EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bolo-Fouta

Bolo-Fouta on maalaiskunta Sikasson alueen Yanfolilan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Doussoudiana sijaitsee 45 kilometriä Yanfolilasta itään. Kunnassa on 4 400 ja keskuskylässä 1 800 asukasta (vuonna 2009). Bolo-Foutan kunnan pinta-ala on 185 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä ja etelässä Yanfolilan piirin Djiguiya De Kolonin, lännessä Wassoulou-Ballén sekä pohjoisessa Bougounin piirin Faragouaranin ja Kouroulaminin kuntiin. Maisemaa leimaavat laaksot ja tasangot. Vesistöt virtaavat kohti Baouléjokea. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Luonnonvarainen kasvillisuus on metsä- ja pensassavannia. Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja. Lisäksi on bambaroita, dogoneja, bozoja ja mandinkoja. Puhutuin kieli on bambara. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja animismi. Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, metsästys, kalastus, keräily ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, hirssi, riisi ja fonio. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa, perunaa, jamssia, maapähkinää ja lehmänpapua. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Doussoudianassa ja Lamininassa pidetään viikoittaiset markkinat. Palveluihin kuuluvat alakoulut, yläkoulu ja terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Yanfolilan piiri
Alexander Kasimir Ehrnrooth

Alexander Kasimir (Casimir) ”Sascha” Ehrnrooth (10. maaliskuuta 1869 Helsinki – 28. kesäkuuta 1950 Pernaja) oli suomalainen maanviljelysneuvos ja valtiopäivämies. Biografiasampo: Alexander K. Ehrnrooth Viitattu 23.5.2021. Ehrnroothin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Gustaf Robert Ehrnrooth ja kreivitär Wilhelmina Ottiliana Lovisa (Mimmi) De Geer af Tervik ja puolisot 1893–1920 Ellen Etholén ja vuodesta 1922 Kajsa-Lisa Carlson. Ehrnrooth valmistui agronomiksi Mustialasta 1891 ja oli maanviljelijä tiluksilla Lammilla ja Pernajassa. Gammelgårdin tilalla hän viljeli muun muassa palkittua siemenviljaa ja puna-apilaa sekä harjoitti karjan- ja hevosten jalostusta ja metsätaloutta ja piti kauppapuutarhaa. Isänsä jälkeen hän peri Gammelgårdin 1911, jonka hän luovutti pojalleen 1920, koska äitinsä kuoltua hänestä hänestä oli tullut myös Pernajan Tervikin kartanon omistaja 1916. Maanviljelysneuvoksen arvon Ehrnrooth sai 1949. Ehrnrooth oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1900 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1900. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1900, s. 1117-1125.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1904–1905 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1904–1905. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1905, s. 795-804. Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1905–1906 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1905–1906. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1907, s. 945-954. ==Lähteet== Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Kuopion oikeus- ja poliisitalo

Kuopion oikeus- ja poliisitalo on Kuopion Hatsalan kaupunginosassa sijaitseva, Suomen oikeus- ja poliisiviranomaisten käyttämä, vuonna 1992 valmistunut julkinen rakennus. Rakennuksen omistaja on Senaatti-kiinteistöt. Rakennusta kritisoitiin heti tuoreeltaan, koska alkujaan 300 viranhaltijan käyttöön valmistuneen rakennuksen ruokalaan mahtui vain 50 henkeä ja autohalliin vain osa poliisin autokalustosta. == Uudet toimitilat 2020-luvulla == Alkuvuodesta 2020 uutisoitiin, että Pohjois-Savon käräjäoikeus ja Senaatti-kiinteistöt etsivät käräjäoikeudelle uuden oikeustalon paikkaa. Keväällä 2021 uutisoitiin, että Itä-Suomen poliisilaitoskin olisi muuttamassa pois Kuopion oikeus- ja poliisitalosta, jossa sen pääpoliisiasema on sijainnut. Poliisilaitos suunnittelee yhdessä Senaatti-kiinteistöjen kanssa uutta ajanmukaiset tarpeet täyttävää pääpoliisiasemaa Kuopioon; muutto tapahtuisi sinne aikaisintaan vuonna 2027. Loppuvuodesta 2021 uutisoitiin, että Pohjois-Savon käräjäoikeutta varten muokataan Palokärjen talona tunnetusta, Puistokadun ja Tulliportinkadun kulmassa sijaitsevasta rakennuksesta uusi oikeustalo. Alustavan arvion mukaan talo olisi remontoitu ja tarvittava laajennusosa rakennettu vuoden 2023 aikana. ==Lähteet== Luokka:Kuopion rakennukset ja rakennelmat Luokka:Hatsala Luokka:Suomen oikeustalot Luokka:Suomen poliisitalot
Hiilivapaa Suomi

Hiilivapaa Suomi on ilmastokampanja, jonka tavoitteena on kansalaisaktivismin avulla sitouttaa suuripäästöisimpiä suomalaisyrityksiä Pariisin ilmastosopimuksen mukaiselle polulle, jossa maapallon lämpötilan nousu rajataan 1,5 asteeseen. Hiilivapaa Suomi on perustettu Maan ystävien ja Greenpeacen Hiilivapaa Helsinki -kampanjan jatkeeksi vuonna 2016. Hiilivapaa Helsinki -kampanja myötävaikutti Hanasaaren hiilivoimalan sulkemispäätökseen vuonna 2015. ==Tavoite== Vuonna 2021 Hiilivapaan Suomen kohdeyrityksenä on valtionyhtiö Fortum, joka omistaa saksalaisen tytäryhtiönsä Uniperin kautta fossiilisia voimalaitoksia Euroopassa ja Venäjällä. Kampanjan tavoitteena on, että Fortum ja Uniper tekevät kivihiilen ja maakaasun alasajolle tiekartan, joka sisältää oikeudenmukaisen siirtymän työntekijöille. Energiayhtiö Fortum asetti vuoden 2020 strategiassaan tavoitteeksi, että yhtiö on toiminnassaan hiilineutraali vuoteen 2050 mennessä. Fortumin uusi strategia on Hiilivapaa Suomi -kampanjan mielestä riittämätön. Kampanja ja muut ympäristöjärjestöt vaativat, että valtio puuttuu Fortumin ja muiden valtionyhtiöiden toimintaan omistajaohjauksen kautta ja varmistaa, että ne laativat suunnitelman fossiilisten energialähteiden alasajosta. Hiilivapaa Suomi on lisäksi vastustanut turpeen käyttöä energiantuotannossa. Kampanja kannustaa Euroopan maita ja EU:ta irtautumaan ECT-sopimuksesta. ==Toiminta== Kampanja tuottaa tietoa ja valmiita muutosesityksiä päättäjille päätöksenteon tueksi. Kampanjan edustajat ovat tavanneet poliitikkoja ja käyneet puhumassa valtuustoryhmien kokouksissa. Vuonna 2020 Hiilivapaa Suomi lähestyi yhdessä muiden järjestöjen kanssa Fortumin uutta toimitusjohtajaa Markus Rauramoa kirjeitse. Järjestöt vaativat, että Fortum ja Uniper luopuvat hiilivoimasta viipymättä, sulkien viimeisenkin voimalaitoksen vuoteen 2030 mennessä, ja sopeuttavat liiketoimintansa Pariisin ilmastosopimuksen mukaiseksi. Vuonna 2021 kampanja pyysi Fortumin osakkeenomistajia kuten suomalaisia eläkeyhtiöitä äänestämään Fortumin yhtiökokouksessa hallituksen vastuuvapauden myöntämistä vastaan. Hiilivapaa Suomi on osallistunut mielenilmauksiin muun muassa Uniperin omistaman, saksalaisen Datteln 4 -kivihiilivoimalan avaamisen vastustamiseksi. Vuosina 2017-2019 Hiilivapaa Suomi kampanjoi kunta- ja eduskuntavaaleissa tavoitteenaan saada mahdollisimman monta ilmastomyönteistä ehdokasta kunnanvaltuutetuiksi ja kansanedustajiksi, jotta kivihiilestä ja turpeesta luovuttaisiin kuntien energiantuotannossa. ==Organisaatio== Hiilivapaa Suomi on Maan ystävien ilmastokampanja, ja sillä on vuonna 2021 kaksi palkattua työntekijää. Ilmastokampanjan hallintoa hoitaa ilmastokampanjan ohjausryhmä. Päätökset ilmastokampanjan isoista linjoista ja budjetista sekä ohjausryhmän kokoonpanosta ja ilmastokampanjavastaavista tehdään vuosittain Maan ystävien ilmastokampanjatapaamisessa. Äänivaltaa päätöksenteossa voivat käyttää Maan ystävien jäsenet. Maan ystävät saa rahoituksensa ministeriöiltä saaduista yleis- ja toiminta-avustuksista, säätiöiltä ja muilta yhdistyksiltä, jäsenmaksuista ja järjestön omasta varainkeruusta. == Lähteet == Luokka:Luonnonsuojelu Suomessa
Chennain kansainvälinen lentoasema

Chennain kansainvälinen lentoasema (; IATA: MAA, ICAO: VOMM) on kansainvälinen lentoasema, joka palvelee Intian Tamil Nadun Chennain kaupunkia ja sen metropolialuetta. Se sijaitsee Tirusulamissa 21 kilometrin päässä keskustasta. Chennain kansainvälinen lentoasema on Intian kolmanneksi vilkkain lentoasema kansainvälisessä liikenteessä ja rahtikapasiteetissa New Delhin ja Mumbain jälkeen, ja neljänneksi vilkkain maan sisäisessä liikenteessä New Delhin, Mumbain ja Bangaloren jälkeen. Se on myös Aasian 49. vilkkain lentoasema, joten se on yksi Intian neljästä tärkeimmästä lentoasemasta 50 joukossa. Tilikaudella 2020 lentoaseman kautta kulki 22,27 miljoonaa matkustajaa. == Aiheesta muualla == Luokka:Chennai Luokka:Intian lentoasemat
Raimond Kaugver

Raimond Kaugver (1926 Rakvere, Viro – 1992Raimond Kaugver, miksike.ee) oli virolainen kirjailija. Romaanissa Neljäkymmentä kynttilää Kaugverin aiheena ovat opportunismi ja vieraantuminen. Romaanien lisäksi hän on kirjoittanut novellikokoelmia, näytelmiä ja kuunnelmia. ==Suomennetut teokset== * Neljäkymmentä kynttilää, romaani (Nelikümmend küünalt), suom. Aino Kaasinen, runot suom. Eha Lättemäe, Gummerus 1971 * Vorkutan kirjeet, muistelma (Kirjad laagrist), suom. Jouko Vanhanen, Itämeri-kirjat 1990 ISBN 952-90-2428-2 * Pommisuoja: kuunnelma (Varjend), suom. Jouko Vanhanen, Yleisradio 1983 * Nehän kuolee vaan leikisti: kuunnelma (Aga nad surevad ju mängult), suom. Jouko Vanhanen, Yleisradio 1987 ==Lähteet== Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Tomas Eneroth

Karl Tomas Eneroth (s. 4. joulukuuta 1966 Eskilstuna) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi Ruotsin nykyinen infrastruktuuriministerinä 2017–2022. Hän on istunut valtiopäivillä vuodesta 1994. ==Elämä ja ura== Eneroth syntyi vuonna 1966. Hänen isänsä Bengt Eneroth oli kanttori ja äitinsä Anna-Lisa Abelsson opettaja. Hän valmistui ylioppilaaksi 1985 ja opiskeli Växjön korkeakoulussa sosiologiaa sekä valtio- oppia vuosina 1988–93. Vuonna 1994 hänet valittiin valtiopäiväedustajaksi, missä tehtävässä hän on toiminut siitä lähtien. Valtiopäivillä hän on toiminut muun muassa sosiaaliturvavaliokunnan puheenjohtajana 2002–06 sekä sosiaalidemokraattien ryhmänjohtajana 2014–17. Vuonna 2017 hänet valittiin infrastruktuuriministeriksi Stefan Löfvenin johtamaan hallitukseen. ==Yksityiselämä== Eneroth on naimisissa ja hänellä on poika Jesper, joka on myös poliitikko. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tomas Eneroth Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla * Tomas Eneroth Ruotsin hallituksen verkkosivuilla Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Elävät henkilöt
Liederbach am Taunus

Liederbach am Taunus on kunta Main-Taunuksen piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se on osa Reinin–Mainin konurbaatiota, ja kuuluu Frankfurt am Mainin läntiseen esikaupunkialueeseen. == Maantiede == Liederbach am Taunus rajoittuu etelässä Frankfurt am Mainiin, muissa ilmansuunnissa on Liederbachin kaltaisia pienehköjä, tiheäänasuttuja esikaupunkikuntia. Etäisyys Frankfurtin keskustan Hauptwachelta on neljätoista kilometriä länteen. Liederbach muodostuu osa-alueista Niederhofheim ja Oberliederbach. Ne olivat aiemmin itsenäisiä kuntia, jotka liitettiin toisiinsa 1971. Osa-alueet ovat kasvaneet yhteen, rakennetun alueen sisällä on niin kutsuttu Grüne Mitte. Se on laajahko viheralue, jonka halki virtaa Liederbachjoki, joka on Mainin 16-kilometrinen sivujoki. == Historia == Niederhofheim, Oberliederbach ja Unterliederbach perustettiin todennäköisesti vuoden 550 tienoilla. Ensimmäinen alueeseen liittyvä asiakirjamaininta on vuodelta 791 muodossa Leoderbach. Oberliederbach ja Niederhofheim päätyivät 1800-luvun alussa osaksi Nassaun herttuakuntaa, ja sitä myöten osaksi Preussia vuonna 1866. Liederbachissa on useita historiallisia ristikkotaloja. == Talous ja liikenne == Liederbachin talousmaantieteellinen sijainti on suotuisa. Paikkakunta sijaitsee 1902 avatun Königsteiner Bahn -rautatien varrella. Asemia on kaksi: Liederbach Süd paikkakunnan eteläosan liiketoiminta-alueella ja Liederbach Bahhhof paikkakunnan keskustan eteläreunalla. Moottoritie BAB 66 kulkee Liederbachin eteläpuolitse. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Liederbach am Taunus, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Hessenin kunnat
Djiguiya de Koloni

Djiguiya de Koloni on maalaiskunta Sikasson alueen Yanfolilan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Koloni sijaitsee 50 kilometriä Yanfolilasta itään. Kunnassa on 6 900 ja keskuskylässä 1 400 asukasta (vuonna 2009). Djiguiya de Kolonin kunnan pinta-ala on 770 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Yanfolilan piirin Gouananin, lännessä Wassoulou-Ballén, luoteessa Bolo-Foutan, pohjoisessa Bougounin piirin Kouroulaminin sekä idässä Tiémala-Banimonotién ja Garalon kuntiin. Kunta sijaitsee historiallisella Wasulun alueella. Itärajalla virtaa Baouléjoki. Kuntaan kuuluu 11 kylää ja kaksi pikkukylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja. Liäksi on bambaroita, miniankoja ja bozoja. Liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin sadekaudella. Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, lehmänpapu, riisi, maapähkinä, puuvilla ja vihannekset. Hedelmätarhat tuottavat mangoja ja cashewpähkinöitä. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Palveluihin kuuluvat alakoulut, yläkoulu ja terveyskeskus. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Yanfolilan piiri
Eha Lättemäe

Eha Lättemäe (2. lokakuuta 1922 Viljandi, Viro – 14. marraskuuta 2012) oli virolainen runoilija. Hänen esikoiskokoelmansa Oma sammude varjust ilmestyi 1968.Suri luuletaja Eha Lättemäe (Archive.is) Lättemäe on kääntänyt kirjallisuutta virosta suomeenLättemäe, Eha, Kirjasampo, viitattu 23.5.2021 ja suomesta viroon. Lättemäen vanhemmat olivat opettajia. Hän kirjoitti ensimmäisen – vapaamittaisen – runonsa kahdeksanvuotiaana. Hän valmistui Tarton yliopistosta 1948 historia pääaineena. Isä oli määritelty "kansan viholliseksi", joten Lättemäe ei saanut työtä historioitsijana, ja hän joutui elämään kulttuurisessa eristyksessä. Hän oppi suomea kuuntelemalla Suomen Yleisradion ohjelmia ja alkoi kirjoittaa suomeksiLauri Sommer, Eha Lättemäe at the edge of several cultures, Elm no 27, autumn 2008, viitattu 23.5.2021 (alkuperäinen teksti julkaistu Sakalassa). Lättemäe sai vuonna 2008 Juhan Liivin runopalkinnon. ==Suomenkieliset teokset== * Uskon aurinkoon: runoja 1958–1968. Petroskoi: Karjala-kustantamo, 1969 * Elulugu. Tallinn: Eesti raamat, 1981. (viron- ja suomenkielisiä tekstejä) * Poimin marjoja sinisestä metsästä: runoja. Petroskoi: Karjala, 1975 * Iltakävelyllä – Õhtune jalutuskäik. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2003. ISBN 9985-811-97-6 (runoja suomesta viroksi) ;Runoja antologiassa * Minun maani: Neuvosto-Karjalan suomenkielistä runoutta vuosilta 1941–1979. Petroskoi: Karjala-kustantamo, 1980 ==Lähteet== Luokka:Virolaiset runoilijat Luokka:Virolaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Kriftel

Kriftel on kunta Main-Taunuksen piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se on osa Reinin–Mainin konurbaatiota, ja kuuluu Frankfurt am Mainin läntiseen esikaupunkialueeseen. == Maantiede == Kriftel rajoittuu koillisessa Frankfurt am Mainiin, muissa ilmansuunnissa on Kriftelin kaltaisia pieniä ja keskisuuria, melko tiheäänasuttuja esikaupunkikuntia. Etäisyys Frankfurtin keskustan Hauptwachelta on viisitoista kilometriä länsilounaaseen ja Wiesbadenin keskustasta saman verran itään. Kriftelin alueella virtaa Mainin 32-kilometrinen sivujoki Schwarzbach. Paikkakunta on niin sanottu Kerngemeinde, ydinkunta, eikä siten jakaudu osa-alueisiin. == Historia == Roomalaiset asuttivat nykyisen Kriftelin aluetta ajanlaskun ensimmäisellä vuosisadalla. Noin vuonna 260 he jättivät alueen käytyään useita sotia alemanneja ja frankkeja vastaan. Varhaisimmat kirjalliset maininnat Kriftelistä ovat 700-luvun lopulta. Paikkakunta siirtyi Mainzin vaaliruhtinaskunnan vaikutuspiiriin noin vuonna 1400. Kolmikymmenvuotinen sota oli Kriftelille tuhoisa, ruotsalaiset hirttivät paikkakunnan pastorin Johann Wagnerin 1635. Vuonna 1649 Kriftelissä oli enää kolmetoista kotitaloutta. Kriftel siirtyi maallisen vallan alle 1803, ja siitä tuli osa Nassaun herttuakuntaa ja edelleen Preussia vuonna 1866. Kriftel yritettiin liittää Hofheimiin 1970-luvulla, mutta hanke raukesi. Paikkakunnan väkiluku ylitti 10 000:n rajan 1980-luvun lopulla. Kriftelin arkkitehtuuria edustavat muun muassa Bonifatiuskapelle (1958), katolinen kirkko St. Vitus (1868) ja monitoimitalo Schwarzbachhallen. Huomattava viihdekeidas on kahdeksan tuhannen neliömetrin laajuinen Parkbad. Alte Kriftel, Vanha Kriftel, restauroituine ristikkotaloineen muistuttaa menneiden aikojen talonpoikaisesta elämäntyylistä. == Talous ja liikenne == Kriftelin talousmaantieteellinen sijainti on suotuisa. Paikkakunta ei ole pelkästään palvelualojen varassa, vaan myös teollisuutta on monipuolisesti. Kriftelin maaperä ja paikallisilmasto on maatalouden kannalta edullinen, paikkakunta tunnetaan nimellä "Obstgarten des Vordertaunus", "Etu-Taunuksen hedelmätarha". Kriftelin rautatieasema sijaitsee Main-Lahn-radan varrella. Moottoritie BAB 66 kulkee paikkakunnan itäpuolitse. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kriftel, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Hessenin kunnat
Maila Karimaa

Maili Ester Aulikki Ojanne, kirjailijanimi Maila Karimaa (12. heinäkuuta 1907 – 23. elokuuta 1935 Masku) oli suomalainen ylioppilas ja kirjailija.Kuolleita, Turunmaa, 24.08.1935, nro 195, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotGeni.com : Maili Ester Aulikki OjanneMaili Ojanteen kuolinilmoitus, Uusi Suomi, 25.08.1935, nro 227, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Maili Ojanteen vanhemmat olivat Pyhärannan ja Maskun kirkkoherra Otto Erhard Ojanne (1878–1939) ja Estrid Emma Karolina Hartman (1878–1939). Hän pääsi ylioppilaaksi 1927 Uudenkaupungin yhteislyseosta. Hän opiskeli ajoittain oikeustiedettä Helsingin yliopistossa, mutta terveysongelmat vaikeuttivat opintoja. Vuonna 1931 Ojanne julkaisi Maila Karimaan nimellä romaanin "Elämän odotus". Hän oli mukana Lotta Svärd-järjestön toiminnassa ja toimi kotipaikkakuntansa Lotta Svärd-yhdistyksen sihteerinä. Maili Ojanne kuoli 28-vuotiaana kotonaan Maskun pappilassa.Ojanne, Otto Erhard. Suomen papisto 1800–1920 -verkkojulkaisu. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2017 (viitattu 23.5.2021) Uusia ylioppilaita, Turun Sanomat, 21.05.1927, nro 136, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotMaili Ester Aulikki Ojanne, Uusi Aura, 24.08.1935, nro 226, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotOdotusten merkeissä. Maila Karimaa : "Elämän odotus", Turun Sanomat, 29.06.1931, nro 169, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Teoksia == * Elämän odotus : romaani. Otava 1931 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Grabbskog Storträsket

Grabbskog Storträsket on metsäjärvi Raaseporissa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,3 neliökilometriä. Etäisyys Tammisaaresta on kuusi kilometriä luoteeseen.Grabbskog Storträsket. Järviwiki. Viitattu 17.5.2021. == Maantiede == Grabbskog Storträsketin mutkittelevan rantaviivan pituus on 19 239 metriä. Etäisyys järven etelärannalta pohjoisrannalle on 3,7 kilometriä. Järveen kuuluu pitkä ja kapea etelälounaaseen työntyvä lahti, josta lähtee laskuoja 250 metrin päässä sijaitsevaan Långträsketiin. Grabbskog Storträsketissä on 21 saarta, joista kaksi on yli hehtaarin laajuisia ja viisi alle aarin laajuisia. Suurimmat saaret ovat Tallholmen järven länsiosassa ja Råholmen itäosassa. Järven rannat ovat suurimmaksi osaksi metsämaata, pientaloja on useita. Grabbskog Storsträsketin länsipuolella sijaitsee tekojärvi Gennarbyviken, järvien välissä on luonnonsuojelualue. Grabbskog Storträsketin ekologinen tila on hyvä, vesitilavuus on 5 270 000 kuutiometriä. Grabbskog Storträsket (82.008.1.005) kuuluu Storträsketin valuma-alueeseen (82.008), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöalueella (82). Grabbskog Storträsket on Storträsketin alueen laajin vakavesi, seuraavaksi laajimmat ovat Västerby Storträsket ja Långträsket.Storträsketin valuma-alue (82.008). Järviwiki. Viitattu 17.5.2021. == Lähteet == Luokka:Raaseporin järvet
Renée Sintenis

Renée Sintenis (syntymänimeltään Renate Alice Sintenis; 20. maaliskuuta 1888 Glatz - 22\. huhtikuuta 1965 Berliini) oli saksalainen kuvanveistäjä. Vuonna 1917 Sintenis avioitui saksalaisen taidemaalarin ja kirjailijan Emil Rudolf Weissin kanssa. Sintenis menestyi vuoden 1928 Amsterdamin olympialaisissa, joissa hänet palkittiin pronssimitalilla patsaissa teoksellaan "Footballeur" (). Olympiateoksensa lisäksi Sintenis on veistänyt moottoritien välialueella olevan Berliinin karhu -veistoksen (1932), jonka jäljennös on Berliinin elokuvajuhlilla jaettava Kultainen karhu -palkintopatsas. == Kokoelmat == * The Museum of Modern Art * National Gallery of Art * Los Angeles County Museum of Art ==Valikoituja teoksia== Daphne Sintenis.jpg|Dafne Renée Sintenis - Grasendes Fohlen.jpg|Varsa laitumella Baerenstatue an der Berliner Allee in Duesseldorf-Friedrichstadt, von Norden.jpg|Berliinin karhu ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet Luokka:Saksalaiset kuvanveistäjät Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit
Colusa

Colusa on kaupunki Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 6 411. Kaupunki on Colusan piirikunnan hallintokeskus. Chowchillan pormestarina toimii Josh Hill. == Väestö == Kaupungin asukkaista 87,34 prosenttia on valkoisia, 2,70 prosenttia afroamerikkalaisia, 1,49 prosenttia aasialaisia ja 0,64 prosenttia intiaaneja. 13,90 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 36,4 vuotta. ==Kuvia== Tiedosto:Our Lady of Sorrows Catholic Church in Colusa California.jpg|Colusan katolinen kirkko. Tiedosto:Colusa 1926 high school S end W side detail 1.JPG|Colusa High School. Tiedosto:Colusa Carnegie Library at sundown.jpg|Poliisiasema. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaupungin kotisivut Luokka:Kalifornian kaupungit Luokka:Colusan piirikunta
Jeep Compass

Jeep Compass on Jeepin vuodesta 2006 lähtien valmistama keskikokoinen crossover-tyyppinen automalli. == Jeep Compass MK49 (2006–2016) == Ensimmäisen sukupolven Compass esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2006. Sen muotoilu perustuu samannimiseen konseptiautoon, joka oli esillä samassa näyttelyssä vuonna 2002. Konseptimalli oli kaksiovinen, kun taas tuotantoversiossa sen sijaan on myös takaovet. Takaovien kahvat on kuitenkin piilotettu C-pilareihin, mikä luo vaikutelmaa kaksiovisuudesta. Compass perustuu Mitsubishin ja Chryslerin yhteistyössä kehittämälle pohjalevylle. Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä Compass sai tulokseksi kaksi tähteä viidestä. Pistemenetykset tulivat suurilta osin puutteellisesta jalankulkijaturvallisuudesta sekä aktiivisten turvajärjestelmien puuttumisesta. Vuonna 2011 Compassin ulkonäköä muokattiin vastaamaan uutta Grand Cherokee -mallia. == Jeep Compass MP (2016–) == Toisen sukupolven Compass esiteltiin Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2016. Ensimmäisen sukupolven Compassin lisäksi se korvasi myös Jeep Patriotin. Auto perustuu samalle Fiat Chrysler Automobilesin pohjalevylle kuin esimerkiksi Jeep Renegade ja Fiat 500X. Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Compass sai tulokseksi täydet viisi tähteä. Kantonin autonäyttelyssä marraskuussa 2020 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli. Ulkoiset muutokset olivat vähäisiä, mutta sisällä auto sai täysin uuden kojelaudan ja ohjauspyörän. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Compass Jeepin kotisivuilla Compass Luokka:J-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Långträsket (Raasepori, Hylta)

Långträsket on metsäjärvi Raaseporissa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta- ala on 30,3 hehtaaria. Etäisyys Tammisaaresta on kuusi kilometriä länsiluoteeseen.Långträsket. Järviwiki. Viitattu 17.5.2021. == Maantiede == Långträsketin mutkittelevan rantaviivan pituus on 6 587 metriä. Saaria ei ole. Rikkonaisen rantaviivan seurauksena Långträsketin ulottuvuudet ovat järven pinta-alaan nähden suuria, etäisyys lounaiskolkasta koilliskolkkaan on 1,3 kilometriä. Rannat ovat suurimmaksi osaksi metsämaata, etelärannan Brännmossabergenillä on joitakin pientaloja. Långträsketiin virtaa laskuoja pohjoisesta Grabbskog Storträsketistä. Länsipuolella sijaitsee tekojärvi Gennarbyviken, kaakossa on Västerby Storträsket. Långträsketin kaakkoisrannalta virtaa laskuoja Långträsketin ja Västerby Storträsketin välissä sijaitsevalle Hjortronmossenin suolle. Långträsket (82.008.1.004) kuuluu Storträsketin valuma-alueeseen (82.008), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöalueella (82). Långträsket on Storträsketin alueen kolmanneksi laajin vakavesi.Storträsketin valuma-alue (82.008). Järviwiki. Viitattu 17.5.2021. == Lähteet == Luokka:Raaseporin järvet
Geishakuulat

Geishakuulat ovat pieniä kuulia, joita käytetään seksuaalisen mielihyvän tuottamiseen sekä lantionpohjalihasten treenaamiseen. Geishakuulia käytetään asettamalla ne emättimen sisälle ja jännittämällä lantionpohjalihaksia niin, että kuulat pysyvät sisällä. Niiden käytöllä on lukuisia terveysvaikutuksia. Ne parantavat ryhtiä, ehkäisevät virtsankarkailua, parantavat suolen toimintaa ja auttavat kehoa palautumaan synnytyksestä. Lihastreenin yhteydessä kuulat stimuloivat ja kiihottavat seksuaalisesti. Lantionpohjalihasten ollessa paremmassa kunnossa on myös helpompi sekä saada että hallita orgasmeja. Ne voivat myös lievittää kipuja yhdynnän aikana, vähentää emättimen kuivuutta ja lisätä seksuaalista viettiä sekä mielihyvää. Kuulia on eri painoisia, kokoisia ja ne voivat olla materialtaan esimerkiksi silikonisia, muovisia, metallisia tai marmorisia. Kuulien sisällä on pienet metallikuulat, jotka liikkuessaan aiheuttavat tärinää. Motorisoiduissa geishakuulissa on metallikuulan sijasta sisällä vibraattori, jonka voimakkuutta voi itse säädellä. Geishakuulia on monenlaisia ja se voi olla esimerkiksi joko yksi kuula tai monta kuulaa yhdistettynä narulla toisiinsa. Modernissa muotoilussa kuula ei välttämättä muistuta ollenkaan kuulaa, vaan voi olla ulkoiselta olemukseltaan ennemminkin sauvamainen. == Lähteet == Luokka:Pallot Luokka:Seksivälineet
Carl August Gabriel von Haartman

Carl August Gabriel von Haartman (29. elokuuta 1844 Helsinki – 13. tammikuuta 1927 Lemu) oli suomalainen vapaaherra, tilanomistaja ja valtiopäivämies.Geni: Carl August Gabriel von Haartman Viitattu 23.5.2021. Von Haartmanin vanhemmat olivat Lars Gabriel von Haartman ja tämän toinen puoliso Eva Vilhelmina Charlotta Mannerheim (1808–1851), jonka vanhemmat olivat kreivi Carl Erik Mannerheim ja Vendla Sofia von Willebrand. Hänen vanhempi sisarensa oli Alexandrina Sofie Lovisa von Haartman (1840–1863), joka avioitui Frans Egenolf Eugen von Knorringin kanssa. Hänen puolisonsa oli Lovisa Elisabeth Hedenberg. Von Haartman oli tilanomistaja ja maanviljelijä Lempisaaressa.Biografiasampo: Lars Gabriel von Haartman Viitattu 23.5.2021. Von Haartman oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872, 1891, 1899, 1904–1905 ja 1905–1906.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid landtdagen i Helsingfors år 1872. Protokoll fördt hos Högl. Ridderskapet och Adeln å Landtdagen I Helsingfors år 1872. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1874, s. 431-433.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1891 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1891. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Central- Tryckeri, 1891, s. 1467-1472.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1899 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Urtima Landtdagen år 1899. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1899, s. 207-215.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1904–1905 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1904–1905. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1905, s. 795-804.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1905–1906 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1905–1906. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1907, s. 945-954. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1844 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Päivi Riipinen

Päivi Riipinen (o.s. Uitto, s. 1957 Oulu) on suomalainen entinen Miss Suomi. Hänet kruunattiin Miss Suomeksi vuonna 1979. Pian missivuotensa jälkeen Päivi avioitui Pekka Riipisen (k. 2025) kanssa. He toimivat yrittäjinä Kuusamossa, jossa heillä on liha- ja kalanjalostus tehdas nimeltään Riipisen Riistaherkut. Vuodesta 2009 yrityksen toiminnasta ovat kantaneet vastuun heidän poikansa Mikael ja Markus Riipinen. Kaikkiaan heillä on viisi lasta ja kuusi lastenlasta. Tyttäristä yksi toimii juristina, toinen pyörittää luontaistuotemyymälää ja nuorin tytär Riipisten riista- ja matkamuistomyymälää Helsingissä kauppakeskus Triplassa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset missit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirkon tuhopoltto

Kirkon tuhopoltto on tulipalo, jossa kirkko on sytytetty tahallaan tuleen. Kirkon tuhopoltoille voi olla lukuisia eri motiiveja, esimerkiksi rasismi, uskonnonvastaisuus tai viha ja ennakkoluulot tiettyä uskontoa kohtaan. Usein polttaja sairastaa skitsofreniaa. Toisinaan humalatila on vaikuttanut tekoon. Suomessa on noin kuusi kirkkopaloa vuodessa, joista noin 60 % uskotaan olevan tuhopolttoja. Kirkkojen palaminen maantasalle asti on kuitenkin harvinaista. Tunnetuimpiin eurooppalaisiin kirkkojen tuhopolttotapauksiin lukeutuu 1990-luvun Norjan lukuisat kirkkopalot ja niiden black metal -musiikin kytkökset. Vuosina 1992–1996 Norjassa paloi 50 evankelis-luterilaista kirkkoa black metallin nimissä. Muun muassa muusikko Varg Vikernes sekä lukuisat black metal -genren fanit tuomittiin vankilaan kirkkojen polttamisesta. Kirkkoja palaa edelleen samaisen musiikkigenren motivoimana. Yhdysvalloissa aktiivisten tuhopolttojen kohteena ovat olleet afroamerikkalaiset kirkot, varsinkin 1960- sekä 1990-luvulla. Mustien kirkkoja tuhopoltetaan edelleen aktiivisesti rasismin vuoksi. == Esimerkkejä == * Rautjärven kirkko tuhoutui joulukuussa 2022 kesken jumalanpalveluksen syttyneessä tulipalossa, jonka epäillään olleen tahallaan sytytetty. * Nuijamaan kirkon ulkoseinä sytytettiin tuleen kesäkuussa 2022. * Kiihtelysvaaran kirkko paloi vuonna 2018 tuhopoltossa. * Ylivieskan vanha kirkko tuhoutui tuhopoltossa maaliskuussa 2016. *Porvoon tuomiokirkko poltettiin 2006. * Tuhopoltto tuhosi Tyrvään Pyhän Olavin kirkon vuonna 1997. * Tuhopolttaja sytytti Virtain Killinkosken kirkon ulkorakennuksen 1994, mutta itse kirkko säästyi. * Kirkkonummen kirkon irtaimisto vaurioitui tuhopoltossa 1992. * Lentiiran kirkko Kuhmossa paloi tuhopoltossa 1989 * Pietarsaaren maaseurakunnan keskiaikainen kirkko kärsi vahinkoja tuhopoltossa 1985. Lisäksi on poltettu muun muassa Rautavaaran puukirkko, Seinäjoen Lakeuden Ristin sakaristo, Isojoen kirkon sakasti, Haapaveden kirkko ja Lapuan Kauhajärven kirkko. == Katso myös == * Luettelo Suomen kirkkopaloista == Lähteet == Luokka:Tuhopoltot Luokka:Kirkkoiskut Luokka:Tulipalot uskonnollisissa rakennuksissa
Walter Kempowski

Walter Kempowski (29. huhtikuuta 1929 Rostock, Saksa – 5. lokakuuta 2007 German Writer, Chronicler Walter Kempowski Dies at Age 78, loomberg.com, viitattu 23.5.2021 ) oli saksalainen kirjailija. Hän sai 1948 tekaistun vakoilusyytteen perusteella pitkän vankeustuomion, mutta vapautui 1956. Vapauduttuaan Kempowski opiskeli Göttingenissä opettajaksi. Esikoisteoksessaan Im Block (1969) Kempowski kuvaa vankilakokemuksiaan. 1971–1984 ilmestyneessä moniosaisessa perheensä kronikassa hän kuvaa saksalaisen porvariston elämää 1900-luvulla. Echolot on kollaasimainen kokoelma kirjeitä, päiväkirjoja, uutisleikkeitä, ja siinä hän kuvaa Saksaa toisen maailmansodan aikana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Porin oikeustalo

Porin oikeustalo on Porin keskustassa, Itätullin kaupunginosassa sijaitseva, Suomen oikeusviranomaisten käyttämä julkinen rakennus. Rakennuksen pääkäyttäjä on Satakunnan käräjäoikeus. Senaatti-kiinteistöjen omistamaa oikeustaloa on kunnostettu esimerkiksi 2010-luvun puolivälissä. ==Lähteet== Luokka:Porin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Itätulli Luokka:Suomen oikeustalot
Kentän laidalla

Kentän laidalla on Yle TV1 -kanavalla alkukesästä 2021 ensiesitetty, turkulaisista jalkapallojunioreista ja heidän vanhemmistaan kertova 8-osainen aikuisten draamasarja. Annina Holmbergin käsikirjoittama ja Lauri Nurksen ohjaama minisarja perustuu tuottaja Mats Långbackan alkuperäisideaan. ==Juoni== Kunnianhimoinen fysioterapeutti Erika Jalava valitaan appiukkonsa Esko-Juhanin perustaman jalkapalloseuran 12-vuotiaiden poikien edustusjoukkueen uudeksi joukkueenjohtajaksi kaavoihin kangistuneen Artsi Kovasen tilalle. Valmentajiksi Esko-Juhani hankkii ensin leppoisan savolaisen Villen ja sitten tiukan ruotsalaisammattilaisen Nallen. Erika ei ymmärrä poikansa Marlonin olevan lahjakas jalkapallon lisäksi myös musiikissa, mutta onneksi isä Tuomas, kaverit ja YouTube-seuraajat ymmärtävät. Ruotsista muuttanut turkkilainen ravintoloitsijaperhe kipuilee kulttuurien yhteentörmäyksessä. Ravintolan osakkaaksi tulee jalkapalloseuran rahoittaja Helge Cadenius, jonka vaimo Vanessa vaarantaa ideoineen ravintolan kannattavuuden. Joukkueen kiltti huoltaja Lasse Heiskanen miettii valintaa uravaimonsa Kristiinan ja herttaisen mutta epävakaan kuvataiteilijan Lumikin välillä, jonka kummityttö Julia pelaa poikien joukkueessa. ==Rooleissa== ==Tuotanto== Sarja kuvattiin lokakuusta 2019 kesään 2020 saakka. Keskeisiä tapahtumapaikkoja ovat Turun Port Arthurin puutalomiljöö, Vanha Suurtori, Turun keskuspaloasema ja Turun Urheilupuisto. ==Vastaanotto== Helsingin Sanomien Laura Kytölä piti uutuussarjaa henkilökaartiltaan keskiluokkaisena ja heteronormatiivisena, mutta kirjoitti tarinan silti sisältävän monia ”haasteita ja kuolemansyntejä ylpeydestä himoon ja ahneuteen, perheen salaisuuksista mielenterveys- ja rahaongelmiin”. Hänestä tekijöiden kokemusasiantuntijuus jalkapallovanhempina näkyy lopputuloksessa, ja Lauri Nurksen vetävä ohjaus tuo sarjaan huumoria ja trillerimäisiäkin juonteita. Seura-lehden Pekka Erosen mielestä sarjan tekijät ja näyttelijät ovat päteviä, mutta kerronnan tempo liian ”kävelyvauhtista”. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Sarjan jaksot Yle Areenassa, katsottavissa toukokuuhun 2031 saakka Luokka:2020-luvun suomalaiset draamasarjat Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat Luokka:Suomalaiset monikieliset elokuvat Luokka:Jalkapalloelokuvat Luokka:Suomalaiset urheiluelokuvat
Mézin

Mézin on kunta Lounais-Ranskassa Lot-et-Garonnen departementissa Uuden- Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 14 kilometriä Néracin kaupungista lounaaseen. ==Historia== Mézin on tunnettu korkinvalmistuksesta, joka alkoi 1700-luvun alussa. Lot-et-Garonnessa oli tuolloin 5 600 hehtaaria korkkitammimetsiä. Vuonna 1906 kaupungissa oli 2 700 asukasta, ja heistä 1 500 työskenteli pienissä tehtaissa, joissa valmistettiin 4-5 miljoonaa korkkia viikossa. Korkkitammet kuitenkin vähenivät, koska ne eivät kestäneet ankaria talvia sen jälkeen kun niistä oli kerätty korkki. Näin kävi erityisesti talvina vuonna 1709 ja 1830. Vuonna 1854 Napoléon III määräsi istutettavaksi rannikkomäntyjä korkkitammimetsien tilalle. Tämän jälkeen kaupungissa valmistettavien korkkien raaka-aine tuotiin Pohjois-Afrikasta ja Portugalista. 1900-luvulla korkin valmistus loppui kaupungissa kokonaan. Vuonna 1983 kaupunkiin perustettiin korkkimuseo, Le musée du liège et du bouchon. Museossa kerrotaan korkinvalmistuksen historiasta, ja siellä on esillä korkinvalmistuksessa käytettyjä koneita. ==Tunnettuja kuntalaisia== *Armand Fallières (1841-1931), Ranskan presidentti 1906-1913 Tiedosto:Industrie_Bouchonnière_(liège)_-_Ouvrières_Tourneuses_à_la_machine_(Mézin,_Lot- et-Garonne).jpg|Korkin valmistusta Tiedosto:Monument,_sculpture_en_bronze_A._FALLIERES_1938_(détruit_en_1942_par_le_régime_de_Vichy).jpg|Vuonna 1938 pystytetty Armand Fallièresin patsas, jonka Vichyn hallitus tuhosi vuonna 1942 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lot-et-Garonnen kunnat
Joensuun oikeus- ja poliisitalo

Joensuun oikeus- ja poliisitalo on Joensuun Sirkkalan kaupunginosassa sijaitseva, Suomen oikeus- ja poliisiviranomaisten käyttämä, vuonna 2017 valmistunut julkinen rakennus. Rakennuksen rakennuttaja ja omistaja on Senaatti-kiinteistöt. Talon pääsuunnittelija on Kaj Rajakaltio Arkkitehtitoimisto Hannu Jaakkolasta. Rakennuksen suurimmat käyttäjät ovat Itä-Suomen poliisilaitos, Pohjois-Karjalan käräjäoikeus ja Syyttäjälaitos (aiempi Itä-Suomen syyttäjänvirasto). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Joensuun poliisi- ja oikeustalo tulee Sirkkalaan (27.1.2011) (yle.fi) Luokka:Joensuun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen oikeustalot Luokka:Suomen poliisitalot
John Wood (vanhempi)

John Wood vanhempi, lisänimeltään Wood of Bath (26. elokuuta 1704 Bath – 23. toukokuuta 1754 Bath) oli englantilainen arkkitehti ja kaupunkisuunnittelija, joka loi Bathin kylpyläkaupungin tunnusomaisen ilmeen. John Wood vanhempi muutti Bathin kaupunkikuvan perusteellisesti mukauttamalla sen julkisivut noudattamaan roomalaistyylistä kaupunkisuunnittelua, joka heijasti sosiaalista elämää. Woodia arvostettiin ennen kaikkea yhtenäisten katunäkymien ja rakennuskokonaisuuksien suunnittelijana, vaikka jotkut hänen piirtämistään yksittäisistä rakennuksista ovatkin merkittäviä esimerkkejä palladiolaisesta arkkitehtuurista. Uransa alkuvaiheessa Wood osallistui Cavendish-Harleyn kiinteistön suunnitteluun Lontoossa. Se jälkeen hän suunnitteli vuonna 1728 ensimmäiset kaupunkinäkymät Bathiin, North ja South Parades -rakennusryhmät. Niitä seurasivat Queen Square vuonna 1735, Pior Park (1735–1748), Royal Mineral Water Hospital (1738) ja Circus (1767–1775), jonka viimeisteli Woodin poika John Wood nuorempi. John Wood suunnitteli lisäksi Bristolin ja Liverpoolin pörssirakennukset, joista jälkimmäisen hän suunnitteli yhdessä poikansa kanssa. Hän suunnitteli myös Bath-Bristolin kanavan sekä Llandaffin tuomiokirkon restauroinnin. Wood kehitti 1730–1740-luvuilla omintakeisen arkkitehtuuriteorian. Hänen myöhemmät rakennushankkeensa perustuivat uskomukseen, että druidit olivat muinoin perustaneet Bathiin mahtavan sivilisaation, ja heidän arkkitehtuurinsa heijasti jumalaisia suhteita ja symbolismia. Woodin suunnitelmat Circusia varten perustuivat tälle erikoiselle teorialle. Hänen kirjoituksensa The Origin of Building; or, The Plagiarism of the Heathens Detected (1741) ja An Essay Towards a Description of the City of Bath (1742–1743) kuvastavat Woodin ajatusmaailmaa. ==Kuvagalleria== Kuva:Nos. 7-12 North Parade, Bath.JPG|North Parade Kuva:Queen Square Bath north side.jpg|Queen Square, pohjoispuoli Kuva:PriorParkCollege.JPG|Prior Park Kuva:The.circus.bath.arp.jpg|Circus Kuva:The Exchange Bristol at Dusk.JPG|Bristolin pörssi == Lähteet == Luokka:Brittiläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1704 syntyneet Luokka:Vuonna 1754 kuolleet
Ngwenyama

Ngwenyama (suomeksi "leijona") on Swazimaan kuninkaan virallinen titteli. Hän toimii maan kanssahallitsijana yhdessä kuningataräidin kanssa. Swazimaan vaakunassa oleva leijona kuvaa Ngwenyamaa. Luokka:Swazimaa Luokka:Kuninkaalliset arvonimet == Lähteet ==
Liikkumisesteisen pysäköintitunnus

Liikkumisesteisen pysäköintitunnus on viranomaisen myöntämä ajoneuvon pysäköintiin tarkoitettu lupa. Suomessa pysäköintitunnuksia myöntää Liikenne- ja viestintävirasto Traficom. Tunnus kelpaa kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. == Tunnuksen myöntämisen edellytykset == Liikkumisesteisen pysäköintitunnuksia myönnetään henkilöille, joilla on sairaudesta tai vammasta johtuva ominaisuus joka estää henkilöä kävelemästä itsenäisesti, liikkumista vaikeuttava sairaus tai vamma joka kuuluu vähintään haittaluokkaan 11, tai jonka näkökyky on vähintään haittaluokan 17 mukainen. Tunnuksen voi saada myös vaikeasti vammaista henkilöä säännöllisesti kuljettava henkilö tai saattaja. Tunnus myönnetään, jos sen edellytykset täyttyvät lääkärin myöntämän lausunnon perusteella. Jos henkilöllä on pysyvä haitta, pysäköintilupa myönnetään 10 vuodeksi. Muissa tapauksissa lupa myönnetään lääkärin lausunnossaan määrittämäksi ajaksi. Yhdellä henkilöllä voi olla vain yksi pysäköintilupa kerrallaan. Pysäköintitunnusta voi hakea myös ajokortiton henkilö. Pysäköintitunnus tulee pysäköinnin ajaksi sijoittaa näkyvälle paikalle ajoneuvon tuulilasin sisäpuolelle niin, että se on ulkoapäin luettavissa. == Pysäköintitunnuksella pysäköintiin liittyvät säännöt == Pysäköintitunnuksella saa pysäköidä liikennemerkeillä osoitetuista kielloista tai rajoituksista huolimatta * pyörätuolimerkillä merkityille pysäköintipaikoille * maksullisille pysäköintipaikoille maksua suorittamatta * alueille, joissa pysäköinti on muuten kielletty liikennemerkillä ”Pysäköinti kielletty” tai ”Pysäköintikieltoalue” * rajoitusta pidemmäksi ajaksi alueelle, jossa pysäköinnin enimmäisaikaa on rajoitettu * pihakaduille sillä varauksella, ettei pysäköinnistä aiheudu huomattavaa haittaa pihakadun liikenteelle eikä muulle käyttämiselle * pyöräkadun ajoradalla muuallekin kuin merkitylle pysäköintipaikalle, jos siitä ei aiheudu kohtuutonta haittaa. Ajoneuvoa ei saa pysäyttää eikä pysäköidä sellaiseen paikkaan eikä siten, että siitä aiheutuu vaaraa tai että liikenne tarpeettomasti estyy tai häiriytyy. Ajoneuvoa, jossa on liikkumisesteisen pysäköintitunnus, ei kuitenkaan saa pysäköidä sellaiselle alueelle tai paikalle, joka on osoitettu liikennemerkillä vain tiettyjen ajoneuvojen pysäköintiin, esimerkiksi vain linja-autoille. Jos yksityisellä alueella oleva pysäköintipaikka on merkitty varattu-kyltillä jollekin tietylle henkilölle tai ajoneuvolle, ei siihen ole lupa pysäköidä liikkumisesteisen pysäköintitunnuksella. Pyörätuolisymbolilla merkitylle pysäköintipaikalle pysäköiminen on sallittua vain liikkumisesteisen pysäköintitunnuksella. == Lähteet == Luokka:Vammaisten apuvälineet Luokka:Pysäköinti
Vantaan oikeustalo

Vantaan oikeustalo on Vantaan Veromiehen kaupunginosassa sijaitseva, erityisesti Itä-Uudenmaan käräjäoikeuden käyttämä rakennus. Nykyinen oikeustalo on tilapäisesti, maaliskuusta 2020 lähtien muutamaksi vuodeksi käräjäoikeudelle vuokrattu toimistorakennus. Tätä aiemmin käräjäoikeus toimi Tikkurilassa kiinteistössä, jossa sijaitsi myös Itä-Uudenmaan poliisilaitoksen pääpoliisiasema. ==Kuvia== File:Vantaan tilap. oikeustalo - Itä-Uudenmaan KO - Aviapolis - Vantaa - 1.jpg|Oikeustalon pääsisäänkäynti. File:Vantaan oikeustalo - Tikkurila.jpg|Aiempi Vantaan oikeustalo Tikkurilassa, jossa kokoontui Vantaan käräjäoikeus ja hetken aikaa tätä seurannut Itä-Uudenmaan käräjäoikeus. ==Lähteet== Luokka:Vantaan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Veromies Luokka:Suomen oikeustalot
Missä olit, kun?

Missä olit, kun? on MTV3-kanavalla esitettävä ohjelmasarja, jossa kerrattiin lähihistorian merkittäviä uutistapahtumia. Ohjelman ensimmäisen tuotantokauden viisi ensimmäistä jaksoa esitettiin huhti-toukokuussa 2021 ja loput viisi elo- syyskuussa 2021. Neliosainen toinen kausi esitettiin alkuvuodesta 2023. Ohjelman kolmas kausi esitettiin tammikuussa 2024. Ohjelmaa juontavat MTV:n uutisankkurit Kirsi Alm-Siira, Maija Lehmusvirta, Ripsa Koskinen-Papunen, Jan Andersson, Keijo Leppänen, Jaakko Loikkanen, Teemu Niikko ja Teresa Meriläinen-Aho. Uutistapahtumia olivat muistelemassa myös muun muassa Tarja Halonen, Urpo Martikainen, Kari Lumikero, Alviina Alametsä ja Timo Soini. == Jaksot == === Ensimmäinen tuotantokausi === Jakso Aihe Ensiesitys MTV3:lla Katsojaluvut 1 Missä olit, kun WTC-tornit romahtivat? 25. huhtikuuta 2021 533 000 2 Missä olit, kun tsunami iski? 2. toukokuuta 2021 416 000 3 Missä olit, kun kouluiskut järisyttivät? 9. toukokuuta 2021 294 000 4 Missä olit, kun politiikassa rytisi? 16. toukokuuta 2021 alle 245 000 5 Missä olit, kun Tshernobylissä räjähti? 23. toukokuuta 2021 393 000 6 Missä olit, kun terrori iski Turkuun? 30. elokuuta 2021 275 000 7 Missä olit, kun tapahtui hulluja? 6. syyskuuta 2021 258 000 8 Missä olit, kun kolari pysäytti Konginkankaalla? 13. syyskuuta 2021 354 000 9 Missä olit, kun Leijonat voitti MM-kultaa? 20. syyskuuta 2021 alle 321 000 10 Missä olit, kun Estonia upposi? 27. syyskuuta 2021 320 000 === Toinen tuotantokausi === Jakso Aihe Ensiesitys MTV3:lla Katsojaluvut 1 Missä olit, kun Diana kuoli? 8. tammikuuta 2023 394 000 2 Missä olit, kun Lahden dopingskandaali synkisti Suomen? 15. tammikuuta 2023 415 000 3 Missä olit, kun Nokia valloitti maailman? 22. tammikuuta 2023 312 000 4 Missä olit, kun Christensen teki poliisimurhat? 29. tammikuuta 2023 369 000 === Kolmas tuotantokausi === Jakso Aihe Ensiesitys MTV3:lla Katsojaluvut 1 Missä olit, kun Mikkelissä räjähti? 7. tammikuuta 2024 435 000 2 Missä olit, kun Dingo-hysteria villitsi Suomen? 14. tammikuuta 2024 262 000 3 Missä olit, kun tuhkapilvi pysäytti Euroopan? 21. tammikuuta 2024 314 000 4 Missä olit, kun matkustajajuna syöksyi kiskoilta Jyväskylässä? 4. helmikuuta 2024 320 000 === Neljäs tuotantokausi === Jakso Aihe Ensiesitys MTV3:lla Katsojaluvut 1 Missä olit, kun korona saapui Suomeen? 28. huhtikuuta 2024 alle 247 000 2 Missä olit, kun Breivik surmasi Utöyalla? 5. toukokuuta 2024 237 000 3 Missä olit, kun pesiksen sopupelit pelattiin? 12. toukokuuta 2024 alle 229 000 4 Missä olit, kun Copterlinen helikopteri syöksyi mereen? 19. toukokuuta 2024 248 000 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ohjelman traileri YouTubessa * Missä olit, kun? -jaksot MTV Katsomossa Luokka:MTV3:n televisio-ohjelmat Luokka:2020-luvun suomalaiset dokumenttiohjelmat
John Wood (nuorempi)

John Wood nuorempi (25. helmikuuta 1728 Bath – 18. kesäkuuta 1782 Batheaston) oli brittiläinen arkkitehti, jonka Bathiin toteuttamat rakennukset kuuluvat palladiolaisen arkkitehtuurin parhaimmistoon. Useimmat rakennuksista perustuivat Woodin isän, John Wood vanhemman, suunnitelmille. Woodien suunnitelmat Bathiin ovat erinomainen esimerkki kokonaisvaltaisesta kaupunkisuunnittelusta. John Wood nuorempi toimi isänsä assistenttina tämän vielä eläessä, ja John Wood nuorempi vastasi vuosina 1748–1755 rakennetun Liverpoolin pörssirakennuksen viimeistelystä. John Wood vanhemman kuoltua 1754 John Wood nuoremmasta tuli Bathin pääarkkitehti. Wood nuorempi viimeisteli Circus-korttelin isänsä suunnitelmien perusteella ja suunnitteli näyttävän, vuosina 1767–1775 toteutetun Royal Crescent -rakennuskompleksin. Royal Crescent koostuu 30 toisiinsa kytketystä townhousista, jotka on aseteltu valtavan ellipsin muotoon. Rakennusten edessä on laaja puistoaukea. Talojen muodostama yhtenäinen pääjulkisivu luo palatsimaisen vaikutelman, ja se on ensimmäinen laatuaan englantilaisessa kaupunkisuunnittelussa. Royal Crescentiä on jäljitelty useissa muissa kaupungeissa. Woodin yksittäisistä rakennuksista tunnetuimpia on Bathin Assembly Rooms (1769–1771). ==Kuvagalleria== Kuva:Royal Crescent in Bath, England - July 2006.jpg|Royal Crescentin pääjulkisivu. Kuva:BathRoyalCrescentAirial morecontrast.jpg|Royal Crescent ilmasta. Kuva:Bath crescent.png|Royal Crescentin taloja. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1728 syntyneet Luokka:Vuonna 1782 kuolleet
Bruno Dreossi

Bruno Dreossi (s. 11. heinäkuuta 1964 Monfalcone) on italialainen ratameloja. Hän saavutti Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 pronssia 500 metrin kajakkikaksikossa parinaan Antonio Rossi. Soulin kesäolympialaisissa 1988 Dreossi kilpaili Alessandro Pierin kanssa 1 000 metrin kajakkikaksikossa karsiutuen välierissä. Dreossi saavutti Välimeren kilpailuissa kaksi hopeamitalia 500 metrin kajakkikaksikossa Ateenassa 1991 ja Languedoc- Roussillonissa 1993. == Lähteet == Luokka:Italialaiset melojat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt