal. Murdvee on myös osallistunut kansainvälisiin konferensseihin ja kursseihin Virossa, Suomessa, Saksassa ja Venäjällä. Kotimaassaan hän on pitänyt mestarikursseja jousisoittajille. Murdvee on julkaissut monia musiikkiartikkeleita ja -arvosteluja. Vuosina 1989–2002 hän toimitti Keelpilliõpetaja-lehteä. Vuonna 2017 hän julkaisi kirjan Vladimir Alumäestä. == Lähteet == Luokka:Virolaiset viulistit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jussi Vuori (arkkitehti)

Jussi Vuori (s. 23. kesäkuuta 1982 Helsinki) on suomalainen arkkitehti. Vuori valmistui arkkitehdiksi 2012 Aalto-yliopistosta ja opiskeli Delftin teknillisessä yliopistossa 2005–2006. Vuori on työskennellyt muun muassa Helsingin keskustakirjaston projekti- ja työmaa- arkkitehtina.https://www.hs.fi/sunnuntai/art-2000005862194.html Nykyisin Vuori toimii arkkitehtitoimisto JADA:n toimitusjohtajana sekä Uusi Kaupunki -kollektiivin puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka: Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt