EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Royal Oak -luokka

Royal Oak -luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kuuden 74-tykkisen kolmannen luokan linjalaivan muodostama alusluokka, jonka alukset suunnitteli Sir John Williams. == Suunnittelu == Amiraliteetti hyväksyi 18. joulukuuta 1765 Sir John Williamsin suunnitelman aluksista. Niissä oli vähemmän terävä keula kuin Sladen suunnittelemissa aluksissa, mutta niiden perä oli vedenpinnan yläpuolella terävämpi. Muotoilu teki niistä epävakaita, mutta hyvällä säällä ne olivat nopeita ja niiden purjehdusominaisuudet olivat hyvät lukuun ottamatta myrskyä. Alusten aseistuksena oli kummallakin tykkikannella 28 tykkiä, joista alemmalla oli 32 naulan ja ylemmällä 18 naulan tykit. Lisäksi puolikannella oli neljätoista ja etukannella neljä 9 naulan tykkiä.Winfield, Rif s. 73 == Alukset == Royal Oak -luokan linjalaivatWinfield, Rif s. 73-75 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Palvelus Kohtalo HMS Royal Oak Plymouthin telakka toukokuu 1766 13. marraskuuta 1769 marraskuu 1770 nimetty HMS Assistanceksi 1805 romutettu 1815 HMS Conqueror Plymouth lokakuu 1769 18. lokakuuta 1773 maaliskuu 1777 romutettu 1794 HMS Bedford Woolwichin telakka 27. lokakuuta 1775 heinäkuu 1776 romutettu 1817 HMS Hector Henry Adams & John Barnard, Deptford huhtikuu 1771 27. toukokuuta 1774 marraskuu 1776 romutettu 1816 HMS Vengeance John Randall & Company, Rotherhithe huhtikuu 1771 25. kesäkuuta 1774 maaliskuu 1778 romutettu 1816 HMS Sultan John Barnard & John Turner, Harwich maaliskuu 1771 23. joulukuuta 1775 elokuu 1777 romutettu 1816 == Lähteet == * === Viitteet === *
Pierre Gailhard

Pierre Gailhard (1848–1918) oli ranskalainen oopperalaulaja (basso). Hän oli Pariisin suuren oopperan johtaja vuosina 1884–1891 ja uudestaan vuosina 1893–1908. Hän tuki Aino AcktétaAckté, Aino (1876 - 1944); Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, jonka kiinnitti oopperaan primadonnaksi. Gailhard opetti myös Jenny SpennertiäJohanna Nuorivaara: Jenny Spennert: Fåfäng onskan; YLE. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset oopperalaulajat Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Puolan perustuslakituomioistuin

Puolan perustuslakituomioistuin () on Puolan muusta oikeuslaitoksesta erillinen tuomioistuin, jonka pääasiallinen tehtävä on valvoa, että säädetyt lait ovat yhteensopivia ylempien säädösten, etenkin perustuslain, kanssa. Lakien perustuslaillisuuden juridisen valvonnan tarkoitus on varmistaa, että perustuslakia noudatetaan. Suurimmassa osassa manner-Euroopan maista on tätä tarkoitusta varten perustuslakituomioistuin. Tuomioistuimessa on viisitoista tuomaria, jotka sejm nimittää yhdeksän vuoden kausille. Vuodesta 1997 lähtien jokaisen tuomarin kausi on ollut yhdeksän vuotta, mikä tarkoittaa, että jos tuomari luopuu virastaan kesken kauden, hänen seuraajansa virkakausi on täydet yhdeksän vuotta. Sejm nimittää tuomioistuimen tuomarit, Puolan presidentti nimittää tuomioistuimen presidentin ja varapresidentin. Sejmin puhemiehistö tai vähintään 50 parlamentaarikon ryhmä asettaa tuomariehdokkaat. Perustuslakituomioistuimen tuomarien yleiskokous taas asettaa ehdokkaat tuomioistuimen presidentiksi ja varapresidentiksi. Tehtäviin voidaan asettaa ehdokkaaksi vain henkilöitä, jotka ovat päteviä toimimaan perustuslakituomioistuimen tuomarina. Tuomarit eivät saa osallistua poliittiseen toimintaan eivätkä toimia muussa julkisessa virassa kuin tuomarinvirassaan. == Historia == thumb|Puolan perustuslakituomioistuimen istuntotiloja. Vuonna 1982 perustuslakia muutettiin niin, että siinä mainittiin, että Puolalla on perustuslakituomioistuin. Tätä seurasi kolmen vuoden kiista siitä, millainen tuomioistuimesta tulee. Monet olivat huolissaan, että perustuslakituomioistuimesta tulisi liian itsenäinen ja sen poliittisesta ohjauksesta tulisi vaikeaa. Kompromissina sejm sai oikeuden tehdä päätöksiä perustuslakituomioistuimesta huolimatta, jos niille oli kahden kolmasosan määräenemmistö. Perustuslakituomioistuin aloitti toimintansa vuonna 1985. === Vuoden 2015 tuomarinimityskiista === Vuoden 2015 parlamenttivaalien alla Kansalaisfoorumi-puolue nimitti perustuslakituomioistuimeen uusia tuomareita, vaikka osan paikoista oli tarkoitus avautua vasta vaalien jälkeen. Kaksi nimityksistä todettiin laittomiksi ja kolme laillisiksi. Laki ja oikeus (PiS) -puolue muodosti vaalien jälkeen hallituksen, joka ei hyväksynyt edeltävän hallituksen nimityksiä. PiS asetti omat ehdokkaansa kaikkiin viiteen paikkaan ja puolueen ehdokkaana ollut Andrzej Duda vahvisti presidentiksi noustuaan PiS:n nimitykset jokaiseen viiteen tuomarinvirkaan. Kiistan vuoksi perustuslakituomioistuin on käytännössä toimintakyvytön. PiS:ää on syytetty demokratian heikentämisestä, minkä se on kiistänyt. Euroopan komissio pohti tammikuussa 2016, oliko toiminta demokratian ja EU:n perusarvojen mukaista. Frankfurter Allgemeine Zeitungin mukaan komissio aikoo aloittaa selvityksen Puolan demokratian tilasta ja myös rangaistusmenettelyn. Unkari on ilmoittanut aikovansa estää Puolan rankaisemisen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Perustuslakituomioistuin Luokka:Tuomioistuimet
Vincenzo Galeotti

pienoiskuva|Vincenzo Galeotti Vincenzo Galeotti (1733–1816) oli italialainen balettimestari. Vuonna 1775 hän siirtyi Kööpenhaminaan, ja hän loi Tanskan balettitaiteen. Galeotti laati noin 50 balettia. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset balettitanssijat Luokka:Koreografit Luokka:Vuonna 1733 syntyneet Luokka:Vuonna 1816 kuolleet
Kansainvälinen Aspergerin päivä

Kansainvälinen Aspergerin päivä () on 18. helmikuuta vietettävä vuosipäivä . Päivän tarkoituksena on korostaa Aspergerin kulttuurista merkitystä haluttaessa ymmärtää ihmisen neurokirjoa hänen omasta näkökulmastaan. Asperger on osoittanut, että autismi ei ole tauti, sairaus tai vamma, vaan nämä ihmiset kuuluvat ihmisen neurokirjoon siinä missä kaikki muutkin omilla vahvuuksillaan ja heikkouksillaan.http://yourhealthlink.health.nsw.gov.au/event/international- aspergers-day/ Vuodesta 2009 eri maiden hallitukset mm. Australia vuonna 2013 ovat tunnustaneet Hans Aspergerin syntymäpäivän 18. helmikuuta Kansainväliseksi Aspergerin päiväksi (International Asperger’s Day, Dia Internacional da Síndrome de Asperger). Vuosi 2016 oli erityinen juhlavuosi, kun Hans Aspergerin syntymästä tuli kuluneeksi 110 vuotta. == Katso myös == * Autistien oikeuksien päivä * Autistien oikeuksien liike * Maailman autismitietoisuuden päivä ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Celebrating International Aspergers Day * World Autism Awareness Day Luokka:Autismi Luokka:Tietoisuuspäivät Luokka:Kansainväliset vuosipäivät
Arno Miettinen

Arno Miettinen (s. 1. heinäkuuta 1948 Taipalsaari) oli Vihdin kunnanjohtaja vuodesta 1995 lähtien ja Rauman kaupunginjohtaja vuodesta 2005 vuoteen 2012, jolloin hän jäi eläkkeelle. Rauman kaupunginvaltuusto valitsi Miettisen yksimielisesti. Ennen kunnanjohtajauraansa hän oli työskennellyt Salossa ensin henkilöstöpäällikkönä, sitten kaupunginkamreerina ja kaupunginsihteerinä. Hän on valtiotieteen kandidaatti. Eläkkeelle jäätyään Miettinen toimi valtionosuusuudistuksen selvitysmiehenä. == Lähteet == Luokka:Vihdin kunnanjohtajat Luokka:Rauman pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frank Dobson

Frank Dobson (1888–1963Frank Dobson 1888–1963; Tate) oli brittiläinen kuvanveistäjä. Hänen tyylinsä oli massiivinen mutta koristeellinen ja muistutti klassismia. 1920–1930 Dobson oli Eric Gillin ohella johtoasemassa Englannin kuvanveistossaOtavan Suuri Ensyklopedia, s. 1141. Hän esiintyi lisäksi piirtäjänä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Turtles-mutanttikilpikonnat (5. tuotantokausi)

Teini-ikäisten mutanttininjakilpikonnien 5.kauden jaksokuvaukset. Jaksoista Planet of the Turtleoids: Part 1 ja Planet of the Turtleoids: Part 2 esitettiin alun perin tunnin mittaisena erikoisjaksona prime time- katseluaikaan.* ==Jaksoluettelo== ===My Brother, the Bad Guy=== ===Michelangelo Meets Mondo Gecko=== ===Enter: Mutagen Man=== ===Donatello's Badd Time=== ===Michelangelo Meets Bugman Again=== ===Muckman Messes up=== ===Napoleon Bonafrog: Colossus of the Swamps=== ===Raphael Versus the Volcano=== ===Landlord of the Flies=== ===Donatello's Duplicate=== ===The Ice Creature Cometh=== ===Leonardo Cuts Loose=== ===Pirate Radio=== ===Raphael: Turtle of a Thousand Faces=== ===Leonardo, Renaissance Turtle=== ===Zach and the Alien Invaders=== ===Welcome Back, Polarisoids=== ===Michelangelo, the Sacred Turtle=== ===Planet of the Turtleoids: Part 1=== ===Planet of the Turtleoids: Part 2=== ==Lähteet== * * * * * Turtles -mutanttikilpikonnat IMDB:ssä, viitattu 13.1.2016 * Turtles -mutanttikilpikonnat TV.com:ssa , viitattu 13.1.2016 ==Aiheesta muualla== *Sarjan arvostelu Cinemassacre.com:issa (osa 1) *Sarjan arvostelu Cinemassacre.com:issa (osa 2) *Sarjan arvostelu Cinemassacre.com:issa (osa 3) Luokka:Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -sarjat Luokka:1991 Luokka:Tuotantokaudet
HMS Ramillies (1763)

HMS Ramillies oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1763 vesillelaskettu Ramillies-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 1. joulukuuta 1759 Chathamin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi huhtikuuhun 1762 saakka John Lock ja sen jälkeen Edward Allin. Köli laskettiin 25. elokuuta 1760. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1763 ja valmistui marraskuussa, jolloin valmistuskustannukset olivat 36 536 puntaa neljä shillinkiä ja kolme pennyä. Lisäksi aluksen takilointi ja varustaminen maksoi 6 823 puntaa viisitoista shillinkiä ja kuusi pennyä.Winfield, Rif s. 66 == Palvelus == Alus kuului 1782 Newfoundlandin edustalla partioineen amiraali Thomas Graves'n laivastoon. Se vaurioitui pahoin myrskyssä ja jouduttiin hylkäämään, jolloin alus poltettiin 1782. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Ramillies-luokan linjalaivat Luokka:Chathamin telakan valmistamat alukset
HMS Monarch (1765)

HMS Monarch oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1765 vesillelaskettu Ramillies-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 22. marraskuuta 1760 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Adam Hayes. Köli laskettiin 2. kesäkuuta 1761. Alus laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1765 ja valmistui 24. syyskuuta, jolloin valmistuskustannukset varustettuna olivat 34 407 puntaa 19 shillinkiä ja 10 pennyä.Winfield, Rif s. 66 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen lokakuussa 1776 päällikkönään Joshua Rowley. Se varustettiin kesäkuussa 1777 Portsmouthissa vartiolaivaksi ja varustettiin meripalveluun Portsmouthissa lokakuussa. Alus osallistui 27. heinäkuuta 1778 ensimmäiseen Ushantin taisteluun Winfield, Rif s. 67 ja Cabo de São Vicenten taisteluun 1780. Alus romutettiin 1813. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Ramillies-luokan linjalaivat
HMS Marlborough (1767)

HMS Marlborough oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1767 vesillelaskettu Ramillies-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 4. joulukuuta 1760 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Adam Hayes. Köli laskettiin 3. kesäkuuta 1763. Alus laskettiin vesille 26. elokuuta 1767 ja valmistui 1. lokakuuta, jolloin valmistuskustannukset varustettuna olivat 33 319 puntaa.Winfield, Rif s. 67 == Palvelus == Alus osallistui 1780 Cabo de São Vicenten taisteluun. Alus haaksirikkoutui 4. marraskuuta 1800 lähellä Belle Ileä. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Ramillies-luokan linjalaivat
Beachfutis Euroopan kisoissa 2015

Euroopan kisojen 2015 beachfutis järjestettiin Beach Arenailla Bakussa 25.–28.6.2015. Kisoissa oli sarja vain miehille. Mestaruuden voitti Venäjä, joka voitti loppuottelussa Italian. ==Tulokset== ===Alkulohkot=== ====Lohko A==== ====Lohko B==== ===Sijoitusottelut sijoista 5. - 8.=== {{Turnauspuu4sijat5-8 |27.6.||4||2 |27.6.||3||1 |28.6.||3||6 |28.6.||3||2 }} ===Pudotuspelit=== {{Turnauspuu4 |27.6.||7||4 |27.6.||1||2 |28.6.||2||3 |28.6.||5||6 }} ==Lähteet== Luokka:Euroopan kisat 2015 Luokka:Beachfutiskilpailut
Vjatšeslav Orfinski

Vjatšeslav Petrovitš Orfinski (; 29. huhtikuuta 1929 Petroskoi, Karjalan tasavalta, Venäjä – 2. syyskuuta 2024) oli akateemikko, ja koulutukseltaan arkkitehtuurin professori sekä jäsen Venäjän tiedeakatemian arkkitehtuurin ja rakentamisen tiedekunnassa. Hän oli Venäjän pohjoisen puuarkkitehtuurin asiantuntija ja toimi näkyvästi muun muassa Vienan Karjalan runokylien ainutlaatuisen arkkitehtuurin ja elämäntavan suojelijana. Suomessa hänet tunnetaan etenkin Vienassa sijaitsevan kalevalaisen Paanajärven runokylän suojelun puolestapuhujana. ==Elämänvaiheita== Valmistuttuaan vuonna 1948 Petroskoin arkkitehtiosastolta hän siirtyi Moskovaan suorittamaan jatko- opintoja arkkitehtuurissa. Moskovasta valmistumisensa jälkeen hän työskenteli Petroskoissa vuosina 1954–1970. Vuodesta 1970 hän opetti Petroskoin valtionyliopiston muotoilun ja arkkitehtuurin osastolla arkkitehtuuria ja grafiikkaa. Vuodesta 1997 hän toimi Petroskoin valtionyliopiston kansanarkkitehtuurin tutkimuslaitoksen johtajana ja loi uuden tieteellisen suunnan etnoarkkitehtuurin, jossa yhdistetään etnografiaa ja arkkitehtuuria. ==Palkinnot ja kunnianosoitukset== Orfinski on laajalti palkittu Venäjällä erilaisin kunnianosoituksin ja mitalein. Hän sai muun muassa Karjalan autonomisen tasavallan kunniatutkijan mitalin (1989) sekä valtionpalkintoja vuosina 1984 ja 1988. Lisäksi hän sai Karjalan tasavallan valtionpalkinnon vuonna 2006. Hänet palkittiin Venäjällä merkittävästä työstään venäläisen kulttuuriperinteen säilyttäjänä vuonna 2014. Hänet nimettiin myös Petroskoin kunniakansalaiseksi vuonna 2014.ptzgovorit.ru == Katso myös == * Paanajärvi ==Lähteet== Luokka:Venäläiset arkkitehdit Luokka:Akateemikot Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
3,4-tolueenidiamiini

3,4-Tolueenidiamiini eli 3,4-diaminotolueeni (C7H10N2) on aromaattisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien ja polymeerien valmistuksessa tarvittavien kemikaalien ja muiden yhdisteiden valmistamiseen. 3,4-Tolueenidiamiinin kanssa isomeerisia yhdisteitä ovat 2,3-, 2,4-, 2,5-, 2,6- ja 3,5-tolueenidiamiinit. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa 3,4-tolueenidiamiini on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Se liukenee hyvin veteen ja orgaanisista liuottimista sitä liuottaa esimerkiksi ligroiini, joka on alifaattisten hiilivetyjen seos. ==Valmistus ja käyttö== 3,4-Tolueenidiamiinia voidaan valmistaa pelkistää nitraamalla p-toluidiinia ja pelkistämällä muodostuva tuote. Sitä saadaan myös pelkistämällä 3,4-dinitrotolueenia, jota muodostuu tolueenin nitrauksen yhteydessä.Robert A. Smiley: Phenylene- and Toluenediamines, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 13.1.2016 3,4-Tolueenidiamiinia voidaan käyttää polyuretaanien valmistuksessa tarvittavien yhdisteiden valmistukseen sekä epoksihartsien kovetuskäsittelyissä. Siitä voidaan valmistaa myös muita yhdisteitä kuten kinometionaattia ja tolyylitriatsolia. ==Lähteet== Luokka:Amiinit Luokka:Aromaattiset yhdisteet
Iso Korpijärvi (Kihniö)

Iso Korpijärvi on Pirkanmaalla Kihniössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Iso Korpijärvi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Järven pituus on 600 metriä, leveys 180 metriä ja sen pinta-ala on 6,7 hehtaaria. Se sijaitsee Jouttinevan ja Korpikankaan välissä maaston painanteessa. Siihen laskee metsäoja ja pelto-oja, joka on samalla Jouttijärven, Vähä Jouttijärven ja Aureen Korpijärven yhteinen laskuoja. Järven laskujoki lähtee pohjoispäästä ja se laskee kilometrin jälkeen Heinämaan suolle, jonka johto-oja virtaa Heinämaanlammen läpi ja joka jatkaa sen jälkeen suon jälkeen Mäntysenluomana Nerkoonjärveen. Laskuojaan yhtyy vasemmalta Vähä Korpijärven laskuoja. Rantaviivaa on 1,4 kilometriä. Rannat ovat metsämaata, jonka lähellä sijaitsee Korpijärven maatila. Rannan tuntumassa on kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Mäkikylän kautta yhdystieltä 3350. == Historia == Vuoden 1960 painetussa peruskartassa järven laskuoja juoksi luontaisesti Heinämaan suolle saakka. Järven laskuoja oli aina laskenut vain suon laitaan, mutta myöhemmin se on yhdistetty Myllymaan maatilan pelto-ojiin ja johdettu kaivamalla suora oja suon läpi sen pohjoispäähän, missä se alitti rautatiesillan. == Lähteet == Luokka:Nerkoonjärven valuma-alue Luokka:Kihniön järvet
Vähä Jouttijärvi

Vähä Jouttijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Vähä Jouttijärvi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Järven pituus on 250 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Se sijaitsee Jouttanevan haarassa Haavistonperällä Monganniityn lähellä.Suo on tiheästi ojitettu ja siihen on kaivettu seitsemän ojaa. Suon ojien kautta siihen laskee pohjoisesta myös Jouttijärvi. Yksi ojista on samalla sen laskuoja, joka laskee 1,6 kilometrin jälkeen Iso Korpijärveen. Rantaviivan pituus on 650 metriä. Ranta on kokonaan suota eikä sille ole rakennettu mitään. Järven ohi kulkee metsässä kärrypolku, joka alkaa Haavistonperältä ja jonne pääsee Hirvikosken kautta valtatieltä 23. == Historiaa == Vuoden 1959 vanhassa painetussa peruskartassa Vähä Jouttijärven laskuoja oli vielä luonnonmukainen suopuro, joka laski Monganniitylle, jossa sen uoma katosi suohon. Se tuli uudelleen näkyviin suon toisessa päässä ja jatkoi juoksuaan "Korpijärveen" (nimi kartassa) eli Iso Korpijärveen. == Lähteet == Luokka:Nerkoonjärven valuma-alue Luokka:Kurun järvet
Seppo Luhtala

Seppo Hannu Kalevi Luhtala (14. toukokuuta 1935 Kurikka – 5. joulukuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen juristi ja urheilun taustavaikuttaja. Uransa hän teki vakuutusyhtiöissä, mutta vapaa-ajallaan hän kuvasi urheiludokumentteja, joista kuusi esitettiin Yleisradion kanavalla. Lisäksi hän toimitti kirjan Vuosituhannen juoksijat (1997). Hän oli vaikuttamassa Lasse Virénin patsaan syntyyn.Paunonen, Ari: Vakuutusmies tallensi urheilun historiaa. ==Dokumenttielokuvat== * Annat vain kaiken, 1981 (Lasse Virén). ==Kirjat== * Toim. Vuosituhannen juoksijat. Lasse Viren -säätiö, Juoksija-lehti, 1997. ISBN 951-9465-17-0 * Toim. Top Distance Runners of the Century. Meyer & Meyer Sports, 2002. ISBN 1-84126-069-X == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Dokumentaristit Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Degeneration

Degeneration on suomalaisen death metal -yhtye Mors Subitan toinen studioalbumi. Se julkaistiin 20. maaliskuuta 2015 levymerkillä OneManArmy. Kappaleesta ”Degenerate” kuvattiin musiikkivideo. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 26. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Eemeli Bodde – laulu * Mika Lammassaari – kitara, laulu * Mika Junttila – bassokitara * Ville Miinala – rummut === Tuotanto === * Aksu Hanttu – miksaaja * Svante Forsbäck – masteroija == Arvostelut == * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Kaaoszine: 9/10Kaaoszine: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Mors Subitan albumit Luokka:Vuoden 2015 albumit
Ravintola X

Ravintola X oli syksyllä 2014 Nelonen-kanavalla esitetty tositelevisio- ohjelma, jossa jokaisessa jaksossa yksi julkisuudesta tuttu henkilö perusti yhden päivän ajaksi oman ravintolan. Kilpailijat saivat käyttöönsä 1 000 euroa ja saivat myös itse päättää ravintolan teeman, ruuan ja sisustuksen. Apunaan heille ravintolan keittiössä toimivat Tomi Björck, Serko Rantanen, Joonas Hämäläinen ja Seija Strand. Kilpailijat olivat Hjallis Harkimo ja Joel Harkimo, Carl Haglund, Kalle Palander, Anne Berner, Jaana Pelkonen, Vappu Pimiä, Pirjo Heikkilä, Sauli Koskinen, Axl Smith ja Rakel Liekki. Jokaisen jakson päätteeksi asiakkaat saivat äänestää halutun rahasumman, siitä mitä mieltä he olivat ravintolasta. Kauden päätteeksi selvisi voittaja joka on saanut ravintolansa menestymään parhaiten.Kymmenen julkkista toteuttaa unelmiensa ravintolan uudessa Ravintola X -sarjassa == Jaksot == Jakso Henkilö Ravintola Summa Ensiesitys Katsojaluvut 1\. Kalle Palander Kalle Ensimmäinen 45,00 € 9. lokakuuta 2014 200 000 2\. Hjallis Harkimo ja Joel Harkimo Harkimo Lounge 1100,00 € 16. lokakuuta 2014 193 000 3\. Vappu Pimiä Vapas 495,00 € 23. lokakuuta 2014 212 000 4\. Carl Haglund Lähde 378,00 € 30. lokakuuta 2014 114 000 5\. Pirjo Heikkilä Musu 773,00 € 6. marraskuuta 2014 162 000 6\. Anne Berner La Maison Marending 714,00 € 13. marraskuuta 2014 141 000 7\. Axl Smith Hip 292,00 € 20. marraskuuta 2014 112 000 8\. Jaana Pelkonen Ribsikeisarit 622,50 € 27. marraskuuta 2014 151 000 9\. Rakel Liekki Raikas -285,00 € 4. joulukuuta 2014 149 000 10\. Sauli Koskinen Sunshine 755,00 € 11. joulukuuta 2014 134 000 === Voittajataulukko === Sija Henkilö Ravintola Summa 1\. Hjallis Harkimo ja Joel Harkimo Harkimo Lounge 1100,00 € 2\. Pirjo Heikkilä Musu 773,00 € 3\. Sauli Koskinen Sunshine 755,00 € 4\. Anne Berner La Maison Marending 714,00 € 5\. Jaana Pelkonen Ribsikeisarit 622,50 € 6\. Vappu Pimiä Vapas 495,00 € 7\. Carl Haglund Lähde 378,00 € 8\. Axl Smith Hip 292,00 € 9\. Kalle Palander Kalle Ensimmäinen 45,00 € 10\. Rakel Liekki Raikas -285,00 € == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ravintola X:n Facebook-sivut Luokka:Ruokaohjelmat Luokka:2010-luvun suomalaiset kilpailuohjelmat
Jouttijärvi (Ylöjärvi)

Jouttijärvi on Pirkanmaalla Kihniön ja Ylöjärven rajalla Haavistonperällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Jouttijärvi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Järven pituus on 300 metriä, leveys 230 metriä ja sen pinta-ala on 6,5 hehtaaria. Se sijaitsee Jouttinevalla Haavistonperän pohjoispuolella metsämaan ja suon välissä. Suo on tiheästi ojitettu, mutta niitä ei ole yhdistetty järveen. Sen sijaan yksi metsäoja etelästä laskee järveen. Järven laskuoja lähteen sen lounaispäästä kulkee suon läpi sen johto-ojana ja laskee sitten Vähä Jouttijärveen. Rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Järven itä- ja etelärannat ovat kovaa metsämaata, jossa on viisi vapaa-ajan asuntoa. Yksi vapaa-ajan asunto on rakennettu Kihniön puoleiselle suolle. Näille johtaa tiet yhdystieltä 3350. Järvessä on saari, jonka kautta kulkee Yläjärven ja Kihniön välinen raja. Raja ylittää järven niin, että yli puolet siitä kuuluu Ylöjärvelle. == Lähteet == Luokka:Nerkoonjärven valuma-alue Luokka:Kihniön järvet Luokka:Kurun järvet
Kategoria superioren kausi 2014–2015

Kategoria superioren kausi 2014–2015 oli Albanian jalkapallon pääsarjan Kategoria superioren 76. kausi. Kausi päättyi KF Skënderbeu Korçën mestaruuteen, mikä oli seuralle viides perättäinen mestaruus ja yhteensä kuudes. Sarjan paras maalintekijä oli FK Kukësin kroatti Pero Pejić, joka teki 22 maalia kauden aikana. Sarjan kaksi huonointa, KF Apolonia Fier ja KS Elbasani, putosivat alemmalle sarjatasolle kauden päätteeksi. Molemmat seurat olivat juuri edellisellä kaudella nousseet pääsarjaan. == Joukkueet == Seura Sijainti Stadion Kapasiteetti KF Apolonia Fier Fier Loni Papuçiu Stadium 6,800 KS Elbasani Elbasan Elbasan Arena 18,000 Flamurtari Vlorë Vlorë Flamurtari Stadium 13,000 FK Kukësi Kukës Zeqir Ymeri Stadium 10,000 KF Laçi Laç Laçi Stadium 11,000 KF Partizani Tirana Tirana Qemal Stafa Stadium 20,000 KF Skënderbeu Korçë Korçë Skënderbeu Stadium 12,000 KS Teuta Durrës Durrës Niko Dovana Stadium 13,000 SK Tirana Tirana Selman Stërmasi Stadium 12,500 KS Vllaznia Shkodër Shkodër Loro Boriçi Stadium 19,000 ===Henkilöstö ja peliasut=== Huomautus: Liput merkitsevät FIFA:n sääntöjen mukaisia kansallisia joukkueita. Pelaajilla ja managereilla voi olla useampi FIFA:n sääntöjen ulkopuolinen kansallisuus. Seura Päävalmentaja Kapteeni Paitavalmistaja Paitavalmistaja KF Apolonia Fier Artan Mërgjyshi Amarildo Dimo Givova — KS Elbasani Ilirjan File Eriol Merxha Givova Xhanini Flamurtari Vlorë Ernestino Ramella Franc Veliu Lescon TRK/Atlasjet FK Kukësi Artim Šakiri Rrahman Hallaçi Adidas Kevin Construction KF Laçi Armando Cungu Stipe Buljan Sportika Top Sport KF Partizani Tirana Shpëtim Duro Nderim Nexhipi Legea — KF Skënderbeu Korçë Mirel Josa Bledi Shkëmbi Legea Ama Cafè KS Teuta Durrës Ilir Biturku Bledjan Rizvani Erreà Caffè Pascucci SK Tirana Gugash Magani Ervin Bulku Legea — KS Vllaznia Shkodër Baldo Ranieri Ndriçim Shtubina Givova – == Sarjataulukko == == Tilastot == === Parhaat maalintekijät === Sijoitus Pelaaja Joukkue Maalit 1 Pero Pejić Kukësi 31 2 Stevan Račić Partizani Tirana 14 3 Elis Bakaj Tirana 12 4 Segun Adeniyi Laçi 10 5 Selemani Ndikumana Tirana 9 6 Mentor Mazrekaj Partizani Tirana 8 7 Marko Ćetković Laçi 7 7 Dhiego Martins Skënderbeu Korçë 7 7 Agim Meto Laçi 7 7 Sebastián Sosa Vllaznia 7 ==Lähteet== Luokka:Albanian jalkapallokilpailut Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 2014–2015/2015
Erika Isolauri

Virve Erika Isolauri (os. Kreula; s. 18. helmikuuta 1955, Pori) on suomalainen lastentautiopin professori Turun yliopistossa (vuodesta 2005) ja Turun yliopistollisen keskussairaalan Lasten ja nuorten klinikan ylilääkäri. Vuodesta 2014 lähtien hän on ollut Turun yliopiston Kliinisen laitoksen esimies. Vuoden 2016 alussa hänen todettiin olevan kansainvälisesti siteeratuin kliininen probioottitutkija maailmassa. Isolauri tuli ylioppilaaksi vuonna 1974. Hän valmistui Tampereen yliopistosta lääkäriksi (LL, 1979), ja lääketieteen tohtoriksi (1986) ja lastentautien erikoislääkäriksi (1986). Tampereen yliopiston lastentautien dosentuurin hän sai 1990. Työurallaan Isolauri oli Tampereen yliopistollisen sairaalan apulaislääkärinä (1980-1985), sitten apulaisopettajana Tampereen ja Turun yliopistoissa (1986-2000). Tänä aikana hän oli vierailevana tutkijana Ranskassa (Hôpital Saint-Lazare Inserm, 1987–1988) ja apulaisprofessorina Yhdysvalloissa (Cornell Medical College, NY, 1988), hoiti lastentautien profesuurin viransijaisuutta Tampereen yliopistossa (1993–1994) ja toimi Suomen Akatemian vanhempana tutkijana (1994–2009. Vuosina 2001-2004 lastentautien professorin viransijainen Turun yliopistossa, 2004-2005 Suomen Akatemian varttuneena tieteenharjoittajana. Turun yliopiston lastentautiopin professori ja Turun yliopistollisen keskussairaalan ylilääkäri vuodesta 2005. ==Julkaisutoiminta== Isolaurin tieteellinen tuotanto käsittää yli 400 julkaisua. Hänet on kutsuttu tieteellisten kokousten puhujaksi yli 150 kertaa. Isolaurille on myönnetty tutkimustyöstään monia tunnustuksia ja palkintoja. Tammikuussa 2016 hänelle myönnettiin Matti Äyräpään palkinto. ==Oppilaat== Isolauri oli tammikuuhun 2016 mennessä ohjannut kaikkiaan 23 väitöskirjatyöntekijän tutkimustyötä. Moni heistä on luonut jo itsenäisen, menestyksekkään tutkijanuran. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sirelius

Sirelius on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi: * K. J. G. Sirelius (1818–1888), Suomen Lähetysseuran lähetysjohtaja * Knut Samuel Sirelius (1827–1867), lääkäri, professori * Lauri Sirelius (1895–1931), laulaja ja näyttelijä * Leo Sirelius (1863–1937), kenraalimajuri ja kuvernööri, Otto Arvid Ferdinand Sireliuksen poika * Otto Arvid Ferdinand Sirelius (1818–1892), kenraalimajuri * Otto Leonidas Sirelius (1859–1918), jalkaväenkenraali, Otto Arvid Ferdinand Sireliuksen poika * U. T. Sirelius (1872–1929), kansatieteilijä, professori
Biutiful

Biutiful on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut meksikolais-espanjalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Alejandro González Iñárritu. Sen pääosaa esittää Javier Bardem. Biutiful oli ehdolla kahteen Oscar-palkintoon vuonna 2011 parhaasta vieraskielisestä elokuvasta ja parhaasta miespääosasta (Bardem). == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2010 espanjalaiset elokuvat Luokka:Meksikolaiset elokuvat Luokka:Espanjalaiset draamaelokuvat Luokka:Alejandro González Iñárritun ohjaamat elokuvat
Gustaf Sirén

Gustaf Sirén (23. helmikuuta 1920 Nastola – 11. toukokuuta 2008 Tukholma, RuotsiGustaf Sirén. Muistot. Hs.fi 11.5.2008, viitattu 13.1.2016.) oli suomalainen metsätieteilijä ja professori. Hänet nimitettiin 1965 Ruotsin Skogshögskolanin metsänuudistamisen professoriksi ja pian myös Helsingin yliopiston metsänhoitotieteen henkilökohtaiseksi ylimääräiseksi professoriksi (1966–1973), ja hän toimi vuosia molemmissa viroissa. Helsingin yliopiston metsänhoitotieteen dosentti hän oli 1958–1966 ja uudelleen 1973–1987. Hän oli vuodesta 1978 Ruotsin maatalousyliopiston energiametsänviljelyn henkilökohtainen ylimääräinen professori. Hän tutki maatalouden koneistamista.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 789Luettelo Helsingin yliopiston opettajista ja virkamiehistä == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org). Luokka:Suomalaiset metsätieteilijät Luokka:Valtionlaitosten johtajat‎ Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
École de l’Air

École de l’Air, usein vain EA, on ranskalainen ilmailun sotakorkeakoulu. Se sijaitsee Provence-Alpit-Riviera‎n hallintoalueella Bouches-du-Rhônen departementissa Salon-de-Provencen kunnassa. Koulu perustettiin vuonna 1933L’ECOLE DE L’AIR.. Se kouluttaa hävittäjälentäjiä, insinöörejä ja teknikoita. == Tutkinnot == * Insinööri École de l'Air ; * Mastère Spécialisé (yhteistyössä École nationale de l’aviation civilen ja SUPAEROn kanssa)MS Aerospace Project Management ; * Massiivinen avoin ilmapuolustuksen verkkokurssiUn cours de l'école de l'Air en ligne.Compréhension de l'arme aérienne . == Kuuluisia valmistuneita == * Jean-Loup Chrétien, ranskalainen avaruuslentäjä * Léopold Eyharts, Ranskan ilmavoimien prikaatinkenraali ja Euroopan avaruusjärjestö ESAn avaruuslentäjä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * École de l'Air Luokka:Ranskan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Ranskan asevoimat
Rudolf Sirge

Rudolf Sirge (1904–1970) oli virolainen kirjailija. Hänen pääteoksensa on romaani Maa ja rahvas (1956, suom. Maa ja kansa), ja se kertoo Viron maaseudun tapahtumista 1940-luvulla.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 791 ==Suomennetut teokset== * Maa ja kansa (alkuteos: Maa ja rahvas, 1956) suom. Ellen Noot, Kansankulttuuri, 1961 (lyhennetty laitos) * Suomännyt, novelli, antologiassa Eestiläinen novelli, toimittanut Heino Puhvel, Tallinna: Perioodika 1979 == Lähteet == Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Haukkalampi (Kihniö)

Haukkalampi on Pirkanmaalla Kihniössä Mäkikylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Haukkalampi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Lammen pituus on 700 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 10 hehtaaria. Se sijaitsee Iso Huhdanmäen pohjoispuolella. Siihen laskee muun muassa Isonevalta suo-ojia. Se oma laskuoja lähtee järven lounaispäästä ja juoksee peltoakean läpi Hietalammen suolle, jossa jatkuu suohon kaivettu oja. Suolla olevat kaksi lampea ovat kuivatetun Hietalammen jäänteet. Lampien läpi kuljettuaan laskuoja jatkaa matkaansa ja laskee Nerkoonjärven Hietalahteen. Rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä. Rannat ovat itärannoilla kovaa metsämaata, joka laskee jyrkästi veteen. Länsirannat ovat rannastaan suota, mutta kauempaa kovaa metsämaata. Rannoille on rakennettu vain kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 3350. Ylöjärven ja Kihniön välinen raja ohittaa lammen itäpään alle 100 metrin päästä. == Lähteet == Luokka:Nerkoonjärven valuma-alue Luokka:Kihniön järvet
Paavo Siro

Paavo Rudolf Siro (2. elokuuta 1909 Helsinki – 27. helmikuuta 1996Kuolleita suomalaisia. Mitä Missä Milloin 1997, s. 131. Otava 1996 ISBN 951-1-14219-4 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä ja professori. Hän oli Tampereen yliopiston suomen kielen professori 1965–1974. Hän tutki lauseoppia ja sovelsi tutkimuksissaan strukturalistisia ja transformationalistisia periaatteita.Facta 2001, osa 14, p. 795. WSOY 1985. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * * ==Aiheesta muualla == *Savolainen, Erkki: Jatko- opiskelija törmäyskurssilla Tampereen yliopistossa 1973–1975 Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Annica Milán

Annica Milán on suomalainen laulaja ja musikaaliesiintyjä. Milán osallistui vuonna 2008 Idolsin neljännelle tuotantokaudelle päästen jatkoon Tampereen koelauluista. Vuonna 2011 hän voitti Musiikkiteatteri Palatsin järjestämän Palatsin Tähti -kykykilpailun. Vuonna 2013 Milán osallistui The Voice of Finlandin toiselle tuotantokaudelle, jossa hän kilpaili Michael Monroen joukkueessa. Vuonna 2016 Milán osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun yhdessä Kimmo Blomin kanssa kappaleella ”Good Enough”. He sijoittuivat kilpailun finaalissa viidenneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Annica Milán & Kimmo Blom Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Siselöinti

Siselöinti (ransk. ciselure) tarkoittaa valettujen tai metallilevyistä pakotettujen esineiden käsittelyä, siten että niistä poistetaan ja tasoitetaan valusaumat ja epätasaiset juotosjäljet sekä tehdään niihin pintakuvioita. Työkaluina käytetään vasaraa, eri muotoisia stansseja, talttoja ja viiloja.Facta 2001, WSOY 1985, 15. osa, palsta 1 == Lähteet == Luokka:Muokkaustekniikka (Metallit)
Leevi Rantalaiho

Leevi Rantalaiho (13. kesäkuuta 1915 Suomusjärvi – 23. maaliskuuta 1991) oli suomalainen kapellimestari ja näyttelijä. Hän teki merkittävän osan urastaan Porin Teatterissa. ==Ura== Leevi Rantalaihon vanhemmat olivat maanviljelijä Aarne Aleksander Rantalaiho ja Lyyli Maria Rantalaiho. Hän työskenteli kiinnitettynä kapellimestarina ja näyttelijänä Helsingin Ympäristöteatterissa 1947–1953, Lohjan Työväen Teatterissa 1954–1961 ja Porin Teatterissa 1961–1980. Rantalaiho säesti lukuisia operetteja, musikaaleja ja laulunäytelmiä sekä sävelsi näyttämömusiikin useisiin näytelmiin, joita olivat muun muassa Miehen kylkiluu, Täällä Pohjantähden alla II ja Arvottomat. Hänen näyttämörooleistaan mainittakoon kenraali Pickering näytelmässä Pygmalion ja keisari näytelmässä Valkoinen hevonen. Rantalaiholla oli roolitehtäviä myös muun muassa teoksissa Juurakon Hulda ja Täällä Pohjantähden alla. Leevi Rantalaiholla oli myös yksi elokuvarooli: hän näytteli Jokioisten kartanon isännöitsijä Paul Petterssonia Jotaarkka Pennasen ohjaamassa draamaelokuvassa Mommilan veriteot 1917 (1973). ==Perhe-elämä== Leevi Rantalaihon ensimmäinen aviopuoliso oli Liisa Ekström, pariskunta avioitui 1943. Toinen aviopuoliso oli Meimi Rakel Rannanjärvi (myös Ojala), pariskunta avioitui 1961. Rantalaiholla oli lapset Marja-Leena (s. 1943), Ulla-Maria ja Sirkka-Liisa (s. 1947) sekä Leo Kalevi (s. 1962). ==Lähteet ja viitteet== *Teatterin maailma - Suomen teatterilaitos ja teatteriväki, toim. Veistäjä, Verneri, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1965 *Suomen teatterit ja teatterintekijät - Yhteisö- ja henkilöhakemisto, toim. Martin, Timo; Niemi, Pertti ja Tainio, Ilona, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1974, ISBN 951-30-2505-5 *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1983 - Yhteisö- ja henkilöhakemisto, toim. Tainio, Ilona, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1983, ISBN 951-30-5727-5 Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Erin Moran

Erin Marie Moran Fleischmann (18. lokakuuta 1960 Burbank, Kalifornia – 22. huhtikuuta 2017, Indiana) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Ensimmäisen kerran Moran nähtiin valkokankaalla vuonna 1967 elokuvassa Dollariralli. Hän oli tuolloin vasta seitsemänvuotias. Jo tuota ennen Morana oli näytellyt mainoksissa. Erin Moran tunnettiin parhaiten roolistaan Joanie Cunninghamina komediasarjassa Onnen päivät, jota tehtiin vuosina 1974–1984. Hän näytteli myös Onnen päivien oheissarjassa Joanie Loves Chachi, joka kuitenkin lopetettiin vain 17 jakson jälkeen, sekä pienissä rooleissa muun muassa tv- sarjoissa Kauniit ja rohkeat, Murhasta tuli totta ja Lemmenlaiva. Roolitarjoukset kuitenkin vähitellen vähenivät ja Moran ajautui pahoihin taloudellisiin vaikeuksiin. Hän menetti Kalifornian kotinsa ja elämä lähti jyrkkään alamäkeen. Moran kärsi mielenterveysongelmista ja hänestä tuli alkoholisti. Hän kuoli kotonaan Indianan New Salisburyssa katsellessaan televisiota miehensä kanssa. Kuolinsyynä oli alun perin hänen kurkustaan löydetyn levinneen syövän aiheuttamat komplikaatiot. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Aureen Korpijärvi

Aureen Korpijärvi eli Aureen Kovero on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Haavistonperällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Aureen Korpijärvi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Järven pituus on 450 metriä, leveys 180 metriä ja sen pinta-ala on 6,0 hehtaaria. Se sijaitsee Korpijärvennevan pohjoispäässä Koukkukorven ja Kukkulan välissä. Suot kummallakin puolella on tiheästi ojitettua ja järveen on kaivettu seitsemän ojaa. Järven pohjoispäästä lähtee laskuoja, joka on samalla suon johto-oja. Se kulkee 1,5 kilometriä Monganniitylle, jossa siihen yhtyy Vähä Jouttijärveltä laskuoja, ja sitten se jatkaa 1,3 kilometriä Iso Korpijärveen. Rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä. Rannat ovat suota lukuun ottamatta Homppuvuoren kohdalla ja sen vastarannalla. Rannoille ei ole rakennettu asuntoja eikä järvelle johda teitä. == Historiaa == Vuoden 1959 painetussa peruskartassa järven nimi oli "Korpijärvi" ja siitä lähtevä laskuoja oli jo tuolloin kaivettu uoma. Se johti Mongonniitylle ja loppui sinne. Vuoden 1984 painetussa peruskartassa uomaa oli suo-ojien kaivamisen yhteydessä jatkettu eteenpäin Iso Korpijärvelle saakka. Tähän karttaan on nimeen lisätty etumääre "Aureen", jotta sitä ei sekoitettaisi Iso Korpijärveen, jota kutsuttiin ilmeisesti myös "Korpijärveksi". == Lähteet == Luokka:Nerkoonjärven valuma-alue Luokka:Kurun järvet
Bartolo Colón

Bartolo Colón (s. 24. toukokuuta 1973 Altamira) on dominikaanilainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan syöttäjä. Hän edustaa MLB-liigassa pelaavaa Texas Rangersiä. Vuonna 1997 MLB-debyyttinsä tehnyt Colón palkittiin vuonna 2005 American Leaguen parhaana syöttäjänä Cy Young Awardilla. Hän on uransa aikana pelannut yhdeksässä eri joukkueessa. Colón sai Yhdysvaltain kansalaisuuden syyskuussa 2014. Luokka:Dominikaanilaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kakkurilampi (Kihniö)

Kakkurilampi on Pirkanmaalla Kihniössä Korhoskylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Kakkurilampi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Lammen pituus on 300 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Se sijaitsee Lamminvuoren pohjoispuolella. Siihen laskee yksi oja pohjoispuolen ojitetulta suolta. Lampeen valuu myös läheisen maatilan peltojen pintavettä. Laskuoja alkaa pelto-ojana, joka jatkaa sitten metsäojana ja yhtyy alempana metsäojien verkostoon. Lopulta lammen vedet ohjautuvat Sulkuejärven pohjoispäähän Tervasniemen viereiseen lahteen. Rantaviiva on 750 metriä pitkä. Se on puoliksi kovaa metsämaata tai peltomaata. Se rannoille ei ole rakennettu vapaa-ajan asuntoja eikä lammelle johda teitä. == Lähteet == Luokka:Nerkoonjärven valuma-alue Luokka:Kihniön järvet
Harry Sistonen

Harry Mauri Sistonen (22. syyskuuta 1919 Lappeenranta – 17. lokakuuta 1987 Helsinki)Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 4.11.1987, HS Aikakone. Viitattu 3.5.2018. oli suomalainen tekniikantutkija. Hän oli Teknillisen korkeakoulun vesirakennuksen professori 1972–1986.Facta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 434 Sistonen valmistui diplomi-insinööriksi 1947. Hän oli Imatran voima oy:n suunnitteluinsinööri 1945–1951, pääsuunnittelija 1952–1972, toimistopäällikkö 1960–1972, Teknillisen korkeakoulun vesirakentamisen vt. professori 1969–1972, professori 1972–1986 ja korkeakoulun vesiteknillisen laitoksen johtaja 1974–1986.Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org) Lisäksi hän oli vuodesta 1981 korkeimman hallinto-oikeuden yli- insinöörineuvos. Sistosella oli lukuisia suunnittelutehtäviä vesi-, maa- ja huonerakennusalalla 1947–1977.Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt, Museovirasto Hän oli Montan, Seitakorven ja Pirttikosken vesivoimalaitosten pääsuunnittelija sekä Lokan ja Porttipahdan tekoaltaiden alustava suunnittelija. Hän käsikirjoitti sitä esittelevän lyhytdokumentin Pirttikoski Suomen suurin tunnelivoimalaitos. Hän toimi valtion asiantuntijana Kariba North Bank -projektissa Sambiassa vuodesta 1975 ja oli Bagdadin teknillisen korkeakoulun vieraileva luennoitsija 1976. ==Julkaisuja == * Vesirakennuksen perusteet, Otakustantamo, Espoo 1980 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Arkalochórin kirves

Arkalochórin kirves on minolaisaikainen kaksoiskirves eli labrys, joka löydettiin Arkalochórin luolasta keskiseltä Kreetalta vuonna 1934. Kirves on valmistettu minolaisen kulttuurin kukoistuskaudella MM III - ja LM I -kausien taitteessa noin vuonna noin 1600 eaa. Se on alun perin jätetty minolaisen uskonnon kulttipaikkana toimineeseen luolaan votiivilahjaksi, tai sitä on käytetty muihin uskonnollisiin tarkoituksiin. Kirves löytyi Spyrídon Marinátoksen johtamissa kaivauksissa. Se oli yksi luolasta löydetyistä lukuisista esineistä, joihin kuului noin 30 kultaista ja hopeista kirvestä sekä satoja pronssisia miekkoja, veitsiä ja kaksoiskirveitä. Kirveestä on säilynyt sen pronssinen teräosa. Siihen on kirjoitettu 15 tuntematonta kirjoitusta edustavaa kirjoitusmerkkiä. Osa merkeistä on samoja kuin Faistoksesta löydetyssä niin kutsutussa Faistoksen kiekossa, osa taas muistuttaa kreetalaisia hieroglyfejä. Joidenkin tutkijoiden mukaan kirveen kirjoitus saattaisi olla jonkinlaista lineaari-A-kirjoitusta, mutta näkemystä ei ole yleisesti hyväksytty. Kirves on nykyisin esillä Iraklionin arkeologisessa museossa. == Kirjoitus == Kirveenterässä oleva kirjoitus koostuu 15 kuva- tai tavumerkistä. Eri merkkejä on yhteensä 10. Teksti on kirjoitettu kolmeksi pystysuoraksi sarakkeeksi. Vasemmassa ja keskisarakkeessa on kummassakin 6 merkkiä ja oikeanpuoleisessa 3 merkkiä. Merkeistä kaksi tunnetaan ainoastaan kyseisestä kirveestä. Muiden merkkien vertailu lineaari- A-kirjoitukseen ja Faistoksen kiekkoon on peräisin Torsten Timmiltä (2004). Oikealta vasemmalle ja ylhäältä alas luettuna merkit ovat: Nro Merkki Kommentti Vertailu Lineaari-A Faistoksen kiekko 01 A304 KA ?? 02 AB28 I D39 03 AB01 DA 04 D02 05 06 AB05 TO ?? 07 vrt. 04 D02 08 AB80 MA 09 AB04 TE ? D35 10 vrt. 04 D02 11 AB31 SA ?? D19 12 vrt. 08 AB80 MA 13 AB06 NA ?? D23 14 Juuri? 15 A338 ? == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Iraklionin arkeologinen museo Luokka:Kirveet Luokka:Minolainen kulttuuri Luokka:Piirtokirjoitukset Luokka:Selvittämättömät tekstit ja symbolit
Triuraanioktaoksidi

Triuraanioktaoksidi (myös uraani(V,VI)oksidi tai uranyyliuranaatti) on uraanin epäorgaaninen yhdiste hapen kanssa, jossa uraani esiintyy hapetusluvuilla +V tai +VI. Se on eräs uraanin oksideista, ja sen rakennekaava on U3O8. Se on uraanirikasteen (ns. yellow cake) pääasiallinen ainesosa (n. 70–90 painoprosenttia). Se on stabiilimpia uraanin oksideista, koska muilla oksideilla on taipumusta hapettua triuraanioktaoksidiksi.Ingmar Grenthe, Janusz Drożdżyński, Takeo Fujino, Edgar C. Buck, Thomas E. Albrecht‐Schmitt & Stephen F. Wolf (2006) Uranium, luku 5 kirjasta Morss, Lester R.; Edelstein, Norman M.; Fuger, Jean, toim. The Chemistry of the Actinide and Transactinide Elements (PDF) (3. painos). Dordrecht: Springer. s. 253–698. Hapen läsnä ollessa, uraanidioksidi UO2 hapettuu U3O8:ksi, kun taas uraanitrioksidi UO3 menettää happea yli 500 °C:n lämpötilassa ja muuttuu sitä kautta U3O8:ksi. Triuraanioktaoksidia voidaan teollisuudessa tuottaa ydinpolttoaineen valmistusta varten kolmella erilaisella valmistusprosessilla; näissä syntyviä välituotteita ovat joko uraanitetrafluoridi UF4 tai uranyylifluoridi UO2F2. Uraanin väkevöinnissä U3O8 konvertoidaan ensin uraaniheksafluoridiksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Uranyluranate Luokka:Uraaniyhdisteet Luokka:Oksidit
Hieroglyfit (täsmennyssivu)

Hieroglyfeillä viitataan useisiin kirjoitusjärjestelmiin, jotka muistuttavat toisiaan ulkoisesti tai periaatteeltaan, mutta eivät ole historiallisesti sukua toisilleen: * Egyptiläiset hieroglyfit, muinaisessa Egyptissä käytetty kirjoitusjärjestelmä * Anatolialaiset hieroglyfit (myös luuvilaiset hieroglyfit, heettiläiset hieroglyfit), Anatoliassa pronssikaudella käytetty kirjoitusjärjestelmä * Asteekkien hieroglyfit, asteekkien käyttämä kirjoitusjärjestelmä * Kreetalaiset hieroglyfit (myös minolaiset hieroglyfit), minolaisen kulttuurin käyttämä kirjoitusjärjestelmä * Mayojen hieroglyfit, mayojen käyttämä kirjoitusjärjestelmä
Alinen Lehmilampi

Alinen Lehmilampi on Pirkanmaalla Parkanossa Kankaanpäässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Alinen Lehmilampi on Haukkaluoman valuma-alueen ainoa lampi tai järvi. == Maantietoa == Alisen Lehmilammen pituus on 500 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 6,3 hehtaaria. Se sijaitsee Pirttikankaan ja Kolistajankankaan välissä suolla. Siihen laskee ojitetun suon kuusi ojaa ja suuren Lehminevan suo-ojien laskuoja. Tämä laskuoja kulkee kuivatetun Ylisen Lehmilammen läpi. Lammen oma laskuoja alkaa Lehmiojan nimisenä, jatkaa Haukkaluoman nimisenä ja alajuoksulla se on taas Lehmiluoma. Se laskee Linnanjärveen. Rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä. Ranta on pääasiassa suota, vaikka pieniä osuuksia rannasta on kovaa metsämaata. Rantaan on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Kankaanpäästä alkavalta kylätieltä, joka erkanee valtatieltä 23. == Lähteet == Luokka:Parkanonjärven alue Luokka:Parkanon järvet
Montreal Expos

175px|thumb|Exposin muistoviiri Bell Centren katossa. Montreal Expos () oli baseballseura Montréalista, Québecin provinssista Kanadasta. Se pelasi MLB- liigassa vuosina 1969–2004. Expos oli osa National Leagueta. Expos pelasi kotiottelunsa vuodesta 1977 lähtien Montrealin olympiastadionilla. Se oli ensimmäiset kahdeksan kautta Kanadan ainoa MLB-joukkue, kunnes Toronto Blue Jays liittyi sarjaan. Expos muutti kauden 2004 jälkeen Washington, D.C.:hin, ja otti nimekseen Washington Nationals. Viimeisen ottelunsa se pelasi 3. lokakuuta 2004 New York Metsiä vastaan. Luokka:Entiset Major League Baseball -seurat Luokka:Québecin urheiluseurat Luokka:Montrealin urheilu
Mikael Nygård

Mikael Nygård (s. 1966 Oravainen http://viaf.org/viaf/55993775) on suomalainen valtiotieteilijä ja sosiaalipolitiikan professori. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Nygård aloitti valtiotieteiden opinnot Åbo Akademissa vuonna 1985. Hän suoritti maisterin tutkinnon vuonna 1990, yhteiskuntatieteiden lisensiaattitutkinnon vuonna 1996 ja yhteiskuntatieteiden tohtorintutkinnon 2003. Väitöskirjan otsikko on Välfärdsstaten, partierna och marknaden. Den välfärdsideologiska förändringen inom fyra finländska partier under 1990-talet. (suom. Hyvinvointi-ideologian muuttuminen neljässä suomalaisessa puolueessa 1990-luvulla.) Nygård sai vuonna 2012 sosiaalipolitiikan dosentuurin Helsingin yliopiston Svenska social- och kommunalhögskolanista ja toimii nykyään sosiaalipolitiikan professorina Åbo Akademissa Vaasassa. Tutkimustyössään hän on ennen kaikkea tehnyt vertailevia hyvinvointianalyysejä, sekä tutkimuksia liittyen terveyteen ja hyvinvointiin sekä erilaisten väestöryhmien yhteiskunnalliseen osallisuuteen. Nygård on myös amatöörimuusikko, ja hän on opiskellut pianonsoittoa muun muassa Pietarsaaren konservatoriossa. ==Teoksia== * Politikens villkor i den globaliserade världen (2012, Axel Rappen kanssa) * Socialpolitik i Norden. En introduktion (2013) * Hyvinvointivaltion kulttuurintutkimus (2015, Janne Autton kanssa) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Suomalaiset sosiaalipoliitikot Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt