EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
David Lean

David Lean (25. maaliskuuta 1908 Croydon, Surrey, Englanti – 16. huhtikuuta 1991 Lontoo, Englanti) oli englantilainen elokuvaohjaaja. Hänen merkittävimpiä töitään ovat 1960-luvun taitteen älykkäät spektaakkelit, kuten Kwai-joen silta ja Arabian Lawrence. Elokuvaleikkaajana aloittaneen Leanin ura ohjaajana avautui 1942, kun hän toimi toisena ohjaajana Noël Cowardin sotaelokuvassa Meri on kohtalomme. Seuraavaksi hän ohjasi 1944–1945 itsenäisesti kolme Cowardin näytelmiin perustuvaa elokuvaa Onnelliset vuodet, Vaimoni kummittelee ja Lyhyt onni.Antti Alanen: ”Meri on kohtalomme”. Blogit.HS.fi, 1.4.2009. Viitattu 18.1.2010. Leanille myönnettiin Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinto vuonna 1990. == Filmografia == * Escape Me Never (Älä jätä minua koskaan) 1935 – leikkaus * Dreaming Lips (Kielletty rakkaus) 1937 – leikkaus * This Happy Breed (Onnelliset vuodet) 1944 – ohjaus, käsikirjoitus * Brief Encounter (Lyhyt onni) 1945 – ohjaus * Blithe Spirit (Vaimoni kummittelee) 1945 – ohjaus, käsikirjoitus * Great Expectations (Suuret toiveet) 1946 – ohjaus, käsikirjoitus * The Passionate Friends (Kielletty ystävyys) 1948 – ohjaus, käsikirjoitus * Oliver Twist 1948 – ohjaus, käsikirjoitus * Madeleine (Ei syyllinen - eikä syytön) 1950 – ohjaus, tuottaja * Sound Barrier, The (Avaruuksien aave) 1952 – ohjaus * Hobson's Choice (Vaikea valinta) 1954 – ohjaus, käsikirjoitus, tuottaja * Summer Madness (Kesäinen romanssi) 1955 – ohjaus, käsikirjoitus * Bridge on the River Kwai, The (Kwai-joen silta) 1957 – ohjaus * Lawrence of Arabia (Arabian Lawrence) 1962 – ohjaus * Doctor Zhivago (Tohtori Živago) 1965 – ohjaus * Ryan's Daughter (Ryanin tytär) 1970 – ohjaus * Passage to India, A (Matka Intiaan) 1984 – ohjaus, käsikirjoitus, leikkaus == Lähteet == == Kirjallisuutta == * David Lean -teemakokonaisuus, Filmihullu 1/2021. == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset elokuvaohjaajat Luokka:Parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Nikita Mihalkov

Nikita Mihalkov (, s. 21. lokakuuta 1945 Moskova) on venäläinen elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hän on tehnyt klassikkofilmatisointeja, kuten Anton Tšehovin tekstiin perustuvan elokuvan Keskeneräinen sävelmä mekaaniselle pianolle (1977). Mihalkov on työskennellyt myös kansainvälisesti: elokuva Mustat silmät (1987) tehtiin Italiassa. Muita Mihalkovin tunnettuja elokuvia ovat Auringon polttama (1994) ja sen jatko-osa Auringon polttama 2 (2011). Elokuvaohjaaja Andrei Kontšalovski on Nikita Mihalkovin veli. Heidän isänsä oli lastenkirjailija ja muusikko Sergei Mihalkov. Mihalkov on tehnyt useita kokeellisia elokuvia ja onnistunut niissä. Esimerkiksi Keskeneräinen sävelmä mekaaniselle pianolle tehtiin yhdistelemällä Tšehovin klassista tekstiä nykyaikaiseen tragiikkaa ja huumoria, keveyttä ja syvällisyyttä sisältävään rakennekerrokseen. Mihalkov onkin todennut, että hän haluaa elokuvatuotannossaan ottaa riskejä, kokeilla uutta ja unohtaa, mikä on aikaisemmin saanut aikaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Venäläiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sydney Pollack

Sydney Pollack (1. heinäkuuta 1934 Lafayette, Indiana – 26. toukokuuta 2008 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -näyttelijä. Hänen ohjaamiaan elokuvia ovat muun muassa Ammutaanhan hevosiakin (1969), Parhaat vuotemme (1973), Korppikotkan kolme päivää (1975), Valaistu ratsumies (1980), Tootsie – lyömätön lyyli (1982) ja Karen Blixenin elämästä kertova Minun Afrikkani (1985), joka sai seitsemän Oscaria. Näyttelijänä Pollack esiintyi esimerkiksi elokuvissa Kuolema pukee häntä ja Eyes Wide Shut sekä useissa televisiosarjoissa. Pollackin vanhemmat olivat Venäjältä Yhdysvaltoihin siirtyneitä juutalaisia. == Osittainen filmografia == ;Ohjaajana * 30 min. kuolemaan (The Slender Thread, 1965) * Tyttö oli jokaisen (This Property Is Condemned, 1966) * Päänahanmetsästäjät (The Scalphunters, 1968) * Ammutaanhan hevosiakin... (They Shoot Horses, Don’t They?, 1969) * Rautaiset sankarit (Castle Keep, 1969) * Silmä silmästä (Jeremiah Johnson, 1972) * Parhaat vuotemme (The Way We Were, 1973) * Yakuza – samuraitten kirous (The Yakuza, 1974) * Korppikotkan kolme päivää (Three Days of the Condor, 1975) * Taivas ei tunne suosikkeja (Bobby Deerfield, 1977) * Valaistu ratsumies (The Electric Horseman, 1979) * Ei rikosmielessä (Absence of Malice, 1981) * Tootsie – lyömätön lyyli (Tootsie, 1982) * Minun Afrikkani (Out of Africa, 1985) * Havanna (Havana, 1990) * Firma (The Firm, 1993) * Sabrina (1995) * Oikukkaat sydämet (Random Hearts, 1999) * Tulkki (The Interpreter, 2005) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saajat Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Amerikanvenäläiset Luokka:Amerikanjuutalaiset Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Arvo Askola

Arvo Askola (2. joulukuuta 1909 Valkeala – 23. marraskuuta 1975 Kuusankoski) oli suomalainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Kymintehtaan Urheiluseuraa.Miksi siksi loikkariksi? - Suomen urheilutietäjät ry Viitattu 4.7. 2011. Askola nousi juoksijana huipulle vuonna 1934, jolloin hän saavutti 10 000 metrin juoksussa EM-hopeaa Torinossa hävittyään maanmiehelleen Ilmari Salmiselle 0,6 sekuntia. Saman vuoden SM-kisojen 10 000 metrillä Salminen oli myös 0,6 sekunnin verran nopeampi. Berliinin kesäolympialaisissa 1936 Salminen, Askola ja Volmari Iso-Hollo ottivat 10 000 metrillä Suomelle kolmoisvoiton. Askolan aika oli 30.15,6 ja hän hävisi Salmiselle vain 0,2 sekuntia. Suomen-mestaruuden Askola voitti 8 kilometrin maastojuoksussa vuonna 1936. Hän kilpaili viimeisen kerran vuonna 1938. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 1 500 metriä: 3.57,2 * 3 000 metriä: 8.23,0 * 5 000 metriä: 14.30,0 * 10 000 metriä: 30.15,6 * 3 000 metrin esteet: 9.34,2 Lähde: == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Ylen Elävä arkisto – Suomen 10 000 metrin kolmoisvoitto Berliinissä 1936 Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Kettula (Suomusjärvi)

Kettula on kylä Suomusjärvellä Salossa Varsinais-Suomen maakunnassa lähellä Nummi-Pusulan rajaa. Kettulassa on mökkeillyt mm. itse Urho Kekkonen. Vielä kymmenkunta vuotta sitten Kettulassa oli kyläkauppa ja posti. Parikymmentä vuotta sitten lakkautettiin kamariherra Hjalmar Linderin vuonna 1913 Kettulan kyläläisille lahjoittama kansakoulu. Nykyään kylässä on noin sata asukasta, mutta kesäisin väkiluku monikertaistuu mökkiläisten (n. 300) myötä. Kettulassa sijaitsee myös Kettulan pirtti, joka vihittiin käyttöön vuonna 1932. Pirtillä järjestetään kesäisin tansseja ja muita juhlia. MTK:n säätiöllä on Kettulassa metsäomaisuutta ja Kettulan tila, jota käytetään MTK:n kokous-, seminaari-, tiedotus- ja edustuskäytössä. MTK omistaa Kettulan maista noin puolet. Kettulassa on 13 järveä tai lampea kuten Oksjärvi, Kylänalanen, Iso-Torava, Pikku-Torava ja Kaituri. Suomusjärven Patikka ry:n 25 kilometrin pituinen vaellusreitti Ketunkierros kulkee enimmäkseen Kettulan kylän alueella. ==Katso myös== *Kettulan kylässä toimivia yhdistyksiä ==Lähteet== Luokka:Suomusjärven kylät
Isover

Isover on ranskalaisen monialayhtiön Saint-Gobainin eristeitä valmistavan divisioonan nimi ja tuotemerkki. Divisioonalla on toimintaa ympäri maailman ja se on markkinajohtaja alallaan. Isoverin Suomessa toimiva yhtiö on nimeltään Saint-Gobain Rakennustuotteet Oy. Vuonna 2017 yhtiön nimeksi tuli Saint-Gobain Finland Oy. (v. 2007 asti Saint-Gobain Isover Oy). Yhtiö valmistaa lasivillaeristeitä tehtaillaan Hyvinkään Sahanmäessä ja Forssassa. Yhtiö perustettiin vuonna 1994, kun Saint-Gobain osti A. Ahlström Osakeyhtiön lasivillatehtaat. Ahlström oli valmistanut lasivillatuotteita vuodesta 1941 alkaen, ensin Karhulassa ja myöhemmin Ruukissa, Hyvinkäällä ja Forssassa. Hyvinkään ja Forssan tehtaat tuottavat vuosittain n. 50 000 tonnia lasivillaeristeitä lämmön- ja ääneneristämiseen. Eristeet valmistetaan n. 80-prosenttisesti kierrätyslasista. Saint-Gobain Rakennustuotteet Oy:llä on tehdas myös Venäjän Jegorievskissa lähellä Moskovaa ja myyntiyhtiöitä sekä -konttoreita Itä-Euroopan ja Baltian maissa. ==Aiheesta muualla== *Saint- Gobain Rakennustuotteet Oy *Isover Luokka:Hyvinkää Luokka:Forssalaiset yritykset Luokka:Rakennustuotevalmistajat Luokka:Rakentamisen tuotemerkit
Kaarlo Tuominen

Kaarlo Jalmari Tuominen (9. helmikuuta 1908 Somerniemi – 20. lokakuuta 2006 Lieto) oli suomalainen estejuoksija ja olympiamitalisti. Tuominen oli 1930-luvun lopussa yksi maailman parhaista 3 000 metrin estejuoksijoista. Hän saavutti olympiahopeaa Berliinin olympialaisissa 1936 vaikka kaatui ensimmäisellä vesiesteellä. Tuominen edusti urallaan Turun Rientoa, Turun Urheiluliittoa, Helsingin Poliisi-Voimailijoita, Karkkilan Poikia ja Kosken Kaikua. Opetusministeriö myönsi Tuomiselle Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon vuonna 2001. Tuominen oli kuollessaan vanhin elossa ollut ja viimeinen toista maailmansotaa edeltäneen aikakauden suomalainen olympiamitalisti. == Saavutuksia == * olympiahopeaa Berliini 1936 (3 000 metrin esteet, aika 9.06,8, voittaja oli Suomen Volmari Iso-Hollo) * EM-kilpailujen neljäs vuonna 1938 == Henkilökohtaiset ennätykset == * 800 m: 1.56,6 (1931) * 1 000 m: 2.31,2 (1934) * 1 500 m: 3.56,6 (1938) * 3 000 m: 8.28,2 (1936) * 5 000 m: 15.00,8 (1940) * 3 000 m esteet: 9.06,8 (1936) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaarlo Tuomisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset estejuoksijat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Patrick O’Brian

Patrick O’Brian (alun perin Richard Patrick Russ, 12. joulukuuta 1914 – 2. tammikuuta 2000) oli englantilainen kirjailija ja kääntäjä. Hänet muistetaan parhaiten historiallisesta Aubrey-Maturin-romaanisarjastaan, joka tarkasti ja yksityiskohtaisesti kuvaa Napoleonin aikaista merielämää. Osa teoksista on suomennettu. Patrick O’Brian kirjoitti meriromaanien ohella lukuisia muita romaaneja ja novelleja. Hänen tuotantonsa ei rajoitu pelkästään fiktioon, vaan hän kirjoitti myös muutamia elämäkertoja, muun muassa Joseph Banksista ja Pablo Picassosta. Lisäksi hän käänsi englanniksi elämäkertoja ja muuta kirjallisuutta. Patrick O’Brianin pääteoksena pidetään 20-osaista Aubrey- Maturin-meriromaanisarjaa, jonka päähenkilöt ovat Britannian kuninkaallisen laivaston kapteeni Jack Aubrey ja tämän ystävä, laivalääkärinä toimiva irlantilais-katalonialainen Stephen Maturin, joka on myös luonnontieteilijä ja vakooja. Sarjan 21. osa jäi O'Brianin kuollessa keskeneräiseksi, mutta sen luonnokset julkaistiin muutamia vuosia O’Brianin kuoleman jälkeen. Sarjan ansioina pidetään taitavaa ja aidonoloista Austenin aikaista kieltä, tutkimukseen perustuvaa historiallista tarkkuutta (muun muassa monet kuvatuista meritaisteluista perustuvat tarkastikin tiettyihin historiallisiin taisteluihin, joskin alusten nimiä, miehistön jäsenten henkilöllisyyksiä sekä todellisia tapahtumapaikkoja ja -ajankohtia on usein muutettu) ja yksityiskohtaista laivaston merielämän kuvausta. Kirjasarjan pohjalta tehtiin vuonna 2003 elokuva Master and Commander: Maailman laidalla. Renne Nikupaavola suomensi Aubrey-Maturin-meriromaanisarjan kuusi ensimmäistä kirjaa, jotka ilmestyivät suomeksi vuosina 2000-2007. ==Tuotanto== ===Aubrey-Maturin- meriromaanit=== # Master and Commander (1970, suomeksi Kuninkaan mies, 2000) # Post Captain (1972, suomeksi Komentajakapteeni, 2001) # HMS Surprise (1973, suomeksi Yllätysten laiva, 2002) # The Mauritius Command (1977, suomeksi Tehtävä Mauritiuksella, 2003) # Desolation Island (1978, suomeksi Lohduttomuuden saari, 2005) # The Fortune of War (1979, suomeksi Fregattien taistelu, 2007) # The Surgeon’s Mate (1980) # The Ionian Mission (1981) # Treason's Harbour (1983) # The Far Side of the World (1984) # The Reverse of the Medal (1986) # The Letter of Marque (1988) # The Thirteen-Gun Salute (1989) # The Nutmeg of Consolation (1991) # Clarissa Oakes (1993) (The Truelove Yhdysvalloissa) # The Wine-Dark Sea (1993) # The Commodore (1995) # The Yellow Admiral (1996) # The Hundred Days (1998) # Blue at the Mizzen (1999) # The Final Unfinished Voyage of Jack Aubrey (2004) (21 Yhdysvalloissa) Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Rovaniemen kirkko

Rovaniemen kirkko sijaitsee Suomen Lapissa, Rovaniemen kaupungin keskustassa. Arkkitehti Bertel Liljequistin suunnittelema 850 istumapaikkaa sisältävä kirkko valmistui vuonna 1950. Aikaisempi kirkkorakennus poltettiin Lapin sodassa 16. lokakuuta 1944. == Rakennus == Kirkon erikoisuuksiin kuuluu katolla sijaitseva risti, joka on valaistu punaisella valolla. Värivalinta herätti aikoinaan laajaa keskustelua. Ristin väri on punainen, koska sen merkitys on "Verinen risti velkakirjan päällä". Vuoden 2005 aikana Rovaniemen kirkkoa kunnostettiin. Näkyvin muutos oli kuparisen vesikatteen uusiminen. === Alttarifresko === Kirkon kookkaan 14 metriä korkean ja alhaalta 11 metriä leveän alttarifreskon toteutti professori Lennart Segerstråle vuonna 1951. Teos on nimeltään Elämän lähde. Freskon luonnos valmistui jo ennen sotaa vuonna 1936 ja se oli vakavasti ehdolla ensin Rajamäen kirkkoon. Taiteilija lahjoitti luonnoskappaleen Nurmijärven seurakunnalle ja se sekä kaksi taiteilijan tekemää osasuurennosta ovat Rajamäen kirkon seurakuntasalissa. Lopulliseen työhön taiteilija otti vaikutteita viimeisen sotavuoden aikaisista Lapin tuhoista. Hän itse luonnehti teosta seuraavasti: Juha Vartiainen: Alttaritauluja Suomen kirkoista, ss. 119–120 === Koristemaalaukset === Kirkon sisustussuunnittelu, koristemaalaukset ja lasimaalaukset ovat Antti Salmenlinnan. Kirkon koristelussa aiheena on käytetty perinteistä pohjoissuomalaista arkea. Kirkon omintakeisissa seinämaalauksissa Raamatun vertauskuvallinen lammas on korvattu porolla. Kirkossa on kuvanveistäjä Gunnar Uotilan puusta veistämät evankelistojen kuvat tunnussymboleineen sekä suurikokoinen veistos, jonka aiheena on omalla verellään poikasiaan ruokkiva Lapin joutsen. === Urut === Kirkkosalin urut ovat Christensenin tehtaan valmistamat 45-äänikertaiset mekaaniset urut. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Rovaniemen kaupunki: Julkiset taideteokset Rovaniemellä Luokka:Rovaniemen kirkkorakennukset Luokka:Suomen kivikirkot
Parkanon kirkko

thumb|300px|Parkanon kirkko, sankarihaudat Parkanon kirkko on Pirkanmaalla Parkanossa Keskustan kaupunginosassa sijaitseva kirkko, joka rakennettiin vuonna 1800 ja vihittiin käyttöön 1805. Kirkon on rakentanut ja todennäköisesti myös suunnitellut Salomon Köhlström. Kirkon kolmannet urut ovat Hans Heinrichin urkurakentamon rakentamat vuodelta 1977. Johan Jacob Ahrenbergin suunnittelema 33 metriä korkea graniittinen kellotapuli rakennettiin 1889 rakentajanaan rakennusmestari David Lönroth. Tapulissa on kaksi vuonna 1820 Tukholmassa valettua kelloa. Juhannuksena 1928 kirkkoon iski kellotapulin kautta salama kesken konfirmaatiojumalanpalveluksen. Yksi mies kuoli heti ja kolme vähän myöhemmin. Lisäksi useat kirkossaolijat loukkaantuivat ja kirkon sisäosat vaurioituivat pahasti. Ukkosmyrskyn rankkasade esti kirkkoa syttymästä tuleen. Salaman uhrien hautapatsas paljastettiin Parkanon hautausmaalla marraskuussa 1929.Salaman uhrien hautapatsas, Aamulehti, 13.11.1929, nro 311, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 13.11.2024 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Parkanon kirkko * Pallosalama Parkanon kirkossa, Suomen Kuvalehti, 07.07.1928, nro 28, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomen puiset ristikirkot Luokka:Pirkanmaan kirkkorakennukset Kirkko Luokka:Keskusta (Parkano) Luokka:Suomen 1800-vuosikymmenellä rakennetut kirkot
Riverdance

Riverdance on irlantilainen tanssiryhmä, jonka teatterimainen show pohjautuu perinteiseen irlantilaiseen tanssiin. Siihen kuuluu nopeita jalkaliikkeitä, joita tehdessä vartalo ja kädet pysyvät liikkumatta. Riverdancen läpimurto oli seitsemän minuutin väliaikashow vuoden 1994 Euroviisuissa Dublinissa, jonka jälkeen Riverdance aloitti menestyksekkäät kiertueensa ryhmän alkuvaiheen vetäjän Michael Flatleyn johdolla. Vaikka Riverdancen juuret ovat irlantilaisesta tanssissa, ryhmä on yhdistänyt siihen muun muassa espanjalaista flamencoa, steppausta ja venäläistä kansantanssia. Ryhmässä on ollut tanssijoita monista englanninkielisistä maista sekä muun muassa Espanjasta. He ovat julkaisseet puolen tusinaa dvd-tallennetta ja alkuperäisen shown soundtrack-albumin, joka sai Grammy-palkinnon 1997. Musiikin on säveltänyt Bill Whelan. Riverdance on esiintynyt muun muassa Yhdysvalloissa, Japanissa ja Kiinassa sekä eri puolilla Eurooppaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Riverdance-sivusto *Michael Flatley -sivusto *Jean Butler -sivusto *Anúna-sivusto *Colin Dunne -sivusto Luokka:Ryhmätanssi Luokka:Irlantilainen kulttuuri
Koprofilia

Koprofilia ( 'uloste' + φιλία 'rakkaus') on parafilia eli sukupuolinen kohdehäiriö, joka kohdistuu ulosteisiin. Koprofiilit saavat seksuaalista nautintoa ulosteilla leikkimisestä. Koprofagia puolestaan tarkoittaa ulosteiden syömistä. Koprofiliaan liittyy usein ulosteiden sisällyttäminen normaaleihin seksuaalisiin toimintoihin, kuten ulosteiden hierominen itseen tai kumppaniin tai sen käyttö sukupuolielinten välittömässä läheisyydessä. __NOTOC__ Koprofagia on vaarallinen harraste, koska siihen sisältyy esimerkiksi hepatiitin tartuntavaara. Myös oman ulosteensa syöminen voi olla haitallista, koska ulosteessa on paljon bakteereja. == Syyt == Koprofilian syitä on vaikea määritellä sen parafilisen luonteen vuoksi. Ulosteiden yhdistäminen seksuaalisiin toimintoihin saattaa juontaa juurensa myös lapsuuteen, jossa on saatettu nähdä eläinten koprofagiaa tai jopa ihmisten koprofilisia piirteitä, kuten suurpiirteinen ulosteista puhuminen tai niillä leikittely. Syyt saattavat myös olla seurausta kyseessä oleville toiminnoille liika-altistumisesta, kuten koprofiilisen tai koprofagisen pornografian katselusta. Koprofiili on saattanut altistaa itsensä tällaiselle materiaalille joko vahingossa tai kiinnostuksesta. Tämä on saattanut johtaa koprofilian normalisoitumiseen henkilön mielessä aina siihen asti, kunnes kyseisistä toiminnoista tulee yksilölle seksuaalisen himon kohteita. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Sandnabba, N. Kenneth – Santtila, Pekka – Nordling, Niklas: Sexual Behavior and Social Adaptation Among Sadomasochistically- Oriented Males. Journal of Sex Research, August 1999. Luokka:Parafiliat Luokka:Uloste Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Aviisi

Aviisi oli vuosina 1960-2018 ilmestynyt Tampereen ylioppilaslehti. Tampereen yliopiston opiskelijoille suunnattu lehti ilmestyi 9 kertaa vuodessa ja sitä julkaisi Tampereen yliopiston ylioppilaskunta (Tamy). Ensimmäinen Aviisi- nimellä julkaistu lehti ilmestyi 23. syyskuuta 1966, mutta lehden historia ulottuu kauemmas. Kun Yhteiskuntatieteellinen korkeakoulu muutti Helsingistä Tampereelle, paikkakuntaa vaihtoi myös toimittajaopiskelijoiden Neekerit- yhdistyksen lehti Teisku. Teiskusta tehtiin vuonna 1960 ylioppilaskunnan lehti, jolloin sen nimeksi tuli Yykoo. Aviisin toimitus sijaitsi Tampereen Ylioppilaskunnan toimiston tiloissa. Toimitukseen kuului päätoimittaja ja toimitusharjoittelija. Freelance-toimittajat olivat merkittävässä roolissa. Vuodesta 2017 lähtien päätoimittajana toimi Tuija Siltamäki. Loppuvuodesta 2018 lakkautetun lehden toiminnan jatkajana uudessa Tampereen yliopistossa aloitti Visiiri vuonna 2020. == Aviisin päätoimittajat == *2017–2018 Tuija Siltamäki *2014–2017 Aino Heikkonen *2013 Samuli Huttunen (sijainen) *2008–2012 Seppo Honkanen *2006–2008 Tuomo Tamminen *2003–2006 Juha Honkonen *2000–2003 Jussi Tuulensuu *1999–2000 Antti Vuorio *1999 Eija Tynnilä *1997–1998 Mikko Keinonen *1995–1997 Jari Lampén *1993–1995 Antti Apunen / Petteri Numminen *1991–1993 Iina Alanko ja Merja Määttänen *1990–1991 Jari Valtonen / vt Reijo Hakola *1989–1990 Reijo Hakola *1988–1989 Gilbert Granholm *1987–1988 Marjo Liukkonen *1985–1986 Olli Ylönen / vt Pertti Näränen *1980–1984 Heikki Mäki-Kulmala *1979–1980 Mikko Niskasaari *1977–1978 Jukka Tuurala *1975–1976 Olavi Autio *1973–1974 Riitta Lavikka *1971–1972 Veli-Antti Savolainen *1969–1970 Jouko Raivio *1966–1968 Seppo Littunen *1959–1965 mm. Tuomo Loikkanen ja Pertti Ala-Outinen == Aiheesta muualla == * http://www.aviisi.fi Aviisi Luokka:Lakkautetut suomalaiset ylioppilaslehdet Luokka:Suomalaiset verkkolehdet Luokka:Tampereen yliopisto (1925–2018) Luokka:Tampereen_media
Perhe on pahin

Perhe on pahin () on yhdysvaltalainen tilannekomedia. Sen ensiesitys Yhdysvalloissa oli CBS:n verkossa 12. tammikuuta 1971 ja sarja jatkui 8. huhtikuuta 1979 asti. Sen jälkeen syyskuussa 1979 sarja jatkui uudella nimellä Archien kapakka () ja uudella juonikuviolla vuoteen 1983. Archien kapakan toisesta kaudesta alkaen ei mukana ollut Archien lisäksi yhtään alkuperäisen sarjan hahmoista. Sarja perustuu Johnny Speightin kehittämään brittiläiseen tilannekomediaan Till Death Us Do Part. Perhe on pahin -sarjan pääosassa Archie Bunkerina oli Carroll O'Connor, vaimonaan Edithinä Jean Stapleton. Perheen tytärtä Gloria Stiviciä esitti Sally Struthers ja tämän puolalaissukuista miestä Michael "Läskipää" Stiviciä, jota Archie ei arvostanut, elokuvaohjaajana myöhemmin tunnetuksi tullut Rob Reiner. Vanhoillisen Archien ja hippiajan mielipiteitä omaavan "Läskipään" asenteiden ristiriita ja sanalliset yhteenotot olivat yksi sarjan tunnusmerkeistä. Sarjassa käsiteltiin aiheita jotka olivat aiemmin olleet tabuja tai muuten näkymättömiä televisiossa, kuten rasismi, homoseksuaalisuus, raiskaus ja impotenssi. Sarjaa esitettiin uudelleen Suomessa 2001-2002 sekä alkuvuodesta 2013 lähtien. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * All in the Family TV.comissa * All in the Family FanHistory.comissa Luokka:Tilannekomediat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediasarjat Luokka:Golden Globe -palkitut televisiosarjat Luokka:1970-luvun televisiosarjat Luokka:Perhesarjat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Televisiosarjoihin perustuvat televisiosarjat Luokka:CBS:n televisio-ohjelmat
Óscar Arias

Óscar Rafael de Jesús Arias Sánchez (s. 13. syyskuuta 1940) on costaricalainen poliitikko. Hän oli maansa presidenttinä 1986–1990 ja 2006–2010. Hänelle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto 1987 tunnustuksena sisällissotien lopettamisesta useissa Keski-Amerikan maissa.The Nobel Peace Prize 1987 – Oscar Arias Sánchez nobel.org == Elämäkerta == Arias syntyi 1940 rikkaaseen kahvinviljelijäperheeseen Heredian provinssissa. Hän opiskeli Yhdysvalloissa lakia ja taloustieteitä Costa Ricassa sekä London School of Economicsissa ja suoritti tohtorintutkinnon Essexin yliopistossa Isossa-Britanniassa vuonna 1974. Jo opiskelijana hän liittyi kansallisen vapautuksen puolueeseen (Partido Liberación Nacional), Costa Rican merkittävimpään sosiaalidemokraattiseen puolueeseen, jossa hän nousi näkyvään asemaan. Vuonna 1972 hänet nimitettiin kansallisen suunnittelun ja talouden ministeriksi. 1970-luvun lopussa hän oli puolueensa johtaja. 1980-luvun ajan, kun sisällissodat riivasivat Keski- Amerikkaa, Costa Rica onnistui säilymään rauhallisena ja puolueettomana. Maassa ei ollut armeijaa, ja Arias vastusti Yhdysvaltain painostusta vastustaa Nicaraguan vasemmistolaisia sandinistoja tai toimia Costa Ricassa toimivia Yhdysvaltain tukemia contrasissejä vastaan. Arias johti Guatemalassa käytyjä Esquipulasin rauhanneuvotteluja niiden toisessa vaiheessa vuosina 1986–1987. Niiden päätteeksi Nicaraguan, El Salvadorin, Hondurasin ja Guatemalan presidentit allekirjoittivat rauhansopimuksen, minkä ansiosta Arias sai Nobelin rauhanpalkinnon. Sisällissotien loppumiseen vaikutti Ariaksen ponnistelujen ohella Neuvostoliiton romahdus ja tuen loppuminen vasemmistoryhmiltä. Huhtikuussa 2003 perustuslaillinen oikeus julisti pätemättömäksi vuoden 1969 perustuslain lisäyksen, joka rajoitti presidentin kauden yhteen. Helmikuun 2006 vaaleissa Arias sai ensimmäisellä kierroksella 40,5 % äänistä keskustalaista Ottón Solísia (40,3 %) vastaan. Tuloksen vahvistamiseen vaadittiin uudelleenlaskenta, joka kesti kuukauden, ja 7. maaliskuuta ilmoitettiin Ariasin voittaneen 18 169 äänellä. Ariasia pidetään markkinamyönteisenä ja hän tuki Keski-Amerikan vapaakauppasopimusta (CAFTA) Yhdysvaltain kanssa. Costaricalaiset hyväksyivät sopimuksen kansanäänestyksessä 2007.Profile: Oscar Arias BBC Ulkopolitiikassa hänen hallituksensa päätti elokuussa 2006 siirtää Costa Rican suurlähetystön pois Jerusalemista Tel Aviviin sekä 1. kesäkuuta 2007 lähtien tunnustaa Kiinan kansantasavallan lailliseksi Kiinaksi Kiinan tasavallan sijaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Costa Rican presidentit Luokka:Nobelin rauhanpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Walther P38

Walther P38 -pistooli on Saksan Wehrmachtin palveluspistooliksi vuonna 1938 valittu itselataava, kaksitoimisella laukaisulla varustettu pistoolimalli.Modern Firearms: Walther P38 / P1 Se oli käytössä toisen maailmansodan ajan ja valittiin vuonna 1957 myös uuden sodanjälkeisen Bundeswehrin palveluspistooliksi mallinimellä P1. P38:sta poiketen P1:n runko on teräksisen sijasta alumiininen. Toisen maailmansodan aikana pistooleja valmistivat Walther-Waffenwerke Zella-Mehlisin (kooditunnuksella ac) lisäksi Spreewerk Grottau (cyq, cvq) ja Mauser Oberndorf (byf, svw). P38:n vakiokaliiperi on 9 mm Parabellum/Luger, mutta sitä on valmistettu myös 7,65 mm Parabellum/Luger ja .22 lr-kaliiperisina, jälkimmäistä on valmistettu myös luistin, sisäpiipun ja kaksi lipasta sisältävänä vaihtokaliiperisarjana. P38:n HP-merkkisestä (Heeres-Pistole) alkumallista on tehty myös pieni määrä .45 ACP kaliiperista mallia. == Käyttö Suomessa == Suomen puolustusvoimat ei koskaan ole käyttänyt P38 pistooleita, mutta pieniä määriä saksalaisjoukoilta jääneitä pistooleja kertyi puolustusvoimien haltuun. Suomen YK-joukot ovat käyttäneet P1-mallisia Walthereita, joita hankittiin niiden käyttöön 1960-luvulla. Huomattava osa aseista rikkoutui koska niillä ammuttiin konepistooleissa käytettäviä, kovemmin ladattuja patruunoita. == Tekniset tiedot == *Kaliiperi: 9x19 mm Parabellum/Luger *Paino lataamattomana: 800 g *Pituus: 216 mm *Piipun pituus: 125 mm *Lipas: 8 patruunan yksirivinen lipas == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *German P.38 pistol *Walther P38 *Modern Firearms: Walther P38 / P1 *Walther P-38 *Walther P-38 kuvia *Walther P-38 purkaminen Luokka:Pistoolit Luokka:Suomen puolustusvoimien kalusto
Betty Williams

Betty Williams (22. toukokuuta 1943 – 17. maaliskuuta 2020Tributes pour in as Nobel Prize winner and 'a true soldier of peace' Betty Williams dies at 76) oli pohjoisirlantilainen rauhanaktivisti. Hän perusti yhdessä Mairead Corriganin kanssa 1976 rauhanliikkeen, joka järjesti laajoja mielenosoituksia ja rauhanmarsseja. Hän sai Corriganin kanssa vuoden 1976 Nobelin rauhanpalkinnon. Katoliseksi kastettu Williams kasvoi perheessä, jonka sukulaisissa oli monen uskonnon edustajia. Hän aloitti julkisen toimintansa jouduttuaan silminnäkijäksi traagisessa onnettomuudessa, jossa kolme lasta sai surmansa. Heidän ylitseen ajoi auto, jota kuljettaneen IRA-aktivistin brittisotilaat ampuivat kesken ajomatkan. Williams oli kävelemässä lähistöllä, kuuli räsähdyksen ja tuli ensimmäisenä onnettomuuspaikalle. Hän alkoi kerätä nimikirjoituksia rauhan saamiseksi ja vastaavien järjettömien kuolemantapausten estämiseksi. Kahdessa päivässä hän sai kokoon 6 000 nimikirjoitusta ja paljon mediahuomiota. Yhdessä surmattujen lasten tädin, Mairead Corriganin kanssa hän perusti Rauhanliikkeen nimeltä Peace People. He järjestivät rauhanomaisen marssin kuolleiden lasten haudalle. Siihen osallistui 10 000 katolista ja protestanttista naista.Legacy of NI peace movement BBC 2006 IRA häiritsi marssijoita ja nimitteli heitä brittien kätyreiksi. Seuraavalla viikolla marssijoita oli 35 000.Betty Williams Nobel Peace Laureates Peace Jam Williams asui välillä 20 vuotta Yhdysvalloissa ja muutti sitten Irlantiin. Vuonna 2006 hän perusti järjestön yhdessä muiden Nobelin rauhanpalkinnon voittaneiden naisten kanssa.Betty Williams Encyclopedia Britannica == Lähteet == Luokka:Nobelin rauhanpalkinnon saajat Luokka:Pohjoisirlantilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Santalales

Santalales on varsinaiskaksisirkkaisiin, Rosopsida, kuuluva lahko, joka käsittää pääasiassa enemmän tai vähemmän loiselämään sopeutuneita kasveja. Ne ovat enimmäkseen puuvartisia ja joko maassa tai puiden oksilla kasvavia. Isäntänsä juuriin tai oksiin ne kasvattavat imuelimiä eli haustorioita, joiden välityksellä saavat ravintoa siitä. Lehdet ovat ehyet ja kukinnot viuhkomaiset. Kukan verhiö on usein surkastunut ja heteenponnet kiinnittyvät palhoon tyvestään. Siitepöly on kolpaattinen (rakomaisia itureikiä) tai poraattinen (pyöreitä itureikiä). Sikiäimessä on riippuvia siemenaiheita, vartaloita on yksi ja luotti on pieni ja pallomainen. Hedelmä on yksisiemeninen luumarja, jossa verhiö säilyy pysyvänä. Lahkon iäksi arvioidaan 115–113 miljoonaa vuotta. == Heimot == Viimeaikaisten käsitysten (APG III) mukaan lahkoon kuuluu kolmetoista heimoa. * Erythropalaceae ** 4 sukua ja 40 lajia tropiikissa ** synonyymi: Heisteriaceae * Strombosiaceae ** 6 sukua ja 18 lajia tropiikissa (nimisuku ruotolehdet Strombosia) ** synonyymit: Scorodocarpaceae, Tetrastylidiaceae * Coulaceae ** 3 sukua ja 3 lajia tropiikissa * Ximeniaceae ** 4 sukua ja 13 lajia trooppisilla, subtrooppisilla ja lauhkeilla alueilla (nimisuku papinmarjat Ximenia) * Aptandraceae ** 8 sukua ja 34 lajia tropiikissa. ** synonyymit: Cathedraceae, Chaunochitonaceae, Harmandiaceae * Olacaceae ** 3 sukua ja 57 lajia tropiikissa * Octoknemaceae ** yksi suku (Octoknema) ja 14 lajia trooppisessa Afrikassa * Loranthaceae ** 68 sukua ja 950 lajia yleismaailmallisesti (nimisuku Loranthus) ** synonyymit: Bifariaceae, Elytranthaceae, Gaiadendraceae, Nuytsiaceae, Psittacanthaceae * Misodendraceae ** yksi suku (Misodendrum) ja 8 lajia Etelä-Amerikan viileissä osissa * Schoepfiaceae ** 3 sukua ja 55 lajia trooppisessa Amerikassa ja Kaakkois-Aasiassa ** synonyymi: Arjonaceae * Opiliaceae ** 11 sukua ja 36 lajia tropiikissa ** synonyymit: Anthobolaceae, Cansjeraceae * Santalaceae – santelikasvit eli santelipuukasvit ** 44 sukua ja 990 lajia lähes yleismaailmallisesti, erityisesti tropiikissa ** tunnettuja lajeja mm. misteli ja intiansanteli ** synonyymit: Amphorogynaceae, Arceuthobiaceae, Canopodaceae, Cervantesiaceae, Dendrophthoraceae, Eremolepidaceae, Exocarpaceae, Ginalloaceae, Lepidocerataceae, Nanodeaceae, Osyridaceae, Phoradendraceae, Thesiaceae, Viscaceae * Balanophoraceae ** 17 sukua ja 50 lajia lähinnä trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla ** synonyymit: Dactylanthaceae, Hachetteaceae, Helosaceae, Langsdorffiaceae, Lophophytaceae, Mystropetalaceae, Sarcophytaceae, Scybaliaceae. == Lähteet == *
Hilbertin avaruus

Hilbertin avaruus on keskeinen käsite funktionaalianalyysissa. Se on nimetty näitä avaruuksia tutkineen matemaatikko David Hilbertin mukaan. Hilbertin avaruudet ovat täydellisiä sisätuloavaruuksia. Hilbertin avaruus on siis vektoriavaruus, jossa jokainen Cauchyn jono suppenee sisätulon indusoimalla metriikalla mitaten. Kvanttimekaniikasta löytyy Hilbertin avaruuksien teorialle tärkeä sovellus, sillä kvanttimekaanista systeemiä voidaan kuvailla Hilbertin avaruuksiin läheisesti liittyvien käsitteiden kautta. Systeemillä tarkoitetaan tässä mitä tahansa maailmasta identifioitavissa olevaa osaa kuten esimerkiksi elektronia tai Aurinkokuntaa. Kulloinkin käytettävä Hilbertin avaruus riippuu tarkasteltavasta systeemistä. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * * * Luokka:Lineaarialgebra Luokka:Funktionaalianalyysi Luokka:Kvanttimekaniikka Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Crossosomatales

Crossosomatales on aitokaksisirkkaisten rosidien ryhmään kuuluva, puita ja pensaita käsittävä vähälajinen kasvilahko. Sen kasveilla on hammaslaitaiset ja korvakkeelliset lehdet. Kukat ovat maljakehäisiä ja niissä on mesiäinen sekä varrellinen emiö, jonka vartalot ovat erillisiä. == Heimot == Uusimpien käsitysten mukaan lahkoon kuuluu seitsemän heimoa, joissa on yhteensä 12 sukua ja 66 lajia. * Staphyleaceae – kotapähkinäkasvit ** kaksi sukua ja 45 lajia pohjoisessa lauhkeassa vyöhykkeessä, trooppisessa Amerikassa ja Malaijien saaristossa ** synonyymi: Ochranthaceae * Guamatelaceae ** ainoa laji Guamatela tuerckheimii Väli-Amerikassa * Stachyuraceae ** yksi suku (tiukuhännät Stachyurus) ja kymmenen lajia Itä-Aasiassa * Crossosomataceae ** neljä sukua ja 12 lajia Pohjois-Amerikan länsiosissa * Aphloiaceae ** ainoa laji teekki (Aphloia theiformis) Itä-Afrikassa, Madagaskarilla, Maskareeneilla ja Seychelleillä * Geissolomataceae ** ainoa laji Geissoloma marginatum Etelä- Afrikan Kapmaassa * Strasburgeriaceae ** kaksi yksilajista sukua Uudessa- Kaledoniassa ja Uudessa-Seelannissa == Lähteet == *