EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Louis Faidherbe

thumb|upright|Louis Faidherbe. Marie-Madeleine Rignot-Dubauxin muotokuva vuodelta 1884. Louis Léon César Faidherbe (3. kesäkuuta 1818 Lille – 29. syyskuuta 1889 Pariisi) oli ranskalainen siirtomaa-ajan kenraali, joka toimi Senegalin kuvernöörinä. Vaatimattomiin oloihin syntynyt Louis Faidherbe valmistui Palaiseaun polyteknisestä koulusta ja liittyi armeijan pioneerijoukkoihin vuonna 1840. Hän palveli Algeriassa vuosina 1843–1846 ja 1849–1852 sekä Guadeloupella ja Martiniquella vuosina 1848–1849. Faidherbe lähetettiin Senegaliin vuonna 1852. Hän toimi Ranskan siirtomaan kuvernöörinä vuosina 1854–1861 ja 1863–1865. Faidherben johdolla ranskalaiset ajoivat Umar Tallin johtamat tukulorit pois Senegaljoen alajuoksulta, alistivat pohjoisen maurit, perustivat Médinen linnoituksen ja Dakarin satamakaupungin sekä liittivät Cayorin wolofikuningaskunnan Ranskan omistuksiin. Faidherbe loi hajanaisista kauppa-asemista laajan siirtomaan ja valmisteli sen laajentumista Länsi-Afrikan sisämaahan. Saksan ja Ranskan sodan aikana Faidherbe toimi Ranskan pohjoisarmeijan komentajana. Hänet valittiin Ranskan kansalliskokouksen edustajaksi vuonna 1871 ja senaattoriksi vuonna 1879. Faidherbe sai Ranskan kunnialegioonan suurkanslerin arvonimen vuonna 1880. Hän on kirjoittanut useita teoksia Senegalin kansoista ja kielistä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1818 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
A. I. Walli

Arvo Ilmari Walli (24. tammikuuta 1896 – 13. elokuuta 1961)Kuolinilmoitus, Arvo I. Walli, Uusi Suomi, 1961, No 223, sivu 4, julkaistu 20.8.1961 oli suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän oli WSOY:n vuosina 1924–1946 julkaiseman Suomen Moottorilehden toimittaja.Suomen moottorilehti 1.1.1924 nro 1, s. 7, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistotSuomen moottorilehti 1.1.1929 nro 1, s. 5, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistotSuomen moottorilehden tiedot Fennicassa == Teokset == Nimellä A. I. Walli: * Moottorivene: rakenne ja hoito. Teknillinen käsikirjasto 2. WSOY 1923, 2. uud. painos 1928, 3. painos 1937, 4. painos 1950, 5. painos 1953 * Autoteknillinen käsikirja; Automobiltechnisches Handbuch'in 10:nnen painoksen mukaan muodostaneet Yrjö Wänttinen, A. I. Walli. Teknillinen käsikirjasto 1. WSOY 1924 * Uusi autokirja: Suomen autokoulujen omistajain ja opettajain liitto r.y:n hyväksymä oppikirja; kirj. Onni Pohjanen ja A. I. Walli. WSOY 1934, 6. uud. painos 1942, 7. lisätty painos 1942, 8. lisätty ja tark. painos 1943, 9. lisätty ja täydennetty painos 1944, 10. lisätty painos 1945, 11. täydennetty painos 1946, 12. lisätty ja täydennetty painos 1947, 13. lisätty ja täydennetty painos 1948, 14. lisätty ja täydennetty painos 1950, 16, lisätty ja täydennetty painos 1952, 17. lisätty ja täydennetty painos 1954, 18. uusittu painos 1958 * Polkupyöräkäsikirja. WSOY 1944 * Suomen automobiilikauppiaitten yhdistys r.y. (S.A.Y.) - Automobilhandlarföreningen i Finland r.f. (A.F.F.) 1925-1945; kirj. A. I. Walli ja Arvo Aalto. Suomen automobiilikauppiaitten yhdistys r.y, Helsinki 1945 * Auton huoltokirja. WSOY 1952 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Moottorilehden vuosikerrat 1924-1929 digitoituna Kansalliskirjastossa Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Paul Letondal

pienoiskuva|Paul Letondalin hautakivi. Paul Letondal (25. tammikuuta 1831 Montbenoît, Ranska – 24. heinäkuuta 1894 Montreal, Kanada) oli pianisti, urkuri, sellisti, musiikkipedagogi ja säveltäjä.The Canadian Encyclopedia: Paul Letondal Letondal oli sokea varhaisesta lapsuudestaan lähtien.Hän opiskeli pianonsoittoa Pariisissa ennen muuttamistaan Montrealiin vuonna 1852. Jesuiittojen pyynnöstä hän opetti Collège Sainte-Mariessa ja toimi Gesù- kappelin urkurina vuosina 1852–1869. Hän esitti pianistina ja sellistinä muiden muassa Auguste Franchommen tuotantoa ja omia teoksiaan. Letondalilla oli merkittäviä oppilaita, joihin kuuluivat Édouard Clarke, Euphémie Coderre, Dominique Ducharme, Joseph-A. Fowler, Gustave Gagnon, Calixa Lavallée, Clarence Lucas, Salomon Mazurette, Charles-Marie Panneton, Marie Regnault, Moïse ja Joseph Saucier, Marguerite Sym, Eugénie Tessier sekä Antoinette Wilscam. Letondal oli Québecin musiikkiakatemian perustajajäsen ja puheenjohtaja vuosina 1882–1883 ja 1888–1889. Hän oli myös La Revue canadiennen perustajajäsen ja johtaja. Hän aloitti vuonna 1876 yhteistyön Rosalie Euvrardin kanssa musiikinopetuksen organisoimiseksi Institut Nazarethissa. Hän oli vuodesta 1860 naimisissa Élisabeth Gagnonin kanssa. Arthur Letondal oli Paul Letondalin poika. Henri Letondal oli Paulin lapsenlapsi. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset pianistit Luokka:Kanadalaiset sellistit Luokka:Kanadalaiset urkurit Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Sokeat henkilöt Luokka:Vuonna 1831 syntyneet Luokka:Vuonna 1894 kuolleet
Kävelyjalkapallo

Kävelyjalkapallo (myös kävelyfutis, ) on Isossa-Britanniassa vuonna 2011 kehitetty jalkapallon muoto, joka soveltuu erityisesti ikäihmisille ja liikuntarajoitteisille. Nykyään sitä harrastetaan yli 35 maassa. Juokseminen lisäksi lajissa on kielletty fyysinen kontakti sekä pallon potkaiseminen lantion korkeuden yläpuolelle. Kävelyjalkapalloa voidaan pelata sisällä tai ulkona. 5–6 henkilön joukkueilla pelattaessa kentän koko on 16–35 m × 25–50 m ja 7 henkilön joukkueilla 30–40 m × 50–60 m. Suomen ensimmäinen virallinen kävelyjalkapalloturnaus Kukunori Cup järjestettiin Helsingissä 24.–25. elokuuta 2018. Sen järjestäjinä olivat mielenterveystoipujien ja kehitysvammaisten kulttuuritoimintaa edistävä Kukunori ry, Suomen Palloliitto sekä Punainen kortti rasismille -hanke. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kävelyjalkapallon säännöt Walking Football United. (englanniksi) *Kävelyfutiksen Facebook-sivut Luokka:Jalkapallon muunnelmat Jalkapallo
Antoine Darquier de Pellepoix

Antoine Darquier de Pellepoix (23. marraskuuta 1718 Toulouse – 18. tammikuuta 1802 Toulouse) oli ranskalainen tähtitieteilijä. Häntä yleensä sanotaan Lyyran rengassumun löytäjänä vuonna 1779, mutta itse asiassa hän löysi sen itse uudelleen kun luki Charles Messierin raportin Bode-komeetasta. Hänen kuvaus sumusta oli "... yhtä iso kuin Jupiter ja muistuttaa planeettaa joka on häipymisillään", mikä johti terminologiaan "planetaarinen sumu".Olson, Don; Caglieris, Giovanni Maria (June 2017). "Who Discovered the Ring Nebula?". Sky & Telescope. pp. 32–7. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset tähtitieteilijät Luokka:Vuonna 1718 syntyneet Luokka:Vuonna 1802 kuolleet
Valtakunnanpakovero

Valtakunnanpakovero () oli maastapoistumisvero pääomanliikkeille, jonka Weimarin tasavalta sääti estääkseen pääomapaon ulkomaille. Valtakunnanpresidentti Paul von Hindenburg antoi tästä asetuksen 8. joulukuuta 1931. Vero perittiin, jos yksilön varat ylittivät 200 000 RM tai vuositulot ylittivät 20 000 RM. Vero oli 25 %. Tuolloin 200 000 RM vastasi 47 600 dollaria (määrä vastasi 766 000 dollaria vuonna 2017). Kolmannen valtakunnan aikana pakoveron tarkoitus ei enää ollut niinkään estää rikkaiden kansalaisten muuttoa. Pikemminkin juutalaisten lähtö oli toivottua ja sallittua -- jopa Puolan valtauksen jälkeen -- kunnes Heinrich Himmler kielsi juutalaisten maastamuuton 23. lokakuuta 1941. Siihen asti veroilla pakkolunastettiinMartin Friedenberger et al. (Pub.): Die Reichsfinanzverwaltung im Nationalsozialismus. Bremen 2002, , p. 12. osa maasta ajettujen juutalaisten omaisuudesta. == Viitteet == Luokka:Natsi-Saksan talous Luokka:Holokausti
Praybeyt Benjamin

Praybeyt Benjamin on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut filippiiniläinen tagaloginkielinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Wenn Deramas. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2011 elokuvat Luokka:Filippiiniläiset elokuvat Luokka:Toimintakomediat
Kap Verden kansalliskirjasto

Kap Verden kansalliskirjasto (, lyh. BN) on Praian kaupungissa toimiva Kap Verden kansalliskirjasto. Se on avattu vuonna 1999. Kirjaston kokoelmiin kuului vuonna 2008 noin 25 000 teosta (voluumia). YK:n erityisjärjestö Unescon mukaan Kap Verden aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) oli lukutaitoisia 86,8 prosenttia (vuonna 2015). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * IFLA: Cape Verde (ifla-world-report.org) Luokka:Praia Luokka:Kap Verden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Afrikan kirjastot
Parhaan vaihtoehtoalbumin Grammy-palkinto

Parhaan vaihtoehtoalbumin Grammy-palkinto (en. Grammy Award for Best Alternative Music Album) on vuosittaisessa Grammy-palkintogaalassa jaettava palkinto vuoden parhaalle vaihtoehtorock-albumille. Palkintoa on jaettu vuodesta 1991. Radiohead, The White Stripes ja Beck ovat voittaneet palkinnon kolme kertaa, Vampire Weekend kahdesti. == Voittajat == * 1991: Sinéad O’Connor – I Do Not Want What I Haven’t Got * 1992: R.E.M. – Out of Time * 1993: Tom Waits – Bone Machine * 1994: U2 – Zooropa * 1995: Green Day – Dookie * 1996: Nirvana – MTV Unplugged in New York * 1997: Beck – Odelay * 1998: Radiohead – OK Computer * 1999: Beastie Boys – Hello Nasty * 2000: Beck – Mutations * 2001: Radiohead – Kid A * 2002: Coldplay – Parachutes * 2003: Coldplay – A Rush of Blood to the Head * 2004: The White Stripes – Elephant * 2005: Wilco – A Ghost Is Born * 2006: The White Stripes – Get Behind Me Satan * 2007: Gnarls Barkley – St. Elsewhere * 2008: The White Stripes – Icky Thump * 2009: Radiohead – In Rainbows * 2010: Phoenix – Wolfgang Amadeus Phoenix * 2011: The Black Keys – Brothers * 2012: Bon Iver – Bon Iver * 2013: Gotye – Making Mirrors * 2014: Vampire Weekend – Modern Vampires of the City * 2015: St. Vincent – St. Vincent * 2016: Alabama Shakes – Sound & Color * 2017: David Bowie – Blackstar * 2018: The National – Sleep Well Beast * 2019: Beck – Colors * 2020: Vampire Weekend – Father of the Bride * 2021: Fiona Apple – Fetch the Bolt Cutters * 2022: St. Vincent – Daddy’s Home * 2023: Wet Leg – Wet Leg * 2024: Boygenius – The Record == Lähteet == Luokka:Grammy-palkinto
Anja Alanko

Anja Kaarina Alanko, o.s. Levoniemi (11. marraskuuta 1942 Helsinki – 1. toukokuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen luomuasiantuntija ja Luomuliiton perustajajäsen. (Issuu.com) Alanko oli päätyönään vuodesta 1967 Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan Viikin tiedekirjaston amanuenssi. Sen ohella hän toimi vaihtoehtoisia viljelytapoja edistävissä järjestöissä, muun muassa Biodynaamisessa yhdistyksessä sekä Elävä Maa -yhdistyksen ja Maatiainen ry:n toiminnanjohtajana, ja koulutti ja kirjoitti aiheesta lehtiartikkeleita ja kirjoja. Hän oli 1980-luvulla Helsingin kaupunginvaltuutettu. ==Teokset== * Luonnonmukainen marjanviljely: opas ammattiviljelijöille ja kotipuutarhureille, toim.: Annikki Lappalainen, Hannele Vainio, Anja Alanko. 1987 * Luonnonmukaisen viljelyn kirjallisuutta Helsingin yliopiston maatalouskirjastossa, koonneet Anja ja Pentti Alanko; toim. Sampsa Heinonen. 1989 * Luonnonmukainen vihannesviljely: opas kotipuutarhureille ja pienimuotoisen myyntiviljelyn harjoittajille, toimittanut Hannele Vainio; kirjoittajat: Anja Alanko. 1991 * Eko-open tietolähteet, toimitus: Anja Alanko, luokitus, Susanna Pitkänen, toimitus. 1992 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjastonhoitajat Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Bowenin reaktiosarja

Bowenin reaktiosarjat ovat geologiassa petrologi Norman L. Bowenin kehittämiä kuvauksia mineraalien kiteytymisjärjestykselle magmassa, kun se altistuu fraktioivalle kiteytymiselle (mineraalisaostumat poistuvat ja erottuvat sulasta heti muodostumisensa jälkeen). Bowen tutki jauhettuja kivinäytteitä, joita hän sulatti, ja joiden hän antoi kiteytyä uudelleen. Tutkimustensa perusteella Bowen muotoili reaktiosarjansa, jota pidetään edelleen basalttisen magman idealisoituna kiteytymisjärjestyksenä. == Kuvaus == Magman kiteytymistulos määräytyy sen kemiallisen koostumuksen (erityisesti piihappopitoisuuden) ja jäähtymishistorian perusteella. Ensimmäiseksi kiteytyvät ne mineraalit, joiden sulamislämpötila on korkein. Reaktiosarjassa on kaksi haaraa, jatkuva ja epäjatkuva. Epäjatkuva haara muodostuu Fe–Mg- pitoisista mineraaleista (oliviini, pyrokseeni, sarvivälke, biotiitti), sillä ne voivat muuttua toisikseen jäähtymisen edetessä, jos ne ovat kemiallisesti yhteensopimattomia niitä ympäröivän sulan kanssa. Jatkuva haara muodostuu plagioklaasimaasälvistä siten, että ensimmäiseksi kiteytyy Ca-pitoinen anortiitti, ja viimeiseksi Na-pitoinen albiitti. Reaktiosarjan alapäässä on kvartsi, joka on puhdasta piidioksidia, ja jonka sulamislämpötila on noin 700 °C. Jos magman piihappopitoisuus on alhainen, reaktiosarja ei etene kovin pitkälle, ja kiteytymistuloksena saadaan gabroluokan kiviä (päämineraaleina Ca-plagioklaasi ja pyrokseeni). Jos magman piihappopitoisuus on korkea, reaktiosarja etenee loppuun saakka ja kiteytymistuloksena saadaan graniittinen kivi (päämineraaleina kvartsi, kalimaasälpä, Na-plagioklaasi ja biotiitti). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bowen's Reaction Series Luokka:Petrologia Luokka:Geologia Luokka:Magmakivilajit Luokka:Vulkanologia
Havannan lento-onnettomuus

Havannan lento-onnettomuus voi tarkoittaa seuraavia onnettomuuksia: * Aeroflotin lento 331, vuonna 1977 Havannassa tapahtunut lento-onnettomuus * Cubana de Aviaciónin lento 9646, vuonna 1989 Havannassa tapahtunut lento- onnettomuus * Cubana de Aviaciónin lento 972, vuonna 2018 Havannassa tapahtunut lento-onnettomuus
Michael Curry

Michael Bruce Curry on Yhdysvaltain episkopaalisen kirkon nykyinen johtaja. Hänet valittiin virkaan vuonna 2015 ja hän on ensimmäinen afroamerikkalainen virassa. Aiemmin hän toimi Pohjois-Carolinan piispana. Curry vihittiin papiksi vuonna 1978. Hän on puolustanut julkisesti esimerkiksi samaa sukupuolta olevien avioliittoja. Michael Curry toimitti saarnan prinssi Harryn ja Meghan Marklen häissä Windsorin linnassa vuonna 2018. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain episkopaalisen kirkon piispat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karl Verner Palander

Karl Werner Palander (6. huhtikuuta 1861 Lempäälä – 5. helmikuuta 1932 Tampere) oli suomalainen juristi ja Tampereen kaupunginviskaali. Hän rakennutti Tampereen Keskustorin varrella sijaitevan Palanderin talon.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Karl Werner Palanderin vanhemmat olivat Lempäälässä Kuljun kartanon omistanut tilanomistaja Knut Viktor Palander (1828–1915) ja Rosina Matilda Sanmark. Hän pääsi ylioppilaaksi 1879 Helsingin alkeisopistosta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1883. Palander sai varatuomarin arvon 1885.Yrjö Punkari : Erik Edner - kristillinen talonpoikaiskulttuuri : Talonpoikaisyhteiskunnan viimeinen vaiheEeva Anero : Lempäälän Kuljun kartanon omistajia vuoteen 1910, Orpana, Tampereen seudun sukututkimusseura ry:n julkaisu 2/1993 Palander oli Tampereen kaupunginviskaalina 1888–1926. Palander osti tontin Keskustorin etelälaidalta osoitteesta Keskustori 7 vuonna 1897. Suunnitelmana oli rakennuttaa jugendtyylinen talo. Projektin arkkitehdiksi hän palkkasi Birger Federleyn. Idän puoleinen osa talosta valmistui Federleyn suunnitelmien mukaisesti vuonna 1901. Pariisin vuoden 1900 maailmannäyttelyn innoittamana Palander halusi muuttaa suunnitelmia, ja keskeneräistä länsipuolta varten hän tilasi uudet piirustukset Vihtori Heikkilältä. Federley ei asiasta riemastunut vaan nosti kanteen piirustustensa luvattomasta muuttamisesta.Koskivoimaa -Birger Federley (1874-1935) Aleksis Kiven katuun rajoittuva länsipuoli valmistui neljä vuotta myöhemmin vuonna 1905. Heikkilä korotti rakennuksen länsinurkassa olevaa tornia ja lisäsi siihen parvekeloggioita. Rakennukseen tuli myös ateljee Palanderin kuvanveistoa harrastanutta puolisoa Viivi Palanderia varten. Palanderin jälkeen talo siirtyi Suomen Pankin omistukseen.Matkailu-opas.com : Palanderin talo Karl Werner Palander oli naimisissa 1890–1905 Flora Olivia Lindbohmin kanssa ja avioeron jälkeen toisen kerran naimisissa vuodesta 1905 ruotsalaisen Selma Johanna Steningin kanssa. == Teoksia == Nimellä K. W. Palander: * Slägten Palander. Genealogisk studie. Tavestehus 1895 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
William Ponty

Amédée William Merlaud-Ponty (4. helmikuuta 1866 Rochefort-sur-Mer – 13. kesäkuuta 1915 Dakar) oli ranskalainen siirtomaavirkailija. Hän toimi Ylä- Senegalin ja Nigerin varakuvernöörinä vuosina 1904–1908 ja Ranskan Länsi- Afrikan kenraalikuvernöörinä vuosina 1908–1915. William PontyPontyn itsestään käyttämä nimimuoto. syntyi keskiluokkaiseen perheeseen ja valmistui juristiksi 22-vuotiaana. Hän aloitti harjoittelijana meriministeriön siirtomaaosastolla vuonna 1888 ja toimi Louis Archinardin sihteerinä tämän valloitusretkillä Ranskan Sudanissa vuosina 1890–1893. Vuonna 1894 Ponty nimitettiin Senegalin kansliapäälliköksi Saint-Louisiin. Vuonna 1896 hän toimi Joseph Gallienin alaisena hallintovirkailijana Madagaskarissa, mutta sai seuraavana vuonna pyynnöstään siirron Sudaniin Djennén piirin komendantiksi. Ranskan Sudanin varakuvernöörin Edgard de Trentinian palattua Ranskaan vuonna 1899 Ponty toimi hänen sijaisenaan vuoteen 1904, jolloin hänet nimitettiin Ylä-Senegalin ja NigerinTuolloin Ranskan Sudanin virallinen nimitys. varakuvernööriksi. Alueensa hyvin tuntenut virkamies oli vastuussa sotilashallinnon korvaamisesta siviilihallinnolla, taivutti puolelleen paikallisen eliitin, kehitti talouselämää ja taisteli orjuutta vastaan. Vuonna 1908 Ponty nimitettiin Ernest Roumen jälkeen Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernööriksi Dakariin. Hän sai vastuulleen viiden ja myöhemmin kahdeksan siirtomaan muodostaman, pinta-alaltaan valtavan federaation, jossa oli noin 12 miljoonaa asukasta. Pontyn aikana rakennettiin rautateitä ja satamia, kehitettiin maanviljelyä, karjataloutta ja kaupankäyntiä sekä perustettiin kouluja, joista tunnetuin on hänen kuolemansa jälkeen uudelleen nimetty École normale William-Ponty. Katsomuksiltaan tasavaltalainen Ponty oli ”rotupolitiikassaan” paternalistinen ja pyrki saamaan afrikkalaiset tekemään yhteistyötä kotimaansa ja Ranskan hyödyksi. Hän oli myös Charles Manginin ohella yksi ensimmäiseen maailmansotaan osallistuneen Ranskan afrikkalaisarmeijan suunnittelijoista. Ponty kuoli kesken virkakautensa virtsamyrkytykseen. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset viranhaltijat Luokka:Ranskan Länsi-Afrikka Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
György Terebesi

György Terebesi (s. 23. heinäkuuta 1932 Budapest) on unkarilaissyntyinen viulisti ja pedagogi, joka sai myöhemmin myös Saksan (1970) ja Kanadan (1986) kansalaisuudet. Hän opiskeli viulunsoittoa ja kamarimusiikkia Budapestissa konservatoriossa (1948–1950) ja Franz Liszt -akatemiassa (1950–1954). Lähdettyään Unkarista vuonna 1956 hän täydensi opintojaan Pariisissa vuosina 1957–1959.The Canadian Encyclopedia: György Terebesi Terebesi piti konserttisarjojen orkesterien kanssa Pariisissa, Nancyssa ja Monte-Carlossa sekä resitaaleja Ranskassa, Saksassa, Etelä-Amerikassa ja Pohjois-Afrikassa. Tämän jälkeen hän toimi eri orkestereiden konserttimestarina Münchenissä, Pforzheimissa ja Frankfurtissa. Vuonna 1973 hän tulkitsi Johann Sebastian Bachin konserttoja kiertueella Henryk Szeryngin kanssa. CAMMAC kutsui hänet vuosiksi 1971–1973 opettamaan viulunsoittoa ja kamarimusiikkia. Vuonna 1981 Terebesi asettui Québeciin ja pääsi Lavalin yliopiston professoriksi. Vuonna 1982 hänestä tuli Laval-jousikvartetin ensimmäinen viulisti. Hän oli perustamassa kyseistä kvartettia. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset viulistit Luokka:Saksalaiset viulistit Luokka:Kanadalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Glöð

Glöð (myös Glod tai Glut, muinaisnorjaa "iloinen" tai "hiillos") on tarukuningatar pohjoismaisessa Þorsteins saga Víkingssonarissa eli Thorstein Viikinginpojan saagassa. Glöðin isä on Jotunheimin Grímr Grímsgarðrilainen ja äiti tämän vaimo Alvör, Alfheimin kuninkaan Álf Vanhan sisko. Glöð on Login vaimo ja heillä on kaksi tytärtä, Eisa ja Eimyrja.Anderson (1877:1-2); Anderson (1880:240). Skandinaavisessa mytologiassa Logi on tulijättiläinen, jumala ja tulen henkilöitymä Proosa-Eddan mukaan. Myös Glöðia ja heidän tyttäriään pidetään joskus jumalattarina. Tämän vuoksi, ja koska Glöðin vanhemmat ovat kotoisin myyttisistä maailmoista, lienee Glöð mytologinen henkilö historiallisen sijaan. Glöðiä pidetään joskus virheellisesti myös Loki-nimisen jumalan vaimona. ==Katso myös == * Fornjótr, Glöðin appi ==Lähteet== * Anderson, Rasmus B. (1877). Viking Tales of the North. Chicago: S. C. Griggs & Co. * Anderson, Rasmus B. (1880). The Younger Edda. Chicago: S. C. Griggs & Co. ===Viitteet=== Luokka:Skandinaavinen mytologia
Emi Kawabata

Emi Kawabata (, s. 13. helmikuuta 1970 Sapporo) on japanilainen alppihiihtäjä. Kawabata sijoittui Vailissa MM-kilpailuissa 1989 syöksylaskussa viidenneksi. Olympialaisiin Kawabata osallistui kolme kertaa vuosina 1988, 1992 ja 1994. Paras sijoitus tuli Albertvillen syöksylaskusta, kun Kawabata laski 11:nneksi. Alppihiihdon maailmancupissa Kawabata kilpaili ensimmäisen kerran Furanon supersuurpujottelussa helmikuussa 1991. Parhaimmillaan hän sijoittui kolmanneksi St. Antonin syöksylaskussa joulukuussa 1993. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taina Kangas

Taina Kangas (s. 1962 Ypäjä) on kansallispukukeskuksen kansallispukukonsultti ja kansallispukuraadin sihteeri. == Koulutus ja toiminta == Kangas opiskeli Wetterhoffilla ja työskenteli valmistuttuaan Wetterhoffin ammattiompelimossa. Hän perusti oman ompelimon vuonna 1985 ja tuotteisti kansallispukujen työohjeet ja kaavoituksen. Kangas valmistui Hämeen ammattikorkeakoulusta muotoilun koulutusohjelmasta vuonna 2003 ja aloitti kansallispukukeskuksen kansallispukukonsulttina vuonna 2010. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toein Ōedo-linja

Toein Ōedo-linja () on Tokion metropolin liikennelaitoksen operoimaan Toei- metroon kuuluva metrolinja Tokiossa, Japanissa. Se on numeron 6 muotoinen: linja kulkee Neriman erillisalueen Hikarigaokasta Shinjukuun ja kiertää sitten Tokion keskusta-alueen ympäri. Linjalla on 38 asemaa. Vuosina 2016–2017 linjalla oli keskimäärin 933 621 matkustajaa päivässä. Vuonna 2016 sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 155 prosenttia kapasiteetista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Oedo-linja
Toein Mita-linja

Toein Mita-linja () on Tokion metropolin liikennelaitoksen operoimaan Toei- metroon kuuluva metrolinja Tokiossa, Japanissa. Se kulkee Shinagawan erillisalueen Megurosta Itabashin erillisalueen Nishi-Takashimadairaan. Linjalla on 27 asemaa. Vuosina 2016–2017 linjalla oli keskimäärin 638 365 matkustajaa päivässä. Vuonna 2016 sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 156 prosenttia kapasiteetista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Mita-linja
Toein Shinjuku-linja

Toein Shinjuku-linja () on Tokion metropolin liikennelaitoksen operoimaan Toei-metroon kuuluva metrolinja Tokiossa, Japanissa. Se kulkee Shinjukun erillisalueen Shinjukun metroasemalta Chiban prefektuurin Ichikawan kaupunkiin Motoyawatan metroasemalle. Linjalla on 21 asemaa. Shinjuku-linja on Keiō- rautatieyhtiön junien läpiajettavissa, sillä linjan länsipäästä Shinjukusta on yhteys Keiōn uudelle linjalle ja sitä kautta Keiō-linjalle. Vuosina 2016–2017 linjalla oli keskimäärin 745 889 käyttäjää päivässä. Vuonna 2016 sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 158 prosenttia kapasiteetista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Shinjuku-linja
Shinjuku-linja

Shinjuku-linja () voi viitata seuraaviin metro- tai rautatielinjoihin: * Toein Shinjuku-linja, Tokion metropolin liikennelaitoksen liikennöimä metrolinja * Seibun Shinjuku-linja, Seibu-rautateiden liikennöimä rautatielinja * Shōnan–Shinjuku-linja, JR:n liikennöimä rautatielinja
Blank

Blank on norjalainen nuorille suunnattu draamasarja, jossa seurataan pääosissa olevien nuorten elämää lukion jälkeen. Sarja julkaistaan suursuosioon nousseen norjalaissarjan Skamin kaltaisesti reaaliajassa verkossa. Ensimmäinen sarjaan liittyvä viestiketju julkaistiin 14. huhtikuuta 2018. Sunnuntaisin viikon aikana julkaistut klipit esitetään kokonaisina jaksoina. Ensimmäinen kausi julkaistiin Norjassa huhti–kesäkuussa 2018. Toisen kauden kerrottiin tulevan syksyllä 2018, mutta se julkaistiinkin vasta keväällä 2019. Kolmas kausi esitettiin syksyllä 2019. Sarjasta on tehty yhteensä kolme tuotantokautta ja ne kaikki on julkaistu Yle Areena-suoratoistopalvelussa. == Rooleissa == === Ensimmäinen tuotantokausi === == Jaksot == === Ensimmäinen tuotantokausi === nro (sarja) nro (kausi) Jakson nimi Kesto Ensiesitys Suomalaiset ikärajat ja sisältömerkinnät == Aiheesta muualla == * Sarjan kotisivut * Blank Yle Areenassa == Lähteet == Luokka:2010-luvun nuortendraamasarjat Luokka:Norjalaiset draamasarjat Luokka:NRK:n televisio-ohjelmat
Antti Lindeblom

Antti Lindeblom (1880 Rautalampi – 1954) oli suomalainen taidemaalari joka tunnettiin erityisesti muotokuvamaalarina.Rautalammin museo : Taidetta Rautalammilla - Poimintoja Rantalammin museon taidekokoelmasta : Antti Lindeblom Lindeblomin vanhemmat olivat kruununvouti Johan Edvard Lindeblom ja Johanna Mathilda o.s. Wesslin. Lassilan kartanossa Rautalammilla lapsuutensa viettänyt Antti Lindeblom harrasti musiikkia ja soitti veljiensä kanssa perhekvartetissa. Hän kävi Kuopion lyseota ja pääsi sieltä ylioppilaaksi. Lindeblom opiskeli 1900-luvun alussa Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja valmistui piirustuksenopettajaksi. Hän toimi opettajana Helsingin Suomalaisessa Reaalilyseossa ja Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella. Lindeblom maalasi pääasiassa muotokuvia mutta myös maisemamaalauksia. Antti Lindeblomin vanhempi veli oli Ikaalisten kirkkoherra, rovasti Hugo Alfred Kalaja (1872–1946) jonka luona Lindeblom oli pitkiä aikoja sotavuosina Helsingin pommituksia paossa. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Hugo Alfred Kalaja == Maalauksia == * Rautalampilainen tyttö L.P. (Liisa Peura). 1906 * Vettä kantava nainen. 1908 * Kauppaneuvoksetar Aina Peuran muotokuva. 1951 * Emmy Achtén ja Alma Fohströmin muotokuvat Kansallisoopperan Alminsalissa. * Useita Helsingin yliopiston professorien ja opettajien muotokuvia muun muassa Kalle Rikalan ja Antti Pietilän muotokuvat * Aarne Pohjosen muotokuva, lahjoitettu Rautalammin museolle 2023 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Antti Lindeblom Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Tapio Saarelainen

Tapio A. M. Saarelainen (s. 1966Hae: Saarelainen, Tapio) on suomalainen tutkija, sotatieteiden tohtori, majuri ja Lappeenrannan teknillisen yliopiston dosentti. Hän on kirjoittanut kaksi kirjaa Simo Häyhästä.Sotalegenda Simo Häyhän aseen kohtalo on vuosikymmenien mysteeri: "Sen löytyminen olisi sensaatio" Yle 20.5.2018Majuri ja Lappeenrannan teknillisen yliopiston Asiantuntija paljastaa: Näistä syistä Simo Häyhästä tuli maailman paras tarkka-ampuja Ilta-Sanomat 17.12.2015 Hän haastatteli Häyhää useita kertoja ja kävi kirjeenvaihtoa tämän kanssa.Tarkka-ampuja Häyhän kirjanen löytyi – kirjoitti ampuneensa noin 500 vihollista ja kuvailee vakavaa haavoittumistaan Savon Sanomat 13.3.2018 Hän on toiminut aiemmin Maanpuolustuskorkeakoulussa tutkijana.Tapio Saarelainen reserachgate.net ==Teokset== * Sankarikorpraali Simo Häyhä. Apali, 2006 * Taistelija 2020: jalkaväen kärkitaistelija. Maasotakoulu, 2007 * Improving the performance of a dismounted Future Force Warrior by means of C⁴I²SR, Finnish National Defence University, 2013 * Simo Häyhä: talvisodan legendaarinen tarkka-ampuja, Readme.fi, 2017 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sotahistorioitsijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leena Holst

Leena Holst (s. 1944) on tutkija ja kansallispukuraadin varapuheenjohtaja. == Koulutus ja toiminta == Holst opiskeli Wetterhoffin kotiteollisuusopettajaopistossa. Hän toimi kansanpukujen ja kansallispukujen tutkijana Suomen kansallispukuneuvostossa vuosina 1981–2008. Holst on toiminut Suomen kansallispukukeskuksen nimeämänä asiantuntijana muun muassa Jääsken kansallispuvun pukutarkistuksessa. == Julkaisut == *Holst 1986: Kansallispukujen perinteinen valmistus. Esiliina., Kotiteollisuus 3/1986. Eripainos Suomen kansallispukuneuvosto. *Holst 1993: Finnische Volkstrachten. Finnische Themen / Finnish National Costume. Finnish Features / Folkdräkter I Finland. Finländska Teman. Ulkoasiainministeriö. Helsinki. *Holst - Somerma 1981-1983: Kansallispukujen perinteinen valmistus: Taustaa. Paita., Kotiteolisuus 3/1981. Hame., Kotiteollisuus 4/1981. Liivi., Kotiteollisuus 1/1982. Irtotaskut., Kotiteollisuus 4/1983. Eripainokset Suomen kansallispukuneuvosto. *Holst 2011: Kansallispuku. Maahenki Oy == Katso myös == * Kansallispukuraati * Kansallispukuneuvosto * Kansallispuku == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bettany Hughes

Bettany Hughes (s. 1967 Lontoo) on englantilainen historioitsija, tietokirjailija ja toimittaja. Hän on uransa aikana muun muassa kirjoittanut kirjoja, opettanut Oxfordin ja Cambridgen yliopistoissa sekä käsikirjoittanut ja juontanut dokumenttielokuvia ja -sarjoja. Hughesille myönnettyihin tunnustuksiin lukeutuvat esimerkiksi Euroopan kulttuuriperintöpalkinto ja OBE- arvo. == Henkilökohtainen elämä == Hughes syntyi ja varttui länsi-Lontoossa. Hänen isänsä Peter Hughes on näyttelijä ja hänen veljensä Simon Hughes on kriketinpelaaja ja journalisti. Hughes on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. == Kirjat == * Helen of Troy: Goddess, Princess, Whore (2005) * The Hemlock Cup: Socrates, Athens and the Search for the Good Life (2011) * Istanbul: A Tale of Three Cities (2017) *Venus and Aphrodite (2019) *The Seven Wonders of the Ancient World (2024) == Lähteet == Luokka:Brittiläiset historioitsijat Luokka:Englantilaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eino Salmela

Karl Einar (Kaarlo Eino) Salmela (aik. Sundström; 5. maaliskuuta 1876 Helsinki – 11. marraskuuta 1948 Helsinki)Kuolinilmoitus, Kaarlo Eino Salmela, Helsingin Sanomat, 1948, No 316, sivu 2, julkaistu 21.11.1948 oli suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja, ja teatteriohjaaja.EloNet : Eino Salmela Hän toimi 1900- ja 1910-luvuilla ohjaajana Kansallisteatterissa ja varieteeteatteri Helikonissa.EloNet : Rikosten runtelema-elokuvan taustatiedot Salmela esiintyi pääosassa elokuvassa Rikosten runtelema (1915) ja sivuosissa elokuvissa Tukkijoella (1928) ja Herrat täysihoidossa (1933). Vuonna 1895 Salmela oli liittynyt vanhan Arkadian henkilökuntaan ja näytteli siellä erilaisia osia kunnes hänet vuonna 1904 valittiin Kansallisteatterin ohjaajaksi, mistä toimesta hän seuraavana keväänä siirtyi Tampereen Teatterin johtajaksi. Vuonna 1906 hän luopui tästä tehtävästä.Muistokirjoitus: Kuolleita: Näyttelijä Kaarlo Eino Salmela, Uusi Suomi, 1948, No 316, sivu 7, julkaistu 21.11.1948 Tämän jälkeen Salmela perusti kiertävän Suomalainen näyttämö nimisen teatterin, jossa toimi myös johtajana.Suomalainen näyttämö, Rauman Lehti, 1908, No 146, sivu 2, julkaistu 19.12.1908 Tämän lisäksi hän toimi teatterinjohtajana ainakin Porissa Alphan näyttämölläNäyttämötaide, 1910, No 3-4, sivu 14, julkaistu 16.10.1910 ja taiteellisena johtajana teatteri Helikonissa.Tuulispää, 1913, No 4, sivu 6, julkaistu 24.1.1913 Salmelan alkuperäinen sukunimi oli Sundström, minkä hän muutti nimeksi Salmela vuonna 1905.Suomalainen wirallinen lehti, 1905, No 231, sivu 3, julkaistu 5.10.1905 Jo tätä ennen hän oli käyttänyt näyttämötehtävissään nimeä Salmela.Program-bladet: tidning för Helsingfors teatrar och konserter, 1896, No 47, sivu 1, julkaistu 16.12.1896Katsaus Suomalaisen teatterin vaiheeseen: Henkilöluettelo 1872-1922: Eino Salmela (Sundström), Uusi Suomi, 1922, No 236, sivu 9, julkaistu 13.10.1922 Salmela osallistui vuonna 1909 Sigurd Wettenhovi- Aspan johdolla tutkimuksiin, jossa Saimaalle olisi kaivettu kanava, joka johtaisi Joutsenon Karsturannasta Kuurmanpohjaan. Aikomuksena oli johtaa kaikki Vuoksen vedet kanavaa pitkin Kuurmanpohjaan ja tehdä syntyvistä koskista sähköä sähkövoimalaitoksilla. Tie- ja vesirakennusylihallitus vesitti kuitenkin ehdotuksen.Saimaalle kaavailtiin aikanaan toista kanavaa, Etelä- Saimaa, 2019, No 188, sivu 10, julkaistu 16.7.2019 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Kenian kansallinen kirjastolaitos

Kenian kansallinen kirjastolaitos (, lyh. knls) on Nairobissa toimiva Kenian kansallinen kirjastolaitos. Se on perustettu huhtikuussa 1965. Laitos ylläpitää ja kehittää Kenian kansalliskirjastoa ja maan yleisiä kirjastoja. Kenian kansalliskirjaston toiminnot toteuttaa laitoksen kansalliskirjastodivisioona (). Kenian aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) oli lukutaitoisia YK:n erityisjärjestö Unescon mukaan 86,5 prosenttia (vuonna 2014). ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * Luokka:Kenian kulttuuri Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Afrikan kirjastot Luokka:Nairobi
Santeri Pakkanen

Santeri Pakkanen (s. 7. toukokuuta 1998 Hausjärvi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa suomalaista FC Lahtea. Pelipaikaltaan hän on maalivahti.https://www.transfermarkt.com/santeri- pakkanen/profil/spieler/418766 Pakkasella on sopimus vuoden 2018 loppuun asti. https://www.sofascore.com/player/santeri-pakkanen/840024 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dawn of Destiny

Dawn of Destiny on saksalainen vuonna 2005 perustettu power metal -yhtye. == Julkaisut == === Albumit === * * * * * * * * == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Saksalaiset power metal -yhtyeet
Aatu Kivimäki

Aatu Kivimäki (s. 8. kesäkuuta 1997) on suomalainen koripalloilija. Karkkilan Urheilijoiden kasvatti Kivimäki on saavuttanut Salon Vilppaassa kahdesti SM- hopeaa ja kerran SM-kultaa. Vuonna 2017 hänet valittiin Korisliigan vuoden tulokkaaksi. == Pelaajaura == Karkkilan Urheilijoiden kasvatti Kivimäki pelasi KaU:n nuorisojoukkueissa. Kauden 2015–2016 KaU pelasi pronssimitalien arvoisesti A-poikien SM-sarjaa, jossa Kivimäki oli korisyötöissä, pisteissä ja pallonriistoissa sarjan kärkipelaajia. Aikuisten valtakunnallisissa sarjoissa Kivimäki debytoi I-divisioonassa kaudella 2012–2013. Seuraavat kolme kautta KaU ja Kivimäki pelasivat M1DB:ssä.Aatu Kivimäki – Suomen Koripalloliitto Huhtikuussa 2016 Kivimäki siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Korisliigassa pelanneeseen Salon Vilppaaseen.http://www.sss.fi/2016/04/iisalon-vilpas-teki- sopimukset-kolmen-nuorukaisen-kanssa/ Kivimäki suoritti ensimmäisen Vilppaan- kautensa aikana varusmiespalveluksensa ja pelasi myös M1DB:tä Perniön Urheilijoissa. Vaikka Kivimäki pelasi kauden aikana vain keskimäärin 10,5 minuuttia ottelua kohden, hänet valittiin kauden päätteeksi Korisliigan vuoden tulokkaaksi.http://karkkilalainen.fi/ajankohtaista/aatu-kivimaki-valittiin- korisliigan-vuoden-tulokkaaksi/ Vilpas saavutti historiansa ensimmäisen miesten SM-mitalin, hopean, hävittyään loppuotteluissa Joensuun Katajalle. Lokakuussa 2017 Kivimäki teki Vilppaan kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen.https://vilpasvikings.fi/2017/lokakuu/aatu-kivimaelle-kahden- vuoden-jatkosopimus-vilppaaseen/ Vilpas eteni jälleen loppuotteluihin, joissa se hävisi Kauhajoen Karhulle. 2019 Kivimäki teki Vilppaan kanssa jälleen kahden vuoden jatkosopimuksen. Kivimäki oli voittamassa Vilppaan ensimmäistä mestaruutta 2021 ja kuului erityisesti välieräsarjan parhaimpiin pelaajiin ja ratkaisi Vilppaan finaalipaikan viimeistelemällä korin viimeisellä sekunnilla Helsinki Helsinki Seagulls vastaan. Kesäkuussa 2021 Kivimäki käytti ulkomaanoptionsa ja siirtyi kaudelle 2021-2022 Saksan Pro A-sarjaan Tigers Tubingeniin. Kivimäki pelasi kymmeniä nuorten maaotteluita. Hän kuului Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen turnauskokoonpanoon ikäluokan vuoden 2015 EM- kilpailuissa, missä Suomi sijoittui 13:nneksi.Maajoukkuetilastot – Suomen Koripalloliitto == Lähteet == * Aatu Kivimäki Suomen Koripalloliitto * Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sarah Rafferty

Sarah Gray Rafferty (s. 6. joulukuuta 1972 New Canaan, Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Donna Paulsenina USA Networkin lakidraamasarjassa Pukumiehet. ==Yksityiselämä== Rafferty valmistui newyorkilaisesta Hamilton Collegesta arvosanalla magna cum laude, minkä jälkeen hän valmistui taiteen maisteriksi Yalen yliopistosta. Rafferty avioitui suomalaissyntyisen Aleksanteri Olli-Pekka ”Santtu” Seppälän kanssa vuonna 2001. Heillä on kaksi tytärtä (s. 2007 ja 2012). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät
Porsche Supercup -kausi 2018

Porsche Mobil 1 Supercup -kausi 2018 oli Porsche Supercup -sarjan 26. kausi. Kausi alkoi 13. toukokuuta Espanjasta ja päättyi 28. lokakuuta Meksikoon. Michael Ammermüller ajoi jälleen sarjan mestariksi. == Tallit ja kuljettajat == Talli Nro Kuljettajat Kilpailut BWT Lechner Racing 1 Michael Ammermüller 1 BWT Lechner Racing 2 Thomas Preining 1 Momo Megatron Lechner Racing Team 3 Dylan Pereira 1 Momo Megatron Lechner Racing Team 4 Josh Webster 1 Fach Auto Tech 5 Jaap van Lagen 1 Fach Auto Tech 6 Nick Yelloly 1 Fach Auto Tech 7 Christof Langer 1 Lechner Racing Middle East 8 Al Faisal Al Zubair 1 Lechner Racing Middle East 9 Roar Lindland 1 Lechner Racing Middle East 29 Philip Hamprecht 1 Dinamic Motorsport 10 Mattia Drudi 1 Dinamic Motorsport 11 Ronnie Valori 1 Dinamic Motorsport 12 Alberto Cerqui 1 MRS GT-Racing 14 Mikkel O. Pedersen 1 MRS GT-Racing 15 Zaid Ashkanani 1 MRS GT-Racing 28 Pablo Otero 1 MRS Cup-Racing 16 Richard Heistand 1 MRS Cup-Racing 17 Yuey Tan 1 MRS Cup- Racing 18 Philipp Sager 1 Martinet by Alméras 19 Julien Andlauer 1 Martinet by Alméras 20 Florian Latorre 1 Pierre Martinet by Alméras 21 Nicolas Misslin 1 Pierre Martinet by Alméras 22 Stephane Denoual 1 Team Project 1 23 Larry ten Voorde 1 Team Project 1 24 Egidio Perfetti 1 Team Project 1 25 Gustav Malja 1 IDL Racing 26 Tom Sharp 1 IDL Racing 27 Mark Radcliffe 1 RMS 33 Howard Blank 1 RMS 34 Yannick Mallegol 1 == Kilpailukalenteri == Kisa Kisa Sijainti Rata Päivämäärä Paalupaikka Nopein kierros Voittanut kuljettaja Voittanut talli Raportti 1 1 Barcelona, Espanja Circuit de Barcelona-Catalunya 13. toukokuuta Michael Ammermüller Michael Ammermüller Michael Ammermüller BWT Lechner Racing Raportti 2 2 Monte Carlo, Monaco Circuit de Monaco 27. toukokuuta Nick Yelloly Michael Ammermüller Nick Yelloly Fach Auto Tech Raportti 3 3 Spielberg, Itävalta Red Bull Ring 1. heinäkuuta Thomas Preining Dylan Pereira Thomas Preining BWT Lechner Racing Raportti 4 4 Silverstone, Iso-Britannia Silverstone Circuit 8. heinäkuuta Florian Latorre Michael Ammermüller Florian Latorre Martinet by Alméras Raportti 5 5 Hockenheim, Saksa Hockenheimring 22. heinäkuuta Nick Yelloly Nick Yelloly Nick Yelloly Fach Auto Tech Raportti 6 6 Budapest, Unkari Hungaroring 29. heinäkuuta Thomas Preining Thomas Preining Thomas Preining BWT Lechner Racing Raportti 7 7 Spa, Belgia Circuit de Spa- Francorchamps 26. elokuuta Thomas Preining Thomas Preining Thomas Preining BWT Lechner Racing Raportti 8 8 Monza, Italia Autodromo Nazionale Monza 2. syyskuuta Michael Ammermüller Dylan Pereira Thomas Preining BWT Lechner Racing Raportti 9 9 Mexico City, Meksiko Autódromo Hermanos Rodríguez 27. lokakuuta Michael Ammermüller Nick Yelloly Julien Andlauer Martinet by Alméras Raportti 9 10 Mexico City, Meksiko Autódromo Hermanos Rodríguez 28. lokakuuta Michael Ammermüller Thomas Preining Julien Andlauer Martinet by Alméras Raportti ==Lähteet== *
Porsche Supercup Espanjan Grand Prix 2018

Porsche Supercup Espanjan Grand Prix 2018 oli Porsche Supercup -kauden 2018 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 13. toukokuuta Circuit de Barcelona- Catalunyan moottoriradalla Barcelonassa Espanjassa. Kilpailun voitti Michael Ammermüller. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/Keskeytys Lähtöruutu 1\. 1 Michael Ammermüller BWT Lechner Racing 14 27.28,358 1 2\. 5 Jaap van Lagen Fach Auto Tech 14 +3,426 4 3\. 3 Dylan Pereira Momo Megatron Lechner Racing Team 14 +3,618 8 4\. 19 Julien Andlauer Martinet by Alméras 14 +4,031 2 5\. 23 Larry ten Voorde Team Project 1 14 +8,982 7 6\. 6 Nick Yelloly Fach Auto Tech 14 +10,137 5 7\. 29 Philip Hamprecht Lechner Racing Middle East 14 +10,367 10 8\. 12 Alberto Cerqui Dinamic Motorsport 14 +10,597 9 9\. 4 Josh Webster Momo Megatron Lechner Racing Team 14 +10,955 13 10\. 10 Mattia Drudi Dinamic Motorsport 14 +11,185 6 11\. 26 Tom Sharp IDL Racing 14 +11,547 15 12\. 14 Mikkel O. Pedersen MRS GT- Racing 14 +11,729 16 13\. 8 Al Faisal Al Zubair Lechner Racing Middle East 14 +12,047 14 14\. 20 Florian Latorre Martinet by Alméras 14 +13,130 3 15\. 25 Gustav Malja Team Project 1 14 +14,508 17 16\. 9 Roar Lindland Lechner Racing Middle East 14 +15,781 18 17\. 16 Richard Heistand MRS Cup-Racing 14 +16,059 19 18\. 11 Ronnie Valori Dinamic Motorsport 14 +16,646 20 19\. 21 Nicolas Misslin Pierre Martinet by Alméras 14 +19,430 21 20\. 24 Egidio Perfetti Team Project 1 14 +21,969 26 21\. 7 Christof Langer Fach Auto Tech 14 +25,757 27 22\. 17 Yuey Tan MRS Cup-Racing 14 +27,994 22 23\. 27 Mark Radcliffe IDL Racing 14 +28,121 23 24\. 34 Yannick Mallegol RMS 14 +29,235 28 25\. 33 Howard Blank RMS 14 +54,541 30 Kesk. 2 Thomas Preining BWT Lechner Racing 10 DNF 12 Kesk. 28 Pablo Otero MRS GT-Racing 10 DNF 29 Kesk. 15 Zaid Ashkanani MRS GT- Racing 6 DNF 11 Kesk. 22 Stephane Denoual Pierre Martinet by Alméras 3 DNF 25 Kesk. 18 Philipp Sager MRS Cup-Racing 0 DNF 24 Lähde: == Katso myös == * Espanjan Grand Prix 2018 * Formula 2 Espanjan Grand Prix 2018 * GP3 Espanjan Grand Prix 2018 == Lähteet == Luokka:Porsche Supercup -kausi 2018
Hélène Baillargeon

Hélène Marie Baillargeon (28. elokuuta 1916 St-Martin-de-Beauce – 25. syyskuuta 1997 Montreal) oli kanadalainen folkloristi ja laulaja. Hän opiskeli laulamista Québecin kaupungissa vuosina 1935–1938, New Yorkissa 1939–1940 Franz Ruppin ja Montrealissa 1940–1944 Alfred La Libertén johdolla. Viimeksi mainittu johdatti hänet kansanmusiikin pariin. Baillargeon toimi vuosina 1950–1955 tutkijana Marius Barbeaun kanssa Manitoban kansallismuseossa, Ottawassa. Hän osallistui samoihin aikoihin moniin radio- ja televisio- ohjelmiin, joihin kuuluivat sarjat Le Réveil rural (1951–1955) ja Songs de Chez nous (1952–1955; Alan Millsin kanssa). Sitten hän esiintyi sarjassa Cap aux Sorciers (1955–1958) ja suositussa lastenohjelmassa Chez Hélène (1959–1973).The Canadian Encyclopedia: Hélène Baillargeon Baillargeon osallistui kansainvälisiin kansanmusiikin kongresseihin Romaniassa vuonna 1959, Québecin kaupungissa 1961 ja Tšekkoslovakiassa 1962. Hän keräsi 77 kansanlaulua kokoelmaan Vive la Canadienne (Montreal, 1962) ja levytti kanadanranskalaisia kansanlauluja. Hänestä tehtiin Kanadan ritarikunnan jäsen vuonna 1973. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset laulajat Luokka:Folkloristit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Gérald Desmarais

Gérald Desmarais (30. maaliskuuta 1906 – 29. heinäkuuta 1950) oli kanadalainen basso. Hän opiskeli laulamista ja musiikin teoriaa Alfred Lamoureux'n, Paul Doyonin ja Alfred La Libertén johdolla ja sai vuonna 1927 Delphic Study Clubin stipendin. La Libertén johdolla Desmarais keskittyi Richard Wagnerin rooleihin ja yksinlauluihin. Hän teki debyyttinsä Montrealin orkesterin kanssa vuonna 1936.The Canadian Encyclopedia: Gérald Desmarais Desmaraisi esiintyi paitsi Wagnerin oopperoissa, myös muiden muassa Johann Sebastian Bachin, Ludwig van Beethovenin, Georges Bizet'n, Giacomo Puccinin, Jules Massenet'n teosten esityksissä. Hän myös piti yksinlaulajana resitaaleja. Hän lauloi ja toimi kuoromestarina eri Montrealin kirkoissa. Hän kuoli liikenneonnettomuudessa muutama päivä sen jälkeen, kun oli esiintynyt solistina Matteus-passion esityksessä. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset oopperalaulajat Luokka:Bassot Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Antonio Létourneau

Antonio Létourneau (28. elokuuta 1885 Québec City – 29. lokakuuta 1948 Montreal) oli kanadalainen urkuri, pianisti ja musiikkipedagogi. Hän aloitti musiikin opiskelun vuonna 1900 Caroline Racicot'n johdolla ja jatkoi niitä Romain-Octave Pelletierin sekä Alfred La Libertén johdolla. Hän toimi Saint- Georgesin (1917–1920) ja Saint-Louis-de-Francen kirkkojen (1920–1948) urkurina. Jälkimmäisessä hän oli jo aiemmin toiminut avustavana urkurina (1913–1917). Hän opetti solmisaatiota Schola cantorumissa. Lisäksi hän opetti pianon- ja urkujensoittoa sekä yksityisesti että Québecin musiikkikonservatoriossa, jonka johtokuntaan hän kuului. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Françoise Aubut ja Colombe Pelletier.The Canadian Encyclopedia: Antonio Létourneau Létourneau oli vuodesta 1912 naimisissa laulaja Marie-Anne Godbout'n kanssa. Hänen tyttärensä oli sopraano Marthe Létourneau. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Anna-Marie Globenski

Anna-Marie Globenski (2. heinäkuuta 1929 – 8. syyskuuta 2008) oli kanadalainen pianisti. Hän kuului yhteen ensimmäisistä Kanadaan asettuneista puolalaisperheistä. Hän opiskeli vuosina 1946–1951 École Vincent-d'Indyssä Jean Dansereaun ja Claude Champagnen johdolla. Ensin mainittu opetti hänelle pianonsoittoa ja jälkimmäinen musiikin teoriaa.The Canadian Encyclopedia: Anna-Marie Globenski Globenski voitti vuonna 1951 Prix d'Europen. Hän opiskeli vuosina 1951–1952 Pariisin konservatoriossa Marcel Ciampin ja vuosina 1952–1956 Wienin musiikkiakatemiassa Bruno Seidlhoferin johdolla. Vuonna 1955 hän osallistui ensimmäisenä kanadalaisena Kansainväliseen Frédéric Chopin -pianokilpailuun Varsovassa. Palattuaan Kanadaan Globenski kiersi vuosina 1956–1957 Jeunesses musicales'n kanssa ja esiintyi solistina sekä kamarimuusikkona CBC:nradiossa. Hän opetti vuosina 1960–1962 École Vincent-d'Indyssä ja työskenteli vuosina 1960–1963 säestäjänä Québecin musiikkikonservatoriossa. Hän kävi kesäkursseilla Indianan yliopistossa, Bloomingtonissa vuosina 1963–1967. Sittemmin Globenski loi kolmikymmenvuotisen uran Lavalin yliopistossa. 1980-luvun loppupuolella hän keskittyi pianistina toimimisessaan kamarimusiikkiin sekä 1800–1900-lukujen kanadalaiseen pianomusiikkiin. Hän levytti lukuisien säveltäjien teoksia viulisti Liliane Garnier-Lesagen kanssa. Hänen oppilaidensa joukossa oli Jacinthe Couture. Vuonna 2005 Lavalin yliopiston musiikin preppauskoulu nimettiin Globenskin mukaan. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Maurice Charbonneau

Maurice Charbonneau (22. kesäkuuta 1903 Montreal – 6. tammikuuta 1982 Montreal) oli kanadalainen sellisti ja musiikkipedagogi.The Canadian Encyclopedia: Maurice Charbonneau Charbonneau aloitti sellonsoiton opiskelun 12-vuotiaana isänsä Louis Charbonneaun johdolla ja teki debyyttinsä Québecin sinfonisen seuran kanssa. Noin vuonna 1929 hän liittyi Joseph Gagnierin johtamaan Montrealin sinfoniaorkesteriin ja Montrealin kansallisen konservatorion orkesteriin; hän aloitti konservatoriossa opettamisen vuonna 1928 ja opetti lisäksi Institut Nazarethissa. Hän oli myös muun muassa Chartier-kvartetin jäsen. Roger Charbonneau oli Mauricen veli. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset sellistit Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Sammalnahkajäkälä

Sammalnahkajäkälä (Peltigera scabrosella) on nahkajäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Sen yläpinta on harmaa tai harmaanruskea. Alapinta on vaaleanruskea ja epäselvästi suoninen. Liuskat ovat lyhyitä ja leveitä. Se kasvaa kallioseinämien valuvesipaikoissa. Suomessa lajia on tavattu Pohjois-Suomessa vain muutamissa paikoissa, mutta se on varmasti yleisempi. Sammalnahkajäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy tenuioriinia (C26H24O10), metyyligyroforaattia (C25H22O10), gyroforahappoa (C24H20O10) ja triterpenoideja, kuten zeoriinia (C30H52O2) ja dolikorritsiinia (C32H54O3). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Sammalnahkajäkälä (Peltigera scabrosella) * UniProt: Taxonomy - Peltigera scabrosella * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Peltigera scabrosella * Consortium of Lichen Herbaria: Peltigera scabrosella Luokka:Nahkajäkälät