EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Leonora Baroni

Leonora Baroni (1611 Mantova – 1670 Rooma) oli italialainen laulaja, joka oli äänialaltaan sopraano. Hän oli myös instrumentalisti ja sävelsi aarioita.Leonora Baroni Brooklyn Museum, viitattu 12.4.2024 Baroni varttui Gonzaga-suvun hovissa Mantovassa, jossa hänen äitinsä Adriana Basile lauloi. Vuosina 1624–1633 hän asui perheineen Napolissa. Hänen isänsä oli Muzio Baroni. Baronin äiti säesti häntä usein teorbilla ja siskonsa Caterina Baroni (1620–?) harpulla.Baroni, Leonora (1611–1670) Women in World History: A Biographical Encyclopedia, viitattu 12.4.2024 Vuonna 1633 Baroni asettui Roomaan. Hän esiintyi aristokraattisissa salongeissa ja aloitti työskentelyn Ranskan hovissa vuonna 1644. Työ Ranskan hovissa oli lyhytaikaista, mutta takasi Baronille elinikäisen eläkkeen. Baroni jatkoi uraansa sittemmin Roomassa. Hän oli Accademia degli Umoristin ainoa naispuolinen jäsen. Baroni oli hyvin suosittu aikalaistensa keskuudessa. V. Costazuti kustansi hänen kunniakseen tehdyn runoteoksen Applausi poetici alle glorie della Signora Leonora Baroni (1639 Rooma, toinen painos 1641). Siihen sisältyy myös kardinaali Giulio Rospigliosin eli myöhemmän paavi Klemens IX:n laatima sonetti.Arnaldo Bonaventura, Baroni, Leonora Treccani, viitattu 12.4.2024 John Milton laati kolme Baronille omistettua epigrammia (Ad Leonoram Romae canentem) kuultuaan tätä Roomassa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset laulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Vuonna 1611 syntyneet Luokka:Vuonna 1670 kuolleet
Adriana Basile

thumb|Adriana Basile Adriana Basile (n. 1580/1590 Posillipo – n. 1640 Rooma) oli italialainen laulaja.John Haag, Basile, Adriana (C. 1590–C. 1640) Women in World History: A Biographical Encyclopedia, viitattu 13.4.2024 Adriana Basile A Modern Reveal, viitattu 13.4.2024 Basilen veli Giambattista Basile oli runoilija. Hänen sisaruksiaan olivat myös laulajat Margherita ja Vittoria sekä säveltäjä Lelio Basile. Basile aloitti laulamisen Mantovan hovissa noin vuonna 1610. Claudio Monteverdin tiedetään pitäneen häntä lahjakkaampana kuin joskus hänen kanssaan esiintynyttä Francesca Caccinia. Basile sai ansioistaan laulajana paronittaren arvon. Vuonna 1621 hän osallistui Mantovassa Alessandro Guarinin teoksen Licori, ovvero L'incanto d'amore esitykseen. 1610–1620-luvuilla Basile lauloi myös Firenzessä, Napolissa, Roomassa, Modenassa ja Venetsiassa. Vuonna 1626 hänet vapautettiin Mantovan hovin palveluksesta, mutta hän jatkoi esiintymistä Napolissa ja Roomassa. Basilen tiedetään säveltäneen ainakin vuonna 1620 Savoijin Isabellalle lähettämänsä canzonettan. Monteverdi antoi hänelle sävellysehdotuksia. Basilen säveltämää musiikkia ei kuitenkaan ole säilynyt näihin päiviin asti. Basile oli naimisissa Muzio Baronin kanssa ja sai kolme lasta: Camillon, Leonoran ja Caterinan. Leonorasta ja Caterinasta tuli muusikoita. Basile säesti Leonora- tytärtään joissain tämän esiintymisistä teorbilla.Baroni, Leonora (1611–1670) Women in World History: A Biographical Encyclopedia, viitattu 12.4.2024 == Lähteet == Luokka:Italialaiset laulajat Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:1500-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1640 kuolleet
Riikka Kuoppala

Riikka Kuoppala (s. 1980 Helsinki) on suomalainen oikeusnotaari ja kuvataiteilija. Hän voitti vuoden 2013 dukaattipalkinnon, ja teki merkittävää kansainvälistä uraa videotaiteilijana kymmenen vuotta. Kuoppala valmistui Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta vuonna 2010, ja opiskeli sitä ennen kuvataidetta Tampereen ammattikorkeakoulu TAMKin kuvataidelinjalla, josta valmistui vuonna 2008. Sen lisäksi hän on opiskellut taidetta Carnegie Mellonin yliopistossa Yhdysvalloissa, sekä nykytaiteen studio Le Fresnoyssä Ranskassa. Kuoppalan videoteoksia on ollut esillä muun muassa Göteborgin nykytaiteen biennaalissa, Turku Biennaalissa, Italian Torinossa, Grenoblessa, Nykytaiteen museo Kiasmassa sekä New Yorkin nykytaiteen museossa, sekä esimerkiksi Kuala Lumpurissa, Tanskassa ja Budapestissä. Lisäksi hänen lyhytelokuviaan on esitetty videotaiteen tapahtumissa ympäri maailmaa, muun muassa Loop Video Art-tapahtumassa Barcelonassa, Tampereen elokuvajuhlissa sekä Oberhausen elokuvajuhlissa Saksassa. Kuoppala on työskennellyt erityisesti videotaiteen parissa, ja hänen teoksissaan alusta saakka ollut keskeisenä elementtinä visuaalisten taiteiden ulkopuolelta löytyviä elementtejä kuten elokuvaa, dokumentointia ja journalismia sekä aktivismia. Esimerkiksi hänen lyhytelokuvansa Singing for Lenin (2014) käsitteli 1970-luvun taistolaisuutta, Palavan kaupungin alla (2016) kertoo sotatraumoista sekä sodan merkeistä arkkitehtuurissa, ja And That's All I Remember (2015) puolestaan tarkastelee suomalaisten tekemää lähetystyötä Namibiassa. Palavan kaupungin alla esitettiin Yle Teemalla vuonna 2016. Kuoppala kertoi vuonna 2021 haastattelussa saaneensa 30-vuotiaana työuupumuksen taiteilijan työstä, ja vaihtaneensa oikeusalalle tehdäkseen "jotakin konkreettisempaa, josta voisi olla hyötyä ihmisille ympärilläni". Nykyisin hän suorittaa oikeustieteen maisteriopintoja Helsingin yliopistossa, asuu ja työskentelee Helsingissä. Hän perusti vuonna 2020 lakiapua tarjoavan polkupyöräkahvilan, ja on sen jälkeen perustanut lakitoimisto Vegan & Legalin, joka tarjoaa lakiapua esimerkiksi taiteilijoille, aktivisteille ja seksuaali- ja sukupuolivähemmistöille. == Valittuja lyhytelokuvia == * And That's All I Remember (2015) * Singing for Lenin (2014) * Riikka Kuoppala & Julia Kuprina: Helsinki-Kushyrgy (2012) * Couch, TV and VCR (2012) * Palavan kaupungin alla (2010) == Valittuja näyttelyitä == * Cheri Allcock, Riikka Kuoppala, Suvi Nurmi & Lee Summers: For we need space and time. Kaiku-galleria 2011 * Äiti, mulla on nälkä! -ruokainstallaatio osana Yhteisvastuukeräystä. Mediatalo, 2009 * Ryhmänäyttely: Bodies, borders, crossings (Rajanylityksiä) Lima (2014), New York (2011), Norja (2013), Porin taidemuseo (2013–2014). * Suomalais- virolainen ryhmänäyttely: Shifting Identities. Rooman modernin taiteen museo MACRO, 2014. == Palkintoja ja tunnustuksia == * Dukaattipalkinto, 2013 * Kööpenhaminan Kunsthal Charlottenborgin Spring Exhibitionin juryn ehdokkuus, 2011 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset videotaiteilijat Luokka:Suomalaiset elokuva-alan henkilöt Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1980 syntyneet
Rudky

Rudky () on kaupunki Ukrainan Lvivin alueen Sambirin piirissä. Rudky sijaitsee Veikselin vesistöön Sanjoen sivuhaaran Vyšnyn varrella, noin 49 kilometriä aluekeskus Lvivistä lounaaseen. Tammikuun keskilämpötila on −4,0 ja heinäkuun +18,3 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 673 millimetriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 5 230 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 4&nbsp912; 0.65 0.75 ; asukasta, Heistä kansallisuudeltaan ukrainalaisia oli 98,47 prosenttia, venäläisiä 0,65 % ja puolalaisia 0,75 %. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 4 925 asukasta. Paikkakunnan ensimmäinen kirjallinen maininta on vuodelta 1472, ja vuonna 1645 se sai kaupunginoikeudet. Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan aikana kaupunkiasema vuodesta 1939. Rudky on Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen ja sitä ennenkin kuulunut Sambirin piiriin. 46-242-0007 Rudky Catholic Church RB.jpg|Katolinen kirkko Rudkyssa (1728). 46-242-0008.Дзвіниця костелу Возне-сіння Господнього (мур.).jpg|Edellä mainitun kirkon kellotorni. Church of the Nativity of the Blessed Virgin Mary. Rudky.JPG|Neitsyt Marialle omistettu kirkko. Rudky 2008 2.jpg|Kaupunkinäkymä, Siunatun sakramentin kirkko (2008). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Lvivin alueen kaupungit Luokka:Sambirin piiri
Anon Matsufuji

Anon Matsufuji (, s. 18. lokakuuta 2003) on japanilainen kiipeilijä, joka on erikoistunut boulderointiin. Hän on osallistunut kansainvälisiin kilpailuihin vuodesta 2022, ja hänen korkein sijoituksensa boulderoinnin maailmancupissa on pronssi vuoden 2023 osakilpailusta Hachiojissa. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset kiipeilijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 2003 syntyneet
Johanna Färber

Johanna Färber (s. 1. maaliskuuta 1998) on itävaltalainen kiipeilijä, joka on erikoistunut boulderointiin. Hän on ollut boulderoinnin maailmancupin osakilpailuissa finaalissa useamman kerran. Vaikein hänen kiipeämänsä köysireitti on 8c-vaikeustasoinen. Färber aloitti kiipeilyn seitsemänvuotiaana ja osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa kahdeksanvuotiaana. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Itävaltalaiset kiipeilijät
Futaba Ito

Futaba Ito (, s. 25. huhtikuuta 2002) on japanilainen ammattikiipeilijä. Hänestä tuli 14-vuotiaana nuorin Japanin bouldercupin voittanut kiipeilijä vuonna 2017. Kolmen vuoden päästä hän voitti Japanin-cupin boulderoinnissa ja nopeuskiipeilyssä. Vuonna 2018 ja 2022 hän voitti Aasian-mestaruuden boulderoinnissa. Ito aloitti kiipeilyn 10-vuotiaana ja alkoi osallistua kilpailuihin vuonna 2014. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden omassa ikäluokassaan boulderoinnissa vuonna 2017 ja vuonna 2016 hän sijoittui toiseksi. Aasian nuortenmestaruuden hän voitti boulderoinnissa vuonna 2017, ja vuonna 2016 hän voitti boulderoinnin lisäksi kultaa lead-kiipeilyssä. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sandra Selimović

Sandra Selimović (s. 1981) on itävaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja laulaja. Hän kannattaa naisten voimaantumista romaniyhteisössä ja hän on sitoutunut taistelemaan romanivastaisuutta vastaan. Hän puhuu viittä kieltä. Selimović muutti perheensä kanssa Serbiasta Wieniin viisivuotiaana. Näyttelijänuransa hän aloitti vuonna 1994. Vuonna 2010 hän perusti siskonsa Simonida Selimovićin kanssa ensimmäisen feministisen romaniammattiteatteriyhdistyksen Romano Svaton. Hän esiintyy pääasiassa Dschungel Wien -nuorisoteatterissa ja Theater des Augenblicksissä. Selimović kuuluu rap-duoon nimeltä Mindj Panther. Duo rikkoo romaneihin liittyviä stereotypioita ja kliseitä. Heidän musiikkinsa käsittelee rasismia, seksismiä ja feminismiä. == Lähteet == Luokka:Romanitaustaiset henkilöt Luokka:Itävaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elna Kopponen

Elna Maria Kopponen, o.s. Tamminen (23. marraskuuta 1906 Helsinki – 10. syyskuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen voimistelunopettaja, naisvoimistelun kehittäjä ja liikuntatieteen kunniatohtori, joka sai opetusneuvoksen arvonimen. ==Henkilöhistoria== Elna Kopponen syntyi junailija Johan T. Tammisen ja Anna Gustava Härkösen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1933 oli lehtori Aulis Kalervo Kopponen (1908–1986). Elna Kopponen tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta tyttölyseosta 1926 ja valmistui voimistelunopettajaksi ja lääkintävoimistelijaksi Helsingin yliopistosta 1929. Hän piti liikuntakoulua Helsingissä 1930–1939 ja oli voimistelunopettaja Helsingin tyttölukiossa 1936–1939 ja Helsingin tyttönormaalilyseossa voimistelun, urheilun ja terveysopin nuorempi lehtori 1939–1956 ja vanhempi lehtori 1957–1959. Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen kasvatusopillisen voimistelun ensimmäinen opettaja Kopponen oli 1959–1972. Kopponen oli Naisten Liikunnanjohtaja -lehden päätoimittaja 1945–1957. Hän teki lukuisia opinto- ja näytösmatkoja useisiin eri maihin, oli Yhdysvalloissa 1955–1956 ASLA- Fulbright-stipendin rahoituksella, toimi voimistelunjohtajaja Helsingin Työväen Naisvoimistelijoissa ja Helsingin Naisvoimistelijoissa sekä laati ja johti voimisteluohjelmia ja -näytöksiä kotimaassa ja ulkomailla. Kopponen toimi myös useiden voimistelu- ja liikuntajärjestöjen johtoelimissä. Opetusneuvoksen arvonimen hän sai 1966. Jyväskylän yliopisto nimitti Kopposen liikuntatieteen kunniatohtoriksi 1982. (ei-vapaa) ==Julkaisuja== * Naisten telinevoimistelu, 1951, K. Karin ja E. Kiljusen kanssa * Tyttöjen voimistelu ja leikki, 1961, H. Kurvisen kanssa == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Asante Gold

Asante Gold on kanadalainen kullantuottaja, jolla on kaksi kaivosta Ghanassa. Kaivosten lisäksi Asantella on yksi kaivosprojekti Ghanassa. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Vancouverissa, Brittiläisessä Kolumbiassa. Yrityksen osake on listattu kanadalaisessa CSE-pörssissä.https://asantegold.com/stock- information ==Kaivokset== *Bibiani (Ghana) *Chirano (Ghana) *Kubi (projekti, Ghana) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *https://asantegold.com/ Luokka:Kullankaivuu Luokka:Kanadalaiset kaivosyhtiöt
Perseus Mining

Perseus Mining on australialainen kullantuottaja, jolla on yhteensä kolme kaivosta Ghanassa ja Norsunluurannikossa. Kaivosten lisäksi Perseuksella on Orca Gold -yritysoston seurauksena 70 prosentin omistusosuus sudanilaisesta Meyas Sand Gold Projectista. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Subiacossa, Länsi- Australiassa. Yrityksen osake on listattu australialaisessa ASX-pörssissä ja Toronton pörssin päälistalla.https://perseusmining.com/shareholder- information/ Perseus hankki omistukseensa 15,6 prosentin osuuden australiaisesta OreCorp-yhtiöstä Silvercorp Metalsilta ja teki vuonna 2024 ostotarjouksen kaikista OreCorpin osakkeista.https://www.mining.com/silvercorp-sells-stake-in-orecorp-to- perseus-mining/https://www.mining-technology.com/news/perseus-declares- orecorp-buyout-bid/ OreCorp-yritysoston myötä Perseus saa omistukseensa tansanialaisen Nyanzaga-kultaprojektin.https://www.mining.com/tanzania-backs- silvercorp-takeover-of-orecorp/ ==Kaivokset== *Edikan (Ghana) *Sissingué (Norsunluurannikko) *Yaouré (Norsunluurannikko) *70 %:n osuus Meyas Sand Gold Projectista (projekti, Sudan) *Nyanzaga (projekti, Tansania) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *https://perseusmining.com/ Luokka:Kullankaivuu Luokka:Kaivosyhtiöt
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2025

Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2025 pelataan Ruotsissa 25.–30. maaliskuuta.https://www.worldbandy.com/2024/03/26/fib-world- championship-2025-in-sweden/ Turnaus on järjestyksessään 41. jääpallon MM- turnaus. Ruotsi on hallitseva maailmanmestari. == A-sarja == === Ottelut === \---- \---- \---- \---- == Mitaliottelut == === Sijat 5.-6. === === Välierät === \---- === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == B-sarja == Vuoden 2025 MM-sarjan B-sarja pelataan Ruotsissa 10.-14. maaliskuuta. === Ottelut === \---- \---- \---- ==Mitaliottelut== === Pronssiottelu === === Loppuottelu === ==Lähteet== Luokka:Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2025 jääpallo Luokka:Ruotsin urheilutapahtumat Luokka:Ruotsin jääpallo Luokka:Lidköpingin kunta
Vladyka

Vladyka (= 'valtias', 'herra') on arvonimi, jota käytetään monissa slaavilaisissa maissa ortodoksisesta piispasta. Montenegrossa se oli ruhtinaan arvonimi vuoteen 1852 eli niin kauan kuin ruhtinaassa yhdistyivät sekä maallinen että hengellinen valta.Vladyka, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1422. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 ==Lähteet== Luokka:Arvonimet Luokka:Ortodoksisen kirkon käytännöt
Sandrine Dixson-Declève

Sandrine Dixson-Declève on belgialainen ilmastonmuutos- ja kestävyysasioihin keskittynyt konsultti ja arvojohtaja. Hän on toinen Rooman klubin puheenjohtajista vuodesta 2018 alkaen. Rooman klubin johtamisen lisäksi hän luennoi, toimii neuvonantajana kansainvälisissä järjestöissä kuten monissa Euroopan komission ja YK:n toimielimissä ja fasilitoi julkisia keskusteluja vaikeista aiheista. == Lähteet == Luokka:Tulevaisuudentutkijat Luokka:Elävät henkilöt
Antti Hurskainen

Antti Hurskainen (s. 1986 Lapinlahti) on Helsingissä asuva suomalainen kirjailija. Hurskainen on julkaissut esseekokoelmia ja romaaneja. Hänen tekstejään on lisäksi julkaistu muun muassa Suomen Kuvalehdessä ja Imagessa. Hurskainen käsittelee teoksissaan usein kirjallisuutta, populaarikulttuuria ja uskontoa. Hurskaisen esikoisromaani 22: Kertomus syömisestä (2019) oli Savonia-palkintoehdokkaana ja Suntio (2023) Finlandia-, Runeberg- ja Savonia- palkintoehdokkaana. ==Tuotanto== === Esseekokoelmat === * * * * * * === Romaanit === * * * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Plainsongs Antti Hurskaisen Image-blogi * Antti Hurskainen Ylen Luomiskertomus-podcastissa 7.4.2023 ja 11.4.2020 Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hans Sofus Vodskov

Hans Sofus Vodskov (1846–1910Hans Sofus Vodskov (1846–1910) darwinarkivet.dk. Viitattu 13.4.2024 ) oli tanskalainen esteetikko. Hän tuli ylioppilaaksi 1865. Hän toimi kirjallisuusarvostelijana mutta innostui myöhemmin tutkimaan kansanrunoutta ja uskonnonhistoriaa. Teoksessaan Spredte studier (1884) hän arvosteli ankarasti Sophus Buggen erästä tutkimusta, jossa tämä oli esittänyt käsityksenään, että kaikki Eddassa ilmenevät uskomukset ja myytit olisivat muualta lainattua. Pääteoksessaan Sjæledyrkelse og naturdyrkelse (1. osa, 1897), jossa hän käsittelee uskonnontutkimuksen metodia etupäässä silmällä pitäen Rigvedaa ja Eddaa, hän asettuu jyrkästi vastustamaan käsitystä muun kulttuurin vaikutuksen merkityksestä ja pitää sitä varsin pinnallisena ilmiönä. Hän tähdentää omaperäisen, paikallisen, luonnonsuhteiden ja olosuhteiden luoman kulttuurin merkitystä myös uskomuksille ja myyteille. Vodskov herätti aikanaan huomiota omintakeisilla ja uusia näköaloja aukovilla mielipiteillään, mutta myös taitavana kielenkäyttäjänä.Vodskov, Hans Sofus, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1422–1423. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 Vodskov sai vuodesta 1885 Tanskan valtiolta ja Carlsberg-säätiöltä apurahaa myyttien ja uskonnon tutkimiseen. Hippolyte Tainen materialistisen historiakäsityksen inspiroimana hän halusi luoda grand theoryn koko maailman uskontojen, kulttuurien ja kansanryhmien historiasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Vodskov, Hans Sofus, Salmonsens Konversationsleksikon (2. udgave, 1928) Luokka:Tanskalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Tanskalaiset kriitikot Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Busigny

Busigny on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 18 kilometriä Cambrain kaupungista kaakkoon. == Historia == Busigny on ollut aina rajakaupunki. Gallialaisten kansojen aikana se oli kolmen heimoalueen rajalla, jolloin koillisessa olivat nervit, luoteessa atrebaatit ja etelässä viromanduit. Tämä jakolinja jatkui koko roomalaisten vallan ajan. Tämän jälkeen se jäi Hainaut'n kreivikunnan ja Cambrain arkkihiippakunnan väliin. Cambrain arkkihiippakunnan piispa myönsi vuonna 1201 Busignylle yhden ensimmäisistä kunnallisista perustuskirjoista. Busignyn herrojen linnasta on jäljellä vain vanhaa sisäänkäyntiä kehystävät tornit. Vuonna 1855 kaupunkiin saatiin rautatieyhteys. Tämä kehitys kuitenkin sotki Busignyn tuleviin konflikteihin. Saksan–Ranskan sodassa tammikuussa 1871 Preussin armeijan tykistöpommitukset tekivät tuhoaan, ja liittoutuneiden tekemissä toisen maailmansodan ilmapommituksissa 30. huhtikuuta ja 2. toukokuuta 1944 Busignyn rautatieasema ja sen lähiseutu tuhottiin täydellisesti. Tiedosto:Busigny church.jpg|Saint-Médardin kirkko Tiedosto:Busigny - Le géant Léon le Cheminot.jpg|Léon le Cheminot de Busigny ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nordin kunnat
Inchy

Inchy on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 18 kilometriä Cambrain kaupungista kaakkoon. Inchyyn kehittyi pääasiassa 1800-luvulla protestanttinen yhteisö. He rakensivat uuden temppelin vuonna 1857, joka korvasi samalla paikalla olleen pieneksi käyneen tilan. Temppelin julkisivu on uusklassinen, jota reunustavat joonialaiset pilasterit. == Urheilu == Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Troisvilles-Inchy osuuden pituus on 2 400 metriä. Tiedosto:Inchy old temple 1857.JPG|Temppeli Tiedosto:Secteur pavé de Troivilles à Inchy 2.jpg|Troisvilles-Inchy kivitieosuuden alku. Sektori 29 vuoden 2023 kilpailussa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nordin kunnat
Fogel

Fogel on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Karl-Gustav Fogel (1921–1997), suomalainen fyysikko * Martin Fogel (1635–1675), saksalainen historioitsija ja polyglotti, fennougristiikan isä * Rich Fogel, yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, animaattori ja televisiotuottaja * Robert Fogel (1926–2013), Nobel-palkittu yhdysvaltalainen taloustieteilijä ==Katso myös== * Fogeli eli Ola Fogelberg, suomalainen sarjakuvataiteilija * Vogel
Pirre Toikkanen

Pirre Toikkanen on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Espoon kaupunginteatterissa ja on koulutukseltaan teatteri-ilmaisun ohjaaja.Pirre Toikkanen - Näyttelijäliitto == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva Rooli 2021 Lemmikinhoidon ABC Lady in the library 2022 Bästebroder Lääkäri === Televisiosarjat === Vuosi Sarja Rooli 2019 Roba Asiakas asemalla 2024 Sarita 2019 Rantabaari Tuohtunut naapuri 2021 Aallonmurtaja Hoitaja 2022 Sininen enkeli Sisäkkö Stiina 2024 Salatut elämät Merja Pennanen == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Alžbeta Ferencová

Alžbeta Ferencová, taiteilijanimeltään Zea (s. 1991) on slovakialainen tanssija, näyttelijä ja muusikko. Hän näyttelee nimiroolia TV-sarjassa Iveta. Hän on näytellyt myös TV-sarjoissa Panelák ja Policie Hva sekä ollut juontajana Tšekin television onnenpyörässä. Alkujaan hän tuli tunnetuksi osallistuttuaan vuonna 2010 Slovakian Miss Universum -kilpailuun. Vuonna 2013 hän osallistui ForSomeone-yhtyeen jäsenenä Slovakian Got Talent -kilpailuun. ForSomeonen jälkeen Ferencová jatkoi soolouralla käyttäen taiteilijaniemä Zea ja julkaisi 2020 EP:n Burning Light. Ferencová on Slovakian romani ja hänen isoisoäitinsä on näytelmäkirjailija Elena Lacková. Vuonna 2023 elokuvaohjaaja Vera Lacková julkaisi dokumenttielokuvan O Baripen joka tarkastelee kahden eri sukupolven romaninaisen elämän haasteita ja saavutuksia. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Slovakialaiset näyttelijät Luokka:Slovakialaiset laulajat Luokka:Slovakian romanit
Tuukka Pietarinen

Tuukka Pietarinen (s. 1996) on suomalainen runoilija. Hän on opiskellut estetiikkaa ja teoreettista filosofiaa Helsingin yliopistossa sekä kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa. Vuonna 2017 Pietarinen sijoittui toiseksi J. H. Erkon kirjoituskilpailussa. Pietarisen esikoisrunokokoelma Yksin ja toisin oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkaana 2018 ja Tanssiva karhu -palkintoehdokkaana 2019. == Teokset == * Yksin ja toisin. WSOY, 2018. * Lukematon. WSOY, 2021. * Sitruunahappokierto. WSOY, 2024. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Munkkityranni

Munkkityranni (Hymenops perspicillatus) on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa. ==Koko ja ulkonäkö== Munkkityranni kasvaa 15–16 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Munkkityrannikoiras on kauttaaltaan musta lukuun ottamatta valkoisia siipisulkia. Naaraslinnun pää ja selkä ovat ruskean ja harmaan viiruttamat. Tummissa siivissä on myös oranssinruskeita sulkia. Naaraan rinta ja vatsa ovat vaaleanharmaat ja rinnassa on ruskeita juovia. Munkkityrannin silmien ympärillä on höyhenetön paljas alue. ==Levinneisyys ja elintavat== Munkkityranni pesii Bolivian ja Brasilian eteläosista Argentiinaan ja Chileen. Eteläisimmät populaatiot muuttavat eteläisen pallonpuoliskon talven ajaksi pohjoisemmaksi Boliviaan, Brasiliaan ja joskus Peruun. Lajin elinympäristöä ovat kosteat ruohomaat ja soiset alueet. Munkkityrannin ravintoa ovat hyönteiset. Linnun pesimäkausi on lokakuusta tammikuulle. == Lähteet == Luokka:Tyrannit
Mikko Räty

Mikko Räty (s. 1976) on suomalainen runoilija. Rädyn kiittävän vastaanoton saanut esikoisteos Borealia oli Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkintoehdokkaana 2022. Teos oli myös Nihil Interitin runouspalkintoehdokkaana. Rädyn tekstejä on julkaistu myös runoantologioissa sekä Nuori Voima -lehdessä. Räty on kirjoittanut myös näytelmiä, joita on esitetty maailman suurimmalla taidefestivaalilla Fringessä Edinburghissa, sekä toiminut pitkään lavarunoilijana. Rädyn toinen runokokoelma, Erehtymättömyydestä, julkaistiin tammikuussa 2025. == Teokset == * Borealia. Tammi, 2022. * Erehtymättömyydestä. Tammi, 2025. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mamphela Ramphele

Mamphela Ramphele (s. 28. joulukuuta 1947) on eteläafrikkalainen aktivisti, lääkäri ja liikenainen. Hän oli toinen Rooman klubin puheenjohtajista vuosina 2018–2023. Ramphele opiskeli lääketiedettä ja liittyi Steve Bikon perustaman mustien ja värillisten opiskelijoiden järjestön SASO:n eli South African Student's Organizationin (Etelä-Afrikan opiskelijajärjestö) jäseneksi. Ramphele toimi myös osana Musta tietoisuus -liikettä. Valmistuttuaan hän osallistui maaseudun köyhien asukkaiden yhteisöprojekteihin ja perusti Zinyokaan kyläyhteisön terveyskeskuksen. Häntä syytettiin kommunismista ja kielletyn kirjallisuuden hallussapidosta. Vuonna 1976 hänet pidätettiin terrorismin vastaisen lain perusteella, asetettiin arestiin ja määrättiin seuraavana vuonna sisäiseen karkotukseen Transvaalin provinssiin. 1980-luvun lopulla Ramphele alkoi opiskella sosiaaliantropologiaa ja tutki hostelleissa asuvien miesten elämää. Hän väitteli Harvardissa vuonna 1991. Vuonna 1996 hänet nimitettiin Kapkaupungin yliopiston varakansleriksi. 2000-luvun alussa hän palasi Yhdysvaltoihin Maailmanpankin johtotehtäviin. Ramphelella oli monimutkainen rakkaussuhde Steve Bikon kanssa, sillä kumpikin heistä meni tahollaan naimisiin jonkun muun kanssa. Heille syntyi kaksi lasta, joista tytär kuoli muutaman kuukauden iässä, ja poika Hlumelo Biko syntyi vuonna 1978 isänsä kuoleman jälkeen. == Lähteet == luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Apartheidinvastaiset aktivistit Luokka:Elävät henkilöt
Kosovon parlamenttivaalit 2021

Kosovon parlamenttivaalit 2021 toimitettiin Kosovossa 14. helmikuuta 2021. Vaaleissa valittiin Kosovon parlamenttiin 120 edustajaa nelivuotiskaudelle. Edelliset vaalit järjestettiin vain kaksi vuotta aiemmin. Vaalit voitti Vetëvendosje-liike, joka sai noin puolet äänistä ja lähes puolet paikoista. Kannatus puolueelle oli korkeaa erityisesti naisten ja nuorten keskuudessa. Vaalit järjestettiin, koska perustuslakituomioistuin päätti hallituksen olleen perustuslain vastainen, koska se hyväksyttiin yhden äänen enemmistöllä, ja yksi sen puoltajista oli tuomittu rikoksesta. Vetëvendosje-liike sai noin 50 prosentilla äänistä 58 paikkaa Kosovon parlamenttiin. Kosovon demokraattinen puolue sai 17 prosentilla äänistä 19 paikkaa, kun taas Kosovon demokraattinen liitto sai lähes 13 prosentin kannatuksella 15 paikkaa. Serbejä edustanut puolue sai kymmenen paikkaa noin viidellä prosentilla äänistä, kun taas Kosovon tulevaisuuden liitto sai korkeammalla seitsemän prosentin kannatuksella kahdeksan paikkaa. Tämä johtuu siitä, että kymmenen paikkaa oli varattu serbivähemmistölle. Yhdeksän puoluetta sai paikan tai kaksi. == Lähteet == Luokka:Kosovon vaalit Luokka:Vuoden 2021 vaalit
Carl Vogt

Carl Vogt (1817–1895) oli saksalainen luonnontutkija. Hänestä tuli 1847 eläintieteen professori Gießenin yliopistoon. Hänet valittiin seuraavana vuonna Gießenistä jäseneksi Frankfurtin "esiparlamenttiin" ja sen jälkeen kansalliskokoukseen. Hän oli niissä äärivasemmiston merkittävimpiä johtajia. Vogt seurasi tynkäparlamentin mukana Stuttgartiin, missä hän tuli "Reichsregentschaft"-hallituksen jäseneksi. Kun vallankumousyritys oli kukistettu, Vogt erotettiin professorinvirasta, ja hän pakeni Sveitsiin, missä hän oli vuodesta 1852 geologian ja sittemmin myös eläintieteen professori Genevessä. Sielläkin Vogt osallistui poliittiseen toimintaan ja oli muun muassa pitkään kansallisneuvoston ja kantonineuvoston jäsen.Vogt, Karl, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1426. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 Vogt julkaisi eläintieteen ja paleontologian alalta tieteellisiä ja kansantajuisia teoksia. Merkittävimpiä niistä ovat ensimmäinen osa ja suuri osa toista osaa Louis Agassizin toimittamaa teosta Histoire naturelle des poissons d’eau douce (1839–1845), Untersuchungen über die Entwickelungsgeschichte der Geburtshelferkröte (1842), Die Säugetiere in Wort und Bild (1883) sekä oppikirjat Lehrbuch der Geologie und Petrefaktenkunde (1846, 4. p. 1879) ja Lehrbuch der praktischen vergleichenden Anatomie (1885–1894, yhdessä Émile Yungin kanssa). Vogt oli Charles Darwinin oppien ensimmäisiä kannattajia ja innokkaimpia levittäjiä. ==Katso myös== * Saksan hullu vuosi ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset luonnontieteilijät Luokka:Saksalaiset poliitikot Luokka:Sveitsiläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1817 syntyneet Luokka:Vuonna 1895 kuolleet
W Racing Team

W Racing Team (tunnetaan nimellä Team WRT) on belgialainen kilpatalli, jonka perustivat vuonna 2009 insinööri ja Volkswagen Motorsportin entinen johtaja René Verbist, kilpa-kuljettaja Vincent Vosse ja yrittäjä Yves Weerts. Nykyään talli kilpailee FIA World Endurance Championship ja GT World Challenge Europe -sarjoissa. Talli on menestynyt ja voittanut lukuisia mestaruuksia eri sarjoissa. Talli tunnetaan varsinkin menestyksestään GT World Challenge Europe -sarjassa, jossa se on voittanut Endurance Cup -sarjassa viisi tallien mestaruutta ja yhdeksän tallien mestaruutta Sprint Cup -sarjassa. Tallin autonaan heillä oli Audi R8 LMS. Talli on voittanut kestävyyskisoja kuten Span 24 tunnin ajon vuosina 2011 ja 2014 ja Nürburgringin 24 tunnin ajon vuonna 2015. Vuonna 2021 talli ajoi European Le Mans Series -sarjassa LMP2 -luokassa ja voittivat sarjan mestaruuden. Vuonna 2024 talli siirtyi FIA World Endurance Championship -sarjaan, jossa talli kilpailee BMW:llä Hypercar-luokassa. Lisäksi se kilpailee LMGT3 -luokassa BMW:llä. == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Belgialaiset autourheilutallit
Tuomas Aitonurmi

Tuomas Aitonurmi (s. 1988) on raumalaislähtöinen, Helsingissä asuva esikoiskirjailija ja kirjastoalan ammattilainen. Hän on Kirjasampo-palvelun informaatikko ja toimittaja. Helsingin Sanomat luonnehti Aitonurmen esikoisteosta, esseekokoelmaa Ruumiin ylittävä ääni (WSOY, 2023), traumakirjallisuuden rohkeaksi edustajaksi. == Teokset == * Ruu­miin ylit­tä­vä ääni. WSOY, 2023. ISBN 9789510481547. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kosovon parlamenttivaalit 2019

Kosovon parlamenttivaalit 2019 toimitettiin 6. lokakuuta 2019. Niissä valittiin kaikki 120 Kosovon parlamentin kansanedustajaa. Paikoista 20 on tarkoitettu maan etnisille vähemmistöille, joista kymmenen serbeille. Vaalit järjestettiin viidettä kertaa peräkkäin ennenaikaisesti. Suurimmat puolueet vaaleissa olivat Vetëvendosje, Kosovon demokraattinen liitto ja Kosovon demokraattinen puolue. Myös liitto Kosovon tulevaisuuden puolesta oli merkittävä puolue, joka pyrki suurimpien joukkoon. Lopulta näistä Vetëvendosje nousi suurimmaksi, demokraattinen liitto toiseksi ja demokraattinen puolue kolmanneksi. Erot olivat melko pieniä: Vetëvendosje sai 26,3 % äänistä, demokraattinen liitto 24,5 % ja demokraattinen puolue 21,2 %. Liitto Kosovon tulevaisuuden puolesta sai vain 11,3 % äänistä. Serbian tukema serbilista sai 6,7 % äänistä, mutta se sai serbien asuttamilla alueilla yli 90 %:n kannatuksen. Loput saivat alle viisi prosenttia äänistä, mikä on alle äänikynnyksen. == Lähteet == Luokka:Kosovon vaalit Luokka:Vuoden 2019 vaalit
Tynkäparlamentti

Tynkäparlamentti () tarkoittaa Englannin parlamentin alahuonetta sen jälkeen kun Oliver Cromwell oli 6. joulukuuta 1648 karkottanut siitä presbyteerijäsenet ja jäljelle jäi 80 riippumatonta.Tynkäparlamentti, Tietosanakirja. Osa 9, palsta 2121. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 Samaa nimitystä () käytetään Frankfurtin kansalliskokouksen radikaalin ryhmän 6.–18. kesäkuuta 1849 Stuttgartissa jatkamasta kokouksesta sen jälkeen kun muut jäsenet olivat eronneet kansalliskokouksesta. ==Katso myös== *Tynkäeduskunta ==Lähteet== Luokka:Politiikan käsitteet Luokka:Saksan historia Luokka:Englannin historia
Kurra

Kurra tai Köhkörö on vanha suomalainen mailapeli. Peli tunnetaan myös nimillä kiekonlyönti, kiirikka, kyökkä tai keili. Kurraa voidaan pelata esimerkiksi tiellä, jossa liikenne on vähäistä. Pelivälineinä toimivat kiekko sekä tukeva maila, seiväs, lauta tai vastaava. Kiekko on mieluiten visaisesta koivupuusta sahattu pyörä, läpimitaltaan 10–15 cm ja paksuudeltaan 2–3 cm. Pelissä on kaksi 5–6 pelaajan joukkuetta. Joukkueiden välille vedetään poikkiviiva eli piirto, joukkeiden etäisyyden toisistaan noin 30–40 metriä. Joukkue sijoittuu niin, että sen edessä on etumies ja takana "lautamiehet". Aloittava joukkue ratkaistaan arvalla. Aloittavan joukkueen etumies heittää kiekon eli köhkörön vastapuolen alueelle joka pyrkii lyömään sen takaisin vastapuolen alueella olevista porteista jotka ovat kummankin joukkueen takana. Heittoja tehdään puoleen ja toiseen ja yritetään saada toinen puolue peräytymään määrätyn rajan taa. Kurra mainitaan muun muassa Aleksis Kiven teoksessa Seitsemän veljestä (1870). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pelit
Tera Fabiánová

Tera Fabiánová (os. Kurinová, 15. lokakuuta 1930 Žihárec – 23. maaliskuuta 2007 Praha) oli tšekkoslovakialainen kirjailija ja ensimmäisiä romaniksi kirjoittaneita romaneja. Hän työskenteli 35 vuotta nosturinkuljettajana Prahassa. Fabiánová puhui sujuvasti neljää kieltä. Hän kirjoitti novelleja, runoja, satuja ja följetongeja, joissa käsitteli romanien yhteiskunnallista asemaa, naisten emansipaatiota romaniperheissä ja väkivaltaa avioliitossa. 1960-luvulla hän alkoi kirjoittaa romaniksi ja julkaisi ensimmäiset runonsa Romano ľil -lehdessä vuosikymmenen lopulla. Lehti oli ensimmäinen romanien aikakauslehti Tšekkoslovakiassa ja hänen romaninaisten itseluottamusta tukeva kolumninsa oli ensimmäinen romanikielinen artikkeli tässä lehdessä. Romanikielellä kirjoittavana edelläkävijänä hänestä tuli roolimalli romanikirjailijoille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tera Fabiánová lukee runonsa Av manca, čhajori (sivulla on englanninkielinen selitys runolle) Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet Luokka:Tšekkoslovakialaiset kirjailijat Luokka:Tšekin romanit Luokka:Tšekkiläiset runoilijat
Pat Barker

Pat Barker (s. 8. toukokuuta 1943 Thornaby-on-Tees, Yorkshire, Englanti) on brittiläinen novellisti. Hänet valittiin vuonna 1983 Marketing Councilin ja Granta-lehden 20 parhaan nuoren kirjailijan joukkoon. Hänen vuosina 1991–1995 kirjoittamansa Regeneration-romaanitrilogia on saanut inspiraatiota hänen isoisänsä kokemuksista taisteluhaudoissa Rankassa ensimmäisen maailmansodan aikoihin. == Teokset == * * * * * Regeneration-trilogia: ** ** ** * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Brittiläiset novellikirjailijat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gina del Rio

Gina del Rio Roca (s. 26. tammikuuta 2004 Sant Julià de Lòria, Andorra) on andorralainen maastohiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Nòrdic Esquí Club -seuraa. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2024 del Rio voitti alle 21-vuotiaiden sarjassa kultaa vapaan hiihtotavan sprintistä, hopeaa perinteisen 10 kilometrin kilpailusta ja pronssia vapaan 20 kilometrin yhteislähdöstä. Hänen kultamitalinsa oli Andorran ensimmäinen arvokilpailumitali pohjoismaisissa hiihtolajeissa. Hän osallistui nuorten MM- kilpailuihin myös vuosina 2022 ja 2023, ja hänen paras tuloksensa näistä kilpailuista oli kahdeksas sija 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta Whistlerissä 2023. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2022 hän sijoittui kahdessa kilpailussa kymmenen parhaan joukkoon, parhaimmillaan neljänneksi. Espanjan mestaruuskilpailuista hänellä on yksi kulta ja kaksi hopeaa. Maailmancupissa del Rio kilpaili ensimmäisen kerran nuorten MM-kultansa jälkeen Lahdessa maaliskuussa 2024. Hän pääsi heti ensimmäisessä maailmancup- kilpailussaan vapaan hiihtotavan sprintissä karsinnasta jatkoon. Alkuerässään hän kaatui törmättyään Hilla Niemelän kanssa ja oli lopputuloksissa sijalla 21. Nuorempana del Rio harrasti maastohiihdon ohella karatea. Noin 14 vuoden iässä hän valitsi karaten päälajikseen, mutta palasi parin vuoden kuluttua maastohiihdon pariin. Hän kilpaili karatessa nuorten EM-kilpailuissa 2018 ja 2019 sekä nuorten MM-kilpailuissa 2019. Hän opiskelee liiketaloutta Katalonian avoimessa yliopistossa. == Lähteet == Luokka:Andorralaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sophie Braun

Sophie Braun (s. 26. tammikuuta 2000 Beaverton, Oregon, Yhdysvallat) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa NWSL-liigassa pelaavaa Kansas City Currentia ja Argentiinan naisten maajoukkuetta. Hänen pelipaikkansa on keskikenttäpelaaja. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Barbara Longhi

Barbara Longhi (21. syyskuuta 1552 – 23. joulukuuta 1638) oli italialainen taidemaalari. Hän oli Luca Longhin tytär ja kopioi monia hänen töitään. Hän teki urallansa kaikkiaan 15 teosta. == Lähteet == Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1552 syntyneet Luokka:Vuonna 1638 kuolleet
Fede Galizia

Fede Galizia (1578–1630) oli italialainen taidemaalari. Hän maalasi muun muassa ihmisiä ja oli maalannut kuolemaansa mennessä ainakin 44 asetelmaa. Hänen isänsä oli Trentosta kotoisin oleva taidemaalari Nunzio Galizia. == Teoksia == Tiedosto:Fede Galizia - Still-Life - WGA08433.jpg|Still Life (1630). == Lähteet == Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1578 syntyneet Luokka:Vuonna 1630 kuolleet
Grace Van Dien

Grace Van Dien (s. 15. lokakuuta 1996 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja striimaaja. Hän on näyttelijöiden Casper Van Dienin ja Carrie Mitchumin tytär, sekä näyttelijä Robert Mitchumin lapsenlapsentytär. Hän on näytellyt muun muassa Brooke Osmondia teinidraamasarjassa Greenhouse Academy (2017), Katie Campbelliä draamasarjassa The Village (2019) ja Sharon Tatea draamaelokuvassa Charlie Says (2018). Vuonna 2022 Van Dien esiintyi tieteiskauhusarja Stranger Thingsin neljännen tuotantokauden ensimmäisessä jaksossa, josta hän sai maailmanlaajuista huomiota sekä rakkautta sarjan faneilta. Vuonna 2021 Van Dien aloitti striimaamisen Twitch-palvelussa nimellä ”BlueFille”. Hän saavutti palvelussa 200 000 seuraajaa noin kolmessa kuukaudessa. Van Dien pelaa lähetyksissään lähinnä Valorantia ja Fortnitea. Syyskuussa 2023 hän solmi sopimuksen mediayhtiö WME:n kanssa. Van Dien on biseksuaali. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Striimaajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Amerikanruotsalaiset Luokka:Amerikanranskalaiset Luokka:Amerikanenglantilaiset Luokka:Elävät henkilöt
Esther Lederberg

Esther Miriam Zimmer Lederberg (18. joulukuuta 1922 – 11. marraskuuta 2006) oli yhdysvaltalainen mikrobiologi ja geneetikko. Hän kuvasi vuonna 1951 julkaistussa tutkimuksessaan bakteriofageihin kuuluvan bakteriofagi lambdan, josta on tullut virustutkimuksen malliorganismi. Lederberg osallistui myös moniin muihin perustavanlaatuisiin tutkimuksiin molekyylibiologian alalla. Esther Lederberg oli naimisissa Joshua Lederbergin kanssa vuosina 1946–1966 ja teki hänen kanssaan bakteerien perinnöllisyyttä koskevaa tutkimusta, josta Joshua Lederberg palkittiin Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnolla vuonna 1958. Erottuaan Esther Lederberg avioitui uudelleen insinöörinä työskennelleen Matthew Simonin kanssa vuonna 1993. Lederbergin vuosikymmeniä kestänyttä mikrobien perimän tutkimusta on jälkikäteen kuvailtu uraauurtavaksi, mutta omana aikanaan hän ei saanut työstään ansaitsemaansa tunnustusta. Syyksi on arveltu naistieteilijöihin kohdistuneita asenteita, ja Lederbergiä pidetäänkin yhtenä Matilda-ilmiön esimerkkitapauksista. == Julkaisuja == * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset mikrobiologit Luokka:Yhdysvaltalaiset geneetikot
Prestfoss

Prestfoss on taajama Sigdalin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 505 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Sigdal Luokka:Norjan taajamat
Holmenin kirkko (Sigdal)

Holmenin kirkko () on Sigdalin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1853. ==Kuvia== Holmen kirke T061 01 0180.jpg|Kirkkosali ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Sigdal
Vornedskab

Vornedskab ( = toisen suojassa oleva) on maaorjuuden lievempi muoto. Se levisi 1400-luvun puolivälin tienoilta alkaen eräillä Tanskan saarilla: Sjællandissa, Lollandissa, Falsterissa, Mønissa ja Bogøssa, ja se esiintyi siinä muodossa, että tällä niin sanotulla sjællandilaisella oikeusalueella tilojen miespuolinen talonpoikaisväestö ei saanut muuttaa syntymäseudultaan ilman isännän suostumusta ja oli velvollinen ottamaan hoitoonsa haltijattoman vuokratalon tai yleensä asunnolla varustettua maata. Usein vornedskabia väärinkäytettiin siten, että isäntä piti oikeutenaan myydä tai antaa pois joutilaita talonpoikia vastoin näiden tahtoa, kunnes tapa kiellettiin laisia. Päävaikuttimena vornedskabin toimeenpanemiseen oli ollut halu saada autiotilat viljellyiksi. Vornedskab lakkautettiin 1702. Noin 30 vuotta myöhemmin saatettiin voimaan stavnsbånd, joka muutamissa suhteissa oli kovempi kuin vornedskab. ==Lähteet== Luokka:Maaorjuus Luokka:Tanskan historia
Dakar Nights

Dakar Nights on suomalaiskitaristi Hasse Wallin, guinealais-ruotsalaisen muusikko Hassan Bahin sekä Wallin oman Afro-Line -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1984. Albumi oli Wallin soolouran neljäs, Bahin soolouran esikoisalbumi ja Afro-Line -yhtyeen toinen. Levyn julkaisi Ilkka ”Emu” Lehtisen levykauppa Digelius Music omalla levymerkillään. Se on julkaistu vain LP-levynä. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Hasse Walli, ellei toisin mainita. Kaikki kappaleet sanoittanut Hassan Bah ja sovittanut Hasse Walli. === A-puoli === # # # # === B-puoli === # * # # # # LP-levyn (HW-1) takakannen ja levykeskiöiden tiedot. == Kokoonpano == === Muusikot === * Hasse Walli – soolo- ja rytmikitarat, taustalaulu (1, 5–9), Yamaha DX7 -syntetisaattori (8) * Hassan Bah – laulu, congarummut, djembe, sabar * Antto Varilo – rytmikitara * Pekka Engblom – sähköbasso, taustalaulu (1, 5–9) * Tom Nekljudow – timbaalit * Markku ”Make” Hillilä – rummut * Mr. Supercool – alttosaksofoni * Antero Priha – trumpetti (1, 3–8) === Tuotanto === * Seppo Myllyrinne – äänitys (digitaalisella 2-raitanauhurilla SoundTrack Studios, Helsinki, Suomi; 23.–25. heinäkuuta, 1984) * Timo Tuovinen – äänitys (digitaalisella 2-raitanauhurilla SoundTrack Studios, Helsinki, Finland; 23.–25. heinäkuuta, 1984) * Rune Persson – digitaalinen miksaus * Olle Ramm – digitaalinen miksaus * Peter Strindberg – masterointi (Cutting Room, Solna, Ruotsi) * Inna Aarniala – kansi * Hasse Walli – kansi, tuotanto * Anne-May Bah – kannen valokuvat == Lähteet == Luokka:Hasse Wallin albumit
CZ Scorpion Evo 3

CZ Scorpion EVO 3 on tšekkiläisen Česká zbrojovka Uherský Brodin suunnittelema ja valmistama 9×19 mm -kaliiperinen konepistooli, jota valmistetaan myös itselataavana karbiinina. Nimi Evo 3 tarkoittaa, että ase on kolmannen sukupolven Scorpion. Ensimmäiseen Vz. 61 Škorpion-konepistooiin Evo 3:lla ei ole mitään rakenteellista yhteyttä. Evo 3 on sotilas- ja viranomaiskäytössä ympäri maailmaa. Suomen poliisi valitsi sen korvaamaan MP5-sarjan konepistoolit. == Suunnittelu == Evo 3 on alunperin hieman modifioitu versio slovakialaisesta Laugo LG 205:stä. Evo 3 on toimintaperiaatteeltaan massasulkuinen ja kaliiperiltaan 9×19 mm Parabellum. Aseen runko on suurimmaksi osaksi polymeeriä, mikä tekee siitä kevyen. Ase on modulaarinen ja sen runkoon on kiinnitetty useita Picatinny-kiskoja, joihin voi kiinnittää erilaisia lisävarusteita. Vaihtoehtoisesti ase voi olla M-LOK -kiinnityspisteillä varustettu. Aseen A1-konepistoolimallissa on vaihdin, jolla voi valita varmistuksen, kertatulen, kolmen laukauksen purskeen ja sarjatulen välillä. Itselataavaa kertatulta ampuvassa S1-mallissa on vain varmistus ja kertatulivaihdin. == Lähteet == Luokka:Konepistoolit
Vatnåsin kirkko

Vatnåsin kirkko () on Sigdalin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1660. ==Kuvia== Vatnås kirke alteret.jpg|Alttari Vatnås kirke prekestolen.jpg|Saarnastuoli ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Sigdal
Linda Kemppainen

Linda Kemppainen (s. 20. huhtikuuta 1997) on suomalainen pesäpalloilija. Kemppainen edustaa Superpesiksessä pelaavia Haminan Palloilijoita. Hän on edustanut Superpesiksessä myös Lappeenrannan Pesä Ysejä. Kemppaisen kasvattajaseura on Oulunsalon Vasama. Hän pelaa ulkokentällä kakkospolttajana ja sisäpelissä etenijänä tai vaihtajana. Kemppainen on pelannut 54 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden kunnarin ja kahdeksan tavallista juoksua, tuonut 30 juoksua, tuonut 30 juoksua ja kerännyt 149 kärkilyöntipistettä. Kemppainen on pelannut kolme Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on kerännyt neljä kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2023 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Margaret Skjelbred

Margaret Skjelbred (s. 25. tammikuuta 1949 Stokke) on norjalainen kirjailija. Hän aloitti murrerunoilijana 1980-luvulla ja kirjoitti 1990-luvulla suosittuja lastenkirjoja. Vuosituhannen vaihteessa hän alkoi julkaista aikuisten romaaneja. Vuonna Skjelbred sai Amalie Skram -palkinnon. ==Teoksia== ===Runokokoelmat=== * Det er åleine du er (1983) * Skilderier (1985) * Bakkesøte, øyentrøst (1989) * Det lir mo kveld / Kristinas reise (2014) ===Lastenkirjat=== * Tom og Andersen -sarja (alkaen 1993) ===Romaanit=== * Lerkehjerter (1997) * Vildresinn (1998) * Alvemål (1999) * Gulldronning, perledronning (2004) * Mors bok (2009) ===Novellikokoelmat=== * Hadde jeg vinger (2019) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shannon Purser

Shannon Purser (s. 27. kesäkuuta 1997 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän teki näyttelydebyyttinsä tieteiskauhusarjassa Stranger Things (2016–2022), jossa hän näytteli Barbara ”Barb” Hollandia. Hahmon pienestä roolista huolimatta, siitä tuli fanisuosikki ja se toi Purserille runsaasti huomiota sekä parhaan draamasarjan vierailevan naisnäyttelijän Primetime Emmy -ehdokkuuden. Purser teki elokuvadebyyttinsä yliluonnollisessa kauhuelokuvassa Wish Upon (2017) ja näytteli pääosaa komediaelokuvassa Sierra Burgess on luuseri (2018). Hän on myös näytellyt televisiosarjoissa Riverdale (2017–2023) ja Rise (2018). Purser on myös julkisesti puhunut pakko-oireisen häiriön kanssa elämisestä sekä mielenterveys- ja ahdistuneisuusasioista. Purser on biseksuaali. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toril Brekke

Toril Brekke (s. 24. kesäkuuta 1949 Oslo) on norjalainen kirjailija. Hänen sosiaalirealistinen esikoisromaaninsa Jenny har fått sparken ilmestyi vuonna 1976. Brekken isä oli Paal Brekke, josta hän on kirjoittanut vuonna 2002 ilmestyneen elämäkerran. Hänen äitinsä on taidemaalari Bjørg Brekke (s. Rasmussen). Vuonna 2004 Toril Brekke sai Amalie Skram -palkinnon.Bjørg Brekke Norsk kunstnerleksikon. Viitattu 13.4.2024 ==Teokset== ===Romaanit=== * Jenny har fått sparken (1976) * Den gylne tonen (1981) * Sølvfalken (1986) * Gjennom øyne av glass (1991) * Granitt (1994) * Ibsens røde lykt (1996) * Rydet av veien (1997) * Aske (1999) * Enkenes paradis (2000) * Sara (2001) * Brostein (2003) * Bergskatt (2004) * Drømmen om Amerika (2006) * Gullrush (2008) * Det lovede landet (2010) * En blå kjole fra Herr Hiltler (2012) * Alle elsket moren din (2017) * Kobrahjerte (2019) ===Lasten- ja nuortenkirjat=== * Gutten i regnet (1978) * Mikke og brødrene hans (1980) * Mannen som hatet fotball (1987) * Den hemmelige tvillingen (1991) * Fuglegtten og gullfjellet (1993) * Fiolette trekroner (1998) * Roser fra tribunen (2000) * Tanta til Linda er en dronning (2002) ===Novellikokelmat=== * Jacarandablomsten (1985) * Blindramme (1997) ===Asiaproosa=== * Paal Brekke. En kunstner. Et liv (2002) ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt