EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hazel Court

Hazel Court (10. helmikuuta 1926 - 15\. huhtikuuta 2008) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin 1950–1960-lukujen kauhuelokuvista, kuten Frankensteinin kirouksesta (1957). Court syntyi Birminghamissa, ja hänen varhaisimmat menestysroolinsa ovat 1940-luvulta. Uransa alkuvuosina hän jakoi aikansa Englannin ja Hollywoodin välillä, mutta oli 1960-luvun alkuun mennessä muuttanut Yhdysvaltoihin pysyvästi. Court näytteli 1960-luvun alussa joukossa Edgar Allan Poen tarinoihin perustuvia elokuvia, vastanäyttelijänään muiden muassa Vincent Price. Elokuvarooliensa lisäksi hän esiintyi useiden suosittujen televisiosarjojen jaksoissa. Court nai vuonna 1949 näyttelijä Dermot Walshin, mutta liitto päättyi eroon 1963. Parilla oli yksi tytär, Sally. Vuodesta 1964 Court oli naimisissa näyttelijä Don Taylorin kanssa, josta jäi leskeksi 29. joulukuuta 1998. == Filmografia (valikoima) == Vuosi Alkuperäinen nimi Suomenkielinen nimi 1944 Champagne Charlie 1944 Dreaming 1946 Carnival 1946 Gaiety George 1947 Holiday Camp 1947 Dear Murderer 1947 Meet Me at Dawn 1947 The Root of All Evil 1948 Bond Street 1948 My Sister and I 1949 Forbidden 1953 Counterspy 1953 Ghost Ship 1953 Undercover Agent 1954 A Tale of Three Women 1954 Devil Girl from Mars 1954 The Scarlet Web 1956 Behind the Headlines 1956 The Narrowing Circle 1957 A Woman of Mystery 1957 Hour of Decision 1957 The Curse of Frankenstein Frankensteinin kirous 1959 Breakout 1959 The Man Who Could Cheat Death Mies, joka petti kuolemaa 1960 Model for Murder 1960 The Man Who Was Nobody 1960 The Shakedown 1960 Bonanza: The Last Trophy 1961 Doctor Blood's Coffin 1962 The Premature Burial Elävänä haudattu 1963 The Raven Korppi 1964 The Masque of the Red Death Punaisen surman naamio 1981 Omen III:The Final Conflict 7 tikaria - Omen III Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Turkasen tenava!

Turkasen tenava! on Aarne Tarkaksen ohjaama komedia vuodelta 1963. Pääosissa olivat Matti Ranin, Eila Peitsalo ja nimiosan Ari-Pekka Neuvonen (s. 1962), joka oli ollut mukana myös Kalle Österlundin Kotilääkäri-ohjelmassa. Mukana olivat myös Tarkaksen kahdessa aiemmassakin elokuvassa olleet pikkuroistot Arska ja Ville (Leo Jokela ja Risto Mäkelä). Taustaa, viitattu 19.8.2014 Monet aikalais- ja nykykriitikot ovat pitäneet elokuvaa Tarkaksen leppoisimpana ja parhaimpana komediana. Turkasen tenava! oli viimeinen elokuva, jonka Suomen Filmiteollisuus ehti tuottaa ammattinäyttelijöillä ennen suuren näyttelijälakon alkua. ==Juoni== Työhönsä uppoutunut arkkitehti Matti Koskinen ei halua perheeseen lapsia vaimonsa ehdotuksesta huolimatta. Työmatkalla hän ottaa kyytiinsä nuoren liftaritytön (Heidi Krohn), jolla on mukana pieni vauva. Autosta loppuu bensiini kesken matkan, eikä huoltamo ole auki. Heidän yövyttyään Matkakoti Rauhalassa tyttö lähtee ilman vauvaansa. Matti joutuu hoitamaan lasta, ja hänen saavuttuaan kotiin ei vaimo eivätkä viranomaisetkaan usko Matin sekavia selityksiä. ==Arviot== Aikalaisarvioissa elokuvan sävyä pidetään miellyttävän sydämellisenä ja humoristisena. Erityishuomiota saa vajaan vuoden ikäisen Ari-Pekka Neuvosen roolisuoritus. Lehdistöarvio, viitattu 19.9.2012 Myöhemmässäkin kritiikissä elokuvaa kiitetään ja arvioidaan, että siitä puuttuvat monet Tarkaksen helmasynnit, kuten kiireisyys ja piittaamattomuus. Se on hänen komedioistaan onnistunein ja hauskin, ja harvinaista aihepiiriä, vanhemmuutta, käsitellään nauruja kirvoittavasti.Arto Pajukallio, Elokuvat, Helsingin Sanomat 19.9.2012, sivu D 9 Arskaa ja Villeä pidetään elokuvan hupsun tyyppigallerian parhaina edustajinaHWR: Turkasen tenava! Viikon tv-elokuvia, Tv-maailma, 33/2014 sivu 12. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 1963 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Aarne Tarkaksen ohjaamat elokuvat Luokka:Aarne Tarkaksen käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat
Lev Kuznetsov

Lev Kuznetsov (1. kesäkuuta 1930 Moskova, Neuvostoliitto – 16. maaliskuuta 2015) oli Neuvostoliittoa edustanut miekkailija ja olympiamitalisti. Hänen aseenaan oli säilä. Kuznetsov oli ensimmäinen henkilökohtaisen olympiamitalin saavuttanut neuvostoliittolaismiekkailija. Kuznetsov kuului Neuvostoliiton miekkailumaajoukkueeseen vuosina 1951–1962. Hän sai pronssia säilämiekkailussa Melbournessa 1956. Myös joukkuekilpailussa hän sai pronssia. Kuznetsov oli moninkertainen MM-voittaja joukkuekilpailuissa (3 hopeaa, 2 pronssia). Lisäksi hän oli Neuvostoliiton spartakiadien voittaja vuonna 1959. Vuosina 1962–1996 Kuznetsov toimi CSKA:n valmentaja. Säilämiekkailijoiden maajoukkueen päävalmentajana hän oli kesäolympialaisissa 1964, 1968, 1972, 1980 ja 1988. Neuvostoliiton miekkaiumaajoukkue voitti hänen johdollaan olympiakultaa kahdesti – 1964 ja 1968. Kuznetsov valmensi mm. olympiavoittajia Vladimir Nazlymov ja Eduard Vinokurov. ==Lähteet== * * * sports123.com: miekkailun arvokisatilastoja ===Viitteet=== Luokka:Neuvostoliittolaiset miekkailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix

Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix () on kunta Etelä-Tirolin autonomisessa maakunnassa, Italiassa. Se sijaitsee noin 50 kilometriä pohjoiseen Trentosta ja noin 20 kilometriä länteen Bolzanosta (Bozen). Vuonna 2006 kunnan asukasluku oli 819. Sen pinta-ala on 27 neliökilometriä ja asukastiheys 30 as./km². Vuoden 2001 väestölaskennassa 97,78 prosenttia kaupungin asukkaista puhui äidinkielenään saksaa ja 2,22 prosenttia italiaa. ==Aiheesta muualla== Luokka:Etelä-Tirolin kunnat
Ryang Kyu-Sa

Ryang Kyu-Sa (s. 3. kesäkuuta 1978 Okayama, Japani) on entinen japanilais- korealainen jalkapalloilija. Hän pelasi Pohjois-Korean maajoukkueessa kuusi ottelua. Vuonna 2001 hän pelasi eteläkorealaisessa Ulsan Hyundain joukkueessa. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Pohjoiskorealaiset jalkapalloilijat
Dolores Hart

Dolores Hart (s. 20. lokakuuta 1938) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on elänyt vuodesta 1963 katolisena nunnana Connecticutissa. Hart syntyi Chicagossa ja esiintyi Elvis-elokuvissa Kiihkeitä rytmejä (1957) ja Kitara kainalossa (1958). Myöhempiä rooleja hänellä oli muiden muassa elokuvissa Missä pojat, siellä tytöt (1960), Fransiskus Assisilainen (1961), Poliisitarkastaja (1962) ja Lentoemäntä kiipelissä (1963). Hart oli ehdolla Tony-palkinnon saajaksi. Vaikka hän on viettänyt vuosikymmeniä luostarissa, hän on Yhdysvaltain elokuva-akatemian Oscar-äänioikeutettu jäsen. Hän kärsii perifeerisestä neuropatiasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
St. Leonhard in Passeier

St. Leonhard in Passeier () on kunta Etelä-Tirolin autonomisessa maakunnassa, Italiassa. Se sijaitsee noin 80 kilometriä pohjoiseen Trentosta ja noin 35 kilometriä pohjoiseen Bolzanosta (Bozen). Vuonna 2014 kunnan asukasluku oli 3 603\. Sen pinta-ala on 88,4 neliökilometriä ja asukastiheys 41 as./km². Vuoden 2001 väestölaskennassa 98,30 prosenttia kunnan asukkaista puhui äidinkielenään saksaa, 1,61 prosenttia italiaa ja 0,09 prosenttia ladinoa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Etelä-Tirolin kunnat
St. Martin in Passeier

St. Martin in Passeier () on kunta Etelä-Tirolin autonomisessa maakunnassa, Italiassa. Se sijaitsee noin 80 kilometriä pohjoiseen Trentosta ja noin 35 kilometriä luoteeseen Bolzanosta (Bozen). Vuonna 2014 kunnan asukasluku oli 3 196\. Sen pinta-ala on 30,5 neliökilometriä ja asukastiheys 105 as./km². Vuoden 2001 väestölaskennassa 98,74 prosenttia kunnan asukkaista puhui äidinkielenään saksaa, 1,23 prosenttia italiaa ja 0,04 prosenttia ladinoa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Etelä-Tirolin kunnat
Angie Dickinson

Angie Dickinson (Angeline Brown, s. 30. syyskuuta 1931) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Dickinson syntyi Pohjois-Dakotassa vanhempiensa Leon ja Frederican kolmesta tyttärestä toiseksi. Perhe muutti vuonna 1942 Burbankiin, Kaliforniaan. Dickinson alkoi saavuttaa menestystä näyttelijänurallaan 1950-luvulla, ja hänen varhaisten elokuviensa joukkoon lukeutuu Rio Bravo (1959). Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Dickinson muistetaan myös televisiosarjasta Police Woman (1974–1978)Karney, Robyn: Dickinson, Angie (1931—) , St. James Encyclopedia of Popular Culture, Gale 2000. Vaatii HighBeam-tilauksen.. Hän voitti Golden Globen vuonna 1975 ja oli jälleen ehdolla vuosina 1976, 1977 ja 1978. Hän oli lisäksi ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi vuosina 1975, 1976 ja 1977. Hänellä oli vuonna 1980 osa kauhuelokuvaklassikossa Tappava tunnustus. Myöhempiin elokuviin kuuluu Anna hyvän kiertää (2000). Dickinson oli vuosina 1952–1960 naimisissa Gene Dickinsonin ja vuosina 1965–1981 Burt Bacharachin kanssa. Häntä kohtasi vielä vanhoilla päivillään tragedia, kun hänen ja Bacharachin 40-vuotias, Aspergerin oireyhtymästä koko ikänsä kärsinyt Nikki-tytär teki itsemurhan Los Angelesissa tammikuussa 2007Buncombe, Andrew: Asperger's syndrome: The ballad of Nikki Bacharach , Belfast Telegraph 8.1.2007. Vaatii HighBeam-tilauksen.. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tramin an der Weinstraße

Tramin an der Weinstraße () on kunta Etelä-Tirolin autonomisessa maakunnassa, Italiassa. Se sijaitsee noin 35 kilometriä koilliseen Trentosta ja noin 20 kilometriä lounaiseen Bolzanosta (Bozen). Vuoden 2014 lopussa kunnan asukasluku oli 3 311\. Sen pinta-ala on 19,4 neliökilometriä ja asukastiheys 171 as./km². Vuoden 2001 väestönlaskennassa kaupungin asukkaista 96,6 prosenttia puhui äidinkielenään saksaa, 3,2 prosenttia italiaa ja 0,2 prosenttia ladinoa. Viinirypälelajike Gewürztraminer on saanut nimensä paikkakunnan mukaan. == Ystävyyskaupungit == * Mindelheim, Saksa (vuodesta 1994) * Rödermark, Saksa (vuodesta 1978) * Schwaz, Itävalta (vuodesta 1998) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kunnan viralliset sivut Luokka:Etelä- Tirolin kunnat
Grigori Kirijenko

Grigori Anatoljevitš Kirijenko (; s. 29. syyskuuta 1965 Moskova) on entinen venäläinen säilämiekkailija ja olympiavoittaja. Kirijenko voitti olympiakultaa säilämiekkailun joukkuekilpailussa Barcelonassa 1992 ja Atlantassa 1996. Maailmanmestaruuden hän voitti henkilökohtaisessa kilpailussa neljästi ja lisäksi joukkuemestaruuksia. ==Saavutukset== * Olympiakultaa säilän joukkuekilpailussa 1992 ja 1996 * MM-kultaa säilän henkilökohtaisessa kilpailussa 1989, 1991, 1993 ja 1995 * MM-pronssia säilän henkilökohtaisessa kilpailussa 1994 ==Lähteet== * * * sports123.com: miekkailun arvokisatilastoja ===Viitteet=== Luokka:Venäläiset miekkailijat Luokka:Venäläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erkenntnis

Erkenntnis voi viitata kahteen saksalaiseen filosofiseen tiedejulkaisuun. Alkuperäinen Erkenntnis oli Wienin piiriin läheisesti liittynyt julkaisu, joka ilmestyi vuosina 1930–1940. Uusi analyyttiseen filosofiaan keskittynyt Erkenntnis on ilmestynyt vuodesta 1975. == Vanha Erkenntnis == Alkuperäinen Erkenntnis syntyi vuonna 1930, kun Hans Reichenbach ja Rudolf Carnap perustivat sen Annalen der Philosophie -julkaisun pohjalle. Sen taustalla olivat berliiniläinen Gesellschaft für Empirische Philosophie, jonka keskeisiä hahmoja olivat Reichenbach, Walter Dubislav ja Kurt Grelling, ja wieniläinen Verein Ernst Mach, joka liittyi Wienin piiriin. Erkenntnisissä käsiteltiin ennen kaikkea tietoteoriaa, logiikan filosofiaa, matematiikkaa ja empiirisiä tieteitä fysikalismin ja tieteiden ykseyden hengessä. Artikkelit hyödynsivät usein uutta symbolista logiikkaa, jonka merkitys filosofialle oli keskeisessä osassa mm. ensimmäisessä numerossa julkaistussa Carnapin artikkelissa Die Alte und die Neue Logik. Erkenntnis koki lopun kansallissosialismin nousun ja toisen maailmansodan syttymisen seurauksena. Sen taustajoukko hajaantui eri maihin, ja osa, kuten Grelling, surmattiin. Seitsemännen vuosikerran numerosta 2 lähtien julkaisua julkaisi van Stockum Hollannissa. Vuodesta 1939 julkaisua toimittivat Carnap, Otto Neurath ja Charles W. Morris. Viimeinen numero oli kahdeksannen vuosikerran numero 1, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 1939. == Uusi Erkenntnis == Uusi vuodesta 1975 ilmestynyt Erkenntnis (Erkenntnis - an International Journal of Analytic Philosophy) pyrki herättämään alkuperäisen julkaisun uudelleen henkiin samalla, kun analyyttisen filosofian suosio kasvoi. Julkaisun perustivat Wilhelm K. Essler, Carl G. Hempel ja Wolfgang Stegmüller. Ensimmäisessä numerossa julkaistiin Heinrich Gomperzin artikkeli, joka oli jäänyt julkaisematta vanhassa Erkenntnisissä sen lopettamisen vuoksi. Julkaisussa ilmestyy nykyisin enimmäkseen englanninkielisiä artikkeleita, mutta joukossa on myös joitakin saksankielisiä artikkeleita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Zeitschrift Erkenntnis Luokka:Filosofiset julkaisut Luokka:Wienin piiri
Eppan an der Weinstraße

Eppan an der Weinstraße () on kunta Etelä-Tirolin autonomisessa maakunnassa Italiassa. Se sijaitsee noin 45 kilometriä koilliseen Trentosta ja noin 8 kilometriä lounaaseen Bolzanosta (). Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 14 890 asukasta. Sen pinta-ala on 59,6 neliökilometriä ja asukastiheys 250 as./km². Vuoden 2011 väestönlaskennassa 86,2 prosenttia kunnan asukkaista puhui äidinkielenään saksaa, 13,3 prosenttia italiaa ja 0,5 prosenttia ladinia. Kunnan päätajama on St. Michael. Muita taajamia tai kyliä ovat St. Pauls, Girlan, Frangart, Montiggl, Perdonig, Gaid, Missian, Unterrain, Berg ja Gand. Eppanin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Schloss Sigmundskron eli Sigmundskronin linna.Schloss Sigmundskron, Provinz Bozen, viitattu 20.7.2019 == Hallinto== Pormestarit vuodesta 1952: * Friedrich Dellago: 1952–1977 * Erwin Walcher: 1977–1990 * Franz Lintner: 1990–2010 * Wilfried Trettl: 2010– == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kunnan viralliset sivut Luokka:Etelä- Tirolin kunnat
Häntätumake

Häntätumake () on useiden eläinlajien aivoissa sijaitseva tyvitumake. Häntätumaketta pidetään tärkeänä osana aivojen oppimis- ja muistijärjestelmää. ==Aiheesta muualla== Luokka:Aivot
Autuas

Autuas tarkoittaa kristinuskossa pelastettua tai yliluonnollisella tavalla onnellista. Kreikankielisessä Uudessa testamentissa käytetään sanaa makarios, ’autuas, ikuisesti onnellinen’. Sanaa käytettiin tilasta, kun saa olla Jumalan yhteydessä. Sana makarismi tarkoittaa autuaaksi ylistämistä tai julistamista. Sitä käytetään erityisesti Jeesuksen vuorisaarnan kohdasta, jossa ovat kuuluisat autuaaksi julistamiset. Hepreassa ja kreikassa on kaksi sanaa, jotka suomennetaan sanalla ”autuas”. Kreikan ja heprean kielellä sanat vastaavat toisiaan. Siksi onkin tärkeätä ymmärtää niiden eroavaisuudet. Toisen näistä kreikan sanoista, sanan eulogeō, taustalla on Vanhassa testamentissa heprean sana bĕrăkă. Eulogeō ei esiinny autuaaksijulistuksissa. Sitä käytetään rukouksessa, kun jumalanpalveluksen johtaja pyytää Jumalalta jotakin siunausta, jota henkilö tai yhteisö häneltä hartaasti odottaa. Eulogeō sopii pyyntöihin ”Herra, siunaa sairaita” tai ”Herra, siunaa lapsia”. Heprean āsîr ja kreikan makarios ovat sanoja, joita Raymond Brownin mukaan ei sukulaissanoineen käytetä toivotuksissa ja siunauksissa. Ne ilmaisevat pikemminkin jo olemassa olevaa onnen ja autuuden tilaa, toisin sanoen ”hengellisyyden laatua, joka on jo olemassa”. Hauck kirjoittaa: ”Sanan makarios erityispiirre on Uudessa testamentissa se, että se viittaa erittäin voimakkaasti siihen erityiseen uskonnolliseen iloon, jonka ihminen saa päästessään osalliseksi Jumalan valtakunnan pelastuksesta. Kreikassa ”onnellinen” on makários, jota arkikielessä käytettiin varsinaisesti jumalien ylimaallisesta onnentilasta Katolisessa kirkossa autuaaksi julistaminen eli beatifikaatio on pyhäksi julistamisen eli kanonisoinnin ensimmäinen vaihe. Professori Miikka Ruokasen mukaan vanhoillislestadiolaisuudessa autuutta on käytetty pakotteena, jonka menettämisen uhalla "seurakunnan päätöksiä" eli muun muassa elämäntapoihin liittyviä oppeja on noudatettava. Muslimit uskovat, että seuraus heille, jotka uskovat Allahin ykseyteen ja tottelevat häntä, on paratiisi ja autuas ikuinen elämä. Intialaisen mystikon Oshon mukaan autuus on eri asia kuin onnellisuus. Hän pitää valaistumisen tilaa autuutena. Autuus ei johdu mistään, eikä se tarvitse mitään syytä ilmetäkseen, vaan se on kontingentti. Onnellisuus voidaan kadottaa, mutta autuutta ei. Valaistuneella ei ole mitään tavoitteita eikä mitään menetettävää, koska häntä ei enää ole.http://www.uta.fi/jarjestot/aatos/paatos/arkisto/207/paatos20709.html == Katso myös == * Vanhurskaus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Autuas- sanan esiintymät Raamatussa (1992) * Kenneth E. Bailey Jeesus Lähi-idän asukkaan silmin (Perussanoma Oy, PL 15, 02701 Kauniainen) Luokka:Uskonnolliset käsitykset
Opel Agila

Opel Agila on Opelin vuosina 2000–2014 valmistama A-segmentin henkilöauto. Mallissa on pyritty yhdistämään pienet ulkomitat ja suuret sisätilat. Agilaa myytiin Vauxhallina Isossa-Britanniassa ja joillain markkinoilla myös Suzuki- merkillä, johtuen siitä, että General Motors hankki omistukseensa viidenneksen Suzukista. Agilan seuraajaksi tuli Opel Karl. == Opel Agila A (2000–2007) == Ensimmäisen sukupolven Agila esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2000. Se oli uudelleennimetty versio Suzuki Wagon R+ -mallista, jonka Opel ja Suzuki kehittivät yhteistyössä. Agilaa valmistettiin General Motorsin tehtaalla Puolan Gliwicessä, Suzuki Wagon R:ää puolestaan Esztergomissa Unkarissa. Agilan etu moniin muihin eurooppalaisiin kaupunkiautoihin (Ford Ka, Volkswagen Lupo, Fiat Seicento ja Renault Twingo) on se, että siinä on kolmen sijasta viisi ovea. Tämä tekee autosta kilpailijoitaan monikäyttöisemmän. Agilassa voimanlähteinä käytetyt Corsan 1,0- (58 hv) ja 1,2-litraiset (75 hv) bensiinimoottorit olivat pienempiä, mutta tehokkaampia kuin 1,3-litrainen, jota käytettiin Euroopan markkinoilla Wagon R:ssä. Syksyn 2003 Frankfurtin autonäyttelyssä esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Opel Agila. Uudistukset kohdistuivat keulaan, johon vaihdettiin uusi etusäleikkö ja -puskuri. Saataville tuli dieselmoottori 1,3 CDTi (70 hv). 1,0-litraisen bensiinimoottorin teho nousi 60 hevosvoimaan ja 1,2-litraisen 80 hevosvoimaan. == Opel Agila B (2007–2014) == Toisen sukupolven Opel Agila esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2007, ja sen myynti alkoi seuraavana keväänä. Myös tämä malli kehitettiin yhteistyössä Suzukin kanssa, joka myi autoa nimellä Suzuki Splash. Valmistus siirtyi Suzukin tehtaalle Unkariin. Splash sai vuoden 2008 Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi neljä tähteä viidestä. Bensiinimoottorit olivat 1,0- (65 hv) ja 1,2-litraiset (86 hv). Dieselvaihtoehto oli 1,3-litrainen CDTI (70 hv). Agilan valmistus päättyi vuoden 2014 lopussa. Sen korvasi täysin uusi Opel Karl. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Agila Luokka:A-segmentin autot Luokka:1990-luvun autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot
Kings of Leon

Kings of Leon on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1999. Kolmen veljeksen ja näiden serkun muodostama yhtye on lähtöisin Tennesseestä. Vaikutteita he ovat keränneet muun muassa southern rockista, indie rockista sekä bluesin tyylisuunnista. Yhtyeen kolmea ensimmäistä albumia on ylistetty varsinkin Euroopassa. == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * * * * * * === Livealbumit === * iTunes Live from SoHo (2007) === Kokoelmat === * 2CD: Youth and Young Manhood / Aha Shake Heartbreak (2006) * Boxed (2009) === Singlet ja EP:t === * Holy Roller Novocaine (EP, 2003) * What I Saw (EP, 2003) * Molly's Chambers (2003) * Wasted Time (2003) * California Waiting (2004) * The Bucket (2004) * Four Kicks (2005) * King of the Rodeo (2005) * Day Old Belgian Blues (EP, 2006) * On Call (2007) * Fans (2007) * Charmer (2007) * Live in London (EP, 2008) * Sex on Fire (2008) * Use Somebody (2008) * Revelry (2009) * Notion (2009) * Crawl (2009) * Radioactive (2010) * Pyro (2010) * The Immortals (2011) * Back Down South (2011) * Supersoaker (2013) * Wait for Me (2013) * Temple (2013) * Beautiful War (2013) * Don't Matter (2014) * Family Tree (2014) * Waste a Moment (2016) * Reverend (2017) * Around the World (2017) * The Bandit / 100,000 People (2021) ==Aiheesta muualla== * Viralliset kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset alternative rock -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset indie rock -yhtyeet
Martin Gardner

Martin Gardner (21. lokakuuta 1914 Tulsa – 22. toukokuuta 2010 Norman) oli yhdysvaltalainen matemaatikko, joka tuli tunnetuksi ”Mathematical Games” -kolumnillaan lehdessä Scientific American (1956–1981) sekä kymmenillä matemaattisia ongelmia käsittelevillä kirjoillaan. Gardner syntyi Tulsassa Oklahomassa ja opiskeli toisen maailmansodan jälkeen Chicagon yliopistossa. Hän kuuluu nykyajan tunnetuimpiin näennäistieteen kriitikoihin, ja hänen kirjansa Fads and Fallacies in the Name of Science (1952) lukeutuu jo skeptismin klassikkoteoksiin. Gardnerin matemaattista kirjallisuutta on käännetty myös suomeksi, ja hänen viimeiset julkaisunsa ovat 2000-luvulta. Hän oli henkisesti vireä vielä 90-vuotispäivänään, jolloin hän vietti vanhuusvuosiaan Oklahomassa. Gardner kuoli 22. toukokuuta 2010 Normanissa Oklahomassa. == Suomennetut teokset == * Laajennettu laitos 1970, täydentänyt Kari J. Pekkanen. * Luokka:Yhdysvaltalaiset skeptikot Luokka:Yhdysvaltalaiset matemaatikot Luokka:Yhdysvaltalaiset taikurit Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Sweden Hockey Games

Sweden Hockey Games (SHG) on Ruotsissa vuosittain järjestettävä jääkiekkoturnaus. Perustamisesta asti vuoteen 2006 saakka turnaus tunnettiin nimellä Sweden Hockey Games, vuosina 2006–2011 nimellä LG Hockey Games ja vuosina 2012–2014 nimellä Oddset Hockey Games. Jääkiekkokaudesta 1996-1997 turnaus on kuulunut Euro Hockey Tour-sarjaan, johon osallistuvat Ruotsi, Suomi, Tšekki ja Sveitsi. Venäjä on aiemmin viime vuosina osallistunut tähän turnaukseen. Turnaus järjestetään Tukholmassa Globen-hallissa ja turnauksen voittaja saa Globen Cupin. Vuosina 1992-2003 myös Kanada osallistui turnaukseen.Swehockey == Voittajat == Vuosi Voittaja Toinen Kolmas 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 (helmikuu) 2001 (marraskuu) 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2017 2018 2019 2020 2021 2022 2023 2024 2025 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Sweden Hockey Games 1991- (Swehockey) Luokka:Jääkiekkokilpailut Luokka:Ruotsin jääkiekko Luokka:Ruotsin urheilutapahtumat Luokka:Euro Hockey Tour
Vuosaaren tietunneli

Vuosaaren tietunneli on seututiehen 103 kuuluva tietunneli Helsingissä. Tunnelin pituus on 1 520 metriä, ja se on Suomen kolmanneksi pisin tietunneli. Tunneli alittaa Labbackan kallioalueen Salmenkallion kaupunginosassa ja jatkuu Porvarinlahden ali Vuosaaren satamaan. Syvimmillään tunneli kulkee Porvarinlahden kohdalla 25 metriä merenpinnan alapuolella. Vuosaaren tunneli valmistui vuonna 2007, ja yleiseen käyttöön se avattiin 9. lokakuuta. Rakennustyöt kestivät kolme vuotta ja kustannukset olivat 43 miljoonaa euroa. Syksyllä 2016 tunnelissa suoritettiin mittavia kunnostustöitä, jonka aikana se oli yli kuukauden suljettuna. Asemansa Suomen pisimpänä tietunnelina Vuosaaren tietunneli menetti tammikuussa 2009, kun valtatiehen 1 kuuluva 2,2 kilometrin pituinen Karnaisten tietunneli avattiin. Vuosaaren satamarataan kuuluva Labbackan rautatietunneli alittaa Labbackan mäen omassa tunnelissaan tietunnelin vieressä. == Tunnelin mittoja == * Pituus: 1 520 m * Leveys: 2 × 11 m * Ajokaistat: 2 + 2 * Korkeus: 8 m, vapaa korkeus 5 m == Turvatekniikka == Tunnelissa on käytetty runsaasti pelastusviranomaisten ja Euroopan unionin tunnelidirektiivien edellyttämää turvatekniikkaa. Siihen kuuluu muun muassa 65 valvontakameraa, 20 hätäpuhelinta, 30 palopostia, hätäpoistumistiet 100 metrin välein, oma tunneliputki kumpaankin ajosuuntaan sekä hyvä valaistus ja ilmanvaihto. Sekä radion, että matkapuhelimien kuuluvuus tunnelissa on varmistettu. Tunnelin turvatekniikka ja liikenteenhallinta uusitaan peruskorjauksessa, jonka on määrä alkaa vuoden 2025 aikana. == Liikenne == Vuosaaren tietunneli johtaa Vuosaaren sataman liikennevirrat Kehä III:n alkuun ja sen kautta Suomen tieverkkoon. Sataman valmistuttua tunnelin liikennemääräksi on arvioitu 10 000 ajoneuvoa vuorokaudessa, ja sen arvioidaan kaksinkertaistuvan seuraavan 15 vuoden aikana. Tunnelissa kulkeva Vuosaaren Satamatie on numeroitu seututieksi 103, mutta sitä ei ole merkitty tieopasteisiin. == Ongelmat == Tiehallinto sulki tunnelin 12. lokakuuta 2007 sen turvatekniikassa ilmenneiden häiriöiden vuoksi. Valvonnasta vastaava kamerajärjestelmän ohjaustietokoneen palvelin oli kaatunut useamman kerran peräkkäin. Liikenne satamaan johdettiin tilapäisesti Kallvikintien ja Niinisaarentien kautta. Tunneliin asennettiin kameravalvonnan varajärjestelmä ja se avattiin uudelleen liikenteelle 22. tammikuuta 2008. Vuosaaren sataman avauduttua 24. marraskuuta 2008 tavanomaista voimakkaampi lumentulo haittasi pahasti satamaan saapuvaa liikennettä. Sataman kulunvalvonta on tarkoitus toteuttaa automaattisella järjestelmällä joka lukee tunnistetiedot konttien ja autojen merkinnöistä. Lumen peitettyä tunnisteet jokainen ajoneuvo jouduttiin tunnistamaan yksitellen. Se aiheutti satamaan johtavan tunnelin ruuhkautumisen jonka johdosta se jouduttiin ajoittain sulkemaan kokonaan. Tämän aikana liikenne ohjattiin kiertotielle. ==Lähteet== * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen tieliikennetunnelit Luokka:Vuosaaren satama Luokka:Helsingin tunnelit
Journal of Symbolic Logic

The Journal of Symbolic Logic (JSL) on filosofinen tiedejulkaisu, jota julkaisee Association for Symbolic Logic. Se on perustettu vuonna 1936, ja siitä on tullut johtava julkaisu symbolisen logiikan alalla. Julkaisu pyrkii käsittelemään symbolisen logiikan koko alueen, mukaan lukien sen yhteydet matematiikkaan, filosofiaan, tietojenkäsittelytieteeseen ja kielitieteeseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Journal of Symbolic Logic . Association for Symbolic Logic. * Journal of Symbolic Logic . Artikkelihakemisto – Trierin yliopisto. Luokka:Filosofiset julkaisut
Gothic (videopeli)

Gothic on saksalaisen Piranha Bytesin kehittämä sekä Egmont Interactiven ja Xicat Interactiven julkaisema tietokoneroolipeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille vuonna 2001. == Hahmot == ===Päähahmot=== * Nimetön sankari, pelaajan ohjaama hahmo. * Diego, varjo Old Campissa. * Gorn * Milten * Lester * Xardas ===Sivuhahmot=== * Saturas * Lee * Lares * Thorus * Coristo * Y'Berion * Cor Kalom * Gomez, Old Campin johtaja * Cor Angar == Vastaanotto == Eurogamer antoi pelille arvosanan 8/10 arvostelussaan. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * *Kotisivut Luokka:Vuoden 2001 videopelit Luokka:Toimintaroolipelit Luokka:Avoimen pelimaailman pelit Luokka:Windows- pelit Luokka:Saksassa kehitetyt videopelit
Petrópolis

Petrópolis [-ro´-], on kaupunki Kaakkois-Brasiliassa, Rio de Janeiron osavaltiossa, noin 40 kilometriä Rio de Janeiron kaupungista pohjoiseen. Kaupunki on nimetty Brasilian viimeisen keisarin Pedro II:n mukaan, minkä vuoksi se tunnetaan lempinimellä "Keisarillinen kaupunki" (). Vuodesta 2021 lähtien kaupungin pormestarina on toiminut Rubens Bomtempo. Vuonna 2021 siellä oli arviolta 307 144 asukasta. Petrópolis on paikallisen maatalousalueen keskus. Siellä on myös tekstiili- ja kemianteollisuutta ja se on suosittu lomanviettopaikka. Kaupungissa on yliopisto, goottilastyylinen tuomiokirkko ja keisarinpalatsi, joka toimii nykyään museona.CD-Facta 2005 Petrópolisin pinta- ala on 775 km2. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Rio de Janeiron kunnat
Tullikamarin kulttuurikeskus

Tullikamarin kulttuurikeskus on Tampereella vanhassa piiritullikamarin rakennuksessa toimiva kulttuuri- ja monitoimikeskus. Georg Schreckin suunnittelema uusrenessanssityylinen rakennus valmistui vuonna 1901 ja nykyiseen käyttöönsä se kunnostettiin 1980-luvun lopulla. Schreckin muita töitä Tampereella ovat Raatihuone ja Tampellan juhlatalo. Rakennuksen muodostavat kaksikerroksinen tullikamari ja siihen liittyvä yksikerroksinen pakkahuone. Se sijaitsee Itsenäisyydenkadulla lähellä rautatieasemaa. Ympäröivän Tullin kaupunginosan muodostuminen alkoi 1800-luvun lopulla, kun ratapihan itäpuolelle alettiin rakentaa rakennuksia rautatieliikenteen ja teollisuuden tarpeisiin. Ensimmäinen asemakaava Tulliin laadittiin 1900-luvun vaihteessa. Tullikamarin ja pakkahuoneen läheisyydessä sijaitsivat Maantuotteen vuonna 1909 rakennuttama mylly punatiilisessä makasiinissa sekä vanhat veturitallit, joista ensimmäinen oli valmistunut jo vuonna 1874. Vuonna 1967 tullikamaria entisöitäessä löydettiin portaiden sisäkaton maalikerrosten alta kaupan jumala Merkuriusta esittävä kattomaalaus. Alkujaan rakennus sijaitsi ratapihan, Puolimatkankadun (nykyinen Itsenäisyydenkatu) ja Pinninkadun rajaamalla alueella.Tapola 2011, s.158 Myöhemmin Tullin rakennuskanta on kuitenkin levinnyt myös rakennuksen länsipuolelle. 1980-luvulta alkaen Tullikamarin kulttuurikeskus on ollut kaupungin kulttuurikäytössä ja siellä järjestetään monenlaisia kulttuuritapahtumia, kuten konsertteja ja festivaaleja. Tullikamarin pääsalin Pakkahuoneen yleisökapasiteetti on korkeimmillaan 1 200 henkilöä ja seinän takana itse tullikamarirakennuksessa olevan Klubin 450 henkilöä. Musiikkikonserttien lisäksi Tullikamarilla järjestetään teatteri- ja tanssiesityksiä, juhlia, näyttelyitä ja illallistilaisuuksia. Rakennuksessa toimivat myös Tampereen elokuvajuhlien, musiikkijuhlien ja teatterikesän toimistot. Tullikamarilla ovat esiintyneet muun muassa Nightwish, Blind Channel, Bullet for My Valentine, David Byrne, eX-Girl, Helloween, Gamma Ray, Wailers, Ramones, Ornette Coleman, Black Sabbath, Motörhead, Bo Diddley, Paradise Lost, John Zorn, Cindy Blackman, The Dubliners, Type O Negative, The Prodigy, W.A.S.P. The Sounds ja Zomboy. Rakennuksessa järjestetään myös muun muassa Pispalan Sottiisin ja Tanssimanian pääkonsertit. Tullikamarin rakennuksen rautatieaseman puoleisen seinän todettiin keväällä 2010 notkahtaneen useita senttejä läheisen maanalaisen P-Hämpin pysäköintikeskuksen rakennustöiden vuoksi. Lisäksi seinissä todettiin halkeamia. == Lähteet == * Tapola, Päivi: Rakentajan elämä - Georg W. I. Schreck, Moreeni, 2011. ISBN 978-952-25-40546 == Aiheesta muualla == * Tullikamarin Pakkahuone * Klubi Luokka:Suomen konserttitalot Luokka:Tampereen musiikki Luokka:Tulli (Tampere)
Ennakkoperintärekisteri

Ennakkoperintärekisteri on Suomen verottajan ylläpitämä luettelo, johon voi ilmoittautua yritys, yhteisö tai luonnollinen henkilö, jolla on tarkoituksena hankkia tuloja. Rekisteriin hakeutuminen ei ole pakollista. Ennakkoperintärekisteriin merkitään elinkeinotoimintaa, maataloutta tai muuta tulonhankkimista harjoittavat yritykset.Verohallinto Ennakkoperintärekisterin tarkoituksena on osoittaa, että elinkeinonharjoittaja on verotuksen piirissä ja että hän ei ole palkansaaja, jonka suoritteista koituu työnantajavelvoitteita. Ellei merkintää ennakkoperintärekisterissä ole, voi työn suorituttaja joutua myöhemmin vastuuseen myös työantajavelvoitteiden suorittamatta jättämisestä. Rekisteri otettiin käyttöön ennakonperintälain (1215/94) muuttuessa 1.3.1995. Patentti- ja rekisterihallitus sekä Verohallinto ylläpitävät Yritys- ja yhteisötietojärjestelmää, josta voi tarkistaa, onko yritys rekisteröity kaupparekisteriin tai ennakkoperintärekisteriin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Ennakkoperintälaki * Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä Luokka:Rekisterit Luokka:Tuloverotus Suomessa
Piers Anthony

Piers Anthony Dillingham Jacob (s. 6. elokuuta 1934) on yhdysvaltalainen tieteis- ja fantasiakirjailija. Hän syntyi Oxfordissa, Englannissa, mutta muutti jo nelivuotiaana perheineen Yhdysvaltoihin, jonka kansalainen hän on ollut suurimman osan eliniästään. Hän asuu vaimonsa Carol Marblen kanssa Floridassa. Heillä on kaksi tytärtä. Ennen täysipäiväisen kirjailijanuransa aloittamista Anthony palveli armeijassa ja toimi lehtimiehenä ja opettajana. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluu hänen esikoisromaaninsa Auringon lapsi vuodelta 1967. Anthony on ollut ehdolla parhaan romaanin Hugo-palkinnon saajaksi kahdesti, vuosina 1968 ja 1970. Hänen teoksiaan on käännetty lukuisille kielille. == Aiheesta muualla == * Tapani Ronni: Auringon lapsi. Aikakone 4/1989. Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tempelhof-Schöneberg

Tempelhof-Schöneberg on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta (), joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus. Se muodostettiin vuonna 2001 liittämällä yhteen silloiset hallintoalueet Tempelhof ja Schöneberg. Vuoden 2016 kesäkuun lopussa Tempelhof-Schönebergin asukasluku oli 345 024\. Sen pinta-ala on 53,1 neliökilometriä ja asukastiheys 6 499 as./km². Alueen hallinto on sijoitettu Schönebergin raatihuoneeseen. Alueella sijaitsee myös Tempelhofin lentoasema. == Tempelhof-Schönebergiin kuuluvat kaupunginosat (Ortsteil) == * Tempelhof * Schöneberg * Friedenau * Lichtenrade * Mariendorf * Marienfelde == Aiheesta muualla == * Luokka:Berliinin hallintoalueet
Lehtikuusentatti

Lehtikuusentatti (Suillus grevillei) on löysähkömaltoinen voitattia muistuttava hyvä ruokasieni. == Koko ja ulkonäkö == Lehtikuusentatin lakin alapinta koostuu pilleistä, kuten kaikilla tateilla. Sen halkaisijaltaan alle 15-senttinen lakki on tatiksi keskikokoinen. Väriltään helposti irtoava ja liman peittämä lakki on kullankeltainen tai tumman suklaan punainen. Pillit ovat kirkkaan keltaisia, mutta ne tummuvat paineltaessa. Ruskeapilkkuisessa jalassa on suojusjätteenä rengas, joka katoaa vanhemmiten. Malto on pehmeää ja vetistä ja väriltään vaalean keltaista. Maku on mieto, hieman hapan. === Samankaltaiset lajit === Lehtikuusentatti muistuttaa voitattia, mutta lehtikuusentatin jalka on pitempi, jopa yli 10 cm pitkä. Muita samankaltaisia sieniä, joihin lehtikuusentatin voi sekoittaa ovat turjantatti (Suillus clintonianus), harmotatti (Suillus aeruginascens) ja jyvästatti (Suillus granulatus). == Kasvuaika ja -paikka == Suomessa lehtikuusentatti muodostaa itiöemiä elo-syyskuussa ja on paikoin satoisa, vaikkakaan ei yleinen. Tattia kasvaa vain lehtikuusten mykoritsasienenä, joiden läheisyydestä sen tapaa lähes jokaisen lehtikuusiyksilön juurelta. Myös muiden ulkomaista alkuperää olevien havupuiden juurisienenä sitä on tavattu. == Käyttö ravinnoksi == Lehtikuusentatti on hyvänmakuinen monin tavoin laitettuna ja myrkytön. Limainen kelmu tulee poistaa ennen valmistusta. Sieni ei sovellu kuivattavaksi. == Lähteet == Luokka:Tahmatatit Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Treptow-Köpenick

Treptow-Köpenick (lausunta [tʰrepʰtʰo: kʰö:pʰenikʰ] (ei tʰrepʰtʰov -)) on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta (), joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus. Se muodostettiin vuonna 2001 liittämällä yhteen silloiset hallintoalueet Treptow ja Köpenick. Treptow- Köpenickin asukasluku on 257 782 (31. joulukuuta 2017). Alue on 168 neliökilometrin pinta-alallaan Berliinin hallintoalueista laajin, mutta toisaalta sen asukastiheys (1 531 as./km²) on kaikista alhaisin. == Treptow- Köpenickiin kuuluvat kaupunginosat (Ortsteile) == * Adlershof * Altglienicke * Alt-Treptow * Baumschulenweg * Bohnsdorf * Friedrichshagen * Grünau * Johannisthal * Köpenick * Müggelheim * Niederschöneweide * Oberschöneweide * Plänterwald * Rahnsdorf * Schmöckwitz == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Berliinin hallintoalueet
Armen Alchian

Armen Albert Alchian (12. huhtikuuta 1914 – 19. helmikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Fresnossa, Kaliforniassa syntyneellä Alchianilla oli armenialaisia sukujuuria. Hän opiskeli kahden vuoden ajan Kalifornian valtionyliopistossa ennen siirtymistään Stanfordiin vuonna 1934. Hänestä tuli täysi professori Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa (UCLA) vuonna 1958. Yksi Alchianin opiskelijoista oli vuoden 1990 Nobel-palkittu William Forsyth Sharpe. Alchian tunnettiin innokkaana golfinpelaajana. Hän oli myös ensimmäisiä UCLA:n taloustieteen osaston jäseniä, jotka ottivat omissa toimistoissaan käyttöönsä tietokoneen. Hän omaksui sähköpostin käytön jo sen varhaisessa vaiheessa. == Valikoidut julkaisut == * "Uncertainty, Evolution and Economic Theory" (1950) * "Costs and Outputs" (1959) * "Information Costs, Pricing and Resource Unemployment" (1969) * "Production, Information costs and Economic Organization" (Harold Demsetzin kanssa 1972) * "Vertical Integration, Appropriable Rents, and the Competitive Contracting Process" (Robert Crawfordin ja Benjamin Kleinin kanssa 1978) * "Economic Forces at Work" (1978) * "Exchange and Production" (1983) * "Property Rights" (1993) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Steglitz-Zehlendorf

Steglitz-Zehlendorf on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta (), joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus. Se luotiin vuonna 2001 liittämällä yhteen silloiset hallintoalueet Steglitz ja Zehlendorf. Alueen asukasluku vuoden 2017 joulukuun lopussa oli 302 535\. Sen pinta-ala on 103 neliökilometriä ja asukastiheys 2 952 as./km². == Steglitz- Zehlendorfiin kuuluvat kaupunginosat (Ortsteile) == * Dahlem * Nikolassee * Lankwitz * Lichterfelde * Steglitz * Wannsee * Zehlendorf Luokka:Berliinin hallintoalueet
Lähitaistelu

Lähitaistelu on taistelun vaihe, jolloin osapuolet joko taistelevat käsikranaatin heittokantaman sisäpuolella tai käyvät käsikähmää.Laskuvarjojääkärikoulu: Lähitaistelukoulutus Lähitaistelu on usein hyökkäyksen vaihe. Myös kamppailulajien harrastajat käyttävät termiä kuvaamaan lajiaan. ==Historia== Lähitaistelu oli pitkään ratkaiseva taistelun muoto. Sen merkitys väheni vasta kiväärin ja tykistön kehityksen myötä. ===Antiikin Rooma=== Lähitaistelussa ja siihen siirryttäessä on käytetty erilaisia aseita ja taktiikoita jo vuosituhansien ajan. Esimerkiksi antiikin Rooman legioonalaisten taktiikassa oli maniples-sotilasmuodostelmista rakennettu neljä riviä. Ennen kosketusta lähenevien vihollisjoukkojen kanssa armeijojen välimaastossa toimivat heittokeihäskimppua kantavat velites-sotilaat. Velitesit olivat yleensä nuoria ja kokemattomia, köyhiä ja kevyesti varustettuja. He heittivät keihäänsä kohti vihollista ja pakenivat etummaisena taistelurivinä toimineiden raskaammin varustautuneiden hastatien muodostamien ryhmien välisistä raoista. Päästyään hastatien taakse velitesit liikkuivat linjan reunoille puolustamaan sivustoja ja hastatit puolestaan sulkivat raot ja muodostivat kiinteän linjan. Hastatit olivat myös melko kokemattomia, mutta hiukan raskaammin varustettuja. Heillä oli lyömäaseena joko lyhyehkö hasta- keihäs tai myöhempinä tasavallan aikoina Gladius, lyhyt pistomiekka. Myös hastateilla oli raskaat pilum-keihäänsä, jotka he heittivät yhtenä ryöppynä vihollista kohti juuri ennen kosketusta, kuitenkin tarpeeksi ajoissa, että he ehtivät muodostaa suurista scuta-kilvistään muurin ryntääviä joukkoja vastaan. Raskaat pilumit kaatoivat vihollisen etummaisia sotilaita hidastaen törmäysvoimaa, mikäli vihollinen eteni hurjaa vauhtia. Näin hastatit saattoivat säilyttää oman linjansa paremmin. Mikäli hastatit jäivät selvästi alakynteen taistelun edetessä, he pakenivat vuorostaan kokeneempien principesien muodostaman linjan taakse. Principesit olivat pitkälti samoin varustettuja kuin hastatit, paitsi principesit pukeutuivat yleensä rengashaarniskaan tai laatoista rakennettuun rintapanssariin. He olivat lisäksi kokeneempia. Etenevä vihollinen sai vastaansa pilumryöpyn myös principeiltä, jotka hastatien lailla suojautuivat scuta-kilpimuurin taakse. Mikäli principesit jäivät alakynteen saattoivat he vuorostaan paeta triariiden taakse. Triariit muodostivat kolmannen taistelevan rivistön. He olivat vanhimpia ja kokeneimpia veteraaneja ja he kantoivat laatoista rakennettua rintapanssaria sekä pronssista kypärää. Keihäin aseistettuina triariit suojelivat muita joukkoja, jolloin armeija pääsi vetäytymään taistelusta hyvässä järjestyksessä. == Lähteet == Luokka:Taistelutekniikka en:Close combat
Marzahn-Hellersdorf

Marzahn-Hellersdorf on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta (), joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus. Se luotiin vuonna 2001 liittämällä yhteen silloiset hallintoalueet Marzahn ja Hellersdorf. Hallintoalueen asukasluku vuoden 2017 joulukuun lopussa oli 261 954\. Sen pinta-ala on 61,8 neliökilometriä ja asukastiheys 4 239 as./km². == Marzahn-Hellersdorfiin kuuluvat kaupunginosat (Ortsteile) == * Biesdorf * Hellersdorf * Kaulsdorf * Mahlsdorf * Marzahn == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Pahamaineinen Marzahn-Hellersdorf: Oppia uusnatseista Luokka:Berliinin hallintoalueet
Lichtenberg (hallintoalue)

Lichtenberg on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta (), joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus. Se luotiin vuonna 2001 liittämällä yhteen silloiset hallintoalueet Lichtenberg ja Hohenschönhausen. Hallintoalueen asukasluku vuoden 2017 joulukuun lopussa oli 280 721\. Sen pinta-ala on 52,3 neliökilometriä ja asukastiheys 5 369 as./km². Lichtenbergin hallintoalue on saanut nimensä alueella sijaitsevan Lichtenbergin kaupunginosan (Ortsteil) mukaan. Paikallisten keskuudessa Lichtenberg viittaakin yleensä tähän kaupunginosaan, ei hallintoalueeseen. == Lichtenbergin hallintoalueeseen kuuluvat kaupunginosat (Ortsteile) == * Alt- Hohenschönhausen * Falkenberg * Fennpfuhl * Friedrichsfelde * Karlshorst * Lichtenberg * Malchow * Neu-Hohenschönhausen * Rummelsburg * Wartenberg == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Berliinin hallintoalueet sv:Lichtenberg
Reinickendorf (hallintoalue)

Reinickendorf on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta (), joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus. Järjestyksessään se on Berliinin 12. hallintoalue ja sijaitsee kaupungin luoteisella laidalla. Vuoden 2017 joulukuun lopussa hallintoalueen asukasluku oli 260 253\. Pinta-alaltaan se on 89,5 neliökilometrin suuruinen ja asukastiheys on 2 909 as./km². Berliiniläisten keskuudessa Reinickendorf viittaa yleensä Reinickendorfin kaupunginosaan, ei samannimiseen hallintoalueeseen. == Reinickendorfin hallintoalueeseen kuuluvat kaupunginosat ('Ortsteile') == * Frohnau * Heiligensee * Hermsdorf * Konradshöhe * Lübars * Märkisches Viertel * Reinickendorf * Tegel * Waidmannslust * Wittenau == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Berliinin hallintoalueet
Eva Henning

Eva Henning (10. toukokuuta 1920 Newark, New York, Yhdysvallat – 18. huhtikuuta 2016 Oslo, Norja) oli ruotsalainen näyttelijä. Henning opiskeli vuosina 1938–1940 Tukholman Kuninkaallisessa draamateatterissa. Hän oli vuosina 1946–1953 naimisissa ohjaaja Hasse Ekmanin kanssa, mutta erosi ja meni uusiin naimisiin Toralv Maurstadin kanssa. Henningin norjalainen isä ja ruotsalainen äiti erosivat tyttärensä ollessa kuusivuotias. Muutamia elokuvia, joissa Henningillä oli rooleja, ovat Juhlapäivälliset (1948), Jano (1949), Vankila (1949), Niin päättyi yö (1950) ja Ture Sventon – yksityisetsivä (1972). Näyttelijätär tunnettiin myös teatterista. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Karjaan lukio

Karjaan lukio on lukio Raaseporin kaupungin Karjaalla. Se on ainoa suomenkielinen lukio kaupungin kolmesta lukiosta. Koulu sijaitsee lähellä Karjaan rautatieasemaa. Koulun nykyinen rehtori on Sanna Laitila. Karjaan lukiossa on noin 140 opiskelijaa (vuonna 2018: 126). Karjaan lukion opintoihin voi yhdistää kursseja myös esimerkiksi liikunnan ja taiteen oppilaitoksita. Muun muassa Raaseporin Urheiluakatemian harjoittelusta tai tanssiopisto Hurjassa Piruetissa opiskelusta liikunnan kurssisuorituksia ja Raaseporin musiikkiopiston tutkinto-opinnoista voi saada musiikin kurssisuorituksia lukiotutkintoon. Myös lukion ulkopuolella suoritettuja kieliopintoja voidaan sisällyttää tutkintoon. Karjaan lukion rakennus on Hilding Ekelundin suunnittelema ja osa laajempaa Karjaalla olevaa Ekelundin rakentamien julkisten rakennusten kokonaisuutta. Rakennuksen ulkoseinässä on Michael Schilkinin suunnittelema reliefi. Rakennuksen ruokalassa on Tove Janssonin Sininen lintu -seinämaalaus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Koulun kotisivut Luokka:Suomen lukiot Lukio
Eileen Herlie

Eileen Herlie, oikeasti Herlihy (8. maaliskuuta 1918 – 8. lokakuuta 2008) oli skotlantilainen näyttelijä. Herlie syntyi Glasgow’ssa katoliselle isälle ja protestanttiselle äidille. Hän tuli tunnetuksi näyttämöltä; varsinkin arvostettu oli rooli Hamletin äitinä Gertrudina. Hän esitti saman osan myös Laurence Olivierin elokuvassa Hamlet vuonna 1948. Herlien uran painopiste pysyi teatterissa, ja hän esiintyi mm. Thornton Wilderin näytelmässä The Matchmaker (1955) sekä Bob Merrillin musikaalissa Take Me Along (1959). Hän sai vuonna 1976 televisioroolin sarjassa All My Children, ja hänet nähtiin vuonna 2000 sarjassa One Life to Live. Herlie oli vuonna 1960 ehdolla Tony- ja neljänä peräkkäisenä vuotena 1983–1986 Emmy-palkinnon saajaksi. Hänellä oli sisarukset Geraldine (1924–1982) ja Catherine (1926–2000). Luokka:Skotlantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Carlo Grünn

Carlo Grünn (s. 30. huhtikuuta 1981 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Grünn pelasi urallaan kymmenen kautta SM- liigassa edustaen useaa eri seuraa. Lisäksi hän pelasi Sveitsissä, Itävallassa, Saksassa ja Ranskassa. Hän saavutti urallaan SM-pronssia. Nykyisin Grünn toimii Mestis-seura Imatran Ketterän toimitusjohtajana. ==Pelaajaura== Grünn on HIFK:n kasvatti ja pelasi joukkueessa 1998–2004, joskin kävi kaudella 2000–2001 pelaamassa Hyvinkään Ahmoissa yhden ottelun. Grünn pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa kaudella . Kaudeksi Grünn siirtyi Lahden Pelicansiin, josta hän kuitenkin nopeasti siirtyi JYPiin, jossa pelasi neljä kautta tehoilla 23+28=51. Kesken kauden Grünn siirtyi Espoo Bluesiin ja sieltä kesken kauden Hämeenlinnan Pallokerhoon. Kauden 2009–2010 Grünn aloitti Kiekko-Vantaassa, mutta siirtyi kesken kauden SM-liigaan SaiPaan siirtorajan kynnyksellä. SM-liigan kevätkaudella hän oli SaiPan paidassa "pieni ja pippurinen" pelaaja. Hän jopa tulitti hattutempun 20. päivä helmikuuta kasvattajaseuraansa HIFKiä vastaan johdattaen samalla SaiPan upeaan 5-2 voittoon. Kokonaisuudessaan kevätkaudella Grünn tykitti 17 ottelussa tehot 6+6=12. Rangaistusboksissa hän istui yhteensä 8 min. Myöhemmin loppukaudesta hän sai ansaitusti jatkosopimuksen seuraavalle kaudelle. Grünn pelasi SaiPassa puolitoista kautta ja teki kesällä 2011 yksivuotisen sopimuksen 2. Bundesliigassa pelaavan ETC Crimmitschaun kanssa. ==Saavutukset== * Junioritasolla SM-hopea 2001 (HIFK) ja pronssi 2002 (HIFK) * Pelannut 2 A-maaottelua ja saavuttanut rullakiekossa yhden MM-hopean, yhden SM-kullan ja kaksi SM-hopeaa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Psykometriikka

Psykometriikka on psykologiaan kuuluva tieteenala, joka soveltaa matematiikkaa ja tilastotiedettä psykologisten ominaisuuksien, kuten tietojen, kykyjen, asenteiden ja luonteenpiirteiden mittaamiseen. Psykometriikka pyrkii myös kehittämään vakioituja mittauskeinoja erilaisten kyselyiden ja kokeiden muodossa. Psykometriikan pohjan loi 1880-luvulla Francis Galton, joka vertasi Lontoossa tuhansia tavallisia näyttelyvieraita brittiläisiin tieteenharjoittajiin. Samalla Galton tuli keksineeksi korrelaation laskemisen muuttujien välisten vastaavuussuhteiden selvittämiseksi ja loi näin perustan psykologian ja eksaktien tieteiden vuorovaikutukselle. ==Katso myös== *Älykkyystesti *Älykkyysosamäärä == Lähteet == *
Jean Marcel Honoré

Jean Marcel Honoré (13. elokuuta 1920 – 28. helmikuuta 2013) oli ranskalainen katolinen kirkonmies. Honoré syntyi Saint-Brice-en-Coglèsissa ja oli kardinaali vuodesta 2001. Hän ei kuitenkaan voinut osallistua uuden paavin valintaan vuonna 2005, sillä kardinaalit menettävät äänestämisoikeutensa heti täytettyään 80 vuotta; Honorélla tämä raja oli ylittynyt elokuussa 2000. Honoré opiskeli seminaarissa Rennesissä ja sai pappisvihkimyksensä 29. kesäkuuta 1943. Hän toimi Évreuxin piispana vuosina 1972–1981 ja Toursin arkkipiispana vuosina 1981–1997. Luokka:Ranskalaiset kardinaalit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet