EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Genrih Jagoda

Genrih Grigorjevitš Jagoda (; 1891 Rybinsk – 15. maaliskuuta 1938 Moskova, alun perin Enon Geršonovitš JehudaChronos. Bibliography Index. Genrikh Yagoda (Russian) ) oli Neuvostoliiton salaisen poliisin NKVD:n päällikkö vuosina 1934–1936. Jagoda oli syntyperältään juutalainen. Jagoda oli salaisen poliisin riveissä järjestämässä pakkotyöläiset tekemään Vienanmeren–Itämeren kanavaa. Häntä on syytetty kirjailija Maksim Gorkin murhaamisesta myrkyttämällä vuonna 1936.The white crematorium. Gulag€u. Viitattu 24.6.2016. Hän valvoi Moskovan ensimmäistä suurta näytösoikeudenkäyntiä, jossa Lev Kamenev ja Grigori Zinovjev tuomittiin kuolemaan. Tämä oli käännekohta Stalinin vainoissa, koska sen jälkeen pakkotyöleirit laajenivat GULAG-järjestelmäksi. Jagoda joutui itsekin pian Stalinin epäsuosioon, ja menetti paikkansa 16. syyskuuta 1936 Nikolai Ježoville, joka johti pääosan Stalinin suuresta puhdistuksesta. Jagoda tuomittiin ja teloitettiin 1938.Лаврентия Берию в 1953 году расстрелял лично советский маршал. Newru.com. Viitattu 24.6.2016. == Lähteet == Luokka:NKP:n keskuskomitean jäsenet Luokka:Neuvostoliittolaiset ministerit Luokka:Neuvostoliittolaiset teloitetut Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Kungsleden

Kungsleden on vaellusreitti Pohjois-Ruotsin tunturialueella, ja se kulkee läntisen ja pohjoisen Lapin halki. Reitin kokonaispituus on noin 450 kilometriä, ja se ulottuu Abiskosta Hemavaniin. Reitin varrella sijaitsevat muun muassa Kebnekaise, Sarek, Stora Sjöfallet, Kvikkjokk, Jäckvik sekä Ammarnäs. Kungsleden on erittäin suosittu vaelluskohde kesäaikana. Vaellukset ovat vaihtelevia ja soveltuvat sekä aloitteleville että kokeneille vaeltajille. Reitin varrella on mahdollista yöpyä joko erämaakämpissä tai teltoissa. Eräkämppiä ylläpitää Svenska Turistföreningen. Osalla reitistä majoittuminen on mahdollista vain teltoissa. Ainakin pohjoisessa kämpissä majoittuvat kesäaikana majanpitäjät. Yöpyminen kämpissä on maksullista, mutta ne ovat hyvin varustettuja: sängyt, keittiö ruoanlaittoon ja joskus jopa maksullinen sauna tai pieni kioski, josta voi ostaa rajoitetusti elintarvikkeita. Ainakin Abiskon ja Kebnekaisen välillä on suhteellisen selkeä polku, jossa kompassia harvoin tarvitaan. ==Majat ja telttailupaikat== > * Abisko * Abiskojaure ← 15 km * Alesjaure ← 22 km * Tjäktja ← 13km * Sälka > ← 12 km * Singi ← 13 km * Kebnekaise ← 14 km * Nikkaluokta ← 19 km * > Kaitumjaure ← 12,5 km * Teusajaure ← 9 km * Vakkotavaare ← 15 km * > Saltoluokta ← Bus/Schiff * Sitojaure ← 22 km * Aktse ← 13 km * Pårte ← 24 km > * Kvikkjokk ← 17 km * Tsielekjåkk ← 15 km * Västerfjäll ← 23 km * > Vuonatjviken ← 23 km * Jäkkvik ← 14 km * Bäverholmen ← 22 km * Dellikälven ← > 25 km * Ammarnäs ← 25 km * Serve ← 22 km * Tärnasjö ← 13 km * Syter ← 13 km > * Viterskalet ← 13 km * Hemavan ← 10 km ==Aiheesta muualla== *Svenska turistföreningen om Kungsleden Luokka:Kiirunan kunta Luokka:Ruotsin retkeilyalueet
Gelatin luostari

Gelatin luostari () on georgialaisortodoksinen luostari Kutaisin kaupungin lähellä Imeretin alueella Georgiassa. Gelati sijaitsee kukkulalla 11 kilometriä Kutaisista luoteeseen. Sen perusti kuningas Davit IV vuonna 1106 ja se oli 1400-luvulle saakka suoraan Georgian kruunun hallinnassa. Luostariin on haudattu lukuisia georgialaisia hallitsijoita: kuuluisimmat heistä ovat Davit itse, mahdollisesti Tamar, Demetre I, Giorgi III ja Bagrat III. Luostari oli pitkään merkittävä kulttuurikeskus. Sen akatemia edisti tieteiden ja taiteiden kehitystä Konstantinopoli esikuvanaan, ja sitä ylistettiin aikoinaan jopa "toiseksi Jerusalemiksi" tai "toiseksi Ateenaksi". Kuningas Davit IV kutsui akatemiaansa Ioane Petritsin ja Arsen Iqaltoelin kaltaisia oppineita. Osmanit polttivat luostarin vuonna 1510, mutta se restauroitiin myöhemmin, minkä jälkeen siitä tuli piispanistuin. Gelati menetti merkityksensä uskonnollisena keskuksena sen jälkeen, kun puna-armeija hyökkäsi Georgiaan ja maa liitettiin Neuvostoliittoon 1920-luvun alussa. Vuonna 1988 kirkot otettiin uudelleen käyttöön. Yleisesti ottaen kompleksi on säilynyt hämmästyttävän hyvin, ja siihen kuuluvat Jeesuksen syntymän kirkko, suuri ristinmuotoinen Katholikon- rakennus ja kaksi pienempää kirkkoa: Pyhän Yrjön kirkko ja Pyhän Nikolaoksen kirkko. Katholikonin sisätilat on kauttaaltaan koristeltu seinämaalauksin, joista osa on 1100-luvulta, suurin osa kuitenkin 1600- ja 1700-luvuilta. Rakennuksen apsiksessa on suuri mosaiikki, johon on kuvattu neitsyt lapsineen ja arkkienkelit Mikael ja Gabriel. Mosaiikki on laadittu vuosina 1125–1130 ja se on yksi harvoista säilyneistä georgialaisista mosaiikeista. Vuonna 1994 Gelatin luostari otettiin yhdessä Bagratin katedraalin kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon. Vuonna 2017 Bagratin katedraali poistettiin maailmanperintöluettelosta, koska jälleenrakennustöiden katsottiin heikentäneen sen eheyttä ja aitoutta. Gelatin luostari kuitenkin pysyi maailmanperintökohteena. Image:2014 Imeretia, Gelati, Monastyr Gelati (02).jpg|Pyhän Yrjön kirkko Image:2014 Imeretia, Gelati, Monastyr Gelati (10).jpg|Pyhän Nikolaoksen kirkko Image:2014 Imeretia, Gelati, Monastyr Gelati (08).jpg|Kellotapuli Image:2014 Imeretia, Gelati, Monastyr Gelati (19).jpg|Katedraali Image:2014 Imeretia, Gelati, Monastyr Gelati (07).jpg|Oviaukko katedraalissa Image:2014 Imeretia, Gelati, Monastyr Gelati (34).jpg|Freskoja katedraalissa Image:2014 Imeretia, Gelati, Monastyr Gelati (44).jpg|Freskoja katedraalissa == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Georgian luostarit Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Georgiassa Luokka:Imereti
Aku Ankan juhlasarjat 7

Aku Ankan juhlasarjat 7 on Aku Ankan juhlasarjat -kirjasarjan seitsemäs osa. Kirja sisältää Carl Barksin tarinoita 1940-, 1950- ja 1960-luvuilta. Joukossa on Suomessa aikaisemmin julkaisematon tarina Kaikenkarvaisia keksintöjä (Inventor of Anything). Lisäksi kirjassa nähdään ensimmäistä kertaa lyhentämätön versio tarinasta Roope-setä joutuu maksamaan vanhan velan (The Horse-Radish Story). Muut sarjat on julkaistu aiemmin suomalaisissa Disney- julkaisuissa. Tämän kirjan kansikuvana on Barksin öljyvärityö Always Another Rainbow vuodelta 1974. Kirjan esipuheina on Pekka Tuliaran kirjoittamat artikkelit Barks omillaan, joka esittelee Barksin taidetta Disney-aiheiden ulkopuolella, sekä Marco Polon kiistelty aarre, joka kertoo Disney-yhtiön syistä asettaa Vietnamin sodasta vaikutteita saanut seikkailutarina Marco Polon aarre (Treasure of Marco Polo) maailmanlaajuiseen julkaisukieltoon. Kyseinen sarja kuitenkin ehdittiin julkaista Minä Roope-setä -kirjan kolmessa ensimmäisessä painoksessa ennen kiellon asettamista. == Tarinat == Tarinakoodi Suomenkielinen nimi Alkukielinen nimi Suomentaja Sivuja W US 64-02 Marco Polon aarre Treasure of Marco Polo Soile Kaukoranta 24 W WDC 259-01 Viidakkovisiitti Jungle Bungle Aku Ankan toimitus 10 W US 62-02 Villikoirien kuningatar The Queen of the Wild Dog Pack Kalervo Pulkkinen 24 W US 14-03 Kaikenkarvaisia keksintöjä Inventor of Anything Jukka Heiskanen 4 W US 20-01 Kultaisten kattojen kaupunki City of Golden Roofs Heikki Kaukoranta 26 W WDC 67-02 Suihkumoottorit Jet Rescue Aku Ankan toimitus 10 W OS 318-02 Aku Ankka ja merikäärme No Such Varmint Aku Ankan toimitus 28 W WDC 74-01 Ulosottomies The Tax-Collectors Markku Saarinen 10 W OS 495-02 Roope-setä joutuu maksamaan vanhan velan The Horse-Radish Story Aku Ankan toimitus 22 == Lähteet == * Aku Ankan juhlasarjat 7, Helsinki Media Sarjakuvat, 1997 * I.N.D.U.C.K.S. Luokka:Carl Barks -kokoelmat Luokka:Vuoden 1997 kirjat
Synchronicity

Synchronicity oli The Policen viides albumi. Se julkaistiin kesäkuussa 1983. Albumi pääsi Billboard 200:n kärkeen ja toi yhtyeelle Grammyn. Televisiokanava VH1 nimesi Synchronicityn vuonna 2001 kaikkien aikojen 50. parhaaksi albumiksi. Vuonna 2003 albumi sijoittui Rolling Stone -lehden viidensadan parhaan albumin listalla 455. sijalle. Synchronicityltä julkaistiin singleinä ”Every Breath You Take”, ”King of Pain”, ”Synchronicity II” ja ”Wrapped Around Your Finger”. Niistä kaksi ensimmäistä pääsivät Pohjois-Amerikassa listaykkösiksi. == Kappaleet == Kaikki kappaleet, joiden kohdalla ei ole toisin mainittu, on kirjoittanut Sting. # # # # # # # # # # # Luokka:The Policen albumit Luokka:Vuoden 1983 albumit
Rokuan rautatie

Rokuan rautatie tai Lastenmaan rautatie oli kapearaiteinen rautatie Rokuan kansallispuiston tuntumassa Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Ratalinjan pituus oli noin 3,3 kilometriä ja raideleveys 900 millimetriä. Rautatie yhdisti Hotelli Rokuanhovin ja Rokua Health & Spa hotellin, ja se valmistui heinäkuussa 1986. Ratalinja johti hiekkapohjaisen kangasmaaston lävitse, ja sen kokonaispituus oli 3 268 metriä. Radan molemmissa päissä oli paluusilmukat, joissa koko juna pääsi kääntymään ympäri. Vaunussa oli ovet vain toisella puolella. Väliasemia ei ollut. Junan idea lähti tarpeesta saada asiakkaat Rokuanhovin ravintolasta takaisin silloiselle kuntokeskukselle (nyk. Rokua Health & Spa hotel), jolla ei vielä toiminnan alkuvaiheessa ollut anniskeluoikeuksia. Utajärven kunta purki rautatien toukokuussa 2022, kun romuteräksen hinta oli korkealla. Junan veturi ja vaunu jätettiin muistomerkiksi Rokuan kylpylähotellin lasten leikkipaikan viereen. ==Kalusto== Radan ainoa veturi oli aiemmin kaivoskäytössä ollut DHL-15 -dieselveturi, jossa on 37,5 kW Dent-dieselmoottori. Veturin paino on noin 5 000 kg. Junassa oli yksi vaunu, jossa oli istumapaikat 24 henkilölle. Vaunun oli valmistanut nivalalainen Tuomo Takalo Ky. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kuvia Rokuan rautatieltä Luokka:Suomen kapearaiteiset rautatiet Luokka:Utajärven liikenne Luokka:Suomen entiset rautatiet
Matchbox (yhtye)

Matchbox on brittiläinen vuonna 1971 perustettu rockabilly-musiikkia soittava rockyhtye. Yhtye oli suosionsa huipulla Suomessa 1980-luvun alun rockabillybuumin aikana. Yhtyeen suosittuja kappaleita ovat muun muassa ”Rockabilly Rebel”, ”Midnight Dynamos”, ”Buzz Buzz a Diddle It”, ”Everybody Needs a Little Love”, ”When You Ask About Love”, ”Washmachine Boogie” ja ”Teenage Boogie”. ==Yhtyeen kokoonpanot== * 1971-1975: Wiffle Smith, Iain "Houndog" Terry, Fred Poke, Jimmy Redhead * 1976-1977: Wiffle Smith, Steve Bloomfield, Fred Poke, Rusty Lupton, Wild Bob Burgos * 1977-1978: Graham Fenton, Steve Bloomfield, Fred Poke, Bob Burgos * 1978-1980: Graham Fenton, Steve Bloomfield, Fred Poke, Gordon Scott Waters, Jimmy Redhead * 1980-1981: Graham Fenton, Steve Bloomfield, Fred Poke, Gordon Scott, Jimmy Redhead, Dick Callan * 1982-1985: Graham Fenton, Dick Callan, Jimmy Redhead, Gordon Scott, Brian Hodgson * 1985-198?: Graham Fenton, Dick Callan, Jimmy Redhead, Brian Hodgson, Gerry Hogan * 1995-2011: Graham Fenton, Steve Bloomfield, Jimmy Redhead, Gordon Scott, Fred Poke Matchbox keikkailee edelleen Isossa- Britanniassa ja muualla Euroopassa. ==Diskografia== *1975 Matchbox julkaisi ensimmäisen singlensä Rock 'n' Roll Band / Born To Rock 'n' Roll vuonna 1975. *1976 Ensimmäinen levy, Alankomaissa Haarlemissa äänitetty Riders in the Sky ilmestyi vuonna 1976 Rockhouse-levymerkillä. *1978 Seuraava levy Settin' The Woods On Fire vuonna 1978 julkaistiin merkittävästi muuttuneella kokoonpanolla solistin Wiffle Smith vaihtuessa Graham Fentoniin ja Rusty Liptonin jäätyä pois. *1979 Vuonna 1979 yhtye julkaisi levyn Matchbox vakiintuneimmalla kokoonpanolla Graham Fenton, Steve Bloomfield, Gordon Scott, Fred Poke ja Jimmy Redhead. Fred Poke ja Jimmy Redhead ovat ainoat yhtyeen alkuperäisjäsenet. Levyltä julkaistu single Rockabilly Rebel nousi brittilistalla sijalle 15. ja menestyi seuraavana vuonna myös Suomessa. *1980 Vuonna 1980 Matchbox ja toinen tunnettu brittiyhtye Crazy Cavan nousivat suureen suosioon Suomessa. Samana vuonna ilmestyi levy Midnite Dynamos. *1981 Flying Colours-levy julkaistiin vuonna 1981, jolloin brittilistalle sijalle 30 nousi levyltä kaksi singleä. *1982 Rockabillyhuuman vaimentuessa vuonna 1982 Matchbox yritti Crossed Line-levyllään hankkia uutta suosiota yhtyeen imagoa muuttamalla. (Jossain vaiheessa kokeillut kantrimusiikkia?) *1986 Vuonna 1986 yhtye julkaisi ruotsalaisella Sunjay-levymerkillä lp:n Going Down Town[3] [4] *1998 Vuonna 1998 Matchbox palasi virallisesti juurilleen julkaistessaan cd- levyn Comin' Home. *2010 - Live in Bristol 1978 * 2014 - The Magnet Records Singles Collection 2CD. Singlet 1979 - 1983.The Magnet Records Singles Collection 2CD Matchbox hajosi jossain vaiheessa, mutta palasi yhteen vuonna 1995. Graham Fenton levytti useita levyjä hajoamisen jälkeen yhtyenimellä Graham Fenton's Matchbox.[4] == Lähteet == #http://www.rockabillyrebel.co.uk Matchbox Homepage #http://www.rockabilly-rebel.nl/biogb.htm #http://web.archive.org/20010425223618/www.geocities.com/SunsetStrip/Towers/8244/MatchboxMain.html #http://users.pandora.be/alex.delrue/matchb.htm Luokka:Brittiläiset rockabilly-yhtyeet
Baker Street

Baker Street on katu City of Westminsterissa Lontoon keskustassa. Se johtaa Portman Squarelta Regent's Parkin laidalle. Kadun varrella on myös Baker Streetin metroasema. Marie Grosholtz perusti kuuluisan vahakabinetin Madame Tussauds'n vuonna 1835 Baker Streetille. Arthur Conan Doylen Sherlock Holmes -kirjasarjassa mainitaan päähenkilön asuneen osoitteessa 221B Baker Street.esimerkiksi . Todellisuudessa tällaista osoitetta ei kuitenkaan ollut olemassa siihen aikaan, kun nämä kirjat kirjoitettiin, sillä katu oli nykyistä lyhyempi. Myöhemmin, 1930-luvulla, katua kuitenkin pidennettiin liittämällä siihen sen jatkeena ollut Upper Baker Street. Nykyisin tämän jatkeen varrella sijaitsee Sherlock Holmes -museo, jonka osoitteeksi todella on vahvistettu 221B Baker Street, tosin normaalista osoitenumerointikäytännöstä poiketen, sillä museo sijaitsee osoitteiden 237 ja 241 Baker Street välissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Lontoon kadut
Sosima Solovetskilainen

Pyhittäjä Sosima Solovetskilainen (; k. 17. huhtikuuta 1478) oli Solovetskin luostarin igumeeni, pyhittäjä Herman Solovetskilaisen kanssakilvoittelija ja pyhittäjä Savvati Solovetskilaisen työn jatkaja, yksi Solovetskin luostarin perustajista. Hän syntyi Novgorodissa ja siirtyi vanhempien kuoltua Vienanmeren rannoille ja sieltä Solovetskin saareen kilvoittelemaan. Ortodoksisessa kirkossa Karjalan valistajiin kuuluvan pyhittäjä Sosima Solovetskilaisen muistopäivä on hänen kuolinpäivänsä 17. huhtikuuta. == Aiheesta muualla == *Pyhittäjä Sosima Solovetskilainen / Ortodoksi.net *Karjalan pyhittäjäisät ja valistajat / Ortodoksi.net Sosima Solovetskilainen Luokka:1470-luvulla kuolleet
Kaakamo

Kaakamo (tai Kaakama) on kylä Tornion kaupungissa Lapin maakunnassa. Kylä sijaitsee Kaakamajoen suulla, noin neljätoista kilometriä Torniosta itäkaakkoon, Tornion ja Keminmaan rajalla. Vuoteen 1972 saakka kylä kuului Alatornion kuntaan. Vuonna 2005 Kaakamossa asui hieman yli tuhat asukasta. Tilastollisessa taajamaluokituksessa Kaakamo kuuluu Kemin keskustaajamaan. Kaakamo valittiin vuoden 2016 lappilaiseksi kyläksiRisto Koskinen: Kaakamo valittiin vuoden lappilaiseksi kyläksi. YLE 9.10.2016. Viitattu 5.8.2024.. Kaakamoon kuuluvat pienemmät kylät Yli-Kaakamo, Kaakamo ja Ala-Kaakamo, joiden välissä sijaitsee Kaakamon koulu. Kaakamossa on myös vanha Ruotsin vallan aikaisten hiippakuntien, Uppsalan ja Turun, rajajoki (Kaakamajoki (KaakamojokiFacta 2001 osa 7 s. 366)). Isonvihan aikana kylässä käytiin Kaakaman taistelu 15. maaliskuuta 1715. Venäläisiä joukkoja, 550 ratsumiestä ja 50 hiihtäjää, nousi meren jäätä pitkin maihin Laivaniemessä aikomuksenaan hävittää kylää. Talonpojat olivat kuitenkin aavistaneet venäläisten tulon ja olivat näitä vastassa. Venäläiset joutuivat alakynteen ja talonpojat ajoivat viholliset Kemin kirkolle. Taistelun muistoksi on Kaakamon kylälle pystytetty muistokivi. Kaakamon työväentalo Tornio 20240525.jpg|Entinen Kaakamon työväentalo vuodelta 1908. Kaakamon seisake.jpg|Kaakamon entinen rautatieseisake. Kaakamon Napakymppi Tornio 20240525 01.jpg|Kaakamon Napakymppi, baari ja kioski. Suuren Pohjan sodan Kaakamon taistelun muistomerkki.jpg|Kaakamon taistelun muistomerkki vuodelta 1982. Kaakamajoki.jpg|Kaakamojoki. == Lähteet == == Kirjallisuutta == *Hyötyniemi, Hannu: Kaakama, kalan ja kellojen kylä. Kaakaman kylätoimikunta, 1987. ISBN 951-99855-8-1. *Vuento, Pertti: Historiaa ja perimätietoa hiippakuntarajalta [Kaakama, Könölä, Ruottala]. Omakustanne, 1994. ISBN 952-90-5371-1. == Aiheesta muualla == Luokka:Alatornion kylät Luokka:Lapin maakunnan entiset taajamat
Cemex

Cemex SA de CV on meksikolainen rakennustarvikeyritys. Vuonna 2015 se oli maailman viidenneksi suurin sementin valmistaja. Sillä oli 56 tuotantolaitosta, ja se valmistautui ostamaan kolme lisää. Cemex kertoo olevansa myös maailman johtava valmisbetonin tuottaja. Yhtiö perustettiin Meksikossa vuonna 1906. Yhtiön pääkonttori on Monterreyssa Meksikossa ja sen liikealue ulottuu ympäri maailman sisältäen tuotantolaitokset 20 maassa Pohjois-Amerikassa, Karibialla, Etelä-Amerikassa, Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Cemex *Yahoo.com Company Profile Luokka:Meksikolaiset yritykset Luokka:Rakennustuotevalmistajat Luokka:Pörssiyhtiöt Luokka:Tavaramerkit
Giron

Giron on Ranskan kunta Ain’n departementissa lähellä Sveitsin rajaa. Kunnan pinta-ala on 9,39 km² ja asukkaita on 160 (2009). Kunta sijaitsee noin 1 000 metrin korkeudessa. Gironissa on lomakeskus, ravintola ja liikuntahalli sekä monipuoliset talviliikuntamahdollisuudet. ==Lähteet== Luokka:Ainin kunnat
Chesley Bonestell

Chesley Bonestell (1. tammikuuta 1888 San Francisco, Kalifornia – 11. kesäkuuta 1986 Carmel Kalifornia) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, muotoilija ja kuvittaja, joka maalasi muun muassa science fiction- ja fantasiataidetta. Suomessa Bonestell tunnetaan kirjasta Avaruuden valloitus, jonka hän kirjoitti Willy Leyn kanssa. == Elämä == Opiskeltuaan arkkitehdiksi kolme vuotta Bonestell teki töitä monille yrityksille, ja suunnitteli muun muassa Chrysler Buildingin julkisivun sekä maalasi Golden Gate -sillan rakennusvaiheet. 1930-luvun suuren laman saavuttua Amerikkaan Bonestell muutti Englantiin, jossa maalasi arkkitehtuurikuvia eräälle lehdelle. 1930-luvulla Bonestell muutti takaisin Yhdysvaltoihin Hollywoodiin missä laati kuvia moniin elokuviin, esimerkiksi Citizen Kane -eloluvaan. Vuonna 1938 Bonestell maalasi ensimmäisen avaruuskuvansa, jossa oli Jupiter jostain sen kuusta nähtynä. Avaruus kiinnosti häntä läpi koko elämän. Bonestell keskittyi 1940-luvun puolivälistä lähtien taiteessaan yhä enemmän avaruusmaailmaan. Bonestell pyrki usein tuottamaan valokuvamaista jälkeä. Vuonna 1949 hän julkaisi yhdessä Willy Leyn kanssa kirjan Avaruuden valloitus (1949). Bonestell maalasi pikkutarkasti mahtavia maisemia, joissa ihmishamot olivat jäykkiä. Viimeiseksi työkseen Hollywoodissa Bonestell avusti science fiction-filmin teossa. Bonestell kuvitti scifilehtien kansia ja julkaisi kirjoja ja artikkeleita muun muassa Wernher von Braunin kanssa. Chesley Bonestell edisti osaltaan Yhdysvaltain avaruusohjelmaa ja näki kuulentojen toteutuvan 20 vuotta "Avaruuden valloitus" kirjan julkaisun jälkeen. Bonestellilla oli maalaus kesken, kun hän kuoli 98 vuoden ikäisenä 1986. Kuuluisin Bonestellin työ on maalaus, joka esittää Saturnusta Titanista nähtynä. Nykyään monet Bonestellin maalauksista näyttävät vanhahtavilta, mutta Bonestell lienee ollut esikuva monelle nuoremmalle avaruustaiteilijalle, kuten englantilaiselle David A. Hardylle. Bonestellin mukaan on nimetty kraatteri Marsissa ja asteroidi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bonestell Space Art * Bonestell1 * novaspace Bonestell Luokka:Erikoistehosteiden suunnittelijat Luokka:Yhdysvaltalaiset taidemaalarit Luokka:Yhdysvaltalaiset muotoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset arkkitehdit Luokka:Avaruustaiteilijat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset kuvittajat
Hakulaite

thumb|Hakulaite Hakulaite on elektroninen mukana kannettava laite, jolla voidaan välittää muutamien merkkien pituisia viestejä, tyypillisesti puhelinnumero. Hakulaitteita käytettiin eniten 1980- ja 1990-luvuilla ennen matkapuhelimien yleistymistä. Perinteisen hakulaitteen yleisin käyttöpaikka lienee sairaalat, joissa laitteella saatettiin välittää esimerkiksi lääkärille tieto saapua tiettyyn paikkaan. Laite näyttää numeron (jotkin myös lyhyen viestin), josta kutsutaan ja näin voi pystyä päättelemään mitä asia koskee tai vaihtoehtoisesti etsiä puhelin ja soittaa numeroon josta kutsutaan. Nykyaikana hakulaitteita tapaa yleisimmin ravintoloissa asiakkaiden tai tarjoilijoiden kutsujärjestelmänä. Ravintolan konseptista riippuen käyttötapoja on erilaisia. Perinteisissä palveluravintoloissa kaikki pöydät saattavat olla varattuina, ja hakulaitejärjestelmän avulla odottaminen voidaan tehdä mielekkäämmäksi, kun asiakas voi mennä shoppailemaan tai baarin puolelle ottamaan alkudrinkkiä jonossa seisomisen sijaan. Joissain ravintoloissa asiakas noutaa annoksensa palvelupisteeltä, ja siihenkin käyttötarkoitukseen hakulaitteet soveltuvat erinomaisesti. Toisissa ravintolat ovat tehostaneet toimintaansa laittamalla joka pöytään minilähettimen, jota käyttämällä voi kutsua tarjoilijan paikalle. Myös monet muut toimialat ovat löytäneet hakulaitteen keinona tehostaa henkilökunnan kommunikaatiota, palvelun nopeuttajana ja asiakasviihtyvyyden parantajana. Järjestelmiä käytetään muun muassa kaupoissa asiakkaiden ja henkilökunnan kutsumiseen, rekkaterminaalien asiakashallinnassa, jonotusjärjestelminä ja tuotantolinjoilla. Hakulaitteissa viestit välitetään radioaaltoja pitkin. Hakulaite tunnetaan myös nimellä piippari tai piipperi, sillä se hälyttää useissa käytöissä piippaamalla. Myös värinä ja vilkkuminen ovat hakulaitteille tavallisia hälytyksiä. == Hakulaitteiden käyttö Suomessa == Suomessa on toiminut ainakin kaksi henkilöhakujärjestelmää: Telecom Finlandin Kaukohaku ja Helsingin Puhelimen HakuNet. Vuoden 1994 lopussa Kaukohaulla oli 43 983 tilaajaa ja HakuNetillä 3 483. == Lähteet == == Aiheesta muualla== Luokka:Langaton viestintä
Mexicana de Aviación

Mexicana de Aviación (myös: Mexicana) oli Meksikon toiseksi suurin lentoyhtiö Aeroméxicon jälkeen. Se oli perustettu vuonna 1921 ja oli maailman neljänneksi vanhin lentoyhtiö alankomaalaisen KLM:n, kolumbialaisen Aviancan ja australialaisen Qantasin jälkeen. Mexicanalla oli reittikohteita Karibialla, Pohjois-, Keski- ja Etelä-Amerikassa. Mexicana liittyi Star Allianceen vuonna 2001. Vuonna 2004 Mexicanan täytyi erota Star Alliancesta, koska se luopui code sharing -yhteistyöstä United Airlinesin kanssa aloittaakseen yhteistyön American Airlinesin kanssa. Huhtikuussa 2008 ilmoitettiin, että Mexicana liittyi Oneworld-allianssiin vuoden 2009 aikana. Tarkka liittymispäivä oli 10. marraskuuta 2009. Mexicana erosi Oneworldista elokuussa 2012, koska se lopetti toimintansa. Epäonnistuttuaan uusissa rahoitusjärjestelyissä Mexicana lopetti lentotoiminnan 27. elokuuta 2010. == Laivasto == Yhtiön laivasto elokuussa 2010: *Boeing 767-300ER 2 kpl *Boeing 767-200ER 2 kpl *Airbus A320-200 30 kpl *Airbus A319-100 25 kpl *Airbus A318-100 10 kpl Luokka:Meksikolaiset lentoyhtiöt Luokka:Kansalliset lentoyhtiöt Luokka:Entiset lentoyhtiöt
Avaruustaide

Avaruustaide on avaruusaiheita käsittelevää taidetta. Avaruustaide kytkeytyy monesti läheisesti science fiction- ja fantasiataiteeseen, ja on monesti itse science fictionia eli tieteiskuvitelmaa. Avaruustaidetta ovat luoneet muun muassa 1950-luvulla tuottelias Chesley Bonestell, 1970-luvulta alkaen David A. Hardy, William Hartmann ja Don Dixon ja monet muut. Avaruustaide liikkuu taiteen ja tieteen rajamailla ja taiteilija monesti käyttää mielikuvitustaan vapaasti. Avaruustaide osuu harvoin oikeaan kuvatessaan vieraiden planeettojen pintoja. Esimerkiksi Bonestellin maalauksessa Kuun vuoret ovat jyrkkiä, todellisuudessa ne ovat melko loivia. Bonestellin kuva Titanin pinnasta on erilainen kuin avaruusluotaimen ottama. Koska monesta avaruuden kohteesta voidaan tehdä vain epätarkkoja, kaukaisia havaintoja, avaruustaiteen kysyntä on edelleen kova. Avaruustaide voi olla myös vaikkapa kuva avaruussukkulasta avaruudessa. == Avaruustaiteen historiaa == Avaruustaide tuli laajempaan julkisuuteen vasta 1950-luvulla Collier's-, This Week-, ja Coronet -lehtien myötä. Chesley Bonestellin ja Willy Leyn kirja The Conquest of Space eli Avaruuden valloitus julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 1949. Jules Vernen kirja Maasta Kuuhun julkaistiin 1865 ensimmäisen avaruustaiteen kera Emile Bayardin ja A. de Neuvillin kuvittamana. Lucien Rudaux (1874–1947) loi hyvää avaruustaidetta kirjaansa Larousse Encyclopedia of Astronomy. 1900-luvun alun avaruustaiteilijoita olivat muun muassa Scriven Bolton, Abbe Moreux, Howard Russell Butler, Frank R. Paul, Rockwell Kent ja Charles Schneeman. == Luettelo avaruustaiteilijoista == Alla joitain avaruustaiteilijoita, jotka ovat vaikuttaneet 1900- ja 2000-luvuilla. *Chesley Bonestell (1888–1986) *Robert McCall (1919–2010) *Lucien Rudaux (1874–1947) *Ralph McQuarrie (1929–2012) *Michael Carroll *Don Davis (1952–) *Joe Davis (1953–) *Don Dixon (1951–) *Chris Foss (1946–) *David A. Hardy (1936–) *William Hartmann (1939-) *Jon Lomberg (1948–) *Ron Miller (1947–) *Andreas Nottebohm (1944–) *Frank Pietronigro *Rick Sternbach (1951–) == Aiheesta muualla == *Spaceart.org *Novaspace *Space.com *Astronomical Art Links *David A. Hardy *John Foster *Kim Poor *Dan Durda *Mark A. Garlick *Don Dixon *Paul S. Hoffmann *Joe Bergeron *Artgallery *Copernica art database Luokka:Populaarikulttuuri Luokka:Taidesuuntaukset Luokka:Taiteen aiheet
Suolapannu

thumb|250px|Salar de Uyuni Boliviassa Suolapannu on geologinen muodostuma, joka syntyy autiomaahan pinta- ja pohjavesissä olevien suolojen ja muiden vesiliukoisten mineraalien kerrostuessa maan pintakerrokseen haihtumisen seurauksena, jolloin painanteeseen muodostuu tasainen mutta hauras 'suolakansi'. Suolapannun synty edellyttää paitsi runsasta haihtumista myös tiivistä, vettä läpäisemätöntä sedimenttikerrosta tai ehyttä kalliopohjaa, jonne sadevesi ei voi vajota normaaliksi pohjavedeksi. Suolapannuja tavataan kaikkialla, missä haihtuminen on suurempaa kuin vuotuinen sademäärä. Tunnettuja suolapannuja ovat Salar de Uyuni Atacaman autiomaassa Boliviassa, Bonnevillen suolatasanko Utahissa sekä Etoshan suolapannu Namibiassa. Suolapannut voivat olla vaarallisia, koska hauraan suolakuoren alla on useinkin upottavaa suolaliejua ja savea. == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Laivajärvi

Laivajärvi on kylä Tornion kaupungin alueella Lapin maakunnassa. Se sijaitsee Laivaniemen ja Kaakamon välissä. Laivajärvellä asuu noin 200–250 ihmistä. Laivajärveltä oli kotoisin 1960-luvulla uransa aloittanut, laulaja Esko Rahkonen, joka kuoli vuonna 2007. ==Kirjallisuutta== *Ahvenjärvi, Tauno & Vuento, Pertti (toim.): Laivaniemen rannoilta Laivajärven laitamille : historiaa ja perimätietoa. Laivaniemen ja Laivajärven kylätoimikunta, 1985. ISBN 951-99638-0-4. Luokka:Alatornion kylät
Lemlandin kirkko

Lemlandin kirkko on Ahvenanmaan Lemlandissa yksi Suomen vanhimmista kirkkorakennuksista. Harmaakivisen pitkäkirkon runkohuone on Ålands Kyrkor -hankkeen puulustotutkimusten mukaan ajoitettu 1200-luvun loppuun.Hiekkanen s. 401 Runkohuoneeseen liittyy lännessä kellotorni, jonka alkuperäiset hirret kaadettiin vuosien 1311 ja 1316 välillä. Pohjoissivustalla runkohuoneeseen liittyy sakaristo, joka periytynee 1400-luvun puolivälin paikkeilta. Eteläsivustan asehuone on todennäköisesti myöhäiskeskiajalta. __TOC__ 1600-luvun lopulla rakennettiin itäpäätyyn tiilinen amiraali Johan Bergenstjernan hautakuori, joka oli jonkin verran runkohuonetta matalampi ja pohjan muodoltaan monikulmio. Se kuitenkin yhdistettiin takaisin kirkkosaliin 1775 ja sen tilalle siirrettiin kirkon alttari. Yksilaivaisen kirkon sisäkatto on lautarakenteinen tynnyriholvi. Jossain vaiheessa umpeen kalkitut seinämaalaukset restauroitiin takaisin näkyville vuosina 1952–1958 suoritetussa entisöinnissä. Vanhimmat kalkkimaalaukset ovat vuoden 1300 paikkeilta.Hiekkanen s. 404 Kirkossa on Veikko Virtasen rakentamat 14-äänikertaiset urut vuodelta 1960. Kirkon alttaritaulu on Robert Wilhelm Ekmanin 1872 maalaama Kristuksen taivaaseenastuminen. Kirkossa on säilynyt myös vanha, 1300-luvulta peräisin oleva puinen krusifiksi. Lemlandin pitäjän koillisosassa Lembötessä on pieni harmaakivinen, Pyhälle Olaville pyhitetty varhaiskeskiaikeinen kappeli. Raunioitunut kappeli katettiin uudelleen 1951. ==Katso myös== *Luettelo Suomen keskiaikaisista kivikirkoista ==Lähteet== * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Lemland Luokka:Ahvenanmaan kirkkorakennukset Luokka:Suomen keskiaikaiset kivikirkot Luokka:Suomen 1200-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Jack McConnell

Jack Wilson McConnell (s. 30. kesäkuuta 1960, Irvine, North Ayrshire) on skotlantilainen poliitikko, Skotlannin työväenpuolueen johtaja ja vuodet 2001–2007 Skotlannin pääministeri. == Elämä ja ura == McConnell kasvoi lammasfarmilla Arranilla ja liittyi 16-vuotiaana Skotlannin kansallispuolueeseen (Scottish National Party, SNP), mutta erosi myöhemmin. Suoritettuaan alemman korkeakoulututkinnon Stirlingin yliopistossa 1983 hän opetti matematiikkaa Lornshill Academyssa Alloassa Clackmannanshiressa. Seuraavina vuosina hänet valittiin kunnanvaltuustoon, jossa hän toimi kahdeksan vuotta. McConnellista tuli Skotlannin työväenpuolueen pääsihteeri 1992. Hänen läpimurtonsa tapahtui vuonna 1997, jolloin työväenpuolue saavutti murskavoiton konservatiiveista ja vei kansallispuolueen kanssa kaikki konservatiivien edustajanpaikat Skotlannissa. Vuonna 1998 McConnell oli jäsenenä Skotlannin perustuslaillisessa kokouksessa, jonka tuloksena kansanäänestyksen jälkeen perustettiin Skotlannin parlamentti. McConnell oli ehdokkaana ensimmäisissä vaaleissa 1999 ja valittiin. Hänet nimitettiin valtiovarainministeriksi Skotlannin Donald Dewarin hallitukseen. Dewarin kuoleman jälkeen McConnell haastoi Henry McLeishin pääministerin paikasta, mutta hävisi. Kun McLeish joutui eroamaan ns. Officegate-skandaalin vuoksi, McConnellista tuli ilman vastaehdokkaita pääministeri. Ensimmäisessä hallituksen muutoksessaan hän korvasi lähes kaikki McLeishille uskolliset ministerit ja puolueen toimihenkilöt. Hän ei ole myöskään innostunut Skotlannin itsenäisyyshankkeista kuten edeltäjänsä. Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 2006 McConnell ilmoitti tukevansa Trinidad ja Tobagon joukkuetta Englannin sijaan. McConnell on Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneen jäsen vuodesta 2010. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu. Luokka:Skotlannin pääministerit Luokka:Brittiläisten puolueiden puheenjohtajat Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneen jäsenet Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bio-Salo

Bio-Salo on Salossa osoitteessa Helsingintie 11 toimiva elokuvateatteri. Teatterin omistaa Bio-Kuva Jari Mäkilä. Bio-Salo on yksi Suomen vanhimmista toimivista elokuvateattereista. Se on toiminut yhtäjaksoisesti 1930-luvulta asti samassa kiinteistössä ja samalla nimellä. == Historia == pienoiskuva|vasen|Rakennus, jossa Bio-Salo toimii Rakennus on alun perin rakennettu elokuvateatteriksi ja se avautui syksyllä 1938. Alkujaan siinä oli yksi sali, jossa sekä parveke- että permantokatsomo. Suurremontissa vuonna 1975 Bio-Salo jaettiin kahteen saliin: permannosta tuli Bio-Salo 1 ja parvekkeesta tehtiin Bio-Salo 2. Toinen suuri remontti tehtiin vuonna 2007, jolloin teatterin aulatilat palautettiin 1970-luvun kuosista lähes alkuperäiseen 1930-luvun asuun kattovalaisimia ja lasimaalauksia myöten, ja saleista tehtiin modernit: istuimia uusittiin, jalkatilaa lisättiin 92 cm:stä 110 cm:iin, lämmitystä parannettiin ja valkokankaat uusittiin. Keväällä 2012 esitystekniikka uusittiin filmistä digitaaliseksi: vanhat filmikoneet poistettiin yli 70 vuoden käytön jälkeen. Vuonna 2018 sisätiloja uusittiin. WC:t kunnostettiin ja ison salin lattiaa nostettiin takaosasta katsomismukavuuden parantamiseksi. Myös molempien salien äänentoisto uusittiin johdotuksia myöten. Seuraava uudistus tehtiin kesällä 2021, jolloin tiloihin rakennettiin kolmas sali. Bio-Salo 3 -salissa on 17 katsojapaikkaa ja yksityisnäytöksiä varten myös tarjoilutila. == Salit ja esityslaitteisto == Teatterissa on kolme salia, jotka on varustettu digitaalisilla esityslaitteistoilla. 3D-järjestelmänä on X-Pand ja äänijärjestelmänä Dolby Digital. Saleissa ei ole numeroituja paikkoja, vaan asiakas voi valita paikan itse. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bio-Salon kotisivut Luokka:Suomen elokuvateatterit Luokka:Salon rakennukset ja rakennelmat
Sohrab Bakhtiarizadeh

Sohrab Bakhtiarizadeh (; s. 11. syyskuuta 1972 Noor Abad, Iran) on iranilainen jalkapalloilija, joka pelasi puolustajana. Bakhtiarizadeh edusti seuraurallaan muun muassa kotimaansa pääsarjassa pelannutta Saba Batterya. Hänet valittiin Iranin maajoukkueeseen vuoden 2006 Saksan MM-kisoihin, joissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle Iranin toisen alkulohko-ottelun lopulla ja pelasi kokonaan kolmannen ottelun Angolaa vastaan ja teki Iranin tasoitusmaalin. == Lähteet == Luokka:Iranilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paimion Kino

Paimion Kino oli Varsinais-Suomen Paimiossa vuosina 1955–2017 toiminut elokuvateatteri, loppuaikoina nimillä Vistan Kino ja Kino-LSS. Paimion Kino oli ulkoa ja sisustukseltaan likimain alkuperäisessä asussaan, eikä sitä ollut tarkoituksella haluttukaan muuttaa. Teatteri oli varustettu muun muassa Dolby- Stereo-äänentoistolla, ja siellä oli yksi valkokangas. Teatterissa ei myyty numeroituja paikkalippuja. == Historiaa == Vuonna 1953 Paimion Urheilijat ry ehdotti uuden elokuvateatterin rakentamista, koska Paimion senhetkinen, kivimakasiinissa oleva teatteri oli jo käytössä nuhjaantunut ja liian pieni. Paimion Urheilijat sai avukseen Paimion maataloustuottajat ry:n, jolloin uuden teatterin rakentaminen aloitettiin kesällä 1954. Teatterin piirustukset laati arkkitehti Olavi Kantele, Paimion silloisen rovastin poika. Rakennukseen suunniteltiin elokuvateatterin lisäksi molempien yhdistysten kokous- ja kerhotilat, maatalousneuvojan asunto ja urheilijoiden saunatilat. Uuden elokuvateatterin rakentamisen hoiti neljän paimiolaisen kirvesmiehen ryhmä. Sähkötyöt suoritti Iivari Lähteenmäen sähköliike (Sähkölähteenmäki), putkityöt Vähäsillan paja, ja ovet ja ikkunat tilattiin Akseli Nurmen puutyöliikkeestä. Elokuvatekniset asennukset suoritti helsinkiläinen insinööritoimisto G. W. Berg. Myös istuimet tilattiin Helsingistä, Heteka Oy:ltä. Uusi Kino avattiin helmikuun viimeisenä sunnuntaina 1955, jolloin ensimmäinen esitetty elokuva oli Martti Luther (1953). Tilaa oli 310 katsojalle. Uudessa Kinossa oli alusta alkaen kaksi esityskonetta. Kinon ensimmäinen hoitaja oli maatalousneuvoja Erkki Peltonen, joka muutti rakennukseen asumaan. Hän hoiti tehtävää viisi vuotta. Metsätyönjohtaja Väinö Mäkilä jatkoi hoitamista vuoteen 1988 asti. Mäkilän lopetettua hoitajana hänen lapsenlapsensa Jari Mäkilä otti teatterin vastuulleen ja toimi sen hoitajana vuoteen 2013. Jari Mäkilän hoitajakaudella ja johdolla teatterin teknistä ja muuta tasoa parannettiin useasti, viimeisempänä koko esityskaluston digitalisoiminen. Paimion MTK-yhdistys omistaa rakennuksen edelleen, mutta paimiolainen yritys LSS – Light & Sound Sillanpää vuokrasi kiinteistön syyskuussa 2016 ja aloitti oman teatteritoimintansa. Paimion Kino muutti nimensä Vistan Kinoksi kesällä 2013, ja syksyllä 2016 siitä tuli Kino-LSS. Vappuna 2017 MTK-Paimio irtisanoi elokuvateatterin vuokrasopimuksen. Paikallislehden mukaan koko elokuvateatteri vuokrattiin Paimion Kesäteatterille teatterisaliksi. Paimion ainoana elokuvateatterina jatkaa Jari Mäkilän vuonna 2014 perustama Bio Stara. == Lähteet == * * Kino-LSS Avaa ovet uudelleen!. Kuntsari 22.9.2016 === Viitteet === Luokka:Paimion rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen entiset elokuvateatterit
Iguazún kansallispuisto

Iguazún kansallispuisto on 55 000 hehtaarin kansallispuisto Argentiinassa Misionesin maakunnassa. Vuonna 1934 perustetun puiston kuuluisin nähtävyys on Iguassun putoukset, jota ympäröi subtrooppinen sademetsä. Iguaçu-joen toisella rannalla Brasiliassa on Iguaçun kansallispuisto. Molemmat ovat listattu UNESCOn maailmanperintöluetteloon. Valinta tapahtui vuonna 1984. Kansallispuistossa elää monia harvinaisia eläimiä, kuten jaguaareja, tapiireja, oselotteja ja muurahaiskarhuja. Lisäksi alueella asuu myös muun muassa kuohukiitäjä, suuria tukaaneja, coati ja useita perhoslajeja. Iguaçu päättyy 23 kilometriä putousten jälkeen Paraná-jokeen. Puiston alueella Iguaçusta tulee 1,5 kilometriä leveä ja sen uoma tekee U-kirjaimen muotoisen kuvion. Joen rannoilla on tiheää metsää, jossa kasvaa muun muassa korallipensasta, jonka kukka on Argentiinan kansalliskukka ja bignoniakasvien heimon puita. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Viralliset sivut , , , *Iguazún kansallispuisto UNESCOn sivuilla Luokka:Argentiinan kansallispuistot Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Argentiinassa Luokka:Misionesin maakunta
Flávio Amado

Flávio da Silva Amado (s. 30. joulukuuta 1979 Luanda, Angola) on angolalainen jalkapalloilija, joka tunnetaan paremmin nimellä Flávio. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä. Seuratasolla hän edusti muun muassa kotimaansa menestyneimpiin seuroihin kuuluvaa Petro Atléticoa, egyptiläistä Al-Ahlia ja Saudi-Arabian valioliigan Al-Shababia. Flávio kuului Angolan maajoukkueeseen Saksan MM- kisoissa 2006. Hän pääsi vaihtopelaajana kentälle viimeisessä alkulohko- ottelussa Irania vastaan 21. kesäkuuta 2006 ja teki siinä Angolan ainoan MM- kisamaalin. Flávio on 91 maaottelullaan ja 34 maaottelumaalillaan vielä keväällä 2018 Angolan maajoukkueen kaikkien aikojen ottelutilastossa ykkönen ja maalintekijätilastossa toinen. == Lähteet == Flavio Flavio Flavio
Asamoah Gyan

Asamoah Gyan (s. 22. marraskuuta 1985 Accra, Ghana) on ghanalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Gyan edustaa Shanghai SIPGia. == Ura == Hyökkääjänä pelaava Gyan siirtyi Stade Rennais'n joukkueeseen kesällä 2008 italialaisesta Udinese Calciosta, joka oli omistanut miehen pelioikeudet vuodesta 2003 lähtien. Hän pelasi Udinesessa kuitenkin vain 39 ottelua ollen kaksi kautta lainalla Modenassa. Elokuussa 2010 Gyan siirtyi Sunderlandiin seuran uudella 13,2 miljoonaa punnan ennätyssiirtosummalla. === Maajoukkueura === Asamoah valittiin Ghanan olympiajoukkueeseen 2004, mutta joukkue putosi jo ensimmäisellä kierroksella. Hänet valittiin myös Ghanan jalkapallomaajoukkueeseen Saksan MM-kisoihin vuonna 2006. Hän teki kisoissa yhden maalin, alkusarjaottelussa Tšekkiä vastaan. Vuoden 2010 MM-kisojen alkulohkossa hän teki rangaistuspotkusta maalin sekä Serbiaa että Australiaa vastaan. Neljännesvälierässä Yhdysvaltoja vastaan hän teki voittomaalin jatkoajalla. Puolivälierässä Uruguayta vastaan hän epäonnistui jatkoajan viimeisellä minuutilla rangaistuspotkussa, jonka onnistuminen olisi vienyt Ghanan välieriin historian ensimmäisenä afrikkalaisjoukkueena. Voitto ratkottiin rangaistuspotkukilpailussa, jossa Gyan onnistui, mutta Uruguay voitti kisan ja pudotti Ghanan jatkosta maalein 4–2. Myös Afrikan- mestaruuskilpailuissa 2012, Gyan epäonnistui rangaistuspotkussa 7 minuutilla. Sambia eteni loppuotteluun voittaen Ghanan 1-0. Koko maajoukkueurallaan Gyan on tehnyt 95 ottelussa 48 maalia. == Lähteet == === Tilastot === * === Viitteet === Luokka:Ghanalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Web-anime

Web-anime () tarkoittaa Japanissa suoraan Internetissä julkaistavia animeteoksia. Tyypillisesti tällaiset animet ovat lyhyitä ja usein taiteilijoiden itsenäisesti julkaisemia tai yhteistyössä animestudioiden kanssa toteutettuja teoksia. Televisiossa jo esitetyt animaatiot, jotka asetetaan saataville Internetin suoratoistopalveluissa, eivät ole web-animea. Japanin ulkopuolella käytetään termiä ”original net animation” eli ONA, vastaavasti kuin suoraan videolle julkaistusta animesta käytetään termiä original video animation eli OVA. Termin keksivät Papillon Rose -animen kehittäjät ja se otettiin käyttöön Anime News Network -internetsivustolla. == Lähteet == Luokka:Animen ja mangan käsitteet
Jahti

Jahti (, ) on alun perin tarkoittanut venettä tai laivaa, joka on suunniteltu ja rakennettu kevyeksi ja nopeaksi purjehdusalukseksi, jolla voi kuljettaa tärkeitä henkilöitä vesiteitse. Yleiskielessä jahti-sanan merkitys on myöhemmin laajentunut tarkoittamaan purje- tai moottorikäyttöistä alusta (tai edellisten yhdistelmää), jonka pääasiallinen käyttötarkoitus on laivamatkailu tai purjehduskilpailu. Nykyaikana jahti-sanaa on käytetty eritoten yleellisten, varakkaiden ihmisten omistamiin aluksiin, joilla on usein täysin itsenäinen henkilökunta. Jahdin omistaminen on vakiintunut erityisen arvokkaana statussymbolina 1980-luvulta lähtien. Jahdiksi kutsutaan alusta, jolla on oma miehistö. "Superjahdiksi" kutsutaan alusta, joka on yli 30 metriä pitkä. "Megajahti" on yli 70 metriä pitkä, ja yli 90-metriset alukset ovat "gigajahteja". Maailmassa on noin 5 400 superjahtia. Gigajahteja on koko maailmassa satakunta. Niistä pisin on 180-metrinen Azzam. Suurten jahtien varustukseen saattaa kuulua esimerkiksi viinikellari, puutarha, helikopterikenttä sekä pienempi 30-jalkainen moottorivene, jolla matkustajat kuljetetaan rannalta laivaan. Gigajahdin rakentaminen maksaa ainakin miljoona dollaria metriltä. Laivan ylläpitokuluihin kuluu vuosittain 10 prosenttia ostohinnasta vastaava summa ja toiset 10% menee pääomakuluihin. Kapteeni maksaa 1000 dollaria vuodessa jokaista laivan pituuden jalkaa kohti. Lisäksi on palkattava insinööri, kokki ja muuta miehistöä yksi jokaista vierasta kohti. Kulujen kattamiseksi omistaja voi vuokrata laivansa osaksi vuodesta. == Katso myös == *Huvipursi *Luettelo pisimmistä moottoroiduista jahdeista == Lähteet == Luokka:Vesikulkuneuvot
Kansallinen divisioona (Moldova)

Kansallinen divisioona eli Divizia Națională on Moldovan jalkapallon pääsarja. Sarjaan osallistuu kahdeksan joukkuetta, joista kauden päätyttyä huonoimmin sijoittunut putoaa A-divisioonaan, jonka mestari nousee pääsarjaan. Sarjaa on pelattu Moldovan itsenäistymisestä vuodesta 1992 lähtien. Sarja alkaa syksyllä ja päättyy keväällä. == Joukkueet kaudella 2023–2024 == * Dacia Buiucani * Florești * Milsami Orhei * Petrocub Hîncești * Sheriff Tiraspol * Spartanii Sportul * Zaria Bălți * Zimbru Chișinău == Mestarit == Kausi Mestarijoukkue 1992 FC Zimbru Chișinău 1992–93 FC Zimbru Chișinău 1993–94 FC Zimbru Chișinău 1994–95 FC Zimbru Chișinău 1995–96 FC Zimbru Chișinău 1996–97 Constructorul Chișinău 1997–98 FC Zimbru Chișinău 1998–99 FC Zimbru Chișinău 1999–00 FC Zimbru Chișinău 2000–01 FC Sheriff Tiraspol 2001–02 FC Sheriff Tiraspol 2002–03 FC Sheriff Tiraspol 2003–04 FC Sheriff Tiraspol 2004–05 FC Sheriff Tiraspol 2005–06 FC Sheriff Tiraspol 2006–07 FC Sheriff Tiraspol 2007–08 FC Sheriff Tiraspol 2008–09 FC Sheriff Tiraspol 2009–10 FC Sheriff Tiraspol 2010-11 FC Dacia Chișinău 2011–12 FC Sheriff Tiraspol 2012–13 FC Sheriff Tiraspol 2013-14 FC Sheriff Tiraspol 2014-15 FC Milsami 2015-16 FC Sheriff Tiraspol 2016-17 FC Sheriff Tiraspol 2017 FC Sheriff Tiraspol 2018 FC Sheriff Tiraspol 2019 FC Sheriff Tiraspol 2020-21 FC Sheriff Tiraspol 2021-22 FC Sheriff Tiraspol == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jalkapallo-Lineups * Virallinen sivu Luokka:Moldovan jalkapallosarjat
Tifo

thumb|Saksan kannattajien tifo vuoden 2005 Maanosaliittojen cupissa. Tifolla tarkoitetaan urheilukannattajien katsomossa toteuttamaa, kuvataiteellisia elementtejä sisältävää esitystä. Sana on lyhenne italian kielen sanasta tifosi ("kannattajat"). Tifoja on järjestetty ennen kaikkea jalkapallo-otteluissa, ja ne yhdistetään usein ultrakulttuuriin. Perinteisesti tifo on esillä vain muutaman minuutin, yleensä pelaajien esittelystä ottelun alkuun. == Historia == Tifokulttuuri on lähtöisin Italiasta ja Itä-Euroopasta. Sillä on paljon yhteistä ultrakulttuurin kanssa. Ne syntyivät samoihin aikoihin 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa. Tifoperinne on levinnyt ja saanut suosiota eurooppalaisessa jalkapallokulttuurissa. Tifoja esitetään nykyään suurimmassa osassa Eurooppaa, Portugalista Pohjoismaihin, Venäjälle ja myös Suomeen. == Tifot Suomessa == Viime vuosina tifokulttuuri on yleistynyt myös Suomessa. Lähes kaikki suomalaiset jalkapallojoukkueiden kannattajaryhmät ovat tehneet tifoja ja kannattajaryhmien kasvaessa niistä on tullut suurempia ja näyttävämpiä. Suomen maajoukkueen kannattajilla oli tapana tehdä tifo lähes jokaisessa Suomen kotiottelussa, kunnes Suomen Palloliitto kielsi ne kesällä 2011. Suomen Jääkiekon SM-liigassa tifokulttuuri on yleistymässä. Lähes jokaisen liigajoukkueen kannatusyhdistykset ovat järjestäneet tifoja seurojensa kotiotteluissa. == Mahdollisia materiaaleja == * muovi- tai paperiarkit * liput ja bannerit * lakanat * konfetti * ilmapallot * kuittirullat * soihdut ja muut ilotulitteet * nuket ja maskotit * kaulahuivit == Aiheesta muualla == * TIFO-Net Ultras Network * Fototifo.it * Ultras-Tifo Luokka:Jalkapallokulttuuri
Richard Franklin

Richard Franklin (15. heinäkuuta 1948 Melbourne, Australia – 11. heinäkuuta 2007 Melbourne) oli australialainen elokuvaohjaaja, joka loi uransa pääasiassa Hollywoodissa. Franklin aloitti ohjaajauransa vuonna 1964 television Homicide- jännityssarjan myötä. Tämän jälkeen hän ohjasi Loveland-nimisen pornoelokuvan vuonna 1973, mutta jätti lajityypin tekemisen tähän elokuvaan. Hänen tuotantonsa on pääasiassa kauhuelokuvapainotteista, mikä sai alkunsa vuonna 1978 valmistuneen Patrickin myötä. Australiassa kuvattu elokuva sai palkintoja ympäri maailman ja antoi mahdollisuuden seuraavan elokuvan kuvaamiseen. Kuolema kyydissä (Roadgames, 1981) kuvattiin vielä Australiassa, mutta pääosiin oli palkattu yhdysvaltalaiset Stacy Keach ja Jamie Lee Curtis. Alfred Hitchcockin tyyliä jäljitelleen Franklinin uran seuraava ohjaus oli Hitchcockin vuonna 1960 ohjaaman Psyko-kauhuelokuvan jatko-osa, Psyko II (1983). Elokuva oli kassamenestys, mutta jäi kauas Hitchcockin alkuperäisestä taiteellisesta saavutuksesta. Franklin jatkoi Hollywoodissa ja ohjasi seuraavaksi perhe-elokuvan Viitta ja tikari (1984). Link-elokuvan – jonka hän kuvasi Isossa-Britanniassa – myötä hän palasi takaisin kauhuelokuvien pariin. FX2 – murha tilauksesta (F/X2, 1991) oli jatko-osa elokuvalle F/X. Franklin jatkoi draama- ja televisioelokuvien ohjaajana. Vuonna 1995 hän sai Australian elokuvainstituutin palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta. Franklinin viimeiseksi elokuvaksi jäi Uhka merellä vuodelta 2003. Franklin kuoli 11. heinäkuuta 2007 Melbournessa eturauhassyöpään. Hän oli kuollessaan 58-vuotias. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Australialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Mick Garris

Mick Garris (4. joulukuuta 1951 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pääasiassa televisioelokuvien ohjaaja ja käsikirjoittaja. Garris on ohjannut useita kauhu- ja jännityselokuvia, joista tunnetuimpia ovat: Critters 2: The Main Course (1988), televisioelokuvaksi tehty Psycho IV: The Beginning (1990), Stephen Kingin Unissakävelijät (Sleepwalkers, 1992) sekä myös Stephen Kingin tarinaan pohjautuva Riding The Bullet (2004). Tunnetuimmat Garrisin televisiosarjaohjaukset ovat Tukikohta (The Stand, 1994), jättibudjetilla tehty minitelevisiosarja Hohto (The Shining, 1997) sekä Desperation (2006), jotka kaikki perustuvat Stephen Kingin kauhutarinoihin. Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elvis Presley Enterprises

Elvis Presley Enterprises on Elvis Presleyn perikunnan omistama suuryhtiö, joka vastaa Presleyn perinnön ylläpidosta, fanituotteiden myynnistä ja Gracelandin ylläpidosta. Liikevaihdon on kerrottu vetävän vertoja jopa suurten elokuvayhtiöiden liikevaihdoille. Yhtiö omistaa julkaisuoikeudet Presleyn musiikkiin, saa rojaltimaksut vuosina 1972-1977 tehdyistä Presleyn levytyksistä, TV-tuotannoista, valokuvista, Gracelandista, Presley- tavaramerkin käytöstä, sekä lukuisista muista kohteista. Yhtiön omisti Lisa Marie Presley yhdessä liikemies Robert F.X. Sillermanin kanssa. * Luokka:Yhdysvaltalaiset yritykset
Natalija Verboten

Natalija Verboten (s. 12. joulukuuta 1976) on slovenialainen laulaja, jonka ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 1996. Verboten on osallistunut Slovenian Eurovision laulukilpailu -karsintaan vuonna 1997 kappaleella ”Nekdo”, vuonna 2004 kappaleella ”Cry on my shoulders” ja 2006 kappaleella ”SOS”. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Viralliset sivut Luokka:Slovenialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt