Graham Hill

Norman Graham Hill (15. helmikuuta 1929 Hampstead, Englanti – 29. marraskuuta 1975 Barnet, Englanti) oli brittiläinen kilpa-autoilija. Hänen lempinimensä oli "Mr. Monaco" perustuen kilpauransa aikana ajamiin viiteen Monacon GP:n voittoihin. Hän voitti Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuden kausina ja . Vuonna 1972 Hill voitti Le Mansin 24 tunnin ajon Henri Pescarolon kanssa. Graham Hillin poika Damon Hill on myös F1-maailmanmestari. Hill osallistui uransa aikana 75 eri MM-sarjan ulkopuoliseen kilpailuun, joista voitti kuusi. ==F1-ura== Hill pääsi kilpa-auton rattiin ensi kerran vasta 24-vuotiaana. Ensin hän oli toiminut Lotus-tallin mekaanikkona, saaden palkkioksi ajaa kilpailun silloin tällöin. Kun Lotus tuli MM-sarjaan mukaan Hill seurasi perässä, muttei mekaanikkona vaan kilpa-ajajanaMelart & Melart, s. 80. Hill siirtyi BRM-talliin,Melart & Melart, s. 81 jossa hän onnistui saavuttamaan ensimmäisellä kaudella ensimmäisen palkintosijan sekä voittamaan ensimmäisen GP-voittonsa ja mestaruutensa , taistellen nuorta Jim Clarkia vastaan (pisteet 42-30)Kärkkäinen, s. 17. Kauden aikana Hill kilpaili joka kilpailussa, muttei aina pisteille. Hän oli ensimmäinen joka voitti mestaruuden käymällä kauden läpi ilman keskeytyksiä. Kaudella tilanne oli aivan toinen kuin edellisenä vuonna. Clark voitti peräti seitsemän kilpailua kymmenestä sinä kautena ja keräsi 54 pistettä Hillin 29:ää vastaanKärkkäinen, s. 18. Hill voitti kaksi kilpailua, Monacon ja Yhdysvaltojen GP:n. Kaudella Hill oli taas taistelemassa mestaruudesta. Tällä kertaa kärkitaistossa oli hänen ja Clarkin lisäksi mukana 1950-luvulla Road Racingin MM-sarjoja dominoinut John Surtees. Nämä kolme taistelivat mestaruudesta viimeiseen kisaan saakka, mutta Clarkin moottorin hajottua hän putosi leikistä. Taistelu käytiin Surteesin ja Hillin välillä, jossa Surtees voitti lopulta mestaruuden yhdellä pisteellä Hilliin nähdenKärkkäinen, s. 19. Kaudella Hillistä ja Clarkista tuli tallikavereitaMelart & Melart, s. 83 ja epäiltiin, että taistelu olisi tiukempi kuin koskaan - jopa tiukempaa kuin tai . Toisin kuitenkin kävi, kun kauden avauskisan voittanut Clark menehtyi F2-luokan kisassa Hockenheimissa, Saksassa. Tämä helpotti käytännössä Hillin urakkaa ja hän voitti sinä vuonna mestaruuden kerättyään 48 pistettäKärkkäinen, s. 22. ==F1-uran loppu ja kuolema== Mestaruuden jälkeen alkoi Hillin suvantovaihe, joka kesti uran loppuun asti. hän ajoi pahan kolarin USA:n GP:ssä katkaisten jalkansa, mutta jatkoi kilpailemista toivuttuaan onnettomuudesta. Aluksi hän siirtyi Rob Walkerin yksityistiimiin ja Brabhamille. hän perusti oman F1-tallin.Melart & Melart, s. 84–85 Hill lopetti kilpa-ajouransa ja keskittyi täysin vain tiimiinsä, jonka kuljettajiksi saatiin Tony Brise ja tuleva maailmanmestari Alan Jones. Kaudelle talli oli suunnitellut uuden GH2-mallin, mutta sitä ei koskaan päästy kokeilemaan sinä kautena, koska Hillin ohjaama pienkone törmäsi puiden latvoihin Arkleyssa, Lontoon lähellä. Hän oli suorittanut Yhdistyneen kuningaskunnan määräysten mukaisen yksityislentäjän lupakirjan sekä yölentokelpuutuksen vuonna 1965, sekä Yhdysvaltain mittarilentokelpuutuksen vuonna 1971. Mittarilentokelpuutus ei vanhentumisen vuoksi ollut voimassa onnettomuushetkellä, vaikka mittarilento-olosuhteet vallitsivat, joten lento oli laiton. Hill oli tiiminsä jäsenten kanssa, Jonesia lukuun ottamatta, palaamassa testeistä Paul Ricardin radalta Etelä-Ranskasta. Kaikki koneessa olleet kuolivat. Onnettomuustilanteessa Hill yritti kontaktilähestymistä läheiselle Elstreen lentoasemalle. Kontaktilähestyminen on joissakin maissa käytössä oleva näkölähestymisen muoto, jossa ei ole vaatimusta pitää määräkenttää näkyvissä koko lähestymisen ajan. Sitä käytetään yleensä korvaamaan mittarilähestymismenetelmää silloin, kun sellaista ei ole määräkentälle julkaistu. Graham Hill muistettiin maailmanmestaruuksiensa ja Damon Hillin isyyden lisäksi myös siitä, että hän on ainoa kuljettaja, joka on voittanut kolme legendaarista kilpailua: Le Mansin 24 tunnin ajon, Indianapolis 500:n ja Monacon GP:n. Lisäksi hän on ainoa, joka on voittanut Le Mansin 24 tunnin ajon, Indianapolis 500:n ja F1-maailmanmestaruuden. == F1-tilastot == Kausi Talli Voitot Palkintosijat Paalupaikat Pisteet 1958 Lotus 0 0 0 0 1959 Lotus 0 0 0 0 1960 BRM 0 1 0 4 1961 BRM 0 0 0 3 1962 BRM 4 6 1 52 1963 BRM 2 5 2 29 1964 BRM 2 5 1 41 1965 BRM 2 6 4 47 1966 BRM 0 3 0 17 1967 Lotus 0 2 3 15 1968 Lotus 3 6 2 48 1969 Lotus 1 2 0 19 1970 Lotus 0 0 0 7 1971 Brabham 0 0 0 2 1972 Brabham 0 0 0 4 1973 Shadow 0 0 0 0 1974 Lola 0 0 0 1 1975 Lola, Hill 0 0 0 0 Yhteensä 14 36 13 270 (289) == Yksityiselämä == Hill avioitui Bette-nimisen naisen kanssa vuonna 1955. He saivat kaksi tytärtä ja yhden pojan, Damonin, josta tuli myöhemmin F1-maailmanmestari. Hill harrasti ennen kilpa-ajajanuraansa soutua. Hän otti London Rowing Club -soutukerhon lippalakin värityksen omaan kypäräänsä. Myöhemmin myös Damon Hill käytti samoja värejä. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Formula 1 -maailmanmestarit Luokka:Le Mansin 24 tunnin ajon voittajat Luokka:British Touring Car Championship -kuljettajat Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet