EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Maalivahti

Maalivahti on monissa joukkuelajeissa käytetty erityinen pelaaja, jonka tehtävä on torjua vastustajan maalintekoyritykset. Maalivahteja käytetään ringetessä, jalkapallossa, jääkiekossa, salibandyssä, käsipallossa, jääpallossa, vesipallossa sekä monessa muussa lajissa. Maalivahteja koskevat lähes poikkeuksetta erilaiset säännöt kuin muita pelaajia. == Maalivahti jalkapallossa == Jalkapallossa maalivahti on muihin pelaajiin nähden poikkeavassa asemassa. Hänellä on oikeus pelata palloa käsillä omalla rangaistusalueellaan. Oman rangaistusalueensa ulkopuolella maalivahdilla ei ole erityisoikeuksia muihin pelaajiin nähden. Maalivahdille tärkeitä ominaisuuksia ovat reaktionopeus, pelisilmä ja ketteryys rohkeuden ohessa. Viimeisen vuosikymmenen aikana maalivahtipeli on entistä enemmän painottunut pelinjohtamiseen. Myös jalalla pelaamisen merkitys on kasvanut. == Maalivahti jääkiekossa == Jääkiekkomaalivahdin varustus poikkeaa kenttäpelaajan varusteista siten, että toisessa kädessään maalivahdilla on levyhansikas eli niin sanottu kilpi ja toisessa räpylä; maila on kilpikädessä. Polvisuojat ovat torjuntatehon lisäämiseksi leveät. Lisäksi jääkiekkomaalivahti käyttää rintapanssaria, jossa on myös olkapääsuojat, alasuojaa sekä maskia. Maila on malliltaan kenttäpelaajan mailaa leveämpi. Sitä käytetään sekä torjumiseen että kiekon laukomiseen. ==Maalivahti salibandyssä== Salibandyssä maalivahdilla ei ole mailaa. Maalivahti saa ottaa pallon käsiinsä vain ollessaan hänelle merkityllä alueella. Kasvomaski on maalivahdille pakollinen varuste. Myös ohuiden hansikkaiden käyttö on sallittu. Oleellinen ero jääkiekkoon on, että suojukset saavat vain suojata maalivahtia, eivät estää maalin syntymistä. The International Floorball Federation − Rules of the Game Salibandyssä heittotaidolla on pelin avaamisen kannalta keskeinen merkitys toisin kuin jääkiekossa, jossa maalivahti yleensä vain antaa kiekon lähimmälle oman joukkueensa pelaajalle. ==Torjuntaprosentti== ===Henkilökohtainen=== Torjuntaprosentti on etenkin jääkiekossa ja salibandyssä maalivahdin pelituloksen mittaamiseen käytettävä matemaattinen arvo, joka ilmaisee prosentteina hänen torjumansa laukaukset kaikista hänen vartioimaansa maalia kohti tehdyistä laukauksista. Maalin ohi menneitä laukauksia ei lasketa mukaan. T=\rm\tfrac{Torjunnat}{Laukaukset} Esimerkiksi, jos maalivahti torjuu 34 laukauksesta 30, torjuntaprosentti muodostuu seuraavasti: T=\frac{30}{34}\approx0{,}882. Tilastoissa se on tapana merkitä pohjoisamerikkalaisittain .882 tai eurooppalaisittain kahdella desimaalilla 88,20 %. ===Joukkue=== Koko joukkueen torjuntaprosenttiin lasketaan joukkueen kaikkien maalivahtien yhteensä tekemät torjunnat joukkueen maalia kohti tehdyistä laukauksista. Käytettävästä laskentatavasta riippuu, vaikuttavatko joukkueen torjuntaprosenttiin myös ilman maalivahtia, tyhjään maaliin tehdyt maalit vai eivät. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Joukkuepelit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Synopsis

Synopsis on tiivistelmä tai yleiskatsaus esimerkiksi kuvallisesta tai kirjallisesta teoksesta, sen lyhyt hahmotelma. Synopsis pyrkii kuvailemaan teoksen sisältöä ja sen tuotantoa vastaamalla muun muassa kysymyksiin miksi, mitä, kenelle ja miten. Synopsis tulee kreikan kielen sanoista συν (syn, ’yhdessä’) ja οψις (opsis, ’näkeminen’). == Katso myös == * Elokuvakäsikirjoitus * Käsikirjoittaja * Treatment == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elokuvantaju. Aalto-yliopisto. * Halonen, Pentti: Ensimmäinen säiekimppu: synopsis. Osa 5 artikkelisarjassa Motiiviverkko – Käsikirjoituksen punonnan säikeitä. Talk 22.03.2021. Luokka:Kirjallisuuden käsitteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
David Pitchforth

David Pitchforth (s. 21. huhtikuuta 1965) on brittiläinen entinen Jaguarin Formula 1 -tallin toimitusjohtaja. Pitchforth nimettiin joulukuussa 2002 Jaguarin toimitusjohtajaksi korvaten tehtävässään Günther Steinerin.Pitchforth korvaa Steinerin Jaguarilla 7\. tammikuuta 2005 Pitchforth irtisanottiin tehtävästään yhdessä tallipäällikön Tony Purnellin kanssa.Red Bull halusi paremmat johtajat Pitchforthin kanssa työskennelleitä kuljettajia olivat David Coulthard, Christian Klien ja Vitantonio Liuzzi. == Lähteet == Luokka:Moottoriurheilun henkilöt Luokka:Brittiläiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jagdtiger

Jagdtiger () eli Sd.Kfz.186 oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen raskas panssarintorjuntavaunu. Jagdtiger perustui raskaan Tiger II -panssarivaunun alustaan ja tuli palveluskäyttöön loppuvuodesta 1944. Itävaltalaisen Steyr–Daimler–Puchin tytäryritys, Nibelungenwerke, valmisti yhteensä noin 77–88 kappaletta näitä Henschelin ja Porschen suunnittelemia vaunuja, joten vaunulla ei ollut käytännön merkitystä sodan kulkuun. Aseistuksena siinä oli tehokas 128-millimetrinen PaK 80 L/55 -tykki, jonka yli 28-kiloinen Panzergranate 43 -panssarikranaatti pystyi läpäisemään kaikki aikansa panssarit, kun taas Jagdtigerin taistelutilan 250 millimetriä paksua etupanssaria ei pystynyt läpäisemään mikään liittoutuneiden panssarintorjunta- ase. Erikoisuutena Jagdtigerissä oli kartussilaukauksesta johtuen kaksi lataajaa. Ensimmäinen lataajista työnsi ammuksen putkeen ja toinen kartussin sen perään. Lähi-ilmatorjuntaan ja jalkaväkeä vastaan siinä oli ensin yksi ja myöhemmissä malleissa kaksi MG-34- tai MG-42-konekivääriä. Vaikka Jagdtiger oli panssaroinniltaan ja aseistukseltaan ylivertainen liittoutuneiden panssarivaunuihin verrattuna, se oli kuitenkin kaukana voittamattomasta. Sen kenttäkelpoisuuden suurimmat rajoitteet olivat suuri koko ja valtava paino, jotka johtivat muun muassa vaunun painoon nähden liian heikkotehoisen moottorin ja voimansiirtojärjestelmän häiriö- ja rikkoontumisalttiuteen, sekä liialliseen bensiinin kulutukseen, joka polttoainepulan kourissa kamppailleessa Saksassa oli äärimmäisen vakava sotilaallinen ongelma. Näin ollen Jagdtiger oli parhaimmillaan puolustustehtävissä, jotka eivät niinkään vaatineet hyökkäystaistelun tavoin jatkuvaa liikettä. Vihollisen ilmavoimilta säästyneet vaunut kohtasivat loppunsa yleensä oman miehistönsä räjäyttäminä bensiinin loppumisen tai teknisen vian takia. Vain kaksi raskasta panssarintorjuntapataljoonaa, (schwere Panzerjäger-Abteilung) numerot 512 ja 653, saivat Jagdtiger-vaunuja käyttöönsä. Kuuluisimmat Jagdtiger-kalustolla taistelleet vaununjohtajat lienevät luutnantti Otto Carius ja kapteeni Albert Ernst, jotka toimivat sodan lopussa komppanianpäälliköinä 512. raskaassa panssarintorjuntapataljoonassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Saksan toisen maailmansodan panssarivaunut Luokka:Saksalaiset panssarintorjuntavaunut
Hillbilly

Hillbilly on tavallisesti halventava nimitys Yhdysvaltain maaseudun valkoihoisille asukkaille ja varsinkin Appalakkien vuoristoseudun asukkaille. Sanan alkuperä on 1600-luvun lopun Irlannin Ulsterista. Englannin mainiota vallankumousta seuranneessa sisällissodassa Vilhelm III Oranialainen päihitti vuonna 1690 Stuart-suvun katolisen kuningas Jaakko II:n Boynen taistelussa. Vilhelmin ulsterilais-skottilaisia kannattajia kutsuttiin nimillä "Orangemen" (oranialaiset) ja "Billy Boys". Vastaavasti Appalakkien seudulle asettuneita ulsterilais-skottilaisia Vilhelmin kannattajia kutsuttiin nimellä "Hillbillies".Scottish History Online Luettu 2.6.2008 Country-musiikkia on välillä kutsuttu myös hillbilly-musiikiksi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Scottish History Online: Scottish Hillbillies and Rednecks? Luokka:Yhdysvaltalainen kulttuuri Luokka:Stereotyypit Luokka:Etniset ja uskonnolliset haukkumasanat Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Juutalaiset juhlapäivät

Juutalaiset juhlapäivät juontavat juurensa usein Toorasta. Ne on lueteltu muun muassa kolmannessa Mooseksen kirjassa. Muita juhlapäiviä on myöhemmin lisätty uudempien juutalaisten historian merkkitapahtumien muistoksi. Juutalaiset juhlapäivät noudattavat juutalaista kalenteria eivätkä siksi osu gregoriaanisessa kalenterissa vuoden tietyille päiville. Juutalaisille päivä alkaa auringon laskiessa, ja juhlaa edeltävän päivän ilta ("erev") lasketaan juhlaan kuuluvaksi. == Toorassa säädetyt juhlat == * roš hodeš * roš hašana * jom kippur (suuri sovituspäivä) * sukkot (lehtimajajuhla) * simhat Tora * pesah (pääsiäinen) * šavuot (viikkojuhla, helluntai) Toorassa säädettyihin juhliin liittyy roš hodešia lukuun ottamatta rajoituksia, jotka muistuttavat sapattiin liittyviä työnteon kieltoja. Toorassa säädettyinä juhlina rukoillaan ylimääräinen musaf-rukous, joka vastaa Toorassa mainittua ylimääräistä musaf- uhria. Israelin ulkopuolella näitä juhlia vietetään aina kaksi päivää, kun Israelissa kaikki muut paitsi roš hašana kestävät vain yhden päivän. == Rabbiinitradition säätämät juhlat == * hanukka * tu bišvat * purim * lag ba'omer * tiša be'av == Muita juhlapäiviä == Israelin valtion perustamisen jälkeen juutalaiset ovat ottaneet käyttöön joitakin uusia juhlapäiviä. * jom hašoa – holokaustin muistopäivä * jom hazikaron – kaatuneiden muistopäivä * jom ha'atsma'ut – Israelin itsenäisyyspäivä * jom Jerušalajim – Jerusalem- päivä == Katso myös == * sapatti eli šabbat * bar mitsva – juhla, jossa poika tulee uskonnollisesti täysi-ikäiseksi * bat mitsva – bar mitsvaa vastaava juhla tytöille Luokka:Kolmas Mooseksen kirja Luokka:Viides Mooseksen kirja
Silikaatti

Silikaatti voi tarkoittaa seuraavia asioita: *silikaatti, piin ja hapen muodostama kemiallinen yhdiste *silikaattimineraalit, ryhmä silikaattiyhdisteistä ja muista yleisistä maankuoren alkuaineista muodostuneita mineraaleja *silikaattikivilajit, maankuoren merkittävimmät kivilajit, jotka muodostuvat pääasiassa silikaattimineraaleista ja kvartsista.
Filotas

Filotas (; kuoli 330 eaa.) oli makedonialainen sotilas. Hän oli Aleksanteri Suuren kokeneimman päällikön Parmenionin vanhin poika. Filotas eteni urallaan aina ratsuväen komentajaksi mutta ei kuitenkaan päässyt kuninkaan lähipiirin jäseneksi. Filotas johti ratsuväkeä Granikosjoen, Issoksen ja Gaugamelan taisteluissa. Ratsuväellä oli kaikissa näissä taisteluissa tärkeä osa. Vuoden 330 eaa. lopulla Filotas kuuli Aleksanteriin kohdistuneesta salajuonesta: eräät sotilaat aikoivat murhata kuninkaan. Filotas piti kuitenkin asian omana tietonaan. Aleksanterin johtama armeija oli edennyt jo syvälle Persian valtakunnan kaukaisimpiin maakuntiin, ja osa sotilaista toivoi jo sodan loppuvan. Jos Aleksanteri olisi murhattu, olisi Filiotaalla tai hänen isälään ollut hyvä tilaisuus kaapata valta itselleen. Aleksanteri halusi kuitenkin armahtaa Filotaan, mutta seuraavana päivänä Krateros ja Koinos syyttivät Filotasta ja hänet vangittiin. Aleksanteri syytti Filotasta armeijan edessä salajuonesta häntä itseään kohtaan. Makedoniassa armeijalla oli tällaisissa tapauksissa tuomiovalta. Hefaistion, Krateros ja Koenos vaativat, että Filotasta kidutettaisiin, jotta totuus selviäisi. Kidutuksen jälkeen Filotas tunnusti, että hän oli tiennyt salajuonesta ja suunnitellut isänsä kanssa vallankaappausta. Tämän kuultuaan armeija tuomitsi hänet kuolemaan. Isä tuomittiin myös kuolemaan vaikka hän olikin tuolloin Ekbatanassa. Antiikin historioitsijoiden mukaan ei ollut varmuutta siitä, oliko Filotas tosiaan syyllinen. Ensimmäistä salajuonta pidettiin todellisena, Parmenionin ja Filotaan salajuonta ei pidetä yhtä todennäköisenä. Olihan Filotas tunnustanut vasta kidutuksen jälkeen. Luokka:Antiikin kreikkalaiset sotilaat Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Kama

Kama (, tataariksi Чулман, Çulman) on 1 805 kilometriä pitkä Volgan sivujoki Itä-Euroopassa Venäjällä. Kama saa alkunsa Udmurtian pohjoisimmasta osasta, Kaman ylängöltä, josta se virtaa aluksi pohjoiseen Kirovin alueelle, kääntyy sitten itään, virtaa Permin Komin halki Permin alueelle ja kääntyy etelään. Sitten se virtaa Udmurtian kaakkoisosan halki Baškirian rajalle ja virtaa rajaa seuraillen lounaaseen Tatarstanin puolelle. Tatarstanin halki virrattuaan se laskee Volgaan Tatarstanin länsiosassa. Kama on yksi Volgan suurimmista sivujoista ja tärkeä vesiliikenneväylä. Kaman omista sivujoista suurimmat ovat Vjatka ja Belaja. Joessa on suuria voimalaitoksia ja tekojärviä, ylävirrasta lukien Kaman tekojärvi (1 915 km²), Votkinskin tekojärvi (1 120 km²) ja Ala-Kaman tekojärvi (1 080 km²). Kama yhtyy Volgaan Kuibyševin tekojärven kohdalla, joka ulottuu Kaman alajuoksulle ja on Euroopan tekojärvistä suurin (6 450 km²). Tärkeimmät kaupungit Kaman varrella tai sen tuntumassa, latvalta lukien, ovat * Solikamsk * Berezniki * Perm * Sarapul * Tšaikovski * Naberežnyje Tšelny * Jelabuga * Nižnekamsk * Tšistopol ==Katso myös== *Kamajoen autotehdas ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäjän joet Luokka:Permin aluepiirin joet Luokka:Udmurtian joet Luokka:Tatarstanin joet Luokka:Volgan vesistö
Sarapul

Sarapul () on noin sadantuhannen asukkaan teollisuuskaupunki Kamajoen varrella Udmurtian kaakkoisosassa Venäjällä, 66 kilometriä tasavallan pääkaupungista Iževskistä kaakkoon. Sarapul ei kuulu sitä ympäröivään Sarapulin piiriin, vaan on oma piiritason hallintoyksikkönsä. Vuoden 2010 väestönlaskennassa Sarapulin asukasluku oli 101 381, ja se oli Udmurtian toiseksi suurin kaupunki. Sarapulista on rautatieyhteydet muualle Udmurtiaan sekä Kazaniin ja Jekaterinburgiin. Lisäksi kaupungissa on suuri jokisatama. Kaupungin merkittävät teollisuudenalat ovat koneenrakennus-, metalli- ja elektromekaaninenteollisuus. Sarapulissa on draamateatteri ja neljä kulttuuritaloa. Kaupunkia ympäröivä luonto, ilmasto ja sijainti Kaman varrella houkuttelevat kaupunkiin turisteja, metsästäjiä ja kalastajia. ==Historia== Sarapul perustettiin 1500-luvun puolivälissä, ja sen nimi oli aluksi Voznesenskoje. Kaupunki ja piirikuntakeskus Sarapulista tuli 1780. == Lähteet == Luokka:Udmurtian kaupungit
Kantokääpä

Kantokääpä (Fomitopsis pinicola) esiintyy nimensä mukaisesti kannoissa ja kaatuneissa puissa, myös puutavarassa. Se saattaa tunkeutua heikentyneisiin, eläviin puihin, joissa se aiheuttaa ruskolahoa. Kääpä on monivuotinen, 15–25 cm:n levyinen, kova ja värikäs: Itiöemässä on tyypillisesti mustia ja oranssinsävyisiä värejä ja harmaita, mutta ei yleensä vaaleanpunaista. Kantokääpä on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi lajiksi ja se on hyvin yleinen koko maassa. Kantokääpä esiintyy sekä havupuissa varsinkin kuusella ja männyllä että lehtipuilla etenkin koivuilla ja harmaalepällä, metsänrajalle asti. Laji on pohjoisella pallonpuoliskolla sirkumpolaarinen, eli sitä tavataan Euraasian lisäksi Pohjois-Amerikassa. Kantokääpä on aggressiivinen elävänkin puun lahottaja varsinkin pohjoisissa varttuneissa kuusikoissa, mutta suurimmat taloudelliset tuhot se on aiheuttanut metsään jätetyssä sahatavarassa. Männyssä kääpälajin lahovaikutus jää tavallisesti pinnalliseksi. Lajilla on omintakeinen, hieman imelähkö tuoksu, jonka perusteella sen voi erottaa luonnossa toisista samantapaisista käävistä kuten esimerkiksi arinakäävästä. Kantokäävälle on luonteenomaista myös pisarointi eli se kasvaessaan voimakkaasti tuottaa runsaastikin näkyviä nestepisaroita. Kantokääpää voidaan käyttää myös sienivärjäykseen, jolloin saadaan joko beigen, ruskean, siniharmaan tai ruskeanmustan sävyjä. Kantokääpä on edeltäjälaji. Sen lahottamassa puussa voivat kasvaa sitruunakääpä (Antrodiella citrinella), röyhelökääpä (Pycnoporellus alboluteus) sekä voimakkaan punainen rusokääpä (Pycnoporellus fulgens) , samoin ilmeisesti myös orvakoihin luettava peikonnahka (Crustoderma dryinum) == Kuvia == Fomitopsis pinicola Baumpilz 01.jpg Fomitopsis.pinicola2.-.lindsey.jpg Fomitopsis pinicola on Pinus sylvestris.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Kantokääpä (Fomitopsis pinicola) *Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Kantokääpä (Fomitopsis pinicola) *UniProt: Taxonomy - Fomitopsis pinicola *PlantWise: Fomitopsis pinicola (brown crumbly rot) *MushroomExpert: Fomitopsis pinicola *Fomitopsis pinicola, Red-belted Bracket fungus *PheroBase: Semiochemicals of Fomitopsis pinicola, the Red banded polypore Luokka:Fomitopsidaceae Luokka:Ruskolahosienet Luokka:Metsätuhot
Glazov

Glazov (, udmurtiksi Глаз, Glaz) on noin sadantuhannen asukkaan teollisuuskaupunki Tšepetskijoen varrella Venäjällä Udmurtian tasavallan pohjoisosassa. Glazov ei kuulu sitä ympäröivään Glazovin piiriin (17 132 asuskasta 2010), vaan on oma hallintoyksikkönsä (kaupunkipiirikunta, gorodskoi okrug "Gorod Glazov"), jonka väkiluku oli 95 854 vuonna 2010. Kaupunki sijaitsee Siperian radan varrella, 1 163 km Moskovasta. Sieltä on 180 km etelään Udmurtian pääkaupunkiin Iževskiin. Glazov on Pohjois-Udmurtian teollisuus- ja kulttuurikeskus. Kaupungin merkittävät teollisuudenalat ovat koneenrakennus-, puunjalostus-, vaate- ja elintarviketeollisuus. Tärkein teollisuuslaitos on Tšepetski mehanšetski zavod (ОАО «Чепецкий механический завод»), joka valmistaa ydinvoimaloiden rakentamisessa käytettäviä metalleja. ==Historia== Glazovin kylä perustettiin noin 1500-1600-luvulla. Kaupunginoikeudet se sai 1780, jolloin siitä tuli myös piirikuntakeskus. Vähäpätöisenä kaupunkina sitä 1800-luvulla käytettiin ei-toivottujen henkilöiden karkotuspaikkana. Siperian rata rakennettiin sen ohi 1898. ==Lähteet== Luokka:Udmurtian kaupungit
Možga

Možga (udmurtiksi ja ) on kaupunki Sjuga-joen varrella Udmurtian lounaisosassa Venäjällä 97 kilometriä Iževskistä lounaaseen. Kaupungin asukasluku on 47 961 (2010). Možga ei kuulu sitä ympäröivään Možgan piiriin (28 293 as., 2010) vaan muodostaa oman kaupunkipiirikuntansa. Možga on ainoa teollisuuskeskus Lounais- Udmurtiassa. Kaupungin läheisyydessä on seitsemän maakaasukenttää. ==Historia== Paikkakunta perustettiin Sjugan lasitehtaan perustamisen yhteydessä 1835 ja tunnettiin nimellä Sjuginski zavod. Vuonna 1924 se sai nimen Krasnyi, ja nykyisen nimensä ja kaupungin statuksen vuonna 1927. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Udmurtian kaupungit
Kambarka

Kambarka () on noin 11 000 asukkaan kaupunki pienen Kambarka-joen varrella noin 18 000 asukkaan Kambarkan piirissä Udmurtian itäosassa Venäjällä neljä kilometriä Kamajoesta ja 116 kilometriä Iževskistä kaakkoon. Kambarka on huomattava teollisuuskeskus. Kaupungin merkittävimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus-, metalli-, pakkausmateriaali- ja elintarviketeollisuus. Kaupungin lähistöllä on ollut kemiallisten aseiden tuhoamislaitos. ==Historia== Kambarka perustettiin 1761 Demidovien teollisuusdynastian omistaman rautatehtaan yhteyteen. Kaupunki siitä tuli 1945. ==Lähteet== Luokka:Udmurtian kaupungit Luokka:Kambarkan piiri
Peltoherkkusieni

Peltoherkkusieni (Agaricus arvensis) kasvaa keskikesästä alkaen nurmikoilla, laitumilla ja puistoissa maan eteläosissa. Sientä löytyy myös Keski-Suomesta. Se on hyvä ruokasieni, mutta sen saattaa sekoittaa tappavan myrkylliseen valkokärpässieneen. Jos sienilajista ei ole varma, se kannattaa jättää poimimatta. == Ulkonäkö ja koko == Peltoherkkusienen lakki on 7–15 cm, nuorempana puolipallomainen, vanhemmiten laakean kupera. Valkoinen tai kermanvalkoinen. Heltat ovat irtotyviset, alussa punertavat, mutta ne tummenevat vanhemmiten violetinmustiksi. Jalka 5–14 cm pitkä, 1–3 cm paksu ja valkoinen. Rengas isohko, alapinnalta tähtimäisesti suomuinen. Malto kellertyy ilmassa. Aniksen tai mantelin kaltainen tuoksu. Itiöpölyn väri on tummanruskea == Levinneisyys == Kasvaa Lapissa asti, etelässä taajamissa yleinen. == Kasvupaikka ja elinympäristö== Etelän taajamissa teiden varsilla, nurmikoilla ja puistoissa. Usein isoina ryhminä ja noidankehinä. Elo–syyskuussa. == Käyttö == Erinomainen ruokasieni, mutta kerää ilmansaasteita kuten kadmiumia ja lyijyä, joten sen syötiä ei suositella alueita joiden lähellä on liikenettä tai teollisuutta. Peltoherkkusieni ei ole Eviran ylläpitämällä ohjeellisella listauksella suositeltavista ruokasienistä. == Kuvia == === Eri ikäisiä, eri suunnista === Tiedosto:2008-08-Agaricus-Stuttgartx8-side.JPG Tiedosto:2008-08-Agaricus-Stuttgart.JPG Tiedosto:Horse mushroom (Agaricus arvensis).jpg Tiedosto:Agaricus spec. Lindsey 1.jpg Tiedosto:Agaricus arvensis 1.jpg Tiedosto:2008-08-Agaricus-Stuttgart-cut.JPG === Eri ikäisiä, nuoremmasta yli-ikäiseen. === Tiedosto:A. arvensis showing cogwheel.jpg Tiedosto:2008-08-Agaricus-Stuttgart-young.JPG Tiedosto:2008-08-Agaricus- Stuttgart-medium.JPG Tiedosto:2008-08-Agaricus-Stuttgart-old.JPG Tiedosto:Agaricus spec. Lindsey 2.jpg === Hyvin nuorena === Tiedosto:Agaricus arvensis.jpg| 2 nuorta puistoherkkusientä. Tiedosto:Pieczarka polowa vongrzanka.JPG|alt=Nuorena.| Nuorena. Tiedosto:2008-08-Agaricus-Stuttgart-very young.JPG| Nuorena alta päin. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luontoportti: Peltoherkkusieni Luokka:Herkkusienet Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Uva (Udmurtia)

Uva ( ja ) on kaupunkimainen taajama ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Uvajoen varrella 96 kilometriä Iževskistä länteen. Taajama on Uvan piirin keskus. Asukkaita on 20 000 henkeä (vuonna 2010). Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1924 perustetusta metsätyöläisten asutuksesta. Vuonna 1935 siitä tuli piirikeskus ja vuonna 1938 kaupunkimainen taajama. Asukkaista kaksi kolmasosaa on venäläisiä ja kolmannes udmurtteja. Uvan kautta kulkee Iževskin ja Kilmezin välinen rautatie sekä Iževskista Nylgan kautta johtava maantie, joka haarautuu taajamassa Vavožiin, Seltyyn ja Sjumsiin. Siellä toimii metsä- ja puunjalostusteollisuutta, turpeentuotantoyritys, sikala ja suurkanala, meijeri, lihanjalostuslaitos ja muuta elintarviketeollisuutta. Taajamassa on opettajaopisto, ammattikoulu, kulttuuritalo, elokuvateatteri, tasavallan kansallismuseon ja taidemuseon osastot, piirisairaala ja parantola. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Uvan piirin sivusto Luokka:Udmurtian kaupunkityyppiset taajamat Luokka:Uvan piiri
Igra

Igra () on kaupunkityyppisen taajaman luokkaan kuuluva asutuskeskus Igran piirissä Udmurtian keskiosassa Venäjällä 80 kilometriä Iževskistä pohjoiseen. Sieltä on rautatieyhteys Iževskiin ja Glazoviin. Väestönlaskennassa (2010) Igran asukasluku oli 20 737 ja koko piirin 38 194. File:Посёлок Игра.jpg |Ilmakuva kaupungista. File:Стела при въезде в Игру.jpg |Stela tultaessa kaupunkiin Izhevskin suunnasta. File:Церковь Иоанна Богослова в Игре.jpg |Jumalallisen Johanneksen kirkko. File:ДК Нефтяник.jpg |Kulttuuripalatsi. ==Lähteet== Luokka:Udmurtian kaupunkityyppiset taajamat Luokka:Igran piiri
Mustapaidat

Mustapaidat on useista fasistisista järjestöistä käytetty nimi: *mustapaidat (squadristi), Italian fasistien puolisotilaallisia iskuryhmiä 1920- ja 1940-luvuilla *Mustapaidat, Suomessa 1936–1939 toiminut IKL:n nuorisojärjestö, Sinimustien seuraaja *British Union of Fascists (lempinimi blackshirts), Britanniassa 1932–1940 toiminut fasistinen puolue *SS (Schutzstaffel), Saksan kansallissosialistisen puolueen puolisotilaallinen yksikkö, myöhemmin natsi- Saksassa laaja sotilaallinen organisaatio
Balezino

Balezino () on kaupunkityyppinen taajama Balezinon piirissä Udmurtian pohjoisosassa Venäjällä 175 kilometriä pääkaupungista Iževskistä pohjoiseen. Sieltä on rautatieyhteys Iževskiin ja läheiseen Glazoviin. Asukasluvun kehitys: *18 492 (1989) *16 804 (2002) *16 600 (2004) *16 121 (2010) ==Lähteet== Luokka:Udmurtian kaupunkityyppiset taajamat Luokka:Balezinon piiri
Muskoviitti

Muskoviitti (KAl2(Si3Al)O10(OH, F)2)Geologia.fi: Muskoviitti eli vaalea kiille on yleinen mineraali. Sitä on esimerkiksi graniitissa, gneississä ja liuskeessa. Väriltään muskoviitti on yleensä väritön tai hopeanhohtoinen, mutta usein myös heikosti keltainen, ruskea, punainen tai vihreä. Nimensä se on saanut moskovalaisista kauppiaista eli muskoviiteista, jotka kauppasivat sitä Länsi-EurooppaanTaipale & Saarnisto, s. 66.. Muskoviitin kovuus Mohsin asteikolla on vain 2–2,5 ja ominaispaino 2,8. Sen sulamispiste on erittäin korkea. Sitä voidaan lohkoa yhteen suuntaan hyvin ohuiksi, läpinäkyviksi suomuiksi. Muskoviittia käytetään muun muassa sähköeristeisiin ja muoviteollisuuden täyteaineena. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Mindat: Muscovite * Webmineral: Muscovite Mineral Data Luokka:Silikaattimineraalit
Biotiitti

Biotiitti (K(Mg,Fe)3AlSi3O10(OH,F)2) eli tumma kiille on silikaattimineraali, joka muistuttaa ominaisuuksiltaan muskoviittia (vaaleaa kiillettä). Se on väriltään mustaa tai tummanruskeaa ja läpinäkymätöntä, mutta lohkeaa hyvin helposti ohuiksi vaaleanruskeiksi ja läpikuultaviksi liuskoiksi. Se on hyvin yleinen kivimineraali mm. graniitissa, gneississä ja kiilleliuskeissa. Rapautuessaan se muuttuu pronssinruskeaksi, joka usein näyttää kullanväriseltä tai metalliselta. == Lähteet == Luokka:Silikaattimineraalit
Balezinon piiri

Balezinon piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 2 587 neliökilometriä ja asukkaita on 34 617 henkeä (vuonna 2010). Piiri sijaitsee Udmurtian pohjoisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Kirovin alueeseen, idässä Kezin, etelässä Igran, lounaassa Krasnogorskojen ja lännessä Glazovin piireihin. Hallinnollinen keskus on Balezinon taajama (16121 as.). Sen lisäksi piiriin kuuluu 16 maalaiskuntaa. Alueen pohjoisosa sijaitsee Ylä-Kaman ylängön etelärinteillä. Keskiosan läpi virtaa Tšeptsajoki. Pinta-alasta 30 % on metsää. Seudulla on öljyesiintymiä. Belezinossa on Udmurtian suurin rautatieasema, josta on hyvät yhteydet eri puolelle Venäjää. Piirin kautta kulkee myös Glazovin ja Iževskin välinen maantie. Piirikeskuksesta on matkaa tasavallan pääkaupunkiin 150 kilometriä. Väestöstä 54,4 % on udmurtteja, 33,5 % venäläisiä ja 9,7 % tataareja. Seudulla on metalli-, puunjalostus-, elintarvike-, rakennustarvike- ja öljynporausteollisuutta. Huomattavimmat yritykset ovat Balezinon valimo, rakennustarviketehdas, puunjalostuskombinaatti ja konepaja. Elintarviketeollisuus valmistaa leipomotuotteita, makkaraa, makaroneja, virvoitusjuomia ja lihavalmisteita. Hiljattain aloitti toimintansa Balezinon pirtutehdas. Maatalous on keskittynyt lihan ja maidon tuotantoon sekä viljan, rehukasvien ja pellavan viljelyyn. Piirissä toimii kotiseutumuseo haaraosastoineen. Paikallislehtenä ilmestyy venäjänkielinen Vperjod. Ohjelmasarjan Suomensukuiset 30 päivässä (2013) neljännessä jaksossa näyttelijä Ville Haapasalo kuvausryhmineen vierailee Balezinon piirin Jundan maalaiskunnan (1503 as. vuonna 2010) Jundan kylässä udmurtteihin kuuluvien besermanien luona. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Belezinon piiri Udmurtian tasavallan sivustolla *
Sarvivälke

Sarvivälke on väriltään tavallisesti himmeänvihreä, vihertävänruskea tai musta, neliskulmaisin, välkehtivin pinnoin lohkeileva mineraali. Se on mustan kiilteen jälkeen yleisin tumma mineraali Suomen kallioperässä. Sarvivälke on Uudenmaan maakuntakivi. Ryhmittelyltään sarvivälke luokitellaan amfibolien suureen ryhmään eli nauhasilikaatteihin kuuluvaksi mineraaliseokseksi. Sarvivälkettä ei ole aina tunnustettu omaksi mineraalikseen, ja nimeä käytetäänkin kirjallisuudessa viittaamaan tummaan amfiboliin. == Koostumus == Sarvivälke on kolmen molekyylin isomorfinen sekoitus: kalsium-rauta- magnesiumsilikaatti, alumiini-rauta-magnesiumsilikaatti ja rauta- magnesiumsilikaatti. Toisinaan sarvivälke sisältää myös mangaania, titaania ja natriumia. Fluoridi korvaa usein hydroksyylin. Sarvivälkkeen yleinen kemiallinen kaava on (Ca,Na)2-3(Mg,Fe,Al)5(Al,Si)8O22(OH,F)2, Suomen kallioperä -teos (1998) käyttää kemiallisen kaavan muotoa Ca2(Mg,Fe)4Al(Si7Al)O22(OH)2. Sarvivälkkeen kovuus on 5–6 ja ominaispaino on 2,9–3,4. Sen lohkeavuuskulmat ovat 56 ja 124 astetta. Se sekoitetaan usein augiittiin ja biotiittikiilteeseen, jotka ovat mustia ja jotka esiintyvät graniitissa ja charnockiitissa. Kiderakenteeltaan se on rakeista tai sälöistä. == Esiintyminen == Sarvivälke on yleinen ainesosa monissa magmakivissä ja metamorfisissa kivissä, kuten graniitissa, syeniitissä, dioriitissa, gabrossa, andesiitissa, gneississä ja liuskeessa. Se on amfiboliittien päämineraali. Hyvinkään ja Karkkilan välisellä seudulla esiintyy yleisesti mustia kivilajeja, joiden päämineraalina on sarvivälke. Sarvivälkerikkaat kivet tunnetaan hyvinä kiuaskivinä ja Hyvinkään mustia graniitteja louhittiin aiemmin rakennus- ja hautakiviksi. == Muut nimitykset == Syvän tummanruskeaa ja mustaa sarvivälkettä kutsutaan tavanomaisesti basalttiseksi sarvivälkkeeksi siitä syystä, että ne ovat yleensä ainesosana basaltissa tai basaltin kanssa läheisesti yhteen kuuluvissa kivissä. Erästä sarvivälkkeen muunnosta, joka sisältää <5 % rautaoksideja, on väriltään harmaasta valkoiseen, ja sitä kutsutaan edeniitiksi, koska sitä esiintyy Edenvillessä, New Yorkissa. Muita sarvivälkesarjaan kuuluvia mineraaleja ovat pargasiitti, hastingsiitti ja tschermakiitti. Sarvivälkettä kutsutaan toisinaan myös hornblendeksi, kun tarkoitetaan joko hornblendiittia, tai kyseessä on käännösvirhe, sillä useimmilla kielillä sarvivälkettä kutsutaan hornblendeksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Silikaattimineraalit de:Amphibolgruppe#Calcium- Amphibole
Glazovin piiri

Glazovin piiri on kunnallinen itsehallintoalue Udmurtian tasavallan pohjoisosassa Venäjällä. Piirissä on 11 maalaiskuntaa ja yhteensä 17 132 asukasta (vuonna 2010). Sen hallinnollinen keskus on piirin rajojen sisäpuolella sijaitseva Glazovin vaan kaupunki (95 854 as., 2010), joka ei kuitenkaan itse kuulu piiriin vaan muodostaa oman kaupunkipiirikuntansa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Piirin sivusto (glazrayon.udmurt.ru) Luokka:Udmurtian piirit
Gabro

Gabro on tumma, usein karkearakeinen syväkivi, joka vastaa kemialliselta koostumukseltaan basalttisia laavoja. Mineralogisesti se koostuu lähinnä plagioklaasista, pyrokseeneista, sarvivälkkeestä ja oliviinista. Gabron väri vaihtelee jonkin verran sen koostumuksen mukaan.Taipale – Saarnisto 1991 s. 88. "Mustaksi graniitiksi" kutsuttua gabroa käytetään mm. hautakivinä.Sorvikivi Suomessa gabroja tavataan varsinkin Kemin ja Koillismaan kerrosintruusioissa sekä saman ikäryhmään kuuluvissa Koitelaisen ja Akanvaaran kerrosintruusioissa Itä-Lapissa.Taipale - Saarnisto 1991 s. 89. Gabron tiheys on noin 3 000 kg/m³. == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Mafiset kivilajit Luokka:Syväkivilajit
Igran piiri

Igran piiri (, udmurtiksi: Эгра ёрос) on paikallishallinnollinen alue Udmurtian keskisosassa Venäjällä. Piiri on jaettu 15 maalaiskuntaan. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan piirissä oli yhteensä 38 194 asukasta. Igran maalaiskunnassa sijaitseva Igran kaupunkityyppinen taajama (20 737 as.) toimii piirin hallintopaikkana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Piirin sivusto (igra.udmurt.ru/)
Kambarkan piiri

Kambarkan piiri on paikallinen itsehallintoalue Udmurtian kaakkoisosassa Venäjällä. Piirin keskus Kambarkan kaupunki, jonka lisäksi siihen kuuluu seitsemän maalaiskuntaa. Asukkaita piirissä oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 18 106. ==Lähteet==
Konglomeraatti

Konglomeraatti on diageneesin läpi käynyt eli iskostunut sedimenttikivilaji, jossa on soramaisia, vaihtelevankokoisia kivenkappaleita, joiden väleissä on hienorakeista perusmassaa. Kivenkappaleet ovat iskostuneet yhteen toistensa kanssa tavallisimmin kiteytyneen kvartsin tai kalsiitin avulla. Koostumus riippuu soran sisältämistä mineraaleista. Raekoko on suurempi kuin kaksi millimetriä. Niitä esiintyy samoilla alueilla kuin kvartsiitteja. == Syntyminen == Konglomeraatti syntyy, kun sedimentti kovettuu diageneesiksi kutsutussa prosessissa, jossa mineraalirakeet pakkaantuvat tiukempaan, jolloin niiden välinen huokostila pienenee. Prosessissa osa mineraaleista liukenee ja niistä syntyy uusia mineraaleja. Huokostilassa oleva liuos kiteytyy rakeiden väliin iskokseksi, joka kittaa rakeet yhteen. Diageneesistä huolimatta sedimentin rakenteen alkuperäiset piirteet säilyvät. Diageneesi tapahtuu maanpinnan normaaleissa lämpötiloissa ja paineissa. Sitä ei pidä sekoittaa metamorfoosiin, joka tapahtuu korkeassa lämpötilassa ja paineessa. Suomen kallioperässä suurin osa kivilajeista vanhoja metamorfoituneita sedimenttikiviä, ja muuttumattomia sedimenttikivilajeja on vain vähän, koska ne ovat kuluneet pois. Konglomeraatteja ovat muun muassa diamiktiitti ja tilliitti. Samanlaisessa iskostumisprosessissa syntyvät myös muun muassa hiekkakivi ja savikivi. == Katso myös == * breksia * diamiktoni * moreeni == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Sedimenttikivilajit
Kiille

Kiilteet ovat ryhmä silikaatteihin lukeutuvia mineraaleja, joille on yhteistä yksi erittäin etevä lohkosuunta, mistä syystä kiilteet lohkeavat helposti ohuiksi läpikuultaviksi liuskoiksi. Kiilteiden kidejärjestelmä on monokliininen, ja niiden kiteet ovat muodoltaan kuusikulmaisia liuskaryppäitä. Kiilteistä yleisin on biotiitti eli musta kiille, josta tunnetaan myös muunnos nimeltä vermikuliitti. Toinen yleinen kiille on muskoviitti (vaalea kiille), jonka muunnos serisiitti on hienoliuskaisempi. Harvinaisempana esiintyy litiumpitoista lepidoliittia, joka on väriltään vaaleanvioletti tai vihertävä, zinnwaldiittia sekä kromia sisältävää vihreää fuksiittia. Asbestin raaka- aineena on yleensä erilaiset kiillelajit. == Katso myös == * Mica Luokka:Silikaattimineraalit
Aikka Hakala (laulaja)

Alpo Antti Olavi ”Aikka” Hakala (taiteilijanimeltään Teddy Guitar, 23. marraskuuta 1957 Kerava – 10. huhtikuuta 2021 Kerava) oli suomalainen muusikko. Hän tuli tunnetuksi vuonna 1978 läpimurtonsa tehneen rockabilly- yhtye Teddy & The Tigersin laulaja-kitaristina. Hakalan luotsaama Teddy & The Tigers julkaisi vuoteen 1980 mennessä neljä albumia, minkä jälkeen yhtye vaihtoi tyyliään. Kokoonpano julkaisi Tigers-nimellä yhden albumin 1980, minkä jälkeen yhtye hajosi. Tämän jälkeen Aikka Hakala oli mukana suomalaisen rockabillyn superyhtyeeksikin kutsutussa Lonestarsissa, joka kiersi Suomea ja Eurooppaa ahkerasti noin vuoden ajan. Lonestars julkaisi yhden albumin vuonna 1981. Hakala levytti albumit myös Buck Jonesin sekä Falcons-yhtyeen kanssa, nämäkin julkaistiin vuonna 1981. Rockabillykauden jälkeen Hakala muodosti rhythm and blues -tyylisen Bad Sign -yhtyeen, jolta julkaistiin viisi albumia vuosina 1983–1987. Bad Signin hajottua Hakala jatkoi musiikin parissa ja teki trubaduurityyppisiä soolo- ja duokeikkoja ympäri Suomen. Hakala julkaisi kantrihenkisen sooloalbumin True Stories – Mostly vuonna 1997. Keväällä 2013 Hakala sai vakavan sairauskohtauksen ja joutui sairaalahoitoon. Hakalan veljen mukaan aivoinfarkti jätti Hakalalle afasian, joka heikensi hänen puheen tuottamista sekä ymmärtämistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Alpo ”Aikka” Hakalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset rocklaulajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Epidootti

Epidootti on mineraali, joka kuuluu monokliiniseen kidejärjestelmään. Epidootti on yleinen metamorfisten kivien mineraali. Se on tärkeänä ainesosana ns. vihreäliuskeessa ja helsinkiitissä. Sitä tavataan myös muinaisten kalliorakojen täytteenä. Epidootin kovuus on Mohsin asteikolla 6–7 ja ominaispaino 3,4. Sen värimuotoina on erilaisia vihreitä ja kiilto lasimainen. Se on yleinen mineraali Suomessa, ja sitä käytetään paljon korukivenä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Webmineral: Epidote Mineral Data Luokka:Silikaattimineraalit Luokka:Korukivet
Kalimaasälpä

Kalimaasälpä (KAlSi3O8) on mineraali, joka muistuttaa lähes kaikilta ominaisuuksiltaan plagioklaasia. Väriltään se vaihtelee usein vaaleanpunaisesta ruskeanpunaiseen, mutta muita värivaihtoehtoja ovat harmaankeltainen, valkoinen, vihreä ja väritön.Geologia.fi: Kalimaasälpä Se on erittäin tavallisten kivilajien, kuten graniitin, gneissin ja pegmatiitin pääosa. Kalimaasälvästä erotetaan kolme rakenteeltaan eroavaa, saman koostumuksen omaavaa mineraalia: ortoklaasi, sanidiini ja mikrokliini. == Käyttö == Kalimaasälpää käytetään laseissa ja keraamisissa tuotteissa: posliini-, emali- ja lasiteollisuuden raaka-aineena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Silikaattimineraalit
Plagioklaasi

Plagioklaasi on maasälpälaji ja yleisimpiä Suomen kivimineraaleista. Sen kovuus on Mohsin asteikolla 6 ja ominaispaino 2,6–2,7. Plagioklaasi on läpikuultavaa, väriltään usein harmaata, ja siinä on lasimainen pintakiilto. Plagioklaasia on myös korukivenä tunnettu sinihohtoinen labradoriitti ja sen monivärinen muunnos spektroliitti. Plagioklaasi muodostuu ohuista lamelleista ja lohkeaa etevästi kahteen suuntaan. Lohkopinnat kiiltävät lasimaisesti ja niiden välinen kulma on hieman 90 astetta pienempi, mistä mineraalin nimi on johdettu (kreik. oligos + klasis, ”vinosti lohkeava”). Toinen helposti havaittava tuntomerkki on lohkopinnan kaksostusviirut eli samansuuntaiset mikroskooppiset urat, jotka taittavat valoa eri suuntiin ja näkyvät kapeina viiruina. == Plagioklaasit == Plagioklaasi on albiitin (NaAlSi3O8) ja anortiitin (CaAl2Si2O8) muodostama seossarja. Taulukossa plagioklaaseista käytettyjä seossuhteesta riippuvia nimityksiä.Kiviopas Plagioklaasit Nimi % NaAlSi3O8 (% albiitti) % CaAl2Si2O8 (% anortiitti) Albiitti 100–90 0–10 Oligoklaasi 90–70 10–30 Andesiini 70–50 30–50 Labradoriitti 50–30 50–70 Bytowniitti 30–10 70–90 Anortiitti 10–0 90–100 == Kuvia plagioklaasista == Kuva:Labradorite1.jpg|Kiillotettua labradoriittia File:Labrador, spektrolit - Finlandia..jpg|Spektroliittia raakakivenä Kuva:Plagioklas1.jpg|Mikroskooppikuva plagioklaasikiteen ohutsiivunäytteestä polarisoidussa valossa Kuva:PlagioclaseFeldsparUSGOV.jpg|Plagioklaasikappale == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mindat: Plagioclase * Webmineral: Plagioclase Luokka:Silikaattimineraalit de:Feldspat#Plagioklase
Brasilian real

Real (symboli R$, ISO 4217 -koodi BRL) on Brasilian rahayksikkö vuodesta 1994. Brasiliassa real-niminen valuuttayksikkö oli käytössä myös 1690–1942. 1 real on ~0,44 euroa eli 1 euro on ~2,25 realia (14.2.2012). 1 real on ~0,31 euroa eli 1 euro on 3,209100 realia (16.12.2013).http://openpages.nordea.com/fi/lists/currency/valuationExchangeRateFI.action?language=fi 1 real on ~0,18 euroa eli 1 euro on 5,54 realia (28.6.2022). ==Lähteet== Luokka:Amerikan rahayksiköt Real
Rikkikääpä

Rikkikääpä (Laetiporus sulphureus) on rikkikääpien sukuun kuuluva kääpälaji. Yksivuotinen ja suurikokoinen kääpäryhmä muodostuu useista, limittäin päällekkäin olevista lakeista. Lakkien yläpinta on aaltomainen ja rikinkeltainen. Rikkikäävän alapuoli on kirkkaankeltainen. Kellanvalkoinen malto on juustomaista ja helposti lohkeavaa, mutta kuivuessaan liitumaista. Syksyllä rikkikääpä on haalistunut jo valkoiseksi ja se murenee paloiksi. Kääpä on lähinnä tammen ruskolahottaja. Sitä esiintyy myös muillakin puilla, kuten hopeapajuilla. Suomessa rikkikääpää tavataan lähinnä Etelä-Suomessa. Pohjoisin löytö on tehty Kuopiosta. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. Pohjois-Amerikassa rikkikääpää pidetään hyvänä ruokasienenä, joka maistuu kanalta. Se on myös kypsennettävä kanan tapaan ennen syömistä. Toisten mukaan se voi aiheuttaa vatsakipuja varsinkin alkoholin kanssa nautittuna. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Rikkikääpä – (Laetiporus sulphureus) *Mushroom Expert: Laetiporus sulphureus Luokka:Fomitopsidaceae Luokka:Ruskolahosienet
Aidaskääpä

Aidaskääpä (Gloeophyllum sepiarium) on kääpä, joka on erikoistunut kuolleen havupuun lahottamiseen. Nimensä tämä laji on saanut puuaidoista, joita ei Suomessa ole enää juurikaan muualla kuin Seurasaaressa ja muissa ulkomuseoissa. == Ulkonäkö ja koko == Aidaskääpä on 3–10 cm leveä. Se kasvaa yleensä ryhminä aiheuttaen ruskolahoa. Aidaskäävän itiöemä on yleensä yläpinnasta vyöhykkeinen, vaihtelevansävyisen ruskeanharmaa ja kasvavasta reunasta keltainen. Hieman vanhemmat vyöhykkeet ovat oranssinpunaisia ja punaruskeita. Vanha tyvi on kahvinruskea. Alapuolelta aidaskääpä on kellanoranssi, ja lapuoli ruskistuu vanhemmiten. Se on muodostunut epäsäännöllisistä pilleistä tai heltoista. Ohut maltokerros on ruskea ja sitkeä. Alapinnan itiölava on usein helttamaisen säteittäinen. Pienet itiöemät muodostavat koristeellisia ruusukkeita. Kyseessä on melko yleinen ja harmiton laji. == Elinympäristö ja levinneisyys == Aidaskääpä esiintyy maassa makaavilla rungoilla, hakkuualueilla kannoilla, varsinkin aurinkoisilla paikoilla. Se viihtyy myös ylivuotisessa puutavarassa sekä aidantolpilla, seinä- ja siltahirsissä ja kyllästämättömissä sähköpylväissä. Käävän esiintyminen on sirkumpolaarista eli sitä on pohjoisella pallonpuoliskolla maapallon ympäri ulottuvalla vyöhykkeellä. Kyseessä ei ole ruokasieni. Aidaskääpä kestää pitkäaikaista kuivuutta ja kuumuutta. Kuivassa sen kasvu pysähtyy, mutta jatkuu materiaalin kostuessa jälleen. Vanhoissa amerikkalaisissa sienikirjoissa kerrotaan aidaskäävän lahottavan autoja. Tämän katsotaan kuitenkin koskevan aikaa, jolloin maatilojen kulkuneuvojen rungot tehtiin vanerista ja vahvistettiin puurakenteilla. == Kuvia == === Aidaskääpä yläpuolelta === Gloeophyllum sepiarium01.jpg 2005-03-26 Gloeophyllum sepiarium.jpg Gloeophyllum sepiarium qtl1.jpg Fungus on Felled Log - geograph.org.uk - 663067.jpg Gloeophyllum.sepiarium.-.lindsey.jpg Lenzites betulinus (Bracket Fungus).jpg Gloeophyllum sepiarium 2005-07-27.jpg Gloeophyllum sepiarium Aidaskääpä (Vedmussling) C IMG 0446.JPG Gloeophyllum sepiarium - 20070610-01.jpg === Aidaskääpä alapuolelta === Gloeophyllum sepiarium - 20070610-02.jpg Zaunblaettling2.jpg Gloeophyllum.sepiarium2.-.lindsey.jpg Gloelophyllum sepiarium G1.jpg == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Laji.fi: aidaskääpä (Gloeophyllum sepiarium *Gloeophyllum sepiarium (MushroomExpert.Com) Luokka:Aidaskäävät Luokka:Ruskolahosienet
Kevin McBride

Kevin Martin McBride (The Clones Colossus) (s. 5. toukokuuta 1973) on uransa lopettanut irlantilainen raskaansarjan nyrkkeilijä. Ennen ammattilaiseksi ryhtymistään hän otteli amatöörinä. Amatööriura huipentui vuonna 1992 Barcelonan olympialaisiin, joissa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella. Hän otteli ensimmäisen ammattilaisottelunsa Gary Charltonia vastaan 17.12.1992. Ottelu päättyi tasapisteisiin. 13.2.93 hän kohtasi Gary Williamsin, ja tuloksena oli pistevoitto neljän erän jälkeen. Seuraavaksi hän kohtasi Joey Palandinon 15.9.1993. Tuloksena oli tyrmäys 2.erässä. 13.10.93 hän kohtasi Chris Coughlan, voittaen pistein 4.erässä. Vuonna 1997 hän voitti Irlannin raskaansarjan mestaruuden Paul Douglasilta. Vuonna 2002 hän voitti Craig Tomilsonin IBC Amerikan raskaansarjan titteliottelussa. McBriden tunnetuin saavutus oli kuitenkin voitto Mike Tysonista tämän ammattilaisuran viimeisessä ottelussa, joka käytiin MCI Centerissä Washington D.C:ssä 11. kesäkuuta 2005. Tyson hallitsi ottelun alkua, mutta viidennessä erässä McBride käänsi kamppailun edukseen. Tyson luovutti ottelun kuudennen ja seitsemännen erän välisellä tauolla ja McBride julistettiin voittajaksi teknisellä tyrmäyksellä. McBridellä on kuusi tappiota tyrmäyksellä. Tyson ottelun jälkeen hän on voittanut Byron Polleyn, ja hävinnyt Mike Mollolle ottelun toisessa erässä tyrmäyksellä. McBride otteli uransa viimeisessä ottelussa Puolan Andrew Golotaa vastaan, ja hävisi tuomarin keskeytettyä tämän ottelun 6 erässä. == Aiheesta muualla == *boxrec.com Luokka:Irlantilaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Punapahkasieni

Punapahkasieni eli punanäppysieni eli punanäppy (Nectria cinnabarina) on Nectriaceae-heimoon ja näppyjen (Nectria) sukuun kuuluva sienilaji. Punapahkasientä esiintyy lehtipuiden ja pensaiden kuolleissa oksissa ja muodostaa niiden pintaan punaisia kuromapahkoja, joissa pullomaiset itiöemät sijaitsevat. Se tunkeutuu myös elävään puuhun kuoren vioittumisen kautta ja saattaa tappaa isäntäkasvinsa tai sen oksan. Punanäpyn isäntäkasvina voi olla ainakin siperianhernepensas (Caragana arborescens), tuomi (Prunus padus), mustaherukka (Ribes nigrum), pohjanpunaherukka (Ribes spicatum), aitaorapihlaja (Crataegus grayana), vuorijalava (Ulmus glabra), pihasyreeni (Syringa vulgaris) ja näsiä (Daphne mezereum).Luopioisten kasvisto: Punanäppy, punapahkasieni (Nectria cinnabarina) Punapahkasientä on havaittu koko Suomen alueella, ja se on luokiteltu maassa elinvoimaiseksi lajiksi.Laji.fi: Punanäppy (Nectria cinnabarina) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tuomo Niemelä, Minna Terho, Sami Kiema: Sienet ja laho Helsingin puissa, Punanäppy (Nectria cinnabarina), sivu 63 (pdf) Luokka:Nectriaceae
Taulakääpä

Taulakääpä (Fomes fomentarius) on kääpä, jota esiintyy Euroopassa ja Pohjois- Amerikassa. Suomessa sitä tavataan koko maassa. Se lahottaa lähinnä koivua, mutta myös muita lehtipuita kuten pyökkiä. Taulakääpä tunkeutuu elävään puuhun kuoren vioittumien kautta. Se aiheuttaa valkolahoa ja tuhoaa puun nopeasti. == Ulkonäkö ja koko == Taulakääpä on monivuotinen, nuorena kiilamainen, vanhempana kaviomainen, itiöemä kasvaa 8–25 cm:n levyiseksi. Kuori on kova, korkkimainen ja ensin ruskearaitainen, mutta vanhetessaan muuttuu tuhkanharmaaksi, lopulta lähes mustaksi. Siinä on selviä kasvuvyöhykkeitä näkyvissä. Pillikerros on paksu; pillit ovat nuorena likaisen valkoisia, vanhemmiten pillipinta on violetinruskea ja tummuu kosketuskohdista ruskeaksi, pillejä on 3–4 millimetrillä. == Kasvupaikka ja elinympäristö == Taulakääpä kasvaa koko Suomessa aina tunturikoivikoissa asti. Kasvaa sekä pystyyn kuolleissa rungoissa että maapuissa, elävissä sekä kuolleissa puissa. == Käyttö == Taulakääpä on ennen ollut myös arvokas hyötysieni: nimen mukaisesti taulakäävästä valmistetaan taulaa eli sytykettä, jota käytetään tulen tekemisessä tuluksilla. Tähän viittaa myös sen tieteellinen nimi (: taula, sytyke). Ennen sairaaloissa käytettiin taulakäävän maltoa veren imeyttäjänä leikkauksissa ja verenvuodon tyrehdyttämiseen haavoissa. Alpeilta löytyneellä esihistoriallisella Ötzillä oli tulentekovarusteissaan taulakääpää. On myös toinen teoria, jonka mukaan Ötzillä olisi ollut taulakääpä mukanaan lääkintäsienenä. Saamelaiset ovat myös käyttäneet taulakääpää taulaamishoitoon, jossa kääpä sytytetään kytemään, ja sen kuuman tuhkan annetaan putoilla iholle. Sitä on myös käytetty oranssin- tai kellanruskean värin lähteenä värjäyksessä. == Erityistä == Taulakäävällä on ns. seuraajalajeja jotka tulevat puuhun, taikka itse taulakääpään, vasta sen jälkeen. Vanhoilla taulakäävillä sekä sen lahottamassa puussa viihtyvät mm. pilliharsukka (Trechispora mollusca), s. 14 (pdf) rustikka (ent. Protomerulius caryae, nyk. Aporpium canescens),, s. 41. ISBN 978-952-446-942-5 (pdf) silokääpä (Gloeoporus pannocinctus) ja sitkokääpä (ent. Antrodiella semisupina, nyk. Antrodiella pallescens). == Kuvia == Tiedosto:Fomes fomentarius 2009 G2.jpg Tiedosto:ZunderSchwamm.jpg Tiedosto:Fomes fomentarius G3.1.jpg Tiedosto:Side of Fomes fomentarius, SW Finland.jpg Tiedosto:Fomes fomentarius, SW Finland405.jpg Tiedosto:Fomes fomentarius 256162.jpg Tiedosto:P1010249 Fomes fomentarius.JPG Tiedosto:Fomes fomentarius)1(js).jpg Tiedosto:Fomes fomentarius G3.2.jpg Tiedosto:Zunderschwamm an Totholz.JPG Tiedosto:Zunderschwamm01.JPG Tiedosto:Knuskkjuke.JPG Tiedosto:Fomitopsis pinicola - Lindsey 2.jpg Tiedosto:Fomes fomentarius Pores (2276157838).jpg == Lähteet == * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Metsätuho-opas: taulakääpä *UniProt: Taxonomy - Fomes fomentarius *PheroBase: Semiochemicals of Fomes fomentarius, the True tinder polypore Luokka:Käävät Luokka:Valkolahosienet