EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Myllylampi

Myllylampi on Lohjan 7. kaupunginosa. Se sijaitsee keskustasta lounaaseen. Raja Ahtsalmen ja Myllylammen välillä kulkee Lohjanjärveltä ylös harjulle Porlan ja vanhainkodin välistä. Koillisessa raja Neitsytlinnaan kulkee Ojamonharjuntien kohdalla. Lounaassa Myllylampi rajoittuu Ojamon kaupunginosaan. Alue on rintamamiestalovaltainen asuinalue, mutta siellä sijaitsee myös Porlan kalanviljelylaitos sekä Nuottatien uimaranta. Kaupallisia palveluita alueella ei juuri ole. Alueella on samanniminen pieni lampi, pinta-alaltaan noin hehtaarin. Siitä virtaa pieni puro Lohjanjärveen. Lohjalla on myös suurempi, noin viiden hehtaarin kokoinen Myllylampi lähellä Outamoa. Lähellä Lohjan rajaa, mutta Vihdin puolella on puolestaan vielä suuremmat Iso Myllylampi ja Vähä Myllylampi. ==Lähteet== Luokka:Lohjan kaupunginosat
Paikallinen reaalisuus

Paikallinen reaalisuus ymmärretään fysiikassa luontoa kuvaavien lakien kahtena yhtäaikaisena ominaisuutena: niiden pitää olla samanaikaisesti paikallisia (lokaalisia), ts. kaukana olevat kappaleet eivät voi vuorovaikuttaa keskenään ilman että vuorovaikutus näiden välillä kulkeutuu hitaammin kuin valon nopeus, ja reaalisia, ts. kappaleita kuvaa mittauksesta riippumaton joukko objektiivisia ominaisuuksia. Luonnonlakien paikallisuutta kuvatkoon esimerkki, jossa kaksi kappaletta, A ja B, ovat etäisyyden L päässä toisistaan. Jonkin ominaisuuden muutos A:ssa hetkellä t ei siis voi vaikuttaa B:n ominaisuuksiin ennen kuin aikaisintaan hetkellä t+L/c, jossa c on valon nopeus. Tässä mielessä "samanaikaiset" vuorovaikutukset ovat paikallisia. Luonnonlakien reaalisuus voi vaikuttaa itsestään selvältä: oletetaan, että kappaleita kuvaa jokin ominaisuus (esimerkiksi pyörimissuunta johonkin haluttuun akseliin nähden, liikemäärä, tms.), jota voidaan kuvata joillain mahdollisilla lukuarvoilla. Mahdollisten arvojen joukko voi olla äärellinen, numeroituva tai ylinumeroituva. Jos luonto on tässä mielessä reaalinen, kappaleen ominaisuuden arvo on olemassa ja täysin määrätty jo ennen ominaisuuden arvon mittausta. Tässä mielessä fysiikan reaalisuuden määritelmä poikkeaa filosofisesta realismista. Esimerkki paikallisen reaalisuuden rikkovasta luontoa kuvaavasta teoriasta on kvanttimekaniikka. Erityisesti kvanttimekaaninen lomittuminen rikkoo paikallisen reaalisuuden. Tämä voidaan todeta mittaamalla Bellin epäyhtälöitä. == Katso myös == * EPR-paradoksi Luokka:Kvanttimekaniikka
Sormen tyvinivel

Sormen tyvinivel () muodostuu proksimaalisen sormiluun ja vastaavan kämmenluun välille. Myös proksimaalinen sormien jänneluu osallistuu nivelen muodostukseen. Kavio- ja sorkkaeläimillä niveltä kutsutaan vuohisniveleksi. ==Sormen tyvinivelen nivelsiteet== * Sormen tyvinivelen sivusiteet () * Kämmenpuoleiset nivelsiteet () * Jänneluun nivelsiteet () ==Katso myös== * Sormen keskinivel * Sormen kärkinivel Luokka:Eturaajan nivelet
Petri Somer

Petri Somer (s. 1978) on suomalainen pianisti, säveltäjä, laulaja ja kapellimestari. Hän on opiskellut pianonsoittoa Helsingissä Länsi‐Helsingin Musiikkiopistossa (Satu Angervo, Kari Syväniemi, Liisa Karhilo), Sibelius- Akatemiassa (Teppo Koivisto) ja Pop & Jazz Konservatoriossa. Hänellä on lisäksi yksityisiä sävellysopintoja Suomessa ja ulkomailla (Jukka Linkola, Veli-Matti Puumala ja László Süle). Somer on freelance-pianisti, ja hän esiintyy useiden artistien konserteissa pianistina ja kapellimestarina (Arja SaijonmaaApu.fi - Arja Saijonmaa kristallikruunujen alla Viitattu 28.9.2014, Jari Sillanpää, Nina Tapio). Hän esiintyy myös laulajana ja on tehnyt useita teemakonsertteja, mm. Tribute to Elton John. Somer on 2000‐luvun menestyneimpiä suomalaisia iskelmä‐ ja popmusiikin säveltäjiä. Somerilla on yksistään Spotify-alustalla yli 230 sävellystä, jotka ovat striimanneet lähes 40 miljoonaa kuuntelua. Somer on palkittu kymmenillä kulta- ja platinalevyillä. Hän on säveltänyt mm. seuraaville artisteille: Jari Sillanpää, Kaija Koo, Suvi Teräsniska, Yö, Jesse Kaikuranta, The Giant Leap, Nomi, Arja Saijonmaa, Laura Voutilainen, Antti Railio, Eini, Arja Koriseva, Eija Kantola, Ilta, Neljänsuora, Antti Ketonen, Yölintu, Aki Louhela, Taikakuu, Charles Plogman, Petrus Schroderus ja Kim Herold. Hän on säveltänyt myös muun muassa seuraaville ulkomaisille artisteille: Élena Paparízou (Kreikka), Sean Smith (Iso-Britannia) ja Jane Zhang (Kiina). == Palkintoja == * Somero Soikoon –sävellyskilpailun voitto 2011 ja 2012 * Syksyn Sävel (MTV3) –kilpailun voitto 2013 (Suvi Teräsniska / Täydellinen elämä) * Emma‐ehdokkuudet: Vuoden Iskelmäalbumi 2014 (Jari Sillanpää / Rakkaudella merkitty mies) ja Vuoden Iskelmäalbumi 2016 (Suvi Teräsniska / Sinä olet kaunis) * Vuoden Iskelmä 2013 (Täydellinen elämä) ja 2014 (Jari Sillanpää / Sinä ansaitset kultaa) * Vuoden soitetuin kappale kotimaisessa radiossa 2015 (Jari Sillanpää / Sinä ansaitset kultaa) * Pro Iskelmä –palkinto 2016 ansiokkaasta työstä kotimaisen musiikin edistämisestä ja vaalimisesta * Vuoden Musiikintekijä -palkinto 2018 (Teosto) == Lähteet == *The Giant Leap === Viitteet === Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalevi Mononen

Henrik Kalevi Mononen (25. maaliskuuta 1920 Savonranta – 18. syyskuuta 1996 Savonranta) oli maastohiihtäjä, joka edusti Suomea kaksissa arvokisoissa 1950-luvulla. Oslon 1952 talviolympialaisissa Mononen sijoittui 50 kilometrin hiihdossa viidenneksi. Hän kilpaili lähtönumerolla 1. Falunin MM-kisoissa 1954 Mononen sijoittui 50 kilometrillä kymmenenneksi. Savonrannan Urheilijoita edustanut Mononen voitti Suomen mestaruuden 50 kilometrillä vuonna 1951, SM- hopeaa 30 kilometrillä vuonna 1948 ja 50 kilometrillä vuonna 1955 sekä SM- pronssia 50 kilometrillä vuosina 1950 ja 1953. Salpausselän Kisoissa hän voitti 50 kilometrin matkan vuonna 1949, oli toinen vuonna 1951 ja kolmas vuonna 1952. Ruotsin hiihtokisoissa hän voitti tämän maratonmatkan vuonna 1950 ja sijoittui kolme vuotta myöhemmin toiseksi. Holmenkollenilla Mononen hiihti 1951 neljänneksi 50 kilometrillä. Vuoden 1953 saavutuksiin kuului voitto Puijon kisoissa. Siviiliammatiltaan Mononen oli tilanomistaja ja metsätalousyrittäjä. Hän toimi Savonrannan Urheilijoiden sekä urheilu- ja kulttuurilautakunnan puheenjohtajana yli kymmenen vuotta. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Virkki

Virkki on vanha eteläkarjalainen sukunimi. Virkkejä on asunut Karjalankannaksella mm. Valkjärvellä, Vuokselassa, Sakkolassa ja Koivistossa. Myös Inkerinmaalla Koprinassa Pietarin itäpuolella asuu Virkkejä. Nimen eri kirjoitusmuotoja ovat mm. Wircki, Wirkki, Virkki, Wirki ja Virki. Virkkilä -nimisiä kyliä löytyy Vuokselasta, Joutsenosta sekä Inkerinmaalta Koprinasta Pietarin itäpuolelta. * Virkin talot Virkkilän kylässä Jääsken maakirjassa 1544 * Virkin rälssitila Muolaan Päiväkiven kylässä 1581 Kannaksen ja Inkerin Virkit kuuluivat luterilaisiin seurakuntiin. == Tunnettuja Virkkejä == * Aarne Virkki (1910–1979), näyttelijä, teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja * Anne Virkki (s. 1988), tähtitieteilijä * Anssi Virkki (s. 1989), suomalainen jääkiekkoilija * Antero Virkki, oik. Aarre Talasmo (1899–1984), suomalainen kirjailija * Eino Virkki (1898–1972), eversti ja rykmentinkomentaja * Harri- Pekka Virkki, suomalainen sijaisnäyttelijä * Helena Virkki (1884–1968), Kokoomuksen kansanedustajaHelena Virkki - edustajamatrikeli * Jarno Virkki (s. 1984), suomalainen jääkiekkoilija * Laura Virkki (1931–2020), suomalainen runoilija * Mikko Virkki (1870–1918), SDP:n kansanedustaja * Pekka Virkki (s. 1993), toimittaja ja tietokirjailija * Timo Virkki, näyttelijäElonet: Timo Virkki * Tyyne-Kerttu Virkki, (1907–2000) käsityönopettaja, yrittäjä ja Omin Käsin -lehden päätoimittaja 1944–1970. == Lähteet == Luokka:Sukunimet
Finn Rescue Team

Finn Rescue Team (FRT) on Suomen kansainväliseen pelastustoimintaan koulutettu pelastuskomennuskunta. FRT toimii maailmalla ja mahdollisesti myös kotimaassa tapahtuvien luonnononnettomuuksien pelastustehtävissä Suomen valtion lähettämänä, mutta sitä voidaan käyttää myös muissa kriisitilanteissa, kuten humanitaarisissa tehtävissä tai muiden operaatioiden tukitehtävissä. Operaatioihin osallistumisesta päättää pelastusylijohtaja, poliittisesta päätöksenteosta vastaa Sisäasiainministeriö. FRT:n kalusto on valmiiksi pakattu muun muassa lentokuljetuksia varten ja sijoitettuna Kriisinhallintakeskuksen varastolle Kuopion Pelastusopiston yhteydessä toimivalle logistiikkakeskukselle. ==Rekrytointi ja koulutus== Vuodesta 2010 alkaen osallistuminen on ollut mahdollista kaikille pelastustoiminnan eri alojen ammattilaisille ja asiantuntijoille. Toimintaan halukkaat voivat hakea tehtäviin lähettämällä hakemuksen Kriisinhallintakeskukselle, joka kutsuu heitä koulutukseen ja sen jälkeen hälytysmuodostelmaan. Kriisinhallintakeskus valitsee operaatioihin lähtijät ja solmii heidän kanssaan työsopimuksen tehtävän ajaksi. ==Historia== FRF perustettiin vuonna 1993, ja se koostui alun perin Helsingin, Espoon, Vantaan, Turun ja Tampereen pelastuslaitosten vapaaehtoisesta pelastushenkilökunnasta. Hakeutuminen toimintaan oli pääsääntöisesti mahdollista vain näiden pelastuslaitosten henkilöstölle. 2.12.2009 FINNRESCUE:n johtoryhmä, johon kuuluu sopimuspelastuslaitosten, sisäasiainministeriön ja Kriisinhallintakeskuksen edustajat, päättivät kokouksessaan yksimielisesti, että sopimus sisäasiainministeriön ja viiden FRF pelastuslaitoksen kanssa irtisanotaan vanhentuneena ja toiminnassa siirrytään uuteen käytäntöön. Sisäasiainministeriö tekee vuosittain Kriisinhallintakeskuksen kanssa tulossopimuksen, johon kuuluvat myös FRF:n rekrytointi, koulutus ja tehtävään. == Lähteet == * Suomen kansainvälinen pelastusmuodostelma === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * CMC Finland - Kriisinhallintakeskus Luokka:Palo- ja pelastustoimi Luokka:Väestönsuojelu
Irakin työväen kommunistinen puolue

Irakin työväen kommunistinen puolue (arab. الحزب الشيوعي العمالي العراقي, Hizb al-Shuyu'i al-'Ummali al-'Iraqi) on vuonna 1993 perustettu irakilainen marxilainen puolue, joka tukeutuu toiminnassaan iranilaiskommunisti Mansoor Hekmatin (1951–2002) kehittämään "työväen kommunismin" (englanniksi Worker- Communism) teoriaan. Puolueella on huomattavasti toimintaa myös Irakin ulkopuolella pakolaisten keskuudessa. Puolueen nykyinen puheenjohtaja on Rebwar Ahmed. Puolue vastustaa yhdysvaltalaisten miehitysvaltaa Irakissa. Se vastusti myös aiempaa Saddam Husseinin hallintoa, joka vainosi sen aktivisteja. Irakin työväen kommunistinen puolue on tunnettu myös islamistien jyrkkänä kriitikkona. Se on joutunut konflikteihin myös kurdinationalistien kanssa. Irakin työväen kommunistisella puolueella on aina ollut läheiset välit iranilaisiin kommunisteihin. Aiemmin sen sisarpuolue oli Mansoor Hekmatin perustama Iranin työväen kommunistinen puolue. Iranilaisten vuonna 2004 tapahtuneen välirikon jälkeen irakilaisten enemmistö päätti kuitenkin liittoutua emäpuolueestaan irronneiden iranilaisten (Iranin työväen kommunistinen puolue – Hekmatistinen) kanssa. Tätä vastustanut irakilaisten vähemmistö perusti tämän seurauksena Vasemmistolaisen Irakin työväen kommunistisen puolueen. Irakin työväen kommunistinen puolue on mukana mm. järjestöissä Federation of Workers Councils and Unions in Iraq, Organization of Women's Freedom in Iraq ja Union of the Unemployed in Iraq. Maaliskuussa 2005 puolue perusti, yhdessä muiden tahojen kanssa, Irakin vapauskongressi -nimisen yhteenliittymän, jonka tarkoituksena on edistää sekularistista ja demokraattista kehitystä. ==Suomen osasto== Irakin työväen kommunistisen puolueen Suomen osasto perustettiin 1990-luvun loppupuolella.Puolueen Suomen osaston kahdeksas vuosikokous päättyi onnistuneesti (Irakin työväen kommunistisen puolueen Suomen osasto 2006) Se on yksi lukuisista puolueen ulkomaisista järjestöistä. Suomen osasto on osallistunut mm. Irakin sotaa vastustaneisiin mielenosoituksiin Pysäyttäkää sota -verkoston mukana. Se on julkaissut lehteä Irak – Totuuden ääni vuodesta 2006 sekä suomentanut Mansoor Hekmatin kirjoituksia. Osaston puheenjohtaja on Mustafa Bahir. Bahir oli kunnallisvaaleissa 2004 SKP:n ehdokkaana Helsingissä.SKP:n ehdokkaat kunnallisvaaleissa 2004 (SKP 2004) Osasto tekee yhteistyötä Iranin työväen kommunistisen puolueen – Hekmatistinen Suomen osaston kanssa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Puolueen kotisivu suomeksi Luokka:Irakin puolueet Luokka:Kommunistiset puolueet
Pekka Hyvärinen

Pekka Antero Hyvärinen (20. heinäkuuta 1951 Kuopio – 10. toukokuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kirjailija ja mediayrittäjä. Hyvärinen kirjoitti Urho Kekkosen henkilöhistorian Suomen mies (2000, yhdessä Hannu Rautkallion kanssa) ja toimi Suomen Kuvalehden ja MTV3:n uutisten vastaavana päätoimittajana. Hyvärinen teki uransa aikana haastatteluohjelmia, dokumentteja sekä ollut useiden lehtien kolumnistina ja toiminut mediayrittäjänä. Hyvärinen valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1975. Vuonna 1970, kun Hyvärinen oli 19-vuotias, julkaistiin hänen kirjansa Minä ja Lootin vaimo Kauppiaitten Kustannuksen Kontakti-sarjassa. Hyvärinen valittiin tammikuussa 2008 Julkisen sanan neuvoston (JSN) puheenjohtajaksi. Hän erosi joulukuussa 2009 vastalauseeksi neuvoston vapauttavalle päätökselle niin kutsutun lautakasajutun osalta. == Hyvärisen kannanottoja internetistä == Hyvärinen esitti, että suomalaiset eivät saisi esittää mielipiteitään internetissä paljastamatta oikeaa nimeään. Nimimerkin käyttö pitäisi sallia vain ”poikkeustapauksissa”. JSN:n 40-vuotisjuhlassa Hyvärinen sanoi, että muun muassa pornografiaa, väkivaltaa ja ”lasten ja nuorten elämää tuhoavaa aineistoa” tulisi sensuroida internetistä. ”Tämäntyyppisten sivustojen karsiminen” ei hänen mielestään ole sensuuria. Toimessaan JSN:n puheenjohtajana Hyvärinen myös peräänkuulutti lehtien vastuuta nettijournalismissa. Erityisesti verkkokeskusteluista tulisi karsia ”ala- arvoisin aines”. Yksinkertaisimpana vaihtoehtona hän näki vaatimuksen omalla nimellä kirjoittamisesta. Hyvärinen kritisoi myös Wikipediaa ja vetosi muun muassa sen tiedon epämääräiseen alkuperään: ”Wikipedian kirjoittajien taustoja ei tunneta, joten tekstien tekijöinä häärii kaikenlaisia poliittisesti nyrjähtäneitä sekä mainos- ja markkinointiviestinnän juonikkaita osaajia.” == Teokset == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * "Etsi valtaa, sai myös loistoa." Helsingin Sanomat 30.8.2000. (Erkki Tuomiojan kirja-arvostelu Suomen miehestä.) * ”Neuvostosta tiukka ja kriittinen.” JSN:n uusi johtaja Pekka Hyvärinen yllättyi ja innostui valinnastaan. Journalisti 24.1.2008. Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Kolosjoki

Kolosjoki voi tarkoittaa seuraavia: * Kolosjoki, joki Petsamon piirissä Venäjällä * Kolosjoki, nyk. Nikel, aikoinaan Suomeen kuulunut taajama Petsamon piirissä Venäjällä.
Sinikka Salminen

Sinikka Salminen (o.s. Riihelä, s. 14. toukokuuta 1954 Helsingin mlk) on entinen suomalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä. Päälajissaan kiekonheitossa hän saavutti neljä suomenmestaruutta. Ennätystuloksensa 60,36 m hän heitti vuonna 1980. Seuratasolla Salminen edusti Kenttäurheilijat-58:a. ==Saavutukset== *Kiekonheitto **Suomen mestari: 1976, 1977, 1978, 1979 **SM- hopea: 1972, 1973, 1974, 1975, 1980 **SM-pronssi: 1982 *Kuulantyöntö **6. sija Kalevan kisoissa 1978 ==Lähteet== * * Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thuraya

Thuraya (arabiaksi: الثريا // eli Plejadit) on tietoliikennesatelliittien avulla puhelinyhteyksiä välittävä yhtiö. Sen toimialue on Lähi-itä, Afrikka ja Eurooppa. Yhtiö toimii Arabiemiirikunnista käsin ja sen omistajat ovat Lähi- idän arabimaista ja Pohjois-Afrikasta. Etisalat kuuluu sijoitusyhtiöiden ohella pääomistajiin. Yhtiön toiminta alkoi vuonna 2001. Maaliskuussa 2006 yhtiöllä oli 250 000 asiakasta ja sen satelliittipuhelimia oli tuolloin käytössä 360 000 kappaletta. Vuonna 2005 yhtiön liikevaihto oli 323 miljoonaa dollaria, josta voittoa tuli 80 miljoonaa dollaria. ==Palvelut== Yhtiö välittää seuraavia palveluita * Puheluiden välitys * SMS-viestien välitys * 9.6 kbit/s data ja faksimile välitys * 60 kbit/s downlink ja 15kbit/s "GMPRS" mobiilidatavälitys * 144 kbit/s datavälitys PDA-kokoiselta päätteeltä * Päätelaittessa on GPS-paikannus * Nk. lisäarvopalveluita uutispalvelu, vastasoitto, tieto vastaamattomista puheluista, ääniposti WAP jne. * Varoitus siitä, että puhelimeen tuleva signaali on heikko esimerkiksi rakennusten sisällä. Eräs osa yhtiön liiketoimintaa on mobiilipäätelaitteiden myynti. Thurayan suuntanumero on ITU:n järjestelmässä +882 16. ==Satelliitit== Thuraya operoi kahta Boeingin valmistamaa satelliittia, kolmas laukaistiin 15. tammikuuta 2008. ; Thuraya 1 Ensimmäisen satelliitin Thuraya 1 aurinkopaneelit eivät tuota täyttä sähkötehoa eivätkä siksi toimi kunnolla. Se on paikoitettu Korean yläpuolelle geosynkroniselle kiertoradalle ja sitä käytetään vain testikäyttöön. Sen laukaisi 21. lokakuuta 2001 Sea Launch -yhtiö Zenit 3SL- kantoraketilla. At launch it weighted 5250 kg. ; Thuraya 2 Thuraya 2:n laukaisi Sea Launch -yhtiö 10. kesäkuuta 2003. Se on geosynkronisella kiertoradalla 44 itäistä pituutta. Sen radan inklinaatio on 6,3 astetta. Satelliitti pystyy välittämään 13 750 samanaikasta puhelua. ; Thuraya 3 Tämä satelliitti laukaistiin 15. tammikuuta 2008 ja se antaa palveluita Kauko- Idässä ja Australiassa. Satelliitti tulee operatiiviseen käyttöö maaliskuussa 2008. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Thurayan sivusto (engl.) * Thuraya Phones Documentation and Manuals: SG-2520 (PDF) SO-2510 (PDF) Ascom 21 (PDF) Hughes 7100 (PDF) 7101 (PDF) * Send SMS to a Thuraya phone Luokka:Tietoliikennesatelliitit Luokka:Tietoliikenneyhtiöt
VHL

Vserossiskaja hokkeinaja liga eli VHL () on Venäjän jääkiekon toiseksi korkein sarjataso KHL:n eli Kontinentalnaja hokkeinaja ligan jälkeen. Sarjan mestaruuspalkinto on nimeltään Petrov Cup. VHL on perustettu Vysšaja Ligan pohjalle. Vysšaja Liga oli Venäjän jääkiekkoliiton pitämä sarja, kunnes se itsenäistyi vuonna 2010. Sarjan rakenne uusittiin täydellisesti ja se käytännössä perustettiin uudelleen nimellä Vysšaja hokkeinaja liga. VHL muutti nimensä syksyllä 2022 nykyiseen muotoonsa. ==Joukkueet kaudella 2023–2024== Joukkue Kaupunki Kotihalli Perustettu AKM Tula Tula Tulan jäähalli 2021 Bars Kazan Kazan Dvorets Sporta 2009 Buran Voronež Voronež Voronežin Jubileinyi- halli 1977 Dinamo Pietari Pietari Jubileinyi-urheilukeskus 2013 Dinamo-Altai Barnaul Barnaul Titov Arena 2006 Dizel Penza Penza Dizel Arena 1955 Gornjak- UGMK Verhnjaja Pyšma Verhnjaja Pyšma Aleksandr Kozitynin jäähalli 2012 Himik Voskresensk Voskresensk Podmoskovje 2005 HK Norilsk Norilsk Arktika Sports Palace Norilsk 2023 HK Rjazan Rjazan Rjazanin urheilupalatsi 1955 HK Rostov Rostov-na-Donu Ais Arena 2013 HK Tambov Tambov Kristall-halli 1981 HK Tšelny Naberežnyje Tšelny Ledovy Dvorets Sporta 2006 Ižstal Iževsk Iževsk Ižstalin urheilupalatsi 1949 Jugra Hanty-Mansijsk Hanty-Mansijsk Arena Jugra 2006 Južnyi Ural Orsk Orsk Rostošin jääpalatsi 1958 Kristall Saratov Saratov Saratovin jääurheilupalatsi 1946 Metallurg Novokuznetsk Novokuznetsk Kuznetskin metallurgien urheilupalatsi 1949 Molot Perm Perm Molotin yleinen urheilupalatsi 1948 Neftjanik Almetjevsk Almetjevsk Almetjevskin Jubileinyi- urheilupalatsi 1965 Omskije Krylja Omsk Akademija Avangard 2021 Rubin Tjumen Tjumen Tjumenin urheilupalatsi 1959 SKA Neva Pietari Hokkeinyi gorod -jäähalli 2008 Sokol Krasnojarsk Krasnojarsk Platinum Arena 1977 Toros Neftekamsk Neftekamsk Neftekamskin jääpalatsi 1988 Tšelmet Tšeljabinsk Tšeljabinsk Urheilupalatsi Junost 1948 TsSK VVS Samara Samara TsSK VVS-urheilupalatsi 1950 Zauralje Kurgan Kurgan Mostovik 1994 Zvezda Moskova Moskova TsSKA- jääurheilupalatsi 2015 ===Joukkuemuutokset=== *Jermak Angarsk vetäytyi sarjasta ==Mestarit== * 2021–2022: Rubin Tjumen * 2020–2021: Jugra Hanty- Mansijsk * 2019–2020: kautta ei pelattu loppuun koronaviruspandemian vuoksi * 2018–2019: HK Saryarka Karaganda * 2017–2018: Dinamo Pietari * 2016–2017: HK Dinamo Balašiha * 2015–2016: Neftjanik Almetjevsk * 2014–2015: Toros Neftekamsk * 2013–2014: HK Saryarka Karaganda * 2012–2013: Toros Neftekamsk * 2011–2012: Toros Neftekamsk * 2010–2011: Rubin Tjumen ==Lähteet== *
Georgi Dimitrov

Georgi Dimitrov (18. kesäkuuta 1882 Radomir, Bulgaria – 2. heinäkuuta 1949 Moskova) oli bulgarialaissyntyinen kommunistipoliitikko.Otavan iso tietosanakirja, osa 2, s. 468–469 (1961) == Elämä == Alkuaan kirjapainon latojana toiminut Georgi Dimitrov toimi ammattiyhdistyssihteerinä Bulgariassa vuosina 1904–1923 ja oli valittu vuosina 1913–1923 maan parlamenttiin, jossa hän edusti aluksi sosiaalidemokraatteja. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän osallistui useisiin kommunistien kapinayrityksiin, joista hänet tuomittiin pitkäaikaiseen kuritushuonerangaistukseen. Dimitrov onnistui kuitenkin karkaamaan ja oleskeli Moskovassa, Wienissä ja Berliinissä. Dimitrov pidätettiin vuonna 1933 eräiden muiden, muun muassa bulgarialaisen kommunistin Marinus van der Lubben, kanssa epäiltyinä Berliinin valtiopäivätalon tuhopoltosta, mutta Lubbea lukuun ottamatta heidät vapautettiinConradi, s. 191. Kommunistisessa maailmassa näitä Dimitrovin puheita pidettiin malliesimerkkeinä siitä, miten kommunistin tulee esiintyä vihamielisen tuomioistuimen edessä. Kansallissosialistisen puolueen lehdistöpäällikkö Ernst Hanfstaengl epäili, että Herman Göring tapattaisi vapautetut, joten yhdessä Göringin lehdistöpäällikön Martin Sommerfeldtin kanssa hän punoi juonen: ulkomaisiin lehtiin ujutettiin varoitus Göringin salajuonesta, jonka Göring sitten julkisesti leimasi valheeksi. Näin Dimitrov ja kaksi muuta bulgarialaista pääsivät Neuvostoliittoon.Conradi, s. 192–193 Berliinistä Georgi Dimitrov siis siirtyi Moskovaan, jossa hänet valittiin Kommunistisen internationaalin Kominternin, toimeenpanevaan komiteaan ja vuonna 1935 sen pääsihteeriksi. Stalinin suorittamien puhdistusten aikana Dimitrov johti eri maiden kommunistisiin puolueisiin kohdistuneita likvidointeja. Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945 Dimitrov palasi Bulgariaan. Hän toimi Bulgarian pääministerinä vuoteen 1949 saakka, jolloin hänet ”lomautettiin”. Dimitrovin kuoleman jälkeen hänelle pystytettiin Sofiaan mausoleumi valkoisesta marmorista. Hänen ruumiinsa poistettiin sieltä vuonna 1990 ja krematoitiin. Ivan Kostovin oikeistohallitus hävitti myös mausoleumin vuonna 1999. Pernikin kaupungin nimenä oli Dimitrovin kuoleman jälkeen Dimitrovo vuoteen 1962 saakka. ==Lähteet== * * Arvo Tuominen, Kremlin kellot, Tammi 1956 ===Viitteet=== Luokka:Bulgarialaiset poliitikot Luokka:Kominternissa vaikuttaneet henkilöt Luokka:Neuvostoliittolaiset poliitikot Luokka:Neuvostoliiton korkeimman neuvoston jäsenet Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Jean-Marie Balestre

Jean-Marie Balestre (9. huhtikuuta 1921 – 27. maaliskuuta 2008) oli ranskalainen kansainvälisen autoliiton, FIA:n ja kansainvälisen autourheiluliiton, FISA:n puheenjohtaja. Balestre oli perustamassa Ranskan autourheiluliittoa vuonna 1950 ja vuonna 1973 hänestä tuli liiton puheenjohtaja. FIA:n urheilukomission puheenjohtajaksi hänet valittiin vuonna 1978, jonka jälkeen komission nimi muutettiin kansainväliseksi autourheiluliitoksi, FISA:ksi. Balestren kaudella FISA ajautui erimielisyyksiin Formula 1:n autonvalmistajien järjestön, FOCA:n kanssa, koska kiistan aiheena olivat Formula 1:n kaupalliset oikeudet. Huhtikuussa 1981 syntyi osapuolien välille ns. Concorde-sopimus, jossa kaupallisten etujen valvonta siirtyi FOCA:lle ja FISA säilytti F1:n urheilullisen vallan. Balestre valittiin FIA:n puheenjohtajaksi vuonna 1986, jolloin hän toimi samanaikaisesti myös FISA:n johdossa. Vuonna 1991 hänen vastaehdokkaakseen FISA:n vaaleissa asettui englantilainen Max Mosley, joka valittiin puheenjohtajaksi äänin 43–29. Kaksi vuotta myöhemmin Mosley syrjäytti Balestren myös FIA:n puheenjohtajan paikalta ja lakkautti samalla FISA:n toiminnan. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -taustavaikuttajat Luokka:Ranskalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Fédération Internationale de l'Automobilen puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Stupino

Stupino () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okajoen pohjoispuolella 110 kilometriä Moskovasta etelään. Kaupunki on Stupinon piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Paveletsin välinen rautatie, länsipuolelta sen ohittaa M4-valtatie. Asukkaita on 66 942 henkeä (vuonna 2010). ==Historiaa== 1500-luvun alussa syntyi Stupinskajan kylä, joka kuului lähellä sijaitsevalle Belopesotskin kolminaisuuden luostarille. 1400-luvun lopussa perustettu luostari toimi 1600-luvulle saakka Moskovan ja Kaširan ruhtinaskuntien tärkeänä linnoituksena tataarien hyökkäyksiä vastaan. Luostarin lähelle syntyi Belopesotskajan esikaupunki, joka nykyään kuuluu Stupinon kaupunkiin. 1800–1900-lukujen vaihteessa Stupinskajan kautta rakennettiin Paveletsin rautatie. Vuonna 1932 kylän lähelle alettiin rakentaa suurta sähköveturitehdasta, joka vuonna 1936 muunnettiin metallitehtaaksi. Vuonna 1934 tehtaan asutus ja Stupinskajan kylä yhdistettiin Elektrovozin taajamaksi, josta vuonna 1938 tuli Stupinon kaupunki. Vuodesta 1939 lähtien Stupino oli suljettu kaupunki. Kylmän sodan aikana merkittävin teollisuudenala oli aseteollisuus. Viisi kilometriä keskustan itäpuolella sijaitsevalla Stupinon lentoasemalla toimi myös ilmapuolustuksen kuljetuskoneiden lentotukikohta. == Kaupunki nykyään, nähtävyyksiä== Nykyään Stupinossa on metalli- ja koneenrakennus-, elintarvike-, rakennusmateriaali- ja kemian teollisuutta. Huomattavin nähtävyys on kaupungin etelälaidalla Okajoen mutkassa sijaitseva Belopesotskin luostari, jossa on mm. 1600-luvun lopussa rakennettu Pyhän kolminaisuuden katedraali, 1500-luvun ruokasali, johon liittyy klassistinen Pyhän Sergein kirkko (1804), empiretyylinen Pyhän Johanneksen kirkko (1800-luvun alku) ja vuonna 1578 rakennettu Pyhän Nikolaoksen porttikirkko. Luostaria ympäröivät muurit 1600-luvun lopussa rakennettuine neliskulmaisine ja 1800-luvulta peräisin olevine pyöreine torneineen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Epävirallinen kaupunkiportaali (stupino-grad.ru) * Moj gorod: Stupino (stupino.com) * ООО «Ступинская титановая компания» (СТК) (smk.ru) Luokka:Moskovan alueen kaupungit
Volžsk

Volžsk (, ) on kaupunki, tasavallan alainen kaupunkipiiri ja samalla Volžskin piirin keskus Marin tasavallassa Venäjällä. Kaupungin asukasluku oli Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 55 659 ja ympäröivän Volžskin piirin 23 940. Kaupunki sijaitsee noin 100 km pääkaupunki Joškar-Olasta Volgan varrella Kuibyševin tekojärven vasemmalla rannalla. Kaupungissa on rautatieasema ja sieltä on hyvät maantieyhteydet. Miljoonakaupunki Kazan sijaitsee vajaan 50 kilometrin päässä idässä. Paikkakunta tunnetaan 1500- ja 1600-luvulta nimellä Lopatin tai Lopatino. Siitä tuli kaupunki 1940 nykyisellä nimellä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Marin tasavallan kaupungit Luokka:Mari Elin piirit
Helsingin yliopiston farmasian tiedekunta

Helsingin yliopiston farmasian tiedekunta on yksi Helsingin yliopiston yhdestätoista tiedekunnasta ja vastaa farmasian alan tutkimuksesta ja opetuksesta. Se on perustettu 1. tammikuuta 2004. Farmasian tiedekunta sijaitsee Viikin kampuksella. Itsenäistä farmasian tiedekuntaa edelsi farmasian laitos, joka perustettiin vuonna 1897 nimellä farmaseuttinen oppilaitos. Se toimi vuoteen 1923 asti osana lääketieteellisen tiedekunnan fysiologisen (sittemmin lääketieteellisen) kemian ja farmakologian laitosta keskustakampuksella nykyisessä Fabianiassa. Farmasian laitos erotettiin lääketieteellisestä tiedekunnasta erilliseksi yksiköksi vuonna 1938. Farmasian tiedekunta on koko olemansa olonsa ajan ollut laitokseton. Farmasian tiedekunnassa on kolme osastoa: * Farmaseuttisten biotieteiden osasto * Farmakologian ja lääkehoidon osasto * Farmaseuttisen kemian ja teknologian osasto Tiedekunnassa toimii lisäksi englanninkielinen lääketutkimusohjelma Drug Research Program (DRP), joka yhdistää monitieteisesti alan tutkimusryhmiä. Farmasian tiedekunnan ensimmäisenä dekaanina toimi farmakognosian professori Raimo Hiltunen 2004-2009. Tiedekunnan nykyinen dekaani on Jouni Hirvonen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Farmasian tiedekunta Luokka:Farmasia Suomessa
Voskresensk

Voskresensk () on kaupunki Moskovan alueella noin 90 kilometriä Moskovasta kaakkoon Moskvajoen varrella. Kaupungin asukasluku on 91 301 (väestönlaskenta 2010). Se on Voskresenskin piirin keskus. thumb|left|210px|Moskovasta saapuva Moskvajoki Voskresenskissä. thumb|left|210px|Voskresenskin rautatieasema. Taajama syntyi vuonna 1862 rautatien varteen jo vuonna 1577 mainitun kylän paikalle, ja siitä tuli kaupunki 1938. Kaupungissa ovat syntyneet jääkiekkokuuluisuudet Igor Larionov, Valeri Kamenski, Andrei Lomakin, Vjatšeslav Kozlov, Andrei Markov ja Valeri Zelepukin. ==Lähteet== Luokka:Moskovan alueen kaupungit
Dmitrov

Dmitrov () on kaupunki Moskovan alueella, Dmitrovin piirin keskus, noin 65 km Moskovasta pohjoiseen Moskovan kanavan ja Jahroman varrella. Kaupungin asukasluku on noin 61 500 (2010). Dmitrov on suurin runsaan 151 000 asukkaan piirin kaupunkiasutuksista. Dmitrovin piirissä on lisäksi pienempi kaupunki, kolme kaupunkityyppistä taajamaa ja kuusi maalaiskuntaa. Kaupungin sanotaan perustaneen Juri Dolgorukin paikkaan jossa hänen poikansa Vsevolod syntyi. Nimi tuli suojelupyhimys Pyhästä Demetrius Thessalonikilaisesta. 1200-luvulla paikka oli Moskovan ruhtinaskunnan, Tverin ja Pereslavl-Zalesskin rajan merkkinä. Kaupunki itse kuului Galitšiin, kunnes se liitettiin 1363 Moskovaan. Sekä Dmitri Donskoi että Vasili II antoivat kaupungin nuorempien poikiensa pieneksi ruhtinaskunnaksi. Kaupungin kukoistushetki ajoittui Iivana III:n pojan Juri Ivanovitšin aikaan, jolloin sinne rakennettiin kultakupolinen Ylösnousemuksen katedraali ja pienempi Pyhien Boriksen ja Glebin luostari. Jurin jälkeen kaupungin sai hänen veljensä Andrei Ivanovitš. Vuonna 1569 se otettiin pois Iivana Julman serkulta Vladimir Andrejevitšilta ja se köyhtyi. Lisätuhoa aiheutti puolalaisten ryöstely sekasorron aikaan. Vuonna 1812 kaupungin miehittivät lyhyeksi aikaa ranskalaiset, mutta Wehrmacht pysäytettiin 1941 sen ulkopuolelle. Arkeologit kaivoivat 1930-luvulla esiin kaupungin kremlin. Dmitrov on rautateiden risteysasema Moskovan--Savjolovon ja Dmitrovin--Aleksandrovin välillä. Siellä on myös Moskovan kanavan satama. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan alueen kaupungit
Åminne

Åminne tarkoittaa muun muassa seuraavia ;kirjoja *Åminne, kirja joka käsittelee Halikon Joensuun kartanon historiaa ja entisöintiä *Åminne eli Kertomus Sörmlannista, Sven Delblancin omaelämäkerrallinen romaani vuodelta 1970 ;paikannimiä *Åminne on Maalahdella Maalahdenjoen suistossa sijaitseva kalasatama *Åminne eli Joensuu, kylä Raaseporin kaupungissa entisen Pohjan kunnan alueella **Åminnen rautatietunneli Raaseporin kaupungissa *Åminne, paikkakunta ja entinen rautatehdas Ruotsissa Värnamon kunnassa ==Katso myös== *Åminnen kartano (täsmennyssivu) *Horn af Åminne (suomalainen aatelissuku) *Åmynnet, paikkakunta Örnsköldsvikin kunnassa
Sotakone

Sotakone () on Marvel-universumin avaruusolento. Sotakoneella ei ole varsinaista nimeä; hän on peräisin planeetalta, jonka asukkaat ovat kaksineuvoisia tekno-orgaanisia olentoja. Edistyksen vuoksi näiden on lisäännyttävä, koska konekaan ei - oli kuinka kehittynyt tahansa - kestä rajattomiin. Koska planeetan resurssit ovat rajalliset, jokaisen uuden olennon pitää ansaita olemassaolonsa oikeutus ja väkimäärän tulee pysyä aina samana - siis tulokkaan tai tämän vanhemman on kuoltava; siksi jokainen nuori joutuu taistelemaan vanhempaansa vastaan toisen kuolemaan asti. Jos nuori onnistuu, hän jatkaa elämää planeetalla niin kauan kunnes kuolee oman jälkeläisensä tappamana. Sotakone on planeetan hallitsijan jälkeläinen; hän ei kuitenkaan halua taistella, vaan pakenee avaruuteen. Hän päätyy Maahan ja Ryhmä-X ottaa hänet huostaansa. Sotakoneen vanhempi seuraa kuitenkin ja tästä kehittyy oma juonenkulkunsa. Sotakoneen voima on tekno-orgaaninen; hänen ruumiissaan elää virus, jota hän pystyy halutessaan tartuttamaan muihin elollisiin olentoihin. Näin tapahduttua hän voi jättää tartuttamansa eloon, jolloin siitä tulee hänen kaltaisensa, tai halutessaan imeä tämän elinvoiman. Silloin kyseisestä olennosta tai kasvista jää vain metalliverkkoinen luuranko, jonka sisällä on palaneita elektroniikan komponentteja jäännöksinä alkuperäisistä, viruksen tekno-orgaaniseen muotoon muuttamista sisäelimistä. Ruumiillisesti Sotakone on voimakas eli nostaa noin 10 tonnia. Sotakoneella on lapsen mieli, ja hän uskoo joskus liiankin herkästi mitä hänelle sanotaan - mutta jos hän huomaa että asia on toisin, hän onkin täysin anteeksiantamaton! Esimerkiksi kun J. Jonah Jameson Daily Bugle -lehdessään väittää että Hämähäkkimies olisi vaarallinen rikollinen, Sotakone uskoo sen - mutta kun hän kokemuksesta havaitsee että asia on aivan päinvastoin, niin siitä alkaen Jameson ja hänen lehtensä ovat Sotakoneelle pelkkiä valehtelijoita! Normaalisti, esimerkiksi lepoaikoina, Sotakone on perushahmossaan eli näyttää mustalta metallisella punk- kampauksella varustetulta komponentti-ihoiselta robotilta. Halutessaan hän voi muuttaa ulkoasunsa ihmisen, eläimen tai esineen kaltaiseksi. Seikkailussa "USKOMATON AIKA" Sotakone muun muassa muuttui siiviksi, jotka kiinnittyivät voimansa menettäneen Stormin selkään jotta tämä pystyi laskeutumaan kattoikkunasta korkeaan tilaan, jossa Selene hyökkäsi muiden Ryhmä-X -läisten kimppuun. Seuranneessa taistelussa Sotakone tuhoutui mutta siirsi voimansa Stormille - joka tartutti viruksen Seleneen ja imi elinvoiman; nyt vangittuna ollut tohtori Outo vapautui ja Kolossin magiaa hallitsevan pikkusisko Illyana Rasputinin avulla pystyi kääntämään aikaa niin, ettei koko Uskomatonta Aikaa tapahtunutkaan - vain keskiössä olleet muistivat sen. Tekno-orgaaninen virus tuottaa erikoisia käänteitä sittemmin moniin seikkailuihin. Luokka:Marvel- universumin avaruusolennot
Sasquatch (sarjakuvahahmo)

Sasquatch on Marvel-universumin supersankari. Alun perin hän oli kanadalainen fyysikko, tekniikan tohtori Walter Langovski, joka tutki gammasäteilyä McGillin yliopistossa; hän on säteilyfysiikan osaston päällikkö. Erään riskialttiin kokeen yhteydessä hän altistui säteilypurkaukselle, joka muutti hänet Hulkin kaltaiseksi voimaolennoksi; tässä hahmossa hänen ulkomuotonsa on noin kolme metriä pitkä, apinamainen ja oranssikarvainen. Hän säilyttää älynsä muutoksesta huolimatta ja on oppinut hallitsemaan muutosta että se tapahtuu vain hänen halutessaan. Halutessaan muuttua hän lukee tiettyä mantraa, ja henkinen keskittyminen aikaansaa muutoksen, joka on pääosin hormonaalinen. Samalla tavoin hän palaa ihmishahmoonsa. Toisin kuin Hulkin kohdalla, myös hänen vaatteensa muuttuvat eli niistä tulee turkkia. Palatessaan ihmishahmoon vaatteet palaavat ennalleen eivätkä mene riekaleiksi kuten Hulkilla. Siviilihahmossaan Langovski on kaksimetrinen, harteikas vaaleatukkainen mies, jolla on kanadalaisen tyypillinen karski huumorintaju. Sasquatch kuuluu kanadalaiseen Alfa-lentueeseen, joka oli aluksi virallinen mutta myöhemmin budjettisyistä epävirallinen supersankarijoukko. Voimiltaan hän vastaa aika tarkkaan Hulkia; vielä ei ole selvinnyt, onko Sasquatchilla samankaltainen lisävoimakyky kuin Hulkilla - joka tulee sitä voimakkaammaksi mitä vihaisempi on. Se tiedetään, että Sasquatch on varsin pitkälti haavoittumaton: hän on kestänyt pitkäaikaisen raskaan konekiväärin tulituksen saamatta naarmuakaan. Luokka:Marvel-universumin yli-inhimillisen voimakkaat henkilöt Luokka:Marvel- universumin supersankarit Luokka:Kuvitteelliset tieteilijät Luokka:Kuvitteelliset professorit
Agatha Barbara

Agatha Barbara () oli Maltan presidentti vuosina 1982–1987. Hän oli ensimmäinen nainen Maltan presidenttinä. Barbara syntyi Żabbarissa Maltalla ja kävi peruskoulun pääkaupungissa Vallettassa. Toisen maailmansodan aikana hän toimi pimennysvahtina. 1940-luvun alusta vuoteen 1947 hän työskenteli opettajana, kunnes tuli valittua Maltan parlamenttiin ensimmäisenä naisena Maltan työväenpuolueen edustajana. Parlamentin jäsenenä hän pysyi vuoteen 1981 tullen valituksi kymmenissä peräkkäisissä vaaleissa. Hän toimi opetusministerinä 1955–1958, minä aikana hän sai aikaan oppivelvollisuuslain, joka takasi kokopäiväisen opiskelun lapsille. Vuonna 1958 hän joutui 43 päiväksi vankilaan pakkotyöhön lakkovahtina toimimisesta yleislakon aikana. Seuraavassa työväenpuolueen hallituksessa hän oli toistamiseen opetusministeri vuosina 1971–1974. Kolmannessa hallituksessaan hänestä tuli työn, kulttuurin ja hyvinvoinnin ministeri. Hän toimi toisinaan myös pääministerin sijaisena. 15:ntenä helmikuuta 1982 parlamentti valitsi hänet Maltan presidentiksi, joka on lähinnä seremoniallinen virka. Virkakauden päätyttyä 1987 hän vetäytyi eläkkeelle synnyinkaupunkiinsa Żabbariin, jossa hän menehtyi kotonaan 2002. Agatha Barbaran kunniakseen pystytetty monumentti paljastettiin 23. huhtikuuta 2006 Żabbarissa. Hänen kasvonsa on myös ollut Maltan vanhoissa seteleissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla== *Virallinen elämäkerta Maltan tiedotusministeriön sivuilla Luokka:Maltan presidentit Luokka:Opetusministerit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Orsk

Orsk () on kaupunki ja rautatielinjojen risteyspaikkakunta Orenburgin alueella Etelä-Uralilla Uraljoen varrella. Kaupungissa oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 239 800 asukasta. Orsk perustettiin venäläisten tutkiessa etelä-Uralia. Ensimmäisen asutuksen perusti Ivan Kirillovin retkikunta 1735 linnoitukseksi Preobraženskaja-vuorelle Jaikjoen (Uralin) vasemmalle rannalle. Linnoitus muodosti Venäjän valtakunnan rajan ja oli tulliasema kaupankäynnissä Kazakstanin ja Aasian kanssa. Vuonna 1740 alkuperäinen Orenburgin väestö siirtyi jokea alajuoksulle päin. Or-joen suulle jäänyt asutus sai nimen Orsk. Kaupunginoikeudet se sai 1865. Kaupunki alkoi kasvaa varsinaisesti vasta 1870-luvulla. Venäjän sisällissodan aikana se vaihtoi omistajaa neljästi eri puolten välillä. 1930-luvulla kaupunkia alettiin teollistaa alueen runsaiden mineraalivarojen varassa. Vuoden 2024 huhtikuussa tapahtuneet padon murtumat jättivät suuren osan kaupungista Uraljoen tulvaveden alle ja aiheuttivat tuhansien asukkaiden evakuointeja. ==Lähteet== Luokka:Orenburgin alueen kaupungit
Riilahden meritaistelu

Riilahden meritaistelu ( (); (suom. Hankoniemen meritaistelu) tai Slaget vid Rilax (suom. Riilahden taistelu)) oli suureen Pohjan sotaan sisältynyt meritaistelu, joka käytiin Ruotsin ja Venäjän laivastojen välillä Hankoniemen (, josta johd. aik. ) pohjoispuolella sijaitsevassa Riilahdessa vuonna 1714. Taistelu oli Venäjän Itämeren laivaston ensimmäinen merkittävä voitto. Ruotsin avomerilaivastolla oli vaikeuksia liikkua tyvenen vuoksi, ja tämän vuoksi venäläiset kaleerit saivat etulyöntiaseman. Venäläisillä oli myös huomattava ylivoima. Ainoat alukset, jotka saatiin estämään venäläisten rynnäkköä, olivat 18 tykillä varustettu tykkiproomuhttp://www.riilahti1714.fi/typo3/index.php?id=riilahdentaistelu HMS Elefanten (kontra-amiraali Nils Ehrenskjöldin lippulaiva), kaleerit Örnen, Tranan, Gripen, Laxen, Geddan ja Valfisken sekä saaristolaisveneet Flundran, Mörten ja Simpan. Kaleereissa oli vain kaksi isompaa keulatykkiä ja runsaasti pienempiä niin sanottuja nikhakoja. Örnenin keulatykit olivat 36-naulaiset eli osaston suurimmat, muissa kaleereissa oli 18-naulaiset tykit. Lippulaiva hinattiin kaleerien voimin ahtaan salmen suulle, kaleerit ryhmittyivät sen ympärille ja salmi tukittiin upottamalla sen ahtaimpaan kohtaan suurin saaristolaisveneistä. Taistelu kesti koko päivän, mutta auringon laskiessa ruotsalaiset kaleerit oli upotettu tai vallattu ja Elefantenkin joutunut venäläisten haltuun. Venäläiset kunnostivat aluksen ja takiloivat sen uudelleen kolmimastokuunariksi. Venäläisten omatkin tappiot olivat raskaat. Venäjän laivastossa on lähes aina ollut taistelun mukaan nimetty laiva. Merkittävimpiä olivat vuonna 1908 tilatut Gangut-luokan taistelulaivat. Pietarin keskustassa on taistelun mukaan nimetty katu, Gangutskaja ulitsa. Venäjän laivaston päivää vietetään heinäkuun viimeisenä sunnuntaina voiton muistoksi.http://ria.ru/spravka/20140727/1017540303.htmlSuomen laivastossa taistelun mukaan on nimetty miinalaiva Riilahti. Venäjän keisari ja Suomen suuriruhtinas Aleksanteri II pystytti graniittiristin Riilahden taistelun kunniaksi vuonna 1870. Muistomerkki sijaitsee Riilahden kartanon alueella. == Vuosipäivät == 200\. vuosipäivänä Venäjällä julkaistiin hopeinen juhlaraha, jota painettiin 30 300 kappaletta. 300\. vuosipäivän kunniaksi Turussa järjestettiin The Gangut Regatta tapahtuma jossa näyteltiin Riilahden meritaistelu Suomen Purjelaivasäätiön vetämänä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Bromarv Luokka:Hangon historia Luokka:Raaseporin historia Luokka:Meritaistelut Itämerellä Luokka:Suuren Pohjan sodan taistelut Luokka:Venäjän taistelut Luokka:1714
Hallan satama

Hallan satama on Kotkassa Hallan saarella sijaitseva UPM-Kymmene Oyj:n omistama yksityinen teollisuussatama, jossa on kaksi laituripaikkaa. Satama on vain UPM:n oman liikenteen käytössä. Hallan sataman edustan vesialue kuuluu kuitenkin Hamina-Kotkan satamaan.Hallan satamaa koskeva ympäristölupahakemus UPM on suunnitellut tekevänsä satamasta yksityisen yleisen sataman, jolloin se voisi välittää kaikkea sataman olosuhteisiin soveltuvaa liikennettä.Hakemus perustamisluvasta koskien Kotkassa sijaitsevan Hallan yksityisen teollisuussataman muuttamiseksi yksityiseksi yleiseksi satamaksi Satamaan on johtanut myös rautatie, joka on purettu. Sen uudelleenrakentamisesta on keskusteltu. ==Lähteet== Luokka:Kotkan liikenne Luokka:Suomen Itämeren satamat
Öskemen

Öskemen eli Ust-Kamenogorsk (, ) on kaupunki Kazakstanissa ja Itä-Kazakstanin alueen pääkaupunki. Vuoden 2012 alussa kaupungin asukasluvuksi arvioitiin runsaat 309 000. Kaupunki perustettiin Ust-Kamennaja -nimellä linnoitukseksi ja kauppa-asemaksi Irtyš- ja Ulbajokien yhtymäkohtaan vuonna 1720. Kaupunki kehittyi suureksi kaivos- ja metallurgiseksi keskukseksi neuvostoaikoina. Tärkeimmät kaivannaiset ovat kupari, hopea, sinkki ja lyijy. Kaupungissa on satama Irtyšjoen varrella, ja lähistöllä on suuri vesivoimala. == Väestön kehitys == Oheinen taulukko kuvaa Ust-Kamenogorskin väkiluvun kehitystä väestönlaskentojen kautta. Vuoden 1840 arvo on Venäjän imperiumin kaupunkeja kuvaavasta tilastosta eikä ole varsinaisen väestönlaskennan arvo. Ensimmäinen koko silloisen valtakunnan kattanut väestönlaskenta tehtiin vuonna 1897. Myöhemmät laskennat ovat Neuvostoliiton ja Kazakstanin tasavallan aikana. (Toistaiseksi laskentojen 1926 ja 1939 arvot uupuvat). Vuosi Semeyn asukasluku 1840 2 066 1897 8 721 1959 150 371 1970 230 340 1979 274 287 1989 324 478 322 221 1999 310 950 2009 303 720 2012 309 534 (arvio) Kaupunkiin johtaa eurooppatie E40. Siellä on Kazakstanin rautateiden sivuradan asema ja lentoasema. Kaupungin nykyisin Venäjän Vysšaja ligassa pelaava jääkiekkojoukkue Kaztsink-Torpedo on ollut useiden NHL-kuuluisuuksien kuten Evgeni Nabokov, Nik Antropov, Vitali Kolesnik, Konstantin Puškarev ja Aleksandr Perežogin kasvattaja. Kuva:Dramteatr-oskemen.jpg|Teatteritalo. Kuva: Church oskemen.jpg| Ortodoksinen kirkko. Kuva: Mosque oskemen.jpg| Moskeija. Kuva:Aleksandrov Sports Arena.JPG| Jääkiekkoseura Kaztsink-Torpedon kotihalli. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Kazakstanin kaupungit
Soma (australialainen yhtye)

Soma oli australialaisten David Thrussellin ja Pieter Bourken elektronista musiikkia soittanut yhtyekokoonpano, joka julkaisi useita albumeja 1990-luvulla. Yhtyen viimeisin levy, My Ancient Vihmaana, julkaistiin vuonna 2001. Yhtye itse kuvasi musiikkiaan elektronisen musiikin hedelmäsalaatiksi, joka yhdistelee jatkuvasti muuttuvalla tavalla akustisia ja elektronisia elementtejä.Pieter Bourken verkkosivujen mukaan Their blend of eclectic musical "fruit salad" is a wondrous and endless marriage of sounds. The duo produces a sound of constant change and exploration of areas without thought to boundaries. Their sound sculptures create a captivating blend of acoustic and electronic sounds. ==Diskografia== *Soma (EP, Mumbo Jumbo), 1993 *Hollow Earth (Albumi, Extreme), 1994 *Sleepwalker (Single, Extreme), 1995 *Arcane (Single, Extreme), 1996 *The Inner Cinema (Albumi, Extreme), 1996 *Stygian Vistas (EP, Extreme), 1997 *My Ancient Vihmaana (EP, Karmic Hit), 2001 ==Lähteet== Luokka:Australialaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Ilse Zielstorff

Ilse Zielstorff (30. syyskuuta 1935 Berliini – toukokuu 2015 München) oli saksalainen näyttelijä ja näyttelijä Rolf Schimpfin vaimo. He menivät naimisiin vuonna 1970. He asuivat Münchenissä. Zielstorff näytteli 1950-luvulta lähtien. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Grant Show

Grant Alan Show (s. 27. helmikuuta 1962 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Show tunnetaan roolistaan Melrose Placen Jake Hansonina, jota hän näytteli vuosina 1992–1997. Show on esiintynyt myös muun muassa draamasarjoissa Swingtown (2008) ja Devious Maids (2013−2016). Vuodesta 2017 lähtien Show on esittänyt Blake Carringtonia Dynastia-sarjassa, joka perustuu 1980-luvun samannimiseen saippuasarjaan. Alkuperäisessä Dynastiassa hahmoa esitti John Forsythe. Show on ollut mukana myös monissa televisioelokuvissa, kuten elokuvissa Petollinen valinta ja Between Love and Honor. 1990-luvun alussa Show’ta harkittiin Thelma ja Louise -elokuvaan, mutta rooliin valittiin lopulta Brad Pitt. ==Yksityiselämä== Show oli vuosina 2004–2011 naimisissa Pollyanna McIntoshin kanssa. Show’n nykyinen puoliso on näyttelijä Katherine LaNasa. He avioituivat vuonna 2012 ja saivat tyttären keväällä 2014. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lapsen ja äidin kiintymyssuhde

Lapsen ja äidin kiintymyssuhde on lapsen ja hänen äitinsä välinen tunneside, joka syntyy heidän välisestään vuorovaikutuksesta. Kun vauva alkaa vasta luomaan omaa äitisuhdettaan, siihen vaikuttaa äidin tarjoaman huolenpidon laatu ja ennustettavuus. Kun lapsen tarpeet huomataan ja niihin reagoidaan oikein ja nopeasti, vauva oppii luottamaan aikuiseen ja hänelle syntyy turvallinen olo. Vauvan ja äidin välistä kiintymyssuhdetta on tutkittu ns. vierastilanne-menetelmällä. Tutkimuksessa katsottiin miten lapsi reagoi joutuessaan eroon äidistään ja miten hän suhtautuu äitiin kun tämä tulee takaisin. == Katso myös == * Kiintymyssuhdeteoria == Lähteet == * Luokka:Äitiys