EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Eberhard von Mackensen

Eberhard von Mackensen (24. syyskuuta 1889 Bromberg, Preussi – 19. toukokuuta 1969 Nortorf, Schleswig-Holstein, Saksa) oli saksalainen kenraalieversti toisen maailmansodan aikana. Eberhard von Mackensen syntyi Brombergissa Preussissa 1889. Hänen isänsä oli ensimmäisessa maailmansodassa Pour le Meritellä palkittu sotamarsalkka August von Mackensen. Veli Hans-Georg von Mackensen toimi valtiosihteerinä natsi-Saksan ulkoministeriössä ja myöhemmin suurlähettiläänä Roomassa. Hans-Georgilla oli myös SS-Gruppenführerin kunnia- arvo SS-joukoissa. Eberhard liittyi kadetiksi ratsuväkeen 1908. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä hän oli kohonnut luutnantiksi ja hän toimi joukkueenjohtajana, kunnes haavoittui 1915. Toivuttuaan hänet sijoitettiin esikuntatehtäviin. Hänet ylennettiin kapteeniksi toukokuussa 1917. Saksan hävittyä sodan sen armeijaa rajoitettiin, mutta Mackensen onnistui jäämään armeijan palvelukseen. Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen noustua valtaan vuonna 1933 everstiluutnantiksi noussut Mackensen toimi esikuntaupseerina ratsuväessä. Kenraalimajuriksi hänet ylennettiin tammikuussa 1938. == Toinen maailmansota == Toinen maailmansota syttyi 1. syyskuuta 1939, kun Saksa hyökkäsi Puolaan. Mackensen toimi Puolan valtauksen ajan 14. armeijan esikuntapäällikkönä. Tammikuussa 1940 hän yleni kenraaliluutnantiksi. Ranskan valtauksen aikana hän oli esikuntapäällikkönä 12. armeijassa ja ylennettiin voittoisan kampanjan jälkeen täydeksi ratsuväenkenraaliksi. Tammikuussa 1941 hänestä tehtiin Etelän armeijaryhmään kuuluneen III armeijakunnan komentaja. Hän johti armeijakuntaansa Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon. Tammikuussa 1942 Mackensenin armeijakunta organisoitiin uudelleen III panssariarmeijakunnaksi. Loppuvuonna Mackensen johti myös 1. panssariarmeijaa muun muassa kolmannessa Harkovan taistelussa. Marraskuussa 1943 Mackensen sai siirron Italiaan, jossa hänestä tuli 14. armeijan komentava kenraali. Tässä tehtävässä hän pysyi vuoden 1944 heinäkuuhun, jolloin hän jäi eläkkeelle. Ansioistaan toisessa maailmansodassa hänet palkittiin rautaristin ritariristillä. == Sotarikokset == Toimiessaan armeijan komentajana Italiassa Mackensen oli osallisena 335 siviilin joukkomurhaan. Siviileihin kohdistunut massateloitus oli rangaistus partisaanitoiminnasta alueella. Saksan antauduttua Mackensen pidätettiin. Vuonna 1947 hänet tuomittiin kuolemaan sotarikoksista, mutta tuomio muutettiin 21 vuodeksi vankeutta. Hänet kuitenkin vapautettiin alle viiden vuoden kuluttua 1952. Hän kuoli Nortorfissa vuonna 1969. Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Jan Kaila

Jan Martti Kaila (s. 1. heinäkuuta 1957 Kirkkonummi) on suomalainen valokuvaaja, installaatiotaiteilija, professori ja Taideyliopiston Kuvataideakatemian dekaani. Hän on väitellyt ensimmäisenä Suomessa kuvataiteen tohtoriksi valokuvataiteesta 2002 ja toiminut Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa jatkotutkinto-osaston professorina vuosina 2004–2015. Kaila työskenteli ensin valokuvaajana, mutta palasi sitten jatkamaan opintojaan. 2000-luvulla hän on yhdistellyt eri medioita installaatioiksi.Kiasma Kailalle myönnettiin Viron taideakatemian kunniatohtorin arvonimi vuonna 2014. Kaila teki yhteistyötä taiteilija Elis Sinistön kanssa. Kaila sai Pro Finlandia -mitalin 2008. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kailan teoksia Kansallisgallerian kokoelmissa *Jan Kailan luento Keräämisen iloa, arkiston armoilla? YouTubessa Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kuvataideakatemian professorit Luokka:Suomalaiset professorit
Punanahka

Punanahka () on alankomaalaisen Hans Kressen käsikirjoittama ja piirtämä yhdeksänosainen intiaanisarjakuvasarja. Sarjassa seurataan 1500-luvun apassiheimon elämää nykyisen New Mexicon osavaltion alueella. Heimo kohtaa espanjalaisia ja oppii vähitellen ratsastamaan näiltä karanneilla hevosilla. Sarjakuvan päähenkilöitä ovat nuori intiaani Anua, hänen isänsä heimopäällikkö Chaka ja mestitsi, joka opettaa Anuan ratsastamaan. Sarjaa on käännetty eurooppalaisille kielille. Suomeksi WSOY julkaisi kuusi ensimmäistä albumia. Niiden suomentajat ranskan kielestä olivat Panu Pekkanen (osat 1, 4, 5 ja 6) ja Simo Mäenpää (osat 2 ja 3). == Osat == # Ukkosen herrat, julkaistu 1975 – De meesters van de donder, 1973 # Tuulen perilliset, 1975 – De kinderen van de wind, 1973 # Turman tuojat, 1975 – De gezellen van het kwaad, 1974 # Kojoottien kutsu, 1975 – De zang van de prairiewolven, 1974 # Koston tie, 1977 – De weg van de wraak, 1975 # Sudenpentu, 1977 – De welp en de wolf, 1976 # De gierenjagers, 1978 # De prijs van de vrijheid, 1979 # De eer van een krijger, 1982 == Lähteet == * Kimmo Lakoma: Suomessa julkaistut Punanahka-albumit 1.10.2005. Viitattu 2.12.2008. * Ericdenoorman.nl: De Indianenreeks . Viitattu 2.12.2008. Luokka:Sarjakuva-albumisarjat Luokka:Western-sarjakuvat Luokka:Alankomaalainen sarjakuva
Seppo Laamanen

Seppo Ilmari Laamanen (7. helmikuuta 1928 Oulu – 16. huhtikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen sellisti.Meteli.net Hän toimi pitkään Radion sinfoniaorkesterin soolosellistinä. Lisäksi hän opetti nuoria sellistejä Espoon musiikkiopistossa ja Sibelius-Akatemiassa.Pia Segerstam CV Laamanen toimi myös kapellimestarina: Polyteknikkojen Orkesterissa 1968-1969PTO ja Seinäjoen kaupunginorkesterissaAuomen Sinfoniaorkesterit ry Eläkkeelle jäätyään hän levytti ja konsertoi pianisti Jouni Someron kanssa. Laamanen sai Pro Finlandia -mitalin 2008. Seppo Laamasen poika Pekka Laamanen on myös sellisti ja sellonsoiton opettaja. == Levytyksiä == * Tauno Marttinen: Rembrandt, op. 11. Seppo Laamanen, sello ja Radion sinfoniaorkesteri, joht. Erik Cronvall, 1965 (Finlandia Classics, 2020) * Tauno Marttinen: Dalai Lama, op. 30. Seppo Laamanen, sello ja Radion sinfoniaorkesteri, joht. Erik Cronvall, 1967 (Finlandia Classics, 2020) * Toivo Kuula: Pianotrio op.7 (Jouni Somero,piano Pia Siirala,viulu Seppo Laamanen,sello MILS 1993) * Nordic Cello Grieg: Sonata op.36, Sibelius, Kuula, Merikanto. Seppo Laamanen, cello, Jouni Somero, piano (MILS 1994) * Elegia Saint-Saens, Faure, Schubert, Vivaldi, Massenet etc, Seppo Laamanen, cello; Jouni Somero, piano (MILS 1998) * Nostalgia: Sonninen, Sibelius, Racmaninoff. Seppo Laamanen, cello Jouni Somero, piano ( FC-Records 2004) * Sellon laulu: Seppo Laamanen, sello / Jouni Somero, piano ( FC-Records 2007) * Beethoven: 5 sonaattia pianolle ja sellolle (2 cd's MILS 2008) == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Martti Issakainen: Seppo ja sello, Kirjapaja 1993 ISBN 951-625-185-4 == Aiheesta muualla == * Seppo Laamasen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset sellistit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Jaavanihminen

Jaavanihminen on nimitys fossiileille, jotka löydettiin 1891 Trinilistä Bengawan Solo -joelta Itä-Jaavalta Indonesiasta. Se on ensimmäisiä tunnettuja Homo erectus -yksilöitä. Sen löytäjä Eugène Dubois antoi sille tieteelliseksi nimeksi Pithecanthropus erectus, jonka sanat pohjautuvat latinan ja kreikan sanoihin, jotka tarkoittavat pystyapinaihminen. ==Historia ja merkitys== Dubois'n löytä ei ollut kokonainen yksilö, vaan se koostui päälaen luista, reisiluusta ja muutamista hampaista. Yksimielisyyttä ei ole siitä, kuuluvatko luut samalle lajilleThe Java Man skullcap. Toinen, täydellisempi yksilö löytyi myöhemmin Sangiranin kylästä Keski-Jaavalta, 18 km Solosta pohjoiseen. Tämän löydön, jossa oli samankokoinen päälaen luu kuin Duboisin löytämä, löysi berliiniläissyntyinen paleontologi G. H. R. von Koenigswald vuonna 1936. Sangiranista on sen jälkeen tehty paljon löytöjäSangiran Early Man Site - UNESCO World Heritage Centre, mutta viralliset raportit suhtautuvat kriittisesti.Unesco.org. Siihen asti kunnes vanhempia ihmisen jäänteitä löydettiin Keniasta Itä-Afrikan hautavajoamasta, Dubois'n ja Koenigswaldin löydät olivat vanhimmat koskaan tehdyt hominidilöydöt. Jotkut sen ajan tieteilijät ovat esittäneet, että Dubois'n jaavanihminen olisi nykyihmisten ja suurten muiden apinoiden yhteinen esi-isä. Antropolgit ovat nykyisin sitä mieltä, että nykyihmisen suoria esi-isiä olivat afrikkalaiset Homo erectus -populaatiot, ehkä Homo ergaster pikemmin kuin aasialaiset populaatiot, joita edustavat jaavanihminen ja pekinginihminen. Kuten useiden muidenkin merkittävien hominidilöytöjen yhteydessä jotkut kreationistit ovat yrittäneet vähätellä jaavanihmisen evolutionaarista merkitystä väittämällä, että yksilöä olisi pidettävä joko ihmisenä tai apinana. Esimerkki edellisestä väittämästä on väite, että jaavanihminen on "ihmissuvun oikea jäsen".Marvin L. Lubenow, Bones of Contention, s. 87. Esimerkki jälkimmäisestä on virheellinen väite, että Dubois itse olisi myöhemmin todennut, että jaavanihminen oli oikeasti iso gibboniWas Java Man a gibbon?. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Time-lehti: "How Man Began" Luokka:Ihmisen evoluutio Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät Luokka:Ihmiset
Sue Lemström

Sue Lemström (s. 17. heinäkuuta 1948 Helsinki)Lemström, Sue , Uppslagsverket Finland, viitattu 10.3.2015. on suomenruotsalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt Helsingin ja Vaasan ruotsinkielisissä teattereissa sekä näytellyt useissa elokuvissa. Vuonna 1969 hän oli perustamassa Skärgårdsteatern-ryhmää, ja on ollut mukana useimpien suomenruotsalaisten teattereiden tuotannoissa. Ensimmäisen vakinaisen kiinnityksensä Lemström sai vasta 63-vuotiaana Svenska Teaterniin.Sue Lemström om livets bergochdalbana, Svenska Yle 22.1.2014, viitattu 10.3.2015. Lemström sanoo olleensa Suomen ensimmäinen radio-discjockey tehdessään 1960-luvulla Ylelle ruotsinkielistä radio-ohjelmaa Pop Time. Hänen teatteriuransa alkoi Svenska Teaternin Hair- musikaalista 1969, minkä jälkeen hän pääsi täpärästi Svenska Teaterhögskolaniin ja valmistui sieltä 1974 vaikeasta lukihäiriöstä huolimatta.Lindroos, Karin: Aktuell i "En familj": Stor intervju med Sue Lemström - Udda och extrem , Svenska Teatern 7.1.2013, viitattu 10.3.2015. Lemströmin tärkeimpiä rooleja ovat olleet Peer Gyntin Åse, Niels Bohrin vaimo Michael Fraynin näytelmässä Ett möte i Köpenhamn (2000–2001) sekä erityisesti vuoden 2003 rooli Mary Tyronena Eugene O’Neillin näytelmässä Pitkän päivän matka yöhön (Lång dags färd mot natt). Lemström myös ääninäytteli Muumilaakson tarinoiden ruotsinkielisessä versiossa Noitaa. Benny Törnroosin televisiohaastattelussa 2014 Lemström kertoi olevansa alkoholisti ja HIV- positiivinen. Lemström sai Pro Finlandia -mitalin 2008. == Filmografia == *Rotko (1970) *Kultainen koskelo (1989) *Korttitalo (Korthuset, 1991) *Ruusutarha (1997) *Badding (2000) *Aleksis Kiven elämä (2001) *Transport (2005) *Miehen työ (2007) *Colorado Avenue (2007) == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chuck Schaden

Chuck Schaden (s. 29. heinäkuuta 1934 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen radiotoimittaja. Schaden aloitti vanhojen radio-ohjelmien keräämisen 1960-luvulla. Vuonna 1970 hän aloitti evanstonilaisella WNMP-asemalla oman radio-ohjelmansa, Those Were The Days, jossa hän esitti ohjelmia kokoelmastaan. Ohjelma jatkuu edelleen ja nykyään sitä esittää WDCB-asema Glen Ellynissä. Schaden on isännöinyt myös muita vanhoihin radio-ohjelmiin erikoistuneita ohjelmia Chicagon alueen radioasemilla, kuten The Hall Closet, When Radio Was Radio ja Old-Time Radio Classics. Vuosina 2006-2007 hän juonsi valtakunnallisesti syndikoitua ohjelmaa When Radio Was.nostalgiadigest.com: Chuck Schaden Chuck Schaden nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1993. ==Lähteet== *Radio Hall of Fame: Chuck Schaden === Viitteet === Luokka:Radio Hall of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset radiotoimittajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gobra

Gobra on suomalainen 1980-luvulla perustettu rockyhtye. == Historia == Gobra perustettiin 1980-luvun alussa Vihannissa. Alkuaikoina yhtye tunnettiin nimellä Flimsy Haze, mutta koska nimi oli vaikea suomalaiselle medialle ja keikkajärjestäjille, yhtyeen nimeksi vaihdettiin Gobra ensimmäisen singlejulkaisun yhteydessä vuonna 1985 (The Tryout). Tosin tämäkin nimi osoittautui vaikeaksi medialle, koska Neuvostoliiton presidenttinä oli tuolloin Mihail Gorbatšov, joka tunnettiin lempinimellä ”Gorba”. Gobran melodiseen heavy-tyyliin kuuluu olennaisesti kahden kitaran stemmat ja kertosäkeitten harmoniat. Despair EP:n Janis Joplin -coverkappaleella ”Move Over” Gobra pääsi vuonna 1988 televisioon MTV3:n Levyraati-ohjelmaan ja ”Leave Me, Baby” -kappaleella RockStop!-ohjelmaan vuonna 1989. Kokkola TV:llä tehtyä videota esitettiin myös MTV Europen taivaskanavilla. Gobra julkaisi singlet ”Behind The Deadzone” (1989) ja ”Shadow Of Sadness” (1990) ja ensimmäisen LP- levyn The First At Last (1990) omalle Flimsy Haze -levymerkille. Ensimmäisen CD:n True Tale yhtye julkaisi 1992. Tämä teema-albumi äänitettiin 8-raitatekniikalla eri paikoissa Raahessa ja Vihannissa. Äänittäjänä ja miksaajana toimi Juha Matinheikki. Seuraava albumi The Third ilmestyi vuonna 1999. Se äänitettiin ja miksattiin Raahessa BRR-studiolla vuonna 1996 toisena kitaristina Samick. 2000-luvulla yhtye keikkaili edelleen, ja kitaristivaihdokset värittivät toimintaa. Vuoden 2006 lopulla yhtye teki live- demon BRR-studiolla ja aloitti vuonna 2007 uuden albumin äänitykset kitaristeina Ramiz ja Maze. Ramiz vetäytyi keikkailusta vuonna 2007 terveydellisten ongelmien takia, mutta oli mukana aktiivisesti levyn teossa koko ajan. Yhtyeen perustajajäsen Uki palasi miehistöön, ja uuden levyn materiaalia esitettiin keikoilla. From Dawn To Storm julkaistiin vuoden 2009 alussa. == Jäsenet == === Nykyiset === * Reno – rummut * Aze – kitarat ja taustalaulu * Tony – laulu ja basso === Entiset === * Uki – kitarat ja taustalaulu (1985–2004, 2008–2009) * EHT – kitarat ja taustalaulu (1982–1995) * Abso – kitarat (1989) * Samick – kitarat ja taustalaulu (1996) * Ramiz – kitarat ja taustalaulu (1997–2003,2006) * Angry A. – kitarat ja taustalaulu (2004) * Mutu – kitarat ja taustalaulu (2005) * Maze – kitarat ja taustalaulu (2011) == Julkaisut == === Singlet === * The Tryout (1985) * Behind The Deadzone (1989) * Shadow of Sadness (1990) * Castaways In Time cd-single (1992) * From Dusk to Dawn (2023) === EP === * Despair (1987) === Albumit === * The First At Last (1990) * True Tale (1992) * The Third (1999) * From Dawn To Storm (2009) * Calm Under Ice (2012) * From Dreams To Nightmares (2023) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gobran virallinen sivusto * Virallinen Gobra MySpace sivu * Encyclopaedia Metallum - Gobra * Spirit Of Metal - Gobra (français) * Finnmusic.net - database of finnish music - songs and recordings of Gobra Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
Jádson

Jádson Rodrigues da Silva yleensä vain Jádson (s. 5. lokakuuta 1983 Londrina, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ukrainan pääsarjassa pelaavaa Šah’tar Donetskia. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. == Saavutukset == *Ukrainan valioliiga: 2005, 2006, 2008 *Ukrainan Cup: 2008 *Ukrainan Supercup: 2008 Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marjut Sariola

Marjut Sariola (3. maaliskuuta 1948 Mikkeli) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Tampereen Teatterissa vuodesta 1973 vuoteen 2013 ja vieraili sen ohella muun muassa Riihimäen Teatterissa, Tampereen Komediateatterissa, Pyynikin ja Kirjurinluodon kesäteattereissa ja Seinäjoen kaupunginteatterissa. Sariola syntyi puutarhuriperheeseen Mikkeliin 1948. Kotikaupungin Paukkula- opistossa saadun teatterikipinän myötä Marjut Sariola aloitti vuonna 1968 opinnot Suomen Teatterikoulussa, mutta karsittiin tuoreen rehtorin Kalle Holmbergin uuden menettelytavan perusteella koulusta pois kuukauden opintojen jälkeen. Näyttelijäopinnot jatkuivat käytännön tasolla Usko Keskisen johtamassa Mikkelin Teatterissa, jossa hän sai tehdä monenlaisia rooleja musikaaleista ja opereteista lastennäytelmiin ja Tšehovin Kirsikkapuistoon. Mikko Niskanen poimi hänet Mikkelistä elokuvaansa Laulu tulipunaisesta kukasta, joka kuvattiin kesällä 1971. Vuonna 1973 Sariola siirtyi Mikkelistä Tampereen Teatteriin. Hän oli nimiroolissa teatterin kaikkien aikojen suosituimmassa musikaalissa Sugar eli Piukat paikat (1982). Viisi vuotta teatterin ohjelmistossa jatkanut menestysnäytelmä Älä pukeudu päivälliselle (1993) toi esiin Sariolan komediennekykyjä. Sariola oli naimissa teatterikapellimestari Tapio Nurmisen kanssa vuodesta 1977 parikymmentä vuotta. Kesällä 1996 Sariola ohjasi Pertunmaan Joutsjärvellä Eeva Jalosen kirjoittaman ja Erkki Salmisen säveltämän kylämusikaalin Martan laulu. Marjut Sariola jäi Tampereen Teatterista eläkkeelle elokuussa 2013, mutta on senkin jälkeen jatkanut näyttelemistä Tampereen Komediateatterissa. == Elokuvat == * Laulu tulipunaisesta kukasta (1971) * Kielipuoli potilas (1978) * Mitäs me sankarit (1980) * Isku vasten kasvoja (1988) * Seinänaapurit (2004) * Katoavaisuudesta lyhyesti (2005) === Tv-sarjat === * Tankki täyteen (1978) * Rintamäkeläiset == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eukalyptuskiipijä

Eukalyptuskiipijä (Climacteris picumnus) on Australiassa elävä australiankiipijöihin kuuluva varpuslintu. Lajista tavataan kolmea alalajia, jotka ovat Climacteris picumnus melanotus, Climacteris picumnus picumnus ja Climacteris picumnus victoriae. ==Ulkonäkö == Eukalyptuskiipijä on suurikokoisin australiankiipijöistä. Lajin pää, kurkku ja kaulan yläosa ovat väriltään harmahtavan ruskeat. Vatsa on raidallinen. Siivet ovat väriltään tummemman ruskeat. Sukupuolet ovat hyvin samannäköiset, mutta naaraan erottaa ruosteenruskeareunaisista kaulahöyhenistä. == Elinympäristö == Eukalyptuskiipijät elävät pääasiassa eukalyptusmetsissä, joilta puuttuu tiheä aluskasvillisuus. Linnut viettävät koko vuoden samoilla alueilla. IUCN luokittelee eukalyptuskiipijän elinvoimaiseksi lajiksi. Kuitenkin metsien kaataminen ja sitä kautta sopivan elinympäristön vähentyminen ovat aiheuttaneet, että paikalliset viranomaiset luokittelevat eukalyptuskiipijän picumnus- ja victoriae-alalajit vaarantuneiksi. == Ravinto ja pesiminen == Eukalyptuskiipijän ravinto koostuu pääasiassa muurahaisista, joita se kaivaa kuoren alta hieman kaarevalla nokallaan. Laji syö myös kovakuoriaisia ja toukkia. Pesänsä lintu tekee onttoon puunkoloon ja pehmustaa sen höyhenillään ja heinillä. Vain naaras huolehtii munien hautomisesta. Eukalyptuskiipjäille on tyypillistä, että hautovalla naaraalla on apulaisia, jotka usein ovat koiraspuolisia lintuja. Tämä auttaa pesinnän onnistumisessa. == Lähteet == Luokka:Australiankiipijät
Vesoul

Vesoul [və.zu] on kaupunki Ranskassa. Se on Haute-Saônen departementin prefektuuri, eli pääkaupunki, Burgundi-Franche-Comtén alueella (région). Siellä on arviolta 15 473 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 9,07 neliökilometriä. Taidemaalari ja kuvanveistäjä Jean-Léon Gérôme syntyi Vesoulissa 11. toukokuuta 1824. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskan kaupungit Luokka:Haute-Saônen kunnat
Bandasaaret

Bandasaaret () ovat Indonesialle kuuluva tuliperäinen saariryhmä Bandamerellä noin 140 kilometriä Seramin saaresta etelään ja noin 2 000 kilometriä Jaavalta itään. Noin kymmenen pienen saaren muodostama saaristo on osa Molukkien saaristoa ja kuuluu hallinnollisesti Etelä-Molukien maakuntaan. Saarten tärkein kaupunki ja hallinnollinen keskus on Bandanaira, joka sijaitsee samannimisellä saarella. Saaria ympäröivä meri on 4–6 km syvä, ja saarten yhteispinta-ala on noin 180 km². Saarten väkiluku on noin 15 000. 1800-luvulle saakka Bandasaaret olivat kauppapoliittisesti merkittäviä muskottipuiden ainoana kasvupaikkana. Niistä saatiin kahta kallisarvoista maustetta, muskottipähkinää ja muskottikukkaa. Saaret menettivät ainutlaatuisen asemansa vasta Napoleonin sotien yhteydessä, kun britit ottivat saaret väliaikaisesti hallintaansa ja siirsivät lukuisia muskottipähkinäntaimia Ceylonille ja Singaporeen. Nykyään saaria suosivat vierailukohteena laite- ja snorkkelisukelluksen harrastajat. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Indonesian saaret
Leo Houtsonen

Leo Houtsonen (25. lokakuuta 1958 Pieksämäki – 5. kesäkuuta 2019 Kuopio) oli valtion pääomasijoitusyhtiö Veraventuren toimitusjohtaja ja entinen maajoukkuejalkapalloilija. Houtsosen jalkapallouran tapahtumista muistetaan maajoukkue-esiintymisten lisäksi hänen valintansa keskittyä opiskeluun ja töihin, vaikka Newcastle United ja Norwich City olivat kiinnostuneita hänestä. Hänen isänsä Alvi oli keskeinen vaikuttaja Kuopion Palloseuran nappulatoiminnassa. ==Koulutus ja työura== *Kauppatieteen maisteri, Tampereen yliopisto *Toimitusjohtaja, Veraventure (valtion erikoisrahoitysyhtiö Finnvera Oyj:n pääomasijoittamiseen erikoistunut tytäryhtiö) **Toimitusjohtaja, Aloitusrahasto Vera Oy eli Avera (Veraventuren hallinnoima aloittaviin innovatioyrityksiin sijoittava rahasto) **Finnveran johtoryhmän jäsen ==Jalkapalloilijana== Houtsonen pelasi kasvattajaseuransa Kuopion Palloseuran riveissä vuosina 1975–1977, 1981, 1984–1987 ja 1992. Hänen nuorempi veljensä Jyrki pelasi KuPSissa puolestaan 1981–1986 ja 1988–1992. Newcastle Unitedin manageri Bill McGarry oli tarkkailemassa Houtsosen peliä Oulussa 18. toukokuuta 1980 ja kehui Houtsosta vuolaasti ottelun jälkeen. Houtsonen kävi samana vuonna myös Norwichin harjoitusleirillä, mutta päätti jäädä Suomeen pelaamaan. Houtsonen pelasi ensimmäisen MM-karsintaottelunsa Bulgariaa vastaan 4. kesäkuuta 1980. Hän menetti samalla edustusoikeutensa olympiajoukkueessa Moskovan olympialaisiin. Houtsonen pudotettiin maajoukkueesta sen jälkeen, kun Norja voitti Suomen 21. elokuuta 1980 PM-turnauksessa 6–1 ja Suomen manageri Esko Malm kritisoi Houtsosen peliesitystä ottelun jälkeen. Houstonen valittiin kuitenkin uudelleen maajoukkueeseen heti syyskuussa MM-karsintaotteluun Itävaltaa vastaan. Kauden 1980 päätteeksi Houtsonen siirtyi Kuopion Palloseuraan. Houtsonen oli KuPSin kiistaton maalikuningas 9 maalilla kaudella 1984. Kaudella 1981 hän jakoi KuPSin maalikuninkuuden 11 maalilla Olavi Rissasen kanssa. Suomen Palloliitto nimesi Houtsosen Gladiaattoriksi 18. lokakuuta 2007. *Suomen mestaruudet: 3 (KuPS, 1976, OPS, 1979 ja 1980, lisäksi mm. B-nuorten SM vuonna 1972 ja 1973) *SM-hopeaa: 2 (KuPS, 1975, 1977) *Alle 18-vuotiaiden EM-hopeaa Sveitsissä vuonna 1975 (edelleen Suomen paras arvokisasaavutus). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Suomen ortodoksisen kirkon kirkolliskokousedustajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Kissanliha

300px|pienoiskuva|Kissoja ennen lihaksi päätymistä Kaakkois-Aasiassa Kissanliha on kissoista peräisin olevaa lihaa. Sitä syödään eteläisessä Kiinassa, Vietnamin pohjoisosissa, Perussa ja Sveitsissä. Sota-ajan säännöstelyssä kissoja käytettiin esimerkiksi Isossa-Britanniassa jäniksenlihan korvikkeena. Kuten esimerkiksi koiran ja muiden lemmikkieläinten lihan, myös kissanlihan syömistä pidetään yleisesti etenkin länsimaissa ruokatabuna. Etelä-Kiinassa ja Pohjois-Vietnamissa kissanlihaa syödään talvisin. Kissan mahalaukku ja muut sisälmykset syödään, kuten myös reidet, joista tehdään lihapullia. Päätä ja muita osia ei syödä. Kissanliha on tavanomainen ruoka Perussa, jossa sitä nautitaan viillokkina ja pihveinä. Joissakin osissa Sveitsin maaseutua syödään myös kissanlihaa. Eräs perinteinen resepti on valmistaa kissa timjamin kera. Joskus kissoja keitetään korealaisessa kansanlääkinnässä hermosärkyyn ja niveltulehdukseen tarkoitettavien lääkkeiden valmistamiseen, mutta itse lihaa ei normaalisti syödä. ==Katso myös== * Toksoplasmoosi ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Liha ja lihavalmisteet Luokka:Kissa Luokka:Kiinalainen keittiö Luokka:Vietnamilainen keittiö Luokka:Sveitsiläinen keittiö
Kenttätykistörykmentti 16 (jatkosota)

Kenttätykistörykmentti 16 (KTR 16) oli jatkosodan Suomen maavoimien tykistöyksikkö, jonka perustivat välirauhan 11. prikaatin patteristo sekä Pohjois-Pohjanmaan sotilaslääni kesäkuussa 1941. Rykmentti liitettiin osaksi 3. divisioonaa. ==Perustaminen== *Esikunta ja Esikuntapatteri *I Patteristo (I/KTR 16) muodostui kahdesta varusmiespatterista (1. ja 3. patteri) sekä Oulujoen reserviläisistä muodostetusta 2. patterista, jonka perustamispaikkana oli Pateniemen kansakoulu 15. - 17. kesäkuuta 1941. *II Patteristo (II/KTR 16) muodostui kahdesta varusmiespatterista (4. ja 6. patteri) sekä Haukiputaan reserviläisistä muodostetusta 5. patterista, jonka perustamispaikkana toimi Haukiputaan Asemakylän kansakoulu 15. - 17. kesäkuuta 1941. *III Patteristo (III/KTR 16) muodostettiin Haukiputaan reserviläisistä. Patteriston perustamispaikkana toimi Haukiputaan suojeluskunnantalo 15. - 17. kesäkuuta 1941. ==Keskittäminen ja sodan alun tehtävä== II Patteriston varusmiesyksiköt siirtyivät liikekannallepanossa 4. patteri Tanankajärven maastoon Kuusamon kirkolta viisi kilometriä itään ja 6. patteri siirtyi jo 5. kesäkuuta Kurkijärven varuskunnasta Vanttajajärven pohjoispuolelle leiriytyen sinne ja suorittaen varustelutöitä. Kumpikin patteri siirtyi 27. kesäkuuta lähemmäs valtakunnan rajaa valmistautuen tulitoimintaan. ==Komentaja(t)== Patteristonkomentajina olivat:Paulaharju et al 1994 s. 591 *everstiluutnantti Eino Takkula 15. kesäkuuta 1941 - 1. huhtikuuta 1943 *eversti Karl Schreck 1. huhtikuuta 1943 - 29. helmikuuta 1944 *eversti Jarl Edgren 29. helmikuuta - 22. marraskuuta 1944 == Katso myös == *Suomalaisen kenttätykistön kalusto jatkosodassa ==Lähteet== * * * * * === Viitteet === Luokka:Jatkosodan suomalaiset tykistöyksiköt
Tommi-puukko

Tommi-puukko eli Kainuun puukko on Hyrynsalmella 1800-luvulla kehitetty puukkomalli. Fiskarsin hienotaepajan johtajan englantilaisen Thomas (Tommi) Woodwardin oppipoika Kalle Keränen kehitti mallin vuoden 1868 jälkeen. Kerästä alettiin Woodwardin mukaan nimittää Tommiksi ja hänen valmistamiaan puukkoja Tommi-puukoiksi. Puukon tekotapa säilyi Kerästen suvun salaisuutena aina 1930-luvulle saakka, jolloin puukkoja alettiin jäljitellä ensin Hyrynsalmella ja sitten muualla Kainuussa. Tunnetuksi Tommi-puukon teki presidentti Urho Kekkonen, joka käytti puukkoja eräretkillään ja jakoi kymmeniä puukkoja lahjoiksi eri valtioiden päämiehille. Puukon voi nähdä roikkuvan presidentin vyöllä useissa kuvissa. Nykyään aitoja Tommi-puukkoja valmistavat puukkosepät, mm. Veijo Käpylä. == Lähteet== * Tommi-puukko Museoviraston esittelyssä == Aiheesta muualla == * Kainuun Puukko * tommipuukko.com Luokka:Rakennustyökalut Luokka:Teräaseet
Raskas patteristo 16 (jatkosota)

Raskas patteristo 16 (Rask.Psto 16) oli Pohjois-Pohjanmaan sotilasläänin kesäkuussa 1941 perustama Suomen maavoimien tykistöyksikkö. Patteristo kuului III armeijakuntaan. ==Perustaminen== Raskas patteristo 16 perustettiin Oulussa Koskelankylässä Toppilan seurojentalolla 15.–20. kesäkuuta 1941. Tykkikalustokseen patteristo sai 105 K/29 -kanuunat ja vetokalustoksi Citroën- kuorma-autot, kuusi telaketjutraktoria, tavara-ajoneuvoiksi Ford-kuorma-autot ja johtajia varten henkilöautoja ja moottoripyöriä. Tulenjohto-, mittaus- ja viestikalusto oli tyydyttävällä tasolla. Henkilökohtaisena aseistuksena olivat italialaiset Terni-kiväärit. Konepistooleita oli vain pari patteria kohden.Piirto s. 5 ==Keskittäminen== Patteriston sotavalmiustarkastus oli urheilukentällä 21. kesäkuuta 1941 kello 7.30, ja marssi keskitysalueelle alkoi kello 8.00 eli välittömästi tarkastuksen jälkeen. Marssireitti oli Oulu–Korpi–Ylikiiminki–Vepsä–Vuotto–Puolanka–Kyrö–Hyrynsalmi–Suomussalmi, jonne saavuttiin saman päivän iltana. Patteristo siirtyi lähemmäksi rajaa Saukon maastoon 28. kesäkuuta ja valmistelemiinsa tuliasemiin Raatevaaran länsiosiin 30. kesäkuuta.Piirto s. 7 ==Komentajat== Patteriston komentajina olivat:Suomen Kenttätykistön historia s. 594 *kapteeni Urho Lepikkö 15. heinäkuuta – 8. marraskuuta 1941 *majuri Reino Kekkonen 9. marraskuuta 1941 – 13. tammikuuta 1942 *majuri Tauno Rantala 13. tammikuuta 1942 – 27. heinäkuuta 1944 *kapteeni B. Uggedahl 28. heinäkuuta – 29. syyskuuta 1944 *majuri Tauno Rantala 29. syyskuuta – 20. marraskuuta 1944 ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Jatkosodan suomalaiset tykistöyksiköt
Mäntäkompressori

Mäntäkompressori on kompressorityyppi, jossa ilmaa puristetaan sylinterissä männän avulla. Ilma imetään ensin imuventtiilin kautta, sitten se puristetaan paineventtiilin kautta painesäiliöön tai seuraavaan sylinteriin, jossa sitä puristetaan lisää. == Toiminta == Ilma imetään ensin sylinteriin, jossa sitä puristetaan. Jos kompressori on monivaiheinen, kulkee ilma suoraan seuraavaan sylinteriin, jossa se puristetaan vielä korkeampaan paineeseen. Mäntäkompressori on hyvä, jos tarvitaan laajaa käyttöaluetta ja korkeita paineita. Paine voidaan saada jopa 1000 baariin saakka. Mäntäkompressorin heikkous on se, että se tuottaa painetta sykkivästi, mutta se saadaan tasattua paineilmasäiliön avulla. Vahvuuksia on taas se, että imuventtiileitä voidaan pakko-ohjata, jolloin kompressori saadaan tyhjäkäytölle. Tällöin on mahdollisuus säätää ilman tuottoa ja saada säästöjä, kun konetta ei tarvitse käyttää katkonaisesti. == Lähteet == *Keinänen, Kärkkäinen: Automaatiojärjestelmien hydrauliikka ja pneumatiikka. Luokka: Kompressorit
Greg Classen

Greg Classen (s. 24. elokuuta 1977 Aylsham, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi NHL:n työsulun aikaan Porin Ässissä kaudella 2004–2005. Classenin pelipaikka on keskushyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä Rostock Piranhas joukkueessa Saksan kolmannella sarjatasolla eli Oberliigassa. Classenilla on myös Saksan kansalaisuus ja hän on pelannut Saksassa yhtäjaksoisesti kaudesta 2010–2011. ==Tilastot== 1998–99 Merrimack College NCAA 36 14 11 25 28 -- -- -- -- -- 1999–00 Merrimack College NCAA 36 14 16 30 16 -- -- -- -- -- 1999–00 Milwaukee Admirals IHL 11 1 0 1 2 2 0 0 0 2 2000–01 Milwaukee Admirals IHL 23 5 10 15 31 5 0 0 0 0 2000–01 Nashville Predators NHL 27 2 4 6 14 -- -- -- -- -- 2001–02 Nashville Predators NHL 55 5 6 11 30 -- -- -- -- -- 2001–02 Milwaukee Admirals AHL 8 2 4 6 12 -- -- -- -- -- 2002–03 Milwaukee Admirals AHL 72 20 28 48 61 6 1 1 2 4 2002–03 Nashville Predators NHL 8 0 0 0 4 -- -- -- -- -- 2003–04 Milwaukee Admirals AHL 68 18 29 47 95 20 4 3 7 12 2004–05 Porin Ässät SM-liiga 42 8 10 18 74 2 0 0 0 0 2005–06 Milwaukee Admirals AHL 76 24 26 50 67 21 1 15 16 18 2006–07 Hamburg Freezers DEL 50 9 26 35 70 7 1 0 1 14 2007–08 Manitoba Moose AHL 77 11 15 26 67 6 1 1 2 6 2008–09 Providence Bruins AHL 1 0 0 0 2 -- -- -- -- -- 2008–09 San Antonio Rampage AHL 19 2 5 7 14 -- -- -- -- -- 2008–09 Iserlohn Roosters DEL 24 5 5 10 10 -- -- -- -- -- 2009–10 Rapperswil-Jona Lakers NLA 2 0 0 0 2 -- -- -- -- -- 2009–10 EHC Basel NLB 22 2 9 11 24 -- -- -- -- -- 2009–10 HC Sierre NLB 0 0 0 0 0 4 0 1 1 2 2010–11 Kölner Haie DEL 45 10 17 27 30 5 1 1 2 2 2011–12 Kölner Haie DEL 52 5 8 13 36 6 0 0 0 6 2012–13 Kölner Haie DEL 45 1 5 6 10 12 1 2 3 18 2013–14 ERC Ingolstadt DEL 43 3 6 9 32 18 1 0 1 2 Yhteensä NHL 90 7 10 17 48 -- -- -- -- -- Yhteensä DEL 259 33 67 100 188 48 4 3 7 42 == Lähteet == * * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Saksalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ulkotuotantoauto

Ulkotuotantoauto tai ulkolähetysauto () on televisio- tai radiotuotannossa käytettävä tuotantoyksikkö, millä voidaan tehdä suoria lähetyksiä tai nauhoituksia studioitten ulkopuolella. ==Televisio== Televisiotuotannossa ulkotuotantoautolla tarkoitetaan tavallisesti television monikamerakuvauksessa käytettyä kuvausautoa. Ulkotuotantoauton kori muistuttaa suurimmillaan bussia tai tv-kalusto on rakennettu eräänlaiseen rekan perävaunuun. Pienimmillään tarvittavat tuotantotilat ja tekninen kalusto on sijoitettu pakettiauton tai asuntovaunun runkoon. Tuotantoyksikkö koostuu täydellisestä tv-tuotantoon tarvittavasta kalustosta. Ulkotuotantoautossa on tv-ohjaamo, videomikseri, kuvatarkkaamo, äänitarkkaamo sekä kuvan ja äänen tallennuslaitteistot. Siellä voi sijaita myös tv-valaistuksessa käytettävä valopöytä ss. 403-404. Lisäkalustoa kuljetetaan kalustoautossa. Vakituisten kameroitten määrä vaihtelee auton kapasiteetista riippuen tavallisesti kahdesta kahdeksaan. Yleensä voidaan kytkeä myös lisäkameroita. Kameroitten videosignaali ja komentoyhteydet autoon kulkevat kamerakaapeleita pitkin tai langattomasti linkeillä. Suurissa urheilukilpailuissa, konserteissa ja mittavissa tapahtumissa saatetaan useampia ulkotuotantoautoja kytkeä yhteen, jolloin kameroitten määrä voi olla useita kymmeniä. Erikoistapauksissa, kun tarvitaan todella mittavaa ja monipuolista tuotantokalustoa, voidaan laaja ulkotuotantokalusto ohjaamoineen, tarkkaamoineen ja kameroineen rakentaa tilapäisesti eräänlaisena palapelinä johonkin rakennukseen, vaikkapa stadionin tai jäähallin tiloihin s. 403 ss. 116-123. Ulkotuotantoauton ohjaamossa työskentelevät ohjaaja, kuvaussihteeri ja mikseri, kuvatarkkaamossa kuvatarkkailija ja mahdollisesti kuvaaja. Äänitarkkaamossa äänen tasoa ja laatua säätää äänitarkkailija. Kuvauspaikalla henkilökuntaan kuuluvat mm. kameramiehet, äänitarkkailijat, studio-ohjaaja ja valaistustarkkailijat s. 180. Suorissa lähetyksissä video- ja äänisignaali lähetetään ulkotuotantoautosta tv-keskukseen (esim. Yleisradiossa Pasilan tv-keskukseen), mistä ne välitetään edelleen kytkentäkeskuksen ja lähetysyksikön kautta katsojille. Signaalit kulkevat joko linkkiketjun kautta, satelliittiteitse tai valokaapelilla. Nauhoitetut lähetykset tallennetaan joko ulkotuotantoautossa tai tv-keskuksessa ss. 404-407. ==Radio== Radion ulkotuotantoautoissa on äänitarkkaamo äänipöytineen ja äänen muokkauksessa tarvittavine laitteineen. Auton kalustoon kuuluu myös äänen tallentamiseen ja lähettämiseen tarvittava tekniikka. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Televisiotuotanto Luokka:Erikoisajoneuvot
Indonesian vaakuna

Indonesian vaakuna () on Indonesian kansallistunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Sen suunnitteli Pontianakin sulttaani Hamid II ja se hyväksyttiin maan viralliseksi vaakunaksi 11. helmikuuta 1950. Vaakunan pääosan muodostaa garuda, jonka rinnassa on kilpi ja jaloissa tekstinauha, jossa lukee vanhalla jaavan kielellä Bhinneka Tunggal Ika (). Kilven viisi symbolia edustavat Indonesian valtion virallisen filosofian pancasilan viittä periaatetta: uskoa yhteen jumalaan (tähti), oikeudenmukaista ja sivistynyttä ihmisyyttä (ketju), Indonesian yhtenäisyyttä (Banianpuu), sisäisen tietouden ohjaamaa yksimielistä demokratiaa (bantengin pää) ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta (riisi ja puuvilla). == Lähteet == Vaakuna Luokka:Valtioiden vaakunat
Francisco Serrão

Francisco Serrão (, k. 1521) oli portugalilainen tutkimusmatkailija ja Fernão de Magalhãesin serkku tai hyvä ystävä. Hänen matkansa vuonna 1512 oli ensimmäinen tiedossa oleva eurooppalaisen tekemä purjehdus itään ohi Malakan ja Indonesian halki sen tuottoisille 'Maustesaarille' Molukeille. Hän liittoutui Ternaten hallitsijan sulttaani Bayan Sirrullahin kanssa, ja hänestä tuli tämän neuvonantaja. Hän jäi Ternatelle, jossa hän kuoli salaperäisesti samoihin aikoihin kuin Magalhães. == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1521 kuolleet
Furiiri

Furiiri () on aiemmin useiden maiden maavoimissa käytössä ollut sotilasarvo, jota kantoivat majoituksesta ja muonituksesta vastanneet aliupseerit. Ruotsin puolustusvoimissa on käytössä kaksikin arvoastetta, furiiri ja ylifuriiri (), jotka kuuluvat alipäällystöön. Kustaa Vaasan hallintokaudella furiiri toimi komppanian majoitus- ja muonitusvastaavana, mutta myöhemmin arvosta tuli tavallinen sotilasarvo, joka 1875 korvattiin faanjunkkarilla. Furiirin arvo otettiin uudelleen käyttöön 1914, jolloin siitä tuli ylin alipäällystön arvo Ruotsin armeijassa. Vuonna 1926 arvo otettiin käyttöön Ruotsin ilmavoimissa ja 1940 laivastossa. Ylifuriirin arvo otettiin käyttöön 1942. Nykyisin furiiri ja ylifuriiri sijoittuvat arvoasteikossa korpraalin ja kersantin väliin.Nationalencyklopedin, Bokförlaget Bra Böcker 1992 ==Hovifuriiri== Hovifuriiri on hovipalvelija, joka hovin palvelusväen eli hovikunnan esimiehenä toimivan hovimarsalkan alaisuudessa hoitaa talousasioita ja valvoo palveluskunnan toimia. ==Lähteet== Luokka:Sotilasarvot
Kuta

Kuta on kaupunki Balin saaren eteläosassa Indonesiassa. Se oli aiemmin kalastajakylä, mutta siitä kehittyi ensimmäinen Balin matkailukeskus, ja se on Indonesian merkittävin matkailukohde. Se tunnetaan pitkistä hiekkarannoistaan, erilaisista majoituspalveluistaan ja ravintoloistaan ja baareistaan. Kaupungissa on merkittävä australialainen asujaimisto. Kaupungin lähellä sijaitsee Ngurah Rain lentoasema. Ennen matkailun yleistymistä Kutassa oli buddhalainen temppeli ja satamapaikka jokisuussa. Sataman ansiosta Kuta on ollut portti Etelä-Balille 1700-luvulta lähtien. Vielä 1830-luvulla Kutassa käytiin vilkasta orjakauppaa. Tanskalainen kauppias Mads Lange rakensi kauppa- aseman 1800-luvulla joen lähelle. Hän toimi usein välittäjänä paikallisen väestön ja hollantilaisten siirtomaalaisten välillä. Langen hauta on temppelissä joen rannalla. Kutan suosio matkailukohteena alkoi 1960-luvulla, kun hipit ja surffaajat löysivät sen. 12\. lokakuuta 2002 Kutassa sijainneeseen yökerhoon tehtiin pommi-isku, jossa kuoli 202 henkilöä. Suurin osa uhreista oli matkailijoita. Heistä 88 oli kotoisin Australiasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuta Kerran elämässä -blogi Luokka:Indonesian kaupungit Luokka:Bali
Ultraäänianturi

Ultraäänianturi on mittauslaite, jota voidaan käyttää esimerkiksi liikkeen havaitsemiseen ja mittaamiseen. Ultraäänellä voidaan havaita kuuloalueen ulkopuolelle jäävät äänet ja esimerkiksi käytettäessä ultraäänianturia 100 Hz:n taajuudella voidaan mitata kohteen paikka sata kertaa sekunnissa eli kymmenen millisekunnin välein. ==Lähteet== * Inkinen, Tuohi: Momentti 2 Insinöörifysiikka Luokka:Mittaustekniikka de:Ultraschall#Erzeugung und Registrierung der Ultraschallwellen
Wallacea

Wallacea on eliömaantieteellinen nimitys Indonesiassa sijaitsevalle saariryhmälle, jonka erottavat Aasian ja Australian mannerjalustoista syvän veden salmet. Wallacean saarten länsipuolella on Sundamaa, johon kuuluvat Malakan niemimaa, Sumatra, Borneo, Jaava ja Bali ja jonka Wallacen linja erottaa Wallaceasta. Wallacean etelä- ja itäpuolella ovat Länsi-Oseania sekä Australia ja Uusi-Guinea. == Katso myös == * Wallacen linja == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesian maantiede Luokka:Eliömaantiede Luokka:Oseanian maantiede
Pehr Gullstén

Pehr Gullstén eli Pekka Kukkonen (25. maaliskuuta 1770 Ahmas, Utajärvi – 1. syyskuuta 1825 Rovaniemi) oli suomalainen runonlaulaja ja lukkari. Kukkolan lukkarisukuun kuuluneen Pekka Kukkosen vanhemmat olivat Jaakko Holappa, myöhemmin Kukkonen ja Reeta Räisänen. Kukkonen oppi jo lapsuudessaan runoja ja loitsuja äidiltään sekä muilta Ahmaksen kylän runonlaulajilta. Äidin kuoltua 1786 Kukkonen muutti kahden veljensä ja isänsä kanssa Ouluun. Oulussa hän muutti sukunimekseen Gullstén, opiskeli lukkariksi ja hän toimi Rovaniemen lukkarina 1800–1825. Gullstén harjoitti lukkarin toimen ohella myös välskärin, rokottajan ja lukkarikoulun opettajan tointa. Gullstén kiersi piirilääkäri Zacharias Topelius vanhemman kanssa rokotusmatkoilla Kemin seudulla vuonna 1804. Hän sai Topeliukselta opetusta välskärin taidoissa ja kansanrunojen keräilyä harrastanut Topelius puolestaan merkitsi muistiin Gullsténin laulaman runon Ilman Immen kosinnasta. Gullstén sai mainetta runojen osaajana ja vuonna 1819 Turun akatemiassa suomen kieltä tutkinut Reinhold von Becker (1788–1858) matkusti Rovaniemelle ja keräsi Gullsténilta talteen Väinämöis-aiheisia runoja sekä loitsuja. Tämä kokoelma julkaistiin Turun Wiikko-Sanomissa, ja Gullsténilta kerättyjä runoja oli mukana myös Kalevalassa. Pehr Gullsténin poika Jaakko Gullstén (1813–1868) ja pojanpoika Pekka Gullstén (1839–1916) jatkoivat samassa ammatissa lukkareina. Myös Paasilinnan veljekset Erno, Reino, Arto ja Mauri Paasilinna kuuluvat Gullsténin jälkeläisiin sillä heidän isänsä konstaapeli Väinö Gullsténin (1902–1950, vuodesta 1934 Paasilinna) isä Juho Gullstèn oli Pehr Gullsténin pojanpojanpoika. Vuonna 1970 paljastettiin Rovaniemen Lappia-talossa Pehr Gullsténin muistolaatta. == Lähteet == * Henkilögalleria – Pehr Gullstén. Kirjastovirma. * Paasilinnojen suku. ==Kirjallisuutta== * * == Aiheesta muualla == * Pehr Gullsténin sukupuu Holappa Sukuseura ry:n sivuilla Luokka:Runonlaulajat Luokka:Vuonna 1770 syntyneet Luokka:Vuonna 1825 kuolleet
Lehigh’n yliopisto

Lehigh’n yliopisto (, ['liːhaɪ]) on yksityinen yliopisto Bethlehemissä, Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa. Sen neljä tiedekuntaa ovat sovelletut luonnontieteet, humanistis-luonnontieteellinen, kauppatieteet ja kasvatustieteellinen. ==Historia== Lehigh’n yliopiston perusti vuonna 1865 liikemies Asa Packer. Pörssiromahdus vuonna 1893 oli vakava isku yliopiston taloudelle. Tämän vuoksi yliopisto sanoutui virallisesti irti episkopaalisesta kirkosta, jotta voisi saada valtion rahoitusta. ==Urheilu== Lehigh’n virallinen urheilujoukkue on tunnettu nimellä Lehigh Mountain Hawks vuodesta 1995. Patriot Leaguen jäsenenä yliopisto kilpailee NCAA:n ensimmäisessä divisioonassa 25 urheilulajissa. Se tunnetaan kilpailustaan Lafayette Collegen kanssa. ==Aiheesta muualla== *Lehigh’n yliopiston viralliset sivut Luokka:Pennsylvanian yliopistot ja korkeakoulut
Hovimies

Hovimies on aiemmin käytössä ollut nimitys, joka tarkoitti kuninkaan tai ruhtinaan hovissa palvelevaa aatelismiestä."Hovimies", Facta 2001, osa 6, palsta 194–195, WSOY 1983 Keskiajalla aatelismiehen tärkein arviointiperuste oli hänen kelpoisuutensa asepalvelukseen. Tämän ritari-ihanteen vähitellen väistyessä kehittyi Espanjassa ja Italiassa 1400-luvulla uusi aatelisihanne. Tämän uudentyyppisen hovimiehen arviointiperusteena oli kirjallinen oppineisuus sekä hallitut käyttäytymistavat. Ihanteellisen hovimiehen ominaisuudet kokosi kirjaansa italialainen diplomaatti ja kirjailija Baldassare Castiglione, jonka teos Il libro del cortegiano julkaistiin 1528. Suomeksi tämä Hovimies-nimen saanut kirja ilmestyi J. A. Hollon suomentamana 1957. Uuden ihanteen mukaisista oppineista hovimiehistä kehittyi virka-aateli, joka turvasi aatelissäädyn johtoaseman valtion uudessa keskitetyssä virkakoneistossa. Kirjassaan Castiglione lanseerasi käsitteen sprezzatura. Hovimiehen piti taitaa sotimisen ja ratsastamisen lisäksi myös tanssin, musiikin, runouden ja hurmaavan käytöksen. Kaikki tämä täytyi tehdä näennäisen huolettomasti (con sprezzatura), sen piti näyttää luonnolliselta, eikä tekeminen saanut näyttää vaativan ponnisteluita. == Hovinainen == Hovinaiseksi kutsutaan hienostonaista, joka on palkattu kuningattaren tai prinsessan palvelukseen."Hovinainen", Facta 2001, osa 6, palsta 195, WSOY 1983 == Lähteet == * Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1961 ===Viitteet=== Luokka:Aateli
Aappo Jurvelin

Aappo Jurvelin (23. helmikuuta 1870 Utajärvi – 14. tammikuuta 1962 Utajärvi) oli suomalainen Utajärven Ahmaskylällä asunut kansanparantaja ja maanviljelijä. Jurvelin tunnettiin luunmurtumien ja jäsenvikojen korjaajana sekä kotieläinten parantajana. Oravan talossa Utajärven kirkonkylässä syntynyt Jurvelin muutti jo 6-vuotiaana setänsä kanssa tämän ostamaan Siiran taloon. Jurvelinin setä myi myöhemmin Siiran talon ja osti Säräisniemeltä Nuutilan talon. Aappo Jurvelin palveli täällä renkinä kuuden vuoden ajan. Palkasta säästämilään rahoilla hän osti sitten Kiviharjun talon Utajärven Ahmasjärven rannalta. Jurvelin raivasi tilalleen lähes 20 hehtaaria uutta peltoa kuokalla ja lapiolla. Hän jäi leskeksi ja joutui hoitamaan yksin sekä emännän työt että myös perheen kaksi lasta. Jurvelin oli oppinut parantajan taidot isältään Pekka Pekanpoika Jurvelinilta, joka taas oli saanut ne omalta isältään Utajärven lukkarina toimineelta Pekka Jurvelinilta ollessaan tämän apulaisena. Lukkarin toimeen kuului aikoinaan myös välskärin tehtävät. Aappo Jurvelin harjoitti parantajantointaan talonpidon ohella ja hänen luonaan kävi potilaita ympäri Suomea. Jurvelin kävi myös itse potilaidensa luona. Hän hoiti enimmäkseen käsi- ja jalkavammoja, mutta asetteli myös selkä- ja niskanikamia paikoilleen. Jurvelin hoiti myös eläimiä ja korjasi erityisesti hevosten sijoiltaan menneitä jalkoja. Jurvelin hankki myös kevätmarkkinoilta talven aikana savotoilla huonoon kuntoon ajettuja hevosia, hoiti ne kesän aikana terveiksi ja myi hevoset sitten syysmarkkinoilla. == Lähteet == * Kirjastovirma: Henkilögalleria - Aappo Jurvelin Luokka:Suomalaiset kansanparantajat Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Differentiaalinen GPS

Differentiaalinen GPS-paikannus (DGPS) on GPS-paikannuksen alueellinen tarkennusmenetelmä. Se käyttää tarkkaan paikannettuja kiinteitä maa-asemia, jotka mittaavat GPS-signaaleista alueellisen paikannusvirheen ja välittävät paikannukseen korjaustiedon alueella liikuville laivoille jne. ==Merenkulku== Yhdysvaltain rannikkovartiosto ylläpitää sen rannikoiden merenkulun DGPS- järjestelmääMicrosoft Word - DISCL.DOC , jossa korjaustieto välitetään laivoille 285–325 kHz:n taajuuksilla. Samanlainen järjestely on myös Australiassa.AMSA's DGPS Service - Status Euroopassa DGPS-järjestelmiä ovat kehittäneet mm. Ruotsin ja Suomen merenkulkuhallinnot. Suomessa Väylävirastolla ja Traffic Management Finlandilla on yhdeksän rannikkoasemaa DGPS-korjaustietojen välittämiseen laivoille.https://vayla.fi/ammattimerenkulku/liikkuminen- vesivaylilla/radionavigaatiopalvelut ==Ilmailu== DGPS:n nähdään aikanaan korvaavan lentokoneiden laskussa käytettävän ILS-paikannuksen. Ilmailussa Yhdysvaltain, Kanadan ja Meksikon alueella toimii WAAS DGPS-järjestelmä. EU:n kehittämä EGNOS-järjestelmä on otettu käyttöön 1. lokakuuta 2009. EGNOS on laajemman Galileo-palvelun edeltäjä. ==Tausta== DGPS sai alkunsa siitä, että GPS:n julkista signaalia huononnettiin 2000-luvun alkuun asti tarkoituksella. GPS:n tullessa käyttöön myös DGPS-järjestelmät oli rakennettu. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * US NDGPS fact sheet * US coverage maps * Canadian Coast Guard DGPS information (English) * Canadian Coast Guard DGPS information (French) * Product Survey on RTK DGPS receivers for (mainly) hydrographic use * DGPS Decoding Software * Useful DGPS Links, Databases and Resources * DGPS News & Information Luokka:GPS