EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mawu-Lisa

Mawu-Lisa (myös Mawu-Lissa, Mahu-Lisa, Mahou-Lissa tai Mahu-Lissa) on Länsi- Afrikan fon-kansan vodun-uskonnon ylempi jumalpari, jonka silmiinpistävin piirre on sen kaksoisluonne. Mawu-Lisa syntyi luojajumala Nana-Bulukulle, joka edustaa myös naisten ja miesten kaksinaisuutta. Jumalparissa Mawu on nainen ja Lisa mies, ja yhdessä ne edustavat fyysisen maailman yhtenäisyyttä ja kaksinaisuutta. Mawu liittyy maapalloon, länteen, kuuhun, yöhön ja nousevaan aurinkoon ja Lisa puolestaan taivaaseen, itään, aurinkoon, päivään ja laskevaan aurinkoon. Mawu-Lisa symboloi fyysisen maailman lisäksi ihmiselämän vastakkaisia puolia. Mawun naisellinen periaate heijastaa hedelmällisyyttä, äitiyttä, lempeyttä ja anteeksiantoa ja Lisa miespuolisena voimaa ja sitkeyttä. Mawu-Lisaan liittyvä kultti on alun perin peräisin joruboilta. Se otettiin käyttöön Dahomeyn kuningaskunnassa kuningas Agajan hallintoaikana. Mawu ja Lissa ovat maailman luojia, ja heidän lapsensa – rauta, maa, ukkonen, salama jne. – muodostavat osan osan laajasta vodunin pantheonista. == Kuninkaallisen vodunin nousu == Edna Bayn mukaan Mawu-Lisa tuli mukaan Dahomeyn kuninkaalliseen voduniin, koska monarkit tarvitsivat hallitsemiseensa sekä vodunin, että heidän esi-isiensä voimaa. Heidän täytyi vakuuttaa voittojaan sodissa, rangaista vihollisia, saada maa hedelmälliseksi ja turvata kuninkaan terveys. Kuninkaiden menestyminen nähtiin merkkinä korkempien voimien hyväksymisestä. Monarkia lähestyi vodunia osittain liittolaisena, hemmotellem ja palvoen sitä, jotta jumalien voimat voisivat kehittyä tukemaan kuningaskuntaa. Toisia vodun-henkiä väheksyttiin ja tukahdutettiin, jotta niiden voima heikentyisi. Kuninkaat yrittivät yhä uudestaan säätää henkiä, jotta he voisivat kontrolloida pelkäämiensä pappien johtamia kultteja. 1700-luvulla voimakas vallasnainen Hwanjile hallitsi kuningataräitinä, kpojitona, joka pyrki tukemaan pappina hallitsijakumppaniaan, kuningas Tegbesua. Hwanjile toi useita vodun-jumalia Dahomeyhin ja sääti heitä johdollaan Abomeyn kaupungin keskustaan. Eräs niistä olivat yleensä ”luojajumaliksi” kutsutut mies-naispari Lisa ja Mawu. He eivät olleet kenenkään jumalien vanhempia, vaan hallitseva jumalpari, joka tehtävänä oli vahvistaa Dahomeyn valtiovallan ideologista valtasuhdetta. Mawu ja Lisa oli pariskunta, joka kuvasti maan näkyviä hallitsijoita. Mahwu ja Lisa olivat ylivoimaisesti vallitsevia jumalia Dahomeyssa 1700-luvulla, kunnes maan hallitsijat alkoivat vähitellen nähdä maailmaa toisin. 1700-luvun lopun taloudellinen lama ja 1800-luvun alun orjakaupasta saatujen varojen tyrehtyminen aiheuttivat sen, että valtaeliitillä oli vähemmän varoja käytössään. Kuninkaallisen suvun huoli omasta hyvinvoinnistaan kuvastui sen oman kuninkaallisen vodunin edistämisenä. 1800-luvun alkuun tultaessa Tohosun henki Zmandu oli korvannut Mawun ja Lisan vodunin johdossa. Kuningas Gezo (1818–1858) loi suuria kuninkaallisia seremonioita palvottujen kuninkaiden ja kuningasäitien kunniaksi. Niissä jäljiteltiin kansanomaisen vodunin transsirituaaleja ja hovin rituaaleihin uhraama aika kaksinkertaistui. == Lähteet == Luokka:Afrikkalainen mytologia Luokka:Luojajumalat
Sagbata

Sagbata on fon-kansan vodun-uskonnon ylempi jumala. Hänen jumaluutensa tunnetaan "maan kuninkaana". Joskus häntä kutsutaan myös "maaperän omistajaksi". Perinteen mukaan Sagbatan kunnioitus syntyi isorokkoepidemian jälkeen. Siten Sagbatasta tuli jumaluus, joka suojaa isorokolta. == Lähteet == Luokka:Afrikkalainen mytologia Luokka:Voodoon jumalat
Sogbo

Sogbo on fon-kansan vodunin ukkosen ja meren jumalten joukon pääjumala. Beniniläisille meri, ukkonen ja salama edustavat salaperäisiä voimia, jotka nähdään yli-inhimillisinä voimina. Siksi kaikki ukkosen ja meren aiheuttamat asiat käsitellään jumaluuksien kautta. == Lähteet == Luokka:Afrikkalainen mytologia Luokka:Voodoon jumalat
Henrik Scharling

Carl Henrik Scharling, kirjailijanimi Nicolai, (3. toukokuuta 1836 Kööpenhamina, Tanska – 6. kesäkuuta 1920 Frederiksberg, TanskaDaniel Preisz, Henrik Scharling, Dansk biografisk leksikon. Viitattu 24.9.2020 ) oli tanskalainen kirjailija ja teologi. Hän suoritti 1859 teologisen tutkinnon, matkusteli 1860–1863 ulkomailla, muun muassa Kreikassa, Egyptissä ja Palestiinassa (matkaa kuvataan teoksessa En pilgrimsfærd i det hellige land, 1876). Hän suoritti 1865 teologian lisensiaatin tutkinnon ja sai samana vuonna dosentin viran. Hän oli 1870–1916 Kööpenhaminan yliopiston professori.Scharling 3. Carl Henrik S. Nordisk familjebok 24, 1916 Scharling julkaisi satiirisen komedian Moderne christendom (1859), romanttisen runon Folkvars Drøm, Kamp og Seier (1860) ja pienen kertomuksen Ved nytaarstid i Nøddebo præstegaard af Nicolai, 18 aar (1862), ja myöhemmin kertomuksen, myös kirjailijanimellä Nicolai, Min hustru og jeg (1875). 1866 ilmestyi aikalaisromaani, poliittinen satiiri Uffe Hjælms og Palle Løves Bedrifter, beskrevne af en Samtidig, jonka käsittely on romanttinen. Hän julkaisi myös kaksi historiallista kansannäytelmää, joissa pyritään synnyttämään uudelleen dramaattinen kirjoittaminen: Kong Valdemar og bisp Absalon (1874) ja Marsk Stig og Fru Ingeborg (1878). Lisäksi hän kirjoitti historiallisen kertomuksen Sverre Præst: en gammel Kongesaga (1888) ja humoristisen pikkukaupunki- ja pappiselämäkuvauksen Jøvik (1901), jotka hän julkaisi edelleen nimimerkillä Nicolai. Scharling toimi laajasti myös tieteen parissa. 1865–1868 hän julkaisi lehteä Ugeblad for den danske folkekirke ja 1869–1870 Dansk tidsskrift for kirke og skole sekä kirjoitti niiden ohessa Den nyere holländske theologi (1865), Jakob Bøhmes theosophi (1879, opinnäyte), Menneskehed og christendom i deres historiske udvikling (1872–1875), Christelig sædelære (1884–1886) ja Evangelisk luthersk dogmatik (1910–1913) sekä joukon pienehköjä tutkielmia, osin poleemisia katolisuutta, grundtvigilaisuutta ja sisälähetystä vastaan, osin ne käsittelivät kirkko- ja kouluoloja. Scharlingin isä on teologi, raamatuntutkija Carl Emil Scharling ja veli taloustieteilijä Hans William Scharling.Scharling 4. Hans William S., Nordisk familjebok 24, 1916 ==Suomennettu teos== Tekijänimellä Nicola julkaistu alkuteos Ved nytaarstid i Nøddebo præstegaard (1862) on suomennettu kaksi kertaa: * Uuden vuoden aikana Nöddebon pappilassa, suom. R. M[ellin] (=Robert Mellin) Helsinki: K. E. Holm 1877. (suomennos julkaistu tekijänimellä Heikki Scharling.) * Nöddebon pappilassa uudenvuoden aikaan, suom. Ester Linnankoski. Porvoo: WSOY 1916. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Tanskalaiset teologit Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Phillip Ramey

Phillip Ramey (s. 12. syyskuuta 1939 Elmhurst, Illinois) on yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti ja musiikkikirjailija.Phillip Ramey Music For My LovePhillip Ramey AllMusic Ramey opiskeli Aleksandr Tšerepninin johdolla Nizzassa. Vuosina 1959–1962 hän suoritti tämän johdolla opintoja DePaulin yliopistossa Chicagossa ja vuosina 1962–1965 Jack Beesonin johdolla Columbian yliopistossa. Ramey laati vuosina 1977–1993 ohjelmatekstejä New Yorkin filharmonikoille. Sama orkesteri tilasi häneltä 150-vuotisen taipaleensa juhlistamiseksi kantaesittämänsä konserton käyrätorvelle. Ramey on laatinut tekstejä myös levyjulkaisujen vihkosiin. Vuodelta 2005 on hänen palkittu elämäkertateoksensa säveltäjä Irving Finesta. Hän on haastatellut muiden muassa Samuel Barberia, Leonard Bernsteinia, Paul Bowlesia, Aaron Coplandia, Vladimir Horowitziä, William Schumania ja Virgil Thomsonia. Rameyn tuotantoon kuuluu käyrätorvikonserton ohella konsertot pasuunalle ja sellolle sekä kolme konserttoa pianolle. Muuta tuotantoa edustavat orkesteriteos J.F.K.: Oration for Speaker and Orchestra, kamari- ja vokaalimusiikkiteokset sekä soolopianotuotanto, johon kuuluu muun muassa sonaatteja. Pianoteoksia on levytetty Toccata Classicsille. Ramey on itsekin levyttänyt pianistina. Hänen sävellyksiään ovat julkaisseet muiden muassa G. Schirmer, Edition Peters ja Boosey & Hawkes. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkikirjailijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nicolai

Nicolai on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi: == Sukunimenä == * Aimar- Charles-Marie de Nicolaï (1747–1794), ranskalainen virkamies ja Ranskan akatemian jäsen * Bruno Nicolai (1926–1991), italialainen elokuvamusiikin säveltäjä * Carl Otto Nicolai (1810–1849), saksalainen säveltäjä ja kapellimestari * Friedrich Nicolai (1733–1811), saksalainen kirjailija * Henricus Nicolai, Henrik Wennä (k. 1513), suomalainen tuomiorovasti ja diplomaatti * Jürgen Nicolai (1925–2006), saksalainen lintutieteilijä ja kirjailija * Mia Nicolai (s. 1996), alankomaalainen laulaja * Philipp Nicolai (1556–1608), saksalainen pappi, runoilija ja säveltäjä * Raniero Nicolai (1893–1958), italialainen runoilija ja olympiavoittaja == Kirjailijanimenä == * Henrik Scharling (1836–1920), tanskalainen kirjailija ja teologi (kirjailijanimi Nicolai).
Herajoen koulu

Herajoen koulu on alakoulu Riihimäen Herajoen kylässä. Koulu aloitti toimintansa syksyllä 1906 Paakkolan talon salissa.Riihimäen rakennetut kulttuuriympäristöt 2020 (sivu 257, kohde 227 - Herajoen koulu), riihimaki.fi, viitattu 24.9.2020. Oma koulutalo valmistui 1908. Rakennusmestari J. E. Valorinnan suunnittelema uusklassistinen koulurakennus valmistui lokakuussa 1923. Arkkitehti Juhani Harjun suunnittelema laajennusosa valmistui 1986. Arkkitehtitoimisto Pääsky & Siistosen suunnittelema uusin laajennus valmistui 2009. Eri-ikäset koulurakennukset muodostavat suojaisan pihapiirin. Herajoen koulussa on noin 170 oppilasta varhaiskasvatuksessa sekä perusopetuksen 1.-5. luokilla.Herajoen koulu - Koulun tietoja - Riihimäen kaupunki , riihimaki.fi, viitattu 24.9.2020. Riihimäen kaupunki on aikeissa lakkauttaa Herajoen koulun vuonna 2025.Riihimäki remontoi palveluverkkoaan: kouluja lakkautetaan, kulttuuria keskitetään - Yle Uutiset, yle.fi, viitattu 24.9.2020. == Kuvagalleria == Tiedosto:Herajoen koulu - vanha rakennus 1897.jpg|Alkuperäinen koulurakennus vuodelta 1908. Tiedosto:Herajoen koulu - vanha koulurakennus 1923.jpg|Vanha koulurakennus vuodelta 1923. Tiedosto:Herajoen koulu - laajennusosa 2009.jpg|Vuonna 2009 valmistunut laajennusosa. Tiedosto:Herajoen koulun piha.jpg|Koulun piha-aluetta. Tiedosto:Herajoen koulun jalkapallokenttä.jpg|Koulun jalkapallokenttä. == Lähteet == Luokka:Riihimäen oppilaitokset Luokka:Suomen peruskoulut
Uramo

Uramo on kaupunginosa Riihimäellä. Liikemies J. F. Sohlman myi Uramontaan perintötalon 9.3.1917 maanviljelijä K.U. Salolle ja asioitsija J.H. Lehtelälle 66000 markan kauppahinnasta, jonka jälkeen J.H. Lehtelä alkoi kiinteistövälitystoimistostaan myydä alueelta palstoja sekä asuin- että viljelyskäyttöön ja Uramon alueen asuttaminen Riihimäellä alkoi. Uramon tilan irtaimisto ja eläimet huutokaupattiin 3.4.1917. Kaupunginosa asemakaavoitettiin 1952. Yhdessä Petsamon ja Juppalan kaupunginosien kanssa alue muodostaa kotoisan ja turvallisen pientaloalueen puistomaisine katuineen, josta on lyhyt matka kaupungin keskustaan.Uramo, Juppala, Petsamo ja Sipusaari Riihimäki - Kiinteistömaailma, kiinteistomaailma.fi, viitattu 24.9.2020. Alueen asukasluku oli vuonna 2015 noin 1 586.Riihimäen tilastokirja 2016 (sivu 14, kohta Taajama-alue, rivit Uramo ja Otsola, vuosi 2015), riihimaki.fi, viitattu 24.9.2020. Koulutoimintoja Uramossa hoitaa Uramon koulu. Koulun aiempi rakennus purettiin sisäilmaongelmien johdosta 2016 ja paikalle valmistui uusi koulurakennus 2019.Riihimäen rakennettu kulttuuriympäristö 2020 (sivu 209, kohde 184 - Uramon uusi koulu), riihimaki.fi, viitattu 24.9.2020 Riihimäen puistoista Uramon alueella sijaitsevat Latupuisto, Ojapuisto, Pyypuisto, Kirkkomäki, Teutonpuisto sekä Viertolantien leikkipuisto. == Lähteet == Luokka:Riihimäen kaupunginosat
Uhkola

Uhkola on kaupunginosa Riihimäellä. Kaupunginosa asemakaavoitettiin 1955.Riihimäen rakennettu kulttuuriympäristö 2020 (sivulla 12), riihimaki.fi, viitattu 24.9.2020. Asukasluku oli vuonna 2015 noin 1 012.Riihimäen tilastokirja 2016 (sivu 15, kohta Peltosaari-Patastenmäki-Uhkola, rivi Uhkola, vuosi 2015), riihimaki.fi, viitattu 24.9.2020. Alue on yksinomaan omakoti- ja rivitaloaluetta. Alueella toimii myös Jukolan monitoimitalo. Erkyläntien ja Uhkolankadun risteyksen tuntumassa toimii Uhkolan kioski. Kioskin takaa alkaa Vahteriston ulkoilureitti Uhkolansuon ja Vahteriston luonnonsuojelualueen kautta Suonummen majalle. == Lähteet == Luokka:Riihimäen kaupunginosat
Vahteristo

Vahteristo on luonnonläheinen kaupunginosa Riihimäellä. Se sijaitsee muutaman kilometrin päässä Riihimäen keskustasta itään kuusimetsien tuntumassa. Alueella on yksinomaan omakoti- ja rivitaloasutusta. Alueen väkiluku oli vuonna 2015 noin 545.Riihimäen tilastokirja 2016 (sivu 15, kohta Peltosaari- Patastenmäki-Uhkola, rivit Vahteristo ja Etelä-Vahteristo, vuosi 2015), riihimaki.fi, viitattu 24.9.2020. Vahteriston alue liitettiin Riihimäkeen yhdessä Patastenmäen kanssa vuonna 1946 Hausjärvestä.Vahteristossa varaudutaan vaaroihin - pääradan viereen kolme maanalaista vesisäiliötä - Aamuposti, aamuposti.fi, julkaistu 24.2.2019, viitattu 24.9.2020. Kaupunginosaksi alue asemakaavoitettiin 2007. Alueen kadut on nimetty pääosin luonnon mukaan, kuten Haperolenkki sienimaaston ja Linnustajanpolku riistan mukaan. Kun kaupungin tekninen lautakunta teki syksyllä 2001 päätöksen runsaasta avohakkuusta Vahteristossa yli 600 kaupunkilaista allekirjoitti adressin hakkuita vastaan. Kaupunginosan länsi- ja eteläpuolella sijaitsee Vahteriston luonnonsuojelualue, joka perustettiin Riihimäen ensimmäisenäVahteristo & Kumpula, Riihimäki - Kiinteistömaailma, kiinteistomaailma.fi, viitattu 24.9.2020. luonnonsuojelualueena 26. toukokuuta 2008. Luonnonsuojelualue käsittää osan Vahteristonmäestä sekä Huhtionmäen länsipuolen ja itäreunan. Erityisen arvokkaita kohteita ovat luonnonsuojelualueen tuoreen kankaan kuusimetsissä sijaitsevat Vahteristonmäen lähteikkö, suolaikut ja Huhtionmäen itärinteeseen rajoittuva korpinotko. Luonnonsuojelualueen läpi kulkee myös ulkoilureitti Uhkolasta Suonummen majalle. Riihimäen puistoista Vahteristossa sijaitsevat Tattipuisto sekä Vahteriston leikkipuisto. == Lähteet == Luokka:Riihimäen kaupunginosat
Made in the A.M.

Made in the A.M. on brittiläis-irlantilaisen poikayhtyeen One Directionin viides studioalbumi, joka julkaistiin 13. marraskuuta 2015. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:One Directionin albumit
Joseph Victor von Scheffel

Joseph Victor von Scheffel (16. helmikuuta 1826 Karlsruhe – 9. huhtikuuta 1886 Karlsruhe) oli saksalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa on 1854 ilmestynyt suuren menestyksen saanut eeppinen runo Der Trompeter von Säkkingen, ja 1884 syntyi alku Victor Nesslerin oopperalle, jonka libreton laati Rudolf Bunge. Seuraavat työt olivat nekin suuria menestyksiä: historiallinen romaani Ekkehard (1855), runokokoelma Frau Aventiure (1863), Lieder aus Heinrich von Ofterdingens zeit (1864), novelli Juniperus (1866), Gaudeamus! Lieder aus dem engern und weitern (1867), joka on omaperäinen juomalaulukokoelma ja kuuluu runoilijan parhaisiin luomuksiin, Bergpsalmen (1870) ja Hugideo (1884).Scheffel, Joseph Victor von, Nordisk familjebok 24. 1916 Scheffelin tuotannon pääosa syntyi 1854–1862. Terveyden heikkeneminen, etenkin ehkä jatkuvasti lisääntyvä hermostus ja menestyksestä huolimatta parantumaton synkkämielisyys, haittasivat jo varhain hänen kirjoittamistaan ja aiheuttivat sen, että suurin osa hänen elämästään oli kirjallisessa mielessä tuottamatonta. Kaksi laajimmin levinnyttä teosta ovat virtuoosimaisen kirjoittajan teoksia, eivät ehkä erityisen omaperäisiä mutta humoristisia ja runollisesti kekseliäitä. Scheffelin muistopatsaita on pystytetty muun muassa 1891 Heidelbergiin ja 1901 Säckingeniin. Hänen jälkeenjäänyttä tuotantoaan on julkaistu monta osaa, myös kirjeitä sveitsiläisille ystäville (1898), Karl Schwanitzille (1906) ja Anton von Wernerille (1915). Kootut teokset Gesammelte Werke ilmestyi 1907, valitut teokset Ausgewählte Werke 1914. Scheffelin muistoksi 1890 perustettu Scheffelbund Wienissä julkaisi vuosikirjaa vuodesta 1897. Nykyinen Scheffelin työtä kunnioittava yhdistys on Literarische Gesellschaft/Scheffelbund, ja sen toimipaikka on Karlsruhessa Museum für Literatur am Oberrheinissa (MLO) Prinz-Max-Palais'ssaLiterarische Gesellschaft / Scheffelbund, Der Trompeter von Säckingen. Viitattu 23.9.2020 . == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1826 syntyneet Luokka:Vuonna 1886 kuolleet
It's Okay to Not Be Okay

It's Okay to Not Be Okay () on televisioyhtiö tvN:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kim Soo-hyun ja Seo Ye- ji.https://star.mt.co.kr/stview.php?no=2020022709390540940 Suomessa sarja alkoi samanaikaisesti Netflixissä. ==Näyttelijät== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:2020-luvun eteläkorealaiset draamasarjat Luokka:tvN:n televisiosarjat
Pyeonuijeom saetbyeoli

Pyeonuijeom saetbyeoli (, ) on televisioyhtiö SBS:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Ji Chang-wook ja Kim Yoo- jung.https://m.sportschosun.com/news.htm?id=202005070100048400003308&ServiceDate;=20200507#_enliplehttp://www.gukjenews.com/news/articleView.html?idxno=1269400 ==Näyttelijät== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Eteläkorealaiset draamasarjat Luokka:2020-luvun televisiosarjat Luokka:Eteläkorealaiset komediasarjat Luokka:SBS:n televisiosarjat
Zunheboto

Zunheboto on Intian Nagalandin osavaltiossa sijaitseva noin 23 000 asukkaan kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Sieltä on noin 66 kilometriä Kohimaan. Kaupunki sijaitsee 600–900 metrin korkeudessa ja sen ympäristö on metsien peittämää vuoristomaisemaa. Zunheboton korkea sijainti aiheuttaa vaikeuksia vedensaantiin, minkä vuoksi vedestä on usein pulaa. Vesijohtojen asentaminen satojen metrien korkeuteen on kallista, mistä johtuen enemmistö hakee vetensä lähteiltä. Rikkaimmat asukkaat omistavat luvattomia porakaivoja, jotka tyhjentävät pohjavesivarantoja. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Zunhebotossa asui 22 633 henkeä. Noin 91 prosenttia paikallisista on kristittyjä, toiseksi suurin uskonto on hindulaisuus, jota tunnustaa melkein seitsemän prosenttia väestöstä. Kaupungissa sijaitsee vuonna 2017 valmistunut Aasian suurin kristillinen kirkko. Kyseinen baptistikirkko sisältää yhdeksän kerrosta ja istumapaikat noin 8 500 hengelle. Sen rakennuttaminen kesti kymmenen vuotta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nagalandin kaupungit
Exochomus

Exochomus on leppäkerttujen heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu lähes 30 lajia.University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Exochomus Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Exochomus Suomessa suvun edustajia on tavattu yksi laji.Laji.fi: Exochomus Suomessa esiintyy vakiintuneena ja yleisenä nelitäpläpirkko (Exochomus quadripustulatus) . == Sukuun kuuluvia lajeja == * Exochomus aethiops * Exochomus bellus * Exochomus bifasciatus * Exochomus californicus * Exochomus childreni * Exochomus cubensis * Exochomus desertorum * Exochomus ericae * Exochomus fasciatus * Exochomus flavipes * Exochomus gebleri * Exochomus guexi * Exochomus ixtlensis * Exochomus laeviusculus * Exochomus latiusculus * Exochomus marginipennis * Exochomus metallicus * Exochomus mormonicus * Exochomus nigripennis * Exochomus octosignatus * Exochomus ovoideus * Exochomus parvicollis * Exochomus pleuralis * Exochomus pubescens * Nelitäpläpirkko (Exochomus quadripustulatus) * Exochomus texanus * Exochomus subrotundus * Exochomus townsendi * Exochomus undulatus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * iNaturalist: Suku Exochomus * ITIS: Exochomus * UniProt: Taxonomy - Exochomus * Iowa State University, Bug Guide: Genus Exochomus * Pherobase: Semiochemicals of Genus Exochomus Luokka:59.6 Selkärangattomat Luokka:Leppäkertut
Epranoja

Epranoja on Vantaajoen vesistöön kuuluvan pienen Herajoen latvahaara Riihimäen Hiivolan kylässä.http://www.jarviwiki.fi/wiki/Vantaan_-_Herajoen_valuma- alue_(21.023)http://vanhatpainetutkartat.maanmittauslaitos.fi/mml_vanhat_kartat/Painetut_kartat/21_Peruskartta_20k/2/2042/204212/204212_1979.jpghttp://vanhatpainetutkartat.maanmittauslaitos.fi/mml_vanhat_kartat/Painetut_kartat/21_Peruskartta_20k/2/2044/204403/204403_1974.jpg Oja on uomaltaan luonnontilainen sekä kirkasvetinen ja paikoitellen kivinen ja hiekkapohjainen.Epranoja - Riihimäen kaupunki , riihimaki.fi, viitattu 24.9.2020. Ojan varsi on rehevää suurruoholehtoa ja saniaislehtoa. Ojan saniaislehdolla kasvaa muun muassa imikkää, lehtotähtimöä, suokelttoa, hiirenporrasta ja kotkansiipeä. Ojassa kasvaa myös purolitukkaa, isovesitähteä ja rannoilla palokeuhkosammalta ja kevätlinnunsilmää. Ojan keskiosa on lehtipuuvaltainen metsäsaareke, jonka kasvillisuus koostuu pääosin mesiangervosta ja nokkosesta. Myös luhtalemmikkiä ja karhunputkea esiintyy. Ojan länsiosan suurruoholehdon rinteellä kasvaa käenkaalia ja sinivuokkoa. Puusto koostuu kuusista ja lähempänä ojaa myös haavoista. Ojan tekolammen rannan läheisyydessä kasvaa vehkaa ja vedessä palpakko- ja uistinvitakasvustoja. Kunnostuksen avulla ojan purosta on tullut myös arvokas lohikalavesistö. Epranojalla on kahdesta alueesta koostuva, kooltaan 3,4 hehtaarin kokoinen luonnonsuojelualue. Alue on rauhoitettu Metso-ohjelman kohteena.Luonnonsuojelualueet - Riihimäen kaupunki, riihimaki.fi, viitattu 24.9.2020. == Lähteet == Luokka:Riihimäen luonto Luokka:Suomen joet Luokka:Kanta-Hämeen luonnonsuojelualueet Luokka:Vantaanjoen vesistö
Lubliniecin piirikunta

Lubliniecin piirikunta () on yksi Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 76 451\. Piirikuntaan kuuluvat kaksi kaupunkia tai kaupunkikuntaa ovat Lubliniec ja Woźniki ja seitsemän muuta kuntaa Boronów, Ciasna, Herby, Kochanowice, Koszęcin, Pawonków ja Woźniki. Vuoden 2019 lopussa Lubliniecin piirikunnassa arvioitiin olevan 76 451 asukasta, joista 50,9 prosenttia naispuolisia ja 49,1 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 77 215 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 64 040 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 17,9 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 61,7 prosenttia ja eläkeikäisten 20,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,6 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 777 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa 2,4 prosenttia piirikunnan asukkaista oli saksalaisia. == Lähteet == Luokka:Sleesian piirikunnat
Remedy (Basement Jaxxin albumi)

Remedy on brittiläisen Basement Jaxxin debyyttialbumi, joka julkaistiin 10. toukokuuta 1999. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1999 esikoisalbumit Luokka:Basement Jaxxin albumit
Eagle (Colorado)

Eagle on kunta (statutory town) Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 6 508. Eagle on Eaglen piirikunnan hallintokeskus. == Väestö == Kunnan asukkaista 84,5 prosenttia on valkoisia, 15,25 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 0,0447 prosenttia afroamerikkalaisia. 94 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kunnan väestön keski-ikä on 36,3 vuotta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kunnan kotisivut Luokka:Coloradon kunnat Luokka:Eaglen piirikunta
Chęciny (täsmennyssivu)

Chęciny voi tarkoittaa ainakin seuraavia paikkoja: * Chęciny, Puolan kaupunki Świętokrzyskien voivodikunnassa * Chęciny, Puolan kunta Świętokrzyskien voivodikunnassa * Chęciny, Puolan kylä Masovian voivodikunnassa * Chęciny, Puolan kylä Lubuszin voivodikunnassa
Mikołówin piirikunta

Mikołówin piirikunta () on yksi Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 98 990\. Piirikuntaan kuuluvat kolme kaupunkia tai kaupunkikuntaa ovat Łaziska Górne, Mikołów ja Orzesze ja kaksi muuta kuntaa Ornontowice ja Wyry. Vuoden 2019 lopussa Mikołówin piirikunnassa arvioitiin olevan 98 990 asukasta, joista 51,4 prosenttia naispuolisia ja 48,6 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 94 205 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä kasvavan 100 292 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 19,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,2 prosenttia ja eläkeikäisten 20,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,9 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 992 lasta. == Lähteet == Luokka:Sleesian piirikunnat
Cut and Shoot

Cut and Shoot on kaupunki Montgomeryn piirikunnassa, Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 1 070. Cut and Shootin pormestarina toimii Nyla Akin Dalhaus. == Väestö == Kunnan asukkaista 87,9 prosenttia on valkoisia ja 9,997 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 97,9 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kunnan väestön keski- ikä on 31,9 vuotta. ==Lähteet== ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Kaupungin kotisivut Luokka:Texasin kaupungit
BMW M

BMW M GmbH, aiemmin BMW Motorsport GmbH, on BMW:n moottoriurheilusta vastaava osasto. == Historia == Perustamisajankohdastaan toukokuussa 1972 35 työntekijän voimin, se kasvoi 400 työntekijään 1988, ja on nykyisin kiinteä osa BMW:n tuloksentekoa. Ensimmäinen kilpailuprojekti oli BMW 3.0 CSL. BMW M-tuotteiden menestyksen, kuten BMW 3.0 CSL:n autourheilussa ja korkean suorituskyvyn urheiluautojen kasvavan myynnin vuoksi, M esitteli autoja myyntiin yleisölle. Ensimmäinen virallinen M-tunnuksinen auto asiakasmyyntiin oli M1, joka esiteltiin Pariisin Motor Show:ssa 1978. == M-tunnuksiset henkilöautot == 1984 esiteltiin M535i-tyyppimerkintää kantanut henkilöauto, jonka vapaastihengittävässä, bensiinikäyttöisessä 3430 cm3 R6-moottorissa oli tehoa 160 kW . 2012 BMW esitteli dieselkäyttöisen M550d-mallin. ==Aiheesta muualla== * https://www.motorsport.bmw-motorrad.com/en/home.html#/filter-all *
Alajärv (Saaluse)

Alajärv (myös Saaluse järv, Kõverjärv) on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Uue-Saalusen kylässä sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järvi on 380 metriä pitkä, 210 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,3 hehtaaria. Se on rantaviivaltaan kolmion muotoinen ja rantaviivan pituus on 1,23 kilometriä pitkä. Sen syvyys on 8,8 metriä (tai 9,2 metriä ) ja sen keskisyvyys on 2,9 metriä. Järven kahden syvänteen välissä sijaitsee Mudasaar, joka peittyy korkeanveden aikana vedenpinnan alle matalikoksi. == Luontoarvoja ja luokittelu == Järvi luokitellaan limnologisesti oligotrofiseksi järveksi, jolla tarkoitetaan ravinnetasoltaan karua järveä (, OL). Silloin järven vedessä on vähän ravinteita ja siksi vedessä elävien bakteerien ja levien yhteinen biomassa jää myös pieneksi. Koko ravintoketju, joka on riippuvainen järven perustuotannon tarjonnasta, kärsii ravinnon vähyydestä ja silloin hyönteisten ja kalojen sekä laji- että yksilömäärät jäävät vähäisiksi. Järven rannat ovat hiekkaisia ja rantavedessä on pohja hiekkaa tai mutaa. Järvessä on kaksi syvännettä, joiden väliin pintaan asti nouseva matalikko. Matalikolla kasvaa kasveja matalanvedenaikana, jolloin se ansaitsee nimensä Mudasaar. Kesäsin ja talvisin muodostuu syvänteisiin selkeät lämpötilakerrostumat. Vedenväri on vaalean kellertävän vihreä tai keltainen ja näkösyvyys on 3,9–4,8 metriä. Järvi on vesikasvillisuudestaan rikas 19 lajillaan. Siinä elää ainakin hauki, särki, lahna, suutari, ruutana, pasuri, sorva, kiiski ja made. == Vesistösuhteita == Alajärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma Holsta oja eli yläjuoksulla Voki oja on Iskna jõen sivuhaara. Alajärveen tulee oja Kavadi järvestä järven rannalla sijaitsevan maapadon alta. Järvestä lähtee kaksi ojaa kohti luodetta, missä oja yhtyvät toisiinsa Voki ojaksi. Siinä mielessä Alajärv on bifurkaatiojärvi. Lisäksi vesijärjestelyt sisältävät ominaisuuden, että Kavadi järven laskujoki on Iskna jõgi, jonne Voki ojakin yhtyy alempana. Järven valuma-alueen pinta-ala on 11 neliökilometriä. Iskna jõgi yhtyy Võhandu jõgeen 13 kilometrin päässä Kääpan taajaman lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Rõuge Luokka:Haanjan ylänkö Luokka:Võrumaan järvet Luokka:Iskna jõen valuma-alue Luokka:Bifurkaatiojärvet
Rooty

Rooty on brittiläisen Basement Jaxxin toinen albumi, joka julkaistiin 25. kesäkuuta 2001. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 albumit Luokka:Basement Jaxxin albumit
Torviseitsikko

Torviseitsikko on laajamensuurisista vaskisoittimista koostuva suomalainen puhallinkokoonpano. Kaartin sotilassoittokunnan kapellimestari Adolf Leander kehitti suomalaisen torviseitsikon kokoonpanon 1870-luvulla yhdessä vääpeli Antti Ahosen kanssa. Aluksi torviseitsikoita perustettiin sotilassoittokuntiin mutta sittemmin myös nuorisoseuroihin, vapaapalokuntiin, työväenyhdistyksiin ja suojeluskuntiin. Torviseitsikoiden suosio oli huipussaan 1910-luvulla. Torviseitsikot soittavat yleensä populaarimusiikkia, mutta seitsikolle ovat säveltäneet sinfonista ohjelmistoa myös muun muassa Jean Sibelius, Armas Järnefelt, Toivo Kuula, Leevi Madetoja ja Aarre Merikanto. == Kokoonpano == Niin sanottu puhdas torviseitsikko koostuu es- ja b-vireisistä soittimistaKauko Karjalainen: Suomalainen torviseitsikko (s. 9) * 1 es- kornetti * 2 b-kornettia * 1 es-alttotorvi * 1 b-tenoritorvi * 1 b-baritonitorvi * 1 es-tuuba == Sävellyksiä == Jean Sibelius * Allegro, JS25 (säv. 1889) * Andantino & Menuetto, JS45 (säv. 1890–1891) * Förspel (Prelude), JS83 (säv. 1891) * Alkusoitto f-molli, JS146 (säv. 1889) * Tiera, JS200 (säv. 1899) Leevi Madetoja * Juhlamarssi Op. 5/1 (säv. orkesterille 1910, säveltäjä sovittanut seitsikolle) * Intermezzo Op. 67/1 (säv. 1912, ke. 5.7.1913 Savonlinna) * Barcarola Op. 67/2 (säv. 1929, ke. 1931 Helsinki) * Tanssilaulu Op. 67/3 (säv. 1929) * Alkusoitto-fantasia Op. 69 (säv. 1930, ke. 1931 Helsinki) Toivo Kuula * Vuorella Op. 28/1 (säv. 1913–1914) * Soitto Op. 28/2 (säv. 1913–1914) == Lähteet == Luokka:Orkesterit Luokka:Puhallinsoittimet
Kish Kash

Kish Kash on brittiläisen Basement Jaxxin kolmas albumi, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2003. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2003 albumit Luokka:Basement Jaxxin albumit
Salamiin arkeologinen museo

Salamiin arkeologinen museo () on arkeologinen museo Salamiin kaupungissa Salamiin saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydetty esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä. Museo on avattu vuonna 2010. Se toimii Polychróni Lempési -kadulla vanhassa koulutalossa, jonka peruskivi muurattiin vuonna 1826 ja joka valmistui 1829–1831. Talo luovutettiin museokäyttöön vuonna 1996 ja sen kunnostaminen museoksi valmistui vuonna 2005. Aikaisemmin Salamiin arkeologinen kokoelma oli sijoitettu kunnantaloon ja vuosina 1967–1977 vanhaan arkeologisen museon rakennukseen Aktí Karaïskáki -kadulla Pyhän Nikolaoksen (Ágios Nikólaos) kirkon vieressä. Nykyisten näyttelytilojen koko on noin 400 neliömetriä, ja se koostuu atriumista ja useista saleista. Lisäksi rakennuksessa on 100 neliömetrin verran säilytys- ja ennallistustiloja. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä neoliittiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle. Ne ovat peräisin saarelta tehdyistä arkeologisista kaivauksista sekä sattumalöydöistä. Museo esittelee myös saaren historian vaiheita myyttisestä Aiaasta Salamiin taisteluun. Löytöjä on muun muassa antiikin Salamiin kaupungin kaivauksista nykyisestä Ampelákiasta; Euripideen luolasta, joka on toiminut sekä asuinpaikkana että Dionysoksen pyhäkkönä; sekä Aiánteiosta, Kanákiasta ja Salamiin laivastotukikohdan alueelta. Museoesineisiin lukeutuu muun muassa veistoksia ja pienoisfiguriineja, keramiikkaa, pronssiesineitä, hautakiviä, hauta- ja votiivireliefejä sekä kiviesineitä. Monet saarelta tehdyt vanhemmat löydöt ovat Pireuksen arkeologisessa museossa, osa myös Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa. Tiedosto:FRRR5555666.jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:Archaeological Museum of Salamis-Courtyard.jpg|Museon pihan lapidariumia. Tiedosto:Cave of Euripides - Late neolithic projectile points.JPG|Neoliittisia nuolen- tai keihäänkärkiä, n. 5200–4300 eaa. Tiedosto:Final neolithic finds.JPG|Neoliittisia figuriineja, 3000-luku eaa. Tiedosto:Rhyton from Kanari Street in Salamis.JPG|Myöhäishelladinen (mykeneläinen) rhyton, LH III A2, 1300-luku eaa. Tiedosto:Bronze Weapon from chamber tombs of Chalioti.JPG|Myöhäishelladisia pronssitikareita ja keihäänkärki, Chaliótis, LH III A1–B1, 1300–1200-luku eaa. Cave of Euripides - late helladic decorated bowl.JPG|Myöhäishelladinen malja, LH III B2–C, 1200–1100-luku eaa. Tiedosto:Pottery from Cemetery of Salamis and Alonia.JPG|Submykeneläistä keramiikkaa, 1000-luku eaa. Tiedosto:Cave of Euripides - Classical Pottery.JPG|Klassisen kauden keramiikkaa Euripideen luolasta. Tiedosto:Cave of Euripides - Finds from the sanctuary of Dionysus.jpg|Löytöjä Euripideen luolan Dionysoksen pyhäköstä. Tiedosto:Cave of Euripides - roman relief bowl.JPG|Roomalaisaikainen relifikoristeltu malja, 100–200-luku. Tiedosto:Cave of Euripides - Silver Hoard.jpg|Roomalaisia hopearahoja Euripideen luolasta, n. 253–268. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Salamis
Sérifoksen arkeologinen museo

Sérifoksen arkeologinen museo () tai oikeammin Sérifoksen arkeologinen kokoelma (Αρχαιολογική Συλλογή Σερίφου, Archaiologikí Syllogí Serífou) on arkeologinen museo Sérifoksen kylässä eli Chórassa Sérifoksen saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä. Museo on perustettu vuonna 1976. Se toimii Sérifoksen kunnantalon yhteydessä. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä erityisesti klassiselta, hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta. Ne ovat peräisin antiikin Serifoksen kaupungin tai muiden paikkojen kaivauksista eri puolilta saarta. Esineisiin lukeutuu muun muassa marmoriveistoksia, keramiikkaa, hautakiviä ja piirtokirjoituksia. Museon ulkotilojen lapidariumissa on esillä rakennusten koristeosia. Tiedosto:Archaeological collection of Serifos, torsos, 190278.jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:Archaeological collection of Serifos, torsos, 190279.jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:Archaeological collection of Serifos, pottery, oil lamps, 190282.jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:Archaeological collection of Serifos, pottery, pithos, amphorae, Hellenistic and Roman age, 190286.jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:Archaeological collection of Serifos, torso, 190271.jpg|Patsaan torso. Tiedosto:Archaeological collection of Serifos, grave stele, Hellenistic, 190277.jpg|Hautakivi, hellenistinen. Tiedosto:Archaeological collection of Serifos, torso, Hellenistic, 190294.jpg|Patsaan torso, hellenistinen. Tiedosto:Archaeological collection of Serifos, torso, Roman age, 190274.jpg|Patsaan torso, roomalainen. Tiedosto:Archaeological collection of Serifos, lapidarium, 190251.jpg|Museon lapidariumia. Tiedosto:Archaeological collection of Serifos, lapidarium, 190252.jpg|Museon lapidariumia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Sérifos
Sikyonin arkeologinen museo

Sikyonin arkeologinen museo tai Sikyónan arkeologinen museo () on arkeologinen museo antiikin Sikyonin arkeologisella alueella Sikyónan kunnassa Kreikassa. Se esittelee alueelta tehtyjä esinelöytöjä. Museo on perustettu vuonna 1930 alueen kaivausten jälkeen. Se toimii matalassa tiilirakennuksessa arkeologisen alueen laidalla. Rakennuksen ydin on parhaiten säilynyttä osaa eräästä alueen roomalaisesta kylpylästä. Museo kunnostettiin 2000-luvun alussa ja avattiin uudelleen vuonna 2004. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä paitsi Sikyonista myös muualta Korinthian alueelta. Sikyonista tehdyt löydöt ovat pääosin veistoksia, piirtokirjoituksia, keramiikkaa ja figuriineja eli pienoispatsaita. Veistokset ovat suurimmaksi osaksi peräisin hellenistiseltä tai roomalaiselta kaudelta. Museon vanhimmat esineet ovat mykeneläisaikaisia vaaseja, jotka ovat peräisin nykyisestä Xylókastrosta. Tiedosto:Archaeological Museum of Sikyon, Greece (13945631779).jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:Archaeological Museum of Sikyon, Greece (13945675820).jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:Archaeological Museum of Sikyon, Greece (14152337943).jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:Finds from the Pitsa cave 1.JPG|Löytöjä Pitsán luolasta. Tiedosto:Finds from the Pitsa cave 4.JPG|Löytöjä Pitsán luolasta. Tiedosto:Fragment of a pebble mosaic floor depicting Centaurs and animals, from Ancient Sikyon, 4th century BC, Archaeological Museum of Sikyon, Greece (14152318023).jpg|Lattiamosaiikkia, kentaureja ja eläimiä, 300-luku eaa. Tiedosto:Fragment of a votive relief with Artemis holding a torch, or Hekate, and a youthful female figure, from Stimanga, 2nd half of 4th century BC, Archaeological Museum of Sikyon, Greece (14132295125).jpg|Votiivireliefi: Artemis tai Hekate? Tiedosto:Marble head of a male figure, said to be Demetrios Poliorketes, from the Roman Baths, Archaeological Museum of Sikyon, Greece (14109091516).jpg|Miehen pää (Demetrios Poliorketes?) termeistä. Tiedosto:Marble statue of a male figure, from the Gymnasium of Ancient Sikyon, 1st century AD, Archaeological Museum of Sikyon, Greece (14109123306).jpg|Miespatsas gymnasionista, 1. vuosisata jaa. Tiedosto:Marble statuette of Artemis Kynegetis with a dog seizing the pray (a hare), from the Roman Baths of Ancient Sikyon, Roman copy made in the 2nd century AD of a Hellenistic version, Archaeological Museum of Sikyon, Greece (13945679658).jpg|Artemis Kynegetis termeistä, roomalainen kopio, 100-luku jaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Sikyóna
Skýroksen arkeologinen museo

Skýroksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Skýroksen kylässä eli Chórassa Skýroksen saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä. Museo on perustettu vuonna 1963 ja se avattiin kymmenen vuotta myöhemmin. Museorakennus sijaitsee Skýroksen kylän linnavuoren eli antiikin Skyroksen kaupungin akropoliin pohjoisrinteessä. Rakennuksessa on kaksi huonetta ja yhteensä kymmenen vitriiniä. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä saaren arkeologisilta kaivauksilta varhaiselta helladiselta kaudelta (2800–1900 eaa.) roomalaiselle kaudelle saakka. Kokoelmiin kuuluu erityisesti keramiikkaa varsinkin protogeometriselta ja geometriselta kaudelta. Museon ulkotiloissa on rakennusten osia ja veistoksia sekä sarkofageja. Tiedosto:Skyros_-_2013-03_-_Mus%C3%A9e_arch%C3%A9ologique_(2).JPG|Protogeometrisen ja geometrisen kauden keramiikkaa. Tiedosto:Skyros_-_2013-03_-_Mus%C3%A9e_arch%C3%A9ologique_(1).JPG|Keraaminen hevoslelu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Skýros
Katariina Räikkönen

Katariina Räikkönen (s. 2001) on suomalainen videobloggaaja ja kansalaisaktivisti. Räikkönen on aktiivinen lasten oikeuksien puolestapuhuja ja hän kertoo nykyisin omalla YouTube-kanavallaan ja TikTokissa sekä Instagramissa elämästään Touretten oireyhtymän kanssa. Hän käsittelee kanavallaan myös muita sairauksia, diagnooseja ja vammoja. Katariina on ollut nuoresta asti kiinnostunut kestävästä kehityksestä ja sen eri osa-alueista. Räikkönen oli 2018 Raision nuortenvaltuustossa. Räikkönen on ollut mukana myös Plan Suomen lastenhallituksessa. Räikkönen toimi 2017 pääministeri Juha Sipilän työparina yhden päivän ajan osana Plan Internationalin kansainvälistä Girls takeover -kampanjaa. Räikkönen muun muassa veti naiskansanedustajien kokouksen ja toi esiin ilmastokysymyksiä, sekä tyttöjen oikeuksia maailmalla. Päivän päätteeksi Juha Sipilän ja Katariina Räikkösen yhteinen viesti oli vahvistaa EU:n johtajuutta kansainvälisessä ilmastopolitiikassa. Räikkösellä diagnosoitiin Touretten oireyhtymä keväällä 2019. Oireet alkoivat kuitenkin jo keväällä 2018, Katariinan ollessa 16-vuotias. 2019 Räikkönen aloitti YouTube- kanavansa jossa hän kertoo Touretten syndroomastaan ja näyttää millaista elämä sairauden kanssa on. Kanavalla Räikkönen jatkoi ennen Tourettea alkanutta yhteiskunnallista aktiivisuuttaan. Omasta elämästään kertomisen lisäksi hän alkoi kanavallaan haastatella myös muita ihmisiä, joilla oli sairauksia. Räikkönen opiskelee journalismia Turun ammatti­korkea­koulussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Katariina Räikkösen Youtube-kanava Luokka:Suomalaiset kansalaisaktivistit Luokka:Tourette-henkilöt Luokka:Videobloginpitäjät Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalevantalo

Kalevantalo (eli Kalevan koulu, ent. Riihimäen kauppaoppilaitos) on Riihimäen Harjukylässä sijaitseva opistorakennus. Vuonna 1951 Riihimäen, Hausjärven ja Lopen kunnat muodostivat Riihimäen ammattioppilaitoskuntainliiton.Riihimäen rakennetut kulttuuriympäristöt 2020 (sivu 164, kohde 142 - Kauppaoppilaitos), riihimaki.fi, viitattu 24.9.2020. Liiton tarkoituksena oli alkujaan perustaa ammatti- ja kauppakoulun yhdistävä oppilaitos, mutta koulut perustettiin lopulta erilleen. Arkkitehtien Marjatta ja Martti Jaatisen suunnittelema kauppaoppilaitos valmistui Harjukylään, Kalevankadun varteen vuonna 1963. Rakennusta laajennettiin vuonna 1989 arkkitehti Erkki Valovirran suunnitelmin. Rakennus laajennuksineen edustaa modernismin parhaimmistoa Riihimäellä. Kauppaoppilaitoskäytöstä rakennus on sittemmin poistunut. Vuosina 2011-2013 rakennuksen tiloissa olivat evakossa Harjunrinteen koulun oppilaat remontin vuoksi.Harjunrinteen koulu - Historiaa - Riihimäen kaupunki , riihimaki.fi, viitattu 24.9.2020. Tämän jälkeen vuosina 2013-2019 rakennuksessa oli vuorostaan evakossa Uramon koulun oppilaat Uramon vanhan koulurakennuksen sisäilmaongelmien vuoksi.Uramon koulu - Historiaa - Riihimäen kaupunki , riihimaki.fi, viitattu 24.9.2020. Tällä hetkellä rakennuksessa toimii Peltosaaren koulu, sillä Peltosaaressa sijaitseva koulurakennus on suljettu lopullisesti ja odottaa purkupäätöstä.Kalevantalo, Ö-talo, kaupungintalo ja ehkä vielä Yritystalokin - osaatko jo puhua riihimäkeläispaikoista uusilla nimillä? - Aamuposti, aamuposti.fi, julkaistu 3.12.2019, viitattu 24.9.2020.Alakoululaiset valtaavat Riihimäen kauppaoppilaitoksen - Peltosaaren koulu tyhjenee odottamaan purkupäätöstä - Hämeen Sanomat, hameensanomat.fi, julkaistu 17.5.2019, viitattu 24.9.2020. Vuonna 2019 rakennus nimettiin Kalevantaloksi. == Lähteet == Luokka:Riihimäen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Riihimäen oppilaitokset
Stavróksen arkeologinen museo

Stavróksen arkeologinen museo tai oikeammin Stavróksen arkeologinen kokoelma () on arkeologinen museo Stavróksen kylässä Ithakan saarella Kreikassa. Se esittelee saaren pohjoisosista löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä. Museo on perustettu vuonna 1933 British School at Athens -instituutin suorittamien kaivausten löytöjä varten. Museorakennus sijaitsee hieman kylästä pohjoiseen, ja siinä on yksi näyttelysali. Museorakennus uusittiin vuonna 1998. Se kärsi vaurioita maanjäristyksessä vuonna 2015 ja avattiin kunnostettuna vuonna 2016. Saarella toimii myös Ithakan arkeologinen museo. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu esineitä varhaiselta pronssikaudelta 2000-luvulta eaa. roomalaiselle kaudelle saakka. Löydökset ovat pääosin peräisin Pilikátan kukkulan, jolla myös museorakennus sijaitsee, varhaispronssikautisesta asutuksesta; Treís Lagkádesin mykeneläisaikaisesta asutuksesta; Stavróksen kylän alueelta löydetyistä klassisen ja hellenistisen kauden haudoista; sekä Loḯzoksen luolasta, josta on tehty löydöksiä mykeneläiseltä roomalaiselle kaudelle saakka, ja joka vaikuttaa olleen Odysseuksen kulttipaikka. Merkittävin yksittäinen löytö on luolasta löydetty 100-luvulle eaa. ajoittuva naispatsas. Siinä on mainitusta kultista todistava piirtokirjoituksen osa , ”rukous Odysseukselle”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ithaka Luokka:Kreikan arkeologiset museot
Elina Korhonen (johtaja)

Elina Korhonen toimii Väestöliiton kansainvälisten asioiden johtajana. Hän on tunnettu työstään inhimillisen kehityksen, yhdenvertaisuuskysymysten sekä seksuaaliterveyden ja -oikeuksien edistämiseksi. Korhonen toimii muun muassa Eduskunnan seksuaalioikeudet- ja kehitys -ryhmän sihteerinä sekä asiantuntijana, Kehityspoliittisen toimikunnan jäsenenä, Naiset, rauha ja turvallisuus -verkoston puheenjohtajana, Fingo ry:n varapuheenjohtajana sekä Setan kansainvälisessä toimikunnassa. Korhonen on valmistunut valtiotieteiden maisteriksi pääaineena sosiaalipolitiikka. Valtiotieteiden kandidaatiksi hän on valmistunut kehitysmaatutkimuksen pääaineesta. Lisäksi hän on koulutukseltaan seksuaalineuvoja ja seksuaaliterapeutti. Maantieteellisesti Korhonen on erikoistunut Venäjään ja entisiin Neuvostoliiton maihin sekä itäiseen Afrikkaan. Korhonen on aktiivinen ihmisioikeuksien puolustaja, Ylen artikkelissa 1.8.2020 hän totesi, että "Ilman seksuaali- ja lisääntymisterveyttä ja -oikeuksia muutkaan ihmisoikeudet eivät voi oikein toteutua".Etiopiassa koronapandemia pantiin aborttien syyksi – virus on valjastettu monissa Afrikan maissa konservatiivien viestintään. Yle 1.8.2020. Viitattu 1.2.2023. Korhonen on ollut esillä myös Afganistanin tilanteen takia ja Ukrainan sodan alettua. Hän on puhunut lukuisissa haastatteluissa ihmisarvon ja kansainvälisen yhteisön vastuun puolesta. Ukrainan tilannetta hän on kommentoinut muun muassa A-studiossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Sýroksen arkeologinen museo

Sýroksen arkeologinen museo (), joskus Ermoúpolin arkeologinen museo (Αρχαιολογικό Μουσείο Ερμούπολης, Archaiologikó Mouseío Ermoúpolis), on arkeologinen museo Ermoúpolin kaupungissa Sýroksen saarella Kreikassa. Se esittelee Sýrokselta ja muilta Kykladien saarilta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä. Museo on yksi Kreikan vanhimpia ja perustettu vuonna 1834/1835. Se on toiminut vuodesta 1899 Ermoúpolin (nykyisin Sýros- Ermoúpolin) kunnantalon länsipäässä olevissa tiloissa Plateía Miaoúli -aukiolla. == Kokoelmat == Varhaisimmat merkittävämmät löydöt ovat peräisin Sýroksen Kastrín kykladisisesta asutuksesta ja Chalandrianín kykladiselta hautausmaalta. Antiikin aikaisia löydöksiä on muun muassa Ermoúpolin paikalla sijainneesta antiikin Syroksen kaupungista. Kokoelmiin kuuluu muun muassa keramiikkaa arkaaiselta ja klassiselta kaudelta sekä veistoksia, piirtokirjoituksia ja hautakiviä hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta. Tiedosto:Room 1 in the Archaeological Museum of Syros, 180272.jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:Room 2 in the Archaeological Museum of Syros, 180162.jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:Cycladic female figurine, marble, Chalandriani, 2700-2300 BC, Spedos variety, 180170.jpg|Kykladinen idoli, Chalandrianí, n. 2700–2300 eaa. Tiedosto:Protogeometric vase from Aegina, 10th century BC, AM Syros, 180200.jpg|Protogeometrinen kannu, Aigina, 900-luku eaa. Tiedosto:Protocorinthian and Corinthian vases from Amorgos, 7th and 6th century BC, AM Syros, 180194.jpg|Protokorinttilaista ja korinttilaista keramiikkaa, 600–500–luku eaa. Tiedosto:Black-figure pottery, kylix, AM Syros, 180190.jpg|Kyliks, mustakuviokeramiikka, 500-luku eaa. Tiedosto:Red-figure pottery with Sphinx, AM Syros, 180191.jpg|Vatsalekyytti, punakuviokeramiikka, 500/400-luku eaa. Tiedosto:Female head from Amorgos, Hellenistic Age, AM Syros, 180206.jpg|Naisveistoksen pää, hellenistinen kausi. Tiedosto:Ancient Greek inscription, Hellenistic, AM Syros, 180219.jpg|Piirtokirjoitus, hellenistinen kausi. Tiedosto:Finial of altar, symbols of the cult of Isis, Roman period, AM Syros, 180271.jpg|Isiksen kulttiin liittyvää alttarikoristelua, roomalainen kausi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ermoúpoli Luokka:Kreikan arkeologiset museot
Myszkówin piirikunta

Myszkówin piirikunta () on yksi Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 70 880\. Piirikuntaan kuuluvat kolme kaupunkia tai kaupunkikuntaa ovat Myszków, Koziegłowy ja Żarki ja neljä muuta kuntaa Koziegłowy, Niegowa, Poraj ja Żarki. Vuoden 2019 lopussa Myszkówin piirikunnassa arvioitiin olevan 70 880 asukasta, joista 51,8 prosenttia naispuolisia ja 48,2 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 72 084 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 62 360 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 16,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 59,6 prosenttia ja eläkeikäisten 23,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,2 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 572 lasta. == Lähteet == Luokka:Sleesian piirikunnat