EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Väli

Matematiikassa väli on (osittain tai täysin) järjestetyn joukon osajoukko, jonka alkiot sijaitsevat jonkin kahden kiinteän rajan välillä. == Määritelmä == Olkoon (X,\leq) järjestetty joukko ja a , b \in X, missä a < b \,. Tällöin pisteiden a ja b välinen * suljettu väli on joukko [a,b] = \\{x \in X : a \leq x \leq b \\}, * avoin väli on joukko (a,b) = \\{x \in X : a < x < b \\}, * oikealta puoliavoin väli on joukko [a,b) = \\{x \in X : a \leq x < b \\}, * vasemmalta puoliavoin väli on joukko (a,b] = \\{x \in X : a < x \leq b \\} , missä merkinnällä < \, tarkoitetaan järjestyksen \leq antamaa relaatiota: alkioilla a,b\in X pätee a < b \, jos ja vain jos a \leq b ja a eq b . Yleisesti joukko \Delta \subset X on väli jos se voidaan kirjoittaa jollain edellä olevalla tavalla. Päätepisteiden kuulumattomuus voidaan ilmaista myös väärinpäin kirjoitetuilla hakasulkeilla, esimerkiksi avoin väli on tällöin ]a,b[\ = \\{x \in X : a < x < b \\} == Sovelluksia == Tunnettu esimerkki järjestetystä joukosta, jossa välien käyttö on osoittautunut erittäin hyödylliseksi on (laajennettu) reaaliakseli \bar{\R} = \R \cup \\{ -\infty \\} \cup \\{ +\infty \\} varustettuna tavallisella lukujen ja äärettömyyksien suurutta mittaavalla järjestyksellä. Tässä avaruudessa nimittäin voidaan välien helposti konstruoida topologioita avaruuteen \R ja niille voidaan määritellä päätepisteiden etäisyyden avulla helposti geometrinen mitta. Täällä siis välit koostuvat niistä reaaliluvuista, jotka ovat jonkin kahden kiinteän luvun (tai +/-äärettömän) välissä. Esimerkiksi väli avoin väli (0,1) \subset \R koostuu janasta nollasta yhteen, jossa päätepisteitä ei oteta mukaan ja vastaavasti [0,1] samasta janasta, johon lisätään päätepisteet. Joukossa \R avoimet välit muodostavat kannan euklidiselle topologialle ja puoliavoimet välit muodostavat kannan niin sanotulle puoliavoimelle topologialle. == Tulovälit == Vaikka välin käsite on vahvasti sidoksissa joukon järjestykseen, välien käsite voidaan myös yleistää järjestettyjen joukkojen tuloavaruuksille. Tuloavaruuksiin ei voi yleisesti periyttää järjestystä tulon jäsenistä, kuten jo esimerkiksi tason \R^2 käy. Olkoon (X_j,\leq_j) osittain tai täysin järjestettyjä joukkoja, missä j \in J ja J jokin epätyhjä joukko. Tällöin joukko A \subset \prod_{j \in J} X_j on tuloväli, jos on olemassa välit \Delta_j \subset X_j siten, että A = \prod_{j \in J} \Delta_j . Esimerkiksi avaruudessa \R^n tulovälit (kutsutaan tässä tapauksessa myös n-välit) ovat n:n reaaliakselin välin tuloja eli eräänlaisia useampiulotteisia laatikoita (avaruudessa \R^2 tulovälit ovat suorakaiteita ja avaruudessa \R^3 tulovälit ovat särmiöitä). Avaruudessa \R^n avoimien välien tuloina saadut tulovälit muodostavat avaruuden normitopologialle kannan. ==Lähteet== Luokka:Topologia
Kerkonkosken kanava

Kerkonkosken kanava sijaitsee Rautalammilla Niiniveden ja Kiesimän välisellä kannaksella Kerkonjoessa. Kanava on osa Keiteleen ja Iisveden välistä reittiä, joka rakennettiin vuosina 1919–1926. Reitillä on lisäksi Neiturin kanava ja Kiesimän kanava. Kanavan pituus on 1 110 metriä ja putouskorkeus on noin kolme metriäPudotuskorkeudeksi ilmoitettu 5,4-5,6 --> korjattu noin 3 metriä. 5,4-5,6 on Kiesimän kanavan pudotuskorkeus ja tämä virheellinen tieto on myös Väyläviraston sivuilla.. Siinä on yksi sulku jonka mitat ovat 43 × 8,3 × 2,7 metriä. Kanavassa voivat kulkea alukset, joiden maksimipituus 35,0 metriä, leveys 7,5 metriä, syväys 2,4 metriä sekä maston korkeus enintään 5,5 metriä. Kanavan ylittää yksi kiinteä maantiesilta. Kiesimän kanavaa alettiin rakentaa vuonna 1919, mutta määrärahojen puute viivästytti rakennustöitä niin, että kanava valmistui vasta 1926. Niiniveden puoleiseen Kanavasaareen valmistui 1920–1921 kanavakasöörin asuin- ja toimistorakennus sekä kanavamiehistön asuinrakennus ulkorakennuksineen. Kanavan ympäristön koristeistutukset suunnitteli Saimaan kanavan puutarhuri Martti Parikka. Neiturin, Kiesimän ja Kerkonkosken kanaviin asennettiin kokonaan uutta tekniikkaa: Sulkuportit rakennettiin puun sijaan teräksestä. Tämän ansiosta ei enää tarvinnut noudattaa periaatetta, että yhdellä sulkukammiolla nostetaan veden tasoa enintään kolme metriä. Sulut rakennettiinkin yksikammioisiksi. Vettä ei johdeta sulkukammioon eikä siitä pois sulkuporteissa olevien avattavien luukkujen kautta, vaan sivumuureissa olevan putkiston kautta. Tätä tekniikkaa käytettäessä sulkukammion vesi ei aaltoile eikä sulun pituussuuntaista virtausta synny. Veden korkeuden muutos myös tapahtuu selvästi nopeammin kuin luukkuperiaatteella toimivissa kanavissa. Samaa periaateratkaisua sovellettiin myöhemmin Saimaan kanavan suursuluissa. Kanavaa käytettiin alusta saakka puutavaran kuljetukseen, joka kuitenkin loppui vuoteen 2002 mennessä koko Kymijoen vesistössä. Kanavan sulku toimii nykyisin itsepalveluperiaatteella. Kerkonkosken, Kiesimän, Kolun ja Neiturin kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana NRC Group Finland Oy. == Lähteet == * Suomen kanavat: Kerkonkosken, Kiesimän ja Neiturin kanavat. Kanaler.arnholm.nu. * Kanava avasi laivaliikenteen Iisvedeltä Keiteleelle v. 1927. Kylillä ja kyläpoluilla (Web Archive 2005). ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen kanavat Luokka:Rautalammin rakennukset ja rakennelmat
Miroslav Varga

Miroslav Varga (s. 21. syyskuuta 1960) on entinen tšekkilainen ja tšekkoslovakialainen kivääriampuja ja olympiavoittaja. Varga on saavuttanut olympialaisissa Soulissa 1988 kultaa 50 m pienoiskiväärin makuussa. Hän on myös voittanut kolme joukkuehopeaa MM-kilpailuissa. ==Lähteet== * * * Luokka:Tšekkiläiset ampujat Luokka:Tšekkoslovakialaiset ampujat Luokka:Tšekkoslovakialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sami Joensuu

Sami Joensuu (s. 10. toukokuuta 1973 Pyhäjoki) on Salossa asuva säveltäjä, sanoittaja ja ääninäyttelijä. == Ura == Vuosina 2014-2018 Sami Joensuu oli Joensuu Riihimäki -yhtyeen laulaja-kitaristina ja lauluntekijänä. Yhtyeen lopetettua alkuvuodesta 2018 Joensuu on keskittynyt soolouraan. Joensuu Riihimäki -yhtye julkaisi kolme albumia, Greetings From The Edge Of The World (2015), Where’s The Fire, John? (2016) ja Highwater (2017) sekä singlet Joe's Café Blues/A Pale Wind, Comin' (2014), Seven Days (2016), Keep On Marching (2017), Hillbilly Falls (2017) ja 21 (2017). Joensuun ensimmäinen soolosingle Sä olit nainen ja minä mies julkaistiin 2008. Seuraavat julkaisut Kabaree ja Pohjanmaa julkaistiin 2012. Ensimmäinen single Blackbird sooloalbumilta Tides julkaistiin huhtikuussa 2018. Keväällä 2018 Sami Joensuu aloitti yhteistyön kanadalaisen blues-jazzlaulaja ja näyttelijä-radiopersoona Carolyn Fe Trinidadin kanssa. Yhteistyössä syntyi laulu You name it, joka julkaistiin alkuvuodesta 2019 singlenä. Sen miksaajana toimii kanadalainen Bernard M. Beninger, joka on toiminut muun muassa Cirque du Soleilin kanssa. Debyytti- sooloalbumi Tides julkaistiin 2019. Toinen sooloalbumi The Space Unfoldsjulkaistiin vinyylinä alkuvuodesta 2022. == Soolotuotanto == Joensuun debyyttisooloalbumi Tides julkaistiin 16. elokuuta 2019. Albumilla vierailevat Pete Parkkonen, Toni Hintikka, Juho Ilkko, Rikk Eccent, Janne Kuusinen, Carolyn Fe, Anna Kivinen, Veera Herranen ja Tristan Lumme. Albumin julkaisi Puuma Records. === Tides === # The Rust Valley cotton pickers (3:21) # I left a light on (3:42) # Linger (3:54) # One handed Pete (3:18) # The librarian (4:09) # What do you think, Mr. Jones? (2:57) # You name it (feat. Carolyn Fe, 3:42) # Buried anonymous (3:40) # Holding water (3:51) # The North County Fair (3:41) # Blackbird (3:51) === The Space Unfolds === # Boogaloo Walk (2:55) # Once In A Blue Moon (3:46) # Broken Arrow (3:50) # Blessed Child (4:26) # Falling Into You (4:23) # September In Paris (3:36) # I Won't Dance (3:32) # The Brightest Wave (4:12) # Willy Lott's Cottage (3:13) # Outro ( The Space Unfolds) (3:38) === Singlet === * Sä olit nainen ja minä mies (2008) * Pohjanmaa (2012) * Kabaree (2012) * Pikku Minna (2014) * Majakanvartija (2014) * Heitä varten on tehty laulut (2014) * Blackbird (2018) * Kourallinen multaa (2019) * Kalteva maa (2019) * You name it (2019) * Buried Anonymous (2019) * Once In The Blue Moon (2020) * Falling Into You (2021) * Broken Arrow (2021) == Lähteet == * https://www.aamuset.fi/teemat/4498422/Sami+Joensuu+loysi+laulunkirjoittajana+rentouden * * https://raahenseutu.fi/ihmiset/oman-tiensa-tyytyvainen- kulkija-6.1.3527700.8e698311d7 * http://www.samijoensuu.fi === Viitteet === Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liechtensteinin maapäivävaalit 2009

Liechtensteinin maapäivävaalit 2009 järjestettiin sunnuntaina 8. helmikuuta 2009. Äänestysmahdollisuus oli myös edeltävänä perjantaina 6. helmikuuta 2009. Äänestyshuoneistot olivat avoinna perjantaina kello 17.30–19.00 ja sunnuntaina kello 10.30–12.00. Myös kirjeitse äänestäminen oli mahdollista; kirjeen oli tällöin oltava perillä vaalihuoneistossa viimeistään perjantaina 6. helmikuuta.http://www.landtagswahlen.li/?tid=stimmabgabe&year;=2009∓=624&mpopen;=we62, viitattu 28.11.2008 Vaaleissa valittiin Liechtensteinin ruhtinaskunnalle uusi parlamentti, Landtag. ==Tuloksethttps://web.archive.org/web/20090803123859/http://www.landtagswahlen.li/?tid=results&weid;=62∓=622&mpopen;=we62, viitattu 16.10.2022.== Prosenttia äänistä (muutos 2005) Edustajia (muutos 2005) Äänestysprosentti (muutos 2005) VU FBP FL VU FBP FL Oberland 48,9 % (+9,9) 41,7 % (-8,0) 9,4 % (-4,9) 8 (+2) 6 (-1) 1 (-1) 83,4 % (-1,5) Unterland 44,2 % (+8,0) 48,2 % (-6,1) 7,6 % (-1,9) 5 (+1) 5 (0) 0 (0) 86,9 % (+2,1) Koko maa 47,6 % (+9,4) 43,5 % (-5,2) 8,9 % (-4,1) 13 (+3) 11 (-1) 1 (-2) 84,6 % (-1,9) == Lähteet == Luokka:Liechtensteinin maapäivävaalit Luokka:Vuoden 2009 vaalit
Pošehonje

Pošehonje () on kaupunki Jaroslavlin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Rybinskin tekojärveen laskevan Sogoža-joen rannalla 151 kilometriä Jaroslavlista luoteeseen. Kaupunki on Pošehonjen piirin keskus. Asukkaita on 6 600 henkeä (vuonna 2008). Šeksnan muinaisen nimityksen Šehon, Šehona mukaan Pošehonjeksi kutsutulla seudulla sijaitsi 1600-luvulla Pertoman kylä, jossa vuodesta 1680 lähtien sijaitsi voivodin kanslia. Vuonna 1777 siitä tuli Jaroslavlin lääniin kuulunut Pošehonjen kaupunki. Vuosina 1918–1992 nimenä oli Pošehonje-Volodarsk vallankumousjohtaja V. Volodarskin mukaan. Nykyään Pošehonje on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarvike- ja puunjalostusteollisuutta. Kaupunki tunnetaan Pošehonski-nimisestä juustolaadusta. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Pošehonjen piirin sivusto * Pošehonjelle omistettu sivusto Luokka:Jaroslavlin alueen kaupungit Luokka:Pošehonjen piiri
Khaukit

Khaukit (lat. chauci) olivat Pohjanmeren rannoilla sekä Emsin ja Elben välimaastossa, friisien itäpuolella asunut germaaniheimo. Khaukien itäpuolella asuivat saksit ja koillispuolella langobardit. Khaukeista pohjoiseen asuivat angrivarit. Khaukien eteläpuolella puolestaan asuivat keruskit. Khaukien maa sijaitsi suunnilleen nykyisten Oldenburgin ja Hannoverin ympäristössä. Tacituksen mukaan khaukit olivat tunnetuimpia germaaniheimoja, ja heidät tunnettiin oikeudenmukaisina ja rauhaa rakastavina, mutta tarpeen tullen rohkeina sotureina. Plinius puolestaan kuvasi khaukit köyhiksi ja säälittäviksi kalastajiksi. Hänen kuvauksensa koskee kuitenkin lähinnä rannikolla asuneita khaukeja, jotka poikkesivat sisämaassa asuneista khaukeista. Khaukit olivat taitavia purjehtijoita, jotka harjoittivat myös merirosvousta. He purjehtivat ajoittain etelään, jopa Gallian rannoille saakka. Khaukit kuuluivat friisien tavoin ingaevoneihin. Tiberius alisti heidät Rooman vallan alaisiksi vuonna 5 jaa. Myöhemmin khaukit kuitenkin karkottivat roomalaiset alueiltaan. Gabinius Secundus ja sen jälkeen Corbulo onnistuivat saamaan khaukeista joitakin voittoja, mutta roomalaiset eivät enää pystyneet alistamaan khaukeja. Khaukit kuuluivat 200-luvulla saksien liittoutumaan ja hyökkäilivät Gallian rannikolle. Khaukit tunnettiin tuolloin yhtenä sotaisimmista germaaniheimoista, ja he laajensivat alueitaan Reinin rannoille saakka. Khaukit sulautuivat 300–400-luvuilla sakseihin ja friiseihin. == Lähteet == Luokka:Germaaniheimot
Malcolm Cooper

Malcolm Cooper (20. joulukuuta 1947 – 9. kesäkuuta 2001) oli brittiläinen kivääriampuja ja olympiavoittaja. Cooper voitti olympialaisissa Los Angelesissa 1984 ja Soulissa 1988 50 m pienoiskiväärin asentokilpailun. Hän on ainoa ampuja, joka on pystynyt kyseisessä lajissa puolustamaan voittoaan. Cooper saavutti myös MM-kilpailuissa viisi kultaa, viisi hopeaa ja viisi pronssia. ==Lähteet== * * * * Luokka:Brittiläiset ampujat Luokka:Brittiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Buguruslan

Buguruslan () on kaupunki Orenburgin alueen luoteisosassa Venäjällä. Se sijaitsee Volgan vesistöön kuuluvan Bolšoi Kinel -joen rannalla 516 kilometriä Orenburgista luoteeseen. Kaupunki on Buguruslanin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Sen läpi kulkee Samaran ja Ufan välinen rautatie (Buguruslanin asema). Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 49 741 henkeä. Buguruslanin kaupunkipiirikuntaan kuului väestölaskennan aikaan myös 485 maaseutuasukasta, yhteensä asukkaita oli siten 50 226. Venäläiset uudisasukkaat perustivat Buguruslanin vuonna 1748. Nimensä se on saanut paikalla sijainneesta baškiirikylästä. Vuonna 1781 Buguruslanista tuli samannimisen Ufan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1802 se liitettiin Orenburgin ja vuonna 1851 Samaran lääniin. Tärkeimmät elinkeinot olivat maatalous ja kaupankäynti. Vuonna 1847 Buguruslaniin perustettiin Pokrovan naisluostari. Nykyään kaupunki on yksi Volgan ja Uralin alueen öljyn- ja kaasuntuotannon keskuksista. Kulttuurilaitoksia ovat teatteri, kotiseutumuseo ja Mihail Frunzen kotimuseo. Aksakovon kylässä 27 kilometrin päässä kaupungista on kirjailija Sergei Aksakovin kartanomuseo. Kuva:Buguruslan railway train station. View from the near train window. Russia.JPG|Buguslanin rautatieasemaa. Kuva:Orenburg oblast Buguruslan Mosque.jpg|Moskeija Buguslanissa. ==Lähteet== ===Lähteet, joihin ei ole viitattu=== * ==Aiheesta muualla== * Buguruslanin kaupungin historiasta kertova sivu Luokka:Orenburgin alueen kaupungit
Venjov

Venjov () on kaupunki Tulan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okaan laskevan Osjotrin sivujoen Venjovkan rannalla 52 kilometriä Tulasta itään. Kaupunki on Venjovin piirin keskus. Asukkaita on 15 700 henkeä (vuonna 2007). Paikkakunta mainitaan nimellä Venjova ensimmäisen kerran 1300-luvun lopussa. Aluksi se sijaitsi Osjotr-joen rannalla ja kuului Rjazanin ruhtinaskuntaan. 1500-luvulla kaupunki ilmeisesti tuhoutui ja se siirrettiin nykyiselle paikalle, jonne rakennettiin Gorodenskin linnoitus. 1500-luvun lopulla siitä käytettiin jo nimeä Venjov. 1500–1600-luvun vaihteessa rakennettiin uusi linnoitus, jolla oli huomattava merkitys Ivan Bolotnikovin talonpoikaissodassa. Vuonna 1633 Krimin tataarit polttivat Venjovin. Uudelleen rakennettu linnoitus vaurioitui pahasti tulipalossa vuonna 1730. Vuodesta 1777 lähtien Venjov oli samannimisen Tulan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Sen taloudellinen merkitys jäi erittäin vähäiseksi. Toisen maailmansodan aikana marras-joulukuussa 1941 kaupunki oli saksalaisten miehittämä. Nähtävyyksiä ovat kaupungin keskustassa Krasnaja-aukiolla sijaitseva Pokrovan kirkko (1737), 1700-luvun alussa pystytetty kotiseutumuseon rakennus, Jumalan ilmestyksen kirkko 1600–1700-luvun vaihteesta, Kazanin kirkko ja Ylösnousemuksen katedraali. Kaupungin hautausmaalla on vuonna 1771 rakennettu barokkityylinen Johannes Kastajan kirkko. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Venjovin piirin sivusto * Venjovin historialle omistettu sivusto Luokka:Tulan alueen kaupungit
Veliž

Veliž () on kaupunki Smolenskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Väinäjoen rannalla 134 kilometriä Smolenskista luoteeseen. Kaupunki on Veližin piirin keskus. Itse kaupungissa asui 7 620 henkeä, koko kaupunkikunnassa 8 147 ja koko Veližin piirissä 12 248 (vuonna 2010). Veliž mainitaan ensimmäisen kerran 1400-luvulla. 1400–1500-lukujen vaihteessa se liitettiin Moskovan Venäjään. Kaupungin virallinen perustamisvuosi on 1536, jolloin muinaisen linnan paikalle rakennettiin uusi linnoitus. Vuosina 1580–1655 ja 1678–1722 kaupunki kuului Puolaan. Vuonna 1776 siitä tuli aluksi Pihkovan ja sitten Vitebskin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvun lopulle saakka asukkaat kävivät kauppaa Riian kanssa. Toisen maailmansodan aikana Veliž oli saksalaisten miehittämä ja tuhoutui pahoin. Nykyään kaupungissa on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. ==Lähteet== ===Lähteet joihin ei ole viitattu=== * ==Aiheesta muualla== * Veližin kaupungille omistettu sivusto Luokka:Smolenskin alueen kaupungit
Styrbjörn (fregatti)

Styrbjörn oli Ruotsin saaristolaivaston hämeenmaa-luokan soutufregatti. == Valmistus == Alus valmistui Fredrik af Chapmanin piirustusten mukaan rakennettuna Tukholmassa keväällä 1790.Meri maamme turvana, s. 210. Aluksen pituus oli 44 metriä, leveys 8,3 metriä ja syväys 2,8 metriä. Siinä oli täysi fregattitakila. Airopareja oli 20 ja kutakin airoa käsitteli neljä miestä. Aluksen aseistuksena oli 24 kappaletta 12 naulan ja kaksi 12 naulan kanuunaa sekä 16 kappaletta kolmen naulan nikhakaa. Miehistöä aluksella oli 305 henkeä, muonaa riitti kolmeksi kuukaudeksi ja juomia kuudeksi viikoksi.Meri maamme turvana, s. 190. == Palvelus == Styrbjörn oli 3. heinäkuuta 1790 Viipurin kujanjuoksussa kärkialuksena ja viikkoa myöhemmin 9. heinäkuuta puolustuslinjan keskustan johtoaluksena Ruotsinsalmen toisessa meritaistelussa. Viaporissa talvehtimassa olleet Styrbjörn ja sen sisarlaiva Hjalmar jäivät Venäjän keisarikunnan laivastolle toukokuussa 1808 linnoituksen antautuessa.Meri maamme turvana, s. 238–244. thumb|Styrbjörnin yöllinen valtaus Lövön kahakassa Dalsbrukin edustalla 1808 (Jacob Häggin maalaus). Stybjörnin oli vieraan lipun alla vain hetken jo 17.–18. elokuuta 1808 olleessa Lövön kahakassa Kemiössä ruotsalaiset kapteeni Otto Gustaf Nordenskjöldin ja luutnantti A. Dreijerin johtamat, 24 barkassista ja tykkisluupista englantilaismallisesti kootut hyökkäysosastot kävivät alusten kimppuun yön pimeydessä. Sekaannuksen johdosta onnistuttiin valtaamaan vain Styrbjörn ja pienempi jahti Aglae, Hjalmarin jäädessä venäläisille. Aluksia lähdettiin viemään kohti omaa satamaa, mutta venäläisten vastaiskun johdosta Styrbjörn ajautui ohjauskyvyttömänä karille ja jouduttiin hylkäämään. Hylky sytytettiin palamaan vetäydyttäessä ja tuhoutui täysin ruutivarastojen räjähtäessä.Meri maamme turvana, s. 277–278. == Aiheesta muualla == * Suomen merimuseon Historia eläväksi digitaalisella tarinankerronnalla -projektissa 3D-mallinnettu Styrbjörn == Lähteet == * Mattila, Tapani: Meri maamme turvana Suomi Merellä -säätiö. K. J. Gummerus Oy:n kirjapaino, 1983. ISBN 951-99487-0-8 === Viitteet === Luokka:Ruotsin merivoimien fregatit
Carter Beauford

Carter Anthony Beauford (s. 2. marraskuuta 1957) on Dave Matthews Bandin rumpali. Hän soittaa rumpuja jazz-tyylillä rock-bändissä. Hänet on luokiteltu yhdeksi maailman parhaista rumpaleista. Hänen ”avoimet kädet” -tekniikkansa antaa Carterille vapauden soittaa sellaisia kuvioita, joita ”ristikädet”-tekniikalla ei pysty soittamaan. Carterin rummut ovat Yamahan Record Custom Series-sarjaa, symbaalit Zildjianin, kapulat Pro-Markin ja perkussiot LP:n valmistamat. == Elämäkerta == Beauford aloitti musiikillisen uransa aikaisin. Hänen ollessaan kolmevuotias hänen isänsä otti hänet mukaansa katsomaan legendaarista Buddy Richiä. Silloin pieni Carter tiesi mitä halusi tehdä. Ensimmäinen virallinen esiintyminen hänellä oli yhdeksänvuotiaana. Vuonna 1991 Dave Matthews kutsui hänet soittamaan omakustannelevyllensä Remember Two Things. Beaufordilla on kaksi tytärtä, Breana Symone ja Nadja Angelique Beauford sekä poika Marcus Carrington Beauford. == Oma tuotanto == Beaufordilta on ilmestynyt video/DVD-paketti ”Under the Table and Drumming”. == Aiheesta muualla == * www.davematthewsband.com Luokka:Yhdysvaltalaiset rumpalit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Futsalin maailmanmestaruuskilpailut 1992

Vuoden 1992 futsalin maailmanmestaruuskilpailut olivat toiset FIFA:n järjestämät futsalin maailmanmestaruuskilpailut. Turnaus pelattiin Hongkongissa 15. marraskuuta - 28. marraskuuta 1992. Maailmanmestaruuden voitti hallitseva mestari Brasilia, joka kukisti finaalissa Yhdysvallat 4-1. == Karsinnat == Maailmanmestaruuskilpailuissa järjestettiin ensimmäistä kertaa karsinnat, joihin osallistui 23 joukkuetta. Lisäksi kisoihin pääsi ilman karsintaa Yhdysvallat, Costa Rica, Nigeria ja isäntämää Hongkong. Kisoihin päässeet joukkueet olivat: Maanosa Kiintiö Maat Eurooppa (UEFA) 6 Etelä-Amerikka (CONMEBOL) 3 Aasia (AFC) 3 (isäntämaa) Pohjois- ja Keski-Amerikka (CONCACAF) 2 Afrikka (CAF) 1 Oseania (OFC) 1 == Lopputurnaus == === Ensimmäinen kierros === ==== Lohko A ==== ==== Lohko B ==== ==== Lohko C ==== ==== Lohko D ==== === Toinen kierros === ==== Lohko 1 ==== ==== Lohko 2 ==== === Välierät === === Pronssiottelu === === Finaali === == Lähteet == * * * Luokka:Futsalin maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1992 urheilu
Parental Advisory

Parental Advisory on yhdysvaltalaisen Recording Industry Association of America -järjestön (RIAA) vuonna 1985 käyttöön ottama merkki, joka tavoite on varoittaa vanhempia CD:n, DVD:n, kasetin yms. sanoitusten lapsille mahdollisesti sopimattomasta sisällöstä, kuten vahvasta kielenkäytöstä tai seksuaalisista viittauksista. Vuonna 1985 senaattori Mary ”Tipper” Gore (tunnetaan varapresidentti Al Goren vaimona) muodosti Parents Music Resource Center -järjestön. Järjestö listasi 15 kappaletta, joiden sanoituksia se piti lapsille sopimattomana. Erityisesti esille nousi Princen kappale Darling Nikki, joka sisälsi viittauksen naisen masturbointiin. Gore oli kuullut 11-vuotiaan tyttärensä Karennan laulavan kappaletta.https://deflem.blogspot.com/2020/03/music-censorship-labeling.html RIAA taipui painostukseen ja otti käyttöön ensimmäisen version sisältövaroituksista. Merkkiä on käytetty lähinnä Yhdysvalloissa julkaistuissa levyissä. Merkki on yleinen hip hop- ja rap-levyissä sekä metallimusiikissa, mutta merkkejä on muissakin levyissä. Parental Advisory -merkin käyttöönottoon vaikutti yhdysvaltalainen Parents Music Resource Center (PMRC) ja etenkin sen perustajajäsen, poliitikko Tipper Gore, joka on tunnetaan myös varapresidentti Al Goren vaimona. Tipper Gore kuunteli tyttärensä kanssa Princen Purple Rain -levyä ja tunnistettuaan viittauksia masturbaatioon, alkoi ajaa käytäntöjä, jotka lisäävät kasvattajien tietoisuutta lyriikoiden sisällöistä. == Lähteet == Luokka:Itsesensuuri Luokka:Sensuuri Yhdysvalloissa
Ethel Catherwood

Ethel Mary Catherwood (28. huhtikuuta 1908 - 26\. syyskuuta 1987) oli kanadalainen yleisurheilija, korkeushypyn olympiavoittaja Amsterdamissa 1928. Catherwood syntyi Haldimandin piirikunnassa, Ontariossa, mutta kasvoi Saskatoonissa, Saskatchewanissa. Hän menestyi monissa urheilulajeissa, yleisurheilun lisäksi baseballissa ja koripallossa. Saskatoonin kaupungin mestaruuskilpailuissa 1926 hän sivusi Kanadan ennätystä korkeushypyssä ja myöhemmin samana vuonna hän rikkoi maailmanennätyksen. Vuonna 1928 Catherwood osallistui Amsterdamin olympialaisiin, joissa naisten yleisurheilu oli ensi kertaa ohjelmassa. Hän oli ehtinyt menettää maailmanennätyksensä Carolina Gisolfille, joka oli hänen kovin kilpakumppaninsa. Itse kilpailussa Gisolf jäi hopealle tuloksella 156 Catherwoodin hypättyä 159. New York Timesin kirjeenvaihtaja nimesi Catherwoodin kisojen kauneimmaksi naisurheilijaksi. Hän on edelleen ainoa kanadalaisnainen, joka on voittanut yleisurheilun yksilölajissa olympiakultaa. Palattuaan Kanadaan hänelle tarjottiin elokuvasopimusta, mutta hän kieltäytyi siitä. Catherwood kävi kauppatieteellisen kurssin, meni naimisiin ja muutti Kaliforniaan. Catherwood eli salaperäisen elämän. Hän meni salaa naimisiin James McLarenin kanssa ja erosi pian. Kohta sen jälkeen hän meni naimisiin Byron Mitchellin kanssa (erosi 1960). Nämä skandaalit saivat lehdistön seuraamaan hänen jokaista liikettään. Muutettuaan Kaliforniaan hän myönsi olevansa oikeastaan yhdysvaltalainen ja syntyneensä Hannahissa, Pohjois-Dakotassa ja muuttaneensa kaksivuotiaana Kanadaan. Hän kieltäytyi antamasta haastatteluja ja väitti myyneensä kaikki mitalinsa ja palkintonsa. Hän jopa harkitsi pyrkimistä Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen 1932. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset korkeushyppääjät Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Hessdalenin ufot

Hessdalenin ufot tarkoittaa useita 1980-luvulla Keski-Norjan Hessdalenissa havaittuja outoja valoilmiöitä, jotka voivat olla maanjäristysvaloja, maavaloja tai ufoja. Hessdalenin laakso sijaitsee noin 120 kilometriä Trondheimista kaakkoon Ålenin suuren kylän lähellä noin 35 km Rorosin kaivoskaupungista pohjoiseen. Valojen syyksi on ehdotettu muun muassa skandiumpölyn syttymistä. Mutta jotkut valot on tunnistettu lentokoneiden valoiksi, autojen valojen ja muiksi heijastumiksiTurun Sanomat ja kangastuksiksi. Hessdalenissa on nykyään automaattisia kameroita, jotka tarkkailevat alueen valoilmiöitä. == Hessdalenin ufot == Hessdalenin ufot ovat olleet muun muassa valopalloja ja mutkaisia valojuovia. Ilmiöt on havaittu enimmäkseen pimeinä talviöinä, ja harvemmin niitä on näkynyt kirkkaina kesäpäivinä. Hessdalenin valoja alkoi näkyä joulukuussa 1981 ja pieni ryhmä alkoi tutkia näitä havaintoja 1983. Ryhmä tutki ilmiötä paikalla noin kuukauden ajan vuoden 1984 alussa. Vuonna 1984 ilmiö alkoi harvinaistua ja vuonna 1985 havaintoaalto oli jo mennyt ohi, vaikka ilmiöitä on nähty tämän jälkeenkinUfojen arvoitus . Hessdalenin ufoja on nähty mm 18.3. 1982 Finnsahögdan yllä, kun sitä on katsottu idästä päin. Ufo näytti kulkevan Fjellöekkhögdan ja Finnsahögdan välistä. Finnsähögdan edestä näytti kulkevan hieman lautasta muistuttava esine, jossa oli punainen ja kalanvalkea valo.Tapani Koivula. Ufojen kosminen viesti, sivu 133, alkup lähde Ultra == Havaintojen päälajit == # Luotimainen keltainen valo, terävä pää alaspäin # Sinivalkoinen kirkas liikkuva loiste, joka välähtelee joskus # Monesta eri värisestä valosta koostuva "esine" == Valoja muualla == Ruotsin puolella ufoja on nähty muun muassa Taalainmaalla Falunin lähellä vuoristossa. Ufoja on nähty Ruotsin puolella myös Kilsbergenin yllä. == Katso myös == *Pudasjärven ufot ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Project Hessdalen * https://pallosalamat- tyyppi-iv.webnode.fi/ Suomalaisen pallosalamaharrastajan antama selitys. * Luokka:Ufot Luokka:1980-luku Luokka:Holtålen
Andrew Carter ja Edward Pate Jr.

Andrew Carter (1919 Savannah, Georgia – tammikuu 1989) ja Edward Pate Jr. (13. huhtikuuta 1915 Kansas City, Kansas – ?) olivat afroamerikkalaisia yrittäjiä, jotka perustivat vuonna 1950 ensimmäisen Mississippin länsipuolella sijainneen mustien omistaman ja pyörittämän radioaseman. Palveltuaan toisessa maailmansodassa Carter opiskeli RCA School of Electronicsissa ja New Yorkin yliopistossa. Hänen tavoitteenaan oli oman radioaseman perustaminen, mutta rotuennakkoluulot vaikeuttivat asian edistymistä. Kansasin entinen kuvernööri Alf Landon, joka omisti neljä radioasemaa, kuuli ongelmista ja nimitti Carterin omistamansa Leavenworthissa sijainneen KCLO-aseman johtoon. Hän myös auttoi Carteria saamaan FCC:ltä oman toimiluvan. Edward Pate tarjosi uudelle asemalle rahoitusta ja liiketaloudellista osaamista, ja vuonna 1950 Carter ja Pate käynnistivät KPRS-aseman Kansas Cityssä. Asema on edelleen toiminnassa ja nykyään sen johdossa toimii Carterin lapsenlapsi Michael Carter. Andrew Carter ja Edward Pate Jr. nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1995. ==Lähteet== *Radio Hall of Fame: Andrew Carter and Edward Pate Jr. ==Aiheesta muualla== *kprs.com: History Luokka:Afroamerikkalaiset Luokka:Yhdysvaltalaiset yrittäjät Luokka:Radio Hall of Fame Luokka:Artikkelit useasta henkilöstä
Härkälän kartano

Härkälän kartano on kartano Someron Härkälän kylässä, Kirkkojärven rannalla vähän matkaa Someron keskustaajamasta länteen. Härkälä mainitaan säterikartanona ensi kerran vuosia 1613–1614 koskevassa rälssitilojen luettelossa, mutta on saattanut olla olemassa jo 1500-luvun puolella, jolloin ratsumestari Antti eli Anders Laurinpoika, Puotilan herra, sai sieltä läänityksen, johon alue kuului.Pertti Toukkari, Härkälän kartanon historiaa Kun kartano siirtyi Suomen valtion omistukseen, se palstoitettiin vuonna 1907. Vuonna 1920 kartano siirtyi Someron kunnan omistukseen, ja päärakennus oli vuosina 1920–1978 kunnalliskotina.Salon seudun merkittäviä rakennuskokonaisuuksia Vuonna 1978 kartano siirtyi yksityisomistukseen ja oli sen jälkeen useilla omistajilla mm. ateljee-, kesäasunto- ja varastokäytössä. 2000-luvulla kartano on toiminut juhlapaikkana. Päärakennus on pystytetty 1800-luvun lopulla. Sen kaakkoispuolelle rakennettiin 1930-luvulla sairaalarakennus. Kartanon kivinavetta on vuodelta 1890. 1900-luvun alussa Härkälän rakennuskantaan kuului myös suuri tuulimylly, jonka rakennusajankohdaksi on arvioitu 1897–1899. Mylly jäi käytöstä vaurioiduttuaan pahoin myrskyssä vuonna 1925. Vanhin rakenne kartanon alueella lienee 1600-luvulta oleva holvikellari, jonka kunnostaminen aloitettiin Museoviraston entistämisavustuksella vuonna 2009. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Härkälän kartanon kotisivut Luokka:Suomen kartanot Luokka:Someron rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Renato Dionisi

Renato Dionisi (s. 21. marraskuuta 1947) on entinen italialainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli seiväshyppy. Dionisi sijoittui seiväshypyssä neljänneksi Budapestin EM-kilpailuissa 1966 tuloksella 480 cm.Siukonen & Ahola, s. 86 Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän saavutti pronssia tuloksella 530 cm.Siukonen & Ahola, s. 110 Sisäratojen EM- kilpailuissa hän voitti kultaa Rotterdamissa 1973 tuloksella 540 cmEAA, s. 122 sekä saavutti pronssia Münchenissä 1976 tuloksella 530 cm.EAA, s. 125 Dionisi osallistui olympialaisiin Tokiossa 1964 ja Münchenissä 1972 mutta ei kummallakaan kerralla selviytynyt karsinnasta loppukilpailuun. Dionisi paransi seiväshypyn Italian-ennätystä ensimmäisen kerran heinäkuussa 1964 tulokseen 450 cm ja viimeisen kerran kesäkuussa 1972 tulokseen 545 cm. Ennätys oli koko tämän ajan hänen hallussaan lukuun ottamatta yhtä vuotta kesäkuusta 1965 kesäkuuhun 1966, kun ennätysmiehenä oli 475 cm hypännyt Sergio Rossetti. Ennätyksensä Dionisi menetti Mauro Barellalle vuonna 1984. Italian- mestaruuksia Dionisi voitti kymmenen, mihin on seiväshyppääjistä yltänyt hänen lisäkseen vain Danilo Innocenti. Dionisin mestaruusvuodet olivat 1964–1971 sekä 1977–1978.Sicari, s. 175, 285 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Italialaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Caitlin Stasey

Caitlin Jean Stasey (s. 1. toukokuuta 1990 Melbourne, Australia) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan Rachel Kinskin roolista Neighbours- televisiosarjassa. Hän esiintyi sarjassa elokuusta 2005 helmikuuhun 2009. Elokuvadebyyttinsä Stasey teki australialaisessa nuortenkirjafilmatisoinnissa Huomenna taistelun alettua vuonna 2010. Vuodesta 2013 hän on näytellyt Kenna- hovineitoa televisiosarjassa Valtiatar. Stasey vaihtoi näyttelijästä aikuisviihde-elokuvien ohjaajaksi helmikuussa 2021. Hän aloittaa uransa pornoalalla naisjohtoisella Afterglow-sivustolla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Australialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aldo Righi

Aldo Righi (s. 29. heinäkuuta 1947)http://digilander.libero.it/atleticaleggera/ALL-TIME/22.htm on italialainen yleisurheilija. Hän oli maansa kaikkien aikojen ensimmäinen seiväshypyn arvokisamitalisti. Righi saavutti seiväshypyssä pronssia Ateenan EM-kilpailuissa 1969 tuloksella 510 cm. Maansa ennätystä hän ei parantanut koskaan vaan sitä piti hallussaan Renato Dionisi, joka ennen Ateenan EM-kisoja oli ylittänyt jo 530 cm. Hän ei myöskään voittanut ulkoradoilla yhtään Italian mestaruutta ja sisäradoillakin vain vuonna 1970. == Lähteet == * * Luokka:Italialaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leppävaaran Pallo

Leppävaaran Pallo (lyh. LePa) on vuonna 1957 perustettu junioritoimintaan keskittyvä espoolainen jalkapalloseura. Seuralla oli vuonna 2024 n. 1300 lisenssipelaajaa. LePa on Espoon kolmanneksi ja Suomen 11. suurin jalkapalloseura. LePan edustusjoukkue on pelannut korkeimmillaan Kakkosessa. Kaudella 2025 LePan miesten joukkue pelaa Nelosessa. == Historia == Kun vuonna 1923 perustettu Leppävaaran Sisu oli lopettanut jalkapallotoiminnan, vaati alueen jalkapalloharrastajajoukko erikoisseuran perustamista. Leppävaaran Pallo perustettiin vuonna 1957. Perustajajäseniin kuului tunnettuja leppävaaralaisia, kuten Aaro Stykki, Erkki Moring, Vilho Herlin ja Kurt Nöjd. Seuran ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Aaro Styrkki. Ensimmäisenä kilpailukautena sarjoihin osallistui kolme miesjoukkuetta ja useampi juniorijoukkue. Vuonna 1964 LePa nousi silloiseen maakuntasarjaan eli maan kolmanneksi korkeimpaan sarjaportaaseen. 1960-luvullta 1990-luvullemenestys oli vaihtelevaa; LePa pelasi 4. ja 3. divisioonaa. Syksyllä 1998 LePa nousi Kakkoseen. 2000-luvun vaihteessa alueen voimakas kasvu toi toiminnallisia muutospaineita seuran toimintaan. 1990-luvun lopulla LePa oli tullut tunnetuksi vireästä aikuisten jalkapallotoiminnasta, mutta vuosituhannen vaiheessa seura halusi panostaa junioritoimintaan enemmän. Vuodesta 1997 lähtien on LePaan perustettu uusi ikäluokka joka vuosi. LePa aloitti samalla myös yhteistyön FC Espoon kasvattajaseurana ja miesten Kakkosen paikka siirrettiin kauden 2001 päätteeksi FC Espoolle. Muita kasvattajaseuroja olivat FC Kasiysi, Kauklahden Pyrintö ja Pohjois-Espoon Ponsi. Seuran oma kuplahalli, LePa Areena, avattiin vuonna 2015 Leppävaaran urheilupuistoon. Hallia hallinnoi seuran omistama Leppävaaran Jalkapallohalli Oy. Leppävaaran Pallolla on oma seuratalo LePa Luola. Vuoden 2019 Helsinki Cupissa LePa voitti seurahistoriansa ensimmäisen Helsinki Cup -kilpasarjamestaruuden, kun LePa- kasvateista koottu LePa/Alpha voitti turnauksen B17-sarjan. Finaalissa LePa/Alpha voitti brasilialaisen Ordin FC:n rangaistuspotkukilpailussa. LePa toimi vuodet 2001-2022 FC Espoon kasvattajaseurana yhdessä FC Kasiysin, Kauklahden Pyrinnön ja Pohjois-Espoon Ponnen kanssa. Tällä hetkellä LePa ja FC Honka ry tekevät tiivistä yhteistyötä seurojen ja pelaajien kehityksen tukemiseksi. Miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2024 Nelosta. LePalla oli vuoden 2023 lopussa noin 1200 jäsentä. == Seuran kasvatteja == * Jusif Ali * Katriina Talaslahti * Saku Ylätupa == Seuran kunniajäsenet == * Mika Numminen * Mikko Räsänen * Mikko "Rölli" Taivassalo⁠⁠⁠⁠⁠⁠⁠ == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Leppävaaran Pallon sivusto Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Espoolaiset urheiluseurat Luokka:Leppävaara Luokka:Vuonna 1957 perustetut urheiluseurat
Syndrome

Syndrome on 28 melodian miksattu teos, joka oli myös hollantilaisen Ed Starinkin toinen syntetisaattorilla tehty albumi. Albumi on vuodelta 1983Syndrome. Ed Starink Wiki. Viitattu 12.7.2014. ja se sisältää Vangeliksen ja Jarren ohella paljon tuon ajan syntikka-popin hittejä eri yhtyeiltä. Levyn avaus, sekä päätös ovat itse Starinkin sävellyksiä, mutta niiden välilläkin on neljä hänen itsensä säveltämää melodiaa. Syndromen jälkeen on julkaistu Synsation (1985)Synsation. Ed Starink Wiki. Viitattu 12.7.2014., joka on sisällöltään samanlainen kuin edeltäjänsäkin. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1983 albumit Luokka:Alankomaalaiset albumit
Lisäarvo

Lisäarvo on marxilainen kansantaloustieteellinen termi, joka osoittaa, miten paljon työnantaja ja tuotantovälineiden omistaja jättää maksamatta työn tuottamaksi katsottavasta arvosta sen tekijöille. Sanaa lisäarvo käytetään yleiskielessä usein, kun viitataan arvonlisään. Kauppatieteissä on haluttu pitää nämä kaksi käsitettä myös sanastollisesti erillä toisistaan. Lisäarvon käsitettä käytti ensimmäisenä irlantilainen yhteiskuntafilosofi William Thompson vuonna 1824 julkaistussa teoksessaan An Inquiry into the Principles of the Distribution of Wealth, johon Karl Marx tutustui vuonna 1846.Gerald Kelvin Onuoha & Ishmael U. Gwunireama: Capitalist critique of Karl Marx on surplus value International Journal of Humanities and Innovation 1/2022. Viitattu 1.9.2024.William Thompson (1775-1833) Humanists UK. Viitattu 1.9.2024. == Karl Marx == Vuonna 1867 ilmestyneessä Pääoman ensimmäisessä osassa Marx määritteli lisäarvon käsitteensä työnarvoteorian pohjalta. David Ricardolta ja Adam Smithiltä saadun työnarvoteorian mukaan tuotteen arvon määrää sen valmistamiseen tarvitun työn määrä, Marxin täsmennyksen mukaan ”yhteiskunnallisesti välttämätön” työ.Marx 1957, s. 222–224. Klassisen taloustieteen työnarvoteorian mukaan yksinkertaiset tavarantuottajat vaihtoivat työnsä tuloksia niiden tekemiseen käytetyn työajan suhteessa. Marx kirjoitti vuonna 1859, että Adam Smith oli määritellyt tavaran arvon sen sisältämän työajan perusteella, mutta rajoittanut ilmiön vain menneisyyteen, missä ihmiset olivat yksinkertaisia tavarantuottajia ja -vaihtajia. David Ricardo sen sijaan laajensi työnarvoteorian myös sellaiseen teollisuuteen, missä vallitsi rajoittamaton kilpailu. Edelleen Jean Charles Léonard de Sismondi pelkisti arvonsuuruuden ”välttämättömäksi” työajaksi.Marx, 1970, s. 62–65. Marx omaksui Sismondin käsitteen muodossa ”yhteiskunnallisesti välttämätön työ”. Marxin mukaan kapitalisti ostaa työläisen työvoiman sen oikeasta arvosta, joka on työvoiman tuottamiseen tarvittujen välttämättömien elintarpeiden arvo. Työvoimalle on kuitenkin ominaista, että se käytettynä tuottaa yli oman arvonsa. Työpäivän kuluessa tehdyn ensimmäisen jakson aikana työläisen tekemä työ korvaa oman arvonsa, mutta toisen jakson eli lisätyöajan kuluessa se tuottaa kapitalistille lisäarvoa. Tämän lisäarvon kapitalisti anastaa itselleen, mikä on Marxin mukaan ”riistoa”. Lisätyön ja välttämättömän työn välinen suhde on ”lisäarvon suhdeluku”, joka ilmaisee työn riistoasteen. ==Katso myös== *Tuotanto (sisältää osion ”Lisäarvo ja arvonlisä”) == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Marxilaiset käsitteet
Salibandyliigan kausi 2002–2003

Kausi 2002–2003 oli salibandyliigan 17. kausi. Miesten Suomen mestaruuden voitti Espoon Oilers ja naisten mestaruuden Tampereen Classic. == Miehet == Miesten mestaruuden voitti Oilers ja runkosarjan voittanut Josba oli hopealla. Pronssi meni HIFK:lle. Runkosarjan pistepörssin voitti Josban Esa Jussila tehden 29 pelatussa ottelussaan 68 pistettä, joista 24 oli maalia ja 44 maaliin johtanutta syöttöä. Pudotuspelien pistepörssin voitti Josban Janne Tähkä tehden 10 pelatussa ottelussaan 21 pistettä, joista 15 oli maalia ja 6 maaliin johtanutta syöttöä. === Runkosarja === == Naiset == Naisten mestaruuden voitti Classic. Hopeaa sai SSV ja pronssia Erä III. Runkosarjan pistepörssin voitti Classicin Petra Mäntynen, joka teki 22 pelaamassaan ottelussaan 61 pistettä, joista 33 oli maalia ja 28 maaliin johtanutta syöttöä. Hän voitti myös pudotuspelien pistepörssin tehden 11 pelaamassaan ottelussa 29 pistettä, joista 17 oli maalia ja 12 maaliin johtanutta syöttöä. === Runkosarja === === Pudotuspelit === ==== Finaalit ==== == Aiheesta muualla == * Miesten tilastoja salibandyliigan sivuilla * Naisten tilastoja salibandyliigan sivuilla Luokka:Salibandyliigan kaudet Luokka:Salibandysarjojen kausi 2002–2003
The Hush Sound

The Hush Sound on indie-yhtye Yhdysvalloista. Aiemmin yhtye kulki nimellä The Hush, mutta kyseinen nimi oli jo käytössä toisella artistilla. Sekaannusten välttämiseksi nimi muunnettiin The Hush Soundiksi. ==Historia== The Hush Soundin perusti Greta Salpetar yhdessä Bob Morrisin kanssa. Kaksikko tapasi toisensa Gretan ollessa 12-vuotias, Bob oli tuolloin 15. Greta harrasti klassista pianon soittoa, kun taas Bob rakasti rockmusiikkia. Virallisesti yhtye perustettiin Vuoden 2004 loppupuolella. Yhtyeen alkuaikoina kaksikko soitti pelkästään akustista musiikkia, Bob säesti kitarallaan Gretan pianoa. Pari kuitenkin tuli siihen tulokseen, ettei tämä riittänyt heille – saadakseen haluamansa soundin he tarvitsisivat yhtyeelleen basistin ja rumpalin. Löydettyään yhtyeelle rumpalin Darren Wilsonin sekä basistin Chris Fallerin The Hush Sound suuntasi levytysstudioon. Ilman levy-yhtiön tukea The Hush Sound julkaisi ensimmäisen pitkäsoittonsa So Suddenin 11. lokakuuta 2005. Panic! at the Discon kitaristi Ryan Ross törmäsi yhtyeeseen purevolume- sivustolla. Pidettyään kuulemastaan Ross kertoi yhtyeestä Fall Out Boyn Pete Wentzille, joka kiinnostui The Hush Soundista niin, että ehdotti sopimusta levy-yhtiönsä Decaydance Recordsin kanssa. Levytyssopimuksen jälkeen yhtyeen ensimmäinen albumi So Sudden julkaistiin uudelleen Decaydance Recordsin alaisena. Pian tämän jälkeen yhtye aloitti seuraavan albumin työstämisen. Like Vines valmistui syksyllä 2006, levyn tuotti Sean O'Keefe yhdessä Fall Out Boyn Patrick Stumpin kanssa. 23\. lokakuuta 2008 The Hush Sound ilmoitti MySpace- sivullaan basistinsa Chris Fallerin eroavan ja tämän tilalle liittyvän Mike LeBlancin. ==Diskografia== ===Albumit=== * So Sudden (2005) * Like Vines (2006) * Goodbye Blues (2008) ===Singlet=== * Crawling Towards the Sun (2005) * We Intertwined (2006) * Wine Red (2006) * Honey (2008) * Medicine Man (2008) ==Lähteet== * The Hush Sound MTV:n sivuilla * The Hush Soundin virallinen fanisivu == Aiheesta muualla == * The Hush Soundin viralliset kotisivut * Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Cool'n'Quiet

Cool'n'Quiet on AMD:n kehittämä suorittimen virransäästötekniikka. Tekniikka toimii laskemalla suorittimen kellotaajuutta ja alentamalla käyttöjännitettä suorittimen käyttöasteen ollessa vähäinen. Tekniikan tavoitteena on alentaa suorittimen virrankulutusta ja lämpötilaa mahdollistaen näin tuulettimen hiljaisemman toiminnan. Tekniikka on samankaltainen kuin Intelin SpeedStep- teknologia. == Cool'n'Quietia tukevat suoritinmallit == *Athlon 64 X2: kaikki mallit *Athlon 64 FX: Socket 939 -emolevyt ja uudemmat *Sempron: Socket 754 ja uudemmat *Opteron *Phenom: Cool'n'Quiet 2.0 *Phenom II: Cool'n'Quiet 3.0 *AMD Fusion: kaikki mallit *AMD FX: kaikki mallit Luokka:Tietokonetekniikka Luokka:AMD
Dead Memories

Dead Memories on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Slipknotin single vuodelta 2008. Kappale julkaistiin myös vuoden 2008 albumilla All Hope Is Gone. Kappaleesta on tehty musiikkivideo. == Kappalelista == # # # == Kokoonpano == * #0 Sid Wilson – DJ, kosketinsoitin * #1 Joey Jordison - rummut * #2 Paul Gray – basso * #3 Chris Fehn – lyömäsoittimet * #4 James Root – kitara * #5 Craig Jones – samplet * #6 Shawn Crahan – lyömäsoittimet * #7 Mick Thomson – kitara * #8 Corey Taylor – laulu Luokka:Vuoden 2008 kappaleet Luokka:Slipknotin kappaleet
Jean Shiley

Jean Shiley Newhouse (20. marraskuuta 1911 Harrisburg, Pennsylvania - 11\. maaliskuuta 1998 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä, olympiavoittaja Los Angelesissa 1932. Shiley sai saman tuloksen Mildred Didriksonin kanssa olympiakarsinnoissa. Tämä oli enteellistä, sillä itse kisoissa molemmat hyppäsivät 165 ja joutuivat uusimaan kultamitalista. Varsinaisessa kilpailussa molemmat olivat pudottaneet kolmesti korkeudesta 167, mutta uusinnassa molemmat ylittivät sen. Didriksonin hyppy hylättiin "sukeltamisen" takia ja Shiley sai kultaa. Shileyn tulos 165 oli maailmanennätys, uusinnassa hypättyä kaksi senttiä parempaa tulosta ei sellaiseksi hyväksytty. Vuoden 1936 olympialaisiin Shiley ei saanut enää osallistua, koska hänet katsottiin silloisten tiukkojen amatöörisääntöjen puitteissa ammattilaiseksi hänen toimittuaan uimaopettajana. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset korkeushyppääjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Giuseppe Gentile

Giuseppe Gentile (s. 4. syyskuuta 1943) on entinen italialainen kolmiloikkaaja ja olympiamitalisti. Hän esiintyi myös elokuvissa. Gentile sijoittui kolmiloikassa yhdeksänneksi Budapestin EM-kilpailuissa 1966 tuloksella 16,15 m. Méxicon 1968 olympialaisten karsintakilpailussa hän hyppäsi uuden maailmanennätyksen 17,10 m. Seuraavan päivän loppukilpailussa hän paransi maailmanennätystä tulokseen 17,22 m, mutta Neuvostoliiton Viktor Sanejev ja Brasilian Nelson Prudêncio hyppäsivät vieläkin pidemmälle, joten Gentile sai palkinnoksi olympiapronssia. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 16,03 m ja Helsingin EM-kilpailuissa 1971 12:nneksi tuloksella 14,00 m loukkaannuttuaan kilpailuhypyssään. Sisäratojen EM- kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi Dortmundissa 1966, viidenneksi Madridissa 1968 sekä seitsemänneksi Wienissä 1970. Gentile voitti Italian mestaruuden pituushypyssä vuonna 1968 sekä kolmiloikassa vuosina 1965, 1966, 1968, 1970 ja 1971. Hän teki pituushypyn Italian ennätyksen hyppäämällä 17. elokuuta 1968 Chorzówissa tuloksen 791 cm. Hän ylitti tuolloin ensimmäisenä italialaisena Arturo Maffein Berliinin 1936 olympialaisissa hyppäämän tuloksen 773 cm. Kolmiloikan Italian ennätystä hän paransi kahdeksan kertaa: ensimmäisen kerran vuonna 1965 tulokseen 16,17 m ja viimeisen kerran Méxicon olympialaisissa. Hänen Méxicon-tuloksensa säilyi Italian ennätyksenä lähes 31 vuotta. Gentile näytteli Maria Callasin tähdittämässä, vuonna 1969 valmistuneessa elokuvassa Medeia sekä useissa italowesterneissä. ==Italian ennätykset== ===Pituushypyssä=== Tulos (m) Paikka Pvm 7,91 Chorzów 17.8.1968 ===Kolmiloikassa=== Tulos (m) Paikka Pvm Huomautus 16,17 Rooma 29.6.1965 16,31 Budapest 29.8.1965 16,32 Rooma 4.11.1967 16,34 Rooma 26.5.1968 16,52 Trieste 6.7.1968 16,74 Chorzów 18.8.1968 17,10 México 16.10.1968 Maailmanennätys 17,22 México 17.10.1968 Maailmanennätys ==Lähteet== * * * * * * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Italialaiset kolmiloikkaajat Luokka:Italialaiset pituushyppääjät Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Staffan Tunis

Staffan Tunis (s. 5. joulukuuta 1982 Vöyri) on suomalainen hiihtosuunnistaja ja maailmanmestari. Tunis edustaa seuratasolla IF Femman -nimistä suunnistusseuraa ja häntä valmentaa Rolle Villför. Hän on voittanut MM- kisoissa kolme kultaa, viisi hopeaa ja neljä pronssia. Myös hänen sisarensa Pernilla Tunis on maajoukkuetason hiihtosuunnistaja. == Saavutukset == ;MM- kilpailut *2005 normaalimatkalla 14. *2007 sprintissä pronssia, keskimatkalla hopeaa, pitkällä matkalla 6., viestissä 5. *2009 sprintissä pronssia, pitkällä matkalla 4., keskimatkalla hopeaa, viestissä kultaa *2011 sprintissä hopeaa, keskimatkalla kultaa, pitkällä matkalla hopeaa, viestissä kultaa *2013 sprintissä 11., keskimatkalla 22., pitkällä matkalla pronssia, viestissä pronssia, sekaviestissä hopeaa ;EM-kilpailut *2006 sprintissä 5., keskimatkalla 4., pitkällä matkalla 17., viestissä hopeaa *2008 sprintissä 10., keskimatkalla hylkäys, pitkällä matkalla 5., viestissä hopeaa *2010 pitkällä matkalla kultaa, viestissä pronssia, sprintissä 5., keskimatkalla 5. *2011 sprintissä hopeaa, keskimatkalla hopeaa, pitkällä matkalla kultaa, viestissä hopeaa *2012 sprintissä kultaa, keskimatkalla 5., pitkällä matkalla kultaa, viestissä kultaa *2013 sprintissä 6., keskimatkalla hopeaa, pitkällä matkalla pronssia, viestissä pronssia, sekaviestissä 4. *2014 sprintissä 14., keskimatkalla 7., pitkällä matkalla 10., viestissä pronssia ;PM-kilpailut *2005 sprintissä 11., normaalimatkalla hopeaa, viestissä hopeaa *2007 sprintissä kultaa, pitkällä matkalla kultaa, viestissä hopeaa *2009 sprintissä 4., pitkällä matkalla 7., viestissä hopeaa ;Maailmancup *2006 kokonaispisteissä kolmas *2008 kokonaispisteissä 4. *2010 kokonaispisteissä toinen ;Nuorten MM-kilpailut *2001 pikamatkalla 13., normaalimatkalla 10., viestissä 6. *2002 pikamatkalla hopeaa, normaalimatkalla pronssia, viestissä kultaa ;SM-kilpailut (vain aikuisten sarjoissa) *2004 viestissä hopeaa *2006 pikamatkalla kultaa, normaalimatkalla kultaa *2007 viestissä kultaa *2008 sprintissä pronssia, pitkällä matkalla kultaa *2009 keskimatkalla pronssia, pitkällä matkalla pronssia, viestissä 4. *2010 sprintissä kultaa, erikoispitkällä matkalla kultaa, keskimatkalla pronssia == Lähteet == *Staffan Tunisin profiili Suomen Suunnistusliiton sivustolla === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Staffan Tunisin blogi Luokka:Suomalaiset hiihtosuunnistajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt