EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Adam Gottlob Moltke

Adam Gottlob Moltke (10. marraskuuta 1710 Walkdendorf, Mecklenburg – 25. syyskuuta 1792 Bregentved, Tanska)Adam Gottlob, Greve (count) Moltke Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 21.2.2015. oli tanskalainen maakreivi ja hovimies, jolla oli suuri vaikutusvalta Tanskan hovissa kuningas Fredrik V:n hallituskaudella 1746–1766. Adam Gottlob Moltke kuului Moltken vanhaan mahtisukuun.Nordisk familjebok (1913), s. 871 Runeberg.org. Viitattu 21.1.2015. Hänet tuotiin lapsena Mecklenburgista Tanskaan ja hän toimi paašipoikana Tanskan hovissa vuodesta 1722. Hänestä tuli kruununprinssi Fredrikin kamariherra vuonna 1730 ja hovimarsalkka 1743. Kun Fredrik kohosi vuonna 1746 Tanskan valtaistuimelle nimellä Fredrik V, hän korotti Moltken ylihovimarsalkaksi ja nimitti hänet seuraavana vuonna valtaneuvokseksi sekä lahjoitti hänelle Bregentvedin tilan. Moltke sai myös maakreivin arvon 1750. Hän toimi vuodesta 1754 muiden tehtäviensä ohella kuninkaallisen taideakatemian ensimmäisenä puheenjohtajana ja kokosi merkittävän yksityisen taidekokoelman. Moltke oli Fredrik V:n vaikutusvaltaisin neuvonantaja ja myös kuninkaan luotettu ystävä. Hänellä oli suuri vaikutusvalta valtion asioissa ja hän vastusti voimakkaasti talonpoikien vapauttamista kartanolaitoksen alaisuudesta. Moltke yritti myös huonolla menestyksellä hillitä kuninkaan yksityiselämää. Fredrik V kuoli vuonna 1766 kirjaimellisesti hänen käsivarsilleen. Uusi kuningas Kristian VII syrjäytti Moltken, mutta kutsui hänet seuraavana vuonna järjestelemään maatalousuudistusta. Johann Struenseen saatua tosiasiallisen vallan hovissa vuonna 1770 Moltke joutui täysin syrjään ja vetäytyi asumaan tiluksilleen. Moltke rakennutti Amalienborgin linnaan niin sanotun Kristian VII:n palatsin. ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset poliitikot Luokka:Aateliset Luokka:Vuonna 1710 syntyneet Luokka:Vuonna 1792 kuolleet
Pesäpallon suomensarja 1963

Pesäpallon suomensarja pelattiin yhdeksännentoista kerran kaudella 1963. Sarja pelattiin neljässä lohkossa ja koska mestaruussarjan joukkuemäärän vähentämisen takia vain kaksi joukkuetta nousi, joutuivat lohkovoittajat pelaamaan vielä karsintasarjan pääsystä mestaruussarjaan kaudeksi 1964. ==Suomensarja== ===Itälohko=== Itälohkon voiton vei puhtaalla pelillä Outokummun Partio. Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Outokummun Partio 10 10 0 0 145–28 20 Jyväskylän Kiri 2 10 9 0 1 121–41 18 Etelä-Leppävirran Kiipperä 10 7 0 3 132–76 14 Nurmeksen Sepot 10 7 0 3 115–64 14 Juankosken Kuohu 10 7 0 3 121–90 14 Mäntyharjun Virkistys 10 4 0 6 62–107 8 Ilomantsin Urheilijat 10 3 0 7 64–77 6 Harjurannan Kisa 10 3 0 7 49–83 6 Siilinjärven Ponnistus 10 3 0 7 52–144 6 Höytiäisen Urheilijat 10 2 0 8 60–139 4 Kuopion Kelta-Mustat 10 0 0 10 48–120 0 ===Etelälohko=== Etelälohkosta karsintoihin selvisi Kuusankosken Puhti ainoana rasitteenaan 10–3 vierastappio Pallo-Tovereille. Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Kuusankosken Puhti 10 9 0 1 120–59 18 Herttoniemen Urheilijat 10 8 0 2 106–48 16 Helsingin Pallo-Toverit 10 8 0 2 83–33 16 Heinolan Maila-Pojat 10 6 0 4 99–56 12 Hartolan Voima 10 6 0 4 54–80 12 Lappeenrannan Urheilu-Miehet 10 5 0 5 79–66 10 Puna-Mustat 2 10 4 0 6 103–97 8 Utin Haukat 10 4 0 6 94–102 8 Riihimäen Pallonlyöjät 10 2 1 7 84–101 5 Renkomäen Maila-Pojat 10 2 0 8 63–156 4 Tervakosken Pato 10 0 1 9 66–153 1 ===Länsilohko=== Länsilohkossa Ulvilan Pesä-Veikot lunastivat jatkopaikkansa voitettuaan uusintaottelussa Nurmon Jymyn 4–0. Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Ulvilan Pesä-Veikot 9 8 0 1 96–28 16 Nurmon Jymy 9 7 2 0 109–42 16 Ylihärmän Junkkarit 9 6 1 2 79–74 13 Toijalan Pallo-Veikot 9 5 0 4 82–74 10 Vimpelin Veto 2 9 3 2 4 63–65 8 Vaasan Maila 9 4 0 5 50–52 8 Hämeenlinnan Paukku 9 4 0 5 63–76 8 Lännen Pallo 9 2 3 4 52–58 7 Nokian Urheilijat 9 2 0 7 77–97 4 Laihian Liitto-Urheilijat 9 0 0 9 40–145 0 Lauttakylän Luja luopui sarjasta luopui sarjasta luopui sarjasta luopui sarjasta luopui sarjasta luopui sarjasta ===Pohjoislohko=== Pohjoislohkossa Oulun Lippo ei menettänyt pistettäkään. Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Oulun Lippo 10 10 0 0 121–42 20 Halsuan Toivo 10 9 0 1 126–50 18 Rantsilan Raikas 10 6 0 4 81–58 12 Iin Urheilijat 10 6 0 4 87–78 12 Ylivieskan Kuula 10 6 0 4 95–92 12 Kemin Kunnan Urheilijat 10 5 0 5 120–97 10 Muhoksen Urheilijat 10 4 0 6 78–71 8 Raahen Vesa 10 4 0 6 57–85 8 Lapin Lukko 10 3 0 7 84–97 6 Kannuksen Ura 10 2 0 8 55–143 4 Sotkamon Jymy 2 10 0 0 10 39–129 0 ==Mestaruussarjan karsinta== Pelattiin Juankoskella 28. - 29.syyskuuta. Joukkue O V T H Juoksut Pisteet OkuP UPV Lippo Puhti Outokummun Partio 3 3 0 0 23–14 6 6–4 11–8 6–2 Ulvilan Pesä-Veikot 3 1 1 1 14–15 3 – 3–2 7–7 Oulun Lippo 3 1 0 2 16–19 2 – – 6–5 Kuusankosken Puhti 3 0 1 2 14–19 1 – – – Outokummun Partio ja Ulvilan Pesä-Veikot nousivat mestaruussarjaan. ==Lähteet== * http://www.mrasilainen.com/ ** http://www.mrasilainen.com/sarjat/ottelut/M_Suomensarja_1945-2014.xlsx Luokka:Pesäpallon Suomensarjakaudet Luokka:Vuoden 1963 pesäpallo
Miesten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1947

Vuoden 1947 pikaluistelun MM-kilpailut pidettiin 15.-16. helmikuuta. Miesten kisapaikkana oli Oslon Bislett. Kyseessä oli ensimmäiset maailmansodan jälkeiset MM-kisat sitten vuoden 1939 Helsingin kisojen, jossa talvisodassa sittemmin kaatunut Birger Wasenius otti maailmanmestaruuden. == Tulokset == * DNS – ei startannut, DNF – keskeytti, NC – ei päässyt kilpailuun mukaan. Sija Nimi maa 500 m 5 000 m 1 500 m 10 000 m Summa Lassi Parkkinen 45,2 (5) 8.33,7 (1) 2.22,1 (3) 17.38,7 (2) 196.872 Sverre Farstad 44,3 (1) 8.35,9 (2) 2.21,0 (1) 18.09,1 (9) 197.345 Åke Seyffarth 45,9 (11) 8.40,8 (6) 2.21,9 (2) 17.57,9 (5) 196.518 Reidar Liaklev 46,5 (13) 8.37,3 (3) 2.25,4 (9) 17.37,0 (1) 199.547 Yngvar Karlsen 45,0 (4) 8.44,8 (11) 2.23,1 (4) 18.10,0 (10) 199.680 Henry Wahl 45,6 (8) 8.44,5 (9) 2.24,0 (5) 18.04,5 (7) 200.275 Kalevi Laitinen 46,5 (13) 8.40,5 (5) 2.24,7 (6) 18.06,3 (8) 201.098 Vladimír Kolář 46,6 (15) 8.50,7 (14) 2.26,3 (11) 18.04,3 (6) 202.652 Johnny Cronshey 47,4 (19) 8.44,4 (8) 2.31,4 (18) 17.56,8 (4) 204.147 10\. Jan Langedijk 46,7 (17) 8.54,8 (15) 2.27,4 (13) 18.31,3 (11) 204.878 11\. Matti Tuomi 46,6 (15) 8.56,5 (17) 2.29,6 (14) 18.48,2 (13) 206.527 12\. Herman Buyen 48,0 (21) 9.02,3 (18) 2.30,3 (15) 18.43,6 (12) 208.510 13\. Miloslav Hála 46,9 (18) 9.25,2 (20) 2.30,9 (17) 19.26,2 (15) 212.030 14\. Zdeněk Hanzlík 47,7 (20) 9.27,1 (21) 2.30,7 (16) 19.24,3 (14) 212.858 15\. Henry Hebbe 59,7 (23) 8.39,6 (4) 2.38,6* (19) 17.44,9* (3) 217.772 16\. Odd Lundberg 45,6 (8) 8.44,6 (10) 2.24,8 (7) 146.327 17\. Harald Janemar 45,3 (6) 8.49,3 (12) 2.24,9 (8) 146.530 18\. Leif Martinsen 45,4 (7) 8.49,8 (13) 2.26,2 (10) 147.113 19\. Georg Krog 44,5 (2) 9.32,7 (22) 2.26,7 (12) 150.670 20\. Svend Jacobsen 51,8 (22) 9.46,6 (23) 2.39,9 (20) 163.760 21\. Niels Heilmann 1.00,0 (24) 9.59,2 (24) 2.41,8 (21) 173.853 22\. Aage Johansen 44,9 (3) 8.43,2 (7) NS 97.220 23\. Charles Mathiesen 45,9 (11) 8.55,2 (16) NS 99.420 24\. Bengt Malmsten 45,8 (10) 9.03,4 (19) NS 100.140 == Lähteet == *Speedskatingnews - MM-kisat 1947 Luokka:Pikaluistelun maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1947 pikaluistelu Luokka:Norjan urheilutapahtumat Luokka:Norjan pikaluistelu Luokka:Oslon urheilu
Alva (nimi)

Alva on Pohjoismaissa naisen, mutta varsinkin englanninkielisissä maissa molemmille sukupuolille sopiva etunimi. Pohjoismaisena naisen nimenä Alva on Alf-nimen naispuolinen vastine, mutta on Suomessa saatettu käsittää myös lyhentymäksi nimestä Alviina taikka Alvar-nimen naispuoliseksi vastineeksi. Etupäässä englannin­kielisissä maissa esiintyvänä miehen etunimenä Alva sen sijaan on peräisin hepreasta ja esiintyy myös muodossa Alvah. Nimi merkitsee "hänen korkeuttaan" ja mainitaan Raamatussa erään Eesaun jälkeläisen nimenä, joka oli samannimisen edomilaisen heimon päällikkö. Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin 1 220 Alva-nimistä naista ja alle 30 miestä. Heistä yli puolet on 2010-luvulla syntyneitä. Vielä 1900-luvun lopulla nimi oli varsin harvinainen. Suomenruotsalaisen ja vuodesta 2025 lähtien myös suomenkielisen kalenterin mukaan Alvan nimipäivä on 21. helmikuuta. == Tunnettuja Alva-nimisiä == === Naisia === * Alva Colquhuon (s. 1942), australialainen uimari ja olympiavoittaja * Alva Forsius (1866–1938), suomalainen yhteiskunnallinen toimija, Porvoon synnytyssairaalan perustaja ja tietokirjailija * Alva Garbo (1903–1926), ruotsalainen näyttelijä * Alva Myrdal (1902–1986), ruotsalainen diplomaatti, poliitikko ja kirjailija, Nobelin rauhanpalkinnon saaja * Alva Thors (s. 2005), suomalainen yhdistetyn hiihtäjä === Miehiä === * Thomas Alva Edison (1847–1931), yhdysvaltalainen keksijä ja liikemies == Lähteet == Luokka:Etunimet
Eero Rewell

Eero Ivar Rewell () oli suomalainen juristi, joka toimi pitkään Vaasan hovioikeudessa, viimeisinä työvuosinaan sen presidenttinä. Eero Rewellin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Oskar Julius Rewell ja Sonja Aurora Blåfield. Arkkitehti Viljo Revell (1910–1964) oli hänen veljensä. Rewell tuli ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1926 ja ryhtyi opiskelemaan lakitiedettä isänsä tavoin. Alemman oikeustutkinnon hän suoritti 1933 ja pääsi auskultantiksi Vaasan hovioikeuteen. Varatuomarin arvo Rewellille myönnettiin 1935. Seuraavana vuonna hänestä tuli hovioikeuden ylimääräinen virkamies ja 1939 kanslisti. Rewell osallistui molempiin sotiin, hänen puolisonsa menehtyi lottana ilmapommituksessa Suomussalmella 1942. Rewell toimi 1943–1948 sotaylioikeuden ylituomarina. Vaasan hovioikeuden kirjuri hänestä tuli 1944, notaari 1945, asessori 1951, hovioikeudenneuvos 1957 ja presidentti 1972 eläkkeelle jäämiseensä 1975 saakka. Hän toimi myös lyhyen aikaa vuonna 1949 Itä-Suomen hovioikeuden viskaalina ja 1949–1950 korkeimman oikeuden esittelijänä. Vesiylioikeuden jäsen Rewell oli 1969–1970. Hän työskenteli myös Teräs Oy:n ja Halli Oy:n hallituksissa ja alansa järjestöissä. Rewell harrasti suomalaisen taiteen keräilyä ja purjehdusta. Rewellin puoliso vuodesta 1939 oli Gunvor Lydia Annie Sofia Enroth (1919–1942). ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen hovioikeuksien presidentit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Mika Walldén

Mika Walldén (s. 18. tammikuuta 1972 Lohjan mlk) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja. Walldén on Lohjan Pallon kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa jo 15-vuotiaana ja pelasi III divisioonaa kausina 1987–1988. Kaudeksi 1989 Walldén siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin. Viiden vuoden aikana hänen peliaikansa jäi vähäiseksi ja Walldén pelasikin lainalla Turun Tovereissa, FC Oulussa ja Vantaan Pallossa. Vuonna 1994 hän liittyi Turun Palloseuran riveihin. Walldén oli joukkueensa avainpelaajia kuuden kauden ajan ja oli tärkeässä roolissa TPS:n voittaessa Suomen Cupin 1994 ja SM-pronssia 1996. Kaudeksi 2000 hän siirtyi paikalliskilpailija FC Inter Turkuun. Vuoden 2001 jälkeen Walldén siirtyi ulkomaille Norjan kolmannen sarjatason Nybergsund IL:ään, lopettaen uransa kauden jälkeen. Hän teki kuitenkin paluun Kolmosessa pelanneen Maskun Palloseuran kanssa 2008–2009. Uransa aikana Walldénille kertyi 197 pääsarjaottelua, joissa hän teki yksitoista maalia. Walldén edusti nuorten maajoukkuetta 20 kertaa ja poikien maajoukkueita 36 kertaa. Hänet valittiin vuoden lupaavaksi pelaajaksi 1988 ja parhaaksi poikapelaajaksi 1989. == Saavutukset == *Vuoden lupaava pelaaja 1988 *Paras poikapelaaja 1989 *Suomen mestaruus 1990, 1992 **SM-pronssi 1993, 1996 *Suomen Cup 1994 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paistjärvi

Paistjärvi on Heinolan kaupungin koillislaidalla sijaitseva kylä. Paistjärven alue rajoittuu pohjoisessa ja idässä Mäntyharjun kunnan Kousankylän ja Ahveniston kyliin. Lounaassa Paistjärvi rajautuu Kouvolan kaupungin (ent. Jaala) Pökölän kylään. Heinolan puolella Paistjärven naapurikyliä ovat Paaso, Imjärvi, Hirvisalo ja Rihu. Vuoteen 1997 Paistjärvi kuului entiseen Heinolan maalaiskuntaan. Paistjärven tunnetuimpia luontokohteita ovat Pirunkirkko ja Sonnasen järvi. Sonnasen sanotaan olevan Suomen toiseksi kirkkain järvi. Seudun luonto onkin tunnettu kirkasvetisistä lammista ja järvistä sekä vaikuttavista harjumuodostumista. Kuijärven ja Sonnasen seutu kuuluu osin Natura 2000 -luonnonsuojelualueeseen. Paistjärveltä löytyy retkeily­reittejä yhteensä yhdeksän kilometriä. Saarijärven rannalla on myös leirintäalue Ketturiutta. == Lähteet == Luokka: Heinolan kylät
Lasten Eurovision laulukilpailu 2015

Lasten Eurovision laulukilpailu 2015 järjestettiin 21. marraskuuta 2015 Bulgariassa. Bulgaria päätyi isännöimään kilpailua, kun edellisen vuoden voittajamaa Italia päätti olla järjestämättä tapahtumaa ja toiseksi tullut Bulgaria oli hakenut kilpailun järjestämisoikeuksia. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun maa isännöi Eurovision-tapahtumia. Kilpailun juonsi Poli Genova, Bulgarian edustaja vuosien 2011 ja 2016 Eurovision laulukilpailuissa. Malta voitti toisen kerran, rikkoen samalla aiemman piste-ennätyksen vuodelta 2004. Toiseksi tullut Armenia teki ei-voittaneen osallistujan piste-ennätyksen. Kolmanneksi tulleen Slovenian pistemäärä ja sijoitus ovat korkeimmat kisan historiassa maalle, joka ei saanut miltään osallistuvalta maalta 12 pistettä. ==Osallistujat== Nro Maa Edustaja Kappale Suomennos Sijoitus Pisteet 01 Lena Stamenković "Lenina pesma" Lenan laulu 7 79 02 The Virus "Gabede" (გაბედე) Uskalla 10 51 03 Lina Kuduzović "Prva ljubezen" Ensirakkaus 3 112 04 Chiara & Martina "Viva" Elä 16 34 05 Shalisa "Million Lights" Miljoonat valot 15 35 06 Bella Paige "My Girls" Tyttöni 8 64 07 Aimee Banks "Réalta na Mara" Meren tähti 12 36 08 Mihail Smirnov "Metšta" (Мечта) Uni 6 80 09 Ivana Petkovska & Magdalena Aleksovska "Pletenka – Braid of Love" (Плетенка) Letti 17 26 10 Ruslan Aslanov "Volshebstvo" (Волшебство) Taikaa 4 105 11 Mika "Love" Rakkaus 2 176 12 Anna Trincher "Pochny z sebe - Start with Yourself" (Почни з себе) Aloita itsestäsi 11 38 13 Gabriela Yordanova & Ivan Stoyanov "Colour of Hope" Toivon väri 9 62 14 Kamilla Ismailova "Mirror" Peili 14 36 15 Destiny Chukunyere "Not My Soul" Ei sieluani 1 185 16 Mishaela Rapo "Dambaje" - 5 93 17 Jana Mirković "Oluja" (Олуја) Myrsky 13 36 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Lasten Eurovision laulukilpailu Luokka:Vuoden 2015 musiikki
Pio Marmaï

Pio Marmaï (s. 13. heinäkuuta 1984 StrasbourgPio Marmaï – Biography Internet Movie Database. ) on ranskalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt yli 15 elokuvassa vuodesta 2008 lähtien. Marmaïn isä on kotoisin Italiasta. Parhaiten Marmaï tunnetaan rooleistaan elokuvissa Pieniin päin (Un heureux événement, 2011) ja Loppuelämäsi ensimmäinen päivä (Le Premier Jour du reste de ta vie, 2008). Molemmat elokuvat ohjasi Rémi Bezançon. Marmaï on ollut myös kahdesti ehdolla lupaavimman miesnäyttelijän César-palkinnon saajaksi, vuonna 2009 Loppuelämäsi ensimmäisestä päivästä ja vuonna 2011 elokuvasta D'amour et d'eau fraîche. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kvadrisyklaani

Kvadrisyklaani (C7H8) on polysyklinen sykloalkaaneihin kuuluva hiilivety. Yhdistettä on tutkittu auringon lämpöenergian hyödyntämiseen energiantuotannossa. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa kvadrisyklaani on väritön neste. Sen rakenne on hyvin jännittynyt johtuen kahden syklopropaani- ja yhden syklobutaaniyksikön aiheuttamasta rengasjännityksestä. Se on kuitenkin termisesti suhteellisen stabiili, koska terminen hajoaminen kvadrisyklaanin isomeeriksi norbornadieeni on kielletty Woodward–Hoffmann- sääntöjen mukaan. Fotokemiallisesti eli säteilytyksen avulla tämä reaktio voi tapahtua ja se on huomattavan eksoterminen (ΔH = −89 kJ/mol). == Valmistus ja käyttö == Kvadrisyklaania valmistetaan norbornadieenistä fotokemiallisella sykloadditioreaktiolla. Reaktiossa käytetään usein lisäksi jotain herkistintä kuten asetofenonia tai metalleja kuten ruteniumia tai titaania. Reaktio on endoterminen. (ΔH = 89 kJ/mol) : Norbornadieenin ja kvadrisyklaanin muodostamaa systeemiä on tutkittu aurinkoenergian keräämiseen. Keräimissä auringon säteily isomeroisi norbornadieenin kvadrisyklaaniksi, joka voitaisiin katalyyttisesti isomeroida takaisin norbornadieeniksi ja tässä vapautuisi energiaa. Ongelmana on kuitenkin se, että toimiakseen tämä tarvitsisi hyvin tehokkaita herkistimiä ja reaktio tapahtuu huonosti aallonpituudella, joka on yli 300 nm. Suurin osa auringon lähettämästä maahan tulevasta säteilystä on noin 400 nm:n aallonpituudella. Tämän vuoksi käytettäväksi on tutkittu kvadrisyklaanin johdannaisia. Kvadrisyklaanin käyttöä biokemiallisissa tutkimuksissa on myös selvitetty. Kvadrisyklaani ligatoituu eli liittyy eräisiin proteiinien aminohappoihin ja muodostaa additiotuotteen nikkelibis(ditioleeni)johdannaisen kanssa Diels–Alder-reaktiolla. Muodostuvaa kompleksia säteilyttämällä ja tutkimalla sen fluoresenssia voidaan erottaa proteiinit, joiden kanssa kvadrisyklaani on reagoinut. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Bristol University School of Chemistry, Molecule of the Month: Quadricyclane Luokka:Sykloalkaanit
Kuume (elokuva)

Kuume () on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Carlo Gabriel Neron ohjaama yhdysvaltalais-brittiläinen psykologinen draamaelokuva, jonka pääosassa on Vanessa Redgrave. Kuume perustuu Wallace Shawnin samannimiseen näytelmään (1990), jonka pohjalta Shawn ja ohjaaja Nero laativat elokuvan käsikirjoituksen. Angelina Jolie, Joely Richardson ja Michael Moore tekivät elokuvaan cameoroolit. Kuume kertoo nimettömästä, ikääntyneestä ja etuoikeutetusta amerikkalaisnaisesta (Vanessa Redgrave), joka etsii itseään köyhässä sisällissodan runtelemassa maassa. Vanessa Redgraven roolisuoritus sai SAG-ehdokkuuden parhaasta naisnäyttelijästä televisioelokuvassa tai minisarjassa vuonna 2007. Kuume kuvattiin Lontoossa, Walesin Gwyneddin Eryrissä sekä Angleseyn Penmonissa ja Kroatian Zagrebissä. Kuume sai ensi- iltansa Espanjan San Sebastiánin elokuvajuhlilla 24. syyskuuta 2004. Elokuva esitettiin seuraavan vuoden aikana myös Unkarin Székesfehérvárin elokuvajuhlilla 6. kesäkuuta 2005, Brasilian Rio de Janeiron elokuvajuhlilla 25. syyskuuta 2005 ja Yhdysvaltain Virginian elokuvajuhlilla 2. lokakuuta 2005. HBO Home Video julkaisi Kuumeen ensimmäistä kertaa DVD:nä Yhdysvalloissa 4. joulukuuta 2007. Warner Bros. Digital Distribution julkaisi elokuvan toisen DVD-version 25. syyskuuta 2012. == Näyttelijät == == Palkinnot ja ehdokkuudet == Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinto Kategoria Kenelle Voitto / ehdokkuus Bratislavan elokuvajuhlat: Grand Prix Paras ohjaus Carlo Gabriel Nero SAG- palkinto Paras naisnäyttelijä televisioelokuvassa tai minisarjassa Vanessa Redgrave == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 2004 brittiläiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Poliittiset elokuvat Luokka:Näytelmiin perustuvat elokuvat
Ernest Jahin

Ernest Robertovitš Jahin (; s. 9. tammikuuta 1991 Ufa) on venäläinen yhdistetyn hiihtäjä. Hän edustaa Dinamoa. Jahin on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 65 kilogrammaa. Jahin debytoi yhdistetyn maailmancupissa tammikuussa 2012 sijoittuen Oberstdorfin normaalimäen kilpailussa sijalle 43. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2015 ollen Sapporon suurmäen kilpailussa 22:s. Tuo sijoitus on myös Jahinin uran paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa. Jahin kilpailee vuoden 2015 MM-kilpailuissa Falunissa. Hän oli normaalimäen kilpailussa 43:s. Jahin saavutti pronssia vuoden 2015 talviuniversiadeista Štrbské Plesosta Slovakiasta normaalimäen joukkuekilpailusta. == Lähteet == Luokka:Venäläiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shinya Michimi

Shinya Sean Michimi (; s. 29. kesäkuuta 1993 Cincinnati, Ohio, Yhdysvallathttp://www.shinyamichimi.com/about-shinya/) on yhdysvaltalaissyntyinen japanilainen autourheilija, joka kilpaili kaudella 2014 Auto GP World Seriesissä Euronova Racingin tallissahttps://www.driverdb.com/drivers/shinya-michimi/. Michimi on 173 senttimetriä pitkä ja painaa 58 kilogrammaa. Michimi debytoi Auto GP World Seriesissä kaudella 2014 Euronova Racingin tallissa. Hän ajoi kauden aikana kuusi kilpailua, joista hän onnistui voittamaan yhden, päätösosakilpailun Estorilissähttp://www.autosport.com/news/report.php/id/116424. Michimi keräsi itselleen kauden aikana myös kolme nopeinta kierrosta ja oli sarjan yhteispisteissä kahdeksas. Michimi on kilpaillut myös MRF Challengessa ja Japanin Formula Challengessa. Hänen idoleitaan ovat muun muassa Ayrton Senna ja Kimi Räikkönen. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset autourheilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Milja Kaunisto

Milja Kaunisto (s. 1976 Ylöjärvi) on suomalainen musiikintekijä, laulaja, sanoittaja ja kirjailija. Kaunisto on kirjoittanut Olavi Maununpojasta kertovan trilogian, jonka on kustantanut Gummerus. Kauniston esikoisromaani ja trilogian ensimmäinen osa Synnintekijä ilmestyi vuonna 2013. Toinen osa Kalmantanssi ilmestyi vuonna 2014 ja päätösosa Piispansormus vuonna 2015. Vuonna 2016 ilmestyi Ranskaan ja vuoden vallankumoukseen sijoittuvan Purppuragiljotiini-sarjan avausteos Luxus. Sen käännösoikeudet on myyty Puolaan. Sarjan toinen osa, Ranskan vallankumouksen terrorin vuosiin sijoittuva Corpus — kuolema ja kurtisaani ilmestyi vuonna 2017. Sarjan päätösosa Status (2018) sijoittuu Robespierren kaatumisen ja direktorion alkuaikaan. Vuonna 2019 ilmestynyt Tulenpunainen kabaree (Gummerus) sijoittuu puolestaan Pariisin suuren maailmannäyttelyn vuoteen 1900, Saint Lazaren vankilaan ja Ville Vallgrenin Havis-Amanda -patsaan luomisen aikoihin. Kauniston kirjoittama taiteilijaelämäkerta isästään Pasi Kaunistosta (Gummerus, 2022) on nimeltään Pasi Kaunisto — Elävän laulajan sielu. Muistelmateos Hajanainen - Epätäydellinen elämäni (Gummerus, 2023) peilaa eri sukupolvien rooleja ja taakkoja Kauniston omien elämänvaiheiden kautta. Kaunisto asuu Ranskassa Villecomtalin kylässä. Hänen isänsä on muusikko Pasi Kaunisto ja äiti kuvataiteilija Irmeli Kaunisto. Hän kirjoittaa ja esittää musiikkia nimellä Mortimer Keefe. ==Teokset== Olavi Maununpoika -trilogia * * * Purppuragiljotiini-sarja * * * Muut teokset *Tulenpunainen Kabaree. Helsinki: Gummerus, 2019. ISBN 978-951-24-1471-0 * * Hajanainen - Epätäydellinen elämäni. Helsinki: Gummerus, 2023. ISBN 9789512437085 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Milja Kaunisto Gummeruksen sivuilla * Kangasniemi, Sanna: Piispa Maununpoika etsii itseään HS.fi. 27.2.2013. * Koskelainen, Jukka: Itämaan poika kohtasi Ranskan legendan HS.fi. 10.3.2014. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Confessions of an Action Star

Confessions of an Action Star (entiseltä nimeltään Sledge: The Untold Story) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Brad Martinin ohjaama yhdysvaltalainen toimintakomediaelokuva, jonka pääosaa näyttelee David Leitch. Confessions of an Action Star kertoo toimintatähti Frank Sledgen (Leitch) uran noususta ja tuhosta. Confessions of an Action Star kuvattiin 3,4 miljoonan dollarin budjetilla Kalifornian Los Angelesissa ja Redondo Beachilla sekä Australian Melbournessa ja Sydneyssä joulukuun 2003 ja huhtikuun 2004 välisenä aikana. Elokuvan työnimenä oli Sledge: The Story of Frank Sledge. Elokuva sai ensi- iltansa Yhdysvalloissa Sundancen elokuvajuhlilla 23. tammikuuta 2005. Lightyear Video julkaisi elokuvan DVD:lle Yhdysvalloissa 20. tammikuuta 2009. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintakomediat Luokka:Itävaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2005 yhdysvaltalaiset elokuvat
Zum schwarzen Ferkel

Zum schwarzen Ferkel () oli erääseen ravintolaan keskittynyt kirjailijoiden ja taiteilijoiden löyhä piiri Berliinissä. Viinituvan oikea nimi oli "Gustav Türkes Weinhandlung und Probierstube", mutta se tunnettiin asiakaskunnan keskuudessa nimellä Zum schwarzen Ferkel. Nimi johtui ravintolan sisäänkäynnin yläpuolella roikkuvasta mustasta viinisäkistä, jonka sanottiin muistuttavan mustaa porsasta. Ravintolan omistaja hyväksyi nimen. Ravintola sijaitsi ensin Berliinin Unter den Lindenin ja Wilhelmstrassen kulmauksessa ja myöhemmin Dorotheenstraße 31:ssa. Ferkelin piiri oli aktiivisimmillaan marraskuusta 1892 syys-lokakuuhun 1894 ja se jatkui epäyhtenäisenä 1897 asti. Siihen kuului merkittäviä kirjailijoita, kuvataiteilijoita ja kulttuurihenkilöitä. Ferkelin piiriin kuuluivat muun muassa Richard Bergh, Franz Evers, Akseli Gallen- Kallela, Knut Hamsun, Walter Leistikow, Bruno Liljefors, Julius Meier-Graefe, Edvard Munch, Adolf Paul, Dagny ja Stanisław Przybyszewski, Jean Sibelius, August Strindberg, Karl August Tavaststjerna, Jens Thiis, sekä Gustav Vigeland. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Taiteilijaryhmät Luokka:Berliini
Nathan Gamble

Nathan Gamble on lapsinäyttelijä, joka näyttelee elokuvassa Marley & Me. Hän esittää kymmenvuotiasta Patrick Grogania. Hän on myös esittänyt Austinia sarjassa Onnea matkaan, Charlie!. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Kari Karjalainen

Kari Karjalainen on seuraavien henkilöiden nimi: * Kari Karjalainen (s. 1957), Joensuun kaupunginjohtaja 2010–2023, aiemmin muun muassa Raision kaupunginjohtajana * Kari Karjalainen (s. 1955), Raahen kaupunginjohtaja 2006–2016, aiemmin muun muassa Parkanon kaupunginjohtajana * Kari Karjalainen (s. 1953), muusikko ja säveltäjä * Kari Karjalainen, toimittaja, tuottaja
Meren äärellä

Meren äärellä () on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut Angelina Jolien ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Jolie ja Brad Pitt, joka on myös elokuvan tuottajana Jolien kanssa. Meren äärellä sijoittuu 1970-luvun puolen välin Ranskaan, jossa entinen tanssija Vanessa (Jolie) ja hänen kirjailijana työskentelevä aviomiehensä Roland (Pitt) matkustavat yhdessä ja yrittävät pelastaa avioliittonsa. == Näyttelijät == == Tuotanto == Toukokuussa 2014 ilmoitettiin Angelina Jolien näyttelevän Brad Pittin kanssa elokuvassa By the Sea, jonka käsikirjoittaisi ja ohjaisi Jolie. Meren äärellä on ensimmäinen Jolien ja Pittin yhteinen elokuva sitten vuonna 2005 ilmestyneen Mr. & Mrs. Smith -elokuvan. Maltan pääministeri Joseph Muscat vahvisti elokuvaprojektin sanoen, että elokuvaa kuvataan muun muassa Gozon Mġarr ix-Xinin lahdella lähellä Sannatin kylää. Elokuvan kuvaukset alkoivat 19. elokuuta 2014 ja päättyivät 10. marraskuuta 2014. == Julkaisu == Elokuvan teaser-traileri julkaistiin 6. elokuuta 2015. Meren äärellä sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa AFI:n elokuvajuhlilla 5. marraskuuta 2015, ja laaja teatteriensi-ilta oli 13. marraskuuta 2015, mikä ilmoitettiin toukokuussa 2015. Suomen ensi-ilta oli 27. marraskuuta 2015. Elokuvan levitti Universal Pictures. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2015 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Universal Picturesin elokuvat Luokka:Angelina Jolien ohjaamat elokuvat
Hollywood (albumi)

Hollywood on vuonna 2007 ilmestynyt Circlen 18. studioalbumi. Laulajana levyllä vieraillee yhdysvaltalaisen Jesters of Destinyn vokalisti Bruce Duff, johon Circlen johtohahmo Jussi Lehtisalo oli tutustunut Ektro Recordsin julkaistua yhtyeen esikoisalbumin uudelleen vuonna 2001. Duff oli toiminut laulajana jo Circlen 2006 ilmestyneellä EP:llä Earthworm, jolta Hollywood- albumille poimittiin kappaleet Earthworm ja Connection.Circle ‎– Earthworm Discogs. Viitattu 21.2.2015. Vuonna 2014 Full Contact Records julkaisi Hollywoodin tuplavinyylinä, jolla ovat mukana myös Earthworm-EP:n kaksi muuta kappaletta Taking It Back ja Coda.Circle: Hollywood 2LP Ektro Records. Viitattu 21.2.2015. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Bruce Duff, laulu * Janne Westerlund – kitara * Jussi Lehtisalo – basso * Tomi Leppänen – rummut * Mika Rättö – kosketinsoittimet, akustinen kitara == Lähteet == *Circle: Hollywood Finnmusic. ===Viitteet=== Luokka:Circlen albumit Luokka:Vuoden 2008 albumit
Abeliat

Abeliat (Abelia) on kuusamakasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Suvussa on noin 30 lajia pensaita, jotka kasvavat luonnossa Itä-Aasiassa ja Meksikossa. Monia lajeja viljellään koristepensaana näyttävän, pitkään kestävän kukinnan ja lehdystön ansiosta. Koristekasvina käytettyjä lajeja ovat muun muassa Abelia chinensis ja Abelia schumannii Kiinasta, Abelia triflora Himalajalta ja Abelia floribunda Meksikosta. Myös lajienvälisiä risteymiä viljellään.Brickell, Christopher & Cathey, H. Marc (editors): A to Z Encyclopedia of Garden Plants (The American Horticultural Society). DK Publishing 2004. ISBN 0-7566-0616-0 Suomeksi nimetty abelialaji on tuoksuabelia (Abelia mosanensis).Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7 Abeliat ovat vanamoiden lähisukulaisia. == Lajeja ja risteymiä == * Abelia chinensis * Abelia insularis – ullunginabelia * Abelia mosanensis – tuoksuabelia * Abelia schumannii * Abelia serrata * Abelia spathulata * Abelia triflora * Abelia × grandiflora – isoabelia Abelia chinensis var. ionandra 1.JPG|Abelia chinensis. Abelia serrata 5.JPG|Abelia serrata. Abelia spathulata 1.JPG|Abelia spathulata. Abelia triflora.jpg|Abelia triflora. == Lähteet == Luokka:Kuusamakasvit
Hiekkaverbenat

Hiekkaverbenat (Abronia) on ihmekukkakasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Suvussa on suunnilleen 35 lajia yksi- ja monivuotisia ruohomaisia kasveja. Niitä esiintyy läntisessä Pohjois-Amerikassa rannikolla ja aavikoilla, missä ne kasvavat hiekassa. Kukat ovat tuoksuvia ja muodostavat 5–15-kukkaisia kukintoja. Ne ovat verbenamaisia, vaikka suku ei olekaan lainkaan verbenoiden lähisukua. Hiekkaverbenoita voidaan viljellä koristekasvina.Brickell, Christopher & Cathey, H. Marc (editors): A to Z Encyclopedia of Garden Plants (The American Horticultural Society). DK Publishing 2004. ISBN 0-7566-0616-0. Punahiekkaverbenaa (Abronia macrocarpa) käytetään yksivuotisena koristekasvina.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. == Lajeja == * Abronia ammophila * punahiekkaverbena (Abronia macrocarpa) Abronia ammophila.jpg|Abronia ammophila. Abronia_fragrans_flowers1.jpg|Abronia fragrans. Abronia_latifolia2.jpg|Abronia latifolia. Abronia maritima 2.jpg|Abronia maritima. Abroniaumbellata.jpg|Abronia umbellata. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hiekkaverbenat (Abronia) * ITIS: Abronia * United States Department of Agriculture (USDA): Abronia Luokka:Ihmekukkakasvit
Anders Gustav Thitz

Anders Gustav Thitz (16. tammikuuta 1767 Nora, Ruotsi – 4. joulukuuta 1828 Loviisa) oli ruotsalaissyntyinen Loviisassa asunut taidemaalari. Thitzin vanhemmat olivat saksalaissyntyinen Johan Gottfried Thitz (1726–1793) ja Hedvig Sofia Munck af Fulkila (1729–1794). Johan Gottfried Thitz saapui Suomeen 1748 ja toimi lasinpuhaltajamestarina Åvikin lasitehtaalla Somerolla. Anders Gustav Thitz oli naimisissa 1791–1820 kuuromykän Sofia Kristina Stichaeusin (1767–1820) kanssa. Heidän lapsiaan olivat kapteeni, kartanonomistaja Gustav Fredrik Thitz (1794–1864) ja tyttökoulun omistaja Anna Charlotta Thitz (1799–1889). Kontra-amiraali Ernst Gustav Julius Thitz oli Anders Gustav Thitzin pojanpoika. Anders Gustav Thitz meni vielä 1828 uudelleen naimisiin Anna Sofia Kajanderin (1787–1855) kanssa. Martti Strangin GeneaNet-sivusto : Anders Gustaf ThitzKirjastovirman henkilögalleria : J. C. Thitz - Yhdentoista etunimen amiraali Thitz kävi Turun triviaalikoulua 1778–1782. Hän asui sitten jonkin Turussa ja oli merimiehenä. Thitz opiskeli piirustusta Tukholman taideakatemiassa ja toimi maalarina ja miniatyristinä Tukholmassa 1790–1795. Hän hankki maalarimestarin kirjat sekä Tukholmassa että Helsingissä ja toimi maalarimestarina Helsingissä 1795–1800 ja sitten vuodesta 1800 alkaen Loviisassa. Åke Backström : Släkten Thitz, taulu 5 Genos 53(1982), s. 146-156 Perinteisen maalarin töiden ohella hän maalasi myös kirkkoihin alttaritauluja ja uskonnollisia kuvia. Thitz maalasi 1820 Valkealan kirkkoon Ristiltäotto-nimisen maalauksen alttaritauluksi. Thitzin maalaama taulu siirrettiin 1898 "pahennusta herättäneenä" viereiseen kellotapuliin ja sen tilalle tuotiin uusi alttaritaulu joka esitti Jeesuksen ilmestymisestä Maria Magdalenalle. Valkealan kirkko tuhoutui tulipalossa 1920 ja tulipalolta säästynyt Thitzin taulu palautettiin tilalle rakennettuun uuteen kirkkoon. Loviisan Komendantintalon näyttelyhistoria : Näyttelyt 2010 : Itä-Uusimaa kukkii - maalattuja talonpoikaishuonekaluja : Loviisassa toimineita maalareita 1720–1830 Marjatta Mentulan blogi Marjatan kirjaelämyksiä ja ajatuksia 22.3.2014 : Taidetta kotinurkillaAlttaritaulu järkytti ensin, Tiina Ahon kolumni Kouvolan Sanomat 11.3.2014 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1767 syntyneet Luokka:Vuonna 1828 kuolleet Luokka:Suomalaiset maalarimestarit ja koristemaalarit Luokka:Miniatyyrimaalarit
Ihmekukat

Ihmekukat (Mirabilis) on ihmekukkakasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Ihmekukkia on noin 50 lajia. Ne ovat yksi- tai monivuotisia juurimukulallisia kasveja. Niitä esiintyy Amerikan mantereella Yhdysvaltojen lounaisosasta Keski-Amerikkaan ja Etelä-Amerikkaan. Ihmekukilla on suuret trumpetinmuotoiset ja usein tuoksuvat kukat. Tunnettu laji on Perusta ja muualta trooppisesta Amerikasta kotoisin oleva mökinihmekukka, jonka erikoisuus on tuoksuvat ja hyvin moniväriset kukat, jotka aukeavat iltapäivällä ja lakastuvat seuraavaan aamuun mennessä. Mökinihmekukka on monivuotinen perenna, mutta usein yksivuotisena viljelty.Brickell, Christopher & Cathey, H. Marc (editors): A to Z Encyclopedia of Garden Plants (The American Horticultural Society). DK Publishing 2004. ISBN 0-7566-0616-0 Eräitä muitakin ihmekukkalajeja käytetään yksivuotisina koristekasveina.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7 == Lajeja == * mökinihmekukka eli ihmekukka (Mirabilis jalapa) * torvi-ihmekukka (Mirabilis longiflora) * punaihmekukka (Mirabilis viscosa) * idahonihmekukka (Mirabilis macfarlanei) * herttaihmekukka (Mirabilis nyctaginea) 2006-10-18Mirabilis jalapa08.jpg|Mökinihmekukka. Mirabilis longiflora4.jpg|Torvi-ihmekukka. Mirabilis oxybaphoides 2.jpg|Mirabilis oxybaphoides. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ihmekukat (Mirabilis) * Suomen Lajitietokeskus: Ihmekukat – Mirabilis *ITIS: Mirabilis *United States Department of Agriculture (USDA): Mirabilis *Flora of China: Mirabilis Luokka:Ihmekukkakasvit
Suur-Kalevala

Suur-Kalevala oli Akseli Gallen-Kallelan useiden vuosikymmenien ajan kehittämä suunnitelma Kalevalan kuvittamiseksi. ==Kuvaus== Gallen-Kallela oli tehnyt Kalevalan kuvitusluonnoksia jo taiteilijauransa alussa 1880-luvulla, sekä osallistunut Savo-Karjalaisen osakunnan järjestämään Kalevalan kuvituskilpailuun vuonna 1890. Lopullisen suunnitelman loisteliaasta uniikkiteoksesta, Kansallis-Kirjokirjasta, Gallen-Kallela julkaisi Valvoja- lehdessä 1909. Suunnitelman mukaan 700-sivuinen Kansallis-Kirjokirja tulisi sisältämään 450 värillisesti koristeltua, osin kullalla ja hopealla korostettua sivua, jota kuvittaisivat Kalevalan aiheiden lisäksi suomalaisen etnografian, sekä eläin- ja kasvimaailman aiheet. Kansimateriaalin tuli olla nahkaa ja pakotettua hopeaa, koristeinaan kotimaisia kiviä ja jokihelmiä. Teos tulisi olemaan lahja Suomen kansalle. Sijoituspaikaksi Gallen-Kallela kaavaili Kansallismuseoon Kalevalalle ja Elias Lönnrotille pyhitettyä huonetta. Gallen- Kallela oli tehnyt Suur-Kalevalaa varten paljon valmistelutöitä jo aikaisemminkin, mutta Suur-Kalevalan luonnokset syntyivät pääosin vasta vuosina 1925–1926. Tällöin matkustaessaan Meksikossa ja Pohjois-Amerikassa Gallen-Kallelalle selvisi, miten Suur-Kalevalan kuvituksessa, runon hengen tulkitsemisessa maalaustaiteellisin ja typografisin keinoin olisi meneteltävä. Suur-Kalevalan oli tarkoitus valmistua Kalevalan satavuotisjuhlaan vuonna 1935. Teosten kirkas väriasteikko ja koristelu heijastelivat Amerikan alkuperäiskansojen taiteen vaikutusta. Kauan hiottu elämänikäinen haave ja mahtipontiset tavoitteet eivät toteutuneet. Gallen-Kallelan taiteellisen uran huipennukseksi aiottu suurhanke jäi kesken taiteilijan kuollessa 1931. Kalevalan 50 runosta Gallen-Kallela ehti kuvittaa viisi. ==Galleria== The Great Kalevala- Poem I, verses 223 - 245. Verses unfinished (crop).jpg|Taivaankappaleiden muodostuminen ja Ilmatar raskaana The Great Kalevala- Poem I, verses 301 - 334 (crop).jpg|Väinämöisen synty Suur-Kalevala- grafiikkaa D-GKM-671 2 (crop).jpg|Väinämöinen puhuu kotkan kanssa Suur- Kalevala- harjoitelma aiheesta Väinämöinen laulaa joukahaisen suohon. D-GKM-383 1 (crop).jpg|Joukahainen suossa Suur-Kalevala, I runo, luonnos, D-GKM-446 1.tif|Luonnos ensimmäiseen runoon Suur-Kalevala. Sampolaisten veneen kokka, jousimiehiä D-GKM-508.tif|Varsijousimiehiä puolustamassa Sampoa Louhelta == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Jorma Hinkka: Akseli Gallen-Kallelan kesken jäänyt fontti . Hiidenkivi 6/2010. * Jukka Yli-Lassila: Gallen-Kallelan magnum opus . Helsingin Sanomat 27.2.2009. Luokka:Kalevala Luokka:Akseli Gallen-Kallela Luokka:Toteutumattomat suunnitelmat ja hankkeet
Clément Parisse

Clément Parisse (s. 6. heinäkuuta 1993 Évry) on ranskalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Megève-seuraa. Parisse debytoi maastohiihdon maailmancupissa maaliskuussa 2014 Salpausselän 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sijoittuen sijalle 46. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2015 Östersundista oltuaan 15 kilometrin vapaan kilpailussa 29:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Tour de Skin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Toblacissa tammikuussa 2017. Parhaimmillaan hän on ollut yksittäisessä maailmancupin kilpailussa seitsemäs Seefeldin 15 kilometrin vapaan yhteislähdössä tammikuussa 2018 ja Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2020. Tour de Skillä 2018–2019 hän sijoittui kuudenneksi Toblachin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Lisäksi hän on ollut kahdesti Tour de Skin takaa-ajoetapin osuusajoissa neljäs. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs 2021. Parisse kilpaili vuoden 2015 MM- kilpailuissa Falunissa, jossa hän oli sekä yhdistelmäkilpailun että 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun 24:s. Parisse saavutti alle 23-vuotiaiden MM-hopeaa yhdistelmäkilpailusta helmikuussa 2015 ja 15 kilometrin vapaan kilpailusta 2016. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kuudestoista. Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018 Parisse oli mukana Ranskan pronssimitalijoukkueessa 4×10 kilometrin viestissä. Yhdistelmäkilpailussa hän oli kolmastoista. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Parisse saavutti pronssia viestissä ja sijoittui yhdistelmäkilpailussa viidenneksi. Oberstdorfin MM- kilpailuissa 2021 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa 12:nneksi, 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 13:nneksi ja 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 14:nneksi. Hän saavutti Ranskan viestijoukkueessa pronssia. Pekingin olympialaisissa 2022 hän hiihti kolmannen osuuden Ranskan pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa. Lisäksi hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa kymmenenneksi ja lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 13:nneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa yhdeksäs ja 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kymmenes. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit
Palokärki (maalaus)

Palokärki on Akseli Gallen-Kallelan kesällä 1892 valmistunut guassimaalaus. Gallen-Kallela maalasi Palokärjen Paanajärvellä ja viimeisteli sen seuraavana talvena. Maalaus on kooltaan 145 × 90 senttimetriä. Se on maalattu paperille joka on vuorattu pellavakankaalla. Teos ostettiin Ateneumin taidekokoelmiin vuonna 1995. Teoksesta on myös öljyväriversio, jonka ostosta pariisilaisen Orsayn taidemuseon kokoelmiin uutisoitiin tammikuussa 2020. == Syntyvaiheet == Keväällä 1892 Akseli Gallen-Kallela kirjoitti Pariisista ystävilleen kaipaavansa erämaan rauhaa ja etsivänsä korpiseudulta maalaistaloa jonne voisi asettua maalaamaan. Suomeen saavuttuaan Akseli, hänen vaimonsa Mary ja pieni Marjatta-tytär pääsivät matkaan vasta heinäkuussa myöhäisen kevään takia. Matkalla pysähdyttiin Ouluun isorokkorokotusten takia. Oulusta tuohon aikaan Kuusamon kunnan Paanajärvelle matkustettiin hevoskyydillä. Perhe asettui Rajalan talon tupaan, missä he viipyivät elokuusta lokakuun puoliväliin. Sää oli kylmä, vielä heinäkuun lopulla oli ollut lunta maassa ja paikalliset asukkaat kärsivät nälkää. Hallavuoden kokemuksista nuori Eino Leino kirjoitti runonsa Pohjan kansalle. Paanajärvellä perheen luona vierailivat myös muun muassa Emil Wikström, Louis Sparre ja opas Renne Matokangas. Maalausjakso oli tuottelias, kankaat loppuivat ja maalaustarvikkeita piti tilata lisää. Gallen- Kallelan museon teosluettelosta löytyy parikymmentä Paanajärven mukaan nimettyä teosta. Siellä syntyi myös lukuisia luonnoksia, jotka toteutuivat myöhäisemmissä maalauksissa. Kuuluisimpia Paanajärvellä syntyneitä töitä ovat Paanajärven paimenpoika, Mäntykoski ja Palokärki. Palokärki on maalattu Rajalan talon takaisella louhikkovuorella, missä näköala avautuu yli Paanajärven Nuorustunturin huipulle päin. Gallen-Kallela kirjoitti myöhemmin Kallela-kirjassaan: Taiteilija ei ollut valmistuneeseen ”vesimaalaukseen” lainkaan tyytyväinen, hän repi sen kappaleiksi ja rutisti vielä palaset käsissään. Vasta kun rouva Gallen seuraavana talvena liimasi kappaleet yhteen ja silitti taulun kuumalla raudalla tasaiseksi, maalarikin keksi ettei se ollutkaan niin huono. Silloin maalausta ehkä retusoitiin hiukan. Koristeellisen männynoksareunuksen, jossa on mukana metsän pikku eläimiä, maalasi Galle-Kallela itse, Kalelassa vieraillut Elin Danielsson maalasi Mäntykosken reunaornamentit. == Tulkintoja == Palokärki symboloi Gallen- Kallelalle yksinäisyyttä ja vapautta. Maalauksessa on japanilaisvaikutteiden ohella syntetistisiä elementtejä, joissa korostuvat viivan ja muodon kokonaisuus sekä pintavaikutelma. Nämä piirteet alkoivat tästä lähtien ilmetä Gallen-Kallelan tuotannossa. Hänellä toistui tarve hakeutua turmeltumattomaan luontoon puhdistautumaan kaikesta kuonasta ja saamaan taiteellista innoitusta sekä vapauden tunnetta. Kaipuu alkuperäisyyteen puhtaiksi miellettyjen kokemusten äärelle johdatti samaan aikaan Paul Gauguinin Tahitille ja muutamia vuosia aikaisemmin Pont-Avenin koulukunnan maalarit Bretagneen. == Lähteet == Luokka:Akseli Gallen-Kallelan maalaukset
Kentavious Caldwell-Pope

Kentavious Tannell Caldwell-Pope (s. 18. helmikuuta 1993 Thomaston, Georgia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on edustanut kaudesta 2017–2018 alkaen NBA:ssa pelaavaa Los Angeles Lakersia. 196 senttimetriä pitkän ja 93 kilogrammaa painavan Caldwell-Popen pelipaikka on heittävä takamies.http://espn.go.com/nba/player/_/id/2581018/kentavious-caldwell-pope Detroit Pistons varasi hänet kahdeksantena pelaajana vuoden 2013 varaustilaisuudessa, ja hän pelasi neljä kautta Pistonsissa. == Seurajoukkueura == Caldwell-Pope edusti yliopistotasolla Georgian yliopiston Bulldogseja vuodet 2011-2013. Detroit Pistons varasi hänet NBA:han numerolla kahdeksan vuoden 2013 varaustilaisuudessa. Saman vuoden heinäkuussa Caldwell- Pope allekirjoitti ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Pistonsin kanssa. Kaudella 2013-2014 hän pelasi NBA:ssa 80 ottelua noin kuuden pisteen ottelukeskiarvolla. Pelattuaan neljä vuotta Pistonsissa hän siirtyi Los Angeles Lakersiin kesällä 2017. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luova tuho (albumi)

Luova tuho on rap-artisti Palefacen seitsemäs pitkäsoitto. Albumi julkaistiin 7. marraskuuta 2014. http://www.exogenic.com/palefacen-luova-tuho-albumi- julkaistaan-7.11 == Kappaleet == # # # # (vier. Tuomo) # (vier. Jonna Tervomaa) # (vier. Anette Åkerlund ja MC Pyhä Lehmä) # (vier. Ailu Valle) # # (vier. Ashimba) # # == Arviot == * Desibeli.net: Desibeli.net * Helsingin Sanomat: positiivinenHelsingin Sanomat * Rumba: Rumba * Soundi: Soundi == Lähteet == Luokka:Palefacen albumit Luokka:Vuoden 2014 albumit
Munix Music

Munix Music on saksalainen tanssimusiikkiin erikoistunut levymerkki, jonka omistaa Martin Brandl. Se perustettiin vuonna 2010. Munix Musicin tunnetuimpiin artisteihin kuuluvat muun muassa Basslovers United, Shaun Bate ja Dancefloor Kingz. Munix Recordsilla on kaksi alalevymerkkiä: Munix Deluxe sekä Hands Up Freaks. Yhtiö julkaisee vuosittain sen edustamiin musiikkilajeihin perustuvia Munix best of -kokoelmalevyjä. Suomessa ja muualla pohjoismaissa levymerkin musiikkia julkaisee DJ Beat Records Scandinavia. ==Aiheesta muualla== * Munix Recordsin kotisivut Luokka:Saksalaiset levy- yhtiöt
Carl Christian Hall

Carl Christian Hall (25. helmikuuta 1812 Kööpenhamina – 14. elokuuta 1888 Kööpenhamina)Carl Christian Hall Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 21.2.2015. oli tanskalainen poliitikko, joka toimi Tanskan pääministerinä vuosina 1857–1859 ja 1860–1863. Hänen politiikkansa johti toisen Saksan–Tanskan sodan syttymiseen. == Elämäkerta == Hall oli koulutukseltaan lakimies. Hän toimi vuodesta 1837 armeijan sotatuomarina ja vuodesta 1847 roomalaisen oikeuden dosenttina. Hän sai 1851 professorin arvonimen ja toimi 1851–1854 ylisotatuomarina. Hän ei osallistunut politiikkaan ennen vuoden 1848 tapahtumia, jolloin hänet valittiin edustajaksi perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen Frederiksbergin vaalipiiristä. Hall kohosi pian yhdeksi kansallisliberaalien johtajista Tanskan kansankäräjillä. Hän perusti vuonna 1851 talonpoikaispuoluetta vastaan tähdätyn ”heinäkuun liiton”. Hall oli oppositiossa joulukuuhun 1854, jolloin hänet nimitettiin Tanskan kirkollis- ja opetusministeriksi. Ministerinä hän oli mukana muuttamassa perustuslakia vapaamielisempään suuntaan, säädätti uuden kansakoululain ja lakkautti kastepakon vuonna 1857. Hän oli myös Tanskan valtaneuvoston jäsen 1856–1863.Nordisk familjebok (1909), s. 1101–1102 Runeberg.org. Viitattu 21.1.2015. Hall toimi Tanskan pääministerinä toukokuusta 1857 alkaen vuoden 1863 lopulle, lukuun ottamatta lyhyttä katkosta talvella 1859–1860. Hän toimi myös ulkoministerinä heinäkuusta 1858 alkaen sekä Holsteinin asioiden ministerinä maaliskuusta 1861 alkaen. Hall kannatti muiden kansallisliberaalien tavoin Slesvigin sitomista osaksi Tanskan yhtenäisvaltiota, jonka tulisi ulottua Eiderille asti. Hän pyrki edistämään tätä päämäärää pääministerikautenaan, vaikka se ajoikin Tanskan kohti yhteentörmäystä Preussin ja muiden Saksan maiden kanssa. Hall vastasi Preussin nootteihin valtio-oikeudellisilla argumenteilla ja puolustelemalla Tanskan riippumattomuutta samaan aikaan kun hän neuvotteli puolustusliitosta Ruotsin ja Norjan kanssa. Hän yritti löytää Preussin kanssa Holsteinin itsenäisyyteen perustuneen neuvotteluratkaisun, mutta Tanskan kuningas Fredrik VII:n kuolema vuonna 1863 johti suunnitelman kariutumiseen. Tämän jälkeen Hall ajoi pikavauhtia läpi niin sanotun marraskuun perustuslain hyväksymisen, minkä tarkoituksena oli yhdistää Slesvig Tanskaan. Tämän seurauksena Saksan valtiot julistivat Tanskalle sodan. Hall väistyi ja D. G. Monrad kokosi uuden hallituksen joulukuussa 1863. Tappiollisen sodan jälkeen Hall kannatti Tanskalle nöyryyttävien rauhanehtojen hyväksymistä. Hall pysyi kansallisliberaalien johtajana myös pääministerikautensa jälkeen ja toimi vielä uudelleen kirkollis- ja opetusministerinä 1870–1874. Hän jatkoi kansankäräjien edustajana vuoteen 1881, jolloin hän vetäytyi terveyssyistä eläkkeelle. Hän oli saanut salaneuvoksen arvonimen 1860. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tanskan pääministerit Luokka:Tanskan ulkoministerit Luokka:Opetusministerit Luokka:Vuonna 1812 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet