EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Andilaiset kielet

Andilaiset kielet on Venäjällä Dagestanissa puhuttujen dagestanilaisten kielten avaarilaiseen (avaarilais-andilais-tseziläisen) haaraan kuuluva kieliryhmä, joka yhdessä avaarin kielen kanssa muodostaa avaarilais-andilaisen alaryhmän. Andilaisia kieliä puhutaan Dagestanin Botlihin, Ahvahin ja Tsumadan piireissä sekä eräissä Šamilin piirin kylissä. Ryhmään kuuluvat andi, botlih, godoberi, ahvah, karata, bagval, tindi, tšamal ja ahvah. Vuonna 1926 andilaisien kielten puhujia oli noin 33 000 henkeä. Myöhemmin andilaisia kansoja on pidetty avaareina. Nykyään puhujia arvioidaan olevan noin 75 000 henkeä. Sukulaisuussuhteiden perusteella kielet jaetaan seuraaviin alaryhmiin: * andi, botlih ja godoberi; * ahvah ja karata; * bagval, tindi ja tšamal. Avaarilais-andilaisen kieliyhteisön arvioidaan hajonneen ajanlaskumme alussa ja andilaisen viimeistään 700-luvulla. Rakenteellisesti kielet ovat kuitenkin varsin lähellä toisiaan, ja eräitä voitaisiin pitää saman kielen murteina. Kauimpana toisistaan ovat andi ja tšamal. Andilaiset kielet toimivat yhteisöjen suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielenään puhujat käyttävät avaaria. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Aleksejev, M.Je. Sravnitelno-istoritšeskaja morfologija avaro-andijskih jazykov. Moskva, 1988. * Atajev, B.M. Morfologija avaro-ando-tsezskih jazykov. Mahatškala, 1996. * Gudava, T.Je. Konsonantizm andijskih jazykov. Tbilisi, 1964. * Urusilov, A.U. Dvu- i mnogojazytšije i kultura retši (avaro-ando-tsezski region). Mahatškala, 1988. Luokka:Dagestanilaiset kielet
Tseziläiset kielet

Tseziläiset eli didolaiset kielet on Venäjällä Dagestanissa puhuttujen dagestanilaisten kielten avaarilaiseen (avaarilais-andilais-tseziläiseen) haaraan kuuluva kieliryhmä. Tseziläisiä kieliä puhutaan etupäässä Dagestanin Tsuntan piirissä. Ryhmään kuuluvat bežta, gunzib, tsez, ginuh ja hvarši. Vuonna 1926 tseziläisten kielten puhujia oli yli 7 000 henkeä. Myöhemmin tseziläisiä kansoja on pidetty avaareina. Nykyään puhujia arvioidaan olevan noin 25 000 henkeä. Sukulaisuussuhteiden perusteella kielet voidaan jakaa kahteen ryhmään: * länsiryhmä: tsez, hvarši (inhokvarin murretta pidetään toisinaan erillisenä kielenä) ja ginuh; * itäryhmä: bežta ja gunzib. Ginuhilla on ryhmien välillä välittävä asema, mikä ilmeisesti johtuu bežtan kielen vaikutuksesta. Kielten väliset erot ovat melko pieniä, ja eräät tutkijat pitävät niitä kahden kielen murteina. Tseziläiset kielet toimivat yhteisöjen suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielenään puhujat käyttävät avaaria. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Bokarev, Je.A. Tsezskije (didoiskije) jazyki Dagestana. Moskva, 1959. * Imnaišvili, D.S. Didoiski jazyk v sravnenii s ginuhskim i hvaršinskim jazykami. Tbilisi, 1963. * Gudava, T.Je. Istoriko-sravnitelnyi analiz konsonantizma didoiskih jazykov. Tbilisi, 1979. Luokka:Dagestanilaiset kielet
Ystävätär

Ystävätär on Heikki Luoman romaani. Sen on julkaissut Maahenki vuonna 2001. Leskeksi jäänyt tehtaan siivooja Salli Pajunen joutuu häikäilemättömän kiinteistövälittäjän uhriksi ja menettää vaihtokaupassa miehensä rakentaman omakotitalon saaden korvaukseksi lähes purkukuntoisen piharakennuksen. Hyväuskoinen Salli ei pysty pitämään puoliaan ja menettää lopulta koko omaisuutensa. Sallin tytär Maikki nousee äitinsä puolustajaksi ja päättää kostaa koetut vääryydet. Luokka:Suomalaiset rikosromaanit Luokka:Vuoden 2001 kirjat
Lak-dargikielet

Lak-dargikielet on Venäjällä Dagestanissa puhuttujen dagestanilaisten kielten ryhmä. Usein katsotaan, että siihen kuuluvat dargi ja lak muodostavat kaksi erillistä dagestanilaisten kielten haaraa. Dargin kieli jakautuu lukuisiin murteisiin, joita eräät tutkijat pitävät erillisinä kielinä. Lakin murre-erot ovat vähäisempiä. Dargin ja lakin kirjakielet luotiin 1920–1930-luvuilla. Ne perustuvat kyrilliseen kirjaimistoon. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Akijev, A.Š. Istoriko-sravnitelnaja fonetika darginskogo i lakskogo jazykov (sistema konsonantizma). Mahatškala, 1977. * Akijev, A.Š. Sravnitelnyi analiz glasnyh lakskogo i darginskogo jazykov. Mahatškala, 1982. Luokka:Dagestanilaiset kielet
McG

Joseph McGinty Nichol, taiteilijanimeltään McG, (s. 9. elokuuta 1968) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisiotuottaja, käsikirjoittaja sekä -ohjaaja. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva Ohjaaja Tuottaja Käsikirjoittaja 2000 Charlien enkelit 2003 Charlien enkelit: Kurvit suoriksi 2006 Stay Alive We Are Marshall 2009 Terminator – Pelastus 2010 Fantasyland 2012 This Means War Stolen 2014 3 Days to Kill 2015 The Duff === Televisiosarjat === Vuosi Elokuva Ohjaaja Tuottaja Käsikirjoittaja Lisätietoa 2002 Fastlane Ohjasi ja käsikirjoitti vain pilottijakson. 2003– 2007 O.C. 2004 The Mountain 2005–> Supernatural 2007 Pussycat Dolls Present: The Search For the Next Doll 2007– 2012 Chuck Ohjasi vain pilottijakson. 2008 Pussycat Dolls Present: Girlicious Sorority Forever (Web-sarja) 2010 Exposed (Web-sarja) 2010– 2011 Human Target 2010–> Ghostfacers (Web-sarja) 2010– 2013 Nikita 2011 Aim High (Web-sarja) 2013 Westside ABC:n pilotti 2014 The Mysteries of Laura NBC:n pilotti ==Aiheesta muualla== *Biografia Hollywood.com-sivulla Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brysselin kirje

Brysselin kirje on Heikki Luoman, Hannu Raittilan ja Sirkka Laineen vuonna 2002 kirjoittama romaani.Fennica Kirja perustuu radiokuunnelmasarjaan Kantolan perhe, mutta on itsenäinen kokonaisuus. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 2002 kirjat
Säätiö ja Imperiumi

Säätiö ja Imperiumi on vuonna 1952 ilmestynyt Isaac Asimovin tieteisromaani. Se on Säätiö-sarjan toisena ilmestynyt osa. == Juoni == === Kenraali === Kirjan ensimmäinen osa, Kenraali, julkaistiin alun perin vuonna 1945 huhtikuussa Astounding Science Fiction -lehdessä nimellä Dead Hand. Tässä osassa Galaktisen Imperiumin kenraali Bel Riose päättää palauttaa Imperiumin mahdin ja aloittaa sodan Säätiötä vastaan. Riose on nuori ja suosittu kenraali, joka onnistuu nopeasti saattamaan Säätiön tappion partaalle. Siwennalainen patriisi Ducem Barr ja Säätiön kauppias Lathan Devers päättävät sodan lopettaakseen matkustaa yhdessä Imperiumin keisarin luokse ja paljastaa Riosen juonittelevan salaa hänen selkänsä takana. Tämän takia he joutuvat matkustamaan Imperiumin hallintoplaneetalle Trantoriin. === Muuli === Kirjan toinen osa, Muuli, julkaistiin vuoden 1945 Astounding Science Fictionin marraskuun ja joulukuun numeroissa. Tarina sijoittuu suunnilleen sata vuotta edellisen osan tapahtumien jälkeiseen aikaan, jolloin Galaktinen Imperiumi on lopullisesti rappeutunut, vaikka sen jäänteitä onkin edelleen jäljellä Linnunradan sisäosissa, Neotrantorin planeetalla. Säätiön pormestarin virka on muuttunut perinnölliseksi ja valtakunta on muutenkin korruptoitunut. Samaan aikaan Muuli-niminen salaperäinen valloittaja alkaa uhkailla Säätiötä armeijallaan, joka on valloittanut useita planeettoja laukaustakaan ampumatta. Säätiön pormestari Indbur III päättää olla ottamatta Muulin uhkaa vakavasti, koska Hari Seldonin Säätiölle ennalta laskema tulevaisuus estää Säätiötä häviämästä sotaa. Kapteeni Han Pritcher alkaa kuitenkin tutkia Muulia ja saa selville, että hän on mutantti. Hän pelkää, ettei Hari Seldonin ennalta laskema historia välttämättä ole ottanut huomioon geneettistä sattumaa ja kertoo tästä Toran ja Bayta Darellille. He ovat juuri vapauttaneet Muulin vallasta narrin, jota kutsutaan nimellä Magnifico Gigantus. Heidän tietämättään Magnifico saattaa tietää Muulista jotakin, joka voi auttaa Säätiötä voittamaan sodan. == Lähteet == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteisromaanit Luokka:Vuoden 1952 kirjat Luokka:Isaac Asimovin teokset sv:Stiftelseserien#Stiftelsen och imperiet
Hamniganin kieli

Hamniganin kieli on Mongoliassa, Venäjällä ja Kiinassa asuvien hamniganien puhuma mongolikieli. Hamniganit asuvat Mongolian Hentiin ja Dornodin aimakeissa (15 000 henkeä), Olonjoen varrella Venäjän Taka-Baikalian aluepiirissä (2 000 henkeä) sekä Kiinassa Sisä-Mongolian Hulunbuirin alueella (noin 1 500 henkeä). Heitä pidetään mongoleihin sulautuneina tunguuseina. Hamnigani kuuluu mongolikielten pohjoisryhmään. 1900-luvun puoliväliin saakka sitä pidettiin burjaatin murteena. Kiinassa ja Mongoliassa sen puhujat osaavat myös evenkin kielen hamniganin murretta ja Venäjällä venäjää. Kiinassa ja Mongoliassa hamniganit käyttävät kirjakielenään mongolia. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Janhunen, Juha. Material on Manchurian Khamnigan Mongol. Castrenianumin toimitteita, 37. Helsinki, 1990. * Janhunen, Juha. On the position of Khamnigan Mongol. Journal de la Société Finno-Ougrienne, 84. Helsinki, 1992. Luokka:Mongolilaiset kielet Luokka:Venäjän kielet Luokka:Mongolian kielet Luokka:Kiinan kielet
Nouriel Roubini

Nouriel Roubini (s. 29. maaliskuuta 1958 Istanbul, Turkki) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hän toimii New Yorkin yliopiston taloustieteen professorina. Roubini syntyi Turkissa persialaiseen juutalaisperheeseen, joka muutti Teheraniin Roubinin ollessa kaksivuotias. Myöhemmin perhe muutti Tel Aviviin Israeliin ja asettui vuonna 1962 Italiaan, missä Roubini varttui ja suoritti perusopintonsa. Roubini opiskeli vuoden Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa, minkä jälkeen hän suoritti taloustieteen kandidaatin tutkinnon Milanossa Bocconin yliopistossa 1982. Roubini väitteli taloustieteiden tohtoriksi Yhdysvalloissa Harvardin yliopistossa vuonna 1988 erikoistuen makrotaloustieteeseen ja kansainväliseen talouteen. Vuosina 1988–1995 hän työskenteli Yalen yliopistossa, mistä hän siirtyi New Yorkin yliopistoon. Roubini tunnetaan erityisesti siitä, että hän ennakoi Yhdysvaltain vuosien 2007–2008 subprime-kriisin ja sitä seuranneen finanssikriisin. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Amerikanjuutalaiset
Émile Brugsch

Émile Charles Adalbert Brugsch tai Emil Karl Albert Brugsch (24. helmikuuta 1842, Berliini – 14. tammikuuta 1930, Nizza) oli saksalainen egyptologi. Egyptin valtio palkitsi Brugschin tämän ansioista egyptologian ja Kairon egyptiläisen museon hyväksi beyn ja paššan arvonimillä.KMT Magazine Vol 7, No 3 (1996) - Giants of Egyptology: The Brothers Brugsch, haettu 6.6.2009 == Kairon egyptiläisen museon konservaattorina == Émilellä oli vanhempi veli, Heinrich Karl Brugsch, jonka jalanjälkiä hän seurasi liittyessään apulaiseksi tämän kaivauksille Egyptissä 1870. Myöhemmin Émile Brugsch työskenteli Marietten ja Masperon alaisuudessa ensin Bulaqin museon, sittemmin sen seuraajan Kairon uuden Egyptiläisen museon konservaattorina yli neljäkymmentä vuotta jääden eläkkeelle 72-vuotiaana 1. tammikuuta 1914. == Deir el-Bahrin hautalöytö == Émile Brugschin uran huippuhetki osui vuoteen 1881, jolloin hän Egyptin muinaismuistojen viraston edustajana pelasti yli neljäkymmentä uuden valtakunnan aikaista kuninkaallista muumiota Deir el-Bahrin läheltä Luxorista löytyneestä kätköstä (hauta DB320), jonne hänet vei paikallinen haudanryöstäjä Mohammed Abd el Rassul. Löydettyjen kuningasvainajien joukossa oli Ramses II:n muumio. Brugsch harrasti valokuvausta, ja Gaston Masperon hautalöydöstä 1881 julkaisemassa kirjassa La Trouvaille de Deir-el- Bahari olevat muumiokuvat ovat hänen käsialaansa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset egyptologit Luokka:Saksalaiset arkeologit Luokka:Konservaattorit Luokka:Paššat Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Myanmarin jalkapallomaajoukkue

Myanmarin jalkapallomaajoukkue edustaa Myanmaria jalkapallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Myanmarin jalkapalloliitto. Myanmarin joukkue osallistui MM-kilpailujen karsintoihin ensimmäisen kerran vasta karsittaessa Etelä-Afrikan kisoihin 2010. Se pelasi karsinnoissa kahdesti Kiinaa vastaan häviten vierasottelun 0–7 ja kotiottelun 0–4. Olympialaisten jalkapalloturnauksessa maa pelasi Burman nimellä Münchenissä 1972. Se voitti Sudanin 2–0, mutta hävisi Neuvostoliitolle ja Meksikolle 0–1 pudoten jatkosta alkulohkon otteluiden jälkeen. Myanmar, tuolloin nimeltään Burma, on selviytynyt kerran Aasian-mestaruuskilpailujen lopputurnaukseen. Iranin kisoissa 1968 joukkue saavutti hopeaa sijoituttuaan viiden joukkueen sarjamuotoisessa lopputurnauksessa toiseksi isäntämaa Iranin jälkeen. Aasian kisojen jalkapalloturnauksessa maa saavutti Burman nimellä pronssia Manilan kisoissa 1954. Se pelasi välierässä Etelä-Koreaa vastaan jatkoajan jälkeen 2–2-tasapelin, mutta hävisi arvonnassa. Pronssiottelussa joukkue kukisti Indonesian 5–4. Bangkokin kisoissa 1966 Burma voitti mestaruuden. Kukistettuaan välierässä Singaporen 2–0 se voitti loppuottelussa Iranin 1–0. Bangkokissa 1970 Burma voitti välieräottelussa Intian 2–0. Loppuottelu Etelä- Koreaa vastaan päättyi jatkoajan jälkeen 0–0, ja joukkueet jakoivat mestaruuden. == Maailmanmestaruuskilpailut == *1930–1938 – Ei osallistunut *1950 – Vetäytyi *1954–1990 – Ei osallistunut *1994 – Vetäytyi *1998 – Ei osallistunut *2002 – Vetäytyi *2006 – Hylättiin *2010–2018 – Ei selviytynyt karsinnoista == Aasian-mestaruuskilpailut == *1956–1964 – Ei osallistunut *1968 – Toinen sija *1972–1992 – Ei osallistunut *1996–2004 – Ei selviytynyt karsinnoista *2007–2015 – Ei osallistunut *2019 – Ei selviytynyt karsinnoista == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Myanmarin jalkapalloliiton sivusto Luokka:Myanmarin jalkapallo Luokka:Jalkapallomaajoukkueet
Loisto (albumi)

Loisto on syyskuussa 2009 ilmestynyt Yön kahdeksastoista studioalbumi. Singleinä siltä julkaistiin kappaleet Loisto, Kiitos ja kunnia sekä Parrasvalot, josta kuvattiin myös video. Yhtyeen edellisen studioalbumin Valtakunnan tavoin myös Loistoa äänitettiin lukuisilla eri studioilla, joita tällä kertaa oli yhteensä yksitoista. Albumin julkaisun jälkeen Yö aloitti lokakuun 1. päivänä kahden ja puolen kuukauden pituisen konserttikiertueen, jonka aikana yhtye esiintyi muun muassa Helsingin Finlandia-talossa. == Taustaa == Levyllä vierailevat laulajana Jussi Hakulisen lisäksi myös Maria Lund, joka duetoi Olli Lindholmin kanssa kappaleessa Arjen kauneus. Muita vierailijoita ovat muun muassa Tampere Filharmonian jousisoittajat sekä porilainen nuorisokuoro Katajanmarjat. Singlenäkin julkaistulla Parrasvalot- kappaleella puolestaan laulaa Jussi Hakulisen johdolla Itä-Porin yhtenäiskoulun musiikkiluokan kuoro. Albumin jousisovitukset on tehnyt Anssi Tikanmäki. Osa levyn materiaalista on jo vanhempaa perua, esimerkiksi kappaleen Vuori Jussi Hakulinen teki yhtyeen lomamatkalla Roomassa kesällä 2006. Sen tekstin hän oli hahmotellut jo lentomatkalla oksennuspussiin.Lindholm, Olli ja Rantanen, Ilpo: Yhden Yön tarina, s. 316–318. WSOY 2007. ISBN 978-951-0-32853-8. Toinen Hakulisen kappale Kosketus on peräisin samalta ajalta Valtakunta-albumin sessioista. == Listamenestys ja myyntiluvut == Levy nousi Suomen virallisen listan kärkeen heti julkaisuviikollaan ja viipyi listalla yhteensä 23 viikon ajan.Yö: Loisto Musiikkituottajat. Viitattu 24.5.2015. Albumi myi välittömästi julkaisupäivänään kultaa ja ylitti myöhemmin syksyllä myös platinarajan, jonka se olisi rikkonut jo heti ilmestyessään, elleivät levyt olisi loppuneet kaupoista. Yhteensä albumia on myyty lähes 37 000 kappaletta.Yö Musiikkituottajat. Viitattu 24.5.2015. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Muusikot == ;Yö *Olli Lindholm – laulu *Daffy Terävä – kitara *Mikko Kangasjärvi – kosketinsoittimet *Jukka Lewis – basso, laulu (6) *Ari Toikka – rummut ;Vierailijat *Maria Lund – laulu (4) *Jussi Hakulinen – laulu (9) *Päivi Lepistö, Päivi Virkkunen ja Hanna Syrjä – taustalaulut (2) *Suvi Teräsniska – taustalaulu (3, 8, 12) *Ellinoora Hakulinen – sopraano (8, 12) *Jari Latomaa – kosketinsoittimet, lyömäsoittimet, kitara, taustalaulu *Tomi Aholainen – kosketinsoittimet (4, 11) *Esa Juutilainen – huilu (6, 9, 12) *Petri Juutilainen – pasuuna (9) *Tommi Kolunen – trumpetti (2, 5, 9) *Eeva Kontu – huilu (2) *Kari Nikkanen – oboe ja englannintorvi (6, 9, 10, 12) *Masa Orpana – saksofoni (1, 3, 7), huilu (8) *Anu Rasimus ja Hanna Heinonen – viulu (2) *Nina Kulhia, Lotta Kuoppala, Kaisa Männistö, Katrin Nachtigall, Eeva Oksala ja Emil Tikanmäki – viulu (6, 7, 9, 10, 12) *Anne Korhonen ja Taavi Nachtigall – alttoviulu (6, 7, 9, 10, 12) *Timo Siren – alttoviulu (12) *Harri Topi – sello (8, 11) *Katajanmarjat – kuoro (2) *Itä-Porin yhtenäiskoulun musiikkiluokan kuoro (12) == Lähteet == *YÖ: LOISTO Finnmusic. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Loisto discogs.com -sivustolla Luokka:Yön albumit Luokka:Vuoden 2009 albumit
Canon EOS 1000D

Canon EOS 1000D on japanilaisen Canonin valmistama digijärjestelmäkamera. Se on Canon EOS 450D:n riisuttu malli, jossa muutamien ominaisuuksien poistamisella kuluttajille on voitu tarjota edullinen järjestelmäkamera. Kamera tunnetaan Pohjois-Amerikassa nimellä Rebel XS ja Japanissa nimellä Kiss F. == Kameran ominaisuudet == *10,1 megapikselin CMOS-kenno, polttovälikerroin 1,6 *Resoluutio 3 888 × 2 592 pikseliä (10,1 megapikseliä) *ISO-herkkyys 100–1 600 *Tallennus SD- tai SDHC-muistikortille *Sarjakuvaus enintään 3 kuvaa sekunnissa *7 pisteen automaattitarkennus *Itsepuhdistuva kuvakenno *2,5 tuuman nestekidenäyttö elävällä etsinkuvalla *DIGIC III -prosessori *Mahd. kuvatyylien prosessointi *Ulkomitat 126,1 × 97,5 × 61,9 mm *Paino 450 grammaa *Sopii EF-/EF-S-objektiivien ja EX Speedlite -salamalaitteiden kanssa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Canon EOS 1000D Canonin sivuilla Luokka:Digitaaliset kamerat EOS 1000D
Lystimäki

Lystimäki () on Espoon Olarin kaupunginosan pienalue, jonka rajat kulkevat idässä Kehä II:ta, lännessä Uuskartanontietä, etelässä Länsiväylää ja pohjoisessa jotakuinkin Ylismäentietä mukaillen. Lystimäessä on muun muassa Päivänkehrän koulu ja Lystimäen päiväkoti. Lystimäki on pääasiassa omakoti-, paritalo- ja rivitaloaluetta. Alueen nimistö koostuu vuodenajoista ja muusta sellaisesta, esimerkiksi Kevätkuja ja Kalenteritie. Lähimmät kaupalliset palvelut ovat Neste K Uuskartanontien toisella puolen sekä Niitty-ostoskeskus, Olarin Prisma ja Iso Omena. Lystimäkeä lähin Länsimetron pysäkki on Niittykumpu. Lystimäkeen metron liityntälinjat kulkevat pääasiassa Uuskartanontiellä. Olarinmäessä oli 6 825 asukasta vuodenvaihteessa 2013–2014. ==Lähteet== Luokka:Olari
Oilinginoja

Oilinginoja on Oulujoen vesistöön kuuluva pieni joki, jonka alkulähde on Korteperänsuolla Utajärvellä. Joen alkupää jakaantuu kahteen haaraan: Ylimmäinen Korteoja ja Alimmainen Korteoja. Varsinainen Oilinginoja on vain kuutisen kilometriä pitkä luoteeseen kulkeva joki, joka laskee Oulujokeen Alasuvannon kohdalla. Jokisuulla se ennen yhdystien 8300 alittamista laajenee pieneksi järvilompoloksi, Oilinginpolveksi. Laajentumiskohtaan on kaivettu pari kilometriä pitkä kanava pohjoisesta Naamanjoesta Polvensuon poikki. Oilinginojan ja Oulujoen yhtymäkohdassa aivan Rötönniemen kärjessä on vanha tervahaudan paikka. ==Aiheesta muualla== * Oilinki, Pekka 1998. Oilingin varrelta. Kustantaja: Utajärven kotiseutuyhdistys, Utajärvi. 179 s. ISBN 9519795006 Luokka:Ylä-Oulujoen alue‎ Luokka:Utajärven joet
Koristeomenapuu

thumb|250px|Kukkiva koristeomenapuu puutarhassa. thumb|250px|Saman koristeomenapuun hedelmiä. Koristeomenapuu eli purppuraomenapuu (Malus Purpurea-ryhmä) on omenapuiden sukuun kuuluva lajikeryhmä. Koristeomenapuulajikkeita käytetään runsaasti pihojen koristekasveina. Ne tuottavat tarhaomenapuuta (Malus domestica) pienempiä omenoita. Vähäisimmillään koristeomenapuut ovat korkeintaan kaksi metriä korkeita, jolloin ne ovat pensaskorkuisia. ==Koristeomenapuulajikkeita== *Aamurusko, punakukkainen *Hopa, vaaleanpunakukkainen ja -omenainen *Kadetti, punakukkainen, tummanpunaisia omenoita *Kirjailija, punakukkainen *Kornikensis *Linnanmäki *Makamik, punakukkainen *Ranetka Purpurovaja, omenat punaisia pyöreän lituskaisia *Rixi, punakukkainen *Royal Beauty *Royalty, punakukkainen *Wabiscaw *Wierdak ==Lähteet== Luokka:Omenapuut
Nenäpunkki

Nenäpunkki (Pneumonyssoides caninum, Pneumonyssus caninum) on koiran nenä- ja poskionteloiden sekä nenäkuorikoiden limakalvoilla elävä loinen, jota ei ole tavattu muilla eläinlajeilla. Nenäpunkki havaittiin ensimmäisen kerran Yhdysvalloissa 1940. Euroopassa ensimmäinen havainto tehtiin Ruotsissa vuonna 1971. Tartunnan syytä ei tarkalleen tiedetä, mutta nenäpunkin epäillään siirtyvän suorassa kontaktissa. ==Ulkonäkö== Nenäpunkki on muodoltaan soikea ja väriltään kellertävä. Kooltaan se on 1–1,5 mm pitkä ja 0,6–0,9 mm leveä, joten sen voi havaita paljain silmin. Naaras on koirasta ja toukkaa kookkaampi. Täysikasvuisella nenäpunkilla on neljä jalkaparia ja toukalla kolme. ==Elämänkierto== Ilmeisesti nenäpunkkinaaras synnyttää toukkia munien kuoriutuessa jo naaraan sukupuolielimistössä. Nenäpunkilta puuttuu mitä todennäköisimmin nymfimuoto, ja kuusijalkaisesta toukasta muodostuu kahdeksanjalkainen aikuinen punkki suoraan nahanluonnin jälkeen. ==Tartunnan oireet ja hoito== Nenäpunkkitartuntaa on vaikea todeta, koska nenäpunkit elävät piilossa koiran nenä- ja poskionteloissa. Oireina tartunnasta on aivastelu, pärskiminen, nenän kutina, hajuaistin heikkeneminen, pään ravistelu ja käänteisaivastus. Lisäksi nenäpunkkitartunta saattaa aiheuttaa nenä- ja poskiontelontulehduksia. Harvinaisempia oireita ovat nenäverenvuoto, liiallinen kyyneleritys, hengityksen vinkuminen ja silmäkuopan sidekudoksen tulehdus. Nenäpunkki tarttuu suorassa kosketuksessa, ja joillakin koirilla tartunta on oireeton. Hoitona nenäpunkkitartunnassa käytetään muihin loisiin tarkoitettuja lääkevalmisteita, koska nenäpunkkia vastaan ei ole kehitetty omaa lääkettä. Nenäpunkkeihin tehoavat selamektiiniä, ivermektiiniä, milbemysiiniä, imidaklopridia tai moksidektiiniä sisältävät lääkkeet. ==Lähteet== * Veterinary Parasitology: M. A. Taylor ym., Blackwell Publishing, 2007, ISBN 978-1-4051-1964-1 == Aiheesta muualla == *Pystykorva, joulukuu 2007: Nenäpunkki - aikamme riesa sivut 38 - 41 (PDF) *Suomen eläinlääkärilehti 2009, Frederike Ritter: Imidaklopridia ja moksidektiiniä sisältävän valmisteen teho koiran nenäpunkkitartunnan hoidossa (PDF) *Sympaatti - Itsenäiset eläinklinikat: Nenäpunkki Luokka:Koirien loistaudit Luokka:Petopunkit
D. J. King

D. J. King (s. 27. kesäkuuta 1984 Meadow Lake, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Taustaltaan hän on métis. Hän pelasi uransa aikana 118 NHL-ottelua. Hän aloitti NHL-uransa kaudella 2006–2007 St. Louis Bluesissa, josta siirtyi neljän kauden jälkeen heinäkuussa 2010 Washington Capitalsiin. St. Louis sai vaihdossa Stefan Della Roveren. King oli voimahyökkääjä, joka tarpeen vaatiessa tappeli. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:St. Louis Bluesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saostustitraus

Saostustitraus on titrausmenetelmä, jonka käyttö analyyttisessä kemiassa perustuu ioniyhdisteiden erilaisiin liukoisuuksiin veteen. Saostustitrauksella on käyttöä erityisesti vesinäytteiden halogeeniatomien ionien, kuten kloridi- ionien, pitoisuuden määrittämisessä. == Menetelmä == Saostustitraus perustuu tiettyjen kationien tai anionien kykyyn muodostaa niukkaliukoinen ioniyhdiste. Yksinkertaisimmillaan saostustitrauksessa tutkittavaa näytettä titrataan suolaliuoksella, joka sisältää sellaisia kationeja tai anioneja, jotka muodostavat näytteestä tutkittavien ionien kanssa saostuman. Saostuman muodostuttua voidaan kuluneen titrausliuoksen määrän avulla laskea liuoksen ionikonsentraatio.Tutkittavaan liuokseen voidaan lisätä indikaattoria, joka muodostaa niukkaliukoisen saostuman titrausliuoksen kanssa. Tällöin titrauksen loppupiste nähdään sakan värin muuttumisena. Koska sakan muodostumiseen vaikuttaa liuoksen konsentraatio, on indikaattroikonsentraation oltava matala, jotta saostuva indikaattori ei haittaisi tutkimuksen luotettavuutta. == Mohrin titraus == Mohrin titraus on usein käytetty titrausmenetelmä kloridi-ionien pitoisuuden määrittämiseksi. Titrausliuoksena käytetään hopeanitraattiliuosta ja indikaattorina kaliumkromaattiliuosta. Muodostuvista yhdisteistä sekä hopeakloridi että hopeakromaatti ovat niukkaliukoisia. Ag+(aq) + Cl-(aq) → AgCl(s) 2 Ag+(aq) + CrO42-(aq) → Ag2CrO4(s) Niukkaliukoisempi valkoinen hopeakloridisakka saostuu ensin. Kaikkien kloridi-ionien saostuttua alkaa saostua kellanpunainen hopeakromaattisakka, mikä on merkkinä titrauksen ekvivalenttipisteestä. Mohrin titrauksessa tutkittavan liuoksen pH:n tulisi olla välillä 7-10\. liian happamissa olosuhteissa liuoksessa on vallitsevana kromihappo, jonka konjugaattiemäs kromaatti-ioni on. Tällöin saostumaa ei muodostu. Liian emäksisissä oloissa saostuu ruskeaa hopeaoksidia, joka peittää värillään titrauksen ekvivalenttikohdan. == Lähteet == Luokka:Analyyttinen kemia
Mikko Koivusipilä

Mikko Koivusipilä (s. 27. tammikuuta 1973 Vantaa) on suomalainen radiotoimittaja, joka toimi Radio Rockin, Radio Aallon, Radio Suomipopin, HitMixin, Helmiradion ja Loopin musiikkipäällikkönä vuoteen 2018 asti. Nykyään hän toimii Nelonen Median musiikkijohtajana. Musiikkipäälliköksi Koivusipilä nimettiin Radio Rockin ja Radio Aallon musiikkituottajan paikalta. Koivusipilä juonsi myös Radio Rockin perjantai-illan Uuden Rockin iltaa, jossa esiteltiin tuoreimmat rock-uutuudet. Lisäksi Mikko Koivusipilä on toiminut juontajana Radio Aallolla, Kiss FM:llä, Radio 882:lla, Rogmo FM:llä ja Auran Aalloilla. Koivusipilä toimi Radio Rockstarban tuomarina yhdessä Jone Nikulan kanssa. Radioiden Liitto on palkinnut Koivusipilän vuoden musiikkipäällikkönä vuonna 2004. Koivusipilä palkittiin vuoden musiikkipäällikönä myös vuonna 2010 musiikkialan vuotuisessa gaalassa Industry Awardsissa Tampereella. ==Lähteet== * Mediaviikko: Mikko Koivusipilästä Radio Rockin musiikkipäällikkö ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uudenkaarlepyyn maalaiskunnan vaakuna

Uudenkaarlepyyn maalaiskunnan vaakuna on saanut aiheensa pitäjänsinetistä vuodelta 1611. Sinetin aiheena on Kaarle IX:n monogrammi, kruunattu C-kirjain. Koska kirjainten käyttäminen ei ole hyvää heraldiikkaa, nimikirjaimen sijaan vaakunaan on valittu puolikuut, joista syntyy peilimonogrammia muistuttava symboli. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kaksi vastakkain kääntynyttä ja lomittaista puolikuuta, joiden päällä kruunu; kaikki kultaa”. Vaakunan on suunnitellut Carol Hedberg, ja se vahvistettiin käyttöön 9. kesäkuuta 1965. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1975 Uudenkaarlepyyn maalaiskunnan liityttyä Uudenkaarlepyyn kaupunkiin. == Lähteet == * Luokka:Suomen entisten kuntien vaakunat Vaakuna
Kapteeni Corellin mandoliini

Kapteeni Corellin mandoliini on yhdysvaltalais-brittiläis-ranskalainen elokuva vuodelta 2001. Sen pääosissa esiintyvät Nicolas Cage ja Penélope Cruz. Elokuva sijoittuu toisen maailmansodan aikaan, italialaisten miehittämään Kreikan saaristoon Kefalonian saarelle. Elokuvan käsikirjoitus perustuu Louis de Bernièresin samannimiseen romaaniin, ja monet kriitikot ovat pitäneet elokuvaa paljon huonompana kuin alkuteosta. Viitattu 6.6.2009. == Näyttelijät == Lähde: Viitattu 13.7.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Vuoden 2001 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:John Maddenin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2001 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 2001 ranskalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat
Egyptiläinen museo

Egyptiläinen museo on Egyptin valtion muinaismuistojen säilyttämiseen keskittynyt kansallismuseo Tahririn aukiolla Kairossa. == Historia == pienoiskuva|Kairon Egyptiläisen museon keskushallin sarkofageja. === Sitadellimuseo === Ensimmäiset yritykset lopettaa taide-esineiden ryöstely, sekä koota ja säilyttää Egyptin muinaismuistoja tehtiin käskynhaltija Muhammad Alin aikana 1835, kun hänen hallussaan olleet kokoelmat asetettiin näytteille Azbakian puistoonWorld Visit Guide: Cairo Egyptian Museum, haettu 7.6.2009. 1850 Azbakian museon kokoelmat siirrettiin Saladinin linnakkeeseen, jota kutsuttiin Sitadellimuseoksi. === Bulaqin museo === Ranskalainen egyptologi Auguste Mariette perusti muinaismuistojen viraston Service des Antiques de l’Egypte ja pani Said Paššan myötävaikutuksella kansallismuseohankkeen vireille 1858Egyptology Online: Pioneering egyptologists, haettu 6.6.2009. Museo avasi ovensa 1863 Kairon esikaupungissa BulaqissaEgyptiläisen museon viralliset sivut: historia, haettu 6.6.2009 . === Gizan museo === Marietten museo kärsi pahoin Niilin tulvissa 1878, ja museo oli suljettava. Vuonna 1886 uudelleen avattu museo toimi kuitenkin laina-ajalla, sillä oli selvää, että oli saatava ajanmukaisemmat tilat kasvaneille kokoelmille. 1890 museon esineistö siirrettiin kediivi Ismail Paššan palatsiin Gizaan odottamaan isomman museorakennuksen valmistumista. === Midan al-Tahririn museo === Nykyisen, alusta alkaen museoksi suunnitellun Egyptiläisen museon rakennuksen peruskivi laskettiin kediivi Abbas II:n hallituskaudella huhtikuussa 1897. Gizan museon kaikki esineet siirrettiin uusiin tiloihin Tahrir-aukiolle 1902, ja uusi kansallismuseo vihittiin juhlallisesti 15. marraskuuta samana vuonna. Uusklassismia edustavan rakennuksen suunnitteli arkkitehti Marcel Dourgnon. == Kokoelmat == Museon näyttelyyn kuuluu yli 120 000 esinettäEgyptiläisen museon viralliset sivut: yleiskatsaus, haettu 6.6.2009 . Museon tiloissa on huone 18–20 dynastioiden kuninkaallisille muumioille, jotka löydettiin 1881 Deir el- Bahrista ja 1898 Amenhotep II:n haudasta. Presidentti Anwar Sadat sulki muumionäyttelyn 1981, mutta 1985 se avattiin rajoitetusti. Museon kuuluisimpia aarteita ovat Tutankhamonin täyskultainen kuolinnaamio ja muut lapsifaraon haudasta löydetyt esineetTimes Online: Cairo's Egyptian Museum in a day (Daniel Jacobs 6.11.2007), haettu 7.6.2009 . Suurin osa museon kokoelmista on ahtauden vuoksi varastossa. == Laajennushanke == Egyptiläisen museon laajennushanke on vireillä, ja ajanmukaisemmat tilat on suunniteltu avattavaksi lähelle Gizan suuria pyramideja. Nykyaikainen museohanke tunnetaan työnimellä GEM ('Grand Egyptian Museum', Suuri egyptiläinen museo). Gizan laajennuksen kokonaispinta-alan on arvioitu olevan 480 000 m². Tahrir-aukion päärakennukseen jää edelleen valikoitujen taide-esineiden näyttely.Articles Base: The Egyptian Museum in Cairo, on Being the Elder Statesman (19.9.2008), haettu 7.6.2009 == Lähteet == Luokka:Egyptin museot Luokka:Egyptologia Luokka:Kairon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kansallismuseot Luokka:Uusklassinen arkkitehtuuri‎
Elijah Baley

Elijah Baley (joskus myös Lije Baley) on Isaac Asimovin luoma fiktiivinen poliisimies, joka selvittää rikoksia tulevaisuudessa, jossa robotit ja avaruusmatkustus ovat arkipäivää. Apulaisenaan hänellä on humanoidirobotti R. Daneel Olivaw. Hahmo esiintyy kolmessa Asimovin Robotti-sarjaan kuuluvassa romaanissa; Teräsluolat (The Caves of Steel, 1954), Alaston aurinko (The Naked Sun, 1957) ja Aamunkoiton robotit (The Robots of Dawn, 1983). Sen lisäksi hän esiintyy päähenkilönä novellissa Peilikuva (Mirror Image, 1972), joka on julkaistu suomeksi novellikokoelmassa Robotit. Elijah Baley mainitaan useasti Robotti-sarjan neljännessä ja viimeisessä romaanissa Robotit ja Imperiumi (Robots and Empire, 1985), joka sijoittuu aikaan 200 vuotta hänen kuolemansa jälkeen. == Hahmo == Elijah Baley työskentelee New Yorkin poliisissa tulevaisuudessa, jossa maan asukkaat ovat eristäytyneet katettuihin kaupunkeihin, joita asukkaat kutsuvat teräsluoliksi. Ihmiskunta on jakautunut kahtia näihin maan asukkaisiin ja avaruuslaisiksi kutsuttuihin uusia planeettoja asuttaneisiin ihmisiin. Kuten muutkin maan asukkaat, Baleykaan ei kestä olla pitkää aikaa ulkoilmassa ja avoin tila aiheuttaa hänelle pahoinvointia. Hän myös polttaa piippua, mutta yrittää päästä tästä tavasta eroon Aamunkoiton roboteissa. Baley kutsutaan Teräsluolien alussa selvittämään avaruuslaisen murhaa, johon hänelle annetaan avuksi humanoidirobotti R. Daneel Olivaw. Olivawista ja Baleysta tulee elinikäisiä ystäviä. He kohtasivat seuraavan kerran Alastomassa auringossa, jossa Baley joutuu matkustamaan kotiplaneetaltaan Solarian planeetalle selvittämään toisen avaruuslaisen murhaa. Baleysta tulee tässä romaanissa ensimmäinen maan asukas, joka on poistunut planeetalta avaruuden kolonisaation loppumisen jälkeen. Jokaisessa Robotti-romaanissa, jossa Baley esiintyy, murhaan liittyvät tavalla tai toisella robotit, joihin on Asimovin kirjoille tyypilliseen tapaan ohjelmoitu robotiikan kolme pääsääntöä. Nämä säännöt, sekä planeettojen omat kulttuurit luovat säännönmukaisuuksia, joiden mukaan murha on voinut tapahtua. Esimerkiksi Alastoman auringon solarialaiset eivät kykene keskustelemaan toistensa kanssa kasvotusten vaan käyttävät hologrammeja, eivätkä näin ollen loogisesti ajateltuna ole kykeneviä tekemään murhaa, joka on kuitenkin tapahtunut. Myöhemmin Aamunkoiton roboteissa käy ilmi, että Baleysta on tullut myyttinen maan asukkaiden sankari ja viittauksia häneen löytyy muistakin Asimovin myöhemmistä romaaneista, kuten Kohti Säätiötä (Prelude To Foundation, 1988) sekä Säätiö ja Maa (Foundation And Earth, 1988). Luokka:Isaac Asimovin luomat hahmot Luokka:Kuvitteelliset poliisit
Harry Brandelius

Harry Torbjörn Brandelius (14. kesäkuuta 1910 – 5. syyskuuta 1994) oli ruotsalainen iskelmälauluja. Hän on yksi maansa suosituimmista iskelmälaulajista, ja hänet valittiinkin Sveriges Radion järjestämässä yleisöäänestyksessä maansa vuosisadan iskelmälaulajaksi. Hänen ensimmäinen suurmenestys oli laulu "Han hade seglat för om masten" ("Vanha merimies muistelee"), jonka hän levytti vuonna 1938. Brandelius teki Suomessa monta kiertuetta, joissa häntä säesti George de Godzinsky. Kotimaansa ja Suomen lisäksi hän esiintyi usein Norjassa ja Yhdysvalloissa, jossa hän esiintyi pohjoismaisille siirtolaisille. Brandeliuksen levytysura kesti 40 vuotta, kun hän levytti viimeiset laulunsa vuonna 1978. == Filmografia == * Ruunun reippaat rakkarit (Kronans käcka gossar, 1939) * Vanhan kujan sävel (Melodin från Gamla Sta'n, 1939) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ruotsalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet Luokka:Iskelmälaulajat
Matti Ahonen (jalkapalloilija)

Matti Tapani Ahonen (10. toukokuuta 1955 Vaasa – 9. huhtikuuta 2016) oli suomalainen jalkapalloilija. Laitapuolustajana pelannut Ahonen edusti urallaan Vaasan Palloseuraa 1972–1977 ja 1983–1992, Oulun Palloseuraa 1978–1981 ja Sepsi-78:a 1982. Hän voitti OPS:ssa Suomen mestaruuden 1979 ja 1980. Kaikkiaan Ahonen pelasi kahdeksan pääsarjakauden aikana 190 ottelua, joissa hän teki 11 maalia. Ahonen pelasi vuosina 1976–1980 maajoukkueessa yhteensä 4 maaottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Keijo Airola

Keijo Johannes Airola (30. huhtikuuta 1935 Turku – 3. marraskuuta 2015 Turku)Kuolinilmoitus, Keijo Johannes Airola, Turun Sanomat, 2015, No 319, sivu 19, julkaistu 22.11.2015 oli suomalainen jalkapalloilija.Urheilumme Kasvot Osa 3, Airola, Keijo Johannes, sivu 90, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1978Reima Kosken laatima muistokirjoitus, Keijo Airola, Turun Sanomat, 2015, No 319, sivu 19, julkaistu 22.11.2015 Välihyökkääjänä pelannut Airola edusti urallaan Turun Terästä 1953, Turun Pyrkivää 1954–1956, Valkeakosken Hakaa 1957–1961 ja Turun Tovereita 1962–1966. Hän voitti Suomen mestaruuden Pyrkivässä 1954 ja Hakassa 1960, ja hopeaa vuonna 1957 ja pronssia vuosina 1959 ja 1961 (Haka). Airola voitti myös Suomen Cupin kahdesti Hakassa 1959 ja 1960. Kaikkiaan Airola pelasi 8 kauden aikana 145 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 65 maalia. Airola pelasi vuosina 1959–1960 maajoukkueessa yhteensä 2 maaottelua. Jääkiekkoa hän pelasi pelasi mestaruussarjassa vuosina 1957–1959 Turun Palloseurassa. Keijo ("Keppari") Airola lähetettiin 1930–1940 lukujen taitteessa sotalapseksi Ruotsiin. Sotien jälkeen hän palasi kotiinsa Turun Kurjenmäkeen, missä hän liittyi Turun Teräkseen, jossa pelasi jalkapalloa ja jääkiekkoa. Airolan kyvyt huomattiin ja hän siirtyi vuonna 1954 Turun Pyrkivään. Käytyään ruotsinkielisen kauppaopiston Valkeakosken Haka kiinnostui hänestä. Hän sai 1957 työpaikan Yhtyneissä Paperitehtaissa ja oli monta vuotta Juuso Waldenin "oikea käsi". 1960-luvun alkupuolella Airola muutti takaisin Turkuun, jossa hän toimi Yhtyneitten Paperitehtaitten aluemyyntipäällikkönä. Hän liittyi Turun Tovereihin, jossa pelasi 1. divisioonassa useita vuosia. Talvella hän pelasi jääkiekkoa sekä Valkeakoskella että Turussa Turun Palloseuran riveissä. 1970-luvun alussa Airola muutti pääkaupunkiseudulle ja perusti paperialan konsulttifirman. Vaimonsa kuoleman jälkeen hän muutti takaisin Turkuun lastensa kanssa. Airolalle on myönnetty Hakan kunniaviiri. Vuosina 1967 ja 1969 hän oli Turun piirin edustajana liittokokouksissa. Airola harrasti ulkoilun ohella pöytätennistä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Tauno Aitio

Tauno Olavi Aitio (17. syyskuuta 1917 Turku – 30. syyskuuta 1996) oli suomalainen jalkapalloilija. Keskustukena pelannut Aitio edusti koko uransa ajan 1937–1952 Turun Palloseuraa. Hän oli hankkimassa TPS:lle neljää Suomen mestaruutta (1939, 1941, 1945 ja 1949) ja neljää SM-hopeaa. Kaikkiaan Aitio pelasi 14 kauden aikana 176 pääsarjatason ottelua. Suomen maajoukkueessa Aitio pelasi yhden maaottelun 1943 Unkaria vastaan. Aitio saavutti mestaruuden myös käsipallossa Turun Palloseurassa 1944. Aitio kuului TPS:n johtokuntaan ja harrasti torvisoittoa. Hän oli ammatiltaan liikennetarkastaja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Ad orientem

Katolisessa liturgiassa, samoin kuin muissakin läntisissä kirkoissa ad orientem (kohti itää) on ilmaisu papin orientoitumisesta kohti itää messun vieton aikana. Tämä orientointi on kuvattu "nousevan auringon kosmiseksi eleeksi joka esittää Jumalan universaalisuutta. The Spirit of the Liturgy, Cardinal Joseph Ratzinger, Ad Solem, 2006 p. 64 Kirkon alttari on suunnattu vanhastaan itään, kohti paratiisia, auringonnousua ja Jerusalemin .temppeliä. Tällöin oli mahdollista toimittaa messuvain niin, että pappi seisoo alttarin edessä kasvot kirkon alttariseinää eli apsista kohti (versus apsidem ad orientem). Käytännön taustalla on varhaiskristillinen tapa, jossa pappi rukoilee yhdessä seurakunnan kanssa kasvot kohti itää ja Jumalaa. Puhutellessaan seurakuntaa pappi toimii puolestaan Kristuksen persoonassa ja kääntyy näissä kohdissa kohti seurakuntaa. Tämä käytäntö alkoi muuttua Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen jälkeen 1960-luvun alkupuoliskolla, jolloin messua alettiin viettää vapaasti seisovan "pöytäalttarin" äärellä, siten että pappi seisoo alttarin takana kasvot seurakuntaan päin (versus populum). == Katso myös == * Katoliset riitukset (liturgia) * Tridentiininen messu == Lähteet == Luokka:Jumalanpalvelukset Luokka:Messu
Jukka Hakkarainen

Jukka Antero Hakkarainen (s. 11. tammikuuta 1977 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hakkaraista on tituleerattu usein Kiekko-Vantaa- ikoniksi. Hakkarainen on kirjauttanut 2000-luvun vaihteessa K-Vantaan noustessa Mestikseen 211 runkosarjan ottelua, joissa pistemäärä 43+67=110. Sekä ottelujen että tehtyjen pisteiden määrä on Kiekko-Vantaan seurahistoriassa puolustajien osalta ennätyksellinen. Yhteensä Hakkaraiselle kertyi kausia KiVassa 12. Hakkaraiselta löytyy myös liigakokemusta Tampereen Ilveksestä 16 ottelun verran kaudelta 2002–2003. Hakkarainen on voittanut myös Ranskan mestaruuden HC Molhousen riveissä 2004–2005. Hakkarainen pelasi 7-vuotiaasta juniorista asti K-Vantaan paidassa yhtä Ranskan kautta lukuun ottamatta. Hakkarainen lopetti kiekkouransa vuonna 2007, ja 6. joulukuuta 2007 Jukka Hakkaraisen paita numero 7 nostettiin Tikkurilan Valtti-areenan kattoon. Samana päivänä vuotta myöhemmin nostettiin hallin kattoon myös Hakkaraisen hyvän ystävän ja pitkäaikaisen pelikaverin, Petri Pitkäjärven, numero 10. Peliuransa jälkeen Hakkarainen siirtyi erotuomariksi. ==Saavutukset ja palkinnot== * Sarjanousu I-divisioonaan 1999–2000 (Kiekko-Vantaa) * Hopeaa 2002–2003 * Numero 7 jäädytetty Valtti Areenan kattoon. * Ainoa Kiekko-Vantaan puolustaja, joka on yltänyt urallaan yli 100 tehopisteeseen. * Kiekko-Vantaa puolustajista suurin ottelumäärä kautta aikojen (211 runkosarjan ottelua ja 28 play offs -ottelua) ==Lähteet== * Mestis henkilökuva: Jukka Hakkarainen - vantaalainen kiekkolegenda * Kiekko-Vantaa jäädyttää Jukka Hakkaraisen pelinumeron * Hakkaraisen seiska Tikkurilan hallin kattoon ==Aiheesta muualla== * Youtube: Paidanjäädytystilaisuus to 6.12.2007 Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ida-Theres Nerell

Ida-Theres Nerell (o.s. Karlsson, s. 18. huhtikuuta 1983 Boden) on ruotsalainen naispainija, MM-mitalisti ja Euroopan mestari. Nerell on voittanut neljä MM-mitalia ja seitsemän EM-mitalia, joista viisi kultaisia. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 Nerell oli neljäs ja Pekingin kesäolympialaisissa 2008 viides. Nerell paini vuoden 2011 MM-kilpailuissa pronssia ja maapaikan Lontoon kesäolympialaisiin. Hänen sijastaan olympialaisiin valittiin kuitenkin Sofia Mattsson. Nerell oli päätökseen tyytymätön ja on kilpapainia jatkaakseen pohtinut kansalaisuuden vaihtoa.http://yle.fi/urheilu/ruotsin_oma_painiskandaali_- _nerell_haluaa_vaihtaa_maata/6199973 == Lähteet == * Profiili foeldeak.com:in painitietokannassa * Profiili Ruotsin olympiakomitean sivustolla * Ida-Theres Karlsson-Nerell Biography and Olympic Results Olympics at Sports-Reference.com * Profiili FILA:n sivustolla === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset naispainijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomen Pikakirjoittajayhdistys

Suomen Pikakirjoittajayhdistys on vuonna 1872 perustettu suomalainen yhdistys, jonka tarkoituksena on pikakirjoituksen kehittäminen, pikakirjoitustaidon levittäminen ja pikakirjoittajien etujen valvominen. Yhdistys julkaisee Pikakirjoituslehteä, joka ilmestyy neljästi vuodessa. Yhdistyksen puheenjohtajana on toiminut vuodesta 1999 Niklas Varisto. ==Historia== Suomessa oli käytetty pikakirjoitusta vuodesta 1862 lähtien. Vuoden 1871 syyskuussa kymmenkunta pikakirjoittajaa kokoontui keskustelemaan ja päättämään pikakirjoittajayhdistyksen perustamisesta. Senaatti vahvisti yhdistyksen säännöt 16. tammikuuta 1872. Yhdistyksen merkittävimpiä tehtäviä on ollut pikakirjoittajien järjestäminen valtiopäiville, jota se hoiti vuoteen 1908 saakka, jolloin eduskunta perusti oman pikakirjoituskanslian. Yhdistys on järjestänyt pikakirjoituskursseja ja nopeusharjoituksia sekä julkaissut pikakirjoitusaiheista kirjallisuutta, muun muassa lyhenneluetteloita ja oppaita suomen kielen pikakirjoitusjärjestelmän käyttämisestä muiden kielten kirjoittamiseen. ==Lähteet== Luokka:Pikakirjoitus Luokka:Suomalaiset järjestöt
Española

Española on vanhin ja eteläisin saari Ecuadorille kuuluvilla Galápagossaarilla. Se on muodostunut yhdestä, jo sammuneesta tulivuoresta, jonka kaldera on keskellä saarta.Galapagos online Españolalla on hyvin vähän kasvillisuutta. Sen laajat hiekkapohjaiset lahdet houkuttelevat paikalle merileijonia. Saarella on myös endeemisiä lintulajeja. Monet matkailijat tulevat sinne katsomaan albatrosseja ja sinijalkasuulia. Melkein kaikki maailman galapagosinalbatrossit pesivät Españolalla. Waved albatross BirdLife Species Factsheet == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Galápagossaarten saaret
Kokki, varas, vaimo ja rakastaja

Kokki, varas, vaimo ja rakastaja (The Cook, the Thief, His Wife & Her Lover) on englantilaisen Peter Greenawayn 1989 ohjaama ja käsikirjoittama taide- elokuva. Päärooleissa nähdään Richard Bohringer, Michael Gambon, Helen Mirren ja Alan Howard. Filmin groteskit mätänemisen ja ihmisruumiin kuvaukset sekä formalistinen ilmaisu pantiin merkille jo tuoreeltaan. Greenawayn kuuluisimpiin elokuviin lukeutuva, visuaalisesti kunnianhimoinen rikosdraama kertoo öykkärimäisen ja mässäilyyn taipuvaisen rikollispomon (Michael Gambon) hienostuneesta vaimosta (Helen Mirren), joka aloittaa salaisen rakkaussuhteen kirjakauppiaan kanssa. Samalla kun ruokalajit pöydässä vaihtuvat, ruumiiden määrä lisääntyy ja kolmiodraama kärjistyy kohti vääjäämätöntä ja veristä huippuaan. ==Tuotanto== Jean-Paul Gaultier suunnitteli asusteet ja Michael Nyman sävelsi musiikin, joka käsitti hänen vuoden 1985 sävellyksensä Memorial. Tuo sävellys oli alun perin sävelletty ja omistettu Heysel-stadionin onnettomuudessa surmansa saaneiden muistolla. Giorgio Locatelli loihti dramaturgisesti keskeiset ruokatarjoilut. ==Levitysversioita== Filmin alkuperäinen kesto on 124 minuuttia. Lapsille sopimattomaksi arvioitu sisältö aiheutti paineita siistityn version liikkeelle laskemiseen ja leikkaamattoman teoksen rinnalla 1990-luvulla jakeluun asetettiin 95-minuuttiseksi leikattu VHS-versio, joka suunnattiin lähinnä suurimpia jakelijoita varten. ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo arvioi elokuvan 117-minuuttista VHS-julkaisua näyttäväksi 1980-luvun sielunmaisemaksi ja antoi sille neljä tähteä viidestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *The Cook, the Thief, His Wife & Her Lover at petergreenaway.org.uk Luokka:Brittiläiset rikosdraamaelokuvat Luokka:Vuoden 1989 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset eroottiset elokuvat Luokka:Elokuvat kannibalismista Luokka:Brittiläiset mustan komedian elokuvat Luokka:Brittiläiset independent- elokuvat[[
American Airlines Center

American Airlines Center on sisäpalloiluhalli Dallasissa, Texasissa, Yhdysvalloissa. Se maksoi 420 miljoonaa USA:n dollaria.Owners Add Upgrades to American Airlines CenterViitattu 2.7.2024 Sillä on kolme pääasiallista käyttäjää: *Dallas Stars, NHL *Dallas Mavericks, NBA *Dallas Desperados, Arena Football League == Tapahtumat == * 55:s NHL:n tähdistöottelu * WWE Survivor Series 2003, WWE Night of Champions ja useita eri Raw, WWE Friday Night, SmackDown ja ECW tapahtumia == Muuta == * American Airlines Center kuvattiin Simpsonit TV-sarjan 20 tuotantokauden kahdeksannessa jaksossa nimellä "Dallas Arena"". Areenan edustalla on kyltti, jossa mainostetaan Mavericksin ja "Springfield Celticsin" välistä ottelua. * 2006 pelattiin NBA:n finaalit Dallas Mavericksin ja Miami Heatin kanssa. Ongelmaksi muodostui molempien areenoiden nimet, sillä molempia sponsoroi American Airlines. Fanien keskuudessa sarja saikin nimen American Airlines series. == Kuvia == Kuva:AmericanAirlinesCenterStarsInterior2007.jpg|Halli sisältä ennen Starsin ottelua Kuva:AACMAVS.jpg|Kuvaa sisältä ennen Mavericksin ottelua Kuva:American Airlines Center 02.jpg|Areena AT&T; Plazan puolelta ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltain urheiluhallit Luokka:Yhdysvaltain jäähallit Luokka:Dallasin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Dallas Stars