EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Doquz Khatun

Doquz Khatun, (katun eli kaanitar); (k. 16. kesäkuuta 1265) oli ensimmäisen il-kaanin Hülegün vaimo. Taustaltaan Doquz Khatun oli nestoriolaiskristitty, ja hän vaikutti esimerkiksi Bagdadin kristityn väestön säästämiseen kaupungin valtauksen yhteydessä. Doquz Khatun kuoli hieman miehensä jälkeen vuonna 1265. ==Elämäkerta== Doquz Khatun oli taustaltaan turkkilainen nestoriolaiskristitty. Nestoriolaisuus oli tuolloin laajalle levinnyt uskonto turkkilaisten kansojen keskuudessa. Hänen isänsä oli aikanaan nykyisen Mongolian Ulan Batorin alueella vaikuttaneiden kereiittien heimon päällikkö Ung-kaani. Kereiittien Ung-kaani kärsi tappion mongolien päällikkö Tšingis- kaanille vuonna 1203. Tšingis-kaani antoi alun perin Ong-kaanin tyttären vaimoksi nuorimmalle pojalleen Tolui-kaanille. Liittoa ei kuitenkaan vahvistettu lopullisesti, ja Toluin kuoltua vuonna 1233 Doquz Khatun annettiin Toluin pojalle Hülegülle. Doquz Khatun ja Hülegü avioituivat Hülegün lähdettyä sotaretkelleen Lähi-itään. Doquz Khatun oli miehensä mukana tämän vallatessa Bagdadin vuosina 1257-1258 ja Syyrian vuosina 1259-1260. Doquz Khatunilla oli huomattava vaikutus mieheensä, joka esimerkiksi säästi vaimonsa nestoriolaiset uskonveljet Bagdadissa kaupungin valtauksen yhteydessä. Doquz Khatun vaikutti Mar Denhan valintaan nestoriolaisen kirkon päämieheksi vuonna 1265. Hänen palatsitelttaansa (ordo) kuului kappeliteltta, jossa järjestettiin kristittyjä menoja. Doquz Khatunin moitteista huolimatta Hülegü säilytti kuitenkin buddhalaisen uskonsa. Doquz Khatun kuoli muutamia kuukausia miehensä jälkeen 16. kesäkuuta 1265. Parilla ei ollut yhteisiä lapsia, mutta hän auttoi miehensä poikaa Abaqaa nousemaan isänsä seuraajaksi. Doquz Khatunia jäivät suremaan etenkin valtakunnan kristityt. 1200-luvulla kirjoittanut armenialainen historioitsija Stefanos Orbelian väitti, että kuvernööri Ala-al- Din Jovayni myrkytti Doquz Khatunin, joskaan myrkytyksestä ei ole sen enempää näyttöä. ==Lähteet== Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1265 kuolleet
Vera Vitali

Anna Vera Vitali (s. 3. lokakuuta 1981 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija. == Varhainen elämä == Vera Vitali syntyi Tukholmassa näyttelijä Leon Vitalille ja puvustaja Kersti Vitalille. Siellä hän myös varttui, lukuun ottamatta paria vuotta, kun perhe asui Lontoossa hänen isänsä Leon Vitalin työskennellessä siellä näyttelijänä ja myös Stanley Kubrickin henkilökohtaisena avustajana. Niinä vuosina Vitali sai seurata läheltä elokuvan tekemistä. == Ura == Taustastaan huolimatta Vitali empi pitkään, haluaako hän näyttelijäksi. Vasta 24-vuotiaana hän aloitti opiskella alaa, ensin Stockholms Elementära Teaterskolassa ja sitten New Yorkissa sijaitsevassa teatterikoulussa. Vuonna 2007 hän pääsi lavalla näyttelemään Bertolt Brechtin keskeneräisen näytelmän Leipäkauppa () Ruotsin ensi-illassa. Näytelmää ohjasi hänen isäpuolensa Lars Rudolfsson. Seuraavana vuonna hän toimi stand up -koomikkona Riksteaternin lavalla Arvikan festivaaleilla. Esitys sai ylistävät arvostelut. Yhteistyö Riksteaternin kanssa syventyi, kun vuonna 2009 hän kirjoitti koomisen monologinäytelmän Vilja vara Vera Vitali, jota hän esitti hänen ja Nour El-Refain yhteiskiertueella. Vuonna 2008 Vitalin ensiesiintyminen valkonkankaalla tapahtui Ruben Östlundin elokuvassa De ofrivilliga Ensiesiintymisensä jälkeen hän on näytellyt lukuisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa kuten Amir Chamdinin elokuvissa Hela havet stormar (2009) ja Cornelis (2010), Johan Klingin elokuvissa Puss (2010) ja Människor helt utan betydelse sekä pääroolia Fijona Jonuzin palkitussa lyhytelokuvassa Girl (2011). Varsinaisen läpimurron hän teki kuitenkin vasta vuonna 2012 SVT:n minisarjassa Lillemorin tarina, jossa hän näytteli Lillemor Östliniä. Toinen rooli, josta hän tuli suurelle yleisölle tutuksi oli SVT:n Arne Dahl -televisioelokuvien sarjan poliisi Sara Svenhagenina. Viime vuosina hän on näytellyt boheemia perheenäitiä Liisaa ruotsalaisessa draamakomediassa Bonusperhe. == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 2008 De ofrivilliga Vera 2010 Puss Natalie 2010 Cornelis Ann-Christin Wennerström 2013 Monica Z Marika Nilsson 2013 Maria Lang: Vaarallisia unia (Farliga drömmar) Ylva Hallman 2013 Rum 301 Anna 2014 Niin kutsuttu isäni (Min så kallade pappa) Malin Andersson 2014 Blind Elin 2015 Det vita folket Alex 2018 Kohtauksia yössä (Scener ur natten) Paula 2019 Britt-Marie kävi täällä (Britt- Marie var här) Anna 2022 Bonusperhe-elokuva Lisa Lyhytelokuvat Lyhytelokuvat Lyhytelokuvat 2009 Hela havet stormar 2010 + (plus) Blanca 2011 Människor helt utan betydelse Natalie 2011 In Ann-Sofie 2011 Girl Hanna 2012 Soffan 2016 Brimstone Sally Televisio Televisio Televisio Televisio Vuosi Sarja Rooli 2008 Oikeutta ja rakkautta Fagervikissa Lollo 2012–2015 Arne Dahl Sara Svenhagen 2012 Lillemorin tarina Lillemor Östlin 2014 Ykköset ja nollat Lisa 2017–2021 Bonusperhe Lisa Johansson 2018 Hiljaisuuden salaliitto Åsa Schiller Fantuzzi 2020 White Wall Helen == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Ruotsalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
San Diegon kansainvälinen lentoasema

San Diegon kansainvälinen lentoasema () on lentoasema, joka sijaitsee San Diegon keskustasta 4 kilometriä luoteeseen. Lentoasema palvelee pääasiassa Yhdysvaltain sisäistä lentoliikennettä, eikä se ole minkään Lentoyhtiön kotipaikka. Lentoasema sijaitsee erittäin lähellä kaupungin keskustaa. Vuonna 2018 lentoasemalla oli matkustajia noin 24,2 miljoonaa.https://www.san.org/News/Air-Traffic-Reports == Terminaali == ; Terminaali 1 * Terminaalissa 1 on 19 porttia, numeroitu 1A ja 1–18. Terminaalia 1 käyttävät Allegiant Air, Frontier Airlines, JetBlue Airways, Southwest Airlines, Spirit Airlines ja Sun Country Airlines. ; Terminaali 2 * Terminaalissa 2 on 32 porttia, numeroitu 20–51. Sieltä liikennöivät Air Canada, Alaska Airlines, American Airlines, British Airways, Delta Airlines, Edelweiss Air, Hawaiian Airlines, Japan Airlines, Lufthansa, United Airlines ja WestJet. * Kaikki kansainväliset saapumiset käsitellään porteilla 45-51. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *https://www.san.org/ * Luokka:Kalifornian lentoasemat Kansainvälinen lentoasema
Tibet Airlines

Tibet Airlines () on kiinalainen lentoyhtiö, jonka emoyhtiö on Air China. Tibet Airlines on perustettu vuonna 2010 ja sen toimipaikka on Lhasassa, Tiibetissä. Lentoyhtiön kotikenttä on Lhasa Gonggarin lentoasema. Yhtiö avasi huhtikuussa 2019 Jinanista Helsinkiin ensimmäisenä kiinalaisena lentoyhtiönä.https://www.talouselama.fi/uutiset/kiinalaisyhtio-aloittaa- lentoreitin-laajarunkokoneilla-suomeen-helsinki-vantaa-on-ylivoimaisesti- pohjois-euroopan-paras-lentoasema/4918f201-5604-3f84-9fb1-ade331f028e3 == Laivasto == Yhtiön laivastoon kuuluu toukokuussa 2019 33 konetta ja laivaston keski-ikä on neljä vuotta. * 22 kpl Airbus A319 * 6 kpl Airbus A320 * 5 kpl Airbus A330 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *https://www.tibetairlines.com.cn/ Luokka:Kiinalaiset lentoyhtiöt Luokka:Tiibetin liikenne
Martti Rahnasto

Martti Jaakko Rahnasto (2. huhtikuuta 1925 Ylistaro – 15. helmikuuta 1992 Espoo) oli suomalainen maanviljelijä ja maatalousalan järjestöaktiivi, joka toimi Maatalousyrittäjien eläkelaitoksen (Mela) ensimmäisenä toimitusjohtajana vuodesta 1969. Hän sai vakuutusneuvoksen arvonimen jäädessään eläkkeelle vuonna 1978. Maataloon Ylistarossa syntynyt Rahnasto viljeli vuodesta 1948 omaa tilaansa Ilmajoen Koskenkorvalla. Vuonna 1962 hänet nimitettiin Etelä- Pohjanmaan tuottajaliiton puheenjohtajaksi ja MTK:n johtokuntaan. Hän oli 1960-luvulta 1980-luvulle mukana monissa maanviljelijöiden sosiaalikysymyksiä käsittelevissä työryhmissä, maatalousalan yritystoiminnassa, vakuutusalan yhteiselimissä ja kotikuntansa Ilmajoen kunnallispolitiikassa. Rahnasto oli keskeinen vaikuttaja maataloustuottajien eläkekysymysten järjestämisessä 1960-luvulla ja valittiin vuonna 1969 perustetun Melan ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi. Melan tehtävänä oli toteuttaa vuonna 1970 voimaan tullutta maatalousyrittäjien eläkelakia. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet Luokka:Suomalaiset maanviljelijät
Rachel Edgren

Rachel Edgren (29. huhtikuuta 1893 Savonlinna – 11. marraskuuta 1957 Maarianhamina oli Suomen ensimmäinen terveyssisar. Hän oli ennaltaehkäisevän kansanterveystyön uranuurtaja. Egdren valmistui alkujaan kätilöksi Barnbördshuset i Helsingfors -nimisessä laitoksesta 1914. Hän suoritti sairaanhoitajatarkurssin Helsingin yleisessä sairaalassa. Aloitettuaan jo toimimisen terveyssisaren tehtävissä 1920-luvulla hän suoritti Kenraali Mannerheimin Lastensuojeluliiton terveyssisarkurssin. Edgren tuli vuonna 1921 Folkhälsanin palvelukseen. Ensimmäiset terveyssisaret tekivät tunnetuksi ennalta ehkäisevää kansanterveystyötä kansan keskuudessa, jotta paikallinen työ saataisiin käyntiin mahdollisimman monella paikkakunnalla Suomen ruotsinkielisillä alueilla. He järjestivät kursseja, seurasivat koululaisten terveydentilaa ja tekivät kotikäyntejä. Vuonna 1939 ruotsinkielisissä kunnissa oli noin 60 terveyssisarta. Edgren oli keskeinen vuonna 1933 perustetun Barnavårdsinstitutet Folkhälsanin toiminnassa. Hän oli mukana tämän lastenhoitajien koulutuslaitoksen ja lastenhoidon mallilaitoksen rakennustoimikunnassa ja myöhemmin sen johtokunnan jäsen ja toimi myös laitoksen taloudenhoitajana. Hän oli Suomen Sairaanhoitajataryhdistys–Sjuksköterskeföreningen i Finlandin puheenjohtaja Suomessa 1932–1952, Sairaanhoitajien Pohjoismaisen Yhteistyön puheenjohtajana 1952–1956 ja mukana sekä sairaanhoitajajärjestöjen koulutuskomitean että valtioneuvoston asettaman koulutuskomitean työssä 1940- ja 1950-luvun vaihteessa. Hän oli luomassa ja ylläpitämässä sairaanhoitajareserviä Suomen Punaisen Ristin (SPR) sairaanhoitajavaliokunnan jäsenenä 1930–1957. Folhälsanilla työskentelyn jälkeen Edgren toimi kaivosmiesten sairaanhoitajana Nyhamnin saarella Ahvenanmaalla lyhyen aikaa. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Vuonna 1957 kuolleet Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Suomalaiset sairaanhoitajat
Keijo Kaskimies

Keijo Lauri Kalervo Kaskimies, vuoteen 1944 Mikkola (4. helmikuuta 1916 SortavalaKuka kukin on 1978, s. 363. Viitattu 7.5.2023. – 1. marraskuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen ekonomi, rehtori, järjestöjohtaja, päätoimittaja ja gemmologian harrastaja. ==Henkilöhistoria== Kaskimiehen vanhemmat olivat opettaja Lauri Mikkola ja Saimi Rosa Charlotta Grönroos ja puoliso vuodesta 1945 Sirkka-Sisko Hinttula. Kaskimies tuli ylioppilaaksi 1934 ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1940, ekonomin tutkinnon hän suoritti 1946. Kaskimies oli Suomen kansakoulunopettajien liiton sihteeri 1945–1948, Opettajain Lehden päätoimittaja 1949–1952, Seinäjoen kauppakoulun rehtori 1953–1955 ja Suomen kultaseppien liiton toimitusjohtaja 1955–1979, samoin kuin Kultaseppien lehden päätoimittaja. Gemmologiaa harrastanut Kaskimies toimi Suomen gemmologisen seuran varapuheenjohtajana ja oli seuran kunniajäsen.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 6.11.1986, s. 18. Kauppatieteilijä, professori Mika Kaskimies oli Keijo Kaskimiehen veli.Kuka kukin on 1978, s. 363. Viitattu 7.5.2023. ==Julkaisuja== * Koululaisen urheilu- ja retkeilymuistio, 1947, Keijo Kaskimies, Niko Oksanen * 17. pohjoismainen koulukokous [Helsinki 1957], 17. nordiska skolmötet [Helsingfors 1957], 1959, Tor Therman, Keijo Kaskimies * Timanttitietoa, 1980, Jørgen Møller, suom. Keijo Kaskimies, Ralf Westerback * Ivalojoen kultalat, 1984, Martti Hanhivaara, Keijo Kaskimies, Paavo Pitkänen * Exlibris 86: Suomen exlibris-yhdistyksen 40-vuotisjulkaisu, 1986, Keijo Kaskimies, Juhani Avonius, Allan Ylinen ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka: Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka: Suomalaiset päätoimittajat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Suomentajat Luokka: Vuonna 1916 syntyneet Luokka: Vuonna 1986 kuolleet
The Potteries

pienoiskuva|Pullonmuotoinen saviastioiden polttouuni Gladstonen keramiikkamuseossa Stoke-on-Trentissä. The Potteries (’savenvalimot’) on Pohjois-Staffordshiressä sijaitseva teollisuusalue, joka on Englannin johtava posliinin- ja keramiikantuottaja. Se on keskittynyt Stoke-on-Trentin kaupungin ympäristöön ja siihen kuuluu alueita myös Newcastle-under-Lymen hallintopiiristä. Seudun maaperästä kaivettu savi ja läheiseltä hiilikentältä tuotu hiili mahdollistivat posliiniteollisuuden syntymisen. Alueella valmistetaan monia tunnettuja posliinimerkkejä, kuten Wedgwood ja Minton. == Lähteet == Luokka:Staffordshiren maantiede Luokka:Posliinitehtaat
Matti Suokonautio

Matti Tapio Suokonautio (20. tammikuuta 1950 Lehtimäki – 5. maaliskuuta 2019https://www.ilkka.fi/uutiset/kulttuuri/nayttelija-matti-suokonautio-on- kuollut-1.2896299) oli suomalainen näyttelijä. Hän jäi eläkkeelle Seinäjoen kaupunginteatterista tammikuussa 2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Ana Peleteiro

Ana Peleteiro Brión (s. 2. joulukuuta 1995) on espanjalainen kolmiloikan sisäratojen Euroopan-mestari ja MM-mitalisti. Peleteiro saavutti Lillen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 pronssia tuulituloksella 12,92. Saman vuoden Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Trabzonissa hän voitti kultaa tuloksella 13,17. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Barcelonassa 2012 loikittuaan 14,17. Hän saavutti Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 pronssia tuloksella 13,29. Hän sijoittui kuudenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessa 2014. Peleteiro sijoittui 11:nneksi Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016. Seuraavana vuonna hän oli viides Belgradin EM-hallikilpailuissa ja seitsemäs Lontoon MM-kilpailuissa. Hän saavutti 2018 pronssia sekä Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa tuloksella 14,40 että Berliinin EM-kilpailuissa loikittuaan 14,44. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2019 Espanjan ennätystuloksella 14,73. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi. Hän saavutti Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021 hopeaa tuloksella 14,52. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti pronssia Espanjan ennätystuloksella 14,87. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän oli kahdeksas. Hän saavutti Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 pronssia Espanjan halliennätyksellä 14,75. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Euroopan- mestaruuden Roomassa tuloksella 14,85. Peleteiro on voittanut Espanjan- mestaruuden ulkoradoilla 2015, 2017, 2018, 2019, 2021, 2023 ja 2024 sekä sisäradoilla 2014, 2016, 2017, 2018, 2020, 2021, 2022 ja 2024. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Espanjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rugeley

Rugeley on noin asukkaan kaupunki Staffordshiren kreivikunnassa läntisessä Keski-Englannissa, Trentjoen ja Trentin–Merseyn kanavan varsilla. Se sijaitsee Cannock Chasen nummialueen pohjoisreunalla samannimisessä hallintopiirissä. Seudulta louhittiin pitkään hiiltä, mutta kaivostoiminta päättyi 1990-luvulla. Rugeley päätyi vuonna 1189 Lichfieldin piispan alaisuuteen. Kaupungin väkiluku alkoi kasvaa, ja se sai vuonna 1259 oikeuden järjestää viikoittaiset markkinat ja vuotuisen tapahtuman Pyhän Augustinuksen päivänä; tapahtumasta kehittyivät Rugeleyn kuuluisat hevosmarkkinat. Tudorien aikakaudella Henrik VIII:n palveluksessa työskennellyt paroni William Paget onnistui saamaan nummialueet hallintaansa. Cannock Chasesta alettiin kaivaa hiiltä 1800-luvun puolessavälissä, ja uudet kanava- ja rautatieyhteydet kiihdyttivät kaivostoimintaa entisestään. 1920-luvun huippuvuosina kaivosmiestä louhi neljä miljoonaa tonnia hiiltä vuodessa, mikä oli enemmän kuin Pohjois-Staffordshiren ja Black Countryn hiilikentillä. Kaivosteollisuus loi edellytyksiä myös muulle teollisuudelle; Rugeleyn kaupungissa oli rautaruukkeja. Alueen väkiluku kasvoi nopeasti ja nummille syntyi uusia asutuskeskuksia. Kaivostoiminta jatkui yli sadan vuoden ajan, kunnes seudun viimeinen hiilikaivos suljettiin vuonna 1993. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Asutut paikat Staffordshiressä Luokka:Englannin kaupungit Luokka:Englannin kunnat
Anna Aaltomaa

Anna Aaltomaa (s. 26. joulukuuta 1977 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi naisten SM-sarjassa 14 kauttaJääkiekkokirja 2017–2018, s. 522 ja kuului myös Suomen maajoukkueeseen.Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 350 Hän oli pelipaikaltaan puolustaja. Aaltomaa edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Ilvestä kaudet 1992–2006. Hän pelasi SM-sarjassa 279 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä ovat 93 + 110 = 203, sekä 55 pudotuspeliä tehopistein 4 + 17 = 21. Hän voitti kaksi Suomen-mestaruutta vuosina 1993 ja 2006Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 216–217 sekä saavutti neljä SM-hopeaa ja viisi SM-pronssia. Suomen maajoukkueessa Aaltomaa pelasi 41 maaottelua ja teki niissä viisi maalia sekä sai seitsemän syöttöpistettä. Hän pelasi vuoden 1995 EM-kilpailuissa, joissa Suomi voitti kultaa.Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 321 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1926

Euroopan luistelumestaruudesta kilpailtiin Ranskan Chamonix’n Stade de Mont Blancilla 23.-24. tammikuuta 1926. Vain miehet kilpailivat. Osanottajia oli 11 seitsemästä maasta. Mukana ei ollut yhtään luistelijaa Norjasta, joka oli aikakauden vahvin pikaluistelumaa. === Miesten yleismestaruus === Sija Kilpailija Maa 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # Pisteet 1 Julius Skutnabb 44,8 1 8.44,0 1 2.26,8 1 18.50,8 2 379.330 2 Otto Polacsek 48,8 4 8.44,6 2 2.33,2 3 18.48,6 1 367.550 3 Uuno Pietilä 46,0 2 9.07,4 5 2.31,8 2 19.24,84 4 366.790 4 Fritz Jungblut 49,8 5 9.02,8 3 2.39,2 53 19.08,4 3 357.530 5 Alberts Rumba 51,6 7 9.04,8 4 2.35,0 4 19.51,8 5 353.200 6 Lex Haag 50,0 6 9.45,4 7 2.48,4 7 21.48,0 6 334.620 7 Roger Bureau 52,4 8 9.55,0 8 2.52,4 8 21.49,4 7 327.270 8 Gaston Van Hazebroeck 53,2 9 10.20,8 9 2.56,8 9 22.44,2 8 319.290 9 André Gegout 54,8 10 10.51,8 10 3.00,0 10 23.16,2 9 309.280 10 Albert Hassler 48,6 3 9.39,4 6 2.41,8 6 261.640 11 Josef Myslbeck 59,0 11 11.24,2 11 3.16,0 11 217.690 == Lähteet == * Tulokset EM-1926 Luokka:Pikaluistelun Euroopan- mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1926 urheilu Luokka:Chamonix’n urheilu Luokka:Ranskan pikaluistelu Luokka:Ranskan urheilutapahtumat
Katja Orenius

Katja Orenius (s. 8. helmikuuta 1979 Pirkkala) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi naisten SM-sarjassa yhdeksän kauttaJääkiekkokirja 2017–2018, s. 530 ja esiintyi myös Suomen maajoukkueessa.Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 350 Hän oli pelipaikaltaan puolustaja. Orenius edusti naisten SM-sarjassa Tampereen Ilvestä kaudet 1997–2001 ja 2002–2007. Hän pelasi SM-sarjassa 201 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä ovat 24 + 52 = 76, sekä 48 pudotuspeliä tehopistein 0 + 13 = 13. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2006Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 217 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja neljä SM-pronssia. Suomen maajoukkueessa Orenius pelasi kolme maaottelua. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirsi Koponen

Kirsi Koponen (s. 27. huhtikuuta 1977 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi naisten SM-sarjassa lähes kymmenen kauttaJääkiekkokirja 2017–2018, s. 526 ja esiintyi myös Suomen maajoukkueessa.Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 350 Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Koponen edusti naisten SM-sarjassa Tampereen Tapparaa ja kaksi viimeistä pelikauttaan 2005–2007 Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa 163 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä ovat 47 + 62 = 109, sekä 18 pudotuspeliä tehopistein 3 + 6 = 9. Hän voitti Suomen- mestaruuden vuonna 2006.Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 217 Suomen maajoukkueessa Koponen pelasi viisi maaottelua ja teki niissä kaksi maalia. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Piia Perälä

Piia Perälä (s. 31. lokakuuta 1981) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi naisten SM-sarjassa 20 kauttaJääkiekkokirja 2017–2018, s. 530 ja esiintyi myös Suomen maajoukkueessa.Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 350 Hän oli pelipaikaltaan puolustaja. Perälä edusti naisten SM-sarjassa Tampereen Ilvestä kaudet 1998–2001, 2004–2010 ja 2016–2017, Tampereen Tapparaa 2001–2004 sekä jyväskyläläistä JYP:iä 2010–2016. Hän pelasi SM-sarjassa 459 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä ovat 26+73=99, sekä 102 pudotuspeliä tehopistein 2+6=8. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2006, 2010 ja 2016Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 217–218 sekä saavutti kuusi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia. Suomen maajoukkueessa Perälä pelasi kuusi maaottelua ja sai niissä yhden syöttöpisteen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edvard Evers

Edvard Evers (12. toukokuuta 1853 Uddevalla – 22. lokakuuta 1919 Norrköping) oli ruotsalainen pappi, kirjailija ja virsirunoilija. Evers opiskeli Lundin yliopistossa ja suoritti teologisen tutkintonsa 1878. Hänet vihittiin 1878 papiksi Strängnäsin hiippakunnassa, josta hän siirtyi Tukholmaan, Adolf Fredrikin seurakuntaan. 1892 hänet valittiin Norrköpingin Pohjoisen seurakunnan kirkkoherraksi. Evers tunnetaan ennen muuta virsirunoilijana. 1902 julkaisi hän oman virsikirjaehdotuksena 1902 Förslag till reviderad psalmbok. Utarbetadt med hänsyn till de af psalmbokskommittéen åren 1889 och 1896 utgifna psalmboksförslagen samt teologiska fakulteternas och domkapitlens, äfvensom enskilde granskares, utlåtanden, under medverkan af biskop U.L. Ullman. Fullbordadt år 1902. Sen lisäksi julkaisi hän vielä kaksi ehdotusta vuoden 1819 virsikirjan lisäosiksi. Virsissään hän seurasi perinteistä ruotsalaista virsityyliä. Virsien lisäksi hän on kirjoittanut Ruotsissa suositun joululaulun Jul, jul, strålande jul. Hän on myös kääntänyt ja muokannut virsiä, kolme hänen muokkaustaan on Ruotsin kirkon virsikirjan virsien joukossa. Evers julkaisi muitakin kirjoja, kuten Från kunskapens träd: lifvets högsta frågor belysta af siare och tänkare från olika tider och folk (1897), joka koostuu yli kolmestasadasta uskonnonfilosofisista sitaatista Platonista Pontus Wikneriin. Se on muokkaus Paul von Gizyckin kirjasta Vom Baume der Erkenntnis: Fragmente zur Ethik und Psychologie aus der Weltlitteratur, Bd. 1. "Grundprobleme" (1896). Ruotsin kirkon virsikirjassa on neljä Eversin kirjoittamaa virttä: * 165 Nyt tähyämme vuorelle (Vår blick mot helga berget går, suom. Pekka Kivekäs 1996), * 369 On kirkon tukena (Med pelarstoder tolv, suom. Anna-Mari Kaskinen 1999), * 421 Kun pimeyteen peittyy maa (När vintermörkret kring oss står, suom. Niilo Rauhala 1982, uud. 1995 ) * 583 Helminauhat, niityt lauhat (Pärlor sköna, ängder gröna, suom. Anna-Mari Kaskinen 1999) Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikarjassa on vain yksi hänen virtensä: 195 "On riemu, kun saan tulla." (Vad fröjd till dig att vandra, suom. Juho Laine 1897). Suomen kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa on yksi hänen kirjoittamansa ja kuusi hänen ruotsiksi kääntämäänsä virttä. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset papit Luokka:Ruotsalaiset virsirunoilijat Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
James Brindley

James Brindley () oli englantilainen kanavainsinööri, joka rakensi Ison- Britannian ensimmäisen kaupallisesti merkittävän kanavan ja kasvatti maan kanavaverkostoa yhteensä 580 kilometrillä. Brindley oli itseoppinut insinööri ja toteutti kaikki kanavahankkeensa ilman piirrustuksia ja laskelmia. Brindley syntyi Tunsteadin kylässä Derbyshiren kukkula-alueella. Kun hän oli vielä lapsi, hänen perheensä muutti kveekarisukulaisiltaan perimälleen maatilalle Leekin kaupungissa Staffordshiressä. Uransa alussa Brindley korjasi seudun myllyjä ja oppi samalla ohjaamaan virtaavan veden kulkua. Vuonna 1752 hän rakensi Cliftonin kylään Lancashiressä pumpun, jolla poistettiin vettä hiilikaivoksista. Bridgewaterin herttua palkkasi hänet 1759 rakentamaan 16 kilometriä pitkän kanavan, jota pitkin herttua voisi kuljettaa hiiltä kaivoksiltaan Worsleystä Manchesterin tekstiilitehtaisiin. Brindleyn suunnitelmiin sisältyi kaivoksiin johtava maanalainen tunneli ja Irwelljoen ylittävä Bartonin akvedukti. Kerrotaan, että hän havainnollisti akveduktia mallikappaleella, jonka oli kaivertanut kimpaleesta cheshirenjuustoa. Bridgewaterin kanava osoittautui menestykseksi ja poiki Brindleylle useita vastaavia projekteja. Muita hänen suunnittelemiaan ja rakentamiaan kanavia ovat Grand Trunk Canal (nykyinen Trentin–Merseyn kanava), joka läpäisee Englannin keskisen vedenjakajan Harecastlen tunnelia pitkin, Staffordshiren–Worcestershiren kanava, Coventryn kanava, Oxfordin kanava, Birminghamin kanava ja Chesterfieldin kanava. Brindley kuoli kotonaan syyskuussa 1772 ilmeisesti keuhkokuumeeseen, jonka hän oli saanut linjatessaan rankkasateessa uutta sivuhaaraa Trentin–Merseyn kanavalle. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset insinöörit Luokka:Vuonna 1716 syntyneet Luokka:Vuonna 1772 kuolleet
Rosa obtusifolia

Rosa obtusifolia on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, ruusujen (Rosa) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on tunnistettavissa selvästi liuskoittuneiden ja rakkulareunaisten verholehtiensä, toissahalaitaisten lehtiensä, nystykarvaisten keskisuoniensa sekä kynsimäisesti taipuneiden okiensa perusteella. Muista ruusulajeista Rosa obtusifolia muistuttaa eniten koiranruusua (Rosa canina), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan verholehtien liuskoittumisen, lehtilaitojen ulkonäön sekä erittävien rakkuloiden sijainnin perusteella. Rosa obtusifolia on hyvin runsashaarainen pensas, joka voi kasvaa noin kaksi metriä korkeaksi. Varsissa olevat okaat ovat selvästi kynsimäisesti taipuneita. Lehtien yläpinnat ovat kiiltäviä sekä lähes kaljuja ja alapinnoilla on keskisuonien kohdilla sekä tavallisia karvoja että erittäviä nystykarvoja. Lehdet ovat kerrannaislehtiä, ja lehdyköiden laidat ovat toissahaisia. Lisäksi lehdyköiden reunoilla on erittäviä rakkuloita. Lehdet eivät tuoksu joidenkin ruusulajien tapaan omenalle, vaan lehtien tuoksu on neutraali. Rosa obtusifolia -lajin kukkien väri vaihtelee valkoisesta vaaleanpunaiseen ja kukat ovat yleensä muutaman kukan ryhminä. Kukkien verholehdet ovat selvästi liuskoittuneita ja niiden reunoilla on erittäviä nystykarvoja. Emien luotit ovat harvakarvaisia sekä kimppumaisesti yhdessä. Rosa obtusifolia kukkii kesä–heinäkuussa. Lajin kiulukat ovat punaisia, kaljuja, lähes pyöreitä sekä peräänsä lyhyempiä. Rosa obtusifolia kasvaa hakamailla, pensaikoissa ja metsiköissä. Lajin tieteellisen nimen lajinimi (obtusifolia) tulee latinan kielen sanoista obtusus (suom. tylppäkärkinen) sekä folium (suom. lehti) ja viittaa tylppäkärkisiin lehtiin. == Lähteet == obtusifolia
Paul Nilsson

Lars Johan Paulinus "Paul" Nilsson (22. kesäkuuta 1866 Längjum, Varan kunta – 28. lokakuuta 1951) oli ruotsalainen pappi, kirjailija ja virsirunoilija, joka julkaisi useita virsikirjaehdotuksia. Paul Nilsson suoritti teologisen tutkinnon Uppsalan yliopistossa 1990. Hänet vihittiin papiksi Skaran hiippakuntaan, jossa hän hoiti useita eri virkoja. Vuonna 1922 hänestä tuli Sjogerstadin kirkkoherra. Hänet nimitettiin ylimääräiseksi hovisaarnaajaksi 1908. Nilsson julkaisi useita hengellisiä runokokoelmia, virsikirjaehdotuksia, saarnakokoelmia ja oppikirjoja. Hänen ensimmäinen virsijulkaisunsa ilmestyi 1895. Hänen virtensä liittyvät usein jumalanpalvelukseen ja kirkkovuoteen, erityisesti kirkkovuoden suuriin juhlapäiviin. Kaikki virtensä hän julkaisi yhdessä kirjassa ”Tempelsånger till högmässotexter” 1940. Hän kirjoitti virtensä vanhoihin, tunnettuihin sävelmiin. Säveltäjä Otto Olsson on säveltänyt useita hänen joululaulujaan, tunnetuin niitä on sekakuorolle ja uruille sävelletty ”Advent” ja se on edelleen suosittu kuorojen laulama adventtihymni. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on yksi hänen kirjoittamansa virsi: * Virsi 54: Käykäämme nyt Jerusalemiin (Se, vi går upp till Jerusalem) Ruotsin kirkon virsikirjassa on seitsemän hänen kirjoittamaansa virttä: * Virsi 98: Voi hyvä sana ihmeen tuottaa (Ett vänligt ord kan göra under, suom. William Snell 1968, uud. suom. Pekka Kivekäs 1997) * Virsi 110: Hän saapuu keskellemme (Han kommer i sin kyrka, suom. Niilo Rauhala 1998) * Virsi 135: Käykäämme nyt Jerusalemiin (Se, vi går upp till Jerusalem, suom. Pauli Vaalas 1951, uud. Anna-Maija Raittila 1979) * Virsi 161: Oi Pyhä Henki, ihme tee (Helige Ande, låt nu ske, suom. Anna-Mari Kaskinen 1998) * Virsi 168: Tulkaa, me saamme nyt yhdessä Isäämme kiittää (Kom inför Herren med tacksamhet, suom. Anna-Maija Raittila 1999) * Virsi 415: Vain kunniaa Herran soi taivas ja maa (I makt utan like, suom. Niilo Rauhala 1997) *Virsi 597: Kun myrsky ärjyy, raivoaa (När stormen gryter vilt på hav, suom. Pekka Kivekäs 1996) Suomenruotsalaisessa virsikirjassa on kahdeksan hänen kirjoittamaansa virttä == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset papit Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet Luokka:Ruotsalaiset virsirunoilijat
FK Jonava

Futbolo klubas Jonava on jalkapalloseura Jonavan kaupungista. Se on perustettu vuonna 1991. Jonava pelaa Pirma lygassa, joka on Liettuan korkein sarjataso. == Kausi == Kausi Sarjataso Liiga Paikka Linkki 2000 2. Pirma lyga 5. http://www.rsssf.com/tablesl/lito00.html#1lyga 2001 2. Pirma lyga 5. http://www.rsssf.com/tablesl/lito01.html#1lyga 2002 2. Pirma lyga 8. http://www.rsssf.com/tablesl/lito02.html#1lyga 2003 2. Pirma lyga 11. http://www.rsssf.com/tablesl/lito03.html#1lyga 2004 2. Pirma lyga 7. http://www.rsssf.com/tablesl/lito04.html#1lyga 2005 2. Pirma lyga 9. http://www.rsssf.com/tablesl/lito05.html#1lyga 2006 2. Pirma lyga 14. http://www.rsssf.com/tablesl/lito06.html#1lyga 2007 2. Pirma lyga 5. http://www.rsssf.com/tablesl/lito07.html#1lyga 2008 2. Pirma lyga 8. http://www.rsssf.com/tablesl/lito08.html#1lyga 2009 2. Pirma lyga 7. http://www.rsssf.com/tablesl/lito09.html#1lyga 2010 2. Pirma lyga 5. http://www.rsssf.com/tablesl/lito2010.html#1lyga 2011 2. Pirma lyga 5. http://www.rsssf.com/tablesl/lito2011.html#1lyga 2012 2. Pirma lyga 1. http://www.rsssf.com/tablesl/lito2012.html#1lyga 2013 2. Pirma lyga 6. http://www.rsssf.com/tablesl/lito2013.html#1lyga 2014 2. Pirma lyga 7. http://www.rsssf.com/tablesl/lito2014.html#1lyga 2015 2. Pirma lyga 1. http://www.rsssf.com/tablesl/lito2015.html#1lyga 2016 1. A lyga 6. http://www.rsssf.com/tablesl/lito2016.html#alyga 2017 1. A lyga 4. http://www.rsssf.com/tablesl/lito2017.html#alyga 2018 1. A lyga 8. http://www.rsssf.com/tablesl/lito2018.html#alyga 2019 2. Pirma lyga 9. http://www.rsssf.com/tablesl/lito2019.html#alyga 2020 2. Pirma lyga 3. http://www.rsssf.com/tablesl/lito2020.html#alyga 2021 2. Pirma lyga 2. http://www.rsssf.com/tablesl/lito2021.html#alyga 2022 1. A lyga 10. http://www.rsssf.com/tablesl/lito2022.html#alyga 2023 2. Pirma lyga 16. http://www.rsssf.com/tablesl/lito2023.html#alyga ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * fkjonava.lt * Facebook * alyga.lt Jonava
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1985

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1985 järjestettiin 20.–21. heinäkuuta Torniossa Pohjan Stadionilla. ==Yleisen sarjan mitalistit== ===Miehet=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Lahden Ahkera 40,92 Harri Nevavuo Hannu Pälvä Pekka Hamberg Jari Rinne 2\. Oulun Pyrintö 41,45 Markku Pekkala Juha Himanka Jukka Sihvonen Eero Palola 3\. Turun Toverit 41,59 Raimo Koskela Mauri Siekkinen Hannu Mykrä Ari Salonen 4 × 400 m 1\. Turun Toverit 3.11,67 Jouni Smolander Hannu Mykrä Jari Niemelä Mauri Siekkinen 2\. Oulun Pyrintö 3.14,45 Tero Ristimäki Martti Junnonaho Juha Himanka Jouko Hassi 3\. Viipurin Urheilijat 3.15,05 Kari Kaasalainen Hannu Pärssinen Panu Pietikäinen Sakari Syväoja 4 × 800 m 1\. Helsingin Kisa-Veikot 7.23,10 Timo Kytölä Niclas Henrichson Ilkka Äyräväinen Eero Kytölä 2\. Raision Kuula 7.29,35 Timo Puntala Jukka Luotonen Lars Sörensen Ilpo Kuusela 3\. Kuopion Sisu-Veikot 7.32,61 Veijo Kettunen Jukka Kaukola Hannu Okkola Timo Pirhonen 4 × 1 500 m 1\. Savonlinnan Viesti 15.17,85 Rauno Koivula Tuomo Loikkanen Kari Kananen Antti Loikkanen 2\. Raision Kuula 15.24,82 Jukka Luotonen Raimo Karsikas Kari Kananen Lars Sörensen 3\. Karis IK 15.24,99 Erkki Hälikkä Kim Berghäll Juhani Holopainen Jarmo Malmberg ===Naiset=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Turun Urheiluliitto 47,96 Minna Painilainen-Soon Tiina Lindgren Tiina Tuononen Arja Jokinen 2\. Seinäjoen Urheilijat 48,17 Marjo Salimäki Tiina Niemi Leena Koskela Minna Kallio 3\. Lappeenrannan Urheilu- Miehet 48,27 Pia Bryggare Anne Kuusela Anne Markku Tiina Suikka 4 × 400 m 1\. Helsingin Kisa-Veikot 3.47,87 Kaisa Siitonen Minna Sarnela Terhi Tarkiainen Riitta Vesanen 2\. Kauhajoen Karhu 3.51,22 Kati Salomaa Riitta Maunula Raili Ahola Annariitta Hietaharju 3\. Viipurin Urheilijat 3.52,34 Pia Pettersson Päivi Stranden Minna Rasilainen Tiina Pakkala 4 × 800 m 1\. Helsingin Kisa- Veikot 8.52,57 Minna Sarnela Anu Hupli Pirjo Lukkari Kaisa Siitonen 2\. Raahen Vesa 8.54,81 Riitta Kallio-Kokko Marjo Savilampi Anneli Oravainen Teija Virkberg 3\. Kouvolan Urheilijat 8.56,57 Anu Vatanen Helena Kettunen Aija Lehmusmetsä Marjo-Riitta Lakka ==Lähteet== *Tilastopaja: TULOKSET SM-VIESTIT TORNIO, 20.-217.1985 Luokka:Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Tornion urheilu Luokka:Vuoden 1985 yleisurheilu
Shtisel

Shtisel () on israelilainen televisiosarja, joka kertoo haredijuutalaisesta perheestä. Päähenkilö on perheen isä Shulem Shtisel (Dov Glickman), joka yrittää järjestää avioliittoa perheen nuorimmalle pojalle Akivalle (Michael Aloni). == Näyttelijät == Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:2010-luvun draamasarjat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Israelilaiset televisiosarjat Luokka:Netflix-alkuperäissarjat
Battle royale (pelilaji)

Battle royale on videopelien lajityyppi, jossa on selviytymispelien ominaisuuksia kuten peleissä DayZ ja H1Z1. Lajityyppi nousi suosituksi lyhyessä ajassa vuodesta 2017. Lajityyppi kehitettiin pelien modeissa, kunnes pelimuodolle omistautuneita pelejä julkaistiin. Lajityypille ominaisia piirteitä ovat: * aloitetaan tyhjästä ilman varusteita * last man standing, viimeinen elossa oleva voittaa * suuret kentät, jotka pienenevät peliajan kuluessa () * varustelaatikot kentillä Lajityypin pelejä ovat muun muassa PlayerUnknown’s Battlegrounds, Fortnite ja Apex Legends. Myös tunnetut ensimmäisen persoonan ammuntapelisarjat, kuten Call of Duty ja Battlefield ovat ottaneet battle royale -pelimuodon tarjontaansa. Lajityyppi on saanut nimensä japanilaisesta elokuvasta Battle Royale (2000) ja tämän pohjana olleesta samannimisestä kirjasta (1999). Muita vaikutteita ovat olleet Btooom! -manga- ja animesarja sekä tähän perustuva peli BTOOOM Online. == Lähteet == Luokka:Videopelien lajityypit
Chilikastike

Chilikastike on yleisnimitys kastikkeille, joiden pääasiallinen mauste on chili. On olemassa monia erilaisia chilikastikkeita, ja ne voivat olla vahvoja, mietoja, makeita ja happamia. Chilikastikkeiden ainesosia voivat olla chili-paprikat, etikka, ruokaöljy, alkoholi, hedelmät ja vihannekset. Joihinkin erittäin vahvoihin kastikkeihin lisätään kapsaisiiniuutetta ja sinappia. Yksi ensimmäisistä kaupallisesti saatavilla olevista pullotetuista chilikastikkeista Amerikassa ilmestyi markkinoille vuonna 1807 Massachusettsissa. Muutamat 1800-luvun alkupuolen tuotemerkit ovat selviytyneet nykypäivään asti. Tabasco-kastike on varhaisin tunnistettavissa oleva brändi Yhdysvalloissa chilikastikeollisuudessa. Vuonna 2010 se oli kolmanneksitoista myydyin mauste Yhdysvalloissa. == Chilin poltteen lievittäminen == Chilin tulisuus johtuu kapsaisiinista. Kapsaisiini tarttuu reseptoreihin kielen pinnassa, jolloin aivoihin välittyy samankaltainen viesti kuin, jos kieleen olisi osunut jotain kuumaa. Siksi jotkut alkavat hikoilemaan syödessään chiliä. Nopein tapa lievittää polttavaa tunnetta on maitotuotteet. Maidon proteiinit syrjäyttävät kapsisiinin kielen reseptoreissa. Myös hiilihydraatit tukkivat reseptoreita. Myös riisi ja leipä auttavat lievittämään tulisuutta. Nämä elintarvikkeet kuuluvat tyypillisesti chilin käyttöön erikoistuneisiin kulttuureihin. Meksikolaiset perinnejälkiruuat flan- tortut, sekä hunajaiset sopapilla-leivokset on tehty leivästä, sokerista ja maidosta. Alkoholi ja vesi eivät lievitä poltetta, vaan levittävät sitä entisestään suussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Maustekastikkeet
Sanna Kanerva

Sanna Kanerva (s. 24. kesäkuuta 1974 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi naisten SM-sarjassa 12 kauttaJääkiekkokirja 2017–2018, s. 525 ja kuului myös Suomen maajoukkueeseen.Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 350 Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Kanerva edusti naisten SM-sarjassa Porin Ässiä kaudet 1989–1995, Kerava Shakersia 1995–1998 ja Espoo Bluesia 1998–2001. Hän pelasi SM-sarjassa 228 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä ovat 140 + 103 = 243, sekä 36 pudotuspeliä tehopistein 19 + 12 = 31. Hän voitti neljä Suomen-mestaruutta vuosina 1996 ja 1999–2001Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 216–217 sekä saavutti yhden SM-hopean. Mestaruuskaudella 1995–1996 hän oli joukkueensa pistepörssin ykkönen.Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 216 Suomen maajoukkueessa Kanerva pelasi 37 maaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia sekä sai viisi syöttöpistettä. Hän pelasi vuoden 1995 EM-kilpailuissa, joissa Suomi voitti kultaa, ja vuoden 1999 MM-kilpailuissa, joissa Suomi saavutti pronssia.Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 320–321 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1963

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1963 järjestettiin 29.–30. kesäkuuta Jämsänkoskella. ==Yleisen sarjan mitalistit== ===Miehet=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Lauttasaaren Pyrintö 41,8 Jouko Pellosniemi Pauli Ny Tuomo Kujala Börje Strand 2\. Turun Toverit 42,3 3\. Lahden Urheilijat 42,3 4 × 400 m 1\. Turun Toverit 3.23,0 Pentti Rekola Matti Hill Volmar Wikström Jussi Rintamäki 2\. Helsingin Kisa-Veikot 3.23,8 Seppo Kuusiola Jorma Takala Hannu Ehoniemi Pekka Juutilainen 3\. Lahden Urheilijat 3.23,6 Reijo Salonen 4 × 800 m 1\. Kaipolan Vire 7.32,8 (SE) Matti Huttunen Esko Sirén Olavi Lintunen Olavi Salonen 2\. Helsingin Kisa-Veikot 7.35,4 Reijo Järvinen Pekka Juutilainen Jaakko Tuominen 3\. Turun Urheiluliitto 7.42,4 Raimo Nordström Erkki Nurminen Simo Saloranta 4 × 1 500 m 1\. Kaipolan Vire I 15.45,8 Olavi Lintunen Matti Huttunen Esko Sirén Olavi Salonen 2\. Kaipolan Vire II 15.47,8 Erkki Rantala Sakari Peltoniemi Niilo Kortelainen Esa Laine 3\. Turun Urheiluliitto 16.07,6 Erkki Nurminen Teuvo Virtanen Reijo Takko Simo Saloranta ===Naiset=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Valkeakosken Haka 51,2 Mervi Suvanto Eila Hautamäki Sirkka-Liisa Mäki Anna- Liisa Soilammi 2\. Kouvolan Urheilijat 51,3 3\. Vaasan Vasama 51,4 3 × 800 m 1\. Järvenpään Palo 7.25,6 Tellervo Sten Mirjam Vainio Pirkko Hannula 2\. Saarijärven Pullistus 7.29,0 Airi Ahonen Lahja Nyrönen Raija Huhtala 3\. Rautjärven Urheilijat 7.29,4 Eila Pellinen Tuula Kurronen Annikki Pätilä ==Lähteet== * * Luokka:Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1963 yleisurheilu
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1962

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1962 järjestettiin 1.–2. heinäkuuta Lohjalla. ==Yleisen sarjan mitalistit== ===Miehet=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Lauttasaaren Pyrintö 42,1 Börje Strand Rudolf Walden Tuomo Kujala Pauli Ny 2\. Turun Toverit 42,6 Jussi Rintamäki Pentti Rekola Jukka Palomäki Martti Sirkiä 3\. Kokemäen Kova-Väki 43,3 Kimmo Kuusisto Aulis Suominen Matti Hannula Seppo Suutari 4 × 400 m 1\. Turun Toverit 3.16,7 Volmar Wikström Matti Hill Pentti Rekola Jussi Rintamäki 2\. Helsingin Kisa- Veikot 3.17,8 Jorma Takala Pekka Juutilainen Pertti Ålander Hannu Ehoniemi 3\. Lahden Urheilijat 3.21,3 Risto Pekkala Pekka Vesaaja Aarno Musku Reijo Salonen 4 × 800 m 1\. Kaipolan Vire 7.36,0 Olavi Lintunen Esa Laine Matti Huttunen Olavi Salonen 2\. Helsingin Kisa-Veikot 7.36,2 Juhani Rinne Reijo Järvinen Pertti Ålander Pekka Juutilainen 3\. Turun Urheiluliitto 7.47,2 Reijo Takko Raimo Tuominen Erkki Nurminen Simo Saloranta 4 × 1 500 m 1\. Kaipolan Vire 15.47,0 Esa Laine Esko Sirén Matti Huttunen Olavi Salonen 2\. Turun Urheiluliitto 15.54,8 Reijo Takko Teuvo Virtanen Erkki Nurminen Simo Saloranta 3\. Naantalin Löyly 16.09,8 Lippo Juvala Pekka Paukku Rauno Leonsaari Olavi Vuorisalo ===Naiset=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Lappeenrannan Urheilu-Miehet 50,8 Ritva Kokkonen Pirkko Ihanainen Tuula Happonen Hilkka Kivistö 2\. Valkeakosken Haka 51,3 Sirkka-Liisa Mäki Anna- Liisa Soilammi Anneli Lampinen Eila Hautamäki 3\. Helsingin Naisurheilijat 52,6 Ritva Sammalvuori Tuovi Vahtera Hilkka Ahlström Irja Savolainen 3 × 800 m 1\. Järvenpään Palo 7.30,4 Tellervo Sten Mirjam Vainio Pirkko Hannula 2\. Pieksämäen Veikot 7.33,2 Maire Höylä Anneli Stjerna Hellevi Skön 3\. Kuortaneen Kunto 7.34,6 Seija Kuha Hannele Kuusela Eeva-Liisa Kalliolahti ==Lähteet== * * Luokka:Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Lohjan urheilutapahtumat Luokka:Vuoden 1962 yleisurheilu
Apkallu

Apkallu tai Abgal olivat seitsemän sumerilaista henkeä, jotka olivat syntyneet alkuolento Apsusta. He olivat Enkin palvelijoita.Lurker 1987, s. 1Jordan 1992, s. 1 Sana apkallu merkitsee tietäjää, mestaria tai viisasta miestä. Sillä viitataan yleensä Apsun seitsemään myyttiseen tietäjään ja neuvonantajaan, joille oli suotu ylimaallinen viisaus. Sanaa on kuitenkin käytetty usein myös monien jumalten, esim. Ean ja Mardukin, lisänimenä sekä Adapan lisänimenä. Civil et al. 1968, s. 171-172 Apkallu saattoivat olla muistuma legendaarisista tulvaa edeltäneistä kuninkaista. Jotkut heistä kuviteltiin kalaihmisiksi. == Katso myös == *Oannes == Lähteet == * Civil, Miguel; Gelb, Ignace J.; Landsberger, Benno; Oppenheim, A. Leo; Reiner, Erica, eds. (1968), The Assyrian Dictionary (PDF), A part 2, Oriental Institute of the University of Chicago, ISBN 0 918986 07 9 * Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. ISBN 1 85626 038 0 * Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 ===Viitteet=== Luokka:Mesopotamialaiset jumaluudet Luokka:Mesopotamialaiset taruolennot
Sasha Huber

Sasha Huber (s. 1975) on suomalainen nykytaiteilija, joka asuu ja työskentelee Helsingissä. Hänen työnsä käsittelee kolonialistisia ja postkolonialistisia suhteita, afrikkalaisen ja karibialaisen diasporan kontekstissa. Hän käyttää valokuvausta, liikkuvaa kuvaa, performanssin keinoja, maisemaa, tutkimusta ja yhteistyötä henkilökohtaisten ja kollektiivisten kolonialistisen pseudotieteen, rodullisen luokittelun, transatlanttisen orjakaupan kautta tapahtuvan muuttoliikkeen, muistamisen ja ylikansallisen kapitalismin ilmaisujen tutkimiseen. == Elämäkerta ja koulutus == Huber syntyi vuonna 1975 Zürichissä Sveitsissä haitilaisen äidin ja sveitsiläisen isän lapsena. Hänen äidinpuoleinen isoisänsä muutti New Yorkiin vuonna 1965 paetakseen Haitin diktaattorin François Duvalierin hallintoa. Huber suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon graafisessa suunnittelussa Zürichin University of Artissa. Hän muutti Suomeen kumppaninsa Petri Saarikon kanssa. Vuonna 2006 hän suoritti visuaalisen kulttuurin maisteritutkinnon Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun yliopistosta Helsingissä. Tällä hetkellä hän on siellä taidetutkimuksen tohtoriopiskelijana. Hän asuu Helsingissä miehensä ja poikansa kanssa ja osallistuu kansainvälisesti taiteilijaresidensseihin ja näyttelyihin. == Näyttelyt ja yhteistyö == thumb|Sasha Huber ja Petri Saarikko: Perusta, Helsinki, 2023. Huber alkoi työskennellä yhdessä Demounting Louis Agassiz -kollektiivin kanssa. Se on vaatinut Agassizin huipun uudelleennimeämistä Sveitsin Alpeilla vuodesta 2007 lähtien. Louis Agassiz oli sveitsiläis-yhdysvaltalainen pseudotieteilijä ja professori, joka tuki tieteellistä rasismia ja edisti eurokeskeisiä rotuluokitteluja 1800-luvulla. Demounting Louis Agassiz -vetoomus on kerännyt kansainvälisesti yli 2500 allekirjoitusta, jotta huipun nimi voitaisiin muuttaa kunnioittamaan Rentyä, kongolaista alkuperää olevaa orjaa, joka valokuvattiin eteläcarolinalaisella plantaasilla Agassizin hankkeessa. Huber jatkoi Agassizin tutkimista brasilialaisen historioitsijan Maria Clara Machadon kanssa julkaisemalla (T)races of Louis Agassiz: Photography, Body and Science, Yesterday and Today (2010) osana 29. São Paulon biennaalin näyttelyä vuonna 2010. Huberin nykykulttuurin ja historiallisen sorron välisen toiston kritiikki nykytaiteen, kulttuurimaantieteen ja poliittisen aktivismin leikkauspisteessä on huomioitu mm. Venetsian biennaalissa (2015) ja São Paulon biennaalissa (2010). Lisäksi nykytaiteen museo Kiasma on hankkinut Huberin työn pysyviin kokoelmiinsa. Huberille myönnettiin 2021 valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha. Huberin ja Petri Saarikon suunnittelema kolmiosainen veistossarja Perusta paljastettiin elokuussa 2023 Helsingin Tapulikaupungissa. == Lähteet == Luokka:Suomensveitsiläiset henkilöt Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Suomalaiset taiteilijat (taiteen uudet alueet)
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1961

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1961 järjestettiin 2.–3. heinäkuuta Vaasassa. ==Yleisen sarjan mitalistit== ===Miehet=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Lauttasaaren Pyrintö 42,4 Pauli Ny Rudolf Walden Jorma Valkama Börje Strand 2\. Turun Toverit 42,5 Martti Sirkiä Pentti Rekola Voitto Hellstén Jussi Rintamäki 3\. Lahden Urheilijat 42,8 Risto Heikkilä Aarno Musku Eero Kivelä Reijo Salonen 4 × 400 m 1\. Turun Toverit 3.21,0 Kalevi Gunn Martti Sirkiä Pentti Rekola Jussi Rintamäki 2\. Helsingin Kisa- Veikot 3.21,4 Pekka Juutilainen Eino Ruuskanen Erkki Taimisto Hannu Ehoniemi 3\. Lahden Urheilijat 3.24,2 Risto Heikkilä Eero Kivelä Aarno Musku Reijo Salonen 4 × 800 m 1\. Kaipolan Vire 7.37,8 Matti Huttunen Esa Laine Sakari Peltoniemi Olavi Salonen 2\. Helsingin Kisa-Veikot 7.39,6 Erkki Taimisto Pekka Juutilainen Reijo Järvinen Pertti Ålander 3\. Turun Urheiluliitto 7.41,8 Ilkka Lehtonen Keijo Laula Erkki Nurminen Simo Saloranta 4 × 1 500 m 1\. Kaipolan Vire 15.55,0 Matti Huttunen Esa Laine Sakari Peltoniemi Olavi Salonen 2\. Turun Urheiluliitto 15.56,8 Teuvo Virtanen Keijo Laula Erkki Nurminen Simo Saloranta 3\. Kaipolan Vire 16.16,28 Pentti Luoto Aarne Ahlbom Erkki Rantala Esko Sirén ===Naiset=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Lappeenrannan Urheilu-Miehet 51,0 Eeva Kokkonen Pirkko Ihanainen Ritva Kokkonen Hilkka Kivistö 2\. Kouvolan Urheilijat 51,4 Kyllikki Maastola Eeva Haimi Leena Henttonen Leena Vesala 3\. Kankaanpään Urheilijat 51,5 Eeva-Maija Lindström Ritva Juhola Aulikki Jaakkola 3 × 800 m 1\. Lahden Urheilijat 7.36,0 Siiri Rantanen Mielikki Räsänen Virpi Siljander 2\. Kuortaneen Kunto 7.43,4 Seija Kuha Eeva-Liisa Kalliolahti Seija Haanpää 3\. Tampereen Pyrintö 7.46,6 Marjatta Tamminen Kirsti Viitanen Anita Vihersalo ==Lähteet== * * Luokka:Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Vaasan urheilutapahtumat Luokka:Vuoden 1961 yleisurheilu
Maria Ubach Font

Maria Ubach Font (s. 1973) on andorralainen poliitikko. Hän on toiminut Andorran ulkoministerinä 15. heinäkuuta 2017 lähtien. Aiemmin hän on toiminut muun muassa Andorran EU-suurlähettiläänä. == Lähteet == Luokka:Andorralaiset poliitikot Luokka:Ulkoministerit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Socialistisk Ungdom i Norden

Socialistisk Ungdom i Norden (SUN) on pohjoismaalaisten vasemmistonuorten kattojärjestö Nuorten pohjoismaiden neuvostossa. ==Jäsenjärjestöt== *Vasemmistonuoret (Suomi) *Ung Vänster (Ruotsi) *Socialistisk Folkeparti Ungdom (Tanska) *Socialistisk Ungdomsfront (Tanska) *Ung Vinstri Graen (Islanti) *Sosialistisk Ungdom (Norja) *Rød Ungdom (Norja) *Unga Tjóðveldiðn (Färsaaret) *Inuusuttut Ataqatigiit Ungdom (Grönlanti) == Katso myös == * Pohjoismaiden neuvosto * FNSU * Pohjoismaiden Keskustanuoret * Pohjoismaiden konservatiivinuoret * Pohjoismaiden kristillisdemokraattiset nuoret ==Lähteet== * * Luokka:Kansainväliset vasemmistolaiset järjestöt Luokka:Pohjoismaiset järjestöt Luokka:Pohjoismaiden politiikka