EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Turun arkkipiispanvaali 2018

Turun arkkipiispanvaalissa 2018 valittiin seuraaja vuodesta 2010 arkkipiispana toimineelle Kari Mäkiselle. == Vaalitapa == Kirkkolain mukaan piispan vaalissa äänioikeutettuja ovatKirkkolaki 26.11.1993/1054, §16: # hiippakunnan papit; # hiippakunnan lehtorit; # hiippakunnasta hiippakuntavaltuustoon valitut maallikkojäsenet, kirkolliskokoukseen valitut maallikkoedustajat ja kirkkohallitukseen valittu maallikkojäsen; # hiippakunnan seurakuntien maallikkovalitsijat; # tuomiokapitulin lakimiesasessori ja maallikkojäsen. Arkkipiispan vaalissa lisäksi äänioikeus on muista kuin arkkihiippakunnasta valituilla kirkkolliskokouksen edustajilla, saamelaiskäräjien kirkolliskokoukseen valitsemalla edustajalla sekä muiden hiippakuntien hiippakuntavaltuustojen, tuomiokapitulien ja kirkkohallituksen jäsenillä. Arkkipiispan vaalin tulosta laskettaessa arkkihiippakunnan äänioikeutettujen äänten painoarvoa vähennetään siten, että arkkihiippakunnan äänet jaetaan luvulla kolme. Tämä luku laskettuna yhteen ehdokkaan saamien muiden äänien kanssa on ehdokkaan äänimäärä. Äänten laskentatapaa muutettiin vuonna 2016. == Ehdokkaat == Vaalissa oli viisi ehdokasta. Nimi Työ Syntymävuosi Ville Auvinen lähetysjohtaja 1966 Heli Inkinen organisaation ja johtamisen yliopisto- opettaja 1957 Ilkka Kantola kansanedustaja 1957 Tapio Luoma Espoon hiippakunnan piispa 1962 Björn Vikström Porvoon hiippakunnan piispa 1963 == Tulokset == Nimi 1. kierroksen tulos 2\. kierroksen tulos Ville Auvinen 89,333 - Heli Inkinen 97,333 - Ilkka Kantola 58,333 - Tapio Luoma 259,333 374,667 Björn Vikström 179 292,667 == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis- luterilaiset hiippakunnat‎
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 – miesten 30 km yhdistelmäkilpailu

Hiihdon maailmanmestaruuskilpailujen 2021 miesten 30 km yhdistelmäkilpailu järjestettiin 27. helmikuuta 2021.ScheduleStart list ==Tulokset== Kilpailu järjestettiin kello 13.30.Final results Sija Nro. Nimi Maa Aika Ero 1 Aleksandr Bolšunov Venäjän hiihtoliitto 1.11.33,9 9 Simen Hegstad Krüger 1.11.35,0 10 Hans Christer Holund 1.11.35,6 4 12 Johannes Høsflot Klæbo 1.11.55,4 5 5 Emil Iversen 1.11.56,0 6 4 Sjur Røthe 1.12.21,2 7 8 Andrew Musgrave 1.13.07,2 +1.33,3 8 2 Ivan Jakimuškin Venäjän hiihtoliitto 1.13.34,2 +2.00,3 9 18 William Poromaa 1.13.34,3 +2.00,4 10 6 Dario Cologna 1.13.34,7 +2.00,8 11 19 Jens Burman 1.13.35,8 +2.01,9 12 14 Clément Parisse 1.13.36,2 +2.02,3 13 15 Iivo Niskanen 1.13.37,1 +2.03,2 14 38 Scott Patterson 1.13.37,2 +2.03,3 15 27 Jason Rüesch 1.13.38,0 +2.04,1 16 36 Jules Lapierre 1.13.38,2 +2.04,3 17 52 David Norris 1.13.53,7 +2.19,8 18 7 Aleksei Tšervotkin Venäjän hiihtoliitto 1.14.23,4 +2.49,5 19 35 Imanol Rojo 1.14.23,5 +2.49,6 20 22 Jonas Baumann 1.15.04,9 +3.31,0 21 21 Irineu Esteve Altimiras 1.15.10,0 +3.36,1 22 29 Stefano Gardener 1.15.34,8 +4.00,9 23 3 Jevgeni Belov Venäjän hiihtoliitto 1.15.35,1 +4.01,2 24 26 Giandomenico Salvadori 1.15.35,3 +4.01,4 25 25 Naoto Baba 1.15.35,4 +4.01,5 26 46 Adam Fellner 1.15.35,5 +4.01,6 27 42 Antoine Cyr 1.15.35,8 +4.01,9 28 23 Jean-Marc Gaillard 1.15.39,5 +4.05,6 29 16 Lucas Bögl 1.15.44,1 +4.10,2 30 39 Candide Pralong 1.15.44,4 +4.10,5 31 41 Hunter Wonders 1.15.59,6 +4.25,7 32 30 Thomas Hjalmar Westgård 1.16.08,3 +4.34,4 33 34 Simone Daprà 1.16.28,8 +4.54,9 34 33 Markus Vuorela 1.16.29,5 +4.55,6 35 55 Keishin Yoshida 1.16.29,6 +4.55,7 36 17 Jonas Dobler 1.16.34,0 +5.00,1 37 45 Petr Knop 1.16.34,2 +5.00,3 38 28 Friedrich Moch 1.16.34,5 +5.00,6 39 57 Remi Drolet 1.16.36,3 +5.02,4 40 24 Björn Sandström 1.16.37,2 +5.03,3 41 31 Paolo Ventura 1.17.22,8 +5.48,9 42 51 Raimo Vīgants 1.17.33,2 +5.59,3 43 53 Juho Mikkonen 1.17.34,5 +6.00,6 44 63 Takatsugu Uda 1.17.40,3 +6.06,4 45 58 Ben Ogden 1.18.01,3 +6.27,4 46 47 Yevgeniy Velichko 1.18.11,9 +6.38,0 47 32 Vitaliy Pukhkalo 1.19.02,9 +7.29,0 48 13 Florian Notz 1.19.13,9 +7.40,0 49 37 Paul Constantin Pepene 1.19.14,6 +7.40,7 50 71 Kaarel Kasper Kõrge 1.19.18,4 +7.44,5 51 50 Philippe Boucher 1.19.20,0 +7.46,1 52 43 Lauri Lepistö 1.19.21,9 +7.48,0 53 48 Jonáš Bešťák 1.19.43,3 +8.09,4 54 59 Johannes Alev 1.20.39,3 +9.05,4 55 61 Mateusz Haratyk 1.20.39,6 +9.05,7 56 56 Nail Bashmakov 1.20.41,1 +9.07,2 57 44 Snorri Einarsson 1.21.12,7 +9.38,8 58 54 Ján Koristek 1.22.11,1 +10.37,2 59 62 Mikayel Mikayelyan 60 69 Kacper Antolec 61 75 Phillip Bellingham 62 68 Tadevos Poghosyan 63 66 Jeong Jong-won 64 74 Franco Dal Farra 65 76 Mark Pollock 66 70 Dmytro Drahun 67 60 Strahinja Erić 68 73 Todor Malchov 69 64 Miloš Milosavljević 70 72 Miloš Čolić 11 Hugo Lapalus 20 Calle Halfvarsson 40 Olzhas Klimin 49 Russell Kennedy 65 Ruslan Perekhoda 67 Simeon Deyanov ==Lähteet== miesten 30 km yhdistelmäkilpailu
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 – naisten 15 km yhdistelmäkilpailu

Hiihdon maailmanmestaruuskilpailujen 2021 naisten 15 km yhdistelmäkilpailu järjestettiin 27. helmikuuta 2021.ScheduleStart list ==Tulokset== Kilpailu järjestettiin kello 11.45.Final results Sija Nro. Nimi Maa Aika Ero 4 Therese Johaug 38.35,5 8 Frida Karlsson 39.05,5 2 Ebba Andersson 39.05,7 4 9 Teresa Stadlober 39.46,9 +1.11,4 5 21 Charlotte Kalla 39.47,6 +1.12,1 6 10 Helene Marie Fossesholm 39.51,1 +1.15,6 7 15 Delphine Claudel 39.58,2 +1.22,7 8 7 Tatiana Sorina Venäjän hiihtoliitto 39.58,8 +1.23,3 9 14 Heidi Weng 40.01,0 +1.25,5 10 13 Yana Kirpichenko Venäjän hiihtoliitto 40.05,5 +1.30,0 11 3 Yuliya Stupak Venäjän hiihtoliitto 40.28,0 +1.52,5 12 23 Anne Kjersti Kalvå 40.28,7 +1.53,2 13 11 Krista Pärmäkoski 40.28,9 +1.53,4 14 12 Kateřina Razýmová 40.31,1 +1.55,6 15 1 Jessie Diggins 40.35,0 +1.59,5 16 6 Natalya Nepryayeva Venäjän hiihtoliitto 40.39,8 +2.04,3 17 26 Lotta Udnes Weng 41.03,2 +2.27,7 18 17 Emma Ribom 41.07,1 +2.31,6 19 32 Pia Fink 41.31,7 +2.56,2 20 22 Laura Mononen 41.34,8 +2.59,3 21 19 Anna Comarella 41.44,0 +3.08,5 22 33 Vilma Nissinen 41.47,5 +3.12,0 23 38 Cendrine Browne 41.51,4 +3.15,9 24 46 Caterina Ganz 41.51,6 +3.16,1 25 44 Sophia Laukli 41.54,2 +3.18,7 26 24 Masako Ishida 41.57,0 +3.21,5 27 29 Francesca Franchi 42.18,1 +3.42,6 28 25 Katherine Stewart-Jones 42.18,5 +3.43,0 29 5 Katharina Hennig 42.32,1 +3.56,6 30 18 Johanna Matintalo 42.36,6 +4.01,1 31 27 Petra Nováková 42.58,4 +4.22,9 32 30 Katharine Ogden 43.20,4 +4.44,9 33 34 Valeriya Tyuleneva 43.27,9 +4.52,4 34 31 Lisa Lohmann 43.28,1 +4.52,6 35 35 Martina Di Centa 43.31,4 +4.55,9 36 36 Antonia Fräbel 43.32,7 +4.57,2 37 16 Hailey Swirbul 43.38,8 +5.03,3 38 20 Patrīcija Eiduka 43.54,2 +5.18,7 39 39 Masae Tsuchiya 43.55,0 +5.19,5 40 28 Izabela Marcisz 44.01,0 +5.25,5 41 48 Carola Vila 44.55,7 +6.20,2 42 37 Miki Kodama 45.05,4 +6.29,9 43 41 Olga Mandrika 45.17,4 +6.41,9 44 43 Angelina Shuryga 45.34,7 +6.59,2 45 40 Shiori Yokohama 45.35,4 +6.59,9 46 42 Valentyna Kaminska 45.35,8 +7.00,3 47 51 Karolina Kaleta 45.36,4 +7.00,9 48 54 Laura Leclair 45.39,8 +7.04,3 49 58 Tuva Bygrave 45.49,8 +7.14,3 50 47 Irina Bykova 46.17,9 +7.42,4 51 49 Yuliia Krol 46.22,5 +7.47,0 52 57 Katya Galstyan 46.32,6 +7.57,1 53 56 Karolina Kukuczka 46.53,3 +8.17,8 54 45 Maryna Antsybor 47.03,1 +8.27,6 55 60 Jaqueline Mourão 48.50,7 +10.15,2 56 52 Viktoriya Olekh 49.53,0 +11.17,5 57 55 Maria Ntanou 58 53 Paraskevi Ladopoulou 59 59 Nefeli Tita 50 Anja Ilić ==Lähteet== naisten 15 km yhdistelmäkilpailu
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 – miesten 50 km perinteinen

Hiihdon maailmanmestaruuskilpailujen 2021 miesten 50 km perinteinen järjestettiin 7. maaliskuuta 2021.ScheduleStart list Ensimmäisenä maalilinjan ylittänyt norjalainen Johannes Høsflot Klæbo hylättiin kilpailun jälkeen. Tuomarineuvosto katsoi hänen estäneen Bolšunovia maalisuoralla ja aiheuttaneen Bolšunovin sauvan katkeamisen. Bolšunov tuli loppusuoralle ensimmäisenä, mutta hänen sauvansa katkettua Iversen ohitti hänet. == Tulokset == Kilpailu järjestettiin kello 13.00.Final resutls Sija Nro. Nimi Maa Aika Ero 3 Emil Iversen 2.10.52,9 1 Aleksandr Bolšunov Venäjän hiihtoliitto 2.10.53,6 9 Simen Hegstad Krüger 2.11.01,1 4 10 Hans Christer Holund 2.11.01,5 5 19 Jens Burman 2.11.18,5 6 14 Iivo Niskanen 2.11.24,3 7 8 Andrew Musgrave align=left 2.11.36,4 8 11 Pål Golberg 2.11.51,6 9 5 Dario Cologna 2.11.52,0 10 33 Scott Patterson 2.12.17,6 +1.24,7 11 27 Jason Rüesch 2.12.31,1 +1.38,2 12 18 William Poromaa 2.12.40,1 +1.47,2 13 13 Clément Parisse 2.12.46,0 +1.53,1 14 6 Aleksei Tšervotkin Venäjän hiihtoliitto 2.12.55,2 +2.02,3 15 7 Ilja Semikov Venäjän hiihtoliitto 2.13.19,7 +2.26,8 16 45 David Norris 2.13.20,8 +2.27,9 17 17 Jonas Dobler 2.13.39,3 +2.46,4 18 32 Imanol Rojo 2.13.44,9 +2.52,0 19 2 Jevgeni Belov Venäjän hiihtoliitto 2.13.49,2 +2.56,3 20 28 Friedrich Moch 2.13.49,7 +2.56,8 21 35 Candide Pralong 2.14.04,9 +3.12,0 22 23 Jonas Baumann 2.14.47,4 +3.54,5 23 47 Keishin Yoshida 2.14.52,7 +3.59,8 24 21 Michal Novák 2.15.02,3 +4.09,4 25 30 Thomas Hjalmar Westgård align=left 2.15.13,6 +4.20,7 26 4 Maurice Manificat 2.15.27,8 +4.34,9 27 37 Antoine Cyr 2.15.31,2 +4.38,3 28 43 Russell Kennedy 2.15.45,6 +4.52,7 29 16 Gus Schumacher 2.15.51,3 +4.58,4 30 26 Björn Sandström 2.16.03,1 +5.10,2 31 49 Remi Drolet 2.17.05,7 +6.12,8 32 20 Perttu Hyvärinen 2.17.24,0 +6.31,1 33 15 Lucas Bögl 2.17.50,1 +6.57,2 34 22 Irineu Esteve Altimiras 2.18.02,2 +7.09,3 35 57 Kaarel Kasper Kõrge 2.18.09,5 +7.16,6 36 38 Lauri Lepistö 2.18.52,3 +7.59,4 37 36 Hunter Wonders 2.19.21,2 +8.28,3 38 34 Dominik Bury 2.19.44,5 +8.51,6 39 29 Janosch Brugger 2.19.54,4 +9.01,5 40 24 Jean-Marc Gaillard 2.19.56,1 +9.03,2 41 39 Petr Knop 2.20.33,5 +9.40,6 42 52 Takatsugu Uda 2.20.53,9 +10.01,0 43 46 Juho Mikkonen 2.21.25,8 +10.32,9 44 25 Johan Häggström 2.25.08,8 +14.15,9 45 48 Nail Bashmakov 2.25.24,9 +14.32,0 46 51 Mateusz Haratyk 2.25.58,4 +15.05,5 47 59 Phillip Bellingham 2.27.18,6 +16.25,7 48 40 Adam Fellner 2.27.45,7 +16.52,8 49 56 Indulis Bikše 50 55 Kacper Antolec 51 58 Franco Dal Farra 52 50 Kim Eun-ho 53 53 Kim Min-woo 31 Vitaliy Pukhkalo 44 Philippe Boucher 54 Marko Kilp 12 Johannes Høsflot Klæbo 41 Yevgeniy Velichko 42 Jonáš Bešťák ==Lähteet== miesten 50 km perinteinen
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 – naisten 30 km perinteinen

Hiihdon maailmanmestaruuskilpailujen 2021 naisten 30 km perinteinen järjestettiin 6. maaliskuuta 2021.ScheduleStart list ==Tulokset== Kilpailu järjestettiin kello 12.30.Final results Sija Ero Nimi Maa Aika Ero 2 Therese Johaug 1.24.56,3 11 Heidi Weng 1.27.30,5 +2.34,2 5 Frida Karlsson 1.27.31,1 +2.34,8 4 1 Ebba Andersson 1.27.32,6 +2.36,3 5 6 Teresa Stadlober 1.27.42,9 +2.46,6 6 23 Anne Kjersti Kalvå 1.28.26,5 +3.30,2 7 19 Tiril Udnes Weng 1.28.29,8 +3.33,5 8 8 Krista Pärmäkoski 1.28.38,0 +3.41,7 9 4 Tatiana Sorina Venäjän hiihtoliitto 1.28.47,6 +3.51,3 10 32 Laura Gimmler 1.29.04,9 +4.08,6 11 24 Masako Ishida 1.29.07,6 +4.11,3 12 10 Yana Kirpichenko Venäjän hiihtoliitto 1.29.29,0 +4.32,7 13 18 Johanna Matintalo 1.29.38,3 +4.42,0 14 16 Emma Ribom 1.29.38,5 +4.42,2 15 20 Sadie Maubet Bjornsen 1.29.38,7 +4.42,4 16 22 Laura Mononen 1.29.44,7 +4.48,4 17 14 Delphine Claudel 1.30.00,4 +5.04,1 18 3 Katharina Hennig 1.30.13,3 +5.17,0 19 9 Kateřina Razýmová 1.30.20,5 +5.24,2 20 43 Mariya Istomina Venäjän hiihtoliitto 1.30.26,7 +5.30,4 21 17 Anamarija Lampič 1.30.30,6 +5.34,3 22 33 Sofie Krehl align=left 1.31.01,9 +6.05,6 23 25 Katherine Stewart-Jones align=left 1.31.02,0 +6.05,7 24 29 Pia Fink 1.31.21,5 +6.25,2 25 7 Helene Marie Fossesholm 1.31.45,5 +6.49,2 26 15 Hailey Swirbul 1.31.51,9 +6.55,6 27 36 Cendrine Browne 1.32.53,9 +7.57,6 28 40 Sophia Laukli 1.32.57,0 +8.00,7 29 30 Vilma Nissinen align=left 1.33.13,5 +8.17,2 30 27 Anna Shevchenko 1.33.20,2 +8.23,9 31 12 Alisa Zhambalova Venäjän hiihtoliitto 1.33.22,1 +8.25,8 32 26 Petra Nováková 1.33.26,3 +8.30,0 33 31 Valeriya Tyuleneva 1.33.53,2 +8.56,9 34 45 Dahria Beatty 1.34.57,3 +10.01,0 35 37 Masae Tsuchiya 1.35.34,5 +10.38,2 36 34 Petra Hynčicová 1.36.00,8 +11.04,5 37 28 Katharine Ogden align=left 1.36.27,0 +11.30,7 38 13 Nadine Fähndrich 1.36.49,6 +11.53,3 39 35 Miki Kodama 1.37.47,5 +12.51,2 40 42 Irina Bykova align=left 1.38.55,3 +13.59,0 41 41 Maryna Antsybor 1.39.07,2 +14.10,9 42 38 Valentyna Kaminska 1.42.59,1 +18.02,8 43 47 Lee Eui-jin 1.44.57,8 +20.01,5 44 46 Nina Riedener 1.45.47,1 +20.50,8 45 49 Han Da-som 1.47.50,7 +22.54,4 46 48 Viktoriya Olekh 1.48.45,3 +23.49,0 47 44 Yuliia Krol 48 50 Jaqueline Mourão 21 Charlotte Kalla 39 Angelina Shuryga ==Lähteet== naisten 30 km perinteinen
Jesus Is King

Jesus Is King on yhdysvaltalaisen rap-artisti Kanye Westin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 2019. Albumi seuraa kristillistä teemaa. Albumi ylsi listaykköseksi Yhdysvalloissa, Australiassa, Uudessa- Seelannissa, Norjassa ja Tanskassa. Suomen virallisella listalla sen paras sijoitus oli neljäs. Jesus Is King voitti vuoden 2021 Grammy-gaalassa parhaan Contemporary Christian Music -albumin palkinnon. == Kappalelista == == Listasijoitukset == === Viikottaiset === Lista Paras sijoitus Viikkoja listalla Australian ARIA-albumilista 1. 6 Itävallan Ö3-albumilista 9. 3 Belgian Ultratop-albumilista 6. 4 Tanskan Hitlisten-albumilista 1. 5 Alankomaiden MegaCharts-albumilista 3. 8 Suomen virallinen lista 4. 4 Ranskan SNEP-albumilista 16. 6 Saksan GfK-albumilista 19. 1 Irlannin IRMA-albumilista 2. 6 Italian FIMI-albumilista 18. 4 Uuden-Seelannin RIANZ-albumilista 1. 6 VG- lista (Norja) 1. 6 Sverigetopplistan (Ruotsi) 2. 6 Sveitsin Hitparade- albumilista 8. 4 Britannian albumilista 2. 5 Yhdysvaltain Billboard 200 -albumilista 1. 16. == Lähteet == Luokka:Kanye Westin albumit Luokka:Vuoden 2019 albumit Luokka:Grammy-palkitut albumit
Cappadocia (provinssi)

Cappadocia () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Teoksen verkkoversio (Perseus) == Maantiede == Cappadocian provinssi käsitti alun perin alueen Vähän-Aasian ja samalla nykyisen Turkin keski- ja itäosissa sekä osan näiden Mustanmeren puoleisesta rannikosta. Myöhemmin provinssiin kuului vain keskinen Vähä-Aasia. Alue vastasi monin osin sille nimensä antanutta Kappadokian maakuntaa. Provinssin luoteispuolella sijaitsi alun perin Bithynia et Pontuksen provinssi, länsipuolella Galatian provinssi, lounaispuolella Cilician provinssi ja eteläpuolella Syrian provinssi. Itäpuolella sijaitsi Armenia ja lyhytikäinen Armenian provinssi. Cappadocian provinssin hallinnollinen keskus oli Kaisareia (lat. Caesarea). === Kaupunkeja === Cappadocian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri): * Amaseia (Amasia) * Andabilis * Arabissos (Arabissus) * Arkhelais (Archelais) eli Garsaura * Ariaratheia (Ariarathia) * Faustinopolis * Kaisareia (Caesarea) * Komana (Comana) * Kybistra (Cybistra) * Laranda * Larissa * Mazaka (Mazaca) * Melitene * Nazianzos (Nazianzus) * Nikopolis (Nicopolis) * Nyssa * Sakoena (Sacoena) * Salamboreia (Salamborea) * Sebasteia (Sebastia) eli Megalopolis * Sebastopolis eli Herakleopolis (Heracleopolis) * Soanda * Trapezus * Tyana * Zela == Historia == Kappadokia oli alun perin Rooman vasallina ollut kuningaskunta. Cappadocian provinssi perustettiin vuonna 17. Se lakkautettiin välillä Vespasianuksen aikana vuonna 74, josta lähtien aina Trajanuksen aikaan vuosiin 98–117 saakka sen alue kuului Galatian provinssiin. Tämän jälkeen se perustettiin uudelleen, ja nyt siihen kuului myös osa aiemmasta Armenian provinssista. Näin provinssi oli jälleen olemassa Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Noin vuonna 293 provinssista erotettiin Armenia minorin ja Pontus Polemoniacuksen provinssit. Vuosina 293–395 jäljelle jäänyt, aiempaa pienempi Cappadocian provinssi kuului Pontican diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Oriensin prefektuuria. Provinssi lakkautettiin keisari Theodosius I:n aikaa seuranneen, vuonna 395 tapahtuneen Rooman valtakunnan jaon aikoihin, ja jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Cappadocia prima ja Cappadocia secunda. Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Cilicia (provinssi)

Cilicia () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Vähän-Aasian kaakkoisosassa nykyisen Turkin alueella. Teoksen verkkoversio (Perseus) == Maantiede == Cilician provinssi sijaitsi Vähän-Aasian ja samalla nykyisen Turkin kaakkoisosassa Välimeren rannikolla. Se vastasi monin osin sille nimensä antanutta Kilikian maakuntaa. Provinssin länsipuolella sijaitsi alun perin Lycia et Pamphylian provinssi, pohjoispuolella Galatian ja Cappadocian provinssit, ja kaakkoispuolella Syrian provinssi. Meressä alueen edustalla sijaitsi Kyproksen (lat. Cyprus) saari, joka muodosti välillä Cypruksen provinssin. Alueella oli vanhoja kreikkalaiskaupunkeja, hellenistisellä kaudella kreikkalaistuneita kaupunkeja sekä hellenistisellä ja roomalaisella kaudella perustettuja kaupunkeja. Provinssin hallinnollinen keskus oli Tarsos (Tarsus). === Kaupunkeja === Cilician roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri): * Adana * Afrodisias (Aphrodisias) * Anazarbos (Anazarbus) * Anemurion (Anemurium) * Ankhiale (Anchiale) * Antiokheia (Antiochia ad Cragum) * Antiokheia (Antiochia ad Pyramum) * Antiokheia (Antiochia ad Taurum) * Augusta * Berenike (Berenice) * Claudiopolis * Eirenopolis (Irenopolis) * Elaiussa Sebaste (Elaeusa) * Epifaneia (Epiphania) * Filadelfeia (Philadelphia) * Flavias * Germanikopolis (Germanicopolis) * Hierapolis * Iotape (Jotape) * Issos (Issus) * Katara (Catara) * Kelenderis (Celenderis) * Kharadros (Charadrus) * Korakesion (Coracesium) * Korykos (Corycus) * Kyinda (Cyinda) * Laerte * Lamos (Lamus) * Mallos (Mallus) * Mopsuestia (Mopsuhestia) * Mopsukrene (Mopsucrene) * Myus * Nagidos (Nagidus) * Nefetion (Nephetium) * Olba * Platanistos (Platanistus) * Praetorium * Pylai (Pylae Ciliciae) * Sebaste * Seleukeia (Seleucia) * Selinus eli Trajanopolis * Soloi (Soli) eli Pompeiopolis * Tarsos (Tarsus) * Tetrapyrgia == Historia == Osa Kilikiasta oli Rooman hallussa jo vuodesta 102 eaa. lähtien osana Rooman yritystä kitkeä merirosvous alueelta. Cilician provinssi perustettiin alun perin vuonna 72 eaa. Pompeius kukisti merirosvot lopulta vuonna 67 eaa. Vuosina 58–22 eaa. provinssin tilalla oli Cilicia et Cypruksen provinssi, joka käsitti myös Kyproksen saaren. Vuodesta 22 eaa. lähtien Cilicia ja Cyprus erotettiin omiksi provinsseiksi. Augustuksen ajan provinssien jaossa Cilicia luettiin keisarin provinsseihin. Cilician provinssin rajoja muutettiin muutoinkin usein ensimmäisellä vuosisadalla eaa. ja jaa. Keisari Vespasianus uudelleenorganisoi provinssin vuonna 72. Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Noin vuonna 293 provinssista erotettiin Isaurian provinssi. Noin vuosina 293–395 jäljelle jäänyt, aiempaa pienempi Cilician provinssi kuului Oriensin diokeesiin. 300-luvulla se oli osa Oriensin prefektuuria. Provinssi lakkautettiin keisari Theodosius I:n aikaa seuranneen, vuonna 395 tapahtuneen Rooman valtakunnan jaon aikoihin, ja jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Cilicia Prima ja Cilicia Secunda. Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Cilicia et Cyprus

Cilicia et Cyprus () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti alueen Vähän-Aasian etelärannikolla sekä Kyproksen saaren. == Maantiede == Cilicia et Cypruksen provinssi käsitti nimensä mukaisesti Kilikian (lat. Cilicia) maakunnan Vähän-Aasian ja samalla nykyisen Turkin etelärannikolla. Siihen kuului myös Kyproksen (lat. Cyprus) saari Kilikian rannikon edustalla. Provinssin länsipuolella sijaitsi Lycia et Pamphylian provinssi, pohjoispuolella Galatian ja Cappadocian provinssit ja itäpuolella Syrian provinssi. == Historia == Cilicia et Cypruksen provinssi muodostui sen jälkeen, kun Kypros liitettiin Rooman valtakuntaan ja aiempaan Cilician provinssin vuonna 58 eaa. Provinssi oli olemassa keisari Augustuksen aikaan vuoteen 27 eaa. tai 22 eaa. saakka, jolloin se jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Cilicia ja Cyprus. Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kypros Luokka:Kilikia Luokka:Rooman provinssit
Cyprus (provinssi)

Cyprus () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti Kyproksen saaren. Teoksen verkkoversio (Perseus) == Maantiede == Cypruksen provinssi käsitti koko sille nimen antaneen Kyproksen (lat. Cyprus) saaren, joka sijaitsee Välimeren koillisosassa Vähän-Aasian etelärannikon ja Syyrian länsirannikon edustalla. Provinssin pääkaupunkina toimi alun perin Pafos ja myöhemmin Salamis. === Kaupunkeja === Cypruksen provinssin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri): * Afrodision (Aphodisium) * Aipeia * Amathus * Ammokhostos (Ammochostus) * Arsinoe * Drepanon (Drepanum) * Golgoi (Golgi) * Idalion (Idalium) * Karpasia (Carpasia) * Keryneia (Ceryneia) * Khytroi (Chytrus) * Kition (Citium) * Knidos (Cnidus) * Kurion (Curium) * Lapethos (Lapethus) * Ledrai (Ledri) * Leukosia (Leucosia) * Limenia * Makaria (Macaria) * Melabron (Melabrum) * Neapolis * Pafos (Paphus) * Palaia (Palea) * Pergamon (Pergamum) * Salamis (Salamis, Constantia) * Soloi (Soli) * Tamassos (Tamassus) * Thronoi (Throni) * Tremithus * Urania == Historia == Kyproksen saari kuului roomalaisen kautensa alussa vuosina 58–27/22 eaa. Cilicia et Cypruksen provinssiin. Vuodesta 27 eaa. tai viimeistään 22 eaa. lähtien se muodosti oman provinssinsa. Augustuksen ajan provinssien jaossa se luettiin vuodesta 27 eaa. keisarin provinsseihin ja vuodesta 22 eaa. senaatin provinsseihin. Provinssi oli olemassa roomalaisen kauden loppuun saakka, ja näin muun muassa myös keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Diocletianuksen uudistuksesta vuodesta 293 lähtien provinssi kuului Oriensin diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Oriensin prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin. Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kypros Luokka:Rooman provinssit
Cyrenaica (provinssi)

Cyrenaica () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Kyrenaikassa Pohjois-Afrikassa nykyisen Libyan alueella. Teoksen verkkoversio (Perseus) == Maantiede == Cyrenaican provinssi käsitti kreikkalaista alkuperää olleen Kyrenaikan (lat. Cyrenaica) alueen Libyassa Pohjois-Afrikassa. Provinssin länsipuolella sijaitsi alun perin Africa proconsulariksen provinssi ja itäpuolella Aetyptuksen provinssi. Pohjoisessa aluetta rajasi Välimeri. Provinssin alueella oli aikakaudesta riippuen neljästä kuuteen vanhaa kreikkalaiskaupunkia sekä paljon paikallista libyalaista väestöä ja myös paljon juutalaisia.Chevrollier, François: ”From Cyrene to Gortyn. Notes on the Relationships between Crete and Cyrenaica under Roman Domination (1st c. BC to 4th c. AD)”. Teoksessa Provinssin hallinnollinen keskus oli Kyrene (lat. Cyrene). === Kaupunkeja === Cyrenaican roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri): * Agabis * Amastoros (Amastorus) * Ampeloontes * Anabukis (Anabucis) * Antipyrgos * Apollonia eli Sozopolis * Astrokhonda (Astrochonda) * Ausigda * Automalaks (Automalax) * Aziris * Arsinoe eli Taukheira (Tauchira) * Balagrai (Balagrae) * Barke (Barca) * Boreion (Boreum) * Berenike (Berenice) * Comicianum * Darnis eli Darnai (Darnae) * Diarrhoia (Diarrhoea) * Diakhersis (Diachersis) * Dionysos (Dionysus) * Faia (Phaea) * Fykus (Phycus) * Hadrianopolis * Hydraks (Hydrax) * Kainopolis (Caenopolis) * Kaminos (Caminus) * Khairekla (Chaerecla) * Khersis (Chersis) * Kyrene (Cyrene) * Lasamikes (Lasamices) * Limnias * Naustathmos (Naustathmus) * Neapolis Theodorias * Paliuros (Paliurus) * Petras Megas (Petras Magna) * Petras Mikros (Petras Parva) * Plateia (Platea) * Ptolemais * Syke (Syce) * Theotimaion == Historia == Kyrenaika tuli Rooman alaisuuteen vuonna 96 eaa. sen jälkeen, kun sen viimeinen kuningas Ptolemaios Apion testamenttasi alueen Roomalle. Cyrenaican provinssi perustettiin vuonna 74 eaa. Sen organisoi kvestori Publius Cornelius Lentulus Marcellinus. Provinssin perustamista seurasi paikallisten tyrannioiden kausi. Provinssi organisoitiin uudelleen vuonna 67 eaa. Gnaeus Cornelius Lentulus Marcellinuksen johdolla Pompeius Suuren hallinnon alaisuudessa. Provinssi lakkautettiin viimeistään vuonna 27 eaa., jolloin se muutettiin Creta et Cyrenen provinssiksi samalla, kun Kreetan saari liitettiin sen alueeseen (tai Creta et Cyrenen provinssi luotiin yhdistämällä Cyrenaican ja Cretan provinssit). Myöhemmin Diocletianuksen uudistuksesta vuodesta 293 lähtien entisestä Cyrenaican provinssin alueesta tuli osa Libya superiorin ja Libya inferiorin provinsseja. Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kyrenaika Luokka:Rooman provinssit
Dalmatia (provinssi)

Dalmatia () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Dalmatiassa nykyisten Bosnia ja Hertsegovinan ja Kroatian alueilla. Teoksen verkkoversio (Perseus) == Maantiede == Dalmatian provinssi sijaitsi historiallisen Illyrian alueella, ja ulottui Adrianmeren rannasta Dinaarisille alpeille. Sen pohjoispuolella sijaitsivat Pannonia superiorin ja Pannonia inferiorin provinssit, itäpuolella Drina-joen (lat. Drinus) toisella puolella Moesia superiorin provinssi, ja kaakkoispuolella Macedonian provinssi. Dalmatian provinssin hallinnollinen keskus oli Salona. Alueen rannikolla oli joitakin vanhoja kreikkalaiskaupunkeja. === Kaupunkeja === Dalmatian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri): * Aequum * Ascrivium * Burnum * Doclea * Epidauros (Epidaurum) * Faros (Pharus) * Lissos (Lissus) * Narona * Olicinium * Salona (Salonae) * Skodra (Scodra) == Historia == Roomalaiset valloittivat Dalmatian lopullisesti keisari Augustuksen aikana taisteltuaan alueesta illyrialaissodissa 200-luvulta eaa. lähtien. Alue oli alun perin osa Illyricumin provinssia ja sitten Illyricum superiuksen provinssia. Dalmatian provinssi perustettiin Flaviusten aikana 70-luvulla. Provinssien jaossa se luettiin keisarin provinsseihin. Provinssi oli olemassa Rooman koko myöhemmän historian ajan, ja näin myös muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Diocletianuksen uudistusten aikaan noin vuonna 293 Dalmatian provinssista erotettiin osa tuolloin perustettuun Praevalitanan provinssiin. Noin vuosina 293–395 Dalmatian provinssi kuului Pannonian diokeesiin. 300-luvulla se kuului välillä Italia, Illyricum et African prefektuuriin ja välillä Italia et African prefektuuriin. Rooman valtakunnan jaon vuonna 395 jälkeen provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Italia et African prefektuuriin ja nyt Illyricumin diokeesiin. Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Alla Horska

Alla Oleksandrivna Horska (; 18. syyskuuta 1929 Jalta – 28. marraskuuta 1970) oli ukrainalainen taiteilija sekä ensimmäisiä ukrainalaisten taiteilijoiden underground-liikkeen jäseniä Neuvostoliitossa. Lisäksi hän oli aikansa merkittävimpiä dissidenttejä ja kansalaisaktivisteja. == Tausta ja yksityiselämä == Horska syntyi 18. syyskuuta 1929 Jaltalla, joka kuului tuolloin vielä Venäjän sosialistiseen federatiiviseen neuvostotasavaltaan. Hoska ja hänen äitinsä selvisivät Leningradin piirityksestä (1941–1943). Hän opiskeli maalaustaidetta Kiovan valtiollisessa taideinstituutissa.. Horska oli naimisissa ukrainalaisen taidemaalarin Viktor Zaretskyn kanssa. == Ura taiteilijana ja poliittisena aktivistina == Horska maalasi pääasiassa muotokuvia ja seinämaalauksia. Vuonna 1962 hän oli mukana perustamassa Luovan nuorison klubia, jonka rooli 1960-luvun kulttuuriliikkeessä oli suuri. Kulttuuriliike kantaa ukrainaksi nimeä шістдесятники ja tarkoittaa kutakuinkin "kuuskytlukulaisia". Myöhemmin vuonna 1962 Horska löysi yhdessä runoilija Vasyl Symonenkon ja ohjaaja Les Tanjukin kanssa Kiovan läheltä NKVD:n uhrien joukkohaudan ja teki siitä ilmoituksen kaupungin johdolle. Tarkoituksena oli pystyttää paikalle muistomerkki. Kolmikko joutui kuitenkin paineen alle ja Symonenko kuoli seuraavana vuonna poliisin pahoinpitelyn seurauksena.. Horska toteutti 1964 yhdessä Halyna Sevrukin ja Ljudmyla Semykinan kanssa Kiovan yliopiston tilaaman lasimaalauksen. Maalauksen tyyli oli tavallisuudesta poikkeava, ja sen viesti isänmaallinen: se kuvasi muun muassa vihaista Taras Ševtšenkoa, minkä vuoksi viranomaiset määräsivät maalauksen tuhottavaksi ja Horska erotettiin Ukrainan taiteilijoiden unionista.. Horka löydettiin murhattuna appensa asunnosta Vasylkivin kaupungista 28. marraskuuta 1970. Oikeus katsoi, että Horskan appi olisi murhannut tämän ja tehnyt sen jälkeen itsemurhan, mutta Neuvostoliiton viranomaisilla uskotaan olevan kytköksiä Horskan kuolemaan.. Alkujaan Horskan hautajaiset oli tarkoitus pitää 4. joulukuuta, mutta päivälle suunniteltujen suurten väenkokoontumisten takia viranomaiset määräsivät hautajaiset siirrettäväksi kolmella päivällä. Viranomaiset myös kielsivät Horskan arkun viemisen hänen kotiinsa tai työhuoneelleen.. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset taidemaalarit Luokka:Neuvostoliittolaiset toisinajattelijat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Vreta

Vreta on kylä Kemiönsaaren kunnassa kylä sijaitsee Kemiön kirkonkylän vieressä ja kuuluu kirkonkylän taajamaan. Vreta muodostaa Kemiön kirkonkylän läntisimmän osan. Kirkonkylän muodostavat kylät ovat kasvaneet yhteen, eikä vanhoja kylärakenteita ole selkeästi havaittavissa. Vretan historiallinen kyläkeskus on ollut mäen päällä, jossa nykyään on Wrethallan nuorisoseurantalo ja Sagalundin museo. Kylässä on asutusta eri aikakausilta, pienteollisuutta ja yrityksiä sekä Kemiön paloasema. Vretan kyläalueeseen kuuluu myös peltoja ja metsää kirkonkylän läheisyydestä. Varhaisin maininta Vretasta on vuodelta 1474. Kylän alueelta on tosin löydetty useita pronssi- ja rautakautisia röykkiöhautoja. 1500-luvulla kylässä on ollut neljä verollista taloa ja yksi säteri. Myöhemmin kylässä on neljän talon lisäksi yksi ratsutila. Isojako toteutettiin Vretassa 1786, jolloin neljä kylän taloista on ollut samalla omistajalla. Vretan kansakoulu perustettiin 1886. Kylään rakennettiin nuorisoseurantalo vuonna 1899 ja nuorisoseura osti vuonna 1906 Storgårdin tilan ja jakoi sen pienempiin palstoihin. Kylä kasvoi voimakkaasti 1900-luvun alussa kirkonkylän taajaman kehittyessä. Kylään perustettiin osuusmeijeri 1905 ja pienviljelijäkoulu 1906. Kansakoulun yhteyteen perustettiin kotiseutumuseo vuonna 1900. Museoalueella rakennettiin Sagalundin huvila vuonna 1911. Kansakoulu liitettiin lakkauttamisen jälkeen osaksi kotiseutumuseota ja sen alue on kasvanut lisää myöhemminkin. Kemiön osuusmeijeri oli toiminnassa vuoteen 1991 asti. ==Lähteet== Luokka:Kemiön kylät
Eva-Maria Pracht

Eva-Maria Pracht (o.s. Neckermann, 29. kesäkuuta 1937 Würzburg, Saksa – 15. helmikuuta 2021) oli kanadalainen kouluratsastaja ja olympiamitalisti. Pracht voitti joukkuekilpailun olympiapronssia Soulissa 1988 ja sijoittui yksilökilpailussa 29:nneksi. Hän kilpaili myös Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984 ollen joukkuekilpailussa seitsemäs ja yksilökilpailussa 25:s. Prachtin isä, liikemies Josef Neckermann voitti ratsastuksessa kuusi olympiamitalia. Hänen tyttärensäkin kilpaili ratsastuksessa olympiatasolla.Olympedia.org Pracht kuoli Kanadassa 83-vuotiaana 15. helmikuuta 2021 pandemiana riehuneeseen COVID-19-koronavirustautiin.https://www.st-georg.de/news/pferde-und-leute/eva- maria-pracht-gestorben/https://www.eurodressage.com/index.php/2021/02/16/eva- maria-pracht-passed-away == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset ratsastajat Luokka:Kouluratsastajat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Arvo Leibur

Arvo Leibur (s. 17. lokakuuta 1964 Tartto) on virolainen viulisti.Arvo Leibur Estonian Music Information Centre Leibur aloitti musiikkiopinnot lasten musiikkikoulussa Tartossa vuonna 1972 ja valmistui vuonna 1982 Tallinnan musiikkilukiosta, jossa oli saanut opetusta Jüri Gerretziltä. Tämän jälkeen hän opiskeli vuoteen 1989 Moskovan konservatoriossa Irina Botškovan johdolla. Lisäksi hän sai yksityistunteja Galina Barinovalta ja Igor Bezrodnyilta. Leibur on toiminut monien orkesterien solistina, konserttimestarina ja vierailevana konserttimestarina. Vuonna 2001 hänestä tuli sekä Holland Symfonian että Viron kansallisen sinfoniaorkesterin konserttimestari. Kamarimusiikissa Leiburin yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Lauri Väinmaa, Ivari Ilja, Peep Lassmann, Vardo Rumessen, Heiki Mätlik ja Terje Terasmaa. Leibur on ollut mukana tekemässä lukuisia levytyksiä, joista Tango King Astor Piazzolla palkittiin Viron vuoden klassisena levytyksenä 2000. Vuonna 2005 viulistille myönnettiin vuosittainen Viron musiikkineuvoston tulkitsijapalkinto. Vuonna 2008 Leiburilta ilmestyi soololevytys Euroopa virtuoosid, jolla hän tulkitsee Arcangelo Corellin, Niccolò Paganinin, Ivan Handoškinin, Mati Kuulbergin, Ole Bullin ja Henryk Wieniawskin teoksia.Arvo Leibur Eesti Riiklik Sümfooniaorkester Vuonna 2008 Leibur sai Orania-Nassaun ritarikunnan arvon. Leibur on tehnyt opetustyötä Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa sekä Kuopion konservatoriossa. Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa hän pääsi jousisoitinten laitoksen johtajaksi. == Lähteet == Luokka:Virolaiset viulistit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Margit Leskinen

Margit Elna Leskinen (o.s. Hietamäki, 19. helmikuuta 1915 Vaasa – 7. huhtikuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen uimari, joka osallistui muun muassa vuoden 1948 Lontoon olympialaisiin. Helsingin Työväen Uimareita edustanut Leskinen saavutti 1930-luvulla useita TUL:n mestaruuksia. Vuoden 1937 Antwerpenin työläisolympialaisissa hän sijoittui toineksi 100 ja 200 metrin rintauinnissa sekä 3×100 metrin sekauintiviestissä yhdessä Rauha Pulkkisen ja Hilja Pesosen kanssa. TUL:n ja SVUL:n yhteistoiminnan käynnistyttyä Leskinen voitti muun muassa 200 metrin rintauinnin Kaatuneiden urheilijoiden muistokilpailuissa vuonna 1940. Sotavuosien jälkeen Leskinen saavutti useita SM-mitaleita, ja hän osallistui uinnin vuoden 1947 EM-kilpailuihin sijoittuen kuudenneksi 200 metrin rintauinnissa. Vuotta myöhemmin Leskinen selvisi Lontoon olympialaisissa 200 metrin rintauinnin välieriin, jossa hän sijoittui eränsä kuudenneksi. Leskisen puoliso vuosina 1941–1971 oli ministeri Väinö Leskinen, joka 1930-luvulla kuului TUL:n parhaisiin miesuimareihin. Pariskunnalle syntyi kolme poikaa. Leskinen on haudattu Väinö-puolison viereen Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Ljudmyla Semykina

Ljudmyla Mykolajivna Semykina (; 23. huhtikuuta 1924 – 12. tammikuuta 2021) oli ukrainalainen taidemaalari ja toisinajattelija. == Tausta == Semykina valmistui Kiovan valtiollisesta taideinstituutista vuonna 1953. Semykina oli naimisissa taiteilija Mihail Barojantsin kanssa tämän kuolemaan asti 2006. == Ura == Vuonna 1963 Semykina liittyi Luovan nuorison klubiin, mikä teki hänestä toisinajattelijan Neuvostoliitossa. Hänet erotettiin kahdesti Ukrainan taiteilijoiden unionista: ensimmäisen kerran vuodeksi vuonna 1964 oltuaan mukana toteuttamassa Kiovan yliopiston tilaamaa lasimaalausta Alla Horskan kanssa, sillä maalaus kuvasi Taras Ševtšenkoa ja toisen kerran 1968 allekirjoitettuaan julkisen adressin ihmisoikeuksien puolesta. Hänet hyväksyttiin unionin jäseneksi uudestaan vuonna 1988. Semykina on suunnitellut myös pukuja, jotka perustuvat ukrainalaisiin kansanpukuihin. Semykina kuoli 12. tammikuuta 2021. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset taidemaalarit Luokka:Neuvostoliittolaiset toisinajattelijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Dilleniales

Dilleniales on koppisiemenisten kasvien lahko, johon kuuluu heimo Dilleniaceae. == Historia == Lahkon sijoittelu koppisiemenisten luokittelussa on vaihdellut eri aikoina. Tunnetuimmissa luokitteluissa Takhtajanin luokittelussa 1960-luvulla se kuului alaluokkaan Dilleniidae ja sen alla erilliseen ylälahkoon Dillenianae ja sisälsi heimon Dilleniaceae. Cronquistin luokittelussa 1980-luvulla lahkossa oli toisena heimona pionikasvit. Uusimmassa APG-luokittelussa lahko sijoittuu aitokaksisirkkaisiin ja niiden pääryhmän tyvipuoliskoon, rosideihin ja asterideihin johtavien suurten kehityslinjojen kanssa rinnakkaiseksi ryhmäksi.APG-luokittelun puu. Dilleniales-lahko on mukana vasta APG:n neljännessä systeemissä, jossa siihen kuuluu yksi heimo Dilleniaceae, joka luokittelun edellisissä versioissa on ollut ilman lahkosijoitusta. == Tuntomerkit == Lahkon ainoassa heimossa on 11 sukua ja reilut 500 lajia. Suurin osa niistä on puuvartisia. Lahkon kasveja luonnehtii esimerkiksi hedelmätyyppinä oleva tuppilo ja siemenkuoren sisempi kerros on paalumainen, voimakkaan puutunut. Ulompi siemenkuori on usein mehevä.Stevens (2001–) == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001–) Angiosperm Phylogeny Website: Dilleniales Version 14, heinäkuu 2017. Viitattu 10.3.2021. === Viitteet === *
Ilona Luoma

Ilona Luoma (s. 1964 Karvia) on suomalainen lääketieteen tohtori ja psykoterapeutti, joka toimii Itä-Suomen yliopiston lastenpsykiatrian professorina ja sivutoimisesti Kuopion yliopistollisen sairaalan (KYS) lastenpsykiatrian ylilääkärinä. Hän on tutkinut muun muassa äidin raskausaikana kokemien masennusoireiden yhteyttä lapsen sosiaaliseen toimintakykyyn sekä käytöksen ja tunne-elämän oireisiin kehityksen ohjelmoitumisen kautta. Luoma opiskeli Tampereen yliopistossa lääkäriksi ja edelleen lääketieteen tohtoriksi (LL 1989 ja LT 2004). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (2004) tarkasteli lapsen sosio-emotionaalisen hyvinvoinnin kehitystä raskausajasta keskilapsuuteen. Tutkimus oli otsikoitu From pregnancy to middle childhood : what predicts a child's socio-emotional well-being?. Luoma pätevöityi myös perheterapiaa antavaksi psykoterapeutiksi (2008). Tampereen yliopiston lastenpsykiatrian dosentiksi hänet nimitettiin vuonna 2015. Työurallaan Luoma on työskennellyt Tampereen yliopistollisen sairaalan (TAYS) lastenpsykiatrian osastonlääkärinä (1997–2008), erikoislääkärinä (2008-2010), apulaisylilääkärinä (2011–2017) ja ylilääkärinä (2017). Ennen nimitystään varsinaiseksi lastenpsykiatrian professoriksi Itä- Suomen yliopistoon (1.4.2019-), hän toimi lastenpsykiatrian määräaikaisena professorina (2017–2019). Kuopion yliopistollisen sairaalan (KYS) lastenpsykiatrian ylilääkäri Luoma on ollut vuodesta 2017. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Ilona Luoma: Varhaislapsuuden psyykkisen kehityksen uhat ja mahdollisuudet (Itä-Suomen yliopiston professuuriesitelmä 13.5.2020, video, kesto 10 min 55 s) (uef.fi) *Ilona Luoma. University of Eastern Finland. MD, PhD (researchgate.net) Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset psykiatrit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ukrainan taiteilijoiden unioni

Ukrainan taiteilijoiden unioni () on ukrainalainen taiteilijoiden etua ajava kansalaisjärjestö. Järjestön perustava kokous pidettiin 27. lokakuuta 1938. Järjestö oli alusta alkaen tiukasti kommunistisen puolueen ohjauksessa. Tästä syystä monet Ukrainan merkittävimmistä taiteilijoista eivät koskaan olleet sen jäseniä. 1980-luvun loppua kohden järjestö sanoutui irti puolueen kontrollista ja sosialistisesta realismista. Vuonna 1998 sille myönnettiin kansallisen järjestön asema.. Samassa yhteydessä presidentti Leonid Kutšma määräsi, että maassa aletaan viettää Taiteilijoiden päivää lokakuun toinen sunnuntaina. Volodymyr Tšepelyk on toiminut järjestön puheenjohtajan vuodesta 1990 alkaen. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset järjestöt Luokka:Kulttuurijärjestöt Luokka:Neuvostoliittolaiset järjestöt
Tarja Malm

Tarja Malm (s. 1977 Iisalmi) on suomalainen neurobiologi ja filosofian tohtori, joka toimii Itä-Suomen yliopiston molekulaarisen neurobiologian professorina. Hän johtaa neuroinflammaation tutkimusryhmää Itä-Suomen yliopiston A.I. Virtanen -instituutissa. Tutkimusryhmä selvittelee keinoja aivojen tulehdusvasteen säätelyyn hermoston rappeumasairauksissa kuten Alzheimerin taudissa. Malm valmistui Kuopion yliopistosta filosofian maisteriksi (sovellettu bioteknologia, 2002) ja edelleen filosofian tohtoriksi (neurobiologia, 2006). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (2006) käsitteli aivojen tulehdusreaktioihin osallistuvien mikrogliasolujen toimintaa Alzheimerin taudissa. Tutkimustyö oli otsikoitu Glial cells in Alzheimer's disease models. Työurallaan Malm on ollut Itä-Suomen yliopiston post doc -tutkija (2007–2012) ja yhdysvaltalaisen Case Western Reserve Universityn vieraileva tutkija (Cleveland, Ohio; 2012–2013). Hän oli Suomen Akatemian tutkijatohtorina (2009–2013). Sitten hän jatkoi Itä-Suomen yliopiston yliopistotutkijana (2014–2015), jota seurasi apulaisprofessorin urapolkutyö (2015–2019) ja Suomen Akatemian akatemiatutkijuus (2016–2022). Itä-Suomen molekulaarisen neurobiologian professori hän on ollut heinäkuusta 2019 lähtien. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tarja Malm. University of Eastern Finland, A.I. Virtanen Institute for Molecular Sciences, PhD (researchgate.net) Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset neurotieteilijät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Renata Nielsen

Renata Nielsen (s. 18. toukokuuta 1966 Otwock, Puola) on puolalaissyntyinen tanskalainen pituushyppääjä. Hänen ennätyksensä on 6,96 metriä, jonka hän hyppäsi Sevillassa 5. kesäkuuta 1994. Nielsen osallistui vuonna 1991 sisäratojen MM-kilpailuihin ja sijoittui pituushypyssä 10:nneksi. Vuonna 1992 Nielsen osallistui sisäratojen EM-kilpailuihin ja Barcelonan olympialaisiin. EM-kilpailuissa hän sijoittui 10:nneksi ja olympialaisissa 11:nneksi. Vuoden 1993 sisäratojen MM-kilpailuissa hän sijoittui yhdeksänneksi. Saman vuoden MM- kilpailuissa Nielsen voitti pronssia. Nielsen osallistui vuonna 1994 sisäratojen EM-kilpailuihin, joissa hän sijoittui 11:nneksi ja EM- kilpailuihin, joissa hän sijoittui neljänneksi. Vuonna 1995 Nielsen osallistui sisäratojen MM-kilpailuihin, joissa hän sijoittui viidenneksi. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän ei menestynyt. Nielsen osallistui vuonna 1996 sisäratojen EM-kilpailuihin ja Atlantan olympialaisiin. EM-kilpailuista hän voitti kultaa, mutta olympialaisissa hän ei menestynyt. Vuonna 1997 Nielsen osallistui sisäratojen MM-kilpailuihin ja MM-kilpailuihin, mutta ei menestynyt kummassakaan kilpailussa. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rare (verkkomedia)

Rare on taustaltaan tamperelainen suomalainen media, joka on perustettu vuonna 2018. Se julkaisee nuorille suunnattuja sisältöjä somekanavissa. Median toiminta on inspiroitunut kestävän kehityksen tavoitteista. Helsingin Sanomain Säätiö palkitsi Raren Uutisraivaaja-kilpailun vuoden 2019 voittajana. Kilpailussa säätiö hakee kahden vuoden välein uusia teknologioita soveltavia, yhteiskunnallisesti merkittäviä ja ajankohtaisia journalistisia projekteja. Palkintoon liittyi 250 000 euron suuruinen hankkeen kehitysraha. Mediaa julkaisee RARE Media Oy:n, jonka osakkaina ovat median perustajat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * * * Luokka:Suomalaiset verkkosivustot
Elaine Bennett

Elaine Bennett (1. tammikuuta 1951 – 26. toukokuuta 1995 Monterey, California) oli yhdysvaltalainen ekonomisti. Hänen akateeminen työnsä keskittyi peliteoriaan ja usean osapuolen välisten neuvottelujen ja päätöksenteon analyysiin. Bennett suoritti B.Sc. -tutkinnon fysiikassa Floridan yliopistossa 1972 ja MBA:n taloustieteessä vuonna 1973. Hän valmistui taloustieteen tohtoriksi Northwestern-yliopistosta 1980. Hän opetti New Yorkin osavaltionyliopistossa, Kansasin yliopistossa ja Virginia Tech -korkeakoulussa. Vuodesta 1994 alkaen Bennett toimi professorina Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa. Hänen mukaansa on nimetty Elaine Bennett -tutkimuspalkinto, joka myönnetään joka toinen vuosi ansioituneelle naisekonomistille, jonka Ph.D.-tutkinnon suorittamisesta ei ole kulunut yli seitsemää vuotta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Torsten Tiebout

Torsten Tiebout on jazz- ja klassinen muusikko Helsingistä. Hänen soittimiinsa kuuluvat alttoviulu ja viulu. Tiebout opiskeli Internationale Händel-Akademie -ssa Karlsruhessa, Saksassa. Tällä hetkellä (2020) hän soittaa HKO -ssa ja kamariorkesterissa Avanti!. Klassisten konserttien lisäksi hän on soittanut yhdessä jazz- ja rockmuusikkojen kanssa, esimerkiksi John Storgårds, Antti Sarpila ja Pave Maijanen. Vapaa-ajallaan hän on pelannut jalkapalloa useissa harrasteliigan seuroissa vuodesta 2012 lähtien, mm Saksan maahanmuuttajaklubille FC Germania Helsinki.Torsten Tiebout , spelareprofil __NOTOC__ == Diskografia == *Pehr Henrik Nordgren Violin Concerto No. 4 / Cronaca, 1996, Ondine *Yari Ihanat naiset rannalla / Tuliportaat, 1998, Pyramid *Pave Maijanen Mestarit Areenalla, 1999, Emi Finland/BMG Finland *Antti Sarpila, Severi Pyysalo New moods, new sounds, 2001, Blue Note Records *Erkki-Sven Tüür Oxymoron, 2007, ECM Records *Johanna Grüssner, Patrick Wingren, Marcus Söderström & Wegeliuskvartetten I Sagans Värld, 2014, Wonderland *Torsten Tiebout, Päivi Severeide, Erica Nygård Ensemble Transparent : Finnish Music for Flute, Viola and Harp, 2020, Pilfink Records == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Torsten Tiebout, Discogs * Torsten Tiebout, Helsingin kaupunkiorkesteri Luokka:Suomalaiset jazzmuusikot Luokka:Elävät henkilöt
Syttyköön toinen aurinko

Syttyköön toinen aurinko on Kauniin Kuolemattoman kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 27. marraskuuta 2020.Syttyköön toinen aurinko. Apple Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 18 ja fyysisten äänitteiden listan sijalle 7. == Kappaleet == # Sub idem tempus 2:43 # Syttyköön toinen aurinko 5:47 # Hautajaiset 5:04 # Mustavalkoinen 5:59 # Kylmä maa 7:01 # Kuolevan surun alla 6:44 # Paha ihminen 6:17 # Särkynyt 5:09 # Hyvästi 7:32 == Arvostelut == * Imperiumi: * Kaaoszine: 10- /10 * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Doom metal -albumit Luokka:Vuoden 2020 albumit
Tuonenmarjat

Tuonenmarjat (Osyris) on santelipuukasvien (Santalaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu 3–8 lajia. == Lajeja == * Osyris alba – italiantuonenmarja * Osyris lanceolata, syn. O. quadripartita – marokontuonenmarja * Osyris speciosa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Tuonenmarjat – Osyris * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Osyris Luokka:Santelikasvit
Śakuntalā

Śakuntalā (Devanagari: अभिज्ञानशकुन्तलम्, IAST: Abhijñānaśākuntalam, Sakuntalan tunnustus) on intialaisen runoilijan Kālidāsan kirjoittama sanskritinkielinen näytelmä, joka pohjautuu Mahabharata-eepoksessa kerrottuun Śakuntalā-tarinaan. Teosta pidetään yleisesti intialaisen kirjallisuuden kaikkein suurimpana tuotoksena. Sen tarkka ajoitus on epävarma, mutta Kālidāsan on tavallisesti arveltu eläneen vuoden 400 jKr. paikkeilla.Pollock, Sheldon (toim.) Literary Cultures in History: Reconstructions from South Asia, s. 79. 2003. Teos kertoo kuningas Dushyantan viettelemästä nymfi Śakuntalāsta ja heidän lapsestaan Bharatasta, intialaisen kansakunnan myyttisestä esivanhemmasta. Näytelmä pohjautuu vanhaan legendaan, mutta Kālidāsa on muokannut alkuperäistä tarinaa oman mielensä mukaan. ==Julkaisuja== * == Lähteet == Luokka:Intian kirjallisuus Luokka:Näytelmät
Meghadūta

Meghadūta (”pilvisanansaattaja”) on intialaisen runoilijan Kālidāsan 400-luvulla jKr. kirjoittama lyyrinen runo. Se kertoo maanpakoon lähetetystä vaurauden jumalasta, joka lähettää puolisolleen viestin pilven välityksellä. Samalla kuvaillaan intialaisia paikkoja ja maisemia, jotka pilvi ohittaa matkallaan. Meghadūtassa on noin 115 säettä, ja sen tyyli on ainutlaatuinen sanskritinkielisessä kirjallisuudessa. Teos on antanut vaikutteita myös Friedrich Schillerin näytelmään Maria Stuart. == Lähteet == Luokka:Intian kirjallisuus