EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Georg Ratzinger

Georg Ratzinger (15. tammikuuta 1924 Pleiskirchen, Baijeri – 1. heinäkuuta 2020 Regensburg, Baijeri) oli saksalainen katolinen pappi ja kirkkomuusikko. Hän oli paavi Benedictus XVI:n veli. Toisessa maailmansodassa taistellut ja sotavangiksi joutunut Ratzinger sai pappisvihkimyksensä yhdessä veljensä kanssa Freisingin katedraalissa 29.6.1951. Hän saavutti huomattavimman maineensa omilla ansioillaan katedraalikuoro Regensburger Domspatzenin pitkäaikaisena johtajana. Ratzingerille myönnettiin vuonna 1981 Saksan Bundesverdienstkreuz. Ratzinger nousi julkisuuteen vuonna 2010, kun hän kertoi kurittaneensa oppilaita fyysisesti toimiessaan kuoronjohtajana Regensburgissa. Hän myös tiesi muista väkivaltatapauksista Regensburgin katolisessa sisäoppilaitoksessa. Georg Ratzinger kuoli Baijerissa 1. heinäkuuta 2020. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kuoronjohtajat Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Voss

Voss on Norjan kunta Vestlandin läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Vik, idässä Aurland ja Ulvik, etelässä Ullensvang ja Kvam ja lännessä Vaksdal. Voss on sisämaakunta ja liikenteen solmukohta. Pinta-alaltaan se on entisen Hordalandin läänin suurin. Kunnassa sijaitsee suosittuja hiihtokeskuksia. Bergensbanen-rautatie menee kunnan läpi ja keskustassa on rautatieasema. Vossiin liitettiin vuonna 1964 Vossestrand ja suurin osa Evangerista. Vuonna 2020 siihen yhdistettiin Granvin. Vossin kuntakeskus on Vossavangen. Sen lisäksi kunnassa sijaitsevat Skulestadmoenin, Mønshaugen/Bjørgumin, Eiden ja Nordheim/Kyten taajamat. Voss on Ylivieskan ystävyyskaupunki. == Media == Paikallislehti Hordaland ilmestyy kolmesti viikossa. ==Kuvia== Voss2.jpg|Vossin maisemia Bordalenista nähtynä Vinje kyrkje 01.JPG|Vinjen kirkko ==Tunnettuja henkilöitä== * Brynjulf Bergslien (1830–1898), kuvanveistäjä * Knud Bergslien (1827–1908), taidemaalari * Ingvild Bryn (s. 1961), toimittaja ja juontaja * Lars Bystøl (s. 1978), mäkihyppääjä * Elling Eielsen (1804–1833), amerikannorjalainen pastori * Gisle Fenne (s. 1963), ampumahiihtäjä * Bergfrid Fjose (1915–2004), poliitikko * Egil Gjelland (s. 1973), ampumahiihtäjä * Jon Istad (1937–2012), ampumahiihtäjä * Gro Marit Istad-Kristiansen (s. 1978), ampumahiihtäjä * Eirik Kvalfoss (s. 1959), ampumahiihtäjä * Lars Leiro (1914–2005), poliitikko * Jon Lilletun (1945–2006), poliitikko * Odd Lirhus (s. 1956), ampumahiihtäjä * Sjur Røthe (s. 1988), maastohiihtäjä * Kristen Skjeldal (s. 1967), maastohiihtäjä * Kari Traa (s. 1974), freestylehiihtäjä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Norjan piirit
Canon EF 70–200mm

Canon EF 70–200mm voi tarkoittaa seuraavia Canonin objektiiveja: * Canon EF 70–200mm f/2.8L USM * Canon EF 70–200mm f/2.8L IS USM * Canon EF 70–200mm f/2.8L IS II USM * Canon EF 70–200mm f/4L USM * Canon EF 70–200mm f/4L IS USM EF 70–200mm
Kuvamaakarit

Kuvamaakarit () on ruotsalainen televisioelokuva vuodelta 2000. Sen ohjasi Ingmar Bergman ja käsikirjoitti Per Olov Enquist. Elokuva perustuu Bergmanin Kungliga Dramatiska Teaternissa ohjaamaan näytelmään. Se kertoo neljän ruotsalaisen huipputaiteilijan kohtaamisesta 1920-luvulla. Hahmoina ovat kirjailija Selma Lagerlöf, näyttelijätär Tora Teje, elokuvaohjaaja Victor Sjöström ja kuvaaja Julius Jaenzon. Kuvamaakarit esitettiin Suomessa Yle TV1 -kanavalla vuonna 2001. == Lähteet == Luokka:Ingmar Bergmanin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2000 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Ruotsalaiset televisioelokuvat
Malta (saari)

Malta on samannimisen valtion pääsaari ja sen kolmesta asutusta saaresta suurin. Se sijaitsee Välimeressä Sisiliasta etelään. Maltalta länteen on Tunisia ja etelään Libya. Saaren pinta-ala on 246 neliökilometriä. Valtion pääkaupunki Valletta sijaitsee saarella. Muut Maltan valtion asutut saaret ovat Gozo ja Comino. Saarelta puuttuu puusto, koska jo foinikialaiset kaatoivat sen laivanvarustustarpeisiinsa. Saari on huomattavan tiheään asuttu. Sillä on matalahkoja kukkuloita sekä porrastettua peltoa. Luokka:Maltan saaret
Unohtumattomat

Unohtumattomat on vuosina 1991–1999 ilmestynyt suomalainen CD-äänilevysarja. Sarjassa julkaistiin vanhempaa suomalaista iskelmämusiikkia aina 1920-luvun savikiekkolevytyksistä 1960-luvun lopulle. Sarjaa julkaisi aluksi Fazer Finnlevy ja myöhemmin Warner Music Finland. Myöhemmin sen eräänlaiseksi korvikkeeksi tuotiin markkinoille 20 suosikkia -sarja. Nykyään Unohtumattomat- sarjan levyjä voi ostaa antikvariaateista. Unohtumattomat-sarjassa on ilmestynyt ainakin seuraavien artistien kokoelmat: * A. Aimo *Ture Ara * Juha Eirto * Harmony Sisters * Reino Helismaa * Jorma Ikävalko * Erkki Junkkarinen * Matti Jurva * Vieno Kekkonen * Laila Kinnunen * Kipparikvartetti * Brita Koivunen * Mauno Kuusisto * Kauko Käyhkö * Seija Lampila * Veikko Lavi * Matti Louhivuori * Jorma Lyytinen * Eugen Malmstén * Georg Malmstén (2 levyä) * Ragni Malmstén * Metro-tytöt (2 levyä) * Anna Mutanen ja Matti Lehtinen * Esa Pakarinen * Tuula-Anneli Rantanen * Tauno Palo *Eila Pellinen * Tapio Rautavaara (2 levyä) * Pauli Räsänen * Veikko Sato *Helena Siltala * Arttu Suuntala * J. Alfred Tanner *Henry Theel (2 levyä) * Arvi Tikkala * Veikko Tuomi * Annikki Tähti * Eero Väre Lisäksi on ilmestynyt useamman artistin yhteisiä kokoelmia jonkin teeman tai musiikinlajin perusteella: *Dallapé- orkesteri solisteineen * Eugen Malmstén ja Rytmi-Pojat 1935–1942 *Hanurin taitureita 1 (Lasse Pihlajamaa, Paul Norrback, Onni Laihanen ja Toivo Manninen) * Hanurin taitureita 2 (Esko Könönen, Matti Viljanen, Jorma Juselius ja Taito Vainio) * Iskelmiä 50- ja 60-luvuilta 1 (Eila Pienimäki, Laila Halme, Wiola Talvikki ja Rauni Pekkala) * Iskelmiä 50- ja 60-luvuilta 2 (Per-Erik Förars, Ilkka Rinne, Kalevi Korpi ja Johnny Forsell) * Iskelmiä 50- ja 60-luvuilta 3 (Seija Karpiomaa, Irmeli Mäkelä, Tuula-Anneli Rantanen ja Tuula Siponius) * Kuplettimestarit * Rillumarei * Sota-ajan lauluja * Suomalaisen haitarijazzin kultaiset vuodet 1938–1956 * Suomalaisen haitarijazzin kultaiset vuodet 1950–1960 * Suomi-elokuvan iskelmät Luokka:Kokoelmalevysarjat
José Antonio González

José Antonio González Linares (s. 25. huhtikuuta 1945 San Felices de Buelna) on entinen espanjalainen maantiepyöräilijä. González kilpaili ammattilaisena vuosina 1969–1980. Hän voitti Baskimaan ympäriajon neljä kertaa, mikä on edelleen kilpailun ennätys. Hän voitti lisäksi etappeja Espanjan ja Ranskan ympäriajoissa sekä Espanjan maantiepyöräilymestaruuden. Gonzálezin suoritus vuoden 1971 Espanjan ympäriajossa hylättiin dopingin takia. == Saavutuksia == ;1969 :Trofeo Francisco Peris, voitto :Setmana Catalana, kokonaiskilpailussa toinen :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdestoista, 18 b -etapilla kolmas ;1970 :Espanjan maantiepyöräilymestaruus :Ranskan ympäriajo, 7 b -etapilla voitto, 11 a -etapilla toinen :Vuelta a Andalucia, kokonaiskilpailussa toinen ;1971 :Vuelta a Mallorca, kokonaiskilpailussa toinen, 5. etapin voitto :Vuelta a La Rioja, 3. etapin voitto :Espanjan ympäriajo, hylkäys (11 b -etapin voitto, prologissa sekä 17 a- ja 17 b -etapeilla toinen) ;1972 :Baskimaan ympäriajo, kokonais- ja pistekilpailun sekä 1. ja 3 a -etapin voitto :Vuelta a Cantabria, kokonaiskilpailun sekä 1 b- ja 2. etapin voitto :Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 2 b -etapin voitto :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides, 17 b -etapin voitto, prologissa toinen, 9 b -etapilla kolmas :Tour de la Nouvelle-France, 2. etapin voitto ;1973 :Vuelta a Levante, kokonaiskilpailun voitto :Trofeo Antonio Blanco, 3. etapin voitto :Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen :Vuelta a Andalucia, kokonaiskilpailussa toinen :Ranskan ympäriajo, 10. etapilla toinen :Espanjan ympäriajo, prologissa kolmas ;1974 :Ruta de Los Castillos, voitto :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes, prologissa kolmas ;1975 :Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 2 a -etapin voitto :Vuelta a Asturias, kokonaiskilpailussa toinen, 7 b -etapin voitto ;1976 :Tres Dias de Leganés, kokonaiskilpailussa toinen, 1. etapin voitto :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes, 10. etapin voitto :Vuelta a Cantabria, 4. etapin voitto ;1977 :Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 1 b -etapin voitto :Circuito de Pascua, voitto :Vuelta a Asturias, 5 b -etapin voitto :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes ;1978 :Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 5 a -etapin voitto ;1979 :Espanjan ympäriajo, 18 b -etapilla toinen == Lähteet == * José Antonio González Memoire du cyclisme -tietokannassa == Aiheesta muualla == * José Antonio González Linares cyclingarchives.com-tietokannassa Luokka:Espanjalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harri Rinne (koripalloilija)

Harri Rinne (s. 2. joulukuuta 1982) on suomalainen koripalloilija. Hän pelasi Team Componentassa kaudella 2007–08. Rinne siirtyi Team Componentaan helmikuussa vuonna 2008 eteläisen alueen 3. divisioonassa pelaavasta Karkkilan Urheilijoiden joukkueesta. Rinne on 185 cm pitkä ja pelipaikaltaan takamies. Rinne pelasi 22-vuotiaiden miesten SM-sarjassa kaudella 2002–03. Tuona kautena hän teki Team Componentassa 11 ottelussa yhteensä 33 pistettä ja 17 levypalloa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Musiikkineuvos

Musiikkineuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 8. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1974. Vuosien 1918–2013 aikana musiikkineuvoksen arvonimi on myönnetty 54 henkilölle. Se voidaan myöntää musiikin alalla ansioituneille henkilöille. == Musiikkineuvoksia == Musiikkineuvoksen arvonimen ovat saaneet muun muassa: * 1974: Urho Sipponen, säveltäjä * 1976: Jalmari Aalto, kanttori-urkuri * 1977: Eino Haipus, kapellimestari * 1978: Harry Miller, kapellimestari * 1979: Helmeri Piha, musiikkipedagogi * 1980: Jukka Hapuoja, kapellimestari; Pauli Helkiö, kuoronjohtaja; Einari Kropsu, kapellimestari * 1982: Ilona Porma, kanteletaiteilija; Martti Räsänen, konserttimestari; Matti Vihtonen, kanttori- urkuri; Eero Bister, kapellimestari * 1983: Bjarne Torsten Berg, opettaja * 1984: Jorma Svanström, kapellimestari * 1986: Olavi Arrankoski, kapellimestari; Reino Kolinen, kuoronjohtaja; Väinö Viitasalo, kanttori; Sulo Saarits, laulaja; Aapeli Vuoristo, kuoronjohtaja; Kalevi Niemi, kuoronjohtaja; Frans Mattans, opettaja * 1988: Lasse Pihlajamaa, harmonikkataiteilija * 1989: Heikki Saari, musiikinlehtori; Urpo Jokinen, musiikinopettaja * 1990: Usko Kemppi, säveltäjä; Toivo Korhonen, musiikinlehtori * 1992: Eero Erkkilä, säveltäjä * 1995: Erkki Hakkiluoto, opettaja, kuoronjohtaja, kanttori; Ossi Runne, kapellimestari * 1999: Arvo Kuikka, musiikkieverstiluutnantti, sotilaskapellimestari. * 1999: Tuulikki Orrenmaa, kuoronjohtaja; Tauno Satomaa, kanttori, kuoronjohtaja * 2000: Klaus Järvinen, musiikkipedagogi * 2001: Rauno Lehtinen, kapellimestari * 2002: Ilkka Lipsanen, viihdetaiteilija * 2003: Petter Ohls, musiikinopettaja, kuoronjohtaja * 2007: Erkki Ertama, muusikko, kapellimestari * 2007: Matti Hannula, urkuri * 2007: Jukka Haavisto, muusikko * 2008: Matti Heinivaho, laulaja, televisiotuottaja ja -ohjaaja * 2008: Tapani Tirilä, musiikin lehtori, kuoronjohtaja. * 2009: Marjukka Riihimäki, kuoronjohtaja * 2011: Pertti Rusanen, kanttori, diplomilaulaja, kuoronjohtaja, laulunopettaja, director cantus (1980) ja director musices (1985) * 2012: Seppo Hovi, muusikko * 2013: Rauno Rännäli, kapellimestari * 2015: Hannu Ikonen, filosofian maisteri, koulutuksen kehittämispäällikkö; Kaija Viitasalo, musiikin maisteri, musiikinopettaja, kuoronjohtaja * 2017: Martti Kilpeläinen, kanttori, director cantus (1982), director musices (1994) * 2020: Teppo Salakka, lehtori, diplomiklarinetisti * 2021: Kari ”Epe” Helenius, yrittäjä, musiikkituottaja * 2022: Anneli Julén, musiikin maisteri, kuoronjohtaja * 2023: Mikko Alatalo, muusikko, laulaja ja lauluntekijä * 2024: Seppo Murto, kuoronjohtaja, kapellimestari, kanttori-urkuri, Espoo == Lähteet == Luokka:Musiikkialalla toimivat henkilöt Luokka:Suomalaiset arvonimet
Petrovaara

Petrovaara on kylä Juuassa. Asukkaita on noin 160. Kyläkeskus sijoittuu Juuka–Kaavi-tien (Seututie 506) Petrovaara–Otravaara-risteykseen. Asutus sijoittuu pääosin Petrovaaraan, Otravaaraan ja osaksi tämän Juuka–Kaavi-tien varteen. Petrovaaran kesämökkien määräksi on laskettu 120. Kylässä on useita järviä: Kuusijärvi, Saarijärvi, Koppelojärvet, Kalliojärvi, Polvijärvi ja Petrojärvi. Kylässä on joitakin maataloustiloja. Useat käyvät työssä Juuan kirkonkylässä ja Nunnanlahden kiviteollisuudessa. Petrovaaralla, Halivaaralla ja Kajoolla on yhteinen Timanttikylät-kylähanke. ==Aiheesta muualla== *Petrovaaran kyläsivut *Timanttikylät Luokka: Juuan kylät
Oleg Kononenko

Oleg Dmitrijevitš Kononenko (, s. Tšardžou, Turkmenistanin SNT) on venäläis- turkmenistanilainen kosmonautti. == Henkilöhistoria == Kononenko valmistui Nikolai Žukovskin nimeä kantavasta Harkovan ilmailuinstituutista vuonna 1988 koneinsinöörinä, erikoistumisalanaan lentokoneiden moottorit.Spacefacts.deNASA Vuonna 1990 Kononenko sai jatko-opintonsa valmiiksi Kuibyševin ilmailuinstituutissa erikoisalanaan automaattiset ohjausjärjestelmät. Opintojen jälkeen Kononenko toimi Samaran keskussuunnitteluvirastossa insinöörinä, suunnitteluinsinöörinä ja johtavana suunnitteluinsinöörinä. Helmikuussa 2024 hänestä tuli maailman eniten aikaa avaruudessa viettänyt ihminen, kun hän ohitti Gennadi Padalkan ennätyksen.https://www.reuters.com/technology/space/russian-cosmonaut-set- record-sunday-most-time-spent-space-reports-2024-02-04/ == Lentohistoria == |} Kononenko valittiin avaruuslentäjäkandidaatiksi . Gagarin Cosmonaut Training Centerissä suoritetun kesäkuusta 1996 maaliskuuhun 1998 kestäneen kosmonautin peruskoulutuksen jälkeen hänet valittiin koekosmonautiksi . Lokakuussa 1998 Kononenko aloitti harjoittelun muiden ISS-ohjelmaan valittujen kosmonauttien kanssa. Tammikuussa 1999 Kononenko pääsi Energijan kosmonauttiryhmään. – Kononenko harjoitteli Sojuz TM-34:n varamiehistön lentoinsinöörinä. Maaliskuussa 2006 Kononenko aloitti harjoittelun Sojuz TMA-12:n lentoinsinöörinä ja Retkikunta 17:n ensimiehistönä. Kononenko laukaistiin avaruuteen Sojuz TMA-12 -lennolla osana Kansainvälisen avaruusaseman Retkikunta 17:ää. Lennon on tarkoitus kestää saman vuoden lokakuuhun saakka. Kononenko oli 23. joulukuuta 2011 - 1. heinäkuuta 2012 ISS:llä Retkikunta 30:n ja Retkikunta 31:n miehistössä.http://www.nasa.gov/mission_pages/station/expeditions/expedition32/index.html == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Spacefacts biography of Oleg Kononenko * NASA biography Luokka:Venäläiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
EinStein würfelt nicht

EinStein würfelt nicht! on saksalaisen sovelletun matematiikan professorin Ingo Althöferin kehittämä kahden pelaajan lautapeli. Se oli Saksassa Einstein- vuonna 2005 kiertäneen ”Spiel in der Wissenschaft – Wissenschaft im Spiel” -näyttelyn virallinen tunnuspeli. Pelin saksankielinen nimi () on sanaleikki, joka viittaa Albert Einsteinin kuuluisaan toteamukseen Jumalasta: ”Olen vakuuttunut, että hän ei heitä noppaa.” – pelin sääntöjen mukaan pelaaja, jolla on jäljellä vain yksi pelinappula eli ”kivi” (saksaksi ”ein Stein”), voi liikuttaa nappulaansa heittämättä enää noppaa. ==Säännöt== Peliä pelataan neliskulmaisella 5×5 ruudun laudalla. Molemmilla pelaajilla on kuusi nappulaa, jotka on numeroitu yhdestä kuuteen. Aloituksessa nappulat asetellaan vastakkaisiin kulmiin kuvan esittämällä tavalla. Pelin tähtäimenä on saavuttaa nappulallaan laudan vastakkainen kulma, josta vastustaja aloitti, tai syödä kaikki vastustajan nappulat. Kumpikin pelaaja heittää vuorollaan tavallista kuusisivuista noppaa ja siirtää sitten nopan lukemaa vastaavaa nappulaa. Jos kyseistä nappulaa ei enää ole laudalla, pelaaja saa valintansa mukaan siirtää seuraavaksi suurinta tai pienintä laudalla yhä olevaa nappulaansa. Nappulaa voi siirtää viistosti vastustajan nurkkaa kohden tai kohti niitä sivuja, joita vasten aloitustilanteessa ei ollut omia nappuloita. Mikäli kohderuudussa on oma tai vastustajan nappula, se poistetaan laudalta. ===Strategia=== Mitä vähemmän pelaajalla on laudalla nappuloita, sen liikkuvampia ne ovat, sillä samaa nappulaa on mahdollista siirtää useammalla noppatuloksella. Tämän vuoksi on usein hyödyllistä syödä myös omia nappuloitaan. Samoin joskus on viisasta välttää vastustajan nappuloiden syömistä. ==Nelinpeli== Althöfer on kehittänyt EinStein würfelt nichtistä myös 3–4 pelaajalle soveltuvan version, jonka pelilauta on normaalista poiketen 6×6-kokoinen. Nappulat asetellaan aluksi laudan kulmiin kaksinpelin tapaan. Nelinpelissä pelaajista muodostetaan kaksi joukkuetta, joiden päämääränä on saada yksi jommankumman pelaajan nappuloista vastakkaiseen nurkkaan. Mikäli joku pelaajista menettää kaikki nappulansa, hänen joukkueensa on hävinnyt. Kolminpelissä yksi pelaajista pelaa tavalliseen tapaan päämääränään saada nappula vastakkaiseen kulmaan, vastapelaajien pyrkiessä syömään kaikki hänen nappulansa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ingo Althöferin kotisivut * EinStein würfelt nicht! BoardGameGeek-sivustolla * Little Golem – kahdenpelattavia pelejä verkossa, joukossa EinStein würfelt nicht! Luokka:Strategialautapelit Luokka:Noppapelit
Kauhun pikajuna

Kauhun pikajuna (; ) on vuonna 1972 ensi-iltansa saanut englantilais- espanjalainen kauhuelokuva. Elokuvan on ohjannut Eugenio Martín ja pääosissa nähdään Christopher Lee, Peter Cushing sekä Telly Savalas. Elokuva on vapaa tekijänoikeudesta (public domain). == Juoni == Vuonna 1906 professori Alexander Saxtonin (Christopher Lee) johtama atropologinen ryhmä löytää 'puutuvaksi linkiksi' oletetun fossiilin Pohjois-Kiinasta. Löydös on tarkoitus toimittaa Englantiin lisätutkimuksia varten, jonka johdosta fossiili lastataan Siperian halki kulkevaan pikajunaan. Ennen lähtöä fossiilin pakkausarkun läheisyydestä löydetään tunnettu varas, joka oli kuollut katsottuaan kuljetuslaatikkoon. Kuolleen otaksutaan ensin olevan sokea, sillä hänen silmänsä olivat valkeat kuin sokealla. Ortodoksimunkki, joka kuuluu junassa matkustavien kreivin ja kreivittären seurueeseen, väittää lastilaatikon olevan pahuuden vallassa. Saxton tahtoisi pitää löydöksensä salassa, mutta etenkin Saxtonin kollega tohtori Wells (Peter Cushing) on utelias löydöksen suhteen. Wells maksaa eräälle junan henkilökunnasta tarkistamaan arkun sisältöä, mutta kyseinen henkilö kuolee katsottuaan arkussa ollutta oliota. Tapahtuman jälkeen olio pääsee pakenemaan, jonka jälkeen junasta alkaa löytyä valkosilmäisiä uhreja. Ruumiinavauksissa paljastuu, että kuolleiden aivot ovat sileät muistin ja tiedon ammennettua pois. Tarkastaja Mirov ampuu murhista vastuussa olleen olion, jolloin uhka vaikuttaisi olevan ohi. Tutkiessaan olion ruumista, Saxton ja Wells tekevät löydöksen olion silmistä. Silmistä löytyy kuvia niin esihistoriallisesta ajasta kuin myös Maapallosta ulkoavaruudesta käsin. Tämän perusteella tutkijat päättelevät avaruudesta tulleen aineettoman olion vain asuneensa fossiilissa, jonka jälkeen olio oli siirtynyt seuraavaan uhriin, tarkastajaan. Uutiset junassa tapahtuneista murhista on sähkötetty Siperian viranomaisille, ja kasakka nimeltään kapteeni Kazan (Telly Savalas) miehineen saapuu junaan. Mirov paljastuu olevansa olion kaappaama, ja tulee ammutuksi tämän vuoksi. Ennen kuolemaa olio siirtyy ortodoksimunkkiin. Matkustajat pakenevat postivaunuun sillä aikaa kun munkki alkaa murhata sotilaita. Saxton pelastaa kreivittären oliolta, mutta tämä herättää uhrinsa takaisin eloon. Tämän jälkeen eloonjääneet linnoittautuvat viimeiseen junavaunuun, ja yrittävät pitää hyökkääjät loitolla. Venäjä on sähköttänyt seuraavalle asemalle määräyksen suistaa juna raiteilta, aseman henkilökunta seuraa määräystä luullen maan olevan sodassa. Juuri oikealla hetkellä elossa olevat matkustajat saavat vaununsa irrotettua ennen kuin muu juna suistuu jyrkänteeltä ja syttyy palamaan. ==Näyttelijät== == Aiheesta muualla == * * Leffatykki - arvio elokuvasta * Horror Express latausosoite Internet Archivessa. Luokka:Vuoden 1972 espanjalaiset elokuvat Luokka:Espanjalaiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 1972 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset kauhuelokuvat
Tuovi Vahtera

Tuovi Inkeri Vahtera (28. helmikuuta 1938 Helsinki – 17. lokakuuta 2019)Helsingin seurakuntayhtymä, Tuovi Inkeri Vahtera, Hietaniemen hautausmaa, viitattu 10.9.2021 oli suomalainen yleisurheilija. Vahtera voitti viisiottelussa neljä Suomen mestaruutta sekä yhden mestaruuden 100 metrin juoksussa. Hän saavutti mitalisijoituksia myös 200 metrin juoksussa ja keihäänheitossa. Seuratasolla hän edusti Helsingin Naisurheilijoita. ==Saavutukset== *Viisiottelu **Suomen mestari: 1958, 1959, 1960, 1962 **SM- hopea: 1963 **SM-pronssi: 1964 *100 metrin juoksu **Suomen mestari: 1958 **SM- hopea: 1961, 1962, 1963 **SM-pronssi: 1960 *200 metrin juoksu **SM-hopea: 1959, 1960, 1962 **SM-pronssi: 1961, 1964 *Keihäänheitto **SM-hopea: 1958, 1959 **SM-pronssi: 1954, 1955, 1956 Tuovi Vahteran isä oli 1930-luvun pikajuoksija Urpo Vahtera, joka oli mukana muun muassa vuonna 1936 SM-viestin voittaneessa ja samalla Suomen ennätyksen tehneessä joukkueessa. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Smart Profit Club

Smart Profit Club oli internetissä toimiva sijoitus- ja verkostomarkkinointisivusto. Sivustoa ylläpiti Oy Smart Profit Club Ltd, joka oli rekisteröity kaupparekisteriin 24. tammikuuta 2008, kotipaikkana Tampere.Patentti- ja rekisterihallituksen ja verohallinnon yhteinen yritystietojärjestelmä - Oy Smart Profit Club Ltd Yritys lupasi alun perin sijoittajilleen jopa 60 prosentin tuottoja, jotka syntyisivät valuuttakaupoilla. Uuden ilmoituksen mukaan kuukausittainen tuotto-oletus muutettiin 8–15 prosentiksi. Tuoton ilmoitustapaa muutettiin toimitusjohtajan mukaan sen vuoksi, että 60 prosentin vuosituotto kuulosti liian suurelta ja myös takuutuotto oli epäilyttänyt ihmisiä. Sisäministeriö tutkii internetissä markkinoivaa Smart Profit Clubia epäiltynä pyramidihuijauksesta. Ministeriössä on tutkittavana noin viisi huijausepäilyä, kun Smart Profit Club lasketaan mukaan. Näin kertoo Aamulehdessä haastateltu hallintoneuvos Jouni Laiho. Smart Profit Club itse väitti, että sillä on takanaan joukko suomalaisia sijoittajia, joilla on vuosien kokemus valuuttakaupasta. Yrityksen toimitusjohtajana toimi Matti Rautajoki, 30. Talouslehti Talouselämän mukaan Smart Profit Clubin toimintamalli oli verkostomarkkinoinnin ja pyramidimallin rajoilla. Televisiokanava MTV3:n haastattelema Finanssialan keskusliiton asiantuntija arvioi Smart Profit Clubin olleen yksi Wincapitan työn jatkajista. Smart Profit Clubin mukaan osa sen jäsenistä perusti 4. huhtikuuta 2008 yhdistyksen Valuuttakaupalla hyväntekeväisyyttä ry. Yrityksen mukaan vuoden treidausjakson jälkeen tuotto lahjoitetaan hyväntekeväisyysjärjestöjen käyttöön lyhentämättömänä. MTV3:n mukaan tiedotteessa mainittiin Lastenklinikoiden kummit, mutta se poistettiin kummien vaatimusten jälkeen. Vuonna 2009 yrityksen verkkosivut lakkasivat toimimasta. == Katso myös == *Wincapita *Global Pension Plan ==Lähteet== Luokka:Verkostomarkkinointi Luokka:Tamperelaiset yritykset
Helsingin yliopiston piirustussali

Piirustussali on alun perin Turun Akatemian yhteyteen vuonna 1707 perustettu kuvataideoppilaitos. Se siirtyi yliopiston mukana Helsinkiin vuonna 1828 ja on välillä toiminut myös nimellä Helsingin yliopiston piirustuslaitos. Piirustussali on osa Tiedemuseo Liekkiä, entistä Helsingin yliopistomuseota. Ensimmäisen varsinaisen piirustusmestarinsa silloinen Turun akatemia sai vuonna 1708, kun tukholmalainen maalari Johan Oppenort palkattiin tehtävään. Piirustusmestarin toimi vakiintui Helsinkiin muuton jälkeen 1830-luvulla. Helsingin yliopiston piirustussali oli 1840-luvulle asti ainoa taideopetusta antanut oppilaitos Suomessa. Pääopettajina ovat toimineet monet kuuluisat taiteilijat, kuten Magnus von Wright, Adolf von Becker, Fredrik Ahlstedt, Eero Järnefelt, Väinö Blomstedt, Erkki Kulovesi ja Åke Hellman. Piirustuslaitos toimi 2000-luvun alussa kolmena päivänä viikossa Porthanian 7. kerroksessa taidemaalari Pertti Summan johdolla. Kipsien piirtämistä ja alastonmallin piirustusta ja maalausta opiskeli vuosittain noin sata opiskelijaa. Piirtämään voivat hakeutua yliopiston opiskelijat ilmoittautumisjärjestyksessä. Opinnot aloitettiin perinteiseen tapaan kipsiluokassa. Myöhemmin siirryttiin elävään malliin. Opetukseen kuului myös anatomiakurssi. Piirustuslaitos suljettiin vuonna 2016, mutta se aloitti jälleen toimintansa syksyllä 2018 osana Helsingin yliopistomuseota perinteisellä nimellä Helsingin yliopiston piirustussali. Piirustussalin toiminta käynnistettiin uudestaan sekä Helsingin yliopiston opiskelijoille tarjottavilla kursseilla että suurelle yleisölle suunnatuilla tapahtumilla. Piirustussalin opettajana eli piirustusmestarina toimii kuvataiteen maisteri Vappu Rossi, joka on ensimmäinen tehtävään valittu nainen. Piirustussalilla on myös laaja taidekokoelma. Teoksia hankittiin piirustusmalleiksi ja esikuviksi oppilaille, ja ne olivat pitkään esillä piirustuslaitoksen seinillä. Alkuun hankittiin litografioita, kipsiveistoksia ja mallikuvia piirrettäväksi, myöhemmin myös pieniä maalauksia, muun muassa Alexander Lauréukselta, ja grafiikkaa. Ensimmäiset antiikin veistosjäljennökset hankittiin Pehr Adolf Kruskopfin ehdotuksesta 1830-luvulla. Samat veistokset olivat esillä maan ensimmäisessä taidenäyttelyssä, joka oli esillä piirustussalissa vuonna 1845. Esillä oli myös lahjoitetut kipsiveistosjäljennökset muun muassa Laokoon-ryhmästä ja Belvederen Apollosta. Kokoelmiin kuuluu myös arvokkaita teoksia, kuten Ateneumiin deponoitu piirustussalissa aikanaan opiskelleen Werner Holmbergin Postitie Hämeessä. Kokoelmassa on lisäksi runsaasti harjoitustöitä opiskelijoilta, kuten Albert Edelfeltiltä, Eliel Saariselta ja Tove Janssonilta. == Lähteet == Luokka:Helsingin yliopisto Luokka:Valmentavat kuvataiteen oppilaitokset Suomessa Luokka:Kluuvi
Hyppääjän polvi

Hyppääjän polvi on polvilumpion jänteen vamma, joka useimmiten tuntuu rasitettaessa kipuna jänteen kiinnityskohdassa polvilumpion alapuolella. Vielä rasituksen jälkeenkin voi esiintyä kipua, särkyä, kankeutta ja turvotusta. Hyppääjän polvi on hyvin yleinen urheiluvamma, jossa polvilumpion jänteessä on pienehkö repeämä lumpion ylä- tai tavallisemmin alakärjessä. Vamma syntyy vähitellen, niin ettei sitä voi yhdistää yksittäiseen tapahtumaan. Vammaan auttaa lepo ja kylmä, mutta toisinaan tarvitaan myös kipsausta, tulehduslääkkeitä ja joskus jopa leikkausta. ==Lähteet== Luokka:Traumat Luokka:Tuki- ja liikuntaelinten sairaudet Luokka:Urheiluvammat
Aromanialaiset

Aromanialaiset eli aromuunit ovat valakkeihin lukeutuva etninen ryhmä, joka asuu Etelä-Balkanilla Pohjois-Kreikassa, Pohjois-Makedoniassa, Albaniassa, Kreikassa ja Bulgariassa. Suurin määrä aromanialaisia asuu Kreikassa ja toiseksi suurin joukko Albaniassa. Aromanialaisten alkuperästä ei olla yhtä mieltä, mutta yksi teoria olettaa heidän olevan Balkanin alueelle jääneiden roomalaisten sotilaiden jälkeläisiä. Aromanialaiset ovat olleet tärkeissä asemissa niissä maissa, joissa he asuvat. Esimerkkeinä voidaan mainita patriarkka Athenagoras I ja Pitu Guli (makedonialainen nationalisti). Kreikassa asuvat aromanialaiset kutsuvat itseään joskus latinaa puhuviksi kreikkalaisiksi. Tämä johtuu Kreikan hallituksen kannasta, jonka mukaan aromanialaiset eivät ole etninen vähemmistö vaan kreikkalainen kielivähemmistö. Aromanialaisten tarkasta määrästä Kreikassa ei siksi ole tarkkaa tietoa, mutta arviot liikkuvat 40 000:n ja 200 000:n välillä. Suurin osa Kreikan aromanialaisista asuu Keski- ja Pohjois-Kreikassa. Albaniassa asuu eri arvioiden mukaan 100 000 tai 200 000 aromanialaista. Albaniassa aromanialaiset tunnustetaan kulttuuriseksi vähemmistöksi. Albanian aromanialaiset ovat perinteisesti olleet merkittävissä valtion viroissa, yhtenä esimerkkinä mainittakoon entinen Albanian pääministeri Fatos Nano. Pohjois-Makedoniassa asuu virallisten tietojen mukaan 9 695 aromanialaista, mutta arviot heidän määrästään nousevat jopa 100 000:een. Pohjois-Makedoniassa aromanialaiset tunnustetaan etniseksi vähemmistöksi. Tämän takia aromanialaiset ovat edustettuina parlamentissa ja kouluissa järjestetään aromaniankielistä opetusta. Bulgariassa asuvat 5 324 aromanialaista asuvat lähinnä Sofian eteläpuolella olevalla Pirinin alueella. Bulgariassa on myös suuri romanialainen vähemmistö, joten erottelu aromanialaisisten ja romanialaisten välillä on melko vaikeaa. Romanian yhteyteen tuli aromanialaisia, kun Dobrogea liitettiin Romaniaan vuonna 1925 ja alueelle haluttiin saada romanialaisten sukuista väestöä bulgarialaisten lähdettyä sieltä. Tämä johti Bulgarian aromanialaisten massamuuttoihin alueelle. Alueen nykyisestä väestöstä noin 25 prosenttia on aromanialaisia. Koko Romaniassa asuu 50 000–100 000 aromanialaista. Romaniassa aromanialaisia ei ole tunnustettu vähemmistöksi, mutta paineet tähän kasvavat. == Aiheesta muualla == * Macedon Armans Council * Macedon Armans Association from France * Consiliul A Tinirlor Armanj, webpage about Youth Aromanians and their projects Luokka:Albanian etniset ryhmät Luokka:Bulgarian etniset ryhmät Luokka:Kreikan etniset ryhmät Luokka:Pohjois-Makedonian etniset ryhmät Luokka:Romanian etniset ryhmät
Global Pension Plan

Global Pension Plan (lyhennettynä GPP) oli eläkevakuutus- ja verkostomarkkinointisivusto, joka on tuomittu pyramidihuijaukseksi. Se toimi vuosina 2006−2008. Sivusto keräsi itselleen 40 euron maksun, jolla sai lupauksen jopa 55 000 euron tuotosta. Lisäksi verkostoon värvättävästä uudesta jäsenestä sai 2 000 euron palkkion. Verkkosivut lopettivat toimintansa 9. huhtikuuta 2008. Verkosto antoi ymmärtää olevansa jonkinlainen vakuutus, jonka rahojen ilmoitettiin olevan epämääräisesti jonkinlaiselta vakuutusyhtiöltä. Sijoittaja saattoi tarkastella omia sijoituksiaan verkkopalvelun kautta omilla käyttäjätunnuksilla. Pyramidiin on saattanut sijoittaa rahojaan jopa 10 000 suomalaista. == Rikostutkinta == Keskusrikospoliisi on tutkinut verkostoa keväästä 2008 alkaen törkeinä petoksina ja rahankeräysrikoksina. Rikostutkimuksen mukaan jopa kymmeniä tuhansia henkilöä on huijattu. Sijoitukset olivat tyypillisesti muutamia kymmeniä euroja, mutta jotkut sijoitukset ylsivät tuhanteen euroon. Poliisin tietojen mukaan kukaan sijoittaneista ei saanut rahojaan takaisin. Sivusto keräsi vähintään satoja tuhansia euroja. Alustavan epäilyksen mukaan sivuston pyörittäjät toimivat ulkomailta käsin, mutta kaikki epäillyt ovat suomalaisia. Verkostoon osallistuneilta vaadittiin tilinumeron lisäksi kotiosoitetta sekä kopiota passin kuvasivusta henkilötunnuksineen. Turun keskusrikospoliisin tekemissä kotietsinnöissä löydettiin tavaroita ja asiakirjoja, jotka viittasivat uusiin huijauksiin. Rahojen jäljittäminen on työlästä, sillä ne kulkivat ulkomaalaisille tileille. Yhden suomalaishenkilön tilin kautta kiersi ulkomaille rahaa 269 000 euron arvosta. Poliisi on kuulustellut kymmenkuntaa johtohenkilöä. Rahat on siirretty pitkällisen prosessin seurauksena veroparatiisiyhtiöihin ja ulkomaalaisille pankkitileille. Toiminnassa on ollut mukana joitakin samoja nimiä kuin Wincapita-verkostohuijauksessa, niin tekijöinä kuin uhreinakin. Rikostutkijan laskennan mukaan rahojen takaisinmaksu luvattuine tuottoineen olisi vaatinut kahdeksan miljardia euroa. == Tuomio == Ensin käräjäoikeus vapautti syytetyt rikosepäilyistä, mutta myöhemmin hovioikeus tuomitsi päätekijän 1 vuodeksi ja 10 kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen törkeästä petoksesta ja rahankeräysrikoksesta. Lisäksi hän joutui korvaamaan 56 000 euron rikoshyödyn.Talouselämä: TS: Hovioikeus päätti - sittenkin pyramidihuijaus == Katso myös == *Luettelo huijauksista *Ponzi-huijaus *Smart Profit Club *Wincapita == Lähteet == Luokka:Huijaukset Luokka:Verkostomarkkinointi
Nikomedes III

Nikomedes III Euergetes oli Bithynian kuningas noin vuosina 127 eaa. – 94 eaa. Hänen isänsä oli Nikomedes II. Anteliaisuudestaan kreikkalaisia kaupunkeja kohtaan hän sai lisänimen Euergetes. Nikomedes yritti yhdessä Pontoksen kuninkaan Mithridates VI:n kanssa vallata Paflagonian ja kaapata vallan Kappadokiassa naimalla leskikuningatar Laodiken, mutta roomalaiset estivät hänen aikeensa. == Lähde == Luokka:Bithynian kuninkaat Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. kuolleet
Nikolai Voznesenski

Nikolai Aleksejevitš Voznesenski (, 1903–1950) oli neuvostoliittolainen taloustieteilijä, joka johti valtion talouden suunnittelutoimistoa Gosplania suuren isänmaallisen sodan aikana. Voznesenski nimitettiin varapääministeriksi 38-vuotiaana toukokuussa 1940.Simon Sebag Montefiore, "Stalin:The Court of the Red Tsar", Weidenfelde & Nicolson, 2009, s. 310. ISBN 1400042305 Voznesenski opiskeli ja opetti taloustiedettä 1920-luvulla ja hänestä tuli 1934 maan taloutta valvovan komitean jäsen ja edelleen 1938 Gosplanin johtaja. Hän oli sodan alussa suunnittelemassa maan teollisuustuotannon siirtämisen itään Saksan hyökkäyksen tieltä. Hänen teoksensa The Economy of the USSR during World War on hänen muistelmansa sotavuosista.Washington, DC: Public Affairs Press. Jo vuonna 1943 Neuvostoliitossa aloitettiin Saksan tuolloin miehittämien alueiden jälleenrakennuksen suunnittelu. Erityisesti Vosnesenskin vastuulla oli Leningradin alueen talous. Vuodesta 1947 hän oli politbyroon jäsen. Voznesenski joutui kuitenkin epäsuosioon, koska hän oli Andrei Ždanovin läheinen liittolainen. Hänet tuomittiin Leningradin jutussa maanpetoksesta ja tuomittiin kuolemaan.Simon Sebag Montefiore, Stalin. Den röde tsaren och hans hov (suom. Stalin : punaisen tsaarin hovissa) s. 607–608. Hänet teloitettiin vuonna 1950 ja Stalin julisti hänen teoksensa marxilaisuuden vastaiseksi. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Karl Fager

Karl Georg Fager (entinen nimi Carl Fager; 3. kesäkuuta 1883 Helsinki – 30. kesäkuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen teatteri- ja elokuvalavastaja. Fager oli kulissimaalari Arkadia-teatterissa 1900–1902.Facta2001, WSOY 1982, 4. osa, palsta 510 Fagerin ura elokuvan parissa alkoi vuonna 1907 Salaviinanpolttajat- elokuvasta, joka oli ensimmäinen suomalainen näytelmäelokuva. Hän toimi siinä sekä lavastajana että järjestäjänä. Fager ohjasi myös vuonna 1923 elokuvan Rautakylän vanha parooni, ja toimi 1920-luvulla sivuosien näyttelijänä muutamissa elokuvissa. Fager toimi Suomen Kansallisteatterin vakinaisena lavastajana lähes 50 vuotta 1908–1954 ja sen jälkeen vielä vierailijana. Hän perusti vuonna 1919 yhdessä Erkki Karun, Teuvo Puron, Martti Tuukan ja Ilmari Matssonin kanssa Suomen Filmikuvaamo Oy:n. Yhtiön nimeksi tuli vuonna 1921 Suomi-Filmi Oy. Suomi-Filmin päälavastaja hän oli aina kuolemaansa saakka. Hän lavasti noin 90 elokuvaa. Fager sai vuonna 1950 Pro Finlandia -mitalin. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin. == Lähteet == * Elonet: Luettelo elokuvista joissa Karl Fager oli mukana === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Teatterilavastajat Luokka:Elokuvalavastajat Luokka:Suomalaiset lavastajat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Nikomedes IV

Nikomedes IV Euergetes oli Bithynian kuningas noin vuosina 94 eaa. – 74 eaa. Hänen isänsä oli Nikomedes III. Pontoksen kuningas Mithridates VI suosi Nikomedeen veljeä Sokratesta ja syrjäytti Nikomedeen noin vuonna 92 eaa. Roomalaiset Manius Aquilliuksen johdolla palauttivat Nikomedeen valtakuntaansa muutama vuosi tämän jälkeen. Roomalaiset vaativat Nikomedeeltä tästä korvauksia ja pakottivat tämän hyökkäämään Pontokseen. Bithynia ajautui näin mukaan Rooman ja Pontoksen väliseen sotaan. Mithridates valtasi sodan aikana koko Vähän-Aasian länsiosat. Nikomedes vietti sodan maanpaossa Roomassa. Sulla palautti Nikomedeen jälleen valtaistuimelleen vuonna 85 eaa. Bithyniasta tuli nyt Rooman liittolainen, tosiasiassa sen vasalli. Julius Caesar vieraili Nikomedeen luona vuonna 81 eaa. pyytämässä apua Mytilenen piiritykseen. Kerrotaan, että Nikomedeellä olisi ollut suhde Caesarin kanssa. Nikomedeellä ei ollut lapsia, ja hän testamenttasi Bithynian Rooman valtakunnalle. == Lähteet == * luokka:Bithynian kuninkaat Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. kuolleet
Länsi-Uudenmaan koulutuskuntayhtymä

Länsi-Uudenmaan koulutuskuntayhtymä, joka käyttää myös oheisnimeä Luksia, järjestää ammatillista koulutusta jäsenkuntiensa (Inkoo, Hanko, Karkkila, Kirkkonummi, Lohja, Raasepori, Siuntio ja Vihti) puolesta ja kehittää työelämän osaamista alueellaan. Kuntayhtymällä on kolme ammattiopiston toimipistettä (kaksi Lohjalla, yksi Vihdin Nummelassa), aikuisopisto ja oppisopimuskeskus. Lisäksi toimintaa on Karkkilassa, Raaseporissa, Kirkkonummella ja Espoossa. ==Koulutusalat== * Kulttuuri * Luonnontieteet * Matkailu-, ravitsemis- ja talousala * Sosiaali- ja terveysala * Tekniikka ja liikenne * Yhteiskuntatieteet, liiketalous ja kauppa * Ammatilliseen peruskoulutukseen valmentava koulutus ==Aiheesta muualla== * Luksian kotisivut Luokka:Aikuiskoulutus Luokka:Kuntayhtymät Luokka:Suomen ammattioppilaitokset
Oss

Oss on noin 90 000 (2016) asukkaan kaupunki Alankomaiden eteläosissa Pohjois- Brabantin provinssissa. Ensimmäisen kerran Oss on mainittu paavi Aleksanteri II:n kirjeessä 6. helmikuuta 1069. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1399. Nykyisin Ossissa on useita kemian ja lääketeollisuuden tehtaita. ==Kuntaliitokset== *Berghem, 1994 *Megen, Haren en Macharen, 1994 *Ravenstein, 2003 *Lith, 2011 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Alankomaiden kaupungit Luokka:Pohjois-Brabantin kunnat
Matti Lilja

Matti Lilja (6. maaliskuuta 1903 Tampere - 30\. tammikuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. == Teoksia == * Ilgan ryöstö : seikkailuja kadonneen kansan asuinsijoilla kaukaisessa Dariassa. Karisto 1947 * Kuolemanvirran maa : kertomus erään rohkean nuorukaisen matkasta tiedemiesten mukana mustien maanosaan. Karisto 1947 * Tule kotiin!, romaani. Kuva ja sana, Helsinki 1947 * Darian aarteet : seikkailuja kadonneen kansan asuinsijoilla unohdetussa maassa. Karisto 1948 * Tuntemattoman tropiikin vangit : herra Nortonin ja Pekan seikkailuja ja elämyksiä pimeimmän Afrikan tutkimattomissa viidakoissa. Karisto 1948 * Miehen lankeemus. Karisto 1949 * Salainen tehtävä : seikkailuja vanhassa Lontoossa ja matka Kainuun erämaihin. Karisto 1949 * Koparan kartanon Tuulikki : kertomus kahdesta nuoresta. Karisto 1950 * Kukkulasaaren arvoitus : poikien seikkailuja. 1951 * Kadonnut poika : kertomus sodan aikana kadonneen pojan vaiheista. Karisto 1952 * Helsingissäkin voi tapahtua. Karisto 1955 * Lättähattujen sankari : kuvaus sodanjälkeisen nuorison seikkailuista ja suhtautumisesta ympäristöönsä. Karisto 1955 * Tätä kesää emme unohda koskaan : kuvaus nuorten elämästä ja seikkailuista Kaitaperän saloilla. Karisto 1956 * Luola paljastaa salaisuuden. Karisto 1957 == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta * Matti Liljan teosten luettelo Fennicassa Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Plamen Markov

Plamen Markov (s. 11. syyskuuta 1957) on bulgarialainen jalkapallovalmentaja ja uransa päättänyt pelaaja. ==Ura pelaajana== Markov aloitti uransa TsSKA Sofiassa 1975. Hän edusti joukkuetta läpi menestyksekkään 1970- ja 1980-lukujen taitteen. Bulgarian menestyksen lisäksi TsSKA Sofia eteni 1981–1982 Euroopan Cupissa välieriin, joissa se hävisi FC Bayern Münchenille yhteismaalein 4–7. Markov jätti TsSKA:n 1985 ja jatkoi uraa Ranskassa FC Metzin joukkueessa, jossa hän voitti 1986 Coupe d'étén. Markov päätti peliuransa Grenoble Footissa 1989. Bulgarian maajoukkueessa Markov pelasi 24 A-maaottelua ja teki niissä 7 maalia. Hän oli mukana MM-kisoissa 1986, kun Bulgaria jäi alkulohkonsa kolmanneksi. Ansiot pelaajana * Bulgarian mestaruus (5): 1976, 1980, 1981, 1982, 1983 * Bulgarian Cup (2): 1983, 1985 * Coupe d'été: 1986 ==Ura valmentajana== Markov aloitti valmennusuran pelaaja- valmentajana Grenoble Footissa 1987. Hän siirtyi 1989 Bulgariaan Gardafon Gabrowon päävalmentajaksi. Hän kokeili 1995 siipiään TsSKA Sofian valmentajana mutta sai potkut kehnosti alkaneen kauden vuoksi. Epäonnistuneen TsSKA-pestin jälkeen Markov valmensi Gardovoa ja PFC Vidima-Rakovski Sevlievoa ja siirtyi sitten epäonnistuneiden MM-karsintojen 2002 jälkeen Stoitšo Mladenovin tilalle Bulgarian maajoukkuevalmentajaksi. Bulgaria voitti Markovin johdolla EM- karsintalohkonsa ja Kroatia tuli toiseksi. Karsinnoissa Bulgaria hävisi vain yhden ottelun, senkin karsintojen viimeisellä kierroksella Kroatialle vieraissa 1–0. Itse lopputurnaus meni kuitenkin täysin penkin alle. Ruotsi tyrmäsi Bulgarian avausottelussa 5–0. Myös ottelut Tanskaa ja Italiaa vastaan päättyivät tappioon. Tuloksena oli siis kolme tappiota ja maaleja yhdeksän päästettyä ja vain yksi tehty. Markov sai kisojen jälkeen lähteä, ja tilalle tuli entinen huippupelaaja Hristo Stoitškov. Kisojen jälkeen Markov jatkoi uraa 2005 Vidima-Rakovski Sevlievossa. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi TsSKA Sofian päävalmentajaksi mutta sai potkut kauden jälkeen, kun seura ei voittanut ainoatakaan pokaalia. Hän siirtyi kauden jälkeen marokkolaisen Wydad Casablancan valmentajaksi. Tehtävä päättyi tammikuussa 2008, ja Markov palasi Bulgarian maajoukkuevalmentajaksi. Toinen kerta Bulgarian maajoukkuevalmentajana jäi kuitenkin lyhyeksi. Menestys MM2010-karsinnoissa ei ollut toivotunlaista, ja neljän ensimmäisen ottelun jälkeen koossa oli vain kolme tasapelipistettä. Markov sai potkut joulukuun alussa 2008.Bulgarian maajoukkueluotsi sai kenkää Ansiot valmentajana * Euroopan-mestaruuskisat: ** 1.kierros 2004 ==Lähteet== Luokka:Bulgarialaiset jalkapalloilijat Luokka:Bulgarialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otto Grotewohl

Otto Grotewohl (11. maaliskuuta 1894 Braunschweig, Saksa – 21. syyskuuta 1964 Itä-Berliini) oli saksalainen poliitikko ja Saksan demokraattisen tasavallan pääministeri (1949–1964). Grotewohl liittyi Saksan sosialidemokraattiseen puolueeseen 1912 ja toimi kirjapainotyöntekijöiden ammattijärjestön tehtävissä. Hän oli Braunschweigin hallituksessa 1921–1924 ja valtiopäivien jäsenenä 1925–1933. Hitlerin valtaannousun jälkeen Grotewohl toimi jonkin aikaa maanalaisessa vastarintaliikkeessä, mutta joutui pidätetyksi ja keskitysleirille koko sodan ajaksi. Toisen maailmansodan jälkeen 1945 Grotewohl julistautui Saksan sosiaalidemokraattien johtajaksi Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeillä, joiden sosiaalidemokraattiset järjestöt hän ohjasi yhdistymään pakolla – onnistumatta kuitenkaan Itä-Berliinissä – neuvostovyöhykkeillä toimiviin Wilhelm Pieckin johtamiin Saksan kommunistisiin järjestöihin 1946, jolloin syntyi Saksan sosialistinen yhtenäisyyspuolue (SED), myöhemmin Saksan demokraattista tasavaltaa (Itä-Saksa) itsevaltaisesti hallinnut kommunistipuolue. Sen puheenjohtajina toimivat Wilhelm Pieck ja Otto Grotewohl vuoteen 1950. Grotewohlista tuli Itä-Saksan pääministeri 1949. Puheessaan SED:n edustajakokoukselle vain muutama viikko neuvostojohtaja Josif Stalinin kuoleman jälkeen 1953 Grotewohl mainitsi epäkohdista Itä-Saksan järjestelmässä. Hän arvosteli laittomia vangitsemisia sekä vaati enemmän kansalaisoikeuksia ja poliittista keskustelun kehittämistä. Hän myös arvosteli oikeusministeri Hilde Benjaminin brutaalia toimintaa. Pian seurasi kuitenkin kansannousu Itä-Berliinissä – ja sen kommunistinen hallinto tukahdutti verisesti. Grotewohlilla todettiin leukemia vuonna 1960. Vaikka olikin edelleen pääministerin toimessa, hän ei ollut poliittisesti aktiivinen enää vuoden 1961 jälkeen saadessaan lääketieteellistä hoitoa Neuvostoliitossa. Hän kuoli 1964. Muutamaa päivää hänen kuolemansa jälkeen Itä-Berliinin puolelle jäänyt Berliinin historiallinen hallintokatu Wilhelmstrasse nimettiin hänen mukaansa Otto-Gtrotewohl-Strasseksi. Vanha nimi palautettiin 1993. Otto Grotewohl palkittiin itäsaksalaisella Karl Marxin kunniamerkillä 1952. ==Lähteet== Luokka:Saksan demokraattisen tasavallan pääministerit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Simo Laurila (kirjailija)

Lauri Kullervo Simola, käytti kirjailijanimeä Simo Laurila, (12. tammikuuta 1891 Hanko – 23. elokuuta 1953 Tampere) oli suomalainen kirjailija. == Teoksia == * Kertomus Vanajan suojeluskunnan vaiheista. Hämeenlinna: [kustantaja tuntematon], 1919. * Kolmannen varoituksen jälkeen: mielikuvitusromaani. Gummerus 1939 == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta * Kotimaiset fantasia- ja scifi-kirjailijat 1887–2005 Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Fredrika Wetterhoff

Fredrika Sofia Wetterhoff (14. tammikuuta 1844 Helsinki – 14. huhtikuuta 1905 Hämeenlinna) oli suomalainen pedagogi, joka vuonna 1885 perusti nimeään kantavan ompelu- ja kudontakoulun, ”Työkoulun”, joka myöhemmin sai nimekseen Fredrika Wetterhoffin kotiteollisuusopettajaopisto ja liitettiin lopulta Hämeen ammattikorkeakouluun. Fredrika Wetterhoff vietti lapsuutensa Inkalan kartanossa Hattulassa, jonne perheen isä, laamanni Georg Adolf Wetterhoff ja äiti Sofia Juliana Karolina Stjernvall veivät perheensä Krimin sodan aikana. Fredrika Wetterhoff toimi kotiopettajana Kuljun kartanossa, opiskeli suomen kielen ja kiinnostui kansakoulun perustamisesta Hattulaan. 1872 perhe muutti Hämeenlinnaan, mutta Fredrika Wetterhoff lähti Pariisiin opiskelemaan. Myöhemmin Tukholmassa opiskellessaan hän tutustui naisasianaisiin ja työväestön sivistysharrastuksiin ja sai herätteen ryhtyä kehittämään koulutusta kansannaisille. Tästä sai alkunsa idea käsityökoulusta, joka syntyi 1885. Wetterhoff testamenttasi omaisuutensa koululle. Fredrika Wetterhoff -säätiö toimii nykyisin itsenäisenä, ja sen tehtävänä on löytää kotiteollisuudelle uusia, nykyaikaan sopivia toimintamuotoja ja tuotteita.Wetterhoff Wetterhoffin sisaruksia olivat voimisteluopettaja Mathilda Asp, kirjailija Onni Wetterhoff ja toimittaja, kirjailija Karl Gustaf Wetterhoff. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Wetterhoff- säätiö Luokka:Koululaitoksen kehittäjät Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1844 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
Kosti Lahti

Kosti Harald Lahti (10. heinäkuuta 1899 Pori – 7. joulukuuta 1925 Tuusula) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Lahti kävi keskikoulun ja toimi sitten näyttelijänä muun muassa Joensuun teatterissa ja Kuopion teatterissa. Hän oli Suur-Karjala-lehden uutisosaston toimittajana 1921–1922 ja Savo-lehden toimittajana 1923–1925. Lahti osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa ja Viron vapaussotaan Pohjan Pojat -rykmentin riveissä.Kuolleita, Aamulehti, 16.12.1925, nro 290, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Lahti kirjoitti kaksi jännitysromaania Tiukalle otti, mutta selvä tuli ja Kuoleman kurimosta takaisin elämään ja lisäksi novelleja ja kertomuksia joita julkaistiin eri lehdissä. Viimeksi hän kirjoitti tulevaisuuden sotaa käsittelevän suuren rauhanromaanin, joka ei ole ilmestynyt. Lahti kuoli 26-vuotiaana Syvänrannan sanomalehtimiesten lepokodissa Tuusulassa. Häneltä jäi puoliso ja kaksi lasta == Teoksia == * Humoristilauluja: Kosti Lahden lauluja, osa 1. Otto Andersin, Pori 1921 * Tiukalle otti, mutta selvä tuli: kertomus uuden kommunistikapinan kukistamisesta Suomessa. Otava 1923 == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet
Tauno Koivukoski

Tauno Immanuel Koivukoski (sukunimi vuoteen 1933 Blom; 11. tammikuuta 1908, Rymättylä - 22\. heinäkuuta 1956, Espoo) oli suomalainen kirjailija. Koivukoski toimi mainostoimisto Erva-Latvalan tekstisuunnittelijana 1937–46. Hän kuoli vuonna 1956 vain 48-vuotiaana. == Teoksia == * Täysi hinta. Romaani. Suomen kirja, Helsinki 1944. (Fennica-tietokannan mukaan, 6.11.2012, Täysi hinta olisi julkaistu taiteilijanimellä ”Toivo Koski”. Itse romaanin nimiösivulla ja selkämyksessä esiintyy kuitenkin ainoastaan nimi Tauno Koivukoski.) * Riimikronicka niistä cuin läsnä on 13.7.1945. Tekijät Armas J. Pulla ja Tauno Koivukoski. Erva Latvala, Helsinki 1945. * Paluu alkuun. Kuvitelma. Suomen kirja, Helsinki 1946. * Tik-tak. Matkakertomus. Tekijän kuvitus. Valistus, Helsinki 1956. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kotimaiset fantasia- ja scifi-kirjailijat 1887–2005 Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet Luokka:Suomalaiset mainonnan suunnittelijat