EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Aarni Nyberg

Aarni Veikko Juhani Nyberg (10. huhtikuuta 1927 Savonlinna – 11. lokakuuta 2009) oli suomalainen taloustieteen professori ja ekonometrikko. Hän toimi 22 vuoden ajan Helsingin kauppakorkeakoulun professorina ja perustutkimuksen laitoksen johtajana.Honkapohja, Seppo & Somervuori, Antti & Tainio, Risto & Uusitalo, Liisa: Professori Aarni Nyberg in memoriam, Kansantaloudellinen aikakauskirja 1/2010 s. 109. Viitattu 18.6.2015.Nyberg, Aarni, Kuka kukin on 1978. Viitattu 18.6.2015. Aarni Nyberg pääsi ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta 1945. Hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1951, lisensiaattitutkinnon 1962 ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi 1967 Helsingin yliopistossa aiheenaan alkoholijuomien kulutus ja hinnat. Jatko- opintojensa ohella Nyberg toimi matematiikan opettajana 1952–1955, Posti- ja lennätinhallituksen taloudellisen tutkimuslaitoksen tutkijana 1956–1959, Oy Alko Ab:n tutkijana 1959–1965 ja Taloudellisen tutkimuskeskuksen (nyk. ETLA) johtajana 1965–1969. Vuoden 1970 alusta Aarni Nyberg nimitettiin Helsingin kauppakorkeakoulun professoriksi ja perustutkimuksen laitoksen johtajaksi. Tässä tehtävässä hän jatkoi eläkkeeseensä 1992 asti. Hän toimi myös Helsingin yliopistossa ekonometrian ja Turun kauppakorkeakoulussa taloudellisten tutkimusmenetelmien dosenttina. Aarni Nyberg toimi Taloustieteellisen seuran puheenjohtajana 1968–1969 ja Suomen ja Neuvostoliiton välisen yhteistyökomitean taloustieteellisen työryhmän puheenjohtajana 1981–1989. Vuonna 1978 hänet valittiin jäseneksi Suomalaiseen Tiedeakatemiaan, jonka yhteiskuntatieteiden ryhmän sihteerinä hän toimi pari vuosikymmentä. Hänet on haudattu Kulosaaren hautausmaalle. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Helsingin kauppakorkeakoulun professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Aniuar Gedujev

Aniuar Gedujev (, s. 26. tammikuuta 1987) on venäläinen vapaapainija. Aleksei Khasjov on valmentanut häntä vuodesta 2011. Gedujev voitti 74 kg:n painoluokassa kultaa Euroopan-mestaruuskilpailuissa Tbilisissä 2013 ja Vantaalla 2014 sekä Euroopan kisoissa Bakussa 2015. Hän sai samassa sarjassa pronssia Las Vegasin MM-kilpailuissa 2015 ja hopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. == Lähteet == Luokka:Venäläiset vapaapainijat Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Asetolaktaattisyntaasi

Asetolaktaattisyntaasi on entsyymi, joka katalysoi kahden palorypälehappomolekyylin kondensoitumista asetomaitohapoksi tai palorypähapon ja alfaketovoihapon kondensoitumista α-aseto-α-hydroksivoihapoksi. Asetolaktaattisyntaasia esiintyy monien bakteerien, kasvien ja sienien soluissa ja se osallistuu haarautuneiden aminohappojen valiinin, leusiinin ja isoleusiinin biosynteesiin. Entsyymin EC-numero on EC 2.2.1.6. ==Rakenne ja toiminta== Asetolaktaattisyntaasia esiintyy useissa bakteereissa, sienissä ja kasveissa. Bakteerien entsyymit koostuvat kahdesta erilaisesta alayksiköstä, jotka muodostavat oligomeerin. Kasveissa ja sienissä alayksiköt ovat keskenään identtisiä ja muodostavat tyypillisesti joko tetrameerin tai oktomeerin. Kofaktoreina asetolaktaattisyntaasin rakenteessa ovat FAD-molekyyli ja tiamiinipyrofosfaatti. Lisäksi entsyymi vaatii toimiakseen magnesiumioneja. Myös useat muut kahdenarvoiset metalli-ionit aktivoivat entsyymiä. Asetolaktaattisyntaasin katalysoiman reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa tiamiinipyrofosfaatin tiatsolirengas deprotonoituu, jolloin siitä muodostuu ylidi. Nukleofiilinen ylidi reagoi palorypälehapon elektrofiilisen karboksyyliryhmän kanssa additioreaktiolla ja sitä seuraavassa dekarboksylaatiossa muodostuu hydroksyylietyylitiamiinipyrofosfaattivälivaihe. Tämä välituote reagoi toisen palorypälehapon tai alfaketovoihapon kanssa muodostaen tuotteen. ==Asetolaktaattisyntaasin inhibiittorit== Asetolaktaattisyntaasia inhiboivat valiini ja leusiini eli se on niin kutsuttu feedback-inhibitoituva entsyymi. Tämän lisäksi useat rikkaruohomyrkkyinä käytettävät yhdisteet inhiboivat entsyymin toimintaa. Tällaisia ovat monet sulfonyyliurea- ja imidatsolinonirakenteiset herbisidit. Ne sitoutuvat hyvin voimakkaasti palorypälehapon sitoutumiskohtaan entsyymissä ja aiheuttavat siten asetolaktaattisyntaasin toiminnan estymisen. Bakteereilla asetolaktaattisyntaasin toiminnan estyminen aiheuttaa staasin ja kasveille entsyymin inhibitoituminen aiheuttaa kasvin kuoleman.Jack R. Plimmer, Judith M. Bradow, Christopher P. Dionigi, Richard M. Johnson & Suhad Wojkowski: Herbicides, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 18.6.2015 ==Lähteet== Luokka:Transferaasit
Liisa Uusitalo

Liisa Anneli Uusitalo (s. 8. huhtikuuta 1944) on suomalainen kauppatieteiden tohtori, joka toimi Helsingin kauppakorkeakoulun markkinoinnin professorina 1990–2009.Liisa Uusitalo , Aalto People, Aalto-yliopisto, viitattu 18.6.2015. Hänen vuonna 1979 julkaistua väitöskirjaansa Consumption Style and Way of Life pidetään kuluttajasosiologisen tutkimuksen avauksena Suomessa. Vuonna 2000 Uusitalo nimettiin vuoden professoriksi.Sintonen, Kirsti: Markkinoinnin professori Liisa Uusitalo - Vuoden Professori 2000: Kulttuuri markkinaistuu ja talous kulttuuristuu väistämättä, Acatiimi 1/2001. Viitattu 18.6.2015. Vuonna 1993 Uusitalo nimitettiin Helsingin kauppakorkeakoulun markkinointiviestintään painottuvaan markkinoinnin professuuriin, jota hän oli hoitanut jo vuodesta 1986 lähtien. 1990-luvun puolivälissä Uusitalo aloitti tutkimusprojektin kuluttajan, kulttuurin ja markkinoiden vuorovaikutuksesta yhteistyössä Jyväskylän yliopiston Nykykulttuurin tutkimusyksikön kanssa. Vuosina 2008–2011 hän johti kuluttajaa tietoyhteiskunnassa tutkivaa projektia Consumer Behavior in Information Society (COBI). Uusitalo on ollut vierailevana tutkijana Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, Berliinin Wissenschaftskollegissa, Stanfordin yliopiston Scancor-instituutissa, Århusin kauppakorkeakoulussa Tanskassa sekä Bathin yliopistossa Englannissa. Uusitalo on ollut jäsenenä muun muassa Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen tutkimusneuvostossa, Kuluttajatutkimuskeskuksen johtokunnassa, Kilpailuneuvostossa, Suomen Unicef- yhdityksen hallituksessa, Suomalaisen työn liiton tutkimusneuvostossa ja Suomen Unesco-toimikunnassa. Vuonna 1997 hän sai Suomalaisen Tiedeakatemian jäsenyyden. Vuonna 1999 Uusitalo toimi Suomessa pidetyn taiteen ja kulttuurin johtamisen kongressin (AIMAC) puheenjohtajana. Hän on ollut mukana myös suomalaisten naisekonomistien verkostossa. ==Teoksia== *Suomalaiset ja ympäristö. Tutkimus taloudellisen käyttäytymisen rationaalisuudesta. HKKK 1986. *Markkinointi – johdatus perusteisiin. Toim., Otava 1993. *Kuluttaja virtuaalimarkkinoilla. Toim., Edita 2002. *Ahlqvist, K & Raijas, A. & Perrels, A. & Simpura, J. & Uusitalo, L. (toim.): Kulutuksen pitkä kaari. Niukkuudesta yksilöllisiin valintoihin. Helsinki University Press 2008. *Uusitalo, L. & Joutsenvirta, M. (toim.): Kulttuuriosaaminen – tietotalouden taitolaji. Gaudeamus 2009. *Uusitalo, L. & Lähteenmäki, M. (toim.): Kuluttaja ja media tietotaloudessa. Helsingin kauppakorkeakoulu 2009. *Uusitalo, Liisa (toim.): Museum and Visual Art Markets. Helsinki School of Economics 2009. ==Lähteet== Luokka:Helsingin kauppakorkeakoulun professorit Luokka:Markkinointitieteilijät Luokka:Suomalaiset kauppatieteilijät Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset sosiologit
RN Giuseppe Cesare Abba

RN Giuseppe Cesare Abba () oli Italian kuninkaallisen laivaston Pilo-luokan hävittäjä, joka oli ensimmäisessä maailmansodassa hävittäjänä ja toisessa maailmansodassa torpedoveneenä. == Valmistus == Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 19. elokuuta 1913. Alus laskettiin vesille 25. toukokuuta 1915 ja liitettiin laivastoon puolitoista kuukautta myöhemmin 6. heinäkuuta.Whitley, M. J. s. 175 == Palvelus == Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Alus muutettiin vuosina 1953-1954 nopeaksi miinanraivaajaksi, jolloin sen aseistukseksi tuli 102 millimetrin tykki ja 2-4 kappaletta 20 millimetrin ilmatorjuntatykkejä. Samalla alukselle asennettiin tutka. Se poistettiin alusluettelosta 1. syyskuuta 1958. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Pilo-luokan hävittäjät Luokka:Italialaiset ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan torpedoveneet Luokka:Cantieri navali Odero
Aikateríni Stefanídi

Aikateríni ”Katerína” Stefanídi (, etunimi usein muodossa Ekateríni, s. 4. helmikuuta 1990 Cholargós)Katerina Stefanidi Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com on kreikkalainen seiväshypyn maailmanmestari, kaksinkertainen Euroopan-mestari ja olympiavoittaja. Stefanídi saavutti hopeaa Zürichin EM-kilpailuissa 2014 tuloksella 460 cm.http://www.european-athletics- statistics.org/db/eurathresults.php?CID=12853650#2.320.1 Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän saavutti hopeaa tuloksella 475 cm.http://www.european-athletics- statistics.org/db/eurathresults.php?CID=12857403#2.320.1 Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016 hän sai pronssia tuloksella 480 cm. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa 2016 tuloksella 481. Hän voitti samana vuonna olympiakultaa Rio de Janeirossa tuloksella 485. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Belgradissa 2017 tuloksella 485. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Lontoossa 6. elokuuta 2017 Stefanídi voitti kovatasoisen kilpailun tuloksella 491 cm. Hän saavutti pronssia Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 tuloksella 480. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Berliinissä 2018 tuloksella 485. Hän oli neljäs Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sai pronssia tuloksella 485. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän oli viides tuloksella 470 cm. Samana vuonna hän saavutti hopeaa Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 475 cm. Istanbulin EM-hallikilpailuissa 2023 hän sijoittui neljänneksi. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Stefanidi loukkasi nilkkaansa ennen karsintaa ja jäi lopulta ilman tulosta. Glasgow'n MM-hallikilpailuissa 2024 hän oli seitsemäs tuloksella 455 cm. Rooman EM-kilpailuissa 2024 Stefanidi saavutti hopeaa tuloksella 473 cm. Stefanídi voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Marrakechissa 2005 oltuaan vain 15-vuotias. Hän sai saman ikäluokan MM-hopeaa Ostravassa 2007 ja alle 20-vuotiaiden MM-pronssia Bydgoszczissa 2008. Vuonna 2011 hän sai hopeaa alle 23-vuotiaiden EM- kilpailuissa Ostravassa ja pronssia Shenzhenin universiadeissa. Hän voitti NCAA:n mestaruuden 2012. Stefanídin ennätys ulkoradoilla on 491 cm ja sisäradoilla 490 cm. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kreikkalaiset olympiavoittajat Luokka:Kreikkalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet
TZ-45

TZ-45 on massasulkuinen konepistooli, jonka suunnittelivat kaksi italialaista veljestä nimeltään Tonon ja Zorzoli Giandoso vuonna 1944. TZ-45 otettiin rajoitettuun tuotantoon vuonna 1945 Italiassa. Aseelle ei ollut paljon tarvetta, sitä käytettiin vain lähinnä maan sisäisissä turvallisuustehtävissä. Asetta valmistettiin vain noin 6 000 kappaletta. Saksa sai asetta muutaman kappaleen sotasaaliiksi toisessa maailmansodassa. Asetta tarjottiin myyntiin ulkomaille toisen maailmansodan jälkeen, mutta ainoastaan Myanmar osoitti mielenkiintoa sitä kohtaan. Asetta valmistettiin Myanmarissa pieni määrä vuosina 1952-55 nimellä BA-52. == Ominaisuudet == Aseessa oli ohuesta putkesta valmistettu teleskooppiperä. Piipun suussa oli kaksi poikittaista leikkausta, jotka toimivat suujarruna. Aseen kahvaan oli kiinnitetty varmistin, jonka muodosti lipaskuilun takaseinään asennettu L-kirjaimen muotoinen vipu. == Versiot == *TZ-45, alkuperäinen versio, jota valmistettiin Italiassa vuosina 1944-45. *BA-52, myanmarilainen versio, jota valmistettiin vuosina 1952-55. == Käyttäjät == * * * == Lähteet == Luokka:Konepistoolit
Erene Bwakineti

Erene Bwakineti (s. 2. heinäkuuta 1982) on kiribatilainen maajoukkuetason jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. ==Maajoukkueura== Bwakineti edusti maataan kolmessa ottelussa 2011. Hän pelasi vuoden Tyynenmeren kisoissa kolme ottelua ja teki joukkueelleen 1–4-kavennusmaalin ottelussa, jonka Kiribati lopulta hävisi Tahitille maalein 1–17 . ==Seurajoukkue== Seurajoukkuetasolla Bwakineti on pelannut Marakei FC:ssä kotimaansa liigassa. ==Lähteet== Luokka:Kiribatilaiset jalkapalloilijat
Pertti Kukkonen (ekonomisti)

Pertti Tapani Kukkonen (s. 26. joulukuuta 1931 Hiitola) on suomalainen ekonomisti, jolle myönnettiin professorin arvonimi 1989. Kukkonen kirjoitti ylioppilaaksi 1951 ja valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteiden kandidaatiksi 1959, valtiotieteiden lisensiaatiksi 1966 ja valtiotieteiden tohtoriksi 1968. Hän suoritti myös opintomatkan Yhdysvaltoihin 1968–1969. Hänen ensimmäinen työpaikkansa oli Posti- ja lennätinhallituksen liiketaloudellinen tutkimuslaitos, jossa hän työskenteli tutkimusassistenttina 1956–1959 ja matemaatikkona 1959–1960. Sieltä hän siirtyi Suomen Pankin taloustieteellisen tutkimuslaitoksen tutkijaksi vuosiksi 1961–1969, osastopäälliköksi 1969, johtajaksi 1970–1972 ja atk-suunnittelun johtajaksi 1973–1982. Suomen Pankista Kukkonen jatkoi Pellervon taloudellisen tutkimuslaitoksen toimitusjohtajaksi 1982–?. Helsingin yliopiston dosenttina hän on toiminut vuodesta 1971 ja Turun kauppakorkeakoulun dosenttina 1972–1983. Työnsä ohessa Kukkonen on toiminut Suomen tilastoseuran hallituksessa 1964–1968 ja tilastoneuvoston jäsenenä 1971–1980. Orion-yhtymän hallintoneuvostossa hän oli 1972–1989, atk-alan neuvottelukunnassa 1977–1982, Kansantaloudellisen yhdistyksen johtokunnassa 1978–1980, Suomen Akatemian yhteiskuntatieteellisen toimikunnan jäsenenä 1986–1991 ja Postipankin hallintoneuvostossa 1992–?. ==Julkaisut== * Teollisuustuotannon volyymin lyhytaikaiset vaihtelut suhdanneanalyysin kannalta, 1962 * On the measurement of seasonal variations, Suomen Pankin taloustieteellinen tutkimuslaitos 1963 * Analysis of seasonal and other short-term variations with applications to Finnish economic time series, väitöskirja Helsingin yliopistoon 1968 * Jäänmurtajat ja talviliikenne, Helsinki 1970 * Ekonometriset mallit suhdannepolitiikan suunnittelussa, 1971 * Suomen ulkomaankauppa ja inflaatio, 1977 * Kolme puheenvuoroa automaatiosta, yhdessä muiden kanssa, Suomen itsenäisyyden juhlavuoden 1967 rahasto 1979 * Teknologisen kehityksen ja automaation taloudelliset vaikutukset, 1980 * Tulonjako, kasvu ja työllisyys, 1983 * Uusi teknologia ja taloudellisen kasvun laadullinen muutos, 1985 * Kansainvälinen raha- ja valuuttajärjestelmä ja Suomen rahoitusmarkkinat, 1986 * Muuttuuko rahoitusmarkkinoiden ja pankkien säätely, 1992 * Rahapolitiikka ja Suomen kriisi, Pellervon taloudellinen tutkimuslaitos 1997 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Beretta M1934

Beretta M1934 on vuonna 1934 ilmestynyt Beretan valmistama itselataava, yksitoiminen massasulkulukkoinen pistooli. Ase kehitettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen Beretta M1915:n pohjalta. Malli hyväksyttiin Italian armeijan palveluspistooliksi vuonna 1935. == Ominaisuudet == Edeltäjänsä tapaan ase oli massasulkulukkoinen, joka ampui lyhyttä patruunaa, jotta kaasunpaine pysyisi turvallisella alueella. Suurin ero Berettan aiempiin malleihin oli luistin ulkopuolinen iskuvasara. Useimpien lippaiden pohjalevy on varustettu sormituella, joka auttaa isokätistä ampujaa saamaan paremman ampumaotteen aseen kahvasta. == Käyttäjät == * * * * * Myös liittoutuneiden joukot saivat pistoolia toisessa maailmansodassa sotasaaliiksi suuria määriä. == Käyttö Suomessa == Pistooleja hankittiin Italiasta Puolustusvoimien käyttöön vuonna 1940, muun puolustusmateriaalin ohella 60 kappaletta. Pistooleita testattiin armeijan koelaboratoriossa. Ase selvisi testeistä vähillä moitteilla. Seuraavan tilauksen teki Kotijoukkojen esikunta heinäkuussa 1942. Tilaus käsitti 500 pistoolia. Aseet saatiin Suomeen kuitenkin vasta talvella 1943. Puolustusvoimat ei myöhemmin varsinaisesti tilannut näitä pistooleita, mutta niitä saapui maahan Beretta 1935 -pistooleiden toimitusvaikeuksien takia korvaavina aseina 500-1 000 kappaletta. Vuoden 1951 inventaariossa näitä aseita oli Puolustusvoimilla 999 kappaletta. Asemalli poistui käytöstä vuonna 1986 == Lähteet == Luokka:Pistoolit ==Aiheesta muualla== *Suomalainen asekeräily: Beretta 1934 ja 1935
Juha Panula

Juha Panula (s. 27. helmikuuta 1954) on suomalainen kauppatieteiden tohtori, joka on toiminut markkinoinnin lehtorina Turun kauppakorkeakoulussa vuodesta 2005 alkaen. Sitä ennen hän toimi Lapin yliopiston markkinoinnin professorina 2002–2005 sekä kauppatieteiden ja matkailun tiedekunnan dekaanina 2004–2006. Juha Panula valmistui kauppatieteiden kandidaatiksi Turun kauppakorkeakoulusta vuonna 1982, lisensiaatiksi 1988 ja kauppatieteiden tohtoriksi vuonna 1993. Hän on toiminut Turun kauppakorkeakoulussa professorin, yliassistentin, lehtorin ja assistentin viroissa vuodesta 1982 lähtien. Oulun yliopiston taloustieteiden tiedekunnan markkinoinnin dosentiksi hänet nimitettiin vuonna 2000. Lapin yliopiston markkinoinnin professoriksi Juha Panula nimitettiin vuoden 2002 alusta lukien.Juha Panula , Turun yliopisto, viitattu 18.6.2015. Juha Panula on tutkinut muun muassa mediaviestintää, kulutuksen ja markkinoinnin etiikkaa, markkinointitutkimuksen metodisia ja metodologisia kysymyksiä, markkinoinnin teoriaa ja filosofiaa sekä markkinoinnin ja onnellisuuden suhdetta.Professori Juha Panula kauppatieteiden ja matkailun tiedekunnan dekaaniksi, Lapin yliopisto 25.5.2004, viitattu 18.6.2015. ==Teoksia== *1993: Televisionkatselun suuntautuneisuus ja muuttuva televisioympäristö. Aikuisyleisön tv-suuntautuneisuuden rakenne ja siinä ilmenevät vaikutukset televisioympäristön murrosvaiheessa 1984–1987. Turun kauppakorkeakoulun julkaisuja. Sarja A–6. *1997: Vaikutussuhde, käyttösuhde, merkityssuhde. Näkökulmia todellisuuden, joukkoviestinnän ja yleisön väliseen suhteeseen. Jyväskylä: Atena Kustannus. *1999: Moraalin ja talouden risteyksessä. Empiirinen tutkimus moraalia ja taloutta koskevien käsitysten eriytyneisyydestä. Turun kauppakorkeakoulun julkaisuja. Sarja A–10. *2000: Hämärän taakse. Marketologian minuutta etsimässä. Jyväskylä: Atena Kustannus. *2000: Nelikulmaisen ympyrän arvoitus: markkinointietiikka. Suomalaisten kuluttajien käsityksiä markkinoinnin eettisyydestä. Turun kauppakorkeakoulun julkaisuja. Sarja A–10. *2003: Markkinointi onnen sanansaattajana ja kurjuuden kuninkaana. Teoreettis-empiiristä tarkastelua ja tulkintoja kuluttajien vuotta 2020 koskevista kuvitelmista. Lapin yliopiston taloustieteellisiä julkaisuja. Sarja B9. ==Lähteet== Luokka:Helsingin kauppakorkeakoulun professorit Luokka:Markkinointitieteilijät Luokka:Suomalaiset kauppatieteilijät Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Pohjois-Korean naisten jääkiekkomaajoukkue

Pohjois-Korean naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Pohjois-Koreaa naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Joukkue perustettiin vuonna 1999. Pohjois- Koreassa oli vuonna 2017 yli 900 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa. Vuonna 2022 maalla oli tuhat rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa, vuoden 2025 alussa liki 700. Vuoden 2022 lopussa joukkue oli Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa 42. sijalla. ==Historia== Vuodesta 2010 vuoteen 2011 joukkue romanti maailmanrankingissa peräti 11 sijaa, mutta vastaavasti vuodesta 2012 vuoteen 2013 se nousi listalla viisi sijaa, kunnes se romahti listalla jälleen: vuodesta 2022 vuoteen 2023 12 sijaa, jolloin sen sijoitus oli toiseksi viimeinen. Joukkuetta on valmentanut Ri Won-son. Kaudella 2018–2019 sitä valmensi Pak Chol-Ho. Nykyinen valmentaja on Kwak Kum Sil. ==Sijoitukset== === Maailmanmestaruuskilpailuissa === * 1999 – karsinta * 2000 – 1. divisioonan karsinta, 1. * 2001 – 1. divisioona, 4. * 2003 – 1. divisioona, 6. * 2004 – 1. divisioona, 6. * 2005 – 2. divisioona, 4. * 2007 – 2. divisioona, 3. * 2008 – 2. divisioona, 3. * 2009 – 2. divisioona, 2. * 2011 – 2. divisioona, 6. * 2012 – 2. divisioonan A-lohko, 1. * 2013 – 1. divisioonan B-lohko, 3. *2014 – 1. divisioonan B-lohko, 5. * 2015 – 1. divisioonan B-lohko, 6. * 2016 – 2. divisioonan A-lohko, 4. * 2017 – 2. divisioonan A-lohko, 4. * 2018 – 2. divisioonan A-lohko, 3. * 2019 – 2. divisioonan A-lohko, 5. * 2020 – 2. divisioonan A-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. * 2021 – 2. divisioonan A-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. * 2022 – 2. divisioonan A-lohko, 6. (joukkue vetäytyi koronaviruspandemian vuoksi) * 2023 – 2. divisioonan A-lohko, 6. * 2024 – 2. divisioonan A-lohko, 1. === Olympialaisissa === * 2018 – 8., Etelä-Korean ja Pohjois-Korean yhdistetty Korean joukkue === Aasian talvikisoissa === * 2003 – 4. * 2007 – 4. * 2011 – 4. === IIHF Challenge Cup of Asia === * 2010 – pronssia === Maailmanranking === * 2003 – 13. * 2004 – 15. * 2005 – 16. * 2006 – 18. * 2007 – 19. * 2008 – 20. * 2009 – 18. * 2010 – 21. * 2011 – 32. * 2012 – 31. * 2013 – 26. * 2014, helmikuu – 29. * 2014, huhtikuu – 27. * 2015 – 27. * 2016 – 26. * 2017 – 25. * 2018, helmikuu – 28. * 2018, huhtikuu – 28. * 2019 – 28. * 2020 – 28. * 2021 – 27. * 2022, helmikuu – 31. * 2022, syyskuu – 31. * 2023 – 43. * 2024 – 42. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pohjois-Korea nationalteamsoficehockeyssä Luokka:Pohjois-Korean jääkiekko Luokka:Naisten jääkiekkomaajoukkueet
Remington 51

Remington 51 (myös Remington model 51) on Remingtonin suunnitelema ja valmistama massasulkuinen itselataava pistooli. ==Tuotanto== Remington aloitti itselataavien pistoolien valmistuksen vuonna 1917 saadessaan tilauksen Colt M1911 -pistoolien valmistuksesta. Kun tilaus valmistui, yhtiö päätti aloittaa oman pistoolien valmistuksen. Yhtiö suunnitteli uuden M51:n ja aloitti sen valmistuksen. == Ominaisuudet == Aseen sulkujärjestelmä perustuu massasulkuun. Aseessa on sekä kahvavarmistin että tavallinen varmistinvipu rungossa, lähellä aseen takapäätä. == Versiot == * Remington model 52, aseen alkuperäisversio. * Remington model 53, aseen paranneltu versio. * Remington R51, aseen pohjalta tehty moderni versio. == Lähteet == Luokka:Pistoolit
Willy Heinz

Willy Heinz (oik. Wilhelm "Willy" Hussmann, 1. tammikuuta 1895 Osterfeld – 8. huhtikuuta 1918 Kymi) oli Suomen sisällissotaan osasto Brandensteinin joukoissa osallistunut saksalainen 14. Jääkäripataljoonasta irrotetun polkupyöräkomppanian sotilas, joka kaatui huhtikuussa 1918 nykyisen Kotkan alueella Kyminlinnassa käydyssä taistelussa. Oikealta nimeltään hän oli Wilhelm Hussmann, jota myös Suomen sotasurmat -tietokanta käyttää,Hussmann, Wilhelm Suomen sotasurmat 1914-1922. Viitattu 18.6.2015. mutta hänet on haudattu Kotkan Vanhalle hautausmaalle nimellä Willy Heinz. Hautajaisista kirjoittanut Hufvudstadsbladet puolestaan kertoi haudatuksi tulleen sotilaan nimeltä Heinz Lauf. Hänen hautansa sijaitsee lähellä hautausmaan pääporttia.Metsolan hautausmaa. Web Archive 2015. Viitattu 18.6.2015. Heinz kuoli Kyminlinnassa punaisten tulitukseen yrittäessään pystyttää konekivääriä linnoituksen vallille. Taistelun tauottua punaiset hautasivat hänet Kotkan Vanhalle hautausmaalle Korelan Metsolaan. Sodan päättymisen jälkeen Heinzille järjestettiin toukokuussa uudet hautajaiset, jossa Hufvudstadsbladetin mukaan oli paikalla nelisenkymmentä saksalaissotilasta sekä suuri joukko kaupunkilaisia.KYMINLINNAN TAISTELU 8.4.1918 Suomen Sotahistoriallinen Seura ry. Viitattu 18.6.2015. Myöhemmin Willy Heinz on tullut tunnetuksi erityisesti Veikko Lavin pasifistisesta laulusta Balladi Willy Heinzista. Ensimmäisen kipinän siihen Lavi kertoi saaneensa jo lapsuudessaan käydessään ennen hänen syntymäänsä kuolleen sisarensa haudalla, joka sijaitsi Willy Heinzin haudan vieressä. Lavin kertoman mukaan Willy Heinzin hauta oli hoitamaton ja sen päälle oli usein heitelty roskia. Lopullinen sysäys laulun kirjoittamiseen Laville tuli hänen luettuaan 1960-luvun lopulla kuvauksen Kyminlinnan taistelusta: "Balladi hänestä liukuu läpi koko sotilaallisen hierarkian alkaen keisarista alimpaan pelinappulaan, tähän nuoreen sotilaaseen. Hän tuskin tiesi, miksi oli joutunut vieraaseen maahan. Hän oli sodassa viattomin, mutta sai maksaa korkeimman hinnan. Muistan myös lapsena miettineeni, kaipasiko kukaan tätä poikaa." Tuula Salmi: Laulun arvoinen Lavi, s. 210–211. Helsinki: Tammi, 1984. ISBN 951-30-6121-3. Laulun ensimmäisen version Lavi levytti vuonna 1974 marssimaisena ja toisen, enemmän balladin omaisen, seuraavalla albumillaan vuonna 1976. Kappale on mukana myös Lavin kansalaissotaa käsittelevien laulujen kokoelmassa Punaiset ja valkoiset (1980), jossa sen esittää Sinikka Sokka. Matti Halmeaho: Laulajan testamentti – Veikko Lavin taiteilijavuodet 1950–1996, s. 267. Helsinki: Art House, 2013. ISBN 978-951-884-507-5. == Lähteet == Luokka:Suomen sisällissodan saksalaiset Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Andrija Balić

Andrija Balić (s. 11. elokuuta 1997 Split) on kroatialainen jalkapalloilija, joka edustaa slovakialaista Dunajská Stredaa lainalla italialaisseura Udinesesta. Oikeajalkainen Balić on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.http://www.transfermarkt.co.uk/andrija- balic/profil/spieler/316111#subnavi == Ura == === Seurajoukkueura === Balićin kasvattajaseura on Hajduk Split. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa vuosina 2014-2015 12 ottelua onnistuen neljästi maalinteossa. Seuran ykkösjoukkueen paidassa 1. HNL:issä Balić debytoi huhtikuussa 2014 ja teki avausmaalinsa maaliskuussa 2015.http://www.transfermarkt.co.uk/andrija- balic/leistungsdatenverein/spieler/316111 Balić siirtyi helmikuussa 2016 Serie A:n Udineseen, arviolta neljän miljoonan euron siirtosummalla. === Maajoukkueura === Balić on edustanut Kroatiaa monissa nuorten maajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Kroatialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fabienne Humm

Fabienne Valérie Humm (s. 20. joulukuuta 1986 Zürich) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka edustaa Nationalliga A:ssa pelaavaa FC Zürichiä. Pelipaikaltaan Humm on keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän kuuluu myös Sveitsin naisten jalkapallomaajoukkueeseen. == Ura == === Seurajoukkueura === Humm aloitti uransa FC Schlierenissä, jota hän edusti vuodet 2006–2009. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi Nationalliga A:n FC Zürichiin. Zürichissä Humm on voittanut yhdeksän kertaa Sveitsin mestaruuden ja seitsemän kertaa Sveitsin cupin.http://nr.women.soccerway.com/players/fabienne-humm/99706/ === Maajoukkueura === Humm on pelannut Sveitsin maajoukkueessa vuodesta 2012 lähtien. Hän on pelannut ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 79 maaottelua ja tehnyt niissä 25 maalia. Hän oli mukana vuoden 2015 MM-kilpailuissa Kanadassa, jossa hän teki naisten MM-historian nopeimman hattutempun Ecuadoria vastaan Sveitsin 10–1-voittoon päättyneessä ottelussa.http://www.kp24.fi/uutiset/teemat/1060/391761/Sveitsi-j%C3%A4rjesti- huikeat-maalijuhlat-MM-jalkapallossa Hummin maalit syntyivät viiden minuutin sisällä. == Saavutukset == FC Zürich * Nationalliga A: 2009–2010, 2011–2012, 2012–2013, 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016, 2017–2018, 2018–2019, 2021–2022, 2022–2023 * Sveitsin cup: 2011–2012, 2012–2013, 2014–2015, 2015–2016, 2017–2018, 2018–2019, 2021–2022 == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stanley Atani

Stanley Atani (s. 27. tammikuuta 1990 Tahiti) on tahitilainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa AS Tefanaa. Oikeajalkainen Atani on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.http://www.transfermarkt.co.uk/stanley- atani/profil/spieler/128913 Hän kuuluu myös Tahitin jalkapallomaajoukkueeseen. == Ura == === Seurajoukkueura === Atani aloitti uransa AS Jeunesissa, jota hän edusti vuodet 2008–2010. Vuodesta 2010 hän on kuulunut Tahitin pääsarjajoukkueeseen AS Tefanaan, jonka riveissä hän on voittanut muun muassa kaksi Tahitin mestaruutta ja hävinnyt OFC Champions Leaguen finaalin.http://nr.soccerway.com/players/stanley-atani/97251/ === Maajoukkueura === Atani kuului Tahitin alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen vuoden 2009 MM-kilpailuissa, joissa hän oli kentällä yhdessä ottelussa. Tahitin jalkapallomaajoukkueessa Atani debytoi huhtikuussa 2011 ystävyysottelussa Uutta-Kaledoniaa vastaan.http://www.national-football- teams.com/player/44783/Stanley_Atani.html Avausmaalinsa hän teki saman vuoden elokuussa Tyynenmeren kisojen ottelussa Cookinsaaria vastaan. Atani oli mukana myös vuoden 2013 Maanosaliittojen cupissa, jonne maa oli selviytynyt voitettuaan vuoden 2012 OFC Nations Cupin. Atani pelasi turnauksessa kahdessa Tahitin kolmesta ottelusta, Uruguayta ja Nigeriaa vastaan.http://www.fifa.com/worldfootball/statisticsandrecords/players/player=307066/index.html == Saavutukset == AS Tefana *Tahitin pääsarja: 2010-2011, 2014-2015 == Lähteet == Luokka:Tahitilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sebastián Gamarra

Sebastián Gamarra Ruiz (s. 15. tammikuuta 1997 Tarija) on bolivialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Gamarra edustaa italialaisen Milanin Primavera-juniorijoukkuetta.Sebastián Gamarra Transfermarkt-sivustolla Gamarra teki ensiesiintymisensä Bolivian A-maajoukkueessa 7. kesäkuuta 2015, kun joukkue hävisi Argentiinalle 0–5. Ennen maajoukkueessa pelaamista hän oli ollut vain kertaalleen seuratasolla edustamansa Milanin kokoonpanossa virallisessa aikuisten ottelussa. Tämä tapahtui 3. toukokuuta 2015, kun Milan hävisi Serie A:ssa Napolille 0–3, ja tuossakaan ottelussa hän ei päässyt kentälle. Kesällä Gamarra kutsuttiin myös Bolivian Copa América -joukkueeseen ilman kokemusta aikuisten otteluista seuratasolla. == Lähteet == Luokka:Bolivialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Monte Pindo

Monte Pindo on 627 korkea vuori Espanjan Galiciassa, meren rannalla 86 km päässä Santiago de Compostelasta. Vuoren on liitetty monenlaista mytologiaa. Sen on sanottu olevan alueella asuneiden kelttien Olympos-vuori. Lapsettomat pariskunnat ovat vierailleet vuorella parantaakseen hedelmällisyyttään. Keskiajalla Irian piispa määräsi vuoren rinteelle rakennettavaksi linnan, jonka piti suojella rannikkoa merirosvoilta. Linna nimettiin pyhän Yrjön (San Xurxo) mukaan. Useat Galician aatelisperheet asuivat linnassa, kunnes se tuhottiin vuonna 1467 Irmandiños-sodassa. Sen jälkeen aarteenetsijät ovat romuttaneet linnan muurit lopullisesti. Alueella oli myös toinen linnoitus nimeltään Peñafiel, ja erakkomunkkien asuinpaikkoja. Espanjan sisällissodan aikana ihmiset pakenivat vihollista tälle vuorelle. Monte Pindon ja Carnotan alue on Natura 2000 -kohde vuodesta 2014. Natura-alueen pinta-ala on 4673 ha. Siellä tavataan useita harvinaisia kasvi- ja eläinlajeja, kuten saukko, kuikka, muuttohaukka ja nuolihaukka. Aluetta on ehdotettu kehitettäväksi luonnonpuistoksi. Vuonna 2013 vuorella oli laaja metsäpalo, joka tuhosi 1600 hehtaaria metsää. == Kuvagalleria == Tiedosto:Carnota - Monte Pindo (A Coruña, Galicia, España) 04.JPG| Tiedosto:Carnota - Monte Pindo (A Coruña, Galicia, España) 09.JPG| Tiedosto:Carnota - Monte Pindo (A Coruña, Galicia, España) 08.JPG| == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.montepindo.gal/ Luokka:Galicia Luokka:Espanjan vuoret
Ritva Reinikka

Ritva Sinikka Reinikka (aik. Reinikka-Soininen, s. 16. huhtikuuta 1955)Luukka, Teemu: Afrikan auttaja Ritva Reinikka on ikuinen optimisti. Vuosi 1990 muutti Ritva Reinikan elämän, kun hän lähti yksinhuoltajaleskenä Oxfordiin ja sieltä Afrikkaan maailmaa parantamaan. Helsingin Sanomat 28.2.2014, viitattu 18.6.2015. on suomalainen taloustieteen tohtori, joka on vuodesta 1993 työskennellyt Maailmanpankissa Washingtonissa erityisesti Afrikkaan liittyvissä tehtävissä. Hän on yksi Maailmanpankin hierarkiassa korkeimmalle edenneistä suomalaisista. Vuonna 2014 hän oli yksi Suomen Kulttuurirahaston 30 000 euron palkinnon saajista.Suomen Kulttuurirahastolta neljä palkintoa ja yli 3 miljoonaa euroa lapsiin ja leikkiin, Suomen Kulttuurirahasto 27.2.2014, viitattu 18.6.2015. Reinikka kirjoitti ylioppilaaksi Kouvolan yhteiskoulusta. Valmistuttuaan kauppatieteiden kandidaatiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta hän sai paikan ulkoministeriön kehitysyhteistyöosastolta 1978. Reinikka työskenteli YK:n palveluksessa Lesothossa 1982–1983 ja lähti sitten suorittamaan taloustieteen jatko-opintoja Kanadaan Montrealin ranskankieliseen yliopistoon lukuvuodeksi 1983–1984. Hän valmistui kauppatieteiden lisensiaatiksi Helsingistä 1990 ja väitteli tohtoriksi Oxfordin yliopistossa professori Paul Collierin johdolla 1993. Oxfordissa Reinikka työskenteli Afrikan maiden taloudellisessa tutkimuskeskuksessa ja aloitti tohtoriksi valmistuttuaan uransa Maailmanpankissa Itäisen Afrikan ekonomistina. Myöhemmin hän toimi muun muassa tutkimuspäällikkönä pankin tutkimusosastolla, johtajana Afrikan ja Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan alueilla sekä maajohtajana eteläisessä Afrikassa. Viimeksi hän toimi vuoden 2013 loppuun asti Maailmanpankin Afrikan inhimillisen kehityksen ohjelman johtajana.Director of the Human Development Group, World Bank Africa Region, Maailmanpankki, viitattu 18.6.2015.Ängeslevä, Päivi: Tunnetuin suomalainen kehitystaloustutkija, Kehityslehti 8.5.2015. Viitattu 18.6.2015. Kulttuurirahaston palkintoperusteluissa todettiin Reinikan työllä olleen suuri merkitys sekä akateemiselle kehitystaloustieteelle että käytännön kehityspolitiikalle muun muassa kehitysmaiden verovarojen ja kehitysapurahojen käytön tehostumisen muodossa. Hän on tuonut varainkäytön tarkkailuun uusia menettelytapoja, kuten järjestelmällistä raportointia ja kyselytutkimuksia. Ritva Reinikka on naimisissa amerikkalaisen Peter Deweesin kanssa. Heillä on vuonna 1992 syntyneet kaksostytöt. Aiemmasta avioliitostaan Reinikalla on poika. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ulkosuomalaiset henkilöt
Suur-Venäjä

Suur-Venäjä on joidenkin venäläisten äärinationalistien julkituoma irredentistinen ajatus nykyistä laajemmasta Venäjästä, joka kattaisi vähintään entisen Neuvostoliiton tai tsaarin Venäjän. Suurvenäläiset haluavat palauttaa Venäjän sen aiempaan laajuuteensa. Niinpä he ottavat ajattelulleen mallia historiasta. Toisaalta suurvenäläisiä huolettavat venäjänkielisten oikeudet muun muassa Neuvostoliitosta irtautuneissa maissa. Tunnettuja Suur-Venäjän puolestapuhujia ovat olleet muun muassa Vladimir Žirinovski ja Aleksandr Dugin. Molemmat ovat antaneet lausuntoja, joiden mukaan esimerkiksi Suomi kuuluisi osaksi Venäjää. Toisaalta Eduard Limonov on kannattanut Neuvostoliiton rajojen palauttamista. Venäläisten erikoisjoukkojen ja vapaaehtoisten toiminta Itä-Ukrainassa on nähty monesti eräänä Suur-Venäjä- aatteen ilmentymänä. Suurvenäläistä Aleksandr Duginia pidetään Vladimir Putinin neuvonantajana, vaikka Putin ei julistakaan Suur-Venäjää. Tarkkailijoiden mukaan Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022 on nähtävissä Suur- Venäjän rakentamisena. Venäjä haluaa palauttaa itselleen vanhoja tsaarin Venäjän alueita, ainakin niiden ytimen. Venäjä on kuitenkin kiistänyt tämän tavoitteen. == Katso myös == *Eurasianismi *Kansallisbolševismi == Lähteet == Luokka:Venäläinen nationalismi Luokka:Irredentismi
RN Giuseppe Missori

RN Giuseppe Missori () oli Italian kuninkaallisen laivaston Pilo-luokan hävittäjä, joka oli ensimmäisessä maailmansodassa hävittäjänä ja toisessa maailmansodassa torpedoveneenä. == Valmistus == Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 19. tammikuuta 1914. Alus laskettiin vesille 20. joulukuuta 1915 ja liitettiin laivastoon p7. maaliskuuta 1916.Whitley, M. J. s. 175 == Palvelus == Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Saksa valtasi aluksen 10. syyskuuta 1943. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Pilo-luokan hävittäjät Luokka:Italialaiset ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan torpedoveneet Luokka:Cantieri navali Odero
RN Antonio Mosto

RN Antonio Mosto () oli Italian kuninkaallisen laivaston Pilo-luokan hävittäjä, joka oli ensimmäisessä maailmansodassa hävittäjänä ja toisessa maailmansodassa torpedoveneenä. == Valmistus == Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 9. lokakuuta 1913. Alus laskettiin vesille 20. toukokuuta 1915 ja liitettiin laivastoon puolitoista kuukautta myöhemmin 7. heinäkuuta.Whitley, M. J. s. 175 == Palvelus == Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Alus muutettiin vuosina 1953-1954 nopeaksi miinanraivaajaksi, jolloin sen aseistukseksi tuli 102 millimetrin tykki ja 2-4 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Samalla alukselle asennettiin tutka. Alus poistettiin alusluettelosta 15. joulukuuta 1958. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Pilo-luokan hävittäjät Luokka:Italialaiset ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan torpedoveneet Luokka:Pattisonin telakka
RN Rosolino Pilo

RN Rosolino Pilo () oli Italian kuninkaallisen laivaston Pilo-luokan hävittäjä, joka oli ensimmäisessä maailmansodassa hävittäjänä ja toisessa maailmansodassa torpedoveneenä. == Valmistus == Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 19. elokuuta 1913. Alus laskettiin vesille 24. maaliskuuta 1915 ja liitettiin laivastoon kaksi kuukautta myöhemmin 25. toukokuuta.Whitley, M. J. s. 175 == Palvelus == Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Alus poistettiin alusluettelosta 1. lokakuuta 1954. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Pilo-luokan hävittäjät Luokka:Italialaiset ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan torpedoveneet Luokka:Cantieri navali Odero
RN Simone Schiaffino

RN Simone Schiaffino () oli Italian kuninkaallisen laivaston Pilo-luokan hävittäjä, joka oli ensimmäisessä maailmansodassa hävittäjänä ja toisessa maailmansodassa torpedoveneenä. == Valmistus == Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 12. syyskuuta 1913. Alus laskettiin vesille 11. syyskuuta 1915 ja liitettiin laivastoon kaksi kuukautta myöhemmin 7. marraskuuta.Whitley, M. J. s. 175 == Palvelus == Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Alus upotettiin 24. huhtikuuta 1941. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Pilo-luokan hävittäjät Luokka:Italialaiset ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan torpedoveneet Luokka:Cantieri navali Odero
RN Pilade Bronzetti

RN Pilade Bronzetti () oli Italian kuninkaallisen laivaston Pilo-luokan hävittäjä, joka oli ensimmäisessä maailmansodassa hävittäjänä ja toisessa maailmansodassa torpedoveneenä nimellä Giuseppe Dezza. == Valmistus == Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 12. syyskuuta 1913. Alus laskettiin vesille 26. lokakuuta 1915 ja liitettiin laivastoon 1. tammikuuta 1916.Whitley, M. J. s. 175 == Palvelus == Alus nimettiin uudelleen 16. tammikuuta 1921 Giuseppe Dezzaksi ja se luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Aluksen miehistö upotti aluksensa 16. syyskuuta 1943 Fiumen satamaan. Saksalaiset valtasivat ja nostivat hylyn, joka siirrettiin telakalle kunnostettavaksi. Alus liitettiin Saksan laivastoon 9. kesäkuuta 1944 nimellä TA35. Alus upposi 17. elokuuta osuttuaan miinaan Polan edustalla Fasanan kanaalissa. Hylky nostettiin.Gardiner, Robert 1906-1921 s. 269 ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Pilo-luokan hävittäjät Luokka:Italialaiset ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Cantieri navali Odero
RN Francesco Nullo (1914)

RN Francesco Nullo () oli Italian kuninkaallisen laivaston Pilo-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa hävittäjänä ja toisessa maailmansodassa torpedoveneenä nimellä Fratelli Cairoli. == Valmistus == Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 24. syyskuuta 1913. Alus laskettiin vesille 12. marraskuuta 1914 ja liitettiin laivastoon 1. toukokuuta 1915.Whitley, M. J. s. 175 == Palvelus == Alus nimettiin uudelleen 1926 Fratelli Cairoliksi ja se luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Alus upotettiin 23. joulukuuta 1940. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Pilo-luokan hävittäjät Luokka:Italialaiset ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Pattisonin telakka
Salvatore Ferragamo

Salvatore Ferragamo (5. kesäkuuta 1898 Bonito, Italian kuningaskunta – 7. elokuuta 1960 Firenze, Italia) oli italialainen jalkinesuunnittelija. Hän avasi ensimmäisen suutariverstaansa 13-vuotiaana vuonna 1912, missä hän teki naisille mittatilauskenkiä. 16-vuotiaana hän muutti Yhdysvaltoihin, ensin Bostoniin ja myöhemmin Santa Barbaraan Kaliforniaan. Samoihin aikoihin myös filmiteollisuus kasvoi Hollywoodissa. Ferragamo onnistui mallistollaan saamaan kuuluisuutta, ja hänestä tuli filmitähtien suosima kenkäsuunnittelija. Vuonna 1927 hän muutti takaisin Italiaan, Firenzeen. Siellä hän jatkoi kenkien tekoa Hollywoodin filmitähdille. Ferragamon asiakkaina olivat filmitähdet kuten Marilyn Monroe ja Sophia Loren. Vuonna 1938 hän osti Firenzestä palatsi Palazzo Spini Feronin, jossa on nykyään hänen nimeään kantava museo. Vuonna 1947 hän sai työstään Neiman Marcus Fashion Award -palkinnon. www.ferragamo.com == Aiheesta muualla == *Salvatore Ferragamo *Museo Milavida ==Lähteet== Luokka:Italialaiset muotisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
RN Ippolito Nievo

RN Ippolito Nievo () oli Italian kuninkaallisen laivaston Pilo-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 19. elokuuta 1913. Alus laskettiin vesille 24. heinäkuuta 1915 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla, 1. lokakuuta.Whitley, s. 175Fraccaroli, s. 72 == Palvelus == Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Se poistettiin alusluettelosta 25. huhtikuuta 1938. ==Katso myös== * Ippolito Nievo, kirjailija, Italian yhdistämisen merkkihenkilö ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Pilo-luokan hävittäjät Luokka:Italialaiset ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Cantieri navali Odero
Sauer 38H

Sauer 38H on itselataava massasulkuinen pistooli, jonka suunnitteli saksalainen asetehdas nimeltään J. P. Sauer & Sohn vuonna 1938. ==Valmistus== Toisen maailmansodan sytyttyä vuonna 1939 asetta valmistettiin ainoastaan asevoimille eikä sen valmistusta jatkettu sodan jälkeen. Saksa käytti asetta ilma- ja maavoimissa sekä poliisitehtävissä. == Ominaisuudet == Aseessa on yksinkertainen massasulku ja piippu on kiinni aseen rungossa. Aseessa on sisäänrakennettu vasara. Nimessä esiintyvä H-kirjain johtuu saksankielisestä sanasta "Hahn" eli vasara. == Lähteet == Luokka:Pistoolit
Emil Backenius

Emil Isidor Backenius (myöh. Palasmaa, 16. tammikuuta 1884 Pukkila – 6. marraskuuta 1968 HelsinkiEmil Backenius Sports Reference. Viitattu 18.6.2015.) oli suomalainen painija. Vuonna 1912 hän osallistui Tukholman olympialaisten kreikkalais-roomalaisen painin yli 82,5 kg:n sarjaan, sijoittuen jaetulle viidennelle sijalle toisen suomalaisen Kalle Viljamaan kanssa.Wrestling at the 1912 Stockholm Summer Games: Men's Heavyweight, Greco-Roman Sports-Reference. Viitattu 18.6.2015. Helsingin Atleettiklubia edustanut Backenius voitti saman sarjan SM-kultaa vuonna 1914.Painin SM-kilpailut 1910–1914 TUL-paini. Viitattu 18.6.2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Sanna Aaltonen

Sanna Aaltonen -nimisiä henkilöitä ovat tai ovat olleet: * Sanna Aaltonen (1853–1925), suomalainen ryijyjen kutoja * Sanna Erkinheimo, o.s. Aaltonen (s. 1981), suomalainen pikajuoksija
FIFA 16

FIFA 16 on EA Canadan kehittämä ja EA Sportsin julkaisema jalkapalloaiheinen urheilupeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Windowsille, Xbox 360:lle ja Xbox Onelle. Se julkaistiin 22. syyskuuta 2015. FIFA 16 on FIFA-pelisarjan ensimmäinen julkaisu, jossa ovat mukana naisten maajoukkueet. Lisäksi pelin kansikuvapelaajat valittiin ensimmäistä kertaa julkisella äänestyksellä. Pelistä julkaistiin kaksi erikoisversiota: FIFA 16 Super Deluxe Edition ja FIFA 16 Deluxe Edition. ==Lähteet== Luokka:FIFA-pelit Luokka:Vuoden 2015 videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:PlayStation 3 -pelit Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:Xbox 360 -pelit Luokka:Xbox One -pelit
Hymer

Hymer AG on vuonna 1923 perustettu saksalainen matkailuautovalmistaja, jonka kotipaikka on Etelä-Saksan Bad Waldseessa. Hymer lukeutuu Euroopan suurimpiin matkailuautovalmistajiin, ja se omistaa myös Bürstner-, Carado-, Eriba-, Laika-, Niesmann & Bischoff- ja Sunlight-merkit. Hymerillä on yhteensä kuusi tehdasta, joista neljä sijaitsee Saksassa (Bad Waldsee, Polch, Kehl ja Neustadt in Sachsen), yksi Ranskassa (Wissembourg) ja yksi Italiassa (Val di Pesa Tavarnelle). == Historiaa == Hymerin perustajan Erwin Hymerin isä Alfons oli avannut korjaamon Bad Waldseehen vuonna 1923. Vuonna 1956 lentokonesuunnittelija Erich Bachem rakensi ensimmäisen matkailuvaunun tilaustyönä. Seuraavana vuonna Erwin Hymer ja Bachem suunnittelivat yhdessä Eriba (Erich Bachem) -tuoteperheen, joka koostui Troll-, Puck-, Touring- ja Nova-matkailuvaunumalleista. Kaksikko perusti Hymer AG:n, joka alkoi valmistaa Eriba-matkailuvaunuja, jotka ovat yhä tuotannossa. Hymerin ensimmäinen matkailuauto, Caravano, tuli markkinoille vuonna 1961. 1960-luvun puolivälissä lentokonevalmistaja Dornier Flugzeugwerke ja Hymer AG kehittivät Zündapp Janusin pohjalta Dornier Delta II -prototyypin, joka kuljetti kuutta ihmistä, ja siinä oli myös makuupaikat kahdelle. Malli ei kuitenkaan koskaan päässyt tuotantoon asti. Matkailuautojen sarjavalmistus alkoi Hymerin merkillä vuonna 1971. Vuonna 1971 esiteltyä Mercedes-Benz L508 D:n alustalle rakennettua Hymermobil 550:tä voidaan pitää ensimmäisenä puoli-integroituna matkailuautona. Vuonna 1974 Hymer kehitti ensimmäisen täysintegroidun matkailuauton, Hymermobil 660:n. Pian markkinoille tuli siitä kehitetty lippulaivamalli 720, jossa oli täysin varusteltu keittiö, jääkaappi ja pesuhuone. Samat varusteet tulivat myös edullisempiin 620- ja 520-malleihin. Hymer, Eriba, Dethleffs ja T.E.C. (nykyisin LMC) yhdistyivät vuonna 1980. Yhteisyritys listautui pörssiin 1990. Hymer osti Niesmann & Bischoffin vuonna 1996, ja Bürstnerin 1998. Samana vuonna Hymer perusti myös tarvikevalmistaja Moveran. Hymer osti lisäksi italialaisen matkailuautovalmistaja Laikan vuonna 2000. Hymer ja Dethleffs perustivat Capron Ltd:n, joka valmistaa Carado- ja Sunlight-merkkisiä matkailuautoja. Bad Waldseehen avattiin 29. lokakuuta 2011 Erwin Hymer -museo. == Nykyinen mallisto == === Retkeilyautot === * Hymercar Serengeti (Fiat Ducato) * Hymercar Ayers Rock (Fiat Ducato) * Hymercar Grand Canyon (Fiat Ducato) * Hymercar Yellowstone (Fiat Ducato) * Hymercar Sierra Nevada (Fiat Ducato) * Hymercar Sydney Drive (Fiat Ducato) * Hymercar Sydney (Fiat Ducato) * Hymercar Rio (Fiat Ducato) === Puoli-integroidut === * Hymer Van (Fiat Ducato) * Hymer Exsis-t (Fiat Ducato) * Hymer T-Class CL (Fiat Ducato) * Hymer T-Class SL (Fiat Ducato) * Hymer ML-T (Mercedes-Benz Sprinter) === Integroidut === * Hymermobil Exsis-i (Fiat Ducato) * Hymermobil B-Class (Fiat Ducato) * Hymermobil B-Class PremiumLine (Fiat Ducato) * Hymermobil B-Class SL (Fiat Ducato) * Hymer DuoMobil (Fiat Ducato) * Hymermobil ML-i (Mercedes-Benz Sprinter) * Hymermobil StarLine S (Mercedes-Benz Sprinter) == Lähteet == Luokka:Autonvalmistajat Luokka:Saksalaiset teollisuusyritykset