EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Olavi Rinteenpää

Olavi Osvald Rinteenpää (24. syyskuuta 1924 Helsinki – 10. tammikuuta 2022 Kerava) oli suomalainen este- ja kestävyysjuoksija. Rinteenpää oli 1950-luvun alkupuoliskolla maailman parhaita 3 000 metrin estejuoksijoita. Hän voitti EM- hopeaa esteissä Bernissä 1954 tuloksella 8.52,4. Hän oli juossut Helsingin olympialaisissa 1952 matkalla neljänneksi (8.55,60). Melbournen kisoissa 1956 Rinteenpää karsiutui alkuerissä ja oli vuoden 1958 EM-kisoissa Tukholmassa yhdeksäs (8.52,6). Rinteenpää juoksi 2. heinäkuuta 1953 Helsingissä ajan 8.44,4. Se oli uusi maailman- ja Euroopan ennätys ja rikkoi Horace Ashenfelterin ME:n sekunnilla ja Petar Šegedinin EE:n 3,4 sekunnilla. Matkan ennätyksiä alettiin kuitenkin virallisesti ratifioida vasta seuraavana vuonna. Rinteenpään ajan alitti ensimmäisenä Jerzy Chromik elokuussa 1955. Rinteenpää voitti maastojuoksun pitkän matkan (10 km) Suomen mestaruuden huippuvuotenaan 1953. 22. marraskuuta 1953 hän juoksi Brysselin kansainvälisissä maastojuoksukilpailuissa kahdeksanneksi. Seuratasolla hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja. Kuollessaan Rinteenpää oli vanhin elossa ollut suomalainen olympiaurheilija. == Ennätykset == 3 000 metrin esteet 8.44,4 Helsinki 2. heinäkuuta 1953 3 000 metriä 8.14,8 Turku 17. heinäkuuta 1953 5 000 metriä 14.11,2 Hamina 13. syyskuuta 1956 10 000 metriä 30.00,2 Imatra 13. heinäkuuta 1953 == Lähteet == * * http://trackfield.brinkster.net/ * https://www.arrs.run/NC_XCFIN.htm === Viitteet === Luokka:Suomalaiset estejuoksijat Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Suomalaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Bob the Robot

Bob the Robot on vuonna 2013 perustettu helsinkiläinen mainostoimisto. Maaliskuusta 2022 asti se on ollut osa The North Alliancen luovien toimistojen verkostoa. Bob the Robotin toimitilat ovat Helsingin Kruununhaassa. Bob the Robotilla on noin 70 työntekijää. Yrityksen toimitusjohtaja on Miska Rajasuo. == Historia == Bob Helsingin perustivat vuonna 2002 Kari Eilola, Jon Granström, Anu Igoni, Jukka Kurttila, Marko Parkkinen ja Petri Pesonen. Vuonna 2013 Bob Helsingin ja Robot Creative Agencyn yhdistymisestä syntyi Bob the Robot. Art director Granström palkittiin vuonna 2005, copywriter Pesonen vuonna 2008, art director Igoni vuonna 2012 ja Kari Eilola vuonna 2019 Grafian Vuoden huiput -kilpailussa platinahuipulla. Vuonna 2014 perustettiin Bob the Robotin sisaryhtiö Pictures Helsinki, joka keskittyi videosisältöjen tuotantoon ja suunnitteluun. Bob the Robot voitti Vuoden toimisto -palkinnon isojen toimistojen sarjassa vuonna 2017 ja uudelleen seuraavana vuonna 2018. Maaliskuussa 2022 Bob the Robot liittyi osaksi The North Alliancen luovien toimistojen verkostoa. == Tunnetuimmat työt == === Bob Helsinki === * 2003 Korkeasaaren paviaanien pelastamista vaativa kampanja * 2003 YO-pipo * 2005 Äitien tekemää ruokaa (Saarioinen) * 2005 Asuntolaina tunnissa (Sampo pankki) * 2006 Sauli Niinistön presidentinvaalikampanja * 2006 Headplayer – Päänsoittaja (Leiras) * 2007 Kännissä olet ääliö (Panimo- ja virvoitusjuomateollisuusliitto) * 2012 Rikkaat ja järjettömät (Saunalahti) === Bob the Robot === * 2015 Hintasaarnaajat (Elisa) * 2015 Herra Tokmanni (Tokmanni) * 2015 An Elephant in the Porcelaine Shop (ABB) * 2017 Pidetään yhtä. Pidetään yhteyttä. (Elisa) * 2017 #IAMTOMOFFINLAND * 2018 Vuoden harmain päivä (Hartwall Original Long Drink) * 2019 Kyllä klassikon tunnistaa (Saarioinen) * 2020 Climate Action Vodka (Koskenkorva) * 2021 Virtuaalivaikuttaja Myrsky (MIELI ry) == Palkintoja == * Grand Effie 2017, 2019, 2021 * Eurobest 2019 * Epica Awards 2019 * Bob the Robot on lisäksi palkittu muun muassa seuraavassa kilpailuissa: Goodadvertising Awards, Evento Awards, Effie Awards, Vuoden huiput, New York Festivals Advertising Awards, Young Lions ja Voitto. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Yrityksen verkkosivut Luokka:Suomalaiset mainostoimistot
Torbjörn Lassenius

Lars Torbjörn Lassenius (s. 4. elokuuta 1931 Helsinki) on suomalainen lääkäri ja entinen kymmenottelija. ==Henkilöhistoria== Lasseniuksen vanhemmat olivat Lars Ragnar Lassenius ja Greta Elisabet Lindqvist. Hän avioitui vuonna 1958 Ilmi Maria Uiton kanssa. Lassenius tuli ylioppilaaksi 1950 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1961. Valmistuttuaan Lassenius toimi lääkärinä muun muassa Volvon palveluksessa Ruotsissa kymmenen vuotta. Hänen Ruotsissa syntyneet kolme tytärtään jäivät sinne asumaan, hän itse asuu Porvoossa.Hopeamitalistin kultaiset muistot (HS 9.8.2014) ==Urheilu-ura== Lassenius voitti EM-hopeaa kymmenottelussa Bernissä 1954 tuloksella 6 424\. Vuonna 1956 Melbournen olympialaisissa hän oli seitsemäs (tulos 6 565). SM- kisoissa Lassenius on saavuttanut kultaa vuosina 1954, 1955 ja 1956 sekä hopeaa 1957 ja 1958. Lassenius edusti Porvoon Akillesta vuoteen 1956 ja HIFK:ta sen jälkeen. Hän pelasi myös koripalloa Helsingin Arsenalin joukkueessa. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Otteluennätys === * 6991 pistettä (nykytaulukolla 7062 pist.), Hampuri, 23.9.1956. Tulos oli syntyhetkellään Suomen ennätys.Helsingin Sanomat 24.9.1956, s. 14. === Lajikohtaiset ennätykset === Laji Tulos Paikka Päivä 100 m 11,5h Loviisa 23.7.1955 400 m 50,6h Hampuri 22.9.1956 1 500 m 4.31,4 Moskova 3.8.1957 110 m aidat 14,8h Loviisa 24.7.1955 Korkeus 180 Bern 26.8.1954 Seiväs 390 Vaasa 19.8.1956 Pituus 693 Hampuri 22.9.1956 Kuula 13,45 Melbourne 29.11.1956 Kiekko 43,07 Hampuri 23.9.1956 Keihäs 66,25 Helsinki 24.9.1954 * h = käsiaika ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Lassenius Kymmenottelu.net-sivustolla (arkistoitu versio) Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Call to Power II

Call to Power II (yleisesti CtP2) on Activisionin kehittämä ja alun perin 2000 Windowsille julkaisema Call to Power-strategiapelisarjan videopeli. == Juoni == Kuten alkuperäisessä pelisarjassa, myös Call to Power alkaa 4000 eaa. Pelin tavoitteena on nostaa oma kansakunta maailman johtoon tieteen, diplomatian tai sotilaallisen voiman avulla. Pelin aikana perustetaan kaupunkeja ja parannetaan niitä erilaisilla parannuksilla ja rakennuksilla. Kaupungit ovat tieteellisen ja kaupallisen kasvun perusta sekä eri yksiköiden rakennuspaikka. Tiede edistyy erilaisten keksintöjen (kuten merenkäynti tai kommunismi hallitus) avautuessa. ===Uudistukset=== Alkuperäisestä sarjasta erottuakseen pelin kehittäjät tekivät Call to Power 1:seen uudistuksia, jotka ovat jakaneet pelaajakunnan kahtia. Nämä ovat lähes muuttumattomina mukana myös Call to Power II:ssa. * Katot yksiköiden määrälle ** Samalla ruudulla ei voi olla enempää kuin 12 yksikköä (CtP1:ssä 9). Tällä on yritetty välttää Kuoleman Pino (Stack of Doom)-ilmiötä, jossa yhdellä ruudulla on monia kymmeniä yksiköitä ja joita ei voi yksinkertaisesti voittaa. * Yleiset työt ** Kaupungin ympärille rakennetut parannukset rakennetaan, ei työläisten avulla kuten Civ3:ssa, vaan yleisten töiden (Public Works, PW) kautta. Kaupunkien tuotannosta pidätetään tietty määrä, joka sitten muutetaan PW:ksi. Jokainen parannus maksaa tietyn määrän PW:tä. Tämä vähentää mikromanagerointia, mutta antaa joskus epärealistisia tuloksia, kun esimerkiksi pitkä rautatie voi muodostua parissa vuorossa. * Ei-sotilaalliset yksiköt ** Kaikilla yksiköillä ei ole sotilaallista tarkoitusta. Sen sijaan yksiköt voivat esimerkiksi vakoilla, kaapata/vapauttaa orjia, kääntää kaupunkeja omaan uskoon tai vaikkapa haastaa toisen valtion yhtiöt oikeuteen. Kriitikoiden mielestä näitä toimintoja varten ei olisi tarvinnut omia yksiköitä ja ovat muutenkin tarpeettomia. * Taistelun uudistaminen ** Kaikki pinon yksiköt osallistuvat taisteluun, eikä yksi yhtä vastaan kerrallaan, kuten on Meierin Civilization-sarjassa. * Tulevaisuuteen ulottuvat keksinnöt * Kauppa * Hallintotapojen laajentaminen ==Aiheesta muualla== * Apolyton Civilization Site, CTP2-foorumi * Index and downloads of CTP2 mods * The Ages of Man-modi * Bureaubertin CtP2-sivut * The CTP2 Lähdekoodiprojekti * DarkDusts's SVN for the CTP2 Source Code project Luokka:Vuoropohjaiset strategiapelit
Preston Lacy

Preston Lacy (s. 14. elokuuta 1969 Carthage, Missouri) on mukana Jackassissä, jossa hänet nähdään yleensä jahtaamassa Wee-Mania. Preston kärsii vaikeasta ylipainosta. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Preston Lacy Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Filopoimen

Filopoimen (, ; 253–184 eaa.) oli megalopolislainen sotilas. Hänen ansiostaan Megalopolis evakuoitiin ennen spartalaisten hyökkäystä vuonna 232 eaa. ja hän kunnostautui Sellasian taistelussa vuonna 222 eaa. Seuraavat yksitoista vuotta hän toimi palkkasotilaana Kreetalla. Kun hän palasi kotiin, hänet valittiin Akhaian liiton ratsuväen komentajaksi. Hän järjesti uudelleen ratsuväen ja kukisti sen avulla aitolialaiset. Tämän jälkeen hänet valittiin liiton strategiksi. Seuraavien vuosien aikana hän kukisti spartalaiset, mutta roomalainen Titus Quinctius Flamininus esti häntä valtaamasta Spartan. Vuonna 190 eaa. Filopoimen pakotti Spartan mukaan Akhaian liittoon. Filopoimen jäi vangiksi vuonna 184 eaa. käydyssä kahakassa Messeniassa, ja hänet teloitettiin pian tämän jälkeen. Luokka:Antiikin kreikkalaiset sotilaat
Salaisuuksia ja valheita

Salaisuuksia ja valheita (Secrets & Lies) on Mike Leigh’n ohjaama elokuva vuodelta 1996. Se kertoo nuoresta musta­ihoisesta naisesta (Marianne Jean- Baptisten näyttelemä Hortense Cumberbatch), joka adoptio­äitinsä kuoltua lähtee etsimään biologista äitiään (Brenda Blethynin roolihahmo Cynthia Rose Purley). Hortensen saapuminen Cynthian elämään järisyttää tämän perheen arkea, ja Hortense kohtaa myös ihon­väriinsä liittyviä ennakkoluuloja. Elokuva oli ehdolla parhaan ohjauksen, parhaan elokuvan ja parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-voittajaksi. Blethyn ja Jean-Baptiste saivat molemmat suorituksistaan Oscar-ehdokkuuden (paras naispääosa ja paras naissivuosa). Elokuva voitti Kultaisen palmun Cannesin elokuvajuhlilla ja Bafta-palkinnon parhaasta alkuperäis­käsikirjoituksesta. Se sai Bafta-gaalassa myös Alexander Korda -palkinnon vuoden parhaana britti­elokuvanaLister, David: Mike Leigh's secret is revealed, The Independent 1.5.1997. Viitattu 2.7.2016.. Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä Salaisuuksia ja valheita äänestettiin kaikkien aikojen 40. parhaaksi britti­elokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison- Britannian elokuva- ja televisio­ammattilaista.Best 100 British films – full list, BBC 23.12.1999. Viitattu 27.7.2016. The New York Timesin kriitikot valitsivat Salaisuuksia ja valheita vuonna 2004 yhdeksi tuhannesta kaikkien aikojen parhaasta elokuvasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Kultainen palmu -palkitut elokuvat Luokka:Mike Leigh'n ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1996 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1996 brittiläiset elokuvat
Suolahoito

Suolahoito on vanhan kansan tapa hoitaa ihovaivoja. Suolahoitoja on käytetty ainakin keskiajalta. Suomeen suolahoidot ovat saapuneet itäisestä Euroopasta, missä ne ovat olleet erityisesti hengityselinsairauksien hoitokeino. Suolahoitoja on tutkittu varsin vähän, mutta niistä on jonkin verran tieteellistä näyttöä. Etelä-Karjalan Allergia- ja ympäristöinstituutti tutki suolahoitojen vaikutusta astmaan ja atooppiseen ihottumaan satunnaistetuissa ja kontrolloiduissa olosuhteissa vuosina 2003–2007, jolloin todettiin kahden viikon suolahoidon vähentävän inhalaattoristeroideja käyttävien astmaatikkojen keuhkojen yliärtyvyyttä merkittävästi. Atoopikoilla tulokset olivat yhtä hyviä suolahoitoja saaneilla kuin plasebohoidetulla verrokkiryhmällä. Vuonna 2012 julkaistussa tutkimuksen toisessa osassa ei todettu suolahoitojen vaikuttavan eosinofiiliseen tulehdukseen. Suolaa käytetään erilaisten ihosairauksien kuten psoriasiksen ja atopian hoidossa. Sillä lievitetään myös astmaa, joskin liiallinen suolapitoisuus hengitysilmassa voi olla astmaatikolle myös terveysriski. ==Suolahoidon väitettyjä vaikutuksia== * rentouttaa kehoa ja mieltä * lieventää erilaisia särkyjä (reuma, lihassäryt, revähtymät jne.) * parantaa aineenvaihduntaa, poistaa kuona-aineita ja turvotusta * desinfioi, kosteuttaa ja ravitsee ihoa * vilkastuttaa verenkiertoa * palauttaa normaalin pH-arvon * nopeuttaa haavojen ja tulehdusten paranemista * hoitaa kuivia ja halkeilleita kantapäitä ==Lähteet== Luokka:Kansanparannus
Maxtla

Maxtla oli tepaneekkien kuningas. Hänen edeltäjänsä kuninkaana oli hänen isänsä Tetzotzomocia. Maxtla ehti olla vallassa vain kaksi vuotta (1426–1428). Asteekit tappoivat hänet. == Lähteet == Luokka:Hallitsijat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:1420-luvulla kuolleet
Ossi Mildh

Sven Osvald ”Ossi” Mildh (12. toukokuuta 1930 Helsinki – 16. syyskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija. Mildhin päälaji oli 400 metrin aitajuoksu, jossa hän voitti EM-pronssia Bernissä 1954 ennätystuloksellaan 51,5. Samoissa kisoissa hän voitti pronssia myös 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Helsingin olympialaisissa 1952 Mildh karsiutui 400 metrin juoksun alkuerissä ajalla 50,2. Pitkän viestin joukkue, jossa hän juoksi toisen osuuden, karsiutui alkuerissä ajalla 3.16,4. Mildh osallistui myös vuoden 1956 olympialaisiin sekä 1958 EM-kilpailuihin. Mildh voitti 110 metrin aidoissa Suomen-mestaruuden vuonna 1957. Hän saavutti samoissa kisoissa kultaa myös 400 metrin aidoissa. Vuonna 1953 hän sai kultaa sekä 400 metrillä että 400 metrin aidoissa, vuonna 1954 kultaa 400 metrin aidoissa ja hopeaa 110 metrin aidoissa, vuonna 1958 kultaa 400 metrin aidoissa ja vuonna 1960 hopeaa 400 metrin aidoissa. Mildh kuului myös HIFK:n nelikkoon, joka voitti 4 × 400 metrillä SM-kultaa kolme kertaa peräkkäin vuosina 1952–1954. Seuratasolla Mildh edusti HIFK:ta. Hän sai 6. tammikuuta 1955 Sport Pressenin kultamitalin parhaana suomenruotsalaisena urheilijana. Mildh pelasi myös käsipalloa ja jääkiekkoa. Käsipallossa hän voitti Suomen-mestaruuden HIFK:ssa vuonna 1951. Jääkiekossa hän pelasi Arsenalin ja HIFK Hockey:n riveissä 60 ottelua vuosina 1948 - 1962. Mildh pelasi myös neljä A-maaottelua. == Lähteet == * * http://trackfield.brinkster.net/ ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Suomalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Suomalaiset yleisurheiluvalmentajat Luokka:Suomalaiset käsipalloilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Valamo

Valamo () on saaristo, joka sijaitsee keskellä Pohjois-Laatokkaa noin 40 kilometriä Sortavalasta etelään. Se kuuluu hallinnollisesti Venäjän Karjalan tasavallan Sortavalan piiriin. Vuoteen 1940 asti saaristo kuului osana Sortavalan maalaiskuntaa Suomeen. Tämän jälkeen se oli luovutettava Neuvostoliitolle talvisodan päättäneessä Moskovan rauhansopimuksessa. Jatkosodassa 1941–1944 alue oli suomalaisjoukkojen valtaama, kunnes niiden oli vetäydyttävä sodan päättäneen Moskovan välirauhansopimuksen perusteella. Valamon saaristoon kuuluu noin 50 saarta, joiden yhteispinta-ala on 36 km². Saaristoalueen suojelemiseksi vuonna 1992 Venäjän presidentti antoi asetuksen, jolla perustettiin vuonna Valamon saariston luontopuisto. Tehtävänään luontopuistolla on säilyttää saariston luontoa ja tutustuttaa matkailijoita ekoreittien kautta alueen kulttuuriarvoihin, historiaan ja luontokohteisiin. Saariston suurin ja tunnetuin saari on nimeltään Valamo, ja sen pinta-ala on 28,45 km². Saaren kaunis luonto ja tunnelma houkuttelevat vierailijoita kaikkialta maailmasta. Valamon saari on tunnettu ortodoksisesta Laatokan Valamon luostarista. Toiminta käynnistyi ja munkit palasivat sinne uudelleen vuonna 1989. Luostari on myös pyhiinvaelluskohde. Vladimir Putin on rakennuttanut erääseen Valamon saareen huvilan. Sen tarkka sijainti on tuntematon, mutta uutistoimisto Itar-Tass on julkaissut siitä kuvan vuonna 2007. Putin vieraili tällä huvilalla 28.4.2014, ja jatkoi matkaansa sieltä Petroskoiihin. Samaan aikaan Venäjän hallituksen tutkakone RA-64516 kierteli Valamon ympärillä.. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Valamon tieteellis- tutkimuksellisen keskuksen kotisivut * Valamo Sortavala-säätiö * Luovutetun alueen kartat kts. topografikartta 1:100 000 (Valamon saaristo on ruudussa 4143) * Valamon kartta * Luokka:Karjalan tasavallan luonnonsuojelualueet Luokka:Sortavalan piirin asutut paikat Luokka:Laatokan saaret
Luirojärvi

Luirojärvi on järvi Sodankylässä Saariselän etelälaidalla tuntureiden välissä. Se on lähde Kemijoen mutkaiselle latvahaaralle, Luirolle. Järvi kuuluu Urho Kekkosen kansallispuistoon. == Maantiede == Luirojärven pinta-ala on 1,44 neliökilometriä ja rantaviivan pituus 9,4 kilometriä. Sen mainittavimpana naapurina kohoaa itäpuolella Saariselän korkein tunturi, 718 metrin korkeuteen kohoava Sokosti, ja pohjoispuolella 620-metrinen Lupukkapää. Järven rannat ovat metsämaata tai soistunutta metsämaata. Järvellä on yksi pieni saari, joka sijaitsee järven lounaisosassa. == Virkistysarvot == Järven etelärannalla on retkeilykäyttöön varattavat Kuuselankämppä ja Luirojärven varaustupa sekä vapaakäyttöinen Luirojärven autiotupa. Kuuselankämppä on vuonna 1963 rakennettu tupa. Luirojärven autio- ja varaustupa ovat samassa vuonna 1991 rakennetussa rakennuksessa, joka tunnetaan myös nimellä 'Luirojärven Hiltton'. Autio- ja varaustupien yhteydessä on sauna. Järven itärannalla on Raappanan kammi, jonka rakensi alun perin Sodankylän nimismies Aaro Raappana. Kammi rakennettiin uudelleen vuonna 1984, jonka jälkeen se toimi varauskammina, mutta nykyisin se on nähtävyyskohde. == Vesistösuhteet == Luirojärvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Luiron valuma-alueen (65.9) Luiron latvan valuma-aluella (65.94), jonka Luirojärven valuma-alueeseen (65.943) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 282,9 mmpy. Järvi laskee sen lounaispäästä lähtevää Luirojokea pitkin. Se laskee aluksi Lokan tekojärveen ja jatkaa siitä Kemijokeen. ==Lähteet== Luokka:Sodankylän järvet Luokka:Luiron valuma-alue
Soini Nikkinen

Soini Mikael Nikkinen (29. heinäkuuta 1923 Kiuruvesi – 2. kesäkuuta 2012 Nastola) oli suomalainen keihäänheittäjä. Nikkinen saavutti keihäänheiton EM- pronssia Bernissä 1954 tuloksella 73,38 metriä. Olympiakisoissa hän sijoittui Lontoossa 1948 kahdenneksitoista (58,05 m) ja Helsingissä 1952 kahdeksanneksi (68,80 m.) Vuosina 1951–1956 Nikkinen oli kauden maailmantilastossa aina toisena tai kolmantena. Suomen mestaruuden hän voitti vuonna 1952. SM-hopeaa hän saavutti vuosina 1951, 1954, 1956 ja 1957, pronssille hän pääsi vuosina 1953, 1955 ja 1958. Nikkinen teki Kuhmoisissa 24. kesäkuuta 1956 keihäänheiton maailmanennätyksen 83,56 m. Tulos kesti ennätyksenä vain kuusi päivää: 30. kesäkuuta puolalainen Janusz Sidło heitti Milanossa 83,66 m. Suomen ennätyksiä Nikkinen teki lisäksi kaksi: 79,60 m vuonna 1954 ja 79,64 m vuonna 1956. Seuratasolla Nikkinen edusti uransa aikana Kiuruveden Terästä, Lahden Kalevaa, Lahden Sampoa ja Vuoksenniskan Vesaa. == Lähteet == * * http://trackfield.brinkster.net/ * Kilpakenttien sankarit, s. 168–169. Tammi 1992. * Soini Nikkinen Biography and Olympic Results. Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Nothosaurus

Nothosaurus oli Triaskaudella 251–200 miljoonaa vuotta sitten meressä elänyt matelija. Kuitenkin oletetaan että se olisi viihtynyt ison osan ajastaan myös maalla. == Ulkonäkö ja koko == Nothosauruksen vartalo oli hoikka, noin 10 metriä pitkä, ja se painoi 150–200 kiloa. Sen kaula, häntä ja raajat olivat pitkiä. Vaikka eläin oli vesieläin, niin sen raajat olivat vähemmän erikoistuneita uimiseen kuin muilla Sauropterygialla, niin kuin esimerkiksi Pistosauroideailla, Pliosauruksilla ja Plesiosaurialla. Nothosaurus on uinut vedessä vartaloaan aaltomaisesti puolelta toiselle liikuttamalla, sekä raajoillaan. Nothosaurus oli lihansyöjä, joka metsästi kaloja ja muita pieniä merieläimiä. Sen suu oli täynnä teräviä hampaita, jotka olivat soveltuvia liukkaiden kalojen saalistamiseen. Sen suu on sulkeutunut melko tiiviisti ja muodostanut loukun kaloille. Kuten muutkin Sauropterygiat Nothosaurus on kehittynyt maalla eläneistä matelijoista jotka ovat suhteellisen kaukana liskoista ja käärmeistä. == Kuvia == Nothosaurus.jpg|Nothosaurus marchicus, luonnonhistorian museo, Berliini. Nothosaurus jagisteus 657.jpg|Nothosaurus jagisteus, Kalkkikivimuseo, Ingelfingen, Baden-Württemberg, Saksa. Nothosaurus marchicus 45.jpg|Nothosaurus marchicus, Kalkkikivimuseo, Ingelfingen, Baden-Württemberg, Saksa. Nothosaurus mirabilis 7834.jpg|Nothosaurus mirabilis, Kalkkikivimuseo, Ingelfingen, Baden-Württemberg, Saksa. Nothosaurus winkelhorsti.jpg|Nothosaurus winkelhorstin kallo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *DK Find Out! | Fun Facts for Kids on Animals, Earth, History and more: Nothosaurus Kuva (taiteilijan näkemys) . *Dinosaur Fact - Dinosaurs, facts, fossils, dinosaur information: Nothosaurus *PLOS: Diverse Aquatic Adaptations in Nothosaurus spp. (Sauropterygia)–Inferences from Humeral Histology and Microanatomy *Nothosaurus "Southern lizards" *Awesome Animal - Nothosaurus Luokka:Merimatelijat
Östers IF

Östers Idrottsförening on jalkapalloseura Växjöstä, Ruotsista. Seuran miesten edustusjoukkue on pelannut Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa viimeksi kaudella 2013. Aikaisemmin seura on harjoittanut myös jääkiekko- ja keilailutoimintaa. == Historia == Seura perustettiin 20. huhtikuuta 1930 nimellä Östers Fotbollförening. Pari vuotta myöhemmin nimi muutettiin nykyiseen ja seura liittyi Smoolannin jalkapalloliittoon. 1958 miesten edustusjoukkue nousi 2. divisioonaan ja vuonna 1961 Allsvenskaniin. Se kuitenkin putosi pian kakkoseen, mutta nousi takaisin kaudeksi 1968, jolloin se myös voitti mestaruuden historian ensimmäisenä ja toistaiseksi ainoana nousijajoukkueena liigan historiassa. Vuonna 1977 joukkue voitti Ruotsin Cupin ja vuotta myöhemmin historiansa toisen liigamestaruuden. Kolmas mestaruus tuli vuonna 1980 ja neljäs 1981. 1980-luvulla joukkue on useaan otteeseen tehnyt hissiliikettä sarjatasojen välillä, ja nousi viimeksi Allsvenskaniin kaudeksi 2013. == Saavutuksia == * Ruotsin mestaruus (4): 1968, 1978, 1980, 1981 * Ruotsin Cup: 1977 * Superettan (2): 2002, 2012 * Division 1 Södra (2): 1989, 2009 == Ennätyksiä == * Eniten otteluita edustusjoukkueessa: Peo Bild, 329 * Eniten maaleja: Jan "Lill-Damma" Mattsson, 125 * Suurin voitto: 9–0 GAISia vastaan * Suurin tappio: 0–6 Hammarbytä ja Kalmaria vastaan * Yleisöennätys: 26 404 katsojaa IK Bragea vastaan vuonna 1967 == Aiheesta muualla == * Virallinen sivu * East Front * Smålands Stolthet Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloseurat Luokka:Växjön kunta
Nancy Reagan

Nancy Davis Reagan (alun perin Anne Frances Robbins, ) oli yhdys­valtalainen elo­kuva­näyttelijä, joka toimi Yhdys­valtain ensimmäisenä naisena vuosina 1981–1989. Hän oli presidentti Ronald Reaganin toinen puoliso. Vuonna 1951 silloinen Nancy Davis tapasi Ronald Reaganin, joka tuolloin toimi näyttelijöiden ammatti­järjestön puheen­johtajana. Nancy Davisia huoletti tuolloin työn­saanti, sillä toinen saman­niminen näyttelijä oli ilmaantunut Hollywoodin mustalle listalle, ja Davisia kehotettiin ottamaan yhteyttä puheen­johtaja Reaganiin. Ronald ja Nancy Reagan avioituivat 4. maalis­kuuta 1952 Los Angelesissa. Parin tytär Patricia Ann Reagan (Patty Davis) syntyi vuonna 1952 ja poika Ron Reagan vuonna 1958. Ronald Reaganin ollessa Kalifornian kuvernöörinä vuosina 1967–1975 ja Yhdys­valtain presidenttinä vuosina 1981–1989 Nancy Reagania syytettiin usein turha­maisuudesta ja snobismista. Hänet muistetaan huumeiden vastaisen kampanjan luotsaamisesta, astrologian kannattamisesta ja rinta­syövästään. Kun Reaganin pariskunta sai 1960-luvulla Albanian maanpaossa elävältä kuninkaalta ja ystävältään Leka Zogulta elefantin, Nancy antoi sen nimeksi GOP. Elefantin alkuperäinen nimi oli Gertie. Nancy Reagan kuoli sydämen vajaatoimintaan 94-vuotiaana 6. maalis­kuuta 2016 Los Angelesissa. Hänet haudattiin miehensä viereen Ronald Reaganin muisto­kirjaston maille Simi Valleyyn Kaliforniaan. == Kunnianosoituksia == * Presidentin vapaudenmitali (USA, 2002) Kongressin kultamitalin Nancy Reagan otti vastaan vuonna 2002. Hän jakoi palkinnon miehensä kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nancy Reagan Valkoinen talo * Luokka:Yhdysvaltain ensimmäiset naiset Luokka:Ronald Reaganiin liittyvät henkilöt Luokka:Presidential Medal of Freedom Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Örgryte IS

Örgryte Idrottssällskap on vuonna 1887 perustettu urheiluseura Göteborgista, Ruotsista. Sillä on toimintaa useissa urheilulajeissa, muun muassa jalkapallossa, painissa, keilailussa, yleisurheilussa ja vammaisurheilussa. ==Lajijaostot== * Jalkapallo: Örgryte IS Fotboll * Keilailu: Örgryte IS Bowling * Paini: Örgryte IS Brottning * Yleisurheilu: Örgryte IS Friidrott * Vammaisurheilu: Örgryte IS Handikappidrott Luokka:Ruotsalaiset urheiluseurat Luokka:Göteborgin urheilu Luokka:Vuonna 1887 perustetut urheiluseurat
Eero von Boehm

Eero Johannes von Boehm (14. elokuuta 1949 Helsinki – 9. syyskuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Eero von Boehm valmistui Suomen Taideakatemiasta vuonna 1975 taidemaalariksi. Hän oli Taidemaalariliiton jäsen ja piti 1980-luvulta alkaen yksityisnäyttelyitä. Eero von Boehm tunnetaan ehkä parhaiten juuri värikkäistä hedelmäasetelmista, mutta myös muotokuva- ja maisemateoksistaan, joissa hän käytti monia eri maalaustekniikoita ja materiaaleja teoksissa, muun muassa voimakkaita väriyhdistelmiä tasapainoisesti yhdistellen, rehellisen tyylinsä mukaisesti sommitellen. Von Boehm harrasti nuorena valokuvausta lintuharrastuksen siivittämänä ja myös joitakin hänen valokuvateoksiaan on ollut näyttelyissä. Hänen elämänuransa tuotoksia ovat lukuisat öljyväriasetelmat ja loppukauden akryylimaalaukset sekä vesivärityöt. Eero von Boehm on maalannut muun muassa Helsingin rantamaisemia ja hänen teoksensa nostetaan usein esille merkittävänä osana paikallishistoriaa. Eero von Boehmin isä Tuomas von Boehm ja tämän äiti Aino von Boehm olivat taidemaalareita, samoin on hänen veljensä professori Juhani von Boehm. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Eero von Boehm galleriat.netissä. Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet Luokka:Suomalaiset aateliset
Teuvo Saavalainen

Teuvo Saavalainen (22. heinäkuuta 1927 Kotka – 1. helmikuuta 2002 Virrat) oli suomalainen kirjailija ja lukion äidinkielen opettaja. Saavalainen syntyi Kotkassa ja teki elämäntyönsä Virroilla. Hän toimi kirjailijana opettajan työnsä ohella. Saavalaiselta ilmestyi 1970-luvun alussa teokset Yksilön ylösnousemus ja Tänä yönä. Saavalaisen pääteoksena voitaneen pitää kirjaa Ja poika vaikenee, joka oli aikoinaan Finlandia-palkintoehdokkaana. Kirjan pääteemaksi kohoaa pohdinta siitä, missä määrin ihminen on vastuussa lähiomaisten tekemistä äärimmäisistä ratkaisuista, kuten itsemurhasta. Saavalaisen kirjat ammentavat realismista, vaikka ne ovatkin fiktiivisiä. Kirjoittajan omien sanojen mukaan lukiessaan kirjaa ihminen lukee viime kädessä tarinaa itsestään. Tästä syystä kirjat on kirjoitettu yksikön ensimmäisessä persoonassa eli minä-muodossa. Teuvo Saavalainen kirjoitti vuonna 1952 estetiikan ja nykykansain kirjallisuuden alaan kuuluvan pro gradu -tutkielman Leo Tolstoi jumalanetsijänä. Saavalainen sai 22. maaliskuuta 1981 Suomen kunnallisliiton hopeisen ansiomerkin työstään lehtorina. == Teokset == * * * * * * * * * * == Palkinnot == * Väinö Linnan rahasto 1979 * Kirjakerhon tunnustuspalkinto 1981 * Hämeen läänin taidepalkinto 1983 * Valtionpalkinto 1983 * Gummeruksen Kaarlen päivän palkinto 1985 * Suomen kulttuurirahaston Kaarlen päivän palkinto 1991 * Suomen kirjailijaliiton tunnustuspalkinto 2001 == Lähteet == * Tampereen kaupunginkirjaston sivu Teuvo Saavalaisesta * Kymenlaakson kirjailijat: Teuvo Saavalainen Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Dimorphodon

Dimorphodon oli keskikokoinen, jurakaudella elänyt pterosaurus, jonka paleontologi Richard Owen nimesi vuonna 1859. Nimi tulee kreikan sanoista di eli kaksi, morphe eli muoto ja odon eli hammas. Se tarkoittaa siis ”kahdenmuotoisia hampaita”. Nimi onkin kuvaava, sillä dimorphodoneilla oli leuoissaan kahdenlaisia hampaita. Dimorphodonit olivat noin metrin pitkiä, niiden siipien kärkiväli oli 1,4 metriä ja ne söivät todennäköisesti kalaa. == Kuvaus == Dimorphodonin oli hyvin pienet aivot ja hyvin lyhyet siivet."Dimorphodon." In: Cranfield, Ingrid (ed.). The Illustrated Directory of Dinosaurs and Other Prehistoric Creatures. London: Salamander Books, Ltd. Pp. 288-291 Dimorphodinlla oli kaksi terävää kynttä. Kaula oli lyhyt, mutta voimakas ja joustava. Dimorphodonin aikuisen luuragon pituus oli 1 metri ja siipien kärkiväli oli 1,4 metriä. Dimorphodonin häntä oli pitkä ja se koostui kolmestakymmenestä nikamasta. Ensimmäiset viisi tai kuusi nikamaa olivat lyhyitä ja joustavia, mutta loput vähitellen kasvoivat pituudeltaan. == Kuvia == Tiedosto:Dimorphodon2DB.jpg| Tiedosto:Dimorphodon mount.jpg|Dimorphodin luuranko == Lähteet == Luokka:Lentoliskot
Vikunja

Vikunja (Vicugna vicugna) on guanakon ohella toinen kahdesta Etelä-Amerikassa elävästä villistä kamelieläinlajista. Se elää noin 30-vuotiaaksi ja painaa 45 kg. Alpakka on ilmeisesti vikunjasta polveutuva kesytetty kamelieläinmuoto. == Ulkonäkö == Vikunja on pienin kamelieläimistä; sen ruumiin pituus on 120 cm ja säkäkorkeus 90 cm. Sen paksu villaturkki on vaaleanruskeaa, vatsapuolelta valkoista. Hienon villansa takia vikunja metsästettiin lähes sukupuuttoon. 1500-luvulla kanta oli useita miljoonia, mutta 1960-luvun loppuun tultaessa alle 10 000\. Vikunja on nykyisin kokonaan rauhoitettu, ja kanta on kääntynytkin nousuun, vaikka salametsästys onkin edelleen ongelma. Vikunjoita on nykyisin jo noin 350 000. == Elinympäristö == Vikunjaa tavataan Etelä- Amerikan Andien ruohostomailla 3 200–4 800 metrin korkeudessa. Se on sopeutunut hyvin vuoristoelämään. Vikunja käyttää tehokkaasti vuoriston vähän hapen ja pystyy juoksemaan ohuessa vuoristoilmassakin 47 km/h. == Elintavat == Vikunja käyttää ravintonaan matalia ruohoja. Saadakseen suolaa se nuolee suolapitoisia kiviä ja juo suolavettä. Vikunjat elävät laumoissa, jotka koostuvat koiraasta, 5–15 naaraasta ja poikasista. Laumalla on keskimäärin noin 18 neliökilometrin suuruinen asuinalue, jolta ne saavat ruokansa ja jota koiras suojelee. Vikunjoiden pariutuminen tapahtuu maalis–huhtikuussa. Naaras on tiineenä 330–410 vuorokautta, jonka jälkeen se synnyttää yhden poikasen, jota se hoitaa kymmenen kuukautta. Poikanen tulee itsenäiseksi 12–18 kuukauden ikäisenä. Nuoret koiraat muodostavat omia ryhmiä, ja naaraat etsivät lauman, johon liittyä. == Lähteet == Luokka:Kamelit
Örgryte IS Fotboll

Örgryte IS Fotboll on göteborgilaisen Örgryte IS -urheiluseuran jalkapallojaosto. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2022 Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Superettanissa. Örgryte on eräs Ruotsin menestyneimmistä jalkapalloseuroista. Se on voittanut maan mestaruuden 14 kertaa. ==Historia== Ensimmäisen ottelunsa jalkapallojoukkue pelasi 22. toukokuuta vuonna 1892 Idrottssällskapet Lyckans Soldateria vastaan ja voitti kamppailun maalein 1–0. 1800- ja 1900-lukujen vaihteen molemmin puolin se hallitsi Ruotsin jalkapalloa ja voitti mestaruuden vuosina 1896, 1897, 1898, 1899, 1902, 1904, 1905, 1906, 1907, 1909 ja 1913. Joinakin vuosina seura oli niin ylivoimainen, että reservijoukkue sijoittui sarjassa toiseksi. Allsvenskanissa se pelasi heti sarjan ensimmäisellä kaudella 1924, minkä jälkeen voitti mestaruudet vuosina 1926 ja 1928. Sittemmin menestyskulku katkesi ja joukkue putosi kakkosdivisioonaan, mistä se nousi takaisin Allsvenskaniin vasta 1950-luvulla. Noihin aikoihin nimekkäitä pelaajia joukkueessa olivat muiden muassa Agne Simonsson, Gunnar Gren, Lennart Wing ja Rune Börjesson. 1970-luvulla joukkue putosi jälleen kakkoseen, mistä se nousi 1980-luvulla takaisin korkeimmalle sarjatasolle. Noiden aikojen maineikkaita pelaajia olivat Sören Börjesson, Sven Andersson, Glenn Martindahl, Jan Hellström ja Conny Karlsson. Seuran voitti historiansa neljännentoista ja toistaiseksi viimeisen mestaruutensa vuonna 1985. Mestaruusjoukkuetta valmensi joukkueen entinen tähtipelaaja Agne Simonsson. 1990-luvulla joukkue putosi jälleen Allsvenskanista ja kävi jopa kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla ennen nousuaan takaisin. Joukkueen viimeisin suursaavutus on vuodelta 2000, jolloin se voitti historiansa ainoan Ruotsin Cup -mestaruuden. ==Ennätyksiä== * Eniten Allsvenskan-otteluita: Niclas Sjöstedt, 261 (1987–2000) * Eniten Allsvenskan-maaleja: Carl-Erik Holmberg, 193 * Yleisöennätys: 46 405 katsojaa 11. lokakuuta vuonna 1985 Landskronaa vastaan ==Saavutuksia== * Ruotsin mestaruus 1896, 1897, 1898, 1899, 1902, 1904, 1905, 1906, 1907, 1909, 1913, 1926, 1928, 1985 * Ruotsin Cupin voitto 2000 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivu * Kannattajien sivu Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloseurat Luokka:Göteborgin urheilu
Immanuel

Immanuel on miehen etunimi. Immanuel on hepreaa ja tarkoittaa 'Jumala kanssamme'. Latinalais-kreikkalainen muoto nimestä on Emanuel. Suomen almanakassa Immanuel on ollut vuodesta 1708, tosin vuosina 1740-1834 ajoittain muodossa Emanuel. Samana päivänä, 26. maaliskuuta, nimipäiviä viettävät myös Immanuelin muunnokset Manu, Manne ja Immo. Ruotsinkieliseen almanakkaan se otettiin vasta 1973. Nimen sijoittaminen almanakkaan Marian ilmestyspäivän läheisyyteen johtuu siitä, että Vanhassa testamentissa on ennustus neitsyestä, joka synnyttää pojan ja antaa tälle nimen ImmanuelKustaa Vilkuna: Suuri nimipäiväkalenteri, 1969. Koska nimi merkitsee "Jumala kanssamme", selitetään Matteuksen evankeliumissa tämän ennustuksen toteutuneen Jeesuksen syntyessä. Immanuel on teoforinen eli Jumalaan viittaava hepreankielinen nimi: muita teoforisia nimiä ovat esimerkiksi Hesekiel ja Daniel. Nurmeksessa on esitetty vuodesta 1989 joulun aatonaattona joulunäytelmä Immanuel; näytelmä esitetään kaupungin keskustan kaduilla. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Immanuel oli Suomessa annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 1 723 miespuoliselle henkilölle. == Tunnettuja Immanuel-nimisiä == * Immanuel Alm (1767–1809), suomalainen taidemaalari * Immanuel Bekker (1785–1871), saksalainen filologi * Immanuel Bäck (1876–1939), suomalainen pappi ja poliitikko (RKP) * Immanuel Ilmoni (1797–1856), suomalainen lääkäri ja professori * Immanuel Kant (1724–1804), saksalainen filosofi * Immanuel Kuutsa, nyk. Immo Kuutsa (s. 1937), suomalainen hiihtovalmentaja * Immanuel Nobel nuorempi (1801–1872), ruotsalainen insinööri, arkkitehti, keksijä ja teollisuusmies, Alfred Nobelin isä * Immanuel Saukkonen (1909–1970), suomalainen taidemaalari * Immanuel Savonius, Immi Savonius (1861–1934), Suomen ensimmäinen apulaisoikeuskansleri * Immanuel Tremellius (1510–1580), juutalaissyntyinen italialainen teologi, kirjailija ja kääntäjä * Immanuel Velikovsky (1895–1979), venäläissyntyinen psykologi ja mielikuvituksellisia teorioita esittänyt muinaistutkija * Immanuel Wallerstein (1930–2019), yhdysvaltalainen sosiologi == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Etunimet cs:Emanuel fr:Emmanuel la:Immanuel nl:Emanuel nn:Emanuel sk:Emanuel
Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa

Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa () on John Badhamin ohjaama vahvasti diskomusiikin ympärille rakentuva yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1977. Sen miespääosaa esittää tuolloin vielä varsin tuntematon televisionäyttelijä John Travolta ensimmäisessä pääroolissaan. Elokuva sai yhden Oscar-ehdokkuuden, joka meni odotusten mukaisesti nuorelle Travoltalle. Itse palkinnon voitti kuitenkin Richard Dreyfuss elokuvasta Rakkaus ei sula sateessa (The Goodbye Girl). Travoltan vastanäyttelijänä elokuvassa esiintyi tuolloin 32-vuotias Karen Lynn Gorney. Travolta esitti elokuvan tanssikohtaukset itse. Elokuva valittiin vuonna 2010 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Elokuvan vaikutuksia == Saturday Night Fever on antanut vaikutteita ja ideoita musiikkivideoihin kuten Madonnan ”Hung Up” ja N-Trancen ”Stayin’ Alive”, joka myös kappaleena pohjautuu elokuvan samannimiseen tunnuskappaleeseen, jonka esitti Bee Gees. Tom Novyn ”Your Body” -videoon on mukailtu elokuvan kohtauksia, lavastuksia ja koreografioita. Myöhempiä elokuvia Fame (1980) ja Flashdance (1983) on usein verrattu Lauantai-illan huumaan. Musiikkiaiheisen Glee-nuortensarjan kolmannen tuotantokauden jakso ”Saturday Night Glee-ver” vuodelta 2012 on omistettu Saturday Night Feverin musiikille. == Juoni == Tony Manero (Travolta) on kouluttamaton teini Brooklynin kaduilta. Hänen viikkojensa kohokohta on lauantai-ilta, jolloin nuoriso kokoontuu paikalliseen diskoon, jossa Tony on tanssilattian kiistaton kuningas. Diskossa Tony tapaa tytön nimeltä Stephanie (Gorney), ja he sopivat osallistuvansa parina tanssikilpailuun. Stephanie ei kuitenkaan lankea Tonyn iskuyrityksiin, vaan hänellä on mielessään suuremmat tavoitteet: Stephanie nimittäin aikoo muuttaa Brooklynistä joen toiselle puolen Manhattanille. Vähitellen myös Tonyn silmät avautuvat huomaamaan, että elämässä voisi olla jotain muutakin kuin vain lauantai-illan huumaa diskon parketilla, joten hän ja Stephanie päättävät auttaa toisiaan tavoitteessa aloittaa elämä Manhattanilla puhtaalta pöydältä. == Sovitukset == Elokuvasta on muokattu musikaaliversio, joka esitettiin myös Suomessa Marco Bjurströmin ohjauksena Linnanmäen Peacock-teatterissa sekä kiertueella 2004. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Musiikkielokuvat Luokka:Tanssielokuvat Luokka:Vuoden 1977 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:John Badhamin ohjaamat elokuvat Luokka:Paramount Picturesin elokuvat Luokka:New Yorkissa tapahtuvat elokuvat
Ragnar Graeffe

Ernst Ragnar Graeffe (16. syyskuuta 1929 Hanko – 28. elokuuta 2005) oli suomalainen yleisurheilija. Arvokisoissa hän juoksi 400 metriä ja 400 metrin aitoja. Graeffe voitti EM-pronssia Bernissä 1954 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Brysselin EM-kisoissa 1950 hän osallistui 400 metrille, mutta ei selviytynyt finaaliin. Helsingin olympialaisissa 1952 Graeffe karsiutui 400 metrin aitajuoksun alkuerissä ajalla 55,0. Hän oli mukana myös Suomen joukkueessa, joka karsiutui 4 × 400 metrin viestin alkuerissä ajalla 3.16,4. Seuratasolla Graeffe edusti helsinkiläistä Idrottsklubben-32:sta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Rolf Back

Rolf Erik Vilhelm Back (13. toukokuuta 1928 Helsinki – 6. elokuuta 2009 Porvoo) oli suomalainen pikajuoksija. Backin päämatka oli 400 metriä. Back voitti EM-pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa Bernissä 1954. Back osallistui samoissa kisoissa 400 metrille, mutta ei selviytynyt finaaliin. Helsingin olympialaisissa 1952 hän karsiutui 400 metrin toisissa alkuerissä ajalla 51,1. Hän juoksi myös Suomen joukkueessa pitkässä viestissä, mutta joukkue karsiutui alkuerissä ajalla 3.16,4. Suomen mestaruuden Back voitti vuosina 1950, 1951, 1952 ja 1954. Ennätyksensä 47,7, joka samalla oli Suomen ennätys, Back juoksi Helsingissä 15. syyskuuta 1951. Back lopetti uransa jo 26-vuotiaana. Back edusti seuratasolla HIFK:ta ja ÅIFK:ta. Koulutukseltaan Back oli diplomiekonomi. Hänen poikansa Tomas Back oli myös pikajuoksija. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.kolumbus.fi/geodun/legbac.htm * * YLE Elävä arkisto – Rolf Back Suomi-Ruotsi maaottelussa 1954 (videolla kohdassa 5:16 – 6:10) Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Willelmus Concheslainen

Willelmus Concheslainen (n. 1090 – 1154 jälkeen) oli skolastinen filosofi. Hän pyrki laajentamaan kristillisen humanismin aluetta opiskelemalla klassisia maallisen kirjallisuuden teoksia ja harjoittamalla empiiristä tiedettä. == Elämä == Willelmus syntyi Conchesissa, Normandiassa. Hän opetti noin vuosina 1120–1154. Vuonna 1122 hänestä tuli Henrik II:n yksityisopettaja. On mahdollista, tosin epävarmaa, että hän toimi opettajana Chartresissa ennen tätä. Hän oli ainakin Bernardus Chartreslaisen oppilaana. Johannes Salisburylainen, myöhempi Chartresin piispa joka oli Willelmuksen oppilaana, sanoi Willelmuksen olleen kyvykkäin grammaatikko Bernarduksen jälkeen. Hänen ystävänsä varoitti häntä vaaroista, jotka liittyivät hänen harjoittamaansa filosofiaan, joka sovelsi platonilaista realismia teologiaan. Tämän seurauksena hän alkoi opiskella arabifilosofien filosofiaa ja luonnontieteitä. Willelmuksen kuolinaikaa ja kuolinpaikkaa ei tiedetä. == Filosofia == Willelmus kiinnitti paljon huomiota kosmologiaan ja psykologiaan. Bernarduksen oppilaana hän suuntautui humanismiin, platonismiin ja chartreslaisten harjoittamaan luonnontieteeseen. Hän on yksi keskiajan ensimmäisiä kristittyjä filosofeja, joka alkoi hyödyntää arabien fysikaalista ja fysiologista tietämystä. Hänellä oli pääsy näiden kirjoituksiin Constantinus Africanuksen tekemien käännösten kautta. Willelmus St. Thierrylainen, joka oli rohkaissut Bernardus Clairvauxlaista syyttämään Pierre Abélardia, hyökkäsi Concheslaisen teosta Philosophia vastaan. Kirjeessään Bernardille hän sanoi sen esittävän modalistisen näkemyksen Pyhästä Kolminaisuudesta. Seurauksena Willelmus uudelleenmuotoili joitakin kiistanalaisia kohtia teoksessaan Dragmaticon. == Teokset == Willelmuksen nimiin laitetuiden teosten kirjoittajista on keskusteltu paljon. Vaikuttaa kuitenkin todennäköiseltä, että hän kirjoitti glossan Platonin dialogiin Timaios sekä kommentaarit Boethiuksen teokseen Filosofian lohdutus, Priscianuksen teokseen Institutiones Grammaticae ja Macrobiuksen teokseen In Somnium Scipionis. Willelmus on todennäköisesti dialogin Dragmaticon sekä tutkielman Magna de naturis philosophia kirjoittaja. Etiikkaa käsittelevä Moralium Dogma Philosophorum luettiin aiemmin hänen teoksiinsa, mutta nykyisin oppineet katsovan sen olevan jonkun toisen kirjoittama. Philosophia on jaettu neljään kirjaan, jotka käsittelevät tähtitiedettä, maantiedettä, meteorologiaa ja lääketiedettä. Mateorologiaa käsittelevä osuus sisältää kuvauksen siitä, kuinka ilman tiheys alenee ja ilma kylmenee korkeuden noustessa. Willelmus pyrki myös selittämään ilman kiertoliikkeen yhteydellä merien kiertoliikkeeseen. Lääketiedeosuus käsittelee muun muassa sikiämistä ja lapsen syntymää. Willelmuksen Philosophia vaikutti Jean de Meungin runoon Roman de la Rose. == Aiheesta muualla == * William of Conches Pontifical Institute of Mediaeval Studies * * William of Conches : Philosophia Mundi ja Moralium Dogma Philosophorum Luokka:Skolastikot Luokka:Keskiajan filosofit Luokka:Ranskalaiset filosofit Luokka:1090-luvulla syntyneet Luokka:1100-luvulla kuolleet
Anna-Liisa Prinkkala

Anna-Liisa Prinkkala (s. 3. maaliskuuta 1955 Pälkäne) on suomalainen entinen voimanostaja. Prinkkala on voittanut maailmanmestaruuden neljä kertaa alle 44-kiloisten sarjassa. Mestaruudet tulivat vuosina 1987, 1989, 1990 ja 1994. MM-hopeaa hän saavutti vuosina 1986, 1988, 1991, 1993, 1996 ja 1997 sekä pronssia vuosina 1984, 1995, 1998 ja 1999. Suomen mestaruuden hän voitti 16 kertaa peräkkäin vuosina 1982–1997. Lisäksi hän voitti kultaa vuonna 1999 ja hopeaa vuonna 1998. 1996 hän saavutti penkkipunnerruksen Suomen mestaruuden. Prinkkala pitää hallussaan yli 40-vuotiaiden naisten jalkakyykyn Suomen ennätystä alle 44 kg:n sarjassa tuloksella 165,5 kg. Hän on kilpaillut myös saappaanheitossa. ==Lähteet== * Kilpakenttien sankarit, Tammi 1992, s. 64–65 Luokka:Suomalaiset voimanostajat Luokka:Suomalaiset saappaanheittäjät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aprilia

Aprilia on italialainen moottoripyörämerkki. Aprilian omistaa nykyisin Piaggio. Merkki on menestynyt hyvin muun muassa MotoGP-luokassa ja Superbike- luokassa. == Historia == Aprilian perusti toisen maailmansodan jälkeen italialainen IPI, joka oli Aprilian lisäksi perustamassa Moto Guzzia ja Laverdaa. Alberto Beggion pojan Ivanon noustua firman johtoon tehdas alkoi toimittaa pyöriä Road Racingin MM-sarjan 50 cc:iin. 1970-luvun lopussa 50-kuutioisten lisäksi Aprilian pyöriä alkoi näkyä myös 125 cc:ssa. Vuonna 1998 yhtiö astui laajemmin superpyörien markkinoille RSV Mille mallillaan. Mallisto laajentui pian Mille R -supersport-pyörällä, Falcolla ja Futuralla. Vuonna 2002 seurasi kaksi riisuttua mallia: Tuono Fighter ja Tuono R. Aprilia jatkoi RSV:n ja Tuonon kehitystä muutaman vuoden ajan ja merkittävämpänä aikaansaannoksena oli vuoden 2003 RSV1000R-malli, joka oli uudelleenmuotoiltu ja nopeampi versio supersport-luokkaan. Aprilian kasvu jatkui sen hankittua kaksi kilpailijaansa Moto Guzzin ja Laverdan. Yhtiön johtajalla Ivano Beggiolla oli kuitenkin tavoitteet liian korkealla, minkä seurauksena Aprilia velkaantui pahoin ja oikeudet luovutettiin Piaggiolle, jolla olisi varaa uuteen mallistoon.Roland Brown: Moottoripyörät s. 105 == Road Racing == Aprilia on tunnettu viime aikoina kovana pyöränä etenkin 500 cc- ja 750 cc -luokissa. Jälkimmäisessä se onkin tällä hetkellä luokan ainoa niin sanottu supertiimi Hondan ohella. == Mallisto == Aprilia valmistaa moottoripyöriä, mopoja ja skoottereita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset sivut *Suomenkieliset sivut *
BC Rytas

BC Rytas on koripalloseura Vilnasta, Liettuasta. Se pelaa maan pääsarjassa Lietuvos Krepšinio Lygassa. == Historia == Virallisesti seura on perustettu vuonna 1997, mutta sen edeltäjä on neuvostomiehityksen aikaan vuonna 1964 perustettu Statyba. Nimenmuutos BC Lietuvos rytasiin tapahtui 1997, kun Lietuvos Rytas -sanomalehti osti seuran. Liettuan itsenäistymisen jälkeen Lietuvos rytas on hallinnut liettualaista koripalloa yhdessä kaunasilaisen Žalgirisin kanssa, eikä mikään muu joukkue ole pystynyt mestaruuteen. Kesällä 2018 seura muutti nimensä muotoon BC Rytas.en.delfi.lt == Saavutuksia == * Liettuan mestaruus 2000, 2002, 2006, 2009, 2010 * ULEB Eurocupin mestaruus 2005, 2009 * Baltian liiga 2006, 2007, 2009 * Presidents Cup 2008 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Rytas Luokka:Vilnan urheilu
WonderSwan

WonderSwan on Bandain vuonna julkaisema japanilainen käsikonsoli. Gunpei Yokoin yritys Koto Laboratory kehitti sen yhteistyössä Bandain kanssa kilpailijaksi Neo-Geo Pocket Colorille sekä Game Boy Colorille. Myöhemmin laitteesta kehitettiin uusi versio, WonderSwan Color. WonderSwanilla pystyy pelaamaan pitelemällä sitä vaakasuorassa tai pystysuorassa. Koska laite kehitettiin pääsääntöisesti Japanin markkinoille, on suurin osa peleistä japanin kielellä. ==Teknisiä tietoja== *Näyttö: FSTN LCD *Resoluutio: 224 × 144 pikseliä *Keskusmuisti: 512 kilotavua *Ääni: sisäänrakennettu mono *Virtalähde: 1 AA-paristo *Koko: 121 mm × 74,3 mm × 24,3 mm *Paino: 110 g == Lähteet == == Aiheesta muualla == *nexgam.de Reviews & Specials(saksa) Luokka:Käsikonsolit Luokka:Bandain pelikonsolit Luokka:Vuoden 1999 tekniikka
Khamphoui

Kuningatar Khamphoui (12. heinäkuuta 1912–12. joulukuuta 1981) oli Laosin viimeinen kuningatar. 7\. elokuuta 1930 Khamphoui nai Laosin kruununprinssin Savang Vatthanan. Avioliitosta tuli 7 lasta: kruununprinssi Vong Savang, prinssi Sisavang, prinssi Savang, prinssi Sauryavong Savang, prinsessa Savivanh Savang, ja prinsessa Thala Savang. 2\. joulukuuta vuonna 1975 kommunistit ottivat vallan ja Khamphouin puoliso Savang Vatthana luopui kruunusta. Kuningas ja kuningatar kuolivat noin vuonna 1978 eristysleirillä Pohjois-Laosissa. Kruununprinssi Vong Savang kuoli uudelleenkoulutusleirillä Pohjois-Laosissa ehkä lähellä Sop Haota. Prinssi Sauryavong Savangin onnistui paeta maasta ja asuu tällä hetkellä maanpaossa Pariisissa. Luokka:Laosin kuninkaalliset Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet Luokka:Kuolinvuosi tuntematon