EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Arvi Katajavuori

Arvi Katajavuori (3. tammikuuta 1898 Helsinki – 13. huhtikuuta 1973 Lohja) oli suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Suomen A-maajoukkueessa viisi ottelua vuosina 1922–1925.Lautela, Yrjö & Wallén, Göran: "Rakas jalkapallo – Sata vuotta suomalaista jalkapalloa". Teos, 2007. ISBN 978-951-851-068-3. Viitattu 19.11.2013. Seuratasolla Katajavuori edusti Helsingin Palloseuraa. Viitattu 19.11.2013. Katajavuori valmistui ylioppilaaksi vuonna 1917 ja diplomi- insinööriksi Teknillisestä Korkeakoulusta vuonna 1922. Hän toimi Lohjan Kalkkitehdas Oy:n konepajakoulun rehtorina vuodesta 1929 eläkkeelle jäämiseensä vuoteen 1965 asti. Hän sai opetusneuvoksen arvonimen vuonna 1963. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka: Suomen koulujen rehtorit Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Thorsten Österlund

Helge Thorsten Österlund (3. syyskuuta 1899 Turku − 5. kesäkuuta 1964 Riihimäki) oli suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Suomen A-maajoukkueessa yhden ottelun vuonna 1923 Viroa vastaan.Lautela, Yrjö & Wallén, Göran: "Rakas jalkapallo – Sata vuotta suomalaista jalkapalloa". Teos, 2007. ISBN 978-951-851-068-3. Viitattu 19.11.2013. Österlundin seura oli Åbo IFK. Viitattu 19.11.2013. Åbo Akademista valmistunut Österlund oli ammatiltaan diplomi-insinööri, joka työskenteli teknillisenä johtajana Havi Oy:n palveluksessa Viipurissa ja Riihimäellä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Untamo Kulmala

Untamo Kulmala (11. maaliskuuta 1905World Football Viitattu 19.11.2013. − 13. joulukuuta 1987) oli suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Suomen A-maajoukkueessa neljä ottelua vuosina 1925–1927.Lautela, Yrjö & Wallén, Göran: "Rakas jalkapallo – Sata vuotta suomalaista jalkapalloa". Teos, 2007. ISBN 978-951-851-068-3. Viitattu 19.11.2013. Kulmalan seura oli Turun Palloseura. Viitattu 19.11.2013. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Albert Flórián Stadion

Albert Flórián Stadion on Unkarin pääkaupungissa Budapestissa sijaitseva jalkapallostadion, joka on toiminut Ferencvárosin kotikenttänä. Myös Unkarin jalkapallomaajoukkue on pelannut stadionilla useita kotiotteluitaan. Se tunnettiin vuoteen 2007 saakka vieressä kulkevan kadun mukaan nimellä Üllői úti Stadion. Nykyisen nimensä stadion on saanut jalkapalloilija Albert Flóriánilta. Stadion suljettiin keväällä 2013. Sen paikalle rakennetaan uusi 20 000 katsojan stadion, jonka on tarkoitus olla valmiina vuoden 2014 loppuun mennessä. == Lähteet == Luokka:Unkarin jalkapallostadionit Luokka:Budapestin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Budapestin urheilu
Benefon Q

Benefon Q oli suomalaisen Benefonin peruskuluttajalle suunnattu GSM-puhelin. Vuonna 2000 markkinoille tullessaan puhelin oli pienimpiä kaksitaajuuspuhelimia ja maksoi noin 3 000 markkaa. Laitteessa oli Microsoftin Mobile Explorer WAP-verkkoselain. (Internet Archive, tallennettu 10.6.2015.) Puhelimen ulkonäkö oli suorakulmainen ja metallinen. Hopeanharmaasta ABS- muovikuoresta ulostyöntyvä antenni alkoi olla tuolloin matkapuhelimissa jo harvinainen. Se vähensi puhelimen modernia vaikutelmaa mutta tarjosi toisaalta hyvän kuuluvuuden huonossa kentässä. Creadesign Oy:n Hannu Kähösen muotoilema Benefon Q palkittiin kunniamaininnalla vuoden 2001 Pro Finnish Design -kilpailussa. Puhelimen ominaisuuksiin kuuluivat muun muassa kalenteri ja tykkimiespeli. Se oli ensimmäisiä GSM-puhelimia, joilla oli mahdollista ketjuttaa tekstiviestejä 640 merkkiin saakka. Tekstiviestien kirjoittamista helpotti ennakoiva T9-tekstinsyöttö. Benefon Q tarjosi 40 valmista soittoääntä sekä värinähälytyksen, mutta kaiuttimen äänenlaatua ei pidetty hyvänä. ==Lähteet== Luokka:Benefonin matkapuhelimet Luokka:Vuoden 2000 matkapuhelimet
Benefon Gamma

Benefon Gamma oli suomalaisen Benefon Oyj:n ensimmäinen GSM-puhelin, joka saatiin markkinoille pitkän odottelun jälkeen vuonna 1997. Creadesign Oy:n muotoilemaa puhelinta sai viitenä eri värivaihtoehtona. Puhelimessa oli suuri kolmirivinen grafiikkanäyttö, jonka kirjainkoko ja valikkosisältö oli valittavissa. PC:lle suunnitellun Benewin-ohjelman avulla puhelimeen oli mahdollista laatia henkilökohtainen puhelinmuistio, Benefon Maestro-ohjelmalla taas voi ”säveltää” oman soittoäänensä. Benefon Gamma sisälsi 150 muistipaikkaa. Benefon-yhtiö kertoi Gamman lanseerauksen yhteydessä olevansa maailman pienin matkapuhelinyhtiö, joka on saanut aikaan oman GSM-puhelimen. Gamma oli kuitenkin markkinoiden kannalta pahasti myöhässä, liian isokokoinen ja tekniikaltaan jo osin vanhentunut markkinoille tullessaan. Jo lanseerausvuonna 1997 puhelimesta tuotiin markkinoille parannettu versio Gamma Gold, mutta puhelimen myynti jäi silti melko vähäiseksi. ==Lähteet== Luokka:Benefonin matkapuhelimet Luokka:Vuoden 1997 matkapuhelimet
Juha Tenkanen

Juha Tapani Tenkanen (s. 3. toukokuuta 1978 Pori)Veikkausliiga on suomalainen jalkapalloilija. Tenkanen edusti urallaan synnyinkaupunkinsa seuroja FC Jazzia, Musan Salamaa ja Porin Palloilijoita pelaten neljällä korkeimmalla sarjatasolla. Hän oli mukana Jazzin Veikkausliiga-joukkueessa jo kaudella 1996, muttei pelannut otteluakaan. Tenkanen pelasi ainoaksi jääneen pääsarjaottelunsa toisella Jazz-visiitillään kaudella 2001.Soccerdatabase.eu ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teemu Pelttari

Teemu Pelttari (s. 4. tammikuuta 1986) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Musan Salamaa. Hän toimii myös seuran toiminnanjohtajana.Musan Salama Pelttari on edustanut MuSan lisäksi myös FC Jazzia ja Kaskö Idrottsklubbia. Hän pelasi yhden Veikkausliiga-ottelun Jazzissa kaudella 2004.Soccerdatabase.eu == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Perseo l’invincibile

Perseo l’invincibile (”Voittamaton Perseus”; , ”Kivimiesten laakso”) on vuonna 1963 valmistunut italialais-espanjalainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan mytologia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Alberto De Martino. Sen sankaria Perseusta esittää yhdysvaltalainen Richard Harrison. ==Juoni== Elokuva perustuu löyhästi kreikkalaisen mytologian kertomukseen Medusa-hirviön surmanneesta PerseuksestaHughes, s. 20.. Argosin saartaman Serifosin kuningaskunnan ainoa suora kauppareitti merelle johtaa lohikäärmeen ja ihmiset kiveksi muuttavan Medusan asuttaman laakson kautta. Argosin kuningas Akrisios tarjoaa läpikukua maansa kautta, jos Serifosin kuninkaan tytär Andromeda menee naimisiin hänen poikansa Galenorin kanssa. Argosin kuningatar Danae, jonka edellisen miehen Akrisios on murhannut, ennustaa hänen kadonneen poikansa surmaavan Galenorin.Lucas, s. 474–475. Andromedaa tavoitteleva Galenor törmää paikalliseen kalastajaan Perseukseen, joka voittaa hänet kaksintaistelussa. Sen aikana Perseuksen olkapäästä paljastunut merkki osoittaa hänet Danaen pojaksi. Galenor kaappaa Andromedan, mutta Perseus pelastaa hänet ja saa tiedon syntyperästään. Maiden välisen sodan aikana Perseus surmaa Medusan ja vapauttaa tämän kiveksi muuttamat sotilaat, jotka auttavat Serifosin voittoon.Lucas, s. 475. ==Näyttelijät== ==Tuotanto ja julkaisut== Peplum- elokuvien kakkosketjun parhaimmistoon kuuluva Perseo l’invincibile muistetaan lähinnä Carlo Rambaldin suunnittelemien näyttävien hirviöiden ja Richard Harrisonin syvän inhimillisen näyttelijäsuorituksen ansiostaLucas, s. 474, 479.. Cinecittàn studioilla, trikkikuvauksella vuoristoksi muutetulla Tor Caldaralla sekä Espanjassa Madridin lähellä kuvatussa elokuvassaHughes, s. 21. on myös joukko komeita ratsastuskohtauksiaLucas, s. 477.. Dialogin heikkoutta kompensoi elokuvan vauhdikkuus, joka eläinten lisäksi oli johtaa vahinkoihin myös näyttelijäkunnan keskuudessa. Erikoistehosteiden laatimiseen osallistui kauhuelokuvamestari Mario Bava.Lucas, s. 477–478. Elokuva tuotti Italiassa melko vaatimattomat 204 miljoonaa liiraa jättäen pääosansa esittäjän kokonaan vaille korvaustaLucas, s. 478.. Yhdysvalloissa se julkaistiin vain televisiossa nimellä The Medusa Against the Son of Hercules (”Medusa vastaan Herkuleen poika”) osana Embassy Picturesin Sons of Hercules -sarjaaLucas, s. 479.. Alkuperäinen laajakangasversio on saatavilla First International Productionin ranskalaisena DVD:nä, joka sisältää myös italiankielisen ääniraidan. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset fantasiaelokuvat Luokka:Italialaiset seikkailuelokuvat Luokka:Vuoden 1963 espanjalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1963 italialaiset elokuvat
Walcheren

Walcheren on Zeelandin maakunnassa Alankomaissa Schelden suistossa oleva maa- alue, joka on entinen saari ja nykyään kiinni Zuid-Bevelandissa. == Kunnat == Walcherenin alueella on kolme kuntaa: * Veere * Middelburg * Vlissingen == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Zeeland Luokka:Entiset saaret
Matti Pellonpää -palkinto

Matti Pellonpää -palkinto on vuonna 1999 perustettu elokuva-alan palkinto. Se jaetaan vuosittain Saarijärven elokuvakerhon järjestämässä elokuvatapahtumassa isänpäivän tienoilla. Palkinnolla pyritään edistämään kunnianhimoisen valkokangaselokuvan katsomista ja elokuvakulttuurin kehittymistä.Matti Pellonpää -palkinto Saarijärven elokuvaviikko ==Palkitut== * 1999 Irja Keskinen, Saarijärven elokuvakerhon kaikkien aikojen aktiivisin katsoja, esimerkillisestä elokuvaharrastuksesta. * 2000 Jarmo Valkola, elokuvakasvattaja Jyväskylästä, elokuvakulttuurin edistämisestä. * 2001 Kaija Juurikkala, elokuvaohjaaja Vantaalta, lasten ja nuorten elokuvakulttuurin edistämisestä. * 2002 Eila Werning, YLE TV1:n yhteistuotantojen päällikkö, Helsingistä elokuvakulttuuria edistäneestä elokuvaharrastuksesta. * 2003 Tapio Nevalainen Kajaanista, yli 40 vuotta jatkuneesta toiminnasta elokuva-alalla mitä erilaisimmassa tehtävissä. * 2004 Liisa Helminen, elokuvaohjaaja ja -tuottaja, lasten ja nuorten elokuvakulttuurin edistämisestä. * 2005 Pentti Kejonen, festivaalijohtaja Oulusta, elokuvakulttuurin edistämisestä. * 2006 Lauri Tykkyläinen, elokuvamies Helsingistä, elokuvakulttuurin edistämisestä. * 2007 Kari Uusitalo, elokuvaneuvos Hyvinkäältä, suomalaisen elokuvakulttuurin edistämisestä. * 2008 Helena Ylänen, elokuvakriitikko Helsingistä, elokuvakulttuurin edistämisestä. * 2009 Mika Siltala ja Oy Cinema Mondo Ltd., Suomen elokuvakulttuurin edistämisestä. * 2010 Suomen elokuvakontakti ry, elokuvakulttuurin edistämisestä. * 2011 Dag Andersson ja Finlandssvenskt filmcentrum, suomenruotsalaisen ja pohjoismaisen elokuvakulttuurin edistämisestä. * 2012 Peter von Bagh, merkittävästä ja pitkäaikaisesta elokuvakulttuurin hyväksi tehdystä työstä. * 2013 Pirkanmaan elokuvakeskus PEK ja elokuvakoneen hoitaja Juha Elomäki, elokuvakulttuurin edistämisestä. * 2014 Anssi Tikanmäki, suomalaisen elokuvamusiikin kehittäjä ja elokuvasäveltäjä, joka ymmärtää taiteenlajin ominaislaatua. * 2015 Jouko Aaltonen, dokumenttielokuvan tekijä ja elokuvakulttuurin mahdollistaja. * 2016 tuottaja Jussi Rantamäki. * 2017 Tove Idström. * 2018 näyttelijä Kati Outinen. * 2019 elokuvaaja Kari Sohlberg. * 2020 Saarijärven elokuvaviikkoa ei järjestetty koronaviruspandemian vuoksi. * 2021 elokuvaleikkaaja Anne Lakanen * 2022 Elävän kuvan keskus Elke ry * 2023 Järvenpään Opiston elokuvakerho ==Lähteet== Luokka:Matti Pellonpää Luokka:Suomalaiset elokuvapalkinnot
Teräsbetoni

Teräsbetoni on rakennusmateriaali, jossa teräskehikon päälle valetaan betoni. Teräsbetonirakenteet on suunniteltu siten, että betoni ja raudoitus toimimalla yhdessä kestävät betoniin kohdistuvat rasitukset. Kovettunut betoni kestää yksistään hyvin puristusvoimia, mutta vetorasitusta vain kymmenesosan siitä. Tätä heikkoutta pystytään korjaamaan teräksen paremmilla jousto- ominaisuuksilla. Teräs ja betoni ovat lämpölaajenemisominaisuuksiltaan hyvin lähellä toisiaan, jolloin lämpötilanmuutokset eivät aiheuta teräsbetonirakenteisiin suurta sisäistä painetta. ==Lähteet== * * == Aiheesta muualla == Luokka:Betoni Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Teräs
Okean Elzy

Okean Elzy () on ukrainalainen rockyhtye. Sen kaikki sanoitukset ovat ukrainankielisiä, mutta yhtye on kiertänyt myös Venäjällä, Länsi-Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa.Okean Elzy: History Okean Elzy on perustettu Lvivissä vuonna 1994. Se esiintyi samalla lavalla Deep Purplen kanssa vuonna 1996. Debyyttialbumi Tam de nas nema ilmestyi loppuvuodesta 1998.Okean Elzy: History: 2011 Huhtikuussa 2007 Okean Elzy voitti FUZZ-lehden palkinnon parhaana rockyhtyeenä.Lviv Alive: Okean Elzy in Lviv == Albumit == * Tam, de nas nema (1998) * Ja na nebi buv (2000) * Model (2001) * Supersymetrija (2003) * Gloria (2005) * Mira (2007) * Dolce Vita (2010) * Zemlja (2013)Okean Elzy: Music * Bez mež (2016) == Yhtyeen jäsenet == * Svjatoslav Vakartšuk, kitaristi, laulaja-lauluntekijä * Miloš Jelić, kosketinsoittaja, sovittaja * Vladimir Opsenica, kitaristi * Denis Dudko, bassokitaristi * Denis Glinin, rumpaliOkean Elzy: The Band == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivu Luokka:Ukrainalaiset rockyhtyeet
Dolores Claman

Dolores Olga Claman (6. heinäkuuta 1927 Vancouver – 17. heinäkuuta 2021) oli kanadalainen säveltäjä ja pianisti. Hänen äitinsä oli operettilaulaja. Claman aloitti pianonsoiton opinnot Vancouverissa ja opiskeli sitten musiikkia ja draamaa Etelä-Kalifornian yliopistossa. Stipendillä hän pääsi vielä Juilliard School of Musiciin. Hänen opettajiaan olivat siellä pianonsoitossa Rosina Lhévinne ja Edward Steuermann sekä sävellyksessä Vittorio Giannini ja Bernard Wagenaar. Clamanin ensimmäisiä suuria teoksia olivat baletti Le Rêve fantasque (1950) ja musiikkikomedia Timber! (1952).The Canadian Encyclopedia: Dolores Claman Vuonna 1953 Claman lähti Lontooseen, jossa hän sävelsi musiikkia ITV:lle ja West End -revyisiin. Vuonna 1957 Claman meni naimisiin Richard Morrisin kanssa. Morris kirjoitti sanoitukset suurimpaan osaan hänen tulevista töistään. Pari muutti Torontoon 1958. Yhdessä Claman ja Morris tekivät noin 3 000 jingleä seuraavien kolmenkymmenen vuoden aikana ja voittivat yli 40 kansainvälistä palkintoa. 1970-luvun puolestavälistä alkaen he jakoivat aikansa Euroopan (yleensä Lontoon ja Espanjan) sekä Vancouverin välillä. Clamanin ja Morrisin musikaaleja olivat Mr Scrooge (1963) ja In the Klondike (1968). He työskentelivät myös elokuvissa, dokumenteissa ja televisiosarjoissa. Heidän musiikkinsa elokuvaan A Place to Stand (1967) sai Oscar-palkinnon. Clamanin tunnetuimpiin sävellyksiin kuuluu tämän lisäksi Hockey Night in Canadan teema. Teema otettiin Canadian Songwriters Hall of Fameen vuonna 2010. Claman teki yhteistyötä paitsi Morrisin, myös Jerry ja Rudy Tothin sekä Howard Cablen ja Neil Chotemin kanssa. Claman sävelsi pianolle Primitive Dancen (1945). Hänen tuotantoonsa kuuluu myös lauluja James Joycen teksteihin ja preludi orkesterille. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Elokuvasäveltäjät Luokka:Kanadalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Pyhä Elisabet

Pyhä Elisabet voi tarkoittaa seuraavia: * Elisabet, Luukkaan evankeliumin mukaan Johannes Kastajan äiti * Elisabet Pyhä, Elisabet Thüringiläinen, Unkarin Pyhä Elisabet (1207–1231), unkarilainen prinsessa ja pyhimys * Elisabet Schönaulainen (1129–1165), saksalainen nunna ja pyhimys
Lillehammer Olympiske Bob- og Akebane

Lillehammer Olympiske Bob- og Akebane Lillehammer Olympiske Bob- og Akebane Paikkakunta: Hunderfossen, Lillehammer Maa: Katsojakapasiteetti: 10 000 Avattu: 1.3.1992 Rakenne Rakenne Kokonaispituus: 1 710 m Kilpailupituus: 1 365 m Mutkia: 16 Maksimijyrkkyys: 15 % Keskijyrkkyys: 8,4 % Korkeusero: 114 m Lillehammer Olympiske Bob- og Akebane on kelkkailurata Hunderfossenin kylässä Lillehammerissa Norjassa. Se rakennettiin vuoden 1994 talviolympialaisia varten. ==Tietoja radasta== Teknisiä tietoja Laji Pituus Mutkia Korkeusero Keskijyrkkyys Rattikelkkailu ja skeleton 1 365 m 16 114 m 8,4 % Ohjaskelkkailu miehet 1 365 m 16 114 m 8,4 % Ohjaskelkkailu naiset ja parit 1 165 m 13 85 m 7,3 % Radan nimetyt mutkat # Nimi 6\. Trollporten 10\. Huldrekurven , norjalainen yliluonnollinen naisolento. 12\. Bøygen :no:Bøyg, norjalainen peikko. 13\. Bukkerittet 15\. Triumfbuen ==Ennätykset== ===Starttiennätykset=== Laji Päivämäärä Laskija Aika Ohjaskelkkailu miehet 13.12.2009 Johannes Ludwig 4,366 Ohjaskelkkailu naiset 12.12.2009 Tatjana Hüfner 2,324 Ohjaskelkkailu parit 20.1.2018 Eggert/Benecken 2,268 ===Rataennätykset=== Laji Päivämäärä Laskija Aika Ohjaskelkkailu miehet 19.1.2020 Semen Pavlichenko 48,761 Ohjaskelkkailu naiset 31.1.2015 Tatjana Ivanova 47,590 Ohjaskelkkailu parit 20.1.2018 Eggert/Benecken 47,283 Ohjaskelkkailu joukkue 19.1.2020 Madeleine Egle David Gleirscher Steu/Koller 2.36,912 ==Lähteet== *Lillehammer Olympiske Bob- og Akebane Lillehammer.com *Lillehammer (Norway) fil-luge.org *Lillehammer Olympic Sliding Centre IBSF.org ===Viitteet=== Luokka:Norjan kelkkailuradat Luokka:Talviolympialaiset 1994 Luokka:Lillehammerin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Lillehammerin urheilu
Richard Harrison

Richard Harrison (s. 26. toukokuuta 1935 Salt Lake City) on yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Kehonrakennusta harrastanut Harrison teki muutamia sivurooleja Hollywoodissa ja siirtyi 1960-luvun alussa Italiaan, jossa hän esiintyi lukuisten eri lajityyppejä edustavien viihde-elokuvien tähtenä. Niistä tunnetuimpia ovat peplum-filmi Voittamaton gladiaattori (Il gladiatore invincibile) ja spagettiwestern El rojo (1966). Myöhemmin Harrison näytteli monissa b-elokuvissa eri puolilla maailmaa ja teki 1980-luvulla kokonaisen ninja-elokuvien sarjan Hongkongissa. Harrison itse vitsaili, että hänen suurin antinsa elokuvataiteelle oli kieltäytyminen Sergio Leonen Kourallinen dollareita -spagettiwesternin pääosasta, joka nosti Clint Eastwoodin maailmanmaineeseen. ==Elokuvia== * Voittamaton gladiaattori, 1961 * I sette gladiatori, 1962 * Perseo l’invincibile, 1963 * Viimeinen gladiaattori, 1964 * La rivolta dei pretoriani, 1964 * I giganti di Roma, 1964 * I due gladiatori, 1964 * La montagna di luce, 1965 * Vaarallinen tehtävä: Dark Mission, 1988 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Elonet: Richard Harrison * Internet Movie Database: Richard Harrison * Richard Harrison at Brian’s Drive-In Theater Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sekamitat

Sekamitat () eli Epigrammit (, Epigrammata‎) oli Diogenes Laertioksen kirjoittama kokoelma epigrammeja. Teoksen runot käsittelivät kuuluisia edesmenneitä miehiä, ja teoksen nimen mukaisesti epigrammit oli kirjoitettu eri runomitoissa ja rytmeissä.Diogenes Laertios (DL): Merkittävien filosofien elämät ja opit I.39, I.63, VII.31. Teoksen nimen suomennos Marke Ahonen. Diogeneen epigrammikokoelma ei ole säilynyt nykyaikaan. Diogenes on ilmeisesti sisällyttänyt joitakin omia runojaan tunnetumpaan filosofien elämäkertoja kokoavaan teokseensa Merkittävien filosofien elämät ja opit, ja hän myös viittaa siinä runokokoelmaansa useita kertoja. Bysantin aikana joitakin kokoelman runoja otettiin mukaan Kreikkalaiseen antologiaan. Yksi epigrammien pääteemoista on ilmeisesti ollut jonkun merkittävän henkilön, kuten filosofin, kuolema. Esimerkiksi Thaleelle Diogenes kirjoitti näin (alkukielessä runomittana eleginen distikon): Diogeneen runous ei yleisesti ole saanut tutkijoilta erityisen kiittäviä arvosteluja, vaikkakin parhaita epigrammeja on luonnehdittu sattuviksi ja joidenkin sisällöstä on ollut hyötyä antiikintutkimuksen kannalta. Diogeneeseen ja tämän tuotantoon erityisen kriittisesti suhtautunut Friedrich Nietzsche esitti, että Diogenes olisi kirjoittanut (tai enimmäkseen kopioinut) koko filosofian historiansa lähinnä säilyttääkseen omat runonsa jälkipolville osana teosta; hän nimittäin tiesi, etteivät hänen keskinkertaiset runonsa muutoin säilyisi. Nietzschen näkemys on kuitenkin täysin spekulatiivinen ja vailla filologisia perusteluja. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Antiikin kreikankieliset kirjat Luokka:Antiikin kreikkalaiset runot Luokka:Kadonneet kirjat Luokka:Runokokoelmat
Tina(II)kloridi

Tina(II)kloridi (SnCl2) on tina- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa pelkistimenä ja päällystettäessä metallipintoja tinalla elektrolyyttisesti. Tina(II)kloridi on tärkein tina(II)suoloista. ==Ominaisuudet== Tina(II)kloridi on huoneenlämpötilassa kiinteää valkoista ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen dihydraatti (SnCl2·2H2O). Yhdiste liukenee helposti veteen ja myös moniin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin ja asetoniin. Kiinteänä yhdiste säilyy pitkiäkin aikoja hapettumatta, mutta liuokset hapettuvat helposti esimerkiksi ilman hapen vaikutuksesta tina(IV)kloridiksi. Laimeissa liuoksissa voi tapahtua myös hydrolyysiä niukkaliukoiseksi tinahydroksidikloridiksi (Sn(OH)Cl). Tämä voidaan ehkäistä lisäämällä liuokseen happoa, kuten suolahappoa. Tina(II)kloridi on suhteellisen vahva pelkistin, joka pelkistää muun muassa Fe3+-ionit Fe2+-ioneiksi. Alkalimetallikloridien kanssa yhdiste muodostaa triklorostannaatti- tai tetraklorostannaattisuoloja.M. N. Gitlitz & M. K. Moran :Tin Compounds, Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 19.11.2013Günter G. Graf: Tin, Tin Alloys, and Tin Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 19.11.2013 ==Valmistus ja käyttö== Kidevedetöntä tina(II)kloridia valmistetaan kuuman tinan ja vetykloridikaasun välisellä reaktiolla, tinan ja kloorin välisellä reaktiolla tai pelkistämällä tina(IV)kloridia metallisen tinan avulla. Liuotettaessa tinaa suolahappoon ja haihdutettaessa liuos kuiviin yhdiste kiteytyy dihydraattina. Tina(II)klorididihydraatista voidaan saada kidevedetöntä yhdistettä kuuman vetykloridikaasun tai väkevän rikkihapon avulla. :Sn + 2 HCl → SnCl2 \+ H2 Tärkein tina(II)kloridin käyttö on metallien elektrolyyttinen pelkistäminen tinalla. Elektrolyysiseos koostuu sulasta tina(II)kloridin ja kaliumkloridin seoksesta. Yhdistettä käytetään huomattavia määriä orgaanisessa synteesissä pelkistimenä muun muassa väriaineiden valmistuksessa. Se pelkistää muun muassa aromaattiset nitroyhdisteet amiineiksi, alifaattiset nitroyhdisteet oksiimeiksi tai hydroksyyliamiineiksi ja nitriilit aldehydeiksi. Se on myös hyvä katalyytti useissa orgaanisissa reaktioissa. Tina(II)kloridia voidaan käyttää myös ruoan lisäaineena. Sen E-koodi on E512 ja Suomessa sen käyttö on sallittu vain säilykeparsassa. ==Lähteet== Luokka:Kloridit Luokka:Tinayhdisteet
Mustien ruusujen maa

Mustien ruusujen maa on Katri Alatalon fantasiatrilogia. Vaskikirjojen julkaisemasta sarjasta ovat ilmestyneet teokset Karnin labyrintti (2012) ja Laulu kadonneesta saaresta (2013). Kustantajan kuvauksen mukaan tarina on nuoren naisen kasvukertomus, joka kertoo toivosta ja etsimisestä. Karnin labyrintti oli Kuvastaja-palkintoehdokas. == Vastaanotto == Anne Leinonen kirjoitti Tähtivaeltaja-lehdessä Alatalon esikoisromaanin ammentavan aineksia perinteisestä fantasiasta. ”Pakkaa hämmennetään poistamalla ne tavallisimmat kliseet: suurta pahaa vastustajaa ei ainakaan ensimmäisessä osassa ole, maailmaa ei ehkä pelastetakaan ja ennustuksia ei lueta. Matka on henkilökohtainen ja kiehtova.”Tähtivaeltaja 4/2012. Portin Erkki Widenius antoi tunnustusta kirjan kielelle ja sujuvalle kerronalle.Portti 3/2012. Risingshadow-sivuston Iivari Koutonen kirjoitti, että kirjassa näkyvät esikoisteoksen heikkoudet ja vahvuudet. Ympäristökuvaus on elävää ja henkilöhahmot kiinnostavia. Muun muassa nimistö olisi kuitenkin tarvinnut hiomista. == Sarjan teokset == # # # tulossa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Teokset kustantajan sivuilla. Luokka:Suomalaiset nuorten fantasiaromaanit Luokka:Vuoden 2012 kirjat Luokka:Vuoden 2013 kirjat
Hyvästä on helppo pitää

Hyvästä on helppo pitää: Esseitä kirjoista ja kulttuurista helppouden aikakautena on Markku Soikkelin vuonna 2007 julkaistu esseekokoelma kulttuurista ja kirjallisuudesta. == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Jukka Koskelaisen mukaan kirjan kulttuurikritiikki tarkoittaa joskus huolimattomia yleistyksiä, mutta myös mainioita kiteytyksiä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset esseekokoelmat Luokka:Vuoden 2007 kirjat
Lars M. Boström

Lars Mikael Boström (4. marraskuuta 1920 Sipoo – 23. elokuuta 1982)Helsingin seurakuntayhtymä, Boström Lars Mikael, Malmin hautausmaa, kortteli 83B, hauta ei enää suvun hallinnassa, vaan on otettu uuteen käyttöön, viitattu 15.6.2022 oli suomenruotsalainen runoilija. Boströmin vanhemmat olivat puutarhurimestari Hjalmar Wilhelm Boström ja Sara Elisabeth Birgitta (o.s. Berg). Boströmin puoliso oli Maire Rosalia (o.s. Lindqvist; 1918–1988) vuodesta 1941. Boström työskenteli teknikkona Helsingissä.Suomen Kirjailijat 1917–1944, Boström, Lars M., sivu 36, toimittaneet Hannu Launonen, Maija Hirvonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 365, Jyväskylä 1981 == Teoksia == * Blommor jag plockat : dikter. Omakustanne, Orivesi 1940 * Häxbål : dikter. Söderström, Helsingfors 1945 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Lars M. Boström === Viitteet === Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Kameruninmetsäkutoja

Kameruninmetsäkutoja (Ploceus batesi) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kameruninmetsäkutojaa tavataan harvinaisena Kamerunin etelä- ja länsiosissa. Sen kannaksi arvioidaan 350–1 500 yksilöä. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat Luokka:Uhanalaiset linnut
Mustaleukakutoja

Mustaleukakutoja (Ploceus nigrimentus) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Mustaleukakutojaa tavataan Angolassa, Kongossa ja Gabonissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Eila Kurkela

Eila Margit Kurkela (o.s. Koski; 11. marraskuuta 1920 Viipuri – 29. heinäkuuta 1996 Tampere) oli suomalainen kristillinen kirjailija.Eila Margit Kurkela. Vatialan hautausmaa, osasto 6, rivi 4, paikka 4. Tampereen seurakunnat. __NOTOC__ == Teoksia == * Löysin onneni. Kuva ja sana, Helsinki 1944 * Nelivaljakko. Kuva ja sana, Helsinki 1945 * Villiruusu: Romaani. Ristin Voitto, Helsinki 1962 * Sinun kanssasi. RV-kirjat, Vantaa 1980, 2. painos 1981 * Ihmisen valjaissa. RV-kirjat, Vantaa 1982 * Ei siruja heitetä pois. RV- kirjat, Vantaa 1984 * Että jaksaisimme. RV-kirjat, Vantaa 1987 == Lähteet == * Suomen kirjailijat. * Eila Kurkela. Kirjasampo. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Malawinkutoja

Malawinkutoja (Ploceus bertrandi) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Malawinkutojaa tavataan Malawissa, Mosambikissa, Tansaniassa ja Sambiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Kaitanokkakutoja

Kaitanokkakutoja (Ploceus pelzelni) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kaitanokkakutojaa tavataan hajanaisella alueella Afrikan länsi-, keski- ja itäosissa. Lajin on kuvattu olevan yleinen, mutta paikallinen. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
God Is Dead?

God Is Dead? on heavy metal -yhtye Black Sabbathin kappale vuonna 2013 julkaistulta 13-albumilta. Kappale julkaistiin ensimmäisenä singlenä albumilta, ja se on yhtyeen ensimmäinen Ozzy Osbournen kanssa julkaistu kappale sitten vuoden 1998. Kappaleen nimi ja kansikuva viittaavat Friedrich Nietzscheen, saksalaiseen filosofiin, joka kerran sanoi: ”Jumala on kuollut”. Single saavutti 6. sijan UK Rock Charts -listalla. Suomessa se nousi virallisen singlelistan sijalle 19. Kappale voitti myös Grammy palkinnon " Grammy Award for Best Metal Performance". Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 10. kesäkuuta 2013 ja sen ohjasi Peter Joseph, joka on Zeitgeist-elokuvien ohjaaja. == Kokoonpano == * Ozzy Osbourne – laulu * Tony Iommi – kitara * Geezer Butler – basso * Brad Wilk – rummut == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Black Sabbath - God Is Dead? YouTubessa Luokka:Black Sabbathin kappaleet Luokka:Vuoden 2013 kappaleet
Gaboninkutoja

Gaboninkutoja (Ploceus subpersonatus) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Gaboninkutojaa tavataan Atlantin rannikkoalueella Angolassa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Gabonissa. Lajin kannaksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Gaboninkutoja on vähenemässä ja sen esiintymät sirpaloitumassa elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja laji on luokiteltu vaarantuneeksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat Luokka:Uhanalaiset linnut
Kerttukutoja

Kerttukutoja (Ploceus luteolus) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kerttukutojaa tavataan Afrikan länsi-, keski- ja itäosissa. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Mirja Heikkilä (kirjailija)

Mirjam Elisabet Hedborg, kirjailijanimi Mirja Heikkilä (12. tammikuuta 1921 Viipuri – 30. kesäkuuta 2000 Turku) oli suomalainen kirjailija. Heikkilä kirjoitti historiallisia romaaneja (Aurajoen tytär,Unikankaren kellot,Verenpunainen vaakuna), jotka sijoittuvat 1500- ja 1600-lukujen Turkuun. Viimeinen kirja työnimeltään Rautatori jäi käsikirjoitusvaiheeseen. == Teoksia == * Kadonnut kummeli : Kuunnelma ; Yleisradiolle kirj. Mirja Heikkilä (1977, kesto: 41 min) * Sydänkohtaus : kuunnelma ; Yleisradiolle kirj. Mirja Heikkilä ; dramaturgi Ilkka Toiviainen. Yleisradio 1980, (kesto: 57 min) * Kuin maahisten veri : romaani. Weilin + Göös, Espoo 1982 * Unikankareen kellot. Tammi 1988, 3. painos 1991 * Aurajoen tytär. Tammi 1991 * Verenpunainen vaakuna. Tammi 1993 == Lähteet == * (Käyttäjätunnuksella) * Kirjasampo.fi : Mirja Heikkilä Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Sony Ericsson K700

Sony Ericsson K700 oli matkapuhelinvalmistaja Sony Ericssonin vuonna 2004 julkaisema matkapuhelin. Se oli seuraaja T630-mallille ja mallin K750 edeltäjä. ==Versiot== * K700i ("i" viittaa englanninkieliseen sanaan international (suom. kansainvälinen)) oli suunnattu kaikille markkina-alueille Kiinaa lukuun ottamatta. * K700c ("c" viittaa Kiinan englanninkieliseen nimeen "China") oli suunnattu Kiinan markkinoille ja varustettu kiinalaisella näppäimistöllä. ==Aiheesta muualla== * Sony Ericsson K700 – GSMArena.com * Sony Ericsson K700i – Puhelinvertailu.com == Lähteet == K700 Luokka:Vuoden 2004 matkapuhelimet
Axel Stenius

Axel Rudolf Gabriel Stenius (29. kesäkuuta 1857 Tohmajärvi – 8. syyskuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen sotilas, opettaja ja musiikkialan vaikuttaja.Eversti Axel Stenius, Helsingin Sanomat, 09.09.1928, nro 245, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Steniuksen vanhemmat olivat kruununnimismies Axel Garbriel Stenius ja Charlotte Louise Winter. Stenius kiinnostui musiikista jo käydessään koulua Kuopiossa, hänen ensimmäinen opettajansa viulunsoitossa oli tanskalainen Wilhelm Tönnesen. Hän meni 1875 Haminan kadettikouluun, valmistui sieltä 1880 ja palveli ensin aliluutnattina Käisalmen krenatöörirykmentissä ja sitten seuraavasta vuodesta Vaasan tarkka-ampujapataljoonassa, lopulta komppanianpäällikkönä. 1898-1902 hän toimi Lohjan resenrvikomppanian päällikkönä. Armeijan palveluksesta Stenius erosi everstiluutnanttina. Upseerin työnsä ohella Stenius toimi Vaasassa ja 1890-1903 Hangossa kieltenopettajana. 1903-1927 hän oli Valtion rautateiden palveluksessa, ensin puutavarakonttorin ja sitten varastokonttorin esimiehenä. Steniuksesta tuli Vaasassa 1890-luvulla keskeinen musiikkielämän vaikuttaja, joka muodosti satahenkisen kuoron. Se piti 60-jäsenisen orkesterin kanssa useita suuria oratoriokonsertteja ja vieraili muun muassa Helsingissä. Stenius toimi lisäksi useiden laulujuhlien isäntänä. Helsinkiin muutettuaan hän jatkoi kuoronjohtajan uraansa johtaen 1901-1910 Muntra Musikanter-seuran mieskuoroa, toimi Nya Pressenin musiikkiarvostelijana ja oli Svenska Oratorioföreningenin sekä 1918 asetetun sotilassoittokuntakomitean puheenjohtaja. Steniuksen puoliso oli vuodesta 1886 Olga Wilhelmina Montin (k. 1928), joka oli aikaisemmin naimisissa apteekkari Karl Waldimir Henningin kanssa. Stenius kuoli syyskuussa 1928 Marian sairaalassa Helsingissä. ==Katso myös== *Stenius- suku == Lähteet == * Sivut 712-713. Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka: Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Oili Komonen

Olga Olivia (Oili) Komonen (14. tammikuuta 1921 Antrea – 7. heinäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Komosen vanhemmat olivat maanviljelijä Aleksander Antreinpoika Komonen ja Helena Tallus. Hän oli naimisissa 1942–1967 Ilkka Kiianlinnan kanssa. == Teoksia == * Mihin tie päättyy. Tekijä, Helsinki 1960 * Sisar ja veli: muistelmaromaani sodan ja rauhan ajalta. Alea-kirja, Helsinki 1974 * Niilin poika. O. Komonen, Helsinki 1984 * Ennen ja nyt. O. Komonen, Helsinki 1992 * Ritari ja suku. O. Komonen, Helsinki 1994 * Delfiinit: kootut runot. O. Komonen, Helsinki 1999 * Elämää Hi-Bin kanssa; kuvitus Marianne Thompson. O. Komonen, Helsinki 2002 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Oili Komonen Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Ulla Spåre

Ulla Marita Forsström, kirjailijanimi Ulla Spåre (22. tammikuuta 1921 Kouvola – 25. tammikuuta 1996)Kouvolan seurakuntayhtymä, Forsström Ulla Marita, Karhukankaan hautausmaa, Inkeroinen, osasto A3, rivi 21, paikka 0441, viitattu 8.2.2022 oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut nuortenkirjailija. Forsströmin vanhemmat olivat agronomi William Hjalmar Spåre ja Ida Bodóm. Puoliso oli Osmo Viktor Forsström vuodesta 1946. Forsström tuli ylioppilaaksi 1940 ja työskenteli konttoristina Tampellan Inkeroisten tehtaalla 1944–1946. == Teoksia == * Katias första skolår. Söderström, Helsingfors 1942 * "Pipsan" : roman för unga flickor. Söderström, Helsingfors 1944 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Adelsvapen–Wiki; https://www.adelsvapen.com/genealogi/Sp%C3%A5re_nr_160 Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Vaskivuoren kalliomaalaus

Vaskivuoren kalliomaalaus sijaitsee Luumäellä Elkiänjärven itärannalla Etelä- Karjalassa. Kalliomaalausalue käsittää useita paikkoja noin 100 metrin matkalla, mutta löydettyjen merkkien lukumäärä on vähäinen. Maalaukset on ajoitettu kivikauden loppuun tai pronssikauden alkuun ja ne löysivät Timo Miettinen vuonna 1980. == Kallio ja sen sijainti == Maalauskohde sijaitsee Salpausselästä etelään ja kuuluu sen eteläiseen järvirikkoiseen alueeseen. Kallio laskee jyrkkänä Vaskivuoren kylkeä alas Elkiäjärveen sen koillisrannalla. Jyrkkyydestä johtuen maalauksille pääsee vain vesitse tai jäätä pitkin (kuva ). Seinämä aukeaa länsilounaaseen. == Maalaus == Maalausalue on noin 100 metriä pitkä ja maalatut kohdat sijaitsevat pääosin 1−1,8 metriä vedenpinnan yläpuolella. Yksi punaväriläiskistä sijaitsee yli 2 metrin korkeudella. Maalauksia on löydetty neljästä eri kohdasta. Pohjoisin maalauskenttä (A) käsittää muutamia pystysuuntaisia punajälkiä, jotka saattavat esittää ihmisiä, ja niiden eteläpuolella on toinen tuhoutunut maalauskohta (B). Kentässä C, joka sijaitsee noin 70 metriä etelään, on tunnistettu ihmishahmo, joka on 42 senttimetriä pitkä. Sen kädet on maalattu alas suuntautuvina kaarina ja sen jalat ovat koukkupolvisia. Pää jatkaa suoraa vartaloa päättyen viivana. Digitaalivalokuvien värikylläisyyttä lisäämällä paljastuu ihmisen yläpuolelta vielä toinen, mutta muodoltaan erityyppinen ihmishahmo, joka on lähes tuhoutunut. Viimeinen kenttä D sijaitsee etelässä noin parinkymmenen metrin päässä kentästä C ja on aivan kallion alaosassa. Muutaman kuviokatkelman yläpuolella on hioutunut kivihylly, jossa on punaväriä tai luontaista kivenpunaa. Sitä epäillään punamaalin valmistuspaikaksi. Suurin osa kuvioista ovat suttaantuneita, mutta yhdessä kohtaa on kaksi vierekkäin maalattua sik-sak-kuviota, joiden päistä erkanee viistosti ulos ulokkeita. Näitä voisi kutsua käärmeiksi, joista oikeanpuoleinen on pitempi. == Katso myös == * Valkjärven kalliomaalaus sijaitsee 4,6 kilometriä itään ja siellä on yksittäinen käärmekuvio. ==Lähteet== * * * Muinaistaideyhdistys: Vaskivuori * Luukkonen, Ismo: Vaskivuori * ===Viitteet=== Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Luumäki Luokka:Etelä-Karjalan historia
Clelandina

Clelandina on sukupuuttoon kuollut terapsidisuku. Se eli myöhäisellä permikaudella ja kuuluu Gorgonopsiaan. Sukuun luetaan lajit Clelandina rubidgei, Clelandina scheepersi ja Clelandina majora. Clelandina on nimetty paleontologi Robert Broomin opettajan John Clelandin kunniaksi. Clelandina oli pienehkö lihansyöjä. C. rubidgein kallo on noin 21 cm pitkä ja koko eläimen pituus oli todennäköisesti noin 1,1 metriä. C. scheepersi oli hieman pienempi. Sen kallon pituus on noin 19 cm ja kokonaispituus todennäköisesti noin metri. Clelandinan fossiileita on löydetty Etelä-Afrikasta, Karoosta. Omaksi suvukseen määritelty Broomicephalus saattaa olla sama kuin Clelandina.By Group‎ > ‎Gorgonopsia‎ > Clelandina Palaeocritti - a guide to prehistoric animals (viitattu 19. 11. 2013) Genus: Clelandina BROOM, 1948 Paleofile.com (viitattu 19. 11. 2013) EVOLUTIONARY PATTERNS IN THE HISTORY OF PERMO-TRIASSIC AND CENOZOIC SYNAPSID PREDATORS == Fylogenia == Phylogeny and Evolution of the Gorgonopsia with a Special Reference to the Skull and Skeleton of GPIT/RE/7113 (‘Aelurognathus?’ parringtoni) ==Lähteet== Luokka:Gorgonopsia
Kolbeinn Sigþórsson

Kolbeinn Sigþórsson (s. 14. maaliskuuta 1990 Reykjavík, Islanti) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Alankomaissa, Ranskassa, Turkissa ja Ruotsissa.. Hän on yhdessä Eiður Guðjohnsenin kanssa eniten maaottelumaaleja tehnyt islantilaispelaaja. Hän on tunnettu laadukkaasta ja kovasta potkusta. == Seurajoukkueura == Kolbeinn aloitti uransa aikuisten sarjoissa pelaamalla viisi ottelua HK Kópavogsissa Islannin toisella sarjatasolla 2006. Hän pelasi alankomaalaisen AZ Alkmaarin alle 19- ja 21-vuotiaiden joukkueissa 2007–2010 ennen siirtymistään seuran edustusjoukkueeseen. Hän teki kaudella 2010–2011 Eredivisiessa 15 maalia 32 ottelussa. Eurooppa-liigassa hän teki kuudessa ottelussa kolme maalia, ja pelasi lisäksi kolme Eurooppa-liigan karsintaottelua. Kolbeinn pelasi kaudet 2011–2015 amsterdamilaisessa AFC Ajaxissa. Hän pelasi seurassa kaikkiaan 80 pääsarjaottelua, joissa teki 31 maalia. Hän voitti Alankomaiden-mestaruuden 2012, 2013 ja 2014 sekä Alankomaiden supercupin 2013. Mestarien liigassa hän pelasi Ajaxissa 11 ottelua ja Eurooppa-liigassa viisi, ilman maaleja. Hän oli kehräsluuvamman vuoksi sivussa puoli vuotta kaudella 2011–2012 ja olkapäävamman vuoksi viitisen kuukautta kaudella 2012–2013. Kolbeinn siirtyi Ranskan pääsarjan Nantesiin kolmen miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2015. Ensimmäisellä Ligue 1-kaudellaan hän pelasi 26 ottelua, joissa teki kolme maalia. == Maajoukkue == Kolbeinn Sigþórsson pelasi Islannin alle 17-, 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Islannin kaikki kolme ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Färsaaria vastaan maaliskuussa 2010. Hän teki tuossa ottelussa myös ensimmäisen maaottelumaalinsa. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi 0–1-tappioon päättyneessä EM-karsintaottelussa Tanskaa vastaan syyskuussa 2010. Kolbeinn on pelannut kaikkiaan 64 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt 26 maalia. Pelaamissaan yhdeksässä MM-karsintaottelussa hän on tehnyt neljä maalia; nämä syntyivät neljässä peräkkäisessä ottelussa syksyllä 2013. 23 EM-karsintaottelussaan hän on tehnyt seitsemän maalia. Hän pelasi kaikissa kymmenessä EM-karsintaottelussa Islannin selviytyessä EM-kilpailuihin 2016. EM-lopputurnauksessa hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki viisi ottelua ja teki neljännesvälierässä Englantia vastaan 2–1-voittomaalin 18. minuutilla ja puolivälierässä Ranskaa vastaan 1–4-kavennusmaalin 56. minuutilla. == Lähteet == Luokka:Islantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jóhann Berg Guðmundsson

Jóhann Berg Guðmundsson (s. 27. lokakuuta 1990 Reykjavík, Islanti) on islantilainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaista Burnleyä. == Seurajoukkueura == Jóhann kuului juniorina englantilaisten Chelsean ja Fulhamin akatemioihin, mutta aloitti uransa aikuisten tasolla kotimaansa pääsarjaseura Breiðablik UBK:ssa, jossa teki kaudella 2008 kuusi maalia 22 ottelussa. Hän siirtyi helmikuussa 2009 alankomaalaisen AZ Alkmaarin alle 21-vuotiaiden joukkueeseen ja kesällä 2010 edelleen seuran edustusjoukkueeseen. Hän pelasi Alkmaarissa kausilla 2010–2014 pudotuspelit mukaan lukien 119 Eredivisien ottelua, joissa teki yhdeksän maalia. Hän voitti KNVB-cupin 2013. Hän pelasi seurassa 36 Eurooppa-liigan ottelua (mukaan lukien kuusi karsintaottelua), joissa teki kahdeksan maalia. Hän siirtyi Charltoniin kesällä 2014. Kahden seuraavan kauden aikana hän pelasi Englannin mestaruussarjassa yhteensä 81 ottelua, joissa teki 16 maalia. Jóhann siirtyi Englannin Valioliigan Burnleyyn 2,7 miljoonan punnan siirtosummalla kesällä 2016. Hän on kauden 2022–2023 loppuun mennessä pelannut seurassa 136 valioliigaottelua, joissa on tehnyt yhdeksän ja syöttänyt 18 maalia sekä 37 Englannin mestaruussarjan ottelua, joissa on tehnyt neljä ja syöttänyt kuusi maalia. == Maajoukkueura == Jóhann Berg Guðmundsson pelasi Islannin alle 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi kaksi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. A-maajoukkueessa hän esiintyi ensimmäisen kerran maaottelussa Azerbaidžania vastaan elokuussa 2008. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi 0–2-tappioon päättyneessä MM-karsintaottelussa Makedoniaa vastaan kesäkuussa 2009. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki maaottelussa Andorraa vastaan marraskuussa 2012. Hän teki kolme maalia Islannin ja Sveitsin pelatessa 4–4-tasapelin MM-karsintaottelussa syyskuussa 2013. Guðmundsson on pelannut heinäkuun 2023 puoliväliin mennessä 86 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt kaikkiaan kahdeksan maalia. Hän on pelannut 24 MM- ja 24 EM-karsintaottelua. Hän pelasi seitsemän karsintaottelua Islannin selviytyessä EM-kilpailuihin 2016. EM-lopputurnauksessa hän pelasi Islannin kaikki viisi ottelua ja yhden ottelun loppuhetkiä lukuun ottamatta täydet minuutit. Seuraavissa MM-karsinnoissa hän pelasi yhdeksän ottelua ja teki kaksi maalia. MM-lopputurnauksessa 2018 hän pelasi kaksi Islannin kolmesta ottelusta. == Lähteet == Luokka:Islantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Primecoin

Primecoin (merkki: Ψ; lyhenne: XPM) on avoimen lähdekoodin kryptovaluutta. Primecoinin on tehnyt Sunny King - sama henkilö, joka on tehnyt myös kryptovaluutta Peercoinin. Primecoin on Bitcoinin innoittama ja se käyttääkin paljon samaa lähdekoodia kuin Bitcoin. 19\. marraskuuta 2013 yhden Primecoinin arvo oli noin 0,56 USD ja Primecoin-rahavarannon kokonaisarvo noin 1,7 miljoonaa USD.Crypto-Currency Market Capitalizations, 19-11-2013XPM/BTC mcxNOW, mcxNow, 19-11-2013BTC-e XPM/BTC , BTC-e, 19-11-2013XPM/BTC Cryptsy , Cryptsy, 19-11-2013 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto Luokka:Vertaisverkko-ohjelmistot Luokka:Kryptovaluutat
Pierre Brabant

Pierre Brabant (26. elokuuta 1925 Montreal – 29. elokuuta 2014) oli kanadalainen pianisti ja säveltäjä. Hän opiskeli pianonsoittoa Raymond Davidin ja J.-Élie Savarian johdolla vuosina 1942–1943 ennen pääsyään Conservatoire de musique du Québeciin 1951. Hän opiskeli lisäksi urkujensoittoa Marcel Duprén ja Eugène Lapierren johdolla. Brabant piti ensimmäisen resitaalinsa hyvin nuorena ja esiintyi vuonna 1942 CBC:n ohjelmassa Young Artists of Tomorrow. Pian tämän jälkeen hän voitti ensimmäisen palkinnon CBC:n radiokilpailussa. Oleskeltuaan Pariisissa 1947–1948 Brabant esitti Kanadassa resitaalikiertueellaan monia omia sävellyksiään: Sonatine en do, Caprice laurentien, Cinq Cantilènes ja Cinq Églogues. Brabant sävelsi musiikin Ruth Sorelin balettiin La Gaspésienne (1949).The Canadian Encyclopedia: Pierre Brabant Brabant kiinnostui myöhemmin myös popmusiikista ja sävelsi lisäksi musiikkia moniin lastenohjelmiin. Brabantia kuullaan monilla levytyksillä niin pianistina kuin säveltäjänäkin. Vuodesta 1987 alkaen Brabant säesti basso Joseph Rouleauta. Tässä ominaisuudessa hän osallistui varsinkin Félix Leclercin laulujen esityksiin. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Kanadalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Macclesfield

Macclesfield on noin asukkaan kaupunki ja kunta (civil parish) Cheshiren kreivikunnassa Luoteis-Englannissa, noin 30 kilometriä Manchesterista etelään. Sillä oli aikaisemmin hallintopiirin asema, mutta se menetti sen liittyessään Cheshire Eastin yhtenäishallintopiiriin vuonna 2009. Kaupunki oli Englannin silkinkudontateollisuuden keskus. Ensimmäinen vesivoimalla toiminut silkkitehdas perustettiin vuonna 1774. Kaupungissa oli myös useita oppilaitoksia, joissa opetettiin silkinkudonnan lisäksi silkkikankaiden suunnittelua. Nykyään muutamissa entisissä tehtaissa on silkkiaiheisia museoita ja näyttelyitä, joissa kerrotaan silkinvalmistuksen historiaa kaupungissa. Macclesfield heritage == Kulttuuri == Kaupungissa juhlitaan joka kesäkuu yhden viikonlopun ajan Barnaby Festivaalia. Siinä esiintyy koko kaupungin kulttuurikirjo. Juhlalla on vuosisatoja pitkät perinteet. Juhla juontaa nimensä Barnabasista, joka on silkkityöntekijöiden suojelupyhimys. == Urheilu == Kaupungissa palaa jalkapallojoukkue Macclesfield Town Football Club. Seuran peliareenana on Moss Rose. Macclesfield Town FC == Kuuluisia kaupunkilaisia == Joy Divisionin laulusolisti Ian Curtis eli kaupungissa ja hänet on haudattu kaupungin hautausmaalle. == Lähteet == Luokka:Asutut paikat Cheshiressä Luokka:Englannin kaupungit Luokka:Englannin kunnat
Flyygeli & kaakeli

Flyygeli & kaakeli on suomalainen Yleisradion tuottama satiirinen televisiosarja, josta esitettiin vain yksi jakso 7. toukokuuta vuonna 1982. Siinä esiintyivät muun muassa pianisti Risto Hiltunen ja imitaattori Heikki Helakorpi. Sarjassa piikiteltiin muun muassa neutronipommin isää, Puolan sotatilaa ja suomalaisia poliitikoita. TV2:n johtaja Tapio Siikala hyllytti sarjan ensimmäisen jakson jälkeen. 7\. toukokuuta 1982 esitetty, ainoaksi jäänyt jakso näytettiin uusintana toukokuussa 2005. Jakson kuvaus oli: "Maassa ja maailmassa on suuri määrä suunnattomia ilmiöitä. Kaikella on kuitenkin mittansa ja määränsä, joita puntaroimaan on asetettu flyygeli ja kaakeli." ==Lähteet== Luokka:Satiirisarjat Luokka:1980-luvun suomalaiset sketsisarjat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat