EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Siitepölymyhky

Siitepölymyhky on erityisesti kämmekkäkasveilla esiintyvä kukan osa, joka muodostuu yhteen kiinnittyneistä siitepölyhiukkasista. Vastaavia muodostelmia tunnetaan muistakin kasviheimoista. Siitepölymyhkyt löytyvät kämmekkäkasveilla siitintukusta. Kaikkien kämmekkälajien siitepöly sijaitsee siitepölymyhkyissä. Joillakin lajeilla, kuten alkeellisina pidetyillä tikankonttien sukulaisilla myhkyt muodostuvat ainoastaan tahmeasta siitepölymassasta, mutta useimmilla kämmeköillä se muodostaa pitkälle kehittyneen muodostelman, jossa on erillinen kanta ja kaksi tai useampia, melko tiivistä, nuijamaista myhkyä. Monilla lajeilla myhkyn varsi taipuu pian sen jälkeen kun se on tarttunut pölyttäjän päähän. Tämä asettaa siitepölymyhkyn oikeaan asentoon luottipintaa varten, ja väliaika siitepölymyhkyn irrottamisesta varren taittumiseen ehkäsee siitepölymyhkyn päättymistä samaan kukkaan josta se on otettu, ehkäisten näin itsepölytystä. Siitepölyn sijaitseminen myhkyissä on kämmekkäkasveilla tarpeen, sillä heimon lajeilla on yleensä satoja, jopa miljoonia megagametofyyttejä eli naaraspuolisia "sukusoluja" kussakin sikiäimessä. Nämä tarvitsevat suuren määrän siitepölyä kehittyäkseen siemeniksi, ja siitepölyn kulkeutuminen kukkaan suurissa myhkyissä auttaa tässä huomattavasti. Luokka:Kasvianatomia
Maarja-Liis Ilus

Maarja-Liis Ilus (artistinimi Maarja; s. 24. joulukuuta 1980 Tallinna) on virolainen laulaja. Hän on suosituimpia virolaisia artisteja. Ilus on virolaisista artisteista ainoa, joka on osallistunut kahdesti Eurovision laulukilpailuun: Vuonna 1996 vain 15-vuotiaana yhdessä Ivo Linnan kanssa kappaleella "Kaelakee hääl", joka sai täydet 12 pistettä Suomesta, Ruotsista ja Islannista ja sijoittui lopulta viidenneksi, sekä vuonna 1997 kappaleella "Keelatud maa", joka sijoittui kahdeksanneksi. Ilus toimii Unicefin hyvän tahdon lähettiläänä. == Diskografia == Albumit: *Maarja-Liis (1996) * First In Line (1998) * Kaua Veel (1998) *First In Line (1998) vain Japanissa *Heart (1998) vain Japanissa * City Life (2001) *Look around (2005) *Läbi jäätunud klaasi (2006) * Homme (2008) *Jõuluingel (2009) *Kuldne põld (2012) Singlet: * First in Line (1996) * Hold Onto Love (1998) * Hold Onto Love (1998) vain Japanissa * All the Love You Needed (2001) * He Is Always On My Mind (2003) * Tulilinnud (2015) * Nii sind ootan (2015) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Maarja-Liis Ilusin kotisivu Luokka:Virolaiset laulajat Luokka:Viron euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuoden 1997 euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1996 euroviisuedustajat
Proto Motors

Proto Motors on Etelä-Koreassa toimiva autonvalmistaja. Yhtiö on perustettu vuonna 1997 ja se toimii yhteistyössä Hyundain, Kian ja GM Daewoon kanssa. Yhtiön ainoa täysin oma malli on Soulin 4. kansainvälisessä autonäyttelyssä vuonna 2002 esitelty Spirra. Yhtiön pääasiallinen tuotanto keskittyy Hyundain, Kian ja Daewoon automallien muuntamiseen avomalleiksi tai sähkömoottorikäyttöisiksi. ==Aiheesta muualla== *Proto Motors Proto Motors
Autonoe

Autonoe () oli kreikkalaisessa mytologiassa Theban kuninkaan ja perustajan Kadmoksen ja jumalatar Harmonian tytär. Autonoe oli Aristaioksen puoliso ja Aktaionin ja mahdollisesti myös Makriksen äiti.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.4.2 (engl. käännös). Euripideen tragediassa Bakkhantit Dionysos ajaa Autonoen ja hänen sisarensa bakkanaaliseen vimmaan, kun Pentheus, Theban kuningas, oli kieltänyt Dionysoksen palvonnan. Kun Pentheus saapui paikalle vakoilemaan heidän juhlintaansa, Agaue, Pentheuksen äiti ja Autonoen sisar, huomaa tämän puussa. Mainadit kiskovat hänet alas ja repivät hänet kappaleiksi. Aktaionin, Autonoen pojan, tappavat hänen omat metsästyskoiransa. Järkyttyneenä Autonoe jättää Theban ja menee Ereneiaan, megaralaiseen kylään, missä hän myöhemmin myös kuolee.Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 1.44.5 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalaisen mytologian prinsessat
Saksan 2. vuoristodivisioona

Saksan 2. vuoristodivisioona () oli Itävallan Innsbruckiin sijoitettu Saksan maavoimien yhtymä. Pääosan sodasta se toimi osana Saksan 20. vuoristoarmeijaa. == Perustaminen == Itävallan Saksaan liittämisen jälkeen Wehrkreis XVIII perusti 1. huhtikuuta 1938 Innsbrückissa aiemmasta Itävallan maavoimien 6. vuoristodivisioonasta Saksan maavoimien 2. vuoristodivisioonan. == Historia == Divisioona pantiin liikekannalle 26. elokuuta 1939 ja se osallistui syyskuussa Puolan taisteluihin osana eteläistä armeijaryhmää osallistuen Lvivin valtaamiseen. Puolan sotaretken jälkeen divisioona toimi 3. vuoristodivisioonan tukena Narvikin taisteluissa toukokuussa 1940, minkä jälkeen se jäi Norjaan miehitysjoukoksi. Vuonna 1941 divisioona liitettiin 20. vuoristoarmeijan XIX vuoristoarmeijakuntaan. Divisioona oli kärjessä saksalaisjoukkojen ylittäessä kenraalimajuri Schlemmerin komennossa Norjan ja Suomen rajan 22. kesäkuuta 1941 toteuttaessaan operaatio Renntierin, Petsamon nikkelikaivosten valtauksen ja alueen turvaamisen. Myöhemmin divisioona osallistui Operaatio Hopeakettuun, saksalaisten hyökkäykseen Suomen Lapissa Kantalahden suunnassa ja kärsi tappioita neuvostojoukkojen talvihyökkäyksestä 1944. Lopulta yksikkö siirrettiin Lapista vahvistettuna Saksan länsirintamalle, mutta se ei enää saavuttanut divisioonan täyttä vahvuutta kärsien tappioita. Se liitettiin Armeijaryhmä G:hen helmikuussa 1945, minkä osana se osallistui taisteluihin Saarista ja Mosellesta ennen kuin se vedettiin Etelä-Saksaan, missä se liitettiin 12. armeijaryhmään. Divisioonan jäännökset antautuivat Yhdysvaltain joukoille toukokuussa 1945. == Komentajat == Divisioonankomentajina olivatLexikon der Wehrmacht: *kenraaliluutnantti Valentin Feuerstein perustamisesta - 4. maaliskuuta 1941) *kenraalimajuri Ernst Schlemmer 4. maaliskuuta 1941- 2. maaliskuuta 1942 *kenraalimajuri Ritter Georg von Hengl 2. maaliskuuta 1942- 23. lokakuuta 1943 *kenraalimajuri Hans Degan 1. marraskuuta 1943- 6. helmikuuta 1945 *eversti Roschmann 6.-9. helmikuuta 1945 *kenraaliluutnantti Willibald Utz 9. helmikuuta 1945 - antautumiseen == Yksiköt == *136. vuoristojääkärirykmentti *137. vuoristojääkärirykmentti *140. vuoristojääkärirykmentti *111. vuoristotykistörykmentti *113. vuoristotykistörykmentti *11. tiedusteluosasto *47. panssariosasto *82. vuoristopioneeriosasto *67. viestiosasto *67. divisioonatukiosasto ==Lähteet== * === Viitteet === 02 Luokka:Saksan sotilasyksiköt Suomessa 1940–1945
Operaatio Napakettu

Operaatio Napakettu () oli toisessa maailmansodassa Saksan Pohjois-Suomesta käsin suorittama sotilasoperaatio, osa suurempaa operaatio Hopeakettua kesällä 1941. Sen mukaan Saksan XXXVI armeijakunta hyökkäsi vajaan kahden divisioonan vahvuisella osastolla Sallasta Neuvostoliittoon kohti Kantalahtea. Tehtävänä oli katkaista tärkeä rautatie Murmanskin eteläpuolella. XXXVI armeijakunnan 169. jalkaväkidivisioonan ja taisteluryhmä Nordin tehtävänä oli hyökätä 1. heinäkuuta 1941 noin 400 kilometriä pohjoista ryhmää etelämpänä Sallan kohdalta kohti Alakurttia ja katkaista Muurmannin rata Kantalahden kohdalta. 169\. divisioonan ja taisteluryhmä Nordin komentajana oli ratsuväenkenraali Hans Feige. Taisteluryhmä Nord ei ollut divisioonan vahvuinen, kolmesta rykmentistä koottu sotatoimiyhtymä, vaan ainoastaan kahden rykmentin vahvuinen pääasiassa sotapoliisivoimista koottu ja keski-iältään yli 30-vuotias osasto, jota komensi SS-Brigadeführer Karl-Maria Demelhuber, joka uskoi yksiköstä muodostuvan kolmessa kuukaudessa taisteluosaston. Yksikkö oli joutunut siirtymään Rovaniemeltä raja-alueelle kolmessa vuorokaudessa. 169. divisioonaa komensi kenraaliluutnantti Kurt Dittmar. Hyökkäys pysähtyi 36 kilometrin päähän Kantalahdesta ja operaatio keskeytettiin epäonnistuneena 22. syyskuuta 1941. Luokka:Operaatio Barbarossa
Al-Mukalla

Al Mukalla (myös Al Makalla, ) on itäisen Jemenin tärkein satama- ja kauppakaupunki, ja maan kolmanneksi suurin satama. Se sijaitsee Adeninlahden rannalla. Kaupungissa asuu 182 478 asukasta (2004). ==Historia== thumb|vasen|Kasr Alghwayzi al-Mukallassa. Pieniä linnoituksia rakennettiin aikanaan beduiinien hyökkäysten varalta. Hadramawt ja sen kaupungit olivat tunnettuja vaikuttajia kauppareittien varrella jo muinaisista ajoista lähtien, mutta al-Mukallalla ei ilmeisesti ollut pitkään juurikaan merkitystä. Ptolemaios mainitsee teoksissaan paikan nimeltä Makkala, mutta nimi lienee viitannut enneminkin linnoitukseen sisämaassa. Alueella liikkuneet portugalilaiset eivät maininneet satamaa. Carsten Niebuhr ei itse käynyt kaupungissa, mutta mainitsee sen nimellä Markalla ja James Wellsted nimellä Makullah. Pitkään huomattavasti merkittävämpi kaupunki oli al-Shihr, jonka omistuksesta kamppailivat paikalliset heimot ja seuraavan vuosisadan puolella Osmanien valtakunta. Kamppailuun sotkeutui myös Hyderabadin nizamin armeijassa palvellut Umar bin Awadh al-Qu'aiti, joka palatessaan Intiasta Jemeniin pakotti al-Mukallaa hallinneen al-Kasadi -heimon myymään itselleen puolet kaupungista. Kasadit olivat vuonna 1873 tehneet orjakaupan kieltäneen sopimuksen ja he olivat aiemmin pyytäneet brittejä ottamaan sen suojelukseensa osmanien uhatessa. Vuonna 1878 kaupungin kasadihallitsija uhkasi luovuttaa kaupungin osmaneille, Ranskalle tai Italialle estääkseen sen päätymisen Qu'aitin käsiin. Britit puuttuivat lopulta asioihin Qu'aitin puolella. Kasabien nakib lähetettiin eläkkeelle Sansibarille ja Umar al-Qu'aiti otti koko Mukallan haltuunsa vuonna 1881. Vuonna 1902 Brittiläisen Intian hallinto teki hänestä Qu'aitin sulttaanikunnan hallitsijan pääkaupunkinaan al-Mukalla. Vuonna 1931 kaupungissa oli arviolta 10 000 asukasta ja vuonna 1977 rakennettiin tie länteen Adenin satamakaupunkiin. Jemenin sisällissodan sytyttyä Arabian niemimaan al-Qaida käytti hyväkseen maan kaoosta ja sen asejoukot valtasi al-Mukallan. Hallituksen ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien joukot valtasivat kaupungin takaisin huhtikuussa 2016 ilman suurempaa vastarintaa. ==Talous== Al-Mukalla on Itä-Jemenin suurin kaupunki ja alueen kaupankäynnin keskus. Kalastus on tärkeä elinkeino. Siihen liittyen kaupungissa toimii myös kalan purkittamo ja kalajauhotehdas. Kaupungin kautta kulkee tuotteita sisämaahan ja sen kautta viedään muualle esimerkiksi kalaa ja tupakkaa. Suolattua kalaa viedään etenkin Itä-Afrikkaan ja Sri Lankaan. ==Väestö== Vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan al-Mukallassa oli yhteensä 182 478 asukasta. Valtaosa kaupungin ja sen lähialueen asukkaista on uskonnoltaan sunnimuslimeja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Jemenin kaupungit
Kouvola Indians

Kouvola Indians on Kouvolassa toimiva ja amerikkalaisen jalkapallon II- divisioonassa pelaava urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1986 nimellä Kouvolan Jenkkipallo Ry. Alkuvuosina pääsponsorina toimi Espe Oy, seuran tuotenimellä Team Eterlon. Joukkue pelasi vuoteen 1993 asti II- ja I-divisioonaa. Kaudella 1994 Reds vieraili yhden kauden verran Vaahteraliigassa sijoittuen sarjassa seitsemänneksi. Liigakauden jälkeen tie vei alempiin divisiooniin. Indians valittiin Suomen amerikkalaisen jalkapallon vuoden seuraksi vuonna 2005. Kauden 2006 päätteeksi Kouvola Indians nousi amerikkalaisen jalkapallon 1. divisioonaan voittamalla 2. divisioonan finaalissa Seinäjoki Gatorsin numeroin 55–18. Indiansin järjestämässä 2. divisioonan finaalissa nähtiin muun muassa aito intiaanipäällikkö telttoineen sekä kolmen Kouvola Indiansin väreihin pukeutuneen laskuvarjohyppääjän suoritus, jolla peliväline saapui keskuskentälle. Vuonna 2006 Indiansin miehistöstä valittiin miesten maajoukkueeseen potkaisija Aku Kuhlman. Nuorten EM-kisoissa Ruotsissa (U-19) vuonna 2006 esiintyivät Indiansin Mikko Lautamatti, Mikko Terävä, Otto Korte, Ville Lindsten ja Jarkko Mynttinen. Lippupallon EM-kisoissa (U-15) samana vuonna Jukka Lautamatti johdatti Suomen joukkueen neljänneksi. Kaudeksi 2013 seura nousi Vaahteraliigaan. Voitettuaan kahtena vuotena Vaahteraliigassa vain kaksi peliä. Toinen liigakausi päättyi sijalle kuusi. Kauden 2014 päädyttyä Indians putosi alempaan sarjaan eikä sen jälkeen ole Vaahteraliigassa nähty. == Katso myös == * Kuusankoski Cowboys ==Aiheesta muualla== *Seuran viralliset kotisivut Luokka:Kouvolalaiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset amerikkalaisen jalkapallon seurat Luokka:Vuonna 1986 perustetut urheiluseurat
Alsten

Alsten on noin 30 kilometriä pitkä saari Alstahaugin kunnassa Keski-Norjassa, Vefsninvuonon edustalla. Saaren pinta-ala on 153 km² ja sen asukasluku on 6 828 (2001).Store Norske Leksikon - Alsten . Viitattu 14.7.2013. Saaren sisäosissa on vuorijono De sju søstre eli Seitsemän sisarusta. Vuorijonon korkein huippu Botnkrona yltää 1 072 metrin korkeuteen. == Lähteet == Luokka:Norjan saaret Luokka:Alstahaug
Juhani Leppälä

Johan (Juhani) Fredrik Leppälä (sukunimi vuoteen 1906 Lindeqvist; 10. toukokuuta 1880 Nummi – 15. joulukuuta 1976 Porvoo) oli suomalainen kansanedustaja, kunnallisneuvos, kansakoulunopettaja ja maanviljelijä. Leppälä työskenteli nuoruudessaan renkinä, muurarin apulaisena, rakennustöissä ja kauppa-apulaisena. Kansakoulunopettajaksi hän valmistui Sortavalan seminaarista 1902. Hän oli Sortavalan maalaiskunnan Kirjavalahden koulun opettajana 1902–1903 ja 1904–1916. Tämän jälkeen Leppälä toimi maanviljelijänä Sortavalan maalaiskunnassa 1916–1939 ja 1941–1944, Paavolassa 1939–1940, Pälkäneellä 1940–1941, Porvoon maalaiskunnassa 1944–1948 ja Askolassa 1948–1976. Hän oli myös Pellervo-Seuran konsulentti 1916–1935 ja osuuskassojen tarkastaja 1925–1930. Leppälä toimi Kyösti Kallion III hallituksessa salkuttomana ministerinä 1929 ja toisena sosiaaliministerinä 1929–1930. Hän oli Maalaisliiton kansanedustajana 1907–1908, 1919–1922 ja 1927–1951. Vuoteen 1944 saakka hän oli Viipurin läänin itäisen vaalipiirin kansanedustaja, vuodesta 1945 lähtien Kymen läänin vaalipiirin kansanedustaja. Leppälä oli presidentin valitsijamies 1925 ja kunnallispolitiikassa hän toimi Sortavalan maalaiskunnan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Kunnallisneuvoksen arvonimi Leppälälle myönnettiin 1932. Kirjansa Välähdyksiä maalaispojan elämänvaiheista hän julkaisi 1970. Leppälä oli viimeinen vuonna 1907 valitun ensimmäisen eduskunnan elossa ollut kansanedustaja. Leppälälle omistettu muistomerkki sijaitsee hänen syntymäpaikassaan, Langin tilalla Hyrsylänkylässä Nummella, nykyisen Lohjan alueella. == Aiheesta muualla == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Suomen ministerit Luokka:Sortavalan maalaiskunnan kunnanvaltuutetut Luokka:Kymen vaalipiiri Luokka:Viipurin läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Alattionvuono

Alattionvuono eli AltavuonoKerkko Hakulinen ja Sirkka Paikkala: Pariisista Papukaijannokkaan, s. 14. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2013.Pohjois- Norjan paikannimet. Teoksessa: (, , kveeniksi Alattionvuonohttp://faktaark.statkart.no/SSRFakta/faktaarkfraobjektid?enhet=853424 ) on monihaarainen vuono Ruijassa, Pohjois-Norjassa, pääosin Alattion kunnassa. Vuonon leveys vaihtelee 7 ja 15 kilometrin välillä. Pituus vuonon suulta sen pohjukkaan on 38 kilometriä. Vuonon perukassa on Alattion taajama. Toisen maailmansodan aikana Alattionvuonossa oli yksi Saksan suurimmista laivastotukikohdista. ==Lähteet== Luokka:Norjan vuonot Luokka:Norjanmeri Luokka:Alattio Luokka:Pohjoisen jäämeren lahdet
Suotatti

Suotatti (Suillus flavidus vanh. Boletus flavidus) on Pohjois-Euroopan suoalueilla esiintyvä pieni tatti. Se on erittäin limainen ja kellertävä. Sen lakki on keskeltä hieman suippo. Sen pillit ovat väljät ja huomattavan kulmikkaat. Jalka ruskearenkaallinen, ja sen alapuolella on vaaleita sävyjä. Laji muistuttaa lehtikuusentattia, mutta sen kasvupaikat ovat tyystin toisenlaiset. Suotatti ei ole mikään suurharvinaisuus, mutta sitä ei esiinny suurina rypäinä eikä se ole erityisen satoisa. Mäntyrajan pohjoispuolelta lajia ei juuri tapaa, ja sen tiedetäänkin olevan männystä riippuvainen mykorritsasieni. Suotatti on maultaan kelvollinen ruokasieni. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Risto Tuomikoski: Sienet värikuvina, s. 208. * Suomen sieniseura: Suursieniopas 1976, s. 47, kuva s. 312. * Tunnistamisesta Luokka:Tahmatatit
Akkaa päälle

Akkaa päälle on suomalainen komediasarja. Sarjan jokainen jakso on oma tarinansa. Ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin vuonna 1994. Toinen tuotantokausi tehtiin 1996 ja ennen uusia jaksoja esitettiin neljä uusintaa ensimmäiseltä kaudelta. Kymmenen vuoden tauon jälkeen sarjaan tehtiin vielä viisi uutta jaksoa ja ne esitettiin alkuvuodesta 2006. Näiden uusien jaksojen jälkeen esitettiin vielä kuusi uusintaa vanhoista jaksoista. Kuudes osa Oikotuulet palkittiin Venla-palkinnolla vuonna 1995. Seuraavana vuonna Akkaa päälle sai yleisö-Venlan.Venla-historiaa 1982-2008 Team Ahma -jakson henkilöistä on tehty myös oma televisiosarja Team Ahma.Petelius ja kumppanit palaavat televisioon Akkaa päälle julkaistiin vuonna 2008 DVD:nä. Marraskuussa 1996 Helsingin Sanomien Jukka Kajava luonnehti Akkaa päälle -sarjaa epätasaiseksi mutta inhimilliseksi ja ”hyväksi katsoa”. Hän piti siitä, että sarjan jaksot ovat vaihtelevasti työryhmän eri jäsenten käsikirjoittamia. ==Jaksoluettelo== ===Ensimmäinen tuotantokausi=== Jakso Nimi Ensiesitys Uusinta Uusinta 1\. Parivaljakko 29.11.1994 - - 2\. Saneeraaja eli kertomus lamasta ja kasvusta 06.12.1994 1996 04.02.2006 3\. Sokeria ostamassa eli kohtuurel kaikkee 13.12.1994 - - 4\. Don Juan eli lampputehtaan poika miehisten intohimojen pyörteissä 20.12.1994 - - 5\. Luomuloma eli kyllä Siperia isää opettaa 27.12.1994 1996 - 6\. Oikotuulet 03.01.1995 27.08.1996 26.02.2006 7\. Sohva eli ahneutta ja aitoa rakkautta 10.01.1995 1996 - ===Toinen tuotantokausi=== Jakso Nimi Ensiesitys Uusinta 8\. Kaksoisolento 29.10.1996 19.02.2006 9\. Pieni happihyppy 05.11.1996 18.02.2006 10\. Koiran elämää eli karvainen kolmidraama 12.11.1996 12.02.2006 11\. Luokkakokous 19.11.1996 11.02.2006 12\. Tavallinen perjantai 26.11.1996 - 13\. Käen kolo 03.12.1996 - 14\. Hautajaiset 10.12.1996 - 15\. Team Ahma eli kertomus ystävyydestä, sankaruudesta ja rakkaudesta 23.12.1996 - ===Kolmas tuotantokausi=== Jakso Nimi Ensiesitys Uusinta 16\. Toni ja Ile 01.01.2006 02.09.2006 17\. Salainen paratiisi 08.01.2006 09.09.2006 18\. Jimi etsii rajojaan 21.01.2006 16.09.2006 19\. Vähän jeesiä 22.01.2006 23.09.2006 20\. Saneeraus 05.02.2006 30.09.2006 == DVD-julkaisut == Akkaa päälle -sarjan jaksoista julkaistiin kolme tupla-DVD:tä vuonna 2008. Levyillä ei ole lisämateriaalia. Sarjan 15. jakso 'Team Ahma' on julkaistu vuonna 2005 Team Ahma 1 DVD:llä. Kansikuva Nimi Julkaisupäivä Levyn 1 jaksot Levyn 2 jaksot align="center" Akkaa päälle 1 29. elokuuta 2008 6\. Oikotuulet 9\. Pieni happihyppy 14\. Hautajaiset 11\. Luokkakokous 3\. Sokeria ostamassa 19\. Vähän jeesiä align="center" Akkaa päälle 2 29. elokuuta 2008 7\. Sohva 2\. Saneeraaja 20\. Saneeraus 5\. Luomuloma 12\. Tavallinen perjantai 17\. Salainen paratiisi align="center" Akkaa päälle 3 29. elokuuta 2008 13\. Käen kolo 10\. Koiran elämää 18\. Jimi etsii rajojaan 8\. Kaksoisolento 1\. Parivaljakko 4\. Don Juan 16\. Toni ja Ile == Lähteet == Luokka:1990-luvun suomalaiset komediasarjat Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset komediasarjat Luokka:MTV3:n televisio- ohjelmat
Scott Jurek

Scott Jurek (s. 26. lokakuuta 1973Organic Athlete biography ) on yhdysvaltalainen ultrajuoksija. Hän asuu Seattlessa, Washingtonin osavaltiossa. Scott Jurek on kasviperäisen ruokavalion puolestapuhuja sekä terveydellisistä että ympäristön näkökulmasta. Hän ei ole syönyt lihaa vuodesta 1997 lähtien ja on noudattanut täysin kasviperäistä ruokavaliota vuodesta 1999. Jurek on maininnut että hänen ruokavaliollaan on ollut äärimmäisen suuri vaikutus hänen suorituskykyynsä ja palautumiseensa. == Saavutuksia == * Kolme voittoa 246 km Spartathlon -kilpailussa Ateenasta Spartaan Kreikassa vuosina 2006, 2007 ja 2008, kilpailun historian viidenneksi, kuudenneksi ja seitsemänneksi nopeimmilla ajoilla. * Voittanut 100 mailin (160 km) pituisen Western States Endurance Run -maastokilpailun seitsemän kertaa peräkkäin vuosina 1999–2005. * Voittanut 135 mailia (213 km) pitkän Badwater Ultramarathon -kilpailun kahdesti, vuosina 2005 ja 2006. * Lisäksi useita voittoja muissa USA:n maastoultrissa * Western States 100 -reittiennätys 15:36:27 (2004) * Badwater Ultramarathon -reittiennätys 24:36:08 (2005) * Ultrarunning Magazinen vuoden ultrajuoksija USA:ssa vuosina 2003, 2004 ja 2005. * Vuonna 2015 Jurek teki uuden ennätyksen Appalachian Trail -reitillä (noin 2 200 mailia eli 3 500 kilometriä) ajalla 46 päivää, 8 tuntia ja 7 minuuttia alittaen edellisen ennätyksen kolmella tunnilla. == Lähteet == * Scott Jurekin kotisivu === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Veljekset Salmela

Veljekset Salmela Oy oli simolainen, linja-autoliikennettä harjoittava perheyritys. Se perustettiin vuonna 1923, mutta varsinainen linja-autoliikenne alkoi kuitenkin vasta vuonna 1927. Yrityksen toiminta alkoi siitä, kun Jens Salmela alkoi kuljettaa hevosella postia Ranualle.Balance Consulting Yrityksen kotipaikka oli Simo, ja se liikennöi pääasiassa Meri-Lapin alueen linjaliikennettä, tilausliikennettä, Oulu–Haaparanta-vakiovuoroja sekä Oulu–Rovaniemi-pikavuoroa. Yhtiöllä oli toimitilat Simossa ja Torniossa. Kemi- Tornion käräjäoikeus asetti Veljekset Salmelan konkurssiin 26. tammikuuta 2016. Konkurssipesä hoiti linja-autoliikennettä 9. helmikuuta 2016 saakka, jonka jälkeen osa vuoroista siirtyi Northbus Oy:lle, K. Hekkanen Oy:lle ja Orajärven Bussit Oy:lle. Vuoroista moni lakkautettiin kokonaan. == Yhtiökaupat == Vuonna 1984 Veljekset Salmela osti torniolaisen liikennöitsijän P. Nurminen Ky:n. Näin Veljekset Salmela Oy:n linjaliikenne laajentui Kemin pohjoispuolelle Tornion ja Tervolan alueille. Kaupassa Salmela sai Nurmiselta 28 linja-autoa, joista monet olivat konkurssiin asti liikenteessä. Samaan aikaan Salmela teki yhtiökaupat kemiläisen Veljekset Hietala Ky:n kanssa, joka liikennöi Kemin paikallisliikennettä. == Linja-autot == Veljekset Salmela käytti vielä 2000-luvulla silloin jo harvinaisiksi käyneitä Kutterin 8- ja 9-korimallin linja-autoja 1970- ja 1980-luvuilta sekä Lahti 10 -korimallin linja-autoja 1970-luvulta. Nämä autot ovat pääasiassa lähtöisin P. Nurmisen yhtiökaupasta vuodelta 1984. Toimivaksi bussimuseoksi kutsutulla Salmelalla oli käytössään myös korivalmistajien Carrus, Wiima ja Delta-Plan linja-autoja. Alan harrastajat ovat sittemmin pääosin tallentaneet parhaimmassa kunnossa olevat autot. == Populaarikulttuuria == Veljekset Salmela tunnettiin varsinkin linja-autoharrastajien keskuudessa vanhasta, 1970- ja 1980-luvuilta peräisin olevasta kalustostaan. Yrityksen linja-autot olivat ja ovat edelleen yleinen kaskujen aihe, kuten "jo isoisäkin kulki tällä samalla bussilla kouluun". Vitsit viittasivat yleensä linja-autojen ikään. Autot olivat kuitenkin hyvässä kunnossa aivan loppuaikoja lukuun ottamatta. Konkurssihuutokaupassa linja- autojen hinnat nousivat parhaimmillaan yli 5 000 euroon. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset perheyritykset Luokka:Suomalaiset linja-autoyhtiöt Luokka:Entiset suomalaiset yritykset
Perkolaattori

Perkolaattori Perkolaattori purettuna Perkolaattori eli pulputuspannu on kahvinkeitin, jossa kahvin valmistustapa on periaatteeltaan sama kuin mokkapannussa. Toisin kuin jälkimmäisessä, perkolaattorissa kahvin suodatus ei tapahdu paineistettuna eikä kahvi jää ylempään säiliöön. == Toiminta == Perkolaattorissa vesisäiliö on alimmaisena ja pannukarkea kahvijauhe annostellaan säiliön päällä olevaan siivilään. Kuumentunut vesi virtaa suodatinputkea ylös pannun yläosaan ja valuu sieltä kahvijauheen päälle. Suodatuttuaan neste valuu siivilän läpi takaisin alasäiliöön. Sykli jatkuu kunnes koko nesteen lämpötila on lähellä kiehumispistettä, ja pannun pulputus lakkaa. Koska kahvi ei saa kiehua, pienentävät termostaatilla varustetut perkolaattorit pulputuksen päätyttyä lämmitystehoaan. Manuaaliohjasteisesta laitteesta on siinä vaiheessa kytkettävä sähkö pois tai säädettävä tehoa pienemmäksi. Ensimmäiset perkolaattorit olivat levyllä tai avotulella suoraan ulkopuolelta kuumennettavia. Nykyään useimmat perkolaattorit toimivat omalla sähkömekanismillaan. == Katso myös == * Kahvipannu * Pressopannu * Espresso == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Kahvinvalmistus Luokka:Keittiökoneet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit de:Kaffeemaschine#Perkolator
Aavasaksan rautatieasema

Aavasaksan rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Tornionjokilaaksossa Aavasaksan kylässä Ylitornion kunnassa. Aavasaksa avattiin liikenteelle 1. marraskuuta 1927. Se toimi rataosan pääteasemana, kunnes rautatie Aavasaksalta Kaulinrantaan avattiin vuonna 1928. Aavasaksan asemarakennus valmistui 1927 ja kaksipilttuinen veturitalli 1928. Lisäksi Aavasaksalle rakennettiin vesitorni ja liikennepaikan eteläpuolelta johdettiin rata Tornionjoen varteen. Henkilöliikenne Aavasaksalta pohjoiseen lakkautettiin vuonna 1966, ja koko rataosan henkilöliikenne lakkautettiin 1967. Vuonna 1985 yöjunaliikenne aloitettiin ja Aavasaksasta tuli niiden pysähtymispaikka. Vuonna 1995 pysähdys siirrettiin Ylitorniolle. Tavaraliikenne lakkautettiin 2001. Liikennepaikka lakkautettiin 4. joulukuuta 2003 ja vaihteet purettiin. Keväällä 2009 Aavasaksan vaihteet asennettiin takaisin. Aavasaksa avattiin uudelleen linjavaihteena 11. toukokuuta 2009, sillä sitä tarvittiin väliaikaisesti Kolarin radan perusparannustöissä. Lokakuussa 2011 vaihteet purettiin, ja liikennepaikka lakkautettiin 12. joulukuuta 2011. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Vaunut.org: kuvia Aavasaksan asemalta Luokka:Ylitornion rautatieliikennepaikat
Paikallistie

thumb|Paikallistie 17073 Jalasjärven Ala-Koskuella. thumb|Paikallistie 18724 Utajärven Juorkunan Olvasjärvelle. Paikallistie (ruots. bygdeväg) on aiemmin käytössä ollut nimitys niille nykyisille Suomen tieverkon yhdysteille, jotka palvelevat paikallista liikennettä ylemmäntasoisten yhdysteiden ohella. Vuoden 2006 alussa voimaan tullut uusi maantielaki ei enää tunne paikallistien käsitettä, vaan paikallistiet ovat nykyisin yhdysteiksi luokiteltuja maanteitä. Tienumerointijärjestelmässä entisille paikallisteille on varattu numerot 11000–19999. Numerointi on hallinnollinen, eikä näiden teiden numeroita merkitä maastoon.http://portal.liikennevirasto.fi/sivu/www/f/liikenneverkko/tiet/tienumerokartat Entisten paikallisteiden laajempi liikenteellinen merkitys on yleensä melko pieni, mutta maaseudun ja haja-asutusalueiden asukkaille, kesämökkiläisille sekä puutavarakuljetuksille merkitys voi olla hyvinkin suuri. Monet teistä ovat vanhoja kulkureittejä asutustaajamien eri kylien välillä. Varsinaisten paikallisteiden lisäksi on olemassa maanteitä ja paikallisteitä muistuttavia talviteitä ja polkumaisia teitä, joita käytetään esimerkiksi puutavarakuljetuksiin. Entisaikaan paikallisteiden tarkoituksena oli olla ensisijaisesti kuntien sisäisen liikennöinnin tarpeita varten. ==Paikallisteiden numerointi tiepiireittäin== Tiepiiri Numerot 01 Uusimaa 11000–11999 02 Turku 12000–13499 04 Häme 13500–14499 03 Kaakkois-Suomi 14500–15499 08 Savo-Karjala 15500–16499 09 Keski-Suomi 16500–16999 10 Vaasa 17000–18199 12 Oulu 18200–19499 14 Lappi 19500–19999 ==Esimerkkejä paikallisteistä== *Raitotie, Oulu (yhdystie 18708) *Sääksmäentie, Valkeakoski (yhdystie 13941) *Yhdystie 12307, Tarvasjoki ja Marttila (osa Hämeen Härkätiestä) ==Katso myös== * Tienumerointijärjestelmä * Valtatiet Suomessa * Kantatie * Seututie * Yhdystie * Eurooppatie ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Maantielaki 23.6.2005/503 Luokka:Suomen tiet
Tornio-Pohjoinen

Tornio-Pohjoinen (, ) oli rautatieseisake Tornion rautatieasemaan kuuluvalla Tornion kolmioraiteella. Seisake ja kolmioraide sijaitsevat Tornion aseman pohjoispuolella paikassa, jossa rataosuudet Ouluun ja Kolariin erkanevat toisistaan. Liikennepaikka avattiin henkilöliikenteelle 21. helmikuuta 1986. Se käsitti vaatimattoman pysäkkikatoksen sekä lyhyen henkilölaiturin. Seisakkeella pysähtyivät kaikki Kolarin suunnan henkilöjunat aina 3. toukokuuta 2004 saakka, jonka jälkeen pysähdykset lakkautettiin. Syynä lakkautukseen olivat vähäiset käyttäjämäärät, lyhyt laituripituus sekä vaarallinen sijainti kaarteessa. Liikennepaikka lakkautettiin virallisesti 9. tammikuuta 2005. 2\. lokakuuta 2008 Ratahallintokeskus kuitenkin perusti uuden Tornio-Itäisen seisakkeen Kolarin pikajunien pysähdystä varten kolmioraiteen itäpuolelle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *vaunut.org: Kuva Tornio- Pohjoisen seisakkeelta Luokka:Tornion rautatieliikennepaikat Luokka:Lapin lakkautetut rautatieliikennepaikat
Neulainen Jerkunen

__NOTOC__ Neulainen Jerkunen on Absoluuttisen Nollapisteen vuonna 1994 ilmestynyt debyyttialbumi. Levy julkaistiin uusintapainoksena vuonna 1998. Albumilta ei julkaistu yhtään singleä. Rumba-lehden kriitikot äänestivät levyn vuoden 1994 kolmanneksi parhaaksi suomalaisalbumiksi. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Tommi Liimatta, ellei toisin mainittu. # # # # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Tommi Liimatta laulu, puhaltimet, kitara * Aki Lääkkölä – kitara, mandoliini, koskettimet * Aake Otsala – basso * Tomi Krutsin – lyömäsoittimet, pilli, laulu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Levyn saate * Levyn arvosteluita * Ensimmäisen ja toisen painoksen erot Luokka:Vuoden 1994 esikoisalbumit Luokka:Absoluuttisen Nollapisteen albumit
Peter Žonta

Peter Žonta (s. 9. tammikuuta 1979 Ljubljana) on slovenialainen mäkihyppääjä. Žontan parhaat saavutukset ovat olympiapronssi joukkuemäestä Salt Lake Cityn kisoista sekä yksi maailmancupin osakilpailuvoitto mäkiviikolta 2004 Innsbruckin osakilpailusta. Ammatiltaan Žonta on poliisi. == Aiheesta muualla == * Luokka:Slovenialaiset mäkihyppääjät Luokka:Slovenialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Damjan Fras

Damjan Fras (s. 21. helmikuuta 1973) on slovenialainen mäkihyppääjä. Hän kuului olympiapronssia voittaneeseen Slovenian joukkueeseen Salt Lake Cityn kisojen joukkuemäessä. Fras on saavuttanut myös normaalimäen pronssia junioreiden MM-kisoissa. Maailmancupin kilpailussa hän on esiintynyt viimeksi tammikuussa 2004. Kahtena seuraavana talvena hän kilpaili vielä Continental Cupissa. == Parhaat henkilökohtaiset sijoitukset maailmancupin osakilpailuissa == Päivä Kilpailupaikka Maa Mäki Sijoitus 26\. helmikuuta 2000 Iron Mountain Yhdysvallat suurmäki 9. 4\. tammikuuta 2001 Innsbruck Itävalta suurmäki 5. 15\. joulukuuta 2002 Titisee-Neustadt Saksa suurmäki 9. == Aiheesta muualla == * Luokka:Slovenialaiset mäkihyppääjät Luokka:Slovenialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Muovi antaa periksi

__NOTOC__ Muovi antaa periksi on Absoluuttisen Nollapisteen vuonna 1995 ilmestynyt toinen studioalbumi. Albumin tyylilajia on kuvailtu suomirockilla väritetyksi progressiiviseksi fuusiopopiksi. Levyllä pääosaan nousevat Tommi Liimatan absurdien sanoitusten epätavanomaiset aiheet ja yksityiskohdat. Levyn keskivaiheilla on esimerkiksi lintuaiheinen trilogia, ja sanoituksissa on epätavallisia huomioita ja vitsejä: Albumilta julkaistiin singlen lisäksi promosingle ”Sivulla jatkuu”, joka sisälsi nimikkokappaleen lisäksi kappaleet ”Saatteeksi”, ”Liittymä” sekä ”Kuvitus kirjoittajan”. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Tommi Liimatta ellei toisin mainittu. # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Tommi Liimatta – laulu, puhaltimet * Aki Lääkkölä – kitara, koskettimet * Aake Otsala – basso * Tomi Krutsin – lyömäsoittimet, trumpetti == Lähteet == * Absoluuttinen Nollapiste: Muovi antaa periksi === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Levyn saate * Levyn arvosteluita Luokka:Absoluuttisen Nollapisteen albumit Luokka:Vuoden 1995 albumit
Simpukka-amppeli

__NOTOC__ Simpukka-amppeli on Absoluuttisen Nollapisteen vuonna 1998 ilmestynyt kolmas studioalbumi. Albumi on yhtyeen tuotannosta ainoa, jolla on vieraileva sanoittaja. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Tommi Liimatta, ellei toisin mainittu. # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Tommi Liimatta – laulu, akustinen kitara (kappale ”Viittä vaille sadetta”) * Aki Lääkkölä – kitara, koskettimet, harmonikka * Aake Otsala – basso, laulu (kappaleet ”Tapahtua” ja ”Kaatua”) * Tomi Krutsin – lyömäsoittimet \+ * Teemu Eskelinen – taustalaulu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Levyn saate * Levyn arvosteluita * Studiopäiväkirja, radiohaastattelu ja muuta taustatietoa yhtyeen sivustolla Luokka:Absoluuttisen Nollapisteen albumit Luokka:Vuoden 1998 albumit
Juhana Torkki

Juhana Torkki (s. 1977) on suomalainen puhetaidon kouluttaja, kirjailija ja teologian tohtori. Häneltä ovat ilmestyneet teokset Puhevalta (2006), Neuvotteluvalta (2008) Tarinan valta (2014), Puhevalta käyttöön (2015), latinasta suomennettu kokoelma roomalaisen filosofin Senecan tekstejä (Elämän lyhyydestä, 2018) ja Uusi neuvotteluvalta (2019). ==Tausta== Torkki varttui Keski-Suomessa ja kirjoitti ylioppilaaksi Korpilahden lukiosta 1996. Hänen isänsä oli ammatiltaan uskonnonopettaja ja äitinsä on lääkäri. Vuosina 1996–2005 Torkki opiskeli Helsingin yliopistossa teologiaa ja matematiikkaa ja Sibelius-Akatemiassa musiikkia. Hän väitteli teologian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2005. ==Kirjailijana== Vuonna 2006 Torkilta ilmestyi tietokirja Puhevalta, jossa hän arvosteli suomalaista puhekulttuuria ja esitti oman antiikkiin perustuvan mallinsa hyvästä puheesta. Kirja sisältää monia aikalaisarvioita muun muassa eturivin suomalaisista poliitikoista ja heidän esiintymisistään. Dosentti ja puheviestinnän yliopistonopettaja Jukka-Pekka Puro luonnehti Puhevaltaa "läpimurtoteokseksi" ja vertaa sitä retoriikan klassikoihin. Vuonna 2008 Torkki ja Sami Miettinen julkaisivat teoksen Neuvotteluvalta, jota muun muassa Helsingin Sanomat käytti huippupoliitikkojen neuvottelutaitojen arviointiin. Kirja sisältää neuvottelutaitojen nelijaon valtaan, analyyttisyyteen, sosiaalisuuteen ja periaatteellisuuteen. Kehikkoa täydentävät kymmenet selkeät käytännön esimerkit yksityishenkilön basaarineuvotteluista politiikan huippuneuvotteluihin. Alkuvuonna 2014 Torkilta ilmestyi teos Tarinan valta. Huhtikuussa 2014 Torkki sai Otavan kirjasäätiön jakaman 15 000 euron arvoisen Tietokirjapalkinnon. Tarinan valta sai myös Lauri Jäntin säätiön kunniamaininnan. Vuonna 2015 ilmestyi Torkin dialogimuotoinen Puhevalta käyttöön, jossa esitetään 9-kohtainen malli hyvän puheen rakentamiseksi. Vuonna 2018 Torkki suomensi latinasta kolme filosofi Senecan elämäntaidollista tekstiä nimellä Elämän lyhyydestä. Vuonna 2020 julkaistiin Torkin muinaiskreikasta kääntämä Plutarkhoksen neljän esseen kokoelma nimellä Mielen tyyneydestä, ja 2022 Dion Khrysostomoksen puheiden kokoelma Onnellisuudesta. Vuonna 2019 julkaistu Uusi neuvotteluvalta kuvattiin Talouselämän arvostelussa kirjana, josta "oppii neuvottelemaan kuin Björn Wahlroos" ja että "Kirjan lukemisen jälkeen ymmärrät, kuinka surkea neuvottelija olet tähän asti ollut." Torkki on ollut tekemässä myös Otavan lukion äidinkielen Särmä-oppikirjasarjaa. ==Teokset== * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Juhana Torkin kotisivut Luokka:Retoriikka Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuparilaiset kielet

Tuparilaiset kielet muodostavat viiden kielen tupi-kieliin kuuluvan kieliryhmän, jonka kieliä puhutaan Brasiliassa. Yksi kielistä on jo sammunut. Kieli Alue(et) Arvioitu puhujamäärä ISO 639-3 kepkiriwát Rondônia (Brasilia) sammunut `[kpn]` makuráp Rondônia (Brasilia) 110-150 `[mpu]` sakirabiá Rio Mequens, Rondônia (Brasilia) noin 70 `[skf]` tuparí Rio Branco (Guaporéjoen sivujoki), Rondônia (Brasilia) > 300 `[tpr]` wayoró Guaporéjoki, Rondônia (Brasilia) noin 80 `[wyr]` == Lähteet == Luokka:Tupi-kielet
New Romantic

New Romantic eli uusromantiikka oli 1970-luvulla ja 1980-luvulla suosittu popmusiikin ja popkulttuurin tyylisuunta. Suurinta suosiotaan se nautti 1970-luvun lopun ja 1980-luvun puolivälin välisenä aikana. New Romantic -tyylisuunnan tunnusmerkkeihin kuului räväkkä pukeutuminen, voimakkaat meikit sekä syntetisaattorien käyttö musiikissa. New Romanticin alkuperä on Lontoolaisessa Blitz-klubissa, jossa soitettiin tiistai-iltaisin useiden 70-luvun alun glam rock -artistien kuten David Bowien ja Roxy Musicin musiikkia. Näiden median Blitz Kidseiksi nimeämien klubivierailijoiden erikoisuutena oli aikasempien aikojen muodista vaikutteita ottanut erikoinen vaatetus sekä meikit ja androgyyni ulkonäkö. Vaikka New Romantic -liike on määritelty lähinnä sen jäsenien huomiota herättävän ulkomuodon perusteella, liittyy se kuitenkin vahvasti 1970-luvun lopulla nousseeseen uuden aallon musiikkiin, etenkin synthpopiin. Liikkeen musiikissa on myös paljon vaikutteita glam rockista. == New Romantic -yhtyeitä == *ABC *Adam and the Ants *Classix Nouveaux *Culture Club *Duran Duran *Japan *Spandau Ballet *Ultravox *Visage *Yazoo == Lähteet == Luokka:Populaarimusiikki Luokka:1970-luku Luokka:1980-luku
Saukkojärvi

Saukkojärvi on kylä Ranualla. Se sijaitsee noin 20 kilometriä pohjoiseen Ranuan kirkonkylältä Simojokeen kuuluvan samannimisen järvilaajentuman länsirannalla. Kylässä sijaitsee Saukkojärven kotiseutu- ja koulumuseo. ==Lähteet== Luokka:Ranuan kylät
Saukkojärven kotiseutu- ja koulumuseo

Saukkojärven kotiseutu- ja koulumuseo sijaitsee Saukkojärven kylässä Ranuan kunnassa Lapin läänissä, noin 20 kilometrin päässä Ranuan kirkonkylältä pohjoiseen. Museo on kulttuurihistoriallinen erikoismuseo, ja se on avoinna heinäkuussa. Rakennus on Ranuan kunnan vanhin koulurakennus. Koulun vintillä on kotiseutumuseon näyttelytilat.Museot ja nähtävyydet, Ranua.fi Museoon kuuluvat Saukkojärven vanhan kansakoulun päärakennus vuodelta 1898, asuntola, liiteri sekä rantasauna. Kansakoulun kahden luokkahuoneen sekä opettajan asunnon sisustus on peräisin vuosilta 1930–1956.Museot.fi: Saukkojärven kotiseutu- ja koulumuseo . Rakennus toimi kouluna joulukuuhun 1958 saakka. Koulun virallinen nimi oli aluksi Simon Ylimaan Ylhäisempi kansakoulu, mutta muuttui myöhemmin muotoon Saukkojärven koulu. Museota ylläpitää Saukkojärven kotiseutu- ja koulumuseoyhdistys ry. ==Lähteet== Luokka:Suomen kotiseutumuseot Luokka:Ranuan nähtävyydet Luokka:Lapin maakunnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Halikon Sulkis

Halikon Sulkis ry (HalSu) on Halikossa Varsinais-Suomessa toimiva sulkapalloseura. Seura aloitti toimintansa yleisseura Halikon Hakoniskojen alajaostona 24.3.1994. Itsenäinen seura perustettiin 1.11.1995 ja se mahdollistaa Salon talousalueen asukkaiden, niin aikuisten kuin junioreidenkin, sulkapalloharrastuksen sekä kilpa- että harrastetasolla. Seuralla on kaudella 2017-2018 pelaajia Suomen Sulkapalloliiton määrittelemissä tasoluokissa V-C. Jäsenmäärältään seura oli vuonna 2018 Suomen Sulkapalloliiton jäsenseuroista 50. suurin. Seura on järjestänyt vuosittain vuodesta 2004 vuoteen 2008 asti SSuL:n alaiset kansalliset kilpailut, joissa on pelattu luokat A, B, C ja D. Vuosina 2009-2013 kilpailuissa oli mukana myös SM-tason pelaajat (Valio-luokka). Tästä eteenpäin vain luokat A, B ja C. Seuran johdossa vuonna 2019 toimii Marjaana Sorokin. ==Saavutukset== 6 seuran pelaajaa on seuran historian aikana selvittänyt tiensä SM-tasolle (valio) asti. He ovat (suluissa lajit) Jouni Junnila (nelin- ja sekanelinpeli), David Powney (nelin- ja sekanelinpeli), Riina Mäkelä (kaksinpeli), Minna Färm (sekanelinpeli), Marjaana Sorokin (sekanelinpeli) ja Sanna Mikkola (sekanelinpeli). Parhaimpia saavutuksia ovat parin Junnila/Powney eteneminen miesten nelinpelissä puolivälieriin sijoille 5-8 vuoden 2005 Suomen mestaruuskilpailuissa, parin Junnila/Ulrika Syrjävaara, ESB eteneminen sekanelinpelissä samoille sijoille vuosien 2006 ja 2008 SM-kilpailuissa ja parin Sanna Mikkola/Jesper von Hertzen, HBC eteneminen sekanelinpelissä samoille sijoille vuoden 2018 SM-kilpailuissa. ==Aiheesta muualla== *Seuran kotisivut *Seuran historiikki Luokka:Suomalaiset urheiluseurat Luokka:Halikko Luokka:Salolaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1995 perustetut urheiluseurat
Protestilista

Protestilista on julkinen koonti viranomaisen luona protestoiduista asiakirjoista. Asiakirjat ovat yleensä velkojien asettamia trattoja, joita ei ole maksettu määräajan kuluessa ja jotka on tämän jälkeen protestoitu. Talouslehdet, kuten Kauppalehti ja Taloussanomat, julkaisevat Suomen Asiakastieto Oy:n kokoamaa listaa protestoiduista asiakirjoista. == Aiheesta muualla == * Protestilista (Kauppalehti) (Maksullinen; vaatii kirjautumisen) Luokka:Talous
Mondelaiset kielet

Mondelaiset kielet muodostavat tupi-kieliin kuuluvan kieliryhmän, jonka kuutta kieltä puhutaan ainoastaan Brasiliassa. Yhden kielistä uskottiin olevan sammunut, mutta se ja kaksi jäljellä olevista kielistä ovat vaarassa sammua. Kieli Murteet Alue(et) Arvioitu puhujamäärä ISO 639-3 aruá aruáshi Rondônia (Brasilia) < 15\. lähes sammunut `[arx]` cinta larga Mato Grosso (Brasilia) noin 1 000 `[cin]` gavião do Jiparaná gavião, zoró (panginey, cabeça seca) Rondônia (Brasilia) 472 (2002) `[gvo]` kanoé Río Guaporé, Rondônia (Brasilia) 7, lähes sammunutLíngua Kanoê . Etninen väestö < 150 `[kxo]` mondé Rondônia (Brasilia) < 30\. lähes sammunut `[mnd]` suruí 10 kylää Mato Grosson ja Rondônian välissä (Brasilia) noin 800 `[sru]` == Lähteet == Luokka:Tupi-kielet
K. J. Lång

Karl Johan Lång (30. toukokuuta 1934 Pirttikylä – 24. syyskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi vankeinhoitolaitoksen ylijohtajana ja oikeusministeriön vankeinhoito-osaston osastopäällikkönä vuodesta 1970 alkaen. Hän oli myös lyhytaikaisen Teuvo Auran II virkamieshallituksen oikeusministeri vuosina 1971–1972. Koulutukseltaan hän oli oikeustieteen kandidaatti. Hän toimi Suomen Demokraattisten Lakimiesten puheenjohtajana samaan aikaan kuin ollessaan oikeusministeri 1971–1972 sekä kuului kansainvälisen kattojärjestön Kansainvälisen demokraattisten lakimiesten liiton IADL:n varapuheenjohtajistoon 1970–1975. Hän johti 1970-luvulla myös Julkisen sanan neuvostoa. Lång toimi vuosina 1988–1995 Ihmisoikeusliitto ry:n puheenjohtajana ja vuosina 1989–1992 perusoikeuskomitean puheenjohtajana. Komitea valmisteli perusoikeusuudistusta, joka toteutui vuonna 1995. Lång toimi myös vuonna 1996 Sosiaali- ja terveysministeriön asettaman huumausainepoliittisen toimikunnan puheenjohtajana K. J. Långin katsotaan vaikuttaneen johtajakaudellaan rangaistusten täytäntöönpanoa koskevan lainsäädännön uudistamiseen ja vankien aseman parantamiseen merkittävästi. Hän oli profiloitunut rangaistuspolitiikassa "korostetun liberaaliksi". Lång jäi eläkkeelle vuoden 1997 lopussa ja kuoli seuraavana vuonna syöpään 64 vuoden ikäisenä. Långin puoliso vuodesta 1959 oli hallitusneuvos Ulla Lång o.s. Backholm. Heillä on kaksi lasta. == Julkaisuja == * == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * K. J. Långin muistokirjoitus Hufvudstadsbladetissa. * Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen oikeusministerit Luokka:Ministeriöiden osastopäälliköt Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Guns for Hire

Guns for Hire on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n kappale, joka julkaistiin vuonna 1983 kuudentena kappaleena albumilla Flick of the Switch ja singlenä se julkaistiin samana vuonna. Kappaleen on tehnyt kitaristit Angus Young ja Malcolm Young sekä laulaja Brian Johnson. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo. == Kokoonpano == *Brian Johnson – laulu *Angus Young – kitara *Malcolm Young – kitara *Cliff Williams – bassokitara *Phil Rudd – rummut == Lähteet == Luokka:Vuoden 1983 kappaleet Luokka:AC/DC:n kappaleet
Viktor Dyk

Viktor Dyk (31. joulukuuta 1877 Pšovka u Mělníka – 14. toukokuuta 1931 Lopud) oli tšekkiläinen runoilija, romaani- ja näytelmäkirjailija, poliitikko, poliittinen kirjoittaja ja lakimies. Dyk vangittiin ensimmäisen maailmansodan aikana Itävalta-Unkarin vastaisesta aktivismista. Hänen poliittiset kantansa olivat konservatiivisia ja kansallismielisiä. Tšekkoslovakian ensimmäisen tasavallan aikana hän oli vasemmistolaisen presidentin Tomáš Masarykin vaikutusvaltaisimpia vastustajia. Luokka:Tšekkiläiset kirjailijat Luokka:Tšekkiläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Yhdystie 8791

Yhdystie 8791 on Suomen tieverkon yhdystieosuus Vaalan ja Vaalan Järvikylän välillä. Tie haarautuu Vaalan kirkonkylän pohjoispuolella valtatieltä 22 ja päättyy Vaalan kirkonkylän liikenneympyrässä seututien 800 risteykseen. Tien pituus on 2,5 kilometriä. Luokka:Vaalan liikenne 8791
Neretva

Neretva on joki Bosnia ja Hertsegovinassa ja Kroatiassa. Neretvan alkulähteet sijaitsevat Dinaarisilla Alpeilla, josta joki virtaa etelään päätyen Adrianmereen. Joen kokonaispituus on 225 kilometriä, joista 203 kilometriä on Bosnia-Hertsegovinan ja viimeiset 22 kilometriä Kroatian alueella. Neretvajoki ja sen muovaama laakso ovat olleet historiassa merkittävä kulkureitti Dalmatian rannikon ja Hertsegovinan maakunnan välillä. Hertsegovinan nykyinen valtaväylä, Adrianmeren rannikolta Mostariin ja edelleen Sarajevoon menevä E73-tie kulkee suurimman osan matkastaan Neretvan itärantaa myöten. Suurin Neretvan varrella sijaitsevista kaupungeista on Hertsegovinan maakunnan pääkaupunki Mostar. Toisessa maailmansodassa Jugoslavian partisaanit kävivät Neretvan varsilla merkittäviä taisteluja saksalaisia miehittäjiä vastaan. Mostarin taisteluissa vuosina 1992–1993 kaupungissa tuhottiin kaikki Neretvan yli johtavat sillat, viimeisenä symboliselta ja kulttuurihistorialliselta arvoltaan merkittävä Stari most. Taistelujen päätyttyä sillat on jälleenrakennettu. Muita Neretvan varrella sijaitsevia kaupunkeja ovat Bosnia- Hertsegovinan puolella mm. Jablanica, Čapljina ja turkkilaisarkkitehtuuristaan kuuluisa Počitelj, Kroatian puolella mm. Metković. Luokka:Bosnia ja Hertsegovinan joet Luokka:Kroatian joet *
Ou nou!

thumb|250 px|Kurkelat tulevat Rautakourille bailuihin. Kuvassa Reino, Milja, Suvi ja Tapio. Ou nou! on suomalainen 15-osainen komediasarja, jossa miehet ja naiset ovat ikään kuin vaihtaneet rooleja keskenään. Sarja perustuu Kaverille ei jätetä -sarjan jaksoon "Jorma löytää tyylinsä". Sarja on julkaistu kokonaisuudessaan DVD:llä. Sarjaa on esitetty uusintana Nelosella ainakin vuosina 2010, 2015 ja 2017. == Juoni == Sarjan tapahtumat sijoittuvat nykyaikaan kertoen toimitusjohtaja Suvi Kurkelan ja urakoitsija Milja Rautakouran perheiden edesottamuksista. Näitä tapahtumia tarkastellaan aviopuolisoiden, sairaanhoitaja Reino Kurkelan ja pankkivirkailija Tapio Rautakouran näkökulmasta. Reinolla ja Tapiolla on yhteinen ystävä, sosiologi Jorma Härmälä, joka taas seurustelee Mariannen kanssa, joka on ammatiltaan yliluutnantti. == Jaksot == Jakso Nimi Ensiesitys 1\. Jorma täyttää pyöreitä 5.2.2001 2\. Kriisin siemenet 12.2.2001 3\. Yllätysvieraita 19.2.2001 4\. Yrjön salaisuus 26.2.2001 5\. Jorma härkänä 5.3.2001 6\. Anpiliivipöl! 12.3.2001 7\. Sami 19.3.2001 8\. Hulabaloo 26.3.2001 9\. Bailut 2.4.2001 10\. Maire 9.4.2001 11\. Shopping 16.4.2001 12\. Maireuden äärellä 23.4.2001 13\. Vaari 30.4.2001 14\. Raimo 7.5.2001 15\. Arvon mekin ansaitsemme 14.5.2001 == Rooleissa == ==Aiheesta muualla== * Sarjan esittely Tuotanto Oy Säihkyn sivuilla * Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset komediasarjat
Peter Doak

Peter Doak (s. 17. kesäkuuta 1943) on entinen australialainen lyhyiden matkojen vapaauimari, joka voitti pronssia Tokion olympialaisissa 1964. Vapaauintiviestijoukkueessa uivat hänen lisäkseensä Bob Windle, David Dickson sekä John Ryan. He hävisivät Yhdysvaltojen sekä Saksan joukkueille. Doak voitti myös 4 × 110 jaardin vapaauintiviestin 1962 kansainyhteisön kisoissa. == Ura == Doak aloitti uinnin harrastamisen pääasiassa astmansa takia, ja hän liittyi uintiseuraan yhdeksän vuoden iässä. Hän harrasti uintia noin 20 vuotta, ja suurimman osan ajasta hän kuului Geelong Swimming Club:n valmennettaviin. Doak oli 23-vuotias kun hän osallistui olympialaisiin. Hänen valmistautumisensa kilpailuihin oli raskasta ja ahkeraa, hän saattoi uida 50 kilometriä viikossa, ja kävi usein kuntosalilla uintiharjoitustensa lisäksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Profiili Doakista Luokka:Australialaiset uimarit Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt