Vihreä Lanka

Vihreä Lanka oli suomalainen vihreän liikkeen aatteelliselle perustalle pohjautuva yhteiskunnallinen uutis- ja ajankohtaislehti. Lehden viimeinen numero ilmestyi joulukuussa 2019. Lehteä julkaisi Vihreä Lanka Oy, josta Vihreä liitto omistaa noin 70 prosenttia. Puolue tuli pääomistajaksi kevään 2010 osakeannin yhteydessä. Sitä ennen liitto omisti yhtiöstä vain 6 prosenttia.Esa Lilja: Vihreän Langan päätoimittaja vaihtuu Helsingin Sanomat 23.6.2010 Vuonna 2009 lehti sai vihreiden parlamentaarisesta viestintätuesta yli 90 prosenttia, 1 260 000 euroa.Toimintakertomus 2009 Vihreä liitto Lehden tarkistettu levikki oli 2011 yhteensä 10 200 kappaletta. Toimituksellista henkilökuntaa lehdessä oli kymmenkunta. == Historia == Lehti perustettiin vuonna 1983, jolloin ensimmäiset vihreät kansanedustajat valittiin eduskuntaan. Julkaisijana toimi aluksi vihreä eduskuntaryhmä, vuonna 1988 perustettiin lehteä julkaisemaan ja kustantamaan osakeyhtiö. Samana vuonna Vihreä Lanka alkoi saada myös parlamentaarista lehdistötukea. Lehti toimi alusta lähtien vihreän liikkeen tiedottajana, vihreiden mielipidekanavana ja keskustelun herättäjänä. Se tuli ennen pitkää yleisestikin tunnetuksi perinteisistä päivälehdistä poikkeavasta uutisoinnista, aihevalinnoista ja näkökulmista. Timo Harakan päätoimittajakaudella 1990–1994 lehden lukijamäärä kaksinkertaistui. Harakan aikana tuli näkyviin myös jännite journalistisen vapauden ja puolueorganisaation tiedotustarpeiden välillä. Erimielisyys huipentui Harakan erottamiseen, kun tämä oli haastatellut vihreää vaikuttajaa Pekka Haavistoa ja muun muassa kysynyt tämän seksuaalisesta suuntautumisesta. Harakan seuraajaksi tuli Päivi Sihvola. Sittemmin päätoimittajina olivat Jyrki Räikkä, Anna Tommola, Elina Grundström, Juha Honkonen ja Riikka Suominen.”Puoluelehti pitää langat omissa käsissään”. Helsingin Sanomat 7.1.2011. Vuodesta 2008 lehti valitsi Vuoden vihreän yllättäjän. Ensimmäinen oli kansanedustaja Tanja Karpela, joka vastusti Vuotoksen allasta ja kannatti eläinten oikeuksia ja luomuruokaa. Helmikuussa 2016 Vihreä Lanka muutettiin sanomalehdestä aikakauslehdeksi. Samalla lehden ilmestymistiheyttä muutettiin harvemmaksi. Ennen uudistusta lehteä julkaistiin kahden viikon välein, uudistuksen jälkeen kahdeksan kertaa vuodessa. Vihreiden puoluehallitus päätti lokakuussa 2019, ettei puolue enää rahoita Vihreää Lankaa vuonna 2020. Tämä tarkoitti Vihreän Langan lopettamista, sillä lehti sai suurimman osan rahoituksestaan Vihreille maksetusta puoluetuesta. Puoluehallituksessa lehden lopettamispäätöksen tekivät Maria Ohisalo, Fatim Diarra, Riikka Karppinen, Jaakko Mustakallio, Markus Drake, Julianna Kentala, Perttu Jussila, Mari Kousa-Kuusisto, Meri Lumela, Hanna Partanen, Sameli Sivonen ja Hannu Tuominen.Vihreän journalismin vuosikymmenet. Vihreä Lanka 5/2019, s. 21. Entinen Langan päätoimittaja ja puolueen puheenjohtaja Osmo Soininvaara kritisoi lehden lakkauttamista voimakkaasti vaikka pitikin sen sisältöjä huonoina ja lehteä kalliina ja tehottomana. Artikkelin sisällöt arvasi, kun katsoi otsikon ja kirjoittajan. Siksi lakkauttaminen ehkä kuitenkin oli tarpeen, jotta saataisiin parempaa tilalle, Soininvaara arvioi. Vihreän Langan lopetettua syntyi vihreitä lähellä oleva mutta virallisesti riippumaton verkkolehti Verde, jonka päätoimittajana on Osmo Soininvaara. ==Päätoimittajat== * Pekka Haavisto 1983 * Osmo Soininvaara 1983–1985 * Marja- Liisa Ponsila 1986 * Pauli Välimäki 1986–1989 * Jaakko Kangasniemi 1989–1990 * Timo Harakka 1990–1994 * Päivi Sihvola 1994–1999 * Jyrki Räikkä 1999–2006 * Elina Grundström 2006–2010 * Juha Honkonen 2011–2015 * Riikka Suominen 2015–2019 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vihreän Langan kotisivut Luokka:Suomalaiset puoluelehdet Luokka:Vihreä liitto Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet