Filippa (kuningatar)

Tämä artikkeli kertoo Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuningattaresta. Lancasterin Filippa kertoo Portugalin kuningattaresta. Filippa Englantilainen (engl. Philippa of Lancaster, ruots. Filippa av England) ; (n. 1393 tai 1./4. kesäkuuta 1394 Peterborough Castle, Peterborough, Cambridgeshire, Englannin kuningaskunta – 5. tammikuuta 1430 Vadstenan luostari, Ruotsi) oli englantilainen prinsessa, josta tuli Eerik XIII Pommerilaisen puolisona Tanskan, Ruotsin ja Norjan kuningatar. == Suku == Hänen vanhempansa olivat Englannin kuningas Henrik IV, tuolloin Derbyn jaarli Henry ja tämän ensimmäinen puoliso Mary de Bohun (n. 1369–1394). Philipan äiti kuoli pian tyttären syntymän jälkeen lapsivuoteeseen eli synnytyksen jälkeiseen infektioon. Isästä tuli Englannin ensimmäinen Lancaster-sukuinen kuningas vuonna 1399. Hänellä oli kuusi sisarusta, joista hän oli nuorin. Heistä vanhimmasta veljestä tuli kuningas Henrik V. Philippa varttui Berkhamstedin ja Windsorin linnassa. Päästyään kuninkaaksi Henrik halusi vahvistaa asemaansa kuninkaana syrjäytettyään Rikhard II:n, ja etsi liittoutumisia muihin kuningashuoneisiin. Hän naitti vanhimman 10-vuotiaan tyttärensä Blanchen Pfalz-kreivi Ludwig III:n kanssa vuonna 1402. Lähetettyään omia miehiään Pohjoismaihin tutkimaan valtion oikeudellisia ehtoja Kalmarin unionissa, Henrik ehdotti vuonna 1401 valtionhoitaja Margareetalle, että hänen nuorempi tyttärensä Philippa naisi valtaistuimen perillinen Eerikin ja että hänen poikansa kruununprinssi Henry menisi naimisiin Eerikin sisaren Katariina Pommerilaisen kanssa. Margareetta kiinnostui ajatuksesta ja lähetti Lundin arkkipiispa Peder Lykken (Bille) Englantiin neuvottelemaan asiasta. Englannin valtuuskunta vaati avioliiton ehdoiksi, että jos Eerikin ja Philippan avioliitto jäisi lapsettomaksi, kruununprinssi Henryn ja Katariina Pommerilaisen mahdollinen lapsi valittaisiin valtaistuimen perilliseksi ja että Kalmarin unioni olisi osa Englannin kanssa tehtyä liittoumaa, Ranskaa kohtaan suunnattuna. Näitä ehtoja Eerikin holhooja ja isoäiti Margareeta I ei kuitenkaan hyväksynyt ja avioliittoa lykättiin. Vuonna 1404 kuuden miehen saattue tuli hakemaan 10-vuotiasta morsianta Norjaan, missä hänen piti tavata Eerik. Huonon merisään vuoksi Pohjanmerellä Philippa ei kuitenkaan matkustanut Norjaan vaan matkaa lykättiin. Vuonna 1405 Englantiin saapui suurlähetystö, joka koostui kahdesta lähettilästä kustakin kolmesta pohjoismaisesta kuningaskunnasta ja Philippan ja Eerikin avioliitto julkistettiin. Philippa avioitui 11-vuotiaana 26. marraskuuta 1405 Eerikin kanssa välittäjän avulla Westminster Abbeyssä, valtaneuvos Ture Bengtsson Bielke toimi sulhasen sijaisena. Filippa julistettiin virallisesti 8. joulukuuta 1405 Tanskan, Norjan ja Ruotsin kuningattareksi Pohjoismaiden suurlähettiläiden läsnäollessa. Filippa matkusti King's Lynnistä Englannista 11. elokuuta 1406 englantilaisten aatelisten seurueen kanssa ja saapui Helsingborgiin syyskuussa, missä hänet ottivat vastaan Eerik ja kuningatar Margareeta. == Avioliitto == Eerik Pommerilainen ja 12-vuotias Filippa vihittiin 26. lokakuuta 1406 Lundin tuomiokirkossa, toisten tietojen mukaan Lundin arkkipiispanlinnassa. Seuraavana päivänä Filippa kruunattiin kuningattareksi. Filippa on ensimmäinen dokumentoitu prinsessa historiassa, joka käytti valkoista hääpukua kuninkaallisen hääseremonian aikana: aluspuvun päällä oli valkoinen silkkiviitta, joka oli reunustettu harmaalla oravalla ja kärpännahalla. Hääjuhlallisuudet kestivät marraskuuhun asti, jonka aikana useita miehiä kuten Sven Sture, Gotskalk Bengtsson (Ulv) och Nils Svensson (Sparre av Eliinge) lyötiin ritareiksi ja järjestettiin turnajaisia. Filippan myötäjäiset vastaanottivat virallisesti hovin kamariherra ja papit kolmesta valtakunnasta. Filippa sai ​​leskentiloja kaikista kolmesta valtakunnassa: Närkestä ja Örebrosta Ruotsissa; Fyniltä, Odensesta ja Nasbyhovedista Tanskassa sekä Romerikesta Norjassa. Säilyneiden englanninkielisten kirjanpitorekisterien ansiosta on tarkkoja tietoja siitä, mitkä ihmiset ja esineet kuuluivat hänen hääseurueeseensa Englannista Tanskaan, kuin mitä on hovin elämästä ja omaisuudesta, jonka hän sitten sai myöhemmin elämänsä aikana Pohjoismaissa. Avioliittosopimuksen mukaan myötäjäisrahasta luovuttiin, mutta hän toi mukanaan suuren määrän arvoesineitä, kuten kruunajaisvaunut, kolme arvokasta vuodetta, hopeaesineitä, täysin varusteltu yksityiskappeli, ranskalaisia kuvakudoksia ja pitkä rivi arvokkaita pukuja: näiden joukossa oli valkoinen silkkimekko, joka oli koristeltu kärpännahalla, vuorattu valkoisella oravannahalla, ja sekä koristeltu samettiyksityiskohdilla, jota hän käytti häissään. Hänen seurueeseensa kuului 204 henkilöä: Englannin lähettiläs John Paraunt, kuninkaan kamariherra Henry Norrey, Bathin piispa, Kate Waterton, hovinaiset lady de Bromwych ja lady Anne de Lyle sekä kahdeksan domicellia (hovin piikoja tai palvelijoita); Sir Henry Fitz-Hugh of Ravenswater, sir Henry le Scrope ja Richard Courtenay, jotka olivat hoitaneet jäljellä olevat neuvottelut ja myötäjäiset sekä hänen serkkunsa Richard Yorkin herttua. Lähes koko hänen seurueensa näyttää palanneen Englantiin melko pian häiden jälkeen, mutta jotkut viipyivät pidempään: viimeinen oli hovirouva Anne de Lyle, joka palasi Englantiin tammikuussa 1408. Filippan oma hovihenkilöstö tunnetaan vain hajanaisesti: hovimestari ritari herra Jacob Urne af Areskov, Magnus Bengtson "pappi ja vaimoni kuningattaren kappalainen" sekä hänen hovimestarinnansa Katarina Knutsdotter, Pyhän Birgitan tyttärentytär. Kuningatar Filippa ja kuningas Eerik asuivat Kalmarin linnassa Ruotsissa hovinsa kanssa avioliittonsa kolme ensimmäistä vuotta. Filippalle annettiin oma hovi, jota valvoi hänen hovirouvansa Katarina Knutsdotter (Bengt Algotssonin sukua), joka oli Pyhän Birgitan tyttären Märta Ulfsdotterin tytär, joka oli itse kuningatar Margareetan ylimmäinen hovirouva. Seuraavina vuosina Filippa vieraili usein Vadstenan luostarissa. Eerikin ollessa pyhiinvaellusmatkalla Filippa toimi hänen sijaishallitsijanaan vuosina 1423–1425. Hänen terveytensä oli huono viimeiset viisi vuotta. Filippa synnytti vuonna 1429 kuolleena syntyneen pojan, jonka jälkeen hän ei enää toipunut. Hän kuoli 35-vuotiaana Vadstenan luostarissa tammikuussa 1430, jonka luostarikirkkoon hänet on haudattu Kuningattaren-kuoriin, jonka hän oli itse rakennuttanut. == Lähteet == Luokka:Ruotsin kuningattaret Luokka:Vuonna 1394 syntyneet Luokka:Vuonna 1430 kuolleet