EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kista Science Tower

Kista Science Tower on Tukholman Kistan kaupunginosassa sijaitseva tornitalo. Talo on 32-kerroksinen ja eri tietojen mukaan 117,2 metriä tai 123,9 metriä korkea.Kista Science Tower Kone Sverige. Viitattu 25.12.2023.Sveriges snabbaste hissar finns i Kista Nyhetsbyrån Järva 11.5.2022. Viitattu 25.12.2023. Kaikkiaan kuusi rakennusta käsittävä kompleksi rakennettiin vuosina 2000–2003. Sen suunnitteli ruotsalainen arkkitehtitoimisto White Arkitekter AB, joka voitti vuonna 1998 luonnoksellaan rakennuksen suunnittelusta järjestetyn kilpailun.Fredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 353. Norstedts, Tukholma 2012. Rakentaja oli NCC. Kista Science Tower oli pitkään Pohjoismaiden korkein toimistorakennus. Valmistuessaan vuonna 2003 se oli myös Skandinavian korkein pilvenpiirtäjä, mutta vuonna 2004 sen ohitti korkeudessa Malmöhön Etelä-Ruotsiin kohonnut asuintalo Turning Torso. Katolla olevan antennin kanssa Kista Science Towerin korkeus on 156 metriä. Pilvenpiirtäjän hissit ovat Ruotsin nopeimmat. Niiden suurin nopeus on noin kuusi metriä sekunnissa. Hissit on toimittanut suomalainen Kone Oyj. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kista Science Towerin hissit Elevaattorit.orgissa Luokka:Tukholman rakennukset ja rakennelmat Luokka:Ruotsin tornitalot Luokka:Pilvenpiirtäjät
Theodorus II

Theodorus II (840–897) oli paavina 20 päivän ajan joulukuulta 897 saman vuoden joulukuulle tai vuoden 898 tammikuulle saakka.Hanska 2005: 319. Hän oli Konstantinopolin patriarkan poika ja toimi pappina ennen paaviksi nousemistaan. Hän palautti pappisviran niille, joilta Stefanus VI oli sen riistänyt, ja palautti siten voimaan paavi Formosuksen päätöksiä. Hän järjesti myös Formosuksen ruumiille kristillisen uudelleenhautauksen Pietarinkirkkoon. Ruumis oli kaivettu ylös, häväisty ja heitetty Tiberjokeen, josta se löytyi läheltä Portoa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Paavit Luokka:800-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 897 kuolleet
Ollin vaihde

Ollin vaihde () on Keravan–Porvoon radalla Porvoon kaupungin alueella sijaitseva linjavaihde, josta haarautuu Porvoon museorautatie itään ja Sköldvikin rata etelään. Se on valmistunut vuonna 1972. Liikennepaikka sijaitsee noin ratakilometrillä 45+700, noin 17 kilometrin päässä Keravan rautatieasemalta ja noin 10 kilometrin päässä Sköldvikin rautatieasemalta, metsäisellä selännealueella lähellä Anttilan kylää. Ollin vaihde rakennettiin Sköldvikin tavaraliikenneradan rakennustöiden yhteydessä. Liikennepaikka toimi junasuorituspaikkana, kun Porvoon radalla oli säännöllistä junaliikennettä. Myöhemmin, Porvoon suunnan liikenteen vähentyessä, Ollin turvalaitteet uusittiin ja asema jäi miehittämättömäksi. Turvalaittena oli varmistuslukko- ja opastinturvalaitos. Olli miehitettiin tarvittaessa ja vain silloin, kun Porvoon radalla oli liikennettä. Nykyisin liikennepaikka on miehittämätön linjavaihde, ja se on varustettu elektronisella asetinlaitteella. Ollin vaihteelle tuotiin sen valmistuttua Helsingistä Eläintarhan urheilukentältä entinen kuulutuskoppi junasuorittajan työtilaksi. Koppi vietiin kuitenkin pois vuonna 2001.Jussi Iltanen: Radan varrella: Suomen rautatieliikennepaikat (2. painos), s. 83. Helsinki: Karttakeskus, 2010. Kun vanha opastinjärjestelmä purettiin vuonna 2002, Ollin vaihteelle rakennettiin kulunvalvontaan liitetty elektroninen asetinlaite uusine koppeineen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Rataosa Olli–Porvoo Vaunut.org -sivustolla Luokka:Porvoon rautatieliikennepaikat
Kastellholmen

Kastellholmen on saari Tukholmassa, Ruotsin pääkaupungissa. Se sijaitsee lähellä kaupungin keskustaa. Se kuuluu Norrmalmin kaupunginosa-alueeseen ja Skeppsholmenin kaupunginosaan, johon sillä on myös siltayhteys. Maa-alaa saarella on noin 3,1 hehtaaria. Saarella on muun muassa joitakin yksityisasuntoja, varastorakennuksia sekä vuodelta 1848 peräisin oleva Kastellet. Saari oli vuosina 1905–1934 oma kaupunginosansa. Sillä on myös ollut muitakin nimiä (Notholmen, Lilla Beckholmen, Skansholmen), mutta nimeä Kastellholmen on käytetty jo 1720-luvulta lähtien. Luokka:Tukholman saaret de:Norrmalm#Kastellholmen
Puddle of Mudd

Puddle Of Mudd on yhdysvaltalainen post-grunge-yhtye, joka on perustettu Kansas Cityssä, Missourissa. ==Yhtyeen nimestä== Yhtyeen entinen harjoittelutila sijaitsi lähellä Missouri-joen tulvapatoa. Joen tulviminen aiheutti mutavyöryjä, jotka useasti peittivät alleen myös rakennuksen pohjakerroksen. ==Menestys== Puddle of Muddin esikoisalbumi, Come Clean sisälsi mm. kappaleen "She Hates Me". Levyä on myyty yli 5 miljoonaa kappaletta. Yhtyeen toista julkaisua Life On Display myytiin 600 000 kappaletta. ==Jäsenet== *Wes Scantlin – laulu, kitara *Paul Phillips – kitara *Douglas Ardito – basso, laulu *Ryan Yerdon – rummut ===Entiset=== *Greg Upchurch – rummut (1994–2004) ==Diskografia== ===Studioalbumit=== * Come Clean – (2001) * Life On Display – (2003) * Famous - (2007) * Volume 4: Songs in the Key of Love and Hate - (2009) * Welcome to Galvania (2019) * Ubiquitous (2023) ===Omakustannealbumit=== * Stuck – (1994) * Abrasive – (1996) ===Kokoelma- albumit=== * Icon: Best of Puddle of Mudd – (2011) * Re:(disc)overed - (2011) === Singlet=== * Abrasive - 2001 * Control - 2001 * Blurry - 2001 * Drift & Die - 2002 * She Hates Me - 2002 * Away From Me - 2003 * Heel Over Head - 2004 * Spin You Around - 2004 * Famous - 2007 * Psycho - 2007 * We Don't Have To Look Back Now - 2008 * Livin' on Borrowed Time - 2008 * Spaceship - 2009 * Stoned - 2010 * Shook Up the World - 2010 * Keep It Together - 2010 * Gimme Shelter - 2011 * Piece of the Action - 2014 * Uh Oh - 2019 == Aiheesta muualla == * Yhtyeen virallinen kotisivu * henkilökuvaukset, julkaisut ja kappaleet * Luokka:1990-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset post-grunge-yhtyeet
Sköldvikin rautatieasema

Sköldvikin rautatieasema () eli Kilpilahden rautatieasema on Porvoon Kilpilahdessa sijaitseva Suomen rataverkon liikennepaikka ja rataosan Olli–Sköldvik pääteasema. Sen etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 56,4 ratakilometriä. Asemalla on ainoastaan tavaraliikennettä, ja se palvelee pääasiassa Kilpilahden sataman ja Porvoon öljynjalostamon kuljetustarpeita. Liikennepaikka avattiin liikenteelle 14. helmikuuta 1972. Sköldvik on Suomen ainoa rautatieasema, jonka ensisijainen nimi on ruotsinkielinen. ”Kilpilahti” on aseman virallinen, mutta harvoin käytetty suomenkielinen nimi. Suomenkielinen nimi otettiin käyttöön 12. tammikuuta 1998. Vaikka Porvoo onkin kaksikielinen kunta, jonka ensimmäisenä kielenä on suomi, asema sijaitsee alueella, joka kuului vuoden 1997 alussa lakkautettuun Porvoon maalaiskuntaan. Se oli vuoteen 1983 saakka enemmistöltään ruotsinkielinen kunta. Koska asema ja öljynjalostamo aiemmin tunnettiin yleisesti Sköldvikinä, vaikka suomennettukin nimi oli virallisesti olemassa, on aseman nimi toistaiseksi säilytetty ruotsinkielisenä liikenneturvallisuuteen vedoten. == Lähteet == Luokka:Porvoon rautatieliikennepaikat
Mike Nolan

Mike Nolan (s. 7. maaliskuuta 1959 San Francisco, Kalifornia) on amerikkalaisen jalkapallon päävalmentaja. Mike toimi synnyinkaupunkinsa joukkueen San Francisco 49ersin päävalmentaja vuodesta 2005 vuoden 2008 loppuun asti. Potkujen jälkeen hän liittyi Denver Broncos joukkueen valmennusryhmään. Mike Nolanin isä Dick Nolan työskenteli niin ikään amerikkalaisen jalkapallon valmentajana. Myös Dick Nolan toimi myös 49ersin päävalmentajana.https://www.nytimes.com/2007/11/13/sports/football/13nolan.html == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon valmentajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tupa

Tupa on perinteisessä, lähinnä itäsuomalaisessa ja paikoin eteläsuomalaisessa maalaistalossa, ollut rakennuksen eteläpäädyssä sijaitseva tilava asuinhuone, joka nykykäsityksessä vastaa sekä olohuonetta että keittiötä. Tuvan tärkein tunnusmerkki on ainakin maan itäosassa ollut suuri leivinuuni, joka aikaisemmin yleensä sijaitsi nurkassa. Tyypillisiä tuvalle ovat olleet ja joskus edelleenkin ovat seinänvieriä kiertävät penkit ja suuri ruokapöytä. Koska tupa yleensä käsittää rakennuksen koko päädyn, sen ikkunat avautuvat kolmeen suuntaan ja huone on varsin valoisa. Varhaisempina aikoina talo käsitti usein kaksi tupaa, joiden välissä on läpikuljettava eteinen. Myöhemmin tupa jaettiin kahdeksi kamariksi. Tällöin isäntäpariskunta siirtyi asumaan toiseen kamareista, ja tupaan jäi muu talonväki. Tavalliset savolaisen ja eteläkarjalaisen tuvan mitat ovat 7×7 m tai 8×8 m, jolloin huone on noin 50 tai 65 neliömetrin laajuinen. Suurimmat nykyiset tuvat ovat noin 100 neliömetrin suuruisia. Tiedetään puolentoistasadan ja jopa lähes parin sadan neliön tupia ajalta, jolloin useat sukulaisperheet asuivat yhdessä. Tuvaksi voidaan sanoa myös asuinrakennusta kokonaisuudessaan. Länsi-Suomessa tuvalla tarkoitetaan useimmiten pientä asuinrakennusta, lähinnä mökkiä. Joskus sanalla on myös talon suurimman huoneen merkitys. Länsisuomalaisessa asuinrakennuksessa suuri asuinhuone on ollut paikoin nimeltään pirtti ja monin paikoin sikäläiseen asuinrakennukseen on kuulunut erityinen, suuri juhlahuone, jota on sanottu saliksi. Varuskunnissa tupa on joukkueen, puolijoukkueen tai ryhmän (10–20 hengen) majoitustila. ==Etymologia== Suomessa suosittiin 1900-luvun puolivälissä selitystä, jonka mukaan tupa olisi ollut peräisin ruotsin sanasta stuga. Ruotsiin tupamaiset asuinhuoneet levisivät kuitenkin paljon myöhemmin kuin Viroon, Karjalaan ja Suomeen. Sen sijaan lähteenä voi olla germaanisen kantakielen tai romaanisten kielten lämmintä asumusta tarkoittava sana (stub*). On myös esitetty myöhäiskantaslaavin sanaa истъба / istŭba 'lämmitettävä huone; tupa; talo'. == Katso myös == * Savutupa ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Asuinhuoneiston tilat
Romanus

Romanus (n. 850–897) oli paavina heinä‐elokuusta marraskuulle 897.Hanska 2005, s. 319. Hänet valittiin paaviksi murhatun Stefanus VI:n tilalle. Tuohon aikaan Roomassa vallasta taisteli useita ryhmittymiä, ja yksi niistä pakotti Romanuksen luopumaan vallasta. Hänen seuraajansa oli Theodorus II. Romanus eli loppuelämänsä munkkina. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Paavit Luokka:Vuonna 897 kuolleet Luokka:800-luvulla syntyneet
Stefanus VI

Stefanus VI oli paavina touko–kesäkuusta 896 – heinä–elokuulle 897.Hanska 2005: 319. Hän oli toiminut Anagnin piispana paavi Formosuksen nimittämänä. Stefanuksen paaviksi valintaan johtaneita tapahtumia ei tunneta, mutta tiedetään, että hän oli Roomassa tuohon aikaan valtaa käyttäneen Spoleton suvun suosiossa. Stefanus VI muistetaan parhaiten hänen edeltäjänsä paavi Formosuksen jäännösten kohtelusta. Spoletojen painostuksesta Stefanus kaivatutti Formosuksen ruumiin ylös haudasta syytettyjen penkille. Ruumis tuomittiin, siltä riistettiin paavilliset tunnusmerkit ja leikattiin oikean käden sormet. Sitten se haudattiin, mutta kaivettiin vielä kerran ylös ja heitettiin Tiber-jokeen. Näytösoikeudenkäynti aiheutti raivoa Formosuksen kannattajissa, ja vaikka se oli Spoletojen järjestämä, se johti Stefanuksen vangitsemiseen ja myöhemmin kuristamiseen hengiltä. == Järjestysnumero == Stefanus-nimisten paavien numeroinnissa on erilaisia käytäntöjä, sillä ennen Stefanus II:ta ehdittiin valita toinen Stefanus-niminen paavi, jota ei ehditty kuitenkaan siunata tehtäväänsä ennen kuin hän kuoli sydänkohtaukseen. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Paavit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 897 kuolleet
Bonifatius VI

Bonifatius VI oli paavina 11. huhtikuuta 896 – 26. huhtikuuta 896.Hanska 2005: 319. Hänen valintansa ajoittui keskelle paavi Formosuksen kuolemaa seurannutta sekasortoa. Hän oli paavina vain viisitoista päivää, minkä jälkeen hän toisten lähteiden mukaan kuoli kihtiin, toisten mukaan joutui väistymään Stefanus VI:ta tukeneiden Spoleton suvun ja heidän kannattajiensa painostuksesta. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Paavit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 896 kuolleet
Stefanus V

Stefanus V oli paavina syyskuusta 885 – 14. syyskuuta 891.Hanska 2005: 319. Fotiosta koskevissa kiistoissa hän jatkoi paavi Pyhä Nikolaus I:n jyrkkää linjaa. Hän nousi paaviksi joulukuussa 885 ilman, että asiasta olisi sovittu frankkien kuninkaan Kaarle Paksun kanssa. Kuningas pahastui ja epäsi paavilta apujoukot taisteluissa saraseeneja vastaan. Paavi kääntyi silloin Guido Spoleton, Italian mahtavimman ruhtinaan puoleen. Kaarle Paksun kuoltua paavi joutuikin kruunaamaan Guidon Rooman keisariksi ja Italian kuninkaaksi. Tuohon aikaan oli useita kilpailevia mahtimiehiä, jotka käyttivät kuninkaan ja keisarin titteliä. Stefanus-nimisten paavien numeroinnissa on erilaisia käytäntöjä, sillä ennen Stefanus II:ta ehdittiin valita toinen Stefanus- niminen paavi, jota ei ehditty kuitenkaan siunata tehtäväänsä, ennen kuin hän kuoli sydänkohtaukseen. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Paavit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 891 kuolleet
Hadrianus III

Hadrianus III syntyi Roomassa, kuoli elo-syyskuussa 885 lähellä San Cesario sul Panaroa (Modena) oli paavina 17. toukokuuta 884 – elo-syyskuuhun 885.Hanska 2005: 319. Hadrianuksen valtakausi oli ongelmallista aikaa. Pian virkaan astumisensa jälkeen hän matkusti säätyläispäiville Wormsiin nykyisen Saksan alueelle frankkien kuninkaan Kaarle Paksun luo keskustelemaan saraseenien aiheuttamasta uhkasta ja frankkien vallanperimyksestä. Hän kuoli paluumatkalla lähellä Modenaa, ja hänet haudattiin Nonantolaan.The Book of Saints: 9. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Paavit Luokka:Italialaiset pyhimykset Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 885 kuolleet
Marinus I

Marinus I oli paavina joulukuusta 882 – 15. toukokuuta 884.Hanska 2005: 319. Ennen paaviksi tuloaan hän oli Caeren piispa, mikä teki valinnasta kiistanalaisen, sillä paavi oli tuohon aikaan ennen kaikkea Rooman piispa, eikä piispan oletettu hylkäävän yhtä hiippakuntaa toisen hyväksi. Ennen kuin hän nousi itse paaviksi, hän oli ollut kolmen eri paavin lähettiläänä Konstantinopolissa, joka kerta keräämässä tietoja Konstantinopolin patriarkka Fotiosta koskevan kiistan ratkaisemiseksi. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 884 kuolleet Luokka:Paavit
Jan Egil Storholt

Jan Egil Storholt (s. 13. helmikuuta 1949 Løkken, Norja) on norjalainen entinen pikaluistelija, jonka uran huippuvuodet ajoittuivat 1970-luvun loppupuoliskolle. Storholt oli nuorena lupaava luistelija ja voitti maansa juniorien mestaruuden vuonna 1969. Seuraavana vuonna hän oli menettää henkensä kaivosonnettomuudessa ja uran jatko oli vaakalaudalla, mutta muutamassa vuodessa Storholt teki paluun kansalliselle huipulle. Vuonna 1973 monet norjalaiset huippuluistelijat ryhtyivät ammattilaisiksi, mutta Storholt ei ollut heidän joukossaan. Kuitenkin vasta Johs Tenmannin tultua norjalaisluistelijoiden valmentajaksi Storholt alkoi saavuttaa menestystä kansainvälisellä tasolla. Itävallan Innsbruckissa pidetyissä vuoden 1976 talviolympialaisissa Storholt voitti olympiakultaa 1 500 metrillä Neuvostoliiton Juri Kondakovia vastaan käydyn kaksinkamppailun päätteeksi. Vuosina 1977 ja 1979 Storholt voitti Euroopan mestaruuden. Kaikkiaan seitsemänä vuonna hän sijoittui EM-kisoissa neljän parhaan joukkoon, mukana hopeaa vuodelta 1980 ja pronssia 1978. Yleisluistelijoiden MM-kisoissa hän sijoittui vuosina 1977–1979 hopealle Eric Heidenin takana. Vuonna 1977 käydyssä Norjan ja Neuvostoliiton välisessä maaottelussa Alma-Atan Medeossa olosuhteet olivat otolliset ja Storholt luisteli silloiset maailmanennätykset 1 500 metrillä (1.55,18) ja yleiskilpailussa (163,221). Lisäksi hän luisteli yhteensä viisi henkilökohtaista ennätystä, mitkä riittivät aateliskalenterin ykköspaikkaan. Kaikkiaan hän oli urallaan aateliskalenterin ykkösenä kahdesti, aikaväleillä 10. maaliskuuta 1977–3. huhtikuuta 1977 ja 19. maaliskuuta 1978–4. huhtikuuta 1978, yhteensä 30 päivää. Uransa aikana hän kuului Norjan legendaariseen pikaluistelukvartettiin yhdessä Sten Stensenin, Kay Arne Stenshjemmetin ja Amund Sjøbrendin kanssa. Aikalaiset kutsuivat heitä Norjassa alkukirjaimen mukaan nimellä "Fire S" eli "Neljä ässää". == Lähteet == * Storholt Skateresults-tietokannassa === Viitteet === Luokka:Norjalaiset pikaluistelijat Luokka:Norjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Machairodontinae

Machairodontinae on kissaeläinten (Felidae) sukupuuttoon kuollut alaheimo, johon kuului monia kadonneita sapelihammaskissoja kuten Smilodon. == Machairodontinae-alalahkon jako == Tribukset ja suvut *Metailurini **Dinofelis **Metailurus **Adelphailurus **Stenailurus **Pontosmilus (Paramachairodus) *Homotheriini ** Ilm Homotherium-sapelihammaskissa *Smilodontini **Smilodon **Megantereon **Paramachairodus Luokka:Kissaeläimet Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät
André Hoffmann

André Hoffmann (s. 11. elokuuta 1961 Itä-Berliini) on entinen itäsaksalainen pikaluistelija. Uransa alkupuolella Hoffmann oli yleisluistelija, parhaana arvokisasijoituksenaan EM-kisojen viides sija vuodelta 1985. 13. tammikuuta hän luisteli 3 000 metrillä ja pienessä yleiskilpailussa uudet maailmanennätykset (4.03,31 ja 161.158). Vuonna 1986 hän ryhtyi keskittymään sprintti- ja keskimatkoille koska tulokset yleiskilpailuissa eivät muuttuneet paremmiksi. Kaudella 1987–1988 Hoffmann voitti kaksi maailmancupin osakilpailua 1 500 metrillä. Häntä ei kuitenkaan laskettu kyseisellä matkalla ennakkosuosikkien joukkoon saman vuoden kevättalvella käydyissä Calgaryn talviolympialaisissa. Kisoissa hän kuitenkin teki uuden maailmanennätyksen 1.52,06 ja voitti kultamitalin vain kuuden sadasosasekunnin erolla Yhdysvaltain Eric Flaimiin. Hän jatkoi luistelu-uraansa vielä kahden kauden ajan ilman mainittavampaa menestystä. ==Lähteet== * Hoffmann Skateresults- tietokannassa Luokka:Itäsaksalaiset pikaluistelijat Luokka:Itäsaksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andreas Krieger

Andreas Krieger (s. 20. heinäkuuta 1965) on saksalainen kuulantyöntäjä. Krieger kilpaili DDR:n naisten yleisurheilujoukkueessa nimellä Heidi Krieger. Vuoden 1986 yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Krieger voitti kultamitalin kuulantyönnössä 21,10 metrin tuloksella. Tulos jäi hänen ennätyksekseen. Krieger saavutti sisäratojen EM-kilpailuissa hopeaa Madridissa 1986 tuloksella 20,21 ja Liévinissä 1987 tuloksella 20,02 sekä pronssia Göteborgissa 1984 tuloksella 20,18. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi Indianapolisissa 1987. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan- mestaruuden sekä kuulantyönnössä (tuloksella 18,06) että kiekonheitossa (tuloksella 60,14) Schwechatissa 1983. Krieger työnsi alle 20-vuotiaiden hallimaailmanennätyksen 20,51 Budapestissä helmikuussa 1984. Hän työnsi alle 18-vuotiaiden maailmanennätyksen 20,24 Splitissä huhtikuussa 1984. Kuten monet muut johtavat DDR:n urheilijat aikanaan, myös Krieger oli mukana maan systemaattisessa dopingvalmennuksessa, jossa hänelle annettiin hänen tietämättään anabolisia steroideja. Kriegerin mukaan steroidien väärinkäyttö hankaloitti hänen sukupuoliristiriitaansa ja sukupuolidysforiaansa. Krieger kävi myöhemmin läpi sukupuolenkorjausprosessin. Vuonna 2000 Kriegeriä kuultiin todistajana Saksassa järjestetyssä dopingoikeudenkäynnissä, jossa DDR:n entinen pitkäaikainen urheilun ykkösjohtaja Manfred Ewald ja urheilulääkäri Manfred Höppner tuomittiin vankeusrangaistuksiin tahallisten ruumiinvammojen tuottamisesta urheilijoille. Andreas Krieger on naimisissa entisen uimarin Ute Krausen kanssa. Kriegerin mukaan on nimetty palkinto, joka jaetaan vuosittain Saksassa dopingin vastaisessa taistelussa ansioituneille henkilöille. == Lähteet == Luokka:Itäsaksalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valesapelihammaskissat

Valesapelihammaskissat (Nimravidae) on sukupuuttoon kuollut kissamaisten petoeläinten heimo, jonka fossiileja on löydetty Pohjois-Amerikasta, Euroopasta ja Aasiasta. Heimon nimi on erotuksena aidoista sapelihammaskissoista, jotka kuuluvat kissaeläinten heimoon (Felidae). == Evoluutiohistoria == Valesapelihammaskissat olivat ensimmäisiä kissamaisia lihansyöjiä, jotka kokivat radiaatioaallon. Niiden vanhimmat löydetyt jäänteet ovat keskiseltä eoseenilta Kiinasta. Koska jo varhaiset aasialaiset valesapelihammaskissat olivat monimuotoistuneita, saattaa niillä olla pitkä tuntematon historia Aasiassa, missä ne luultavasti myös ilmestyivät ja kehittyivät. Sieltä ne levisivät oletettavasti ensin Pohjois-Amerikkaan myöhäisellä eoseenilla ja sitten Eurooppaan varhaisella oligoseenilla. Oligoseenilla valesapelihammaskissojen monimuotoistuminen jatkui Pohjois- Amerikassa ja Euroopassa, kun ne samaan aikaan harvinaistuivat Aasiassa todennäköisesti avointen elinympäristöjen leviämisen takia. Niiden elinympäristöä olivat nimittäin suljetut metsät, ja ruohomaiden leviäimisen katsotaan koituneen niiden kohtaloksi myös Pohjois-Amerikassa. Vielä keskiseltä mioseenilta tunnetaan yksi valesapelihammaskissalle kuulunut hammasjäännös Kiinasta. == Piirteet == Valesapelihammaskissoilla oli pitkä, matala ruumis ja pitkä häntä. Niiden huomiota herättävät yläkulmahampaat (”sapelit”) olivat pidemmät kuin nykyisillä kissoilla, mutta eivät yhtä pitkät kuin aidoilla sapelihammaskissoilla, joskin niiden alakulmahampaat olivat suhteellisesti pidemmät. == Luokittelu == Aiemmin valesapelihammaskissat jaettiin kahteen alaheimoon, Nimravinae ja Barbourofelinae, mutta nykykäsityksen mukaan alaheimot eivät ole sukua toisilleen. Siksi jälkimmäinen on erotettu omaksi heimokseen Barbourofelidae. Valesapelihammaskissat eivät myöskään ole läheistä sukua kissaeläimille, vaikka muistuttavat niitä läheisesti. Valesapelihammaskissojen sisäinen luokittelu: * Heimo: Valesapelihammaskissat (Nimravidae) ** Tribus: Hoplophoneini *** Suku: Hoplophoneus *** Suku: Nanosmilus ** Tribus: Nimravini *** Suku: Dinaelurus *** Suku: Nimravus ** Suku: Dinailurictis ** Suku: Dinictis ** Suku: Eofelis ** Suku: Maofelis ** Suku: Pogonodon ** Suku: Quercylurus == Lähteet == Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät Luokka:Petoeläimet
Sverre Farstad

Sverre Farstad (8. helmikuuta 1920 Lademoen – 27. maaliskuuta 1978) oli norjalainen urheilulahjakkuus, joka saavutti parhaan menestyksensä pikaluistelussa. Hän oli eräs parhaista norjalaisista pikaluistelijoista toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina. Toisen maailmansodan päätyttyä Norjassa muodostui pikaluisteluun trondeimiläinen menestyksekäs ns. Falken- trio eli Hjallis Andersen, Henry Wahl ja Sverre Farstad. Kansainvälisen debyyttinsä Farstad teki EM-kisoissa vuonna 1947 ja voitti kaikkien yllätykseksi pronssimitalin, vaikka oli vain kaksi viikkoa aiemmin ollut Norjan mestaruuskisoissa yhdeksäs. Myöhemmin samana vuonna Oslon Bislettillä käydyissä MM-kisoissa hän saavutti hopeaa. Hän voitti kisoissa 500 ja 1 500 metrin erät ja sijoittui 5 000 metrillä toiseksi 2,2 sekuntia Suomen Lassi Parkkiselle jääneenä. Mestaruus karkasi häneltä viimeisellä matkalla. Seuraavana vuonna Sankt Moritzin talviolympialaisissa hän voitti kultamitalin 1 500 metrillä silloisella olympiaennätyksellä 2.17,6. Vuonna 1949 Farstad voitti EM-kultaa Davosissa. 500 ja 1 000 metrin matkat hän voitti suurella erolla, ja vaikka Hjalmar Andersen luisteli 10 000 metrillä uuden maailmanennätyksen, jäi hän silti Farstadista pisteen päähän. Farstad tekikin silloisen maailmanennätyksen 188,958 pistettä (41,8 - 8.15,4 - 2.13,9 - 17.39,7), joka olikin kautta aikain ensimmäinen ISU:n hyväksymä virallinen maailmanennätys. Se alitti Ivar Ballangrudin 11 vuotta aiemmin samalla radalla tekemän ennätyksen kahdella pisteellä. Pikaluistelun lisäksi Farstad saavutti Norjan-mestaruusmitaleita myös painonnostossa ja soudussa. Vuonna 1947 hänelle myönnettiin Egebergs Ærespris -kunniapalkinto. Parhaimmillaan Farstad oli aateliskalenterin kolmannella sijalla vuosina 1949–1950. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 500 metriä 41,8 (5. helmikuuta 1949, Davos) * 1 000 metriä 1.29,7 (18. tammikuuta 1950, Gjövik) * 1 500 metriä 2.13,9 (5. helmikuuta 1949, Davos) * 3 000 metriä 5.04,1 (6. helmikuuta 1947, Tukholma) * 5 000 metriä 8.15,84 (5. helmikuuta 1949, Davos) * 10 000 metriä 17.39,7 (5. helmikuuta 1949, Davos) ==Lähteet== * Sverre Farstad Skateresults- tietokannassa === Viitteet === Luokka:Norjalaiset pikaluistelijat Luokka:Norjalaiset olympiavoittajat Luokka:Norjalaiset urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Tukholman kaupunginkirjasto

Tukholman kaupunginkirjasto () sijaitsee Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa, Vasastadenin kaupunginosassa, Norrmalmin kaupunginosa-alueella. Kirjastossa on noin 410 000 eri kirjaa, ja päivittäisiä kävijöitä on noin 3 000\. Gunnar Asplundin suunnittelema kirjastotalo rakennettiin vuosina 1924–1928. Sveavägenin puoleinen matala siipirakennus valmistui 1931. Uusklassista rakennusta pidetään yhtenä Ruotsin arkkitehtuurin merkittävimmistä saavutuksista, ja se on ollut suuren kansainvälisen kiinnostuksen kohteena. Talon keskuksena on suuri sylinterinmuotoinen lainaussali. Päärakennuksesta käytetäänkin joskus nimitystä Asplundhuset ("Asplund-talo") hänen kunniakseen. Serieteket on kirjastoon kuuluva sarjakuvan erikoiskirjasto, joka sijaitsee Tukholman kulttuuritalossa ja on ainoa sarjakuvakirjasto Ruotsissa. Kirjaston laajennuksesta järjestettiin 2006–2008 kansainvälinen arkkitehtikilpailu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tukholman kaupunginkirjaston kotisivut * Fotoalbum Asplundhuset, Stadsbiblioteket, Stockholm - several photos from the City Library of Stockholm Luokka:Tukholman rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tukholman kirjastot Luokka:Vasastaden
Thylacosmilidae

Thylacosmilidae on sukupuuttoon kuollut muinainen eläinheimo, joka käsitti pussisapelihammaskissoja, ts. pussieläimiä, jotka kehittyivät Etelä-Amerikassa sapelihammaskissan tapaisiksi. Tunnetuin tähän joukkoon kuuluva ryhmä on Thylacosmilus-pussisapelikissa. Luokka:Esihistorialliset pussieläimet
Salonjärvi

Salonjärvi () on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Suojärven piirin Suojärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 46,1 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 1 640 neliökilometriä, keskisyvyys 2,6 metriä ja suurin syvyys 15,0 metriä. Salonjärveen laskee monia jokireittejä. Pohjoisesta Salonjärveen laskee Aittojoen reitti, jonka kolme lähdehaaraa ovat Vegarusjoki, Kuukkausjoki ja Luglajoki sekä Kolmoja, jonka kautta Salonjärveen laskevat Kälkäjärvi, Kivijärvi ja Vuontelenjärvi. Lännestä Salonjärveen laskee Heinäoja, joka on runsasjärvisen reitin lasku-uoma. Etelästä Salonjärveen laskee Saarijärvenjoki. Salonjärvi laskee Annankosken ja Karatsalmen kautta järven itäpuolella olevaan vesistön keskusjärveen, Suojärveen. Salonjärven kalalajeja ovat muikku, hauki, särki, salakka, lahna, säyne, seipi, mutu, made, ahven ja kiiski. Järvellä harjoitetaan ammatti-, kotitarve- ja virkistyskalastusta. Järvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle vuosina 1940 ja 1944 luovuttamalla alueella. Suomelle kuuluessaan Salonjärvi kuului Suojärven kuntaan. Nykyään sen rannoilla ei ole asutusta. == Lähteet == Luokka:Karjalan tasavallan järvet Luokka:Luovutettujen alueiden järvet Luokka:Suojoen vesistö Luokka:Suojärvi Luokka:Suojärven piiri
Tukholman moskeija

Tukholman moskeija (Stockholms moské, käytetään myös nimitystä Tukholman suuri moskeija, Stockholms stora moské) sijaitsee Tukholman Södermalmilla, lähellä Medborgarplatsenia. Se vihittiin käyttöön vuonna 2000. Se on Tukholman suurin islaminuskoisten temppeli. Moskeija sijaitsee rakennuksessa, joka alun perin rakennettiin sähkövoimalaitokseksi. Rakennuksen suunnitteli jugend- tyylisuuntaan erikoistunut arkkitehti Ferdinand Boberg, ja se valmistui vuonna 1903. Rakennus muutettiin moskeijaksi vuosina 1995–2000. Arkkitehtitoimisto Detab suunnitteli rakennukselle uuden julkisivun Björns trädgårdin puolelle, mutta toisella puolella taloa Bobergin suunnittelema vanha julkisivu säilytettiin.Fredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 278. Norstedts, Tukholma 2012. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Tukholman moskeija Luokka:Moskeijat Luokka:Södermalmin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Islam Ruotsissa Luokka:Uskonto Tukholmassa
Jeff Lynne

Jeffrey "Jeff" Lynne (s. 30. joulukuuta 1947, Shard End, Birmingham) on englantilainen muusikko ja musiikkituottaja. Hänet tunnetaan Electric Light Orchestran keulahahmona ja superyhtye Traveling Wilburysin jäsenenä sekä monen menestysalbumin tuottajana. ==Elämä ja ura== Jeff Lynne syntyi Birminghamissa vuonna 1947. Hän soitti nuorena kitaraa useassa paikallisessa yhtyeessä, kunnes hänestä tuli Nightridersin (myöhemmin The Idle Race) nokkamies vuoden 1966 jälkeen. Lynne tuotti yhtyeen toisen albumin vuonna 1969. Jätettyään yhtyeen hän liittyi The Moveen. Sen jälkeen hän perusti 1970-luvun alussa Roy Woodin kanssa Electric Light Orchestran (ELO). Saavutettuaan ensimmäisinä vuosina vain kohtalaista menestystä yhtyeestä tuli 1970-luvun loppupuolella hyvin suosittu, ja se julkaisi lähes 30 top-40-hittiä ennen hajoamistaan vuonna 1986. Lynne oli yhtyeen johtava laulunkirjoittaja ja tuottaja. Hän myös sävelsi musiikin vuoden 1980 elokuvaan Xanadu. ELOn jälkeen Lynne alkoi tehdä yhteistyötä tuottajana ja lauluntekijänä monen musiikkimaailman suuren tähden kuten George Harrisonin, Brian Wilsonin, Tom Pettyn, Roy Orbisonin ja Randy Newmanin kanssa. Hän oli myös Traveling Wilburys -superyhtyeen jäsen. Lynne julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Armchair Theatre vuonna 1990. Hän tuotti The Beatlesin Anthology-sarjan uudet kappaleet ”Free as a Bird” ja ”Real Love” Beatlesin jäsenten kanssa. Sen jälkeen hän tuotti Paul McCartneyn albumin Flaming Pie (1997). Lynne sai oikeusjutun voiton myötä oikeudet Electric Light Orchestran nimeen, minkä jälkeen hän julkaisi uuden ELO-albumin nimeltä Zoom (2000). Hän tuotti 2000-luvulla myös uudet George Harrisonin ja Tom Pettyn albumit sekä Regina Spektorin menestysalbumin Far (2009). Lynne julkaisi vuonna 2012 albumilla Mr. Blue Sky uudelleenlevyttämiään ELO-kappaleita sekä ELO-dokumentin. Hän julkaisi samana vuonna cover-albumin Long Wave (2012). Lynnen uusin ELO-albumi on From Out Of Nowhere (2019). Lynne nimettiin ELOn jäsenenä Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2017. Lynne on ollut kahdesti naimisissa, ja hänellä on kaksi tytärtä. Hän asuu Los Angelesissa. ==Sooloalbumit== * Armchair Theatre (1990) * Long Wave (2012) * Alone in the Universe (tekijänimellä Jeff Lynne's ELO, 2015) * From Out Of Nowhere (tekijänimellä Jeff Lynne's ELO, 2019) ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset laulajat Luokka:Brittiläiset musiikkituottajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Grammy-palkinnon saajat
Medborgarplatsen

Medborgarplatsen (, lyhennetään usein muotoon Medis) on Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa, Södermalmin kaupunginosassa sijaitseva aukio. Se on yksi kaupungin suurimpia aukioita. Aukio tunnetaan yöelämästään ja elokuvateattereistaan, ja se on myös yleinen paikka mielenosoituksille. Aukiota reunustaviin rakennuksiin kuuluu muun muassa Medborgarhuset. Medborgarplatsenilla sijaitsee myös muun muassa vuonna 1950 avattu tunnelbanan-metroasema sekä Ruotsin entisen ulkoministerin Anna Lindhin muistomerkki. Lindh piti aukiolla viimeisen julkisen puheensa, ennen kuin hänet surmattiin vuoden 2003 syyskuussa. Aukion oli aikaisemmalta nimeltään Södra Bantorget. Nimi vaihdettiin nykyiseksi vuonna 1940. ==Aiheesta muualla== * Dagens Nyheter: Glasverk till Anna Lindhs minne Luokka:Tukholman aukiot
Shard End

Shard End on alue Birminghamn itäsosassa Englannissa. Shard End rajaa Castle Bromwichia ja Kingshurstia. Se on enimmäkseen asuinaluetta, ja siellä on paljon kaupungin vuokrataloja. Alueen eteläosassa on joitakin teollisuuskiinteistöjä. Suuri osa asuintaloista on rakennettu juuri ennen toista maailmansotaa. thumb|left|Shard End Lake. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen alueella oli hiekkakuoppa, joka myöhemmin maisemoitiin, ja muodostaan nyt Shard Endin järven. == Lähteet == Luokka:Birmingham
Mac Davis

thumb|right|Mac Davis 1986 Scott ”Mac” Davis (21. tammikuuta 1942 Lubbock, Teksas – 29. syyskuuta 2020‘In the Ghetto’ Songwriter Mac Davis Dead at 78) oli yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. Musiikkuransa alkuvuosina Davis asui Atlantassa, missä hän soitti rock'n'roll-yhtyeessä ja työskenteli Vee-Jay Recordsin palveluksessa. Varsinaisen läpimurtonsa lauluntekijänä Davis teki vuosina 1969 ja 1970, kun hän kirjoitti Elvis Presleylle hittikappaleet ”In the Ghetto”, ”Memories” ja ”Don't Cry Daddy”. Lisäksi hän kirjoitti Glen Campbellille kappaleen ”Everything A Man Could Ever Need”, Kenny Rogersille kappaleen ”Something's Burning”, Bobby Goldsborolle kappaleen ”Watching Scotty Grow” ja Gallerylle kappaleen ”I Believe In Music”. Laulajana Davisin ensimmäinen hittikappale oli ”Baby Don't Get Hooked On Me” vuonna 1972. Seuraavien vuosien aikana hän nousi listoille itsekirjoittamillaan kappaleilla ”Stop And Smell The Roses”, ”It's Hard To Be Humble”, ”Texas In My Rear View Mirror” ja ”Hooked On Music”. Vuosina 1974–1976 hänellä oli NBC-TV-kanavalla esitetty oma musikaali- varieteetyyppinen ohjelma. Hän myös näytteli monissa elokuvissa. == Studioalbumit == * Song Painter (1970) * I Believe in Music (1971) * Baby Don't Get Hooked on Me (1972) * Mac Davis (1973) * Stop and Smell the Roses (1974) * All the Love in the World (1974) * Burbin' Thing (1975) * Forever Lovers (1976) * Thunder in the Afternoon (1977) * Fantasy (1978) * It's Hard to Be Humble (1980) * Texas in My Rearview Mirror (1980) * Midnight Crazy (1981) * Forty 82 (1982) * Who's Lovin' You (1983) * Soft Talk (1984) * Till I Made It with You (1985) * Somewhere in America (1986) * Will Write Songs for Food (1994) ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Songwriters Hall of Fame
Elastisuus

Elastisella materiaalilla tarkoitetaan ainetta, jonka venymät (muodonmuutos) ovat yksikäsitteisesti riippuvia vallitsevasta jännitystilasta eli kappale palaa alkuperäiseen muotoonsa kun jännitykset poistetaan. Jos kappale ei palaudu, niin silloin on kyseessä plastinen muodonmuutos. Aineet ovat yleensä kimmoisia vain tietyissä olosuhteissa (lämpötila, paine, kosteus) ja vain tiettyyn ulkoiseen voimaan asti. Esimerkiksi kumi on kimmoista huoneenlämpötilassa, mutta pakkasella se menee rikki helposti. Tämä johtuu siitä, että kumissa molekyylien liike on hitaampaa tietyn lämpötilan alapuolella (lasitransitio). Elastisella materiaalilla muodonmuutosenergia eli kimmoenergia ei riipu venymähistoriasta, jolla kyseiseen muodonmuutostilaan on päädytty. Tällöin kappaleelle on olemassa energiapotentiaali, jossa muodonmuutosenergia on yksikäsitteinen funktio jännitysten (tai venymien) suhteen. Ulkoisten kuormien alaisena elastisen kappaleen muodonmuutos on sellainen, että kappaleen muodonmuutosenergia minimoituu. Muodonmuutosenergian muutos venymien muuttuessa tilavuusalkiossa voidaan määritellä kaavalla ::\frac{dW}{dV}=\mathbf{\sigma}(\mathbf{\epsilon})\cdot d\mathbf{\epsilon} , missä σ(ε) on venymästä riippuva jännitysvektori, ε venymävektori ja dV alkion tilavuus. Muodonmuutosenergia saadaan integroimalla dW venymien suhteen. Lineaarielastisilla materiaaleilla jännitysten ja venymien välinen suhde on lisäksi lineaarinen. Tällöin kyseessä on Hooken lakia noudattava aine. Jos materiaalin käytös voidaan olettaa lineaarielastiseksi, lujuusopilliset tarkastelut yksinkertaistuvat huomattavasti, sillä laskenta voidaan suorittaa lineaarialgebran työkaluilla. ==Katso myös== *Elastiset kertoimet *Joustava mekanismi *Plastisuus Luokka:Jatkuvan aineen mekaniikka
Miguel Ángel Guerra

Miguel Ángel Guerra (s. 31. elokuuta 1953) on entinen Formula 1 -kuljettaja Argentiinasta. Hän osallistui neljään Grand Prix -osakilpailuun ajaen Osella- tallin autolla. Ensimmäinen osakilpailu, johon hän osallistui oli Länsi- Yhdysvaltain Grand Prix 15. maaliskuuta 1981. Hän ei kuitenkaan selviytynyt itse kilpailuun kolmessa ensimmäisessä osakilpailussa, ja viimeisessä hän keskeytti onnettomuuteen. == Formula 1 -tulokset == Vuosi Talli Auto Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 Sijoitus Pisteet Osella Squadra Corse Osella FA1B Cosworth V8 USW BRA ARG SMR BEL MON ESP FRA GBR GER AUT NED ITA CAN CPL - 0 == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nasif Estefano

Nasìf Estéfano (18. marraskuuta 1932, Concépcion, Tucumán – 21. lokakuuta 1973, Aimogasta, La Rioja) oli Formula 1 -kuljettaja Argentiinasta. Uransa aikana hän osallistui kahteen Grand Prix -osakilpailuun. Ensimmäinen niistä oli Argentiinan osakilpailu Maseratin autolla vuonna 1960. Hän sijoittui 14. sijalle jääden voittajasta 10 kierrosta ja ollen näin viimeinen maaliin tullut kilpailija. Hän osallistui myös Italian osakilpailun De Tomaton autolla vuonna 1962, mutta ei selvinnyt mukaan itse kilpailuun. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Jorge Daponte

Jorge Daponte (5. kesäkuuta 1923, Buenos Aires - 9. maaliskuuta 1963) oli argentiinalainen Formula 1 -kuljettaja. Daponte osallistui urallaan kahteen Formula 1 -osakilpailuun Maseratin autolla. Ensimmäisessä (17. tammikuuta 1954 Argentiinan GP:ssä) hän keskeytti vaihdeongelmiin. Toisessa (5. lokakuuta 1954 Italian GP:ssä) hän sijoittui yhdenneksitoista jääden voittajalle kymmenen kierrosta ja ollen kilpailussa viimeinen maaliintulija. Daponte ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa ollen parhaimmillaan neljäs 1954 Pescara Circuit -kilpailussa. Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Sijoitus Pisteet 1954 Jorge Daponte Maserati A6GCM/250F Maserati S6 ARG Kesk. 500 BEL FRA GBR GER SUI ITA NC ESP - 0 ==Lähteet== Luokka:Argentiinalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Clemar Bucci

Clemar Bucci (4. syyskuuta 1920 Zenón Pereyra - 12\. tammikuuta 2011) oli argentiinalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui urallaan viiteen Grand Prix -osakilpailuun. Neljä ensimmäistä osakilpailua: Britannian Grand Prix, Saksan Grand Prix, Sveitisin Grand Prix, Italian Grand Prix, hän ajoi 1954 Gordinilla ja viidennen – Argentiinan Grand Prix'n – 1955 Maseratilla. Hän ei päässyt kertaakaan maaliin saakka. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Imogen Heap

Imogen Jennifer Jane Heap (s. 9. joulukuuta 1977) on englantilainen laulaja- lauluntekijä. Hänet tunnetaan parhaiten Frou Frou -duon toisena jäsenenä ja vuonna 2005 julkaistusta hitistään ’’Hide and Seek’’. ==Ura== Imogen Heap on kotoisin Romfordista, Essexistä, mutta muutti sittemmin Lontooseen.Fox Theatre - Imogen Heap Independent - Music Reviews Heap julkaisi ensimmäisen albuminsa iMegaphone vuonna 1998. Hän tapasi Frou Froun toisen jäsenen Guy Sigsworthin 1990-luvulla ja alkoi tehdä musiikkia tämän kanssa. Frou Froun albumi Details ilmestyi vuonna 2002. Frou Froun albumin ilmestymisen jälkeen Heap keskittyi soolouraansa. Hän julkaisi albumin Speak for Yourself vuonna 2005 ja albumin Ellipse vuonna 2009.Billboard - Imogen Heap Heap voitti Ellipse-albumillaan parhaiten miksatun albumin Grammy -palkinnon vuonna 2010.52nd Grammy Award Winners - Imogen Heap Imogen Heapin kappaleita on ollut useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Kappaleet Hide and Seek, Goodnight and Go ja Speeding Cars ovat soineet televisiosarjan O.C. jaksoissa. Hide and Seek on esiintynyt myös CSI: Miamin jaksossa. Kappale Can't Take It In oli mukana elokuvassa Narnian tarinat: Velho ja leijona. Elokuvassa Holiday (2006) soivat Frou Froun kappale Let go ja Heapin Just for now. ==Diskografia== ===Sooloura=== ====Albumit==== * iMegaphone (1998) * Speak for Yourself (2005) * Ellipse (2009) * Sparks (2014) ====Singlet==== * Getting Scared (1998) * Shine (1998) * Come Here Boy (1998) * Oh me, Oh my (promo) (1998) * Meantime (GMT ft. Imogen Heap) (promo) (1999) * Aeroplane (promo) (2001) * Hide and Seek (2005) * Goodnight and Go (2006) * Headlock (2006) * Not Now, But Soon (2008) * Canvas (promo) (2009) * First Train Home (2009) * My Secret Friend (IAMX ft. Imogen Heap) (2009) * Lifeline (2011) * Propeller Seeds (2011) * Neglected Space (2011) * Minds Without Fear (2011) * Xizi She Knows (2012) * You Know Where To Find Me (2012) * Telemiscommunications (deadmau5 & Imogen Heap) (2013) ===Frou Frou=== ====Albumit==== * Details (2002) ====Singlet==== * Breathe In (2002) * Must Be Dreaming (2002) * It's Good To Be In Love (2002) * Let Go (promo) (2002) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen kotisivu * Suomalainen Imogen Heap -fanisivu Luokka:Brittiläiset laulajat Luokka:Brittiläiset lauluntekijät Luokka:Brittiläiset kosketinsoittajat Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roberto Bonomi

Roberto Wenceslao Bonomi Oliva (30. syyskuuta 1919 Buenos Aires – 10. tammikuuta 1992) oli argentiinalainen kilpa-ajaja, joka ajoi Formula 1 Grand Prix osakilpailussa Cooperia Scuderia Centro Sud -joukkueessa. Ennen Formula 1 -uraansa hän oli Urheiluautokilpailujen mestari vuosilta 1952 ja 1953. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Juoksija (lehti)

Juoksija on vuonna 1971 perustettu suomalainen kestävyysurheiluun ja kuntoiluun sekä terveelliseen elämään keskittyvä aikakauslehti. Lehdessä käsitellään muun muassa juoksua, maastohiihtoa, suunnistusta ja pyöräilyä sekä kilpaurheilun että kuntoilun kannalta. Se on Euroopan pitkäikäisin juoksulehtiArno Seiro, Tulisieluinen juoksun puolustaja, Helsingin Sanomat 26.2.2011 sivu B 12. Lehden perusti Tapio Pekola, joka toimi myös pitkään lehden päätoimittajana. Hän siirtyi eläkkeelle keväällä 2008 lehden toimitusjohtajan paikaltaJuoksija-lehti, Yritys . Jo aiemmin lehden päätoimittajan tehtäviin oli tullut entinen huippujuoksija Ari Paunonen. Lehden toimitusjohtaja on entinen kilpamaratoonari Harri Hänninen. Juoksija ilmestyy kymmenen kertaa vuodessa. Mukana on tulospörssi, ja kerran vuodessa ilmestyy juoksukalenteri. Lehden levikki on noin 19 000 (2013). Lehden toimitus sijaitsee Helsingin Olympiastadionilla. Lehdellä on tytärlehti vuonna 2009 perustettu Hiihto, kuusi kertaa vuodessa ilmestyvä lehti, jonka levikki on runsaat 8 000. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Juoksija-lehti.fi Luokka:Suomalaiset urheilulehdet
Derren Brown

Derren Victor Brown (s. 27. helmikuuta 1971 Croydon) on englantilainen silmänkääntäjä ja mentalisti, kirjailija, maalari ja skeptikko. Hän opiskeli nuorena lakia ja saksan kieltä, mutta jätti myöhemmin opintonsa kesken ja keskittyi taikuuteen ja mielen hallintaan. Vuoden 2000 TV-sarja Mind Control toi Brownin julkisuuteen, ja hän onkin tehnyt uraa televisiossa siitä lähtien. Hän yhdistelee psykologiaa, hypnoosia ja taikuudessa käytettäviä keinoja tehdessään mentalistisia temppuja. Derren Brownin "Inside Your Mind" televisio-ohjelmaa on esitetty Suomessa Yle TV2:lla nimellä "Hallitsen mieltäsi - Derren Brown". == TV-sarjat== * Mind Control (2000, 2003) * Trick Of The Mind (2004–2006) * Trick Or Treat (2007–2008) * Derren Brown: The Events (2009) * Derren Brown Investigates (2010) * The Experiments (2011) == Live-showt == Live-showsta on julkaistu DVD-koosteita. Svengali oli ensimmäinen kiertue, jota hän ei kirjoittanut yhteistyössä Andy Nymanin kanssa. * Derren Brown Live (2003–2004) * Something Wicked This Way Comes (2005–2006) * Mind Reader – An Evening Of Wonders (2007–2008) * Derren Brown – Enigma (2009–2010) * Svengali (2011–2012, voitti Laurence Olivier Awardin) * Infamous (2013–2014) * Miracle (2015–2016) * Secret (2017) * Underground (2017–) == Kirjallisuutta == * ==Aiheesta muualla== * Derren Brownin kotisivu Luokka:Brittiläiset taikurit Luokka:Englantilaiset henkilöt Luokka:Brittiläiset skeptikot Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tikal

Tikal (tai Tik'al) on suurin maya-kulttuurin muinaisista kaupungeista, jotka nykyisin ovat rauniokaupunkeja. Se sijaitsee El Peténin departementissa Pohjois-Guatemalassa. Tikal on osa Guatemalan Tikalin kansallispuistoa ja se on Unescon maailmanperintöluettelossa. Lähimmät suuret nykykaupungit ovat noin 30 kilometrin päässä sijaitsevat Flores ja Santa Elena. Tikal oli yksi maya- kulttuurin keskeisistä paikoista. Vanhimmat suuret rakennelmat ovat 300-luvulta eaa. Kaupunki oli suuruutensa huipulla mayojen niin sanotulla klassisella kaudella noin 200–850. Tieteilijät ovat arvioineet kaupungin asukasluvun olleen suurimmillaan 100 000–200 000\. Tämän ajan jälkeen ei enää rakennettu uusia merkittäviä monumentteja, joitakin palatseja poltettiin ja väkiluku alkoi laskea, kunnes alue hylättiin vuoteen 900 mennessä. Kaupungin hylkäämiseen vaikuttivat mm. kuivuus ja saastuminen. Tikalin lähellä ei ollut luontaisia vesistöjä, vaan sen asukkaat olivat riippuvaisia tekoaltaista, jotka täyttyivät sadekaudella. Kaupungin loppuaikoina nämä altaat olivat saastuneet eloperäisestä jätteestä, myrkyllisestä elohopeasta, ja syanobakteereista. Sadevesi virtasi altaisiin temppeleiltä ja hautapaikoilta, jotka oli koristeltu sinooperillä, ja sinooperi sisältää elohopeaa. Niinpä altaista otetun keittoveden mukana kaupungin johtajasuvuille syötettiin elohopeaa. Kun ruokia valmistettiin altaiden reunalla satojen vuosien ajan, päätyivät ruoan jätteet altaisiin ja lannoittivat veden, joka muodosti ihanteellisen kasvupaikan myrkyllisille syanobakteereille. Nimi "tikal" merkitsee "äänien paikkaa" tai "kielien paikkaa" mayojen kielessä. Se saattaa olla myös kaupungin alkuperäinen nimi vaikkakin paikkaan viitataan myös nimillä Mutal ja Yax Mutal. Toisin kuin monet muut mayojen rauniokaupungeista, Tikalin sijainti ja olemassaolo ei unohtunut alueella, vaan oli tiedossa. Joitakin epäsuoria mainintoja Tikalista alkoi olla kirjallisuudessa 1600-luvulta lähtien jatkuen John Lloyd Stephensin kirjoituksissa 1800-luvun alussa. Alueen syrjäisestä sijainnista johtuen ensimmäinen tiederetkikunta vieraili Tikalissa vasta vuonna 1848. Useat retkikunnat tutkivat, kartoittivat ja valokuvasivat aluetta 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Vuonna 1951 Tikaliin avattiin pieni kiitotie. Vuosina 1956–1970 Pennsylvanian yliopisto suoritti alueella laajoja kaivauksia. Vuodesta 1979 arkeologista toimintaa on johtanut Guatemalan hallitus. Vuonna 2018 arkeologit löysivät lasermittauksilla Tikalista muun muassa 30 metriä korkean pyramidin. Merkittävämpi löytö oli suuri määrä rakennuksia ja 14 kilometriä pitkä muuri. Niinpä Tikal on osa suurempaa asutuskeskusta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tikalin kansallispuiston kotisivut Luokka:Arkeologiset kohteet Guatemalassa Luokka:Maya-kaupungit Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Guatemalassa
Tommi Auvinen

Tommi Auvinen (s. 10. elokuuta 1957 Tampere)Teatterit ja teatterintekijät 2005, Teatterin tiedotuskeskus 2005, ISBN 952-471-629-1, sivu 123. on suomalainen teatteriohjaaja ja näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi lapsinäyttelijänä 1970-luvun Pertsa ja Kilu -televisiosarjan Pertsan roolista. Auvinen on näyttelijäperheen lapsi: hänen isänsä on ohjaaja Vili Auvinen ja äitinsä näyttelijä Eila Roine. Auvisen puoliso on näyttelijä Teija Auvinen. Auvinen on ohjannut näytelmiä monille suomalaisille teattereille ja televisioon. 1980-luvulla hän esiintyi mm. tunnetuissa TV-sarjoissa Reinikainen ja Sisko ja sen veli sekä 1990-luvulla TV-sarjoissa Kaupungin kaunein lyyli ja Oppisopimuspelle Niko. Auvinen valittiin Kuopion kaupunginteatterin johtajaksi huhtikuussa 2019. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Auvisen haastattelu Apu-lehdessä Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Language, Truth and Logic

Language, Truth and Logic on Alfred J. Ayerin vuonna 1936 julkaisema kirja, joka määrittelee ja selittää loogisen positivismin toteamuksen pääperiaatteet. Ayer hylkää teoksessa agnostismin sillä perusteella, että agnostikko, vaikka väittääkin, että tieto jumalasta ei ole mahdollista, on sitä mieltä, että jumalalla on merkitys. Luokka:Kirjat filosofiasta Luokka:Vuoden 1936 kirjat