EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kamerunin departementit

Kamerunin departementit (Departements du Cameroun) ovat Kamerunin aluehallinnon yksiköitä. Kymmenen maakuntaa jaetaan 58 departementtiin. Departementit jaetaan edelleen arrondissementteihin ja osa niistä vielä piirikuntiin. ==Maan pohjoisosa== === Adamaoua === Adamaouan maakunta on jaettu viiteen departementtiin # Djérem # Faro-et-Déo # Mayo-Banyo # Mbéré # Vina ===Extrême-Nord=== Extrême-Nordin maakunta on jaettu kuuteen departementtiin # Diamaré # Logone-et-Chari # Mayo-Danay # Mayo-Kani # Mayo- Sava # Mayo-Tsanaga ===Nord=== Nordin maakunta on jaettu neljään departementtiin # Bénoué # Faro # Mayo-Louti # Mayo-Rey ==Maan eteläosa== ===Centre=== Centren maakunta on jaettu kymmeneen departementtiin # Haute- Sanaga # Lekié # Mbam-et-Inoubou # Mbam-et-Kim # Méfou-et-Afamba # Méfou-et- Akono # Mfoundi # Nyong-et-Kéllé # Nyong-et-Mfoumou # Nyong-et-So'o ===Est=== Est maakunta on jaettu kymmeneen departementtiin # Boumba-et-Ngoko # Haut- Nyong # Kadey # Lom-et-Djerem ===Sud=== Sud maakunta on jaettu neljään departementtiin # Dja-et-Lobo # Mvila # Océan # Vallée-du-Ntem ==Maan länsiosa== ===Littoral=== Littoralin maakunta on jaettu neljään departementtiin # Moungo # Nkam # Sanaga-Maritime # Wouri ===Nord-Ouest=== Nord-Ouest maakunta on jaettu seitsemään departementtiin # Boyo # Bui # Donga- Mantung # Menchum # Mezam # Momo # Ngo-ketunjia ===Sud-Ouest=== Sud-Ouest maakunta on jaettu kuuteen departementtiin # Fako # Koupé-Manengouba # Lebialem # Manyu # Meme # Ndian ===Ouest=== Ouest maakunta on jaettu kahdeksaan departementtiin # Bamboutos # Haut-Nkam # Hauts-Plateaux # Koung- Khi # Menoua # Mifi # Ndé # Noun == Lähteet == Luokka:Kamerunin maantiede
Leyre Falcón

Leyre Falcón (s. 27. huhtikuuta 2004) on espanjalainen karateka. Hän on Kyokushinin EM-mitalisti vuodelta 2022. ==Kilpaura== Falcón sijoittui katakilpailun 16–17-vuotiaiden sarjassa neljänneksi Puolan EM-kilpailuissa 2021.34th European Weight Category Results.pdf kyokushinkaikan.org Viitattu 7.11.2022 Marraskuussa 2022 Falcón saavutti aikuisten tasolla EM-hopeaa Euroopan Openin katakilpailussa.The 19th European Open Kyokushin Karate Championship Results (IKO) kyokushinkarate.news 6.11.2022 Viitattu 7.11.2022 ==Lähteet== Luokka:Espanjalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Károly Jenő Ujfalvy

Károly (Charles, Karl) Jenő Ujfalvy (1842–1904) oli unkarilainen tutkimusmatkailija ja kielitieteilijä. Hän muutti 1867 Ranskaan ja toimi siellä vuodesta 1870 Versaillesin kymnaasissa saksan kielen opettajana ja vuodesta 1876 Itämaisen akatemian dosenttina. Hän julkaisi tuotantonsa etupäässä ranskaksi. Ujfalvy kävi vuosina 1876 ja 1880 Ranskan hallituksen lähettämänä tutkimusmatkoilla Keski-Aasiassa ja selosti matkoja teoksessa Expédition scientifique française en Russie, en Sibérie et dans le Turkestan (1878–1880). Ujfalvy julkaisi Keski-Aasian maan- ja kansatiedettä koskevia tutkimuksia ja esitteli kirjasissa ulkomaalaisille suomalais-ugrilaista kielitiedettä olematta aiheen asiantuntija. Hänen tuotantoonsa kuuluu kieliopillisia esityksiä unkarin, suomen ja vepsän kielistä sekä vertaileva tutkielma Étude comparée des langues ougro-finnoises (1875, ’Ugrilais- suomalaisten kielten vertaileva tutkielma’). Hän aloitti Kalevalan suorasanaisen ranskantamisen, mutta painosta ilmestyi käännös vain ensimmäisestä runosta (1876). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Unkarilaiset kielitieteilijät Luokka:Unkarilaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Riikka Simpura

Riikka Simpura (s. 1994) on suomalainen runoilija ja kirjallisuuskriitikko. Hänen esikoisteoksensa Painottomuus ilmestyi Poesian kustantamana vuonna 2022. Simpura on toiminut runouslehti Tuli & Savun päätoimittajana. ==Runokirjat== * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Riikka Simpura Poesia-kustantamon verkkosivuilla Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Izan Escarabajal

Izan Escarabajal (s. 2004) on espanjalainen karateka. Hän on Kyokushinin EM- mitalisti vuodelta 2022. ==Kilpaura== Escarabajal sijoittui katakilpailun 16–17-vuotiaiden sarjassa neljänneksi Puolan EM-kilpailuissa 2021.34th European Weight Category Results.pdf kyokushinkaikan.org Viitattu 7.11.2022 Marraskuussa 2022 Escarabajal saavutti aikuisten tasolla EM-pronssia Euroopan Openin katakilpailussa.The 19th European Open Kyokushin Karate Championship Results (IKO) kyokushinkarate.news 6.11.2022 Viitattu 7.11.2022 Helmikuussa 2023 Escarabajal oli mukana Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa, jossa hän kilpaili yhdistetyssä miesten ja naisten sarjassa. Escarabajal voitti kultaa.2023 Official Results karateuswc.org Viitattu 9.2.2023 Lokakuussa 2024 hän oli mukana Euroopan Openissa. Escarabajal sijoittui katakilpailussa seitsemänneksi häviten 0.3 pistettä loppukilpailupaikasta.Kata Men 18-34 y.o. mykyokushin.net 26.10.2024 Viitattu 29.10.2024 ==Lähteet== Luokka:Espanjalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Manfred Wolke

Manfred Wolke (14. tammikuuta 1943 Babelsberg – 29. toukokuuta 2024) oli saksalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja. Manfred Wolke syntyi toisen maailmansodan aikana. Nyrkkeilyharrastuksen hän aloitti 1959 ja siirtyi ASK Forward Berliinin riveihin vuonna 1965. Hän saavutti 1960-luvun lopulla neljä Itä-Saksan nyrkkeilymestaruutta kevyessä välisarjassa ja välisarjassa. Vuonna 1967 Wolke edusti maataan välisarjassa (alle 67 kg) Rooman EM-kisoissa. Hän eteni loppuotteluun voitoilla Puolan Wiesław Rudkowskista, Tanskan Jörgen Hansenista ja Unkarin Istvan Galista. Loppuottelussa Wollke kohtasi Tšekkoslovakian Bohumil Němečekin, jolle Wolke hävisi pistein. Vuoden 1968 lokakuussa käydyissä Meksikon olympialaisissa Wolke edusti ensi kerran omalla joukkueella kisoihin päässyttä Itä-Saksaa. Wolke aloitti kisat pistevoitolla Kuuban André Molinasta ja sen jälkeen Brasilian Expedito Alencarista ja Turkin Celal Sandalista. Voitto välieräottelussa Neuvostoliiton Volodymyr Musalimovista vei hänet loppuotteluun, jossa Wolke voitti Kamerunin Joseph Bessalan. Olympialaisten jälkeen Wolken ura jatkui edelleen. Hän osallistui vuoden 1969 Bukarestin EM-kisoihin. Niissä hän voitti ensimmäisessä ottelussa Jugoslavian Jovan Dzakulan, mutta hävisi seuraavassa ottelussa hän hävisI Romanian Victor Zilbermanille. Näin hän oli ulkona mitaliotteluista. Kaksi vuotta myöhemmin EM-kisat käytiin Madridissa. Wolke aloitti kisat voitoilla Länsi-Saksan Eckhard Daggesta, Puolan Ryszard Petekistä ja Bulgarian Ivan Kiriakovista. Näin Wolke oli välieräottelussa Italian Damiano Lassandroa vastaan, jonka hän voitti. Loppuottelussa tuli vastaan monikertainen Euroopan mestari Unkarin János Kajdi, joka otti niukoin 3-2 tuomariäänin voiton Wolkesta eli Wolke saavutti näin toisen EM-hopean. Vuoden 1972 olympialaiset järjestettiin naapuri-Saksan eli Länsi-Saksan puolella Münchenissä. Wole sai kunniatehtävän toimia maansa lipunkantajana kisojen avajaisissa. Itse kisoissa hän aloitti voitolla Kreikan Panagiotis Therianosista, mutta hävisi seuraavassa ottelussa teknisellä tyrmäyksellä Kuuban Emilio Correalle. Pian olympialaisten jälkeen Wolke päätti lopettaa nyrkkeilyuransa, jossa hän oli otellut 258 ottelussa ja saavuttanut niissä 236 voittoa. Manfred Wolkesta tuli menestyvä nyrkkeilyvalmentaja. Hän tunnetuimpia valmennettaviaan olivat menestystä saavuttaneet Axel Schulz, Henry Maske ja Rudi Fink. Itä-Saksassa hän sai valmentajatyössään everstiluutantin arvon. Saksojen yhdistyttyä hän siirtyi ammattilaistalli Sauerland-nyrkkeilytallin valmentajaksi. Hänen valmennettaviaan ammattilaistallissa olivat mm. Maske, Schulz, Torsten May ja Rüdiger May. == Lähteet == Luokka:Itäsaksalaiset nyrkkeilijät Luokka:Nyrkkeilyvalmentajat Luokka:Itäsaksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Ristiinná

Ristiinná on saamelainen naisen etunimi. Se on Kristinaan pohjautuva nimi, joka vastaa suomalaista Ristiinaa. Professori Pekka Sammallahden laatimassa pohjoissaamelaisessa nimipäiväkalenterissa Ristiinnálla on nimipäivä 24. heinäkuuta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Ristiinná (Digi- ja väestötietovirasto) Luokka:Etunimet
Tiinná

Tiinná on saamelainen naisen etunimi, joka vastaa suomalaista ja virolaista nimeä Tiina. Professori Pekka Sammallahden laatimassa pohjoissaamelaisessa nimipäiväkalenterissa Tiinnán nimipäivä on 24. heinäkuuta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Tiinná (Digi- ja väestötietovirasto) Luokka:Etunimet
Double Asteroid Redirection Test

Double Asteroid Redirection Test (DART) oli Nasan avaruusluotain, joka tarkoituksella ohjattiin asteroidiin vuonna 2022. Tehtävän tavoitteen oli muuttaa asteroidin kiertorataa. Kohteena oli asteroidipari, jossa Dimorphos kiertää suurempaa Didymos-asteroidia. DARTin tehtävä oli törmätä Dimorphosiin ja hidastaa sitä, jolloin se putoaa alemmalle kiertoradalle, jonka se kiertää nopeammin. Nasa kertoi tehtävän onnistuneen ja tämä oli ensimmäinen kerta, kun ihmiskunta pystyy muuttamaan taivaankappaleen liikettä tarkoituksellisesti. Ennen törmäystä Dimorphosilta kului aikaa 11 tuntia ja 55 minuuttia kiertää Didymosin ympäri, mutta törmäyksen jälkeen aikaa kului 11 tuntia ja 23 minuuttia (kahden minuuttin virhemarginaalilla). Dimorphos on läpimitaltaan noin 160 metriä ja Didymos 780 metriä. Asteroidipari on 11 miljoonan kilometrin päässä Maasta, jonne pääsyyn luotaimelta kului aikaa kymmenen kuukautta avaruudessa. Itse luotain on 570 kilogramman laatikko, jossa on DRACO-instrumentti (Didymos Reconnaissance and Asteroid Camera for Optical navigation) navigaatioon ja SMART Nav (Small-body Maneuvering Autonomous Real Time Navigation) ohjausjärjestelmä. Instrumentit ohjasivat luotainta viimeiset kohteeseen. Luotaimen törmäysnopeus oli noin . Törmäys tapahtui 26. syyskuuta 2022 kello 23:14 (GMT). DART laukaistiin 23. marraskuuta 2021 kello 6:20 (GMT) SpaceX:n Falcon 9 -raketilla Vandenbergin tukikohdasta Kaliforniasta. Luotain oli kooltaan 1,2 kertaa 1,3 kertaa 1,3 metriä, jossa oli kaksi aurinkopaneelia. Törmäyksen energia vastasi 4,8 TNT-tonnia. Luotaimen DRACO on kapean kulman teleskooppi, jossa on CMOS-kuvakenno sekä kehittynyt kuvankäsittely päättelemään luotaimen sijaintia SMART Naville. SMART Nav käytti ohjuksiin suunniteltuja ohjausalgoritmeja. DRACO:n ottamat kuvat lähetettiin myös Maahan. Luotain käytti Nasan NEXT-C -ionipropulsiomoottoria. Luotain käytti Roll-Out Solar Array (ROSA) -aurinkopaneeleja, joita demonstroitiin Kansainvälisellä avaruusasemalla. 20\. heinäkuuta 2023 törmäyksestä seuranneen pölypyrstön koko oli 10 000 kilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Double Asteroid Redirection Test (DART) * Nyt se on virallista: Ihmiskunnalla valmiuksia puolustautua asteroideilta – DART-tehtävä oli jymymenestys Luokka:Asteroidiluotaimet Luokka:Nasa
Sulo Laakio

Sulo Olavi Laakio, vuoteen 1935 Lindblom (4. helmikuuta 1918 Perniö – 30. huhtikuuta 2000 Salo) oli suomalainen osuustoiminnallisten liikeyritysten johtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Laakion vanhemmat olivat seppä Karl August Lindblom ja Julia Augusta Veijo ja puoliso vuodesta 1947 Hillevi Sylvia Lehtinen. Laakio kävi keskikoulun 1935, Suomen Osuuskauppakoulun ja Hankkijan maataloustavara- ja kauppaopinkurssin 1939 ja liikkeenhoitajakurssin 1946. Hän oli Perniön Osuuskaupan harjoittelija ja liikeapulainen 1933–1939, Askolan Osuuskaupan päämyymälän hoitaja 1941–1945, Salon Seudun Osuuskaupan myymäläntarkastaja 1945–1947, Perniön Osuuskaupan myymälänhoitaja 1947–1951, Paimion Kauppaosuuskunnan apulaisjohtaja 1951–1952, Alastaron Osuuskaupan liikkeenhoitaja 1953–1954, Perniön Osuuskaupan toimitusjohtaja 1955–1958 ja Salon Seudun Osuuskaupan toimitusjohtaja 1958–1978. Laakiolla oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. SOK:n hallintoneuvoston jäsen hän oli 1971–1980. Laakio oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1974. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Olof Palmgren

Jarl Olof Palmgren (22. maaliskuuta 1909 Helsinki – 24. syyskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Palmgrenin vanhemmat olivat lääketieteen lisensiaatti Hugo Wilhelm Palmgren ja Eva Maria Börjeson ja puoliso vuodesta 1943 sairaanhoitaja Eila Taimi Annikki Kivimäki. Palmgren tuli ylioppilaaksi Svenska samskolan i Tavastehusista 1926 ja valmistui diplomiekonomiksi Svenska handelshögskolanista 1930. Hän oli kirjanpidon ja konttoritekniikan opettaja Svenska handelsinstitut i Helsingforsissa 1929–1930, Suomen Paperitehtaiden Yhdistyksen II osaston konttoristi 1929–1930 ja Yhtyneet Paperitehtaat -yhtiön lähetysosaston päällikkö Jämsänkoskella 1930–1933, Simpeleen tehtaan konttoripäällikkö 1933–1940, Valke Oy:n konttoripäällikkö Valkeakoskella 1940–1947, Jämsänkosken tehtaiden konttoripäällikkö 1947–1956, apulaisisännöitsijä 1956–1969 ja isännöitsijä 1970–1975 sekä Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n johtokunnan varajäsen 1957–1969. Palmgrenilla oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri (1963). Palmgren sai kauppaneuvoksen arvonimen 1974. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Arvo Mikael Aalto

Arvo Mikael Aalto (6. huhtikuuta 1911 Nauvo – 11. maaliskuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen juristi, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Aallon vanhemmat olivat tilanomistaja Karl Viktor Aalto ja Maria Sofia Lindberg ja puoliso vuodesta 1941 näyttelijä Märta Laurent. Diplomaatti Alec Aalto oli heidän poikansa. Arvo Aalto tuli ylioppilaaksi Åbo svenska lyceumista 1931 ja suoritti ylemmän oikeustutkinon Helsingin yliopistossa 1937. Hän auskultoi Turun hovioikeudessa vuodesta 1937 ja sai varatuomarin arvon 1939. Hän oli Helsingin tuomiokunnan notaari 1937–1939, asianajaja Procopé & Hornborg Asianajotoimistossa 1939–1945, yksityinen asianajaja 1945–1948, Oy Teräskonttorin prokuristi vuodesta 1947, varatoimitusjohtaja 1948–1951, toimitusjohtaja Hans Schlüterin jälkeen 1951–1975, hallituksen jäsen vuodesta 1953 ja hallituksen puheenjohtaja 1974–1978. Aalto oli myös Oy Puikko Ab:n perustajaosakas, hallituksen jäsen ja toimitusjohtaja 1955–1960 ja hänellä oli useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Aalto oli reservin vääpeli (1942). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1974. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
The Crown (1. tuotantokausi)

The Crownin ensimmäinen tuotantokausi seuraa Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Elisabet II:n elämää ja hallitsijakautta. Se koostuu kymmenestä jaksosta, jaksot julkaistiin Netflixissä 4. marraskuuta 2016. Claire Foy näyttelee Elisabetia, ja pääosissa ovat myös Matt Smith, Vanessa Kirby, Eileen Atkins, Jeremy Northam, Victoria Hamilton, Ben Miles, Greg Wise, Jared Harris, John Lithgow, Alex Jennings ja Lia Williams. == Lähtökohta == The Crown alkaa kuningatar Elisabet II:n, silloisen prinsessa Elizabethin häistä vuonna 1947. Ensimmäinen kausi, jossa Claire Foy esittää kuningatarta tämän hallitsijakauden alkupuolella, kuvaa tapahtumia vuoteen 1955 asti. Vuonna 1952 kuningas Yrjö VI kuoli, mikä johti Elisabetin nousemisen valtaistuimelle. Winston Churchill eroaa pääministerin virasta, ja kuningattaren sisko prinsessa Margaret päätti olla menemättä naimisiin Peter Townsendin kanssa. ==Näyttelijät== ====Pääosissa==== ====Muissa rooleissa==== ==Jaksot== |} ==Julkaisu== Sarjan kaksi ensimmäistä jaksoa julkaistiin teattereissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa 1. marraskuuta 2016. Ensimmäinen kausi julkaistiin DVD- ja Blu-ray-muodossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa 16. lokakuuta 2017 ja maailmanlaajuisesti 7. marraskuuta 2017. ==Musiikki== Luokka:1950-luvulle sijoittuvat elokuvat Luokka:2010-luvun televisiosarjat
Didaktinen runous

Didaktinen runous eli opetusrunous on runomuotoista kirjallisuutta, joka käsittelee hyviä tapoja ja kannustaa lukijoita noudattamaan niitä. Lajityypin teemoja ovat esimerkiksi säädyllisyys ja jumalanpelko. Opetusrunoutta kirjoitettiin jo antiikissa. Lajityypin varhaisia klassikoita ovat esimerkiksi Hesodioksen Työt ja päivät, Lucretiuksen Maailmankaikkeudesta ja Vergiliuksen Laulu maanviljelijän työstä. Sekä Platon että Horatius pitivät opettavaisuutta runouden tärkeänä ominaisuutena. Aristoteles sen sijaan oli kiinnostuneempi estetiikasta. Keskiajan exemplumit olivat hyvää ja hurskasta elämää opettavia runoja. Valistusaikana julkaistiin suuri määrä opettavaista runoutta, kuten Alexander Popen An Essay on Man (1733–1734). John Ruskin (1819–1900) puolestaan katsoi, että kirjallisuuden tärkein tehtävä oli ihmisen eettisten ja uskonnollisten vakaumusten vahvistaminen, ei viihdyttäminen. == Lähteet == Luokka:Runous Luokka:Tietokirjallisuuden lajityypit
Sveitsin uimala

thumb|Ulkouimalaa kesällä 2014. Sveitsin uimala on Hyvinkään Sveitsissä sijaitseva maauimalan ja uimahallin yhdistelmä. Se valmistui vuonna 1969 Raimo Valjakan suunnittelemana, ja sitä on laajennettu ja peruskorjattu viimeksi 2020-luvun alussa. Vuonna 2019 uimalassa oli lähes 235 000 asiakaskäyntiä, joista viereisen Hotel Sveitsin asiakkaita vajaat 17 000. Laajennuksen jälkeen uimalan uimahallissa on kaksi 25 metrin allasta. Niistä vanhemmassa on 6 rataa sekä 3- ja 5-metriset hyppytelineet. Matalassa päädyssä altaan syvyys on 1,2 metriä ja syvässä päässä 4 metriä. Laajennusosan uusi allas on teräsrakenteinen, viisiratainen ja kauttaaltaan kaksi metriä syvä. Lisäksi hallissa on lastenallas (syvyys 0,25–0,8 m), virkistys- ja terapia-allas (syvyys 1,3 m) ja 30 metriä pitkä vesiliukumäki. Kesäisin avoinna olevassa maauimalassa on kahdeksanratainen 50 metrin allas (syvyys 1,2–2,0 m), lastenallas (syvyys 0,2–0,65 m) sekä hyppyallas (syvyys 5,5 m), jonka hyppytornissa on 1, 3, 5 ja 10 metrin tasanteet. Valmistuessaan vuonna 1969 Sveitsin uimala oli 1 500 neliömetrin vesipinta-alallaan Suomen suurin. ==Katso myös== *Hyvinkään kaupunkisillan maauimala ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Uimalan verkkosivusto Luokka:Suomen uimahallit Luokka:Maauimalat Luokka:Hyvinkään rakennukset ja rakennelmat Luokka:Hyvinkään urheilu
Kirste

Kirste ja Girste ovat naisen etunimiä. Ne ovat saamelaisia vastineita pohjoismaisille nimille Kirsti ja Kirsten, jotka pohjautuvat Kristinaan ja Kristineen. Vuoteen 2022 mennessä Kirste on ollut Suomessa virallisena etunimenä alle 10 naisella. Girste-nimisiä henkilöitä ei ole kirjattu Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon lainkaan. == Nimipäivä == Kirste- ja Girste-nimet sisältyvät pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, joka on Oulun yliopiston professorin Pekka Sammallahden laatima. Nimipäivä on 24. heinäkuuta. == Tunnettuja Kirstejä == * Kirste Paltto (s. 1947), suomensaamelainen kirjailija == Lähteet == Luokka:Etunimet
Turun baptistiseurakunta

Turun Baptistiseurakunta on turkulainen vuonna 1887 perustettu baptistiseurakunta. Sen toiminta oli aluksi ruotsinkielistä, mutta myöhemmin seurakunnasta tuli suomenkielinen. Seurakunnan rukoushuone sijaitsee Vähä- Hämeenkatu 16:ssa. Vuonna 1996 jäseniä oli noin 150 ja toiminnan piirissä noin 200 henkeä. Nykyinenkin jäsenmäärä on noin 150. == Historia == === Perustaminen ja alkuajat === Baptismi tuli Turkuun Tukhomasta vuonna 1884 työnjohtaja Johanssonin perheen mukana. Baptistit olivat tulleet tunnetuksi tuomiokapituliin kutstutuina vääräoppisina, mutta Johanssonien aikana kiinnostus baptismia kohtaan heräsi. Vierailujen perusteella kävijöiden käsitys baptismista muuttui ja baptistista oppia pidettiin Raamatun mukaisena. Heidät kastettiin ja Turkuun perustettiin baptistiseurakunta 10. marraskuuta 1887. Alkuaikoina seurakunta vaihtoi kokoontumispaikkaa tiheään.Lohikko 2006, s. 34–38 Seurakunnan alkuvuodet olivat vaikeita, ja työ herätti vastustusta. Seurakunta kasvoi kuitenkin 56 jäseneen vuoteen 1897 mennessä. Seurakunnassa vierailivat mm. Edla Frestadius ja Maria Muukkonen, ja heidän kauttaan monet tulivat uskoon. Seurakunnan toiminta oli aluksi ruotsinkielistä. 14. helmikuuta 1903 seurakunta päätti kuitenkin liittyä suomalaiseen lähetyspiiriyhdistykseen. Vuonna 1909 seurakunta hankki oman kiinteistön Vartiovuorenkadulta. Turun seurakunta teki maaseututyötä, jonka seurauksena perustettiin seurakunnat Mathildedahliin (1904) ja Saloon (1924). Turussa koettiin erityistä herätystä vuosina 1887–1889 sekä vuosina 1904–1905. Seurakunnan nuoriso-osasto perustettiin vuonna 1907. == Katso myös == * Baptismi Suomessa * Finlands svenska baptistsamfund == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomen baptistiseurakunnat baptistiseurakunta
Tinasulfidi

Alkuaineen tina sulfideja ovat: * Tina(II)sulfidi (SnS) eli stannosulfidi * Tina(IV)sulfidi (SnS2) eli stannisulfidi Luokka:Sulfidit Luokka:Tinayhdisteet
Tampereen baptistiseurakunta

Tampereen baptistiseurakunta on tamperelainen vuonna 1890 perustettu baptistiseurakunta. Baptistien vaikutus Tampereella alkoi 1880-luvun lopulla. Tilaisuudet pidettiin alkuun yksityiskodeissa, mutta varsin pian vuokrattiin tilat kokoustoimintaan muualta. Seurakunnalla on ollut kaksi omaa kirkkokiinteistöä: ensimmäinen oli Tammelassa, Pinninkatu 29, toinen on nykyinen kirkkorakennus Kissanmaalla. Seurakunnan pastori on Sami Günther. == Historia == === Perustaminen ja alkuajat === Tampereella baptistinen vaikutus alkoi vuonna 1888 vaasalaisen Johan Liljestrandin vierailun myötä. Liljestrandin kokoukseen osallistunut joukko oli perustamassa vuonna 1890 baptistiseurakuntaa, jonka ensimmäiseksi puheenjohtajaksi ja saarnaajaksi Liljestrand valittiin. Seurakunta perustettiin 21. joulukuuta 1890. Vajaan vuoden kuluttua Jonas Andersson tuli uskoon ja tarjosi seurakunnan käyttöön huoneistonsa salin. Anderssonista tuli seurakunnan saarnaaja ja johtaja, toimien tehtävässä vuodet 1891–1921. Tampereen seurakunnasta tuli pian suomenkielisen baptismin keskuspaikka.Lohikko 2006, s. 39–42 Seurakunta sai vakituisen rukoushuoneen vuosisadan vaihteessa osoitteesta Pinninkatu 29. Seurakuntatyön oheen päätettiin perustaa ompeluseura ja pyhäkoulu vuonna 1894. Vuonna 1889 perustettiin baptistiseurakunnan nuorisoseura Sarastus, josta kasvoi kymmenessä vuodessa 72-jäseninen yhdistys. Tampereen seurakunta teki maaseututyötä Forssassa, Toijalassa, Viialassa, Ryttylässä ja Kangasalla, myöhemmin myös Vesilahdessa, Hauholla ja Visuvedellä. === Suomenkielisen baptismin keskus === 1900-luvun alussa seurakuntaan liittyi runsaasti jäseniä. Seurakunnan pyhäkouluun osallistui sunnuntaisin jopa 300 lasta. Monet tulivat uskoon ja liittyivät seurakuntaan. Tilaisuuksia pidettiin säännöllisesti myös ympäryskunnissa. Ryttylässä tehtiin menestyksekästä ompeluseuratyötä ja Tampereen seurakunnan alaisuuteen perustettiin hengellinen seurakunta vuonna 1909. Myös Multian ja Keuruun baptistiseurakunnat saivat alkunsa Tampereen seurakunnan työstä.Lohikko 2006, s. 54 == Seurakunnan johtajat == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Tampereen baptistiseurakunnan johtajina:Huhtala 1980, s. 6 * 1888–1891: Johan Liljestrand * 1891–1921: Jonas Andersson * 1921–1923: Anton Mustonen * 1923–1927: Kalle Henneri * 1927–1928: Vilho Malin * 1928–1930: Kalle Henneri * 1930–1937: August Jauhiainen * 1937–1938: Matti Mäkinen * 1938–1946: John Gustaf Kokki * 1946–1955: Matti Lehtonen * 1955–1960: Paavo Ketonen * 1960–1963: Henry Aalto * 1964–1967: Jaakko Kalliomäki * 1967–1968: Toivo Wacklin * 1968–1969: Akke Mäkinen * 1969–1972: Niilo Mäenpää * 1972–1974: Jorma Lempinen * 1974–1976: Vesa Väyrynen * 1976– Lauri Kotkavuori == Katso myös == * Uskonto Tampereella * Luettelo Suomen baptistiseurakunnista * Baptismi Suomessa * Suomen Baptistikirkko == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomen baptistiseurakunnat Luokka:Tampereen seurakunnat
Leijonan tripletti

Leijonan tripletti (myös Leijonan kolmikko tai M66:n galaksiryhmä) on galaksiryhmä Leijonan tähdistössä, n. 35 miljoonan valovuoden päässä Maasta. Tripletin rektaskensio on 11h 17m, ja deklinaatio +13° 25'. Siihen kuuluu kolme kierteisgalaksia: M65, M66, ja NGC 3628. Näistä M66 on kirkkain. Leijonan tripletti sijaitsee lähellä toista, M96:n galaksiryhmänä tunnettua suurempaa galaksiryhmää. Jotkut tähtitieteilijät pitävät sitä tämän ryhmän osana. ==Lähteet== Luokka:Galaksijoukot Luokka:Leijonan tähdistö
Doaivu

Doaivu ja Doaivvot ovat miehen etunimiä. Ne ovat suomalais-virolaisen Toivon saamelaisia vastineita. Doaivu- ja Doaivvot-nimet sisältyvät pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, joka on Oulun yliopiston professorin Pekka Sammallahden laatima. Nimipäivä on 4. kesäkuuta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Doaivu, Tilastotietoa etunimestä Doaivvot (Digi- ja väestötietovirasto) Luokka:Etunimet
Dumont

Dumont, DuMont on ranskalainen sukunimi muun muassa seuraavilla: ==Henkilöitä== * Allen Balcom DuMont, (1901–1965), yhdysvaltalainen insinööri ja keksijä * Alberto Santos-Dumont, (1873–1932), ilmailun alkuajan epäonnisia yrittäjiä, Brasilian ilmailun isä * Auguste Dumont, (1801–1884), ranskalainen kuvanveistäjä * Brigitte Gapais-Dumont, (1944–2018), ranskalainen miekkailija ja olympiamitalisti * Bruno Dumont, (s. 1958), ranskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja * Charles Dumont, (1929–2024), ranskalainen laulaja ja säveltäjä * Charles Henri Frédéric Dumont de Sainte-Croix (1758–1830), ranskalainen lintutieteilijä * Christian Dumont, (1963–2021), ranskalainen ampumahiihtäjä * Emma Dumont, (s. 1994), yhdysvaltalainen näyttelijä, malli ja tanssija * Gabriel Dumont, (1837–1906), Länsi-Kanadassa asuvien métisien johtaja * Jean-Pierre ”J. P.” Dumont, (s. 1978), kanadalainen jääkiekkoilija * Jules Dumont d'Urville, (1790–1842), ranskalainen laivaston amiraali * Louise Dumont, (1862–1932), saksalainen näyttelijä, Düsseldorfin teatterin perustaja * Margaret Dumont, oik. Daisy Juliette Baker, (1889–1965), yhdysvaltalainen näyttelijä ja oopperalaulaja * René Dumont, (1904–2001), ranskalainen maataloustieteilijä ja poliitikko * W. Yvon Dumont, (s. 1951), kanadalainen poliitikko ja Manitoban varakuvernööri ==Muita== * DuMont Laboratories yhdysvaltalainen katodisädeputki- ja televisiovalmistaja * DuMont Television Network, maailman ensimmäinen kaupallinen televisioverkko * FS Dumont D'Urville (L9032), Ranskan laivaston Champlain-luokan kuljetusalus * Coulée verte René-Dumont, kävelypuisto Pariisissa * Santos Dumontin lentoasema, lentoasema Rio de Janeirossa Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Amisulbromi

Amisulbromi (C13H13S2N5BrO4F) on indoli- ja triatsolijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa amisulbromi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen. Aineen fungisidiset ominaisuudet perustuvat soluhengityksen estoon, koska amisulbromi estää ubikinonireduktaasientsyymin toiminnan. Amisulbromi tehoaa vain munasieniin. Amisulbromin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa 4-fluori-2-nitrofenyyliasetoni pelkistetään vedyttämällä, jolloin se muodostaa indolirakenteen. Reaktio vetybromidin kanssa seuraavassa vaiheessa johtaa 2-metyyli-3-bromi-6-fluori-indoliin. Tämä yhdiste reagoi N-sulfonamido-1,2,4-triatsolisulfonyylikloridin kanssa emäksisissä oloissa muodostaen tuotteena amisulbromia. : : Amisulbromia käytetään perunaruton ja tomaatin, kurkkukasvien sekä viiniköynnösten munasienitautien torjuntaan. Se on hyväksytty käytettäväksi kasvinsuojeluaineena muun muassa Euroopan unionin alueella. == Lähteet == Luokka:Sienentorjuntamyrkyt
Agát

Agát on naisen etunimi. Se on saamelainen muoto kreikkalaisperäisestä nimestä Agata, jonka merkitys on ’hyvä’ tai ’hyväsydäminen’. Agát-nimi sisältyy professori Pekka Sammallahden laatimaan pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin. Nimipäivä on 7. joulukuuta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Agát (Digi- ja väestötietovirasto) Luokka:Etunimet
Euroopan unionin kyberturvallisuusvirasto

Euroopan unionin kyberturvallisuusvirasto (; aiemmalta nimeltään Euroopan verkko- ja tietoturvavirasto; , mistä johtuu lyhennys ENISA) on vuonna 2004 perustettu Euroopan unionin kyberturvallisuuteen keskittyvä erillisvirasto. Viraston päätoimipaikka sijaitsee Kreikan Iraklionissa Kreetalla. ENISAlla on sivutoimipisteet Ateenassa (Kreikka) ja Brysselissä (Belgia). Vuonna 2013 kolmannes tuolloisesta noin 60 hengen suuruisen viraston henkilökunnasta siirtyi Ateenaan perustettuun sivutoimipaikkaan. Kreikka on puolustanut kahden kansallisen toimipaikan ratkaisua, vaikka EU on yrittänyt siirtää viraston päätoimipisteen syrjäisemmästä sijainnista Kreetalta pääkaupunki Ateenaan. == Katso myös== * Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaava Euroopan unionin virasto (Eu-LISA), Viro * Naton kyberpuolustuksen osaamiskeskus (Nato CCDCOE), Viro * Kyberturvallisuuskeskus == Lähteet == == Aiheesta muualla == *EU:n virastot ja erilliselimet (europa.eu) kyberturvallisuusvirasto Luokka:Tietoturva
Bierdna

Bierdna ja Bienná ovat miehen etunimiä. Ne ovat muinaisskandinaavisen Björnin ja suomalaisen Otson saamelaisia vastineita. Bierdna- ja Bienná-nimet sisältyvät pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, joka on Oulun yliopiston professorin Pekka Sammallahden laatima. Nimipäivä on 11. lokakuuta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Bierdna, Tilastotietoa etunimestä Bienná (Digi- ja väestötietovirasto) Luokka:Etunimet
Valeri Ratškov

Valeri Aleksandrovitš Ratškov (, s. 24. huhtikuuta 1956 Alma-Ata, Neuvosto- Kazakstan) on kazakstanilainen Neuvostoliittoa 1970-luvun loppupuoliskolla edustanut nyrkkeilijä, joka voitti nyrkkeilyn maailmanmestaruuden vuoden 1978 MM-kisoissa. Valeri Ratškov kasvoi orpokodissa Alma-Atassa Kazakstanissa. Hän alkoi nyrkkeillä 12-vuotiaana ohjaajanaan Stanislav Boldyrev, joka oli koko Ratškovin nyrkkeilyuran ajan valmentajana. Vuonna 1973 hän voitti Neuvostoliiton yleisliittolaisen nuorisomestaruuden ja voitti vuonna 1976 ensimmäisen aikuisten sarjamestaruuden välisarjassa (alle 67 kg). Sen perusteella hänet valittiin edustamaan maataan Montrealin olympialaisissa. Ensimmäinen vastustaja oli edellisen vuoden sarjan Euroopan mestari Suomen Kalevi Marjamaa, jonka hän voitti keskeytyksellä 3. erässä. Seuraavan vastustajan Uuden-Seelannin David Jacksonin hän voitti selvästi pistein. Kolmannessa ottelussa vastassa oli Itä-Saksan Jochen Bachfeld, joka voitti Ratškovin pistein. Bachfeldistä tuli kisoissa sarjansa olympiavoittaja. Ratškov jatkoi uraansa ja oli kahden seuraavan vuoden aikana voittamaton otteluissaan. Hän voitti mm. vuosien 1977 ja 1978 Neuvostoliiton mestari välisarjassa. Hän voitti mm. loppuottelussa Valeri Limasovin, joka edusti maataan välisarjassa voittoisasti EM-kisoissa vuonna 1977. Ratškov edusti Neuvostoliittoa vuoden 1978 MM-kisoissa Belgradissa. Ensimmäisessä ottelussa hän tyrmäsi 1.erässä Keski-Afrikan Charles Tochotsin. Seuraavassa ottelussa vastaan tuli olympiavoittaja Jochen Bachfeld, mutta tällä Ratškov otti hänestä voiton tuomariäänin 3-2. Välierässä hän tyrmäsi Yhdysvaltain Roosevelt Greenin ja loppuottelussa tuli voitto Jugoslavian Miodrag Perunovicista tuomariäänin 3-2. Seuraavina vuosina Ratškovin menestys hiipui, sillä hän jäi toiseksi vuoden 1979 mestrauuskilpailuissa ja olympiavuonna 1980 kolmanneksi. Näin hän ei saanut enää maansa edustuksia kansainvälisiin turnauksiin. Näin Ratškov päätti uransa kauden 1980 jälkeen. Tällöin hän oli otellut 213 ottelua, joista 190 oli päättynyt hänen voittoon. Aktiiviurhelu-uransa päätyttyä hän toimi Alma-Atassa nuorten valmentajana ja siirtyi vuosiksi 1984–1987 Moskovaan, jossa hän valmensi Moskovan Dynamon nuoria. Samaan aikaan hän toimi myös tuomarina ja sai AIBAlta kansainvälisen tuomarin arvon. Myöhemmin hän toimi Neuvostoliitossa nyrkkeilyn kykyjenetsijänä, joista hän osasta itse valmensi mestareita kuten olympiamitalisti Raimkul Malahbekov ja Vasili Žirov. Neuvostoliiton romahdettua hän siirtyi vuonna 1992 vuodeksi Indonesian nyrkkeilymaajoukkueen valmentajaksi. Palattuaan vuonna 1994 Venäjälle hän perusti ansaitsemillaan rahoilla rakennusyhtiön, joka toimii edelleen. Hänen oma poikansa Konstantin on ollut aktiivi rugbypelaaja pelaten Ranskassa ja edustanut niin Kazakstanin ja Venäjän maajoukkueita. == Viitteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset nyrkkeilijät Luokka:Nyrkkeilyvalmentajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Crosspark Reiteralm

Crosspark Reiteralm Crosspark Reiteralm Paikkakunta: Schladming, Itävalta Talviurheilukeskus: Reiteralm Vuori: Gasselhöhe Rinneluokitus: Punainen Yläasema: 1 685 m Ala-asema: 1 484 m Korkeusero: 201 m Pituus: 1 100 m Keskijyrkkyys: 18,3 % Hissi Hissi Hissi: Sepp’n Jet Tyyppi: 4-hengen tuolihissi Kapasiteetti: 2 000 henkilöä/h Ala-asema: 1 370 m Yläasema: 1 740 m Skicross Skicross Lähtö: 1 700 m Maali: 1 480 m Korkeusero: 220 m Pituus: 1 300 m Keskijyrkkyys: 16,9 % Eri elementtejä: 30 kpl 1\. MC-kilpailu: 19.2.2021 Lumilautacross Lumilautacross Lähtö: 1 700 m Maali: 1 490 m Korkeusero: 210 m Pituus: 1 200 m Keskijyrkkyys: 17,5 % Eri elementtejä: 30 kpl 1\. MC-kilpailu: 18.2.2021 Crosspark Reiteralm on laskettelupuisto Reiteralmissa Schladmingissa Itävallassa. Laskettelupuisto toimii freestylehiihdon ja lumilautailun maailmancupin crosskilpailuiden isäntäpaikkana. ==Lähteet== *Crosspark Reiteralm crosspark.at *Crosspark Reiteralm reiteralm.at *Crosspark Reiteralm skiamade.com *Skicross Results – Reiteralm fis-ski.com *Snowboardcross Results – Reiteralm fis-ski.com Luokka:Itävallan laskettelurinteet Luokka:Schladming
K. Axel Nielsen

Knud Axel Nielsen (10. helmikuuta 1904 Hvorup – 31. joulukuuta 1994) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1953–1973 ja toimi Tanskan oikeusministerinä 1964–1968 sekä 1971–1973. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * K. Axel Nielsen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan oikeusministerit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Muurasjärven työväentalo

Muurasjärven työväentalo on Pihtiputaan kunnan Muurasjärven kylässä sijaitseva työväentalo. Talo edustaa 1950-luvulle tyypillistä työväentalorakentamista, ja se on rakennushistoriallisesti arvokas. ==Historia== Muurasjärven työväenyhdistys ovat perustaneet vuonna 1906 torpparit. Toiminta oli vuoteen 1915 asti vähäistä. Vuonna 1917 yhdistys osti vanhan rakennuksen, joka jaettiin kahtia. Toisesta osasta tehtiin keittiö ja toisesta osasta puffetti. Vanhan rakennuksen yhteyteen rakennettiin laudasta sali. Sotien jälkeen vanha talo ei enää vastannut ajan vaatimuksia. Yhdistykselle ostettiin oma tontti, jolle rakennettiin uusi talo vuonna 1950. Rakennuttajana ja suunnittelijana oli Veikko Hollanti. Vanha rakennus oli vuokramaalla, ja se purettiin vuonna 1955. 1960-luvulla yhdistyksen toiminta hiipui ja talon käyttö väheni. Vuonna 1979 talo oli autio. ==Rakennus== Talo on lautarakenteinen ja taitekattoinen rakennus. Katteena on pelti. Perustus on betonista. Väritykseltään talo on vaaleanharmaa. Puolipyöreä rappu sisäänkäyntien edessä on betonista. Talossa on alakerrassa sali, näyttämö, narikka, puffetti ja keittiö, ja yläkerrassa on eteinen ja parveke. Parvekkeen seinämaalaukset ja kulissit on maalannut kiertävä kulissimaalari Pohjanmaalta. Ulkorakennuksena on ollut wc:t ja putka. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Pihtiputaan rakennukset ja rakennelmat
Knud Hertling

Knud Ludvig Johannes Hertling (7. tammikuuta 1925 Paamiut, Grönlanti – 25. lokakuuta 2010) oli grönlantilainen poliitikko, joka istui kansankäräjillä vuosina 1964–1973 ja toimi Tanskan Grönlanti-ministerinä 1971–1973. Hän perusti vuonna 1969 Sukaq-nimisen Grönlannin itsenäisyyttä ajaneen puolueen, mutta se ei menestynyt, ja hän liittyi myöhemmin Siumut-puolueeseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Knud Hertling Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Grönlantilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Etelä-Mahlun työväentalo

Etelä-Mahlun työväentalo on Saarijärven kunnan Mahlun kylässä sijaitseva työväentalo. Talo edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä ja se on rakennushistoriallisesti ja historiallisesti arvokas. ==Historia== Etelä-Mahlun työväenyhdistys on perustettu vuonna 1906. Tontti työväentaloa varten ostettiin Konttimäen tilalta, ja vanha rakennus Jussilasta. Nämä kuitenkin myytiin. Sitten ostettiin tontti Matti Ahoselta, ja sinne rakennettiin tanssilava. Kylytjärveltä ostettiin vanha riihi, ja siitä tehtiin sali. Vuonna 1946 tehtiin lautarakenteinen näyttämö. Vuonna 1949 rakennettiin keittiö ja ravintolaosa hirrestä. Laajennusta varten ostettiin vanha aitta Purolasta. Talossa oli neliruutuiset ikkunat, jotka uusittiin 1950-luvulla, ja samalla talo paneloitiin. Työväenyhdistys lopetti toimintansa vuonna 1969, ja talo myytiin Alma Kotamäelle, joka siirsi sen sitten poikiensa Benjan ja Gunnar Kotamäen nimiin. Talo on ollut asuinkäytössä 1970-luvulla, jolloin taloon rakennettiin sauna ja tehtiin välttämättömiä korjauksia. Myös vanha näyttämö on purettu. ==Rakennus== Talo on hirsirunkoinen ja harjakattoinen, ja katteena on huopa. Perustus on tehty nurkkakivistä. Väritykseltään talo on punamultaa. Talossa on ollut sali, näyttämö, ravintola ja keittiö sekä lautarakenteinen ulkoeteinen. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Saarijärven rakennukset ja rakennelmat
Lehtolan työväentalo

Lehtolan työväentalo on Saarijärvellä Lehtolan kylässä sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti arvokas. Talo edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä. ==Historia== Lehtolan työväenyhdistys on perustettu vuonna 1906. Vuonna 1921 leskivaimo Maria Konttinen myi yhdistykselle Männikkö-nimisen palstatilan Lehtolan talon maalta. Ennen työväentalon valmistumista kokoonnuttiin tontilla olleessa Maria Konttisen mökissä, jossa oli kaksi huonetta. Vuoden 1926 maaliskuussa otettiin Saarijärven Säästöpankista laina talon rakentamista varten. Rakennus hankittiin Pylkönmäen Kuoppalasta. Maria Konttisen mökkiä on käytetty myös vahtimestarin asuntona, ja siellä toimi aluksi myös ravintola. Vuonna 1932 rakennus myytiin julkisella huutokaupalla Saarijärven Säästöpankille, joka myi sen vuonna 1935 Saarijärven Osuusliikkeelle. Osuusliikkeen omistuksessa talossa oli myymälä ja varasto. Taloa remontoitiin uusimalla sisätilat ja ikkunoita. Osa ikkunoista myös tukittiin. Osuusliike myi talon vuonna 1967 kauppias Sahinaholle. ==Rakennus== Talo on hirsirunkoinen ja harjakattoinen. Katteena ollut päre on vaihdettu peltiin. Perustuksena on kivipilarit. Ulkoväri on punainen. Talossa on alun perin ollut sali, jossa näyttämökoroke. Osuusliikkeen omistuksen aikana talossa on ollut myymälä, varasto, keittiö, eteinen ja kaksi huonetta. Sen jälkeen kaikki tilat ovat toimineet varastona. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Saarijärven rakennukset ja rakennelmat
Västerviks-Tidningen

Västerviks-Tidningen (lyh. VT; 1834–1919 Westerviks Veckoblad) on ruotsalainen vuonna 1834 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Västervik. Se ilmestyy kuudesti viikossa, on poliittiselta linjaltaan kokoomuslainen ja kuuluu NTM- konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Västervikin kunta
Perniön Vihiniemen työväentalo

Perniön Vihiniemen työväentalo sijaitsee Salon kaupungissa Perniössä. Talo on myyty vuonna 2014. ==Historiaa== Työväenyhdistys T.y. Riento perustettiin vuonna 1906. Aluksi yhdistys toimi Perniön aseman työväenyhdistyksen alaosastona. Yhdistys olisi halunnut rakentaa työväentalon Kosken aseman lähelle, mutta se ei poliittisista syistä saanut alueelta tonttia. Tontti ostettiin Vihiniemestä vuonna 1916, ja se maksoi 1 700 markkaa. Talon sijainti koettiin syrjäiseksi. Työväentalo rakennettiin vuosina 1917–1919 yhdistyksen taloksi. Talon rakennustyöt keskeytyivät vuonna 1918. Varoja talon rakentamiseen ei ollut, lainaa otettiin yhdistyksen omilta jäseniltä. Lainat maksettiin takaisin.Jäseniä yhdistyksessä oli joulukuun 1916 lopussa 50, miehiä 38 ja naisia 12. ==Rakennus== Talo valmistui vuonna 1919. Rakennuspiirustukset maksoivat 10 markkaa, ja ne teki Sikstus Rönnberg. Valvojina toimivat yhdistyksen jäsenet O. Murtomäki perustustyön ja O. Kallio puutöiden osalta. Talon pohja oli vinkkelin muotoinen, ja sen sisäkulma muodosti pääjulkisivun. Talo oli väriltään punainen ja rimalaudoitettu, nurkka- ja ikkunalaudat olivat valkoiset. Kivijalka oli tehty luonnonkivipilareista, joiden väliin on myöhemmin muurattu tiiliä.Työväentalo on maalattu sekä katteet ja valaistuslaitteet uusittu 1930-luvulla.. ==Toimintaa työväentalolla== T.y. Riennon 30-vuotisjuhlia vietettiin onnistuneesti työväentalolla 6.1.1936. Vappujuhlia vietettiin vuonna 1930-luvulla jokaisella työväentalolla. Yhdistyksen järjestämistä arpajaisista tehtiin julkinen tilitys sanomalehdessä.. Arpajaiset olivat niin isoja tapahtumia, että niitä varten saatettiin jopa teettää uudet vaatteet. Päävoittona saattoi olla lammas. Parhaina vuosina arpoja myytiin tuhansia ja voittoja oli satoja. Arpajaisvoittovaroilla pidettiin taloa kunnossa. ==Nykyinen käyttö== Talo on ollut vuodesta 2014 Koski as. kyläyhdistyksen omistuksessa. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Salon rakennukset ja rakennelmat
Linnankylän työväentalo

Linnankylän työväentalo on Saarijärvellä Linnan kylässä sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti arvokas. Talo edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä. ==Historia== Työväenyhdistys on Saarijärven Linnan kylälle perustettu vuonna 1907. Vuonna 1917 yhdistys osti tontin Toivo Hämäläiseltä. Vuonna 1924 tontille tuotiin Jussi Tuimalan maalta ostettuja puita. Lisäksi puita kerättiin jäseniltä. Vuonna 1925 otettiin kiinnelaina Saarijärven Säästöpankista ja ostettiin Kuorelahdesta rakennus. Lisää lainaa otettiin vuonna 1927, ja talon rakentaminen annettiin urakalla tehtäväksi Eemel Tuimalalle. Vuonna 1928 omalla talolla pidettiin jo kokouksia. Samana vuonna talon korottaminen kahdella hirsikerralla annettiin urakalla tehtäväksi Herman Paloaholle. Aatu Halttuselta kiellettiin 12.6.1932 sisäänpääsy työväentalolle. Samaan aikaan rakennettiin putka ulkorakennuksen viereen, ja se on nimetty ”Halttuseksi” ensimmäisen asiakkaan mukaan. Vuonna 1936 tehtiin väliseinät ja uuni. Vuosina 1941–1945 työväentalolle oli majoitettuna siirtolaisia. Vuonna 1945 salin silta (lattia) nostettiin ylös, oikaistiin, seinät piirutettiin ja pahvitettiin, laipio paneloitiin, ikkunat ja ovet uusittiin ja rakennettiin eteinen. Vuonna 1954 tehtiin talon toiseen puoleen huopakate. ==Rakennus== Talo on hirsirunkoinen ja harjakattoinen. Perustuksena on luonnonkivet ja rappaus. Katteena on huopa. Talo on maalattu punamullalla. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö ja eteinen. Ulkorakennus on lautarakenteinen ja pulpettikattoinen. Katteena on pelti. Ulkorakennuksessa on käymälät. ==Toimintaa työväentalolla== Talo oli vuokrattuna vuoden 1982 tiedon mukaan. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Saarijärven rakennukset ja rakennelmat
Nussensee

Nussensee on Itävallassa Bad Ischlin kaupungissa sijaitseva järvi. Sen pinta- ala on 10 hehtaaria ja suurin syvyys 18 metriä. Järvi on luokiteltu luonnonsuojelualueeksi. Nussensee on kalarikas järvi. Järvessä tavataan ainakin nieriää, siikaa, haukea ja taimenta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itävallan järvet Luokka:Ylä-Itävallan maantiede
Kauhajoen baptistiseurakunta

Kauhajoen baptistiseurakunta on vuonna 1949 perustettu kauhajokelainen baptistiseurakunta. Seurakunta on Suomen Baptistikirkon jäsen.Lohikko 2006, s. 122–124 == Historia == === Seurakunnan perustaminen ja alkuvaiheet === Kauhajoella oli baptisteja jo 1800-luvulla ja Kauhajoella oli pidetty baptistisia tilaisuuksia jo 1900-luvun alusta lähtien Jurvan seurakunnan toimesta. Varhaisia baptisteja olivat muun muassa Loviisa Lehtikevari ja Herman Sillanpää. 1940-luvun lopulla Kauhajoelle perustettiin oma seurakunta. Seurakunnan taustalla vaikuttivat eri puolilla maata liikkuneet evankelistat. Eräs heistä oli kentällä toiminut Martta Mörsky. Kauhajoen baptistiseurakunta perustettiin 3. heinäkuuta 1949 Hangasluoman kylässä, Juho Hangasluoman talossa. Kauhajoella tuli uskoon erityisesti nuoria. Kesällä 1949 seurakuntaan liittyi 36 jäsentä ja vuoden vaihteessa jäseniä oli 52. Syksyllä 1949 Kauhajoella järjestettiin baptistien ja helluntailaisten yhteinen veljeskokous. Kokouksessa oli suunniteltu baptistien ja helluntailaisten yhdistymistä. Erityisesti nuoret näkivät täydellisen yhtymän seurakuntien opissa. Asia kuitenkin raukesi, mutta tilaisuudet vetivät yleisöä.Lohikko 2006, s. 133–134 === Baptistien rukoushuone === Vuonna 1955 Kauhajoen baptistiseurakunnan palvelukseen tuli Matti Lehtonen. Tuolloin seurakunnalla ei ollut toimitiloja. Lehtoset lahjoittivat seurakunnalle tontin ja rakentaminen lähti käyntiin. 1950-luvun loppupuolella seurakunnassa kastettiin yli 30, mikä oli paljon pienellä paikkakunnalla. Seurakunta toimi tuolloin Kainastolla. Kauhajoen uusi rukoushuone oli Lehtosen ja Eero Lehtikevarin yhteinen hanke.Lohikko 2006, s. 159–160 == Katso myös == * Baptismi Suomessa * Suomen Baptistikirkko * Kauhajoen seurakunta * Kauhajoen helluntaiseurakunta * Kauhajoen adventtiseurakunta == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kauhajoen seurakunnat Luokka:Suomen baptistiseurakunnat
Vulle

Vulle on saamelainen miehen etunimi. Sen taustalla on skandinaavisen Olav- nimen ruotsalainen muunnos Olle, joka on tunnettu jo 1300-luvulla. Ollen ja Vullen suomalainen vastine on Olli. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2022 mennessä tilastoitu alle 5 Vulle-nimistä miestä. == Nimipäivä == Professori Pekka Sammallahden laatimassa pohjoissaamelaisessa nimipäiväkalenterissa Ollella ja Vullella on nimipäivä 29. heinäkuuta. == Nimi populaarikulttuurissa == Aku Ankan nimi on pohjoissaameksi Vulle Vuojaš. Samannimistä lehteä julkaistiin 1980-luvulla. == Lähteet == Luokka:Etunimet
Thomas Lipton

Thomas Johnstone Lipton (10. toukokuuta 1850 Glasgow – 2. lokakuuta 1931 Lontoo) oli brittiläinen liikemies, lahjoittaja ja kilpapurjehtija. Hän oli Lipton Tea -yhtiön perustaja. ==Elämä ja ura== Liptonin vanhemmat olivat muuttaneet 1840-luvulla Skotlantiin Pohjois-Irlannista. Hyvin nuorena hän työskenteli Glasgow'n paperikauppiaan juoksupoikana ja 15-vuotiaana hän muutti Amerikkaan, jossa hän työskenteli aluksi päivittäistavarakaupassa ja sen jälkeen raitiovaununkuljettajana New Orleansissa, kauppamatkustajana muotokuvayrityksessä ja plantaasilla Etelä-Carolinassa. Hän oppi päivittäistavarakaupan ja amerikkalaisen myyntityön ja mainonnan tekniikat. Säästettyään jonkin verran rahaa hän palasi lopulta Glasgow'hun ja avasi pienen elintarvikemyymälän. Liiketoiminta kasvoi, ja vähitellen Liptonilla oli elintarvikemyymälöitä ensin eri puolilla Skotlantia ja sitten koko Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Jotta hän voisi toimittaa vähittäismyymälöilleen tuotteita mahdollisimman edullisin ehdoin, hän osti Ceylonista laajoja tee-, kahvi- ja kaakaoviljelmiä ja hankki Chicagosta oman sikojen teurastamon sekä Englannista hedelmätiloja, hillotehtaita, leipomoita ja pekonin kypsytyslaitoksia. Vuonna 1898 hänen liiketoimintansa muutettiin osakeyhtiöksi. Lipton oli tunnettu hahmo kansainvälisissä seurapiireissä, ja hänen läheisiin ystäviinsä kuuluivat kuningas Edvard VII ja presidentti Teddy Roosevelt. Kuningatar Viktorian timanttijuhlavuoden yhteydessä vuonna 1897 hän lahjoitti 20 000 puntaa Lontoon köyhille. Vuonna 1898 hänet lyötiin ritariksi, ja vuonna 1902 hänestä tehtiin baronetti. Purjehdusmaailmassa hän tuli tunnetuksi toistuvista yrityksistään voittaa America’s Cup. Hän hävisi kilpailun viisi kertaa peräkkäin vuosina 1899–1930. Vuonna 1909 Liptonista tehtiin Italian suurritarikunnan ritarikomentaja. Kiitokseksi hän lahjoitti italialaisille pokaalin, jota käytettiin kansainvälisessä jalkapallokilpailussa. Tämän vuoksi Liptonia pidetään jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen varhaisena uranuurtajana. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset liikemiehet Luokka:Baronetit Luokka:Brittiläiset kilpapurjehtijat Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet