EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Cat Fanciers of Finland

Cat Fanciers of Finland ry (CFF) on maailman suurimman rotukissarekisterin, yhdysvaltalaisen Cat Fanciers’ Associationin (CFA), suomalainen jäsenjärjestö. == Historia == Cat Fanciers of Finland ry perustettiin keväällä 2006 ja yhdistysrekisteriin se merkittiin vuonna 2008. Yhdistyksen tavoitteena on kaikkien kissojen hyvinvoinnin edistäminen, rotukissojen kasvattaminen Cat Fanciers’ Associationin hyväksymien standardien mukaisesti, kissanäyttelyiden ja -näytöksien sponsoroiminen sekä urheiluhengen ja ystävyyssuhteiden edistäminen kissaharrastajien keskuudessa. Cat Fanciers of Finland ry hyväksyttiin CFA:n täysivaltaiseksi jäseneksi kesällä 2006 ja alueellisesti se kuuluu CFA:n Region 9 - Europaan. Cat Fanciers of Finland ry:n logon on suunnitellut AD Hanna Säynäjäkangas. == Näyttelytoiminta == Cat Fanciers of Finlandin näkyvintä toimintaa on näyttelyiden järjestäminen. Yhdistys järjestää Suomessa vuosittain seitsemän näyttelyä: maaliskuun toisena viikonloppuna, elokuun kolmantena viikonloppuna ja marraskuun toisena viikonloppuna. Nämä viikonloput on hyväksytty Cat Fanciers of Finlandin perinteisiksi näyttelyviikonlopuiksi. Tilanteen mukaan yhdistys voi myös järjestää muita näyttelyitä. Ensimmäinen CFA-näyttely Suomessa järjestettiin Heinolassa toukokuun alussa 2008. Näyttely oli perinteinen CFA:n kehänäyttely, jossa arvostelemassa oli kuusi kaikkien rotujen tuomaria viikonlopun aikana. Vuoden 2014 loppuun mennessä Cat Fanciers of Finland oli järjestänyt Suomessa 20 kansainvälistä näyttelyä. == Muu toiminta == Cat Fanciers tarjoaa rekisteröintiapua jäsenistölleen. Cat Fanciers of Finland tukee eläinsuojelutyötä Suomessa. Yhdistys on järjestänyt ja antanut lahjoituksia paikallisille eläinsuojeluyhdistyksille, muun muassa Helsingin Eläinsuojeluyhdistykselle, Pirkanmaan Eläinsuojeluyhdistykselle ja riihimäkeläiselle Onnentassut Eläinsuojeluyhdistykselle. == Aiheesta muualla == * Cat Fanciers of Finland ry:n verkkosivut Luokka:Suomalaiset eläinjärjestöt
Nedelino

Nedelino () on kaupunki ja kunta Smoljanin alueella Etelä-Bulgariassa. Kunnan asukasluku on 7 088 (vuonna 2011). Kunnan luontoa hallisee Rodopivuoret, ja asutus on keskittynytkin vuorten laaksoihin. ==Lähteet== Luokka:Bulgarian kaupungit Luokka:Smoljanin alue
Voitto Raatikainen

Voitto Olavi Raatikainen (30. maaliskuuta 1930 Paltamo – 14. huhtikuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen urheilutoimittaja.Kuka kukin on 1978, s. 768. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04755-8 Urheilutoimittajan uran lisäksi hän kirjoitti useita kirjoja. Raatikainen aloitti työuransa sotien jälkeen Työkansan Sanomissa ja TUL-lehdessä. Hän toimi vuosina 1961–1968 Urheilun Kuva-Aitassa toimitussihteerinä. Vuosina 1970–1971 hän työskenteli yleisurheilun Helsingin EM-kisojen lehdistösihteerinä ja sen jälkeen YLE:n radiourheilun toimituspäällikkönä eläkkeelle siirtymiseensä asti vuoteen 1993. Voitto ”Vode” Raatikaisen mieluisimpia selostuslajeja olivat pikaluistelu, hiihto ja yleisurheilu. Urheilutoimittajan uran rinnalla Voitto Raatikainen teki seitsemän urheiluaiheista teosta, joista ”Meidän Kaikkien Stadion” palkittiin vuoden urheilukirjana 1994. Suomen Urheilumuseosäätiö palkitsi Voitto Raatikaisen kunniakirjallaan työstä urheilukirjallisuuden parissa vuonna 2004. Vuonna 2005 Voitto Raatikainen sai Pro Urheilu-mitalin työstään suomalaisen urheilun hyväksi. ==Julkaisut== * Raatikainen, Voitto: Helsingin työväen luistelijat 30 vuotta 1928–1958. Helsingin työväen luistelijat, 1958. * Raatikainen, Voitto: Helsingin työväen luistelijat r.y. 40 vuotta 1928–1968. Helsingin työväen luistelijat, 1968. * Raatikainen, Voitto: Talviurheilun sankarit: Talviurheilun kuvahistoria. Karisto 1977, ISBN 951-23-1179-8 * Raatikainen, Voitto: Hiihdon MM 78. Karisto 1978, ISBN 951-23-1207-7 * Raatikainen, Voitto: Kultatytöt. Karisto Oy, 1978, ISBN 951-23-1307-3 * Raatikainen, Voitto – Savonen, Lars: Kuntoile kanssamme. Karisto 1978, ISBN 951-23-1304-9 * Raatikainen, Voitto: Kolme sukupolvea: Kuvakertomus 60-vuotiaasta Työväen urheiluliitosta. Karisto Oy, 1979, ISBN 951-23-1469-X * Raatikainen, Voitto – Aro, Tauno – Laelma, Jyrki – Viherkenttä, Antero: Talviurheilun sankarit: Talviurheilun kuvahistoria. Arvi A. Karisto, 1979, ISBN 951-23-1179-. * Hurme, Aulis – Raatikainen, Voitto – Savonen, Lars – Midgley, Ruth: Kodin suuri kuntokirja. Karisto 1980, ISBN 951-23-1634-X * Raatikainen, Voitto: Olympia -80: kullatut hetket. Karisto Oy, 1979, ISBN 951-23-1701-X * Wünsche, Wolfgang – Raatikainen, Voitto – Helminen, A.-M.: Kilpakenttien sankarit: Huippu-urheilun kuvahistoria. Karisto Oy, 1984, ISBN 951-23-1459-2 * Raatikainen, Voitto – Lahtinen, Matti: HTL 60 vuotta. Helsingin työväen luistelijat, 1988. * Raatikainen, Voitto: Meidän kaikkien stadion. WSOY, 1994, ISBN 951-0-19484-0 * Raatikainen, Voitto: Helsingin työväen luistelijat 75 vuotta. Helsingin työväen luistelijat, 2003. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Voitto Raatikaisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. * Voitto Raatikaisen tekemä kooste Helsingin olympiakisoista. Yle Elävä arkisto. * Työläisurheilu ja vappu. Yle Elävä arkisto. Luokka:Suomalaiset urheiluselostajat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Josh Bowman

Joshua Tobias ”Josh” Bowman (s. 4. maaliskuuta 1988 Berkshire, Englanti) on englantilainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Bowman on ollut aiemmin parisuhteissa Amy Winehousen ja Miley Cyrusin kanssa. Vuodesta 2011 Bowman on seurustellut Kosto -sarjan vastanäyttelijänsä Emily VanCampin kanssa, ja he menivät naimisiin vuonna 2018 Bowman ja VanCamp asuvat Los Angelesissa. == Filmografia == * Genie in the House (2007) – Dimitri/Royal Hunk (2 jaksoa) * Myths (2009) – Zeus * Betwixt (2009) – Luke * Holby Cityn sairaala (2009–2010) – Scott James (9 jaksoa) * 13 tuntia (13hrs, 2010) – Doug Walker * Prowl (2010) – Peter * Exteriors (2011) – Adam * Rakkauden keittiö (Love's Kitchen, 2011) – Roberto Alesandro * Make It or Break It (2011–2011, kausi 2) – Max * The Last Keepers (2011, jälkituotanto) – Taylor * Kosto (2011–2015) – Daniel Grayson * So Undercover (2012) – Nicolas * Time After Time (2017) – John Stevenson / Viiltäjä-Jack == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gunnar Isosaari

Gunnar "Gunu" Isosaari (s. 23. maaliskuuta 1949) on suomalainen entinen jalkapallomaalivahti. Isosaari edusti suurimman osan urastaan Kokkolan Palloveikkoja, pelaten seurassa 18 peräkkäistä kautta, joista 17 kautta Mestaruussarjassa ja kaikkiaan 271 pääsarjaottelua. Kaudella 1969 hän oli mukana voittamassa joukkueen toistaiseksi ainoata Suomen mestaruutta. KPV:n lisäksi Isosaari edusti myös Kokkolan Palloseuraa. Aktiiviuransa jälkeen Isosaari on toiminut muutamia kausia KPV:n maalivalmentajana ja myös juniorivalmennuksen parissa. == Saavutukset == * A-nuorten SM-kulta 1967 * SM- kulta 1969 ** SM-hopea 1973 ** SM-pronssi 1971 ja 1975 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Popovo

Popovo () on kaupunki Tărgovišten alueella Bulgariassa. Vuonna 2011 Popovon kunnan alueella oli 28 441 asukasta.Bulgaria: Tărgovište citypopulation.de Popovo sijaitsee Balkanvuorten pohjoispuolella Tonavan tasangolla. == Aiheesta muualla == ==Lähteet== Luokka:Bulgarian kaupungit Luokka:Tărgovišten alue
Louhikalat

Louhikalat (Trachinidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan itäiseltä Atlantilta, Välimerestä ja Mustastamerestä. ==Lajit ja anatomia== Louhikalojen heimoon kuuluu yksi laji, pikkulouhikala suvussa Echiicthys ja viisi lajia suvussa Trachinus, muun muassa louhikala (Trachinus draco). Louhikalat ovat ruumiinmuodoltaan pitkulaisia ja kooltaan keskikokoisia kaloja. Suurimmat lajit louhikala ja täplälouhikala (Trachinus araneus) voivat kasvaa 45 cm pitkiksi. Louhikalalajien silmät sijaitsevat ruumiin yläosassa ja ovat kookkaat. Suu on suuri ja ylöspäin vino. Selkäeviä kaloilla on kaksi, joista ensimmäinen on lyhyempi ja piikikäs. Piikit ovat yhteydessä myrkkyrauhaseen, myös kiduskannessa on myrkkypiikki. Taaempi selkäevistä on matalampi ja pidempi ja myös peräevä on pitkä. Vatsaevät sijaitsevat lajeilla ennen rintaeviä. Pohjaväriltään louhikalalajit ovat vaaleanrusehtavia ja ruumiissa on tummempia juovia ja pilkkuja. ==Elintavat== Louhikaloja tavataan Atlantin itäosista, Välimerestä ja Mustastamerestä. Ne viettävät paljon aikaa kaivautuneena hiekkapohjaan, josta ne vaanivat saaliitaan kaloja ja rapuja sekä muita äyriäisiä. Kalat ovat aktiivisimillaan öisin. Louhikalat käyttävät myrkkypiikkejään puolustautumiseen ja niiden sisältämä myrkky on 5-hydroksitryptamiinia. Heimon lajit kutevat kesäisin ja mäti kelluu meressä vapaasti. Paikoin heimon lajeja, erityisesti louhikalaa, käytetään ruokakalana, ==Lähteet== Luokka:Tähystäjäkalat
Mongolivalloitukset

Mongolivalloitukset tapahtuivat 1200-luvulla. Niiden seurauksena syntyi laaja Mongolivaltakunta, johon kuului iso osa Aasiaa sekä Itä-Eurooppaa vuoteen 1300 mennessä. Mongolivaltakunta laajeni 1200-luvun kuluessa erilaisten sotaretkien seurauksena pitkin Keski- ja Länsi-Aasiaa. Mongolit saavuttivat Itä-Euroopan 1240-luvulla. Sotaretkiä voidaan nopeuden ja laajuuden puolesta verrata hunnien ja turkkilaisten sotaretkiin kansainvaellusaikana 500-luvulla. Mongolit pitivät vallassaan valloittamiaan alueita aina 1400-luvulle Persiassa (Timuridien dynastia) sekä Venäjällä (Kultaisen ordan seuraajavaltiot), ja 1800-luvulle Intiassa (Suurmogulien valtakunta). Luokka:1200-luku Luokka:Mongolivaltakunta *
Kiitorata (albumi)

Kiitorata on rap-artisti Uniikin 6. kesäkuuta 2012 julkaistu neljäs sooloalbumi. Albumilla vierailevat tuttuun tapaan Elastinen ja Spekti sekä uusina vierailijoina muun muassa R&B-laulaja; Jannika B sekä rap-artisti Heikki Kuula. == Taustaa == Albumin ensimmäinen single "Paita pois" julkaistiin 18. huhtikuuta 2012. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin samana päivänä. Albumilta löytyy myös Suomen koripallomaajoukkueelle tehty kannustuskappale "Susijengi 2.0", jolla vierailevat Timo Pieni Huijaus ja Brädi. Kappale löytyy myös Brädin joulukuussa 2012 ilmestyneeltä Näis kengis -albumilta. Alkuperäinen "Susijengi"-kappale löytyy Pommi 3 -albumilta. Kiitorata nousi Suomen virallisen albumilistan 20. sijalle. Albumin toinen single "Kotka" julkaistiin 18. elokuuta 2012. Sillä vierailevat Heikki Kuula ja Mikael Gabriel. == Kappaleet == # # # # (mukana MG) # (mukana Jannika B) # # # (mukana Illi) # (mukana Timo Pieni Huijaus & Brädi) # # (mukana Spekti & Elastinen) # (mukana Hookki-Heikki & MG) # (mukana Wava) ===Musiikkivideot=== * Paita pois (28. huhtikuuta 2012) * Susijengi 2.0 (8. kesäkuuta 2012) * Kiitorata (19. heinäkuuta 2012) * Kotka (16. elokuuta 2012) == Biitit == * Iso H: 1 * Rolzu: 2 * Sakke: 3, 8, 12 * Two Kings Productions: 4 * Elastinen: 5, 6, 9, 11 * Ronnie Creed & Elastinen: 7 * BeatBin Productions :10 * OP Beats: 3 == Lähteet == Luokka:Uniikin albumit Luokka:Sakke Aallon tuottamat albumit Luokka:OP Beatsin tuottamat albumit Luokka:Vuoden 2012 albumit
Työnantajajärjestö

Työnantajajärjestö on työnantajien yhteenliittymä, jossa työnantajat ovat organisoituneet samoin kuten työntekijät ammattiliitossa. Työnantajajärjestön rooli vaihtelee maittain riippuen maan talousjärjestelmästä. Maissa, joissa on pluralistinen tai anglo-saksinen talousjärjestelmä (esim. Yhdistynyt kuningaskunta tai Yhdysvallat), ja joissa ei määritelmän mukaan ole institutionalisoitunutta yhteistyötä työantajajärjestöjen, ammattiliittojen ja valtion välillä, työnantajajärjestö on työnantajapuolen etujärjestö, joka mm. lobbaamalla pyrkii vaikuttamaan politiikkaan. Näissä maissa työnantajajärjestöt ovat usein heikkoja, ja monet niiden toiminnoista ovatkin siirtyneet teollisuuden eri ryhmittymille, jotka taas ovat käytännössä julkisiin suhteisiin keskittyneitä organisaatioita. Sekatalousmaissa, kuten Itävallassa, Ruotsissa, Alankomaissa ja Suomessa, työnantajajärjestöt ovat osa institutionalisoitunutta rakennetta yhdessä ammattiliittojen ja valtion kanssa. Kolmikantajärjestelmässä osapuolet määrittävät osittain mm. hintatasoja, palkannousuja, verotasoja sekä eläkejärjestelmää. Näissä maissa kollektiivinen neuvottelu tehdään yleensä kansallisen tason työnantajajärjestöjen sekä ammattiliittojen välillä, eikä yhden ammattiliiton ja työnantajajärjestön välillä. *
Raymond Weil

Raymond Weil on sveitsiläinen luksuskellojen valmistaja, jakelija ja myyjä. Raymond Weilin Genevessä vuonna 1976 perustama yritys on yksi uusimmista sveitsiläisistä yksityisistä luksuskellojen valmistajista. == Historia == Raymond Weil syntyi Genevessä vuonna 1926. Kauppatieteen tutkinnon suoritettuaan hän siirtyi vuonna 1949 sveitsiläisen kelloseppäyrityksen, Camy Watch S.A:n palvelukseen. Hän yleni yrityksen johtajaksi ja työskenteli siellä kaikkiaan 26 vuotta, kunnes hän vuonna 1976 loi nimeään kantavan tuotemerkin. Hän perusti jakeluverkon ensin Eurooppaan ja sitten ympäri maailmaa. Weilin vävy Olivier Bernheim tuli mukaan 1982 työskenneltyään vuosia Heinekenin ja Unileverin markkinoinnissa. Hänet nimettiin varatoimitusjohtajaksi ja CEO:ksi vuonna 1996, ja hän on siitä lähtien työskennellyt kehittääkseen brändin näkyvyyttä kautta maailman.thumb|Raymond Weilin kello.Vuonna 1983 yritys esitteli Amadeus-malliston Milos Formanin samannimistä elokuvaa varten. Vuoden 1986 Othello-mallistolla oli tärkeä osa brändin kansainvälisessä kasvussa. Vuonna 1993 Raphael Weil loi oman kellomerkkinsä, joka erikoistui tietyntyyppisiin automaattisiin mekanismeihin. Vuonna 2006 yritys perusti ensimmäisen kellomerkin tarjoaman klubin Raymond Weil Club. Seuraavana vuonna järjestettiin klubin ensimmäinen kansainvälinen valokuvauskilpailu. Vuonna 2009 Raymond Weil avasi oman tytäryrityksen Yhdysvalloissa ja seuraavana vuonna Intiassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Raymond Weilin kotisivut Luokka:Sveitsiläiset kellonvalmistajat Luokka:Kellomerkit
Radomir

Radomir () on kaupunki ja kunta Pernikin alueella Bulgariassa. Kunnan asukasluku on 20 631 (vuonna 2011). Radomir oli Aleksandăr Stambolijskin johtaman tsaarin vastaisen kapinan keskus ensimmäisessä maailmansodassa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Bulgarian kaupungit Luokka:Pernikin alue
Roamer

Roamer Watch Co. SA on vuonna 1888 perustettu itsenäinen sveitsiläinen luksuskelloja valmistava yritys. ==Historia== Roamerin perusti sveitsiläinen Fritz Meyer vuonna 1888 Solothurnin kaupungissa. Se keskittyi aluksi valmistavaan mekaanisten kellojen koneistoja ja sylintereitä. Roamer.ch Vuonna 1904 Meyer alkoi valmistaa kokonaisia kelloja. Vuonna 1905 Meyer alkoi tehdä yhteistyötä kelloseppä Johann Studelin kanssa ja yrityksen nimeksi tuli Meyer and Studeli. Roamer watches - info Vuoteen 1923 mennessä tuotanto oli kasvanut miljoonaan kelloon. Laadukkaimmat kellot myytiin Roamer-nimellä, ja muut Medana- ja Meda-nimisinä. Vuonna 1945 yhtiö avasi New Yorkiin toimiston ja vuonna 1952 Meyer and Studeli -nimi muutettiin virallisesti Roamer Watch Co. SA:ksi. Vuonna 1955 Roamer patentoi vesitiiviin anfibiokellonsa, josta tuli kaupallinen menestys. Roamer toi ensimmäiset kvartsikellonsa markkinoille vuonna 1972. Vuonna 2003 Roamer alkoi jälleen valmistaa mekaanisia kelloja. ==Aiheesta muualla== *Roamerin kotisivut ==Lähteet== Luokka:Sveitsiläiset kellonvalmistajat Luokka:Kellomerkit
Silittäminen

Silittäminen voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita * Vaatteiden silittäminen * Ihmisten ja lemmikkien silittäminen
Zenith

thumb|200px|Zenithin tehdas Le Loclessa, Sveitsissä Zenith on sveitsiläinen luksuskelloja valmistava yritys. Se on osa ylellisyystuotteita myyvää LVMH Moët Hennessy Louis Vuitton SE -konsernia. == Historia == Georges Favre-Bulle aloitti kellojen valmistuksen Le Loclen kaupungissa vuonna 1865. Yritys muutettiin Fabrique de montres Zénith -nimiseksi osakeyhtiöksi vuonna 1905. Useiden omistusmuutosten jälkeen LVMH osti yrityksen vuonna 1999. == Kellojen valmistus == Zenithillä on maine laadukkaiden ja tarkkojen kellojen valmistajana. Se onkin voittanut 1 565 palkintoa tarkkuudestaan. Se on yksi harvoja sveitsiläisiä kellovalmistajia, joka valmistaa koneistonsa itse. Vuonna 1969 julkaistu El Primero -malli oli ensimmäisiä automaattisia kronografikelloja, ja sitä valmistetaan vieläkin. == Oscillator-koneisto == 2017 Zenith esitteli 15 Hz taajuudella toimivan erittäin tarkan Oscillator- koneistonsa, josta valmistettiin aluksi 10 kpl rajattu painos nimellä Zenith Defy Lab. Koneisto otettiin sarjatuotantoon 2019 Defy Inventor-mallissa, joka toimii 18 Hz taajuudella. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Zenithin viralliset kotisivut *Zenithin esittely emoyhtiö LVMH:n sivustolla , , , & Luokka:Sveitsiläiset kellonvalmistajat Luokka:Kellomerkit
Sector No Limits

Sector No Limits (yleisemmin Sector) on italialaisen Giardiellon perheen vuonna 1973 perustama kellomerkki. Nykyisin sen omistaa koruihin ja designiin keskittyvä Morellato & Sector S.p.a.Sector brand - History Sector keskittyy valmistamaan urheilullisia kelloja. Sector käyttää kelloissaan japanilaisia Miyotan- sekä sveitsiläisiä ETA SA:n kvartsikoneistoja. ==Aiheesta muualla== *Sectorin kotisivut ==Lähteet== Luokka:Italialaiset yritykset Luokka:Kellomerkit
Alice Powell

thumb|Alice Powell vuonna 2009. Alice Powell (s. 26. tammikuuta 1993 Oxford, Englanti, Iso-Britannia) on brittiläinen moottoriurheilija. == Ura == Powell aloitti kuusivuotiaana karting-uransa. Vuonna 2009 Powell ajoi Formula Renault UK -sarjassa, jossa hän sijoittui loppupisteissä 18:ksi. Hän sai vuonna 2010 Britannian naisten Racing Drivers Club GoldStars -palkinnon. Samana vuonna Powell ajoi Formula Renault BARC -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Hänestä tuli samalla ensimmäinen naiskuljettaja, joka on voittanut sarjan mestaruuden. Vuonna 2011 Powell palasi Formula Renault UK -sarjaan sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Samana vuonna hän uusi GoldStars -palkintonsa voiton. Vuonna 2012 Powell ajoi GP3-sarjassa Status GP -tallissa. Hänestä tuli sarjan kolmas naiskuljettaja. Samalla kaudella mukana olivat naiskuljettajat Carmen Jordá ja Vicky Piria. Hän saavutti yhden pisteen ollen kauden ainoa naiskuljettaja, joka pystyi saavuttamaan pisteitä. Vuonna 2013 Powell kilpaili kolme kilpailua Britannian Formula 3 -sarjassa vierailevana kuljettajana. Samana vuonna Powell teki paluun GP3-sarjaan ajaen kauden päätösviikonlopun Melville McKeen tilalla. Hän ei saavuttanut pisteitä. Vuonna 2019 Powell siirtyi naiskuljettajille tarkoitettuun W Series -kilpasarjaan. Hän oli kauden lopputuloksissa kolmas. Kaudella 2021 hän voitti kauden avauskilpailun, joka ajettiin samana viikonloppuna kuin Formula 1 -sarjan Steiermarkin GP. Hän sijoittui kauden lopputuloksissa toiseksi. Seuraavana vuonna Powell oli sarjassa kolmas. == GP3-tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Pisteet Sijoitus 2012 Status Grand Prix ESP FEA Kesk. ESP SPR 11 MON FEA 11 MON SPR 22 EUR FEA 18 EUR SPR Kesk. GBR FEA 17 GBR SPR Kesk. GER FEA 19 GER SPR Kesk. HUN FEA 19 HUN SPR 20 BEL FEA 18 BEL SPR 12 ITA FEA 12 ITA SPR 8 1 19. 2013 Bamboo Engineering ESP FEA ESP SPR VAL FEA VAL SPR GBR FEA GBR SPR GER FEA GER SPR HUN FEA HUN SPR BEL FEA BEL SPR ITA FEA ITA SPR ABU FEA 19 ABU SPR 20 0 31. == W Series -tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 Pisteet Sijoitus 2019 Hitech GP HOC 2 ZOL 3 MIS Kesk. NOR Kesk. ASS 2 BRH 1 76 3. 2021 Racing X RBR 1 RBR 8 SIL 1 HUN 2 SPA 4 ZAN 1 COA 3 COA 6 132 2. 2022 Bristol Street Motors Racing MIA Kesk. MIA 2 CAT 3 SIL 14 LEC 5 HUN 1 SIN 2 86 3. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset autourheilijat Luokka:GP3-kuljettajat Luokka:W Series -kuljettajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amerikanmustapoppeli

Amerikanmustapoppeli (Populus deltoides) on pohjoisamerikkalainen poppelilaji. Se kasvaa 20–40 metriä korkeaksi. Kukinta-aika on varhaisesta keväästä myöhäiskevääseen.Allen Coombers: Puut. WSOY 2005. s. 199. Kaarna on syväuurteista ja väriltään ruskeanharmaata. Pohjois-Amerikassa laji kasvaa luontaisesti, Euroopassa viljeltynä ja villiintyneenä. Laji jaetaan kolmeen alalajiin: *Populus deltoides subsp. deltoides kasvaa Kaakkois-Kanadassa ja itäisessa Yhdysvalloissa. *Populus deltoides subsp. monilifera kasvaa Pohjois- Amerikan kuivissa keskiosissa jokien varsilla. *Populus deltoides subsp. wislizeni kasvaa lajin levinneisyysalueen kuumassa ja kuivassa lounaisosassa jokien varsilla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *United States Department of Agriculture (USDA): Populus deltoides Luokka:Haavat ja poppelit
Preslav

Preslav () oli ensimmäisen Bulgarian keisarikunnan pääkaupunki vuosina 893-972. Moderni Veliki Preslav () "iso Preslav" on kaupunki. == Aiheesta muualla == Luokka:Entiset pääkaupungit Luokka:Bulgarian kaupungit Luokka:Šumenin alue
Venere Pizzinato

Venere Pizzinato Papo (23. marraskuuta 1896 – 2. elokuuta 2011) oli italialainen henkilö. Hän syntyi Alassa, Trentinossa, joka oli osa itävalta- unkarin keisarikuntaa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän asui pakolaisena Bazzanossa, Bolognassa, mutta muutti Milanoon sodan jälkeen. Toisen maailmansodan aikana hän asui Nizzassa, kunnes palasi jälleen Milanoon vaimonsa kanssa. Hän asettui lopulta asumaan Veronaan, missä hän asui koko ikänsä. Hänestä tuli vanhin elävä italialainen 2. marraskuuta 2009 Ida Frapponin kuoltua. Pizzinato kuoli 114 vuoden ja 252 päivän iässä vuonna 2011. Hän oli vanhimmaksi elänyt italialainen, kunnes Dina Manfredini ohitti hänet 13. joulukuuta 2011. Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet italialaiset Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
John Scott (jääkiekkoilija)

John Howard Scott (s. 26. lokakuuta 1982 St. Catharines, Ontario, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi laitahyökkääjänä mm. NHL- joukkue Montreal Canadiensissa. == Pelaajaura == Scott pelasi uransa alussa neljä vuotta (2002–2006) yliopistojääkiekkoa WCHA-joukkue Michigan Techissä, jossa sai 18 pistettä ja peräti 350 rangaistusminuuttia. Scottia ei varattu NHL:ään, joten yliopistouransa jälkeen Scott siirtyi AHL-joukkue Houston Aerosiin, jossa pelasi kaksi kautta. Scott siirtyi Minnesota Wildiin kaudella 2008–2009. Kaudella 2009–2010 hän teki ensimmäisen NHL-maalinsa 15. marraskuuta 2009 Carolina Hurricanesin maalivahdille Michael Leightonille, kun Wild hävisi 5–4. Heinäkuun 1. päivänä 2010 Scott allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. Hän pelasi Chicagossa vuodet 2010–2012 kunnes hänet 27. helmikuuta 2012 kaupattiin New York Rangersiin viidennen kierroksen varausta vastaan. Heinäkuussa 2012 Scott allekirjoitti yhden vuoden sopimuksen Buffalo Sabresin kanssa. Sopimusta jatkettiin keväällä 2013. 31\. lokakuuta 2013 Scott sai liigalta seitsemän ottelun pelikiellon taklattuaan viikkoa aiemmin Boston Bruinsin Loui Erikssonia päähän. Joulukuun lopulla 2013 Scott teki uransa toisen maalin Toronto Maple Leafsia vastaan. Vapaiden markkinoiden auettua heinäkuussa 2014, Scott teki toisena päivänä San Jose Sharksin kanssa yhden vuoden mittaisen sopimuksen. Kauden 2014–2015 aikana Scott sai kahdesti pelikieltoa. Lokakuussa kahden ja joulukuussa neljän ottelun verran. Yleisö äänesti Scottin kaudella 2015–2016 NHL:n tähdistöotteluun Pacific -divisioonan kapteeniksi. Väitteiden mukaan NHL sekä Scottin joukkue Arizona Coyotes yrittivät estää häntä pelaamasta ottelussa. Hän kuitenkin kieltäytyi vetäytymästä siitä. Arizona kauppasi Scottin ennen tähdistöottelua Montreal Canadiensiin, jossa hänet laitettiin farmiin. Myöhemmin Scottille annettiin kuitenkin lupa pelata tähdistöottelussa Pacificin kapteenina. Pacific voitti turnauksen ja Scott iski kaksi maalia välierässä, jonka seurauksena hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi. == Tilastot == 2006–2007 Houston Aeros AHL 65 1 5 6 107 - - - - - 2007–2008 Houston Aeros AHL 64 3 0 3 184 5 0 0 0 13 2008–2009 Minnesota Wild NHL 20 0 1 1 21 - - - - - Houston Aeros AHL 44 2 2 4 111 - - - - - 2009–2010 Minnesota Wild NHL 51 1 1 2 90 - - - - - 2010–2011 Chicago Blackhawks NHL 40 0 1 1 72 4 0 0 0 22 2011–2012 Chicago Blackhawks NHL 29 0 1 1 48 - - - - - New York Rangers NHL 6 0 0 0 5 - - - - - 2012–2013 Buffalo Sabres NHL 34 0 0 0 69 - - - - - 2013–2014 Buffalo Sabres NHL 56 1 0 1 125 - - - - - 2014–2015 San Jose Sharks NHL 38 3 1 4 87 - - - - - 7 kautta yhteensä NHL 274 5 5 10 517 4 0 0 0 22 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mario Curletto

Mario Curletto (13. syyskuuta 1935 Livorno – 22. joulukuuta 2004 Livorno) oli italialainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa ja vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa ollen ensin mainitussa mukana saamassa hopeaa floretin joukkuekilpailussa.Mario Curletto Biography and Olympic Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Italialaiset miekkailijat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Trăstenik

Trăstenik () on kaupunki Plevenin alueella Bulgarian pohjoisosassa. Vuoden 2018 arvion mukaan siellä asui 4 016 asukasta. == Lähteet == Luokka:Bulgarian kaupungit Luokka:Plevenin alue
Oris

thumb|300px|Oriksen rannekelloja. Oris on sveitsiläinen, Paul Cattin ja Georges Christianin vuonna 1904 Hölsteinissä perustama luksuskelloja valmistava yritys. Oris on tunnettu mekaanisista kelloistaan, eikä se valmista lainkaan kvartsikelloja. Oris jakaa mallistonsa neljään osaan; moottoriurheilu (motor sport), lentäminen (aviation), kulttuuri (culture) ja sukellus (diving). Oris - History Vuonna 1968 Oris sai cal.652.-koneistolleen kronometri-sertifioinnin. Sean Connery käytti Oriksen kelloa James Bond -elokuvassa Älä kieltäydy kahdesti. Vuonna 2009 Oris toi markkinoille uuden, 51 millimetriä leveän ammattisukellukseen tarkoitetun rannekellon.Professionalwatches.com == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Oriksen kotisivu Luokka:Sveitsiläiset kellonvalmistajat Luokka:Kellomerkit
Fleetwood Mac (vuoden 1975 albumi)

Fleetwood Mac on Fleetwood Mac -yhtyeen albumi vuodelta 1975. Albumi oli ensimmäinen, jolla olivat mukana kitaristi, laulaja ja säveltäjä Lindsey Buckingham sekä laulaja ja säveltäjä Stevie Nicks. Sen tunnetuin kappale on singlehitti "Rhiannon". Musiikillisesti albumi kiteytti yhtyeen uuden tyylin ja merkitsi sille uuden kaupallisen menestyskauden alkua. Sekaannuksien välttämiseksi yhtyeen mukaan nimetystä ensimmäisestä albumista vuodelta 1968 käytetään toisinaan nimitystä "Peter Green's Fleetwood Mac". ==CD-version kappaleluettelo== # Monday Morning (Buckingham) 2:48 # Warm Ways (Christine McVie) 3:50 # Blue Letter (Curtis/Curtis) 2:31 # Rhiannon (Nicks) 4:12 # Over My Head (Christine McVie) 3:34 # Crystal (Buckingham/Nicks) 5:12 # Say You Love Me (Christine McVie) # Landslide (Nicks) 3:05 # World Turning (Christine McVie/Buckingham) 4:25 # Sugar Daddy (Christine McVie) 4:09 # I'm So Afraid (Buckingham) 4:15CD Reprise 254 043 ==Muusikot== * Mick Fleetwood - rummut, lyömäsoittimet * John McVie - basso * Christine McVie - kosketinsoittimet, laulu * Lindsey Buckingham - kitara, laulu * Stevie Nicks - laulu * vieraileva rytmikitaristi kappaleessa "Sugar Daddy" - Waddy ==Tekniikka== * Tuotanto - Fleetwood Mac ja Keith Olsen * Äänitys - Keith Olsen Sound City - studio, Los Angeles * Kannen ideointi ja suunnittelu Fleetwood Mac ja Des Strobel * Valokuvat - Herbert Worthington ==Lähteet== * Fleetwood Mac - Fleetwood Mac CD painos Reprise 254 043 (Europe) ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 1975 albumit Luokka:Fleetwood Macin albumit
Vähemmän kiirettä, enemmän aikaa

Vähemmän kiirettä, enemmän aikaa on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1997. Sen nimikappale voitti lokakuussa 1997 MTV3-kanavan Syksyn sävel -kilpailun. ==Kappaleet== Kaikki sovitukset ovat tehneet Esa Pulliainen ja Vesa Anttila. # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:Eino Grönin albumit
Jalkapallon Suomen Cup 1962

Jalkapallon Suomen Cup 1962 oli cupin kahdeksas järjestämisvuosi. Osanotto- oikeus siihen oli kaikilla seuroilla. Kilpailuun osallistui 166 joukkuetta joista Mestaruus- ja Suomensarjan joukkueet, kaikkiaan 39 (9+30), pääsivät ilman karsintaa 64 joukkuetta käsittävään varsinaiseen kilpailuun. Muiden joukkueiden selville saamiseksi pelattiin 105 karsintaottelua. Maakuntasarjoista mukaan lähti 55 joukkuetta, aluesarjoista 56 ja SPL:n sarjojen ulkopuolelta 16 joukkuetta. Loppuotteluun selvisivät Helsingin Palloseura ja maakuntasarjalainen Rovaniemen Palloseura, ja se pelattiin Olympiastadionilla. Ottelun voitti HPS 5-0. Yleisöä oli paikalla ennätysmäiset 5 022. == Suomen Cupin ottelut == Varsinaisen kilpailun 1. ja 2.kierros Kotijoukkue Tulos Vierasjoukkue 2.kierros Tulos Lapuan Virkiä 5–2 Karihaaran Tenho Virkiä KPV 3 2 Oulun Luistinseura 1–6 Kokkolan Palloveikot Virkiä KPV 3 2 Kuopion Elo 3–1 Mikkelin Palloilijat Elo Haka 2 3 Porin Karhut 1–5 Valkeakosken Haka Elo Haka 2 3 Jämsänkosken Ilves 7–2 Rauman Lukko JIlves Ponnistus 4 2 Lahden Palloseura 2–6 Helsingin Ponnistus JIlves Ponnistus 4 2 Turun Toverit 4–3 Turun Palloseura TuTo LPM 3 4 Kotkan Reipas 2–5 Lahden Pallomiehet TuTo LPM 3 4 Bollklubben-46 3–2 Kotkan Työväen Palloilijat BK-46 HPS 3 5 Herttoniemen Urheilijat 2–4 Helsingin Palloseura BK-46 HPS 3 5 Kajaanin Palloseura 2–1 Kuopion Palloseura KajPS Reipas 2 1 Kuusankosken Puhti 1–4 Lahden Reipas KajPS Reipas 2 1 Turun Teräs 1–2 Rosenlewin Urheilijat -38 RU-38 Iirot 2 1 Turun Kisa-Toverit 1–3 Rauman Iirot RU-38 Iirot 2 1 Turun Weikot 3–1 Tampereen Palloilijat TuWe KIF 5 9 Sudet, Kouvola 2–4 Kronohagens IF TuWe KIF 5 9 Kokkolan Jymy 3–2 Vaasan Palloseura Jymy Kärpät-46 4 2 Oulun Kärpät-46 4–1 Gamlakarleby Bollklubb Jymy Kärpät-46 4 2 Rovaniemen Palloseura 3–2 Oulun Työväen Palloilijat RoPS TP-47 2 1 Tornion Pallo-47 luov. Jakobstads Bollklubb RoPS TP-47 2 1 Adalens Idrottsförening 3–4 Käpylän Urheilu-Veikot KUV TPV 2 1 Tampereen Palloveikot 4–3 Tampereen Kisa-Toverit KUV TPV 2 1 Lamminpään Korpi 3–2 Valkeakosken Koskenpojat Korpi KPP 2 4 Kalevan Pallo-Pojat 2–0 Tampereen Ilves-Kissat Korpi KPP 2 4 Pallo-Peikot 5–4 Töölön Vesa P-Peikot Jäntevä 1 2 Hyvinkään Apollo 2–5 Kotkan Jäntevä P-Peikot Jäntevä 1 2 Savon Pallo 2–3 Saimaan Pallo SaiPa JoPeTo 2 2 Joensuun Pelitoverit 2–1 Kuopion Pallo-Toverit SaiPa JoPeTo 2 2 Joensuun Palloseura 4–7 Warkauden Pallo -35 WP-35 KajPa 3 1 Vaajakosken Pallo 0–8 Kajaanin Palloilijat WP-35 KajPa 3 1 Uudenkaupungin Roima 1–2 Rauman Pallo RPallo HJK 1 2 Malmin Palloseura 2–5 Helsingin Jalkapalloklubi RPallo HJK 1 2 2\. kierroksen uusinta: Joensuun Pelitoverit - Saimaan Pallo 3-1 Lahden Pallomiehet voitti Jämsänkosken Ilveksen uusinnassa 2-1. == Loppuottelu == Loppuottelu pelattiin 21. lokakuuta 1962 Helsingissä. Cup-mestarit: Matti Korhonen, Alpo Lintamo, Henry Kiviniemi, Pentti Rautiainen, Raimo Lukander, Nils Vilen, Urho Laakso, Kaj Österberg, Teuvo Strömberg, Kai Pahlman ja Heikki Mustakari. == Lähteet == * Suomen Palloliiton toimintakertomus 3 * Suomen Palloliiton toimintakertomus 4 Luokka:Vuoden 1962 jalkapallo Luokka:Suomen Cup
Sinut löysin uudestaan

Sinut löysin uudestaan on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1999. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # == Muusikoita == * Vesa Anttila – kitarat (10, 13) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1999 albumit Luokka:Eino Grönin albumit
Thatcherismi

Thatcherismi eli thatcherilaisuus on Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerin Margaret Thatcherin mukaan nimensä saanut talouspoliittinen ja yhteiskuntapoliittinen ajattelutapa. Se tarkoittaa hänen omaa ajatteluaan, mutta myös sitä politiikkaa, jota on noudatettu hänen pääministerikautensa jälkeen John Majorin, Tony Blairin, Gordon Brownin ja David Cameronin kaudella. ==Katso myös== *Reaganismi == Lähteet == Luokka:Konservatismi Luokka:Oikeistolaiset aatteet Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan politiikka
Lapsuusajan joulu

Lapsuusajan joulu on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 2000. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2000 joulualbumit Luokka:Eino Grönin albumit
Sinn

Sinn on saksalainen korkealaatuisten kellojen valmistaja, jonka perusti lentäjä ja lento-opettaja Helmut Sinn vuonna 1961 Frankfurt am Mainissa. Yritys erikoistui lentäjille tehtyjen kellojen valmistukseen ja niistä tulikin suosittuja lentäjien keskuudessa niiden hyvän laadun ja muotoilun vuoksi. Vuonna 1994 Helmut Sinn myi yrityksen Lothar Schmidt:lle, joka muutti yrityksen nimeksi Sinn - Spezialuhren zu Frankfurt (spesiaalikelloja Frankfurtista). Lisäksi Schmidt loi uusia mallistoja. Nykyisin yritys myy noin 10 000 kelloa vuodessa. Sinn Uhren: Company Suurin osa kelloista myydään suoramarkkinoinnilla. ==Aiheesta muualla== *Sinn -kellojen kotisivut ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset teollisuusyritykset Luokka:Kellonvalmistajat Luokka:Kellomerkit
Ambaton maanjäristys 1949

Ambaton maanjäristys 1949 oli läntisen pallonpuoliskon voimakkain maanjäristys viiteen vuoteen. Järistys tapahtui 5. elokuuta 1949 Ecuadorissa Tunguruhuan provinssissa pääkaupungista Ambatosta kaakkoon. Järistyksen voimakkuus oli 6,8 Richterin asteikolla ja sen hyposentrumi sijaitsi noin 40 km:n syvyydessä. Järistyksessä kuoli 5 060 henkilöä. Lähellä sijainneet kylät Guano, Patate ja Pillaro tuhoutuivat ja Ambato kärsi huomattavia vahinkoja. Järistyksen seurauksena rakennuksia romahti ja järistystä seuranneet maanvyörymät aiheuttivat lisätuhoja Tunguruhuan, Chimborazon ja Cotopaxin provinsseissa. Järistys aiheutti vahinkoja vedenjakeluun ja katkoi puhelinyhteyksiä. Järistys tuntui värähtelynä Quiton ja Guayaquilin kaupungeissa. Luokka:Vuoden 1949 onnettomuudet Luokka:1900-luvun maanjäristykset Luokka:Maanjäristykset Ecuadorissa
Aschan Coffee & Deli

Aschan Coffee & Deli on suomalainen kahvilaketju, jonka omistaa Aschan Kahvilat Oy. Aschan Coffee & Deli korvasi Suomen Wayne’s Coffee -kahvilat. == Historia == Wayne’s Coffee- ja Aschan-kahviloita operoinut Tammimetsä Oy (nykyinen Aschan Kahvilat Oy) muutti Suomen Wayne’s Coffee -kahvilat Aschan Coffee & Deli -kahviloiksi 16. huhtikuuta 2012 alkaen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aschan Cofee & Delin kotisivut Luokka:Suomalaiset kahvilaketjut
Valentina Prudskova

Valentina Aleksandrovna Prudskova (; 27. joulukuuta 1938 Jeršov, Venäjän SFNT – 23. elokuuta 2020) oli Neuvostoliittoa edustanut miekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hänen pääaseensa oli floretti. Prudskova oli mukana voittamassa floretin joukkuekilpailussa olympiakultaa Roomassa 1960 ja olympiahopeaa Tokiossa 1964. Tokiossa hän kilpaili lisäksi floretin yksilökilpailussa. MM-kilpailuissa Prudskova voitti floretin joukkuekilpailussa kolme kulta- ja kaksi hopeamitalia sekä yksilökilpailussa pronssia vuonna 1965.Olympedia Prudskovan 40-vuotiaana vuonna 1950 kuollut isä osallistui talvisotaan.https://om- saratov.ru/publikacii/05-october-2015-i29316-pobedit-i-byt-kak-vse Prudskova kuoli 81-vuotiaana 23. elokuuta 2020.Умерла олимпийская чемпионка по фехтованию Валентина Прудскова == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Neuvostoliittolaiset miekkailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Guram Kostava

Guram Kostava (; 18. kesäkuuta 1937 Tbilisi – 19. kesäkuuta 2024) oli georgialainen Neuvostoliittoa edustanut miekkailija. Hän sai pronssia kalvan joukkuekilpailussa kesäolympialaisissa 1960 Roomassa ja sitten yksilökilpailussa kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset miekkailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Lumihärkki

Lumihärkki (Cerastium cerastoides, syn. C. lapponicum, Dichodon cerastoides) on kohokkikasveihin kuuluva, pohjoisen pallonpuoliskon vuoristoseutujen ja arktisten alueiden pienikokoinen kasvi. == Ulkonäkö ja koko == Löyhän mätästävästi kasvava monivuotinen lumihärkki kasvaa 3–15 cm korkeaksi. Varret ovat rentoja tai kohenevia ja toispuolisesti hienokarvaisia. Kukattomat tyvivesat ovat juurehtivia. Hieman möyheät lehdet ovat pitkulaisia tai lähes tasasoukkia ja ylöspäin käyriä. Kukinto on kaksihaarainen viuhko. Kukinnon tukilehdet ovat vihreitä, ja kukkaperässä on karvarivi. Valkoisia kukkia on 2–4 kappaletta. Sekä verhiö että teriö ovat viisilehtisiä. Matalasti kaksihalkoiset terälehdet ovat 8–12 mm pitkiä ja noin 1,5 kertaa verholehtien pituisia. Verholehdet ovat harvaan nystykarvaiset. Heteitä 2–10 kappaletta, vartaloita on kolme kappaletta. Suomessa lumihärkki kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on pitkähkö, kuusiliuskaisesti aukeava monisiemeninen kota.Retkeilykasvio 1998, s. 110.Suuri Pohjolan kasvio 2005, s. 136. Muista pohjoisista härkkilajeista lumihärkki muistuttaa jossain määrin tunturihärkkiä (C. alpinum) ja napahärkkiä (C. arcticum).Den virtuella floran: Lapparv (myös levinneisyyskartat) Viitattu 16.4.2012. == Levinneisyys == Lumihärkkiä tavataan Euroopassa Pyreneillä, Alpeilla, Apeniineilla, Balkanin alueen vuoristoseuduilla, Karpaateilla, Skotlannissa, Islannissa, Fennoskandian vuoristo- ja tunturialueilla ja sieltä edelleen Venäjän Jäämeren rannikkoa pitkin aina Uralvuoristolle saakka. Aasian puolella lajia tavataan Turkissa, Kaukasuksen alueella ja Iranissa sekä erillisellä laajalla alueella Keski- Aasiasta Keski-Siperiaan. Lajia esiintyy myös Pohjois-Afrikassa Länsi-Marokon vuoristoissa. Pohjois-Amerikassa lumihärkkiä kasvaa ainoastaan Koilis- Kanadassa. Lisäksi se on levinnyt Grönlannin etelä- ja keskiosien rannikkoseuduille. Suomessa lumihärkki on alkuperäislaji, jota kasvaa ainoastaan Pohjois-Lapissa. Sitä on tavattu Enontekiöltä, Muoniosta, Utsjoelta, Inarista ja Sodankylästä. Runsaimmillaan laji on Käsivarren suurtuntureilla.Lampinen, R. & Lahti, T. 2011: Kasviatlas 2010: Lumihärkin levinneisyys Suomessa. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 16.4.2012. == Elinympäristö== Lumihärkki viihtyy vuoristoissa tai pohjoisen arktisilla alueilla riittävän kosteilla kasvupaikoilla. Suomessa lumihärkin kasvupaikat ovat tunturiseutujen valuvesi- ja lumenviipymäpaikoilla, tihkuisilla puronvarsilla ja soraisilla joenrannoilla. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Suuri Pohjolan kasvio. Toim. Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2005 (2003). === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Kasviatlas 2010: Lumihärkin levinneisyys Suomessa *Pohjolan kasvien pauloissa: Dichodon cerastoides (Cerastium cerastoides) - lumihärkki *Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Lumihärkki (Cerastium cerastoides) Luokka:Härkit
Matilde Camus

Matilde Camus (26. syyskuuta 1919 – 28. huhtikuuta 2012) oli espanjalainen runoilija. == Runous == *Voces (1969) *Vuelo de estrellas (1969) *Manantial de amor (1972) *Bestiario poético (1973) *Templo del Alba (1974) *Siempre amor (1976) *Cancionero de Liébana (1977) *Corcel en el tiempo (1979) *Perfiles (1980) *He seguido tus huellas (1981) *Testigo de tu marcha (1981) *Testimonio (1982) *La preocupación de Miguel Ángel (1982) *Tierra de palabras (1983) *Coral montesino (1983) *Raíz del recuerdo (1984) *Cristales como enigmas (1985) *Sin teclado de fiebre (1986) *Santander en mi sentir (1989) *Sin alcanzar la luz (1989) *El color de mi cristal (1990) *Tierra de mi Cantabria (1991) *Amor dorado (1993) *Ronda de azules (1994) *Vuelo de la mente (1995) *Reflexiones a medianoche (1996) *Mundo interior (1997) *Fuerza creativa (1998) *Clamor del pensamiento (1999) *Cancionero multicolor (1999) *La estrellita Giroldina (1999) *Prisma de emociones (2000) *Vivir, soñar, sentir (2005) *Cancionero de Liébana (2006) *Motivos alicantinos == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Matilde Camus Luokka:Espanjalaiset runoilijat Luokka:Espanjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Peräsinkampi

thumb|Köysillä tuettu peräsinkampi Peräsinkammella eli pinnalla ohjataan purje- tai moottoriveneitä, joissa ei ole ruoria. Luokka:Laivatekniikka
Seututie 428

Seututie 428 on Mäntyharjun Toivolasta valtatie 5:n eritasoliittymästä Pertunmaan kirkonkylän kautta Joutsaan johtava seututie. Toivolasta seututien 426 risteyksen välillä tieosuus on parannettu 90-luvun alussa. Tien nopeusrajoitus on pääosin 80 kilometriä tunnissa – ainoastaan Toivolan kylän kohdalla ja Lihavanpäässä nopeusrajoitus on 60 kilometriä tunnissa. ==Lähteet== 428 Luokka:Mäntyharjun liikenne Luokka:Pertunmaan liikenne Luokka:Joutsan liikenne
Maailman ihanin tyttö (elokuva)

Maailman ihanin tyttö (engl. Billy Rose's Jumbo) on vuonna 1962 ensi-iltansa saanut musikaalielokuva, jonka pääosia näyttelevät Jimmy Durante, Doris Day, Martha Raye ja Stephen Boyd. Elokuvan ohjasi Charles Walters ja se sisältää Busby Berkeleyn koreografiaa. Elokuva oli ehdolla Oscar-palkintoon parhaasta sovitetusta sävellyksestä. Elokuva sai nimensä broadway-esityksestä, johon elokuva perustuu. Kyseinen esitys sai ensi-iltansa 16. marraskuuta 1935 New York Hippodrome -teatterissa ja se jäi teatterin viimeiseksi musikaaliksi ennen sen sulkemista vuonna 1939. Billy Rose tuotti musikaalin ja vaati itsensä mainittavaksi elokuvan nimessä, jos sellainen ikinä tehtäisiin. Sekä musikaali että elokuva sisältävät kappaleita Richard Rodgersilta ja Lorenz Hartilta. Elokuvakäsikirjoituksen laati Sidney Sheldon. == Näyttelijät == == Soundtrack == Columbia Records julkaisi elokuvan soundtrack-albumin Billy Rose's Jumbo vuonna 1962. Luokka:Vuoden 1962 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit Luokka:Sirkuselokuvat Luokka:Charles Waltersin ohjaamat elokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Billy Rose’s Jumbo (täsmennyssivu)

Billy Rose's Jumbo voi viitata: * Jumbo, Billy Rosen tuottama musikaali * Maailman ihanin tyttö (engl. Billy Rose's Jumbo), musikaaliin perustuva elokuva vuodelta 1962 * Billy Rose's Jumbo, vuoden 1962 elokuvan soundtrack- albumi
Kristjan Sarv

Kristjan Sarv (s. 21. joulukuuta 1979 Tartto) on virolainen näyttelijä. Hän opiskeli Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa vuosina 2000–2004 (kandidaatin tutkinto). == Roolit == === Elokuvat === * Puhdistus - Pasa * Vuosaari - Painija * Arne Dahl: Misterioso - Nikolai Mikojan * Rotilõks - valokuvaajan assistentti * Punane elavhõbe - Korba * Soovide puu - mies poikasen puvussa * Tulnukas - mies humalassa * 2pic/Tupik - kuljettaja === Televisio === * Helena - Raul * Ohtlik lend - Justus * Kättemaksukontor - Kaur Moks * Viro – Tuulten pieksämä maa - liikemies Leo Solba * Kodu keset linna - Raul (Lenka velipuoli) * IT-planeetta - avaruusolio Kristjan == Aiheesta muualla == * Luokka:Virolaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Willem Doise

Willem Doise (20. heinäkuuta 1935Doise, Willem, Bibliotheque nationale de France, päivitetty 28.7.2021, viitattu 23.3.2023 – 8. tammikuuta 2023) oli sveitsiläinen kokeellisen sosiaalipsykologian professori. Hän pidetään yhtenä nykysosiaalipsykologian merkittävimmistä henkilöistä. Doise osoitti kollegoineen, miten merkittävästi sosiokognitiiviset ristiriidat vaikuttavat lapsen älylliseen kehitykseen. Näin hän loi perustaa lapsen kehityksen sosiaalipsykologialle. Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1992.https://www.ae-info.org/ae/Member/Doise_Willem == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Willem Dose cv Université de Genève * Willem Dose Biographical Notice Université de Genève Luokka:Sosiaalipsykologit Luokka:Sveitsiläiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet Luokka:Academia Europæan jäsenet
Min

Min voi tarkoittaa seuraavia: * min, minuutin lyhenne * min, matemaattisena merkintänä: minimi * ministeri, min. * Min, muinaisegyptiläinen hedelmällisyyden jumala * Minjoki, joki Fujianin maakunnassa Kiinassa * Min- kiina, Kaakkois-Kiinassa puhuttu kiinalaiskieli * Min-kuningaskunta, valtio Kiinassa 909–945 * Minbei, sinotiibettiläinen kieli * Min, henkilöitä: ** Min, Myeongseong (1851–1895), Korean kuningatar, kuningas Gojongin puoliso ** Anchee Min (s. 1957), kiinalainen maalaaja, valokuvaaja, kirjailija ja muusikko ** Choi Min-Ho (s. 1980), eteläkorealainen judoka ** Choi Min-sik (s. 1962), eteläkorealainen näyttelijä ** Gong Min-ji (s. 1994), eteläkorealainen rap-artisti, poplaulaja ja tanssija ** Grace Min (s. 1994), yhdysvaltalainen tennispelaaja ** Lee Kang-Min (s. 1980), eteläkorealainen yleisurheilija ** Lee Min Woo (s. 1979), eteläkorealainen laulaja ** Min Aung Hlaing (s. 1956), Myanmarin armeijan kenraali ja ylijohtaja ** Min Yoon-gi, Suga (s. 1993), eteläkorealainen rap-artisti ja tuottaja ** Pak Chol-Min (s. 1982), pohjoiskorealainen judoka ** Son Heung-Min (s. 1992), eteläkorealainen jalkapalloilija
Lehmann

Lehmann on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Alisha Lehmann (s. 1999), sveitsiläinen jalkapalloilija * Armin D. Lehmann (1928–2008), saksalais-yhdysvaltalainen kirjailija * August Lehmann (1843–1893), saksalainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä * Gerta Lehmann (s. 1979), kreikkalainen kouluratsastaja * Heinrich Lehmann-Willenbrock (1911–1986), saksalainen laivastoupseeri ja sukellusvenekomentaja * Helma Lehmann (s. 1953), saksalainen soutaja ja maailmanmestari * Herbert Lehmann (1878–1963), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, kuvernööri ja senaattori * Inge Lehmann (1888–1993), tanskalainen seismologi * Jens Lehmann (s. 1969), saksalainen jalkapallomaalivahti * Karl Lehmann (1936–2018), saksalainen kardinaali * Liza Lehmann (1862–1918), brittiläinen sopraano ja säveltäjä * Lotte Lehmann (1888–1976), saksalainen oopperalaulaja * Michael Lehmann (s. 1957), yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja * Orla Lehmann (1810–1870), tanskalainen poliitikko * Rosamond Lehmann (1901–1990), brittiläinen kirjailija * Urs Lehmann (s. 1969), sveitsiläinen alppihiihtäjä, syöksylaskun maailmanmestari * Walter Lehmann (1929–2017), sveitsiläinen telinevoimistelija ja maailmanmestari. == Nimen muita merkityksiä == * Lehmann-Peterson, yhdysvaltalainen limusiinikorivalmistaja.
Vesa Santavuori

Vesa Santavuori (4. huhtikuuta 1945 Helsinki – 14. huhtikuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.Kari Huhta, Santavuori punnersi penkissä ja askaroi avaruuden rajoja, Kuolleet, Helsingin Sanomat 17.4.2011 sivu C 8 Artikkelin verkkoversio Santavuori aloitti toimittajanuransa Uudessa Suomessa, sen jälkeen hän oli BBC:n suomenkielisessä toimituksessa ja vuodesta 1979 Helsingin Sanomissa. Hän myös suomensi useita kirjoja. Santavuoren isä oli sisällissotaan osallistunut everstiluutnantti ja kirjailija Martti Santavuori, jonka elämästä ja toiminnasta hän on kirjoittanut kirjan Valkoinen suomalainen. Hänellä oli tekeillä jatko isänsä kirjeenvaihdon perusteella ja aineistoa myös BBC:n suomenkielisen osaston historiaan. ==Teokset== *Valkoinen suomalainen, Karisto, 1999. ISBN 951-23-3921-8 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat
Suomen Regions’ Cup

Suomen Regions’ Cup on Suomessa järjestettävä miesten jalkapallokilpailu, joka on tarkoitettu Suomen Palloliiton piirisarjoissa eli Kolmosessa ja sitä alempana pelaaville seuroille. Regions’ Cup pelattiin ensimmäisen kerran kaudella 2012. Suomen Regions’ Cupin loppuottelu pelataan Suomen Cupin loppuottelun yhteydessä. == Palkinnot == Parittomina vuosina cupin voittaja pääsee edustamaan Suomea seuraavan vuoden UEFA Regions’ Cupiin, joka pelataan joka toinen vuosi. * 2013: Voittaja: Paikka UEFA Regions’ Cup 2014:ssa sekä 5 000 euroa. Toinen sija: 1 000 euroa. * 2014: Voittaja: 5 000 euroa. Toinen sija: 1 000 euroa. * 2015: Voittaja: Paikka UEFA Regions’ Cup 2016:ssa sekä 5 000 euroa. Toinen sija: 1 000 euroa. * 2016: Voittaja: 5 000 euroa. Toinen sija: 1 000 euroa. * 2017: Voittaja: Paikka UEFA Regions’ Cup 2018:ssa sekä 5 000 euroa. Toinen sija: 1 000 euroa. Lisäksi piirit voivat määritellä omia palkintojaan esim. piirin pisimmälle päässeelle joukkueelle alimmalta sarjatasolta. == Mestarit == * 2012: Turun Pallokerho * 2013: FC Kiisto * 2014: KaaPo * 2015: SC KuFu-98 * 2016: FC Legirus Inter * 2017: KaaPo * 2018: VJS * 2019: TiPS == Lähteet == Luokka:Suomen jalkapallocupit
Gouré (departementti)

Gouré on departementti Nigerin Zinderin alueella. Sen pinta-ala on 95 182 neliökilometriä. Asukkaita on 309 000 henkeä (vuonna 2010, arvio). Departementin hallinnollinen keskus on Gourén kaupunki. Sen lisäksi siihen kuuluvat Alakossin, Bounén, Gamoun, Guidiguirin, Kellén ja Teskerin maalaiskunnat. ==Lähteet== *