EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sukupuolen moninaisuuden osaamiskeskus

Sukupuolen moninaisuuden osaamiskeskus (ent. Transtukipiste) on ihmisoikeusjärjestö Setan erillisyksikkö, joka tarjoaa ammatillisia tuki- ja neuvontapalveluita sukupuolivähemmistöihin kuuluville ihmisille ja heidän läheisilleen sähköpostitse, puhelimitse, chatissa ja vastaanotolla. Sukupuolen moninaisuuden osaamiskeskus ylläpitää useita vertaistukiryhmiä eri ikäisille ja eri elämäntilanteessa oleville. Osaamiskeskuksen toimintaan kuuluvat myös asiantuntija- ja koulutuspalvelut ammattilaisille ja yhteisöille, tiedon tuotanto ja jakaminen sukupuolen moninaisuudesta sekä verkostoyhteistyö viranomaisten ja sote-palveluiden kanssa. Palvelut ovat pääosin maksuttomia, ja niitä saa suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi sekä tulkkiavusteisesti. Sukupuolen moninaisuuden osaamiskeskuksen johtava sosiaalityöntekijä kuuluu kansainväliseen The World Professional Association for Transgender Health (WPATH) -organisaatioon. Osaamiskeskusta rahoittaa sosiaali- ja terveysministeriön yhteydessä toimiva valtionapuviranomainen Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus Stea sekä Helsingin kaupunki. Stean avustus vuonna 2019 oli 184 204 euroa. Sukupuolen moninaisuuden osaamiskeskusta edelsi vuonna 1994 perustettu Transtukipiste. Nimenmuutos astui voimaan 4.4.2019. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset järjestöt
Agnes Kaposi

Agnes Aranka Kaposi (s. 20. lokakuuta 1932) on unkarilainen insinööri. Vuonna 1992 hänestä tuli kolmas nainen, joka valittiin Royal Academy of Engineeringin jäseneksi. Kaposi toimii London South Bank Universityn sähkötekniikan professorina. == Elämäkerta == Kaposi syntyi vuonna 1932 juutalaisperheeseen. Lukiovuosinaan hän valmistui Budapestin yliopistosta. Vuonna 1956 Kaposi joutui pakenemaan Unkarista Unkarin vallankumouksen vuoksi. Vallankumouksen jälkeen hän ryhtyi työskentelemään Ericssonin palveluksessa Ericsson Mobile Communications -yhtiössä. == Lähteet == Luokka:Insinöörit Luokka:Unkarilaiset professorit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dirkki

Dirkki tai puomin kannatin on purjeveneessä köysi, jonka tehtävänä on kannatella isopurjeen puomia silloin, kun isopurje ei sitä kannattele . Dirkki on siis käytössä silloin, kun isopurje on laskettuna tai sitä nostetaan, lasketaan tai reivataan. Kun isopurje on nostettu, dirkki päästetään hiemen löysälle, jolloin purje siirtyy kannattamaan puomia. Dirkki kulkee puomin päästä maston huippuun ja sieltä edelleen maston sisällä tai mastoa pitkin alas veneen kannelle, josta sen pituutta voidaan säätää. ==Katso myös== *purjehdus ==Lähteet== Luokka:Purjealuksen rakenne
Maria Larsson (jääkiekkoilija)

Maria Linda Larsson (s. 18. helmikuuta 1979 Haninge, Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Larsson on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän voitti Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002 naisten jääkiekon pronssia Ruotsin maajoukkueessa. Larsson lopetti uransa vuonna 2017. Hän laukoi vasemmalta. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ljudmila Beljakova

Ljudmila Viktorovna (Luda) Beljakova (ven: Людми́ла Ви́кторовна Беляко́ва, s. 12. lokakuuta 1994 Moskova, Venäjä), on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Beljakovan nykyinen joukkue on Tornado Moscow Region. Hän pelasi kauden 2015–2016 New York Rivetersissä, NWHL:ssa. Kauden 2017–2018 Belâkóva pelasi Tornado Dmitrov -joukkueessa Venäjän naisten pääsarjassa. Hän laukoo vasemmalta. Beljakovalla on naisten jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuista kaksi pronssimitalia, jotka hän sai 2013 ja 2016 Venäjän joukkueessa. Hän käyttää seuratasolla pelinumeronaan 9:ää Maksim Rybinin kunniaksi, mutta maajoukkueessa numero 10:ää. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vihainen hiljaisuus

Vihainen hiljaisuus (The Angry Silence) on Guy Greenin ohjaama brittielokuva vuodelta 1960. Draamaelokuvan pääosassa näyttelee Richard Attenborough, joka myös tuotti elokuvan. Muissa keskeisissä rooleissa nähdään Pier Angeli ja Michael Craig. == Juoni == Nuori tehdastyöläinen Tom Curtis joutuu vaikeuksiin, kun hän kieltäytyy menemästä mukaan työntekijöiden toistuviin korpilakkoihin ja yrittää jatkaa työskentelyä. Kaikki kääntyvät häntä vastaan. == Vastaanotto == Vihainen hiljaisuus sai Berliinin elokuvajuhlilla kriitikkojärjestö Fiprescin ja katolisen kirkon elokuvatoimiston OCIC:n palkinnon. The New York Timesin kriitikot valitsivat Vihaisen hiljaisuuden vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1960 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Brittiläiset mustavalkoelokuvat
Emilia Ramboldt

Emilia Ingrid Maria Andersson Ramboldt (s. 31. elokuuta 1988 Sollentuna, Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Linköping HC:n riveissä Ruotsin naisten jääkiekon pääsarjassa. Hän on voittanut pronssia naisten jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuista 2007 Ruotsin maajoukkueessa. Hän käyttää pelinumeroa 84. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rouvani sulhanen

Rouvani sulhanen (tai Vaimoni sulhanen, The Awful Truth) on Leo McCareyn tuottama ja ohjaama yhdysvaltalainen screwball-komediaelokuva vuodelta 1937. Farssikomedioiden kulta-ajan klassikoihin luetun elokuvan pääosissa näyttelevät Cary Grant ja Irene Dunne. Rouvani sulhanen oli Oscar-ehdokkaana kuudessa kategoriassa, joista se voitti parhaan elokuvan ja parhaan leikkauksen palkinnot. Yhdysvaltain elokuvainstituutin AFI:n 100-vuotissarjan 100 romanttisinta elokuvaa -listalla Rouvani sulhanen pääsi sijalle 77 ja 100 hauskinta komediaa -listalla sijalle 68. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.The Best 1,000 Movies Ever Made . Perustuu teokseen The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made, St. Martin's Griffin 2004. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Leo McCareyn ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1937 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Linnéa Åberg

Linnéa Åberg (s. 28. kesäkuuta 1996) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Åberg pelasi viimeksi Umeå IK:n riveissä, johon hän siirtyi vuonna 2017 Sunnanå SK:sta. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Covent Gardenin metroasema

Covent Gardenin metroasema on asema Lontoon metron Piccadilly Linellä, Covent Gardenin alueella. Se sijaitsee Oyster-vyöhykkeellä 1. Asema on avattu huhtikuussa 1907. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Asema TfL:n sivuilla Luokka:Covent Garden Luokka:City of Westminsterin metroasemat
Rajakalloiset

Rajakalloiset (Marginocephalia) oli dinosauruskladi, joka sisälsi linnunlantioisia kasvinsyöjädinosauruksia. Marginocephalia jaettiin kahteen pääryhmään, jotka olivat Ceratopsia ja Pachycephalosauria. Ne kehittyivät jurakauden keskivaiheen lopulla, mutta olivat enemmän yleisiä liitukaudella. == Kuvaus == === Ceratopsia === Ceratopsia ryhmään kuuluneet lajit tunnettiin niiden sarvista ja kaulureista. Yleensä sarvia oli kolme kappaletta, kaksi silmien yläpuolella ja yksi nenässä, mutta näin ei ollut kaikki lajeilla. Sarvia käytettiin enimmäkseen puolustautumisessa ja lajikumppanien houkuttelemisessa. Kaikilla sarvinaamoilla oli myös vahva, papukaijamainen nokka. Suurin osa lajeista on löydetty Länsi-Amerikasta. Suurin osa lajeista oli myös laumaeläimiä. ===Pachycephalosauria=== Pachycephalosauria ryhmän dinosaurukset erotti niiden paksuista kalloista, jotka muodostivat kuvun lajien pään päälle. Yleensä vartalon takaosassa sijaitsi pieni harjanne ja pienet luupiikit. Pachyphalosauria lajien urokset saattoivat käyttää näitä puskemiseen, esittelyyn ja puolustamiseen pedoilta. Kaikki tämän ryhmän lajit kävelivät kahdella jalalla. == Luokittelu == Vuonna 2011 julkaistu kladogrammi: == Lähteet == *
Angelina Gontšarenko

Angelina Pavlovna Gontšarenko (ven: Ангелина Павловна Гончаренко, s. 23. toukokuuta 1994 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi kaudella 2017–2018 Tornado Dmitrovin riveissä Venäjän naisten pääsarjassa. Gontšarenkolla on naisten jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuista kaksi pronssimitalia, jotka hän sai 2013 ja 2016 Venäjän joukkueessa. Ennen vuotta 2013 hän pelasi yksinomaan miesten joukkueissa. Gontšarenko laukoo vasemmalta. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jään tänne yöksi

Jään tänne yöksi (Ball of Fire) on Howard Hawksin ohjaama yhdysvaltalainen screwball-komediaelokuva vuodelta 1941. Charles Brackettin ja Billy Wilderin käsikirjoittamassa farssissa pääosia näyttelevät Gary Cooper ja Barbara Stanwyck sekä Oskar Homolka yhdessä harvoista komediarooleistaan. == Juoni == Joukko ikääntyviä professoreja on kokoontunut toimittamaan kaikkien aikojen tietosanakirjaa, joka kattaisi kaiken inhimillisen tiedon. Nuorin heistä (Cooper) alkaa kaivata ryhmälle parempaa tietämystä tavallisten ihmisten puhumasta kielestä ja törmää kaupungilla gangstereita paossa olevaan, slangia puhuvaan Sugarpuss O’Sheaan (Stanwyck). Nainen saa piilopaikan ja professorijoukko mielenkiintoisen uuden työtoverin. == Rooleissa == == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv- esityksen alla 1982 sen tarkastelevan ”herkullisen ironisesti ns. akateemisen maailman ja tavallisen ihmiselämän eroja”. Hänestä komediaelokuva ei tästä juuri voi parantua ja kehottaa kuuntelemaan tarkasti dialogia, onhan professorien touhussa kyse kielestä. Yhdysvaltain elokuvainstituutin AFI:n 100-vuotissarjan 100 hauskinta komediaa -listauksessa vuonna 2000 elokuva äänestettiin sijalle 92. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Lähteet == Luokka:Howard Hawksin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1941 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Kössi Leino

Kössi Leino (1893–1957) oli suomalainen sementtityömies ja kommunisti.Mikko- Olavi Seppälä: Varastettu kuolema (1938) poliittisena elokuvana, s. 21. Lähikuva 3/2007.Jyrki Juusela: Suomalaiset Espanjan sisällissodassa 1936–1939, s. 101, 120, 435. Atena, Jyväskylä 2003. Leino oli kotoisin Halikosta ja osallistui vuoden 1918 sisällissotaan punakaartin riveissä.Kimmo Rentola: Kenen joukoissa seisot: Suomalainen kommunismi ja sota 1937–1945, s. 268. WSOY 1994. Hän oli sisällissodan jälkeen vangittuna kaksi vuotta. Myöhemmin Leino johti maanalaista Punaista rintamamiesjärjestöä ja joutui 1930-luvun alussa olemaan kommunistisen toimintansa vuoksi neljä vuotta vankilassa. Vuosikymmenen lopulla hän värväsi suomalaisia vapaaehtoisia Espanjan sisällissodan kansainvälisiin prikaateihin, hoiti maanalaisen Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) asioita ja toimi ammattiyhdistyksissä. Leino harrasti näyttelemistä Helsingin Työväen Näyttämöllä. Hän esiintyi Nyrki Tapiovaaran elokuvassa Varastettu kuolema (1938), jossa hän näytteli venäläistä ”ohranaa”. Leino näytteli pientä sivuroolia myös Helmer Adlerin ohjaamassa komediaelokuvassa Herrat ovat herkkäuskoisia (1939). Leino kuului vuonna 1940 Helsingin paikallisen työläisrintamamiesyhdistyksen johtokuntaan, vaikka yhdistys oli tarkoitettu talvisotaan osallistuneille. Hänet vangittiin myöhemmin samana vuonna ja hän joutui olemaan turvasäilövankeudessa aina jatkosodan päättymiseen vuoteen 1944 asti. Helmikuussa 1945 eräät August Holmberg -nimisen miehen johtamat pakilalaiset kommunistit yrittivät perustaa uuden punakaartin, jonka johtajaksi ilmoitettiin Leino, mutta hanke ei johtanut mihinkään. Sittemmin Leino ja Holmberg liittyivät Sosialistiseen Yhtenäisyyspuolueeseen (SYP), jossa he kannattivat maltillista politiikkaa ja riitautuivat SKP:n kanssa. Leino oli vuoden 1947 kunnallisvaaleissa SYP:n ehdokkaana SKDL:n listoilla Helsingissä.Veli-Pekka Leppänen: Ohranasta oppositioon: Kommunistit Helsingissä 1944–1951, s. 87–88, 327–328. SKP:n Helsingin piirijärjestö, Helsinki 1994.Timo Mikkolainen: Sosialistisen Yhtenäisyyspuolueen identiteetin jäljillä, s. 41, 64, 101–102 Valtio-opin pro gradu -tutkielma, Tampereen yliopisto 2014. Viitattu 6.4.2019. Leino ja Holmberg erosivat SYP:stä ja samalla SKDL:stä ja siirtyivät SDP:hen vuonna 1953 yhdessä Ensio Hiitosen kanssa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kommunistit Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Marija Onolbajeva

Marija Asanovna Onolbajeva (ven: Мария Асановна Онолбаева, s. 25. joulukuuta 1978 Murmansk, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkomaalivahti. Hänellä on vasen hanskakäsi. Hän oli mukana Venäjän joukkueessa naisten jääkiekon talviolympialaisissa 2010. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Finn Russell

Finn Russell (s. 23. syyskuuta 1992 Bridge of Allan) on skotlantilainen rugby union -pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja (fly half). Hän edustaa Ranskan Top 14 -liigassa pelaavaa Racing 92:ta. Vuosina 2012–2018 Russell edusti monikansallisessa Pro 14 -sarjassa pelaavaa Glasgow Warriorsia. Läpimurtonsa hän teki kaudella 2013–2014, ja teki kesällä 2014 myös debyyttinsä Skotlannin maajoukkueessa. Maaliskuuhun 2019 mennessä hän on pelannut kaikkiaan 44 maaottelua. Ennen ammattilaisuraansa Russell työskenteli kolmen vuoden ajan kivenhakkaajana. == Lähteet == Luokka:Skotlantilaiset rugby union -pelaajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pyhän Matteuksen kirkko (Langford)

Pyhän Matteuksen kirkko () on kirkkorakennus Langfordin kylässä, Oxfordshiressä. Se on Grade I -luokan suojelukohde. Nykyisen rakennuksen vanhimmat osat ovat torni ja laiva. Alttarin aluetta rakennettiin uusiksi 1200-luvun puolivälissä ja eteläinen porstua hieman sen jälkeen. Ewan Christianin remontissa 1860-luvulla klerestorio poistettiin. == Lähteet == Luokka:Englannin kirkot Luokka:Oxfordshiren rakennukset ja rakennelmat Luokka:Grade I -luokan rakennukset Englannissa
Jekaterina Smolentseva

Jekaterina Vjatšeslavovna Smolentseva (ven: Екатерина Вячеславовна Смоленцева, s. 15. syyskuuta 1981 Pervouralsk, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Smolentsevan nykyinen joukkue on HC Agidel Ufa, joka pelaa Venäjän naisten pääsarjatasolla. Hänellä on naisten jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuista kolme pronssimitalia, jotka hän sai 2001, 2013 ja 2016 Venäjän joukkueessa. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erik Blomberg (yritys)

Erik Blomberg Oy (entiseltä nimeltään Blomberg & Peronkoski Oy) on vuonna 1950 perustettu elokuvaohjelmien valmistamista toimialanaan harjoittava yritys. Yhtiön toiminta lakkasi vuonna 1983. == Yhtiön tuottama pitkä elokuva== Erik Blomberg Oy:n tuottamat pitkät elokuvat Erik Blomberg Oy:n tuottamat pitkät elokuvat Erik Blomberg Oy:n tuottamat pitkät elokuvat Erik Blomberg Oy:n tuottamat pitkät elokuvat Vuosi Nimi Ohjaaja 1938 Varastettu kuolemahttps://www.elonet.fi/fi/elokuva/107837 Nyrki Tapiovaara == Yhtiön tuottamat lyhytelokuvat== Erik Blomberg Oy:n tuottamat lyhytelokuvat Erik Blomberg Oy:n tuottamat lyhytelokuvat Erik Blomberg Oy:n tuottamat lyhytelokuvat Erik Blomberg Oy:n tuottamat lyhytelokuvat Vuosi Nimi Ohjaaja Baukunst in Finnlandhttps://www.elonet.fi/fi/elokuva/630066 Finland, a Free and Modern Countryhttps://www.elonet.fi/fi/elokuva/641172 1947 Porojen parissahttps://www.elonet.fi/fi/elokuva/130698 Erik Blomberg, Eino Mäkinen 1947 Suomi, metsien maahttps://www.elonet.fi/fi/elokuva/903205 1950 Finlandssvensk bygdhttps://www.elonet.fi/fi/elokuva/602534 1951 Friendly Finlandhttps://www.elonet.fi/fi/elokuva/603450 Erik Blomberg 1952 Mikä heiltä puuttui?https://www.elonet.fi/fi/elokuva/998851 Erik Blomberg 1967 Norssihttps://www.elonet.fi/fi/elokuva/1545718 Erik Blomberg ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Elonet Luokka:Suomalaiset elokuvayhtiöt Luokka:Suomalaiset elokuvalevittäjät
Kaakon Viestintä

Kaakon Viestintä on paikallislehtiä julkaiseva yritys. Sen omistaa huhtikuusta 2019 lähtien Keskisuomalainen-konserni,Anna Ylönen ym.: Läjä isoja lehtiä yksiin käsiin: Keskisuomalaisen haltuun 6 sanomalehteä Kaakkois-Suomesta, Yle.fi, uutiset, 5.4.2019 sitä ennen Länsi-Savo-konserni.Kaakon Viestintä, viitattu 5.4.2019 (Arkistoitu 31.3.2019) Yritys julkaisee Mikkelissä ilmestyvää Länsi-Savoa, Savonlinnassa ilmestyvää Itä-Savoa, Lappeenrannassa ilmestyvää Etelä-Saimaata, Kouvolassa ilmestyvää Kouvolan Sanomia, Kotkassa ilmestyvää Kymen Sanomia sekä Imatralla ilmestyvää Uutisvuoksea. Lisäksi se harjoittaa digitaalista liiketoimintaa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lehtitalot
Maria Larsson (täsmennyssivu)

Maria Larsson on seuraavien henkilöiden nimi: * Maria Larsson (s. 1956), ruotsalainen poliitikko * Maria Larsson (s. 1979), ruotsalainen jääkiekkoilija * Maria Larsson (s. 1994), ruotsalainen juoksija Se voi tarkoittaa myös: * Ikuistetut hetket (Maria Larssons eviga ögonblick), vuoden 2008 elokuva Luokka:Täsmennyssivut
ESV-Paikallismediat

ESV-Paikallismediat on julkaisuyhtiö, joka siirtyi huhtikuussa 2019 Keskisuomalainen-konserniin.Läjä isoja lehtiä yksiin käsiin: Keskisuomalaisen haltuun 6 sanomalehteä Kaakkois-Suomesta, Yle.fi, uutiset, 5.4.2019 Aiemmin sen omisti Länsi-Savo-konserni. ESV-Paikallismediat julkaisee yhdeksää yksipäiväistä paikallislehteä, jotka ovat Juvan Lehti, Kaakonkulma, Kangasniemen Kunnallislehti, Keskilaakso, Luumäen Lehti, Länsi-Saimaan Sanomat, Puruvesi, Paikallislehti Joutseno sekä Pitäjänuutiset. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lehtitalot
Peter Smith

Peter Smith on seuraavien henkilöiden nimi: * Peter Smith (s. 1967), brittiläinen taiteilija * Peter Moore Smith (s. 1965), yhdysvaltalainen kirjailija * Peter Purves Smith (1912–1949), australialainen maalari * Peter Plympton Smith (s. 1945), yhdysvaltalainen poliitikko * Peter Smith (s. 1964), skotlantilainen curlingin maailmanmestari * Peter Smith (1924–1954), rugby union -pelaaja
São Jorge (juusto)

São Jorge on portugalilainen Azorien São Jorgen saarelta lähtöisin oleva lehmänmaitojuusto. São Jorge-juusto mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1574. Juuston valmistuksen mahdollinen aloittaja oli flanderilainen Wilhelm van der Haegen, joka käytti sittemmin nimeä Guilherme da Silveira. São Jorge soveltui hyvin laidunmaaksi hedelmällisen vulkaanisen maaperänsä ja leudon ilmastonsa ansioista. Karjankasvatus saarella kasvoi huomattavasti 1870-luvulla, jolloin suurin osa saaren maatalouskelpoisesta maasta muutettiin laitumeksi. Maitotuotteiden tuotannosta tuli samalla saaren merkittävin talouden osa-alue. Juustoa valmistettaessa maito lämmitetään ensin 30 °C lämpötilaan, jolloin siihen lisätään juksute ja heraa aiemmin tehdystä juustosta. Syntyvä juustomassa lämmitetään 36–37 °C lämpötilaan. Tämän jälkeen juustomassa kuivatetaan, suolataan ja asetellaan muotteihin. Juusto kypsyy kolmesta yhdeksään kuukautta. Kypsyessä juustossa esiintyy mikrobeja, joista yleisimpiä ovat Lactobacillus paracasei, Lactobacillus rhamnosus ja Enterococcus. Valmiit juustot ovat painoltaan 8–12 kiloa. Juuston kuori on syvän kultainen ja sisältä vaalean kultainen. Juustossa on pieniäreikiä ja rakenteeltaan juusto on lujaa ja taipuisaa. Kypsyessään juusto saa lievän pippurisen, happaman ja tunkkaisen maun. Juustoa käytetään pöytäjuustona, muussa ruuanlaitossa tai jälkiruokana esimerkiksi hillon kanssa. Juustoa myydään merkittäviä määriä esimerkiksi Eurooppaan, Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. ==Lähteet== Luokka:Lehmänmaitojuustot Luokka:Portugalilaiset juustot Luokka:Azorit
Balladi Cable Hoguesta

Balladi Cable Hoguesta (The Ballad of Cable Hogue) on Sam Peckinpah’n ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1970. Sen pääosissa näyttelevät Jason Robards ja Stella Stevens. ==Juoni== Erakko Cable Hogue (Robards) löytää erämaastaan vettä ja perustaa lähteelle postivaunujen levähdyspisteen. Paikalle ilmestyy huijarisaarnaaja ja naistenmies (David Warner), joka epäilee Hoguen hankkeen laillisuutta. Hogue matkustaa kaupunkiin rekisteröimään lähteen valtauksensa ja tapaa saluunassa ihanan naisen, Hindyn (Stevens) ja asettuu tämän kanssa asumaan lähteen ääreen. Aika on kuitenkin muuttumassa: auto ajaa pysähtymättä ohi, tarvitsematta vesitaukoa. == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1983 sen olevan Peckinpah’n kaunein lännenelokuva, joka yhdistää modernia kuvakieltä vahvaan lajityypin perinteen tuntemukseen: ”Herkän, ilmavan ja eloisan westernin sytytyslankoina toimivat autenttinen ympäristökuvaus, vapauttava huumori ja tasa-arvoinen ihmiskäsitys.” The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Sam Peckinpahin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lännenelokuvat Luokka:Vuoden 1970 yhdysvaltalaiset elokuvat
Dacentrurus

Dacentrurus on sukupuuttoon kuollut stegosaureihin kuuluva dinosaurus. Se eli myöhäisellä jurakaudella, stegosaurien kukoistusaikaan. Dacentrurus käytti ravinnokseen kasveja. Dinosauruksen fossiileita on löydetty Englannista, Espanjasta, Portugalista ja Ranskasta. Löytöihin lukeutuu useiden yksilöiden jäänteitä. == Nimen historia == Dacentrurus nimettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1875, jolloin brittipaleontologi Richard Owen antoi sille nimeksi Omosaurus armatus. Nimen etuosa oli kuitenkin jo käytössä, joten dinosaurus nimettiin uudelleen vuonna 1902, Frederic Lucasin antaessa uudeksi nimeksi Dacentrurus. Lajinimi armatus kuitenkin säilytettiin. Dacentrurus tarkoittaa ”hyvin terävää häntää”. == Koko ja ulkonäkö == Dacentrurus oli noin 7–8 metriä pitkä. Useimmilla stegosaureilla oli pitkin selkää luulevyjä aina hännänpäähän asti, mutta Dacentruruksella oli kaulasta lonkan kohdalle kahdeksan paria kilpiä, joiden jälkeen tuli neljä paria suurikokoisia piikkejä. Hännänpäässä dinosauruksella oli neljä piikkiparia lisää, jotka osoittivat sivulle. Kilpien ja piikkien muodostuma on hyvin samankaltainen kuin Afrikassa eläneellä Kentrosauruksella. == Fossiilit == Dacentruruksen fossiileita löydettiin alun perin Englannista. Sittemmin uusia löytöjä on tehty niin Espanjassa, Ranskassa kuin runsaslukuisesti Portugalissa. Dinosaurus oli läheistä sukua Miragaialle ja Hesperosaurukselle. == Saalistajat == Stegosaurit joutuivat myöhäisjurakaudella Pohjois-Amerikassa usein Allosauruksen ja muiden teropodien kohteeksi, joten samaa saattoi tapahtua myös Euroopassa. Enemmistö suurista teropodeista Euroopassa eli tosin aiemmalla jurakaudella. == Lähteet == * Luokka:Thyreophora Luokka:Stegosauria
Bang the Drum Slowly – hiljennä-hidasta

Bang the Drum Slowly – hiljennä-hidasta on John Hancockin ohjaama yhdysvaltalainen urheiluaiheinen draamakomedia vuodelta 1973. Baseballin maailmasta kertova elokuva oli yksi pääosaa näyttelevän Robert De Niron läpimurtotöistä. Toista keskeistä roolia esittää Michael Moriarty. Käsikirjoituksen laati oman romaaninsa pohjalta Mark Harris. == Juoni == Baseballia ammatikseen pelaava newyorkilainen Henry (Moriarty) on myös kirjailija. Hän pitää huolta joukkuetoveristaan Brucesta (De Niro), jonka paheneva Hodgkinin tauti yritetään pitää piilossa joukkueenjohtajalta (Vincent Gardenia). == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1981 sen kuvaavan hienosti kahden miehen välistä ystävyyttä ja luottamusta: ”Hancock toimii tunteiden ja mielteiden tasolla, tuo ihmisen olemassaolon kauniisti katsojan eteen.” Varsinaisessa pääosassa on Moriarty, mutta Fränti pitää De Niron roolityötä hämmästyttävänä, vaikka tiedossa olikin näyttelijän perusteellinen ennakkotutkimus ja tutustuminen lajiin. Sports Illustrated -lehti nimesi elokuvan vuonna 2003 kaikkien aikojen 11. parhaaksi urheiluelokuvaksi. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Baseballelokuvat Luokka:Vuoden 1973 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat
Nas (täsmennyssivu)

Nas tai NAS voi viitata johonkin seuraavista: * Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia, , NAS * verkkoon kytketty levypalvelin, , NAS * Nas, amerikkalainen räppäri * NAS, lyhenne sanoista Naval Air Station, Yhdysvaltain meri-ilmailun tukikohdista käytetty lyhenne * NAS, Nigerian Academy of Science, Nigerian tiedeakatemia.
Rosalía Arteaga

Rosalía Arteaga Serrano de Córdova, (s. 5. joulukuuta 1956, Cuenca, Ecuador) on ecuadorilainen poliitikko, joka toimi lyhyesti maansa ensimmäisenä naispuolisena presidenttinä. Hän oli yksi kolmesta ehdokkaasta, jotka kiistelivät presidenttiydestä vuonna 1997. Arteaga opiskeli toimittajaksi, asianajajaksi ja kouluttajaksi. Hän tuli politiikkaan Cuencan kaupunginvaltuuston kautta. Myöhemmin hänellä oli monia koulutukseen liittyviä toimia, kuten maan kulttuuriministerin virka. Vuonna 1996 Arteagasta tuli Abdalá Bucaramin varapresidentti. Bucaramin syrjäyttämisen jälkeen Arteaga vaati presidentin virkaa varapresidentin asemansa perusteella. == Lähteet == Luokka:Ecuadorin presidentit Luokka:Kulttuuriministerit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tessa Bonhomme

Tessa Bonhomme (s. 23. heinäkuuta 1985 Sudbury, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkopuolustaja sekä The Sports Networkin urheilureportteri. Bonhomme on kaksinkertainen naisten jääkiekon maailmanmestari vuosilta 2007 ja 2012. Hän on voittanut naisten jääkiekon olympiakultaa 2010 Vancouverissa. Bonhomme on pelannut seuratasolla Toronto Furiesissa Kanadan naisten jääkiekon pääsarjassa, jossa hän teki parhaalla kaudellaan tehot 8+8=16. Sportsnet Magazine on listannut Bonhommen tämän planeetan 30:n kauneimman urheilijan joukkoon. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Savka Dabčević-Kučar

Savka Dabčević-Kučar (6. joulukuuta 1923 – 6. elokuuta 2009https://www.dw.com/hr/umrla-savka-dab%C4%8Devi%C4%87-ku%C4%8Dar/a-4548011) oli kroatialainen poliitikko ja ekonomi. Hän toimi Jugoslavian pääministerinä 1967–1971. Vuonna 1992 hän oli ehdokkaana Kroatian presidentinvaaleissa, mutta hävisi Franjo Tuđmanille saaden vain kuusi prosenttia äänistä. == Katso myös == *Kroatian kevät == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://bosnia.org.uk/news/news_body.cfm?newsid=2619 Luokka:Jugoslavian pääministerit Luokka:Kroatialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Saatto

Saatto on Mustan kuun lapsien viides studioalbumi, joka julkaistiin 27. tammikuuta 2017. Se on ensimmäinen yhtyeen uudelleenkokoamisen jälkeen julkaistu studiolevy. Albumin kappaleiden sanoitukset keskittyvät luopumiseen ja kuolemaan. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 32. == Vastaanotto == Desibeli.net Imperiumi 6/10 Kaaoszine 9/10 Metalliluola 10/10 Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Kaaoszinen Taru Ruusu antoi albumille pistettä vaille parhaan arvosanan. Hän piti sitä monipuolisena julkaisuna, jolla selkeästä tyylistään huolimatta jokaisella kappaleella on oma koukkunsa. Metalliluolan Ville Krannila antoi albumille täydet kymmenen pistettä. Hän sanoi äänimaailman olevan onnistunut, eikä kokenut tunnelmaa liian painostavana. == Kappaleet == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2017 albumit Luokka:Mustan kuun lapsien albumit
Mikko Maasola

Mikko Maasola (s. 22. joulukuuta 1970) on jyväskyläläinen Yle Jyväskylän (aik. Yle Keski-Suomi) toimittaja, joka tunnetaan Yle Radio Suomen Maallikkosaarnaaja-radiopakinoistaan ohjelmanimellä Sananen. Maasolan radiopakinoista on koottu myös Kustannus Aarnin julkaisema kokoelma nimeltä Tummaa paahtoa, johon on kerätty hänen 40 ensimmäistä radiopakinaansa. Maasola on tehnyt myös stand up -komiikkaa ja teatteria. == Lähteet == Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tim (Aviciin albumi)

Tim on ruotsalaisen DJ:n Aviciin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin postuumisti 6. kesäkuuta 2019. Albumi julkaistiin Aviciin perheen luvalla, ja kaikki albumista syntyvät tuotot tullaan ohjaamaan Tim Bergling Foundation -säätiölle. Säätiö toimii estääkseen itsemurhaa ja levittääkseen tietoutta mielenterveyden häiriöistä. Albumi sisältää aiemmin ennen julkaisemattomia kappaleita, mukaan lukien "Heaven" yhdessä Chris Martinin kanssa. Albumin ensimmäinen single "SOS" yhdessä Aloe Blaccin kanssa julkaistiin 10. huhtikuuta 2019. == Tausta == Aviciin itsemurhan jälkeen huhtikuussa 2018 hänen edustajansa ilmoitti, että suunnitelmia julkaista Aviciin musiikkia lähitulevaisuudessa ei ollut. Vuotta myöhemmin huhtikuussa 2019 kerrottiin, että Avicii oli työskennellyt albumin parissa ennen kuolemaansa, ja että albumi oli ollut lähes valmis. Avicii oli esitellyt version siitä levy- yhtiönsä Universalin edustajille vain päiviä ennen kuolemaansa. Noin kaksi kuukautta Aviciin kuoleman jälkeen levy-yhtiön edustajat olivat keskustelleet Aviciin perheen kanssa, jotka olivat sitä mieltä, että aiemmin julkaisematon musiikki tulisi julkaista. Siten ryhmä Aviciin kanssa albumin parissa työskennelleitä muusikkoja, mukaan lukien ruotsalaiset Vincent Pontare ja Salem Al Fakir, otti tehtäväkseen saattaa albumi valmiiksi niin lähellä Aviciin alkuperäistä näkemystä kuin he osasivat. Albumin nimen Tim päättivät Aviciin vanhemmat. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Aviciin albumit Luokka:Vuoden 2019 albumit
Frida Abrahamsson

Frida Abrahamsson (s. 14. syyskuuta 1994) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Elitettan-seura KIF Örebroa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alexander Imich

Alexander Imich (4. helmikuuta 1903 Częstochowa, Kongressi-Puola, Venäjän keisarikunta – 8. kesäkuuta 2014 Manhattan, New York, Yhdysvallat) oli puolalais-yhdysvaltalainen kemisti, parapsykologi ja kirjailija ja Anomalous Phenomena Researchin presidentti New Yorkissa. Hän syntyi vuonna 1903 juutalaiseen perheeseen Częstochowassa Puolassa, joka oli silloin osa Venäjän keisarikuntaa. Imichistä tuli maailman vanhin elävä mies italialaisen Arturo Licatan kuoltua 24. huhtikuuta 2014. Guinness World Records todisti Imichin maailman vanhimmaksi eläväksi mieheksi tämän omaan kuolemaan saakka. Imich kuoli puolitoista kuukautta Licatan jälkeen 111 vuoden ja 124 päivän iässä. Imich oli myös viimeinen elossa ollut Puolan–Neuvosto-Venäjän sodan veteraani.New Yorker officially deemed oldest living man on Earth == Lähteet == Luokka:Puolalaiset kemistit Luokka:Yhdysvaltalaiset kemistit Luokka:Puolalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Juutalaiset kirjailijat Luokka:Parapsykologit Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet puolalaiset Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Korkean taivaan alla

Korkean taivaan alla (The Big Sky) on Howard Hawksin ohjaama lännenelokuva vuodelta 1952. Sen pääosia näyttelevät Kirk Douglas, Dewey Martin ja Elizabeth Threatt. == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1988, ettei Korkean taivaan alla kuulu Hawksin parhaisiin ohjaustöihin mutta on silti kiinnostava, pikemminkin poikakirjamainen seikkailu- tai vaellustarina kuin perinteinen western. Fränti kertoo Hawksin katuneen jälkeenpäin Kirk Douglasin valitsemista päärooliin näyttelemään sävyisää ja kilttiä hahmoa. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Howard Hawksin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lännenelokuvat Luokka:Vuoden 1952 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Kim Kyung-ah

Kim Kyung-ah (s. 25. toukokuuta 1977) on eteläkorealainen pöytätennispelaaja. Hän saavutti urallaan kaksi olympiapronssia ja neljä MM-pronssia. Kim saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa Ateenan olympialaisissa 2004, kun hän sijoittui naisten kaksinpelissä pronssille voitettuaan pronssiottelussa Singaporen Li Jia Wein. Olympialaisten nelinpelissä hän pelasi Kim Bok-Raen parina ja he sijoittuivat neljänneksi hävittyään pronssiottelussa kiinalaisparille Guo Yue / Niu Jianfeng. Zagrebin MM-kilpailuissa 2007 Kim saavutti parinsa Park Mi- youngin kanssa nelinpelissä pronssia. Pekingin olympialaisissa 2008 Kim saavutti joukkuekilpailussa pronssia ja oli kaksinpelissä jaetulla yhdeksännellä sijalla. Yokohaman MM-kilpailuissa 2009 Kim ja Park saavuttivat jälleen nelinpelissä pronssia ja Rotterdamin MM-kilpailuissa 2011 he olivat kolmannen peräkkäisen kerran pronssilla. Dortmundin MM-kilpailuissa 2012 Kim saavutti pronssia joukkuekilpailussa. Lontoon olympialaisissa 2012 tuloksina oli joukkuekilpailun neljäs sija ja kaksinpelin jaettu viides sija puolivälierätappion jälkeen. Kim oli maailmanrankingissa parhaimmillaan neljäntenä elo-lokakuussa 2010. == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset pöytätennispelaajat Luokka:Eteläkorealaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Park Mi-young

Park Mi-young (s. 17. marraskuuta 1981) on eteläkorealainen pöytätennispelaaja. Hän saavutti urallaan olympiapronssin ja neljä MM- pronssia. Park saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa Zagrebin MM-kilpailuissa 2007, kun hän sijoittui parinsa Kim Kyung-ahin kanssa naisten nelinpelissä pronssille. Pekingin olympialaisissa 2008 Park saavutti joukkuekilpailussa pronssia ja oli kaksinpelissä jaetulla yhdeksännellä sijalla. Yokohaman MM- kilpailuissa 2009 Park ja Kim saavuttivat jälleen nelinpelissä pronssia ja Rotterdamin MM-kilpailuissa 2011 he olivat kolmannen peräkkäisen kerran pronssilla. Dortmundin MM-kilpailuissa 2012 Park saavutti pronssia joukkuekilpailussa. Lontoon olympialaisissa 2012 tuloksina oli joukkuekilpailun neljäs sija ja kaksinpelin jaettu yhdeksäs sija. Park oli maailmanrankingissa parhaimmillaan kahdeksantena helmikuussa 2010. == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset pöytätennispelaajat Luokka:Eteläkorealaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Claudette Werleigh

Claudette Werleigh (o.s. Antoine, s. 26. syyskuuta 1946 Cap-Haïtien, Haiti) on haitilainen juristi, poliitikko ja rauhanaktivisti. Hän toimi maansa ulkoministerinä 1993–1995 ja pääministerinä 1995–1996. Ministerinuransa jälkeen hän on työskennellyt erilaisissa rauhantutkimusjärjestöissä. Claudette Werleigh syntyi varakkaaseen perheeseen ja opiskeli ulkomailla Haitin lisäksi. Valmistuttuaan juristiksi hän työskenteli kansalaisjärjestöissä. Hän lähti politiikkaan vuonna 1990 ja toimi silloin muutaman kuukauden ajan väliaikaishallituksen sosiaaliministerinä. == Lähteet == Luokka:Haitin pääministerit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Haitin pääministereistä

Haitin pääministeri johtaa Haitin hallitusta. Pääministeri nimittää hallituksen muut ministerit keskusteltuaan presidentin kanssa. Ehdotus ministereiksi ja hallitusohjelma viedään sitten parlamentin luottamusäänestykseen. == Luettelo pääministereistä == Nimi alkaen asti Martial Célestin 9. helmikuuta 1988 20. kesäkuuta 1988 René Garcia Préval 13. helmikuuta 1991 11. lokakuuta 1991 Jean-Jacques Honorat 11. lokakuuta 1991 19. kesäkuuta 1992 Marc Louis Bazin 19. kesäkuuta 1992 30. elokuuta 1993 Robert Malval 30. elokuuta 1993 8. marraskuuta 1994 Smarck Michel 8. marraskuuta 1994 7. marraskuuta 1995 Claudette Werleigh 7. marraskuuta 1995 27. helmikuuta 1996 Rosny Smarth 27. helmikuuta 1996 20. lokakuuta 1997 Jacques-Édouard Alexis 26. maaliskuuta 1999 2. maaliskuuta 2001 Jean Marie Chérestal 2. maaliskuuta 2001 15. maaliskuuta 2002 Yvon Neptune 2. maaliskuuta 2001 12. maaliskuuta 2004 Gérard Latortue 12. maaliskuuta 2004 9. kesäkuuta 2006 Jacques-Édouard Alexis 9. kesäkuuta 2006 12. huhtikuuta 2008 Michèle Pierre-Louis 5. syyskuuta 2008 30. lokakuuta 2009 Jean-Max Bellerive 11. marraskuuta 2009 18. lokakuuta 2011 Garry Conille 18. lokakuuta 2011 16. toukokuuta 2012 Laurent Lamothe 16. toukokuuta 2012 20. joulukuuta 2014 Florence Duperval Guillaume (vt.) 20. joulukuuta 2014 16. tammikuuta 2015 Evans Paul 16. tammikuuta 2015 26. helmikuuta 2016 Fritz Jean (vt.) 26. helmikuuta 2016 28. maaliskuuta 2016 Enex Jean-Charles 28. maaliskuuta 2016 21. maaliskuuta 2017 Jack Guy Lafontant 21. maaliskuuta 2017 17. syyskuuta 2018 Jean-Henry Céant 17. syyskuuta 2018 21. maaliskuuta 2019 Jean Michel Lapin vt. 21. maaliskuuta 2019 2020 Joseph Joute 2020 2021 Claude Joseph 2021 2021 Ariel Henry 2021 2024 Michel Patrick Boisvert (vt.) 25.2. 2024 3.6. 2024 Garry Conille (vt.) 3.6. 2024 10.11. 2024 Alix Didier Fils-Aimé 10.11.2024 alkaen == Lähteet == *
Antti Orkamaa

Fritz Boris Anders (Antti) Orkamaa, vuoteen 1935 Åkerman (13. syyskuuta 1893 PyhäjokiKuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 600 (Viitattu 6.4.2019) – 16. maaliskuuta 1967Geni: Fritz Boris Anders Orkamaa (Viitattu 6.4.2019)) oli suomalainen opettaja, pappi ja kristillinen kirjailija. ==Henkilöhistoria== Orkamaan vanhemmat olivat kauppias Fritz Ferdinand Åkerman ja Henrika Annala ja puoliso vuodesta 1921 Sylvi Ester Vikstén. Orkamaa tuli ylioppilaaksi 1913 ja vihittiin papiksi 1916. Hän toimi Pyhäjoen kappalaisena vuodesta 1922 ja kirkkoherrana Sonkajärvellä vuodesta 1928, Raahessa vuodesta 1935 ja Kuusankoskella vuodesta 1953. Opettajana Raahessa Orkamaa työskenteli 1935–1948. Eläkkeelle Orkamaa jäi vuonna 1959. Hän julkaisi useita saarnakirjoja.70-vuotiaita. Helsingin Sanomat, 13.9.1963, s. 8. ==Julkaisuja== * Armon sana: Suomen pappien saarnoja toisen vuosikerran epistolaisteksteistä, 1939 * Totuuden sana: Suomen pappien saarnoja ensimmäisen vuosikerran epistolateksteistä, 1939 * Iankaikkinen sana: Suomen pappien saarnoja Vanhan Testamentin saarnateksteistä, 1945 * Elämän sana: Suomen pappien saarnoja kolmannen vuosikerran evankeliumiteksteistä, 1948 * Pelastuksen sana: Suomen pappien saarnoja toisen vuosikerran evankeliumiteksteistä, 1954 * Pysyvä sana: Suomen pappien saarnoja ensimmäisen vuosikerran evankeliumiteksteistä, 1956 * Uskon sana: Suomen pappien katekismussaarnoja Martti Lutherin Vähän katekismuksen johdolla, 1958 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka: Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka: Vuonna 1893 syntyneet Luokka: Vuonna 1967 kuolleet
Itä-Timorin valtaus

Itä-Timorin valtaus oli Indonesian suorittama sotilasoperaatio, joka alkoi 7. joulukuuta 1975. Indonesia valtasi Itä-Timorin käyttäen tekosyynä anti- imperialismia. Indonesialaismiehitys kesti 25 vuotta ja sen aikana kuoli 100 000–300 000 sotilasta ja siviiliä. Miehityksen ensimmäisinä kuukausina indonesialaiset kohtasivat raskasta vastarintaa vuoristossa, mutta vuosina 1977–1978 Indonesia sai Israelilta, Yhdysvalloilta ja muilla valtioilta kehittyneempää aseistusta, joilla se löi Fretilinin. Itätimorilaiset ja indonesialaismiehittäjien välillä tapahtui yhteenottoja vuoteen 1999 asti, jolloin itätimorilaiset äänestivät itsenäisyydestä. 10. toukokuuta 2002 Itä- Timor julistautui itsenäiseksi. Luokka:Itä-Timorin historia Luokka:1975 Luokka:Gerald Fordin presidenttikausi
Daniel Orädd

Daniel Orädd (15. kesäkuuta 1894 Helsinki Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 601 (Viitattu 6.4.2019) – 8. toukokuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen pappi, järjestöjohtaja ja kristillinen kirjailija. ==Henkilöhistoria== Daniel Oräddin vanhemmat olivat varastonhoitaja Emil Orädd ja Eufemia Charlotta Swahn ja puoliso vuodesta 1924 Anna (Nanna) Ragnhild Elisabeth Orädd. Daniel Orädd tuli ylioppilaaksi 1916 ja vihittiin papiksi 1922. Hän teki useita matkoja Eurooppaan ja Argentiinaan. Orädd toimi Suomen merimieslähetyksen matkasihteerinä 1922–1924 sekä 1932–1934, pappina Antwerpenissä 1924–1932, Maksamaan kirkkoherrana 1932–1934, sotilaspastorina 1939–1940, laivastopastorina 1940–1943, Suomen merimieslähetyksen johtajana 1944–1953 ja sen lehtien ja kustannusliikkeen johtajana 1944–1947 sekä Merimiehen ystävä -lehden toimitussihteerinä 1944–1946, rannikkopuolustuksen Hangon osaston pappina 1953–59, Hangon komministerinä 1954–1960 ja uskonnonopettajana Hangon kouluissa 1953–1960. Rovastin arvonimen Orädd sai vuonna 1946.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 9.5.1965, s. 18. ==Julkaisuja== * I kyrka och skans, 1944, suom. Kirkossa ja kajuutassa, 1944 * Bland kyrkfolk och sjöfolk, 1945 * Till sjöss, 1946, suom Merelle, 1950 * Sjömanskistan, 1946 * Sjöfolkets bästa bedrift, 1951, suom. Merimiesten paras urotyö, 1952 * Med lotsen ombord, 1952, suom. Luotsi laivassa, 1952 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka: Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka: Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Vuonna 1894 syntyneet Luokka: Vuonna 1965 kuolleet
Billy Liar

Billy Liar (suom. Uneksija Billy tai Valehtelija Billy) on John Schlesingerin ohjaama brittiläinen komediaelokuva vuodelta 1963. Se perustuu Keith Waterhousen romaaniin Billy Liar (1951) ja hänen siitä Willis Hallin kanssa kirjoittamaan näytelmään, jota on Suomessa esitetty ainakin nimellä Ville Valehtelija. Tarinasta on tehty myös musikaali ja televisiosarja. == Juoni == Hautaustoimiston konttoristi Billy Fisher (Tom Courtenay) pakenee tylsän työnsä vastapainoksi mielikuvitusmaailmaansa, jossa hän seikkailee sankarina ja naistenmiehenä. Näin hän välttyy myös tekemästä ikäviä päätöksiä todellisessa elämässään. == Rooleissa == == Vastaanotto == Elokuvaa ei tuotu Suomen teattereihin, vaan se sai ensiesityksensä television ykköskanavalla 1971 nimellä Uneksija Billy, Esitystiedot.. Vuonna 1994 se esitettiin Viihdekanavalla nimellä Valehtelija Billy. Helsingin Sanomien Mauri Taviola kirjoitti elokuvan tv-uusinnan alla 1977 tarjolla olevan ”kepeätä ja surutonta menoa”, joka kuitenkin vaatii englantilaisen elämäntyylin tuntemusta. Hän ei ole varma, onko juuri Tom Courtenay oikea valinta koomiseen pääosaan. Mikael Fränti näki elokuvassa 1960-luvun alun brittikulttuurille tyypillisiä pyrkimyksiä tiukoista normeista vapautumiseen. Britannian elokuvainstituutti BFI valitsi Billy Liarin vuonna 1999 sadan parhaan brittielokuvan joukkoon sijalle 76. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Lähteet == Luokka:John Schlesingerin ohjaamat elokuvat Luokka:Brittiläiset mustavalkoelokuvat Luokka:Brittikomediat Luokka:Vuoden 1963 brittiläiset elokuvat
Cassie Campbell

Cassie Dawin Campbell-Pascall CC (s. 22. marraskuuta 1973 Richmond Hill, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Campbell asuu Bramptonissa Ontariossa. Hän on kaksinkertainen naisten jääkiekon olympiavoittaja vuosilta 2002 ja 2006 sekä kuusinkertainen naisten jääkiekon maailmanmestari. Campbell on ainoa kapteeni, miehet mukaan luettuna, joka on johdattanut Kanadan maajoukkueen kahteen olympiakultaan. Hän on pelannut Kanadan maajoukkueessa urallaan 157 ottelua, joissa hän on tehnyt 32 maalia ja syöttänyt 68 maalia, yhteensä 100 pistettä. Campbell lopetti uransa vuonna 2006. Campbellille myönnettiin Order of Canada -muistomerkki 2006. Hän on myös ensimmäinen naispuolinen Canada's Sports Hall of Fameen valittu. Campbell on ensimmäinen nainen, joka on työskennellyt NHL Network -televisioyhtiölle. Hän on Donald ja Eunice Cambellin tytär. Campbellilla on kaksi veljeä, Jeff ja Rick. Äiti Eunice on pelannut jalkapalloa ammattilaistasolla. Campbell on valmistunut sosiologiksi Guelphin yliopistosta. Hän on lisäksi näytellyt muutamissa elokuvissa. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koiviston lento-onnettomuus 1924

Koiviston lento-onnettomuus tapahtui Karjalan kannaksella Koivistolla 13. syyskuuta 1924 kun ilmavoimien IVL A.22 Hansa meritoimintakone 4E4 teki harjoituslennolla ollessaan ohjausvirheen takia liian jyrkän käännöksen ja syöksyi noin 100 metrin korkeudelta alas keskelle Koiviston kirkonkylää murkautuen kokonaan. Onnettomuudessa saivat heti surmansa koneen ohjaaja kersantti Yrjö Tiilikainen (s. 1902) sekä koneessa olleet lentosotamiehet Väinö Leppiniemi (s. 1902), Urho Korpi (s. 1903) ja Uuno Uotila (s. 1903). Onnettomuuden tapahtuessa noin kello 13:n aikaan sää oli myrskyinen. Onnettomuuteen saattoi vaikuttaa myös se että koneen moottori kävi lennon aikana epätasaisesti ja sammui pari kertaa mutta saatiin kuitenkin uudelleen käyntiin. Kaamea lento-onnettomuus Koivistolla, Aamulehti 14.09.1924, nro 213, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotSuuri lento-onnettomuus Koivistolla, Karjala, 14.09.1924 nro 214, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == Luokka:Lento-onnettomuudet Suomessa Luokka:Suomen ilmavoimien historia Luokka:Vuoden 1924 lento-onnettomuudet Luokka:1920-luvun onnettomuudet Suomessa Luokka:Koivisto
Vieno Piironen

Vieno Irene Piironen (o.s. Mahanen; s. 7. syyskuuta 1955 Nurmes) on suomalainen elintarviketieteen tohtori, joka on toiminut elintarvikekemian professorina Helsingin yliopistossa. Piironen tuli ylioppilaaksi Nurmeksen lukiosta vuonna 1974. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui elintarviketieteen maisteriksi 1980 ja tohtoriksi 1987. Hänen suomenkielinen väitöskirjansa Helsingin yliopistoon (1986) oli otsikoitu Tokoferolit ja tokotrienolit elintarvikkeissa ja keskimääräisessä suomalaisessa ruokavaliossa. Useat kemiallisesti tokoferoleiksi tai tokotrienoleiksi luokiteltavat molekyylit toimivat ihmisen tarvitsemina rasvaliukoisina e-vitamiineina. Helsingin yliopiston elintarvikekemian dosenttina hän toimi 1992–1998. Piironen työskenteli Helsingin yliopiston elintarvikekemian assistenttina vuosina 1980–1988, josta ajasta osan oli Suomen Akatemian virkaatekevä tutkimusassistentti (1984–1985). Sittemmin hän oli Helsingin yliopiston elintarvikekemian lehtori (1989–1997), väliaikainen professori (1995–1997), ja professori vuodesta 1998. Piironen on keskittynyt tutkimustyössään muun muassa vitamiinien (A, E, D, K, folaatti, B12) esiintymiseen ruuassa, kemiallisiin ja ravitsemuksellisiin ominaisuuksiin ja merkitykseen ruokavaliossa ja pitoisuuden säätelytekijöihin. Hän on tutkinut ruokavalion kuidun mukana tulevia ainesosia, kuten viljojen bioaktiivisia yhdisteitä. Hän on tarkastellut lipidejä, esimerkiksi niiden hapettumista ja antioksidanttisia ominaisuuksia. Tutkittavana ovat olleet myös mikrolevien ainesosien käyttömahdollisuudet, erityisesti lipidit ja bioaktiiviset komponentit. Piironen on selvitellyt myös kasvipohjaisten proteiinilähteiden antiravintoaineita, ravintoainepitoisuutta ja makua. Piirosen tieteellinen tuotanto käsitti vuoteen 2007 mennessä yli 50 referoitua tieteellistä artikkelia ja noin 50 kongressijulkaisua, kirjan kappaletta ja katsausartikkelia sekä lukuisia muita julkaisuja elintarvikekemian alalta. Sittemmin julkaisuja on syntynyt merkittävästi lisää. Hän on ohjannut yli 20 valmistunutta väitöskirjatyötä. Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Piironen on ollut vuodesta 2008. Hän on Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. luokan ritari (SVR R1). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Terhi Pape-Mustonen (3.1.2017) Eroon kasvissyöjän pakollisesta ravintolisästä – tutkijat saivat fermentoimalla B12-vitamiinia viljaan ja härkäpapuun (maaseuduntulevaisuus.fi) *Tätä et tiennyt vitamiineista - 15 yllättävää faktaa! (6.4.2013) (is.fi) *Pirjo Mattila, Tessa Alanko, Juha-Matti Pihlava, Jarkko Hellström, Merja Eurola, Heikki Aro, Vieno Piironen & Hannu Korhonen (2005) Ruusunmarjojen ravintosisältö ja bioaktiiviset yhdisteet (tiivistelmä), (julkaisu pdf- tiedostona) (luke.fi) *Google Scholar -haku "Vieno Piironen" (scholar.google.com) Luokka:Suomalaiset elintarviketieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dream Alive

Dream Alive on Excalionin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 7. heinäkuuta 2017. == Vastaanotto == Angry Metal Guy Imperiumi 9-/10 Inferno Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Infernon Jaakko Silvast kehui yhtyeen osanneen tehdä jo viidentoista vuoden ajan laadukasta power metal -musiikkia, ja sanoi yhtyeen nousevan julkaisullaan kansainväliselle tasolle. Hän piti myös käsittämättömänä, ettei kymmenen vuotta kitaristin virkaa hoitanutta Vesa Nupposta ole noteerattu missään. Angry Metal Guyn arvioija piti albumia potentiaalisena vuoden power metal -albumina. == Kappaleet == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2017 albumit Luokka:Excalionin albumit