EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mario Hermoso

Mario Hermoso Canseco (s. 18. kesäkuuta 1995 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa AS Romaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. == Seurajoukkueura == Madridilaissyntyinen Hermoso liittyi Real Madridin junioriakatemiaan vuonna 2005. 28. syyskuuta 2012 pelatessaan vielä nuorisojoukkueessa, hän pääsi pelaamaan toisen puoliajan seuran edustusjoukkueen riveissä Trofeo Santiago Bernabéussa kolumbialaista Millonariosia vastaan.Así es Mario Hermoso, el juvenil que ya ha debutado con el Real Madrid Goal. Viitattu 31.5.2019. 16\. heinäkuuta 2015 Hermoso siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella Valladolidiin hieman sen jälkeen kun hänet oltiin nostettu Real Madridin reservijoukkueeseen.Hermoso, proyección para el lateral izquierdo Real Valladolid. Viitattu 31.5.2019. Hermoso pelasi ensimmäisen ottelunsa ammattilaisena 22. elokuuta 2015 Córdobaa vastaan.Fidel resuelve en un gran partido del Córdoba Marca. Viitattu 31.5.2019. Palattuaan takaisin lainalta, hän jatkoi pelaamista Real Madridin reservijoukkueessa Segunda División B:ssä. 12\. heinäkuuta 2017 Hermoso teki kolmivuotisen sopimuksen Espanyolin kanssa.Mario Hermoso, the fifth! RCD Espanyol. Viitattu 31.5.2019. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa 9. syyskuuta 2017 paikallisvastustaja FC Barcelonaa vastaan. Barcelona 5–0 Espanyol Guardian. Viitattu 31.5.2019. == Maajoukkueura == Hermoso sai ensimmäistä kertaa kutsun Espanjan maajoukkueeseen 8. marraskuuta 2018, kun hänet nimettiin maaotteluihin Kroatiaa ja Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan.Jordi Alba recalled by Spain; Brais, Hermoso and Fornals make the list AS. Viitattu 31.5.2019. Hän teki ensiesiintymisensä Las Palmasia ystävyysottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mario Hermoson tilastot BDFutbol-sivustolla * Mario Hermoson tilastot Soccerway-sivustolla Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ranskan avoin tennisturnaus 2019 – miesten nelinpeli

Pierre-Hugues Herbert ja Nicolas Mahut oli puolustava mestaripari, mutta Herbert ei pelannut tänä vuonna. Mahut pelasi Jürgen Melzerin kanssa. He tippuivat jatkosta toisella kierroksella. Mestaruuden voitti sijoittamaton saksalaispari Kevin Krawietz ja Andreas Mies. == Sijoitetut pelaajat == # Łukasz Kubot / Marcelo Melo (3. kierros) # Jamie Murray / Bruno Soares (1. kierros) # Juan Sebastián Cabal / Robert Farah (välierät) # Oliver Marach / Mate Pavić (3. kierros) # Nikola Mektić / Franko Škugor (1. kierros) # Raven Klaasen / Michael Venus (1. kierros) # Bob Bryan / Mike Bryan (3. kierros) # Henri Kontinen / John Peers (3. kierros) # Máximo González / Horacio Zeballos (1. kierros) # Jean-Julien Rojer / Horia Tecău (puolivälierät) # Rajeev Ram / Joe Salisbury (puolivälierät) # Ivan Dodig / Édouard Roger-Vasselin (1. kierros) # Nicolas Mahut / Jürgen Melzer (2. kierros) # Robin Haase / Frederik Nielsen (3. kierros) # Ben McLachlan / Jan-Lennard Struff (1. kierros) # Austin Krajicek / Artem Sitak (1. kierros) ==Kaavio== ===Loppukierrokset=== ===Kaavion yläosa=== ====Lohko 1==== ====Lohko 2==== ===Kaavion alaosa=== ====Lohko 3==== ====Lohko 4==== == Lähteet == * Main Draw Luokka:Ranskan avoin tennisturnaus 2019
Ranskan avoin tennisturnaus 2019 – miesten kaksinpeli

Rafael Nadal oli turnauksen kaksinkertainen puolustava mestari ja voitti turnauksen kolmannen kerran perättäin, yhteensä 12:nnen kerran. == Sijoitetut pelaajat == # Novak Đoković (välierät) # Rafael Nadal (mestari) # Roger Federer (välierät) # Dominic Thiem (loppuottelu) # Alexander Zverev (puolivälierät) # Stéfanos Tsitsipás (4. kierros) # Kei Nishikori (puolivälierät) # Juan Martín del Potro (4. kierros) # Fabio Fognini (4. kierros) # Karen Hatšanov (puolivälierät) # Marin Čilić (2. kierros) # Daniil Medvedev (1. kierros) # Borna Ćorić (3. kierros) # Gaël Monfils (4. kierros) # Nikoloz Basilashvili (1. kierros) # Marco Cecchinato (1. kierros) # Diego Schwartzman (2. kierros) # Roberto Bautista Agut (3. kierros) # Guido Pella (2. kierros) # Denis Shapovalov (1. kierros) # Alex de Minaur (2. kierros) # Lucas Pouille (2. kierros) # Fernando Verdasco (2. kierros) # Stanislas Wawrinka (puolivälierät) # Félix Auger-Aliassime (vetäytyi) # Gilles Simon (2. kierros) # David Goffin (3. kierros) # Kyle Edmund (2. kierros, luovutus) # Matteo Berrettini (2. kierros) # Dušan Lajović (3. kierros) # Laslo Đere (3. kierros) # Frances Tiafoe (1. kierros) ==Kaavio== ===Loppukierrokset=== ===Kaavion yläosa=== ====Lohko 1==== ====Lohko 2==== ====Lohko 3==== ====Lohko 4==== ===Kaavion alaosa=== ====Lohko 5==== ====Lohko 6==== ====Lohko 7==== ====Lohko 8==== == Lähteet == *Main draw == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskan avoin tennisturnaus 2019
Jermaine Seoposenwe

Jermaine Seoposenwe (s. 2. lokakuuta 1993 Kapkaupunki, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen jalkapalloilija. Hän on kuulunut Etelä-Afrikan naisten jalkapallomaajoukkueeseen vuodesta 2010. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Hänellä ja hänen maannaisellaan Nothando Vilakazilla on ammattilaissopimus Liettuan Šiauliaissa toimivan naisten jalkapallojoukkueen Gintra-Universitasin kanssa. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Parhaat – 20 suosikkisävelmää

Parhaat – 20 suosikkisävelmää on kokoelmalevysarja, jonka osia ovat muun muassa: * Parhaat – 20 suosikkisävelmää (Eero Avenin albumi), 1997 * Parhaat – 20 suosikkisävelmää (Eija Kantolan albumi), 1997 * Parhaat – 20 suosikkisävelmää (Kikan albumi), 1997 * Parhaat – 20 suosikkisävelmää (Sauli Lehtosen albumi), 1998
Naryan

Naryan on suomalainen melankolista rockia soittava yhtye, jonka musiikissa yhdistyy synkkyys ja kauneus. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita niin klassisesta musiikista ja suomalaisesta melankoliasta kuin progressiivisesta tai rankemmasta rockistakin. Naryan perustettiin 2005. Yhtye on julkaissut kolme albumia: Naryan (2013), Black Letters (2016) ja The Withering (2020). Syksyllä 2017 Naryan kiinnittettiin irlantilaiselle Progressive Gears Recordsille. == Julkaisut == === Studioalbumit === * Naryan (2013) * Black Letters (2016) *The Withering (2020) === Singlet === * The Place in My Fears (2011) * Until the End (2013) * My End Leaf (2014) * Until We Meet Again (2017) * Black Swan (2019) * History (2022) * A Place Where Even Angels Lose Faith (2023) * Nuclear (2023) * Nevertheless (2024) * Inner Soldier (2024) === EP:t === * Reason of Insanity (2007) * The Unknown Way (2009) * The End (2010) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Progressive Gears Records * artikkeli lehdessä Tamperelainen Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
Kakistokratia

Kakistokratia on arvosteleva nimitys hallinnolle, jossa päättämässä katsotaan olevan yhteiskunnan kaikkein tyhmimpien, häikäilemättömimpien ja vähiten pätevien kansalaisten. Sanan käyttö yleistyi 1600-luvun loppupuolella, ja sitä käytetään edelleen politiikan kritisoinnissa. Sana muodostuu kahdesta kreikan kielen sanasta, kakistos (suom. huonoin) ja kratos (hallitus). ==Lähteet== Luokka:Politiikan käsitteet Luokka:Poliittiset järjestelmät
Eijo Vesanen

Eijo Erlevi Vesanen (6. toukokuuta 1912 VihtiKuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 1074 (Viitattu 31.5.2019) – 29. heinäkuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen seismologi, joka sai professorin arvonimen. Eijo Vesasen vanhemmat olivat kauppaedustaja Vilho Vesanen ja Irene Alfhild Edelmann. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1944–1951 oli pianotaiteilija Leea Isotalo ja toinen vuodesta 1951 hammaslääkäri Irma Kaarina Levander. Vesanen tuli ylioppilaaksi 1931 ja valmistui filosofian maisteriksi 1936. Filosofian tohtoriksi hän väitteli 1942 ensimmäisena seismologian alalta Suomessa. Vesanen suoritti myös hammaslääketieteen kandidaatin tutkinnon 1947 ja lisensiaatin tutkinnon 1953. Vesanen toimi Helsingin yliopiston fysiikan laitoksen assistenttina 1939–1946, hydrografisen toimiston ylimääräisenä hydrologina 1945–1946 ja seismografisen aseman hoitajana 1946–1960. Hän oli Washingtonin yliopiston apulaisprofessori 1948–1952. Helsingin yliopiston geofysiikan dosentti Vesanen oli 1947–1961 ja seismologian laitoksen ensimmäinen johtaja 1960–1975. Hän toimi 1965–1966 Unescon asiantuntijana maanjäristysten tutkimuslaitoksessa Tokiossa. Vesanen oli myös muun muassa Geofysiikan seuran puheenjohtaja 1959 ja vuodesta 1973 Suomalaisen tiedeakatemian jäsen. Vesanen kilpaili nuorena seiväshypyssä, jossa hän sai SM-pronssia vuosina 1934, 1936 ja 1937 sekä edusti Suomea kolmessa maaottelussa ja piti hallussaan seiväshypyn pohjoismaista akateemista ennätystä 1934–1947. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri. Professorin arvonimen Vesanen sai 1968. Hän julkaisi väitöskirjan ohella useita kymmeniä julkaisuja seismologian alalta.Pekka Heikkinen: Eijo Vesanen. HS Muistot, 29.7.2005. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset seismologit Luokka: Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka: Suomalaiset seiväshyppääjät Luokka: Vuonna 1912 syntyneet Luokka: Vuonna 2005 kuolleet
Sanna Lehtinen

Sanna Tuulia Lehtinen (s. 1981) on suomalainen filosofian tohtori ja estetiikan tutkija. Hän on erikoistunut ympäristö- ja kaupunkiestetiikkaan sekä nykytaiteen filosofiaan. Lehtinen on estetiikan dosentti Helsingin yliopistossa ja toimii päätoimisesti tutkijatohtorina Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa (2020–). Hän työskenteli tutkijatohtorina Helsingin yliopiston Kestävyystieteen instituutissa 2018–2020. Lehtinen toimi Suomen estetiikan seura ry:n puheenjohtajana ja Suomen edustajana sekä hallituksen jäsenenä estetiikan alan maailman kattojärjestössä IAA:ssa (International Association of Aesthetics) 2019–2021. Hän on toiminut hallituksen jäsenenä kansainvälisessä Kaupunkifilosofian tutkimusverkostossa (Philosophy of the City Research Group) vuodesta 2019. == Keskeisiä julkaisuja == * Lehtinen, S. 2021. "Urban Aesthetics and Technology", Oxford Handbook of Philosophy of Technology, toim. S. Vallor. Oxford: Oxford University Press. * Lehtinen, S. & Vihanninjoki, V. 2021. ”Aesthetic Perspectives on Urban Technologies: Conceptualizing and Evaluating the Technology-Driven Changes in the Urban Experience”, in Technology and the City: Towards a Philosophy of Urban Technologies, toim. M. Nagenborg, M. G. Woge, T. Stone & P. Vermaas. Dordrecht: Springer, s. 13–25. * Capdevila- Werning, R. & Lehtinen, S. 2021. "Intergenerational Aesthetics: A Future- Oriented Approach to Aesthetic Theory and Practice", Philosophical Inquiries, vol 9, no. 2 (special issue “Philosophy of Art. New Directions”, toim. E. Caldarola & J. Levinson), s. 175–198. * Lehtinen, S. (toim.) 2020. Topical Issue on Philosophy of the City, Open Philosophy, 3(1). * Lehtinen, S. (toim.) 2020. Special Volume on Urban Aesthetics, Contemporary Aesthetics, Special vol. 8. * Vihanninjoki, V. & Lehtinen, S. 2019. “Moving in the Metropolis: Smart City Solutions and the Urban Everyday Experience”, in Architecture and the Smart City, toim. S. Figueiredo, S. Krishnamurthy & T. Schröder. London & New York: Routledge, s. 210–220. * * == Aiheesta muualla == *Talot laman aikaan, 9.8.2021, Helsingin Sanomat *"Tämä talo on moderni vitsi" – ”Talotohtori” ja kolme muuta asiantuntijaa lähtivät kierrokselle Helsinkiin, jonka uudesta arkkitehtuurista ei sanominen lopu, 20.9.2020, Helsingin Sanomat *Kau­pun­kies­te­tii­kan tut­ki­ja ha­lu­aa kau­pun­gis­ta kaik­kien olo­huo­neen, 2.3.2020, Helsingin yliopisto *Kohti esteettisesti kestäviä kaupunkiympäristöjä, 18.9.2019, Lahden Yliopistokampus *Tutkija ei tyrmää hampurilaisravintolaa historiallisessa ympäristössä, 25.11.2015, YLE Kotimaa *Sanna Lehtinen Ympäristökasvatuksen tutkimusverkosto SIRENE:n verkkosivuilla *Tutkimus ja käytäntö kohtaavat, 26.9.2017, Suomen Kulttuurirahaston Tieteestä ja Taiteesta -blogi == Lähteet == Luokka:Suomalaiset filosofit Luokka:Estetiikantutkijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daddy Nostalgie

Daddy Nostalgie on Bertrand Tavernierin ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1990. Tavernier laati myös käsikirjoituksen yhdessä entisen vaimonsa Colo Tavernier O’Haganin kanssa. Elokuvan pääosia näyttelevät Dirk Bogarde ensimmäisessä elokuvaroolissaan yli kymmeneen vuoteen, ranskalainen teatterinäyttelijä Odette Laure ja heidän tyttärenään Jane Birkin. == Juoni == Pienimuotoisessa kolmen henkilöhahmon kamarielokuvassa noin 40-vuotias eronnut elokuvakäsikirjoittaja (Birkin) matkustaa Pariisista Etelä-Ranskaan muutamaksi viikoksi tapaamaan vanhempiaan kuultuaan isänsä olevan toipumassa vaikeasta sydänleikkauksesta. Elokuva on käsikirjoittaja Colo Tavernierille omakohtainen, jopa omaelämäkerrallinen: tarinassa isä on irlantilainen, äiti baski, kuten hänelläkin. Isä on brittiläisen pidättyväinen gentleman, äiti on vanhemmiten omien murheidensa ja pelkojensa ahdistama. Aikuinen tytär saa pitkien keskustelujen myötä lopultakin yhteyden isäänsä ennen kuin on liian myöhäistä. == Rooleissa == == Tuotanto == Elokuvassa toistuu ikivihreä jazzstandardi ”These Foolish Things”, ja sillä nimellä elokuvaa esitettiin Britanniassa. == Vastaanotto == Odette Laure oli naissivuosastaan César- palkintoehdokkaana, ja elokuva oli mukana Cannesin elokuvajuhlien kilpailusarjassa. Helsingin Sanomien Helena Ylänen kirjoitti Cannesista toukokuussa 1990 Daddy Nostalgien olevan todellinen onnenkantamoinen, Tavernierin vapautunein työ: ”Tuntuu, että kaikki elokuvaa tehneet ovat todella tarvinneet sitä, se ei ole vain kunnianhimoinen työ, se on sydänääniä.” Elokuva on Yläsen mukaan tehty kurinalaisesti improvisoiden ja tuntuu juuri kuvaushetkessä eletyltä. Yhdysvaltalaisen Roger Ebertin mielestä Daddy Nostalgie on yhdellä tasolla sydäntä lämmittävä, toisella tasolla viisas ja kitkerä. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano luonnehti elokuvaa hyvin aikuiseksi, herkäksi ja melankoliseksi perhedraamaksi ja antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä. == Lähteet == Luokka:Bertrand Tavernierin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1990 ranskalaiset elokuvat
Kaarle Filip

Kaarle Filip (; 22. huhtikuuta 1601 Tallinna, Ruotsin valtakunta – 25. tammikuuta 1622 Narva, Ruotsin valtakunta) oli Ruotsin prinssi, kuningas Kustaa II Aadolfin nuorempi veli, joka oli ehdolla Venäjän tsaariksi niin sanottuna sekasorron aikana vuosina 1611–1613. Hän oli Södermanlandin, Närken ja Värmlannin herttua.Hans Gillingstam: Karl Filip Svenskt Biografiskt Lexikon (1973–1975). Ruotsin valtionarkisto. Viitattu 31.5.2019.Nordisk familjebok (1910), s. 1008–1009 Runeberg.org. Viitattu 31.5.2019. Hän oli Ruotsin viimeinen herttua, jolle kuului oikea perinnöllinen herttuakunta. Kaarle Filipin vanhemmat olivat Ruotsin kuningas Kaarle IX ja tämän puoliso, Holstein-Gottorpin herttuatar Kristiina. Hän syntyi Räävelin linnassa nykyisessä Tallinnassa. Kaarle Filipin ja hänen isoveljensä Kustaa Aadolfin kasvatuksesta huolehti Johan Skytte. Vuonna 1609 Kaarle Filipin läänitykseksi annettiin aiemmin hänen isälleen kuulunut Södermanlandin, Närken ja Värmlannin herttuakunta. Heinäkuussa 1611 Venäjälle edennyt ruotsalainen sotapäällikkö Jakob De la Gardie pakotti Novgorodin säädyt hyväksymään päätöksen, jonka mukaan ne tukisivat Venäjän tyhjäksi jääneelle valtaistuimelle toista Kaarle IX:n pojista. Kun Kaarle IX kuoli saman vuoden lokakuussa ja Kustaa Aadolfista tuli Ruotsin kuningas, päädyttiin tsaariksi De la Gardien neuvosta tarjoamaan tuolloin 10-vuotiasta Kaarle Filipiä. Leskikuningatar Kristiina pyrki viivyttämään poikansa lähettämistä Venäjälle eikä Kustaa II Aadolfkaan edistänyt hanketta tarmokkaasti, sillä hän ei luottanut venäläisiin. Lopulta Kaarle Filip lähetettiin Viipuriin, jossa oli tarkoitus neuvotella venäläisten kanssa tarkemmista ehdoista. Hänen saapuessaan viimein sinne heinäkuussa 1613 Venäjän säätykokous oli jo valinut uudeksi tsaariksi ruhtinas Mikael Romanovin, joten hanke kariutui. Kaarle Filip nai vuonna 1620 Elisabet Ribbingin, valtiovarainhoitaja Seved Ribbingin tyttären. Heille syntyi yksi tytär, Elisabet Gyllenhielm. Kaarle Filip osallistui vuonna 1621 Kustaa Aadolfin rinnalla sotaretkeen Puolaa vastaan ja osoitti neuvokkuutensa Riian piirityksen aikana. Hän sairastui paluumatkalla ja kuoli Narvassa vain 20-vuotiaana. Kaarle Filip on haudattu Strängnäsin tuomiokirkkoon Ruotsiin. Hänen mukaansa on nimetty hänen isänsä vuonna 1611 perustama Filipstadin kaupunki. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin prinssit Luokka:Vuonna 1601 syntyneet Luokka:Vuonna 1622 kuolleet
In My Defens God Me Defend

In My Defens God Me Defend () on Skotlannin kuningaskunnan kuninkaallisen vaakunan sekä Skotlannissa käytettävän Yhdistyneen kuningaskunnan vaakunan tunnuslause. Vaihtoehtoiset versiot vaakunasta näyttävät muutetun tunnuslauseen, muodossa In defens tai englanniksi In defense. Tunnuslause esiintyy perinteisesti vaakunan kypäränkoristessa. ==Katso myös== *Dieu et mon droit ==Lähteet== Luokka:Skotlantilainen kulttuuri Luokka:Tunnuslauseet Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kansallissymbolit
Akee

Akee (Blighia sapida) on tropiikissa kasvava ainavihanta puu. Se kasvaa 7–25 metriä korkeaksi. Se kasvaa trooppisessa Länsi- ja Keski-Afrikassa Senegalista Kameruniin ja Gaboniin ulottuvalla alueella. Sen hedelmiä syödään sekä raakana että täysin kypsänä. Akee on Jamaikan kansallishedelmä ja osa suosittua ruokalajia "akeeta ja turskaa". == Lähteet == Luokka:Saippuamarjakasvit Luokka:Hedelmät Luokka:Puut
Haarapalpakko

Haarapalpakko (Sparganium erectum) on vedessä ja rannalla elävä osmankäämikasveihin kuuluva kasvi. Haarapalpakon lehdet ovat kapeat ja pystyt, ja voivat kasvaa 1,5 metriä korkeiksi. Kukat ovat vihertävät, kukkavana haarautuu: Hede- ja emikukat kasvavat omina ryppäinään, emikukasta kehittyy halkaisijaltaan noin 1 cm kokoinen piikkinen hedelmä. Haarapalpakko on levinnyt laajalle Euroopassa ja siitä itään Japaniin ja Koreaan asti. Sitä tavataan myös pienellä alueella Pohjois-Amerikan länsiosassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Puutarha.net: Haarapalpakko (Sparganium erectum) * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Sparganium erectum * United States Department of Agriculture (USDA): Sparganium erectum Luokka:Palpakot
Kaarle Kustaa (Ruotsin prinssi)

Kaarle Kustaa (; 2. joulukuuta 1802 – 10. syyskuuta 1805)Carl Gustav of Sweden Find a grave. Viitattu 31.5.2019. oli Ruotsin prinssi, kuningas Kustaa IV Aadolfin ja kuningatar Fredrika Dorotean poika.Tietosanakirja (1911), s. 1678 Runeberg.org. Viitattu 31.5.2019. Hän eli vain kaksivuotiaaksi. Kaarle Kustaalle annettiin syntyessään arvonimi Suomen suuriruhtinas. Hän oli viimeinen Ruotsin kuningasperheen jäsen (ja ainoa Holstein-Gottorpin dynastiasta), jolla oli tämä arvonimi. Vuoden 1802 Suomen-vierailullaan Kustaa IV Aadolf lupasi kasvattaa Kaarlen Turun Akatemiassa. Prinssin kuoltua Turun Akatemia vietti hänen muistokseen surujuhlan, ja Johan Fredrik Wallenius piti siellä sittemmin painettuna julkaistun muistopuheen. Kaarle Kustaa on haudattu Riddarholmenin kirkkoon Tukholmaan. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin prinssit Luokka:Kuolleet lapset Luokka:Vuonna 1802 syntyneet Luokka:Vuonna 1805 kuolleet
Taškentin julistus

Taškentin julistus päätti toisen Intian–Pakistanin sodan vuonna 1966. Silloin rauhanjulistus tehtiin Uzbekistanin pääkaupungissa tammikuussa. Sen allekirjoitti Pakistanin puolesta Ayub Khan ja Intian puolesta Lal Bahadur Shastri. == Lähteet == Luokka:Intian historia Luokka:Pakistanin historia
Leppäveden alue

Leppäveden alue (vesistöaluetunnus 14.31) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 2 531,19 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 16,68 %. Vesistön alueen alarajana on Vaajakosken voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 17 683,85 neliökilometriä ja sen järvisyys on 16,98 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Ristiselän alueeseen (14.23). Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Leppäveden lähialue (14.311) * Autiojoen valuma-alue (14.312) * Vihtajoen valuma-alue (14.313) * Iso Kuhajärven valuma-alue (14.314) * Pyhtäänjärven valuma-alue (14.315) * Palvajärven valuma-alue (14.316) * Orajoen valuma-alue (14.317) * Pitkäjoen valuma-alue (14.318) * Raatojoen valuma-alue (14.319) == Lähteet == *
Saraaveden alue

Saraaveden alue (vesistöaluetunnus 14.32) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 78,37 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 17,32 %. Vesistön alueen alarajana on Kuhankosken voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 17 135,02 neliökilometriä ja sen järvisyys on 16,96 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Leppäveden alueeseen (14.31). Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat viisi aluetta tai valuma-aluetta : * Saraaveden lähialue (14.321) * Vuojärven valuma-alue (14.322) * Asemalammen valuma-alue (14.323) * Mataroisen valuma- alue (14.324) * Hirvijoen valuma-alue (14.325) == Lähteet == *
Vatianjärven alue

Vatianjärven alue (vesistöaluetunnus 14.33) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 201,67 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 12,6 %. Vesistön alueen alarajana on Kuusan voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 9 744,42 neliökilometriä ja sen järvisyys on 14,54 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Saraaveden alueeseen (14.32). Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta : * Vatianjärven lähialue (14.331) * Kuhnamon alue (14.332) * Peurungan valuma-alue (14.333) * Suppaanpuron valuma-alue (14.334) * Sikapuron valuma-alue (14.335) * Rajajoen valuma-alue (14.336) * Haapajoen valuma-alue (14.337) == Lähteet == === Viitteet === *
Niiniveden valuma-alue

Niiniveden valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.34) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 157,88 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 8,12 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kuhnamo, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Vatianjärven alueelle (14.33). Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta : * Niiniveden lähialue (14.341) * Hirvasjoen alue (14.342) * Iso-Hirvasen valuma-alue (14.343) * Kylmäpuron valuma-alue (14.344) * Kuorejoen–Häkinjoen alue (14.345) * Häkinjärven valuma-alue (14.346) * Saarijoen valuma-alue (14.347) == Lähteet == *
Kuusveden–Kynsiveden alue

Kuusveden–Kynsiveden alue (vesistöaluetunnus 14.35) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 416,64 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 24,96 %. Vesistön alueen alarajana on Tarvaalankoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 7 312,23 neliökilometriä ja sen järvisyys on 20,18 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Saraaveden alueeseen (14.32). Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Kuusveden lähialue (14.351) * Kynsiveden lähialue (14.352) * Ahvenisen valuma-alue (14.353) * Hallapuron valuma-alue (14.354) * Nurmisen alue (14.355) * Uuraisen valuma-alue (14.356) * Lankajoen valuma-alue (14.357) * Voipiolammen valuma-alue (14.358) * Ohenlammen valuma-alue (14.359) == Lähteet == *
Liesveden alue

Liesveden alue (vesistöaluetunnus 14.36) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 207,03 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 11,27 %. Vesistön alueen alarajana on Vanginvesi, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 5 974,82 neliökilometriä ja sen järvisyys on 20,5 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Kuusveden–Kynsiveden alueeseen (14.35). Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta : * Vanginveden–Liesveden lähialue (14.361) * Kellanvirran alue (14.362) * Pukaran valuma-alue (14.363) * Lapunjoen valuma- alue (14.364) * Kangaslammen valuma-alue (14.365) * Ukonjärven valuma-alue (14.366) * Sulvallinjoen valuma-alue (14.367) == Lähteet == *
Kuuhankaveden valuma-alue

Kuuhankaveden valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.37) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 512,27 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 15,53 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Venekosken voimalaitos, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Kuusveden–Kynsiveden alueelle (14.35). Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Kuuhankaveden lähialue (14.371) * Hankaveden alue (14.372) * Armisveden alue (14.373) * Nuutinjoen valuma-alue (14.374) * Säkinlammen valuma-alue (14.375) * Vanajajärven valuma- alue (14.376) * Kissakoskenjoen valuma-alue (14.377) * Iso-Virmaksen valuma- alue (14.378) * Tervajoen valuma-alue (14.379) == Lähteet == === Viitteet === *
Niemisjärven valuma-alue

Niemisjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.38) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 167,61 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 13,08 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kynsivesi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Kuusveden–Kynsiveden alueelle (14.35). Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta : * Iso-Kaihlasen alue (14.381) * Niemisjärven alue (14.382) * Läämingin alue (14.383) * Iso Kaiturin valuma-alue (14.384) * Iso- Sinisen valuma-alue (14.385) * Kärjenjärven valuma-alue (14.386) == Lähteet == === Viitteet === *
Lievestuoreenjärven valuma-alue

Lievestuoreenjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.39) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 240,89 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 18,89 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kuusvesi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Kuusveden–Kynsiveden alueelle (14.35). Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta : * Lievestuoreenjärven lähialue (14.391) * Perkonojan valuma-alue (14.392) * Saarilamminojan valuma-alue (14.393) * Hohonjoen valuma-alue (14.394) * Kulvertinojan–Mäntyojan valuma-alue (14.395) * Haukilamminojan valuma-alue (14.396) == Lähteet == === Viitteet === *
Mikaela von Koskull

Mikaela von Koskull on suomalainen kilpapurjehtija. Von Koskull osallistui vuoden 1989 Whitbreadin maailmanympäripurjehduskilpailuun brittiläisen Tracy Edwardsin kipparoiman Maiden-veneen miehistössä.https://www.is.fi/purjehdus/art-2000005984376.html Von Koskull on kotoisin Korppoosta ja opiskellut laivaradiosähköttäjäksi Maarianhaminassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maailmanympäripurjehtijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Gangsterimummi

Gangsterimummi () on David Walliamsin vuonna 2011 ilmestynyt lastenromaani. Kirjan on kuvittanut Tony Ross ja julkaissut kirjakustantamo HarperCollins. == Juoni == 11 vuoden ikäinen Ben joutuu joka perjantai jäämään hoitoon kaalinhajuisen ja kuorsaavan mumminsa luokse. Ben inhoaa mummin luona oloa, sillä hän pelaa vain Scrabblea ja keittää ruokia kaalista. Eräänä päivänä Ben huomaa mumminsa kaapissa purkin, joka on täynnä jalokiviä. Mummi haluaa saada Benin kiinnostumaan, joten hän selittää olevansa mestarivaras ja että kaikki ne korut ovat hänen varastamiaan. Putkista ja viemäreistä kiinnostunut Ben innostuu ja alkaa heti suunnitella Kruununjalokivien ryöstämistä ja matkaa Lontoon Towerin linnaan. Hän pyytää mummia mukaan, ja epäilevä mummi suostuu lähtemään mukaan yhdellä ehdolla: he palauttaisivat varastamansa Kruununjalokivet takaisin linnaan seuraavana päivänä. Juuri ennen lähtöä mummilla kuitenkin todetaan syöpä, ja hän joutuu sairaalaan. Mummi kertoo muutaman päivän kuluttua Benille, että hän on jo terve, kiipeää sairaalan seinää pitkin ulos ja lähtee Benin kanssa kohti Lontoon Toweria. Benin isä ja äiti ovat tapansa mukaan lähteneet katsomaan Tanssii tähtien lailla- tanssiesitystä ja olivat jättäneet Benin mummin luo. Ben ja mummi uivat Towerin linnan viemäreistä sisään ja ohittivat vartijat, kunnes he viimein pääsevät jalokivien luo. Juuri ennen kuin Ben ehtii murtaa jalokivien yllä olevan suojalasin, saapuu kuningatar ja hämmästyy nähdessään heidät varastamassa arvokkaita Kruununjalokiviä. Kuningatar on kuitenkin armollinen ja päästää heidät menemään ilman rangaistusta, ja he jättävät jalokivet Towerin linnaan ja lähtevät kotiin. Kotona kuitenkin selviää, että mummi ei ollut elämänsä aikana varastanut mitään, hän oli sepittänyt kaiken Benille jotta poika innostuisi jäämään hänen luokseen joka perjantai. Mummi paljastaa myös, että hän on yhä kuolemansairas ja oli karannut sairaalasta. Mummi viedään sairaalaan, mutta liian myöhään; hän kuolee juuri ennen joulua, mutta Benin mieleen jäi yhä heidän suurenmoinen seikkailunsa Lontoon Towerin linnassa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2011 kirjat Luokka:Lastenkirjat
Peltola (Järvenpää)

Peltola on Järvenpään 12. kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin pohjoisosassa, parisen kilometriä Järvenpään rautatieasemalta pohjoiseen. Sen naapurikaupunginosia ovat Pajala etelässä, Sorto lounaassa, Jamppa lännessä, Nummenkylä pohjoisessa, Pietilä ja Isokytö idässä. Kaupunginosassa toimii esimerkiksi Anttilan koulu. Kaupunginosan asukasluku oli vuoden 2014 lopussa 2 178. ==Lähteet== Luokka:Järvenpään kaupunginosat
Ingemar Skogö

Ingemar Skogö (4. tammikuuta 1949 Tranås – 28. toukokuuta 2019) oli ruotsalainen virkamies. Skogö valmistui Lundin yliopistosta. Hän toimi Västmanlandin läänin maaherrana 2009–2015, Ruotsin tiehallinnon pääjohtajana 2001–2009 ja Ruotsin ilmailuviraston pääjohtajana 1992–2001. Skogö kuoli 70-vuotiaana 28. toukokuuta 2019. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset virkamiehet Luokka:Ruotsin maaherrat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Emil Vesterinen

Emil Vesterinen (1. elokuuta 1886 Pielavesi Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 963 (Viitattu 1.6.2019) – 21. marraskuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen ylimetsänhoitajan arvonimen saanut metsänhoitaja ja Viron konsuli. ==Henkilöhistoria== Emil Vesterisen vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Matti Vesterinen ja Maria Loviisa Karttunen ja puoliso vuodesta 1912 opettaja Madlena (Leeni) Ploompuu. Vesterinen tuli ylioppilaaksi Iisalmen yhteiskoulusta 1909, kävi Härnösandissa teknillisen metsä- ja sahakoulun 1912 ja valmistui metsänhoitajaksi 1913. Hän oli Tapion konsulentti ja toimitussihteeri 1913–1918, Helsingin maanviljelyslyseon opettaja 1918–1920, SOK:n metsänhoitaja 1919–1920, Viron konsuli Helsingissä 1920–1927 ja Metsätaloudellisen valistustoimiston, myöhemmin Metsätiedotustoimisto, johtaja 1927–1959. Ylimetsänhoitajan arvonimen hän sai 1946.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 24.11.1968, s. 11. ==Julkaisuja== * Koduste tarbepuude kokkuhoidmine, 1917 * Halkojen hinnan jakautuminen metsänomistajain, hakkaajain, kuljetuskustannusten ja välittäjäin kesken vuoden 1917 alussa, 1917 * Kantojen nostamisesta, 1918 * Kuivan pihkan kokoominen: muutamia käytännöllisiä ohjeita, 1918 * Tervateollisuus, 1918, Benjamin Helander, Emil Vesterinen * Mihin kelpaa havupuidemme pihka?, 1918 * Pihkan juoksuttaminen männystä ja kuusesta, 1918 * Polttopuut ja polttopuiden kauppa, 1920 * Katsaus Eestin maataloudellisiin oloihin : Pohjois-Eestin maanviljelysseura, 1921 * Eesti, 1922 * Carl Robert Jakobson: Eestin kansallisen heräämisajan merkkimiehiä, 1926 * Syskyjärven hovi: palanen rajakarjalaisen sydänmaaseudun historiaa, 1927 * Koululaisten ja partiolaisten metsäkirja, 1927 * Warkauden tehdas 1909–1929: palanen Keski-Savon teollisuuden historiaa, 1929 * En hälsning från Mänttä berg, 1931 * Sotilasnuoriso ja metsänviljely: kylvö- ja istutusohjeita sotilaille, 1933 * Keravan puuteollisuus osakeyhtiö 1909–1934, 1934 * Sotilaiden osanotto metsänviljelystyöhön, 1934 * Suomen metsänhoitoyhdistyksen metsätaloudellinen valistustoimisto 1927–1937, 1938 * Metsäretkeilystä, 1942 * Pihkan keräyksen järjestely 25 vuotta sitten ja nyt, 1944 * Kuudes pohjoismainen metsäkongressi: vaikutelmia kongressimatkalta, 1947 * Metsätietoa nuorisolle, 1951 * Muuan peruskirja, 1952 * Helsingin metsänhoitajayhdistys r.y. = Helsingfors forstmästareförening r.f.: 25-vuotiskertomus 1927–1952, 1952 * Metsämainostuksen rakenteesta, 1954 * Evon metsäopiston perustamisvaiheita, 1962 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * 80 vuotta. Metsätaloudellisen ajattelun edistäminen elämäntehtävänä. Helsingin Sanomat, 1.8.1966, s. 6. * Konsuli Emil Vesterinen : Helsingin kaupungin puistot ja ympäristön metsät, Helsingin Sanomat, 21.10.1928, nro 287, s. 27, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Emil Vesterinen : Saimaan rantametsät kaunistuvat, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 18.08.1929, nro 33, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka: Suomalaiset metsänhoitajat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Vuonna 1886 syntyneet Luokka: Vuonna 1968 kuolleet
Lyijyvetyarsenaatti

Lyijyvetyarsenaatti tai lyijyarsenaatti (PbHAsO4) on lyijy-yhdiste, joka voi aiheuttaa lyijymyrkytyksen. Etenkin Yhdysvalloissa on käytetty lyijyvetyarsenaattia hyönteismyrkkynähttps://echa.europa.eu/documents/10162/13640/lead_hydrogen_arsenate_en.pdf . Sen käyttö aloitettiin torjumalla metsätaloudelle haittaa aiheuttavaa lehtinunnaa Massachusettsin osavaltiossa vuonna 1892. Sitä on käytetty myös omenapuille haittaa aiheuttavaa omenakääriäistä vastaan ja perunalle haitallista koloradokuoriaista vastaanhttps://www.ct.gov/caes/lib/caes/documents/publications/bulletins/b208.pdf. Tukesin mukaan lyijyvetyarsenaatti on erityistä huolta aiheuttava ainehttps://tukes.fi/documents/10197/8647605/RaporttiSVHC_2017.pdf Suomessa lyijyvetyarsenaattia on myyty nimellä Lyarsen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kansainvälinen kemikaalikortti: Lyijyarsenaatti *PubChem: Lead hydrogen arsenate *Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Lead arsenate *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Lead hydrogen arsenate Luokka:Lyijy-yhdisteet Luokka:Torjunta-aineet
Maardu Linnameeskond

Maardu Linnameeskond on jalkapalloseura Maardun kaupungista. Seura pelasi kaudella 2019 ensi kertaa Viron pääsarjassa Meistriliigassa. ==Lähteet== Luokka:Virolaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1997 perustetut urheiluseurat Luokka:Maardu
Eemeli A. Oulasvirta

Eemeli A. Oulasvirta (21. heinäkuuta 1876 – 29. toukokuuta 1919 Oulu) oli suomalainen toimitusjohtaja ja Oulussa ilmestyneen Kaiku-lehden päätoimittaja 1908–1919.Eemeli A. Oulasvirta, Kaiku 30.05.1919, nro 122, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotOulasvirran kuolinilmoitus, Uusi Suomi 03.06.1919, nro 125, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Oulasvirta opiskeli kirjapainoalaa ensin kolmen vuoden ajan oululaisessa Barckin kirjapainossa ja sitten 1892–1899 Kaiku-lehden perustajan ja kustantajan K. F. Kivekkään kirjapainossa. Oulasvirta oli faktorina sanomalehti Kalevan omistaneen Juho Raappanan kirjapainossa 1899–1902 kunnes palasi takaisin Kivekkään palvelukseen. Kun Kaiku-lehti siirtyi 1907 Osakeyhtiö Oman Rannan omistukseen Oulasvirrasta tuli yhtiön toimitusjohtaja ja Kaiku-lehden taloudenhoitaja. Hän oli myös Kaiku-lehden päätoimittajana vuodesta 1908 alkaen. Oulasvirta oli naimisissa Olga Lukkarisen kanssa. Heillä oli viisi lasta. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka: Vuonna 1876 syntyneet Luokka: Vuonna 1919 kuolleet
Seksivalistus

Seksivalistus on valistustyötä, jonka tarkoituksena on lisätä ihmisten tietoisuutta seksin haitoista, edistää seksillisiä elintapoja sekä terveellisiä seksitapoja. Suomessa seksivalistus on osa koulun opetussuunnitelmaa, järjestetään seksivalistustuntejahttps://www.iltalehti.fi/perheartikkelit/a/201802162200749268https://www.hs.fi/elama/art-2000005565223.html. Vuonna 2015 Suomessa on voinut suorittaa kondomiajokortinhttps://yle.fi/aihe/artikkeli/2015/11/11/aja-kondomiajokortti- nykyajan-seksivalistus-kay-suoraan-asiaan. Venäjällä seksivalistusta ei harjoiteta kouluissahttps://www.bbc.com/news/blogs-news-from- elsewhere-30293808. Yhdysvalloissa Sexuality Information and Education Council of United States -järjestö on yrittänyt saada seksivalistusta kouluihin. Yhdysvalloissa seksivalistusta on kannatettu vastauksena sukupuolitautien yleistymiseen, toisaalta kannatetaan sukupuolista pidättäytymistä avioliittoon saakka.https://www.ts.fi/uutiset/maailma/1074270039/USAn+seksivalistus+saa+kovaa+kritiikkia Joidenkin mukaan asiallinen seksivalistus tarkoittaa seksiin kehottamista, ja Yhdysvalloissa on pyritty osoittamaan että seksiä ennen avioliittoa ei ole olemassa. ==Katso myös== *Ehkäisyväline *Seksuaalikasvatus *Päihdevalistus ==Lähteet== Luokka:Kasvatus Luokka:Seksuaalipolitiikka
Borja Iglesias

Borja Iglesias (s. 17. tammikuuta 1993 Compostela, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónin Celta Vigoa lainalla saman sarjan Real Betisistä. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Seurajoukkueura == Iglesias liittyi Celta Vigon organisaatioon 9. heinäkuuta 2013 kaksivuotisella sopimuksella, joka sisälsi option myös kolmannesta vuodesta, ja liittyi seuran reservijoukkueeseen, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.Borja Iglesias ficha por el Celta B de Segunda B CD Roda. Viitattu 1.6.2019. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 3. tammikuuta 2015 vierasottelussa Sevillaa vastaan.Demasiado premio para el Sevilla Marca. Viitattu 1.6.2019. 6\. heinäkuuta 2017 Iglesias siirtyi kauden 2017–2018 kestävällä lainasopimuksella Zaragozaan.Acuerdo con el Celta para la cesión del delantero Borja Iglesias Real Zaragoza. Viitattu 1.6.2019. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa 27. elokuuta 2017 kotiottelussa Granadaa vastaan. Iglesias viimeisteli kauden aikana 22 osumaa, joista Córdobaa, Sevilla Atléticoa, Real Valladolidia ja Osasunaa vastaan hän teki kaksi maalia.1-1. El Granada logra un punto en Zaragoza gracias a la actuación de Javi Varas Canal Sur. Viitattu 1.6.2019. 9\. heinäkuuta 2018 Iglesias teki nelivuotisen sopimuksen Espanyolin kanssa, joka sisälsi 28 miljoonan euron purkupykälän.Borja Iglesias, nou davanter de l'Espanyol RCD Espanyol. Viitattu 1.6.2019. Hän teki virallisen ensiesiintymisensä uudessa seurassaan 18. elokuuta 2018 kotiottelussa entistä seuraansa Celtaa vastaan.Tablas para ir calentando Marca. Viitattu 1.6.2019. Hän pelasi kauden aikana 37 La Liga -ottelua ja teki niissä 17 maalia. Elokuussa 2019 hän siirtyi Real Betisiin, jossa hän on 4,5 kauden aikana pelannut 142 pääsarjaottelua ja tehnyt niissä 39 maalia. Eurooppa-liigassa hän teki kaudella 2021–2022 kymmenessä ottelussa neljä maalia, pelasi kaudella 2022–2023 kuusi ottelua tekemättä maaleja ja teki kaudella 2023–2024 kuudessa ottelussa yhden maalin. Iglesias siirtyi tammikuussa 2024 loppukauden kestävällä lainasopimuksella Saksan Bundesliigaa johtavaan Bayer Leverkuseniin. Hän siirtyi lainalle Laliga-joukkue Celta Vigoon 19. heinäkuuta 2024. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Borja Iglesiasin tilastot BDFutbol-sivustolla * Borja Iglesiasin tilastot Soccerway-sivustolla Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brennerin talo

Brennerin talo on Helsingissä osoitteessa Eteläranta 4 – Unioninkatu 5 sijaitseva uusrenessanssityylinen viisikerroksinen asuinkerrostalo. Talon suunnitteli arkkitehti Waldemar Aspelin vuonna 1890 ja sen rakennuttaja oli rehtori Magnus Brenner jonka mukaan talo sai nimensä. Unioninkatu 5:ssä oleva rakennuksen osa valmistui 1891 ja Eteläranta 4:n osuus 1897.Brennerin talo; Eteläranta 4. Unioninkatu 5; Helsinki, Helsingin kaupunginmuseo (Finna) Brennerin talon julkisivut ovat säilyneet alkuperäisessä asussaan. Talon Etelärannan puoleisen porrashuoneen sisääntuloaulaa laajennettiin vuonna 1920 ja talon ulko-ovet ja porrashuoneiden kiinteä sisustus on uusittu. taloon asennettiin hissit vuonna 1932 ja talon asuntoja alettiin muuttaa toimistotiloiksi 1950-luvulta alkaen.Helsinkiläisiä porrashuoneita 1800-luvulta ja 1900-luvun alkuvuosikymmeniltä, Brennerin talo (Helsingin kaupunginmuseo) == Lähteet == Luokka:Kaartinkaupunki Luokka:Helsingin asuinrakennukset Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Riqui Puig

Ricard "Riqui" Puig Martí (s. 13. elokuuta 1999 Matadepera, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaista FC Barcelonaa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. == Ura == Riqui Puig teki debyyttinsä Barcelonan edustusjoukkueessa 5. joulukuuta 2018 Copa del Reyn ottelussa Cultural Leonesaa vastaan tullessaan kentälle 55. minuutilla. Hän teki 4-1 voittoon päättyneessä ottelussa yhden syöttöpisteen. La Liga -debyyttinsä Puig teki 13. huhtikuuta 2019 ollessaan avauskokoonpanossa ottelussa Huescaa vastaan. == Saavutukset == *Barcelona **UEFA Youth League (1): 2017–2018 **La Liga (1): 2018–2019 **Copa del Rey (1): 2020–2021 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Riqui Puig WhoScored-sivustolla. Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
G-Unit Records

G-Unit on 50 Centin omistama levy-yhtiö, joka kuului Dr. Dren Aftermath Recordsin omistukseen. Luokka:Hip hop -levy-yhtiöt Luokka:Universal Music Group
Dixit

Dixit on ranskalaisen Jean-Louis Roubiran suunnittelema ja Libelludin vuonna 2008 julkaisema korttipeli. Dixit on voittanut Spiel des Jahres -palkinnon vuonna 2010 sekä samana vuonna myös Vuoden perhepeli -palkinnon. Pelin nimi ”Dixit” tarkoittaa latinaksi ”hän kertoi”. Dixit-peliin on tehty monia eri korttipakkoja, joita käytetään kuitenkin samassa pelissä. == Pelaaminen == === Pelin kulku === Pelin alussa jokaiselle pelaajalle jaetaan kuusi satunnaista korttia, joissa kaikissa on jokin piirretty kuva. Nuorin pelaaja valitaan tarinankertojaksi. Tarinankertojan tehtävänä on valita kädestään yksi kortti ja kertoa jokin tarina, sana, lause, runo, laulu tai huudahdus, joka kuvaa kyseistä korttia. Kun tarinankertoja on asettanut korttinsa pöydälle kuvapuoli alaspäin, muut pelaajat valitsevat kortit, jotka sopivat parhaiten tarinankertojan lauseeseen, sanaan, huudahdukseen, lauluun tai runoon. Lopuksi kaikkien pelaajien antamat kortit sekoitetaan ja laitetaan pöydälle kuvapuoli ylöspäin. Jokaisen pelaajan (paitsi tarinankertojan) täytyy yrittää päätellä, mikä korteista on tarinankertojan laittama ja äänestää sitä korttia. Äänestyksen jälkeen jaetaan pisteet, minkä jälkeen tarinankertojan vuoro siirtyy seuraavalle pelaajalle. Näin jatketaan, kunnes kaikki korttipakan kortit on pelattu. === Pisteet === Kun kaikki pelaajat ovat äänestäneet, oikein äänestäneet saavat kolme pistettä sekä mahdollisesti lisäpisteitä, jos heidän korttejaan on äänestetty. Jos kaikki pelaajat äänestävät oikeaa, tarinankertojan laittamaa korttia, saavat he kaksi pistettä, eikä tarinankertoja saa yhtään. Samoin jos kukaan ei arvaa oikein. Tarkoituksena on siis kertoa sellainen tarina, jota osa pelaajista äänestää ja osa ei. == Vastaanotto == Dixit-peli sai heti myönteisiä arviota ja pääsi ehdolle yli kolmenkymmenen palkinnon voittajaksi, ja voitti muun muassa Spiel des Jahres- ja Vuoden peli -palkinnot vuonna 2010. Board Games Land -verkkosivu kuvaili Dixitiä mielikuvitukselliseksi ja luovaksi peliksi. == Katso myös == * Cards Against Humanity == Lähteet == Luokka:Seuralautapelit Luokka:Erikoiskorttipakkaa käyttävät korttipelit‎ Luokka:Seurakorttipelit
FK Obilić

Fudbalski klub Obilić () oli jalkapalloseura Belgradin kaupungista Vračarin alueelta. Seura on nimetty Miloš Obilićin mukaan. Obilić voitti kertaalleen Serbia ja Montenegron mestaruuden. Tämä tapahtui vuonna 1998. Viimeksi Obilić pelasi kaudella 2007–2008 Serbian kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. ==Lähteet== Luokka:Serbialaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1924 perustetut urheiluseurat Luokka:Belgradin urheilu
Ljudmila Putina

Ljudmila Aleksandrovna Putina (, o.s. Šrekbneva, myöhemmin toisen avioliiton myötä Otšeretnaja; s. 6. tammikuuta 1958 Kaliningrad, Neuvostoliitto) on Venäjän presidentin Vladimir Putinin entinen vaimo. Pariskunnan avioliitto alkoi vuonna 1983 ja kesti lähes 30 vuotta. He kertoivat avioerostaan vuonna 2013, jonka jälkeen Putina katosi julkisuudesta. Ennen avioliittoaan Vladimir Putinin kanssa Putina työskenteli Aeroflot-lentoyhtiön lentoemäntänä. Avioliitosta syntyi 1980-luvun puolivälissä kaksi tytärtä Maria ja Jekaterina. Ollessaan Venäjän presidentin ja pääministerin puoliso Putina esiintyi vain harvoin julkisuudessa. Parin avioliitto ei tiettävästi ollut kovinkaan onnellinen ja heidän on kerrottu eläneen jo pitkään ennen avioeroa omia erillisiä elämiään. Putina kutsui vuonna 2001 julkaistussa kirjassa aviomiestään vampyyriksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venäjän presidenttien puolisot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vladimir Putin Luokka:Lentoemännät ja stuertit
Albert Salvadó

Albert Salvadó i Miras (1. helmikuuta 1951 Andorra la Vella, Andorra – 3. joulukuuta 2020Mor l'escriptor Albert Salvadó ) oli andorralainen kirjailija, jonka töihin kuuluu romaaneja, lastentarinoita ja esseitä. Salvadón romaanit yhdistävät usein historiallista fiktiota erilaisiin mystisiin aineksiin. Monet hänen teoksistaan ovat sijoittuneet muinaiseen Egyptiin ja Rooman valtakuntaan, mutta hänen töissään on myös nähtävissä katalonialaisen perinteen vaikutteita. == Lähteet == Luokka:Kirjailijat Luokka:Andorralaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Ricardo Björnberg

Carl Ricardo (Richard) Björnberg (9. elokuuta 1861 Pori – 20. helmikuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.Rakennushistoriaselvitys Maanmittauskonttorin kortteli, Hämeenlinna, Arkkitehtitoimisto Ark-byroo oy 2018, luku 4.2 Björnbergin teollisuussukuun kuulunut, Porista kotoisin ollut Ricardo Björnberg valmistui arkkitehdiksi Helsingin polyteknillisestä opistosta vuonna 1884. Hän oli aluksi työssä yksityisessä arkkitehtitoimistossa ja suoritti jatko-opintaja Wienin Teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1885–1886. Björnbergistä tuli yleisten rakennusten ylihallituksen ylimääräinen arkkitehti 1887, ja hän toimi Helsingin kaupungin ylimpänä rakennustarkastajana 1891–1905 sekä Valtioneuvoston linnan johtavana arkkitehtinä 1892–1905. Björnberg oli vuodesta 1891 osakkaana C. R. Rosenbergin arkkitehtitoimistossa. Björnberg teki useita ulkomaanmatkoja muun muassa Espanjaan, ja hänen kiinnostuksensa kohteisiin kuuluivat arkkitehtuurin ohella puunjalostuskoneet ja polttomoottoriteknologia. Ricardo Björnberg kuoli sydänkohtaukseen helmikuussa 1917. == Rakennuksia == * Karhulan Hovi, Karhula 1887 * Pohjoinen palotorni, Konstantininkatu (nyk. Meritullinkatu), Kruununhaka 1889, purettu 1930-luvun puolivälissä Konstantininkatu ja Kruununhaan palotorni, Kruununhaka – sosiaalisten kerrostumien kaupunginosa. Historia Helsinki-sivut * Heinen talo, Hallituskatu 9 – Teatterikatu 3, Pori 1892 * Finska Elektriska Ab:n konepajarakennus, Sörnäisten rantatie 31, Helsinki 1899Tunnettiin vuodesta 1910 Suvilahden kasarmin nimellä, toimi venäläisen sotaväen kasarmina vuoteen 1917 saakka ja sen jälkeen tilapäisasuntolana ja viimeksi 1930-luvulta alkaen Helsingin kaupungin sähkölaitoksen korjauspajana. Tuhoutui Helsingin pommituksessa helmikuussa 1944. — Sörnäisten Rantatie 31. Suvilahdenkatu 4. Helsinki, Helsingin kaupunginmuseo (Finna) * Senaatin kirjapaino, Helsinki 1897–1900 * Tehtaankatu 4, Ullanlinna, Helsinki 1901Korttelit.fi * Asuinkerrostalo, Muukalaiskatu 1 – Laivasillankatu 12, Ullanlinna, Helsinki 1911 (Torsten Montellin kanssa)Korttelit.fi * Hyytiälän metsäaseman rakennukset. 1911 (arkkitehti Ernst Theodor Granstedtin kanssa)Hyytiälän metsäasema * Maanmittauskonttori, Sibeliuksenkatu 21, Hämeenlinna 1911 * Tampereen teknillisen opiston rakennus, Pyynikintie 2, Tampere 1912 * Pitkäjärven maamiesseuran talo, Somero 1914Pitkäjärven vanha maamiesseura kertoo kylän tarinaa ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Schjerfbeck, S. M.: Carl Ricardo Björnberg in memoriam. Arkitekten, 1917 (15. vsk.), nro 2, s. 13–16. (Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.) * Schjerfbeck, S. M.: Carl Ricardo Björnberg: In memoriam. Tekniska föreningens i Finland förhandlingar, 1917 (37. vsk.), nro 4 (April), s. 112–114. (Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.) Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet