EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Juhana Aunesluoma

Juhana Hannu Aunesluoma (s. 6. heinäkuuta 1967 Helsinki) on suomalainen poliittisen historian professori Helsingin yliopistossa. Hänen tutkimuskohteitaan ovat erityisesti kansainvälinen ja eurooppalainen lähihistoria ja Euroopan turvallisuuden, kaupan ja instituutioiden kehitys toisen maailmansodan jälkeen. Aunesluoma valmistui ylioppilaaksi Sibelius- lukiosta 1986 ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi poliittisesta historiasta Helsingin yliopistosta 1993. Hän väitteli filosofian tohtoriksi historiasta Oxfordin yliopistossa vuonna 1998 väitöskirjalla Britain, Sweden and the Cold War 1945–1954. Aunesluoma on aiemmin toiminut Helsingin yliopistossa muun muassa yliopistonlehtorina ja Eurooppa-tutkimuksen keskuksen tutkimusjohtajana. Vuosina 2015–2017 hän oli vierailevana professorina Minnesotan yliopistossa, missä hän opetti Euroopan historiaa. Ennen nimitystään professoriksi Aunesluoma toimi valtiotieteellisen tiedekunnan varadekaanina vuodesta 2018. Aunesluoma on yksi Historioitsijat ilman rajoja -yhdistyksen perustajajäsenistä. Keväällä 2022 Aunesluoma valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arconcey

Arconcey on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche- Comtén alueella. Se sijaitsee noin 46 kilometriä Beaunen kaupungista luoteeseen. Kunnan keskustassa oleva Neitsyt Marian taivaaseenastumisen kirkkoa on uudistettu useasti. Kirkon vanhimmat osat ovat peräisin 1000- ja 1300-luvuilta. Kirkkoon lisättiin kappeli 1400-luvun lopulla, ja sitä muutettiin 1500-luvulla. Uusklassisen ilmeensä kirkko sai 1800-luvulla. Kirkon kellotornin kartio on tehty tuffista, ja sitä reunustavat neljä pyramidionia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Werl

Werl on kaupunki Soestin piirikunnassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se on yksi historiallisista Hansakaupungeista. Werl on ollut vuodesta 2015 virallinen Wallfahrtsstadt eli pyhiinvaelluskaupunki. == Maantiede == Werl sijaitsee Ruhrin alueen tuntumassa noin 30 kilometriä Dortmundista itään. Kaupungin korkein kohta on 228 metriä mpy ja matalin 73 metriä mpy. Werl kuuluu Arnsbergin hallintopiiriin, joka kattaa Nordrhein- Westfalenin keski- ja kaakkoisosat. Soestin piirikunta puolestaan kattaa hallintopiirin koillisosan. Kaupungin eteläpuolella sijaitsee verraten harvaanasuttu Sauerland ja pohjoispuolella Münsterland. Historiallinen kauppareitti Hellweg kulkee Werlin alueella. Werliin liitettiin heinäkuussa 1969 maalaiskunnat Blumenthal, Budberg, Büderich, Holtum, Mawicke, Niederbergstraße, Oberbergstraße, Sönnern ja Westönnen. Tammikuussa 1975 kaupunkiin liitettiin maalaiskunta Hilbeck. Kantakaupunki Werl sijaitsee keskellä kaupungin hallinnollista aluetta, ja liitoskunnilla on omat pienet keskuksensa. == Historia == pienoiskuva|200px|vasen|Wallfahrtsbasilika Mariä Heimsuchung Werl alkoi kehittyä Hellwegin varrelle, jonne joukko Westfalenin kreivejä rakennutti Burg Werl -nimisen linnoituksen. He alkoivat kutsua itseään Werlin kreiveiksi. Varhaisin asiakirjamaininta Werlistä on vuodelta 1024 muodossa Werla. Kölnin arkkipiista Engelbert I kohotti Werlin kaupungiksi 1218. Vuonna 1272 Werl sai uudet kaupunkioikeudet, jotka tunnetaan nimellä Rüthener Recht. Keskiajan kuluessa ja uuden ajan alussa Werl kärsi valtataisteluista (muun muassa Soester Fehde 1444–1449), kulkutaudeista (1518, 1528, 1580) ja suurpaloista (1548). Johann Götzin joukot ryöstelivät kaupunkia kolmikymmenvuotisen sodan aikana ja levittivät ruttoa. Werlistä tuli osa Preussia 1816. Saman vuosisadan aikana kaupunki teollistui. 1930- ja 1940-luvuilla Werl koki kansallissosialismin ja toisen maailmansodan kauhut. Sodan jälkeen se kuului brittien miehitysvyöhykkeeseen. Vuonna 1969 tehtiin laajoja kunnallishallinnollisia uudistuksia, joiden myötä syntyi nykyinen Werl. Werlin historiallisia rakennuksia ovat muun muassa St. Walburga ja Wallfahrtsbasilika Mariä Heimsuchung. == Talous ja liikenne == Werlissä toimii useita logistiikka-alan yrityksiä. Merkittävä teollinen toimija on Standard- Metallwerke GmbH. Historiallisesti mainittava yritys on urkuja valmistava Gebrüder Stockmann. Werlin rautatieasema sijaitsee rataosuudella Dortmund–Soest. Moottoritie BAB 44 kulkee Werlin eteläpuolitse ja BAB 445 länsipuolitse. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Werl, Nordrhein- Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Nordrhein-Westfalenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Justina Machado

Justina Machado (s. 1972 Chicago) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jolla on puertoricolaiset sukujuuret. Machado on tullut suurelle yleisölle tutuksi Mullan alla -televisiosarjasta, jossa hän esitti Vanessa Diazia. Hän voitti tästä roolityöstä Screen Actors Guild Award -palkinnon yhdessä sarjan muiden näyttelijöiden kanssa. Machadolla on ollut televisiorooleja myös sarjoissa One Day at a Time, Pelastava siirto, Queen of the South, Rakkauden anatomia, Tervetuloa perheeseen ja Täydelliset naiset. Lisäksi hän on näytellyt elokuvissa Hanaa! (2004), Tuplamorsian (2008), In the Electric Mist (2009) ja All Together Now (2020). Machado osallistui yhdysvaltalaiseen Dancing with the Stars -televisio-ohjelmaan syksyllä 2020 ja sijoittui kilpailussa neljänneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Naisten F-liigan kausi 2021–2022

Naisten Salibandyliigan kausi 2021–2022 on järjestyksessään 34. naisten Salibandyliigan kausi. == Joukkueet 2021–2022 == NLA Joukkue Kunta Kotihalli Perustettu Päävalmentaja PSS Porvoo Aurorahalli 2003 Jukka Kouvalainen SB-Pro Nurmijärvi Arkadia Halli, Klaukkala 1996 Sami Saarikoski SSRA Oulu Kastellin monitoimitalo 2002 Arttu Arffman Classic Tampere Ideapark Bläk Boks 1990 Pekka Nieminen Koovee Tampere Kauppi Sports Center 1996 Kari Lehtisalo FBC Loisto Turku Kupittaan palloiluhalli 1995 Matti Pienihäkkinen TPS Turku Kupittaan palloiluhalli 1995 Aki Vilander EräViikingit Helsinki Mosahalli 2016 Markus Huhtimo NLB Joukkue Kunta Kotihalli Perustettu Päävalmentaja SaiPa Lappeenranta Lappeenrannan urheilutalo 2020 Toni Soikkeli Pirkat Pirkkala Pirkkalan vapaa-aikakeskus Jukka Myllymäki ÅIF Sipoo Ingman Areena, Söderkulla 1995 Sami Vidgren O2-Jyväskylä Jyväskylä Palokan koulukeskus 2001 Seppo Pulkkinen Welhot Kuopio Kuopio-halli 1997 Simo Vänttinen Steelers Hämeenlinna Loimua Areena 1996 Jari Salo Helsinki United Helsinki Stars Arena 2020 Roni Kiviharju Blue Fox Uusikaarlepyy Tähtihalli 1989 Andreas Nyby == Runkosarja == === NLA === === NLB === == Pudotuspelit == === Pudotuspelikarsinta === \---- \---- === Puolivälierät === \---- \---- \---- \---- === Välierät === \---- \---- ===Pronssiottelu=== \---- ===Finaalit=== \---- == Karsinnat == === Liigakarsinnan 1.vaihe === \---- \---- === Liigakarsinnan 2.vaihe === \---- \---- Luokka:Salibandyliigan kaudet Luokka:Vuoden 2021 salibandy F-liiga naiset 2022
Geseke

Geseke on kaupunki Soestin piirikunnassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. == Maantiede == Geseke sijaitsee Nordrhein-Westfalenin itäosassa noin 130 kilometriä Düsseldorfista koilliseen. Etäisyys Hampurista on noin 235 kilometriä etelälounaaseen, maanteitse noin 300 kilometriä. Geseke kuuluu Arnsbergin hallintopiiriin, joka kattaa Nordrhein-Westfalenin keski- ja kaakkoisosat. Soestin piirikunta puolestaan kattaa hallintopiirin koillisosan. Geseke rajoittuu luoteessa Soestin piirikunnan väekkäimpään kaupunkiin Lippstadtiin. Varsinainen Geseke kattaa kaupungin itäisen osan. Gesekeen liitettiin tammikuussa 1975 maalaiskunnat Ehringhausen, Eringerfeld, Langeneicke, Mönninghausen ja Störmede sekä Bönninghausen ja Ermsinghausen. == Historia == Ensimmäinen asiakirjamaininta Gesekestä on Ludvig Hurskaan dokumentissa vuodelta 833. Kölnin arkkipiispa Engelbert I myönsi Gesekelle kaupunkioikeudet 1217. Sen ympärille rakennettiin kolmekilometrinen kaupunginmuuri, jossa oli kuusi porttia ja yhdeksän tornia. 1200-luvun lopulla Geseke päätyi Kölnin valtapiiriin. Vuonna 1348 kaupungissa raivosi ruttoepidemia. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana 1622 Geseke pysyi Westfalenin ainoana kaupunkina, jota Christian Braunschweig ei kyennyt valloittamaan. 1630-luvun puolivälissä rutto teki jälleen tuhojaan Gesekessä; väkiluku putosi huomattavasti. Elokuussa 1689 kaupunkia kohtasi tuhoisa tulipalo. Kirkollinen valta alkoi väistyä maallisen vallan tieltä 1800-luvulle tultaessa ja 1816 Geseke päätyi osaksi Preussia. Infrastruktuuri kehittyi voimakkaasti 1800-luvulla, mukaan lukien rautatieaseman avaaminen 1850. Kansallissosialismista ja toisesta maailmansodasta Geseke oli selvinnyt suhteellisen vähin vaurioin, kunnes aivan sodan lopussa siihen kohdistettin erinäisiä ilmapommituksia, joissa kuoli 130 ihmisiä. Sodan jälkeen Gesekeen tulvi siirtolaisia ja sen väkiluku kasvoi lähes 10 000:een. Vuonna 1975 Gesekeen liitettiin useita maalaiskuntia ja sen väkiluku ylitti 20 000 asukkaan rajan vuonna 1998. Geseken historiallisia kirkkoja on muun muassa St. Peter, jonka juuret ovat 1100-luvulla. Sittemmin kirkko on saanut goottilaisen ulkoasun. Myös St. Cyriakus on keskiaikainen kirkko. Geseken vanha raatihuone, Alte Rathaus, on vuodelta 1893. Eringerfeldissä sijaitsee 1676 valmistunut barokkilinna Schloss Eringerfeld. == Talous ja liikenne == Geseken talouselämä koostuu teollisuudesta (muovituotteet, metalli, elektroniikka ja huonekalut) ja palvelualoista, kuten vähittäiskauppa. Geseken rautatieasema, Bahnhof Geseke, sijaitsee 131-kilometrisellä rataosuudella Hamm–Warburg. Geseken keskustan halki kulkee maantie Bundesstraße 1. Moottoritie Bundesautobahn 44 kulkee kaupungin eteläisten osien halki ja siltä on suora yhteys kaupungin katuverkkoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Geseke, Nordrhein- Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Nordrhein-Westfalenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Eija Hiltunen

Eija Mailis Hiltunen (9. huhtikuuta 1912 Helsinki – 25. syyskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli Kouluradion ohjaajana 1946–1966. Teatterissa Hiltunen näytteli useita päärooleja, kuten Juurakon Huldan. Lisäksi hänellä oli pieniä sivurooleja kokoillan elokuvissa. == Ura == Hiltusen vanhemmat olivat Frans Fredrik Gustafsson ja Hilda Hytönen. Hän suoritti Suomen Näyttämöopiston 1934–1936, ja aloitti ammattiuransa Oulun Näyttämöllä 1936–1937. Sen jälkeen hän näytteli Kotkan Maakuntateatterissa 1937–1938, Porin Teatterissa 1938–1940 ja Helsingin Työväen Teatterissa 1941–1946. Hiltunen työskenteli Kouluradiossa ohjaajana ja näyttelijänä 1946–1966 sekä Lastenradiossa ohjaajana ja tuottajana 1956–1965. Hiltunen vieraili Viipurin Kaupunginteatterissa, Turun Kaupunginteatterissa ja Suomen Kansallisteatterissa. Hiltusen näyttämötehtäviä olivat muun muassa Ilona Ahlgren (Niskavuoren naiset), Agda (Neljä naista), Katri (Daniel Hjort), Katariina (Kuinka äkäpussi kesytetään) ja Jessica (Venetsian kauppias) sekä nimiosat näytelmissä Juurakon Hulda ja Tuomari Martta. Hänellä oli myös operettien subrettirooleja. Hiltunen näytteli 33 suomalaisessa kokoillan elokuvassa vuosina 1935–1969. Suurin osa hänen rooleistaan oli kreditoimattomia avustajatasoisia tehtäviä esimerkiksi piikoina tai juhlien vieraina. Kreditoituja rooleja ovat muun muassa liikunnanopettaja elokuvassa Suomisen taiteilijat (1943), ompelijatar Hilma elokuvassa Suviyön salaisuus (1945) ja pääjohtajan vaimo elokuvassa Se alkoi omenasta (1962). Hiltusella oli myös muutama televisiorooli, kuten Kaisa Ahola sarjassa Tuulensuun tuvassa (1965–1967). Samoihin aikoihin hän ohjasi viihdesarjaa Tarinatalo. Eija Hiltunen avioitui koreografi Kaarlo Hiltusen kanssa 1933. == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Eija Hiltunen leipäkorttia kysyvänä tarjoilijana elokuvassa Suomisen Ollin tempaus, kohta 53'30 *Eija Hiltunen liikunnanopettajana elokuvassa Suomisen taiteilijat, kohta 67'00 Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Ystävyyskaupunkiveistos

thumb|Anneli Sipiläisen Ystävyys­kaupunki­veistos Kiovan­puistossa Ystävyyskaupunkiveistos (Kiev-Tampere, rengas ystävyyskaupunkiketjussa) on Anneli Sipiläisen veistos vuodelta 1981 Kiovanpuistossa Tampereen Kalevassa. Teos on pronssia ja sen korkeus on 260 cm. Veistos esittää kahta tyttöä pitelemässä suurikokoista avointa rengasta. Kiova on ollut Tampereen ensimmäinen ystävyyskaupunki vuodesta 1954 lähtien. Kuvanveistäjä Anneli Sipiläinen voitti Tampereen järjestämän kutsukilpailun ystävyyskaupunkitoimintaa symboloivasta veistoksesta. Veistos paljastettiin Suomen ja Neuvostoliiton ystäväkaupunkikokouksen yhteydessä. 2004 veistokseen liitettiin teoksesta ja Tampereen ystävyyskaupungeista kertova laatta ystävyyskaupunkitoiminnan 50-vuotisjuhlan merkeissä. == Lähteet == Luokka: Tampereen patsaat ja veistokset
Kuwaitin jääkiekkoliiga

Kuwaitin jääkiekkoliiga eli KIHL on korkein sarjataso jääkiekossa Kuwaitissa. Kaudella 2022-2023 sarjassa pelaa viisi joukkuetta. ==Joukkueet kaudella 2022-2023== *Kuwait Camels *Kuwait Falcons *Kuwait Mooseheads *Kuwait Stars *Kuwait Warriors ==Mestarit== *2021-2022 Kuwait Stars *2020-2021 Kuwait Stars *2019-2020 Kuwait Stars *2018-2019 Kuwait Warriors *2017-2018 Kuwait Stars *2016-2017 Kuwait Stars == Lähteet == Luokka:Jääkiekkosarjat Liiga
Narrien laiva

Narrien laiva on uuden ajan alussa suosioon noussut satiirinen allegoria yhteisöstä, joka ajelehtii laivassa täynnä hullusti ja paheellisesti käyttäytyviä narreja. Aihe nousi suosioon, kun vuonna 1494 saksalainen Sebastian Brant (1457–1521) julkaisi runoelman Dass Narrenschyff ad Narragonam (”Narrien laiva Narragonaan”). Se kertoo yli sadan narrin laivamatkasta kuvitteelliseen narrien paratiisiin Narragoniaan. Teos käännettiin latinaksi vuonna 1497 ja levisi ympäri Eurooppaa käännöksinä eri kielille. Runoteos arvosteli epäsuorasti roomalaiskatolisen kirkon rappiota. Metaforaa kaaosmaisesti ohjatusta laivasta oli käyttänyt antiikissa kreikkalainen filosofi Platon (427 eaa. – 347 eaa.) dialogissa Valtio. Platon halusi vertauksellaan osoittaa, että valtio tarvitsi peräsimeensä ammattitaitosta väkeä eli filosofeja.Platon 1999, s. 216–217 (488b–489a) == Narrien laiva taiteessa ja kirjallisuudessa == Narrien laivasta tuli uuden ajan taitteessa suosittu aihe taiteessa ja kirjallisuudessa, ja suosio on puuskittain jatkunut nykyaikaan asti. Arvellaan, että Albrecht Dürer olisi kuvittanut Brantin teoksen latinankielisen laitoksen. Hieronymus Bosch julkaisi ”Narrien laivasta” oman versionsa, ja ainakin Kölnissä ja Nürnbergissä ”Narrien laiva” löytyy patsaana myös katukuvasta. Kirjallisuudessa Brantin Narrien laiva synnytti kirjallisen lajityypin, joka kukoisti 1500-luvulta 1600-luvulle. Siinä tyhmyriä tai narria käytettiin esittämään aikakauden groteskeja piirteitä ja paheita. Samanlaisia moraalisia satiireja julkaisivat Thomas Murner (Narrenbeschwörung, 512 eli ”Narrien manaus”) ja Erasmus Rotterdamilainen (Tyhmyyden ylistys, 1509). Suomessa toimittaja Heikki Aittokoski on tehnyt tietokirjan Narrien laiva – Matka pieleen menneessä maailmassa (2013). Musiikissa aihe lähti lentoon, kun The Doors julkaisi albumillaan Morrison Hotel kappaleen ”Ship of Fools”. Samannimisiä kappaleita tekivät yksin 1970-luvulla Grateful Dead (1974), John Cale (1974), Bob Seger (1976) ja Van der Graaf Generator (1978). Narrien laiva -nimisten musiikkiteosten suosio on jatkunut etenkin rockmusiikissa. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Taiteen aiheet
William Thor

William Thor (s. 18. maaliskuuta 2000 Hudiksvall, Ruotsi) on ruotsalais- suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Ruotsissa Strands IF:ia ja Suomessa Porvoon Akillesta. Kansainvälisellä tasolla hän edustaa Ruotsia. Hän on pituudeltaan 173 cm ja painaa 68 kg. Thor on saavuttanut Kalevan kisoissa pronssia 100 metrin juoksussa 2024. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut pronssia 60 metrin juoksussa 2022 ja 2024. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 4 × 100 metrin viestissä 2021 ajalla 40,40 ja pronssia vuonna 2023 ajalla 40,78. Thorin kaksoisveli Viktor Thor on myös pikajuoksija. == Henkilökohtaiset ennätykset == Thor juoksi 100 metrin ennätyksensä 10,48 Vaasan Kalevan kisoissa kesäkuussa 2024 ja 200 metrin ennätyksensä 21,69 Boråsissa elokuussa 2021. 150 metrillä Thor on juossut 15,86 Espoon Leppävaarassa 2023. Hallissa hän on juossut 60 metriä aikaan 6,76 Tampereella helmikuussa 2024 ja 200 metriä aikaan 22,28 Växjössä helmikuussa 2022. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
’Nduja

pienoiskuva|’Ndujaa valmiina syötäväksi ’Nduja () on erityisen mausteinen, levitettävä sianlihamakkara Calabrian alueelta Etelä-Italiasta. Se on samankaltainen kuin Espanjan Baleaarien sobrassada, ja perustuu löyhästi ranskalaiseen andouilleen. ’Nduja on Calabrian panos Italian laajaan salumi- kirjoon ja on peräisin pienen calabrialaisen Spilingan kaupungin ympäriltä. ’Nduja valmistetaan käyttämällä pään lihaa (ilman leukoja, joita käytetään guancialeen), eri leikkausten ylijäämäpaloja, puhdasta nahkaa, rasvaa ja paahdettua calabrialaista chilipippuria, jotka yhdessä antavat ’ndujalle sen ominaisen tulisen maun. Ainekset jauhetaan yhteen, täytetään isoihin makkarankuoriin ja savustetaan. Tästä muodostuu iso pehmeä makkara, josta mausteinen seos kauhotaan. ’Nduja tarjoillaan yleensä leipäviipaleiden tai kypsän juuston kanssa. Sen maku sopii toisaalta monenlaisiin ruokiin: sitä voidaan lisätä esimerkiksi pastakastikkeisiin. ’Ndujan suosio kukoisti erityisesti vuosien 2015–2016 tienoilla Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa, jolloin se esiintyi tunnettujen ravintoloiden annoksissa. == Lähteet == Luokka:Sianliha Luokka:Makkarat Luokka:Italialainen keittiö
Nhlanhla Nene

Nhlanhla Musa Nene (s. 5. joulukuuta 1958) on Etelä-Afrikan entinen valtiovarainministeri. Hän toimi virassa vuosina 2014-2015 ja 2018. Ensimmäiselle ministerikaudelleen Nenen nimitti presidentti Jacob Zuma. Hän myös erotti Nenen 2015. Seuraava presidentti Cyril Ramaphosa toi Nenen takaisin hallitukseen lisäämään Etelä-Afrikan taloushallinnon uskottavuutta. Nene kuitenkin joutui eroamaan skandaalin takia. Hän myönsi pitäneensä yhteyttä korruptioon sekaantuneeseen Guptan perheeseen. Nene on opiskellut taloustiedettä kahdessa eteläafrikkalaisessa yliopistossa, ja työskennellyt pankkien ja sijoistusyhtiöiden johdossa. Kansainvälisesti hän on tullut tunnetuksi erityisesti pudottuaan tuolilta televisiohaastattelussa vuonna 2008. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Macaon naisten jääkiekkomaajoukkue

Macaon naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Macaota naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Vuonna 2022 maassa oli 19 rekisteröitynyttä naisjääkiekkoilijaa, eikä joukkuetta ollut sijoitettu Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n hallinnoimassa maailmanrankingissa. Seuraavana vuonna pelaajia oli 20, vuonna 2024 kaikkiaan 24, eikä joukkuetta ollut sijoitettu kumpanakaan vuonna. Joukkue on pelannut vain yhden ottelun, jonka se hävisi Hongkongille maalein 13–0. == Lähteet == Luokka:Naisten jääkiekkomaajoukkueet
Alfred Ander

Johan Alfred Andersson Ander (27. marraskuuta 1873 Ljusterö, Upplanti – 23. marraskuuta 1910 Tukholma) oli viimeinen Ruotsissa kuolemaan tuomittu ihminen, ja ainoa Ruotsissa giljotiinilla teloitettu. ==Rikos== Tukholmassa Malmtorgsgatanilla tapahtui 5. tammikuuta 1910 ryöstö, jonka yhteydessä kassaneiti Viktoria Hellsten pahoinpideltiin ja hän kuoli vammoihinsa. Poliisi alkoi heti levittää tietoa tapahtuneesta ja sai nopeasti vinkin Hotelli Temperancessa asustelleesta miehestä, joka oli vaikuttanut epäilyttävän hermostuneelta. Poliisien saapuessa hotelliin mies oli ehtinyt lähteä. Hän oli sanonut matkustavansa Vaxholmiin ja hakevansa laukkunsa myöhemmin. Poliisi löysi matkalaukun hotellihuoneesta, ja laukusta 4 500 kruunun arvosta ulkomaisia seteleitä, tyhjän lompakon, johon oli merkitty kassaneidin nimi ja osoite, sekä tarjoilija Alfred Anderia esittävän muotokuvan. Vahtimestari tunnisti huonetta vuokranneen miehen kuvasta, ja poliisi lähti etsimään häntä Vaxholmista. Ander löydettiin isänsä luota Vaxholmista. Hänet pidätettiin ja vietiin Tukholmaan. Viktoria Hellsten.jpg|Viktoria Hellsten Alfred Ander polisbild.jpg|Alfred Anderin pidätyskortti ==Oikeudenkäynti== Tutkinnan valmistuttua tapauksen käsittely aloitettiin Tukholman raastuvanoikeudessa helmikuun lopussa ja se jatkui toukokuun puoliväliin, jolloin hänet tuomittiin kuolemaan. Ander kiisti koko ajan olevansa syyllinen. ==Teloitus== Alfred Ander teloitettiin Långholmenin keskusvankilan pihalla giljotiinin avulla 23. marraskuuta 1910. Teloituksen suoritti Anders Gustaf Dalman. Kyseessä oli viimeinen kerta, kun Ruotsissa käytettiin kuolemanrangaistusta, ja ainoa kerta, kun rangaistus pantiin täytäntöön giljotiinilla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin teloittamat Luokka:Murhasta teloitetut Luokka:Ruotsalaiset murhaajat Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Oleksi Reznikov

Oleksi Jurijovytš Reznikov (; s. 18. kesäkuuta 1966 Lviv) on ukrainalainen poliitikko.Oleksii Reznikov Ministry of Defence of UkraineРезніков Олексій Юрійович міністерство оборони України == Tausta ja yksityiselämä == Reznikov syntyi Lvivissä vuonna 1966. Hän palveli Neuvostoliiton ilmavoimien laskuvarjojoukoissa kaksi vuotta 1980-luvulla. Vuosina 1986–1991 Reznikov opiskeli oikeustiedettä Lvivin yliopistossa. Hän erikoistui valtionhallintoon. vuonna 1994 hän hankki itselleen lakimieslisenssin, ja vuonna 2000 hän oli mukana perustamassa lakimiesyhtiötä nimeltä Pravis. Reznikov on naimisissa TV- juontaja Julija Zorjan kanssa. Reznikovilla on kaksi lasta aiemmasta avioliitosta sekä kaksi lastenlasta. == Poliittinen ura == Reznikov aloitti vuonna 2008 toiminnan Kiovan kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hänet nimitettiin Kiovan pormestarin neuvonantajaksi vuonna 2015. Vuosina 2016–2018 hän toimi Kiovan kaupungin valtionhallinnon varapuhemiehenä. 4. maaliskuuta 2020 Reznikov sai nimityksen Ukrainan varapääministeriksi ja tilapäisesti miehitettyjen alueiden jälleenintegroinnin ministeriksi. 19. maaliskuuta 2020 hänestä tuli Ukrainan kansallisen turvallisuus- ja puolustusneuvoston jäsen. 4. marraskuuta 2021 hänet nimitettiin Ukrainan puolustusministeriksi. === Puolustusministerinä === Kaksi päivää Venäjän aloittaman hyökkäyksen jälkeen vuonna 2022 Reznikov kävi puhelinkeskustelun valkovenäläisen virkaveljensä, Viktor H'reninin, kanssa. H'renin välitti Sergei Šoigun viestin, jonka mukaan Venäjän hyökkäys loppuisi, mikäli Ukraina antautuisi. Reznikov vastasi, että hän on valmis hyväksymään Venäjän antautumisen. Tammikuussa 2023 Ukrainan puolustusministeriössä paljastui korruptioskandaali, minkä seurauksena hallitus aikoo todennäköisesti kierrättää ministeritä. Reznikovin siirtäminen toisiin tehtäviin olisi korkeimman luokan ministerinkierrätys Ukrainassa sitten Venäjän hyökkäyksen alettua. Hänen seuraajakseen on veikattu Kyrylo Budanovia. 16\. helmikuuta kuitenkin uutisoitiin, että presidentti Zelenskyi olikin muuttanut mielensä eikä suunnitellut enää Reznikovin siirtämistä toisiin tehtäviin. Syyskuussa 2023 Zelenskyi ilmoitti erottavansa Reznikovin ja nimittävänsä uudeksi puolustusministeriksi Rustem Umjerovin. == Kunniansosoituksia == * Ansioristi (Puola, 2019) == Lähteet == Luokka:Ukrainan puolustusministerit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ivano-Frankivskin piiri

Ivano-Frankivskin piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Ivano- Frankivskin alueella. Nykyään vuoden 2020 alueuudistuksen yhteydessä muodostettu Ivano-Frankivskin piiri rajoittuu etelässä Kolomyjan ja Nadvirnan piireihin, lännessä Kalušin piiriin, pohjoisessa Lvivin alueeseen ja koillisessa Ternopilin alueeseen. Piirin hallinnollinen keskus on Ivano- Frankivskin kaupunki (237 855 as., 2021). Ivano-Frankivskin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Ivano- Frankivskin alueen piirien lukumäärän kuuteen. Ivano-Frankivskin piirin pinta- alaksi tuli 3 873,0 neliökilometriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi Ivano- Frankivskin piirin väkiluvuksi 558 130 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 55,2 prosenttia piirin asukkaista (308 097 as.), eli kuuden kaupungin (Burštyn, Halytš, Ivano-Frankivsk, Rohatyn, Tysmenytsja, Tlumatš) ja seitsemän kaupunkityyppisen taajaman väestö. Uusi piiri on huomattavasti joskus aiemmin, muttei aivan viime vuosina esiintynyttä samannimistä piiriä väkirikkaampi. Ratush-01.jpg|Ivano-Frankivskin vanhaa kaupunkia. Туполев Ту-134 63668, Ивано-Франковск RP31902.jpg|Tupolev Tu-134 Ivano-Frankivskin kansainvälisellä lentoasemalla. Ivano-Frankivsk Railway Station, 2010.jpg|Ivano-Frankivskin rautatieasema. == Lähteet == *
Olha Dibrova

Olha Oleksandrivna Dibrova (os. Tšubrykova; ; s. 10. maaliskuuta 1977 Kryvyi Rih) on ukrainalainen diplomaatti, joka on vuodesta 2020 lähtien toiminut Ukrainan Suomen-suurlähettiläänä. Dibrova valmistui vuonna 1999 Kiovan kansallisen yliopiston itämaisten kulttuurien tutkimuksen laitokselta ja vuonna 2000 saman yliopiston journalismin instituutista. Hän on koulutukseltaan filologisten tieteiden kandidaatti. Vuosina 2000–2004 hän työskenteli Ukrainan Turkin-suurlähetystössä attaseana ja 3. sihteerinä. Vuosina 2004–2006 hän työskenteli Ukrainan ulkoministeriössä. Vuosina 2006–2010 hän toimi Ukrainan Turkin-suurlähetystön 1. sihteerinä. Vuodesta 2010 lähtien hän työskenteli Ukrainan ulkoministeriössä. Vuosina 2012–2015 hän toimi ulkoministeirön Euroopan-osaston varajohtajana ja vuosina 2016–2020 valtiollisen protokollan osaston johtajana. 19\. lokakuuta 2020 Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi nimitti Dibrovan Ukrainan Suomen- suurlähettilääksi.Olga Dibrova Embassy of Ukraine in the Republic of Finland Marraskuussa 2021 hänet nimitettiin myös osa-aikaiseksi Ukrainan Islannin- suurlähettilääksi. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset diplomaatit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Estonia (televisiosarja)

Estonia on MTV Katsomo -suoratoistopalvelussa 12. lokakuuta 2023 julkaistu kahdeksanosainen suomalainen draamasarja, joka kertoo vuonna 1994 tapahtuneesta matkustaja-autolautta Estonian uppoamisesta. Sarja pohjautuu tutkimusraportteihin. Tarina seuraa useiden henkilöiden kautta onnettomuustutkintaa Suomessa, Ruotsissa ja Virossa. Sarjassa nähdään tapahtumia myös autolautalla, Estonian uppoaminen ja sen matkustajien pelastustoimia. Estonia-sarjan pääkäsikirjoitti Miikko Oikkonen ja sen ohjasivat Måns Månsson ja Juuso Syrjä. == Tuotanto == Estonia on MTV:n tiedotteen mukaan toistaiseksi kallein Suomessa tuotettu draamasarja. Sarjan budjetti on noin 15 miljoonaa euroa. Sitä ovat rahoittaneet C More, MTV ja ruotsalainen televisiokanava TV4. Suomen elokuvasäätiö myönsi hankkeelle kehittämistukea vuosina 2020–2022 yhteensä 225 000 euroa. Sarjan näyttelijät ovat Suomesta, Ruotsista, Virosta ja Saksasta. Sarjan kuvaukset alkoivat kesäkuussa 2022 ja ne päättyivät saman vuoden lokakuussa. Kuvauksia tehtiin Suomessa, Ruotsissa, Virossa ja Turkissa. Merikohtaukset kuvattiin vesikohtauksiin keskittyvillä studioilla Belgiassa. Tehosteita tehtiin muun muassa Englannissa ja Kanadassa. == Rooleissa == ===Pääosissa=== ===Sivuosissa=== == Lähteet == Luokka:2020-luvun suomalaiset draamasarjat Luokka:C More -alkuperäissarjat Luokka:Televisiosarjat merenkulusta
Martti Pasanen

Martti Pasanen (2. tammikuuta 1896 Kaavi – 7. joulukuuta 1977) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai talousneuvoksen ja teollisuusneuvoksen arvonimet. Pasasen vanhemmat olivat talollinen, puuseppä Antti Pasanen ja Emma Kuokkanen ja puoliso Anna-Riitta Ahola. Pasanen toimi ensin isänsä tavoin puuseppänä, mutta opiskeltuaan Kuopion teollisuuskoulussa hän valmistui rakennusmestariksi 1923 ja siirtyi rakennusalalle. Hän työskenteli muun muassa Viipurin–Koiviston ratatyömaalla, Tervon kirkon työmaan vastaavana rakennusmestarina, sairaalan rakentamisen työnjohtajana Siilinjärvellä ja Muuruveden kunnan rakennusmestarina. Vuonna 1928 hän perusti rakennusliikkeen yhtiökumppaninsa kanssa. Se rakensi useita kouluja ja liike- ja julkisia rakennuksia. Vuonna 1938 Pasasesta tuli itsenäinen rakennusurakoitsija. Hänen yrityksensä rakennutti muun muassa Kuopioon lukuisia asuin-, liike- ja julkisia rakennuksia, mutta toimi myös esimerkiksi Kajaanissa ja Pieksämäellä. Pasanen oli edelläkävijä täyselementtitekniikassa ja perusti sitä varten jo 1950-luvulla rakennuselementti- ja putkitehtaan, joka yhtiöitettiin, ja vielä toisen elementtiyrityksen vuonna 1963. Hän oli molempien yritysten toimitusjohtaja. Pasanen sai talousneuvoksen arvonimen vuonna 1958 ja teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1966. Hän oli muun ohella myös maanviljelijä ja karjatalouden kehittäjä vuodesta 1936 Muuruvedellä omistamallaan Alatalon tilalla. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Itätoukki

Itätoukki () eli Itä-Tonttu on noin 2,7 hehtaarin kokoinen saari Sipoossa Suomenlahdella. Se on kallioinen ja puuton. Saarella sijaitsee yksi Ilmatieteen laitoksen rannikkosääasemista. Itätoukki korvasi Eestiluodon rannikkosääaseman syyskuussa 2018, koska Itätoukista saatavat mittaustiedot ovat tarkempia kuin Eestiluodon. == Lähteet == Luokka:Sipoon saaret
Leo Ylitalo

Leo Matias Ylitalo (s. 27. lokakuuta 1950 Kuivaniemi) on Göteborgissa asuva ruotsinsuomalainen kirjailija. Ennen kirjailijan uraa hän on työskennellyt opettajana ja kulttuuritoimittajana. Ylitalo oli kesätöissä Volvon kuorma- autotehtaalla Göteborgissa vuonna 1970 ja muutti pysyvästi Ruotsiin vuonna 1972. Työskenneltyään pari vuotta Tukholmassa hän palasi Göteborgiin, missä hän valmistui vuonna 1982 opettajaksi ja myöhemmin filosofian maisteriksi. Hän työskenteli keskiasteen opettajana Göteborgissa vuosina 1982–2016. Vuosina 2009–2012 hän toimi kulttuurilehti Sheriffin toimituskunnassa laatien muun muassa tunnettujen suomalaisten kirjailijoiden elämäkerta-artikkeleja. == Tuotanto == Ylitalon esikoisteos Sururisti (2016) sai Kaisa Vilhuinen -palkinnon vuonna 2017 ja nosti hänet yhdeksi ruotsinsuomalaisen kirjallisuuden eturivin tekijöistä. Esikoisteos on Ylitalon synnyinseudulle Pohjois-Pohjanmaalle sijoittuva avainromaani, jonka keskiössä ovat Matias- pojan kasvukivut lestadiolaisuuden leimaamassa kyläyhteisössä. Romaaneissa Banaanitalo (2017), Kuningattaren kellonsoittaja (2019) ja Hyvästi häpeä (2021) Ylitalo kuvaa ruotsinsuomalaisten siirtolaisten vaiheita Tukholman seudulla ja Länsi-Ruotsissa eri vuosikymmeninä. Banaanitalo on osittain omaelämäkerrallinen teos, jossa sekoitetaan faktaa ja fiktiota. Romaani Niin katosi päivä (2023) on rakkaustarina, joka sijoittuu Ruotsin lisäksi Tanskaan, Filippiineille ja Thaimaahan. Ylitalon romaanien aiheet ovat sangen traagisia, mutta kritiikissä on kiinnitetty huomiota kerrontaa keventävään huumoriin ja rohkeisiin eroottisiin kuvauksiin. Ylitalo on ilmoittanut kaunokirjallisiksi esikuvikseen suuret venäläiset klassikot. == Teokset == * Sururisti: romaani. Nordbooks (2016) ISBN 978-952-315-184-0 * Banaanitalo: romaani. Nordbooks (2017) ISBN 978-952-315-315-8 * Kuningattaren kellonsoittaja: romaani. Atrain & Nord (2019) ISBN 978-952-315-486-5 * Hyvästi häpeä: romaani. Atrain & Nord (2021) ISBN 978-952-315-602-9 * Niin katosi päivä: romaani. Atrain & Nord (2023) ISBN 978-952-315-706-4 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Humraaz

Humraaz (; suomeksi ”Uskottu”) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen trilleri, jonka on ohjannut Abbas-Mustan. Se sai ensi-iltansa 26. heinäkuuta 2002 ja sen pääosia näyttelevät Bobby Deol, Akshaye Khanna ja Amisha Patel. Elokuva on saanut inspiraationsa vuoden 1998 yhdysvaltalaisesta elokuvasta Täydellinen murha. Siitä tehtiin uusintaversio tamiliksi nimellä Girivalam. == Juoni == Kun liikemies saa tietää, että hänen vaimonsa meni naimisiin hänen kanssaan vain rahan takia, hän tekee suunnitelman tämän entisen rakastajan kanssa tappaakseen tämän. == Näyttelijät == == Tuotanto == Ennen tuotannon alkamista Priyanka Chopralle tarjottiin Priya Singhanian roolia, ja hänen piti tehdä debyyttinsä tässä elokuvassa, mutta hän teki muita sitoumuksia, joten rooliin valittiin Amisha Patel. == Soundtrack == == Vastaanotto == Box Office India julisti Humraazin 297 miljoonan rupian tuotollaan ”keskinkertaiseksi”. == Palkinnot == * International Indian Film Academy Awards ** Paras roisto – Akshaye Khanna == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2002 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset jännityselokuvat Luokka:Intialaiset romanttiset elokuvat Luokka:Intialaiset draamaelokuvat Luokka:Intialaiset toimintaelokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:Abbas-Mustanin ohjaamat elokuvat
Vuoden Matti

Vuoden Matti on vuonna 1983 perustetun Kansallisen Matinpäivän toimikunnan vuosittain jakama tunnustus merkittävälle Matti-nimen tai sen muunnelman (Matias jne.) kantajalle. Ensimmäinen palkittu oli mäkihyppääjä Matti Nykänen. Palkintoa on jaettu myös ulkomaisille miehille. ==Vuoden Matiksi nimettyjä== *1983: mäkihyppääjä Matti Nykänen *1984: kamarineuvos, mainosyrittäjä Matti Viherjuuri *1985: näyttelijä ja muusikko Vesa-Matti Loiri *1986: kirjailija Matti Pulkkinen *1987: mäkihyppyvalmentaja Matti PulliHelsingin Sanomat 25.2.1987, s. 16 *1988: länsisaksalainen lentäjänuorukainen Mathias Rust *1989: kansanedustaja Matti Ahde *1990: Unkarin vt. presidentti Mátyás Szűrös *1991: näyttelijä Matti Tuominen *1992: *1993: keksijä Matti Sampo *1994: Keskuskauppakamarin toimitusjohtaja Matti Aura *1995: valtakunnansovittelija Matti Pekkanen *1996: kirjailija Matti MäkeläHelsingin Sanomat 25.2.1996, s. A 4 *1997: Kilpailuviraston ylijohtaja Matti Purasjoki *1998: toimitusjohtaja Matti Packalén *1999: oopperalaulaja Matti Salminen *2000: muotisuunnittelija Matti Seppänen *2001: valtakunnansyyttäjä Matti Kuusimäki *2002: *2003: elokuvaohjaaja Matti Ijäs *2004: kirjailija Matti J. Särömaa *2005: vammaisurheilija Matti Launonen *2006: yritysjohtaja Matti Alahuhta *2007: pääministeri Matti Vanhanen *2008: uutistoimittaja ja kirjailija Matti Rönkä *2009: rahoitusneuvos Matti Inha *2010: emeritusprofessori Matti Klinge *2011: keittiömestari Matti Jämsén *2012: elokuvaohjaaja Matti Kassila *2013: Elinkeinoelämän Valtuuskunnan johtaja Matti Apunen *2014: uimari Matti Mattsson *2015: *2016: Kaskipuu Oy:n toimitusjohtaja Matti Kaski *2017: rockmuusikko Michael Monroe, oik. Matti Fagerholm *2018: Viron entinen Suomen- suurlähettiläs Matti Maasikas *2019: tv-meteorologi Matti Huutonen *2020: kapellimestari Santtu-Matias Rouvali *2021: päätoimittaja Matti Vimpari *2022: Elisan toimitusjohtaja Veli-Matti Mattila *2023: lumilautailija Matti Suur- Hamari *2024: toimittaja ja kirjailija Matti Mörttinen ==Katso myös== *Vuoden Markku ==Lähteet== Luokka:Etunimet Luokka:Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot
Britta Schall Holberg

Britta Schall Caroc Holberg (25. heinäkuuta 1941 – 23. helmikuuta 2022) oli tanskalainen Venstre -puoluetta edustanut poliitikko. Hän toimi sisäministerinä 1982–1986, maatalousministerinä 1986–1987Britta Schall Holberg (1941 - ) ja kansankäräjien jäsenenä vuosina 1984–1988 ja uudelleen 2005–2011.Britta Schall Holberg (V) Hän kuoli 23. helmikuuta 2022 80-vuotiaana.Godsejer og tidligere minister Britta Schall Holberg er død, 80 år gammel: Hun var engageret lige til det sidste ==Lähteet== Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Sisäministerit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Jacopo de’ Barbari

Jacopo de’ Barbari, tunnettu myös nimillä Iacopo de’ Barbari ja Pohjois- Euroopassa Jakob Walch eli “Jakob Muukalainen” (1440–1516), oli venetsialainen taidemaalari ja kaivertaja. De Barbari asui Venetsiassa vuoteen 1500 saakka ja sai vaikutteita Antonello da Messinalta. Barbari tunsi Albrecht Dürerin ja muutti pohjoiseen, jossa hän työskenteli hovimaalarina Wittenbergissä, Nürnbergissä ja Frankfurt an der Oderissa. Hän asettui lopulta Alankomaiden hoviin. Barbari teki sekä kuparikaiverruksia että puupiirroksia, ja Dürer oppi häneltä paljon. == Lähteet == Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1440 syntyneet Luokka:Vuonna 1516 kuolleet
Ukrainantyräkki

Ukrainantyräkki (Euphorbia agraria) on Kaakkois-Euroopasta kotoisin oleva tyräkkilaji. Se on monivuotinen ruoho, joka kasvaa 30–75 senttimetriä korkeaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Euphorbia agraria Luokka:Tyräkit
Käärmesaaren taistelu

Käärmesaaren taistelu tapahtui 24. helmikuuta 2022 Mustallamerellä Ukrainan hallitsemalla Käärmesaarella, kun Venäjä hyökkäsi Ukrainaan. Venäjä miehitti saaren, jonka puolustajat otettiin vangeiksi. Ukrainassa erityisen tunnetuksi tuli puolustajien huudahdus ”Venäläinen sotalaiva, painu vittuun!” antautumista vaatineille venäläisille. Venäjän joukot miehittivät saarta, kunnes 30. kesäkuuta ilmoitettiin joukkojen vetäytymisestä. == Hyökkäys saarelle == Noin kello 18.00 Ukrainan rajavartiolaitos ilmoitti, että Käärmesaari, joka sijaitsee Ukrainan aluevesillä Mustallamerellä, joutui Venäjän alusten hyökkäyksen kohteeksi Venäjän hyökätessä Ukrainaan 24. helmikuuta 2022. Venäjän Mustanmeren laivaston ohjusristeilijä Moskva ja partiolaiva Vasili Bykov osallistuivat hyökkäykseen. Myöhemmin illalla Ukrainan rajavartiolaitos ilmoitti, että yhteys saareen oli katkennut, ja kello 22.00, että Venäjän joukot olivat valloittaneet saaren Venäjän Mustanmeren laivaston ja Venäjän ilmavoimien pommituksien jälkeen. Tämä myös tuhosi koko saaren infrastruktuurin. Venäläisten sotilaiden kehotettua rajavartijoita antautumaan nämä vastasivat: ”Venäläinen sotalaiva, painu vittuun!” (). Venäläiset valtasivat myös paikalle rajavartijoiden pelastusoperaatiota yrittäneen Sapphire-aluksen ja sen miehistö vangittiin. ==Seuraukset== Ensimmäisten ukrainalaisten tiedotteiden mukaan saaren 13 rajavartijaa kuolivat. Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi ilmoitti, että kaikille 13 rajavartijalle myönnettäisiin postuumisti Ukrainan sankarin arvonimi. Venäläisten mukaan saarella oli 82 sotilasta, joista kaikki antautuivat. 28\. helmikuuta 2022 Ukrainan laivasto vahvisti, että kuolleeksi luullut ukrainalaiset sotilaat ovat Venäjän vankeina. Tarinaa saarta viimeiseen saakka puolustaneista rajavartijoista on pidetty propagandana, jonka tarkoituksena on nostattaa ukrainalaisten taistelutahtoa. Tarina levisi nopeasti sosiaalisen median kautta. 24\. maaliskuuta 19 venäläisten vangiksi ottamaa Sapfir-aluksen miehistön jäsentä vapautettiin vankienvaihdon yhteydessä. Rajavartija, joka vastasi venäläisten antautumisvaatimuksiin ”Venäläinen sotalaiva, painu vittuun!”, oli Roman Hrybov, joka on kotoisin Zolotonošasta Tšerkasyn alueelta. Tšerkasyn alueen kuvernööri Ihor Taburets myönsi Hryboville kunniamerkin ”teoista Tšerkasyn alueen hyväksi”. Venäläisjoukot miehittivät saaren ja yrittivät tuoda sille ilmatorjunta- ja tiedustelulaitteistoa. Saari oli kuitenkin hyvin altis ukrainalaisten tykistö-, ohjus- ja ilmaiskuille. Lopulta 30 kesäkuuta venäläiset ilmoittivat vetäytyvänsä saarelta hyvän tahdon eleenä. Asiantuntijat pitivät kuitenkin käytännön syynä pikemminkin saaren hankalaa puolustamista. == Lähteet == Luokka:Izmajilin piiri Luokka:Taistelut Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan
Tułowice (kunta)

Tułowice on kaupungin sisältävä maalaiskunta Opolen piirikunnassa Opolen voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 lopussa 5 195. Kunnan hallintokeskus on Tułowicen kaupunki. Tułowice on Opolen voivodikunnan kunnista uusin; se muodostettiin vuonna 1992 Niemodlinin ja Łambinowicen kuntien osista. Se oli maalaiskunta vuoteen 2018 asti, jolloin Tułowice (siihen asti kylä) sai kaupunginoikeudet. == Maantiede ja liikenneyhteydet == Tułowicen kunnan pinta-ala on noin 81,1 neliökilometriä. Se rajoittuu Dąbrowan, Komprachcicen, Korfantówin, Łambinowicen, Niemodlinin ja Prószkówin kuntiin. Kunta sijaitsee Równina Niemodlińskan (”Niemodlinin tasanko”) fyysismaantieteellisellä alueella. Sen pinta-alasta noin 71 prosenttia on metsää ja noin 22 prosenttia maatalousmaata. Ścinawa Niemodlińska ja sen sivujoki Wytoka virtaavat kunnan alueella. Tułowicen kunta jakautuu Tułowicen kaupunkiin ja viiteen kylään, jotka ovat Goszczowice, Ligota Tułowicka, Skarbiszowice, Szydłów ja Tułowice Małe. A4-moottoritie, voivodikunnan tie 405 sekä rautatielinjat 287 (Opole Zachodnie–Nysa) ja 329 (Szydłów–Gracze) kulkevat Tułowicen kunnan alueella. == Väestö == Tułowicen kunnan väestö on hieman pienentynyt viimeisten vuosikymmenten aikana; vuonna 1992 väkiluku oli 5 656. Vuoden 2020 joulukuussa 51,3 prosenttia kunnan asukkaista oli naisia ja 48,7 prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 18,6 prosenttia, työikäiset 57,0 prosenttia ja eläkeikäiset 24,4 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 41,9 vuotta. Vuonna 2020 kunnan työttömyysaste oli 8,6 prosenttia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Opolen voivodikunnan kunnat
Lia Williams

Lia Williams (s. 1964 Birkenhead, Cheshire) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti The Crown -sarjasta, jossa hän esitti Wallis Simpsonia ensimmäisellä, toisella ja viidennellä tuotantokaudella. The Crownin lisäksi Williams on näytellyt esimerkiksi sarjoissa The Capture, Doc Martin, Kadonnut, Kiri ja Murha paratiisissa. Fantasiasarjassa His Dark Materials hänen roolihahmonsa puhuu muutaman lauseen verran suomea. Filmirooleja Williamsilla on ollut muun muassa elokuvissa Dirty Weekend (1993), Tyttö Riosta (2001) ja The Foreigner (2017). Hän on esiintynyt myös monissa teatteriproduktioissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Englantilaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
WithSecure

WithSecure Oyj on tietoturvaratkaisuja tarjoava suomalainen yritys, joka syntyi kesäkuussa 2022 F-Securen jakautuessa kahteen erilliseen yhtiöön. WithSecure keskittyy tarjoamaan palvelua yrityksille F-securen jäädessä kuluttajapalveluiden tuottajaksi. Toimitusjohtaja on heinäkuusta 2024 alkaen Antti Koskela. == Historia == Kesäkuussa 2022 F-Secure jakautui kahteen erilliseen yhtiöön. Risto Siilasmaasta tuli WithSecuren hallituksen puheenjohtaja ja Juhani Hintikasta sen toimitusjohtaja. Myöhemmin Hintikka joutui eroamaan saatuaan ehdollisen vankeustuomion sisäpiiritiedon väärinkäytöstä tapauksesta, joka liittyi toiseen yhtiöön. == Omistajat == WithSecuren viisi suurinta osakkeenomistajaa, tilanne 31. maaliskuuta 2024: Omistaja Omistusosuus 1\. Risto Siilasmaa 34,09 % 2\. Sijoitusrahasto Nordea Nordic Small Cap 6,42 % 3\. Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen 3,42 % 4\. Mandatum Henkivakuutusosakeyhtiö 2,88 % 5\. Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma 2,25 % == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pörssiyhtiöt
Baštankan piiri

Baštankan piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Mykolajivin alueella. Piiri perustettiin alkujaan vuonna 1926 (nimenä 1926-1928 Poltavsyi raion, eli Pultavan piiri). Nykyään – vuoden 2020 aluelaajennusten jälkeen – Baštankan piiri rajoittuu lännessä Mykolajivin ja Voznesenskin piireihin, pohjoisessa Kirovohradin alueeseen, koillisessa Dnipropetrovskin alueeseen sekä kaakossa ja etelässä Hersonin alueeseen (Beryslavin ja Hersonin piirit). Piirin hallinnollinen keskus on Baštankan kaupunki (12 327 as., 2021). Baštankan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Mykolajivin alueen piirien lukumäärän neljään. Baštankan piirin pinta-alaksi tuli 6 706,4 neliökilometriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi Baštankan piirin väkiluvuksi 136 739 (1.1.2021). Piiri on väestöltään maaseutuvaltainen. Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 39,3 prosenttia piirin asukkaista (53 714 as.), eli kolmen kaupungin (Baštanka, Novyi Buh ja Snihurivka) ja kahden kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on huomattavasti aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi. Bashtanskyi-Raion.png|Baštankan piiri ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta. The House of Culture in Bashtanka.jpg|Baštankan kulttuuritalo. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Баштанський район (mk-oblrada.gov.ua) *
Mykolajivin piiri

Mykolajivin piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Mykolajivin alueella. Piiri perustettiin alkujaan vuonna 1923. Nykyään – vuoden 2020 aluelaajennusten jälkeen – Mykolajivin piiri rajoittuu pohjoisessa Pervomaiskin piiriin, idässä Baštankan piiriin, kaakossa Hersonin alueeseen (Hersonin piiri), lounaassa Mustaanmereen, ja lännessä Odessan alueeseen (Odessan ja Berezivkan piirit). Piirin hallinnollinen keskus on Mykolajivin kaupunki (476 101 as., 2021). Mykolajivin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Mykolajivin alueen piirien lukumäärän neljään. Mykolajivin piirin pinta-alaksi tuli 7 689,9 neliökilometriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi Mykolajivin piirin väkiluvuksi 645 562 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin prosenttia piirin asukkaista (516 797 as.), eli kolmen kaupungin (Mykolajiv, Nova Odesa ja Otšakiv) sekä neljän kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on huomattavasti aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi. Mykolayivskyi-Myl-Raion.png|Mykolajivin piiri ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta. Prospekt Lenina (Mykolaiv).jpg| Tsentralnyi Prospekt (aiempi Prospekt Lenina). Залізнична станція Миколаїв 2206692.jpeg|Mykolajivin rautatieasema. Airport, Airport Overview JP7192988.jpg|Mykolajivin siviililentoasema. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
Newell

Newell on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: *Alex Newell, yhdysvaltalainen laulaja *Allen Newell (1927–1992), yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä *Andrew Newell (s. 1983), yhdysvaltalainen maastohiihtäjä *Anicka Newell (s. 1993), kanadalainen seiväshyppääjä *Gabe Newell (s. 1962), yhdysvaltalainen videopelisuunnittelija *Kimberly Newell (s. 1995), kiinalainen kanadalaissyntyinen jääkiekkomaalivahti *Mike Newell (s. 1942), brittiläinen elokuvaohjaaja *Pete Newell (1915–2008), yhdysvaltalainen koripallovalmentaja.
Léon-Gontran Damas

Léon-Gontran Damas (28. maaliskuuta 1912 Cayenne – 22. tammikuuta 1978 Washington) oli ranskanguayanalainen runoilija, joka tunnetaan yhtenä négritude-liikkeen perustajista. Damas syntyi eurooppalais-, afrikkalais- ja intiaanitaustaiseen kaupunkilaisperheeseen. Hän jäi varhain orvoksi ja kasvoi tätinsä luona. Damas kävi lukion Martiniquella, jossa hän tutustui Aimé Césaireen. Hän jatkoi opintojaan Pariisissa, työskenteli eri ammateissa ja harrasti kirjallisuutta. Damas, Césaire ja Léopold Sédar Senghor perustivat vuonna 1934 L’Étudiant noir -lehden, josta tuli négritude-liikkeen airut. Damasin ensimmäinen runokokoelma Pigments (1937) sai paljon kiitosta, mutta joutui sittemmin siirtomaaviranomaisten kieltämäksi. Omaelämäkerrallinen essee Retour de Guyane ilmestyi vuonna 1938. Toisen maailmansodan alussa Damas toimi sensorina Toulousessa ja Lyonissa. Hän osallistui vastarintaliikkeen toimintaan ja työskenteli radiossa. Vuonna 1944 ilmestyi kertomuskokoelma Veillées noires, vuonna 1947 Damasin laatima siirtomaarunoilijoiden antologia Poètes d’expression française ja seuraavina vuosina runokirjat Poèmes nègres sur des airs africains (1948), Graffiti (1952) ja Black-Label (1956). Damasia pidetään négritude-runoilijoista omaperäisimpänä länsi-intialaisten ja afrikkalaisten aiheiden käyttäjänä. Hänen tyylinsä heijastaa afrikkalaisen laulun ja tanssin toistoa, pyörivää liikettä ja polyfoniaa. Damas oli René Jadfardin Guayanan renessanssi -liikkeen jäsen. Jadfardin kuoltua lento- onnettomuudessa hänet valittiin vuonna 1948 Guayanan edustajaksi Ranskan kansalliskokoukseen. Damas oli ehdolla myös vuosien 1951 ja 1956 vaaleissa, joissa valituksi tuli Edouard Gaumont. Poliitikkona hän kannatti sosialismia ja Guayanan itsenäisyyttä. Damas työskenteli 1960-luvulla kustannustoimittajana ja Unescon virkailijana ja matkusteli paljon tutkien afrikkalaista kulttuuria. Tänä aikana häneltä ilmestyi pessimismiä huokuva kokoelma Névralgies (1964) ja mustien runoilijoiden antologia Nouvelle somme de poésie du monde noir (1966). Vuodesta 1970 lähtien Damas asui Yhdysvalloissa opettaen Georgetownin ja Howardin yliopistoissa. Hänet haudattiin suurin juhlallisuuksin Cayenneen. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Ranskanguayanalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet