EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Raimo Suikkari

Raimo Kalevi Suikkari (5. marraskuuta 1939 Antrea – 7. heinäkuuta 2015 EspooKuolleita Helsingin sanomat 1.8.2015 s. C 15) oli suomalainen runoilija, kirjailija ja pienkustantaja. Hän toimi itsenäisenä kirjailijana ja pienkustantajana vuodesta 1992 alkaen kuolemaansa asti. Suikkari oli lisäksi Suomen Pienkustantajat ry:n hallituksessa 2000-luvulla sekä Espoon kirjailijat ry:n hallituksessa ja sihteerinä vuosina 1997–2007. ==Teokset== *Sininen rakkaus, runoja 1992 *Suomen luontokuvia/Pictures of Nature in Finland 1992 *Sininen unelma, runoja 1993 *Suomea Helsingistä Lappiin/Finland from Helsinki to Lapland 1993 (Lauri Jäntin säätiön kunniakirja) *Vihreän planeetan kutsu, scifi-romaani 1993 *Helsinki 1994 *Sininen uni, runoja 1995 (Runogalleria) *Finland 2000 1996 *Ystäväsi Suomi/Your Friend Finland 1997 *Sininen hiljaisuus, runoja 1997 *Suomen kaunis Lappi/Beautiful Finnish Lapland 1997 *Helsinki Espoo ja Vantaa 1998 *Finland today 1999 *Runokuvia Suomen Lapista/Poetic Images of Finnish Lapland 1999 *Tammen laulu/The Song of the Oak trees, multivideo 2000 (Espoon kulttuuritoimen apuraha) *Nähtävyyksien Suomi/Sights in Finland 2000 *Enkelihiutaleita, runoja 2000 *Helsinki Sights and Attractions 2001 *Suomi vuodenaikojen sinfonia/Finland A Symphony of Seasons 2001 (Sampo-palkinto) *Nuuksion laulu/The Song of Nuuksio 2002 (apuraha) *Hetken tanssi, runoja 2002 *Litorinameren poika, nuorisoromaani 2003 *Osaava Suomi/Finland knows 2004 *Mies joka sai siivet, romaani 2004 (Sampo-palkinto) *100 Runoa rakkaudesta, runoja 2006 (Sampo-palkinto) *Fresh Finland 2007 *Finland 2009 *Sinipartainen naurulokki, runoja 2010 *Elämäntaitoa jokaiselle, tietokirja 2011 *FINLAND - Design-Knowhow-Nature 2012 *Metsän rakastaja, runoja 2013 *Finland - The Whisper of Nature 2014 (apuraha) *Runoja useissa julkaisuissa ja antologioissa Postuumisti julkaistut: * Vihreän planeetan kutsu - Tehtävä Palonis-planeetalla 2023 * Vihreän planeetan kutsu - Seikkailu mustan aukon takana 2023 * Vihreän planeetan kutsu - Matka Siniselle ja Valkoiselle planeetalle 2023 ==Palkinnot== *Lauri Jäntin säätiön kunniamaininta 1994, teoksesta Suomea Helsingistä LappiinLauri Jäntin säätiö *Suomen Pienkustantajien Sampo- palkinnot 2001, 2004 ja 2006 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *RKS Tietopalvelu Oy *BoD Kirjakauppa Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset luontokuvaajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Välimeren kilpailut 2009

Välimeren kilpailut 2009 pidettiin Pescarassa Italiassa 25. kesäkuuta–5. heinäkuuta 2009. Ne olivat järjestyksessään 16. Välimeren kilpailut2009 Mediterranean Games in Pescara, Italy Viitattu 26.6.2009 , ja niihin osallistui 23 maata. ==Osallistuvat maat== * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * ==Lajit== * Ammunta * Voimistelu * Yleisurheilu * Koripallo * Rantapallo * Keilaus * Nyrkkeily * Melonta * Pyöräily * Esteratsastus * Miekkailu * Jalkapallo * Golf * Käsipallo * Judo * Karate * Rytminen voimistelu * Soutu * Purjehdus * Jousiammunta * Uinti * Pöytätennis * Tennis * Lentopallo * Vesipallo * Vesihiihto * Painonnosto * Paini ==Lähteet== * Viralliset kisasivut ===Viitteet=== Luokka:Italian urheilu Luokka:Vuoden 2009 urheilu Luokka:Pescara
Jalkapallo Välimeren kilpailuissa 2009

Vuoden 2009 välimeren kilpailujen jalkapalloturnaus alkoi 25. kesäkuuta ja loppui 4. heinäkuuta.Pescara 2009 - Football - Techinal Book Viitattu 26.6.2009 Turnauksessa pelasi yhteensä 12 maata. Sen voitti Espanja voitettuaan loppuottelussa Italian. Kolmanneksi sijoittui Libya voitettuaan Ranskan rangaistuspotkukilpailuun menneessä ottelussa. ==Ottelupaikat== Stadion Kaupunki Kapasiteetti Stadio Adriatico Pescara 23 800 Stadio Tommaso Fattori L'Aquila 9 285 Stadio Guido Angelini Chieti 8 257 Stadio Comunale Teramo 7 498 Stadio Guido Biondi Lanciano 6 400 Stadio Nunzio Fittipaldi Francavilla in Sinni 1 500 ==Tulokset== ===Alkulohkot=== ====Lohko A==== {{Alkulohko3 | joukkue1 = | o1 = 2 | v1 = 1 | t1 = 1 | h1 = 0 | tm1 = 4 | pm1 = 2 | me1 = +2 | p1 = 4 | joukkue2 = | o2 = 2 | v2 = 1 | t2 = 0 | h2 = 1 | tm2 = 5 | pm2 = 3 | me2 = +2 | p2 = 3 | joukkue3 = | o3 = 2 | v3 = 0 | t3 = 1 | h3 = 1 | tm3 = 1 | pm3 = 5 | me3 = −4 | p3 = 1 }} \---- \---- ====Lohko B==== {{Alkulohko3 | joukkue1 = | o1 = 2 | v1 = 2 | t1 = 0 | h1 = 0 | tm1 = 3 | pm1 = 0 | me1 = +3 | p1 = 6 | joukkue2 = | o2 = 2 | v2 = 1 | t2 = 0 | h2 = 1 | tm2 = 5 | pm2 = 2 | me2 = +3 | p2 = 3 | joukkue3 = | o3 = 2 | v3 = 0 | t3 = 0 | h3 = 2 | tm3 = 0 | pm3 = 6 | me3 = −6 | p3 = 0 }} \---- \---- ====Lohko C==== {{Alkulohko3 | joukkue1 = | o1 = 2 | v1 = 1 | t1 = 1 | h1 = 0 | tm1 = 0 | pm1 = 0 | me1 = 0 | p1 = 4 | joukkue2 = | o2 = 2 | v2 = 0 | t2 = 1 | h2 = 1 | tm2 = 0 | pm2 = 0 | me2 = 0 | p2 = 1 | joukkue3 = | o3 = - | v3 = - | t3 = - | h3 = - | tm3 = - | pm3 = - | me3 = - | p3 = - }} \---- ====Lohko D==== {{Alkulohko3 | joukkue1 = | o1 = 2 | v1 = 1 | t1 = 1 | h1 = 0 | tm1 = 5 | pm1 = 2 | me1 = +3 | p1 = 4 | joukkue2 = | o2 = 2 | v2 = 1 | t2 = 1 | h2 = 0 | tm2 = 4 | pm2 = 3 | me2 = +1 | p2 = 4 | joukkue3 = | o3 = 2 | v3 = 0 | t3 = 0 | h3 = 2 | tm3 = 1 | pm3 = 5 | me3 = −4 | p3 = 0 }} \---- \---- ===Sijat 5-8=== \---- ===Sijat 7-8=== ===Sijat 5-6=== === Pudotuspelit === {{Turnauspuu4 | 1.7. Francavilla | | 1 | | 0 | 1.7. Teramo | | 1 | | 2 | 5.7. Pescara | | 1 | | 2 | 4.7. Chieti | | 0 (8) | | 0 (7) }} ==== Välierät ==== \---- ==== Pronssiottelu ==== ==== Loppuottelu ==== == Maalintekijät == 4 maalia: * Michail Pavlis * Khaled Ayari 3 maalia: * Mattia Mustacchio 2 maalia: * Eren Albayrak * Sahin Aygunes * Aarón Ñíguez * Emilio Nsue * Francesco Sciacca * Nikolaos Barmpoudis 1 maali: * Dominique Malonga * Steven Joseph-Monrose * Yohann Lasimant * Franck Tabanou * Kike * Alberto Botía * Víctor Laguardia * Aristeidis Soiledis * Georgios Niklitsiotis * Baris Basdas * Yigit Gokoglan * Burak Calik * Ridvan Simsek * Bilel Ben Messauoud * Wajdi Jabbari * Ardit Shehach * Silvano Raggio Garibaldi * Bogdan Bogdanović * Yasser Shahen oma maali: * Mossaâb Sassi (Espanjaa vastaan) * Marco Calderoni (Espanjaa vastaan) ==Lähteet== Luokka:Jalkapallon maajoukkuekilpailut
Tummalaulumesikko

Tummalaulumesikko (Meliphaga lewinii) on itäisessä Australiassa tavattava mesikkoihin kuuluva varpuslintu. Laji on nimetty australialaisen taidemaalarin John Lewinin mukaan. == Tunnistaminen == Kooltaan tummalaulumesikko on noin 20-22 cm. Yleisväritykseltään lintu on vihertävän harmaa. Nokasta silmäkulmaan ulottuu kapea viiru paljasta vaaleaa nahkaa. Silmän takana on vaaleankeltainen kuunsirppimäinen laikku. Lennossa näkyy tummalaulumesikon siipihöyhenten vaaleat reunat. Molemmat sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Nuoret lajin yksilöt eroavat aikuisista tummalaulumesikoista silmien värin perusteella. Nuorilla silmät ovat rusekat, kun ne aikuisilla ovat siniset. Ulkonäöltään tummalaulumesikoa muistuttavat tarhalaulumesikko (Meliphaga garcilis) ja nokilaulumesikko (Meliphaga notata), mutta ovat molemmat pienempiä. Paras tummalaulumesikon tuntomerkki on sen kauas kuuluva konekiväärin ääntä muistuttava laulu. == Levinneisyys ja elinympäristö == Tummalaulumesikkoa tavataan Australian itärannikolla pohjoisesta Queenslandista Victorian osavaltion keskiosiin. Lajin elinympäristöä ovat sademetsät ja kosteat pensaikkoalueet. Laji vaeltaa usein myös avoimemmillekin seuduille. Lintu on pääosin paikkalintu, mutta muuttaa talveksi korkeilta seuduilta matalammille. == Pesintä ja ravinto == Tummalaulumesikon pesimäkausi kestää syyskuusta tammikuulle. Suuri, kuppimainen pesärakennetaan kasvimateriaalista ja sidotaan yhteen hämähäkinseitin avulla. Naaras munii kahdesta kolmeen munaa, joita haudotaan kaksi viikkoa. Molemmat vanhemmat osallistuvat poikasten hoitoon. Tummalaulumesikon ravinto koostuu pääsoin hedelmistä ja marjoista, mutta laji syö myös mettä ja hyönteisiä, joita se syö lennosta. Laji elää yleensä yksin, mutta voi myös muodostaa löyhiä noin kymmenen yksilön parvia. == Lähteet == Luokka:Mesikot
Sinimarliini

Sinimarliini eli purjemarliini (Makaira nigricans) on purjekalojen heimoon kuuluva marliinikala. Se on lihansyöjä, joka käyttää ravinnokseen monenlaisia eliöitä lähellä veden pintaa. Sinimarliini on suosittu ja arvostettu saalis urheilukalastuksessa. == Koko ja ulkonäkö == Sinimarliininaaras voi saavuttaa 4,3 metrin pituuden ja 540 kg painon. Painoennätys on 636 kg. Koiraat kasvavat hitaammin ja pienemmiksi kuin naaraat. Sinimarliinin ruumis on päältä koboltinsininen ja alta hopeanvalkoinen. Sinisessä osassa on korkeussuuntaisia valkoisia raitoja. Otsa on hyvin korkea; ruumis on edestä paksu ja se kapenee taaksepäin. Yläleuka on pidentynyt keihäänmuotoiseksi. Pyrstö on korkea ja puolikuun muotoinen. Selkäevä on aivan edessä korkea ja matalampi takana. == Levinneisyys == Sinimarliinia esiintyy Atlantin valtameressä. Pääasiassa sen elinalueen rajat ovat etelässä Hyväntoivonniemen ja Rio de la Platan välillä, pohjoisessa Espanjan luoteisrannikon ja Newfoundlandin eteläosien välillä. Sinimarliinia esiintyy myös muissa merissä, muun muassa eteläisellä intian valtamerellä se on suosittu urheilukalastuksen kohde. == Lisääntyminen == Sinimarliinit saavuttavat sukukypsyyden 2-4 vuoden iässä. Lisääntymisaika on myöhäiskesästä syksyyn; kuteminen tapahtuu toukokuussa. Naaras voi kutea neljäkin kertaa yhtenä kutuaikana, kerrallaan jopa 7 miljoonaa mätimunaa, joista kukin 1 mm läpimitaltaan. Mätimunista vain harvat saavuttavat sukukypsyyden. Koiraiden on todettu saavuttaneen 18:n ja naaraiden 27 vuoden iän. == Ravinto == Sinimarliinin pääravintoa ovat pääasiassa kalmarit, mustekalat ja pienet tai keskikokoiset kalat. Sen uskotaan käyttävän pitkää keihäsmäistä yläleukaansa saaliin tainnuttamiseen. == Taloudellinen merkittävyys == thumb|250px|Sinimarliinin lihaa Sinimarliini saadaan tavallisesti saaliiksi sivusaaliina tonnikaloille tarkoitetuissa pitkäsiimoissa. Lajilla on kuitenkin kaupallista arvoa ympäri maailman. Vuonna 2000 sinimarliinia kalastettiin yhteensä 3064 tonnia. Sen liha on hyvänlaatuista, vaaleaa ja runsasrasvaista. Lihaa arvostetaan erityisesti Japanissa, missä sitä käytetään erityisesti sashimin valmistukseen. Urheilukalastuksessa sinimarliini on erittäin haluttu ja arvostettu saalis. == Lähteet == * marinebio.org (englanniksi) * animals.nationalgeographics.com (englanniksi) === Viitteet === Luokka:Purjekalat Luokka:Uhanalaiset kalat
Istiophorus

Istiophorus on ahvenkalojen (Perciformes) lahkoon ja purjekalojen (Istiophoridae) heimoon kuuluva kalasuku. Sukuun luetaan kuuluvan kaksi suurikokoista lajia, Tyynessämeressä ja Intian valtameressä elävä purjekala sekä atlantinpurjekala. Kummallakin lajilla yläleuka on pidentynyt keihäsmäiseksi. Ne ovat erittäin nopeita kaloja. Kummankaan lajin pituus ei ylitä kolmea metriä ja paino harvoin ylittää 90 kg. Purjekalat tunnistaa helposti suurista selkäevistään. Purjekalat ovat arvostettua saalista urheilukalastuksessa, jonka lisäksi niitä pyydetään teollisesti. == Lajit == * Istiophorus albicans Latreille, 1804 – Atlantinpurjekala * Istiophorus platypterus Shaw, 1792 – Purjekala ==Lähteet== Luokka:Purjekalat
Arturo Schwarz

Arturo Schwarz (1924 Alexandria, Egypti – 23. kesäkuuta 2021) oli italialainen taidehistorioitsija, professori, taidekonsultti ja kansainvälisten näyttelyjen kuraattori. Hän keräsi laajan kokoelman Marcel Duchampin, André Bretonin, Man Rayin ja Jean Arpin sekä muiden 1900-luvun taiteilijoiden teoksia. Hän oli myös kirjailija ja runoilija. Schwarz käsitteli kirjoituksissaan Marcel Duchampia, Man Rayta, surrealisteja ja dadaisteja.Israel21c, "Arturo Schwartz - benefactor to art and Israel", Rick Radin, 20.4.2002; viitattu 26.6.2009 Schwarz karkotettiin poliittisen aktivismin vuoksi Egyptistä 1949. Hän asettui Italiaan Milanoon ja aloitti silloin taiteenkeräämisen. Hänen yhteistyönsä Jerusalemissa sijaitsevan Israel-museon kanssa alkoi 1972, jolloin hän lajoitti museolle 13 Duchampin teosten kopioita, jotka hän oli tehnyt 1964 Duchampin kanssa. 1991 hän lahjoitti laajan arkistonsa. Vuonna 1998 hän lahjoitti museolle 800-teoksen kokoelma dadan ja surrealismin taidetta. Kokoelmasta oli Gettyn museo tarjonnut hänelle suuret summat. Israelin museon peruskorjaustyön aikana kokoelmasta kiersi maailmalla 250 teosta, ja ne ovat esillä Helsingissä Taidemuseo Tennispalatsin näyttelyssä Suuntana surrealismi – mestariteoksia Jerusalemin Israel-museosta 22.9.2009 saakka. ==Teokset (valikoima)== *(toim.) The Complete Works of Marcel Duchamp, H. N. Abrams (New York, NY), 1969, reprinted, Delano Greenidge (New York, NY), 1997. *Marcel Duchamp: Sixty-six Creative Years; From the First Painting to the Last Drawing, Gallery Schwarz (Milan, Italy), 1972. *New York Dada: Duchamp, Man Ray, Picabia, Prestel Verlag (Munich, Germany), 1973. *Almanacco dada: Antologia letteraria-artistica, cronologia e repertorio delle riviste, Feltrinelli (Milan, Italy), 1976. *Man Ray: The Rigour of Imagination, Rizzoli International (New York, NY), 1977. *André Breton, Trotsky, et l'anarchie, Union Generale d'Editions (Paris, France), 1977. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset taidehistorioitsijat Luokka:Taiteen keräilijät Luokka:Italialaiset professorit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet Luokka:Surrealismi
Purjekalat

Purjekalat (Istiophoridae) on ahvenkalojen (Perciformes) lahkoon kuuluva kalaheimo, jonka lajit ovat purjekaloja ja marliineja. Niitä tavataan ympäri maailman valtameriä. Heimon kaikilla lajeilla on keihäsmäiseksi pidentynyt yläleuka, siro ruumis ja huomattava selkäevä. Heimon kalat ovat maailman nopeimpia kaloja; purjekalan on kerrottu saavuttaneen jopa 110 kilometrin tuntinopeuden. Purjekalat ja marliinit ovat haluttuja ja arvostettuja urheilukalastuksen saalislajeja. Ernest Hemingwayn romaanissa Vanhus ja meri kuvaillaan suuren marliinin kalastusta. == Suvut ja lajit == Heimossa on viisi sukua ja yksitoista lajia.Family: Istiophoridae Billfishes FishBase *Istiompax **Istiompax indica Cuvier, 1832 – mustamarliini *Istiophorus **Istiophorus albicans Latreille, 1804 – atlantinpurjekala **Istiophorus platypterus Shaw, 1792 – purjekala *Kajikia **Kajikia albida Poey, 1860 – valkomarliini **Kajikia audax Philippi, 1887 – juovamarliini *Makaira – marliinit **Makaira mazara Jordan & Snyder, 1901 – idänmarliini **Makaira nigricans Lacépède, 1802 – sinimarliini *Tetrapturus **Tetrapturus angustirostris Tanaka, 1915 – lyhytleukamarliini **Tetrapturus belone Rafinesque, 1810 – välimerenmarliini **Tetrapturus georgii Lowe, 1841 – pyöreämarliini **Tetrapturus pfluegeri Robins & de Sylva, 1963 – pitkäleukamarliini ==Katso myös== * Miekkakala ==Lähteet== ===Viitteet=== *
Iberiankeisarikotka

Iberiankeisarikotka (Aquila adalberti) on hyvin harvinainen haukkalaji. Se muistuttaa paljon keisarikotkaa, joka tosin on hieman suurempi. Aiemmin nämä onkin luettu alalajeiksi. Iberiankeisarikotkaa tavataan Espanjan lounaisosissa ja Portugalissa, mutta yksittäisinä pareina se pesii mahdollisesti myös Marokossa. ==Tuntomerkit== Iberiankeisarikotka on 72–85 cm pitkä ja sen siipiväli on 180–210 cm. Se painaa 2 500–3 500 grammaa. Laji muistuttaa ulkonäöltään paljon keisarikotkaa. Vanhalla linnulla siiven etureuna on kuitenkin valkoinen sekä siiven ylä- että alapuolella. Iberiankeisarikotkan valkoiset hartialaikut ovat yleensä suuremmat kuin keisarikotkalla sijaiten edempänä, jolloin ne usein yhdistyvät valkeaan siiven etureunaan. Lisäksi iberiankeisarikotkan siipisulat ovat tummemmat eivätkä niin selvästi poikkijuovaiset, ja pyrstön tyvi vaaleammanharmaa ja juovaton. Nuori iberiankeisarikotka on nuorta keisarikotkaa punaruskeampi eikä sen puvussa ole viirutusta, vaan korkeintaan hyvin heikkoa kuviointia. ==Levinneisyys== Iberiankeisarikotkaa tavataan Keski- ja Lounais-Espanjassa sekä Portugalin itäosissa. Marokosta se on hävinnyt. Marokosta on kuitenkin pesimähavainto vuodelta 1995, joten maassa voi olla yhä joitain pesiviä pareja. 1800-luvulla laji pesi myös Algeriassa, mutta sittemmin se on sieltä hävinnyt. Lajin pesimäkanta on nykyään noin 200 paria. Yksilömääräksi arvioidaan 450–600 yksilöä, joista 300–400 on täysikasvuisia. ==Elinympäristö== Iberiankeisarikotkaa tavataan pääasiassa nahkealehtisen kasvillisuusvyöhykkeen metsissä, mutta myös marskimailla. Riittävä saaliseläinten määrä on tärkeä vaatimus elinympäristölle. Vanhat iberiankeisarikotkat ovat paikkalintuja, mutta nuoret yksilöt vaeltavat itenäistymisensä jälkeen. ==Ravinto== Iberiankeisarikotkan tärkeintä ravintoa ovat jänikset. Se syö myös raatoja, kyyhkyjä ja muita lintuja sekä matelijoita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Aquila adalberti Luokka:Kotkat Luokka:Uhanalaiset linnut
Äänis

Äänis on harvinainen suomalainen etunimi. Sillä oli oma nimipäivä 2. lokakuuta vuosina 1929–1949. Se on ollut suomalaisen almanakan kaikkien aikojen ainoa Ä-alkuinen nimi. Se viittaa Itä-Karjalassa sijaitsevaan Äänisjärveen ja kuuluu suursuomalaisiin nimiin. Pääosa Ääniksistä on saanut nimensä 1940-luvulla. Jatkosodan aikana Äänis-nimen antamista perusteltiin joskus sillä, että lapsi oli kastettu rintamalta tuodulla Äänisen vedellä. Kustaa Vilkunan Etunimet- kirjassa Äänis on merkitty naisennimeksi, vaikka sen on saanut ainakin 50 miestä ja alle 40 naista. == Tunnettuja Ääniksiä == * Jyrki Äänis Kaleva Vesikansa (s. 1941), toimittaja ja tietokirjailija ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Etunimet
Wolfgang Seidel

Wolfgang Seidel (4. heinäkuuta 1926 Dresden – 1. maaliskuuta 1987 München) oli saksalainen F1-kuljettaja. Seidel ajoi yleensä itsensä mukaan nimetyillä autoilla tai jotka olivat Scuderia Colonian omistamia. ==Formula 1== Seidel osallistui 12 F1-osakilpailuun kausilla 1953, 1958 ja 1960–1962. Hän oli parhaimmillaan yhdeksäs Italian GP:ssä 1960. Seidel ajoi myös sarjan ulkopuolisia kilpailuja. Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Sija Pisteet 1953 Autosport Team Wolfgang Seidel (yksityinen Veritas) Veritas RS Veritas S6 ARG 500 NED BEL FRA GBR GER 16 SUI ITA NC 0 1958 Scuderia Centro Sud Maserati 250F Maserati S6 ARG MON NED 500 BEL Kesk. FRA GBR POR ITA MOR Kesk. NC 0 1958 RRC Walker Racing Team Cooper T43 (F2) Climax S4 GER Kesk. NC 0 1960 Autosport Team Wolfgang Seidel (yksityinen Cooper) Cooper T45 Climax S4 ARG MON 500 NED BEL FRA GBR POR ITA 9 USA NC 0 1961 Scuderia Colonia (yksityinen Lotus) Lotus 18 Climax S4 MON NED BEL DNS FRA GBR 17 GER Kesk. ITA Kesk. USA NC 0 1962 Ecurie Maarsbergen Emeryson 1006 Climax S4 NED NC MON BEL FRA NC 0 1962 Autosport Team Wolfgang Seidel (yksityinen Lotus) Lotus 24 BRM V8 GBR Kesk. GER DNQ ITA USA RSA NC 0 ==Kilpailulisenssin menetys== Seidel menetti kilpailulisenssinsä vuonna 1962, kun hän kritisoi jyrkästi Saksan kansallisen autourheilun ylintä päättävää komissiota eli ONS:ää (), kisajärjestäjiä sekä Saksan autourheiluklubia eli AvD:tä (). Kritiikin kohteena oli Seidelin kokema vääryys vuoden 1962 Saksan GP:ssä, jossa hän ei päässyt kilpailuun, koska oli teknisen mittausvirheen mukaan ajanut harjoituksissa vain 4 kierrosta sääntöjen vaatiman vähimmäismäärän 5 sijasta. Seidelilta vietiin sekä kilpailulisenssi että AvD:n jäsenyys. Lisäksi ONS asetti hänelle elinikäisen kilpailukiellon, joka muutettiin myöhemmin kahden vuoden mittaiseksi. Seidel yritti myöhemmin osallistua sarjan ulkopuoliseen Meksikon osakilpailuun ja haki osallistumislupaa FIA:lta, jota hän ei koskaan saanut. Kiellon ja vääryyden seurauksena Seidel lopetti kilpailemisen. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Günther Seiffert

Günther Seiffert (18. lokakuuta 1937 Oldenburg Ammerland – 11. marraskuuta 2020 Köln Nordrhein-Westfalen) oli saksalainen F1-kuljettaja. ==Formula 1== Seiffert osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1962, Saksan GP:hen, jossa hän jakoi autonsa Wolfgang Seidelin kanssa. Hän kuitenkin karsiutui, eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Hän osallistui myös MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin ollen parhaimmillaan seitsemäs Itävallan GP:ssä 1963. Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Sija Pisteet 1962 Autosport Team Wolfgang Seidel (yksityinen Lotus) Lotus 24 BRM V8 NED MON BEL FRA GBR GER DNQ ITA USA RSA NC 0 ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kuljettajat, jotka eivät koskaan osallistuneet lähtöön Luokka:Saksalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Gateways to Annihilation

Gateways to Annihilation on death metal -yhtye Morbid Angelin vuonna 2000 julkaistu kuudes studioalbumi. Albumi oli viimeinen, jossa yhtyeen kitaristi Eric Rutan soitti. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Trey Azagthoth - kitara, kitarasyntetisaattori, laulu * Steve Tucker - basso, laulu * Erik Rutan - kitara, koskettimet * Pete Sandoval - rummut Encyclopaedia Metallum Viitattu 26. kesäkuuta 2009 == Arvostelut == * AllMusic: * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Morbid Angelin albumit Luokka:Vuoden 2000 albumit
Heini Koivuniemi

Heini Koivuniemi (s. 1973) on suomalainen voimailija. Hän on sijoittunut maailman vahvin nainen -kilpailussa toiseksi vuonna 2001 ja kolmanneksi vuosina 2002 ja 2003. Euroopan vahvin nainen -kilpailun hän voitti vuonna 2002. Suomen vahvin nainen -kilpailun hän on voittanut vuosina 2001 ja 2003http://www.suomenvahvinmies.net/vahvimmatnaiset.html . Voimanostossa hän on voittanut Suomen mestaruuden 75 kilogramman sarjassa vuonna 2004. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset voimanostajat Luokka:Suomalaiset voimamiehet Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Art brut

Art brut ( raaka), on taidemaalari Jean Dubuffetin käyttämä nimitys varsinaisen taidemaailman ulkopuolella tuotetusta taiteesta, joka ilmaisee hänen mukaansa spontaanisti ihmismielen tiedostamattomia puolia. Tällaista taidetta ovat muun muassa mielisairaiden, lasten, vangittujen rikollisten tai amatööritaiteilijoiden tekemät teokset. Myös graffiti laskettiin kuuluvaksi art brutiin. Dubuffet arvosti siinä vision tai emootion raakaa ilmaisua, joka ei joudu konvention ansaan. Dubuffet koki art brutin olevan aidointa ja alkuperäisintä taidetta sen raaimmassa perusmuodossaan. Dubuffet kiinnostui 1940-luvulla taiteesta, joka oli karkeaa, hiomatonta ja jopa rivoa. Häntä innoittivat erityisesti psyykkisesti sairaiden tekemät teokset. Toisaalta myös Paul Kleen lapsenomaiset maalaukset olivat Dubuffet'lle merkittävä inspiraation lähde. Omissa varhaistöissään Dubuffet pyrki välittämään sitä rehellisyyttä, naiiviutta ja teeskentelemättömyyttä, joka ilmeni hänen mukaansa todellisessa art brut -taiteessa. Hänen myöhemmissä teoksissaan on vaikutteita graffitista ja psykoottisesta taiteesta. Englanninkielisissä maissa art brutista käytetään usein nimitystä outsider art, jonka otti käyttöön taidekriitikko Roger Cardinal vuonna 1972. == Katso myös == *ITE- taide == Lähteet == Luokka:Taidesuuntaukset Luokka:Ranskankieliset sanat ja sanonnat
Tom Enberg

Tom Gustaf Enberg (s. 26. elokuuta 1970 Hanko) on suomalainen jalkapalloilija. Hän pelaa Uudenmaan Nelosessa FC HIK:n joukkueessa. Laitahyökkääjänä pelaavan Enbergin ura alkoi II divisioonan Hangö IK:sta 1988. Kaudeksi 1993 hän siirtyi Veikkausliigaan Turun Palloseuran riveihin. Enberg pelasi TPS:ssa 1993–1995 ja hänen suurin saavutuksensa oli Suomen Cupin voitto 1994. Turusta Enberg siirtyi kahden kauden ajaksi Myllykosken Palloon. Ensimmäisellä MyPa-kaudella hän voitti SM-hopeaa. Kausilla 1998–1999 Enberg edusti jälleen Turun Palloseuraa, kunnes hän palasi kesken kauden 1999 Ykkösessä pelanneeseen kasvattajaseuraansa, Hangö IK:hon. Kaikkiaan Enberg pelasi seitsemän pääsarjakautensa aikana 155 ottelua, joissa hän teki 32 maalia. Maajoukkueessa Enberg pelasi vuonna 1995 viisi A-maaottelua. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Steel Panther

Steel Panther (aiemmin muun muassa nimillä Danger Kitty, Metal Shop ja Metal Skool) on yhdysvaltalainen, Los Angelesissa Sunset Stripillä perustettu parodinen glam metal -yhtye. Alkujaan Metal Shop -nimisellä yhtyeellä on pisimpään kestänyt heavy metal -show Sunset Stripillä. Lavalla yhtye soittaa 1980-luvun glam metal -kappaleita sekä covereina että pilkallisina parodioina. Konserteissa yhtyeen kappaleiden välissä esitetään useimmiten komediaa, esimerkiksi riitaa jäsenten välillä, keskustelua seksistä, huumeista ja yleisön kanssa harrastetaan improvisoitua huumoria. Suomessa Steel Panther esiintyi ensimmäistä kertaa Tampereen Sauna Open Air -festivaaleilla 10. kesäkuuta 2010. Toinen keikka oli 11. maaliskuuta 2012 Nosturissa, Helsingissä. Neljännen kerran yhtye esiintyi Suomessa 19. helmikuuta 2014 Tampereen Pakkahuoneella. Bändi on myös esiintynyt Helsingin The Circuksessa 2012. Yhtye esiintyi jälleen kerran Tampereen Pakkahuoneella 14.syyskuuta 2016 sekä Helsingin The Cirkuksessa 15. syyskuuta 2016. == Jäsenet == Kaikki yhtyeen jäsenet käyttävät nimimerkkejä imitoimiensa yhtyeiden hengessä. Nykyiset jäsenet * Michael Starr (Ralph Saenz) – laulu * Satchel (Russ Parrish) – kitara * Stix Zadinia (Darren Leader) – rummut * Joe "Spyder" Lester – basso Entiset jäsenet * Ray Luzier – rummut (2000-2003) * Lexxi Foxx (Travis Haley) – basso (2000-2021) thumb|Steel Pantherin basisti Lexxi Foxxx == Diskografia == === Albumit === * Love Rocket (2001) - promosingle nimellä Danger Kitty * Hole Patrol (2003) - julkaistu alkujaan Metal Shop -nimisenä ja julkaistu uudelleen nimellä Metal Skool. * Hey That's What I Call Sludge! Vol. 1 (2004) - kokoelma nimellä Metal Sludge All-Stars on ensimmäisissä painoksissa (myöhemmin Metal Skoolina), sisältäen neljä puhuttua sketsiä ja ensimmäinen levytetty versio kappaleesta "Death To All But Metal". * Feel the Steel (2009) - ensimmäinen Universalin julkaisema yhtyeen albumi * Balls Out (2011) * All You Can Eat (2014) * * Heavy Metal Rules (2019) * On the Prowl (2023) === DVD:t === * Fat Girl (Thar She Blows) - The Video - DVD, joka sisältää kappaleen "Fat Girl" musiikkivideon ja materiaalia kulissien takaa. * British Invasion (2012) - DVD, jossa on vuonna 2010 soitettu keikka Brixton Academyssa ja vuonna 2012 soitettu keikka Download Festivaaleilla. === Musiikkivideot === *Fat Girl (Thar She Blows) (2005) *Death To All But Metal (2009) *Community Property (2009) *If You Really Really Love Me (2011) *Party Like Tomorrow is the End of the World (2014) *The Burden of Being Wonderful (2014) *Gloryhole (2014) *Pussywhipped (2014) *She's Tight (2016) *Poontang Boomerang (2017) *I Got What You Want (2017) *Wasted Too Much Time (2017) *Fuck Everybody (2019) *All I Wanna Do Is Fuck (Myself Tonight) (2019) *Always Gonna Be a Ho (2019) *Gods of Pussy (2019) *Heavy Metal Rules (2020) *Let's Get High Tonight (2020) *Fuck 2020 (2020) *Never Too Late (To Get Some Pussy Tonight) (2022) *1987 (2022) *Friends With Benefits (2023) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Steel Pantherin viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset glam metal -yhtyeet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Meidän gangstereiden kesken

Meidän gangstereiden kesken () on vuonna 1973 ensi-iltansa saanut elokuva, jonka ohjasi Enzo Barboni. Sen pääosia näyttelevät Bud Spencer ja Giuliano Gemma. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1973 italialaiset elokuvat Luokka:Enzo Barbonin ohjaamat elokuvat
Forest of Equilibrium

Forest of Equilibrium on doom metal -yhtye Cathedralin vuonna 1991 julkaistu debyyttialbumi. Albumia pidetään yhtenä tyylilajinsa klassikkoalbumina. == Kappaleet == # # # # # # # == Kokoonpano == * Lee Dorrian – laulu * Garry Jennings –kitara * Adam Lehan – kitara * Mark Griffiths – bassokitara * Reverend Wolski – koskettimet * Helen Acreman – huilu * Mike Smail – rummut == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1991 esikoisalbumit Luokka:Cathedralin albumit Luokka:Brittiläiset doom metal -albumit Luokka:Stoner rock -albumit
Jarmo Flink

Jarmo Flink (s. 12. syyskuuta 1948) on suomalainen jalkapalloilija, joka peliuran päätyttyä toimi valmentajana. Keskikentällä pelannut Flink edusti urallaan mestaruussarjassa Kuopion Palloseuraa 1966, 1969 ja 1971, Lahden Reipasta 1967–1968, Kopareita 1972–1973 sekä Kuusysiä 1974. Lisäksi Flink pelasi alemmilla sarjatasoilla Kopareissa 1970, Kuopion Elossa 1975–1976 ja 1979 sekä Kuopion Pallossa 1977–1978. Hän voitti urallaan kaksi Suomen- mestaruutta, Kuopion Palloseurassa 1966 ja Reippaassa 1967. Kaikkiaan Flink pelasi kahdeksan kauden aikana 138 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 21 maalia. Maajoukkueessa Flink pelasi vuosina 1968–1975 yhteensä 13 maaottelua. Pelaajauran jälkeen Flink toimi myös valmentajana. Hän oli muun muassa Kuopion Palloseuran päävalmentaja osan kaudesta 1980. Myös hänen veljensä Turo Flink oli menestynyt jalkapalloilija. == Saavutukset pelaajana== * Suomen mestaruus 1966 (KuPS), 1967 (Reipas) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Azar Gat

Azar Gat (s. 1959 Haifa, Israel) on israelilainen tutkija ja sotahistorioitsija. Gat suoritti Bachelor of Arts-tutkintonsa Haifan yliopistossa 1978 ja Master of Arts-tutkintonsa Tel Avivin yliopistossa 1983. Filosofian tohtoriksi hän valmistui Oxfordin yliopistossa 1986. Hän on toiminut Tel Avivin yliopiston valtio-opin laitoksen johtajana vuodesta 1999.Center for New Institutional Social Sciences Azar Gat Bio. Viitattu 26.6.2009 == Teoksia == Azar Gatin kirjoittamia teoksia:Tel Aviv university: Azar Gat Viitattu 26.6.2009 * The Origins of Military Thought from the Enlightenment to Clausewitz Oxford University Press, 1989 * The Development of Military Thought: The Nineteenth Century Oxford University Press, 1992 * Fascist and Liberal Visions of War: Fuller, Liddell Hart, Douhet, and Other Modernists Oxford University Press, 1998 * British Armour Theory and the Rise of the Panzer Arm: Revising the Revisionists St Antony/Macmillan, 2000 * War in a Changing World Michigan University Press, 2001, yhteistyössä Zeev Maozin kanssa. * War in Human Civilization Oxford University Press, 2006 War in Human Civilization on yksi Times Literary Supplementin valinnoista vuoden 2007 parhaiksi kirjoiksi.Oxford UP: War in Human Civilization by Azar Gat Viitattu 26.6.2009 ==Lähteet== Luokka:Sotahistorioitsijat Luokka:Israelilaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Annala (täsmennyssivu)

Annala voi tarkoittaa seuraavia: == Paikkoja == * Annala, asuntoalue Tampereen Kaukajärvellä * Annalan huvila, huvila ja puutarha Helsingin Vanhassakaupungissa * Annalan kotiseutumuseo, museo Pyhäjoella Pohjois- Pohjanmaalla * Annala, kaupunginosa Kannuksessa * Annala, alue Helsingin Vanhassakaupungissa == Henkilöitä == * Heikki Annala (1934–1995), basisti, säveltäjä ja sovittaja * Israel Simonpoika Annala (1650–1710), kirkonrakentaja * Juho Annala (s. 1984), kilpa-autoilija * Jukka Annala (s. 1966), toimittaja ja tietokirjailija * Jukka-Pekka Annala (s. 1967), psykologi, yrittäjä ja valmentaja * Jussi Annala (1897–1967), kirkkoherra, kansanedustaja * Jutta Annala (s. 1975), laulaja, säveltäjä, sanoittaja, kirjailija ja ääninäyttelijä * Maria Annala, Yhdysvaltain politiikan tutkija, toimittaja ja tietokirjailija * Marko Annala (s. 1972), laulaja, Mokoma-yhtyeen perustaja * Matti Annala (1898–1958), taidemaalari * Orvokki Annala (s. 1938), kirjailija * Sakari Annala (1928–2011), kenraaliluutnantti. * Valentin Annala (1859–1926), kansanedustaja * Vilho Annala (1888–1960), Isänmaallisen kansanliikkeen puheenjohtaja, kansantaloustieteen professori ja historiantutkija
Einola

Einola voi tarkoittaa seuraavia: ==Sukunimi== Einola, suomenkielinen sukunimi, joka vuonna 2022 oli yhteensä 343 henkilöllä. Tunnettu nimenkantaja: * Ahti H. Einola, oik. Eino H. Ahti (1894-1955), kirjailija, kuplettilaulaja ja sanoittaja * Akseli Einola (1894–1948), jääkäri, taiteilija, kuvittaja ja lastenkirjailija. ==Paikannimi== * Einola, kylä Jääskessä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. == Muuta == * Einola, funkistyylinen talo Tuusulassa.https://visiteinola.fi/einola/ ==Lähteet== Luokka:Sukunimet
Erkkilä

Erkkilä on suomalainen sukunimi. == Tunnettuja Erkkilöitä == * Eeli Erkkilä (1909–1963), poliitikko (maalaisliitto) * Eero Erkkilä (s. 1941), säveltäjä ja laulaja * Eva Erkkilä, oik. Otto Holmström (1879–1948), muistelmakirjailija * Helena Erkkilä, o.s. Koskinen (1907–1981), elokuvanäyttelijä * Jaakko Erkkilä (s. 1993), pesäpalloilija * Jere Erkkilä (s. 1997), jääkiekkoilija * Lassi Erkkilä (s. 1953), lyömäsoittaja * Leena Erkkilä (1930–2020), lasten- ja nuortenkirjailija * Mika Erkkilä (s. 1990), jääkiekkoilija * Minna-Leena Erkkilä (s. 1963), gynekologi * Paula Erkkilä (s. 1976), johtamisasiantuntija ja Pohjanmaan kauppakamarin toimitusjohtaja * Pekka Erkkilä (s. 1941), rikoksiin syyllistynyt poliisi * Sven Erkkilä (1901–1973), lääkäri, professori * Tero Erkkilä (s. 1974), politiikan tutkija ja valtio-opin professori * Veikko Erkkilä (s. 1947), toimittaja ja kirjailija === Kuvitteellisia Erkkilöitä === * Asko Erkkilä, tv-sarjassa Salatut elämät
The Weinstein Company

The Weinstein Company (lyh. TWC) oli yhdysvaltalainen elokuvastudio. Sen perustivat veljekset Harvey Weinstein ja Bob Weinstein vuonna 2005, kun he jättivät Disneyn tuolloin omistaman Miramax Filmsin, jonka he perustivat vuonna 1979.Harvey Weinstein Biography. Biography.com. Viitattu 16.12.2018. TWC oli yksi suurimmista ns. itsenäisistä elokuvayhtiöistä Yhdysvalloissa ennen ajautumistaan konkurssiin keväällä 2018.Distributor report cards: Mini- majors, specialty divisions and indies. Film Journal International. Viitattu 16.12.2018. Weinstein Company julkaisi muiden muassa Quentin Tarantinon menestyselokuvat Kunniattomat paskiaiset (2009) ja Django Unchained (2012). Yhtiö ajautui talousvaikeuksiin vuonna 2017, kun toinen sen perustajista, Harvey Weinstein, joutui useiden seksuaaliahdistelu- ja raiskaussyytösten kohteeksi. Syytösten seurauksena TWC menetti useita tuotantosopimuksiaan; esimerkiksi yhtiön sopimus Netflixin kanssa purkautui ja sen nimi poistatettiin Peaky Blinders -sarjan lopputeksteistä.Netflix terminates contract with Weinstein Company, removes company’s credit from 'Peaky Blinders'. Meaww. Viitattu 16.12.2018. TWC hakeutui lopulta Chapter 11-konkurssiin 19. maaliskuuta 2018.Weinstein Company files for bankruptcy. BBC News. Viitattu 16.12.2018. 16\. heinäkuuta 2018 ilmoitettiin, että TWC ja sen omaisuus oli myyty Lantern Entertainmentille 289 miljoonalla dollarilla.Lantern Entertainment Closes $289 Million Acquisition of The Weinstein Co.’s Assets. Deadline.com. Viitattu 16.12.2018. == Weinsteinin tuottamia elokuvia == *Houkutus (2005) *The Libertine (2005) *Transamerica (2005) *Tapaus Punahilkka (2005, studion ensimmäinen animaatioelokuva) *Mrs. Henderson esittää (2005) *The Matador (2005) *Beatrix Potter – taiteilijaelämää (2006) *Alex Rider & Stormbreaker (2006) *Doogal (2006, studion toinen animaatioelokuva) *Clerks II (2006) *Pulse (2006) *Wordplay (2006) *Shut Up & Sing (2006) *Border War: The Battle Over Illegal Immigration (2006, DVD) *Lassie (2006, DVD) *Nuori Hannibal (2007, yhteistuotanto DDLC Dino De Laurentiis Companyn kanssa) *Sicko – aivan sairasta (2007, yhteistuotanto Lionsgaten kanssa) *The Hunting Party (2007) *Wasted (2007) *Thunderpants (2007) *Dedication (2007) *Cassandra’s Dream (2007, yhteistuotanto Wild Bunchin ja Virtual Studiosin kanssa) *Tropa de Elite (2008) *Territory (2008) *Rambo (2008, yhteistuotanto Lionsgaten kanssa) *Diary of the Dead (2008) *Boy A (2008, yhteistuotanto Cuba Picturesin kanssa Channel 4:lle) *Zack & Miri puuhaa pornoo (2008) *Lukija (2008) *Kunniattomat paskiaiset (2009) *Halloween II (2009) *Nine (2009) *Youth in Revolt (2009) *Shanghai (2009) *All Good Things (2009) *The Janky Promoters (2009) *Hurricane Season (2009) *Black Hole (2009) *Scream 4 (2010) *Fraggle Rock: The Movie (2009, yhteistuotanto HIT Entertainmentin ja Jim Henson Picturesin kanssa) *Quelques jours en septembre (A Few Days in September, 2009) *Four Knights (2009) *Untitled remake of Yavarum Nalam (2011) *Django Unchained (2012) *Mestari (2012) *Grace of Monaco (2013) *Perhe – August: Osage County (2013) *The Hateful Eight (2015) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvayhtiöt
Viron vapaussodan voitonpylväs

Viron vapaussodan voitonpylväs () sijaitsee Vapaudenaukiolla Harjumäellä Tallinnan kaupungissa Virossa. Sen suunnittelivat Rainer Sternfeld, Andri Laidre, Kadri Kiho ja Anto Savi. Kyseessä on pilari, jonka päässä on embleemi. Pylvään työnimi veistoskilpailussa oli Libertas. Sen pilari on 23,5 metriä korkea ja se koostuu 143 lasilaatasta. Pylvään huipulla on Viron Vapaudenristi. Muistomerkki paljastettiin 23. kesäkuuta 2009 Viron vapaussodassa 1918–1920 taistelleiden virolaisten muistoksi. == Historia == Viron vapaussodassa vuosina 1918–1920 kaatui noin 4 000 ja haavoittui noin 14 000 virolaista. Ajatus itsenäisyyden puolesta taistelleiden muistoa kunnioittavasta muistomerkistä syntyi jo sodan aikana vuonna 1919. Laki muistomerkin pystyttämisestä laadittiin kuitenkin vasta vuonna 1936. Valmisteleva työ asian edistämiseksi keskeytyi kuitenkin toisen maailmansodan takia ja estyi vuosikymmeniksi sodanjälkeisen neuvostomiehityksen myötä. Viron julistauduttua uudelleen itsenäiseksi 1991 ajatus muistomerkistä nousi jälleen esiin. Keväällä 2005 Riigikogu päätti Tallinnan Vapaudenaukiolle pystytettävästä muistopylväästä. Keväällä 2006 muistomerkistä järjestettiin suunnittelukilpailu, johon tuli yli 40 ehdotusta. Viron vapaudenpylvään valmistumista tukivat yli 12 000 ihmisen lahjoitukset. Heti avajaisten yhteydessä muistomerkki nostatti esiin kiistoja sodan tulkinnasta erityisesti Viron ja Venäjän välillä. Vuoden 2013 alussa Postimees uutisoi teoksen ylläpitokustannusten nousseen vajaan prosentin. Viron puolustusministeriö maksaa kiinteistöyhtiölle monumentin hallinnollisia kustannuksia 5 064 euroa kuukaudessa. Summa sisältää itse muistomerkin säännöllisen huollon, kunnossapidon, muistomerkin alueella olevan maiseman hoidon ja sähkön. == Kuvia == File:The construction process of the War of Independence Victory Column.jpg File:Vabadussõja võidusammas 2010.JPG File:EU-EE-Tallinn-Kesklinn- Freedom square.JPG File:Victory Column 19.jpg File:Vabadussõja võidusammas 23062009.JPG File:Võidusamba rist.JPG File:Columna de la Victoria de la Guerra de la Independencia, Tallinn, Estonia, 2012-08-05, DD 15.JPG == Katso myös == * Pronssisoturi ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Muistomerkin kotisivut Luokka:Viron patsaat ja veistokset Luokka:Viron historia Luokka:Tallinnan nähtävyydet
Oussama Boughanmi

Oussama Boughanmi (, s. 5. tammikuuta 1990) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Libyan valioliigassa pelaavaa Al-Madinaa. ==Lähteet== * Oussama Boughanmi FIFA.comissa * Oussama Boughanmi Ligue 1.comissa ===Viitteet=== Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kontomári

Kontomári (; ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella ja kuuluu Plataniáksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Se kuului aiemmin Plataniáksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Plataniáksen kunnan Plataniáksen kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 285 (vuonna 2011). Kontomári sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla 18 kilometriä Chaniásta länteen. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κοντομαρίου, Topikí Koinótita Kontomaríou), johon kuuluvat varsinaisen Kontomárin kylän lisäksi kylät Koiláda, Metóchi ja Xirokámpi. Alueen pääelinkeinoja ovat appelsiinin- ja oliivinviljely sekä turismi. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset maahanlaskujoukot teloittivat Kontomárissa noin 25 asukasta kostona siviilien osallistumisesta saarensa puolustamiseen Kreetan taistelun aikana. Kostoisku tunnetaan nimellä Kontomárin verilöyly. == Lähteet == Luokka:Kreetan kylät Luokka:Plataniás
Länsi-Pohjan sairaanhoitopiiri

thumb|250px|Länsi-Pohjan keskussairaalan rakennuksia kuvan keskiosassa Länsi- Pohjan sairaanhoitopiiri oli kuntayhtymä, jonka muodostivat Lapin nykymaakunnan kuusi lounaisinta kuntaa Kemi, Keminmaa, Simo, Tervola, Tornio ja Ylitornio. Sairaanhoitopiiri järjesti laissa säädetyt erikoissairaanhoidon palvelut jäsenkuntiensa puolesta. Kuntayhtymän palveluksessa oli noin 800 henkilöä vuonna 2007. Asukasluvultaan Länsi-Pohjan sairaanhoitopiiri oli toiseksi pienin Manner-Suomen sairaanhoitopiireistä. Vuoden 2013 lopulla piirin alueella oli 64 200 asukasta. Sairaanhoitopiirin toiminta päättyi 31. joulukuuta 2022 osana Sote-uudistusta. Nykyisin alueen sosiaali-, terveys- ja pelastustoimen palvelut tuottaa Lapin hyvinvointialue. == Johtavat viranhaltijat == * Riitta Luosujärvi, sairaanhoitopiirin johtaja * Paavo Uusimaa, johtajaylilääkäri == Sairaalat == * Keroputaan sairaala (psykiatrinen sairaala), Kiviranta, Tornio * Länsi-Pohjan keskussairaala, Kemi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Länsi-Pohjan sairaanhoitopiirin kotisivut Luokka:Suomen sairaanhoitopiirit Luokka:Lapin maakunta
Petter Parviainen

Petter Juhonpoika Parviainen (2. huhtikuuta 1824 – 12. lokakuuta 1892) oli suomalainen Joensuussa asunut kauppaneuvos, laivanvarustaja ja sahateollisuusmies. Parviaisella oli Joensuussa oma kauppahuone ja hän harjoitti muun muassa viljakauppaa. Parviainen oli myös merkittävä laivanvarustaja. Parviaiselle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi vuonna 1887. Parviainen perusti yhdessä toisen joensuulaisen kauppiaan Gustaf Cederbergin (1823–1875) kanssa Penttilän sahan 1871, ja vuonna 1876 he perustivat Karsikon sahan. Parviainen myi osuutensa näistä yrityksistä jo 1879. Parviainen omisti myös vuodesta 1885 Joensuussa Haukipuron oluttehtaan. Petter Parviaisen veljet Simon ja Henrik olivat myös kauppiaita. Veljekset omistivat myös yhteisen kuunarin, jolla tuotiin tavaraa Joensuuhun ulkomailta. Vuonna 1865 Simon Parviainen rakennutti yhdessä kauppias Reinhold Ryynäsen kanssa Joensuu-nimisen matkustaja- ja rahtilaivan, joka asetettiin Joensuu–Pietari-reitille. Vuonna 1866 Parviaisen veljekset rakennuttivat vielä suuremman Väinämöinen-nimisen laivan. Näillä laivoilla liikennöitiin sitten Joensuusta aina Lyypekkiin asti. Petter Parviainen rakennutti sittemmin yhdessä Gustaf Cederbergin kanssa Suomi-laivan ja Frithiof Neppen­strömin kanssa Wellamo-laivan. Nämä molemmat laivat asetettiin samalle Lyypekin reitille, mutta laivoista Wellamo upposi jo 1881 Uuraan salmeen. Parviainen rakensi tilalle uuden samannimisen laivan Nurmes–Joensuu–Pietari-reitille, mutta se haaksirikkoutui Koiviston salmeen jo ensimmäisellä matkallaan 1884. Parviainen osti sitten 1885 Savosta Iisalmi-laivan, joka sai uuden nimen Kalevala sekä 1890 Leppävirran Höyrylaiva Oy:ltä Yrjö-Koskinen-nimisen laivan, jonka uudeksi nimeksi tuli Sampo. Parviaisen kuoltua 1892 hänen perillisensä jatkoivat kauppahuoneen toimintaa Oy Petter Parviainen & Co-nimisen yhtiön nimissä. == Lähteet == * Matti Turunen: Vesiliikenteen kehitys Saimaalla ja Pielisen Karjalassa == Aiheesta muualla == * Petter Parviaisen elämäkerta Kansallisbiografiassa * * L. Hämäläinen : Pohjois-Karjalan laivat purjehtivat Välimerelle saakka. Ensimmäinen Saimaan höyrylaiva kävi Lyypekissä jo 1860-luvulla, Helsingin Sanomat, 16.12.1938, nro 339, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset laivanvarustajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
Keijärvi (järvi Ylöjärvellä)

Keijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärven keskustaajamassa sijaitseva järvi. Järvellä on kielletty moottorikäyttöiset ajoneuvot. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 141 hehtaaria eli 1,4 neliökilometriä. Keijärvi alkaa Vaasantien kohdalta ja jatkuu pohjoissuunnassa aina Asuntilaan asti. Keijärvi on tärkeä osa Ylöjärven kaupunkikuvaa ja esimerkiksi Ylöjärven kaupungintalon valtuustosalista aukeaa näkymä järvelle. Se on 3,1 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järven pohjoispää on kapea ja ilmeeltään lahtimainen järvenosa. Järven keskiosassa itään työntyy lyhyt Runnunlahti. Myös pieni Suojaistenlahti voidaan mainita. Järvellä on kartan mukaan yksi saari, joka sijaitsee Runnunlahden edustalla. Tähän Pukkisaareen tulee rannasta lyhyt pengertie. Saarella on useita rakennuksia. Järven rantaviivan pituus on 11 kilometriä. Järven länsiranta ja sen pohjoispään itäranta on rakennettu täyteen Ylöjärven keskustaajaman asuinalueita. Muut järvenrannat ovat metsä- tai peltomaata. Itärannassa kohoaa Runnunlahden eteläpuolella kallioinen Isomäki ja lounaisrannan muodostaa Teivaalanharjun rinteet. Keijärven eteläpään halki kulkee Tampere–Seinäjoki-rautatie, joka erottaa Keijärvestä pienen lammen. Keijärven ja kyseisen lammen välillä kulkee venetunneli. Järven vieressä kulkee radan suuntaisena valtatie 3. == Virkistys ja kalastus == Järven rannalla on kaksi Ylöjärven kaupungin virallista uimarantaa, Aron ranta ja Räikän ranta. Lisäksi Aron rannan tuntumassa on soutuveneranta. Keijärvessä ei saa käyttää motorisoituja kulkuvälineitä. Keijärven kalalajeihin kuuluvat hauki, ahven, kiiski, muikku, lahna, sorva, ja särki. Siikaa ja muikkua kalastetaan yleisesti verkoilla. Uisteleminen on hieman harvinaisempaa moottorivenekiellosta johtuen, mutta uistellen saatavat kalat ovat siika, hauki, ahven ja lahna. Vesistöön on istutettu kuhaa, järvitaimenta, kirjolohta sekä planktonsiikaa. Keijärven pohjassa on monia lähteitä, jotka voivat heikentää Keijärven jääpeitettä talvisin. Keijärven jäällä liikkuessa pitääkin olla varovainen, vaikka jään paksuus olisi riittävä. Ylöjärvi Keijärvi Suojastenlahti 20210703 140251.jpg|Suojastenlahden umpeen kasvanutta korteikkoa Ylöjärvi Keijärvi Suojastenlahti 20210703 140616.jpg|Näkymä Suojastenlahdelta Isomäelle Ylöjärvi beach - panoramio.jpg|Räikän uimaranta == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Keijärven valuma-alueeseen (35.313) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144 metriä mpy. Järven länsirantaan laskee taajama- alueelta kaksi ojaa ja järven pohjoispäähän yksi oja. Suurin oja laskee Suojastenlahteen, joka on hyvin rehevöitynyt. Järven laskupuro on Myllypuro, joka alkaa Runnunlahdesta ja laskee yli kolmen kilometrin päässä Näsijärveen ensin Lielahden Nuorlahteen ja siitä edelleen Siivikkalanlahteen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kalapaikka.net Luokka:Näsijärven alue Luokka:Ylöjärven järvet
Nokia 5200

Nokia 5200 on Nokian valmistama matkapuhelin, jossa on liukuläppä ja musiikkisoitin. == Ominaisuudet == * kalenteri * WAP * GPRS * VGA * 128 × 160 pikselin näyttö * Bluetooth * IrDA infrapunayhteys * musiikkinäppäimet == Katso myös == * Luettelo Nokian tuotteista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Käyttöohjeet * Nokia 5200 - Tuki Luokka:Nokian matkapuhelimet Luokka:Vuoden 2006 matkapuhelimet
Kumandinit

Kumandinit ovat Venäjällä Altain tasavallassa, Altain aluepiirissä ja Kemerovon alueella asuva kansanryhmä, joka puhuu altain kielen pohjoismurteisiin kuuluvaa kumandia. Neuvostoaikana heitä pidettiin altailaisina. Nykyään heillä on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema. Kumandinit asuvat etupäässä Altain aluepiirin Soltonin ja Krasnogorskojen piireissä sekä Altain tasavallan Turotšakin piirissä. Vuonna 1926 heitä laskettiin olevan 6 300 henkeä. Seuraavan kerran kumandinit rekisteröitiin erillisenä kansana vuoden 2002 väestönlaskennassa, jolloin heitä oli yhteensä 3 100. Kumandin kieltä ilmoitti osaavansa 1 000 henkeä. 99,7 % kumandineistä puhuu venäjää. Alueellisesti he jakautuivat seuraavasti: * Altain aluepiiri 1 700 kumandinia (joista 581 puhuu kumandia), * Altain tasavalta 931 (315, lisäksi 107 altain puhujaa), * Kemerovon alue 294 (35). Kumandinien kuten muidenkin altailaisryhmien esi-isiä ovat turkkilaiset heimot, joihin on sulautunut samojedejä ja kettejä. Kumandi ja altain muut pohjoismurteet kuuluvat turkkilaisten kielten uiguurilais-oguusilaiseen ryhmään. Kumandilla on yhteisiä piirteitä myös šoorin sekä osittain hakassin kanssa. Etelämurteet, joihin altain kirjakieli perustuu, kuuluvat kirgiisiläis-kiptšakkilaiseen ryhmään. Tämän takia erot kumandin ja altain kirjakielen välillä ovat huomattavat. Eräät tutkijat pitävät kumandia erillisenä kielenä. ==Katso myös== * Altailaiset * Altain kieli ==Lähteet== Luokka:Altain aluepiiri Luokka:Altain tasavalta Luokka:Kemerovon alue Luokka:Siperian etniset ryhmät Luokka:Turkkilaiset kansat