EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Titus Aurelius Fulvus

Titus Aurelius Fulvus (ensimmäinen vuosisata) oli roomalainen poliitikko ja Antoninus Piuksen isän puoleinen isoisä. Fulvuksen suku oli vanha ja rikas. Se oli aikoinaan muuttanut etelä-gallialaisesta Nemausuksen kaupungista Italiaan. Fulvus toimi legioonan komentajana (legatus legionis) Corbulon aikana ja tuki Vespasianusta. Flaviusten hallitsijasuvun aikana Fulvus toimi kaksi kertaa konsulina, ensin 70-luvulla ja myöhemmin vuonna 85 yhdessä keisari Domitianuksen kanssa. Samoihin aikoihin hän oli myös Rooman kaupunginprefekti. Fulvuksen poika oli myös nimeltään Titus Aurelius Fulvus. Tämä toimi konsulina vuonna 89 ja oli tulevan keisarin Antoninus Piuksen isä. Titus Aurelius Fulvus nuoremman kuoltua, Aurelius Fulvus vanhempi otti nuoren Antoninus Piuksen kasvatikseen. == Lähteet == * * Luokka:Roomalaiset poliitikot Luokka:Roomalaiset sotilaat en:Titus Aurelius Fulvus
Megaidolit Vol 12

Megaidolit Vol 12 on Smurffien 12. albumi. Se julkaistiin 5. marraskuuta 2004. Albumi sai kolme kultalevyä sekä platinalevyn. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Megaidolit Vol 12 discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2004 albumit Luokka:Smurffien albumit
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2009

Judon maailmanmestaruuskilpailut 2009 olivat järjestyksessään 26. judon maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Rotterdamissa, Alankomaissa 26.–30.8.2009. Kilpailupaikkana toimi Ahoy Rotterdam -halli. == Tulokset == Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän miesten ja naisten painoluokkaa. ===Miehet=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 60 kg Heorhi Zantaraja Ukraina Hiroaki Hiraoka Japani Hovhannes Davtjan Armenia * * * Elio Verde Italia 66 kg Hašbaataryn Tsagaanbaatar Mongolia Sugoi Uriarte Espanja An Jeong-Hwan Etelä-Korea * * * Miklós Ungvári Unkari 73 kg Wang Ki-Chun Etelä-Korea Kim Chol-Su Pohjois-Korea Mansur Isajev Venäjä * * * Dirk Van Tichelt Belgia 81 kg Ivan Nifontov Venäjä Sjarhei Šundzikau Valko-Venäjä Ole Bischof Saksa * * * Kim Jae-Bum Etelä-Korea 90 kg Lee Kyu-Won Etelä-Korea Kirill Denisov Venäjä Hesham Mesbah Egypti * * * Dilšod Tšorjev Uzbekistan 100 kg Maksim Rakov Kazakstan Henk Grol Alankomaat Takamasa Anai Japani * * * Ramadan Darwish Egypti Yli 100 kg Teddy Riner Ranska Oscar Brayson Kuuba Marius Pashevicius Liettua * * * Abdullo Tangrjev Uzbekistan ===Naiset=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 48 kg Tomoko Fukumi Japani Oiana Blanco Espanja Chung Jung-Yeon Etelä-Korea * * * Frédérique Jossinet Ranska 52 kg Misato Nakamura Japani Yanet Bermoy Kuuba Ana Carrascosa Espanja * * * Romy Tarangul Saksa 57 kg Morgane Ribout Ranska Telma Monteiro Portugali Kifayat Gasimova Azerbaidžan * * * Hedvig Karakas Unkari 63 kg Yoshie Ueno Japani Elisabeth Willeboordse Alankomaat Claudia Malzahn Saksa * * * Alice Schlesinger Israel 70 kg Yuri Alvear Kolumbia Anett Mészáros Unkari Houda Miled Tunisia * * * Mina Watanabe Japani 78 kg Marhinde Verkerk Alankomaat Maryna Pryštšepa Ukraina Sun Yi Kiina * * * Heide Wollert Saksa Yli 78 kg Tong Wen Kiina Karina Bryant Yhdistynyt kuningaskunta Idalys Ortiz Kuuba * * * Maki Tsukada Japani ==Mitalitaulukko== Japani oli kilpailujen menestyksekkäin maa voitettuaan kolme maailmanmestaruutta. Mitalisijoille selviytyi kaikkiaan 27 maan edustajia. 1 3 1 3 7 2 2 0 3 5 3 2 0 1 3 4 1 2 0 3 5 1 1 1 3 6 1 1 0 2 7 1 0 1 2 8 1 0 0 1 8 1 0 0 1 8 1 0 0 1 11 0 2 1 3 11 0 2 1 3 13 0 1 2 3 14 0 1 0 1 14 0 1 0 1 14 0 1 0 1 14 0 1 0 1 18 0 0 4 4 19 0 0 2 2 19 0 0 2 2 21 0 0 1 1 21 0 0 1 1 21 0 0 1 1 21 0 0 1 1 21 0 0 1 1 21 0 0 1 1 21 0 0 1 1 Yhteensä Yhteensä 14 14 28 56 == Lähteet == Luokka:Judon maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2009 urheilu Luokka:Rotterdamin urheilu
Titus Aurelius Fulvus (vuoden 89 konsuli)

Titus Aurelius Fulvus (ensimmäinen vuosisata) oli roomalainen poliitikko ja Antoninus Piuksen isä. Fulvuksen isällä oli sama nimi kuin pojallaan, Titus Aurelius Fulvus. Tämä oli uransa aikana toiminut kaksi kertaa konsulina. Myös Aurelius Fulvus nuorempi oli konsulina vuonna 89. Fulvuksen vaimo oli eräs Arria Fadilla, joka oli Arrius Antoninuksen tytär. Fulvus sai Fadillan kanssa pojan, Titus Aurelius Fulvus Boionius Arrius Antoninuksen, eli tulevan keisarin Antoninus Piuksen. Fulvus kuoli Antoninuksen ollessa vielä nuori, joten tämän kasvatuksesta huolehtivat hänen molemmat isoisänsä. == Lähteet == * * Luokka:Roomalaiset poliitikot
Vuosituhannen bileet Vol 6

Vuosituhannen bileet Vol 6 on Smurffien kuudes albumi vuodelta 1999. Levy myi 2 x kultalevyyn ja 1 x platinalevyyn oikeuttavan määrän. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1999 albumit Luokka:Smurffien albumit
Rap Rock Hitit Vol 10

Rap Rock Hitit Vol 10 on Smurffien kymmenes albumi. Se julkaistiin vuonna 2002. Levy sai myynnistään neljä kultalevyä sekä kaksi platinalevyä. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Smurffien albumit
Kruunutapakulo

Kruunutapakulo (Scytalopus atratus) on eteläamerikkalainen pienikokoinen varpuslintu, joka kuvailtiin uudelleen vuonna 2005, kun ruskoperätapakulo splitattiin viideksi eri lajiksi. __NOTOC__ == Koko ja ulkonäkö == Kruunutapakulo painaa keskimäärin 25–26 g.CRC handbook of avian body masses == Esiintyminen == Kruunutapakulot elävät noin 190 000 neliökilometrin laajuisella alueella Boliviassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Venezuelassa. == Elinympäristö == Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa. == Lähteet == Luokka:Tapakulot
Hopeaotsatapakulo

Hopeaotsatapakulo (Scytalopus argentifrons) on keskiamerikkalainen pienikokoinen varpuslintu. __NOTOC__ == Esiintyminen == Hopeaotsatapakulot elävät Costa Ricassa ja Panamassa noin 16 000 neliökilometrin laajuisella alueella. == Elinympäristö == Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa. == Lisääntyminen == Yksi hopeaotsatapakulon pesälöytö on kuvailtu Costa Ricasta. Pesä oli vuoristossa kosteassa metsässä. Se oli maaonkalossa ja rakennettu enimmäkseen sammalista, ja sinne johti kapea tunneli. Löytöhetkellä 12. huhtikuuta 2001 pesässä oli kaksi poikasta.The Wilson Bulletin 115(1):91-93. 2003 == Lähteet == Luokka:Tapakulot
Harmaakurkkutapakulo

Harmaakurkkutapakulo (Scytalopus panamensis) on tapakulojen sukuun kuuluva keski- ja eteläamerikkalainen varpuslintu. == Esiintyminen == Harmaakurkkutapakulot elävät hyvin pienellä alueella Cerro Tacarcunan vuoristossa Panaman ja Kolumbian rajalla. Lajia uhkaa metsien hakkuiden, kaivostoiminnan ja asutuksen laajenemisen takia. == Elinympäristö == Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa hieman yli tuhannen metrin korkeudessa. == Lähteet == Luokka:Tapakulot
Hietaokajäkälä

Hietaokajäkälä (Cetraria aculeata) on hirvenjäkäliin kuuluva jäkälä. Se on pensasmainen ja kasvaa 2–5 senttimetriä korkeaksi. Jäkälä kasvaa merenrantahietikoilla ja kallioilla, mutta myös tuntureilla. Suomessa sitä tavataan saaristossa ja harvinaisena Tunturi-Lapissa Hietaokajäkälää voi olla vaikea erottaa yleisemmästä pikkuokajäkälästä (Cetraria muricata). Lajin on kuvannut tieteelle saksalainen lääkäri ja luonnontutkija Johann Christian Daniel von Schreber. Laji muistuttaa läheisesti varsin yleistä isohirvenjäkälää. Hietaokajäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy likesteriinihappoa (C19H32O4) ja protolikesteriinihappoa (C19H32O4). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Hietaokajäkälä (Cetraria aculeata) * UniProt: Taxonomy - Cetraria aculeata * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cetraria aculeata * Consortium of Lichen Herbaria: Cetraria aculeata * Fungi of Great Britain and Ireland: Cetraria aculeata * Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: Cetraria aculeata Luokka:Hirvenjäkälät
Inkeri Harmaja

Aino Inkeri Harmaja, o.s. Vaarila, (18. toukokuuta 1898 Kuopio – 26. lokakuuta 1978 Helsinki) oli Helsingin hovioikeuden jäsen. Harmaja teki pitkän elämäntyön Turun ja Helsingin hovioikeuksien palveluksessa. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1917, suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1921, ylemmän hallintotutkinnon vuonna 1922 ja sai varatuomarin arvon 1930. Seuraavana vuonna hän aloitti Turun hovioikeuden kanslistina ja siirtyi vuonna 1933 notaariksi. Hänestä tuli Turun hovioikeuden viskaali vuonna 1937, sihteeri 1938 ja asessori ensimmäisenä naisena Suomessa 1944. Harmaja siirtyi vuonna 1952 Helsingin hovioikeuteen. Hänet nimitettiin sen hovioikeudenneuvokseksi 6. syyskuuta 1954 Suomen ensimmäisenä naisena. Viranhoidon ohella hänellä oli erilaisia luottamustehtäviä lukuisissa järjestöissä ja yhdistyksissä. Poliittisesti aktiivinen Harmaja oli myös Turun kaupunginvaltuuston jäsen ja tasavallan presidentin valitsijamies. Harmaja oli Suomen liike- ja virkanaisten liitton ensimmäinen vuoden nainen vuonna 1955. Harmajan puoliso oli vuodesta 1926 kapteeni Hans Odin Valdemar Harmaja (k. 1936). == Lähteet == * Harmaja, Inkeri (1898–1978) (maksullinen) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Arto Nurmi

Arto Nurmi on suomalainen uutistoimittaja, joka toimi Ylen television uutistoimituksen uutistenlukijana 1980-luvun puolestavälistä vuoteen 2015. Uransa alussa 1979–1983 Nurmi oli toimittajana Ruotsin radion suomenkielisessä toimituksessa. Hän tuli Yleisradioon ensin kesätoimittajaksi 1983 ja sitä kautta päätyi vakinaiseksi uutistenlukijaksi. Yleisradion organisaatiouudistuksessa vuonna 2015 62-vuotias Arto Nurmi syrjäytettiin TV- uutisista 25 palveluvuoden jälkeen ja eläkeiän kynnyksellä. Syrjäyttämisprosessissa Nurmen sanottiin antavan kasvot televisiomaailmassa jo aiemmin havaitulle ikärasismille, jossa pinnallisuutta alettiin arvostaa enemmän kuin esimerkiksi ammattitaitoa ja kokemusta. Nurmelle tarjottiin toista työtä radion aamu-uutisten lukijana, jota hän ei kuitenkaan halunnut ottaa vastaan. Arto Nurmi viettää eläkepäiviään vanhempiensa entisessä kotitalossa Salossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset uutisankkurit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Nuohoojatapakulo

Nuohoojatapakulo (Scytalopus vicinior) on pienikokoinen neotrooppisella alueella elävä varpuslintu, joka splitattiin kahdeksi lajiksi vuonna 2005: nuohoojatapakulo ja tiheikkötapakulo (S. chocoensis). == Esiintyminen == Nuohoojatapakulot elävät Panamassa, Kolumbiassa ja Ecuadorissa noin 17 000 neliökilometrin laajuisella alueella. == Elinympäristö == Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa. == Lähteet == Luokka:Tapakulot
Kari Nenonen (kaupunginjohtaja)

Kari Matti Juhani Nenonen (s. 24. syyskuuta 1953 Paavola) on suomalainen kunta-, sairaala-, järjestö- ja kuntayhtymäjohtaja.Kuka kukin on 2003, s. 650. Helsinki 2002. ISBN 951-1-18086-X Koulutukseltaan hän on suunnittelumaantieteilijä (filosofian maisteri) Oulun yliopiston maantieteen laitoksesta. Hän työskenteli Oulun kaupunginjohtajana vuosina 1999–2006 ja HUS:n toimitusjohtajana 2006–2009. Nenonen valittiin Kuntaliiton varatoimitusjohtajaksi lokakuussa 2009. Hän työskenteli Vantaan kaupunginjohtajana vuosina 2012–2018. == Lähteet == Luokka:Vantaan kaupunginjohtajat Luokka:Oulun pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Erityisavustajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Barnard Dunning

John Barnard Dunning on yhdysvaltalainen ekologi ja lintutieteilijä. Dunning väitteli filosofian tohtoriksi Arizonan yliopistossa vuonna 1986. Väitöskirjan aiheena oli Yhdysvaltain lounaisosien pipilojen ravinnonhankinta ja yhteisörakenne. Dunning työskentelee apulaisprofessorina Purduen yliopistossa Indianassa, missä hän opettaa ympäristönsuojelua, luonnonsuojelubiologiaa ja lintuekologiaa. Hän on julkaissut lukuisia kirjoja, muun muassa Handbook of avian body weights, CRC Press, Orlando, Florida (1992), 370 sivua. Vapaa- aikanaan Dunning retkeilee perheensä kanssa ja tarkkailee lintuja. == Lähteet == * Dunning, John B. "Barny" * Handbook of avian body weights Luokka:Yhdysvaltalaiset ornitologit Luokka:Yhdysvaltalaiset ekologit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Ismo Valkoniemi

Ismo Valkoniemi (s. 17. marraskuuta 1963 Hattula) on suomalainen Samaria- lähetyksen toiminnanjohtaja. ==Perhe== Valkoniemi on viettänyt lapsuutensa Hämeenlinnassa ja asuu Porvoossa. Hän on kirjoittanut kokemustensa pohjalta kaksi kirjaa. Koulutukseltaan hän on teologian maisteri.Kuka Ismo Valkoniemi? == Ura == Valkoniemi on työskennellyt 1985–1987 Etelä-Hämeen Osuuskaupan eri esimiestehtävissä, 1988–1989 Seppälä Oy:n Hämeenlinnan myymäläpäällikkönä, yrittäjänä vuosina 1985–1992 sekä 1994-2001. Hän joutui 1990-luvun laman seurauksena arvioimaan elämänsä perustan uudelleen, josta kokemuksesta nousevat aiheet hänen kirjoittamilleen kirjoille. Vuodesta 1992 Valkoniemi on työskennellyt kristillisten päihdejärjestöjen esimiestehtävissä: 1992–1997 ja 9. joulukuuta 2009 alkaen jälleen toiminnanjohtajana Uuden kasvun yhdistys ry:ssä, 1997–2001 hallituksen puheenjohtajana ja toiminnanjohtajana Hämeenlinnan Sininauha ry:ssä, 2001–2006 talouspäällikkönä Sininauhaliitossa, 2006–2008 toiminnanjohtajana Kristillinen alkoholisti- ja narkomaanityö ry:ssä sekä 1. syyskuuta 2008 alkaen toiminnanjohtajana Samaria rf:ssa. Lisäksi hän on perustanut tekstiilikierrätystä teollisesti harjoittavan Dafecor Oyn 1994, jonka toimitusjohtajana hän työskenteli vuoteen 2001 asti. Yritys palkittiin Hämeen ympäristöpalkinnolla vuonna 2000 ekologisesta ja sosiaalisesta vastuunkannosta yhteiskunnassa.Hämeen ympäristöpalkinto 1989–2014 == Teokset == ;Kirjat * Seinätön vankila - velkaongelmasta toivon näkymiin, Sininauhaliitto ja Päivä Osakeyhtiö, 2004 * Mammonan maailmasta Kuninkaan perilliseksi, Päivä Osakeyhtiö, 2008 * Från Mammons träl till Kungens arvinge, Päivä Osakeyhtiö, 2009 ; ;Äänitteet * Saviruukku, Tämä hetki, cd, kasetti, laulajana, kitaristina ja tuottajana, Hyvän toivon yhdistys ry 1995 * Päivi ja Ismo Valkoniemi & Con Grazioso band, Kasvot peilin, cd, kasetti, 1998) * Valkoniemi project, Kulkuri, cd, 2002 * Päivi ja Ismo Valkoniemi, Sillan varjossa, cd, 2009 * Toivon säveliä, cd, tuottajana ja laulajana Sininauhaliitto ja Päivä Osakeyhtiö, 2004 ; Muut * Kristillinen päihdetyö - kristillisyys arjessa. Käytännöllisen teologian seminaaritutkielma; Helsingin avoin yliopisto 2006 sekä kandidaatin tutkielma. Joensuun yliopisto 2008. * Olemmeko suhteessa Jumala? Sosiologian kanditutkielma. Jyväskylän avoin yliopisto 2013 sekä Itä-Suomen yliopisto 2013. * Suomalaisen miehen häpeä - Pastoraaliteologian käytännöllinen silta yli aatteiden ja dogmien == Lähteet == * Kuka Ismo Valkoniemi? === Viitteet === Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Päihdetyöntekijät
Unkarin evankelisluterilainen kirkko

Unkarin evankelisluterilainen kirkko () on Unkarissa toimiva luterilainen kirkkokunta, jolla on 176 000 jäsentä.Hungary, The Lutheran World Federation Kirkon johtava piispa on Péter Gáncs. Unkarin luterilaisessa kirkossa toimii 300 seurakuntaa, joiden hallinnassa on 500 kirkkoa. Seurakunnat jakautuvat kolmeen piiriin, joiden keskuspaikat ovat Buda, Győr ja Pest. Kirkolla on 360 pastoria ja kolme piispaa. Kirkon toimintaa johtaa synodi. Seurakunnat ovat itsehallinnollisia ja niiden toimintaa johtaa pastori ja maallikkojohtaja. Kirkolla on yhteensä 40 päiväkotia ja koulua, seitsemän opiskelija-asuntolaa ja 38 diakoniatyön yksikköä – vanhainkoteja ja vammaisten lasten hoitolaitoksia. Kirkon nuorisojärjestö järjestää kesäleirejä vammaisille. Kirkon palveluksessa on kolme opiskelijapastoria, neljä vankilapastoria ja neljä sairaalapastoria. Kirkko tuottaa televisio- ja radio-ohjelmia sekä sisältöjä internetiin. Kirkon julkaisemia lehtiä ovat Evangélikus Élet, HÍD, ja Lelkipásztor. Kirkko ylläpitää kaiken kaikkiaan 37 koulua ja lastentarhaa. Luterilaisessa teologisessa yliopistossa opiskelee yli 100 nuorta. ==Kirkon ja luterilaisuuden historia Unkarissa== Uskonpuhdistus levisi Unkariin vuonna 1518. Vuoteen 1591 saakka Lutherin ja Calvinin kannattajat toimivat yhdessä. Myöhemmin maahan syntyi erillinen luterilainen ja reformoitu kirkko. Protestantit Unkarissa kohtasivat ankaran vastauskonpuhdistuksen jesuiittojen organisoimana. Protestanttisten kirkkojen kohtalo riippui mitä suurimmassa määrin Augsburgin uskonrauhan periaatteiden mukaisesti paikallisten ruhtinaiden uskonnosta. Ruhtinaan paluu katolilaisuuteen merkitsi Unkarissa suurten protestanttisten seurakuntien toiminnan loppumista. Protestantit taistelivat olemassaolostaan erityisesti Habsburgien monarkian aikana, jolloin "murheiden vuosikymmen" (1671-1681) merkitsi protestanttien leimaamista valtion vihollisiksi sekä luterilaisten ja reformoitujen pastorien vangitsemista ja joutumista kaleeriorjiksi. 1700-luvulla Unkarin protestanttiset kirkot olivat voimakkaan pietistisen vaikutuksen alaisia. Keisarin antama suvaitsevaisuusasetus vuonna 1781 takasi toimintamahdollisuudet protestanttisille kirkoille ja vapaudet niiden jäsenille. Lopullisesti kirkot saivat virallisen aseman Unkarin itsenäistyessä vuonna 1867. 1800-luvun lopulla köyhiä luterilaisten asuttamia seutuja kohtasi nälänhätä, joka kiihdytti maastamuuttoa ja näivetti seurakuntia. Ensimmäisen maailmansodan seurauksena Unkari menetti naapureilleen laajoja alueita, ja samalla luterilainen kirkko menetti puolet jäsenistään. Toisen maailmansodan jälkeen alkaneen kommunistihallinnon aikana kaikkia kirkkoja vainottiin, niiden toimintaa vaikeutettiin ja omaisuus takavarikoitiin. Myös kirkon ylläpitämät koulut suljettiin. Kommunistihallinnon päätyttyä vuonna 1989 kirkon toiminta vapautui. ==Jäsenyydet== *Luterilainen maailmanliitto, 1947 *Leuenbergin konkordia *Euroopan kirkkojen konferenssi ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kirkon virallinen verkkosivusto Luokka:Evankelis-luterilaiset kirkot Luokka:Kristinusko Unkarissa
Topi saa uuden kodin

Topi saa uuden kodin on Anne Seppälän kirjoittama lastenkirja. Se on Koirakaverit-kirjasarjan ensimmäinen osa. Kirjan päähenkilö on cairnterrieri Topi. Luodon perhe muuttaa omakotitaloon, ja perheen Siru-tyttären haave toteutuu, kun hän saa omakseen Topi-koiran. Siru on hoitanut Topia aiemmin sen omistajan ollessa matkoilla. Kirjassa Siru ja Topi seikkailevat yhdessä naapurissa asuvan Juuson kanssa. Luokka:Suomalaiset lastenkirjat Luokka:Vuoden 2009 kirjat
Sestre

thumb|Sestre Sestre on slovenialainen drag-yhtye. Yhtye tuli tunnetuksi edustettuaan Sloveniaa Eurovision laulukilpailussa 2002 kappaleella Samo ljubezen, ja sijoittui 13. sijalle 33 pisteellä. Yhtyeen jäsenet olivat pukeutuneet lentoemänniksi. Heidän edustuskappaleesta tuli kisojen sensaatio hitti kehnosta sijoituksesta huolimatta. Yhtye aloitti kiertueensa heti kisojen jälkeen ja he esiintyivät useissa maissa. Yhtyeen single albumi Souvenir julkaistiin lokakuussa 2002. Yhtyeen jäseniä ovat Tomaž Mihelič (Marlenna), Damjan Levec (Emperatrizz) ja Srečko Blas (Daphne). He ovat esiintyneet yhdessä vuodesta 2000 nimellä Suspender Sisters. Luokka:Slovenialaiset yhtyeet Luokka:Slovenian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2002 euroviisuedustajat
Sukasnokat

Sukasnokat (Bleda) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Sukasnokkien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia: * Guineansukasnokka (Bleda canicapillus) * Keltasukasnokka (Bleda eximius) * Ohjassukasnokka (Bleda notatus) * Sukasnokka (Bleda syndactylus) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Bleda Luokka:Bulbulit
Lea Müller

Lea Müller (s. 8. toukokuuta 1982 Buckten) on sveitsiläinen suunnistaja ja viestisuunnistuksen maailmanmestari. Seuratasolla hän edustaa ruotsalaista Södertalje-Nykvarnia. Nuorten MM-kilpailuissa Alicantessa 2002 Müller voitti viestikultaa. Duisburgin World Gamesissa 2005 hän voitti kultaa sekaviestissä joukkuetovereinaan Matthias Merz, Daniel Hubmann ja Simone Niggli-Luder. Aichin MM-kilpailuissa 2005 hän voitti viestin maailmanmestaruuden Vroni König-Salmen ja Simone Niggli-Luderin kanssa. Otepään EM-kilpailuissa 2006 hän voitti viestihopeaa saman joukkueen kanssa kuin vuotta aikaisemmin MM-kultaa. ==Lähteet== Luokka:Sveitsiläiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sveitsin käsipallomaajoukkue

Sveitsin käsipallomaajoukkue edustaa Sveitsiä miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Sveitsin käsipalloliitto. Sveitsin maajoukkueen suurin saavutus on olympiapronssi Berliinin kesäolympialaisista 1936. Sveitsi on osallistunut maailmanmestaruuskilpailuihin 11 kertaa ja ollut parhaimmillaan neljäs vuosina 1954 ja 1993. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Sveitsi on pelannut viisi kertaa, parhaana sijoituksenaan 12. sija vuodelta 2004. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sveitsin käsipalloliiton kotisivut Maajoukkue Luokka:Käsipallomaajoukkueet
Kartlos

Kartlos () oli Georgian legendaarinen perustaja ja georgialaisten myyttinen kantaisä. Häntä on pidetty nimenomaisesti maan ydinosan eli Kartlin (antiikin lähteiden Iberian) perustajana, ja hänen nimensä onkin sama kuin maantieteellisellä alueella. Hänen tarinansa kerrotaan keskiaikaisessa georgialaisten kronikoiden kokoelmassa Kartlis tskhovrebassa,Kartlis Tskhovreban TITUS-teksti jonka Leonti Mroveli lienee koonnut suullisesta perinteestä 1000-luvulla. Legendan mukaan hän oli Targamoksen poika ja siten Haosin, Movakosin, Lekosin, Herosin, Kavkasosin ja Egrosin veli. Muut Kaukasian alueen kansat saivat heistä alkunsa. Kartlos yhdisti kansansa, nousi heidän päällikökseen ja perusti Kartlin kaupungin. Joidenkin nykytutkijoiden mukaan Kartlos vaikuttaa alun perin olleen varhaisen georgialaisen kansanperinteen keksintö, ja häntä alettiin pitää vasta myöhemmin keskiajalla todellisena historiallisena hahmona ja Georgian kansan aitona perustajana. Kartlosilla oli perinteen mukaan useita poikia ja pojanpoikia, Mtskhetos, Gardabos, Kakhos, Kukhos, Gatšios, Uplos, Odzrkhos ja Džavakhos, joista tuli nimiensä mukaisesti Mtskhetan, Gardabanin, Kakhetin, Kukhetin, Gatšianin, Uplistsikhen, Odzrkhen ja Džavakhetin ensimmäisiä hallitsijoita. == Lähteet == Luokka:Georgialainen mytologia
Oliivibulbulit

Oliivibulbulit (Iole) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Oliivibulbulien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia. == Oliivibulbuleihin kuuluvia lajeja == * Harmaasilmäbulbuli (Iole propinqua) * Kermavatsabulbuli (Iole olivacea) * Oliivibulbuli (Iole virescens) * Palawaninbulbuli (Iole palawanensis) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Iole Luokka:Bulbulit
Azua

Azua on provinssi Dominikaanisessa tasavallassa. Siellä on 214 311 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 2 683 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Azua de Compostela. Azuan provinssi jakautuu kymmeneen kuntaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Dominikaanisen tasavallan tilastokeskus Luokka:Dominikaanisen tasavallan provinssit
Luettelo Latvian kansallispuistoista

Latviassa sijaitsee neljä kansallispuistoa . Luettelossa on mainittu puiston nimi suomeksi ja latviaksi, puiston kokonaispinta-ala (neliökilometreinä), perustamisvuosi ja historiallinen alue, missä suojeltu puisto sijaitsee. Yhteensä kansallispuistot kattavat noin 3,2% Latvian pinta-alasta. Kansallispuistojen ohella maassa muitakin merkittäviä suojelualueita, kuten neljä luonnonpuistoa, yksi biosfäärialue ja yhdeksän maisemansuojelualuetta Kansallispuisto Nimi latviaksi Pinta-ala km² Perustettu Sijainti Lyhyt kuvaus Gaujan kansallispuisto Gaujas nacionālais parks 917,45 1973 Vidzeme Luonnonkaunis Gauja-joen jokilaakso ympäristöineen, Joki on suosittu melontakohde. Puiston keskus toimii Siguldan kaupungissa. Ķemerin kansallispuisto Ķemeru nacionālais parks 406,92 1997 Zemgale ja Vidzeme Matalien kosteikkojen, lintujärvien, hiekkadyynien ja rikkipitoisten lähteiden alue lähellä Jūrmalaa. Rāznan kansallispuisto Rāznas nacionālais parks 596,15 2007 Latgallia Latvian järvialueita, soita, lehtimetsiä ja ruohikoita käsittävä puisto Itä-Latviassa Rēzeknen kaupungin eteläpuolella. Slīteren kansallispuisto Slīteres nacionālais parks 163,6 1999 Kurzeme Itämeren rannan mäntykankaita, hiekkarantoja ja liiviläisiä kalastajakyliä Kurzemen pohjoiskärjessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Protected areas - Latvian suojelualueet (daba.gov.lv) * National parks (latvia.travel) * Gauja National park (latvia.travel) * Gauja National park (gnp.lv) * Gaujas nacionālais parks (daba.gov.lv) * Ķemeru nacionālais parks (daba.gov.lv) * Rāznas nacionālais parks (daba.gov.lv) * Slīteres nacionālais parks (daba.gov.lv) Latvia *
Hašbaataryn Tsagaanbaatar

Hašbaataryn Tsagaanbaatar (, myös Tsagaanbaatar Hašbaatar, s. 19. maaliskuuta 1984 Baruunturuun, Uvs, Mongolia) on mongolialainen judoka. Hän on maailmanmestari ja olympiamitalisti. Tsagaanbaatar sijoittui vuonna 2003 60 kg:n sarjassa kolmanneksi Jejun universiadeissa ja voitti kultaa samassa kaupungissa pidetyissä Aasian-mestaruuskilpailuissa. Lisäksi hän sai pronssia alle 20-vuotiaiden Aasian-mestaruuskilpailujen 66 kg:n sarjassa Macaossa. Vuonna 2004 hän sai 60-kiloisissa pronssia Almatyn Aasian- mestaruuskilpailuissa ja Ateenan olympialaisissa. Seuraavana vuonna hän voitti Taškentissa Aasian-mestaruuden 66 kg:n painoluokassa kukistettuaan loppuottelussa Iranin Arash Miresmaeilin. Tsagaanbaatar voitti vuonna 2006 66 kg:n sarjassa kultaa Itä-Aasian mestaruuskilpailuissa Ulaanbaatarissa, Aasian kisoissa Dohassa ja opiskelijoiden MM-kilpailuissa Suwonissa. Aasian- mestaruuskilpailuissa Kuwait Cityssä 2007 hän sai 66-kiloisissa hopeaa hävittyään loppuottelussa Etelä-Korean Bang Gui-Manille. Rio de Janeiron MM- kisoissa hän oli samana vuonna 60-kiloisissa viides. Tsagaanbaatar sai hopeaa Jejun 2008 Aasian-mestaruuskilpailujen 66 kg:n sarjassa hävittyään loppuottelussa Arash Miresmaeilille. Hän voitti 66-kiloisten maailmanmestaruuden Rotterdamissa 2009 kukistettuaan loppuottelussa espanjalaisen Sugoi Uriarten. Tokion MM-kilpailuissa 2010 hän sai samassa painoluokassa pronssia. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2011 Abu Dhabissa hän sai 66 kg:n painoluokassa hopeaa hävittyään loppuottelussa japanilaiselle Junpei Morishitalle. Hän saavutti joukkuekilpailun MM-pronssia Astanassa 2015. Tsagaanbaatar on saavuttanut maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa viisi turnausvoittoa, kaksi kakkossijaa ja kolme kolmossijaa sekä Masters-, GP- ja Grand Slam -kilpailuissa neljä voittoa, seitsemän kakkossijaa ja yksitoista kolmossijaa. == Lähteet == Luokka:Mongolialaiset judokat Luokka:Mongolialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seututie 750

Seututie 750 on Vetelistä Räyringin kylän kautta Vimpeliin kulkeva seututie. Tien pituus on 42 kilometriä. Tie on kaksikaistainen ja päällystetty. ==Reitti== *Veteli **Veteli (vt 13) **Räyrinki (st 751) **Patana *Vimpeli **Vinni (yt 7370) **Vimpeli (kt 68) ==Lähteet== * * ==Aiheesta muualla == 750 Luokka:Vetelin liikenne Luokka:Vimpelin liikenne
George Albert Wells

George (G. A.) Albert Wells, (1926–2017Martin Jones,George Wells obituary, The Guardian 6.3.2017, viitattu 18.11.2020 ) oli brittiläinen rationalisti ja Lontoon yliopiston Birkbeck Collegen saksan kielen professori. Hän kannatti aluksi teoriaa, jonka mukaan Jeesus ei olisi historiallinen, vaan kokonaan myyttinen hahmo. Hän teki tällaista näkemystä tunnetuksi useissa kirjoissaan, joista ensimmäinen aiheeseen liittynyt ja niistä laajinta huomiota osakseen saanut oli The Jesus of the Early Christians (1971). Wells hylkäsi Jeesus- myyttiteorian 1990-luvulla. Myyttiteoriaa on hänen jälkeensä edistänyt Earl Doherty. Wells uskoi sittemmin esimerkiksi Paavalin pitäneen Jeesusta todellisena ristiinnaulittuna juutalaismiehenä.An Evening with GA Wells Hänen mukaansa Jeesuksen opetukset ovat peräisin historialliselta saarnaajalta tai historiallisilta saarnaajilta. Myyttiteoriasta luovuttuaan hän jatkoi kirjoittamista ja julkaisi muitakin kuin Jeesukseen liittyviä kirjoja. Wells toimi Rationalist Press Associationin puheenjohtajana. Gary Habermas on esittänyt myyttiteoriasta häntä kohtaan kritiikkiä.A Summary Critique: Questioning the Existence of Jesus == Lähteet == * Shattering the Christ Myth – Google-kirjat (sivu xvi) ===Viitteet=== Luokka:Brittiläiset kielitieteilijät Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Rationalistit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Jingle

Jingle ("rallatus") on pieni laulusävelmä tai sellaisen katkelma, joita käytetään lauletuissa radio- tai televisiomainoksissa. Jingle syntyi Yhdysvalloissa 1930-luvulla. Eräs esimerkki tunnetuimmista ja aikaa eniten kestäneistä suomalaisista jingleistä on Kaarlo Kaartisen 1970-luvulla säveltämä vaateliike Ajattaren mainoslaulu: ”Ajatar on Forumissa, Forumissa Mannerheimintiellä”. Lyhyttä, lähes pelkästään yritys- tai tuotenimen tai iskulauseen sisältävää jingleä kutsutaan myös nimellä äänilogo, koska sitä käytetään samalla tavoin mainoksen lopun ”allekirjoituksena” kuin visuaalista logoakin. Äänilogoiksi tai jingleksi voidaan kutsua myös muun muassa radiokanavien lyhyitä kanavatunnuksia. Saarioinen-yhtiön neljästä sävelestä muodostuva tunnusmusiikki on maailman vanhin yhä käytössä oleva mainosmusiikkikappale. Se on mainittu myös Guinnessin ennätysten kirjassa. == Lähteet == == Kirjallisuutta == *Kilpiö, Kaarina: Kulutuksen sävel : suomalaisen mainoselokuvan musiikki 1950-luvulta 1970-luvulle. Like, 2005. ISBN 952-471-578-3. *Graakjaer, Nicolai Jørgensgaard: Analyzing Music in Advertising – Television Commercials and Consumer Choice. London : Routledge, 2018. ISBN 9781138616813. *Rahojen rytmiä : ja 55 muuta mainosiskelmää. CD- levy, Artie Music, 2015. Luokka:Laulu Luokka:Mainonta
Miika Nousiainen

Miika Pauli Kalevi Nousiainen (s. 23. syyskuuta 1973 Haukipudas) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. ==Ura== Nousiainen syntyi Haukiputaalla, mutta perhe muutti Säynätsaloon vuonna 1974 ja Heinolaan vuonna 1984. Nousiaisen esikoisromaani Vadelmavenepakolainen ilmestyi vuonna 2007. Teoksesta sovitettiin samanniminen elokuva vuonna 2014. Nousiaisen toinen romaani, Maaninkavaara, ilmestyi vuonna 2009 ja sai Kalevi Jäntin palkinnon. Vuonna 2011 ilmestyi Nousiaisen kolmas romaani Metsäjätti, josta tehtiin vuonna 2020 ensi-iltansa saanut elokuva. Nousiaisen vuonna 2016 ilmestyneestä romaanista Juurihoito tehtiin ensi-iltansa marraskuussa 2016 saanut näytelmäversio Suomen Kansallisteatteriin. Kaiho Republic -tuotantoyhtiö osti romaanin elokuvaoikeudet joulukuussa 2016. Nousiainen on työskennellyt MTV3:n uutistoimituksessa ja juontanut Hyvät naiset ja herrat -viihdeohjelmaa. Hän on myös tehnyt käsikirjoitustöitä televisioon, muun muassa MTV3:n Putoukseen. Nousiainen oli 2012–2016 panelistina televisio-ohjelmassa Hyvät ja huonot uutiset.Voice.fi, viitattu 14.4.2012 Hän aloitti panelistina MTV3:n ohjelmassa Pitääkö olla huolissaan? vuonna 2016.Latte-Suomen virkamiestaiteilija Keväällä 2021 Nousiainen osallistui Suurmestari-ohjelman toiselle tuotantokaudelle. Alkuvuodesta 2024 Nousiainen toimi panelistina MTV3:n Sanansaattajat-ohjelmassa. ==Yksityiselämä== Nousiainen asuu vaimonsa, tyttärensä ja poikansa kanssa Helsingin Hakaniemessä. == Teoksia == * * * * * * == Televisio-ohjelmia == * Hyvät naiset ja herrat, 2008 (juontaja) * Putous, 2011–2012, 2014 (käsikirjoittaja), 2013 (pääkäsikirjoittaja) * Hyvät ja huonot uutiset, 2012–2014 (panelisti) * Kingi, 2015 (käsikirjoittaja) * Pitääkö olla huolissaan?, 2016– (panelisti, käsikirjoittaja) * Hyvät katsojat, 2018 (omana itsenään) * Suurmestari, 2021 (omana itsenään) * Sanansaattajat, 2024 (omana itsenään) == Palkintoja ja tunnustuksia == * Laila Hirvisaaren rahaston työskentelyapuraha 2008 * Kalevi Jäntin palkinto 2009 teoksesta Maaninkavaara * Urheilumuseosäätiön Vuoden urheilukirjakilpailun kunniamaininta 2010 teoksesta Maaninkavaara == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nousiainen Otavan sivuilla * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Kalevi Jäntin palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heikki Halila

Heikki Juhani Halila (s. 26. toukokuuta 1952 Tyrvää) on Helsingin yliopiston siviilioikeuden, erityisesti velvoiteoikeuden ja siviilioikeuden yleisten oppien professori. Halilan isä oli prosessioikeuden professori Jouko Juhani Halila (1916–2009) ja setä historian professori Aimo Halila (1912–1998). ==Elämä== Heikki Halila kirjoitti ylioppilaaksi Munkkiniemen yhteiskoulusta Helsingistä vuonna 1971 ja sai Suomen Kulttuurirahaston myöntämän, parhaan suomenkielisen ylioppilasaineen kirjoittajalle annettavan Yrjö Koskisen stipendin. Halila valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1975 ja lisensiaatiksi vuonna 1979 sekä sai varatuomarin arvon vuonna 1979. Heikki Halilan tutkimustyön painopiste on yhdistys-, sopimus- ja urheiluoikeuden alueilla. Oikeustieteen tohtori, varatuomari Halila on ollut Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 1994, vuosina 1994–1996 hän on toiminut siviilioikeuden apulaisprofessorina ja vuosina 1998–1999 vakuutus- ja vahingonkorvausoikeuden professorina Helsingin yliopiston yksityisoikeuden laitoksella. Urheiluoikeuden professori hän oli 2001–2011.Savotta.helsinki.fi Yksityisoikeuden laitoksen johtaja hän on ollut vuodesta 2007. Vuosina 1978–1984 Halila toimi uutta yhdistyslakia valmistelleen komitean sihteerinä.Rekola, Esko: Viran puolesta, s. 333. Helsinki: WSOY, 1998. Halila on toiminut Suomen Lakimiesliiton puheenjohtajana. Liitto myönsi hänelle vuonna 2011 K. J. Ståhlberg -mitalin.Heikki Halila, Suomen laki. Halila valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2010. == Julkaisuja == * * * * * * * * == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antti Hosioja

Antti Hosioja (4. kesäkuuta 1949 Karijoki) on suomalainen kansanmuusikko ja harmonikansoittaja. Hosioja soittaa 1-, 2- ja 5-rivisiä harmonikkoja sekä kontrabassoa ja hänet tunnetaan useiden kansanmusiikkiyhtyeiden jäsenenä, kuten Kyläpelimannit ja Tallari. Hän on ollut Kyläpelimannien jäsenenä vuodesta 1974 ja Tallarin vuodesta 1986 sekä toiminut myös Tallarin johtajana. Hän jäi eläkkeelle Tallarista vuonna 2013. Muita Hosiojan pelimannikokoonpanoja ovat olleet muun muassa Karijoen pelimannit sekä Fedja Happo. Toimiessaan opettajana ja sovittajana Hosioja on syventynyt suomalaiseen ja suomenruotsalaiseen pelimannitraditioon. Hän on toiminut myös Finlands svenska folkmusikinstitutin johtajana 1978-1982. Hän on asunut Kaustisella vuodesta 1986 alkaen. Hosiojalle myönnettiin valtion taiteilijaeläke 2013 ja Kaustisen kansanmusiikkifestivaali nimesi hänet mestaripelimanniksi samana vuonna. == Levytyksiä == * Ramppanpuljua ja pluttanaa, 1989 * Mestarien jäljillä, 1989. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset harmonikansoittajat Luokka:Suomalaiset kansanmuusikot Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Epäillyt (peli)

Epäillyt on Kimmo Sorsamon suunnittelema ja Competon vuonna 2009 julkaisema, 1930-luvun Helsinkiin sijoittuva lautapeli. Pelissä ratkotaan maineikkaan liikemiehen Edvard Falkin murhamysteeriä. Pelaajien on tarkoitus selvittää kolme syyllistä kahdestatoista epäillystä ja ehtiä pidättämään syylliset ennen kilpailijoitaan. Pelin alussa pelaajat pyrkivät saamaan mahdollisimman paljon tietoa syyllisistä vihje- ja alibilaattoja keräämällä. Mitä pidemmälle peli etenee, sitä tärkeämmäksi keinoksi syyllisten selvittämisessä muodostuu tiedonvaihto muiden pelaajien kanssa. Peli huipentuu loppuratkaisuun, jossa jokainen pelaaja pyrkii päättelemään syylliset ja viemään omat kolme yksityisetsiväänsä syyllisten luo ennen kilpailijoitaan. ==Aiheesta muualla== *Pelin arvostelu Lautapeliopas.fi-sivustolla Luokka:Perhepelit Luokka:Suomalaiset lautapelit
Gulistanin rauha

Gulistanin rauha on 12. lokakuuta juliaanisen kalenterin mukaan ja 24. lokakuuta gregoriaanisen kalenterin mukaan 1813 solmittu sopimus Venäjän keisarikunnan ja Persian välinen rauhansopimus, jossa virallistettiin 1804–1813 käydyn Venäjän–Persian sodan tulos. Persia vahvisti sopimuksella Azerbaidžanin Bakun kaanikunnan yhdessä Talishin sekä Lənkəranin linnoituksen kanssa kuuluvan Venäjän keisarikunnalle. Persian oli luovuttava myös (mahdollisista) vaatimuksistaan Dagestaniin, Georgiaan, Mingreliaan, Imeretiaan ja Abhasiaan. Sopimuksen mukaan: * Edellä mainitut alueet koostuivat kaikista Georgian kaupungeista ja kylistä käsittäen myös Mustanmeren rannalla olevat kaupungit ja kylät, kuten Mingrelian, Abhasian, Imeretian ja Gurian. * Melkein kaikki Etelä-Kaukasian kaanikuntien kaupungit ja kylät käsittäen Bakun kaanikunnan, Šamahin kaanikunnan, Derbentin kaanikunnan, Karabahin kaanikunnan, Ganjan kaanikunnan, Šakin kaanikunnan, Quban kaanikunnan ja osan Länkäranin kaanikuntaa. * Persia menetti merenkulkuoikeutensa Kaspianmerellä, ja Venäjän keisarikunta sai yksinoikeudet sijoittaa laivastoaan Kaspianmerelle. * Kumpikin maa sopi vapaakaupasta, venäläisillä on vapaa oikeus käydä kauppaa kaikkialla Persiassa. * Venäjän keisarikunta sitoutui tukemaan Abbas Mirzan kruununperimystä Fath Ali Shahin kuoltua, joskaan tämä ei toteutunut. ==Katso myös== *Suuri peli Luokka:Venäjän historia Luokka:Iranin historia Luokka:Rauhansopimukset Luokka:1813
Bakun kaanikunta

Bakun kaanikunta oli Dargah Quli Khanin esi-isilleen 1592 saadulle maalle 1718 perustama yksi Azerbaidžanin kaanikunnista. Kenraali Bulgakovin komentamat venäläiset joukot valtasivat Venäjän keisarikunnan ja Persian sodan aikana 1804-1813 Bakun kaanikunnan pääkaupungin Bakun toimesta syyskuussa 1806, ja Husayn Quli Khan pakotettiin maanpakoon. Bakun kaanikunta pakotettiin liittymään Venäjän keisarikuntaan. Tätä aikaisempi komentaja, ruhtinas ja jalkaväenkenraali Pavel Dmitrievitš Tsitsianov, oli ammuttu helmikuussa Bakun kaupunginportilla juuri, kun hän, everstiluutnantti Elizbar Eristov ja yksi kasakka olivat tulleet kaupunginportille vastaanottamaan kaupungin avainta. Yksi Husayn Quli Khanin lähellä olevista oli ampunut pistoolilla Tsitsianovin ja Eristovin. Irrotettuaan Tsitsianovin pään Husayn Quli Khan avustajineen poistuivat Bakun linnoitukseen. Tsitsianovin pää lähetettiin Persian šaahille. Persian šhaahi vahvisti Bakun kaanikunnan menetyksen virallisesti Venäjän keisarikunnalle 12. lokakuuta 1813 Gulistanin rauhassa. Luokka:Azerbaidžanin historia Luokka:Venäjän entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Norman Pattiz

Norman J. Pattiz oli yhdysvaltalainen liikemies ja Westwood One -radioverkon perustaja. Yrityksen hallituksen puheenjohtajana hän toimi sen perustamisesta 1974 saakka, ja vuoteen 1994 hän oli myös yrityksen toimitusjohtajana. Vuonna 2008 hänet nimitettiin Los Alamos National Laboratoryn ja Lawrence Livermore National Laboratoryn toiminnasta vastaavien Los Alamos National Securityn ja Lawrence Livermore National Securityn hallituksien puheenjohtajaksi. Pattiz nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2009. Pattiz kuoli joulukuussa 2022. Hän oli 79-vuotias. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Radio Hall of Fame Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Taloyoak

Taloyoak (, tunnetaan myös nimellä Talurjuaq) on pikkukylä Kanadassa, Nunavutin territoriossa, Kitikmeotin alueella. Kylä sijaitsee Boothian niemimaalla. Kylän nimi oli 1. heinäkuuta 1992 saakka Spence Bay. Kylän väkiluku on 1 029 (899 (2011) ja 809 (2006)). Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Taloyoakin lentoasema. Erään lähteen mukaan niemimaan vastarannalla sijaisevalla Thom Bayssä olisi myös asutusta (Mission) ja tilastoissa näiden asukasluvut lasketaan alueellisesti yhteen "Taloyakin" asukaslukuna. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Maudie Rachel Okittuq. Inuit, Taloyoak, Nunavut Territory, Canada (1944- ) (spiritwrestler.com) *Taloyoak: Attractions (polarnet.ca) Luokka:Nunavutin kylät ja kaupungit Luokka:Nunavutin kunnat
Helmiorneero

Helmiorneero (Margarornis squamiger) on Etelä-Amerikassa tavattava orneeroihin kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan helmiorneero on noin 16 cm. Selästään, siivistään ja pyrstöstään laji on väriltään syvän kastanjanruskea. Pää on tummemman ruskea. Silmien yläpuolella on valkea silmäkulmajuova ja myös kurkku on väriltään valkoinen. Pyrstö on melko pitkä ja jotkin höyhenistä ovat teräväkärkiset. Vatsa on väriltään oliivinruskea ja siinä on valkoisia täpliä. Rakenteeltaan helmiorneero muistuttaa kipuajia. Ulkonäöltään helmiorneero muistuttaa tähtiorneeroa (Margarornis stellatus), mutta elää korkeammalla vuoristossa kuin se. == Levinneisyys ja elinympäristö == Helmiorneeroa tavataan alueelta, joka ulottuu Venezuelasta Peruun ja lisäksi Argentiinasta. Linnun elinympäristöä ovat lämpimähköt korkealla sijaitsevat vuoristometsät, metsien reunat sekä Polylepis-puita kasvavat metsiköt puurajan yläpuolella. Lajia tavataan useimmiten metsissä, jotka sijaitsevat 1 500-3 000 metrin korkeudella merenpinnasta. == Elintavat == Helmiorneerot kiipeilevät puiden rungoilla kipuajien tavoin ja hyppivät oksistoissa etsiessään ravintoa. Laji viihtyy erityisesti paikoissa, joissa päällyskasveja ja sammalta on runsaasti. Lajia tavataan yksin pareittain tai pieninä ryhminä. Helmiorneerot liikkuvat hyvin usein sekaparvissa, joissa on useita eri lintulajeja. Lajin pesimäkausi kestää tammikuusta syyskuuhun. Helmiorneeron pesä on sammalista tehty pallo, johon kuljetaan pesän sivusta. == Lähteet == Luokka:Helmiorneerot
Käyttöoikeus

Käyttöoikeus on oikeudellinen valta käyttää toisen omistamaa kiinteistöä tai irtainta esinettä. Se kuuluu rajoitettujen esineoikeuksien piiriin. Käyttöoikeudet jaetaan kahteen ryhmään, joista toisessa käyttöoikeuteen sisältyy valta hallita esinettä (esimerkiksi vuokraoikeus irtaimeen esineeseen, huoneenvuokraoikeus ja maanvuokraoikeus) ja toiseen tällaista oikeutta ei sisälly (esimerkiksi rasiteoikeus). Käyttöoikeus saadaan joko sopimuksella, testamentilla tai viranomaisen päätöksellä. Käyttöoikeuden haltija ei yleensä voi luovuttaa sitä kolmannelle. Käytön päätyttyä esine on palautettava takaisin omistajalleen olennaisesti alkuperäisessä kunnossa.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966.Factum, Weilin+Göös 2003–2005. Suomen lainsäädännössä on säädelty maanvuokrausta, huoneenvuokrausta, metsästysoikeuden vuokrausta, kalastusoikeuden vuokrausta, testamenttiin perustuvaa käyttöoikeutta ja viranomaisen perustamia rasitteita. Sen sijaan kiinteistöeläkkeestä, metsänhakkuuoikeudesta ja oikeudesta ottaa maa-aineksia toisen alueelta on olemassa pääasiassa oikeuskäytännössä kehittynyttä tapaoikeudellista normistoa.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa I palstat 409–412. Viranomaisen valvonnassa tai viranomaisen perustamien käyttöoikeuksien oikeusvaikutukset asianomaisten välillä ja suhteessa kolmansiin sekä käyttöoikeuden voimassaolo, muuttaminen ja lakkaaminen on säännelty laeilla. Sen sijaan sopimukseen perustuvien käyttöoikeuksien kohdalla vallitsee sopimusvapauden periaate. Tällöin oikeudet ja velvollisuudet määritellään sopimuksen perusteella, ellei lainsäädännöstä tai hyvän tavan vaatimuksesta muuta johdu. Käyttöoikeussopimukset ovat vapaamuotoisia, ja ne voivat olla suullisia, kirjallisia tai konkludenttisia, jolloin sitoutumistahto osoitetaan käyttäytymisellä. == Katso myös == * Omistusoikeus * Vallintaoikeus ==Lähteet== Luokka:Esineoikeus
Herra Darwinin puutarhuri

Herra Darwinin puutarhuri on Kristina Carlsonin romaani vuodelta 2009. Teoksen tapahtumaympäristö on brittiläinen Downin kylä 1870-luvun lopulla. Kylässä asuu kuuluisuus Charles Darwin, jonka varsinaiset saavutukset jäävät kyläläisiltä hämäriksi. Keskeinen henkilö romaanissa on Darwinin puutarhuri Thomas Davies, jonka kärsimysten vertauskohta on Raamatun Job. Teos on Maan ääreen -kirjan jälkeen Carlsonin toinen maailmalle sijoittuva romaani. == Vastaanotto == Helsingin Sanomien kriitikko Mervi Kantokorpi kutsui teoksen suurimmaksi innovaatioksi sen kerrontaa ja Carlsonin hyveeksi erehtymätöntä proosarytmiä. Kantokorven mukaan teoksen tyylillinen tuoreus on uutta suomalaisessa proosassa. == Käännökset == Teos on julkaistu tšekiksi nimellä Zahradník pana Darwina (Mladá Fronta, 2011), viroksi nimellä Harra Darwini aednik (Loomingu raamatukogu 36-37/2012), englanniksi nimellä Mr Darwin's Gardener (Peirene, 2013), italiaksi nimellä Il giardiniere del signor Darwin (Elliot Edizioni, 2019) ja katalaaniksi nimellä El jardiner de Darwin (Nits Blanques, 2024). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Raevaara, Tiina: Kakofoniaa kartanon liepeillä. Kiiltomato.net 16.9.2009. * Tanskanen, Leena: Herra Darwinin puutarhuri . Keskipohjanmaa 2.11.2009. * Lezard, Nicholas: Mr Darwin’s Gardener by Kristina Carlson – review. The Guardian 25.6.2013. Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 2009 kirjat
Suomen oikeuskirjastot

Suomen oikeuskirjastot ovat ensi sijassa oikeustieteellistä, mutta myös valtiotieteellistä kirjallisuutta kokoavia kirjastoja, joita käytetään juridisen koulutuksen, tiedonhaun ja tutkimuksen tarpeisiin. Varhaisimmat oikeuskirjastot olivat tuomioistuinten kirjakokoelmia, joista Turun hovioikeuden kirjasto perustettiin 1623 ja Vaasan hovioikeuden kirjasto 1776. Myös valtiolliset virastot keräsivät oikeudellista kirjallisuutta. Turun akatemian kirjasto perustettiin 1640 ja siirrettiin Helsinkiin 1828. Ensimmäinen tiedekuntakirjasto oli 1910 perustettu Helsingin yliopiston lainopillinen seminaarikirjasto. Oikeudellisen alan keskuskirjastona toimiva Eduskunnan kirjasto perustettiin 1872 nimellä Suoman valtiosäätyjen kirjasto.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa VII palstat 754–757. Oikeuskirjastoja ovat muun ohella * Ahvenanmaan maakuntapäivien kirjasto * Eduskunnan kirjasto * Euroopan kriminaalipoliittisen instituutin kirjasto * EU-tietokeskus Helsingin yliopiston Kaisa-talossa * Helsingin yliopiston kirjasto * Kansalliskirjasto * Kriminologinen kirjasto * Kunnalliset kirjastot * Kuntaliiton kirjasto * Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutin kirjasto * Patentti- ja rekisterihallituksen kirjasto * Poliisiammattikorkeakoulun kirjasto * Lapin yliopiston kirjasto * Suomen asianajajaliiton kirjasto * Tekijänoikeuden tietokeskus * Aalto-yliopiston kirjasto * Turun yliopiston oikeustieteellinen tiedekuntakirjasto * Ulkoasiainministeriön kirjasto * Valtiovarainministeriön kirjasto eli Linnan kirjasto ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen tieteellisten kirjastojen opas Luokka:Oikeustiede Oikeuskirjastot
Vireystila

Vireystila kuvaa ihmisen virkeyden astetta. Virkeimmillään ihminen on heti herättyään, minkä jälkeen virkeys vähenee tasaisesti ennen seuraavaa lepoa. Vireystilalla on suuri merkitys mm. keskittymiselle ja oppimiselle. Mikäli tuntee väsymystä, vireystila on alhainen, ja pitäisi mennä nukkumaan. Vireystila on psykologinen ja biologinen ilmiö. Keskiaivot säätelevät vireystilaa ja virkeyden rytmiä. == Aiheesta muualla == * Kognitiiviset perusprosessit ja vireystila YLE abitreenit Luokka:Lääketieteellinen diagnostiikka Luokka:Psykologia
Colin Davis (kilpa-autoilija)

Colin Davis (29. heinäkuuta 1933 – 2012) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kahteen Formula 1 -osakilpailuun kaudella 1959. Hän oli 11. Italian GP:ssä ja keskeytti Ranskan GP:ssä. Hän ajoi Scuderia Centro Sud -tallissa. Davis voitti vuoden 1964 Targa Florion kilpailun yhdessä Antonio Puccin kanssa ajaen Porsche 914 GTS -autolla. Davis oli kilpa- autoilija Sammy Davisin poika. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet