EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kalafornian golfkenttä

Kalafornian golfkenttä on Porissa sijaitseva 27-reikäinen golfkenttä, jonka omistaa Porin Golfkerho (PGK). Se sijaitsee Porin läntisen ohikulkutien eli Länsitien varrella Kokemäenjoen Hanhiluodon saaressa. == Historia == Vuonna 1939 perustetun Porin Golfkerhon ensimmäinen kenttä sijaitsi vajaan 10 kilometrin päässä keskustasta Preiviikin Kaarluodossa. Seuraava 9-reikäinen kenttä valmistui Tiilimäen kaupunginosaan Porin lentokentän kupeeseen vuonna 1954. Pelaaminen siirtyi Isomäen urheilukeskukseen vuonna 1963, jossa PGK:n kenttä toimi 1980-luvun alkuun saakka. Kun Isomäen kenttä jäi valtatie 8:n uudelleenjärjestelyiden alle, sai PGK uuden alueen Hanhiluodon luoteispäässä sijaitsevasta Kalaforniasta. Ensimmäisen kerran Kalaforniassa pelattiin vuonna 1985 ja viralliset 9-reikäisen kentän avajaiset vietettiin elokuussa 1987. Sen pääsuunnittelijana toimi arkkitehti Reijo Louhimo, joka on suunnitellut myös Yyterin golfkentän. Vuonna 1992 Kalafornia laajeni 18-reikäiseksi ja samana vuonna kentälle siirrettiin kerhorakennukseksi entinen Delfin Cruises -yhtiön terminaalirakennus Turun satamasta. Lisärakennus pukuhuone- ja saunatiloineen valmistui 2000. Nykyiseen muotoonsa 27-reikäiseksi Kalafornian golfkenttä laajennettiin vuonna 2006. == Paikannimi == Kalafornia on ollut tunnettu kesäisenä virkistysalueena 1800-luvun puolesta välistä saakka. Nimensä alue on saanut Yhdysvaltain Kalifornian osavaltion mukaan, jonne Porin tulitikkutehdas harjoitti vientiä 1860-luvulta lähtien.Seppälä, Aarne: "Kui? – porilaisen käsikirja", s. 164–165. Pori-seura ry 2007. ISBN 978-952-92-3028-0. == Lähteet == *Porin Golfkerhon historiaa ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Kalafornian golfkentän kotisivut Luokka:Suomen golfkentät Luokka:Porin urheilupaikat
Karjalan Sanomat (1934–1936)

Karjalan Sanomat oli Viipurissa vuosina 1934–1936 ilmestynyt sanomalehti. Suomen pienviljelijäin puolueen äänenkannattajaksi perustettu Karjalan Sanomat oli pikemminkin poliittinen sanansaattaja kuin varsinainen uutislehti. Se lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana. Vuonna 1935 kahdesti ja vuonna 1936 kolmesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajana työskenteli Paavo Karhu. ==Lähteet== Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Viipurin media
Karjalan Sanomat (1929–1931)

Karjalan Sanomat oli Viipurissa vuosina 1929–1931 ilmestynyt sanomalehti. Karjalan Sanomat perustettiin edistyspuolueen paikalliseksi äänenkannattajaksi, vaikka se osan aikaa esiintyikin ”puolueista riippumattomana vapaamielisenä viikkolehtenä”. Aluksi kerran ja vuoden 1930 lopusta kolmesti viikossa ilmestynyt lehti lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana. Sen päätoimittajina työskentelivät Henry Flinck (1930) ja Toivo Mero (1930–1931). ==Lähteet== Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Viipurin media
Karjalan Sanomat (Joensuu)

Karjalan Sanomat oli Joensuussa vuosina 1906–1918 ilmestynyt sanomalehti. Joensuun nuorsuomalaiset ryhtyivät perustamaan uutta lehteä Pohjois-Karjalan muututtua suurlakon jälkeen vanhasuomalaiseksi. He onnistuivat hankkimaan entisen äänenkannattajansa julkaisuyhtiön Pohjois-Karjalan Kirjapaino Oy:n osake-enemmistön, lopettivat Pohjois-Karjalan ja perustivat sen tilalle uuden puoluelehden Karjalan Sanomat. Vuoden 1918 hallitusmuotokiistassa julkaisijat osoittautuivat monarkisteiksi ja he päättivät yhdistää lehden samaa poliittista suuntaa kannattaneeseen Karjalaiseen. Karjalan Sanomat lopetettiin ja yhtiön lehtenä jatkoi kokoomuspuolueen äänenkannattajksi ryhtynyt Karjalainen. Karjalan Sanomat ilmestyi aluksi kolmesti ja vuonna 1918 kuudesti viikossa. Viimeisenä vuotenaan se julkaisi myös kolmipäiväistä painosta. Lehden levikki oli 4 400 kappaletta vuonna 1910, 7 550 kappaletta vuonna 1915 ja 10 000 kappaletta vuonna 1918. Sen päätoimittajina työskentelivät Johannes Laine (1907–1909), Ari Pitkänen (1909–1918), Yrjö Juuti (1918) ja Matti Klemola (1918). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Karjalan Sanomat digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Suomalaiset puoluelehdet Luokka:Nuorsuomalainen Puolue Luokka:Joensuun media
Karjalan Sanomat (täsmennyssivu)

Karjalan Sanomat -nimisiä lehtiä on useita: * Karjalan Sanomat, Joensuussa vuosina 1906–1918 ilmestynyt sanomalehti * Karjalan Sanomat, Viipurissa vuosina 1929–1931 ilmestynyt sanomalehti * Karjalan Sanomat, Viipurissa vuosina 1934–1936 ilmestynyt Suomen pienviljelijäin puolueen lehti * Karjalan Sanomat, sanomalehti Suomenmaan nimi vuosina 1942–1945 * Karjalan Sanomat, Petroskoissa ilmestyvä sanomalehti
Kotkan Uutiset

Kotkan Uutiset oli Kotkassa vuosina 1897–1906 ilmestynyt sanomalehti. Ruotsinmielisen Kotka Nyheterin julkaisuyhtiö perusti Kotkan Uutiset suomenmielisten Kotkan Sanomien kilpailijaksi. Sortovuosina linjaltaan perustuslaillisen lehden päätoimittaja Ville Finnberg joutui eroamaan kenraalikuvernööri Bobrikovin vaatimuksesta. Suurlakon jälkeen lehden ohjelmaan tuli nuorsuomalaisten kansanvaltaisia vaatimuksia. Kotkan Uutiset ei pystynyt kilpailemaan kaupungin muiden suomenkielisten lehtien kanssa ja se lopetettiin kannattamattomana. Lehti ilmestyi aluksi kerran, vuodesta 1898 lähtien kahdesti ja viimeisenä vuotenaan kolmesti viikossa. Vuonna 1900 sillä oli 1 500 tilaajaa. Päätoimittajina työskentelivät A. W. Odenwall (1897), Hjalmar Reinholm (1897–1898), Ville Finnberg (1898–1903), Karl Israel Forsman (1903–1905) ja Verneri Vesterdahl (1905–1906). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kotkan Uutiset digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Kotkan media
Harsupyrstö

Harsupyrstö (Sylviorthorhynchus desmursi) eli aiemmalta nimeltään harsupyrstöorneero on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Harsupyrstöä tavataan Argentiinassa ja Chilessä. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Harsupyrstön elinympäristöä ovat metsien tiheiköt. ==Lähteet== Luokka:Orneerot
Andientulikulma

Andientulikulma, aikaisemmalta nimeltään okapyrstö (Aphrastura spinicauda) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. == Levinneisyys == Andientulikulmaa tavataan luonnonvaraisena Argentiinassa ja Chilessä. Falklandinsaarilla olevan kannan alkuperästä ei ole tietoa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Tulikulmat
Je t’aime... moi non plus

Je t’aime... moi non plus (suomeksi ”Rakastan sinua... enkä minäkään”) on Serge Gainsbourgin kirjoittama kappale, joka julkaistiin vuonna 1969. Alun perin Gainsbourg levytti kappaleen duettona Brigitte Bardotin kanssa 1967, mutta tämä versio julkaistiin vasta vuonna 1986. Vuonna 1969 Gainsbourg äänitti kappaleen duettona rakastajansa Jane Birkinin kanssa. Kappale saavutti kansainvälistä menestystä ollen listaykkösenä Iso-Britannissa sekä toiseksi myydyin Irlannissa. Kappaleen radioesittäminen kiellettiin kuitenkin muun muassa Italiassa, Ruotsissa ja Espanjassa, sillä kappaleessa kuullaan naisen orgasmin ääniä. Luokka:Ranskalaiset musiikkikappaleet Luokka:Brigitte Bardot
Delfin Cruises

Delfin Cruises oli suomalainen laivanvarustamo, joka järjesti vuosina 1989–1990 Turusta muun muassa Visbyhyn ja Tukholmaan suuntautuneita risteilyjä. Yhtiön tarkoituksena oli tarjota ylellisempää ja kiireettömämpää matkustamista kuin ajalle tyypilliset autolautat. == Historia == Turussa perustettu Delfin Cruises tilasi vuonna 1988 Rauma-Repolan Rauman telakalta uudentyyppisen risteilyaluksen, jonka suunnittelussa oli otettu huomioon varustamon liikeidean mukaiset vaatimukset. M/S Delfin Clipper valmistui jo vuoden kuluttua kesäkuussa 1989, minkä jälkeen Delfin Cruises tilasi myös toisen, hieman suuremman risteilyaluksen. Delfin Clipper liikennöi keskiviikkoisin ja sunnuntaisin Gotlannin Visbyhyn ja perjantaisin Tukholmaan. Talvikauden risteilyt eivät saavuttaneet toivottua menestystä, ja talvella 1990 alus vuokrattiin Silja Linelle korvaamaan tulipalossa tuhoutunutta Sally Albatrossia. Toisen aluksensa M/S Delfin Caravellen varustamo vastaanotti toukokuussa 1990. Se liikennöi menestyksekkäästi kesän ajan Gotlantiin, Bornholmille, Tallinnaan ja Saarenmaalle, lisäksi aluksella järjestettiin 24 tunnin risteilyjä sekä konferenssimatkoja, joilla yritys tai yhteisö pystyi vuokraamaan koko laivan käyttöönsä. Suomen 1990-luvun alun laman johdosta Delfin Cruises ajautui kuitenkin nopeasti vaikeuksiin, eikä suunniteltu Delfin Caravellen myynti singaporelaiselle yhtiölle toteutunut. Alus päätyi takaisin Rauma-Repolan haltuun, minkä jälkeen Delfin Cruises lopetti toimintansa. Yhtiön Turun satamassa sijainnut terminaalirakennus puolestaan siirrettiin vuonna 1992 Poriin Kalafornian golfkentän klubitaloksi, missä käytössä se on edelleen. == Lähteet == *Littunen, Jussi: "Delfin Cruises - ”Eläköön se pieni ero!”", Ulkomatala nro 3/2011, s. 14–17. *http://ulkomatala.net/magazine/UM_2011-3.pdf *”Lyhytikäinen Delfin”, osio artikkelissa *Delfin Risteilyt Oy, Pörssitieto. ===Viitteet=== Luokka:Entiset suomalaiset varustamot Luokka:Itämeren historia Luokka:Nauvo
Hietikkosarakirva

Hietikkosarakirva (Iziphya bufo) on kirvoihin kuuluva pieni hyönteislaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi (EN)Anders Albrecht, Keijo Mattila, Veikko Rinne, Teemu Rintala & Guy Söderman 2010. Nivelkärsäiset. Julk.: Rassi, P., Hyvärinen, E., Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. . == Koko ja ulkonäkö == Laji on muiden Iziphya-suvun kirvojen tapaan ulkonäöltään muunteleva. Siivettömät aikuiset ovat keltaisia tai vihertävänkeltaisia ja niiden selkäpuolella on tummanharmaata kuviointia. Tyypillisesti kuviointi muodostaa tumman laikkuparin keskiruumiiseen ja tumman kaaren vaharauhasputkien välille, mutta joskus lähes koko eläimen selkäpuoli voi olla musta. Siivellisillä yksilöillä on tumma laikku takaruumiin selkäpuolella sekä laajat tummentumat siipisuonten ympärillä. Ruumiin pituus on 1,4-2,1 mm.Aphids on Worlds Plants Uusimmissa lähteissä lähilajeiksi manittujen Iziphya maculatan, Iziphya austriacan ja Iziphya oettingeniin katsotaan olevan samaa lajia hietikkosarakirvan kanssa. Joka tapauksessa I. austriaca ja I. oettingenii ovat ilmeisesti sama laji. Hyvin pienet ulkonäköerot I. austriaca/oettingenii -lajin ja hietikkosarakirvan välillä voivat johtua erosta ravintokasvissa ja elinympäristössä.Blackman & Eastop "Aphids on the World's Herbaceous Plants and Shrubs" John Wiley & Sons 2008. ISBN 9780470519592 s. 1181 == Levinneisyys == Hietikkosarakirvan levinneisyys ulottuu Euroopasta Iraniin ja Kazakstaniin. Suomessa sitä on tavattu vain Ahvenanmaalta ja Uudenmaan rannikoltaSuomen kirva-atlas: I. bufo . Jos I austriaca on samaa lajia, esiintymiä on huomattavasti laajemmalla alueella aina Lappia myötenSuomen kirva-atlas: I. austriaca . == Elinympäristö ja elintavat == Hietikkosarakirva elää kuivilla, hiekkapohjaisilla mailla, kuten dyynirannoilla ja aroilla. I. austriaca/oettingenii suosii kosteampia elinympäristöjä. Häirittynä kirvat hyppäävät pois kasvilta. Suomen kansallisessa uhanalaisarvioinnissa 2010 laji katsottiin erittäin uhanalaiseksi, kun vuonna 2000 se oli silmälläpidettävä. Lajia uhkaa Itämeren hietikkorantojen kuluminen. == Ravintokasvit == Hietikkosarakirvan ravintokasvi on etenkin hietikkosara (Carex arenaria), mutta se on myös tavattu muilta saroilta (Carex). Mikäli I. austriaca on samaa lajia, ravintokasvi on myös harmaasara (Carex canescens), ja mikäli I. maculata on samaa lajia, ravintokasveihin kuuluu myös sormiheinä (Cynodon dactylon). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Hietikkosarakirva (Iziphya bufo) *Aphid Species File Luokka:Kirvat
Keulankärkikirva

Keulankärkikirva (Nearctaphis vera) on kirvoihin kuuluva pieni hyönteislaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi (EN)Anders Albrecht, Keijo Mattila, Veikko Rinne, Teemu Rintala & Guy Söderman 2010. Nivelkärsäiset. Julk.: Rassi, P., Hyvärinen, E., Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. . == Koko ja ulkonäkö == Siivelliset aikuiset ovat likaisen vihreitä ja pituudeltaan 2,7 mm. Takaruumiissa on poikkijuovia ja 6-jaokkeiset tuntosarvet ovat noin puolen ruumiin mittaiset. Takaruumiin kärjen cauda on kolmiomainen ja hieman vaharauhasputkia pitempi. Siivettömiä aikuisia ei tunneta.Aphids on Worlds Plants Ole E. Heie. The Aphidoidea (Hemiptera) of Fennoscandia and Denmark. IV, Family Aphididae part 1. Brill 1991. ISBN 978-9004095144 s. 28-29 == Levinneisyys == Keulankärkikirva on pienen pohjoisamerikkalaisen Nearctaphis- suvun ainoa palearktinen laji. Siitä on havaintoja Suomessa Etelä-Hämeen ja Etelä-Savon alueiltaSuomen kirva-atlas sekä Venäjällä Kuolan niemimaalta. == Elinympäristö ja elintavat == Nearctaphis-suvun lajien elintavat tunnetaan huonosti. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 laji luokiteltiin erittäin uhanalaiseksi ja vuoden 2000 arvioinnissa vaarantuneeksi. Muutoksen syynä on lajia koskevan tiedon lisääntyminen. Keulankärkikirvan elinympäristöjä ovat harjujen kangasmetsät ja sen uhkatekijöitä ovat rakentaminen ja/tai rakentamiseen liittyvät maansiirrot. == Ravintokasvit == Keulankärkikirvan ravintokasviksi tiedetään ainoastaan idänkeulankärki (Oxytropis sordida). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aphid Species File Luokka:Kirvat
Pierre-Narcisse Guérin

Pierre-Narcisse Guérin (13. maaliskuuta 1774 Pariisi – 16. heinäkuuta 1833 Rooma) oli ranskalainen taidemaalari. Hänen tunnetuimmat teoksensa esittävät antiikin mytologiaan ja antiikin Rooman historiaan liittyviä kohtauksia. Hän oli yksi sukupolvensa menestyneimmistä taidemaalareista.Pierre-Narcisse, Baron Guérin Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 9.7.2014.Pierre-Narcisse Guerin Stephen Ongpin Fine Art. == Elämänvaiheita == Guérin oli kauppiaan poika, joka pääsi 11-vuotiaana opiskelemaan Académie royale de peinture et de sculpture -taideakatemiaan. Vanhemmat olivat ylpeitä poikansa lahjoista ja halusivat hänestä taiteilijan.Pierre Narcisse, baron Guérin Encyclopédie Larousse. Viitattu 9.7.2014. Hän voitti vuonna 1797 Prix de Rome -taiteilija-apurahan ja saavutti menestystä joillain varhaisista teoksistaan. Marcus Sextuksen paluu herätti vuonna 1799 myönteistä huomiota Pariisin salongissa, samoin myöhemmät melodramaattiset ja yleisön taidemakua kosiskelleet Faidra ja Hippolytos (1802) sekä Andromakhe ja Pyrrhos (1810).Nordisk familjebok (1909), s. 543–544 Runeberg.org. Viitattu 9.7.2014. Guérin kehitti tyyliään pidemmälle ja teatraalisempaan suuntaan maalauksissaan Aeneas kertoo Didolle Troijan tuhosta (1813) ja Klytemnestra valmistautuu murhaamaan Agamenmonin (1817). Hän maalasi myös lähemmäs nykyaikaa sijoittuneen teoksen Napoleon armahtaa Kairon kapinalliset (1808). Bourbonien palattua valtaan Ranskassa hän maalasi muun muassa vuonna 1817 ihannoivan muotokuvan Vendéen kapinan rojalistimarttyyrista Henri de la Rochejaqueleinista. Guérin oli sekä Eugène Delacroix’n että Théodore Géricaultin opettaja. Hänen oppilaisiinsa kuului muitakin nimekkäitä taidemaalareita. Hän oli vuodesta 1815 Ranskan instituutin jäsen ja vuodesta 1816 École royale des beaux-arts -taideakatemian professori. Vuosina 1822–1828 hän toimi Ranskan Rooman-Akatemian johtajana. Guérin sai vuonna 1829 kuningas Kaarle X:ltä paronin arvon. Guérin matkusti Roomaan vuonna 1833. Siellä hän sairastui pian saapumisensa jälkeen ja kuoli. Eräiden lähteiden mukaan hän olisi menehtynyt Veronassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1774 syntyneet Luokka:Vuonna 1833 kuolleet
Laillisuuden rajoissa

Laillisuuden rajoissa () on vuonna 1923 ensi-iltansa saanut Frank Lloydin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä melodraamaelokuva, jonka pääosissa ovat Norma Talmadge ja Lew Cody. Laillisuuden rajoissa perustuu Bayard Veillerin samannimiseen näytelmään, jota esitettiin Broadwaylla vuodet 1912-1913. Näytelmä oli saanut ensi-iltansa 11. syyskuuta 1912, ja sen viimeinen ja 541. esitys oli ollut joulukuussa 1913. Näytelmän naispääosassa oli Jane Cowl. Alkuperäisen näytelmän pohjalta Frances Marion laati elokuvan käsikirjoituksen, ja elokuvan tuottivat Norma Talmadge ja Joseph M. Schenck. Laillisuuden rajoissa -elokuvan tuotantoyhtiönä oli Joseph M. Schenck Productions. Laillisuuden rajoissa sai Yhdysvaltain ensi-iltansa New Yorkissa 29. huhtikuuta vuonna 1923, ja seuraavana päivänä elokuva pääsi maanlaajuiseen teatterilevitykseen. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 2. marraskuuta vuonna 1924. Elokuvan levittäjänä oli First National Pictures. Laillisuuden rajoissa julkaistiin DVD:lle 16. maaliskuuta vuonna 2010. DVD-julkaisu sisältää myös Talmadgen Kiki-elokuvan (1926). Elokuvaa säilytetään myös Yhdysvaltain kongressin kirjaston elokuva-arkistossa. == Juoni == Mary Turner (Norma Talmadge) joutuu vankilaan rikoksesta, jota hän ei tehnyt. Hän vannoo kostoa niille ihmisille, jotka lähettivät hänet syyttömänä vankilaan. Kun Mary vapautuu vankilasta, hän aloittaa kostoretkensä - laillisuuden rajoissa. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Laillisuuden rajoissa Silent eran sivustolla * Laillisuuden rajoissa TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1923 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Melodraamat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Frank Lloydin ohjaamat elokuvat
Ruostepiikkipyrstö

Ruostepiikkipyrstö (Leptasthenura fuliginiceps) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Rusotepiikkipyrstöä tavataan Argentiinassa ja Boliviassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Piikkipyrstöt
Suhon majakka

Suhon majakka sijaitsee Venäjällä Laatokan kaakkoisosassa noin 35 kilometriä luoteeseen Novaja Ladogan kaupungista. Vuonna 1891 rakennettu majakka sijaitsee matalikolle rakennetulla keinotekoisella saarella. Punavalkoisen kahdeksankulmasen kivisen majakkatornin korkeus on 24 metriä ja majakan valo on 27 metrin korkeudessa. Majakan yhteydessä oleva majakanvartijan talo on raunioitunut. Jatkosodan aikana saksalaisista tykkilautoista ja neljästä italialaisesta MAS-moottoritorpedoveneestä muodostettu laivue yritti 22. lokakuuta 1942 tuhota Suhon majakan ja saarella olleen tykkipatterin. Saksalaiset pääsivät maihin saarelle mutta joutuivat pian vetäytymään takaisin aluksiinsa. Majakkaa ei saatu tuhottua ja 23 maihinnousuun osallstuneesta aluksesta vaurioitui tai katosi 17. == Lähteet == * Lighthouses of Russia: Lake Ladoga : Ostrov Sukho (Suho Island, Dry, Vironsaari) (2) * Sotatoimet Laatokalla 1941 - 1944 Luokka:Venäjän_majakat
Édouard Detaille

Jean Baptiste Édouard Detaille (5. lokakuuta 1848 Pariisi – 23. joulukuuta 1912 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari, joka tunnetaan parhaiten sotilaselämää ja historiallisia taisteluita esittävistä realistisista historiamaalauksistaan.Antoine-Jean, Baron Gros Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 9.7.2014. Detaille oli vuodesta 1865 Ernest Meissonierin oppilaana ja debytoi Pariisin salongissa vuonna 1867. Hän erikoistui jo varhain sotilaselämää kuvaaviin maalauksiin ja osallistui vuosien 1870–1871 Ranskan–Saksan sotaan, joka innoitti monia hänen myöhemmistä töistään.Nordisk familjebok (1907), s. 244–245 Runeberg.org. Viitattu 9.7.2014. Näihin kuuluu muun muassa 1879 valmistunut Champignyn puolustus. Detaille kehitti Meissonierin tyyliin perustuneen tekniikan, jonka päämääränä oli yksityiskohtainen tarkkuus. Hän hankki laajat tiedot sotilasmaailmasta, minkä ansiosta hänen taiteellinen tuotantonsa on toiminut lähteenä Ranskan 1800-luvun jälkipuoliskon sotahistorian tutkimukselle. Detaille kuvitti yhdessä Alphonse de Neuvillen kanssa vuonna 1883 valmistuneen kaksiosaisen Ranskan armeijaa esitelleen teoksen L’armée française, types et uniformes. Vuosina 1882 ja 1883 hän maalasi Neuvillen kanssa kaksi Ranskan–Saksan sodan taisteluihin liittynyttä suurta panoraamaa.Édouard Detaille Encyclopédie Larousse. Viitattu 9.7.2014. Detaille osallistui myös Ranskan armeijan Tunisian-sotaretkeen, mikä antoi hänelle joitain uusia aiheita. Lisäksi hän teki joitain ulkomaanmatkoja, joiden aikana hän tutustui Englannin, Itävallan ja Venäjän armeijoihin ja niiden univormuihin. Detaillen tunnetuimmat työt ovat Napoleonia ja hänen armeijaansa esittäviä historiamaalauksia, joihin hän liitti usein legendoja ja tunteilua. Eräs Detaillen tunnetuista töistä on myös vuonna 1888 valmistunut Uni, joka kuvaa harjoitusleirillä nukkuvia ranskalaisia sotilaita uneksimassa menneiden aikojen suurista voitoista. Teos on tulkittu tuen ilmaisuksi tuolloin huipussaan olleen boulangistisen liikkeen revanssiajatuksille.Le Rêve Musée d’Orsay. Viitattu 9.7.2014. Detaille teki julkisina tilaustöinä joitain suuria maalauksia, muun muassa vuosina 1900–1902 kaksi vallankumoussotiin ja Napoleonin voittoihin liittynyttä maalausta Pariisin kaupungintaloon sekä 1905 Vers la gloire -triptyykin Panthéoniin. Hän maalasi myös muotokuvia ja joitain ei-sotilaallisia aiheita. Lisäksi hän oli lahjakas näyttelijä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet Luokka:Historiamaalarit
Ruosteharsupyrstö

Ruosteharsupyrstö eli säämiskäpiikkipyrstö, aikaisemmalta nimeltään tiaisokapyrstö (Sylviorthorhynchus yanacensis) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. == Levinneisyys == Ruosteharsupyrstöä tavataan Argentiinassa, Boliviassa ja Perussa. Lajin levinneisyysalue ja populaatio ovat suhteellisen pienet, ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Orneerot
Töyhtöpiikkipyrstö

Töyhtöpiikkipyrstö (Leptasthenura platensis) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Töyhtöpiikkipyrstöä tavataan Argentiinassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Piikkipyrstöt
Mustapiikkipyrstö

Mustapiikkipyrstö (Leptasthenura aegithaloides) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Mustapiikkipyrstöä tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Chilessä ja Perussa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Piikkipyrstöt
Pähkinäpiikkipyrstö

Pähkinäpiikkipyrstö (Leptasthenura striolata) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Pähkinäpiikkipyrstöä tavataan Brasiliassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Piikkipyrstöt
Perunpiikkipyrstö

Perunpiikkipyrstö (Leptasthenura pileata) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Perunpiikkipyrstöä tavataan Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Piikkipyrstöt
Vuoripiikkipyrstö

Vuoripiikkipyrstö (Leptasthenura xenothorax) on uhanalainen orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Vuoripiikkipyrstöä tavataan Perussa. Lajin populaatio ja levinneisyysalue ovat hyvin pienet, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi. ==Lähteet== Luokka:Piikkipyrstöt
Pikkupiikkipyrstö

Pikkupiikkipyrstö (Leptasthenura striata) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. == Levinneisyys == Pikkupiikkipyrstöä tavataan Chilessä ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen laajuus on 188 000 neliökilometriä. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Piikkipyrstöt
Herttuattaren henkivartija

Herttuattaren henkivartija () on vuonna 1923 ensi-iltansa saanut Frank Lloydin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen mykkä melodraamaelokuva, jonka pääosassa on Norma Talmadge. Herttuattaren henkivartija sijoittuu vuoden 1572 Ranskaan, missä Katariina de’ Medici painostaa kuningas Kaarle IX:tä antamaan käskyn, että kaikki vääräuskoiset hugenotit on surmattava. Käskystä seuraa pärttylinyön verilöyly. Herttuattaren henkivartija perustuu H. B. Somervillen samannimiseen romaaniin (1914), jonka pohjalta ohjaaja Lloyd laati käsikirjoituksen. Joseph M. Schenck ja Talmadge olivat elokuvan tuottajina, ja tuotantoyhtiönä oli Norma Talmadge Film Corporation. Herttuattaren henkivartija sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 6. elokuuta vuonna 1923. Suomessa elokuva ilmestyi elokuvateattereihin 19. tammikuuta vuonna 1925. Elokuvan levittäjänä toimi First National Pictures. Herttuattaren henkivartijaa säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjaston ja New Yorkin Rochesterissa sijaitsevan George Eastman House -taidemuseon elokuva-arkistoissa. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Herttuattaren henkivartija Silent era -sivustolla * Herttuattaren henkivartija TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1923 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Melodraamat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Frank Lloydin ohjaamat elokuvat
Isopiikkipyrstö

Isopiikkipyrstö (Leptasthenura setaria) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Isopiikkipyrstöä tavataan Argentiinassa ja Brasiliassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, mutta sen arvellaan olevan vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia. ==Lähteet== Luokka:Piikkipyrstöt
Luettelo New Brunswickin kunnista

Luettelo New Brunswickin kunnista käsittää Kanadan provinssin New Brunswickin kunnat. New Brunswick on jaettu 105 kuntaan. Kuntia on neljää tyyppiä: kaupungit (cities), maalaiskunnat (rural communities), kaupunkikunnat (towns) ja kylät (villages). ==Kaupungit== *Bathurst *Campbellton *Dieppe *Edmundston *Fredericton *Miramichi *Moncton *Saint John ==Maalaiskunnat== *Beaubassin East *Campobello Island *Kedgwick Kedgwickistä tuli maalaiskunta vuonna 2012: *Saint-André *Upper Miramichi ==Kaupunkikunnat== *Beresford *Bouctouche *Caraquet *Dalhousie *Florenceville-Bristol *Grand Bay-Westfield *Grand Falls *Hampton *Hartland *Lamèque *Nackawic *Oromocto *Quispamsis *Richibucto *Riverview *Rothesay *Sackville *Saint Andrews *Saint-Léonard *Saint-Quentin *Shediac *Shippagan *St. George *St. Stephen *Sussex *Tracadie-Sheila *Woodstock ==Kylät== *Alma *Aroostook *Athoville *Baker-Brook *Balmoral *Bas- Caraquet *Bath *Belledune *Bertrand *Blacks Harbour *Blackville *Cambridge- Narrows *Canterbury *Cap-Pelé *Centreville *Charlo *Chipman *Clair *Doaktown *Dorchester *Drummond *Eel River Crossing *Fredericton Junction *Gagetown *Grand Manan *Grande-Anse *Harvey *Hillsborough *Lac-Baker *Le Goulet *Maisonette *McAdam *Meductic *Memramcook *Millville *Minto *Neguac *New Maryland *Nigadoo *Norton *Paquetville *Perth-Andover *Petitcodiac *Petit- Rocher *Plaster Rock *Pointe-Verte *Port Elgin *Rexton *Riverside-Albert *Rivière-Verte *Rogersville *Saint-Antoine *Sainte-Anne-de-Madawaska *Sainte- Marie-Saint-Raphaël *Saint-François-de-Madawaska *Saint-Hilaire *Saint-Léolin *Saint-Louis-de-Kent *Salisbury *St. Martins *Stanley *St-Isidore *Sussex Corner *Tide Head *Tracy ==Lähteet== * New Brunswick
Benguelandelfiini

Benguelandelfiini (Cephalorhynchus heavisidii) eli namibiandelfiini on kirjodelfiinien sukuun kuuluva laji. Benguelandelfiinillä, kuten kaikkilla kirjodelfiineillä, on vankka rakenne ja tylppä kuono. Sen vatsapuolella on valkoisia kuvioita. Benguelandelfiiniä tavataan Afrikan lounaisosan rannikolla. Se elää yleensä melko kylmissä vesissä, 9–19 °C:ssa. Benguelandelfiinit elävät joko yksin tai pienissä laumoissa. Laji käyttää ravintona kaloja ja mustekaloja. Benguelandelfiini on rauhoitettu. Sitä kuitenkin pyydetään laittomasti ja sen lisäksi lajia uhkaavia tekijöitä ovat verkkokalastus, liikenne ja saasteet. Benguelandelfiinin kokonaisyksilömäärää ei ole tiedossa, mutta levinneisyysosan eteläosissa se vaikuttaa olevan suhteellisen runsaslukuinen. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto pitää lajia silmälläpidettävänä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Namibiandelfiini (Cephalorhynchus heavisidii) *ITIS: Cephalorhynchus heavisidii *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Cephalorhynchus heavisidii, Heaviside's dolphin *Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Cephalorhynchus heavisidii Luokka:Kirjodelfiinit
Operaatio Tähti

Operaatio Tähti () oli puna-armeijan operaatio toisessa maailmansodassa itärintamalla. Se oli seurausta Stalingradin taistelusta. Operaation tarkoituksena oli vallata Harkovan ja Kurskin kaupungit, ja sen suorittivat 2. helmikuuta 1943 alkaen Filipp Golikovin johtaman Voronežin rintaman joukot. Puna-armeija onnistui valtaamaan molemmat kaupungit, mutta huoltolinjojen venymisen seurauksena sotamarsalkka Erich von Manstein onnistui suorittamaan vastahyökkäyksen, jonka seurauksena Harkova vallattiin takaisin kolmannessa Harkovan taistelussa. Yritys Kurskin takaisin valtaamiseksi kuitenkin epäonnistui Kurskin taistelussa. Operaatio suoritettiin samanaikaisesti operaatio Gallopin kanssa. ==Aiheesta muualla== *Glantz, David M. (1991). From the Don to the Dnepr: Soviet Offensive Operations, December 1942-August 1943. London, England: Frank Cass. ISBN 0-7146-4064-6. s. 151 Luokka:Neuvostoliiton talvihyökkäys 1942–1943
Operaatio Gallop

Operaatio Gallop oli toisessa maailmansodassa puna-armeijan suorittama sotilasoperaatio itärintamalla. Operaatio alkoi 29. tammikuuta 1943 ja sen suorittivat Nikolai Vatutinin komentaman Luoteen rintaman joukot. Se oli seurausta Stalingradin taistelusta. Operaation tarkoituksena oli murtautua heikkojen saksalaisten linjojen läpi ja vallata Luhanskin ja Donetskin kaupungit ja edetä Asovanmerelle katkaisten saksalaisten joukot Donetskin itäpuolelta. Yhdessä operaatio Zvesdan kanssa neuvostojoukot murtautuivat heikkojen saksalaislinjojen läpi työntäen saksalaiset Luhanskin länsipuolelle. Saksalaiset muodostivat uuden Erich von Mansteinin komentaman Etelän armeijaryhmän, joka muodostettiin armeijaryhmä A:n, B:n ja armeijaryhmä Donin hajonneista osastoista, ja onnistuivat neuvostoliittolaisten joukkojen huoltolinjojen venymisen seurauksena käynnistämään vastahyökkäyksen ja valtaamaan Harkovan takaisin Kolmannessa Harkovan taistelussa. Saksalaiset aloittivat viimeisen hyökkäyksensä Kurskia kohti, joka torjuttiin heinäkuussa 1943. ==Aiheesta muualla== *Glantz, David M. (1995). When Titans Clashed: How the Red Army Stopped Hitler. Lawrence, KS: University Press of Kansas. ISBN 0-70060-899-0. *Nipe, George M. Jr. (2000). Last Victory in Russia: The SS- Panzerkorps and Manstein's Kharkov Counteroffensive—February–March 1943. Atglen, PA: Schiffer Publishing. ISBN 0-76431-186-7. Gallop
The Curse of Capistrano

The Curse of Capistrano on alun perin 1919 lukemistolehtenä julkaistu Johnston McCulleyn kirjoittama novelli, joka on ensimmäinen tarina kuvitteellisesta sankarista Zorrosta. Tarina julkaistiin myöhemmin 1924 kirjana ja nimettiin 1920 ilmestyneen elokuvan mukaan The Mark of Zorro. ==Julkaisuhistoria== McCulleyn tarina julkaistiin All-Story Weekly lehdessä 9. elokuuta - 6. syyskuuta 1919 välisenä aikana. Vuotta myöhemmin siitä tehtiin elokuva Zorron merkki, jonka suosion myötä kirjoja kustantava Grosset & Dunlap julkaisi tarinan samalla nimellä kirjana 1924."The Curse of Capistrano" by Johnston McCulley ==Tarina== Eletään 1800-lukua, kun Kalifornia on Espanjan hallinnassa. Kalifornian intiaanit ovat joutuneet korruptoituneiden armeijan komentajien uhreiksi. Rikkaaseen tilanomistaja sukuun kuuluva Don Diego Vega elää salaa kaksoiselämää pyrkiessään taistelemaan korruptiota vastaan mustaan pukeutuneena lainsuojattomana sankarina Zorrona. Häntä avustaa kuuro ja mykkä palvelija Bernardo, kun Zorro pyrkii pääosin estämään kapteeni Ramonin ja kersantti Gonzalesin huonot aikeet. Don Diegon elämään vaikuttaa myös hänen rakkauden kohteensa Lolita Pulido, kun hänen isänsä Alejandro Vega neuvottelee köyhtyneen tilanomistajan Pulidon kanssa poikansa menevänsä naimisiin nuoren aatelisnaisen kanssa. Sitä vastoin Lolita on kiinnostunut urheasta Zorrosta, kuin kömpelöstä ja musikaalisesta Diegosta.100 Years of “The Curse of Capistrano” pulpfest.com 9.8.2019 Viitattu 2.12.2019 Tarina sijoittuu useisiin eri kaupunkeihin ja kyliin, kuten Pueblo de Los Ángelesiin ja San Juan Capistranoon. ==Lähteet== Luokka:Zorro Luokka:Vuoden 1924 kirjat Luokka:Yhdysvaltalaiset novellikokoelmat
Death Race (videopeli)

Death Race on Exidyn kehittämä ja julkaisema kolikkopeli, joka julkaistiin alun perin vuonna 1976 Yhdysvalloissa. Peli kehitettiin Death Race 2000 -elokuvan innoittamana. Death Racessa ideana on ohjata autoa ja kerätä pisteitä ajamalla kentällä olevien otusten päälle. Peli on yksi kiistellyimmistä peleistä. Sen on pelätty innostavan holtittomaan ajamiseen.Guinness World Records 2009 Gamer's Edition s. 110. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1976 videopelit Luokka:Ajopelit Luokka:Kolikkopelit
Ostajan oikeudella

Ostajan oikeudella () on vuonna 1918 ensi-iltansa saanut Charles Millerin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä melodraama, jonka pääosissa ovat Norma Talmadge ja Eugene O’Brien. Ostajan oikeudella kertoo Margot Hughesista, joka avioituu varakkaan miehen kanssa, vaikka hän rakastaa erästä toista. Ostajan oikeudella perustuu Margery Land Mayn novelliin, jonka pohjalta Harry O. Hoyt laati elokuvan käsikirjoituksen. Elokuva kuvattiin New Yorkissa työnimellä The Man Who Bought a Wife. Ostajan oikeudella tuotti Joseph M. Schenck, ja elokuvan tuotantoyhtiönä oli Norma Talmadge Film Corporation. Ostajan oikeudella sai Yhdysvaltain ensi-iltansa helmikuussa vuonna 1918. Suomessa elokuva sai ensi- illan 15. huhtikuuta vuonna 1923. Elokuvan levittäjänä toimi Lewis J. Selznickin Select Pictures Corporation -yhtiö. Ostajan oikeudella -elokuvaa säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjaston elokuva-arkistossa. Elokuva on muuten säilynyt kokonaan, mutta puolet kuudennesta kelasta on ajan kuluessa huonontunut käyttökelvottomaksi. Ostajan oikeudella esitettiin 3. syyskuuta vuonna 2011 Hollywoodissa pidetyissä Cineconin klassikkoelokuvajuhlilla. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Ostajan oikeudella Silent era -sivustolla * Ostajan oikeudella TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1918 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Melodraamat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat Luokka:Novelleihin perustuvat elokuvat
Haaga (Turku)

Haaga () on kaupunginosa, kylä ja kartano Turussa Liedon ja Kaarinan rajalla. Haagan kaupunginosa rajoittuu lännessä Turun Metsämäkeen, etelässä Kaarinan Ravattulaan, pohjoisessa Liedon Pahkaan, idässä Liedon Vanhalinnaan ja kaakossa Liedon Littoisten kylään. ==Luonto== Haagan kaupunginosan länsipuolella, osittain Haagan kylän alueella, virtaa Vähäjoen sivuhaara Topinoja. Idässä Haaga rajoittuu Aurajoen laaksoon vastapäätä Vanhalinnantietä ympäröivää peltoaukeaa. ==Historia== Vuoteen 1988 saakka Haagan kylä ja kartano kuuluivat Kaarinaan, jolloin ne liitettiin Turun kaupunkiin. Aurajoen rannalla sijaitsevat kolme pientä kiinteistöä (Riippusillantie 43, 44 ja 45) jäivät edelleen osaksi Kaarinaa. Samassa yhteydessä Liedosta Turkuun ja Haagan kaupunginosaan liitettiin metsäinen Myllymäki sekä mäen ja joen väliin jäävät pellot ja kiinteistö osoitteessa Haagantie 99. ==Kulttuuriympäristö== Kulttuuriympäristönä kokonaisuuden muodostava Haagan kartano on yhdessä vastapäisen Vanhalinnan linnavuoren kanssa osa Aurajokilaakson valtakunnallisesti arvokasta maisema-aluetta. ==Tunnettuja haagalaisia== Haagan kartanon omistajana on 2000-luvulla vaikuttanut turkulainen toimittaja ja pakinoitsija Markku Heikkilä. ==Lähteet== Luokka:Turun kaupunginosat Luokka:Turun kylät Luokka:Turun kartanot
Helsinki POP SHOW

Helsinki POP SHOW oli Helsingissä järjestetty konsertti, joka pidettiin Helsinki Cup -jalkapalloturnauksen yhteydessä, Helsingin Olympiastadionilla. Tapahtuma järjestettiin 9. heinäkuuta 2014. Tapahtumassa esiintyi useita eri esiintyjiä, kuten artisteja. == Esiintyjät == *Robin *Kasmir *Teflon Brothers *Janna *Justimus *Nikolai Alho *Krista Siegfrids *Molly *Free Spirit *Kim Herold *Noora Karma *TCT *Jontte Valosaari *Darude *Duudsonit == Lähteet == Luokka:Helsingin tapahtumat
Smedsby

Smedsby voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Sepänkylä (), kaupunginosa Espoossa * Smedsby, kylä Karjaalla * Sepänkylä (Smedsby), kylä Kirkkonummella * Sepänkylä (Smedsby), Mustasaaren kunnan keskustaajama * Seppämäki (Smedsby), kylä Särkisalossa ==Katso myös== * Smedsbyn, pientaajama Luulajan kunnassa Ruotsissa * Smedby
Smedby

Smedby voi tarkoittaa seuraavia asioita Ruotsissa: * Smedby, taajama Kalmarin kunnassa * Smedby, kaupunginosa Norrköpingissä * Smedby, asuinalue Upplands Väsbyn kunnassa * Smedbyn piiri, piiri Mörbylångan kunnassa * Smedby AIS, jalkapalloseura Norrköpingistä ==Katso myös== * Smedsby
Rakkauden korkea veisu

Rakkauden korkea veisu () on Chester M. Franklinin ja Frances Marionin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä romanttinen draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1923. Draamaelokuvan pääosassa on Norma Talmadge, joka toimi myös elokuvan tuottajana Joseph M. Schenckin kanssa. Rakkauden korkea veisu sijoittuu arabimaahan, missä tanssija Noorma-hal yrittää suojella rakastamaansa ranskalaista agenttia. Rakkauden korkea veisu perustuu Margaret Petersonin romaaniin Dust of Desire (1922), jonka pohjalta ohjaajana toiminut Marion laati elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuotantoyhtiönä oli Norma Talmadge Film Corporation, ja se sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 24. joulukuuta vuonna 1923. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 26. tammikuuta vuonna 1925. Rakkauden korkea veisu -elokuvan levittäjänä toimi First National Pictures. Elokuvan kokonaan säilynyttä kopiota säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjaston elokuva-arkistossa. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Rakkauden korkea veisu Silent eran sivustolla * Rakkauden korkea veisu TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1923 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Melodraamat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Automorfinen muoto

Automorfimuoto on harmonisessa analyysissä ja lukuteoriassa hyvin käyttäytyviä funktioita topologiselta ryhmältä G kompleksiluvuille tai kompleksiselle vektoriavaruudelle, joka on topologisen ryhmän diskreetin aliryhmän \Gamma \subset G toiminnan invariantti. Automorfiset muodot ovat jaksollisten funktioiden yleistyksiä euklidiselta avaruudelta topologisiin ryhmiin. Modulimuodot ovat automorfimuotoja, jotka ovat määritelty yli ryhmien SL(2, R) tai PSL(2, R), jossa diskreetti aliryhmä on moduliryhmä tai eräs sen kongruenssialiryhmistä. Tässä mielessä automorfimuotojen teoria on modulimuotojen teorian yleistys. Poincaré keksi ensimmäisenä automorfimuodot trigonometristen- ja elliptisten funktioden yleistyksenä. Langlandin otaksumien kautta automorfimuodot ovat keskeisessä asemassa modernissa lukuteoriassa.Automorphic Forms: A Brief Introduction, https://icerm.brown.edu/materials/Slides/sp-s13-off_weeks/Automorphic_Forms- _A_Brief_Introduction == Lähteet == Luokka:Lien ryhmät *
Paimala

Paimala on kaupunginosa ja kylä Turussa lähellä Liedon rajaa. Kaupunginosana Paimala rajoittuu lännessä Saramäen, Urusvuoren ja Moision kaupunginosiin, pohjoisessa Yli-Maarian, Koskennurmen ja Jäkärlän kaupunginosiin, idässä Taston kaupunginosaan ja Lietoon sekä etelässä Metsämäen kaupunginosaan. Paimalan luonnonympäristöä hallitsee Turun Vähäjokeen padottu Maarian allas. Paattisten ja Paimalan kaupunginosien yrityksistä suuri osa on kauppapuutarhoja. Paimalassa toimii muun muassa Huiskulan puutarha, joka oli vuonna 2008 Suomen suurin kasvihuoneyritys. ==Lähteet== Luokka:Turun kaupunginosat Luokka:Maarian kylät
Ejby

Ejby voi tarkoittaa seuraavia paikannimiä Tanskassa: * Ejby, asuinalue Glostrupin kunnassa * Ejby, taajama, pitäjä ja entinen kunta Middelfartin kunnassa ** Ejbyn kirkko, kirkko Middelfartin kunnassa * Ejby, taajama, pitäjä ja entinen kunta Køgen kunnassa ** Ejbyn kirkko, kirkko Køgen kunnassa * Ejby, taajama Lejren kunnassa ==Katso myös== * Ejbyn kalkki
Luettelo Prinssi Edwardin saaren kunnista

Luettelo Prinssi Edwardin saaren kunnista käsittää Kanadan provinssin Prinssi Edwardin saaren kunnat. Provinssi on jaettu 74 kuntaan, joilla on kolme eri tasoa: kaupungit (city), kaupunkikunnat (town) ja kunnat (communities). *Charlottetown, city *Summerside, city *Alberton, town *Borden-Carleton, town *Cornwall, town *Georgetown, town *Kensington, town *Montague, town *North Rustico, town *O'Leary, town *Souris, town *Stratford, town *Abrams Village *Afton *Alexandra *Annandale-Little Pond-Howe Bay *Bedeque *Belfast *Bonshaw *Brackley *Breadalbane *Brudenell *Cardigan *Central Bedeque *Central Kings *Clyde River *Crapaud *Darlington *Eastern Kings *Ellerslie-Bideford *Grand Tracadie *Greenmount-Montrose *Hampshire *Hazelbrook *Hunter River *Kingston *Kinkora *Lady Slipper *Linkletter *Lorne Valley *Lot 11 and Area *Lower Montague *Malpeque Bay *Meadowbank *Miltonvale Park *Miminegash *Miscouche *Morell *Mount Stewart *Murray Harbour *Murray River *New Haven-Riverdale *North Shore *North Wiltshire *Northport *Pleasant Grove *Resort Municipality *Sherbrooke *Souris West *St. Felix *St. Louis *St. Nicholas *St. Peters Bay *Tignish *Tignish Shore *Tyne Valley *Union Road *Valleyfield *Victoria *Warren Grove *Wellington *West River *Winsloe South *York ==Lähteet== * Prinssi Edwardin saari
Tasto

Tasto on kaupunginosa Turussa Liedon rajalla. Se sijoittuu Turun Vähäjokeen padotun Maarian altaan itäpuolelle Maarian altaan ja Liedon rajan väliin. Taston eteläosassa sijaitsee nykyään Turkuun kuuluva entisen Maarian pitäjän Haihun kylä. Pohjoisosa on Maarian altaaseen Myllyojan sillan luona rajoittuvaa metsää. ==Lähteet== Luokka:Turun kaupunginosat
Samaran kuvernementti

Samaran kuvernementti () oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti vuosina 1851–1928. Se sijaitsi Volgan itäpuolella ja sitä reunustivat pohjoisessa Kazanin kuvernementti, lännessä Simbirskin ja Saratovin kuvernementit, etelässä Astrahanin kuvernementti ja idässä Ufan ja Orenburgin kuvernementit ja Uralin alue. Kuvernementin pinta-ala oli noin 155 588 km² ja vuonna 1897 siellä oli 860 021 asukasta. Alueen pääkaupunki oli Samara (89 999 as.). Kuvernementti oli jaettu seitsemään kihlakuntaan, jotka oli nimetty kihlakuntakaupunkiensa mukaan: Bugulma, Buguruslan, Busuluk, Nikolajevsk (myöhempi Pugatšov), Novouzensk, Samara ja Stavropol (myöhempi Togliatti). Kielellis-etniseltä jakaumaltaan kuvernemetti oli vuonna 1897 vahvasti ei- venäläinen. Suurinta kieliryhmää edustivat uzbekit (59,0 %) ja tadžikit (26,8 %). Venäläisiä oli vain 1,5 % kuvernementin väestöstä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Venäjän keisarikunnan kuvernementit
Vera Räsänen

Vera Maria Räsänen (s. Vesa Räsänen, 9. elokuuta 1967 Orimattila) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edustaa Kuusankosken Kisaa. Vuoteen 2014 asti hän edusti Lahden Ahkeraa. Hänellä oli heinäkuusta 2014 alkaen ehdollinen kilpailuoikeus Suomen Urheiluliiton alaisten kilpailuiden naisten sarjoissa. Joulukuussa 2014 Räsäselle myönnettiin pysyvä oikeus naisten sarjoihin 8. tammikuuta 2015 alkaen hänen korjattuaan sukupuolensa naiseksi. Kalevan kisoissa hän on karsiutunut kaikkina osallistumisvuosinaan loppukilpailusta. Parhaimmillaan hän oli vuosina 2014, 2018, 2019 karsinnan 16. Räsäsen ennätys on 3. kesäkuuta 2015 Lappeenrannassa työnnetty 12,69. ==Lähteet== *http://yle.fi/urheilu/sukupuoltaan_korjannut_saa_osallistua_kalevan_kisoihin/7347146 *http://www.hs.fi/urheilu/Sukupuolensa+korjannut+R%C3%A4s%C3%A4nen+j%C3%A4i+naisten+kuulassa+viidenneksi/a1404881332884 *http://www.hs.fi/elama/Sukupuolensa+korjannut+kuulanty%C3%B6nt%C3%A4j%C3%A4+Ainakin+parempi+keino+kuin+doping/a1405478445644 *http://www.hs.fi/urheilu/a1419304216514 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kari Virta

pienoiskuva|Oulun yliopiston rakennuksia Linnanmaan kampuksella Kari Virta (3. helmikuuta 1932 Helsinki – 6. toukokuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka tunnetaan erityisesti Oulun yliopiston rakennusten suunnittelusta. ==Elämä ja ura== Kari Virta valmistui Teknillisestä korkeakoulusta 1957. Hän perusti opiskelutoverinsa Timo Penttilän kanssa arkkitehtitoimiston, joka toimi vuosina 1955–1962. Toimisto suunnitteli muun muassa Tampereen työväenopiston Sampolan talon ja Helsingin Kaupunginteatterin rakennuksen. Vuonna 1962 Virta siirtyi omaan arkkitehtitoimistoonsa, jossa hän toimi vuoteen 1999 asti. Tänä aikana hänen merkittävin työnsä oli Oulun yliopiston rakennusten suunnittelu. Työ alkoi pohjoismaisesta arkkitehtikilpailusta 1968 ja kesti noin 30 vuotta. Virralle myönnettiin professorin arvonimi 1992 ja Oulun yliopiston kunniatohtorin arvo 2009. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kari Virran muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
South Dakota -luokka (1939)

South Dakota -luokka oli Yhdysvaltain laivaston neljän taistelulaivan muodostama alusluokka, joka oli samalla toinen South Dakota -luokaksi nimetty ensimmäisen tultua peruutettua 1920-luvulla Washingtonin laivastosopimuksen seurauksena. == Suunnittelu == Luokan alukset olivat paremmin suojattuja kuin edeltäneen North Carolina -luokan alukset, mutta niiden pääaseistus oli samat yhdeksän 16 tuuman 45 pituuskaliiperin Mark 6 -tykkiä kolmiputkisissa torneissa. Alukset voi erottaa edeltäneestä luokasta yhdestä savuhormistaan, kun taas North Carolina -luokan aluksilla savuhormeja oli kaksi. Valmistus alkoi hieman ennen toisen maailmansodan alkamista vuoden 1939 budjetissa. Alusten vuonna 1942 tapahtuneen palvelukseenoton jälkeen ne olivat Atlantilla ja Tyynellämerellä. Kaikki alukset poistettiin palveluksesta sodan jälkeen kahden tultua romutetuksi ja kahdesta tuli museo. == Alukset == South Dakota -luokan taistelulaivatGardiner, Robert s. 98Whitley, M. J. s. 297 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo USS South Dakota New York Shipbuilding Corporation, Camden, New Jersey 5. heinäkuuta 1939 7. kesäkuuta 1941 20. maaliskuuta 1942 poistettu alusluettelosta 1. kesäkuuta 1962 myyty romutettavaksi 25. lokakuuta 1962 USS Indiana Newport News Shipbuilding 20. marraskuuta 1939 21. marraskuuta 1941 30. huhtikuuta 1942 poistettu alusluettelosta 1. kesäkuuta 1962 myyty romutettavaksi 23. lokakuuta 1963 USS Massachusetts Bethlehem Steel Corporation, Fore River 20. heinäkuuta 1939 23. syyskuuta 1941 12. toukokuuta 1942 poistettu alusluettelosta 1. kesäkuuta 1962 museolaivana 14. elokuuta 1965 alkaen USS Alabama Norfolkin laivastontelakka 1. helmikuuta 1940 16. helmikuuta 1942 16. elokuuta 1942 poistettu alusluettelosta 1. kesäkuuta 1962 museolaivana 11. kesäkuuta 1964 alkaen ==Lähteet== * * === Viitteet === *
Peyton Place

Peyton Place tarkoittaa seuraavia: * Kaupunki nimeltä Peyton Place, Grace Metaliousin romaani vuodelta 1956 * Vihan tyyssija, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1957 * Paluu Peyton Placeen, jatkoa Grace Metaliousin romaanille Kaupunki nimeltä Peyton Place * Paluu Peyton Placeen, kirjaan pohjautuva elokuva vuodelta 1961 * Peyton Place, televisiosarja jota tuotettiin 1960-luvulla
Norbert Lammert

Norbert Lammert (s. 16. marraskuuta 1948 Bochum) on saksalainen CDU:n poliitikko. Hän on ollut Saksan liittopäivien puhemies lokakuusta 2005. Lammert on opiskellut valtio-oppia, modernia historiaa ja sosiaalista taloustiedettä Bochumin ja Oxfordin yliopistoissa. Hän väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi vuonna 1975. CDU:n jäsen Lammert on ollut vuodesta 1966. Liittopäiville hänet valittiin ensimmäisen kerran vuonna 1980. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kristillisdemokraattiset poliitikot Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Saksan liittopäivien puhemiehet