EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Arkkivoltti

Arkkivoltti on arkkitehtuurissa pylväisiin tai pilareihin nojaava kaari, kaareksi taivutettu arkkitraavi. Hellenistisestä arkkitehtuurista peräisin olevaa arkkivolttia sovellettiin myöhemmin muun muassa romaanisissa, goottilaisissa ja renessanssikirkkojen arkkitehtuurissa. Myös kaariaukon reunaa kiertävää koristelistaa voidaan nimittää arkkivoltiksi.Jokinen ja Honkala 2000, s. 24 == Lähteet == *Jokinen, Teppo ja Honkala, Liisa: Arkkitehtuurin sanakirja. WSOY 2000. ISBN 951-0-24579-8 === Viitteet === Luokka:Arkkitehtuurin käsitteet
Sally Green

Sally Green (s. 1961) on brittiläinen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti Half Bad -fantasiatrilogiastaan. Green kirjoittaa nuorille suunnattua young adult -fantasiakirjallisuutta. Cheshiressa asuva Green alkoi kirjoittaa esikoisromaaniaan vuonna 2010, ja se julkaistiin vuonna 2014 nimellä Half Bad (suom. Puoliksi paha). Trilogia on käännetty yli 50 kielelle. == Tuotanto == Green on kirjoittanut Half Bad -ja The Smoke Thieves-fantasiatrilogiat, joista molemmat on suomennettu.https://www.gummerus.fi/fi/kirjailija/sally-green/507/ https://www.penguin.co.uk/authors/108845/sally-green.html ;Puoliksi paha -trilogia * Puoliksi paha (Half Bad, 2014) Suomentanut Sari Kumpulainen. Gummerus Kustannus. 2014. * Puoliksi villi (Half Wild, 2015) Suomentanut Sari Kumpulainen. Gummerus Kustannus. 2015. * Puoliksi poissa (Half Lost, 2016) Suomentanut Sari Kumpulainen. Gummerus Kustannus. 2016. ;Savuvarkaat-trilogia * Savuvarkaat (The Smoke Thieves, 2018) Suomentanut Sari Kumpulainen. Gummerus Kustannus. 2019. * Paholaisten valtakunta (The Demon World, 2019) Suomentanut Meri Kapari. Gummerus Kustannus. 2020. * Maailmojen tulet (The Burning Kingdoms, 2020) Suomentanut Meri Kapari. Gummerus Kustannus. 2021. Green on julkaissut myös kaksi Puoliksi paha -trilogiaan liittyvää novellia, joita ei ole toistaiseksi suomennettu: * Half Lies (2014)https://www.penguin.co.uk/books/279831/half-lies/9780141359328.html * Half Truths (2015)https://www.penguin.co.uk/books/291348/half- truths/9780141367309.html == Lähteet == Luokka:Englantilaiset fantasiakirjailijat Luokka:Englantilaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hannah Gadsby

Hannah Gadsby (s. 12. tammikuuta 1978 Smithton) on australialainen Emmy- palkittu stand up -koomikko, kirjailija ja näyttelijä. Hän tuli Australiassa tunnetuksi vuonna 2006 voitettuaan Raw Comedy -kilpailun stand up-koomikoille. Samana vuonna hän osallistui So You Think You're Funny? -kilpailuun Edinburgh Festival Fringe -taidefestivaaleilla ja sijoittui toiseksi. Pian sen jälkeen hän vakiinnutti asemansa koomikkona Australiassa ja esiintyi myös kansainvälisillä areenoilla sekä monissa tv- ja radio-ohjelmissa. Hän on vieraillut muun muassa Conan O'Brienin ja Jimmy Fallonin ohjelmissa. Vuonna 2018 Netflix julkaisi hänen stand up -shownsa Nanette, joka nousi maailmanlaajuiseen suosioon ja palkittiin Emmyllä ja Peabody-palkinnolla. Nanette käsittelee Gadsbyn omia traumoja, valtarakenteita, seksuaalista väkivaltaa ja vähemmistöjen oikeuksia. Vuonna 2020 Netflix julkaisi Gadsbyn toisen shown, Douglas, jonka yksi teema on autismi. Gadsby on avoimesti lesbo. Vuonna 2017 hän julkisti, että hänellä on diagnosoitu autismi ja ADHD. Hän käsittelee molempia aiheita komediassaan. Gadsby on käsikirjoittanut 20 jaksoa Please Like Me -sarjaa yhdessä Josh Thomasin kanssa. Gadsby myös näyttelee sarjassa. == Yksityiselämä == Hän on perheensä nuorimmainen ja hänellä on neljä sisarusta. Hän varttui Smithton-nimisessä pikkukaupungissa Tasmaniassa. Hän on suorittanut yliopistotutkinnon taidehistoriasta ja kuratoinnista. == Palkintoja ja tunnustuksia == * 2006: Raw Comedy, voittaja * 2006: Edinburgh Festival Fringe, So You Think You're Funny? – toinen sija * 2007: Adelaide Fringe, Best Emerging Comedy Award * 2010 Festival Directors’ Choice Award – Winner – Melbourne International Comedy Festival * 2017: Adelaide Fringe, Best Comedy, Nanette * 2017: Melbourne International Comedy Festival, Barry Award, Nanette * 2017: Helpmann Award for Best Comedy Performer, Nanette * 2017: Edinburgh Festival Fringe Comedy Award – Nanette, jaettu ykkössija * 2019: Emmy-palkinto, Nanette * 2019: Peabody-palkinto, Nanette == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Stand up -koomikot Luokka:Australialaiset näyttelijät Luokka:Australialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lene Marie Fossen

Lene Marie Fossen (18. elokuuta 1986 – 22. lokakuuta 2019) oli norjalainen valokuvaaja. Fossen lopetti syömisen 10-vuotiaana, koska hän halusi pysyä lapsena ja pysäyttää ajan. Hän kärsi anoreksiasta loppuelämänsä. Hänelle ei koskaan tullut puberteettia. Fossen oli arvostettu valokuvaaja. Hän koki, että valokuvaus on syömättömyyden lisäksi toinen tapa pysäyttää aika. Hän käsitteli taiteessaan myös anoreksiaansa omakuviensa avulla. Fossen oli erikoistunut muotokuviin. Hän kuvasi itsensä lisäksi kadulla olevia vanhuksia ja pakolaisleireillä olevia lapsia. Suuren yleisön tietoisuuteen hän nousi vuonna 2017 kreikkalaisessa hylätyssä leprasairaalassa otetuilla omakuvillaan. Fossen sai tunnustusta arvostetulta valokuvaajalta Morten Krogvoldilta, joka otti Fossenin työt mukaan Nordic Light International Festival of Photography -valokuvafestivaaleille. Nordic Light kerää vuosittain yhteen valokuvaajia maailman huipulta. Festivaali oli Fossenin uran huippuhetki. Fossenista on tehty dokumenttielokuva nimeltä Self Portrait. Elokuva julkaistiin Norjassa 17. tammikuuta 2020, eli noin kolme kuukautta hänen kuolemansa jälkeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lene Marie Fossenin kotisivut * Lene Marie Fossenin & Morten Krogvoldin Ted Talk Luokka:Norjalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Kristillisdemokraattien Uudenmaan piiri

Kristillisdemokraattien Uudenmaan piiri on yksi Kristillisdemokraattien viidestätoista piirijärjestöstä. Piiri vastaa Kristillisdemokraattien järjestö-, tiedotus- ja vaalitoiminnasta Uudenmaan vaalipiirissä. Ylintä päätösvaltaa Uudenmaan Kristillisdemokraateissa käyttää piirikokous. Piirin puheenjohtajana toimii Reija Taupila. == Poliitikkoja == === Kansanedustajia === * Impi Muroma (1975–1987) * Jouko Jääskeläinen (1991–2003, 2011–2015) * Tarja Tallqvist (2007–2011) * Antero Laukkanen (2015–2023) * Mika Poutala (2023–) === Aluevaltuutettuja === Itä-Uudenmaan hyvinvointialue * Jere Riikonen (2022→) * Tiina Sinkkonen (2022→) Keski-Uudenmaan hyvinvointialue * Mila Lehtonen (2022→) * Reija Taupila (2022→) Länsi-Uudenmaan hyvinvointialue * Kaarina Järvenpää (2022→) * Ari Mönttinen (2022→) Vantaan ja Keravan hyvinvointialue * Jouko Jääskeläinen (2022→) * Tiina Tuomela (2022→) == Vaalihistoria == === Eduskunta === Vaalit Kannatus Kannatus Paikat +/– Vaalit Äänet % Paikat +/– 1983 8 263 2,1 % 0 1987 8 383 2,1 % 1 1991 8 383 2,2 % 1 1995 7 364 1,8 % 0 1999 10 599 2,6 % 0 2003 15 936 3,6 % 1 2007 19 157 4,1 % 1 2011 14 288 2,8 % 0 2015 13 750 2,6 % 0 2019 14 912 2,7 % 0 2023 19 717 3,5 % 0 === Aluevaalit === Vaalit Kannatus Kannatus Paikat +/– Vaalit Äänet % Paikat +/– Itä-Uusimaa 2022 554 1,4 % Keski-Uusimaa 2022 2 314 3,3 % Länsi-Uusimaa 2022 6 158 3,5 % Vantaa ja Kerava 2022 3 185 3,7 % == Puheenjohtajat == Seuraavat henkilöt ovat toimineet SKL:n/KD:n Uudenmaan piirin puheenjohtajina: * Kaarlo Särkkä (1966–1968) * Eino Alaranta (1969) * Olavi Jaatinen (1970–1972) * Risto Kotkavuori (1973–1974) * Martin Ruponen (1975–1976) * Olavi Jaatinen (1977–1978) * Matti Somero (1979–1982) * Hans Hämäläinen (1983–1984) * Jouko Jääskeläinen (1985–1988) * Veikko Tirranen (1989–1995) * Kyllikki Malkki (1996–1999) * Juhani Ketola (2000–2003) * Maire Hellas (2004–2007) * Kari Leino (2008–2009) * Jouko Jääskeläinen (2010–2015) * Pentti Rönkkö (2016–2019) * Reija Taupila (2020→) ==Katso myös== * Suomen vaalipiirit * Keskustan Uudenmaan piiri * Uudenmaan Kokoomus * Uudenmaan Perussuomalaiset * Uudenmaan Sosialidemokraatit * Uudenmaan Vasemmistoliitto * Uudenmaan Vihreät == Lähteet == Uusimaa Luokka:Uudenmaan vaalipiiri
KAI KF-21 Boramae

KAI KF-21 Boramae ("kanahaukka", aikaisemmin tunnettu nimellä KF-X) on Etelä- Korean ja Indonesian yhteisyritys niin sanotun 4.5-sukupolven moniroolisen taistelukoneen kehitysohjelmaksi päämääränään tuottaa edistynyt moniroolihävittäjä Etelä-Korean ja Indonesian ilmavoimille. Hävittäjän ensilento tapahtui 19. heinäkuuta 2022 ja sarjatuotannon pitäisi alkaa vuonna 2026. Etelä-Korean arvellaan tilavaan noin 120 konetta vuoteen 2030 mennessä. 2023 alussa kone ylitti ensimmäistä kertaa äänen nopeuden. == Lähteet == *
Kristillisdemokraattien Satakunnan piiri

Kristillisdemokraattien Satakunnan piiri on yksi Kristillisdemokraattien viidestätoista piirijärjestöstä. Piiri vastaa Kristillisdemokraattien järjestö-, tiedotus- ja vaalitoiminnasta Satakunnan vaalipiirissä. Ylintä päätösvaltaa Satakunnan Kristillisdemokraateissa käyttää piirikokous. Piirin puheenjohtajana toimii Simo Korpela. == Poliitikot == === Kansanedustajat === * Leea Hiltunen (1991–1995, 1999–2003) * Sauli Ahvenjärvi (2011–2015) === Aluevaltuutetut === * Sauli Ahvenjärvi (2022→) * Marketta Juntunen (2022→) * Simo Korpela (2022→) == Vaalihistoria == === Eduskunta === Vaalit KannatusTilastokeskuksen PX-Web-tietokannat: Eduskuntavaalit - aikasarjat KannatusTilastokeskuksen PX-Web-tietokannat: Eduskuntavaalit - aikasarjat Paikat +/– Vaalit Äänet % Paikat +/– 1983 5 927 3,0 % 0 1987 3 626 2,0 % 0 1991 5 108 3,0 % 1 1995 5 257 3,4 % 1 1999 6 785 4,8 % 1 2003 5 908 4,6 % 1 2007 2 977 2,4 % 0 2011 4 306 3,4 % 1 2015 3 535 2,9 % 1 2019 3 361 2,7 % 0 2023 3 838 3,2 % 0 == Lähteet == Satakunta Luokka:Satakunnan vaalipiiri
Daidaloista Plataiaissa

Daidaloista Plataiaissa (; ) oli Plutarkhoksen kirjoittama tutkielma, joka kuului Moralia-kokoelmaan. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan kaksi katkelmaa. Tutkielman aiheena olivat Plataiain kaupungissa Boiotiassa olleet daidala-veistokset sekä siellä vietetyt Daidala-juhlat. Teoksen säilyneet katkelmat ovat peräisin Eusebioksen teoksesta Praeparatio evangelica (III.1 ja III.8).Eusebios Kesarealainen: Praeparatio evangelica III.1 ja III.8 Ne ovat suhteellisen pitkiä, ja osoittavat teoksen olleen dialogi, joka sijoittui mitä ilmeisimmin Kithairon-vuorelle. Säilyneiden kohtien perusteella teos on antanut muun muassa etiologisen selityksen Heran ja Zeuksen kunniaksi vietettyjen Daidala-juhlien alkuperälle. Se esittää myös allegorisen tulkinnan, jossa Hera tulkitaan maaksi tai ilmaksi, Zeus tuleksi ja Apollon auringoksi. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Teoksesta säilyneet tekstikatkelmat. Luokka:Kadonneet kirjat Luokka:Plutarkhoksen teokset
Kerstin Gier

Kerstin Gier (s. 8. lokakuuta 1966 Bergisch Gladbach, Saksa) on saksalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti nuorille suunnatusta Rakkaus ei katso aikaa -fantasiatrilogiastaan. Trilogian ensimmäinen osa Rubiininpuna (saks. Rubinrot) oli Der Spiegel -lehden bestseller-listalla vuoden, ja myyntiluvut Saksassa ylittävät miljoonan kappaleen rajan. Lontooseen sijoittuva fantasiatrilogia seuraa 16-vuotiasta Gwendolyn Shepherdia, joka saa tietää kantavansa sukunsa aikamatkustusgeeniä. Kirjoista on tehty Saksassa elokuvahttps://www.imdb.com/title/tt2418558/. Suurinta osaa Gierin aikuisille suunnatusta tuotannosta ei ole käännetty suomeksi, tai edes englanniksi, sillä hän on tehnyt merkittävimmän uransa nimenomaan nuortenkirjailijana. Gier on opiskellut muun muassa kieliä, musiikkitiedettä ja psykologiaa. == Tuotanto == === Suomennettu tuotanto === * Pilvilinna (Wolkenschloss, 2017). Suomentanut Heli Naski. Gummerus Kustannus. 2019. ;Rakkaus ei katso aikaa -trilogia * Rubiininpuna (Rubinrot, 2009). Suomentanut Riitta Virkkunen. Gummerus Kustannus. 2012. * Safiirinsini (Saphirblau, 2010). Suomentanut Riitta Virkkunen. Gummerus Kustannus. 2013. * Smaragdinvihreä (Smaragdgrün, 2010). Suomentanut Ilona Nykyri. Gummerus Kustannus. 2014. ;Unien kirjat (Silber- trilogia) * Lupaus – Unien ensimmäinen kirja (Silber - Das erste Buch der Träume, 2013). Suomentanut Heli Naski. Gummerus Kustannus. 2015. * Vala – Unien toinen kirja (Silber – Das zweite Buch der Träume, 2014). Suomentanut Heli Naski. Gummerus Kustannus. 2015. * Liitto – Unien kolmas kirja (Silber – Das dritte Buch der Träume, 2015). Suomentanut Heli Naski. Gummerus Kustannus. 2016. ;Muista minut -trilogia * === Suomentamaton tuotanto === * Jungs sind wie Kaugummi – süß und leicht um den Finger zu wickeln, 2009 * Die Mütter- Mafia, 2005 * Die Patin, 2006 * Gegensätze ziehen sich aus, 2009 * Das Mütter- Mafia Buch – die Kunst, den Alltag zu feiern, 2010 * Die Mütter-Mafia und Friends, 2011 * Auf der anderen Seite ist das Gras viel grüner, 2011 * In Wahrheit wird viel mehr geloge, 2009 * Für jede Lösung ein Problem, 2006 (engl. For Every Solution, A Problem, 2013) * Lügen, die von Herzen kommen, 2007 * Ach, wär ich nur zu Hause geblieben, 2007 * Ein unmoralisches Sonderangebot, 2004 * Ehebrecher und andere Unschuldslämmer, 2000¨ * Die Braut sagt leider nein, 1998 * Fisherman‘s Friend in meiner Koje, 1998 * Die Laufmasche 17 gute Gelegenheiten, den Traummann zu verpassen, 1997 * Männer und andere Katastrophen, 1996https://www.kerstingier.com/buecher == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kerstin Gierin kotisivut Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Saksalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Saksalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isiksestä ja Osiriksesta

Isiksestä ja OsiriksestaSironen, Erkki & Vesterinen, Sampo: Liite Plutarkhoksen kirjallinen jäämistö, teoksessa (; ) on Plutarkhoksen Moralia- kokoelmaan (kirja V, 26) kuuluva tutkielma, joka käsittelee egyptiläistä myyttiä Isiksestä ja Osiriksesta platonilaisen metafysiikan valossa. == Historia == Plutarkhos kirjoitti Moralian tutkielmat ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alkupuolella. Tutkielman Isiksestä ja Osiriksesta arvioidaan olleen suhteellisen myöhäinen ja peräisin noin vuodelta 115. Teos on osoitettu Klealle, oppineelle Delfoin papittarelle, jolle Plutarkhos osoitti myös tutkielmansa Naisten rohkeita tekoja. Teos liittyy siihen, että egyptiläinen uskonto oli levinnyt kreikkalaiseen maailmaan viimeistään 300-luvulta eaa. lähtien. Plutarkhos itse oli vieraillut Egyptissä yhden kerran, mutta hänen tuntemuksensa egyptologiasta ei vaikuta olleen kovin syvällistä. Hänen lähteitään olivat muut teokset sekä egyptiläiset papit. Plutarkhoksen tutkielma on yksi keskeisimpiä antiikin lähteitä Isiksen ja Osiriksen myyttiin. Teoksen käsikirjoitushistoria on suhteellisen huono, mikä tulee ilmi muun muassa erilaisista tekstimuodoista Eusebioksen ja Johannes Stobaioksen tekemissä lainauksissa. Lampriaan tekemässä Plutarkhoksen teosten luettelossa tutkielma on nimellä Isiksestä ja Serapiksesta ja numerolla 118. == Sisältö == Plutarkhos erottaa toisistaan maailman luomista edeltäneen kaoottisen maailman ja luomisen jälkeisen järjestäytyneen maailman eli kosmoksen. Osiris edustaa kaikkeuden vakaata tekijää eli jumalallista järkeä, joka saa kaiken olevaksi muovaamalla sen aineeseen. Hänen voidaan nähdä vastaavan sekä Platonin demiurgia että Hyvän ideaa. Isis ja tämän paha veli Tyfon puolestaan edustavat kosmosta edeltäneen sielun kahta puolta: Isis rationaalista mutta liikkumatonta ja passiivista puolta, ja Tyfon irrationaalista puolta, joka saa aineessa aikaan epäjärjestystä. Alussa, kun kaikki jumalat olivat vielä Rhean kohdussa, Isis rakastui Osirikseen ja he saivat yhdessä Horuksen, joka vastasi kosmosta mutta oli tuossa vaiheessa vasta kuva tulevassa olevasta maailmasta. Järjestäytynyt kosmos sai alkunsa vasta, kun Isis muuntui järjen (eli Osiriksen) kautta ja otti vastaan kaikki aineelliset ja hengelliset muodot. Näin Plutarkhos tulkitsee Isiksen ja Osiriksen myytin allegorisena kertomuksena jumalasta, olevasta ja luomisesta. Teoksen metafysiikka muistuttaa Plutarkhoksen tutkielmassa Sielun syntymisestä Timaioksessa esiintyvää kuvausta. Siinä on yhtäläisyyksiä myös klassisen gnostilaisen myytin kanssa sellaisena kuin se esiintyy muun muassa Johanneksen salaisessa kirjassa. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Plutarch: Isis and Osiris. Teoksessa Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös. == Aiheesta muualla == * Plutarch: De Iside et Osiride. Perseus. * Plutarch: De Iside et Osiride. Perseus. * Plutarch: Isis and Osiris Luokka:Plutarkhoksen teokset
Mielen tyyneydestä

Mielen tyyneydestä tai Mielentyyneydestä () voi viitata seuraaviin teoksiin: * Mielen tyyneydestä, Plutarkhoksen kirjoittama tutkielma ** Mielen tyyneydestä, Plutarkhos-suomennosten kokoelma, joka sisältää samannimisen tutkielman * Mielentyyneydestä, Seneca nuoremman kirjoittama tutkielma
Kristillisdemokraattien Pirkanmaan piiri

Kristillisdemokraattien Pirkanmaan piiri on yksi Kristillisdemokraattien viidestätoista piirijärjestöstä. Piiri vastaa Kristillisdemokraattien järjestö-, tiedotus- ja vaalitoiminnasta Pirkanmaan vaalipiirissä. Ylintä päätösvaltaa Pirkanmaan Kristillisdemokraateissa käyttää piirikokous. Piirin puheenjohtajana toimii Piia Nurmela. Puolueella on yksi kansanedustaja Pirkanmaalta, Sari Tanus. == Poliitikot == === Kansanedustajat === * Antero Juntumaa (1972–1983) * Vesa Laukkanen (1991–1993) * Leena Rauhala (1999–2015) * Sari Tanus (2015–) === Aluevaltuutetut === * Riitta Kuismanen (2022→) * Sirpa Pursiainen (2022→) * Sari Tanus (2022→) * Kauko Turunen (2022→) == Vaalihistoria == === Eduskunta === Vaalit KannatusTilastokeskuksen PX-Web- tietokannat: Eduskuntavaalit - aikasarjat KannatusTilastokeskuksen PX-Web- tietokannat: Eduskuntavaalit - aikasarjat Paikat +/– Vaalit Äänet % Paikat +/– 1983 9 721 5,0 % 1 1987 4 976 2,6 % 0 1991 5 758 2,9 % 1 1995 5 826 2,6 % 1 1999 10 103 4,6 % 1 2003 14 991 6,1 % 0 2007 15 681 6,2 % 0 2011 13 605 5,0 % 0 2015 13 553 4,9 % 0 2019 17 180 5,7 % 0 2023 16 912 5,5 % 0 == Lähteet == Pirkanmaa Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri
Ajatushautomo Kompassi

Ajatushautomo Kompassi on vuonna 2016 perustettu Suomen Kristillisdemokraattista puoluetta lähellä toimiva ajatushautomo. Ajatushautomon tarkoituksena on suomalaista yhteiskuntaa kehittävän yhteiskunnallisen tutkimuksen, keskustelun ja päätöksenteon edistäminen kristillisdemokraattiselta arvopohjalta. Yhdistys pyrkii toiminnassaan edistämään ihmisarvoa ja ihmisen kokonaisvaltaista hyvinvointia. Kompassi on Martens-keskuksen yhteistyöjäsen sekä Sallux-ajatuspajan jäsen. Ajatushautomon toiminnanjohtajana toimii Tommi Terä ja yhdistyksen hallituksen puheenjohtajana Annika Lyytikäinen. == Julkaisut == * * * * * * * * * * * * Jouko Jääskeläinen: Rauha ja Lähi-itä: näkökulmia perustuslakeihin ja arvoihin. Ajatushautomo Kompassi, 2023. == Talous == Ajatushautomo Kompassi on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta eduskuntapuolueiden taustalla toimiville ajatushautomoille yhteensä noin 88 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2020 lähtien 15 000 euroa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ajatushautomo Kompassi kotisivut Luokka:Suomalaiset ajatushautomot Luokka:Suomen Kristillisdemokraatit
Wilma Sjöholm

Wilma Sjöholm (s. 24. maaliskuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän aloitti pelaamisen Pietarsaaressa. Kaudella 2016 hän teki Kakkosessa FC Unitedille yli 30 maalia. Sittemmin loukkaantumiset ovat haitanneet hänen uraansa. Kaudella 2017 hän pelasi Naisten Liigassa kaksi ottelua Gamlakarleby Bollklubbin joukkueessa. Kausina 2018–2019 hän pelasi 15 ottelua Ruotsin Damallsvenskanissa Djurgårdenin joukkueessa. Kaudeksi 2020 hän palasi Suomeen Helsingin Jalkapalloklubin joukkueeseen, jossa hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan kuusi liigaottelua. Kaudella 2021 hän pelasi HJK:ssa yhden Suomen Cupin ottelun, mutta liigasta hän jäi syrjään loukkaantumisen vuoksi. Kaudella 2022 hän pelasi SM-hopeaa saavuttaneessa HJK:ssa 11 liigaottelua ja teki ensimmäiset liigamaalinsa, toukokuussa Tampereen Ilvestä ja elokuussa Nurmijärven Jalkapalloseuraa vastaan. Sjöholm on pelannut Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fionnula Flanagan

Fionnghuala Manon ”Fionnula” Flanagan (s. 10. joulukuuta 1941 Dublin, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä. Hän on tehnyt mittavan uran teatterin, elokuvan ja television parissa. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa The Others (2001), Transamerica (2005), Yes Man (2008), sekä televisiosarjoissa Brotherhood ja Lost. Vuonna 2020 The Irish Times -lehti listasi Irlannin 50 parasta elokuvanäyttelijää, antaen Flanaganille sijan 23. == Valikoitu filmografia == *Odysseus (1967) *Hra Patman, yöhoitaja (1980) *Ewokien taistelu (1984) *Youngblood - lätkä veressä (1986) *Nyhjää tyhjästä (1993) *Elämän hinta (1996) *Lottovoittaja Ned (1998) *Jotain uutta, jotain vanhaa (1999) *The Others (2001) *Jumalaiset JaJasiskot (2002) *Tears of the Sun (2003) *Blessed (2004) *Transamerica (2005) *Lakanoiden välissä (2005) *Neljä veljeä (2005) *Yes Man (2008) *Valehtelemisen sietämätön keveys (2009) *Saiturin joulu (2009) *Kill the Irishman (2011) *The Guard (2011) *Song of the Sea (2014) == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eveliina Heinonen

Eveliina Heinonen (s. 15. lokakuuta 2003) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän aloitti liigauransa kaudella 2020 Turun Palloseuran joukkueessa, jossa hän pelasi kahdeksan liigaottelua. Sitten hän siirtyi Helsingin Palloseuraan, jossa hän pelasi 16 liigaottelua kaudella 2021. Kauden 2022 hän pelasi lainalla Naisten Ykkösessä Esbo Bollklubbin joukkueessa. Kaudeksi 2023 hän palasi Turun Palloseuraan. Heinonen on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paavo Wihuri

Paavo Mikko Wihuri (s. 31. tammikuuta 1945 Helsinki) on suomalainen merenkulkuneuvos, joka on työskennellyt Liikenteen turvallisuusviraston johtajana, Merenkulkulaitoksen meriturvallisuusjohtajana ja Saaristomeren merenkulkupiirin päällikkönä. Wihuri avioitui nuorena ja aloitti työuransa jo 1960-luvun alussa. Hän valmistui merikapteeniksi Kotkan merenkulkuopistosta vuonna 1976. Hän työskenteli niin valtion (merivoimien) kuin yksityisten yritystenkin palveluksessa, 1970–1980-luvulla myös Etelä-Amerikassa ja Saudi- Arabiassa. Vuonna 1985 hänet kutsuttiin Suomen Meripelastusseuran toiminnanjohtajaksi, ja hän hoiti tehtävää vuoteen 1993. Tätä seurasi yli kymmenen vuoden päällikköpesti Merenkulkulaitoksessa, jossa hän vastasi Saaristomeren merenkulkupiiristä 1993–2004; laitoksen meriturvallisuusjohtajana hän työskenteli 2005–2009 ja vielä johtajana Liikenteen turvallisuusvirastossa 2010–2011. Häntä on arvostettu johtajana, ja hän on hoitanut useita luottamustehtäviä, esimerkiksi Helsingin raastuvanoikeuden meriasiantuntijajäsenä 1987–1993 ja Forum Marinum -säätiön hallituksessa. ==Lähteet== * Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset merikapteenit Luokka:Elävät henkilöt
Dali Meller

Dali Meller (s. 26. heinäkuuta 1991) on suomalainen futsalpelaaja ja jalkapalloilija. === Futsal === Mellerin pelipaikka on pohjapelaaja. Hän edustaa HIFK Futsalia, jossa hän voitti kaudella 2022–2023 Suomen mestaruuden. Meller valittiin kaudella 2023–2024 marraskuun kuukauden pelaajaksi. Vuonna 2023 hän debytoi myös naisten futsalmaajoukkueessa. === Jalkapallo === Mellerin pelipaikka on keskikenttä. Hän on edustanut Liigassa Tikkurilan Palloseuraa kausina 2008–2010, PK-35 Vantaata kaudella 2011 ja Tikkurilan Palloseuraa jälleen kaudella 2016. Kaudella 2021 hän edustaa Liigassa Helsingin Palloseuraa, johon hän siirtyi kaudeksi 2018 joukkueen pelatessa Ykkösessä. Meller on pelannut Liigassa kaikkiaan 73 ottelua ja tehnyt niissä 23 maalia. Meller on pelannut Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa kuusi, alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa 12 ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa 16 maaottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alina Kosunen

Alina Kosunen (s. 3. toukokuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa kaudella 2017 PK-35 Vantaan joukkueessa. Kaudella 2021 hän edustaa Liigassa Helsingin Palloseuraa, jota hän on edustanut toisella sarjatasolla Ykkösessä kausina 2017–2020 yhteensä 59 ottelun verran. Maaleja hän on näissä otteluissa tehnyt kolmetoista. Kausina 2015–2016 hän pelasi Ykkösessä Vantaan Jalkapalloseuran joukkueessa 17 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia. Kosunen pelasi syksyllä 2018 Yhdysvalloissa University of West Alabaman Tigers-joukkueessa. Kosunen on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ida-Sofia Helppikangas

Ida-Sofia Helppikangas (s. 1995) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Liigassa Merilappi Unitedin joukkueessa 11 ottelua kaudella 2014 ja Tikkurilan Palloseuran joukkueessa 20 ottelua kaudella 2016. Hän edusti Helsingin Jalkapalloklubia kaudella 2017 mutta ei pelannut joukkueessa yhtään liigaottelua. Kaudesta 2018 alkaen Helppikangas on edustanut Helsingin Palloseuraa, joka nousi kaudeksi 2021 Liigaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Le Lude

Le Lude on kunta läntisessä Ranskassa Sarthen departementissa Pays de la Loiren alueella. Se sijaitsee Loirjoen varrella, noin 55 kilometriä Toursin kaupungista luoteeseen. Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2018, jolloin kaksi kuntaa Dissé-sous-le-Lude ja Le Lude yhdistyivät. Kunnan nähtävyys on Loiren laakson pohjoisin linna Château du Lude. Se on rakennettu keskiaikaisen linnoituksen paikalle. Vuonna 1457 linnasta tuli Ranskan kuningas Ludvig XI:n kamariherran omaisuutta, ja linna muutettiin vapaa-ajan palatsiksi. Samalla se sai ulkokuoreensa yhä säilyneet Italian renessanssin koristeet. Linna on tämän jälkeen kokenut useita muutoksia, joista viimeisin 1800-luvulla. Myös linnan puisto erilaisine teemapuutarhoineen on näyttävä. Linna on yksityisomistuksessa, mutta siellä voi vierailla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Sarthen kunnat
Eerika Hämäläinen

Eerika Hämäläinen (s. 13. toukokuuta 2000) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Liigassa Tikkurilan Palloseuran joukkueessa 51 ottelua kausina 2018–2020. Heinäkuussa 2020 hän teki ensimmäisen liigamaalinsa Jyväskylän Pallokerhoa vastaan. Kaudeksi 2021 hän siirtyi Liigaan nousseeseen Helsingin Palloseuraan. Hämäläinen teki HPS:n historian ensimmäisen liigamaalin ottelussa PK-35:tä vastaan 24. huhtikuuta 2021. Hämäläinen on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Loir en Vallée

Loir en Vallée on kunta läntisessä Ranskassa Sarthen departementissa Pays de la Loiren alueella. Se sijaitsee Loirjoen varrella, noin 52 kilometriä Toursin kaupungista pohjoiseen. Loir en Valléen kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2017, jolloin neljä kuntaa; La Chapelle-Gaugain, Lavenay, Poncé-sur-le-Loir ja Ruillé-sur-Loir yhdistyivät. Kunnan nähtävyys on renessanssilinna Château du Poncé. Myös linnan puutarha on merkitty valtakunnallisesti merkittävien puutarhojen luetteloon. Linna on rakennettu noin vuonna 1542, ja se pysyi saman suvun hallinnassa yli 400 vuotta, aina vuoteen 1895 saakka. Linna on yhä yksityisomistuksessa, mutta siellä voi vierailla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Sarthen kunnat
Annika Lyytikäinen

Annika Erika Lyytikäinen (s. 1995) on suomalainen muusikko ja poliitikko. Hän toimi vuosina 2020–2021 Suomen Kristillisdemokraattisten Nuorten puheenjohtajana. Lyytikäinen liittyi sekä Kristillisdemokraattisiin Nuoriin että kristillisdemokraattiseen puolueeseen alle 18-vuotiaana. Ennen valintaansa KD Nuorten puheenjohtajaksi hän toimi järjestön toisena varapuheenjohtajana. Lyytikäinen toimii myös Nuorten Pohjoismaiden neuvoston puheenjohtajiston jäsenenä sekä Folktingetin kulttuuri- ja mediavaliokunnan jäsenenä. Lyytikäinen valmistui musiikin kandidaatiksi Taideyliopiston Sibelius-Akatemiasta vuonna 2018. Opintojen aikana hänet valittiin Taideyliopiston ylioppilaskunnan edustajistoon 2015. Hän on klarinetisti sekä kansanmuusikko ja on ollut vuodesta 2014 Aléa-duon jäsen yhdessä kanteleensoittaja Aurora Visan kanssa. Hän on soittanut myös muun muassa vuonna 2019 perustetuissa Helsinki Middle Eastern Orchestra -orkesterissa ja Kymen Biisiuittamo -yhtyeessä. Lyytikäinen on opiskellut musiikin lisäksi kauppatieteitä. Hän on kauppatieteiden kandidaatti Hanken Svenska handelshögskolanista. Lyytikäinen on kotoisin Kouvolasta. Hän varttui kaksikielisessä perheessä ja on käynyt koulunsa ruotsiksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Annika Lyytikäinen (9.5.2014) Annika Lyytikäinen: Därför gillar jag KD (sv) (svenska.yle.fi) *Kristiina Kunnas (3.10.2020) KD Nuorten puheenjohtaja Annika Lyytikäinen: ”Nyt pitäisi avata silmät – Marinin hallitus ei ole mikään nuorisohallitus” (kdlehti.fi) * Luokka:KD Nuorten puheenjohtajat Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Suomalaiset kansanmuusikot Luokka:Suomalaiset klarinetistit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dundalk

Dundalk () on kaupunki Leinsterin provinssissa Irlannin itärannikolla, ja se on maan kahdeksanneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee lähellä Pohjois-Irlannin rajaa puolimatkassa Belfastin ja Dublinin välillä. Dundalk on Castletown-joen varrella. Kaupungin paikalla on ollut asutusta neoliittiseltä kaudelta asti. Dundalk perustettiin normannien linnoitukseksi 1100-luvulla normannien Irlantiin saapumisen jälkeen, ja siitä tuli myöhäiskeskiajalla The Pale -alueen pohjoisin osa. Kaupunkiin kehittyi 1800-luvulla panimo-, tislaamo-, tupakka-, tekstiili- ja konepajateollisuutta. Sen merkitys kasvoi sekä teollisuuden että kaupankäynnin keskuksena, koska kaupungista oli meriyhteys Liverpooliin ja raideyhteys Great Northern Railwayn osana. Ensin Irlannin jakautumisen ja myöhemmin myös Euroopan talousyhteisöön liittymisen myötä vähennyt teollisuus aiheuttivat kaupunkiin korkeaa työttömyyttä, mutta 2000-luvulla kaupunkiin on tullut työpaikkoja mm. farmaseuttiselle, teknologiselle ja finanssialalle. Dundalkissa on yksi kolmannen asteen oppilaitos, Dundalk Institute of Technology. Kaupungin suurin teatteri, An Táin Arts Centre, sijaitsee kaupungintalolla, ja entisen tislaamon rakennuksiin kunnostetuissa tiloissa ovat Louthin kreivikunnan kirjasto sekä museo. Kaupungissa on myös jalkapallo-, rugby- ja golf-seurat sekä Dundalk Stadium, Irlannin ainoa joka sään ravirata. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Irlannin kaupungit
Satu Silvon filmografia

Tämä on Satu Silvon filmografia. == Elokuvat == Vuosi Nimi Rooli 1977 Pelastuspartio Bernard ja Bianca 1984 Niska­vuori opettaja Ilona Ahlgren, myöh. Niska­vuori 1985 Uuno Epsanjassa Rosita de Carlos 1986 Pikkupojat Rög­strandin sihteeri 1986 Lumi­kuningatar Lumi­kuningatar 1987 Elvis kissan jäljillä Tomin vaimo / kirjailija Sirpa Laakso / Pirjo Nuutinen 1990 Porttikielto taivaaseen Pirkko Autio, ”Bella” 1992 Pilkkuja ja pikkuhousuja vamppi 1993 Akvaariorakkaus Marita, Saaran työ­toveri 1993 Pekko Aikamiespojan poikamiesaika Pipsa 1994 Kaikki pelissä näyttelijätär Ritva Rajos 1994 Pekko ja Poika Pipsa 1995 Pekko ja massahurmaaja Pipsa 1996 Tie naisen sydämeen Siru Donner, toimittaja 1996 Pekko ja muukalainen Pipsa 1997 Pekko ja unissakävelijä Pipsa 2004 Uuno Turhapuro – This Is My Life 2005 Onnen varjot Helenan pomo 2009 Ralliraita Sirkku Kyllönen 2010 Jos rakastat Marja-Leena 2015 Luokkakokous sairaan­hoitaja 2016 Onnenonkija Kristiina, Olavin äiti 2016 Äpärä Pirjo 2019 Äiti vastaan­otto­virkailija 2020 Aika jonka sain psykologi == Televisio == Vuosi Sarja Rooli 1984 Merkitty 1985 Musta tuntuu 1993 Tuntemattomalle jumalalle Catherine Twining 1995–1996 Ottaako sydämestä? 1996 Ilman kavaluutta 1996 Herkku & Partanen 1996–1998 Ihmeidentekijät Oona Hynninen 1998–1999 Satua ja totta 2000–2002 Parhaat vuodet 2004 Pelkovaara 2008 Tallitähdet 2008 Hurtta ja stara 2010 Tanssii tähtien kanssa 2012 Helsingin herra 2013–2014 Uusi päivä Jaana Jokela 2013 Mun ainoot 30 minsaa 2014 Rakkauden FAQ 2014 Putous 2015 Haamu­kirjoittaja 2018 Kummeli esittää: Kontio & Parmas Sari Jahve 2018 Sorjonen 2018 Syke Sirpa Peltonen 2019 Maanantai 2019 Rehtori 2021 Sisäilmaa Maj-Lis Modernit miehet Liisa-Maarit Strand-Kuusikko 2022 Hymyä! Iiris Tuunainen Exit Marketta 2024 Salatut elämät Liisa == Ääninäyttelijänä == == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Luokka:Filmografiat
Myokyo-ni

Myokyo-ni (29. tammikuuta 1921 Leitersdorf, Steiermark, Itävalta – 29. maaliskuuta 2007 Luton, Yhdistynyt kuningaskunta) oli itävaltalaissyntyinen zenbuddhalainen nunna ja opettaja. Hän toimi mm. Lontoon zen-keskuksen johtajana. Hän oli ensimmäinen rinzai-koulukunnan opettaja Euroopassa. == Elämäkerta == Myokyo-ni oli synnyinnimeltään Irmgard Schlögl. Hän syntyi Itävallassa 29. tammikuuta 1930. Schlögl luki itsensä luonnontieteiden tohtoriksi Grazin yliopistossa. Vuonna 1950 hän saapui Lontooseen ja aloitti yliopistolehtorina aiheenaan mineralogia Imperial College -koulussa. Lontoossa Schlögl myös tutustui ensimmäistä kertaa buddhalaisuuteen ja liittyi paikalliseen buddhalaiseen järjestöön.. Vuonna 1960 Schlögl matkusti Kiotoon opiskelemaan zenbuddhalaisuutta Daitokuji-luostariin, jossa hän vietti seuraavat 12 vuotta. Vuonna 1966 hän palasi yhdeksäksi kuukaudeksi Lontooseen aloittaakseen siellä zazen-yhteisön. Hän palasi Japaniin jatkamaan opintojaan ja muutti takaisin Lontooseen pysyvästi vuonna 1972. Japanissa hänen opettajina toimivat Sesso Roshi ja tämän kuoleman jälkeen Sojun Roshi.. Schlögl toimi aluksi maallikko-opettajana ja perusti vuonna 1979 zen-keskuksen Lontooseen. Vuonna 1984 Schlögl antoi nunnanlupauksensa ja otti nimen Myokyo- ni. Tämän jälkeen hän perusti kaksi buddhalaista temppeliä Isoon-Britanniaan: Shobo-an Lontooseen ja Fairlight Lutoniin. Opettaessaan Myokyo-ni käytti paljon anekdootteja omasta elämästään havainnollistuakseen opetuksiaan. Myokyo-ni kuoli 29. maaliskuuta 2007. == Katso myös == * Bhikkhuni == Valikoituja teoksia == * The Wisdom of the Zen masters (1975) * The Zen way (1977) * Gentling the bull : the ten bull pictures : a spiritual journey (1969) Lähde: == Lähteet == Luokka:Buddhalaiset nunnat Luokka:Itävaltalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet Luokka:Buddhalainen filosofia
Saku Martikainen

Saku Martikainen (s. 23. helmikuuta 1979 Helsinki) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Kaudesta 2019–2020 lähtien hän on toiminut SM-liigajoukkue Porin Ässien apuvalmentajana. Aiemmin urallaan hän on ollut päävalmentaja Kiekko-Espoo U20:ssä (2017–2019), SaPKossa (2012–2013) sekä Viron alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa (2014–2015). Martikaisen varsinainen pelaajaura alkoi vuonna 1995 ja päättyi kauteen 2002–2003. Hän pelasi yhteensä 36 miesten ottelua ja teki niissä 18 tehopistettä KoMu HT:lle (Suomi-sarja) ja Canberra Knightsille (AIHL). Hän edusti nuorempana myös Vaasan Sportin alle 18-vuotiaiden joukkuetta sekä Imatran Ketterän alle 18- ja alle 20-vuotiaiden joukkueita. == Lähteet == * * Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vilho Santala

Vilho Erik Johannes Santala (18. toukokuuta 1921 Ulvila – 21. heinäkuuta 2011 Pori) oli suomalainen, Porissa vaikuttanut rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Santalan vanhemmat olivat kirvesmies Leo Johannes Santala ja Jenny Vilhelmiina Pitkäranta ja puoliso 1946–2009 Kerttu Siviä Fransiina Leino. Hän valmistui 1943 rakennusmestariksi Tampereen teknillisestä oppilaitoksesta ja työskenteli sitten Oy Teollisuusrakenteessa sekä Sementtirakenne Oy:ssä, Porin kaupungin rakennusosastolla sekä Porin Sato Oy:lle vastaavana rakennusmestarina, työpäällikökönä ja työnvalvojana. Santala ryhtyi 1953 yrittäjäksi Sulo Vallin kanssa. 1955 toiminta laajeni Rakennusliike Valli & Santala Oy:ksi, jonka toimitusjohtajana toimi Santala. Vuonna 1959 Santala perusti Porin Kevytbetonin ja toimi sen toimitusjohtajana. Santala urakoi monia Porin julkisrakennuksia, teollisuuskiinteistöjä ja muita rakennuskohteita, muun muassa Pormestarinluodon kerrostaloaluetta, Porin jäähallia ja Mäntyluodon satamamaa. Valli & Santala työllisti 1960-luvulla 250–300 henkeä ja oli Satakunnan suurimpia rakennusliikkeitä. Santala vaikutti Suomen Rakennusmestariliiton, Työnantajarakennusmestariyhdistyksen ja Suomen Rakennusteollisuusliiton hallituksissa. Hänet tunnettiin myös monenlaisen muun liiketoiminnan harjoittajana sekä urheiluvaikuttajana Porissa. Hän toimi ”kätilönä” Porin Karhujen ja Rosenlewin urheilijoiden yhdistymisneuvotteluissa Porin Ässiksi ja keksi joukkueen nimen vuonna 1967. Hän oli jäänyt hieman sivuun jääkiekkopiireistä Karhujen mestaruuden jälkeen, mutta palasi toimintaan Ässien ensimmäisenä puheenjohtajana. Santala vaikutti myös Satakunnan sotaveteraanitoiminnassa ja Porin evankelis-luterilaisen seurakuntayhtymän luottamustoimissa. == Viitteet == Luokka: Vuonna 1921 syntyneet Luokka: Vuonna 2011 kuolleet Luokka: Suomalaiset jääkiekkovaikuttajat Luokka: Suomalaiset rakennusmestarit Luokka: Suomalaiset yrittäjät Luokka: Suomalaiset yritysjohtajat
Ruskilan koulu

Ruskilan koulu on entinen nakkilalainen alakoulu, jossa opiskelivat luokat 1–6. Se sijaitsi Ruskilan kylässä osoitteessa Penttiläntie 1. Koulun rehtorina toimi Päivi Mäkinen. Vuonna 2021 koulussa oli noin 20 oppilasta. Ruskilan koulu perustettiin 1950-luvulla. Koulu päätettiin lakkauttaa vuonna 2022 pienen oppilasmäärän takia. == Pikkuyrittäjät 2019 == Vuonna 2019 Ruskilan koulun oppilaat voittivat Vuoden Pikkuyrittäjät -palkinnon. He voittivat sen myymällä keksejä ja pesemällä autoja. == Katso myös == * Viikkalan koulu == Lähteet == Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Nakkila
Ruskila

Ruskila on kylä Nakkilassa Kokemäenjoen varressa. Ruskilassa on 1950-luvulta periytyvä kansakoulu ja Hyppingin tilan paikalle rakennettu 1960-luvun vanhainkoti. Nykyään kylässä toimii Ruskilan kyläkoulu. Keskiajalla Turusta Köyliön kautta Kokemäenjokilaaksoon johtanut Huovintie kulkee Ruskilan läpi Ulvilaan. Nykyisin Nakkilan ja Ulvilan raja kulkee Ruskilankoskessa. Ruskilassa sijaitsee myös ns. saksankivi, joka on aikoinaan osoittanut talonpoikien ja piispan kalastusmaiden rajaa. == Lähteet == Luokka:Nakkilan kylät
Porin Ässien SM-liigakausi 2020–2021

Porin Ässien SM-liigakausi 2020–2021 oli Ässien järjestyksessään 53. pääsarjakausi. Kausi alkoi 2. lokakuuta 2020 kotiottelulla TPS:aa vastaan, ja päättyi 13. huhtikuuta 2021 kotiottelulla KalPaa vastaan. Joukkueen päävalmentajana jatkoi edellisellä kaudella aloittanut Ari-Pekka Selin. Joukkueen kapteeni oli Niklas Appelgren. Eniten pisteitä joukkueen pelaajista teki Sebastian Wännström 46 pisteellä; Wännström teki myös eniten maaleja runkosarjassa, ja voitti Aarne Honkavaara -palkinnon. Ässät jäivät pudotuspelien ulkopuolelle sijoituttuaan sijalle 12. ==Runkosarja== == Pelaajatilastot == :Lopulliset tulokset. ===Kenttäpelaajat=== Runkosarja Pelaaja OH 58 33 13 46 33 −7 0,79 VH 53 16 26 42 4 −16 0,79 OP 57 10 29 39 22 4 0,68 KH 37 5 25 30 12 6 0,81 KH 54 6 15 21 54 −19 0,39 VH 29 6 12 18 18 7 0,62 VH 28 7 9 16 6 −7 0,57 OH 19 4 9 13 33 2 0,68 OP 19 3 10 13 26 3 0,68 VH 40 4 8 12 4 9 0,30 VP 58 3 9 12 56 −10 0,21 OH 37 5 6 11 26 1 0,30 KH 38 4 7 11 12 7 0,29 OP 29 4 7 11 46 −4 0,38 KH 36 4 7 11 14 −4 0,31 OH 44 3 7 10 20 −5 0,23 OH 38 4 4 8 18 −3 0,21 OP 23 3 5 8 4 −6 0,35 KH 10 2 6 8 8 −3 0,80 OP 31 2 6 8 36 −8 0,26 VH 31 2 4 6 16 −4 0,19 VP 46 3 2 5 42 −3 0,11 OH 42 2 3 5 36 −7 0,12 OH 12 1 4 5 2 −1 0,42 KH 28 3 1 4 12 −2 0,14 KH 35 3 1 4 8 −11 0,11 VH 9 2 2 4 6 4 0,44 VP 26 0 4 4 8 −6 0,15 OP 30 1 2 3 18 −2 0,10 VP 37 0 3 3 46 4 0,08 VP 14 0 3 3 35 −2 0,21 VH 11 2 0 2 12 −2 0,18 VP 14 0 2 2 4 −4 0,14 OP 23 0 0 0 12 3 0,00 VH 1 0 0 0 0 0 0,00 VP 5 0 0 0 2 −2 0,00 ===Maalivahdit=== Runkosarja Pelaaja 30 1724:17 11 8 11 75 2,61 749 824 90,90 3 0 0 4 17 892:40 2 5 6 52 3,49 374 426 87,79 2 0 1 2 2 21:20 1 0 1 2 5,71 8 10 80,00 0 0 0 0 9 500:44 0 1 6 31 3,71 203 234 86,75 0 0 0 0 ==Lähteet== 2020–2021 Porin Ässät
Francisco Boza

Francisco Boza (s. 19. syyskuuta 1964 Lima, Peru) on perulainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui olympialaisiin yhteensä kahdeksan kertaa ja saavutti hopeaa yhteisessä trapissa Los Angelesissa 1984. Ensimmäisen kerran Boza osallistui olympialaisiin Moskovassa 1980 ja seitsemännen kerran Ateenassa 2004. Hän osallistui olympialaisiin vielä kahdeksannen kerran Rio de Janeirossa 2016. Boza toimi lisäksi Perun lipunkantajana Ateenassa ja Rio de Janeirossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Perulaiset ampujat Luokka:Perulaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Simranjit Kaur

Simranjit Kaur Baatth (s. 10. heinäkuuta 1995 Chakar) on intialainen nyrkkeilijä. Kaur on kilpaillut vuodesta 2018 lähtien. Hän osallistui samana vuonna New Delhin MM-kilpailuissa 64 kg:n sarjaan. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella yhdysvaltalaisen Amelia Mooren 4–1, toisella kierroksella skotlantilaisen Megan Reidin 5–0 ja puolivälierissä irlantilaisen Amy Broadhurstin 3–1 edeten välieriin, missä hän kuitenkin hävisi kiinalaiselle Dou Danille 4–1. Bangkokin Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019 Kaur otteli jälleen 64 kg:n sarjassa. Hän voitti puolivälierävaiheessa vietnamilaisen Hà Thị Linhin ja välierissä uzbekistanilaisen Maftunakhon Melievan. Loppuottelussa hän kuitenkin hävisi Doulle pistein 4–1. Vuonna 2020 Kaur varmisti paikan Tokion kesäolympialaisten 60 kg sarjaan oltuaan toinen Aasian karsintaturnauksessa. Tokiossa Kaur hävisi ensimmäisen ottelunsa Thaimaan Sudaporn Seesondeelle yksimielisin tuomariäänin. Elokuuhun 2021 mennessä Kaur oli otellut urallaan 16 ottelua joista oli voittanut 10. == Lähteet == Luokka:Intialaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna Eld

Anna Eld (s. 4. maaliskuuta 1992) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Liigassa Puistolan Urheilijoiden joukkueessa kaudella 2009, PK-35 Vantaan joukkueessa kausina 2010–2011, FC Hongan joukkueessa kaudella 2012 ja Tikkurilan Palloseuran joukkueessa kaudella 2016. Kaudella 2018 hän siirtyi Helsingin Palloseuraan, joka nousi kaudeksi 2021 Liigaan. Ennen kauden 2021 alkua Eld on pelannut Liigassa 117 ottelua ja tehnyt niissä 11 maalia. Hän voitti Suomen-mestaruuden kausina 2010 ja 2011. Eld on pelannut Suomen alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Patrick Grainville

Patrick Grainville (1. kesäkuuta 1947 Villers-sur-Mer, Ranska) on ranskalainen kirjailija. Grainvillen tuotannolle on ominaista vaikutelmien runsaus, monisanaisuus, runsaat yksityiskohdat ja räjähtävät tapahtumat. Afrikkaan sijoittuva 1976 ilmestynyt Les Flamboyants on saanut Goncourt-palkinnon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hanna Onufriew

Hanna Onufriew (s. 1992) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Liigassa Tikkurilan Palloseuran joukkueessa kausina 2009, 2010 ja 2016 yhteensä 55 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Kaudesta 2018 alkaen hän on edustanut Helsingin Palloseuraa, joka nousi kaudeksi 2021 Liigaan. Onufriewin kasvattajaseura on Itä-Hakkilan Kilpa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hans Granlid

Hans O. Granlid (1926 Sundsvall, Ruotsi – 1999Hans Granlid (1926–1999), Folkbiblioteken i Lund 28.4.2006, viitattu 15.4.2021 (Archive.org) ) oli ruotsalainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija. Granlidin esikoisromaani Nertrappning ilmestyi 1969, ja siinä hän analysoi ihmisen psyykeä. Kafka- sävyinen Hotellsaga ilmestyi 1972. Hän kirjoitti useita romaaneja Länsi- Götanmaan historiasta 1840-luvulta alkaen. Romaaneissaan hän käsitteli myös ruotsalaisen kulttuurikeskustelun pinnallisuutta. Lisäksi hän julkaisi runoteoksia. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Dolma Gurung

Dolma Gurung (s. 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän pelasi Kansallisessa liigassa helsinkiläisen Pallokerho-35:n joukkueessa kaksi ottelua kaudella 2020. Kaudeksi 2021 hän siirtyi Liigaan nousseeseen Helsingin Palloseuraan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mette Barck

Mette Barck (s. 2. elokuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän pelasi Liigassa ensimmäisen ottelunsa PK-35 Vantaan joukkueessa kaudella 2016 ja sai joukkueessa enemmän peliaikaa kahtena seuraavana kautena. Joukkue voitti kaudella 2018 Suomen-mestaruuden mutta joutui pelaamaan seuraavan kauden Ykkösessä. Kaudella 2020 Barck edusti Liigassa helsinkiläistä Pallokerho-35:tä ja kaudeksi 2021 hän siirtyi Liigaan nousseeseen Helsingin Palloseuraan. Hän on ennen kauden 2021 alkua pelannut kaikkiaan 33 liigaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elsa Grave

Elsa Grave (1918 Norra Vram, Ruotsi – 2003 Laholm, RuotsiKort om Elsa Grave, Elsa Grave Sällskapet, viitattu 15.4.2021) oli ruotsalainen runoilija ja taidemaalari. Graven esikoiskokoelma Inkräktare ilmestyi 1943.Elsa Graves verk, Elsa Grave Sällskapet, viitattu 15.4.2021 Bortförklaring ilmestyi 1948, ja siinä hän toi ruotsalaiseen runouteen omaperäisen, värikkään symboliikan. Hänen varhaistuotantoaan leimaa subjektiivinen tunne ja värikylläisyys. Myöhemmin runot laajenevat koko ihmiskunnan elämään. Hän kirjoitti myös näytelmiä. Teoksessa Runoni rakkaudesta (Otava 1981, toim. Salme Saure) on näyte Graven runotuotannosta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Tara Sutaria

Tara Sutaria (s. 19. marraskuuta 1995) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa ja televisiossa. Parsitaustainen Sutaria aloitti televisiouransa lapsitaiteilijana vuonna 2010 Disney Intian Big Bada Boomissa ja jatkoi näyttelemistä kanavan komedioissa Karan & Kabir (2012) ja Oye Jassie (2013). Vuonna 2019 Sutaria siirtyi elokuviin näyttelemällä opiskelijaa teinidraamassa Student of the Year 2, josta hän voitti parhaan naistulokkaan Zee Cine Awards -palkinnon ja sai parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -ehdokkuuden. Vuonna 2019 hän myös näytteli mykkää musikaalista tyttöä toimintaelokuvassa Marjaavaan. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva Rooli Muuta 2019 Student of the Year 2 Mridula ”Mia” Chawla Parhaan naistulokkaan Zee Cine Awards -palkinto Parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -ehdokkuus Marjaavaan Zoya 2021 Tadap Ramisa Nautiyal Heropanti 2 Inaaya 2022 Ek Villain Returns Aarvi Malhotra 2023 Apurva Apurva === Televisio === Vuosi Elokuva Rooli Muuta 2010 Big Bada Boom Itsenään 2011 Entertainment Ke Liye Kuch Bhi Karega Itsenään 2012 Best of Luck Nikki Nina/Tina The Suite Life of Karan & Kabir Vinita ”Vinnie” Mishra 2013 Oye Jassie Jaspreet ”Jassie” Singh Shake It Up Itsenään === Musiikkivideot === Vuosi Kappale Artisti 2020 ”Masakali 2.0” Tulsi Kumar, Sachet Tandon 2023 ”Mulaqat” Prateek Kuhad == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt