EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Martti Jännes

Martti Paavo Juhani Jännes (18. maaliskuuta 1936 Tampere – 15. huhtikuuta 2016 HelsinkiKuolinilmoitus Helsingin Sanomat 21.5.2016 s. C 18) oli suomalainen elokuvaohjaaja, graafinen suunnittelija ja valaisinsuunnittelija. Elokuvaurallaan Jännes erikoistui yhteiskunnallisiin tietoiskuihin, mainoselokuviin ja muihin lyhyisiin tilauselokuviin eri aiheista. Sittemmin hän tuli tunnetuksi muun muassa Innojok-yritykselle suunnittelemistaan valaisimista.Martti Jännes , Suunnittelijat, Innolux. Viitattu 27.11.2015. Jännes sai töistään muun muassa kaksi hopeista ja kaksi pronssista leijonaa Cannesin mainoselokuvafestivaaleilla. Työtoveri Pentti Teirikari arveli vuoden 2000 muistelmissaan Jänneksen olleen festivaalien palkituin suomalainen. Martti Jännes kuului Genetzin kulttuurisukuun. Hänen vanhempansa olivat näyttelijä Paavo Jännes ja tämän toinen vaimo Marjatta Rekola. Jännes opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa graafista suunnittelua ja elokuvaa.Martti Jännes / Zone-valaisimen syntytarina, You Tube, Innojokin lataama 13.6.2012. Viitattu 27.11.2015. Työskennellessään Fennada-Filmissä Jännes opiskeli animaatioelokuvaa Suomessa vuoden työskennelleen amerikkalaisen Bob Balserin opastuksella. 1960-luvun puolivälissä hän ryhtyi tekemään mainoselokuvia Suomen Filmiteollisuus -yhtiössä ja siirtyi sitten Taucher-mainostoimiston elokuvaosastolle.”Piipunpolttaja pappa Jännes”, teoksessa Volanen, Sari: Muutama metri piirrettyä elokuvaa, Yle Teema 15.9.2015. Viitattu 27.11.2015. Jännes teki 1970-luvun puolivälistä 1980-luvun loppuun Yleisradiolle tietoiskuja Pentti Teirikarin muistin mukaan ainakin 150 kappaletta. Niiden tilaajina olivat muun muassa Liikenneturva, Suomen Punainen Risti, Alko, Kotimaisen Työn Liitto, poliisi, verohallinto sekä sosiaali- ja terveyshallinto. Jänneksen kaupallisista mainoselokuvista pisimpään esitettyjä on Transmerin Off!-hyttyskarkotteen Lapin-tarina ”Miksi sinä etelän mies huitot? Mikset sinä käytä Ohvia?”. Jännes suunnitteli ja ohjasi 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa Tiedekeskus Heurekan Verne-teatteriin Valon ihme -nimisen, 70 millimetrin filmille kuvatun monivälineohjelman. Sen esittämiseen tarvitaan planetaarionmuotoinen valkokangas, 70 mm ja 35 mm elokuvaprojektorit ja vielä diakuvia varten kahdeksan kuvaruudun multivisiolaitteisto. Jännes oli mukana Åbo Akademissa toimineen norjalaisen psykologi Frode J. Strømnesin tutkimuksessa, jossa selvitettiin, miten eri kielet tuottavat erilaisia mielikuvia ja erilaista ajattelua.Miten kieli liittyy ajatteluun? Uraauurtava tutkimus odottaa jatkajaansa, Yle Kulttuuri 20.11.2015. Viitattu 27.11.2015. Jännes tutki myös värioppia ja kehitti sekä additiivisesti että subtraktiivisesti toimivan kuultovärijärjestelmän. Väriavaruusmalleja tutkiessaan Jännes kiinnostui myös geometriasta ja ryhtyi tekemään erilaisia kolmiulotteisia mallikappaleita, joista alkoi syntyä sitten muun muassa valaisimia. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Mainoselokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset valosuunnittelijat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Heini Koskinen

Heini Koskinen (s. 25. elokuuta 1980) on suomalainen sirkustaiteilija ja ilma- akrobaatti. Heini Koskinen on opiskellut vuosina 2001–2002 Lahden käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksen sirkuslinjalla, vuosina 2002–2006 Turun AMK:n Taideakatemiassa ja vuosina 2006–2008 ranskalaisen Centre des arts du cirque Le Lidon sirkuslinjalla. Hän työskentelee Mad in Finland -kollektiivissa ja esiintyy sekä omalla soolollaan että useissa eri kokoonpanoissa. Hän on yksi humanitäärisen vapaaehtoisjärjestön Klovnit ilman rajoja ry:n perustajajäsenistä. Mad in Finland -kollektiivi sai vuonna 2015 sirkustaiteen valtionpalkinnon. Hän on esiintynyt paljon sekä Suomessa että ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Heini Koskisen kotisivut (viitattu 23.4.2021) * * Luokka:Suomalaiset sirkustaiteilijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1980 syntyneet
HMS Boyne (1810)

HMS Boyne oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1810 vesillelaskettu Boyne-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 25. kesäkuuta 1801 Portsmouthin telakalta, jossa sen vastaavana rakennusmestarina oli Nicholas Diddams. Köli laskettiin huhtikuussa 1806. Alus laskettiin vesille 3. heinäkuuta 1810 ja varustaminen saatiin päätökseen 2. huhtikuuta 1811. Valmistuskustannukset olivat 78 429 puntaa, mihin sisältyi varustaminen. Myöhemmin hintaa lisättiin 93 162 puntaan.Winfield, Rif s. 27 == Palvelus == Boyne ja HMS Caledonia taistelivat 12. helmikuuta 1814 Toulonin edustalla Ranskan laivaston linjalaivaa Romulusta vastaan. Ranskalaisalus pakeni Touloniin purjehtien lähellä rantaa, mikä esti aluksen saartamisen. Alus siirrettiin 1834 koululaivaksi ja nimettiin HMS Excellentiksi. Se romutettiin 1861. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Boyne-luokan linjalaivat (1810)
HMS Union (1811)

HMS Union oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1811 vesillelaskettu Boyne-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 16. heinäkuuta 1801 100-tykkisenä aluksena Plymouthin telakalta, missä sen valmistuksesta vastasi Joseph Tucker. Köli laskettiin lokakuussa 1805. Alus laskettiin vesille 15. marraskuuta 1811. Varustaminen päättyi 12. toukokuuta 1812. Valmistuskustannukset olivat 85 601 puntaa, mihin sisältyi varustaminen.Winfield, Rif s. 27 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen huhtikuussa 1812 päällikkönään Samuel Hood Linzee. Se lähti 19. toukokuuta Välimerelle. Elokuusta alkaen aluksen päällikkönä oli William Kent, joka sai surmansa 29. elokuuta. Tämän jälkeen aluksen päällikkönä oli Robert Rolles. Alus poistettiin palveluksesta Plymouthissa ja sijoitettiin heinäkuussa 1814 reserviin. Helmikuussa 1817 alus luokiteltiin 104-tykkiseksi ensimmäisen luokan linjalaivaksi, jolla havaitut viat korjattiin marraskuusta 1819 helmikuuhun 1920 Plymouthissa. Se palautettiin hyväkuntoisena reserviin. Amiraliteetille tehtiin 28. huhtikuuta 1827 esitys muuttaa alus 80-tykkiseksi toisen luokan linjalaivaksi poistamalla ylin kansi. Esitys muutettiin 3. joulukuuta 1832 76-tykkiseksi kolmannen luokan linjalaivaksi. Muutostöitä ei kuitenkaan toteutettu, kun tilaus peruutettiin 1. tammikuuta 1833. Alus romutettiin maaliskuussa 1833 Plymouthissa. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Boyne-luokan linjalaivat (1810)
HMS Ocean (1761)

HMS Ocean oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1761 vesillelaskettu 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Sir Thomas Slade suunnitteli 1758 aluksen, jossa oli poistettu puolikannelle asetetut tykit ja keskimmäiselle tykkikannelle oli lisätty kaksi tykkiä. Tämä loi lähes kolme vuosikymmentä toteutetun tykkien asettelumallin. Aluksella oli alimmalla tykkikannella 28 kappaletta 32 naulan tykkiä. Keskimmäisellä ja ylimmällä tykkikannella oli kummallakin 30 tykkiä, mutta keskimmäisellä ne olivat 18 naulan ja ylimmällä 12 naulan tykkejä. Lisäksi etukannelle oli asennettu kaksi 9 naulan tykkiä.Winfield, Rif s. 19 Alus tilattiin 22. huhtikuuta 1758 Chathamin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi John Lock. Köli laskettiin 4. elokuuta 1758. Alus laskettiin vesille 21. huhtikuuta 1761 ja valmistui 9. kesäkuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 58 292 puntaa 10 shillinkiä ja 9 pennyä sisältäen varustamisen. == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen huhtikuussa 1761 Hawken laivasto-osastoon päällikkönään William Langdon. Se poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1763. Aluksen kunto tarkastettiin 14. lokakuuta 1769, minkä seurauksena sitä korjattiin elokuusta 1769 helmikuuhun 1770 Plymouthissa. Alus palautettiin palvelukseen lokakuussa 1770 päällikkönään James Cranston, jonka alaisuudessa se lähti Falklandille. Seuraavana vuonna aluksen päällikkönä oli Joseph Knight sen ollessa vartiolaivana Plymouthissa. Alus romutettiin Plymouthissa heinäkuusta lokakuuhun 1791. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston toisen luokan linjalaivat
Sandwich-luokka

Sandwich-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden 90-tykkisen toisen luokan linjalaivan muodostama alusluokka. == Suunnittelu == Amiraliteetti hyväksyi 12. marraskuuta 1755 Sir Thomas Slade suunnitelman alusluokasta. Alimmalla ja keskimmäisellä tykkikannella oli 28 kpl tykkejä, mutta alimmalla ne olivat 32 naulan ja keskimmäisellä 18 naulan tykkejä. Ylimmällä tykkikannella oli 30 kpl 12 naulan tykkiä. Lisäksi puolikannella oli kaksi 6 naulan tykkiä samoin kuin etukannella. Amiraliteetin 3. kesäkuuta 1790 tekemällä päätöksellä 6 naulan tykit vaihdettiin 12 naulan tykeiksi.Winfield, Rif s. 18 == Alukset == Sandwich-luokan linjalaivat Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Palvelus Kohtalo HMS Sandwich Chathamin telakka 14. huhtikuuta 1756 15. huhtikuuta 1759 huhtikuu 1759 romutettu 1810 HMS Blenheim Woolwichin telakka 1. toukokuuta 1756 5. heinäkuuta 1761 elokuu 1761 haaksirikkoutunut 1807 ==Lähteet== * === Viitteet === *
Kulttuurihäirintä

Kulttuurihäirintä () on laillisesti ja laittomasti tuotettua häiriötä mainostajien ja mainosten vastaanottajien välille. Se sekoittaa aktivismia ja taidetta, ja siihen liittyy usein tilan valtaaminen. Sen ilmenemismuotoja ovat esimerkiksi graffitit, vastamainokset ja kaupunkitilassa tapahtuvat esitykset. Termi kulttuurihäirintä on johdettu radiohäirinnästä, joka on sodankäynnin keino vaikuttaa vihollisten keskinäiseen viestintään. Radiohäirinnällä on yritetty esimerkiksi muuttaa viestien sisältöä tai estää niiden vastaanotto. Samankaltaisesti kulttuurihäirinnällä pyritään häiritsemään alkuperäistä viestiä. Kulttuurihäinnän juuret ovat 1950–1960-luvun Ranskassa, jossa situationistit kokivat kuvien ohjaavan ihmisten toimintaa ja moraalia. Heidän mielestään kuvat tekivät ihmisistä passiivisia kuluttajia ja vahvistivat kapitalistista yhteiskuntaa. Vastahyökkäyksenä situationistit käyttivät kuvia uusissa yhteyksissä ja kuvamuokkauksissa. ==Tulkintoja== Kirjailija Jari Tammisen mukaan graffitit voi tulkita poliittisiksi siinä mielessä, että ne valtaavat kaupunkitilaa mainoksilta. Totuttua kaupunkitilaa häiritsevä taide pakottaa katsojan miettimään kaupunkitilaa uudesta näkökulmasta. ==Katso myös== *Vastamainos ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== *Kulttuurihäirintä kehottaa kritiikkiin, Yle uutiset Luokka: Aktivismi
Lavola (Lappeenranta)

Lavola on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee kaupungin läntisellä alueella valtatie 6:n pohjoispuolella Lappeenrannan lentoaseman tuntumassa. Lavolan kaupunginosan asutus alkoi rakentua 1930-luvulla, ja rakentamisen huippu ajoittui 1980-luvulle. Asutus on täysin pientaloasutusta, pääosin omakotitaloja. Lavolan tilastoalueella on 408 asukasta. Lavolassa sijaitsee vuonna 1973 valmistunut Lappeenrannan ravirata, jossa kilpailtiin Kuninkuusravit vuosina 1977, 1993 ja 2009. Lavolassa on myös teollisuusaluetta. Moreenikadulle valmistuu vuonna 2016 Lappeenrannan länsialuetta palveleva Etelä-Karjalan pelastuslaitoksen paloasema. Kaupunginosaa rajaavat Salpausselänkatu ja Helsingintie pohjoisessa, Puolakatu, Tuomikatu ja Helsingintie idässä, valtatie 6 etelässä ja Salpausselänkatu lännessä. Lavolan naapurikaupunginosia ovat Uus-Lavola, Sammonlahti, Kourula ja Lentokenttä. Lavola on myös vanha maarekisterikylä, jonka isojako tehtiin vuosina 1842–1843. Nykyiset Lavolan ja Uus-Lavolan kaupunginosat ovat kylän mailla, ja kyläalue ulottuu myös valtatie 6:n eteläpuolelle. Tällä alueella on useita säilyneitä asuinrakennuksia ja navettoja 1900-luvun vaihteesta, mutta myös uudempaa asutusta. Lavolan kyläalueella on 47 asukasta, ja se kuuluu Montolan tilastoalueeseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupunginosan esittely Lappeenrannan kaupungin sivustolla * Kaupunginosan esittely Kuusimäen, Kourulan ja Lavolan asukasyhdistyksen sivustolla Luokka:Lappeenrannan kaupunginosat
HMS Duke (1777)

HMS Duke oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1777 vesillelaskettu Duke-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Sir John Williamsin suunnittelema alus tilattiin 18. kesäkuuta 1771 Plymouthin telakalta, missä köli laskettiin lokakuussa 1772. Se laskettiin vesille 18. lokakuuta 1777 ja valmistui 2. elokuuta 1778, jolloin valmistuskustannukset olivat 44 656 puntaa 7 shillinkiä ja 2 pennyä. Lisäksi varustaminen maksoi 12 300 puntaa 18 shillinkiä ja 5 pennyä.Winfield, Rif 1793-1817 s. 20 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen huhtikuussa 1778 päällikkönään William Brereton. Alus osallistui 27. heinäkuuta Ushantin taisteluun. Aluksen pohja kuparoitiin maaliskuussa 1780 Portsmouthissa. Palveltuaan Yhdysvaltain vapaussodassa alus poistettiin palveluksesta kesäkuussa 1783. Vuodesta 1799 alus oli satamapalveluksessa ja romutettiin 1843. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Duke-luokan linjalaivat
No Wyld

No Wyld on uusiseelantilainen indie rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 2010. Yhtyeessä on kolme jäsentä: Mo Kheir (laulu), Brandon Black (laulu, koskettimet) ja Joe Pascoe (kitara), jotka ovat pysyneet yhtyeessä alusta alkaen. Yhtyeen tyylilajina on hip hop, rock ja indie rock, joissa on myös rap-osioita. Perustamisestaan lähtien No Wyld on herättänyt kiinnostusta kansainvälisissä musiikkiblogeissa, kuten Pigeons and Planes, MTV Iggy ja Casette Couturessa. == Lähteet == * Luokka:Indie rock -yhtyeet Luokka:Uusiseelantilaiset yhtyeet
HMS Glory (1788)

HMS Glory oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1788 vesillelaskettu Duke-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva. == Valmistus == Sir John Williamsin suunnittelema alus tilattiin 16. heinäkuuta 1774 Plymouthin telakalta, missä köli laskettiin 7. huhtikuuta 1775. Se laskettiin vesille 5. heinäkuuta 1788 ja valmistui 23. joulukuuta 1793.Winfield, Rif 1793-1817 s. 21 == Palvelus == Alus oli vuonna 1805 kontra-amiraali Sir Charles Stirlingin lippulaivana Cape Finisterren taistelussa, jolloin aluksen päällikkönä oli Samuel Warren. Alus muutettiin 1809 vankilalaivaksi ja romutettiin 1825. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Duke-luokan linjalaivat
Piirroslampi

Piirroslampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Piirroslampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Soikean muotoisen lammen halkaisija on 150 metriä ja sen pinta- ala on 2,3 hehtaaria. Sen on Saukkolammesta Kyrösjärveen juoksevan joen läpivirtauslampi, joka sijaitsee Saukonperän peltoaukealla. Siihen ei laske muita ojia. Tulouoma on 90 metriä ja lasku-uoma 400 metriä pitkä. Rantaviivan pituus on 600 metriä ja sen rannat ovat joko niittyä tai suojavyöhykettä. Rantaan on rakennettu vain yksi vapaa-ajan asunto. == Historiaa == Isojaon täydennyskartassa vuodelta 1885 tämä vesialue muistuttaa Saukkonlammen ja Piirroslammin yhteista aluetta ja sen nimeksi oli kirjoitettu "Lammenpohja". == Lähteet == Luokka:Röyhiönjärven–Iso Karppajärven valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
Saukkolampi (Ikaalinen, Saukonperä)

Saukkolampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Saukonperällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Saukkolampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Lampi on 1,5 kilometriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta- ala on 13 hehtaaria. Se sijaitsee Saukonperän peltoaukean keskellä ja siihen laskee valuma-alueelta useita ojia. Sitä voidaan pitää valuma-alueensa keskusjärvenä. Saukkolampi laskee jokimaista uomaa pitkin Piirroslammen kautta Kyrösjärveen. Tulo-ojia on kaksi. Lännestä siihen laskee Railastonoja, joka on Röyhiönjärven ja Mertalammen yhteinen laskuoja. Pohjoisesta laskee Heinälamminoja, jota pitkin laskee muiden valuma-alueen järvien ja ojien vedet. Rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä. Ranta on niittyä tai peltojen suoja-aluetta. Rantaan on rakennettu vain neljä vapaa-ajan asuntoa. Rannan lähellä sijaitsee kolme maatilaa ja Röyhiön Kylätalo, jossa on myös kesäteatteri. Seututie 276 ohittaa järven sen eteläpuolelta. == Historiaa == Ennen Kyrösjärven järvenlaskuoja oli vedenpinta 4–5 metriä nykyistä ylempänä. Vesiraja ulottui silloin syvemmälle sisämaahan ja tuolloin Saukkolammi ja Piirroslammi olivat Kyrösjärvestä kapean virtaavan salmen erottamina yhteinen vesialue. Isojaon täydennyskartassa vuodelta 1885 tämä vesialue muistuttaa Saukkonlammen ja Piirroslammin yhteista aluetta ja sen nimeksi oli kirjoitettu "Lammenpohja". == Lähteet == Luokka:Röyhiönjärven–Iso Karppajärven valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
Saukkolampi (Ikaalinen, Sorvanperä)

Saukkolampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sorvanperällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Saukkolampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Lampi on 500 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,2 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaastossa suon ympäröimänä. Lampeen laskee suo-ojia ympäröiviltä soilta ja Vehonoja, joka on Valkeajärven, Veholammen ja Housulammen yhteinen laskuoja. Rantaviivan pituus on kilometrin. Lammella ei ole rakennuksia eikä sinne johda teitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Röyhiönjärven–Iso Karppajärven valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
Carlotta Grisi

Carlotta Grisi (28. kesäkuuta 1819 – 20. toukokuuta 1899) oli italialainen balettitanssija. Hän tanssi Gisellen roolin Pariisin ensi-illassa kesäkuussa 1841.Carlotta Grisi. Istria on the net. Viitattu 27.12.2015. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet Luokka:Italialaiset balettitanssijat
Natriumtiosyanaatti

Natriumtiosyanaatti (NaSCN) on natrium- ja tiosyanaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa tekstiiliteollisuudessa ja orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa natriumtiosyanaatti on väritöntä kiteistä ainetta, jonka alkeiskoppi on ortorombinen. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja on voimakkaasti hygroskooppista. Veden lisäksi myös etanoli ja asetoni liuottavat sitä. Kidevedettömän natriumtiosyanaatin lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen dihydraatti (NaSCN·2H2O). Kuumennettaessa dihydraattia se liukenee kideveteensä noin 30 °C;:n lämpötilassa ja kidevesi poistuu noin 32 °C:n lämpötilassa.Edward D. Weil, Stanley R. Sandler & Michael Gernon:Sulfur Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 27.11.2015Theo H. J. van Hoek: Thiocyanates, Inorganic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 27.11.2015 ==Valmistus ja käyttö== Natriumtiosyanaatin valmistamiseen on useita tapoja. Käytettyjä ovat muun muassa natriumhydroksidin ja ammoniumsyanaatin välinen reaktio ja reaktion sivutuotteina muodostuvat ammoniakki ja vesi haihdutetaan pois, natriumsyanidin vesiliuoksen ja rikin välinen reaktio tai hiilidisulfidin, ammoniakin ja natriumhydroksidin välinen reaktio. :NH4SCN + NaOH → NaSCN + NH3 \+ H2O :8 NaCN + S8 → 8 NaSCN :CS2 \+ 3 NH3 \+ NaOH → NaSCN + (NH4)2S + H2O Tärkein natriumtiosyanaatin käyttökohde on polyakrylonitriilikuitujen valmistuksessa. Lisäksi sitä käytetään tekstiiliteollisuudessa värjäyksissä apuaineena. Muita käyttökohteita ovat orgaanisten tuholaismyrkkyinä käytettävien tiosyanaattien valmistus, käyttö valokuvauskemikaalina, sementin vahvuutta lisäävänä lisäaineena, analyyttisenä reagenssina raudan toteamiseen, kosmetiikassa säilöntäaineena ja apuaineessa päällystettäessä metalleja kuparilla. ==Lähteet== Luokka:Natriumyhdisteet Luokka:Tiosyanaatit
Tommi Pärmäkoski

Tommi Pärmäkoski (s. 4. syyskuuta 1983 Riihimäki) on suomalainen urheiluvalmentaja. Pärmäkoski on kuntovalmentanut Formula 1 -sarjassa Toro Rosso ja Red Bull -tallissa ajavaa Sebastian Vetteliä vuodet 2008–2011. Elokuussa 2014 Pärmäkoski meni naimisiin hiihtäjä Krista Pärmäkosken (o.s. Lähteenmäki) kanssa ja he erosivat vuonna 2024. Pärmäkoski selosti Unkarin Formula 1 -osakilpailun vuonna 2016 yhdessä Oskari Saaren kanssa. Kaudesta 2017 hän on toiminut C Moren studiossa Formula-asiantuntijana. Pärmäkoski toimi Pelicansin osa-aikaisena fysiikkavalmentajana kauden 2016–2017. Hän aloitti Tapparan fysiikkavalmentajana elokuussa 2021.Tappara laittoi fysiikkavalmennustaan uusiksi: F1-kuskia ja Pelicansia aiemmin valmentanut Tommi Pärmäkoski liittyy tamperelaisseuraan Joulukuussa 2022 uutisoitiin Pärmäkosken valinnasta Olympiakomitean huippu-urheiluvastaavaksi.Tapparan fysiikkavalmentaja Tommi Pärmäkoski nimitettiin Olympiakomitean uudeksi huippu-urheiluvastaavaksi == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chanián arkeologinen museo

Chanián arkeologinen museo () on arkeologinen museo Chanián kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Chanián vanhassakaupungissa Chálidon- kadulla lähellä kaupungin katedraalikirkkoa Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraalia. Museo on perustettu vuonna 1962. Museo esittelee Chanián alueyksikön alueelta löydettyä arkeologista aineistoa pääosin esihistorialliselta ja antiikin ajalta. Museo on toiminut useissa rakennuksissa. Vuodesta 1963 sen käytössä on ollut entinen Pyhän Franciscuksen kirkko, joka oli venetsialaisvallan aikana fransiskaanimunkkien käytössä. Rakennus on ollut olemassa viimeistään vuonna 1595. Osmanivallan aikana se oli moskeijana ja 1900-luvun alkupuolella elokuvateatterina. Vuonna 2000 museoon liitettiin Mitsotákis-suvun laaja kokoelma. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä neoliittiselta kaudelta, minolaiselta kaudelta, antiikin ajalta geometriselta kaudelta roomalaiselle kaudelle sekä bysanttilaiselta ajalta. Museossa on esillä muun muassa veistoksia, keramiikkaa, sinettikiviä, metallitöitä, lasiesineitä, koruja, rahoja ja piirtokirjoituksia, mukaan lukien lineaari-A- ja lineaari-B-tauluja. Suuren salin lattialla on esillä roomalaisella ajalla tehtyjä lattiamosaiikkeja 100–200-luvuilta jaa. Chanián eli minolaisen ja antiikin ajan Kydonian lisäksi esineitä on muun muassa seuraavista muinaisista kaupungeista: Aptera, Elyros, Hydramia, Hyrtakina, Lappa, Lissos, Polyrrhenia, Oaksos ja Syia. Tiedosto:Inside Archaeological Museum of Chania.jpg|Museon sisätiloja ja lattiamosaiikkeja. Tiedosto:AMC - Vogelgefäß.jpg|Linnunmuotoinen minolainen astia noin ajalta 3000–2300 eaa. Tiedosto:AMC - Sarkophag Armeni 3.jpg|Myöhäisminolainen sarkofagi Arménoin hautausmaalta noin ajalta 1400–1200 eaa. Tiedosto:0728 La Canée mobilier funéraire.JPG|Leluja geometrisen kauden haudasta noin 700-luvulta eaa. Tiedosto:AMC - Mosaik 2.jpg|Dionysos ja Ariadne roomalaisen ajan lattiamosaiikissa. Chaniá, 200-luku. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Chaniá Luokka:Kreetan museot Luokka:Kreikan arkeologiset museot
Aarne Raina

Aarne Matias Raina (16. huhtikuuta 1932 Ylistaro – 8. syyskuuta 1983) oli suomalainen lääkäri ja professori. Hän oli Kuopion korkeakoulun fysiologisen kemian professori 1972–1983 ja biolääketieteellisen tutkimuksen uranuurtajia Suomessa. Hänen tukimusalaansa oli polyamiinien fysiologia ja aineenvaihdunta.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 465–466 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Kuopion yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Firán arkeologinen museo

Firán arkeologinen museo (; myös Thíran arkeologinen museo, Theran arkeologinen museo) on arkeologinen museo Firán kaupungissa Thíran saarella Santorínin saariryhmässä Kreikassa. Se esittelee saaren antiikin aikaisia löydöksiä. Museorakennus rakennettiin vuonna 1960. Se korvasi tuolloin vanhan, vuonna 1902 rakennetun museorakennuksen, joka tuhoutui vuoden 1956 maanjäristyksessä. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu muun muassa veistoksia, piirtokirjoituksia, keramiikkaa, hautakiviä sekä savifiguriineja geometriselta ja arkaaiselta kaudelta hellenistiselle ja roomalaiselle ajalle saakka. Monet löydöistä ovat peräisin antiikin Theran kaupungin arkeologisista kaivauksista. Tiedosto:Fira-Thira, Archäologisches Museum (02).jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:Archäologisches Museum Thira Amphoren 02.jpg|Geometrisen kauden amforoita 700–600-luvuilta eaa. Tiedosto:Archäologisches Museum Thira Kopf 03.jpg|Naisen pää antiikin Theran Kuninkaallisesta stoasta. Tiedosto:Statues fragment legs marble AM Fira 0503319.jpg|Veistoksen jalat ja jalusta. Tiedosto:Archäologisches Museum Thira Grabstein 02.jpg|Hautakivi antiikin Therasta 400-luvulta eaa. Tiedosto:Archäologisches Museum Thira Grabstein 01.jpg|Hautakivi antiikin Therasta noin 200-luvulta eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Firá Luokka:Kreikan arkeologiset museot
Siteían arkeologinen museo

Siteían arkeologinen museo () on arkeologinen museo Siteían kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Sen kokoelmiin kuuluu esineitä esihistorialliselta kaudelta antiikin ajan lopulle saakka. Museo on perustettu vuonna 1984. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu esineitä itäisen Kreetan alueelta noin 4 000 vuoden ajanjaksolta vuosilta 3500 eaa.–500 jaa. Kokoelmat on jaettu neljään osaan. Ensimmäinen osa sisältää neoliittisen kauden löytöjä muun muassa Zákroksen luolasta sekä varhaisen minolaisen kauden esineitä Agía Fotián hautausmaalta. Toinen osa sisältää keski- ja myöhäisminolaisen kauden esineistöä, mukaan lukien Káto Zákroksen palatsista tehdyt löydöt. Kolmas osa sisältää geometrisen kauden ja arkaaisen kauden löytöjä pääosin haudoista Siteían lähistöltä. Neljäs osa käsittää hellenistisen ja roomalaisen kauden esineitä muun muassa Xerókampoksesta (antiikin Ampeloksesta), Zíroksesta, Makrý Gialóksesta ja Koufonísin saarelta. Merkittävimpiin esineisiin kuuluvat muun muassa kullasta ja norsunluusta tehty kuros-patsas Rousolákoksesta, Pseíran saaren minolaisen asutuksen löydökset, Káto Zákroksen palatsin pithokset ja sen arkiston lineaari-A-taulut, sekä maailman vanhimpiin kuuluva viininpuristin Áno Zákroksesta. Palaikastro Kouros 02.jpg|Nk. ”Palaíkastron kuros” Rousolákoksesta, n. 1480–1425 eaa. Palaikastro Kouros 11.jpg|Nk. ”Palaíkastron kuros” sivulta. Psira-Stone vases.JPG|Minolaisia kiviastioita Pseíran saarelta. Psira-Pottery and stone vases.JPG|Minolaista keramiikkaa ja kiviastioita Pseíran saarelta. Itanos Glasgefäß 01.jpg|Lasiesineen osia Itanoksesta. Sitia Trypitos Ofen 01.jpg|Uuni Trypitóksesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreetan museot Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Siteía
Raipon rautatieasema

Raipon rautatieasema (), 1.1.1950 saakka Etusimola,Raippo Vaunut.org oli risteysasema Lappeenrannan Raipossa Kouvolan ja Vainikkalan välisellä rataosalla 78 kilometriä Kouvolan asemalta itään. Sieltä johti sivuraide Simolan ja Lappeenrannan väliselle rataosalleFacta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 466 siten, että Kouvolan–Vainikkalan (Viipurin), Simolan–Lappeenrannan ja Raipon–Lappeenrannan väliset rataosat muodostivat kolmioraiteen. Matkustajaliikenne Raipossa aloitettiin 18. marraskuuta 1940 ja lopetettiin 22. toukokuuta 1977. Raipon–Lappeenrannan rataosa menetti kuitenkin tärkeimmän merkityksensä jo 1960-luvulla, kun Luumäen–Lappeenrannan oikorata valmistui. Raippo alennettiin laiturivaihteeksi vuonna 1968 ja miehittämättömäksi liikennepaikaksi seuraavana vuonna. Matkustajaliikenne lakkautettiin vuonna 1977. Kolmioraiteen Simolan puoleinen osa suljettiin vuonna 1996, jolloin Lappeenrannan radalle oli yhteys vain lännestä Raipon suunnasta. Raiposta ja Simolasta Lappeenrantaan johtanut rata purettiin pääosin vuonna 2003.Jussi Iltanen: Radan varrella: Suomen rautatieliikennepaikat (2. painos), s. 262–263. Helsinki: Karttakeskus, 2010. Asemarakennuksen suunnitteli Jarl Ungern, ja se valmistui 1940. Se on siirretty 1990-luvun lopussa Helsinkiin. Raipossa sijaitsi neuvostoliittolaisia autoja edustaneen Oy Konela Ab:n maahantuontipiste, minkä vuoksi paikalle suuntautui runsas vaunukuormaliikenne Neuvostoliiton romahtamiseen saakka, vuoteen 1991. == Lähteet == Luokka:Lappeenrannan rautatieliikennepaikat
Mytilínin arkeologinen museo

Mytilínin arkeologinen museo (; myös Mytilenen arkeologinen museo) on arkeologinen museo Mytilínin kaupungissa Lesboksen saarella Kreikassa. Museolla on kaksi rakennusta, uusi ja vanha museo, jotka kummatkin sijaitsevat lähellä Mytilínin linnaa ja satamaa. Museo perustettiin vuonna 1935. Vuonna 1965 se siirtyi nykyiseen vanhaan museorakennukseen. Vanha museo toimii vuonna 1912 rakennetussa kaksikerroksisessa uusklassisessa huvilassa. Se kunnostettiin vuonna 1990 ja sen nykyinen näyttely perustettiin vuonna 1991. Uuden museorakennuksen rakentaminen alkoi vuonna 1984 ja se valmistui vuonna 1995. Sen nykyinen näyttely, joka on keskittynyt hellenistisen ja roomalaisen ajan Lesbokseen, perustettiin vuonna 1999. == Kokoelmat == Vanhan museon näyttely esittelee Lesbosta neoliittiselta kaudelta roomalaiselle ajalle. Alakerrassa on neoliittisen ja pronssikauden esineistöä, mukaan lukien esineitä niin kutsutusta Pyhän Bartolomeuksen luolasta sekä Thermín pronssikautisesta asutuksesta. Yläkerrassa on esineistöä noin 900-luvulta eaa. 300-luvulle jaa. muun muassa antiikin Mytilenen ja Antissan kaivauksilta sekä yksityiskokoelmista. Museon pihalla on veistoksia, rakennusten osia ja piirtokirjoituksia. Uuden museon kokoelmat esittelevät päivittäistä poliittista, taloudellista ja uskonnollista elämää hellenistiseltä ajalta 200 luvulta eaa. roomalaiselle ajalle 300-luvulle jaa. Merkittävimpiin aarteisiin kuuluvat roomalaisen ajan niin kutsutuista Menandroksen, Telefoksen ja Euripoksen huviloista peräisin olevat lattiamosaiikit ja muut löydökset. Kokoelmiin kuuluu myös mm. hauta- ja votiivireliefejä sekä jumalia ja merkkihenkilöitä esittäviä veistoksia. Tiedosto:Old Archaeological Museum of Mytilene 01.jpg|Vanha museo. Tiedosto:Old archaeological museum yard.JPG|Vanhan museon pihaa. Tiedosto:Old Archaeological Museum of Mytilene 03.jpg|Vanhan museon kokoelmia. Tiedosto:Archaeological Museum of Mytilene 01.jpg|Uuden museon kokoelmia. Archaeological Museum of Mytilene - House of Menander 01.jpg|Lattiamosaiikkeja Menandroksen talosta. Archaeological Museum of Mytilene - House of Menander 03.jpg|Lattiamosaiikkeja Menandroksen talosta, yksityiskohta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Mytilíni
Raittila

Raittila on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi: * Anna-Maija Raittila, oik. Nieminen (1928–2012), kirjailija ja virsirunoilija * Hannu Raittila (s. 1956), kirjailija * Laura Raittila, nyk. Lehtonen, urheilutoimittaja * Pekka Raittila (1923–1990), teologi, opettaja ja tutkija * Petri Raittila (s. 1972), pesäpalloilija * Tapani Raittila (1921–2018), taidemaalari.
Vapaudenpatsas (Mytilíni)

Vapaudenpatsas () on pronssipatsas, joka sijaitsee Mytilínin kaupungissa Lesboksen saarella Kreikassa. Patsas on pystytetty kaupungin satamaan lähelle Mytilínin linnaa. Vapaudenpatsaan on veistänyt kreikkalainen kuvanveistäjä Grigórios Zevgólis, ja sen on suunnitellut Lesboksella syntynyt taidemaalari Geórgios Iakovídis. Patsas on saanut innoituksensa New Yorkin Vapaudenpatsaasta, mutta ei kuitenkaan ole sen suora kopio. Patsaan lahjoitti eräs Yhdysvalloissa pitkään työskennellyt lesboslainen palattuaan takaisin kotimaahansa. Patsas valettiin Saksassa vuonna 1922 ja pystytettiin Mytilíniin vuonna 1930. Esikuvansa tavoin patsas esittää nuorta naista, joka pitää kohotetussa oikeassa kädessään soihtua ja katsoo merelle päin. Patsas on pystytetty marmoriselle jalustalle ja sen koko korkeus on 15 metriä. Patsas kunnioittaa Kreikan kansallissankareita ja sen juurelle lasketaan seppele aina Kreikan vapaussodan aloittaneen kansannousun muistopäivänä eli Kreikan itsenäisyyspäivänä 25. maaliskuuta. == Lähteet == Luokka:Kreikan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Mytilíni Luokka:Veistokset
Antti Kontsas

Antti Kontsas (s. 10. huhtikuuta 1985) on suomalainen urheiluvalmentaja. Kontsas on entinen TPS-joukkueen jalkapalloilija. Kontsas on kuntovalmentanut vuodesta 2014 lähtien Formula 1 -sarjassa ensin Red Bull -tallissa ja kaudesta 2015 Ferrari-tallissa ajanutta Sebastian Vetteliä. Aikaisempia Kontsaksen valmennettavia ovat olleet Formula 1 -sarjassa Toro Rosso -tallissa ajaneet Sébastien Buemi 2011 ja Jean-Éric Vergne vuodet 2012–2013. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sun Qinghai

Sun Qinghai (, s. 18. tammikuuta 1988 Harbin) on kiinalainen maastohiihtäjä. 188 senttimetriä pitkä ja 83 kilogrammaa painava Sun on erikoistunut sprinttihiihtoon.http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/su/sun- qinghai-1.html Sun on osallistunut kaksiin talviolympialaisiin, vuosina 2010 ja 2014. Vuonna 2010 Vancouverissa hän oli sprintissä 21:s. Sun on osallistunut myös kaksiin MM-kilpailuihin, vuosina 2007 ja 2013. Maailmancupissa Sun debytoi maaliskuussa 2006 Changchunissa ollen vapaan sprintin 35:s. Avauspisteensä hän saavutti helmikuusta 2007 samasta paikasta ollen 25:s. Sunin paras sijoitus maailmancupissa on 13. tila Kuusamon perinteisen sprintistä marraskuulta 2010. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Esko Rajakoski

Esko Roine Rajakoski (30. tammikuuta 1934 Helsinki – 20. lokakuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti. Hän oli koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti, ja hän sai 1975 virka-arvon erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri. Hän oli ulkoministeriön neuvotteleva virkamies 1980–1983, suurlähettiläs Buenos Airesissa 1983Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 473–1987, Caracasissa 1989–1994Ulkoasiainhallinnon matrikkeli 2, s. 415. ja Prahassa 1994–1999 == Lähteet == Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Rajakoski

Rajakoski tarkoittaa muun muassa seuraavia: * Rajakosken voimalaitos, vesivoimala Petsamossa ==Sukunimi== * Erkki Rajakoski (1924–1977), eläintieteilijä ja professori * Esko Rajakoski (1934–2002), diplomaatti * Veikko Rajakoski, oik. Veikko Vainikainen (1902–1992), kauppalansihteeri, kirjailija Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Dirty Grandpa

Dirty Grandpa on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Dan Mazer. Sen on käsikirjoittanut John Phillips, ja sen pääosia esittävät Robert De Niro ja Zac Efron. Elokuva sai ensi-iltansa 22. tammikuuta 2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2016 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Rakennus-Ruola

Rakennus-Ruola oli turkulainen alkujaan vuonna 1947 perustettu teollisuus- ja asuntorakentamista harjoittanut yritys. Yhtiön nimi muuttui Rakennustoimisto Ruola Oy:stä Rakennus-Ruola Oy:ksi, kun Rakennus Oy fuusioitiin siihen vuonna 1976. Yhtiöllä oli elementtitehtaat Lahdessa, Lohjalla ja Turussa. Sen liikevaihto oli vuonna 1983 noin 900 miljoonaa markkaa, ja henkilökuntaa oli 2 675\. Yrityksen pääjohtaja oli vuodesta 1976 Urho Ruola.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 478 Urho Ruola aloitti rakennustoiminnan Kustavissa yhdessä veljensä rakennusmestari Martti Ruolan (1917–1988) kanssa. Ensimmäinen rakennuskohde oli vuonna 1948 valmistunut Kustavin Isoluodon koulu. Ruolan ja hänen veljensä perustaman Rakennusliike M. & U. Ruolan, vuodesta 1950 Rakennustoimisto Ruola Oy toiminta laajeni pian ensin Saloon ja Turun seudulle ja sitten Lahteen ja Helsingin seudulle. Rakennusyhtiössä Martti Ruola vastasi teknillisestä puolesta ja Urho Ruola keskittyi kaupalliseen puoleen. Ruolan veljekset aloittivat elementtirakentamisen syksyllä 1957, rakennuskohteena oli Asunto Oy Sepänkulma Turussa. Vuonna 1959 aloitti toimintansa Ruolan Turun Itäharjulle perustama tiettävästi Suomen ensimmäinen rakennuselementtitehdas. Ruola solmi vuonna 1961 tiettävästi Suomen ensimmäisen aluerakennussopimuksen Lahden Möysän alueen rakentamisesta. Ruola rakensi Lahdessa myös 40 prosenttia Mukkulan alueesta. Ruola aloitti aluerakentamisen Turussa vuonna 1965 ja yhtiö rakensi myös Turun kaupunginteatterin vuosina 1961–1962 ja Turun yliopistollisen keskussairaalan 1964–1968. Urho Ruola sai vuonna 1964 kauppaneuvoksen arvonimen ja vuonna 1977 hänestä tuli vuorineuvos.Kuka kukin on 1978 (Projekt Runeberg) Ruolan liikevaihto ylitti 1974 100 miljoonan markan rajan. Yhtiön nimeksi muuttui vuoden 1976 alusta Rakennus-Ruola Oy sen jälkeen kun siihen oli fuusioitu vuonna 1975 ostettu teollisuusneuvos Uno Pikarlan (1899–1976) perustama Rakennus Oy. Ruola rakensi 1970-luvulla myös ulkomailla muun muassa Saudi-Arabiassa ja Nigeriassa. Rakennus-Ruola oli 1970- ja 1980-luvuilla Suomen kymmenen suurimman rakennusyhtiön joukossa ja yhtiön liikevaihto oli vuonna 1987 900 miljoonaa markkaa. Ruolan yhtiöt olivat rakentamassa muun muassa Lahden suurmäkeä, Päijät-Hämeen keskussairaalaa, Helsingin oopperataloa ja tasavallan presidentin uutta virka-asuntoa Mäntyniemeä.Rakennustoimsto Ruola Oy 1990-luvun alun talouslaman aikana Ruola-konserni fuusioitiin rakennusyhtiö A. Puolimatka Oy:hyn, joka siirtyi sittemmin ruotsalaisomistukseen.Urho Ruolan muistokirjoitus (Helsingin Sanomat Muistot) ==Väärinkäytöksiä== Rakennus-Ruola jäi kiinni korruptiosta 1980-luvun alun Naurissaaren lahjusjupakassa Helsingissä. Samoihin aikoihin Urho ja Martti Ruola tuomittiin jatketusta veropetoksesta sakkoihin vietyään yrityksensä kirjanpitoon vähennyskelvottomia poliittisia tukimaksuja, päättäjille kustannettuja matkoja sekä yksityiskäyttöön hankitun veneen ostokulut. == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset rakennusyritykset Luokka:Turun historia
Matt Ellison

Matt Ellison (s. 8. joulukuuta 1983) on kanadalais-valkovenäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-seura Dinamo Minskiä. Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Valkovenäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Chicago Blackhawksin varaamat pelaajat Luokka:Elävät henkilöt
Frode J. Strømnes

Frode Jens Strømnes (4. tammikuuta 1937 Harstad – 14. joulukuuta 2012 Volda)Johansson, Antero: Frode Jens Strømnes, HS Muistot, joulukuu 2012. Viitattu 27.11.2015. oli norjalais-suomalainen kielitieteilijä ja psykologian professori, joka toimi pitkään Turun Åbo Akademissa. Suomessa hän tuli tunnetuksi tutkimuksestaan eri kielten vaikutuksesta ihmisen mielikuviin ja ajatteluun.Miten kieli liittyy ajatteluun? Uraauurtava tutkimus odottaa jatkajaansa, Yle Kulttuuri 20.11.2015. Viitattu 27.11.2015. Strømnes suoritti maisterin tutkinnon Oslossa 1963 ja väitteli tohtoriksi Åbo Akademissa 1971. Hän toimi Norjan tiedeneuvoston NAVF:n tutkimusstipendiaattina 1964–1968 ja 1971–1974, amanuenssina Århusin yliopistossa 1970, Åbo Akademin vs. lehtorina 1971–1972 ja apulaisprofessorina 1974 ja sitten Tromssan yliopiston professorina 1976–1990. Strømnes nimitettiin Norjan valtion stipendiaatiksi (statsstipendiat) 1990 ja toimi sitten Bergenin yliopiston professorina vuodesta 1991 kuolemaansa 2012 saakka. Strømnes sai 1970-luvun alussa Suomen kansalaisuuden ja kunnosti vanhan puuhuvilan Turun Ruissalossa, jossa hän harrasti muun muassa mehiläistenhoitoa. Frode J. Strømnesin isä oli professori Martin Olav Konrad Strømnes ja vanhempi veli Trondheimin yliopiston professori Åsmund Lønning Strømnes. == Julkaisuja == * Prolegomena to a Theory of Semiotics, 1969 * Associations or Addresses: A Study in Serial Verbal Learning, 1971 * A New Physics of Inner Worlds, 1976 * The fall of the word and the rise of the mental model: A reinterpretation of the recent research on spatial cognition and language, 2006 (Frankfurt am Main; New York: Peter Lang) ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Åbo Akademi Luokka:Bergenin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Tervalampi (Ikaalinen)

Tervalampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Saukonperällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Tervalampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Lampi on 300 metriä pitkä, 60 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaastossa pitkänomiasen ja 30 metriä syvän painauman (kolu) pohjalla. Siihen laskee yksi suo-oja ja sen laskuoja Kolunoja lähtee lammen länsipäästä. Se virtaa yli kaksi kilometriä länteen ja yhtyy Heinälamminojaan 300 metriä Heinälammen alapuolella. Rantaviivan pituus on 650 metriä. Sen rannalla on vain yksi vapaa-ajan asunto, jonne johtaa tie läheisen maatilan tieltä. Tie saa alkunsa Saukonperältä. == Lähteet == Luokka:Röyhiönjärven–Iso Karppajärven valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
Röyhiönjärvi

Röyhiönjärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sorvanperällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Röyhiönjärvi on osa Röyhiönjärven–Iso Karppajärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Järvi on muodoltaan pitkä ja kapea. Se on 3,8 kilometriä pitkä, 850 metriä leveä ja sen pinta-ala on 88 hehtaaria. Sekä pohjoisessa että etelässä on pitkät ja 150 metriä kapeat lahdet. Puolivälissä työntyy vesialtaasta etelään samanlainen Salminlahti. Tähän lahteen laskee Mertalammen laskuoja. Järveen laskee lukuisia suo-, pelto ja metsäojia. Järven laskuoja on 1,3 kilometriä pitkä Railastonoja, joka laskee Saukkolampeen. Rantaviivan pituus on 11 kilometriä pitkä. Järven länsirantaa seuraa kaksi kilometriä pitkä, jyrkkä ja paikoin yli 30 metriä korkea mäenreuna. Itärannan ympäristö on hyvin loivaa. Eri rannoilla sijaitsee toistakymmentä maatilaa sekä yli kaksikymmentä loma-asuntoa. Niille johtaa tiet Sorvanperältä seututieltä 276. == Historiaa == Vuoden 1959 peruskartassa järvessä on saari eteläisen lahden suulla, mutta vuoden 1982 peruskartassa se on maatunut kiinni rantaan. == Lähteet == Luokka:Röyhiönjärven–Iso Karppajärven valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
.mobi

.mobi on ICANN:in 11. heinäkuuta 2005 hyväksymä ylätason verkkotunnus. Sen nimi tulee englannin kielen sanasta _mobi_ le, ja sitä käytetäänkin lähinnä mobiilisivustoilla. Kaikkien `.mobi`-verkkotunnusta käyttävien sivustojen on oltava optimoituja mobiililaitteille. Luokka:Ylätason verkkotunnukset
M/S Finnpulp (1953)

M/S Finnpulp oli suomalainen rahtilaiva, joka kuului Finnlinesin varustamoon. Laiva rakennettiin Hollannissa vuonna 1953. Se palveli Finnlinesia vuoteen 1968 saakka, jolloin se myytiin ulkomaille.Äänimeri M/S Finnpulpin ollessa kuljettamassa rahtia Karibianmerellä vuonna 1965 se joutui avustamaan tulipaloon joutuneen risteilyaluksen SS Yarmouth Castlen matkustajien pelastamisoperaatiota. Tästä laiva miehistöineen sai paljon tunnustusta.Onnettomuuden tutkintaraportti == Kuvia M/S Finnpulpista == * Äänimeri == Lähteet == Luokka:Rahtilaivat
Finnpulp (täsmennyssivu)

Finnpulp voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Finnpulp, suomalainen metsäteollisuuden yritys * M/S Finnpulp, vuonna 2002 rakennettu ro-ro-alus * M/S Finnpulp, vuonna 1953 rakennettu rahtilaiva, joka osallistui SS Yarmouth Castlen pelastustöihin
Oona Kauste

Oona Kauste (s. 4. tammikuuta 1988) on suomalainen curlingpelaaja. Hän edustaa Ålands Curling Klubia ja on tällä hetkellä naisten curlingmaajoukkueen kapteeni. Ammatiltaan hän on maskeeraaja-kampaaja. Kauste oli mukana Suomen sekajoukkueiden EM-pronssijoukkueessa vuonna 2012. Vuonna 2015 naisten EM- kilpailuissa Esbjergissä Kausteen kipparoima Suomen joukkue eteni ensimmäistä kertaa 18 vuoteen mitaliotteluihin.http://yle.fi/urheilu/naiset_curlingin_mitalipeleihin_lahes_20_vuoden_tauon_jalkeen/8482846 Suomi hävisi välieränsä Skotlannillehttp://yle.fi/urheilu/suomen_naiset_romahtivat_curlingin_em- valierassa/8485397 mutta voitti pronssiottelussa emäntämaa Tanskan ja saavutti MM-kilpailupaikan lisäksi maan historian ensimmäisen naisten EM-mitalin. Pronssijoukkueeseen kuuluivat Kausteen lisäksi Milja Hellsten, Maija Salmiovirta, Marjo Hippi ja varapelaaja Jenni Räsänen.http://yle.fi/urheilu/suomen_curlingjoukkueelle_historiallinen_em- mitali/8488445 Kauste on kilpaillut EM-kilpailuissa viidesti, parhaana sijoituksenaan vuoden 2015 pronssi ja MM-kilpailuissa kerran, parhaana sijoituksenaan 11:s sija. Kauste edusti Suomea jo juniori-ikäisenä Tiina Kölhin kipparoimassa joukkueessa. Joukkue osallistui neljästi Euroopan MM- karsintaan ja sijoittui parhaimmillaan toiseksi. Kauste osallistui vuoden 2018 talviolympialaisiin Pyeongchangissa sekanelinpeliin parinsa Tomi Rantamäen kanssa. He pelasivat kisoissa seitsemän ottelua joista voittivat vain yhden. Kausteen isoveli Aku Kauste on myös maajoukkuetason curlingpelaaja. Kauste toimi vuonna 2018 Suomen Euroviisu-edustajan Saara Aallon maskeeraajana. == Lähteet == * Oona Kauste Suomen curlingliitto * Profiili Kansainvälinen curlingliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset curlingpelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thomas Seebeck

Thomas Johann Seebeck (1770 Tallinna – 1831 Berliini)Thomas Johann Seebeck oli saksalainen fyysikko, joka tutki erityisesti lämpöoppia ja keksi termoparin käytön lämmön mittaamiseen. Seebeck syntyi Tallinnassa varakkaaseen baltiansaksalaiseen perheeseen. Hän opiskeli Göttingenin yliopistossa aluksi lääketiedettä, mutta kiinnostui enemmän fysiikasta. Tiedemiesurallaan hän tutki väri- ja lämpöoppia. Hän totesi sokeriliuoksen aiheuttaman polarisaatiotason muutoksen ja tutki lämmön ja sähkön välisiä ilmiöitä. Seebeckin ilmiöksi kutsutaan fysikaalista ilmiötä, jossa lämpötilaero aiheuttaa jännitteen kahden eri materiaalin välille. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset fyysikot Luokka:Baltiansaksalaiset Luokka:Vuonna 1770 syntyneet Luokka:Vuonna 1831 kuolleet
Pierre Njanka

Pierre Djaka Njanka-Beyaka (s. 15. maaliskuuta 1975 Douala, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi indonesialaista Persisam Putra Samarindaa kaudella 2013.Pierre Njanka National Football Teams -sivustolla Njanka pelasi Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssä kausina 1999–2000, 2000–2001 ja 2002–2003 yhteensä 63 ottelua, joista 54 RC Strasbourgissa ja yhdeksän CS Sedan Ardennesissa. Hän voitti RC Strasbourgissa Ranskan cupin kaudella 2000–2001. Njanka pelasi pääsarjatasolla myös Kamerunissa, Sveitsissä, Tunisiassa, Saudi-Arabiassa ja Indonesiassa. Kamerunin maajoukkueessa Njanka pelasi 37 ottelua ja teki kaksi maalia vuosina 1998–2003. Hän oli mukana kuudessa arvoturnauksessa: MM-kilpailuissa 1998, jossa hän teki maalin Itävaltaa vastaan, ja 2002, jossa hän pääsi kentälle vain vaihtopelaajana yhden ottelun lopussa, Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2000 ja 2004 sekä Maanosaliittojen cupissa 2001 ja 2003. Näissä Njanka saavutti Afrikan-mestaruuden 2000 ja Maanosaliittojen cupin hopeaa 2003. == Saavutukset == RC Strasbourg * Ranskan cup: 2000–2001 Arema * Indonesian Superliiga: 2009–2010 Kamerunin maajoukkue * Afrikan-mestaruuskilpailut: 2000 * Maanosaliittojen cup: hopeaa 2003 == Lähteet == Luokka:Kamerunilaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Afrikan mestarit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt