EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Erkka Railo

Erkka Railo (s. 1973) on suomalainen politiikan tutkija. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Tammikuussa 2018 Erkka Railo siirtyi johtavaksi politiikan tutkijaksi yhteiskunnalliseen MustRead-mediaan. Ennen siirtymistään MustReadiin Erkka Railo teki akateemisen uran erikoistutkijana Turun yliopiston politiikan tutkimuksen laitoksen yhteydessä toimivassa Eduskuntatutkimuksen keskuksessa. == Elämä == Railon erityisenä mielenkiinnon kohteenaan ovat olleet poliitikkojen julkisuuskuvat sekä kansalaisten, median ja politiikan vuorovaikutus. Väitöskirjassaan Railo tutki naistenlehti Annan julkaisemia poliitikkojen henkilökuvia vuosina 1975–2005 ja lisensiaatintutkimuksessaan Helsingin Sanomien julkaisemia poliitikkojen henkilökuvia ja niiden muutosta vuodesta 1978 vuoteen 2003. Railo on tarkastellut kirjoituksissaan myös vaaliviestintää ja -julkisuutta sekä niiden vaikutusta vaalitulokseen. Tätä aihepiiriä käsitteli esimerkiksi hänen yhdessä Ville Pernaan kanssa toimittama vuoden 2011 vaalien julkisuuden analyysi Jytky. Eduskuntavaalien 2011 mediajulkisuus, vuoden 2012 kuntavaaleja tarkastellut Kuntavaalit 2012 mediassa (yhdessä Sini Ruohosen ja Niko Hatakan kanssa) sekä Pekka Haaviston menestyksen monet tekijät -artikkeli teoksessa Presidentin vaalit ja poliittinen mobilisaatio. Vuosina 2014–2015 Railo on ollut mukana dosentti Iiris Ruohon johtamassa hankkeessa "Demokratia, edustus ja tasa-arvo politiikan uusissa verkkojulkaisuissa", jossa Railo analysoi Twitterin käyttöä vaalikampanjan välineenä vuoden 2014 Euroopan parlamentin vaaleissa. Hankkeen rahoittaa Helsingin Sanomain säätiö. Vaalijulkisuuden rinnalla Erkka Railo on myös tutkinut populismia suomalaisena ja kansainvälisenä ilmiönä. Vuonna 2014 Railo työskenteli kansainvälisessä brittiläisen Counterpoint-ajatuspajan koordinoimassa tutkimushankkeessa, jossa tarkasteltiin median vaikutusta populististen puolueiden kannatukseen Suomessa, Alankomaissa ja Ranskassa. Keväällä 2015 Railo ryhtyy johtamaan Emil Aaltosen säätiön rahoittamaa monivuotista Suomen sodanjälkeisten vaalikampanjoiden historiaa kartoittavaa tutkimushanketta. Siinä tarkastellaan, millä tavoin vaalikampanjojen olosuhteet ovat Suomessa sodanjälkeisellä ajalla muuttuneet ja miten puolueet ovat muutokseen sopeutuneet. Hankkeen muita tutkijoita ovat Mari K. Niemi, Ville Pitkänen ja Niko Hatakka. == Teoksia == * * * * Niko Hatakka, Erkka Railo ja Sini Ruohonen: Kuntavaalit 2012 mediassa. Kunnallisalan kehittämissäätiön tutkimusjulkaisu-sarjan julkaisu 1235-6956 ; nro 75, ISBN 978-952-5801-87-3 (nid.) * Erkka Railo ja Paavo Oinonen (toim.) Media historiassa. Turku : Turun historiallinen yhdistys, 2012 (Turku : Painosalama) Historia mirabilis, 1795-0759 ; 9.Historia mirabilis, 9 ISBN 978-952-99637-9-9 (nid.) * Ville Pernaa ja Erkka Railo (toim.) Jytky : eduskuntavaalien 2011 mediajulkisuus. Turku, Kirja-Aurora, Turun yliopisto, 2012 ([Turku] : Suomen Yliopistopaino) ISBN 978-951-29-5127-7 (nid.) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Erkka Railo Turun yliopiston sivuilla Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Darius Lukminas

Darius Lukminas (s. 9. helmikuuta 1968 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. == Ura == === Seurajoukkueet === Lukminas aloitti ammattilaisuransa BC Žalgirisissa. Hän voitti seuran paidassa kolme Liettuan-mestaruutta vuosina 1991, 1993 ja 1995. Žalgirisista hän siirtyi vuonna 1996 venäläiseen BC Avtodor Saratoviin. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi pelaamaan PakÂ Atomeromuun. Hän palasi Liettuaan vuonna 2001 ja siirtyi pelaamaan KK Atletasiin. Vuodet 2003–2006 Lukminas pelasi azerbaidžanilaisessa Basket Baku Galassa. Lisäksi hän edusti ASK Rīgaa. Kauden 2006–2007 Lukminas edusti Atletasia, mutta siirtyi loppuvuonna 2007 BC Sakalaihin. === Maajoukkue === Lukminas edusti maajoukkuetasolla Liettuan maajoukkuetta. Hän oli mukana vuoden 1995 EM-kilpailuissa, joista maa saavutti hopeaa. Lisäksi Lukminas oli mukana voittamassa vuoden 1996 olympiapronssia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sports-Reference Luokka:Liettualaiset koripalloilijat Luokka:Liettualaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Haruka Kudō

Haruka Kudō (, s. 27. lokakuuta 1999, Saitaman prefektuuri) on japanilainen pop-laulaja. Hän on Morning Musumen 10. sukupolven jäsen. == Lähteet == Luokka:Morning Musume Luokka:Japanilaiset idolit Luokka:Japanilaiset laulajat
Masaki Satō

Masaki Satō (, s. 7. toukokuuta 1999 Hokkaidō) on japanilainen poplaulaja. Hän oli Morning Musumen 10. sukupolven jäsen. == Lähteet == Luokka:Morning Musume Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Japanilaiset idolit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2006

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2006 käytiin 14. toukokuuta Saarijärven Kusiaismäellä. Järjestävänä seurana oli Saarijärven Pullistus. Miesten 4 kilometrin juoksun voitti Jukka Keskisalo ja 12 kilometrillä paras oli Jussi Utriainen. Naisten 6 kilometrin nopein oli Annemari Sandell- Hyvärinen. == Mitalistit == Laji Kultaa Hopeaa Pronssia Miehet 4 km Jukka Keskisalo, Joensuun Kataja, 12.50 Jussi Utriainen, Lahden Ahkera, 12.52 Konstantin Kutilainen, Asikkalan Raikas, 13.07 Miehet 12 km Jussi Utriainen, Lahden Ahkera, 39.29 Francis Kirwa, Lahden Ahkera, 39.36 Juha Hellsten, Turun Weikot, 40.23 Naiset 6 km Annemari Sandell-Hyvärinen, Turun Weikot, 21.54 Maija Oravamäki, Oulun Pyrintö, 22.38 Anette Byskata, Gamlakarleby IF, 22.42 ==Lähteet== Luokka:Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2006 yleisurheilu Luokka:Saarijärven urheilu
Ayumi Ishida

Ayumi Ishida (, s. 7. tammikuuta 1997 Miyagin prefektuuri) on japanilainen pop-laulaja. Hän on Morning Musumen 10. sukupolven jäsen. == Lähteet == Luokka:Morning Musume Luokka:Japanilaiset idolit Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Japanilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Haruna Iikubo

Haruna Iikubo (, s. 7. marraskuuta 1994 Tokio) on japanilainen malli, näyttelijä ja pop-laulaja. Hän on Morning Musumen 10. sukupolven jäsen. == Lähteet == Luokka:Morning Musume Luokka:Japanilaiset idolit Luokka:Japanilaiset mallit Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Japanilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kanon Suzuki

Kanon Suzuki (, syntynyt 5. elokuuta 1998, Aichin prefektuuri) on japanilainen pop-laulaja. Hän oli Morning Musumen yhdeksännen sukupolven jäsen. == Lähteet == Luokka:Morning Musume Luokka:Japanilaiset idolit Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Riho Sayashi

Riho Sayashi (, s. 28. toukokuuta 1998, Hiroshima) on japanilainen tanssija, poplaulaja ja näyttelijä. Hän oli Morning Musumen 9. sukupolven jäsen. == Lähteet == Luokka:Morning Musume Luokka:Japanilaiset idolit Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Poplaulajat
Laila Siikanen

Laila Siikanen (11. toukokuuta 1906 Calumet – 20. tammikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Siikasen vanhemmat olivat pastori Emil Siikanen ja Naema Ahlroth. Hän kävi keskikoulun 1924 Hyvinkään yhteiskoulussa ja suoritti 1928 sanomalehtitutkinnon Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Laila Siikanen oli toimittajana muun muassa Uudenmaan Sanomissa ja myöhemmin hän toimi Yleisradion ohjelmapäällikkönä Porvoossa. == Teoksia == * Oras vihertää. Kirjapaja, Helsinki 1945 * Väinö, älä mene : romaani. Gummerus 1948 * Veri pisaraisten mäntyjen alla. Tekijä, Porvoo 1966 == Lähteet == * * Hyvinkääläisiä kirjailijoita : Laila Siikanen Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Erina Ikuta

Erina Ikuta (, s. 7. heinäkuuta 1997, Fukuokan prefektuuri) on japanilainen poplaulaja, joka liittyi Morning Musumeen Riho Sayashin, Kanon Suzukin ja Mizuki Fukumuran kanssa yhdeksännen sukupolven jäsenenä. == Lähteet == Luokka:Morning Musume Luokka:Japanilaiset idolit Luokka:Japanilaiset laulajat
Hilja Sipola

Hilja Sipola (1. lokakuuta 1898 Pielavesi – 25. maaliskuuta 1972 Sodankylä) oli suomalainen opettaja ja muistelmakirjailija. Hän käytti kirjailijanimeä Hilja Vartiainen. == Teoksia == * Koulupaikan neitinä kolttain parissa. Gummerus 1929 == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Kyllikki Penttilän arvostelu Hilja Vartiaisen kirjasta, Uusi Aura 1.5.1929 Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Kerttu Stenberg

Kerttu Stenberg (5. tammikuuta 1890 Helsinki – 7. joulukuuta 1972 Kuopio) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Hän käytti kirjailijanimeä Kerttu Kivikallio. Kerttu Stenbergin vanhemmat olivat piirilääkäri Gustaf Väinö Levander ja Anni Canth, jonka äiti oli Minna Canth. Stenberg pääsi ylioppilaaksi 1910 Helsingin suomalaisesta jatko-opistosta ja meni naimisiin 1913 konttoripäällikkö Sten Stenbergin kanssa. Hän asui vuodesta 1942 Kuopiossa. Stenberg oli aktiivisesti mukana Lottajärjestösssä, ja kuului muun muassa Viipurin piirin piirijohtokuntaan, joka puheenjohtajaksi hänet valittiin vuonna 1927. Hän oli vuosina 1933–1935 Lottajärjestön keskusjohtokunnan varajäsenenä ja varsinainen jäsen vuosina 1935–1940. Stenberg oli myös mukana Fanni Luukkosen kanssa järjestämässä Lottajärjestön tyttötyötä. Kun Lottajärjestö jouduttiin sotien jälkeen lakkauttamaan, Kuopion paikallisyhdistyksen johtokunnan lotat perustivat sen tilalle Huoltotoiminta Oy:n, jonka osakkaana Stenberg oli yhdeksän muun lotan kanssa. Huoltotoiminta Oy toimi vuoteen 1966 saakka, ja Stenberg oli vuodesta 1952 alkaen sen johtokunnan puheenjohtaja. == Teoksia == Nimellä Kerttu Kivikallio: * Kolme kultaista elämänlankaa : romaani. Otava 1922 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Lotta Svärd -järjestössä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Avaruuden rosvot

Avaruuden rosvot on Jack Vancen kirjoittama nuorten tieteisromaani vuodelta 1953. Vance kirjoitti ainoan nuorisoromaaninsa täyttääkseen kustantajan kanssa solmimansa sopimuksen.Avaruuden rosvot (Vandals of the Void, 1953. Suom. Hugo L. Mäkinen, 1954, Tammi. 2. laitos: Avaruusrosvot. Lyhentäen suom. Jyrki Ora, 1958, Mikrokirjat.)Rosvall, Matti: Jack Vance. Hakusana teoksessa Kirjan suomentaja on Hugo L. Mäkinen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteisromaanit Luokka:Nuortenkirjat Luokka:Vuoden 1953 kirjat
Eeva Tojkander

Eeva Karolina Tojkander, o.s. Moilanen (7. lokakuuta 1895 Haapavesi – 5. tammikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen runoilija.Eeva Tojkander, Kirjasampo, viitattu 13.5.2019 == Teokset == * Valkea tie: runoja. Otava 1944 == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
The Eyes of the Overworld

The Eyes of the Overworld on Jack Vancen fantasiaromaani vuodelta 1966. Teos sijoittuu nimellisesti samaan ympäristöön kuin Vancen esikoisteos Iltaruskon maa, mutta on tyyliltään erilainen. Kirjan päähenkilö on huijari ja varas nimeltä Cugel. Kirjailijan alkuperäinen nimi teokselle oli Cugel the Clever, millä nimellä se on julkaistu kirjailijan kootuissa teoksissa.Rosvall, Matti: Jack Vance. Hakusana teoksessa ==Juoni== Kauppias Fianostherin innoittamana Cugel yrittää ryöstää nauravan taikuri Iucounun talon, mutta jää kiinni itse teossa. Loitsuilla uhattuna Cugel myöntyy tekemään velholle palveluksen: hankkia pari tämän hallussa olevalle violetille linssille kaukaisesta Cutzin maasta. Nämä maagiset linssit, joista kirja saa nimensä, antavat käyttäjänsä kokea ympäröivän todellisuuden ylevöitettynä versiona: kurjat hökkelit näyttävät loistavilta palatseilta, rumat ja likaiset ihmiset vaikuttavat ylväiltä, kauniilta ja upeasti puetuilta, ja kehnon ruoka muuttuu eksoottisiksi herkuiksi. Iucounu lähettää Cugelin matkaan taikuuden avulla, ja hänen onnistuu hankkia puuttuva linssi haltuunsa. Loput kirjasta kuvaa Cugelin vaiheikasta ja vaivalloista kotimatkaa, johon kuuluu poikkeama kaukaiseen menneisyyteen. Lopulta hän pääsee eroon muukalaisoliosta, jonka Iucounu oli istuttanut Cugeliin varmistaakseen tämän tottelevaisuuden, ja löytää velhon toisen samanlaisen olennon vallasta. Jonkin aikaa Cugel viettää mukavaa elämää Iucounun kartanon herrana, kunnes hän lopulta, yrittäessään rankaista Fianostheria ja Iucounua, erehdyksessä taikoo itsensä samaan paikkaan mihin Iucounu hänet aluksi oli lähettänyt. ==Muuta== Teoksesta on suomennettu luku ”Pyhiinvaeltajat” (The Pilgrims, 1963) Markku Sadelehdon toimittamassa antologiassa Pimeyden linnake (1991). Fantasiakirjailija Michael Shea kirjoitti Vancen Eyes of the Overworld -kirjalle virallisen jatko-osan nimeltä A Quest for Simbilis vuonna 1974. Tästä teoksesta ei ole Vancen omien jatko- osien ilmestymisen jälkeen otettu uusia painoksia. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaromaanit Luokka:Vuoden 1966 kirjat
STKS

STKS voi tarkoittaa seuraavia: * Suomalainen Teologinen Kirjallisuusseura, teologinen tiedeyhdistys * Suomen tieteellinen kirjastoseura, kirjasto- ja tietopalvelun asiantuntijayhdistys
Setup (elokuva)

Setup (esitetty televisiossa nimellä Setup - Petetty) on vuonna 2011 ensi- iltansa saanut rikoselokuva. Elokuvan pääosia esittävät 50 Cent, Bruce Willis, Ryan Phillippe, Jenna Dewan, Brett Granstaff, Randy Couture, Will Yun Lee, Shaun Toub, Susie Abromeit, Jay Karnes ja James Remar. Elokuvan on ohjannut Mike Gunther. Elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle 20. syyskuuta 2011. == Näyttelijöitä == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Suoraan videolle julkaistut elokuvat
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1918

Suomen uintimestaruuksista kilpailtiin 10. - 11. elokuuta 1918 Lahdessa. Miesten yleisessä sarjassa ei mestaruuskilpailuja järjestetty. Naisten lisäksi kilpailuja järjestettiin alokkaille. == Naiset == === 50 m vapaauinti === Sija Kilpailija Alkuerä Loppukilpailu 1 Elin Väkevä 40,0 39,0 2 Anna Järvinen 40,4 40,4 3 Femi Niilikoski 42,8 40,6 4 Aili Kaivanto 43,2 44,4 5 Linnea Limnell 43,3 6 Liisa Lehmus 47,2 7 Greta Aaltonen 47,9 8 Lehmus 48,9 9 Aino Hiironen 52,1 === 100 m vapaauinti === Sija Kilpailija Alkuerä Loppukilpailu 1 Anna Järvinen 1.33,4 1.33,4 2 Femi Niilikoski 1.33,3 1.33,9 3 Aili Kaivanto 1.35,5 1.39,5 4 Lussi Niilikoski 1.40,8 (erän 1.) dnf 5 Hilda Kuusela 1.38,4 (erän 2.) 6 Linnea Limnell 1.42,2 7 Linda Ihalainen 1.49,9 8 Ester Ihalainen 1.57,7 === 4 × 50 m vapaauintiviesti === Sija Seura Joukkue Aika 1 Helsingin Uimarit Hellin Kahila, Helmi Mäkinen, Hilda Kuusela, Anna Järvinen 2.56,5 2 Åbo Simklubb Mary Lindberg, Lisie Nyström, Lussi Niilikoski, Femi Niilikoski 2.58,8 3 Helsingfors Simsällskap Eugenia Holmberg, Karin Julin, Hjördis Markelin, Linnea Limnell 3.04,6 === Suorat hypyt === Sija Kilpailija Toivo Aro Pöysälä Jonni Raita Pisteet Sijaluku 1 Helga Markelin 33,00 / 1. 30,75 / 1. 33,25 / 1. 97.00 3 2 Vieno Lind 27,00 / 2. 27,50 / 2. 29,75 / 2. 84,25 6 \- Elsa Thorsoe 27,00 / 2. 27,50 / 2. 29,00 / 3. 83,50 7 3 Aino Viklund 25,00 / 4. 25,75 / 5. 26,50 / 4. 77,25 13 4 Kerttu Väänänen 24,25 / 5. 26,00 / 4. 21,25 / 5. 71,50 14 Thorsoe oli Tanskan kansalainen ja kilpaili kilpailun ulkopuolella. === Taideuinti === Sija Kilpailija Toivo Aro Jonni Raita Ville Lehtinen Pisteet Sijaluku 1 Elin Väkevä 131,82 / 1. 134,11 / 1. 126,73 / 1. 392,66 3 2 Vieno Lind 122,70 / 2. 123,21 / 3. 117,00 / 2. 362,91 7 3 Aino Viklund 118,25 / 3. 124,80 / 2. 115,56 / 3. 358,61 8 4 Jenny Allardt 112,88 / 4. 107,70 / 4. 108,10 / 4. 328,68 12 == Lähteet == * Suomen Urheilulehti 15. elokuuta 1918. Luokka:Vuoden 1918 urheilu Luokka:Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut
Suomen Humanistiopiskelijoiden Liitto

Suomen Humanistiopiskelijoiden Liitto (SuHoL) ry. on suomalaisten humanistisen alan korkeakouluopiskelijoiden valtakunnallinen yhteistyöjärjestö. Liiton tarkoituksena on valvoa humanistiopiskelijoiden etuja ja edistää Suomen humanististen tiedekuntien opiskelijajärjestöjen yhteistyötä. SuHoL järjestää erilaisia opiskelijatapahtumia, kuten koulutuspoliitisia seminaareja ja syksyisin järjestettävän Humanistiristeilyn. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Suomen Humanistiopiskelijoiden Liiton internetsivut Luokka:Suomalaiset opiskelijajärjestöt
Andrius Jurkūnas

Andrius Jurkūnas (s. 21. toukokuuta 1976 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. == Ura == === Seurajoukkueet === Clemsonin yliopiston valmentaja näki Jurkūnasin pelaavan Euroopan junioriturnauksissa, jolloin yliopisto halusi saada hänet joukkueeseensa. Hän siirtyikin kouluun vuonna 1995, jolloin hänet oli listattu Yhdysvaltain 45 parhaan lukiopelaajan listaukseen. Jurkūnas joutui jättämään kauden 1997–1998 kokonaan väliin polvileikkauksen takia. Kausi 1999–2000 oli tilastollisesti hänen parhaansa yliopistossa, sillä hän teki 8,5 pisteen ja 5,1 levypallon ottelukohtaiset keskiarvot. Kaudeksi 2000–2001 Jurkūnas siirtyi Liettuaan, BC Žalgirisiin. Hän teki Euroliigassa 12,1 pistettä ottelua kohden. Jurkūnas aloitti myös seuraavan kauden joukkueessa, mutta sai potkut marraskuussa 2001. Joulukuussa hän siirtyi Polonia Varsovaan, jota hän edusti loppukauden. Kaudeksi 2002–2003 Jurkūnas teki sopimuksen ALBA Berlinin kanssa, mutta sopimus purettiin hänen loukkaannuttua. Tammikuussa 2003 hän siirtyi Hapoel Jerusalemiin, jossa hän pelasi loppukauden. Kauden 2003–2004 alussa Jurkūnas ei pelannut missään seurassa, mutta joulukuussa 2003 hän kävi Astoria Bydgoszczin testattavana ja pelasi loppukauden ajan seurassa. Kauden 2004–2005 Jurkūnas aloitti Elitzur Ashkelonissa, mutta hänelle annettiin potkut jo syyskuussa 2004. Tammikuussa 2005 hän siirtyi itävaltalaiseen Dornbirno Lionsiin. Vuodet 2005–2009 Jurkūnas edusti unkarilaista Szolnokia. Parhaana kautenaan hän teki 9,1 pistettä ottelua kohden. === Maajoukkue === Jurkūnas edusti lukuisia Liettuan nuorisomaajoukkueita arvokisoissa. Ensimmäisen kerran hän pelasi Liettua maajoukkueessa vuonna 1996, jolloin maa voitti myös olympiapronssia Atlantan olympialaisissa. Hän edusti maataan myös EM- kilpailuissa vuosina 1997 ja 2001. Muun muassa FIBA ja Sports-Reference.com eivät lue Jurkūnasia maan vuoden 1996 olympiamitalistiksi/-joukkueeseen.http://www.fiba.com/pages/eng/fa/team/p/sid/2944/tid/2135/_/1996_Olympic_Games_Tournament_for_Men/index.html http://www.sports-reference.com/olympics/countries/LTU/summer/1996/BAS/ == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Euroliigan pelaajaprofiili Luokka:Liettualaiset koripalloilijat Luokka:Liettualaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chris Connor

pienoiskuva|Chris Connor vuonna 1957 Chris Connor (alun perin Mary Loutsenhizer; 8. marraskuuta 1927 Kansas City, Missouri – 29. elokuuta 2009 Toms River, New Jersey) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hän oli June Christyn, Helen O'Connellin ja Julie Londonin ohella yksi keskeisistä cool jazz -laulajista 1950-luvulla. Hän sai vaikutteita Anita O'Daylta.AllMusic.com: Chris Connor Connor opiskeli varhain klarinettia ja lauloi Missourin yliopistolla pasunisti Bob Brookmeyerin johtamassa big bandissa. Hän lähti New Yorkiin vuonna 1947. Hän oli mukana Claude Thornhillin yhtyeessä 1950-luvun alkuvuosina, ja tämän jälkeen hän työskenteli Stan Kentonin kanssa. Yhteistyöstä syntyi hitti "All About Ronnie". Connor teki debyyttinsä sooloartistina vuonna 1953. Hän levytti kolme albumia Bethlehemille ennen kuin siirtyi vuonna 1955 Atlanticiin, jolle hän levytti vielä kaksitoista albumia. Hän oli suosionsa huipulla 1950-luvulla, jolta ovat peräisin esimerkiksi hänen versionsa Billy Strayhornin "Lush Lifesta" ja George Shearingin "Lullabe of Broadwaysta". Hänen albumiensa joukossa ovat The Rich Sound of Chris Connor, Lullabies of Birdland ja Chris Craft and Ballads of the Sad Cafe. 1960-luvun alussa Connor jätti Atlanticin ja teki sopimuksen FM Recordsin kanssa. Hänen managerinsa oli perustamassa kyseistä levy-yhtiötä, jonka toiminta kuitenkin lopetettiin, kun se oli ehtinyt julkaista vasta kaksi Connorin albumia. Samaan aikaan kun laulaja koki urallaan vastoinkäymisiä, hän kärsi pahenevasta alkoholiongelmasta, jonka hän kuitenkin lopulta voitti.The New York Times: Chris Connor, Jazz Singer Whose Voice Embodied a Wistful Cool, Dies at 81 Connorin levytysura elpyi 1970-luvulla, ja hän myös jatkoi kansainvälistä esiintymisuraansa vielä seuranneina vuosikymmeninä. Connorin viimeinen albumi ilmestyi vuonna 2003. Laulaja kuoli syöpään 81-vuotiaana. Hänen pitkäaikainen managerinsa ja kumppaninsa oli Lori Muscarelle. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzlaulajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Peanuts Hucko

Michael Andrew "Peanuts" Hucko (7. huhtikuuta 1918 Syracuse – 19. kesäkuuta 2003 Fort Worth)AllMusic.com: Peanuts Hucko oli big bandeissa soittanut klarinetisti ja saksofonisti. Hän työskenteli esimerkiksi Glenn Millerin, Louis Armstrongin ja luultavasti tunnetuimmin Lawrence Welkin kanssa. Hucko mukaili tyylillään Benny Goodmania, jonka kanssa hän myös toimi yhteistyössä. Hänen uransa jatkui 1930-luvulta vuonna 1999 tapahtuneeseen vetäytymiseen.The New York Times: Peanuts Hucko, 85, Clarinetist And Saxophonist With Big Bands Hucko toimi sekä leaderina että sidemanina, mutta ensisijaisesti jälkimmäisenä. Hän oli myös studiomuusikko. Vuosina 1970–1972 hän esiintyi Welkin TV-show'ssa. Hän muutti 1970-luvulla vaimonsa, laulaja Louise Tobinin kanssa Denveriin, jossa hän omisti yökerhon ja kävi vakituisesti jokavuotisessa Colorado Jazz Partyssa, johon pääsi vain kutsusta. Myöhemmin pariskunta muutti Teksasiin, jossa George W. Bush omisti ensimmäisen vuosittaisen Texas Big Band Jazz Festivalin Huckolle tämän 80-vuotispäivän kunniaksi. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset klarinetistit Luokka:Yhdysvaltalaiset saksofonistit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Hortência Marcari

Hortência Maria de Fátima Marcari (s. 23. syyskuuta 1959 Potirendaba São Paulo) on brasilialainen entinen koripalloilija. Marcaria pidettiin aktiiviurallaan yhtenä maailman parhaana Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton ulkopuolisena koripalloilijana. Hänet tunnetaan paremmin pelkällä nimellä Hortência. Kotimaassaan hänet tunnetaan koripalloikonina. Hortênciaa pidettiin aktiiviuralla maailman parhaana naispuolisena takamiehenä. Hortência nousi Brasilian maajoukkueen rinkiin jo 15-vuotiaana. Hän tuli pian tunnetuksi aktiivisesta pelitavastaan kentällä ja korintekemisestään. Hortêncian johdolla maajoukkue alkoi menestyä ja maa saavutti Pan-Amerikan kisoista pronssia, hopeaa ja kultaa vuosina 1983, 1985 ja 1991. Hän johdatti maansa MM-kultaan vuonna 1994. Hortência teki MM-kilpailuissa yli 27 pistettä ottelua kohden. Hän vetäytyi koripallosta pian MM-kilpailuiden jälkeen, mutta palasi vuoden 1996 olympialaisiin, joista maa voitti hopeaa. Seurajoukkueissa Hortência edusti valtaosan urastaan brasilialaista Associação Prudentinaa. Lisäksi hän pelasi seurakoripalloa muun muassa Perussa, Singaporessa, Malesiassa, Bulgariassa ja Etelä-Koreassa. Pelaajauransa jälkeen hänet valittiin Basketball Hall of Fameen vuonna 2005. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sports-Reference *Brasilian koripalloliitto Luokka:Brasilialaiset koripalloilijat Luokka:Brasilialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kristina Juntunen

Kristina Birgitta Juntunen (s. 28. syyskuuta 1976 Jönköping, Ruotsi) (taiteilijanimi Kristina Linderhttps://www.e-talenta.eu/members/profile/kristina-linder) on suomalainen näyttelijä ja jazzlaulaja. Hän on valmistunut näyttelijäksi Drama Centre London teatterikoulusta Lontoossa vuonna 2003. Hän on esiintynyt muun muassa Hovimäki-tv- sarjassahttps://www.imdb.com/title/tt0606087/fullcredits?ref_=tt_cl_sm#cast, lyhytelokuvissa ja BBC:n televisiosarjan 15 Storeys High jaksossa The Holidayhttps://www.imdb.com/title/tt0938864/fullcredits/?ref_=tt_ov_st_sm. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset jazzlaulajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Verhovažjen piiri

Verhovažjen piiri () on kunnallishallintoalue Vologdan alueella Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 4 300 neliökilometriä. Asukkaita on 15 600 henkeä (vuonna 2010). Verhovažjen piiri rajoittuu pohjoisessa idässä Vologdan alueen Tarnogski Gorodokin, etelässä Totman ja Sjamžan ja idässä Vožegan piireihin sekä pohjoisessa Arkangelin alueeseen. Pinta-alasta 85 % on metsää. Suurimmat joet ovat Vienanjoen vesistöön kuuluvat Vaga, Kuloi, Pežma, Kolenga ja Termenga. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora ja turve. Seudulla sijaitsee Verhovažjen maisemansuojelualue. Piiriin kuuluu 13 maalaiskuntaa: Klimušino, Kolenga (keskuspaikka Noginskaja), Lipetskoje (Leušinskaja), Morozovo, Naumiha, Nižni Kuloi (Urusovskaja), Oljušinskoje (Srednjaja), Šelota, Sibir (Jelisejevskaja), Termenga (Kukolovskaja), Tšusevitsy, Verhovskoje (Smetanino), Verhovažje. Hallinnollinen keskus on Verhovažjen kylä, josta on matkaa 226 kilometriä Vologdaan. Seudun kautta kulkee Moskovan ja Arkangelin välinen maantie. Tärkein elinkeino on metsäteollisuus. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä pellavan viljelyyn. Piirissä on neljä perus- ja viisi keskikoulua. Kulttuurilaitoksia ovat lasten taidekoulu, kansanperinnekeskus, kirjastolaitos sekä kulttuuri- ja kerhotalot. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Verhovažjen piirin sivusto * Verhovažjen piiri Vologdan alueen sivustolla *
Verhovažje

Verhovažje () on kylä, maalaiskunta ja Verhovažjen piirin hallinnollinen keskus Vologdan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vagajoen rannalla 226 kilometriä Vologdasta koilliseen. Kylän kautta kulkee Moskovan ja Arkangelin välinen maantie. Asukkaita on 5 200 henkeä (vuonna 2002). Verhovažjen pogosta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1613. Sijaintinsa ansiosta siitä kehittyi huomattava kauppapaikka. Nykyään tärkein elinkeino on metsäteollisuus. Kylässä on keskikoulu, taidekoulu, kulttuuritalo, kirjasto, historiallinen museo ja piirisairaala. Nähtävyyksiin kuuluvat vanhat kauppiastalot. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Verhovažjen piirin sivusto Luokka:Verhovažjen piiri Luokka:Vologdan alueen kylät ja taajamat
Čaroban

Čaroban on serbialaisen Danica Radojčićin kappale, jonka hän esitti maansa edustuskappaleena vuoden 2011 euroviisuissa. Kappale voitti 26. helmikuuta 2011 pidetyn Serbian euroviisukarsintafinaalin, ja se sai 14 900 ääntä (59,74 % annetuista). Kappale kilpaili euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sai 67 pistettä, sijoittui kahdeksanneksi ja pääsi siten finaaliin. Finaalissa se sai 85 pistettä ja sijoittui neljänneksitoista. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2011 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Serbian euroviisuedustuskappaleet
Nikolai Djakonov

Nikolai Mihailovitš Djakonov (, 10. huhtikuuta 1911 Ust-Vym – 21. marraskuuta 1982 Syktyvkar) oli komilainen näytelmäkirjailija ja teatteriohjaaja. Nikolai Djakonov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Leningradin teatterikoulusta vuonna 1936 ja työskenteli sen jälkeen Komin draamateatterin näyttelijänä ja ohjaajana. Vuodesta 1945 lähtien hän toimi teatterin taiteellisena johtajana. Djakonov kirjoitti ensimmäiset näytelmänsä Sergei Jermolinin kanssa 1930-luvun lopussa. Hänet muistetaan parhaiten huvinäytelmästä Svad’ba pridanöjön (”Häät myötäjäisineen”, 1949). Anatoli Glebovin muokkaama venäjänkielinen versio Svadba s pridanym sai Stalin- palkinnon vuonna 1951. Näytelmää esitettiin eri kielillä 150 teatterissa Neuvostoliitossa sekä Tšekkoslovakiassa, Puolassa, Bulgariassa ja muualla Itä- Euroopassa. Sen pohjalta on tehty myös elokuva, jota on esitetty Suomessa nimellä Lemmenkaruselli. Djakonov liittyi NKP:n jäseneksi vuonna 1941. Vuonna 1945 hän sai Komin ASNT:n kansantaiteilijan ja vuonna 1951 Venäjän SFNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimen. ==Näytelmiä== * Kyrnyšjas (”Korpit”, Jermolinin kanssa, 1939) * Džudžyd zapan’ (”Syvä vastuu”, Jermolinin kanssa, 1939) * Domna Kalikova (Jermolinin kanssa, 1939) * Mužestvo (”Rohkeus”, Jermolinin kanssa, 1940) * Voina lunjasö (”Sodan päivinä, Jermolinin kanssa, 1945) * Geroi (”Sankari”, 1945) * Svadba pridanöjön (”Häät myötäjäisineen”, 1949) * Kuim bagatyr (”Kolme sankaria”, 1960) * Ežva dorsa buket (”Vytšegdajoen kukkakimppu”, 1966) * Zarni medaljon (”Kultainen medaljonki”, 1971) ==Lähteet== Luokka:Kominkieliset kirjailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset teatteriohjaajat Luokka:Neuvostoliittolaiset kommunistit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Catch .44

Catch .44 on Aaron Harveyn ohjaama yhdysvaltalainen toimintadraamaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Bruce Willis, Malin Åkerman, Deborah Ann Woll, Nikki Reed, Forest Whitaker, Brad Dourif, Michael Rosenbaum ja Shea Whigham. == Rooleissa == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Teresa Edwards

Teresa Edwards (s. 19. heinäkuuta 1964 Cairo, Georgia) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija ja nykyinen Tulsa Shockin päävalmentaja. Hän on yksi maan menestyneimmistä naiskoripalloilijoista. Edwards edusti maataan olympialaisissa viisi kertaa. Hän voitti olympiakultaa neljä kertaa ja yhden olympiahopean. Mitalimäärä on myös olympiahistorian suurin määrä koripallossa. Pan-Amerikan kisoista Edwards voitti kultaa vuonna 1987 ja pronssia vuonna 1991. Hän osallistui MM-kilpailuihin kolme kertaa ja saavutti kaksi maailmanmestaruutta. Seurajoukkuetasolla Edwarsd pelasi muun muassa Italiassa, Ranskassa ja Espanjassa. Hän voitti seurajoukkueissaan muun muassa Euroliiga- mestaruuden kaudella 2001–2002. Koripallouransa lopulla Edwards pelasi myös WNBA:ssa. Hänet varattiin vuoden 2003 varaustilaisuudessa ja hän pelasi kaudet 2003 sekä 2004 Minnesota Lynxissä. Pelaajauransa jälkeen Edwards on toiminut valmennustehtävissä. Kaudella 2011 hän siirtyi Tulsa Shockin päävalmentajaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *WNBA:n pelaajaprofiili *Sports-Reference Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset koripallovalmentajat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Velikulta

Velikulta oli vuosina 1895–1917 ilmestynyt suomalainen poliittinen pilalehti, joka tuki nuorsuomalaisia. Velikullan perusti A. B. Mäkelä nuorsuomalaisten omaksi pilalehdeksi joulukuussa 1895, kun Matti Meikäläinen oli päätynyt suomalaisen puolueen käsiin. Mäkelä siirtyi myöhemmin Työmieheen ja Velikullan uudeksi päätoimittajaksi tuli Emil Vainio. Lehti arvosteli alkuvuosinaan jyrkästi vanhoillista papistoa sekä varsinkin ruotsinmielisiä, mutta maltillistui kieliasiassa sortokauden alettua vuosisadan vaihteessa.Uino 1991, s. 309. Velikulta sai taloudellista tukea nuorsuomalaisten pää- äänenkannattajalta Päivälehdeltä, sittemmin Helsingin Sanomilta. Pilapiirrosten määrä lehdessä kasvoi vuodesta 1905 alkaen ja niitä tekivät useat tunnetut kuvittajat, kuten Alex Federley, Hjalmar Löfving, Jalmari Ruokokoski ja Aarno Karimo. Myös lehden avoin puoluepoliittisuus korostui tässä vaiheessa.Uino 1991, s. 315–316. Vainion jälkeen päätoimittajina toimivat K. J. Mandelin, vuosina 1909–1915 Heikki Kokko ja lopuksi Ilmari Kivinen. Kaikki mainitut olivat myös Helsingin Sanomien toimittajia. Vastaavaksi päätoimittajaksi 1911 palannut Vainio tuomittiin vankeuteen majesteettirikoksesta lehden julkaistua alkuaan saksalaisessa Simplicissimuksessa ilmestyneen norjalaisen Olof Gullbranson pilapiirroksen, joka esitti Venäjän sortopolitiikkaa Suomessa. Velikulta joutui ensimmäisen maailmansodan aikana taloudellisiin vaikeuksiin ja se muutettiin aiempaa kevyemmäksi huumorilehdeksi. Vuoden 1917 lopulla se viimein yhdistettiin pääkilpailijaansa Tuulispäähän. Ratkaisua helpotti samanaikainen porvarillisten puolueiden läheneminen. ==Lähteet== *Ari Uino: Pilalehtien monenkirjava sukupuu, teoksessa Suomen lehdistön historia 8: Yleisaikakauslehdet (päätoim. Päiviö Tommila). Aikakauslehtien liitto ry / Kustannuskiila Oy, Kuopio 1991. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Kansalliskirjaston digitoidut aineistot : Aikakauslehdet : Velikullan numeroita vuosilta 1895–1911 Luokka:Suomalaiset pilalehdet Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Kiinteistökuningatar Kaisa

Kiinteistökuningatar Kaisa oli Liv-kanavalla syksyllä 2011 esitetty suomalainen tositelevisiosarja, joka kertoi Kaisa Liskin työstä kiinteistönvälittäjänä. Sarjassa seurattiin myös Liskin yksityiselämää. Sarjan kertojana nähtiin Kaisan tytär Amanda Kallio. Syksyllä 2012 sarja jatkui nimellä Kaisa ja puoli valtakuntaa.http://www.livtv.fi/ohjelmat/kaisa-ja- puoli-valtakuntaa/etusivu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ohjelman viralliset sivut Luokka:2010-luvun suomalaiset tositelevisiosarjat
St. Mary (joki)

St. Mary on Kanadan ja Yhdysvaltojen rajalla sijaitseva 125 kilometriä pitkä joki, joka yhdistää Yläjärven ja Huronjärven toisiinsa. Joen keskivaiheilla on yli 6 metriä korkea koski sekä kaksi Sault Ste. Marie -nimistä kaupunkia, joista pohjoisempi sijaitsee Kanadan puolella ja eteläisempi Yhdysvaltojen puolella. Kaupunkien nimeen sisältyvä sault on vanha ranskan kielen sana, joka tarkoittaa koskea tai putousta. Historiallisesti St. Mary oli tärkeä Pohjois- Amerikan alkuperäiskansoille – etenkin ojibwayt verkkokalastivat sen koskista paljon siikoja. Tiettävästi ensimmäisenä eurooppalaisena joella kävi ranskalainen tutkimusmatkailija Étienne Brûlé vuonna 1622. Samalla vuosisadalla joenrannalle rakennettiin jesuiittojen lähetysasema (1668) ja kaksi ranskalaisten omistamaa turkisten kauppapaikkaa (1689), mutta ne autioituivat 1600-luvun lopulla käytyjen irokeesisotien aikana. Vuonna 1798 North West Company rakensi St. Maryn koskien ohi ensimmäisen kanavan, mutta amerikkalaiset tuhosivat sen vuoden 1812 sodassa. Myöhemmin St. Maryn joelle rakennettiin sulkujärjestelmä, josta on tullut eräs maailman vilkasliikenteisimmistä, vaikka joki on jäässä viisi kuukautta vuodessa. Sulkujärjestelmään kuuluu Yhdysvaltojen puolella neljä sulkua ja Kanadan puolella yksi pienempi sulku, joka on osa kulttuurihistoriallisesti merkittävää Sault Ste. Marien kanavaympäristöä. Joen yli on rakennettu myös silta, joka yhdistää Sault Ste. Marien kaksoiskaupungit toisiinsa. Vuonna 2000 Kanadan valtio myönsi joelle luonnonperintökohteen statuksen (heritage river). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain joet Luokka:Ontarion joet Luokka:Saint Lawrencen vesistö Luokka:Kanadan ja Yhdysvaltain raja Luokka:Rajajoet
Meledan tauti

Meledan tauti on äärimmäisen harvinainen sairaus, jolle tyypillistä on hitaasti etenevä kuivien, paksujen iholäiskien kehittyminen sekä kämmeniin että jalkapohjiin (palmaroplantaarinen hyperkeratoosi). Iho saattaa näiltä kohdilta olla epätavallisesti punaista ja suomuista. Muita mahdollisia sairauteen liittyviä oireita ovat esimerkiksi kynsien poikkeavuudet ja liiallisen, pahanhajuisen hien erittyminen. Oireiden laajuudessa ja vakavuudessa voi olla vaihtelua.WebMD: Meleda Disease Meledan tauti periytyy peittyvästi autosomissa. Vallitsevuudeksi väestötasolla on arvioitu 1/100 000\. Sairaus kuvattiin ensimmäistä kertaa esiintyvänä Adrianmeren Meledalla, jossa se on ollut tavallista yleisempi. Analysoitaessa kahta suurta algerialaista sisäsiittoista sukua, joissa havaittiin kaikkiaan kymmenen sairastunutta, saatiin vahvoja viitteitä sairauden paikallistumisesta kromosomiin 8.PubMed.gov: Genetic linkage of Meleda disease to chromosome 8qter. Siellä se on kyetty yhdistämään SLURP1-geeniin.Gene - NCBI: SLURP1 secreted LY6/PLAUR domain containing 1 == Lähteet == Luokka:Perinnölliset sairaudet Luokka:Ihotaudit
Zvezda (täsmennyssivu)

Zvezda (, "tähti") voi tarkoittaa seuraavia asioita: *Zvezda, Kansainvälisen avaruusaseman moduuli *Zvezda, Venäjällä Pietarissa 1910-luvulla ilmestynyt sanomalehti *Zvezda, Venäjällä Permissä ilmestyvä sanomalehti *Zvezda, kirjallinen aikakauslehti *P-2 Zvezda, Neuvostoliiton toisen maailmansodan aikainen sukellusvene *NPP Zvezda, venäläinen avaruusteknologiayhtiö * Zvezda, venäläinen televisiokanava
Roger Gautier

Roger Gautier (11. heinäkuuta 1922 – 25. toukokuuta 2011 Nîmes) oli ranskalainen soutaja ja olympiamitalisti. Gautier saavutti perämiehettömässä nelosessa olympiahopeaa Helsingissä 1952. Loppukilpailussa Ranskan miehistö hävisi Jugoslavialle, mutta voitti isäntämaa Suomen miehistön. == Lähteet == * Roger Gautier Biography and Olympic Results Olympics at Sports-Reference.com Luokka:Ranskalaiset soutajat Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Diasetyylidihydromorfiini

Diasetyylidihydromorfiini (dihydroheroiini, asetyylimorfinoli, paralaudin) on voimakas puolisynteettinen opiaatti, joka kehitettiin Saksassa 1929. Sitä käytetään harvoin joissain maissa kovan kivun hoitoon, kuten terminaalivaiheessa olevan syövän kivunhoitoon. Se on diasetyylimorfiinin (eli heroiinin) vahvempi muoto. Sen aikaansaama kivunlievitys on voimakkaampaa ja kestää kauemmin kuin heroiinin: noin 4–7 tuntia. Diasetyylidihydromorfiinissa 7,8-sidos on yksinkertainen, kun diasetyylimorfiinissa se on kaksoissidos. Diasetyylidihydromorfiini metabolisoituu nopeasti plasman esteraasien vaikutuksesta dihydromorfiiniksi samaan tapaan kuin diasetyylimorfiini morfiiniksi. == Lähteet == Luokka:Opioidit
Henri Chammartin

Henri Chammartin (30. heinäkuuta 1918 Chavannes – 30. toukokuuta 2011 Bern) oli sveitsiläinen kouluratsastaja ja olympiavoittaja. Chammartin voitti yksilökilpailun olympiakultaa Tokiossa 1964. Lisäksi hän voitti Sveitsin joukkueessa joukkuekilpailussa neljä olympiamitalia vuosina 1952–1968 ja kaksi yksilökilpailun Euroopan mestaruutta. == Lähteet == * Henri Chammartin Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com * Kuolinuutinen Luokka:Sveitsiläiset kouluratsastajat Luokka:Sveitsiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Terminaalivaihe

Terminaalivaihe tarkoittaa kuolemaan johtavan sairauden viimeistä vaihetta, jolloin potilaan sairauden etenemiseen ei voida enää vaikuttaa ja kuolema on ajallisesti lähellä. Terminaalivaiheella tarkoitetaan nykyisin useimmiten saattohoitovaihetta, joka on osa palliatiivista hoitoaPalliatiivinen hoito. THL.fi.. Hoitotapaa nimitetään nykyisin saattohoidoksi. Myös aineettoman asian, kuten projektin tai vastaavan, voidaan sanoa tulleen terminaalivaiheeseen eli lähelle loppuaan. == Katso myös == * Palliatiivinen hoito == Lähteet == Luokka:Terveydenhoito Luokka:Kuolema
Linear Tape-Open

pienoiskuva|IBM 3584 LTO-1 (Ultrium) nauhakirjasto. Linear Tape-Open (LTO) on magneettinauhaan perustuva datan tallennusstandardien sarja, jonka käyttöön tarvitaan oikean tyyppinen LTO-nauha-asema ja yhteensopiva LTO-kasetti. Nauha- asema on kalliimpi kuin vastaava kovalevy, mutta kasetit halvempia, joten laajassa käytössä LTO voi tulla halvemmaksi. LTO:ta käytetään ainakin varmuuskopioinnissa. Standardoinnista vastaa Linear Tape Open Consortium. Ultrium on LTO-nauhojen kanssa käytettävä standardoitu kasettimuoto. LTO- kasetin mitat ovat 102,0 x 105,4 x 21,5 mm. Nauhaa on sisällä satoja metrejä. Ultrium on yksikelainen kasetti.https://www.lto.org/about-the-lto-program/faq/ LTO-3 ja myöhemmät asemat tukevat "kirjoita kerran lue useasti" (WORM) -menetelmää, joka estää tallennetun tiedon muuttamista ja poistamista. Käyttökohteita ovat arkistointi ja tiedot, jotka vaativat auditointijäljen. WORM kasetit eroavat tavallisista ja ovat etukäteen valmisteltuja käyttöön. Nykyisin käytössä olevan LTO-9 version tallennuskapasiteetti on 18 teratavua pakkaamattomana, tai 45 teratavua pakattuna. LTO-sukupolvet: Tekniikka Nauhan pituus Kapasiteetti LTO-1 609 m 100 GB LTO-2 609 m 200 GB LTO-3 680 m 400 GB LTO-4 820 m 800 GB LTO-5 846 m 1,5 TB LTO-6 846 m 2,5 TB LTO-7 960 m 6 TB LTO-8 960 m 12 TB LTO-9 1035 m 18 TB == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Linear Tape Open Consortium Luokka:Tietokoneen tallennusmediat
Eilert Määttä

Yngve Eilert "Garvis" Määttä (22. syyskuuta 1935 Vittanki, Kiiruna – 7. toukokuuta 2011 Södertälje) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Taustaltaan hän oli ruotsinsuomalainen. Määttä saavutti Ruotsin joukkueessa olympiahopeaa Innsbruckissa vuonna 1964 ja viisi maailmanmestaruuskilpailujen mitalia, joista kaksi kultaista. == Lähteet == * Eilert Määttä Biography and Olympic Results Olympics at Sports-Reference.com * Kuolinuutinen === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Taktinen roolipeli

Taktinen roolipeli tai strateginen roolipeli on yksi videopelien lajityypeistä. Se yhdistelee elementtejä perinteisistä tietokoneroolipeleistä ja strategiapeleistä. Lajityyppi on ollut suosittu Japanissa josta johtuen siihen on toisinaan viitattu myös JRPG ja konsoliroolipeli -termeillä. Japanissa lajityyppi tunnetaan nimellä ”simulaatioroolipeli” (SRPG). Länsimaissa vastaavia saman lajityypin pelejä ovat muun muassa Wasteland 2 ja Blackguards. Varhaisiin lajityypin peleihin kuuluvat TI-99/4A:lle julkaistu Tunnels of Doom (1982) ja NEC PC-8001:lle julkaistu The Dragon & Princess (1982). Pelikonsolien näkökulmasta merkittävä julkaisu oli Nintendon Fire Emblem -sarjan ensimmäinen peli (1990), jolla on ollut vaikutusta lajityyppiin Japanissa. Tactics Ogre (1995) vaikutti isometrisen perspektiivin yleistymiseen, josta tuli de facto -tyyli useisiin seuraaviin lajityypin peleihin. Lähtökohdat ovat samantapaiset kuin normaaleissa tietokoneroolipeleissä. Pelaajalla on yleensä käytössään ryhmä komennettavia hahmoja, kukin omine hahmoluokkineen ja erikoiskykyineen. Hahmojen vahvuus riippuu siitä, millaisilla aseilla ja panssareilla ne on varustettu, sekä niiden kokemustasosta, jos peli sellaisia käyttää. Pelaaja ja vihollinen siirtävät ja suorittavat toimintoja hahmoilla vuorotellen. Itse taistelutilanne koostuu usein ruudukkoon jaetusta kartasta, joka kuvataan tyypillisesti isometrisestä kuvakulmasta tai suoraan taistelukentän yläpuolelta. Poikkeuksiakin on, kuten Segan Valkyria Chronicles, joka on kolmannesta persoonasta kuvattu ja liikkuminen ei ole ruudukossa. Varsinainen strateginen osuus syntyy siitä, miten hahmot sijoittuvat kartalla. Esimerkiksi vahvat mutta hitaat taistelijahahmot eivät yleensä pysty kulkemaan montaakaan ruutua yhdellä vuorolla. Taikurit ja jousiampujat voivat olla muuten fyysisesti heikkoja, mutta voivat saada etulyöntiaseman tekemällä pitkän matkan hyökkäyksiä useiden ruutujen päästä. Taktiset roolipelit voivat sisältää myös hyökkäyksiä, joilla on tietty vaikutusalue (). Tällaisella liikkeellä on vaikutus kaikkiin hahmoihin, jotka ovat sen kantaman alueella (esimerkiksi 3 × 3 ruudun hyökkäys voi parhaimmillaan iskeä 9 hahmoon kerralla). Huonosti asetellut hahmot voivat näin koitua ajattelemattoman pelaajan kohtaloksi. Lisäksi joissain peleissä maasto itsessään voi vaikuttaa hahmojen tehokkuuteen ja kykyyn suojautua. Taktiset roolipelit ovat suuresti taisteluihin painottuva lajityyppi. Yksi huomattavimpia eroja perinteisiin tietokoneroolipeleihin onkin pelimaailman tutkimisen puute, sillä taisteluiden välillä panostetaan suurelta osin hahmojen esineiden, varusteiden ja kykyjen säätämiseen sekä uusien hahmojen värväämiseen. Taktiset roolipelit ovat useimmiten yksinpelejä. ==Taktisia roolipelejä== * Pokémon (pelisarja) * Disgaea-sarja * Final Fantasy Tactics -sarja * Fire Emblem -sarja * Front Mission * Ogre Battle / Tactics Ogre * Shining Force ==Lähteet== * Luokka:Videopelien lajityypit
Kongenitaalinen analgesia

Kongenitaalinen analgesia eli synnynnäinen kiputunnottomuus (lyhenne ”CIP”, ”congenital insensitivity to pain”) on tila, jossa henkilö voi erottaa terävän ja tylpän kosketuksen tai kylmän ja kuuman, mutta äärimmäiset voimakkaat tuntoaistimukset eivät aiheuta kipua.Synnynnäinen kiputunnottomuus == Katso myös == * CIPA == Lähteet == == Aiheesta muualla == * BBC:n uutinen kahdesta CIP:iä sairastavasta lapsesta * Kongenitaalista analgesiaa sairastava lapsi The Oprah Winfrey Show’ssa. * Related CIP support organisation Luokka:Kipu Luokka:Synnynnäiset epämuodostumat Luokka:Neurologiset sairaudet
Galina Urbanovitš

Galina Napoleonovna Urbanovitš (, o.s. Helle, 5. lokakuuta 1917 Baku, Venäjä – 8. toukokuuta 2011 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Urbanovitš saavutti 34-vuotiaana Neuvostoliiton joukkueessa Helsingin kesäolympialaisissa 1952 kultaa joukkuekilpailusta, hopeaa yhteisvoimistelusta ja erillisillä telineillä useita sijoituksia viiden parhaan joukkoon. Hänen parhaat voimisteluvuotensa ajoittuivat toisen maailmansodan aikaan ja 1940-luvulle, jolloin arvokilpailuja ei joko järjestetty tai neuvostoliittolaiset eivät osallistuneet niihin (Lontoo 1948). Neuvostoliiton-mestaruuskilpailuista Urbanovitš voitti kymmeniä mitaleja, muun muassa seitsemän moniottelun mestaruutta. == Lähteet == * Galina Urbanovich Biography and Olympic Results Olympics at Sports-Reference.com Luokka:Neuvostoliittolaiset telinevoimistelijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
DTM-kausi 2009

DTM-kausi 2009, oli DTM-sarjan kymmenes kausi. Sarjan alkoi Saksan Hockenheimringin radalla ja päättyi samalla radalla. Sarjan mestaruuden voitti saksalainen Timo Scheider, toiseksi sijoittui brittiläinen Gary Paffett ja kolmanneksi brittiläinen Paul di Resta. Valmistaja Auto Tallit Nr. Kuljettajat Lisenssi Kisat Audi Audi A4 DTM 2009 Abt Sportsline 1 Timo Scheider Kaikki Audi Audi A4 DTM 2009 Abt Sportsline 2 Tom Kristensen Kaikki Audi Audi A4 DTM 2009 Abt Sportsline 5 Mattias Ekström Kaikki Audi Audi A4 DTM 2009 Abt Sportsline 6 Martin Tomczyk Kaikki Audi Audi A4 DTM 2008 Abt Sportsline 21 Katherine Legge Kaikki Audi Audi A4 DTM 2008 Team Rosberg 11 Mike Rockenfeller Kaikki Audi Audi A4 DTM 2008 Team Rosberg 12 Markus Winkelhock Kaikki Audi Audi A4 DTM 2008 Team Phoenix 14 Alexandre Prémat Kaikki Audi Audi A4 DTM 2008 Team Phoenix 15 Oliver Jarvis Kaikki Audi Audi A4 DTM 2007 Kolles Futurecom 18 Christian Bakkerud 1-4, 6-10 Audi Audi A4 DTM 2007 Kolles Futurecom 19 Johannes Seidlitz 1-4, 6-10 Audi Audi A4 DTM 2007 Kolles Futurecom 20 Tomáš Kostka Kaikki Mercedes-Benz AMG-Mercedes C-Klasse 2009 HWA Team 3 Paul di Resta Kaikki Mercedes-Benz AMG-Mercedes C-Klasse 2009 HWA Team 4 Ralf Schumacher Kaikki Mercedes-Benz AMG-Mercedes C-Klasse 2009 HWA Team 9 Bruno Spengler Kaikki Mercedes-Benz AMG-Mercedes C-Klasse 2009 HWA Team 10 Gary Paffett Kaikki Mercedes-Benz AMG-Mercedes C-Klasse 2008 Persson Motorsport 7 Jamie Green Kaikki Mercedes-Benz AMG-Mercedes C-Klasse 2008 Persson Motorsport 8 Susie Stoddart Kaikki Mercedes-Benz AMG-Mercedes C-Klasse 2008 Mücke Motorsport 16 Maro Engel Kaikki Mercedes-Benz AMG-Mercedes C-Klasse 2008 Mücke Motorsport 17 Mathias Lauda Kaikki Luokka:Vuoden 2009 moottoriurheilu 2009