EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Meursault

Meursault on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche- Comtén alueella. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Beaunen kaupungista lounaaseen. Kaupungintalo on entinen linna Château fort de Meursault. Rakennuksen näyttävä katto on valmistettu burgundilaisesta lasitetusta kattotiilestä. Rakennus oli näyttämönä Gérard Ouryn ohjaamassa elokuvassa Suuri huviretki (La Grande Vadrouille, 1966). ==Viinintuotanto== Kunta sijaitsee Côte de Beaunen viinintuotantoalueella, ja siellä tuotetut viinit saavat käyttää Meursault (AOC) laatumerkintää. Alueella tuotettu viini on valtaosaltaan chardonnay-rypäleestä tehtyä valkoviiniä. Kunnan alueella on viljelty viiniä vuodesta 1098 lähtien, jolloin Cîteaux’n luostarin munkit istuttivat tänne ensimmäiset viiniköynnökset. Tiedosto:Vendanges_à_Meursault_(Bourgogne).JPG|Sadonkorjuu käynnissä viinitilalla Tiedosto:Meursault_Charmes_Ier_cru.JPG|Meursault Charmes 1er Cru ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Should've Known Better

Should've Known Better on Soluna Samayn esittämä kappale, jolla hän edusti Tanskaa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valikoitui Tanskan edustuskappaleeksi sen voitettua tanskalaisen Melodi Grand Prix 2012 -laulukilpailun 21. tammikuuta. Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 22. toukokuuta ja pääsi 26. toukokuuta pidettyyn finaaliin, jossa se sijoittui 23:ksi 26 kilpailijan joukosta. ==Listasijoitukset== Lista (2012) Korkein sijoitus Belgia (Ultratip Flanders)https://www.ultratop.be/nl/song/ec25f/Soluna-Samay-Should've-Known- Better 66 Irlanti (IRMA)https://web.archive.org/web/20120511020134/http://irma.ie/aucharts.asp 98 Itävalta (Ö3 Austria Top 40)https://austriancharts.at/showitem.asp?interpret=Soluna+Samay&titel;=Should%27ve+Known+Better&cat;=s 51 Saksa (Offizielle Deutsche Charts)https://www.offiziellecharts.de/titel- details-967263 51 Sveitsi (Schweizer Hitparade)https://hitparade.ch/song/Soluna-Samay/Should've-Known-Better-967263 67 Tanska (Tracklisten)https://danishcharts.dk/showitem.asp?interpret=Soluna+Samay&titel;=Should%27ve+Known+Better&cat;=s 1 ==Lähteet== *https://eurovision.tv/participant/soluna-samay Luokka:Tanskan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2012 euroviisuedustuskappaleet
Epidendrumit

Epidendrumit (Epidendrum) on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Epidendrumeita kasvaa sekä epifyytteinä eli päällyskasveina, että maassa. Suvusta tunnetaan yli tuhat lajia. Niitä tavataan trooppisessa Amerikassa. Lajien ulkonäkö vaihtelee suuresti, joillakin on varsimukuloita ja pari nahkeaa lehteä, toisilla mukulat puuttuvat ja varsi on pitkä ja hento. Monilla lajeilla on näyttävä kukka jonka takia niitä kasvatetaan koristekasveina. == Lajeja == Suvussa on kolme suomeksi nimettyä lajia: * seittiepidendrum (Epidendrum ciliare) * yöepidendrum (Epidendrum nocturnum) * tuliepidendrum (Epidendrum radicans) == Lähteet == Luokka:Kämmekkäkasvit
Wollastoninkellopuu

Wollastoninkellopuu (Musschia wollastonii) on Madeiralla kasvava puumainen, harvinainen kellokasvilaji. Se luokitellaan erittäin uhanalaiseksi, sillä lajia on jäljellä alle 250 yksilöä ja elinympäristöt saattavat olla vaarassa vieraslajien leviämisen vuoksi. Wollastoninkellopuu kasvaa luonnossa hajanaisesti lähinnä Madeiran saaren pohjoisrannikon tuntumassa 400–900 metrin korkeudella. Se kasvaa varjoisten, kosteiden laaksojen laurisilva-metsissä kanarianviherlaakerin kanssa, mesityräkin luonnehtimassa kasvillisuudessa. == Lähteet == Luokka:Kellokasvit Luokka:Madeiran kasvisto Luokka:Uhanalaiset kasvit
Kuropalot

Kuropalot (Alhagi) on hernekasveihin kuuluva suku, jossa on neljä lajia. Ne ovat okaisia pensaita, joilla on nimensä mukaisesti papujen ympärille kuroutuneet palot. Kuropalkoja esiintyy alkuperäisenä Aasiassa ja Pohjois- Afrikassa. Alhagi graecorum esiintyy myös Kreikassa. Lajin oksat erittävät syötävää luonnonkumia. == Lajit == * Alhagi brevispina Maire * Alhagi graecorum Boiss. * kamelinkuropalko (Alhagi maurorum Medik.) * Alhagi pseudalhagi (M.Bieb.) Desv. ex Wangerin == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kuropalot – Alhagi Luokka:Hernekasvit
Katkopalot

Katkopalot (Desmodium) on hernekasveihin kuuluva suku, jossa on 185 lajia. Ne ovat kasvutavaltaan vaihtelevia, ruohoja tai pensaita. Katkopalkoja esiintyy Pohjois-Amerikassa, Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Etelä-Aasiassa ja Australiassa. Lajit jakautuvat eri maanosiin seuraavasti: Afrikka ja Madagaskar noin 40 lajia, trooppinen Kaakkois-Aasia noin 70 lajia, Kiina ja Itä-Aasian lauhkea vyöhyke noin 35 lajia Yhdysvaltojen eteläosa noin 35 lajia Meksiko noin 80 lajia, Keski-Amerikka, Karibia ja Etelä-Amerikka noin 80 lajia (Argentiina 21 lajia) ja Australia noin 14 lajia. == Lajeja == * Desmodium canadense * Desmodium gangeticum → nykyisin Pleurolobus gangeticus * Desmodium incanum * Desmodium uncinatum == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Katkopalot – Desmodium Luokka:Hernekasvit
Pensasapilat

Pensasapilat (Lespedeza) on hernekasveihin kuuluva suku, jossa on 45 lajia. Niitä esiintyy Etelä- ja Itä-Aasiassa, Australiassa, Yhdysvalloissa ja Meksikossa. Pensasapilat ovat ruoho- tai puuvartisia pensaita, joita on käytetty rehukasveina. Mantsurianpensasapila esiintyy vieraslajina Itä- Euroopassa. Lisäksi kiinanpensasapila, joka on toistaiseksi levinnyt Yhdysvaltoihin, on ennakoidusti lisätty Euroopan unionin haitallisten vieraslajien luetteloon. == Lajeja == * mantsurianpensasapila, mantšurianpensasapila (Lespedeza bicolor) * tupsupensasapila (Lespedeza capitata) * kiinanpensasapila (Lespedeza cuneata, syn. L. juncea var. sericea) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Lespedeza * Suomen Lajitietokeskus: Pensasapilat – Lespedeza Luokka:Hernekasvit
Kirrikämmekät

Kirrikämmekät (Bulbophyllum) on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Kirrikämmekät on lajimäärältään suurin orkideasuku, johon kuuluu noin 2170 lajia. Useimmat kirrikämmekkälajit ovat pieniä tai keskikokoisia köynnöstäviä päällyskasveja. == Lajeja == Suomeksi on nimetty neljä kirrikämmekkälajia:Suomen Lajitietokeskus: Kirrikämmekät – Bulbophyllum * käpykirrikämmekkä (Bulbophyllum careyanum) * seppelkirrikämmekkä (Bulbophyllum corolliferum) * sarjakirrikämmekkä (Bulbophyllum longiflorum) * vankkakirrikämmekkä (Bulbophyllum maximum) == Lähteet == Luokka:Kämmekkäkasvit
Viuhkakukat

Viuhkakukat eli siniviuhkat (Scaevola) on siniviuhkakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 115 lajia. Ne ovat ruohoja, pensaita tai pieniä puita. Viuhkakukkia esiintyy erityisesti tropiikin ja subtropiikin rannikoilla. Niitä kasvaa Amerikassa, Afrikassa, eteläisessä Aasiassa, Australiassa, Intian valtameren ja Tyynenmeren saarilla. Tunnetuimpia lajeja on Australiasta kotoisin oleva siniviuhka (Scaevola aemula), jota viljellään usein kesäkukkana ja amppelikasvina. == Lajeja == * siniviuhka eli siniviuhkakukka (Scaevola aemula) * dyyniviuhkakukka (Scaevola calendulacea) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Scaevola * Suomen Lajitietokeskus: Viuhkakukat – Scaevola Luokka:Asterales
Mikko Halkilahti

Leonard Mikael (Mikko) Halkilahti (4. tammikuuta 1884 Turku – 28. helmikuuta 1962 Helsinki)Kuolleita, Taiteilija Leonard Mikael (Mikko) Halkilahti, Uusi Suomi 1962, No 63, sivu 4, julkaistu 6.3.1962 oli suomalainen Turusta kotoisin ollut taidemaalari. Hän asui 1920-luvun alusta lähtien ulkomailla, pääasiassa Pariisissa ja Berliinissä, joissa opiskeli kuvataiteita.Hufvudstadsbladet 1962, No 65, sivu 9, julkaistu 8.3.1962Bukowskis Bukipedia : Mikko Halkilahti Pariisin taide-elämää painaa pula-aika, Turun Sanomat, 02.07.1935, nro 173, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotTaidenäyttely, Turun Sanomat, 20.09.1935, nro 253, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Suomeen Halkilahti palasi ennen toista maailmansotaa ja piti taidenäyttelyitä Helsingissä. Halkilahti vaikutti myös teatterissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Mesikämmekät

Mesikämmekät (Herminium) on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Mesikämmekät ovat pienikokoisia, maassa kasvavia kämmeköitä, joilla on vain muutamia lehtiä ja pystyasentoinen kukinto, jonka muodostavat pienet vihreät tai keltaiset kukat. Sukuun kuuluu noin 30 lajia. Suomessa on aiemmin esiintynyt yksi suvun laji, mesikämmekkä eli lettomesikämmekkä (Herminium monorchis), joka on hävinnyt.Suomen Lajitietokeskus: Mesikämmekkä (lettomesikämmekkä) – Herminium monorchis Viitattu 27.11.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Mesikämmekät – Herminium Luokka:Kämmekkäkasvit
Ligny-en-Barrois’n kantoni

Ligny-en-Barrois on Ranskassa yksi Meusen departementin kantoneista (yleisneuvoston vaalipiiri). Se käsittää 40 kuntaa. Ligny-en-Barrois’n kantonin keskustoimisto on Ligny-en-Barrois’n kunnassa. == Kunnat == Ligny-en- Barrois’n kantonin kunnat: * Abainville * Amanty * Badonvilliers-Gérauvilliers * Biencourt-sur-Orge * Bonnet * Le Bouchon-sur-Saulx * Brauvilliers * Bure * Chanteraine * Chassey-Beaupré * Couvertpuis * Dainville-Bertheléville * Dammarie-sur-Saulx * Delouze-Rosières * Demange-Baudignécourt * Fouchères-aux- Bois * Givrauval * Gondrecourt-le-Château * Hévilliers * Horville-en-Ornois * Houdelaincourt * Ligny-en-Barrois * Longeaux * Mandres-en-Barrois * Mauvages * Menaucourt * Ménil-sur-Saulx * Montiers-sur-Saulx * Morley * Naix-aux-Forges * Nantois * Ribeaucourt * Les Roises * Saint-Amand-sur-Ornain * Saint-Joire * Tréveray * Vaudeville-le-Haut * Villers-le-Sec * Vouthon-Bas * Vouthon-Haut == Lähteet == Luokka:Ranskan kantonit
Lasikatto (elokuva)

Lasikatto on Mari Soppelan ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalais–islantilais-alankomaalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2022. Elokuva käsittelee naisten työelämässä kohtaamia lasikattoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2022 dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Elokuvat liike-elämästä
Enkelikämmekät

Enkelikämmekät (Aerangis) on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Enkelikämmeköitä tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa ja Sri Lankassa. Suvusta tunnetaan noin 50 lajia. Joitakin niistä kasvatetaan koristekasveina. == Lajeja == Suvun suomeksi nimettyjä lajeja ovat: * masainenkelikämmekkä (Aerangis confusa) * pastorinenkelikämmekkä (Aerangis ellisii) * kenianenkelikämmekkä (Aerangis thomsonii) * ugandanenkelikämmekkä (Aerangis ugandensis) File:Orchids- their culture and management (1903) (20562907958).jpg| Aerangis ellisii File:Aerangis thomsonii Orchi 001.jpg| Aerangis thomsonii File:Aerangis ugandensis Orchi 002.jpg| Aerangis ugandensis == Lähteet == Luokka:Kämmekkäkasvit
Jodi Balfour

Jodi Balfour (s. 29. lokakuuta 1987 Kapkaupunki) on eteläafrikkalainen näyttelijä. Balfour tunnetaan muun muassa kanadalaisesta Bomb Girls -televisiosarjasta (2012–2013), jossa hän esitti ammustehtaassa työskentelevää Gladys Withamia. Balfour on esiintynyt myös yhdysvaltalaisessa draamasarjassa Quarry (2016) ja brittiläisessä rikossarjassa Rellik (2017). Netflix-sarja The Crownin toisella tuotantokaudella (2017) hän näytteli Jackie Kennedyä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Eteläafrikkalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yksisuuntainen varianssianalyysi

Yksisuuntainen varianssianalyysi on varianssianalyysin tapaus, jossa on yksi selittävä muuttuja. Se onkin yksinkertaisin varianssianalyysin tapaus. Sen avulla voidaan selvittää poikkeavatko eri ryhmien keskiarvot toisistaan. ==F-testi== Yksisuuntaisessa varianssianalyysissä testisuure F (Fisherin F-suhde):Mellin s. 443 F=\frac{N-k}{k-1}\cdot\frac{\sum_{j=1}^{k} n_j(\bar{Y}_{j} - \bar{Y})^2}{\sum_{j=1}^{k}\sum_{i=1}^{n_{i}} \left( Y_{ij}-\bar{Y}_{j} \right)^2} \bar{Y}_{j} = \text{Ryhmän j keskiarvo}, \bar{Y} = \text{Kokonaiskeskiarvo} ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Tilastollinen testaus
Keskiarvon keskivirhe

Keskiarvon keskivirhe on tilastollinen tunnusluku, joka kuvaa kuinka paljon keskimäärin otoskeskiarvot poikkeavat populaation keskiarvosta. Matemaattisesti se määritellään: \sigma_{\bar{x}} = \frac{\sigma}{\sqrt{n}} \text{, jossa } \sigma \text{ = populaation hajonta ja } n \text{ = otoskoko} Keskiarvon keskivirheen avulla voidaan arvioida hyvin otoskeskiarvo estimoi koko populaation keskiarvoa. Määritelmästä voidaan päätellä, että estimointia voidaan parantaa otoskokoa kasvattamalla. Samoin jos koko populaation hajonta on pientä, voidaan otoskeskiarvojen avulla estimoida koko populaation paremmin kuin sellaisten populaatioiden, joiden hajonta on suurta. ==Lähteet== Luokka:Tilastotiede
Mediaanin absoluuttinen keskipoikkeama

Mediaanin absoluuttinen keskipoikkeama () on tilastollinen tunnusluku, joka kuvaa kuinka paljon tietojoukon havainnot poikkeavat toisistaan. Jos havainnot muodostavat joukon X, MAD = \text{mediaani}(|X_i - \text{mediaani}(X)|) \text{, jossa } X_i = \text{i:s havainto} Mediaanin absoluuttinen keskipoikkeama voidaan käyttää silloin, kun havainnot eivät noudata normaalijakaumaa. Jos havainnot noudattavat normaalijakaumaa, voidaan käyttää keskihajontaa. ==Lähteet== Luokka:Tilastotiede
When the Music Dies

When the Music Dies on azerbaidžanilaislaulaja Səbinə Babayevan kappale, jolla hän edusti maataan Eurovision laulukilpailussa 2012. Kappale on sekoitus eurooppalaista ja perinteistä azerbaidžanilaista musiikkia, ja siinä kuullaan alueella perinteisiä soittimia kamanchaa ja balabania sekä laulutyyliä mughamia. Kappaleen mughamosuudet esittää tyylilajin esittäjänä maan kansallistaiteilijaksi tunnustettu Alim Qasımov. Kappale valittiin sisäisesti maan edustuskappaleeksi ja julkaistiin 17. maaliskuuta. Koska Azerbaidžan toimi Eurovision laulukilpailun 2012 isäntämaana, kappale pääsi suoraan kilpailun 26. toukokuuta pidettyyn finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui neljänneksi 150 pisteellä. Täydet 12 pistettä kappale sai Liettualta, Maltalta, Turkilta ja Ukrainalta.https://eurovision.tv/event/baku-2012/grand- final/results/azerbaijan Babayeva on levyttänyt kappaleesta myös azerinkielisen version Gәl, jonka sanat on kirjoittanut Teymur Mamedov. ==Lähteet== *https://eurovision.tv/participant/sabina-babayeva Luokka:Azerbaidžanin euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2012 euroviisuedustuskappaleet
Cartago (Costa Rica)

Cartago on kaupunki Costa Rican keskiosissa niin sanotun Valle Centralin alueella. Kaupunki on myös Cartagon maakunnan hallinnollinen keskus. Cartago on perustettu vuonna 1563 ja sen asukasluku oli vuonna 2011 22 129\. Suuremmalla metropolialueella asui 177 130 henkilöä. ==Maantiede== Cartago sijaitsee Costa Ricassa Valle Centralin alueella. Kaupunki on Cartagon maakunnan hallinnollinen keskus. Kaupungin vieressä kohoaa tulivuori Irazú ja kaupungin korkeus merenpinnasta on 1 439 metriä. ==Historia== Ensimmäinen espanjalainen Cartagon lähialueella oli Juan de Cavallón, joka perusti vuonna 1561 Garcimuñozin kaupungin. Vuonna 1563 perustettiin Cartagoa edeltänyt Ciudad del Lodo, jonne Garcimuñoz asukkaiden käskettiin muuttaa. Nykyisellä paikallaan Cartagon kaupunki perustettiin muutamaa vuotta myöhemmin vuonna 1565. Alkujaan kaupunki sai tavallisen espanjalaisen tavan mukaisesti kahdeksankulmaisen kaupunkisuunnitelman. Vuonna 1690 kaupunki käsitti 87 taloa. Kaupungista oli espanjan siirtomaavallan aikaisen Costa Rican hallinnollinen keskus. Espanjan siirtomaavallan päättyessä alue kuului jonkin aikaa Meksikoon, kunnes Keski-Amerikan liittotasavalta irtautui omaksi valtiokseen vuonna 1823. Cartago menetti samalla asemansa Costa Rican pääkaupunkina San Josélle. Costa Rica itsenäistyi vuonna 1838. Kaupunki on kärsinyt huomattavia vahinkoja erilaisissa luonnonkatastrofeissa, minkä takia esimerkiksi vanhoja siirtomaakautisia rakennuksia ei ole juurikaan säilynyt. 4\. toukokuuta 1910 kaupunkiin isku tuhoisa maanjäristys. Vuosina 1963–1965 Irazún purkaukset aiheuttivat puolestaan tulvia ja maanvyörymiä. Vuonna 1948 paikalla käytiin sisällissodan aikaisista taisteluista verisin. ==Väestö== Vuonna 2011 Cartagon varsinaisessa kaupungissa asui 22 129 henkilöä. Suuremman metropolialueen asukasluku oli 177 130\. Vuonna 2000 vastaavat lukemat olivat 23 978 ja 144 644. ==Kulttuuri== Cartago on Costa Ricassa tunnettu katolinen pyhiinvaelluskohde. Kaupungissa sijaitsee Costa Rican suojelupyhimys Virgen de los Angelesille pyhitetty kirkko Basílica de Nuestra Señora de los Ángeles. Kirkossa on puolestaan tunnettu Musta madonnaa esittävä teos. Kaupungissa järjestetään myös tunnettu sunnuntaitori. C.S. Cartaginés on paikallinen jalkapalloseura. ==Koulutus== Cartagossa sijaitseva Cartagon teknologinen instituutti on yksi maan johtavista tieteen ja teknologian oppilaitoksista. ==Lähteet== Luokka:Costa Rican kaupungit Luokka:Cartagon maakunta
Mikael (arkkimandriitta)

Arkkimandriitta Mikael (viralliselta nimeltään Mikael Nummela, s. 1974) on Valamon luostarin johtaja eli igumeni tammikuusta 2022 lähtien. Mikael on kolminkertainen maisteri. Hänellä on tutkinnot teologiassa, kauppatieteissä ja hän on myös filosofian maisteri, pääaineenaan venäjän kieli. Hän puhuu suomea, ruotsia, norjaa, venäjää ja englantia sekä auttavasti kuutta muuta kieltä. Ennen luostarielämää Mikael työskenteli pankissa pörssianalyytikkona. Mikael aloitti luostarielämän kulttuurikeskus Sofiassa vuonna 2009, ja sieltä hän siirtyi Valamon luostariin vuonna 2013. Hänet vihittiin Sofiassa diakoniksi, viitankantajanmunkiksi ja pappismunkiksi vuonna 2011 ja pieneen skeemaan vuonna 2012. Arkkimandriitan arvon hän sai Valamossa ollessaan vuonna 2019. Mikaelin tärkein vapaa-ajan harrastus on hengellisen kirjallisuuden lukeminen. == Teokset == * == Lähteet == Luokka:Igumenit Luokka:Valamon luostari (Heinävesi) Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rahat Fateh Ali Khan

Rahat Fateh Ali Khan (; s. 9. joulukuuta 1974 Faisalabad, Punjab, Pakistan) on pakistanilainen muusikko, joka esittää pääasiassa qawwaleita, suufimuslimien uskonnollista musiikkia. Khan on yksi Pakistanin suurimmista ja parhaiten palkatuista laulajista. Hän on Nusrat Fateh Ali Khanin veljenpoika, Farrukh Fateh Ali Khanin poika ja qawwali-laulaja Fateh Ali Khanin pojanpoika. Qawwalin lisäksi hän esittää myös ghazaleja ja muuta kevyttä musiikkia. Hän on myös suosittu playback-laulajana Intian hindinkielisessä elokuvateollisuudessa ja Pakistanin elokuvateollisuudessa. == Palkinnot == * ARY Film Awards ** 2014: Paras mieslaulaja – ”Pata Yaar Da” (Zinda Bhaag) ** 2016: Paras mieslaulaja – ”Saroor De” (Halla Gulla) * BIG Star Entertainment Awards ** 2010: Paras mieslaulaja – ”Tere Mast Mast Do Nain” (Dabangg) * Filmfare Awards ** 2011: Paras mieslaulaja – ”Dil To Bachcha Hai” (Ishqiya) * Hum Awards ** 2015: Paras alkuperäinen soundtrack – ”Sadqay Tumhare” (Sadqay Tumhare) * International Indian Film Academy Awards ** 2011: Paras mieslaulaja – ”Tere Mast Mast Do Nain” (Dabangg) * London Asian Film Festival ** 2012: Paras musiikkilahjakkuus elokuvassa – ”Koi Dil Mein” (Tamanna) * Masala Lifestyle Popular Choice Awards ** 2008: Paras aasialainen konsertti * Mirchi Music Awards ** 2010: Paras suufiperinteen kappale – ”Sajda” (Nimeni on Khan) ** 2010: Vuoden miesvokalisti – ”Tere Mast Mast Do Nain” (Dabangg) ** 2014: Vuoden indipop-kappale – ”Rab Jaane” (Back 2 Love) * Pakistan Media Awards ** 2011: Paras mieslaulaja ** 2013: Paras mieslaulaja * Producers Guild Film Awards ** 2011: Paras mieslaulaja – ”Dil To Bachcha Hai” (Ishqiya) * PTC Punjabi Film Awards ** 2013: Paras mieslaulaja – ”Akhiyan” (Mirza – The Untold Story) * Screen Awards ** 2010: Paras mieslaulaja – ”Aaj Din Chadheya” (Love Aaj Kal) ** 2011: Paras mieslaulaja – ”Dil To Bachcha Hai” (Ishqiya) * The Musik Awards ** 2008: Paras alkuperäinen soundtrack – ”Bharday Jholy” (Bharday Jholy) * UK Asian Music Awards ** 2010: Paras kansainvälinen esiintyjä ** 2012: Vuosikymmenen kansainvälinen taiteilija ** 2012: Paras kansainvälinen esitys ** 2012: Myydyin lataus – ”Teri Meri” (Dabangg) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Pakistanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Monilajinen tutkimus

Monilajinen tutkimus (englanniksi multispecies studies) on antropologista tutkimusta, joka tarkastelee ihmisen ja muiden eliölajien yhteenkietoutumisia. Monilajinen tutkimus voidaan sijoittaa posthumanistisen tutkimussuuntauksen alle ja se on lähellä ihmistieteellistä eläintutkimusta. Erona posthumanistiseen tutkimukseen monilajinen tutkimus ottaa etäisyyttä ihmiskeskeisyyteen ja tarkastelee monilajista yhteiseloa muiden lajien näkökulmasta. Monilajisen tutkimuksen tekemisen ja kirjoittamisen tavaksi on muodostunut monilajinen etnografia. Monilajinen tutkimus pyrkii nostamaan esiin elämänmuotoja, jotka ovat aikaisemmin olleet ihmistieteellisen tutkimuksen marginaalissa. Monilajinen tutkimus lähtee ajatuksesta, että elämä on aina monilajinen kudelma. Myös ihminen on olemukseltaan monilajinen kokonaisuus: vain noin kymmenen prosenttia ihmisen kehosta koostuu soluista, joissa on ihmisgeenejä. Loput ihmiskehosta koostuu bakteereista ja muista pieneliöistä. Ihmislajin olemassaolo ja hyvinvointi on siten tiiviisti sidoksissa muihin lajeihin. Tarve ymmärtää elämänmuotojen yhteenkietoutumista korostuu ympäristökriisien aikakaudella. Ympäristötuhon kertomusten rinnalla monilajinen tutkimus pyrkii nostamaan esiin esimerkkejä onnistuneesta monilajisesta yhteiselosta ja hahmottelee tapoja elää hyvin. Monilajinen tutkimus ei ole vakiintunut tutkimussuuntaus, vaan monilajista tutkimusta tehdään monilla eri tieteenaloilla ja eri menetelmin. Keskeistä monilajisessa tutkimuksessa on uudenlaisen tarkkaavaisuuden ja huomioimisen taitojen kehittäminen. Monilajinen tutkimus onkin luonteeltaan kokeilevaa ja menetelmiä kehittävää. Tutkimusta tehdään yhteistyössä mm. taiteilijoiden, aktivistien, alkuperäiskansojen, viljelijöiden ja metsästäjien kanssa. == Lähteet == Luokka:Antropologia
Kirsisinisiemen

Kirsisinisiemen (Caulophyllum giganteum) on happomarjakasvien (Berberidaceae) heimoon, sinisiementen (Caulophyllum) sukuun kuuluva kasvilaji. Monien kasvitieteilijöiden mukaan kirsisinisiemen olisi kuitenkin samaa lajia kuin amerikansinisiemen (Caulophyllum thalictroides) ja kirsisinisiemen on luokiteltu amerikansinisiemenen muunnokseksi (Caulophyllum thalictroides var. giganteum). Kirsisinisiemen kasvaa 20–70 cm korkeaksi. Lehdet ovat 1–3-lehdykkäisiä ja lehdykät ovat 5–10 cm pitkiä sekä 3–8 cm leveitä. Kukinnossa on 4–18 kukkaa. Kukkien verholehdet ovat 6–9 mm pitkiä sekä 1–4 mm leveitä ja ne voivat olla punaisia, purppuraisia, ruskeita tai keltaisia. Terälehdet ovat 0,2–0,3 cm pitkiä. Heteiden palhot ovat 1,5–2,5 mm pitkiä ja emin vartalo 1–2 mm pitkä. Koko emi on 3–5 mm pitkä. Kirsisinisiemen kukkii aikaisin keväällä. Kirsisinisiementä tavataan luonnossa Pohjois-Amerikassa Kanadan ja Yhdysvaltojen itäosissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Kirsisinisiemen (Caulophyllum giganteum) * JSTOR Global Plants: Caulophyllum giganteum * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Caulophyllum giganteum * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Caulophyllum giganteum Luokka:Happomarjakasvit
Hailey Baptiste

Hailey Baptiste (s. 3. marraskuuta 2001) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä parhaimmillaan sijalle 160 marraskuussa 2021 ja nelinpelissä sijalle 144 lokakuussa 2021. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen nelinpelissä. Baptiste voitti vuonna 2021 Charlestonin WTA-turnauksen nelinpelin Catherine McNallyn kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset tennispelaajat
Suomenlinnan huoltotunneli

Suomenlinnan huoltotunneli () on Kaivopuistosta Suomenlinnaan ulottuva merenalainen tunneli Helsingissä. Sen pituus on 1 300 metriä. Kaivopuiston kaakkoisosasta alkava tunneli alittaa Särkän ja päättyy Suomenlinnan Länsi- Mustasaareen. Tunnelin kautta Suomenlinnaan siirretään muun muassa kaukolämpöä, vettä ja sähköä. Tunnelissa on viemäriputket, jotka kuljettavat jätevedet pois Suomenlinnasta. Tunneli valmistui vuonna 1981. Sitä ei alun perin rakennettu täysin autoiluun sopivaksi, vaan autot ajettiin Länsi- Mustasaaren päässä parkkiin, ja Suomenlinnaan pääsi vain jalkaisin kierreportaita pitkin. Autoille tarkoitettu ramppi valmistui vuonna 1992, ja siitä lähtien Suomenlinnan eri osiin on päässyt pelastusajoneuvoilla. Tunnelissa mahtuu kerrallaan ajamaan yksi pakettiauton kokoinen auto. Syvimmillään tunneli kulkee 60 metriä merenpinnan alapuolella, kun taas pienimmillään ero meren ja tunnelin välillä on noin 20 metriä. Korkeutta tunnelilla on noin kolme metriä. Tunnelia on pitänyt remontoida, koska merivettä on työntynyt sisälle. Vuoden 2017 remontin yhteydessä tunnelin kerrottiin olevan erittäin ruostunut ja sitä kutsuttiin ”kuin uponneeksi laivanhylyksi”. Korroosiota pidetään tunnelille uhkana, sillä se voi kuluttaa putkia puhki ja vahingoittaa sähköllä toimivia teknisiä järjestelmiä. Lisäksi merivesi on kasvattanut tunnelin radonpitoisuuksia, mikä on pakottanut vähentämään huoltohenkilökunnan työaikaa tunnelin sisällä. Vuonna 2017 vesivuotoja tukittiin ja kalliota vahvistettiin betonilla. Samalla asfalttipinta uusittiin kokonaan. Remontti valmistui valmistui helmikuussa 2018, ja sen budjetti oli noin seitsemän miljoonaa euroa. == Katso myös == * Keskustan huoltotunneli * Kaivopuiston rautatietunneli ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin tunnelit Luokka:Suomen tieliikennetunnelit Luokka:Suomenlinna Luokka:Kaivopuisto Luokka:Huoltoreitit
Rokkopäät

Rokkopäät (Gibberichthyidae) on kalaheimo, joka luokitellaan joko okakaloihin tai limapääkaloihin. Lajeja tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä. Heimoon kuuluu yksi suku ja kaksi lajia, jotka ovat rokkopää (Gibberichthys latifrons) ja pikkurokkopää (Gibberichthys pumilus) ==Koko ja ulkonäkö== Rokkopäät ovat pienehköjä kaloja, jotka kasvavat suurimmillaan 12-13 cm pitkiksi. Tyypillisiä piirteitä ovat pään limatäytteiset onkalot ja nystyt päässä, yksittäiset jäykät ruodot ennen selkä- ja peräeviä ja äsittain rasvan täyttämä uimarakko. Väriltään rokkopäälajit ovat ruskehtavan mustia. Nuorilva kaloilla on rihmamaiset rintaevät ja ne on aiemmin luokiteltu omaan heimoonsa Kasidoridae. ==Levinneisyys ja elintavat== Rokkopäälajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät useimmiten 400-1 1000 metrin syvyydessä ja nuoret poikaset matalampana. Kalojen ravintoa ovat planktonäyriäiset. ==Lähteet== Luokka:Okakalat
Erin Doherty

Erin Doherty (s. 1992 West Sussex) on brittiläinen näyttelijä. Hän on tullut suurelle yleisölle tutuksi Netflix-sarjasta The Crown, jossa hän esitti kuningatar Elisabet II:n tytärtä, suorasukaista prinsessa Annea. Doherty näytteli nuorta Annea The Crownin kolmannella ja neljännellä tuotantokaudella (2019–2020). Sen jälkeen hän sai pääroolin Amazon Prime Videon ja BBC Onen draamasarjasta Chloe (2022). Uransa alkutaipaleella Doherty on esiintynyt myös televisiosarjassa Hakekaa kätilö (2017). ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalle Koskinen (teollisuusneuvos)

Kalle Koskinen (21. maaliskuuta 1891 Kärkölä – 30. joulukuuta 1976) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Koskisen vanhemmat olivat pienviljelijä Antti Koskinen ja Mathilda Räntty ja puoliso 1922–1961 karjankasvattaja Alina Rantala. Koskinen ryhtyi liikemieheksi jo nuorena. Lahdessa hänellä oli kodinkoneliike, joka myi muun muassa polkupyöriä ja separaattoreita, jälkimmäisiä eräänä vuonna eniten koko Suomessa. Saha-alalle Koskinen alkoi tultuaan 1909 puunjalostusosuuskunnan jäseneksi. Liiketoimintansa ohessa Koskinen harrasti painia, voittaen raskaassa sarjassa Suomen mestaruudenkin. Vuokrattuaan osuuskunnan sahan kumppanin kanssa 1912 Koskinen perusti Lappilan Saha -osakeyhtiön ja toimi sahan metsäpäällikkönä. Saha lopetti toimintansa pula-aikana, mutta Koskinen perusti silti samaan aikaan 1931 yhdessä toisten kanssa Puutavaraliike K. Koskisen. "Konjunktuuri-Koskisen" -nimellä tunnetuksi tullut Koskinen laajensi sahausliiketoimintaansa useilla yrityskaupoilla 1932–1935. Sahaustuotantoa kehitettiin samalla ja yhtiön tuotteita meni vientiin. 1950-luvun alussa K. Koskisen Saha -yhtiöksi muuttuneen yrityksen sahoilla työskenteli jo yli 300 henkilöä, minkä lisäksi oli suuri määrä kausittaista metsä- ja uittotyöväkeä. Sahayrityksen toimitusjohtajaksi tuli 1958 Kalle Koskisen poika Kalevi Koskinen, mutta isä oli yrityksen hallituksen jäsen aina vuoteen 1973 asti. Tätä nykyä yritys on monipuolinen puutuoteteollisuuden Koskisen konserni. Myös maanviljelyä 1923–1972 omistamallaan tilalla Lappilassa harjoittanut Koskinen sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1951.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 31.12.1976, s. 11. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Koskisen. Tietoa meistä. Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset painijat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Stefan Loibl

Stefan Loibl (s. 24. kesäkuuta 1996 Straubing) on saksalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Ura == === Seuraura === Loibl edusti juniorina EV Landshutia. Kaudella 2011–2012 hän oli seuran C-nuorten paras pistemies ja sijoittui koko Schüler-Bundesligan pistepörssissä neljänneksi tehopisteillä 48+25=73. Seuraavalla kaudella hän oli Landshutin B-nuorten sisäisen pistepörssin toinen tehoilla 16+22=38. Loibl debytoi Saksan DEL- liigassa kaudella 2014–2015 Straubing Tigersin joukkueessa. Hän pelasi debyyttikaudellaan 27 ottelua ilman tehopisteitä. Osan kaudesta hän pelasi myös lainalla ESV Kaufbeurenissa alemmalla sarjatasolla DEL2:ssa. Seuraavalla kaudella Loibl teki DEL-liigassa yhden syöttöpisteen pelaamassaan 15 ottelussa. Suuremman osan kaudesta hän pelasi kuitenkin DEL2-liigan Starbulls Rosenheimin joukkueessa. Kaudella 2016–2017 hän pelasi 44 DEL-ottelun lisäksi kuusi ottelua DEL2-liigan Löwen Frankfurtissa. Kaudella 2018–2019 Loibl teki tähänastiset ennätyspisteensä DEL-liigassa. Tehopisteillä 21+17=38 hän sijoittui Straubing Tigersin sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Kaudeksi 2020–2021 Loibl siirtyi Adler Mannheimiin. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi yksivuotisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigaan Skellefteå AIK:n joukkueeseen. === Maajoukkueura === Loibl edusti Saksaa MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2021, joista ensimmäisessä turnauksessa hän pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä ja jälkimmäisessä kymmenen ottelua tehopistein 1+3=4. Loibl kuului Saksan joukkueeseen Pekingin talviolympialaisissa 2022, joissa hän pelasi neljä ottelua ilman tehopisteitä. Yhteensä hän on pelannut 61 A-maaottelua tehopistein 3+10=13. Loibl pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM- kilpailuissa vuonna 2014. == Tilastot == 2011–2012 EV Landshut DNL 9 0 1 1 0 4 0 0 0 0 2012–2013 EV Landshut DNL 36 16 22 38 24 4 1 1 2 0 2013–2014 EV Landshut DEL2 43 4 4 8 4 13 1 1 2 0 U18 6 2 2 4 0 EV Landshut DNL 6 3 4 7 4 – – – – – 2014–2015 Straubing Tigers DEL 27 0 0 0 4 – – – – – ESV Kaufbeuren DEL2 18 5 4 9 2 – – – – – ESV Kaufbeuren DNL 1 1 2 3 2 – – – – – 2015–2016 Straubing Tigers DEL 15 0 1 1 4 1 0 0 0 0 Starbulls Rosenheim DEL2 33 8 21 29 4 8 3 2 5 0 2016–2017 Straubing Tigers DEL 44 3 5 8 4 2 0 0 0 0 Löwen Frankfurt DEL2 6 2 1 3 0 – – – – – 2017–2018 Straubing Tigers DEL 49 10 7 17 2 – – – – – 2018–2019 Straubing Tigers DEL 52 21 17 38 4 2 0 1 1 0 MM 3 0 0 0 0 2019–2020 Straubing Tigers DEL 37 10 15 25 14 – – – – – 2020–2021 Adler Mannheim DEL 34 6 17 23 12 6 0 2 2 2 MM 10 1 3 4 0 2021–2022 Skellefteå AIK SHL 42 4 6 10 6 6 0 0 0 0 OK 4 0 0 0 0 7 kautta yhteensä DEL 258 50 62 112 44 11 0 3 3 2 == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Skellefteå AIK:n pelaajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Porigami

Porigami on Porissa sijaitseva, peilihiotusta ruostumattomasta teräksestä valmistettu Milla Vuorisen veistos. Teos on kiinnitetty As. Oy. Porin Otavan Kruunun julkisivuun, ja se on valmistunut vuonna 2020. Teos sijaitsee Länsipuiston ja Otavankadun kulmassa. == Taidekilpailu == Vuokrataloyhtiö Asunto Oy Porin Otavan Kruunu järjesti syksyllä 2019 kilpailun, jossa haettiin ehdotuksia taideteoksen toteuttamiseksi joko rakennusten julkisivuihin tai sisätiloihin. As. Oy Porin Otavan Kruunu koostuu kahdesta kerrostalosta, joissa on yhteensä 63 asuntoa. Taidehankintaan varattiin 32 000 euroa. Kilpailun ensimmäisen palkinnon voitti arkkitehti Milla Vuorisen ehdotus Porigami. Toiseksi sijoittui Akseli Leinosen ehdotus Punainen fasadi ja kolmanneksi Laura Könösen teosidea Hetken toivon ja odotan. Kilpailuun saapui kaikkiaan 53 ehdotusta. Palkintolautakunnan arvion mukaan Porigami-teos käy tyylikästä vuoropuhelua rakennuksen arkkitehtuurin ja ympäristön kanssa, ja se tulee elämään ilmeikkäästi sekä valaistuksen että luonnonvalon muuttuessa. Lisäksi palkintolautakunta arvioi, että kilpailuehdotus onnistui samanaikaisesti sekä leikittelemään Porin kaupungin nimellä, että viittaamaan hienovaraisesti ajankohtaiseen kysymykseen napajäätiköiden sulamisesta. Erityisesti ratkaisu, jossa Porigami kiinnitettäisiin katos- tai kattorakenteen alapintaan rikastaisi teoksen merkityksiä. Alumiinista valmistettava teos kestäisi sata vuotta, eli rakennuksen elinkaaren ajan. Sitä edellytettiin kilpailuehdotuksilta. == Toteutus ja aihe == Porigami valmistettiin peilihiotusta ruostumattomasta teräksestä. Se sijoitettiin Länsipuiston ja Otavankadun kulmassa sijaitsevan asuinrakennuksen kulmasyvennykseen, parvekkeen alapuolelle. Jalkakäytävällä liikkuessa teoksen näkee alhaalta ylös päin. Porigami-veistos muistuttaa muodoltaan paperista taiteltua origamia. Milla Vuorinen on kertonut, että teoksen idea syntyi rakennuksen nimestä, Otavan tähtikuviosta ja kruunusta symboleina. Taiteilija näki mielessään jotain säihkyvää ja tuikkivaa. Veistoksen pinta tuikkii tähtien tavoin valon osuessa siihen eri kulmissa. Porigami peilaa ja heijastaa ympäristöään kutsuen katsojan mukaan leikkiin. == Lähteet == Luokka:Porin patsaat ja veistokset
Limón

Limón (usein Puerto Limón) on satamakaupunki Costa Rican Karibianmeren rannikolla. Luonnonsatama rakennettiin varsinaiseksi satamaksi 1800-luvun jälkipuoliskolla ja nykyisin Limón on maan suurin vientisatama. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2011 yhteensä 60 049\. ==Maantiede== Limón sijaitsee Costa Rican itäosassa Karibianmeren rannikolla. Limón on myös Limónin maakunnan keskus. Kaupungilla on luonnollinen syvävetinen satama, jota suojaavat hiekkasärkät. ==Historia== Espanjan siirtomaakaudella Limónin satamaa käyttivät espanjalaiset alukset, mutta myös salakuljettajat. Se oli myös merirosvojen ja miskito-intiaanien hyökkäysten kohde. Limónin merkitys alkoi kasvaa 1850-luvulta lähtien. Costa Rican maataloustuotteita, kuten kaakaota, kumia, ja banaaneja oli tähän mennessä joutu kuljettamaan Tyynenmeren satamien ja näin pitkien merireittien kautta. Suurempi vientisatama Karibianmeren puolella tekisi viennistä Eurooppaan halvempaa. Vuonna 1870 kenraali Tomás Guardia Gutiérrez aloitti Limónin vientisataman rakennustyöt. Satama valmistui 20 vuotta myöhemmin amerikkalaisen liikemies Minor Cooper Keithin johdolla. Samalla valmistui myös työlääksi osoittautunut rautatie Costa Rican pääkaupunki San Joséen. United Fruit Company hallitsi yhteiskuntaa 1900-luvun alulta eteenpäin. Yhtiö toi esimerkiksi suuren määrän mustia työläisiä Antilleilta. Huomattava osa heistä puhui englantia espanjankielisten paikallisten sijaan. ==Talous ja liikenne== Limónin alue on tunnettu etenkin banaanien tuotannosta. Limónin satama on rahtimäärässä mitattuna Costa Rican suurin. Sen kautta kulkee lähinnä vientituotteita Yhdysvaltoihin ja Eurooppaan. Kaupungin eteläpuolella on lentokenttä. Pääkaupunkiin aikanaan kulkenut rautatie lopetti toimintansa vuonna 1995. ==Väestö== Limónin asukasluku oli vuonna 2011 60 049\. Vuonna 2000 vastaava lukema oli 55 667. Limón on joihinkin muihin Costa Rican kaupunkeihin nähden monietninen. Kaupungissa on suuri määrä mustista aikanaan työläisiksi tuotujen jälkeläisiä. Työläisiä tuotiin myös Kiinasta ja myös heidän jälkeläisiään asuu edelleen kaupungissa. ==Lähteet== Luokka:Costa Rican kaupungit Luokka:Limónin maakunta
Agustina Bazterrica

Agustina Bazterrica (s. 1974 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen kirjailija. Hänen ihmissyöntiä käsittelevä romaaninsa Rotukarja voitti espanjankielisten kirjojen Premio Clarín de Novela -kilpailun vuonna 2017. Teos oli myös ehdolla vuoden 2020 Tähtivaeltaja-palkinnon saajaksi. Bazterrica käsittelee teoksissaan epäsovinnaisia teemoja. Matar a la niña kritisoi etenkin katolista kirkkoa. Rotukarjassa virus on tuhonnut kaikki eläimet ja ihmisiä kasvatetaan teuraaksi, toisten ihmisten ravinnoksi. Bazterrica lopetti lihansyönnin katsottuaan Earthlings-dokumentin vuonna 2014, mutta Rotukarjaa ei ole tarkoitettu kasvissyönnin pamfletiksi. Bazterrica kertoo haluavansa herättää ajatuksia aiheesta ja luoda keskustelua. == Teokset == * Matar a la niña. Textos Intrusos, 2013. ISBN 9789872903. * Antes del encuentro feroz. Alción Editora, 2016. ISBN 978-987-646-645-5. * Rotukarja. (Cadáver exquisito, 2018.) Suom. Einari Aaltonen. Like, 2019. ISBN 978-952-01-1892-1. * Diecinueve garras y un pájaro oscuro. Alfaguara, 2020. ISBN 978-987-738-709-4. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Milla Vuorinen

Milla Vuorinen (s. 1986 Pori) on arkkitehti ja kuvataiteilija. Hän on valmistunut Tampereen teknillisestä yliopistosta vuonna 2012. Lisäksi Vuorinen on suorittanut kuvataiteen perusopintoja Sara Hildén -akatemiassa Tampereella. Hän työskentelee Helsingissä PES-Arkkitehdit Oy:ssä. Siellä hän on suunnitellut muun muassa Länsimetron jatkeen uusia asemia. Vuonna 2019 Vuorinen perusti oman arkkitehtitoimiston Luoto Arkkitehdit Oy:n. Vuonna 2020 Porin keskustaan valmistui Vuorisen suunnittelema, asuinkerrostalon julkisivuun kiinnitetty veistos Porigami. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jälki (Kasmirin albumi)

Jälki on suomalaisartisti Kasmirin 11. lokakuuta 2019 julkaistu kolmas studioalbumi. Levynjulkaisukeikka oli Helsingin Tavastialla 25. lokakuuta. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "Valoo", "Ihmisen haju", "Punavuoreen" ja "Aamu". == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 albumit Luokka:Kasmirin albumit
Projekti 56M

Projekti 56M ) oli Neuvostoliiton laivaston viiden ohjushävittäjän muodostama alusluokka. == Suunnittelu == Tykkiaseistettujen projekti 56:n alusten valmistus keskeytettiin 27 aluksen jälkeen ja neljästä aloitetusta tehtiin ensimmäisen sukupolven meritorjuntaohjuksilla varustettuja ohjushävittäjiä. Ohjus oli KSŠtš (). Prototyypin projektinumero oli 56EM, kolme sarjatuotantoalusta valmistui projektina 56M (). Alusten tykkiaseistus poistettiin ja ohjusten laukaisualusta sijoitettiin takakannelle. Mukana oli kahdeksan ohjusta. Etukannen tykkitorni korvattiin kahdella neliputkisella 57 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Lisäksi aluksilla oli neljä torpedoputkea. Ensimmäisen sukupolven meritorjuntaohjukset vanhenivat nopeasti, jolloin ne korvattiin 1970-luvun alussa viidellä P-15 Termit -ohjuksella () ja kahdella kaksiputkisella 76 mm ilmatorjuntatykillä.Gardiner 1995 s. 388-389 == Alukset == Projekti 56M Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Status Bedovyy Zdanov 1. joulukuuta 1953 31. heinäkuuta 1955 30. kesäkuuta 1958 Projkekti 56EM alusluettelosta 25. huhtikuuta 1989 Neulovimyy Zdanov 23. helmikuuta 1957 27. helmikuuta 1958 30. joulukuuta 1958 alusluettelosta 19. huhtikuuta 1990 Prozorliyy Nikolajevin telakka 1. syyskuuta 1956 30. heinäkuuta 1957 30. joulukuuta 1958 alusluettelosta 24. kesäkuuta 1991 Neuderzhimyy Komsomolsk-on- Amur 23. helmikuuta 1957 24. toukokuuta 1958 30. joulukuuta 1958 alusluettelosta 8. joulukuuta 1985 Neukrotimiy tilattu 1955, muttei valmistettu ==Lähteet== * * http://www.globalsecurity.org/military/world/russia/56m-specs.htm === Viitteet === Luokka:Neuvostoliiton laivaston hävittäjät
Obituary (albumi)

Obituary on Saman nimisen death metal -yhtyeen 17. maaliskuuta 2017 julkaistu studioalbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 7/10Obituary – Obituary Viitattu 5.1.2023. * Inferno: Death metalin oma AC/DC – arviossa Obituary Viitattu 24.1.2022. * Metalliluola: 8+/10Obituary – Obituary (2017) Viitattu 24.1.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2017 albumit Luokka:Obituaryn albumit
Suhoi Su-75

Suhoi Su-75 (, lyhenne , "kevyt taktinen lentokone") ja valmistajan antaman englanninkielisenä nimenä Checkmate on Suhoin kehitteillä oleva yksimoottorinen kevyt monitoimihäivehävittäjä. Se on Suhoi- suunnittelutoimiston oma projekti, eikä sillä ole Venäjän ilmavoimien toimeksiantoa tai tilausta. Konemallilla on pyritty vastaamaan etenkin kansainvälisten markkinoiden vaatimuksiin. Hävittäjän maakokeissa käytettävä varhainen prototyyppi esiteltiin MAKS-2021-messuilla 20. heinäkuuta 2021. Kone on yksimoottorinen kevyt hävittäjä, jonka yksikköhinnaksi arvioitiin alkujaan 25-30 miljoonaa dollaria, mikä vastaisi kiinalais-pakistanilaisen CAC/PAC JF-17 Thunderin hintaluokkaa. Pyrstö on V:n muotoinen ja siipipinta-ala suuri, mikä viittaa siihen että koneen lentokorkeus on suuri. Moottorina on suunniteltu käytettävän aluksi AL-41F1-moottoria, joka on Suhoi Su-57:sta. Myöhemmin voitaisiin siirtyä "tuote 30" -moottoriin, jota kehitetään Su-57M-malliin. Aseet kannetaan viidessa sisäisessä asesäiliössä ja niitä voi lastata 7,5 tonnia. Suurimmaksi nopeudeksi annetaan 1,8 mach. 3000 kilometriä kantava AESA-tutka pystyy jäljittämään 30 kohdetta ja ohjaamaan ohjuksia kuuteen niistä. Kehiteillä olevan koneen muuttunut muotoilu julkistettiin vuonna 2023. Ensilento on lykkääntynyt vuodesta 2024 eteenpäin. Venäjä on pyrkinyt taivuttamaan esimerkiksi Intiaa konemallin ostajaksi, vaikkei edes koneen lentokelpoista prototyyppiä ollut tuolloin olemassa. Venäjän teollisuus- ja kauppaministeri Denis Manturov arvioi marraskuussa 2023, että koneen prototyyppi esiteltäisiin 2025 loppuun mennessä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Suhoi Su-75 Luokka:Venäläiset hävittäjälentokoneet
John Hill (tieteilijä)

John Hill (1716–1775) oli englantilainen kirjailija, toimittaja ja kasvitieteilijä. Hän tuli tunnetuksi ja ennen kuolemaansa palkittiin Carl von Linnén 1750-luvulla esittelemän binomisen nimistön ensimmäisestä käyttöönotosta Isossa-Britanniassa julkaistussa kasviossa. Tärkein toimitettu teos oli vuodesta 1759 alkaen ilmestynyt 26-osainen Vegetable System, jonka kuvituksena oli kuparipiirroksia 26000 eri kasvista. Vuonna 1775 Ruotsin kuningas Kustaa III antoi Hillille ritarin arvonimen. John Hill tutki tieteilijänä sieniä, leviä, saniaisia ja siemenkasveja, hänen julkaisemakseen lasketaan yli 450 kasvitaksonin nimeä. Tieteellisten nimien auktorina käytetty lyhenne on Hill. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1716 syntyneet Luokka:Vuonna 1775 kuolleet
Glow Sticks

Glow Sticks on Helsinskin debyyttialbumi, joka julkaistiin 17. toukokuuta 2019. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Levyarvio: Basson varresta muiden vempainten ääreen – Juho Vehmasen Helsinski on kotonaan urbaanissa yömaisemassa Viitattu 24.1.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 esikoisalbumit
Waves of Pain

Waves of Pain on Helsinskin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 12. marraskuuta 2021. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Levyarvio: Liikaa paatosta yhteen albumiin – Helsinskin tunnustuksellisuus kärsii resurssien puutteesta Viitattu 24.1.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 albumit
Robert Eriksson

Robert Eriksson (s. 23. huhtikuuta 1974 Levanger) on norjalainen entinen edistyspuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 2005–2013 ja oli Norjan työministeri vuosina 2013–2015. Vuodesta 2017 hän on johtanut Norjan kalastuselinkeinon etujärjestöä Sjømatbedriftene. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Robert Eriksson Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan työministerit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Soihdut

Soihdut eli valkosoihdut (Asphodelus) on soihtukasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 20 lajia, jotka kasvavat luonnonvaraisina lähinnä Välimeren ympäristössä, mutta myös muualla Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa. == Soihtulajeja == * vitisoihtu eli valkosoihtu (Asphodelus albus) * marokonsoihtu (Asphodelus ayardii) * pillisoihtu (Asphodelus fistulosus) ** välimerenpillisoihtu (A. fistulosus subsp. fistulosus) ** madeiranpillisoihtu (A. fistulosus subsp. madeirensis) * kartiosoihtu (Asphodelus ramosus) ** välimerenkartiosoihtu (A. ramosus subsp. distalis) ** espanjankartiosoihtu (A. ramosus subsp. ramosus) * putkisoihtu (Asphodelus tenuifolius) == Lähteet == Luokka:Soihtukasvit
Kultainen maa

Kultainen maa on Inka Achtén ohjaama suomalais–ruotsalais-norjalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2022. Elokuva on henkilödokumentti 1990-luvulla Somaliasta Suomeen pakolaisena tulleesta Mustafa Hassanista. Suomeen asetuttuaan hän sai kuulla kiinalaisen kaivosyhtiön havittelevan hänen sukunsa maita ja joutuu tekemään päätöksen maiden myymisen ja Somalimaahan palaamisen välillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2022 dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Kansanvalta (elokuva)

Kansanvalta on Mervi Enqvistin ohjaama suomalais–yhdysvaltalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2022. Elokuva on henkilödokumentti runotaiteilija Laura Eklund Nhagasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2022 dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Koho – Utopia Forssasta

Koho – Utopia Forssasta on Sakari Suurosen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2021. Elokuva on henkilödokumentti Koho- jääkiekkomailan ja mailatehtaan perustajasta, Kari Arosta. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Elokuvat liike-elämästä
Andrea Guarneri

Andrea Guarneri (1623 Cremona- 1698 Cremona) oli italialainen viulunrakentaja. Dilworth, J: The Bromptons Book of Violin and Bow Makers, 2012, s. 248 == Elämänvaiheita == Guarneri tuli Niccolo Amatin oppipojaksi ehkä vuonna 1640. Hänen tiedetään asuneen Amatien luona vuoteen 1646. Hän asui heidän luonaan uudelleen vuodet 1650- 1653. Amatien luota lähdettyään Guarneri perusti oman verstaansa Piazza San Domenicolle. Se oli ensimmäinen merkittävä verstas joka ei ollut Amatien johtama. Verstaan tekemät viulut tunnistaa siitä, viulun sisällä olevassa pohjasetelissä on Pyhän Teresan tunnus. Rakennus tunnetaan nykyään nimellä Casa Guarneri. http://ingleshayday.com/makers/guarneri- andrea/ Guarnerin vanhin poika Pietro muutti Mantovaan, mutta nuorempi poika Giuseppe Guarneri jatkoi isänsä verstasta. == Soittimista == Andrea Guarnerin merkitys viulunrakentamisen kehittymiseen on ollut erittäin tärkeää. Hänen työnsä nojaa Amatien traditioon. Merkittävin osa hänen elämäntyössään on ollut alttoviulujen ja sellojen kehittely. Guarnerin työ ei ollut niin viimeisteltyä kuin Amatin, mutta hänen tyylinsä on helposti tunnistettavissa kannen ja pohjan kaarevuudet ovat jyrkemmät. Hän käyttämänsä lakka on kullan ja meripihkan sävyinen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * http://tarisio.com/cozio-archive/browse-the-archive/makers/maker/?Maker_ID=241 Luokka: Italialaiset soitinrakentajat Luokka: Vuonna 1623 syntyneet Luokka: Vuonna 1628 kuolleet Luokka: Guarneri-suku
Alfredo Porzio

Alfredo José Antonio Eugenio Porzio (31. elokuuta 1900 Buenos Aires – 14. syyskuuta 1976 Buenos Aires) oli argentiinalainen nyrkkeilijä. Hän saavutti Pariisin kesäolympialaisissa 1924 pronssia raskaassasarjassa. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset nyrkkeilijät Luokka:Argentiinalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet