EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Valtimon terveysasema

Valtimon terveysasema on pohjoiskarjalaisessa Nurmeksen kaupungin Valtimon kirkonkylällä sijaitseva julkisen palvelun terveysasema. Palvelujen tuottamisesta vastaa Pohjois-Karjalan hyvinvointialue (Siun sote). Valtimon terveyskeskuksen Välskärintien kiinteistöllen valmistui vuonna 1984 yksikerroksinen, julkisivultaan tiilinen, puurunkoinen rakennus 1984. Vuonna 1990 samalle tontille rakennettiin huomattavasti suurempi, kaksikerroksinen, tiiliverhoiltu ja betonirunkoinen terveyskeskusrakennus. Sittemmin tätäkin rakennusta on uusittu; esimerkiksi vuosina 2016-2017 terveyskeskuksen vuodeosasto remontoitiin tehostetun palveluasumisen yksiköksi. Terveysasema on normaalisti avoinna arkisin kello ma–pe klo 8–16. Terveysaseman ollessa suljettu päivystysvastaanotto on arki-iltasin (kello 16-21) ja viikonloppuisin Nurmeksen terveysasemalla. Öisin Nurmeksesta voi hakeutua kiireellistä hoitoa tarvitessaan Pohjois-Karjalan keskussairaalan yhteispäivystykseen Joensuussa (Tikkamäentie 16, J2-talon katutaso). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Valtimon terveysasema (suomi.fi) Luokka:Valtimon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Pohjois-Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä
Wang Mei-hua

Wang Mei-hua (; s. 10. elokuuta 1958) on taiwanilainen poliitikko, joka toimii maansa talousministerinä, joka vastaa mm. ulkomaankaupasta ja valtionyrityksistä. == Tausta ja yksityiselämä == Wang on naimisissa taiwanilaisen asianajajan ja DPP:tä edustavan parlamentaarikon, Wellington Koon, kanssa. Parilla on kaksi poikaa. Wang valmistui Taiwanin kansallisesta yliopistosta pääaineenaan oikeustiede. Hän on erikoistunut tekijänoikeuksiin.. Valmistuttuaan Wang on toiminut mm. patenteista vastaavan viraston johtajana Taiwanin talousministeriön alaisuudessa. Vuosina 2007–2016 hän toimi Taiwanin immateriaalioikeuksista vastaavan viraston pääjohtajana.. == Poliittinen ura == Vuonna 2016 Wan nimitettiin apulaisministeriksi Taiwanin talousministeriöön. Kun Shen Jong-chin nousi Taiwanin varapääministeriksi, Wang nousi tämän tilalle maan talousministeriksi. Wang on puoluepoliittisesti sitoutumaton. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Taiwanilaiset poliitikot Luokka:Elävät henkilöt
Nancy Currie

Nancy J. Currie (s. 29. joulukuuta 1958 Wilmington, Delaware) on yhdysvaltalainen astronautti. Currie valittiin Nasan astronautiksi vuonna 1990. Hän oli lennoilla STS-57, STS-70, STS-88 ja STS-109. Curriella on yli aikaa avaruudessa. Curriella on tohtorin arvosana teollisuussuunnittelusta Houstonin yliopistosta ja maisterin tutkinto turvatekniikasta Etelä- Kalifornian yliopistosta. Hän oli Yhdysvaltain armeijassa 23 vuotta ja keräsi yli lentoaikaa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Trevor Lawrence

William Trevor Lawrence (6. lokakuuta 1999 Knoxville) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän edustaa Jacksonville Jaguarsia. Hänen pelipaikkansa on pelinrakentaja. Lawrence oli vuoden 2021 NFL:n varaustilaisuuden ensimmäinen varaus. Collegessa Lawrence edusti Clemsonin yliopistoa. Hän pelasi kolme kautta collegessa. Hän heitti yhteensä 90 touchdownia ja 10 098 jaardia. Vuonna 2020 hänet valittiin Atlantic Coast Conferencen vuoden parhaaksi pelaajaksi ja vuoden parhaaksi hyökkäyspelaajaksi. Kesäkuussa 2024 Lawrence teki Jaguarsin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 275 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. https://www.sportsnet.ca/nfl/article/report-jaguars-sign-qb-trevor-lawrence- to-five-year-275m-extension/ ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joe Burrow

Joseph Lee Burrow (10. joulukuuta 1996 Ames) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän edustaa seuratasolla Cincinnati Bengalsia. Hänen pelipaikkansa on pelinrakentaja. Burrow oli NFL:n varaustilaisuuden 2020 ensimmäisenä varattu pelaaja. Burrow aloitti yliopistouransa Ohion osavaltionyliopistossa vuonna 2015. Hän ei pelannut kuitenkaan yhtään ottelua ensimmäisenä vuotenaan. Hän pelasi vuonna 2016 viisi ottelua heittäen kaksi touchdownia ja 226 jaardia. Vuonna 2017 hän heitti viidessä ottelussa 61 jaardia eikä yhtään touchdownia. Kauden 2017 jälkeen Burrow vaihtoi yliopistoa Louisianan osavaltionyliopistoon. Ensimmäisenä vuotenaan Louisianassa hän pelasi 13 ottelua heittäen 16 touchdownia ja 2894 jaardia. Yliopistouransa viimeisenä vuotenaan 2019 Burrow heitti 60 touchdownia ja 5671 jaardia. Kauden 2019 jälkeen Burrow voitti useita eri palkintoja, muun muassa Heisman Trophyn, joka jaetaan parhaalle yliopistopelaajalle. Cincinnati Bengals varasi Burrow'n vuoden 2020 varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana. Hän aloitti ensimmäisenä vuotenaan kymmenen ottelua heittäen 13 touchdownia ja 2688 jaardia. Burrow loukkaantui marraskuussa 2020 ottelussa Washingtonia vastaan. Hän loukkasi polvensa. Syyskuussa 2023 Burrow teki Bengalsin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 275 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. https://www.espn.com/nfl/story/_/id/38360442/going-here-long ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tallinnan tuhkimo

Tallinnan tuhkimo on Pirjo Honkasalon ja Marja Pensalan ohjaama suomalais- ruotsalainen dokumenttielokuva vuodelta 1996. Elokuva on henkilödokumentti Viron rikkaimmasta naisesta, metalliromukauppiaasta, Tiiu Silveksesta. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1996 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
ITO – Seitti – Kilvoittelijan päiväkirja

ITO - Seitti - Kilvoittelijan päiväkirja (myös ITO - kilvoittelijan päiväkirja) on Pirjo Honkasalon ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2010. Elokuva on henkilödokumentti Yoshinobu Fujiokasta, joka toimii pappina Mahajana-buddhalaisuuden puhtaan maan buddhalaisuus -koulukunnassa. Elokuva käsittelee temaattisesti kuoleman läheisyyttä elämässä. Sen päähenkilö Fujioka on entinen nyrkkeilijä, joka pitää baaria Tokiossa. Elokuvassa seurataan Fujiokan käymiä keskusteluja eri ihmisten kanssa. == Palkinnot ja ehdokkuudet == * Elokuva oli Parhaan dokumentin Jussi -palkintoehdokkaana vuonna 2011. * Joonas Jyrälä, Miia Nevalainen ja Panu Riikonen olivat elokuvasta Parhaan äänisuunnittelun Jussi -palkintoehdokkaina vuonna 2011. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2010 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Mahira Khan

Mahira Khan (s. 21. joulukuuta 1984 Karachi, Sindh, Pakistan) on pakistanilainen näyttelijä. Hän nousi kuuluisuuteen roolillaan Khirad Ashar Hussainina televisiosarjassa Humsafar. Muita suosittuja televisiosarjoja ovat olleet Shehr-e-Zaat ja Bin Roye. Kotimaansa lisäksi hän on työskennellyt myös yhdessä intialaisessa hindinkielisessä elokuvassa Raees (2017). == Yksityiselämä == Khan meni naimisiin Ali Askarin kanssa 2007 ja he erosivat 2015. Heidän poikansa syntyi 2009. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva Rooli Kieli Muuta 2011 Bol Ayesha Khan Urdu 2015 Bin Roye Saba Shafiq Urdu Manto Madaran Urdu Esiintyminen krediittien aikana ja laulussa ”Kya Hoga” 2016 Ho Mann Jahaan Manizeh Urdu Actor in Law Itsenään Urdu Erikoisesiintyminen 2017 Raees Aasiya Hindi Intialainen elokuva Verna Sara Urdu 2018 7 Din Mohabbat In Neeli Urdu 2019 Parey Hut Love Zeena Urdu Erikoisesiintyminen Superstar Noor Urdu 2020 The Legend of Maula Jatt Makhoo Jattni Pandžabi === Televisio === Vuosi Ohjelma Rooli Muuta 2006 MTV’s Most Wanted Juontaja 2008 Weekends with Mahira Juontaja 2011 10th Lux Style Awards Juontaja Neeyat Aalia Humsafar Khirad Ashar Hussain 2012 Shehr-e-Zaat Falak Coke Kahani Itsenään Erikoisesiintyminen 2013 1st Hum Awards Juontaja 2014 TUC The Lighter Side of Life Juontaja Sadqay Tumhare Rukhsana "Shanno" 2015 14th Lux Style Awards Juontaja 2016 Bin Roye Saba Shafiq 2017 Main Manto Madari 2021 Hum Kahan Kay Sachay Thay Mehreen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Pakistanilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harald Herdal

Harald Herdal (1900 Ålborg, Tanska – 1978 Rungsten, Tanska) oli tanskalainen kirjailija. Herdal on kuvannut realismin hengessä kööpenhaminalaista köyhälistöä. Hän on teoksissaan yhteiskuntakriittinen. Hän on kirjoittanut useita muistelmateoksia, joissa on niin historiallista kuin elämäkerrallistakin aineistoa. ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Jordi (albumi)

Jordi on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 11. kesäkuuta 2021. Albumi on nimetty yhtyeen edesmenneen managerin Jordan ”Jordi” Feldsteinin mukaan, joka kuoli vuonna 2017. Albumi on yhtyeen ensimmäinen sen jälkeen kun basisti Mickey Madden lähti yhtyeestä vuonna 2020, mutta hänen soittamistaan kuullaan kappaleissa ”Memories” ja ”Can’t Leave You Alone”. Albumin ensimmäinen single ”Memories” julkaistiin 20. syyskuuta 2019. Sitä seurasivat ”Nobody’s Love” heinäkuussa 2020 ja kolmas single, ”Beautiful Mistakes” maaliskuussa 2021. Kappaleen ”Lost” musiikkivideo julkaistiin albumin yhteydessä 11. kesäkuuta 2021. Albumilla vierailevat Megan Thee Stallion, Blackbear, Stevie Nicks, Bantu, H.E.R., YG sekä edesmenneet räppärit Juice WRLD ja Nipsey Hussle. Deluxe-version kappaleissa ovat mukana myös Anuel AA, Tainy ja Jason Derulo. == Taustaa == Joulukuussa 2017 yhtyeen pitkäaikainen manageri ja Adam Levinen lapsuudenystävä Jordan Feldstein kuoli veritulppaan 40-vuotiaana. Kaksi vuotta myöhemmin yhtye omisti kappaleen ”Memories” hänen muistolleen. Kappaleesta tuli maailmanlaajuinen menestys, ja se ylsi Billboard Hot 100 -listan toiselle sijalle. Kappaleesta tuli uuden albumin ensimmäinen single, ja siitä tehtiin myös remix, jossa ovat mukana YG ja Nipsey Hussle. 3. maaliskuuta 2021 yhtye ilmoitti saaneensa albumin äänitykset valmiiksi. Albumi julkistettiin ja asetettiin ennakkotilaukseen 29. huhtikuuta. Deluxe-version kappaleet julkistettiin 24. toukokuuta. == Kappaleet ja musiikillinen tyyli == Jordi mukailee pääasiassa valtavirran popmusiikin trendejä, jossa keskeisenä ovat yksinkertainen äänimaailma, trooppisen housen soundit ja tunnelmalliset syntetisaattorit. Perkussion osalta ääniä hallitsevat etupäässä rumpukone ja trap-beatit, vaikka niiden käyttö onkin edellisiä albumeita hienovaraisempaa, ja muun muassa kappaleissa ”Remedy” ja ”Convince Me Otherwise” kuullaan perinteisiä rumpuja. Albumin kappaleet ovat suhteellisen lyhyitä; moni alle kolme minuuttia pitkiä. Jordin kokonaispituus on myös Maroon 5:n kaikista levyistä lyhyin, ja ensimmäinen joka jää alle 40 minuutin. == Kappalelista == Tiedot Apple Musicista ja Geniuksesta. === Deluxe-versio === == Muut kannet == Tiedosto:Maroon 5 Jordi Deluxe.png| Deluxe-version kansikuva. Tiedosto:Maroon 5 Jordi Box Set.jpg| CD- boksin kansi. == Lähteet == Luokka:Maroon 5:n albumit Luokka:Vuoden 2021 albumit
Dimitri Petratos

Dimitri Petratos (s. 10. marraskuuta 1992 Sydney) on australialainen jalkapalloilija pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttä. Petratos edustaa Saudi- Arabian Valioliigassa pelaavaa Al-Wehda FC:tä. Hän on edustanut Australian jalkapallomaajoukkuetta vuodesta 2018. ==Lähteet== Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Australialaiset jalkapalloilijat
Tamara Natalie Madden

Tamara Natalie Madden (16. elokuuta 1975 – 4. marraskuuta 2017) oli jamaikalaistaustainen, Yhdysvalloissa uransa luonut taidemaalari. Madden eteni urallaan Atlantassa sijaitsevan Spelman Collegen taiteen ja visuaalisen kulttuurin professoriksi. Madden menehtyi nopeasti edenneeseen syöpään. https://www.wagesfuneralhome.com/obituaries/Tamara-Madden/ https://atlantatribune.com/2017/11/14/remembering-spelmans-tamara-natalie- madden-artist-and-professor/ https://afropunk.com/2017/11/renowned-atlanta- based-visual-artist-tamara-natalie-madden-suddenly-passes-away-cancer/ Taiteeseensa Madden sai vaikutteita Gustav Klimtiltä ja ne käsittelivät yleensä afrikkalaisten diasporaa. == Viitteet == == Lisää aiheesta == * http://archive.triblive.com/news/art-review-gianna-paniagua-and-tamara- natalie-madden-at-penn-galleries/#axzz3dI7qMWDw Luokka:Jamaikalaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Annika Nord

Annika Nord (oik. Nordqvist) on suomalainen kitaristi ja laulaja-lauluntekijä. Hän on kotoisin Porista, jossa hän lauloi kuusihenkisessä No One Nearby -yhtyeessä. Hän on sittemmin muuttanut Turkuun ja esiintynyt paljon trubaduurina ravintoloissa. Hän julkaisi keväällä 2020 esikoisalbuminsa Koordinaatit Grey Beton Recordsin tuottamana ja kouvolalaisen taustayhtyeen kanssa. Kesällä 2020 julkaistiin single "Revityt Farkut". Teosto myönsi hänelle Vuoden raportoija -palkinnon vuonna 2020. Kesäkuussa 2023 julkaistiin single "Vie mut". Nord oli mukana Idolsin koelauluissa talvella 2011–2012 ja YleX:n musiikkireality-ohjelmassa Nosteessa kesällä 2020. == Diskografia == ;Albumit * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Annika Nordin kotisivu Luokka:Suomalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Jenna Ronkainen

Jenna Ronkainen (s. 27. maaliskuuta 2001) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Naisten Salibandyliigassa nurmijärveläisen SB-Pron joukkueessa kaudesta 2019–2020 alkaen. Hän on kahden kauden aikana pelannut liigan runkosarjassa 34 liigaottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia. Pudotuspelejä hänellä on yksitoista. Hänen ensimmäinen liigakautensa keskeytettiin ennen pudotuspelejä koronavirusepidemian vuoksi. Toisella kaudellaan hän saavutti SM-hopeaa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jenina Hämäläinen

Jenina Hämäläinen (s. 31. heinäkuuta 2001) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Naisten Salibandyliigassa nurmijärveläisen SB-Pron joukkueessa kaudella 2020–2021, jolloin hän saavutti SM-hopeaa. Hän pelasi kauden aikana liigan runkosarjassa 25 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia ja sai kolme syöttöpistettä. Pudotuspelejä hän pelasi 15, ja niissä hän teki kaksi maalia ja syötti yhden. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alfred Roini

Alfred Roini (alk. Gröndahl, 13. heinäkuuta 1864 Petäjävesi – 9. marraskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Lyhyehkön taiteilijanuransa aikana hänellä oli noin sata roolia. == Ura == Roinin vanhemmat olivat palstatilallinen Konrad Konst. Gröndahl ja Mathilda Laurén. Hän kävi viisi luokkaa Jyväskylän Klassillista lyseota ja kolme luokkaa seminaaria, minkä jälkeen hän toimi vastaavana kansakoulunopettajana Loimaalla vuoteen 1888, jolloin hän liittyi August Aspegrenin Suomalaiseen Kansanteatteriin. Roini siirtyi näyttelijän uralta liikealalle 1894. Liikealalla hän toimi kirjanpitäjänä. Roinin alaa olivat koomiset roolit, kuten Podkoljosin osa Nikolai Gogolin Naimapuuhissa, Des Prunellesin osa Victorien Sardoun huvinäytelmässä Erotaan pois, Eenokin osa Aleksis Kiven Kihlauksessa ja Karrin osa Kiven Nummisuutareissa. Roini näytteli sivurooleja kolmessa elokuvassa: Myrskyluodon kalastaja (1924), Tukkipojan morsian (1931) ja Ne 45000 (1933). Alfred Roinin puoliso oli näyttelijä Meri Salin. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Naisenkaari

Naisenkaari on Kiti Luostarisen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1997. Elokuva käsittelee aiheenaan naisen vartaloa eri elämänvaiheissa. == Palkinnot ja festivaaliosallistuminen == * Elokuva voitti vuonna 1997 Tampereen elokuvajuhlilla pääpalkinnon yli 30-minuuttisten elokuvien kotimaisessa kilpailussa sekä festivaalin yleisöpalkinnon. * Elokuva voitti vuonna 1997 Jyväskylässä Nordic Glory Festival -elokuvajuhlilla jaetusti toisen palkinnon sekä yleisöpalkinnon. * Elokuva voitti vuonna 1997 Ranskassa Créteilssä järjestettävillä Films de Femmes -elokuvajuhlilla parhaan dokumenttielokuvan palkinnon sekä yleisöpalkinnon. *Elokuva voitti vuonna 1999 Italiassa Torinossa järjestettävillä Cinema delle Donne -elokuvajuhlilla parhaan dokumenttielokuvan yleisöpalkinnon. * Elokuva osallistui vuonna 1997 Berliinin elokuvajuhlille. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1997 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Jackson Irvine

Jackson Alexander Irvine (s. 7. maaliskuuta 1993 Melbourne) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaa St. Paulia. Hän on edustanut Australian jalkapallomaajoukkuetta vuodesta 2013. Irvine saapui Eurooppaan skotlantilaisen Celticin junioreihin vuonna 2010. Syyskuussa 2012 hän pelasi Celticin edustusjoukkueessa ainoaksi siinä seurassa jääneen valioliigaottelunsa. Hän jatkoi valioliigauraansa Skotlannissa Kilmarnockin ja Ross Countyn joukkueissa, pelasi vuosina 2016–2020 Englannin mestaruussarjassa Burton Albionissa ja Hull Cityssä sekä palasi vuonna 2021 Skotlantiin Hibernianin joukkueeseen. Kesällä 2021 hän siirtyi saksalaisseura St. Pauliin. Irvine pelasi vuonna 2011 Skotlannin alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa mutta siirtyi sitten edustamaan Australiaa. Hän pelasi alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 avauskokoonpanossa Australian kaikki kolme ottelua. Hän pelasi Australian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2013 ystävyysottelussa Kanadaa vastaan. Hän pelasi kaksi ottelua Maanosaliittojen cupissa 2017 ja tuli MM-kilpailuissa 2018 vaihdosta kentälle Australian kaikissa kolmessa ottelussa. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019 hän pelasi joukkueensa kaikki viisi ottelua ja ensimmäistä lukuun ottamatta täydet minuutit. Hän on pelannut elokuun 2022 loppuun mennessä 47 A-maaottelua, joista 30 ottelua avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kuusi maalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Australialaiset jalkapalloilijat
Tervasaari (Hamina)

thumb|Tullimakasiini thumb|S/S Hyöky, entinen majakkalaiva Helsinki, Tervasaaren laiturissa Tervasaari on Haminan kaupunginosa keskustan lounaispuolella. Alueella on esimerkiksi historiallinen tullimakasiini, skeittipuisto, venesatama ja uimaranta. Tervasaarelle on myös kaavoitettu uusi asuinalue.Hamina.fi - Asuminen ==Historia== Tervasaaressa on ollut satama jo 1700-luvulta lähtien, vaikka kaupungin tärkein satamapaikka oli tuolloin vielä Hietakylässä. Vanha satama alkoi käydä 1800-luvulla höyrylaivaliikenteen myötä ahtaaksi, ja 1880-luvulta lähtien Tervasaari muodostui kaupungin merenkulun keskipisteeksi. Rautatien valmistuminen ja sahan valmistuminen vauhdittivat alueen kehitystä. Kun kaupungin satamatoiminta siirtyi 1930-luvulla Hilloon, Tervasaaren merkitys satamana väheni ja sahan rooli kasvoi. Sahatoiminta jatkui vuoteen 1994 asti.Reimari.fi - Laituriurakan ensimmäinen vaihe valmistumassa ==Vierasvenesatama== Tervasaaressa sijaitsee vierasvenesatama. Sataman väyläsyväys on 2-4 metriä, ja siellä on veneiden tankkauspiste, lasten leikkipaikka, infotaulu sekä mahdollisuus ostaa elin- ja venetarvikkeita.Hamina.fi - Haminan Tervasaari ==Uusi asuinalue ja Oolanninpuisto== Tervasaaren uusi kaava mahdollistaa asuin-, liike- ja palvelurakentamisen sekä vapaa-ajan palveluita.Hamina.fi - Rakentaminen Kaupungin tavoitteena on huomioida alueen kehittämisessä ekologisia tavoitteita esimerkiksi hyödyntämällä uusiutuvaa energiaa, puurakentamista ja luonnonmukaista huleveden hallintaa. Asuinalueen yhteyteen kehitetään myös Oolanninpuistoksi nimettyä merellistä viheraluetta. Puistoon sisältyy vuonna 2017 perustettu Itsenäisyydenpuisto, jonne on istutettu yhteensä sata puuta, jotka edustavat kymmentä eri lajia. Puiston rakennustyöt toteutetaan vaiheittain, ja valmistuttuaan sen tarkoituksena on parantaa kaupungin asukkaiden virkistysmahdollisuuksia.Hamina.fi - Oolanninpuisto Oolanninpuiston suunnittelijana toimii Kotkan kaupunginpuutarhuri Heikki Laaksonen, joka on suunnitellut Kotkassa Sapokan vesipuiston ja Katariinan meripuiston. Näiden tapaan myös Oolanninpuistossa tullaan hyödyntämään elementteinä vettä ja kiveä.Reimari.fi - Graniitti tuo linnamaisen muodon Oolannin puistolle ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Tervasaari Haminan kaupungin kotisivuilla Luokka:Haminan kaupunginosat
Teija Alaviiri

Teija Alaviiri (s. 22. syyskuuta 1981 Rovaniemi) on suomalainen uransa lopettanut maantiepyöräilijä. Alaviiri saavutti maantiepyöräilyn maantieajon SM-kilpailuissa pronssia vuonna 2000. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1981 syntyneet
Tuomo Kasanen

Tuomo Kasanen eli Veli Koo on suomalainen sosiaalisen median vaikuttaja, kirjailija, näyttelijä ja TV- sekä radiojuontaja. Kasanen vaikuttaa mediassa joka kirjoittaa Sieluni Silmin -blogia sekä ylläpitää Facebookin Miestenhuone- ryhmää. Hän on edustanut miesääntä sosiaalisen median kentällä. Kasanen äänestettiin vuonna 2021 "Vuoden Positiivisimmaksi lahtelaiseksi." Kasanen on esiintynyt myös lukuisissa maamme suosituimmissa valtamedioissa, kuten Ylen Puoli seitsemän -ohjelmassa. Hän hostaa Suplassa valtakunnallisesti menestynyttä podcastia Miesten vuoro puhua, jossa julkisuudesta tutut miehet puhuvat tunteista ja tabuista. Kasanen kirjoitti ensimmäiset vuotensa aikavälillä 2017–2018 kasvottomana ja pelkällä nimimerkillään Veli Koo. Syitä kasvottomuuteen hän kertoi ensimmäisessä julkisessa esiintymisessään radio Aallon iltapäivän vieraana. Tultuaan esiin kasvoillaan ja omalla nimellään, Kasanen on tuonut esiin useasti kokemuksiaan masennuksesta ja burn outistaan, jonka hän koki keväällä 2017. Hän on korostanut etenkin psykoterapian mahdollisuuksia itsensä kehittämiseen ja paranemisprosessiin ja tuottanut aiheesta laajalti luetun artikkelin tietokirjailija ja kolumnisti Maaret Kallion kanssa. Kasanen on tuonut esiin omiin kokemuksiinsa peilaten haasteita yhteiskuntarakenteissa esimerkiksi miehiin kohdistuvien ulkonäköpaineiden osalta. Hän esiintyi kuuden muun miehen kanssa Yle Perjantai dokumentissa, jossa pääteemana oli murtaa tabua miesten haluttomuudesta. Kasanen organisoi myös miesten ulkonäköpaineisiin liittyen kahden muun miespuolisen sosiaalisen median vaikuttajan kanssa suuren kyselyn perustamassaan Facebookin Miestenhuone-ryhmässä. Tuloksista uutisoi laajasti myös valtamedia. Hänen pääaiheitaan ovat olleet kehopositiivisuus, suomalaisen miehuuden tabujen avaaminen sekä henkisen hyvinvoinnin kehittäminen etenkin miehillä. Hänet tunnetaan myös perinteeksi muodostuneesta hyväntekeväisyyskampanjasta, joka järjestetään jokainen joulukuu hänen ylläpitämänsä Facebookin Miestenhuone- ryhmänsä toimesta. Vuonna 2020 keräys tuotti yli 250 000 euroa yksityislahjoituksina Veikko ja Lahja Hurstin Laupeudentyölle. Miesten osallistumista kehopositiivisuus-aatteeseen Kasanen on pohtinut useassa kontekstissa, kuten Suomen kehopositiivuusaatteen yhtenä merkittävimmistä teoista pidetyssä Ylen Jenny+ -ohjelmassa. Hän on myös näytellyt elokuvassa "Veljeni Vartija" sekä Ylen sarjassa "Aktivistit." Kasanen on kirjoittanut myös omaelämänkerrallisen kirjan nimeltä Miehen Mitta - Kuinka vapauduin trauman kahleista kirjailija Moona Laakson kanssa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Suomalaiset bloginpitäjät
Tuija Kinnunen

Tuija Kinnunen (s. 10. toukokuuta 1965) on suomalainen uransa lopettanut maantiepyöräilijä. Kinnunen saavutti maantiepyöräilyn maantieajon SM- kilpailuissa hopeaa vuonna 1998. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1965 syntyneet
Haute-Goulaine

Haute-Goulaine on kunta läntisessä Ranskassa Loire-Atlantiquen departementissa Pays de la Loiren alueella. Se sijaitsee noin 14 kilometriä Nantesin kaupungista itään. Kunnan alueella oleva renessanssilinna Château de Goulaine on kuulunut saman suvun omistukseen jo vuosituhannen ajan. 1100-luvulla se oli linnoitus silloisessa Bretagnen rajamaakunnassa, Bretagnen herttuakunnan ja Ranskan kuningaskunnan rajalla. 1400-luvun lopulla aloitettiin keskiaikaisen linnoituksen muutostyöt renessanssilinnaksi. Vuonna 1621 Ranskan kuningas Ludvig XIII myönsi perheelle arvokkaan markiisin aseman. Linna on avoinna vierailuille, ja sen talleissa on LU:n keksitehtaan museo, jossa on esillä tehtaan historiasta kertova näyttely. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loire-Atlantiquen kunnat
Annika Hautojärvi

Annika Hautojärvi (s. 22. heinäkuuta 1997) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on naisten Salibandyliigassa edustanut sipoolaista Ådalens IF:ää kaudella 2017–2018, lahtelaista Pelicans SB:tä kaudella 2018–2019 ja Porvoon Salibandyseuraa kaudesta 2019–2020 alkaen. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2021 ja oli loppuotteluissa joukkueen kapteeni Noona Björkmanin loukkaannuttua pudotuspelien aiemmassa vaiheessa. Hän on pelannut viiden kauden aikana liigassa 97 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 15 maalia ja saanut 12 syöttöpistettä. Pudotuspelejä hänellä on ennen kauden 2021–2022 loppuottelusarjaa 26, ja niissä hän on tehnyt yhden maalin ja antanut yhden maalisyötön. Annika Hautojärven sisko Elina Hautojärvi on myös salibandypelaaja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Portosantonkeltto

Portosantonkeltto (Crepis noronhaea) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, kelttojen (Crepis) sukuun kuuluva kasvilaji. Portosantonkeltto on Madeiralla endeemisenä kasvava kasvilaji. Portosantonkeltto kasvaa siellä tienpientareilla sekä erilaisilla muilla joutomailla. == Lähteet == * Andres Moreira-Muñoz, Sergio Elórtegui Francioli, Carsten Hobohm & Miguel Pinto da Silva Menezes de Sequeira, Endemism on Islands – Case Studies [teoksessa: Endemism in Vascular Plants, vol. 9, 2014, Springer, ISBN 978-94-007-6913-7, ISSN 1875-1326, Doi 10.1007/978-94-007-6913-7] Luokka:Keltot Luokka:Madeiran kasvisto
Iiris Karhu

Iiris Karhu (s. 20. heinäkuuta 1963) on suomalainen uransa lopettanut maantiepyöräilijä. Karhu saavutti maantiepyöräilyn maantieajon SM-kilpailuissa pronssia vuosina 2002 ja 2005. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1963 syntyneet
Elisa Arvo

Elisa Arvo (s. 29. lokakuuta 1987) on suomalainen uransa lopettanut maantiepyöräilijä. Arvo saavutti maantiepyöräilyn maantieajon SM-kilpailuissa pronssia vuonna 2007. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1987 syntyneet
Kia Lehmusvuori

Kia Lehmusvuori (s. 8. tammikuuta 1991) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on naisten Salibandyliigassa edustanut nurmijärveläistä SB-Prota kausina 2013–2015 ja 2016–2017, helsinkiläistä M-Teamia kaudella 2015–2016, sipoolaista Ådalens IF:ää kaudella 2017–2018 sekä Porvoon Salibandyseuraa kaudella 2020–2021. Hän on voittanut Suomen- mestaruuden vuosina 2014 ja 2021 sekä saavuttanut SM-hopeaa vuosina 2015 ja 2017. Hän on pelannut kuuden kauden aikana liigassa 116 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 13 maalia ja saanut 27 syöttöpistettä. Pudotuspelejä hänellä on 39, ja niissä hän on tehnyt kolme maalia ja antanut viisi maalisyöttöä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Se Oikea – tarinoita rakkaudesta

Se Oikea – tarinoita rakkaudesta on Kiti Luostarisen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1999. Elokuva käsittelee rakkautta. Se on haastatteludokumentti, jossa eri ihmiset kertovat omat rakkaustarinansa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1999 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Soad Hosni

Soad Hosni (26. tammikuuta 1943 – 22. kesäkuuta 2001) oli egyptiläinen näyttelijä. Hosni esiintyi 75 elokuvassa, joista ehkä kuuluisin on Khali Balak min Zouzou vuodelta 1974. Hän kuoli vuonna 2001 tiputtuaan asuntonsa parvekkeelta Lontoossa ilmeisesti itsemurhan tehneenä. ==Elämäkerta== Soad Hosni syntyi Kairossa 26. tammikuuta 1943. Perheeseen kuului 17 lasta. Hänen isänsä oli kalligrafi. Puolisiskosta Nagatista tuli kuuluisa laulaja ja puoliveli oli Umm Kulthumille työskennellyt säveltäjä ja udin soittaja. Jo 3-vuotiaana Soad Hosni esiintyi laulaen egyptiläisessä radio-ohjelmassa Papa Sharo. Soad Hosni näytteli elokuvaurallaan 75 elokuvassa ja hän tuli tunnetuksi "egyptiläisen elokvuan Tuhkimona". Hänen kuuluisia elokuviaan olivat esimerkiksi Hossam Eddine Mostafan ohjaama Al- Ashqya' al-Thalatha vuodelta 1962, Niazi Mostafan ohjaama Sagheera 'Al Hob vuodelta 1966 ja Kamal el-Sheikhin ohjaama Be'r el-herman vuodelta 1969. Hänen kuuluisin roolinsa oli vuoden 1974 elokuvassa Khali Balak min Zouzou. Elokuvan käsikirjoitti Salah Jaheen ja ohjasi Niazi Mostafa. Hosni näyttelee opettajaansa rakastuvaa oppilasta. Hosnin viimeinen rooli oli hänen entisen aviomiehensä Ali Badakhanin ohjaamassa vuoden 1991 elokuvassa. Hänen terveydentilansa alkoi heikentyä ja hän lopetti näyttelemisen kokonaan. Hosni kärsi selkärankaan liittyneistä ongelmista ja sen aiheuttamista sivuoireista, jotka vaikeuttivat esimerkiksi liikkumista. Soad Hosni kuoli 22. kesäkuuta 2001. Hän oli pudonnut parvekkeelta asunnostaan Lontoossa Britanniassa. Poliisi piti selvityksen jälkeen kuolemaa itsemurhana. Jotkin tahot esittivät epäilyjä kuoleman syyn suhteen. Hosnin sisko teki valituksen ja syytti egyptiläisiä viranomaisia kuolemasta. Tutkinta Egyptissä lopetettiin kuitenkin maaliskuussa 2014. ==Lähteet== Luokka:Egyptiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Taimi Mikkola

Taimi Mikkola (s. 13. heinäkuuta 2002) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on naisten Salibandyliigassa edustanut Porvoon Salibandyseuraa kaudesta 2018–2019 alkaen. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2021. Hän on pelannut liigassa kaikkiaan 56 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt kuusi maalia ja saanut seitsemän syöttöpistettä. Pudotuspelejä hänellä on ennen kauden 2021–2022 loppuottelusarjaa 16, ja niissä hän on antanut yhden maalisyötön. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matilda Holmström

Matilda Holmström (s. 25. maaliskuuta 2003) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on naisten Salibandyliigassa edustanut Porvoon Salibandyseuraa kaudesta 2020–2021 alkaen. Hän voitti vuonna 2021 Suomen- mestaruuden ja pelasi kauden aikana liigassa kuusi runkosarjaottelua, joissa hän sai yhden syöttöpisteen, sekä 15 pudotuspeliä, joissa hän teki yhden maalin ja antoi kolme maalisyöttöä. Kaudella 2021–2022 hän pelasi runkosarjassa 14 ottelua, joissa hän teki kolme maalia ja sai kaksi syöttöpistettä, sekä on pelannut ennen loppuottelusarjaa kahdeksan pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt yhden maalin ja antanut kaksi maalisyöttöä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Willem Frederik Hermans

Willem Frederik Hermans (1921 Amsterdam, Alankomaat – 1995Hermans, Willem, Kirjasampo, viitattu 30.4.2021) oli alankomaalainen kirjailija. Hän toimi maantieteen lehtorina Groningenin yliopistossa mutta muutti sittemmin Pariisiin. Hermans julkaisi kolme runokokoelmaa, sen jälkeen 1949 ja 1951 romaaneja, joissa hän tilittää lähihistoriaa. Romaanissa Damokleen pimeä huone (1958) hän käsittelee sodanjälkeistä aikaa. Hän on kirjoittanut myös esseistiikkaa ja näytelmän. ==Suomennetut teokset== * Damokleen pimeä huone (De donkere kamer van Damocles), suom. Aune Tunkelo, WSOY 1963 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Alankomaalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Schwartzin reagenssi

Schwartzin reagenssi (C10H11ZrCl) eli zirkonoseenikloridihydridi on metalloseeneihin kuuluva organozirkoniumyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina useissa orgaanisen kemian reaktioissa. Yhdiste on nimetty aineen käyttöä kehittäneen Jeffrey Schwartzin mukaan. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa Schwartzin reagenssi on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Se alkaa hajota valon vaikutuksesta, jolloin sen väri muuttuu punertavaksi. Aine reagoi veden kanssa ja on liukenematon useisiin orgaanisiin yhdisteisiin. Schwartzin reagenssin rakenne kiinteänä on dimeeri, ja vety toimii siltaligandina dimeerin osien välillä. Schwartzin reagenssin kloridiligandi voi korvautua muilla ryhmillä reagoidessaan nukleofiilien kanssa.Tamotsu Takahashi, Noriyuki Suzuki, Nilukshi Jayasuriya & Peter Wipf: Chlorobis(cyclopentadienyl)hydridozirconium, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2006. Teoksen verkkoversio Viitattu 30.4.2021. ==Valmistus ja käyttö== Schwartzin reagenssia valmistivat ensimmäisen kerran Peter C. Wailes ja H. Weigold vuonna 1970. Yhdistettä valmistetaan zirkonoseenidikloridin ja voimakkaan pelkistimen kuten litiumalumiinihydridin tai litiumtri‐t‐butoksialumiinihydridin välisellä reaktiolla. Schwartzin reagenssia voidaan käyttää pelkistämään amideja aldehydeiksi tai amiineiksi. Erityisen käytetty reaktio on hydrozirkonointi, jossa Schwartzin reagenssi liittyy alkyyniin tai alkeeniin muodostaen organozirkoniumjohdannaisen. Tämä yhdiste reagoi elektrofiilien kanssa alkeeneiksi tai alkaaneiksi. Schwartzin reagenssiä käytetään myös muiden organozirkoniumyhdisteiden valmistukseen. ==Lähteet== Luokka:Organometalliyhdisteet Luokka:Zirkoniumyhdisteet
Azay-le-Ferron

Azay-le-Ferron on kunta Ranskassa Indren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 51 kilometriä Châteauroux’n kaupungista länteen. Kunta kuuluu osana alueellista Parc naturel régional de la Brennen luonnonpuistoa. Kunnan nähtävyyksiä on renessanssilinna Château d'Azay-Le- Ferron. Sitä rakennettiin 1300-luvulta aina 1700-luvulle saakka. Linnan viimeinen yksityinen omistaja myi sen Toursin kaupungille vuonna 1952. Linnan 55 hehtaarin puiston ovat suunnitelleet maisemapuutarhurit Denis ja Eugène Bülher. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Indren kunnat
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1949

Suomen vuoden 1949 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin miehissä Joensuussa ja naisissa Kuopiossa Linnanlahden radalla 29.-30.tammikuuta. Kilpailuihin osallistui kaikkiaan 15 miesluistelijaa ja neljä naisluistelijaa. Yleiskilpailun ohessa ratkaistiin matkamestaruudet. === Miesten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # Pisteet 1 Kalevi Laitinen 46,8 6 8.51,5 1 2.38,9 1 19.45,0 1 212,196 2 Lassi Parkkinen 46,2 2 8.53,2 2 2.41,2 4 20.06,8 3 213,593 3 Pentti Lammio 48,4 11 8.54,4 3 2.42,4 5 19.52,0 2 215,573 4 Kauko Salomaa 46,9 4 9.16,8 6 2.30,6 2 19.43,9 5 217,150 5 Martti Salomaa 47,1 7 9.06,8 6 2.40,6 3 21.35,1 5 220,068 6 Vilho Raami 47,4 10 9.24,2 7 2.48,2 8 21.41,4 6 224,956 7 Antero Ojala 47,3 9 9.26,6 8 2.44,7 7 22.14,1 7 225,565 8 Mauri Suomalainen 46,7 4 9.29,6 9 2.52,5 10 22.56,0 9 229,960 9 Armas Vilén 49,6 12 9.41,0 11 2.52,5 10 22,44,2 8 233,410 10 Väinö Leimulahti 50,5 15 10.11,7 14 3.01,8 15 23.44,8 10 243,510 Matti Tuomi 46,6 3 9.03,3 5 2.43,4 6 – – – Raimo Leskinen 47,2 8 9.40,6 10 2.50,2 9 – – – Keijo Lehdikkö 46,1 1 9.46,8 12 2.52,6 12 – – – Toivo Sormunen 50,0 14 9.56,4 13 2.52,9 13 – – – Arvo Häkli 49,8 13 10.18,3 15 3.01,4 14 – – – === Naisten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 3 000 m # 1 000 m # 5 000 m # Pisteet 1 Eevi Huttunen 53,5 1 6.02,1 2 1.51,0 2 10.30,5 2 232,400 2 Verné Lesche 56,0 2 5.58,7 1 1.50,6 1 10.18,6 1 232,943 3 Kyllikki Kinnunen 60,7 3 6.48,4 3 2.07,3 3 13.03,9 3 270,807 Aulikki Karhu 61,0 4 6.57,6 4 2.08,7 4 – – – == Lähteet == * * Luokka:Vuoden 1949 pikaluistelu Luokka:Joensuun urheilutapahtumat Luokka:Kuopion urheilutapahtumat Luokka:Pikaluistelun Suomen-mestaruuskilpailut
Budjettiriihi

Budjettiriihi on kokous, jossa Suomen hallitus viimeistelee valtion seuraavan vuoden talousarvioesityksen valtiovarainministerin esityksen pohjalta. Budjettiriiheen osallistuvat hallituksen kaikki ministerit, oikeuskansleri, valtiovarainministeriön valtiosihteeri ja budjettiosaston johto. Budjettiriihi kestää tavallisesti 2–3 päivää. Talousarvion valmistelussa budjettiriihi ajoittuu elokuulle. Budjettiriihtä ovat edeltäneet hallinnonalojen talousarvioesitysten käsittely valtiovarainministeriössä kevään ja kesän kuluessa ja valtiovarainministerin päätös valtiovarainministeriön ehdotuksesta valtion talousarvioesitykseksi heinä–elokuussa. Hallitus antaa budjettiriihen jälkeen talousarviota koskevan esityksen eduskunnalle. Budjettiriihessä hallitus hyväksyy talousarvioesityksensä sisällön. Riihessä päätetään hallinnonalojen seuraavan vuoden menokehykset. Siinä linjataan myös pidemmän aikavälin rakennemuutoksia. Ministerit tuovat budjettiriiheen päätettäväksi vain ne asiat ja hallinnonalojen määrärahamuutokset, joista ei ole saavutettu yksimieliyyttä valtiovarainministeriön kanssa talousarvion valmistelun aikaisemmissa vaiheissa. Budjettiriihessä talousarvioesityksen menojen ja tulojen loppusummiin tulee tavallisesti muutoksia. Hallituksen puoliväliriiheksi eli kehysriiheksi kutsutaan hallituksen maalis–huhtikuussa käymiä neuvotteluja julkisen talouden suunnitelmasta ja valtion talousarvion kehyksistä seuraaviksi neljäksi vuodeksi. == Budjettiriihi-sanan historiasta == Suomessa hallitus on tehnyt talousarvioesityksensä erillisissä pitkissä neuvotteluissa 1960-luvun lopulta asti. Neuvotteluja alettiin kutsua budjettiriiheksi 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Lehdistössä ensimmäinen maininta budjettiiriihestä löytyy elokuulta 1971. Toisen tiedon mukaan nimitys olisi syntynyt Ahti Pekkalan toimiessa valtiovarainministerinä vuosina 1979–1986.Taponen, Aki: ”Budjetti pakettiin ja sitten oluelle.” Aamulehti 15.9.2019, s. A17. Alma Media. Budjettiriihi-sana sisältää vertauksen riihessä tapahtuvasta puimisesta entisaikojen maataloudessa. Lisäksi budjettiriihi, kuten riihessä puiminen, ajoittuvat elo–syyskuulle. == Lähteet == Luokka:Julkinen talous Luokka:Finanssipolitiikka Luokka:Suomen talous
Laura Tirkkonen-Rajasalo

Laura Tirkkonen-Rajasalo (aik. Kyllönen) on suomalainen biokemisti. Kyllönen on puupohjaisia pakkausmateriaaleja valmistavan Sulapacin teknologiajohtaja ja toinen sen perustajista. Koulutukseltaan Kyllönen on ympäristöinsinööri jonka jälkeen hän on opiskellut biokemiaa Tampereen yliopistossa josta hän on väitellyt tohtoriksi aiheenaan lääketieteelliset biomateriaalit. Sulapac on saanut neljä kansainvälistä palkintoa. Kyllönen ja Sulapacin toinen perustaja Suvi Haimi voittivat Kotilieden tulevaisuuden vaikuttajanaisia 2017 äänestyksen. Vuonna 2019 Kyllönen ja Haimi saivat Tekniikan edistämissäätiön Teknologiapalkinnon. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset biokemistit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Emilia Bertolé

Emilia Isabel Bertolé (tunnettu myös nimellä Ignacio Bertolé ) (21. kesäkuuta 1896 Rosario - 26. heinäkuuta 1949 Rosario) oli argentiinalainen runoilija ja taidemaalari. Hänen taiteellinen uransa painottui kuvataiteisiin ja hän julkaisi elinaikanaan vain yhden runokokoelman. http://www.artland.com/artists/emilia-bertole https://web.archive.org/web/20170305035524/http://www.concejorosario.gov.ar/personalidadDestacada.jsp?cod=00068g5 http://rkd.nl/nl/explore/artists/235267 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.bellasartes.gob.ar/coleccion/obra/1725/ Luokka: Argentiinalaiset taidemaalarit Luokka: Argentiinalaiset runoilijat Luokka: Vuonna 1896 syntyneet Luokka: Vuonna 1949 kuolleet
Bouges-le-Château

Bouges-le-Château on kunta Ranskassa Indren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 29 kilometriä Châteauroux’n kaupungista pohjoiseen. Kunnan nähtävyyksiä on 1760-luvulla rakennettu linna Château de Bouges. Tuolloin kuninkaallisen takomon johtaja Claude Leblanc de Carnaval osti paikalla olleen kartanon, ja rakennutti sen paikalle italialaistyylisen talon. Kymmenkunta vuotta myöhemmin hän teki konkurssin ja linna jouduttiin myymään. Tämän jälkeen linnalla oli useita omistajia, kuten diplomaatti Charles-Maurice de Talleyrand-Périgord. 1900-luvun alussa linnan englantilaisen puutarhan suunnitteli puutaransuunnittelija Achille Duchêne. Vuonna 1917 linnan hankki omistukseensa pariisilainen tavaratalon johtaja Henry Viguier. Hän kunnosti linnan alkuperäiseen asuunsa ja hankki sinne 1700-luvun huonekalut. Hän kuoli ilman perillisiä ja testamenttasi linnan valtiolle vuonna 1967. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Indren kunnat
William Thornton

William Thornton (20. toukokuuta 1759 Tortola – 28. maaliskuuta 1828 Washington) oli englantilaissyntyinen yhdysvaltalainen arkkitehti, keksijä ja virkamies, joka tunnetaan parhaiten Yhdysvaltain kongressitalon ensimmäisenä suunnittelijana. Thornton opiskeli Edinburghin yliopistossa lääketiedettä 1781–1784 ja sai lääkärinoikeudet Aberdeenin yliopistosta vuonna 1784. Matkusteltuaan Euroopassa hän palasi Tortolaan ja matkusti sitten siirtolaisena Yhdysvaltoihin vuonna 1787. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden seuraavana vuonna ja asettui Philadelphiaan. Thornton voitti vuonna 1789 Library Company of Philadelphia -kirjastoyhdistyksen järjestämän arkkitehtuurikilpailun, vaikka hän ei ollut suorittanut arkkitehtuurin opintoja eikä hänellä ollut arkkitehdin muodollista pätevyyttä. Punatiilinen Library Company of Philadelphian rakennus rakennettiin vuonna 1789 Thorntonin piirustusten perusteella. Vuodet 1790–1792 Thornton vietti jälleen Tortolassa, jossa hän kuuli ensi kerran Washingtonin Capitolin eli Yhdysvaltain kongressitalon arkkitehtuurikilpailusta. Thorntonin lähettämä ehdotus saapui pahasti myöhässä, kuukausia kilpailun määräajan umpeutumisen jälkeen. Siitä huolimatta valitsijalautakunta katsoi Thorntonin suunnitelman parhaimmaksi, koska se oli ollut tyytymätön aiempiin ehdotuksiin. Thorntonin Yrjöjen aikakauden arkkitehtuuria mukaillutta suunnitelmaa noudatettiin kongressitalon pohjois- ja eteläsiipien julkisivuissa, mutta arkkitehti Benjamin Latrobe suunnitteli siipien sisätilat kokonaan uudelleen. Vuosina 1794–1802 Thornton toimi Washingtonin komissaarina. Hän suunnitteli kaupunkiin useita asuintaloja, mukaan lukien The Octagon Housen (1798–1800), jota presidentti James Madison käytti virka-asuntonaan vuonna 1814, sen jälkeen kun brittijoukot olivat polttaneet Valkoisen talon vuoden 1812 sodassa. Octagon House on nykyisin American Institute of Architectsin päämaja. Vuosina 1802–1828 Thornton toimi Yhdysvaltain Patenttihallituksen johtajana. Thornton ja toinen keksijä, John Fitch, olivat ensimmäisiä siipiratasaluksen kehittäjiä. Selvityksessään In Short Account of the Origin of Steamboats vuodelta 1814 Thornton puolusti vuosina 1778–1790 tehtyjä kokeitaan Robert Fultonin myöhempiä vaatimuksia vastaan höyrykäyttöisen laivan keksimisestä. Thornton myös patentoi kahdeksan keksintöä vuosina 1802–1827. Nämä patentit koskivat muun muassa ampuma-aseiden ja tislauslaitteiden parannuksia. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset arkkitehdit Luokka:Yhdysvaltalaiset keksijät Luokka:Amerikanenglantilaiset Luokka:Vuonna 1759 syntyneet Luokka:Vuonna 1828 kuolleet
Desirae Krawczyk

Desirae Krawczyk (s. 11. tammikuuta 1994 Palm Desert, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. WTA-maailmanlistalla hän on sijoittunut parhaimmillaan nelinpelissä sijalle 19 huhtikuussa 2021. Hän on voittanut urallaan viisi WTA-turnausta nelinpelissä. Hänen isänsä on puolalainen ja äitinsä filippiiniläinen. Krawczyk voitti ensimmäisen nelinpelin WTA- turnauksensa Gstaadissa 2018 Alexa Guarachin kanssa. Vuonna 2019 hän voitti Giuliana Olmosin kanssa Nottinghamin WTA-turnauksen. Vuonna 2020 Krawczyk voitti Acapulcossa Olmosin parina ja Istanbulissa Guarachin kanssa. Vuonna 2021 hän voitti Adelaidessa Guarachin kanssa. Grand slam -turnauksissa Krawczykin paras saavutus on loppuotteluun pääsy Ranskan avoimissa 2020 Guarachin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset tennispelaajat
Kaitlyn Dever

Kaitlyn Dever (s. 21. joulukuuta 1996 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa päärooleistaan elokuvassa Booksmart ja Netflixin draamasarjassa Epäuskottava. Deverin ensimmäinen huomionarvoinen näyttelijänrooli oli vuoden 2009 An American Girl -elokuvassa Chrissa ja koulukiusaajat, jossa hän esitti koulukiusattua Gwen Thompsonia. Vuonna 2011 hän sai roolit sekä FX:n draamasarjassa Justified että ABC:n komediasarjassa Miehen paikka. Molemmista rooleista Dever oli ehdolla parhaan naisnäyttelijän palkinnon saajaksi vuoden 2012 Young Artist Awards -palkintogaalassa. Vuonna 2020 Dever oli ehdolla parhaan minisarjan tai televisioelokuvan naisnäyttelijän Golden Globe -palkinnon saajaksi roolistaan sarjassa Epäuskottava. Näyttelijänuransa lisäksi Deverilla on yhtye nimeltä Beulahbelle siskonsa Mady Deverin kanssa. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä Raleigh helmikuussa 2020. Aiemmin yhtye on tehnyt kappaleita Charlize Theronin tähdittämän Tully-elokuvan soundtrackille. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva Rooli 2009 Chrissa ja koulukiusaajat Gwen Thompson 2011 Cinema Verite Michele Loud Bad Teacher Sasha Abernathy J. Edgar Palmerin tytär 2013 The Spectacular Now Kristal Short Term 12 Jayden 2014 Laggies Misty Men, Women & Children Brandy Beltmeyer 2017 All Summers End Grace Turner We Don't Belong Here Lily Green Detroit Karen Outside In Hildy 2018 The Front Runner Andrea Hart Beautiful Boy Lauren 2019 Them That Follow Dilly Booksmart Amy 2021 Dear Evan Hansen Zoe Murphy 2022 Ticket to Paradise Lily Cotton Rosaline Rosaline 2023 Next Goal Wins Nicole Megaloudis (cameo) No One Will Save You Brynn Good Grief Lily Kayne (cameo) === Televisiosarjat === Vuosi Sarja Rooli 2011–2015 Justified Loretta McCready 2011–2021 Miehen paikka Eve Baxter 2019 Epäuskottava Maria Adler 2020 Monsterland Toni / Jennifer 2021 The Premise Abbi Miller Dopesick Betsy Mallum The Last of Us Abby == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raima Sen

Raima Sen (oik. Raima Dev Varma; s. 7. marraskuuta 1979 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka tunnetaan työstään bengalin- ja hindinkielisissä elokuvissa. Sen kuuluu näyttelijäsukuun; hänen isoäitinsä Suchitra Sen, äitinsä Moon Moon Sen ja sisarensa Riya Sen ovat näyttelijöitä. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Kieli Muuta 1999 Godmother Sejal Hindi 2001 Daman Deepa Saikia 2002 Nil Nirjane Ria Bengali Chokher Bali Ashalata Fun2shh… Dudes in the 10th Century Junali Hindi 2003 Kuch Dil Ne Kaha 2004 Shakti Manasi Bengali 2005 Antar Mahal Rukmini Dhairyam Mallika Telugu Nishijapon Sunita Bengali Lupaavimman naisnäyttelijän Bengal Film Journalists' Association Awards -palkinto Parineeta Koel Hindi 99.9 FM Kim G. Singh Dus Priya 2006 The Bong Connection Sheela Bengali Anuranan Preeti 2007 Eklavya: The Royal Guard Prinsessa Nandini Hindi Honeymoon Travels Pvt. Ltd. Milly P. Sen Yatra Manorama Six Feet Under Sheetal/Neetu Migration Yamuna Lyhytelokuva Meridian Lines Jyoti 2008 Khela Anjali Bengali Dhariya C Kkompany Priya Hindi Mukhbiir Roshni 2009 Mere Khwabon Mein Jo Aaye Maya Singh Mumbai Cutting 2010 The Japanese Wife Sandhya Bengali Memories in March Sahana Chowdhury Englanti Teen Patti Shivani Mukherjee Hindi Notobor Notout Mistu Bengali Mirch Maya/Manjula Hindi 2011 Noukadubi Hemnalini Bengali Baishe Srabon Amrita Mukherji Veeraputhran Kunhi Beevathu Malajalam 2012 Chitrangada: The Crowning Wish Kasturi Bengali Abosheshey Nandini Koyekti Meyer Golpo Rini 3 Bachelors Neha Hindi 2013 Maach Mishti & More Ishani Bengali I, Me, aur Main Beena Chandok Hindi Hawa Bodol Tanuka/Tanu Bengali Shabdo Tarukhin vaimo Ami Aar Amar Girlfriends Preenita Ganesh Talkies Shaban Sunglass 2014 Chaya Manush Children of War Fida Hindi Baari Tar Bangla Abanti Bengali Hrid Majharey Debjani 2015 Abby Sen Parama Kaagaz Ke Fools Rubina Hindi Roga Howar Sohoj Upay Bengali 2016 Bollywood Diaries Imli Hindi Monchora Nanda Bengali Bastu Shaap Banya Dasgupta/Bony Khawto Srijita /Sri 2017 Hason Raja Dilaram 2018 Vodka Diaries Roshni Banerjee Hindi 3 Dev Bhairavi 2006 Varanasi – The Untold Reunion Murari Mohan Rakshit Bengali 2019 Agni Siragugal Smitha Tamili Sitara Sitara Bengali 2020 Dwitiyo Purush Amrita == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt