EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Priscilla (elokuva)

Priscilla on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Sofia Coppola. Se perustuu Priscilla Presleyn (joka myös toimi elokuvan vastaavana tuottajana) ja Sandra Harmonin romaaniin Elvis and Me. Elokuva kertoo Priscillan elämästä ja hänen mutkikkaasta suhteestaan Elvis Presleyn kanssa. Priscillaa ja Elvistä elokuvassa esittävät Cailee Spaeny ja Jacob Elordi. Priscilla sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 4. syyskuuta 2023, missä se oli ehdolla Kultaisen leijonan saajaksi. Suomen-ensi-iltansa se sai 14. helmikuuta 2024. Elokuva sai positiivisen vastaanoton. Erityisesti Spaenyn ja Elordin roolisuorituksia kehuttiin. Spaeny sai myös roolistaan Golden Globe -ehdokkuuden. == Näyttelijät == == Arvosteluja == Maria Lättilä, Episodi Leena Virtanen, Helsingin Sanomat Kalle Kinnunen, Suomen Kuvalehti Juha Rosenqvist, Film-O-Holic.com == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2023 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elämäkertaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Sofia Coppolan ohjaamat elokuvat Luokka:A24:n elokuvat
Media (ainejärjestö)

Viestinnän opiskelijoiden yhdistys Media ry tai Media ry on Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan viestinnän opiskelijoiden ainejärjestö. Media ry toimii Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan piirissä. Media ry toimii viestinnän opiskelijoiden yhteenliittymänä ja edunvalvojana. Media ry järjestää lisäksi opiskelijatapahtumia ja työelämään tutustuttavaa toimintaa muun muassa yritysekskursioiden muodossa. Järjestön puheenjohtajana vuonna 2025 Silja Veijonen. == Historia == Tiedotusopin opetus alkoi Helsingin yliopistossa vuonna 1968. Media ry perustettiin muutamaa vuotta myöhemmin vuonna 1971. Vuonna 1993 oppiaineen nimi muuttui viestinnäksi. Vuonna 2018 Ylioppilaslehdessä julkaistussa artikkelissa paljastettiin, että naisvaltaisen ainejärjestön sisällä toimi salainen mieskerho, jota kutsuttiin nimellä Median miehet. Ainejärjestön silloinen hallitus irtisanoutui ryhmän toiminnasta ja julkaisi lausunnon, jonka mukaan Median miehet ei ole ollut osa ainejärjestön virallista toimintaa. Vuonna 2021 uutisoitiin valtiotieteellisen tiedekunnan ainejärjestöjen tekemästä nettikyselystä, jonka tulosten mukaan erityisesti viestinnän opiskelijat ovat kokeneet syrjintää ja seksuaalista häirintää. Kyselyn myötä valtiotieteellinen tiedekunta otti sisäisillä kanavillaan kantaa viestinnän opiskelijoiden syrjintää vastaan. Viestinnän opiskelijoista valtaosa on ollut 2000-luvun aikana naisia. == Groteski-lehti == Groteski magazine tai Groteski on viestinnän opiskelijoiden vuonna 1979 perustettu opiskelijalehti. Groteski on perinteisesti toiminut sekä viestinnän opiskelijoiden äänenkannattajana että harjoitustoimituksena. Groteskin paperiversio ilmestyy tavallisesti neljä kertaa vuodessa. Lehden tunnuslause on ollut vuodesta 2013 röyhkeää, rietasta ja relevanttia. Lehteä tehdään vapaaehtoisvoimin. Lehden päätoimittajat valitaan vuosittain Media ry:n vuosikokouksessa. Groteskin päätoimittajina ovat toimineet muun muassa Markku Rönkkö, Juha Itkonen, Sonja Saarikoski ja Adile Sevimli. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ainejärjestöt ja killat
Ville Pulkkinen

Ville Sakari Pulkkinen (s. 1992) on suomalainen ohjaaja, näyttelijä, käsikirjoittaja sekä värimäärittelijä. Hän on näytellyt sivurooleissa useissa suomalaisissa televisiosarjoissa kuten Roba, Kimmo, Sorjonen sekä Salatut Elämät. Hän on esiintynyt myöskin monissa mainoksissa sekä lyhytelokuvissa. Pulkkinen on ohjannut musiikkivideoita muun muassa The Voice of Finland -kilpailija Tiina Nyyssöselle ja Räpin SM-voittajalle Kalle Hazardille, sekä mainoksia Suomen Sosiaalidemokraattiselle Puolueelle sekä kansanedustaja Tytti Tuppuraiselle. Hän on myöskin käsikirjoittanut sekä ohjannut Ylen alkuperäissarjan nimeltä Kulta mä rakastan sua, mutta... Ville Sakari Pulkkinen on värimääritellyt Samppa Batalin elokuvan Aikamies (2022), elokuvaohjaaja Renny Harlinin elämästä kertovan TV-sarjan The Harlins sekä suomalaiset versiot sarjoista Grand Designs sekä The Real Housewifes. Pulkkinen on opiskellut käsikirjoittamista Lahden Kansanopistossa. Näyttelijänä Vuosi Nimi Rooli 2015 Kimmo Huonepalvelija 2015 Luokkakokous Poika risteyksessä 2015 Hinnalla millä hyvänsä Inssi 2015 My Dear Friend Lover 2016 Vihreät valot: Väärät bileet Sabinan mies 2016 Roba Juho 2016 Bollinger Benjamin 2018 Sama Vanha Kuu Viinuri 2019 Parrasvaloissa Pete 2020 Salatut Elämät Crisu 2020 Metsäjätti Asunnonostaja Ohjaajana Vuosi Nimi Tyyppi 2019 Hazard - Hazardia Musiikkivideo 2019 Tina - Pisarat Musiikkivideo 2022 SDP - Pidetään kaikki mukana Mainos 2023 Kulta mä rakastan sua, mutta... TV-Sarja == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Xu Zaozao

Xu Zaozao on kiinalainen nainen, joka kampanjoi saadakseen jäädyttää omia munasolujaan. Hän on merkittävä parisuhteessaolemattomien naisten lisääntymisoikeuksien ja kehon autonomian puolestapuhuja. Ammatiltaan hän on freelance-kirjailija. Vuonna 2019 pekingiläinen sairaala ei suostunut jäädyttämään hänen munasolujaan, koska Kiinassa vain naimisissa olevat pariskunnat saavat jäädyttää munasoluja, joten hän haastoi sairaalan oikeuteen. Xun tapaus on ollut Kiinassa laajalti seurattu, sillä naisten oikeudet ovat Kiinassa olleet aiempaa enemmän esillä ja syntyvyyden lasku on aiheuttanut Kiinassa huolta. Marraskuussa 2023 Xu Zaozao nimettiin BBC:n 100 Women -listaan. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset ihmisoikeusaktivistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Cailee Spaeny

Cailee Spaeny (/ˈkeɪli ˈspeɪni/; s. 24. heinäkuuta 1998 Knoxville, Tennessee) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Priscilla Presleynä elämäkertaelokuvassa Priscilla (2023), josta hän sai Golden Globe -ehdokkuuden. Hänet myös palkittiin roolistaan Venetsian elokuvajuhlilla parhaan naisnäyttelijän Volpi Cup -palkinnolla. Spaenyn ensimmäinen iso rooli oli hirviöelokuvassa Pacific Rim – Kapina (2018). Sitemmin hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Bad Times at the El Royale (2018), Oikeuden puolesta (2018), Vice – vallan oikeat kasvot (2018), How It Ends (2021), Civil War (2024), Alien: Romulus (2024) sekä televisiosarjoissa Devs (2020) ja Mare of Easttown (2021). == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli Huom. 2016 Counting to 1000 Erica lyhytelokuva 2018 Pacific Rim – Kapina Amara Namani 2018 Bad Times at the El Royale Rose Summerspring 2018 Oikeuden puolesta Jane Ginsburg 2018 Vice – vallan oikeat kasvot Lynne Cheney nuorena 2020 The Craft: Legacy Lily Schechner 2021 How It Ends Little Liza 2022 Unlimited World Lars lyhytelokuva 2023 Priscilla Priscilla Presley 2024 Civil War Jessie Cullen 2024 Alien: Romulus Rain Carradine 2025 Wake Up Dead Man jälkituotannossa Televisio Televisio Televisio Televisio Vuosi Nimi Rooli Huom. 2020 Devs Lyndon minisarja; 8 jaksoa 2021 Mare of Easttown Erin McMenamin minisarja; 5 jaksoa 2022 The First Lady Anna Roosevelt Halsted sivurooli; 7 jaksoa TBA Beef TBA kuvausvaiheessa; 2. kausi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Basima Abdulrahman

Basima Abdulrahman (s. 1986/1987) on Irakin kurdilainen insinööri ja KESK- yrityksen perustaja (kesk tarkoittaa vihreää kurdiksi). Kesk on irakilainen yritys, joka erikoistuu ympärisöystävälliseen arkkitehtuuriin. Vuonna 2021 Abdulrahman oli yksi kahdeksasta yrittäjästä, jotka voittivat Cartier Women's Initiative -palkinnon. Hän voittii Lähi-Idän ja Pohjois-Afrikan alueiden kategorian ja sai palkinnoksi $100000. Marraskuussa 2023 hänet nimettiin BBC:n 100 Women -listaan. == Lähteet == Luokka:Irakilaiset henkilöt Luokka:Kurdit Luokka:Insinöörit Luokka:1980-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Buen Consejo (1762)

Buen Consejo (Nuestra Señora del Buen Consejo) oli Espanjan laivaston vuonna 1761 ostama rahtialus, joka muutettiin kaksikantiseksi 62-tykkiseksi linjalaivaksi. == Hankinta == Alus oli alun perin Genovassa valmistettu rahtialus, jonka Espanja osti 18. marraskuuta 1761. Alus muutettiin Espanjassa sotalaivaksi.Winfield et al 2023 s. 190-191 == Palvelus == Vuonna 1762 alus oli Cádizissa päällikkönään Juan Antonio Cordero. Se huollettiin alkuvuodesta 1763 Cádizissa ja suojasi huhtikuussa sotilaita ja tarvikkeita kuljettaneen saattueen Veracruziin päällikkönään Joaquín de Olivares y Centeno. Alus palasi 16. elokuuta 1764 Cádiziin, mistä se lähti 15. maaliskuuta 1765 Filippiineille päällikkönään Juan de Casens. Matkalla alus pysähtyi 25. maaliskuuta Kanariansaarilla ja 21. toukokuuta Rio de Janeirossa, missä se huollettiin ja kunnostettiin. Alus jatkoi 12. lokakuuta matkaa Rio de Janeirosta ja kiersi 18. lokakuuta Hyväntoivonniemen. Alus saapui 21. joulukuuta Port Louisiin, missä se oli 2. toukokuuta 1766 saakka. Alus jatkoi matkaa Ile de Bourbonin ja Jaavan kautta Caviteen, jonne se saapui 9. elokuuta 1766. Alus lähti 11. helmikuuta 1767 Manilasta Jaavan, Hyväntoivonniemen, Azorien ja Ascensionin kautta Cádiziin, jonne se saapui 15. heinäkuuta 1767. Satamaan saapuneella aluksella oli 35 kuollutta ja 176 sairasta miestä. Alus lähti 28. tammikuuta 1768 Cádizista Filippiineille. Matkalla alus vieraili Acehissa, Malakassa ja Bataviassa, missä se viipyi puoli vuotta. Alus saapui 8. heinäkuuta 1769 Manilaan. Alus saattoi 23. tammikuuta 1770 Manilasta 30-tykkisen Venuksen kanssa lähes sataa jesuiittaa kuljettanutta rahtialusta Cádiziin, jonne se saattue saapui 8. elokuuta 1770. Alus suojasi 29. toukokuuta 1772 Cádizista Córdovan laivastossa saattueen Veracruziin päällikkönään Julián Antonio de Urcullu. Alus haaksirikkoutui 8. heinäkuuta 1772 Stoney Bayssä Anguillassa ilman tappioita. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Espanjan laivaston linjalaivat
Anna Huttunen

Anna Huttunen on suomalainen kestävän liikkumisen asiantuntija. Hän on työskennellyt aiemmin Lahden kaupungilla. Lahdessa hän on tehnyt merkittävää työtä kestävän liikkumiseen saralla oltuaan mukana CitiCAP-projektissa, jossa lanseerattiin maailman ensimmäinen asukkaiden henkilökohtainen päästökauppa. Marraskuussa 2023 BBC valitsi hänet 100 Women listalle. Nykyään Huttunen on töissä NetZeroCities-organisaatiossa, jossa hän tukee kaupunkeja matkalla kohti ilmastoneutraaliutta. Hänen tavoitteenaan on lisätä muiden innostusta kestävään liikkumiseen. Hän pitää pyöräilyä kaupunkien liikenteen tulevaisuutena. == Lähteet == Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset liikuntatieteilijät
Grumman EA-6B Prowler

Grumman (sittemmin Northrop Grumman) EA-6B Provler on yhdysvaltalainen kaksimoottorinen elektronisen sodankäynnin lentokone, jota Grumman valmisti lentotukialuskäyttöön. == Suunnittelu == EA-6 suunniteltiin 1960-luvulla. EA-6:n varhainen prototyyppi oli suoraan A-6 -rynnäkkökoneen rungolla valmistettu EA-6A. Pian sen jälkeen kehitettiin kuitenkin edistyksellisempi EA-6B, joka sisälsi enemmän muutoksia A-6:n nähden. Koneen runko suunniteltiin uusiksi, koska esimerkiksi miehistön määrä muutettiin kahdesta neljään. EA-6B korvasi A-mallin ja useita vanhemia saman tehtävän koneita käyttöönottonsa jälkeen 1970-luvulla. EA-6B suunniteltiin lentotukialuskäyttöiseksi lentokoneeksi, jonka rooli taistelussa on elektroninen sodankäynti. Koneen päätehtävänä oli tukea sotilastoimintaa häiritsemällä vihollisen sähköistä toimintaa elektronisilla vastalaitteillaan, kuten tutkanjumittimilla. Kone pystyi laitteillaan myös elektroniseen tiedusteluun ja vihollisen tutkien tuhoamiseen tutkaan hakeutuvilla ohjuksilla. Kone pystyi kantamaan neljä AGM-88 HARM -ohjusta. Koneen miehistö koostui neljästä henkilöstä; lentäjästä ja kolmesta "elektronisten vastatoimien upseerista". == Käyttö == EA-6B oli Yhdysvaltain laivaston ja merijalkaväen palveluksessa vuodesta 1970 lähtien. Se lensi lähes jokaisessa Yhdysvaltojen sotilasoperaatiossa vuosina 1972–2019. Näihin lukeutuu muun muassa Grenadan miehitys, Persianlahden sota, Afganistanin sota ja Irakin sota. Kone oli tärkeä vihollisen tutkien häiritsemisessä, tuhoamisessa ja ilmaiskujen avustamisessa. EA-6B -koneita valmistettiin 170, joista yhtäkään ei menetetty taitelussa, mutta 50 tuhoutui historian aikana onnettomuuksissa. Konetyyppi poistettiin laivaston palveluksesta vuonna 2015 ja merijalkaväen palveluksesta vuonna 2019. Korvaava lentokone on Boeing F/A-18E/F Super Hornet pohjainen EA-18G Growler. Vanhoja koneita on nykyään näytillä museoissa. == Tekniset tiedot (EA-6B) == == Lähteet == EA-6B Luokka:Yhdysvaltalaiset sotilasilma-alukset
Astrid Linder

Astrid Linder on ruotsalainen liikenneturvallisuuden professori. Hän on johtanut projektia, jonka tarkoituksena on ollut maailman ensimmäisen naistörmäystestinuken tekeminen. Aiemmin kaikki kolaritesteissä käytetyt nuket ovat olleet miehiä, vaikka tutkimusten mukaan naisilla on liikenneonnettomuuksissa miehiä suurempi riski loukkaantua tai kuolla. Linder on asiantuntija biomekaniikassa ja liikenneonnettomuuksien ehkäisyssä. Marraskuussa 2023 hänet valittiin BBC:n 100 Women-listalle. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Bernadette Smith

Bernadette Smith on kanadalainen poliitikko, joka äänestettiin Manitoban lakiasäätävään edustajakokoukseen 13. kesäkuuta 2017. Hänet on sittemmin valittu jo kolmannelle kaudelle ja hän on tehnyt historiaa ollessaan ensimmäinen kahdesta alkuperäiskansoihin kuuluvasta naisesta, jotka maakunnassa nimitettiin ministereiksi. Hän toimii asunto-, addiktio- ja kodittomuusministerinä. Marraskuussa 2023 Smith valittiin BBC:n 100 Women -listaan. Smith on käyttänyt paljon aikaa hänen vuonna 2008 kadonneen siskonsa etsimiseen. Hän on johtava Kanadassa kadonneiden ja murhattujen alkuperäiskansojen naisten ja tyttöjen puolestapuhuja. Hän on ollut mukana perustamassa Drag the Red -nimistä aloitetta, joka etsii ruumiita ja muita todisteita kadonneista ihmisistä Winnipegin Red Riveristä. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset poliitikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Jaloritarinkannus

Jaloritarinkannus (Delphinum sp.) on ritarinkannusten sukuun kuuluva lajikeryhmistä koostuva perennaryhmä. Kasvi on 150–200 cm korkea ja sen kukkien värejä ovat sininen, violetti, vaaleanpunainen ja valkoinen. Se kukkii keskikesällä. Se tarvitsee vettä kohtalaisesti ja se viihtyy aurinkoisella kasvupaikalla. == Lähteet == Luokka:Ritarinkannukset
Hovinkartano

Hovinkartano () on Hämeenlinnan Hauholla sijaitseva historiallinen kartano, joka sijaitsee Iso Roineen rannalla. Hovinkartanon omistajiin on lukeutunut Godenhjelmin, Gripenbergin, Janssonin, Leopoldin, Engströmin ja Furuhjelmin suvut. == Historia == Kartanon alueella on 1000-luvulta peräisin oleva Pyhä lehto, joka on suojeltu. Hofgårdin ensimmäiset Ruotsin kuninkaalliset asiakirjamaininnat ovat peräisin 1300-luvulta. Suurtila muodostui 1500-luvulla. Hovinkartanosta muodostui ratsu- ja rälssitila 1600-luvulla. Hovinkartanon mailla on kaksi päärakennusta, jotka ovat vuonna 1830 valmistunut empirerakennus ja vuonna 1914 valmistunut jugendlinna. Empirerakennus rakennettin Gripenbergien aikana. Rakennus on säilynyt alkuperäisessä muodossa. Janssonin suvun aikana käynnistettiin kartanon uudistustyöt. Tiilitehdas, meijeri, karjarakennukset, mylly ja viljamakasiini rakennettiin 1890- ja 1910-luvuilla. Tuomari August Jansson rakennutti Hovinkartanon jugendlinnan hänen Hilma-vaimon hopeahääpäivälahjaksi vuonna 1914. Jugendlinnan rakentamiseen käytettiin kartanon oman tiilitehtaan tiiliä. Jugend-linnaa käytettiin juhla- ja vierasrakennuksena. Erkki Johannes Leppälä peri kartanon Hilma Janssonilta vuonna 1945. Risto Tarvainen Riitta Tarvainen (os. Leppälä) ovat kartanon nykyiset omistajat. Hovinkartanon jugendlinnassa toimii tilausravintola ja apteekkimuseo. Kartanosta muodostettiin taidekeskus vuonna 2006. Kartano muuttuu kesäisin taidekeskukseksi. Taidetoiminnasta vastaa Sotjalan kulttuuri- ja perinneyhdistys ry. == Lähteet == Luokka:Hauho Luokka:Hämeenlinnan kartanot
Ådlandin kirkko

Ådlandin kirkko () on Samnangerin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1851. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Samnanger
Hagan kirkko

Hagan kirkko () on Samnangerin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puukirkko vuodelta 1995. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Samnanger
Haga (Samnanger)

Haga on taajama Samnangerin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 1 066 vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Samnanger Luokka:Norjan taajamat
Ksenija Boguslavskaja

Ksenija Boguslavskaja (; 1892–1973) oli venäläinen taidemaalari, kuvittaja, suunnittelija ja organisaattori. Ksenija Boguslavskaja syntyi 1892. Hänen äitinsä oli kreikkalaistaustainen, ja hänen isänsä oli Venäjän keisarillisen armeijan korkea-arovinen upseeri. Boguslavskaja opsiskeli taidetta Pietarissa ja sitten Napolissa vuonna 1910 ja Pariisissa 1911–1913. Pariisissa hän tutustui muihin venäläisiin maanpakolaisiin ja elätti itsensä vaatesuunnittelulla ja kukkakorttien piirtämisellä. Boguslavskaja pystyi vuonna 1913 palaamaan Pietariin ja meni siellä naimisiin taidemaalari Ivan Punin kanssa. Heidän kodistaan tulee venäläisten avantgardistien kokoontumispaikka. Boguslavskaja järjestää ja rahoittaa futuristisen antologian sekä ryhmänäyttelyt ”Raitiovaunu V” ja ”0,10”, johon hän myös tekee miehensä kanssa maalauksia. Boguslavskaja oli myös allekirjoittamassa suprematismistista manifestia. Boguslavskaja ja Puni opettivat vuonna 1919 hetken vitebskiläisessä taidekoulussa, johon heidät houkutteli koulun johtaja Marc Chagall. Vielä samana vuonna he joutuivat pakenemaan Venäjältä jään yli Suomeen Kuokkalaan. Heidät ensin internoitiin, mutta päästettiin lähtemään. Bogulavskaja ja Puni päätyivät vuonna 1924 Pariisiin. Bogulavskaja oli perheen elättäjä, ja hän toimi vaate- ja tekstiilisuunnittelijana hänen miehensä saadessaan mainetta taiteilijana. Bogulavskaja jättäytyi omalta uraltaan 1930-luvulla ja alkoi keskittyä miehensä työn edistämiseen. Hän järjesti näyttelyitä ja julkaisi 1972 Punin töiden katalogin. == Lähteet == Luokka:Venäläiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Ingegerd Troedsson

Ingegerd Troedsson (o.s. Cederlöf; 1929 – 3. marraskuuta 2012) oli ruotsalainen maltillisen kokoomuksen poliitikko ja Ruotsin valtiopäivien ensimmäinen naispuolinen puhemies vuosina 1991–1994. Troedsson oli kansanedustaja vuosina 1974–1994 ja toimi apulaissosiaaliministerinä Thorbjörn Fälldinin ensimmäisessä hallituksessa vuosina 1976–1978. Hän erosi maltillisesta kokoomuksesta vuonna 2006, koska oli eri mieltä puolueen harjoittamasta veropolitiikasta. Troedsson kuoli 83-vuotiaana marraskuussa 2012. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ruotsin valtiopäivät Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin valtiopäivien puhemiehet Luokka:Maltillisen kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Troedsson

Troedsson on seuraavien ruotsalaisten henkilöiden sukunimi: * Ingegerd Troedsson (1929–2012), kokoomuspoliitikko * Rasmus Troedsson (s. 1964), näyttelijä
Joanna Haigh

Joanna Haigh on brittiläinen ilmakehäfysiikan emeritaprofessori. Hän oli Imperial College Londonissa Granthamin instituutin johtaja vuodesta 2014 eläkkeelle jäämiseensä vuonna 2019 asti. Hän osoitti satelliittien ja mallinnuksen avulla, että Auringon toiminnan vaihtelut (11 vuoden auringonpilkkujakso) eivät voi olla ilmaston lämpenemisen aiheuttaja. Eräät ilmastonmuotoksen kieltäjät ovat arvelleet, että nämä luonnolliset vaihtelut olisivat vastuussa havaitusta ilmaston lämpenemisestä. Haigh väitteli tohtoriksi Oxfordin yliopistosta vuonna 1980. Väitöskirjan aihe liittyi auringon vaikutuksen mallintamiseen kaksiulotteisella yleisen kiertoliikkeen numeerisella ilmakehämallilla. Käytetty malli ulottui koko ilmakehän läpi mesosfääriin asti, ja sillä tutkittiin säteilyn kulku ilmakehässä ja absorptiota hiilidioksidissa ja freoneissa. Haigh on ollut monien tiedelehtien toimittaja ja IPCC:n johtava kirjoittaja. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset fyysikot Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Haldis Reigstad

Haldis Reigstad (s. 18. marraskuuta 1939 Samnanger) on norjalainen runoilija. Hänen runonsa käsittelevät usein Jeesusta. Reigstadin esikoisteos, runokokoelma Under ein open himmel ilmestyi vuonna 1987, ja yhteensä hänen kirjojaan on myyty lähes 90 000 kappaletta. Teoksia on käännetty myös ruotsiksi ja tanskaksi. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heidi Airaksinen

Heidi Airaksinen (s. 1980) on suomalainen kirjailija. Hän on julkaissut kaksi kirjaa. Airaksisen ensimmäinen romaani Vierge Moderne kertoo diakonissasisar Kerstinistä, joka alkaa 1930-luvun Helsingissä selvittää, miksi ja miten Kumpulan kartanossa sijaitsevan sukupuolitautien sairaalassa hoidettavana ollut Ulrika kuoli. Aluksi Kerstin ei ymmärrä epämääräisiä vihjauksia homoseksuaalisuuteen Ulrikan elämässä, mutta tapahtumien edetessä hän tutustuu ihmisiin, jotka saavat hänet ymmärtämään, että elämässä on vaihtoehtoja, joita hän ei pappilan tyttärenä osannut aiemmin kuvitella. Airaksinen on kirjoittanut, että aloitti teoksen työstämisen paikallishistoriasta, mutta queer-ihmisten historian tavoittaminen lähteistä oli haasteellisempaa. Toinen romaani Maa jota ei ole on Vierge Modernen itsenäinen jatko-osa, joka sijoittuu Berliiniin ennen Vierge Modernen tapahtumia. Romaanin päähenkilöt Freddy ja Harriet olivat mukana myös Vierge Modernessa. Molempien romaanien nimet tulevat Edith Södergranin runoista. == Tuotanto == * Vierge Moderne. Helsinki: Arktinen banaani 2021. ISBN 978-952-270-438-2 * Maa jota ei ole. Helsinki: Siltala 2022. ISBN 978-952-388-141-9 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vihijärvi

Vihijärvi tarkoittaa seuraavia järviä: *Vihijärvi, järvi Jämsässä Hallinmäen lähellä *Vihijärvi, järvi Toivakassa Nisulan lähellä *Vihijärvi, järvi Äänekoskella Sumiaisissa.
Katie Mack

Katherine ”Katie” Mack on teoreettinen kosmologi, joka on erikoistunut astrofysiikan ja hiukkasfysiikan väliseen yhteyteen. Hänellä on tällä hetkellä Hawking Chair -virka kosmologiassa ja tiedekommunikaatiossa Perimeterin teoreettisen fysiikan instituutissa, jossa hän tekee tutkimusta pimeästä aineesta ja universumin varhaisesta vaiheesta. Yksi hänen tavoitteistaan on myös fysikaalisen tiedon saavutettavuuden lisääminen tavallisille ihmisille. Mack valmistui tohtoriksi Princetonin yliopistosta vuonna 2009. Valmistuttuaan hän oli tutkijana Cambridgen yliopistolla Kavli kosmologia instituutissa. Vuonna 2012 hän siirtyi Australiaan Melbournen yliopistoon. Mackin kirjoituksia on julkaistu useassa tunnetussa julkaisussa kuten Scientific American, Slate, BBC:n Science Focus, Sky & Telescope ja Cosmos lehti. Hän on julkaissut 34 artikkelia, joiden aiheita, yksinkertaistetusti sanottuna, ovat muun muassa mustat aukot ja pimeä aine. Vuonna 2020 hän julkaisi The End of Everything (Astrophysically Speaking) -nimisen kirjan. Populaaritasoinen tiedekirja kuvailee viisi erilaista universuminloppuskenaariota, joita kosmologit ovat ehdottaneet. Fysiikan tutkimustyönsä lisäksi Mack on aktiivinen tiedeviestijä; hän tekee työtä lisätäkseen fysiikan ja tähtitieteen saavutettavuutta niiden perinteisen yleisön ulkopuoliselle yleisölle. == Lähteet == Luokka:Astrofyysikot Luokka:Kosmologit Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Yhdysvaltalaiset tähtitieteilijät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gretchen Daily

Gretchen C. Daily (s. 19. lokakuuta 1964) on yhdysvaltalainen ympäristötieteilijä. Hän on professori Stanfordin yliopiston biotieteiden laitoksella, ja luontopääoman arviointimenetelmiä kehittävän Natural Capital Projectin johtaja ja yksi sen perustajista. Daily on tutkinut yhteiskunnan ja taloudellisen toiminnan aiheuttamien ympäristötuhojen taloudellisia kustannuksia ja pyrkinyt edistämään ekosysteemin suojelua hyödyntäen ekosysteemipalvelujen käsitettä. Hän on johtava luonnon monimuotoisuuden ja sen kestävän käytön asiantuntija, ja hän on antanut tutkimuksellaan kattavan kuvan ekosysteemipalveluista, osallistunut kansainvälisten sopimusten luomiseen ja laatinut politiikkaehdotuksia luonnon monimuotoisuuden suojelusta yrityksille sekä valtion- ja aluehallinnoille. Daily on suorittanut kandidaatin, maisterin ja tohtorin (1992) tutkintonsa Stanfordin yliopiston biotieteiden laitoksella. Daily on saanut useita kansainvälisiä palkintoja, ja arvostetut tiedeseurat kuten Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia, American Academy of Arts and Sciences ja American Philosophical Society ovat kutsuneet hänet jäsenekseen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset ekologit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Stanfordin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sophia Smith

Sophia Smith (s. 10. elokuuta 2000 Windor, Colorado, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän edustaa NWSL-liigassa pelaavaa Portland Thornsia ja Yhdysvaltain naisten jalkapallomaajoukkuetta. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä. Smith on perheensä nuorin lapsi, ja hänen vanhempansa olivat yliopisto-urheilijoita. Smith aloitti urheilun vanhempiensa rohkaisemana ja pelasi ensimmäiseksi Timnath Twistersissä, paikallisessa jalkapalloseurassa. Hän pelasi jalkapalloa kansallisella tasolla lukioikäisenä. Smith opiskeli Stanfordin yliopistossa ja oli hyökkääjä koulun naisten jalkapallojoukkueessa. Hän mursi nilkkansa 2018 ja tarvitsi leikkauksen. Hän palasi pelikentille seuraavalla kaudella ja oli joukkueen tähtipelaaja. Joukkue voitti jalkapallon NCAA-mestaruuden 2019. Smith on pelannut nykyisessä joukkueessaan Portland Thornsissa vuodesta 2020. Hän on pelannut maajoukkueensa kanssa vuoden 2023 naisten maailmanmestaruuskilpailuissa, jolloin joukkue putosi neljännesvälierissä. Yhdysvaltain jalkapalloliitto valitsi hänet vuoden 2022 yhdysvaltalaiseksi naisjalkapalloilijaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ashley Sanchez

Ashley Sanchez (s. 16. maaliskuuta 1999) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän edustaa NWSL-liigassa pelaavaa North Carolina Couragea ja Yhdysvaltain naisten jalkapallomaajoukkuetta. Hänen pelipaikkansa on keskikenttäpelaaja. Sanchez pelasi maajoukkueen kanssa vuoden 2023 naisten maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johanna Quaas

Johanna Quaas (s. 20. marraskuuta 1925) on saksalainen telinevoimistelija. Guinness World Records tunnusti hänet maailman vanhimmaksi kilpatelinevoimistelijaksi 86 vuoden iässä 12. huhtikuuta 2012. Quaas osallistui ensimmäiseen voimistelukilpailuunsa vuonna 1934. Hän valmistui vuonna 1945 liikunnanopettajaksi Stuttgartissa. Quaas pelasi käsipalloa BSG Fortschritt Weißenfelsin joukkueessa, ja voitti joukkueineen Saksan demokraattisen tasavallan naisten käsipallomestaruuden vuonna 1954. Myöhemmin Quaas on työskennellyt muun muassa voimisteluvalmentajana ja opettajana. Quaas oli naimisissa Gerhard Quaasin kanssa vuodesta 1963, mutta jäi leskeksi vuonna 2016. Parilla oli kolme lasta. Vuonna 2024 Quaasille myönnettiin Saksan valtion Bundesverdienstkreuz-kunniamerkki. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset telinevoimistelijat Luokka:Itäsaksalaiset käsipalloilijat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sofia Huerta

Sofia Christine Huerta (s. 14. joulukuuta 1992 Boise, Idaho, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän edustaa NWSL-liigassa pelaavaa Seattle Reigniä ja Yhdysvaltain naisten jalkapallomaajoukkuetta. Hän on edustanut myös Meksikon naisten jalkapallomaajoukkuetta. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Huerta pelasi Meksikon maajoukkueessa vuoden 2012 alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailuissa ja teki turnauksessa kolme maalia. Hän pelasi Meksikon maajoukkueessa vielä useissa ystävyysotteluissa, mutta ilmoitti vuonna 2014 toivovansa päästä Yhdysvaltain maajoukkueeseen. Huerta pelasi ensimmäisen kerran Yhdysvaltain maajoukkueessa syyskuussa 2017 ystävyysottelussa Uutta-Seelantia vastaan. Hän on edustanut maajoukkuetta vuoden 2023 naisten maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meksikolaiset jalkapalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tissemsilt

Tissemsilt () on kaupunki ja Tissemsiltin maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa. Se sijaitse Oarsenisvuorten eteläpuolella Sersoun ylängöllä 225 kilometriä Algerista lounaaseen. Tissemsiltin kunnassa oli arviolta 94 800 asukasta vuonna 2018. Tissemsiltin kunnan pintala-ala on 210 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Ammarin, pohjoisessa Sidi Abedin ja Ouled Bessemin ja idässä Khemistin kuntiin sekä etelässä Tiaretin maakuntaan. Ilmasto on semiaridi ja vuotuinen sademäärä 400–600 millimetriä. Paikkakunta on saanut alkunsa ranskalaisten perustamasta maataloussiirtolasta, joka sai vuonna 1890 nimen Vialar. Siitä tuli kunta vuonna 1924 ja osa Tiaretin departementtia vuonna 1957. Tissemsiltin kautta kulkee Tiaretin ja Boughezoulin välinen rautatie. Kaupungissa on puunjalostus- ja huonekaluteollisuutta. Ympäröivä maaseutu tuottaa viljaa, vihanneksia ja lihaa. Kaupungissa toimii Ahmed Ben Yahia El Wancharissin yliopisto. ==Lähteet== Luokka:Algerian kaupungit
Naomi Girma

Naomi Girma (s. 14. kesäkuuta 2000) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän edustaa NWSL-ligassa pelaavaa San Diego Wavea ja Yhdysvaltain naisten jalkapallomaajoukkuetta. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Girma voitti NWSL- kaudella 2022 sekä Vuoden tulokas- että Vuoden puolustaja -palkinnot, ja hän on ensimmäinen pelaaja, joka on voittanut molemmat yhdellä kaudella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Huutokuningatar

Huutokuningatar () on termi, jolla tarkoitetaan erityisesti kauhuelokuvissa roolinsa vakiinnuttaneita naisnäyttelijöitä. Mainittavimpia ”huutokuningattaria” ovat Barbara Steele, Sandra Peabody, Linda Blair, Olivia Hussey, Marilyn Burns, Neve Campbell, Daria Nicolodi, Dee Wallace, Jamie Lee Curtis, Heather Langenkamp, Shawnee Smith, Sarah Michelle Gellar ja Linnea Quigley. Vastine miespuoliselle kauhuelokuvien näyttelijälle on huutokuningas (). Ikonisimpana huutokuninkaana pidetään Bruce Campbelliä. Troma Entertainmentin perustaja Lloyd Kaufman on kertonut, että huutokuningattarena oleminen on ”muutakin kun vain yltä päältä veressä itkemistä. Sinun ei pidä ainoastaan olla viehättävä, mutta myös fiksu. Sinun täytyy olla pelokas, sinun täytyy olla surullinen, sinun täytyy olla romanttinen.” Kauhuelokuvissa, eritysesti slasher-elokuvissa, ”huutokuningatar” on yleensä se, joka päihittää vihollisen. == Luettelo tunnetuimmista huutokuningattarista ja -kuninkaista == Suluissa elokuvat, elokuvasarjat ja televisiosarjat, joista näyttelijä tunnetaan kenties parhaiten. * Fay Wray (King Kong) * Janet Leigh (Psyko) * Veronica Cartwright (Linnut) * Barbara Steele (Paholaisen naamio) * Virginia Madsen (Candyman) * Linda Blair (Manaaja) * Olivia Hussey (Musta joulu) * Sandra Peabody (Viimeinen talo vasemmalla) * Marilyn Burns (Texasin moottorisahamurhat) * Daria Nicolodi (Deep Red – verenpunainen kauhu) * Dee Wallace (Yön silmät, Cujo – kauhun silmät) * Bruce Campbell (Evil Dead) * Jamie Lee Curtis (Halloween-elokuvasarja) * Sarah Michelle Gellar (Tiedän mitä teit viime kesänä, Buffy, vampyyrintappaja) * Heather Langenkamp (Painajainen Elm Streetillä) * Felissa Rose (Kesäleiri) * Courtney Cox (Scream) * Danielle Harris (Halloween 4) * Sheryl Lee (Twin Peaks) * Asia Argento (Kuolleiden valtakunta) * Naomi Watts (Ring, King Kong) * Shawnee Smith (Saw-elokuvasarja) * Toni Collette (Kuudes aisti, Hereditary – pahan perintö) * Neve Campbell (Scream) * Patrick Wilson (Riivattu, Kirottu) * Rose McGowan (Scream, Planet Terror) * Vera Farmiga (Kirottu, Bates Motel) * Sheri Moon Zombie (House of 1000 Corpses, The Devil’s Rejects, Halloween) * Shauna Macdonald (The Descent – loukussa) * Emma Roberts (American Horror Story, Scream Queens) * Abigail Breslin (Signs, Zombieland, Scream Queens) * Evan Peters (American Horror Story) * Chloë Grace Moretz (Amityville Horror, Carrie) * Riley Keough (The House That Jack Built, The Lodge) * Daniel Kaluuya (Get Out) * Samara Weaving (Ash vs Evil Dead, Ready or Not) * Jessica Rothe (Happy Death Day) * Jane Levy (Evil Dead, Don’t Breathe) * Taissa Farmiga (American Horror Story, Nunna) * Olivia Cooke (Bates Motel) * Maika Monroe (It Follows) * Jenna Ortega (Scream, X) * Lulu Wilson (Ouija: Origin of Evil, Annabelle: Creation, The Haunting of Hill House) * Mia Goth (A Cure for Wellness, X, Pearl) * Finn Wolfhard (Stranger Things, Se) == Lähteet == Luokka:Elokuvaan liittyvät käsitteet Luokka:Naisten nimitykset
Kirsten Zickfeld

Kirsten Zickfeld (s. 1971) on saksalaissyntyinen ilmastotutkija, joka työskentelee Kanadassa Simon Fraserin yliopistossa, missä hänellä on vuodesta 2020 alkaen ilmastotieteen henkilökohtainen professuuri. Zickfeld väitteli tohtoriksi Potsdamin yliopistossa vuonna 2004. Hänen tutkimustyönsä keskittyy ihmisen toiminnasta aiheutuvien kasvihuonekaasu- ja aerosolipäästöjen vaikutuksiin ilmastoon usean sadan vuoden aikaskaalassa. Tavoitteena on ymmärtää paremmin ilmastojärjestelmän reagoiminen pakotteisiin ja ilmastojärjestelmän komponenttien (ilmakehä, valtameri, maanpinta, biosfääri ja kryosfääri) välisiä vuorovaikutuksia tulevaisuuden ennusteiden parantamiseksi. Työssään hän käyttää erilaisia ilmastomalleja yksinkertaisista käsitteellisistä malleista monimutkaisiin Earth System -malleihin. Zickfeld toimi IPCC:n "1,5 asteen raportin" johtavana kirjoittajana ja osallistui kuudennen arviointiraportin koostamiseen. Zickfeld oli yksi ensimmäisistä, joka esitteli hiilibudjetin käsitteen vuonna 2009 ilmestyneessä artikkelissaan “Setting cumulative emissions to reduce the risk of dangerous climate change”. Hän sai sen johdosta Kanadan ilma- ja meritieteellisen seuran (CMOS) merkittävän tunnustuspalkinnon. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset fyysikot Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tšudniv

Tšudniv () on kaupunki Žytomyrin alueen Žytomyrin piirissä. Kaupunki sijaitsee Dneprin ylängöllä, Dneprin valuma-alueeseen kuuluvan Teterivjoen varrella, maanteitse 54 kilometriä aluekeskus Žytomyristä länsilounaaseen. Kansallinen maantie N03 () kulkee kaupungin läpi. Tammikuun keskilämpötila on −5,8 ja heinäkuun +18,7 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 540 millimetriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 5 357 (2022). Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 6 791 asukasta. Paikkakunta mainitaan historiallisissa dokumenteissa ensimmäisen kerran vuonna 1416 linnoitettuna kaupunkina. Puolan–Venäjän sodan (1654–1667) aikana vuonna 1660 kenraali Vasili Šeremetevin johtamat Moskovan Venäjän (Venäjän tsaarikunnan) armeijan joukot antautuivat puolalaisille Tšudnivissa. Tappio johti Slobodyštšen sopimuksen (Слободищенський трактат) eli Tšudnivin sopimuksen allekirjoittamiseen; Slobodyštšen kylä sijaitsee Tšudnivin itäpuolella. 1800-luvulla paikkakunta oli tärkeä maatalouskaupan keskus. Kaupunkityyppiseksi taajamaksi Tšudniv nimettiin vuonna 1924. Kaupungin aseman Tšudniv sai vuonna 2012.Žytomyrin alueen kaupunkityyppinen taajama Tšudniv sai kaupungin aseman 6.9.2012 (Ukrainan korkein neuvosto, säädös № 5216-VI, 6.09.2012). Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen Tšudniv on kuulunut Žytomyrin piiriin; sitä ennen se oli Tšudnivin piirin keskus. Kaupungin arkkitehtuurisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokkaisiin rakennuksiin lukeutuu neljä 1700-luvulla rakennettua kirkkoa. Чуднів.jpg|Kaupunki sijaitsee Teterivjoen varrella. Чуднівський костел.jpg|Katolinen kirkko Tšudnivissä. Храм Різдва Пресвятої Богородиці Чуднів.jpg|Toinen kirkko Tšudnivissä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tšudnivin hromada (Чуднівська громада) (gromada.info) *Kaupungin viralliset sivut (chudniv-miskrada.gov.ua) Luokka:Žytomyrin alueen kaupungit Luokka:Žytomyrin piiri
Minna Brandes

Charlotte Wilhelmine Franziska "Minna" Brandes (21. toukokuuta 1765 Berliini – 13. kesäkuuta 1788 Hampuri) oli saksalainen näyttelijä, laulaja, säveltäjä ja pianisti. Hän oli kahden näyttelijän – Johann Christian Brandesin ja Esther Charlotte Brandesin (o.s. Koch) – tytär.Brandes, Minna Deutsche Biographie, viitattu 4.4.2024 Minna Brandes Weber-Gesamtausgabe, viitattu 4.4.2024 Hänen kumminsa oli runoilija Gotthold Ephraim Lessing. Brandes esiintyi ensimmäisen kerran näyttämöllä jo tammikuussa 1768 Leipzigissa Heinrich Gottfried Kochin seurueessa. Tuolloin esitettiin Johann Christian Brandesin komedia Der Schein trügt. Tämän jälkeen Brandes esiintyi vanhempineen Abel Seylerin johdolla eri kaupungeissa. Vuodelta 1789 peräisin olevan elämäkerran mukaan Brandes esiintyi laulajana ensimmäisen kerran oopperassa Weimarissa vuonna 1772. Weimarissa hänelle opettivat pianonsoittoa Friedrich Hönicke, Ernst Wilhelm Wolf ja Anton Schweitzer. Hän sai Dresdenissä laulun opetusta Antonio Mariottinilta. Brandesin myöhempiä opettajia olivat Gertrud Elisabeth Mara, Giovanni Carlo Concialini, Julius August Fehre ja Friedrich August Baumbach. Brandes esiintyi 1770-luvun lopussa vanhempineen Pasquale Bondinin seurueessa Dresdenissä ja Leipzigissa. Vuosina 1779–1781 hän esiintyi vanhempiensa kanssa Mannheimin hoviteatterissa ja kaudella 1781–1782 Hampurin teatterissa. Syksystä 1782 kevääseen 1784 Brandes oli vanhempiensa kanssa esiintyjänä teatterissa Riiassa. Palattuaan Hampuriin Brandes esiintyi kaupungin teatterissa, jota oli johtamassa vuosina 1785–1786 hänen isänsä. Hän jatkoi esiintymistä siellä Friedrich Ludwig Schröderin johdolla maaliskuuhun 1788. Brandes osallistui Hampurissa työskentelynsä aikana muun muassa Konstanzen roolissa tuotantoon Wolfgang Amadeus Mozartin oopperasta Ryöstö Seraljista vuonna 1787.Minna Brandes Répertoire International des Sources Musicales 27.5.2014, viitattu 4.4.2024 Hän piti julkisia esiintymisiä myös pianistina. Viimeisen tiedossa olevan esiintymisensä Brandes teki 3. maaliskuuta 1788 Leonoren roolissa Carl Ditters von Dittersdorfin singspielissä Doktor und Apotheker. Brandesin kuoltua Friedrich Hönicke ja isä Johann Christian Brandes julkaisivat tämän sävellystuotannon kokoelmassa Musikalischer Nachlass. Brandesin sävellykset herättivät aikanaan melko laajaa kiinnostusta. Hänen tuotantoonsa kuuluu pianokappaleita sekä yksinlauluja italian ja saksan kielillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Saksalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Saksalaiset pianistit Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1765 syntyneet Luokka:Vuonna 1788 kuolleet Luokka:Klassismin ajan säveltäjät
Gertrud Elisabeth Mara

Gertrud Elisabeth Mara (o.s. Schmeling; 23. helmikuuta 1749 Kassel – 20. tammikuuta 1833 Tallinna) oli saksalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.Mara, Gertrud (1749–1833) Women in World History: A Biographical Encyclopedia, viitattu 4.4.2024 Hän oli yksi aikansa harvoista huomattavan kansainvälisen maineen saaneista oopperalaulajista Italian ulkopuolelta.Gertrud Elisabeth Mara Britannica, viitattu 4.4.2024 Mara oppi lapsena soittamaan viulua. Hän piti viuluresitaaleja isänsä säestyksellä ja esiintyi jo 10-vuotiaana kuningattarelle. Hovissa saamaansa neuvoa seuraten hän aloitti lauluopinnot Lontoossa Pietro Domenico Paradiesin johdolla. Mara sai opetusta myös Johann Adam Hilleriltä ja lauloi tämän konserteissa Leipzigissä vuonna 1766. Hän esiintyi oopperassa Dresdenissä ennen muuttoaan Berliiniin, jossa hänet kiinnitettiin Fredrik Suuren hovilaulajaksi vuonna 1771. Mara meni naimisiin sellisti Johann Baptist Maran kanssa vuonna 1773 tai 1774. Fredrik Suuri asetti avioliiton ehdoksi elinikäisen jäämisen Berliiniin, mutta pariskunta onnistui poistumaan hovista vuonna 1778 tai 1779. Mara aloitti esiintymisen kiertävänä laulajana ja tuli tunnetuksi Luísa Todin kilpailijana. Mara lähti Lontooseen vuonna 1784 ja esiintyi muun muassa Cleopatran roolissa Georg Friedrich Händelin oopperassa Julius Caesar suurella menestyksellä vuonna 1787. Mara kävi esiintymässä Venetsiassa ja Torinossa vuonna 1788, mutta jatkoi sitten työskentelyä Lontoossa esiintyen pääasiassa Händelin teoksissa, mutta myös esimerkiksi Sebastiano Nasolinin oopperassa Andromaca. Mara saavutti arvostusta myös oratoriolaulajana. Poistuttuaan Lontoosta hän kiersi huilisti Florion kanssa Pariisissa, Wienissä ja Saksan kaupungeissa. Vuodesta 1803 Mara asui Moskovassa, mutta hän menetti siellä hankkimansa omaisuuden Napoleonin sotaretkestä johtuneessa Moskovan palossa vuonna 1812. Hän elätti itsensä sittemmin opettamalla Tallinnassa, mutta palasi vielä Lontooseen esiintymään vuonna 1816. Maran avioliitto Johann Baptist Maran kanssa oli osoittautunut onnettomaksi; vaimo oli kokenut siinä kaltoinkohtelua miehensä taholta. Pariskunta oli eronnut vuonna 1799. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1749 syntyneet Luokka:Vuonna 1833 kuolleet
Ulla Kaukola

Ulla Kaukola (s. 1963) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, Vantaan kaupunginvaltuutettu, Ylen televisiouutisten entinen toimittaja sekä oppikirjailija. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri ja kauppatieteiden kandidaatti ja työskentelee nykyisin liiketalouden lehtorina Laurea- ammattikorkeakoulussa. Kaukola on ollut Vantaan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2013 ja kaupunginhallituksen jäsen vuodesta 2018 lähtien. Helsingin Sanomien mukaan Kaukola on ollut tunnettu keskustelija Twitterissä. ==Lähteet== Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vantaan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Noah Kahan

Noah Kahan (s. 1. tammikuuta 1997 Strafford, Vermont, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän tekee folk-pop musiikkia. Kahanin läpimurto single oli "Hurt Somebody", joka myi Yhdysvalloissa kultaa. Hän julkaisi ensimmäisen albuminsa Busyhead vuonna 2019. Seuraavan viiden vuoden aikana hän julkaisi levyt I Was / I Am (2021) ja Stick Season (2022). Stick Season oli Kahanin varsinainen läpimurto. Vuonna 2023 hän oli ehdolla Parhaan uuden artistin Grammy -palkinnolle. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Turka

Turka () on kaupunki Ukrainan Lvivin alueen Sambirin piirissä. Turka sijaitsee Dnestrin vesistöön kuuluvan Stryijoen varrella, maanteitse (Staryi Sambirin kautta) 135 kilometriä aluekeskus Lvivistä lounaaseen. Kaupungin kautta kulkee Lvivistä ja Užhorodiin johtava, Ukrainan lounaisosien vuoristossa mutkitteleva rautatieyhteykseys. Puolan raja sijaitsee linnuntietä noin 12 kilometrin etäisyydellä lounaassa. Tammikuun keskilämpötila on −5,9 ja heinäkuun +16 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 810 millimetriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 6 925 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 7 440 asukasta. Heistä kansallisuudeltaan ukrainalaisia oli 99,35 ja venäläisiä 0,46 prosenttia. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 7 982 asukasta. (Kesken) Paikkakunnan historia alkaa muinaisesta, Venäjän-maantien varrella sijainneesta Rusin aikakauden asutuksesta (800-luvulla jaa.). Paikkakunnan ensimmäinen kirjallinen maininta on vuodelta 1431. Magdeburgin kaupunginoikeudet se sai 1730. Uudempi kaupungin asema myönnettiin vuonna 1939. Turka on Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Sambirin piiriin; sitä ennen se oli Turkan piirin (1940-2020) hallintokeskus. Kaupungin arkkitehtuurisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokkaisiin rakennuksiin lukeutuu useita kirkkoja 1400–1700-luvuilta. Turka, widok z Szymonki (HB1).jpg|Yleisnäkymä kaupunkiin. Kazimierz Moklowski (20).jpg|Pyhän Nikolauksen kirkko Храм Перенесення мощів Св.Миколая.JPG| Toinen Pyhän Nikolauksen __ kirkko (1776). Turka church.jpg| kirkko. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Turkan kaupungin hromada (Турківська міська громада) (gromada.info) Luokka:Lvivin alueen kaupungit Luokka:Sambirin piiri
Norse Atlantic Airways

Norse Atlantic Airways on norjalainen vuonna 2021 perustettu halpalentoyhtiö, joka lentää pääasiassa pitkän matkan lentoja. Yhtiö listautui Oslon pörssiin Euronext Growth -listalle huhtikuussa 2021 ja aloitti lentotoiminnan kesäkuussa 2022. Yhtiö perustettiin toisen norjalaisen halpalentoyhtiö Norwegianin lopetettua pitkän matkan lentonsa koronaviruspandemian jälkeen. Norwegianin perustaja ja entinen toimitusjohtaja Bjørn Kjos omisti Norsesta sen perustamishetkellä 15 prosenttia. Yhtiön laivastoon kuuluu viisitoista Boeing 787 Dreamliner -lentokonetta, joista osaa se vuokraa edelleen muille lentoyhtiöille. Yhtiön kohteita ovat muun muassa Oslon Gardermoenin lentoasema, New Yorkin John F. Kennedyn kansainvälinen lentoasema ja Bangkokin Suvarnabhumin kansainvälinen lentoasema. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset lentoyhtiöt Luokka:Halpalentoyhtiöt Luokka:Norjalaiset pörssiyhtiöt
Erik Jansson

Erik Jansson (11. marraskuuta 1848 Petolahti – 20. helmikuuta 1927 Vaasa) oli suomalainen merimies, kauppias, toimittaja ja baptistisaarnaaja. ==Henkilöhistoria== Erik Janssonin vanhemmat olivat talollinen Johan Odertsson ja Ulrika Andersintytär ja puoliso vuodesta 1872 pyhäkoulunopettaja Martha Maria Hellevig. Jansson oli merimies 1864–1871 ja sitten Yhdysvaltoihin 1871 asetuttuaan liikkeenharjoittaja Chicagossa vuoteen 1877. Suomeen palattuaan Jansson oli sekatavarakauppias Petolahdessa 1877–1879, käsityöläinen Petolahdessa 1880 ja evankelista samasta vuodesta lähtien. Åmossan baptistiseurakunnan perustajajäsen ja pastori hän oli 1882–1902, Finska Månadsposten -lehden päätoimittaja 1892–1902 sekä baptistiyhdyskunnan ulkomaankirjeenvaihtaja ja Missions-standaret -lehden toimittaja vuodesta 1917. Jansson vaikutti myös merkittävästi uusien baptistisaarnaajien kouluttajana kursseilla, joita järjestettiin jo vuodesta 1886 lähtien. (ei- vapaa) ==Julkaisuja== * Källor i tåredalen eller lefnadsteckning, 1893 (suomennos Lähteitä kyynelten laaksosta, 1903) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset evankelistat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Baptismi Suomessa Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Media (täsmennyssivu)

Media tai Meedia voi tarkoittaa seuraavia: * media, viestintäkanavat, varsinkin joukkotiedotusvälineet ** sosiaalinen media, some, verkkoviestintäympäristöt * Media ry, Helsingin yliopiston viestinnän opiskelijoiden ainejärjestö * Media, Meedia, muinainen valtakunta nykyisen Iranin alueella * meedian kieli, muinaisessa Meediassa puhuttu iranilainen kieli.