EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pajahilse

Pajahilseeksi eli hehkuhilseeksi kutsutaan rautaoksiduulioksidia (Fe3O4), joka syntyy hehkuvan raudan pinnalle hapen vaikutuksesta. Rautaa taottaessa tai valssattaessa pajahilse karisee pieninä mustanharmaina levyinä. Sitä käytetään raudan (sekä sula- että kuiva-) mellotukseen ja kiillottimena. == Lähteet == * Project Runeberg - Pieni tietosanakirja Luokka:Metallurgia Luokka:Oksidit Luokka:Rautayhdisteet
Harppi (tähdistö)

Harppi (lat. Circinus, Circini, Cir) on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva hyvin pieni himmeä tähdistö, joka ei näy Suomessa, koska se on niin etelässä. Tähdistö on yksi pienimmistä. Tähdistön kirkkain tähti on α Cir eli Alfa Circini. Lähellä ovat Kentaurin tähdistön kirkkaat Alfa ja Beta Centauri. Tähdistön nimesi ranskalainen tähtitieteilijä Nicolas Louis de Lacaille 1700-luvulla. == Tietoja Harpin tähdistöstä == *näkyy leveysasteilla +10° -- -90° *deklinaatio -50° -- -60° *ala 93 neliöastetta, 85:nneksi suurin 88:sta == Harpin tähdistön tähtiä == * Bayerin nimillä: : α Cir 3.18; β Cir 4.07; γ Cir 4.48; δ Cir 5.04; ε Cir 4.85; ζ Cir 6.09; θ Cir 5.08; η Cir 5.16 * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Genua

Genua tai genoa (äännetään usein ”jenua”, puhekielessä usein ”jenni” tai ”jenny”) on nykyaikaisen purjeveneen fokkaa suurempi etupurje. Genua on kolmiomainen, etuliesmasta veneen keulaharukseen kiinnittyvä ja takaliesmasta maston perän puolelle ulottuva purje. Kokonsa mukaan genuat numeroidaan genua 1, genua 2, jne, missä genua 1 on kaikkein suurin. On olemassa myös erityisiä kevytkankaisia kevyen tuulen genuoita. Rullagenua tai rolleri on genua, joka rullalaitteen avulla rullataan etustaagin ympärille kun sitä ei käytetä. Purjeen pinta-alaa voidaan myös pienentää (reivata) rullaamalla osa purjeesta. Rullagenuaa pidetään yleisesti helppokäyttöisenä. Osaksi sisään rullattuna genua kuitenkin menettää optimaalisen siipimuotonsa ja siksi kilpaveneissä keulapurjeen pinta-alaa muutetaan vaihtelemalla purjeita. Luokka:Purjealuksen rakenne
Ilmapumppu (tähdistö)

Ilmapumppu (lat. Antlia, Antliae, Ant) on pieni himmeä tähdistö eteläisellä taivaanpallolla.Antlia (abbreviation: Ant, genitive: Antliae) Encycopedia of Science Sen lähellä ovat Vesikäärmeen tähdet, Malja ja Kentauri. == Ilmapumpun tähdistön tähtiä == Bayerin nimi Nimiä Mag. Etäisyys valovuotta muuta α Alpha Antliae 4.28 366 ε Epsilon Antliae 4.51 700 ι Iota Antliae 4.60 199 θ Theta Antliae 4.78 384 η Eta Antliae 5.23 106 U Antliae 5.50 840 * hiilitähti δ Delta Antliae 5.57 481 ζ¹ Zeta-1 Antliae 5.75 372 * kaksoistähti; kirkkaudet: 6.18, 7.00 ζ² Zeta-2 Antliae 5.91 374 HD 93083 8.33 94.2 * tällä on eksoplaneetta == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kompassi (tähdistö)

Kompassi (, genetiivi Pyxidis, lyhenne Pyx) on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva pieni himmeä tähdistö, jonka Nicolas Louis de Lacaille vuonna 1763 keksi jättikonstellaatio Argo-laivan harvatähtiseltä alueelta. Tähdistö rajoittuu Vesikäärmeen, Purjeen ja Peräkeulan tähdistöihin. == Tietoja == *lyhenne Pyx *genetiivi Pyxidis *tähdistö näkyy leveysasteilla +50° – -90° *deklinaatio: -30° *ala 221 neliöastetta, 65:nneksi suurin == Tähtiä == :Tähtiä Bayerin nimillä: ::α Pyx 3.68; β Pyx 3.97; γ Pyx 4.02; δ Pyx 4.87; ε Pyx 5.59; ζ Pyx 4.86; θ Pyx 4.71; η Pyx 5.24; κ Pyx 4.62; λ Pyx 4.71 * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Argo-laiva

Argo-laiva (myös Argo, ) on vanha tähdistö, jonka Ptolemaios nimesi 48 tähdistön ryhmäänsä. Sen esikuva on kreikkalaisen mytologian Argo, joka oli Iasonin ja argonauttien käyttämä alus. Argo ei ole nykyään käytössä olevien 88 tähdistön joukossa, sillä vuonna 1763 ranskalainen tähtitieteilijä Nicolas Louis de Lacaille hajotti sen osiin Köliksi (Carina), Peräkeulaksi (Puppis) ja Purjeeksi (Vela). Samalla kun Argo hajotettiin, sen tähdet jakaantuivat eri tähtikuvioihin: Köliin jäivät muun muassa Argon α- ja β-tähdet, Purjeeseen γ ja δ, Köliin ε ja Peräkeulaan taas ζ. Lacaille hajotti Argon luultavasti tähdistön valtavan koon vuoksi. Lacaillen luoma tähdistö nimeltä Kompassi (Pyxis) ei liity perinteiseen Argoon, vaikka sijaitseekin sen lähellä. Hajotuksen ohella katosi kuvassa näkyvä Tammi. Luokka:Entiset tähdistöt
Suomalainen kansanrunous

Suomalaisen kansanrunouden juuret ulottuvat pitkälle esihistoriaan. Otaksutaan, että kalevalamitta, joka on yhteinen suomalaiselle, karjalaiselle ja virolaiselle kansanrunoudelle, on peräisin kanta­suomalaiselta ajalta, joka ajoittuu varhaiselle rauta­kaudelle. 1800-luvulla alkaneilta kansanrunojen keräysmatkoilta on koottu maailman suurin kansanrunousarkisto, jonka kortistoissa on noin 2,2 miljoonaa korttia. Keräysmatkoja rahoitti Suomalaisen Kirjallisuuden Seura SKS, jonka varojen turvin esimerkiksi Elias Lönnrot teki kymmenen perinteen keräysmatkaa. Hän kokosi omista ja muiden löytämistä runoista Kalevalan ja Kantelettaren ja toimitti satu- ja arvoituskokoelmia. SKS:n Suomen kansan vanhat runot -sarjan 33 kirjaa julkaistiin vuosina 1908–1948. == Historia == Jo varhaisina aikoina itä­meren­suomalaiseen runouteen näyttää tulleen vaikutteita toisaalta balttilaiselta ja slaavilaiselta ja toisaalta germaaniselta ja skandinaaviselta taholta. Kertovien ainesten ohella kansanrunouteen kuului mahdollisesti jo rautakaudella lyyrillistä runoutta sekä sananlasku- ja loitsurunoutta. Matti Kuusen 1950-luvulla kehittämän tyylikausiteorian mukaan kulttuuri­heeroksia ja maailman syntyä kuvaava myyttinen eeposrunous on varhaisempaa kuin niin sanottu sankarirunous, jota edustavat varsinkin Sammon ryöstö -runo, saarelaisepiikka ja samaaniepiikka. Sotaisa sankarirunous on Kuusen mukaan syntynyt keskisen ja myöhäisen rautakauden kuluessa. Sankarirunouden alkuperä on eri tutkimuksissa yhdistetty Länsi-Suomeen tai Laatokan Karjalaan. == Kansanrunojen keräys == Ensimmäiset kirjalliset tiedot suomalaisesta kansanrunoudesta ovat Mikael Agricolan Psalttarin käännöksen esipuheessa vuodelta 1551 ja Jacobus Finnon virsikirjassa 1580-luvulta. Piispa Petrus Bång julkaisi ensimmäisen näytteen, karhurunon, vuonna 1675. Daniel Juslenius käsitteli suomalaista kansanrunoutta väitöskirjassaan Aboa vetus et nova (1700) ja Henrik Gabriel Porthan väitöskirjassa Dissertatio de poësi Fennica (1766–1778). Porthanin oppilaita olivat Kristfrid Ganander ja Kristian Erik Lencqvist, jotka myös keräsivät ja tutkivat kansanrunoutta. 1800-luvun alussa kansanrunoutta keräsivät Johann Gottfried von Herderin innostamina Anders Johan Sjögren, Kaarle Aksel Gottlund, Abraham Poppius ja Adolf Ivar Arwidsson. Gottlund lausui vuonna 1817 ensimmäisenä ajatuksen runojen kokoamisesta yhtenäiseksi kokoelmaksi, ja ensimmäisen yrityksen siihen teki R. von Becker kirjoituksessaan Väinämöisestä Turun Wiikko-Sanomissa vuonna 1820. Zacharias Topelius julkaisi vuosina 1822–1831 viisi vihkoa Suomen kansan vanhoja runoja. Topeliuksen ja von Beckerin työn jatkajana Elias Lönnrot julkaisi keräämiään ja muokkaamiaan runoja kokoelmissa Kanteletar (1840) ja Kalevala (1835, 1849). == Katso myös == * Kalevalainen kansanrunous * Suomalainen kansanperinne == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * * * (useita muita laitoksia) * * ;Kansantarinat * * * ;Loitsut * * * ;Sananlaskut ja arvoitukset * * * * *
QuickTime

QuickTime on Applen kehittämä Windows- ja macOS-käyttöjärjestelmissä toimiva multimedian toistamiseen tarkoitettu tiedostoformaatti ja tietokoneohjelma. QuickTime pystyy toistamaan kuvia, liikkuvaa kuvaa, ääntä sekä suoratoistomediaa. ==Historia== QuickTimen ensimmäinen versio julkistettiin vuonna 1991 Macintosh-tietokoneille. Myöhemmin ohjelmasta julkaistiin Windows- versio. Myöhemmin varsinkin web-käytössä QuickTime-video on yleistynyt runsaasti. Vuonna 2005 Apple julkaisi version 7.0, joka tuki ensi kertaa H.264-koodekkia, jota Applekin oli kehittämässä. Versio 7.0 tuki myös ensi kertaa HD-tarkkuuksia. == Tiedostomuoto == QuickTime File Format (QTFF) on levylle tallennettavien elokuvien muoto, joka koostuu lohkoista (QuickTimen termistössä atomit). Lohkot merkitään 32-bittisellä kokonaisluvulla, joka voidaan tulkita neljänä ASCII-merkkinä ("OSType", "FourCC"). == QuickTime X == Apple julkaisi syksyllä 2009 Snow Leopardin julkaisun yhteydessä Quicktime X:n, joka laajentaa Quicktimen tukemia koodekkeja sekä tuo mukaan mahdollisuudet käsitellä videota ja ääntä (muun muassa leikkaus ja rajaus) sekä nauhoittaa niitä eri lähteistä. Quicktime X on saatavilla vain Mac OS X 10.6:lle ja uudemmille. == QuickTime Pro == QuickTime Player on rajoitettu vain perustoimintoihin. Kaikki toiminnot saa ostamalla lisenssin pro- toimintoihin. Apple kauppaa lisenssiä hintaan . == Katso myös == * iPod * iTunes * Luettelo mediasoittimista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Apple – QuickTime Luokka:Applen ohjelmistot Luokka:Mediasoittimet Luokka:Mac OS -ohjelmat Luokka:Windows-ohjelmat
Kyklooppi

Kyklooppi voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * kyklooppi, kreikkalaisen mytologian yksisilmäinen jättiläinen * Kyklooppi, Euripideen satyyrinäytelmä * Kyklooppi, sarjakuvahahmo * Kyklooppi, makeanveden eläinplanktoniin kuuluvaa hankajalkaisäyriäinen (Cyclopoida sp.) * Kyklooppi, yhtye * Kyklooppi, Clive Cusslerin romaani
Tšekin avaruustoimisto

Tšekin avaruustoimisto () on voittoa tuottamaton organisaatio, joka koordinoi Tšekin tasavallan avaruustoimintaa. == Toiminta == Avaruustoimisto on neuvotellut ESAn kanssa nk. PECS-yhteistyösopimuksen vuonna 1996, jonka puitteissa se osallistuu ESAn toimintaan noin miljoonan euron vuosipanoksella. Se edustaa Tšekkiä International Astronautical Federation -järjestössä (IAF) ja YK:n alaisessa Committee for Peaceful Uses of Outer Space -komiteassa sekä Ranskassa toimivassa EYRISY-yhteistyöorganisaatiossa. Tšekin avaruustoiminnan rahoittaa opetusministeriö (). Sen apuna on neuvoa-antava Avaruusasiain neuvottelukunta. Tšekki on osallistunut Galileo-navigaatiosatelliitien rakentamiseen. Sen liikenneministeriö on panostanut 2,3 miljoonaa euroa sen liikennesovellusten kehittämiseen. == Historiaa == Tšekkoslovakian ensimmäiset avaruuslaitteet lensivät INTERKOSMOS 1-satelliitilla, joka laukaistiin 14. lokakuuta 1969. Tšekkiläisiä avaruuslaitteita tehtiin useita kymmeniä sen jälkeen muille INTERKOSMOS-satelliiteille ja Neuvostoliiton avaruusluotaimille. Vladimir Remek vietti kuusi päivää Saljut 6 -avaruusasemalla – Tšekkoslovakia oli kolmas maa maailmassa, jonka ihminen lensi avaruudessa. Tšekkiläiset avaruustutkimuksen laitteet ovat olleet pieniä kiihtyvyysantureita, spektrometrejä mm. röntgenalueelle, plasmainstrumentteja ja lääketieteellisiä tutkimuslaitteita miehitetyillä lennoilla. Tšekkoslovakia ja nykyinen Tšekki oli INTERSPUTNIK-järjestön jäsen vuodesta 1972, on ollut INTELSATin jäsen vuodesta 1992, EUTELSATin jäsen vuodesta 1992 ja kuuluu vuodesta 2000 alkaen INMARSATin omistajiin. Tšekki pyrkii rakentamaan ja hankkimaan Unkarin ja Puolan kanssa GEO-radan tietoliikennesatelliitin alueensa TV- ja radiolähetyslinkiksi. == Aiheesta muualla == * Avaruustoimiston sivusto Luokka:Avaruusjärjestöt Luokka:Tšekin tiede ja tekniikka
Luzern

Luzern (luzerninsaks. Lozärn, , ) on samannimisen kantonin pääkaupunki Sveitsissä. Vuoden 2017 lopulla kaupungissa oli 81 401 asukasta. Luzern on tunnettu matkailukaupunki, liikenneristeys ja suosittu kongressikaupunki. Kaupungissa on ollut merkittävää metalliteollisuutta. == Maantiede == Luzern sijaitsee Keski-Sveitsissä Vierwaldstätterseen luoteisrannalla, lähellä Pilatusvuorta. Kaupungin keskusta sijaitsee noin 440 metrin korkeudella merenpinnasta, ja sen maapinta-ala on 29,06 neliökilometriä. == Koulutus == Luzernissa toimii vuonna 2000 aloittanut yliopisto. == Nähtävyyksiä == Luzernin ehkä tunnetuin maamerkki on Euroopan vanhin puusilta Kapellbrücke vuodelta 1333. Luzernissa on Sveitsin suosituin museo, Sveitsin liikennemuseo (). == Historia == Luzern oli alun perin kalastuskylä, joka kasvoi kaupungiksi, kun St. Leodegarin benediktiiniluostari perustettiin noin vuonna 750. Noihin aikoihin myös Luzernin latinankielinen nimi Luceria mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran. Kaupungista tuli 1200-luvulla tärkeä kauppakeskus tavaran kuljettamisessa Alppien yli, kun Gotthardin solan kulkuväylä avattiin. Oltuaan Habsburg-suvun vallassa vuodesta 1291 Luzern liittyi Sveitsin vanhaan valaliittoon vuonna 1332. Vastauskonpuhdistuksen aikana kaupunki oli katolilaisten linnoitus ja jesuiittojen tukikohta heidän yrityksissään taistella reformoituja vastaan. Vuonna 1601 maanjäristys ja tsunami tuhosivat suuren osan kaupunkia ja tappoivat paljon ihmisiä. Luzern oli myös talonpoikaiskapinan keskus vuonna 1653 kaupungin aatelisvaltaa vastaan. Napoleonin sotaretkien aikaan Luzern oli vähän aikaa Helvetian tasavallan pääkaupunki vuosina 1798–1803. Vuonna 1841 Luzern erosi Sveitsin valaliitosta, mikä johti Sonderbundin sotaan vuonna 1847. Luzernin sallittiin palata takaisin valaliittoon vuonna 1848. Luzernissa on kallionkoloon sijoitettuna Bertel Thorvaldsenin luoma Ranskan suuren vallankumouksen alkuvaiheessa Tuileries-palatsissa kuningasta puolustaneiden, jakobiinien hyökkäyksessä kaatuneiden sekä antautumisen jälkeen murhattujen luzernilaisten sveitsiläiskaartilaisten muistomerkki Kuoleva leijona. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * *Luzernin kuvagalleria *
Keruskit

Keruskit tai kheruskit () olivat rautakautinen germaaniheimo. He asuivat Weserin ja Elben välillä.Castrén & Pietilä-Castrén 2000, s. 260 Keruskien nimi lienee peräisin muinaisgermaanisesta sanasta hairu, "miekka". Arminiuksen johdolla he tuhosivat vuonna 9 jaa. suuressa Teutoburgin taistelussa kolme roomalaista legioonaa pysäyttäen roomalaisten etenemisen syvemmälle Germaniaan. Keruskit nousivat tärkeään asemaan germaaniheimojen joukossa, mutta Arminiuksen kuoltua heidän merkityksensä väheni. Tacituksen mukaan he olivat sittemmin taantuneet ja veltostuneet menneistä loiston päivistään ja jääneet naapureidensa khaukien ja khattien varjoon.Tacitus 1976, s. 58 == Lähteet == *Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava 2000. ISBN 951-1-12387-4. *Tacitus: Germaania. Suomentanut Edwin Linkomies. Otava 1976. ISBN 951-1-02311-X. ===Viitteet=== Luokka:Germaaniheimot Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset
Luettelo suurimmista kaupunkialueista väkiluvun mukaan

Tällä sivulla luetellaan suurimmat metropolialueet väkiluvun mukaan. Metropolialueen rajaus on kuitenkin ongelmallista joten saman metropolialueen väkimäärä voi vaihdella suurestikin laskutavan mukaan. ==Luettelo maailman suurimmista metropolialueista== Kaupunki Valtio Väkiluku Kaupunki Valtio Väkiluku Tokio 37 468 000 Delhi 28 514 000 Shanghai 25 582 000 São Paulo 21 650 000 México 21 581 000 Kairo 20 076 000 Mumbai 19 980 000 Beijing 19 618 000 Dhaka 19 578 000 Osaka 19 281 000 New York City 18 819 000 Karachi 15 400 000 Buenos Aires 14 967 000 Chongqing 14 838 000 Istanbul 14 751 000 Kolkata 15 333 000 Manila 13 482 000 Lagos 13 463 000 Rio de Janeiro 13 293 000 Tianjin 13 215 000 Kinshasa 13 171 000 Guangzhou 12 638 000 Los Angeles 12 458 000 Moskova 12 410 000 Shenzhen 11 908 000 Lahore 11 738 000 Bangalore 11 440 000 Pariisi 10 901 000 Bogotá 10 574 000 Jakarta 10 517 000 Chennai 10 456 000 Lima 10 391 000 Bangkok 10 156 000 Seoul 9 963 000 Nagoya 9 507 000 Hyderabad 9 482 000 Lontoo 9 046 000 Teheran 8 896 000 Chicago 8 864 000 Chengdu 8 813 000 Nanjing 8 245 000 Wuhan 8 176 000 Hồ Chí Minhin kaupunki 8 145 000 Luanda 7 774 000 Ahmedabad 7 681 000 Kuala Lumpur 7 564 000 Xi'an 7 444 000 Hongkong 7 429 000 Dongguan 7 360 000 Hangzhou 7 236 000 Foshan 7 236 000 Shenyang 6 921 000 Riad 6 907 000 Bagdad 6 812 000 Santiago 6 680 000 Surat 6 564 000 Madrid 6 497 000 Suzhou 6 339 000 Pune 7 184 000 Harbin 6 115 000 Houston 6 115 000 Dallas 6 099 000 Toronto 6 082 000 Dar es Salaam 6 048 000 Miami 6 036 000 Belo Horizonte 5 972 000 Singapore 5 792 000 Philadelphia 5 695 000 Atlanta 5 572 000 Fukuoka 5 551 000 Khartoum 5 534 000 Barcelona 5 494 000 Johannesburg 5 486 000 Pietari 5 383 000 Qingdao 5 381 000 Dalian 5 300 000 Washington 5 207 000 Yangon 5 157 000 Aleksandria 5 086 000 Jinan 5 052 000 Guadalajara 5 023 000 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== === Muita listoja suurkaupunkialueista === *PopulationData.net: all 1M+ inhabitants Metropolitan areas *Demographia.com: 50 Largest World Metropolitan Areas *Citypopulation.de: The Principal Agglomerations of the World *World Gazetteer: Metropolitan Areas === Muita tietoja === *Largest Cities Through History *Canada Metropolitan Areas Census 2001 *United States Metropolitan Areas County Based Metropolitan Area Estimates Based on Census Bureau Data 2004 *Japan Census 2000 Luokka:Suurkaupunkialueet Suurimmista kaupunkialueista väkiluvun mukaan Suurimmat kaupunkialueet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit vi:Các thành phố lớn nhất thế giới xếp theo dân số
Pakoventtiili

Pakoventtiilin tehtävänä on avata kanava moottorin sylinteristä pakosarjaan, jotta pakokaasut pääsisivät virtaamaan ulos sylinteristä. Vaativien olosuhteiden vuoksi pakoventtiililtä vaaditaan muun muassa seuraavia ominaisuuksia: Hyvä lämmönsietokyky, hyvä kuumalujuus, hyvä iskulujuus, pieni ominaispaino, tarkka tiivistys sekä hyvät virtausominausuudet lautasen pinnalla. Pakoventtiileitä on useita erityyppisiä, joista yleisin nelitahtimoottoreissa käytetty venttiilityyppi on lautasventtiili. Kaksitahtisissa polttomoottoreissa käytetään usein luistiventtiileitä. Lautaspakoventtiilit koostuvat kolmesta eri osasta: Venttiilivarresta, lautasesta sekä lautasen reunasta joka painuu istukkaa vasten. Jokainen näistä osista on valmistettu eri materiaalista niille haluttujen ominaisuuksien aikaansaamiseksi. Lautanen tulee valmistaa hyvin kuumuutta kestävästä materiaalista ja lautasen reuna materiaalista jolla on hyvät tiivistys-, lämmönsieto- ja kestävyysominaisuudet. Venttiilivarrella taas on oltava hyvät lämmönsiirto- ja iskulujuusominaisuudet. Pakoventtiilin ominaisuuksiin voidaan vaikuttaa suurelta osin materiaalivalinnoilla sekä valmistustarkkuudella. Jotta venttiili saataisiin kestämään niin kuin sen on tarkoitettu, on sen täytettävä seuraavat ehdot: Oikea venttiilinohjaimen välys, ohjaimen ja istukan samankeskisyys, huollon tarpeen tarkastus oikein väliajoin sekä oikeaoppiset huolto- ja puhdistustoimenpiteet. Luokka:Polttomoottorit
Pelasta kirja

Pelasta kirja oli vuonna 2005 perustetun Kansalliskirjaston ystävien oheisprojekti. Tarkoituksena oli kerätä varoja erilaisiin kirjallisiin kohteisiin. Kohteina oli esimerkiksi lentolehtisiä, kirjallisuutta, nuotteja, alkuperäisteoksia ym. Jokaiselle kohteelle luotiin oma avustusstrategiansa. Tärkein tavoite on aineiston digitointi, jotta alkuperäisiä teoksia ei tarvitsisi käyttää. Alkuperäisen teoksen käyttö johtaisi teoksen tuhoutumiseen ajan kuluessa. Digitoitua versiota voidaan lukea kuin alkuperäistä, mutta alkuperäinen ei siis tuhoudu. Digitoinnin lisäksi teokset puhdistetaan, sidotaan ja varmistetaan että teos on kunnossa säilyäkseen edelleen vuosisatoja. Useat kohteet voivat olla hyvinkin vanhoja. Vanhimmat tuettaviksi tarjotut kohteet ovat 1500-luvulta. Teoksille on olemassa erilaisia avustusmahdollisuuksia. Halutessaan on voinut tukea koko teoksen konservointia. Tällöin tukemiseen tarvitava summa on ollut noin 500-20 000 euroa. Esimerkiksi "Manuale Lappocium" -kirjaa on avustettu 10 000 eurolla, toki yrityksen voimin. Yksityishenkilöiden suurimmat lahjoitukset ovat olleet jopa 2000 euroa. Tarkoitus kuitenkaan ei ole ollut, että vain varakkaat voivat osallistua kirjojen säilytykseen. Asiaan voi osallistua myös pienemmillä lahjoituksilla. 50 eurolla pääsee tukemaan yleisiä tavoitteita. Tämä tarkoittaa sitä, ettei tukija itse voi määritellä tukikohdetta, mutta rahalla avustetaan yleistä periaatetta sekä yhteiskohteita. Pelasta kirja -ohjelman merkitys on suuri Suomen kulttuurin kannalta. Valtaosa kohteista on joko suomalaista tuotantoa tai suomalais-ugrilaista kirjallisuutta. On tärkeää säilyttää vanhoja teoksia tuleville sukupolville, jotta hekin voivat lukea ja oppia omasta historiastaan toisen ajan aikalaisten kirjoituksista. Pelasta kirja -keräys päättyi 9. toukokuuta 2014. Pelastetut teokset ovat digitoituina nähtävissä Kansalliskirjaston Doria-tietokannassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelasta kirja * Pelasta kirja Kansalliskirjaston sivuilla Luokka:Kirjastotoimi Luokka:Kustannustoimi
Barney (koira)

Barney (30. syyskuuta 2000 New Jersey – 1. helmikuuta 2013) oli Yhdysvaltain presidentin George W. Bushin ja hänen vaimonsa Laura Bushin skotlanninterrieri. Barneyn emä oli nimeltään Coors ja isä Kelly. Internetissä on monta Barneylle omistettua Internet-sivua. Valkoinen talo avasi koiralle oman Yhdysvaltojen hallinnon .gov-päätteisen sivuston Barney.gov toukokuussa 2004. ==Videot== Barney esiintyi monissa Valkoisen talon henkilökunnan tekemissä Barneycam-videoissa. Videoissa esiintyi lisäksi Bushien toinen skotlanninterrieri, Miss Beazley. Videot ovat katsottavana Valkoisen talon Internet-sivuilta. * Barney Cam I (2002) * Barney and Spot's Winter Wonderland (2003) * Barney Reloaded (Barney Cam II, 2003) * Where in the White House is Miss Beazley? (Barney Cam III, 2004) * Barney has found Miss Beazley (2005) * Barney and Miss Beazley's Spring Garden Tour (2005) * A Very Beazley Christmas (Barney Cam IV, 2005) * Barney's Holiday Extravaganza (Barney Cam V, 2006) * My Barney Valentine (2007) * Barney Cam: Holiday in the National Parks (2007) * Barney Cam VII: A Red, White and Blue Christmas (2008) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Barneyn viralliset kotisivut Valkoisen talon Internet- sivuilla * Luokka:Kuuluisat koirat Luokka:George W. Bush fr:Animaux domestiques des présidents des États-Unis#Barney
Juopulinjärvi

Juopulinjärvi on järvi Juopulin kylässä Ylikiimingin kaupunginosassa Oulussa. Se kuuluu osana Kiiminkijoen vesistöalueeseen. Järven pituus on noin 3,4 kilometriä ja suurin leveys noin kilometri. Järven pinnan korkeus on 75,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Juopulinjärven rantaviivan pituus on suurin Oulun järvistä. Järvi on muodostunut jääkauden muovaamaan luode–kaakkosuuntaiseen laaksoon. Järvessä on kaksi varsinaista vesiallasta, näistä pohjoinen allas on suurempi. Eteläisen vesialtaan tunnusomainen piirre on lähes kilometrin mittainen kapea niemi, joka jakaa eteläisen altaan kahteen rinnakkaiseen osaan. Järven happitilanne on talvisin huono, eritoten helmi–maaliskuussa järven vesi on lähes hapetonta. ==Saaret== Järvessä on yhteensä 14 saarta tai saareketta, joista suurimmat ovat Kotisaari ja Kalmosaari. == Lähteet == Luokka:Kiiminkijoen vesistö Luokka:Ylikiimingin järvet
Joruban kieli

Joruba (omakielinen nimi: Èdè Yorùbá) on nigeriläis-kongolaisten kielten atlantinkongolaiseen kuuluva kieli, jota puhutaan Länsi-Nigeriassa, Togossa ja Beninissä. Joruba on englannin, igbon ja hausan rinnalla yksi Nigerian virallisista kielistä. == Puhujamäärä ja status == Yhteensä joruballa on 39,8 miljoonaa puhujaa, mikä tekee siitä 39. puhutuimman kielen koko maailmassa. Joruballa katsotaan oleva useita eri murteita, ja se on sukua binille ja igbolle, joita puhutaan myös Nigeriassa. Koko Nigerian väestöstä noin 21 % puhuu jorubaa ja se on yksi Länsi-Afrikan tärkeimmistä kielistä. Monet joruban puhujat ovat kaksikielisiä: joruban lisäksi nämä puhuvat usein myös englantia tai jotain paikallista kieltä, kuten hausaa. == Fonologia == Joruba on tonaalinen kieli, jossa tavujen äänenkorkeus vaikuttaa sanan merkitykseen. Siinä on kolme äänenkorkeutta: matala, keski ja korkea. Matala äänenkorkeus merkitään graviksella ja korkea akuutilla. Keskikorkeutta ei merkitä. === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Puolisuppea e o Puoliavoin ɛ ɔ Avoin a Kaikki vokaalit paitsi [e, o, a] voivat esiintyä myös nasaalisina. Lähde: === Konsonantit === Bilabiaali Labiodentaali Alveolaari Postalveolaari Palataali Velaari Labiovelaari Glottaali Nasaali m Klusiili b d g gb Frikatiivi f s ʃ h Lateraali l Tremulantti r Puolivokaali w j Lähde: == Kirjoitus == Jorubaa kirjoitetaan latinalaisilla sekä arabialaisilla aakkosilla. Arabialaisia aakkosia alettiin käyttämään 1600-luvulta alkaen kun taas latinalaisia aakkosia alettiin käyttämään 1900-luvulla lähetyssaarnaajien myötävaikutuksesta. Jorubassa on neljä nenävokaalia, jotka merkitään vokaalin jälkeisellä n:llä. Ne ovat: in, un, ẹn ja ọn. Lisäksi kirjoituksessa merkitään joskus an, joka kuitenkin äännetään samalla tavalla kuin ọn. == Kielioppi ja sanasto == Rakenteeltaan joruba on hyvin analyyttinen, eli sanat eivät juuri taivu. Perussanajärjestys on subjekti-verbi-objekti. Jorubassa ei ole kieliopillista sukupuolta. Kielen kaksi kolmannen persoonan persoonapronominia ó ja wọ́n erottelevat kohteen iän, eivät sukupuolen perusteella. Joruban sanasto koostuu pääasiassa VKV(KV)-tyyppisistä sanoista, missä V = vokaali ja K = konsonantti. * àjànàkú = norsu * àkùkọ = kana * ènìyàn = ihminen * ẹran = liha * ẹranko = eläin * ilé = talo * òrìṣà = jumala * ọmọ = lapsi Joruban kielellä on yhteistä sanastoa igbon ja hausan kanssa. Lisäksi jorubaan on lainattu jonkin verran sanoja englannin kielestä. joruba igbo suomi apá aka käsi ẹnu ọnu suu imú imi nenä òkúta okwute kivi joruba hausa suomi fìtílà fitila lamppu ràkúnmí rakumi kameli == Kielen käyttö == Jorubankielinen kirjallisuus alkoi kehittyä 1800-luvun lopulla, kun murteet ylittävä standardikieli alkoi kehittyä. Yksi tunnettu jorubaksi kirjoittava kirjailija on Amos Tutuola, jonka teoksia on käännetty laajalti. Jorubaa käytetään monipuolisesti median ja koululaitoksen kielenä Länsi-Afrikassa. == Lähteet == Luokka:Benuenkongolaiset kielet Luokka:Nigerian kielet Luokka:Beninin kielet Luokka:Togon kielet
Valonvahvistin

Valonvahvistin on laite, jolla voidaan vahvistaa valoa kiikarille tai kameralle pimeissä olosuhteissa. Valonvahvistin vaatii toimiakseen sähkölähteen. Kannettavissa laitteissa virtalähteenä toimivat akut tai paristot. Ajoneuvoissa, kuten panssarivaunuissa, laitteet ottavat virtansa ajoneuvon sähköjärjestelmästä. Käytännössä valonvahvistin käyttää hyväkseen ihmissilmälle normaalisti näkymätöntä infrapunasäteilyä ja myös näkyvän alueen säteilyä eli normaalia valoa. Säteily muunnetaan ihmissilmälle näkyväksi valoksi. Valonvahvistimen tuottama kuva on sävyltään harmaan vihertävä. Valonvahvistin vahvistaa olemassa olevaa valoa. Täysin pimeässä tarvitaan siis ulkopuolista valoa, jotta valonvahvistimella voisi tähystää. Monissa valonvahvistimissa onkin tähän tarkoitukseen pieni infrapunavalo. Valonvahvistin on alun perin kehitetty sotilaallisiin tarpeisiin. Nykyään ominaisuus on jo melko edullisissa videokameroissakin. Alun perin lämpövalonvahvistimien käyttö käsikäyttöisissä laitteissa oli rajoitettu niiden valtavan koon, raskaan kuorman ja tehonkulutuksen vuoksi, mutta vanadiinioksidi ja amorfinen pii ovat parantaneet niiden käyttöä, muun muassa päähän asennettavissa laitteissa. ==Lähteet== Luokka:Optiset laitteet Luokka:Sotilaskalusto Luokka:Sensoritekniikka
Historiallinen sanomalehtikirjasto

Historiallinen sanomalehtikirjasto -tietokannan rakentaminen aloitettiin vuosituhannen vaihteessa osana yhteispohjoismaista Tiden-projektia. Yleisölle palvelu avattiin vuonna 2001. Kansalliskirjaston Mikkelin digitointikeskus digitoi vuoteen 2008 mennessä suuren osan Suomessa vuosina 1771–1910 ilmestyneistä sanomalehdistä.http://digi.kansalliskirjasto.fi/sanomalehti Kaikkiaan palvelu sisälsi tässä vaiheessa 165 nimekettä ja noin 800 000 digitoitua sivua. Digitointia on tämän jälkeen jatkettu opetusministeriön rahoituksella 1800-luvun loppuun ja edelleen 1900-luvun puolelle. Kolmentoista miljoonan sivun määrä ylittyi maaliskuussa 2018. Nykyään palvelu tunnetaan digi.kansalliskirjasto.fi-nimellä sisältäen Kansalliskirjaston digitaalisia aineistoja. Kansalliskirjasto on digitoinut kaikki Suomesssa julkaistut ruotsinkieliset sanomalehdet sekä vuosina 1771–1939 ilmestyneet suomenkieliset sanomalehdet. Kansalliskirjasto digitoi sanomalehtiä järjestyksessä vanhimmasta digitoimattomasta vuosikerrasta lähtien sekä myös uusia ilmestyviä lehtiä. Pääsääntöisesti vanhat lehdet on digitoitu mikrofilmeiltä ja vuodesta 1980 eteenpäin julkaistut sanomalehdet digitoidaan suoraan paperisista lehdistä. Tekijänoikeuksien alaisten digitoitujen sanomalehtien vapaasti internetissä esittämisen mahdollistaa Kansalliskirjaston ja Kopioston välinen tekijänoikeuslain sopimuslisenssijärjestelmään pohjautuva sopimus. Kansalliskirjasto on digitoinut kumppanuuksien avulla joidenkin lehtien kaikki ilmestyneet vuosikerrat, muun muassa Maaseudun Tulevaisuus, Länsi-Savo ja Etelä-Suomen Sanomat on kokonaan digitoitu. Helmikuussa 2017 Kansalliskirjasto julkaisi internetissä 1910-luvun suomalaiset lehdet. Vuonna 2018 julkaistiin 1920-luvun lehdet ja vuonna 2021 julkaistiin 1930-luvun lehdet. Joulukuussa 2020 Kansalliskirjasto tiedotti digitoivansa seuraavien kolmen vuoden aikana kaikki Suomessa julkaistut ruotsinkieliset sanomalehdet suomenruotsalaisten rahastojen ja säätiöiden tuella. Kaikki vanhat ruotsinkieliset sanomalehdet saatiin digitoitua vuoden 2023 loppuun mennessä. Sanomalehtikirjaston sisältämät lehdet ovat vapaasti selailtavissa ja luettavissa palvelun omassa käyttöliittymässä. Selailun lisäksi aineistosta voi tehdä myös tekstihakuja. Vanhojen lehtien painoasusta johtuen tekstintunnistuksessa on puutteita, mutta käyttöliittymän tarjoama sumea haku vähentää virheiden merkitystä. Lehdet on mahdollista tallentaa myös PDF-tiedostoksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Historiallinen sanomalehtikirjasto * * (20.11.2007) Historiallinen sanomalehtikirjasto laajentui (agricolaverkko.fi) Luokka:Kirjastotiede Luokka:Suomen historian verkkosivustot * * Luokka:Kansalliskirjasto (Suomi)
Palana

Palana () on kaupunkityyppinen taajama Kamtšatkan aluepiirissä Venäjän kaukoidässä, entisessä Korjakiassa. Taajama sijaitsee Kamtšatkan niemimaan länsirannikolla Palana-nimisen joen rannalla kahdeksan kilometriä sisämaahan Ohotanmeren rannalta; joen suulla Ust-Palanassa on merisatama. Taajaman asukasluku on 3 134 (2013). Palana on Tigilin piirin hallintokeskus. Taajama ei kuitenkaan itse ole piirin osa, vaan sillä on itsenäisen kaupunkipiirin status. Palana sijaitsee noin 850 km pohjoiseen Petropavlovsk-Kamtšatskista. Vuosina 1991–2007 Palana oli Korjakian autonomisen piirikunnan hallinnollinen keskus. ==Aiheesta muualla== * Palanan kaupunkipiirikunnan sivusto Luokka:Kamtšatkan aluepiiri Luokka:Venäjän kaupunkityyppiset taajamat
Koisot

Koisot eli marjakoisot (Solanum) on aitokaksisirkkaisten luokkaan kuuluva kasvisuku, johon kuuluu yksi- ja monivuotisia, pensaita tai puolipensaita ja köynnöskasveja. Kaikkiaan sukuun kuuluu yli tuhat lajia. Niillä on usein houkuttelevat kukat ja hedelmät. Useimmat lajit ovat myrkyllisiä ihmisille, mutta sukuun kuuluu myös useita lajeja, joilla on syötävät hedelmät, lehdet tai mukulat. Syötäviin lajeihin kuuluu kolme tärkeää ravintokasvia: peruna, tomaatti ja munakoiso. Joitakin koisolajeja käytetään myös koristekasveina. == Lajeja == * Solanum aethiopicum * Solanum americanum – amerikanmustakoiso * Solanum atropurpureumhttp://eol.org/pages/5695422/overview * Solanum betaceum – puutomaatti eli tomatillo * Solanum bolivianum * Solanum bonariense – argentiinankoisoKassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Solanum – koisot Viitattu 14.1.2018. * Solanum caripense – andienkoiso * Solanum carolinense – karoliinankoiso * Solanum chenopodioides – sirokoiso * Solanum dulcamara – punakoiso * Solanum elaeagnifolium – kilsekoisoRäty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. * Solanum giganteum – jättikoiso * Solanum heterodoxum – meksikonkoiso * Solanum hispidum – vuotakoiso * Solanum indicumhttp://www.herbalcureindia.com/herbs/brhati.htm * Solanum integrifolium – rusomunakoiso * Solanum laciniatum – kengurunkoiso * Solanum laxum (syn. S. jasminoides) – köynnöskoiso * Solanum lidii – johanneksenkoiso * Solanum linnaeanum – sodomankoiso * Solanum luteum – keltakoiso * Solanum lycocarpum – lobeira * Solanum lycopersicum – tomaatti eli vihannestomaatti * Solanum mammosum – nisäkoiso * Solanum marginatum – etiopiankoiso * Solanum mauritianum – villakoiso * Solanum melanocerasum * Solanum melongena – munakoiso eli patamunakoiso eli munahedelmä eli aubergiini * Solanum microcarpum – egyptinkoiso * Solanum muricatum – pepino * Solanum nava – tenteniguadankoiso * Solanum nigrum – mustakoisohttp://www.ptfarm.pl/pub/File/Acta_Poloniae/2014/3/415.pdf * Solanum patens – madeirankoiso * Solanum physalifolium – kehtokoiso * Solanum pseudocapsicum (syn. S. capsicastrum, S. diflorum) – huonekoiso * Solanum quitoense – naranjilla * Solanum rantonnetii – kesäkoiso * Solanum robustum – roimakoiso * Solanum rostratum – kärsäkoiso * Solanum sarrachoides – brasiliankoiso * Solanum scabrum – pinaattikoiso * Solanum seaforthianum – isoköynnöskoiso * Solanum sessiliflorum * Solanum sisymbriifolium – liuskakoiso * Solanum torvum * Solanum triflorum – kolmikukkakoiso * Solanum trisectum – purppuramarjakoiso * Solanum tuberosum – peruna * Solanum vespertilio – kanariankoiso * Solanum villosum – myskikoiso * Solanum virginianum (Solanum xanthocarpum) – karrikoisohttp://finto.fi/kassu/fi/page/k39095 * Solanum wendlandii – wendlandinkoiso == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Marjakoisot – Solanum * Savela, M: Koisot (Solanum) Life. * United States Department of Agriculture (USDA): Solanum * Flora of China: Solanum *
Otar Taktakišvili

Otar Taktakišvili (; 27. heinäkuuta 1924 Tbilisi – helmikuu 1989) oli georgialainen, koko elämänsä neuvostoaikana elänyt säveltäjä. Taktakišvili opiskeli Tbilisin musiikkikoulussa vuosina 1938–1942 ja Tbilisin konservatoriossa vuosina 1942–1947. Hän toimi konservatorion rehtorina vuosina 1962–1965 ja professorina vuodesta 1966. Hän toimi myös Neuvostoliiton säveltäjäliiton sihteerinä. Hänen sävellystöihinsä kuuluu suuri määrä erilaisia teoksia; oopperoita, sinfonioita, konserttoja, lauluteoksia ja elokuvamusiikkia. Taktakišvilin säveltämiin oopperoihin lukeutuvat esimerkiksi Mindiia (1961), joka perustui Važa-Pšavelan runoihin, ”Kolme novellaa” (1967), Mikheil Džavakhišvilin ja Galaktion Tabidzen teoksiin perustuva kolmen yksinäytöksisen oopperan triptyykki, ja ”Kuun ryöstö” vuodelta 1974. Hänen musiikkiaan luonnehtivat ”lempeä modaalisuus, ajoittaiset parallelismit ja kansansoittimien imitaatio”. Taktakišvilille myönnettiin Neuvostoliiton valtionpalkinto kolme kertaa vuosina 1951, 1952 ja 1967 sekä useita muita palkintoja ja arvonimiä. == Lähteet == Luokka:Georgialaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Sulkhan Tsintsadze

Sulkhan Tsintsadze (; 23. elokuuta 1925 – 15. syyskuuta 1991http://notes.tarakanov.net/katalog/kompozitori/s_- tsintsadze/#composers=1015!page=1!str=) oli georgialainen säveltäjä ja sellisti. Uransa Tsintsadze aloitti sellistinä 1940-luvulla Georgian valtion jousikvartetissa. Hänet tunnetaankin erityisesti sävellyksistään jousikvartetille, mutta hän sävelsi myös oopperoita, baletteja, sinfonioita ja konserttoja. Hänen ensimmäinen, suureen suosioon noussut sävellyksensä koostui jousikvartetille tarkoitetuista miniatyyreistä ja sai inspiraationsa georgialaisista kansanlauluista. Sävellyksissään Tsintsadze ”tuo esiin Georgian kansallisten soitinten harmoniset värit ja äänet”. Tsintsadze toimi Georgian säveltäjäliiton puheenjohtajana ja Tbilisin konservatorion rehtorina. Hänelle myönnettiin useita palkintoja, kuten Georgian kansantaiteilijan ja Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimet sekä Neuvostoliiton valtionpalkinto ja Šota Rustaveli -palkinto. Myös Tsintsadzen poika Irakli Tsintsadze on säveltäjä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sulkhan Tsintsadze (1925–1992) Luokka:Georgialaiset säveltäjät Luokka:Sellistit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Jukka Gronow

Jukka Olavi Gronow (s. 1945) on suomalainen sosiologi. Hän on Uppsalan yliopiston sosiologian emeritusprofessori ja Helsingin yliopiston sosiologian dosentti. Hänen kulutussosiologisia läpimurtoteoksiaan olivat The Sociology of Taste (1997) ja Caviar with Champagne: Common Luxury and the Ideals of Good Life in Stalin's Russia (2003). Lisäksi teos Ordinary Consumption (2001) on hänen ja professori Alna Warden toimittama. Eräs Gronowin sosiologian klassikoihin kohdistuneisiin tutkimuksiin perustuva julkaisu on Sosiologian klassikot vuodelta 1996. Kirjan muut tekijät ovat Arto Noro ja Pertti Töttö. Uransa alkupuolella Gronow oli mukana Tandem-projektissa (Tasa-arvon ja demokratian tutkimus) tutkimassa suomalaista yhteiskuntaa. Tulokset julkistettiin kirjassa Demokratian rajat ja rakenteet: tutkimus suomalaisesta hallitsemistavasta ja sen taloudellisesta perustasta (1977). Gronowin lisäksi sen tekijöitä olivat Pertti Klemola ja Juha Partanen. Gronow valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2007. Gronowin puoliso on vuodesta 1983 ollut museologian professori Kerstin Smeds. Heillä on kolme lasta.Vem och vad 1996, s. 542. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X Musikologi Pekka Gronow on Jukka Gronowin veli. __NOTOC__ == Teoksia == * * * == Lähteet == * "Tervetuloa Social Theory and Consumption -seminaariin 26.11.2005." Helsingin yliopiston tiedote 18.11.2005. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset sosiologit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Uppsalan yliopiston professorit
Ypäjäläinen

Ypäjäläinen on Ypäjän kunnan asukkaille ilmainen kuukausittain ilmestyvä lehti. Muualla asuville lehti on maksullinen. Lehteä julkaisevat Ypäjän kunta ja Ypäjän seurakunta yhdessä. Lehden painos on noin 3 000\. Lehti alkoi ilmestyä vuonna 1970 aluksi Ypäjän kunnan julkaisemana monisteena seitsemän kertaa vuodessa. Lehden ensimmäisenä päätoimittajana oli tuolloin kunnan liikuntasihteerinä toiminut Matti Tuura. Vuonna 1972 Ypäjäläistä alettiin kehittää kunnan ja seurakunnan yhteiseksi tiedotuslehdeksi, ja vuoden 1973 alusta se on ilmestynyt kuukausittain. Vuodesta 2009 Ypäjäläinen on ollut luettavissa myös verkkolehtenä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset ilmaisjakelulehdet Luokka:Ypäjä
Varasta pomolta

Varasta pomolta on suomalaisen rap-artisti Seppo Lampelan Steen1 -nimellä julkaistu toinen studioalbumi. Sen julkaisi Monsp Records 28. syyskuuta 2005. Kappale "Unionin sotilas" julkaistiin lisäksi ilmaiseksi ladattavaksi Lampelan kotisivuilla. Albumi oli Suomen virallisella listalla viikot 40–41, parhaimmillaan sijalla 24. Levyn singlejulkaisu "Terroristi" oli viikon singlelistan 18. Kappaleesta "Carosol Kid" on julkaistu musiikkivideo. == Kappaleet == # (mukana Hero Dishonest) # (mukana Hosni) # # # (mukana Mariska) # # (mukana Kaucas) # # # # # # (mukana Asa) # == Biitit == * Hero Dishonest: 1 * Steen1, Hosni & Liukas Niklas: 2 * Steen1 & Liukas Niklas: 3, 6, 11, 12 * Liukas Niklas: 5, 7, 8 * Liukas Niklas, Tero Sundell, Rocka Merilahti & Steen1: 10, 14 * Steen1, Liukas Niklas & Asa: 13 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Albumin arvostelu Desibeli -sivustolla * Albumin arvostelu Findance -sivustolla * Albumin arvostelu Noise -sivustolla Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Seppo Lampelan albumit
Aluetaloustiede

Aluetaloustiede tutkii taloudellisia ilmiöitä alueiden näkökulmasta. Tämä taloustieteen haara liittyy kiinteästi aluepolitiikkaan. == Tärkeimpiä aluetaloustieteen tutkijoita == *Paul Krugman, New Economic Geographyn (NEG) luoja *Xavier Sala-i-Martin, beta- ja sigma konvergenssikäsitteen laatija == Aluetaloustieteellistä kirjallisuutta == * Harvey Armstrong, Jim Taylor: Regional Economics and Policy. Blackwell Publishers 2000 == Katso myös == * Kaupunkitaloustiede Luokka:Taloustiede Luokka:Yhteiskuntatieteet
Scotiabank Saddledome

Scotiabank Saddledome, entiseltä nimeltään Pengrowth SaddledomeThat's the ticket!Slam Hockey Eric Francis 30.6.2000, Viitattu 19.8.2024 , on urheiluhalli Albertan Calgaryssä. Hallin on suunnitellut arkkitehti Graham McCourt Architects.Outsanding engineering achievements Prestressed concrete in Canada A Short History - 1952 to 2000Cpci.ca John R. Fowler, Viitattu 19.8.2024 Katsojia mahtuu jääkiekko-otteluihin vajaa 19 300\. Hallissa pelattiin vuoden 1988 talviolympialaisten jääkiekko-otteluita sekä kisailtiin taitoluistelusta.1988 Winter Olympics official report.Viitattu 19.8.2024 Scotiabank Saddledomessa pelaavat seuraavat urheilujoukkueet: *NHL-seura Calgary Flames *WHL-seura Calgary Hitmen *NLL-seura Calgary Roughnecks ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * http://www.scotiabanksaddledome.com/ - Scotiabank Saddledomen viralliset sivut Luokka:Urheiluhallit Luokka:Kanadan jäähallit Luokka:Calgaryn rakennukset ja rakennelmat Luokka:Calgaryn urheilu Luokka:Calgary Flames
Computer Entertainment Rating Organization

Computer Entertainment Rating Organization (; CERO) on japanilainen organisaatio, joka vastaa videopelien ja muiden ohjelmistojen ikäluokituksesta. EOCS (Ethics Organization of Computer Software) on vanhempi luokitus aikuisviihteelle ja CERO:n ulkopuolisille nimikkeille.https://www.ign.com/wikis/content- ratings/CERO#Current_CERO_Ratings == Järjestelmä == Järjestelmässä on käytössä neljä ikärajoitusta ja useita sisältösymboleita. Sisältösymbolit ovat olleet käytössä huhtikuusta 2004 lähtien. Merkit painatetaan pelien kanteen. === Ikärajoitukset === Koodi Värikoodi Ikäraja Vastaava PEGI A Kaikenikäisille B 12+ C 15+ D 17+ Z 18+ Mainitaan kaikissa pelipakkauksissa. ;Sisältösymbolit *Alkoholi tai tupakka *Asiaton kielenkäyttö *Huumeet *Kauhu *Erotiikka *Rikollisuus *Seksuaalisuus *Uhkapeli *Väkivalta Mainitaan kaikissa pelipakkauksissa paitsi kaiken ikäisille tarkoitetuissa peleissä. == Katso myös == * British Board of Film Classification * Entertainment and Leisure Software Publishers Association * Entertainment Software Rating Board * Game Rating Board * Pan European Game Information == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset sivut (Japani) Luokka:Videopelien ikäluokitusjärjestelmät
Andrei III

Andrei III Aleksandrovitš (, 1255–1304) oli Vladimirin ruhtinas vuosina 1293–1304. Hän oli yksi Aleksanteri Nevskin pojista. Andrei Aleksandrovitš oli myös Novgorodin, Kostroman ja Gorodetsin ruhtinas. == Sota Karjalasta == Ruhtinas Andrei lähetti talvella 1294 sotajoukon kukistamaan rakenteilla olleen Viipurin linnan, jonka hän katsoi uhkaavan valtaansa. Andrein joukot piirittivät Viipuria, mutta eivät onnistuneet valtaamaan sitä. Seuraavana vuonna novgorodilaiset piirittivät Käkisalmea, surmasivat linnoituksen puolustajat ja polttivat puiset rakennelmat. Keväällä 1301 Andrein sotajoukko valtasi piirityksen jälkeen Maankruunun linnoituksen, surmasi sen puolustajat ja poltti linnoituksen. == Lähteet == Luokka:Vladimirin suuriruhtinaat Luokka:Vuonna 1255 syntyneet Luokka:Vuonna 1304 kuolleet
Dmitri Aleksandrovitš

Dmitri Aleksandrovitš Perejaslavski (, 1250–1294) oli Vladimirin suuriruhtinas vuosina 1277–1294. Novgorodin ensimmäinen kronikka kertoo hänen rankaisseen karjalaisia ja valloittaneen heidän maansa vuonna 1278. Hän oli Aleksanteri Nevskin toiseksi vanhin poika ja nousi kruununperilliseksi vanhemman veljensä Vasilin kuoltua nuorena. Aleksanteri Nevski jätti Dmitrin vastuuseen Novgorodista jo alle kymmenvuotiaana. Aleksanteri Nevskin kuollessa vuonna 1263 Dmitri oli edelleen alaikäinen ja novgorodilaiset lähettivät hänet "kotiin kasvamaan". Dmitri palasi 18 vuotta täytettyään ja taisteli vallasta setiään Jaroslav III:a ja Vasili Jaroslavitšia vastaan. Hän sai Vladimirin ja Novgorodin haltuunsa vasta setiensä kuoltua. Dmitrin nuorempi veli Andrei yritti puolestaan Kultaisen ordan tuella kaapata vallan Dmitriltä, joka joutui pakenemaan Kaprion linnaan ja mahdollisesti Skandinaviaan asti. Lopulta Dmitri vetäytyi luostariin, vihittiin munkiksi vuonna 1293 ja kuoli vuotta myöhemmin. == Lähteet == Luokka:Vladimirin suuriruhtinaat Luokka:Vuonna 1250 syntyneet Luokka:Vuonna 1294 kuolleet
Vasili Jaroslavitš

Vasili Jaroslavitš (; 1241 – tammikuu 1276) oli Vladimirin suuriruhtinas vuosina 1272–1276. Vasili oli edeltäjänsä Jaroslav III:n nuorin poika. Hän oli kuollessaan 35-vuotias. Luokka:Vladimirin suuriruhtinaat Luokka:Vuonna 1241 syntyneet Luokka:Vuonna 1276 kuolleet
Jaroslav III

Jaroslav III Jaroslavitš () oli Vladimirin suuriruhtinas vuosina 1263–1271. Hän oli Jaroslav II:n poika ja Aleksanteri Nevskin nuorempi veli. Luokka:Vladimirin suuriruhtinaat
Argo

Argo () oli kreikkalaisessa mytologiassa argonauttien laiva,Castren & Pietilä- Castren 2000, s. 52 jolla Iason ja argonautit purjehtivat Kolkhiiseen ryöstämään lohikäärmeen vartioimaa kultaista oinaan taljaa. Argon rakensi Argos, Friksoksen poika, Dodonan oraakkelipaikassa kasvaneesta tammesta, ja niinpä laiva kykeni puhumaan ja ennustamaan. Argo toimi myös innoittajana, kun Ptolemaios loi eteläiselle tähtitaivaalle sitä esittävän tähdistön, Argo- laivan. Odysseian mukaan Argo oli ensimmäinen laiva, joka oli selvinnyt Skyllan ja Kharybdiin ohi vahingoittumatta. Image:Building Argo BM TerrD603.jpg|Argon rakentaminen. Vasemmalta oikealle: Athena, Tiphys ja Argos. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kreikkalainen mytologia Luokka:Kuvitteelliset laivat
Andrei II

Andrei II Jaroslavitš (; 1222–1264) oli Vladimirin suuriruhtinas vuosina 1249–1252. Hän oli Jaroslav II:n poika sekä Aleksanteri Nevskin ja Jaroslav III:n vanhempi veli ja heidän edeltäjänsä Vladimirin hallitsijana. Vuonna 1240 novgorodilaiset karkottivat Andrein veljen Aleksanteri Nevskin kaupungista ja pyysivät, että Vladimirin suuriruhtinas Jaroslav II lähettäisi kaupunkiin uuden päällikön. Niinpä kaupunkiin lähetettiin päälliköksi Andrei, mutta hän joutui palaamaan jo muutaman kuukauden kuluttua. Kun Saksalainen ritarikunta hyökkäsi Novgorodiin ja Andrei lähettiin joukkoineen kaupungin avuksi. Hän yhdisti voimansa veljensä Aleksanterin kanssa vuonna 1242 ja osallistui Peipsijärven jäätaisteluun. Andrein ja Aleksanterin isän kuoltua vuonna 1246 veljekset matkustivat Karakorumin kaupunkiin Mongoliassa, missä Güyük-kaani nimitti Andrein seuraavaksi Vladimirin suuriruhtinaaksi. Valtaannoustuaan Andrei II päätti osoittaa itsenäisyyttä mongolien kultaisesta ordasta ja meni naimisiin mongolien vihollisen Galitsian ruhtinas Danielin tyttären kanssa. Vuotta myöhemmin Andrei setä Svjatoslav karkotti hänet Vladimiristä ja lähti pyytämään Ordalta Andrein kruunua itselleen. Aleksanteri Nevski seurasi setäänsä myöhemmin ja syytti Andreita Ordalle maksettujen suojelusrahojen osittaisesta pimittämisestä. Ordan kaani hyökkäsi Vladimiriin rangaistuksellisena tästä ja löi Andrein joukot lähellä Pereslavlia. Tappion jälkeen Andrei ei saanut suojaa Novgorodistakaan, vaan joutui pakanemaan Kolyvan (joka mahdollisesti on nykyinen Tallinna) ja lopulta Ruotsiin. Andrei palasi Venäjälle vuonna 1256 ja pyysi anteeksi uskottomuuttaan Ordan pääkaupungissa Saraissa. Andrein katumus hyväksyttiinkin ja hän sai hallittavakseen Aleksanterilta Vladimirin itäosien aluita, joihin sisältyivät muun muassa Nižni Novgorodin ja Gorodetsin kaupungit Volgalla. Aleksanterin kuoltua vuonna 1263, Andrei pyrki liittämään Vladimirin hallintaansa, mutta hänen nuorempi veljensä Jaroslav III päihitti nämä suunnitelmat. Andrei II:sta polveutuu Suzdalin ja Nižni Novgorodin ruhtinassuku, joka 1300-luvulta alkaen tunnettiin Šuiskin ruhtinashuoneena. == Lähteet == Luokka:Vladimirin suuriruhtinaat Luokka:Vuonna 1222 syntyneet Luokka:Vuonna 1264 kuolleet