EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Koskettelukirja

Koskettelukirja on värikkäitä, tunnusteltavia kuvia sisältävä kuvakirja, joka on tarkoitettu näkövammaiselle lapselle, mutta myös esimerkiksi kehitysvammaiset hieman vanhemmatkin lukijat voivat saada niistä iloa ja virikkeitä. Kirjat ovat yleensä kangas- tai pahvikirjoja, ja kuvissa voidaan käyttää hyvin monipuolisia materiaaleja erilaisista kankaista muoviin, nahkaan, puuhun, kiveen ja turkiksiin. Kuvituksessa voi käyttää mielikuvitustaan ja hyödyntää lapsen hienomotoriikkaa harjoittavia ja erilaisia ääniä tuottavia elementtejä, kuten vetoketjuja, nauhoja, rahisevia ja kahisevia materiaaleja, nappeja ja muita esineitä. Kirjan teksti voi olla pistekirjoituksella, isokirjoituksella tai tavallisin kirjaimin. Kirjassa voi olla mukana myös äänite. Tarinat ovat tekijöiden sepittämiä tai sovituksia tutuista saduista, loruista tai runoista. Koskettelukirjan tehtävä on sama kuin muunkin lastenkirjallisuuden, satujen ja kuvakirjojen: ne ovat myös näkövammaisille lapsille tärkeitä mielikuvituksen, luovuuden ja kielen kehityksen kannalta. Lisäksi ne auttavat lasta hahmottamaan ympäristön ja esineiden toimintaa ja mittasuhteita. Celia-kirjaston lainakokoelmassa on noin 650 koskettelukirjaa. Kirjasto on myös tehnyt oppaan koskettelukirjojen tekemisestä kiinnostuneille. == Lähteet == * Koskettelukirja - näkövammaisen lapsen kuvakirja -näyttely avautuu 6.11.2007 * Campus, CIMOn verkkolehti * Celia-kirjaston kotisivut Luokka:Kirjamuodot Luokka:Näkövammaisen apuvälineet
Tarkus

Tarkus on brittiläisen Emerson, Lake & Palmer -yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin kesäkuussa 1971 ja se nousi listaykköseksi Britanniassa. Albumin äänitykset tehtiin kuudessa päivässä tammi-helmikuussa 1971. Alkuperäisen LP- julkaisun A-puoli koostuu kokonaan yli 20-minuuttisesta seitsenosaisesta "Tarkus"-teoksesta. Ajatus albumin nimikappaleeseen tuli rumpali Carl Palmerilta, joka halusi soitettavaksi jotakin 5/4-tahtilajissa. Kosketinsoittaja Keith Emerson alkoi kertomansa mukaan kirjoittaa nimiteosta välittömästi. Laulaja/basisti/kitaristi Greg Lake epäili idean toimivuutta, mutta suostui kuitenkin kokeilemaan sitä ja alkoi vähitellen pitämään siitä.Robert Dimery-1001 albumia, jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään WSOY 2010 ISBN 9789510362174 Emersonin kosketinsoittimet hallitsevat teosta, mutta osioissa "Mass" ja "Battlefield" kuullaan myös Laken kitarointia. Albumin kakkospuolen musiikki koostuu jo keskenään hyvinkin erityyppisistä kappaleista. "The Only Way" -kappaleen alku- ja väliosat sisältävät teemoja Johann Sebastian Bachin Toccata F:ssä ja 6. Preludista. Levyn päättävä rock-irrottelu "Are You Ready Eddy?" on omistettu levyn äänittäjälle Eddie Offordille ja kappaleen lopussa kuultava kysymys "ham or cheese?" (kinkkua vai juustoa?) viittaa studion kanttiinin voileipävalikoimaan. Kysymyksen lausuu studion emäntä ja Palmer toistaa sen.Keith Emerson : Pictures of an Exhibitionist - Blake Publishing 2003 ISBN 1904034799 Albumi valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. Toinen kirjaan päässyt ELP- albumi on Pictures at an Exhibition (1972). ==Kappaleet== A-puoli # #* #* #* #* #* #* #* B-puoli # * # # # # # ==Kokoonpano== *Keith Emerson - piano, kirkkourku, Celesta, Hammond-urut, Moog-syntetisaattorit *Greg Lake - akustinen kitara, bassokitara, sähkökitara, laulu *Carl Palmer - rummut, lyömäsoittimet == Lähteet == Luokka:Emerson, Lake & Palmerin albumit Luokka:Vuoden 1971 albumit Luokka:Konseptialbumit
Northzone Ventures

Northzone Ventures on norjalainen pääomasijoitusyhtiö, joka toimii aloittavien, pääasiassa pohjoismaisten teknologiayritysten venture capital -rahoittajana. Yhtiöllä on työntekijöitä Oslossa, Kööpenhaminassa ja Tukholmassa. Northzone Ventures on sijoittanut myös suomalaisiin yrityksiin. Yritys hallinnoi 355 miljoonan euron sijoitusomaisuutta. ==Sijoituksia== *Bilguiden *Lastminute *NextGenTel *Pricerunner *Spotify *Stepstone *Trolltech ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Northzone Ventures Luokka:Venture capital -yhtiöt Luokka:Norjalaiset finanssipalveluyhtiöt
HMS Cossack

HMS Cossack on ollut seitsemän Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä. * HMS Cossack (1806), Banterer-luokan 22-tykkinen kuudennen luokan alus * HMS Cossack (1854), potkurikorvetti * HMS Cossack (1886), Archer-luokan torpeedoristeilijä * HMS Cossack (1907), Tribal-luokan hävittäjä * HMS Cossack (F03), Tribal-luokan hävittäjä * HMS Cossack (R57), Co-luokan hävittäjä
Fabián Carini

Héctor Fabián Carini Hernández eli Fabián Carini (26. joulukuuta 1979 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapallomaalivahti, joka pelasi kotimaansa lisäksi Italiassa, Belgiassa, Espanjassa, Brasiliassa ja Ecuadorissa. Carini edusti myös Uruguayn jalkapallomaajoukkuetta. == Pelaajaura == Ammattilaisuran alussa Carini pelasi kolme vuotta kotimaansa Danubiossa. Onnistuneiden kausien jälkeen Carini kirjoitti sopimuksen italialaisen suurseuran, Juventuksen kanssa. Juventuksessa Carini vietti vuodet 2000–2002 lähinnä varamaalivahtina, eikä päässyt pelaamaan juurikaan otteluita. Kaudeksi 2002 Carini vuokrattiin Belgian Jupiler Pro Leaguen Standard Liègeen, jossa hän pelasi vuosina 2002–2004. Carini piti vuokrata alun perin 2002 Arsenaliin, mutta vuokra kariutui viime hetkillä pelaajan liian suuriin palkkavaatimuksiin. Belgian kausien jälkeen Carini jätti Juventuksen ja siirtyi toiseen italialaiseen suurseuraan, Inter Milaniin suuressa kaupassa, jossa Interistä Juventukseen siirtyi esimerkiksi Fabio Cannavaro. Interissä Carini oli kolmosmaalivahdin roolissa, ja kausina 2004–2007 hän pääsi pelaamaan 4 ottelua joukkueen riveissä. Kaudella 2005–2006 hänet lainattiin Italian Cagliariin. Palattuaan Interiin hänen edellä oli kuitenkin kolme maalivahtia, Francesco Toldo, Júlio César ja Paolo Orlandoni. Niinpä ennen kautta 2007–2008 Carini siirtyi Espanjalaiseen Real Murciaan. Uruguayn maajoukkueessa Carini pelasi vuosina 1999–2009. Hän pelasi 1999 Lagosissa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa ja hän oli mukana myös miesten joukkueen Copa América -turnauksessa samana vuonna. Sittemmin hän on ollut mukana maailmanmestaruuskilpailuissa 2002 sekä karsinnoissa vuoden 2006 ja 2010 MM-kisoihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Carini FIFA.com sivustolla Luokka:Uruguaylaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maailman digitaalinen kirjasto

Maailman digitaalinen kirjasto () on Yhdistyneiden kansakuntien kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestö Unescon hanke, joka pyrkii saattamaan internetin välityksellä eri kulttuurien kirjallisia aineistoja avoimeen ja ilmaiseen käyttöön. Sen tavoitteena on kulttuurien välisen ymmärryksen laajentaminen, lähdeaineiston tuottaminen koulutuksen ja tutkimuksen käyttöön sekä aineiston saatavuuden parantaminen. Kirjastohanke avattiin virallisesti 21. huhtikuuta 2009. Ehdotuksen hankkeesta teki yhdysvaltalainen Kongressin kirjaston pitkäaikainen johtaja James Billington vuonna 2005. == Maailman digitaalisen kirjastoon osallistuvat organisaatiot== Mukaan osallistuvien organisaatioiden määrä on lisääntynyt huomattavasti hankkeen edetessä. Maailman digitaalinen kirjastoon osallistuu aineistoillaan ja työpanoksellaan suuri joukko kansallis- ja tutkimuskirjastoja, kansallisarkistoja, yliopistoja ja kulttuurisäätiöitä maailman eri puolilta. Heinäkuun 2021 alussa mukana oli noin 200 organisaatiota. Suomesta Maailman digitaaliseen kirjastoon osallistuu Kansalliskirjasto. == Lähteet== == Aiheesta muualla == * World Digital Library Maailman digitaalinen kirjasto
Paul Temple

Paul Temple on brittiläisen kirjailija Francis Durbridgen luoma salapoliisihahmo, joka teki ensiesiintymisensä vuonna 1938 BBC:n esittämässä 8-osaisessa radiokuunnelmassa Send for Paul Temple. Myöhemmin Temple on esiintynyt myös kirjoissa, elokuvissa, televisiossa ja sarjakuvissa. Temple on yksityisetsiväksi ryhtynyt entinen rikoskirjailija, joka yhdessä vaimonsa Steven kanssa avustaa usein Scotland Yardin tutkimuksissa. Vuosien 1938 ja 1968 välillä BBC teki kaikkiaan 28 Paul Temple -kuunnelmaa, joissa useimmissa oli kahdeksan jaksoa. Vuonna 2006 BBC teki uusintaversion kuunnelmasta Paul Temple and the Sullivan Mystery, jonka alkuperäinen vuoden 1947 versio on kadonnut. Templeä ovat esittäneet muun muassa Barry Morse ja Peter Coke. Paul Temple -elokuvia on tehty kaikkiaan neljä. Näistä ensimmäinen, Send for Paul Temple, sai ensi-iltansa 1946 ja sen nimiroolissa esiintyi Anthony Hulme. Elokuvien Calling Paul Temple (1948), Paul Temple's Triumph (1950) ja Paul Temple Returns (1952) pääroolin esitti John Bentley. Televisiosarjaa BBC esitti 1969–1971. Jaksot olivat kestoltaan tunnin, ja niitä tehtiin yhteensä 52 kappaletta. Paul Templeä esitti Francis Matthews. ==Suomenkieliset kuunnelmat== Myös Yleisradion Radioteatteri on toteuttanut Paul Temple -kuunnelmia. Näistä YLE Tallennemyynti on julkaissut kuunnelmat Paul Temple ja tapaus Conrad (1961), Paul Temple ja Valentinen tapaus (1961) ja Paul Temple ja Spencerin juttu (1962). Kaikissa näissä Paul Templeä esitti Joel Rinne ja vaimo Stevenä kuultiin Rauha Rentola. Musiikkina suomalaistulkinnassa kuultiin Charles Williamsin The Devil´s Gallop https://www.youtube.com/watch?v=e7bsL00aCGg ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * * * Luokka:Kuvitteelliset etsivät Luokka:Suomalaiset radiokuunnelmat Luokka:Brittiläiset radiokuunnelmat Luokka:Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
Konginkankaan vaakuna

Konginkankaan kunnanvaakuna on saanut aiheensa vaakunan vihreän palkin kuvaamasta kangasmaasta, jonka telatietä pitkin veneitä vedettiin kahden sisäveden väliä. Veneenvetotie oli käytössä 1700-luvulta aina 1900-luvun alkuun saakka. Vaakunan heraldinen selitys on ”hopeakentässä vihreä hirsi, jossa kultainen vene”. Vaakunan suunnitteli Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 25. marraskuuta 1960. Konginkankaan liityttyä Äänekosken kaupunkiin vuonna 1993 vaakuna jäi kotiseutuvaakunaksi, ja Äänekosken kaupunginvaltuusto on sittemmin luovuttanut sen oikeudet Konginkankaan kyläyhdistys ry:lle vuonna 2009. == Lähteet == * * Luokka:Konginkangas Luokka:Suomen entisten kuntien vaakunat
Malcolm Bilson

Malcolm Bilson (s. 24. lokakuuta 1935) on yhdysvaltalainen pianisti, joka tunnetaan eritoten fortepianon taitajana. Bilson opettaa Cornell Universityssa Ithacassa New Yorkissa, missä hän hoitaa Frederick J. Whiton -professuuria. Bilson tunnetaan Archiv-levymerkille John Eliot Gardinerin ja English Baroque Soloistsin kanssa tekemistään Mozartin pianokonserttojen levytyksistä. Hän on myös levyttänyt niin Mozartin kuin Schubertinkin pianosonaatit Hungarotonille. == Aiheesta muualla == *Prof. Bilson's Web page at Cornell University *Web page for the multi-piano Beethoven project *Web page Prof. Bilson's "Knowing the Score" DVD *Articles on Cornell's celebration of Bilson's 70th birthday on October 24, 2005 **"Piano concerts and symposium will be music and words to Malcolm Bilson's ears" **"Bilson to celebrate his 70th with students". Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pyykkiranta

Pyykkiranta on Eero Järnefeltin maalaama, vuonna 1889 valmistunut Suomen taiteen kultakauden öljymaalaus. Se on maalattu Kolhon kylässä nykyisessä Mänttä-Vilppulassa, missä Järnefelt vietti kesää 1889 kauppias Malmin kartanossa.Pirkanmaan maakuntamuseon lausunto 521 / 2024 Mänttä-Vilppula, Kolho, Tehtaantie 12 a (kiinteistö 508-409-40-1), ns. Keskuskonttorin laajennusosan purkamislupa. Maalauksessa on kaksi naista, jotka pesevät pyykkiä saaressa järven rannalla. Järven toisella rannalla on taloryhmä. Pyykinpesijä on Anna-Liisa Ala-Kolho. Leskeksi jääneellä Ala-Kolholla oli kolme lasta elätettävänään. Pauliina Laitinen-Laihon mukaan pesijätär oli Järnefeltien palvelijatar Aurora, ja Kolhon talon piika Anna-Liisa keittää padassa vettä. Ida Wilhelmiina Roini kertoo Suomen Kuvalehden haastattelussa vuonna 1934 olleensa nuoruudessaan mallina teosta maalattaessa. Teoksesta on vähitellen tullut yksi Eero Järnefeltin tärkeimmistä maalauksista. Pyykkiranta on ollut esillä useissa näyttelyissä sekä mainittu monissa julkaisuissa. ==Myynnit== Maalaus myytiin vuonna 2007 huutokaupassa 630 000 eurolla ahvenanmaalaisen liikemiehen Anders Wiklöfin kokoelmaan. Summa oli tuolloin kolmanneksi suurin suomalaisesta teoksesta maksettu, mutta vuoden 2009 tietojen mukaan maalaus oli kahdeksanneksi kallein suomalainen taideteos. ==Lähteet== Luokka:1880-luvun maalaukset Luokka:Realistiset maalaukset Luokka:Eero Järnefeltin maalaukset
Tanssiaiskengät

Tanssiaiskengät () on Helene Schjerfbeckin maalaus vuodelta 1882. Teoksesta on myös pelkistetympi versio vuodelta 1939.Pauliina Laitinen-Laiho, s. 23 Molemmat teokset esittävät Schjerfbeckin kymmenvuotiasta serkkua Esther Lupanderia sovittamassa uusia tanssiaiskenkiään. Maalaus on kooltaan 58 cm × 65 cm. Tanssikenkiä on usein kuvailtu omaelämäkerrallisesta näkökulmasta, kuten Helene Schjerfbeckin taidetta muutenkin. Hänen katsotaan maalauksessa eläytyvän serkkunsa tanssi-iloon, koska lonkkavamma haittasi hänen omaa osallistumistaan leikkeihin lapsena ja esti tanssimisen myöhemminkin.Kultakausi-oppimateriaali. Viitattu 25.12.2009. Schjerfbeck maalasi Tanssiaiskenkien ensimmäisen version 20-vuotiaana. Hän oli opiskellut Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa jo 11-vuotiaasta alkaen ja Pariisissa 18-vuotiaana. Tässä vaiheessa hän oli vielä uransa alussa. Varhaiskauden teos on melko realistinen, joskin siinä on myös Pariisin vaikutteita, muun muassa impressionismista. Jalkojen sanottiin olevan liian pitkät, mutta Schjerfbeckin mukaan kriitikot eivät olleet nähneet Esther- serkun sääriä. Juuri ennen tätä maalausta Schjerfbeck oli saanut valtiolta kaksi apurahaa. ==Teosten myyntejä== Vuoden 1882 maalauksesta maksettiin Sothebyn huutokaupassa 3,9 miljoonaa euroa 2008, mikä on korkein suomalaisesta taulusta maksettu hinta. Schjerfbeck teki maalauksesta myöhemmin pelkistetymmän version vielä 77-vuotiaana. Schjerfbeckille kuukausipalkkaa maksanut taidekauppias Gösta Stenman pyysi noihin aikoihin häntä tekemään uusia versioita monista varhaiskauden teoksistaan.Taloustaito.fi Tästä toisesta Tanssiaiskenkien versiosta vuodelta 1939 maksettiin vuonna 1990 Sothebyn huutokaupassa 1,5 miljoonaa euroa, mikä on toiseksi korkein hinta, mitä suomalaisesta taideteoksesta on tähän mennessä koskaan maksettu. ==Lähteet== * Pauliina Laitinen-Laiho: Taide&Antiikki;, Taloustaito 5/2009, s. 23. === Viitteet === Luokka:Helene Schjerfbeckin maalaukset
Calgaryn kansainvälinen lentoasema

Calgaryn kansainvälinen lentoasema (, ) on Calgaryn kaupungin läheisyydessä, Albertan provinssissa sijaitseva kansainvälinen lentoasema. Lentoasema sijaitsee kaupungin koillispuolella ja etäisyys kaupungin keskustasta on noin 17 kilometriä. Lentoasema on WestJetin kotikenttä sekä Air Canadan sekä Air Canada Jazzin solmukohde. == Historia == Calgaryn ensimmäinen lentokenttä avattiin 1914 Bownessissa, joka sijaitsi noin 10 kilometriä kaupungin länsipuolella. Kenttä oli ruohopintainen ja huonossa kunnossa oleva hangaari toimitti terminaalin virkaa. Vuonna 1939 lentoasema siirtyi nykyiselle paikalleen kaupungin koillispuolelle. Uusi lentoasema nimettiin ensimmäisen maailmansodan lentäjä-ässän Capteeni Fred McCallin mukaan McCall Fieldiksi. Lentoasema oli alun perin Calgaryn kaupungin hallinnoima, toisen maailmansodan alussa 1940 Kanadan hallituksen Department of Transport otti kentän haltuunsa. Sodan jälkeen 1949 kenttä palautui kaupungin hallintaan, tuohon aikaan asemalla oli neljä kiitotietä sekä viisi hangaaria. Toiminnan laajentuessa rakennettiin uusi terminaalirakennus, joka valmistui 1956. Terminaali oli maan modernein. Viisi vuotta myöhemmin lentoyhtiöt siirtyivät käyttämään suihkukoneita ja terminaalirakennus jäi vanhanaikaiseksi. terminaaliin tehtiin muutamia laajennuksia ajan kuluessa mutta vuonna 1966 kaupunginhallitus päätti ettei sillä olisi taloudellisesti mahdollisuutta uuteen terminaalirakennukseen ja päätti myydä lentoaseman Kanadan valtiolle 2 000 000 dollarilla ja vastineeksi valtio lupasi peruskorjata koko lentoasema-alueen sekä rakentaa uuden terminaalin. Kaupan yhteydessä kentän nimi muuttui nykyiseen muotoonsa Calgaryn kansainvälinen lentoasemaksi. Transport Canada hankki omistukseensa läheisiä maa-alueita, rakensi uudet yhdystiet, peruskorjasi kiitotiet ja rakensi uuden terminaalirakennuksen joka valmistui 1977. 2\. kesäkuuta 1992 lentoaseman omistus ja laajennusvastuu siirtyi Calgary Airport Authoritylle joka on aseman nykyinen ylläpitäjä. == Kiitotiet == Lentoasemalla on kolme kiitotietä joiden pituudet ovat 1 890 (07/25), 2 438 (10/28) ja 3 803 (16/34) metriä. Kiitoteistä viimeksi mainittu on Kanadan pisin kiitotie. Aseman korkeus merenpinnasta on 1 084 metriä, minkä vuoksi lentokoneet tarvitset normaalia pidemmän kiitotien. Kentälle on myös suunnitteilla uusi neljäs kiitotie (16L–34R) jonka pituudeksi tulisi 4 267 metriä ja leveydeksi 60 metriä.The Most Important 14,000 Feet in Alberta Calgary Airport Authority Parallel Runway Project Registry Calgary Airport Authority == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Calgaryn kansainvälinen lentoasema Luokka:Albertan lentoasemat Luokka:Calgaryn rakennukset ja rakennelmat
Rony Smolar

Rony Wulf Smolar (s. 1944) on suomalainen toimittaja, kirjailija ja yrittäjä. Smolar työskenteli 22 vuoden ajan, vuodesta 1980 vuoteen 2002, toimittajana Lähi-idän alueella. Hän toimi monien suomalaisviestinten, muun muassa Turun Sanomien ja Yleisradion, kirjeenvaihtajana. Hän on myös kirjoittanut yhden kirjan. Vuonna 2003 julkaistu, Tammen kustantama Setä Stiller : Valpon ja Gestapon välissä kertoo muun muassa suomenjuutalaisesta Abraham Stilleristä ja hänen toiminnastaan Suomen juutalaisyhteisön ja Suomeen tulleiden juutalaispakolaisten hyväksi 1930- ja 1940-luvuilla. Rony Smolar toimi vuosina 2007–2010 Helsingin juutalaisen seurakunnan ja Suomen juutalaisten seurakuntien keskusneuvoston puheenjohtajana. Häntä edelsi Gideon Bolotowsky, joka toimi seurakunnan johdossa 18 vuoden ajan, ja seurasi Yaron Nadbornik. Smolar on myös vuonna 1995 perustetun, hoiva- ja hoitoalan tuotteita ja palveluita tuottavan Oy Domino Systems Ab:n toimitusjohtajaDominopalvelut. Web Archive 2016.. Rony Smolarin serkku oli klarinetisti Koppel Smolar (1935–1977). == Julkaisut == * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomen juutalaiset Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lyijynitraatti

Lyijynitraatti (Pb(NO3)2) on lyijy- ja nitraatti-ionien muodostama ioniyhdiste. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa lyijynitraatti on ulkomuodoltaan valkoisia tai värittömiä kiteitä. Verrattuna muihin lyijy- yhdisteisiin, jotka ovat usein veteen niukkaliukoisia, on lyijynitraatti veteen runsasliukoinen. Lyijynitraatti on hapetin ja reagoi voimakkaasti helposti pelkistyvien yhdisteiden kanssa. Aine reagoi voimakkaasti myös eräiden ammonium- ja lyijy-yhdisteiden kanssa. Lyijynitraatin sulamispiste on 290 °C. Se alkaa kuitenkin hajota lämpötilan vaikutuksesta jo 205 °C lämpötilassa. Veden kanssa kuumennettaessa syntyy emäksistä lyijynitraattia, typpidioksidia ja happikaasua. :2 Pb(NO3)2 \+ H2O → Pb(OH)NO3 \+ NO2 \+ O2 Lämpötilan ollessa yli 450 °C lyijynitraatti hajoaa lyijymonoksidiksi ja mönjäksi eli lyijytertroksidiksi. Lisäksi muodostuu typpidioksidikaasua. :4 Pb(NO3)2 → PbO + Pb3O4 \+ 8 NO2 == Valmistus == Lyijynitraattia ei esiinny luonnossa mineraalina. Sitä valmistetaan liuottamalla lyijymetallia, lyijyoksidia tai lyijykarbonaattia laimeaan typpihappoliuokseen. Samalla liuosta jäähdytetään, jolloin syntyvä lyijynitraatti kiteytyy. :3 Pb + 8 HNO3 → 3 Pb(NO3)2 \+ 2 NO + 4 H2O :PbO + 2 HNO3 → Pb(NO3)2 \+ H2O :PbCO3 \+ 2 HNO3 → Pb(NO3)2 \+ H2O + CO2 == Käyttö == Lyijynitraattia käytetään kankaiden puretuksessa, erottamaan titaanimalmeja savesta, valmistettaessa nailonia ja polyestereitä, erottamaan metalleja niiden syanidiliuoksista ja pyrotekniikassa ja räjähdysaineissa happea vapauttavana aineena. Lyijynitraattia käytetään myös useiden lyijy-yhdisteiden valmistuksessa. Räjähdysaineena käytettävää lyijyatsidia valmistetaan antamalla lyijynitraatin reagoida natriumatsidin kanssa. Sivutuotteena syntyy natriumnitraattia. :Pb(NO3)2 \+ 2 NaN3 → Pb(N3)2 \+ 2 NaNO3 Monia niukkaliukoisia lyijy- yhdisteitä, kuten keltaisia lyijyjodidia ja lyijykromaattia, käytetään maalaustaiteessa väriaineina. Näitä yhdisteitä voidaan valmistaa lisäämällä lyijynitraattiliuokseen jotain useimmiten alkalimetallien jodidi- tai kromaattisuolaa. Tällöin niukkaliukoinen väriaine saostuu ja voidaan erottaa talteen. . :Pb(NO3)2(aq) + 2 KI(aq) → PbI2(s) + 2 KNO3(aq) :Pb(NO3)2(aq) + K2CrO3(aq) → PbCrO3(s) + 2 KNO3(aq) == Terveysvaikutukset == Lyijynitraatti on muiden lyijy-yhdisteiden tavoin myrkyllistä. Aineen suhteellisen hyvä liukenevuus veteen lisää yhdisteen myrkyllisiä vaikutuksia. Lyhytaikainen altistus lyijynitraatille hengitysteiden kautta aiheuttaa hengenahdistusta ja yskää. Yhdisteen nieleminen aiheuttaa huonoa oloa ja oksentelua. Pitkäaikainen altistuminen aineelle voi aiheuttaa vaurioita hermostossa, munuaisissa sekä maksassa. Aineen on todettu aiheuttavan koe-eläimille syöpää ja olevan mutageeninen. == Lähteet == Luokka:Lyijy-yhdisteet Luokka:Nitraatit
Helm Glöckler

Helmut "Helm" Glöckler (13. tammikuuta 1909 – 18. joulukuuta 1993) oli saksalainen F1-kuljettaja. ==Ura== ===Alkuvaiheet=== Glöckler kilpaili F3-sarjassa Deutsch-Bonnetilla vuonna 1951, ja voitti Eifelremmenin urheiluautokilpailutapahtuman vuonna 1953 Porsche 550 -autolla. ===Formula 1=== Glöckler osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1953, Saksan GP:hen. Hän kuitenkin karsiutui eikä päässyt starttaamaan kilpailuun moottorin hajottua jo harjoituksissa. Year Entrant Chassis Engine 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Sija Pisteet 1953 Equipe Anglaise (yksityinen Cooper) Cooper T23 Bristol S6 ARG 500 NED BEL FRA GBR GER DNS SUI ITA NC 0 ===Le Mans=== Glöckler kilpaili Le Mansin 24 tunnin ajossa vuosina 1953-1955, mm. Richard von Frankenbergin kanssa. ==Muuta== Glöcklerin veli Walter tuli kuuluisaksi valmistettuaan pienen Porsche Spyderin vuonna 1951, mikä innosti myöhemmin tehdasta tekemään Porsche 550:n. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kuljettajat, jotka eivät koskaan osallistuneet lähtöön Luokka:Saksalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Christian Goethals

Kurt Christian Goethals (4. elokuuta 1928 Heule – 26. helmikuuta 2003 Kortrijk) oli belgialainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella , Saksan GP:hen. Hän keskeytti kilpailussa, eikä saavuttanut pisteitä. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Albert Petrelius

Albert Abraham Petrelius (21. joulukuuta 1865 Sääminki – 19. elokuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Petrelius oli osakkaana ja arkkitehtina arkkitehtitoimistossa Usko Nyström – Petrelius – Penttilä. pienoiskuva|Koiton talo (1907). Petrelius valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1890. Hän jatkoi opintojaan Berliinissä. Suomeen palattuaan hän meni osakkaaksi arkkitehtuuritoimisto Usko Nyström – Petrelius – Penttilään. Samanaikaisesti Petrelius toimi Vakuutusyhtiö Pohjolassa asiantuntijana ja siirtyi myöhemmin kokonaan vakuutusyhtiön palvelukseen. Päivätyönsä ohella hän jatkoi rakennusten suunnittelua. Muun muassa vuonna 1912 valmistunut Malmin kansakoulurakennus, nykyinen Karviaistien koulu, on Petreliuksen käsialaa. Suurin osa Petreliuksen suunnittelemista rakennuksista on Helsingin seudulla. Muun Suomen rakennuksista merkittävä on esimerkiksi Petreliuksen Kemiin apteekkari F.J. Skipparille suunnittelema apteekkirakennus vuodelta 1899. Nyströmin ja Penttilän kanssa hän suunnitteli muun muassa Koiton talon Helsinkiin. Professori Alfred Petrelius oli Albert Petreliuksen veli. Heidän vanhempansa olivat värjärimestari, valtiopäivämies Abraham Petrelius ja Josefina Charlotta Lindholm. Viitattu 26.3.2021.Geni: Albert Abraham Petrelius Viitattu 26.3.2021. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Max Petrelius

Max Petrelius (5. toukokuuta 1940 Joensuu – 16. marraskuuta 2008) oli suomalainen muoti- ja mainosvalokuvaaja,Valokuvataiteen museo jota on sanottu "Suomen David Baileyksi". Hän aloitti muotokuvaajana, mutta varsin pian muoti ja mainonta olivat hänen päätyötään. Petrelius opiskeli Tukholmassa 1958–1960 Rolf Winquistin oppilaana ja teki opintomatkoja Ranskaan. Hänellä oli Helsingissä studio 1960–1987, ja hän koulutti työnsä ohessa tulevia valokuvaajia. 1960-luvulla hän nousi muotikuvillaan tähdeksi, jonka studioajasta lehdet, muotialan yritykset ja mainostoimistot kilpailivat.Sartti, Seija: Muotikuvauksen uudistaja oli aikansa supertähti, HS Muistot 2008. Viitattu 6.5.2015 Petrelius teki yhteistyötä Vuokko Nurmesniemen kanssa vuodesta 1964, Petreliuksen kuvat Nurmesniemen tuotannosta levisivät ulkomaisiin muoti- ja taidejulkaisuihin. Myös Artek käytti Petreliuksen palveluksia. Petrelius sai 1969 taiteen valtionpalkinnon ensimmäisenä valokuvaajana. Vuonna 2000 hänelle myönnettiin taiteilijaeläke. Petreliuksen oppilaita olivat muun muassa Henrik Schütt, Seppo Konstig, Antti Pullinen, Ulla Finnilä ja Sebastian Nurmi, jotka ovat pitäneet yhteisnäyttelynkin.Mainosten kuvat esillä Karjaalla Ts.fi 8.9.2002 viitattu 13.6.2009 Petrelius oli myös menestyvä avomerikilpapurjehtija, joka suunnitteli useita omia ja muiden veneitä. Hän oli HSS:n jäsen kuolemaansa saakka. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Max Petreliuksen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Suomalaiset kilpapurjehtijat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Yhdysvaltain siirtomaat

Yhdysvaltain siirtomaat ovat alueita, jotka ovat tai ovat olleet Yhdysvaltojen hallinnassa, mutta ne eivät kuulu suoraan liittovaltioon eli niillä ei ole osavaltion asemaa. Yhdysvallat oli laajentumishaluinen valtio heti itsenäistymisestään lähtien ja maa laajenikin itsenäisyyden ensimmäisen sadan vuoden aikana Atlantilta Tyynellemerelle asti. Laajeneminen tapahtui sekä maa- alueiden ostoilta (muun muassa Lousianan alue Ranskalta) ja sodilla, kuten 1846-1848 käydyn Meksikon–Yhdysvaltain sodan kautta. Vuonna 1867 Yhdysvallat osti Venäjältä Alaskan, josta tuli myöhemmin Yhdysvaltain 49. osavaltio 1959. Samoin kävi Havaijille, joka joutui Yhdysvaltain hallintaan 1898 ja josta myös tuli osavaltio vuonna 1959. Vaikka Yhdysvallat perinteisesti vastusti eurooppalaista kolonialismia, tuli maasta vuonna 1898 käydyn Espanjan ja Yhdysvaltojen sodan seurauksena merkittävä siirtomaavalta. Espanja joutui luovuttamaan Tyynenmeren ja Karibian siirtomaansa Yhdysvalloille 20 miljoonalla dollarilla, kuten Filippiinit, Guamin ja Puerto Ricon. Guam ja Puerto Rico ovat Yhdysvaltain hallinnassa nykyäänkin, mutta Filippiinit itsenäistyi heti toisen maailmansodan jälkeen. Myös Kuuba joutui Yhdysvaltojen hallintaan muutamaksi vuodeksi ennen itsenäistymistään. Samoa jaettiin vuonna 1899 Saksan ja Yhdysvaltain kesken ja Yhdysvaltain osasta tuli Amerikan Samoa, joka on Yhdysvaltain hallinnassa nykyäänkin. Yhdysvaltain Neitsytsaaret ostettiin Tanskalta vuonna 1917 ja saaret ovat olleet Yhdysvaltain hallinnassa siitä lähtien. Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvalloille siirtyi Japanin Kansainliiton mandaatilla saamat siirtomaat Tyynellä valtamerellä; johon kuuluivat nykyiset Mikronesian liittovaltio, Marshallinsaaret, Pohjois- Mariaanit ja Palau. Pohjois-Mariaaneja lukuun ottamatta kaikki ovat sittemmin itsenäistyneet. Vuonna 1856 maa oli hankknut yli 100 asumatonta saarta hallintaan niin sanotun Guano Islands Actin perusteella, nämä saaret ovat Yhdysvaltain hallinnassa vielä nykyäänkin. Luokka:Yhdysvaltain historia Luokka:Siirtomaahistoria
Reggie Davani

Reginald "Reggie" Davani (s. 5. helmikuuta 1980) on papuauusiguinealainen jalkapalloilija. Hän pelasi ensi kertaa Papua-Uuden-Guinean maajoukkueessa vuonna 1998. Hän on pelannut useissa ammattilaisseuroissa Papua-Uudessa- Guineassa, Salomonsaarilla, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.Papua New Guinea – Davani signs for Australian club Davani on pelannut myös futsalia. == Lähteet == Davani, Reggie Davani, Reggie Davani, Reggie
José Daniel Valencia

José Daniel Valencia (s. 3. lokakuuta 1955 San Salvador de Jujuy) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkäävänä keskikenttäpelaajana. Hän kuului vuoden 1978 maailmanmestarijoukkueeseen. == Seurajoukkueura == Valencia aloitti uransa Jujuyn paikallisessa joukkueessa, mutta siirtyi pian Talleres de Córdoban joukkueeseen, jossa hän pelasi suurimman osan urastaan. Tuossa seurassa hän oli kakkos- ja kolmossijoilla kerran sekä neljä kertaa välierähäviäjinä. Vuonna 1986 hänet lainattiin ecuadorilaiseen LDU Portoviejoon, mutta hän oli siellä vain vuoden ennen siirtymistään takaisin Córdobaan. Kahden vuoden päästä Valencia vaihtoi joukkueekseen kolmannessa divisioonassa pelanneen Guaraní Antonio Francon. Hän viipyi siellä kuitenkin vain vuoden verran, kunnes palasi takaisin pääsarjaan. Tällä kertaa hän pelasi Rosario Centralin riveissä. Rosariossa Valencia ei saanut peliaikaa, joten hän siirtyi Boliviaan, jossa hän pelasi kahdessa seurassa: Club Jorge Wilstermannissa ja Club San Joséssa. San Joséssa hän oli jälleen toisella sijalla kaksi kertaa, vuosina 1991 ja 1992. Samassa seurassa hän pääsi pelaamaan myös Copa Libertadoresissa, mutta menestys oli heikkoa, kun San José oli alkulohkonsa viimeinen sekä vuonna 1992 että 1993. Valencia lopetti seurajoukkueuransa 37-vuotiaana vuonna 1993. == Maajoukkueura == Valencia pelasi maajoukkueessa 41 ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Hän pelasi neljässä eri arvoturnauksessa. Hän oli voittamassa maailmanmestaruutta Argentiinan joukkueessa vuonna 1978 pelaten MM-lopputurnauksessa neljässä ottelussa. Tämän lisäksi hän on pelannut Copa Américassa vuosina 1975 ja 1979 sekä MM-kisoissa 1982. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Texasin tasavalta

Texasin tasavalta () oli valtio Pohjois-Amerikassa Yhdysvaltojen ja Meksikon välissä vuodesta 1836 vuoteen 1845. Tasavalta itsenäistyi Meksikon hallinnasta vuonna 1836, ja vaati itselleen koko nykyisen Texasin osavaltion alueen, sekä osia New Mexicosta, Oklahomasta, Kansasista, Coloradosta ja Wyomingista. Yhdysvaltain vastainen raja oli määrätty jo 1819 Espanjan ja Yhdysvaltain välisessä Adamsin–Onísin sopimuksessa. Vuonna 1845 Texas liittyi Yhdysvaltoihin sen 28. osavaltiona.Lone Star: The Republic of Texas, 1836–1846 Google books ==Historia== ===Vallankumous=== Texas julistautui itsenäiseksi Meksikosta 2. maaliskuuta 1836 perustaen Texasin tasavallan. Neljä päivää myöhemmin Meksikon asevoimat hyökkäsivät Texasiin. Kolmetoista päivää kestänyt Alamon taistelu päättyi kenraali Antonio López de Santa Annan johtamien meksikolaisten voittoon. Hänen armeijansa tappoi noin 200 texasilaista piirittäjää. Santa Annan 1 600 miehen armeija kohtasi kenraali Sam Houstonin texasilaisen armeijan San Jacintossa 21. huhtikuuta 1836. Houstonin armeija koostui vain 800 sotilaasta, mutta voitti Santa Annan. Kaikki meksikolaiset joko kuolivat tai tulivat vangituiksi 18 minuuttia kestäneessä taistelussa. Vain 9 texasilaista kaatui. Rauhansopimus allekirjoitettiin 14. toukokuuta 1836 Velascossa. ===Rajakonflikti Meksikon kanssa=== Meksikon ja Texasin rajasta kiisteltiin vallankumouksen jälkeenkin. Meksikon mielestä raja kulki Rio Nueces -joen kohdalla ja Texasin mielestä Rio Granden kohdalla. Konfliktia ei ikinä ratkaistu, mutta Texasin liityttyä Yhdysvaltoihin se johti lopulta Meksikon–Yhdysvaltain sotaan. ===Liittyminen Yhdysvaltoihin=== Tasavalta lakkasi olemasta 29. joulukuuta 1845, jolloin Texas liittyi Yhdysvaltoihin sen 28. osavaltiona. Texasin kongressi oli hyväksynyt osavaltioksi tulemisen yhdeksän kuukautta aikaisemmin. ==Väestö== ===Väestö 1837–1846=== Vuosi Väestönlaskennan tyyppi Englanninkielinen väestö Saksankielinen väestö Mustat afrikkalaistaustaiset orjat Espanjankielinen väestö Intiaanit 1836 Arvio historiallisten lähteiden avulla 30 000 0 5 000 3 500 15 000 1847 Puutteellinen väestönlaskenta 80 000 (joista 300 vapaata mustaa) 8 000 39 000 14 000 .. Lähde:Randolph B. Campbell, Gone to Texas: A History of the Lone Star State (New York 2003) 2012-11-14. ==Katso myös== *Kalifornian tasavalta *Vermontin tasavalta == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Estadio Neza 86

Estadio Neza 86 eli Estadio Universidad Tecnológica de Nezahualcóyotl on jalkapallostadion Nezahualcóyotlin kaupungissa Meksikossa. Stadion oli yksi jalkapallon MM-kilpailujen 1986 pelipaikoista sekä Toros Nezan kotistadion. ==Lähteet== Luokka:Meksikon jalkapallostadionit Luokka:México (osavaltio)
Raila

Raila on suomalainen naisen etunimi. Nimeä on arveltu mukaelmaksi heprealaisperäisestä nimestä Raakel.. Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 1483 henkilöä on saanut etunimekseen Raila, joista kaikki ovat naisia. Suurin osa heistä on 1940- ja 1950-luvuilla syntyneitä. Raila esiintyy muualla maailmassa myös miehen nimenä, esimerkiksi kenialainen poliitikko Raila Odinga. ==Tunnettuja Raila-nimisiä== * Raila Aho (1937–2022), vasemmistoliittolainen poliitikko * Raila Halmetoja (1950–2021), radiotoimittaja, tuottaja ja romaniasiain aktivisti * Raila Kerkelä, o.s. Hovi (s. 1941), suunnistaja * Raila Kinnunen (s. 1947), toimittaja ja tietokirjailija * Raila Leppäkoski (s. 1950), teatteriohjaaja * Raila Mantere (s. 1951), pappi, runoilija ja Suomen Lähetysseuran rekrytointikoordinaattori * Raila Odinga (s. 1945), kenialainen poliitikko, pääministeri 2008–2013 ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Osea Vakatalesau

Osea Vakatalesau (s. 15. tammikuuta 1986) on fidžiläinen jalkapalloilija. Hänen ammattilaisseuroinaan ovat olleet Lautoka FC, Ba FC ja Uudessa- Seelannissa YoungHeart Manawatu. Hän on myös pelannut Fidžin jalkapallomaajoukkueessa.National Football Teams == Lähteet == Vakatalesau, Osea Vakatalesau, Osea Vakatalesau, Osea
AD Alcorcón

Agrupación Deportiva Alcorcón on jalkapalloseura Alcorcónista Madridin alueelta Espanjasta. Seura perustettiin vuonna 1971, ja sen edustusjoukkue pelaa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Primera Federaciónissa. Seuran kotistadion on 3 000 -paikkainen Santo Domingo. == Historia == Historiansa kolme ensimmäistä vuosikymmentä Alcorcón pelasi Madridin aluesarjoja ja Tercera Divisiónia. Kauden 1999–2000 päätteeksi se nousi Segunda División B:hen, jossa se vietti seuraavan vuosikymmenen. Kaudella 2008–2009 joukkue sijoittui lohkonsa kolmanneksi ja pääsi ensimmäistä kertaa Segunda Divisiónin nousukarsintoihin. Se pudotti Sant Andreun ja Alcoyanon, mutta karsintojen viimeisessä vaiheessa Real Unión oli vahvempi. Kauden 2009–2010 Copa del Reyssä Alcorcón voitti neljännen kierroksen ensimmäisessä osaottelussa kotonaan koillisen naapurikuntansa Madridin suurseuran Real Madridin maalein 4–0 ja meni jatkoon yhteistuloksella 4–1. Cup-taival päättyi neljännesvälierissä tappioon Racingia vastaan, mutta hyvät otteet jatkuivat sarjassa ja joukkue voitti lopulta oman lohkonsa Segunda División B:ssä. Toisissa peräkkäisissä nousukarsinnoissaan Alcorcón hävisi ensin toiselle lohkovoittajalle Granadalle, mutta voitti seuraavissa vaiheissa Pontevedran ja Ontinyentin, ja nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Segunda Divisióniin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * AD Alcorcónin sivusto Luokka:Espanjalaiset jalkapalloseurat Luokka:Madridin itsehallintoalueen urheilu
Alex Silva

Alex Sandro da Silva (10. maaliskuuta 1985 Amparo, São Paulon osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Alex Silva on edustanut saksalaista Hamburger SV:tä vuodesta 2008 lähtien. Juniorivuosina Alex Silva pelasi kotikaupunkinsa Macacassa. Alex Silva on edustanut myös Brasilian maajoukkuetta vuodesta 2007 lähtien, myös hänen isoveljensä Luisão, SL Benfican keskuspuolustaja edustaa Brasiliaa. Alex Silva on yksi Brasilian jalkapalloilun kuummimmista lupauksista. Silva myös edusti Brasilian alle 23-vuotiaiden joukkuetta Pekingin olympialaisissa 2008. == Saavutukset == Vitória * Campeonato Baiano: 2003, 2004, 2005 São Paulo * Brasilian Série A: 2006, 2007 Brasilian maajoukkue * Copa America: 2007 Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aymoré Moreira

Aymoré Moreira (16. lokakuuta 1908 Miracema - 26\. heinäkuuta 1998 Salvador Bahia) oli brasilialainen jalkapalloilija ja valmentaja, joka pelasi maalivahtina. Hän oli Zezé ja Ayrton Moreiran veli. Kaikki kolme olivat menestyneitä jalkapallovalmentajia Brasiliassa. Moreira aloitti peliuransa hyökkääjänä, mutta pian hänestä tuli maalivahti, joka pelasi América-RJ:ssä, Palmeirasissa ja Botafogossa. Lisäksi Moreira pelasi muutamia otteluita Brasilian maajoukkueessa. Pelaajauransa jälkeen hän ryhtyi valmentajaksi ja menestyi työssään hyvin. Moreira valmensi seuratasolla mm. Palmeirasia, Botafogoa ja São Pauloa. Hän johti maajoukkueen maailmanmestaruuteen 1962 ja valmensi joukkuetta yhteensä 61 ottelussa. Luokka:Brasilialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Brasilialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Jalkapallon maailmanmestaruuden voittaneet valmentajat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Estadio Tecnológico

Estadio Tecnológico on stadion Monterreyn kaupungissa Meksikossa. Stadion oli yksi jalkapallon MM-kilpailujen 1986 pelipaikoista ja on myös Club de Fútbol Monterreyn sekä Borregos Salvajesin kotistadion. ==Lähteet== Luokka:Meksikon jalkapallostadionit Luokka:Monterreyn rakennukset ja rakennelmat Luokka:Monterreyn urheilu
FC Cartagena

Fútbol Club Cartagena on jalkapalloseura Cartagenasta Murcian alueelta Espanjasta. Seura perustettiin vuonna 1995, ja sen edustusjoukkue pelaa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Seuran kotistadion on 15 000 -paikkainen Cartagonova. == Historiaa == Seura perustettiin kaupungin perinteikkäämmän seuran, vuonna 1919 perustetun Cartagena Fútbol Clubin ajauduttua talousvaikeuksiin. Vuosina 1995–2003 se tunnettiin nimellä Cartagonova Fútbol Club.Historia FC Cartagena. Viitattu 13.6.2009. Seura aloitti pelit kaudella 1995–1996 Murcian aluesarjasta, josta se nousi kaudeksi 1996–1997 Tercera Divisióniin ja kaudeksi 1998–1999 edelleen Segunda División B:hen. Jo ensimmäisellä kaudellaan Segunda B:ssä joukkue ylsi Segunda Divisiónin nousukarsintoihin sijoituttuaan lohkossa toiseksi. Kaudella 2005–2006 joukkue voitti lohkonsa ja pelasi uudelleen nousukarsinnoissa. Toistamiseen joukkue voitti lohkonsa kaudella 2008–2009.Historial y Datos Futbolme. Viitattu 13.6.2009. Tällöin se voitti uudistetussa nousukarsinnassa toisen lohkovoittajan Alcoyanon ja nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Segunda Divisióniin.Promoción a Segunda División A Futbolme. Viitattu 13.6.2009. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * FC Cartagenan sivusto Luokka:Espanjalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1995 perustetut urheiluseurat Luokka:Murcian itsehallintoalue
Mir-Hosein Musavi

Mir-Hosein Musavi Khameneh (; s. 29. syyskuuta 1941) on iranilainen poliitikko. Hän toimi maansa viimeisenä pääministerinä vuosina 1981–1989. Vuonna 2009 hän oli Mahmud Ahmadinedžadin vastustajana Iranin presidentinvaaleissa ja sai toiseksi eniten ääniä (yli kolmasosan). Hän on myös arkkitehti sekä taidemaalari ja toimii Iranin taideakatemian johdossa.Iran's Challenger: Mir-Hossein Mousavi Musavi tunnetaan uudistusmielisenä poliitikkona. Vuoden 2009 presidentinvaalikampanjansa aikana hän lupasi poistaa Iranista kaikki lait, jotka syrjivät naisia. Esimerkiksi hän olisi lopettanut moraalipoliisin toiminnan. Musavi on merkittävä oppositiojohtaja, jonka henkeä on uhattu, ja kovan linjan edustajat ovat vaatineet hänen teloittamistaan. Hän oli vuodenvaihteen 2009–2010 tienoilla kateissa. Hänen veljenpoikansa kuoli mielenosoituksessa 27.12.2009. Musavi on naimisissa Zahra Rahnavardin kanssa. == Katso myös == * Iranin Vihreä liike == Lähteet == Luokka:Iranin pääministerit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pekka Hämäläinen (tutkija)

Pekka Hämäläinen (s. 1967 Helsinki) on suomalainen tutkija, joka on perehtynyt Yhdysvaltojen intiaanien historiaan. Hän työskentelee Kalifornian yliopistossa Santa Barbarassa. Hämäläinen on väitellyt tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2001. Hän sai vuonna 2002 comancheja käsittelevästä väitöskirjastaan The Comanche Empire: A Study of Indigenous Power, 1700–1875 yliopiston väitöskirjapalkinnon, joka myönnetään kolmelle edellisvuoden ansiokkaalle väitöskirjalle.Väitöskirjapalkinnot Vuonna 2009 ilmestyi hänen palkittu teoksena The Comanche Empire, jota pidetään vuoden 2008 merkittävimpänä historiateoksena Yhdysvalloissa. Teokselle on myönnetty muun muassa Bancroft- palkinto, Kate Broocks Bates -palkinto (2008) ja Merle Curti -palkinto.Yale University Press ==Teokset== * The Comanche Empire, Yale University Press, 2008 ISBN 978-0-300-12654-9 (perustuu väitöskirjaan) * When Disease Makes History: Epidemics and Great Historical Turning Points. Helsinki, Finland; Yliopistopaino Printing Services. 2006. 314 pages. . * Benjamin H. Johnsonin kanssa. Major Problems in the History of North American Borderlands. Boston, MA; Cengage Learning. 2011. 568 pages. . * Lakota America: A New History of Indigenous Power. New Haven, CT: Yale University Press. 2019. 542 pages. . * Indigenous Continent: The Epic Contest for North America. Liveright. 2022. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Pekka Hämäläisen väitöshaastattelu *Teoksen esittely, Literary Review Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Yhdysvaltain tutkijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kléber (jalkapalloilija, 1980)

Kléber de Carvalho Corrêa eli Kléber (1. huhtikuuta 1980 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Kléber on Corinthiansin kasvatti, jota hän edusti vuosina 1999–2003. Corinthiansiksesta Kléber siirtyi Saksaan, Hannover 96:n riveihin vuonna 2003. Jo vuotta ennen hän oli tehnyt debyyttinsä Brasilian maajoukkueessa ystävyysottelussa Boliviaa vastaan. Hannoverissa pelatessaan hänet valittiin Brasilian maajoukkueeseen Confederations Cupiin. Vuonna 2004 Kléber siirtyi Baseliin, Sveitsiin jossa hän pelasi vuoteen 2005 asti. Vuonna 2007 hänet valittiin mukaan Copa Americaan. Vuonna 2009 hän siirtyi kotimaansa Internacionalin riveihin Santosista jossa oli pelannut vuodesta 2005 lähtien. Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zwartketterij

Zwartketterij oli alankomaalainen vuonna 1999 perustettu black metal -yhtye. Se ehti julkaista yhden demon ja kaksi täyspitkää albumia ennen hajoamistaan marraskuussa 2008 == Diskografia == * The Black Heresy (Demo, 1999) * Sodomizer Dirty Sodomizer (2005) * Cult Of The Necro-Thrasher (2007) == Lähteet == * Encyclopaedia Metallum == Aiheesta muualla == * * Yhtyeen kotisivut Luokka:Alankomaalaiset black metal -yhtyeet
Ryan Pini

Ryan Pini (s. 10. joulukuuta 1981 Port Moresby, Papua-Uusi-Guinea) on papuauusiguinealainen uimari. Pini karsiutui Barcelonan MM-kilpailuissa 2003 alkuerissä 50 ja 100 metrin vapaa-, perhos- ja selkäuinneissa. Ateenan olympialaisissa 2004 hän putosi alkuerissä 100 metrin vapaa-, perhos- ja selkäuinnissa. Montrealin MM-kilpailuissa 2005 hän selviytyi 100 metrin perhosuinnissa välieriin, mutta karsiutui 50 metrin vapaa- ja perhosuinnin sekä 100 metrin vapaauinnin alkuerissä. Pini voitti Melbournen kansainyhteisön kisoissa 2006 kultaa 100 metrin perhosuinnissa ajalla 52,64. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi 50 metrin perhosuinnissa. Melbournen MM-kilpailuissa 2007 hän selviytyi välieriin 50 ja 100 metrin perhosuinnissa. Jälkimmäisessä hän putosi loppukilpailusta vasta uusintakilpailun jälkeen. 100 metrin vapaauinnissa hän putosi alkuerissä. Pekingin olympialaisissa 2008 Pini sijoittui 100 metrin perhosuinnissa kahdeksanneksi ajalla 51,86. 100 ja 200 metrin vapaauinnissa hän karsiutui alkuerissä. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui alkuerissä 50 ja 100 metrin perhosuinnissa, 100 metrin vapaauinnissa sekä 4×100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai hopeaa 100 metrin perhosuinnissa ajalla 52,50. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui alkuerissä 100 ja 200 metrin vapaauinnissa sekä 50 ja 100 metrin perhosuinnissa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui 100 metrin perhosuinnin alkuerissä. ==Ennätykset== ===50 metrin rata=== Matka Aika Paikka Päivä 50 m vapaauinti 23,22 Sydney 20. maaliskuuta 2010 100 m vapaauinti 49,72 Peking 12. elokuuta 2008 200 m vapaauinti 1.49,04 Peking 10. elokuuta 2008 50 m selkäuinti 26,03 Sydney 29. maaliskuuta 2008 100 metrin selkäuinti 55,77 Sydney 27. maaliskuuta 2004 50 metrin perhosuinti 23,95 Rooma 26. heinäkuuta 2009 100 metrin perhosuinti 51,62 Peking 15. elokuuta 2008 ===25 metrin rata=== Matka Aika Paikka Päivä 50 m vapaauinti 22,77 Melbourne 15. heinäkuuta 2010 100 m vapaauinti 49,47 Melbourne 7. elokuuta 2005 200 m vapaauinti 1.48,93 Brisbane 14. heinäkuuta 2010 50 m selkäuinti 24,98 Melbourne 28. marraskuuta 2003 100 metrin selkäuinti 52,80 Indianapolis 7. lokakuuta 2004 200 metrin selkäuinti 2.02,11 Indianapolis 11. lokakuuta 2004 50 metrin perhosuinti 24,07 Sydney 24. huhtikuuta 2010 100 metrin perhosuinti 53,05 Sydney 3. marraskuuta 2007 100 metrin sekauinti 58,07 Indianapolis 10. lokakuuta 2004 == Lähteet == Luokka:Papuauusiguinealaiset uimarit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Spürma lentää

Spürma lentää on suomalaisen punk-yhtye Spürman 30. tammikuuta 2008 julkaistu studioalbumi. Albumin tuotti Monsp Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset punkalbumit
Shot Full of Love

Shot Full of Love on amerikkalaisen kantrilaulaja Billy Ray Cyrusin viides albumi. "Busy Man" julkaistiin myös singlenä. Albumin julkaisi Mercury Records. "Shot Full of Love" on cover alkuperäisestä Juice Newtonin levyttämästä laulusta. ==Kappaleet== # Nimi Pituus Kirjoittaja(t) 1\. "How's My World Treating You" 4:17 Jerry Laseter, Linda Buell, Kerry Kurt Phillips 2\. "Under the Hood" 2:50 Al Anderson, Bob DiPiero 3\. "Give My Heart to You" 3:49 Walt Aldridge, DiPiero 4\. "Busy Man" 3:17 Bob Regan, George Teren 5\. "Shot Full of Love" 4:24 Bob McDill 6\. "Rock This Planet" 2:32 Joe Collins, Michael White 7\. "Missing You" 3:22 Rick Giles, Susan Logacre 8\. "Touchy Subject" 4:08 Michael Lunn, Gordon Bradberry 9\. "His Shoes" 4:00 Keith Stegall, Carson Chamberlain, Gary Harrison 10\. "Time for Letting Go" 4:14 Jude Cole 11\. "The American Dream" 4:33 Stegall, Harrison Luokka:Vuoden 1998 albumit Luokka:Billy Ray Cyrusin albumit
Mario Baseball

Mario Baseball on Nintendon luoma Mario-urheilupelisarja, jossa pelataan baseballia. Tästä pelisarjasta on tehty vain kaksi osaa: Mario Superstar Baseball (Nintendo GameCube) ja Mario Super Sluggers (Wii). http://www.mariowiki.com/Mario_Baseball_(series) == Sarjan pelit == *Mario Superstar Baseball (Nintendo GameCube) *Mario Super Sluggers (Wii) == Lähteet == Luokka:Mario Luokka:Nintendon pelisarjat
Suproleague

Suproleague oli FIBA:n ylläpitämä kansainvälinen koripallosarja, joka pelattiin ainoastaan kerran. Ainoan mestaruuden voitti Maccabi Tel Aviv BC. == Historia == Kilpailu oli jatkoa European Champions' Cupille (nykyinen Euroliiga), joka oli toiminut vuosina 1958-2000. FIBA ei ollut koskaan kuitenkaan rekisteröinyt Euroliiga-nimeä itselleen, jolloin ULEB saattoi ottaa sen käyttöönsä. Tämän johdosta kaudella 2000-2001 Euroopassa käytiin kaksi seurajoukkueiden huippusarjaa: Suproleague ja Euroliiga. == Suproleaguen loppuottelu == Kausi Pelipaikka Voittaja 2. sija Tulos 2000–2001 Pariisi Maccabi Tel Aviv BC Panathinaikos BC 81-67 == Aiheesta muualla == *FIBA Europe *