EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tommi Remes

Tommi Tapani Remes (s. 20. tammikuuta 1994 Kiuruvesi) on suomalainen moukarinheittäjä. Remes edustaa Kiuruveden Urheilijoita ja hänen valmentajaan toimii moukarinheiton olympiavoittajan Juha Tiaisen veli Sakari Tiainen.http://www.iisalmensanomat.fi/news/heittmll-em-finaaliin/ Remes osallistui vuonna 2013 alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuihin Italian Rietissä, jossa hän jäi karsintaan.http://kiuruvedenurheilijat.sporttisaitti.com/yleisurheilu/tommin- taival/nem-kisat-rietissa/ Kesäkuussa 2015 Remes heitti Kaustisen moukarikarnevaaleilla ennätyksensä 70,05, jolla hän sijoittui viidenneksi ja sai edustuspaikan alle 23-vuotiaiden EM- kilpailuihinhttp://www.yleisurheilu.fi/uutinen/inga-linna-moukaroi- loistotuloksen-6825, jossa sijoittui 11:nneksi. Remes on sijoittunut Kalevan kisoissa parhaimmillaan neljänneksi 2016 ja 2017. Hän voitti Suomen talvimestaruuden 2018 ja sai pronssia 2017. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 72,55 (Parikkala 2016) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Collazo Sotomayor

Collazo Sotomayor (tunnetaan myös nimellä Lorenzo Sotomayor Collazo, s. 16. helmikuuta 1985) on kuubalaissyntyinen azerbaidžanilainen amatöörinyrkkeilijä ja olympiamitalisti. 185 senttimetriä pitkä Sotomayor edustaa Gabala-seuraa ja kilpailee kevyessä välisarjassa. Kuubalaissyntyinen Sotomayor voitti Kuuban mestaruuden amatöörinyrkkeilyssä vuonna 2010. Kaudella 2012-2013 hän kuitenkin muutti Azerbaidžaniin ja sai maan edustusoikeuden. Sotomayor voitti maan mestaruuden vuosina 2013 ja 2014. Kesäkuussa 2015 Sotomayor voitti kultaa kevyestä välisarjasta vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta. Finaalissa kaatui Italian Vincenzo Mangiacapre.Heikura, Kerttu: Muukalaislegioonan johtaja. Ilta-Sanomat Urheilu 29.6.2015, s. 1 Vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta Sotomayor saavutti hopeaa kevyestä välisarjasta häviten finaalissa Uzbekistanin Fazliddin Gaibnazaroville. Sotomayorin setä on korkeushypyn olympiavoittaja ja maailmanennätyksen haltija Javier Sotomayor. == Lähteet == Luokka:Azerbaidžanilaiset nyrkkeilijät Luokka:Azerbaidžanilaiset olympiamitalistit Luokka:Kuubalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sotomayor

Sotomayor on espanjankielinen sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi. *Collazo Sotomayor (s. 1985), kuubalaissyntyinen azerbaidžanilainen nyrkkeilijä *Javier Sotomayor (s. 1967), kuubalainen korkeushyppääjä ja olympiavoittaja *Michel Hennet Sotomayor, Mikel (s. 1983), espanjalainen laulaja *Sonia Sotomayor (s. 1954), yhdysvaltalainen juristi
Pedro Franco

Pedro Camilo Franco Ulloa (s. 23. huhtikuuta 1991 Bogotá) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa istanbulilaista Beşiktaşta. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Franco aloitti ammattilaisuransa bogotálaisessa Millonarioksessa vuonna 2009. Hän voitti Millonarioksessa kerran sarjan mestaruuden vuonna 2012 sekä Copa Colombian 2011. Hän pelasi Millonarioksessa yhteensä 107 ottelua, jossa teki 5 maalia. Heinäkuussa 2013 Franco siirtyi 2,4 miljoonan euron siirtosummalla Beşiktakseen. Beşiktaksessa Franco on pelannut 39 ottelua tehden niissä yhden maalin. Kolumbian maajoukkueessa Pedro debytoi 10. lokakuuta 2014 ystävyysottelussa El Salvadoria vastaan. Hänet valittiin Kolumbian maajoukkueeseen vuoden 2015 Copa Américaan, mutta ei pelannut turnauksessa otteluakaan. Hän on edustanut Kolumbian maajoukkuetta viidessä ottelussa, joista jokainen on ollut ystävyysottelu. ==Lähteet== Luokka:Kolumbialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Persianorava

Persianorava (Sciurus anomalus) on oravien heimoon kuuluva laji. Sen levinneisyysalue ulottuu Kreikasta Iraniin. Se muistuttaa oravaa, mutta on sitä vähän pienempi. Se on noin 20 cm pitkä ja häntä on noin 13–17 cm pitkä. Turkin värisävy on talvella selkäpuolelta mustanharmaasta haaleanpunertavaan vaihteleva ja vatsapuolelta vaaleankeltaisen ja vaaleanpunaisen välillä vaihteleva. Turkin kesäasun väri vaihtelee selkäpuolelta vaaleasta punertavanharmaasta mustanharmaaseen ja vatsapuolelta keltaisesta oranssiin. Korvissa saattaa olla talvella tupsut, jotka katoavat kesällä. Persianorava syö hedelmiä ja siemeniä, erityisesti männyn siemeniä. == Lähteet == Luokka:Oravat
Puistokiilakki

Puistokiilakki eli puistoristihämähäkki (Larinioides ixobolus) on yksi Suomessa ennen eläneistä hämähäkkilajeista. Se on levinnyt Länsi-Euroopasta Keski-Aasiaan. Lajin määritteli ensimmäisen kerran Tamerlan Thorell vuonna 1873. == Lähteet == Luokka:Hämähäkit Luokka:Suomesta hävinneet lajit
Darwin Andrade

Darwin Zamir Andrade Marmolejo (11. helmikuuta 1991, Quibdó) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa liégeläistä Standard Liègeä. Hän on pelipaikaltaan vasen puolustaja. Andrade aloitti ammattilaisuransa vuonna 2010 bogotálaisessa La Equidadissa. Hän pelasi La Equidadissa yhteensä 98 ottelua tehden niissä kolme maalia. Tammikuussa 2014 Andrade siirtyi sinttruidenilaiseen Sint-Truidense VV:hen. Saman vuoden helmikuussa pelaamatta yhtään ottelua Sint-Truidensessä hän siirtyi lainalle budapestilaiseen Újpestiin. Hän siirtyi vapaalla siirrolla Újpestiin heinäkuussa 2014, mutta elokuussa 2014 hän siirtyi lainalle Standard Liègeen. Hän pelasi Újpestissa yhteensä yhden ottelun. Standard Liège osti Andraden kahden miljoonan euron siirtosummalla 3. heinäkuuta 2015. Hän pelasi ensimmäisellä kaudella 19 ottelua tekemättä maaleja. Kolumbian maajoukkueessa Andrade debytoi 25. maaliskuuta 2015 ystävyysottelussa Bahrainia vastaan. Hänet valittiin Kolumbian joukkueeseen vuoden 2015 Copa Américaan, mutta ei pelannut turnauksessa otteluakaan. Hän on pelannut maajoukkueessa yhteensä kolme ottelua, joista kaikki ovat olleet ystävyysotteluja. ==Lähteet== Luokka:Kolumbialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aarne Taube

Aarne Olavi Taube (6. elokuuta 1902 – 8. joulukuuta 1939 Kuhmo) oli suomalainen sotilas, jonka kaatuminen pataljoonankomentajana talvisodassa Kuhmossa vaikutti merkittävästi taistelujen kulkuun. Tauben vanhemmat olivat asemapäällikkö Johan Albert Taube ja Hilda Vilhelmiina Jundell sekä puoliso Saimi Sigrid Kaila, jonka kanssa Taubella oli kaksi lasta. Taube kävi seitsemän luokkaa Tyrvään yhteiskoulua, ennen kuin siirtyi sotilasuralle. Opiskeluaikanaan hän kuului Akateemiseen Karjala-Seuraan ja oli myöhemmin Heimosoturiliiton Laatokan-Karjalan osaston johtaja. Hän oli Käkisalmen kaupungin kansakoulujen johtokunnan jäsen ja varapuheenjohtaja. Sisällissodan aikana Taube toimi lähettinä. Hän osallistui Aunuksen retkikuntaan 1919 ja itäkarjalaisten kansannousuun 1921-1922. Asevelvollisuutensa Taube suoritti 1922-1924 ja kadettikoulun 1926-1927. Luutnantiksi hänet ylennettiin 1929 ja kapteeniksi 1935, luutnanttikurssin hän oli käynyt 1928 ja kapteenikurssin 1935-1936. Taube toimi nuorempana upseerina Karjalan kaartin rykmentissä (KKR) 1927-1928 ja Reserviupseerikoulun ilmatorjuntaupseerina 1928. Myöhemmin hän toimi Porin suojeluskuntapiirin Merikarvian suojeluskunnan paikallispäällikkönä ja VI alueen päällikkönä ja sitten luutnanttina 1934-1935 PPP:ssä ja vuodesta 1935 kapteenina Savon jääkärirykmentissä (SJR). Ratsastusta harrastanut Taube kehitti kranaatinheitinten ampumamenetelmiä. Talvisodassa Taube osallistui Kuhmon taisteluihin Jalkaväkirykmentti 25:n II pataljoonan (II/JR 25) komentajana ja kaatui Rastin hyökkäyksessä. Hänen kaatumisensa vaikutti merkittävästi taistelujen kulkuun, Tauben johtama pataljoona hajaantui ja vedettiin takaisin lähtöasemaansa. Kun vielä rykmentin III pataljoona myöhästyi omasta hyökkäyksestään ja sekin joutui vetäytymään, koko Pohjois-Suomen Ryhmä päätti keskeyttää hyökkäyksensä ja asettua puolustukseen. Taube on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaan sankarihauta-alueelle . == Lähteet == Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Paolo Palmacci

Paolo Palmacci (s. 17. toukokuuta 1984 Latina) on italialainen beachfutispelaaja. Hän edustaa Terracina Beach Socceria ja Italian beachfutismaajoukkuetta. 168 senttimetriä pitkä ja 67 kilogrammaa painava oikeajalkainen Palmacci on pelipaikaltaan hyökkääjä.http://www.beachsoccer.com/players/Paolo%20Palmacci Palmacci on edustanut Italiaa kuusissa MM-kilpailuissa, parhaana saavutuksenaan hopea vuodelta 2008.http://www.fifa.com/worldfootball/statisticsandrecords/players/player=262524/index.html Euro Beach Soccer Leaguen Palmacci voitti vuonna 2005 ja vuonna 2009 hän oli tuon kilpailun paras maalintekijä yhdessä Madjerin kanssa. Vuonna 2015 Palmacci voitti Italian kanssa hopeaa vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta.http://www.baku2015.com/athletes/athlete=palmacci- paolo-1016107/index.html?intcmp=# Palmacci on edustanut vuodesta 2013 lähtien Terracina Beach Socceria, jonka kanssa hän on voittanut kahdesti Italian liigan. Palmacci on käynyt lainalla myös brasilialaisessa Flamengossa ja italialaisessa Milano BS:ssä. == Lähteet == Luokka:Italialaiset beachfutispelaajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alexander August Kumlin

Alexander August Kumlin (4. lokakuuta 1844 Joroinen – 27. maaliskuuta 1912 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja hovioikeudenneuvos. Kumlinin vanhemmat olivat varamaanmittari Thomas Johan Kumlin (1814–1866) ja Sofia Juliana Lode. Hän pääsi ylioppilaaksi 1863 Kuopion lukiosta ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1868. Kumlin sai varatuomarin arvon 1870. Kumlin oli Ilomantsin nimismiehenä 1870–1875, Kuopion läänin varalääninkamreerina 1875 sekä Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1875–1876, reistraattorina 1876–1877, ylimääräisenä viskaalina 1877–1880 ja notaarina 1880–1884. Kumlin on sitten Juvan tuomiokunnan tuomarina 1884–1885 ja uudelleen Viipurin hovioikeudessa asessorina 1885–1890 ja hovioikeudenneuvoksena 1890–1900. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1900–1905. Kumlin oli naimisissa 1872–1900 Selma Augusta Rikbergin (k. 1900) kanssa ja vuodesta 1901 Alma Klementina Wallen kanssa. Hovioikeudenneuvos ja kansanedustaja Arthur von Weissenbergin kanssa naimisissa ollut taiteilija Ester Irene Kumlin (1873–1960) oli hänen tyttörensä ensimmäisestä avioliitosta.Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961Anneli Kotisaari : Jakob Pontus Erikinpoika Tawaststjerna s. 2.8.1666 Pietarsaari ja hänen jälkeläisiään yhteensä 1283 taulua, taulu 48 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Vuonna 1844 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Johan Edvard Heikel

Johan Edvard Heikel (8. elokuuta 1834 Oulu – 27. helmikuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja hovioikeudenneuvos. Heikelin vanhemmat olivat laamanni Carl Johan Heikel ja Kristina Elisabet Dobbin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1854 Vaasan lukiosta ja suoritti Helsingin yliopistossa kameraalitutkinnon ja tuomarintutkinnon 1857. Heikel sai varatuomarin arvon 1859. Heikel oli Vaasan hovioikeudessa kanslistina 1861–1863, aktuaarina 1863–1864, ylimääräisenä viskaalina 1864, notaarina 1864–1869, varakanneviskaalina 1869–1871, sihteerinä 1871–1872, asessorina 1872 ja hovioikeudenneuvoksena 1882–1900. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1900–1901. Heikel oli Vaasan kaupunginvaltuuston jäsenenä 1875-1900 ja kirkolliskokouksen jäsenenä 1876 ja 1893.Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Gustaf Adolf Langenskiöld

Gustaf Adolf Langenskiöld (6. marraskuuta 1852 Pietari – 13. kesäkuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies ja hovioikeuden asessori.Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961 ==Henkilöhistoria== Langenskiöldin vanhemmat olivat senaattori, salaneuvos, vapaaherra Karl Fabian Theodor Langenskiöld ja Maria Magdalena af Björkstén. Langenskiöld pääsi ylioppilaaksi 1869 Helsingin yksityislyseosta, suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän oikeustutkinnon 1875 ja sai varatuomarin arvon 1877. Hän oli Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1878–1884 ja notaarina 1884–1887, Raaseporin tuomiokunnan tuomarina 1887–1889 sekä Viipurin hovioikeuden asessorina 1889–1897. Hän oli oikeusosaston senaattorina 1897–1900 ja toimi sen jälkeen asianajajana Helsingissä 1900–1907. Langenskiöld oli Pohjoismaiden Osakepankin julkisena asiamiehenä 1894–1897 ja 1907–1917 sekä Kymin Oy:n hallintoneuvoston varapuheenjohtajana 1908–1918 ja puheenjohtajana 1918–1929. Aatelissäädyssä hän osallistui sukunsa edustajana valtiopäiville 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli myös Viipurin kaupunginvaltuuston jäsen 1893–1895. Langenskiöldin puolisona oli vuosina 1883–1923 Ida Rosida Zilliacus (k. 1923), jonka isä oli senaattori Henrik Wilhelm Johan Zilliacus. Heillä oli kolme lasta: Karin (1884–1969), Fabian (1886–1957) ja Maria (1891–1972). Karin toimi Lotta Svärd -järjestön johtotehtävissä ja Fabian oli kansainvälisesti tunnettu kirurgi. Vuorineuvos Carl-Gustaf Herlitz oli Langenskiöldin vävyKuka kukin on 1954, s. 209 Runeberg.org.. == Teoksia == * Kymmene aktiebolag 1872-1922. Kymmene, Kouvola 1922 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Viipurin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Ludvig Gustaf Leonhard Clouberg

Ludvig Gustaf Leonhard Clouberg (6. tammikuuta 1842 Viipuri – 8. tammikuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies ja hovioikeudenneuvos. Cloubergin vanhemmat olivat kauppaneuvos Carl Gabriel Clouberg ja Anna Maria Weber. Clouberg oli naimisissa vuodesta 1888 Johanna Katarina Alfthanin kanssa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1857 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1863. Clouberg sai varatuomarin arvon 1866. Clouberg oli Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1868–1870, aktuaarina 1870, notaarina 1870–1876, asessorina 1876–1885 ja hovioikeudenneuvoksena 1885–1893. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1893–1900. Hän oli myös Viipurin kaupunginvaltuuston jäsen 1875–1879 ja toimi valtuuston puheenjohtajana 1879–1893.Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961 Clouberg oli porvarissäädyssä Viipurin edustaja valtiopäivillä 1882, 1885, 1888 ja 1891 sekä Helsingin edustaja valtiopäivillä 1904–1905. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Viipurin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Re Umberto -luokka

Re Umberto -luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston Italian-Turkin sodassa, Balkanin sodissa sekä ensimmäisessä maailmansodassa palvellut taistelulaivaluokka, johon kuului kolme vuosina 1884-1895 valmistettua alusta. == Alukset == Re Umberto -luokan taistelulaivatGardiner, Robert 1860-1905 s. 342 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo RN Re Umberto Regio Cantiere di Castellammare di Stabia, Castellammare di Stabia 10. heinäkuuta 1884 17. lokakuuta 1888 16. helmikuuta 1893 poistettu alusluettelosta 1920 RN Sicilia Venetsian laivastontelakka 3. marraskuuta 1884 6. heinäkuuta 1891 4. toukokuuta 1895 poistettu alusluettelosta 1923 RN Sardegna La Spezian laivastontelakka 24. lokakuuta 1885 20. syyskuuta 1890 16. helmikuuta 1895 poistettu alusluettelosta 4. tammikuuta 1923 == Lähteet == * * === Viitteet === *
Emilia Kanerva

Emilia Kanerva (s. 16. marraskuuta 1998 Kirkkonummi) on uransa vuonna 2024 lopettanut suomalainen judoka. Hän edusti Kirkkonummen Judoseuraa ja häntä valmensi Marko Laaksonen. Kanerva aloitti judon viisivuotiaana ja sai 1. danin mustan vyön nuorimpana suomalaisena naisjudokana. 16 ikävuoteen mennessä hän voitti aikuisten Suomen mestaruuden kahdesti (vuosina 2014 ja 2015) ja hänellä oli maaliskuussa 2024 yhteensä 15 aikuisten Suomen mestaruutta. Kanervalla oli yli 70 ottelun mittainen voittoputki, jonka aikana hän voitti muun muassa alle 18-vuotiaiden Euroopan mestaruuden 57 kg:n painoluokassa heinäkuussa 2015. Heinäkuun lopulla Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Tbilisissä Kanerva oli kolmas. Elokuussa 2015 hän sai hopeaa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Sarajevossa. Samalla Kanerva oli ykkösenä 57 kg:n painoluokan alle 18-vuotiaiden maailmanlistalla. Kanerva kävi Mäkelänrinteen urheilulukiota. Hän opiskeli Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa, ekonometrian linjalla ja teki opiskelunsa ohessa matematiikan opettajan sijaisuuksia kotikunnassaan Kirkkonummella. Kanerva ilmoitti lopettavansa judokan uransa tammikuussa 2024 ja toimii vakituisena matematiikan, kemian ja fysiikan opettajana Nissnikun yläkoulussa, Kirkkonummella. Lopettamisilmoituksensa jälkeen hän osallistui vielä maaliskuussa judon SM-kisoihin sekä avoimen luokan SM-kisoihin ja voitti uransa 14. ja 15. Suomen mestaruudet. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Emilia Kanervan profiili JudoInside.comissa Luokka:Suomalaiset judokat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Löfvenin I hallitus

Löfvenin I hallitus () oli Ruotsin hallitus, jonka virkakausi oli 3. lokakuuta 2014 – 21. tammikuuta 2019. Pääministeri Stefan Löfvenin johtama vähemmistöhallitus muodostui sosiaalidemokraateista ja ympäristöpuolueesta. == Hallituksen kokoonpano == Virka Nimi Virassa Puolue Puolue Valtioneuvoston valmistelukanslia Pääministeri Stefan Löfven 3.10.2014– Sosiaalidemokraatit Strategia- ja tulevaisuusministeri (Pohjoismaisesta yhteistyöstä vastaava ministeri) Kristina Persson 3.10.2014–25.5.2016 Sosiaalidemokraatit Oikeusministeriö Oikeus- ja maahanmuuttoministeri Morgan Johansson 3.10.2014–27.7.2017 Sosiaalidemokraatit Oikeus- ja sisäministeri Morgan Johansson 27.7.2017– Sosiaalidemokraatit Sisäministeri Anders Ygeman 3.10.2014–27.7.2017 Sosiaalidemokraatit Maahanmuuttoministeri Heléne Fritzon 27.7.2017– Sosiaalidemokraatit Ulkoministeriö Ulkoministeri Margot Wallström 3.10.2014– Sosiaalidemokraatit Kehitys- ja ilmastoministeri (varapääministeri) Isabella Lövin 3.10.2014– Ympäristöpuolue EU- ja kauppaministeri Ann Linde 25.5.2016– Sosiaalidemokraatit Puolustusministeriö Puolustusministeri Peter Hultqvist 3.10.2014– Sosiaalidemokraatit Sosiaaliministeriö Sosiaaliturvaministeri Annika Strandhäll 3.10.2014–27.7.2017 Sosiaalidemokraatit Sosiaaliministeri Annika Strandhäll 27.7.2017– Sosiaalidemokraatit Kansanterveys-, sairaanhoito- ja urheiluministeri Gabriel Wikström 3.10.2014–27.7.2017 Sosiaalidemokraatit Lapsi-, vanhus-, ja tasa-arvoasioista vastaava ministeri Åsa Regnér 3.10.2014– Sosiaalidemokraatit Finanssiministeriö Finanssiministeri Magdalena Andersson 3.10.2014– Sosiaalidemokraatit Rahoitusmarkkinaministeri Per Bolund 3.10.2014– Ympäristöpuolue Julkishallintoministeri Ardalan Shekarabi 3.10.2014– Sosiaalidemokraatit Koulutusministeriö Koulutusministeri Gustav Fridolin 3.10.2014– Ympäristöpuolue Lukiosta ja osaamistason nostosta vastaava ministeri Aida Hadžialić 3.10.2014–15.8.2016 Sosiaalidemokraatit Lukiosta ja osaamistason nostosta vastaava ministeri Anna Ekström 13.9.2016– Sosiaalidemokraatit Korkeakoulu- ja tutkimusministeri Helene Hellmark Knutsson 3.10.2014– Sosiaalidemokraatit Ympäristöministeriö Ilmasto- ja ympäristöministeri (varapääministeri) Åsa Romson 3.10.2014–25.5.2016 Ympäristöpuolue Ympäristöministeri Karolina Skog 25.5.2016– Ympäristöpuolue Energiaministeri Ibrahim Baylan 3.10.2014– Sosiaalidemokraatit Elinkeinoministeriö Elinkeino- ja innovaatioministeri Mikael Damberg 3.10.2014– Sosiaalidemokraatit Asunto-, IT- ja kaupunkikehitysministeri Mehmet Kaplan 3.10.2014–18.4.2016 Ympäristöpuolue Asunto- ja digitalisaatioministeri Peter Eriksson 25.5.2016– Ympäristöpuolue Infrastruktuuriministeri Anna Johansson 3.10.2014–27.7.2017 Sosiaalidemokraatit Infrastruktuuriministeri Tomas Eneroth 27.7.2017– Sosiaalidemokraatit Maaseutuministeriö Maaseutuministeri Sven-Erik Bucht 3.10.2014– Sosiaalidemokraatit Kulttuuriministeriö Kulttuuri- ja demokratiaministeri Alice Bah Kuhnke 3.10.2014– Ympäristöpuolue Työmarkkinaministeriö Työmarkkinaministeri Ylva Johansson 3.10.2014– Sosiaalidemokraatit Lähteet: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ruotsin hallituksen sivusto Luokka:Ruotsin hallitukset
Regio Cantiere di Castellammare di Stabia

Regio Cantiere di Castellammare di Stabia eli Castellammare di Stabian kuninkaallinen telakka oli Napolin kuningaskunnan laivaston telakka. Sen perusti Ferdinand IV:n määräyksestä pääministeri Sir John Acton vuonna 1783. Ensimmäinen telakalta valmistunut alus oli Napolin laivaston linjalaiva Partenopea, joka valmistui 1786. Telakka kykeni valmistamaan samanaikaisesti sekä linjalaivan että fregatin ennen kuin sitä laajennettiin 1808 kuningas Joachim Muratin käskystä. Telakalta valmistui ensimmäinen höyrykäyttöinen alus 1840-luvun alussa. Alus liitettiin Napolin ympäristön telakoista muodostettuun Navalmeccanicaan vuonna 1939. Telakka tuhoutui lähes täysin toisessa maailmansodassa ja se rakennettiin uudelleen ennen toiminnan jatkamista. Vuonna 1966 Navalmeccanica liittyi Italcantieriin, joka liitettiin 1984 Fincantieriin. *
Sven Wilhelm Hougberg

Sven Wilhelm Hougberg (2. helmikuuta 1839 Viipuri – 7. joulukuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen senaattori, todellinen valtioneuvos ja Suomen kenraalikuvernöörin kanslian johtaja. Hougbergin vanhemmat olivat kappalainen, varapastori Bror Sven Hougberg (1797–1875) ja Agata Sofia Poppius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1857 Viipurin lukiosta ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1863 sekä valmistui filosofian kandidaatiksi 1861 ja filosofian maisteriksi 1864. Hougberg sai varatuomarin arvon 1866. Hougberg oli Viipurin raastuvanoikeuden oikeusraatimiehenä 1866–1875 ja kenraalikuvernöörin kanslian toimituspäällikkönä 1875–1882 ja johtajana 1882–1890. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1890–1900. Hougberg sai kanslianeuvoksen arvon 1880 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1884. Hougberg oli naimisissa vuodesta 1868 Lilly Lovisa Gustava von Rehekampffin kanssa jonka isä oli ratsuväen kenraali Kari von Rehekampff.Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
Jukka Kangas

Jukka Antero Kangashttp://www.aanitearkisto.fi/firs2/fi/kappale.php?Id=Arpakuutio on suomalainen kitaristi. Hän on soittanut ainakin yhtyeissä Xböö, Raaka voima, Aprés Demainhttp://www.ouka.fi/oulu/pohjoista-musiikkia/apres-demain, Kansanturvamusiikkikomissiohttp://www.radiopuhelimet.net/historia/ktmk.htm, Radiopuhelimethttp://www.radiopuhelimet.net/historia/historia01.htm, Luxury Spithttp://www.finnmusic.net/main.php?61555d5148077554511253426e13, J.A. & Alamäki, Brüssel Kaupallinenhttp://www.ouka.fi/oulu/pohjoista- musiikkia/brussel-kaupallinen, Värinää! ja New Rising Sunshttp://www.45special.com/fi/ohjelma/tapahtumat/2013/1990 . Radiopuhelimissa hän soitti ajoittain myös bassoa. Kangas on toiminut vuodesta 2012 myymälävastaavana oululaisessa kitaraliikkeessä.http://kirjastolinkit.ouka.fi/kaleva/Kes%C3%A412/Uusi_haastaja_soitinkauppaan.htm ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Oscar Fredrik Wilhelm Gylling

Oscar Fredrik Wilhelm Gylling (14. marraskuuta 1843 Helsinki – 27. tammikuuta 1908 Ikaalinen) oli suomalainen senaattori, hovioikeudenasessori ja kihlakunnantuomari. Gyllingin vanhemmat olivat esittelijäsihteeri Wilhelm Ulrik Gylling (1797–1873) ja Emilia Charlotta af Forselles. Hän pääsi ylioppilaaksi 1862 Helsingin yksityislyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1867. Gylling sai varatuomarin arvon 1869. Gylling oli Turun hovioikeudessa kanslistina 1870–1874, reistraattorina 1874, ylimääräisenä viskaalina 1874–1875 ja notaarina 1875–1880. Hän oli Ikaalisten tuomiokunnan tuomarina 1880–1889 ja Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1889–1900. Gylling sai hovioikeuden asessorin arvon 1888. Gylling oli naimisissa 1873–1876 Naema Maria Helena von Haartmanin (k. 1876) kanssa ja vuodesta 1886 Hedvig Sofia Richterin kanssa. Oscar Fredrik Wilhelm Gyllingin nuoremman veljen piiri-insinööri Uno Alexander Gyllingin (1848–1899) poika oli filosofian tohtori ja poliitikko Edvard Gylling.Kuka kukin oli 1961, Wikiaineisto == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Carlos Ascues

Carlos Antonio Ascues Ávila (19. kesäkuuta 1992, Caracas) on perulainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa VfL Wolfsburgia. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Ascues aloitti ammattilaisuransa vuonna 2011 Alianza Liman joukkueessa. Hän pelasi seurassa 22 ottelua tehden yhden maalin. Hän siirtyi SL Benfican reservijoukkueeseen SL Benfica B:hen elokuussa 2012 243 tuhannen euron siirtosummalla. Hän pelasi SL Benfica B:ssä 22 ottelua tekemättä niissä yhtään maalia. Elokuussa 2013 Ascues siirtyi vapaalla siirrolla agríniolaiseen Panetolikokseen, jossa ei pelannut otteluakaan. Tammikuussa 2014 hän siirtyi lainalle limalaiseen Universidad de San Martíniin, jossa pelasi 19 ottelua tehden yhden maalin. Hänen laina-aikansa päättyi saman vuoden joulukuussa. Helmikuussa 2015 hän siirtyi vapaalla siirrolla FBC Melgariin. Hän on pelannut Melgarissa viisi ottelua tekemättä maaleja. Kesällä 2015 Ascues teki kolmivuotisen sopimuksen Bundesliigassa pelaavan VfL Wolfsburgin kanssa. Ensimmäisen ottelunsa Perun jalkapallomaajoukkueessa Ascues pelasi 6. elokuuta 2014 ystävyysottelussa Panamaa vastaan. Hän teki ensimmäisessä ottelussaan kaksi maalia. Ascues pelasi vuoden 2015 Copa Américassa Perun jokaisessa ottelussa saavuttaen lopulta pronssia. Hän on pelannut maajoukkueessa 13 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. ==Lähteet== Luokka:Perulaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yordy Reyna

José Yordy Reyna Serna (17. syyskuuta 1993, Chiclayo) on perulainen jalkapalloilija. Hän edustaa FC Red Bull Salzburgia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Reyna aloitti ammattilaisuransa Alianza Lima vuonna 2011. Hän pelasi Alianzassa heinäkuuhun 2013 asti. Hän pelasi Alianzassa 49 ottelua tehden 12 maalia. Heinäkuussa 2013 Reyna siirtyi FC Red Bull Salzburgiin 1,5 miljoonan euron siirtosummalla. Hän pelasi ensimmäisellä kaudella neljä ottelua tekemättä yhtään maalia. Hän siirtyi lainalle SV Grödigiin heinäkuussa 2014 ja teki seuralle 11 maalia 19 ottelussa. Tammikuussa 2015 hän siirtyi lainalle RB Leipzigin, jossa teki yhden maalin 13 ottelussa. Hänen lainansa Leipzigissa päättyi kesäkuussa 2015. Reyna pelasi ensimmäisen ottelunsa Perun maajoukkueessa 22. maaliskuuta 2013 Chileä vastaan Jalkapallon vuoden 2014 MM- kilpailujen karsinnoissa. Hän pelasi myös vuoden 2015 Copa Américassa neljä ottelua. Reyna on pelannut maajoukkueessa 13 ottelua tehden niissä kaksi maalia. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Perulaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sansha

Sansha (, pinyin: Sānshā Shì) on viralliselta asemaltaan prefektuuritason kaupunki Hainanin maakunnassa Kiinassa. Etelä-Kiinan meren saarista, luodoista ja särkistä koostuvan "kaupungin" väkiluku oli kuitenkin vain 444 henkeä (2010). Väestö koostuu kalastajista (nyttemmin noin 600 henkeä), sotilaista ja muista saariston työntekijöistä. Piirikuntatasolla Kiina katsoo saarista koostuvan kaupungin jakautuvan seuraavasti (2010; huomaa, että muut aluekiistan osapuolet voivat ryhmitellä alueet ja laskea väkiluvut toisin): * Spratlysaaret (kiistanalainen alue), kiinaksi Nansha Qundao (南沙群岛), ei asukkaita * Paracelsaaret (kiistanalainen alue), kiinaksi Xisha Qundao (西沙群岛), 444 asukasta * Zhongsha (中沙群岛的岛礁及其海域) (kiistanalainen Macclesfield Bank ja muut riutat), ei asukkaita Sansha on Kiinan uusimpia ja eteläisin kaupunkiaseman saanut alue. Se koostuu noin 260 saaresta, riutasta, tai muusta muodostelmasta ja käsittää noin 13 neliökilometrin alueen (saaret yms). Kiinan näkemyksen mukaan Sanshaan kuuluvat Xishasaaret (Paracelsaaret), Zhongshasaari (Macclesfield Bank) ja Spratlysaaret (Nansha). Sanshan hallinto sijaitsee noin 2 neliökilometrin suuruisella Woodysaarella (Yongxingsaari), jonne on noin 300 kilometriä Hainanin Wenchangin kaupungista. Saarella toimii postitoimisto, pankkeja, pieniä kauppoja ja meteorologinen asema. Saarella on sotilaslentokenttä: enemmistö asukkaista matkustaa saarelle huoltolaivalla, joka liikennöi neljästi kuukaudessa. On huomattavaa, ettei saari ole avoinna yleisölle vaan ainoastaan työntekijöille, delegaatioille ja sotilaiden perheenjäsenille. Kiinalaistahot kuitenkin valmistelevat Paracelsaarille suuntautuvaa turismia. Saarista Paracelsaaret (Xishasaaret) sijaitsevat pohjoisimpana ja lähimpänä Hainanin saarta. Tähän kuuluvat 22 saarta (8 neliökilometriä): Yongle- ja Xuandesaaret ja joukko pieniä saaria. Saarista suurin on Woodysaari (Yongxing). Kiinan Zhongshaksi kutsumat, pääosin merenalaisesta atollista ja hiekkasärkistä koostuva alue sijaitsee Paracelsaarten eteläpuolella. Scarboroughin matalikko (Scarborough Shoal, Huangyansaari) on ainoa nousuveden aikaan näkyville jäävä saari. Spratlysaaret on "kaupungin" eteläisin osa, ja alueellisesti hajanaisin. Saariryhmään kuuluu laajoja vedenalaisia hiekkasärkkiä, matalikkoja ja vedenalaisia kivikoita; maa-ala on vain noin 2 neliökilometriä. Saarista useimmat eivät sovellu asumiseen. Eteläisin saari on (kiinaksi) nimeltään Zengmun riutta. Karta CN SouthChinaSea.PNG|Spartlysaarten, Paracelsaarten ja Kiinan Zhongshaksi kutsumien saarten (mm. "Macclesfield") sijainti Etelä-Kiinan merellä. ==Katso myös== * Etelä-Kiinan meren aluekiista ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *China Postal code Hainan Province (prefektuuri ja piirikuntataso) (youbianku.com) Luokka:Hainanin kaupungit Luokka:Hainanin prefektuurit
Romanianhamsteri

Romanianhamsteri eli romaniankultahamsteri (Mesocricetus newtoni) on kultahamstereiden sukuun kuuluva laji. Se on hamsteria pienempi, noin 13–18 cm pitkä. Sen selkäpuoli on ruskea ja vatsapuoli lähes valkoinen. Se on läheistä sukua kultahamsterile. Sitä esiintyy Mustanmeren läheisyydessä Romaniassa ja Bulgariassa. Romanianhamsteri on IUCN:n listalla luokiteltu vaarantuneeksi. Laji on menettänyt elintilaansa maatalouden vaikutuksen myötä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Romaniankultahamsteri (Mesocricetus newtoni) *http://journals.cambridge.org/actoins/displayAbstract?fromPage=online&aid;=1748756 Luokka:Hamsterit Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Idänsokkohiiri

Idänsokkohiiri eli arosokkomyllikäs (Spalax microphthalmus) on sokkohiirten heimoon kuuluva laji. Se on noin 20–28 cm pitkä. Turkin väri on harmaa. Korvien aukot ovat pienet. Sitä esiintyy Mustanmeren ja Kaspianmeren pohjoisseudulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Arosokkomyllikäs (Spalax microphthalmus) * IUCN Red List: Spalax microphthalmus Luokka:Hiirimäiset jyrsijät
Kloogaranna

Kloogaranna on kylä Lääne-Harjun kunnassa Harjumaan maakunnassa Virossa. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Tallinnasta lounaaseen, Suomenlahden rannalla. Vuoden 2011 lopussa Kloogarannan asukasluku oli 213, joista vironkielisiä oli 96 %. == Matkailu == === Hiekkaranta === Kloogaranna on kuulu hiekkarannastaan, jossa järjestetään musiikki- ym. kesätapahtumia. Aivan hiekkarannan tuntumassa on rautatieseisake, jonne on ratayhteys ja henkilöjunaliikennettä Kloogan rautatieasemalta. === Leirikeskus === Kloogarannaan, Viron valtioneuvoston entiselle juhla-alueelle, rakennettiin vuonna 1998 nuorten leirikeskus Suomen ja Viron opetusministeriöiden yhteishankkeena. Paikasta käytetään Suomessa nimeä Kloogan leirikeskus tai Kloogarannan leirikeskus (, ). Alueen päärakennus on toiminut Riigikogun puhemiehen virka-asuntona. ==Lähteet== Luokka:Viron kylät Luokka:Lääne-Harju
Põllküla

Põllküla () on kylä Lääne-Harjun kunnassa Harjumaan maakunnassa Virossa. Se sijaitsee Paldiskin itäpuolella, noin 40 kilometriä Tallinnasta lounaaseen. Vuoden 2011 lopussa Põllkülan asukasluku oli 40, joista virolaisia oli 95 %. Põllküla sijaitsee Tallinna–Paldiski-rautatien varrella, ja siellä on rautatieseisake. Põllkülassa on inkeriläisten vuonna 1943–44 käytössä olleen kauttakulkuleirin hautausmaa ja hautamuistomerkki. ==Lähteet== Luokka:Viron kylät Luokka:Lääne-Harju
Linda Boström Knausgård

Linda Boström Knausgård (s. 15. lokakuuta 1972 Tukholma) on ruotsalainen kirjailija, runoilija ja kolumnisti. Boström Knausgårdin esikoisteos, runokokoelma Gör mig behaglig för såret, ilmestyi vuonna 1998. Läpimurtoteos, novellikokoelma Grand Mal, ilmestyi vuonna 2011 ja esikoisromaani Helioskatastrofi vuonna 2013. Toinen romaani Tervetuloa Amerikkaan (2017) oli ehdolla August-palkinnon saajaksi. Boström Knausgårdin äiti on ruotsalainen näyttelijä Ingrid Boström. Hän oli vuosina 2007–2016 naimisissa kirjailija Karl Ove Knausgårdin kanssa, ja heillä on neljä lasta. Karl Ove Knausgårdin romaanisarjassa Taisteluni esiintyy Linda Boström Knausgård -niminen henkilö, jonka Karl Ove Knausgård loi vaimonsa pohjalta. Boström Knausgård on puhunut avoimesti kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstään. Hän on käsitellyt saamaansa sähköhoitoa ja sen vaikutuksia autofiktiivisessä teoksessaan Lokakuun lapsi. ==Teokset== * Gör mig behaglig för såret (runokokoelma) 1998 * Grand Mal (novellikokoelma) 2011 * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Linda Boström Knausgårdin, Märta Tikkasen ja Juha Itkosen keskustelu Helsinki Lit -tapahtumassa Yle.fi. 12.5.2021. * Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Klooga-Aedlinnan rautatieseisake

Klooga-Aedlinnan rautatieseisake () on rautatieseisake Kloogan kylässä Lääne- Harjun kunnassa Pohjois-Virossa. Se sijaitsee Tallinna–Paldiski-radalla, Kloogan ja Paldiskin rautatieasemien välillä 2,4 kilometriä Kloogasta ja 9,4 kilometriä Paldiskista. Elronin Tallinna–Paldiski-junat pysähtyvä seisakkeella. Edestakaisia vuoroja on 14–15 päivässä (aikataulu 31.5.2015 alkaen). == Lähteet == Luokka:Viron rautatieliikennepaikat Luokka:Lääne-Harju
Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1990

Vuoden 1990 koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Malesiassa 12.–22. heinäkuuta. Kisoihin osallistui 16 maata. Mestaruuden voitti Yhdysvallat, hopeaa saavutti Jugoslavia ja pronssia Kuuba. Turnauksen korikuningatar oli Brasilian Hortência Marcari.FIBA Archive == Sijoitukset == # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == * 1990 World Championship for Women FIBA Archive * Women Basketball World Championship 1990 Kuala Lumpur (MAL) todor66.com === Viitteet === Luokka:Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1990 koripallo Luokka:Malesian urheilutapahtumat
Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1994

Vuoden 1994 koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Australiassa 2.–12. kesäkuuta. Kisoihin osallistui 16 maata. Mestaruuden voitti historian ensimmäistä kertaa Brasilia, hopeaa saavutti Kiina ja pronssia Yhdysvallat. Turnauksen korikuningatar oli Brasilian Hortência Marcari.archive.fiba.com Arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Kiinan Zheng Haixia. == Sijoitukset == # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == * 1994 World Championship for Women archive.fiba.com * Women Basketball World Championship 1994 Australia todor66.com === Viitteet === Luokka:Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1994 koripallo Luokka:Australian koripallo
Fidel Martínez

Fidel Francisco Martínez Tenorio (s. 15. helmikuuta 1990 Sucumbíos) on ecuadorilainen jalkapalloilija. Hän pelaa méxicolaisessa Club Universidad Nacionalissa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Martínez aloitti ammattilaisuransa vuonna 2010 Deportivo Quitossa, missä voitti vuonna 2011 Ecuadorin mestaruuden. Hän pelasi Quitossa 50 ottelua tehden niissä 12 maalia. Heinäkuussa 2012 hän siirtyi Club Tijuanaan, jossa pelasi heinäkuuhun 2014 asti. Tijuanassa hän pelasi 56 ottelua tehden niissä 14 maalia. Heinäkuussa 2014 hän siirtyi lainalle yhdeksi kaudeksi Universidad de Guadalajaraan, jossa teki 10 maalia 31 ottelussa. Toukokuussa 2015 hän siirtyi méxicolaiseen Club Universidad Nacionaliin. Martínez pelasi ensimmäisen ottelunsa Ecuadorin maajoukkueessa 17. joulukuuta 2008 ystävyysottelussa Irania vastaan. Hän teki maajoukkueuransa ensimmäisen maalin samassa ottelussa, joka oli ottelun ainoa maali. Hän osallistui myös Jalkapallon MM-kilpailujen 2014 karsintoihin yhdessä ottelussa. Hänet valittiin myös Ecuadorin kokoonpanoon lopputurnaukseen, mutta ei pelannut otteluakaan turnauksessa. Martínez pelasi vuoden 2015 Copa Américassa Ecuadorin jokaisessa ottelussa. Yhteensä Martínez on pelannut maajoukkueessa 30 ottelua tehden niissä seitsemän maalia. == Tilastot == === Maajoukkue === Vuosi Ottelut Maalit 2008 2 1 2013 3 0 2014 5 1 2015 7 3 Martínezin maalit maajoukkueessa # Päivä Vastustaja Martínezin maali (Ottelun lopputulos)1 Ottelutyyppi 1\. 17. joulukuuta 2008 1–0 (1–0) Ystävyysottelu 2\. 5. maaliskuuta 2014 1–3 (4–3) Ystävyysottelu 3\. 3. kesäkuuta 2015 1–0 (1–1) Ystävyysottelu 4\. 6. kesäkuuta 2015 2–0 (4–0) Ystävyysottelu 5\. 6. kesäkuuta 2015 3–0 (4–0) Ystävyysottelu 1Ecudor ilmaistu aina tuloksissa ensin == Lähteet == Luokka:Ecuadorilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1998

Vuoden 1998 koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Saksassa 26 toukokuuta – 7. kesäkuuta. Kisoihin osallistui 16 maata. Mestaruuden voitti Yhdysvallat. Hopeaa saavuttanut Venäjä ja pronssia saavuttanut Australia ylsivät ensimmäistä kertaa MM-mitaleille. Turnauksen korikuningatar oli Brasilian Janeth Arcain.archive.fiba.com == Sijoitukset == # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == * 1998 World Championship for Women archive.fiba.com * Women Basketball World Championship 1998 Germany todor66.com === Viitteet === Luokka:Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1998 koripallo Luokka:Saksan koripallo
Dijodimetaani

Dijodimetaani eli metyleenijodidi (CH2I2) on jodattuihin alkaaneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä ja mineraalien erottamiseen. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa dijodimetaani on väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdisteen väri muuttuu valon ja ilman vaikutuksesta ruskeaksi, johtuen jodin muodostumisesta. Dijodimetaani liukenee hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja bentseeniin. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja limakalvoja.Armin Lauterbach & Gustavo Uber :Iodine and Iodine Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 5.7.2015 Phyllis A. Lyday: Iodine and Iodine Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 5.7.2015 ==Valmistus ja käyttö== Dijodimetaania voidaan valmistaa käsittelemällä jodoformia emäksisissä olosuhteissa natriumformiaatilla, natriumetoksidilla tai natriumarseniitilla. Muita tapoja ovat jodietikkahapon hapetus kaliumpersulfaatilla tai kaliumjodidin ja dikloorimetaanin välinen niin kutsuttu Finkelstein-reaktio. Dijodimetaanin ja bentseenin seoksia voidaan käyttää mineraalien taitekertoimen määrittämiseen ja mineraalien erottamiseen toisistaan tiheyden perusteella. Yhdistettä käytetään lähtöaineena muun muassa röntgenkuvauksessa käytettävien varjoaineiden ja muiden lääkeaineiden valmistuksessa. Sitä käytetään myös Simmons–Smith-reaktioissa kuparin ja sinkin seoksen kanssa. ==Lähteet== Luokka:Alkaanit Luokka:Organohalidit
Vaasan ylioppilaslehti

Vaasan ylioppilaslehti eli Vylkkäri oli Vaasan yliopiston ylioppilaskunnan vuosina 1970–2017 julkaisema järjestölehti. Lukijoita lehdellä oli noin 4 000. Lehden viimeisenä päätoimittajana toimi syksystä 2016 alkaen Rasmus Arikka. Lehti ilmestyi vuodesta 1970 lähtien, ja sen viimeiseksi numeroksi jäi vuoden 2017 kolmas lehtiArikka, Rasmus: "Kakkosvaihtoehto". Vaasan ylioppilaslehti, s. 2, nro 3 / 2017 .. Lehti ilmestyi paperisena 5 kertaa lukuvuodessa. Vuonna 2018 Vaasan yliopiston ylioppilaskunta tilasi ulkopuolisen selvityksen mahdollisesta tulevasta ”opiskelijamediasta”. Selvityksen pohjalta ylioppilaskunta aloitti yhteistyön Pohjalaisen kanssa ”yhteisestä paikallisesta opiskelijamediasta”. Mukaan hankkeeseen tuli myös Vaasan ammattikorkeakoulun opiskelijakunta VAMOK. Lopulta hanke kariutui taloudellisista syistä. == Historia == Vaasan ylioppilaslehteä edeltänyt VeeKooYy-lehti ilmestyi vuoteen 1994 asti A4-kokoisena monistenippuna, muuttaen muotoaan Vaasan Yliopiston koulutustarjonnan muuttuessa. Lehden rooli muuttui aktiiviseksi, kun viestintätieteiden koulutus alkoi Vaasassa vuonna 1991. Vuonna 1994 lehti siirtyi painettavaksi Tabloid-kokoon, viettäen samalla 25-vuotisjuhliaan. Samana vuonna päätettiin myös siirtyä päätoimittajan 2-vuotiskauteen.http://issuu.com/vaasanyliopistonylioppilaskunta/docs/historiikki/88 Lehden päätoimittajan valitsi ylioppilaskunnan korkeinta päätäntävaltaa käyttävä 30-jäseninen edustajisto. == Lähteet == Luokka:Lakkautetut suomalaiset ylioppilaslehdet Luokka:Vaasan yliopisto Luokka:Vaasan media
Kloogan inkeriläisleiri

Kloogan inkeriläisleiri oli inkeriläisten kauttakulkuleiri Pohjois-Virossa vuosina 1943–1944. Leirin kautta kuljetettiin yli 60 000 inkeriläistä Suomenlahden perukan asuinalueiltaan Suomeen. == Taustaa == Natsi-Saksan valloitettua Neuvostoliiton alueita, muun muassa Leningradin eteläpuoliset alueet loppuvuodesta 1941, jäi suuri osa asukkaista sotatoimialueelle. Keväällä 1942 Inkerin alueella oli kova pula ruuasta, minkä seurauksena saksalaiset siirsivät osan asukkaista Viroon osan lähtiessä Saksaan. Vuoden 1942 lopulla Inkeristä poissiirtyneitä oli noin 20 000\. Vuodenvaihteessa 1942–43 Saksa ja Suomi sopivat alueen Inkerin suomalaisten ja suomalaissukuisten (inkeroiset, vatjalaiset) siirtämisestä vapaaehtoisperiaatteella Suomeen.Inkeriläisten vaellus, s. 17–18, 23, 57 Alueen asukkaita siirrettiin Suomeen kaikkiaan 63 205, joista 61 163 kulki Viron kautta vajaan 15 kuukauden aikana ajanjaksolla 29.3.1943–17.6.1944. Ennen tätä, marraskuussa 1942, oli jo siirretty 391 inkeriläistä orpolasta SuomeenInkeriläisten vaellus, s. 43, 111. == Viron kauttakulkuleirit == Suomeen siirrettävät inkeriläiset koottiin karanteenileireille Kloogan- Paldiskin alueelle, Kloogan, Paldiskin ja Pölkkylän eli Põllkülan leireille, ennen Suomeen kuljettamista. Olot leireillä olivat karut, ja yli 6 000 inkeriläistä kuoli nälkään ja tauteihin matkan aikana. == Laivakuljetukset == Kuljetukset hoidettiin suomalaisilla laivoilla Paldiskista pääasiassa Hankoon, mutta myös Pohjankuruun, Turkuun ja Raumalle. Kuljetuksissa oli mukana kaikkiaan 16 laivaa, muun muassa s/s Aranda, höyrylaiva Suomi, miinalaiva Louhi, S/S Lokki ja S/S Arcturus.Inkeriläisten vaellus, s. 100–106 == Põllkülan hautausmaa == Põllkülassa on Suomen-matkalla kuolleiden inkeriläisten hautausmaa ja hautamuistomerkki. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Lääne-Harju
Drones

Drones on englantilaisen rockyhtye Musen seitsemäs studioalbumi. Albumi julkaistiin Euroopassa 5. kesäkuuta 2015 ja 8. kesäkuuta Britanniassa levymerkillä Warner Bros. Records ja Helium-3. Drones on konseptialbumi, joka kertoo protagonistin matkasta yksinäisyydestä robottien pariin.Muse: 'Drones is about abandonment and loss of hope' Yhtye palasi albumilla vanhaan alkuaikojen tyyliinsä ja yksinkertaisti kitara-basso-rumpu rocksoundejaan.Inside Muse's 'Drones' Strike: Matt Bellamy on High-Concept LP Albumi sai hyvän vastaanoton kriitikoilta; musiikkia kehuttiin, mutta lyyrikoita kritisoitiin. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Matt Bellamy - laulu, kitara, piano, koskettimet, tuotanto & sovitus * Christopher Wolstenholme - basso, taustalaulu, tuotanto * Dominic Howard - rummut, lyömäsoittimet, tuotanto == Arvostelut == *Allmusic: Allmusic - Drones *Billboard: Billboard - Drones *Kerrang!: Metacritic - Drones *Rolling Stone: Rolling Stone - Drones * Desibeli.net: Muse: Drones Viitattu 5.9.2022. * Kaaoszine: 10/10Muse – Drones Viitattu 5.9.2022. * Soundi: MUSE: Drones Viitattu 5.9.2022. * V2.fi: Muse: Drones Viitattu 5.9.2022. == Lähteet== Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:Musen albumit
Francisco Silva

Francisco Andrés Silva Gajardo (s. 11. helmikuuta 1986 Quillota) on chileläinen jalkapalloilija, joka edustaa argentiinalaisseura Independienteä. Oikeajalkainen Silva on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Chilen jalkapallomaajoukkueeseen. == Seurajoukkueura == Silva aloitti uransa kotimaansa pääsarjan Universidad Católicassa. Hän edusti seuraa vuodet 2005–2013 voittaen kerran Chilen Primera Divisiónin ja Chilen cupin. Hän pelasi seuran paidassa 120 liigaottelua tehden niissä viisi maalia. Otteluita kertyi myös Copa Libertadoresissa. Tammikuussa 2013 Silva siirtyi lainalle Espanjan Primera Divisiónin CA Osasunaan. Hän teki kevätkaudella 16 pelissä yhden maalin ja Osasuna osti Silvan omakseen. Kaudella 2013–2014, joka päättyi Osasunan putoamiseen sarjasta, Silva pelasi 32 ottelua. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi lainalle Belgian Jupiler Pro Leaguen Club Bruggeen, jossa hän voitti Belgian cupin ja pelasi myös Eurooppa-liigaa. Heinäkuussa 2015 Silva siirtyi Meksikon Liga MX:n Chiapasiin. Hän pelasi avauskaudellaan 28 ottelussa. Vuodet 2016–2018 hän pelasi meksikolaisseura Cruz Azulissa ja siirtyi sitten Argentiinaan Independienten joukkueeseen. == Maajoukkueura == Silva debytoi Chilen jalkapallomaajoukkueessa toukokuussa 2007 ystävyysottelussa Kuubaa vastaan.http://www.national-football- teams.com/player/22688/Francisco_Silva.html Hän kuului joukkueeseen vuoden 2011 Copa Américassa, jossa hän pelasi yhdessä ottelussa. Vuoden 2014 MM- kilpailuissa Silva pelasi kolmessa ottelussa.http://www.fifa.com/worldfootball/statisticsandrecords/players/player=349582/index.html Hän oli mukana voittamassa kultaa vuoden 2015 Copa Américasta pelaten yhdessä ottelussa, finaalissa Argentiinaa vastaan. Silva valittiin joukkueeseen loukkaantuneen Edson Puchin varamiehenä.http://sports.yahoo.com/news/soccer- chiles-puch-copa-america-replaced-silva-175027422--sow.html Silva kuului Chilen joukkueeseen myös vuoden 2016 Copa América Centenariossa. Hän on pelannut kaikkiaan 39 maaottelua. == Saavutukset == Universidad Católica * Chilen Primera División: 2010 * Chilen cup: 2011 Club Brugge * Belgian cup: 2014-2015 Chile * Copa América: 2015 == Lähteet == Luokka:Chileläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Orlando Ortega

Orlando Ortega Alejo (s. 29. heinäkuuta 1991 Havanna) on kuubalaissyntyinen, nykyään espanjalainen pika-aitajuoksija ja olympia-, sekä MM-mitalisti, joka kilpailee pääosin 110 metrin aitajuoksussa. 182 senttimetriä pitkän ja 77 kilogrammaa painavan Ortegan valmentajana toimii Kelvyn Antunez.https://www.rio2016.com/en/athlete/orlando-ortega Ortega oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän oli finaalin kuudes.http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/or/orlando- ortega-1.html Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa Ortega jäi alkueriin. Hän saavutti pronssia vuoden 2011 Pan-Amerikan kisoista 110 metrin aidoista. Ortegan ennätys on heinäkuussa 2015 Pariisin Timanttiliigan osakilpailussa juostu voittotulos 12,94.http://yle.fi/urheilu/kauden_karkiaikoja_satasen_euroopan_ennatyssivuaminen_ja_pitkan_voittosarjan_katkeaminen/8130314 Ortega sai Espanjan kansalaisuuden vuonna 2015. Espanjan edustusoikeuden arvokilpailuihin hän sai 29. heinäkuuta 2016.Biographical Summaries – Games of the XXXI Olympiad Rio de Janeiro 2016 (pdf) IAAF. Viitattu 16.8.2016. Hän saavutti hopeaa 110 metrin aidoista vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta ajalla 13,17. Hän oii 2017 seitsemäs sekä 60 metrin aitajuoksussa Belgradin EM-hallikilpailuissa että 110 metrin aitajuoksussa Lontoon MM- kilpailuissa 2017. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai 110 metrin aitajuoksussa pronssia ajalla 13,34. Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 60 metrin aitajuoksussa neljänneksi. Ortega voitti pronssia vuoden 2019 MM-kilpailuissa Dohassa. Hän tuli loppukilpailussa maaliin vasta viidentenä, mutta juoksun aikana jamaikalainen Omar McLeod osui kädellään Ortegaan hänen ollessaan juoksun siinä vaiheessa kolmantena. Ortega teki protestin joka hyväksyttiin ja hänet nostettiin jaetulle pronssille ranskalaisen Pascal Martinot-Lagarden kanssa. == Henkilökohtaiset ennätykset == Ulkoradoilla * 110 metrin aitajuoksu: 12,94 (Pariisi 2015) Sisäradoilla * 60 metrin aitajuoksu: 7,45 (Łódź 2015) == Lähteet == Luokka:Kuubalaiset pika- aitajuoksijat Luokka:Espanjalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Espanjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt