EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ted N. C. Wilson

Ted N. C. Wilson (s. 10. toukokuuta 1950 Takoma Park, Maryland) on yhdysvaltalainen adventistinen teologi, joka valittiin seitsemännen päivän adventistien pääkonferenssin puheenjohtajaksi heinäkuussa 2010. Myös hänen isänsä Neal C. Wilson toimi aikoinaan kirkon johdossa. Wilson aloitti toimintansa adventistipastorina vuonna 1974. Hänen puolisonsa on Nancy Louise Vollmer Wilson. Pari meni naimisiin vuonna 1975, ja heillä on kolme tytärtä.Adventist.org: Welcome to the Office of the President Wilson on palvellut kirkkoaan Yhdysvaltain lisäksi Länsi-Afrikassa sekä Moskovassa, jossa hän toimi kirkon Euro-Aasian jaoksen johdossa (1992–1996). Vuonna 2000 Wilson valittiin pääkonferenssin varapuheenjohtajaksi. Hänellä on tohtorin arvo New Yorkin yliopistosta, ja lisäksi hän on valmistunut Andrewsin ja Loma Lindan yliopistoista. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset teologit Luokka:Adventismi Yhdysvalloissa Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ted Wilson

Ted Wilson on seuraavien henkilöiden nimenä: * Ted Wilson (s. 1939), yhdysvaltalainen pormestari * Ted N. C. Wilson (s. 1950), yhdysvaltalainen teologi * Ted Wilson (s. 1964), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Kohtalon koukkuja

Kohtalon koukkuja () on Diana Wynne Jonesin kirjoittama nuorten fantasiaromaani vuodelta 2005. == Vastaanotto == Tähtivaeltajan Kanerva Eskolan mukaan lukukokemus jää kauaksi Jonesin parhaista teoksista. Päähenkilöistä ja vetävästä kerronnasta huolimatta kirjan rakenne huojuu, kun juoni on säntäilyä eikä isoja asioita pohjusteta kunnolla. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset nuorten fantasiaromaanit Luokka:Vuoden 2005 kirjat
Kirottu

Kirottu () on Chuck Palahniukin romaani vuodelta 2011. Kirjassa rikkaiden ja kuuluisien vanhempien 13-vuotias tytär Madison joutuu helvettiin. Kirja sisältää viitteitä 1980-luvun nuortenelokuvaan Breakfast Club. == Vastaanotto == Tähtivaeltajan Jukka Laajarinteen mukaan Palahniukin satiiri jää tässä teoksessa turhan pinnalliseksi. Hänen mukaansa teoksen otollisinta kohderyhmää ovat luultavasti nuoret lukijat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Toni Jerrman: Mitä eroa on helvetillä ja Hollywoodilla? Helsingin sanomat 30.12.2012. Luokka:Yhdysvaltalaiset romaanit Luokka:Vuoden 2011 kirjat
Tennesseenajokoira

Tennesseenajokoira (Treeing Tennessee Brindle) on amerikkalainen koirarotu, joka luokitellaan cur-rotuihin. Se ei ole FCI:n tunnustama, mutta American Kennel Club on hyväksynyt sen. == Ulkomuoto == Urosten säkäkorkeus on 46–61 cm ja paino 16–23 kg, kun nartuilla vastaavat mitat ovat 41–56 cm ja 14–18 kg.Pugnetti, Gino. Simon & Schuster's Guide to Dogs. Simon & Schuster: New York, 1980, s. 181. ISBN 978-0-671-25527-5 Karvapeite on lyhyt ja pehmeä, ja voi olla väriltään joko puna- tai mustabrindle.T.T.B.B.A. Breed Standards. Treeing Tennessee Brindle Breeders Association. Haettu 15.12.2012 Rotumääritelmän mukaan pienet valkoiset merkit rinnassa ja käpälissä sallitaan. == Luonne ja käyttäytyminen == Tennesseenajokoira on älykäs ja nopea ajokoira, jolla on tarkka hajuaisti. Sillä on voimakas metsästysvietti, ja sen taipumukset kohdistuvat erityisesti puuhun ajamiseen. Lisäksi sille ominainen, erityislaatuinen haukunta metsästyksen aikana (jota kutsutaan "itkuksi" tai "kielen antamiseksi"Giannini, Lauren. Hunting Terms. Museum of Hounds & Hunting. Haettu 15.12.2012) kuuluu rotumääritelmään listattuihin ominaisuuksiin: karhea haukku on toivotuin. == Alkuperä == Tennesseenajokoiran kantaroduiksi on arveltu vanhaa englantilaista brindlebulldoggia ja vanhaa satulaselkäistä virginianajokoiraa. Alun perin se ja mountain cur luokiteltiin samaksi roduksi, mutta nykyisin ne on eroteltu. Rodun jalostuksen aloitti 1960-luvun alussa pastori Earl Phillips. Kirjoittaessaan kolumnia metsästyskoiralehteen hän sai tietää tiikeriraitaisten, ruskean ja mustan kirjavien cur-metsästyskoirien olemassaolosta. Niitä kutsuttiin alueesta riippuen nimillä Brindle Cur Stock, Cherokee Brindle Cur, Hunting Bull, Old Brindle Bear Dog, Plott Cur sekä Tennessee Brindled Cur. Phillips otti yhteyttä niiden omistajiin ja harrastajiin ja sai selville, että tätä koiratyyppiä arvostettiin kykyjensä vuoksi suuresti. Vuonna 1967 hän otti heihin uudelleen yhteyttä perustaakseen järjestön, jonka tehtävä oli suojella ja edistää brindlen cur-rodun jalostusta. The Treeing Tennessee Brindle Breeders Association perustettiin Illinoisissa saman vuoden marraskuun 21. päivä. Alkuperäinen jalostuskanta kerättiin eri puolilta Yhdysvaltoja, erityisesti Ozarkylängön ja Appalakkien väliseltä alueeltaHistory. Treeing Tennessee Brindle Breeders Association. Haettu 15.12.2012, joten täten virallisen rotunimen viittaus yksinomaan Tennesseen osavaltioon on harhaanjohtavaa. AKC:n Foundation Stock Service on pitänyt yllä tennesseenajokoiran rekisteriä vuodesta 1995 lähtien.Treeing Tennessee Brindle. American Kennel Club. Haettu 15.12.2012 Rotu kuuluu amerikkalaisiin ns. "puuhun ajaviin koiriin" (treeing dogs). Kun riista on paennut puuhun, koira ilmoittaa sen sijainnin metsästäjälle haukkumalla puun juurella. Tennesseenajokoira metsästää paitsi oravia ja pesukarhuja, myös ilveksiä, puumia ja karhuja.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 237. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Cur-rodut Luokka:Yhdysvaltalaiset koirarodut
Jaume Miravitlles

Jaume Miravitlles i Navarra (Jaime Miravilles) (1906 Figueres – 1988 Barcelona) oli katalaaninkielinen katalonialainen poliitikko ja kirjailija. Miravitlles lähti Espanjasta 1939 maanpakoon Pariisiin, jossa hän oli asunut jo 1925–1930.Batalla i Galimany, Ramon, Opinnäyte, Barcelonan yliopisto, viitattu 15.12.2012 Siellä hän tutustui André Malraux'hon. Hän toimitti Ranskasta käsin lehteä El Poble Català. Hän matkusteli Pohjois-Afrikassa ja Meksikossa ja asettui 1962 Yhdysvaltoihin New Yorkiin, jossa hän kirjoitti useisiin julkaisuihin. ==Lähteet== Luokka:Espanjalaiset kirjailijat Luokka:Espanjalaiset poliitikot Luokka:Katalonialaiset poliitikot‎ Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Wattstax (elokuvamusiikki)

Wattstax / The Living Word (Live Concert Music from the Original Movie Sound Track) on konserttiäänite tilaisuudesta, joka järjestettiin Los Angelesin Coliseum-stadionilla elokuisena sunnuntaina vuonna 1972. Konsertti järjestettiin Wattsissa yli seitsemän vuotta aikaisemmin tapahtuneiden rotulevottomuuksien johdosta. Niitä on muistellut myös Frank Zappa laulussaan "Trouble Every Day" The Mothers of Inventionin ensialbumilla Freak Out! (1966). Wattstax-konserttiin tuli yli 100 000 afroamerikkalaista muistelemaan tuota hetkeä Yhdysvaltain historiassa. Tilaisuus kesti yli kuusi tuntia ja se tallennettiin myös elokuvaksi. Konsertissa esiintyivät The Staple Singers, Eddie Floyd, Carla Thomas, Rufus Thomas, The Bar-Kays, Albert King, The Soul Children ja Isaac Hayes. Elämää suuremmasta imagostaan tunnetun Hayesin osuudesta on kerrottu, että hän saapui esiintymispaikalle näyttävästi limousine- ja moottoripyöräsaattueesa pukeutuneena viittaan, ketjuliiveihin ja mustiin laseihin. Hän oli kohottanut nyrkkinsä black power -tervehdykseen ja apulainen oli poistanut Hayesin lierihatun paljastaen näin hänen tavaramerkikseen muodostuneen kaljun yleisölle. Tuosta näytöksestä yleisö oli hullaantunut ja Hayes oli todennut pilke silmäkulmassa: "The good Lord help those that help themselves". Wattstax-konserttitallenteen on julkaissut Stax Records, Inc., 98 North Avalon, Memphis. Taustalla on Memphisissä toimiva Stax Organization. C-kasetteihin on otsikoksi merkitty "WATTSTAX" (Vol. 1). Tuplakasettikoteloita on tehty Hongkongissa. == Kappaleet == ; Sivu A-1 The Staple Singers * Oh La De Da * I Like the Things About Me * Respect Yourself * I'll Take You There Eddie Floyd * Knock on Wood * Lay Your Loving on Me ; Sivu A-2 Carla Thomas * I Like What You're Doing (To Me) * Gee Whiz] * I Have a God Who Loves] Rufus Thomas * The Breakdown * Do the Funky Chicken * Do the Funky Penguin ; Sivu B-1 The Bar-Kays * Son of Shaft / Feel It * I Can't Turn You Loose Albert King * Killing Floor * I'll Play the Blues for You * Angel of Mercy ; Sivu B-2 The Soul Children * I Don't Know What This World Is Coming to * Hearsay Isaac Hayes * Ain't No Sunshine == Lähteet == * 2MC Wattstax / The Living Word (Stax Records STC-2 3010) 1972 Luokka:Vuoden 1972 soundtrackit Luokka:Vuoden 1972 konserttitallenteet Luokka:Yhdysvaltalaiset soulalbumit
Pierre Batcheff

Pierre Batcheff (alk. Pjotr Batšev; 23. kesäkuuta 1901 Harbin, Mantšuria, Kiina – 13. huhtikuuta 1932 Pariisi, Ranska) oli venäläissyntyinen ranskalainen näyttelijä. Hän oli 1920-luvulla ja 1930-luvun alussa menestyvä näyttelijä. Hänen tunnetuimpia elokuviaan on Andalusialainen koira (1929), jonka ovat ohjanneet Luis Buñuel ja Salvador Dalí. Elokuvassa Napoléon (1927) hänellä oli kenraali Lazare Hochen rooli. Vuodesta 1930 kuolemaansa saakka hän oli naimisissa ranskalaisen elokuvaleikkaajan Denise Batcheffin kanssa. Batcheff syntyi Harbinissa mutta vietti lapsuutensa Pietarissa siihen asti kunnes perhe muutti Sveitsiin Geneveen. Vuonna 1921 Batcheff muutti Pariisiin, jossa hän työskenteli alkuun näyttelijänä teatterissa, mutta siirtyi pian elokuvan pariin. Ensimmäisen elokuvaroolin hän näytteli 1923, ja 1920-luvun puolivälissä hän oli jo tunnettu näyttelijä. Sekä Batcheff että Andalusialaisen koiran naispääosan esittäjä Simone Mareuil tekivät itsemurhan. Mareuil sytytti itsenä tuleen 1954, Batcheffin kerrotaan kuolleen Veronalin yliannostukseen.Pierre Batcheff at Find A Grave ==Filmografia (valikoima)== * Feu Mathias Pascal (1925) * Éducation de prince (1927) * Napoléon (1927) * Äidin salaisuus (1927) *Rakkauden saari (1927) * Andalusialainen koira (1929) * Le rebelle (1931) ==Kirjallisuutta== * Phil Powrie & Éric Rebillard, Pierre Batcheff and stardom in 1920s French cinema. Edinburgh University Press, 2009 ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Eli and the Thirteenth Confession

Eli and the Thirteenth Confession on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Laura Nyron toinen, vuonna 1968 ilmestynyt studioalbumi. Tuottajat ovat Charlie Cafello ja Nyro ja levy-yhtiö on Columbia Records. Luettelotunnus on CS 9626. Äänittäjinä ovat toimineet Stan Tonkel ja Roy Segal ja levykannen valokuvat on ottanut Bob Cato. Edellisten lisäksi on mainittu Nyron agentti ja ystävä David L. Geffen. Albumin tunnetuimpia kappaleita on "Eli's Comin'", josta muodostui yhdysvaltalaisen Three Dog Night -yhtyeen viides hittisingle Eli's Coming (ABC Records, 1969). Vuonna 2010 albumin on julkaissut Sony Music Entertainment sarjassa 5xCD Original Album Classics luettelonumerolla 88697646992. Osallisia ovat myös Columbia ja Legacy. Alkuperäisten kappaleiden lisäksi levyllä on kappaleet == Kappaleet == Kaikki kappaleet ovat Laura Nyron tekemiä ja Charlie Cafellon sovittamia. Nyro laulaa ja soittaa pianoa ja lisäksi mukana on muita muusikoita. == Lähteet == * Laura Nyro 5xCD Original Album Classics (Sony Music / Columbia 88697646992) 2010 Luokka:Laura Nyron albumit Luokka:Vuoden 1968 albumit
Otto J. S. Ehrström

Otto Jarl Sigurd Ehrström (20. marraskuuta 1891 Helsinki – 8. lokakuuta 1978 Lohja) oli suomalainen säveltäjä ja musiikkikirjailija.Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 2, s. 134. Helsinki 1977. ISBN 951-1-04191-6 Otavan Iso Musiikkitietosanakirja, Hakemisto- ja täydennysosa, s. 203. Helsinki 1980. ISBN 951-1-05750-2 ==Henkilöhistoria== Ehrströmin isoisä oli Fredrik August Ehrström. Hänen vanhempansa olivat kaupungininsinööri Fredrik Otto Ehrström ja Aline Backman ja puoliso vuodesta 1917 Alice (Lisa) Enckell. Diplomiekonomi, toimittaja Inger Ehrström oli heidän tyttärensä.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 115 (Viitattu 23.6.2019) Tultuaan ylioppilaaksi 1911 Ehrström opiskeli musiikkia Pietarissa vuosina 1912–1916 ja Berliinissä vuosina 1920–1921. Hän oli vuosina 1921–1924 Musiikki-Fazerin piano-osaston johtaja ja vuosina 1929–1965 Hufvudstadsbladetin musiikkiarvostelija. Yleisradion sinfoniakonserttien selostajana Ehrström toimi 1929–1932 ja sisäministeriön palveluksessa hän työskenteli 1940–1945. Sävellyskonsertin Ehrström piti 1933. Hän esiintyi orkesterinjohtajana, lähinnä omille sävellyksilleen. Ehrström kirjoitti myös musiikkipakinoita, muun muassa Hufvudstadsbladetiin. ==Tuotanto== ===Sävellyksiä=== Ehrströmin sävellystuotantoon kuuluu sinfonia, näytelmämusiikkia (mm. tanssipantomiimi Metsolan tanhuvilla) sekä yksin- ja kuorolauluja.Otavan Iso tietosanakirja, osa 2, p. ?. Otava 1968. Haapanen, Toivo ym. (toim.): Musiikin tietokirja, s. 106. Helsinki: Otava, 1948. Hänen sävellyksiään ovat muun muassa seuraavat: * Paraphrase Barbaresque (1924, kadonnut) * Metsolan tanhuvilla, tanssipantomiimi Juhani Ahon tekstiin, 1925 * Serenade for a young Witch sellolle ja orkesterille, 1927 * Etude pathétique alttoviululle ja sellolle Suite d'archet, 1928 * Pastorale, 1930 * Sinfonia, 1933 * Musiikkia Shakespearen näytelmään Miten haluatte kamariyhtyeelle, 1939 * Kuoro- ja orkesteriteoksia * Orkesteri- ja yksinlauluja sekä kansansävelmiä sekakuorolle. ===Julkaisuja=== * Richard Faltin och hans samtid. Schildt, 1934 (Karl Flodinin aloittaman teoksen pohjalta). * Osia Akademiska Sångföreningin 100-vuotishistoriikkiin, 1938. * Jean Sibelius and his part in the cultural life on Finland, 1941. * Fyra visor för sång och gitarr. Fazer, 1968. * Kodin kitarakoulu: 10 vihkoa liitteineen. 8, Union 1969. * Kodin kitarakoulu: 10 vihkoa liitteineen. 10, Union 1969. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Vem och vad 1967, s. 103. Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset musiikkikriitikot Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset musiikkikirjailijat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Eric Gustaf Ehrström

Eric Gustaf Ehrström (29. toukokuuta 1791 Luoto – 25. huhtikuuta 1835 Pietari) oli suomalainen pappi ja kirjailija. ==Henkilöhistoria== Ehrströmin vanhemmat olivat Kruunupyyn kappalainen Anders Ehrström (k. 1822) ja hänen toinen puolisonsa Anna Maria Reinius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1807 ja valmistui filosofian maisteriksi 1816. Ehrström opiskeli venäjän kieltä Moskovassa 1812–1813. Hän osallistui rykmentin komissaarina Suomen sotaan vuonna 1808 vajaan neljän kuukauden ajan ja piti tänä aikana päiväkirjaa joka on myöhemmin julkaistu. Ehrström oli Turun hovioikeuden ja lääninhallituksen venäjän kielen kääntäjänä vuodesta 1813 ja Turun akatemian Venäjän historian ja kirjallisuuden dosenttina vuodesta 1816. Hän sai pappisvihkimyksen 1824 ja toimi sen jälkeen kirkkoherrana Tenholassa vuodesta 1824 ja vuodesta 1826 Pietarin ruotsalaisessa Pyhän Katariinan seurakunnassa sekä samalla Pietarin evankelis-luterilaisen konsistorin jäsenenä. Ehrström sai rovastin arvon 1826.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, p. 717 Luettu 1.6.2014. Ehrström kirjoitti venäjänkielen oppikirjoja. Hän vaati Åbo Underrättelserissä julkaistussa kirjoitussarjassa ”Finska språket betraktadt såsom nationalspråk”, että suomen kieli on otettava oppiaineeksi ja siitä on tehtävä opetuskieli kouluihin. Hän vaati myös että virkamiesten on käytettävä virallisissa kirjoituksissa suomea. Ehrström oli naimisissa vuosina 1816–1831 Ulrika Lovisa Ahlstedtin (k. 1831) kanssa ja vuodesta 1832 Kristina Andrietta Fredrika Schulman (k. 1836) kanssa. Hänen poikiaan olivat opettaja Anders Johan Erik Ehrström (1818–1844), senaatin prokuraattori ja professori Karl Gustaf Ehrström (1822–1886), samoin kuin maanviljelijä, valtiopäivämies Alexander Otto Ehrström.Död. Alexander Otto Ehrström. Finska forstföreningens meddelanden, 1.1.1900, Sjuttonde Bandet, ss. 336–337. (ruots.) == Julkaisuja== *Dagbok från fälttåget i Österbotten 1808, utgiven av Svenska litteratursällskapet i Finland 2008, suomeksi nimellä Ylioppilaan sotapäiväkirja 1808. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2008 * *Kanonerna vid Oravais, dagbok från 1808 och 1811 utgiven av Christman Ehrström 1986 *Minnen af en resa från Åbo till Tavastland : junii och julii månader år 1811. Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsingfors 2007, suomeksi nimellä Hämeen sydänmailla : matkapäiväkirja 1811. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2007 *Moskva brinner, en nyupptäckt svensk dagbok från 1812, red. av Christman Ehrström 1984 *Öfversigt af ryska språkets bildning, 1815 *Rysk språklära för begynnare, utarbetad af Erik Gustav Ehrström och Carl G. Ottelin. St. Petersburg, tryckt hos M. C. Iversen, 1814. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1791 syntyneet Luokka:Vuonna 1835 kuolleet
Ramundebodan kirkko

Ramundebodan kirkko () on Ruotsissa Laxån kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Tyyliltään se on puinen barokkityylinen kirkko.Laxå kommun: Kyrkor - Ramundeboda kyrka Se rakennettiin vuosina 1686–1688.Laxå kommun: Övriga besöksmål i Laxå kommun - Ramundeboda klosterruin Aluksi kirkko sijaitsi Ramundebodan luostarin vieressä, mutta siirrettiin sieltä Laxån taajamaan vuonna 1899. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ramundeboda församling Luokka:Örebron läänin kirkot Luokka:Laxån kunta Luokka:Ruotsin puukirkot Luokka:Kirkot Strängnäsin hiippakunnassa
Fredrik August Ehrström

Fredrik August Ehrström (12. tammikuuta 1801 Luoto – 19. maaliskuuta 1850 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, kuoronjohtaja, urkuri ja laulunopettaja. ==Henkilöhistoria== Ehrströmin vanhemmat olivat Luodon ja myöhemmin Kruunupyyn kappalainen Anders Ehrström ja Anna Maria Reinius ja puoliso vuodesta 1842 helsinkiläisen kauppiaan tytär Emelie (Emma) Augusta Mattheiszen (k. 1905). Heidän pojanpoikansa oli säveltäjä ja musiikkikriitikko Otto J. S. Ehrström. Ehrström harjoitti merimiesopintoja Pietarsaaressa ja suoritti perämiestutkinnon Vaasassa 1818. Ylioppilaaksi hän tuli 1824. Ehrström aloitti 1824 lakitieteen opinnot Turun yliopistossa. Opinnot keskeytyivät 1829, ja Ehrström siirtyi veljensä, Mynämäen kihlakunnan kruununvoudin Anton Mauritz Ehrströmin apulaiseksi. Pian Ehrström muutti Pietariin, missä hänen toinen veljensä Eric Gustaf Ehrström toimi ruotsinkielisen Pyhän Katariinan seurakunnan kirkkoherrana. Hän alkoi toimia seurakunnan kirkkokoulun laulunopettajana, kunnes siirtyi Helsinkiin. Hän johti helsinkiläisen Akateemisen Musiikkiseuran kuoroa 1833–1835 ja toimi laulunopettajana vuodesta 1833 Helsingin yksityisessä lyseossa, 1839 triviaalikoulussa ja 1841 ylemmässä alkeiskoulussa. Helsingin Vanhan kirkon urkuri hän oli vuodesta 1840 ja hoiti vuosina 1836–1850 teologian ylioppilaiden messuharjoituksia.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, p. 717 ==Taiteellinen tuotanto== Ehrströmin laulelmat olivat omana aikanaan pidettyjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu noin 40 yksinlaulua, kuten Den öfvergivna ja Den sjuttonårijga, sekä kymmenkunta kuorolaulua kuten Tonernas värde, Stjärnan, Bachi vaggvisa, Vårt land ja Stilla skuggor. Osan lauluista hän sävelsi lapsuudenystävänsä Runebergin runoihin, kuten Lähteellä (Vid en källa) ja Joutsen (Svanen).Runeberg.net Ehrström julkaisi myös kaksi teosta musiikin opetusta varten sekä teokset yksin- ja kuorolauluistaan. ===Julkaistuja teoksia=== Ehrströmin teoksia ovat: *Suomalainen messu, 1837 *Första elementerna i sångläran, oppikirja, 1846 *Fyrstämmiga sånger för mansröster, mieskuorolauluja, 1846 *Tio sånger vid pianoforte, yksinlauluja, 1850 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka: Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka: Suomalaiset urkurit Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1801 syntyneet Luokka:Vuonna 1850 kuolleet
Skagershultin vanha kirkko

Skagershultin vanha kirkko () on Ruotsissa Laxån kunnassa Hasselforsin taajaman lähellä sijaitseva kirkko, joka on rakennettu puusta. Se on kunnan vanhin kirkko ja on rakennettu vuonna 1651.Laxå kommun: Kyrkor == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Bebyggelseregistret: Skagerhults gamla kyrka * Länsstyrelsen i Örebro län: Skagerhults gamla kyrka Luokka:Örebron läänin kirkot Luokka:Laxån kunta Luokka:Ruotsin puukirkot Luokka:Kirkot Strängnäsin hiippakunnassa
Van der Grintenin projektio

Van der Grintenin projektio on karttaprojektio, joka ei ole oikeapintainen eikä oikeakulmainen. Se kuvaa koko maapallon ympyrän muotoisena, mutta napaseudut näkyvät kartassa suhteettoman laajoina. Projektio on ensimmäinen Alphons J. van der Grintenin vuonna 1904 laatimasta neljästä projektiosta, ja useimmista muista projektioista poiketen se on jokseenkin mielivaltainen geometrinen konstruktio. Se tuli tunnetuksi, kun yhdysvaltalainen National Geographic Society käytti sitä maailmankartoissaan vuodesta 1922 aina vuoteen 1988 saakka.Flattening the Earth: Two Thousand Years of Map Projections, John P. Snyder, 1993, s. 258-262, ISBN 0-226-76747-7. Van der Grintenin projektio voidaan määritellä algebrallisesti seuraavastiMap Projections - A Working Manual , USGS Professional Paper 1395, John P. Snyder, 1987, s. 239-242: :x = \frac {\pm \pi \left(A\left(G - P^2\right) + \sqrt {A^2 \left(G - P^2\right)^2 - \left(P^2 + A^2\right)\left(G^2 - P^2\right)}\right)} {P^2 + A^2}\, :y = \frac {\pm \pi \left(P Q - A \sqrt{\left(A^2 + 1\right)\left(P^2 + A^2\right) - Q^2} \right)} {P^2 + A^2} missä x\,:llä on sama etumerkki kuin kunkin paikkakunnanpituusasteen ja kartan keskipituuspiirin erotuksella \lambda - \lambda_0\,, ja y\,:llä sama etumerkki kuin leveysasteella \phi\, ja :A = \frac {1} {2}|\frac {\pi} {\lambda - \lambda_0} - \frac {\lambda - \lambda_0} {\pi}| :G = \frac {\cos \theta} {\sin \theta + \cos \theta - 1} :P = G\left(\frac {2} {\sin \theta} - 1\right) :\theta = \arcsin |\frac {2 \phi} {\pi}| :Q = A^2 + G\, Päiväntasaajalla, jossa \phi = 0\,, on :x = \left(\lambda - \lambda_0\right)\, :y = 0\, Vastaavasti jos \lambda = \lambda_0\, tai \phi = \pm \pi / 2\,, määritellään :x = 0\, :y = \pm \pi \tan {\theta / 2 } Kaikissa tapauksissa, \phi\, on leveysaste, \lambda\, pituusaste ja \lambda_0\, kartan keskikohdan kautta kulkeva pituusaste. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Karttaprojektiot
David Chodounsky

David Chodounsky (s. 25. kesäkuuta 1984) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä. Alppihiihdon maailmancupissa Chodounsky kilpaili ensimmäisen kerran Alta Badiassa joulukuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai tammikuussa 2011 Zagrebin pujottelusta, jossa hän sijoittui 20:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2013. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa neljänneksi Val d'Isèren pujottelussa joulukuussa 2015. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli suurpujottelussa yhdestoista ja pujottelussa kahdestoista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *David Chodounskyn kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1984 syntyneet
Pikkukirsikkatetra

Pikkukirsikkatetra (Hyphessobrycon socolofi) on tetrojen heimoon kuuluva kala. Se kasvaa enimmillään 5,6 cm pitkäksi. Pikkukirsikkatetroja tavataan Rio Negron vesistössä Brasiliassa. Ne elävät hitaasti virtaavissa sivujoissa, joiden vesi on tummanruskeaa ja hapanta hajoavan orgaanisen aineksen vaikutuksesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lesser Bleeding Heart Tetra (Hyphessobrycon socolofi) The Aquarium Wiki Luokka:Akvaariokalat Luokka:Tetrat
Veronique Hronek

Veronique Hronek (s. 23. syyskuuta 1991) on saksalainen alppihiihtäjä. Alppihiihdon maailmancupissa Hronek kilpaili ensimmäisen kerran Sankt Moritzissa joulukuussa 2010. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai joulukuussa 2011 Lake Louisen supersuurpujottelusta, jossa hän sijoittui 29:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän pääsi ensimmäisen kerran Bad Kleinkirchheimin supersuurpujottelussa tammikuussa 2012 oltuaan kuudes. Se on myös hänen paras sijoituksensa maailmancupissa. Hronek sijoittui Crans- Montanan nuorten MM-kilpailuissa 2011 suurpujottelussa neljänneksi. Ensimmäisissä aikuisten MM-kisoissaan Schladmingissa 2013 hän kuului Saksan pronssijoukkueeseen joukkuekilpailussa. Lisäksi hän oli superalppiyhdistetyssä 12:s. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui supersuurpujottelussa 11:nneksi ja alppiyhdistetyssä 13:nneksi. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset alppihiihtäjät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1991 syntyneet
Francesca Marsaglia

Francesca Marsaglia (s. 27. tammikuuta 1990) on italialainen alppihiihtäjä. Myös hänen veljensä, Matteo Marsaglia, on alppihiihtäjä. Alppihiihdon maailmancupissa Marsaglia kilpaili ensimmäisen kerran Sestrieressä helmikuussa 2008. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai joulukuussa 2010 Lake Louisen syöksylaskusta, jossa hän sijoittui 13:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Sankt Moritzin suurpujottelussa joulukuussa 2013. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2019. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui suurpujottelussa 16:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli alppiyhdistetyssä kahdeksas. Åren MM- kilpailuissa 2019 hän sijoittui supersuurpujottelussa seitsemänneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli syöksylaskussa 17:s ja supersuurpujottelussa 23:s. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui supersuurpujottelussa 22:nneksi. == Lähteet == Luokka:Italialaiset alppihiihtäjät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1990 syntyneet
Kääpiömonninen

Kääpiömonninen (Corydoras pygmaeus) on pienikokoinen monnislaji. Sitä pidetään akvaariokalana. Se jää tyypillisesti noin kahden sentin pituiseksi. Kääpiömonninen on kotoisin Etelä-Amerikasta Madeira-joen vesistöstä. Se elää pienissä sivujoissa ja tulvametsissä. Sitä tavataan usein suurissa ryhmissä puunjuurien tai rantakasvien alla. == Lähteet == Luokka:Akvaariokalat Luokka:Monniset
Robert Ehrström

Robert Otto Fredrik Ehrström (29. maaliskuuta 1874 Helsinki – 30. toukokuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. Ehrström väitteli kirurgian tohtoriksi 1900, keskittyi aluksi lääketieteen kemiaan ja toimi alan dosenttina 1902–1910, minkä jälkeen dosentuuri siirrettiin sisätaudeille. Vuosina 1920–1930 hän oli Helsingin yliopiston sisätautiopin ylimääräinen ja 1930–1941 varsinainen professori. Hän oli erityisesti kiinnostunut maksa- ja verenpainetaudeista sekä suolistoloisista. Robert Ehrströmin isä oli Karl Gustaf Ehrström.Otavan Iso tietosanakirja, osa 2, p. 718. Otava 1968. Professorin arvonimen saanut, isänsä tavoin sisätauteihin perehtynyt lääkäri ja dosentti Mons-Christian Ehrström oli Robert Ehrströmin ja tämän puolison Lilli Frassettin poika. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Stefan Luitz

Stefan Luitz (s. 26. maaliskuuta 1992) on saksalainen alppihiihtäjä. Hän kuului Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Saksan pronssijoukkueeseen joukkuekilpailussa. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli suurpujottelussa neljästoista. Hän sai joukkuekilpailun MM-pronssia myös Cortina d'Ampezzossa 2021 sekä oli lisäksi suurpujottelussa seitsemäs ja parisuurpujottelussa yhdeksäs. Alppihiihdon maailmancupissa Luitz kilpaili ensimmäisen kerran Adelbodenissa tammikuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai helmikuussa 2012 Crans-Montanan suurpujottelusta, jossa hän sijoittui 29:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon – ja samalla palkintokorokkeelle – hän pääsi ensimmäisen kerran Val d'Isèren suurpujottelussa joulukuussa 2012 oltuaan toinen. Vuotta myöhemmin hän oli vastaavassa kilpailussa kolmas. Joulukuussa 2014 hän sijoittui kolmanneksi Åren suurpujottelussa. Hän oli kolmas myös Garmisch-Partenkirchenin suurpujottelussa tammikuussa 2017. Hän sijoittui joulukuussa 2017 kolmanneksi Beaver Creekin ja toiseksi Val d’Isèren suurpujottelussa. Joulukuussa 2018 hän voitti Beaver Creekin suurpujottelukilpailun, mutta menetti voittonsa myöhemmin käytettyään sääntöjen vastaisesti lisähappea ennen toisen kierroksen laskuaan. Joulukuussa 2019 hän sijoittui toiseksi Alta Badian parisuurpujottelussa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ryan Cochran-Siegle

Ryan Cochran-Siegle (s. 27. maaliskuuta 1992) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka kilpailee vauhtilajeissa. Hän saavutti supersuurpujottelussa olympiahopeaa vuonna 2022. Hänen äitinsä, Barbara Cochran, on pujottelun olympiavoittaja Hänen serkkujaan ovat alppihiihtäjät Jimmy Cochran, Robby Kelley, Tim Kelley, Jessica Kelley ja Roger Brown. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Cochran-Siegle voitti kultaa vuonna 2012 sekä syöksylaskussa että alppiyhdistetyssä. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui supersuurpujottelussa 15:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli suurpujottelussa yhdestoista ja supersuurpujottelussa neljästoista. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui supersuurpujottelussa 11:nneksi ja syöksylaskussa 12:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui syöksylaskussa 14:nneksi ja saavutti supersuurpujottelussa hopeaa 0,04 sekuntia kilpailun voittanutta Matthias Mayeria hitaampana. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli alppiyhdistetyssä kymmenes.Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 Cochran-Siegle sijoittui supersuurpujottelussa seitsemänneksi, syöksylaskussa 13:nneksi ja joukkuealppiyhdistetyssä neljänneksi. Alppihiihdon maailmancupissa Cochran-Siegle kilpaili ensimmäisen kerran Lake Louisessa marraskuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai joulukuussa 2011 Beaver Creekin supersuurpujottelusta, jossa hän sijoittui 29:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Santa Caterinan alppiyhdistetyssä joulukuussa 2016. Toisen kerran hän saavutti saman sijoituksen Kranjska Goran suurpujottelussa maaliskuussa 2018. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Val Gardenan syöksylaskussa jououkuussa 2020. Kymmenen päivää myöhemmin Cochran- Siegle saavutti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Bormion supersuurpujottelussa. Hän oli kolmas Val Gardenan syöksylaskussa joulukuussa 2024. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1992 syntyneet
Karmela Bélinki

Karmela Bélinki (s. 19. toukokuuta 1947 Helsinki) on suomalainen toimittaja, tutkija ja kirjailija. == Elämä == Bélinki työskenteli työvoimaministeriössä, Suomen ulkomaankauppaliitossa, kieltenopettajien liitossa ja Yleisradiossa, kunnes hänet vuonna 1997 nimitettiin Suomalais-norjalaisen kulttuuri- instituutin ensimmäiseksi johtajaksi Osloon.Kalevi Oksanen, Kokoomuksen valtuutetut Helsingin kaupunginvaltuustossa 1919-2008. Helsingin Kokoomus 2008. Artikkeli julkaistu verkossa: Bélinki on toiminut sekä kotimaisissa että kansainvälisissä juutalaisjärjestöissä. Vuonna 1984 Bélinki esitti Helsingin yliopistossa väitöskirjaksi englanninkielisen tutkimuksen naisasialiikkeen historiasta. Tutkimus sai painoluvan, mutta väitöstilaisuudessa molemmat vastaväittäjät ehdottivat sen hylkäämistä. Tapausta puitiin myöhemmin muun muassa väittelijän oikeusturvan kannalta.mm. Pentti Leino: ”Väitöstilaisuus – akateeminen rituaali?”, Kanava 1/1985. Tieto saatu lähteestä Bélinki väitteli myöhemmin tanskalaisessa Knightsbridgen yliopistossa. Knightsbridgen yliopiston tutkintoja ei tunnusteta muun muassa Tanskassa. Tanskan korkeakoulu- ja tiedeministeriö kielsi Knightsbridgeltä ”university”-nimikkeen käytön vuonna 2010. Bélinki toimi 1980-luvun alussa Helsingin kaupunginvaltuustossa aluksi Ruotsalaisen kansanpuolueen ryhmässä, mutta siirtyi 1980 kesken kauden kokoomuksen valtuustoryhmään. Hän oli jäsenenä Helsingin kulttuurilautakunnassa 1981–1984, mutta jätti sitten oman ilmoituksensa mukaan politiikan lopullisesti ja keskittyi tutkijan uraan. ==Teoksia== *Ge jämlikheten en chans!: åsikter. Söderström 1972. *Trettioett: variationer på temat annorlunda.Schildt 1979. *Women's suffrage and fiction in England, 1905-1914 : facts and visions. Helsingin yliopisto 1984. ISBN 951-99547-5-9. *Tikva-hopp. Sahlgren 1987. *I väntan på nästa plan. Sahlgren 1992. *Brev till Sarah. Sahlgren 1996. *Suomalaisia vaikuttajanaisia : kohti vuotta 2000 (toim. yhdessä Ritva Sievänen-Allenin kanssa). WSOY 1998. *Shylock i Finland: judarna och Finlands litteratur 1900-1970. Åbo Akademi 2000. *Graffiti i Tel Aviv: stämningar, möten från åren som journalist. Sahlgren 2009. *Det gröna apoteket: judiska öden i Baltikum. Sahlgren 2009. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Karmela Bélinkin verkkosivusto (Internet Archive) Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset kulttuurielämän vaikuttajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot‎ Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen juutalaiset‎ Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aitotäpläpleko

Aitotäpläpleko (Hypostomus punctatus) on imumonnien heimoon kuuluva alun perin eteläamerikkalainen kalalaji, joka on kotoisin Brasilian eteläosista. Aitotäpläpleko kasvaa 30 cm pitkäksi. Siinä on vaaleanruskealla pohjalla tummanruskeita täpliä. Tätä ja muita täpläplekolajeja pidetään suurikokoisissa akvaarioissa. Täpläplekojen lajinmääritys on vaikeaa, ja luultavasti kaikki aitotäpläplekoina myydyt kalat eivät kuulu juuri tähän lajiin. ==Lähteet== Luokka:Imumonnit Luokka:Akvaariokalat
Haarniskamonni

Haarniskamonni (Megalechis thoracata) on aitopanssarimonneihin kuuluva pohjakala. Se on kotoisin Etelä-Amerikasta. Haarniskamonnien taksonomia ja sen mukana suomenkielinen nimistö vaikuttaa olevan epäselvä. FishBasen mukaan M. personata on M. thoracatan vanhentunut nimi, ja suvun toinen laji on M. picta. Haarniskamonni kasvaa noin 18 senttimetriä pitkäksi. Sen voi erottaa lähisukulaisestaan pistehaarniskamonnista (Megalechis thoracata) pyrstöevän värityksen avulla: haarniskamonnin pyrstö on tasaisen harmaa, pistehaarniskamonnilla siinä on tummempi pystyraita. Haarniskamonneja pidetään akvaarioissa. Laji on helppohoitoinen ja pitkäikäinen. Ne lisääntyvät jopa kotiakvaarioissa, ja kaikki myynnissä olevat kalat ovatkin akvaarioissa kasvatettuja. == Lähteet == Luokka:Akvaariokalat Luokka:Aitopanssarimonnit
Jääpallon II-divisioona 1971-1972

Kaudella 1971-1972 jääpallon toiseksi korkein sarjataso II-divisioona pelattiin kolmessa lohkossa. Lohkojen voittajat etenivät SM-sarjan karsintaan, jonka voittaja nousi SM-sarjaan. Lohkojen viimeiset putosivat III- divisioonaan. Kausi oli viimeinen joka pelattiin Palloliiton alaisuudessa. Seuraavana kautena ottelujen järjestämisestä vastasi maaliskuussa 1972 perustettu Suomen Jääpalloliitto. == Sarjataulukko == === Etelälohko === Joukkue O V T H Maalit P Pallokerho-35, Helsinki 10 10 0 0 64-21 20 Botnia-69, Helsinki 10 7 1 2 67-30 15 IF Vesta, Helsinki 10 4 2 4 46-46 10 Tolkis Bollklubb, Porvoon mlk 10 3 0 7 43-54 6 Kontulan Urheilijat, Helsinki 10 3 0 7 43-54 6 Lohjan Kisa-Veikot 10 0 1 9 30-95 1 === Länsilohko === ====Läntinen alalohko==== Joukkue O V T H Maalit P Vaasa-67 6 6 0 0 66-22 12 Rauman Työväen Urheilijat 6 3 0 3 37-37 6 Narukerä, Pori 6 2 0 4 20-46 4 Jääpallo-64, Tampere 6 1 0 3 24-42 2 Porin Pallo-Pojat Luopui sarjasta. Luopui sarjasta. Luopui sarjasta. Luopui sarjasta. Luopui sarjasta. Luopui sarjasta. ====Pohjoinen alalohko==== Joukkue O V T H Maalit P Oulun Tarmo 4 4 0 0 35-7 8 Kemin Palloseura 4 2 0 2 8-15 4 Karjalahden Ihme 4 0 0 4 6-27 2 Pateniemen Vesa Suljettiin sarjasta luovutuksen takia. Suljettiin sarjasta luovutuksen takia. Suljettiin sarjasta luovutuksen takia. Suljettiin sarjasta luovutuksen takia. Suljettiin sarjasta luovutuksen takia. Suljettiin sarjasta luovutuksen takia. Ottelut länsilohkon voitosta: Tarmo-V-67 1-2 V-67-Tarmo Tarmo luopui. === Itälohko === Joukkue O V T H Maalit P Lappeenrannan Pallo 6 6 0 0 78-9 12 Jyväskylän seudun Palloseura 6 4 0 2 27-33 8 Varkauden Työväen Palloilijat 6 1 1 4 14-48 3 Joensuun Maila-Pojat 6 1 1 4 14-48 3 Vaajakosken Pallo Luopui sarjasta. Luopui sarjasta. Luopui sarjasta. Luopui sarjasta. Luopui sarjasta. Luopui sarjasta. === SM-sarjakarsinta === Joukkue O V T H Maalit P LaPa PK-35 V-67 Lappeenrannan Pallo 2 2 0 0 17-1 4 14-1 luov. Pallokerho-35 2 0 0 2 1-17 0 0-3 - Vaasa-67 Suljettiin sarjasta luovutuksen takia Suljettiin sarjasta luovutuksen takia Suljettiin sarjasta luovutuksen takia Suljettiin sarjasta luovutuksen takia Suljettiin sarjasta luovutuksen takia Suljettiin sarjasta luovutuksen takia - 5-4 LaPa nousi SM- sarjaan, josta putosi VPP LoKV, JMP ja PatV putosivat III-divisioonaan, josta nousivat Dicken, ToPV ja PU-62 ==Lähteet== * Suomen Palloliiton toimintakertomus 1972 * Suomen Palloliiton toimintakertomus 1972 (jatkuu) ===Viitteet=== Luokka:Jääpallon II- divisioona Luokka:Vuoden 1971 jääpallo Luokka:Vuoden 1972 jääpallo
Jukka Hakala (jalkapalloilija)

Jukka Sakari Hakala (s. 7. marraskuuta 1977 Kokkola) on entinen suomalainen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja. Hakala aloitti uransa kasvattajaseurassaan Kokkolan Pallo-Veikoissa, joita edusti kausina 1996–1998. Syksyllä 1998 hän siirtyi ammattilaiseksi Tanskan Superliigan Silkeborg IF:ään, jossa hän pelasi kaudet 1998–2002 vakiinnuttamatta kuitenkaan pelipaikkaansa. Syksyllä 2002 Hakala siirtyi Norjaan Elitesarjan IK Startiin, jossa hän kuului pelaanneeseen kokoonpanoon. IK Start putosi kaudeksi 2003 Norjan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1. divisioonaan, jossa tuli muutamia pelejä. Kaudella 2004 hän siirtyi Norjan pääsarjassa pelanneeseen Sogndal Fotballiin. Kaudella 2005 Jukka Hakala palasi Suomeen ja edusti Veikkausliigan torniolaista TP-47:ää kauden ajan ja Veikkausliigapelejä kertyi kaikkiaan 25 ja niissä kaksi maalia. Torniolaiset putosivat kaudella Ykköseen, ja Hakala siirtyi takaisin Norjaan 1. divisioonassa pelannesseen Notodden FK:hon, jossa hän pelasi kolme kautta. Kaudeksi 2010 Hakala palasi kotiseudulleen kasvattajaseuraansa KPV:hen, joka pelasi silloin Ykkösessä, mutta putosi kaudeksi 2012 Kakkoseen. Kauden 2011 aikana hän siirtyi Henri Myntin kanssa valmennustehtäviin, vaikka kuului myös pelaavaan kokoonpanoon. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rantamonni

Rantamonni (Hoplosternum littorale) on aitopanssarimonneihin kuuluva pohjakala. Se on kotoisin Etelä-Amerikasta. Rantamonni kasvaa noin 21 senttimetriä pitkäksi. Sitä tavataan Amazonin, Orinocon ja La Platan vesistöissä sekä Etelä-Amerikan itärannikolla Argentiinasta Venezuelaan ulottuvalla alueella. Rantamonni elää suoalueilla. Kuivan kauden aikana se syö monia maahyönteisiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Hoplosternum littorale Luokka:Akvaariokalat Luokka:Aitopanssarimonnit
Augusta Holtz

Augusta Louise Holtz (3. elokuuta 1871 – 21. lokakuuta 1986) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen henkilö. Hän syntyi Posenin provinssissa nykyisen Puolan alueella, joka oli aikanaan osa Saksan keisarikuntaa. Hän muutti vanhempineen Yhdysvaltoihin vuonna 1873. Hänen isänsä omisti maatilan lähellä Troyta, Illinoisissa. Hän muutti myöhemmin St. Louis Countyyn, Missouriin. Holtz kuoli 115 vuoden ja 79 päivän iässä vuonna 1986. Holtz oli aikanaan todistetusti maailman vanhin ihminen Emma Wilsonin kuoltua 13. lokakuuta 1983. Hänen jälkeensä titteli siirtyi Mary McKinneylle vähäksi aikaa. Holtz on edelleenkin vanhimmaksi koskaan elänyt saksalaissyntyinen henkilö. Luokka:Maailman vanhimmat henkilöt Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet saksalaiset Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Petri Nieminen (säveltäjä)

Petri Nieminen (s. 1965http://www.espoonseurakunnat.fi/web/nyt/tapahtumavinkkeja/-/asset_publisher/up6GXPRNQjk4/content/id/1500149 ) on suomalainen säveltäjä ja puhallinmuusikko. Hänet tunnetaan erityisesti elokuva- ja teatterisäveltäjänä. Lisäksi Nieminen on toiminut saksofonin- ja klarinetinsoiton opettajana muun muassa Tampereen konservatoriossa ja Pirkanmaan musiikkiopistossa. Tamperelainen Nieminen on tehnyt musiikkia useisiin elokuviin ja televisiosarjoihin. Hänen sävellyksiään kuullaan muun muassa elokuvissa Eila, Joki ja Sairaan kaunis maailma sekä televisiosarjassa Rikospoliisi ei laula. Joki-elokuvan musiikki oli ehdolla Jussi-palkinnon saajaksi vuonna 2002. Elokuvien ja television lisäksi Nieminen on säveltänyt musiikkia muun muassa Oulun ja Rauman kaupunginteattereille sekä Teatterikorkeakoululle. Lisäksi hän on työskennellyt muusikkona Tampereen Työväen Teatterissa ja säveltänyt musiikkia kamariorkestereille. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset elokuvasäveltäjät Luokka:Suomalaiset klarinetistit Luokka:Suomalaiset saksofonistit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otto Walter Ehrström

Otto Walter Ehrström (4. kesäkuuta 1890 Turku – 19. maaliskuuta 1966 TurkuOtavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 10 (ei sivunumeroa)) oli suomalainen eläinlääkäri, eläinlääketieteen tohtori. Hän toimi vuosina 1918–1954 Helsingin kaupungineläinlääkärinä. Hän oli Suomen maidontarkastustoiminnan uranuurtajia.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, p. 718 Hän opiskeli Saksassa ja väitteli tohtoriksi Leipzigissa 1920. Hän on ensimmäinen suomalainen, joka on väitellyt maitohygienian alalta tohtoriksi. 1920-luvulla Ehrström loi Helsinkiin maidontarkastusjärjestelmän. Se sisälsi säännönmukaisen näytteenoton tuotantoketjun eri vaiheista tuottajalta kuluttajalle. Oleellisena osana siihen kuuluivat tuottajatiloilla suoritettu hygieeninen valvonta sekä siihen liittyvä valistus- ja neuvontatyö. Hän otti ohjelmaan jo 1920-luvulla palkitsemis- ja kilpailutoiminnan. Helsingissä otettiin käyttöön vuonna 1932 laatumaksutapa maidon hinnoitteluun. Näiden toimenpiteiden johdosta maidon laatu parani tuntuvasti. Helsingin maidontarkastusjärjestelmä otettiin käyttöön muissakin kaupungeissa ja kauppaloissa. Se oli mallina myös 1946 säädetyssä maidontarkastuslaissa. Sen valmistelussa ja toteutuksessa Walter Ehrström oli keskeisesti mukana. Myös nykyinen EU-lainsäädäntö rakentuu samoille periaatteille. Walter Ehrström osallistui aktiivisesti kansainväliseen toimintaan. Hänellä oli merkittävät ansiot siinä, että Unicef lahjoitti 1950-luvulla huomattavan määrän meijerikoneita Suomen valtiolle, joka sitten myi ne edelleen meijereille. Valuuttapulan takia meijerit eivät sodan jälkeen päässeet uusimaan vanhoja kuluneita koneitaan. Kaukokatseisena miehenä Ehrström tajusi, ettei yksityinen henkilö tai pieni ryhmä yksin saa suuria aikaan yleisessä kehityksessä. Tämän takia hänen aloitteestaan perustettiin lukuisia terveydenhoitotyötä tekeviä yhdistyksiä. Vielä tänä päivänäkin näistä ovat toiminnassa mm. Maitohygienialiitto ja Maito ja Terveys r.y. Tunnustuksena työstään elintarvikehygienian, erityisesti maitohygienian hyväksi hänet promovoitiin kunniatohtoriksi vuonna 1953 Hannoverissa Saksassa ja vuonna 1965 Helsingin Eläinlääketieteellisessä korkeakoulussa. Ehrströmin elämäntyötä kunnioittamaan perustettiin 1958 Walter Ehrströmin säätiö. Säätiö on lahjoittanut Helsingin yliopistoon jo kaksi pysyvää maitohygienian alan professuuria edistämään alan tieteellistä tutkimusta. Säätiö jakaa myös mitaleita laadukkaille maidontuotantotiloille.Rahastot, Helsinki.fi ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset eläinlääkärit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Taste

Taste oli vuosina 1967–1971 toiminut maineikas irlantilainen blues rock -yhtye. Sen alkujuuret olivat dublinilaisessa pääasiassa viihdemusiikkia esittäneessä Fontana Showbandissa (loppuaikoina orkesterin nimi oli Impacts), jonka riveissä toimeentuloaan hankkivat blues-harrastajat kitaristi Rory Gallagher, basisti Charlie McCracken ja rumpali John Wilson. Fontana Showband hajosi vuoden 1967 loppupuolella, joten kolmikko päätti perustaa oman yhtyeen, kun bluesin arvostus saarivaltakunnassa oli muutenkin noussut. Itse asiassa trio oli jo tehnyt tiettävästi heinäkuussa 1967 äänityksiä Belfastissa Major Minor -yhtiölle. Tuolloin niitä ei kuitenkaan julkaistu, vaan nämä myöhempiin töihin verrattuna heikkotasoiset esitykset on julkaistu myöhemmin Saksassa nimellä Taste First (BASF 20 29084-0). Soitettuaan Irlannissa muutaman koeluontoisen keikan yhtye lähti promoottorinsa järjestämänä esiintymään vakituisesti Hampuriin. Vuoden aikana syntyi niin paljon soittokokemusta, että vuoden 1968 lopulla yhtye palasi levyttäminen mielessään Dubliniin ja sieltä edelleen Lontooseen. Yhtye saikin levytyssopimuksen Polydor Recordsin kanssa ja teki ensimmäisen Englannin kiertueensa. Yhtyeen nimeä kantava esikoisalbumi otettiin kohtalaisen hyvin vastaan, mutta varsinainen läpimurto tapahtui Wightsaaren suurilla festivaaleilla vuonna 1969. Yhtyeen toinen albumi oli nimeltään On the Boards (Polydor 583 083). Yhtyeestä alettiin puhua "Irlannin Creamina", ja kun sen johtaja Rory Gallagherin rooli oli niin merkittävä, yhtyeen muut jäsenet turhautuivat ja yhtye lopetti toimintansa vuonna 1971 ollessaan suosionsa huipulla. McCracken ja Wilson perustivat sitten Jim Creganin kanssa lyhytikäiseksi jääneen Stud-yhtyeen ja Rory Gallagher alkoi esiintyä oman nimensä alla basisti Gerry McAvoyn ja rumpali Wilgar Campbellin kanssa. == Diskografia == === Studioalbumit === * Taste (1969) * On the Boards (1970) * Wall to Wall (2009) === Livealbumit === * Live Taste (1971) * Live at the Isle of Wight (1978) * In Concert (1978) * Live in San Francisco (2010) === Boksisetit === * I'll Remember (2015) === Singlet === * "Blister on the Moon" / "Born on the Wrong Side of Time" (1968) * "Born on the Wrong Side of Time" / "Same Old Story" (1969) * "What's Going On" / "Railway and Gun" (1970) * "If I Don't Sing I'll Cry" / "I'll Remember" (1970) * "Wee Wee Baby" / "You've Got to Play" (1972) * "Blister on the Moon" / "Sugar Mama" / "Catfish" / "On the Boards" (1982) === Kokoelmat === * Pop History, Vol. IX – Taste (1971) * The Best of Taste (1994) === DVD:t === * Message To Love (1995) * What's Going On: Live At The Isle Of Wight (2015) == Lähteet == * * Luokka:Irlantilaiset rockyhtyeet
Lockheed F-94 Starfire

Lockheed F-94 Starfire on Yhdysvalloissa suunniteltu ja valmistettu, kaksipaikkainenhttp://www.aviastar.org/air/usa/lok_starfire.php jokasään suihkuhävittäjä. Lentokonetyyppi oli F-80 Shooting Starin seuraaja. F-94 Starfire kykeni 1 030 km/h huippunopeuteen, ja sitä käytettiin Korean sodassa. Koneen pääasiallinen käyttö tapahtui B-29 Superfortressien suojahävittäjänä.http://www.netti.fi/~halle/planes/usa/f-94.htm Suorasiipinen, taikka oikeammin ilmaistuna: loivasti trapetsisiipinen konetyyppi jäi Yhdysvaltain lentävän kansalliskaartin ANG:n käyttöön, aina 1960-luvun alulle asti. Aseistuksenaan tämä konetyyppi käytti 24 kappaleen erissä laukaistuja 2,75" (tuuman) Mighty Mouse -tyyppisiä ilmasta ilmaan- raketteja. A- ja B-versioissa oli keulassa, taikka siipien alla sijaitsevissa erillisissä podeissa neljä 12,7 mm (.50 BMG) kaliiperista Browning M3 -konekivääriä. ==Tekniset tiedot== ==Lähteet== *http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=365 *http://www.aviastar.org/air/usa/lok_starfire.php ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *http://www.nationalmuseum.af.mil/factsheets/factsheet.asp?id=277 *http://www.acig.org/artman/publish/article_524.shtml *https://military.wikia.org/wiki/Lockheed_F-94_Starfire F-094 Starfire Luokka:Yhdysvaltalaiset hävittäjälentokoneet Luokka:1950-luvun hävittäjälentokoneet
Banana Yoshimoto

Banana Yoshimoto (, s. 24. heinäkuuta 1964 Tokio) on japanilaisen kirjailija Mahoko Yoshimoton () taiteilijanimi. Yoshimoton isä oli tunnettu runoilija ja kriitikko Takaaki Yoshimoto ja sisko Haruno Yoiko sarjakuvapiirtäjä. Hän valmistui Nihon Yliopiston taidelinjalta pääaineenaan kirjallisuus. Noihin aikoihin hän otti taiteilijanimekseen ”Banana”, koska hän piti banaanin kukista. Yoshimoto aloitti uransa työskennellessään golf-kerhon ravintolassa tarjoilijana vuonna 1987. Hänen innoittajiaan olivat Stephen Kingin muut kuin kauhuteokset. Myöhemmin hän on nimennyt esikuvikseen kirjailijat Truman Capoten sekä Isaac Bashevis Singerin. Ensimmäinen romaani, Kitchen, oli välitön menestys, josta otettiin yksin Japanissa 60 painosta. Kirjasta on tehty myös kaksi elokuvaa, toinen Japanissa ja toinen Hongkongissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Official Banana Yoshimoto Site * Article from Metropolis * Bananamania * Romantic Love in the Early Fiction of Banana Yoshimoto * "Banana Yoshimoto's brand-new era" -(J-pop.com overview) Luokka:Japanilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt