EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tellervo Toppila

Aili Irja Tellervo Nordman (o.s. Toppila; s. 17. heinäkuuta 1938 Oulu)Nordman (os Toppila), Aili Irja Tellervo, Suomen Liikunnanopettajat 1973, Matrikkelitoimikunta: Otso Vilhunen ja Kalevi Salo, sivu 174, Suomen Liikunnanopettajain Liitto, Helsinki 1974 on suomalainen yleisurheilija ja opettaja, jonka päälajit olivat 80 metrin aitajuoksu, pituushyppy ja viisiottelu. Hän edusti Oulun Pyrintöä ja on pituudeltaan 175 cm. == Urheilu- ura == Toppila voitti 80 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden Hämeenlinnassa 1960 ajalla 12,2. Hän sai samassa lajissa SM-hopeaa 1958 ja 1959. Viisiottelussa hän saavutti SM-pronssia 1958. Pituushypyn SM-kilpailussa hän oli parhaimmillaan viides 1958. Toppila edusti Suomea maaotteluissa viisi kertaa 80 metrin aitajuoksussa ja kerran 4 × 100 metrin viestissä vuosina 1958–1960. Hän sijoittui maaottelujen aitajuoksuissa toiseksi Lappeenrannassa kesäkuussa 1958 ja Oslossa elokuussa 1960. Toppila teki 80 metrin aitajuoksuennätyksensä 12,1 Helsingissä 15. syyskuuta 1959. Pituutta hän hyppäsi parhaimmillaan 524 cm vuonna 1960 ja viisiotteluennätyksensä 2787 pistettä hän teki Pieksämäellä 1958. == Muuta == Toppila tuli ylioppilaaksi Oulun yhteislyseosta vuonna 1959. Hän valmistui Helsingin yliopistosta voimistelunopettajaksi vuonna 1962 pääaineenaan kasvatusoppi. Toppila toimi Riihimäen tyttölyseon voimistelun virkaatekevänä nuorempana lehtorina vuodet 1965–1966 ja Oulunkylän yhteiskoulun ja Karjalan yhteiskoulun voimistelunopettajana vuodesta 1966. Vuodet 1969–1972 Toppila vietti Yhdysvalloissa. Palattuaan Suomeen Toppila toimi lastentarhan opettajana Helsingissä vuodesta 1973.50 vuotta 17.7. liikunnan lehtori Tellervo Nordman, Helsinki (Temmes), Uusi Suomi, 1988, No 188, sivu 22, julkaistu 16.7.1988 Toppilan puoliso on ollut kauppatieteiden kandidaatti Tom Erik Nordman vuodesta 1962. Tellervo Toppilan vanhemmat olivat Veli Teuvo Toppila ja Elvi Johanna (o.s. Haapala). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ossi Ojala (kymmenottelija)

Ossi Olavi Ojala (s. 18. heinäkuuta 1936 Lammi) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kymmenottelu. Hän edusti Evon Metsäpoikia ja vuodesta 1959 Lammin Säkiää. Hän on pituudeltaan 184 cm. Ojala voitti kymmenottelun Suomen- mestaruuden Valkeakoskella 1961 pistein 6483. Hän sai samassa lajissa SM- pronssia 1959 ja 1960. Kolmiloikassa hän oli Kalevan kisoissa parhaimmillaan kahdeksas, 110 ja 400 metrin aitajuoksuissa hän karsiutui alkuerissä. Ojala saavutti kymmenottelun Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa pronssia Porissa 1959. Hän kilpaili vuosina 1959–1961 neljässä kymmenottelumaaottelussa sijoittuen parhaimmillaan neljänneksi Dresdenissä 1960 ennätyspisteillään 6640. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raman Haloutšanka

Raman Aljaksandravitš Haloutšanka (, , s. 10. elokuuta 1973 Žodzina, Minskin alue, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen poliitikko. Hän on Valko-Venäjän pääministeri 4. kesäkuuta 2020 lähtien. == Ura == Vuonna 2009 hänet nimitettiin ensimmäiseksi varapääministeriksi ja vuonna 2013 hänestä tuli Valko-Venäjän Arabiemiirikuntien-suurlähettiläs. Vuonna 2018 hänet nimitettiin Qatariin, Kuwaitiin ja Saudi-Arabiaan suurlähettilääksi. Presidentti Aljaksandr Lukašenka nimitti hänet nykyiseen tehtäväänsä kaksi kuukautta ennen Valko-Venäjän presidentinvaaleja 2020. Ennen nimittämistään hän toimi valtion sotilaallisen ja teollisen komitean puheenjohtajana. Hän erosi pääministerin virasta 17. elokuuta 2020, Valko-Venäjän mielenosoitusten 2020 aikanahttps://eng.belta.by/politics/view/belarusian-government- resigns-132612-2020/. Eroaminen ei kuitenkaan tule valtaan heti, koska sama media, joka on ilmoittanut eroavansa, kuvasi häntä vielä päivää myöhemmin ”pääministeriksi”https://eng.belta.by/economics/view/prime-minister-all-the- enterprises-are-working-there-are-protesters-at-some-of-them-132662-2020/. Myöhemmin (19. elokuuta) hänet nimitettiin uuden hallituksen pääministeriksihttps://eng.belta.by/president/view/lukashenko-appoints-new- government-132715-2020/. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen verkkosivusto , , * Countries Ba-Bo (Rulers) * Belarus (World Statesmen.org) Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Valkovenäläiset poliitikot Luokka:Valko-Venäjän pääministerit
Muijalan laituri

Muijalan laituri () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Hanko–Hyvinkää- radalla Lohjalla. Se avattiin liikenteelle vuonna 1893. Muijalan laiturirakennus rakennettiin huomattavasti radan tasoa ylemmäksi. Muijala muutettiin miehittämättömäksi 1. lokakuuta 1952, mutta miehitys kuitenkin palautettiin kymmenen vuotta myöhemmin vuosikisi 1962–1968. Merkittävää asutusta ja teollisuutta Muijalan liikennepaikan ympärille kehittyi vasta 1970-luvulla. Henkilöliikenne lakkautettiin 28. toukokuuta 1972, mutta se palautettiin vuosiksi 1974–1977. Tavaraliikenne lakkautettiin 1991, ja laiturirakennus paloi kesäkuussa 1994. == Lähteet == Luokka:Lohjan liikenne Luokka:Uudenmaan lakkautetut rautatieliikennepaikat
Lumi Kallio

Lumi Kallio (s. 2008) on suomalainen lapsinäyttelijä. Kallio näyttelee elokuvissa Risto Räppääjä ja pullistelija (2019) ja Risto Räppääjä ja väärä Vincent (2020). == Aiheesta muualla == * Lumi Kallio Elonetissä * Lumi Kallio Internet Movie Databasessa (englanniksi) Luokka:Suomalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 2008 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Moninmäki

Moninmäki on kylä ja samanniminen mäki Leppävirralla Pohjois-Savossa. Kylä sijaitsee Soisalon saaressa Unnukkajärven ja Suvasveden Paljakkaveden välissä. Moninmäki sijaitsee linnuntietä noin 13 kilometriä Leppävirran kirkolta itään. Paikka saanut nimensä Monni -sukunimen mukaan, ja siitä on käytetty aiemmin myös nimeä nimeä Monninmäki. Kylällä ollut ennen Moninmäen ala-aste (aik. kansakoulu) vuosina 1899-1984, postiasema ja vielä 1960-luvun lopulla kolmekin kauppaa, sekä urheilukenttä (rak. 1960) ja Kiesinkiven lomakylä (1967-72). Moninmäen väkiluku väheni voimakkaasti 1970 luvun alkuvuosina. Muutto suuntautui paljolti lähitaajamiin Leppävirralle ja Varkauteen. Kylätoiminnan keskus on vuonna 1939 rakennettu maa- ja kotitalousseuran talo, jossa toimii aktiivisesti näytelmäpiiri. Näytelmän perinteet ulottuvat kylällä jo 1920 perustetun maa- ja kotitalousseuran alkuajoille, sekä 1950-luvulle, jolloin kaikinpuolinen toiminta oli seudulla vilkkaimmillaan. Näytelmäharrastus virkistyi uudelleen 1980-luvun puolivälin jälkeen kansalaisopiston ohjauksessa. Moninmäeltä on löydetty useita kampakeraamisen ajan asuinpaikkoja. Latvalanmäen rahalöytö Moninmäessä ajoittuu Suomen sodan (1808-09) ajoille. Kirjailija Varma Niiranen on laatinut runon "Monimmäk". ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Moninmäki, järvien ja mäkien kylä * Joukkoliikenne (leppavirta.fi) * Moninmäen MKS talo (visitleppavirta.fi) ===Kirjallisuutta=== * * Luokka:Leppävirran kylät
Lissone

Lissone on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se kuuluu Monza e Brianzan maakuntaan. Milanon pohjoispuolella sijaitsevan Lissonen talouselämä on monipuolista, merkittävä teollisuudenala on huonekalujen tuotanto. Lissone on myös historiallisen Brianzan alueen keskus. == Maantiede == Lissone sijaitsee Lombardian länsiosassa ja Monza e Brianzan maakunnan keskiosassa. Osana Milanon tiheään asuttua pohjoista esikaupunkivyöhykettä sen asutus nivoutuu yhteen Monzan ja Milanon kanssa. Etäisyys Monzan keskustasta on viitisen kilometriä luoteeseen ja Milanon keskustasta on noin 17 kilometriä pohjoiseen. Katkeamaton asutus ulottuu pohjoisessa aina Sveitsiin asti. Lissonen frazionet ovat Bareggia, Santa Margherita ja Aliprandi. == Historia == Rooman valtakunnan aikana perustettu Lissone kärsi keskiaikana guelfien ja ghibelliinien kiistoista, kunnes Viscontin suku otti vallan haltuunsa. Paikkakunnan taloudellinen merkitys kasvoi nopeasti 1700-luvun lopulta alkaen, ja siitä kehkeytyi puuntyöstön keskus. Vuonna 1878 Lissoneen perustettiin puuntyöstöä tukeva oppilaitos Scuola di Disegno e Intaglio. Rautatieverkkoon Lissone kytkettiin 1882. Nykyisin Lissonessa on Italian ainoa huonekaluihin ja sisustukseen keskittynyt kirjasto, Biblioteca del Mobile e dell'Arredamento. Vuonna 2002 avattiin nykytaiteen museo, Museo d'arte contemporanea. Italian tihemmin asuttuihin paikkakuntiin kuuluvan Lissonen väkiluku kasvoi läpi 1900-luvun, lukuun ottamatta pientä notkahdusta 1970-luvulla. Lissonen merkittävin kirkko on 1926 vihitty Chiesa prepositurale dei Santi Pietro e Paolo. Se tunnetaan myös nimellä "Chiesa Grande", tai paikallisen murteen mukaisesti "Gésa Grànda". Kaupungin muita uskonnollisia rakennuksia ovat esimerkiksi Chiesa della Madonna del Borgo, Chiesa Parrocchiale della Madonna di Lourdes ja Chiesa di San Carlo. Huomattavia maallisia rakennuksia ovat muun muassa Villa Baldironi Reati ja 1940 valmistunut italialaista rationalismia edustava Palazzo Terragni == Talous ja liikenne == Lissonessa harjoitetaan huonekaluteollisuutta, elintarviketeollisuutta, kemianteollisuutta, sähköteollisuutta ja mekaanista teollisuutta. Lissonen rautatieasema, Stazione di Lissone-Muggiò, sijaitsee rataosuudella Chiasso–Milano. Kaupunki kuuluu Milanon paikallisliikenteen piiriin. Maantieliikenteen merkittävä akseli on Strada statale 36 del Lago di Como e dello Spluga (SS 36), joka risteää pohjoista Italiaa länsi–itäsuuntaisesti kulkevan moottoritie A4:n kanssa Lissonen eteläpuolella. SS 36 kulkee Milanon pohjoisosista Sveitsiin Splügenpassin solaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lissone, Lombardia, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Monza e Brianzan maakunnan kunnat Luokka:Lombardian kaupungit
Kirjotiainen

Kirjotiainen (Sittiparus varius) on tiaisiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Itä-Aasiasta. ==Koko ja ulkonäkö== Kirjotiainen voi kasvaa 11-15 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat pääosin toisiaan ulkonäöltään, mutta naaras voi olla hieman koirasta vaaleampi. Kirjotiaisen päälaki ja kurkku ovat väriltään mustat ja otsa, posket ja niskalaikku ovat valkoiset. Selkä on punaruskeaa yläselkää lukuun ottamatta sinertävän harmaa ja myös siivet ja pyrstö ovat harmaat. Rinta on väritykseltään musta ja rinnan ja punaruskeat vatsan välillä on valkoinen juova. Kirjotiaisen höyhenpuvun väritys vaihtelee sävyiltään hieman alalajeittain. Linnun nokka on pitkähkö ja väriltään musta. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Kirjotiaisen levinneisyysalue ulottuu kuriileilta Japaniin, Pohjois- ja Etelä-Koreaan, Kiinan koillisosiin ja Taiwanin. Lajin elinympäristöä ovat havu- ja sekametsät sekä elinalueen eteläosissa myös lehtimetsät. Talvisin se voi tulla pihoihin ja puutarhoihin. Lintu liikkuu yleensä pareittain ja talvisin muodostaa sekaparvia muiden tiaislajien kanssa. Kirjotiaiset syövät keväisin ja kesäisin hyönteisiä, syksyisin hedelmiä ja marjoja ja talvisin siemeniä ja pähkinöitä. Laji pesii vanhoissa tikankoloissa. Pesimäkausi on keväällä. ==Lähteet== Luokka:Tiaiset
Luettelo Peipsijärven saarista

Tämä artikkeli on luettelo Peipsijärven saarista. Peipsijärvessä on suuria saaria erään laskun mukaan 29 ja toisen laskun mukaan 35 . Saarien yhteispinta-ala on 29,674 neliökilometriä, joka tekee vain 0,8 % Peipsijärven pinta-alasta ). Saarien jakautuminen on epätasaista. Eniten saaria on Peipsijärven eteläosassa Pihkovanjärvessä ja sitten järven keskiosassa Kuumajärvessä. Pohjoisosassa Suurjärvessä on vain pieniä saaria ja nekin sijaitsevat sen eteläosassa. Seuraavassa luettelossa on vain osa järven saarista. Luetteloon on valittu suurimmat saaret ja erityisesti asutut saaret, mutta Velikajajoen suistoalueen lietesaaret on jätetty pois, vaikka yhdellä lietesaarella onkin asutusta. Niiden tiedot kuitenkin vaihtelevat eri lähteissä, mikä on Peipsijärven tapauksessa yleistä. Syy tähän on matalan järven loivat rannat yhdessä järven vedenpinnan suurien korkeusvaihteluiden kanssa. Tiedot saarista on kerätty eri lähteistä, jotka on ilmoitettu oikeanpuoleisessa sarakkeessa. Järvenosa Valtio Saari Vironkielinen nimi Venäjänkielinen nimi Yhteys Pinta-ala (km²) Pituus (km) Leveys (km) Koordinaatit Lähteet Suurijärvi Venäjä Zajatšij Jänesesaar Zajatšij Заячий ei -,-,5,7,5,3,-,4,4,3 Suurijärvi Venäjä Borok Borok Борок ei -,-,5,-,5,3,-,4,4,3 Suurijärvi Venäjä Medvežij Karusaar Medvežij Медвежий ei -,-,5,7,5,3,-,4,4,3 Kuumajärvi Viro Vasikakuiv Vasikakuiv ei -,-,2,2,-,3,-,3,3,3 Kuumajärvi Viro Piirissaar Piirissaar Piirisar Пийрисар lautta -,-,2,2,1,3,2,3,3,2 Kuumajärvi Venäjä Gorodets Gorodets Городец ei -,-,5,-,5,3,-,4,4,3 Kuumajärvi Venäjä Voronij Voronij Вороний ei -,-,5,-,5,3,-,4,4,3 Kuumajärvi Venäjä Ležnitsa (epävarma) ei -,-,?,-,-,3,-,4,4,3 Kuumajärvi Venäjä Stanok Stanok Станок ei -,-,5,-,5,3,-,4,4,3 Kuumajärvi Venäjä Sigovitsy Sigovitsy Сиговицы ei -,-,5,-,5,3,-,4,4,3 Kuumajärvi Venäjä Somolavets Somolavets Сомолавец ei -,-,5,-,5,3,-,4,4,3 Kuumajärvi Venäjä Goruška Goruška Горушка ei -,-,5,-,5,3,-,4,4,3 Kuumajärvi Venäjä Staryi Mtež Staryi Mtež Старый Мтеж ei -,-,1,-,1,3,-,3,3,1 Pihkovanjärvi Venäjä Kolpino Kolpino saar Kulkna Kolpino Колпино lautta -,-,1,-,1,3,5,3,3,1 Pihkovanjärvi Venäjä Kolomtsy Kolomtsy Коломцы pengertie -,-,1,-,1,3,-,3,3,1 Pihkovanjärvi Venäjä Kamenka Kamenka Каменка ei -,-,1,-,1,3,5,3,3,1 Pihkovanjärvi Venäjä Verhnij Verhnij Верхний lautta -,-,1,-,1,3,-,3,3,1 Pihkovanjärvi Venäjä Talabsk Talabsk Талабск lautta -,-,1,-,1,3,-,3,3,1 Pihkovanjärvi Venäjä Talabenets Talabenets Талабенец ei -,-,1,-,1,3,-,3,3,1 Pihkovanjärvi Venäjä Semskij Semskij Семский ei -,-,1,-,1,3,-,3,3,1 Lähteet: 1 = Wikipedian venäjänkielinen artikkeli, 2 = Wikipedian vironkielinen artikkeli, 3 = , 4 = , 5 = , 6 = , 7 = == Lähteet == === Huomioita === === Viitteet === *
Suurhyökkäys

Suurhyökkäyksellä tarkoitetaan yleensä 9. kesäkuuta 1944 alkanutta Neuvostoliiton suurhyökkäystä Suomea vastaan jatkosodassa kesä–heinäkuussa 1944. Tällä Suomen oloissa ennennäkemättömän voimakkaalla hyökkäyksellä Neuvostoliitto pyrki sodan nopeaan ratkaisuun Suomen osalta ja vaatien ehdotonta antautumista. Puna-armeijan eteneminen kuitenkin saatiin lopulta pysäytettyä, ja 12. heinäkuuta Neuvostoliitto veti pois antautumisvaatimuksen ja ilmoitti valmiutensa aselepoon. Hyökkäys laantui ja Neuvostoliitto siirsi osan joukoistaan Saksaa vastaan, mutta aselepo tuli vasta 4. syyskuuta == Neuvostoliiton suurhyökkäys 1944 == * Neuvostoliiton suurhyökkäys 1944 * Kannaksen suurhyökkäys 1944 * Suurhyökkäys Syväriltä 1944 tai laajemmin Itä- Karjalan suurhyökkäys 1944 == Muita suurhyökkäyksiä == * Suurhyökkäys Gibraltarilla 1782 Luokka:Taistelut Luokka:Sotahistoria Luokka:Jatkosota
Saara Vilén

Saara Marjatta Lahtinen (o.s. Vilén, s. 16. heinäkuuta 1934 Petäjävesi) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 800 metrin juoksu. Hän edusti Koskenpään Kisaa vuoteen 1960 ja sittemmin Petäjäveden Petäjäisiä. Vilén karsiutui 800 metrin alkuerissä Tukholman EM-kilpailuissa 1958. Hän saavutti samalla matkalla pronssia Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa Oslossa 1961. Hän edusti Suomea kuudessa maaottelujuoksussa vuosina 1958–1961 sijoittuen parhaimmillaan neljä kertaa toiseksi. Vilén voitti 800 metrin Suomen- mestaruuden Mikkelissä 1961 ajalla 2.17,1. Hän saavutti samalla matkalla SM- hopeaa 1958, 1959 ja 1960. 400 metrin juoksussa hän sijoittui Kalevan kisoissa parhaimmillaan neljänneksi 1961 ja viisiottelussa kuudenneksi 1953. Vilén voitti 3 × 800 metrin viestin Suomen-mestaruuden 1958 ja 1960. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti henkilökohtaisessa kilpailussa hopeaa 1958, 1959 ja 1961 sekä joukkuekilpailussa kultaa 1959 ja hopeaa 1958. Vilén juoksi 800 metrin ennätyksensä 2.13,5 Jönköpingissä 20. heinäkuuta 1958. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shashadhar Acharya

Shashadhar Acharya (s. 5. toukokuuta 1960 Saraikela) on intialainen chhau- tanssija. Hän on chhau-tanssija viidennessä sukupolvessa ja sai aluksi opetusta isältään Lingaraj Acharyalta. Vuosina 1990–1993 hän toimi chhau- tanssikeskuksen johtajana. Hän on myös opettanut tanssia kotimaassaan ja sen ulkopuolella. Hänelle myönnettiin vuonna 2004 Sangeet Natak Akademin palkinto. Hän on opiskellut lakia, mutta hän ei pitänyt työstään ja siirtyi tanssimisen pariin. Vuonna 2020 Intian valtio myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon. Acharyan ja hänen taiteilijaryhmänsä elämästä on tehty The Face Behind The Mask -niminen dokumenttielokuva. == Lähteet == Luokka:Intialaiset tanssijat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
3,4-metyleenidioksiamfetamiini

3,4-metyleenidioksiamfetamiini eli MDA on ihmisissä ja joissain muissa eläimissä serotoniinia ja norepinefriiniä synapsirakoihin valikoivasti vapauttava keinotekoinen aine, jota käytetään sen serotoniinia vapauttavan vaikutuksen takia empatogeenisenä päihteenä. MDA aiheuttaa myös psykedeelisiä hallusinaatioita. ==Historia== MDA:n syntetisoivat ensimmäisinä kaksi saksalaiskemistiä, C. Mannich ja W. Jacobsohn vuonna 1910. MDA:n päihdyttävät vaikutukset huomasi ensimmäisenä Gordon Alles. Hän kokeili ainetta 16.7.1930. MK-Ultra-projektiin kuuluneessa ihmiskokeessa MDA:n antaminen injektiona yhdysvaltalaiseen tennispelaaja Harold Blaueriin johti hänen kuolemaansa 1953. Projektissa aineesta käytettiin koodinimeä EA-1298 (EA on lyhenne sanoista "Edgewood Arsenal". MDA:n laaja päihdekäyttö alkoi Yhdysvalloissa 1960-luvulla. Tämä johti sen luokitteluun laittomaksi huumeeksi vuonna 1970 Yhdysvalloissa. MDA:n toimivuutta osana psykoterapiaa tutkittiin ensi kerran 1960-luvulla Alexander Shulginin ja Claudio Naranjinon toimesta. 1970-luvulla MDA:ta tutkittiin Yhdysvalloissa viimeisen kerran psykoterapialääkkeenä valtion rahoittamassa tutkimusprojektissa. ==Päihdekäyttö== Ihmisissä MDA on vaikutuksiltaan hyvin samanlainen kuin MDMA. MDA aiheuttaa euforian ja empatian tuntemuksia sekä lisää sosiaalisuutta. MDA kuitenkin aiheuttaa MDMA:ta enemmän psykedeelien kaltaisia hallusinaatioita. Päihdekäytössä tyypillinen MDA-rasemaatin annos on 80–130 milligrammaa nieltynä. Nieltynä vaikutukset kestävät 5–8 tuntia. ==Lainsäädäntö== Suomessa MDA on huumausaine. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Erowid-tietokanta: MDA Luokka:Amfetamiinit Luokka:Empatogeenit Luokka:Psykedeeliset fenetyyliamiinit
Ilmari Kurkivuori

Ilmari Kurkivuori (s. 8. huhtikuuta 1938 Mäntsälä) on suomalainen estejuoksija ja kestävyysjuoksija. Hän edusti aktiiviurallaan Mäntsälän Urheilijoita. Hän on pituudeltaan 177 cm. Kurkivuori keskeytti 3 000 metrin estejuoksun Belgradin EM-kilpailuissa 1962. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa 1965 hän sijoittui samassa lajissa kuudenneksi. Hän edusti Suomea maaotteluissa kerran 5 000 ja 10 000 metrillä sekä yksitoista kertaa 3 000 metrin esteissä. Hän voitti esteiden maaottelujuoksun Helsingissä syyskuussa 1963. Kurkivuori voitti 3 000 metrin esteiden Suomen-mestaruuden Lappeenrannassa 1962 ajalla 8.47,6. Hän sai samalla matkalla SM-hopeaa 1964, 1965 ja 1966. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4 × 1 500 metrin viestissä hopeaa 1967 ja pronssia 1966. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän sai lyhyellä matkalla hopeaa 1964 sekä joukkuekilpailussa kultaa 1966 ja pronssia 1963, 1964 ja 1967. Kurkivuori juoksi 3 000 metrin este-ennätyksensä 8.46,0 Helsingissä 21. elokuuta 1962. 3 000 metrillä hänen ennätyksensä on 8.06,4 (Hyvinkää 1962), 5 000 metrillä 14.24,0 (Oulu 1964) ja 10 000 metrillä 30.14,4 (Mäntsälä 1966). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset estejuoksijat Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stig Nymander

Stig Edvin Ingemar Nymander (18. elokuuta 1938 Sipoo – 13. helmikuuta 2006) oli suomalainen kymmenottelija. Hän edusti aktiiviurallaan Österby SK:ta, Idrottsklubben-32-seuraa ja IF Sibbo Vargarnaa. Hän oli pituudeltaan 183 cm. Nymander voitti kymmenottelun Suomen-mestaruuden Varkaudessa 1962 pistein 6448, Kankaanpäässä 1963 pisteillä 6488, Varkaudessa 1965 kerättyään 6482 pistettä ja Sippolassa 1966 pistein 6472. Pituushypyssä hän sijoittui viidenneksi sisäratojen SM-kilpailuissa 1964 ja kahdeksanneksi Kalevan kisoissa 1963. Nymander voitti kymmenottelun Pohjoismaiden-mestaruuden Helsingissä 1965 pistein 6592. Hän kilpaili lisäksi kolmessa kymmenottelumaaottelussa vuosina 1962–1966 sijoittuen parhaimmillaan neljänneksi Sippolassa 1966. Nymander teki kymmenotteluennätyksensä 6788 pistettä Lyypekissä lokakuussa 1963. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Matti Harri

Matti Juhani Harri (10. helmikuuta 1940 Jalasjärvi – 30. syyskuuta 1977) oli suomalainen pika-aitajuoksija. Hän edusti Jalasjärven Jalasta ja Helsingin Kisa-Veikkoja, ja oli pituudeltaan 180 cm. Harri teki 110 metrin aitajuoksun Suomen ennätyksen 14,3 Heinolassa 24. syyskuuta 1967. Hän sivusi Suomen ennätystä 14,2 Helsingissä 18. elokuuta 1969. Harri voitti 110 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden Oulussa 1964 ajalla 14,5. Hän saavutti samassa lajissa SM-hopeaa 1965, 1967, 1969 ja 1970 sekä SM-pronssia 1968. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti 60 metrin aitajuoksussa kultaa 1969 ja 1970 sekä hopeaa 1967 ja 1968. Harri edusti Suomea 110 metrin aitajuoksussa 21 maaottelujuoksussa vuosina 1962–1971 sijoittuen parhaimmillaan neljä kertaa toiseksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Metsäkalmisto

pienoiskuva|Metsäkalmiston portti Metsäkalmisto () on Tallinnassa sijaitseva hautausmaa. Tallinnan Piritan kaupunginosassa sijaitsevalle hautausmaalle on haudattu monia Viron historian merkkihenkilöitä. Merkittävyydessään sitä voidaan verrata esimerkiksi Helsingin Hietaniemen hautausmaahan. == Historia == Metsäkalmisto on perustettu mäntykankaalle Kloostrimetsaan ('Luostarimetsä') vuonna 1933 kaupungin julkiseksi hautausmaaksi. Sen suunnittelussa on pyritty luonnonläheisyyteen ja vältetty upeita hautamuistomerkkejä lukuun ottamatta presidentti Konstantin Pätsin perhehautaa. Ensimmäinen Metsäkalmistoon haudattu henkilö on kirjailija Eduard Vilde, joka haudattin sinne 30. joulukuuta 1933. == Hautausmaan osat == Metsäkalmistossa sijaitsee muun muassa Kuulsuste küngas ('Kuuluisuuksien köngäs'). Kumpareelle on haudattu monia Viron historian merkkihenkilöitä eri aikakausilta, kuten Georg Ots, runoilija Lydia Koidula, kirjailija Anton Hansen Tammsaare, säveltäjä Raimond Valgre ja Viron presidentti Lennart Meri. Hautausmaa on jaettu eri osiin. Metsäkalmistossa on omat alueensa muun muassa kirjailijoille, kuvataiteilijoille, näyttelijöille, urheilijoille ja muille tunnetuille henkilöille. Metsäkalmistossa on myös muistomerkki Suomen-pojille eli Suomen puolella jatkosodassa taistelleille virolaisille vapaaehtoisille. Siinä missä suomalainen hautausmaa rakentuu yleensä kirkon ympärille tasaiselle maalle, Metsäkalmisto on kirjaimellisesti metsän keskellä. Metsäkalmiston ainoa rakennus on funktionalistinen siunauskappeli, joka on valmistettu kalkkikivestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Viron hautausmaat Luokka:Tallinnan rakennukset ja rakennelmat
Eila Pellinen (juoksija)

Eila Pellinen (s. 2. heinäkuuta 1947 Puumala) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti aktiiviurallaan Rautjärven Urheilijoita. Hän on pituudeltaan 157 cm. Pellinen voitti 800 metrin juoksun Suomen-mestaruuden Oulussa 1964 ennätyksekseen jääneellä ajalla 2.13,2. Hän sai samalla matkalla Kalevan kisoissa hopeaa 1965. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 3 × 800 metrin viestissä pronssia 1963. Pellinen sijoittui 800 metrillä neljänneksi Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa 1965. Hän kilpaili samalla matkalla lisäksi neljässä maaottelujuoksussa vuosina 1964–1965 sijoittuen parhaimmillaan kolmanneksi Suomi–Ruotsi-maaotteluissa Helsingissä 1964 ja Tukholmassa 1965. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saudi Binladin Group

Saudi Binladin Group (SBG) on monikansallinen rakennusteollisuuteen keskittynyt konglomeraatti. Yhtiön perusti liikemies Mohammed bin Laden vuonna 1931. SBG:n päämaja sijaitsee Jeddassa. Yhtiön referensseihin kuuluu muun muassa rakenteilla oleva Jeddah Tower, josta tulee valmistuttuaan maailman korkein rakennus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yhtiön verkkosivut Luokka:Saudiarabialaiset yritykset Luokka:Rakennusyhtiöt
Ukrainan katolinen yliopisto

Ukrainan katolinen yliopisto () on yksityinen katolinen yliopisto Lvivissä, Ukrainassa. Yliopisto on sidoksissa Ukrainan kreikkalaiskatoliseen kirkkoon. Yliopisto perustettiin 6. lokakuuta 1929, jolloin Lviv oli osa Puolaa. Yliopisto koostuu kuudesta tiedekunnasta: * Humanistinen tiedekunta * Soveltavien tieteiden tiedekunta * Terveystieteiden tiedekunta * Lvivin kauppakorkeakoulu * Sosiaalitieteellinen tiedekunta * Teologian ja filosofian tiedekunta Yliopiston rehtorina toimii piispa Borys Gudzjak. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Lvivin yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Katoliset yliopistot Luokka:Kristinusko Ukrainassa Luokka:Ukrainan kreikkalaiskatolinen kirkko
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1868

Yhdysvaltain presidentinvaalit 1868 järjestettiin 3. marraskuuta 1868. Vaalit voitti republikaani Ulysses S. Grant haastajanaan demokraatti Horatio Seymour. Grant sai äänestyksessä 214 valitsijamiestä Seymourin 80 valitsijamiesääntä vastaan. Vaalit olivat ensimmäiset, jotka järjestettiin Yhdysvaltain sisällissodan päättymisen ja orjuuden lakkauttamisen jälkeen. == Teemat == Sisällissodan päättymisen ja sen tuloksen kannalta keskeisiä teemoja vaaleissa oli etelän jälleenrakentaminen ja orjien äänioikeutta koskevat kysymykset. Republikaanit kannattivat jokaiselle kansalaisoikeuksia, kun taas demokraatit kehottivat osavaltioita päättämään poliittisista kysymyksistä, kuten äänioikeudesta. Demokraatit vastustivat republikaanien jälleenrakentamissuunnitelmia, ja republikaanit taas muistuttivat kansaa, että heidän puolueensa pyrkii rauhaan ja yhtenäisyyteen. == Ehdokkaat == Republikaanit pitivät toukokuussa 1868 nimeämiskokouksensa ja valitsivat yksimielisesti presidenttiehdokkaakseen Ulysses S. Grantin, joka oli toiminut sisällissodassa Unionin armeijan komentajana. Jotkut demokraattijohtajat idässä kannattivat alun perin entistä republikaania Salmon P. Chasea presidenttiehdokkaaksi, sillä hänen kritiikki republikaanien jälleenrakennuspolitiikkaa kohtaan oli saanut suosionsa laskemaan republikaanien joukossa. Lännessä taas demokraattien suosiossa oli George H. Pendleton. Heinäkuussa pidetyissä nimeämiskokouksessa Pendletonin kannattajat tajusivat, ettei hän voisi voittaa ehdokkuutta. Kannattajat antoivat sen sijaan tukensa entiselle New Yorkin kuvernöörille Horatio Seymourille. == Tulokset == Seymourin kampanja sai suuren iskun, kun varapresidenttiehdokkaan Blairin kirjoittama kirje julkaistiin. Kirjeessä hän ilmoitti olevansa vakuuttunut republikaanien jälleenrakentamissuunnitelman mitätöimisestä ja siitä, että valkoisten eteläläisten pitäisi saada järjestää uudet hallitukset. Vaalit hävinnyt Seymour sai kerätty 80 valitsijamiesääntä, kun taas Grant sai kerättyä 214 valitsijamiesääntä. Voitto teki hänestä maan siihenastisen historian nuorimman presidentin. Grantin valinnan seurauksena republikaanien jälleenrakennus jatkui, ja kongressi pian ratifioi Yhdysvaltain perustuslain 15. lisäyksen, joka takasi, että äänioikeutta ei enää voinut evätä rodun perusteella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Geoelections - Kartta vuoden 1868 presidentinvaalien annetuista äänistä Luokka:1868 Presidentinvaalit 1868
September (Stingin kappale)

September on englantilaisen artistin Stingin duettolaulu Zuccheron kanssa hänen kokoelma-albumiltaan Duets, joka julkaistiin maaliskuussa 2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *September Stingin nettisivuilla Luokka:Stingin kappaleet Luokka:Vuoden 2021 kappaleet
Polkupyörän valot

Polkupyörän valot ovat polkupyöräilyä avustavia valoja hämärässä tai pimeällä ajettaessa. Suomessa laki edellyttää käyttämään valoja, edessä valkoista ja takana punaista valoa. Takavalon voi kiinnittää myös reppuun tai takkiin. Aiemmin sähköisten valojen voimanlähteenä oli dynamo, mutta nykyisin paristo tai akku. Nykyään usein käytetyt led-valot eivät kuluta paljon tehoa saatuun valon määrään suhteutettuna. == Katso myös == * Talvipyöräily == Lähteet == == Aiheesta muualla == Valot Luokka:Valaistus Luokka:Liikenneturvalaitteet
Johanna Skottheim

Johanna Skottheim (s. 29. toukokuuta 1994 Transtrand, Malung-Sälenin kunta, Ruotsi) on ruotsalainen ampumahiihtäjä. Skottheim kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Antholzissa kaudella 2017–2018. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan kaudella 2019–2020 Ruhpoldingin pikakilpailussa kolmastoista. Kymmenen parhaan joukkoon hän selviytyi ensimmäisen kerran oltuaan kyseistä pikakilpailua seuranneessa takaa-ajokilpailussa neljäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Kontiolahden pikakilpailussa kaudella 2020–2021. Skottheim sijoittui ensimmäisissä arvokilpailuissaan, Antholzin MM-kilpailuissa 2020 normaalimatkalla 43:nneksi. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erkki Koskinen

Erkki Koskinen (5. lokakuuta 1925 Helsinki – 16. heinäkuuta 2009) oli suomalainen pyöräilijä. Koskinen osallistui vuoden 1948 kesäolympialaisissa sekä rata- että maantiepyöräilyyn. Hän keskeytti maantieajon<ref name="olympedia>https://www.olympedia.org/athletes/15132 ja kuului radalla Suomen joukkueeseen, joka karsiutui 4 kilometrin joukkuetakaa-ajon ensimmäisellä kierroksella. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Suomalaiset ratapyöräilijät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Fredrik Vilhelm Fredrikson

Fredrik Vilhelm Fredrikson (23. kesäkuuta 1826 Parainen – 14. joulukuuta 1904 Sipoo) oli suomalainen pappi ja moninkertainen valtiopäivämies. Fredriksonin vanhemmat olivat kappalainen Vilhelm Fredricsson ja Lovisa Adolfina Fontén ja puolisot vuodesta 1849 Elisabet Margareta Sofia Adlerstjerna (k. 1892) ja vuodesta 1893 Karolina Charlotta Borg. Fredrikson tuli ylioppilaaksi 1845 ja vihittiin papiksi 1848. Rovastin arvon hän sai 1879. Fredrikson toimi pappina Tammisaaressa ja Hiittisissä ja oli Sottungan kappalainen 1849–1855. Siuntion sijaiskirkkoherraksi hän tuli 1855, mutta oli pappina Föglössä 1859–1861. Sipoon kirkkoherraksi Fredrikson tuli 1870, vt. lääninrovastiksi 1889 ja vakinaiseksi 1891, mistä tehtävästä hän erosi 1903. Fredrikson oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894 ja 1899.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Fredrik Vilhelm Fredrikson. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 2.12.2020)Fredrikson, Fredrik Vilhelm. Suomen papisto 1800–1920 -verkkojulkaisu. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2017. (Viitattu 2.12.2020) ==Lähteet== Luokka: Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1826 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Otto Robert Vilhelm Tandefelt

Otto Robert Vilhelm Tandefelt (7. helmikuuta 1829 Hartola – 10. kesäkuuta 1891 Helsinki) oli suomalainen virka- ja valtiopäivämies. Tandefeltin vanhemmat olivat varatuomari Otto Tandefelt ja Ottiliana Margareta Charlotta Uggla ja puoliso vuodesta 1853 Matilda Rosalie Gyllenschmidt (k. 1890). Tandefelt tuli ylioppilaaksi 1845 ja suoritti kameraalitutkinnon 1852. Hän oli senaatin talousosaston ylimääräinen kamarikirjuri vuodesta 1852, yleisen revisio- oikeuden revisiokonttorin 2. reviisori vuodesta 1869 ja 1. reviisori vuodesta 1873. Hän omisti Hartolan Koskipään kartanon. Tandefelt oli aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja 1863–1864.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Otto Robert Vilhelm Tandefelt Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 2.12.2020. ==Lähteet== Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1829 syntyneet Luokka:Vuonna 1891 kuolleet
Gustaf Alfred af Hällström

Gustaf Alfred af Hällström (14. maaliskuuta 1827 Turku – 25. kesäkuuta 1899 Vihti) oli suomalainen aatelinen tilanomistaja ja moninkertainen valtiopäivämies. Af Hällströmin vanhemmat olivat fysiikan professori, teologian tohtori Gustaf Gabriel Hällström ja Hedvig Elisabet Gadolin ja puoliso vuodesta 1857 Charlotta Sofia Stenius (k. 1891). Af Hällström tuli ylioppilaaksi 1845 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1850. Hän oli yliopiston kemian laboratorion vt. preparaattori 1851–1855 ja tilanomistaja Vihdissä, omistaen siellä Olkkalan kartanon vuodesta 1860 ja Kourlan vuodesta 1864. Af Hällström oli aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882 ja 1885.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Gustaf Alfred af Hällström. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 2.12.2020. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1827 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet
Söderberg

Söderberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Anna Söderberg (s. 1973), ruotsalainen kiekonheittäjä * Björn Söderberg (1958–1999), ruotsalainen ammattiyhdistysaktiivi * Carl Söderberg (s. 1985), ruotsalainen jääkiekkoilija * David Söderberg (s. 1979), suomalainen moukarinheittäjä * Erik Natanael Söderberg (1869–1937), ruotsalainen toimittaja, kirjailija, kääntäjä ja virsirunoilija * Hjalmar Söderberg (1869–1941), ruotsalainen kirjailija ja toimittaja * Inga-Britt Söderberg (1935–2019), Miss Suomi ja Miss Eurooppa 1955 * Lasse Söderberg (s. 1931), ruotsalainen runoilija ja kääntäjä * Nono Söderberg (s. 1945), suomalainen muusikko ja pedagogi * Rudolf Söderberg (1881–1958), ruotsalainen lintutieteilijä * Sigurd Söderberg (1896–1945), suomalainen jääkärieverstiluutnantti * Tommy Söderberg (s. 1948), ruotsalainen jalkapallovalmentaja. == Nimen muita merkityksiä == * Söderberg & Partners, rahoitusneuvontaa sekä vakuutusten ja rahoitustuotteiden välitystä harjoittava yritys
Dai Qiuwa

Dai Qiuwa (; s. 11. elokuuta 1982 Heilongjiang, Kiina) on kiinalainen hyökkääjänä pelannut jääkiekkoilija. Hän pelasi Kiinan naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 2002 Salt Lake Cityssä. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan Yhdysvalloissa 2001 sekä Kanadassa 2004. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Odeya Rush

Odeya Rush (oik. Odeya Rushinek (hepreaksi אודיה רושינק; s. 12. toukokuuta 1997 Haifa) on israelilainen näyttelijä ja malli, joka tunnetaan parhaiteen rooleistaan elokuvissa The Giver (2014), Goosebumps (2015), Lady Bird (2017) ja Dumplin' (2018). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Israelilaiset näyttelijät Luokka:Israelilaiset mallit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Furano

Furano () on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Kamikawan yleiskehitystoimiston alueella Hokkaidōn keskiosassa. Kaupunki on rakentunut Furanon allaslaaksoon Sorachijoen varrelle. Lännessä sen alue nousee Yūbarivuorille, koillisessa Tokachivuoren rinteelle. Furanossa on 21 102 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 600,71 neliökilometriä. Furanon nimi on peräisin ainun kielen sanasta huranui, joka merkitsee rikiltä haisevaa maata. Japanilaisten uudisasutus alueella alkoi 1890-luvun lopulla, kun sinne perustettiin maatalouskoulu. Maatalous on edelleen tärkeä elinkeino: Furanossa viljellään riisiä, hedelmiä, yrttejä ja vihanneksia, kuten perunoita, porkkanoita, kurpitsoita ja sipuleita. Kaupungissa on myös maidon, juuston ja viinin tuotantoa. Kaupunkioikeudet Furanolle myönnettiin vuonna 1966, kun Furanon ja Yamaben maaseutukaupungit liitettiin yhteen. Turisteja Furanoon houkuttelee Furanon laskettelukeskus, jossa on järjestetty myös alppihiihdon maailmancupin kilpailuja. Tokachin tulivuorta ympäröivä alue kuuluu Daisetsuzanin kansallispuistoon, Ashibetsuvuori prefektuurin luonnonpuistoon. Furanoa palvelevat JR Hokkaidōn Nemuro-päälinja ja Furano-linja. == Kuvia == Tiedosto:Furano Snow Resort view3.JPG|Furanon laskettelukeskus Tiedosto:五郎さんの石の家 - panoramio.jpg|Gorōn kivitalo Kita no kuni kara -draamasarjasta Tiedosto:富良野神社・冬 - panoramio.jpg|Furano-jinja Tiedosto:富良野駅 2011 (6018248504).jpg|Furanon rautatieaseman edustaa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Hokkaidōn prefektuurin kaupungit
Hopeasusi

Hopeasusi on erilaisissa partiojärjestöissä myönnettävä korkein mahdollinen ansiomerkki. Se on käytössä muun muassa Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Isossa-Britanniassa. Suomen Partiolaisissa Hopeasusi voidaan myöntää arvoaseman laajalti tunnettuna partiopersoonana saavuttanut, omalla poikkeuksellisen suurella panoksellaan positiivisesti ja rakentavasti partiotoimintaa eteenpäin vieneelle henkilölle. Suomen Partiolaisissa myönnettiin aiemmin naisille erikseen Hopeajoutsenta, joka vastasi arvoasteikossa Hopeasutta. Yhdistyksen hallitus kuitenkin linjasi marraskuussa 2022, että jatkossa ainoa korkein aatemerkki on Hopeasusi, mikä tarkoitti Hopeajoutsen myöntämisen lopettamista. Hopeasusi ja -joutsen olivat järjestön viimeiset sukupuoleen sidotut ansiomerkit, ja linjauksen tarkoitus oli huomioida sukupuolen moninaisuus. Hopeasusi otettiin Suomessa käyttöön vuonna 1926, ja se oli vuoteen 1935 asti sekä tyttö-, että poikajärjestöjen yhteinen korkein ansiomerkki. == Katso myös == *Mannerheim-solki == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hopeasusi PartioWikissä * Luettelo Hopeasuden saaneista partiolaisista PartioWikissä Luokka:Partio Luokka:Ansiomerkit
Brocēni

Brocēni () on kaupunki Kuurinmaalla Latviassa. Vuonna 2016 siellä oli 3 134 asukasta. Kaupunki sijaitsee 9,5 kilometriä pitkän ja 0,4 kilometriä leveän Ciecere-järven rannalla. Järvi on luonnonsuojelualuetta ja siellä sijaitsevassa saaressa on 14 hehtaarin kokoinen tammilehto. == Historia == Nimi Brocēni mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1528, kun saksalaisen tilausmestari V. Pletenbergs vuokrasi alueen Greselgalelle. Asutus alueelle alkoi muodostua, kun läheisen Ciecerejärven kalkkikiviesiintymien havaittiin soveltuvan sementintuotantoon. Vuonna 1936 alueelle päätettiin rakentaa sementtitehdas, ja rakennustyöt valmistuivat helmikuussa 1938. Saman vuoden huhtikuussa tehtiin päätös myös liuskekivitehtaan rakentamisesta; se aloitti toimintansa vuonna 1940. Toisen maailmansodan jälkeen suuri osa Brocēnin tehtaista oli raunioina. Ensimmäinen uusi tehdas perustettiin vuonna 1948. Sodanjälkeisinä vuosina Brocēnin väestö kasvoi nopeasti, ja alueelle tuli siirtotyöläisiä muualta Neuvostoliitosta. 23. joulukuuta 1961 alueen nimitykseksi tuli "kaupunkikylä"; varsinaisen kaupungin aseman Brocēni sai 30. tammikuuta 1992 Latvian tasavallan korkeimman neuvoston puheenjohtajiston antamalla asetuksella. Brocēnin kunta perustettiin 27. joulukuuta 2001. Nykyään kaupungissa sijaitsee Euroopan modernein sementintuotantolaitos, jossa on työntekijöitä yli 50:stä maasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Brocēnin kotisivut Luokka:Latvian kaupungit
Frederic Lindfors

Frederic "Keke" Lindfors (s. 19. joulukuuta 1979 Hyvinkää) on suomalainen muusikko, joka tuli tunnetuksi Cliché-yhtyeen laulaja-kitaristina 2000-luvun alussa. Clichén hajoamisen jälkeen hän on toiminut lukuisissa yhtyeissä kitaristina, kitaristi-laulajana sekä basistina (mm. Tyrävyö, The Bluestation, Bat Attack, Los Culitos). Vuonna 2013 Dynasty Helsinki julkaisi Lindforsin ja Rumpali Jani "Jansku" Tanskasen (Juustopäät) perustaman Frederic's Fault -yhtyeen levyn Parasite. Tanskanen toimii myös basistina Wasted Eggs -yhtyeessä jonka Lindfors perusti vaimonsa kanssa vuonna 2017. Love Is Punk levy-yhtiö julkaisi Wasted Eggsin "Hey Cowgirl" -EP:n vuonna 2019. Syksyllä 2020 Lindfors liittyi Juustopäät-yhtyeeseen kitaristiksi. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset kitaristit
Liu Yanhui

Liu Yanhui (; s. 20. kesäkuuta 1982 Heilongjiang, Kiina) on kiinalainen hyökkääjänä pelannut jääkiekkoilija. Hän pelasi Kiinan naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 2002 Salt Lake Cityssä. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan Kanadassa 2000, Yhdysvalloissa 2001, Kanadassa 2004 sekä Ruotsissa 2005. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomi kesäparalympialaisissa 1972

Suomi osallistui Heidelbergissä järjestettyihin neljänsiin kesäparalympialaisiin siihen mennessä suurimmalla joukkueella. Suomalaisia paraurheilijoita oli mukana yhteensä 24, miehiä 20 ja ensimmäiset 4 naisurheilijaa. == Mitalit == Mitali Mitalisti Laji Tapahtuma Hopea Matti Launonen Uinti miehet 25m selkäuinti, luokka 1A Hopea Risto Liuska Uinti miehet 25m rintauinti, luokka 2 Pronssi Risto Liuska Uinti miehet 25m selkäuinti, luokka 2 == Lähteet == kesäparalympialaisissa Luokka:Valtiot kesäparalympialaisissa 1972
Aino Kohtamäki

Aino-Marja Kohtamäki (o.s. Lehtinen, s. 10. elokuuta 1991 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa Kansallista liigaa kasvattajaseurassaan Helsingin Palloseurassa. Kohtamäki on HPS:n monivuotinen kapteeni ja kuulunut pitkään joukkueen runkopelaajiin. Kohtamäki on voittanut Suomen mestaruuden kahdesti PK-35 Vantaassa. Aino Lehtinen avioitui toukokuussa 2024 ja vaihtoi sukunimekseen Kohtamäki. == Pelaajaura == Aino Lehtinen aloitti jalkapallon harrastamisen seitsemänvuotiaana. Hän pyrki Gnistanin poikajoukkueeseen, mutta kun sieltä ei löytynyt paikkaa, hän valitsi seurakseen Helsingin Palloseuran. HPS:ssa hän aluksi kokeili pelaamista niin maalivahtina kuin hyökkääjänäkin kunnes lopulta päätyi toppariksi. Myöhemmin hän on siirtynyt keskikenttäpelaajaksi. Lehtinen pelasi myöhemmin Pallokerho-35:ssä, jossa hänet valittiin vuoden 2007 naispelaajaksi, kun joukkue nousi Naisten Ykköseen. Lehtinen oli silloisella topparin pelipaikallaan Suomen lupaavimpia tyttöpelaajia, ja hänet valittiin alle 17-vuotiaiden tyttöjen maajoukkueeseen. PK-35 Vantaassa Lehtinen voitti Suomen mestaruuden kaudella 2010 ja tuplamestaruuden kaudella 2011. Sen jälkeen hän päätti lopettaa uransa kilpatasolla ja liittyi 4. divisioonassa pelaavaan kasvattajaseuraansa HPS:aan. Joukkue teki vuosien aikana useita sarjanousuja ja lopulta kauden 2020 päätteeksi nousi pääsarja Kansalliseen Liigaan. Lehtinen oli kuudella maalillaan HPS:n paras maalintekijä Kansallisen liigan kaudella 2021. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Patrick Lancereau

Patrick Lancereau (s. 18. heinäkuuta 1966 Tours, Indre-et-Loire) on ranskalainen ratameloja. Lancereau edusti Ranskaa Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 ja Atlantan kesäolympialaisissa 1996. Barcelonassa 1992 Ranska karsiutui 1 000 metrin kajakkinelosessa välierissä. Joukkueeseen kuuluivat Lancereaun lisäksi Pierre Lubac, Jean-François Briand ja Sébastien Mayer. Atlantassa 1996 Lancereau sijoittui 1 000 metrin kajakkikaksikossa viidenneksi parinaan Pierre Lubac. Välimeren kilpailuissa Lancereau saavutti yhden pronssimitalin Languedoc-Roussillonissa 1993. Lancereau on pituudeltaan 176-senttimetrinen ja painaa 75 kilogrammaa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset melojat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Denys Šmyhal

Denys Anatolijovytš Šmyhal (, s. 15. lokakuuta 1975 Lviv) on ukrainalainen poliitikko, joka on toiminut Ukrainan pääministerinä 4. maaliskuuta 2020 alkaen.Шмигаль Денис Анатолійович Ennen pääministerin virkaa Šmyhal toimi Ivano-Frankivskin alueen kuvernöörinä. == Tausta ja yksityiselämä == Šmyhal valmistui vuonna 1997 Lvivin polyteknisestä valtionyliopistosta insinööriekonomistiksi pääaineenaan konetuotantojohtaminen. Vuonna 2003 hän väitteli taloustieteen tohtoriksi. Hän on opiskellut Belgiassa, Kanadassa, Georgiassa ja Suomessa. Äidinkielensä lisäksi Šmyhal puhuu sujuvaa englantia ja puolaa. Vuosina 1995–2009 hän työskenteli esimiestehtävissä lviviläisessä busseja valmistavassa tehtaassa. Šmyhal on naimisissa Katerynan Šmyhalin kanssa, joka työskentelee yritystoiminnassa. Parilla on kaksi tytärtä. == Poliittinen ura == Šmyhal työskenteli vuosina 2009–2013 Lvivin alueen valtionhallinnossa. Vuonna 2014 hänet nimitettiin Ukrainan vero- ja tulliministeriön Lvivin alueen osaston varajohtajaksi. Vuosina 2015–2017 hän työskenteli Lvivh’olod-jälleenmyyntiyrityksessä ja vuosina 2017–2019 energiayhtiö Zah’idenerholla. Presidentti Volodymyr Zelenskyi nimitti Šmyhalin elokuussa 2019 Ivano-Frankivskin alueen kuvernööriksi. Hän toimi virassa siihen saakka, kunnes hänet helmikuussa 2020 nimitettiin Oleksi Hontšarukin hallitukseen varapääministeriksi sekä yhteisö- ja aluekehitysministeriksi. Šmyhal nimitettiin pääministeriksi 4. maaliskuuta 2020, kun Hontšaruk ilmoitti erostaan. Šmyhalista tuli Ukrainan kolmas pääministeri puolen vuoden sisällä, ja hän oli tuolloin valtakunnan politiikassa vielä melko tuntematon. === Venäjän hyökättyä === Joulukuussa 2022 Šmyhal sanoi, että Ukraina tulee voittamaan sodan. Hänen mukaansa Ukrainan tarkoitus ei ole hyökätä Venäjälle vaan vapauttaa Venäjän valloittamat alueet Krimillä ja Itä-Ukrainassa. Šmyhalin hallitus on asettanut tavoitteekseen Ukrainan nopeutetun EU- jäsenyyden käsittelyn. Tammikuussa 2023 hän sanoi, että hallituksen tavoite on, että maa on unionin jäsen kahdessa vuodessa. == Kunnianosoituksia == * Gediminaksen ritarikunta (Liettua, 2023) ==Katso myös== * Šmyhalin hallitus == Lähteet == Luokka:Ukrainan pääministerit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ivano-Frankivskin alueen kuvernöörit
Seija-Leena Nevala

Seija-Leena Nevala (s. 1966 Jurva) on suomalainen historiantutkija, joka on erikoistunut tutkimuksissaan erityisesti sukupuoli- ja perhehistoriaan sekä suomalaiseen yhteiskuntaan 1920–1950-luvuilla. Nevala opiskeli historiaa Tampereella ja suunnitteli jatko-opintoja, kun Jurvan kotiseutumuseon johtaja Airi Vainionpää pyysi vuonna 1996 tätä järjestämään Lotta Svärd -paikallisosaston arkiston, joka oli löydetty muutamaa vuotta aiemmin. Tutkimuksen kautta hän päätyi tekemään myös väitöskirjansa Lotta Svärd -järjestöstä. Vuonna 2012 valmistunutta väitöskirjaa ohjasi ensin professori Pertti Haapala ja loppuvaiheessa professori Irma Sulkunen. Minerva Kustannus oli jo vuonna 2007 julkaissut Nevalan tutkimuksen pikkulotista ja sotilaspojista. Kirjassa Lottatytöt ja sotilaspojat Nevala tuo esille erityisesti tyttöjen ja poikien omia kokemuksia. Pukeutumisen historiaa käsittelevään teokseen Säädyllistä ja säädytöntä Nevala on kirjoittanut artikkelin lottapuvuista. Nevala ja Tampereen yliopiston tutkijakollega Marko Tikka julkaisivat vuonna 2020 sotavuosien tanssikieltoa käsitelleen kirjan Kielletyt leikit, joka palkittiin tietokirjallisuuden Finlandia-palkinnolla. Tanssikielto oli tullut esillä kummankin tutkijan aiemmissa tutkimuksissa, ja kirjaprojekti oli ollut heillä mielessä jo pitkään. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luhtatädyke

Luhtatädyke (Veronica scutellata) on monivuotinen tädykkeiden sukuun kuuluva kasvi. == Lajikuvaus == Luhtatädyke on 10–50 senttimetriä korkea kohenevavartinen kasvi. Sen vastakkaiset lehdet ovat tasasoukkia, korvakkeettomia ja ruodittomia. Kukat sijaitsevat harsuissa ja veltoissa hankatertuissa. Ne ovat 5–6 mm leveitä ja vaaleanpunaisia tai -sinisiä. == Levinneisyys == Luhtatädykettä kasvaa koko Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois- Amerikassa. Suomessa sitä kasvaa koko maassa ja se on yleinen Etelä-Lappiin asti. == Elinympäristö == Luhtatädyke kasvaa monenlaisilla vetisillä kasvupaikoilla, esimerkiksi rannoilla, ojissa, lätäköissä ja märillä pelloilla. Kasvi kasvaa märällä maalla tai matalassa vedessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Luhtatädyke (Veronica scutellata) * Luokka:Tädykkeet