EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ljungbyånin vesistö

Ljungbyånin vesistö (, vesistöaluetunnus 77) muodostuu Itämeren Kalmarinsalmeen laskevan Ljungbyånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma- alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 758 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Ljungbyån, jonka pituus on 62 kilometriä. Pääuoman kokonaispituus on 77 kilometriä, kun huomioidaan pisin sivujoki. Se alkaa Bullaflyn suolta , joka sijaitsee 219 metriä mpy. Joki laskee Itämereen noin 0,15 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Ljungbyånin vesistö sijaitsee kahden keskikokoisen vesistön Emånin vesistön (tunnus 74) ja Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) välisessä taskussa, jossa on yksitoista pienempää päävesistöä. Sen kanssa on yhteinen vedenjakaja on neljällä päävesistöllä. Pisin yhteinen vedenjakaja on eteläpuolisella Hagbyånin vesistöllä (tunnus 78), jonka länsipuolella sijaitsevatLyckebyånin vesistön (tunnus 80) ja Alsterånin vesistön (tunnus 75) lyhyet vedenjakajat. Alsterånin viereinen vesistö Snärjebäckenin vesistö (tunnus 76) on pinta-alaltaan pieni, mutta merenrannikolla on mereen laskevien ojien ja purojen pienien valuma-alueiden yhteispinta-ala on Ljungbyånin vesistöä paljon suurempi. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (69,3 %), turve (8,1 %), kalliomaa (1,1 %), hiekka ja sora (3,7 %), multamaa (9,4 %), savimaa (3,4 %) ja jäätikköjokijäänteet (3,7 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (77,7 %), soita ja kosteikkoja (1,6 %), viljelymaita (13 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,6 %) sekä joutomaita (4,4 %). Näiden lisäksi on 0,7 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Ljungbyånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 4,97 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 29,8 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,74 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 4,9 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 28 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 24,9 m³/s on mitattu huhtikuussa 1985 ja pienin 0,2 m³/s marraskuussa 1982. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan vaatimaton kevättulva kestäisi maaliskuusta huhtikuuhun ja sen huippu ajoittuisi huhtikuulle. == Vesivoimaa == Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 38 patoa, joilla ei säännöstellä jokien virtaamia. Ljungbyånin pääuomassa on 2 vesivoimalaitosta: Kölby ja Djupafors. Vesistön sivu-uomissa on vielä Weinen voimala. Voimaloiden yhteisteho on 0,1 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 0,2 gigawattituntia. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Torhild

Torhild on pohjoismainen naisen etunimi. Se on muinaisskandinaavinen nimi, jonka alkuosa merkitsee Tor-jumalaa ja loppuosa ’taistelua’. Suomessa Torhild on varsin harvinainen etunimi. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on vuoteen 2023 mennessä ollut virallisena nimenä noin 50–70 naisella. == Nimipäivät == Torhild-nimi lisättiin suomenruotsalaiseen almanakkaan vuonna 1950.Blomqvist, Marianne: Förteckning över förnamnen i den finlandsvenska almanackan 1810–2000. – Nimipäivä on 5. marraskuuta. Norjassa Torhildin nimipäivä on 16. kesäkuuta. Vuosina 1986–1992 Torhildilla oli nimipäivä myös Ruotsin almanakassa 17. kesäkuuta.Lindgren, Birgitta: Namnlängden och namnens placering under olika tider. – == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Torhild (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Hagbyånin vesistö

Hagbyånin vesistö (, vesistöaluetunnus 78) muodostuu Itämeren Kalmarinsalmeen laskevan Hagbyånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 468 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Hagbyån. == Vesistön valuma-alue == Hagbyånin vesistö sijaitsee kahden keskikokoisen vesistön Emånin vesistön (tunnus 74) ja Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) välisessä taskussa, jossa on yksitoista pienempää päävesistöä. Se jää siellä kahden vesistön Ljungbyånin vesistön (tunnus 77) ja Lyckebyånin vesistön (tunnus 80) väliin niin, että niiden yhteinen vedenjakaja ympäröi Hagbyånin vesistön lähes kokonaan. Sen eteläpuolelle jää vielä eräitä mereen laskevien ojien tai purojen pieniä valuma-alueet, joiden yhteispinta-alakin on pieni. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (71,6 %), turve (8,8 %), kalliomaa (3,1 %), hiekka ja sora (1,8 %), multamaa (6,4 %), savimaa (4,6 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,5 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (80,7 %), soita ja kosteikkoja (1,7 %), viljelymaita (10,8 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,7 %) sekä joutomaita (4,1 %). Näiden lisäksi on 1,9 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Hagbyånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 2004–2019. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 2,31 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 10,4 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,39 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 2,6 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 16 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 11,9 m³/s on mitattu huhtikuussa 2006 ja pienin 0,295 m³/s syyskuussa 2016. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Axel Emanuel Berner

Axel Emanuel Berner (1. heinäkuuta 1810 Mäntyharju – 1. joulukuuta 1884 Pieksämäki) oli suomalainen opettaja, pappi ja valtiopäivämies. Bernerin vanhemmat olivat kapteeni Emanuel Berner ja Hedvig Pernberg ja puoliso vuodesta 1839 Katarina Olivia Pesonius (k. 1900). Berner tuli ylioppilaaksi 1829 ja vihittiin papiksi 1832, varapastorin arvon hän sai 1853. Berner toimi pappina Joroisissa ja Mäntyharjulla ja oli Viipurin lukion vt. ruotsin kielen opettaja 1837, vt. 2. matematiikan lehtori 1841 ja 2. teologian lehtori 1842. Mäntyharjun kappalainen hänestä tuli 1851, astuen virkaan 1853, ja Pieksämäen kirkkoherra 1863, astuen virkaan 1865. Berner oli lääninrovasti 1870–1872 ja 1875–1884. Hän oli pappissäädyssä valtiopäiväedustaja 1872.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Axel Emanuel Berner. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 17.12.2020) Bernerin poika oli pankinjohtaja, kihlakunnantuomari Emanuel Saloheimo. Viitattu 17.12.2020. ==Lähteet== Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1810 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet
Claes Gustaf Beyrath

Claes Gustaf Beyrath (17. toukokuuta 1812 Iisalmi – 27. marraskuuta 1873 Puumala) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. Beyrathin vanhemmat olivat kappalainen Johan Erik Birath, myöhemmin Beyrath, ja Helena Katarina Wialén ja puoliso vuodesta 1849 Amanda Karolina Ehrström (k. 1881). Beyrath tuli ylioppilaaksi 1829 ja vihittiin papiksi 1836, varapastorin arvon hän sai 1853. Beyrath toimi pappina Leppävirralla, Heinävedellä, Laukaassa, Jämsässä ja Kronstadtissa. Johanneksen kappalainen hänestä tuli 1850 ja Jääsken 1855. Beyrath toimi Helsingin virolaislättiläisen sotilasseurakunnan saarnaajana vuodesta 1865 ja Puumalan kappalaisena vuodesta 1870. Hän oli pappissäädyssä valtiopäiväedustaja 1863.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Claes Gustaf Beyrath. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 17.12.2020) ==Lähteet== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1812 syntyneet Luokka:Vuonna 1873 kuolleet
Karl Fredrik von Born

Karl Fredrik von Born (4. lokakuuta 1813 Porvoo – 15. joulukuuta 1867 Pernaja) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. Von Bornin vanhemmat olivat senaattori, maaherra, everstiluutnantti Samuel Fredrik von Born ja Katarina Elisabet von Morian. Von Born tuli ylioppilaaksi 1839 ja suoritti tuomarintutkinnon 1833. Hän suoritti myös kameraalitutkinnon. Varatuomarin arvon von Born sai 1837. Hän oli senaatin talousosaston ylimääräinen kamarikirjuri ja oikeusosaston ylimääräinen kopisti 1834, Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari 1836, senaatin oikeusosaston kopisti 1839, kanslisti 1841, kirjaaja 1845, protokollasihteeri 1846 ja isojakoasiain esittelijäsihteeri 1853–1855. Von Born oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1863–1864 ja 1867. Hän omisti Suur-Sarvilahden kartanon Pernajassa.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Fredrik von Born. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 17.12.2020. Karl Fredrik von Bornin veli oli senaattori, vapaaherra Johan August von Born. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1813 syntyneet Luokka:Vuonna 1867 kuolleet
Kultaruosteet

Kultaruosteet (Chrysomyxa) on ruostesieniin kuuluva sienisuku. Global Biodiversity Information Facilityn mukaan suvussa on 41 lajia. == Lajeja == Sukuun kuuluvia lajeja, jotka esiintyvät Suomessa ja joilla on suomenkielinen nimi. * kuusenkultaruoste (Chrysomyxa abietis) * vaiveronruoste (Chrysomyxa cassandrae) * variksenmarjanruoste (Chrysomyxa empetri) * kuusen- suopursunruoste (Chrysomyxa ledi) * kuusen-talvikinruoste (Chrysomyxa pyrolae) * teerenleipäruoste (Chrysomyxa woroninii) == Lähteet == Luokka:Ruostesienet
Strzelcen-Drezdenkon piirikunta

Strzelcen-Drezdenkon piirikunta () on Puolan piirikunta Lubuszin voivodikunnassa. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 49 009\. Se jakautuu viiteen maalaiskuntaan, jotka ovat Dobiegniew, Drezdenko, Stare Kurowo, Strzelce Krajeńskie sekä Zwierzyn. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Strzelce Krajeńskien kaupunki. Strzelcen-Drezdenkon piirikunnan pinta- alasta 50,3 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Strzelcen-Drezdenkon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 9,8 prosenttia. Luku on huomattavan suuri koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna. Vuoden 2019 lopussa Strzelcen-Drezdenkon piirikunnassa oli 49 009 asukasta, joista 50,6 prosenttia naispuolisia ja 49,4 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 50 711 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 41 151 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 18,5 prosenttia, työikäisten 60,4 prosenttia ja eläkeikäisten 21 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,3 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 472 lasta. == Lähteet == Luokka:Lubuszin piirikunnat
Karalahti (dokumenttielokuva)

Karalahti on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut dokumenttielokuva jääkiekkoilija Jere Karalahdesta. Sen on ohjannut Juuso Syrjä. Elokuva sisältää sekä arkistomateriaalia että dramatisoituja kohtauksia ja siinä haastatellaan Karalahden ohella yli 50 henkilöä, mukaan lukien hänen perhettään, tuttaviaan sekä kiekkoilijatovereitaan. Karalahti sai ensi-iltansa 14. toukokuuta 2021. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Juuso Syrjän ohjaamat elokuvat
Bruatorpsånin vesistö

Bruatorpsånin vesistö (, vesistöaluetunnus 79) muodostuu Itämeren Kalmarinsalmeen laskevan Bruatorpsånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma- alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 430 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on alajuoksulla viimeiset 4 kilometriä sen nimikkojoki Bruatorpsån. Pääuoma on kuitenkin 41 kilometriä pitkä. Se alkaa Granemålasta Hillmansbäckenin nimellä metsäalueelta noin 110 metrin korkeudelta mpy., jatkuu alempana Torsåsånina ja vasta Söderåkrassa se saa viimeisen nimensä . Joen keskivirtaama (MQ) on 3,1 kuutiometriä sekunnissa. Joki laskee Itämereen noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa. Talven jälkeen huippuvirtaamien keskiarvo (MHQ) on 22,5 kuutiometriä sekunnissa ja alimmillaan sen virtaukset ovat keskimäärin 0,08 kuutiometriä sekunnissa. == Vesistön valuma-alue == Bruatorpsånin vesistö sijaitsee kahden keskikokoisen vesistön Emånin vesistön (tunnus 74) ja Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) välisessä taskussa, jossa on yksitoista pienempää päävesistöä. Sillä on yhteinen vedenjakaja vain Lyckebyånin päävesistön (tunnus 80) kanssa, sillä muut vesistöt ovat mereen laskevien ojien tai purojen pieniä valuma-alueita. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (36,6 %), turve (2,9 %), kalliomaa (9,2 %), hiekka ja sora (4,7 %), multamaa (44,1 %), savimaa (0,9 %) ja jäätikköjokijäänteet (0,6 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (83,4 %), soita ja kosteikkoja (0,5 %), viljelymaita (9,6 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,3 %) sekä joutomaita (4,7 %). Näiden lisäksi on 0,5 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Bruatorpsånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,24 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 24,1 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,23 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,1 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 22,5 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,08 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 24,1 m³/s on mitattu huhtikuussa 2006 ja pienin 0,1 m³/s lokakuussa 1983. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi maaliskuusta huhtikuuhun ja sen huippu ajoittuisi maaliskuulle. == Vesivoima == Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 13 patoa, joilla ei säännöstellä jokien virtaamia. Vesistössä on yksi Kulebon vesivoimalaitos, joka tuottaa sähköä 0,1 megawattin teholla noin 0,4 gigawattituntia vuodessa. ==Lähteet== *
Rauta(II)karbonaatti

Rauta(II)karbonaatti eli rautakarbonaatti (FeCO3) on rauta- ja karbonaatti- ionien muodostama ioniyhdiste. Ulkomuodoltaan yhdiste on harmahtavaa kiteistä ainetta. Se on niukkaliukoinen veteen. Luonnossa rauta(II)karbonaattia tavataan sideriittimalmina. == Valmistus == Rauta(II)karbonaattia voidaan valmistaa +2 hapetusluvun rautayhdisteiden kuten rauta(II)kloridin ja natriumkarbonaatin reaktiolla: :FeCl2 \+ Na2CO3 → FeCO3 \+ 2NaCl Toinen tällainen reaktio on rauta(II)sulfaatin ja natriumkarbonaatin välillä tapahtuva. Nämä valmistustavat ovat suhteellisen helppoja ja halpoja sekä toimivat huoneenlämpötilassa, mutta haittapuolena on tuotteen epäpuhtaus; siihen muodostuu ilman hapen vaikutuksesta ruosteeksi hapettuvia sivutuotteita. Laboratorio-oloissa puhdasta rautakarbonaattia voidaan valmistaa hajottamalla rauta(II)oksalaatti dihydraattia (FeC2O4·2H2O) korkeassa lämpötilassa (380 °C) ja paineessa (2000 baaria) tai ammoniumkarbonaatin ((NH4)2CO3) reaktiolla kidevedettömän rauta(II)kloridin kanssa. Vielä yksi valmistustapa toimii sekoittamalla natriumvetykarbonaattia (NaHCO3) rauta(II)sulfaattiliuokseen suuressa paineessa (noin 202 baaria) hiilidioksidi-ilmakehässä ja 160 °C lämpötilassa. Nämä menetelmät soveltuvat huonosti teolliseen mittakaavaan. == Lähteet == Luokka:Karbonaatit Luokka:Rautayhdisteet
Lyckebyånin vesistö

Lyckebyånin vesistö (, vesistöaluetunnus 80) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Lyckebyånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 810 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Lyckebyån, jonka pituus on noin 104 kilometriä . Joki laskee Itämereen noin 0,2 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Lyckebyånin vesistö sijaitsee kahden keskikokoisen vesistön Emånin vesistön (tunnus 74) ja Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) välisessä taskussa, jossa on yksitoista pienempää päävesistöä. Sillä on yhteistä vedenjakajaa kuuden muun päävesistön kanssa. Sen itäpuolella niitä ovat Ljungbyånin vesistö (tunnus 77), Hagbyånin vesistö (tunnus 78) ja Bruatorpsånin vesistö (tunnus 79), ja länsipuolella ovat Nättrabyånin vesistö (tunnus 81) ja Ronnebyånin vesistö (tunnus 82). Vesistön pohjoispäässä se kohtaa lyhyesti Alsterånin vesistön (tunnus 75). Rannikolla sen joensuun ympäristössä on mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (72,5 %), turve (8,3 %), kalliomaa (4,4 %), hiekka ja sora (1,0 %), multamaa (4,8 %), savimaa (1,6 %) ja jäätikköjokijäänteet (2,6 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (81,8 %), soita ja kosteikkoja (1,8 %), viljelymaita (6,1 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,5 %) sekä joutomaita (3,5 %). Näiden lisäksi on 4,3 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Lyckebyånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 6,41 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 20,8 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 1,04 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 6,3 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 22 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,55 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 31,2 m³/s on mitattu huhtikuussa 2006 ja pienin 0,6 m³/s elokuussa 1990. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva ajoittuisi huhtikuulle. == Vesivoimaa == Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 35 patoa, joista 1,2 % säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 2,3 miljoonaa kuutiometriä. Lyckebyånin pääuomassa on 4 vesivoimalaitosta: Angerum, Brattberg, Biskopsberg ja Getasjökvarn. Voimaloiden yhteisteho on 2,7 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 7,5 gigawattituntia. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Finn Alnæs

Finn Alnæs (20. tammikuuta 1932 Bærum, Norja – 3. marraskuuta 1991 Lillehammer, Norja) oli norjalainen kirjailija. Hän opiskeli Lontoossa teatterialaa. Esikoisromaanissa Koloss (1963, uudistettu painos 1969) keskeistä on juonen kehittely, myöhemmin hän yhdistää juoneen aatteellista sisältöä. Alnæs kuoli kesken kahdeksanosaiseksi suunnittelemaansa romaanisarjaa Ildfesten. Sarjasta ehti ilmestyä hänen elinaikanaan kaksi osaa, Musica (1978) ja Dynamis (1982). Hänellä oli kuolemansa aikoihin valmisteilla itsenäinen romaani Restdjevelens karneval, joka kuitenkin jäi viimeistelyä vaille ja ilmestyi hänen kuolemansa jälkeen 1992. Hän kirjoitti myös esseitä ja artikkeleita, joiden aiheina oli muun muassa luonnonsuojelu.Finn Alnæs, Store norske leksikon, viitattu 17.12.2020 Alnæsin teoksia ei ole suomennettu. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Theodor Niederbach

Theodor Erik Herkules Niederbach (s. 25. helmikuuta 2002 Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SHL-joukkue Frölunda HC:tä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. mutta Niederbach osaa pelata myös laidassa. Hän pelannee pääasiassa seuran J20-junioreissa. Niederbach laukoo oikealta. == Ura == === Seuraura === Niederbach on KB 65:n kasvatti. Hän toimi kaudella 2017–2018 seuran U16-junioreiden varakapteenina. Niedermach voitti tehoilla 38+35=73 koko U16 Elitin pistepörssin. Hän oli myös joukkueensa paras maalintekijä ja syöttäjä. Niederbach oli KB 65:n pistemies ja maalintekijä myös U16 SM:ssä tehoilla 8+4=12. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan parhaaksi hyökkääjäksi. Kaudeksi 2018–2019 Niederbach siirtyi Frölunda HC:n J18-junioreihin. Hänen kautensa jäi kuitenkin kokonaan väliin polvivamman vuoksi. Kaudella 2018–2019 Niederbach oli seuran J20-junioreiden kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+33=48, joilla hän jakoi J20 SuperElitin pistepörssin yhdeksännen sijan Malmö Redhawksin Maksims Semjonovsin ja Oskar Magnussonin kanssa. Detroit Red Wings varasi Niederbachin toisella kierroksella 51. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2020. Kaudella 2020–2021 hän debytoi Frölundan SHL-joukkueessa. Niederbach teki SHL-debyyttinsä 20. lokakuuta 2020 vieraissa Malmö Redhawksia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa kuitenkin vain kuusi sekuntia. SHL-uransa avausmaalin Niederbach teki 5. joulukuuta 2020 Rögle BK:ta vastaan. === Maajoukkueura === Niederbach pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021. Hänet valittiin Yhdysvaltoja vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Ruotsin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Yhteensä Niederbach on pelannut viisi nuorten ja 17 poikien maaottelua. == Muuta == Niederbachin kaksoisveli Adam pelaa puolustajana Theodorin joukkuetoverina Frölundan J20-junioreissa. Heidän isoveljensä Ludwig Niederbach pelaa hyökkääjänä Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Hockeyettan-joukkue Örnsköldsvik HF:ssä ja hän toimii joukkueen kapteenina. == Tilastot == 2019–2020 Frölunda HC SuperElit 40 15 33 48 12 – – – – – 2020–2021 Frölunda HC SuperElit 19 13 22 35 8 – – – – – JMM 5 2 0 2 0 Frölunda HC SHL 20 3 2 5 2 7 0 1 1 4 Modo Hockey Allsvenskan 15 3 6 9 6 – – – – – 2021–2022 Frölunda HC SHL 51 9 7 16 12 9 1 2 3 0 2 kautta yhteensä SHL 71 12 9 21 14 16 1 3 4 4 2 kautta yhteensä SuperElit 59 28 55 83 20 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Frölunda HC:n pelaajat Luokka:Detroit Red Wingsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alnæs

Alnæs on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Eyvind Alnæs (1872–1932), norjalainen säveltäjä ja urkuri * Finn Alnæs (1932–1991), norjalainen kirjailija * Karsten Alnæs (s. 1938), norjalainen kirjailija
Elämän äidit

Elämän äidit on Anastasia Lapsuin ja Markku Lehmuskallion ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2002. Elokuvassa seurataan 1990- ja 2000-luvuilla Siperiassa asuvan nenetsiperheen elämää. Elokuvan päähenkilönä on ikääntynyt nainen joka on kohdannut vastoinkäymisiä. Hänen miehensä on kuollut, kaksi hänen poikaansa ovat kuolleet, toinen on tapettu ja toinen on tehnyt itsemurhan, jonka lisäksi hänen poronsa ovat kadonneet myrskyssä Elokuva on itsenäinen jatko-osa Lehmuskallion vuoden 1994 elokuvalle Kadotettu paratiisi. Se koostuu sekä mustavalkoisista, että värillisistä jaksoista. Värilliset osiot on kuvattu vuosien 1992-1993 välisenä aikana ja ne ovat peräisin Kadotettu paratiisi -elokuvasta. Elokuvan mustavalkoiset otot on kuvattu vuosina 2000-2001. Elokuva osallistui lukuisille kansainvälisille festivaaleille. == Palkinnot == * Elämän äidit voitti vuonna 2002 Berliinin elokuvajuhlilla CICAE:n erikoispalkinnon. * Man and Nature International Documentary Film Festival (2002): pääpalkinto. * Russian Anthropological Film Festival (2002): pääpalkinto. * Chicago International Documentary Festival (2003) parhaan kuvauksen palkinto. * Jussi-palkinnot (2003): paras dokumenttielokuva. * Barents TV Festival (2003): dokumenttielokuvasarjan pääpalkinto. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2002 suomalaiset elokuvat
Oskar Olausson

Oskar Olausson (s. 10. marraskuuta 2002 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Colorado Avalanchessa. Hänellä on tulokassopimus Avalanchen kanssa. Olausson on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Avalanche varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 28. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2021. == Ura == === Seuraura === Olausson on Tranås AIF:n kasvatti. Hän oli kaudella 2016–2017 seuran U16-junioreiden paras maalintekijä 22 osumallaan. Kaudeksi 2017–2018 Olausson siirtyi HV71:n organisaatioon. Kaudella 2018–2019 hän oli J18 Allsvenskanissa joukkueensa paras maalintekijä 11 osumallaan. Kaudella 2020–2021 Olausson oli tehoilla 14+13=27 HV71:n J20-junioreiden toiseksi paras pistemies Alexander Lundmanin jälkeen. Samalla kaudella hän debytoi HV71:n SHL-joukkueessa. Olausson teki SHL-debyyttinsä vain 17-vuotiaana 26. syyskuuta 2020 Rögle BK:ta vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 4.31 minuuttia. SHL-uransa avausmaalin Olausson teki kuudennessa ottelussaan 24. marraskuuta 2020 Luleå HF:ää vastaan. Joulukuussa 2020 hän teki HV71:n kanssa kevääseen 2023 asti ulottuvan SHL-sopimuksen. Olausson pelasi SHL:ssä 16 runkosarjaottelua tehopistein 3+1=4, kunnes tammikuussa 2021 seura lainasi hänet loppukaudeksi sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskan-joukkue Södertälje SK:hon. Olausson pelasi siellä 11 runkosarjaottelua tehopistein 3+3=6 ja kaksi nousukarsintasarjan ottelua ilman tehopisteitä. Allsvenskan-kauden päätyttyä hän palasi HV71:n vahvuuteen SHL:n kartsintasarjaan, jossa Olausson sai tililleen kaksi ottelua, mutta hän sai peliaikaa kuitenkin ainoastaan toisessa ottelussa 34 sekunnin verran. HV71:n kausi päättyi putoamiseen Allsvenskaniin. Colorado Avalanche varasi Olaussonin ensimmäisellä kierroksella 28. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2021. Samana kesänä hänet varasi myös OHL-joukkue Barrie Colts 118. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Elokuussa Olausson teki kolmivuotisen NHL- tulokassopimuksen Avalanchen kanssa. Pari viikkoa myöhemmin hänen vahvistettiin siirtyvän kaudeksi 2021–2022 Coltsin OHL-joukkueeseen. === Maajoukkueura === Olausson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019, jolloin Olausson voitti pronssia. Yhteensä hän on pelannut kymmenen nuorten ja 13 poikien maaottelua. == Tilastot == 2018–2019 HV71 SuperElit 11 1 3 4 2 – – – – – 2019–2020 HV71 SuperElit 21 7 9 16 4 – – – – – 2020–2021 HV71 SuperElit 16 14 13 27 10 – – – – – JMM 4 0 0 0 0 HV71 SHL 16 3 1 4 2 – – – – – Södertälje SK Allsvenskan 11 3 3 6 0 – – – – – 1 kausi yhteensä SHL 16 3 1 4 2 – – – – – 1 kausi yhteensä Allsvenskan 11 3 3 6 0 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Colorado Avalanchen pelaajat Luokka:Colorado Avalanchen varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Farnsworth Wright

Farnsworth Wright (29. heinäkuuta 1888 – 12. kesäkuuta 1940) oli pulp-lehti Weird Talesin päätoimittaja marraskuusta 1924 maaliskuuhun 1940. Wrightin päätoimittajakaudelle ajoittui lehden kulta-aika, jolloin sen levikki ja taiteellinen taso olivat korkeimmillaan. Kustannustoimittajana Wrightin linja oli ailahtelevainen, ja hänen novellimakuaan on pidetty omalaatuisena. Lehdessä julkaistiin paljon klassikoita, mutta myös epäonnistuneita tekstejä. Weird Talesin myöhemmän maineen kannalta keskeistä oli Wrightin valmius julkaista epätavallisia ja omituisia tarinoita, joihin muut lehdet eivät tarttuneet.Ashley, Mike: Weird Tales . The Encyclopedia of Fantasy, toimittaneet John Clute & and John Grant. London: Orbit, 1997. Viitattu 17.12.2020. . Seksillä ja väkivallalla mässäilevien novellien julkaisusta Wright johdonmukaisesti pidättäytyi, vaikka niillä olisi ollut mahdollista nostaa lehden levikkiä helposti.Haining 1976, s. 10. Wrightiä pidetään taitavana ja merkittävänä toimittajana, mutta liikemiehenä hän oli epäpätevä. Vuonna 1927 Wright julkaisi The Moon Terror -nimisen antologian Weird Talesissa julkaistuista novelleista. Vuonna 1930 Wright perusti itämaisiin kertomuksiin erikoistuneen Oriental Stories -lehden,Nicholls, Peter & Ashely, Mike: Pulp. The Encyclopedia of Science Fiction, toimittaneet John Clute, David Langford, Peter Nicholls & Graham Sleight. London: Gollancz, päivitetty 2.8.2020. Viitattu 17.12.2020. joka myöhemmin vaihtoi nimensä The Magic Carpetiksi. Sen suosio jäi vähäiseksi ja lehti lopetti toimintansa 13. numeronsa jälkeen. Wright suunnitteli myös Strange Tales -nimistä lehteä, joka olisi keskittynyt tieteiskirjallisuuteen. Projekti jäi toteutumatta, koska jo pelkkä Weird Tales riitti pitämään Wrightin kiireisenä. Toteutuessaan Strange Tales olisi ollut maailman ensimmäinen science fiction -lehti.Haining 1976, s. 11. 1930-luvun lopulla Parkinsonin tautia sairastaneen Wrightin kunto heikkeni eikä hän enää kyennyt työskentelemään. Wright erosi Weird Talesin palveluksesta toimitettuaan lehteä 177 numeroa. Hänen sairauttaan yritettiin hoitaa leikkauksella mutta tuloksetta, ja Wright kuoli vain muutama kuukausi eläköitymisensä jälkeen.Haining 1976, s. 12. Wrightin ansioihin on luettava myös nuorten kirjailijalupausten löytäminen ja kannustaminen. Kuuluisin Wrightin kirjailijalöytö oli todennäköisesti Tennessee Williams, jonka ensimmäinen novelli ilmestyi Weird Talesissa 1920-luvulla.Haining 1976, s. 7, 10. Weird Tales -kirjailija Jack Williamson kuvaili Wrightiä ”ensimmäiseksi suureksi fantasiatoimittajaksi”.Williamson, Jack: ”Introduction”. Richard W. Gombertin teoksessa World Wrecker: An Annotated Bibliography of Edmond Hamilton. Wildside Press LLC, 2009. ISBN 9781434457264. Juhani Hinkkasen mukaan Wrightin Weird Tales piti ”varsin epämuodikkaan kauhukirjallisuuden hengissä ja kasvatti kokonaisen uuden kirjailijasukupolven, jonka vaikutus myöhempään kauhukirjallisuuteen on ollut aivan olennainen”. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset päätoimittajat Luokka: Vuonna 1888 syntyneet Luokka: Vuonna 1940 kuolleet
Veli-Pekka Hård

Veli-Pekka Hård (s. 10. kesäkuuta 1970) on jyväskyläläinen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi ensimmäiset pelinsä aikuisten sarjoissa JyP HTn joukkueessa kaudella 1990-1991 pelattuaan sitä ennen seuran junioreissa. Hård pelasi liigakiekkoa Jyväskylässä lähes yhtäjaksoisesti kevääseen 1995 asti. Jaksoon mahtuu kahden ottelun laina Vaasan Sportissa kaudella 1991-1992 ja viiden ottelun laina Savonlinnan SaPKOon kaudella 1994-1995. Kaudelle 1995–1996 Hård siirtyi pelaamaan TuTo:n joukkueeseen ja sieltä vuoden kuluttua, TuTon pudottua takaisin I-divisioonaan, Tampereen Ilveksen joukkueeseen. Tampereella Hård pelasi neljä kautta, ollen kahtena vuonna joukkueen varakapteeni. Kauden 2000–2001 Hård pelasi Ässissä josta siirtyi seuraavaksi kaudeksi pelaamaan Saksaan 2.Bundesliigan Bremerhaveniin. Bremerhavenissa Hård pelasi kaksi vuotta, joista jälkimmäisenä vuonna joukkue pelasi nimellä Fischtown Pinguins. Kahden Saksan kauden jälkeen Hård siirtyi Ranskaan ja sieltä vuoden kuluttua Italiaan Asiagon joukkueeseen. Kaudella 2005–2006 Hård pelasi vielä kuusi ottelua II-divisioonassa D-Kiekon riveissä ja lopetti sen jälkeen uransa. Kaikkiaan Hård pelasi SM-liigassa 11 kauden aikana 410 ottelua, joissa teki 36 maalia ja 78 tehopistettä. Uran paras kausi oli ensimmäinen Ilves-kausi, jolloin Hård teki 17 tehopistettä +/- lukeman ollessa +10. Liigakausillaan Hård ylsi vain kolmasti yli 10 pisteen rajan.https://www.eliteprospects.com/player/53825/veli-pekka-hard ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fromezey

Fromezey on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 53 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 5,96 neliökilometriä. Fromezeyn väkiluku on pienentynyt seitsemällä asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 60 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli sama kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa. == Kuvia == Tiedosto:Fromezey (Meuse) city limit sign.JPG|Katukuvaa Tiedosto:Fromezey L'église Saint- Martin.JPG|Kirkko Tiedosto:Fromezey (Meuse) croix souvenir cimetière.JPG|Tienvarsiristi Tiedosto:Fromezey (Meuse) église (02).JPG|Kirkko == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meusen kunnat
Kirjallisuusvuosi 1784

Kirjallisuusvuosi 1784 käsittelee vuoden 1784 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Pierre Beaumarchaisin näytelmä Figaron häät esitettiin ensimmäisen kerran. Se esitettiin Pariisissa nimellä La Folle Journée, ou Le Mariage de Figaro. == Julkaisuja == * Robert Bage - Barham Downs * Isabelle de Charrière - Lettres neuchâteloises * Pierre Choderlos de Laclos - Les Liaisons dangereuses (Vaarallisia suhteita, suom. 1986, useita filmatisointeja) * Félicité Genlis - Veillées du château ou cours de morale à l’usage des enfants * Christfried Ganander - Uudempia uloswalituita satuja, nuorten peränajatuxen teroituxexi, ja yhteisesä elämäsä opixi, waroituxexi ja neuwoxi, ajan huwituxexi ja kuluxi, mutta myös hywäin tapain ja kaunisten awuin harjoittamisexi kootut, ja suomexi tulkitut wuonna 1783. Christfried Gananderilda. Philos. mag:taGananderin teksti Doriassa. * Immanuel Kant - Beantwortung der Frage: Was ist Aufklärung? ('Vastaus kysymykseen: Mitä on valistus?') * Immanuel Kant - Idee zu einer allgemeinen Geschichte in Weltbürgerlicher Absicht ('Yleisen historian idea maailmankansalaisuuden kannalta') * Friedrich Gottlieb Klopstock - Hermann und die Fürsten (runokokoelma) * Friedrich Schiller - Die Schaubühne als eine moralische Anstalt betrachtet (kirjallisuustiedettä) * Friedrich Schiller - Kabale und Liebe (näytelmä) * Emanuel Swedenborg - Hieroglyphisk Clav til Andeliga och Naturliga Hemligheter (suom. Clavis hieroglyphica. Hieroglyfinen avain ja muita filosofisia tekstejä, 2000) == Palkintoja == == Lähteet == 1784 Luokka:1784
Proton Prevé

Proton Prevé on Protonin vuosina 2012–2020 valmistama alemman keskiluokan automalli. Sen hatchback-korinen rinnakkaismalli on Proton Suprima S. Auton muotoilussa oli mukana italialainen Italdesign Giugiaro, jousituksen suunnittelussa avusti puolestaan Lotus. Moottorina on 1,6-litrainen bensiinimoottori vapaasti hengittävänä (109 hv) tai turboahdettuna (140 hv) versiona. Vapaasti hengittävässä on voimansiirtona viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai portaaton CVT-automaattivaihteisto, kun taas turboahdetun yhteyteen sai ainoastaan CVT-vaihteiston. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Prevé Luokka:C-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
SeaDream I

SeaDream I on jahti-tyylinen risteilyalus, jota SeaDream Yacht Club on operoinut vuodesta 2001. Laiva rakennettiin Sea Goddess -yhtiön tilauksesta vuonna 1984, ja sen alkuperäinen nimi oli Sea Goddess I. Sitä hallinnoi aluksi Cunard Line. Tammikuusta 2000 lähtien sen omisti Seabourn, ja sen nimeksi tuli Seabourn Goddess I. SeaDream I:n sisaralus on SeaDream II. ==Lähteet== * Luokka:Risteilyalukset
Oldenburgin herttuakunta

Oldenburgin herttuakunta () oli valtio nykyisen Saksan luoteisosassa vuosina 1774–1810. Ranskan ensimmäinen keisarikunta valloitti sen vuonna 1810 ja se perustettiin uudelleen Oldenburgin suurherttuakuntana vuonna 1815. Herttuakunnan pääkaupunki oli Oldenburg nykyisessä Ala-Saksin osavaltiossa. Kun Oldenburg-suvun päälinja sammui vuonna 1667 Oldenburgin kreivin Anton Güntherin kuollessa, kreivin arvo siirtyi Tanskan kuningas Fredrik III:lle ja Oldenburgin kreivikunta päätyi Tanskan valtaan. Vuonna 1773 Tanskan kuningas Kristian VII luovutti Oldenburgin kaukaiselle sukulaiselleen Paavalille, tulevalle Venäjän keisarille, joka antoi vaihtokaupassa Tanskalle perimänsä Holstein-Gottorpin herttuakunnan. Keisari Paavali antoi Oldenburgin eteenpäin sukulaiselleen Frierich August I:lle (1711–1785). Vuonna 1777 Oldenburg korotettiin herttuakunnaksi. Herttuan poika Peter Friedrich Wilhelm (1754–1823) kärsi aikuisiällä puhjenneesta mielisairaudesta ja häntä pidettiin aikanaan vajaaälyisenä. Hänen serkkunsa Peter I, Peter Friedrich Ludvig von Holstein-Gottorp toimi sijaishallitsijana vuodesta 1785 ja nousi lopulta vuonna 1823 Oldenburgin suurherttuaksi. Vuonna 1803 Oldenburgin herttua osti Oldenburger Münsterlandin ja Lyypekin ruhtinaspiispakunnan (Hochstift Lübeck). Napoleonin Ranska valloitti Oldenburgin vuonna 1810 ja se perustettiin uudelleen Oldenburgin suurherttuakuntana vuonna 1815 Wienin kongressin jälkeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Euroopan entiset monarkiat Luokka:Saksan entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Wolfgang Haas

Wolfgang Haas (s. 7. elokuuta 1948 Vaduz, Liechtenstein) Vaduzin arkkipiispa ja siten Liechtensteinin katolisen kirkon paikallinen johtaja. Hän on ensimmäinen kyseisessä virassa. Haas syntyi Liechtensteinin Vaduzissa 7. elokuuta 1948. Hänet vihittiin papiksi Churin hiippakuntaan, johon Liechtenstein silloin kuului, 7. huhtikuuta 1974. 22. maaliskuuta 1988 hänet nimettiin Churin hiippakunnan koadjuuttoriksi ja vihittiin kyseiseen tehtävään 22. toukokuuta 1988. 22. toukokuuta 1990 hänestä tuli Churin piispa. Hän toimi tässä virassa aina 2. joulukuuta 1997 asti, jolloin hiippakunnan Liechtensteinin puoleinen osa erotettiin itsenäiseksi Vaduzin arkkihiippakunnaksi, jonka ensimmäiseksi arkkipiispaksi Haas nimitettiin. == Lähteet == Luokka:Liechtensteinilaiset henkilöt Luokka:Kristinusko Liechtensteinissa Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Petteri Alanen

Petteri Eetu Alanen (s. 22. maaliskuuta 2002 Ylöjärvi) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Hyvinkään Tahkoa. == Ura == Alanen on Ruoveden Pirkkojen kasvatti. Hän siirtyi sittemmin juniorina Manse PP:n riveihin. Alanen teki Superpesis-debyyttinsä 3. heinäkuuta 2020 vieraissa Kouvolan Pallonlyöjiä vastaan. Hän toi ottelussa yhden juoksun. Hän siirtyi kaudeksi 2021 Superpesis-joukkue Hyvinkään Tahkoon. Vuonna 2023 Alanen valittiin uransa ensimmäiseen Itä-Länsi- otteluun.https://www.superpesis.fi/uutiset/miesten-ita-lansi-valinnat-julki- roope-korhonen-palaa-arvo-otteluun-kotikentallaan/ Alanen valittiin Itä- Länsi-otteluun myös vuonna 2024. https://www.superpesis.fi/ajankohtaista/yleisoaanestys-sai-valtavan-suosion- nelli-huotari-ja-joosua-ratto-ensikertalaisin == Muuta == Alanen asui Kurussa, Ylöjärvellä. Alanen valmistui ylioppilaaksi Ylöjärven lukiosta syksyllä 2021. == Lähteet == *Pelaajakortti Tahkon kotisivuilla === Viitteet === Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Hyvinkään Tahkon pelaajat Luokka:Elävät henkilöt
Lesley Roy

Lesley Roy (s. 17. syyskuuta 1986 Dublin, Irlanti), on irlantilainen laulaja ja lauluntekijä. Hänellä oli ensin levytyssopimus irlantilaisen levy-yhtiön kanssa, mutta vuonna 2006 hän allekirjoitti levytyssopimuksen Jive Records -nimisen levy-yhtiön kanssa. Vuonna 2008 Roy julkaisi ensimmäisen albuminsa nimeltä Unbeautiful, jonka johtavana tuottajana toimi Max Martin. Lauluntekijänä Roy on kokenut kansainvälistä menestystä kirjoittamalla kappaleita muun muassa Adam Lambertille, Miss Montrealille, Medinalle, Jana Kramerille ja Marlee Scottille. Royn oli tarkoitus edustaa Irlantia kappaleella "Story Of My Life" vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa. Ne kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja hänet valittiin sen sijaan Irlannin edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Royn vuoden 2021 edustuskappale on nimeltään "Maps". Hän kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa, jossa hän sijoittui viimeiseksi ja täten karsiutui finaalista. ==Diskografia== ===Albumit=== Nimi Yksityiskohdat Listasijoitukset US Heat. Unbeautiful * Julkaistu: 30. syyskuuta 2008 * Levy-yhtiö: Jive * Formaatti: CD 5 ===Singlet=== Single Vuosi Listasijoitus Albumi US US Pop US Main. US AC SWE VE GER DU NOR "I'm Gone, I'm Going" 2008 — 85 — 48 28 — — — — Unbeautiful "Unbeautiful" 114 53 31 — 6 2 15 16 5 "Hang On" 2016 — — — — — — — — — rowspan="6" "Blood on Your Hands" — — — — — — — — — "Free the Flame (Ember Moon)" — — — — — — — — — "Story Of My Life" 2020 — — — — — — — — — "Gold" — — — — — — — — — "Maps" 2021 — — — — — — — — — == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset laulajat Luokka:Irlannin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2020 euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2021 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sikhiläisyys Intiassa

Sikhiläisyys syntyi Intiassa 1500-luvulla islamin ja hindulaisuuden sekoittumisen pohjalta. Sikhiläisyydellä on Intiassa yli 23 miljoonaa kannattajaa. Suurin osa heistä elää Punjabissa, joka sijaitsee Intian ja Pakistanin alueilla. Punjabissa sijaitsee myös sikhien uskonnollinen keskus, Amritsarin kultainen temppeli. Intiassa sikhiläisten lukumäärä on väestöstä noin kaksi prosenttia. He ovat enemmistönä vain Punjabin osavaltiossa. Sikhit ovat vaatineet itsenäisyyttä alueille, joissa sikhiläisyyden kannatus on suurinta. 1800-luvulla perustettu Sikhivaltio oli merkittävä sotilaallinen mahti Intiassa vuoteen 1849 saakka, jolloin britit valloittivat sen. Useita sikhejä siirtyi palvelemaan brittiläisessä armeijassa. Sen kautta sikhiläisyys levisi myös eri puolille Brittiläistä imperiumia. Vuonna 2004 Manmohan Singhistä tuli Intian ensimmäinen sikhipääministeri.BBC News == Katso myös == * Sikhiläisyys == Lähteet == *
William Eklund

William Eklund voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: *William Eklund (1906–1985), kanadansuomalainen toimittaja ja Canadan Suomalaisen Järjestön aktivisti *William Eklund (s. 2002), ruotsalainen jääkiekkoilija
Novus Ordo Mundi (albumi)

Novus Ordo Mundi on Stam1nan yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 26. helmikuuta 2021. Albumin tuottajana ja miksaajana toimi Miitri Aaltonen, joka teki töitä aiemmin yhtyeen neljällä ensimmäisellä albumilla, viimeksi vuoden 2010 albumilla Viimeinen Atlantis. Albumi ylsi julkaisuviikolla 9/2021 Suomen virallisen albumilistan ykköseksi ja pysytteli siellä myös seuraavan viikon. Albumilta julkaistiin kaksi singleä ennen sen ilmestymistä: ”Sirkkeli” julkaistiin 15. tammikuuta 2021 ja ”Betelgeuse” 19. helmikuuta 2021. == Taustaa == Yhtyeen mukaan albumi on paluu Stam1nan musiikillisille juurille. Yhtyeen laulaja-kitaristi Antti Hyyrynen kertoi albumin musiikillisesta annista levynjulkaisutiedotteessa seuraavasti: Tällä albumilla sävellystyö jakaantui yhtyeen kesken aiempaa tasaisemmin: Hyyrynen, Pekka Olkkonen ja Kai- Pekka Kangasmäki sävelsivät kukin kolme kappaletta, jonka lisäksi edellisellä Taival-albumilla oman sävellysdebyyttinsä Stam1nalle tehnyt Emil Lähteenmäki sävelsi jälleen yhden kappaleen. Yhtye käytti albumilla myös ulkopuolista sanoittajaa uransa toisen kerran, kun Hyyrysen säveltämän "Kriittinen massa"-kappaleen sanoituksesta vastasi kirjailija Tiina Raevaara. == Kappaleet == Kaikki kappaleet san. Antti Hyyrynen, ellei toisin mainittu. # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Antti Hyyrynen – laulu, kitara * Kai-Pekka Kangasmäki – basso, taustalaulu * Emil Lähteenmäki – kosketinsoittimet * Pekka Olkkonen – kitara * Teppo Velin – rummut === Vierailijat === * Mikko Kotamäki – laulu kappaleessa "Memento Mori (ateistin kiitos)" * Mikko Ropo – laulu kappaleessa "Tabu" * Sami Halme – laulu kappaleessa "N.P.V.E.M." * Tuomo Saikkonen – puhe kappaleessa "Tabu" ja taustalaulu kappaleessa "Sirkkeli" * Anssi Nykänen – perkussiot kappaleessa "Novus Ordo Mundi" * Katja Vauhkonen – taustalaulu kappaleessa "Tabu" * Heidi Aaltonen ja Sonja Nurmela – taustalaulu * Kotamäki, Ropo, Saikkonen, Niko Kivelä ja Halme (sekä Kangasmäki, Olkkonen ja Hyyrynen) – huutokuoro == Arvostelut == * heviosasto.fi: Stam1na: Novus Ordo Mundi Viitattu 3.9.2021. * Imperiumi: 8+/10Stam1na Novus Ordo Mundi Viitattu 3.9.2021. * Inferno: Stam1na Novus Ordo Mundi Viitattu 3.9.2021. * Kaaoszine: 7/10Uusi maailmanjärjestys ja uusi normaali – Stam1nan ”Novus Ordo Mundi” on osa loogista jatkumoa Viitattu 3.9.2021. * Soundi: Levyarvio: Suoraviivaisesti iso vaihde silmässä – Stam1nan hurjastelu pysyy nippa nappa näpeissä Viitattu 3.9.2021. * V2.fiStam1na: Novus Ordo Mundi Viitattu 3.9.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Stam1nan albumit Luokka:Vuoden 2021 albumit
Kirjallisuusvuosi 1783

Kirjallisuusvuosi 1783 käsittelee vuoden 1783 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Ruhtinatar Jekaterina Daškova tuli Venäjän tiedeakatemian johtajaksi. * Saksalainen kirjailija August von Kotzebue muutti virkamieheksi Tallinnaan, johon hän perusti amatööriteatterin. == Julkaisuja == * Pierre Beaumarchais - Voltaire * Carl Michael Bellman - Bacchi Tempel öppnat vid en hjältes död (laulelmarunoja) * Thomas Day - Sandford and Merton (lastenkirja) * Rhijnvis Feith - Julia (alankomaalainen runoelma) * Erik Frosterus - Nijden terwellisten sanain muoto, : 2 Tim. 1:13. Sijnä järjestyxesä kuin d. Lutheruxen catechismus sen päkappaleisa sisällänspitä, nijden enimmäin catechismuxen selittäitten johdatuxen jälkeen, edeswetänyt ja kokoonpannut yxinkertaisisa kysymyxisä ja wastauxisa. Wuonna 1782. Eric Frosterus v. past. ja cappalainen Haukiputan kappelilla, Iin pitäjäsä. * Christfried Ganander - Aenigmata Fennica. : In solo meo patrio Ostrobotnia, usitatissima ac tritissima, quae inter confabulationes vespertinas, fenni nostri, ad acuendum ingenium juvenile, more veterum gothorum, solvenda proponunt. Suomalaiset arwotuxet, wastausten kansa. Kootut kahdexan toista ajastaikaa Christfrid Gananderilta, philos. mag. Wasasa (suomalaisia arvoituksia) * Immanuel Kant - Prolegomena zu einer Jeden Künftigen Metaphysik (suom. Prolegomena eli johdatus mihin tahansa metafysiikkaan, joka vastaisuudessa voi käydä tieteestä, 1997) * Heinrich Christoph Koch - Versuch einer Anleitung zur Composition (musiikkitiedettä) * Antoine Lavoisier - Reflexions sur le Phlogistique * Friedrich Schiller - Die Verschwörung des Fiesco zu Genua (näytelmä) * Emanuel Swedenborg - Hieroglyphisk Clav til Andeliga och Naturliga Hemligheter (suom. Clavis hieroglyphica. Hieroglyfinen avain ja muita filosofisia tekstejä, 2000) *Immanuel Kantin kirja Prolegomena zu einer Jeden Künftigen Metaphysik ilmestyi. == Palkintoja == == Lähteet == 1783 Luokka:1783
A. E. Forsman

August Emil Forsman (21. toukokuuta 1891 Pietarsaari – 1934 Leningrad) oli suomalainen toimittaja. Hän vaikutti suomenruotsalaisissa sosialidemokraateissa jo 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä, kunnes siirtyi sisällissodan jälkeen kommunistiseen liikkeeseen. Forsman oli poliittisen toimintansa vuoksi vankilassa vuosina 1922–1926. == Elämä ja ura == Pietarsaaressa syntyneen Forsmanin vanhemmat olivat Yli-Purmosta kotoisin ollut maanviljelijä Niklas Forsman (1863–1906) ja Johanna Andersdotter (1850–1920). Forsman työskenteli Vaasassa kirjaltajana ja liittyi jo nuorena Vaasan ruotsalaiseen työväenyhdistykseen. Hän oli kaupungissa ilmestyneen Österbottens Folkbladin vastaava päätoimittaja vuodesta 1908 lähtien niin sanottuna linnatoimittajana. Tehtävässään Forsman sai syytteen majesteettirikoksesta, jonka Vaasan hovioikeus hylkäsi keväällä 1916. Tammikuussa 1918 Forsman nimitettiin sosialidemokraattien valitseman kunnallisasiain toimikunnan jäseneksi suomenruotsalaisten sosialidemokraattien edustajana. Sisällissodan aikana hän oli kansanvaltuuskunnan julkaiseman ruotsinkielisen tiedotuslehden Finlands Folkkommissariats Notisbladin päätoimittaja. Viipurin taistelun yhteydessä Forsman jäi valkoisten vangiksi ja joutui Viipurin vankileirin kautta Sortavalan vankileirille. Armahduksensa jälkeen Forsman oli marraskuussa 1919 perustamassa kustannusyhtiötä joka ryhtyi julkaisemaan Österbottens Folkbladin seuraajaksi perustettua Folkbladetia. Hän oli lehden päätoimittaja vuosina 1921–1922 ja työskenteli myös kommunistisen SSTP:n julkaiseman Suomen Työmiehen toimittajana Helsingissä. Tammikuussa 1922 Forsman vangittiin yhdessä muun muassa Arvo ”Poika” Tuomisen ja Hannes Mäkisen kanssa, kun puolueen sanomalehdet olivat julkaisseet heimosotia vastustaneen ”rauhanjulistuksen”. Heinäkuussa 1922 Turun hovioikeus tuomitsi Forsmanin niin sanotussa rauhanjulistajien jutussa muun muassa valtiopetoksen valmistelusta 4 vuoden ja 3 kuukauden kuritushuonerangaistukseen. Samassa yhteydessä tuomittiin myös kuusi muuta SSTP:n jäsentä. Forsman suoritti rangaistuksensa Tammisaaren pakkotyölaitoksessa, josta hän vapautui keväällä 1926. Vuosikymmenen lopussa Forsman kuului muun muassa kommunistien johtaman Suomen Ammattijärjestön toimeenpanevaan komiteaan sekä Elannon edustajistoon. 1930-luvun alussa Forsman muutti Neuvostoliittoon, jossa hän kuoli vaikeaan sairauteen vuonna 1934. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Suomen sosialistisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
R-Farm

R-Farm (), kansainvälisesti muodossa R-Pharm, on suurehko venäläinen lääkkeitä ja bioteknologisia tuotteita valmistava yksityinen osakeyritys. Vuonna 2001 perustetun yrityksen palveluksessa on yli 3 500 työntekijää. Yhtiön päätoimipiste sijaitsee Moskovassa. Heinäkuussa 2020 yhtiö sopi Oxfordin yliopiston Britanniassa kehittämän ja Astra Zenecan lisensioiman, Covid-19-tautia vastaan suunnatun rokotteen sopimusvalmistamisesta. R-Farm valmistaa rokotetta Venäjän omien tarpeiden ohella vientiin useaan maahan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *О ГРУППЕ КОМПАНИЙ «Р-ФАРМ» (r-pharm.com) Luokka:Lääkevalmistajat Luokka:Venäläiset teollisuusyritykset