EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kantatie 66

Kantatie 66 on Orivedeltä Virtain ja Alavuden kautta Lapualle kulkeva kantatie. Tien pituus on noin 180 kilometriä. Tie on hyvätasoinen, ja sitä käytetään vaihtoehtoisena reittinä valtatielle 3. Ruoveden ja Virtain välillä Visuvedellä on 1969 valmistunut avattava kääntösilta. Alavuden ja Kuortaneen rajalla puolestaan on lentokoneiden varalaskupaikka. ==Reitti== Kantatie 66 alkaa Oriveden Hirsilästä kantatien 58 risteyksestä. Tie jatkuu pohjoiseen ja kulkee Juupajoen länsiosan kautta. Ruovedellä tie risteää Jäminkipohjassa seututien 338 kanssa, Ruhalassa seututien 344 kanssa ja kirkonkylässä seututien 337 kanssa. Ennen Ruoveden kirkonkylää tie ylittää Kautun kanavan siltaa pitkin ja Visuvedellä Kaivoskannan kanavan kääntösiltaa pitkin. Virroilla tie risteää valtatien 23 ja kantatien 68 kanssa, kulkee valtatien kanssa noin neljä kilometriä länteen ja erkanee keskustan länsipuolella. Virroilta tie jatkuu pohjoiseen ja kulkee Toisveden länsipuolelta. Alavudella tie risteää valtatien 18 kanssa. Alavuden ja Kuortaneen rajalla noin seitsemän kilometriä Alavuden keskustasta luoteeseen on lentokoneiden varalaskupaikka. Mäyryssä tie risteää seututien 697 kanssa. Tie kulkee Kuortaneenjärven itäpuolelta Kuortaneen keskustan kautta. Mustapäässä tie risteää seututien 711 kanssa. Kantatie kääntyy luoteeseen ja seurailee Lapuanjokea. Lapualla tie risteää valtatien 19 kanssa ja päättyy valtatien 16 risteykseen. == Liikennemäärät == Vuonna 2021 kantatien 66 liikennemäärät olivat 1 300–4 800 ajoneuvoa vuorokaudessa. Vilkkain oli Alavuden ja Kuortaneen välinen osuus, jolla liikennemäärät olivat 3 100–4 800 ajoneuvoa vuorokaudessa. ==Historiaa== Kantatie 66 sijaitsi nykyisellä paikallaan jo vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä. Nykyisen tien rakentaminen on aloitettu 1960-luvun alussa ja viimeiset osuudet ovat valmistuneet vuonna 1985. Jussi Raittinen levytti vuonna 1975 tien heikkoa kuntoa kritisoineen, hitiksi nousseen käännöskappaleen ”Valtatie 66” (Route 66). Raittinen teki myös uusitun kantatien avajaisiin kappaleen ”Kun on uus kantatie kuuskytkuus”. ==Nähtävyyksiä== *Orivesi *Juupajoki **Kallenaution kestikievari *Ruovesi **Ryövärinkuopan luonnonsuojelualue **Siikanevan soidensuojelualue **Helvetinjärven kansallispuisto *Virrat **Torisevan rotkojärvet *Alavus **Kahran kestikievarin lutti *Kuortane **Sarvikkaankosket *Lapua ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * 66 Luokka:Oriveden liikenne Luokka:Juupajoen liikenne Luokka:Ruoveden liikenne Luokka:Virtain liikenne Luokka:Alavuden liikenne Luokka:Kuortaneen liikenne Luokka:Lapuan liikenne
Classico Merett

Classico Merett (s. 24. toukokuuta 1999 Italia) on ranskalaisomistuksessa oleva italialaissyntyinen lämminverinen ravihevonen, jota valmentaa suomalainen Pekka Korpi. Classico Merettin on kasvattanut Heikki Korpi ja hevosen omistaa Ecurie Merett C.v., Ranskasta. Väriltään ori on punaruunikko. Classico Merett kilpaili urallaan 105 kertaa, joista saavutti totosijat 49-11-10 ja yli 0,6 miljoonan euron ansiot. Hevosen kilpailu-ura päättyi vuoden 2008 alussa. Siitosoriina Classico Merettillä vuoden 2008 lopussa 27 jälkeläistä, joista 13 on startannut. Menestynein näistä on ollut Kasvattajakruunun voittanut ja Kriteriumissa vuonna 2008 kakkoseksi juossut Boulder Classico. == Suurkilpailuvoittoja == * Erkki Rajakoski Memorial 2002 * Glenn Kosmos Memorial 2003 * Seinäjoki-ajo 2004 & 2005 * Kultaloimi 2004 & 2005 * St. Michel 2004 * Killerin Eliitti 2005 * Festivaaliajo 2006 ja lukuisia muita Suomen kultadivisioonalähtöjä * Ruotsissa Solvallaserien- osakilpailu * Ranskassa Prix de Blois 2004 * Italiassa GP E.N.C.A.T. 2006 Lisäksi Finlandia-ajon kolmas 2004 ja toinen 2005, Kymi GP-kolmonen 2004 ja St. Michelin toinen 2005 ja kolmas 2006. Luokka:Ravihevoset
Pull and Bear

Pull and Bear on espanjalaisen Inditexin vuonna 1991Inditex: Pull & Bear Viitattu 20.10.2013. perustama muotivaateketju. Ensimmäinen Espanjan ulkopuolinen Pull and Bear -liike avattiin Portugalissa vuonna 1992 ja seuraavat Kreikassa ja Maltalla. Ketjulla on 970 myymälää 76 maassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pull & Bearin kotisivut Luokka:Espanjalaiset yritykset
Mechanema

Mechanema on A. W. Yrjänän neljäs runokokoelma. Se julkaistiin syksyllä 2006. Mechanema on jatkoa vuoden 2003 Somnialle. Molemmat kustansi Johnny Kniga.Forsman, Carita: Runous pysäyttää syventymään. Kaleva 20.10.2006. Viitattu 21.2.2016. Runokokoelman nimi keksittiin kolme vuotta ennen sen ilmestymistä. A. W. Yrjänä ilmoitti kokoelmansa julkaisemisen yhteydessä, että Mechanema kuuluu sarjaan, jonka kirjojen nimistä muodostuu sana. Kokoelman otsikon piti alkaa m-kirjaimella, ja kojetta, ”vempelettä” merkitsevä Mechanema-nimi tuli Yrjänän mieleen latinan sanakirjaa selatessa.Rikkinäisen peilin tai automaatin epiikkaa. Turun sanomat 5.9.2006. Viitattu 21.2.2016. Mechanema on täysin suomenkielinen teos lukuun ottamatta viimeistä runoa, englanninkielistä Sonora desert songia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Forss, Timo: Rennomman svengin asennossa . Voima 10/2006. * Korhonen, Kuisma: Profeetasta tuli runoilija. Helsingin sanomat 25.9.2006. * Mäkijärvi, Esa: A.W. Yrjänän runoista. Merkintöjä 11.4.2010. * Suvilehto, Pirjo: Terävä tarkkailija osaa leikitellä. Kaleva 20.10.2006. * Veltti, Juha: Mechanema. Myrrysmies 2.5.2007. Luokka:Suomalaiset runokokoelmat Luokka:Vuoden 2006 kirjat
Pekka Korpi

Pekka Korpi (s. 11. marraskuuta 1949 Oulu) on suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja, alallaan Suomen kaikkien aikojen menestyneimpiä ja tunnetuimpia. Korpi on ohjastunut raveissa yli 5000 voittoa. Hän on menestynyt myös ratsastuksessa, vuonna 1967 Korpi voitti Suomenmestaruuden juniorien esteratsastuksessa sekä maastoesteratsastuksessa hevosella Nowator. Korpi on ajanut 28 111 ravistarttia (tilanne 11.6.2024). Ohjastajana hän on saanut lempinimen ”Kultasormi”, ja hänellä on lukematon määrä suurkilpailuvoittoja. Hän on voittanut ohjastajien Euroopan mestaruuden kolme kertaa vuosina 1980–1982 ja ollut toinen ohjastajien MM-kilpailussa vuonna 1978 Pohjois- Amerikassa. Hänellä on ollut valmentajalisenssi vuodesta 1978. Hän on valmentanut myös Belgiassa ja Floridassa. Vuoden valmentajaksi Korpi on valittu vuosina 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2015, 2021 ja 2022 sekä vuoden ohjastajaksi 1997. Hänen valmentamiaan huippuhevosia ovat olleen muun muassa Meadow Trish, Super Mon, Friendly Face, Classico Merett ja Mascate Match. Koulutukseltaan Pekka Korpi on levyseppähitsaaja. Hän suoritti armeijansa Oulussa ja työskenteli sekä varusmiespalveluksen aikana että sen jälkeen Raimo Tikkasen tallilla Kempeleessä. Pekka Korven isä Allan ”Aku” Korpi oli myös Suomen arvostetuimpia hevosmiehiä ja ravihevosvalmentajia. Raviurheilussa ovat kunnostautuneet myös Pekan kaksi veljeä, Heikki ja Ilkka Korpi, joista ensin mainittu toimi pitkään Bolognassa, Italiassa valmentajana ja jälkimmäinen on ollut pitkään Suomessa enimmäkseen lainaohjastajana. Pekka Korvella on kaksi poikaa. Vanhempi, Hannu-Pekka Korpi, työskenteli aiemmin isänsä tallilla, mutta toimii nyt itsenäisenä ravivalmentajana. Nuorempi poika Janne Korpi on edustanut Suomea olympialaisissa lumilautailussa ja vastaa tällä hetkellä isänsä ravitoiminnasta Ruotsissa. == Lähteet == * Pekka Korpi Hippoksen sivuilla * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset ravivalmentajat
Häkki

thumb|Lintuhäkki. Häkki on verkosta tai pinnoista tai tangoista rakennettu tila, jossa pidetään eläimiä. Verkon silmäkoko tai tankojen väli valitaan sopivaksi, että eläimet eivät pääse sieltä ulos, mutta rakenteet eivät estä ilmavirtausta ja valoa. Tavallisimpia häkkejä ovat kotona pidettävät häkit, joissa pidetään lintuja, jyrsijöitä ja kaneja, kanahäkit eli kanalat sekä eläintarhoissa käytettävät häkit. Eläintarhojen alkuaikoina häkit olivat ahtaita, ankeita virikkeettömiä betonikoppeja, joissa oli kalterit, eikä siellä elävillä eläimillä ollut lainkaan tilaa liikkua. Siitä huolimatta niissä pidettiin esimerkiksi karhuja ja suuria kissaeläimiä. Tällaisia häkkejä on vielä nykyäänkin esimerkiksi Viron, Venäjän, Romanian, Bulgarian, Pohjois- Afrikan, Lähi-idän ja Itä-Aasian ynnä muiden köyhien maiden eläintarhoissa. Nykyään eläintarhoissa panostetaan enemmän eläinten hyvinvointiin. Niillä on paljon piilopaikkoja, virikkeitä ja enemmän tilaa liikkua. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Rakennukset ja rakennelmat
Pat Flaherty

George Francis ”Pat” Flaherty, Jr. (6. tammikuuta 1926 – 9. huhtikuuta 2002https://results.motorsportstats.com/drivers/pat-flaherty/career) oli yhdysvaltalainen kilpa-autoilija. Hän voitti Indianapolis 500 -kilpailun vuonna 1956. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Kantatie 68

Kantatie 68 on Virroilta Ähtärin ja Alajärven kautta Pietarsaareen kulkeva kantatie. Tien pituus on 207 kilometriä. Tie on kokonaisuudessaan kaksikaistainen ja pääosin hyvälaatuinen, Ähtärin ja Lehtimäen välillä laatu on jonkin verran heikompi. ==Reitti ja tieyhteydet== *Virrat **Virrat (vt 23, kt 66) **Killinkoski *Ähtäri **Ähtäri (vt 18) *(Alajärvi) **Lehtimäki (st 697, yt 7060) **Siirilä (st 714) **Hoisko (vt 16) *Vimpeli **Vimpeli (st 750) *(Lappajärvi) **Itäkylä ***(st 711) *Evijärvi **Evijärvi (kt 63) *(Pedersören kunta) **Ähtävä **Kolppi (st 747) **Edsevö (vt 8 E8) *Pietarsaari **Pietarsaari (st 741, st 749) ==Historiaa== Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 68 oli Koivulahden Vassorin ja Ylihärmän välinen tie. 1970- ja 1980-lukujen vaihteen tienoilla tie muutettiin maantieksi, ja se on nykyisin seututie 725. Nykyistä kantatietä 68 on rakennettu monessa vaiheessa 1960-luvulta 1990-luvulle saakka. Silloinen maantie 710 Ähtävältä Evijärven kautta Lappajärven Lamminkylään sai päällysteen vuonna 1961 ja siitä Vimpeliin vievä osuus päällystettiin uuden suoran tien myötä vuonna 1965 ja Vimpelistä Alajärven Hoiskoon vuonna 1968.Doria.fi − Vaasan tiepiirin tienpäällystämisen historia vuodet 1937-1989 Nykyisen numeronsa se sai vuoden 1996 tienumerouudistuksessa. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== *Matti Grönroosin sivu kantatiestä 68 68 Luokka:Virtain liikenne Luokka:Ähtärin liikenne Luokka:Alajärven liikenne Luokka:Vimpelin liikenne Luokka:Lappajärven liikenne Luokka:Evijärven liikenne Luokka:Pedersören kunnan liikenne Luokka:Pietarsaaren liikenne
Calpurnia Pisonis

Calpurnia Pisonis oli valtiomies Lucius Calpurnius Piso Caesoninusin tytär ja Julius Caesarin kolmas, viimeinen vaimo. Calpurnia nai Julius Caesarin vuonna 59 eaa., eikä liitosta syntynyt lapsia. Julius Caesar salamurhattiin 44 eaa. Kerrotaan, että Calpurnia olisi aavistanut tapahtuman ja yrittänyt estää Caesaria menemästä ulos.http://www.eyewitnesstohistory.com/caesar2.htm Calpurnia ei mennyt uusiin naimisiin Caesarin kuoltua. == Lähteet == Luokka:Valtionpäämiesten puolisot Luokka:Antiikin Rooman naiset Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. kuolleet
Ääntöväylä

Ääntöväylä on ihmisten ja eläinten ääniväylän osa, jossa äänilähteessä (nisäkkäillä kurkunpäässä) muodostettu ääni suodattuu eli artikulaatio tapahtuu. Nisäkkäillä se koostuu kurkunpään ontelosta, nielusta, suuontelosta ja nenäontelosta. Ihmisellä ääntöväylä ulottuu äänihuulista huuliin. Aikuisen miehen ääntöväylän pituus on keskimäärin 17,5 cm.IIvonen, Horppila, Heikkonen & Rissanen (2000) Fonetiikan perussanasto, 6. luku ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Kirjallisuutta == * Ball, Martin J. & Rahilly, Joan (1999). Phonetics: The science of speech. London: Arnold. * Catford, John C. (2001). A practical introduction to phonetics. 2. laitos. Oxford: Oxford University Press. * Suomi, Kari & Toivanen, Juhani & Ylitalo, Riikka (2006). Fonetiikan ja suomen äänneopin perusteet. Helsinki: Gaudeamus. ISBN 9789516629752. Luokka:Ääntöelimistö Luokka:Fonetiikka
Valopallo

Valopallo on pallonmuotoinen valoilmiö. Muun muassa seuraavia ilmiöitä kerrotaan havaitun valopallon hahmossa: *pallosalama *maavalo *virvatuli *UFO *meteori **tulipallo eli bolidi Lisäksi valopallo on suhteellisen yleinen taika-ase fantasiakertomuksissa.
A. J. Watson

A. J. Watson (8. toukokuuta 1924 – 12. toukokuuta 2014) oli kilpa- autonvalmistaja ja päämekaanikko Indianapolis 500 -kisoissa vuosina 1949–1984. Hänen tallinsa voitti kilpailun kuusi kertaa, joista kolme (1956, 1959-60) ajettiin osana Formula 1 -sarjaa. == Formula 1 -saavutukset == Palkintosijat {| class="wikitable" style="font-size: 85%;" Nro Kilpailu Kuljettaja 1 Indianapolis 500 1956 Pat Flaherty 2 Indianapolis 500 1959 Rodger Ward 3 Indianapolis 500 1959 Jim Rathmann 4 Indianapolis 500 1960 Jim Rathmann 5 Indianapolis 500 1960 Rodger Ward == Huomioita == ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * . Luokka:Yhdysvaltalaiset Formula 1 -tallit Luokka:Formula 1 -valmistajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Swan Song Records

Swan Song Records oli Led Zeppelinin vuonna 1974 perustama levy-yhtiö. Sitä hallinnoi Led Zeppelinin manageri Peter Grant. Yhtiö oli periaatteessa yhtyeen keino mainostaa omia levyjään. Se perustettiin Led Zeppelinin ja Atlantic Recordsin sopimuksen päätyttyä vuoden 1973 lopussa. Atlantic päätyi kuitenkin Swan Songin levyjen jakajaksi. Swan Songin ensimmäinen julkaistu albumi oli The Pretty Thingsin Silk Torpedo, vuoden 1974 lokakuussa. Vuoden 1975 maaliskuuhun mennessä yhtiöllä oli neljä albumia (Bad Company, Silk Torpedo, Physical Graffiti ja Suicide Sal) Billboard 200 -listalla. Swan Song lopetti toimintansa lokakuussa 1983 Led Zeppelinin lopettamisen ja Peter Grantin terveysongelmien vuoksi. Atlantic yritti pelastaa yhtiön, mutta epäonnistui. Swan Songsin lopettamisen yhteydessä Robert Plant aloitti oman levy-yhtiönsä Es Paranza Recordsin ja Jimmy Page ja John Paul Jones palasivat Atlanticille. Swan Songin lopettaessa hyllyille jäivät koskemattomina muun muassa Iron Maidenin ja Paul Youngin yhtyeen Q-Tipsin demot. Yhtiön tunnus perustuu William Rimmerin maalaukseen Evening, Fall of Day. == Henkilöstö == * Peter Grant – toimitusjohtaja * Danny Goldberg, Abe Hock – varatoimitusjohtajat (1974–1976) * Alan Callan – vara-toimitusjohtaja (1977–1983) * Phil Carson – Atlantic Recordsin yhteyshenkilö * Steve Weiss, Joan Hudson – lakimiehet * Mark London – turvamies * Mitchell Fox, Nancy Gurskik, Carole Brown, Unity Maclean, Sian Meredith – avustajat Luokka:Brittiläiset levy-yhtiöt
Thai ridgeback

Thai ridgeback () on hyvin vanha ja alkukantainen thaimaalainen koirarotu. == Alkuperä == Thai ridgebackin kotimaa on Thaimaa, missä sitä käytettiin alun perin muun muassa tapiirien metsästyksessä ja vahtikoirana. Thai ridgeback on elänyt eristäytynyttä elämää Thaimaan itäosissa. Sen oletetaankin olevan yksi maailman vanhimmista koiraroduista. == Ulkonäkö == Thai ridgeback on keskikokoinen koira, jolla on pystyt korvat. Sen selässä on vastakarvaan kasvavien karvojen muodostama kuvio, jota kutsutaan nimellä ridge ('harjanne'). Ridgemalleja on rodulla erilaisia. Thai ridgebackin turkki on aina yksivärinen: joko musta, sininen, punainen tai fawn. Turkki on helppohoitoinen ja karva lyhyttä. Kuva:Blackthai.jpg|Musta Kuva:Thai in Tallinn.JPG|Sininen Kuva:Red Thai Ridgeback 2.jpg|Punainen Kuva:14.3.2009 grace.jpg|Fawn Kuva:Thai ridgeback pattern.svg|Ridgevariaatiot: sulka, neula, nuoli, satula, luuttu, viulu, keila, lehti == Luonne == Thai ridgeback on älykäs koira. Se on luonteeltaan pidättyväinen tai välinpitämätön vieraita kohtaan ja kiintyy perheeseensä. Kaikki thai ridgebackit eivät tule toimeen toisten koirien kanssa, ja urokset voivat olla hyvin dominoivia. Sillä on vahti- ja metsästysvietti, ja se tarvitsee johdonmukaisen kasvatuksen pennusta lähtien. Thai Ridgeback ei ole aloittelijan koira. Se tarvitsee monen vuoden johdonmukaista koulutusta, ja sen kanssa täytyy käyttäytyä eri tavalla kuin useimpien "tavallisten" koirarotujen kanssa. Koiraa täytyy myös sosialistaa kunnolla, jotta se tottuu kaikenlaisiin ihmisiin ja tilanteisiin. Thai ridgeback tarvitsee aktiivista toimintaa, johon voisi sisältyä esimerkiksi agility, toko, ratajuoksu ja näyttelyt. Muuten Thai ridgeback viettää suurimman osan päivästään kotona rauhallisesti makoillen, ja sen energia purkautuu useimmiten erilaisissa "pyrähdyksissä" esimerkiksi lenkillä tai vapaana ollessa. Samaa sukupuolta olevat koirat voivat olla (varsinkin ainoana koirana olevalle) TRD:lle ongelma, mutta sitä saa koulutuksella hallittua eikä sitä pidä sekoittaa aggressiivisuuteen. Jos koira kuitenkin koskaan käyttäytyy aggressiivisesti ihmistä kohtaan, pitää pyytää joltain apua todellisen syyn esiintuomisessa sekä "parantamisessa". == Lähteet == * Suomen Thai Ridgebackit === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Kennelliiton rotumääritelmä (pdf) Luokka:FCI 5 Pystykorvat ja alkukantaiset koirat Luokka:SKL 5 Pystykorvat ja alkukantaiset koirat Luokka:Alkukantaiset koirat Luokka:Seurakoirat Luokka:Aasialaiset koirarodut
Windsorin iloiset rouvat

Windsorin iloiset rouvat (The Merry Wives of Windsor) on William Shakespearen näytelmä, joka sai ensiesityksensä noin vuonna 1602. Se on Shakespearen kolmas näytelmä ja kertoo ritari Falstaffista. == Triviaa == Ensimmäisen maailmansodan aikana vallinneen saksalaisvastaisuuden aikana Englannin silloinen kuningassuku vaihtoi sukunimensä saksalaisperäisestä Saksi-Coburg- Gothasta nykyiseen muotoonsa Windsoriksi. Tämän kuullessaan Saksan keisari Vilhelm II vitsaili, että oli menossa katsomaan esitystä näytelmästä Saksi- Coburg-Gothan iloiset rouvat. == Suomennoksia == * * == Katso myös == * Luettelo William Shakespearen näytelmien elokuvasovituksista == Aiheesta muualla == * Hannu Marttila: Kunhan pysytään järjen rajoissa. Helsingin Sanomien blogit 4.12.2006. Luokka:Shakespearen näytelmät
Tim Hawkinson

Tim Hawkinson (s. 1960 San Francisco) on yhdysvaltalainen taiteilija. Hän on kotoisin Kalifornian osavaltiosta. Hawkinson valmistui yliopistosta ja sai vuonna 1989 maisterin arvon. Hawkinson tunnetaan omalaatuisista taideteoksistaan, jotka on toisinaan tehty hänen omista ruumiinosistaan. Tuotantoon kuuluu taiteilijan kynsistä tehty 5-senttinen Lintu.Ripley: Usko tai älä!, ISBN 952-5592-39-1 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruskopääsirkku

Ruskopääsirkku (Granativora bruniceps) on keskikokoinen sirkku, joka kuuluu varpuslintuihin. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 15–16½ cm ja paino noin 25 g. Ruskopääsirkku on läheistä sukua mustapääsirkulle, ja ne risteytyvät keskenään Kaspianmeren kaakkoispuolen esiintymisalueella. Jotkut tutkijat pitävät näitä samana lajina. Naaras ja nuori ruskopääsirkku ovat niin samanlaisia kuin mustapääsirkut, että maastomääritys on useimmiten mahdotonta. Juhlapukuinen koiras on komea: alapuolelta se on keltainen, pää ja kurkku ovat punaruskeat, selkä on vihertävä ja raidallinen sekä yläperä kellertävä. Äänet ovat samankaltaisia kuin mustapääsirkun. Sekä vanhoilla että nuorilla ruskopääsirkuilla on täydellinen sulkasato talvella. == Esiintyminen == Keskiaasialainen laji, joka esiintyy Volgalta ja Kaspianmereltä Länsi-Kiinaan. Lajin esiintymisalue on laaja, 1–10 miljoonaa neliökilometriä. Euroopan populaatio pesii Volgalla ja on kooltaan 500–2000 yksilöä. Muuttolintu, joka talvehtii Intiassa. Suomessa laji on toistaiseksi tavattu kolmesti, 26.–27.5.1996 Kirkkonummella, 7.6.–5.7.1996 Mustasaaressa ja Salon Halikonlahdessa 21.-30.6.2019. Näiden lisäksi on 7 havaintoa naaraspukuisista linnuista, jotka ovat olleet joko ruskopää- tai mustapääsirkkuja. == Elinympäristö == Pesimäalueena ovat pensaikkoiset tai harvaa puustoa kasvavat avomaat, arot, vuorenrinteet, puoliaavikot, peltoaukeat. == Lisääntyminen == Myöhäinen pesijä, sillä pesii tavallisesti vasta kesäkuussa. Pesä on matalalla pensaassa tai varvikossa. Munia on 3–6, joita naaras hautoo 10–14 päivää. == Ravinto == Syö pääasiassa siemeniä ja ruokailee yleensä maassa. Kesällä syö myös selkärangattomia, jotka ovat poikasten pääasiallista ravintoa. == Lähteet == * Rariteettikomitea === Viitteet === Luokka:Sirkut
Bilabiaalinen nasaali

Bilabiaalinen nasaali (m-äänne) on useissa kielissä käytettävä konsonanttiäänne. Sitä merkitään kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa ja uralilaisessa foneettisessa aakkostossa merkillä , ja X-SAMPAssa merkillä `m`. Bilabiaalinen nasaali on yleinen myös suomen kielessä, jonka kirjoitetussa muodossa, samoin kuin yleensä muissakin latinalaisia aakkosia käyttävissä kielissä, sitä merkitään M-kirjaimella. Bilabiaalisen nasaalin ominaisuuksia ovat: * Artikulaatiopaikka on bilabiaalinen eli siinä käytetään molempia huulia. * Fonaatiotapa on soinnillinen eli äänihuulet värähtelevät äännettäessä. * Se on nasaalikonsonantti eli nenän kautta kulkee ilmaa. ==Esiintymisiä eri kielissä== * arabia: , ’keittiöt’ * englanti: him , ’hänet’, ’häntä’ * georgia: სამი , ’kolme’ * italia: mamma ’äiti’ * kreikka: μάζα , ’möykky’ * puola: mężczyzna , ’mies’ * ranska: manger , ’syödä’ * saksa: rühmen , ’kehua’ * suomi: maa * tšekki: muž , ’mies’ * venäjä: муж , ’aviomies’ == Kirjallisuutta == * Luokka:Konsonantit
Salon lukio

Salon lukio on syksyllä 2005 toimintansa aloittanut lukio Salossa. Salon lukio syntyi kahden salolaisen lukion, Hermannin lukion ja Laurin lukion yhdistyessä. Lukuvuonna 2023–2024 lukion rehtorina toimii Maria Liippo ja apulaisrehtorina Arttu Karhulahti. Salon lukiossa on hieman yli 600 opiskelijaa ja noin 40 opettajaa sekä kolme opinto-ohjaajaa. Salon Energia ja aurinkopaneelivalmistaja SaloSolar sopivat tammikuussa 2016 aurinkoenergiakentän rakentamisesta kolmen hehtaarin laajuiselle alueelle Salon lukion läheisyyteen. Aurinkopuiston energiantuotanto ohjattaisiin Salon lukion ja Salon kaupungin käyttöön. Aurinkopuisto olisi valmistuessaan Suomen suurimpia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Salon lukion kotisivut Luokka:Salon oppilaitokset Luokka:Suomen lukiot
August Horch

August Horch (12. lokakuuta 1868 Winningen – 3. helmikuuta 1951) oli saksalainen insinööri ja autoilun uranuurtaja. Hän perusti Audin tehtaan. Horch työskenteli Karl Benzille vuodesta 1896 vuoteen 1899, jolloin hän perusti A. Horch & Cie -yhtiön Kölnissä. Yhtiön ensimmäinen auto valmistui 1901. A. Horch & Cie muutti 1902 Reichenbachiin ja 1904 Zwickauhun. Horch jätti yhtiön vuonna 1909 erimielisyyksien takia ja perusti kilpailevan yhtiön Zwickauhun nimeltä Horch Automobil-Werke GmbH. Lakikiistan takia Horch-nimen käytöstä hänen joutui vaihtamaan yhtiönsä nimen. Yhtiön uudeksi nimeksi tuli vuonna 1910 Audi Automobilwerke GmbH. Horch on yläsaksan murretta, ja tarkoittaa kuulehan. Nimi vaihdettiin vain vastaavaan latinan sanaan. Luokka:Saksalaiset insinöörit Luokka:Audi Luokka:Auto Union Luokka:Saksalaiset autonsuunnittelijat Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Yhdenvertaisuus- ja tasa-arvolautakunta

Yhdenvertaisuus- ja tasa-arvolautakunta () on Suomen oikeusministeriön yhteydessä toimiva toimielin. Se aloitti toimintansa vuonna 2015 kun tasa- arvolautakunta ja syrjintälautakunta yhdistettiin. Lautakunta käsittelee yhdenvertaisuuslaissa ja tasa-arvolaissa sille osoitetut asiat. Lakeja koskevan asian voi saattaa lautakunnassa vireille tuomioistuin, tasa- arvovaltuutettu sekä työnantajajärjestö taikka työntekijöiden ammattijärjestö. Tasa-arvolakiin perustuvaa kannetta käsittelevä tuomioistuin voi pyytää lausuntoa lain soveltamisesta asiassa, jossa vaaditaan hyvitystä syrjinnän kiellon rikkomisen perusteella. Lautakunta voi kieltää syrjinnän jatkamisen tai uusimisen ja asettaa uhkasakon määräyksen noudattamisen tehosteeksi sekä tuomita sen maksettavaksi. Lautakunnan asettaa nelivuotiskaudeksi Suomen valtioneuvosto. Sen muodostavat puheenjohtaja ja 12 jäsentä. Tasa- arvolautakunta toimi aiemmin Suomen sosiaali- ja terveysministeriön yhteydessä, mutta oli toiminnassaan ministeriöstä riippumaton. Lautakunnassa oli puheenjohtaja ja neljä varsinaista jäsentä. Jäsenet edustavat tasa- arvoasioiden asiantuntemusta sekä työmarkkinajärjestöjä. Lautakunnan puheenjohtajana toimi 2011–2016 Tuulia Riikonen. == Katso myös == * Egalitarismi * Mahdollisuuksien tasa-arvo * Seksuaalinen tasa-arvo * Sukupuolten tasa-arvo * Taloudellinen epätasa-arvo * Minna Canthin päivä * Tasa-arvoasiain neuvottelukunta * Yhdenvertaisuus * Yhdenvertaisuuslaki == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Yhdenvertaisuus- ja tasa-arvolautakunnan verkkosivut Luokka:Sosiaali- ja terveysministeriö Luokka:Suomen viranomaiset
Panama (kappale)

Panama on hard rock -yhtye Van Halenin kappale vuonna 1984 julkaistulta samannimiseltä levyltä. Laulu kertoo stripparista eikä autosta, vaikka niin on joskus väitettykin. Huhut, joiden mukaan kappale kertoisi autosta, lähtivät kriitikoista, joiden mielestä Van Halenin laulaja David Lee Roth ei tee kappaleita muusta kuin seksistä, juhlimisesta ja autoista. Eräässä haastattelussa David kuitenkin sanoi, ettei ole kirjoittanut kappaletta autoista. Sanat kuulostavatkin siltä, että siinä laulettisiin autosta, mutta se kuitenkin kertoo Panama-nimisestä stripparista, jonka David tapasi Arizonassa. == Kokoonpano == * David Lee Roth – laulu * Eddie Van Halen – kitara, taustalaulu * Michael Anthony – basso, taustalaulu * Alex Van Halen – rummut Luokka:Van Halenin kappaleet Luokka:Vuoden 1984 kappaleet
Liisa Mansikkamäki

Liisa Marjatta Mansikkamäki (o.s. Rinkineva; s. 22. maaliskuuta 1951 Ylihärmä) on suomalainen juristi. Hän oli korkeimman oikeuden jäsen eli oikeusneuvos 2000–2016. Mansikkamäki toimi lähes koko työuransa tuomioistuinten palveluksessa. == Ura == Mansikkamäki valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1974 ja sai varatuomarin arvon 1976 auskultoituaan Kauhavan tuomiokunnassa. Mansikkamäellä on taustaa käräjäoikeudesta ja hovioikeudesta. Hän toimi viskaalina Vaasan hovioikeudessa 1976 ja Helsingin hovioikeudessa 1977. Hän oli Espoon tuomiokunnan virkaa toimittava käräjätuomari 1981–1985 ja 1988–1989. Mansikkamäki toimi Helsingin hovioikeuden apujäsenenä 1989, ylimääräisenä hovioikeudenneuvoksena 1992 ja hovioikeudenneuvoksena 1994. Vuonna 1997 hän oli Espoon käräjäoikeuden käräjätuomari. Mansikkamäki oli tasa-arvolautakunnan puheenjohtaja 1993–1995 ja työtuomioistuimen lakimiesjäsen 1998–2000. Mansikkamäki nimitettiin korkeimman oikeuden (KKO) jäseneksi eli oikeusneuvokseksi 1. tammikuuta 2000 lukien. Jo ennen nimitystä hän oli toiminut korkeimmassa oikeudessa virkaa sijaistavana esittelijäneuvoksena 1995–1997 ja ylimääräisenä oikeusneuvoksena vuonna 1999. Mansikkamäki jäi virasta eläkkeelle 1. tammikuuta 2017. == Yksityiselämä == Vuonna 2013 Mansikkamäki erosi erään korkeimman oikeuden valiokunnan puheenjohtajuudesta hänen syyllistyttyään niskoitteluun poliisia vastaan. Korkeimman oikeuden presidentti harkitsi myös varoituksen antamista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Liisa Mansikkamäen esittely korkeimman oikeuden sivuilla Luokka:Korkeimman oikeuden jäsenet Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Benjamin Roy Mottelson

Benjamin Roy Mottelson (9. heinäkuuta 1926 – 13. toukokuuta 2022) oli tanskalais-yhdysvaltalainen fyysikko. Mottelson syntyi Chicagossa ja väitteli tohtoriksi Harvardin yliopistossa vuonna 1950. Hän muutti Tanskaan ja alkoi työskennellä ydinfysiikan parissa Niels Bohr -instituutissa Kööpenhaminassa. Hän tutki yhdessä Aage Niels Bohrin kanssa Leo James Rainwaterin teorioiden pohjalta atomia pienempien hiukkasten liikettä, ja määritti atomin ytimen epäsymmetrisiä muotoja. Työ oli tärkeää ydinfuusion ymmärtämisen kannalta, ja nämä kolme tutkijaa palkittiin Nobelilla vuonna 1975.Nobel-winners.com Mottelson toimi professorina Kööpenhaminassa Pohjoismaisessa teoreettisen atomifysiikan tutkimuslaitoksessa Norditassa sen perustamisesta vuodesta 1957 alkaen. Sitä ennen hän työskenteli joitakin vuosia CERNin teoreettisessa tutkimusyksikössä Kööpenhaminassa.Omaelämäkerta Nobelprize.orgissa Mottelson sai Tanskan kansalaisuuden vuonna 1971. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Robert Sweet

Robert Lee Sweet (s. 21. maaliskuuta 1960 Lynwood, Kalifornia) on kristillisen metalliyhtyeen Stryperin rumpali. Robert perusti Stryperin vuonna 1983 yhdessä pikkuveljensä Michael Sweetin kanssa. Robert Sweet tuli tunnetuksi nimellä ”Visual time keeper” energisen ja vauhdikkaan soittotyylinsä vuoksi. Sweetin tavaramerkki oli valtavan suuri rumpusetti, jonka hän käänsi poikittain yleisöön nähden, jotta yleisö pystyi näkemään kuinka hän soittaa.Erickson, Sturdevant Stryper: Loud n’ Clear, 2006, Classic CD Books, Maryland, unabridged audio ISBN 0976480549 Sweetin rumpusetille tyypillisiä olivat lukuisat pellit, jotka roikkuivat kannatintelineistä ketjuilla ja heiluivat jokaisen lyönnin jälkeen vauhdikkaasti. Stryperin musiikkivideossa ”Always There for You” pellit roikkuvat ketjuilla katosta.http://www.youtube.com/watch?v=ysCx-rjMIXk Visual time keeper piti rumpuja molemmilla puolilla itseään ja pyörähteli soittamaan eri puolilta. Tavallisesti hän soitti yleisöstä katsottuna kasvot vasemmalle. Robert Sweet oli Stryperin suosion huippuaikoina 1980-luvulla yhtyeen keulahahmo, joka myös ideoi suurimman osan yhtyeen tavaramerkeistä ja sanoitti osan Michael Sweetin säveltämistä kappaleista yhdessä veljensä kanssa. Robert Sweet keksi käyttää vastalauseena monien metalliyhtyeiden käyttämiä 666-tunnuksia vastaan 777-tunnusta, jonka Stryper teki kuuluisaksi vaatetuksessaan ja lavasteissaan. Nykyään 777-tunnuksesta on tullut tavallinen symboli kristillisten yhtyeiden keskuudessa, vaikka sillä ei ole suoria Raamatullisia perusteita. Robert Sweet myös ideoi Stryperin mustakeltaisen ulkoasun, jonka ansiosta yhtyettä kutsuttiin usein ”mehiläisiksi”. Stryperin hajottua vuonna 1993 Robert Sweet on esiintynyt eri hankkeissa, kuten King Jamesissa. Siinä oli Sweetin lisäksi entinen Stryper-basisti Tim Gaines ja entinen Whitecross-kitaristi Rex Carroll, ja Sweet teki kiertueita yhtyeen kanssa vuoteen 1996.Christensen, Brett. 1997 (maaliskuu-huhtikuu). HM Magazine. ISSN 1066-6923 (64), STRYPER: Can't Stop The Rock? 2007-04-30 Hän soitti myös hankkeissa kuten Shameless ja Titanic. Sweet levytti soolalbumin nimeltä Love Trash, joka esitteli Sweetin laulunkirjoitustaidon ja esiintymisen valikoivampaa puolta. Myöhemmin Sweet liittyi yhtyeeseen Blissed. Siinä Sweet asetti rumpunsa lavalla siten, että ne olivat yleisöstä katsoen 77 asteen kulmassa oikealle. Stryperin comebackin jälkeen 2003 Sweet on pitänyt rumpuja tällä tavalla myös joissain Stryper- konserteissa. Robert Sweet on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Sweetin vaimo Victoria ”Starri” Sweet käyttää itsestään myös nimitystä mrs 777.http://www.myspace.com/3861888 ==Julkaisut Stryperin ulkopuolella== *King James (1994) *Love Trash (1998) *Blissed, Waking Up The Dead (2002) Muut yhtyeet: Final Axe ja The Seventh Power. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset rumpalit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harvest Moon (albumi)

Harvest Moon on Neil Youngin vuonna 1992 julkaistu albumi. Kaikki kappaleet ovat Neil Youngin. Albumin nimeä kantava Harvest Moon -kappale on yksi hänen suosituimmistaan. Siitä on tehty myös musiikkivideo. Tammikuussa 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Harvest Moon” ylsi kokonaistuloksissa sijalle 25. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Stray Gators: Neil Young, Kenny Buttrey, Tim Drummond, Ben Keith, Spooner Oldham * Taustalaulut: Linda Ronstadt, James Taylor, Nicolette Larson, Astrid Young, Ben Keith, Larry Cragg * Tuotanto: Neil Young ja Ben Keith == Arviot == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/r58927 * Rolling Stone: == Lähteet == * CD-levy 9362-45057-2 (Reprise Records, 1992) === Viitteet === Luokka:Neil Youngin albumit Luokka:Vuoden 1992 albumit
Lynda Hull

Lynda Hull (5. joulukuuta 1954 – 29. maaliskuuta 1994) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hull kasvoi Newarkissa, New Jerseyssä. Hän opiskeli yliopistossa ja meni naimisiin shanghailaisen maahanmuuttajan kanssa. Hull oli ehtinyt julkaista kaksi kokoelmaa runoutta, kun hän kuoli auto-onnettomuudessa 39-vuotiaana. Kolmas kokoelma julkaistiin postuumisti vuonna 1995, ja kootut runot ilmestyivät vuonna 2006. == Tuotanto == * Ghost Money (1986) * Star Ledger (1991) * The Only World (1995) * Collected Poems (2006) == Aiheesta muualla == *Lynda Hull Academy of American Poetsin Poets.org-sivustolla. Luokka:Yhdysvaltalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Heikki Laine (jääkiekkoilija)

Heikki Laine (s. 27. lokakuuta 1983 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija. Laine pelasi juniorivuodet HIFK:n joukkueissa. Kaudella 2004–2005 Laine pelasi ensimmäiset liigapelit HIFK:ssa joukkueessa, mutta pelasi suurimman osan kaudesta Mestiksessä Kirkkonummen Salamoissa. Kausi 2005–2006 oli Laineen ensimmäinen täysi kausi SM-liigassa. Laine pelasi kaudella 2006–2007 HIFK:n liigajoukkueessa. Kauden 2007–2008 hän pelasi Kirkkonummen Salamoissa. Kaudeksi 2008–2009 Laineen piti siirtyä pelaamaan ECHL:ään, mutta pelipaikan kariuduttua hän päätyi pelaamaan Mestistä jyväskyläläisen D Teamin riveihin. Hyvien esitysten ansiosta hän sitten lopulta pääsi JYPin liigajoukkueeseenkin pelaamaan. Jyväskylästä Laine siirtyi yksivuotisella sopimuksella Ranskan pääsarjan Strasbourgiin. Vuonna 2010 Heikki Laine teki vuoden mittaisen sopimuksen SM-liigaseura Espoo Bluesin kanssa. Hän käväisi kauden aikana myös lainassa Mestiksen K-Vantaalla. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Heikki Laineen pelaajakortti Jatkoaika.com:issa Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kantatie 73

Kantatie 73 on Pohjois-Karjalassa Kontiolahdelta Uuron kylästä Pielisen itäpuolitse Lieksan kautta Nurmekseen kulkeva kantatie. Tien pituus on 140 kilometriä. Kantatie 73 on kaksikaistainen ja hyvätasoinen, liikennemäärät ovat pääosin noin 1 000–2 500 ajoneuvoa vuorokaudessa. Joensuun ja Enon kirkonkylän välillä liikennemäärät ovat varsin vilkkaat, noin 4 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Lieksan keskustan kohdalla sijaitsee yksi Suomen päätieverkon harvoista rautatien tasoristeyksistä, tie risteää Pankakosken radan. Lieksan ja Nurmeksen välinen osa kantatiestä on samalla osa tunnettua matkailureittiä, Runon ja Rajan tietä. ==Reitti ja tieyhteydet== *Kontiolahti **Uuro (vt 6) **Jakokoski *Joensuu **Eno (st 518, st 512, st 514) **Rahkee (st 515) **Uimaharju (st 513) *Lieksa **Vorna (st 518) **Lieksa (st 522, st 524) *Nurmes **Nurmes (kt 75) Ahvenisen kautta kulkeva seututie 518 lyhentää Enon ja Lieksan välistä matkaa kolmella kilometrillä verrattuna kantatietä 73 käyttävään reittiin. ==Historiaa== Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 73 oli Laatokan Karjalassa Sortavalasta Suistamon kautta Suojärvelle kulkenut tie. Moskovan välirauhansopimuksessa 1944 tie jäi kokonaan luovutetulle alueelle. Nykyinen kantatie 73 on rakennettu 1960- ja 1970-luvuilla. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Matti Grönroosin sivu kantatiestä 73 73 Luokka:Kontiolahden liikenne Luokka:Joensuun liikenne Luokka:Lieksan liikenne Luokka:Nurmeksen liikenne
Landing on Water

Landing on Water on Neil Youngin vuonna 1986 julkaistu albumi. Se on hänen kuudestoista albuminsa. Sen kaikki kappaleet ovat Neil Youngin tekemiä. == Kappaleet == # Weight of the World - 3'40 # Violent Side - 4'22 # Hippie Dream - 4'11 # Bad News Beat - 3'18 # Touch the Night - 4'30 # People on the Street - 4'33 # Hard Luck Stories - 4'06 # I Got a Problem - 3'16 # Pressure - 2'46 # Drifter - 5'05 == Muusikot == * Steve Jordan: rummut, syntetisaattori, laulu * Danny Kortchmar: kitara, syntetisaattori, laulu * Neil Young: soolokitara, syntetisaattori, laulu * San Francisco Boys Chorus, joht. Lou Major: kappaleissa 2 ja 5 * Tuotanto: Neil Young ja Danny Kortchmar == Lähteet == * CD-levy 924 109–2 (Geffen Records, 1986) Luokka:Neil Youngin albumit Luokka:Vuoden 1986 albumit
Martin Ryle

Martin Ryle (27. syyskuuta 1918 - 14\. lokakuuta 1984) oli brittiläinen radioastronomi, joka kehitti aivan uudenlaisia radioteleskooppijärjestelmiä. Hän oli ensimmäinen tähtitieteilijä joka palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla. Tämä tapahtui vuonna 1974 yhdessä Antony Hewishin kanssa. Ryle valmistyi Oxfordin yliopistosta vuonna 1939 pääaineenaan fysiikka. Toisen maailmansodan aikana hän osallistui tutkan kehitystyöhön. Sodan jälkeen hän sai viran Cavendishin laboratoriosta, Cambridgestä, missä hänen ryhmänsä tutki Aurinkoa radioaaltojen lähteenä. Ryle osallistui monien mittalaitteiden kehittämiseen, ja oli keskeinen hahmo SAR-tutkan ja tähtitieteellisen interferometrian kehittämisessä. Ryler oli Britannian kuninkaallinen tähtitieteilijä (Astronomer Royal) vuosina 1972–1982.* == Lähteet == Luokka:Brittiläiset tähtitieteilijät Luokka:Bruce-mitalistit Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Olli Rahnasto

Olli Rahnasto (s. 28. joulukuuta 1965 Seinäjoki) on suomalainen aktiiviuransa päättänyt tennispelaaja. Rahnasto oli parhaimmillaan tenniksen maailmanlistalla sijalla 88 vuonna 1989. Nelinpelissä Rahnasto oli parhaimmillaan sijalla 79. Lisäksi Rahnasto voitti ainoat ATP-turnauksensa (kaksi) nelinpelissä. Kaksinpelissä hän voitti kolme Challenger-tason turnausta. Hän keräsi urallaan 245 624 dollaria palkintorahaa. Rahnasto harrasti ennen tennisuraansa myös yleisurheilua, pikaluistelua, jalkapalloa ja pesäpalloa. Kuortaneen urheiluopistolla hän aloitti 10-vuotiaana tenniksen, jonka harjoittelu tehostui 13-vuotiaana. Hänen valmentajanaan toimivat mm. Greg Edwards ja Chris Lindorff. Parhaimmillaan hän harjoitteli 7–8 tuntia päivässä. Olli Rahnasto oli vuonna 1983 Wimbledonin poikien nelinpelin finaalissa yhdessä Mihnea-Ion Nastasen kanssa, mutta he hävisivät ottelun. Kaksinpelissä hän on voittanut challenger-turnaukset Benin Cityssä Nigeriassa 20-vuotiaana 1986, sekä Thessalonikissa Kreikassa ja Bossonnensissa Sveitsissä vuonna 1988. ATP-tasolla suurin saavutus kaksinpelissä on kolmas kierros, jolle hän ylsi sensaatiomaisesti karsintojen kautta jo 16 vuoden 10 kuukauden ikäisenä syksyllä 1982 Tukholmassa. Ensimmäisellä kierroksella 16-vuotias Rahnasto voitti turnauksen kakkossijoitetun, senhetkisen maailman 13. rankatun pelaajan Steve Dentonin. Tämän korkeammalle rankattua pelaajaa Rahnasto ei myöhemmin urallaan enää voittanut. Olli Rahnasto osallistui 1989 kolmen Grand Slam turnauksen kaksinpelin pääsarjaan, yltäen toiselle kierrokselle Ranskan avoimissa ja US Openissa voitolla ATP50–60 tason pelaajista. Wimbledonissa hän jäi ensimmäiselle kierrokselle. Davis Cupissa Rahnasto esiintyi vuosina 1982–1995. Hän voitti lisäksi viisi Suomen mestaruutta (1982 kaksinpeli sisäkentillä, 1987 nelinpeli ulkokentillä, 1983, 1984 ja 1987 nelinpeli sisäkentillä). Olli Rahnasto on toiminut Suomen tennismaajoukkueen valmentajana ja Davis Cup -joukkueen kapteenina. Valmentaessaan Rahnasto on kehittänyt niin sanotun koontolyönnin, jonka hän on myös esitellyt Kansainväliselle tennisliitolle. Rahnasto esiintyi cameoroolissa elokuvassa Uuno Turhapuro armeijan leivissä, jossa hän pelasi tennisottelun Uuno Turhapuroa vastaan. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uutisankkuri

Uutisankkuri tai uutistenlukija on radio-, televisio- ja nykyaikana myös internet-uutisissa esiintyvä toimittaja. Voidaan erottaa toisistaan uutistenlukijat, jotka etenkin aiemmin pelkästään lukivat toisten koostamia uutisia, sekä varsinaiset uutistoimittajat ja uutisankkurit, joilla on itsellään merkittävä vaikutus uutisten sisällön ja niiden ilmiasun muokkaamisessa. Joskus TV-uutisankkureista saattaa muodostua eräänlaisia luotettavuuden ja uskottavuuden vertauskuvia, kuten Yhdysvalloissa Walter CronkiteSimon, Scott: "Walter Cronkite, America's 'Most Trusted Man,' Dead." National Public Radio 18.7.2009. Haettu 19.10.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen). ja Suomessa Arvi Lind.”Arvi Lind tunnetaan Suomen luotettavimpana ihmisenä.” Artikkelissa Kantola, Iida: Yli 10 000 uutislähetystä lukenut Arvi Lind: ”Olen Yleisradion ihminen hautaan asti” , Ilta-Sanomat 28.8., ei vuosilukua. Viitattu 19.10.2016. Termiä uutisankkuri (news anchor) käytettiin aluksi Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Termin otti vuonna 1952 käyttöön CBS-yhtiön tuottaja Don Hewitt ja sillä kuvattiin aluksi Walter Cronkiten toimintaa ja merkitystä. Hewitt kehitti kielikuvan viestijuoksun ankkuriosuuden kilpailijan merkityksen pohjalta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Marika Westerling

Marika Westerling (s. 3. kesäkuuta 1977 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän työskentelee Helsingin kaupunginteatterissa. Westerling valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 2001 ja matkusti Lontooseen opiskelemaan musiikkiteatteria Royal Academy of Musicissa 2003 ja 2004. Parhaiten hänet tunnetaan rooleistaan Helsingin kaupunginteatterin Les Misérablesissa ja Kaunottaressa ja hirviössä. Westerling on myös vieraillut Åbo Svenska Teaterissa ja Svenska Teaternissa muutamissa näytelmissä. Marika Westerlingin debyyttialbumi ilmestyi 10. helmikuuta 2008. Dansa Mig Liv sisältää Jussi Vahvaselän säveltämiä suomenruotsalaisia ja ruotsalaisia runoja muun muassa Märta Tikkaselta, Edith Södergranilta ja Bo Bergmanilta. Levyllä soittavat muun muassa Ilpo Murtojärvi, Ville Pynssi, Vesa Saloranta, Jussi Mäkelä ja Jussi Vahvaselkä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Comes a Time

Comes a Time on Neil Youngin vuonna 1978 julkaistu albumi. Albumin päätöskappale, cover-versio Ian Tysonin tunnetusta folk-laulusta ”Four Strong Winds”, julkaistiin singlenä, ja se nousi Yhdysvaltojen Adult Contemporary -listan 20 parhaan joukkoon. == Kappaleet == Kaikki kappaleet paitsi erikseen mainitut ovat Neil Youngin. # # # # # # # # # # == Arviot == * Rolling Stone: http://www.rollingstone.com/music/albumreviews/comes-a-time-20021230 * Allmusic: * Robert Christgau: Ahttp://www.robertchristgau.com/get_artist.php?name=neil+young == Lähteet == * CD-levy 7599-27235-2 (Reprise Records) === Viitteet === Luokka:Neil Youngin albumit Luokka:Vuoden 1978 albumit
Tarja Kallio-Tamminen

Tarja Kallio-Tamminen (s. Hyvinkää) on suomalainen filosofian tutkija ja opettaja. Hän on julkaissut vuonna 2007 kvanttimekaniikan tulkintaa käsittelevän väitöskirjansa pohjalta teoksen Kvanttilainen todellisuus: Fysiikka ja filosofia maailmankuvan muokkaajina, ja on vuonna 2008 perustetun Physics Foundations Societyn perustajajäsen. Seuran tavoitteena on kehittää fysiikan yhtenäisteoria Tuomo Suntolan dynaamisen universumin teorian pohjalta. Kallio-Tamminen tuli ylioppilaaksi Hyvinkään yhteiskoulusta vuonna 1974. Hän suoritti Helsingin yliopistossa luonnontieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1979 ja filosofian kandidaatin (pääaine hiukkasfysiikka) vuonna 1983. Filosofian lisensiaatiksi (pääaine teoreettinen filosofia) hän valmistui vuonna 1994. Kallio-Tamminen toimi muun muassa fysiikan ja filosofian opettajana Luumäellä vuosina 1983–1988 ja pääkaupunkiseudun työväenopistoissa vuosina 1990–1996. Hän vaikutti Vihreän Sivistysliiton opintokeskuksen perustamiseen ja toimi erilaisissa hanke- ja opetustehtävissä sekä liiton puheenjohtajana vuosina 1994–1997. Vuodesta 1999 Kallio-Tamminen toimi tutkijana Suomen akatemian Nykyajan teologia ja länsimaisen todellisuus- ja historiakäsityksen muutos -hankkeessa. Hän toimi vuosina 2003-2005 teoreettisen filosofian opettajana tietoisuudentutkimukseen keskittyvässä opinto-ohjelmassa Skövden yliopistossa Ruotsissa. Vuodesta 2010 hän on toiminut joogafilosofian ja EEG-ohjatun meditaation opettajana toiminimellä KalpaTaru. Kallio-Tammisen puoliso oli vuonna 2020 edesmennyt kulttuuriantropologi Tapio Tamminen. == Lähteet == == Teoksia == * * == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset filosofit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Marita Lindquist

Marita Elisabeth Lindquist (o.s. Gustafson; 10. marraskuuta 1918 Helsinki – 7. kesäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija, runoilija, kielenkääntäjä ja toimittaja, joka kirjoitti ruotsiksi. Hän aloitti kirjallisen uransa nimellä Marita Gustafson. Lindquist kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1937 ja opiskeli sen jälkeen kieliä. Hän kirjoitti satoja laulutekstejä ja säännöllisesti runoja Hufvudstadsbladetiin, jota hän avusti toimittajana ja kolumnistina 50 vuotta (1954–2004). Hän työskenteli 30 vuotta Yleisradiossa, muun muassa ruotsinkielisen Skol-TV:n ohjelmapäällikkönä ja radiotoimittajana. Hänen tuotantoonsa kuuluu nelisenkymmentä lastenkirjaa, kuten Maleenan joulu () sekä Santtu ja Ellinoora -sarja (ruots. Toffe och Andrea). Lastenkirjat ovat yleensä tyyliltään realistisia. Romaani Maleenan joulu on omaelämäkerrallinen: 12-vuotias Maleena menettää äitinsä, niin kuin kirjailijallekin oli tapahtunut. Monesti hahmot ovat keksittyjä, mutta esimerkiksi Santtu ja Ellinoora -kirjoihinsa hän sai inspiraation lapsenlapsistaan.() Lindquistille myönnettiin Valtion kirjallisuuspalkinto (1973, 1975), Topelius-palkinto (1982), Lastenkulttuurin valtionpalkinto (1989) sekä Längmanin palkinto 2008, ja hänen kirjojaan on käännetty useille kielille, muun muassa suomeksi, saksaksi ja puolaksi. Lindquistillä oli kaksi tytärtä, Marika (Kuusakoski) ja Anki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kirjasampo: Marita Linquist Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Kantatie 70

Kantatie 70 oli Pohjois-Karjalassa Tohmajärven kunnassa Onkamosta Niiralan rajanylityspaikalle kulkenut kantatie. Tien pituus oli 33 kilometriä. Tie oli itäisin osa Sinistä tietä, ja se välitti Venäjälle Värtsilään ja Sortavalaan suuntautuvaa liikennettä. Tie kuului yleiseurooppalaiseen TERN-tieverkkoon. Vuonna 2010 tiestä tuli osa valtatietä 9, ja tienumero 70 poistui käytöstä. ==Reitti== * Tohmajärvi ** Onkamo (vt 6) ** Tohmajärvi (st 486) ** Uusi- Värtsilä ** Niirala (st 500) *** Niiralan rajanylityspaikka (Venäjän tie A130) ==Historiaa== Vuoden 1939 tienumerointijärjestelmässä kantatie 70 oli Joensuun ja Varkauden välinen tie, josta 1970- ja 1980-lukujen taitteessa tuli osa valtatietä 23. Onkamon ja Niiralan välinen kantatie 70 oli vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä osa Sortavalan ja Kajaanin välistä valtatietä 18. Moskovan välirauhansopimuksen alueluovutusten jälkeen tie katkesi uudelle rajalle. Onkamon ja Niiralan välinen tie jäi maantieksi, joka myöhemmin sai numeron 490. Numeron 70 tie sai vuoden 1996 tienumerouudistuksessa. Vuonna 2010 tiestä tuli osa valtatietä 9, ja tienumero 70 poistui käytöstä ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Matti Grönroosin sivu kantatiestä 70 70 Luokka:Tohmajärven liikenne
Inkeri Karvonen

Inkeri Karvonen (s. 4. tammikuuta 1942 Kemijärvi) on suomalainen lastenkirjailija ja opettaja. Karvonen oli evakkolapsi ja päätyi lopulta Sallaan. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1964 ja on hoitanut opettajan työtä siitä lähtien mm. Joutsassa ja vuosikymmeniä Kannuksessa. Karvosella on aviomies Olli (naimisissa vuodesta 1963), kahdeksan lasta sekä useita lapsenlapsia. Hänen tyttärensä Silja on aviossa Helsingin Sanomien kustantajan ja vastaavan päätoimittajan Mikael Pentikäisen kanssa. Karvonen kuuluu vanhoillislestadiolaiseen herätysliikkeeseen. == Tuotanto == * Hiirenpolku Hupalaan (1978) * Samettikuu (1980) * Satu omena-akasta ja omenaukosta (1986) * Valon portaat (1991) * Huilupuu ja ruusukissa (1996) * Leikkipäiväkirja (2004) * Pienen tontun ihmeellinen joulu (2004) * Hiirenpolulla soi (2005) * Paanutonttu ja Tarinakivet (2006) * Antologiat: Satu Mies ja meren muna kokoelmassa Maaemon helmasta (2006) * Runoja antologiassa Tammen Kultainen lastenrunokirja (2005) == Aiheesta muualla == * Nuorisokirjailijat.fi: Inkeri Karvonen * Inkeri Karvonen WSOY:n sivuilla Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt