EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Klockriketeatern

Klockriketeatern on Helsingissä toimiva ruotsinkielinen teatteri, joka perustettiin vuonna 1994. Teatterin toiminnan alkusysäyksenä oli Kristin Olsonin vuonna 1991 ohjaama ja dramatisoima, ruotsalaisen nobelkirjailijan Harry Martinsonin romaaniin Vägen till Klockrike eli Kulkijan pilvilinnat pohjautuva näytelmä. Teatteria ylläpitävä Klockriketeatern ry perustettiin 1994. Teatteri on esittänyt muun muassa pohjoismaisten nykykirjailijoiden, kuten Halldór Laxnessin, Knut Hamsunin, Eyvind Johnsonin, Frans Emil Sillanpään ja Jon Fossen, teoksia ja myös esimerkiksi Pablo Nerudan ja Juan Ramón Jiménezin teoksia. Vuonna 2019–2021 Klockriketeatern esitti suurimman tuotantonsa, Harry Martinsonn avaruuseepokseen perustuvan näyttämöllisen musiikkiteoksen Aniara: Fragments of time and space yhdessä yhdysvaltalaisen Grammy-palkitun kamarikuoron The Crossingin kanssa. Klockriketeatern toimii nykyään kiertueteatterina, ilman omaa näyttämöä. Teatteri tekee paljon yhteistuotantoja muiden taiteilijoiden, ryhmien ja teattereiden kanssa, sekä Suomessa että kansainvälisesti. Teatteri on erikoistunut monikielisen teatterin tekemiseen ja tuottamiseen. Klockriketeaternin johtaja on Dan Henriksson (vuodesta 2005). ==Lähteet== * Klockriketeatern. * Klockriketeatern har verkat i 20 år! * ==Kirjallisuutta== * Luokka:Helsingin teatterit Luokka:Suomenruotsalaiset teatterit
Lauttajärvi

Lauttajärvi voi tarkoittaa seuraavia: ==Järvet== *Lauttajärvi, Multialla *Lauttajärvi, Mänttä-Vilppulan Piilin kylässä *Lauttajärvi, Orivedellä *Lauttajärvi, Sulkavalla *Lauttajärvi, Suomussalmella *Lauttajärvi, Tampereen Kämmenniemessä ja Terälahdella *Lauttajärvi, Töysässä *Lauttajärvi, Virtain Korpiskylässä *Ala-Lauttajärvi, Orivedellä *Iso Lauttajärvi, Soinissa == Sukunimenä == * Apsa Lauttajärvi (1875–1930), suomalainen opettaja, toimittaja ja maanviljelijä * Josua Järvinen, ent. Lauttajärvi (1871–1948), kansakoulunopettaja ja SDP:n kansanedustaja * Väinämö Lauttajärvi (1882–1938), kansakoulunopettaja ja kotiseuturunoilija Luokka:Järvien täsmennyssivut
Ōtawara

Ōtawara () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tochigin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Nasunogaharan alluviaalikeilan alueella. Kaupungin läpi virtaavat Nakajoki ja Hōkijoki. Idässä kaupungin alue nousee Yamizovuorille ja rajautuu Fukushiman ja Ibarakin prefektuureihin. Ōtawarassa on 73 130 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 354,36 neliökilometriä. Ōtawaran länsiosaa palvelee JR Higashi-Nihonin Utsunomiya-linja eli Tōhoku-päälinja. == Kuvia == Tiedosto:Daiouji-soumon.jpg|Daiō-jin temppelin portti Tiedosto:Nozaki sta.jpg|Nozakin rautatieasema Tiedosto:大田原市役所本庁舎.jpg|Ōtawaran kaupungintalo Tiedosto:Otawara city center area Aerial photograph.1975.jpg|Ōtawaran kantakaupunki vuoden 1975 ilmakuvassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Tochigin prefektuurin kaupungit
Sacha Guitry

Alexandre "Sacha" Georges-Pierre Guitry (21. helmikuuta 1885 Pietari, Venäjän keisarikunta — 24. heinäkuuta 1957 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen ohjaaja ja näyttelijä. Hän ohjasi muun muassa elokuvan Kevytmielinen Versailles. == Elämä == Sacha Guitry syntyi Pietarissa, Venäjällä vuonna 1885. Hänen isänsä oli näyttelijä Lucien Guitry. Vuonna 1919 hän avioitui näyttelijä Yvonne Printempsin kanssa. Guitry oli naimisissa viidesti. Uransa aikana Guitry teki 33 elokuvaa. == Lähteet == * == Kirjallisuutta == * Timonen, Lauri: ”Sacha Guitry – narsisti, esseisti ja mustan huumorin aisankannattaja”. Filmihullu 2/2017. Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Oyama

Oyama () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tochigin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Kantōn tasangolla. Kaupungin keskiosien läpi virtaa Omoijoki. Idässä kaupunki rajautuu Ibarakin prefektuuriin. Oyamassa on 167 618 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 171,76 neliökilometriä. Oyamaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Utsunomiya-linja eli Tōhoku-päälinja, Mito-linja ja Ryōmō- linja sekä suurnopeusjunayhteys Tōhoku Shinkansen. == Kuvia == Tiedosto:Suga- jinja (Oyama) 01.jpg|Suga-jinja Tiedosto:Oyama-jo.2.jpg|Oyaman linnan raunioita Tiedosto:Oyama 20130802 145136.jpg|Oyaman rautatieasema Tiedosto:Oyama city center area Aerial photograph.1986.jpg|Oyaman kantakaupunki vuoden 1986 ilmakuvassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Tochigin prefektuurin kaupungit
Rasony

Rasony () eli Rossony () on kaupunkityyppinen taajama ja maaseutuvaltainen hallintopiiri () Valko-Venäjän Vitsebskin maakunnan pohjoisosissa rajoittuen pohjoisessa Venäjän Pihkovan alueeseen. Etelässä on Polatskin ja idässä Verh’njadzvinskin piiri. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan Rasonyn kaupunkimaisessa taajamassa asui 5 409 ja koko piirissä maalaiskylineen 11 514 henkeä. Taajama on sijoittunut pienen Rasono-järven itälaidalle; Rasonskin hallintopiirissä on Vitsebskin maakunnalle tyypillisesti kohtuullisen runsaasti pieniä järviä tai lampia. Piirin maantieyhteyksistä tärkeimpiä on Rasonysta etelään Polatskiin vievä kantatie P24. Lisäksi Rasonyn kautta kulkee Venäjän Nevelistä saapuva kantatie, joka Valko-Venäjän puolella on numeroitu P132:ksi ja joka jatkaa Rasonystä jälkeen länteen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luettelo Valko-Venäjän rajanylityspaikoista * Lyhyesti kaupunkimaisesta taajamasta ja hallintopiiristä (BYcity.org) * Россонский район - Lyhyet artikkelit kaupunkimaisista taajamasta ja hallintopiiristä (dorogiby.info) * Taajaman keskustan kartta (BYcity.org) * WikiMapia karttalinkki taajamasta ympäristöineen, kohteiden selitykset pääosin tai * Neuvostoliiton aikaista topografiakarttaa alueesta * Piirin perustietoja ja yleiskartta (emaps-online.com) * Kuvia hallintopiirista (globus.tut.by) * Kuvia hallintopiirista , , ja (radzima.org) Luokka:Valko-Venäjän kaupunkityyppiset taajamat Luokka:Vitsebskin alue
Sakura (Tochigi)

Sakura () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tochigin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Kinujoen vasemmalla rannalla. Kaupungin eteläosat ovat alavaa Kantōn tasankoa, pohjoisosissa on kukkuloita. Sakurassa on 44 771 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 125,63 neliökilometriä. Sakuraa palvelee JR Higashi-Nihonin Utsunomiya-linja eli Tōhoku-päälinja. == Kuvia == Tiedosto:Tochigi prefectural road No.107 on Sakura city.jpg|Sakuran kaupunkikuvaa Tiedosto:Komyo-ji (Sakura, Tochigi) 02.jpg|Kōmyō-ji Tiedosto:Sakura City Ujiie Gymnasium.jpg|Ujiien liikuntahalli Tiedosto:JR Tohoku-Main-Line Ujiie Station Platform.jpg|Ujiien rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Tochigin prefektuurin kaupungit
Sano

Sano () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tochigin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin lounaisosassa Watarasejoen varrella. Pohjoisessa kaupungin alue nousee Ashiovuorille. Sanossa on 117 569 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 356,04 neliökilometriä. Sanoa palvelevat JR Higashi-Nihonin Ryōmō-linja ja Tōbu- rautateiden Sano-linja. == Kuvia == Tiedosto:②唐沢山・唐澤山神社 (紅葉).jpg|Ruska Karasawavuoren pyhäköllä Tiedosto:Izuruhara Benten Pond 3.jpg|Izuruhara- bentenin lampi Tiedosto:Sano Kiyosumi High School.JPG|Kiyosumin lukio Tiedosto:Sano station 001.jpg|Sanon rautatieasema Tiedosto:Sano city center area Aerial photograph.1986.jpg|Sano vuoden 1986 ilmakuvassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Tochigin prefektuurin kaupungit
Aakenusjärvi

Aakenusjärvi on Kittilän kunnassa sijaitseva järvi, joka on pinta-alaltaan 1,655 neliökilometriä. Järveen on istutettu neljää eri kalaa: harjusta, planktonsiikaa, vaellussiikaa sekä pohjasiikaa. Ylläksen, Levin ja Oloksen reitillä, Aakenusjärven kaakkoispuolella on taukokota nimeltä Aakenuskota. ==Lähteet== Luokka:Kittilän järvet Luokka:Ala-Ounasjoen alue
Sleep

Sleep on Kaliforniassa vuonna 1990 perustettu psykedeelistä doom metallia ja stoner metallia soittava yhtye, jota pidetään yhtenä genrensä arvostetuimmista yhtyeistä. Se vaikutti suuresti stoner metallin syntyyn 1990-luvun alussa Kyussin, Monster Magnetin ja Fu Manchun kanssa. Yhtye ajautui 1990-luvun lopulla konflikteihin levy-yhtiönsä kanssa, mikä osaltaan myötävaikutti sen hajoamiseen vuonna 1998. Yhtyeen hajoamisen jälkeen sen jäseniä siirtyi soittamaan Omiin ja High On Fireen. Sleep kokosi rivinsä uudelleen vuonna 2009. Rumpali Chris Hakius kuitenkin jätti yhtyeen samana vuonna. Vuonna 2010 uudeksi rumpaliksi tuli Neurosis-yhtyeen Jason Roeder. ==Jäsenet== * Al Cisneros – bassokitara, laulu (1990–1998, 2009–) * Matt Pike – kitara (1990–1998, 2009–) * Jason Roeder – rummut (2010–) Entiset jäsenet * Chris Hakius – rummut (1990–1998, 2009) * Justin Marler – kitara (1990–1991) ==Diskografia== Studioalbumit * * * * * The Sciences (2018) EP:t * Luokka:Yhdysvaltalaiset doom metal -yhtyeet
Nuijamaanjärvi

Nuijamaanjärvi on Lappeenrannan kaupungissa Venäjän rajalla sijaitseva järvi, joka on pinta-alaltaan 5,283 neliökilometriä. Järveen on istutettu kahta eri kalaa: planktonsiikaa ja järvisiikaa. Järvi sijaitsee Juustilanjoen vesistössä ja Saimaan kanava kulkee sen halki. ==Lähteet== Luokka:Lappeenrannan järvet Luokka:Leningradin alueen järvet Luokka:Juustilanjoen vesistö Luokka:Suomen ja Venäjän raja Luokka:Nuijamaa
Hiijärvi

Hiijärvi voi tarkoittaa seuraavia: ==Järvet== *Hiijärvi, järvi Luumäellä *Hiijärvi, järvi Rautjärvellä *Hiijärvi, järvi Kuhmoisissa *Hiijärvi, järvi Sortavalan piirissä. Luokka:Järvien täsmennyssivut
Eino Hyyrynen

Eino Valter Hyyrynen (22. kesäkuuta 1902 Viipuri – 10. maaliskuuta 1965) oli suomalainen näyttelijä ja lausuntataiteilija. Hyyrynen oli tunnettu erityisesti karjalaisena lausujamestarina. Hän näytteli lisäksi neljässä suomalaisissa pitkässä elokuvassa vuosina 1936–1961. Vuonna 1960 Hyyrynen levytti Lontoon sinfoniaorkesterin kanssa Sergei Prokofjevin kirjoittaman ja säveltämän lastensadun Pekka ja Susi, jossa hän oli kertojana. Uransa aikana Hyyrynen teki kiertueita ympäri Suomea ja esiintyi usein myös radiossa. Hyyrynen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1960. Hyyrynen syntyi ja asui pääosin Viipurissa toiseen maailmansotaan saakka, jolloin hän joutui muuttamaan Kanta-Suomeen. Hänen vanhempansa olivat junailija Antti Hyyrynen ja Hilma Josefiina Österman ja puoliso vuodesta 1928 Sirkka Ainikki Kunnas. Hyyrynen työskenteli junanlähettäjänä Pasilan asemalla, mutta oli myös esiintyvä taiteilija ja opetti lausuntaa useissa eri oppilaitoksissa. ==Lähteet== * *London Symphony Orchestra, Eino Hyyrynen – Pekka Ja Susi *Harri Piitulainen: Nyrkkeilykehän Satuprinssi. S. 63 *Havukka-ahon ajattelijan paluu (wsoy.fi) ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka: Suomalaiset lausujat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Sámuel Teleki

Sámuel Teleki von Szék (1. marraskuuta 1845 – 10. maaliskuuta 1916) oli unkarilainen kreivi ja tutkimusmatkailija. Hän johti retkikuntansa Pohjois- Keniaan, jossa hän ensimmäisenä eurooppalaisena näki Keniassa sijaitsevan ison järven, jonka hän nimesi Rudolfjärveksi. Järvi sai nimen siihen aikaan Itävallan kruununprinssinä olleen Rudolfin mukaan. ==Katso myös== * Teleki von Szék Luokka:Unkarilaiset kreivit Luokka:Unkarilaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1916 kuolleet Luokka:Vuonna 1845 syntyneet
Youth in Revolt

Youth in Revolt on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut elokuvaversio C. D. Paynen samannimisestä romaanista. Pääosissa nähdään Michael Cera ja Portia Doubleday. == Arvioita == Episodi-lehdessä viisi kriitikkoa antoi elokuvalle pisteitä keskiarvona 2,80. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2009 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat
Pete Suhonen

Petri “Pete” Suhonen (s. 30. heinäkuuta 1967) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän asuu Helsingissä. Hän toimi City-lehden vastaavana päätoimittajana vuosina 1998–2011 sekä lehteä kustantavan Citypress Oy:n toimitusjohtajana vuosina 2004–2011. Suhonen on työskennellyt myös viestintäkonserni Jantonin hallituksen jäsenenä ja vuodesta 2017 Lauttasaari- lehden päätoimittajana. Suhosen vaimo Heini Larros oli City-lehden toinen päätoimittaja elokuuhun 2011. Suhosen päätoimittama City-lehden 25-vuotisantologia City Tablet Book nousi ladatuimmaksi suomalaiseksi iPad- sovellukseksi AppStoressa syksyllä 2011. Suhonen on opiskellut suomen kieltä ja viestintää Helsingin kauppakorkeakoulussa. Hänen esikoisromaaninsa, äärioikeistoa kuvaava seikkailusatiiri Hitlerin kylkiluu julkaistiin WSOY:n kustantamana syksyllä 2012. Suhosen toinen romaani, Helsingin Lauttasaareen sijoittuva Valkoinen joulu (WSOY) ilmestyi lokakuussa 2013. Kustantajan kuvauksen mukaan "Valkoinen joulu sekä herättää henkiin että uudistaa jouluromaanin perinteen." Romaani oli vuoden 2015 toiseksi ladatuin e-kirja Suomessa. Syksyllä 2015 Suhonen julkaisi nuorista aikuisista ja huumeiden salakuljetuksesta kertovan romaanin Koira joka kävi coffee shopissa (WSOY). http://www.kirja.fi/kirja/pete-suhonen/koira-joka-kavi-coffee- shopissa/9789510412893/ Teoksen varhainen käsikirjoitusversio palkittiin Otavan nuortenromaanikilpailussa talvella 2015. Raadin mukaan "Sarjakuvamainen ote pitää lukijan vastustamattomasti näpeissään. Verbaalisessa akrobatiassaan ja laajassa lukeneisuudessaan kirjoittaja on aivan omalla tasollaan. Käsikirjoitus on ällistyttävä ja virkistävän räävitön: sitä lukiessa saa nauraa ääneen". http://lastenkirjahylly.blogspot.fi/2015/03/pelastaako-rambo- realistisen.html Teos oli Äidinkielen opettajien liiton Nuori Aleksis -kirjallisuuspalkintoehdokas. Romaani Poikani ja meri (Kosmos, 2017) kuvaa eroisän ja pienen pojan venematkaa Helsingin ja Porvoon saaristossa. Suhosen viides teos Myrskyn ratsastaja (Sammakko, 2018) on dokumentaarinen romaani veneseikkailija Seppo Murajan yrityksestä kiertää maailma alle kuusimetrisellä moottoriveneellä. Kirja sisältää Murajan autenttisia kirjeitä kotiin. Kesällä 2021 julkaistu romaani Naiset kuin muuttolinnut (WSOY) on Lauttasaareen sijoittuva taiteilijadekkari ja Postinumeromurhat-sarjan avausosa . Sarjan toinen osa Tennisopettaja (2022) sijoittuu Munkkiniemeen ja kolmannen osan Huvitusten saaren (2023) tapahtumat puolestaan Kulosaareen. Suhonen on yksi Sininen enkeli -TV-draamasarjan käsikirjoittajista . Sarja on nähtävissä MTV Katsomo -palvelusta. Keväällä 2024 hänet palkittiin Suomen Sotaveteraaniliiton ansiomitalilla. Pete Suhonen on kokoomuksen kuntavaaliehdokas Helsingissä kevään 2025 vaaleissa. == Teokset == * * * * * * * * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Abderos

Abderos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Hermeen poika, joka oli Herakleen käskyläinen. Abderos osallistui Herakleen kahdeksanteen urotekoon, jossa Herakles oli saanut tehtäväkseen noutaa Diomedeen tammat. Tehtävä sujuikin helposti siihen saakka kun tammat oli kerätty kasaan, mutta kuningas Diomedeen miesten saapuessa pelastamaan hevosia, Herakles jätti ne Abderoksen huomaan taistelun ajaksi. Tammat repivät Abderoksen kappaleiksi, ja Herakles perusti suosikkinsa muistoksi Abderan kaupungin.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.8.5 (engl. käännös).Strabon: Geografia 7 frag. (engl. käännös). Hyginuksen versiossa Abderos oli Diomedeen palvelija, jonka Herakles löi yhdessä isäntänsä kanssa.Hyginus: Fabulae xxx (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Mecsek

Mecsek on yksi Unkarin vuoristoista. Se sijaitsee Lounais-Unkarissa Transdanubiassa Baranyan ja Tolnan läänien alueella. Sen korkein huippu kohoaa 682 metriin. Luokka:Unkarin vuoristot Luokka:Baranya Luokka:Tolna (lääni)
Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut

Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut ovat kansainvälisen yleisurheiluliiton järjestämät yleisurheilukilpailut. Kilpailuihin osallistuvat kilpailijat saavat olla korkeintaan 19-vuotiaita kilpailuvuoden 31. joulukuuta. Ensimmäiset alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1986. Siitä lähtien niitä on järjestetty kahden vuoden välein. Vuoden 2020 kisoja siirrettiin vuodella koronaviruspandemian takia * 2022: Cali * 2024: Lima ==Lähteet== * Past Editions – World Athletics U20 Championships * http://www.gbrathletics.com/ic/wj.htm ===Viitteet=== *
Aucklandin lentoasema

Aucklandin lentoasema (aikaisemmalta nimeltään Aucklandin kansainvälinen lentoasema, tunnetaan myös nimellä Mangeren lentoasema) on Mangeressa, Aucklandin keskustan läheisyydessä sijaitseva Uuden-Seelannin suurin lentoasema. Lentoaseman kautta kulki vuonna 2010 yli 13 miljoonaa matkustajaa. Lentokenttää ylläpitää Auckland International Airport Limited. == Kohteet == Aucklandin lentoasemalta operoitavat kansainväliset lennot: Lentoyhtiö Kohteet Aerolíneas Argentinas Buenos Aires, Sydney Air New Zealand Adelaide, Apia, Brisbane, Cairns, Christchurch, Dunedin, Gold Coast, Hongkong, Honolulu, Lontoo, Los Angeles, Melbourne, Nadi, Niue, Norfolkinsaari, Nouméa, Osaka, Papeete, Peking, Perth, Port Vila, Queenstown, Rarotonga, San Francisco, Shanghai, Sydney, Tokio, Tonga, Vancouver, Wellington, Napier, Palmerston North, Bleinhem, Gisborne, Kerikeri, Nelson, New Plymouth, Tauranga, Hamilton, Kaitaia, Masterton, Rotorua, Taupo, Wanganui, Whakatane, Whangarei Air Pacific Nadi, Suva Air Tahiti Nui Papeete Air Vanuatu Port Vila Aircalin Nouméa Cathay Pacific Hongkong China Airlines Brisbane, Taipei China Southern Airlines Kanton Emirates Brisbane, Dubai, Melbourne, Sydney Jetstar Airways Cairns, Gold Coast, Melbourne, Sydney, Christchurch, Dunedin, Queenstown, Wellington Jetstar Asia Airways Singapore Korean Air Soul LAN Airlines Santiago de Chile, Sydney Malaysia Airlines Kuala Lumpur Qantas Los Angeles, Sydney, Melbourne Jetconnect Brisbane, Melbourne, Sydney Royal Brunei Airlines Bandar Seri Begawan Singapore Airlines Singapore Thai Airways International Bangkok Virgin Australia Brisbane, Cairns, Gold Coast, Melbourne, Nukuʻalofa, Rarotonga, Sydney Polynesian Blue Apia thumb|center|650px|Suorat lennot Aucklandin lentoasemalta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aucklandin lentoaseman kotisivu Luokka:Uuden-Seelannin lentoasemat Luokka:Auckland
Shea-stadion

Shea-stadion, koko nimeltään William A. Shea Municipal Stadium, yleisesti tunnettu nimellä Shea Stadium tai vain Shea oli stadion New York Cityssä Queensin Flushing Meadows–Corona Parkissa.Scanned picture of the dedication handout that shows the stadium is in Flushing Meadows–Corona Park. Shea palveli Major League Baseball -liigan joukkueen New York Mets kotikenttänä vuodesta 1964 vuoteen 2008. Monikäyttöareenaksi suunniteltu Shea-stadion oli myös amerikkalaisen jalkapallon joukkueen New York Jets tyyssija aina vuoteen 1983. Vuonna 2009 Shea purettiin Citi Field -areenan tieltä, tämä on Metsin nykyinen kotistadion. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Yorkin osavaltion amerikkalaisen jalkapallon stadionit Luokka:New Yorkin entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Yhdysvaltain baseballstadionit Luokka:Queensin urheilupaikat
Rikkasinijuuri

Rikkasinijuuri (Mercurialis annua) on vaatimaton, tyräkkikasveihin kuuluva myrkyllinen ruohokasvi.Retkeilykasvio 1998, s. 224. == Ulkonäkö == Yksivuotinen rikkasinijuuri kasvaa 10–20 cm korkeaksi. Nelisärmäinen varsi on haarainen ja tyvestä saakka lehdekäs. Ruodilliset lehdet ovat vastakkain ja pienikorvakkeisia. Vaaleanvihreät lehdet ovat puikeita ja harvasti matalahammaslaitaisia. Huomaamattomat, pienet kukat ovat yksineuvoisia ja vihertäviä. Laji on kaksikotinen eli hede- ja emikukat ovat eri kasviyksilöissä. Hedetähkät ovat pitkäperäisiä ja harsuja, lähes perättömät emikukat ovat yksittäin tai pareittain lehtihangoissa. Suomessa rikkasinijuuri kukkii heinä-syyskuussa. Useimmista tyräkkikasveista poiketen rikkasinijuuri on maitiaisnesteetön. == Levinneisyys == Rikkasinijuuren päälevinneisyysalue ulottuu Pyreneiden niemimaalta läpi Länsi- ja Keski-Euroopan Kreikkaan, Romaniaan, Puolaan ja Britteinsaarille. Levinneisyysalue jatkuu Afrikan mantereen puolella Marokosta Tunisiaan. Satunnaisemmin lajia tavataan Ruotsissa, Turkissa ja Lähi-idässä. Se on myös levinnyt ihmisen mukana Yhdysvaltoihin.Den virtuella floran: Grenbingel Viitattu 26.3.2011. Suomessa rikkasinijuuri on hyvin satunnainen tulokaslaji. Pääosa lajin havainnoista ovat vanhoja, purjelaivakauden satamakaupungeista tehtyjä. Sisämaan havainnot ovat Etelä-Suomesta.Lampinen, R. & Lahti, T. 2010: Kasviatlas 2009: Rikkasinijuuren levinneisyys Suomessa. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 26.3.2011. == Elinympäristö == Rikkasinijuurta tavataan Suomessa satamissa vanhoilla painolastipaikoilla ja joskus myös puutarhojen rikkakasvina. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Rikkasinijuuren levinneisyys Suomessa. * ITIS: Mercurialis annua * United States Department of Agriculture (USDA): Mercurialis annua * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Mercurialis annua Luokka:Sinijuuret Luokka:Myrkylliset kasvit
Emanuel

Emanuel on miehen etunimi, heprealaisperäisen Immanuel-nimen muunnos. Nimi on ollut muun muassa kahdella Portugalin kuninkaalla. Suomessa nimi Emanuel on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 2 585 miehelle sekä alle 20 naiselle. Nimeä ei tässä muodossa ole suomen­kielisessä kalenterissa, mutta suomenr­uotsalaisen kalenterin mukaan Emanuelin nimipäivä on 26. maaliskuuta, joka myös suomen­kielisen kalenterin mukaan on Immanuelin nimi­päivä. == Tunnettuja Emanuel-nimisiä == === Portugalin kuninkaat === * Emanuel I, kuningas 1495–1521 * Emanuel II, kuningas 1908–1910 === Savoijin herttua === * Emanuel Suuri, Kaarle Emanuel I, Savoijin herttua 1580–1630 === Muita === * Emanuel Alm, Immanuel Alm, suomalainen taidemaalari * Emanuel Aromaa, suomalainen kansanedustaja (SDP) * Emanuel Ax, yhdysvaltalainen pianisti * Emanuel Barbara, maltalainen katolinen piispa ja kapusiini * Emanuel Bozděch, tšekkiläinen näytelmäkirjailija * Emanuel Buchmann, saksalainen maantiepyöräilijä * Emanuel Cleaver, yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja yhdistyneen metodistikirkon pappi * Emanuel Elfvenberg, suomalainen piirilääkäri, Runnin terveyslähteen löytäjä * Emanuel Elola, suomalainen fagotisti * Emanuel Filibert, Savoijin herttua 1553–1580 * Emanuel Aloys Förster, itävaltalainen säveltäjä, musiikkiteoreetikko ja musiikinopettaja * Emanuel Geibel, saksalainen runoilija ja kirjailija * Emanuel Ginóbili, argentiinalainen koripalloilija * Emanuel Granberg, suomalainen taidemaalari * Emanuel Ikäläinen, suomalainen rakennusmestari ja Rakennustaito-lehden päätoimittaja * Emanuel Kanajärvi, suomalainen talollinen ja bibliofiili * Emanuel Kolkki, suomalainen poliitikko (Kokoomus) * Emanuel Lasker, saksalainen shakin suurmestari, matemaatikko ja filosofi * Emanuel Leutze, saksalais-yhdysvaltalainen taidemaalari * Emanuel Litvinoff, brittiläinen kirjailija, näytelmäkirjailija ja ihmisoikeustaistelija * Emanuel Messias de Oliveira, brasilialainen katolinen piispa * Emanuel Nobel, ruotsalais-venäläinen teollisuusmies * Emanuel Pastreich, yhdysvaltalainen akateemikko, itäaasialaisen kirjallisuuden ja kansainvälisen politiikan tutkija * Emanuel Pogatetz, itävaltalainen jalkapalloilija * Emanuel Pohjaväre, suomalainen kansanedustaja (SDP) * Emanuel Ramstedt, suomalainen kansanedustaja * Emanuel Saloheimo, suomalainen valtiopäivämies * Emanuel Schikaneder, itävaltalainen näytelmäkirjailija, näyttelijä ja laulaja * Emanuel Schäfer, saksalainen SS-upseeri * Emanuel Swedenborg, ruotsalainen teologi, filosofi ja mystikko * Emanuel Tamminen, suomalainen kansakoulunopettaja, kirjailija ja suomentaja * Emanuel Thelning, ruotsalais-suomalainen taidemaalari * Emanuel Törmälä, suomalainen pappi, kirjailija ja kääntäjä * Emanuel Vigeland, norjalainen taidemaalari * Emanuel Viveiros, kanadalais-itävaltalainen jääkiekkoilija ja valmentaja * Emanuel de Witte, alankomaalainen taidemaalari * Emanuel Åström, suomalainen kauppaneuvos ja toimitusjohtaja == Kuvitteellisia Emanueleja == * Emanuel Hjort, Anders Jacobssonin ja Sören Olssonin nuortenkirjasarjan päähenkilö ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Etunimet fr:Emmanuel
Liekovarpio

Liekovarpio eli tunturiliekovarpio (Cassiope tetragona) on kanervakasveihin kuuluva, pohjoisen tundran ja vuoristojen varpukasvi. == Ulkonäkö ja koko == Liekovarpio on 10–30 cm korkeaksi kasvava pysty- ja jäykkävartinen varpu. Lehdet ovat talvehtivia, limittäin vastakkain ja varrenmyötäisiä. Lehden lapa on neulasmainen ja 3–5 mm pitkä. Varren haarojen kärkiosien lehtihangoissa olevat kukat ovat yksittäin, pitkäperäisiä ja nuokkuvia. Valkoinen teriö on kellomainen, viisijakoinen ja 6–8 mm pitkä. Heteitä kukassa on kymmenen kappaletta. Suomessa liekovarpio kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on kota.Retkeilykasvio 1998, s. 209. == Levinneisyys == Liekovarpio on pohjoinen, arktinen laji, jonka päälevinneisyysalue alkaa Uralilta ja jatkuu tundra- ja vuoristoalueilla itään läpi Siperian ja edelleen Alaskaan, Pohjois-Kanadaan, Grönlantiin ja Huippuvuorille. Kaukana muusta levinneisyysalueesta lajilla on erillinen esiintymä Norjan, Ruotsin ja Suomen pohjoisilla suurtuntureilla sekä Kuolan niemimaalla.Den virtuella floran: Kantljung Viitattu 26.3.2011. Suomessa liekovarpiota tavataan ainoastaan Enontekiön Lapissa Käsivarren alueen suurtuntureilla.Lampinen, R. & Lahti, T. 2010: Kasviatlas 2009: Liekovarpion levinneisyys Suomessa. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 26.3.2011. == Elinympäristö == Liekovarpion päälevinneisyysalueilla laji on tyypillinen tundran kasvilaji. Fennoskandiassa sen elinympäristöä ovat korkeiden tuntureiden ylärinteiden kankaat ja kivikot. Laji on kalkinsuosija. == Käyttö == Toisinaan liekovarpiota viljellään kivikkokasvina puutarhoissa. Arktisilla seuduilla liekovarpiota on yleisesti käytetty polttoaineena.LuontoPortti: Liekovarpio (Cassiope tetragona) Viitattu 27.3.2011. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Liekovarpio eli tunturiliekovarpio (Cassiope tetragona) * Kasviatlas 2020: Liekovarpion eli tunturiliekovarpion (Cassiope tetragona) levinneisyys Suomessa * Pohjolan kasvien pauloissa: Cassiope tetragona – liekovarpio, tunturiliekovarpio * JSTOR Global Plants: Cassiope tetragona * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Cassiope tetragona * United States Department of Agriculture (USDA): Cassiope tetragona Luokka:Kanervakasvit
Vjalikaja Berastavitsa

Vjalikaja Berastavitsa () eli Bolšaja Berestovitsa (; ) on pieni kaupunkimainen taajama ja Puolan vastaisella rajalla sijaitsevan maaseutuvaltaisen Berastavitskin hallintopiirin () keskus Hrodnan maakunnan länsiosissa Valko-Venäjällä. Vjalikaja Berastavitsan taajama sijaitsee linnuntietä noin 55 kilometriä maakunnan pääkaupungin Hrodnan eteläpuolella. Kaupunkimaisen taajaman väkiluku oli lokakuun 2009 väestönlaskennassa 5 720 ja koko Berastavitskin piirin 18 017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lyhyt kuvaus taajamasta (BYcity.org) * Берестовицкий район - Lyhyet artikkelit kaupunkimaisista taajamasta ja hallintopiiristä (dorogiby.info) * Lyhyt kuvaus Berastavitskin hallintopiiristä (region.grodno.by) * Taajaman keskustan kartta (BYcity.org) * Perustietoa hallintopiiristä (emaps-online.com) * WikiMapia karttalinkki taajamasta ympäristöineen, kohteiden selitykset pääosin tai * Neuvostoliiton aikaista topografiakarttaa alueesta * Kuvia hallintopiirin keskustaajamasta (globus.tut.by) * Kuvia hallintopiirista ,, ja (radzima.org) Luokka:Valko-Venäjän kaupunkityyppiset taajamat Luokka:Hrodnan alue
Hannibal Rhodoslainen

Hannibal Rhodoslainen oli karthagolainen merikapteeni, joka ensimmäisen puunilaissodan aikaan 250 eaa. piti pilkkanaan sisilialaista Lilybaionin kaupunkia piirittäviä roomalaisia.Polybios, Histories I.46-47 Hänen laivansa murtautui useita kertoja Lilybaioniin merisaarrosta huolimatta. Hän jäi kiinni vuoden sisällä, mutta pakeni. Hannibal on eräs antagonisti Jukka Heikkilän historiallisessa romaanissa. ==Lähteet== * Polybios, Histories I.46-47 ===Viitteet=== == Kirjallisuutta == * Heikkilä, Jukka: Merikonsuli (romaani) Luokka:Karthago Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset
Sammalvarpio

Sammalvarpio eli tunturisammalvarpio (Harrimanella hypnoides) on kanervakasveihin kuuluva, pienikokoinen pohjoisen tundran ja vuoristojen varpukasvi. == Ulkonäkö ja koko == Sammalvarpio on 5–10 senttimetriä korkeaksi kasvava rento, lyhythaarainen varpu. Kierteisesti olevat lehdet ovat talvehtivia ja varrenmyötäisiä. Lehden lapa on neulasmainen ja 2–4 mm pitkä. Varren haarojen kärjissä olevat kukat ovat yksittäin, pitkäperäisiä ja nuokkuvia. Valkoinen teriö on kellomainen, viisijakoinen ja 4–5 mm pitkä. Heteitä kukassa on kymmenen kappaletta. Suomessa sammalvarpio kukkii heinä- elokuussa. Hedelmä on kota. Vaatimattoman kokonsa ja ulkonäkönsä takia kukkimaton sammalvarpio saattaa olla vaikeasti havaittava.Retkeilykasvio 1998, s. 209. == Levinneisyys == Euroopassa sammalvarpiota kasvaa Islannissa sekä Norjan, Ruotsin ja Suomen vuoristo- ja tunturialueilla ja edelleen Pohjois- Venäjän tundra-alueella Kuolan niemimaalta Uralin itäpuolelle. Toinen päälevinneisyysalue on Itä-Kanadan arkisilla alueilla ja Grönlannissa.Den virtuella floran: Mossljung Viitattu 26.3.2011. Suomessa sammalvarpiota tavataan Pohjois-Lapissa kolmella pääalueella. Yleisin laji on Enontekiöllä Käsivarren alueen suurtuntureilla. Lisäksi sitä kasvaa Utsjoella Norjan rajan tuntumassa sekä Sodankylän itäosissa.Lampinen, R. & Lahti, T. 2010: Kasviatlas 2009: Sammalvarpion levinneisyys Suomessa. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 26.3.2011. == Elinympäristö == Sammalvarpiota tavataan tundran, vuoristojen ja tunturien lumenviipymäpaikoilla, tihkupinnoilla ja puronvarsissa. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Sammalvarpion eli tunturisammalvarpion levinneisyys Suomessa. * LuontoPortti: Sammalvarpio (Harrimanella hypnoides) * Pohjolan kasvien pauloissa: Harrimanella hypnoides – sammalvarpio, tunturisammalvarpio * ITIS: Harrimanella hypnoides * United States Department of Agriculture (USDA): Harrimanella hypnoides Luokka:Kanervakasvit
Lewisiitti

Lewisiitti on orgaaninen arseeniyhdiste, jota voidaan käyttää kemiallisena aseena taistelukaasuna. Se kuuluu kemiallisten aseiden ryhmään "Ihoa ja limakalvoja vahingoittavat aineet" yhdessä sinappikaasun (HD, HN) kanssa. (Naton käyttämä lyhenne; lewisiiti on "L") Sen kemiallinen kaava on C2H2AsCl3 ja aineesta käytetään myös nimiä 2-kloorivinyylidiklooriarsiini ja lewisiitti 1. Lewisiitti on usein sekoitus 2-kloorivinyylidiklooriarsiinia (lewisiitti 1), bis(2-kloorivinyyli)klooriarsiinia (C4H4AsCl3, lewisiitti 2) ja tris(2-kloorivinyyli)arsiinia (C6H6AsCl3, lewisiitti 3). Huoneenlämmössä lewisiitti on öljyinen neste, joka on helpommin haihtuva ja vähemmän pysyvä ympäristössä kuin sinappikaasut. Altistuminen sille tapahtuu levittämällä nestettä tai suihkulevityksenä joko lentolevityksenä tai räjähteinä. Lewisiittiä ei ole käytetty aiemmissa sodissa. Lewisiitti on nimetty Yhdysvaltain armeijan palveluksessa olleen kemistin ja sotilaan Winford Lee Lewis'n (1878–1943) mukaan, joka löysi tieteellisestä tutkielmasta aineen teko-ohjeen ja vaikutuksen sen löytäjään, katoliseen pappiin Julius Arthur Nieuwland'iinLewisite - America's World War I Chemical Weapon. == Myrkytyksen oireet == Arsenikkiyhdisteet, joihin lewisiitti kuuluu, aiheuttavat samankaltaisen kliinisen kuvan kuin sinappikaasut, mutta oireet alkavat nopeammin kuin sinappikaasusta johtuvat oireet, ja ne saavuttavat maksiminsa 4–8 tunnin jälkeen. Lewisiittiä varten on kehitetty vasta-aine dimerkaproli (C3H8OS2), BAL, mutta muitakin arseenia kelatoivia tioliyhdisteitä voi käyttää.C-suojelulääkintä#Lewisiitti :Sinappikaasun oireet: :Alkuoireina ensimmäisen tunnin aikana saattaa esiintyä pahoinvointia, oksentelua ja silmätuntemuksia. Iholle alkaa ilmaantua punoitusta tunnin kuluttua. Yleisoireet voimistuvat 2–6 tunnin kuluttua; potilaalle ilmaantuu pahoinvointia, väsymystä, päänsärkyä, silmätulehdusta ja -kipua, kyynelvuotoa ja valonarkuutta. Nenäeritteet runsastuvat, kasvojen ja kaulan ihon punoitus lisääntyy ja ilmaantuu takykardiaa ja potilaat valittavat kurkkukipua ja äänen käheyttä. Ihovauriot vastaavat toisen tai kolmannen asteen palovammoja. Vakavan altistuksen jälkeen voi kehittyä myös ihonekroosia. Sekundaari- infektio kehittyy helposti laajaan palovammaan.Ihoa ja limakalvoja vahingoittavat aineet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ULKOASIAINMINISTERIÖ MUISTIO UTP 41/2006 vp: Venäjän kemiallisten aseiden tuhoamisohjelma *Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Lewisite Luokka:Myrkylliset kemikaalit Luokka:Kemialliset aseet Luokka:Arseeniyhdisteet
Lasse Elo

Lasse Rikhard Elo (7. helmikuuta 1903 Rauma – 26. joulukuuta 1992 Nurmijärvi) oli suomalainen lavastaja. Hän oli huomattavimpia modernismin edustajia suomalaisessa lavastustaiteessa 1930- ja 1940-luvulla. Lasse Elon vanhemmat olivat rautatieläinen Verner Rickard Elo ja Aurora Aleksandra Seton. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1926–1932 oli Aili Matilda Juntunen ja toinen vuodesta 1938 Anna Rantanen. Elo kävi seitsemän luokkaa yhteiskoulua ja teki opintomatkoja Keski-Eurooppaan ja Neuvostoliittoon 1930-luvulla. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat Hella Wuolijoen Niskavuori-sarjan kantaesitysten lavastukset, jotka yhdessä Eino Salmelaisen ohjausten kanssa ovat voimakkaasti vaikuttaneet myös näytelmien myöhempiin esityksiin. Elo myös julkaisi näytelmäsuomennoksia. Lasse Elon poika on teatteri-, elokuva- ja tv-lavastaja Lauri Elo.Lauri Elon henkilöesittely EloNetissä ==Lähteet== * *Elo, Lasse (1903 – 1992). Biografiakeskus ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset lavastajat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Hellbound

Hellbound on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintatrilleri. Elokuvan on ohjannut Aaron Norris ja käsikirjoittanut Brent V. Friedman ja Galen Thompson. Pääosissa näyttelivät Chuck Norris, Calvin Levels ja Christopher Neame. Elokuva oli Cannon Films yhtiön viimeinen tuotanto. ==Juoni== Kaksi Chicagon poliisia Shatter ja Jackson tutkivat erään rabbin raakaa murhaa. He matkaavat Israeliin jatkotutkimuksiin, jossa he saavat huomata olevansa yliluonnollisen olennon jäljillä. Prosatanos on palanut takaisin maan päälle sitten ristiretken aikaan, jolloin kuningas Richard onnistui vangitsemaan hänet rikkomalla Prosatanosin valtikkaan. == Rooleissa == ==Suomessa== Suomessa elokuva esitettiin televisiossa 27. marraskuuta 2009 Nelosella.Hellbound (1993) Elonet. Viitattu 27.3.2011 ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintatrillerit Luokka:Aaron Norrisin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1994 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Cannon Groupin elokuvat
Jože Plečnik

Jože Plečnik (23. tammikuuta 1872 Ljubljana, Krain, Itävalta-Unkari – 7. tammikuuta 1957 Ljubljana, Jugoslavia) oli sloveeniarkkitehti. Hän on suunnitellut erityisesti synnyin- ja kotikaupunkinsa Ljubljanan kouluja, kirkkoja ja puistoja sekä myös hautausmaan, jolle hänet on haudattu. Hän on Slovenian tunnetuimpiin kuuluva arkkitehti ja yleensäkin tunnetuimpia slovenialaisia. Plečnikin kotitalo on muutettu museoksi. Erikoinen rakennus on kehittynyt pitkän ajan kuluessa vuodesta 1915, jolloin Plečnik hankki sen omistukseensa. Hän rakensi siihen parvekkeita ja puutarhoja. Sen soikea torni oli hänen työhuoneensa. Rakennuksessa on runsaasti yksityiskohtia, jotka ovat usein peräisin hänen suunnitteluprojekteistaan. Osa museon irtaimistosta on suunniteltu siirrettäväksi Ljubljanan kaupunginmuseoon. Plečnik opiskeli Grazin taidekoulussa ja arkkitehti Otto Wagnerin oppilaana Wienissä. Hän asui 1911–1921 Prahassa ja opetti siellä ja osallistui Prahan Hradčanyn linnan entistämiseen.Arkkitehti Jože Plečnikistä verkkosivut, 31.12.1999, viitattu 16.10.2021 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ljubljana, Plečnik’s house, The Institute for the Protection of Cultural Heritage of Slovenia * Plečnik’s house with a Permanent Plečnik Exhibition, The Museum and Galleries of Ljubljana * The works of Jože Plečnik in Ljubljana, Unesco Luokka:Arkkitehdit Luokka:Slovenialaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Borgne

200px|thumb|Yksi Borgnen alkulähde Arollagletscherjäätiköllä. Borgne on Lounais-Sveitsissä, Valais’n kantonissa virtaava Rhônen sivujoki, joka saa alkunsa Italian raja-alueen jäätiköiltä. Borgne laskee Rhôneen Sionin kaupungin lähellä. Borgnella on kaksi alkujokea: Borgne d'Arolla on läntinen haara ja Borgne de Ferpècle itäisempi haara. La Dixence on Borgnen isoin haarajoki, jossa on Lac des Dix -patojärvi, Sveitsin suurin patoallas. == Lähteet == * Luokka:Rhônen vesistö luokka:Valais’n joet
Uinti kesäolympialaisissa 1952 – naisten 100 metrin selkäuinti

Naisten 100 metrin selkäuintiin Helsingin olympiakisoissa osallistui 20 uimaria 14 eri maasta. Kilpailu suoritettiin kahdessa vaiheessa. Välieriä ei ollut, vaan alkukilpailun kahdeksan nopeinta selvisi suoraan loppukilpailuun. Kilpailu käytiin 29.-31. heinäkuuta Helsingin uimastadionilla. ==Lopputulokset== # Kilpailija Alku- erä Aika Sijoitus erässä kokonais sijoitus Loppukilpailu 1 Joan Harrison III 1.14,7 1 2 1.14,3 2 Geertje Wielema I 1.13,8 1 1 1.14,5 3 Jean Stewart I 1.16,0 2 4 1.15,8 4 Johanna De Korte III 1.15,8 2 3 1.15,8 5 Barbara Stark I 1.17,9 4 8 1.16,2 6 Gertrud Herrbruck II 1.17,8 2 7 1.18,0 7 Margaret McDowell I 1.17,5 3 6 1.18,4 8 Hendrika van der Horst II 1.17,0 1 5 DQ 9 Mary Freeman II 1.18,0 3 9 10 Pauline Musgrave III 1.19,6 3 10 11 Magdolna Hunyadfi III 1.19,6 4 11 12 Coralie O'Connor III 1.19,7 5 12 13 Edith Grobade de Oliveira II 1.20,0 4 13 14 Gerda Olsen I 1.20,1 5 14 15 Anneli Haaranen I 1.21,7 6 15 16 Elna Westeson III 1.22,7 6 16 17 Lenora Fisher II 1.22,9 5 17 18 Erna Herbers III 1.23,1 7 18 19 Irena Milnikiel II 1.25,5 6 19 20 Doris Gontersweiler II 1.26,5 7 20 ==Lähteet== * Tulokset puolan kielellä Luokka:Uinti kesäolympialaisissa 1952
Nuestra Señora de Atocha

Nuestra Señora de Atocha oli espanjalainen 1622 Florida Keysin edustalla uponnut kaljuuna, jonka lastina oli kuparia, hopeaa, kultaa, tupakkaa, helmiä, jalokiviä ja indigoa. Alus oli nimetty Madridissa sijaitsevan Atochan seurakunnan mukaan. Hylky löydettiin vuonna 1985. == Viimeinen matka == Hankaluuksien sarja piti Atochan Veracruzissa ennen kuin se pystyi kohtaamaan Tierra Firmen laivaston Havannassa, jossa alukselle aiheutui lisää viivästyksiä. Kuusi viikkoa myöhässä oleva 28 aluksen saattue lähti 4. syyskuuta 1622 Espanjaan. Saattue joutui 6. syyskuuta ankaran hurrikaaniin koralliriutalla Dry Tortugasilla, noin 56 kilometriä Key Westistä länteen. Aluksen runko vaurioitui pahoin ja se upposi nopeasti. Miehistöstä selvisi hengissä vain kolme merimiestä ja kaksi orjaa.Melfisher ==Lähteet== Luokka:Atlantin hylyt
Kásos (kunta)

Kásos ( eli Δήμος Ηρωικής Νήσου Κάσου, Dímos Iroikís Nísou Kásou) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Kárpathos-Kásoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 69,464 neliökilometriä, ja sen väkiluku oli vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan 1 224\. Kunnan kuntakeskus on Fry. Kunta sijaitsee Egeanmeren saarilla, Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä Kárpathoksen ja Kreetan saaren välissä. Kunta käsittää koko Kásoksen saaren. Sen lisäksi siihen kuuluvat seuraavat pienemmät saaret: Armáthia, Chamilí, Divoúnia, Karofýlla, Kolófonas, Koúrika, Lítra, Makronísi, Pláka, Pláti, Pontikonísia (Megálos Pontikós ja Mikrós Pontikós), Porionísi, Sélli ja Strongýli. Saaret kuuluvat Dodekanesian saariryhmään. Kunnan alkuperäinen nimi oli Kásoksen kunta (Δήμος Κάσου, Dímos Kásou). Se sai viralliseksi nimekseen kunnianimen Kásoksen sankarillisen saaren kunta vuonna 2018. Kunnianimi perustuu siihen, että suurin osa Kásoksen asukkaista kuoli niin kutsutussa Kásoksen verilöylyssä Kreikan vapaussodassa vuonna 1824. == Kunnan osat == Kásoksen sankarillisen saaren kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista: Kylä tai muu asutus Väkiluku (2011) Agía Marína 444 Armáthia (saari) 0 Arvanitochóri 169 Chamilí (saari) 0 Divoúnia (saaret) 0 Fry 357 Karofýlla (saari) 0 Koúrika (saaret) 0 Lítra (saari) 0 Makronísi (saari) 0 Panagía 34 Pláti (saari) 0 Póli 80 Pontikonísia (saaret) 0 Porionísi (saari) 0 Strongýli (saari) 0 Yhteensä: 1 084 Huomautukset: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Δήμος Ηρωικής Νήσου Κάσου. Kásoksen sankarillisen saaren kunnan verkkosivut. *
Lac des Dix

Lac des Dix on Lounais-Sveitsissä, Sionin kaupungin eteläpuolella sijaitseva, La Dixence -jokeen rakennettu tekojärvi. Järven tilavuus on suurimmillaan 400 milj. m³. Sen pinta on 2 365 metriä merenpinnan yläpuolella. Pato on nimeltään Grande Dixence. Se on 285 metriä korkea, maailman suurin gravitaatiopato. Järveen liittyy useita pumppuasemia, tunneleita ja putkistoja, joiden avulla koko seudun (600 km²) vesi käytetään hyväksi sähkön tuotannossa. Vesivoimalaitoksia on kaikkiaan neljä. Niiden maksimigeneraattoriteho on yhteensä 2 064 MW: *Fionnay, 300 MW *Nendaz, 384 MW *Bieudron, 1 260 MW *Chandoline, 120 MW Voimalaitokset tuottavat vuodessa sähköä yhteensä keskimäärin noin 2,2 TWh (mrd. kWh). == Lähteet == * * * Patoyhtiön kotisivut === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsin tekojärvet Luokka:Rhônen vesistö Luokka:Valais Luokka:Sveitsin padot
Kásoksen lentoasema

Kásoksen lentoasema (, , YPA: ΔΑΚΑ) on kunnallinen lentoasema Kásoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee Kásoksen pohjoisrannikolla saaren pääkylän Fryn länsipuolella. Lentoasema aloitti toimintansa vuonna 1983. Lentoaseman kiitotiellä on pituutta 982 metriä ja leveyttä 25 metriä. Asema sijaitsee 11 metrin korkeudessa merenpinnasta. Lentoasemalla on yksi matkustajaterminaali sekä kolme lentokoneen pysäköintipaikkaa. Lentoasemalle on säännöllisiä lentoja muun muassa Kárpathokselta, Kreetalta ja Ródokselta. Lentoasemalta on matkaa Fryhin noin kilometri. Kylään pääsee lentoasemalta muun muassa taksilla. == Lähteet == Luokka:Kásos Luokka:Kreikan lentoasemat
Von Troil

Von Troil [fontru'iːl] on Södermanlandista lähtöisin oleva ruotsalainen ja suomalainen aatelissuku. Suvun vanhin tunnettu kantaisä on talonpoika Lars Larsson Hyltingenin pitäjästä 1500-luvun keskitienoilta. Hänen jälkeläisensä viidennessä polvessa oli arkkipiispa Samuel Troilius, jonka lapset kuningas Aadolf Fredrik aateloi vuonna 1756 isänsä ansioista nimellä von Troil. Vapaaherrallinen sukuhaara, joka kotiutui Suomeen 1800-luvun alussa, on vaikuttaneet erityisesti korkeissa hallinnollisissa ja virkatehtävissä. == Suvun jäseniä == * Samuel Troilius (1706–1764), Uppsalan hiippakunnan piispa, arkkipiispa. ** Uno von Troil (1746–1803), Uppsalan arkkipiispa, Samuel Troiliuksen poika ** Knut von Troil (1760–1825), suomalainen upseeri, Anjalan liiton jäsen, Samuel Troiliuksen poika (edellisen velipuoli) *** Samuel Werner von Troil vanhempi (1798–1865), upseeri ja kuvernööri, Knut von Troilin poika **** Knut Uno Axel Samuel von Troil (1831–1905), suomalainen upseeri ja valtiopäivämies, Samuel Werner von Troilin (vanhemman) poika ***** Hjalmar Fridolf Samuel von Troil (1861–1914), tilanomistaja ja valtiopäivämies, Knut Uno Axel Samuel von Troilin poika **** Samuel Werner von Troil (1833–1900), senaattori ja maamarsalkka, Samuel Werner von Troilin (vanhemman) poika ***** Walter Werner Axel von Troil (1863–1934), virka- ja valtiopäivämies, Samuel Werner von Troilin (nuoremman) poika **** Gustaf Samuel von Troil (1837–1909), Suomen Pankin pääjohtaja, kuvernööri, senaattori, Samuel Werner von Troilin (vanhemman) poika ***** Eric von Troil (1865–1937), kihlakunnantuomari, laamanni, vapaaherra ja RKP:n kansanedustaja, Gustaf Samuel von Troilin poika ***** Birger von Troil (1868–1926), kuvernööri, pankinjohtaja, Gustaf Samuel von Troilin poika ***** Mathilda von Troil (1869–1930), Helsingin Suomalaisen Yhteiskoulun johtaja, Suomen Kansallisteatterin apulaisjohtaja, Gustaf Samuel von Troilin tytär == Lähteet == Luokka:Suomalaiset aatelissuvut Luokka:Ruotsin aateli
Mir (Valko-Venäjä)

Mir (, ; ; ) on pieni kaupunkimainen taajama Karelitšyn hallintopiirissä Hrodnan maakunnan itälaidalla Valko-Venäjällä. Taajama on suosittu turistikohde vuonna 2000 Unescon maailmanperintöluetteloon päässeestä Mirin linnasta johtuen. Lokakuun 2009 väestönlaskennan mukaan Mirin pikkukaupunkimaisessa taajamassa asui pysyvästi 2 310 henkeä. left|thumb|200px|Katolinen Pyhän Nikolaus -piispan mukaan nimetty kirkko Mirissä (1600-luvulta). left|thumb|200px|Ortodoksikirkko (1500-luvun puolivälistä) Mirin taajaman keskusaukion laidalla. 180px|thumb|Mirin linnan yhteyteen liittyy myös läheisessä puistossa sijaitseva kirkko Taajama sijaitsee maanteitse noin 100 kilometriä Minskin lounaispuolella ja 24 kilometriä Karelitšyn kaupunkikeskuksen kaakkoispuolella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Korelichi region - Lyhyt hallintopiirin kuvaus *WikiMapia karttalinkki, kohteiden selitykset pääosin tai *Neuvostoliiton aikaista topografiakarttaa alueesta *Heraldics of the region & towns *Mirin linnan historiaa *Valokuvia taajaman rakennuksista ja linnasta (globus.tut.by) *Valokuvia Mirin taajamasta (Radzima.org) *Valokuvia Mirin taajamasta ja linnasta (korelichi.narod.ru) Luokka:Valko-Venäjän kaupunkityyppiset taajamat Luokka:Hrodnan alue
Phil Thompson

Philip Bernard "Phil" Thompson (s. 21. tammikuuta 1954 Liverpool) on englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Thompson tunnetaan parhaiten Liverpoolista. Hän on edustanut seuraa sekä pelaajana että valmentajana. == Pelaajana == === Ura === Thompson pystyi pelaamaan puolustuksessa tai keskikentällä. Yleensä hän pelasi keskuspuolustajana. Thompson edusti Liverpoolia 1. divisioonassa vuosina 1972–1984. Hän toimi myös seuran kapteenina. Thompson saavutti Liverpoolin riveissä muun muassa seitsemän liigamestaruutta sekä kolme Euroopan cupin voittoa ja kaksi UEFA Cupin voittoa. Hän edusti lisäksi 2. divisioonassa Sheffield Unitedia vuosina 1984–1986. Englannin maajoukkueessa Thompson pelasi vuosina 1976–1982 42 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän edusti Englantia 1980 EM-kilpailuissa ja 1982 MM-kilpailuissa. === Saavutukset === *1. divisioona 1973, 1976, 1977, 1979, 1980, 1982, 1983 *FA Cup 1974 *Liigacup 1981, 1982, 1983 *Charity Shield 1974, 1976, 1977, 1979, 1980, 1982 *Euroopan cup 1977, 1978, 1981 *UEFA Cup 1973, 1976 *UEFA Super Cup 1977 == Valmentajana == Thompson on toiminut Liverpoolin apulaismanagerina Kenny Dalglishin, Graeme Sounessin ja Gérard Houllierin alaisuudessa. Hän toimi seuran väliaikaismanagerina vuosina 2001–2002. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Esittely Liverpoolin sivustolla *Esittely LFCHistoryn sivustolla Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Englantilaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oskar Morgenstern

Oskar Morgenstern (24. tammikuuta 1902 – 26. heinäkuuta 1977) oli itävaltalainen taloustieteilijä. Morgenstern loi John von Neumannin kanssa pohjan peliteorialle. Vuonna 1944 he julkaisivat kirjan Theory of Games and Economic Behavior. Morgenstern siirtyi Itävallasta Yhdysvaltoihin 1930-luvulla. Hän työskenteli urallaan muun muassa Wienin yliopistossa sekä Princetonin yliopistossa ja Institute for Advanced Studyssa. Luokka:Itävaltalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Yhtä

Yhtä on rap-duo Nikon & Tapsan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 13. huhtikuuta 2011. Sen julkaisi Fresh Tunes Finland. == Taustaa == Albumin ensimmäinen musiikkivideo, nimikkokappale "Yhtä", julkaistiin joulukuussa 2010 ja toinen musiikkivideo "Tanssit" maaliskuussa 2011. Albumilla vierailevat Asa Masa, Hyzä, Puppa J, Raappana ja Saurus. Albumin on tuottanut kokonaan Niko Liinamaa, paitsi kappaleen "Täydellistä soundia", jonka ovat tuottaneet Niko Liinamaa ja Pik3. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net * Soundi: Soundi == Lähteet == Luokka:Nikon & Tapsan albumit Luokka:Vuoden 2011 albumit