EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Porsche Formula E Team

TAG Heuer Porsche Formula E Team on saksalainen moottoriurheilutalli, joka kilpailee Kansainvälisen autoliiton organisoimassa Formula E -sarjassa. Porsche liittyi sarjaan kaudeksi 2019–2020. Porsche voitti ensimmäisen Formula E kilpailunsa kaudella 2021–22, kun saksalainen Pascal Wehrlein voitti Meksikon ePrixin. Tallin toinen kuljettaja, André Lotterer, tuli kilpailussa toiseksi. Voitto oli myös Wehrleinin ensimmäinen Formula E:ssä. Kaudesta 2022–23 alkaen Porsche toimii Andretti Autosportin voimansiirtotoimittajana. == Tulokset == Vuosi Runko Voimansiirto Renkaat No. Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Pisteet TAG Heuer Porsche Formula E Team 2019–20 Spark SRT05e Porsche 99X Electric DIR DIR SCL MEX MRK BER BER BER 79 8. 2019–20 Spark SRT05e Porsche 99X Electric 18 Neel Jani 17 13 Kesk. 14 18 11 15 Kesk. 19 6 15 79 8. 2019–20 Spark SRT05e Porsche 99X Electric 36 André Lotterer 2 14 DSQ Kesk. 8 2 9 5 8 4 14 79 8. 2020–21 Spark SRT05e Porsche 99X Electric DIR DIR RME RME VLC VLC MCO PUE PUE NYC NYC LDN LDN BER BER 137 8. 2020–21 Spark SRT05e Porsche 99X Electric 36 André Lotterer 16 11 14 15 Kesk. 2 17 DSQ 17 8 5 4 17 10 4 137 8. 2020–21 Spark SRT05e Porsche 99X Electric 99 Pascal Wehrlein 5 10 7 3 Kesk. 18 Kesk. DSQ 4 Kesk. 4 10 5 21 6 137 8. 2021–22 Spark SRT05e Porsche 99X Electric DIR DIR MEX RME RME MCO BER BER IND MRK NYC NYC LDN LDN SEO SEO 134 7. 2021–22 Spark SRT05e Porsche 99X Electric 36 André Lotterer 13 4 2 10 4 Kesk. 4 8 9 15 16 9 12 12 Kesk. Kesk. 134 7. 2021–22 Spark SRT05e Porsche 99X Electric 94 Pascal Wehrlein 11 9 1 8 6 Kesk. 6 12 8 12 6 11 10 10 7 Kesk. 134 7. * Lihavointi = Paalupaikka. Kursivointi = Nopein kierros. G Nopein aika ryhmäaika-ajossa, josta lisäpiste. ==Lähteet== Luokka:Formula E -tallit Luokka:Saksalaiset autourheilutallit *
Julee Cruise

Julee Cruise (1. joulukuuta 1956 Creston, Iowa, Yhdysvallat – 9. kesäkuuta 2022 Pittsfield, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen laulaja- lauluntekijä. Cruise aloitti vuonna 1986 yhteistyön ohjaaja David Lynchin kanssa, kun hän lauloi kappaleen elokuvaan Blue Velvet – ja sinisempi oli yö. Hänet palkattiin elokuvaan säveltäjä Angelo Badalamentin suosituksesta. Badalamenti ja Cruise olivat tehneet aiemmin yhteistyötä New Yorkin teatteripiireissä. Cruise lauloi elokuvaan sen lopussa kuultavan ”Mysteries of Love” -kappaleen. Cruisen debyyttialbumi Floating into the Night julkaistiin vuonna 1989. Kappaleet siihen olivat tehneet Badalamenti ja Lynch. Albumilla oli myös mukana kappale ”Falling”, jonka instrumentaaliversion Cruise esitti myös Lynchin televisiosarjan Twin Peaks tunnuskappaleena. Cruise lauloi sarjaan myös muun muassa kappaleet ”Into the Night” ja ”The Nightingale”. Hän myös esiintyi laulajana kaupungin baarissa ja palasi rooliin myös spin-off- elokuvassa Twin Peaks – Tuli kulje kanssani sekä sarjan vuonna 2017 julkaistulla kolmannella kaudella Twin Peaks: The Return. Cruise julkaisi harvakseltaan. Hänen toinen albuminsa ilmestyi 1993, ja sen kappaleista kolme oli Twin Peaks -elokuvasta. Sen jälkeen hän julkaisi 2002 albumin The Art of Being a Girl ja 2011 albumin My Secret Life. Cruise kiersi vuosina 1992–1999 The B-52’s -yhtyeen kanssa Cindy Wilsonin tuuraajana. Sen lisäksi hän esiintyi muun muassa Bobby McFerrinin improvisaatiolauluryhmän ja Pharrell Williamsin kanssa Handsome Boy Modeling School -yhtyeen kappalella ”Class System”. Cruise teki kesäkuussa 2022 itsemurhan. Hänellä oli vuonna 2018 diagnosoitu SLE, ja hän kärsi viimeisinä vuosinaan kroonisista kivuista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja- lauluntekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset poplaulajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Naton rauhankumppanuus

Naton rauhankumppanuus (, ) on Pohjois-Atlantin puolustusliiton Naton yhteistyöohjelma Natoon kuulumattomien maiden kanssa. Yhteistyön keskeinen tavoite on sotilaallisen suoritus- ja yhteistoimintakyvyn kehittäminen kansallisen puolustuksen ja kansainvälisen kriisinhallinnan tarpeita varten. Rauhankumppanuusohjelma perustettiin vuonna 1994 mahdollistaakseen osallistujien kehittää individuaalisen suhteen Natoon. Osallistujat saavat valita yhteistyöhön liittyvät prioriteettinsä sekä etenemisen tason ja tahdin. Suomi on osallistunut rauhankumppanuusyhteistyöhön vuodesta 1994 lähtien. Suomi on osallistunut kahteen Nato-johtoiseen kriisinhallintaoperaatioon: Kosovo Force Kosovossa ja Resolute Support Afganistanissa. == Kumppanuusmaat == Naton rauhankumppanuusjäsenmaita ovat: * * * * * * * * * * * * * * * * * * ~~~~*~~~~https://time.com/5564207/russia-nato-relationship/ ; Huomioita Nato ja Valko-Venäjä toimivat yhteistyössä marraskuuhun 2021 saakka, jolloin käytännön yhteistyö siviili- ja sotilastasolla jäädytettiin. Valko-Venäjä oli mukana rauhankumppanuusohjelmassa vuodesta 1995 lähtien. Venäjä oli aiemmin rauhankumppani, mutta Venäjän hyökkäyksestä Ukrainaan johtuen suhde on jäädytetty ja Venäjä on suurin uhka Naton jäsenmaiden turvallisuudelle. == Katso myös == * Suomen Nato-keskustelu ** Suomen Nato-jäsenhakemus == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kansainvälinen politiikka Luokka:Nato
Niko ja myrskyporojen arvoitus

Niko ja myrskyporojen arvoitus (tuontantovaiheessa Niko ja myrskyporot) on suomalais-tanskalais-irlantilais-saksalainen animaatioelokuva, joka tuli ensi- iltaan elokuvateattereissa on 11. lokakuuta 2024. Elokuva on itsenäinen jatko- osa aiemmille Niko-porosta kertoville seikkailuille Niko – Lentäjän poika (2008) ja Niko 2 – Lentäjäveljekset (2012) ja sen ohjasivat Kari Juusonen ja Jørgen Lerdam. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Kari Juusonen, Hannu Tuomainen ja Marteinn Thorisson. == Juoni == Kolmannessa Niko-elokuvassa poropoika Nikon elämään on tulossa suuri muutos, kun Joulupukin lentojoukkoihin avautuu paikka uudelle lentokokelaalle. Nikon isä Raavas haluaa pojan jatkavan hänen työtään, vaikka äidin mielestä lentäjien elämä ei ole Nikolle sovelias juttu. Niko päättää kuitenkin lähteä pois kotoa, mutta joutuukin yllättäen kilpailemaan kokelaan paikasta. == Ääninäyttelijät == Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Pauli Halonen Niko Viola Käki Stella Hannu-Pekka Björkman Julius Vuokko Hovatta Wilma Petteri Summanen Riku Leskinen (nuori) Raavas Petteri Summanen Armas Sipi Sopuli Antti Reini Valtteri Turunen (nuori) Ilmari Lucas Timperi Morten Puntti Valtonen Hirvas Elna Sallinen Lili Kosmo Salminen Jonni Elina Knihtilä Oona Riku Nieminen Oinas Lenni Anna-Maija Tuokko Olga Leevi Ikävalko Sökö Sopuli Laura Kiuru Iida Jukka Rasila Tervas Risto Kaskilahti Rautias Sälli Sopuli Antti LJ Pääkkönen Uljas Sepe Sopuli Jaakko Saariluoma Viekas Veeti Kallio Einar Markus Bäckman Gusto Mikko Renfors Niila Heljä Heikkinen Sani Sopuli Suvi Sopuli Joonas Nordman Simo Sopuli Joonas Saartamo Ahma ("wolverines") Ilari Johansson Siiggur Veikko Honkanen Joulupukki Tero Koponen Sulo Sopuli ===Suomenkielinen versio=== Dubbausstudio: Eurotroll Lisäksi: Liisa Ahonen Pinja Hanski Julius Nuora Roope Saarelma Antti LJ Pääkkönen Markus Bäckman Laura Kiuru Tuotantopäällikkö: Pinja Hanski Levittäjä: Nordisk Film == Tuotanto == Niko ja myrskyporojen arvoitus on neljän maan kansainvälinen yhteistuotanto, jossa suomalainen Animaker Oy toimii päätuottajana ja osatuottajina mukana ovat Ulysses Films (Saksa), Moetion Films (Irlanti) sekä A. Film Production (Tanska). Elokuvan budjetti on 7,2 miljoonaa euroa. Elokuvan levittää Suomessa Nordisk Film. Ensimmäinen Niko-elokuva, Niko – Lentäjän poika, voitti parhaan elokuvan ja parhaan käsikirjoituksen Jussi- palkinnot. Aiemmat kaksi Niko-elokuvaa keräsivät Suomessa lähes 400 000 katsojaa elokuvateattereissa sekä kansainvälisesti elokuvateattereissa molemmat elokuvat ylittivät 3 miljoonaa katsojan rajan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jouluelokuvat Luokka:Suomalaiset animaatioelokuvat Luokka:Vuoden 2024 suomalaiset elokuvat
Líneik Anna Sævarsdóttir

Líneik Anna Sævarsdóttir (s. 3. marraskuuta 1964) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka on toiminut vuodesta 2021 lähtien Alltingin 2. varapuhemiehenä. Líneik syntyi Reykjavíkissä. Hän suoritti Islannin yliopistossa vuonna 1989 biologian kandidaatintutkinnon ja vuonna 1991 pedagogisen tutkinnon. Vuosina 1993–1996 hän toimi Hvanneyrin maatalouskoulun täydennyskoulutusjohtajana. Vuosina 1998–2000 hän toimi Austurlandin lukioiden yhteistyökomitean projektijohtajana. Hän oli vuosina 2004–2006 opettaja Fáskrúðsfjörðurin peruskoulussa ja vuosina 2006–2013 sen rehtori. Alltingissä Líneik on istunut vuosina 2013–2016 ja jälleen vuodesta 2017 lähtien Norðausturkjördæmi-vaalipiirin edustajana. Hän on vuodesta 2021 lähtien toiminut hyvinvointivaliokunnan puheenjohtajana sekä Alltingin 2. varapuhemiehenä. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot
Ásthildur Lóa Þórsdóttir

Ásthildur Lóa Þórsdóttir (s. 20. marraskuuta 1966) on islantilainen kansanpuolueen poliitikko, joka on vuodesta 2021 lähtien istunut kansanedustajana Alltingissä sekä toiminut sen 3. varapuhemiehenä. Ásthildur syntyni Reykjavíkissä. Hän opiskeli vuosina 1989–1990 englannin kieltä Islannin yliopistossa ja valmistui kasvatustieteen kandidaatiksi Islannin opettajakorkeakoulusta vuonna 1994. Hän on työskennellyt opettajana useissa peruskouluissa. Hänet valittiin Alltingiin vuoden 2021 parlamenttivaaleissa Suðurkjördæmi-vaalipiiristä. Samana vuonna hänet valittiin Alltingin 3. varapuhemieheksi. Ásthildur on naimisissa Hafþór Ólafssonin kanssa. Heillä on vuosina 1990 ja 1996 syntyneet lapset. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot
Diljá Mist Einarsdóttir

Diljá Mist Einarsdóttir (s. 21. joulukuuta 1987) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka on vuodesta 2021 lähtien istunut kansanedustajana Alltingissä ja toiminut sen 4. varapuhemiehenä. Diljá syntyi Reykjavíkissä. Hän valmistui Islannin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 2009 ja oikeustieteen maisteriksi vuonna 2011. Asianajajan luvan hän sai vuonna 2012. Vuonna 2017 hän suoritti kansainvälisen ympäristö- ja luonnonvaraoikeuden LLM-tutkinnon. Vuonna 2018 hän sai luvan toimia asianajajana korkeimmassa oikeudessa. Vuosina 2018–2021 hän toimi ulkoministerin avustajana. Vuoden 2021 parlamenttivaaleissa Diljá valittiin Alltingiin Reykjavíkurkjördæmi norður -vaalipiiristä. Samana vuonna hänet valittiin Alltingin 4. varapuhemieheksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot
Amarula

Amarula on eteläafrikkalainen marulapuun hedelmästä valmistettu kermalikööri. Amarula kehitettiin 1983 Etelä-Afrikassa, ja sitä ruvettiin markkinoimaan ja myymään kotimaassa 1989. Ulkomaan vienti, ensimmäisenä Brasiliaan, alkoi 1994. Amarulaa valmistaa Distell. Amarulan pohja perustuu marulapuun hedelmistä tehtyyn viiniin. Kahden tislauksen ja kahden vuoden kypsymisen jälkeen likööriin sekoitetaan kerma. Amarulan alkoholipitoisuus on 17 prosenttia. == Lähteet == Luokka:Liköörit Luokka:Eteläafrikkalaiset juomat
Björn Leví Gunnarsson

Björn Leví Gunnarsson (s. 1. kesäkuuta 1976) on islantilainen piraattipuolueen poliitikko, joka on istunut kansanedustajana Alltingissä vuodesta 2016 lähtien ja toiminut sen 5. varapuhemiehenä vuosina 2020–2021 ja uudelleen vuodesta 2021 lähtien. Björn syntyi Reykjavíkissä. Hän suoritti vuonna 2008 tietotekniikan kandidaatintutkinnon Islannin yliopistossa ja vuonna 2010 maisterintutkinnon Brandeisin yliopistossa Yhdysvalloissa. Vuosina 1996–1999 hän työskenteli päiväkodissa. Vuosina 2000–2003 hän työskenteli Hugvit- ohjelmistoyrityksessä. Vuosina 2003–2005 hän toimi opettajan peruskoulussa. Vuosina 2006–2008 hän työskenteli laadunvalvonnassa CCP Games -peliyrityksessä. Vuosina 2013–2014 hän toimi ohjelmistospesialistina Meniga- ohjelmistoyhtiössä ja vuosina 2014–2016 opetuslaitoksella. Björn valittiin Alltingiin vuoden 2016 vaaleissa Reykjavíkurkjördæmi norður -vaalipiiristä ja seuraavan vuoden vaaleissa Reykjavíkurkjördæmi suður -vaalipiiristä. Vuosina 2018–2019 hän toimi piraattipuolueen puheenjohtajana. Vuosina 2020–2021 hän toimi Alltingin 5. varapuhemiehenä, johon virkaan hänet valittiin uudelleen vuonna 2021. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot
Jódís Skúladóttir

Jódís Skúladóttir (s. 6. marraskuuta 1977) on islantilainen vihreän vasemmiston poliitikko, joka on vuodesta 2021 lähtien istunut kansanedustajana Alltingissä ja toiminut sen 6. varapuhemiehenä. Jódís syntyi Reykjavíkissä. Hän suoritti vuonna 2011 kauppaoikeuden kandidaatintutkinnon Bifröstin yliopistossa ja vuonna 2013 oikeustieteen maisterintutkinnon Reykjavíkin yliopistossa. Vuosina 2013–2014 hän toimi lakimiehenä Islannin ympäristövirastossa. Vuosina 2020–2021 hän istui tarkkailijajäsenenä Múlaþingin kunnanvaltuustossa. Vuoden 2021 parlamenttivaaleissa Jódís valittiin Alltingiin Norðausturkjördæmi-vaalipiiristä. Samana vuonna hänet valittiin Alltingin 6. varapuhemieheksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot
Saint-Julien-d'Ance

Saint-Julien-d'Ance on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne- Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Ancejoen varrella, noin 42 kilometriä Le Puy-en-Velayn kaupungista pohjoiseen. Kunnan luonnonnähtävyys on basalttikasauma. Kaksi miljoonaa vuotta sitten alueella oli vulkaanista toimintaa. Basaltti on kovempaa ainesta kuin muu laavavirran mukana kulkenut aine, jotka eroosio on kuluttanut pois. Kunnan alueella on 1300-luvulta peräisin oleva viljan jauhamiseen käytetty Anceten mylly. Se ei ole enää käytössä, mutta se on edelleen toimintakunnossa. Tiedosto:La coulée de lave de la Bourianne.jpg|Basalttikiviä Tiedosto:Moulin d'Ancette.jpg|Anceten mylly Tiedosto:Église Saint-Julien de Saint-Julien-d'Ance.jpg|Saint-Julienin kirkko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Haute-Loiren kunnat
Sjaivo

Sjaivo () oli ukrainalainen kuukausijulkaisu, jonka aihepiiriä olivat kirjallisuus ja taiteet. Lehti ilmestyi Kiovassa tammikuusta 1913 syyskuuhun 1914, yhteensä 21 numerona. Sen aloitteentekijänä oli kuvittaja Pavlo Kovžun. Virallinen päätoimittaja ja julkaisija oli näyttelijä Oleksander Koroltšuk, mutta käytännössä päätoimittajan tehtäviä hoiti Ivan M. Stešenko. Sjaivossa julkaistiin nimekkäiden kulttuurihenkilöiden artikkeleita ja myös alkuperäistä kirjallisuutta ja kirjallisuuskritiikkiä. Myös aiemmin julkaistuja ukrainalaisten kirjailijoiden tekstejä julkaistiin uudelleen. Venäjän viranomaiset lakkauttivat lehden, kun ensimmäinen maailmansota syttyi. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset aikakauslehdet‎
Kjósarhreppur

Kjósarhreppur on kunta Islannissa Höfuðborgarsvæðiðin alueella lähellä pääkaupunki Reykjavíkiä. == Lähteet == Luokka:Islannin kunnat
Dan Ticktum

Daniel Charles Anthony Ticktum (s. 8. kesäkuuta 1999 Lontoo, Englanti) on brittiläinen moottoriurheilija, joka on kilpaillut Formula E -sarjassa kaudesta 2021–2022. Tikctum on kaksinkertainen Macaon Grand Prixin voittaja vuosilta 2018 ja 2017. Hän on voittanut myös lupaavalle nuorelle brittiläiselle autourheilijalle annetun McLaren Autosport BRDC Award -palkinnon. Tikctum on urallaan kuulunut kahden F1-tallin junioriohjelmiin. Hän sai kuitenkin potkut sekä Red Bull Racingin että Williamsin ohjelmista. === GP3-tulokset === Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Pisteet Sijoitus 2017 DAMS ESP FEA ESP SPR AUT FEA AUT SPR GBR FEA GBR SPR HUN FEA HUN SPR BEL FEA BEL SPR ITA FEA 13 ITA SPR C JER FEA 4 JER SPR Kesk. ABU FEA 4 ABU SPR 3 34 11. == Formula 2 -tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 Pisteet Sijoitus 2018 Arden International BHR FEA BHR SPR AZE FEA AZE SPR ESP FEA ESP SPR MON FEA MON SPR FRA FEA FRA SPR AUT FEA AUT SPR GBR FEA GBR SPR HUN FEA HUN SPR BEL FEA BEL SPR ITA FEA ITA SPR RUS FEA RUS SPR ABU FEA 11 ABU SPR Kesk. 0 23. 2020 DAMS AUT FEA 5 AUT SPR 3 STY FEA 8 STY SPR 2 HUN FEA 9 HUN SPR NC GBR FEA 8 GBR SPR 1 GBR FEA 15 GBR SPR 7 ESP FEA 9 ESP SPR 10 BEL FEA 6 BEL SPR 10 ITA FEA 7 ITA SPR DSQ TUS FEA 17 TUS SPR 17 RUS FEA 10 RUS SPR 8 BHR FEA 9 BHR SPR 12 SKR FEA 8 SKR SPR 3 96,5 11. 2021 Carlin BHR SP1 8 BHR SP2 Kesk. BHR FEA 2 MON SP1 6 MON SP2 1 MON FEA Kesk. AZE SP1 2 AZE SP2 6 AZE FEA 8 GBR SP1 8 GBR SP2 3 GBR FEA 2 ITA SP1 Kesk. ITA SP2 11 ITA FEA 3 RUS SP1 1 RUS SP2 C RUS FEA 5 SAU SP1 7 SAU SP2 4 SAU FEA 10 ABU SP1 6 ABU SP2 4 ABU FEA 6 159,5 4. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset autourheilijat Luokka:Formula E -kuljettajat Luokka:GP3-kuljettajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1999 syntyneet
Edvard Koponen

Edvard Koponen (25. huhtikuuta 1887 Sumeria, Impilahti – 6. helmikuuta 1920 Sumeria, Impilahti) oli suomalainen maanviljelijä ja metsästäjä.Geni.com : Edvard Juhonpoika KoponenMuistosanoja vainajasta, Karjalan Ääni, 14.02.1920, nro 19, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Edvard Koponen kävi kansakoulun ja myöhemmin aikuisena Itä-Karjalan kansanopiston. Hän toimi pitkään Impilahden nuorisoseuran esimiehenä ja hänet valittiin vuonna 1917 Impilahden kunnan rahaston hoitajaksi. Koponen oli maanviljelijä ja lisäksi tunnettu kettujen ja susien pyytäjä. Hän kirjoitti vuonna 1914 kettujen pyynnistä opaskirjan, josta julkaistiin useita painoksia. Oppaassaan Koponen esitteli ja arvioi erilaisia ketunpyyntitapoja ampumalla, raudoilla, koirien avulla ja myrkyillä. Edvard Koponen kuoli helmikuussa 1920 pitkään sairastamaansa keuhkotautiin. Kirjoja retkeilystä, Lapista, luonnosta, erämaista tai muusta mukavasta : Ketunpyyntiopas, outa.fi - yhteinen retkeilylehti Ketunpyyntiopas, Kansan kuvalehti, 30.09.1932, nro 40, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Teoksia == * Ketunpyyti-opas. Tekijä, Impilahti 1914, 2. painos ja uud. painokset nimellä Ketunpyyntiopas, 2. painos WSOY 1920, 3. painos 1923, 4. painos 1932 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metsästäjät Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Gangubai Kathiawadi

Gangubai Kathiawadi on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen elämäkerrallinen rikosdraamaelokuva, jonka on ohjannut Sanjay Leela Bhansali ja tuottanut Jayantilal Gada ja Bhansali. Elokuvan pääosassa on Alia Bhatt, kun taas Shantanu Maheshwari, Vijay Raaz, Indira Tiwari ja Seema Pahwa näyttelevät muita keskeisiä rooleja Ajay Devgnin kanssa, joka tekee laajennetun vierasesiintymisen. Elokuva perustuu löyhästi tositarinaan Ganga Harjivandas Kathiawadista, joka tunnettiin yleisesti nimellä Gangubai Kothewali, jonka elämä dokumentoitiin S. Hussain Zaidin kirjoittamassa kirjassa Mafia Queens of Mumbai. Elokuva kuvaa yksinkertaisen tytön nousua Kathiawadista, jolla ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin omaksua kohtalonsa ja kääntää se edukseen. Gangubai Kathiawadi sai ensi-iltansa 72. Berliinin elokuvajuhlilla 16. helmikuuta 2022, ja se sai ensi-iltansa teattereissa 25. helmikuuta 2022. == Juoni == Elokuva kertoo prostituutioon myydyn Gangan noususta Bombayn alamaailman johtohahmoksi. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Arviot == *Deccan Herald: *The Guardian: *The Times of India: *Firstpost: *India Today: *NDTV: *Pinkvilla: *Rediff: *The Indian Express: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2022 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset draamaelokuvat Luokka:Intialaiset elämäkertaelokuvat Luokka:Intialaiset rikoselokuvat Luokka:Intialaiset historialliset elokuvat Luokka:Elokuvat prostituutiosta Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:Sanjay Leela Bhansalin ohjaamat elokuvat
Karmiinihappo

Karmiinihappo (C22H20O13) on antrakinoni- ja glykosidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineena muun muassa elintarvikkeissa ja kosmetiikassa. Karmiinihappoa tuottavat kirvat. ==Ominaisuudet ja biosynteesi== Huoneenlämpötilassa karmiinihappo on punaista tai ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee lisäksi emäksiin, happoihin ja hieman dietyylieetteriin. Aine on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky vesiliuoksessa on +51,6. Karmiinihapon vesiliuos muuttaa väriään oranssista violetiksi pH-alueella 5-7\. Karmiinihappo muodostaa komplekseja metalli-ionien kuten alumiinin ja tinan kanssa.A. J. Cofrancesco: Dyes, Natural, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2009. Karmiinihappoa tuottavat kokenillikirva (Dactylopius coccus) ja kirvalajit Porphyrophora hamelii ja P. polonica. Yhdisteen biosynteesin ensimmäiset vaiheet muistuttavat rasvahappojen ja polyketidien synteesejä. Asetyylikoentsyymi-A:sta ja malonyylikoentsyymi-A:sta muodostuu oktaketidi, jonka syklaasientyymi muuntaa flavokermesiinihappoantroniksi. Tämä välivaihe hapettuu mono- oksigenaasientsyymin vaikutuksesta flavokermesiinihapoksi ja edelleen toisen mono-oksigenaasientsyymin vaikutuksesta kermesiinihapoksi. Glukosyylitransferaasiensyymi liittää kermesiinihappoon UDP-glukoosin glukoosiosan muodostaen karmiinihappoa. : ==Valmistus ja käyttö== Karmiinihappoa valmistetaan kuivaamalla kirvat ja uuttamalla niitä vedellä. Yhdistettä käytetään muun muassa juomien, hedelmäsäilykkeiden, makeisten, sulatejuustojen ja makkaroiden värjäämiseen. Karmiinihapon E-koodi on E120. Kosmetiikassa sitä käytetään esimerkiksi huulipunissa. Yhdistettä on käytetty myös tekstiilien värjäykseen ja taidemaaleissa. ==Lähteet== Luokka:Elintarvikevärit Luokka:Glykosidit
Rauno Hakkila

Rauno Antero Hakkila (20. marraskuuta 1935 Angelniemi – 8. kesäkuuta 2005 Vaasa) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai energianeuvoksen arvonimen. Hakkilan vanhemmat olivat maanviljelijä Felix Hakkila ja Saara Maria Katajisto ja puoliso vuodedsta 1958 Marja-Liisa Alén. Porin lyseosta vuonna 1954 ylioppilaaksi tullut Hakkila valmistui diplomi-insinööri Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1960. Hän oli Kymin Osakeyhtiön suunnitteluinsinööri Karkkilan tehtaalla 1960–1961, Heinolan tehtaan piirustuskonttorin päällikkö 1961–1963, Wilh. Schaumanin Pietarsaaren tehtaiden höyryosaston käyttöinsinööri 1963–196 ja osaston päällikkö 1967–1971, kehitys- ja suunnitteluosaston päällikkö 1971–1977 sekä hallinnon ja yhteistoimintojen johtaja 1977–1980, Schauman-yhtymän voimatalouden johtaja 1980–1981, Oulu-yhtiön toimitusjohtaja 1981–1986, Veitsiluodon erityistehtävissä Oulussa 1986–1987, konsultti Itävallassa 1987–1989, Etelä- Pohjanmaan Voiman toimitusjohtaja 1989–2000 ja Vaskiluodon Voiman toimitusjohtaja 1989–2000. Hakkila oli lisäksi Pietarsaaren kauppaoppilaitoksen tuntiopettaja 1971–1973 ja Pietarsaaren kaupunginvaltuuston jäsen 1973–1980. Hänellä oli myös useita alansa ja liike- elämän asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Vuonna 1996 energianeuvoksen arvonimen saanut Hakkila oli sotilasarvoltaan reservin majuri. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Pietarsaaren kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Kullerokärpäset

Kullerokärpäset (Chiastocheta) ovat erikoistunut kärpässuku, joka on symbiootisesti erikoistunut kulleroiden pölyttämiseen ja nauttivat mettä. Kullerokärpäset ovat pienehköjä, yleensä alle puolen senttimetrin mittaisia, joten ne pääsevät helposti kulleron kukkaan munimaan. Vastavuoroisesti kärpäsen toukka syö osan siemenistä. == Lajeja == *Ch. dentifera *Ch. inermella *Ch. macropyga *Ch. rotundiventris *Ch. setifera *Ch. trollii == Lähteet == Luokka:Kärpäset
Niilo W. Tiihonen

Niilo Waldemar Tiihonen (31. joulukuuta 1889 Oulu – 8. syyskuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen Maaseudun Tulevaisuus -lehden päätoimittaja.Niilo W. Tiihosen kuolinilmoitus, Uusi Suomi, 09.09.1932, nro 244, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotNiilo W. Tiihonen, Maaseudun Tulevaisuus, 10.09.1932, nro 102, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotPäätoimittaja Niilo W. Tiihonen, Helsingin Sanomat, 09.09.1932, nro 244, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Tiihonen pääsi ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1910. Hän opiskeli sitten jonkin aikaa Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa, kunnes siirtyi pian sanomalehtialalle. Tiihonen oli vuodesta 1910 alkaen tamperelaisessa Aamulehdessä aluksi uutistoimittajana, sittemmin hän oli lehdessä ulkomaanosaston hoitajana, toimitussihteerinä, artikkelitoimittajana ja toimituspäällikkönä. Marraskuussa 1919 Tiihonen siirtyi Maaseudun Tulevaisuus -lehteen päätoimittajaksi ja taloudenhoitajaksi. Hän toimi lisäksi Maataloustuottajain Keskusliiton lehtiosaston sihteerinä. Tiihonen teki opintomatkoja 1922 Ruotsiin, Norjaan, Tanskaan ja Saksaan, 1924 Hollantiin ja 1929 Espanjaan ja Puolaan. Tiihonen oli Tampereella asuessaan Suomalaisen Klubin sihteerinä ja Tampereen Jäämien varapuheenjohtajana, Tampereen osuuskaupan hallituksen jäsenenä sekä kuului Kansallisen Nuorisoliiton keskushallintoon ja oli liiton Tampereen toimikunnan puheenjohtajana 1917–1919. Helsingissä asuessaan hän oli Suomen Sanomalehtimiesten liiton jäsenenä, toimi Helsingin Sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtajana tai sihteerinä sekä osuustoiminta- ja maatalouslehtimiesten yhdistyksen sihteerinä. Niilo Tiihonen kuoli syyskuussa 1932 sydänkohtaukseen 42-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Hannu Saarinen

Hannu Ilmari Saarinen (13. kesäkuuta 1931 Hamina – 7. joulukuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen juristi, virkamies ja yritysjohtaja, joka sai energianeuvoksen arvonimen. Petsamon Liinahamarissa lapsuutensa viettäneen Saarisen vanhemmat olivat tullinhoitaja Eino Hjalmar Saarinen ja konttoristi Irma Tytti Tuulikki Kokko ja puoliso vuodesta 1957 myyntipäällikkö Terttu Orvokki Söderholm. Saarinen tuli ylioppilaaksi vuonna 1951 Torniossa ja valmistui lainopin kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1958, varatuomarin arvon hän sai vuonna 1961. Hän oli Rovaniemen tuomiokunnan päätoiminen apulainen 1958 ja tuomionotaari 1959–1960, lääkintöhallituksen ensimmäinen kamreeri 1960, Helsingin kaupungin vesilaitoksen lainopillinen sihteeri 1960–1964, teollisuuslaitosten lautakunnan asiamies 1964–1970 ja Helsingin Ympäristön Sähkölaitos -yhtiön, vuodesta 1972 Vantaan Sähkölaitos -yhtiö, hallintojohtaja 1970–1986 ja toimitusjohtaja 1987–1996. Vantaalla otettiin hänen aikanaan maakaasu käyttöön vuonna 1986, ensimmäisenä pääkaupunkiseudulla. Saarisella oli myös useita oman alansa, yhteiskunnallisia ja liike-elämän luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Hän sai energianeuvoksen arvonimen vuonna 1995 ja hänet palkittiin Vantaa-mitalilla vuonna 1996. Sotilasarvoltaan Saarinen oli reservin luutnantti (1961). ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Iryna Stešenko

Iryna Stešenko (, 5. heinäkuuta 1898 Kiova, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 30. joulukuuta 1987 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen näyttelijä ja kääntäjä. Stešenkon vanhemmat olivat Ivan M. Stešenko ja Oksana Stešenko, ja hänen isoisänsä oli Myh’ailo Starytskyi. Hän valmistui 1920 kiovalaisesta Lysenkon musiikki- ja draamainstituutista ja näytteli merkittäviä rooleja Ukrainan neuvostotasavallan Ševtšenkon ensimmäisessä teatterissa (1920–1923) ja Berezilin (1923–1933) teatteriseurueissa Les Kurbasin ohjauksessa Kiovassa ja Harkovassa. Hänen näyttelijänuransa päättyi 1949. Stešenko aloitti kääntäjänä 1920 ja käänsi eurooppalaisia ja yhdysvaltalaisia klassikkoja. Muutamia käännöksiä käytettiin Berezilin tuotannoissa. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset näyttelijät Luokka:Ukrainalaiset kääntäjät Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Simon Crawford-Phillips

Simon Crawford-Phillips on brittiläinen, pääasiallisesti Ruotsissa toimivaNightingale – A Tribute to Jenny Lind NaxosDirect pianisti ja kapellimestari.Simon Crawford-Phillips Percius Management == Ura == Crawford- Phillips on pianistina esiintynyt solistina, kamarimuusikkona, yksinlaulusäestäjänä ja konserttosolistina.Simon Crawford-Phillips (piano) Hyperion Records Hänen yhteistyökumppaneidensa joukossa ovat olleet Alison Balsom, Emily Beynon, Martin Fröst, Andrew Kennedy, Jakob Koranyi, Colin Currie, Daniel Hope, Pekka Kuusisto, Anthony Marwood, Truls Mørk, Anne Sofie von Otter, Lawrence Power, Michael Schade, Roman Simović ja Torleif Thedéen. Hän on esiintynyt myös säännöllisesti pianoduona Philip Mooren kanssa sekä duona kumppaninsa, viulisti, alttoviulisti Malin Bromanin kanssa.Biography Malin Broman Jousikvartetteja, joiden kanssa Crawford-Phillips on esiintynyt, ovat olleet Tanskalainen jousikvartetti ja Elias-jousikvartetti. Crawford- Phillips on Kungsbacka Piano Trion perustajajäsen. Lisäksi hän on toiminut Stockholm Syndrome Ensemblessa ja esiintynyt säännöllisesti Nash Ensemblen vierailijana. Crawford-Phillips on tehnyt esiintymisiä Euroopan keskeisissä konserttisaleissa, Australiassa, Etelä- ja Pohjois-Amerikassa, Kiinassa, Japanissa ja Singaporessa.Simon Crawford-Phillips Naxos Hän on esiintynyt useasti BBC:n Proms-festivaalilla. Konserttosolistina Crawford-Phillips on soittanut muiden muassa Englantilaisen kamariorkesterin, Skotlantilaisen kamariorkesterin, BBC:n skotlantilaisen sinfoniaorkesterin, Hallé-orkesterin, NHK:n sinfoniaorkesterin ja Academy of St. Martin in the Fieldsin kanssa. Crawford-Phillips on kantaesittänyt Thomas Adèsin, Britta Byströmin, Steve Reichin ja Mark-Anthony Turnagen säveltämiä uusia teoksia. Hän on tehnyt yhteistyötä säveltäjistä myös Sofija Gubaidulinan, Simon Holtin, Colin Matthewsin ja Huw Watkinsin kanssa. Kapellimestarina Crawford-Phillips on johtanut muiden muassa Sinfonia Varsoviaa, BBC:n Walesin kansallisorkesteria, Nash Ensemblea, Ruotsin radion sinfoniaorkesteria, Aalborgin sinfoniaorkesteria, Puolalaista kamariorkesteria ja Englantilaista kamariorkesteria. Hän on johtanut myös NDR:n Elbphilharmonie-orkesteria pääkapellimestari Alan Gilbertin alaisuudessa. Vuonna 2017 hän pääsi Västerås Sinfoniettan taiteelliseksi neuvonantajaksi ja pääkapellimestariksi. Crawford- Phillips on lisäksi toiminut eri musiikkifestivaalien taiteellisena johtajana. Crawford-Phillipsista tuli vuonna 2010 Royal Academy of Musicin Fellow. Hän on opettanut myös Göteborgin Högskolan för scen och musikissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Brittiläiset pianistit Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Giovanni Battista Venturi

Giovanni Battista Venturi (11. syyskuuta 1746 Bibbiano, Reggio Emilia – 10. syyskuuta 1822 Reggio Emilia) oli italialainen fyysikko ja diplomaatti. ==Elämä ja ura== Venturi opiskeli logiikkaa, metafysiikkaa ja geometriaa Bonaventura Cortin johdolla ja vuodesta 1758 alkaen fysiikkaa ja kreikkaa Lazzaro Spallanzanin johdolla. Hän toimi professorina Modenassa ja Paviassa osallistuen aikansa poliittiseen elämään herttuakunnan taloudellisena neuvonantajana ja rakennusinsinöörinä. Hän käsitteli kirjoituksissaan laajasti talous- ja finanssikysymyksiä. Napoleonin miehitettyä Modenan Venturi hoiti uuden tasavaltalaishallinnon diplomaattisia tehtäviä Pariisissa ja Bernissä ja tutustui Jean-Baptiste Delambren, Joseph Jérôme de Lalanden ja Gaspard Mongen kaltaisiin tiedemiehiin. Venturi kirjoitti myös tieteen historiaa käsitteleviä teoksia. Fyysikkona Venturi käsitteli värien teoriaa ja erilaisia optiikan kysymyksiä. Hänen nimensä on kuitenkin kytkeytynyt erityisesti hydrauliikan tutkimuksiin, joista hän on kehittänyt niin sanotun Venturiputken. Virtausfysiikan Venturi-ilmiö on nimetty sen vuonna 1796 löytäneen Giovanni Battista Venturin mukaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset fyysikot Luokka:Italialaiset professorit Luokka:Italialaiset taloustieteilijät Luokka:Italialaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1746 syntyneet Luokka:Vuonna 1822 kuolleet
Connersville (Indiana)

Connersville on kaupunki Indianan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupunki on Fayetten piirikunnan hallintokeskus ja suurin kaupunki. Kaupungissa asuu 13 310 asukasta, ja sen pinta-ala on 20 neliökilometriä. Kaupungin väestötiheys on 287 asukasta neliökilometrillä. Kaupunki perustettiin vuonna 1841. == Historia == Connersville on yksi Indianan vanhimmista kaupungeista, sillä se perustettiin jo vuonna 1813. Nimensä kaupunki on saanut John Connerilta. Vuonna 1818 piirikunnan rajat määriteltiin, ja Connersville valittiin piirikunnan hallintokeskukseksi. Samana vuonna postitoimisto perustettiin kaupunkiin. 1857 perustettiin East Connersville, joka liittyi Connersvilleen 1920-luvulla. == Väestö == Connersvillessä asui vuonna 2021 13 310 asukasta. Vuonna 2020 asukkaita oli muutamia kymmeniä enemmän, ja vuonna 2010 niitä oli 13 481\. Vuodesta 2020 väkiluku on laskenut 0,3 prosentilla. Kaupungin keski- ikä on noin 42 vuotta, joka on noin kolme vuotta korkeampi kuin koko osavaltion keski-ikä. Asukkaiden palkat ja asuntojen arvot ovat osavaltion keskiarvoa alhaisempia. Asukkaista noin 0,75 prosenttia on syntynyt ulkomailla, ja 99,6 prosenttia on maan kansalaisia. Kansalaisten ja ulkomailla syntyneiden osuudet ovat samaa tasoa kuin muualla piirikunnassa, mutta osavaltiossa ja Yhdysvalloissa kansalaisten osuus on keskimäärin alhaisempi ja ulkomaalaisten korkeampi. == Ilmasto == Kaupungissa vallitsee kostea mannerilmasto, jolle on tyypillisiä suuret lämpötilojen vaihtelut vuodenaikojen välillä. Kaupungissa talvet ovat kylmiä ja kesät kuumia, lämpimin kuukausi on heinäkuu ja kylmin tammikuu. Lumisade on tyypillistä ilmastolle ja myös tälle kaupungille. Lunta sataa marras-huhtikuussa, eniten marraskuun lopulta maaliskuun loppuun saakka. Sateisin jakso on huhti- heinäkuu, ja kaupungin sademäärä on korkeampi kuin maan keskiarvo. Sateisin kuukausi on toukokuu. Lumisateen ja aurinkoisten päivien määrä ovat pienempiä kuin koko maassa. == Lähteet == Luokka:Indianan kaupungit
Rustotapikka

Rustotapikka (Ditiola radicata) on kantasieniin kuuluva ruskolahottaja. Sen itiöemä on alle senttimetrin korkuinen, ja korkeuttansa puolta ohuempi, ruskeankellertävä. Se on havumetsissä ja etenkin hakkuualueilla yleinen. Itiöemät esiintyvät usein suurina ryhminä, jotka muistuttavat toisinaan hieman hyönteisten pesäkennostoja. Laji on sitkeä eikä kelpaa ruokasieneksi. Lajista on todettu eri muotoja. == Lähteet == Luokka:Avokantaiset Luokka:Ruskolahosienet
Armjansk

Armjansk (; , ); vuosina 1736-1921 nimellä Armjanskyi Bazar () on kaupunki Ukrainan Krimin autonomisen tasavallan pohjoisosassa. Armjansk sijaitsee Perekopinkannaksella, joka liittää Krimin niemimaan muuhun Etelä-Ukrainaan. Armjansk sijaitsee Pohjois-Krimin kanavan varrella, 125 kilometriä aluekeskus Simferopolista pohjoiseen. Armjanskissa on rautatieasema. Kaupunki on ollut keväästä 2014 lähtien Venäjän miehittämä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 22 286 asukasta vuoden 2014 alussa. Vuonna 1999 kaupungin väkiluku oli noin 26 700; väestöstä etnisesti ukrainilaisia oli 29 prosenttia, venäläisiä 54 prosenttia ja krimintataareja 4 prosenttia. Armjansk perustettiin 1600-luvulla kauttakulkuliikenteen markkinapaikaksi, jossa erilaisia tuotteita vaihdettiin suolaan. 1730-luvulla suuri osa asukkaista, lähinnä armenialaisia ja kreikkalaisia, tuli lähiseudun Perekopista. Vuonna 1736 paikkakunta nimettiin Armjanskyi Bazariksi. Sen merkitys kasvoi muun muassa lampaannahkojen ja villan kaupan sekä lähiseudun järvistä kerätyn suolan myynnin vuoksi. kaupunkityyppisen taajaman aseman Armjansk sai 1968, ja kaupungiksi se tuli vuonna 1993. Armjansk ja sen rautatieasema on sijainnut läntisemmän Krimille johtavan Ukrainan rautateiden pääradan varrella. Kaupungin kautta kulkee myös valtatieyhteys M17 (osa eurooppatietä E97) Krimille. Armjanskissa on toiminut titaanioksidia, rikkihappoa ja mineraalilannoitteita valmistava tuotantolaitos (Ukrainian Chemical Products, aiemmin Kryminskyi Titan), sekä muuta teollisuutta. Tiedosto:Армянськ- автостанція.JPG|Linja-autoasema (2012). Tiedosto:620M-025.jpg|Junayksikkö Armjanskin rautatieasemalla (2012). Армянск, 2019 год, 39.jpg|Kerrostaloja. Tiedosto:Завод Титан, Армянск (2018, 3).jpg|Krymskyi Titan -yhtiön tuotantolaitos (2018). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Krimin autonomisen tasavallan kaupungit
Elkhart (Indiana)

Elkhart on kaupunki Elkhartin piirikunnassa, Indianan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungissa asuu 53 949 asukasta 20 777 taloudessa, ja sen pinta-ala on 61 neliökilometriä. Kaupungin väestötiheys on 884 asukasta neliökilometrillä. == Väestö == Elkhartin väkiluku oli vuonna 2010 50 949 asukasta, vuonna 2020 54 044 asukasta ja vuoden 2021 arvion mukaan 53 949 asukasta. Elkhartin väestön keski-ikä on noin 33 vuotta, joka on osavaltion keskiarvoa neljä vuotta matalampi. Asukkaista 12,3 prosenttia on syntynyt ulkomailla, joka on osavaltion ja piirikunnan tasoa korkeampi, mutta Yhdysvaltain tasoa alempi. Kansalaisten osuus oli 91,5 prosenttia, joka on piirikunnan, osavaltion ja Yhdysvaltain tasoa matalampi. Asukkaista suurin osa kannattaa republikaaneja. == Ilmasto == Elkhartissa on kuumat kesät ja kylmät talvet, ja lämpötilojen vaihtelu vuodenajasta riippuen on suurta. Lämpimin kuukausi on heinäkuu ja kylmin tammikuu. Sadanta on samaa tasoa Yhdysvaltain kanssa, ja sateisin jakso on huhti-marraskuu. Sateisin kuukausi on kesäkuu. Lumisadetta kaupungissa on noin kaksinkertaisesti verrattuna maan keskiarvoon. == Lähteet == Luokka:Indianan kaupungit
Benedikte Kiær

Benedikte Kiær (s. 10. joulukuuta 1969 Gentofte) on tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko ja Helsingørin pormestari vuodesta 2014. Aiemmin hän on istunut vuosina 2011–2013 kansankäräjillä ja toiminut vuosina 2010–2011 Tanskan sosiaaliministerinä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Benedikte Kiær Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Tanskan pormestarit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arabi-normannilainen Palermo ja Cefalùn ja Monrealen katedraalikirkot

Arabi-normannilainen Palermo ja Cefalùn ja Monrealen katedraalikirkot on yhdeksän Sisilian pohjoisrannikolla sijaitsevan, Sisilian normannilaisen kuningaskunnan ajalta (1130–1194) peräisin olevan uskonnollisen ja yhteiskunnallisen rakennelman sarja: kaksi palatsia, kolme kirkkoa, katedraali ja silta Palermossa sekä Cefalùn ja Monrealen katedraalit. Ne on yhteisesti nimetty Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 2015. Uudet normannihallitsijat rakensivat erilaisia rakenteita arabi-normannityyliin. He yhdistivät arabien ja bysantin arkkitehtuurin parhaat käytännöt taiteeseensa. On tärkeätä huomata, että rakennukset on liitetty toisiinsa yhteisen arkkitehtuurin ja ajanjakson vuoksi, vaikka kukin niistä on rakennettu erikseen. Ne on niputettu yhdeksi kokonaisuudeksi myös turismin näkökulmia ajatellen. Tällä hetkellä kaikki rakennuksia restauroidaan ja hoidetaan jatkuvasti. Hoito vaihtelee paikasta toiseen, mutta useimmiten se koostuu ajankohtaisesta restauroinnista (puhdistaminen, seinämaalausten ylläpito jne.), tutkimuksesta (miltä rakennus saattoi näyttää alun perin ja mitä siellä tehtiin) ja rakenteellista entisöinnistä (rakennuksen turvallisuuden ja rakenteellisen terveyden varmistaminen). == Rakennelmat == Rakennus Kaupunki Kuva Kuninkaallinen palatsi tai Normannipalatsi Palermo Palatiinikappeli Kuninkaallisessa palatsissa Palermo Zisan linna Palermo Palermon katedraali Palermo Eremiittien Pyhän Johanneksen kirkko Palermo Martoranan kirkko Palermo 210x210px Pyhän Cataldon kirkko Palermo Amiraalin silta Palermo Cefalùn katedraali Cefalù Monrealen katedraalikirkko Monreale == Viitteet == Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Italiassa Luokka:Sisilian historia
Lentotaksi

Lentotaksi on yleensä pienillä lentokoneilla operoitu palvelu, joka kuljettaa ihmisiä lyhyillä matkoilla lentäen. On suunniteltu, että lentotaksipalveluita voitaisiin tuottaa sähköisillä eVTOL -koptereilla, jotka pystyvät pystysuoraan nousuun sekä laskuun. Yhdysvalloissa toiminta on suunniteltu aloitettavan vuonna 2024, kun Yhdysvaltain ilmailuhallinto FAA on myöntänyt tyyppihyväksynnän tämän tyyppiselle teknologialle. Suomessakin saatettaisiin käyttää eVTOL -koptereita esimerkiksi lyhyihin lentoihin Suomen sisällä. == Lentotaksiyrityksiä == * Joby Aviation * Propair == Lähteet == Luokka:Ilmailu
Friedemann Friese

Friedemann Friese (s. 5. kesäkuuta 1970 Stadthagen, Ala-Saksi, Saksa) on saksalainen lautapelisuunnittelija. Hänet tunnetaan suositun talouslautapeli Power Gridin () suunnittelijana. Friesen tavaramerkkejään ovat vihreäksi värjätyt hiukset ja F-kirjaimella alkavat pelien nimet. Hänen perustamansa 2F-Spiele-kustantamon kautta julkaistuissa peleissä on vihreä graafinen ilme, ja niissä on usein jokin omituinen tai humoristinen aihe. Friese vieraili Suomessa vuonna 2010 Ropecon-festivaalin kunniavieraana. ==Friedemann Friesen suunnittelemia pelejä== *Funkenschlag (2001) *Fische Fluppen Frikadellen (2002) *Fearsome Floors (2003) *Power Grid (2004) *Fauna (2008) *Power Grid: Factory Manager (2009) *Famiglia (2010) *Friday (2011) *504 (2015) *Fabled Fruit (2016) *Power Grid: The Card Game (2016) *Fast Sloths (2019) *Faiyum (2020) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *2F-Spielen viralliset kotisivut *Friedemann Friese Board Game Geek -sivustolla *Friedemann Friese Lautapeliopas-sivustolla Luokka:Saksalaiset lautapelisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tammilaakso

Tammilaakso on Jukka Torvisen, Petri Merran, Kimmo Torvisen ja Tapani Purasen luoma sarja lasten kuvakirjoja. Sarja ilmestyi vuosina 1991–1993. Sen neljä ensimmäistä osaa julkaisi Gummerus ja loput osat Sanomaprint. ==Sarjan kirjat== *Mustekalan maassa (1991) *Vuoren valloitus (1991) *Lentävä vene (1991) *Kadonnut kirje (1991) *Keksijä Sakariaan kesäkone) (1992) *Lohikäärmeiden luolassa (1992) *Suursyömäri (1993) *Pilvilinna (1993) ==Lähteet== Luokka:Lasten kuvakirjat Luokka:Lastenkirjasarjat Luokka:Suomalaiset kirjasarjat
Elkhartin piirikunta

Elkhartin piirikunta on piirikunta Yhdysvaltain Indianan osavaltiossa. Piirikunnassa asuu 206 921 asukasta heinäkuun 2021 arvion mukaan. Piirikunnan pinta-ala on 1 199 neliökilometriä. Piirikunta perustettiin vuonna 1830, ja hallintopaikaksi valittiin silloin Dunlap. Myöhemmin se siirrettiin Gosheniin. == Lähteet == Luokka:Indianan piirikunnat
Don Films

Don Films Oy on suomalainen elokuva- ja tv-tuotantoyhtiö. Yhtiön perustivat ohjaaja Taneli Mustonen ja tuottaja Aleksi Hyvärinen 2010. Don Films -elokuvia ovat muun muassa Taneli Mustosen elokuvat Bodom (2016) ja 2020 yhdessä Solar Filmsin kanssa tuottama elokuva Se mieletön remppa, josta tuli ohjaaja Taneli Mustosen ohjaamista elokuvista kolmas, joka nousi kymmenen kautta aikain eniten lippuja avausviikollaan myyneiden kotimaisten elokuvien joukkoon. Se mieletön remppa perustui norjalaiseen komediaan, 2022 ilmestynyt Taru Mäkelän ohjaama Kulkuset kulkuset perustui ruotsalaiseen joulukomediaan. Taneli Mustosen ohjaama ja Teresa Palmerin tähdittämä psykologinen kauhuelokuva The Twin - Paha kaksonen sai ensi-iltansa elokuvateattereissa Suomessa huhtikuussa 2022 ja toukokuussa 2022 Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Elokuva sai maailman elokuvateattereissa yli miljoona katsojaa. Don Filmsin on ollut mukana useissa yhteistuotannoissa, kuten lukuisia kansainvälisiä elokuvapalkintoja keränneessä venäläisessä draamaelokuvassa Arytmia, norjalaisessa kauhukomediassa There's Something in the Barn (2023) ja tanskalaisessa kauhutrillerissä Paranoia (2024). == Filmimografia == * Bodom, 2016 * Arytmia (yhteistuotanto), 2017 * Se mieletön remppa, 2020 * The Twin - Paha kaksonen, 2022 * Kulkuset kulkuset, 2022 * There's Something in the Barn (yhteistuotanto), 2023 * Paranoia (yhteistuotanto), 2024 * Ella ja kaverit menevät metsään (tulossa), 2025 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvayhtiöt
Pivo

Pivo oli OP-pankkiryhmän kehittämä ja vuonna 2013 avattu mobiilimaksusovellus, jota pystyi käyttämään kaikkien suomalaisten pankkien asiakkaat. Pivolla pystyi lähettää ja pyytää rahaa puhelinnumerolla. Pivo-maksusovellusta käyttivät OP:n, Nordean, S-pankin, Aktian, Danske Bankin, POP Pankin, Säästöpankin, Oma Säästöpankin, Ålandsbankenin sekä Handelsbankenin asiakkaat. Pivo poistui käytöstä 4. syyskuuta 2024. == Lähteet== == Aiheesta muualla == * Pivo.fi Luokka:Mobiilimaksusovellukset Luokka:OP
Haukkalan lähde

Haukkalan lähde on Jyväskylän Kortepohjassa Haukkalassa sijaitseva yksi Suomen harvoista kunnallisesti ylläpidettävistä lähteistä. Alkuperäisestä lähdekohdasta rakennettiin vuonna 1982 läheisen Haukkalantien viereen putki, jota pitkin vesi kulkee hanaan. Siitä lähtien on siinä vesi juossut jatkuvasti. Lähdeveden laatua valvotaan säännöllisesti ja se on ajoittain käyttökiellossa laadun heikkenemisen vuoksi. Lähde on hyvin suosittu. == Lähteet == * * Luokka:Suomen lähteet Luokka:Kortepohja
Heikki Rantanen (energianeuvos)

Sulo Heikki Rantanen (20. tammikuuta 1943 Impilahti – 1. helmikuuta 2000 Oulainen) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai energianeuvoksen arvonimen. Rantasen vanhemmat olivat maanviljelijä Pekka Rantanen ja Nina Leskinen ja puoliso vuodesta 1968 Paula Marjatta Lammentausta. Rantanen tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta vuonna 1961 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1967. Hän oli Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen fysiikan laboratorion laboratoriomestari, Strömbergin suunnitteluinsinööri 1968–1970, Savon Voiman käyttöpäällikkö 1970–1978, käyttöosaston päällikkö 1978–1983 ja kenttäjohtaja 1983–1984 sekä Revon Sähkössä Sakari Sihvolan jälkeen toimitusjohtaja ja hallituksen varapuheenjohtaja 1984–1999. Rantanen toimi myös Pohjanmaan Energian ja Raahen Sähkön toimitusjohtajana ja hänellä oli useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Energianeuvoksen arvonimen Rantanen sai vuonna 1999. Hän oli sotilasarvoltaan reservin luutnantti. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Donau-Riesin piirikunta

Donau-Riesin piirikunta () on piirikunta Schwabenin hallintopiirissä Baijerin osavaltiossa Saksassa. Vuoden 2020 lopussa piirikunnassa oli 134 324 asukasta. Piirikunnan keskus on Donauwörth. Piirikunnan pinta-ala on 1 275 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 44 kuntaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Piirikunnan verkkosivut Luokka:Baijerin piirikunnat Luokka:Schwabenin hallintopiiri