EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1932

Suomen Uimaliitto järjesti mestaruuskilpailut yhdessä osassa Helsingissä Humallahden uimalaitoksella 12.- 14.8.1932. == Miehet== === 100 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Harry Tiitinen 1.04,5 2 Pekka Tiilikainen 1.09,3 3 M.Saarniala 1.10,0 4 Unto Palonen 1.10,4 5 E.Paetau 1.14,2 6 V.Niemelä 1.16,6 === 400 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Jaako Aalto 5.33,3 2 Pekka Tiilikainen 5.36,5 3 A.Sundström 5.42,7 4 M.Suvanto 6.02,5 5 V.Korte 6.27,6 === 1 500 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Jaako Aalto 23.27,6 2 A.Sundström 23.45,8 3 Vilho Nurmi 24.01,8 4 V.Mattsson 24.23,6 5 A.Louhi 24.51,2 === 100 m selkäuinti === Sija Kilpailija Aika 1 Åke Bloberg 1.20,6 2 Harry Tiitinen 1.22,4 3 P.Kytömaa 1.22,4 4 K.Borg 1.22,9 5 A.Hagelberg 1.24,0 6 Unto Palonen 1.26,3 === 200 m rintauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Aarre Paananen 2.54,0 2 Heikki Katajavuori 3-01,5 3 Jorma Sarvanto 3.03,4 4 Å.Dahlman 3.08,6 5 H.Tulikoura 3.08,7 6 T.Suoniemi === 4 x 200 m vapaauintiviesti === Sija Seura Aika 1 Helsingin Uimarit (J.Aalto, Hietanen, Hänninen, P.Tiilikainen) 10.22,7 2 Helsingfors Simsällskap (Sinervo, Aspegren, Sundström, H.Tiitinen) 10,34,2 3 Lappeenrannan Uimarit (H.Rinkinen, A.Lagerström, ?, ?) 11.50,2 === Ponnahduslautahypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijapisteet 1 Ilmari Niemeläinen 129,23 2 Atte Launos 110,11 3 T.Kirkkomäki 98,44 4 Arvo Rissanen 87,61 5 U.Sintonen 69,83 6 A.Lagerström 69,77 === Suorat kerroshypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijapisteet 1 Julius Wathén 31,87 2 Arvo Rissanen 29,73 3 Alvi Baljaškin 29,43 4 T.Kirkkomäki 26,34 5 E.Merilä 24,27 6 A.Lagerström 24,77 7 M.Huttunen 24,00 === Vaihtelevat kerroshypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijapisteet 1 Ilmari Niemeläinen 90,17 2 Arvo Rissanen 81,08 3 Atte Launos 76,80 4 T.Kirkkomäki 57,63 5 E.Ovaskainen 44,96 == Naiset == === 100 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Disa Lindberg 1.16,6 2 Sylvi Hoskell 1.18,1 3 Asta Mäenpää 1.20,9 4 Ada Onnela 1.22,3 5 Mailis Kutti 1.31,0 === 400 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Disa Lindberg 6.08,6 2 Asta Mäenpää 6.27,4 3 Ada Onnela 6.52,7 4 Aili Mikkelä 7.07,6 5 Anna Lempinen 7.41,7 === 200 m rintauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Irja Helin 3.21,8 2 Greta Nyman 3.23,5 3 Helena Airikka 3,24,0 4 Sylvi Lehtinen 3.27,2 5 Anja Lapplainen 3.37,1 6 Elvi Tiilikainen 3.37,8 === 100 m selkäuinti === Sija Kilpailija Aika 1 Greta Nyman 1.35,3 2 Disa Lindberg 1.38,1 3 Lyyli Lahtinen 1,38,3 4 Maire Meriö 1.39,5 5 Helga Toikka 1.44,7 === 4 x 100 m vapaauintiviesti === Sija Seura Aika 1 Helsingfors Simsällskap ( P.Toivokoski, M.Johansson, S.Asplund, D.Lindberg) 5.30,7 2 Helsingin Uimarit (Savonius, Carlström, A.Onnela, S.Hoskell) 5.40,9 3 Hämeenlinnan Uimaseura (I.Helin, M.Kutti, U.Juhola, A.Mäenpää) 5.54,8 === Suorat kerroshypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijaluku 1 Alice Aalto 29,13 2 Martta Tattari 23,57 3 Aili Kari 22,23 4 Mailis Kutti 18,73 == Lähteet == * * * Luokka:Vuoden 1932 urheilu Luokka:Helsingin urheilutapahtumat Luokka:Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut
SpaceX Starship integrated flight test 1

SpaceX Starship integrated flight test 1 eli IFT-1 oli Starshipin ja Super Heavyn ensimmäinen yhteinen koelento. Alus ja kantoraketti tuhoutuivat alle 4 minuutin kuluttua laukaisusta kesken alkunousun. Laukaisu ohitti 1960–1970-luvun vaihteen N1:n ensimmäisen vaiheen suuritehoisimpana rakettina koskaan. Lennon tavoitteena oli Super Heavyn laskeutuminen Meksikonlahteen. Starshipin tavoite oli lentää Tyyneen valtamereen lähelle Havaijia. 3 moottoria 33:sta ei käynnistynyt tai sammui ennen lähtöä. Useat moottorit sammuivat jo lennon alkuvaiheessa. Alus ohitti max Q:nja kiihdytti yliääninopeuteen. Puutteellisen työntövoiman tai ohjattavuuden myötä vaiheenvaihtoa ei yritetty, vaan alus alkoi heittelehtiä ja lennon keskeytysjärjestelmä aktivoitiin. Se ei kuitenkaan tuhonnut alusta aiotusti vaan alus pysyi kasassa vielä 40 sekuntia kunnes hajosi. Laukaisu vaurioitti merkittävästi laukaisualustaa ja lennätti irronnutta materiaalia ympäriinsä. Alustassa ei ollut varsinaista passiivista palokaasujen suuntausjärjestelmää tai aktiivista suojausta. Ennen seuraavaa lentoa laukaisualustaan ja alukseen tehtiin merkittäviä muutoksia. Toinen lento etenikin paljon pidemmälle ja lisäksi alusta säilyi ilman merkittäviä vaurioita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Starship Test Flight 1 // 4K Slow Mo Supercut w/ Tracking and Incredible Audio - Everyday Astronaut Luokka:SpaceX Luokka:Vuoden 2023 avaruustoiminta
SpaceX Starship integrated flight test 2

SpaceX Starship integrated flight test 2 eli IFT-2 oli Starshipin ja Super Heavyn toinen yhteinen koelento. Kantoraketti tuhoutui pian vaiheenvaihdon jälkeen. Starship eteni avaruuteen saakka, mutta saavutettuaan noin 150 km:n korkeuden ja noin 24 000 km/h:n nopeuden se tuhoutui nousupolton loppuvaiheessa. Lennon ensimmäinen tavoite oli vaiheenvaihdon onnistuminen. Super Heavyn tavoite oli laskeutua propulsiivisesti Meksikonlahteen. Starshipin tavoite oli lentää avaruuteen ja laskeutua hallitusti Tyyneen valtamereen. Kantoraketin osalta lento eteni paluupolttoon asti. 13 moottorin polton aikana moottorit alkoivat sammua, lopulta yksi niistä petti ja raketti tuhoutui noin kolme ja puoli minuuttia laukaisusta. Starship eteni vaiheistuksen jälkeen aiotusti. Noin 7 minuuttia laukaisusta tuli aiottu ylimääräisen hapen dumppaus. Vuoto aluksen peräosassa ja hapen dumppaus aiheuttivat tulen alukseen. Tuli tuhosi aluksen ohjausjärjestelmää, mikä puolestaan ohjasi sammuttamaan kaikki kuusi moottoria kesken nousupolton. Lennonkeskeytys havaitsi poikkeaman suunnitellusta lennosta ja tuhosi aluksen noin 150 km:n korkeudessa ja noin 24 000 km/h:n nopeudessa. Aluksella ei ollut hyötykuormaa tai sen massasimulaatiota. Jotta aluksen massa olisi sopiva lennon muissa vaiheissa, tuli nestehappea dumpata kesken matkan. Koska tämä dumppaus aiheutti tuhon, olisi hyötykuorman kyydissä olo saattanut avittaa aluksen aiotulle kiertoradalle asti. Ensimmäisen lennon (IFT-1) jälkeen tehtiin useita merkittäviä muutoksia. Laukaisualustaan lisättiin aktiivinen suojajärjestelmä, joka sumuttaa suurella paineella vettä alustan suojaksi. Vaiheistus muutettiin kuumaksi, eli kantorakettissa on osittain vielä moottorit päällä ja Starship käynnistää moottorinsa ollessaan vielä kiinni raketissa. Muita parannuksia olivat muun muassa kantoraketin moottorikohdan tulensammutusjärjestemän laajennus ja aiemmassa lennossa pettäneen lennonkeskeytysjärjestelmän kehittäminen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * 4K Watch SpaceX launch Starship, the biggest rocket ever, LIVE up close and personal! - Everyday Astronaut Luokka:SpaceX Luokka:Vuoden 2023 avaruustoiminta
Rakkestadin kirkko

Rakkestadin kirkko () on Rakkestadin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1200-luvulta. Torniosa valmistui vuonna 1875 kirkon muutostöiden yhteydessä. Rakkestad kirke T004 01 0093.tif|Rakkestadin kirkko ennen 1870-luvun remonttia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== kirkko Luokka:Norjan kivikirkot
Degernesin kirkko

Degernesin kirkko () on Rakkestadin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1863. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Rakkestad Luokka:Norjan kivikirkot
Osin kirkko (Rakkestad)

Osin kirkko () on Rakkestadin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1836. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Rakkestad Luokka:Norjan puukirkot
Osin kirkko

Osin kirkko voi tarkoittaa seuraavia: * Osin kirkko, kirkko Osin kunnassa Norjassa * Osin kirkko, kirkko Rakkestadin kunnassa Norjassa
Degernes

Degernes on taajama Rakkestadin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,3 neliökilometriä ja asukasluku 309 vuonna 2023. Vuosina 1917–1964 Degernes oli itsenäinen kunta. Degernes kirke.jpg|Degernesin kirkko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Rakkestad Luokka:Norjan entiset kunnat Luokka:Norjan taajamat
Castilla (1730)

Castilla oli Espanjan laivaston vuonna 1730 palvelukseen otettu kaksikantinen 66-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 1728 Antonio de la Piedralta Pasajesista. Alus otettiin palvelukseen 17. tammikuuta 1730.Winfield et al 2023 s. 179 == Palvelus == Tammikuussa 1730 alus lähti Guarnizosta Andalucían ja Santa Teresan kanssa Cádiziin, jonne ne saapuivat 6. helmikuuta. Aluksen päälliköksi nimitettiin 1. maaliskuuta Gabriel Perea. Alus lähti 29. maaliskuuta Cádizista fregatti Incendion kanssa partiomatkalle Välimerelle. Alus oli 1730 huollettavana La Carracassa. Alus kuljetti 27. huhtikuuta 1731 Cádizista joukkoja Alicanteen ja Barcelonaan Conde de Clavijon laivueessa, jonka lippulaivana oli Andalucía ja muina aluksina Incendio. Alus saapui 14. heinäkuuta Clavijon laivueen mukana Cádiziin, kun se saattoi Havannasta saapunutta Torresin laivuetta. Alus lähti 21. elokuuta Cádizista laivasto- osastossa Barcelonaan, missä ne liitettiin Marqués de Marin laivastoon. Alus lähti 17. lokakuuta Barcelonasta laivaston mukana Livornoon, missä laskettiin joukkoja maihin. Livornon sotaretken päätyttyä alus palasi 15. tammikuuta 1732 Cádiziin. Alus suojasi 20. toukokuuta Cádizista viestialus Jupiterin kanssa 15 sotatarvikkeita kuljettanutta rahtialusta Alicanteen, mistä se jatkoi 18. kesäkuuta Cornejon laivastossa Oraniin. Alukselta laskettiin 29. kesäkuuta joukkoja maihin Oranissa, minkä jälkeen se partioi San Fernandon kanssa Oranin ja Cartagenan edustalla. Alus saapui 28. syyskuuta kuuden rahtialuksen kanssa Cádiziin, missä se siirrettiin reserviin. Alus lähti 10. kesäkuuta 1733 Cádizista Hérculeksen kanssa päällikkönään Clavijo liittyäkseen Reggion laivueeseen Pulassa Sardiniassa. Alus partioi heinäkuussa kahden espanjalaisen ja neljän maltalaisen aluksen kanssa Pantellerian alueella. Alus lähti syyskuussa Alicantesta Clavijon laivastossa Barcelonaan, mistä laivasto jatkoi 30. marraskuuta La Speziaan ja Sisiliaan. Se osallistui 1733 Sisilian sotaretkeen. Alus saapui helmikuussa 1734 Cádiziin, missä se kunnostettiin. Alus aseistettiin ja palautettiin palvelukseen, minkä jälkeen se lähti maaliskuussa 1735 Cádizista Italiaan. Se kuljetti Cádizista Aldereten laivueessa joukkoja Livornoon ja La Speziaan. Alus partioi Napolin edustalla, Adrianmerellä, Venetsianlahdella ja saartoi Pescatan. Aluksen miehistö valtasi Manfredonianlahdella itävaltalaisen fregatin, joka liitettiin Espanjan laivastoon nimellä San Cayetano. Alus kuljetti 6. heinäkuuta 1736 Cádizista San Cayetanon ja pinkki Concepciónin kanssa tarvikkeita Havannaan, missä se romutettiin 1736. Puutavara käytettiin kahden uuden 60-tykkisen linjalaivan rakentamiseen. Nämä olivat Castilla ja Dragón. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Espanjan laivaston linjalaivat
Tore Stubberud

Tore Stubberud (s. 12. lokakuuta 1947) on norjalainen kirjailija, filosofi ja maanviljelijä. Hän on muun muassa perehtynyt ranskalaisten fenomenologien ajatteluun ja kääntänyt ranskalaista runoutta norjaksi. Hänen oma kaunokirjallinen esikoisteoksensa oli runokokoelma Innsikter i farver vuonna 1977. Romaaneissaan hänen kuvailee usein synkkiä tulevaisuudennäkymiä luonnosta vieraantuneessa maailmassa. ==Teoksia== * Innsikter i farver (runokokoelma, 1977) * Kjøtt i mørke (romaani, 2003) * Portrett av en kvinne fra det 21. århundre (romaani, 2006) * Duevennen (romaani, 2007) * Råtten sol (romaani, 2008) * Kjærlighet i integreringens tidsalder (romaani, 2009) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset filosofit Luokka:Norjalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yasmin Janatuinen

Yasmin Janatuinen on suomalainen tanssija. Janatuinen on espoolaisen tanssikoulu DCA:n kasvatti ja opettaa tanssia DCA:ssa. Janatuisen tanssilajeihin kuuluvat mm. show, hiphop, commercial ja nykytanssi. Hän on kilpaillut vuodesta 2006 asti Performing Arts ja Street lajeissa SM- ja MM- kisoissa. Hän on voittanut tanssin maailmanmestaruuden duo-sarjassa yhdessä Elsa Mäenpään kanssa teoksella Face to Face vuonna 2020. Vuonna 2023 Janatuinen oli mukana DCA:n aikuisten pienryhmä DCA Ensemblessa, joka voitti kultaa IDO World Modern & Contemporary Championships -kisoissa Belgiassa. Tammikuussa 2024 Janatuinen tanssi UMK-kilpailun Jesse Markin esityksessä. == Lähteet == * Tanssin maailmanmestarit. Helsingin Sanomat, 1.1.2020. Artikkelin verkkoversio Viitattu 15.3.2024. * UMK on yksi Euroopan näyttävimmistä Euroviisujen esikarsinnoista – katso kuvista, miten kimalteleva show-ilta eteni. Yleisradio, 11.2.2024. Artikkeli verkossa *Yasmin Jantuinen, Opettajat. DCA. https://www.tanssikouludca.fi/opettajat/yasmin-janatuinen/ *Historiallinen MM-mestaruus DCA Ensemble aikuisten pienryhmälle!, DCA, 3.12.2023 https://www.tanssikouludca.fi/historiallinen-mm-mestaruus-dca- ensemble-aikuisten-pienryhmalle/ === Viitteet === Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Helga Eng

Helga Kristine Eng (31. toukokuuta 1875 Rakkestad – 26. toukokuuta 1966 Oslo) oli norjalainen kansakoulunopettaja, psykologi ja pegagogian professori Oslon yliopistossa vuosina 1938–1948. Hän kannatti käytännönläheisiä opetusmenetelmiä, joissa oppilaat saavat toteuttaa itseään ja jotka ottavat huomioon muuttuvan yhteiskunnan tarpeet. Samalla opetuksen sisällön tulisi ylläpitää tiettyjä perinteisiä arvoja, kuten sinnikkyyttä, järjestelmällisyyttä ja kovaa työtä. Eng pyrki tutkimuksissaan tieteellisesti selvittämään, miten lapset ja nuoret kehittyvät ja miten he oppivat parhaiten. Eng oli aikansa merkittävimpiä norjalaisia tutkijoita alallaan, ja hänen tutkimuksensa herättivät kansainvälistä kiinnostusta. Helga Engs hus - 2009-07-15 at 12-05-06.jpg|Oslon yliopiston kasvatustieteellisen tiedekunnan rakennus on nimetty Helga Engin mukaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset psykologit Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Norjalaiset opettajat Luokka:Kasvatuspsykologit Luokka:Oslon yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Emil Rudolf Weiß

Emil Rudolf Weiß (1875 Lahr/Schwarzwald – 1942 Meersburg, SaksaWeiß, Emil Rudolph, Deutsche Biographie, viitattu 15.3.2024) oli saksalainen taidemaalari. Hän opiskeli osaksi Karlsruhen taideakatemiassa, osaksi Pariisissa ja Stuttgartissa. Hän liittyi värikäsittelyltään ranskalaisiin mestareihin, varsinkin Paul Cézanneen, ja on hienon väriaistinsa avulla luonut varsinkin kukka- ja asetelmamaalausten (stilleben) alalla kauniita teoksia. Vähemmän onnistuneita ovat hänen alastomia naismalleja esittävät maalauksensa. Hän toimi vuodesta 1907 Berliinin taideteollisuusmuseon professorina ja suunnitteli onnistuneita taideteollisuusmalleja esimerkiksi lasimaalauksiin, seinämosaiikkeihin, huonesisustuksiin ja kankaisiin. Hän sai niistä useissa näyttelyissä palkintoja.Weiss, Emil Rudolf, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 803. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Nora Orlandi

Nora Orlandi (26. kesäkuuta 1933 Voghera – 31. joulukuuta 2024 Rooma) oli italialainen säveltäjä, laulaja ja sanoittaja, joka tuli tunnetuksi erityisesti elokuvamusiikin alalla. Hänet tunnetaan monipuolisesta työstään elokuvien, televisiosarjojen ja teatteriesitysten parissa. Orlandi oli merkittävä hahmo italialaisen elokuvamusiikin kultakaudella ja vaikutti useiden elokuvien musiikilliseen ilmeeseen. == Elämäkerta == Nora Orlandi syntyi Vogherassa Italiassa vuonna 1933 musikaaliseen perheeseen. Hänen äitinsä Fanny Miriam Campos oli laulaja. Orlandi osoitti lahjakkuutta musiikin alalla jo nuorena ja aloitti musiikkiopintonsa varhain. Hän teki ensimmäisen elokuvasävellyksensä 20-vuotiaana, ääniraidan elokuvaan Non vogliamo morire (1954). Orlandi teki samoihin aikoihin työtä myös jo tunnettujen italialaisten säveltäjien, kuten Alessandro Alessandronin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset elokuvasäveltäjät Luokka:Italialaiset laulajat Luokka:Sovittajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Skanssi (linnoite)

pienoiskuva|Skanssi vuodelta 1627 Lieveldessä, Hollannissa. Skanssi on pieni suojaava maa- tai kivivallista muodostuva linnoite, jota käytettiin muun muassa tykistön suojaamiseen pääasiassa Pohjois-Euroopassa keskiajalta 1800-luvulle asti. Korkeudeltaan ne voivat olla metristä jopa kolmeen metriin ja pituudeltaan kymmeniä metrejä. == Katso myös == * Kyrön skanssi * Utajärven skanssi == Lähteet == * Arkeologisen kulttuuriperinnön opas Luokka:Linnoitukset
Punavatsaturpiaali

Punavatsaturpiaali (Hypopyrrhus pyrohypogaster) on turpiaaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Kolumbiassa. == Koko ja ulkonäkö == Punavatsaturpiaali kasvaa 27–30 cm pitkäksi ja koiras on naarasta suurempi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Laji on melkein kokonaan kiiltävän musta. Pään höyhenet ovat muita höyheniä kapeammat ja niiden ruoti on paksu. Punavatsaturpiaalin vatsa ja alaperä ovat kirkkaan punaiset. ==Levinneisyys ja elintavat== Punavatsaturpiaali elää Kolumbian länsiosissa. Lajin elinympäristöä ovat kosteat vuoristometsät ja niiden reunamaat 1 200–2 700 metrin korkeudella merenpinnasta. Lintu liikkuu pesimäkauden aikana pareittain ja pesimäkauden ulkopuolella useimmiten alle kymmenen yksilön parvina, mutta suurimmillaan parvissa voi olla jopa 50 lintua. Punavatsaturpiaalin ravintoa ovat hyönteiset ja hedelmät. Pesimäkausi on tammikuusta elokuulle ja kuppimainen pesä sijatsee oksanhaarassa. Punavatsaturpiaali luokitellaan vaarantuneeksi, ja kannan kooksi arvioidaan 2 500–10 000 täysikasvuista yksilöä. Levinneisyysalue on laajempi kuin aiemmin on ajateltu, mutta kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen hakkuiden vuoksi. Myös pesäloiset ja pyydystäminen häkkilinnuiksi voivat uhata kantaa. == Lähteet == Luokka:Turpiaalit Luokka:Uhanalaiset linnut
Loop (kappale)

Loop () on maltalaisen laulajan Sarah Bonnicin esittämä kappale, joka julkaistiin musiikkialustoilla 14. maaliskuuta 2024. Bonnici voitti kappaleella Maltan vuoden 2024 euroviisukarsintana toimineen Malta Eurovision Song Contest 2024 -karsintakilpailun ja edusti näin ollen kappaleella Maltaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Kappale putosi kilpailusta toisessa semifinaalissa saatuaan 13 pistettä. == Lähteet == Luokka:Maltan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2024 euroviisuedustuskappaleet
Weisse

Weisse, myös Weiße, on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Christian Hermann Weisse (1801–1866), saksalainen filosofi * Irina Müller, myöhemmin Weiße, (s. 1951), saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja * Michael Weisse (Weiss, Wiss, Wegs, Weys, Weyss) (n. 1488–1534), saksalainen luterilainen, Böömiläisten veljien pappi ja virsirunoilija
Public Broadcasting Services

Public Broadcasting Services (PBS) on Maltan yleisradioyhtiö, jonka omistaa Maltan hallitus. Se perustettiin vuonna 1975 nimellä Xandir Malta. PBS on vuodesta 1975 lähtien ollut Euroopan yleisradiounionin jäsen. == Palvelut == ===Radiokanavat=== * Radju Malta * Radju Malta 2 * Magic Malta ===Televisiokanavat=== * TVM * TVMNews+ * TVMSport+ Luokka:Julkisen palvelun mediayhtiöt Luokka:Maltalainen kulttuuri
Özünlə apar

Özünlə apar () on azerbaidžanilaisen laulajan Fahreen esittämä kappale, joka julkaistiin 15. maaliskuuta 2024. Kappaleessa on mukana İlkin Dövlətov. Fahree ja Dövlətov edustivat kappaleella Azerbaidžania vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Kappale putosi ensimmäisessä semifinaalissa saatuaan 11 pistettä. == Lähteet == Luokka:Azerbaidžanin euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2024 euroviisuedustuskappaleet
Itä–Länsi-ottelu 1993

Vuoden 1993 Itä-Länsi-ottelu pelattiin Sotkamossa Hiukan pesäpallostadionilla 25. heinäkuuta 1993. Miesten ottelun voitti Lännen joukkue juoksuin 4-5. Miesten Idän joukkueeseen kuuluivat lyöntijärjestyksessä kolmospolttaja Janne Vuorinen, kolmosvahti Riku Kytösalmi, kakkosvahti Kari Hakkarainen, ykkösvahti Vesa Mikkola, lukkari Olli Hartikainen, kakkoskoppari Markku Lintunen, kakkospolttaja Pasi Pirinen, sieppari Juha Nieminen, kolmoskoppari Sami Sirviö, jokeripelaaja Jukka Holttinen, jokeripelaaja Jorma Parviainen, jokeripelaaja Kari Tapanen ja jokeripelaaja Eero Okkonen. Lännen joukkueeseen kuuluivat lyöntijärjestyksessä kolmoskoppari Mika Laatikainen, kolmospolttaja Veijo Turpela, kakkospolttaja Kari Myllyniemi, ykkösvahti Jan Hautala, kolmosvahti Vesa Liikala, kakkoskoppari Asko Laine, kakkosvahti Tuomo Tallbacka, sieppari Heikki Reunanen, lukkari Matti Iivarinen, jokeripelaaja Simo Eerikäinen, jokeripelaaja Kari Kallio, jokeripelaaja Mika Sivunen ja jokeripelaaja Arto Puumalainen. Kentän parhaana palkittiin Idän Janne Vuorinen. https://www.pesistulokset.fi/ottelut/8393 == Lähteet == Luokka:Pesäpallon Itä–Länsi-ottelut Luokka:Vuoden 1993 pesäpallo Luokka:Sotkamon urheilutapahtumat
Vasili Velitško

Vasili Lvovitš Velitško (; 14. heinäkuuta (J: 2. heinäkuuta) 1860 – 13. tammikuuta 1903 (J: 31. joulukuuta 1902)) oli venäläinen kirjailija, Samijlo Velytškon kaukainen jälkeläinen. Hän julkaisi runoja, joissa hän käsittelee itämaisia aiheita. Hän antautui myöhemmin sortopolitiikan palvelukseen ja esiintyi sekä Kaukasiassa että Pietarissa kiihkeillä kirjoituksilla Venäjän vähemmistökansallisuuksia vastaan. Hän kirjoitti draamoja ja Vladimir Solovjovin elämäkerran.Velitško, Vasilij, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 820. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Alessandro Moreschi

Alessandro Moreschi (11. marraskuuta 1858 Monte Compatri – 21. huhtikuuta 1922 Rooma) oli italialainen kastraattisopraano. Hän oli viimeinen kastraattilaulaja ja sai lempinimen "L'angelo di Roma".Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Moreschi, Alessandro Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 15.3.2024 Moreschi sai opetusta Gaetano Capoccilta Roomassa. Hän lauloi Vatikaanin Sikstuksen kappelin kuoron jäsenenä vuosina 1883–1913. Moreschin laulua on säilynyt tallenteella. Kastrointikäytäntö kiellettiin hänen ollessaan nuori. Moreschi jäi eläkkeelle Pius X:n luovuttua tavasta käyttää kastraatteja laulajina.Viimeinen kastraattilaulaja Alessandro Moreschi Yle 11.12.2006, viitattu 15.3.2024 == Lähteet == Luokka:Italialaiset laulajat Luokka:Kastraattilaulajat Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Space Dogs

Space Dogs () on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut venäläinen tietokoneanimaatioelokuva, jonka ohjasivat Inna Jevlannikova ja Svjatoslav Ušakov. == Ääninäyttelijät == Venäjänkielinen ääninäyttelijä Englanninkielinen ääninäyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Anna Bolšova Chloë Grace Moretz Kristina Vahvaselkä Belka Jevgeni Mironov Spike Spencer Joonathan Kettunen Lenny Vladmir Dovžik ? Pirate Jelena Jakovleva Dorothy Fahn Karolina Blom Strelka Nina Šmelkova ? Elise Langenoja Uros-bulldog ? Arto Nieminen Miesrankku Karluša Roman Kavašnin Vova-possu Sergei Garmaš Richard Epcar Markus Niemi Kazbek Aleksandr Baširov ? Urosmopsi Ruslan Kulešov Kristian Vahvaselkä Pušinka === Suomenkielinen versio === Dubbausstudio: KM Studio Lisäksi: Juha Paananen Käännös: Jari Siltakoski Luokka:Animaatioelokuvat Luokka:Venäläiset elokuvat Luokka:Vuoden 2010 elokuvat
Sandwich (Kent)

Sandwich on vajaan asukkaan kaupunki ja kunta (civil parish) Kentin kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa. Hallinnollisesti se kuuluu Doverin hallintopiiriin ja sijaitsee sen pohjoisosassa kolmen kilometrin päässä Pohjanmeren rannikosta. Varhaisimmassa kirjallisessa lähteessä vuodelta 664 Sandwich mainitaan saksien asuinpaikkana. Entisinä aikoina mereltä pääsi vielä kaupungin satamaan Stourjokea pitkin. Sandwich oli syrjäyttänyt 800-luvulle tultaessa läheisen Richboroughin roomalaisaikaisen sataman. Keskiajalla se kukoisti sillin kalastuksen ja kaupan ansiosta. Se liittyi Cinque Portsin jäsenkaupungiksi 1000-luvulla ja sai kaupunkipiirin oikeudet vuonna 1226. Kaupunki taantui 1600-lukuun mennessä laivareitin lietyttyä, vaikka Ranskasta ja Flanderista paenneet protestantit kasvattivatkin sen väkilukua hetkellisesti. Sandwichissä on enemmän suojeltuja rakennuksia henkeä kohti kuin millään muulla paikkakunnalla Englannissa, ja se on yksi maan parhaiten säilyneistä keskiaikaisista kaupungeista. Kunnassa on kolme isohkoa keskiaikaista kirkkoa ja tunnettu golfkenttä. Se on myös nimellisesti Sandwichin jaarlikunnan keskuspaikka ja antanut nimensä samannimiselle kerrosvoileivälle Sandwichin 4. jaarlin kautta. == Lähteet == Luokka:Asutut paikat Kentin kreivikunnassa Luokka:Englannin kaupungit Luokka:Englannin kunnat
Gennaro Manna

Gennaro Manna (12. joulukuuta 1715 Napoli – 28. joulukuuta 1779 Napoli) oli italialainen säveltäjä. Säveltäjä Francesco Feo oli hänen setänsä tai enonsa.Laura Kuhn, Dennis McIntire, Manna, Gennaro Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 15.3.2024 Manna opiskeli Napolin Sant'Onofrio a Porta Capuana -konservatoriossa. Hän toimi vuodesta 1744 Napolin tuomiokirkon maestro di cappellana ja sävelsi samanaikaisesti näyttämömusiikkia. Vuosina 1756–1761 Manna kuului vakituisesti Napolin Santa Maria di Loreto -konservatorion henkilökuntaan. Hän jatkoi työtään Napolin tuomiokirkossa ja oli vuodesta 1761 myös Santissima Annunziata Maggioren maestro di cappella. Mannan tuotantoon kuuluu vähintään kolmetoista oopperaa.Gennaro Manna HOASM, viitattu 15.3.2024 Lisäksi hän sävelsi muun muassa oratorioita. Hänen poikansa oli säveltäjä Gaetano Manna. == Lähteet == Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1715 syntyneet Luokka:Vuonna 1779 kuolleet
Raimo Siltala

Raimo Olavi Siltala (s. 18. toukokuuta 1960 Raisio) on suomalainen oikeustieteilijä, joka toimii Turun yliopiston yleisen oikeustieteen professorina. == Ura == Siltala valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1985, oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 1988 ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1998 sekä kauppatieteiden maisteriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1986. Hän sai varatuomarin arvo vuonna 1990. Hänen väitöskirjansa A Theory of Precedent palkittiin Suomalaisen Lakimiesyhdistyksen vuoden väittelijän palkinnolla vuonna 2000. Siltala työskenteli Helsingin yliopiston yleisen oikeustieteen assistenttina vuosina 1986–1994, kansainvälisen yksityisoikeuden, erityisesti ulkomaankaupan, viransijaisena apulaisprofessorina vuosina 1995–2000 ja yliopistonlehtorina vuosina 2003–2004. Hän on ollut Turun yliopiston yleisen oikeustieteen professori määräaikaisena vuosina 2005–2009 ja vakinaisena vuodesta 2009 alkaen. Hän on myös toiminut kansainvälisen Bielefelder Kreis -tutkijaryhmän sihteerinä vuosina 1995–1996, oikeuskanslerinviraston esittelijänä vuonna 2005 sekä Helsingin yliopiston, Helsingin kauppakorkeakoulun ja Svenska handelshögskolanin yksityisoikeuden tutkijakoulun sivutoimisena johtajana vuosina 2005–2009. Siltala on saanut yleisen oikeustieteen dosentin arvon Helsingin yliopistossa vuonna 2001 ja Joensuun yliopistossa vuonna 2002. Vuonna 2022 hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi. Siltala on kirjoittanut Helsingin Sanomiin arvosteluja oikeudellisia ja filosofisia aiheita käsittelevistä kirjoista. == Julkaisuja == * * * * * * == Lähteet == Luokka:Oikeusfilosofit Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tulilampi

Tulilampi tarkoittaa seuraavia: * Tulilampi, järvi Hartolassa * Tulilampi, järvi Heinolassa * Tulilampi, järvi Heinävedellä * Tulilampi, järvi Hirvensalmella * Tulilampi, järvi Hyrynsalmella * Tulilampi, järvi Kaavilla * Tulilampi, järvi Kajaanissa * Tulilampi, järvi Kemijärvellä * Tulilampi, järvi Kouvolassa * Tulilampi, järvi Kuhmon Korkanassa * Tulilampi, järvi Kuhmon Tulivaaralla * Tulilampi, järvi Kuopiossa * Tulilampi, järvi Kuusamon Kantojoella * Tulilampi, järvi Kuusamon Kivilahdella * Tulilampi, järvi Kuusamon Liikasenvaarassa * Tulilampi, järvi Kärsämäellä * Tulilampi, järvi Mikkelin Kuomiokoskella * Tulilampi, järvi Mikkelin Muropohjalla * Tulilampi, järvi Parkanossa * Tulilampi, järvi Pieksämäen Haapakoskella * Tulilampi, järvi Pieksämäen Koimäellä * Tulilampi, järvi Pieksämäen Kotamäellä * Tulilampi, järvi Pieksämäen Niinimäellä * Tulilampi, järvi Pieksämäen Ruuhilammella * Tulilampi, järvi Pieksämäen Tulilammella * Tulilampi, järvi Rantasalmella * Tulilampi, järvi Rautjärvellä * Tulilampi, järvi Ristijärvellä * Tulilampi, järvi Suomussalmella * Tulilampi, järvi Suonenjoella * Tulilampi, järvi Virroilla
Afroukrainalaiset

Afroukrainalaiset () ovat Ukrainassa asuvia afrikkalaistaustaisia ihmisiä, jotka ovat joko ukrainalaisten jälkeläisiä tai Afrikasta Ukrainaan muuttaneita. Monet afroukrainalaiset ovat muuttaneet Afrikasta Ukrainaan laadukkaiden, mutta halpojen korkeakoulutusmahdollisuuksien perässä. Yli 20 % Ukrainassa opiskelevista vaihto-oppilaista oli lähtöisin Afrikasta. Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 monet ovat paenneet maasta ukrainalaisten siviilien kanssa, mutta kohdanneet rasismia Puolan ja Unkarin rajoilla, jossa näitä on käsketty luovuttamaan paikkansa bussissa tai menemään kotimaidensa suurlähetystöihin. Venäjä on myös hyödyntänyt ukrainalaisten rasistisia asenteita propagandassaan. Kesällä 2022 afroukrainalaisiin kuuluva Alisa Žuralev pani kuitenkin alulle sosiaalisen median kampanjan, jossa hän mursi tätä Venäjän levittämää myyttiä. Pääsääntöisesti afroukrainalaiset osaavat sekä venäjää että ukrainaa. Valtaväestön suhtautuminen afroukrainalaisiin vaihtelee suuresti riippumatta siitä, onko henkilöllä esim. Ukrainan kansalaisuus, mutta erityisesti ukrainaa puhuvia kohtaan asenteet tuppaavat olemaan positiivisia. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa entinen olympiatason painija Žan Belenjuk valittiin ensimmäisenä afroukrainalaisena maan parlamenttiin. == Lähteet == Luokka:Ukrainan etniset ryhmät
Stefanus (paaviksi valittu)

Stefanus oli roomalainen pappi, joka valittiin maaliskuussa 752 paavi Sakariaan seuraajaksi. Koska Stefanus kuoli pian tämän jälkeen ja ennen kuin hänet ehdittiin vihkiä Rooman piispaksi, häntä ei pidetä yhtenä paaveista vaan pelkästään "paaviksi valittuna". ==Elämä ja kuolema== Vuonna 745 paavi Sakarias korotti Stefanuksen kardinaalipapin asemaan. Hänen titulaarikirkkonsa oli San Crisogono Roomassa. Sakariaan kuoltua Stefanus valittiin 23. maaliskuuta paaviksi. Hän kuitenkin kuoli halvaukseen kaksi päivää myöhemmin, ennen kuin hänet ehdittiin vihkiä virkaansa. Tuonaikaisen kanonisen lain mukaan paavin virkakausi alkoi hänen vihkimisestään, eikä Stefanusta merkitty paavien luetteloon. 1500-luvulta alkaen kanonista lakia tulkittiin kuitenkin niin, että papista tuli paavi heti, kun hän hyväksyi valintansa. Stefanusta on kutsuttu tämän vuoksi anakronisesti nimellä paavi Stefanus II (mikä sotki hänen seuraajansa ja myöhempien Stefanus-nimisten paavien numeroinnin). Katolinen kirkko kuitenkin poisti Stefanuksen Annuario Pontificion paavien luettelosta vuonna 1961. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset kardinaalit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 752 kuolleet
Vielä yksi juttu…

Vielä yksi juttu… on irlantilaisen kirjailijan Eoin Colferin kirjoittama Linnunrata -kirjasarjan kuudes osa. Teos on Linnunradan käsikirjan maailmalle ja hahmoille uskollinen. Kirja on saanut Adamsin oikeudenomistajien täyden tuen. == Lähteet == Luokka:Linnunradan käsikirja liftareille Luokka:Vuoden 2009 kirjat
Teinititaanit-elokuva

Teinititaanit-elokuva (engl. Teen Titans Go! To the Movies) on yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka perustuu animaatiosarjaan Teen Titans Go!. == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Scott Menville (puhe) Jacob Jeffries (laulu) Antti Lang Robin Hynden Walch Maaria Nuoranne Tähtituli Tara Strong Raven Khary Payton Petri Hanttu Kyborgi Greg Cipes Henri Piispanen Petopoika Kristen Bell ? Jade Wilson Will Arnett Markus Bäckman Slade Greg Davies Ilmapallomies Lil Yachty Markus Niemi Vihreä Lyhty Nicolas Cage Peter Kanerva Teräsmies Halsey ? Ihmenainen Dave Stone Tero Koponen Ace Morgan Jimmy Kimmel Batman Patton Oswalt Juhani Rajalin Atomi Stan Lee (cameo) Markus Bäckman Stan Lee == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Vuoden 2018 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Warner Brosin elokuvat Luokka:Teinititaanit Luokka:DC-universumiin perustuvat elokuvat Luokka:DC-animaatio Luokka:Supersankarielokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisioelokuvat
Kukkarojärvi

Kukkarojärvi tarkoittaa seuraavia: * Kukkarojärvi, järvi Jyväskylässä * Kukkarojärvi, järvi Mikkelissä * Kukkarojärvi, järvi Padasjoella * Kukkarojärvi, järvi Petäjävedellä * Kukkarojärvi, järvi Pieksämäellä.
Aluslampi

Aluslampi tarkoittaa seuraavia: * Aluslampi, järvi Heinävedellä Hirvimäellä * Aluslampi, järvi Heinävedellä Hyvölänmäellä * Aluslampi, järvi Heinävedellä Patoossa * Aluslampi, järvi Ilomantsissa * Aluslampi, järvi Joensuussa Keskijärvellä * Aluslampi, järvi Joensuussa Palossa * Aluslampi, järvi Juvalla * Aluslampi, järvi Kiteellä * Aluslampi, järvi Kuhmossa Hotakassa * Aluslampi, järvi Kuhmossa Jonkerilla * Aluslampi, järvi Lapinlahdella * Aluslampi, järvi Leppävirralla Hiismäellä * Aluslampi, järvi Leppävirralla Kuvansissa * Aluslampi, järvi Leppävirralla Niinimäellä * Aluslampi, lampi Leppävirralla lähellä Paasvettä * Aluslampi, järvi Leppävirralla Takkulassa * Aluslampi, järvi Lieksassa * Aluslampi, järvi Mikkelissä * Aluslampi, järvi Pieksämäellä Hiltulanmäellä * Aluslampi, järvi Pieksämäellä Suotniemessä * Aluslampi, järvi Puumalassa * Aluslampi, järvi Rantasalmella * Aluslampi, järvi Rautavaaralla * Aluslampi, järvi Savonlinnassa Pirttimäellä * Aluslampi, järvi Savonlinnassa Tuohisaaressa * Aluslampi, järvi Sotkamossa * Aluslampi, järvi Suonenjoella Halolanmäellä * Aluslampi, järvi Suonenjoella Jauhomäellä * Aluslampi, järvi Suonenjoella Kuvansissa * Aluslampi, järvi Suonenjoella Tyyrinmäellä * Aluslampi, järvi Tuusniemellä.
AFRY

AFRY (entiseltä nimeltään ÅF Pöyry) on ruotsalainen konsultointi- ja suunnitteluyritys, joka syntyi kun ruotsalainen ÅF ja suomalainen Pöyry yhdistyivät. AFRYn kotipaikka on Tukholma. Lokakuussa 2021 AFRY ilmoitti ostavansa Vahasen. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset yritykset Luokka:Suunnittelu- ja konsultointitoimistot
İlkin Dövlətov

İlkin Dövlətov (s. 16. kesäkuuta 1990 Baku, Azerbaidžanin SNT, Neuvostoliitto) on azerbaidžanilainen laulaja, jonka tyylilajina on mugham. Hän nousi kuuluisuuteen sijoituttuaan toiseksi Səs Azərbaycan (Doğma Nəğmələr) -kilpailussa. Hän edusti Azerbaidžania yhdessä Fahreen kanssa kappaleella ”Özünlə apar” vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. He putosivat kisasta ensimmäisessä semifinaalissa saatuaan 11 pistettä. == Varhaiselämä == Dövlətov syntyi 16. kesäkuuta vuonna 1990 Azerbaidžanin Bakussa. Hän varttui musikaalisessa perheessä ja kertoo isänsä olleen suuri inspiraatio musiikkiuran aloittamiselle. Ollessaan neljävuotias, hän esitti ensimmäisen kappaleensa ”Qəlbimdə Qaldı”. Kouluiässä Dövlətovin musiikinopettaja huomasi tämän musikaalisen lahjakkuuden ja kannusti Dövlətovia esittämään musiikkiaan. == Ura == Vuonna 2023 Dövlətov osallistui Səs Azərbaycan (Doğma Nəğmələr) -kilpailuun (; Azerbaidžanin versio The Voice -ohjelmaformaatista). Kilpailussa häntä valmensi İlqar Xəyal, ja hän sijoittui kilpailun finaalissa toiseksi. Dövlətov on myös osallistunut Azəri Star -laulukilpailuun. Vuoden 2023 lokakuun loppupuolella Azerbaidžanin yleisradioyhtiö İctimai Television (İTV) ilmoitti, että Dövlətov yhdessä Mila Milesin ja Etibar Əsədlin kanssa olisivat yksi kuudestatoista kilpailijasta, joiden joukosta valittaisiin yksi edustamaan Azerbaidžania vuoden 2024 Euroviisuihin Malmöhön. Heidän kilpailukappaleensa oli nimeltään ”İnsanlar”. 6\. marraskuuta 2023 ilmoitettiin, että kolmikko oli edennyt viiden muun kilpailijan kanssa valintaprosessin viimeiseen vaiheeseen. 7\. maaliskuuta 2024 Fahreen ilmoitettiin voittaneen karsintaprosessin ja olevan Azerbaidžanin vuoden 2024 euroviisuedustaja. 13\. maaliskuuta ilmoitettiin kuitenkin, että Dövlətov esiintyisi yhdessä Fahreen kanssa. Heidän euroviisukappaleensa ”Özünlə apar” julkaistiin 15. maaliskuuta 2024. Kappaleen ovat kirjoittaneet Fahree, Edgar Ravin, Hasan Haydar ja Mila Miles. He putosivat kisasta ensimmäisessä semifinaalissa saatuaan 11 pistettä. == Lähteet == Luokka:Azerbaidžanilaiset laulajat Luokka:Azerbaidžanin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2024 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luisa Laschi

Luisa Laschi (n. 1760 Firenze – n. 1790) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Laschi, Luisa Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 15.3.2024 Laschi syntyi kahden oopperalaulajan tyttäreksi. Hän teki ensimmäisen tiedossa olevan esiintymisensä vuonna 1782 Bolognassa Domenico Cimarosan oopperassa Il falegname, jossa hänen kanssaan esiintyi Stefano Mandini. Laschi teki esiintymisiä muissakin Italian kaupungeissa ennen siirtymistään Wieniin, jossa hän lauloi Burgtheaterissa vuosina 1784–1785. Tehtyään lisää esiintymisiä Italiassa Laschi palasi Wieniin vuonna 1786. Hän loi siellä vuonna 1786 Kreivittären roolin Wolfgang Amadeus Mozartin Figaron häissä.Federico Pirani, Laschi, Luisa Treccani, viitattu 15.3.2024 Laschi meni samana vuonna naimisiin oopperalaulaja Domenico Mombellin kanssa. Pariskunta lauloi usein yhdessä. Laschi pysyi esiintyjänä Wienissä kauteen 1788–1789 saakka. Laschi oli kantaesittämässä Vicente Martín y Solerin oopperaa Una cosa rara (1786) ja Antonio Salierin oopperaa Axur, re d'Ormus (1788). Hän esiintyi Zerlinan roolissa Don Giovannin Wienin-ensiesityksessä vuonna 1788. Viimeisen tiedossa olevan esiintymisensä hän teki miehensä kanssa Pietro Alessandro Guglielmin oopperan Enea e Lavinia esityksessä Italiassa vuonna 1789. Laschin kuolinajankohtaa ei tiedetä, mutta Domenico Mombelli meni vuonna 1791 uusiin naimisiin tanssija Vincenza Viganòn kanssa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1760 syntyneet Luokka:Vuonna 1790 kuolleet
Visa Kurki

Visa Anton Julius Kurki (s. 1. tammikuuta 1988 Turku) on suomalainen oikeustieteilijä. Hän toimii Helsingin yliopiston yleisen oikeustieteen apulaisprofessorina. == Elämä ja ura == Kurki valmistui oikeustieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2012. Hän suoritti Doctor of Philosophy (PhD) -tutkinnon vuonna 2017 Cambridgen yliopistossa, jossa hänen väitöskirjansa palkittiin York Prize ja Salje Medal -palkinnoilla. Kurki on työskennellyt Tampereen yliopiston julkisoikeuden yliopistolehtorina vuonna 2018, Helsingin yliopiston tutkijatohtorina vuosina 2018–2019, Suomen Akatemian tutkijatohtorina vuosina 2019–2021 ja Helsingin yliopiston yleisen oikeustieteen apulaisprofessorina vuodesta 2022 alkaen. Vuonna 2020 Turun yliopisto myönsi Kurjelle yleisen oikeustieteen dosentin arvon. Kurki on myös Nuorten Tiedeakatemian jäsen toimikaudella 2022–2026. Kurjen tutkimus sijoittuu oikeusteorian alalle. Hän on tutkinut etenkin oikeussubjektin käsitettä. Kurki on puoltanut käsitystä siitä, että eläimillä voidaan katsoa olevan jo nykyään voimassa olevan lainsäädännön puitteissa joitain oikeuksia. Kurki sai Lakimies-lehden nuoren kirjoittajan palkinnon vuonna 2013 artikkelillaan Voiko eläin olla oikeussubjekti?. Kurki toimii Suomen Eläinoikeusjuristit ry:n varapuheenjohtajana. Hän on ollut mukana laatimassa kansalaisaloitetta eläinten oikeuksien kirjaamisesta perustuslakiin ja on muutenkin julkisuudessa puhunut eläinten oikeuksien puolesta. Kurki toimii myös Suomen oikeusfilosofisen yhdistyksen varapuheenjohtajana. == Julkaisuja == * * * == Lähteet == Luokka:Oikeusfilosofit Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Putoamisen anatomia

Putoamisen anatomia (, ) on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut Justine Trietin ohjaama ranskalainen rikosdraamaelokuva. Sen pääroolissa näyttelee Sandra Hüller. == Juoni == Sandra Voyter on saksalainen kirjailija, joka asuu talossa Ranskan Alpeilla yhdessä puolisonsa Samuel Maleskin, näkövammaisen poikansa Danielin ja koiransa kanssa. Eräänä päivänä Maleski putoaa talon ikkunasta maahan ja kuolee. Poliisi alkaa tutkia tapausta epäilyttävänä kuolemana ja Voyter joutuu syytteeseen miehensä murhasta, vaikka hän vakuuttaakin olevansa syytön. Oikeudenkäynnissä Voyterin asianajaja Vincent Renzi yrittää todistaa, että Maleski teki itsemurhan, kun taas yleinen syyttäjä yrittää todistaa, että Voyter vihasi miestään ja tappoi hänet. Kumpikaan ei pysty esittämään väitteilleen vedenpitäviä todisteita. Voyter ahdistuu siitä, kuinka tungettelevat ulkopuoliset kuvittelevat ymmärtävänsä hänen ja hänen perheensä elämää, vaikka he eivät osaa arvostaa sen monimutkaisuutta. Lopulta Daniel ratkaisee oikeudenkäynnin äitinsä hyväksi, kun hän kertoo oman tulkintansa siitä, miksi hänen isänsä tappoi itsensä. Elokuva ei koskaan paljasta yksiselitteisesti, miten Maleski kuoli. Lopussa Voyter joka tapauksessa pääsee takaisin kotiin Danielin luo. == Rooleissa == == Arvostelut == Helsingin Sanomien kriitikko Pertti Avola antoi Putoamisen anatomialle neljä tähteä viidestä. Hän arveli elokuvan olevan "oikeussalitrillerin muotoon puettu kommentti totuuden hämärtymisestä nykymaailmassa, jossa turhan moni rakentaa omaa totuuttaan suoranaisten valeuutisten tai muuten epäluotettavan tiedon pohjalta."Pertti Avola: Tappoiko vaimo puolisonsa? Kiehtova menestys­elokuva pohtii totuuden olemusta, Helsingin Sanomat, 8.2.2024, viitattu 16.3.2024. Suomen Kuvalehden kriitikko Kalle Kinnunen antoi elokuvalle täydet viisi tähteä. Hänen mukaansa elokuva "kysyy, voiko ihminen tuntea toisen, mutta myös, voiko ihminen tuntea itseään."Kalle Kinnunen: Epäilyttäviä olosuhteita, Suomen Kuvalehti, 27.1.2024, viitattu 16.3.2024. Rotten Tomatoes -sivusto on kirjannut 270 arvostelua, joista 96 prosenttia on myönteisiä.Anatomy of a Fall, Rotten Tomatoes, viitattu 16.3.2024. == Yleisömenestys == Putoamisen anatomia on tuottanut maailmanlaajuisesti 16,6 miljoonan dollarin lipputulot.Anatomie d'une chute (2023), The Numbers, viitattu 16.3.2024. == Palkinnot ja ehdokkuudet == === Cannesin elokuvajuhlat === Putoamisen anatomia voitti Cannesin elokuvajuhlien pääpalkinnon Kultaisen palmun.Scott Roxborough: Justine Triet’s ‘Anatomy of a Fall’ Wins Palme d’Or at 2023 Cannes Film Festival, The Hollywood Reporter, 27.5.2023, viitattu 16.3.2024. === Oscar-palkinnot === Palkinto Ehdokkaat Lopputulos Paras alkuperäinen käsikirjoitus Justine Triet ja Arthur Harari Paras elokuva Marie-Ange Luciani ja David Thion Paras naispääosa Sandra Hüller Paras ohjaus Justine Triet Paras leikkaus Laurent Sénéchal The 96th Academy Awards | 2024, Oscars.org, viitattu 16.3.2024. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset rikosdraamaelokuvat
Boiling Point (elokuva)

Boiling Point on Philip Barantinin ohjaama ja yhdessä James Cummingsin kanssa käsikirjoittama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 2021. Ravintolakeittiöön ja -saliin vuoden kiireisempänä iltana sijoittuva reaaliaikainen tarina kuvattiin yhtenä huolella harjoiteltuna otoksena. Pääosaa, ongelmiensa kanssa painivaa lontoolaisen huippuravintolan keittiömestaria ja omistajaa näyttelee Stephen Graham. Muissa keskeisissä osissa nähdään Vinette Robinson vuoromestari Carlyna ja Jason Flemyng ravintolan vaativana pääomistajana. Elokuva sai heti jatkoa viisiosaisena television minisarjana Boiling Point – kiehumispisteessä, jossa vuoromestari Carly on noussut ravintolan keittiömestariksi. Yle Teeman ohjelmistossa on 15. maaliskuuta 2024 elokuva ja sitten 20. maaliskuuta alkaen tuo tv-sarja. ==Tuotanto== Vuonna 2019 valmistui samojen tekijöiden samanniminen lyhytelokuva, jonka pohjalta ideaa laajennettiin sekä pitkäksi elokuvaksi että television minisarjaksi. Kevättalveen 2020 ajoitettu tuotanto oli määrä kuvata yhteensä kahdeksan kertaa, mutta maaliskuun puolivälissä alkaneet koronasulut keskeyttivät kuvaukset neljännen oton jälkeen. Elokuva on tehty kolmannesta otosta. ==Vastaanotto== Boiling Point sai ensi-iltansa Tšekin tasavallassa Karlovy Varyn elokuvajuhlilla, ja arvostelut olivat suopeita. Elokuva sai peräti 11 ehdokkuutta brittiläisten independent-elokuvien kilpailussa (BIFA), joista se toi voiton neljässä kategoriassa. Elokuva sai myös neljä Bafta- palkintoehdokkuutta. Helsingin Sanomien elokuvatoimittaja Leena Virtanen näkee 2020-luvun alun monet ravintolatarinat (näiden lisäksi amerikkalainen komediasarja The Bear ja tanskalaissarja Jokaisen miehen takana) jatkona 1990-luvulta alkaen yleistyneille sairaalasarjoille hektisen työyhteisön kuvauksina: ”Yhdistävä tekijä on järjetön kiire, tuo nykyajan työelämän pahin vitsaus.” Hänestä Boiling Pointin käsikirjoitus on hieman mielikuvitukseton helposti arvattavine pähkinäallergia- ja influensseriasiakkaineen, mutta rytmitys toimii ja pääosan esittäjä Stephen Graham osaa tässäkin herättää empatiaa ongelmaiseen hahmoonsa. Seura-lehden Jesse Raatikainen piti elokuvaa onnistuneena sekä teknisesti että sisällöllisesti ja antoi sille neljä tähteä viidestä. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2021 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat
Helvi Boothe

Helvi Boothe, o.s. Haahti ja 1926–1941 Haahti-Holst (16. tammikuuta 1904 Virrat – 13. helmikuuta 1988 Denver, Colorado, Yhdysvallat) oli suomalainen sairaanhoitaja ja sosiaalityön uranuurtaja. Boothen vanhemmat olivat rovasti Hannu Haahti ja Ella Geitlin. Professori Hannu Haahti ja everstiluutnantit Usko Haahti ja Yrjö Haahti olivat hänen veljiään ja kirjailija Elli Kaarlehto oli hänen sisarensa. Helvi Boothin puoliso 1926–1940 oli muusikko, professori Harald B. Holst ja vuodesta 1941 kirjallisuustieteen professori, talousjohtaja Robert E. Boothe. Helvi Boothe valmistui sairaanhoitajaksi Suomessa 1923 ja meni apurahan turvin opiskelemaan Yhdysvaltoihin sosiaalityötä. Siellä hän suoritti Master of Social Sciences -tutkinnon Smith Collegessa 1925. Suomen palattuaan hän oli Mannerheimin Lastensuojeluliiton psykiatris- yhteiskunnallinen työntekijä 1925–1927, mutta muutti avioiduttuaan takaisin Yhdysvaltoihin. Yhdysvalloissa Boothe oli sosiaalityöntekijä ja luennoitsija 1928–1940, sosiaali- ja psykiatrian työntekijä Illinoisissa 1940–1942 ja sitten sosiaalityöntekijä Chicagossa ja psykiatrisen sosiaalityön johtaja Kansasissa. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä mielenterveys- ja sosiaalialan järjestöissä. Suomeen Boothe vaikutti tuomalla tänne henkilökohtaisen sosiaalityön (ns. case work), lastensuojeluun jo 1920-luvulla ja Unescon asiantuntijana kirkon perhetyöhön 1950-luvulla. Edellistä jatkoi Suomessa Margit Borg-Sundman, jälkimmäistä Matti Joensuu. (ei-vapaa) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset sairaanhoitajat Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Korpiklaanin diskografia

== Studioalbumit == ;Nimellä Shaman * * ;Nimellä Korpiklaani * * * * * * * * * * * * == Musiikkivideot == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == Singlet == * * * * * * * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Korpiklaani Luokka:Diskografiat
Vestignè

Vestignè () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Vestignè Sapere.it Vestignè Enciclopedia Treccani Vestignè Turismo Torino Vuoden 2023 alussa kunnassa oli arviolta 743 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Huippujengi Himalajalla

Huippujengi Himalajalla () on vuonna 2019 yhdysvaltalainen stop motion -animaatioelokuva, joka sai ensi-iltansa Suomessa 7. kesäkuuta 2019 Sen on ohjannut Chris Butler. Huippujengi Himalajalla on Laikan tuottama elokuva niin kuin elokuvat Coraline ja toinen todellisuus, ParaNorman, Boksitrollit sekä Kubo ja samuraiseikkailu. Elokuva sai teatterijulkaisunsa Suomessa 7. kesäkuuta 2019 julkaisijanaan Cinemanse Films. == Ääninäyttelijät == * Dubbausstudio: BTI Studios * Ohjaus: Antti L. J. Pääkkönen Alkuperäinen ääninäyttelijä suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Hugh Jackman Tuukka Leppänen Sir Lionel Frost Zach Galifianakis Mikko Penttilä Herra Susan Link Zoë Saldaña Anna Eriksson Adelina Fortnight Emma Thompson Minttu Mustakallio Vanhempi Timothy Olyphant Hannes Suominen Willard Stenk Matt Lucas Antti L. J. Pääkkönen Herra Collick Amrita Acharia Ilona Chevakova Ama Lhamu Ching Valdez- Aran Inkeri Wallenius Gamu David Walliams Jani Karvinen Herra Lemuel Lint Stephen Fry Jukka Voutilainen Lordi Piggot-Dunceby ? Juha Varis sivuäänet Juho Pitkänen Markus Bäckman Taisto Oksanen Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Vuoden 2019 yhdysvaltalaiset elokuvat