EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Laplatanjokidelfiini

Laplatanjokidelfiini eli laplatandelfiini eli platandelfiini eli platanvalas eli franciscana (Pontoporia blainvillei) on Etelä-Amerikan kaakkoisrannikolla esiintyvä hammasvalaslaji, joka kuuluu heimoon Iniidae. Se on sukunsa Pontoporia ainoa laji. Laplatanjokidelfiini luokitellaan toisinaan heimon Pontoporiidae ainoaksi lajiksi tai osaksi jokivalaita (Platanistidae). Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on rannikkojokidelfiini. == Ulkonäkö ja koko == Naaraat ovat suurempia kuin koiraat. Naaraat voivat kasvaa 137–177 cm pitkiksi ja koiraat 121–158 cm pitkiksi.http://www.cms.int/reports/small_cetaceans/data/P_blainvillei/p_blainvillei.htm Laplatanjokidelfiinillä on lajin kokoon suhteutettuna pisin kuono kuin millään muulla valaalla – aikuisilla yli 15 % ruumiin pituudesta. Laplatanjokidelfiinit elävät yli kaksikymmentävuotiaiksi. Naarat tulevat sukukypsiksi viisivuotisina. Odotusaika naarailla on 10–11 kuukautta ja poikaset kasvavat aikuisiksi muutamassa vuodessa. == Elintavat == Yleensä laplatanjokidelfiinit uivat yksinään tai pienissä ryhmissä. Valaat syövät pääasiassa kaloja, mutta myös mustekaloja ja katkarapuja. Laplatanjokidelfiinit ovat itse ravintona miekkavalaille ja joillekin hailajeille. == Uhat == Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) on listannut laplatanjokidelfiinin vaarantuneiden lajien joukkoon. Vuonna 2000 valaita arveltiin olevan noin 20 000 kappaletta, mutta 2,1–10,8 % kannasta jää vuosittain kiinni ajoverkkoihin. Verkkoihin takertumisen lisäksi myös ympäristömyrkyt kuten DDT ovat vähentäneet kantaa. Kannan nykyistä määrää ja kannan vuosittaista kasvua ei tunneta. == Lähteet == Luokka:Hammasvalaat Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Alexis Alfthan

Alexis Alfthan (3. tammikuuta 1814 Sleesia – 7. joulukuuta 1885 Annovka, Venäjä) oli suomalainen kenraaliluutnantti, joka palveli keisarillisen Venäjän sotavoimissa. Alexis Alfthanin vanhemmat olivat valtioneuvos Carl Vilhelm Afthan ja Katarina Nabel. Alexis kävi alkeiskoulun Viipurissa 1828–1831, jonka jälkeen hänet otettiin oppilaaksi Suomen kadettikouluun Haminaan. Valmistuttuaan koulusta hänet ylennettiin kornetiksi ja määrättiin Pietarin ulaanirykmenttiin 14. elokuuta 1836. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1838, jonka jälkeen hänet siirrettiin 1841 Henkikaartin Ulaanirykmenttiin ja edelleen 1843 Henkikaartin Ratsukrenatöörirykmenttiin. Sotatoimiin hän pääsi Kaukasuksella, jossa hän kunnostautui paikallisia vuoristoheimoja vastaan. Tämän johdosta hänet ylennettiin alikapteeniksi ja siirrettiin 1844 Žytomyrin jalkaväkirykmenttiin Ukrainaan. Alfthan ylennettiin kapteeniksi 1847, everstiksi 1852, kenraalimajuriksi 1866 ja kenraaliluutnantiksi 1878. Hän poistui sotapalveluksesta 1881 ja kuoli 7. joulukuuta 1885 maatilallaan Annovkassa. Alexis Alfthanin poika oli kenraaliluutnantti Carl Johan Woldemar Alfthan. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Venäläiset kenraalit Luokka:Vuonna 1814 syntyneet Luokka:Vuonna 1885 kuolleet
Erkki Itkonen

Erkki Esaias Itkonen (26. huhtikuuta 1913 Inari - 28\. toukokuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen akateemikko ja suomalais-ugrilaisten kielten kansainvälisesti tunnustettuja tutkijoita. Häntä on pidetty 1900-luvun merkittävimpänä fennougristina. Erkki Itkosen vanhemmat olivat teologian kunniatohtori, kirkkoherra Lauri Arvid Itkonen ja Amanda Sofia Karjalainen. Hänen veljiään olivat saamen kielen ja saamelaiskulttuurin tutkija Toivo Immanuel Itkonen, varatuomari, saamelaiskulttuurin tutkija ja Enontekiön nimismies Lauri Ilmari Itkonen sekä kirkkoherra, Saamelaisten kristillisen kansanopiston rehtori, historiantutkija ja kirjailija Tuomo Itkonen.Marja Itkonen-Kaila : Lauri Itkonen - Kirkkoherra kielitieteilijä, tiedemies ja raamatuntutkija kirkkoherrana Vihdin vaikeina vuosina Itkonen aloitti tieteellisen uransa saamelaiskielten tutkijana ja väitteli suomalais- ugrilaisen kielitieteen tohtoriksi itäsaamen vokalismia käsitelleellä työllä vuonna 1939. Vuosina 1986–1991 ilmestyi hänen työnsä tuloksena neliosainen inarinsaamen sanakirja Inarilappisches Wörterbuch, minkä ansiosta tämä ainoastaan Suomen alueella puhuttu vähemmistökieli kohosi sanastoltaan parhaiten dokumentoitujen pienten vähemmistökielten joukkoon. Itkonen toimi Helsingin yliopiston fennougristiikan professorina 1950–1963. Vuodet 1964–1983 hän oli Suomen Akatemian jäsen.Erkki Itkosen muistokirjoitus, Anaras, Siida, viitattu 8.5.2013 Hänen erityisenä kiinnostuksen kohteenaan oli äännehistoria, jossa hän saavutti myös kestävimmät tuloksensa. Nykyinen käsitys suomalais- ugrilaisten kielten välisistä äännesuhteista perustuu pääosin Itkosen sekä hänen oppilaidensa Pekka Sammallahden ja Juha Janhusen tutkimuksiin. Hänen pysyvä ansionsa on myös saamelaiskielten ja itämerensuomalaisten kielten välisten suhteiden yksityiskohtainen selvittäminen. Itkonen oli Suomen kielen etymologisen sanakirjan päätoimittaja ja aloitti seuraavan sukupolven etymologisen sanakirjan, Suomen sanojen alkuperän toimittamisen. Sen lisäksi hän oli Sápmelaš-lehden toimittaja 1934–1950 ja Suomalais-Ugrilaisen Seuran esimies 1969–1978. Hän sai uransa aikana merkittäviä kunnianosoituksia; hänelle myönnettiin muun muassa Upsalan ja Turun yliopiston kunniatohtorin arvo. Myös useat muut Itkosten suvun jäsenet ovat olleet merkittäviä lingvistejä, huomattavimpina Erkki Itkosen poika Esa Itkonen ja veljenpoika Terho Itkonen. ==Katso myös== *Luettelo Helsingin yliopiston suomen kielen lehtoreista ja professoreista ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Fennougristit Luokka:Saamelaiskielten tutkijat Luokka:Akateemikot (Suomi) Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Manner-Eurooppa

Manner-Eurooppa on Euroopan maanosan mannerosa, joka käsittää pääosan Euroopasta. Siihen eivät kuulu saaret, joskus pois luetaan myös niemimaat. Manner-Eurooppaan luetaan eri puolilla Eurooppaa hieman erilaisia alueita. Erityisesti brittiläisessä käytössä termi viittaa muuhun Eurooppaan lukuun ottamatta Britteinsaaria (Iso-Britannia, Irlanti ja ympäröivät saaret) ja mahdollisesti Islantia. Pohjoismaisessa käytössä Manner-Eurooppa voi viitata muuhun Eurooppaan lukuun ottamatta saaria ja Pohjoismaita. == Katso myös == * Manner * Mannermainen aamiainen * Mannermainen filosofia Luokka:Euroopan maantiede
Lasse Vanhanen

Lasse Vanhanen (s. 11. joulukuuta 1945 Tampere) on suomalainen jääkiekkoerotuomari. Hän toimi linjatuomarina. Lasse Vanhanen vihelsi SM- liigassa 375 ottelua vuosina 1974-1991\. A-maaotteluita hän tuomitsi yhteensä 130, muun muassa seitsemissä MM-kisoissa ja kaksissa olympialaisissa sekä kerran Kanada Cupissa ja nuorten MM-kisoissa. Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Vanhasen Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 93. Vanhanen toimi Helsingin yliopiston Viikin normaalikoulussa matemaattisten aineiden opettajana vuosina 1974–2013. Hän jäi eläkkeelle vuoden 2014 alussa. ==Lähteet== *Vanhasen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkotuomarit Luokka:Pentti Isotalo -palkinnon voittajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sebjan-Kjujol

Sebjan-Kjujol (Себян-Кюёл) on järvi Kebeejin uluuhan itäosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Lenan vesistöalueella. Sebjan-Kjujol laskujoki Siljam alkaa järven itäpäästä. Siljam laskee Dudgodah-nimisen joen kautta Tumarajokeen. Tumara puolestaan laskee Aldaniin, aivan Aldanin ja Lenan yhtymäkohdan lähellä. Sebjan-Kjujol on 137 metriä syvä ja on siten Sahan syvin järvi.Yakutiatoday.com – Geography – Lakes == Lähteet == Luokka:Sahan tasavallan järvet
Pokémon Snap

Pokémon Snap () on HAL Laboratoryn kehittämä ja Nintendon julkaisema videopeli Nintendo 64:lle. Sen voi ladata myös Wiille Virtual Consolen kautta. Se kuuluu Pokémon-peleihin, ja se julkaistiin Euroopassa 15. syyskuuta 2000. Professori Oak lähettää aloittelevan pokémonien valokuvaajan Todd Snapin (joka esiintyy myös Pokémon-televisiosarjassa) kummalliselle saarelle tekemään tutkimusta. Oak tarvitsee laadukkaita valokuvia tieteellisten löytöjensä todisteeksi, ja tähän työhön on Todd oikea henkilö. Todd tutkii saaren maantieteellisiä alueita kierrellen siellä mekaanisella laitteella nimeltä Zero-One. Pokémon Snap suunniteltiin aluksi Nintendo 64DD:lle. == Aiheesta muualla == * Luokka:HAL Laboratoryn kehittämät videopelit Luokka:Nintendo 64 -pelit Snap Luokka:Vuoden 2000 videopelit Luokka:Wii-pelit
Eduardo Frei

Eduardo Frei tarkoittaa kahta Chilen presidenttiä: * Eduardo Frei Montalva, Chilen presidentti 1964–1970 * Eduardo Frei Ruiz-Tagle, Chilen presidentti 1994–2000, edellisen poika
Pat LaFontaine

Patrick "Pat" LaFontaine (s. 22. helmikuuta 1965 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Keskushyökkääjä LaFontaine pelasi National Hockey Leaguessa New York Islandersissa (1983–1991), Buffalo Sabresissa (1991–1997) ja New York Rangersissa (1997–1998). LaFontaine työskenteli pelaajauran jälkeen Islandersin omistajan Charles Wangin neuvonantajana ennen kuin jäi tästä tehtävästä pois heinäkuussa 2006. Pelaajana Pat LaFontaine teki NHL:n runkosarjassa 468 maalia ja antoi 545 syöttöä (yhteensä 1013 tehopistettä) 865 ottelussa. Jäähyjä hänelle tuomittiin 552 minuuttia. == Saavutuksia == * CHL:n vuoden pelaaja 1983 * Buffalo Sabresin kapteeni 1992–97 (Aleksandr Mogilnyi hoiti paljolti tehtävää kaudella 1993–94 LaFontainen loukaantumisten takia) * 1992–93 NHL:n kakkostähdistössä * Bill Masterton Memorial Trophy 1994–1995 * vuodesta 2001 Pat LaFontaine Trophy on annettu Rangersin ja Islandersin välisten kauden kohtaamisten voittajalle * Hockey Hall of Fameen 3. marraskuuta 2003 * United States Hockey Hall of Fameen 2003 * 3. maaliskuuta 2006 Buffalo Sabres jäädytti LaFontainen pelinumeron 16 == Tilastot == 1982–83 Verdun Juniors QMJHL 70 104 130 234 10 15 11 24 35 4 1983–84 Yhdysvallat 58 56 55 111 22 OK 6 5 3 8 0 1983–84 New York Islanders NHL 15 13 6 19 6 16 3 6 9 8 1984–85 New York Islanders NHL 67 19 35 54 32 9 1 2 3 4 1985–86 New York Islanders NHL 65 30 23 53 43 3 1 0 1 0 1986–87 New York Islanders NHL 80 38 32 70 70 14 5 7 12 10 1987–88 New York Islanders NHL 75 47 45 92 52 6 4 5 9 8 KC 5 3 0 3 0 1988–89 New York Islanders NHL 79 45 43 88 26 – – – – – MM 10 5 3 8 8 1989–90 New York Islanders NHL 74 54 51 105 38 2 0 1 1 0 1990–91 New York Islanders NHL 75 41 44 85 42 – – – – – 1991–92 Buffalo Sabres NHL 57 46 47 93 98 7 8 3 11 4 KC 6 3 1 4 2 1992–93 Buffalo Sabres NHL 84 53 95 148 63 7 2 10 12 0 1993–94 Buffalo Sabres NHL 16 5 13 18 2 – – – – – 1994–95 Buffalo Sabres NHL 22 12 15 27 4 5 2 2 4 2 1995–96 Buffalo Sabres NHL 76 40 51 91 36 – – – – – 1996–97 Buffalo Sabres NHL 13 2 6 8 4 – – – – – MC 5 2 2 4 2 1997–98 New York Rangers NHL 67 23 39 62 36 – – – – – OK 4 1 1 2 0 NHL yhteensä 865 468 545 1013 552 69 26 36 62 36 == Katso myös == * Luettelo Hockey Hall of Famen jäsenistä * Luettelo 1000 tehopistettä saavuttaneista NHL-pelaajista ==Lähteet== * Hockey Hall of Famen esittely Pat LaFontainesta == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Hockey Hall of Fame Luokka:Bill Masterton Memorial Trophy -voittajat Luokka:New York Islandersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teuvo Honkalinna

Teuvo Honkalinna (21. helmikuuta 1938 Helsinki – 21. maaliskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen jääkiekkohuoltaja. Honkalinna toimi HIFK:n huoltajana yli 40 vuotta sekä eri ikäluokkien maajoukkueissa. Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Teuvo Honkalinnan Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 103. ==Lähteet== *Honkalinnan tiedot Jääkiekkomuseon sivulla Luokka:Suomalaiset jääkiekkohuoltajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
PCI-X

PCI-X (Peripheral Component Interconnect Extended) on tietokoneissa käytettävä väylä erilaisten sisäisten lisälaitteiden kytkemiseen. PCI-X on kehitetty aiempaa PCI-väylää nopeammaksi ratkaisuksi ja se on suunnattu lähinnä palvelin- ja työasemakäyttöön. Standardin kehittivät yhteistyössä IBM, Hewlett-Packard ja Compaq. PCI:n ja PCI-X:n korvaamaan on kehitetty PCI Express. == Tekniikkaa == PCI-X:n väyläleveys on PCI:n 32 bitin sijasta 64 bittiä, ja väylänopeuksia on 66 MHz, 100 MHz ja 133 MHz. Siten nopeimmillaan PCI-X tarjoaa kahdeksan kertaa suuremman siirtokapasiteetin kuin PCI-väylä. Tosin väylänopeus rajoittaa käytettävien korttipaikkojen tai suoraan kytkettävien laitteiden määrää. 100 MHz:n nopeudella näitä voi olla samalla PCI-X-ohjaimella kaksi, 133 MHz:n nopeudella vain yksi (joten se teknisesti ottaen lakkaa olemasta jaettu väylä). == Aiheesta muualla == * PCI-X Description Luokka:Emolevyväylät
Ettore Chimeri

Ettore Muro Chimeri (4. kesäkuuta 1924 – 27. helmikuuta 1960) oli venezuelalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui vain yhteen Grand Prix -kilpailuun, jonka hän keskeytti, eikä saavuttanut yhtään MM-pistettä. Chimeri lähti lähtöruudusta 21. Chimeri osallistui myös yhteen MM-sarjaan kuulumattomaan kilpailuun. Vuonna 1957 Chimeri ajoi myös maailmanlaajuisessa urheiluautoluokassa. Chimeri kuoli Grand Premio Libertad -kilpailun harjoituksissa Camp Freedom -sotilaslentokentällä lähellä Havannaa. Hänen Ferrarinsa törmäsi heinäpaalien ja suojaavien teräsesteiden läpi, ja putosi lähes 50 metriä syvään syvänteeseen. Vaikka Chimeri oli vielä elossa, kun helikopteri lennätti hänet sairaalaan, kuoli hän myöhemmin iltapäivällä. ==Formula 1 -tulokset== Vuosi Talli Auto 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Sijoitus Pisteet 1960 Ettore Chimeri Maserati ARG Kesk. MON INDY DUT BEL FRA GBR POR ITA USA \- 0 == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Moottoriurheilussa surmansa saaneet kuljettajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
René Vandereycken

René Vandereycken (s. 22. heinäkuuta 1953 Spalbeek, Belgia) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän pelasi Belgian maajoukkueessa 50 ottelua ja teki niissä kolme maalia vuosina 1975–1986. Valmentajana puolustuspeliä kannattava taktikko oli Belgian jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana tammikuusta 2006 huhtikuulle 2009. Hän sai potkut Belgian maajoukkueesta huonosti alkaneiden MM-karsintojen vuoksi. == Ura pelaajana == * 1971–1974 KSC Hasselt * 1974–1981 Club Brugge * 1981–1983 FC Genova * 1983–1986 RSC Anderlecht * 1986–1987 SV Blau Weiss Berlin * 1987–1988 KAA Gent == Ura valmentajana == * 1989–1993 KAA Gent * 1993–1994 Standard Liège * 1994–1995 RWD Molenbeek * 1997 RSC Anderlecht * 2000 1. FSV Mainz 05 * 2002–2004 FC Twente * 2004–2005 KRC Genk * 2006–2009 Belgia == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Belgialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Neil Young (albumi)

Neil Young on kanadalaisen muusikon Neil Youngin ensimmäinen sooloalbumi. == Kappaleet == Kaikki kappaleet on tehnyt Neil Young, paitsi "String Quartet From Whiskey Boot Hill", jonka on tehnyt Jack Nitzsche == Kokoonpano == * Neil Young - kitara, piano, sähköpiano, cembalo, urut, laulu * Jim Messina - basso * George Grantham - rummut * Ry Cooder - kitara * Jack Nitzsche - sähköpiano * Merry Clayton - laulu * Brenda Holloway - laulu * Patrice Holloway - laulu * Gloria Richetta Jones - laulu * Sherlie Matthews - laulu * Gracia Nitsche - laulu == Aiheesta muualla == * Levyn kappaleiden sanoituksia Luokka:Vuoden 1968 albumit Luokka:Vuoden 1968 esikoisalbumit Luokka:Neil Youngin albumit
Gloria Grant

Gloria Grant on kuvitteellinen hahmo Marvelin sarjakuvamaailmassa. Hän on J. Jonah Jamesonin sihteeri ja Peter Parkerin ystävä. Hän kuuluu Hämähäkkimies- sarjakuvaseikkailujen sivuhahmoihin. Hänen ensiesiintymisensä oli Amazing Spider-Man #140 -lehdessä, ja hänet loivat Gerry Conway ja Ross Andru. == Gloria Grant muissa medioissa == Gloria Grant esiintyy Hämähäkkimies- animaatiosarjassa J. Jonah Jamesonin sihteerinä, eikä hänellä ole varsinaisen tärkeää roolia sarjassa lainkaan (lukuun ottamatta Kameleontin muuttumista häneksi hetkeksi aikaa). Jaksot, jossa Gloria Grant sarjassa nähdään, ovat: 13 "Kameleontti" ja 42 "Syyllinen". Hahmon äänenä kuullaan Nell Carter. ==Lähteet== Luokka:Marvel-universumin sivuhenkilöt Luokka:Hämähäkkimiehen sivuhenkilöt Luokka:Kuvitteelliset mallit Luokka:Kuvitteelliset sihteerit
Guy Thys

Guy Thys (6. joulukuuta 1922 – 1. elokuuta 2003) oli belgialainen jalkapallovalmentaja, jonka alaisuudessa maan maajoukkue nautti historiansa suurinta menestystä. ==Ura== Ennen valmennusuraansa Thys loi pelaajauraa 1940- ja 1950-luvuilla. Hän pelasi belgialaisseuroissa, KFC Germinal Beerschotissa, Daring Molenbeekissä ja Standard Liègessä. 1954 Thys aloitti Cercle Bruggen pelaajavalmentajana ja 1958 siirtyi samaan tehtävään Racing Lokereniin. Visiitti Lokerenissa jäi lyhyeksi sillä jo seuraavana vuonna hän siirtyi päätoimiseksi valmentajaksi Wezeliin ja päätti pelaajauransa. Thys nousi maineeseen valmennettuaan Royal Antwerpenin toiseksi Belgian cupissa. 1976 Thys nimettiinkin Belgian jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Thys toimi maajoukkuevalmentajana 13 vuotta, vuoteen 1989 saakka. Thys valmensi Belgiaa 101 ottelussa, joista 45 päättyi voittoon. Thysin valmennuksessa Belgian "Punaiset paholaiset" selvisivät MM-kisoihin kolmesti, 1982, 1986 ja 1990. Parhaimmillaan Thysin valmentama Belgia oli neljäs 1986 Meksikon MM-kisoissa. Belgia esiintyi EM-kisoissa kahteen otteeseen. Parhaana saavutuksena oli EM- hopea vuoden 1980 kisoissa Italiassa. Finaalissa Belgia hävisi Saksalle Thys palasi maajoukkueen peräsimeen vielä vuodeksi 1990–1991 eli hän toimi päävalmentajana arvokisojen ajan. Thys kuoli 80-vuotiaana vuonna 2003. ==Meriitit== * Belgian 2. divisioona: 1967 * MM-kilpailut **Neljäs: 1986 **2.kierros: 1982, 1990 * EM-kilpailut **Hopeaa: 1980 **1. kierros: 1984 Luokka:Belgialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Juha Janhunen

Juha Janhunen (s. 12. helmikuuta 1952 Pori) on ollut vuodesta 1994 Helsingin yliopiston Itä-Aasian kielten ja kulttuurien professori. Uransa aikana hän on tutkinut suomalais-ugrilaisia ja altailaisia kieliä sekä kiinaa, japania ja koreaa. Janhusen tieteellinen maine perustui alun perin hänen toimittamaansa samojedikielten yhteissanastoon ja kantasamojedin rekonstruktioon, jotka mahdollistivat uralilaisen kantakielen aikaisempaa tarkemman rekonstruoimisen. Hän myös väitteli samojedikielten alalta vuonna 1986. Myöhemmin Janhunen on tutkinut Euraasian kielikuntien syntyä ja levittäytymistä nykyisille alueilleen historiallis-vertailevan kielitieteen ja kielitypologian näkökulmasta ja kirjoittanut laajan monografian Mantšurian etnisestä historiasta. Hän on myös osallistunut suomalaisten alkuperää koskevaan julkiseen keskusteluun puolustaen jo M. A. Castrénin esittämää ajatusta, jonka mukaan suomalais-ugrilaiset kielet ovat alun perin lähtöisin Siperiasta ja levinneet suhteellisen myöhään Eurooppaan ja muun muassa nykyisen Suomen alueelle. Suomenkieliseen perheeseen syntynyt mutta ruotsin kielen omaksunut Janhunen toimii suomenruotsalaisuuden asemaa ajavan Finlandssvensk samling -yhdistyksen puheenjohtajana. Hän on kannattanut muun muassa toisen kotimaisen kielen pakollisen opetuksen poistamista suomalaisista kouluista ja suomenruotsalaisten määrittelemistä kansalliseksi vähemmistöksi. Professori Janhunen valittiin Suomen Tiedeseuran jäseneksi vuonna 2003 ja Academia Europæan jäseneksi vuonna 2008. == Teoksia == * Samojedischer Wortschatz. Gemeinsamojedische Etymologien. Castrenianumin toimitteita 17. Helsinki. * Glottal stop in Nenets. Suomalais-Ugrilaisen Seuran toimituksia 196. Helsinki. * Manchuria. An ethnic history. Suomalais-Ugrilaisen Seuran toimituksia 222. Helsinki. * (ed.) Mongolic languages. Routledge language family series 5. London. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Juha Janhunen 375 humanistia -sivusto 22.10.2015, Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta. *Halén, Harry: Bibliography of the Publications of Juha Janhunen. Teoksessa: (painettu) Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Fennougristit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Academia Europæan jäsenet
Ontto Maa

Ontto Maa on näennäistieteellinen hypoteesi, jonka mukaan maapallo on ontto, ja sen sisäpinta on mahdollisesti asumiskelpoinen. Hypoteesi on ollut suosittu seikkailu- ja tieteiskirjallisuudessa sekä joissakin salaliittoteorioissa. Oletus ontosta Maasta on kuitenkin jo pitkään ollut ristiriidassa tieteen Maata sekä planeettojen koostumusta koskevien tietojen kanssa. thumb|200px|Koreshin Ontto Maa -teoria ==Historia== Ajatus ontosta Maasta on hyvin vanha, ja muinaisina aikoina se on sekoittunut esimerkiksi taruihin Haadeesta tai Helvetistä. Vuonna 1692 Edmund Halley esitti hypoteesin, jonka mukaan Maa koostuu useasta samankeskisestä ja eri nopeudella pyörivästä kuoresta, joiden välissä on ilmaa. Hypoteesillä hän pyrki selittämään kompassin outoja liikkeitä. Melkein 200 vuotta myöhemmin amerikkalainen lääkäri ja alkemisti Cyrus "Koresh" Teed laajensi Halleyn näkemystä ontosta Maasta ja esitti vuonna 1869 näkemyksen, jonka mukaan maankuori muodostaa onton pallon sisäkuoren ja josta ihmiset katsovat pallon sisällä sijaitsevaa maailmankaikkeutta. Nykyään tiedetään, että jos maailma olisi ontto, se luhistuisi omaan painoonsa. == Fiktiossa == *Dante Alighieri – Jumalainen näytelmä (osa Helvetti) *Jules Verne – Matka maan keskipisteeseen *Edward Bulwer-Lytton – Vril: Tuleva rotu *Edgar Rice Burroughs – Pellucidar-sarja *Jeff Long – Helvetin piirit (The Descent) *Matka Maan uumeniin, elokuva, USA Pictures, Hallmark Entertainment 1999 == Katso myös == *Maankuori *Litteä maa ==Lähteet== Luokka:Geotieteet ja näennäistiede Luokka:Maa Luokka:Myyttiset paikat ja olotilat
U.K.

U.K. oli englantilainen progressiivisen rockin superyhtye. UK:n kiertue Yhdysvalloissa oli menestys, ja viimeinen konsertti elokuussa 1978 veti 50 000 hengen yleisön. Kiertueen aikana yhtye jakautui musiikillisesti kahtia: Eddie Jobson ja John Wetton halusivat pitäytyä rock- ja popmusiikin soittotyylissä ja -tavassa, kun taas Bruford ja Allan Holdsworth olivat etenkin lavaesiintymisissä improvisoivan soiton puolesta. Basisti-laulaja John Wetton oli saanut jo King Crimsonissa tarpeekseen ristiriidoista, ja keskustelun sekä muutaman esiintymisen jälkeen kaksikot lähtivät omille teilleen. Eräällä tavalla yhtye oli edeltäjä Asia-yhtyeelle, jossa Wetton jatkoi myöhemmin.*s.111-114 ==Musiikki== Yhtyeen kappaleissa oli paljon epätavallisia tahtilajeja (esimerkiksi 7/4 kappaleessa ”In the Dead of Night”), sähköviulusooloja ja jazzahtavia harmonioita. ==Jäsenet== * John Wetton – laulu, bassokitara * Eddie Jobson – kosketinsoittimet, sähköviulu, taustalaulu * Allan Holdsworth – kitara (1977–1978) * Bill Bruford – rummut (1977–1978) * Terry Bozzio – rummut (1978–1980, 2012–2013) ===Kiertuejäsenet=== * Tony Levin – Chapman Stick (2009) * Greg Howe – kitara (2009) * Alex Machacek – kitara (2011–2015) * Marco Minnemann – rummut (2009, 2011, 2013) * Gary Husband – rummut (2012) * Virgil Donati – rummut (2013–2015) * Mike Mangini – rummut (2015) == Diskografia == === Studioalbumit === * U.K. (1978) * Danger Money (1979) === Livealbumit === * Live After Night (1979) * Concert Classics, Vol. 4 (1999) * Reunion - Live in Tokyo (2013) * Curtain Call (2015) === Kokoelmat === * Ultimate Collector's Edition (2016) == Lähteet == Luokka:Brittiläiset progressiivisen rockin yhtyeet
Fritz Walter

Friedrich ”Fritz” Walter (31. lokakuuta 1920 Kaiserslautern – 17. kesäkuuta 2002 Alsenborn) oli saksalainen jalkapalloilija. Walter edusti koko uransa seuratasolla 1. FC Kaiserslauternia. Hän voitti seuran riveissä Saksan mestaruuden vuosina 1951 ja 1953. Kaiserslautern nimesi stadioninsa hänen mukaansa. Walter pelasi Saksan maajoukkueen riveissä MM-kisoissa vuosina 1954 ja 1958. Hän toimi Saksan kapteenina maan voittaessa ensimmäisen maailmanmestaruutensa vuonna 1954. Hän pelasi maajoukkueessa 61 ottelua tehden niissä 33 maalia. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Ikurin turbiini

Ikurin turbiini on suomalaisen laulajan Pate Mustajärven kolmas sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Se oli viimeinen levy, jolla Mustajärvi tulkitsi pelkästään oman nuoruutensa suosikkikappaleita. Aiemmat samaa linjaa ajaneet albumit ovat Nyt! (1984) ja Lago Nero (1988). Tällä levyllä on käännöksiä mm. Van Morrisonin, Bob Dylanin ja Sladen kappaleista. Käännöksiä tekivät Mustajärven itsensä lisäksi mm. Juice Leskinen, Pauli Hanhiniemi ja Simo Frangén. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Pate Mustajärvi – laulu * Nipa Niilola – kitara * Juuso Nordlund – basso * Safka – urut, flyygeli, taustalaulu * Aku Syrjä – rummut === Vierailevat muusikot === * Sakari Kuosmanen – laulu ("Sydän syrjällään") * Kikka Laitinen – laulu ("Kuumat yöt"), taustalaulu * Pike Kontkanen – viulu * Vesa Hyrskykari – saksofonit, klarinetti * Sami Siikala – trumpetti * Sami Ruusukallio – taustalaulu === Tuotanto === * Juuso Nordlund – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Pate Mustajärvi – tuottaja * Safka Pekkonen – tuottaja * Jyrki Niemi – avustava äänittäjä * Otto Hallamaa – avustava äänittäjä * Juho Juntunen – kannet, valokuvat == Single == * "Emmanuelle" / "Sydän syrjällään" (AUTOM 25, 1995) == Lähteet == Luokka:Pate Mustajärven albumit Luokka:Vuoden 1995 albumit Luokka:Cover-albumit
Vajukosken voimalaitos

Vajukosken voimalaitos on Sodankylän Petkulassa Kitisen varrella sijaitseva Kemijoki-yhtiön omistama vesivoimalaitos. Se on rakennettu vuosina 1982–1984, ja on yksi Kitisen seitsemästä voimalaitoksesta. Voimalaitoksen putouskorkeus on 16 metriä ja teho 21 MW. Voimalaitos tuottaa sähköä vuosittain noin 69 GWh. Vajukosken voimalaitospato muodostuu 68 metrin mittaisesta betonipadosta sekä yhteensä 1 830 metrin mittaisista maavallipadoista. Padon taakse jäävän Vajukosken altaan pituus on noin 15 kilometriä. == Patoallas == Patoaltaasta käytetään nimeä Vajunen. === Altaan piirteitä === Patoaltaan pinta-ala on 1 400 hehtaaria eli 14 km². Se on 16,6 kilometriä pitkä ja 1,9 kilometriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 75 kilometriä. Altaassa on 23 saarta, joista suurin osa on pieniä luotoja. Suurin saari on Vajusensaari, joka on 750 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Yhdessä saaressa on kaksi vapaa-ajan asuntoa. === Säännöstely === Järven vedenpinnan korkeus on 204 metriä mpy. Järvi on säännöstely siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 203,74 metriä ja 204,14 metriä mpy. ==Lähteet== * Kemijoki.fi: Vajukosken voimalaitos === Viitteet === Luokka:Sodankylän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen vesivoimalat Luokka:Suomen padot Luokka:Kitisen alue Luokka:Sodankylän järvet Luokka:Suomen tekojärvet
Ystävyyden kisat

Ystävyyden kisat Дружба-84 Isäntämaat Avajaiset 18. elokuuta 1984 Päättäjäiset 16. syyskuuta 1984 Tulen sytyttäjä Viktor Markin Stadion Lužniki Ystävyyden kisat eli Družba-84-kilpailu oli kansainvälinen monen urheilulajin tapahtuma, joka pidettiin vuonna 1984 yhdeksässä eri maassa. Tapahtuman motto oli ”urheilua, ystävyyttä, rauhaa” (). == Vuoden 1984 kisat == Ystävyyden kisat järjestivät Neuvostoliitto ja muut itäblokin maat vaihtoehtona vuoden 1984 kesäolympialaisille, joita ne olivat boikotoineet. Kilpailuun osallistui noin 2 300 urheilijaa melkein 50 maasta. Avajaisseremonia pidettiin Leninin keskusstadionin suurareenalla Moskovassa kuten vuoden 1980 kesäolympialaisissa. Suomen ainut mitali tuli kilpapurjehduksesta. == Mitalitaulukko == 1 126 87 69 282 2 50 45 43 138 3 21 25 29 75 4 15 11 12 38 5 10 17 24 51 6 7 17 34 58 7 5 5 10 20 8 2 18 28 48 9 2 1 4 7 10 1 2 2 5 11 Länsi-Saksa 1 1 1 3 12 1 1 0 2 13 1 0 0 1 14 0 2 5 7 15 0 1 0 1 16 0 0 2 2 17 0 0 1 1 17 0 0 1 1 17 0 0 1 1 == Vuoden 2024 kisat == Venäjän oli tarkoitus järjestää Ystävyyden kisat syyskuussa 2024. Kisat kuitenkin siirrettiin ensin vuodelle 2025 ja lopulta joulukuussa 2024 päätettiin perua kokonaan. == Lähteet == Luokka:Kesäolympialaiset 1984 Luokka:Kansainväliset urheilukilpailut
Rock ’n’ roll keijukainen

Rock ’n’ roll keijukainen on suomirock-yhtye Badding Rockersin debyyttialbumi, joka ilmestyi vuonna 1987. Albumi sisältää suomalaista rautalankamusiikkia, jota yhtyeen keulahahmo Marko Haavisto laulaa hyvin paljon Rauli Badding Somerjokea muistuttavalla tyylillä. Albumin tunnetuimmaksi kappaleeksi nousi ”Se jokin sinulla on”, joka oli parhaimmillaan jukeboksien 8. soitetuin single. Albumi julkaistiin LP-levynä Pyramid-levymerkillä. Kahta vuotta myöhemmin vuonna 1989 albumista julkaistiin CD-painos, joka sisälsi myös kaksi bonuskappaletta. Vuonna 2020 Turenki Records julkaisi albumista uuden CD- painoksen sekä kaksi uutta, rajoitettua vinyylipainosta: rajoitettu painos mustalla vinyylillä sekä 100 kappaleen rajoitettu painos punaisella vinyylillä. == Kappaleet == Kaikki kappaleet sovittanut Badding Rockers, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # # === Vuoden 1989 CD-painoksen bonuskappaleet === # * # Vuoden 1989 CD-levyn takakansi ja tekijätiedot == Kokoonpano == === Badding Rockers === * Marko Haavisto – laulu & basso * Mika Rokka – kitara * Ville Uljas – kitara * Kuja Salmi – rummut & taustalaulu === Vierailijana === * Esa Kotilainen – urut === Tuotanto === * Kari Kalén – äänitys (Westside Studio), miksaus (SoundTrack) * Pekka Pusa – yhtyekuva * Pong Ling – kansi * Pekka Aarnio – tuottaja == Lähteet == * Suomen äänitearkiston tietokanta * Rock 'n' roll keijukainen -vinyyli * Rock ’n’ roll keijukainen discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1987 esikoisalbumit Luokka:Badding Rockersin albumit Luokka:Pekka Aarnion tuottamat albumit
Kemijoki (täsmennyssivu)

Kemijoki tarkoittaa seuraavia asioita: * Kemijoki, joki Suomen Lapissa * Kemijoki, joki Vienan Karjalassa * Kemijoki Oy, sähköyhtiö.
Etuveto

Etuveto tai etupyöräveto tarkoittaa vetotapaa, jossa ajoneuvon etupyörät ovat vetävät. Muita vetotapoja ovat takaveto ja neliveto. Etuvetoisessa autossa on moottori asennettu nykyisin lähes aina niin sanotusti poikittain. Sylinterit ja moottorin akselit ovat samansuuntaiset etuakselin kanssa ja moottori on vierekkäin vaihdelaatikon kanssa. Etuvetoinen auto käyttää tyypillisesti transakselirakennetta, jossa vaihteisto ja tasauspyörästö ovat yhtenä kokonaisuutena. == Historia == Maailman ensimmäinen etuvetoinen auto on Franz Gräfin 1897 valmistama yksittäiskappale. Myöhemmin Franz Gräf oli yksi Gräf & Stift -autotehtaan perustajista. Varhaisia etuvetoautojen valmistajia ovat olleet ranskalainen Société Parisienne, 1920-luvulla englantilainen Alvis, ranskalainen Bucciali, yhdysvaltalaiset Cord ja Ruxton sekä 1930-luvulla saksalaiset DKW, Stoewer, Adler ja Audi. Etuvetoisten suursarjatuotannon aloitti Ranskassa vuonna 1934 Citroën Traction Avantin valmistus. Renault’n 1960-luvulla suunnitellussa mallissa 12 oli perinteinen pitkittäinen moottorin asettelu, ja voima siirrettiin eturenkaisiin vaihdelaatikon kyljistä lähtevillä vetoakseleilla. Etupyöräveto on noussut yleisimmäksi vetotavaksi eurooppalaisissa ja aasialaisissa autoissa 1970-luvun lopulta alkaen. == Etuvedon ominaisuudet == Etuvedon etuja ovat edullisemmat valmistuskustannukset sekä pienempi koko ja paino muihin vetotapoihin verrattuna. Etuvedon haittoihin kuuluvat aliohjautuminen liukkaalla alustalla ja vetely kiihdytettäessä. Nykyään käytössä olevilla elektronisilla järjestelmillä näitä haittoja on kyetty jossain määrin vähentämään. Luokka:Autotekniikka
Naypyidaw

Naypyidaw ( ne-pranytau , myös Nay Pyi Taw) on Myanmarin pääkaupunki ja asukasluvultaan valtion kolmanneksi suurin kaupunki. Vuonna 2011 siellä oli noin 170 000 asukasta. Se on rakennettu lyhyessä ajassa 320 kilometriä sisämaahan maan suurimmasta kaupungista Yangonista, joka myös toimi pääkaupunkina vuoteen 2005 asti. Maata hallitseva sotilasjuntta alkoi tuolloin siirtää pääkaupungin toimintoja Naypyidawiin toistaiseksi epäselvistä syistä. Koko maan hallinto ja sen viranomaiset asettuivat uuteen pääkaupunkiin. Toimittaja Siddharth Varadarajan uskoo, että uusi pääkaupunki perustettiin vallanvaihdoksen vaikeuttamiseksi."Naypyitaw, then, is the ultimate insurance against regime change, a masterpiece of urban planning designed to defeat any putative ‘colour revolution’ – not by tanks and water cannons, but by geometry and cartography. 320 kilometres to the south, Rangoon, with five million people, is home to one-tenth the country’s population. But even if that city were brought to a standstill by public protests and demonstrations, Burma’s military government – situated happily in the middle of paddy fields in the middle of nowhere – would remain unaffected." Naypyidaw tarkoittaa 'kuninkaallista kaupunkia' burman kielellä, mutta maan historiallisella kuningaskunnalla ei kuitenkaan ole siteitä alueeseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Aasian pääkaupungit Luokka:Myanmarin kaupungit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Melonikaktukset

Melonikaktukset (Melocactus) on noin 40 kaktuslajin muodostama suku, joka on peräisin Karibian ja pohjoisen Etelä-Amerikan alueelta, missä levinneisyys ulottuu Andeja pitkin aina Peruun asti. Joukko lajeja esiintyy myös Koillis- Brasiliassa. Muodoltaan melonikaktukset ovat usein pallomaisia, sillä ne kasvavat yleensä enemmän leveyttä kuin korkeutta. Harjujen päällä ovat voimakkaat piikit ja kasvin päälle kehittyy suvulle tyypillinen tuntomerkki, cephalium eli "karvahattu", johon pienet kukat ja niitä seuraavat siemenkodat aikanaan kehittyvät. Aikuisena melonikaktus voi yltää metrin mittaan. Näitä vaikeasti hoidettavia kaktuksia löytyy harvoin kaupoista. Lämmin ja aurinkoinen paikka on sopivin. Kasvia on kasteltava usein, mutta sen täytyy antaa kuivahtaa välillä. Kastelua tulee jatkaa talvellakin.Melocactus Desert Tropicals == Lajeja == *Melocactus amethystinus (syn. Melocactus salinensis) *Melocactus azureus *Melocactus bahiensis *Melocactus broadwayi *Melocactus caesius *Melocactus conoideus – kupumelonikaktus *Melocactus deinacanthus – lumomelonikaktus *Melocactus ernestii (syn. Melocactus uebelmannii) *Melocactus erythracanthus *Melocactus estevesii *Melocactus fortalezensis *Melocactus glaucescens – sinimelonikaktus *Melocactus intortus (syn. Melocactus communis) – karibianmelonikaktus *Melocactus lanssensianus *Melocactus levitestatus *Melocactus matanzanus *Melocactus maxonii *Melocactus oaxacensis *Melocactus paucispinus – okamelonikaktus *Melocactus roraimensis *Melocactus warasii == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Melocactusten kuvia CactiGuide.comissa Luokka:Kaktuskasvit Luokka:Huonekasvit
Pikateräs

Pikateräs tai HSS-teräs (lyhenne englannin termistä High Speed Steel) on kova teräslaatu, jota käytetään sitkeytensä ja kulutuskestävyytensä vuoksi työstökoneiden leikkuuterissä ja puukoissa. Pikateräkset kehittyivät 1800-luvun lopussa. Ne lisäsivät huomattavasti lastuamisnopeutta metallintyöstökoneissa. Nykyisin metallintyöstössä on kuitenkin jo siirrytty monissa teräsovelluksissa ominaisuuksiltaan pikateräksiä parempien kovametallien käyttöön. ==Pikateräksen käyttö== Hiiliteräs on yleisin sahanterien terämateriaali, ja sitä käytetään yleisesti myös puuporan ja -jyrsimen terissä. Pikateräs kestää pehmenemättä paremmin korkeampia käyttölämpötiloja kuin hiiliteräs. Useimmat metalliporat, viilat ja sahat ovat pikaterästä. Pikateräs ei ole välttämättä paras vaihtoehto kaikkiin käsityökaluhin; jos lämmönkestoa ei tarvita voi hiiliteräs olla paremmin karkaistavissa käyttökohteeseen . Vaikka pikaterästyökalut eivät ole parasta lastuamisnopeutta haettaessa vaihtoehto, on niillä vielä paikkansa myös metallisorvin terissä. Jos tarvitaan erikoisen muotoista terää, voi sen onnistua hiomaan pikateräspalasta. Messinkiä tai muita pehmeämpiä materiaaleja työstettäessä voi olla lopullisen pinnanlaadun kannalta parempi, kun pikaterästerän saa terävämmäksi kuin kovametallin tai teräkulmat voi valita tarkoituksenmukaisemmiksi. ==Pikateräksen valmistus ja laadut== Pikateräs valmistetaan seostamalla terästä runsaasti kromilla, volframilla, molybdeenilla ja vanadiinilla. Pikateräslaadut Laatu C Cr Mo W V Co T-1 0,75 - - 18,0 1,1 - M-2 0,95 4,2 5,0 6,0 2,0 - M-7 1,00 3,8 8,7 1,6 2,0 - M-42 1,10 3,8 9,5 1,5 1,2 8,0 Volframista on ajoittain ollut pulaa ja se on kallis seosaine. Kun se korvataan molybdeenilla, säästetään hinnassa (T -> M). Kobolttia seostamalla voidaan lämmönkestoa entisestään parantaa, mutta tämä seostus nostaa hintaa. Arkikielessä puhutaan kobolttiteristä, mutta seosainetta voi olla vain 5%, joten kobolttiseosteinen pikateräs olisi täsmällisempi. Pikateräksien käyttöiän pidentämiseksi työkaluja voidaan pinnoittaa. Titaaninitridin kaltaisilla pinnoitteilla parannetaan pinnan kovuutta ja pienennetään kitkaa, jolloin leikkauslämpö pienenee ja materiaalin tarttuminen terään vähenee. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Terävalmistus EDU.fi Opettajan verkkopalvelu Luokka:Teräs
Tauko I

Tauko I on Juice Leskinen Slam -yhtyeen ensimmäinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1978. Albumi on osa kolmeosaista ”Tauko-trilogiaa”. CD-versio levystä ilmestyi vuonna 1992. LP-versiossa kappaleet ”Rakastellaan” ja ”Rakas” ovat toisin päin. == Kappaleet == A-puoli # # # # # B-puoli # * # # # # == Kokoonpano == * Juice Leskinen - laulu, kitara * Eero ”Safka” Pekkonen - urut, piano, sähköpiano, haitari, taustalaulu * Petteri Salminen - kitarat, piano, jouset, urut, taustalaulu * Matti A. Takala - rummut, lyömäsoittmet * Hannu Tervaharju - basso * Pekka Pöyry - alttosaksofoni, huilu == Lähteet == Luokka:Juice Leskisen albumit Luokka:Love Recordsin albumit Luokka:Vuoden 1978 esikoisalbumit
Stelliitti

Stelliitti on metalliseos, jota käytetään pyörö- ja vannesahojen terissä sekä palloventtiilien tiivisteissä. Stelliitti on Deloro Stellite Company -nimisen yrityksen tavaramerkki. Elwood Haynes kehitti stelliitin 1900-luvun alussa korvaamaan likaantuvia ja toistuvaa puhdistusta tarvinneita vastepintoja. Stelliitti sisältää 2–4 % hiiltä, 25–33 % kromia, 5–20 % volframia, 20–55 % kobolttia ja 0–10 % rautaa. Stelliittiä käytetään myös muun muassa varoventtiilien ja takaiskuventtiilien tiivistepinnoissa. Ydinvoimalaitoksissa stelliitin käyttöä primääripiirin komponenteissa ei suositella, koska pinnoitteesta mahdollisesti irtoava koboltti saattaa aktivoitua primääripiirikierrossa. ==Aiheesta muualla== * Stelliitin MSDS Luokka:Metalliseokset
Tauko II

Tauko II on Juice Leskinen Slam -yhtyeen toinen albumi ja samalla ”Tauko- trilogian” toinen osa. Se julkaistiin vuonna 1979. Albumin kaikki kappaleet on äänitetty keikoilla lukuun ottamatta kappaleita ”Pidä vakan alla kynttilää” sekä ”Tanssimaa”, joista ensin mainittu on nauhoitettu hotellihuoneessa ja jälkimmäinen studiossa. Tauko II oli ensimmäinen Juice Leskisen albumi, jota ei julkaissut Love Records. Levyä julkaistiin LP:nä kahdella eri kannella, joista toisessa on juna ja toisessa lukee vihreällä pohjalla ”Juice Leskinen Slam”. Alkuperäisessä LP:ssä oli myös sisäpussissa sanat kaikkiin kappaleisiin. Ensimmäinen CD-versio levystä ilmestyi vuonna 1991 ja seuraava vuonna 2000. Tämän levyn kappaleessa ”Slam Slam Slam” on pitkä instrumentaalivälike, jossa soittajat esittelevät taitojaan järjestyksessä: rummut (Matti A. Takala) / basso (Hannu Tervaharju) / urut (Eero ”Safka” Pekkonen) / kitara (Pekka ”Petteri” Salminen). == Kappaleet == A-puoli # # # # # B-puoli # * # # # # == Kokoonpano == * Juice Leskinen - laulu, kitara * Eero ”Safka” Pekkonen - urut * Petteri Salminen - kitara * Matti A. Takala - rummut * Hannu Tervaharju - basso == Lähteet == Luokka:Vuoden 1979 albumit Luokka:Vuoden 1979 konserttitallenteet Luokka:Juice Leskisen albumit
XV yö (Tauko III)

XV yö (Tauko III) on Juice Leskinen Slam -yhtyeen kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 1980. Albumi on yhtyeen ”Tauko-trilogian” kolmas ja viimeinen osa. Levyn kaksiosainen nimi johtuu siitä, ettei Hi-Hat-levy- yhtiössä ymmärretty Leskisen kolmen Tauko-nimeä kantavan levyn merkitystä ja niinpä sen suhteen tehtiin kompromissi. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat ”Viidestoista yö” sekä ”Ei elämästä selviä hengissä”. Singleinä julkaistiin myös kappaleet ”Mies joka rakastaa itseään” ja ”Mene kotiin”. Ensimmäinen CD- versio levystä ilmestyi vuonna 1991 ja toinen vuonna 2000. Vuoden 2000 julkaisussa albumin nimi on Viidestoista yö (Tauko III). == Kappaleet == A-puoli # # # ## Kuollut mies ## Ex-vainajan muistelmat ## Ruumishuone goodbye # # B-puoli # * # # # # # == Muusikot == * Juice Leskinen - laulu, kitara * Eero ”Safka” Pekkonen - urut, piano, huilu, haitari, taustalaulu, laulu kappaleessa ”Haetarirock” * Petteri Salminen - kitarat, taustalaulu * Matti A. Takala - rummut, lyömäsoittimet * Hannu Tervaharju - basso * Jari Yliaho - kitarat, taustalaulu, saksofoni, laulu kappaleessa ”Outoon valoon” ;Lisäksi levyllä mukana * Ila Loueranta - akustinen kitara, taustalaulu * Auli Suoniemi - taustalaulu kappaleessa ”Lauloin miehen maisemaan” * Timo Ulkuniemi - akustinen kitara, huuliharppu == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Juice Leskisen albumit Luokka:Vuoden 1980 albumit Luokka:Tommi Liuhalan tuottamat albumit
Vilukko

Vilukko eli suovilukko (Parnassia palustris) on pieni valkeakukkainen, ruohovartinen kasvi. Vilukko on levinnyt laajalle alueelle pohjoisella pallonpuoliskolla. Se on kelasmaisten (Celastrales) lahkon ainoa Suomessa luonnonvaraisena kasvava laji. == Ulkonäkö ja koko == Vilukko kasvattaa 5–25 cm pitkän, kaljun varren. Lehdet ovat herttatyvisiä, puikeita ja ehytlaitaisia. Aluslehdet ovat pitkäruotisia. Varressa on tavallisesti yksi sepivä- tai tylppätyvinen lehti. Varren kärjessä on yksi kaksineuvoinen, valkoinen, kiiltäväsuoninen ja viisiterälehtinen kukka, jonka halkaisija on 2–3 cm. Vilukko kukkii Suomessa heinä-elokuussa.Retkeilykasvio 1998, s. 236. Siemenet ovat pieniä ja kevyitä, ja ne leviävät helposti tuulen ja veden mukana.Uusitalo 2007, s. 151. Vilukon kukassa on viiden heteen lisäksi viisi moniliuskaista, nuppipäistä joutohedettä. Niiden sisältämän meden ja hunajanhohtoisten valemesiäisten avulla kasvi houkuttelee luokseen pölyttäjiä. == Levinneisyys == Vilukkoa tavataan laajalla alueella pohjoisella pallonpuoliskolla. Esiintymisalue ulottuu Espanjasta läpi koko Euroopan, Keski-Aasian ja Siperian aina Japaniin saakka, ja edelleen Pohjois-Amerikan pohjoisosiin. Toisinaan vilukko jaetaan kahteen alalajiin, joista subsp. palustris kasvaa pääosin etelämpänä ja subsp. neogaea pohjoisessa. Suomessa vilukkoa tavataan koko maassa. Yleinen se on Kainuussa, Lapissa sekä koko Pohjanlahden rannikolla Ahvenanmaalle asti. Etelä- ja Keski-Suomen sisämaassa se on monin paikoin harvinainen. Laji on harvinaistunut soiden ojitusten ja perinteisten rantalaidunten umpeenkasvun vuoksi. == Elinympäristö == Vilukko viihtyy valoisilla paikoilla kosteassa ja ravinteisessa maassa. Suomessa sitä tavataan muun muassa suo-, merenranta- ja järvenrantaniityillä, letoilla, lettokorvissa, suonreunamilla, lähteiköiden tuntumassa ja puronvarsilla. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Uusitalo, Anna: Kylien kaunokit, soiden sarat. Keski-Suomen uhanalaiset kasvit. Keski-Suomen ympäristökeskus, Jyväskylä 2007. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Suovilukko (Parnassia palustris) * Kasviatlas 2018: Suovilukon (Parnassia palustris) levinneisyys Suomessa * Den virtuella floran: Vilukon (alalaji palustris) levinneisyys pohjoisella pallonpuoliskolla * Den virtuella floran: Vilukon (alalaji neogaea) levinneisyys pohjoisella pallonpuoliskolla * Pohjolan kasvien pauloissa: Parnassia palustris – suovilukko * Eliaksen yrttitarha (Internet Archive) Luokka:58.4 Putkilokasvit Luokka:Vilukot
Ajan henki (albumi)

Ajan henki on Juice Leskinen Slam -yhtyeen viides ja viimeinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1981. CD-versio levystä ilmestyi vuonna 1989. Kultalevy myönnettiin vuonna 1981. Albumi on myyty yhteensä 25 000 kappaletta. == Kappaleet == A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # == Muusikot == * Juice Leskinen – laulu, kitara * Eero ”Safka” Pekkonen – urut, laulu, kitara, piano, rummut * Ila Loueranta – laulu, kitara, piano, kosketinsoittimet * Hannu Tervaharju – basso, laulu * Jari Yliaho – kitara, laulu, basso * Kari ”Kape” Peltonen – rummut * Matti A. Takala – rummut * Mika Sundqvist – laulu == Lähteet == Luokka:Juice Leskisen albumit Luokka:Vuoden 1981 albumit
Chur

Chur (; ) on sveitsiläisen Graubündenin kantonin pääkaupunki. Vuoden 2014 lopussa siellä oli 34 547 asukasta. Kaupunki on Sveitsin vanhimpia, ja Rooman valtakunnan aikana se oli linnoitettu leiri ja roomalaisen provinssin pääkaupunki. Kaupungissa on suuret korkeuserot: sen alue ulottuu 550 metristä aina 1 900 metriin merenpinnan yläpuolella, ja Churia ympäröivät joka puolelta 2 000–3 000-metriset vuorenhuiput. Chur on rautateiden risteysasema, jossa alueellisen Rhätische Bahnin ja valtakunnallisen SBB-CFF-FFS:n radat ovat samalla asemalla. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * *
Quintanilla de Onsoña

Quintanilla de Onsoña on kunta Palencian maakunnassa Kastilia ja Leónissa Espanjassa 58 km Palenciasta. Kunnassa on 185 asukasta. Kunnan pinta-ala on 52 km². Quintanilla de Onsoña sijaitsee 888 metrin korkeudella merenpinnasta Carrión-joen varrella. Kunnan alueella ovat keskuskylän lisäksi Portillejon, Velillas del Duquen, Villantodrigon, Villaprovianon ja Villarmienzon kylät. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Espanjan kunnat Luokka:Palencian maakunta
Inspirations

Inspirations on Elvis Presleyn vuonna 1980 julkaistu hengellisvaikutteinen kokoelma-albumi. == Kappaleet == === CD 1 === # Crying In The Chapel - (Glenn) \- 1965 # It's No Secret (What God Can Do) - (Hamblen) \- 1957 # A Thing Called Love - (Hubbard) \- 1972 # Bosom Of Abraham - (Johnson / McFadden / Brooks) \- 1972 # In My Father's House - (arr. and adapt. Presley) \- 1960 # An Evening Prayer - (Batterrsby / Gabriel) \- 1972 # Amazing Grace - (trad., arr. Presley) \- 1972 # How Great Thou Art - (Hine) \- 1967 # Lead Me, Guide Me - (Akers) \- 1972 # The Impossible Dream - (Leigh / Danon) \- 1978 === CD 2 === # There'll Be Peace In The Walley For Me - (Dorsey) \- 1957 # I'm Gonna Walk Dem Golden Stairs - (arr. and adapt. Presley) \- 1960 # I Believe In The Man In The Sky - (Howard) \- 1960 # Mansion Over The Hilltop - (Stamphill) \- 1960 # Padre - (Romans / Lorve / Webster) \- 1973 # Where Could I Go To But To The Lord? - (Coats) \- 1967 # He Is My Everything - (Frazier) \- 1972 # Somebody Bigger Than You And I - (Lange / Heath / Burke) \- 1967 # He Touched Me - (Gaither) \- 1972 # Known Only To Him - (Hamblen) \- 1960 == Lähteet == * LP-levy NE 1101 (K-tel, 1980) Luokka: Vuoden 1980 kokoelma-albumit Luokka:Elvis Presleyn albumit
Urbino

Urbino on kaupunki Pesaro e Urbinon maakunnassa, Marchen alueella Italiassa. Vuoden 2015 lopussa siellä oli 15 019 vakinaista asukasta. Urbinon historiallinen keskusta on merkittävä renessanssin kulttuurin muistomerkki ja Unescon maailmanperintökohdeHistoric Centre of Urbino Unesco. Urbino sijaitsee kukkulan rinteillä ja on säilyttänyt keskiaikaisia näkymiään varsin hyvin, joskin kukkulan juurella sijaitsevat laajat pysäköintialueet. Vaatimaton roomalaiskaupunki, silloiselta nimeltään Urvinum Mataurense, nousi merkittäväksi 500-luvulla goottilaissotien aikana. Kaupungin aikaisempi nimi oli Urbinum. Moninkertainen ratamoottoripyöräilyn maailmanmestari Valentino Rossi on syntynyt Urbinossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Italiassa Luokka:Marchen kaupungit Luokka:Pesaro e Urbinon maakunnan kunnat