EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lumen kaukokartoitus

Lumen kaukokartoitus on lumipeitteen ominaisuuksien havaitsemista laitteilla, jotka eivät ole kosketuksissa itse lumen kanssa; yleensä mittalaitteet kulkevat satelliittien mukana. Tieto lumen alueellisesta jakaumasta eli peitteestä ja lumipeitteen paksuudesta eli lumen syvyydestä on tärkeä meteorologisissa (kuten lämpötilan ennustaminen) ja hydrologisissa sovelluksissa (kuten tulvien tai vesivoiman tuotannon ennustaminen). ==Lumipeite== Lumi sekoittuu helposti pilviin, erityisesti alapilviin, jotka koostuvat vesipisaroista. Lumi on näkyvän valon alueella hyvin heijastavaa, kuten pilvetkin. Myös pitkäaaltoisen lämpösäteilyn alueella lumen ja pilvien kontrasti on usein hyvin pieni. Vaikka yleensä paksut keski- ja yläpilvet ovat yleensä kylmempiä kuin pilvetön pinta, niin talvella tai yöllä alapilvien ja pinnan lämpötilaeroa ei välttämättä ole lainkaan tai pilvet ovat lämpimämpiä kuin pinta. Lumen erottaminen alapilvistä onnistuu kuitenkin käyttämällä lumen heijastusominaisuuksia lähi-infrapuna-alueella. Oheisessa kuvassa on sama alue Pohjois-Norjasta esitetty tosivärikuvana sekä 1,6 mikrometrin ja 3,8 mikrometrin yksivärikuvina. Pilvien ja lumen kontrasti on selvästi parempi lähi-infrapuna-alueella. Auringon heijastuvaan valoon perustuvien menetelmien ongelmina on, että pilvet estävät pinnan havaitsemisen ja talvella, jolloin lunta on eniten, päivä on lyhyt ja auringon korkeuskulma on matala. ==Lumen syvyys== Lumen syvyyden tai yleensä lumen vesiarvonhttp://www.ymparisto.fi/default.asp?contentid=117654&lan;=fi mittaaminen näkyvän valon tai lämpösäteilyn alueella on hyvin epätarkkaa. Parempiin tuloksiin päästään käyttämällä mikroaaltoaluetta mittaavilla instrumenteilla. Nämä näkevät pilvien lävitse, mutta niiden paikkaerotuskyky on näkyvää valoa ja lähi-infrapunaa käyttäviä instrumentteja heikompi. ==Operatiivisia järjestelmiä== *NOAA/NESDIS:n järjestelmä http://www.ssd.noaa.gov/PS/SNOW/index.html *NASAn MODIS-instrumenttiin perustuva järjestelmä http://modis-snow-ice.gsfc.nasa.gov/intro.html *SYKEn MODIS-instrumenttiin perustuva järjestelmä http://www.ymparisto.fi/default.asp?contentid=47268&lan;=fi *EUMETSATin LSA SAFhttp://landsaf.meteo.pt/ \- ja H-SAFhttp://snow.fmi.fi/ -projektien järjestelmät eivät vielä ole operatiivisia. == Lähteet == Luokka:Kaukokartoitus Luokka:Lumi
Elektroluminesenssinäyttö

Elektroluminesenssinäyttö tai EL-näyttö tai ELD (Electroluminescent Display) on litteä näyttö, jossa käytetään hyödyksi elektroluminesenssi-ilmiötä valon muodostamiseksi. Valo saadaan muodostumaan viemällä sähkövirta materiaaliin, joka sen voimasta alkaa emittoida valoa. Elekroluminesessi-ilmiön piikarbidissa havaitsi ensimmäisenä Kapteeni Joseph Round vuonna 1907, mutta elektroluminesenssinäyttöjen kaupallinen valmistus alkoi vasta 1980-luvulla. EL-näyttöjä käytetään esimerkiksi sairaalalaitteissa, liikkuvissa työkoneissa ja autoissa, joissa näytöiltä vaaditaan erityistä ympäristön olosuhteiden kestoa. EL-näyttöjä käytetään myös nestekidenäyttöjen taustavalona. Suomessa Lohja Elektroniikka kehitti 80-luvulla ALD-tekniikkaa EL-näyttöjen valmistukseen. Espoon tehdas myytiin vuonna 1990 Amerikkalaiselle Planar Systems Inc:lle. Vuonna 2012 suomalainen Beneq Oy osti Planar Systemsin elektroluminesenssiliiketoiminnan ja jatkaa El-näyttöjen valmistusta Espoon tehtaassa Lumineq-tuotemerkillä. ==Toiminta== EL-näytön etuna on sen kohtuullisen yksinkertainen rakenne. EL-näyttöjä tehdään lasille ohutkalvon kasvatustekniikalla. Ensin lasille tehdään läpinäkyvä johderivistö. Läpinäkyvän johteen täytyy olla näytön katselusuunnassa. Tämän jälkeen tulee eristekerros ja sen jälkeen hohdemateriaalikerros, jonka päälle jälleen uusi eristekerros ja lopuksi vielä johdinrivistö, mutta nyt ristikkäiseen suuntaan kuin ensimmäinen johderivistö. Tuomalla yhdelle alimmalle johteelle ja yhdelle ylimmälle johteelle jännite (noin 150 V) saadaan näiden johteiden risteyskohdassa hohdemateriaali eli näytön yksi pikseli loistamaan. Ohjaamalla pikselien sytyttämistä tietokoneella saadaan muodostettua kuva. Valo syntyy sähkökentän kiihdyttämän elektronin törmätessä ns. aktivaattoriatomiin, joita on seostettu sopiva määrä fosforikerrokseen. Eniten käytetyssä sinkkisulfidifosforissa (ZnS) tehokkain aktivaattori on mangaani (Mn), jota lisätään sinkkisulfidiin muutama atomiprosentti. Mangaanin emittoima valo on keltaista ja siitä saadaan suodattamalla vihreä ja punainen väri. ==EL- näyttöjen ominaisuuksista== Eri hohdemateriaaleilla saadaan aikaan eri värejä. Värinäytön toteutuksen kannalta ongelmaksi on muodostunut se, että riittävän kirkasta sinistä hohdemateriaalia ei ole löydetty. Tämän vuoksi useimmat EL- näytöt ovat yksivärisiä ja useimmin keltaisia. Vaikka nestekidenäyttöön verrattuna EL-näyttö olisi hyvin yksinkertainen, niin juuri värien puute on estänyt tekniikan leviämisen. EL-näyttö kuluttaa suhteellisen paljon virtaa, mutta on toisaalta hyvin kirkas. EL-näyttö toimii myös hyvin alhaisissa lämpötiloissa. ==Aiheesta muualla== *Sivu EL-näytöistä Luokka:Näyttötekniikka Luokka:Optoelektroniikka
FAPSI

FAPSI eli Federaation valtiollisen viestinnän ja informaation virasto () oli Venäjän signaalitiedustelupalvelu vuoteen 2003. Palvelu luotiin KGB:n signaalitiedusteluosista Neuvostoliiton hajotessa vuonna 1991. Vuonna 2003 palvelun nimi muutettiin Erikoisviestintä- ja -tiedotuspalveluksi (). Tämä puolestaan lakkautettiin vuonna 2005 ja sen osat yhdistettiin FSB:hen ja SVR:ään. == Aiheesta muualla == * Federation of American Scientists -yhdistyksen sivu aiheesta Luokka:Venäjän tiedusteluorganisaatiot fr:FAPSI
Nagele

Nagele on asutuskeskus Flevolandin provinssissa, Alankomaissa. Nagele on osa Noordoostpolderin kuntaa. Vuonna 2006 Nagelessa oli 2 000 asukasta, joista naisia oli 970 ja miehiä 1 030. Nagele sijaitsee noin kymmenen kilometriä etelään kunnan keskuksesta, Emmeloordista. Linnuntietä Nagelesta on matkaa Middelbuurtiin 3,8 kilometriä, Tollebeekiin 5 kilometriä ja Ketelhaveniin 7,5 kilometriä. Rakennettua aluetta Nagelessa oli 0,61 vuonna 2001 neliökilometriä ja alue sisälsi 481 asuntoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nagele.nl Luokka:Noordoostpolder
Göran Josuæ Adelcrantz

Göran Josuæ Adelcrantz (ennen vuoden 1712 aatelointia Törnqvist, 15. marraskuuta 1668 – 26. helmikuuta 1739) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän syntyi Tukholmassa, ja opiskeli rakennustaidetta Nicodemus Tessin nuoremman luona. Vuosina 1704–1707 Adelcrantz teki ekskursioita Saksaan, Ranskaan ja Italiaan. Myöhemmin hänet ylennettiin hoviarkkitehdiksi. Adelcrantzin arkkitehtuuria ei ole säilynyt juuri ollenkaan. Hänet tunnetaan parhaiten Tukholman Katariinan sekä Hedvig Eleonoran kirkkojen muutostöistä. Adelcrantzin poika, Carl Fredrik, toimi myös arkkitehtina. ==Lähteet== *Runeberg.org – Svenskt biografiskt handlexikon – Göran Josuæ Adelcrantz (ruotsiksi) Luokka:Ruotsalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1668 syntyneet Luokka:Vuonna 1739 kuolleet
Antiope

Antiope () oli kreikkalaisessa mytologiassa Theban kuningas Nykteuksen tytär. Hänen kauneutensa sai Zeuksen ottamaan tämän väkisin satyyrin hahmossa. Antiope pakeni häpeäänsä kuningas Epopeuksen luo Sikyoniin, joka ei enää päästänyt häntä pois ennen kuin hänen setänsä Lykos haki hänet väkisin takaisin. Paluumatkan aikana Antiope synnytti kaksoispojat Amfionin Zeukselle ja Zethoksen Epopeukselle. Molemmat pojat jätettiin paikallisten paimenien huomaan. Takaisin Thebaan päästyään Lykos luovutti Antiopen vaimonsa Dirken huostaan, joka kohteli Antiopea varsin kaltoin. Antiope kuitenkin onnistui lopulta pakenemaan etsien suojaa samasta talosta, jossa hänen poikansa olivat hänen tietämättään paimenina. Dirken lopulta löydettyä Antiopen hän määräsi nämä nuoret miehet sitomaan Antiopen härän sarviin, mutta juuri kun he olivat suostumaisillaan tähän, heidät kasvattanut vanha paimen paljasti heille salaisuuden, että kyseessä oli heidän oma äitinsä. Kostoksi äitinsä orjuuttamisesta ja huonosta kohtelusta Antiopen pojat sitoivatkin Dirken härän sarviin kiinni. == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikkalaisen mytologian prinsessat
Suuttumuksesta

Suuttumuksesta () on Senecan veljelleen Novatukselle kirjoittama stoalaista tunneteoriaa käsittelevä teos. Novatus oli ylhäisessä virassa oleva roomalainen, joka oli omaksunut perinteiset roomalaiset arvot kunniasta, miehuudesta ja voimasta. Seneca puolestaan suostuttelee häntä omaksumaan stoalaisen ajatuksen tunteiden, tässä tapauksessa ennen kaikkea suuttumuksen, välttämisestä. Teos on kirjoitettu joskus vuosien 39-52 välillä. == Sisältö == Suuttumuksesta jakautuu kolmeen kirjaan. Ensimmäinen kirja käsittelee ennen kaikkea aristoteelisen ja stoalaisen näkemyksen välisiä eroja. Perinteinen aristoteelinen näkemys, jonka mukaan hillityt tunteet ovat hyvästä (kultainen keskitie), on lähellä Novatuksen omia näkemyksiä. Stoalaisuus, joka näkee kaikki intohimot (haitalliset tunteet) pahana, on kuitenkin eri mieltä: sen mukaan suuttumus on pientä pahaa, eikä edes sellaiselle tule antaa sijaa. Toisessa kirjassa Seneca siirtyy yksityiskohtaisempaan tunneteorian käsittelyyn ja vähitellen myös ohjeisiin suuttumuksen välttämiseksi ja kitkemiseksi. Novatus on edennyt siihen vaiheeseen, että hän on alkanut omaksua stoalaisen näkemyksen, ja on kiinnostunut suuttumuksen poistamisesta. Kolmas kirja antaa esimerkkejä, jotka osoittavat kontrolloimattoman suuttumuksen pahuuden, ja jatkaa sen poistamisen mahdollisuuden käsittelyllä. Teoksessa Seneca osoittaa ennen kaikkea, että suuttumus on luonnotonta ja tarpeetonta, ettei suuttumuksesta ole missään määrin hyötyä ihmisille, ei edes esimerkiksi sotilaille, ja että suuttumus johtaa helposti väkivaltaan ja julmuuksiin. Seneca vertaa suuttumusta sairauteen, ja näkee sen ominaisena juuri ihmisille. Hän katsoo ihmisten olevan luonnostaan hyviä, ja suuttumuksen olevan seurausta lähinnä olosuhteista, elämän kovuudesta, joka vieraannuttaa meidät ihmisyydestämme. === Lainauksia === * "[Suuttumus] on kokonaan kaunan pyrkimyksen kiihottama, raivoaa himoten epäinhimillisiä aseita, verta ja kidutusta, ei välitä itsestäänkään, jos vain voi vahingoittaa toista, ja syöksyy omiin miekkoihinsa janoten kostoa, joka vie kostajan mukanaan. Niinpä eräät viisaista ovatkin sanoneet suuttumusta lyhyeksi hulluudeksi." (I.1, suom. Jari Kaukua) * "Välttäkäämme tätä pahaa, puhdistakaamme mielemme ja kitkekäämme kaikki tällainen juuriaan myöten, sillä olipa se miten hentoa tahansa, se puhkeaa uudelleen kukkaan kaikkialla, mihin se tarttuu. Älkäämme säännöstelkö suuttumusta, vaan poistakaamme se kokonaan. Mikäpä näet olisi pahan asian oikea määrä?" (III.42) == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomennos === * Seneca: Suuttumuksesta, teoksessa == Aiheesta muualla == * L. Annaei Senecae: ad Novatum De Ira ** Liber I ** Liber II ** Liber III * Seneca: To Novatus on Anger, katkelmia Luokka:Kirjat filosofiasta Luokka:Seneca nuoremman teokset Luokka:Stoalaisuus
Kuusamon Pallo-Karhut

Kuusamon Pallo-Karhut (PaKa) on kuusamolainen urheiluseura. Lajeihin kuuluvat jääkiekko, jalkapallo, lentopallo ja salibandy. Kuusamon Pallo-Karhut ry perustettiin vuonna 1966. ==Jääkiekko== Pallo-Karhujen jääkiekon edustusjoukkue kiekkoilee II-divisioonassa. Edustusjoukkueen lisäksi seuralla on A-G-junioreiden sekä naisten joukkueet. Pallo-Karhut pelaavat kotiottelunsa Kuusamon jäähallissa. Edustusjoukkue on kiekkoillut myös Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Suomi-sarjassa yhteensä 3 kautta. Kaudella 2010–2011 tammikuussa Pallo-Karhut teki ottelukohtaiset sopimukset nimekkäiden pelaajien Marko Kiprusoffin, Kai Nurmisen, Mikko Elorannan, Niko Mikkolan ja Kimmo Erosen kanssa. Mikko Rautee pelasi Pallo-Karhuissa kaudella 2009–2010. == Tunnettuja jääkiekkopelaajia == ===Kasvatit pääsarjatasolla=== Elite Prospects *Mikko Juusola *Virpi Käsmä *Raija Mustonen *Tuomo Määttä *Mikko Pätsi *Taneli Ronkainen *Toni Ronkainen ===Joukkueessa pelanneet NHL-pelaajat=== * Mikko Eloranta * Marko Kiprusoff * Kai Nurminen * Tony Virta ===Muut joukkueessa pelanneet pääsarjakiekkoilijat=== * Rafael Eerola * Kimmo Eronen * Toni Jalo * Tero Järvelä * Jani Kiviharju * Petri Koskenkanto * Vesa Kulmala * Harri Laurila * Kimmo Lisko * Viktor Loginov * Niko Mikkola * Ari Moisanen * Tuomas Muhonen * Tuomo Määttä * Veli-Pekka Nutikka * Tommi Pelkonen * Mikko Rautee * Taneli Ronkainen (C-junioriksi asti) * Kalle Sahlstedt * Ville Skinnari * Mika Suoraniemi * Jarmo Tauriainen * Jesse Uronen ===Jäädytetyt pelinumerot=== * #1 Viljo "Ville" Lohilahti * #9 Immo "Immo" Laihola * #16 Tarmo "Take" Mustonen * #17 Igor "Igo" Tuljakov ==Lentopallo== Pallo-Karhujen lentopallojaostosta löytyy naisten edustusjoukkue, naisten 2-joukkue sekä juniorijoukkueet F–D-pojille sekä F–A-tytöille. Naisten edustusjoukkue on tunnettu vuodesta 2014 nimellä Pölkky Kuusamo, kun joukkue nousi Lentopallon Mestaruusliigaan pudottamalla LiigaEuran pois liigasta. Joukkue on voittanut Suomen Cupin kaudella 2021–2022 sekä SM-kultaa (kausilla 2021–2022 ja 2022–2023), SM-hopeaa (kaudella 2020–2021) ja SM-pronssia (kaudella 2018–2019). ==Salibandy== Pallo- Karhujen salibandytoiminta käynnistyi vuonna 1997. Ensimmäisenä vuonna toiminta oli kerhotyylistä ja virallisiin sarjoihin eivät joukkueet ottaneet osaa. Vuonna 1998 ensimmäiset joukkueet osallistuivat harrastesarjaan, jota pelattiin Oulun Heinäpään palloiluhallissa. Vuonna 1999 miesten joukkue aloitti V-divisioonassa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Pallo-Karhujen verkkosivut Luokka:Suomalaiset lentopalloseurat Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Suomalaiset salibandyseurat Luokka:Kuusamolaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1966 perustetut urheiluseurat
Ying Yang Twins

Ying Yang Twins on yhdysvaltalainen rap-duo. Duoon kuuluu Kaine (oik. Eric Jackson s. 16. joulukuuta 1978) ja D-Roc (vas. DeAngelo Holmes s. 23. helmikuuta 1979). ==Ura== Heidän ensimmäinen kappaleensa oli "Whistle While You Twurk", joka nousi 16. sijalle US R&B;/Hip-Hop-listalla. Heidän esikoisalbumi Thug Walkin' julkaistiin vuosi myöhemmin. Heidän seuraava albuminsa oli Alley: The Return of Ying Yang Twins epäonnistui ja sitä myytiin vain 500 000 kappaletta. He vierailivat Lil Jon & The East Side Boyzin kappaleella Get Low. Kappaleesta tuli menestys ja sen seurauksena Ying Yang Twins sai levytyssopimuksen TVT Recordsilta. Ensimmäinen albumi TVT Recordsin alaisena oli Me & My Brother, joka myi platinaa 12. huhtikuuta 2005. Samana vuonna he vierailivat Britney Spearsin albumilla In The Zone. 2004 vuonna TVT Records julkaisi Ying Yang Twinsin uuden levyn nimeltään My Brother & Me. Albumi oli suurimmaksi osaksi remixejä. Duon neljäs albumi oli U.S.A. (United State of Atlanta). Ying Yang Twinsin viides albumi oli nimeltään Chemically Imbalanced, joka julkaistiin marraskuussa 2006. Duon kuudes studioalbumi Ying Yang Forever julkaistiin 2009. Kummallakin jäsenistä on myös oma levytysyhtiö. D-Rocin yhtiö on nimeltään Punnn!!! Entertainment ja Kainen on GrownFolks Ent. ==Diskografia== ===Studioalbumit=== * Thug Walkin' (2000) * Alley: The Return of the Ying Yang Twins (2002) * Me & My Brother (2003) * U.S.A. (United State of Atlanta) (2005) * Chemically Imbalanced (2006) * Ying Yang Forever (2009) * All Around the World (2012) ===Remix albumit=== * My Brother & Me (2004) * U.S.A. Still United (2005) ===Mixtapet=== * The Official Work (2008) === Singlet === Vuosi Single Albumilta 2000 "Whistle While You Twurk" Thug Walkin' 2002 "Say I Yi Yi" Alley: Return of The Ying Yang Twins 2003 "Naggin'" Me & My Brother 2004 "Salt Shaker" (feat.Lil Jon & The Eastside Boys) Me & My Brother 2004 "Whats Happnin!" (feat. Trick Daddy) Me & My Brother 2004 "Take Ya Clothes Off" (feat. Bonecrusher) My Brother & Me 2004 "Halftime" (feat. Homebwoi) My Brother & Me 2005 "Fine" (Jacki-O feat. Ying Yang Twins) Poe Little Rich Girl 2005 "In Da Club" (Yonnie feat. Ying Yang Twins) My Brother & Me 2005 "Wait (The Whisper Song)" U.S.A. (United State of Atlanta) 2005 "Badd" (feat. Mike Jones & Mr. Collipark U.S.A. (United State of Atlanta) 2005 "Shake" (feat. Pitbull) U.S.A. (United State of Atlanta) 2005 "Bedroom Boom" (feat. Avant) U.S.A. (United State of Atlanta) 2006] "Ms. New Booty" (Bubba Sparxxx feat. Ying Yang Twins) The Charm 2006 "Git It" (Bun B feat. Ying Yang Twins) Trill 2006 "Dangerous" (feat. Wyclef Jean) Chemically Imbalanced 2006 "Jigglin" Chemically Imbalanced 2006 "1st Booty on Duty" Chemically Imbalanced ==Lähteet== *Virallinen kotisivu *Ying Yang Vodka Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -yhtyeet Luokka:2000-vuosikymmenen yhtyeet ja sooloartistit Luokka:Yhdysvaltalaiset duot
Arcandor

thumb|Ensimmäinen Karstadt tavaratalo avattiin 1881 Wismariin Arcandor AG (vuoteen 2007 KarstadtQuelle AG) oli saksalainen tavaratalo-, postimyynti- ja matkailualan yritys, joka oli alallaan Euroopan suurin. Se perustettiin vuonna 1999 yhdistämällä vuonna 1920 perustettu tavarataloyritys Karstadt Warenhaus AG ja 1927 perustettu postimyyntiyritys Quelle Schickedanz AG & Co. Yritys ajautui konkurssiin vuonna 2009. Vuonna 2007 yrityksellä oli 70 637 työntekijää ja sen liikevaihto oli 14,28 miljardia euroa. Yhtiön suurin yksittäinen myymälä oli Kaufhaus des Westens (KaDeWe) Berliinissä. Suurin Karstadt-niminen myymälä sijaitsi Frankfurtissa. == Historia == 14\. toukokuuta 1881 Rudolph Karstadt perusti ensimmäisen myymälänsä nimeltään Tuch-, Manufactur- und Confectionsgeschäft Karstadt Wismariin. Vuonna 1884 toinen myymälä avattiin Lyypekkiin. Pian 24 myymälää oli avattu ympäri pohjoista Saksaa. Vuonna 1920 yhtiöstä tuli pörssiyhtiö. Vuonna 1984 se osti postimyyntiyhtiö Neckermann Versandin. Vuonna 1994 se osti vähittäismyymäläketju Hertien johon KaDeWe kuului. Vuonna 1999 se viimein yhdistettiin Quelle AG:n kanssa yhtiöksi KarstadtQuelle AG. Vuonna 2007 yhtiön uudeksi nimeksi tuli Arcandor AG. Arcandor hakeutui konkurssiin 9.6.2009. Osana konkurssiprosessia Arcandorin lainanantajat myivät niille pantiksi annetut, Arcandorin omistamat matkatoimistoyritys Thomas Cook Group plc:n osakkeet. ==Arcandor AG:n hallituksen puheenjohtajat== *Walter Deuss (1999–2000) *Wolfgang Urban (2000–2004) *Christoph Achenbach (2004–2005) *Harald Pinger (2005) *Thomas Middelhoff (vuodesta 2005) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Arcandor AG:n virallinen kotisivu *Karstadt.de Luokka:Saksalaiset tavaratalot
Doonagoren linna

Doonagoren linna on 1500-luvulta peräisin oleva puolittain muurin ympäröimä tornimainen rakennus. Rakennus sijaitsee noin kilometrin päässä Doolinin rannikkokylästä Claren kreivikunnassa Irlannin tasavallassa. Sen nimi tarkoittaa mahdollisesti pyöreiden kukkuloiden linnoitusta tai vuohien linnoitusta. Linna sijaitsee kukkulalla Doolinin niemen lähellä. Sitä ja lähellä olevaa vähän korkeampaa radiomastoa alukset käyttävät kiintopisteenä saapuessaan Doolinin laituriin. Doonagoren linna on nykyään yksityinen loma- asunto, eikä yleisöllä ole sinne pääsyä. Linnan rakensi alkujaan Tadgh MacTurlough MacCon O'Connor kivistä, jotka tuotiin Trá Leachain louhimolta 1300-luvun paikkeilla, mutta nykyinen rakennus on todennäköisesti 1500-luvuilta. Se annettiin Doolinin naapurikaupungista Ennistymonista kotoisin olleelle Sir Turlough O'Brienille vuonna 1582. Kun espanjalainen voittamaton armada perääntyi vuonna 1588 epäonnistuttuaan valtaamaan Englannin, County Claren poliisimestari Boetius MacClancy vangitsi 170 haaksirikkoutunutta espanjalaista. Espanjalaiset hirtettiin Doonagoren linnan luona ja haudattiin Doolinin lähelle hautakiviröykkiöön nimeltä Cnocán an Crochaire. Doonagoren linnaa kunnostettiin 1800-luvun alussa, mutta vuosisadan puolivälissä se oli rappeutunut entisestään Naglen perheen omistuksessa. Sitä restauroi jälleen 1970-luvulla amerikkalainen O'Gorman, jonka suku omistaa linnan edelleen. Luokka:Irlannin linnat
Mälarhöjden

thumb|300px|Pettersbergsvägen Mälarhöjdenissä. Mälarhöjden on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella (Söderort), Mälaren-järven rannalla, ja kuuluu Hägersten- Liljeholmenin kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Hägerstenin, Västertorpin, Fruängenin ja Bredängin kaupunginosat. Lisäksi sillä on vesirajaa Ekerön kunnan kanssa. Mälarhöjdenin kaupunginosa muodostettiin vuonna 1926. Nykyisin siellä on asukkaita noin 4 000, ja se on pinta-alaltaan 1,42 neliökilometrin suuruinen. Kaupunginosassa sijaitsee Mälarhöjdenin metroasema. Luokka:Tukholman kaupunginosat
Peter Mansfield

Peter Mansfield (9. lokakuuta 1933 Lontoo – 8. helmikuuta 2017) oli brittiläinen fyysikko ja Nottinghamin yliopiston professori, joka sai Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 2003 Paul Lauterburin kanssa. Lauterburin ja Mansfieldin työ mahdollisti magneettikuvauksen (MRI:n) kehittämisen. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Erkki Mäkinen

Erkki Antero Mäkinen (19. lokakuuta 1949 Tyrvää – 25. joulukuuta 2003 Lieto) oli suomalainen näytelmäkirjailija, joka kirjoitti käsikirjoituksia myös televisioon. Hänet tunnettiin myös lauluntekijänä. == Elämä == Erkki Mäkinen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1971 Porin lyseosta, jonka jälkeen hän opiskeli jonkin aikaa Turun yliopistossa. Mäkinen kirjoitti esikoisromaaninsa Heräämisen maku vielä käydessään lukiota. Hänen kirjallisia esikuviaan olivat Antti Hyry, Paavo Haavikko, Vasili Aksjonov ja lauluteksteillään Bob Dylan. Vuodesta 1975 lähtien Mäkinen keskittyi historiasta ja kansanperinteestä aiheensa saaneiden näytelmien kirjoittamiseen. 1970-luvun lopulta lähtien hän kirjoitti myös televisiolle Suomen historiaan liittyviä dokumentteja ja televisionovelleja. 1980-luvun lopulla keskushermostoa rappeuttava sairaus alkoi heikentää Mäkisen työkykyä eikä hän saanut enää valmiiksi kunnianhimoista hankettaan suomalais-ugrilaisesta romaanista. Mäkinen oli myös lauluntekijä. Tunnetuimmat hänen sanoittamansa laulut ovat "Liehuva liekinvarsi" ja "Neidonryöstö", jotka hän teki yhteistyössä säveltäjä Jukka Siikavireen kanssa. Molemmat olivat myös euroviisuehdokkaina, "Neidonryöstö" Kirkan esittämänä vuonna 1976 ja "Liehuva liekinvarsi" Markku Blomqvistin esittämänä vuotta myöhemmin. Mäkinen menehtyi 54-vuotiaana vaikean perinnöllisen sairauden uuvuttamana joulupäivänä 2003 lietolaisessa hoivakodissa. Hänet on haudattu Turun hautausmaalle. == Teokset == *Heräämisen maku, romaani. WSOY 1969 *Ohoh, Lemminkäinen, romaani. WSOY 1972 *Kauhea murhamies Lalli, näytelmä. 1975 *Muurmannin rataroikka, näytelmä. 1975 *Jeppe Niilonpoika, näytelmä. 1976 *Antti Puuhaara, elokuvakäsikirjoitus. 1976 *Veriveljet, näytelmä. 1977 *Kalastaja ja hänen eukkonsa, tv-elokuva. 1978 *Terve, Suomeni maa: dokumenttisarja Suomen historiasta, tv-sarja. 1979 *Suomalaisia tähtihetkiä, tv-sarja. 1980-1985 *Elinan surma, tv-näytelmä. 1980 *Suomen herttua Juhana ja neiti Kaarina, näytelmä. 1981 *Kauhea murhamies Lalli ja piispa Henrik, tv-näytelmä. 1981 *Ryysyranta, näytelmä. 1982 *Pessi ja Illusia, elokuvakäsikirjoitus. 1983 *Viimeinen valssi Viipurissa, näytelmä. 1985 *Kirkko keskellä kylää: dokumenttisarja jokamiehen maailmankuvan kehityksestä, tv-sarja. 1986 *Mikael Agricola, näytelmäkäsikirjoitus. 1988 == Palkinnot == *Jussi-palkinto 1976 *Aboensis-palkinto 1981 *Venla-palkinto 1985 *Valtion taiteilijaeläke 1997 == Lähteet == *Kirjailija Jukka Parkkisen sivut Erkki Mäkisestä === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Baltika

Baltika () on tanskalaisen Carlsbergin omistama venäläinen panimo, joka aloitti toimintansa marraskuussa 1990. Baltika on ollut Venäjän markkinoiden johtava panimo vuodesta 1996, ja se on maan johtavia kuluttajatuotevalmistajia. Oluessa Baltika on Venäjän markkinajohtaja noin 30 % osuudella. Venäjän aloitettua sodan Ukrainassa vuonna 2022 Carslberg oli ryhtynyt toimiin Baltikan myymiseksihttps://www.bbc.com/news/business-66218999. Myyntiyritykset keskeytyivät kun Venäjän valtio otti Baltikan haltuunsa heinäkuussa 2023https://www.kauppalehti.fi/uutiset/venaja-otti-haltuunsa-lisaa- lansiyhtioiden-omistuksia-ft-ranskalaisyhtio-yllattyi- taysin/9dd4b492-2042-4517-8893-60b096bea500. == Historia == Vuonna 1992 Baltika yksityistettiin osakeyhtiöksi ja omistajiksi tuli 28 organisaatiota ja yli 2 000 yksityishenkilöä. Baltic Beverages Holding AB:sta tuli yhtiön suurin omistaja. Baltic Beverages Holding AB oli alun perin suomalaisen Hartwallin ja norjalaisen Orklan yhteisyritys. Orklan osuus siirtyi sittemmin Carlsbergille ja Hartwall myytiin vuonna 2002 skotlantilaiselle Scottish & Newcastle -panimoyritykselle. Heineken ja Carlsberg ostivat yhdessä Scottish & Newcastlen vuonna 2008 ja jakoivat sen tytäryhtiöt keskenään. Tällöin Baltic Beverages Holding siirtyi kokonaan Carlsbergin omistukseen. Carlsberg omisti panimosta 85 % Baltic Beverages Holdingin kautta vuoteen 2012 asti, kunnes yhtiö päätti hankkia koko Baltikan itselleen ja vetää sen pois pörssistä. Tanskalainen Lars Lehmann on toiminut Baltikan toimitusjohtajana ja Carlsbergin Itä-Euroopan liiketoimintojen johdossa vuodesta 2019. == Tuotteet == Baltika-oluita on saatavana ainakin seuraavina vahvuuksina: * Baltika 0: Alkoholiton olut (0,5%) * Baltika 2: Pale-lager(4,7%) * Baltika 3: Keskiolut (4,8%) * Baltika 4: Tumma keskiolut (5,6%) * Baltika 6: Porter-olut (7,0%) * Baltika 7: Tavallinen keskiolut (5,4%) * Baltika 8: Sitruunanmakuinen olut (5,0%) * Baltika 9: Vahva olut (8,0%)Baltikan englanninkieliset kotisivut File:Baltika-9.jpg|Baltika 9, vahva olut File:Baltika-2.jpg|Baltika 2, pale- lager File:Baltika 0.jpg|Baltika 0, alkoholiton olut ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Baltikan yrityssivusto * Baltika Luokka:Panimot Luokka:Venäläiset teollisuusyritykset Luokka:Alkoholi Venäjällä
Stephen Ireland

Stephen Ireland (s. 22. elokuuta 1986 Cobh, Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Stoke Cityä. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. 14-vuotiaana Manchester Cityyn liittynyt Ireland pelasi ensi kerran edustusjoukkueessa 18. syyskuuta 2005 ottelussa Bolton Wanderersia vastaan. Hänestä tuli nopeasti joukkueen yksi avainpelaajista. Hän pelasi Cityn edustusjoukkueessa viisi kautta. Kaudella 2008–2009 hän teki yhdeksän valioliigamaalia ja hänet valittiin Cityn kauden pelaajaksi. Ireland siirtyi elokuussa 2010 Aston Villaan 9,7 miljoonan euron siirtosummalla. Tammikuussa 2011 hän siirtyi lainalle Newcastleen, mutta oli keväällä kolme kuukautta sivussa reisilihasvamman vuoksi. Useat muutkin loukkaantumiset ovat varjostaneet hänen uraansa vuodesta 2010 alkaen. Syyskuussa 2013 hän siirtyi lainasopimuksella Stoke Cityyn, ja siirto vakinaistettiin tammikuussa 2014. == Maajoukkue == Ireland valittiin Steve Stauntonin valmentamaan Irlannin maajoukkueessa helmikuussa 2006. Ensimmäisen maalinsa hän teki 7. lokakuuta 2006 2–5 tappio-ottelussa Kyprosta vastaan. Irelandin 24. maaliskuuta 2007 EM-karsintaottelussa Walesia vastaan tekemä maali oli jo hänen kolmas neljässä maaottelussa. Syyskuussa 2007 Ireland väitti Irlannin valmentaja Steve Stauntonille, että hänen isoäitinsä on kuollut, voidakseen jättää väliin Irlannin EM-karsintaottelun Tšekkiä vastaan. Kun Staunton sai selville, että isoäiti on elossa, Ireland väitti kyseessä olleen hänen toisen isoäitinsä. Tämäkin oli kuitenkin elossa. Todellisuudessa Ireland halusi viettää aikaa tyttöystävänsä kanssa, joka oli juuri saanut keskenmenon. Ireland ei ole tämän jälkeen pelannut Irlannin maajoukkueessa. == Lähteet == *Irelandin profiili soccerbase.comissa === Viitteet === Luokka:Irlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rukoushuone

pienois|pysty|Rukoushuone vuoristossa. Rukoushuone on seurakunnan tai muun kristillisen yhteisön ylläpitämä rakennus tai muu kokoustila hartaudenharjoitusta varten. Viitattu 3.2.2023. Rukoushuone on yleensä kirkkoa vaatimattomampi rakennus. Suomen evankelisluterilaisen kirkon seurakunnilla voi olla rukoushuoneita kirkollisia toimituksia tai hartauselämää varten. Rukoushuoneet eivät ole sakraalitiloja eli jumalanpalvelustarkoitukseen vihittyjä kirkkoja tai sivukirkkoja eli kappeleita.Sakraalitila . Aamenesta öylättiin. Viitattu 3.2.2023.Kirkolliset rakennukset . Aamenesta öylättiin. Viitattu 3.2.2023.kappeli. Suomen etymologinen sanakirja. Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 3.2.2023. Ortodoksisesta rukoushuoneesta käytetään nimitystä kappeli tai tsasouna. Nimitys tsasouna on lähinnä tunteenomainen: tsasouna mielletään useimmiten perinteiseksi puurakenteiseksi, lähinnä karjalaistyyppiseksi rukoushuoneeksi kun kappeli taas on lähinnä kivirakennus. Esimerkiksi Helsingin ortodoksisen seurakunnan hautausmaan vanhempaa pyhäkköä ei sanota tsasounaksi vaan kappeliksi. Rukoushuoneen vanhentunut nimitys on saarnahuone. == Lähteet == *
Lapintakka

Lapintakka on alkeellinen takka, jollaisia on rakennettu mm. Lapissa. Lapintakan tulisija on rakennettu pystyyn nostetuista laakakivistä ja siinä on korkea tulipesä, josta savu nousee suoraa savupiippua ulos. Takka on rakennettu hirsisen aluskehikon päälle, samoin kuin kotanuotiossakin. Lapintakka muistuttaa kantoa, jonka juuressa on poltettu nuotiota. == Lähteet == * Kolehmainen, Alfred ja Laine, Veijo A. Suomalaiset uunit. Otava. (1981, S. 9-11. ISBN 951-1-06417-7) Luokka:Tulisijat
Turun biotekniikan keskus

Turun biotekniikan keskus (, ) on Turun yliopiston ja Åbo Akademin yhteinen erillislaitos. Se on perustettu vuonna 1992 ja sen palveluksessa työskentelee tai opiskelee noin 40 työntekijää ja 150 tutkijaa. Tutkimusaiheet Turun biotekniikan keskuksen tutkimusryhmissä painottuvat etenkin soluviestintään. Laitoksen mukaan sillä on kolme tärkeää tehtävää: *Tutkimuksessa, koulutuksessa ja opetuksessa vaikuttaminen *Bioteknologiaan liittyvän asiantuntemuksen ja palveluiden tarjoaminen *Yhteyksien muodostaminen yliopistojen ja yritysten välille Turun biotekniikan keskuksen johtajana toimii professori Riitta Lahesmaa Turun yliopistosta. ==Aiheesta muualla== *Laitoksen kotisivu Biotekniikan keskus Luokka:Åbo Akademi
Nõmme

pienoiskuva|Mente et Manu -silta. Nõmme on omakotitalovaltainen kaupunginosa Tallinnan eteläosassa. Asukkaita siellä on noin 38 351 (1.12.2010). Mustamäe ja Nõmme muodostavat Viron riigikogun vaalien vaalipiirin numero kolme, josta valitaan yhteensä kahdeksan kansanedustajaa Viron 101-jäseniseen parlamenttiin. Nõmme jakautuu 10 asuinalueeseen, jotka ovat Hiiu, Kivimäe, Laagri, Liiva, Männiku, Nõmme, Pääsküla, Rahumäe, Raudalu ja Vana-Mustamäe. == Väestö == Asukasluvun kehitys vuosina 2003–2015: * 2003: * 2004: * 2005: * 2006: * 2007: * 2008: * 2009: * 2010: * 2011: * 2012: * 2013: * 2014: * 2015: Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Nõmmessä oli , joista () oli virolaisia, () venäläisiä ja () muita kansallisuuksia. == Toisessa maailmansodassa == Saksan valloitettua Tallinnan 28.8.1941 kaupunkiin sijoittunut Kriegsmarinen Pohjois-Itämeren alueen esikunta perusti Nõmmen Kivimäessä sijainneen Viron sotaväen keuhkotautiparantolan tiloihin viestikeskuksen Marine Nachrichten Offizier (MNO) Reval, jonka yhteydessä toimi myös Suomen merivoimien radioasema (Finnenwelle) 14. kesäkuuta 1942 jatkosodan aselepoon 4. syyskuuta 1944. Asema piti molempina kevättalvina 2–3 kuukauden tauon. Sen tehtävänä oli Suomen omien radioverkkojen kuuntelu ja määrättyjen tietojen välittäminen saksalaisille, jotka toimittivat niitä omille yksiköilleen. Aseman viiden hengen radioryhmä oli viestikeskuksen palveluksessa, sai siltä majoituksen, ruokailut ja päivärahat, mutta ei ollut sen sotilaallisen käskyvallan, vaan suoraan Suomen merivoimien esikunnan alainen. Päällikkönä oli koko toimintakauden Per-Olof Ekman. == Lähteet == Luokka:Tallinnan kaupunginosat
David Hewlett

David Ian Hewlett (s. 18. huhtikuuta 1968, Redhill, Iso-Britannia) on kanadalainen näyttelijä ja internetyrittäjä. Hewlettin näyttelijänura alkoi hänen high school -aikoinaan Torontossa, kun hän näytteli opiskelijoiden filmiprojekteissa. Hän jätti high schoolin kesken keskittyäkseen näyttelemiseen ja tietokoneiden parissa työskentelyyn. Hän esiintyi monissa pienen budjetin elokuvissa ja näyttäytyi myös useissa televisiosarjoissa. Vuonna 1996 Hewlett sai ensimmäisen isomman roolinsa suositussa kanadalaissarjassa Traders. Vuonna 1997 Hewlett näytteli kauhu-/sci- fielokuvassa Kuutio. Vuonna 2001 hän muutti vaimonsa Soo Garayn kanssa Los Angelesiin edistääkseen molempien näyttelijänuraa. Hewlett ja Garay erosivat vuonna 2004. Hewlett on kuvaillut itseään tietokonenörtiksi ja scifi-faniksi. Doctor Who -sarja sytytti aikoinaan hänessä kiinnostuksenkipinän scifiä kohtaan, ja asuessaan nuoruudessaan Englannissa hän kuvasi ystäviensä kanssa scifi-tarinoita filminauhalle. Niinpä vieraileva rooli tohtori Rodney McKayna scifi-sarjassa Tähtiportti ja tästä kehittynyt pysyvä rooli sisarsarjassa Stargate Atlantis ovat olleet mieluisia. Hewlett asui kihlattunsa Jane Loughmanin kanssa Washingtonin osavaltiossa lähellä Kanadan rajaa, josta hänen oli helppo matkata Atlantiksen kuvauksiin Vancouveriin. Pariskunnalla on myös koira Mars, joka näytteli pääosaa heidän vuonna 2006 ohjaamassaan mustan huumorin elokuvassa A Dog's Breakfast. Jane synnytti pariskunnan ensimmäisen lapsen, pojan, lokakuussa 2007. 21. kesäkuuta 2008 David ja Jane Warwick avioituivat Warwick Castlessa, Warwickissa, Englannissa. Hewlettilla on kolme nuorempaa sisarta, joista yksi työskenteli aikoinaan hänen internetyrityksessään ja toinen, Kate Hewlett, esiintyi vierailevana tähtenä Atlantiksessa esittäen Rodney McKayn sisarta. Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskus

Merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskus on Turun yliopiston erillislaitos. Laitos perustettiin vuonna 1980 ja liitettiin Turun yliopistoon erillislaitokseksi vuonna 1984. Keskuksen tehtävänä on tuottaa tutkimus- ja kehittämispalveluja ja ylläpitää merenkulkualan erikoiskirjastoa. Merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskuksen toimitilat sijaitsevat Turun World Trade Centerissä. Lisäksi laitoksella on kaksi alueellista yksikköä, jotka sijaitsevat Porissa ja Raumalla. ==Aiheesta muualla== *Laitoksen kotisivu Luokka:Turun yliopiston erillislaitokset
Jaakko Ruha

Jaakko Ruha (s. 17. kesäkuuta 1982 Sodankylä) on suomalainen entinen lumilautailija. Jaakko Ruha aloitti lumilautailun 9-vuotiaana Luostolla Sodankylässä. Jaakko Ruha on menestynyt big airin maailmancupissa sijoittuen lukuisille mitalisijoille, mutta parhaimmiksi saavutuksiksi voidaan laskea ensimmäinen sija Stonehamissa, Kanadassa vuonna 2004 sekä Tandådalenissa, Ruotsissa vuonna 2005. Maailmancupin lopulliset sijoitukset olivat kolmas sija 2004, kolmas sija 2005, neljäs sija 2006 ja kolmas sija 2007. Jaakko Ruha vietti lapsuutensa ja varhaisnuoruutensa Alakitisessä Sodankylässä, kunnes muutti 16-vuotiaana Sodankylän kirkonkylään. Nykyään hän asuu Rovaniemellä. Luokka:Suomalaiset lumilautailijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harri Nousiainen

Harri Nousiainen (s. 1974 Hanko) on suomalainen näyttelijä. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa teatteritaiteen maisteriksi 1999–2003, missä hänen lopputyönsä nimi oli Siedä. Nousiainen on kiinnitettynä näyttelijänä Suomen Kansallisteatterissa ja vieraillut mm. Hämeenlinnan kesäteatterissa ja Lahden kaupunginteatterissa. ==Näytelmät== Nousiainen on Suomen Kansallisteaatterin vakituinen näyttelijä ja näytellyt mm. seuraavissa näytelmissä ja rooleissa *Romeo ja Julia (Romeon rooli) *Papin perhe (Teuvo Rastas) *Keväällä isä sai siivet (Tomi) *Tyynymies (Katurian) *Käsky (Aaro Harjula) *Valta (Philippe) *Muumipappa ja meri (Muumipeikko) *Arkku (Lauri) *Fedja-Setä, kissa ja koira ( Fedja-Setä) *Eurydike (Orfeus) *Kiiltokuvia (Setä-mies ohj. Lauri Nurkse) *Iskelmä-Suomi (YLE 2013 ohj. Antti Leino) Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jukka Mäkelä

Jukka Mäkelä -nimisiä tunnettuja henkilöitä: * Jukka L. Mäkelä (1917–1977), kirjailija * Jukka Mäkelä (1949–2018), kuvataiteilija * Jukka Mäkelä (s. 1949), Kangasalan entinen kunnanjohtaja * Jukka Mäkelä (s. 1952), elokuvatuottaja * Jukka Mäkelä (s. 1953), sosiologi * Jukka Mäkelä (s. 1957), psykiatri * Jukka Mäkelä (s. 1960), poliitikko ja Espoon kaupunginjohtaja
Päivi Istala

Päivi Kaarina Istala (ent. Istala-Vilpponen; s. 31. maaliskuuta 1947 Imatra) on suomalainen toimittaja. Hän työskenteli toimittajana Yleisradiossa vuodesta 1967 eläköitymiseensä saakka vuoteen 2011. Istala valmistui dramaturgiksi Teatterikoulun korkeakouluosastosta vuonna 1971 ja toimi Kemin kaupunginteatterin ohjaajana vuosina 1975–1981. Hänelle on myönnetty muun muassa tiedonjulkistamisen valtionpalkinto, Hella-palkinto, Zonta-järjestön Naisen teko -kunniamaininta ja Suomen Valkoisen Ruusun ansioristi. Istala jäi eläkkeelle tammikuun 2011 lopussa ja julkaisi muistelmansa Ristivetoa ja muita kertomuksia elämästä. == Istalan toimittamia ohjelmia == * Silmäneula * Ristivetoa * Naisten tunti * Moninainen * Naisten ilta * Villit vuodet – suuret luokat Kahden ensimmäisen ohjelman tunnussävelenä käytettiin perulaisen Los Incas -yhtyeen sävelmää ”Munahuanqui”, joka herätti erityistä ihastusta ja sai monet kuuntelemaan ohjelmia. Erityistä huomiota herätti vuosina 1969–1970 esitetty Ristivetoa, jossa käsiteltiin yhteiskunnallisia asioita musiikin kautta. Ohjelma lakkautettiin Ylen ohjelmaneuvoston päätöksellä vuonna 1970. Kuuntelijoiden mielipiteitä voimakkaasti jakaneen ohjelman lopettaminen herätti suurta huomiota, ja jopa presidentti Urho Kekkonen lähetti Istalalle lohduttavan kirjeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * == Kirjallisuutta == * Päivi Istala: Ristivetoa ja muita kertomuksia elämästä. Helsinki: Siltala, 2012. ISBN 978-952-234-117-4 Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jukka Mäkelä (kaupunginjohtaja)

Jukka Tapio Mäkelä (s. 7. heinäkuuta 1960 Espoo) on suomalainen kokoomuslainen poliitikko ja kunnallisvirkamies. Hän on ollut kansanedustaja vuosina 2007–2010 ja Espoon kaupunginjohtaja vuosina 2011–2025. Mäkelä jäi eläkkeelle tammikuun 2025 lopussa. ==Ura== Mäkelä valmistui ylioppilaaksi Etelä-Tapiolan lukiosta vuonna 1980 ja diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1992. Hän oli vuonna 1988 Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan puheenjohtaja. Ennen valintaansa eduskuntaan Mäkelä työskenteli vuosina 1993–2007 Tekniikan Akateemisten Liitto TEK:ssa projekti- ja osastopäällikkönä sekä yksikönjohtajana. Hänen vastuualueenaan olivat koulutukseen ja työllisyyteen liittyvät asiat. Mäkelä oli teknillisen korkeakoulutuksen kansallisen yhteistyöryhmän puheenjohtaja vuosina 2007–2009 sekä Aalto- yliopistoa valmistelleen johtoryhmän jäsen 2007–2008. ===Politiikka=== Mäkelä valittiin Espoon kaupunginvaltuuston jäseneksi vuoden 1996 kunnallisvaaleissa. Vuosina 2001–2002 hän oli kaupunginhallituksen jäsen ja vuosina 2005–2008 puheenjohtaja. Vuosina 2009–2010 Mäkelä toimi valtuuston puheenjohtajana. Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Mäkelä valittiin kokoomuksen kansanedustajaksi Uudenmaan vaalipiiristä. Eduskunnassa hän työskenteli sivistysvaliokunnassa, sosiaali- ja terveysvaliokunnassa ja Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnassa. Kesäkuussa 2010 Mäkelä valittiin Espoon kaupunginjohtajaksi vuoden 2011 alusta alkaen. Lokakuussa 2010 Mäkelän paikalle eduskuntaan nousi Lasse Virén. Kokoomuksessa Mäkelä oli vuosina 2005–2008 Uudenmaan piirin puheenjohtaja sekä puoluehallituksen jäsen ja vuosina 2008–2010 puoluevaltuuston puheenjohtaja. ==Näkemykset== Espoon, Helsingin, Kauniaisten, Sipoon ja Vantaan Suur-Helsingiksi yhdistämisestä valmistunutta selvitystä Mäkelä kommentoi vuoden 2014 lopulla, että syntyy "kallis, hierarkkinen ja jäykkä Byroslavia".http://www.hs.fi/kaupunki/a1417786818818 ==Yksityiselämä== Mäkelä on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Sotilasarvoltaan Mäkelä on reservin yliluutnantti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Tietoa Espoon kaupunginjohtajasta espoo.fi-sivustolla Luokka:Espoon kaupunginjohtajat Luokka:Espoon kaupunginvaltuutetut Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mammoth Caven kansallispuisto

Mammoth Caven kansallispuisto () on yhdysvaltalainen, kansallispuisto. Se sijaitsee suurimmaksi osaksi Yhdysvaltain Kentuckyn osavaltion Edmonsonin piirikunnassa, mutta ulottuu osittain myös Hartin ja Barrenin piirikuntien alueelle. Kansallispuistoa hallinnoi National Park Service. Puisto on perustettu 1. heinäkuuta vuonna 1941 ja pinta-alaltaan 214 km². Mammoth Cave on tunnettu laajasta luolastostaan, jota on kartoitettu yli 560 km. Se on kuulunut vuodesta 1981 lähtien UNESCOn maailmanperintöluetteloon. Luolasto on syntynyt kun kallioperän kalkkikivi on liuennut veden vaikutuksesta aikojen saatossa. Samankaltaisia kalkkikiviluolia sijaitsee Floridan keskiosassa, jossa monet luolat ovat romahtaneet ja synnyttäneet maanpintaan painaumia ja painaumiin on syntynyt järviä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Puiston www-sivut Luokka:Arkeologiset kohteet Yhdysvalloissa Luokka:Yhdysvaltain luolat Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Yhdysvalloissa Luokka:Kentuckyn kansallispuistot
La favorite

La favorite () on italialaisen oopperasäveltäjä Gaetano Donizettin nelinäytöksinen ooppera, jonka ranskankielisen libreton kirjoittivat Alphonse Royer sekä Gustave Vaëz. Libreton perustana on ollut Baculard d’Arnaudin näytelmä Le comte de Comminges. Italiankielinen versio oopperasta sai esityksensä Padovassa ja teoksen nimenä oli tällöin Leonora di Guzman. Esitys tapahtui vuonna 1842. Seuraavana vuonna eli 1843 esitettiin ooppera Milanon Teatro alla Scalassa ja nyt sen nimenä oli Elda. Donizetti ei ollut itse osallisena näihin esityksiin. Kuitenkin nykyisin oopperaa esitetään huomattavasti useammin italiankielisenä kuin ranskankielisenä versiona, ja siitä käytetään lähes yksinomaan nimitystä La favorita. ==Roolit ja vuoden 1840 miehitys== *Lèonor de Guzman / Leonora di Gusmann (mezzosopraano), Rosina Stoltz, *Inès / Inez, Leonoran uskottu (sopraano), Elian, *Fernand / Fernando (tenori), Gilbert Louis Duprez, *Alphonse IX / Alfonso XI, Kastilian kuningas (baritoni), Paolo Barrailhet, *Balthazar / Baldassare, San Giacomo di Compostella. Luostarin johtaja (basso), Nicholas-Prosper Levasseur, *Don Gaspar, Kuninkaan upseeri (tenori). Pierre François Wartel, *aatelismies (tenori). ==Lähteet== *Veijo Murtomäki; Italiälainen ooppera 1800-luvulla, Bel canto: Gaetano Donizetti. ==Aiheesta muualla== *Oopperan libretto Favorite, La Favorite, La Favorite, La
Ile

Ile voi viitata ainakin seuraaviin: *Isoleusiini *Ilê Aiyê, brasilialainen yhtye *Interlingue, keinotekoinen kieli, ISO 639 -koodi ile *Ile, Ilkan tai Ilarin lempinimi.
Edla

Edla on naisen etunimi. Se on muunnelma tanskalaisesta nimestä Edle, joka useiden keskieurooppalaisten nimien tapaan perustuu muinaissaksan sanaan ’jalo’ (adal tai edel). Suomessa Edlan rinnakkaismuotona on käytössä nimiasu Eedla. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on elokuuhun 2023 mennessä tilastoitu 4 727 Edla-nimistä ja 663 Eedla-nimistä naista. == Nimipäivät == Edla-nimi on aikoinaan ollut mukana Suomen almanakassa. Vuosina 1794–1796 Edlan nimipäivä oli 1. joulukuuta ja vuosina 1823–1889 13. kesäkuuta. Myöhemmin, vuosina 1890–1928, kalenterissa käytettiin Edlan sijaan muotoa Eedla; nimipäivänä säilyi 13. kesäkuuta. Ruotsissa Edla-nimi on sisältynyt almanakkaan vuodesta 1901 alkaen. Nimipäivänä on siellä 10. maaliskuuta. Helsingin yliopiston elokuussa 2023 tekemän päätöksen mukaisesti Edla-nimi lisättiin suomenruotsalaiseen nimipäiväkalenteriin vuonna 2025. Nimipäivä on 13. huhtikuuta. == Tunnettuja Edloja == * Edla Blommér (1817–1908), taidemaalari * Edla Freudenthal (1854–1925), kirjailija * Edla Kojonen (1879–1955), kansanopiston johtaja * Edla Lyytinen (1874–1919), kansanedustaja * Edla Niemi (s. 1987), thainyrkkeilijä * Edla Paajanen (1889–1958), Annikki Piukka, kirjailija * Edla Saarto (1884–1970), työväenliikkeen aktivisti * Edla Soldan (1828–1904), opettaja ja kirjallisuuden suomentaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Edla ja Eedla (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Jarmo Laivoranta

Jarmo Juhani Laivoranta (s. 16. maaliskuuta 1943 Lokalahti) on keskustalainen poliitikko Varsinais-Suomesta. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1991–1995. Laivoranta oli kunnanvaltuutettu Lokalahdella vuosina 1969–1970 ja Maskussa 1977–2004. Maskussa hän oli valtuuston puheenjohtaja 1991–2000 ja hallituksen puheenjohtaja 1985–1988. Vuonna 2004 Laivoranta jätti Maskun kunnallispolitiikan ja muutti Turkuun. Hänet valittiin Turun kaupunginvaltuustoon vuoden 2008 kunnallisvaaleissa. Hän on ehdolla myös vuoden 2017 vaaleissa. Ammatiltaan Laivoranta on yrittäjä ja rakennustoimisto Lainio & Laivoranta Oy:n hallituksen puheenjohtaja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Kansanedustajat Luokka:Turun kaupunginvaltuutetut Luokka:Lokalahden kunnanvaltuutetut Luokka:Maskun kunnanvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kotiteollisuus (täsmennyssivu)

Kotiteollisuus tarkoittaa seuraavia asioita: * kotiteollisuus, myyntiin tarkoitettujen tuotteiden valmistus kotona * Kotiteollisuus, suomalainen yhtye ** Kotiteollisuus, yhtyeen albumi * Kotiteollisuus, nykyään nimellä Taito julkaistavan suomalaisen aikakauslehden nimi vuosina 1936–1991.
Alushousut

Alushousut ovat housumainen alusvaate. Niitä käytetään suojaamaan päällyshousuja likaantumiselta sekä peittämään sukupuolielimet ja takamus häveliäisyys- ja soveliaisuussyistä. Alushousuja on useita erilaisia malleja sekä miehille että naisille. Alushousuja valmistetaan eri materiaaleista, kuten puuvillasta, silkistä ja tekokuiduista. Miesten ja poikien pitkiä alushousuja kutsutaan usein kansanomaisesti nimellä kalsarit tai kalsongit (ransk. caleçon). Naisten ja lasten alushousuja kutsutaan myös pikkuhousuiksi. Useimmiten alushousut ovat lahkeettomat, mutta esimerkiksi boksereissa ja pitkissä alushousuissa on lahkeet. Myös naisten lantiohousuissa on lähinnä koristeena toimivat lahjeosat. Tyypillisesti alushousuihin kuuluu joustava vyötärönauha. Myös jalkojen aukoissa voi olla joustavuutta. Naisten alushousujen haarakiilassa on usein puuvillaa, jonka tarkoitus on imeä mahdollinen hiki ja valkovuoto itseensä ja tukea mahdollista kuukautissidettä tai pikkuhousunsuojaa. Naisten alushousuissa on usein koristeena rusetteja, kuvioita tai pitsiä; miesten alushousut tapaavat olla yksinkertaisempia ja koristelemattomia. == Historia == Vanhimmat tunnetuimmat alushousut ovat 1400-luvun lopulta peräisin olevat, Lengbergin linnasta Itävällan Tirolista löydetyt pitsistä ja pellavasta tehdyt naisten alushousut. Suomessa alushousut ilmestyvät ensin säätyläisnaisen päälle 1800-luvulla. Alushousuja pidettiin aluksi säädyttöminä ja liian miehisinä. Valmisalusasut 1800-luvulla olivat silkkiä tai ohutta batistia pitstikoristein ja kirjonnoin. Suurin osa naisista käytti itse tehtyjä, puuvillakankaasta ommeltuja paitoja ja housuja. Käytännöllisyys ja keveys tulivat alusvaatteisiin vasta 1900-luvulla. 1900-luvun alussa todettiin muun muassa yleisesti olevan ”epäsiistiä ja terveydelle vahingollista” kulkea ilman alushousuja. == Naisten alushousumallit == Stringit () edustavat liberaaleinta mallia naisten alusvaatteissa. Joissakin maissa malli on myös uima-asun alaosana. Tässä mallissa kangasmateriaalia on käytetty vähiten. Stringit on suunniteltu peittämään sukupuolielimet ja anus, mutta muut pakaran osat jäävät näkyviin. Stringien takaosa on yleensä narumainen ja etuosa pieni kolmio. Myös sivut yhdistyvät toisiinsa narulla tai ohuella kangaspalalla. Muuten stringien tyylit vaihtelevat lähes laidasta laitaan ja suurimmat erot ovat materiaaleissa. Stringit ovat vanha vaatekappale, koska jo esi-isät käyttivät tämän kaltaisia alapään asusteita. Osa alkuasukkaista ja heimokansoista käyttää stringejä muistuttavia asuja. Stringejä valmistetaan eri materiaaleista, kuten polyamidin ja elastaanin yhdistelmästä tai pitsistä. Muita alushousumalleja ovat muun muassa lantiomalliset alushousut (hipsterit), bokserit, pitkät alushousut ja tekniset alushousut. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * } * Luokka:Alusvaatteet