EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jomsviking

__NOTOC__ Jomsviking on ruotsalaisen metalliyhtye Amon Amarthin kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin 25. maaliskuuta 2016 levymerkillä Metal Blade Records. Albumi on konseptialbumi, joka kertoo tarinan jaarlin miesten sieppaamasta päähenkilön ihastuksesta, minkä myötä sankari syyllistyy murhaan, joka johtaa pakenemiseen, lainsuojattomuuteen ja Jomsviikingeiksi kutsuttuihin palkkasotureihin liittymiseen. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 4.Musiikkituottajat: Amon Amarth – Jomsviking Yhdysvalloissa se nousi Billboard 200 -listan sijalle 19.Billboard: Amon Amarth chart history == Vastaanotto == Albumi sai hyvän vastaanoton. Albumiarvosteluja keräävän Metacriticin arvio albumille on 79/100, joka perustuu viiteen ammattilaisarvioon. Kaaoszinen Tuomas Saari antoi albumille arvosanaksi 8/10. Hän sanoi albumin olevan näyttävä ja jopa vaikuttavampi kuin kaksi edeltäjäänsä. Soundin Salla Harjula antoi albumille kolme tähteä viidestä. Hän sanoi albumin olevan hyvä mutta yllätyksetön, vaikka Doro Peschin vierailu albumilla on piristävä elementti. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # === Japanin bonuskappaleet === # * # == Kokoonpano == * Johan Hegg − laulu * Olavi Mikkonen − kitara * Johan Söderberg − kitara * Ted Lundström − basso === Sessiomuusikot === * Tobias Gustafsson − rummut === Vierailevat muusikot === * Doro Pesch − laulu (kappale ”A Dream That Cannot Be”) === Tuotanto === * Andy Sneap – tuottaja, äänittäjä, miksaaja == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Consequence of Sound: BConsequence of Sound review * Imperiumi: 8/10 * Kaaoszine: 8/10 * Metacritic: 79/100 * Soundi: AMON AMARTH: Jomsviking Viitattu 12.12.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2016 albumit Luokka:Amon Amarthin albumit Luokka:Konseptialbumit
Return to the Crypts

__NOTOC__ Return to the Crypts on suomalaisen death metal -yhtye Mörbid Vomitin kokoelma-albumi, joka julkaistiin 5. toukokuuta 2015 levymerkillä Blast Head Records. Kappaleet on julkaistu aiemmin yhtyeen vuoden 2012 demolla sekä vuoden 2013 EP:llä I Breathe Hell. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Rösti – laulu, kitara * Löndgren – kitara * Hönski – basso * Akitatör – rummut (sessio) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2015 kokoelma-albumit Luokka:Mörbid Vomitin albumit
The Outcome of Anxiety

__NOTOC__ The Outcome of Anxiety on tuusulalaisen thrash metal -yhtye Nailed Coilin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Inverse Records. == Vastaanotto == Verkkomedia Imperiumin Sami Kontio antoi albumille arvosanan 6+/10. Hän piti albumia kohtalaisen monipuolisena, hyviä riffejä ja satunnaisia koukkuja sisältävänä albumina, joka sortuu kuitenkin yleisilmeeltään yksitoikkoisuuteen. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == ;Yhtye * Aki Salmenoja – laulu * Juissi Kosonen – kitara, laulu * Henkka Grönberg – kitara * Aaro Koponen – basso * Eero Wuokko – rummut ;Tuotanto * Hannu Nieminen – grafiikka, valokuvat * Pekka Laine – miksaaja * Seppo Nummela – tuottaja == Arvostelut == * Imperiumi.net: 6+/10 * Kaaoszine: 7/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Discogs Luokka:Vuoden 2012 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset thrash metal -albumit
Poldark

Poldark on BBC:n vuodesta 2015 lähtien tuottama draamasarja, joka perustuu Winston Grahamin samannimiseen kirjasarjaan. Televisiosarjan tapahtumat sijoittuvat 1700-luvun lopun Britanniaan. Sarjan päähenkilö on kapteeni Ross Poldark, joka palaa Yhdysvaltain vapaussodasta kotiin pieneen englantilaiseen kaivoskylään. Kirjasarja, jonka romaaneja julkaistiin vuosina 1945–2002, on sovitettu kahdesti televisiosarjaksi. Ensimmäinen sovitus Poldark on vuodelta 1975, ja se oli Britannian suosituimpia televisiosarjoja. Tuolloin pääosaa esitti Robin Ellis, joka esiintyy myös sivuosassa uudessa televisiosarjassa. Uusi televisiosarjakin on ollut menestys, sillä ennen toisen kauden alkua BBC ilmoitti, että sarjasta tehdään myös kolmas kausi. Kolmas tuotantokausi esitetään vuonna 2017. Sarjaa alettiin esittää Suomessa Yle TV1:llä 4. lokakuuta 2016. Jo sitä ennen sarjan ensimmäinen tuotantokausi oli julkaistu Suomessa DVD:lle joulukuussa 2015. == Juoni == Vuonna 1783 kapteeni Ross Poldark palaa Yhdysvaltain vapaussodasta kotiinsa pieneen kaivoskylään Cornwallissa, Englannissa. Kaikki ovat kuvitelleet Rossin kuolleen sodassa, ja hänen rakastettunsa Elizabeth on kihlautunut Rossin serkun Francisin kanssa. Poissaolon aikana Rossin isä on kuollut ja jättänyt perheen tilukset ja liikeasiat rempalleen. Ross ei aio luovuttaa vaan haluaa elvyttää isältään perimänsä kaivoksen. Hän nai Demelza Carnen, köyhän tytön, ja alkaa vähitellen toipua Elizabethin menetyksestä. Rossin menestyksen tiellä on hänen arkkivihollisensa, pankkiiri George Warleggan, joka yrittää kaikin keinoin päästä eroon Rossista. == Näyttelijät == == Jaksot == Kausi Jaksot Iso- Britannia Suomi Esitys alkoi Esitys päättyi Esitys alkoi Esitys päättyi 1 8 8. maaliskuuta 2015 26. huhtikuuta 2015 4. lokakuuta 2016 22. marraskuuta 2016 2 10 4. syyskuuta 2016 6. marraskuuta 2016 29. marraskuuta 2016 7. helmikuuta 2017 3 9 11. kesäkuuta 2017 6. elokuuta 2017 23. tammikuuta 2018 20. maaliskuuta 2018 4 8 10. kesäkuuta 2018 29. heinäkuuta 2018 14. kesäkuuta 2018 5 8 14. heinäkuuta 2019 26. elokuuta 2019 6. elokuuta 2019 24. syyskuuta 2019 == Katso myös == *Poldark (kirjasarja) *Poldark (vuoden 1975 sarja) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Poldark Ylen sivuilla Luokka:2010-luvun brittiläiset draamasarjat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat
Sortanlahti

Sortanlahti () on lahti Laatokan rannalla. Se oli myös Pyhäjärveen kuuluva kylä ja on edelleen Konevitsaan kulkevien laivojen lähtösatama. Sortanlahti sijaitsee Käkisalmen piirissä, hiekkatien päässä noin 35 km Käkisalmesta etelään. Nykyisin se on Sakkolan maalaiskuntaan () kuuluva maaseututaajama. Sortanlahti oli jo Suomen kaudella satamana tärkeä. Ruostuneiden laivanromujen vierestä lähtee vuorolaiva Konevitsaan kerran viikossa, ja matka saarelle kestää noin tunnin.Lehtipuu Markus, Kannas Suomalainen Matkaopas 1. p. (2004) Joissakin laivoissa on ongelmia: aallot voivat kastella matkustajia, eivätkä kaikki matkustajat ehkä saa suojaa sateen sattuessa.Lehtipuu Markus, Karjala Suomalainen Matkaopas 1. p. (2000) Suomen kaudelta periytyvä 325-metrinen aallonmurtaja on säilynyt, mutta Neuvostoliiton-aikainen rakennuskanta ei. Talvisodan aikana Sortanlahti toimi Karjalan kannaksen lohkon esikuntana. ==Lähteet== Luokka:Käkisalmen piiri
Harry Brown

Harry Brown voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Harry Brown (1917–1986), yhdysvaltalainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja * Harry Joe Brown (1890–1972), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja * Harry Brown, brittiläinen rikoselokuva vuodelta 2009.
Ašantien perinteiset rakennukset

Ašantien perinteiset rakennukset ovat 13 savirakenteista taloa Kumasin lähellä Ghanassa. Ne ovat viimeiset jäljellä olevat rakennukset ašantien oman valtion kukoistuskaudelta. Talot muodostavat Unescon maailmanperintökohteen vuodesta 1980. Talot sijaitsevat sisäpihojen ympärillä. Ne on rakennettu puusta, savesta, oljesta ja bambusta, ja niissä on aikaisemmin ollut olkikatto. Värikkäitä seiniä koristavat ornamentaaliset kohokuviot. Kuvioilla on symbolisia merkityksiä. Kattorakenteiden materiaalina käytettiin kahta trooppista puulajia, Hippocrates africana ja Hippocrates rowlandii, jotka kestävät hyvin termiittien hyökkäyksiä. Tämäntyyppisiä rakennuksia oli runsaasti Kumasin alueella, mutta suurin osa niistä tuhoutui Britanniaa vastaan käydyissä sodissa vuosina 1806-1901. Baden-Powell poltti kuninkaallisen mauseoleumin. Jäljellä olevista taloista suurin osa on alle sata vuotta vanhoja. Rakennuksia käytetään edelleen uskonnollisiin tarkoituksiin kuten jumalten kanssa keskuteluun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Asante Traditional Buildings The Places I Have Been *WHEN WILL BRITAIN RETURN LOOTED GOLDEN GHANAIAN ARTEFACTS? A HISTORY OF BRITISH LOOTING OF MORE THAN 100 OBJECTS Luokka:Ghanan historia Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Ghanassa
Jussilanjärvi

Jussilanjärvi on Pirkanmaalla Vesilahden Laukossa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Jussilanjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta. == Maantietoa == Järven pituus on 250 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Se sijaitsee kahden mäen välisessä notkossa peltoalueen eteläpuolella. Siihen laskee kaksi lyhyttä pelto-ojaa ja sen oma laskuoja lähtee pohjoisrannasta ja laskee 650 metrin päässä Pyhäjärven Vakkalanselkään. Rantaviivan pituus on 500 metriä. Järven eteläranta on metsämaata ja pohjoisranta peltoa. Lämpi on autio, vaikka sen lähiympäristössä sijaitsee kaksi maatilaa. Järvelle ei johda teitä. == Historiaa == Vuoden 1954 peruskartan mukaan järveä ympäröivä suoalue oli nykyistä laajempi. Siitä on vuosien aikana nostettu turvetta ja samalla suon reunaa on raivattu pelloksi. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Vesilahden järvet
Pteridiini

Pteridiini (C6H4N4) on heterosyklinen aromaattinen orgaaninen yhdiste. Monilla sen johdannaisilla on biologista merkitystä. Pteridiinin rakenteessa pyratsiinirengas on fuusioitunut pyrimidiinirenkaan kanssa. ==Ominaisuudet ja valmistus== Huoneenlämpötilassa pteridiini on keltaista kiteistä ainetta. Valon vaikutuksesta yhdiste muuttuu väriltään vihreäksi. Pteridiini liukenee hyvin veteen ja etanoliin. Alennetussa paineessa yhdiste sublimoituu ennen sulamispistettään. Pteridiiniä voidaan valmistaa glyoksaalin ja 4,5-diaminopyridiinin välisellä kondensaatioreaktiolla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Aromaattiset heterosykliset typpiyhdisteet
Jussi Riihelä

Jussi Antero Riihelä (s. 25. lokakuuta 1960, Lahti) on suomalainen entinen 400 ja 800 metrin juoksija. Riihelä voitti Kalevan kisoissa 800 metrin juoksussa SM-hopeaa vuonna 1984. Hän voitti myös halli-SM-hopeaa vuonna 1986. Lahden Ahkeraa edustanut Riihelä voitti 4 x 400 metrin viestijuoksussa SM-kultaa 1984 ja hopeaa 1983 sekä 4 x 800 metrin viestijuoksussa kultaa 1983 ja pronssia 1984. Riihelää valmensi Jukka Härkönen. == Ennätykset == * 100 metriä - 11,38 (1983) * 200 metriä - 22,63 (1982) 21,9h (1981) * 400 metriä - 48,57 (1983) * 800 metriä - 1.48,87 (1987) * 1000 metriä - 2.24,86 (1985) * 1500 metriä - 3.58,0h (1985) Lähde: Tilastopaja == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet
Paretskoi

Paretskoi on suomalainen suku, joka on lähtöisin Raja-Karjalan Salmista Hiivan kylästä.http://www.kolumbus.fi/~kd4997/Sukukaaviot/Paretskoi.htm Karjalankielinen sukunimimuoto Paretskoi tulee ilmeisesti venäläismuodosta Paretschkin (myös kirjoitusasu Parotschkin), joka pohjautunee karjalaisortodoksiseen ristimänimeen, kuten Parissa / Porissa (Boris) tai Parkko / Parkku (Parfenij). Nimen lopputavu -oi on tyypillinen karjalan kielen deminutiivimuoto.https://helda.helsinki.fi/bitstream/handle/10138/39960/rajakarj.pdf?sequence=1 s. 102–103 == Henkilöitä == *Jyri Paretskoi — suomalainen kirjailija *Markku Paretskoi — suomalainen toimittaja ja käsikirjoittaja == Lähteet == Luokka:Suomalaiset suvut
Kiinan ja Albanian välirikko

Kiinan ja Albanian välirikolla tarkoitetaan Kiinan kansantasavallan ja Albanian sosialistisen kansantasavallan suhteiden katkeamista 1970-luvulla. Kommunistit ottivat Albaniassa vallan vuonna 1946 kenraali Enver Hoxhan johdolla. Maa solmi läheiset suhteet Neuvostoliiton ja vuonna 1949 perustetun Kiinan kansantasavallan kanssa. Kun Neuvostoliitto vuonna 1956 sanoutui irti stalinismista, Albania ja Kiina syyttivät sitä revisionismista ja puolustivat marxilais-leniniläisiä periaatteita, joiden oikeaoppista tulkintaa maat katsoivat edustavansa. Neuvostoliittolaiset asiantuntijat poistuivat Albaniasta ja tilalle tuli kiinalaisia. Kiinan ja Albanian suhteet alkoivat kuitenkin 1970-luvun alussa heikentyä ja erimielisyydet kasvaa Yhdysvaltain presidentti Richard Nixonin Kiinan vierailun (1972) jälkeen. Albanian johtaja Enver Hoxha näki vierailun sekä Maon kehittämän "Kolmen maailman teorian" osoituksena Kiinan alistumisesta yhdysvaltalaiselle imperialismille sekä "proletaarisen internationalismin" eli kommunistimaiden keskinäisen yhteistyön hylkäämiselle. Kolmen maailman teoria julkistettiin vuonna 1974. Sen mukaan Yhdysvallat ja Neuvostoliitto ovat ensimmäinen maailma, useimmat länsimaat toinen maailma ja useimmat Afrikan, Aasian ja Latinalaisen Amerikan maat kolmas maailma. Tämän teorian avulla puolusteltiin Kiinan yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa. Chairman Mao’s Theory of the Differentiation of the Three Worlds is a Major Contribution to Marxism-Leninism.Encyclopedia of Anti- Revisionism On-Line. Viitattu 27.10.2016. Kiinan johtaja Mao Zedong kuoli syyskuussa 1976, ja Kiinan johdossa tämän jälkeen käyty valtataistelu päättyi Hua Guofengin johtamien ”maltillisten” voittoon ja niin kutsutun neljän koplan kukistumiseen. Tämä kiihdytti Albanian ja Kiinan suhteiden kylmenemistä.Mitä Missä Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1978, s. 21. Helsinki: Otava, 1977. ISBN 951-1-04521-0. Heinäkuussa 1977 Jugoslavian diplomaattilähteet kertoivat, että Albania oli karkottanut maasta kiinalaiset asiantuntijat ja kutsunut kotiin Kiinassa olleet albanialaiset opiskelijat.Mitä Missä Milloin 1978, s. 64. Marraskuussa 1977 eräs Albanian kommunistisen puolueen politbyroon jasen arvosteli puheessaan Mao Zedongin oppeja.Mitä Missä Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1979, s. 22. Helsinki: Otava, 1978. ISBN 951-1-04873-2. Välirikon takia Kiina katkaisi kauppasuhteensa Albaniaan 1978 ja Albania jäi ulkopoliittisesti eristäytyneeksi, puhdasta marxilais-leniniläistä politiikkaa noudattavaksi maaksi vuoteen 1989 asti. Hoxhan kuolema vuonna 1985 oli ensimmäinen askel eristäytymisen loppua kohti. ==Katso myös== *Kiinan ja Neuvostoliiton välirikko *Neuvostoliiton ja Albanian välirikko == Lähteet == Luokka:Kiinan kansantasavallan historia Luokka:Albanian historia Luokka:Kylmä sota
Sorrinlampi

Sorrinlampi on Pirkanmaalla Vesilahden Hinsalassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Sorrinlampi on osa Pyhäjärven lähialuetta. == Maantietoa == Lammen pituus on 250 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 2,6 hehtaaria. Lampi sijaitsee Hinsalan niemellä peltojen ympäröimänä. Sen lähiympäristö on painamua, jossa lampi on suokaistaleen ympäröimänä. Lampeen tulee vain yksi tulo-ojia ja sen laskuoja lähtee lammen eteläpäästä ja laskee kilometrin jälkeen Pyhäjärven Laukonselällä Savistenlahteen. Lammen rantaviivan pituus on 650 metriä. Lampi on kasvamassa umpeen ja siinä on vahva vesikasvilluusvyöhyke rannan vieressä. Lampi on autio eikä lammelle johda teitä. Lammesta noin 200 metrin päässä kulkee yhdystie 13761. == Historiaa == Vuonna 1954 julkaistussa peruskartassa lammen etelärannan suolta on nostettu turvetta. Turpeennostosta jäi muistoksi lammikko, joka näkyi vielä vuoden 1991 kartassa. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Vesilahden järvet
Linnamäki (täsmennyssivu)

Linnamäki tai Linnanmäki voi tarkoittaa seuraavia: ==Linnamäki== ===Yleisnimi=== * linnamäki, linnavuori ===Paikannimi=== * Lammin Linnamäki, mahdollinen linnamäki Hämeenlinnan Lammilla * Porvoon Linnamäki, linnamäki Porvoossa ===Sukunimi=== * Linnamäki, suomenkielinen sukunimi. Tunnettu nimenkantaja on: ** Timo ”Lintsi” Linnamäki, suomalainen keittiömestari ja ravintoloitsija (Pastis ja Muru). ==Linnanmäki== ===Paikannimi=== * Linnanmäki, huvipuisto Helsingissä * Kaskalan linnanmäki * Pöylän linnanmäki * Pyhäjärven linnanmäki * Pöykärin Linnanmäki * Iso Linnanmäki * Pieni Linnamäki ===Sukunimi=== * Lasse Linnanmäki, Koskenkorva-viinapullon ensimmäisen etiketin suunnittelija == Katso myös == * Linnavuori (täsmennyssivu) == Lähteet ==
Lamminjärvi (Lempäälä)

Lamminjärvi on Pirkanmaalla Lempäälän Nurmella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Lamminjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta. == Maantietoa == Järven pituus on 250 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Lampi sijaitsee Nurmin taajaman koillispuolella peltoalueen keskellä. Lamminjärven läpi virtaa Kiikonoja, mikä tekee Lamminjärvestä läpivirtausjärven. Kiikonoja on Siisjärven laskuoja. Sillä ei näytä kartan mukaan olevan muita tulo-ojia. Kiikonoja laskee vajaa kilometrin päässä Pyhäjärven Toutosessa olevaan Hiivalahteen. Järven rantaviivan pituus on 750 metriä. Ranta on soistunutta rantavyöhykkeessä ole rakennuksia. Rantaan ei myöskään johda teitä, mutta 100 metrin päässä kulkee järven itäpuolella kylätie. == Historiaa == Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Kokkilampi”. Siihen laskee pohjoisesta oja, joka on ”Iso Oisjärven” laskuoja. Vuoden 1954 peruskartassa järven länsirantaan on merkitty suuri turpeenottopaikka. Sitä on hyödynnetty ilmeisesti vuoteen 1975 kartantekoon asti, sillä siinä on koko järven rantavyöhyke merkitty käytetyksi turpeenottoalueeksi. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Lempäälän järvet
Siisjärvi

Siisjärvi on Pirkanmaalla Lempäälän Nurmella, mutta kuitenkin lähempänä Kiviahoa, sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Siisjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta. == Maantietoa == Järven pituus on 500 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 4,7 hehtaaria. Se sijaitsee matsämaastossa Siisjärvenkukkulan lounaispuolella mäkien väliin jääneeseen painaumaan. Järveen laskee koillisesta Pikku Siisjärven yli 600 metriä pitkä välillä maan alla juokseva laskuoja. Länsipuolelta siihen laskee Ainasjärven yli 600 metriä pitkä tulo-oja. Sen oma laskuoja on kolme kilometrinen oja Lamminjärveen. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja on kovaa metsämaata. Järven eteläpuolella sijaitsee pari peltoa ja Ainasjärven laskuojan varrella on kolmas pelto. Järvi on kuitenkin autio, vaikka rantaan on iso kiven lähelle merkitty Birgitan polun nuotiopaikka. == Historiaa == Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Iso Oisjärvi”. Siihen laski kartan mukaan lännestä ”Oinasjärvi”. Tässä on järvien nimien etymologialle hyviä eväitä. Vuoden 1954 peruskartan mukaan Pikku Siisjärveä kutsuttiin tuolloin Vähäjärveksi, mutta sai nykyisen nimensä vuoden 1975 karttaan. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Lempäälän järvet Luokka:Nurmenkulma
Sophia I. Wakkure

Sofia (Sophia) Irene Wakkure (o.s. Karlsson, 13. lokakuuta 1898 Munsala – 8. marraskuuta 1996 Olympia, Washington) oli suomenruotsalaissyntyinen yhdysvaltalainen kirjailija. Sofia Wakkure syntyi kymmenlapsisen kalastajaperheen kuopukseksi. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1917, asui aluksi Salt Lake Cityn lähellä ja muutti vuonna 1919 Tacomaan. Hän meni vuonna 1921 naimisiin Axel Wakkuren kanssa ja oli tämän kanssa rakentamassa vaneritehdasta Olympiaan. Wakkure osallistui suomenruotsalaisen Runeberg- seuran Olympian paikallisosaston perustamiseen vuonna 1923 ja toimi sen rahastonhoitajana. Wakkure oli amerikanruotsalaisen kommunistisen liikkeen kenties ainoa romaanikirjailija. Hänen ensimmäinen romaaninsa När massorna vaknar ilmestyi jatkokertomuksena Ny Tid -lehdessä vuonna 1925 ja myöhemmin tukholmalaisessa Folkets Dagblad Politikenissa nimellä I kamp och kärlek. Sen aiheena on ”Suomen vallankumous” ja kansallisuuksien väliset suhteet. Toinen, erillisenä kirjana ilmestynyt romaani En immigrantflickas öden on ilmeisen omaelämäkerrallinen tarina kovia kokeneesta työlaisnaisesta, joka kasvaa reformistisen sosialismin kautta taistelevaksi kommunistiksi. Se julkaistiin jatkokertomuksena vaasalaisessa Nya Folkbladet -lehdessä ja suomennoksena nimellä Siirtolaistytön kohtalo. Myös Wakkuren kolmannen kapitalisminvastaisen romaanin Samhällets nomader sankareita ovat suomenruotsalaiset siirtolaiset. ==Teoksia== * En immigrantflickas öden: en historia om klasskampens nomader. Chicago: Scandinavian Workers Educational Society, 1927. * Samhällets nomader. Chicago: Scandinavian Workers Educational Society, 1929. ==Suomennettu teos== * Siirtolaistytön kohtalo: kertomus luokkataistelun pyörteistä. Suom. Venni Kuusio. Oulu: Oulun läänin työväen kirjateollisuus-osakeyhtiö, 1929. ==Lähteet== Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Spiritualismi (täsmennyssivu)

Spiritualismi voi tarkoittaa seuraavia: * spiritualismi, filosofiassa idealismin muoto, jonka mukaan todellisuus on luonteeltaan henkinen * spiritualismi, uskonnollinen käsitys, jossa yksilön välitöntä suhdetta Jumalaan pidetään tärkeämpänä kuin kirkkoa, Raamattua ja sakramentteja * spiritualismi, 1840-luvulla syntynyt hengellinen liike, jonka mukaan vainajahenkiin voidaan saada yhteys meedioiden välityksellä == Katso myös == * spiritismi == Lähteet ==
Jukka Härkönen

Jukka Asser Härkönen (s. 11. marraskuuta 1952 Sotkamo) on suomalainen urheilumanageri. Härkönen on toiminut päätoimisena urheilumanagerina vuodesta 1991. Hänen ensimmäinen manageroitava urheilija oli Frankie Fredericks. Härkönen toimii toimitusjohtajana vuodesta 1995 lähtien urheilijoille manageri- ja mainospalveluja tuottaneessa Jukka Härkönen Sports Managementissa. Pääosin Härkönen on toiminut kansainvälisen tason yleisurheilijoiden managerina, mutta myös Janne Ahosen managerina. Härkösen manageroimat urheilijat ovat voittaneet yhteensä yli 100 olympia- ja maailmanmestaruusmitalia. Vuonna 2016 Härkösen manageroima egyptiläinen keihäänheittäjä Ihab Abdelrahman jäi kiinni dopingin käytöstä. IAAF:n eettisen komitean suomalaisjäsen Lauri Tarasti vaati Härkösen kaikkien etuuksien jäädyttämistä muutamaksi vuodeksi, koska Tarasti koki Härkösen olevan osavastuussa kärystä. Ennen manageriksi siirtymistä Härkönen työskenteli liikunnanopettajana Lahdessa. Härkönen on suomalaisen hiphop-artistin Brädin isä. Omalla urheilu-urallaan Härkönen kilpaili kolmiloikassa. Hänen ennätyksensä oli 15,38 m ja Kalevan kisoissa hän sijoittui parhaimmillaan neljänneksi vuonna 1976. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomalaiset yleisurheiluvalmentajat Luokka:Suomalaiset managerit Luokka:Suomalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Haploryhmä H (mtDNA)

Haploryhmä H (mtDNA) on nykyään Euroopan yleisin äitilinjan haplotyyppi. Euroopan lisäksi tyyppi on yleinen Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä. ==Alkuperä== Mitokondrio-DNA:n äitilinjan haploryhmän tyyppi H kehittyi 33000-26000 vuotta sitten pohjoisessa Lähi-idässä. Tyyppi H saapui Eurooppaan luultavasti Gravetten kulttuurin kanssa. H1, H3 ja HV levisivät Ranskan ja Espanjan seuduille noin 13000 vuotta sitten ehkä Madeleinen kulttuurin mukana. ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Ian Loganin mtDNA- sivusto Noudettu 27.11.2017. * Haplogroup.org H Luokka:Ihmisen haploryhmän tyyppi
Haploryhmä U (mtDNA)

Haploryhmä U (mtDNA) on Euroopan toiseksi yleisin äitilinjan haploryhmän tyyppi. Tyyppi on vanha ja laajalti levinnyt myös läntisessä, keskisessä ja eteläisessä Aasiassa. Äitilinjan haploryhmä U on kehittynyt ryhmästä R. Haploryhmä U jaetaan alaluokkiin U1, U2, U3, U4, U5, U6, U7, U8 ja U9. == Alkuperä == Mitokondrio-DNA:n U-haploryhmän kantaäiti eli noin 55 000 vuotta sitten. U-haploryhmä on kehittynyt MtDNA:n haploryhmästä R. ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Phylotree: van Oven M, Kayser M. 2009. Updated comprehensive phylogenetic tree of global human mitochondrial DNA variation. Hum Mutat 30(2):E386-E394. http://www.phylotree.org Phylotree. doi:10.1002/humu.20921 * Ian Loganin mtDNA-sivusto * Haplogroup.org U Luokka:Ihmisen haploryhmän tyyppi
Made in Heaven (Jipun albumi)

__NOTOC__ Made in Heaven on Jipun viides studioalbumi. Se julkaistiin 11. marraskuuta 2016 levymerkillä Warner Music Finland.Levykauppa X: Jippu – Made in Heaven Albumi sisältää hengellistä musiikkia. Albumin teemana on laulajan ihmissuhteet sekä hänen suhteensa Jeesukseen. Albumin julkaisukonsertti järjestettiin Helsingin Tavastialla. Savon Sanomien Aapo Siippainen kehui albumia hyvin tuotetuksi popiksi, sekä piti Kalle Chydeniuksen sovituksia onnistuneina. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Sana: * Savon Sanomat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Latvala, Jussi: Jipun ja Jeesuksen fanittaminen ei ole valtavirrassa coolia – kysyimme Jippu- faneilta Tavastialla, miltä se tuntuu. Yle X 16.11.2016. * Österman, Nalle: Poptähdestä evankelistaksi muuttunut Jippu: ”En tiedä, olisinko enää elossa ilman Jumalaa” . Iltamakasiini 12.5.2016. Luokka:Jipun albumit Luokka:Vuoden 2016 albumit
Jidéhem

Jidéhem, oikealta nimeltään Jean De Mesmaeker (21. joulukuuta 1935 – 30. huhtikuuta 2017) oli belgialainen sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan parhaiten Sophie-sarjan luojana sekä sarjakuvapiirtäjä André Franquinin avustajana.Jidéhem Lambiek Comiclopedia. Viitattu 25.10.2016. Jidéhem opiskeli Brysselissä Saint Luc -taidekoulussa.Piko ja Fantasio: Zorbul-tarinat, s. 20 (johdanto). Egmont Kustannus, Helsinki 2013. Alkuteos Spirou et Fantasio – L’Integrale 7 – Le mythe Zorglub, Dupuis 2009. Hänen ensimmäinen sarjakuvansa oli vuosina 1954–1956 Héroïc-Albums-lehdessä ilmestynyt seikkailusarja Ginger, jonka tekemisen hän aloitti vain 19-vuotiaana. Kun kyseinen lehti lakkasi ilmestymästä, Jidéhem siirtyi Dupuis-kustantamon julkaisemaan Spirou-lehteen. Hän oli taitava piirtämään ajoneuvoja ja saikin aluksi piirtää lehden Starter- autopalstalle, jonka pääpiirtäjänä Franquin tuolloin toimi. Vuosina 1958–1978 Jidéhem piirsi ja käsikirjoitti Starteria yksinään ja teki sarjan nimikkohahmolle, Starter-mekaanikolle myös omia seikkailuja, joista julkaistiin 1960-luvun alussa kolme sarjakuva-albumia. Vuonna 1963 ilmestyneessä viimeisessä Starter-albumissa Jidéhem esitteli sivuhahmona pikkutyttö Sophien, josta tuli sittemmin oman sarjansa päätähti. Jidéhem piirsi Sophie-sarjaa Spirouhun aina 1990-luvun alkuun asti. Hän herätti myös ensimmäisen sarjansa Gingerin eloon Spiroussa vuonna 1981 ja teki sitä viiden albumin verran, joista viimeinen ilmestyi vuonna 2000. Omien sarjojensa ohella Jidéhem tunnetaan vuonna 1957 käynnistyneestä yhteistyöstään Franquinin kanssa. Hän piirsi taustoja Franquinin Piko ja Fantasio -seikkailuihin ja varsinkin Niilo Pieliseen. Varhaisemmissa puolisivuisissa Niilo-stripeissä suuri osa piirrostyöstä on Jidéhemin tekemää, mutta vuodesta 1968 Franquin piirsi sarjaa yksin. Sarjassa sivuhahmona esiintyvä mahtipontinen liikemies, johtaja Pappenskiöld (Monsieur De Mesmaeker) perustui melko suoraan ja nimeään myöten Jidéhemin isään. Jidéhem piirsi myös taustat kahteen François Walthéryn Natasha-tarinaan 1980-luvulla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Jidéhemin esittely Dupuis-kustantamon sivulla Luokka:Belgialaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Artemiin temppeli

Artemiin temppeli, Artemiin pyhäkkö tai Artemision () voi viitata seuraaviin Artemiille omistettuihin temppeleihin tai pyhäköihin: * Artemiin temppeli, Brauron, Attika * Artemiin temppeli, Delos * Artemiin temppeli, Didyma * Artemiin temppeli, Efesos, suurin ja tunnetuin Artemiin temppeli * Artemiin temppeli, Epidauros * Artemiin temppeli, Korkyra (Korfu) * Artemiin temppeli, Syrakusa, Sisilia * Artemis Agroteran temppeli, Ateena * Artemis Aristobulen temppeli, Ateena * Artemis Brauronian pyhäkkö eli Brauroneion, Ateenan Akropolis * Artemis Leukofryenen temppeli, Magnesia Maiandroksen varrella * Artemis Munikhian temppeli, Pireus * Artemis Orthian pyhäkkö, Sparta * Artemis Proseoan temppeli, Artemisionin niemi (nyk. Artemísio), Euboia * Artemis Tauropoloksen temppeli eli Tauropolion, Halai Arafenides, Attika * Artemis Tauropoloksen temppeli eli Tauropolion, Ikaros * Delionin Apollonin ja Artemiin pyhäkkö, Paros
Artemiin temppeli (Delos)

Artemiin temppeli eli Artemision () oli antiikin aikainen Artemiille omistettu kreikkalainen temppeli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta. Artemiin temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 179 eaa. Paikalla oli aiemmin arkaaisella kaudella 600-luvulla eaa. rakennettu temppeli, joka sisällytettiin osaksi hellenististä temppeliä. Sen paikalla oli puolestaan ollut jo mykeneläisellä ajalla tehty rakennus. Temppeli sijaitsi niin kutsutun Poros-temppelin ja muiden Artemiin veljelle Apollonille omistettujen temppelien länsipuolella ja niin kutsutun L-kirjaimen muotoisen stoan eteläpuolella. Temppeli edusti joonialaista tyyliä ja se oli rakennettu korkealle jalustalle. Temppelin naoksen eli cellan pituus oli 8,6 ja leveys 9,6 metriä, toisin sanoen se oli pituuttaan leveämpi. Se avautui itään ja sen edessä oli kuusi joonialaista pylvästä. Temppelin lähellä oli Hyperboreasta tulleiden neitojen Laodiken ja Hyperokhen hauta, jonka myös Herodotos mainitsee.Herodotos: Historiateos IV.33–34. Temppelin läheltä on löydetty mykeneläisaikainen kullasta ja norsunluusta tehtyjen esineiden kätkö. Läheltä on löydetty myös Artemiille lahjoitettu niin kutsuttu Nikandren kore noin vuodelta 640 eaa. Se on varhaisimpia tunnettuja kore-veistoksia ja sisältää yhden varhaisimmista kreikkalaisista kiveen tehdyistä piirtokirjoituksista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat
Buleuterion (Delos)

Buleuterion () oli antiikin aikainen buleuterion eli neuvoston kokoontumispaikka Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta. Buleuterioniksi yleensä oletettu rakennus on rakennettu arkaaisella kaudella noin vuonna 600–550 eaa. Se sijaitsi Deloksen pyhäkköalueen länsilaidalla Deloslaisen Apollonin temppelin ja Neorionin välissä ja heti Prytaneionin pohjoispuolella. Rakennuksen tulkinta buleuterioniksi on kuitenkin jossain määrin epävarma, ja siksi se tunnetaan tutkimuksessa myös nimellä Rakennus D. Rakennus oli suorakulmion muotoinen ja jaettu kahteen huoneeseen. Eteläinen huone oli suurempi, ja pylväsrivi jakoi sen kahteen laivaan. Huoneen länsisivulla oli kaksi ovea ja itäsivulla yksi ovi. Huoneesta oli käynti sen pohjoispuolella olleeseen pienempään huoneeseen. == Lähteet == Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Buleuterionit
Ilmari Ojanen

Lasse Ilmari Ojanen (s. 16. tammikuuta 1940 Alastaro) on suomalainen juristi. Hän on ollut Helsingin Kauppakorkeakoulun oikeustieteen assistentti 1965-1971, oikeusministeriön lainsäädäntöneuvos 1971-1984 sekä Korkeimman hallinto- oikeuden ylimääräinen hallintoneuvos 1984–1990 ja hallintoneuvos vuodesta 1990. Hänen tutkimuskohteensa on ollut kiinteistöoikeus.WSOY Iso Tietosanakirja 7. osa, s. 25, WSOY 1996 Ojanen valmistui Turun yliopistosta humanististen tieteiden kandidaatiksi 1961, oikeustieteen kandidaatiksi 1965 ja oikeustieteen lisensiaatiksi 1968. Hän sai varatuomarin arvon 1968.Suomen Lakimiehet, Suomen Lakimiesliiton kustannus 1970 s. 660 Ojaselle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun Ritarikunnan I luokan komentajamerkki vuonna 2006. == Teokset == * Maapakettilait Hki : Tammi, 1978 Sarja: Suomalaisen lakimiesyhdistyksen julkaisuja. B-sarja, ISBN 951-30-4509-9 * Ilmari Ojanen, Juhani Sutinen. Yrityskiinnitys. Hki : Lakimiesliiton kustannus, 1986 ISBN 951-640-294-1 - 2. uud. p. 1991 ISBN 951-640-526-6 * Marjut Jokela, Leena Kartio, Ilmari Ojanen. Maakaari Helsinki : Lakimiesliiton kustannus, 1997 ISBN 951-640-910-5 - 5. uud. p. Helsinki : Talentum, 2010 ISBN 978-952-14-1510-4 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Deloslaisten agora

Deloslaisten agora on antiikin aikainen agora eli tori Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Deloslaisten agora sijaitsee Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen eteläpuolella ja Pyhän tien itäpuolella lähellä Kompetaliastien agoraa. Agora syntyi hellenistisellä kaudella 200–100-luvuilla eaa. Sen aluetta rajaavat sen kaikilta neljältä sivuilta tuona aikana rakennetut stoat eli pylväshallit. Pohjois- ja itäsivuilta agoraa rajaa L-kirjaimen muotoinen stoa, joka rakennettiin noin vuonna 187–173 eaa. Sen pohjoissiiven koko oli noin 51,1 × 11,4 metriä ja itäsiiven koko noin 43,3 × 11,7 metriä. Stoa oli kaksikerroksinen ja avautui agoralle päin. Sisältä rakennus oli kaksilaivainen ja sen perimmäisessä laivassa oli huoneita kauppatiloiksi ja muuhun käyttöön. Eteläsivulta agoraa rajaa hieman poikittain oleva niin kutsuttu Vino stoa, joka rakennettiin noin vuonna 250 eaa. Se edusti doorilaista tyyliä. Sen koko oli noin 31,8 × 5,0 metriä ja se avautui pohjoiseen agoralle. Länsisivulta agoraa rajaa niin kutsuttu Etelästoa, joka rakennettiin ensimmäisenä noin vuonna 270–230 eaa.. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Agorat Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat
Dionysoksen pyhäkkö (Delos)

Dionysoksen pyhäkkö eli Stoibadeion oli antiikin aikainen Dionysokselle omistettu pyhäkkö Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Dionysoksen pyhäkkö syntyi vaiheittain hellenistisellä kaudella noin ajalla 300–100 eaa. Noin vuonna 300 eaa. Deloksen näytelmäkilpailut voittanut mies nimeltä Karystios pystytti paikalle korkealle jalustalle asetetun fallos-veistoksen Dionysoksen kunniaksi. 100-luvulla eaa. tämän falloksen taakse rakennettiin pieni Dionysoksen pyhäkkö, joka koostui eksedrasta. Samassa yhteydessä pyhäkön sisäänkäynnin toiselle laidalle asetettiin symmetrisesti toinen jalustalle asetettu fallos-veistos. Pyhäkkö sijaitsi Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen itäpuolella. Pyhäkön eksedran sisällä oli istuvaa, alastonta Dionysosta esittänyt veistos. Sen kummallakin puolella oli veistokset, jotka esittivät vanhoiksi sileeneiksi (papposilenos) pukeutuneita näyttelijöitä. Veistokset ovat säilyneet suhteellisen hyvin ja ne ovat Deloksen arkeologisessa museossa. Kummankin suuren fallos-veistoksen jalustassa on reliefit, jotka esittävät Dionysokseen liittyviä aiheita. Falloksista kumpikin on poikki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan pyhäköt Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat
Egyptiläisten jumalten temppeli (Delos)

Egyptiläisten jumalten temppeli oli antiikin aikainen Egyptistä tuoduille kulteille omistettu kreikkalainen temppeli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Kýnthos-vuoren länsirinteessä sijaitsevaa laajaa Serapeion C:nä tunnettua egyptiläisten kulttien pyhäkköä. Temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 166–88 eaa. Tuona aikana Delokselle tuotiin ulkomaisia, kuten egyptiläisiä ja syyrialaisia, kultteja ja jumaluuksia. Egyptiläisten jumalten temppeli oli omistettu Anubikselle, Serapikselle ja Isikselle. Temppeli sijaitsi Deloksen teatterin itäpuolella Serapeion C:n alueen itälaidalla. Heti sen eteläpuolella sijaitsi samoihin aikoihin valmistunut erillinen Isiksen temppeli. Temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä, sekä naos eli cella, joka avautui länteen. Naokseen oli erilliset ovet myös pohjoissivulta sekä eteläsivulta niin, että siitä pääsi Isiksen temppeliin. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat
Isiksen temppeli (Delos)

Isiksen temppeli oli antiikin aikainen Isikselle omistettu kreikkalainen temppeli Delokselle saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Kýnthos-vuoren länsirinteessä sijaitsevaa laajaa Serapeion C:nä tunnettua egyptiläisten kulttien pyhäkköaluetta. Isiksen temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 166–88 eaa. Tuohon aikaan Delokselle alettiin rakentaa ulkomailta, kuten Egyptistä, tuotujen kulttien pyhäkköjä. Temppeli sijaitsi Deloksen teatterin itäpuolella Serapeion C:n alueen itälaidalla. Heti sen pohjoispuolella sijaitsi samoihin aikoihin valmistunut Egyptiläisten jumalten temppeli. Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Sen pituus oli noin 12 metriä ja leveys noin 5,1 metriä. Temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä, sekä naos eli cella, joka avautui länteen. Naoksessa oli suuri Isiksen kulttikuva. Rakennuksen pohjoissivulla oli ovi, joka johti Egyptiläisten jumalten temppeliin. Temppelin edessä sen länsipuolella oli alttari. Temppelin julkisivu on kunnostettu, ja myös Isiksen kulttikuvan jäänteet on sijoitettu paikalleen naokseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat
The Whole of the Law

__NOTOC__ The Whole of the Law on metalliyhtye Anaal Nathrakhin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 28. lokakuuta 2016 levymerkillä Metal Blade Records. Albumi on tyyliltään ja sanoituksiltaan poikkeuksellisen vihainen ja aggressiivinen kokonaisuus, jolta välittyy selkeästi kuolema, pahuus ja maailmanloppu. Elokuussa 2016 albumilta julkaistiin single ”Depravity Favours the Bold”. == Vastaanotto == Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Kaaoszinen Otto Vainionpää antoi albumille arvosanan 9/10, ja sanoi sen kestävän kuuntelua ja lunastaneen edellisen albumin täyttämättömät odotukset. Niin ikään Metal Injectionin arvostelija antoi albumille arvosanan 9/11. Hän sanoi albumin olevan silkkaa raivokasta paahtamista, ja kehui sitä yhdeksi yhtyeen parhaaksi julkaisuksi. Imperiumin Henry Lunabba antoi albumille kahdeksan tähteä kymmenestä, ja sanoi albumin olevan kaikessa karuudessaan kaunis teos, joka jättää kuuntelijalle hyvän mielen. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # === Digipakin bonuskappaleet[https://www.levykauppax.fi/artist/anaal_nathrakh/the_whole_of_the_law/#491993 Levykauppa X: Anaal Nathrakh – The Whole of the Law === # * # == Kokoonpano == * Dave Hunt (a.k.a. V.I.T.R.I.O.L.) – laulu * Mick Kenney (a.k.a. Irrumator) – kitara, basso, musiikkiohjelmointi, grafiikka, tuottaja == Arvostelut == * Imperiumi.net: * Kaaoszine: 9/10 * Metal Injection: 9/10 * Metalliluola: 9½/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Anaal Nathrakhin albumit Luokka:Vuoden 2016 albumit
Italialaisten agora

Italialaisten agora oli antiikin aikainen agora eli tori Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Pyhän järven aluetta. Agora rakennettiin hellenistisen kauden lopulla noin vuonna 110–88 eaa. Sen rakennuttivat roomalaiset ja muut Italian alueelta tulleet kauppiaat, jotka käyttivät sitä kauppa- ja tapaamispaikkana. Erään teorian mukaan agora olisi kuitenkin ollut tarkoitettu samalla tai jopa ennemmin urheilukäyttöön kuin kaupalliseen käyttöön. Tällöin se olisi ollut eräänlainen gymnasion tai palaistra. Agoraa laajennettiin ajan kuluessa. Agora sijaitsee heti Pyhän järven eteläpuolella. Se muodostaa peristyylipihan eli pylväiden ympäröimän alueen, jonka koko on noin 67,6 × 50,7 metriä. Pylväikkö on ollut kaksikerroksinen ja se ympäröi pihaa jokaiselta neljältä sivulta. Alemman kerroksen pylväät ovat edustaneet doorilaista ja ylemmän joonialaista tyyliä. Pylväitä on ollut yhteensä 112. Niistä kaksi on kunnostettu. Pylväikössä kiertävän käytävän leveys on noin 6,6 metriä. Rakennuksessa oli useita huoneita, muun muassa liiketiloja. Agoralta on löydetty muun muassa veistos Haavoittunut gallialainen, joka on nykyisin Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Agorat Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat
Kahdentoista jumalan temppeli

Kahdentoista jumalan temppeli eli Dodekatheon () oli antiikin aikainen olympolaisille jumalille omistettu kreikkalainen temppeli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Pyhän järven aluetta. Kahdentoista jumalan temppeli rakennettiin varhaisella hellenistisellä kaudella noin vuonna 320–280 eaa. Se korvasi paikalla olleen varhaisemman Olympos-vuoren kahdelletoista jumalalle omistetun temppelin. Temppeli sijaitsi Pyhän järven ja Leton temppelin lounaispuolella Italialaisten agoran ja niin kutsutun Hypostyylihallin välissä. Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Se oli amfiprostyylitemppeli, toisin sanoen siinä oli pylväsrivi kummassakin päässä. Itäpäässä temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kuusi pylvästä, sekä itään päin avautunut naos eli cella. Länsipäässä temppelissä oli opisthodomos, jonka edessä oli myös kuusi pylvästä. Temppelin pituus oli noin 16 metriä ja leveys noin 10 metriä. Sisällä temppelissä oli kaikkien kahdentoista jumalan kuvapatsaat. Ne olivat peräisin arkaaiselta ajalta. Nykyisin säilyneet veistokset ovat esillä Deloksen arkeologisessa museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat
Kompetaliastien agora

Kompetaliastien agora eli Hermistien agora on antiikin aikainen agora eli tori Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Agora on rakennettu hellenistisellä kaudella noin vuonna 150–125 eaa. Alun perin agoran teki eräänlainen vapaiden ja vapautettujen (kauppa)kilta nimeltä Hermistit (Hermaistai). Tunnetumman nimensä agora on saanut vastaavasta killasta nimeltä Kompetaliastit (Kompetaliastai). Tämän nimen juuri on latinan kielessä, ja kyseessä oli mahdollisesti joukko Italiasta tulleita kauppiaita. Kompetaliastien agora sijaitsi Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen eteläpuolella lähellä saaren länsirantaa jotakuinkin niin kutsutun Pyhän sataman ja kauppasataman puolessa välissä. Agoran alue on myös lähellä Deloksen arkeologisen alueen nykyistä laituria ja sisäänkäyntiä, ja se on ensimmäinen paikka alueella, johon vierailijat saapuvat. Antiikin aikana agora erotti toisistaan Deloksen pyhän alueen ja kaupallisen alueen. Agoralla oli kaksi pientä Hermeelle, kaupankäynnin jumalalle, omistettua temppeliä. Siellä harjoitettiin myös Italiasta tuotua Lares Compitales -kulttia. Aukio oli koristeltu myös lukuisilla eri ammatinharjoittajien kiltojen lahjoittamilla veistoksilla, kuten hermeillä. Agoralta alkoi pohjoiseen suuntautunut Pyhä tie, joka vei Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueelle. Etelään päin agoralta lähti puolestaan niin kutsuttu Teatterin tie, joka kulki Teatterikorttelin läpi Deloksen teatterille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Agorat Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat
Kynthoksen luola

Kynthoksen luola eli Herakleen luola on luola ja antiikin aikainen Herakleelle omistettu pyhäkkö Kýnthos-vuoren länsirinteessä Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Luolapyhäkkö on rakennettu hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. Se muodostuu luonnollisesta kallionhalkeamasta, jonka suuaukko on katettu kymmenellä suurella harjakaton muotoon asetetulla kivipaadella. Niiden alla oli Herakleen kuvapatsas. Sen jalusta on säilynyt. Luolan edessä on pyöreä marmorinen alttari. Pyhäkön luonteesta väiteltiin tutkijoiden keskuudessa aiemmin. Monet ajattelivat pitkään sen olleen Deloksen alkuperäinen, mykeneläiselle ajalle palautuva Apollonin kulttipaikka ja samalla Apollonin varhaisin kulttipaikka koko Kreikassa. Siksi sitä kutsuttiin varhaisessa tutkimuksessa Apollonin luolaksi. Myöhemmin se on kuitenkin osoittautunut myöhemmäksi, hellenistisen ajan rakennelmaksi, joka on mahdollisesti tarkoituksella arkaisoiva eli esittää varhaisempaa ja alkukantaisempaa rakennusta. Ylempänä vuoren rinteessä sijaitsee myös Agathe Tykhen pyhäkkö. Vuoren huipulla sijaitsee Kynthoksen Zeuksen ja Athenen pyhäkkö. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan pyhäköt Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kreikan luolat
Kynthoksen Zeuksen ja Athenen pyhäkkö

Kynthoksen Zeuksen ja Athenen pyhäkkö eli Kyntheion oli antiikin aikainen Zeukselle ja Athenelle omistettu pyhäkkö Kýnthos-vuoren huipulla Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Pyhäkkö oli rakennettu alun perin arkaaisella kaudella 600-luvulla eaa. Nykyisin paikalla olevat rauniot ovat hellenistiseltä kaudelta, pääosin 200-luvulta eaa. Pyhäkkö sijaitsi vuoren huipulla, joka oli tasoitettu rakentamista varten. Se koostui kahdesta rakennuksesta, joista toinen oli omistettu Zeukselle ja toinen Athenelle. Kummankin etupuolella oli kaksi joonialaista pylvästä. Sisällä oli veistoksia, syvennyksiä votiivilahjoja varten sekä mosaiikkeja. Rakennuksista on säilynyt vain niiden perustukset. Pronssikaudella 2000-luvun eaa. lopulla pyhäkön paikalla oli asutus, joka on varhaisin saarelta tunnettu. Pyhäkön raunioiden alta on löydetty jäänteitä tuon ajan asuinrakennuksista sekä erilaisia esineitä. Pyhäköltä on hyvä näköala saarelle ja merelle. Alempana vuoren rinteellä sijaitsevat Agathe Tykhen pyhäkkö sekä Kynthoksen luola. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan pyhäköt Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat
Naksoslaisten talo

Naksoslaisten talo (Naksoslaisten oikos) oli antiikin aikainen rakennus Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta. thumb|left|240px|Naksoslaisten talon raunioita. Naksoslaisten talo rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 575–560 eaa. Se oli nimensä mukaisesti naksoslaisten rakennuttama ja se toimi näiden kokoontumispaikkana Deloksella. Rakennus korvasi samalla paikalla olleen varhaisemman, 600-luvulla eaa. rakennetun talon. Rakennus oli omistettu Apollonille, ja toimi samalla mahdollisesti jonkinlaisena pyhäkkönä. Se sijaitsi Deloslaisen Apollonin temppelin eteläpuolella lähellä pyhäkköalueen sisäänkäyntiä eli Propylonia. Rakennus oli suorakulmion muotoinen halli, joka oli jaettu kahteen laivaan kahdeksalla kattoa tukeneella pylväällä. Pylväät olivat eri tulkintojen mukaan joko joonialaisia tai doorilaisia. Rakennuksen länsipäässä oli kahden pylvään pylväikkösisäänkäynti ja itäpäässä myöhemmin lisätty neljän joonialaisen pylvään pylväikkösisäänkäynti. Rakennuksen koko oli noin 19,4 x 10 metriä. Rakennuksen varhaisemmassa vaiheessa tiedetään olleen kolme laivaa ja sisäänkäynti pohjoissivulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat
Prytaneion (Delos)

Prytaneion () oli antiikin aikainen prytaneion eli virkamiesten rakennus Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta. Prytaneionin jäänteet on ajoitettu ajalle 500–350 eaa. Rakennus sijaitsi Deloksen pyhäkköalueen eteläosassa Buleuterionin eteläpuolella ja Neorionin länsipuolella. Sen sisäänkäynti oli etelästä. Julkisivussa oli neljän doorilaisen pylvään pylväikkö. Se johti marmoripäällysteiselle sisäpihalle, jonka takana oli kaksi suurempaa huonetta sekä kaksi pienempää huonetta. Suuremmat huoneet toimivat todennäköisesti prytaneiden kokoontumispaikkana, arkistona sekä lepotilana. Kokoontumishuoneessa oli Hestian alttari. Vuodesta 166 eaa. lähtien eli saaren päädyttyä takaisin Ateenan haltuun kaksi rakennuksen huoneista oli omistettu Ateenan ja Rooman demosten kulteille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Deloksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Prytaneionit