EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Maksim Stjopin

Maksim Stjopin (s. 8. huhtikuuta 2003) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Tampereen Ilvestä. Stjopinilla on myös Viron kansalaisuus. == Seurajoukkueet == Tampereelta kotoisin oleva Stjopin pelasi juniorina Tampere Football Academyssä, TPV:ssä ja Ilveksessä. Ilveksen edustusjoukkueen miehistöön Stjopin murtautui kaudella 2020. Suurimman osan kaudesta Stjopin pelasi Ilveksen reservijoukkueen riveissä Kakkosessa, mutta loppukaudesta hän sai tilaisuutensa myös Veikkausliigassa. Hän kiitti vastuusta ja ensimmäisestä avauskokoonpanon paikastaan iskemällä kaksi maalia liigaottelussa Hongan verkkoon 4. marraskuuta 2020. Helmikuussa 2021 Stjopin siirtyi tanskalaiseen FC Nordsjællandiin, jossa hän kolmen kauden aikana pelasi pääosin alle 19-vuotiaiden joukkueessa. Debyyttinsä edustusjoukkueessa hän teki Tanskan cupin ottelussa BSF:a vastaan lokakuussa 2022. Stjopin syötti ottelussa Oliver Antmanin tekemän 4–0-maalin. Tammikuussa 2023 Stjopin siirtyi kauden 2023 kattavalla, osto-option sisältävällä lainasopimuksella HJK:n riveihin. Avausmaalinsa hän teki HJK:n voittoon päättyneessä Liigacupin finaaliottelussa AC Oulua vastaan. Hän pelasi HJK:n mestaruuteen päättyneellä kaudella yhteensä kuusi ottelua Veikkausliigassa, onnistuen kerran maalinteossa. HJK ei kuitenkaan käyttänyt Stjopinin lainasopimuksessa ollutta osto-optiota. Joulukuussa 2023 Stjopin allekirjoitti Ilveksen kanssa kahden vuoden sopimuksen. == Maajoukkue == Stjopin on Suomen nuorten maajoukkueiden vakionimiä. Hän on saanut tililleen otteluita Suomen U16-, U17-, U19-, U20- ja U21-maajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rudolf Leiding

Rudolf Leiding (4. syyskuuta 1914 Busch, Saksi-Anhalt – 3. syyskuuta 2003 Baunatal, Hessen) oli saksalainen yritysjohtaja, joka toimi Volkswagen AG:n pääjohtajana vuodesta 1971 vuoteen 1975. Hänen kaudellaan VW-konsernin mallistoon tuotiin uudet mallit Audi 100 sekä suurmenestyksiksi osoittautuneet Volkswagen Golf, Passat, Scirocco ja Polo. Leiding tuli Volkswagenin palvelukseen alun perin käytettyjen sotilasajoneuvojen mekaanikoksi vuonna 1947. Johtaja Heinrich Nordhoff huomasi nuoren autonkorjaajan lahjat ja teki hänestä keskeisen henkilön juuri aloitetussa Kupla-Volkkarien tuotannossa ensin käyttöinsinöörinä ja sitten osastopäällikkönä myynnin, asiakaspalvelun ja tuotannon aloilla. Leiding eteni Yhdysvaltojen myyntiverkoston järjestelijäksi ja vastasi uuden Kasselin-tehtaan rakentamisesta. Vuonna 1965 hänet nimitettiin toimitusjohtajaksi Volkswagenin Daimler-Benziltä juuri ostamaan tytäryhtiöön Auto Unioniin, josta pian muodostui Audi. Tuotantomenetelmien tuntijana Leiding kykeni pienentämään Auto Unionin tuotantokustannuksia kolmanneksella. Salaa esimieheltään Nordhoffilta Leiding rakensi erään autoinsinöörin kanssa prototyypin uudesta automallista, josta tuli suosittu Audi 100. Leiding siirtyi sitten Volkswagenin Brasilian-yhtiön johtajaksi, kunnes hänet nimitettiin Volkswagenin pääjohtajaksi 1971. Hän jäi tehtävästä pois 1974 vedoten terveydentilaansa, mutta taustalla oli myös yrityksen johdon erimielisyyksiä kannattavuuskriisiin ajautuneen konsernin uudesta suunnasta. Leidingin seuraajaksi valittiin Fordilla pitkään toiminut Toni Schmücker, jonka ensimmäisiä tehtäviä olivat yhtiön tervehdyttäminen ja Leidingin kaudella suunnitellun uuden pikkuauton Volkswagen Polon lanseeraaminen öljykriisin hiljentämille markkinoille. Leidingin onnistui vapauttaa Volkswagen vanhentuvan myyntimenestysmallinsa Kuplan ikeestä lanseeraamalla uusia etuvetoisia malleja. Tämän työn oli aloittanut jo hänen edeltäjänsä Kurt Lotz muun muassa ostamalla NSU:n, jonka työn pohjalta vuonna 1970 esitelty etumoottorinen ja etuvetoinen Volkswagen K70 ei kuitenkaan muodostunut menestykseksi vaan sen korvaajaksi kehitettiin Audin pohjalta Volkswagen Passat. Leiding myös aloitti tuotannon rationalisoinnin yhtiön eri automallien välillä niin, että niissä alettiin käyttää yhä enemmän samoja osia ja rakenteita. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset yritysjohtajat Luokka:Volkswagen Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Fortnum & Mason

Fortnum & Mason on tavaratalo Lontoon Piccadillyllä City of Westminsterin kaupunkipiirissä. Se tunnetaan etenkin laadukkaasta ja monipuolisesta elintarvikevalikoimastaan. Piccadillyn lisäksi yhtiöllä on nykyään toimipisteet myös Hongkongissa ja Lontoossa St Pancrasin rautatieasemalla, Royal Exchangessä ja Heathrow’n lentoaseman Terminaali 5:ssä. Fortnum & Mason aloitti toimintansa ruokatavarakauppana vuonna 1707 ja tuli tunnetuksi 1700-luvun lopulla eksoottisista elintarvikkeista, joita Itä-Intian kauppakomppania oli alkanut tuoda maahan. Se alkoi myydä 1800-luvun puolivälissä herkkukoreja, jotka ovat yhä sen suosituimpia myyntiartikkeleita varsinkin juna- ja lentomatkustajien keskuudessa. Tavaratalo laajensi valikoimaansa muotivaatteisiin ja muihin tuoteryhmiin 1920-luvulla, mutta elintarvikkeet ja etenkin eksoottiset herkut ovat yhä sen nimikkotuotteita. Yhtiön lippulaivaliike Piccadillyllä toimii yhä samassa osoitteessa kuin 1700-luvun alussa. Elintarvike- ja muiden osastojen lisäksi tavaratalossa on viinibaari, jäätelöbaari, teesalonki ja ravintola. Sen kuuluisa julkisivukello otettiin käyttöön vuonna 1964. Kellon soidessa tasatunteja tavaratalon perustajien William Fortnumin ja Hugh Masonin patsaat liukuvat esiin ja kumartavat toisilleen. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset tavaratalot Luokka:City of Westminsterin rakennukset ja rakennelmat
Hakor

Hakor tai Akhoris oli Egyptin 29. dynastian hallitsija eli faarao vuosina 392–380 eaa. Hänen valtaistuinnimensä oli Khemmaatra (Oikeudenmukaisuus on Ren sydän). Hakor oli luultavasti Neferites I:n poika ja Neferites II:n isä, mutta joidenkin lähteiden mukaan hän olisi ollut vallananastaja, joka ei ollut heille sukua. Neferites I:n kuoltua Egyptissä puhkesi vallanperimyssota. Vallasta kamppailivat Neferitesin sukulaiset Hakor ja Psammuthis. Ei tiedetä varmasti, olivatko he hänen poikiaan, veljiään tai muuta sukua. Hakor kruunattiin, mutta Ylä-Egyptiä hallinnut Psammuthis onnistui syrjäyttämään Hakoriksen. Hakor puolestaan syrjäytti Psammuthisin noin vuoden kuluttua ja yhdisti sen jälkeen koko Egyptin valtansa alle. Hakorin tavoitteena oli lujittaa Egyptin valtakuntaa poliittisesti. Hän solmi muun muassa sopimuksen Kyproksen ja Ateenan kuninkaan Euagorsasin kanssa vuonna 389 eaa sekä pyrki vastustamaan Persian vallan kasvua. Hakor rakennutti myös Karnakin kappelin ja useita pienempiä rakennuksia. == Lähteet == Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Kalsiumfosfidi

Kalsiumfosfidi (Ca3P2) on kalsium- ja fosfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään esimerkiksi jyrsijämyrkkynä. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa kalsiumfosfidi on ruskeaa tai harmahtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste reagoi hitaasti veden ja kiivaammin happojen kanssa muodostaen fosfiinia ja difosfiinia. Aine on myrkyllistä ja ärsyttää hengitysteitä ja ihoa.Gerhard Bettermann, Werner Krause, Gerhard Riess & Thomas Hofmann: "Phosphorus Compounds, Inorganic", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Vol. 27, s. 13-14 (luvun sisäinen sivunumerointi) Kalsiumfosfidia valmistetaan kuumentamalla kalsiumia tai kalsiumoksidia fosforin kanssa 1100 °C lämpötilaan.Rodney Gilmour: "Phosphorus Compounds", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2019. s. 44 (luvun sisäinen sivunumerointi) :24 CaO + 4 P4 → 5 Ca3P2 \+ 3 Ca3(PO4)2 Kalsiumfosfidia käytetään jyrsijämyrkkynä erityisesti myyrien hävittämiseen. Yhdistettä voidaan käyttää myös merkinantopanoksissa yhdessä kalsiumkarbidin kanssa. == Lähteet == Luokka:Fosfidit Luokka:Kalsiumyhdisteet
Tuirankartano

Tuirankartano on Oulun kaupungin vanhainkotipalveluita varten suunniteltu rakennuskompleksi Oulun Tuiran kaupunginosassa. Alun perin rakennusta kaavailtiin Tuiranpuistoon historiallisten sairaalarakennusten jatkoksi mutta alueen asukkaiden vastustuksen vuoksi rakennus sijoitettiin lopulta pääosin puistoalueen ulkopuolelle, sen länsireunalleTuiranpuisto, Oulun kaupunki. Rakennushistoriaselvitys 18.3.2018, s. 7, 64. Rakennuksen suunnitteli Arkkitehtitoimisto Harju ja se valmistui 1996–1998NCC Puolimatka: Vuosikertomus 1998, s. 15. Vuodesta 2019 rakennuksessa on toiminut Tuiran hyvinvointikeskus, joka palvelee pääosaa Oulun pohjoispuolen asukkaistaHarjumaa 2019. Rakennuksen julkisivu, sisääntulon pylväskäytävä ja aula säilyttivät pääosin alkuperäisen ilmeensä muutostöissä ja parkkitilojen laajennuksessa talon alle. Muutostyön toteutti JVK-Arkkitehdit Ky.Tuirankartanon muutostyöt ja esteettömyysratkaisut. Arkkitehti yo Katja Makkonen, JVK-Arkkitehdit Ky. Tiedonanto. 14.12.2018, Ympäristötalo, Oulu. == Lähteet == *Harjumaa, Jarkko: Tuiran hy­vin­voin­ti­kes­kus muuttaa uusiin ti­loi­hin – Akuut­ti­vas­taan­otot pal­ve­le­vat ke­sä­ajan Kai­jon­har­jus­sa. Kaleva, 16.5.2019. Viitattu 11.5.2023. *NCC Puolimatka: Vuosikertomus 1998. NCC Puolimatka Oy. Teoksen verkkoversio. *Tuiranpuisto, Oulun kaupunki. Rakennushistoriaselvitys 18.3.2018. Arkkitehtitoimisto Jorma Teppo Oy. Oulun kaupunki, 2018. Teoksen verkkoversio. === Viitteet === Luokka:Oulun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen sairaalat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset
Richelieu (täsmennyssivu)

Richelieu tarkoittaa muun muassa seuraavia: ==Henkilöitä== * Armand de Richelieu eli kardinaali Richelieu (1585–1642), ranskalainen valtiomies, pääministeri * Armand Emmanuel du Plessis de Richelieu (1766–1822), ranskalainen valtiomies, pääministeri ==Maantiede== * Richelieu Saint Lawrencen sivujoki Etelä-Québecissä Kanadassa * Richelieu, kunta Ranskassa ==Laivoja== * Richelieu-luokka, Ranskan laivaston neljän 1930-luvun lopulla valmistetun taistelulaivan alusluokka * FS Richelieu (1939), Ranskan laivaston Richelieu-luokan taistelulaiva * FS Richelieu (1873), Ranskan laivaston taistelulaiva Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Fadwa Tuqan

Fadwa Tuqan (arab. فدوى طوقان) (1917 Nablus – 12. joulukuuta 2003 Nablus) oli palestiinalainen runoilija ja kirjailija. Hänen teoksiaan on käännetty englanniksi, ranskaksi, saksaksi, italiaksi, persiaksi ja hepreaksi. == Elämä == Fadwa Tuqan syntyi Palestiinan Nablusissa vuonna 1917. Perheeseen kuuluivat vanhempien lisäksi Tuqanin viisi veljeä ja kaksi siskoa. Tuqan muutti veljensä Ibrahimin luokse Jerusalemiin, jossa veli rohkaisi tätä kirjoittamaan runoutta. Tuqan lähetti runojaan Kairon ja Beirutin kirjallisuuslehtiin pseudonyymiä käyttäen. Vuoden 1948 tapahtumien myötä Tuqan aktivoitui sekä kulttuurin, että politiikan alalla. Vuonna 1956 hän matkusti jordanialaisen delegaation mukana rauhankonferenssiin Tukholmaan, sekä liittyi Nablusin kulttuuriklubiin. 1960-luvulla Tuqan muutti Oxfordiin, Englantiin, jossa hän opiskeli kaksi vuotta englannin kieltä ja kirjallisuutta. Hän palasi Nablusiin ja rakennutti itselleen talon. Israelin miehitettyä kaupungin vuonna 1967 Tuqan järjesti miehitystä käsitteleviä väittelytilaisuuksia. Tuqan toimi Nablusissa vuonna 1977 perustetun al-Najah yliopiston johtokunnassa. 1980-1990-luvuilla hän voitti useita kirjallisuuspalkintoja sekä Palestiinassa, että ulkomailla. Fadwa Tuqan menehtyi 12. joulukuuta 2003. Hänen hautapaikkansa on Nablusissa. == Tuotanto == Vuosien 1952 ja 2000 välillä Tuqan julkaisi kahdeksan runokokoelmaa. Hän kirjoitti myös kaksi omaelämäkerrallista teosta. Tuqanin runoutta on käännetty englannin, ranskan, saksan, italian, persian ja heprean kielille. Kirjailijan alkutuotannossa hallitsevat henkilökohtaiset ja sosiaaliset aiheet. Vuoden 1967 jälkeen runoissa korostui vastarinnan tematiikka. Myöhäisemmän tuotannon teemat olivat koko ihmiskuntaa koskevia aiheita: elämä, kuolema, luonto, rakkaus, perhe ja yhteiskunnan paineet. === Käännetyt teokset === * A Mountain's Journey: An Autobiography. Lontoo: Women's Press, 1990 * Le Rocher et la peine: Mémoires 1. Pariisi: l'Asiathèque Langues du monde, 1997 * Le Cri de la pierre: Mémoires 2. Pariisi: l'Asiathèque Langues du monde, 1998 == Lähteet == Luokka:Palestiinalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 2003 kuolleet Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Bengt-Göran Fernström

Bengt-Göran Fernström (s. 12. toukokuuta 1941) on entinen 1960-luvun alun pikajuoksija. B-G Fernström nousi Ruotsin kansalliseen kärkeen 1960-luvun alussa. Ensimmäisen Ruotsin mestaruutensa hän otti vuonna 1962 400 metrillä. Saman syksyn EM-kisoissa Fernström oli mukana 4 x 400 metrin viestijoukkueessa. Ruotsalaisnelikko menestyikin hyvin, sillä se jäi vain 0,7 sekuntia pronssimitalista. Henkilökohtaisella 400 metrillä hän jäi alkueräänsä. Vuonna 1963 hän otti mestaruudet niin 200 kuin 400 metrillä. Saman vuoden Suomi-Ruotsi -maaottelussa ja PM-kisoissa hän otti myös tuplan eli voitot 200 ja 400 metrillä. Kauden 1963 jälkeen ei Fernströmillä tullut samanlaista menestystä. Bo Althoff nousi tällöin Ruotsin ykköseksi 100, 200 ja 400 metrin matkoilla. Fernström saavutti tukholmalaisen seuransa SoIK Hellasin riveissä 4 x 400 metrillä neljä mestaruutta vuosina 1963-1966 ja 4 x 100 metrillä vuonna 1966. Bengt-Göran Fernström päätti urheilu-uransa kauteen 1966. Myöhemmin hänen kolme tytärtään Maria, Helena ja Linda ovat esiintyneet Ruotsin yleisurheilumaajoukkueessa. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ridderstad

Ridderstad on ruotsalainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Evert Magnus Ridderstad (1862–1938), suomalainen insinööri ja valtiopäivämies ;ruotsalaisia * Anton Ridderstad (1848–1933), kotiseutututkija * Britta Ridderstad Bengtsson (1921–2020), kuvittaja * Carl Fredrik Ridderstad (1807–1886), toimittaja, romaanikirjailija * Eskil Ridderstad (1881–1965), toimittaja * Gunnar Ridderstad (s. 1941), sotilas * Mona Ridderstad-Cedergren (s. 1935), taiteilija * Per S. Ridderstad (s. 1941), professori * Soldan Ridderstad (1870–1926), kihlakunnantuomari * Sture Ridderstad (1911–1989), toimittaja, Riddersholmin omistaja * Wilhelm Ridderstad (1843–1930), kirjailija
Kansainvälinen suomalais-ugrilaisten opiskelijoiden konferenssi

Kansainvälinen suomalais-ugrilaisten opiskelijoiden konferenssi (engl. International Finno-Ugric Students’ Conference, lyh. IFUSCO) on vuosittainen kansainvälinen konferenssi, joka on tarkoitettu suomalais-ugrilaisista eli uralilaisista kielistä ja kansoista kiinnostuneille opiskelijoille. Opiskelijat toimivat vuosittain itse konferenssien järjestäjinä. IFUSCO:a on järjestetty vuodesta 1984 saakka vuosittain eri paikkakunnilla. IFUSCO kokoaa yhteen eri aineiden opiskelijoita esimerkiksi kielitieteen, etnografian, historian, kirjallisuuden, kääntämisen ja monen muun tieteenalan parista. Esimerkiksi vuoden 2019 Wienin-konferenssissa oli lukuisien esitelmien lisäksi muutamia työpajoja ja monenlaisia kulttuuritapahtumia. Esitelmien ja työpajojen aiheita olivat edellä mainittujen lisäksi uralilaisten kielten puhujayhteisöiden folkloristiikka, opetus ja arkeologia. IFUSCO on aina ollut monikielinen konferenssi, jossa on käytetty sekä uralilaisia kieliä että englantia, venäjää ja saksaa. Eräs IFUSCO:n pitkään vaalittu perinne on kolmen kielen sääntö, jonka mukaan jokaisen esitelmän on koostuttava kolmesta kielestä – yhdestä esitelmän tiivistelmässä, toisesta sen monisteissa tai kalvoilla ja kolmannesta itse esitelmän puheessa. Vuonna 2021 konferenssi järjestettiin Riiassa, vuonna 2022 Prahassa, ja vuonna 2023 se järjestettiin Turussa. Vuonna 2024 tapahtuma järjestettiin Budapestissa Eötvös Loránd -yliopistossa yhteistyössä Szegedin yliopiston kanssa. == Katso myös == * Estologia * Fennistiikka * Fennougristiikka * Hungarologia * Lappologia * Permistiikka * Samojedologia * Heimoaate * Kansainvälinen Suomalais-Ugrilainen Kongressi * Suomalais-ugrilaiset kansat * Suomalais-ugrilainen kulttuurikongressi * Suomalais-ugrilainen kulttuuripääkaupunki * Suomalais- ugrilaisten kansojen maailmankongressi * Suomensukuinen == Lähteet == Luokka:Fennougristiikka
Esa Suominen

Esa Suominen (s. 1978) on suomalainen yritysjohtaja ja poliittinen vaikuttaja. Suominen on toiminut vuodesta 2021 lähtien vaikuttajaviestinnän konsulttitoimisto Rud Pedersen Public Affairsin hallituksen puheenjohtajana sekä osakkaana. Suominen toimi vuosina 2015–2021 Rud Pedersenin toimitusjohtajana. Koulutukseltaan Suominen on yhteiskuntatieteiden maisteri ja hän on valmistunut Tampereen yliopistosta. == Ura == Ennen Rud Pederseniä Suominen teki uraa politiikan parissa. Suominen on toiminut Antti Rinteen valtiosihteerinä valtiovarainministeriössä 2014–2015 sekä Krista Kiurun erityisavustajana opetus- ja kulttuuriministeriössä ja liikenne- ja viestintäministeriössä 2013–2014. Vuosina 2011–2013 Suominen toimi Palvelualojen ammattiliitto Pamin hallintopäällikkönä. Vuosina 2006–2011 Suominen toimi SDP:n poliittisen osaston päällikkönä. Suominen on lisäksi työskennellyt Susanna Rahkosen ja Erkki Tuomiojan eduskunta-avustajana. Suomisella on ollut lukuisia luottamustehtäviä terveydenhuollon, opiskelijatoiminnan ja koulutusalan järjestöissä.​ Suominen on toiminut mm. Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön sekä Kalevi Sorsa -säätiön hallituksessa. Suominen on toiminut myös Sosialidemokraatisten opiskelijoiden puheenjohtajana 2005–2006, Euroopan nuorten sosialistien hallituksessa 2003–2005 Suomen ylioppilaskuntien liiton hallituksessa 2004, Tamperen yliopiston ylioppilaskunnan hallituksessa 2003 sekä Paasikivi-seuran valtuuskunnan jäsenenä. == Teokset == * * * * * * == Yksityiselämä == Suominen on naimisissa Jenny Suomisen kanssa, joka on aikaisemmin työskennellyt mm. SDP:n järjestöpäällikkönä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset valtiosihteerit Luokka:Erityisavustajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rud Pedersen Group

Rud Pedersen Group on eurooppalainen julkisten asoiden ja strategisen viestinnän konsulttiryhmä. Rud Pedersen Group on perustettu Göteborgissa vuonna 2002. Konserniin kuuluu useita eri brändejä ja konsernilla on yhteensä noin 500 työntekijää. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Tukholmassa. Konsernilla on 16 toimistoa Euroopassa. Konserniin kuuluvia yrityksiä ovat Rud Pedersen Public Affairs, King Street, RP People, Welcom, Fabula, VA, CNTVRS, META Advisory ja RetiEspaña. Konsernin toimitusjohtaja on Morten Rud Pedersen. == Rud Pedersen Suomessa == Yhteiskuntapoliittiseen neuvontantoon ja päättäjäviestintään erikoistunut Rud Pedersen Public Affairs Oy aloitti toimintansa Suomessa vuonna 2013 ja myöhemmin yrityksen tytäryhtiöiksi perustettiin viestintään ja strategiakonsultointiin erikoistunut King Street PR ja suorarekrytointiin erikoistunut RP People. Tytäryhtiöt liitettiin myöhemmin osaksi Rud Pedersen Public Affairs Oy:tä, RP People vuonna 2021 ja King Street PR vuonna 2023. Vuodesta 2024 alkaen kaikki palvelut toimivat yhden brändin alla. Yrityksellä on Suomessa yhteensä noin 30 työntekijää. Valtion kehitysyhtiö Vake maksoi vuonna 2019 reilun vuoden aikana noin 100 000 euroa, enimmäkseen sidosryhmäpalveluista. Suomen Kuvalehden mukaan Rud Pedersen lobbasi poliittisia vaikuttajia Vaken säilyttämisen kannalle ja hyväksymään sen syksyllä 2019 valmistuneen strategian. Rud Pedersen Public Affairsin ensimmäisenä toimitusjohtajana Suomessa toimi entinen kokoomusnuorten puheenjohtaja Kalle Euro. Vuosina 2015–2021 toimitusjohtajana toimi SDP:n Esa Suominen ja vuodesta 2021 lähtien RKP:n Susanna Korpivaara. == Toimistot == Rud Pedersenillä on toimistot 16 maassa, joista jokaisella on oma johtajansa: * : Gergana Aneva * : James Stevens, Bryssel * : Alfonso López * : Ralfs Vilands * : Raminta Rimkienė * : Kristian Hvilen * : Iza Van den Bossche * : Caroline Marchetti * : Kristina Lindahl von Sydow * : Hendrik Hagemann * : Susanna Korpivaara * : Jens Hjorth-Larsen * : Myron Wasylyk * : Andreas Kaju * : Jon Aarons == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset viestintäyhtiöt
Tilmann Riemenschneider

Tilmann t. Dill Riemenschneider. (noin 1460–1531) oli saksalainen kuvanveistäjä. Hän työskenteli ensisijaisesti Würzburgissa, jossa hän toimi pormestarina. Riemenschneider on alafrankkilaisen kuvanveistäjäkoulukunnan tärkein mestari. Hänen myöhäisgoottilaiset, teknisesti taitavat teoksensa ilmentävät naiivin suorasukaista, usein äärimmäisen tarkkaa realismia, toisinaan taas naiskuvissa on haaveellisen harras tunnelma, jollaisessa hän on omimmillaan, kuten yleensäkin yksittäisten henkilön kuvaamisessa. Riemenschneider teki sekä kivi- että puuveistoksia. Hän teki hautamuistomerkkejä, joista pääteos on keisari Henrik II:n ja tämän puolison Kunigunden muistomerkki Bambergin tuomiokirkossa (1513). Hänen merkittäviä puuveistoksiaan ovat Creglingenin, Rothenburgin ja Detwangin kirkkojen alttarit. Hänen madonna- ja pyhimyskuviaan on useissa museoissa.Riemenschneider, Tilmann Tietosanakirja. Osa 8, palsta 13. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kuvanveistäjät Luokka:Saksan pormestarit Luokka:Keskiajan taiteilijat Luokka:1460-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1531 kuolleet
Château-Porcien

Château-Porcien on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Aisne-joen varrella, noin 10 kilometriä Rethelin kaupungista länteen. pienoiskuva|vasen|Saint-Thibaultin kirkko Saint- Thibaultin kirkko on peräisin 1500-luvulta, ja sitä uusittiin 1700-luvulla. Kirkon kasteallas on 1400-luvulta. Kirkon sisällä on paikallisten taidemaalariveljesten Nicolas ja Jacques Wilbaultin maalauksia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ardennesin kunnat
Aleksi Sandroos

Aleksi Sandroos on keskustalainen poliitikko. Hän on toiminut Suomen Keskustanuorten puheenjohtajana vuodesta 2022 alkaen. Sandroos valittiin tehtävään Tornion liittokokouksessa 2021, hänen vastaehdokkaanaan oli ehdolla Jere Tapio. ==Ura== Vuonna 2020 Sandroos toimi Vaasan yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajana. Vuonna 2021 hän oli Suomen ylioppilaskuntien liiton varapuheenjohtaja. Aluevaaleissa 2022 Sandroos oli ehdolla Pirkanmaan hyvinvointialueella. Hän sai 245 ääntä eikä tullut valituksi. Eduskuntavaaleissa 2023 hän sai Pirkanmaan vaalipiirissä 504 ääntä eikä tullut valituksi. Vuoden 2022 puoluekokouksessa Sandroos pyrki keskustan varapuheenjohtajaksi. Hän jäi vaalissa viidenneksi 386 äänellä. ==Lähteet== Luokka:Keskustanuorten puheenjohtajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Suomen kuvataiteen päivä

Suomen kuvataiteen päivä on epävirallinen liputuspäivä. Sitä on vietetty vuodesta 2004 Helene Schjerfbeckin syntymäpäivänä 10. heinäkuuta.Helsingissä järjestetään maalauspäivä Helsingin Sanomat 2.7.2015. Viitattu 11.5.2023. Vuodesta 2020 alkaen on vietetty myös suomalaisen taiteen päivää Tove Janssonin syntymäpäivänä 9. elokuuta.Tänään liput ensimmäistä kertaa salkoihin Tove Janssonin ja suomalaisen taiteen kunniaksi. Sisäministeriö kertoo seuraavansa kansalaisten liputusintoa. Helsingin Sanomat 9.8.2020. Viitattu 11.5.2023. Schjerfbeckin syntymäpäivää ehdottivat Schjerfbeck-sällskapet i Ekenäs -seura ja Akvarellitaiteen yhdistys. Perusteluna oli, että kirjallisuudella ja säveltaiteella oli omat juhlapäivänsä, mutta kuvataiteella ei. Lisäksi naiset ovat aliedustettuina liputuspäivissä. Schjerfbeck valittiin, koska hän on ehdottajien mukaan tunnetuimpia suomalaisia taiteilijoita ulkomailla. Ennen sisäministeriön suositusta vuonna 2017 päivää oli liputettu paikallisesti muun muassa Retretissä. Päivän pisti alulle Suomen Akvarellitaiteen kunniapuheenjohtaja Antti Lassila yhdistyksen hallituksen kokouksessa vuonna 2001. Sisäministeriö suositti vuosina 2017–2019 liputtamista Schjerfbeckin syntymäpäivänä, joka nimettiin Suomen kuvataiteen päiväksi. Vuonna 2020 suositus vaihtui Tove Janssonin syntymäpäivään elokuulle. Ministeri Maria Ohisalon mukaan 10. heinäkuuta ei ollut innostuttu liputtamaan riittävästi, joten virastot määrättiin liputtamaan 9. elokuuta. Ministerin mukaan Jansson edustaa suomalaista taidetta laajemmin joten päivää on kutsuttu suomalaisen taiteen päiväksi. Heinäkuista Suomen kuvataiteen päivää on vietetty järjestämällä maalaustapahtumia, työpajoja ja ulkoilmamaalausta. Päivää on paikoin juhlistettu vapaalla pääsyllä näyttelyihin ja julkisten veistosten opastuskierroksilla tai taiteilijatapaamisilla.Pirkko Kotiranta: Lauantaina vietetään kuvataiteen päivää vaikka itse maalaten. Helsingin Sanomat 9.7.2021. Viitattu 11.5.2023.Suomen kuvataiteen päivää juhlitaan Etelä-Pohjanmaalla. Järvi- Pohjanmaa News 6.7.2022. Viitattu 11.5.2023. Suo­men ku­va­tai­teen päi­vä 10.7. Riihimäen taidemuseo 2020. Viitattu 11.5.2023. Eri kaupungeista päivää on vietetty Hyvinkäällä 2005, Tammisaaressa 2006, Naantalissa 2007, Turussa 2008, Kotkassa, Riihimäellä ja Turussa 2009 sekä Turussa, Riihimäellä ja Hyvinkäällä 2010. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juhlapäivät Luokka:Suomen kuvataide Luokka:Heinäkuun juhlapäivät Luokka:Elokuun juhlapäivät Luokka:Helene Schjerfbeck
Muhammed-Amin

Möxämmät-Ämin xan (, , 1469 – 1518) oli kolminkertainen Kazanin kaanikunnan kaani.Илюшин Б. А. Мухаммед-Эмин — «царь» казанский: биографический очерк // Казань: Институт истории им. Ш. Марджани АН РТ, 2019—168 с., 10 с. ил.Износков И. А. Горшанда // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907. Ensimmäisen hallituskautensa aikana hän tuki aktiivisesti Moskovan suurruhtinaan politiikkaa ja osoitti olevansa "Venäjän todellinen ystävä". Noustuaan valtaistuimelle toisen kerran hän muutti poliittisia näkemyksiään painottaen kaanien itsenäisyyttä. Muhammed-Amin "nautti ihmisten rakkaudesta ja kunnioituksesta"; Kazan kukoisti hänen alaisena. Hänet tunnettiin myös runoilijana; otteita hänen teoksistaan ​​on säilynyt tähän päivään asti. Muhammed-Aminin Neuvostoaikana löydetyt jäänteet haudattiin Kazanin Kremliin vuonna 2016. Arkeologit yhdistivät hänet Tšingis- kaanin jälkeläiseksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1469 syntyneet Luokka:Vuonna 1518 kuolleet Luokka:Kaanit Luokka:Kazanin historia Luokka:Tataarit
Fuengirolan härkätaisteluareena

Fuengirolan härkätaisteluareena () on historiallinen härkätaisteluareena, joka sijaitsee Fuengirolan kaupungissa Málagan maakunnassa Andaluciassa, Espanjassa. Areena valmistui vuonna 1962 ja on siitä lähtien toiminut merkittävänä nähtävyytenä ja kulttuuritapahtumien keskuksena paikallisille asukkaille sekä turisteille. == Historia == Fuengirolan härkätaisteluareena rakennettiin osana kaupungin laajempaa kulttuurin ja turismin kehittämistä, joka alkoi 1960-luvulla. Areenan rakentaminen oli osa pyrkimystä säilyttää ja edistää perinteisiä espanjalaisia kulttuuritapahtumia, kuten härkätaisteluja, samalla kun Fuengirola alkoi kehittyä suosituksi matkailukohteeksi. == Arkkitehtuuri == Fuengirolan härkätaisteluareenan arkkitehtuuri on tyypillistä espanjalaista härkätaisteluareenarakentamista. Areena on rakennettu pyöreän muodon mukaan, jotta yleisöllä on hyvät näköalat koko areenalle. Sen istumakapasiteetti on noin 4029 katsojaa. Areenan rakentamiseen käytettiin paikallisia materiaaleja, kuten kiveä, betonia ja rautaa. Areenan ulkopuolella on koristeellisia yksityiskohtia, jotka kunnioittavat Andalusian alueen arkkitehtuuriperinteitä. == Tapahtumat == Fuengirolan härkätaisteluareena on yksi useista Málagan maakunnan areenoista. Se järjestää muutamia härkätaisteluja vuosittain, tyypillisesti kesäkuukausina. Härkätaistelujen lisäksi areena toimii monipuolisena tapahtumapaikkana, jossa järjestetään muun muassa konsertteja, teatteriesityksiä ja erilaisia kulttuurifestivaaleja. == Kritiikki ja nykypäivä == Vaikka härkätaistelu on pitkään ollut osa Espanjan kulttuuriperintöä, se on viime vuosina herättänyt voimakasta kritiikkiä eläinoikeusaktivistien ja osan yleisöstä taholta. Monet pitävät härkätaistelua julmana ja epäeettisenä perinteenä, ja osa vaatii sen kieltämistä. Fuengirolan härkätaisteluareenan tulevaisuus härkätaistelujen järjestyspaikkana onkin epävarma, mutta toistaiseksi se jatkaa toimintaansa härkätaistelujen järjestäjänä. == Omistus == Areena oli myynnissä 4,5 miljoonalla eurolla. 10. helmikuuta 2023 ilmoitettiin, että härkätaisteluareenan omistaja Taurina Victoria SL myi areenan ruotsalaiselle sijoitusryhmälle. == Lähteet == Härkätaisteluareena Luokka:Härkätaistelu
Malin Brännkärr

Malin Brännkärr (s. 1981) on suomalainen kunnanjohtaja ja toiminut myös ministerien avustajana ja valtiosihteerinä. Bränkärr on työskennellyt Kruunupyyn kunnanjohtajana vuodesta 2016 lähtien. Koulutukseltaan Brännkärr on valtiotieteiden ja oikeustieteiden maisteri. Vuosina 2013–2014 Brännkärr työskenteli oikeusministerin erityisavustajana, vuosina 2014–2015 puolustusministerin erityisavustajana sekä vuosina 2019–2021 oikeusministeri Anna-Maja Henrikssonin valtiosihteerinä. Henrikssonia Brännkärr avusti erityisesti kansainvälisten tehtävien ja EU-asioiden valmistelussa. Syyskuusta 2015 lähtien Brännkärr työskenteli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän ryhmäkansliassa vanhempana neuvonantajana ennen valintaansa Kruunupyyn kunnanjohtajaksi. Virkavapaan jälkeen Brännkärr palasi Kruunupyyhyn kunnanjohtajaksi 1. heinäkuuta 2021Malin Brännkärr återvänder till Kronoby, Hufvudstadsbladet 2.6.2021, viitattu 11.5.2023 mutta on helmikuusta 2023 puoli vuotta vanhempainvapaalla.Filip Sten, Brännkärr går på föräldraledigt i februari Svenska yle 27.10.2022, viitattu 11.5.2023 == Lähteet == Luokka:Kruunupyyn kunnanjohtajat Luokka:Suomalaiset valtiosihteerit Luokka:Erityisavustajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lars O. Meling

Lars Olai Meling (8. toukokuuta 1876 Haugesund – 12. toukokuuta 1951) oli norjalainen laivanvarustaja ja Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1925–1927 ja 1937–1945 sekä toimi Norjan kauppaministerinä 1924–1926 ja 1933–1935. Ennen valtakunnanpoliittista uraa hän oli vuonna 1917 Haugesundin pormestari (ordfører).Tidligere ordførere i Haugesund kommune , oversikt fra Haugesund kommunes nettsted; Viitattu 11.5.2023 ==Lähteet== Luokka:Norjan ministerit Luokka:Norjan pormestarit Luokka:Norjalaiset laivanvarustajat Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Ole Monsen Mjelde

Ole Monsen Mjelde (12. syyskuuta 1865 Øvre Mjelde – 7. maaliskuuta 1942 Øvre Mjelde) oli norjalainen maanviljelijä ja Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1910–1936 ja toimi Norjan työministerinä 1920, 1921–1923, 1924–1926, 1928–1931 sekä 1933–1935. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan työministerit Luokka:Norjalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Liettuan ansioritarikunta

Liettuan ansioritarikunta () on liettualainen ritarikunta, joka perustettiin 18. kesäkuuta 2002. Sitä myönnetään tunnustuksena Liettuan valtion edistämisestä sekä ansioista kansainvälisen yhteistyön, humanitaarisen työn, erinomaisen julkisen sektorin palveluksen, kulttuurin, tieteen, opetuksen, kaupan, sosiaali- ja terveydenhuollon, urheilun ja talouden saralla. Kunnianosoitusta myönnetään viidessä luokassa, joiden lisäksi on olemassa myös yksi mitaliluokka: * suurristi * suurkomentaja * komentaja * upseeri * ritari * mitali == Lähteet == Luokka:Liettualaiset ritarikunnat
Daigny

Daigny on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin kuusi kilometriä Sedanin kaupungista itään. pienoiskuva|vasen|Panhard EBR Kunnan keskusaukiolla on muistomerkkinä Panhard EBR -panssariauto. Panssariauto oli Daignyn alueella asemapaikkanaan pitäneen 12. ratsuväkirykmentin (12ème Régiment de Chasseurs à cheval) kalustoa. Rykmentti lakkautettiin vuonna 1984. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ardennesin kunnat
Avisa Oslo

Avisa Oslo (lyh. AO) on norjalainen vuonna 2020 perustettu verkkolehti, jonka kotikunta on Oslo. Se kuuluu Amedia-konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset verkkolehdet Luokka:Oslo
James H. Wilkinson

James Hardy ("Jim") Wilkinson (27. syyskuuta 1919 Strood, Englanti – 5. lokakuuta 1986 Teddington, Englanti) oli brittiläinen matemaatikko. Hänelle myönnettiin vuonna 1970 Turing-palkinto tutkimuksestaan numeeriseen analyysiin, johon liittyi erityistunnustus työhön laskennasta lineaarialgebralla sekä virheanalyysillä. Wilkinsonista tuli toisen maailmansodan jälkeen asiantuntija matriisilaskennassa, jota on myös kutsuttu numeeriseksi lineaarialgebraksi. Hän valmistui Trinity Collegesta Cambridgesta, ja toisen maailmansodan aikana hän tutki räjähdysten lämpödynamiikkaa ja ballistiikkaa. Sodan jälkeen hän palasi Cambridgeen ja liittyi National Physical Laboratoryn henkilökuntaan (NPL). Hän työskenteli Alan Turingin kanssa elektronisen tietokoneen ongelmakohtien kanssa. Kun Turing lähti Manchesterin yliopistoon Wilkinson muiden muassa jatkoi Turingin ACE (Pilot ACE) -tietokoneen kehittämistä. Wilkinson oli uranuurtaja vaikka ei keksinyt matriisialgoritmien virheanalyysia. Useat tieteellisen ja insinöörityön laskennat riippuvat tietyistä matriisioperaatioista, ja pyöristysvirheiden käsittely oli ilmeistä varhaisia tietokoneita suunniteltaessa yhtälöiden ja muuttujien määrien kasvaessa. Wilkinson suunnitteli Pilot ACE -tietokoneeseen kertolaskuyksikön itse, joka perustui hänen aiempaan kokemukseensa. Wilkinsonilla oli kokemusta suurista määristä yhtälöitä, joissa on suuri määrä tuntemattomia tekijöitä. Toisen maailmansodan aikana ja sen jälkivaiheissa Wilkinson ei voinut julkaista tutkimuksia turvallisuusrajoituksien vuoksi. 1950-luvulta alkaen hän julkaisi yli sata artikkelia ja kaksi kirjaa: Rounding Errors in Algebraic Processes (1963) ja Algebraic Eigenvalue Problem (1965). == Lähteet == Luokka:Brittiläiset matemaatikot Luokka:Brittiläiset tietojenkäsittelytieteilijät Luokka:Turing- palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Risto Artjoki

Risto Artjoki (s. 1963) on suomalainen maa- ja metsätalousasioihin erikoistunut virkamies. Artjoki on toiminut pääministeri Petteri Orpon valtiosihteerinä kesäkuusta 2023 lähtien. Ennen tehtäväänsä valtiosihteerinä Artjoki on työskennellyt Euroopan komissiossa Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston (DG AGRI) virkamiehenä. Vuosina 2018–2019 Artjoki on työskennellyt Euroopan komission varapuheenjohtaja Jyrki Kataisen kabinettipäällikkönä, kokoomuksen ministeriryhmän valtiosihteerinä 2017–2018, maa- ja metsätalousministeriön ruokaosaston osastopäällikkönä 2014–2016 sekä maa- ja metsätalousministerien Jari Koskisen ja Petteri Orpon valtiosihteerinä 2011–2014. Vuosina 2005–2011 Artjoki työskenteli Euroopan komissiossa Olli Rehnin kabinetissa. Lisäksi Artjoki on työskennellyt Euroopan komission maatalouspääosastolla, erityisasiantuntijana Suomen EU-edustustossa sekä Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK:n Brysselin toimistossa. Koulutukseltaan Artjoki on maa- ja metsätieteiden maisteri maatalousekonomian pääaineesta. Artjoki on valittu Kauniaisten kaupunginvaltuutetuksi kokoomuksen listoilta kuntavaaleissa 2012 ja 2017. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset valtiosihteerit Luokka:Suomalaiset EU-virkamiehet Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Kauniaisten kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
EM-rallikausi 2021

EM-rallikausi 2021 oli rallin EM-sarjan kausi vuonna 2021. == Kilpailukalenteri == Nro Alkupäivä Päätöspäivä Osakilpailu Kilpailukeskus Tienpinta EK Kilpailumatka Lähde 1 18. kesäkuuta 20. kesäkuuta Puolan ralli Mikołajki, Warmia-Masuria sora 14 202,76 km 2 1. heinäkuuta 3. heinäkuuta Rally Liepāja Liepāja, Liepāja sora 12 181,74 km 3 23. heinäkuuta 25. heinäkuuta Rally di Roma Capitale Fiuggi, Latium asfaltti 14 190,09 km 4 27. elokuuta 29. elokuuta Barum Czech Rally Zlín Zlín, Zlínin lääni asfaltti 15 210,92 km 5 16. syyskuuta 18. syyskuuta Rallye Açores Ponta Delgada, Azorit sora 13 201,74 km 6 1. lokakuuta 3. lokakuuta Rally Serras de Fafe e Felgueiras Fafe, Braga sora 16 197,08 km 7 22. lokakuuta 24. lokakuuta Unkarin ralli Nyíregyháza, Szabolcs-Szatmár-Bereg asfaltti 14 182,01 km 8 18. marraskuuta 20. marraskuuta Rally Islas Canarias Las Palmas, Kanariansaaret asfaltti 17 197,29 km Lähde: == Tulokset == Kuljettajien mestaruuden voitti Norjan Andreas Mikkelsen 191 pisteellä. Toiseksi tuli Espanjan Efrén Llarena 153 pisteellä ja kolmanneksi Puolan Miko Marczyk 151 pisteellä. Kartanlukijoiden mestaruuden voitti Sara Fernández 153 pisteellä. Nro Osakilpailu Voittanut kuljettaja Voittanut kartanlukija Voittanut talli Voittoaika Lähde 1 Puolan ralli Aleksei Lukjanuk Aleksei Arnautov Saintéloc Junior Team 1.48.31,3 2 Rally Liepāja Nikolai Grjazin Konstantin Aleksandrov Nikolai Grjazin 1.30.50,3 3 Rally di Roma Capitale Giandomenico Basso Lorenzo Granai Giandomenico Basso 1.54.06,6 4 Barum Czech Rally Zlín Jan Kopecký Jan Hloušek Agrotec Škoda Rally Team 2.00.07,2 5 Rallye Açores Andreas Mikkelsen Elliott Edmondson Toksport WRT 2.32.31,5 6 Rally Serras de Fafe e Felgueiras Andreas Mikkelsen Elliott Edmondson Toksport WRT 2.19.10,1 7 Unkarin ralli Mads Østberg Torstein Eriksen TRT Citroen Rally Team Hungary 1.38.43,4 8 Rally Islas Canarias Aleksei Lukjanuk Aleksei Arnautov Saintéloc Junior Team 1.59.41,2 == Lähteet == 2021 Luokka:Vuoden 2021 moottoriurheilu *[EK]: Erikoiskokeita
Ruotsin ralli 1980

Ruotsin ralli 1980 (viralliselta nimeltään 30. International Swedish Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1980. Kilpailu järjestettiin 15. - 17\. helmikuuta 1980. Kilpailu oli kauden toinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . Kilpailuun ilmoittautui 158 autokuntaa, joista 146 lähti kilpailuun ja 79 pääsi maaliin. Kilpailun voitti Anders Kulläng, jolle voitto oli ainoa rallin MM-sarjassa. Kilpailun alussa Kulläng oli hidas, mutta saavutti ja ohitti Stig Blomqvistin. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu 1\. Anders Kulläng Bruno Berglund Opel Ascona 400 4:17.52 0.0 2\. Stig Blomqvist Björn Cederberg Saab 99 Turbo 4:19.22 +1.30 3\. Björn Waldegård Hans Thorszelius Fiat 131 Abarth 4:21.39 +3.47 4\. Hannu Mikkola Arne Hertz Ford Escort RS 4:23.49 +5.57 5\. Björn Johansson Ragnar Spjuth Opel Kadett GT/E 4:25.18 +7.21 6\. Pentti Airikkala Risto Virtanen Vauxhall Chevette 2300 4:25.44 +7.52 7\. Timo Salonen Seppo Harjanne Datsun 160J 4:28.01 +10.09 8\. Per Eklund Hans Sylvan Datsun 160J 4:30.09 +12.17 9\. Bengt Nilsson Lennart Berggren Opel Kadett GT/E 4:33.55 +16.03 10\. Ingvar Carlsson Sven-Roine Hasselberg BMW 320 4:33.58 +16.06 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == Luokka:MM-rallikausi 1980 Luokka:Ruotsin ralli
Mikko Heikkilä (ralliautoilija)

Mikko Heikkilä (s. 17. tammikuuta 1992) on suomalainen ralliautoilija. == Ura == Heikkilä on rallin SM-sarjan mestari kaudelta 2022, jolloin hän vei voiton yhdellä pisteellä ennen Emil Lindholmia. Kaudella 2021 Heikkilä sijoittui toiseksi Lindholmin jälkeen. Vuonna 2023 Heikkilä kilpailee rallin EM- sarjassa. Kauden 2023 EM-sarjan avauskilpailussa Portugalin Fafessa Heikkilä oli 2,8 sekunnin johdossa ennen viimeistä erikoiskoetta, mutta rengas puhkesi puolivälissä viimeisenä ajettavaa Lameirinhan erikoiskoetta. Heikkilä kertoi aikeesta valmistautua kauteen 2024 ajoissa ennen viimeisiä kilpailuja. Kaudella 2023 ongelmana ovat olleet rengasrikot, tekniset ongelmat ja muut syyt. Kaudella 2024 Heikkilän kartanlukijana toimii Kristian Temonen ja autona on Toyota GR Yaris Rally2. Heikkilä ja Temonen voittivat Tunturirallin ja voitto oli GR Yaris Rally2 -autolla ensimmäinen. Heikkilä ja Temonen voittivat Italian sorarallisarjan avauskilpailun Rally Città di Folignon. EM-sarjan avauskilpailussa Unkarissa Heikkilä ja Temonen joutuivat keskeyttämään. Televisiokuvassa näkyi renkaan irtoaminen kovassa vauhdissa, jolloin myös etupyörän ripustus rikkoutui. Heikkilä oli kilpailun johdossa. Heikkilä sijoittui viidenneksi Rally Adriaticon kilpailussa. Hän jätti väliin Kanariansaarten rallin. Heikkilä nousi toiseksi Ruotsin EM-rallissa kun toisena ajanut Hayden Paddon kärsi rengasrikon viimeisellä erikoiskokeella. Heikkilä voitti Italian sorarallisarjaan kuuluvan San Marinon rallin kesäkuussa. Viron EM-rallissa Heikkilä kilpaili kolmannesta sijasta kun moottoriin tuli ongelmia rajussa hypyn alastulossa. Heikkilä päätyi keskeyttämään pyrkimyksenä varmistaa osallistumisen Latvian MM-ralliin. Latvian MM-rallissa Heikkilä ajoi WRC2-luokassa toiseksi, joka oli hänen ensimmäinen palkintopallisijoituksensa WRC2-luokassa. Syyskuussa Heikkilä voitti Rally Ciudad de Granadan, jossa myös ERC-sarjaa ajava Mārtiņš Sesks oli myös mukana. Kaudella 2025 Heikkilä ajaa kuudessa WRC2-sarjan kilpailussa. Autosta vastaa kauden aikana TGS Motorsport. == Muuta == Heikkilä työskentelee nosturiauton kuljettajana ralliautoilun ohessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Profiili eWRC-sivustolla * https://www.mikkoheikkilaracing.com Luokka:Suomalaiset ralliautoilijat Luokka:Rallin Suomen-mestarit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katalonian ralli 1991

Katalonian ralli 1991 (viralliselta nimeltään 27. Rallye España - Catalunya Costa Brava) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1991. Kilpailu järjestettiin 10. - 13\. marraskuuta 1991 Lloret de Marissa. Kilpailu oli kauden toiseksi viimeinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli (suunniteltu pituus oli ). Vuonna 1991 Katalonian ralli oli ensimmäistä kertaa mukana rallin MM-sarjassa. Aiempina vuosina se oli mukana rallin EM-sarjassa. Kilpailun voitto oli Armin Schwarzille ensimmäinen rallin MM-sarjassa. Carlos Sainzin autoon tuli sähkövika ja talli keskittyi Schwarziin, jonka autoon vaihdettiin vaihdelaatikko ennätysajassa. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu 1\. Armin Schwarz Arne Hertz Toyota Celica GT-Four 6:44.42 0.0 2\. Juha Kankkunen Juha Piironen Lancia Delta Integrale 16V 6:46.15 +1.33 3\. François Delecour Daniel Grataloup Ford Sierra RS Cosworth 4x4 6:46.20 +1.38 4\. Josep María Bardolet Antonio Rodríguez Ford Sierra RS Cosworth 4x4 6:50.22 +5.40 5\. Andrea Aghini Sauro Farnocchia Lancia Delta Integrale 16V 6:51.44 +7.02 6\. Jorge Recalde Martin Christie Lancia Delta Integrale 16V 7:03.42 +19.00 7\. Luis Monzón Álex Romaní Lancia Delta Integrale 16V 7:09.08 +24.26 8\. Fernando Capdevila Alfredo Rodríguez Ford Sierra RS Cosworth 4x4 7:37.51 +53.09 9\. Joaquim Casasayas Manuel Dalmases Peugeot 309 GTI 7:50.24 +1:05.42 10\. José María Ponce José Carlos Déniz BMW 325 iX E30 7:50.33 +1:05.51 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rally- Maps.com, erikoiskokeet kartalla Luokka:MM-rallikausi 1991 Luokka:Katalonian ralli
9\. hikō sentai

9\. hikō sentai oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin joulukuussa 1935 Yukaichissa Honshulla 3. hikō rentaista nimellä 9. hikō rentai. Yhtymässä oli aluksi kaksi kevyt pommikonelaivuetta. Elokuussa 1936 siihen lisättiin hävittäjälaivue ja toinen joulukuussa 1937. Heinäkuussa 1938 yhtymä uudelleen organisoitiin 9. hikō sentaina, johon kuului kaksi hävittäjälaivuetta. Kolmas laivue lisättiin heinäkuussa 1939.Hata et al 2002 s. 109-110 Toukokokuussa 1943 laivue siirrettiin Menggulista Akenoon, missä se varustettiin uudelleen Nakajima Ki-44 -hävittäjillä. Laivue palasi Mantsuriaan Tuanshanziin syyskuussa. Sentai jaettiin tammikuussa 1944 hikōtaiksi (lentävä osa) ja seibitaiksi (tukeva osa). Helmikuussa laivue siirrettiin Mantsuriasta Wuchangiin Kiinaan valmistauduttaessa Ichi-Go operaatioon.Millman 2011 s. 35-46 == Kalusto == Yhtymän kalustona olivat: *Armeijan tyypin 91 hävittäjä 1936 – 1937 *Armeijan tyypin 95 hävittäjä 1937 – syyskuu 1940 *Nakajima Ki-27 syyskuu 1940 – toukokuu 1943 *Nakajima Ki-44 toukokuu 1943 – sodan loppuun *Nakajima Ki-84 Hayate helmikuu 1945 – sodan loppuun == Komentajat == Yhtymän komentajina olivat: *everstiluutnantti Seisaku Namba heinäkuu 1937 – joulukuu 1940 *majuri Kumao Akita joulukuu 1940 – maaliskuu 1942 *majuri Tatsuo Takanashi huhtikuu 1942 – kesäkuu 1944 *majuri Takehisa Yakuyama heinäkuu – joulukuu 1944 (kuollut) *majuri Iesuke Taira tammikuu 1945 – sodan loppuun == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimat
Vestre Innlandetin käräjäoikeus

Vestre Innlandetin käräjäoikeus (norj. Vestre Innlandet tingrett) on yksi Norjan 23 käräjäoikeudesta ja se kuuluu Eidsivatingin laamanninoikeuden alaisuuteen. Se perustettiin vuonna 2021 yhdistämällä aiemmat Gjøvikin, Pohjois-Gudbrandsdalin, Etelä-Gudbrandsdalin ja Valdresin käräjäoikeudet. Vestre Innlandetin käräjäoikeuden toimipisteet ovat Fagernesissa, Gjøvikissä, Lillehammerissa ja Vågåssa. ==Tuomiopiiri== Käräjäoikeuden tuomiopiirin muodostavat seuraavat kunnat: * Dovre * Etnedal * Gausdal * Gjøvik * Gran * Lesja * Lillehammer * Lom * Nord-Aurdal * Nord-Fron * Nordre Land * Ringebu * Sel * Skjåk * Søndre Land * Sør-Aurdal * Sør-Fron * Vestre Slidre * Vestre Toten * Vang * Vågå * Østre Toten * Øyer * Øystre Slidre ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Käräjäoikeuden verkkosivut Luokka:Norjan käräjäoikeudet
Dakarin alue

Dakarin alue () on hallintoalue Senegalin länsiosassa. Se käsittää maan pääkaupungin Dakarin ja sen lähiympäristön. Alueen pinta-ala on 550 neliökilometriä. Asukasmääräksi arvioitiin 3 732 282 henkeä vuonna 2019. Kap Verden niemimaalla sijaitseva alue rajoittuu idässä Thièsin alueeseen ja muissa ilmansuunnissa Atlantin valtamereen. Vuonna 2002 perustettuun alueeseen kuuluu neljä departementtia ja kaupunkia: Dakar, Pikine, Guédiawaye ja Rufisque. Departementit jakautuvat 52 kuntaan. Dakarin alue käsittää 0,28 % Senegalin pinta-alasta, mutta 23 % maan väestöstä. Kaupungit muodostavat yhden agglomeraation, joka on Senegalin taloudellinen keskus. Maaseutumaista asutusta on vain Rufisquen departementissa. ==Lähteet== *
13\. hikō sentai

13\. hikō sentai oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin syyskuussa 1937 Tachiarassa 4. hikō rentaista nimellä 13. hikō rentai. Siihen kuului perustettaessa esikunta ja yksi hävittäjälaivue. Yhtymä täydennettiin joulukuussa määrävahvuuteen. Heinäkuussa 1938 siitä muodostettiin 13. hikō sentai. Vuotta myöhemmin siihen muodostettiin hävittäjäkoulutuslaivue, josta koulutuksen päätyttyä muodostettiin syyskuussa 1940 2. laivue (chutai).Hata et al 2002 s. 113-115 Marraskuussa 1941 102. erillinen hävittäjälaivue, joka oli perustettu Akenon lentokoulussa heinäkuussa, liitettiin yhtymään 3. laivueena. Elokuussa 1942 siirrettiin 2. laivue perustettavaan 246. hikō sentaihin. Yhtymä järjestettiin edelleen 3. laivueiseksi ja touko-kesäkuussa 1943 siihen liitettiin 5. hikō sentain Tokushu Kogekitai. Sentai jaettiin toukokuussa 1944 hikōtaiksi (lentävä osa) ja seibitaiksi (tukeva osa). == Kalusto == Yhtymän kalustona olivat: *Armeijan tyypin 95 hävittäjä syyskuu 1937 – 1940 *Nakajima Ki-27 kesä 1940 – huhtikuu 1943 *Kawasaki Ki-45kai elokuu 1942 – huhtikuu 1944 *Nakajima Ki-43-I elokuu 1942 – marraskuu 1943 *Nakajima Ki-43-II syyskuu 1943 – lokakuu 1944 *Nakajima Ki-43-III lokakuu 1944 – kevät 1945 *Nakajima Ki-84 Hayate tammikuu 1945 – sodan loppuun == Komentajat == Yhtymän komentajina olivat: *eversti Masao Kamiya heinäkuu 1938 – kesäkuu 1939 *everstiluutnantti Saburo Kondo kesäkuu 1939 – syyskuu 1941 *everstiluutnantti Takeo Tateyama syyskuu 1941 – maaliskuu 1942 *everstiluutnantti Kumao Akita maaliskuu 1942 – kesäkuu 1943 *majuri Tsunao Nagano kesäkuu – marraskuu 1943 (kuollut) *majuri Hisao Machida marraskuu 1943 – marraskuu 1944 *kapteeni Kazuhiko Nakano marraskuu – joulukuu 1944 (kuollut) *kapteeni Koichi Marukawa tammikuu 1945 – sodan loppuun == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimat
Neferites I

Neferites I tai Nefaarud I oli Egyptin 29. dynastian hallitsija eli faarao vuosina 399 eaa. – 393 eaa. Neferites nousi valtaan syksyllä vuonna 399 eaa. sen jälkeen kun edellinen hallitsija Amyrtaios oli vangittu ja teloitettu. Neferites solmi liiton Spartan kanssa Persiaa vastaan ja lahjoitti liittolaisilleen suuren määrän maissia sekä varusteet 100 laivaa varten. Vuonna 1869 Mandesista löydettiin Neferitesin hauta. Haudasta löytyi faaraota esittävä šabti sekä mustasta graniitista valmistetusta sarkofagista joitakin hallitsijan jäänteitä. Neferitesin dynastian rakennustoiminnasta on säilynyt lukuisia jälkiä Butossa, Saisissa, Memfisistä ja Karnakissa. == Lähteet == Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet