EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1927

Suomen Uimaliitto järjesti mestaruuskilpailut aiemman kolmiosaisen SM-kisan sijaan yhdessä osassa Vaasassa 30.7-1.8.1927. == Miehet== === 100 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Unto Palonen 1.10,8 2 Gunnar Wasastjerna 1.10,8 3 U.Alho 1.12,7 4 O.Aspegren 1.14,2 === 400 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Unto Palonen 6.16,0 2 Herman Salmi 6.21,2 3 Aarne Vihavainen 6.28,7 5 U.Alho 6.47,0 6 R.Bergroth 6.54,3 === 1 000 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Herman Salmi 16.52,3 2 Aarne Vihavainen 17.09,0 3 R.Bergroth 17.14,3 4 Toivo Virtanen 17.39,0 5 Armas Koskinen 17.52,9 === 100 m selkäuinti' === Sija Kilpailija Aika 1 Unto Palonen 1.29,8 2 Vilho Wiklund 1.46,1 3 E.Ottelin 1.46,1 4 O.Aspegren 1.47,4 5 E.Feldt 2.02,0 === 200 m rintauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Arvo Aaltonen 3.12,8 2 Vilhelm Lindgrén 3.14,0 3 J.Lindgren 3.16,1 4 O.Sormunen 3.18,1 5 G.Raitanen 3.29,7 6 Vilho Wiklund 3.30,8 === 4 x 200 m vapaauintiviesti === Sija Seura Aika 1 Helsingin Uimarit (U.Alho, A.Koskinen, A.Vihavainen, U.Palonen) 11.37,3 2 Helsingfors Simsällskap (E.Lindqvist, G.Wasastjerna, O.Aspegren, H.Salmi) 12.06,3 3 Hämeenlinnann Uimaseura 13.55,7 === Vaihtelevat ponnahduslautahypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijapisteet 1 Atte Lindqvist 388,25 3 2 Kalle Kainuvaara 279,65 6 3 Oskar Wetzell 252,0 9 === Suorat kerroshypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijapisteet 1 Kalle Kainuvaara 104,5 3 2 Yrjö Valkama 98,5 7,5 3 Yrjö Lampila 96 11 4 A.Hagman 92,5 14,5 5 E.Kasurinen 90,5 15 6 Ivar Vikström 90 15,5 === Vaihtelevat kerroshypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijapisteet 1 Kalle Kainuvaara 274,9 3 2 Atte Lindqvist 260,4 7 3 Yrjö Lampila 246,2 9 4 I.Holmberg 231,9 11 5 Y.Rautiainen 155,6 15 == Naiset == === 100 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Ada Onnela 1.28,7 2 Disa Lindberg 1.29,5 3 Hilja Kajander 1.31,2 4 Sylvia Hoskell 1.35,9 5 Asta Mäenpää 1.37,2 === 400 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Disa Lindberg 6.50,8 2 Sylvia Hoskell 7.38,7 3 Sylvi Korhonen 7.48,8 4 Suoma Laine 7.55,2 5 Lempi Lamminsalo 7.55,3 === 200 m rintauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Aino Helin 3.38,6 2 Greta Nyman 3.39,9 3 Sylvi Korhonen 3,44,7 4 Lempi Lamminsalo 3.48,4 5 Greta Turunen 3.50,7 === 4 x 100 m vapaauintiviesti === Sija Seura Aika 1 Helsingin Uimarit (H.Kajander, T.Linna, H.Mäkinen, A.Rissanen) 6.17,5 2 Helsingfors Simsällskap (S.Hoskell, G.Nyman, S.Asplund, D.Lindberg) 6.21,5 3 Vaasan Uimaseura (S.Laine, E.Laine, G.Onnela, A.Onnela) 6.28,7 === Suorat kerroshypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijaluku 1 Greta Onnela 103,0 3 2 Toini Nyberg 94,0 7 3 Ester Envall 89,5 8 4 Aune Vuorinen 81,5 13 5 Kaisu Siimes 72,5 14 == Lähteet == * * Luokka:Vuoden 1927 urheilu Luokka:Vaasan urheilutapahtumat Luokka:Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut
Jääkiekon Suomensarja 1971–1972

Jääkiekon Suomensarja pelattiin kaudella 1971-1972 kolmessa kahdeksan joukkueen maantieteellisesti jaetussa lohkossa. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen kaksi parasta pelasivat kaksinkertaisen SM- karsintasarjan, jonka voittaja nousi suoraan SM-sarjaan ja toiseksi sijoittunut eteni karsimaan SM-sarjapaikasta SM-sarjan karsintasarjan toiseksi sijoittunutta joukkuetta vastaan. Lohkojen kaksi viimeistä tippuivat Maakuntasarjaan. == Suomensarja == === Etelälohko === === Itälohko === === Pohjoislohko === Lohkojen kaksi parasta etenivät karsintasarjaan. TuWe, LaJy, Hurtat, Peliitat, KiePo ja JIlves putosivat Maakuntasarjaan. == SM- karsintasarja == SaiPa nousi SM-sarjaan. SaPKo karsintaan SM-sarjan putoamissarjan toiseksi sijoittunutta vastaan. == SM-sarjakarsinta == Ässät säilyi SM-sarjassa. == Lähteet == Luokka:Jääkiekon Suomensarja Luokka:Vuoden 1972 jääkiekko Luokka:Vuoden 1971 jääkiekko
Narvavägen

Narvavägen on Tukholman Östermalmilla sijaitseva puistokatu, joka ulottuu Djurgårdsbronilta Karlaplan-aukiolle. Sen varrella sijaitsevat muun muassa Oscarskyrkan ja Historiallinen museo. ==Kuvia== 2009Oskars kyrka.jpg|Oscarskyrkan Narvavägenin alkupäässä. Bromska palatset, jan 2021a.jpg|Bromsin palatsi, nykyinen Ranskan suurlähettilään asunto osoitteessa Narvavägen 26–28. Historiska museet - KMB - 16000300021061.jpg|Historiallinen museo sijaitsee Narvavägenin ja Linnégatanin kulmassa. Bocanderska husen jan 2021a.jpg|Portaali Narvavägen 32:ssa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tukholman kadut Luokka:Östermalm
Moskovan Helsinki-ryhmä

Moskovan Helsinki-ryhmä oli Moskovassa toiminut ihmisoikeusjärjestö, joka perustettiin alkujaan vuonna 1975 järjestetyn Helsingin Ety-kokouksen jälkeen seuraamaan, että Neuvostoliitto noudattaisi kokouksessa sovittuja ihmisoikeuspykäliä. Ryhmän toimijoita vainottiin ja sen toiminta kiellettiin vuonna 1982. Ryhmä perustettiin uudestaan perestroikan aikana 1980-luvun lopussa ja se jatkoi toimintaansa Venäjällä myös Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Ryhmä hajotettiin moskovalaisen tuomioistuimen päätöksellä tammikuussa 2023.Putin sammuttaa loppujakin valoja. Pääkirjoitus. Helsingin Sanomat 29.1.2023. Viitattu 29.1.2023 ==Puheenjohtajat== *Juri Orlov 1976–1982 *Larisa Bogoraz 1989–1994 *Kronid Ljubarski 1994–1996 *Ljudmila Aleksejeva 1996–2018 *jaettu puheenjohtajuus 2019– ==Katso myös== *Peruskirja 77 == Lähteet == Luokka:Venäläiset järjestöt Luokka:Ihmisoikeusjärjestöt
Melodi Grand Prix 1979

Melodi Grand Prix 1979 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1979 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 331 kappaletta. Niistä kahdeksan valittiin karsinnan finaaliin. Karsinnan finaali pidettiin 10. helmikuuta Norjan yleisradioyhtiö NRK:n studiossa Oslossa. Voittajan valitsi yhdeksänhenkinen musiikin asiantuntijoista koostunut raati, jonka jäsenistä kukin antoi viidelle suosikilleen pisteitä kaavalla 5-4-3-2-1. Kilpailun voitti Anita Skorgan kappaleella "Oliver". ==Tulos== Numero Artisti Kappale Lauluntekijä(t) Pisteet Sija 1 Inger Lise Rypdal "Så lenge du er hos meg" Torbjørn Daleng, Gunnar Jørstad 24 3 2 Ingrid Elisabeth Johansen "Boogie Bill" Petter Hurlen 17 4 3 Gudny Aspaas "Sang uten ord" Inge Christofersen 6 7 4 Hanne Krogh "Når vi er barn" Svein Hundsnes 2 8 5 Tore Johansen "Ved en grammofon" Gunnar Hordvik, Svein Strugstad 7 6 6 Anne Lise Gjøstøl "Hva er vitsen med en sang" Petter Hurlen 30 2 7 Maj-Britt Andersen "Jeg ringer deg i kveld" Kristian Lindeman 12 5 8 Anita Skorgan "Oliver" Anita Skorgan, Philip A. Kruse 37 1 Eritellyt raatiäänet Numero Kappale Sigurd Jansen Jon Anders Helseth Trygve Thue Liv Mylius Eivin One Pedersen Carsten Klouman Arnstein Johansen Sverre Bergh Kirsti Sparboe Yht. 1 "Så lenge du er hos meg" 3 3 4 3 2 3 1 5 24 2 "Boogie Bill" 2 4 2 4 2 3 17 3 "Sang uten ord" 1 1 1 3 6 4 "Når vi er barn" 1 1 2 5 "Ved en grammofon" 4 3 7 6 "Hva er vitsen med en sang" 5 2 2 2 5 5 5 4 30 7 "Jeg ringer deg i kveld" 3 1 4 1 2 1 12 8 "Oliver" 4 5 5 5 5 3 4 4 2 37 ==Lähteet== * * *http://natfinals.50webs.com/70s_80s/Norway1979.html ==Aiheesta muualla== *Koko karsintafinaali NRK:n sivuilla Luokka:Eurovision laulukilpailu 1979 Luokka:Melodi Grand Prix
Tauno Kivimäki

Tauno Johannes Kivimäki (14. toukokuuta 1917 Salo – 2002) oli suomalainen tekstiili- ja vaatetusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1970. Kivimäki oli juoksupoikana Uuden Auran toimituksessa ja sitten töissä Salon posti- ja lennätinkonttorissa. Sotien jälkeen hän perusti Saloon kala- ja vihannesalan tukkukaupan vuonna 1945. Vaimonsa Maria Bakajevin kanssa hän aloitti tekstiilien torimyynnin. 1950-luvulla Kivimäki perusti naistenvaateompelimon ja naistenvaatteiden ja asusteiden myymälän. Kaupparekisteriin Kivimäen perustuma Toiminimi Salon Neulomo merkittiin vuonna 1957 ja tuotemerkki Salonne rekisteröitiin vuonna 1958. Salon Neulomossa työskenteli parhaimmillaan satakunta työntekijää ja tuotteita myytiin yli sataan vaateliikkeeseen ympäri maata. Liike oli 1960-luvulla Salon suurimpia veronmaksajia. Tekstiilialan halpatuonti 1980-luvun lopulla johti kuitenkin Salon Neulomon vararikkoon 1990-luvun alussa. Vuonna 1982 Kivimäki tuomittiin sakkoihin veropetoksista.Helsingin Sanomat. 19.1.1982. Salon Neulomon omistaja sakkoihin veropetoksista. Kivimäki osallistui sekä talvi- että jatkosotaan ja oli sotien jälkeen mukana reserviupseeritoiminnassa niin paikallisesti kuin valtakunnallisestikin ja oli vapaaehtoisen maanpuolustustyön johtohenkilöitä. Hän oli myös aktiivinen Salon seudun järjestö- ja urheilutoiminnassa ja tunnettiin lahjoittajana. Hän myös viljeli maatiloja Halikossa ja Kiskossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Filip Warén

Filip Nathanael Warén (26. maaliskuuta 1864 Suonenjoki – 27. marraskuuta 1901 Pori) oli suomalainen filosofian maisteri, toimittaja ja taloudenhoitaja.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Filip Warén, Satakunta, 28.11.1901, nro 138, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hän oli jäsenenä Päivälehden ensimmäisessä toimituksessa.Erkki Kivijärvi : Päivälehden päivänä. Ensimmäinen näytenumero ilmestyi 50 vuotta sitten, Helsingin Sanomat, 16.11.1939, nro 310, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Filip Warénin vanhemmat olivat kirkkoherra, rovasti Johan Warén (1827–1883) ja Adolfina Maria Aschan (k. 1914). Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1882 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1890.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Johan Warén. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 29.1.2023. Filip Warén tuli toimittajaksi vuonna 1889 perustettuun Päivälehteen. Hän toimi myös ylioppilaskunnan taloudenhoitajana ja oli pikakirjoittajana ja pikakirjoituskanslian päällikkönä kirkolliskokouksissa ja useilla säätyvaltiopäivillä pappis- ja talonpoikaissäädyissä. Vuonna 1895 Warén muutti Poriin, jossa hän toimitti ja julkaisi Sanomia Porista -lehteä kahden vuoden ajan ja oli sitten kesästä 1899 lähtien Satakunta-lehdessä toimittajana ja väliaikaisesti vastaavana toimittajana. Warén oli muutamia vuosia myös Porin lääninsairaalan taloudenhoitajana ja opetti pikakirjoitusta Porin kauppaopistossa.Merkkipäivä Suomen sanomalehdistön historiassa. Päivälehden ensimmäisen näytenumeron ilmestymisestä kulunut 50 vuotta, Länsi-Savo, 18.11.1939, nro 132, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Filip Warén oli naimisissa vuodesta 1897 Matilda Wilhelmina Björkmanin kanssa. Filip Warenin veljiä olivat Turkin sotaan upseerina osallistunut Johannes Immanuel (Jussi) Warén (1853–1912), Jyväskylän ja Salon piirilääkäri Eliel Jonathan Warén (1854–1928), Tohmajärven kirkkoherra Teofil Gideon Warén (1859–1914), Nilsiän kirkkoherra Gustaf Adolf Walveranta, ent. Warén (1861–1938), Mikkelin piirilääkäri Aron Josef Warén (1867–1933), torpparikysymystä tutkinut maisteri Aksel Wilhelm Warén (1869–1899) ja toimistosihteeri, maisteri Paavo Filemon Warén (1872–1933). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Pikakirjoittajat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Mojmír II

Mojmír II (k. 906) oli Suur-Määrin neljäs ja viimeinen hallitsija 894–906. Mojmírin isä, Svatopluk, oli valloittanut laajoja alueita Keski-Euroopassa valtakautensa aikana. Hänen kuolemansa aiheutti kriisin, jossa myös Mojmírin nuorempi veli pyrki Suur-Määrin hallitsijaksi. Mojmír voitti valtaistuimen, mutta Böömin ja Serbien alueet kapinoivat onnistuneesti määrien valtaa vastaan. Mojmír pyrkikin pitkään valtaamaan nämä alueeet takaisin. Tässä hän sai apua Keski-Eurooppaan juuri saapuneilta unkarilaisilta.Dušan Třeštík, Jaroslav Pánek, Oldřich Tůma: A History of the Czech Lands, s. 74. Charles University, 2018. Valtakautensa alun vaikeuksitta huolimatta Paavi Johannes IX nimitti Suur-Määriin uuden arkkipiispan vuonna 898. Tämä vei Määrin lähemmäksi katolista kirkkoa ordotoksisen sijaan. Suhteet unkarilaisiin muuttuivat huonommiksi 900-luvun alussa kun nämä valloittivat Pannonian. Mojmír liitoutui baijerilaisten kanssa heitä vastaan, mutta kun unkarilaiset hyökkäsivät Määriin 906, liittolaiset hävisivät katastrofaalisiesti. Mojmír, sekä suuri osa määriläisistä magnaateista kuoli luultavasti yhden heitä vastaan käydyn suuren taistelun aikana. Pian tämän jälkeen valtakunta hajosi ja sen alueet vallattiin. == Lähteet == Luokka:Tšekin historia Luokka:Kuninkaat Luokka:Vuonna 906 kuolleet
Kvibergin hautausmaa

pienoiskuva|Kvibergin hautausmaan vehreää maisemaa. Kvibergin hautausmaa () on ruotsalaiskaupunki Göteborgin itäosassa sijaitseva hautausmaa, joka on vihitty käyttöön 27. lokakuuta 1935. Se on Göteborgin suurin ja yksi koko Pohjois- Euroopan suurimmista hautausmaista. 130 hehtaarin laajuinen alue käsittää yli 24 000 hautaa. Nykyisen hautausmaan paikalla toimi aikoinaan Göteborgin ensimmäinen lentokenttä. == Kappelit ja krematorio == pienoiskuva|Pyhän Olavin ja Pyhän Sigfridin kappelien sisäänkäynnit.. Hautausmaalla on kaksi 1950-luvulla valmistunutta, toisiinsa kiinni rakennettua kappelia. Arkkitehtien Gunnar Asplundin ja Sven Ivar Lindin suunnittelema Pyhän Olavin kappeli (Sankt Olofs kapell) on peräisin vuodelta 1951. Sen jatkeena on Lindin suunnittelema Pyhän Sigfridin kappeli (Sankt Sigfrids kapell), joka on rakennettu 1957. Kappelikokonaisuus on kulttuurihistoriallisesti arvokas, ja se on suojeltu Riksantikvarieämbetetin päätöksellä. Hautausmaan ensimmäisen, vuonna 1935 valmistuneen Pyhän Ristin kappelin (Helga Korsets kapell) suunnitteli arkkitehti R. O. Svensson.Emanuelsson 2001, s. 19. Rakennus muutettiin krematorioksi 1990-luvun lopussa, ja sitä on laajennettu uudisosalla vuonna 2017. Hautausmaan alkuperäinen krematorio sijaitsi Pyhän Olavin kappelin yhteydessä, mutta sen käyttö lopetettiin vuonna 1996 tapahtuneen tulipalon jälkeen. == Brittiläiset sankarihaudat == Kvibergin hautausmaalle on vuonna 1961 perustettu Brittiläisen kansainyhteisön sankarihauta-alue, johon on haudattu ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa kaatuneita. Sankarivainajia on yhteensä 66, ja lähes kaikki heistä on siirretty Kvibergiin muilta hautausmailta.Emanuelsson 2001, s. 35, 39, 50. == Hautausmaalle haudattuja == * Sten Branzell (1893–1959), ruotsalainen arkkitehti * Georg Henriksson (1901–1963), suomalainen arkkitehti * Torgny Segerstedt (1876–1945), ruotsalainen lehtimies ja uskonnonhistorian tutkija * Agne Simonsson (1935–2020), ruotsalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja == Kuvia hautausmaalta == Tiedosto:Kviberg 8, den 5 sept 2005..JPG|Brittiläisiä sankarihautoja. Tiedosto:Ett konstverk av Torolf Engström, minneslunden på Kviberg den 7 september 2005..JPG|Muistolehto. Tiedosto:Karelenmonumentet på Kvibergs kyrkogård den 7 september 2005..JPG|Kaksikielinen Karjalaan jääneiden muistomerkki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kvibergin hautausmaan opaskartta Luokka:Ruotsin hautausmaat Luokka:Göteborg
Martti Brandt

Martti Brandt (17. syyskuuta 1939 Viipuri – 29. marraskuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen lehtivalokuvaaja. Martti Brandt joutui Viipurista evakkoon kahden kuukauden ikäisenä Helsingin alueelle, jossa nuorena miehenä aloitti sähköasentajan oppilaana VR:n Pasilan konepajalla. Sähköstä ei tullut Martti Brandtin ammattia, kun valokuvaus kiinnosti enemmän. Hän pääsikin kesäkuvaajaksi Uuteen Suomeen vuonna 1957, siellä hän toimi vuoteen 1962 saakka. Tämän jälkeen hän siirtyi Apu-lehteen, jossa pääsi tekemään kuvareportaaseja niin koti- kuin ulkomaillakin. Avussa hän työskenteli vuoteen 1994 saakka. Martti Brandt on lahjoittanut 130 000 kuvan negatiivikokoelman Suomen valokuvataiteen museolle. ==Kirjoja== * Martti Brandt, lehtikuvia 1957–1994, ISBN 951-97386-4-9 * Tarinoita kuvien takana 2010, ISBN 978-952-5818-11-6 * Suomi lehtikuvin 1947–1977 : Suomen lehtikuvaajat ry:n 30-vuotisjuhlakirja (työryhmän jäsenenä), ISBN 951-1-04450-8 ==Palkintoja== Vuoden lehtikuva-kilpailun voittaja 1965 ja 1974. Valokuvataiteen valtionpalkinto vuonna 1979 ja Patricia Seppälän säätiön kuvajournalistipalkinto vuonna 2011. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Elsi Sloan

Elsi Sloan (s. 2000) on suomalainen näyttelijä ja muusikko. Hän on näytellyt pääroolin televisiosarjassa Outo kesä (2022) ja samana vuonna ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Sydänpeto. Hän on myös julkaissut artpop-henkistä musiikkia vuodesta 2018 asti. Sloanin ensimmäinen kokopitkä albumi Pakko muuttua julkaistiin 24. helmikuuta 2023. Musiikin ja näyttelijäntyön lisäksi Sloan on tunnettu aktivismistaan. Hän on mukana Elokapinassa ja käsittelee musiikissaan ilmastonmuutoksen ja ilmastoahdistuksen teemoja. Pakko muuttua -albumin kappaleet kertovat myös antikapitalismista ja polyamoriasta. Sloan on opiskellut Kallion ilmaisutaidon lukiossa ja vuodesta 2021 alkaen näyttelijäntyötä Tampereen yliopistossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset muusikot
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1928

Suomen Uimaliitto järjesti mestaruuskilpailut yhdessä osassa Porissa 17.-19.8.1928. Kisat järjestettiin Amsterdamin olympialaisten jälkeen, joissa Suomea olivat edustaneet yksi uimahyppymiehemme ja yksi uimahyppynaisemme sekä naisuimari. == Miehet== === 100 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Herman Salmi 1.10,6 2 Gunnar Wasastjerna 1.11,1 3 Unto Palonen 1.11,9 4 Aarne Vihavainen 1.13,8 5 O.Aspegren 1.15,1 === 400 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Toivo Virtanen 6.16,0 2 Herman Salmi 6.21,2 3 Unto Palonen 6.28,7 4 U.Alho 6.47,0 5 Aarne Vihavainen 6.54,3 6 O.Aspegren 6.54,3 === 1 000 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Toivo Virtanen 17.15,2 2 P.Lahtinen 17.49,2 3 E.Vahvaselkä 17.49,2 4 Aarne Vihavainen 18.22,2 5 R.Bergroth 18.39,1 === 100 m selkäuinti === Sija Kilpailija Aika 1 Unto Palonen 1.29,9 2 A.Hagelberg 1.33,2 3 V.Sarvanto 1.34,0 4 L.Sarvanto 1.35,8 5 R.Rautiainen 1.38,4 === 200 m rintauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Toivo Reingoldt 3.08,8 2 Arvo Aaltonen 3.10,0 3 V.Sarvanto 3.14,6 4 J.Lindgren 3.15,3 5 L.Sarvanto 3.29,4 === 4 x 200 m vapaauintiviesti === Sija Seura Aika 1 Helsingin Uimarit (U.Alho, A.Vihavainen, T.Virtanen, U.Palonen) 12.13,9 2 Viipurin Uimaseura (T.Reingoldt, R.Rautiainen, Rinkinen, Niskanen) 13.05,9 3 Hämeenlinnann Uimaseura (Skogster, Laine, Vehonius, Perttunen) === Suorat kerroshypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijapisteet 1 Yrjö Lampila 30,4 6 2 A.Hagman 26,4 18 3 Arvo Rissanen 26,0 20 4 A.Lagerström 25,8 20,5 5 Julius Wathén 24,0 27,5 6 I.Parviainen 24,2 28,5 === Vaihtelevat kerroshypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijapisteet 1 Yrjö Lampila 88,76 6 2 Atte Lindqvist 81,08 9 3 A.Ilvonen 51,74 15 == Naiset == === 100 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Ada Onnela 1.22,4 2 Disa Lindberg 1.23,0 3 Suoma Laine 1.26,0 4 Hilja Kajander 1.28,8 5 Sylvia Asplund 1.30,5 6 Helvi Mäkinen 1.32,6 === 400 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Disa Lindberg 6.36,8 2 Aino Helin 7.35,9 3 Sylvi Hoskell 7.41,4 4 Sylvi Korhonen 7.52,3 5 Aili Aaltonen 8.08,9 6 Lea Seppälä 8.15,5 === 200 m rintauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Helena Airikka 3.28,1 2 Aino Helin 3.33,7 3 Airi Aaltonen 3,47,1 4 Lea Seppälä 3.49,3 === 4 x 100 m vapaauintiviesti === Sija Seura Aika 1 Helsingfors Simsällskap (S.Hoskell, G.Nyman, S.Asplund, D.Lindberg) 6.04,5 2 Helsingin Uimarit (S.Korhonen, H.Mäkinen, T.Linna, H.Kajander) 6.17,2 3 Vaasan Uimaseura (E.Laine, S.Laine, G.Onnela, A.Onnela) 6.22,3 === Suorat kerroshypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijaluku 1 Greta Onnela 29,00 5,5 2 Toini Nyberg 20,80 18 3 Sally Blomberg 21,00 19 4 Ester Envald 20,50 21,5 5 Anni Aaltonen 19,60 24 == Lähteet == * * * Luokka:Vuoden 1928 urheilu Luokka:Porin urheilutapahtumat Luokka:Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut
Chilen presidentinvaalit 2021

Chilen vuoden 2021 presidentinvaalit pidettiin ensimmäisen kierroksen osalta 21. marraskuuta ja toisen kierroksen osalta 19. joulukuuta. Vaalit voitti vasemmistolainen Gabriel Boric, josta tuli maan historian nuorin presidentti. Presidentinvaalien ensimmäisen kierroksen yhteydessä pidettiin myös kansalliskongressinvaalit. == Tausta ja ehdokasasettelu == Perustuslain mukaan presidentiksi voidaan valita sellainen ehdokas, joka täyttää seuraavat ehdot: * Vähintään 35-vuotias * Syntyperäinen Chilen kansalainen tai ulkomailla tällaiselle syntynyt lapsi * Äänioikeutettu Ehdokkaan tulee saada vähintään 50 % annetuista äänistä. Mikäli näin ei käy ensimmäisellä kierroksella, järjestetään toinen kierros kahden ensimmäisellä kirroksella parhaiten selvityneiden välillä. Yhteensä vaaleissa oli seitsemän ehdokasta: Kuva Ehdokas Puolue/ vaaliliitto Lähde Gabriel Boric Apruebo Dignidad José Antonio Kast Frente Social Cristiano Yasna Provoste Campillai Unidad Constituyente Sebastián Sichel Chile Podemos Más Eduardo Artés Unión Patriótica Marco Enríquez-Ominami Edistyspuolue Franco Parisi Kansanpuolue == Tulokset == Ehdokas I kierros II kierros Äänet Osuus (%) Äänet Osuus (%) Gabriel Boric 1 815 024 25,82 4 620 890 55,87 José Antonio Kast 1 961 779 27,91 3 650 088 44,13 Yasna Provoste Campillai 815 563 11,60 karsiutuivat pois Sebastián Sichel 898 635 12,79 Eduardo Artés 102 897 1,46 Marco Enríquez-Ominami 534 383 7,60 Franco Parisi 900 064 12,81 Hyväksyttyjä ääniä 7 028 345 8 270 978 Hylättyjä ääniä 55 480 68 802 Tyhjiä ääniä 30 493 24 130 Ääniä yhteensä 7 114 318 8 363 910 Rekisteröityneitä äänestäjiä 15 030 974 15 030 974 Lähde: Boric vannoi virkavalansa 11. maaliskuuta 2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 vaalit 2021
Luettelo kielistä äidinkielenään puhuvien lukumäärän mukaan

Tämä on luettelo kielistä kieltä äidinkielenään puhuvien määrän perusteella, Luetteloon sisältyvät ainoastaan kielet, joita puhuu yli miljoona ihmistä. == Puhutuimmat kielet väestön mukaan == Kieli Äidinkielen puhujamäärä puhujamäärä (miljoonissa ellei toisin mainita) (miljoonissa) Kielikunta Kieliryhmä mandariinikiina 920 siinotiibetiläinen kiinalainen espanjan kieli 475 indoeurooppalainen romaaninen englannin kieli 373 germaaninen hindi 344 indoarjalainen bengali 234 portugalin kieli 232 venäjän kieli 154 balttoslaavilainen japanin kieli 125 japanilainen japanilainen kantoninkiina 85,2 siinotiibetiläinen kiinalainen vietnamin kieli 84,6 austroaasialainen viet-muong marathi 83,1 indoeurooppalainen indoarjalainen telugu 82,7 dravida etelä-keskinen turkin kieli 82,2 turkkilainen oghuzkielet wu-kiina 81,8 siinotiibetiläinen kiinalainen korean kieli 81,7 korealainen isolaatti ranskan kieli 79,9 indoeurooppalainen romaaninen tamili 78,4 dravida eteläinen saksan kieli 75,6 indoeurooppalainen germaaninen egyptinarabia 74,8 afroaasialainen seemiläinen urdu 70,2 indoeurooppalainen indoarjalainen jaavan kieli 68,3 austronesialainen malaijilais-polynesialainen pandžabi 66,4 indoeurooppalainen indoarjalainen italian kieli 64,8 romaaninen gudžarati 57,0 indoarjalainen länsipersia 56,4 iranilainen bhodžpuri 52,3 indoarjalainen hausa 50,8 afroaasialainen tšadilainen === Puhutuimmat kielet maailmassa % osuuden mukaan === Sija Kieli % maailmanväestöstä 1 mandariininkiina 12,3% 2 espanja 6,0% 3 englanti 5,1% 3 arabia 5,1% 5 hindi 3,5% 6 bengali 3,3% 7 portugali 3,0% 8 venäjä 2,1% 9 japani 1,7% 10 lahnda 1,3% 11 jaava 1,1% ===Viitteet=== * ==Katso myös== *Luettelo kielistä puhujamäärän perusteella
E. O. Sjöberg

Edward Oskar Sjöberg (10. huhtikuuta 1861 Oulu – 23. helmikuuta 1908 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja Päivälehden ensimmäisen toimituksen jäsen.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Erkki Kivijärvi : Päivälehden päivänä. Ensimmäinen näytenumero ilmestyi 50 vuotta sitten, Helsingin Sanomat, 16.11.1939, nro 310, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotE. O. Sjöberg, Helsingin Sanomat, 25.02.1908, nro 46, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Sjöbergin vanhemmat olivat luotsivanhin Johan Sjöberg ja Anna Elisabet Schroderus. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun ruotsalaisesta lyseosta 1879 ja opiskeli sitten matematiikkaa Helsingin yliopistossa. Sjöberg aloitti lehtimiehen uransa jo opiskeluaikanaan. Hän oli toimittajana Morgonbladet-lehdessä ja sitten toimitussihteerinä ruotsinkielisessä mutta suomenmielisessä Finland-lehdessä aina vuoteen 1889 saakka. Sjöberg toimi sitten vuonna 1889 perustetun Päivälehden toimitussihteerinä ja oli työssä lehdessä kymmenkunta vuotta. Sortovuosien aikana Sjöberg joutui siirtymään muutamaksi vuodeksi toiselle alalle ja hän oli työssä F. Swanljungin liike- ja asianajokonttorissa. Vuonna 1904 hän palasi lehtialalle ja ryhtyi Kuopioon perustetun nuorsuomalaisen Pohjois-Savo-lehden päätoimittajaksi. Kun tämä lehti lopetettiin kannattamattomana vuonna 1907 Sjöberg palasi Helsinkiin. Hän sai 1908 paikan Suomalainen Kansa-lehden toimituksessa, mutta sairastui pian sen jälkeen ja kuoli helmikuussa 1908 sairaalassa. Sjöberg oli naimisissa vuodesta 1900 Maria (Maikki) Josefina Kreanderin kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Lauri Haapa

Lauri Johannes Haapa (12. kesäkuuta 1889 Hämeenlinna – 30. joulukuuta 1961) oli suomalainen toimittaja ja pakinoitsija.Toimittaja Lauri Haapa. 50-vuotias, Riihimäen Sanomat, 10.06.1939, nro 64, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotToimittaja Lauri Haapa 50-vuotias, Hämeen Sanomat, 11.06.1939, nro 132, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotHenkilötietoja - Personalia, Suomen lehdistö : lehdistön ammattilehti, 01.07.1939, nro 6-7, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot50-vuotias, Uusi Suomi, 12.06.1939, nro 155, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot50-vuotias, Aamulehti, 12.06.1939, nro 155, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Lauri Haapa pääsi ylioppilaaksi 1908 Hämeenlinnan klassillisesta lyseosta. Lehtimiehen uransa hän aloitti saman vuoden syksyllä Hämeen Sanomat -lehden toimituksessa. Haapa oli sitten Aamulehden toimittajana Tampereella 1909–1920 ja sen jälkeen STT:n Tampereen toimiston hoitajana vuoden 1920 lopulle saakka. Hän oli Hämeen Sanomat -lehden toimittajana 10 vuoden ajan ja vuodesta 1935 alkaen Riihimäen Sanomien toimitussihteerinä. Haapa kirjoitti Aamulehteen ja Hämeen Sanomiin pakinoita nimimerkillä Taneli. Hän osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa ja oli Tampereella muun muassa Suomalaisen Klubin sihteerinä.Eemeli Salminen : Muistelmia Riihimäen Sanomain alkuvuosilta, Riihimäen Sanomat, 10.10.1939, nro 115, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Lauri Haapa oli naimisissa Aura Emilia Nyholmin kanssa. Heidän poikansa oli teologi ja apulaisprofessori Esko Haapa.Kuka kukin on 1978 : Haapa, Esko Johannes == Julkaisuja == * Riihimäen kauppaseura r.y. 25-vuotiskertomus. Riihimäen kauppaseura, Riihimäki 1947 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Carl Erik Estlander

Carl Erik (Ce) Johannes Estlander (22. helmikuuta 1927 Helsinki – 15. tammikuuta 2016) oli suomalainen diplomiekonomi ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1984. Estlander kirjoitti ylioppilaaksi Vasa svenska lyceumista vuonna 1947 ja valmistui diplomiekonomiksi Åbo Akademin kauppakorkeakoulusta vuonna 1949. Hän siirtyi Viialan Viila Oy:n vientipäälliköksi ja sitten Tradexiin ja kaksi vuotta myöhemmin Transaco Oy:n palvelukseen. Vuonna 1956 Estlander siirtyi Axel von Knorringin Teknillisen Toimiston toimistopäälliköksi. Hänestä tuli Knorring Oy Ab:n toimitusjohtajan sijainen ja vuonna 1969 hän siirtyi toimitusjohtajaksi, jota tehtävää hän hoiti eläkkeelle siirtymiseensä asti vuonna 1987. Estlanderilla oli johtava asema Suomalais-unkarilaisessa kauppakamarissa, Teknisen Kaupan Liitto ry:ssä ja Helsingin kauppakamarissa. Hän toimi myös Ritarihuoneen hallituksen ja Helsingin Ruotsalaisen Klubin puheenjohtajana ja Ruotsalaisen Kansanpuolueen keskushallituksessa. Hän oli myös mukana Samfundet Folkhälsanissa ja toimi lopulta 1990-luvulla sen talousneuvoston puheenjohtajana ja Svenska litteratursällskapet i Finlandin hallituksen jäsenenä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Leicester Square

Leicester Square on aukio Lontoon West Endin alueella, Westminsterin kaupunginosassa. Aukiolla on puisto, jossa on muun muassa Charles Chaplinin kulkurihahmon, Harry Potterin, Maija Poppasen ja Karhuherra Paddingtonin patsaat. Leicester Squaren ympäristö on Lontoon merkittävimpiä viihteen ja kulttuurin keskittymiä. Lähistöllä on useita taidegallerioita, teattereita, elokuvateattereita sekä ravintoloita ja kahviloita. == Lähteet == Luokka:City of Westminster Luokka:Lontoon aukiot
Albert Acevedo

Albert Alejandro Acevedo Vergara (s. 6. toukokuuta 1983 Conchalí, Chile) on chileläinen puolustajan paikalla pelaava jalkapalloilija. Hän pelaa Chilen korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa Magallanesin joukkueessa. == Seuraura == Albert Acevedo on pelannut koko seurauransa kotimaassaan Chilessä pääosin Primera Divisióniin kuuluvissa joukkueissa. Pisimpään hän on edustanut Rancaguassa pelaavaa CD O’Higgins -seuraa, jossa hän on pelannut 12 kauden aikana 224 ottelua ja tehnyt 13 maalia. Vuoden 2022 alussa hän siirtyi sarjaporrasta alemmaksi Magallanesin seuraan, joka pelaa San Bernardon kaupungissa Santiagon metropolialueella. Hän oli auttamassa, että Magallanes nousi ensimmäisen kerran pääsarjatasolle. == Maajoukkueura == Albert Acevedo on pelannut kolme ottelua Chilen maajoukkueessa tekemättä yhtään maalia. Hän puki maajoukkuepaidan päälleen ensimmäisen kerran Hondurasia vastaan käydyssä ystävyysmaaottelussa 17. tammikuuta 2009. == Lähteet == Luokka:Chileläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuula Nieminen

Tuula Nieminen on suomalainen lehtitoimittaja, joka toimi Iltalehden viihdetoimituksessa julkisuuden henkilöistä kirjoittavana toimittajana vuodesta 1989 vuoteen 2010. Hän kutsuu itseään nimenomaan juorutoimittajaksi erotuksena muun muassa Ilta-Sanomien ”seurapiiritoimittajasta” Rita Tainolasta tai Anna-lehden entisestä ”hovireportterista” Teukka Joesta.Nieminen 2020, s. 273–274. Nieminen aloitti uransa kesätoimittajana Hämeen Sanomissa ja sen jälkeen opintojen ohessa vakituisena toimittajana Hämeen Kansassa. Nieminen valmistui Tampereen yliopistosta pääaineenaan lehdistö- ja tiedotusoppi. Hän oli 1970-luvun alussa tiedotussihteerinä Huhtamäki-yhtymän pääkonttorissa Helsingissä, josta hänet palkattiin 1973 Apu-lehteen. Avusta Nieminen jatkoi Lehtimiesten Jaana-lehteen ja palasi yrityskaupan kautta takaisin A-lehtiin. Kun Jaana-lehti lopetti, Nieminen muutti 1986 Me Naiset -lehteen josta matka jatkui 1989 Iltalehteen. Nieminen teki 2000-luvun alussa, puolitoista kautta, viisi kertaa viikossa MTV3:lla ilmestynyttä Iltalehden Lööpin takana -ohjelmaa. Nieminen jatkoi juoru- ja viihdetoimittajana Iltalehdessä vuoteen 2010 saakka, sekä poikkesi pariksi vuodeksi Apu-lehden palvelukseen. Eläkevuosina Nieminen on kirjoittanut monologeja näyttelijä Mikko Rasilalle, kirjat ystävistään missi ja malli Virpi Miettisestä (Tuhma prinsessa, 2017), kampaaja Risto Helinistä (Saksitanssi, 2022) sekä Hannu Huuskasta (Polttava tahto, 2016). Miettisestä hän on kirjoittanut myös näytelmän Pikku neiti porvoolainen, jota esitettiin Tampereen Viikinsaaren kesäteatterissa 2015. Nieminen on suomentanut Agatha Christien näytelmän Kahvi mustana (Black Coffee), joka sai ensi-iltansa Hämeenlinnan teatterissa 2018. Vuonna 2020 Nieminen julkaisi viimeisiä työvuosiaan 2006–2010 suorasanaisesti valottavan muistelmakirjan Juorutoimittajan päiväkirjasta. ==Teoksia== *Nieminen, Tuula: Hannu Huuska Polttava tahto. Robustos, 2016. ISBN 9789525758382 * *Nieminen, Tuula: Saksitanssi: Risto Helinin ihmeellinen elämä. WSOY, 2022. ISBN 9789520433000. *Nieminen, Tuula: Juorutoimittajan päiväkirjasta. Tammi, 2020. ISBN 9789520413040 ==Lähteet== *Nieminen, Tuula: Juorutoimittajan päiväkirjasta. Tammi, 2020. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Álvaro Gestido

Álvaro Gestido (17. toukokuuta 1907 Montevideo, Uruguay – 18. tammikuuta 1957 Santa Clara del Olimar, Uruguay) oli uruguaylainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja. Gestido voitti olympiakultaa Amsterdamin olympialaisissa 1928. Hän oli osana Uruguayn maajoukkuetta, kun se voitti ensimmäiset jalkapallon MM-kilpailut 1930. Hän edusti Uruguayn maajoukkuetta 26 ottelussa. == Lähteet == Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Uruguaylaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Ministro Pistarinin kansainvälinen lentoasema

Ministro Pistarinin kansainvälinen lentoasema on toinen Argentiinan pääkaupungin Buenos Airesin lentoasemista. Lentoasema tunnetaan myös nimellä Ezeizan lentoasema. Toinen kaupungin lentoasemista on Jorge Newberyn lentoasema. Lentoasema on nimetty Juan Pistarinin, Peronin aikakauden julkisten töiden ministerin mukaan. Lentoasema on avattu 30. huhtikuuta 1949. Lentoasema sijaitsee Buenos Airesin maakunnassa noin 22 kilometriä luoteeseen Buenos Airesin keskustasta. Sitä käyttää tukikohtanaan Argentiinan kansallinen lentoyhtiö Aerolíneas Argentinas. Lentokenttää käyttää noin 9 miljoonaa matkustajaa vuodessa . Lentoaseman ICAO -koodi on SAEZ ja IATA -koodi on EZE. Lentoasemalla on kaksi yli kolme kilometriä pitkää kiitotietä. Kiitoteiden suunnat ovat 11/29 ja 17/35. == Lähteet == Luokka:Argentiinan lentoasemat Luokka:Buenos Airesin maakunta
Kaoru Mitoma

Kaoru Mitoma (s. 20. toukokuuta 1997 Kawasaki, Kanagawa) on japanilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brighton & Hove Albionia. Hän on pelannut Japanin A-maajoukkueessa marraskuusta 2021 alkaen. == Seurajoukkueura == Mitoma aloitti liigauransa kotimaansa J1 Leaguessa Kawasaki Frontalen joukkueessa vuonna 2020. Tuona vuonna hän voitti liigamestaruuden ja Japanin cupin, jonka loppuottelun ainoan maalin hän teki. Ennen siirtymistään Eurooppaan elokuussa 2021 hän pelasi J1 Leaguessa 50 ottelua, joissa hän teki 21 maalia, ja Aasian Mestarien liigassa kolme ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Mitoma siirtyi Brightoniin mutta pelasi kauden 2021–2022 lainalla belgialaisessa Union SG:ssä. Hän pelasi Belgian pääsarjassa 27 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Mitoma pelasi kaudella 2022–2023 Brightonissa 33 valioliigaottelua, joissa hän oli 24 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki Valioliigassa seitsemän maalia: marraskuussa Wolverhamptonia, joulukuussa Arsenalia, tammikuussa Evertonia ja Leicesteriä, helmikuussa Bournemouthia, maaliskuussa West Hamia sekä huhtikuussa Brentfordia vastaan. Hän teki FA Cupissa neljännellä kierroksella tammikuun lopulla Liverpoolia vastaan lisäajalla 2–1-voittomaalin ja maaliskuussa voitokkaassa puolivälieräottelussa Grimsbyä vastaan yhden Brightonin viidestä maalista. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 19 valioliigaottelua, joista 15 avauskokoonpanossa. Hän teki maalin Wolverhamptonia vastaan elokuussa ja kaksi maalia Bournemouthia vastaan syyskuussa. Hän pelasi nilkka- ja selkävammojen vuoksi vuodenvaihteen jälkeen loppukauden aikana vain ksksi liigaottelua. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua. == Maajoukkueura == Mitoma pelasi Japanin nuorisomaajoukkueissa. Aasian kisoissa 2018 hän pelasi kaksi ottelua ja teki yhden maalin Japanin saavuttaessa hopeaa alle 23-vuotiaiden maajoukkueilla pelatussa turnauksessa. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän pelasi Japanin neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa ja teki pronssiottelussa Meksikoa vastaan joukkueensa ainoan maalin. Hän pelasi Japanin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Omania vastaan. Qatarin MM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle Japanin kaikissa neljässä ottelussa. Kroatiaa vastaan pelatun tappiollisen neljännesvälieräottelun päättäneessä rangaistuspotkukilpailussa hän epäonnistui maalinteossa Japanin toisena laukojana. Mitoma on pelannut heinäkuun 2024 puoliväliin mennessä 20 A-maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia: kaksi maaliskuussa 2022 MM-karsintaottelussa Australiaa vastaan sekä yhden kesäkuussa 2022 Paraguayta, runsas viikko myöhemmin Ghanaa, syyskuussa 2022 Yhdysvaltoja, maaliskuussa 2023 Kolumbiaa ja kesäkuussa 2023 Perua vastaan. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Santos Urdinarán

Santos Urdinarán (30. maaliskuuta 1900 Montevideo, Uruguay – 14. heinäkuuta 1979 Montevideo, Uruguay) oli uruguaylainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja. Urdinarán voitti olympiakultaa Pariisin olympialaisissa 1924 ja Amsterdamin olympialaisissa 1928. Hän oli osana Uruguayn maajoukkuetta, kun se voitti ensimmäiset jalkapallon MM-kilpailut 1930. Hän edusti Uruguayn maajoukkuetta 22 ottelun verran tehden niissä kaksi maalia. == Lähteet == Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Uruguaylaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Myrtha Garbarini

Myrtha Garbarini (1926 – 6. tammikuuta 2015 Buenos Aires) oli argentiinalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.Myrtha Garbarini (Soprano) Bach-Cantatas.com, viitattu 29.1.2023 Garbarini aloitti lauluopintonsa 14-vuotiaana altto Lydia Kindermannin johdolla. Hän jatkoi opintojaan Kansallisessa Carlos López Buchardo -konservatoriossa. Garbarini lauloi lyyrisenä sopraanona Teatro Argentino de La Platassa ja Teatro Colónissa. Hän esiintyi muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartn, Giacomo Puccinin, Giuseppe Verdin, Christoph Willibald Gluckin, Francesco Cavallin, Luigi Cherubinin, Henry Purcellin, Joseph Haydnin, Gioacchino Rossinin, Benjamin Brittenin, Jules Massenet'n, Georges Bizet'n ja Niccolò Piccinin teoksissa. Garbarini osallistui myös argentiinalaisten oopperoiden esityksiin. Näihin kuuluivat Valdo Sciammarellan Marianita Limeña, Carlos López Buchardon El sueño de alma ja Juan José Castron La zapatera prodigiosa. Garbarini esiintyi paitsi lukuisissa Argentiinan kaupungeissa, myös muualla Amerikan mantereella ja Euroopassa eri näyttämöillä ja festivaaleilla. Garbarini lauloi myös kamarimusiikkia. Suurista kuoroteoksista hänen ohjelmistoonsa kuuluivat esimerkiksi Johann Sebastian Bachin Johannes-passio, Matteus-passio ja H-mollimessu, Joseph Haydnin Luominen, Georg Friedrich Händelin Messias- oratorio, Johannes Brahmsin Saksalainen sielunmessu, Gabriel Faurén Requiem, Wolfgang Amadeus Mozartin Requiem, Ludwig van Beethovenin Missa Solemnis ja Sinfonia nro 9 sekä Giovanni Battista Pergolesin Stabat Mater. Garbarini sai Buenos Airesin kaupungin kunnallisen musiikkipalkinnon ja kriitikkopalkinnon. Hän oli mukana perustamassa kamarioopperaa (Opera de Cámara) Teatro Colóniin. Garbarini teki opetustyötä Kansallisessa Carlos López Buchardo -konservatoriossa, Teatro Colónin omassa oppilaitoksessa (Instituto Superior de Arte del Teatro Colón) ja Centro altos estudios musicales Franz Lisztissä. Hän istui useiden kansainvälisten kilpailujen tuomaristojen jäsenenä. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset oopperalaulajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
The Pale Blue Eye

The Pale Blue Eye on Scott Cooperin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen mysteerielokuva vuodelta 2022. Se perustuu Louis Bayardin samannimiseen romaaniin vuodelta 2003. Elokuvan päärooleissa ovat Christian Bale, Harry Melling, Gillian Anderson, Lucy Boynton, Charlotte Gainsbourg, Toby Jones, Harry Lawtey, Simon McBurney, Timothy Spall ja Robert Duvall. Elokuva sijoittuu vuoteen 1830 ja kertoo etsivä Augustus Landorista (Bale), joka tutkii murhien sarjaa Yhdysvaltojen asevoimien sotilasakatemiassa West Pointissa. Häntä avustaa nuori kadetti Edgar Allan Poe (Melling). The Pale Blue Eye sai ensi-iltansa 23. joulukuuta 2022, jonka jälkeen se julkaistiin Netflixissä 6. tammikuuta 2023. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Pale Blue Eye Netflixissä * Luokka:Vuoden 2022 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset historialliset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Tegnérlunden

pienoiskuva|Tegnérlunden vuonna 2010. Tegnérlunden on Tukholmassa Vasastadenin ja Norrmalmin rajalla Tegnérgatanin varrella sijaitseva puisto. Siellä on muun muassa vanhoja puita, kirjailijapatsaita, mutkittelevia kävelypolkuja sekä leikkipaikka lapsille. Puisto perustettiin 1890-luvulla. Astrid Lindgrenin lastenkirjan Mio, poikani Mion ruotsinkielisessä versiossa tarina alkaa Tegnérlundenista. ==Kuvia== Strindberg eldh.png|Carl Eldhin August Strindberg -patsas. Strindbergin viimeinen koti oli lähellä Tegnérlundenia Drottninggatan 85:n Blå tornetissa. Astrid lindgren skulptur.png|Astrid Lindgrenin muistomerkki. Majalisa Alexandersson, 1996. Tegnérlunden 5.jpg|Tegnérlunden 5:ssä toimii yksityinen lukio Enskilda gymnasiet. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tukholman puistot Luokka:Norrmalm Luokka:Vasastaden
Juan María Solare

Juan María Solare (s. 11. elokuuta 1966 Buenos Aires) on Saksaan asettunutJuan María Solare SoloPiano.com, viitattu 29.1.2023 argentiinalainen säveltäjä ja pianisti.Juan Maria Solare Compositores & Intérpretes 2017, viitattu 29.1.2023 Solare opiskeli Buenos Airesissa pianonsoittoa María Teresa Criscuolon ja Perla Brúgolan johdolla. Orkesterinjohdon opetusta hän sai Mario Benzecrylta ja sävellysopetusta Fermina Casanovalta, Valdo Sciammarellalta sekä Juan Carlos Zorzilta. Lisäksi Solare sai musiikkianalyysissä yksityisopetusta Francisco Kröpfliltä. Hän valmistui pianonsoiton opettajana (1989) ja sävellysopettajana (1993) Argentiinan kansallisesta musiikkikonservatoriosta. Lähdettyään Saksaan Solare suoritti Johannes Fritschin johdolla opiskelemisen jälkeen sävellysdiplominsa Kölnin musiikki- ja tanssiyliopistossa. Hän opiskeli myös elektronista musiikkia, ja hänen opettajiaan Kölnissä olivat Fritschin lisäksi Clarence Barlow, Hans Ulrich Humpert ja Mauricio Kagel. Stuttgartissa Solare opiskeli Kölnissä tekemiensä opintojen välissä Helmut Lachenmannin johdolla lokakuusta 1997 helmikuuhun 1999. Hän osallistui toistuvasti Darmstadtin kurseille opettajinaan Brian Ferneyhough ja Bernhard Wambach. Solare on pitänyt pianoresitaaleja ja esiintynyt kamarimusiikkikonserteissa lukuisissa eri maissa. Myös hänen sävellyksiään on esitetty monissa maissa. Hän on saanut työllään useita palkintoja, muun muassa ensimmäisen palkinnon Promociones Musicales de la Argentinan vuosittaisessa sävellyskilpailussa jousikvartetostaan Demeter vuonna 1990. Solare on ollut musiikkillaan edustettuna UNESCO:n Kansainvälisessä säveltäjärostrumissa. Hän on tuotannossaan yhdistellyt Astor Piazzollan jälkeisen tangon ja nykytaidemusiikin vaikutteita. Hänen teostensa joukossa on elektroakustista musiikkia. Monilla levyillä on julkaistu Solaren teoksia. Solare opetti vuosina 1986–1993 harmoniaa, kontrapunktia ja muita oppiaineita Tandilin konservatoriossa. Tammikuussa 2002 hän aloitti pianonsoiton opettamisen Bremenin taideyliopistossa. Solare on opettanut siellä myös sävellystä ja sovitusta. Hän on tehnyt opetustyötä lisäksi Bremenin yliopistossa ja Bremenin Jacobs-yliopistossa. Lokakuussa 2002 hän alkoi johtaa Bremenin yliopistossa tangoon omistautunutta kamarimusiikkikokoonpanoa. Solare on työskennellyt monissa lehdissä artikkelien kirjoittajana, kolumnistina ja kirjeenvaihtajana. Shakista hän kirjoitti espanjalaiseen Jaque-lehteen. Solare on lisäksi tuottanut radio-ohjelmia. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset säveltäjät Luokka:Argentiinalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jumalan laupeuden kuva

Jumalan laupeuden kuva, tai "Jeesus, luotan sinuun!" -kuva on Jeesuksen kuvatyyppi, jossa toinen käsivarsi on kohotettu siunaukseen, kun taas toinen koskettaa rintaa sydämen kohdalta, mistä tulee kaksi valonsädettä, punainen ja valkoinen.Jumalallisen laupeuden kuva Se on peräisin pyhän Faustyna Kowalskan ilmestyksestä. Kowalska kirjoitti kuuluisan Päiväkirjan (Dzienniczek, ei suomennettu) saamistaan näyistä, joissa Jeesus kertoi äärettömästä laupeudestaan suurimpiakin syntisiä kohtaan. Jeesus käski myös maalauttamaan kuvan, jossa olisi teksti ”Jeesus, luotan sinuun” (Jezu ufam Tobie). Tämä kuva ja Jumalan laupeuden hartauteen liittyvät rukoukset, kuten Jumalan laupeuden novena ja siihen liittyvä Jumalan laupeuden ruusukko, Jumalan laupeuden litania (Päiväkirja, 949) ja rukous syntisten kääntymyksen puolesta: Oi veri ja vesi, joka purkautui Jeesuksen sydämestä laupeuden lähteenä meille, minä luotan sinuun. (Päiväkirja, 186),O Blood and Water - englanninkielinen Wikipedia levisivät pian ympäri Puolaa ja koko maailmaa. Faustyna Kowalska kuoli juuri ennen toista maailmansotaa.Emil Anton: Puolan lahja maailmalle Hyviä uutisia, 2014Vatican News: Johannes Paavali II 100v.: Faustinan juhla ja Angelicumin instituutti, 2020 Alkuperäisen kuvan on maalannut Eugeniusz Kazimirowski Vilnassa 1934.Catherine M. Odell: Faustina: The Apostle of Divine Mercy, 1998 s. 86 ==Lähteet== * Faustina Kowalska: Diary: Divine Mercy in My Soul, 2003 (digitoitu teos) * Gaskell, Ivan (2009): Jesus Christ as the divine mercy by Eugeniusz Kazimirowski: the most influential Polish painting of the Twentieth Century?, Ars: časopis Ústavu dejín umenia Slovenskej akadémie vied / Journal of the Institute of Art History of Slovak Academy of Sciences, 42 (1): 81–91 Luokka:Jeesuksen kuvatyypit Luokka:Katolinen spiritualiteetti Luokka:Kristinusko Liettuassa Luokka:Puolan taide Luokka:Vilnan historia
State Farm Stadium

State Farm Stadium on urheilustadion Glendalessa, Arizonassa. Pääsääntöisesti se toimii NFL-joukkue Arizona Cardinalsin kotistadionina. Stadionin rakennustyöt aloitettiin heinäkuussa 2003. Ensimmäinen ottelu stadionilla pelattiin 12. elokuuta 2006, kun Cardinals kohtasi harjoitusottelussa Pittsburgh Steelersin. Jalkapallo-otteluissa stadionille mahtuu 63 400 katsojaa. Stadionilla on pelattu kaksi Super Bowlia: Super Bowl XLII (2008) ja Super Bowl XLIX (2015). Lisäksi sillä pelataan alustavasti vuoden 2023 Super Bowl LVII. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltain jalkapallostadionit Luokka:Yhdysvaltain amerikkalaisen jalkapallon stadionit Luokka:Arizonan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Arizonan urheilu Luokka:Maricopan piirikunta
Christina Nielsen (kilpa-autoilija)

Christina Nielsen (s. 10. tammikuuta 1992) on tanskalainen autourheilija. == Ura == Nielsen aloitti kilpailun Formula 4 -luokassa ADAC Formel Masters -sarjassa vuonna 2010. Hän on voittanut IMSA Sportscar Championship -sarjan GTD-luokassa vuosina 2016 ja 2017. Hän on voittanut Nürburgringin 24 tunnin ajon vuonna 2021 SP8-luokassa. Nielsen on osallistunut Le Mansin 24 tunnin ajoihin vuosina 2016, 2017 ja 2018 LM GTE Am -luokassa. == Tulokset == ===IMSA SportsCar Championship tulokset=== Vuosi Talli Luokka Merkki Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Sija Pisteet 2014 NGT Motorsport GTD Porsche 911 GT America Porsche 4.0 L Flat-6 DAY SEB LGA DET WGL MOS IMS ELK VIR COA 34. 73 2014 TRG-AMR North America GTD Aston Martin Vantage GT3 Aston Martin 6.0 L V12 PET 34\. 73 2015 TRG-AMR North America GTD Aston Martin Vantage GT3 Aston Martin 6.0 L V12 DAY SEB LGA BEL WGL LIM ELK VIR AUS PET 2\. 279 2016 Scuderia Corsa GTD Ferrari 488 GT3 Ferrari F154CB 3.9 L Turbo V8 DAY SEB LGA BEL WGL MOS LIM ELK VIR AUS PET 1\. 332 2017 Scuderia Corsa GTD Ferrari 488 GT3 Ferrari F154CB 3.9 L Turbo V8 DAY SEB LBH AUS DET WGL MOS LIM ELK VIR LGA 1 PET 1\. 340 2018 Wright Motorsports GTD Porsche 911 GT3 R Porsche 4.0 L Flat-6 DAY SEB MOH BEL WGL MOS LIM ELK VIR LGA PET 7\. 263 2019 Heinricher Racing with Meyer Shank Racing GTD Acura NSX GT3 Acura 3.5 L Turbo V6 DAY SEB MDO DET WGL MOS LIM ELK VIR LGA PET 14\. 159 2020 GEAR Racing powered by GRT Grasser GTD Lamborghini Huracán GT3 Evo Lamborghini 5.2 L V10 DAY DAY SEB ELK VIR ATL MDO CLT PET LGA SEB 57. 15 2021 Team Hardpoint EBM GTD Porsche 911 GT3 R Porsche 4.0 L Flat-6 DAY SEB MDO DET WGL WGL LIM ELK LGA LBH VIR PET 40. 508 === Nürburgringin 24 tunnin ajon tulokset === Vuosi Talli Kanssa- kuljettajat Auto Luokka Kierroksia 2021 WS Racing Pippa Mann Célia Martin Carrie Schreiner Audi R8 LMS GT4 Evo SP8 52 45. 1. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt