EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Leila Tuure

Leila Tuure (10. joulukuuta 1938 Pori – 23. lokakuuta 2024) oli suomalainen kirjailija. Leila Tuure kirjoitti ylioppilaaksi Porin tyttölyseosta vuonna 1959 ja opiskeli sen jälkeen historiaa Turun yliopistossa. Varsinaisen elämäntyönsä hän teki historian opettajana. Vuoteen 1989 saakka Tuure toimi opettajana Porissa ja sen jälkeen eläkkeelle siirtymiseensä saakka pääkaupunkiseudulla. Takaisin synnyinkaupunkiinsa Tuure muutti vuonna 2008. Hän asui Porin Reposaaressa. Ensimmäisen teoksensa Tuure julkaisi vuonna 1989. Hän kirjoitti lähinnä Poriin ja lähiseudulle sijoittuvia historiallisia romaaneja. Vuonna 2011 Tuure julkaisi satukirjan Tontut muuttavat kaupunkiin, johon kuvituksen teki hänen tyttärensä Matilda Tuure. Tuure kirjoitti myös kaksi rikosromaania salanimellä Emma Å. Hän kirjoitti yhteensä 28 romaania. Vuodesta 2008 lähtien Tuuren teokset ilmestyivät hänen oman Sunkirja- kustantamonsa kautta. Se on julkaissut myös muiden kirjailijoiden tuotantoa. Suomen kirjailijaliiton jäsen Tuure oli vuodesta 1991 lähtien. Hän kuului myös Espoon kirjailijat ry:n hallitukseen. Nortamo-palkinto Leila Tuurelle myönnettiin vuonna 2009 ja Pori Tutuksi -palkinto vuonna 2011.Kirjasampo: Leila Tuure ==Teokset== *Peiliinkatsoja (1989) *Eilisen sillat (1990) *Narukaruselli (1992) *Tummat ja valkeat tulet (1993) *Elämänkarkulainen (1994) *Sinisukka (1996) *Väistyvän veden kaupunki (1998) *Hyvä mies (2000) *Kauppamiesten sukua (2001) *Kauppamiehen tytär (2003) *Kauppamiehen perintö (2004) *Hatuntekijä (2007) *Varjojen aika (2007) *Musta, mustempi, punainen (salanimellä Emma Å, 2007) *Puolan prinsessa (2008) *Samuelin kirja (salanimellä Emma Å, 2008) *Ros-anna (2009) *Piiritanssi (2009) *Alfien sodat (2010) *Aleksandra ja Mikael (2011) *Tontut muuttavat kaupunkiin (kuvitus Matilda Tuure, 2011) *Daali ja kahvinpavut (2013) *Viimeiset tanssiaiset (2014) *Espanjalainen rouva (2016) *Apteekki (2018) *Tuulentuojat (2020) ==Lähteet== *Kariston kirjailijaesittely *Sunkirja -kustantamon sivut *Suomen kansallisbibliografia === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
The Archaic Abattoir

__NOTOC__ The Archaic Abattoir on neljäs studioalbumi belgialaiselta death metal -yhtye Abortedilta. Se julkaistiin vuonna 2003 Listenable Recordsin kautta. Joissain kappaleissa on mukana vieraileva laulaja yhtyeistä Illdisposed, Hatesphere ja Mnemic. Albumista on tehty 700 kappaleen LP-levy julkaisu sekä 1000 kappaleen rajoitettu erikoisversio laatikossa, jossa levy, kirurgin kumihansikkaat, viisi kuvakorttia ja Archaic Victims -lista. == Kappaleet == # # # # # # # # # # === Vuoden 2009 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet === # * # (Entombed-cover) == Kokoonpano == * Sven de Caluwé – laulu * Bart Vergaert – kitarat * Thijs "Tace" De Cloedt – kitarat * Frederik "Fre" Vanmassenhove – basso * Gilles Delecroix – rummut === Vierailevat muusikot === * Michael Bogballe (Mnemic) – laulu (kappaleessa Dead Wreckoning) * Bo Summer (Illdisposed) – laulu (The Gangrenous Epitaph, The Inertia) * Jacob Bredahl (Hatesphere) – laulu (Threading on Vermillion Deception) == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Blabbermouth: Blabbermouth * Imperiumi: 8/10 == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Abortedin albumit Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Tue Madsenin tuottamat albumit
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2008 – naisten 3 metrin ponnahduslaudan
parihypyt

Naisten 3 metrin ponnahduslaudan parihypyt kilpailtiin 10. elokuuta Pekingin kansallisessa vesiurheilukeskuksessa. Joukkueita oli yhteensä kahdeksan. ==Tulokset== Joukkueet hyppäsivät kukin viisi hyppyä. Sija Urheilija 1. hyppy 2. hyppy 3. hyppy 4. hyppy 5. hyppy Pisteet 1 Guo Jingjing / Wu Minxia 52,80 57,60 75,60 81,90 75,60 343,50 2 Julija Pahalina / Anastasija Pozdnjakova 52,80 51,00 69,30 77,43 73,08 323,61 3 Ditte Kotzian / Heike Fischer 51,00 51,60 68,40 70,20 76,50 318,90 4 Kelci Bryant / Ariel Rittenhouse 52,80 51,00 69,30 69,30 72,00 314,40 5 Briony Cole / Sharleen Stratton 52,20 51,60 68,40 67,14 72,00 311,34 6 Noemi Bátki / Francesca Dallapè 48,00 51,60 68,40 70,20 58,50 296,70 7 Marija Vološtšenko / Hanna Pysmenska 49,80 48,00 63,80 65,70 65,70 293,10 8 Tandi Gerrard / Hayley Sage 46,80 48,60 53,70 65,29 63,84 278,25 ==Lähteet== Luokka:Uimahypyt kesäolympialaisissa 2008
Sunkirja

Sunkirja on vuonna 2007 perustettu suomalainen kirjankustantamo. Sen perustaja ja omistaja on porilainen kirjailija Leila Tuure. Kustantamo on vuodesta 2008 lähtien julkaissut Tuuren omien teosten lisäksi myös muiden kirjailijoiden tuotantoa. Sunkirjalta on ilmestynyt muun muassa turkulaisen runoilijan Mika Mäkelän esikoiskokoelma Irokeesi. ==Lähteet== *Sunkirjan kotisivut Luokka:Suomalaiset kirjankustantamot
Jukka-Pekka Palviainen

Jukka-Pekka Palviainen (s. 22. syyskuuta 1967 Rauma) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut aikuisten romaaneja sekä lasten- ja nuortenkirjoja. Palviainen valmistui ylioppilaaksi 1986 ja lastentarhanopettajaksi 1990. Hänen esikoisromaaninsa Reino oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2003. Palviainen jättäytyi vapaaksi kirjailijaksi vuonna 2004. Vuonna 2012 Palviainen sai Topelius-palkinnon nuortenromaanillaan Joku vieraileva tähti (2011) ja vuonna 2018 Laivakello-palkinnon. ==Tuotanto== ===Aikuisten romaanit=== * Reino (2003) * Hedelmäpeli (2005) * Harkinta-aika (2007) * Isä, poika ja Pyhäranta (2009) * Mitä ikinä keksitkin pelätä (2010) * John Lennonin valkoinen flyygeli (2012) * Minä, Eno ja Matti (2017) * Ääniä rappukäytävässä (2018) * Kaikella kunnioituksella (2021) * Tavoittelemanne henkilö on tapettu (2024) ===Lastenkirjat=== ;Rämäpäät-sarja * Rokkirehtori ja Rämäpäät (2007) * Rämäpäät ja vankikarkuri (2008) * Rämäpäät leirikoulussa (2010) ;Allu-sarja * Allu ja salainen ihailija (2017) * Allu ja salaperäinen opettaja (2018) * Allu ja outo Uolevi (2019) * Allu ja kummituskartano (2019) * Allu ja apinajahti (2020) * Allu ja tyly tubeseuraaja (2022), ääni- ja e-kirjana * Allu ja harrastusrumba (2024) ;Jugi-sarja * Jugi ja Majakkasaaren aave (2021) * Jugi ja kauhujen yö (2022) * Jugi ja öinen viheltelijä (2023) * Jugi ja salainen hotellivieras (2024) === Nuortenkirjat === * Joku vieraileva tähti (2011) * Perjantai on hyvä päivä lähteä (2014) * Tarpeeksi reilua (2016) * Suunnaltaan vaihtelevaa tuulta (2017) * Virityksiä (2018) * Opeta minut lentämään (2019) * Koko pitkä yö (2024) ;Kosonen-sarja * * * * * == Palkinnot ja ehdokkuudet == * Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas 2003 * Tampereen kaupungin luovan kirjallisen työn palkinto vuonna 2011 julkaistusta kirjallisuudesta * Topelius-palkinto 2012 nuortenromaanista Joku vieraileva tähti * Sastamalan kaupungin kulttuuripalkinto 2012 * Laivakello-palkintoehdokkaana 2014 * Olga ja Vilho Linnamon Säätiön palkinto 2017 * Runeberg Junior -ehdokkuus ja kunniamaininta 2018 * Sastamalan Kirjapää 2018 * Laivakello-palkinto 2018 * Tampereen kaupungin luovan kirjallisen työn palkinto vuonna 2018 julkaistusta kirjallisuudesta * Kirjava Kettu -palkinto 2019 * Runeberg Junior -ehdokkuus 2020 * Topelius- palkintoehdokkuus 2025https://www.kirjasampo.fi/fi/sivupiiri- topelius-ja-arvid-lydecken-palkintoehdokkaat-2025 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Palviainen WSOY:n sivuilla * Ammattina kirjailija: Jukka-Pekka Palviainen Suomen Kirjailijaliitto. 23.6.2021. * Jukka-Pekka Palviainen Kariston sivuilla * Jukka-Pekka Palviainen Myllylahden sivuilla Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Federico Fellinin lentoasema

Federico Fellinin lentoasema on lentoasema Riminissä, Italiassa. Lentoasema sijaitsee viisi kilometriä kaakkoon Riministä. Lentoasemalla on joitakin palveluja, muun muassa valuutanvaihto ja maksuton Internet-yhteys. ==Lentoyhtiöt ja kohteet== *Aeroflot: Pietari (kausiluonteinen) *Albawings: Tirana *Finnair: Helsinki (kausiluonteinen) *Luxair: Luxemburg (kausiluonteinen) *Rossiya Airlines: Moskova Vnukovo *Ryanair: Kaunas, Lontoo Stansted, Varsova Modlin *Ural Airlines: Moskova Domodedovo ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Lentoaseman kotisivut Luokka:Rimini Luokka:Italian lentoasemat
Robin Östlind

Robin Östlind (s. 14. maaliskuuta 1990) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. == Lähteet == * Transfermarkt Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sergio Henao

Sergio Luis Henao Montoya (s. 10. joulukuuta 1987 Rionegro, Antioquia) on kolumbialainen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään mäkimies ja yleisajaja. Hän aloitti ammattilaisuransa kolumbialaisissa joukkueissa. Vuosina 2012−2018 hän edusti Team Skyta, 2019–2020 UAE Team Emiratesia, vuonna 2021 Team Qhubeka Assosia, 2022 2nBike Emanuel Ibarrya, 2023 Denver Disruptorsia ja vuodesta 2024 alkaen Nu Colombia -joukkuetta.. Hän voitti Pariisi–Nizza-ajon 2017 kokonaiskilpailun kahden sekunnin erolla Alberto Contadoriin. == Saavutuksia == Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats ;2007 :Clasico Ciclistico Banfoandes, kokonaiskilpailun sekä 4. ja 6. etapin voitto ;2008 :Kolumbian ympäriajo, alle 23-v. kokonaiskilpailun sekä 2. ja 5. etapin voitto ;2009 :GP du Portugal, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto :Cinturón a Mallorca, kokonaiskilpailun ja 4. etapin voitto :Coupe des nations Ville Saguenay, alle 23-v. 3. etapin voitto ;2010 :Etelä-Amerikan kisat, pronssia maantieajossa :Vuelta a Antioquia, 3. etapin voitto :Kolumbian ympäriajo, kokonaiskilpailun sekä 4. ja 10. etapin voitto :Clásico RCN, kokonaiskilpailussa toinen, 7. etapin voitto ;2011 :Vuelta a Antioquia, 2. etapin voitto :Tour of Utah, kokonaiskilpailussa toinen, prologin ja 5. etapin voitto :Clásico RCN, 2. etapin voitto ;2012 :Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs, nuorten kilpailussa toinen :Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas :Olympialaiset, maantieajossa 16:s :Vuelta a Burgos, kokonaiskilpailussa toinen :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s, 17. etapilla kolmas :MM- kilpailut, maantieajossa yhdeksäs :Lombardian ympäriajo, viides ;2013 :Volta ao Algarve, 3. etapin voitto :Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 3. etapin voitto :Amstel Gold Race, kuudes :La Flèche Wallonne, toinen :Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16:s :Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides :MM-kilpailut, maantieajossa 15:s ;2015 :Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen :Liège–Bastogne–Liège, seitsemäs :Kalifornian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas :Puolan ympäriajo, 6. etapin voitto ;2016 :Tour Down Under, kokonaiskilpailussa kolmas, mäkikirikilpailun voitto :Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa kuudes :Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun voitto :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12:s ;2017 :Maantieajon Kolumbian-mestaruus :Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailun voitto :Amstel Gold Race, kuudes :La Flèche Wallonne, neljäs ;2018 :Maantieajon Kolumbian-mestaruus :Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 13:s ;2020 :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15:s ;2024 :Tour do Rio, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto == Lähteet == Luokka:Kolumbialaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Max Westerberg

Max Westerberg (17. kesäkuuta 1936 Helsinki – 24. elokuuta 2015 Helsinki)Kuolinilmoitus 13.8.2015 Helsingin Sanomat s. C 26 (paikkakunta) oli suomalainen jalkapallovaikuttaja. Westerberg oli mukana eri tehtävissä suomalaisen jalkapallon parissa 1950-luvun alkuvuosista lähtien. Hän oli pitkään myös Yleisradion Englannin liiga -lähetysten selostajan Aulis Virtasen avustajana studiossa. Westerbergille on myönnetty Suomen Palloliiton kultainen ansiomerkki. Vuonna 2006 Käpylän urheilupuiston pääkenttä nimettiin Westerbergin kunniaksi Max Westerberg Areenaksi. == Seuratoiminta == Helsingin Käpylästä kotoisin ollut Westerberg valittiin 17-vuotiaana kasvattajaseuransa Käpylän Urheilu-Veikkojen johtokuntaan. Reiluna parikymppisenä hän valmensi KUV:n edustusjoukkuetta. Hän vaikutti seurassa vuoteen 1967 saakka. Käpylän Pallon toimintaan Westerberg liittyi vuonna 1969. Hän oli tärkeänä taustavaikuttajana KäPan 1953-ikäluokassa, joka voitti A-nuorten SM-pronssia kaudella 1971. == Järjestöura == Jalkapallon Helsingin piirin puheenjohtaja Westerberg oli vuodet 1968–1976. Palloliiton työvaliokunnan puheenjohtaja hän oli 1974–1978. Sen jälkeen Westerberg työskenteli liiton kansainvälisen toiminnan päällikkönä vuoteen 1984. == Helsinki Cup == Syksyllä 1984 Westerberg siirtyi junioriturnaus Helsinki Cupin toimitusjohtajaksi. Pesti kesti vuoden 1998 turnaukseen saakka. Hänen aikanaan turnaus kasvoi nykyisiin laajoihin mittoihinsa. Vuonna 1995 Westerbergin työ palkittiin Pääkaupunkiseudun urheiluteko -valinnalla. == Lähteet == * Helsingin Sanomat 17.6.1986 * Käpylän Urheilu-veikot 50 vuotta -julkaisu (1983) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jalkapallovaikuttajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Harmaakaalisinappi

Harmaakaalisinappi eli hilmiö (Erucastrum incanum, syn. Hirschfeldia incana) on ristikukkaiskasveihin kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Se on luokiteltu pitkään hilmiöiden sukuun, mutta siirretty kaalisinapeihin 2010-luvulla.Kurtto, A. et al. 2020: Suomen putkilokasvien luettelo. Lisäyksiä ja muutoksia perusteluineen 1. Lutukka 36: 1. (s. 41.) == Ulkonäkö ja koko == Harmaakaalisinappi kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Kasvi lyhytkarvainen ja väritykseltään harmahtava. Varren haarat ovat vankkoja ja siirottavia. Lehdet ovat ruodillisia, alimmat pariliuskaisia. Lehtilavan päättöliuska on iso, soikea ja hammaslaitainen, ylemmät lehdet ovat kapeita ja niukkahampaisia. Kukkien terälehdet ovat 7 mm leveitä ja väriltään vaaleankeltaisia. Suomessa harmaakaalisinappi kukkii elo-syyskuussa. Tiiviisti kukintorangan myötäiset lidut ovat 10–15 mm pitkiä ja 1–1,5 mm paksuja, lidun nokkaosa on 4–5 mm pitkä ja pulleahkotyvinen.Retkeilykasvio 1998, s. 191.Suuri Pohjolan kasvio 2005, s. 238. == Levinneisyys == Harmaakaalisinappi on kotoisin Etelä-Euroopasta Välimeren alueelta. Fennoskandiassa laji on harvinainen tulokas. Suomessa laji on satunnainen uustulokas, jota on tavattu eri puolelta maata Oulun korkeudelle saakka. == Elinympäristö == Suomessa harmaakaalisinappia on tavattu monissa tulokaslajeille tyypillisissä paikoissa, kuten myllyillä, satamissa, rautateillä ja kaatopaikoilla. Toisinaan sitä on tavattu myös lintujenruokintapaikoilla. == Käyttö == Harmaakaalisinappi sopii myös ravintokasviksi. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Suuri Pohjolan kasvio. Toim. Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2005 (2003). ISBN 951-31-2924-1. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2021: Harmaakaalisinapin (Erucastrum incanum) levinneisyys Suomessa. * Suomen Lajitietokeskus: Harmaakaalisinappi – Erucastrum incanum Luokka:Ristikukkaiskasvit
Anthemiphyllia

Anthemiphyllia on kivikoralleihin kuuluvan Anthemiphylliidae -heimon ainoa suku.Anthemiphylliidae World Register of Marine Species Siihen kuuluu seitsemän nykyisin elävää lajia,Anthemiphyllia Pourtalès, 1878 World Register of Marine Species ja kaksi, jotka tunnetaan fossiileista. Ne ovat nappimaisia koralleja jotka elävät yksittäin muodostamatta koralliriuttaa. Koralliitin sisäpuoliset väliseinät eli septumit ovat hammaslaitaisia. Rungosta ei erotu muita rakennepiirteitä. Anthemiphyllia-koralleja tunnetaan fossiileista 45 miljoonan vuoden takaa ja niitä elää edelleen. Nykyisin niitä tavataan tropiikin lämpimissä vesissä Indopasifisen merialueen ja Atlantin länsiosissa 50-700 metrin syvyydessä. == Lähteet == Luokka:Kivikorallit
Jalokärsämö

Jalokärsämö (Achillea nobilis) kärsämöihin kuuluva monivuotinen asterikasvi. Sitä esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa. Jalokärsämö muistuttaa siankärsämöä (Achillea millefolium); laji on sitä vahvemmin ryydintuoksuinen ja maarönsytön. Lehdet ovat lyhyempiä, enintään kolme senttimetriä pitkiä, ja vaaleampia kuin siankärsämöllä. Lehtilavat ovat kahdesta kolmeen kertaan pariliuskaisia; liuskapareja on enintään kymmenen. Niiden väleissä on lisäksi aivan lyhyitä lisäliuskoja. Mykeröstö on huiskilomainen, tiheä ja koostuu lukuisista pienistä mykeröistä. Laitakukissa on lyhyt valkoinen tai kellertävä kieli. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Jalokärsämö (Achillea nobilis) * Pohjolan kasvien pauloissa: Achillea nobilis - jalokärsämö * JSTOR Global Plants: Achillea nobilis * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Achillea nobilis * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Achillea nobilis * United States Department of Agriculture (USDA): Achillea nobilis * Flora of China: Achillea nobilis Luokka:Kärsämöt
The Haematobic EP

The Haematobic EP on minialbumi belgialaiselta death metal -yhtye Abortedilta. Nimi tarkoittaa vertaimevää loista. Sen julkaisivat vuonna 2004 Listenable Records ja The End Records. Minialbumilla löytyy kolmen singlen lisäksi Entombed-cover sekä livetaltiointeja PartySan Open Air -metallifestivaaleilta vuodelta 2003. == Kappaleet == # # (Entombed cover) # # # (live) # (live) Videot # # (live) # (live) # (live) ==Kokoonpano== * Sven de Caluwé – laulu * Bart Vergaert – kitara * Thijs De Cloedt – kitara * Frederik Vanmassenhove – basso * Dirk Verbeuren – rummut === Muut tekijät === * Jacob Hansen – äänittäjä, miksaaja, masteroija * Kris Belaen – äänittäjä (rummut) * Dennis Sibeijn – kansikuva == Arvostelut == * Imperiumi (Marko Saarinen): 9/10 * Imperiumi (Serpent): 8/10 ==Lähteet== : : === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2004 EP:t Luokka:Abortedin albumit
Myostatiini

Myostatiini (tunnettu myös nimellä GDF-8) on proteiini, joka säätelee lihasten kasvua. Se kuuluu transformoiva kasvutekijä beeta -geeniperheeseen, ja ihmisellä sitä koodaa MSTN-geeni. Myostatiini säätelee lihasten kasvua, ja sen toimimattomuus aiheuttaa lihasten liikakasvua. Sen vaikutusta aikuisessa ihmisessä ei ole varmaa tietoa, mutta heti syntymän jälkeen aiheutunut myostatiinigeenin epäaktivoituminen aiheuttaa hypertrofiaa. Myostatiinigeenin toiminta on häiriintynyt esimerkiksi belgialaisella lihakarjarodulla belgiansininen. == Lähteet == Luokka:Proteiinit
Ruotsi kesäolympialaisissa 1992

Ruotsi osallistui Barcelonan kesäolympialaisiin 1992 187 urheilijan joukkueella. Avajaisissa ruotsin lippua kantoi Stefan Edberg. == Mitalistit == === Kultaa === * Jan-Ove Waldner – Pöytätennis, Miesten kaksinpeli === Hopeaa === * Patrik Sjöberg – Yleisurheilu * Gunnar Olsson, Kalle Sundqvist – Melonta * Agneta Andersson, Susanne Gunnarsson – Melonta * Käsipallomaajoukkue – Käsipallo, miesten turnaus * Anders Holmertz – Uinti * Lars Frölander, Anders Holmertz, Christer Wallin, Tommy Werner – Uinti * Tomas Johansson – Paini === Pronssia === * Agneta Andersson, Maria Haglund, Anna Olsson, Susanne Rosenqvist – Melonta * Anders Holmertz – Uinti * Torbjörn Kornbakk – Paini * Ragnar Skanåker – Ammunta, 50 m kesäolympialaisissa 1992 Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 1992
Pakkasneste

Pakkasneste on nesteeseen sekoitettava lisäaine, jonka tarkoitus on alentaa sen jäätymispistettä. == Käytetyt aineet== Kaikki pakkasnesteinä käytetyt aineet ovat alkoholeja. Myyntipakkauksiin eri aineet värjätään eri väreillä, koska niitä ei saa sekoittaa keskenään. Etyleeniglykolia alettiin käyttämään vuonna 1926. Sen samalla korkeampi kiehumispiste tarjosi sille käyttöä niin kesäkeleillä kuin talvellakin. Etyleeniglykoli on haitallista ihmisille ja eläimille. Sen aiheuttamaa myrkytystä hoidetaan fomepitsolilla. Etyleeniglykolia sisältävät pakkasnesteet värjätään vihreiksi. Propyleeniglykoli on vähemmän myrkyllinen kuin etyleeniglykoli. ==Katso myös== * Jäähdytysneste ==Lähteet== Luokka:Kylmätekniikka
Mikaelin Naiset

Mikaelin Naiset on suomalainen musiikkiohjelma. Ohjelman jaksoissa Mikael Konttinen saa vieraakseen Ylen M1-studiolle naisartisin. Vieras kertoo itselleen tärkeästä kappaleesta ja siitä, minkälainen tarina kyseisen kappaleeseen liittyy. Ohjelman lopuksi Mikael ja vieras esittävät kappaleen. Usein kappale on sellainen, jota artisti ei ole koskaan esittänyt missään julkisesti. Ohjelman alkuperäisidean takana ovat Mikael Konttinen, Joonas Josefsson ja Sakari Heiskanen. Visuaalisen tyylin ovat luoneet Joonas Josefsson, Jarmo Loikkanen ja Hannu Kettunen. Ohjelmaa esitetään Yle TV2:ssa, Yle Radio Suomessa sekä yle.fi/musiikki -sivustolla. == Jaksot == Jakso Vieras Esitetty kappale ja alkuperäisesittäjä 1\. Suvi Teräsniska Super Trouper (Abba) 2\. Annika Eklund Oi mikä ihana ilta (J. Karjalainen) 3\. Hanna Pakarinen Kivi, sakset, paperi (Tuure Kilpeläinen) 4\. Erin No Frontiers (Jimmy McCarthy) 5\. Emma Salokoski Silent All These Years (Tori Amos) 6\. Johanna Iivanainen My Love (Sia) 7\. Kaisa Vala Karma Police (Radiohead) 8\. Vuokko Hovatta Surabaya-Johnny (Kurt Weill) Aulikki Oksasen suomennos 9\. Pernilla Karlsson Måndagsbarn (Veronica Maggio) 10\. Manna Voi kun riittäis pieni taivas (Dave Lindholm) == Työryhmä == * Joonas Josefsson (ohjaus ja käsikirjoitus) * Jarmo Loikkanen (kuvaus ja leikkaus) * Hannu Kettunen (kuvaus) * Mika Tertsunen (kuvaus) * Petri Hårdh (äänitys) * Risto Salo (tuotantokoordinaattori) * Oona Kauste (maskeeraus) * Tarja Pieniniemi-Kuosmanen (Puvustus) * Markku Mastomäki (tuottaja) * Jussi- Pekka Koskiranta (tuottaja) * Ilari Paavonen (värimäärittely) * Pasi Pyhtilä (värimäärittely) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Mikaelin Naiset -puffeja YouTubessa *Mikaelin Naiset Yle Areenassa *Mikaelin Naiset yle.fi/musiikki -sivustolla Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Alan Jackson

Alan Eugene Jackson (s. 17. lokakuuta 1958) on yhdysvaltalainen countrymuusikko. Jackson on julkaissut 18 studioalbumia, kymmenen kokoelma- albumia, kaksi joulualbumia ja yhden gospel-albumin. Jacksonin levyjä on myyty maailmanlaajuisesti 75 miljoonaa kappaletta. ==Diskografia== *Here in the Real World (1990) *Don't Rock the Jukebox (1991) *A Lot About Livin' (And a Little 'Bout Love) (1992) *Who I Am (1994) *Everything I Love (1996) *High Mileage (1998) *Under the Influence (1999) *When Somebody Loves You (2000) *Drive (2002) *What I Do (2004) *Like Red on a Rose (2006) *Good Time (2008) *Freight Train (2010) *Thirty Miles West (2012) *The Bluegrass Album (2013) *Angels and Alcohol (2015) *Where Have You Gone (2021) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Psycho Man

__NOTOC__ Psycho Man on Black Sabbath -yhtyeen kappale ja single vuodelta 1998. Kappale on toinen kahdesta uudesta studiokappaleesta, jotka julkaistiin Reunion-livealbumilla. Albumi oli nauhoitettu yhtyeen alkuperäiskokoonpanon comeback-konserteissa joulukuussa 1997 Birminghamissa. Studiokappaleet nauhoitettiin keväällä 1998 albumin miksaus-sessioiden yhteydessä levy-yhtiön toivottua mahdollista lisämateriaalia albumille. "Psycho Man" -kappaleen sävelsivät kitaristi Tony Iommi ja laulaja Ozzy Osbourne. Single sisältää albumiversion lisäksi pari editoitua ja eri lailla miksattua versiota kappaleesta. Musiikillisesti kappaleen alku kulkee synkän, doom-henkisen tunnelman myötä ja loppua kohden kappale nopeutuu. Kappale kertoo nimensä mukaisesti "hullusta miehestä", joka "tappaa ihmisiä". == Kappaleet == === ESK 41026, US ja EPC 666414 2, EU === # # # === EPC 666599 2, EU === # # == Muusikot == * Ozzy Osbourne – laulu * Tony Iommi – kitara * Geezer Butler – basso * Bill Ward – rummut == Julkaisuhistoria == * marraskuu 1998: Epic Records, ESK 41026, US * 1998: Epic Records, EPC 666414 2, EU, digipak-versio * 1998: Epic Records, EPC 666599 2, EU Luokka:Black Sabbathin kappaleet Luokka:Vuoden 1998 kappaleet
Michel Christian Cartatéguy

Michel Christian Cartatéguy SMA (s. 28. lokakuuta 1951 Hasparren) on ranskalaissyntyinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän työskentelee Nigerissä. Hänet vihittiin papiksi 1. heinäkuuta 1979 ja nimitettiin Niameyn vihkipiispaksi sekä Aulonin titulaaripiispaksi 18. toukokuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis Arinze, jota avustivat Jean-Marie Untaani Compaoré ja Guy Armand Romano.Catholic- Hierarchy.org: Archbishop Michel Christian Cartatéguy, S.M.A. Cartatéguy nimitettiin 25. tammikuuta 2003 Niameyn piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 2. maaliskuuta. Niameyn tullessa arkkihiippakunnaksi Cartatéguy nimitettiin sen ensimmäiseksi arkkipiispaksi 25. kesäkuuta 2007. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bentsyyli

Bentsyyli on orgaanisessa kemiassa substituentti, jonka kemiallinen rakenne on C6H5CH2-. Bentsyyli on bentseenirengas johon on liittynyt CH2 ryhmä.Carey, F. A., and Sundberg, R. J.; Advanced Organic Chemistry, Part A: Structure and Mechanisms, 5th ed.; Springer: New York, NY, 2008. pp 806–808, 312–313. ==Nimistö== Termi bentsyyli viittaa useimmiten bentsyyliyhdisteisiin, kuten bentsyylikloridi. == Bentsyyliryhmän sisältäviä yhdisteitä == *Bentsyylialkoholi (C7H8O / C6H5CH2OH) CAS-numero 100-51-6 *Bentsyyliamiini (C7H9N / C6H5CH2NH2) CAS-numero 100-46-9 *Bentsyyliasetaatti (C9H10O2 / CH3COOCH2C6H5) CAS-numero 140-11-4 *Bentsyylibentsoaatti (C14H12O2) CAS-numero 120-51-4 *Bentsyylibromidi (C7H7Br) CAS-numero 100-39-0 *Bentsyylidimetyyliamiini (C9H13N / C6H5CH2N(CH3)2) CAS-numero 103-83-3 *Bentsyylikloridi (C7H7Cl / C6H5CH2Cl) CAS-numero 100-44-7 *Bentsyyliklooriformiaatti (C8H7ClO2) CAS-numero 501-53-1 ==Lähteet== Luokka:Aromaattiset hiilivedyt
Guy Armand Romano

Guy Armand Romano (11. kesäkuuta 1937 Arc-en-Barrois – 23. marraskuuta 2023 Pariisi) oli ranskalaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin redemptoristien papiksi 24. helmikuuta 1964 ja nimitettiin Niameyn apostoliseksi hallitsijaksi Nigeriin sekä Caput Cillan titulaaripiispaksi 25. kesäkuuta 1984. Piispaksi konsekroinnin suoritti 30. syyskuuta Paul Zoungrana, jota avustivat Isidore de Souza ja Marie-Jean-Baptiste-Hippolyte Berlier.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Guy Armand Romano, C.SS.R. 3\. maaliskuuta 1997 Romano sai nimityksen Niameyn piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään hiippakuntansa johdossa 25. tammikuuta 2003. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Diponegoro

Diponegoro (myös Dipo Negoro tai Raden Mas Ontowirjo, n. 1785 - 1855 MakassarKeat Gin Ooi 2004, s. 691-692) oli jaavalainen aatelinen, joka johti vuosina 1825-1830 käytyä Jaavan sotaa alankomaalaisten siirtomaavaltaa vastaan ja pyrki samalla nousemaan koko Jaavan hallitsijaksi. == Elämäkerta == Yogyakartan sulttaanikunta, jonka prinssi Diponegoro oli, perustettiin 13. helmikuuta 1755 hollantilaisten tuella. Tätä ennen se oli ollut osa Mataramin sulttaanikuntaa. Diponegoro oli Yogyakartan 3. sulttaanin Hamengkubuwono III:n vanhin poika. Hänestä tuli varttuessaan harras muslimi, ja hän rukoili ja paastosi säännöllisesti. Hän kiersi ympäri entisen Mataramin sulttaanikunnan alueen hautausmaita esi-isiään kunnioittaakseen. Matkoillaan hän tuli tutuksi paitsi uskonnollisille johtajille myös tavalliselle kansalle, ja hänen sanottiin olevan Allahin suosiossa.Keat Gin Ooi 2004, s. 423-424 Noin 20-vuotiaana Diponegoron kerrotaan käyneen läpi uskonnollisen kokemuksen, jossa hän vakuuttui roolistaan tulevana Jaavan hallitsijana ja paikallisen legendan ennustamana Ratu Adil () -nimellä tunnettuna hallitsijana, joka aloittaisi valtakautensa lyhyen sodan jälkeen. Tarinan mukaan myyttinen naishahmo Nyai Roro Kidul olisi lisäksi kehottanut häntä ottamaan nimen Ngabdulhamid ().Wessing 1998, s. 102 Vuonna 1814 Diponegoron isä kuoli, ja hänen nuorempi veljensä peri kruunun ja otti hallitsijanimen Hamengkubuwono IV - Diponegoro itse oli tämän jälkeen ensimmäisenä kruununperimysjärjestyksessä. Hänen sijastaan kruunun kuitenkin peri Hamengkubuwono IV:n kuollessa vuonna 1822 hänen kolmivuotias velipuolensa, koska tämän äiti oli hänen äitiään korkea-arvoisempi. Asiaa oli edesauttamassa Alankomaiden Itä-Intian kuvernööri Godert van der Capellen. Jaavalaiset jakautuivat kannattamaan jompaakumpaa kruununperijää. === Kapinajohtajana === Avoin kapina alankomaalaisia vastaan alkoi vuonna 1825, ja Diponegorosta tuli sen johtaja. Kapinan varsinainen alkulaukaus oli se, että alankomaalaiset olivat rakennuttaneet tien Diponegoron suvun maiden läpi Tegalrejassa ilman tämän hyväksyntää, mistä seurasi sotilaallisia yhteenottoja. Diponegoron läheisiä liittolaisia olivat hänen setänsä Mangkubumi ja veljenpoikansa Sentot, joista jälkimmäinen oli erinomainen sissipäällikkö. Vuosina 1825-1826 Diponegoron kapinaliike näytti menestyksekkäältä, ja se hallitsi suurtaa osaa Jaavan keskiosan maaseudusta. Alankomaalaiset toivat kuitenkin saarelle lisää joukkojaan ja linnoittivat maitaan, ja useita Diponegoron alaisia, mukaan lukien Mangkubumi ja Sentot, ja näiden johtamia osastoja joutui antautumaan. Maaliskuussa 1830 Diponegoro matkusti tapaamaan alankomaalaisten päällikköä kenraali Hendrik Merkus de Kockia. Huolimatta lupauksista, että hänen omaa turvallisuuttaan kunnioitettaisiin, Diponegoro vangittiin ja karkotettiin Jaavalta Makassariin, missä hän myös kuoli vuonna 1855. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Indonesialaiset aateliset Luokka:1700-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1855 kuolleet
Turun Riento (koripallo)

Turun Riento on turkulainen, vuonna 1906 perustettu urheiluseura, jonka lajivalikoimaan koripallo otettiin vuonna 1942. Riennon miehet voittivat SM- hopeaa 1946 ja naiset voittivat 1960-luvun aikana yhden hopean ja kaksi pronssia. Naiskoripallo päätettiin kuitenkin lopetettaa vuonna 1964 taloudellisista syistä. Kausi 1964–1965 jäikin Riennon naisten viimeiseksi koripallokaudeksi yli vuosikymmenen ajaksi. Riennon miehet voittivat vielä pronssia 1968 ja hopeaa 1971, mutta putosivat seuraavana vuonna mestaruussarjasta. Miesten koripallotoiminta loppui kokonaan 1995 ja poikien harrestetoiminta hiipui pois 2000-luvun puolivälissä. Nykyään turkulaisesta mieskoripallosta huolehtii naapuriseura Turun NMKY. Riennon miehet pelasivat korkeimmalla sarjatasolla yhteensä 15 kautta. Naiskoripallo jatkui Riennossa 1976 ja nousu SM-sarjaan koitti pari vuotta myöhemmin kaudeksi 1978–1979. Kautta 1984–1985 lukuun ottamatta Riento pelasi SM-sarjassa yhtäjaksoisesti kevääseen 1994 saakka. Riento voitti kahdesti pronssia vuosina 1987 sekä 1993. Seuran historian ainoan Suomen mestaruuden naiset voittivat 1990 ja cup- mestaruuden 1992. Kauden 1993–1994 jälkeen edustusjoukkue putosi usean vuoden ajaksi mestaruussarjasta, pelaten korkeimmalla sarjatasolla kausina 2003–2004 sekä 2004–2005, mutta pudoten toisen kauden jälkeen takaisin I-divisioonaan. Riento nousi jälleen takaisin SM-sarjaan kaudeksi 2012–2013. Tällä kertaa Riento pelasi korkeimmalla sarjatasolla kolmen kauden ajan, mutta kauden 2014–2015 runkosarjassa viimeiseksi jäänyt joukkue putosi kauden jälkeen jälleen I-divisioonaan. Seuran joukkue Riennon Tiikerit pelaa Pyörätuolikoripallon SM-sarjaa. == Päävalmentajat == * Reijo Tenhunen (1978–1983) * Vesa Toivonen (1983–1984) * Ilkka Ostela (1985–1988) * Paavo Koskivaara (1988–1989) * Ilkka Ostela (1989–1990) * Tapani Karppinen (1990–1991) * Humu Jürisson (1991–1992) * Ilkka Ostela (1992–1993) * Esa Rosman (1993–1994) * Lars Ekström (1999–2003) * Ray Ailus (2003–2004) * Arto Matikainen (2004) * Pieti Poikola (2004–2005) * Jussi Räikkä (2005–2008) * Juha Ruohonen (2008–2013) * Jukka Valpola (2013–2015) ==Lähteet== * Basket.fi * Turun Riennon historiaa * Jorma Virtanen - Jäljellä enää naiset * TuRi 70v. 70 vuotta koripalloa! ==Aiheesta muualla== * Turun Riennon Koripallon kotisivut Luokka:Suomalaiset koripalloseurat Luokka:Turkulaiset urheiluseurat
Rauman rautatieasema

Rauman rautatieasema () on -rataosuudella oleva rautatieliikennepaikka. Rauman keskustan tuntumassa Karjalankadun varrella sijaitseva rautatieasema toimii pelkkänä tavara-asemana, jolta VR Transpoint hoitaa Rauman sataman tavaraliikennettä. Asemarakennus on siirtynyt VR-Yhtymän haltuun vuonna 1995. Aseman edustalta kulkee myös junabussien liikenne Rauman ja Kokemäen rautatieaseman välillä. VR:n lipunmyynti asemalla toimi vuoteen 2006 saakka. Karjalankadulla noin 200 metrin päässä tavara-asemalta sijaitsee Rauman vanha rautatieasema, jonka matkustajaliikenne lakkautettiin vuonna 1988. ==Lähteet== Luokka:Satakunnan rautatieliikennepaikat Rautatieasema Rautatieasema
Uno Aro

Uno Wilhelm Aro (9. kesäkuuta 1899 Pohja – 30. lokakuuta 1963) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hän aloitti opiskelun Helsingin yliopiston piirustussalissa vuonna 1918 ja jatkoi Helsingin Taideyhdistyksen taidekoulussa vuosina 1922–1923. Vuonna 1928 hän opiskeli Pariisissa Antoine Bourdellen johdolla. Ensimmäisen näyttelynsä Aro piti Tampereella 1922. Hänen julkisia teoksiaan on useilla paikkakunnilla eri puolilla Suomea. Aro oli erikoistunut lapsiaiheisiin veistoksiin, mutta suunnitteli myös useita hautamuistomerkkejä sekä julkisivureliefejä. Uno Aro työskenteli elämänsä aikana myös piirustuksenopettajana, sekä vt. nimismiehenä ja kaupunginviskaalina. ==Julkisia veistoksia== *Messukylän sankaripatsas (1927) – Messukylän hautausmaa, Tampere *Carlsonin liiketalon reliefi (1930) – Carlsonin talo, Kuopio *Poika purolla (Tiedon lähteellä) (1952) – Uotilan koulun pihamaa, Rauma *Kaarnavenepoika (1955) – Ainolan puisto, Oulu *Ryhtipatsas (1955) – Joensuun kaupungintalon puisto *Harkinta, Työhönlähtö ja Onnellinen perhe (1959) – Harjavallan vanha kaupungintalo *Rauman rautatien muistomerkki (1962) – Rauman vanha rautatieasema *Alttarikrusifiksi (1963) – Hautajärven kirkko, Salla === Kuvia julkisista teoksista === Tiedosto:Uno Aro Messukylän valkoisten muistomerkki 1927.JPG|Valkoisten vuoden 1918 muistomerkki, 1927, Messukylä, Tampere Tiedosto:Uuno Aro Ryhtipatsas 1958.jpg|Ryhtipatsas, 1958, Joensuu. Tiedosto:Uno Aro Rauman rautatien muistomerkki 1962.jpg|Rauman rautatien muistomerkki, 1962, Rauma. ==Lähteet== *Kuvataiteilijamatrikkeli *Oulun taidemuseo Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Martin Hamrlík

Martin Hamrlík (s. 6. toukokuuta 1973 Zlín, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.Elite Prospects == Ura == Hamrlík on synnyinkaupunkinsa seuran HC Zlínin kasvatti ja pelasi ensimmäiset pääsarjaottelunsa sen edustusjoukkueessa silloisen Tšekkoslovakian liigan kaudella 1989–1990. NHL-seura Hartford Whalers varasi hänet kesän 1991 varaustilaisuuden toisella kierroksella, minkä jälkeen hän osallistui saman vuoden syksyllä seuran harjoitusleirille saavuttamatta kuitenkaan paikkaa sen NHL-kokoonpanossa. Palattuaan Zlíniin hän ehti pelata vain muutaman ottelun kaudella 1991–1992 ennen kuin joutui sairaalahoitoon borrelioosin vuoksi. Toipuminen taudista kesti kuukausia, eikä hän pystynyt enää pelaamaan tuon kauden aikana. Hamrlík palasi jäille syksyllä 1992 ja aloitti kauden AHL:n Springfield Indiansissa. Hän pelasi kauden aikana myös juniorisarja OHL:n Ottawa 67’sissä. Marraskuussa 1993 Hamrlíkin NHL-pelaajaoikeudet siirtyivät Hartfordilta St. Louis Bluesille, minkä jälkeen hän pelasi kolme kautta IHL:n Peoria Rivermenissä, joka oli vuoteen 1995 asti St. Louisin farmijoukkue. Kaudella 1996–1997 hän pelasi saman liigan Long Beach Ice Dogsissa ja Orlando Solar Bearsissa. Vuonna 1997 Hamrlík palasi viiden muualla pelatun kauden jälkeen HC Zlíniin, jossa pelasi koko loppu-uransa, vuoteen 2013. Hän oli neljällä kaudella Tšekin Extraligan eniten pisteitä tehnyt puolustaja, kausina 1999–2000, 2000–2001, 2003–2004 ja 2008–2009. Kahdella kaudella hän oli myös liigan eniten maaleja tehnyt puolustaja sekä kolmella liigan eniten syöttöpisteitä kerännyt puolustaja. Parhaimmillaan hän teki yhden runkosarjakauden aikana 46 tehopistettä (12+34), mikä tapahtui kaudella 1999–2000. Hamrlík palkittiin Extraligan parhaana puolustajana vuosina 1999 ja 2004, joista jälkimmäisenä oli myös voittamassa ensimmäisen ja ainoan kerran urallaan Tšekin mestaruutta. Hamrlík edusti Tšekkoslovakiaa vuosien 1990 ja 1991 alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa sekä vuoden 1991 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän ei pelannut aikuisten arvokisoissa, mutta edusti Tšekkiä Euro Hockey Tourin otteluissa kaudella 1999–2000. == Muuta == Martin Hamrlík on niin ikään puolustajana jääkiekkoa pelanneen Roman Hamrlíkin isoveli. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Hartford Whalersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vem och vad

Vem och vad on henkilöhakuteos merkittävistä suomalaisista. Se on ilmestynyt ruotsinkielisenä Suomessa vuodesta 1920 noin neljän vuoden välein. Tuorein laitos on vuodelta 2010. Teoksen kustantaja on ollut Schildts, nyttemmin Schildts & Söderströms. Vuoteen 1992 otsikkoon kuului kysymysmerkki, sen jälkeen ainoastaan nimiösivulla. Vuosien 2008 ja 2010 laitoksissa oli runsaat 3 800 henkilöartikkelia noin 900 sivulla. Hyvin edustettuina ovat yliopistomaailma ja kulttuurielämä, ja myös poliitikoista on runsaasti artikkeleita. Seriöst skvaller och viktiga personuppgifter. Hufvudstadsbladet 27.10.2010. Vähemmän sen sijaan on esimerkiksi viihteen edustajia.Suomenruotsalaisia vaikuttajia valikoidusti. Helsingin Sanomat 29.12.2008. Tiedot perustuvat henkilöiden omaan ilmoitukseen. Mukana ei ole sellaisia, jotka eivät ole antaneet itse tietojaan. == Katso myös == * Kuka kukin on, vastaava suomenkielinen teos * Vem är det, vastaava Ruotsissa ilmestyvä teos == Lähteet== ==Aiheesta muualla == * Teos kustantajan sivustolla * Vem och vad 1967. Runeberg.org * Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Henkilömatrikkelit
Vem är det

Vem är det, alaotsikko Svensk biografisk handbok, on henkilöhakuteos, joka on ilmestynyt vuodesta 1912. Vuoteen 2001 sen kustantaja oli Norstedts Förlag. Teoksesta on ilmestynyt vuoteen 2007 mennessä 46 laitosta, yleensä joka toinen vuosi. Julkaisun aloitti Erik Thyselius, joka toimitti sitä kuolemaansa saakka, vuoteen 1924. Vuosikerrasta 46 eli vuodesta 2007 alkaen kirjaa on julkaissut kustantaja Nationalencyklopedin.Om 2007 års "Vem är det?" SvD 11.10.2007. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset tietokirjat Luokka:Henkilömatrikkelit
HMS Phoebe (F42)

HMS Phoebe (viirinumero F42) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander- luokan fregatti. == Valmistus == Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow- in-Furnessista, missä köli laskettiin 25. heinäkuuta 1963. Se laskettiin vesille 19. joulukuuta 1964 ja valmistui 14. toukokuuta 1966.Gardiner, Robert s. 520 == Palvelus == Alus myytiin 1992. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Leander-luokan fregatit Luokka:Vickersin valmistamat alukset
HMS Sirius (F40)

HMS Sirius (viirinumero F40) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander- luokan fregatti. == Valmistus == Alus tilattiin Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 9. elokuuta 1963. Se laskettiin vesille 22. syyskuuta 1964 ja valmistui 15. kesäkuuta 1966.Gardiner, Robert s. 520 == Palvelus == Alus siirrettiin reserviin 1992 ja upotettiin maalilaivana 1998. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Leander-luokan fregatit Luokka:Portsmouthin telakan valmistamat alukset
Selling My Soul

Selling My Soul on Black Sabbath -yhtyeen kappale ja single-julkaisu, joka otettiin vuoden 1998 Reunion-live-albumilta. Se on toinen albumin kahdesta uudesta studiokappaleesta. Single oli promojulkaisu. Rumpali Bill Wardin sijasta kappaleen rummutuksen hoitaa rumpukone, koska Wardin nauhoittamaa osuutta pidettiin ”epäkelvollisena”.http://www.black- sabbath.com/discography/blacksabbath/reunion/ artikkeli albumista Black- Sabbath.com-sivustolla Kappale kertoo ”mieleltään järkkyneestä, itsemurhaa hautovasta miehestä, joka maksaa hintaa ’sielunsa myymisestä’”. Musiikillisesti kappale kulkee melodisen kitarakuvion myötä keskitempoisesti. == Kappaleet == # # == Kokoonpano == * Ozzy Osbourne – laulu * Tony Iommi – kitara * Geezer Butler – basso * Bob Marlette – rumpuohjelmointi == Julkaisuhistoria == * 1998: Epic Records, ESK 41767, US, CD, promo == Lähteet == Luokka:Black Sabbathin kappaleet Luokka:Vuoden 1998 kappaleet
Black Mass

Black Mass on Black Sabbath -yhtyeen vuonna 1999 julkaistu EP, joka sisältää yhtyeen vuoden 1970 Saksan television Beat Club -ohjelman esiintymiset audiona ja PC:llä katsottavana videona. == Kappaleet == # # # # * kaikki kappaleet Iommi, Ward, Butler ja Osbourne ellei toisin mainita * kpl. 1 ja 3 nauhoitettu 26. syyskuuta 1970 ja kpl. 2 ja 4 25. toukokuuta 1970 Bremenissä == Kokoonpano == * Ozzy Osbourne – laulu * Tony Iommi – kitara * Geezer Butler – basso * Bill Ward – rummut Luokka:Vuoden 1999 EP:t Luokka:Black Sabbathin albumit
HMS Juno (F52)

HMS Juno (viirinumero F52) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander- luokan fregatti. == Valmistus == Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 16. heinäkuuta 1964. Se laskettiin vesille 24. marraskuuta 1965 ja valmistui 18. heinäkuuta 1967.Gardiner, Robert s. 520 == Palvelus == Alus siirrettiin koululaivaksi 1985 ja myytiin romutettavaksi 1995. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Leander-luokan fregatit Luokka:Thornycroftin valmistamat alukset
Esko Hämäläinen

Esko Eemeli Hämäläinen (8. elokuuta 1924 Jyväskylä – 19. syyskuuta 1997) oli suomalainen metsänhoitaja, pakinoitsija ja kirjailija. Hämäläinen pääsi ylioppilaaksi 1945 Jyväskylän lyseosta ja opiskeli metsänhoitajaksi. Hän toimi metsänhoitajana Haapajärvellä 1955–1965, Kuusamossa 1965–1974 ja Pohjanmaan piirikuntakonttorilla vuodesta 1974 alkaen. Hämäläisen kirjoittamia pakinoita, juttuja ja runoja julkaistiin useissa lehdissä. == Teoksia == * Lievästi irvistäen : aforismeja. Pohjoinen, Oulu 1976 * Huvivero : runoja ja epärunoja. Pohjoinen, Oulu 1978 * Turpautumia : juttuja ja epäsyvällisiä mietelmiä. Pohjoinen, Oulu 1982 * Jälkiä jättämättä. Ykspuinen, Kalaniemi 1989 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Esko Hämäläinen Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Irja Hyppönen

Irja Marjatta Holopainen, o.s. Hyppönen (27. toukokuuta 1922 Viipuri – 30. lokakuuta 1997)Holopainen Irja Marjatta, Järvenpään hautausmaa, Järvenpää, osasto 17, rivi 9, paikat 17-18, viitattu 8.6.2023 oli suomalainen kirjailija.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Hyppönen, Irja, sivu 161, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Holopainen suoritti humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1960.Helsingin yliopisto, humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon: Irja Marjatta Holopainen (o.s. Hyppönen; viip.), Uusi Suomi, 1960, No 141, sivu 13, julkaistu 25.5.1960. Holopainen toimi pankkivirkailijana Suomen Pankin pääkonttorissa ja myöhemmin kiinteistö- ja rakennusalalla Järvenpäässä.Kaupparekisteri: RM-Yhtymä Oy, Järvenpään kaupunki, Etelä-Suomen Sanomat, 1971, No 62, sivu 14, julkaistu 5.3.1971Etelä-Suomen Sanomat, 1967, No 273, sivu 9, julkaistu 28.10.1967 Holopaisen vanhemmat olivat VR:n pakkamestari Emil Hyppönen ja Elli Sanelma (o.s. Granstedt). Puoliso oli Reino Holopainen vuodesta 1959. == Teoksia == * Kielletty kesähoitola : romaani. Karisto 1945 * Kastele kukkaani : novelleja. Karisto 1946. * Tämä päivä on meidän : romaani. Karisto 1947. * Hyvästi entisyys : romaani. Karisto 1949. == Lähteet == * * Päijäthämäläisiä kirjailijoita : Irja Hyppönen === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
HMS Danae (F47)

HMS Danae (viirinumero F47) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander- luokan fregatti. == Valmistus == Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 16. joulukuuta 1964. Se laskettiin vesille 31. lokakuuta 1965 ja valmistui 7. syyskuuta 1967.Gardiner, Robert s. 520 == Palvelus == Alus myytiin 1991 Ecuadorille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä BAE Morán Valverde (FM-02). == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Leander-luokan fregatit Luokka:Devonportissa valmistetut alukset
Kauko Kotivuori

Kauko Olavi Kotivuori (31. tammikuuta 1922 Viipuri – 7. kesäkuuta 1999) oli suomalainen kirjailija. Kotivuori teki käsikirjoituksen Rauni Mollbergin 1972 ohjaamaan tv-elokuvaan Sotaerakko ja muokkasi käsikirjoituksesta myöhemmin romaanin. Sotaerakko kertoo Heikki Klemetti nimisestä metsätyömiehestä joka jää talvisodan alkaessa yksin tiettömälle rajaseudulle kun muut asukkaat evakuoidaan kovassa kiireessä. Metsätöistä palaava Heikki löytää vain tyhjän kylän ja navettaan jääneen karjan. Talven ajan Heikki asuu autiossa talossa, hoitaa karjaa ja kuuntelee kaukaa kuuluvia sodan ääniä. Eräällä hiihtoretkellä pyrkiessään kotirintamalle hän löytää haavoittuneen venäläissotilaan Fedjan ja kiskoo tämän suurin ponnistuksin asunnolleen jossa sotilas tervehtyy. He ystävystyvät mutta sodan loppuvaiheissa ystävyys katkeaa äkillisesti. Elokuvassa tapahtumat sijoittuvat Pohjois-Karjalaan kun taas romaanissa tapahtumapaikkana on Kainuu. == Teoksia == * Sotaerakko : kuvaus Raja- Kainuusta sotavuosilta 1939-40. Pohjoinen, Oulu 1977 == Lähteet == * * YLE Teema TV-arkisto sodassa 3 : Sotaerakko * Kirjasampo.fi : Sotaerakko-romaani === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Yle Elävä arkisto : Sotaerakko : Lähtökäsky Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Toivo Marttala

Toivo Emanuel Marttala (12. syyskuuta 1922 Lapua – 19. syyskuuta 2010 Keuruu) oli suomalainen helluntalaisliikkeen saarnaaja ja kirjailija. Marttalan vanhemmat olivat työmies Jaakko Vihtori Marttala ja Sanna Maria Salomäki. Hän oli naimisissa vuodesta 1947 Rauha Astrid Bluménin kanssa. Marttala toimi saarnaajana 18-vuotiaasta alkaen ensin Salossa ja sodan jälkeen Kouvolassa ja Voikkaalla. Hän oli saarnaajana 1956–1974 Pohjois-Karjalassa ja viimeksi vuodesta 1974 Kuopiossa. Eläkkeelle jäätyään hän oli vielä Lehijärvellä raamattuopiston johtajana ja opettajana. == Teoksia == * Silta yli kuilun : romaani. Ristin Voitto, Tikkurila 1966 * Kuin väkevä virta : romaani. Ristin Voitto, Tikkurila 1969 * Takamäen vaarin testamentti. Ristin Voitto, Tikkurila 1970 * Kuopion Eelimseurakunta 1927-1977. Kuopion helluntaiseurakunta, Kuopio 1977 == Lähteet == * * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : Toivo Marttala * Mannakka seurakunta-lehti syyskuu 2010 Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet Luokka:Suomalaiset helluntailaiset pastorit
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2000–2001

Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2000–2001 pelattiin kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon neljä parasta säilyi suoraan 1-sarjassa, joka nousi nyt toiseksi ylimmäksi sarjatasoksi, kun Liigan ja ykkösen väliin luotu Supersarja pelattiin viimeisen kerran. Lohkojen viimeiset putosivat 2-sarjaan, muut joukkueet karsivat paikastaan 1-sarjassa Supersarjan kahden viimeisen ja 2-sarjan lohkovoittajien kanssa. ==Runkosarja== ===Lohko 1=== Joukkue O V H Erät P Vaasan Kiisto 20 16 4 52-20 32 Kempeleen Pyrintö 20 14 6 46-28 28 Kauhavan Wisa 20 14 6 42-26 28 Puijo Wolley 20 14 6 50-34 28 Rautavaaran Raiku 20 11 9 44-33 22 Himangan Urheilijat 20 9 11 38-44 18 Kajaanin NMKY 20 8 12 33-42 16 Saloisten Salama 20 8 12 38-44 16 Jokilaakso 20 6 14 31-49 12 Laihian Luja 20 5 15 28-46 10 Kyyjärven Kyky 20 5 15 25-51 10 ===Lohko 2=== Joukkue O V H Erät P Loimaan Jankko 20 17 3 55-26 34 Mikkelin Passarit 20 15 5 50-20 30 Mäntän Valo 20 13 7 45-28 26 Lights Volley 20 12 8 46-28 24 Kangasalan Urheilijat-68 20 12 8 43-41 24 Lapin Narvi-Pallo 20 11 9 38-38 22 Kantolan Työväen Urheilijat 20 10 10 45-38 20 Lempäälän Jyry 20 9 11 36-44 18 Sahalahden Kunto 20 7 13 33-48 14 Nurmon Jymy 20 3 17 17-51 6 Vantaan Lentopallo 20 1 19 13-59 2 ==Lähteet== * Lentopallokirja 2001-2002 Luokka:Vuoden 2000 lentopallo Luokka:Vuoden 2001 lentopallo Luokka:Lentopallon 1-sarjakaudet