EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Matka merelle

Matka merelle on luontoelokuva Suomenlahdesta. Elokuva valmistui vuonna 2017. Sen on ohjannut Jouni Hiltunen ja tuottanut Katharsis Films Oy. Elokuvassa kerrotaan Suomenlahden ainutlaatuisesta meriluonnosta ja siihen vaikuttavista ihmisistä. Utelias pieni poika purjehtii Suomenlahdella isänsä kanssa. Matkallaan he kohtaavat mm. merentutkijoita ja lintutieteilijöitä. ==Tekijät== * Käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus, tuotanto Jouni Hiltunen * Lisäkuvaukset Timo Peltonen, Ville Hiltunen * Vedenalaiskuvaukset Teemu Liakka, Olli Mustonen, Pekka Tuuri * Leikkaus Jouni Hiltunen, Anne Lakanen * Musiikin sävellys ja sovitus Simo Helkala, Markku Kopisto * Äänisuunnittelu Janne Jankeri * Musiikin äänitys ja miksaus Robert De Godzinsky == Lähteet == luokka:Vuoden 2017 suomalaiset elokuvat luokka:Luontoelokuvat
Kari Hietanen

Kari Tapio Hietanen (s. 16. toukokuuta 1941 Kotka) on suomalainen prikaatikenraali, joka toimi Kainuun prikaatin komentajana ja Reserviupseerikoulun johtajana. Hietanen syntyi maanviljelijä Juho Hietasen ja Anna-Maria Mäkeläisen perheeseen. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1965 oli Marjatta Tirkkonen ja toinen vuodesta 1992 on Helena Kukkonen. Hietanen tuli ylioppilaaksi Turun lyseosta 1961 ja valmistui Kadettikoulusta 1965. Sotakorkeakoulun hän suoritti 1975 ja Maanpuolustuskurssin 1992. Hietanen toimi opetusupseerina Porin prikaatissa 1962–1965, opetusupseerina ja komppanianpäällikkönä Hämeen Ratsujääkäripataljoonassa 1965–1969, opetusupseerina Kadettikoulussa 1969–1972 ja toimistoupseerina ja -esiupseerina Pääesikunnassa 1972–1984 sekä vielä toimistopäällikkönä 1988–1990. Pataljoonan komentaja Savon prikaatissa Hietanen oli vuodesta 1984 ja kurssinjohtaja Taistelukoulussa vuodesta 1985. Kainuun prikaatia hän komensi 1990–1992 Pertti Vuolennon jälkeen. Reserviupseerikoulun johtajana Hietanen toimi vuodesta 1993 ja Kymen sotilasläänin komentajana vuodesta 1996. Hietanen ylennettiin vänrikiksi 1962, luutnantiksi 1965, yliluutnantiksi 1968, kapteeniksi 1971, majuriksi 1976, everstiluutnantiksi 1983, everstiksi 1990 ja prikaatikenraaliksi 1996. Vuonna 1998 Hietanen sai julkisuutta pidettyään puheen, jossa hän vaati Karjalan palauttamista "historiallisten vääryyksien oikaisemiseksi". Puolustusvoimain komentajan sijainen, pääesikunnan päällikkö kenraaliluutnantti Matti Kopra nuhteli Hietasta todeten, että "puolustusvoimien laissa lueteltuihin tehtäviin ei sisälly ulko- ja turvallisuuspoliittisten linjausten tekeminen". ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sinulle, Sofia

Sinulle, Sofia on J. Karjalaisen kuudes sooloalbumi, joka julkaistiin 20. marraskuuta 2015 levymerkillä Warner Music Finland.J. Karjalainen – Sinulle, Sofia. iTunes. Se äänitettiin Helsingin Pitäjänmäellä sijaitsevassa E-studiossa, ja sen tuotti Janne Haavisto.Discogs: J. Karjalainen – Sinulle, Sofia. Albumi debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä 17 viikkoa. Albumilta julkaistiin 9. lokakuuta 2015 single ”Stindebinde”. == Vastaanotto == Desibeli.net KaaosZine 8/10 Rumba 7,4/10 Soundi Albumi sai pääosin erinomaisen vastaanoton. Soundin Arttu Seppänen antoi sille kaksi tähteä viidestä, ja kuvaili sanoituksia kenties riisutuimmaksi Karjalaiseksi koskaan, ja sanoi juuri tekstien keskeisen roolin sekä Karjalaisen tarinankerronnan naivismin olevan albumin Akilleen kantapää. Hän sanoi myös Karjalaisen laiminlyövän oman taidokkuutensa yksinkertaisilla sävellyksillä, kuten kappaleissa ”Mennä huitelee” sekä ”Se mies oli Tommy Ramone”, ja totesi sen kuulostavan ennen kaikkea Karjalaiselle helpolta teokselta. Rumban Niko Peltonen antoi albumille arvosanan 7.4/10. Hän kehui Karjalaisella olevan hallussaan todennäköisesti musiikkihistoriansa paras taustayhtye koskaan. Hän piti albumia kauttaaltaan nautinnollisena kuunteluelämyksenä, vaikka pitikin niin ikään Soundin Seppäsen mainitsemia kappaleita yksitoikkoisina renkutuksina. Desibeli.net -sivuston Heikki Väliniemi antoi albumille täydet viisi tähteä, ja sanoi Karjalaisen musiikkia leimaavan pakottomuuden sekä luonnollisuuden, ja piti levyä juurimusiikin mestariteoksena. Myös Kaaoszinen Jyri Kinnari kuvaili albumia vaihtelevaksi, monipuoliseksi sekä pääpiirtein erinomaisesti sävelletyksi kokonaisuudeksi, ja nosti sen julkaisuvuotensa parhaimpien rockalbumeiden joukkoon. == Kappaleet == == Kokoonpano == * J. Karjalainen – laulu, kitara, huuliharppu * Mikko Lankinen – kitara * Tom Nyman – basso * Janne Haavisto – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu * Pekka Gröhn – kosketinsoittimet, tamburiini, taustalaulu === Tuotanto === * Janne Haavisto – tuottaja * Jyri Riikonen – äänittäjä * Risto Hemmi – miksaaja * Pauli Saastamoinen – masteroija * Juha Reunanen – valokuvat * Niilo Takalainen, Robert Palomäki, Sami Ahonen – studioassistentit == Lähteet == Luokka:J. Karjalaisen albumit Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:Janne Haaviston tuottamat albumit
Olavi Gunnari

Olavi Moses Gunnar (22. helmikuuta 1910 Rovaniemi – 9. marraskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja ja valokuvaaja. Hän toimi 1930-luvulla Nyrki Tapiovaaran elokuvien kuvaajana ja sotien jälkeen hänestä tuli muotivalokuvauksen uranuurtaja Suomessa.Kalevi Koukkusen biografia Olavi Gunnarista EloNetissä Gunnar valmistui merkonomiksi 1928. Hän opiskeli elo- ja valokuvausta Schule Reimannissa Berliinissä 1934–1935 ja suoritti siellä myös muotivalokuvauskurssin. Suomeen palattuaan Gunnar osallistui elokuvakerho Projektion toimintaan 1935–1936 ja tutustui siellä useisiin elokuva-alan ihmisiin kuten Nyrki Tapiovaara, Valentin Vaala, Teuvo Tulio ja Erik Blomberg. Sotavuosina Gunnar toimi TK-kuvaajana ja kuvasi puolustusvoimain katsauksia ja lyhytelokuvia. Hän suunnitteli myös yhdessä valokuvaaja Otso Pietisen kanssa armeijan käyttöön alumiinrunkoisen panoraamakameran. Gunnar keskittyi valokuvaukseen sen jälkeen kun hänen elokuvatyönsä vähenivät sotien jälkeen ja hän oli uranuurtaja muotikuvauksen alalla Suomessa. === Elokuvia joissa Gunnar oli kuvaajana === Nyrki Tapiovaaran elokuvia: * Juha 1937 (Björn Soldanin kanssa) * Varastettu kuolema 1938 (Erik Blombergin kanssa) * Herra Lahtinen lähtee lipettiin 1939 Veikko Itkosen elokuvia: * Kohtalo johtaa meitä 1945 (Kalle Peronkosken kanssa) Maunu Kurkvaaran elokuvia: * Onnen saari 1955 * Ei enää eilispäivää 1956 (Maunu Kurkvaaran kanssa) Roland af Hällströmin elokuvia: * Paimen, piika ja emäntä 1938 Eino Jurkan elokuvia: * Herra johtajan "harha-askel" 1940 Jorma Nortimon elokuvia: * Tähtireportterit tulevat 1945 === Elokuvia joissa Gunnar oli leikkaajana === * Laivan kannella 1938 * Herra Lahtinen lähtee lipettiin 1939 (Erik Blombergin ja Nyrki Tapiovaaran kanssa) * Tähtireportterit tulevat 1945 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
La Ritournelle

La Ritournelle (kansainvälisesti Paris Follies) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Marc Fitoussin ohjaama ranskalainen komediaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert ja Jean-Pierre Darroussin. Marc Fitoussi käsikirjoitti elokuvan Sylvie Dauvillierin kanssa, ja elokuvan tuottajana oli Caroline Bonmarchand. == Juoni == Brigitte ja Xavier Lecanu (Isabelle Huppert ja Jean-Pierre Darroussin) ovat keski-ikäisiä karjankasvattajia, jotka työskentelevät ja asuvat Pohjois-Ranskan maaseudulla. Lasten muutettua pois kotoa Brigitten ja Xavierin elämästä on tullut hiljainen ja mielenkiinnoton. Kun eräänä iltana Brigitte on naapurinsa juhlissa, hän tapaa häntä paljon nuoremman Stan-nimisen (Pio Marmaï) komean ja nokkelan pariisilaismiehen. Myöhemmin Brigitte kertoo käyvänsä ihotautilääkärin vastaanotolla, mutta todellisuudessa hän meneekin Pariisiin tapaamaan Stania. Asiat eivät mene kuitenkaan Brigitten suunnitelmien mukaan… == Näyttelijät == == Tuotanto == La Ritournelle kuvattiin työnimellä Folies Bergère Pariisissa ja Seine-Maritimen departementin kunnissa helmi-huhtikuussa 2013. Seine-Maritimessa elokuvan kuvauspaikkoina olivat Yvetotin, Veules-les-Rosesin, Thérouldevillen ja Saint- Valery-en-Caux’n kunnat. Elokuvan viimeinen kohtaus kuvattiin Kuolleellamerellä Israelissa. La Ritournellen budjettina oli 4,2 miljoonaa euroa ja tuotantoyhtiönä Avenue B Productions. Elokuvan tuottamiseen osallistuivat myös Vito Films, SND Films, France 2 Cinéma ja Les Films de la Suane. Elokuvan virallinen traileri julkaistiin 7. toukokuuta 2014. == Julkaisu ja vastaanotto == La Ritournelle sai ensi-iltansa Ranskassa 11. kesäkuuta 2014 ja oli SND Filmsin teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 334 872 katsojaa ja tuotti lähes kahden miljoonan dollarin lipputulot. Elokuva on saanut ranskalaisilta elokuvakriitikoilta lähinnä myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 100% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 7,2/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 11 arviointiin. 104 käyttäjästä 61% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,5/5 keskiarvolla. La Ritournelle julkaistiin Ranskassa DVD:lle 15. lokakuuta 2014. == Palkinnot ja ehdokkuudet == Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinto Kategoria Ehdokas Tulos Moskovan elokuvajuhlien Kultainen Pyhä Yrjö Paras elokuva Marc Fitoussi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * La Ritournelle AlloCinéssä Luokka:Vuoden 2014 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset draamakomediaelokuvat
Al-Buhaira

Al-Buhaira () on yksi Egyptin kuvernementeista. Alueen pinta-ala on 9 826,0 km² ja väkiluku 5 804 262 (2015). Kuvernementin hallinnollinen keskus on Damanhur. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Egyptin kuvernementit
Petra Malin

Petra Malin (s. 1980) on helsinkiläinen kunnallispoliitikko. Hän on Vasemmistoliiton kaupunginvaltuutettu Helsingin kaupunginvaltuustossa ja on kasvatus- ja koulutuslautakunnan jäsen. Kaudella 2012–2016 hän oli Vasemmistoliiton ensimmäinen varajäsen Helsingin kaupunginvaltuustossa ja toimi varhaiskasvatuslautakunnan jäsenenä. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri pääaineenaan sosiaalityö; aiemmalta koulutukseltaan hän on sosionomi (AMK). Malin toimi Helsingin Vasemmiston puheenjohtana 2017. == Politiikka == Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Petra Malin sai Helsingissä 444 ääntä, ja hänestä tuli Vasemmistoliiton ensimmäinen varavaltuutettu. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa hän sai Helsingin vaalipiirissä 646 ääntä eikä tullut valituksi. Vuoden 2017 kunnallisvaaleissa Petra Malin sai 836 ääntä ja tuli valituksi kaupunginvaltuutetuksi. Seuraavissa kunnallisvaaleissa 2021 Malin sai 980 ääntä ja uusi paikkansa valtuustossa. Malin on kampanjoinut erityisesti kasvatuksen, koulutuksen, sosiaalityön, kulttuurin sekä laadukkaan ja kohtuuhintaisen asumisen puolesta. Politiikkaan hänet innosti halu vaikuttaa yhteiskuntaan ja ihmisten elämään. Vuonna 2014 hän otti kantaa kansanedustaja Pia Kauman väitteisiin siitä, että maahanmuuttajaperheet saisivat uudet lastenvaunut sosiaalituella. Malin kommentoi, ettei ole itse työssään ole kohdannut " 'kulttuureja', joissa käytetyt lastenvaunut eivät kelpaisi". Vuonna 2014 muutamissa helsinkiläiskouluissa aloitettiin Malinin ja Leo Straniuksen aloitteesta kokeilu ylijääneen kouluruoan jakamiseksi. == Yksityiselämä ja työ == Petra Malin valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2013. Hän on työskennellyt Helsingin kaupungilla sosiaaliohjaajana aikuisten, nuorten ja vanhusten parissa. Vuonna 2016 hän aloitti jatko-opinnot Helsingin yliopistossa. Väitöskirjassaan hän tutkii taidelähtöisten menetelmien käyttöä sosiaalityössä osallisuuden ja demokratian edistäjinä. Malin toimi sosiaali- ja terveysministeri Hanna Sarkkisen erityisavustajana 2022–2023. Hän harrastaa laulamista, kitaransoittoa ja kirjoittamista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Petra Malinin kotisivut Luokka:Vasemmistoliiton poliitikot Luokka:Nykyiset Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Erityisavustajat
Michel Félix Dunal

Michel Félix Dunal (24. lokakuuta 1789 Montpellier – 29. heinäkuuta 1856 Montpellier) oli ranskalainen kasvi- ja sienitieteilijä, jonka erikoisalaa olivat sanikkaiset, siemenkasvit ja levät. Hänestä käytetty virallinen auktorilyhenne on Dunal. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Dunalin kirjallinen tuotanto WorldCat-sivustolla Luokka:Vuonna 1789 syntyneet Luokka:Vuonna 1856 kuolleet Luokka:Ranskalaiset kasvitieteilijät Luokka:Ranskalaiset sienitieteilijät
Leontine Castrén

Leontine Castrén (synt. Betty Leontine Reuter 30. syyskuuta 1817, Oravainen – 26. lokakuuta 1895, Kauhava) oli suomalainen pietisti. Hän oli Pyhäjärven kirkkoherran Zachris Castrénin puoliso. Tämä herännäisyysliikkeen näkyvä ja vaikutusvaltainen nainen saattoi hurmostilassa puhua kielillä. == Perhesuhteet == Vanhemmat rautatehtaan isännöitsijä Johan Fredrik Reuter ja Gustava Elisabeth von Essen. Puoliso 1844 kirkkoherra, valtiopäiväedustaja Zachris Castrén (1817–1868). Lapsia: oikeusneuvosmies ja valtiopäiväedustaja Johannes Castrén (1847–1910), asianajaja ja kansanedustaja Jonas Castrén (1850–1922) ja asemapäällikkö Zachris Castrén (1852–1917). == Lähteet == * Luokka:Pietismi Luokka:Vuonna 1895 kuolleet Luokka:Vuonna 1817 syntyneet
Yhdysvaltain ilmavoimien B-2-onnettomuus (2008)

Yhdysvaltain ilmavoimien B-2-onnettomuus tapahtui 23. helmikuuta 2008, kun Yhdysvaltain ilmavoimien Northrop Grumman B-2 Spirit -pommikone törmäsi vasen siipi edellä kiitotiehen hieman lentoonlähdön jälkeen. Koneessa olleet kaksi miehistön jäsentä selvisivät, mutta kone tuhoutui täysin maahansyöksyä seuranneessa palossa. Onnettomuuden suora syy oli Air Data System -sensorijärjestelmään päässyt kosteus. == Lähteet == * (archive.org) * Luokka:Lento-onnettomuudet Guamilla Luokka:Vuoden 2008 lento-onnettomuudet Luokka:Yhdysvaltain ilmavoimien lento-onnettomuudet
Etelänkeltatoko

Etelänkeltatoko (Tockus leucomelas) on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sen levinneisyysaluetta ovat eteläisessä Afrikassa Angola, Botswana, Malawi, Mosambik, Namibia, Etelä-Afrikka, Swazimaa, Sambia ja Zimbabwe. Sen määrää ei ole arvioitu, mutta se on laajalle levinnyt ja yleinen. Määrän arvioidaan kuitenkin olevan pienenemässä, koska sen pesäpaikkoja suuria puita hävitetään. Sitä esiintyy kuivissa metsissä, aroilla, savanneilla sekä joilla. == Lähteet == Luokka:Sarvinokkalinnut
Stanley A. McChrystal

Stanley Allen McChrystal (s. 1954) on yhdysvaltalainen eläkkeelle jäänyt neljän tähden kenraali, joka toimi aktiiviurallaan Yhdysvaltain joukkojen komentajana Afganistanissa ja Irakissa. Nykyisin hän johtaa konsulttiyritystä ja opettaa Yalen yliopistossa. Hän kieltäytyi mahdollisuudesta toimia Donald Trumpin hallinnossa. McChrystal erosi tehtävästään Naton Afganistanin joukkojen komentajana 2010 sen jälkeen, kun hänen varapresidentti Joe Bideniä koskeneista kommenteistaan nousi kohu. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kyynäröjärvi (Lempäälä)

Kyynäröjärvi eli Kyynäräjärvi on Pirkanmaalla Lempäälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Myllyojan valuma-alueeseen. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 11 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 105,3 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee neljä metsäojaa järven lähiympäristöstä. Järven kaakkoispäähän laskeva Toussunoja, joka on Vähä Kausjärven laskuoja, on niistä huomattavin. Toussunojalla on yli 500 metrin matkallaan 11 metrin pudotus. Kyynäröjärvestä lähtee noin 300-metrinen laskuoja Ison Kausjärven keskikohdalle. Järvi on 750 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä. Rannat ovat moreenimaata, melko tasaiset ja niille on rakennettu 8 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet seututieltä 130. Järven pohjoispään itärannalle on karttoihin merkitty nuotiopaikka, joka sisältyy Birgitan polun reitistöön. == Historiaa == Vuoden 1963 peruskartan mukaan Ison Kausjärven ja Kyynäröjärven rantojen välissä oli kaksi maatilaa. Järven rannoilla ei vielä ollut mökkejä eikä paikalle johtanut teitäkään. Maatilan lähelle pääsi Iso kausjärven vastarannalle. Vuoden 1975 kartassa näkyy jo neljä mökkiä ja maatilalle tulee vanhaa metsäpolkua myöten tie pihalle asti. Ensin lopetti pienempi maatila toimintansa 1980 mennessä ja lopuksi toinenkin 1991 mennessä. == Lähteet == Luokka:Myllyojan valuma-alue (Lempäälä) Luokka:Lempäälän järvet
Shinsuke Yamanaka

Shinsuke Yamanaka (s. 11. lokakuuta 1982 on japanilainen ammattinyrkkeilijä. Urallaan Yamanaka on voittanut WBC-liiton maailmanmestaruuden kääpiösarjassa. == Amatööriura == Amatöörinyrkkeilijänä Shinsuke otteli 47 kertaa, joista voitti 34.http://www.asianboxing.info/shinsuke-yamanaka.html == Ammattiura == Yamanaka siirtyi ammattilaisnyrkkeilijäksi vuonna 2006. Oteltuaan uransa ensimmäiset viisi vuotta lähinnä tuntemttomampia nyrkkeilijöitä vastaan Yamanaka pääsi vuonna 2011 kääpiösarjan WBC-liiton mestaruusotteluun, jossa hän voitti vapaana olleen vyön kamppailussa Cristian Esquivelia vastaan käydyn hankalan ottelun jälkeen: Esquivel kävi kanveesissa kuudennessa erässä ja Yamanaka seitsemännessä erässä. Tuomari keskeytti ottelun yhdennessätoista erässä Esquivelin polven osuttua kanveesiin.http://boxrec.com/media/index.php?title=Fight:1618563 Tämän jälkeen Yamanaka puolusti mestaruutta menestyksekkäästi seitsemän kertaa kunnes kärsi tappion Luis Nerylle teknisellä tyrmäyksellä ottelun neljännessä erässä Yamanakan kulmauksen heitettyä pyyhkeen kehään luovuttamisen merkiksi.https://www.badlefthook.com/2017/8/15/16148570/luis-nery-knocks-out- shinsuke-yamanaka-in-4 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yamanakan ammattinyrkkeilyottelut boxrec.comissa Luokka:Japanilaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maria Antas

Maria Antas (s. 1964 Porvoo) on suomenruotsalainen kirjailija ja kirjallisuusagentti.Maria Antas. Sets.fi. viitattu 7.2.2017 Hänen kirjansa En stor bok om städning sai Svenska litteratursällskapet i Finlandin palkinnon 2014.Utdelade pris och beviljade stipendier 2014. SLS. Viitattu 7.2.2017 Antas on työskennellyt Svenska litteratursällskapetin tutkijana ja kirjallisuuskriitikkona ennen kuin hän vuosituhannen vaihteessa siirtyi feministisen kulttuurilehden Astra Novan päätoimittajaksi. Sen jälkeen hän on työskennellyt Kirjallisuuden vientikeskus Filissä ja edustanut suomalaista kirjallisuutta ulkomailla ja toiminut Frankfurtin kirjamessuilla 2014 Suomen teemamaapanostuksessa Finnland.Cool. Vuodesta 2015 hän on johtanut Berliinissä Antas Bindermann Listau -nimistä kirjallisuusagentuuria. ==Teokset== * Hunden, villebrådet och jägarna : jaktberättelser yhdessä Thor Antaksen kanssa, omakustanne 2008 * Hår : fint, fult, fräckt och fusk, Förlaget 2016 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sans queue ni tête

Sans queue ni tête (kansainvälisesti Special Treatment) on vuonna 2010 ensi- iltansa saanut Jeanne Labrunen ohjaama ranskalainen mustan komedian draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert ja Bouli Lanners. Jeanne Labrune käsikirjoitti elokuvan Richard Debuisnen kanssa, ja elokuvan tuottajana oli Jani Thiltges. == Juoni == Sans queue ni tête kertoo prostituoidusta ja psykoterapeutista, jotka huomaavat, että heillä on paljon enemmän yhteistä kuin mitä he olivat kuvitelleet. Tasokas, pitkään työskennellyt prostituoitu Alice Bergerac (Isabelle Huppert) alkaa miettiä toisenlaista uraa. Sillä aikaa neuroottinen mutta arvostettu psykoanalyytikko Xavier Demestre (Bouli Lanners) yrittää selvitellä omia henkilökohtaisia ongelmiaan, kun hänen vaimonsa Hélène (Valérie Dréville) alkaa vaatia avioeroa. Xavier ei ole tyytyväinen seksielämäänsä, joten hänen ystävänsä ehdottaa häntä kääntymään ammattilaisen puoleen ja pistää hänet ottamaan yhteyttä Aliceen. Kun Xavier ja Alice löytävät yhteisen sävelen, he tekevät sopimuksen – Xavier pitää Alicelle terapiaistuntoja, jotta tämä saa lisättyä itseluottamustaan ja selvitettyä tunteensa alkaessaan luopua prostituutiosta, ja vastineeksi psykoterapiasta Alice antaa Xavierille seksiterapiaa. == Näyttelijät == == Tuotanto == Sans queue ni têten kuvaukset alkoivat 28. syyskuuta ja päättyivät 12. marraskuuta 2009. Elokuva kuvattiin Brysselissä, Liègessä, Charleroissa, Luxemburgissa ja Pariisissa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Liaison Cinématographique, Art-Light Productions, Samsa Films ja Artémis Productions. Sans queue ni têten virallinen traileri julkaistiin 31. elokuuta 2010. == Julkaisu ja vastaanotto == Sans queue ni tête sai ensi- iltansa Ranskassa 29. syyskuuta 2010 ja oli Rezo Filmsin teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 56 445 katsojaa. Sans queue ni tête on saanut elokuvakriitikoilta sekalaisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 41% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 4,9/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 17 arviointiin. 170 käyttäjästä 33% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 2,9/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 11 arvostelun perusteella elokuva on saanut 49 pistettä sadasta mahdollisesta. Sans queue ni tête julkaistiin Ranskassa DVD:lle 2. helmikuuta 2011. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Sans queue ni tête AlloCinéssä * Sans queue ni tête UniFrancessa Luokka:Vuoden 2010 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Mustan komedian elokuvat
Volvo XC40

Volvo XC40 on Volvon vuodesta 2017 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Sen ulkomuoto perustuu keväällä 2016 Göteborgissa esiteltyyn Volvo 40.1 -konseptiautoon. XC40:n perusrakenne on sama kuin Volvon henkilöauto- osaston omistavan Geelyn Lynk & Co 01 -mallissa. XC40 valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 2018. XC40:n viistoperäisemmäksi rinnakkaismalliksi esiteltiin vuonna 2020 Volvo C40. Vuoden 2018 Euro NCAP -kolaritestistä XC40 sai tulokseksi täydet viisi tähteä. Syksyllä 2019 esiteltiin täyssähköversio XC40 Recharge, jossa on sama voimalinja kuin Polestar 2 -mallissa. Suurin toimintamatka on yli 400 kilometriä. Alkuvuodesta 2022 malliin tehtiin uudistuksia muun muassa ajovaloihin ja etupuskuriin. Takapuskurista poistettiin pakoputkien ulostuloaukot, sillä putkenpäät siirtyivät takapuskurin helman alle pois näkyvistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == XC40 Luokka:Sähköautot Luokka:J-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Elsa Boström

Elsa Margareta Boström (25. marraskuuta 1930 Helsinki – 14. tammikuuta 2023 HelsinkiKuolinilmoitus. Hufvudstadsbladet 21.2.2023, s. 22) oli suomenruotsalainen kirjailija ja kulttuuritoimittaja. Hän asui Helsingissä ja vietti lomansa Hangossa, josta hänen vanhempansa olivat kotoisin. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi pääaineena kirjallisuus Helsingin yliopistosta vuonna 1956.Vem och vad 1996, s. 59. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X Boström työskenteli Hufvudstadsbladetissa toimittajana, toimitussihteerinä (1972–1984) ja kulttuuriosaston päällikkönä (1984–1991) ja kirjoitti pakinoita ja päivän mietelmiä nimimerkillä Cindy. Hän julkaisi ensiteoksensa, runokokoelman Sorkarnas himmel 1981 ja sittemmin julkaisi sekä runoutta että proosaa. Pitkähkön tauon jälkeen ilmestyi vuonna 2013 runokokoelma På svartvita trösklar (2013, Ellips). __NOTOC__ == Teoksia == === Runokokoelmia === * Sorkarnas himmel (1981) * Bländningen (1982) * Loggbok för June (1984) * Nattmusik (1989) * Foxtrot i svart (1992) * På svartvita trösklar (2013) Runoja kokoelmasta Foxtrot i svart on julkaistu suomeksi Parnassossa vuonna 1996.Parnasso 4/1996 (46. vsk.), s. 406. === Proosaa === * Gröna spår, mörka rum (1995) * Stella och Florence (1998) * Den isabellafärgade skuggan (2000) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *https://archive.is/20141031122053/https://www11.edu.fi/mlm/kirjailijakortti.php?id=104 *http://www.boksampo.fi/sv/kulsa/saha3%253Au0f03f3ea-927f-48a1-929a-eaf7765e2e78 Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Kymaroosi

Kymaroosi (C7H14O4) on monosakkarideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Kymaroosia esiintyy eräissä kasveissa osana niiden sisältämiä glykosideja. Nämä glykosidit ovat usein myrkyllisiä eläimille ja kuuluvat niin sanottuihin sydänglykosideihin. ==Ominaisuudet ja esiintyminen== Kymaroosi on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste esiintyy useimmiten rengasmaisessa muodossa β-pyranoosina. Kymaroosi liukenee hyvin, etanoliin ja dietyylieetteriin sekä vähäisemmissä määrin poolittomampiin orgaanisiin liuottimiin kuten dietyylieetteriin ja kloroformiin. Kymaroosi kuuluu pelkistäviin sokereihin. Aine on optisesti aktiivista ja sen ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +54,7.Hans P. Albrecht & Karl-Heinz Geiss: Cardiac Glycosides and Synthetic Cardiotonic Drugs, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 7.2.2017 Kasvit muodostavat kymaroosia metyloimalla digitoksoosia S-adenosyylimetioniiniriippuvaisen metyylitransferaasientsyymin katalysoimana. Kymaroosia esiintyy useissa glykosideissa erityisesti oleanterikasvien heimon lajeissa. Se voi olla glykosideissa joko ainoana tai yhtenä monista sokereista. Kymaroosia sisältäviä glykosideja ovat muun muassa kymariini, jossa aglykoni on strofantidiini. Kymaroosi esiintyy kahden glukoosimolekyylin kanssa strofantiinissa, jonka aglykoni on myös strofantidiini. Honghelosidit sisältävät aglykonina oleandrigeniinin, ekhuliinissa ja somaliinissa aglykoni on digitoksigeniini ja abobiosidissa aglykonina on abogeniini. ==Lähteet== Luokka:Monosakkaridit
Niukun lehti

Niukun lehti () on J. R. R. Tolkienin kirjoittama fantasianovelli. Se nähdään usein allegoriana Tolkienin omaan kirjoitusprosessiin. Novelli on julkaistu suomeksi teoksissa Puu ja lehti sekä Satujen valtakunta Luokka:J. R. R. Tolkienin kirjat Luokka:Sadut Luokka:Novellit
Satujen valtakunta

Satujen valtakunta () on kokoelma J. R. R. Tolkienin vähemmän tunnettuja tarinoita. Se julkaistiin alun perin englanniksi vuonna 1997. Toinen kuvitettu painos julkaistiin vuonna 2008 ja sisältää alkuperäisen painoksen lisäksi Tom Bombadilin seikkailut -runokokoelman. Sen suomennos ilmestyi 2010. == Sisältö == Vuoden 2010 suomenkielisen laitoksen sisältö. Alkuperäinen englanninkielinen laitos ei sisällä tekstejä Roverandom ja Saduista. Vuoden 2008 englanninkielinen laitos sisältää alla mainittujen lisäksi myös runokokoelman Tom Bombadilin seikkailut. * Roverandom, pienoisromaani * Maamies ja lohikäärme, novelli * Seppä ja Satumaa, novelli * Niukun lehti, novelli * Saduista, essee Luokka:J. R. R. Tolkienin kirjat Luokka:Fantasianovellikokoelmat Luokka:Vuoden 2010 kirjat
Ritari joka ei ollut olemassa

Ritari joka ei ollut olemassa (ital. Il cavaliere inesistente) on Italo Calvinon kirjoittama fantasiaromaani vuodelta 1959. Kirja on allegorinen kertomus ritari Agilulfin seikkailuista Ranskassa, Englannissa ja Pohjois- Afrikassa. Tapahtumat sijoittuvat Kaarle Suuren aikaan. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset romaanit Luokka:Vuoden 1959 kirjat Luokka:Fantasiaromaanit
John Button (autourheilija)

John Button (27. heinäkuuta 1943 Lontoo, Iso-Britannia – 12. tammikuuta 2014 Riviera, Ranska) oli brittiläinen autourheilija ja rallicross-kuljettaja. Button ajoi kohtalaisella menestyksellä rallicrossia, sijoittuen kerran "kuplavolkkarilla" toiseksi Britannian mestaruuskisoissa vuonna 1976. Buttonin rakkaimmista kilpakumppaneista oli tanskalainen Erling Jensen. Hänen poikansa Jenson Button on myös autourheilija ja Formula Ykkösten vuoden 2009 maailmanmestari. John Button kulki poikansa mukana paikan päällä seuraamassa kilpailuja, lukuun ottamatta vuoden 2001 Brasilian GP:tä, joka jäi häneltä väliin sairauden vuoksi. Hänet bongattiin usein varikolla vaaleanpunainen paita päällä. Hän sai myös lempinimen "Papa Smurf" (). Button kuoli kotonaan Etelä-Ranskassa sydänkohtaukseen 70-vuotiaana 12. tammikuuta 2014. == Yksityiselämä == John Button oli naimisissa Simone Lyosin kanssa vuoteen 1987 asti. Buttonin perheeseen kuuluu lapset Jenson, Tanya, Samantha ja Natasha. Vuodet 1994–1999 Button oli naimisissa Pippa Kerrin kanssa. Luokka:Brittiläiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Mette Henriette

Mette Henriette Martedatter Rølvåg on norjalainen muusikko, saksofonisti, improvisoija ja itseoppinut säveltäjä. Hän esiintyy taiteilijanimellä Mette Henriette. Mette Henriette on julkaissut tupla-albumin ECM-levymerkillä vuonna 2015. The Independent nimesi sen vuoden jazzlevyksi 2015 (Jazz Record of the Year 2015) ja The Guardian kutsui Mette Henrietteä nykymusiikin nousevaksi tähdeksi (a contemporary music star on the rise). == Diskografia == * * Drifting (2023, ECM Records) == Lähteet == Luokka:Norjalaiset saksofonistit Luokka:Norjalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tomb Raider (täsmennyssivu)

Tomb Raider tarkoittaa seuraavia asioita: *Tomb Raider -videopelisarja: **Tomb Raider (1996) **Tomb Raider II (1997) **Tomb Raider III (1998) **Tomb Raider: The Last Revelation (1999) **Tomb Raider Chronicles (2000) **Tomb Raider: The Angel of Darkness (2003) **Tomb Raider: Legend (2006) **Tomb Raider: Anniversary (2007) **Tomb Raider: Underworld (2008) **Tomb Raider (2013) **Rise of the Tomb Raider (2015) *Tomb Raider -elokuvat: **Tomb Raider (2001) **Lara Croft Tomb Raider: Elämän lähde (2003) **Tomb Raider (2018) *Tomb Raider, vuosina 1997–2005 ilmestynyt sarjakuva
Sofie Krehl

Sofie Krehl (s. 22. syyskuuta 1995) on saksalainen maastohiihtäjä. Krehl saavutti pronssia Saksan joukkueen mukana nuorten MM-kilpailujen viestissä Almatyssa vuonna 2015. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Lahden MM- kilpailuissa 2017 hän sijoittui 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 15:nneksi ja vapaan hiihtotavan sprintissä 17:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa 25:nneksi ja vapaan hiihtotavan sprintissä 28:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui vapaan hiihtotavan parisprintissä yhdeksänneksi, 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 22:nneksi ja perinteisen hiihtotavan sprintissä 23:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti 4 × 5 kilometrin viestissä ankkuriosuuden hiihtäjänä hopeaa sekä sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 11:nneksi ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 17:nneksi. Maastohiihdon maailmancupissa Krehl kilpaili ensimmäisen kerran Nové Měston viestissä tammikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2016 oltuaan Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä 28:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän ylsi ensi kerran helmikuussa 2021 Ulricehamnin vapaan hiihtotavan sprintissä sijoittuessaan kahdeksanneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset maastohiihtäjät Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Julia Belger

Julia Belger (s. 26. helmikuuta 1994) on saksalainen maastohiihtäjä. Belger saavutti pronssia Liberecin nuorten MM-kilpailuissa 2013 Saksan viestijoukkueessa. Maastohiihdon maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2013 Oberhofin prologissa, joka oli osa Tour de Skitä. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2016 oltuaan Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 17:s. Se on hänen paras maailmancupsijansa edelleen joulukuussa 2018. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laura Gimmler

Laura Gimmler (s. 5. joulukuuta 1993) on saksalainen maastohiihtäjä. Gimmler saavutti pronssia Liberecin nuorten MM-kilpailuissa 2013 Saksan viestijoukkueessa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 13:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli kymmenes sekä perinteisen hiihtotavan sprintissä että 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän hiihti ensimmäisen osuuden Saksan hopeaa saavuttaneessa viestijoukkuessa ja sijoittui perinteisen sprintissä 11:nneksi. Maastohiihdon maailmancupissa Gimmler kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2015 Oberstdorfin prologissa, joka oli osa Tour de Skitä. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2017 oltuaan Pyeongchangin perinteisen hiihtotavan sprintissä kymmenes. Hän on sijoittunut neljänneksi Engadinin perinteisen hiihtotavan 10 kilometrin yhteislähtökilpailussa maaliskuussa 2021. Hän saavutti ensimmäisen palkintopallisijansa maailmancupissa sijoittumalla kolmanneksi Cognen perinteisen hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2024. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saduista

Saduista () on J. R. R. Tolkienin esseemäinen tutkielma. Hän kirjoitti sen alun perin esitelmäksi, jonka hän piti St Andrewsin yliopistossa. Se julkaistiin alun perin vuonna 1939 teoksessa Essays Presented to Charles Williams, joka sisältää Charles Williamsin ystävien kirjoittamia tekstejä. Se on julkaistu suomeksi teoksissa Puu ja lehti vuonna 2002 sekä Satujen valtakunta vuonna 2010. == Sisältö == Tolkien pyrkii vastaamaan tutkielmassa kysymyksiin siitä, mitkä ovat sadut, mikä on niiden alkuperä ja mitä käyttöä niillä on.Tolkien 2014, s. 273–274. Hän toi tutkielmassa esiin, että hänen mielestään satuja ei pitäisi liittää erityisesti lapsiin.Tolkien 2014, s. 305–306. == Lähteet == * Tolkien, J. R. R. 2014. ”Saduista.” Suomentanut Vesa Sisättö. Teoksessa === Viitteet === Luokka:J. R. R. Tolkienin kirjat Luokka:Esseet
Hyperoartia

Hyperoartia tai Petromyzontida on kiistanalainen selkärankaisten ryhmä joka sisältää nykyiset nahkiaiskalat ja niiden esi-isät. Euphaneropsin (aikaisemmin tunnettu nimellä Endeiolepis) ja nahkiaisten sukulaissuhteita on esittänyt muun muassa Janvier 1996, mutta Sansom et al. uusi tutkimus kyseenalaistaa ajatuksen, tutkimuksessa Euphanerops on siirretty uuteen selkärankaisten kladiin Jamoytiiformes, joka merkitsisi Petromyzontiformesin ja Hyperoartian synonymisointia. Toistaiseksi voidaan pitää molempien väitteiden mahdollisuudet avoinna. == Lähteet == Luokka:Ympyräsuiset
Alfred Lucander

Alfred Lucander (25. helmikuuta 1862 Hamina Aikalaiskirja 1934, s. 410-411. (Viitattu 22.10.2018) – 30. lokakuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri. Alfred Lucanderin vanhemmat olivat lehtori Karl Johan Lucander ja Olga Therese von Blom. Hänen puolisonsa vuodesta 1894 oli Ellen von Konow. Heille syntyi yksi poika, Georg Johan Wilhelm. Lucander valmistui Haminan kadettikoulusta 1884 ja oli upseerina Pietarissa vuoteen 1889. Suomen rakuunarykmentissä hän palveli 1889–1901 ja Valkeakosken paperitehtaan ja Suomen Paperikonttorin tehtävissä 1892–1905. Suurlakon jälkeen Lucander toimi Viipurin poliisimestarina 1905–1911, Kone- ja Siltarakennus Oy:n isännöitsijän apulainen hän oli 1911–1918. Lucander oli Helsingin kaupungin komendantti keväällä 1918, sotakoulun tarkastajan kanslian päällikkö 1919 ja Suomen sotakoulun johtaja 1919–1920. Vuonna 1929 hänestä tuli Hietalahden telakan ja konepajan huoltokonttorin johtaja. Lucander ylennettiin everstiluutnantiksi 1909, everstiksi 1918 ja kenraalimajuriksi 1928. Hänet kutsuttiin kadettikunnan kunniajäseneksi 27.1. 1924 Hän oli Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsen 1891–1893.Kenraalimajuri A. Lucander kuollut. Helsingin Sanomat, 31.10.1937, s. 12. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Lappeenrannan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Uno Albrecht

Anton Uno Albrecht (22. tammikuuta 1866 Loviisa – 31. joulukuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja teknillisen korkeakoulun mekaanisen teknologian professori. Albrecht kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta lyseosta 1885 ja valmistui insinööriksi polyteknillisestä opistosta 1889. Lisäoppia hän hankki opintomatkoillaan, joita hän teki Ruotsiin ja Saksaan 1895, Saksaan ja Itävaltaan 1898, Ranskaan 1900, Alankomaihin 1907 ja Saksaan 1928. Uno Albrecht aloitti työuransa Varkauden tehtaan apulaisinsinöörinä 1890–1892 ja siirtyi konepajan johtajaksi 1892–1894. Varkaudesta hän siirtyi Oulun teknillisen koulun opettajaksi vuosiksi 1894–1896 ja sieltä Helsinkiin polyteknillisen opiston mekaanisen teknologian opettajaksi 1896–1898. Albrechtin seuraava työ oli toimiminen Lars Krogius ja kumpp. höyryveneliikkeen insinöörinä 1898–1906 ja samalla Helsingin teollisuuskoulun mekaanisen teknologian opettajana 1897–1908. Teknillisen korkeakoulun mekaanisen teknologian professorina hän toimi 1908–1936, koneinsinööriosaston johtajana 1901–1910 ja 1913–1922 sekä korkeakoulun vararehtorina 1908–1910 ja rehtorina 1910–1913. Lisäksi hän toimi polyteknillisen osaston paperinkoetuslaitoksen ja teknillisen korkeakoulun aineenkoetuslaitoksen kolmannen osaston johtajana vuodesta 1896 eteenpäin. Ehtipä hän hoitaa teknillisen korkeakoulun tekstiiliteollisuuden opetusta 1908–1911 ja 1918–1919. Albrechtin sivutoimia olivat muun muassa Aineenkoetuslaitoksen johtokunnan puheenjohtajuus vuodesta 1908 eteenpäin, Tekniska Föreningen i Finlandin puheenjohtajuus 1910 ja 1915 sekä Suomen paperi-insinöörien yhdistyksen johtokunnan sihteerinä ja rahastonhoitajana toimiminen 1917–1924. Hänen tarmonsa riitti myös eri komiteoissa ja lautakunnissa toimimiseen; hän oli esimerkiksi virallista paperia koskevien määräysten muuttamiskomitean puheenjohtaja 1912. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Lars Alstrin

Lars Alstrin (kastettu Leksandissa Ruotsissa noin 1670 – 19. lokakuuta 1727 Turku) oli Turun akatemian kaunopuheisuuden professori. Alstrinin vanhemmat olivat hovisaarnaaja, Leksandin rovasti Lars Anders Alstrinius ja Uppsalasta kotoisin ollut kauppiaantytär Kristina Ångerman. Lars Alstrin valmistui ylioppilaaksi Uppsalassa 1691 ja samalla paikkakunnalla filosofian maisteriksi 1710. Suomessa hän toimi Turun akatemian filosofisen tiedekunnan apulaisena 1716–1720 ja kaunopuheisuuden professorina 1720–1727. Alstrin toimi myös Hämäläis-Osakunnan inspehtorina 1723–1727 ja hänen prebendaseurakuntanaan oli Piikkiö, jonka kirkkoherrana hän oli 1722–1724. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:1600-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1727 kuolleet
Vihdoin kotona

Vihdoin kotona (Home) on vuonna 2015 ilmestynyt Dreamworksin animaatioelokuva. Elokuva perustuu löyhästi Adam Rexin kirjaan The True Meaning of Smekday. Elokuvassa Oho-niminen Böö tapaa Tippi-nimisen tytön paetessaan kotiplaneettaansa väkeä, jotka jahtaavat häntä hänen lukuisten virheidensä vuoksi. == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Jim Parsons Joonathan Kettunen Oho Rihanna Emma Louhivuori Tippi Steve Martin Markus Bäckman Kapteeni Smek Matt Jones Antti L. J. Pääkkönen Kyle Jennifer Lopez Ella Pyhältö Lucy Muissa rooleissa Hanna Mönkäre, Petri Hanttu, Alina Tomnikov, Matti Laitinen, Minna Tasanto ja Petrus Kähkönen. Suomenkielisen version käänsi Minna Tasanto ja sen ohjasi Petri Hanttu. == Lähteet == * * Luokka:Vuoden 2015 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
Nils Avellan

Nils Avellan (15. helmikuuta 1749 Tammela – 14. tammikuuta 1780 Turku) oli Turun akatemian anatomian, kirurgian ja lapsenpäästöopin professori. Avellanin vanhemmat olivat Nummen kappalainen Johannes Avellanus ja Tammelan kappalaisen tytär Kristina Barck. Hänen veljensä oli kirkkoherra ja valtiopäivämies Mikael Avellan.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Johan Avellan. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 30.6.2023. Nils Avellan valmistui ylioppilaaksi Turussa 1766 ja filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1772. Hän työskenteli Turun kaupunginlääkärinä 1776 sekä Turun akatemian lääketieteen apulaisena ja anatomian prosektorina 1777–1780. Vuodet 1778–1780 Avellan toimi akatemian anatomian, kirurgian ja lapsenpäästöopin professorina, mutta hän joutui hoitamaan tehtävää saamatta siitä professorin palkkaa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1749 syntyneet Luokka:Vuonna 1780 kuolleet
Kirjeet (Tolkien)

Kirjeet () on kokoelma J. R. R. Tolkienin kirjeitä vuosilta 1914–1973. Sen on toimittanut Humphrey Carpenter, ja avustajana on toiminut J. R. R. Tolkienin poika Christopher Tolkien. Kirjeistä viimeinen lähetettiin neljä päivää ennen Tolkienin kuolemaa. Ensimmäiset kirjeet ovat pääosin henkilökohtaisia, maailmansotien välissä kirjoitetut kustantajille kirjoitettuja ja toisen maailmansodan aikana kirjoitetut henkilökohtaisia. Toisen maailmansodan jälkeen kirjoitetut kirjeet ovat niin läheisille ja ystäville kuin kustantajillekin kirjoitettuja. Niistä iso osa käsittelee Tolkien luomaa fantasiamaailmaa. == Aiheesta muualla == * Kirjeet Kontuwikissä Luokka:J. R. R. Tolkienin kirjat
Prosektori

Prosektori (< lat.) oli aikaisemmin yliopiston anatomiasaleissa professoria avustanut virkamies, joka ohjasi lääketieteen opiskelijoiden suorittamia ihmisruumiiden leikkelyharjoituksia ja valmisti näytepreparaatteja. Anatomian opettajana hän myös havainnollisti opiskelijoille ihmisen anatomiaa ruumiita leikkaamalla. Helsingin yliopistossa ei 1930-luvulla ollut prosektorin virkaa, vaan tällaiset työt kuuluivat apulaisen ja assistentin tehtäviin. ==Lähteet== Luokka:Lääketieteen historia
Olavi Jäppilä

Olavi Ensio Jäppilä (s. 30. marraskuuta 1945 Porvoo) on suomalainen kenraaliluutnantti, joka toimi Kainuun prikaatin ja Pohjoisen maanpuolustusalueen komentajana, samoin kuin Pääesikunnan operaatiopäällikkönä. Jäppilä syntyi maanviljelijä Veikko Jäppilän ja Eevi Smedbergin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1969 on Saara Pirhonen. Jäppilä tuli ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1964 ja valmistui Kadettikoulusta 1969. Sotakorkeakoulun hän suoritti 1979 ja Maanpuolustuskurssin 1989. Nato flag -office -kurssin Jäppilä suoritti 1998. Hän toimi opetusupseerina Karjalan Tykistörykmentissä 1969–1974 ja patterin päällikön sijaisena 1974–1975, opetusupseerina Kadettikoulussa 1975–1977, toimistoupseerina Helsingin sotilaspiirin esikunnassa 1979–1980 sekä toimistoupseerina 1980–1981 ja opettajana 1981–1982 Tykistökoulussa. Pääesikunnassa hän oli toimistoesiupseerina vuodesta 1983 ja osastopäällikkönä vuodesta 1988. Kainuun prikaatia Jäppilä komensi 1993–1994 Kari Hietasen jälkeen, kenttätykistön tarkastajana hän toimi 1994–1996, Pääesikunnan valmiuspäällikkönä 1996–1998 ja Pohjoisen maanpuolustusalueen komentajana vuodesta 1998. Pääesikunnan operaatiopäälliköksi Jäppilä nimitettiin vuonna 2000. Jäppilä ylennettiin vänrikiksi 1965, luutnantiksi 1969, yliluutnantiksi 1973, kapteeniksi 1977, majuriksi 1982, everstiluutnantiksi 1989, everstiksi 1999 ja prikaatikenraaliksi 1997. Kenraaliluutnantti Jäppilästä tuli kesäkuussa 2000. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka: Vuonna 1945 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Lucander

Lucander tai Lukander on sukunimi. Se on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: ;Lucander: * Alfred Lucander (1862–1937), kenraalimajuri * Anitra Lucander (1918–2000), taidemaalari * Bruno Lucander (1882–1929), toimitusjohtaja, konsuli ja Finnairin perustaja * Georg Lucander (1895–1966), eversti * Gustaf Lucander (1724–1805), taidemaalari * Jenny Lucander (s. 1975), kuvittaja ja graafikko * Robert Lucander (s. 1962), taidemaalari ;Lukander: * Lyyli Helena Lukander (1899–1959), juristi ja ensimmäinen Suomessa tuomarina toiminut nainen * Minni Lukander (1930–2020), keramiikkataiteilija * Onni Heinonkoski, sukunimi vuoteen 1906 Lukander (1883–1947), juristi ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos * Paavo Lukander (s. 1961), kartanlukija * Raimo Lukander (1934–2005), jalkapalloilija * Reino Lukander (1930–2000), arkkitehti * Robert Rannikko, ent. Lukander (1850–1926), maanviljelijä, kaupunginvouti ja valtiopäivämies * Suoma Lukander (1928–1998), päätoimittaja.
Hans Rosling

Hans Rosling (27. heinäkuuta 1948 Uppsala – 7. helmikuuta 2017 Uppsala)Sad to announce: Hans Rosling passed away this morning, Gapminder.org 7.2.2017 oli ruotsalainen lääkäri, joka luennoi kansainvälisistä terveyskysymyksistä Karoliinisessa instituutissa ja Uppsalan yliopistossa 25 vuoden ajan. Elämänsä viime vuodet hän omisti ihmiskunnan hyvinvoinnin kehitystä kuvaavan tilastotiedon havainnollistamiselle ja oli suosittu esiintyjä muun muassa TED- luentotapahtumissa ja niistä tallennetuilla verkkovideoilla.Kansantajuisilla luennoillaan maailmaa sivistänyt ruotsalais­professori Hans Rosling on kuollut, Helsingin Sanomat 7.2.2017. Rosling oli mukana perustamassa Ruotsin Lääkärit ilman rajoja -järjestöä vuonna 1993. Yliopistouransa jälkeen Rosling toimi kansainvälisen terveystilastotieteen tulosten popularisoijana perustamansa Gapminder-säätiön kautta. Innokkaana ja innostavana luennoijana hän valisti suurta yleisöä monista ihmiskunnan viime vuosisatoina ja vuosikymmeninä tapahtuneen kehityksen saavutuksista (esimerkiksi lapsikuolleisuus, absoluuttinen köyhyys ja aliravitsemus), joista esiintyy usein vääriä tietoja. Esityksensä hän perusti usein taitavasti laadittuun infografiikkaan, animoituihin tilastoesityksiin halki vuosikymmenten, joita hän selitti yleisölle humoristisesti ja mukaansatempaavasti kuin urheiluselostaja. Ajassa liikkuvia tilastotrendejä animoivan ohjelmiston ovat Gapminder-säätiön piirissä kehittäneet Rosling yhdessä poikansa Ola Roslingin ja tämän vaimon Annan kanssa. Hans Rosling on usein sanonut, että ihmiset tietävät maailmasta vähemmän kuin simpanssit. Tällä hän tarkoittaa sitä, että simpanssit arvaavat joka kolmannen kysymyksen oikein, jos vaihtoehtoja on kolme.Three minutes with Hans Rosling will change your mind about the world, Nature 14.12.2016. Viitattu 7.2.2017. Lisäksi Rosling on sanonut, ettei ole järkeä enää jakaa maita teollisuus- ja kehitysmaihin. Kirjassa faktojen maailma hän esittää erilaisia ajatusvääristymiä, joita ihmisillä on maailmasta. ==Teoksia== *Faktojen maailma : asiat ovat paremmin kuin luulet. Otava 2018. ISBN 978-951-1-30371-8. *Kuinka opin ymmärtämään maailmaa : muistelmat. Otava 2020. ISBN 9511350862. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *The best stats you’ve ever seen, Hans Rosling luennoi vuoden 2007 TED-tapahtumassa *https://www.gapminder.org/ Luokka: Vuonna 1948 syntyneet Luokka: Vuonna 2017 kuolleet Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Tilastotieteilijät Luokka:Ruotsalaiset lääkärit
VostSibAero

VostSibAero () oli venäläinen lentoyhtiö. Vuonna 1995 perustettu yhtiö kuljetti matkustajia ja rahtia tilauslennoilla kotikenttänään Irkutskin lentoasema. Sen toimilupa peruttiin tammikuussa 2000 yhtiön koneelle edellisen vuoden lopulla sattuneen onnettomuuden seurauksena. == Laivasto == Toimintansa aikana VostSibAero käytti seuraavia kahdeksaa lentokonetta. * 2 Antonov An-26B * 1 Antonov An-26B-100 * 2 Antonov An-74-200 * 1 Antonov An-74TK-100 * 1 Jakovlev Jak-40 * 1 Tupolev Tu-154M == Onnettomuudet == * 10. joulukuuta 1996: Mirnyin lentoasemalta lähdössä olleen An-74-200:n toisen moottorin suihkujarru käynnistyi yllättäen heti lentoonlähdön jälkeen ja kone syöksyi maahan. Kaikki 12 koneessa ollutta selvisivät onnettomuudesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Entiset venäläiset lentoyhtiöt
Erkki Koivisto (eversti)

Erkki Tapani Koivisto (27. marraskuuta 1919 Vahto – 23. kesäkuuta 1999) oli suomalainen eversti, joka toimi Kainuun prikaatin komentajana. Koiviston vanhemmat olivat maanviljelijä Oskari Koivisto ja Saima Sipilä. Hänen puolisonsa vuodesta 1943 oli Helena Lukin. Koivisto tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta 1940 ja suoritti Kadettikoulun 25. kurssin 1941 ja 1945. Sotakorkeakoulun hän suoritti 1952 ja Maanpuolustuskurssin 1968. Jatkosodassa Koivisto toimi komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 52:ssa Rukajärvellä, haavoittuen Pismajoella 1941. Sodan jälkeen hän toimi komppanianpäällikkönä ja adjutanttina JR 3:ssa 1944–1949, adjutanttina Maasotakoulussa (Kadettikoulussa) 1949–1950, toimistoupseerina Uudenmaan sotilasläänin esikunnassa 1953 ja Pääesikunnassa 1954–1956 sekä toimistopäällikkönä Pohjanmaan sotilasläänin esikunnassa 1956–1961. 1. Divisioonan esikunnassa Koivisto työskenteli 1961–1965, Lapin jääkäripataljoonan komentaja hän oli 1965–1967 ja toimistopäällikkö 1967–1968 sekä Pohjois-Suomen sotilaslääniin esikuntapäällikkö 1968–1971. Kainuun prikaatia Koivisto komensi Olavi Lehden jälkeen vuodesta 1971 vuoteen 1976, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta. Koivisto ylennettiin vänrikiksi 1940, luutnantiksi 1941, kapteeniksi 1944, majuriksi 1956, everstiluutnantiksi 1962 ja everstiksi 1968. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka: Vuonna 1919 syntyneet Luokka: Vuonna 1999 kuolleet