EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Romell Broom

Romell Broom (4. kesäkuuta 1956 – 28. joulukuuta 2020) oli yhdysvaltalainen rikollinen, joka kaappasi, raiskasi ja murhasi 14-vuotiaan Tryna Middletonin 21. syyskuuta 1984. Hän yritti siepata myös kaksi Middletonin ystävää, joiden kuitenkin onnistui paeta. Broom tuomittiin kuolemaan 16. syyskuuta 1985. Vuonna 2003 hän suostui DNA-testiin, joka ei kuitenkaan osoittanut häntä viattomaksi. Broom nousi julkisuuteen teloituksensa epäonnistuttua Ohiossa 15. syyskuuta 2009. Teloituksen epäonnistumisen syy oli se, että sopivaa suonta myrkkyruisketta varten ei löydetty. Suonta etsittiin kahden tunnin ajan, mutta piikki osui Broomin lihaksiin tai luihin. Välillä hän huusi kivusta. Koska teloitus ei onnistunut, Broom sai lykkäyksen. Vastaava tapaus sattui Yhdysvalloissa vuonna 1946, kun Willie Francis selvisi hengissä sähkötuolista. Francis piti toista teloitusyritystä perustuslain vastaisena, mutta korkein oikeus oli toista mieltä, ja Francis teloitettiin lopulta. == Lähteet == Broom, Romell Broom, Romell Broom, Romell
Eeva-Liisa Saarinen

Eeva-Liisa Annikki Saarinen (o.s. Naumanen; s. 21. joulukuuta 1952 Mikkeli) on suomalainen oopperalaulaja (mezzosopraano).Kuka kukin on 2003, s. 867. Helsinki 2002. ISBN 951-1-18086-X Eeva-Liisa Saarinen opiskeli laulua Sibelius-Akatemiassa Liisa Linko-Malmion oppilaana. Lisäksi hän on opiskellut Lontoossa, Berliinissä, Roomassa ja Kööpenhaminassa. Hän sai 1981 Lappeenrannan laulukilpailussa neljännen sijan ja Yleisradion erikoispalkinnon. Saarinen oli 1984–2005 Suomen Kansallisoopperan solistikunnan vakituinen jäsen. Hän on myös vieraillut Helsingin Juhlaviikoilla ja Savonlinnan Oopperajuhlilla, Nantesin oopperassa ja Hampurin valtionoopperassa. Kotimaan ja useiden Euroopan maiden lisäksi hän on konsertoinut muun muassa Yhdysvalloissa. Saarinen on laulanut 12 suomalaisen oopperan kantaesityksessä. Hänen tärkeimpiä levytyksiään ovat Sibeliuksen Kullervo, Rautavaaran Vincent ja Aleksis Kivi, Sallisen Kullervo ja Aarre Merikannon Juha. Vuonna 2000 hänelle myönnettiin Suomen Muusikkojen liiton tunnustuspalkinto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset mezzosopraanot Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Todd Terry

Todd Terry (s. 18. huhtikuuta 1967 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen DJ, tuottaja ja miksaaja. == Ura == Terryn uraa voidaan kuvailla laajana kokoelmana klassisen diskomusiikin viitteitä sekoitettuna house- ja hip hop -tyylisuunnan musiikkiin. Remixit ovat myös suuri osa Terryn tuotantoa, ja suuri osa pinnalle päässeistä hiteistä kuuluvatkin juuri tähän ryhmään. Terry tunnetaan myös yhtenä 1980-luvun lopun house- ja deep house -tyylisuunnan uudisraivaajana. Yksi hänen tunnetuimpia kappaleitaan on "Missing" yhtyeeltä Everything But the Girl. Toddin kappaleet "Something Goin' On" ja "Keep on Jumpin'" nousivat molemmat brittilistan top-10 joukkoon. Fanien keskuudessa Terry tunnetaan useimmiten nimellä "Todd the God", tai yksinkertaisemmin "God". Hän on yksi Euroopan ja Yhdysvaltojen parhaiten tienaavia tiskijukkia. == Aiheesta muualla == * Todd Terry Discogs-sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset DJ:t Luokka:Yhdysvaltalaiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Yhdysvaltalaiset house-artistit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hampurin valtionooppera

Hampurin valtionooppera eli Hamburgische Staatsoper on Hampurissa toimiva ooppera, ja sen yhteydessä toimii orkesteri Hampurin filharmonikot, entinen "Philharmonisches Staatsorchester Hamburg". Ooppera on yksi maailman johtavista oopperataloista, ja sillä on takanaan 300-vuotinen historia. == Lähteet == Luokka:Saksan oopperatalot Luokka:Hampurin rakennukset ja rakennelmat
Anna Maria Jopek

Anna Maria Jopek (s. 14. joulukuuta 1970 Varsova, Puola) on puolalainen jazz- ja poplaulaja. Vuonna 1997 hän edusti Puolaa Eurovision laulukilpailussa laululla Ale jestem (Mutta olen). Hän on esiintynyt monien jazz-muusikoiden kanssa, kuten Chris Botti, Pat Metheny, Branford Marsalis, Richard Bona, Mino Cinelu, Tord Gustavsen, Tomasz Stanko. ==Diskografia== === Albumit === *Ale jestem (1997) *Szeptem (1998) *Jasnosłyszenie (1999) *Dzisiaj z Betleyem (1999) *Bosa (2000) *Barefoot (2002) *Nienasycenie (2002) *Upojenie (+ Pat Metheny) (2002) *Farat (live) (2003) *Secret (2005) *Niebo (2005) *ID (2007) *BMW Jazz Club Volume 1: Jo & Co (live) (2008) *Haiku (2011) *Sobremesa (2011) *Polanna (2011) *Minione (2017) *Czas kobiety (2017) *Ulotne (2018) === Singlet === *Chwilozofia 32-bitowa (1996) *Ale jestem (1997) *Joszko Broda (1997) *Nie przychodzisz mi do głowy (1997) *Cud niepamięci (1998) *Przed rozstaniem (1998) *Ja wysiadam (1999) *Księżyc jest niemym posłańcem (1999) *Na całej połaci śnieg (+ Jeremi Przybora, 1999) *Nadzieja nam się stanie (1999) *Smutny bóg (2000) *Ślady po Tobie (2000) *Szepty i łzy (2000) *Jeżeli chcesz (2000) *Henry Lee / Tam, gdzie rosną dzikie róże (+ Maciej Maleńczuk, 2001) *Upojenie (2001) *Na dłoni (2002) *O co tyle milczenia (2002) *I pozostanie tajemnicą (2002) *Małe dzieci po to są (2003) *Tam, gdzie nie sięga wzrok (2003) *Mania Mienia (2003) * Możliwe (2004) *Gdy mówią mi (2005) *Niebo (2006) *A gdybyśmy nigdy się nie spotkali (2006) *Teraz i tu (2007) *Zrób, co możesz (2007) *Skłamałabym (2007) *Cisza na skronie, na powieki słońce (2008) *Możliwe (2009) *Sypka Warszawa (2009) == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Puolalaiset poplaulajat Luokka:Puolalaiset jazzlaulajat Luokka:Puolan euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuoden 1997 euroviisuedustajat
Mohammad Shahabuddin

Mohammad Shahabuddin (; 10. toukokuuta 1967 – 1. toukokuuta 2021) oli intialainen rikollinen ja poliitikko Biharin Siwanista. Hän istui Rashtriya Janata Dal -puolueen edustajana Intian parlamentissa neljä kautta vuosina 1996–2008. Vuonna 2007 hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen sieppauksesta murha-aikeissa helmikuussa 1999. Murhaa ei voitu täysin todistaa, koska uhriksi joutuneen Chhote Lal Guptan ruumista ei ole koskaan löydetty. ”Taparikolliseksi” luonnehdittua Shahabuddinia syytettiin useista murhista ja murhayrityksistä. Hän vapautui takuita vastaan vuonna 2016, mutta hänet tuomittiin pian tämän jälkeen uudestaan vankilaan. Shahabuddin siirrettiin helmikuussa 2018 New Delhin Tiharin vankilaan. Hän kuoli toukokuussa 2021 sairaalassa saatuaan vankilassa covid-19-tartunnan. == Lähteet == Luokka:Lok Sabhan jäsenet Luokka:Intialaiset rikolliset Luokka:Elinkautisvangit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Dobruš

Dobruš (, IPA: [ˈdɔbruʂ], ) on pieni kaupunki ja hallintopiiri Homelin alueen itäosissa Valko-Venäjällä. Kaupunki sijaitsee 24 kilometriä Homelin (Gomel) kaupungin keskustan itäpuolella. Tässä Homelin itäisessä esikaupungissa asuu 18 330\. Koko hallintopiirin 40 632 asukkaasta noin puolet asuu maaseudulla; piiri sisältää Dobrušin kaupungin, Tserah’oukan kaupunkimaisen taajaman (1 821 as.) ja näitä ympäröivän maaseudun kylineen. Dobrušin piiri sijaitsee Homelin (Gomel) itäpuolella, Vetkan piirin eteläpuolella. Itäisenä naapurina on Venäjän Brjanskin alue ja eteläisenä rajakumppanina Ukraina. Piirin läpi kulkevat Homelista itään Venäjälle ja kaakkoon Ukrainaan vievät rautatiet. Dobruš saastui merkittävästi vuoden 1986 Tšernobylin ydinvoimalakatastrofin seurauksena. Myös vuoden 1996 cesium-137 -kartassa Dobrušin itäiset ja pohjoiset seudut näkyvät voimakkaimmin säteilevien Valko-Venäjän alueiden joukossa. Paikkakunnan väkiluku onkin pudonnut. Suuri osa piirin väestöstä evakuoitiin vuonna 1986, ja ainakin 1 500 perhettä on virallisten tietojenkin mukaan muuttanut pois turvallisemmille alueille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Luettelo Valko-Venäjän rajanylityspaikoista *Lyhyt kuvaus kaupungista (BYcity.org) *Hallintopiiriin liittyviä artikkeleja (dorogiby.info) *Kuvausta kaupungista *Kaupunkikartta (BYcity.org) *WikiMapia karttalinkki Dobrušin kaupunkiin, kohteiden selitykset pääosin tai *Neuvostoliiton aikaista 1:200 000 topografikarttaa alueesta *Valokuvia Dobrušista , tai (radzima.org) Luokka:Homelin alueen kaupungit
Dickson Nwakaeme

Dickson "Dicksonator" Nwakaeme (s. 21. huhtikuuta 1986 Lagos, Nigeria ) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa lainasopimuksella Oulun PallostaFC Oulun Pallo: DICKSON LAINALLE TANSKAAN 1.9.2010 . ==Pelikelpoisuus, protesti ja vastaprotesti== Nwakaemen Veikkausliigadebyytti tapahtui 4. heinäkuuta 2009 ottelussa Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Dickson teki maalin, syötti toisen, ja valittiin parhaaksi pelaajaksi KuPSin 3–0 voittoon päättyneessä ottelussa. RoPS kuitenkin protestoi ottelusta. He vetosivat, että Palloliiton ei olisi tullut myöntää pelilupaa Nwakaemelle. Siirtoikkunan ulkopuolella saatava pelilupa edellytti, että Nwakaeme ei olisi pelannut 30. huhtikuuta jälkeen. Mikäli näin oli, hän olisi ollut pelikelvoton. KuPS oli hakenut 3. heinäkuuta 2009 poikkeuslupamenettelyn kautta Nwakaemelle pelilupaa ja se oli myönnetty. Kurinpitolautakunta kuitenkin käänsi ottelun tuloksen RoPSin voitoksi, koska katsoi uusien selvitysten pohjalta Nwakaemen todennäköisesti pelanneen toukokuussa Senegalissa virallisen ottelun. KuPS ei saanut seurakohtaista rangaistusta. He valittivat kuitenkin pisteiden menetykseen johtaneesta päätöksestä Urheilun oikeusturvalautakuntaan. Nwakaeme ei pelannut kolmessa seuraavassa ottelussa lupaepäselvyyksien takia, mutta on sittemmin ollut KuPSin kantava voima. 2\. lokakuuta 2009 julkistettiin Urheilun oikeusturvalautakunnan päätös, joka palautti KuPSille pisteet RoPS-ottelusta. Tämän päätöksen myötä asian käsittely on saatu päätökseen. ==Ura KuPSissa== 2\. elokuuta 2009 Jaron silloinen päävalmentaja Mika Laurikainen totesi, että Nwakaemen kaltaisen miehen saaminen liigaan on todellinen urheilun voitto. 14\. elokuuta 2009 KuPSin voitettua hallitsevan mestarin FC Interin, turkulaisten päävalmentaja Job Dragtsma kertoi Nwakaemen olevan paras hänen näkemänsä veikkausliigahyökkääjä. Hänet valittiin KuPSin hyökkääjä Pele Koljosen ohella Veikkausliigan elokuun tähdistöön. 29\. syyskuuta 2009 Veikkaaja kertoi, että Nwakaeme on suuntaamassa ulkomaille. Hänen agenttinsa etsii pelipaikkaa ulkomailta. Kesällä 2010 Urheilulehti listasi kauden parhaat Veikkausliiga-pelaajat ja rankkasi Dicksonin listan ensimmäiseksi. Huhtikuussa 2011 veikkausliigapelaajat äänestivät Dickson Nwakaemen sarjan parhaaksi pelaajaksi ennen sarja-avausta. ==Saavutukset== *Angolan mestaruus (2007) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Veikkausliigan pelaajakortti *Kottilalta kajahtaa: Yksi mies muutti KuPS:n kurssin. Veikkausliiga, 22.9.2009. Luokka:Nigerialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Omenakääriäinen

Omenakääriäinen (Cydia pomonella) on pieni perhoslaji, jonka toukat aiheuttavat suurta vahinkoa omenille (Malus) ja muutamille muille hedelmäpuille. == Koko ja ulkonäkö == Aikuinen perhonen on noin senttimetrin pituinen. Siiven pohjaväri on punertavan harmaa ja sen poikki kulkee useita, ohuita vaaleanharmaita viiruja, erityisesti siiven keskivaiheilla. Siiven kärkiosassa on laaja ruskeankirjava laikku. Lepäävä perhonen pitää siipiään kattolaskuisesti ruumiin sivuilla.http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=1261 Täysikasvuinen toukka on reilun senttimetrin pituinen ja mustaa päätä lukuun ottamatta väriltään punertava. == Levinneisyys ja lentoaika == Laji on peräisin Euroopasta, mutta levinnyt ihmisen mukana jokseenkin kaikkialle. Aikuiset perhoset lentävät toukokuulta elokuulle, mutta pääasiallinen lentoaika on omenan kukinnan jälkeen kesäkuussa. lajilla on usein kaksi sukupolvea kesän aikana.http://www.insects.fi/Lepidoptera/Tortricidae/Cydia/pomonella/Cydia%20pomonella.htm == Elinympäristö ja elintavat == Kääriäisen toukka kaivertaa omenaan laajan, sen siemenkotaan asti ulottuvan käytävän. Laji talvehtii täysikasvuisena toukkana puun kaarnan raoissa. Omenakääriäisen saalistajia luonnossa ovat ainakin seuraavat: Agonum punctiforme, Agulla xanthostigma, Anisodactylus californicus, Calathus ruficollis, maakiitäjäiset (Carabidae), Cheiracanthium mildei, Clivina impressifrons, Diaea dorsata, isopihtihäntä (Forficula auricularia), Harpalus pensylvanicus, Ixeuticus martius, sinitiainen (Cyanistes caeruleus), talitiainen (Parus major), Poecilus cursitor, Pterostichus chalcites, Pterostichus lustrans, aitosysikiitäjäinen (Pterostichus melanarius) ja hopearilli (Zosterops lateralis).Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Cydia pomonella (codling moth) == Ravintokasvi == Toukat elävät useissa hedelmäpuissa, erityisesti omenassa ja päärynässä. == Katso myös == *Pihlajanmarjakoi (Argyresthia conjugella) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Omenakääriäinen (Cydia pomonella) *Ötökkätieto: Omenakääriäinen (Cydia pomonella) *MTT: Omenakääriäinen (Cydia pomonella) *Biotus: Omenakääriäinen (Cydia pomonella) (pdf) *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Cydia pomonella *Plantwise: Cydia pomonella *Iowa State University, Bug Guide: Species Cydia pomonella - Codling Moth *Pherobase: Semiochemicals of Cydia pomonella, the Codling moth Luokka:Kääriäismäiset Luokka:Kasvien tuhohyönteiset
Trio Saludo

Trio Saludo on suomalainen laulutrio, joka perustettiin vuonna 1973Arto Rintamäki palaa Taiteiden yönä (Arkistoitu versio) Turun Sanomat.. __NOTOC__ ==Kokoonpano== ;Alkuperäinen * Håkan Streng * Peter Ingo * Arto Rintamäki ;Nykyinen kokoonpano * Håkan Streng * Peter Ingo * Reigin Ingo ==Diskografia== * Trio Saludo etelätuulella (1976) * Casa blanca (1977) * Saludo på svenska (1978) * Norden runt med Trio Saludo (1984) * Dina svarta sammetsögon (1986) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kotisivu * Luokka:Suomalaiset lauluyhtyeet
Mielikki (nimi)

Mielikki on suomalainen naisen etunimi. Mielikki kuuluu muinaisnimiin, jotka olivat Suomessa yleisessä käytössä ennen kristinuskon tuloa. Nimi esiintyy myös suomalaisessa mytologiassa ja Kalevalassa, jossa Mielikki on metsänjumala Tapion puoliso. Kristinuskon vakiinnuttua Suomessa raamatulliset ja pyhimysten nimet syrjäyttivät kuitenkin vanhat henkilönnimet jokseenkin täydellisesti. Niinpä Mielikki oli, monien muiden vanhojen naisennimien tavoin, useita vuosisatoja käytössä vain lehmän nimenä, kuten jotkin niistä ovat vieläkin. Lähinnä Kalevalan vaikutuksesta Mielikki tuli kuitenkin 1800-luvulla uudestaan käyttöön myös naisen nimenä. Mielikki tunnetaan myös Virossa, Kalevalaan nimi päätyi vienankarjalaisista loitsurunoista. Vuonna 1908 Mielikki otettiin almanakkaan. Nimipäivä oli aluksi 16. syyskuuta, vuodesta 1929 lähtien 23. syyskuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Mielikki on annettu 1072 naiselle ja ainakin kahdelle miehelle. Suurin osa heistä on syntynyt 1900-luvun alkupuolella. == Tunnettuja Mielikkejä == * Mielikki Ivalo (1907–1995), kirjailija ja joogaohjaaja * Mielikki Tenhunen (1942–2021), virkamies ja varatuomari, Ulkomaalaisviraston ensimmäinen johtaja == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Etunimet
Swingfly

Swingfly (oik. Richard Silva II; syn. New York, New York, Yhdysvallat) on ruotsalainen hip hop -artisti, laulaja ja rockmuusikko. == Ura == Richard syntyi New Yorkissa. Hän on asunut myös Trinidad & Tobagossa sekä Panamassa, ennen kuin muutti Tukholmaan, vuonna 1991. Hän on tehnyt yhteistyötä mm. Teddybearsin ja Dr. Albanin kanssa. Swingflyn debyyttialbumi God Bless The IRS julkaistiin toukokuussa 2009. == Diskografia == * God Bless The IRS (2009) == Aiheesta muualla == * * Swingfly EMI:n -sivustolla Luokka:Ruotsalaiset hip hop -artistit
Irina Bokova

Irina Georgieva Bokova (; s. 12. heinäkuuta 1952) on bulgarialainen poliitikko, kahden kauden parlamenttiedustaja, entinen ulkoministeri ja Bulgarian Ranskan-suurlähettiläs. Hän toimi Unescon pääjohtajana vuosina 2009–2017. == Koulutus ja ura == Bokova kävi Sofiassa englanninkielistä koulua ja opiskeli sen jälkeen Moskovan kansainvälisten suhteiden yliopistossa, jossa hän suoritti MBA-tutkinnon kansainvälisissä suhteissa. Sittemmin hän on opiskellut Marylandin yliopiston School of Public Affairsissa Washingtonissa. Bokova oli vuoteen 1990 saakka Bulgarian kommunistisen puolueen jäsen, kunnes puolue nimettiin Bulgarian sosialistiseksi puolueeksi, ja säännöt ministereiden kuulumisesta puolueiden listoille muuttuivat. Hän on Bulgarian pysyvä lähettiläs Unescossa, ja on ollut Bulgarian hallituksen edustajana Unescon johtokunnassa. Unescon pääjohtajana hän oli sekä ensimmäinen nainen, että ensimmäinen itäeurooppalainen. Hän työskenteli Unescossa erityisesti rasisminvastaisten ja antisemitististen ohjelmien eteen, johtaen Unescon toimia Holokaustin muistamisessa, sekä painotti työssään myös sukupuolten tasa-arvoa, koulutusta sekä esti terrorismin rahoittamista sekä jihadismin tekemää kulttuuriperinnän tuhoamista luomalla UN:n päätökseen lisäyksen kulttuuriperinnön suojelemisesta. Bokova on saanut kymmeniä palkintoja ja tunnustuksia, ja hän on useissa maissa eri yliopistojen nimittämä kunniatohtori. Vuonna 2014 Bokovalle myönnettiin Bulgarian korkein kunniamitali, ensimmäisen luokan Planina-tähti maailmanrauhan ja turvallisuuden edistämisestä sekä merkittävästä kulttuurillisesta työstä, vuonna 2015 Ranskan suurlähetystö nimitti hänet Ranskan kunnialegioonaksi, ja vuonna 2016 hänelle myönnettiin Global Summit of Women's Global Women's Leadership-palkinto puolassa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Irina Bokovan sivusto Luokka:Bulgarialaiset diplomaatit Luokka:Bulgarialaiset poliitikot Luokka:YK:n virkamiehet Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ulkoministerit
Arvi Ojaniemi

Arvid Johannes (Arvi) Ojaniemi (7. tai 9. joulukuuta 1905 Ylistaro – 11. helmikuuta 1940 Kuhmo) oli suomalainen opettaja ja kirjailija, joka valmistui opettajaksi Jyväskylän seminaarista 1930. Hän toimi kansakoulunopettajana Jurvassa 1930–1931 ja Laihialla 1931–1940.Suomen kirjailijat 1917–1944. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1981. ISBN 951-717-238-9. Ojaniemi kaatui talvisodan aikana Kuhmossa. == Teoksia == * Elämän raja: romaani. Karisto, 1935. == Lähteet == * * Suomen sodissa 1939-1945 menehtyneiden tiedosto ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Lars Ahlin

Lars Gustav Ahlin (4. huhtikuuta 1915 Sundsvall – 10. maaliskuuta 1997Lar Ahlin, Länsbibliotek Västernorrland, viitattu 19.11.2021 ) oli ruotsalainen kirjailija. Ahlinin esikoisteos oli ...veljet keskenään (Tåbb med manifestet, 1944), ja hän nousi keskeiseksi hahmoksi Ruotsin kirjallisuudessa 1940-luvulla. Hän oli kirjallisuuden sisällön ja muodon uudistaja kuvatessaan norrlantilaisen rannikkokaupungin rappiolle joutunutta väkeä. Ahlin piti pitkän kirjoitustauon 1960-luvulta 1980-luvulle. Vuonna 2009 Ahlinin romaani Natt i marknadstältet (”Yö markkinateltassa”, 1957) pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.Gradvall, Jan ym. (2009). Tusen svenska klassiker: böcker, filmer, skivor, tv-program från 1956 till i dag. Tukholma: Norstedt. ISBN 978-91-1-301717-4. ==Teokset== *Tåbb med manifestet, 1943 * Inga ögon väntar mig, 1944 * Min död är min, 1945 * Storm kring Ahlin, 1945 * Om, 1946 * Jungfrun i det gröna, 1947 * Fångnas glädje, 1947 * Egen spis, 1948 * Lekpaus 1948 * Eld av eld, 1949 * Huset har ingen filial, 1949 * Ung man med manifest, 1951 * Fromma mord 1952 * Kanelbiten, 1953 * Stora glömskan, 1954 * Kvinna, kvinna, 1955 *Natt i marknadstältet, 1957 * Gilla gång, 1958 * Nattens ögonsten, 1958 (kuvitus Håkan Bonds) * Bark och löv, 1961 * Tal på Övralid 1983, 1983 * Kommer hem och är snäll, 1984 * Sjätte munnen, 1985 * Vaktpojkens eld, 1986 * Din livsfrukt, 1987 * 4 pjäser, 1990 * De sotarna! De sotarna!, 1990 * Det florentinska vildsvinet, 1991 * Estetiska Essayer, 1994 * Sjung för de dömda!, 1995 * Breviarium, 1996 * Landsatt per fallskärm, 2002 * Som guld i glöd, 2007 ==Suomennetut teokset== * ...veljet keskenään (Tåbb med manifestet), suom. Väinö Meltti. Tammi, 1945. * "Yön silmäterä" ("Nattens ögonsten") novelli antologiassa Hyvää yötä! Yhdestoista "Hyvää yötä!" : hetki lepoa kunnes nukutte, toim. Martti Qvist. Karisto, 1959. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Lars Ahlin Albert Bonniers Förlag (Archive.org) *Lars Ahlin -seuran kotisivu *Lars Ahlin, Region Västernorrland Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Tapani Harmaja

Tapani Kaarle Arvid Harmaja (13. huhtikuuta 1917 Helsinki – 1. helmikuuta 1940 Viipurinlahti) oli suomalainen lentäjä ja kirjailija. Harmajan vanhemmat olivat kansantaloustieteilijä Leo Harmaja ja filosofian maisteri Laura Harmaja. Runoilija Saima Harmaja oli Tapanin vanhempi sisar. Tapani ja Saima Harmajan äidinpuoleinen isoisä oli runoilija ja senaattori Arvid Genetz (Arvi Jännes). Harmaja tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1934 ja aloitti yhteiskuntatieteiden opinnot Helsingin yliopistossa. 1937 hän oli Lontoossa kieli- ja lentäjän ammattiopinnoissa. Kadettikoulussakin välillä opiskellut Harmaja palasi yliopistoon ja valmistui filosofian kandidaatiksi. Asevelvollisuutensa 1935-1936 suorittanut reservin vänrikki Harmaja oli saanut tähystäjä- ja lentäjäkoulutuksen. Suomen ilmavoimat tehosti kalustohankintoja syksyllä 1939 alkaneen toisen maailmansodan vuoksi. 23. lokakuuta 1939 allekirjoitetun hankintasopimuksen mukaan Italiasta ostettiin 25 Fiat G.50 -hävittäjää. Harmaja oli eräs koneiden ostoon liittyneistä koelentäjistä. Hän teki Torinon kentän yläpuolella 800 km/h:n syöksynopeusennätyksen, jossa kone vaurioitui. Tupakoimaton Harmaja sai ennätyksestään Fiat-yhtiöltä lahjaksi kultaisen savukekotelon. Kultainen savukekotelo on palkinto, jonka Maanpuolustuskorkeakoulun Tukisäätiö luovuttaa vuosittain yleisesikuntaupseerikurssin parhaalle lentäjälle.Toppari, Kirsti: "Kuka oli Tapani Harmaja?" Perinnepalsta, Maanpuolustuskorkeakoulu, 1/2006, s. 34-35. Ilmavoimissa 1936–1937 ja 1939 palvellut Harmaja kaatui talvisodan aikana ilmataistelussa 1. helmikuuta 1940 Viipurinlahdella Nuoraalla lähellä Venäjänsaarta. Fokker-hävittäjällä FR-115 lentänyt Harmaja yritti irtaantua vihollisista syöksymällä pilven läpi mutta ei onnistunut enää oikaisemaan konettaan. __NOTOC__ == Teoksia == * Pilven veikot: Maailmansodan kuuluisimpien lentäjien tarina. WSOY 1938. 2. painos 1941, 3. painos 1953. * Kauluksennappi: Yksinäytöksinen huvinäytelmä. Kirjoittanut Tap. WSOY:n näytelmäsarja 169. WSOY 1945. == Lähteet == * * Suomen sodissa 1939–1945 menehtyneiden tiedosto. === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luettelo Tapani Harmajan lehtiartikkeleista Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset hävittäjälentäjät Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Sasky Petäjä-opisto

Sasky Petäjä-opisto on alueellinen kansalaisopisto Länsi-Pirkanmaalla ja Pohjois-Satakunnassa. Oppilaitos syntyi Parkanon kansalaisopiston ja Pohjois- Satakunnan Alueopiston yhdistyessä 1. tammikuuta 2009. Sasky Petäjä-​opisto on SASKY koulutuskuntayhtymän ylläpitämä seudullinen kansalaisopisto. Toiminta-​alueena on Hämeenkyrö, Kankaanpää, Karvia, Kihniö, Parkano ja Pomarkku. Sasky Petäjä-opisto on valtionavun alainen vapaan sivistystyön oppilaitos, joka tarjoaa opiskelu- ja harrastusmahdollisuuksia kädentaitojen, kuvataiteiden, kielten, tietotekniikan, musiikin, hyvinvoinnin, tanssin sekä teatterin alueilla. Niiden lisäksi Sasky Petäjä-opisto antaa taiteen perusopetusta käsityötaiteen ja kuvataiteiden oppiaineissa opetushallituksen hyväksymien opetussuunnitelman perusteiden mukaisesti. == Tunnuslukuja == Opistossa on vuosittain runsaat 3000 opiskelijaa, 300 kurssia, 90 opettajaa ja 13000 opetustuntia. == Aiheesta muualla == * Sasky Petäjä-opiston verkkosivu * Sasky Petäjä-opiston Facebook-sivu * Sasky Petäjä-opiston kurssitarjonta * SASKY koulutuskuntayhtymän verkkosivu Luokka:Kansalais- ja työväenopistot Luokka:Pirkanmaa Luokka:Satakunta Luokka:SASKY
HMS Venerable

HMS Venerable on ollut neljän Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä: * HMS Venerable (1784), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva * HMS Venerable (1808), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva * HMS Venerable (1899), Formidable-luokan taistelulaiva * HMS Venerable (R63), Colossus-luokan lentotukialus.
Ristiriidattomuuden teoria

Ristiriidattomuuden teoria () on Neuvostoliitossa 1950-luvun alussa lanseerattu käsite, jota käytettiin hyväksi sosialistisen realismin räikeimpien, totuutta kaunistelevien piirteiden arvostelussa ja torjumisessa. 1920-luvulla Neuvostoliiton kommunistinen puolue odotti kirjallisuudelta ja taiteelta ”uuden ja vanhan”, Venäjän vallankumousta edeltävien kapitalististen ja uusien sosialististen piirteiden välisen konfliktin kuvaamista. 1930-luvun lopulle tultaessa tällaiset ristiriidat määriteltiin vanhentuneiksi: taiteen tuli kuvata yhteiskunnan jo saavutetuksi oletettua ihannetilaa. Todellisuuden kaunistelu saavutti huippunsa vuoden 1946 kirjallisuutta ja taidetta koskeneiden puoluepäätösten jälkeen. > »Ristiriidattomuuden teoria synnytti tuotteita, joille oli ominaista > paraati-ilmapiiri, rauhoittuneisuus ja teennäinen hyvinvointi… [Stalinin > henkilön palvonnan vuosina] ylistettiin sellaisia neuvostokirjallisuuden ja > -taiteen teoksia, jotka kuvasivat elämää ”helppona” ja esittivät sen > yhtämittaisena juhlana ja jatkuvana voittokulkuna…» 1950-luvun keskustelussa puhuttiin ironisesti ”hyvän ja paremman” sekä ”paremman ja erinomaisen” välisen taistelun kuvauksesta, jota edustivat monet Stalin-palkinnon saaneet teokset kuten Semjon Babajevskin romaanit ”Kultaisen tähden ritari” ja ”Valo maan yllä”, Ivan Pyrjevin elokuva ”Kubanin kasakat” sekä Anatoli Sofronovin näytelmä ”Moskovalainen luonne”. Hyökkäykset ristiriidattomuuden teoriaa vastaan ja Stalinin kuoleman jälkeinen suojasää johtivat kirjallisuuden ja taiteen osittaiseen vapautumiseen, mutta monet kipeät aiheet pysyivät edelleen kiellettyinä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: teorija beskonfliktnosti Luokka:Neuvostoliiton kulttuuri
Markus Lahtinen

Timo Markus ”Maka” Lahtinen on suomalainen muusikko. Lahtinen on opiskellut Lahden Muotoiluinstituutin, videokuvauksen osastolla ja valmistunut 1994. Hän on ollut klarinetti- ja kitaraoppilaana Hämeenlinnan Musiikkiopistossa 1980-luvulla. Lahtinen on soittanut freelancemuusikkona eri yhtyeissä, kuten Kuuma Satsi, Worth Holding, Kokooma, Faithfully Underground, Themes & Tunnelvisions, Brazilian Aeroplane, Jussu, Tommi Läntinen ja Kuutamolla Orkesteri, Tommi Lindell – Lindellandia, Kiipparikvartetti, Ressu Redford, Ysärihitit tour (Ressu Redford & Jussi Rainio), Eva Pohto & the Bonobos. Hän on tehnyt vuodesta 1998 yhteistyötä Circo Aereon kanssaCirco Aereo , jolle hän on säveltänytSirkusinfo: Lopunaikoja Odotellessa Kabaree (1998), Glitter (2001), Sirkus Simpukka (2002–2003), Baby Dough (2003–2008)Baby Dough , Super8 (2004)Super8 , O/I (2006–2007)O/I . Circoaereo., Camping II (2012) ja viimeisimpänä Light Blue & Orange, jossa toiminut musiikin sovittajana ja muusikkona esityksissä (2013). Muita muusikon töitä ovat mm. MTV3:n ohjelmien Häämatkalle & Sukujuhla studioyhtye Enoset, johtajanaan Tommi Lindell, Kapsäkin/Helsingin Kaupunginteatterin Risto Räppääjä ja Pakastaja Elvi -lastenmusikaalin yhtyeen alkuperäiskokoonpano, contemporary juggling act Peapot Live, muusikon rooli Risto Räppääjä -elokuvissa. Sävellystöitä mm. lyhytanimaatiot: \- Pizza Passionata (2001) , tuotanto Kinoproduction Oy, ohjaaja Kari Juusonen (palkittu Festival de Cannes 2001 \- Syntymäpäivä (2004), tuotanto Kinoproduction Oy, ohjaus Kari Juusonen \- Ö (2011), tuotanto Vanilla Oy, ohjaus Kari Juusonen Lahtisen isä Timo Sulo Ilmari Lahtinen (1941-2010), äiti Anna-Liisa Lahtinen (o.s. Porkka) (s.1942), veli Tuomas Antero Lahtinen (s. 1969). ==Palkinnot ja tunnustukset== *Wihurin rahaston apurahaEss.fi ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Teddybears

Teddybears (tunnettu myös nimillä Skull ja Teddybears STHLM) on vuonna 1991 perustettu ruotsalainen yhtye. Yhtyeen musiikki on rockin ja elektronisen musiikin sekoitusta. == Jäsenet == === Nykyiset === * Patrik Arve – laulu, bassokitara, lyömäsoittimet, koskettimet * Joakim Åhlund – bassokitara, lyömäsoittimet, koskettimet, taustalaulu, kitara * Klas Åhlund – kitara, bassokitara, lyömäsoittimet, koskettimet, taustalaulu === Entiset === * Erik Olsson – rummut, vibrafoni * Glenn Sundell – rummut == Diskografia == === Albumit === Vuosi Albumi Yhtyeen nimi 1993 You Are Teddybears Teddybears STHLM 1996 I Can’t Believe It’s Teddybears STHLM 2000 Rock ’n’ Roll Highschool 2004 Fresh 2006 Soft Machine Teddybears 2010 Devil’s Music 2016 Rock On === EP:t === *Women in Pain (1991) *Extra Pleasure (1993) *Step on It (We Are The Best!) (vain Saksassa julkaistu) (1994) *No More Michael Jackson (2011) === Singlet === *”Purple Rain” (1995) *”Magic Finger” (1996) *”Kanzi” (1996) *”Ahead of My Time” featuring Daddy Boastin’ (1999) *”Yours to Keep” featuring Paola (2000) *”Automatic Lover” (2000) *”Hiphopper” featuring Thomas Rusiak (2000) *”Rock ’n’ Roll Highschool” featuring Thomas Rusiak (2000) *”Cobrastyle” featuring Mad Cobra (2004, Yhdysvaltain julkaisu 2006) *”Hey Boy” featuring Swing-Fly (2004) *”Little Stereo” featuring Daddy Boastin’ (2005) *”Punkrocker” featuring Iggy Pop (2006) *”Yours to Keep” featuring Neneh Cherry (2006) *”Get Mama A House” featuring B.o.B. (2009) *”Rocket Scientist” featuring Eve (2010) *”No More Michael Jackson” (2011) *”Sunshine” featuring Malte Holmberg & Natalie Storm (2014) *”Shimmy Shimmy Style” (2014) *”What’s Your Problem?” featuring Baby Trish (2015) *”Broken Heartbeat” featuring Beenie Man (2015) == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Luokka:Ruotsalaiset elektronisen musiikin yhtyeet Luokka:Ruotsalaiset rockyhtyeet
HMS Anna Teresa

HMS Anna Teresa oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1795 ostama tykkipurreksi varustettu alus. == Hankinta ja palvelus == Britannian amiraliteetti antoi 3. helmikuuta 1794 määräyksen lunastaa Thamesin jokipursia laivastolle. Anna Teresa ostettiin seuraavana vuonna, ja se säilytti nimensä palvelukseenotossa. Alus varustettiin elokuussa Plymouthissa tykkipurreksi, minkä kustannukset olivat 735 puntaa. Alus otettiin palvelukseen syyskuussa 1796 ensimmäisenä päällikkönään Lewis Moon (k. 1797), jonka jälkeen päällikkönä toimi T. D. Fry (tai Finney) aina vuoteen 1801.Winfield, Rif s. 326 Alus siirrettiin 12. marraskuuta 1801 annetulla amiraliteetin määräyksellä poistolistalle. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston purjelaivat
Wanda Wasilewska

thumb|175px|Wanda Wasilewskan kuva Varsovan kansannousun museossa. Wanda Wasilewska (; 21. tammikuuta 1905 Krakova – 29. heinäkuuta 1964 Kiova) oli puolalainen kirjailija ja yhteiskunnallinen vaikuttaja, joka siirtyi Neuvostoliittoon toisen maailmansodan alkuvaiheessa. Wanda Wasilewska oli kansatieteilijän, lehtimiehen ja Puolan sosialistipuolueen poliitikon Leon Wasilewskin tytär. Hän opiskeli filosofiaa Varsovan yliopistossa sekä puolan kieltä ja kirjallisuutta Jagellon yliopistossa Krakovassa. Valmistuttuaan tohtoriksi vuonna 1927 hän työskenteli opettajana ja puolalaisten vasemmistolehtien toimittajana. Toisen maailmansodan alettua Wasilewska pakeni Neuvostoliiton miehitysalueelle Lviviin, jossa hänestä tuli Neuvostoliiton kansalainen. Vuonna 1941 Wasilewska hyväksyttiin NKP(b):n jäseneksi ja vuoteen 1962 saakka hän toimi Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon hän työskenteli sotakirjeenvaihtajana, puna- armeijan poliittisen hallinnon virkailijana sekä Neuvostoliiton perustamien pakolaishallitusten, Puolalaisten isänmaanystävien liiton ja Puolan kansan vapautuksen komitean jäsenenä. Sodan jälkeen Wasilewska muutti Kiovaan, jossa hän asui aviomiehensä, ukrainalaisen näytelmäkirjailijan Oleksandr Kornijtšukin kanssa. Myöhemmin hän toimi aktiivisesti maailman rauhanneuvostossa. Kirjallisessa tuotannossaan Wasilewska oli ensimmäisiä puolalaisia sosialistisen realismin edustajia. Romaani Ojczyzna (”Isänmaa”, 1935) ja kertomus Ziemia w jarzmie (”Maa ikeen alla”, 1938) kuvaavat puolalaisen työväestön ankeaa asemaa ja sorrettujen talonpoikien taistelua. Myöhemmät puolaksi kirjoitetut teokset ilmestyivät Neuvostoliitossa venäjäksi käännettyinä. Tunnetuin niistä on neuvostokansan sankaruutta toisessa maailmansodassa kuvaava novelli ”Sateenkaari” (Tęcza, 1942). Wasilewska sai kolmesti Stalin-palkinnon: ”Sateenkaaresta” vuonna 1943, toisen kerran vuonna 1946 suositusta pienoisromaanista ”Vain rakkautta” (Po prostu miłość, 1944) ja kolmannen kerran vuonna 1952 trilogiasta Pieśń nad Wodami (”Laulu vetten yllä”, 1940–1951), joka kuvaa ukrainalaisten sortoa porvarillisessa Puolassa ja uuden sosialistisen Puolan syntyä. Wasilewska oli Stalinin kuolemaan saakka puolalaisen kirjallisuuden näkyvimpiä hahmoja, joka on sen jälkeen tietoisesti unohdettu. ==Suomennettuja teoksia== * Sateenkaari. Suom. Elvi Sinervo. Helsinki: Kansankulttuuri, 1945. * Sateenkaari. Venäjän kielestä suom. Vuokko Ahveninen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1945. * Vain rakkautta. Suom. L. Schulgin. Helsinki: Kansankulttuuri, 1945. ==Lähteet== * * ==Aiheesta muualla== * Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Vanda Vasilevskaja Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Puolalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Thomas Rusiak

Erik Thomas Rusiak (syn. 8. marraskuuta 1976, Rågsved, Tukholma), tunnetaan paremmin ja lyhyemmin taiteilijanimellään Thomas Rusiak on ruotsalainen hip hop -tuottaja ja artisti. Hän on tuottanut kappaleita muun muassa rap-artisti Petterille. == Diskografia == * Magic Villa (2000) * In the Sun (2003) == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset hip hop -artistit Luokka:Ruotsalaiset musiikkituottajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eino Pohjamo

Eino Pohjamo (1917–1999) oli suomalainen sotakirjailija. Pohjamo kirjoitti useita sotakirjoja perustuen omiin kokemuksiinsa, haastatteluihin ja asiakirjalähteisiin. Hän palveli jatkosodan aikana JR 12:ssa, jota hän kuvasi monissa teoksissaan. == Teoksia == * Er.P7 talvisodassa : Seivästöltä – Nisalahdelle : Historiikki. Entisen Karjalankannaksen rahasto, Helsinki 1969. * Jänkäjääkärit : JR 12:n taisteluja napapiirillä vuosina 1941–42. Karisto 1979, 2. painos 1979, 3. painos 2005. * Rauta palaa : jänkäjääkärit Vienan- kanavalla ja Ihantalassa : JR 12:n taisteluja vv. 1943–1944. Karisto 1980. * Ihantalan murskattu teräs : lähikuva lähitorjuntamiehistä. Karisto 1981, 2. korj. painos 1994, 3. ja 4. painos 2004, 5. painos 2007. * Konepistoolien aikaan : jänkäjääkärien sotaa Kiestingin suunnalla ja muuallakin. Karisto 1984, 3. painos 2006. * Tietön divisioona : 6. D:n taisteluja Sallan kiveliössä kesällä 1941. Karisto 1985, 2. painos 2006. * Hukkunut latu : kun nuoret miehet hiihtivät jääkäreiksi Merenkurkun yli 1916. Karisto 1987. * Verinen tanner : vahvistettu Erillinen pataljoona 7 talvisodassa 1939–1940. Karisto 1991, 2. painos 2005. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset sotakirjailijat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Ensio Mäkinen

Muisto Ensio Mäkinen (31. toukokuuta 1909 Jääski – 5. joulukuuta 1980 Lavia)Mäkinen Ensio, Kankaanpään Vanha hautausmaa, Kankaanpää, Keskuskadulta läpikäytävän portilta tultaessa ensimmäisestä asfalttiristeyksestä vasemman käytävän oikean puoleisessa rivissä käytävän reunassa oleva hauta, viitattu 23.11.2023 oli suomalainen metsäteknikko ja sotakirjailija.50-vuotiaita, Metsätalousneuvoja Ensio Mäkinen Kankaanpäässä, Helsingin Sanomat, 1959, No 144, sivu 10, julkaistu 31.5.1959 Mäkisen vanhemmat olivat läksiäinen Juho Taavetti Mäkinen ja Olga Maria (o.s. Pekonen). He muuttivat vuonna 1915 Jääskestä Joutsenoon ja asettuivat myöhemmin tilallisiksi Keski-Suomeen Savenahon Syrjälään Leivonmäellä. Mäkinen avioitui pieksämäkeläisen kansakoulunopettajan tyttären Katri Inkeri Ollikaisen kanssa vuonna 1934.Leivonmäen seurakunnan uutisia, Avioliittoon kuulutettuja: Metsänhoitokoulun oppilas Muisto Ensio Mäkinen ja kansakoulunopettajan tytär Katri Inkeri Ollikainen Pieksämäeltä, Itä-Häme, 1934, No 14, sivu 3, julkaistu 2.2.1934 Mäkinen kävi kansalaisopiston ja valmistui metsäteknikoksi Nikkarilan metsäkoulusta vuonna 1934. Sen jälkeen hän toimi Etelä-Pohjanmaan metsänhoitolautakunnan metsätalousneuvojana sekä Karhula Oy:n palveluksessa. Vuonna 1938 hänet valittiin Satakunnan metsänhoitolautakunnan metsätalousneuvojaksi. Vuonna 1938 Mäkinen muutti perheineen Muuramesta Kankaanpäähän.Satakunnan Kansa, 1938, No 39, sivu 7, julkaistu 17.2.1938 Talvisodan sytyttyä Mäkinen liittyi kersanttina Jalkaväkirykmentti 27 viidenteen komppaniaan toimien myös joukkueensa varajohtajana. Komppania toimi Suomussalmen, Kuhmon ja Raatteen alueilla. Sotapäiväkirjan mukaan kersantti Muisto Ensio Mäkinen haavoittui taisteluissa 30.1.1940 pian sen jälkeen kun joukkue oli saapunut Kälkäsenjärvelle ja Mäkinen joutui kuukaudeksi sairaalaan ja lomalle vastaavasti kuten Mäkisen vuonna 1940 kirjoittamassa kirjassa Hiihtopartiossa kirjan päähenkilölle käy. Muutoinkin Mäkisen kirja seuraa melkeinpä sanatarkasti sotapäiväkirjan tapahtumia. Mäkinen palkittiin vuonna 1940 2. luokan vapaudenmitalilla urhoollisuudesta, neuvokkuudesta ja uutteruudesta.Helsingin Sanomat, 1940, No 197, sivu 2, julkaistu 24.7.1940 Sodan jälkeen Mäkinen toimi työnsä ohella Kansallis-Osake-Pankin haarakonttorien valvojana Kankaanpäässä ja PorissaHelsingin Sanomat, 1964, No 340, sivu 36, julkaistu 16.12.1964Uusi Suomi, 1961, No 309, sivu 19, julkaistu 15.11.1961 sekä oli perustamassa Kankaanpään Lions Club yhdistystä vuonna 1956.Lion Viesti 2010-2011, Piiri 107-M, sivu 5 Mäkinen muutti Poriin vuonna 1964 puolisonsa kuoltua vuonna 1961Uusi Suomi, 1961, No 232, sivu 4, julkaistu 29.8.1961 ja myöhemmin Lavialle vuonna 1973. Mäkinen on haudattu Kankaanpään vanhalle hautausmaalle ainaishautaan. == Teoksia == * Hiihtopartiossa : Suomussalmi-Raate-Kuhmo. Otava 1940, 2. painos 1940 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sotakirjailijat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Veikko Karhunen

Veikko Evert Karhunen (15. maaliskuuta 1905 Hanko – 5. elokuuta 1986 Espoo) oli suomalainen kenraalimajuri ja sotakirjailija. Karhunen syntyi Hangossa maaliskuussa 1905. Hänen vanhempansa olivat liikennepäällikkö Ananias Karhunen ja Liina o.s. Elfving. Karhunen avioitui vuonna 1931 Toni Maria Komulaisen kanssa. Karhunen suoritti 7 luokkaa Kajaanin yhteislyseossa ja opiskeli tämän jälkeen Kadettikoulun 16. kadettikurssilla vuosina 1932–1934. Talvisodassa Karhunen toimi Erillinen Pataljoona 15:ssä yleisesikuntaupseerina, komentajan adjutanttina sekä hetken aikaa vt. komentajana ennen kuin hänet komennettin Suomussalmelle Kenttätäydennysprikaati, IV pataljoonan komentajaksi. jatkosodan aikana hän toimi ensin toimistopäällikkönä III Armeijakunnan esikunnassa ja syksyllä 1941 Sissipataljoona 3:n sekä Rajajääkäripataljoona 8:n komentajana Uhtuan suunnalla. Kainuun rajavartioston komentajana Karhunen toimi kahteen otteeseen, ensin majurina 1944-1945 (Rajavartiosto 3:n komentaja) ja sitten everstiluutnanttina 1947-1956. Viimeksi ennen eläkkeelle siirtymistään hän toimi mm. Rajavartiolaitoksen apulaispäällikkönä, vuosina 1962-1965. Veljensä, eversti Joppe Karhusen, tavoin myös Veikko Karhunen kunnostautui sotakirjailijana. Karhunen keräsi ansioita myös urheilun saralla. 1929 hän osallistui sotilaspartiohiihdon MM-kisoihin Zakopanessa, 1931 hän voitti SA mestaruuden ampumahiihdossa ja 1933 hiihtosuunnistuksessa ja sotilaiden 5-ottelun b-sarjan mestaruuden. 1935 hän voitti sotilaspartiohiihdon Saksan mestaruuden ja Suomen armeijan mestaruudet 1936 ja 1937. Vielä 1950 hän voitti ampumahiihdon SA-mestaruuden. == Teoksia == * Raatteen tie : Kajaanin pataljoona (IV/KT-Pr) Suomussalmen taisteluissa talvisodassa. WSOY 1970, 2. ja 3. painos 1970 * Raatteen tieltä Kostamukseen : Rajajääkäripataljoona 8 jatkosodassa. WSOY 1972, 2. painos 1972 * Raatteen tieltä Turjanlinnaan : Er. P 15 ja Er. K Kontula talvisodassa Suomussalmella 1939-1940. WSOY 1974 * Vienan sissit : sissipataljoona 3 jatkosodassa 1941-1943. WSOY 1976 * Syväriltä U-asemaan : 15. Prikaatin I Pataljoona (ent. Sissipataljoona 3) Aunuksen ja Laatokan Karjalan taisteluissa 1943-1944. WSOY 1982 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sotakirjailijat Luokka:Suomalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Jouko Luosto

Panu Jouko Tapio Luosto (24. maaliskuuta 1915 – 21. heinäkuuta 1942) oli suomalainen sotakirjailija. Luosto osallistui talvisodassa Tolvajärven ja Aittojoen taisteluihin, joissa hän toimi joukkueenjohtajana Pajarin komentamissa pohjoishämäläisissä joukko-osastoissa. Osaston miehistä useimmat olivat Tampereelta ja Hämeen pohjoisosista. Hän osallistui Tolvajärven ensimmäiseen hyökkäykseen, jossa kaatui erityisesti Längelmäen, Kuhmoisten ja Mäntän kuntien sotilaita. Tolvajärveltä hyökkäys jatkui itään ja seuraava kova paikka oli Metsänvartijan talo ja Ingoinaho, jonne venäiset olivat linnoittautuneet. Ingoinahon jälkeen suomalaiset jatkoivat Jylmäkänlahden kautta Ägläjärven tuntumaan ja muutaman päivän taistelujen jälkeen venäiset lyötiin Ägläjärvellä. Tämän jälkeen venäläisiä seurattiin Aittojoelle, jonne muodostettiin asemat talvisodan loppuun saakka. Jatkosodassa Luoston joukko- osasto oli 25.6.1941–21.7.1942 4./Lin.P 5 Luosto kaatui 21. heinäkuuta 1942 Rajajoella, Inkerissä, tarkka-ampujan luodista. Luosto oli koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän oli naimissa ja hänellä oli yksi tytär == Teoksia == * Voittojen tie : reserviupseerin kokemuksia Tolvajärven-Aittojoen rintamalta. WSOY 1941, 2. painos 1942 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Ahmet Haşim

Ahmet Haşim (noin 1883 tai 1884 Bagdad – 4. kesäkuuta 1933) oli merkittävä 1900-luvun alkupuolen turkkilainen runoilija. Hän aloitti perinteiseen osmanityyliin, mutta saatuaan vaikutteita ranskalaisesta runoudesta, erityisesti ihailemaltaan Henri de Régnierilta, hän suuntautui symbolismiin ja kehitti oman tyylin. Myöhemmin hän siirtyi proosaan. Hän työskenteli ensin valtion keskuspankissa, mutta Turkin perustamisen jälkeen hän opetti estetiikkaa ja ranskaa ja kirjoitti sanomalehtiin esseitä. __EISISLUETT__ == Teokset == === Runokokoelmat === * Göl Saatleri (گول ساعتلرى, "Hours of the Lake"), 1921 * Piyâle (پياله, "Goblet"), 1926 === Proosateokset === * Bize Göre, 1928 * Gurebâhâne-i Laklakan, 1928 * Frankfurt Seyahatnamesi, 1933 == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset runoilijat Luokka:1880-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Sataedu

Satakunnan koulutuskuntayhtymä järjestää Sataedu -nimellä ammatillista tutkintoon johtavaa koulutusta sekä erilaista lisä- ja täydennyskoulutusta. Sataedussa opiskelee vuosittain on noin 5 000 opiskelijaa. Sataedu työllistää noin 320 henkilöä kahdeksalla eri paikkakunnalla. Henkilöstöstä 73 prosenttia työskentelee opetuksen ja ohjauksen tehtävissä. ==Sataedun koulutusalat== Sataedussa on valittava 44 tutkintoon valmistavaa koulutusta. Ammatillista perustutkintoon johtavaa koulutusta järjestetään seuraavilla opintoaloilla: *autoala *hotelli-, ravintola-, cateringala *humanistinen ja kasvatusala *kone- ja tuotantotekniikka *kuljetusala *liiketoiminta ja yrittäjyys *matkailu *media-ala (animaatio- ja peliala, elokuva- ja tv-ala, kuvallinen ilmaisu) *pintakäsittely *puhtaus- ja kiinteistöpalvelut *rakennusala *sosiaali- ja terveysala *sähkö- ja automaatioala *taideteollisuus *talotekniikka *tekstiili-, vaatetus-, nahka- ja jalkineala (suutari) *tieto- ja viestintätekniikka *välinehuolto Niiden lisäksi Sataedussa voi suorittaa ammatti- ja erikoisammattitutkintoja. Tutkintokoulutusten lisäksi Sataedu järjestää erilaisia valmentavia koulutuksia kuten TUVA-koulutus ja maahanmuuttajien kieli- ja kotoutuskoulutuksia. == Sataedu Oy == Satakunnan koulutuskuntayhtymän kokonaan omistama tytäryhtiö Sataedu Oy järjestää erilaisia rekry- ja työvoimakoulutuksia. ==Sataedun toimipaikat== Sataedun toimipaikat: * Harjavalta * Huittinen * Kankaanpää * Kokemäki * Nakkila * Parkano * Rauma * Ulvila ==Sataedun toiminnan taustaa== Sataedu syntyi 1.1.2010 maakunnallisten koulutuksen järjestäjien Kokemäenjokilaakson koulutuskuntayhtymän ja Pohjois-Satakunnan koulutuskuntayhtymän yhdistyessä. Muutoksen myötä aiemmat Harjavallan sosiaali- ja terveysalan oppilaitos, Kokemäenjokilaakson ammattiopisto, Pohjois-Satakunnan ammatti-instituutti, Satakunnan käsi- ja taideteollisuusoppilaitos, Huittisten aikuiskoulutuskeskus ja Pohjois-Satakunnan aikuiskoulutuskeskus yhdistyivät Sataeduksi. Satakunnan koulutuskuntayhtymä toimi ensin jakautuneena nuorisokoulutusta tarjoavaan Satakunnan ammattiopistoon ja aikuiskoulutukseen erikoistuneeseen Satakunnan aikuiskoulutuskeskukseen. Vuoden 2013 alussa tehdyn uudistuksen jälkeen kaikki koulutukset järjestetään Sataedu-nimellä ja Satakunnan ammattiopisto - ja Satakunnan aikuiskoulutuskeskus -nimet poistuivat käytöstä. Satakunnan koulutuskuntayhtymän muodostavat 15 jäsenkuntaa: Eura, Harjavalta, Huittinen, Jämijärvi, Kankaanpää, Karvia, Kihniö, Kokemäki, Pori, Merikarvia, Nakkila, Pomarkku, Siikainen, Säkylä ja Ulvila. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Sataedun kotisivut Luokka:Suomen ammattioppilaitokset Luokka:Huittisten oppilaitokset Luokka:Kokemäen oppilaitokset Luokka:Kankaanpään oppilaitokset Luokka:Rauman oppilaitokset Luokka:Tampereen oppilaitokset Luokka:Parkanon oppilaitokset Luokka:Harjavalta Luokka:Nakkila Luokka:Ulvila Luokka:Kuntayhtymät
Henri de Régnier

Henri François Joseph de Régnier (28. joulukuuta 1864 Honfleur, Calvados, Ranska – 23. toukokuuta 1936 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen symbolistinen runoilija, jota pidetään yhtenä merkittävimmistä ranskalaisista 1900-luvun alun runoilijoista. Hän oli Ranskan akatemian jäsen. Régnier oli suuntautumassa diplomaatiksi ja opiskeli Pariisissa oikeustiedettä, kun hän tutustui symbolistisiin runoilijoihin. Hänen esikoiskokoelmansa Lendemains ilmestyi 1885.Regnier oli loppusoinnuttoman runomuodon ensimmäisiä käyttäjiä. Myöhemmissä runokokoelmissaan hän lähenee entistä, klassillista runomuotoa. Proosateoksissaan hän seuraa periaatetta taide taiteen vuoksi. Regnier valittiin 1902 Ranskan akatemian jäseneksi.Regnier, Henri de. Tietosanakirja osa 7. Tietosanakirja-Osakeyhtiö 1915 Régnierin runoja ilmestyi ranskalaisissa ja belgialaisissa julkaisuissa. Hänen tuotannossaan näkyy vaikutteita Stéphane Mallarmélta. Runokokoelmien lisäksi häneltä ilmestyi romaaneja ja kertomuksia. Anja Samooja on suomentanut hänen runonsa "Elegia", joka on julkaistu antologia Rakkausrunoja: valikoima maailmankirjallisuudesta (Otava, 1953).Henri de Régnier, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta Henri de Régnier oli naimisissa runoilija José María de Heredian tyttären Marie de Heredian kanssa, joka julkaisi proosaa ja runoja nimellä Gérard d’Houville. Henri de Régnier on haudattu Père Lachaise -hautausmaalle Pariisiin. ==Teokset== ;Runokokoelmat * Lendemains, 1885 * Sites (1887) * Episodes (1888) * Poèmes anciens et romanesques (1890) * Les Jeux rustiques et divins (1890) * Les Médailles d’argile (1900) * La Cité des eaux (1903) * Contes à soi-même (1894) * Aréthuse (1895) * Les médailles d’argile. (1900) * La cité des eaux (1902) * La sandale ailée (1906) ;Proosa * La Canne de jaspe (2. p., 1897) * La Double maîtresse (5. p., 1900) * Le bon plaisir (1902) * Les Vacances d’un jeune homme sage (1903) * Les Amants singuliers (1905) * Le passé vivant (1905) == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Pulli (Lohja)

Pulli (ruots. Pullis) on kylä Pohjois-Lohjalla, läntisellä Uudellamaalla. Pullin kylä on saanut nimensä Pullin tilasta, joka perustettiin rustholliksi eli ratsutilaksi 1500-luvulla.Eränkö, Timo: Aurlahden arvoitus ja Virmoon kuningas. Lohjan paikannimet.2000. ja Suuri maatilakirja III. 1965. Pullin kylän sydän on nykyisin 57 oppilaan kolmeopettajainen alakoulu, joka perustettiin vuonna 1906. Pullin koulu on seudun kylien keskus, jossa järjestetään perusopetuksen lisäksi konsertteja ja muita tapahtumia, opiskellaan Hiiden opiston kursseilla, ja koulun liikuntasalista on mahdollista varata liikuntavuoroja. Pohjois-Lohjalla toimii aktiivinen asukasyhdistys Väänteenjoen alueen kyläyhdistys ry (entinen Pohjoislohjalaiset ry), joka järjestää yhteistyössä koulun vanhempainyhdistyksen kanssa alueen asukkaille yhteistä toimintaa muun muassa retkien ja konserttien muodossa. ==Lähteet== Luokka:Lohjan kunnan kylät