EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Music hall

Music hall on Englannissa 1800-luvun puolivälistä 1920-luvulle asti suosittu lavaviihteen muoto. Music halliksi kutsuttiin sellaisia varietee-esityksiä, joita järjestettiin suurissa konserttisaleissa ja jotka sisälsivät musiikkia ja komediaa. Esiintyjät esiintyivät lavalla ja yleisö istui pöytien ääressä virvokkeita nauttien. Music hall -esityksessä nähtiin laulajia, koomikoita, tanssijoita ja näyttelijöitä, joskus myös jonglöörejä, akrobaatteja ja taikureita. Yhden illan show’ssa esiintyi kuudesta kahdeksaan esiintyjää. Esitykset olivat kansanomaisia, ja niissä kävi etenkin työväenluokkaisia miehiä. Music hall -teatteri perustuu Englannin kaupunkimajatalojen taproom concert -viihteeseen, jota alettiin esittää vuoden 1751 alkoholilisenssilain jälkeen suurissa saleissa. Vuodesta 1843 alkaen alkoholijuomien käyttö ja tupakointi sallittiin music hall -teattereissa mutta kiellettiin tavallisissa teattereissa. Music hallin pioneeri oli Charles Morton, joka rakennutti vuonna 1852 Lontooseen Morton’s Canterbury Hall -teatterin. Äänielokuvat alkoivat syrjäyttää music hallia 1920-luvulla, ja music hall -teatterit muutettiin elokuvateattereiksi. Toisen maailmansodan jälkeen Englannin sadoista music hall -teattereista oli jäljellä enää muutama. ==Katso myös== * Vaudeville ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Music Hall - aito lontoolainen huvitus, Helsingin Sanomat, 11.12.1938, nro 334, s. 35, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Varietee
Vasyl Hohol-Janovskyi

Vasyl Hohol-Janovskyi (), Vasilii Gogol, (1777 Kuptsynskyi (nyk. Hoholeve), Pultavan alue – maaliskuussa 1825 Kybyntsin lähellä) oli kasakkasukuinen maanomistaja ja ukrainaksi kirjoittanut näytelmäkirjailija. Hänen poikansa oli kirjailija Nikolai Gogol. Paikallisen ylimyksen tilalla 1820-luvulla esitettyjä Hoholin näytelmiä ovat Sobaka-vivtsia sekä farssi Prostak, ili hitrost’ ženštšiny, perehitrennaia soldatom, joka muistuttaa Ivan Kotljarevskyin näytelmää Moskal’-tšarivnyk. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1777 syntyneet Luokka:Vuonna 1825 kuolleet
Ammoniumoksalaatti

Ammoniumoksalaatti ((NH4)2C2O4) on ammonium- ja oksalaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää tekstiilien käsittelyssä, muiden oksalaattien valmistukseen ja analyyttisen kemian reagenssina. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa ammoniumoksalaatti on valkoista tai väritöntä kiteistä ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen monohydraatti (NH4)2C2O4·H2O. Kidevesi poistuu rakenteesta kuumennettaessa. Ammoniumoksalaatti liukenee kohtalaisesti veteen. Kuumennettaessa yhdiste hajoaa.Hiroyuki Sawada & Toru Murakami: Oxalic acid, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2001Wilhelm Riemenschneider & Minoru Tanifuji: Oxalic acid, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2002 Ammoniumoksalaattia valmistetaan neutraloimalla oksaalihappoa ammoniakilla. :(COOH)2 \+ 2 NH3 → (NH4)2C2O4 \+ H2O Ammoniumoksalaattia voidaan käyttää tekstiilien käsittelyssä peittausaineena ja nahan käsittelyissä. Lisäksi sitä käytetään muiden oksalaattisuolojen valmistamiseen, raskasmetallien saostamiseen veteen liukenemattomina oksalaatteina ja analyyttisen kemian reagenssina. ==Lähteet== Luokka:Ammoniumyhdisteet Luokka:Oksalaatit
Atlas (yhtye)

Atlas on suomalainen, vuonna 2015 Nokialla perustettu metalliyhtye. Keväällä 2018 yhtye kiersi Balttiaa yhdysvaltalaisen metalcore-yhtye Miss May I:n kanssa. Maaliskuussa 2019 yhtye solmi levytyssopimuksen saksalaisen Long Branch Recordsin kanssa. == Kokoonpano == * Patrik Nuorteva – Laulu * Leevi Luoto – Laulu & Basso * Tuomas Kurikka – Kitara * Aleksi Viinikka – Kitara * Aku Karjalainen – Rummut == Diskografia == * * === EP:t === * Northern Lights (2016) * Uhri (2021) === Singlet === * Borealis (2016) * Orion (2016) * Birthright (2019) * The Catalyst (2019) * Veli (2019) * Aika (2019) * Uni (2019) * Taivaanranta (2021) * Ukko (2021) * Veri (2021) * Uhri (2021) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metalcore-yhtyeet
Primitive (Atlaksen albumi)

Primitive on Atlaksen debyyttialbumi, joka julkaistiin 5. lokakuuta 2018. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Patrik Nuorteva - laulu * Leevi Luoto - laulu & basso * Tuomas Kurikka - kitara * Aleksi Viinikka - kitara * Aku Karjalainen - rummut == Arvostelut == * Metalliluola: 5½/10 * Soundi: Levyarvio: Bring Me The Horizon sai haastajan Suomesta – Atlas höystää deathcorensa pohjoismaalaisilla sävyillä Viitattu 25.3.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 esikoisalbumit
Ukko (Atlaksen albumi)

Ukko on Atlaksen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 10. joulukuuta 2021. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Patrik Nuorteva – laulu * Leevi Luoto – kitara & laulu * Kevin Apostol – basso * Tuomas Kurikka – kitara & laulu * Aku Karjalainen – rummut == Arvostelut == * Kaaoszine: 7+/10Kaunis ja musertava muistomerkki, jota edes ikirouta ei tule peittämään – arviossa Atlaksen ”Ukko” Viitattu 25.3.2022. * Metalliluola: 7+/10Atlas – Ukko (2021) Viitattu 25.3.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 albumit
Pöytätenniksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2003

Pöytätenniksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2003 kilpailtiin Courmayeurissa, Italiassa. Lajeina olivat miesten kaksinpeli, naisten kaksinpeli, miesten nelinpeli, naisten nelinpeli ja sekanelinpeli sekä miesten ja naisten joukkuekilpailut. Menestynein maa oli Valko-Venäjä. Miesten kaksinpelin mestaruuden voitti valkovenäläinen Uladzimir Samsonau ja naisten kaksinpelin mestaruuden romanialainen Otilia Bădescu. Miesten nelinpelin mestaruuden voitti itävaltalais-valkovenäläinen pari Chen Weixing / Jevgeni Tšeštentinin. Naisten nelinpelin mestaruuden voittivat kroatialainen Tamara Boroš ja romanialainen Mihaela Steff. Sekanelinpelin mestarit olivat itävaltalainen Werner Schlager ja Krisztina Tóth. Valko-Venäjä voitti miesten joukkuekilpailun ja Italia naisten joukkuekilpailun. == Lähteet == 2003 Luokka:Vuoden 2003 urheilu Luokka:Italian urheilu
Jussi Aaltonen (jääpalloilija)

Jussi Aaltonen (s. 4. huhtikuuta 1989) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin Elitserienin IFK Motalaa ja on pelipaikaltaan maalivahti.https://www.ifkmotalabandy.se/player/jussi-altonen/ ==Seurajoukkueura== Aaltonen on Porin Narukerän kasvatti.https://mvt.se/sport/bandy/sa-larde-sig-jussi-kasta-12359253.aspx Hän on edustanut nykyistä seuraansa IFK Motalaa syksystä 2014 alkaen. Hänen nykyinen sopimuksensa IFK Motalan kanssa on voimassa kevääseen 2024 asti.https://www.ifkmotalabandy.se/jussi-har-skrivit-pa-for-2-nya-ar/ ==Maajoukkueura== Aaltonen teki arvokisadebyyttinsä Suomen paidassa vuoden 2019 MM-kilpailuissa Ruotsissa.https://yle.fi/a/3-10605031 Suomi voitti kisoissa pronssia. ==Yksityiselämä== Aaltosen veli Ville Aaltonen pelaa jääpalloa Porin Narukerässä. == Saavutukset == Maajoukkueessa: *MM-hopea: 2023 *MM-pronssi: 2019 Seurajoukkueessa: *SM-hopea: 2012 *SM-pronssia: 2006, 2007, 2010, 2011 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anaksilas Rhegionlainen

Anaksilas (, ) tai Anaksilaos (, ) (k. 476 eaa.) oli antiikin kreikkalainen Rhegionin kaupunkivaltion tyranni, siihen aikaan kun muun muassa Samoksen ja Joonian pakolaisia saapui suurissa määrin Sisilian Zankleen nykyisen Messinan seudulle vuoden 494 eaa. vaiheilla. Herodotoksen mukaan Anaksilas ajoi heidät pois ja muutti kaupungin mimen Zanklesta Messeneksi.Herodotos: Historiateos 6.22–23; Thukydides: Peloponnesolaissota 6.4; vrt. Aristoteles: Politiikka 5.10.4. Noin vuonna 480 eaa. Anaksilas sai karthagolaisten avun apelleen, Himerassa valtaa pitäneelle Terillokselle taistelussa Theronia vastaan.Herodotos: Historiateos 7.165. Anaksilaan orjana toiminut Mikythos sai tilapäisesti Rhegionin vallan palkkiona lastensa suojelusta, kun Anaksilas itse kuoli vuonna 476 eaa.Diodoros Sisilialainen: Historian kirjasto 11.48, 11.66, 11.76. Anaksilas itse oli Kretineen poika ja peloponnesoslaista syntyperää kuten Mikythoskin. Anaksilas lienee Richar Bentleyn ja Alexander Dycen mukaan ollut Olympian kisojen voittaja.Internet Archive: The works of Richard Bentley, s. 204–205 == Lähteet == Luokka:Sisilian tyrannit Luokka:Vuonna 476 eaa. kuolleet
Carl Spitzweg

Carl Spitzweg (5. helmikuuta 1808 München – 23. syyskuuta 1885 München) oli saksalainen taidemaalari. ==Elämä ja ura== Spitzweg opiskeli taidetta enimmäkseen ominpäin ja työskenteli Münchenissä. Hän elätti itsensä jonkin aikaa apteekin proviisorina kotikaupungissaan ja siirtyi vasta myöhään täysin taideuralle. Hän asui Münchenissä pienessä asunnossa kerrostalossa, josta oli näköala vanhaan kaupunkiin, jonka vaikutus näkyy myös hänen maalauksissaan. Vuonna 1851 hän teki Eduard Schleichin kanssa opintomatkan Pariisiin, Lontooseen ja Antwerpeniin. Paitsi romanttisen haavemaisia maisemia Spitzweg maalasi Biedermaier-ajan elämästä pienikokoisia ja tarkkapiirteisiä humoristisen idyllimäisiä laatukuvia, joissa hän tavallisesti esittää määrättyjä tyyppejä (yksinäisiä runoilijoita, oppineita, yövartioita, erakoita ynnä muuta). Vuodesta 1844 Spitzweg oli Fliegende Blätter -lehden innokkaana ja ansiokkaana avustajana. Spitzwegin teoksista on julkaistu Spitzweg-Mappe (1887–88) ja Spitzweg-Album (1896). Carl Spitzweg - "The Bookworm".jpg|Lukutoukka, 1850. Carl_Spitzweg_055.jpg|Haaremissa, 1855 jälkeen. Carl_Spitzweg_-_Der_arme_Poet_(Neue_Pinakothek).jpg|Köyhä runoilija, 1839. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1808 syntyneet Luokka:Vuonna 1885 kuolleet
Imera Settentrionale

Imera Settentrionale, joka tunnetaan myös nimellä Fiume Grande, on joki Pohjois-Sisiliassa Palermon maakunnassa. Joen pituus on noin 35 kilometriä, ja valuma-alue on noin 340 neliökilometriä. Siitä on runsaasti historiallisia merkintöjä, kun sen laskukohta Tyrrhenan mereen sijaitsee muinaisen kreikkalaisperäisen Himeran rauniokaupungin kohdalla. == Lähteet == Luokka:Italian joet Luokka:Sisilia
Witiza

Witiza, myös Wittiza tai Vitiza (noin 686 – 710 Toledo) oli visigoottien kuningas vuosina 702–710. Hän oli kuningas Egican poika, ja seurasi isäänsä valtaistuimella vuonna 702. Sitä ennen hän oli toiminut muutaman vuoden isänsä kanssahallitsijana. Witizan valtaannousun tarkka ajankohta vaihtelee eri lähteissä, mutta se ajoittunee vuosille 700–702. Witiza mainitaan paheelliseksi mieheksi, jolla oli useita vaimoja ja jalkavaimoja. == Lähteet == Luokka:Visigoottien kuninkaat Luokka:Vuonna 710 kuolleet
Hvardijsken lentotukikohta

Hvardijsken lentotukikohta eli Gvardeiskojen lentotukikohta (, Gvardeiskojen lentotukikohta) tai Hvardijsken (Gvardeiskojen) sotilaslentokenttä () (ICAO: UKFG), on Ukrainan Krimin autonomisen tasavallan Simferopolin piirissä, kolme kilometriä Hvardijsken () kaupunkityyppisen taajaman keskustasta länteen sijaitseva sotilastukikohta. Tukikohta sijaitsee alle 10 kilometriä Simferopolin kansainvälisestä lentoasemasta pohjoiseen ja maanteitse noin 25 kilometriä Simferopolista luoteeseen. Keväästä 2014 se on ollut osa Venäjän miehittämää Krimin niemimaata. Hvardijsken lentotukikohdassa toimi joulukuussa 2021 Venäjän 37. yhdistetty ilmarykmentti (37 SAP). Siihen kuuluu kaksi hävittäjälentuetta, joista yhden lentokonetyyppi on Suhoi Su-24M (tai Suhoi Su-24MS tai Suhoi Su-24MR) ja toisen Suhoi Su-25SM (tai Suhoi Su-25UB). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Vojennyi aerodrom Gvardeiskoje (wikimapia.org) *В Гвардейском в Крыму предположительно создан 37-й смешанный авиационный полк 27-й авиадивизии (1.12.2014) (livejournal.com) Luokka:Krimin autonominen tasavalta Luokka:Ukrainan lentoasemat Luokka:Venäjän lentoasemat‎ Luokka:Venäjän ilmavoimien lentokentät
Primitive

Primitive voi tarkoittaa seuraavia: * Primitive, Suburban Triben albumi vuodelta 1994 * Primitive, Soulflyn albumi vuodelta 2000 * Primitive, Atlaksen albumi vuodelta 2018. == Katso myös == * Primitive Finland, Northern Heritagen vuonna 2003 julkaisema split-albumi
Heimoturnaus

Heimoturnaus () oli 8.–10. elokuuta 1934 Tallinnassa järjestetty jalkapalloturnaus, johon osallistuivat Viron, Suomen ja Unkarin jalkapallomaajoukkueet. Heimoaatteen ohella turnauksella juhlistettiin Viron jalkapalloliiton 25-vuotisjuhlia. Turnauksen voitti Suomi, joka lehdistössä julistettiin ”suomalais-ugrilaiseksi jalkapallomestariksi”. Unkaria edusti amatöörijoukkue, minkä vuoksi Unkarin jalkapalloliitto ei laske turnausta A-maaotteluiksi. Juhlaseremoniat pidettiin ennen Unkarin ja Suomen ottelua. Joukkueet marssivat stadionille ryhdikkäästi lippujensa perässä, jonka jälkeen kuultiin puheita. Kunniavieraana oli Viron presidentti Konstantin Päts. Suomen Palloliittoa edustaneen Kaarlo Soinion kerrottiin pitäneen ”heimohenkisen” puheen. Turnaukseen liittyi myös Töölön pallokentällä pelattu Suomen ja Viron B-maajoukkueiden ottelu, joka päättyi Viron 2–0-voittoon. == Tilastot == === Sarjataulukko === === Ottelut === === Maalintekijät === ;3 maalia * László Keszei ;2 maalia * Jarl Malmgren * Lauri Taipale ;1 maali * Béla Bihámy * Gyula Kiss * Richard Kuremaa * Yrjö Kylmälä * Valter Neeris * Georg Siimenson == Lähteet == Luokka:Jalkapallon maajoukkuekilpailut
Hän (J. Karjalaisen kappale)

Hän on kappale, jonka on säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen. Se julkaistiin ensimmäisen kerran levyllä Lumipallo syyskuussa 1988. Se julkaistiin myös singlenä "Hän / Sudenkorento". "Hän" oli Suomen kaupallisten radioasemien eniten soitettu kappale aikavälillä 1985–2020, mistä hyvästä J. Karjalaiselle myönnettiin erikoispalkinto vuonna 2020. Kappale sijoittui Radiomafian top 500 -äänestyksessä kaikkien aikojen parhaista kappaleista sijalle 116https://www.yle.fi/vintti/yle.fi/radiomafia/sailio/sivu.8.shtml. == Sävel ja sanat == Kappale sai alkunsa 1980-luvun alkupuolella. Karjalaisen näppäillessä vanhaa kitaraa syntyi sointukierto, joka ei Karjalaisen mielestä ollut sinällään poikkeuksellinen. Lumipallo-levyn aikoihin hän palasi melodiaan kehittääkseen sitä edelleen. Karjalainen erottaa kappaleesta kaksi melodiaa: ensimmäinen on näppäilemällä soitettu ja toinen sähkökitaralla soitettu hitaampi melodia. Varhaisen version sanat kuuluivat: "Mä aion voittaa Euroviisut / kun siellä pärjää biisit pliisut / ja tästä tuli juuri sellainen". Sanoituksen eräs versio kertoi "Laura Häkkisen silmät" -kappaleesta tuttua tarinaa, mutta se olisi tehnyt kappaleesta liian pitkän. Karjalainen päätyi siihen tulokseen, että kappaleessa olisi mahdollista käyttää vain muutamia sanoja, jolloin sanoitus typistyi yhteen sanaan: "hän". Ensin sanat olivat preesens-muodossa: "saa mut uskomaan", mutta sellaisenaan kappale ei ollut Karjalaisen mielestä koskettava. Kun Karjalainen muutti sanat imperfektimuotoon "sai mut uskomaan", hän ymmärsi löytäneensä kappaleen perimmäisen ajatuksen: surun. Hän uskoi, että kappaleesta tulisi menestys. == Äänitys ja julkaisu == "Hän" äänitettiin Finnvoxin studioilla välillä joulukuu 1987 – kesäkuu 1988. Levytyksen tuottajana toimi J. Karjalainen. Kappaleen sovitti Jukka Tuovinen. Sen esittivät J. Karjalainen (laulu, kitara, ym) ja yhtye Mustat Lasit. Yhtyeessä soittivat Mikko Lankinen (kitara), Mikko Kivikari (kosketinsoittimet, taustalaulu), Jukka Tuovinen (saksofoni), Antero Priha (trumpetti), Pekka Lehti (basso, taustalaulu), Janne Haavisto (rummut) ja Mongo Aaltonen (lyömäsoittimet). "Hän"-kappaleessa soittivat lisäksi Erkki Palola (viulu), Jouni Heinonen (viulu), Karri Koivukoski (alttoviulu) ja Ilmo Saaristo (sello). Levyllä kappale soitetaan nopeudella 79 iskua minuutissa. Se kestää 3 minuuttia ja 26 tai 28 sekuntia. Levyn julkaisi Poko Rekords. == Nuotit == * Karjalainen, J: Laulukirja. Helsinki: Love, 1991. ISBN 951-9377-23-9 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * J. Karjalainen: Hän (live-esitys 12.10.1991, tallenne Yle Areenassa) Luokka:J. Karjalaisen kappaleet Luokka:Vuoden 1988 kappaleet
Valkoinenlampi (Kannonkoski, Selänranta, eteläinen)

Valkoinenlampi on Keski-Suomessa Kannonkoskella Selänranta lähellä sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin syvyys on 11,5 metriä. Järven rantaviivan pituus on 600 metriä. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Lakojoen valuma-alueeseen (14.444) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 174,7 metriä mpy. == Lähteet == Luokka:Kivijärven–Vuosjärven alue Luokka:Kannonkosken järvet
Sakari Ojala

Sakari Antero Ojala (s. 4. toukokuuta 1953 Pieksämäki) on suomalainen kunnallisneuvos vuodesta 2021. Hän on ollut lukuisissa kunnallisissa, maakunnallisissa ja valtakunnallisissa luottamustoimissa. Ojala haki Suomen eduskuntaan 2007, mutta ei päässyt sisään. Ojala on ollut mukana Pieksämäen kaupunginvaltuutettuna vuodesta 1993 lähtien. Hän on toiminut kaupunginhallituksen varapuheenjohtajistossa useammalla kaudella sekä valtuuston puheenjohtajana pitkäaikaisesti. Kaupunginhallituksessa hän on toiminut niin varapuheenjohtajana, kuin puheenjohtajanakin. Ojala edustaa Suomen Sosiaalidemokraattista Puoluetta (SDP). == Tunnustukset == * Suomen valkoisen ruusun ritarikunnan 1. luokan mitali kultaristein (2004) * SAK:n kultainen ansiomerkki (2007) * Rautatieläisten liiton hopeinen ansiomerkki (2010) * Rautatieläisten liiton kultainen ansiomerkki (2013) == Lähteet == Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet Luokka:Pieksämäen kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pavone del Mella

Pavone del Mella () on kunta Italiassa Lombardian alueella olevassa Brescian maakunnassa.Pavone del Mella Sapere.it Pavone del Mella Enciclopedia Treccani Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 2 688 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kunnan verkkosivut Luokka:Brescian maakunnan kunnat
Luettelo indoeurooppalaisista kielistä

Tämä on luettelo indoeurooppalaisista kielistä kieliryhmittäin. Luettelo on epätäydellinen. Albanialaiset kielet * albania Armenialaiset kielet * armenia Balttilaiset kielet * itäbalttilaiset kielet ** latvia (lätti) *** latgalli ** liettua * länsibalttilaiset kielet ** muinaispreussi ** jatvingi ** kuuri Germaaniset kielet * itägermaaniset kielet ** gootti * länsigermaaniset kielet ** alasaksa (Plattdüütsch) ** afrikaans ** englanti ** skotti ** friisi ** hollanti ** luxemburgin kieli ** saksa ** jiddiš * pohjoisgermaaniset kielet ** fääri ** islanti ** norja ** ruotsi ** tanska Indoiranilaiset kielet * indoarjalaiset kielet ** bengali ** gudžarati ** hindi ** pandžabi (punjabi, panjabi) ** romanikieli ** sanskrit ** urdu * iranilaiset kielet ** paštu ** persia (farsi) ** kurdi Kelttiläiset kielet * bretoni * iiri * kymri * gaeli * manksi * korni Helleeniset kielet * mykeneläinen kreikka * kreikka ** nykykreikka Itaaliset kielet * latina * oski * umbri * faliski * Latinan paikallismurteista syntyneet romaaniset kielet ** eteläromaaniset kielet *** korsika *** sardi (Sardinia) ** italo-länsiromaaniset kielet *** italo- dalmaatialaiset kielet **** italia **** sisilia *** länsiromaaniset kielet **** galloromaaniset kielet ***** ranska ***** oksitaani ***** valloni ***** arpitaani (frankoprovensaali) ***** retoromaani **** iberoromaaniset kielet ***** espanja ***** galego (galicia) ***** katalaani ***** portugali ***** ladino ***** asturia ***** aragonia ** itäromaaniset kielet *** romania **** moldova **** aromania Slaavilaiset kielet * eteläslaavilaiset kielet ** kroatia ** bosnia ** serbi ** montenegro ** bulgaria ** makedonia ** sloveeni ** kirkkoslaavi * itäslaavilaiset kielet ** ukraina ** valkovenäjä ** venäjä * länsislaavilaiset kielet ** puola ** slovakki ** sorbi ** tšekki ** kašubi ** slovintsi, hävinnyt * Indoeurooppalaisista kielistä
Pitkälahti (Kinnula)

Pitkälahti on Keski-Suomessa Kinnulassa Silkkiperän lähellä sijaitseva järviä ja lampia sisältävä kosteikkoalue. == Maantietoa == Koskeikon pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Kosteikkoalueen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Isojoen–Jääjoen valuma-alueella (14.45), jonka Ylä-Jäpän alueeseen (14.452) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,1 metriä mpy. == Lähteet == Luokka:Isojoen–Jääjoen valuma-alue Luokka:Kinnulan järvet
The Batman (soundtrack)

The Batman: Original Motion Picture Soundtrack on supersankarielokuvan The Batman (2022) soundtrack-albumi. Kappaleet on säveltänyt Michael Giacchino. Albumi julkaistiin WaterTowerin kautta 25. helmikuuta 2022, viikko ennen elokuvan julkaisua. == Kappaleet == == Muut kappaleet == Giacchinon sävellysten lisäksi elokuvassa kuullaan myös Nirvanan ”Something in the Way”, jota käytettiin elokuvan markkinoinnissa, Franz Schubertin ”Ave Maria”, Ludwig van Beethovenin ”Pianokonsertto nro 5”, Patrick Toppingin ja Kevin Saundersonin ”Frisk”, Corvadin ”Tesla”, Baauerin ”Hot 44”, Peggy Goun ”Troop” ja ”Darkroom”, Henry Purcellin ”Dido’s Lament”, Gabriel Faurén ”Requiem”, Al Martinon ”I Have But One Heart” sekä Dean Martinin ”Volare”. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 soundtrackit
La Stampa

La Stampa on italialainen päivittäin ilmestyvä sanomalehti. Lehden päätoimitus sijaitsee Torinossa. == Historia == La Stampa sai alkunsa vuonna 1867 nimellä Gazzetta Piemontese. Nimen ”La Stampa” se sai vuonna 1895, kun sen kaksi toimittajaa, Luigi Roux ja Alfred Frassati ostivat lehden. Mussolinin valtaannoususta huolimatta La Stampa jatkoi demokratiaa puolustavana ja liberaalina lehtenä. Frassati, joka omisti lehden tuohon aikaan kieltäytyi yhteistyöstä fasistien kanssa ja myi lehden. Tämän jälkeen fasistit ottivat sen haltuunsa ja muuttivat sen propaganda-alustaksi. Sodan jälkeen lehti jatkoi sotaa edeltävällä linjallaan, mutta toimi hetkellisesti nimellä La Nuova Stampa. Vuonna 2006 lehti siirtyi berliner-sivukokoon ja luopui samalla mustavalkokuvien käytöstä. Tähän investointiin yhteensä 70 miljoonaa euroa, josta suurin osa tuli suurimmalta osakkeenomistajalta, Fiatilta. Vuonna 2012 Torinossa avattiin Spazio La Stampa -museo, joka kertoo lehden historiasta. == Nykyään == Lehti on kallellaan keskusta-vasemmistoon. Se on perinteisesti nostanut esille Italiaa riivaavia sosiaalisia ongelmia. La Stampa vastaa myös Vatikaaniin keskittyvästä Vatican Insider -sivuston ylläpidosta ja sisällöstä. Vuonna 2020 La Stampan levikki oli noin 160 000. Vuodesta 2017 lähtien lehteä on kustantanut Gruppo editoriale l'Espresso -yritys (sittemmin GEDI Gruppo Editoriale), johon kuuluu myös La Repubblica. Yhteensä näiden kahden lehden osuus Italian sanomalehtien markkinoilla on noin 20 %. Huhtikuussa 2020 lehden uudeksi päätoimittajaksi valittiin Massimo Giannini. == Lähteet == Luokka:Italialaiset sanomalehdet Luokka:Fiat Luokka:Torino
Kamal Mimouni

Kamal Mimouni (tunnetaan myös nimellä Benjamin Kamal Mimouni-Rammach Jr) on marokkolais-suomalainen taekwondoin. == Ura == Mimounin ottelutyyli painottuu taaimmaiseen jalkaan ja laajaan liikkeeseen ottelualueella. Hän on molempijalkainen ottelija, mutta suosii oikeanpuolista jalkaansa. Mimouni on uransa aikana edustanut vain Suomea, vaikka hänellä on myös Marokon kansalaisuus. Syyskuussa 2022 Mimouni päätti edustaa Marokon maajoukkuetta. Mimouni aloitti lajin Tampereen Kumgang Taekwondossa vuonna 2007. Ensimmäisen ottelunsa hän otteli jo vuonna 2010 ollessaan vain yhdeksänvuotias. Mimounin 16-vuotinen taival tamperelaisseurassa päättyi vuoden 2021 joulukuussa. Tammikuussa 2022 hän allekirjoitti sopimuksen marokkolaisseura Club AKAMO Sportin kanssa. Mimounin Marokon kansalaisuus on sallinut hänen päästä osallistumaan Marokon kansallisiin kilpailuihin, ja hän onkin niissä saavuttanut kultaa 2019, 2020 ja 2022 sekä hopeaa 2021. Tämän lisäksi Mimouni vei kotiin 2019 kisojen parhaan ottelijan palkinnon. == Yksityiselämä == Mimounin vanhemmat ovat syntyneet Marokossa. Mimounilla on kaksi sisarusta, jotka ovat myös harrastaneet taekwondoa lapsuudesta asti. Mimounilla on läheinen suhde perheensä kanssa ja kuvailee isoveljeään ainoaksi vastustajaksi, jota tämä pelkäisi. Helmikuussa 2021 Mimouni valitsi tamperelaisen Timo Vettenrannan valmentajakseen. Mimounin mukaan Vettenranta on iso osa hänen elämäänsä sekä lajissa että sen ulkopuolella. Mimouni on uskonnolliselta vakaumukseltaan muslimi. == Lähteet == *Mimouni Coaching == Aiheesta muualla == * Mimounin Instagram-tili Luokka:Suomalaiset taekwondoinit Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pasi Niemelä

Pasi Niemelä (s. 19. huhtikuuta 1963 Hamina) on suomalainen pesäpalloilija ja uransa jälkeen pelinjohtaja. https://www.pesis.fi/wp- content/uploads/2021/01/Niemelä-Pasi.xlsx ==Pelaajaura== Niemelä edusti pääsarjaurallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä kasvattajaseuraansa Haminan Palloilijoita, Hyvinkään Tahkoa ja Jyväskylän Kiriä. Niemelä saavutti yhden SM-hopean kaudella 1983 ja kolme SM-pronssia kaudella 1987, kaudella 1989 ja kaudella 1990. Kaudella 1987 Niemelä oli myös SM-sarjan lyöjäkuningas 37:llä lyödyllä juoksulla. Niemelä pelasi kaksi Itä–Länsi-ottelua vuosina 1986 ja 1987 sekä kolme Liitto–Lehdistö-ottelua vuosina 1986–1988. Hän pelasi 178 runkosarjan ottelua. Näissä hän löi 22 kunnaria, 187 tavallista juoksua, toi 132 juoksua ja keräsi 793 kärkilyöntipistettä. Hän pelasi 22 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi 12 tavallista juoksua, toi 16 juoksua ja keräsi 72 kärkilyöntipistettä. Hän pelasi 14 alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi viisi tavallista juoksua, toi kahdeksan juoksua ja keräsi 43 kärkilyöntipistettä. ==Pelinjohtoura== Niemelä toimi Hyvinkään Tahkon pelinjohtajana kaudet 1991–1993. Kaudella 1992 Tahko saavutti Niemelän alaisuudessa SM-hopean. Kauden 1996 Niemelä toimi Jyväskylän Kirin pelinjohtajana. Kaudet 1997–1998 Niemelä toimi Kaisaniemen Tiikereiden pelinjohtajana. Kaudella 1998 Tiikerit saavutti SM-hopean. Kauden 2001 Niemelä toimi Ulvilan Pesä-Veikkojen pelinjohtajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Pesäpallon pelinjohtajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Italian tähden ritarikunta

Italian tähden ritarikunta () on italialainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 2011, ja toimii Italian solidaarisuuden tähden ritarikunnan () virallisena seuraajana. Aikaisempi ritarikunta perustettiin Italian tasavallan yhteydessä vuonna 1947, mutta presidentti Giorgio Napolitano uudisti ritarikuntaa sen nykyiseen muotoon. Alkuperäistä, vuonna 1947 perustettua, kunniamerkkiä jaettiin kunnianosoituksena merkittävästä työstä sodanjälkeisen Italian rakentamiseksi. Vuodesta 2011 se on toiminut kunnianosoituksena italialaisen kulttuurin säilyttämisestä ja edistämisestä sekä sen hyväksi tehdystä työstä Italian ulkopuolella. Kunniamerkkiä jaetaan kuudessa luokassa: * Suurristin kunniaritari * Suurristi * Suurupseeri * Komentaja * Upseeri * Ritari == Lähteet == Luokka:Italian kunniamerkit
Heinz Muntwyler

Heinz Muntwyler (s. 1956) on sveitsiläinen karateka. Hän voitti Kyokushinin keskisarjan EM-pronssia vuonna 1985European Championships kyokushinresults.com Viitattu 15.3.2022 ja saavutti myös samana vuonna pronssia Ibutz Oyama Cupissa.Ibutz Oyama Cup kyokushinresults.com Viitattu 19.8.2017 Kilpauransa jälkeen Muntwyler perusti oman Kyokushin seuran Karate Club Anglikon vuonna 2001, joka kuuluu IFK-liittoon. Hän johti seuraansa vuoteen 2021 saakka, kunnes antoi johtotehtävät Peter Hubschmidille ja siirtyi itse varapuheenjohtajaksi vuodeksi 2022.Karate Club Anglikon mit neuem Präsident karate-anglikon.ch 25.5.2021 Viitattu 25.3.2022 Muntwyler harjoitteli karatea kaksinkertaisen Euroopan mestarin Andy Hugin kanssa 1977 lähtien aina 1990-luvulle saakka. He kuuluivat molemmat 1980-luvulla Sveitsin karatemaajoukkueeseen.«Andys Tod war ein Schock» – Hugs Wegbegleiter erinnern sich an Kampfsport-Ikone aargauerzeitung.ch 24.8.2020 Viitattu 25.3.2022 ==Lähteet== Luokka:Sveitsiläiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Elävät henkilöt
Pertti Raveila

Pertti Kalevi Raveila (1. kesäkuuta 1935 Koivisto – 2. toukokuuta 2011 Imatra) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Imatran Teatterissa noin 20 vuotta kolmessa eri jaksossa. == Ura == Raveila syntyi kokki Arvo Kallosen ja Lyyli Hallikaisen perheeseen. Ennen ammattimaista näyttelijän uraansa Raveila toimi puhelinasentajana ja toimistovirkailijana. Hän työskenteli iltanäyttelijänä Imatran Teatterissa vuosina 1956–1961. Uran varhaisvaihetta seurasi useita näyttelijänkiinnityksiä: Riihimäen Teatteri 1961–1963, Imatran Teatteri 1963–1965, Rauman kaupunginteatteri 1965–1969, Mikkelin teatteri 1969–1975 ja jälleen Imatran Teatteri vuodesta 1975 vuoteen 1989, jolloin hän jäi eläkkeelle. Raveila näytteli noin 150 roolia. Niistä mainittakoon Cléante (Luulosairas), Auermaa (Rykmentin murheenkryyni), Kamzoil (Viulunsoittaja katolla) ja Konsta Pylkkänen.Teatterin maailma 1965, s. 331Suomen teatterit ja teatterintekijät, s. 429Suomen teatterit ja teatterintekijät 1983, s. 365 Raveila näytteli myös muutamissa televisiotuotannoissa, kuten Mikko Niskasen televisioelokuvassa Omat koirat purivat (1974). Hänellä oli niin ikään pieniä tehtäviä viihdeohjelmissa. == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Lauluja 1960-luvulta

Lauluja 1960-luvulta on artistinimellä M julkaisevan Minja Kosken neljäs sooloalbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Arvio: M esittää lauluja 1960-luvulta – Minja Koski kulkee vaikuttavasti Laila Kinnusen ja kumppanien jäljissä Viitattu 28.3.2022. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset albumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Sakyn lentotukikohta

thumb|left|Venäläisiä hävittäjiä Sakyn lentotukikohdassa. Sakyn lentotukikohta tai Sakyn sotilaslentokenttä (; ICAO: UKFI; miehittäjämaa Venäjän käyttämä kansallinen lentopaikkatunnus: ЬРФИ) on Ukrainalle (de jure) kuuluvalla Krimin niemimaalla, Sakyn piirin (Jevpatorijan piirin) Novofedorivkan kaupunkityyppisen taajaman itälaidalla sijaitseva sotilaslentokenttä ja laivaston lentotoiminnan harjoituskeskus. Lentotukikohta sijaitsee noin neljä kilometriä Sakyn kaupungista etelään. Vuodesta 2014 se on ollut osa Venäjän miehittämää Krimin niemimaata. Tukikohdan koulutusrakenteisiin kuuluu muun muassa "Nitka nousu- ja laskeutumisalue", joka on maalle sijoitettu lentotukialuksesta lentoonlähdön ja laskeutumisen tekniikkojen harjoitusalue. Se on yksi maailman neljästä tämäntyyppisestä harjoitusalueesta (muut löytyvät Yhdysvalloista, Kiinasta ja Intiasta). Sakyn lentotukikohdassa toimi joulukuussa 2021 Venäjän laivaston 43. itsenäinen laivaston lentohyökkäysrykmentti (43 OMShAP). Tällä rykmentillä on 12 Suhoi Su-30SM -hävittäjää, kuusi Suhoi Su-24M -hävittäjää ja kuusi Suhoi Su-24MR -hävittäjiä. 9\. elokuuta 2022 uutisoitiin useista räjähdyksistä tämän lentotukikohdan alueella; Novofedorivkan uimarannalta kuvatut videot näistä tapahtumista levisivät julkisuuteen. Virallisesti Ukrainan asevoimat ei ollut seuraavan päivän aikanakaan ilmoittautunut iskujen tekijäksi, mutta listasi silti yhdeksän lentokoneen tuhoutuneen edellispäivää koskevassa Venäjän hyökkäyssotaa (2022) koskevassa ukrainalaisjoukkojen aiheuttamien venäläistappioiden päiväraportissaan. Venäjä on julkisuudessa kiistänyt lentokoneita tuhoutuneen räjähdysten yhteydessä. Maan ankara sotasensuuri myös kieltää avoimen asevoimien tappioista kertomisen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Aerodrom Saki (wikimapia.org) * Luokka:Krimin autonominen tasavalta Luokka:Ukrainan lentoasemat Luokka:Venäjän lentoasemat‎ Luokka:Venäjän ilmavoimien lentokentät Luokka:Venäjän laivasto
Bilal Xhaferri

Bilal Xhaferri (1935 Ninat, Albania – 1986 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) oli albanialainen runoilija ja poliittinen toisinajattelija. Häntä pidetään etenkin Chamerian alueen runouden voimahahmona. Xhaferri syntyi Ninatin kylässä lähellä Konispolia. Hänen varhaista tuotantoaan edustaa tarinakokoelma Njerëz të rinj, tokë e lashtë (1966). Xhaferri joutui kommunistien epäsuosioon kun hän arvosteli Ismail Kadaren romaania Dasma ("Häät", 1968). Xhaferrin onnistui paeta Kreikkaan elokuussa 1969 ja seuraavana vuonna hän muutti Yhdysvaltoihin. Xhaferri asettui Chicagoon ja perusti antikommunistisen aikakauslehden Krahu i Shqiponjës ("Kotkan siivet"), jota julkaistiin 39 numeroa vuodesta 1974 vuoteen 1986. == Lähteet == Luokka:Albanialaiset runoilijat Luokka:Toisinajattelijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Portoferraio

Portoferraio on kaupunki ja samanniminen kunta Elban saarella Italiassa. Portoferraio sijaitsee Elban pohjoisosassa. Sekä kaupunki että kunta ovat Elban suurimmat. Elban pääsatama sijaitsee Portoferraiossa. Kunnan muita kyliä ovat muun muassa Acquavista, San Martino, Schiopparello ja Volterraio. Montecriston saari kuuluu hallinnollisesti kuntaan. ==Talous== Portoferraiolle kuten koko Elban saarelle turismi on merkittävä tulonlähde. ==Historia== Antiikin aikana paikalla ollut kaupunki tunnettiin nimellä Fabricia. Roomalaisia ennen paikalla oli asustanut etruskeja ja kreikkalaisia. Nykyisen kaupungin rakennutti Cosimo I de’ Medici 1500-luvulla antaen kaupungille nimeksi Cosmopoli. Kaupunki linnoitettiin merirosvojen hyökkäysten vuoksi ja ympärille rakennettiin muuri. Napoleon asui Elban karkotuksen aikana Portoferraiossa sijaitsevassa Palazzina dei Mulinissa.Portoferraio, Info Elba Kaupungin nykyinen nimi tulee 1800-luvun lopulta saaren rautakaivosten mukaan, joita oli hyödynnetty antiikin ajoista lähtien.Portoferraio, Discover Tuscany == Lähteet == Luokka:Livornon maakunnan kunnat
San Marino-Montefeltron roomalaiskatolinen hiippakunta

San Marinon-Montefeltron roomalaiskatolinen hiippakunta () on roomalaiskatolisen kirkon hiippakunta, joka kattaa koko San Marinon sekä Italian puolella sijaitsevia kuntia. Hiippakunta kuuluu Ravenna-Cervian arkkihiippakuntaan. Montefeltron hiippakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 826, mutta sen uskotaan olevan tätä vanhempi. Hiippakunnan koko ja virallinen nimi ovat vaihtuneet tämän jälkeen pariin kertaan ja nykymuodossaan ja nykyisellä nimellään se aloitti vuonna 1977. Vuonna 2020 hiippakunta koostui 81 seurakunnasta, joilla oli jäseniä yhteensä 61 401. Hiippakunnan piispana toimii Andrea Turazzi. == Lähteet == Luokka:Katolisen kirkon hiippakunnat Luokka:Uskonto San Marinossa
Loitsana

Loitsana on saareton erämaajärvi Savukosken pohjoisosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 8,09 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemeltä on 211 kilometriä suoraan koilliseen. Loitsana on jäännös laajasta jääjärvestä, joka sijaitsi alueella noin 10 000 vuotta sitten.Loitsana. Järviwiki. Viitattu 18.3.2022. == Maantiede == Loitsanan pituus lännestä itään on puoli kilometriä. Rannat ovat alavia ja asumattomia. Loitsana laskee lounaiskulmastaan länteen Sokliojaan, joka yhtyy Ylä-Nuorttiin vajaan kilometrin päässä Loitsanasta länteen. Loitsanan läheisyydessä sijaitsee yksi Lapin vanhimmista kivikautisista asuinpaikoista. Loitsana (72.045.1.001) kuuluu Sokliojan valuma-alueeseen (65.925), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Tuulomajoen vesistössä (72). Toinen jakovaihe on Nuorttijoen latvan valuma-alue (72.04). Loitsana on Sokliojan valuma-alueen ainoa yli hehtaarin laajuinen vakavesi. Sen koillispuolella sijaitsee noin puolen hehtaarin laajuinen nimetön lampi.Sokliojan valuma-alue_(72.045). Järviwiki. Viitattu 18.3.2022. == Lähteet == Luokka:Savukosken järvet Luokka:Tuulomajoen vesistö
Svezia, inferno e paradiso

Svezia, inferno e paradiso () on Luigi Scattinin ohjaama sekä käsikirjoittama italialainen pseudodokumenttielokuva vuodelta 1968. Elokuva käsittelee seksuaalisuutta Ruotsissa. Siinä esitetään teinityttöjen ehkäisyvälineitä, lesbojen yökerhoja, toisten puolisoiden kanssa seksiä harrastamista, pornoelokuvia, liivijengejä sekä vapunjuhlintaa. Elokuva käsittelee myös Ruotsin huume-, alkoholi- sekä itsemurhaongelmia. Elokuvassa kuullaan Piero Umilianin kappale ”Mah Nà Mah Nà”, jonka myöhemmin televisiosarjat Seesamtie ja The Muppet Show popularisoivat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Italialaiset dokumenttielokuvat‎ Luokka:Italialaiset eroottiset elokuvat Luokka:Ruotsalainen kulttuuri Luokka:Vuoden 1968 italialaiset elokuvat
Viitaanjärvi

Viitaanjärvi on runsashumuksinen, suurelta osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Iisalmen keskustan koillispuolella Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 3,6 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 76 kilometriä pohjoisluoteeseen.Viitaanjärvi. Järviwiki. Viitattu 19.3.2022. == Maantiede == Viitaanjärven rantaviivan pituus on 28 755 metriä. Järvenselkä on noin 2,5 kilometriä pitkä ja sen suurin leveys on yli kilometrin. Selkävesi kapenee etelässä Lapinlahdeksi. Selkävedestä kaakkoon ulottuu yli kolme kilometriä pitkä järvenosa, jonka nimi on Koukkujoki. Pohjoiseen ulottuu noin puolitoista kilometriä pitkä järvenosa, joka levenee pohjoisessa Matalalahdeksi. Selkäveden luoteispuolella sijaitsee Syvälahti ja Kannaslahti, joita yhdistää pääaltaaseen noin sata metriä leveä salmi. Lähes puolet Viitaanjärvestä on enintään kaksi metriä syvä ja noin kymmenesosa on vähintään kymmenen metriä syvä. Viitaanjärven saariluku on kolme. Laajin saari on järven kaakkoiskolkan Vironsaaret, jonka pinta-ala on noin 2,5 hehtaaria. Laajin niemimaa on Lehtosaari, joka erottaa järven luoteisia lahtia pääaltaasta. Viitaanjärven rannoilla on melko taajaan peltomaata ja asutusta. Länsirannalla kohoaa Kurnunvuori ja itärannalla Harakkamäki. Kummankin laki on noin 130 metriä merenpinnan yläpuolella. Viitaanjärven kaakkoiskolkkaan Vironsaarten kohdalle laskee Pitkäkoski kaakosta Hernejärveltä (91,2 metriä mpy). Vironsaarten eteläpuolella sijaitsee Paununlahti, johon virtaan Paununpuro etelästä. Viitaanjärvi laskee Lapinlahden lounaisosasta Tikankoskea etelään Kilpijärven (85,9 metriä mpy) Tikanselälle. Viitaanjärven vesitilavuus on 14 077 000 kuutiometriä. Viitaanjärvi (04.581.1.012) kuuluu Kilpijärven–Hernejärven alueeseen (04.581), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sonkajärven reitin valuma-alue (04.58) ja ensimmäinen on Iisalmen reitin valuma-alue (04.5). Viitaanjärvi on toiseksi laajin Kilpijärven–Hernejärven alueen 33:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Kilpijärvi ja kolmanneksi laajin on Hernejärvi.Kilpijärven - Hernejärven alue (04.581). Järviwiki. Viitattu 19.3.2022. Viitaanjärvi on yhdeksänneksi laajin Siilinjärven 115:stä vakavedestä. Sitä seuraa Kirmanjärvi.Iisalmi. Järviwiki. Viitattu 19.3.2022. == Lähteet == Luokka:Iisalmen järvet Luokka:Iisalmen reitin valuma-alue
Luettelo Latinan maakunnan kunnista

Tämä on luettelo Italian Latinan maakunnan kunnista. Istat-koodi Kunta Asukasluku (1.1.2021) 059001 Aprilia 73 429 059002 Bassiano 1 439 059003 Campodimele 587 059004 Castelforte 4 172 059005 Cisterna di Latina 36 481 059006 Cori 10 482 059007 Fondi 39 237 059008 Formia 37 341 059009 Gaeta 19 755 059010 Itri 10 344 059011 Latina 127 560 059012 Lenola 4 075 059013 Maenza 2 996 059014 Minturno 19 971 059015 Monte San Biagio 6 159 059016 Norma 3 708 059017 Pontinia 14 849 059018 Ponza 3 301 059019 Priverno 13 763 059020 Prossedi 1 167 059021 Roccagorga 4 199 059022 Rocca Massima 1 088 059023 Roccasecca dei Volsci 1 057 059024 Sabaudia 19 938 059025 San Felice Circeo 10 129 059026 Santi Cosma e Damiano 6 813 059027 Sermoneta 9 977 059028 Sezze 23 576 059029 Sonnino 7 433 059030 Sperlonga 3 116 059031 Spigno Saturnia 2 851 059032 Terracina 44 495 059033 Ventotene 736 Yhteensä 566 224 ==Lähteet== * * Latinan maakunta
Tyllinjärvi

Tyllinjärvi on matala, sameavetinen ja muodokas järvi Miehikkälän kaakkoisosassa Kymenlaakson maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,4 neliökilometriä. Etäisyys Kotkasta on 50 kilometriä itäkoilliseen. Järven eteläinen osa sijaitsee Virolahden alueella.Tyllinjärvi. Järviwiki. Viitattu 21.3.2022. == Maantiede == Tyllinjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 4,5 kilometriä. Järvi on kapea ja sen mutkaisen rantaviivan pituus on 19 828,1 metriä. Tyllinjärvi koostuu suurelta osin lahdista, joiden nimet ovat pohja- päätteisiä: Nurmisaaranpohja, Tetrivuorenpohja, Kulmakatteenpohja, Järvelänpohja, Salmelanpohja ja Tiirinpohja. Laajimmat niemet ovat itärannan Leukaniemi ja Tammaniemi sekä Vanhaniemi luoteessa. Tyllinjärveä laskettiin 1930-luvulla. Vain 18 hehtaaria järvestä on vähintään kolme metriä syvä. Syvin kohta, 6,6 metriä, sijaitsee järven eteläosassa Tetrivuoren tuntumassa. Järven luoteisosassa on noin viiden metrin syvänteitä. Tyllinjärven saariluku on kahdeksan. Laajin saari on Järvensaari, jonka kautta Miehikkälän ja Virolahden kuntaraja kulkee. Tyllinjärven rannoilla on runsaasti kulttuurimaisemaa peltoineen. Itärannalla sijaitsee Tyllin kylä. Järveä reunustavat metsät ovat varsin tasaisesti lehti- ja havupuuvaltaisia. Etelärannalla kohoaa jyrkkiä kallioseinämiä. Tyllinjärven rantaniityt ovat suursara- ja järvikortevaltaisia, niittyjen reunoilla levittäytyy järviruoko- ja kaislavyöhykkeitä. Järven linnusto on monipuolinen kahlaajineen ja vesilintuineen. Tyllinjärveen laskee Vaalimaanjoki luoteesta. Joki jatkuu Tyllinjärven pohjoiskolkasta Taipaleenjärven (15,4 metriä mpy) ja Savanjärven (12,3 metriä mpy) kautta kaakkoon. Tyllinjärven vesitilavuus on 3 010 000 kuutiometriä. Järvi on verraten rehevöitynyt. Tyllinjärvi (10.001.1.008) kuuluu Vaalimaanjoen alaosan alueeseen (10.001), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vaalimaanjoen vesistössä (10). Tyllinjärvi on Vaalimaanjoen alaosan alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu kymmenen vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.Vaalimaanjoen alaosan alue (10.001). Järviwiki. Viitattu 21.3.2022. == Lähteet == Luokka:Miehikkälän järvet Luokka:Virolahden järvet Luokka:Vaalimaanjoen vesistö
Einar Sarlin

Einar Johannes Sarlin (31. tammikuuta 1875 Viitasaari – 15. maaliskuuta 1939 Viitasaari) oli suomalainen maanviljelijä, joka oli yksi Lapuan liikkeen johtavia henkilöitä.Sarlin-suku : Einar Johannes SarlinMaanvilj. Einar Sarlin kuollut, Helsingin Sanomat, 17.03.1939, nro 74, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotMaanviljelijä Einar Sarlin, Keskisuomalainen, 16.03.1939, nro 62, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Einar Sarlinin vanhemmat olivat Viitasaaren lukkari Konstantin Sarlin ja Margaretha Charlotta Granberg. Sarlin kävi Jyväskylän seminaarin mallikoulua ja vuodesta 1897 alkaen hän oli Viitasaarella isältään perimänsä Kokkilan talon isäntänä. Sarlin oli Viitasaarella kunnanvaltuuston, maamiesseuran, hevosystäväinseuran, kirkkovaltuuston ja suojeluskunnan esikunnan jäsenenä. Hän oli muun muassa Viitasaaren säästöpankin isännistön jäsenenä ja puheenjohtajana ja osuusmeijerin isännöitsijänä. Sarlin osallsitui jo 1900-luvun alussa aktivistien toimintaan. Suomen sisällissodan aikana hän oli perustamassa suojeluskuntaa Viitasaarelle. Sarlin oli 1930-luvun alussa mukana Lapuan liikkeen toiminnassa ja hän oli mukana perustamassa juutalais- ja vapaamuurarivastaista Viitasaaren Isänmaalliset Kansalaiset-yhdistystä. Sarlinin omistama Kokkilan talo oli myös yksi Lapuan liikkeen kyyditysverkoston etappitaloista.Erik Relander : Kamreeri Kärkkäisen kyyditys, Äänekosken Pukkimäen asuntoalueen sivusto, ilmestynyt alun perin Sisä-Suomen lehti 19.8.20101\. maaliskuuta 1932 Viitasaarella järjestettiin kokous, joka päätti Sarlinin ehdotuksesta tukea Mäntsälän kapinallisia. Kapinan jälkeen Sarlin erotettiin 6 kuukauden ajaksi suojeluskuntajärjestöstä. Sarlin oli myöhemmin 1930-luvulla mukana IKL:n toiminnassa.Jari Hanski : Juutalaisvastaisuus suomalaisissa aikakauslehdissä ja kirjallisuudessa 1918-1944, väitöskirja, Helsingin yliopisto, valtiotieteellinen tiedekunta, yhteiskuntahistorian laitos, poliittinen historia 2006, viitasaarelaisista s. 159–163Maanviljelijä Einar Sarlin, Keski-Suomen Suunta, 18.03.1939, nro 32, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotLapuan liikkeen hälyytysmääräys on ilmeisesti tullut myös Viitasaarelle, Saarijärven Paavo, 14.04.1932, nro 41, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotJyväskylän kapinalliset oikeudessa, Kansan Lehti, 11.08.1932, nro 184, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotSuojeluskuntajärjestön ylipäällikön määräämät rangaistukset Mäntsälän liikehtimiseen osallistuneille, Valtakunta, 02.07.1932, nro 13-14, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Einar Sarlin kuoli 64-vuotiaana maaliskuussa 1939. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Lapuan liikkeessä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Viitasaaren kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Champagne-sur-Vingeanne

Champagne-sur-Vingeanne on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Vingeannejoen varrella, noin 35 kilometriä Dijonin kaupungista koilliseen. Kunnan keskustassa oleva Saint Julienin kirkko on rakennettu 1300-luvulla. Kirkon seinämaalaukset ovat 1400-luvulta, alttaritaulu ja portaali 1600-luvulta, sekä kellotorni 1800-luvulta. Champagne-sur-Vingeanne oli Franche-Comtén rajakylä vuoteen 1666 saakka, ja sillä oli ennen sitä etuoikeus saada valkosuolaa ilman veroja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Ananias Jauhiainen

Ananias Jauhiainen (1860 – 17. maaliskuuta 1924 Kiuruvesi) oli suomalainen Kiuruvedellä asunut maanviljelijä, jota pidettiin aikanaan Suomen painavimpana miehenä. Viimeisinä vuosinaan Jauhiainen painoi yli 220 kiloa. Jauhiainen omisti Ketolan talon Kiuruveden Ruutanalla ja hän kuoli kotitalossaan 64-vuotiaana.Suomen isoin kuollut, Etelä-Saimaa, 29.03.1924, nro 37, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Jauhiainen oli Suomen Kuvalehden kansikuvassa 21. elokuuta 1920, hän painoi tällöin 205 kiloa.Suomen suurin mies, Suomen Kuvalehti, 21.08.1920, nro 33, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Ananias Jauhiaisella oli neljä nuorempaa sisarusta ja viisihenkinen sisarusparvi oli tiettävästi Suomen kaikkien aikojen painavin, sisarusten yhteispaino oli 860 kiloa. Ananias Jauhiainen oli heistä painavin ja hänen kerrottiin painaneen jopa 236,5 kiloa. Painonsa takia Ananias ei osallistunut kotitalonsa töihin vaan istui pääasiassa kahdenistuttavassa keinutuolissa talon pirtissä. Suuren vatsansa takia hän joutui käyttämään avustajaa virtsaamisessa kun kädet eivät ulottuneet mahan alle. Jauhiaisella oli aina mukanaan ohut koukkupäinen keppi, jonka avulla hän sai sujautettua varsista halkaistut pieksukengät jalkoihinsa. Ananias Jauhianen oli noin 40-vuotiaaksi saakka normaalipainoinen, jopa nuorena laiha, mutta hänen painonsa alkoi nousta sen jälkeen. Hän söi kerralla tavallisesti kapan perunoita muiden ruokien lisäksi ja hänen herkkuihinsa kuului lammaspaisti.Eeva Remes : Suomen lihavin miesSuomen lihavin mies, osa 2Mauno Tikkanen : "Kumma kun noita poekia aena janottaa" == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Veuvey-sur-Ouche

Veuvey-sur-Ouche on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Ouchejoen varrella, noin 25 kilometriä Beaunen kaupungista luoteeseen. Kunnan alueelta on hyödynnetty rautaa 1400-luvulta lähtien. 1600-luvulla rakennettiin kaksi takomoa ja uuni, missä valmistettiin tykinkuulia tykistölle. 1700-luvun lopulla oli vielä yksi takomo jäljellä, mistä saatiin laadukasta rautaa. Tuotanto oli 1800-luvun alussa vielä huomattava, mutta vuonna 1842 viimeinenkin takomo lopetettiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Catharina Elmsäter-Svärd

Catharina Sabine Maria Laurine Elmsäter-Svärd (s. 23. marraskuuta 1965 Järfälla) on ruotsalainen maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän istui valtiopäivillä vuosina 1997–2008 ja 2014 sekä toimi Ruotsin infrastruktuuriministerinä vuosina 2010–2014 ja virkaatoimittavana puolustusministerinä keväällä 2012. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Catharina Elmsäter-Svärd Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Maltillisen kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt