EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ludwig Büchner

Friedrich Karl Christian Ludwig Büchner (29. maaliskuuta 1824 Darmstadt – 1. toukokuuta 1899 Darmstadt) oli saksalainen filosofi ja lääkäri, joka tunnetaan 1800-luvun tieteellisen materialismin kannattajana. Vuosien 1842 ja 1848 välisenä aikana Büchner opiskeli fysiikkaa, kemiaa, kasvitiedettä, mineralogiaa, filosofiaa ja lääketiedettä Giessenin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1848 väitöskirjalla Beiträge zur Hall’schen Lehre von einem excitomotorischen Nervensystem, joka käsitteli Albrecht von Hallerin teoriaa hermostosta. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan Strasbourgin ja Würzburgin yliopistoissa. Jälkimmäisessä hän opiskeli patologiaa Rudolf Virchowin kanssa. Vuonna 1852 hänestä tuli lääketieteen lehtori Tübingenin yliopistossa. Tällöin hän julkaisi teoksensa Kraft und Stoff: Empirisch-naturphilosophische Studien (suom. Voima ja aine), jossa hän puolusti aineen ja voiman häviämättömyyttä. Tämän teoksen vahva materialismi suututti vastapuolta siinä määrin, että hän joutui luopumaan virastaan Tübingenissä. Hän vetäytyi Darmstadtiin, jossa jatkoi lääkärinä kirjoittaen artikkeleita patologiasta ja fysiologiasta. Myöhemmin hän jatkoi materialismin puolustusta muissa teoksissaan. Büchnerin ajattelua arvioitaessa tulee muistaa, että hän oli ensi sijassa fysiologi, ei filosofi. Hän halusi ensi sijassa vastustaa edeltäjiensä romanttista idealismia ja teologisia maailmanselityksiä. Luonto oli hänelle puhtaasti fysikaalinen: sillä ei ollut erillistä tarkoitusta, ei tahtoa, ei ulkopuolisen arvovallan asettamia lakeja eikä yliluonnollisia moraalisia palkkioita tai rangaistuksia. Büchnerin materialismi toimi saksalaisen vapaa-ajattelun perustana. Vuonna 1881 hän perusti Frankfurtissa Saksan vapaa-ajattelijoiden yhdistyksen Deutsche Freidenkerbundin, jossa maan ateistit kokoontuivat ensimmäistä kertaa yhdessä. Näytelmäkirjailija Georg Büchner oli Ludwig Büchnerin vanhempi veli. == Teoksia == * Beiträge zur Hall’schen Lehre von einem excitomotorischen Nervensystem (1848) * Kraft und Stoff. Empirisch- naturphilosophische Studien (1855, suom. Voima ja aine) * Natur und Geist (”Luonto ja sielu”, 1857) * Aus Natur und Wissenschaft (”Luonnosta ja tieteestä”, osa I., 1862; osa II., 1884) * Der Fortschritt in Natur und Geschichte im Lichte der Darwinschen Theorie (”Edistys luonnossa ja historiassa darwinilaisen teorian valossa”, 1884) * Tatsachen und Theorien aus dem naturwissenschaftlichen Leben der Gegenwart (1887) * Fremdes und Eigenes aus dem geistligen Leben der Gegenwart (1890) * Darwinismus und Socialismus (”Darvinismi ja sosialismi”, 1894) * Im Dienste der Wahrzeit (”Totuuden palveluksessa”, 1899) == Suomennettu teos == * == Aiheesta muualla == * Büchner, Ludwig: Force and Matter , katkelmia. Luokka:Saksalaiset filosofit Luokka:Saksalaiset lääkärit Luokka:Ateistifilosofit Luokka:Materialistit Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet Luokka:Naturalismi (filosofia)
Ton van Klooster

Anton ("Ton") Willem van Klooster (17. helmikuuta 1954, Hilversum, Pohjois- Hollanti), on alankomaalainen entinen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kesäolympialaisiin 1972. Siellä hän karsiutui 400 ja 1500 metrien vapaauinneissa alkuerissä. Kesäolympialaisissa 1992 van Klooster toimi Alankomaiden uintimaajoukkueen päävalmentajana. Luokka:Alankomaalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leipäjono

Leipäjono on Suomessa 1990-luvun laman aikaan vakiintunut nimitys eri tahojen jakamalle sosiaaliselle ruoka-avulle. Sittemmin ruoka-apu on laajentunut, ja 2010-luvulla nimitys korvattin usein ilmaisen hävikkiruuan ja/tai muuta avustusruokaa sisältävien ruokakassien jaolla ja ilmaisilla tai edullisilla yhteisruokailuilla. Pieni osa Suomessa jaettujen ruoka-apukassien sisällöstä oli useana vuonna tullut Euroopan unionilta, mutta tässä EU-tukimuodossa on ollut katkoja, ja esimerkiksi seurakuntien diakoniatyön jakamissa ruoka- apukasseissa EU:n ruoka-avun osuus saattoi silloinkin olla vain yksi kymmenysosa. Ruokakasseja on jaossa ainakin kaikissa Manner-Suomen maakunnissa. == Leipäjonot Helsingissä == Nimi leipäjono tuli Pelastusarmeijan harjoittamasta leipien jakelusta. Pelastusarmeija on järjestänyt lahjoituksena saamiensa elintarvikkeiden jakelua pääkaupunkiseudun asukkaille Helsingin Kalliossa useiden vuosikymmenien ajan. Toiminta sai kansainvälistä huomiota osakseen lehdistössä 1990-luvun alussa. Myös Veikko Hursti jakoi leipää Kalliossa vuosikymmeniä ja hänen poikansa Heikki Hursti on jatkanut toimintaa. Vuoden 2012 lopulla valmistuneen tutkimuksen mukaan pääkaupunkiseudulla kolmasosa leipäjonoissa käyvistä oli tuolloin lapsiperheitä . Professori Juho Saaren mukaan ruoka-apu (leipäjonot) eivät ole köyhyyden tai sosiaaliturvan riittävyyden mitta, vaan niiden tarjonta luo kysyntää. Osa ihmisistä ei nosta toimeentulotukea, jottei heidän tarvitsisi ensin käyttää säästöjään. Ennen toimeentulotuen saamista hakijan on käytettävä mahdollisia säästöjään elinkulujensa kattamiseksi. Osa henkilöistä käy mieluummin jonottamassa ruoka- apua, vaikka Suomen vähimmäisturva on tasoltaan EU:n parhaimmistoa, yli Ruotsinkin tason. THL:n tutkijat arvioivat perusturvan sijoittuvan EU:n parhaaseen neljännekseen suhteessa paikalliseen hintatasoon. Suurin osa leipäjonojen kävijöistä kuitenkin elää perusturvaetuuksilla ja käyttää paljon sotepalveluja. Helsingin leipäjonoihin on kohdistettu kritiikkiä ja ruoan jonottamista kadulla on pidetty nöyryyttävänä. Osa helsinkiläisistä on valittanut leipäjonojen aiheuttavan häiriöitä ja alentavan asuntojen hintoja Helsinginkadulla. Hyväntekeväisyystyöntekijä Heikki Hursti kiisti väitteet, mutta ilmoitti, että ruoanjakelu Helsinginkadulla lopetetaan. Helsingin kaupunki yrittää kuitenkin löytää asiaan sopuratkaisua. Kallion kaupunginosassa on noussut kansanliike, ns. Kallio-liike, suvaitsevan kaupunkilaisuuden puolesta. Suuri joukko asukkaita on huolissaan siitä, että yritykset häätää Hurstin leipäjono romuttavat Kallion maineen rosoisena ja moniarvoisena kaupunginosana. Poliittisesti sitoutumaton Kallio-liike syntyi vastareaktiona ns. Nimby-ilmiölle eli "ei minun takapihalleni" –ajattelulle. ==Katso myös== * Kansankeittiö * Ruokapankki * Köyhyys * Taloudellinen epätasa-arvo * Toimeentulotuki * Euroopan unionin ruoka-apu ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ohisalo, Maria & Saari, Juho: Kuka seisoo leipäjonossa? Ruoka-apu 2010-luvun Suomessa KAKS – Kunnallisalan kehittämissäätiö 2014. Luokka:Sosiaalipolitiikka Luokka:Hyväntekeväisyys Luokka:Poliittiset käsitteet
Petrus Capualainen

thumb|Petrus Capualaista esittävä rintakuva. Petrus Capualainen (, k. 1214) oli italialainen skolastinen filosofi ja teologi sekä kardinaali. Hän oli kotoisin Capuasta. Hänet nimitettiin kardinaalidiakoniksi vuonna 1193 ja kardinaalipapiksi vuonna 1200. Hän toimi paavi Innocentius III:n legaattina neljännellä ristiretkellä. Hänen tunnetuin teoksensa on summa Alphabetum in artem sermocinandi, joka on kirjoitettu noin vuosina 1201-02. == Lähteet == * Peter of Capua Luokka:Italialaiset filosofit Luokka:Italialaiset kardinaalit Luokka:Keskiajan filosofit Luokka:Skolastikot Luokka:Ristiretkeläiset Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1214 kuolleet
Lohjanharju

Lohjanharju eli Lohjanselkä on Ensimmäisen Salpausselän läntinen osa, joka ulottuu Hankoniemen eteläkärjestä Lahden länsipuolelle. Sen pituus on 200 kilometriä. Ensimmäinen Salpausselkä jatkuu merenalaisena edelleen Hankoniemestä länteen ja idässä Joensuun seudulle saakka. Ensimmäisen Salpausselän reunamuodostuma muodostui jääkauden päättyessä noin 10 000 vuotta sitten, kun jään reuna pysähtyi ja sulamisvedet kuljettivat hiekkaa ja soraa. Sora- ja hiekkakerrosten paksuus on noin 30 metriä, paikoin 50 metriä. Korkeusero Lohjanjärven pintaan on suurimmillaan 85 metriä. Reunamuodostumasta on monin paikoin kaivettu soraa, mikä vaarantaa pohjavesiä. Säästyneet osat on liitetty harjujensuojeluohjelmaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Uudenmaan ympäristökeskus Luokka:Ensimmäinen Salpausselkä Luokka:Suomen harjut
Bernardus Trilialainen

Bernardus Trilialainen (Bernard de Trilia, n. 1240–1292) oli ranskalainen skolastinen filosofi ja teologi. Hän kuului dominikaaneihin ja oli varhaisimpia tomisteja eli Tuomas Akvinolaisen kannattajia. Hänen tunnetuin teoksensa on Quaestiones de cognitione animae separatae a corpore ("Kvestio sielun tietokyvystä sen erottua ruumiista") noin vuodelta 1285. Teos käsittelee Tuomaan oppia sielusta ruumiin substantiaalisena muotona ja siitä seuraavia ongelmia koskien sielun tilaa sen ollessa erossa ruumiista. Bernarduksen käsittelemiä kysymyksiä ovat muun muassa, voiko ruumiiton sielu tietää tai muistaa mitään, voiko Jumala nostaa tällaisen sielun näkemään itsensä kasvoista kasvoihin ja onko tällainen näkeminen ihmisillä yhtä täydellistä kuin enkeleillä. == Lähteet == * Supporters of Thomism History of Medieval Philosophy * Bernard of Trilia. Quaestiones de cognitione animae separatae a corpore Pontificial Institute of Medieval Studies Luokka:Skolastikot Luokka:Ranskalaiset filosofit Luokka:Ranskalaiset teologit Luokka:Keskiajan filosofit Luokka:1200-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1292 kuolleet
Sami Häppölä

Sami Häppölä (s. 11. maaliskuuta 1972 Helsinki) on entinen suomalainen kaukalopalloilija. Häppölä on Suomen menestyneimpiä kaukalopalloilijoita. Hän on voittanut 14 SM-mitalia, joista kahdeksan on kultaista. Häppölä on ollut neljästi runkosarjan ja kahdesti pudotuspelien paras pistemies. Neljä kertaa vuoden kaukalopalloilijaksi valittu Häppölä oli mukana myös vuonna 2000 Suomen MM-kultajoukkueessa. Bewe Sportia edustava Häppölä nousi Kaukalopalloliigan eniten otteluita pelanneeksi pelaajaksi 10. joulukuuta 2006 ohi Hannu Suorsan, kun Bewe voitti Porin Kärpät 5–3. Häppölällä oli ottelun jälkeen kasassa 405 ottelua tehoin 462+685. 25. tammikuuta 2009 Häppölä nousi kaukalopalloliigan kaikkien aikojen pistepörssin kärkeen Suorsan ohi. Tuolloin hänen pistemääränsä oli 453 ottelussa 1278 pistettä (520 + 758). Hänellä on myös yhden ottelun piste-ennätys, 14 pistettä, jonka hän on saavuttanut kaksi kertaa. Sami Häppölän pikkuveli Toni Häppölä on pelannut jääkiekon SM-liigaa HIFK:ssa, Porin Ässissä, Espoon Bluesissa, KalPa:ssa ja HPK:ssa Kaukalopallon lisäksi Sami Häppölä on pelannut nuorempana kilpatasolla jääkiekkoa (HIFK:n junioreissa ja 2-divisioonassa pääkaupunkiseudun joukkueissa) Häppölä lopetti uransa lokakuussa 2009. Hänellä on neljä lasta. ==Saavutukset ja palkinnot== *8 Suomen mestaruutta, 5 SM-hopeaa ja pronssi *Maailmanmestaruus (2000) *Kaukalopalloliigan runkosarjan paras pistemies (1996, 1997, 1998, 2005) *Kaukalopalloliigan pudotuspelien paras pistemies (2000, 2002) *Neljästi Suomen paras kaukalopalloilija *1972-ikäluokan paras pelaaja jääkiekon Pohjola-leirillä ==Lähteet== *Pelaajakortti Bewe Sportin sivuilla *YLE: Sami Häppölä teki kaukalopallohistoriaa === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kaukalopalloilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alvarus Pelagius

Alvarus Pelagius (n. 1280 – 25. tammikuuta 1352) oli espanjalainen kanonisti eli kirkko-oikeuden tuntija. Hän opiskelija kanonista lakia Bolognan yliopistossa. Vuonna 1304 hän liittyi fransiskaaneihin. Hänen kerrotaan olleen Duns Scotuksen oppilas ja Don Pedron lasten opettaja. Hänestä tuli paavi Johannes XXII:n suosikki ja hän sai tehtäväkseen antipaavi Pietro Rainalduccin väitteiden kumoamisen. Vuonna 1333 Alvaruksesta tuli Coronin piispa ja kaksi vuotta myöhemmin Sylveksen piispa. Hän toimi myös apostolisena nuntiona Portugalissa, mutta hänestä ei kuitenkaan tullut kardinaalia. Hänet haudattiin Sevillaan Pyhän Klaaran luostariin. Alvarus tunnetaan ennen kaikkea teoksestaan De planctu ecclesiae libri duo, joka on kirjoitettu vuosina 1330–1332 ja jota on korjattu vuosina 1335 ja 1340. Tämän teoksen lisäksi hänen oletetaan kirjoittaneen muiden muassa teokset Collyrium adversus haereses, Speculum regum, Super sentent. libros IV ja Apologia contra Marsilum Patav. et Guliel. Ocham. Luokka:Skolastikot Luokka:Keskiajan filosofit Luokka:Espanjalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Skotismi Luokka:1200-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1352 kuolleet
Triadi

Triadit ovat kiinalaisia järjestäytyneen rikollisuuden ryhmittymiä. Triadit syntyivät 1600-luvulla syrjäyttääkseen Qing-dynastian ja palauttaakseen Ming- dynastian valtaan Kiinassa. Alkuvaiheissaan triadit olivat yhtenäinen ryhmittymä tarkkoine sääntöineen, mutta 1900-luvulla ne alkoivat jakautua erillisiin ryhmiin. Kun kommunistit nousivat Kiinassa valtaan 1949, triadit pakenivat Hongkongiin, Macaoon, Taiwaniin ja ulkomaiden chinatowneihin. Toista maailmansotaa seuranneina vuosikymmeninä Hongkong, joka oli tuolloin vielä osa brittiläistä imperiumia, oli triadien pääkaupunki, ja paikallisen poliisin mukaan jopa joka kuudes kaupungin asukkaista kuului triadeihin. Triadit alkoivat jälleen levitä Manner-Kiinaan 1980-luvulla. Triadien toimintaan kuuluvat huumekauppa ja naiskauppa Manner-Kiinasta Hongkongiin. Nykyisin triadit harjoittavat paljon myös tavanomaista liiketoimintaa. Järjestöjen rakenne on vapaamuotoisempi kuin menneinä vuosikymmeninä, ja myös niiden rituaalit ovat yksinkertaistuneet. Triadi-nimitys perustuu järjestöjen kiinankieliseen nimeen san he hui (), joka tarkoittaa ”kolmen ykseyden liittoa”. Kiinalaiset itse eivät puhu ”triadeista”, vaan käyttävät yksittäisten salaseurojen omia nimiä tai kattokäsitteitä kuten hak she wui (”Musta liitto”). Triadit ja muut triadien kaltaiset salaseurat ovat historiansa varrella tehneet yhteistyötä monien eri vallanpitäjien kanssa kuten Kuomintangin, brittien, japanilaisten ja nykyään myös kommunistien. Kuomintangin johtajan Tšiang Kai-šekin uskotaan liittyneen Qingbang-triadiin Shanghaissa vuonna 1919. Hongkongin suurin ja vanhin triadi on Sun Yee On, ja toiseksi suurin on 14K. Väkivaltaisin maine on 14K:lla. Vuonna 2019 triadien jäsenten kerrottiin hyökänneen demokraattisia uudistuksia vaativia mielenosoittajia vastaan. ==Lähteet== Luokka:Järjestäytynyt rikollisuus Luokka:Kiinalainen yhteiskunta
Dino Baggio

Dino Baggio (s. 24. heinäkuuta 1971, Camposampiero, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Baggio edusti urallaan seuratasolla kotimaassaan Torinoa, Internazionalea, Juventusta, Parmaa, Laziota ja Anconaa sekä Englannissa Blackburnia. Hän saavutti Juventuksen riveissä yhden UEFA Cupin voiton sekä Parman riveissä kaksi UEFA Cupin voittoa ja yhden Italian Cupin voiton. Baggio pelasi Italian maajoukkueessa 60 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia vuosina 1991–1999. Hän kuului Italian joukkueeseen vuoden 1994 MM-kisoissa, vuoden 1996 EM-kisoissa ja vuoden 1998 MM-kisoissa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Susan Haack

thumb|Susan Haack Susan Haack (s. 1945) on englantilainen filosofian ja oikeustieteen professori Miamin yliopistossa Yhdysvalloissa. Hänen merkittävin panoksensa on ollut kielifilosofian, tietoteorian ja metafysiikan alueilla. == Foundherentismi == Haack tunnetaan ennen kaikkea tietoteoriastaan nimeltä foundherentismi, jolla hän pyrki välttämään sekä fundamentalismin (foundationalismi; jonka ongelmana on päättymätön regressio) että koherentismin (jonka ongelmana on kehämäisyys) tuottamat loogiset ongelmat. Hän havainnollisti ajatustaan vertauksella sanaristikosta. Yksinkertaistettuna se kuuluu seuraavasti: Vastauksen löytäminen vihjeen perusteella vastaa fundamentaalin lähteen (joka perustuu empiiriseen todistusaineistoon) hyödyntämistä. Ristikkäisten sanojen keskinäisen mielekkyyden varmistaminen vastaa koherenssiin perustuvaa oikeuttamista. Kummatkin ovat oleellisia osia tiedon oikeuttamisessa. == Julkaisuja == === Teoksia === * Deviant Logic (1974) * Philosophy of Logics (1978) * Manifesto of a Passionate Moderate: Unfashionable Essays (1998) * Defending Science: Within Reason Between Scientism and Cynicism (2003) * Pragmatism, Old and New (toim., yhdessä Robert Lanen kanssa, 2006) === Artikkeleita === * "Trial and Error: The Supreme Court's Philosophy of Science" , American Journal of Public Health, June 2005. * Rortyism", The New Criterion, Vol. 16, No. 3, Nov. 1997. == Aiheesta muualla == * Susan Haack's Web Page, University of Miami * Susan Haack Summary biography, University of Miami Luokka:Analyyttiset filosofit Luokka:Englantilaiset filosofit Luokka:Brittiläiset skeptikot Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Simon Blackburn

Simon Blackburn (s. 1944) on brittiläinen filosofi, joka tunnetaan filosofian yleistajuistajana. Hänet tunnetaan kehittämänsä metaeettisen kvasi-realismin ja monien uushumelaisten näkemysten puolestapuhujana. Ajattelultaan Blackburn voidaan lukea analyyttisen filosofian suuntaukseen. Blackburn opiskeli Clifton Collegessa Bristolissa ja valmistui kandidaatiksi Trinity Collegesta Cambridgen yliopistosta vuonna 1965. Nykyisin hän toimii Cambridgen yliopiston filosofian laitoksen professorina. Hän on opettanut myös Oxfordin yliopiston Pembroke Collegessa ja Pohjois-Carolinan yliopistossa Yhdysvalloissa. Blackburn on British Humanist Associationin varapuheenjohtaja. Vuosina 1984–1990 hän toimitti filosofista Mind-julkaisua. Hän on esiintynyt brittiläisissä tiedotusvälineissä, kuten BBC:n ohjelmissa. == Teoksia == * * * * * * * * * * * Lust (2004) * ** Sisältö: Faith, belief, and reason – Man the measure – Ishmael’s problem and the delights of keeping quiet – Nietzsche: The arch debunker – The possibility of philosophy – Observation and truth: From Locke to Rorty – Realism as science; realism about science – Historians and others === Suomennettu teos === * == Aiheesta muualla == * Simon Blackburnin kotisivu, Cambridgen yliopisto Luokka:Analyyttiset filosofit Luokka:Ateistifilosofit Luokka:Brittiläiset filosofit Luokka:Humanistit Luokka:Moraalifilosofit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paul Churchland

Paul Churchland (s. 1942) on yhdysvaltalainen filosofi, joka työskentelee Kalifornian yliopistossa San Diegossa. Hänet tunnetaan eliminatiivisen materialismin puolestapuhujana: hän katsoo, että sellaiset jokapäiväiset käsitteet kuin uskomukset, tunteet ja halut ovat teoreettisia rakennelmia, joilla ei ole johdonmukaista määritelmää. Tämän vuoksi tällaisilla käsitteillä ei tulisi olla oleellista roolia aivojen tieteellisessä ymmärtämisessä. Samoin kuin maailman selittämisessä ei nykyään tarvita sellaisia käsitteitä kuin onni tai noituus, tulevaisuuden neurotieteet eivät todennäköisesti tule tarvitsemaan ”uskomuksia” tai ”tunteita” aivojen toiminnan selittämiseen. Sen sijaan tiede voi keskittyä objektiivisiin ilmiöihin, kuten neuroneihin ja niiden väliseen toimintaan. Samalla eliminatiivinen materialismi tähtää koko arkipsykologian tai ”kansanpsykologian” (folk psychology) eliminoimiseen. == Teoksia == * Scientific Realism and the Plasticity of Mind (1979) * Matter and Consciousness (1984) * Images of Science: Scientific Realism versus Constructive Empiricism (1985) * A Neurocomputational Perspective: The Nature of Mind and the Structure of Science (1989) * The Engine of Reason, The Seat of the Soul: A Philosophical Journey into the Brain (1995) * Neurophilosophy at Work (2007) == Aiheesta muualla == * Paul Churchlandin kotisivu * Paul Churchland (Dictionary of the Philosophy of Mind) Luokka:Analyyttiset filosofit Luokka:Tietoteoreetikot Luokka:Materialistit Luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Naturalismi (filosofia)
Richard Rorty

Richard McKay Rorty (4. lokakuuta 1931 New York, New York, Yhdysvallat – 8. kesäkuuta 2007 Palo Alto, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen filosofi. Hän oli vertailevan kirjallisuustieteen emeritusprofessori ja kunnianosoituksena Stanfordin yliopiston filosofian professori. Filosofisesti Rorty sijoittui analyyttisen filosofian puolelle, mutta hän tutki myös mannermaista filosofiaa ja pyrki rakentamaan siltaa näiden välisen kuilun yli esittämällä filosofioiden olevan toisiaan täydentäviä, ei vastakkaisia. Vuonna 1980 julkaisemassaan teoksessa Philosophy and the Mirror of Nature Rorty nostaa esiin John Deweyn luonnehtimalla tätä yhdeksi kolmesta 1900-luvun merkittävimmästä filosofista (muut olivat Ludwig Wittgenstein ja Martin Heidegger). Rorty on kehittänyt edelleen Deweyn pragmatistista kasvatusfilosofiaa. Rortyyn olennaisesti liitetty tieteenhistoriallinen käsite on kielellinen käänne. Rorty kuoli haimasyöpään kotonaan Palo Altossa 75-vuotiaana. == Teoksia == * * Consequences of Pragmatism (1982) * Philosophy in History (toim., 1985) * Contingency, Irony, Solidarity (1989) * Objectivity, Relativism and Truth. Philosophical Papers I (1991) * Essays on Heidegger and Others. Philosophical Papers II (1991) * Achieving Our Country. Leftist Thought in Twentieth Century America (1998) * Truth and Progress. Philosophical Papers III (1998) * Philosophy and Social Hope (2000) * * Philosophy as Cultural Politics. Philosophical Papers IV (2007) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * === Suomennetut teokset === * * * * == Aiheesta muualla == * * Hyvönen, Ari-Elmeri: Todellisuudesta toivon kulttuuriin – Richard Rortyn pragmatismin moninaisuus. Paatos 1/2011. *Kunelius, Risto: Filosofia tänään: Kumousta odoteltaessa – Richard Rortyn haastattelu. niin & näin 2/1999, 22–27. * Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit
Volcano

Volcano on norjalaisen black metal -yhtye Satyriconin viides albumi. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Satyr – kitara, basso, laulu * Frost – rummut * Anja Garbarek – laulu * Erik Ljungren – syntetisaattori, ohjelmointi == Arviot == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/volcano- mw0000330560 * Chronicles of Chaos: http://www.chroniclesofchaos.com/Articles.aspx?id=2-3130 * Imperiumi (Serpent): 8/10 * Imperiumi (Lauri Lävistys): 8,5/10 * Soundi: == Aiheesta muualla == * Albumi battlegrim.net-sivustolla * * == Lähteet == Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Satyriconin albumit
Nissan Primastar

Nissan Primastar on Nissanin vuosina 2001–2014 ja uudelleen vuodesta 2016 lähtien valmistama keskikokoinen pakettiautomalli, joka korvasi Nissan Vanetten. Sen lähes identtiset sisarmallit ovat olleet alusta alkaen Renault Trafic ja Opel Vivaro, toisessa sukupolvessa myös Fiat Talento. Vuosina 2016–2021 mallia myytiin Nissan NV300 -nimisenä, kunnes valmistaja palautti Primastar-nimen takaisin käyttöön. == Nissan Primastar I (2001–2014) == Ensimmäisen sukupolven Primastarin sisarmallit olivat Opel Vivaro ja Renault Trafic. Auton suunnitteli Renault Pariisissa, ja sitä valmistettiin Espanjan Barcelonassa. Vivaroa ja Traficia puolestaan valmistettiin Lutonissa Englannissa. Niiden korotetulla katolla varustetut versiot tulivat kuitenkin Nissanin kanssa samalta tuotantolinjalta. Primastaria valmistettiin kolmena eri versiona: pakettiautona, pikkubussi Avantourina (7 tai 8 istuinta) ja näiden yhdistelmämalli Combina (6 tai 9 istuinta). Saatavana oli kaksi akselipituutta ja korkeutta. Kuormatilaa oli korimallista riippuen 5–8,4 kuutiometriä. Suomessa Primastarin moottorivalikoima koostui aluksi 1,9- (82/101 hv) ja 2,5-litraisista (148 hv) dieselmoottoreista sekä 2,0-litraisesta (117 hv) bensiinimoottorista. 2,5-litraiseen dieseliin sai halutessaan kuusiportaisen robottivaihteiston. Vuonna 2006 Primastar sai uudet puskurit, etusäleikön ja ajovalot. Uusia moottorivaihtoehtoja olivat 2,0-litraiset (90/114 hv) dieselit, jotka korvasivat aiemmat 1,9 litran moottorit. Kesästä 2007 lähtien robottivaihteisto oli saatavilla myös 2,0-litraiseen 114 hevosvoiman moottoriin. Pakettiauton vakiovarustukseen kuului kuljettajan turvatyyny, ABS-jarrut hätäjarruassistentilla, turvavöiden esikiristimet ja voimanrajoittimet, keskuslukitus, lämmitettävät istuimet sekä sähköikkunat ja -peilit. Combissa oli lisäksi matkustajan turvatyyny, osittain korinväriset puskurit, ilmastointi ja lisälämmitin takana. Avantourissa oli sivuturvatyynyt ja turvaverhot (yht. kuusi turvatyynyä), matkustamon ilmastointi, ajotietokone ja sisältä säädettävät peilit. Comfort-paketin (vain pakettiauto) mukana sai etuistuimen käsinojan, radio/CD-soittimen ja ilmastoinnin. Safety-paketissa (pakettiauto ja Combi, vain Comfortin yhteydessä) oli lisäksi matkustajan turvatyyny ja ESP (ei robottivaihteiston kanssa). == Nissan Primastar II (2016–) == Toisen sukupolven Trafic- ja Vivaro-mallit esiteltiin vuonna 2014, mutta Nissan esitteli oman NV300-mallinsa vasta vuonna 2016 samaan aikaan Fiat Talenton kanssa. Pakettiauton lisäksi malli on myös saatavana Combi-henkilönkuljetusversiona. Moottorina oli aluksi 1,6-litrainen dieselmoottori, joka oli valittavissa 95-, 120-, 125- ja 145-hevosvoimaisina versioina. Kahdessa suuritehoisimmassa moottorissa on kaksoisturboahdin. Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. Keväällä 2021 malli sai kasvojenkohotuksen, ja saman vuoden syksyllä se nimettiin uudelleen Primastariksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Primastar Luokka:Pakettiautot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Sarkkila (Punkalaidun)

Sarkkila on kylä Punkalaitumella. Sarkkilan kylä on osa Punkalaitumen keskustaajamaa. Sen alueella sijaitsevat mm. Punkalaitumen kirkko, kunnantalo, Punkalaitumen yhteiskoulu ja lukio. Taajaman asutus sijaitsee nauhamaisesti seuraillen joenvartta. Punkalaitumen keskustan kylämaisema, josta Sarkkila muodostaa keskeisen osan, on luetteloitu valtakunnallisesti merkittäväksi kulttuurihistorialliseksi ympäristöksi. Sarkkilan vanha jugend-tyylinen koulu on museona ja matkailukeskuksena. Se on Länsi-Suomen vanhin maalaiskoulu, jonka opettajana toimi 43 vuotta vuosina 1875–1918 Jaakko Lehtiö.Punkalaidun == Lähteet == Luokka:Punkalaitumen kylät
Kanteenmaa

Kanteenmaa on kylä aivan Punkalaitumen kunnan eteläosassa Loimaan vastaisella rajalla, valtatie 2:n varrella. Kanteenmaassa sijaitsevan Majakan yhteyteen rakennettiin vuonna 2009 yksityistie maantieltä 2310, sekä linja-autopysäkit VT2:n varteen liityntäpysäköintimahdollisuuksineen. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Punkalaitumen kylät
Visukintun vuosikymmenet

Visukintun vuosikymmenet on sarjakuva-albumi, joka julkaistiin Roope Ankan taiteilijajuhlan kunniaksi. Juhlakirja julkaistiin vuonna 1997, ja koska Roope Ankan hahmon ensiesiintyminen tapahtui vuonna 1947 Carl Barksin tarinassa ”Joulu Karhuvuorella”, hahmo oli esiintynyt sarjakuvissa 50 vuotta. Kirjan alussa on kolmen sivun mittainen Geoffrey Blumin kirjoittama artikkeli Roope Ankasta , osittain suomeksi.. Kirjan kannen ja kahden sivun kuvituksen on tehnyt Tello-Team, paitsi saksalaiseen laitokseen, jossa oli erilainen kansi. Kirjassa on laskutavasta riippuen 98 tai sata sivua. == Julkaisut eri maissa == Kirja julkaistiin Norjassa Jubileumsbokin vuoden 1997 numerossa Onkel Skrue 50 år i Andeby, Ruotsissa nimellä Farbror Joakim 50 år jubileum, Saksassa nimellä 50 Jahre Onkel Dagobert, Suomessa nimellä Visukintun vuosikymmenet ja Tanskassa nimellä Onkel Joakim 50 År Jubilæum (# 1). === Saksassa === Saksassa Ehapa Verlag julkaisi albumin Micky Maus präsentiert -julkaisun erikoisnumerona. Albumi on numero 22 ja sen nimi on 50 Jahre Onkel Dagobert. Siinä missä muiden maiden painoksissa oli sama Tello-Teamin tekemä kansi, saksalaisessa laitoksessa oli oma, erilainen kansi. === Suomessa === Suomessa Helsinki Media julkaisi kirjan Roope-setä -lehden erikoisnumerona nimellä Visukintun vuosikymmenet (tunnus 1997-VIS). Kirjan ovat suomentaneet Markku Kivekäs, Sirkka Ruotsalainen ja Markku Saarinen. Teoksen hinta oli 27 Suomen markkaa. == Tarinat == Kirjaan kuuluu neljä tarinaa, ja lisäksi niiden välissä kulkee yhteensä yhdeksän sivun mittainen kehyskertomus, jonka on käsikirjoittanut Byron Erickson ja piirtänyt Vicar. Kehyskertomusta lukuun ottamatta tarinat on piirtänyt ja käsikirjoittanut Carl Barks ja niiden alkuperäiskieli on englanti. Oheisessa taulukossa on kirjassa julkaistut Barksin tarinat. Sivu Suomenkielinen nimi Alkuperäiskielinen nimi Ensimmäinen julkaisu Tarina tehty Sivumäärä 9 Ovela Roope-setä Only a Poor Old Man , osittain suomeksi maaliskuu 1952 27\. syyskuuta 1951 32 42 Korpinmusta päivä Raven Mad , osittain suomeksi lokakuu 1962 17\. helmikuuta 1962 10 53 Rikkauden ihanuus ja kurjuus Bongo on the Congo , osittain suomeksi maaliskuu 1961 12\. syyskuuta 1960 10 64 Takaisin Klondikeen Back to the Klondike , osittain suomeksi maaliskuu 1953 18\. syyskuuta 1952 27 Tarina ”Korpinmusta päivä” on julkaistu suomeksi myös nimellä ”Korri Korppi.” == Lähteet == * Inducks-tietokanta , osittain suomeksi * HelMet, pääkaupunkiseudun kirjastojen tietokanta * BookPlus-kirjakauppa * Suomalainen kirjakauppa * Kimmo Lakoman sarjakuvasivusto === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Inducks: Visukintun vuosikymmenet , osittain suomeksi * Kimmo Lakoman sarjakuvasivuston sivu Visukintun vuosikymmenistä Luokka:Aku Ankka -sarjakuvakirjat ja -lehdet‎
Ada Kok

Aagje ”Ada” Kok (s. 6. kesäkuuta 1947 Amsterdam, Pohjois-Hollanti) on entinen alankomaalainen uimari, joka oli yksi maailman parhaista perhosuimareista 1960-luvulla. Kokin kansainvälinen ura alkoi vuonna 1962, viidentoista vuoden iässä, jolloin hän voitti 100 metrin perhosuinnin ja oli mukana voittamassa 4 × 100 metrin sekauintiviestiä uinnin EM-kilpailuissa. Kaksi vuotta myöhemmin, Kesäolympialaisissa 1964, Kok voitti kaksi hopeaa samoilla matkoilla. 1966 Kok voitti Utrechtin EM-kisoissa 100 metrin perhosuinnissa, ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, ja lisäksi yhden hopean 400 metrin vapaauinnissa. Hän lopetti uransa Kesäolympialaisiin 1968, joissa hän voitti 200 metrin perhosuinnin, mutta jäi neljänneksi 100 metrin matkalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaalaiset uimarit Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matsalunlahti

thumb|250px|Matsalunlahti. Matsalunlahti Kotimaisten kielten keskus: Viron paikannimet: suomeen mukautettu vai vironkielinen nimiasu?(ohje), viitattu 28.4.2017 () on Itämeren lahti Länsi-Virossa, Läänemaan ja Pärnumaan maakunnissa. ==Luonto== Matsalunlahdella on 486 neliökilometrin laajuinen Matsalun kansallispuisto, jonka päätarkoitus on linnuston suojelu. Puiston opastuskeskus toimii Penijõen kartanossa lahden kaakkoisrannalla. Parhaiten Matsalunlahdella lintuja näkee keväällä niiden palatessa muuttomatkaltaan. Matsalunlahteen laskee Kasarin joki, jonka alajuoksu myös kuuluu kansallispuistoon. ==Asutus== Matsalunlahden rantaökyliä ovat mm. Puise, Kiideva, Haeska ja Penijõe. Puise sijaitsee Puisen niemen kärjessä jonka toinen puoli on Matsalunlahtea ja toinen puoli Väinamerta. Kiideva sijaitsee lähellä Puisea. Haeska sijaitsee Martnan ja Ridalan kuntien rajamaastossa mutta on Ridalan puolta. Penijõe, kaikista merkittävin paikka on Matsalunlahden kaakkoiskolkassa mistä ei ole montaakaan kilometriä Lihulan kunnan keskukseen, Lihulaan. Matsalunlahti sijaitsee 4 kunnan alueella (Ridala, Martna, Lihula, Hanila). Matsalunlahti on antanut arvostusta kunnille ja siellä käy muun muassa suomalaisia turisteja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== *Matsalun kansallispuiston kotisivut ja Luokka:Viron lahdet Luokka:Itämeren lahdet Luokka:Läänemaa Luokka:Pärnumaa Luokka:Riianlahti
Henri Moissan

Ferdinand Frederick Henri Moissan (28. syyskuuta 1852 – 20. tammikuuta 1907, Pariisi) oli ranskalainen kemisti, joka sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1906 työstään fluorin eristämisessä yhdisteistään ja sähköisen ahjon kehittelemisestä. Moissan syntyi juutalaistaustaiselle äidille ja ei- juutalaiselle isälle.Jaime Wisniak: Henri Moissan – The Discoverer of Fluorine. 2002. Hän onnistui eristämään fluoria kaliumvetyfluoridin (KHF2) vetyfluoridiliuoksesta (HF). Seos oli tarpeellinen, koska vetyfluoridi on eriste, joka estäisi sähkövirran kulun. Laitteessa oli platina- iridiumelektrodit, ja sen lämpötila laskettiin lukemaan 50 °C. Fluoridi-ionit kulkeutuivat positiiviselle katodille, jossa ne pelkistyivät. Nykyäänkin fluoria valmistetaan tällä menetelmällä. Moissan tutki fluorin kemiaa hyvin yksityiskohtaisesti. Tämän lisäksi hän oli huomattavassa osassa sähköisen ahjon kehittelemisessä ja yritti paineen avulla valmistaa synteettisiä timantteja hiilestä. Vuonna 1893 hän ryhtyi tutkimaan meteoriitin sirpaletta, joka oli löytynyt Arizonasta. Moissan löysi sirpaleesta uutta mineraalia ja huomasi sen olevan piikarbidia. Vuonna 1905 mineraali nimettiin moissaniitiksi hänen kunniakseen. Moissan kuoli yllättäen tammikuussa 1907 pian vastaanotettuaan Nobelin kemianpalkinnon. Ei tiedetä, olivatko hänen kokeensa fluorin kanssa syynä hänen aikaiseen kuolemaansa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Henri Moissanin elämäkerta Nobel-säätiön kotisivuilla Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Ranskalaiset kemistit Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Ranskan juutalaiset Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
Kaupparatsun koira

Kaupparatsun koira on Edu Kettusen vuonna 1994 julkaistu albumi. Se on omistettu Muumalle. Edu Kettunen on säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut kaikki kappaleet. Kansitaide on Lissu ja Edu Kettusen käsialaa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Muusikot == * Jarmo Nikku * Muta Manninen * Esa Kaartamo * Anssi Nykänen * Kim Lönnholm * Miri Miettinen * Matti Maijanen \+ * Markku Törrönen – äänittäjä == Lähteet == * CD-levy Sonet 521.560-2 Luokka:Vuoden 1994 albumit Luokka:Edu Kettusen albumit
Alan Kennedy

Alan Phillip Kennedy (s 31. elokuuta 1954 Sunderland) on englantilainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan puolustaja. Menestyksekkäimmät vuotensa hän pelasi Liverpoolissa vuodesta 1978 vuoteen 1985. Kennedyn lempinimi oli Barney Retu Kivisen Tahvo-kaverin mukaan. Kennedy oli voittamassa mestarijoukkueiden Euroopan cupia kahdesti; hän teki vuoden 1981 loppuottelun ainoan maalin Real Madridia vastaan ja vuoden 1984 loppuottelun päättäneen rangaistuspotkukilpailun viimeisen maalin AS Romaa vastaan. Liverpoolissa Kennedy pelasi yli 350 ottelua ja teki parikymmentä maalia eli ei ollut joukkueen kovimpia maalintekijöitä. Kennedy voitti Liverpoolissa viisi liigamestaruutta. Hän edusti myös muun muassa Newcastle Unitedia, Sunderlandia, Hartlepoolia ja Wigan Athleticiä. Kennedy pelasi Englannin maajoukkueessa kaksi ottelua vuonna 1984. == Lähteet == * http://www.liverpoolfc.tv/ === Viitteet === Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elävien maassa

Elävien maassa on Edu Kettusen vuonna 1997 julkaistu albumi. Hän on säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut kaikki kappaleet sekä soittaa lähes kaikki soittimet itse. Tunnetuin kappale lienee Häkkilintu. Viimeinen kappale on julkaistu ensimmäisen kerran vuoden 1989 albumilla Eräänä yönä. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 22. Albumi on omistettu Otolle ja Mariannelle. Helsingin Sanomissa Jukka Hauru kirjoitti levyn olevan helppo tunnistaa Kettusen tekemäksi: ”-- laulajan ylä-äänet kuristuvat kurkkuun ja loput sanat nielaistaan. ’Minä’-sanoja on riittävästi ja melodiat varioivat ’Lentäjän poikaa’.” Hän piti albumia kuitenkin Kettusen siihen asti parhaana ilmeikkäine tarinoineen ja entistä monipuolisempine säestyksineen. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Edu Kettunen. # # # # # # # # # # # # == Tuotanto == * Edu Kettunen – äänittäjä, miksaaja * Mika Jussila – masteroija * Lissu Kettunen – kansivihkon maalaukset * Intro – grafiikka * Pentti Hokkanen – valokuvat == Lähteet == * CD-levy Sonet 537.500-2 === Viitteet === Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:Edu Kettusen albumit
Kylmäoja (lähiö)

Kylmäoja on Vantaa Koivukylän suuralueen Ilolan kaupunginosan pohjois- ja länsiosissa sijaitseva, enimmäkseen omakotiasutuksesta koostuva asuinalue. Kylmäoja on saanut nimensä asuinalueen lähellä kulkevan Keravanjoen Kylmäoja- nimisen sivupuron latvahaarojen mukaan. Huomattava osa puron vedestä on lähteistä nousevaa pohjavettä ja on siksi viileää kesälläkin. Nimen Kylmäoja sanotaan johtuvan tästä veden viileydestä, minkä hevosiaan seudulla juottaneet matkalaiset havaitsivat. Tämä puro yhtyy myöhemmin Keravanjokeen Koivuhaan ja Viertolan kaupunginosien rajan kautta. Kylmäojan asuinalueen itäpuolella Ilolan koillisosassa sijaitseva suopainanne ympäröivine metsineen on patikkaretkeilyyn soveltuva luonnonsuojelualue, joka tunnetaan nimellä Kylmäojan korpi. Korpeen kuuluu edustava tervaleppäkorpi. Alueen keskellä on avosuo. ==Lähteet== Luokka:Vantaan lähiöt Luokka:Ilola (Vantaa)
Veliko Tărnovo

Veliko Tărnovo () on kaupunki keskisessä Pohjois-Bulgariassa. Kaupungissa on asukkaita noin 88 000. Se sijaitsee Jantrajoen varrella. Kaupunki oli toisen Bulgarian valtakunnan pääkaupunki, jonka arkkitehtuuri houkuttelee kaupunkiin paljon turisteja. ==Kuvia== Image:Bulgaria Veliko Turnovo 01.jpg Image:Bulgaria Veliko Turnovo 02.jpg Image:Bulgaria Veliko Turnovo 03.jpg Image:Bulgaria Veliko Turnovo 04.jpg ==Lähteet== Luokka:Bulgarian kaupungit Luokka:Veliko Tărnovon alue
FN Browning M1903

FN Browning M1903 (Browning No.2) on yhdysvaltalaisen John Moses Browningin suunnittelema massasulkuinen itselataava pistooli. Pistoolia valmisti belgialainen Fabrique Nationale de Herstal (FN) vuodesta 1903 lähtien. Sitä valmistettiin vuosien 1903–1927 välillä 58 442 kappaletta. M1903 oli palveluskäytössä Paraguayn, Ruotsin, Suomen, Turkin, Venäjän ja Viron armeijoissa. ==Husqvarna m/1907== Saksalaisten otettua FN:n tehtaan haltuunsa vuonna 1914 pistoolien toimitukset Ruotsin armeijalle katkesivat. Tämän seurauksena Husqvarna Vapenfabrik aloitti lisenssivalmistuksen mallinimellä Husqvarna m/1907, valmistaen asetta vuosien 1917–1942 välillä 94 731 kappaletta.Thompson 2020, 7 ==Käyttö Suomessa== Suomen sisällissodan peruina M1903-pistooleja kertyi puolustusvoimien haltuun alle 100 kappaletta, lähinnä maassa olleita venäläisjoukoilta takavarikoituina. Ne pysyivät varastoituina jatkosotaan asti, jolloin ne yhdessä talvisodan ruotsalaisilta vapaaehtoisilta jääneiden 860 Husqvarna m/1907 -pistoolien kanssa jaettiin etulinjan joukoille nimikkeillä 9,00 pist/07 FN ja 900 PIST 07 FN. ==Lähteet== * ==Viitteet== ==Aiheesta muualla== *Jaeger Platoon: Finnish Army 1918–1945 Revolvers & Pistols Part 3 *Modern Firearms luokka:Pistoolit Luokka:Suomen puolustusvoimien kalusto Luokka:Ensimmäisen maailmansodan sotilaskalusto
ING

ING Groep N.V. (Internationale Nederlanden Groep) on alankomaalainen rahoituslaitos, joka tarjoaa pankki-, vakuutus- ja varainhoitopalveluja. Sillä on toimistoja Kanadassa, Perussa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa, Meksikossa, Yhdysvalloissa, Saksassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Belgiassa, Itävallassa ja Australiassa. Se omistaa ING Directin, jolla on toimintoja muun muassa Australiassa, Kanadassa, Yhdysvalloissa, Britanniassa ja Espanjassa. ING työllistää noin 120 000 ihmistä. Taseella mitaten (914,27 mrd. USD) ING Groep NV luokiteltiin vuonna 2016 maailman 27. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi (edellisvuonna sijalla 23). Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla ING Bank luetellaan yhtenä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit). Vuodesta 2003 ING on hoitanut 60 miljoonan yksityisen, yrityksen ja institutionaalisen asiakkaan asioita 50 maassa. == Moottoriurheilu == ING solmi 2000-luvun loppupuolella kolmivuotisen sponsorointisopimuksen Formula 1 -sarjassa kilpailevan Renault F1 Teamin kanssa. Sopimus kattoi alun perin kaudet 2007–2009, mutta ING purki sopimuksen kesken kauden 2009 vedoten Renault-skandaalista tuomittuihin rangaistuksiin. ING on toiminut Australian GP:n ja Belgian GP:n pääsponsorina vuodet 2007–2009. Vuosina 2008–2009 se toimi Unkarin GP:n ja 2009 Turkin GP:n pääsponsorina. == Katso myös == * Luettelo Amsterdamin pörssissä noteeratuista yhtiöistä == Lähteet == == Aiheesta muualla == *INGin kotisivu Luokka:AEX-indeksi Luokka:Alankomaalaiset pankit Luokka:Alankomaalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Euronext 100 -indeksi Luokka:Euro Stoxx 50 -indeksi
Gibraltarin lippu

Gibraltarin lippu on Britannialle kuuluvan Gibraltarin alueen kansallinen symboli. Lippu koostuu kahdesta vaakaraidasta, kaksi osaa korkeasta valkoisesta ja yhden osan korkuisesta punaisesta. Valkoisen raidan keskellä on punainen linna, jonka oviaukosta roikkuu kultainen avain. Ne kuvaavat Gibraltarin vakautta ja sen kykyä valvoa Välimeren kapean Gibraltarinsalmen kautta kulkevaa liikennettä. Alun perin linnasymbolin antoi Gibraltarille Espanjan kuningatar Isabella Katolilainen vuonna 1502. Nykymuodossaan se otettiin virallisesti käyttöön 1982. == Lähteet == Lippu Luokka:Britannian itsehallintoalueiden liput
Nižnekolymskin piiri

Nižnekolymskin piiri (; ) on paikallinen itsehallintoalue Kolyman alajuoksun ympäristössä aivan Sahan tasavallan koillisimmassa osassa Venäjällä. Se rajoittuu pohjoisessa Itä-Siperian mereen, idässä Sahan naapurialueeseen Tšukotkaan sekä etelässä Srednekolymskin ja lännessä Allaihan ulusiin. Piirin pinta-ala on 87 100 km².Yakutiatravel.com – Nizhnekolymsky uluss Manneralueen lisäksi piiriin kuuluvat myös pienet Medvežinsaaret Itä-Siperian meressä. Tärkeimmät elinkeinot alueella ovat poronhoito, kalastus ja turkiskauppa. Piirin hallinnollinen keskus on Tšerskin taajama. Tämän lisäksi piirissä on kolme maalaiskuntaa eli naslegia. Kaikkiaan näissä on 14 asutuskeskusta. Piiri perustettiin vuonna 1930 Tšukotkaan kuuluneena Läntisen tundran piirinä (), jonka keskus oli Nižnekolymsk. Se siirrettiin Jakuuttien ASNT:n alaisuuteen jo 1931. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Piirin kartta Luokka:Sahan tasavallan piirit
Luke Pritchard

Luke Pritchard (s. 2. maaliskuuta 1985) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan rockyhtye The Kooksin laulajana ja kitaristina. Pritchard syntyi Worthingissa ja kasvoi Claphamissa, Lontoossa. Hänen isänsä, muusikko Bob Pritchard kuoli Luken ollessa kolmevuotias. Luke Pritchard on tehnyt isästään kappaleen nimeltä ”Gap”. Hän on seurustellut muun muassa Katie Meluan, Fearne Cottonin sekä The O.C.:sta tunnetun Mischa Bartonin kanssa. Barton ja Pritchard aloittivat seurustelun vuonna 2008, mutta erosivat maaliskuussa 2009. Luokka:Englantilaiset muusikot Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tampere Jazz Happening

Tampere Jazz Happening on Tampereella vuodesta 1982 järjestetty vuosittainen jazzfestivaali. Lokakuun lopussa pidettävän tapahtuman aikana kuullaan modernin jazzin kansainvälisiä ja suomalaisia nousevia kykyjä. Esiintymispaikkoja ovat Tullikamarin Pakkahuone, Klubi ja Telakka. Musiikin lisäksi tapahtumaan liittyy myös jazz-aiheista elokuvaa, työpajoja ja kuvataidetta. Happening järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1982, ja se on ollut siitä lähtien vuosittain osa tamperelaista tapahtumakirjoa. Vuodesta 1990 alkaen festivaalia on tuottanut Tampereen Musiikkijuhlat, joka on osa Tampereen kaupungin kulttuuripalveluita. Tampere Jazz Happening kuuluu Finland Festivals -tapahtumiin sekä Pirkanmaan Festivaalit -verkostoon. Vuonna 2017 Festivaali palkittiin Europe Jazz Networkin myöntämällä EJN Award for Adventurous Programming -palkinnolla, joka myönnetään eurooppalaiselle festivaalille menestyksekkäästä näkemyksellisen ja yleisöä kiehtovan musiikkiohjelman suunnittelusta. Tapahtuman toiminnanjohtajina ja ohjelmasuunnittelijoina ovat toimineet: *Aila Sauramo 1984–1998 *Annamaija Saarela 1999–2002 *Juhamatti ”Kuhna” Kauppinen (ohjelmasuunnittelija) vuodesta 2002 Tampere Jazz Happeningissa ovat esiintyneet muun muassa Don Cherry (1992), Ornette Coleman (1995), Cecil Taylor (1998), Sam Rivers (2001), Tony Allen (2008, 2017) ja Ginger Baker (2015). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tampere Jazz Happening kotisivu Luokka:Jazztapahtumat Suomessa Luokka:Tampereen musiikki Luokka:Tampereen tapahtumat
Tampereen sävel

Tampereen Sävel on Tampereella joka toinen vuosi järjestettävä kuoro- ja lauluyhtyemusiikin festivaali, joka perustettiin vuonna 1975. Kuorokatselmuksessa kohtaavat kuorot ympäri maailmaa ja yhtyelaulukilpailu pienemmät, 3-8 hengen kokoonpanot. Kansainvälisen konserttisarjan lisäksi festivaalin aikana järjestetään lukuisia työpajoja sekä ilmaiskonsertteja ympäri kaupunkia. Festivaali pidetään kesäkuun alkupuolella, vuorovuosittain Tampere Biennalen kanssa. Festivaalin käyntimäärä on noin 25 000. Tampereen Sävel kuuluu Finland Festivals -verkostoon. == Aiheesta muualla == * Tampereen Sävel Luokka:Musiikkifestivaalit Suomessa Luokka:Tampereen musiikki Luokka:Tampereen tapahtumat
Srednekolymskin ulus

thumb|right|200px|Piirin (ulusin) sijainti Sahan tasavallan kartalla Srednekolymskin ulus tai Srednekolymskin piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan koillisosassa Venäjällä. Piiri sijaitsee Kolymajoen varrella. Se rajoittuu pohjoisessa Nižnekolymskin piiriin, idässä Tšukotkan autonomiseen piirikuntaan ja Magadanin alueeseen, etelässä Verhnekolymskin ulusiin sekä lännessä Allaihan ja Abyin uluseihin eli piireihin. Srednekolymskin ulusin pinta-ala on 125 200 km².Yakutiatravel.com – Srednekolymski uluss Sen hallinnollinen keskus on Srednekolymskin kaupunki, jonka lisäksi siihen kuuluu yhdeksän naslegia eli maalaiskuntaa. Piirissä on yhteensä 15 asutuskeskusta. Tärkeimmät elinkeinot alueella ovat poronhoito ja kalastus. Piirin asukasluku on vajaat 8000 henkeä (2010). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Srednekolymski ulus (raion) Sahan tasavallan portaali *Lisätietoa ulusista Sahan tasavallan portaali *Kolyman alueen historiaa Sahan tasavallan portaali *Srednekolymskin ulusin kartta Luokka:Sahan tasavallan piirit
Sienan katedraali

thumb|250px|Kirjasto Sienan katedraali (italiaksi Duomo) on keskiaikainen katedraali Sienassa, Italiassa. Se edustaa valtaosiltaan romaanis-goottilaista tyyliä, mutta on syntynyt vuosisatojen aikana. Paikalla on ollut katedraali 1100-luvulta; nykyisistä rakenteista valtaosa on vuosilta 1215-1263. Julkisivu on toteutettu kahdessa osassa: alaosa 1284-1296, yläosa 1376. Gian Lorenzo Bernini lisäsi kupolin päälle lyhtymäisen rakennelman 1600-luvulla. Pronssinen keskiovi on vuodelta 1958. Katedraali on rakennettu mustasta ja valkoisesta marmorista; musta ja valkoinen ovat Sienan tunnusvärit. Kupoli on kuusikulmainen, ja sen sisäpinta on maalattu siniseksi ja koristettu kultaisin tähdin. == Duomon marmorilattiat == Marmorilattia on tuomiokirkon hienoimpia aarteita. Siihen on upotettu 56 koristepaneelia, jotka tehtiin vuosina 1369–1547. Käytännöllisesti katsoen kaikki sen ajan tunnetut taiteilijat olivat jossain vaiheessa mukana lattian suunnittelussa. Lopputuloksena onkin teknisesti loistava sienalaisen taiteen kehityksen historia. Kuva-aiheet ovat valikoiva yhdistelmä allegorioita, Raamatun tarinoita ja geometrisiä kuvioita. Koristeluun on käytetty mm. yksinkertaista sgraffitoa ja monimutkaista marmorimosaiikkia.Firenze ja Toscana, Tammi 2007 == Saarnatuoli ja veistokset == Kahdeksankulmainen marmorisen saarnastuolin veisti Nicola Pisano vuonna 1268. Siihen on kaiverrettu kuvia, jotka esittävät kohtauksia Jeesuksen elämästä. Katedraalissa on muun muassa Donatellon ja Michelangelon taideteoksia. == Libreria Piccolomini == Tämän renessanssikirjaston rakennutti 1490-luvulla myöhempi paavi Pius III setänsä Pius II:n, Aeneas Silvius Piccolominin, kirjakokoelmalle. Ennen paaviksi valitsemistaan, Piccolomini matkusteli paljon ja hänen veljenpoikansa tilasi taidemaalari Pinturicchiolta kirjastoon setänsä matkojen kuvauksia. == Battistero di San Giovanni == Kastekappelin hienoin aarre on toscanalaista varhaisrenessanssia edustava kasteallas, jonka tuomiokapituli teetti vuosina 1416-1434. Jacopo della Quercia vastasi kokonaisuudesta, mutta tuomiokapituli otti mukaan kaksi sen ajan taiteen keulakuvaa: Lorenzo Ghibertin ja Donatellon. == Cripta == Krypta kuului aikoinaan tuomiokirkon sisäänkäyntiin, joka muurattiin umpeen, kun kastekappeli rakennettiin. Kryptassa oli vielä paljon rakennusjätettä, kunnes se vuonna 2003 korjattiin pois. Silloin löydettiin 1270-luvulla tehtyjä seinämaalauksia. == Kellotorni == Katedraalin kellotorniin nousee 1300 rappusta. Kuva:Cathedral Siena multi 2011 01.JPG|Sienan Kadedraali ulkoa Kuva:Siena-duomo-2.jpg|Mustavalkoraidallisia sisäseiniä ja paavien rintakuvia Kuva:Cathedral Siena multi 2011 05.JPG|Pääalttari keskilaivan päässä Kuva:Altare maggiore del Duomo di Siena nei giorni del Palio.jpg|Pääalttarin koristelu Palion aikana Kuva:Cathedral Siena multi 2011 07.JPG|Eräs pikkualttareista keskilaivan sivulla Kuva:Sienna (5596186168).jpg|Kupoli Kuva:Capilla San Juan catedral Siena 03.JPG|San Juanin kappeli ==Lähteet== Luokka:Italian katedraalit Katedraali Luokka:Kivikirkot