EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
The Fountainhead

The Fountainhead on Ayn Randin vuonna 1943 julkaisema romaani. Teos saavutti suuren suosion ja teki Randista kuuluisan kirjailijan. Kirjan päähenkilö on nuori arkkitehti Howard Roark, joka kamppailee omien arvojensa puolesta eikä suostu kompromisseihin. Roark edustaa hahmona ihanteellista individualistia. ==Historia ja teemat== Rand alkoi kirjoittaa The Fountainheadia 1930-luvun lopulla. Romaanin päähenkilö on sinnikäs sankariarkkitehti, oman itsensä herra Howard Roark, joka taistelee arkkitehtonisen visionsa puolesta häntä kampittavia konformistisia kilpailijoitaan vastaan. 1930-luvulle sijoittuva paksu romaani on kiihkeä individualismin ylistys ja kollektivismin vastainen hyökkäys, jonka hahmot ovat idealisoituja sankareita tai roistoja. Kirjassa on myös amerikkalaiseksi romaaniksi poikkeuksellisen paljon erotiikkaa. Taustatyönä romaanille Rand opiskeli arkkitehtuuria kirjoista ja meni töihin virkailijaksi kuuluisan art deco -arkkitehti Ely Jacques Kahnin arkkitehtitoimistoon.Heller 2008, ”5. The Fountainhead 1936–1941”. Knopf oli torjunut romaanin sen jälkeen, kun kirja oli viimeisenkin määräajan ylittyessä edelleen kesken. Lukuisien uusien torjumisten jälkeen Rand sai kirjansa kustantajaksi lopulta Bobbs-Merrillin. Rand eli aviomiehensä kanssa tuolloin niukkaa elämää New Yorkissa, sillä hänen tulonsa aikaisemmista romaaneistaan ja näytelmistään olivat jo lähes tyrehtyneet. Saadakseen vasta alkuvaiheessa olevan romaaninsa valmistumaan vuoden 1942 aikana Rand alkoi käyttää Benzedrin-amfetamiinia, jonka avulla hän pystyi kirjoittamaan kellon ympäri ja saamaan romaanin valmiiksi määräaikaan mennessä.Heller 2008, ”6. The Soul of an Individualist 1939–1942”. Bobbs-Merrill julkaisi The Fountainheadin vuonna 1943. Romaani sai aluksi nihkeitä arvosteluja, joissa sen individualismin teemaa ei tunnistettu. Kirja myikin aluksi huonosti, mutta kun lukijat alkoivat kertoa siitä tuttavilleen, kirjan myynti kiihtyi voimakkaasti, ja kesällä 1945 sitä oli myyty jo 150 000 kappaletta.Heller 2008, ”7. Money 1943”. Rand sai Warner Brosilta sopimuksen romaanin filmatisoimisesta ja muutti miehensä kanssa Kaliforniaan.Heller 2008, ”8. Fame 1943–1946”. Kirjasta julkaistiin vuonna 1949 Hollywood-elokuva Pilvenpiirtäjä, jonka käsikirjoituksen Rand teki itse. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Pilvenpiirtäjä-elokuvan IMDb-sivu Luokka:Filosofiset romaanit Luokka:Yhdysvaltalaiset romaanit Luokka:Vuoden 1943 kirjat
Juha Tuominen

Juha Tuominen (s. 1963 Helsinki) on suomalainen sisätautien erikoislääkäri ja dosentti, joka toimi HUS:n toimitusjohtajana vuosina 2018–2021. Hän jäi tehtävästä työkyvyttömyyseläkkeelle elokuussa 2021. == Työura == Tuominen valmistui lääketieteen tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1991. Aiemmin urallaan hän ollut muun muassa Terveystalon johtava ylilääkäri vuosina 2010–2018, HUS:n johtajaylilääkäri 2009, HYKS:n medisiinisen tulosyksikön johtaja 2008 ja HUSin johtajaylilääkärin sijainen vuodet 2006–2007. Tätä ennen Tuominen työskenteli lääkeyhtiö Organonin lääketieteellisenä johtajana vuodesta 2000. == Arvonimet ja hallitustehtävät == Tuomiselle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 2018. Tuominen on toiminut yksityisen Docrates Syöpäsairaalan hallituksen jäsenenä vuodesta 2021. Hän toimii myös Esperi Care, Medbase Oy:n ja Nadmed Oy hallituksen jäsenenä. == Yksityiselämä == Tuomisella todettiin vuonna 2009 MS-tauti, jonka paheneminen myöhemmin johti työkyvyttömyyseläkkeelle jäämiseen.MS-tautia sairastava lääkäri Juha Tuominen, 59, joutui jättämään uransa: ”Olin vilpittömän huolissani, miten henkinen hyvinvointini kestää töiden lopettamisen” Apu ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1963 syntyneet
Vladimir Bahmetjev

Vladimir Matvejevitš Bahmetjev (, 14. elokuuta 1885 Zemljansk, Voronežin kuvernementti – 16. lokakuuta 1963 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija. Bahmetjev syntyi virkailijaperheeseen. Hän työskenteli koulun jälkeen semstvossa, ja hänet karkotettiin vallankumouksellisen toiminnan takia Siperiaan. Bahmetjev liittyi vuonna 1909 Venäjän sosiaalidemokraattiseen puolueeseen Novonikolajevskissa. Hän työskenteli toimittajana ja Venäjän vallankumouksen jälkeen puoluevirkailijana. Vuonna 1921 Bahmetjev muutti Moskovaan, jossa hän toimitti kirjallisuuslehtiä ja kuului proletaarikirjailijoiden Kuznitsa-ryhmään. Bahmetjevin Venäjän vallankumouksesta ja sisällissodasta kertova romaani Prestuplenije Martyna (”Martynin rikos”, 1928) herätti suurta huomiota. Vallankumoustaistelusta kertoo myös kesken jääneen trilogian ensimmäinen osa Nastuplenije (”Hyökkäys”, 1934). Toisen maailmansodan aikana Bahmetjev kirjoitti sotakuvauksia. ==Suomennettu teos== * Mihei Kusjmitsh kylpylässä: leikillinen jutelma (Mihei Kuzmitš na kurorte). Leningrad: Kirja, 1931. * Mihei Kusmitsh kylpylässä: koomillinen kertomus kuudessa kuvaelmassa. V. Bahmetjevin jutelman mukaan kirjoittanut Lea Helo. Leningrad: Kirja, 1934. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Aleksandr Barmin

Aleksandr Gavrilovitš Barmin (, 21. maaliskuuta 1900 Jekaterinburg – 1952 Leningrad) oli venäläinen neuvostokirjailija. Aleksandr Barmin syntyi metsänhoitajan perheeseen. Hän kävi lukion, palveli puna-armeijassa ja opiskeli Tšitan opettajakorkeakoulussa sekä Leningradin taidehistorian instituutissa. Barmin työskenteli opettajana ja alkoi julkaista teoksiaan vuonna 1926. Barminin tuotannon pääaihe ovat Ural ja sen kaivokset. Hänen tunnetuin teoksensa on historiallinen romaani Ruda (”Malmi”, 1952), joka kertoo Uralin malmivarojen löytämisestä 1700-luvulla. Barmin kirjoitti myös lastenkirjoja. ==Suomennettu teos== * Marja makeainen (Jagoda-vkusnika). Suom. Kaisa Luoto. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Heikki Salmenautio

Heikki Benjam Salmenautio (12. heinäkuuta 1958 Alajärvi – 12. huhtikuuta 2016 Helsinki) oli moninkertainen rata-autoilun Suomen mestari. Salmenautio oli kotoisin Alajärveltä ja toimi siellä perheyritys Alajärven Mattokutomo Oy:n myynti- ja markkinointitehtävissä. Mattokutomon omistajanvaihdoksen jälkeen Salmenautio suuntasi pääkaupunkiseudulle ja autoalalle. Hän toimi pitkään BMW:n maahantuojan Oy BMW-Suomi Ab:n myyntipäällikkönä. Autourheilu-uransa Salmenautio aloitti jääradoilta takamoottorisella Renaultilla. Ensimmäisen mestaruutensa hän saavutti vuonna 1984 Ford Escortilla ryhmä 5 enintään 1300 cm3 luokassa. Salmenautio ja Escort osoittautui varsin nopeaksi yhdistelmäksi ja mestaruuksia kertyi kolme perättäistä. Kaudelle 1987 Salmenautio siirtyi ajamaan A-ryhmän yli 2000 cm3 luokkaan. Ensimmäinen kausi Volvo 240 Turbolla toi SM-pronssia. Salmenautio jatkoi Volvolla vielä kauden 1988 sijoittuen SM- sarjassa neljänneksi. Tämän ohella hän ajoi muutaman kilpailun Saab 900 Turbo merkkiluokassa ollen loppupisteissä 13. Kaudelle 1989 Salmenautio vaihtoi Volvon Bemariin ja kuittasi nimiinsä ison A-ryhmän mestaruuden sekä 1989 että 1990. Kaudelta 1990 kotiin tuomisina oli myös 4. sija kerrasta poikki systeemillä ajetusta A-ryhmän PM-kilpailusta. Kauden 1990 jälkeen kotimaan kilpailut oli sillä erää nähty ja kaudella 1991 Salmenautio ajoi vain vajaan sarjan A-ryhmässä vanhalla Volvolla. Lisäksi hän osallistui yhteen Japanin mestaruussarjan osakilpailuun ja Span 24 tunnin kilpailuun. Kaudelle 1997 Salmenautio palasi kotimaan kisoihin ja ajoi mestariksi uudessa vakioautoihin perustuvassa Sport2000-luokassa. Salmenautio osallistui myös neljästi Vetelissä ajettuun Kemora 500 kestävyyskilpailuun. Vuonna 1989 tuloksena oli kolmas ja vuonna 1990 toinen sija BMW Dealer Team Finlandin ajattamalla A-ryhmän kalustolla. Heikki Salmenaution serkku Arto Salmenautio on myös menestyksekäs rata-autoilija. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Paul Massing

Paul Wilhelm Massing (30. elokuuta 1902 Grumbach – 30. huhtikuuta 1979 Tübingen) oli saksalainen sosiologi. Paul Massing syntyi virkamiesperheeseen. Hän valmistui Frankfurtin yliopistosta ja väitteli tohtoriksi vuonna 1928. Neuvostoliiton maatalouden tutkimukseen erikoistunut Massing työskenteli Moskovassa ja Berliinissä. Natsit pidättivät hänet vuonna 1933 ja hän vietti puoli vuotta Sachsenhausenin keskitysleirillä. Massing kirjoitti kokemuksistaan kirjoja, jotka hän julkaisi nimellä Karl Billinger. Massing asui vuodesta 1934 lähtien Yhdysvalloissa, Ranskassa ja Moskovassa toimien Neuvostoliiton ulkomaantiedustelun palveluksessa. Vuonna 1939 hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli Columbian ja Rutgersin yliopistoissa. Massingin pääteos on Rehearsal for Destruction: A Study Of Political Anti- Semitism in Imperial Germany vuodelta 1949. Hän palasi Saksaan vuonna 1967. ==Suomennettu teos== * Karl Billinger. Vanki No 880: katkelma (Schutzhäftling 880). Suomennettu venäjänkielisestä laitoksesta Arestant № 880. Petroskoi: Kirja, 1937. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset sosiologit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Ovetškin

Ovetškin on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Aleksandr Ovetškin (s. 1985), venäläinen jääkiekkoilija * Nadežda Ovetškina (s. 1958), Neuvostoliittoa edustanut maahockeypelaaja ja olympiamitalisti * Tatjana Ovetškina (s. 1950), Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija ja olympiavoittaja * Valentin Ovetškin (1904–1968), venäläinen neuvostokirjailija.
Nikolai Bogdanov

Nikolai Vladimirovitš Bogdanov (, 5. maaliskuuta 1906 Kadom – 21. marraskuuta 1989 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija. Nikolai Bogdanov syntyi lääkärin perheeseen. Hän työskenteli Komsomolissa, opiskeli Moskovan kirjallisuusinstituutissa ja julkaisi ensimmäiset teoksensa vuonna 1923. Bogdanov kirjoitti etupäässä lapsille ja nuorille. Hänen tunnetuin teoksensa on maaseudun nuorisoliittolaisista kertova Pervaja devuška (1928, uusi laitos 1958). Toisen maailmansodan aikana Bogdanov oli sotakirjeenvaihtajana. ==Suomennettu teos== * Rohkeita ja neuvokkaita: kertomuksia sodasta (O smelyh i umelyh). Suom. Annikki Kemppi. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1956. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Luksusauto

Luksusauto on auto, joka tarjoaa mukavuuden, varusteiden, miellyttävyyden, laadun, suorituskyvyn ja arvostuksen lisättyä tasoa tavallisiin autoihin nähden korkeammalla hinnalla. == Luksusautomerkkejä == Autokonserni Nykyiset luksusautomerkit Entiset luksusautomerkit Aston Martin Lagonda Global Holdings plc Aston Martin Lagonda BMW Group BMW, Rolls-Royce Stellantis Maserati Imperial Mercedes-Benz Group Mercedes-Benz, Mercedes-Maybach, Mercedes-AMG Benz, Daimler (D), Maybach, Mercedes Ford Motor Company Lincoln Continental General Motors Cadillac LaSalle Hispano Suiza Cars, S.L. Hispano-Suiza Honda Acura Hyundai Genesis Motor Ideal Team Ventures Apollo, De Tomaso NAMI Aurus Renault–Nissan–Mitsubishi Alliance Infiniti Tata Motors Jaguar Cars Daimler (UK), Lanchester Toyota Lexus Volkswagen Audi, Bentley, Bugatti, Porsche Horch == Katso myös == * Luksus == Lähteet == Luokka:Autot
Leigh Bardugo

Leigh Bardugo on yhdysvaltalainen nuorten- ja fantasiakirjailija, jonka tunnetuimpia teoksia ovat Grishaversumi-trilogian teokset. Netflixin tuottama Grishaversumi-teoksiin perustuva televisiosarja Varjo ja riipus sai ensi- esityksensä 23. huhtikuuta 2021. Sarjan pääosissa ovat Jessie Mei Li, Ben Barnes ja Archie Renaux. Bardugon kirjoja on suomennettu neljä ja uusin, Salatun tiedon seura, julkaistaan vuonna 2023. ==Nuoruus== Bardugo syntyi Jerusalemissa, Israelissa vuonna 1975 ja varttui Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa, missä hänet isovanhempansa kasvattivat hänet. Bardugo on maallinen juutalainen ja Marokon juutalaista syntyperää isänsä puolelta ja Ashkenazi-juutalaista (Venäjän-juutalaista ja Liettuan- juutalaista) syntyperää äitinsä puolelta. Bardugo kävi Yalen yliopistoa ja valmistui englannin kielestä keväällä 1997. Hän oli jäsen Wolf's Head -salaisessa seurassa. Ennen kuin julkaisi ensimmäisen romaaninsa, hän työskenteli copywritingin ja journalismin parissa sekä meikkien ja erikoistehosteiden parissa. ==Yksityiselämä== Korppien kehä-kirjan tunnustusosiossa Bardugo paljastaa kärsivänsä osteonekroosista ja joskus hänen on käytettävä keppiä; tämä oli inspiraation lähde yhdelle tarinan kuudesta päähenkilöstä, mestarivarkaalle ja jengipomolle Kaz Brekkerille, joka käyttää keppiä. Bardugo oli laulaja Captain Automatic -yhtyeessä vuosina 2006–2007. ==Bibliografia== ===Grishaversumi-trilogia=== * * * ===Paluu Grishaversumiin -duologia=== * * ===King of Scars Duologia=== * * ===Grishaversumi- novelleja=== * * * ===Alex Stern -sarja=== * * ===Sarjakuvat=== * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Grishaverse Luokka:Yhdysvaltalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Sergei Dikovski

Sergei Vladimirovitš Dikovski (, 14. maaliskuuta 1907 Moskova – 6. tammikuuta 1940 Suomussalmi) oli venäläinen neuvostokirjailija. Dikovski syntyi piirustuksen opettajan perheeseen. Hän työskenteli toimittajana ja palveli puna-armeijassa. Dikovskin isänmaallishenkiset teokset sijoittuvat etupäässä Venäjän Kaukoitään. Niistä tunnetuin on pienoisromaani Patrioty (”Patriootit”, 1937). Kirjailija kaatui talvisodassa. ==Suomennettu teos== * ”Rohkean” seikkailut (Prikljutšenija katera ”Smelyi”). Suom. Anni Aalto. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1957. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Albert Engström

Albert Engström (12. toukokuuta 1869 Lönneberga, Kalmarin lääni, Ruotsi – 16. marraskuuta 1940 Tukholma, RuotsiOtavan Iso tietosanakirja, osa 2, palstat 964–965. Helsinki: Otava, 1961.) oli ruotsalainen kirjailija ja piirtäjä. Hän oli 1925–1935 Konstfackskolanin professori ja vuodesta 1922 Ruotsin akatemian jäsen. Engström oli Söndags-Nisse-pilalehden piirtäjä 1894–1896. Hän oli 1897 perustamassa pilalehti Strixiä ja toimi sen päätoimittajana. Hän oli 1900-luvun alun primitivismin uranuurtajia, ja hänen novelliensa ja pakinoidensa henkilöhahmoista tuli suosittuja. Engströmin kuvitustuotannossa on havaittavissa vaikutteita ranskalaisilta Honore Daumier'lta ja Henri de Toulouse-Lautrecilta sekä Simplicissimus-lehden piirtäjiltä, ja hänellä oli suuri vaikutus myöhempien aikojen ruotsalaiseen piirrostaiteeseen. Hänen ateljeensa Grisslehamnissa on ollut museona vuodesta 1955. ==Suomennetut teokset== * Ryssiä (Moskoviter), suom. Eino Voionmaa, WSOY 1925 * Anders Zorn, suom. Aarre M. Peltonen, Helsinki: Alea-kirja 1992 ISBN 951-9429-75-1 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Erkki Kivijärvi : Humoristi, taiteilija, runoilija. Albert Engström 70-vuotias, Helsingin Sanomat, 12.05.1939, nro 126, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset pilapiirtäjät Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Misilmeri

Misilmeri on kunta Sisilian luoteisosassa Italiassa. Se kuuluu Palermon metropolikaupunkiin. == Maantiede ja ilmasto == Misilmeri sijaitsee Eleuterio- joen laaksossa noin 12 kilometriä Palermon keskustasta kaakkoon. Misilmerin ja Välimeren välissä on 3,5 neliökilometrin laajuinen Ficarazzin kunta. Alueella vallitsee välimerenilmasto kuumine kesineen ja leutoine talvineen. == Historia == Misilmerin nimi on arabialaista alkuperää. Alkuaan se oli Manzil al-Amir (Casale dell'Emiro, Emiirin asuinpaikka, muutamien maatalojen ryhmittymä ilman puolustusmuuria). Normannikreivi Roger I kävi Misilmerissä ratkaisevan taistelun arabeja vastaan 1068. Taistelu oli osa normannien Sisilian valloitusta. 1300-luvulla Misilmeri päätyi Chiaramonten suvun haltuun, suku lienee ollut ranskalaista alkuperää. Sen jälkeen mahtisuvut vaihtuivat. Vuonna 1692 Misilmerissä avattiin kasvitieteellinen puutarha; nykyisin se on kadonnut. Paikkakunnalla on osuutensa Italian yhdistymiseen: Giuseppe La Masan joukot yhdistyivät siellä Tuhannen retkikuntaan. Misilmerin merkittävin piazza, Piazza Comitato 1860, on nimetty tapahtuneen kunniaksi. Misilmerissä on säilynyt arabikaudelta Castello dell'Emiron (Emiirin linnan) rauniot. Normannit ja Chiaramonten suku jättivät linnaan oman vaikutuksensa. Kaupungin kirkkoja ovat muun muassa Duomo di San Giovanni Battista, jota alettiin rakentaa 1553 ja Chiesa di Maria Santissima Annunziata. == Talous ja liikenne == Misilmerin elinkeinoja ovat teollisuus (rakennustarvikkeet, elintarvikkeet) ja maatalous (sitrushedelmät, oliivit, vilja, rehu). Misilmerin keskeinen liikenneväylä on Strada statale 121 Catanese, joka on 253-kilometrinen maantieyhteys Palermon ja Catanian välillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Misilmeri, Sisilia, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Palermon metropolikaupungin kunnat
Petäys

Petäys on Vihdin koillisosassa läntisellä Uudellamaalla sijaitseva 31 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Nummelasta on 26 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Helsingin keskustasta 47 kilometriä luoteeseen. == Maantiede == Petäyksen pituus lännestä itään on 1,3 kilometriä. Järvi on saareton ja sen rannat ovat taajaan mökitetyt. Järveen virtaa useita laskuojia ja sen länsikolkasta lähtee laskuoja Ylimmäiseen. Petäyksen eteläpuolella sijaitsee Niemenjärvi ja kaakossa Vihtijärvi. Petäys saa hajakuormitusta maataloudesta ja asutuksesta. Pintaveden happitilanne on hyvä, pohjan läheisyydessä happea sen sijaan on niukasti. Petäys (23.096.1.007) kuuluu Niemenjärven valuma-alueeseen (23.096), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Vihtijoen valuma-alue (23.09). Petäys on Niemenjärven valuma-alueen kolmanneksi laajin vakavesi ja Karjaanjoen vesistön koillisia vakavesiä.Karjaanjoki (23). Järviwiki. Viitattu 15.3.2021. == Lähteet == Luokka:Vihdin järvet Luokka:Karjaanjoen vesistö
Alttarikukat

Alttarikukat ovat kirkon alttarille tai kuoriin, alttarin lähelle sijoitettuja leikkokukkia. Alttarikukat olivat käytössä jo varhaiskirkon aikana, mutta ne jäivät pois käytöstä keskiajalla. Kukkien käyttö alttarin tai kuorin koristeena on suhteellisen nuori tapa. Maljakkoon asetellut kukat tulivat käyttöön vasta 1600-luvulla. Kukat ja kynttilät alttarin tai kuorin koristuksena liittyvät jumalanpalvelustilan ja sen sisustuksen symboliviestintään. Ne voivat olla osa sanoman välittämistä jumalanpalvelukseen osallistujalle samalla tavalla kuin kirkkotilan muoto ja koko sekä alttari ja kuori, kuvat, paramentit, liturgiset esineet ja niiden sijoittelu sekä kirkkotilan koko kuvaohjelma. Kukat käytetään koristaman kirkkotilaa. Alttarilla tai kuorissa niillä korostetaan alttarin merkitystä kirkon toiminnallisena keskuksena. Kukkien valinnassa ja käytössä on myös joitain perinteitä. Alttarille ei yleensä tuoda ruukussa kasvavia kukkia vaan leikkokukkia tai muovikukkia. Kukkia voidaan asettaa myös lattialle, alttarin viereen, eteen tai erillisille korokkeille. Katolisissa kirkoissa ei kukkia suosita asetettavaksi alttaripöydälle vaan alttarin ympärille. Paastonaikoina ei kukkia käytetä alttarilla muuta kuin erityisinä juhlapäivinä. Alttaria tai kuoria koristavien kukkien valinnassa vallitsee suuri vapaus. Kirkkovuoden liturgiset värit voi ottaa huomioon, mutta niitä ei tarvitse seurata orjallisesti. Eräillä kirkkovuoden pyhäpäivillä ja ajanjaksoilla on perinteinen kukkansa ja erityisesti juhla-aikoihin on muotoutunut pysyvää käytäntöä. pienoiskuva|Imatran Kolmen ristin kirkon alttari Esimerkiksi joulunaikaan liittyviä kukkia ovat ruusu (Kristuksen symboli), punaiset tulppaanit, hyasintti, kielo (Marian symboli). Muualle kuin alttarille sopivat myös joulutähti ja amaryllis. Marian ilmestyspäivänä ja muina Marianpäivinä voidaan käyttää valkoisia liljoja, valkoisia tulppaaneja, hyasintteja tai ruusuja. Pitkäperjantaina käytetään usein viittä punaista ruusua (Kristuksen viisi haavaa) alttarilla tai muualla kuorissa, mutta alttari voi olla myös kokonaan riisuttu kukista. Ruusujen lisäksi voidaan käyttää orjantappurasta tehtyä kruunua. Pääsiäisenä käytetään pääsiäisliljoja eli keltanarsissseja. Helluntaina ja helluntaijakson aikana käytetään usein valkoisia narsisseja eli ”helluntaililjoja”, kahtatoista punaista tai punakeltaista tulppaania apostolien vertauskuvana tai punaisia neilikoita tai akileijoja rakkauden vertauskuvana. Helluntaijakson aikana, kesällä, voidaan myös käyttää erivärisiä luonnonkukkia. Osa alttarikukista voidaan jättää sunnuntain jumalanpalveluksen jälkeen alttarille, missä ne kuihtuvat ja muistuttavat katoavaisuudesta. Ruukuissa olevat kukat, esimerkiksi joulun aikaan suositut joulutähdet tulisikin sijoittaa alttaripöydän asemasta alttarin lähelle omiin asetelmiin. == Katso myös == * Alttari * Alttarikynttilät == Lähteet == Luokka:Alttariesineet
Moksjärvi

Moksjärvi on Vihdin pohjoisosassa läntisellä Uudellamaalla sijaitseva 87 hehtaarin laajuinen erämainen järvi. Etäisyys Nummelasta on kuusitoista kilometriä pohjoiskoilliseen ja Helsingin keskustasta 45 kilometriä luoteeseen. == Maantiede == Moksjärven pituus lounaasta koilliseen on 1,8 kilometriä. Järven rannat polveilevat, joten lahtia ja lahdelmia on useita. Järven keskiosassa on kaksi nimettyä saarta, Takasaari ja Isosaari. Niiden itäpuolella on luoto. Metsäisillä rannoilla on lukuisia rakennuksia ja leirikeskus. Moksjärven pohjoispuolella sijaitsee Etu-Moksi ja Taka-Moksi, lounaispuolella kohoaa Konianvuori (140 metriä mpy). Konian lounaispuolinen Averia sijaitsee kaksi kilometriä Moksjärveltä. Moksjärven eteläpuolella sijaitsee Hauklampi. Moksjärveen virtaa vettä ympäristön soilta, järven luoteisrannalta lähtee laskuoja. Moksjärvi on keskiravinteikas ja sen happitilanne on hyvä. Järven tilavuus on noin 2,9 miljoonaa kuutiometriä. Moksjärvi (23.095.1.001) kuuluu Sitinojan-Suho-ojan valuma-alueeseen (23.092), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Vihtijoen valuma-alue (23.09). Moksjärvi on Sitinojan-Suho-ojan alueen laajin vakavesi ja Karjaanjoen alueen koillisia vakavesiä.Karjaanjoki (23). Järviwiki. Viitattu 15.3.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Vesientila.fi: Moksjärvi Luokka:Vihdin järvet Luokka:Karjaanjoen vesistö
Dennis Hadžikadunić

Dennis Hadžikadunić (s. 9. heinäkuuta 1998 Malmö, Ruotsi) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen. Hän on pelannut Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueessa ja edustaa seuratasolla Venäjän Valioliigassa pelaavaa Rostovia. Hadžikadunić pelasi Ruotsissa Malmön junioreissa ja pääsi edustusjoukkueessa pelaamaan ensimmäisen pääsarjaottelunsa lokakuussa 2016. Kaudella 2017 hän pelasi neljä Allsvenskan-ottelua. Molempina kausina Malmö voitti Ruotsin-mestaruuden. Kauden 2018 alkupuolen Hadžikadunić oli lainalla saman sarjan Trelleborgissa ja pelasi kymmenen Allsvenskan-ottelua. Heinäkuussa 2018 hän siirtyi venäläisseura Rostoviin. Hän on pelannut Venäjän Valioliigassa 44 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, heinäkuussa 2020 Ufaa vastaan. Hadžikadunić pelasi useissa Ruotsin nuorisomaajoukkueissa. Aikuisten maajoukkuetasolla hän on edustanut Bosnia ja Hertsegovinaa, jonka maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran lokakuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Alankomaita vastaan. Tämän jälkeen hän pelasi vuoden 2020 lopulla Kansojen liigassa Puolaa, uudelleen Alankomaita ja Italiaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Bosniahertsegovinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karyn Kusama

Karyn Kiyoko Kusama (s. 21. maaliskuuta 1968 Saint Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän on ohjannut mm. elokuvat Æon Flux (2005), Jennifer's Body (2009), The Invitation (2015) sekä Destroyer (2018). Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaija Petäjä-Haikola

Kaija Petäjä-Haikola (s. 1933 Kannus) on suomalainen kirjailija. Petäjä- Haikola on syntynyt Kannuksessa ja käynyt koulunsa Ylivieskassa. Nykyään Espoossa asuva Petäjä-Haikola teki työuransa äidinkielenopettajana Harjavallassa. Hän oli myös Harjavallan kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1977–1988. Hänen teoksensa Meren ja tuulen maassa palkittiin pienkustantajien tietokirjojen Sampo-palkinnolla vuonna 2005. == Teokset == * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Harjavallan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Häyrylänranta

Häyrylänranta on Konnevedellä sijaitseva Konneveden kunnan omistama satama- alue. Etelä-Konnevesi-järven rannalla sijaitseva alue toimii vesiteitse porttina Etelä-Konneveden kansallispuistoon. == Historia == Häyrylänranta on vuosisatojen ajan ollut vesille lähtemisen paikka. 1900-luvun alkupuolelle saakka rannasta lähtivät kirkkoveneet kohti Rautalammin emäpitäjää. Hänniskyläläiset, hytöläläiset ja pukaralaiset pitivät kirkkoveneitään rannassa. Viimeinen kirkkomatka soudettiin heinäkuussa 1920 Konneveden seurakunnan hautausmaan vihkiäisiin. Aura-laiva vieraili rannassa vuosina 1909-1912. Aura kuljetti vuorosunnuntaisin Etelä-Konneveden ja Pohjois- Konneveden kirkkoväkeä Rautalammin Karinkoskelle. 1920-luvulla vastaperustettu Konneveden seurakunta osti 2,1 hehtaarin Laivaranta-nimisen tilan Ahti Kärkkäiseltä. Siikakosken yläpuolella nk. Häyrilän rannassa sijaitsevaa tilaa nimitettiin tuolloin myös Transporttirannaksi. Rannan kautta toimitettiin aikaisempina vuosisatoina Konneveden yli sotilaskuljetuksia eli transportteja. Rannan nimi tulee Ranta-Häyrilästä eli Häyristen tilasta. Puhekielessä nimet vääntyivät muotoon Häärylä ja hääryläeset, minkä vuoksi rannan nimikin alettiin kirjoittaa y-kirjainta käyttäen yhdyssanaksi. Kaukonäköisesti seurakunnan johto ei liittänyt aluetta pappilan virkataloon, vaan se varattiin tulevaisuudessa mahdollisesti tarvittavaksi laivaranta- ja lastauspaikaksi. Rantaan rakennettiin myöhemmin lautarakenteisia koppeleita veneiden ja pyydysten suojaksi. Kolmessa satulakattoisessa rakennuksessa on nykyisellään 29 vajaa. Vuonna 1978 Häyrylänrannan Laivaranta-tila siirtyi vaihtokirjalla kunnalle. Seurakunta sai vaihdossa entisen Kellankosken koulun tontteineen. Vaihtokirjaan kirjattiin, ettei koppelien omistusehtoihin saa puuttua. Maakuntakaavalla suojellut koppelirakennukset on sittemmin kunnostettu. Vuonna 1997 rantaan valmistui hirsinen ravintolarakennus. Järvipelastajien hanke paransi uimarien palveluita 2005. Vuonna 2014 perustettu Etelä-Konneveden kansallispuisto on tuonut satamarantaan uutta vilskettä. Häyrylänranta onkin portti kirkonkylältä kansallispuistoon. Kunta on kunnostanut sataman, koppelit ja satamakahvilan sekä rakentanut alueelle veneilyä palvelevia lisärakennuksia ympäristökokonaisuuteen sovittaen. Häyrylänrannasta on muodostunut tärkeä kesätapahtuma- ja kohtauspaikka kaikenikäisille. Rannassa on aikaisemmin järjestetty myös Häyrylänranta Pop & Blues -tapahtuma. Satamarannassa on Konneveden yleinen uimaranta ja perinteinen puinen uimahyppytorni. Venekoppeleiden lisäksi menneistä ajoista muistuttaa hirsinen kirkkovenekatos. Katoksessa pidetään kylän yhteistä, ajoittain käytössä olevaa kirkkovenettä. Häyrylänrannan maisemaa reunustava Siikakosken alue liittyy Etelä-Konneveden järvimaisemaan, joka luonnonarvojensa takia on lähes kokonaan Natura 2000 -ohjelmassa. Konneveden seitsemän kosken koskireitti saa alkunsa Häyrylänrannan välittömästä läheistyydestä. Alue on yksi merkittävimmistä perhokalastuskohteista. Luokka:Konnevesi
Saint-Benoît-sur-Loire

Saint-Benoît-sur-Loire on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 40 kilometriä Orléansin kaupungista kaakkoon. pienoiskuva|vasen|Saint-Benoît-sur-Loiren luostari Kunnan nähtävyyksiä on Saint-Benoît-sur-Loiren luostari, joka tunnetaan myös nimellä Fleuryn luostari. Luostarin basilika on rakennettu 1100- ja 1300-lukujen aikana. Se pitää sisällään Euroopan suojelijan Pyhän Benedictusin pyhäinjäännökset. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loiret’n kunnat
Isovesitähti

Isovesitähti (Callitriche cophocarpa) on vesitähtien sukuun ja ratamokasvien heimoon kuuluva monivuotinen kasvi. == Lajikuvaus == Isovesitähti kasvaa enintään 50 cm pitkäksi. Sillä on vastakkainen lehtiasento. Vedessä kasvavilla yksilöillä ylimmät lehdet muodostavat kelluvan ruusukkeen, joka on muodoltaan tähtimäinen. Ruusukkeessa on 14–18 lehteä, jotka ovat muodoltaan pitkulaisen vastapuikeita, tasaisesti tyveä kohden kapenevia ja lyhytruotisia. Koska vesitähdet ovat muuntelevia, varmimmin lajin erottaa muista vesitähdistä hedelmien perusteella. Isovesitähdellä neliosaisen lohkohedelmän lohkot ovat siipipalteettomia ja pitkät emin luotit ovat nähtävissä. == Levinneisyys == Isovesitähteä tavataan Euroopassa, Siperian länsiosassa ja Pohjois-Afrikassa. Suomessa se on yleinen etelä- ja keskiosassa maata harvinaistuen pohjoista kohti. Lajia ei ole tavattu Enontekiön eikä Inarin Lapissa. == Elinympäristö == Isovesitähti kasvaa monenlaisissa seisovissa ja virtaavissa vesissä, myös lähteiköissä ja vähäsuolaisessa murtovedessä, harvoin märällä maalla. == Lähteet == Luokka:Vesitähdet
Sasabambut

Sasabambut (Sasa) on heinäkasveihin kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu 42 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Aasiassa: Kaakkois-Kiinassa, Korean niemimaalla, Japanissa, Sahalinilla ja Kuriileilla. == Lajeja == * Kuriiliensasabambu (Sasa kurilensis) * Sasa palmata * Pulskasasabambu (Sasa senanensis) * Japaninsasabambu (Sasa veitchii) Kuriiliensasabambua ja japaninsasabambua kasvatetaan koristeheininä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Sasabambut – Sasa * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sasabambut (Sasa) * ITIS: Sasa * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Sasa * Flora of China: Sasa Luokka:Bambut
Hujabambut

Hujabambut eli kimppubambut (Bambusa) on heinäkasveihin kuuluva kasvisuku, joka on bambujen alaheimon ja tribuksen tyyppisuku. Hujabambut ovat heiniksi erityisen kookkaita, ne kasvavat helposti 10–15 metriä korkeiksi. Hujabambujen suvussa on 154 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä trooppisessa Aasiassa ja Australiassa. Tulokaslajeina niitä esiintyy myös monissa Afrikan ja Amerikan maissa. == Lajeja == * kuitubambu (Bambusa bambos) * nikamabambu (Bambusa ventricosa) * paperibambu (Bambusa vulgaris) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Hujabambut – Bambusa * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Bambusa * ITIS: Bambusa * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Bambusa * Flora of China: Bambusa Luokka:Bambut
Gigantochloa

Gigantochloa on heinäkasveihin ja bambuihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on 63 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa, Intiasta Kiinaan ja Uuteen-Guineaan. Sen tyyppilaji on muun muassa Indonesiassa, Vietnamissa ja Filippiineillä kasvava Gigantochloa atter. Gigantochloa- bambujen varret ovat puutuneita ja ne kasvavat 3–26 metriä korkeiksi. == Lähteet == Luokka:Bambut
Otto Malling

Otto Malling (1848–1915) oli tanskalainen säveltäjä ja urkuri.Otto Malling Dacapo Records Malling oli J. P. E. Hartmannin ja Niels Gaden oppilas. Hän toimi Kööpenhaminan tuomiokirkon urkurina ja Tanskan kuninkaallisen musiikkikonservatorion rehtorina. Hänen sävellystuotantonsa koostuu pääasiassa urku- ja vokaalimusiikista, mutta hän sävelsi myös muun muassa pianotrion ja yhden harvoista tanskalaisista romantiikan kauden konsertoista pianolle ja orkesterille. Mallingin laati ensimmäisen tanskalaisen orkestraation oppikirjan. Malling saavutti ulkomailla suosiota urkuteoksillaan, mutta kuolemansa jälkeen hän jäi Tanskassa vähälle huomiolle. Hänen ranskalaisen romanttisen tyylin sävyttämä harmoninen tyylinsä oli ristiriidassa aikalaisen, kirkkomusiikin uudistaja Thomas Laubin keinojen kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Tanskalaiset säveltäjät Luokka:Tanskalaiset urkurit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Kiiltobambut

Kiiltobambut (Indocalamus) on heinäkasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on 30–32 Kiinassa ja Vietnamissa kasvavaa lajia. Ne kasvavat pensastavasti ja pystykasvuisesti, kiiltobambut ovat suhteellisen leveälehtisiä ja enintään viisi metriä korkeita.GrassBase – The Online World Grass Flora: Indocalamus Viitattu 28.8.2021. Sukuun kuuluu esimerkiksi pantakiiltobambu (Indocalamus latifolius), joka kasvaa Keski-Kiinassa vuorenrinteillä.Flora of China: Indocalamus latifolius Viitattu 25.3.2021. == Lajeja == * Indocalamus barbatus * Indocalamus herklotsii * pantakiiltobambu (Indocalamus latifolius) * Indocalamus pedalis * Indocalamus pseudosinicus * Indocalamus victorialis == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kiiltobambut – Indocalamus * ITIS: Indocalamus * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Indocalamus * Flora of China: Indocalamus Luokka:Bambut
Carl-Gustaf Wentzel

Carl Gustaf "CG" Wentzel (s. 15. lokakuuta 1974) on teatterijohtaja, näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja. Wentzel on kiertueteatterin Teatteri Taminen perustaja ja toiminnanjohtaja vuodesta 2002. == Elämäkerta == Wentzel perusti lapsille ja nuorille suunnatun kiertueteatterin Teatteri Taiminen vuonna 2002 ja on siitä lähtien ollut sen toiminnanjohtaja. Wentzel oli vuonna 2018 Teaterpriset Skillnaden-palkinnon ensimmäinen vastaanottaja. Palkinto myönnetään henkilölle tai ryhmälle, jolla on ollut ratkaiseva vaikutus ruotsalaisen esittävän taiteen kentällä Suomessa. == Filmografia == * 1992 - En sparv i Tranedans * 1992 - Tv-sarja 16 * 1998 - Lapin kullan kimallus * 2001 - Leijat Helsingin yllä (Drakarna över Helsingfors) * 2004 - Etulinjan edessä (Framom främsta linjen) == Teatteri == === Roolit === Vuosi Rooli Produktio Ohjaaja Teatteri 2003 / 2005 Useampaa Tuomas & Tero / Thomas & Tryggve Tove Appelgren Teatteri Taimine 2005 / 2007 Kaikki Olycka och Elände Tove Appelgren Teatteri Taimine 2006 Useampaa Kärlek kärlek Teatteri Taimine 2007 Mannerheim – mannen och myten Per-Erik Lönnfors ja Johan Storgård Sven Sid Svenska Teatern 2008 Useampaa Piece of Cake Tove Appelgren Teatteri Taimine 2014 Useampaa Tie your Camel Tove Appelgren Teatteri Taimine 2018 / 2020 Useampaa Koulun kingi / Skolans kung Mikael Strömberg Teatteri Taimine ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomenruotsalaiset henkilöt
Julie Pomagalski

Julie Pomagalski (10. lokakuuta 1980 La Tronche – 23. maaliskuuta 2021) oli ranskalainen lumilautailija. Urallaan Pomagalski voitti lumilautailun maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa lumilautakrossissa 1999 ja hopeaa parisuurpujottelussa 2003. Pomagalski edusti maataan olympialaisissa Salt Lake Cityssä 2002 ja Torinossa 2006. Hän sijoittui molemmissa kuudenneksi parisuurpujottelussa. Pomagalski kuoli 23. maaliskuuta 2021 Sveitsissä tapahtuneessa lumivyöryssä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset lumilautailijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Kalorirajoitus

Kalorirajoitus tarkoittaa ravinnon saannin kohtuullista vähentämistä kuitenkin ilman aliravitsemusta. Kalorien rajoittamisen on tutkimuksissa todettu pidentävän monen eläinlajin elämää. Vaikutus on havaittu myös joillain kädellisillä. Hiirimakit elivät eräässä tutkimuksessa 30 prosentin kalorirajoituksella keskimäärin 9,6-vuotiaiksi, kun verrokit elivät vain 6,4-vuotiaksi. Eliniän piteneminen perustuu pitkäaikaiseen energiavajaukseen, joka on eläintutkimuksissa voinut olla kolmasosa tai jopa puolet energian normaalimäärästä. Energiavajaus hidastaa solujen aineenvaihduntaa ja parantaa niiden stressinsietoa. Myös hermostossa ja hormonitoiminnossa sekä sokeriaineenvaihdunnassa on havaittu terveyttä edistäviä muutoksia, ja koe- eläimet ovat sairastuneet ikääntymiseen liittyviin kroonisiin sairauksiin tavallista harvemmin. Kalorirajoitteinen ruokavalio lisää myös sirtuiinien tuotantoa kehossa, mikä auttaa dna-vaurioiden ja dna:n löystymisen korjaamisessa. Kalorien rajoittamisen myötä elimistössä syntyy myös vähemmän happiradikaaleja, jotka vaurioittavat soluja. Lisäksi kalorirajoitus vähentää matala-asteista tulehdusta. Ravintoaineiden puute sen sijaan on terveydelle vahingollista. Tämän vuoksi puutoskaudet ovat ihmiskunnan historiassa lisänneet kuolleisuutta eivätkä pidentäneet elinikää. ==Lähteet== Luokka:Ravinto-oppi
Rauli Nummi

Rauli Johannes Nummi (22. heinäkuuta 1947 Turku – 31. tammikuuta 2021 Kaarina)Kuolinilmoitus, Rauli Johannes Nummi, Turun Sanomat, 2021, No 59, sivu 26, julkaistu 28.2.2021 oli suomalainen jalkapalloilija.Urheilumme Kasvot Osa 3, Nummi, Rauli Johannes, sivu 223, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1978 Puolustajana pelannut Nummi edusti koko uransa ajan Turun Palloseuraa. Hän liittyi seuraan juniorina ja nousi edustusjoukkueeseen 1966. Nummi pelasi seurassa kaikkiaan 382 ottelua ja voitti mestaruuden kolmesti vuosina 1968, 1972 ja 1975. Pronssi hänellä oli vuodelta 1967 ja nuorten mestaruus vuosilta 1964 ja 1965. Vuonna 1970 hän toimi TPS:n SM-sarjamiehistön kapteenina. Maajoukkueessa Nummi pelasi neljä nuorten maaottelua. Arvo-otteluissa hän oli mukana myös kerran lehdistön joukkueessa maajoukkuetta vastaan. Ammatiltaan Nummi oli työntutkija. Hän harrasti myös lentopalloa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Dilleniat

Dilleniat (Dillenia) on Dilleniaceae-heimoon kuuluva kasvisuku ja heimon tyyppisuku. Suvussa on 60 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä tropiikissa ja subtropiikissa Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa Intiasta Uuteen-Guineaan sekä Australiassa, Madagaskarilla, monilla Intian valtameren ja Tyynen valtameren saarilla. == Dillenialajeja == * australiandillenia (Dillenia alata) * intiandillenia (Dillenia indica) * sumatrandillenia (Dillenia ovata) * malakandillenia (Dillenia suffruticosa) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Dilleniat (Dillenia) * Suomen Lajitietokeskus: Dilleniat – Dillenia Luokka:Dilleniales
Elemit

Elemit (Canarium) on tohtorinpuukasveihin eli burserakasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on noin 120 lajia, jotka ovat kausivihantia puita. Elemeitä esiintyy alkuperäisenä vanhan maailman tropiikissa: Afrikassa, Madagaskarilla, Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa Intiasta Uuteen-Guineaan sekä Australiassa ja Tyynen valtameren saarilla Oseaniassa. == Lajeja == * pähkinäelemi (Canarium harveyi) * manilanelemi (Canarium indicum) * manilanelemi (Canarium luzonicum) * madagaskarinelemi (Canarium madagascariense) * Canarium ovatum * afrikanelemi (Canarium schweinfurthii) * Canarium strictum == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Canarium Luokka:Tohtorinpuukasvit
Liljapuut

Liljapuut (Cordyline) on parsakasveihin kuuluva kasvisuku. Aiemmin se on luokiteltu esimerkiksi heimoon Laxmanniaceae. Suvussa on 24 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Etelä-Amerikan keskiosassa, Australiassa, Oseaniassa ja Uudessa Guineassa. == Liljapuulajeja == * viherliljapuu (Cordyline australis) * verililjapuu (Cordyline fruticosa) * loistoliljapuu (Cordyline indivisa) * siipililjapuu (Cordyline neocaledonica) * siroliljapuu (Cordyline stricta) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Cordyline * Suomen Lajitietokeskus: Liljapuut – Cordyline Luokka:Parsakasvit
Puuaaloet

Puuaaloet (Aloidendron) on soihtukasveihin kuuluva kasvisuku. Se on kuvattu vuonna 2013 ja sukuun on erotettu seitsemän puumaiseksi kasvavaa aaloelajia. Puuaaloeita esiintyy luonnonvaraisena Afrikan eteläosassa, Somaliassa ja Lounais-Arabiassa. Ne ovat kuivien seutujen kasveja. Eteläafrikkalainen laji Aloidendron barberae kasvaa suurimmillaan 10–15 metriä korkeaksi puuksi, jonka rungon tyvi on yhdestä kolmeen metriä paksu. == Lajeja == * kapinpuuaaloe eli kapinaaloe (Aloidendron dichotomum, syn. Aloë dichotoma) * jättiaaloe (Aloidendron pillansii, syn. Aloë pillansii) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Puuaaloet – Aloidendron Luokka:Soihtukasvit
Kiehkuriot

Kiehkuriot (Morina) on kuusamakasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on 14 lajia, joita esiintyy luonnonvaraisena Kaakkois-Euroopassa (laji Morina persica) ja keskisessä Aasiassa Turkista Kiinaan asti. Koristeperennana voidaan viljellä Himalajalta kotoisin olevaa vitikiehkuriota (Morina longifolia). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Morina Luokka:Kuusamakasvit
Soikot

Soikot (Pontederia) on kasvisuku vesihyasinttikasvien heimossa ja sen tyyppisuku. Soikkoihin kuuluu 27 lajia vesikasveja, joita esiintyy laajasti eri puolilla maailmaa. Sukuun yhdistetään mahdollisesti vesihyasintit (Eichhornia) ja Monochoria. Ilman näitä sukuja lajeja on vain muutama. == Soikkolajeja == * ankkurivesihyasintti (Pontederia azurea tai Eichhornia azurea) * herttasoikko (Pontederia cordata) * kellusvesihyasintti eli vesihyasintti (Pontederia crassipes, myös yleisesti Eichhornia crassipes) * vehkasoikko (Pontederia korsakowii tai Monochoria korsakowii) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Soikot (Pontederia) * Suomen Lajitietokeskus: Soikot – Pontederia Luokka:Vesihyasinttikasvit
Boys Love

Boys Love (ボーイズ ラブ, Bōizu Rabu) on vuonna 2006 DVD:llä julkaistu japanilainen elokuva. Sen ohjaaja on Kotaro Terauchi ja pääosaa esitti Yoshikazu Kotani. Elokuva on saanut nimensä Yaoi eli boys’ love -mangan mukaan. Kaupallisen menestyksen myötä elokuvasta tehtiin jatko-osa Boys Love: The Movie (劇場版, Bōizu Rabu: Gekijōban) teatterilevitykseen. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 japanilaiset elokuvat
Justice (Justin Bieberin albumi)

Justice on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Justin Bieberin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 2021. Albumilla vierailevat Khalid, Chance the Rapper, The Kid Laroi, Dominic Fike, Daniel Caesar, Giveon, Beam, Burna Boy, Benny Blanco ja TroyBoi. == Kappaleet == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Justice Discogsissa Luokka:Justin Bieberin albumit Luokka:Vuoden 2021 albumit
Telemarkin sankarit

Telemarkin sankarit (The Heroes of Telemark) on brittiläinen sotaelokuva vuodelta 1965. Se kertoo toisen maailmansodan aikaisesta liittoutuneiden sabotaasioperaatiosta, jolla pysäytettiin raskaan veden tuotanto Etelä-Norjan Telemarkissa. Elokuvan ohjasi Anthony Mann, ja se perustuu Knut Haukelidin muistelmateokseen. Pääosia näyttelivät Kirk Douglas, Richard Harris ja Ulla Jacobsson. Elokuva kuvattiin enimmäkseen Norjassa. Pääkuvaajana toimi Robert Krasker. Ensimmäinen filmatisointi aiheesta oli Jean Drévillen ja Titus Vibe- Müllerin vuonna 1948 julkaistu, ranskalais-norjalaisena yhteistyönä tehty dokumenttisävyinen Taistelu atomipommista (Kampen om tungtvannet). == Näyttelijät == == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Paula Talaskivi piti elokuvaan ympättyjä monia romanttisia lemmenkohtauksia tarpeettomina, mutta maisemakuvia komeina. Henkilöhahmot jäävät hänestä kuitenkin varsin ohuiksi. Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen kirjoitti, ettei elokuva yllä Anthony Mannin lännenelokuvien tasolle, mutta löytää kuitenkin ”oman imunsa”. Elokuva sai häneltä kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.Video-opas 95, WSOY 1994. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1965 brittiläiset elokuvat Luokka:Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Anthony Mannin ohjaamat elokuvat
Pariisi–Roubaix 2001

Pariisi–Roubaix 2001 oli järjestyksessään 99. maantiepyöräilyn Pariisi–Roubaix-kilpailu. Se käytiin 254,5 kilometrin reitillä Compiègne–Roubaix 15. huhtikuuta 2001. Domo-Farm Frites-Latexco -tallin ajajat saavuttivat kilpailussa kolmoisvoiton. Servais Knaven voitti kilpailun 34 sekunnin erolla Johan Museeuwiin, Romāns Vainšteins sijoittui kolmanneksi. Knavenin keskinopeus oli 37,7 km/h. == Tulokset == Ajaja Joukkue Aika 1 Servais Knaven Domo-Farm Frites-Latexco 6.45.00 2 Johan Museeuw Domo-Farm Frites-Latexco + 0.34 3 Romāns Vainšteins Domo-Farm Frites-Latexco + 0.41 4 George Hincapie US Postal + 0.41 5 Wilfried Peeters Domo-Farm Frites-Latexco + 0.41 6 Ludo Dierckxsens Lampre-Daikin + 0.41 7 Steffen Wesemann Team Telekom + 0.41 8 Andrei Tchmil Lotto-Adecco + 2.35 9 Chris Peers Cofidis + 2.35 10 Rolf Sørensen CSC-Tiscali + 2.59 == Lähteet == Luokka:Pariisi–Roubaix Luokka:Pyöräilykausi 2001
Aromia

Aromia on sarvijäärien heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu 3 lajia.Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Aromia Suomessa suvun lajeista on tavattu vain myskijäärä (Aromia moschata).Laji.fi: Aromia == Lajeja == *Myskijäärä (Aromia moschata) *Punakaulusjäärä (Aromia bungii) *Aromia malayana == Lähteet == == Aiheesta muualla == *UniProt: Taxonomy - Aromia *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Aromia *Pherobase: Semiochemicals of Genus Aromia Luokka:Sarvijäärät
Kate Sheppard

Katherine Wilson Sheppard (s. Catherine Wilson Malcolm; 10. maaliskuuta 1847Britannica: Kate Sheppard Liverpool, Englanti – 13. heinäkuuta 1934 Christchurch, Uusi-Seelanti) oli yksi Uuden-Seelannin naisten äänioikeusliikkeen merkittävimmistä jäsenistä ja maan tunnetuin suffragisti. Hän syntyi Liverpoolissa Englannissa, mutta muutti perheineen Uuteen- Seelantiin vuonna 1868. Siellä hänestä tuli aktiivinen jäsen useissa uskonnollisissa ja sosiaalisissa järjestöissä, mukaan lukien Woman's Christian Temperance Union (WCTU). Vuonna 1887 hänet nimitettiin WCTU:n kansalliseksi franchising- ja lainsäädäntövaltuutetuksi ja tässä asemassa hän pyrki edistämään naisten äänioikeutta Uudessa-Seelannissa.wctu.org.nz: Kate Sheppard Kate Sheppard edisti naisten äänioikeutta järjestämällä vetoomuksia ja julkisia kokouksia, kirjoittamalla kirjeitä lehdistölle ja kehittämällä kontakteja poliitikkoihin. Hän oli Uuden-Seelannin ensimmäisen naisen päätoimittaman sanomalehden The White Ribbon päätoimittaja. Taitavasti kirjoittamalla ja suostuttelevalla julkisella puheella hän edisti menestyksekkäästi naisten äänioikeutta.New Zealand Dictionary: Kate Sheppard Hänen työnsä huipentumana Uudesta-Seelannista tuli ensimmäinen maa, joka antoi naisille äänioikeuden vuonna 1893.nzhistory.govt.nz: Women and the vote Sheppard oli vuonna 1896 perustetun Uuden-Seelannin naisten kansallisen neuvoston (National Council of Women of New Zealand, NOWNZ) ensimmäinen presidentti.National Council of Women of New Zealand: Where we came from Myöhemmässä elämässä hän matkusti Britanniaan ja avusti siellä äänioikeusliikettä. Terveydentilan huonontuessa hän palasi Uuteen-Seelantiin, minkä jälkeen hän jatkoi osallistumistaan ​​naisten oikeuksien kirjoittamiseen, vaikka hänestä tuli vähemmän poliittisesti aktiivinen. Kate Sheppard eli pidempään kuin miehensä, ainoa poikansa ja ainoa lapsenlapsi. Hän kuoli vuonna 1934, vuosi sen jälkeen kun ensimmäinen nainen Elizabeth McCombs, oli valittu Uuden-Seelannin parlamenttiin.nzhistory.govt.nz: Kate Sheppard Sheppardia pidetään tärkeänä hahmona Uuden-Seelannin historiassa. Hänen muistomerkki on Christchurchissa. Hän korvasi kuningatar Elizabeth II:n Uuden- Seelannin kymmenen dollarin setelissä vuonna 1991.NZ Herald: Wikipedia focuses world's attention on New Zealand suffragette Kate Sheppard ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Feministit Luokka:Uusiseelantilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Fagradalsfjall

Fagradalsfjall () on kilpitulivuori, jolla on useita prominensseja. Se sijaitsee Reykjanesin niemimaalla, noin 40 km Reykjavíkista, Islannissa. Sen korkein huippu on Langhóll (385 m / 391 m).Grunnkort / basemap, atlas 19. maaliskuuta 2021 alkoi tulivuorenpurkaus Geldingadalir-laaksossa Fagradalsfjallin eteläpuolella. . Vuoren nimi koostuu sanoista fagur (”kaunis”), dalur (”laakso”) and fjall (”vuori”), ja Geldingadalir tarkoittaa ”kastraatiolaaksoa”. == Lähteet == Luokka:Islannin tulivuoret