Lon Chaney, Sr.

Lon Chaney (1. huhtikuuta 1883 Colorado Springs, Colorado – 26. elokuuta 1930 Los Angeles, Kalifornia), lempinimeltään ”Tuhansien kasvojen mies”, oli mykkäelokuvien aikainen yhdysvaltalainen näyttelijä sekä ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän oli yksi varhaisen elokuvan monipuolisimmista ja elinvoimaisimmista näyttelijöistä. Hänet muistetaan parhaiten piinattujen, usein groteskien ja koeteltujen henkilöhahmojen karakterisoijana sekä rajoja rikkovasta maskeeraustaiteestaan. ==Elämä ja ura== ===Varhaiset vuodet ja uran alku näyttämöllä=== Lon Chaney syntyi Leonidas Frank Chaney -nimisenä Colorado Springsissä, Coloradossa Frank H. Chaneylle (1852–1927) ja Emma Alice Kennedylle (1855–1914); hänen isänsä oli pääasiassa englantilaista ja osin ranskalaista syntyperää ja James L. Chaneyn (1820–?) ja Caroline Uffnerin (1820–?) poika, ja hänen äitinsä oli taustaltaan irlantilainen Jonathan Ralstin Kennedyn (1825–1900) ja Mary E. Jonesin (1833–?) tytär. Chaneyn molemmat vanhemmat olivat kuuroja, ja kuurojen vanhempien lapsena Chaneysta kehkeytyi taidokas pantomiimikko. Hän aloitti uransa teatterilavoilla vuonna 1902, ja alkoi kierrellä suosituissa vaudevillen ja teatterin näyttämönumeroissa. Vuonna 1905 hän tapasi ja avioitui 31. toukokuuta laulaja Cleva Creightonin (oikealta nimeltään Frances Cleveland Creighton, 1889–1967) kanssa ja 10. helmikuuta vuonna 1906 heidän ensimmäinen lapsensa ja ainoa poikansa Creighton Tull Chaney (alias Lon Chaney, Jr.) syntyi Oklahoma Cityssä, Oklahomassa. Chaneyt jatkoivat matkustelua, asettuen Kaliforniaan vuonna 1910. Valitettavasti pariskunnan välille koitui aviollisia ongelmia ja huhtikuussa 1913 Cleva meni Majestic Theateriin Los Angelesin keskustassa, missä Lonilla oli meneillään Kolb and Dill -show ja yritti itsemurhaa elohopeakloridia nielemällä. Itsemurhayritys epäonnistui ja tuhosi hänen laulajan uransa; aiheuttamalla skandaalin ja avioeron se rasitti Chaneyn teatteriuraa ja sai hänet siirtymään elokuvien pariin. Avioero myönnettiin huhtikuussa 1914. ===Huippuvuodet mykkäelokuvissa=== Tuon aikakauden yksityiskohdat ovat hieman epäselviä, mutta vuosien 1912 ja 1917 välillä Chaney työskenteli Universal Studiosin sopimuksen alaisena sivurooleja tai luonnerooleja näytellen. Hänen erinomainen maskeeraustaitonsa toi hänelle lukuisia elokuvarooleja hyvin kilpailuhenkisessä osajakoatmosfäärissä. Tänä aikana Chaney ystävystyi avioliitossa elävään Joe De Grassen ja Ida May Parken ohjaajapariskuntaan, jotka antoivat hänelle merkittäviä rooleja elokuvissaan sekä kannustivat häntä näyttelemään makaabereita hahmoja. Chaney ystävystyi myös William Dudley Pelleyn kanssa, joka myöhemmin liittyi Silver Legioniin, amerikkalaiseen natsijärjestöön. Pelley kirjoitti kuusitoista käsikirjoitusta Hollywoodissa ollessaan, joista kahdessa Chaney oli päätähtenä. Chaney avioitui myös yhden hänen entisistä Kolb and Dill -show’n aikaisista kollegoista, Hazel Hastings -nimisen kuorotytön kanssa marraskuussa 1914. Hazelista tiedetään kaikkiaan hyvin vähän, lukuun ottamatta sitä että hänen liittonsa Chaneyn kanssa oli hyvin luja. Avioliiton solmimisen jälkeen uusi aviopari sai yhteishuoltajuuden Chaneyn kymmenvuotiaaseen poikaan Creightoniin, joka oli asunut erilaisissa kodeissa ja sisäoppilaitoksissa Chaneyn erottua vuonna 1913. Vuonna 1917 Chaney oli merkittävä näyttelijä studiollaan, mutta hänen kuukausipalkkansa ei tehnyt kunniaa hänen asemalleen. Chaneyn kysyessä palkankorotusta studion johtokunnan jäsen William Sistrom vastasi hänelle, ”et ansaitsisi koskaan saada sataa dollaria enemmän viikossa”. Jätettyään studion Chaney rehki vuoden ajan toimiakseen luonnenäyttelijänä. Se ei onnistunut ennen vuotta 1918, jolloin hän esitti merkittävän roolin William S. Hartin elokuvassa Riddle Gawne, jossa Chaneyn kyvyt luonnenäyttelijänä on tunnustettu vilpittömällä tavalla. Vuonna 1919 Chaney teki läpimurtonsa ”sammakkona” George Loane Tuckerin The Miracle Manissa. Elokuva ei ainoastaan tuonut esille Chaneyn näyttelijäntaitoja, vaan myös hänen mestarillisen maskeeraustaitonsa. Kriitikoiden kehut ja yli kahden miljoonan dollarin brutto tekivät Chaneysta Yhdysvaltain johtavan luonnenäyttelijän. Chaney muistetaan pääasiassa mykkien kauhuelokuvien, kuten Notre Damen kellonsoittajan (1923) ja varsinkin Suuren oopperan kummituksen (1925), uranuurtajana. Hän sai kykynsä muuntaa itsensä itsekehiteltyjen maskeeraustekniikoiden käyttönsä ansiosta lempinimen ”Tuhansien kasvojen mies”. Vuonna 1925 Movie-lehdessä julkaistussa omaelämäkerrallisessa artikkelissa hän loi harvinaislaatuisen vilkaisun elämäänsä sanoessaan ”äärimmilleen karakterisoinnin” olevan hänen erikoiskykynsä. Hän toi maskeeraustaitojaan esille myös sovinnaisemmissa rikos- ja seikkailuelokuvissa, kuten Yhteiskunnan vihollisessa, jossa hän näytteli amputoitua gangsteria. Hän esiintyi kaikkiaan kymmenessä ohjaaja Tod Browningin ohjaamassa elokuvassa, näytellen usein valepukuisia ja/tai silvottuja henkilöitä, mukaan lukien karnevaalien veitsienheittelijä Alonzo Kädetöntä elokuvassa Kädetön Alfonso (1927) Joan Crawfordin kanssa. Vuonna 1927 Chaney näytteli yhdessä Conrad Nagelin, Marceline Dayn, Henry B. Walthallin ja Polly Moranin kanssa nyttemmin hävinneessä Tod Browningin ohjaamassa kauhuelokuvaklassikossa Laukaus yössä, joka on mahdollisesti kaikkien aikojen tunnetuin kadonnut elokuva. Hänen viimeinen elokuvansa oli äänitetty uusintaversio mykän elokuvan aikaisesta klassikosta The Unholy Tree (1930), joka on samalla hänen ainoa äänielokuvansa, jossa hän pääsi hyödyntämään monipuolista ääntään. Chaney allekirjoitti julkilausuman, jossa vakuutettiin että hänen viisi elokuvan keskeisintä äänirooliaan (vatsastapuhuja, iäkäs nainen, papukaija, mykkä ja tyttö) olivat todellakin hänen omiaan. Vaikka Chaneyn Quasimodon, Notre Damen kellonsoittajan, ja Erikin, ”Pariisin Oopperatalon kummituksen”, roolit ovat elokuvan historian kaksi kaikkein groteskeinta, nämä hahmot luotiin herättämään sympatioita ja sääliä katsojien keskuudessa, eivät pelottelemaan ja aiheuttamalla vastenmielisyyttä hahmojen hirviömäisillä piirteillä ja olivat ainoastaan kohtalonsa uhreja. ”Halusin muistuttaa ihmisiä siitä, että kaikkein alhaisimmilla ihmisolennoilla saattaa olla kyky äärimmäiseen uhrautuvaisuuteen”, Chaney kirjoitti Movie-lehdessä. ”Kääpiökasvuisella, muodottomalla kerjäläisellä saattaa olla mitä jaloimpia ihanteita. Suurin osa elokuvarooleistani, sitten Kellonsoittajan, sellaiset kuten Oopperan kummitus, Hän joka saa korvapuustit, The Unholy Tree jne. ovat välittäneet edelleen teemaa uhrautuvaisuudesta tai pidättäytymisestä. Tällaisia tarinoita tahdon tehdä.” thumb|left|250px|Lon Chaney oopperan kummituksena. ”Hän toi näyttelemällä esille jotakin meidän psyykeistämme. Hän jollakin tavoin tunkeutui kehoissamme olevien varjojen sisään, hän kykeni paljastamaan jotakin salaisista peloistamme ja asettamaan ne valkokankaalle kaikkien nähtäväksi,” kirjailija Ray Bradbury kerran väitti. ”Lon Chaneyn tarina on onnettomien rakkauksien tarinaa. Hän nostaa osan sinusta esille, koska pelkäät ettei sinua rakasteta, pelkäät ettei sinua koskaan tulla rakastamaankaan, pelkäät, että jokin sinussa on niin groteskia, että koko maailma ei halua tietää siitä.” Chaneyn vaikutukset ovat ulottuneet kauas kauhugenren ja teatterimaskeerauksen tuolle puolen. Hän oli myös hyvin lahjakas tanssija, laulaja ja koomikko. Itse asiassa monet eivät tiedä Chaneyn olleen yllättynyt monipuolisesta baritoniäänialastaan ja terävistä kyvyistään koomikkona. Chaney ja hänen toinen vaimonsa Hazel viettivät pidättyväistä yksityiselämää kaukana Hollywoodin sosiaalisen näyttämön ulkopuolella. Chaney teki pienimuotoisia myynninedistystöitä elokuvilleen ja MGM-studiolle, päättäväisesti mystistä julkisuuskuvaansa hoitaen. Elokuvauransa viitenä viimeisenä vuonna (1925–1930) Chaney työskenteli yksinomaan MGM:n sopimuksen alaisena, tehden joitakin ikimuistoisimmista esiintymisistään. Hänen esiintymisensä päättäväisenä ja voimakastahtoisen merijalkaväen harjaannusopettajana elokuvassa Idässä palaa (1926), joka on yksi hänen omista suosikkielokuvistaan sai hänelle tunnustuksen Yhdysvaltain merijalkaväeltä, mikä teki hänestä heidän ensimmäisen kunniajäsenensä elokuvateollisuudessa. ===Kuolema=== Talvella 1929 kuvatun elokuvan Chicagon pikajuna n:o 2329 aikana Chaney sairastui keuhkokuumeeseen. Vuoden 1929 lopulla häneltä diagnosoitiin keuhkoputken syöpä. Raivokkaasta lääkehoidosta huolimatta hänen tilansa huononi ja kun The Unholy Treen julkaisemisesta oli kulunut seitsemän viikkoa, 47-vuotias Lon Chaney kuoli kurkkuverenvuotoon 26. elokuuta vuonna 1930 Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hänen kuolemansa mursi syvästi hänen perheensä, elokuvateollisuuden sekä ihailijat. Yhdysvaltain merijalkaväki lähetti kappalaisen ja kunniavartioston hänen hautajaisiinsa. Hänet haudattiin Glendalen Forest Lawn Memorial Parkin hautausmaalle hänen isänsä hautaholvin viereen. Myös hänen vaimonsa Hazel haudattiin sinne hänen kuoltuaan vuonna 1933. Chaneyn hautaholvi jätettiin tuntemattomista syistä nimettömäksi. ==Perintö== Vuonna 1957 James Cagney kirjoitti Chaneysta elämäkertakirjan nimeltä Man of a Thousand Faces. Vaikka kirjan juoni oli suurimmaksi osaksi fiktiivinen, elokuva teki kunniaa Chaneyn uralle ja auttoi hänen kuolemanjälkeisen maineensa edistämisessä. Elinaikanaan Chaney oli kerskaillut olevansa liian vaikea pala hänen elämäänsä kuvaaville elämäkertureille ja sanonut että ”Lon Chaneyta ei ole olemassa elokuvien ulkopuolella”. Tämä oli se säe, jolla hän piti esiintymistensä ja maskeerauksensa mystistä mainetta yllä. Lon Chaney on saanut 8. helmikuuta vuonna 1960 elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle, Hollywoodiin osoitteeseen 7046 Hollywood Boulevard. Vuonna 1994 hän sai kunnianosoituksekseen karikatyristi Al Hirschfeldin hänestä tekemän pilakuvan, joka julkaistiin Yhdysvaltain postimerkissä. Colorado Springsin teatteri Civil Auditoriumissa on nimetty hänen mukaansa. Chaney rakensi vaikuttavan kivimökin Eastern Sierra Nevada Mountaisin syrjäiseen erämaahan lähellä Big Pineaa, Kaliforniaa, piilopaikaksi. Mökki (jonka on suunnitellut arkkitehti Paul Williams) on siellä edelleen, ja se on nykyään Inyo National Forest Servicen suojeluksessa. Chaneyn poika, Lon Chaney, Jr. on myös tullut tunnetuksi kauhuelokuvarooleistaan, varsinkin Ihmissudessa. Chaneyt ovat esiintyneet Yhdysvaltain postimerkissä nimihahmoinaan, Oopperan kummituksena ja Susimiehenä, ja tätä kokoelmaa on täydennetty Bela Lugosilla Draculana, Boris Karloffilla Frankensteinin hirviönä sekä Muumiolla. Hänet on poikineen mainittu Warren Zevonin laulussa ”Werevolves of London”. Monet Chaneyn kollegoista pitivät häntä hyvin korkeassa arvossa ja hän antoi usein neuvoja ja apua uransa alkuvaiheessa oleville. Hän oli myös suuresti kunnioitettu niiden elokuvan- ja studiotyöntekijöiden keskuudessa, joiden parissa hän työskenteli. Hazel lahjoitti Chaneyn kuoleman jälkeen hänen kuuluisan maskeerauslaatikkonsa Los Angeles County Museum of Artiin, missä se asetettiin julkisesti näytteille. Maskeeraustaiteilija ja Chaney-elämäkertoja Michael Blake pitää hänen maskeerauslaatikkoaan elokuvaehostustaiteen Graalin maljana. ==Filmografia== Vuosi Alkuperäinen nimi Suomenkielinen nimi Huomioita 1912 The Honor of the Family ei mainittu 1913 The Ways of Fate 1913 Suspense 1913 Shon the Piper 1913 The Blood Red Tape of Charity 1913 The Restless Spirit ei mainittu 1913 Poor Jake's Demise 1913 The Sea Urchin 1913 The Trap 1913 Almost an Actress 1913 An Elephant on His Hands 1913 Back to Life 1913 Red Margaret, Moonshiner 1913 Bloodhounds of the North 1914 The Lie 1914 The Honor of the Mounted 1914 Remember Mary Magdelen 1914 Discord and Harmony 1914 The Menace to Carlotta 1914 The Embezzler 1914 The Lamb, the Woman, the Wolf 1914 The End of the Feud 1914 The Tragedy of Whispering Creek 1914 The Unlawful Trade 1914 Heartstrings 1914 The Forbidden Room 1914 The Old Cobbler 1914 The Hopes of Blind Alley 1914 A Ranch Romance 1914 Her Grave Mistake 1914 By the Sun's Rays 1914 The Oubliette 1914 A Miner's Romance 1914 Her Bounty 1914 The Higher Law 1914 Richelieu 1914 The Pipes of Pan 1914 Virtue Its Own Reward 1914 Her Life Story 1914 Lights and Shadows 1914 The Lion, the Lamb, and the Man 1914 A Night of Thrills 1914 Her Escape 1915 The Sin of Olga Brandt 1915 Star of the Sea 1915 The Small Town Girl 1915 The Measure of a Man 1915 The Threads of Fate 1915 When the Gods Played a Badger Game 1915 Such is Life 1915 Where the Forest Ends 1915 Outside the Gates 1915 All for Peggy 1915 The Desert Breed 1915 Maid of the Mist 1915 The Grind 1915 The Girl of the Night 1915 The Stool Pigeon 1915 For Cash 1915 An Idyll of the Hills 1915 The Stronger Mind 1915 The Oyster Dredger 1915 Steady Company 1915 The Violin Maker 1915 The Trust 1915 Bound on the Wheel 1915 Mountain Justice 1915 Quits 1915 The Chimney's Secret 1915 The Pine's Revenge 1915 The Fascination of the Fleur de Lis 1915 Alas and Alack 1915 A Mother's Atonement 1915 Lon of Lone Mountain 1915 The Millionaire Paupers 1915 Under a Shadow 1915 Father and the Boys 1915 Stronger Than Death 1916 Dolly's Scoop 1916 The Grip of Jealousy 1916 Tangled Hearts 1916 The Gilded Spider 1916 Bobbie of the Ballet 1916 The Grasp of Greed 1916 The Mark of Cain 1916 If My Country Should Call 1916 Felix on the Job 1916 The Place Beyond the Winds 1916 Accusing Evidence 1916 The Price of Silence 1917 The Piper's Price 1917 Hell Morgan's Girl 1917 The Mask of Love 1917 The Girl in the Checkered Coat 1917 The Flashlight 1917 A Doll's House 1917 Fires of Rebellion 1917 The Rescue 1917 Pay Me 1917 Triumph 1917 The Empty Gun 1917 Anything Once 1917 The Scarlet Car 1918 The Grand Passion 1918 Broadway Love 1918 The Kaiser, the Beast of Berlin 1918 Fast Company 1918 A Broadway Scandal 1918 Riddle Gawne 1918 That Devil Bateese 1918 The Talk of the Town 1918 Danger—Go Slow 1919 The Wicked Darling 1919 The False Faces 1919 A Man's Country Pahanhengen lapset 1919 Paid in Advance 1919 The Miracle Man 1919 When Bearcat Went Dry 1919 Victory 1920 Daredevil Jack 1920 Treasure Island Aarresaari 1920 The Gift Supreme 1920 Nomads of the North Pohjolan samoilijat 1920 The Penalty Yhteiskunnan vihollinen 1921 Outside the Law 1921 For Those We Love 1921 Bits of Life 1921 The Ace of Hearts 1922 The Trap Loukku 1922 Voices of the City 1922 Flesh and Blood 1922 The Light in the Dark 1922 Oliver Twist Oliver Twist 1922 Shadows 1922 Quincy Adams Sawyer Paholaisen putouksen pyörteissä 1922 A Blind Bargain 1923 All the Brothers Were Valiant He olivat kaikki urhoollisia miehiä 1923 While Paris Sleeps 1923 The Shock 1923 The Hunchback of Notre Dame Notre Damen kellosoittaja 1924 The Next Corner Jaloa rakkautta 1924 He Who Gets Slapped Hän joka saa korvapuustin 1925 The Monster Kummitustalon salaisuus 1925 The Unholy Three Kolme paholaista 1925 The Phantom of the Opera Suuren oopperan kummitus 1925 The Tower of Lies Portugallian keisari 1926 The Blackbird Musta lintu 1926 The Road to Mandalay Singaporen opiumipesä 1926 Tell It to the Marines Idässä palaa 1927 Mr. Wu Mr. Wu 1927 The Unknown Kädetön Alfonso 1927 Mockery Luokkasota 1927 London After Midnight Laukaus yössä 1928 The Big City 1928 Laugh, Clown, Laugh Naura pajazzo 1928 While the City Sleeps Rikoksen pyörteissä 1928 West of Zanzibar 1929 Where East is East Kaukaisessa idässä 1929 Thunder Chicagon pikajuna n:o 2329 1930 The Unholy Three ==Aiheesta muualla== * * Lon Chaneyn esittely * Chaneyn suvun virallinen kotisivu * Mykkäelokuvasivusto Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvien näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Amerikanranskalaiset Luokka:Amerikanenglantilaiset Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet