EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Rauskut

Rauskut (Batomorphi) on leveäsuisiin kuuluva litteäruumiisten rustokalojen lohko. Rauskuilla on leveät rintaevät, joita aaltomaisesti liikuttaen ne uivat. Suu ja kidusaukot ovat ruumiin alapinnalla. Rauskut elävät lähellä pohjaa ja vaanivat saalista pohjaliejussa maaten. Rauskut on perinteisesti luokiteltu toiseksi nykyisten leveäsuisten kalojen osaluokan kahdesta lohkosta, haiden rinnalle. Tämä on ollut kiistanalaista, kun morfologian perusteella rauskut näyttävät pikemmin sijoittuvan yhdeksi alaryhmäksi haiden joukkoon. Joka tapauksessa tässä käsitelty rauskujen ryhmä (Batomorphi) muodostaa yhtenäisen luonnollisen ryhmän. Se jaetaan nykyisin neljään lahkoon, joissa on 17 heimoa ja noin 540 lajia. Lahkoista vanhin on sähkörauskukalat, jonka edustajat lamauttavat saaliinsa sähköiskuilla; lahkossa on monia sokeita lajeja. Saharauskukaloilla on litteä hammaslaitainen kuonolauta. Suurin rauskulaji on rauhallinen planktonia syövä paholaisrausku. Piikkirauskulla on terävä, myrkyllinen väkänen pyrstön päässä. thumb|right|250px|Rauskun vatsapuoli, jossa näkyy selvästi suu ja viisi paria kidusrakoja. Kaksi ylintä ovat hengitysaukot. Rauskun silmät ovat ”selkäpuolella”. == Luokittelu == * Lohko: Rauskut (Batomorphi) ** Lahko: Suurrauskut (Myliobatiformes) *** Alalahko: Platyrhinoidei **** Heimo: Lapiorauskut (Platyrhinidae) *** Alalahko: Myliobatoidei **** Heimo: Keihäsrauskut (Dasyatidae) **** Heimo: Perhosrauskut (Gymnuridae) **** Heimo: Nokkarauskut (Hexatrygonidae) **** Heimo: Kotkarauskut (Myliobatidae) **** Heimo: Syvännerauskut (Plesiobatidae) **** Heimo: Jokirauskut (Potamotrygonidae) **** Heimo: Kiekkorauskut (Urolophidae) **** Heimo: Pyörörauskut (Urotrygonidae) **** Heimo: Pannurauskut Zanobatidae ** Lahko: Rauskukalat (Rajiformes) *** Heimo: †Cyclobatidae *** Heimo: Rauskut (Rajidae) ** Lahko: Saharauskukalat (Pristiformes) *** Heimo: Saharauskut (Pristidae) *** Heimo: †Ptychotrygonidae *** Heimo: Kiilarauskut (Rhinidae) *** Heimo: Kitararauskut (Rhinobatidae) *** Heimo: Rhynchobatidae *** Heimo: †Sclerorhynchidae ** Lahko: Sähkörauskukalat (Torpediniformes) *** Heimo: †Archaeobatidae *** Heimo: Pyörösähkörauskut (Narcinidae) *** Heimo: Sähkörauskut (Torpedinidae) == Lähteet == * * (taksonomian lähde) * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Moerewa

Moerewa on kaupunki Uuden-Seelannin Pohjoissaaren pohjoisosassa. Sen asukasluku on 1 533. Yli 80 % kaupungin asukkaista on maoreja. ==Lähteet== Luokka:Uuden-Seelannin kaupungit
Murtomäen rautatieasema

Murtomäen rautatieasema () sijaitsee Murtomäen kylässä, noin 20 kilometriä Kajaanin keskustasta etelään rataosalla . Murtomäki on risteysasema: liikennepaikalla pääradasta haarautuu Otanmäen rata ja Talvivaaran kaivosrata. == Asemamiljöö == Murtomäen asemamiljöö on säilynyt lähes alkuperäisessä asussaan ja muodostaa siten kulttuurihistoriallisesti merkittävän kokonaisuuden. Asema-alueen rakennukset on rakennettu Rautatiehallituksen pääarkkitehdin Bruno Granholmin V luokan aseman suunnitelmien pohjalta. Asemarakennus valmistui vuonna 1904. Se on säilynyt ulkoasultaan lähes alkuperäisenä, mutta sisätilat on uusittu. Asema-alueen rakennukset kuvastavat kansallisromanttisia ihanteita, mikä ilmenee rakennuksissa taidokkaina puuleikkauksina. Alkuperäisistä rakennuksista Murtomäellä ovat säilyneet asemarakennuksen lisäksi ainakin asemapäällikön asunto, makasiini ja maakellari. Museovirasto on määritellyt Murtomäen rautatieaseman yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. == Historia == Iisalmen ja Kajaanin välisen rautatien rakentaminen aloitettiin 1901. Rata ja asemarakennus valmistuivat vuonna 1904. Asema avattiin liikenteelle 16. lokakuuta 1904. Murtomäki oli ennen radan rakentamista asumaton, mutta asema rakennettiin sinne liikenteenhoidollisista syistä. Murtomäelle muutti muun muassa ratatyöläisiä. Vuonna 1951 Murtomäeltä alettiin rakentamaan rataa Otanmäelle. Otanmäen rata avattiin liikenteelle 1953, jolloin Murtomäestä tuli risteysasema. 1950-luvulla Murtomäestä suunniteltiin vielä suurempaa risteysasemaa, jos Otanmäen rataa olisi jatkettu pidemmälle. Asemarakennusta laajennettiin 1954 ja myöhemmin Murtomäelle rakennettiin kolmioraide. Murtomäki muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1973 ja henkilöliikenne lakkautettiin 28. toukokuuta 1983. Tavaraliikenne lakkautettiin 2002. Vuonna 2009 Talvivaaran rata avattiin liikenteelle ja Murtomäelle rakennettiin toinen kolmioraide. == Liikenne == Henkilöliikenne Murtomäellä lakkautettiin 28. toukokuuta 1983 ja tavaraliikenne vuonna 2002. Murtomäen liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäyttöisesti Iisalmesta käsin. Asemarakennus on liikenteenohjauksen päätyttyä siirtynyt yksityisomistukseen. == Lähteet == Luokka:Kajaanin rautatieliikennepaikat Luokka:Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Murupara

Murupara on kaupunki Uuden-Seelannin Pohjoissaarella. Se sijaitsee Kaingaroan metsän ja Te Urewera -kansallispuiston välissä sekä Rangitaiki-joen rannalla. Kaupungista on 65 kilometrin matka Rotoruan kaupunkiin. Muruparan asukkaiden tärkein elinkeino on metsänhoito. == Aiheesta muualla == * Luokka:Uuden- Seelannin kaupungit
Veneheitto

thumb|250px|Seututien 800 ja yhdystien 8794 risteys Veneheitossa Kestilään päin katsottuna. Veneheitto on kylä Vaalan kunnan länsiosassa Pohjois- Pohjanmaalla Oulujärven länsipuolella Oulun läänissä. Kylän asukasluku on noin 450. Kylä sijaitsee seututien 800 varressa. Sen etäisyys on Kestilästä 17 kilometriä ja Vaalasta 25 kilometriä. Veneheitto on valittu vuoden 1997 kainuulaiseksi kyläksi. Veneheiton epävirallisen vaakunan on piirtänyt Aarne Tervonen. Kylässä toimii nykyisin 35 karjatilaa, joista kymmenen on luomutiloja. Veneheitto sai nimensä siitä, että 1500-luvulla ihmiset tulivat veneellä Siikajokea pitkin kohti Oulujärveä kalastamaan ja kirkkoon. He joutuivat jättämään veneensä nykyisen Veneheiton kylän keskustan kohdalle ja jatkamaan kulkuaan jalkaisin vajaat kymmenen kilometriä.Veneheitto.net ==Palvelut== * Asiamiesposti (92830 Veneheitto) ==Tapahtumat== * Veneheiton Vertivestivaali -kulttuuritapahtuma ==Lähteet== Luokka:Vaalan kylät Luokka:Vuoden kainuulaiset kylät
Zurab Tsereteli

Zurab Tsereteli (, , 4. tammikuuta 1934) on georgialaissyntyinen venäläinen kuvanveistäjä, taidemaalari ja arkkitehti. Hän on toiminut vuodesta 1997 Venäjän taideakatemian johtajana. Tserteli valmistui Tbilisin taideakatemiasta. Vuonna 1978 hänet nimitettiin Brockroptin yliopiston professoriksi Yhdysvalloissa. Tsereteli on Venäjän taideakatemian (vuodesta 1988), Moskovan Unescon tukisäätiön (1991) ja Unescon kansainvälisen taidetoimikunnan puheenjohtaja. Tsereteli on luonut muun muassa Moskovassa vuonna 1997 paljastetun Pietari Suuren jättimäisen laivapatsaan,Rooman Gogol- monumentin, Sevillan Kolumbukselle omistetun "Uuden ihmisen synty" ja YK:lle lahjoitetun "Hyvä voittaa pahan" -veistoksen ja New Jerseyn Bayonnen satamaan, vastapäätä New Yorkia syyskuussa 2006 paljastetun, terrori-iskuihin liittyvän Murheen kyynel -monumentin. Hän on myös suunnitellut suurempia monumentteja, kuten Poklonnaja-kukkulan sotamuistomerkin ja Maneesitorin. Tseretelin satametrinen Pietari Suuri -veistos Moskovassa on useaan otteeseen valittu maailman rumimpien monumenttien listalle, ja sitä on ehdotettu siirrettäväksi sen jälkeen kun Tseretelin suosija Moskovan pormestari Juri Lužkov erotettiin virastaan.Tseretelin töitä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Elämäkerta Luokka:Venäläiset kuvanveistäjät Luokka:Georgialaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Limamadot

Limamadot (Nemertea), aiemmin myös nauhamadot, on eläinkunnan pääjakso. Limamadoilla ei ole ruumiinonteloa. Niillä kuitenkin on ruoansulatuskanava, umpinainen verenkierto sekä saalistuselimenä ulostyöntyvä imukärsä (proboscis). Limamatoja elää merissä, joissa, järvissä ja kosteassa maassa. Yleensä ne syövät pieniä vesieläimiä, mutta eräät ovat myös loisia. Eri lajien pituus vaihtelee muutamasta millimetristä useisiin metreihin. Lineus longissimus -laji voi kasvaa jopa 30 m pitkäksiGiant Ribbon Worm - Lineus longissimus seawater.no ja on pisin tunnettu eläin. Limamatolajeja tunnetaan yli 1250, joista useimmat elävät kylmissä merissä. Shimek: Tie A Yellow Ribbon (Worm) Around The Old Reef Rock... Reefkeeping 2004Sundberg, Gibson, Strand (2007) Swedish nemerteans (phylum Nemertea), with description of a new hoplonemertean genus and species Journal of Natural History Suomesta tunnetaan kaksi lajia, viherlimamato (Cyanophthalma obscura) ja Prostoma graecense. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Limamadot – Nemertea *Mikko's Phylogeny Archive: Nemertea *iNaturalist: Limamadot (Pääjakso Nemertea) *bumblebee.org *ITIS: Nemertea *UniProt: Taxonomy - Nemertea *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Nemertea *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Nemertea, ribbon worms *
Rataseläimet

Rataseläimet (Rotifera) on eläinkunnan pääjakso. Rataseläimet ovat tavallisemmin alle 2 mm:n pituisia ja läpikuultavia. Niitä elää kaikkialla maapallolla. Lajeja tunnetaan Suomesta yli 400. Rataseläinten ihon pinnalla on kiinteä panssari ja ruumiin takapäässä jalka, jolla eläin kiinnittyy alustaan. Suun ympärillä on kaksiosainen levy, jonka ripsikiehkurat ohjaavat ravintohiukkasia suuhun ja toimivat myös liikuntaelimenä. Rataseläimet ovat yksineuvoisia ja lisääntyvät munimalla. Niille on tyypillistä sukupolvenvuorottelu partenogeneettisesti lisääntyvän ja hedelmöittyvän sukupolven välillä. == Esiintyminen == Rataseläimet elävät sammalikoissa, maassa ja suolattomassa vedessä. Osa rataseläimistä on myös loisia. Pikkumatojen ja äyriäisten ravintona niillä on merkitystä sisävesien planktonissa. Kuivuneina rataseläimet kestävät äärimmäisiä olosuhteita ja voivat tällöin pysyä elossa 3–4 vuotta ja levitä tuulen mukana paikasta toiseen. Rataseläimiä on myös tavattu keinotekoisissa ympäristöissä, kuten akvaarioissa ja piha-altaissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Rataseläimet (Rotifera) *iNaturalist: Rataseläimet (Rotifera) *ITIS: Rotifera *UniProt: Taxonomy - Rotifera (rotifers) *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Rotifera *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Rotifera, wheel or whirling animals Luokka:Plankton Luokka:Rataseläimet
Sukkulamadot

Sukkulamadot (Nematoda) on eläinkunnan pääjakso. Molemmista päistä suipoilla lajeilla on valeruumiinontelo. Jaokkeisuutta ei ole, mutta ihoa peittävässä sitkeässä kutikulassa voi näkyä renkaisuutta. Verenkierto- ja hengityselimistöä ei ole. Ruokatorvea ympäröi hermostorengas, josta lähtee yleensä kuusi hermorunkoa. Lisääntymiselimistö on hyvin kehittynyt, useimmat lajit ovat yksineuvoisia. Arviot lajien lukumäärästä vaihtelevat hyvin paljon, mutta lajeja on ainakin kymmeniä tuhansia. Monet mikroskooppiset sukkulamadot elävät maassa, karikkeessa ja sammalikossa, missä niitä voi olla useita miljoonia yksilöitä neliömetrillä. Useat ovat vakavia kasvien ja eläinten loisia.What are Nematodes? University of Nebraska - Lincoln Nematology Sukkulamadot ovat erikoistuneet erilaisiin ravintolähteisiin. Bakteereja syöviä sukkulamatosukuja ovat esimerkiksi Acrobeloides, Plectus, Prismatolaimus ja Wilsonema. Siemensyöjäsukuja ovat esimerkiksi Aphelenchoides ja Filenchus. Juuria syöviä sukkulamatosukuja ovat esimerkiksi Criconema ja Tylenchus. Petona toimiva suku on esimerkiksi Suomessakin tavattava Mononchus. Kaikkiruokainen eli omnivori on Dorylaimus-sukkulamatosuku.Veikko Huhta, Eeva- Liisa Hallanaro (toim.): Elämää maan kätköissä, sivu 218, Gaudeamus, 2019, ISBN 978-952-345-026-4 == Sukkulamadot ihmisten ja muiden eläinten loisina == Ihmisen suolistossa voivat loisia muun muassa piiskamadot (Trichuris) sekä kaivosmato, kihomato, suolinkaiset ja trikiini. Trooppisia lajeja ovat muun muassa imusuonistossa elävä filariamato, joka aiheuttaa norsutautia, ja guineanmato (Dracunculis medinensis), joka loisii raajoissa. Silmämadot (Loa) elävät sarveiskalvossa, ja Onchocera-lajit aiheuttavat jokisokeutta. Myös kotieläimillä on runsaasti sukkulamatoloisia sekä suolistossa että keuhkoissa. Keuhkomadot (Crenosoma) tai (DictyocaulusSuomen aasiyhdistyksen sivu) vaivaavat etenkin lampaita, mutta myös nautoja ja jäniksiä. Märehtijöiden ja hevosen vaarallisimpia loisia ovat limakalvomadot (Strongylus), jotka elävät paksu- ja umpisuolessa. Kasveja haittaavat muun muassa ankeroiset. Poroissa ja muissa hirvieläimissä on tavattu Setaria tundra -sukkulamatoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Sukkulamadot (Nematoda) * University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Nematoda roundworms * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Suomen Romaniyhdistys

Suomen romaniyhdistys (vuoteen 1989 Suomen mustalaisyhdistys) on valtakunnallinen vuonna 1967 perustettu uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton romanijärjestö. Yhdistys on keskittynyt yhteiskunnallisten asioitten ajamiseen kuten syrjintä- ja ihmisoikeuskysymyksissä poliittisten kanavien ja lehdistön kautta. Suomen Romaniyhdistyksen tavoitteena on edistää romaniväestön yhdenvertaisuutta, lisätä romanien vaikutusmahdollisuuksia ja osallistaa heitä yhteiskunnalliseen päätöksentekoon. Yhdistys on asiantuntijaorganisaatio, jonka toimintaan kuuluvat romanien kulttuurisen moninaisuuden edistäminen ja syrjinnän ehkäiseminen, romaninuorten yhteiskunnallisen osallisuuden vahvistaminen, romanivanhusten asumisen tukeminen kotona ja laitoksissa, romaninaisten terveyslukutaidon vahvistaminen sekä romanikulttuurin ja -kielen edistäminen. Romaniyhdistys julkaisee myös romanikielistä materiaalia. Toiminta on hankkeistettu ja sitä rahoittavat mm. Taiteen edistämiskeskus (Taike), Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus (STEA) ja Erasmus+ -ohjelma. Lisäksi Suomen Romaniyhdistys toimii asiantuntijana erilaisissa työryhmissä, tekee aloitteita, ja seuraa ja monitoroi romanipoliittisen ohjelman toimeenpanoa. Se osallistuu kansalaisjärjestökuulemisiin ja kansainvälisten sopimusten varjoraportointeihin. Yhdistys antaa medialle asiantuntijalausuntoja romaniasioissa ja osallistuu yhteiskunnalliseen vaikuttamistyöhön antamalla lausuntoja. Yhdistyksen toimisto sijaitsee Helsingin Vallilassa, mutta sen työntekijät, kokemusasiantuntijat ja vapaaehtoiset toimivat valtakunnallisesti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen romaniyhdistyksen kotisivut Luokka:Suomalaiset järjestöt Luokka:Suomen romanit
Algarve

Algarve (arabian sanasta al gharb, tarkoittaa länttä) on Portugalin etelärannikosta koostuva alue, jolla sijaitsevat muun muassa Faron, Lagosin ja Sagresin kaupungit. Alueen hallinnollinen keskus on Faro, jossa on muun muassa kansainvälinen lentoasema. Algarven pinta-ala on 5 412 neliökilometriä ja alue on mäkistä. Alueella oli vuonna 2011 noin 450 000 asukasta. Tärkeimpiin elinkeinoihin kuuluu muun muassa matkailu. Yhteinen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistössä Algarve on NUTS II -tason alue. Faron piiri on sen ainoa NUTS III -tason alue, joten kahden tason alueiden tilastot ovat yhtenevät. Algarvessa sijaitsevat kunnat ovat: *Albufeira *Alcoutim *Aljezur *Alvor *Castro Marim *Faro *Lagoa *Lagos *Loulé *Monchique *Olhão *Portimão *São Brás de Alportel *Silves *Tavira *Vila do Bispo *Vila Real de Santo António. São Sebastião, Lagos 02283.jpg|Lagos Cidade de Silves.jpg|Silves Ppescadores albufeira.jpg|Albufeira Algarven sisämaassa maalaiselämä jatkuu vanhaan tapaan ja seuraa vuodenaikojen kiertoa. Rannikolla kalastetaan ja kerätään meren selkärangattomia, mutta matkailu on muuttanut siellä elinkeinoelämää. Etenkin rannikon keskiosassa hotellit ja niihin liittyvät toiminnat dominoivat maisemaa. Itäosassa on rauhallisia pikkukyliä ja korkkipuu- ja oliivilehtoja, länsiosassa villimpää luontoa ja paikkoja joihin luontoharrastajat matkustavat näkemään lintuja ja delfiineitä. Algarve on aikoinaan ollut merkittävää mantelien viljelyaluetta. Sata vuotta sitten Portugali oli maailman tärkein mantelinviejä, ja keväällä varisevia mantelinkukkia sanottiin ”Algarven lumeksi”. Algarvessa tuotettiin 10 000 tonnia manteleita vuodessa vuoteen 1965 asti, mutta sitten matkailu syrjäytti viljelyn elinkeinona, mantelitarhoja raivattiin turismin tarpeisiin ja 1980-luvun jälkeen mantelintuotantoa ei ole enää tilastoitu. Alueen uusi viljelykasvi on johanneksenleipäpuu, jota hyödynnetään biopolttoaineiden tuotannossa. Myös mantelien kuoria käytetään polttoaineena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Mark Hughes

Mark Hughes tarkoittaa muun muassa seuraavia henkilöitä: * Mark Hughes (1956–2000), yhdysvaltalainen liikemies * Mark Hughes (s. 1963), walesilainen jalkapalloilija ja valmentaja.
Jouhimadot

Jouhimadot (Nematomorpha, syn. Gordiacea) on eläinkunnan pääjakso. Siihen kuuluu 10–100 sentin pituisia, nauhamaisen ohuita matoja, jotka vaihtelevat väriltään vaaleanruskeasta lähes mustaan. Jouhimadot jaetaan kahteen ryhmään, varsinaisiin jouhimatoihin (Gordioidea), joita on noin 350 lajia, sekä merijouhimatoihin (Nectonematoidea), joita on viisi lajia. Varsinaisiin jouhimatoihin lukeutuvat kaikki makeassa vedessä ja maalla elävät jouhimatolajit, mutta niitä tavataan myös Itämeren vähäsuolaisella rannikolla. Merijouhimadot sen sijaan ovat mereisiä, pelagisia lajeja. Suomessa elävät neljä jouhimatolajia kuuluvat kaikki varsinaisiin jouhimatoihin, ja niitä tavataan sekä sisävesissä että vähäsuolaisilla merenrannoilla. Gordius aquaticus on Suomessa yleinen jouhimato, joka elää matalissa lahdissa. Se on noin millimetrin paksuinen, mutta jopa 35 senttiä pitkä. == Esiintyminen == Jouhimatojen toukat elävät loisina vesihyönteisissä tai äyriäisissä. Aikuiset eivät syö mitään eivätkä myöskään tunkeudu uimassa olevien ihmisten ihoon, niin kuin joskus väitetään. Lankamaisia jouhimatoja löytyy eniten lieju- ja mutapohjaisten järvien rantavesistä. Aikuisen jouhimadon ruoansulatuselimistö on surkastunut, ja siksi se ei syökään mitään. Sen elämän ainut tarkoitus on parittelu ja lisääntyminen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Jouhimadot – Nematomorpha * iNaturalist: Jouhimadot Pääjakso Nematomorpha * ITIS: Nematomorpha * UniProt: Taxonomy - Nematomorpha * University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Nematomorpha, horsehair worms Luokka:Eläinkunta
Tampereen Ylioppilasteatteri

Tampereen Ylioppilasteatteri ry on Tampereella vuodesta 1960 toiminut harrastajateatteri. Teatteri tuottaa vuosittain neljästä kuuteen isompaa ensi- iltaa. Se järjestää myös tapahtumia, pienoisesityksiä ja vierailutoimintaa. Teatteri ei ole nimestään huolimatta hallinnollisessa yhteydessä yliopistoon tai ylioppilaskuntaan. Teatteri syntyi Tampereelle kuitenkin yliopiston draamastudion (nyk. teatterin ja draaman tutkimus) kupeeseen. Kun Yhteiskunnallinen korkeakoulu muutti Tampereelle, myös opiskelijateatterille tuli tarve. Draamastudion pitkäaikainen johtaja Kari Salosaari oli Tampereen Ylioppilasteatterin perustajia. Hän sovelsi Helsingissä jo useita vuosia toimineen Ylioppilasteatterin sääntöjä uuden yhdistyksen säännöiksi. 1960-luvun alussa perustettiin ylioppilasteattereita myös muualle. Tällä hetkellä ylioppilasteattereita on kaikissa yliopistokaupungeissa. Ylioppilasteattereita kutsutaan ytimekkäämmin kirjainyhdistelmällä YT. Ylioppilasteatterit harjoittavat yhteistoiminta oman liiton, Ylioppilasteatteriliitto SYTY:n, kautta. Liiton tärkein tarkoitus on järjestää vuosittaiset Ylioppilasteatterifestivaalit. Järjestelyvuoro kiertää jäsenteattereiden kesken. Lisäksi liitto järjestää tapaamisia ja koulutusta. Tampereen Ylioppilasteatteri on toiminut vuodesta 1998 lähtien entisessä elokuvateatteri Ilveksessä osoitteessa Itsenäisyydenkatu 12-14. Aiemmin TaYT on toiminut muun muassa toimintakeskus Vuoltsun talossa. Tampereen Ylioppilasteatteri järjestää vuosittain syyskauden alussa pääsykokeet, joilla valitaan uusia jäseniä. Pääsykokeissa arvioidaan hakijan yhteistyö- ja ilmaisukykyä. Hakijoilta ei edellytetä ylioppilastutkintoa, ainoa vaatimus on 18 vuoden ikä. Vuosittain teatteri ottaa noin kaksikymmentä uutta jäsentä, joista noin puolet näyttelijäjäseniä. Teatterin monialaisiin tehtäviin pääsee käsiksi myös yksittäisten produktioiden kautta. ==Aiheesta muualla== *Kotisivut Luokka:Harrastajateatterit Ylioppilasteatteri
Herra Martti

Martti Olavinpoika eli herra Martti (myös Martinus Olavi, , ; k. 1580-luvulla, mahdollisesti 1585) oli Tukholman suomalaisen seurakunnan ensimmäinen nimeltä tunnettu pappi ja myöhemmin Ruotsin hovisaarnaaja. Hänet muistetaan parhaiten mahdollisesti vuonna 1548 tekemästään Kristofferin maanlain suomennoksesta, joka oli ensimmäinen suomennettu lakikirja. Tukholman suomalainen seurakunta oli perustettu uskonpuhdistuksen yhteydessä vuonna 1533, ja Martti mainitaan asiakirjoissa sen kappalaisena ensi kerran vuonna 1545. Hänet on mainittu suomalaissyntyiseksi, ja hänen on arveltu saaneen pappisvihkimyksensä jo ennen uskonpuhdistusta. Martin tiedetään omistaneen vaimonsa perimän talon Tukholman Kindstugatanilla. Hän sai vuonna 1550 kirkkoherranviran Roslagenin Börstilistä ja toimi vuosikymmenen puolivälissä Frösåkerin rovastina. Vuosina 1558–1577 Martti toimi Rauman kirkkoherrana Suomessa. Vuonna 1578 hänestä tuli kuningas Juhana III:n hovisaarnaaja, missä tehtävässä hän oli pääsiäiseen 1585 saakka. Katolisuutta lähentynyt Juhana halusi henkilökohtaiseksi sielunhoitajakseen apostolisen suksession saaneen papin. Martti toimi hovisaarnaajan viran ohella vuosina 1581–1584 myös Strängnäsin Ösmon kirkkoherrana. Martti suomensi ehkä kuningas Kristofferin maanlain vuodelta 1442. Suomennos on säilynyt vain käsin kirjoitettuna kopioina. Vanhin kuudesta käsikirjoituksesta on kannen exlibriksessä päivätty vuodelle 1548, jolloin Martti toimi vielä suomalaisen seurakunnan kappalaisena. Ruotsin valtionarkiston hoitaja Johannes Bureus mainitsi vuonna 1609 Martin suomennoksen tekijänä. Käännös painettiin vuonna 1905 kokonaisuudessaan teokseen Suomen kielen muistomerkkejä nimellä ”Kristoffer kuninkaan maanlaki: herra Martin suomeksi kääntämä”. Muista suomennoskopioista on säilynyt vain osia. Käännöksen kieliasu viittaa Lounais- Suomen murteisiin. Käännöksessä on virheitä, jotka johtunevat kääntäjän perehtymättömyydestä lain käyttöön. Ljungo Tuomaanpoika laati Martin laatimaan käännökseen perustuen vuonna 1601 maanlain uuden suomennoksen, joka julkaistiin painettuna vasta 250 vuoden kuluttua vuonna 1852. Eräiden arvioiden mukaan Martti olisi kuitenkin vain kopioinut vuonna 1580 Jaakko Suomalaisen eli Jacobus Finnon jo aiemmin laatiman suomennoksen. ==Lähteet== * * Factum uusi tietosanakirja. Weilin+Göös, 2004. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla == * Kuningas Kristofferin maanlaki Herra Martin käännöksenä * Pajula, Paavo: Herra Martti ja ensimmäinen lainsuomennos, Lakimies 1947. Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Ruotsalaiset papit Luokka:Suomentajat Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:1580-luvulla kuolleet
Guayas

thumb|300px|Guayasin maakunnan sijainti Ecuadorin kartalla Guayas on maakunta Ecuadorissa. Se on nimetty maakunnan läpi virtaavan Guayasjoen mukaan. Maakunnan pääkaupunki on Guayaquil, joka on Ecuadorin suurin kaupunki. Guayas on pinta-alaltaan Ecuadorin neljänneksi suurin maakunta. Sen pinta-ala on noin 20 902 km². Muita maakunnassa sijaitsevia jokia Guayaksen lisäksi ovat muun muassa Daule ja Babahoyo. Guayas on asukasluvultaan Ecuadorin suurin maakunta. Sen asukasluku vuonna 2010 oli noin 3 645 000. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Ecuador provinces *
Mathias Johannis

Mathias Johannis (West) (k. 1549) oli Rauman kappalainen ja kaupunginpedagogi. Häntä pidetään ruotsalaisen vuoden 1541 kirkkokäsikirjan ja messun suomentajana. Suomennos, Westhin koodeksi, on valmistunut noin 1546 mutta julkaistu vasta 1893 teoksen Suomen kielen muistomerkkejä ensimmäisessä osassa. Sen lisäksi hän suomensi mahdollisesti myös Urbanus Rhegiuksen oppaan sairaiden lohduttamiseen (alkuteos 1537), joka sisältyy samaan koodeksiin. Käsikirjoituksen tekstit ovat kuitenkin eri käsialoja.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. 1418 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Mathias Johannis Westhin elämäkerta Kansallisbiografiassa Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomentajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1549 kuolleet
Perna

Perna () on pehmeä, tummanpunainen, imukudoksesta koostuva elin lähes kaikilla selkärankaisilla. Ihmisellä se on pavun muotoinen, noin nyrkin kokoinen, väriltään ruskehtava ja sijaitsee vatsaontelon yläosassa vasemmalla puolella alimman kylkikaaren suojassa. Rakenteeltaan perna on kuin suuri imusolmuke ja toimiikin pääasiassa veren suodattimena. Perna ei ole elintärkeä elin, mutta se osallistuu kehon immuunipuolustukseen. __NOTOC__ ==Pernan rakenne== Pernaa ympäröi hauras sidekudoskotelo, ja lisäksi sidekudosta on myös sen sisällä. Pernan koveralla puolella on pernan portti, josta verisuonet kulkevat pernaan ja sieltä pois. Perna koostuu sekä valkoisesta että punaisesta ytimestä. Valkoinen ydin on tavallista imukudosta, jota on etenkin pernan valtimoiden ympärillä. Valkoista ydintä on myös erillisinä keräsinä. Punaista ydintä on puolestaan laskimoiden ympärillä, ja siinä on kaikkia veren soluja, mutta erityisen paljon siinä on makrofageja. ==Pernan tehtävät== thumb|Lymfaattinen järjestelmä, jossa näkyy perna (spleen). Valkoisen ytimen keräset toimivat imusolujen muodostumispaikkana. Lisäksi valkoisessa ytimessä muodostuu vasta- aineita. Punainen ydin puolestaan suodattaa verta ja hajottaa veren vanhoja ja vaurioituneita punasoluja. Lisäksi noin puolet kehon monosyyteistä on varastoituneena punaiseen ytimeen. Perna myös varastoi verta ja kierrättää rautaa. Perna ei ole aikuiselle elintärkeä elin, sillä jos se poistetaan, muut elimet ottavat sen tehtävät, ja joiltakin ihmisiltä perna puuttuu synnynnäisesti. Poistosta kuitenkin voi seurata suurempi alttius mikrobitartunnoille, koska pernassa tapahtuu paljon immuunipuolustusta. Sikiökaudella perna toimii yhdessä maksan kanssa verisolujen muodostumispaikkana. ==Pernaan liittyvät sairaudet== Pernan synnynnäistä tai myöhemmin leikkauksella aiheutettua puuttumista kutsutaan aspleniaksi. Pernan sairaalloista laajenemista taas kutsutaan splenomegaliaksi. Se on ominaista useille sairauksille ja se voi olla esimerkiksi malarian yksi oire. Suurentunut perna voi tuntua kylkikaarien alapuolella. Hepatosplenomegaliassa pernan lisäksi maksa on epätavallisen suuriGastrolab: Maha-Suoli-Sanakirja . ==Lähteet== Luokka:Immuunijärjestelmä Luokka:Vatsaontelon elimet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Lauri Pietarinpoika Tammelinus

Lauri Pietarinpoika Tammelinus eli Laurentius Petri Aboicus (1605 Turku – 1671) oli suomalainen pappi. Hän toimi Loimaan kappalaisena vuodesta 1637 ja Tammelan kirkkoherrana vuodesta 1648. Hän julkaisi suomeksi saarnateoksia sekä riimikronikan Ajantieto Suomenmaan menoist ja uscost (1658)..Facta 2001, WSOY 1985, 16. osa, palsta Tammelinuksen julkaisema riimikronikan tapainen Ajan tieto on historiallisen runouden ensimmäinen Suomessa painosta julkaistu tuote.Eino Leino: Suomalaisen kirjallisuuden historia (Gutenberg.org) Tammelinin poika oli pappi, sananlaskujen kerääjä Gabriel Tammelin ja pojanpoika piispa Laurentius Tammelin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Ajantiedon vuoden 1684 painos Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:1600-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1671 kuolleet
Juhana Cajanus

Juhana (Johan) Cajanus nuorempi (27. joulukuuta 1655 Paltamo – 27. kesäkuuta 1681 Turku) oli suomalainen professori ja ensimmäisiä suomenkielisiä virsirunoilijoita. Hän on kirjoittanut muun muassa virren Etkös ole, ihmisparka, aivan arka (nykyisin virsi 612), joka on väkevä runoelma katoavaisuudesta. Luettu 23.4.2016.Juhana Cajanus. Compuline.fi. Web Archive. Juhana Cajanuksen vanhemmat olivat Paltamon kirkkoherra Juhana Cajanus vanhempi ja hänen toinen puolisonsa Anna Mathesius. Cajanus kävi Kajaanin ja Oulun pedagogioita sekä Uudenkaarlepyyn triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1671. Hän valmistui Uppsalan yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1679. Cajanus nimitettiin 1680 ylimääräiseksi filosofian professoriksi Turun akatemiaan. Hän oli ehdolla käytännöllisen filosofian professorin virkaan Samuel Gyldenstolpen jälkeen mutta hänet sivuutettiin valinnassa Cartesiuksen filosofian kannattajana. Cajanus sai ylimääräisen filosofian professorin arvonimen mutta hän kuoli jo 27. kesäkuuta 1681, 25-vuotiaana, kesken lupaavan uran.Väinölä, Helmivyö suomalaista runoutta. Alkuperäinen lähde: Grotenfelt, Kustavi (toim.) 1899: Väinölä: Helmivyö suomalaista runoutta. Werner Söderström, Porvoo. Cajanuksen kerrotaan kirjoittaneen virren Etkö ole, ihmisparka omaksi lohdutuksekseen. == Teoksia == * Yxi hengellinen weisu, : josa tämän mailman catowainen meno edespannan, nijn myös cuinga ihminen cuolemata wastan itziäns lohdutta taita. Coconpandu m. Joh. Cajanuxelda. Turusa, Johan L. Wallilda 1683 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Johan Cajanus ylioppilasmatrikkelissa. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Suomalaiset virsirunoilijat Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1655 syntyneet Luokka:Vuonna 1681 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Honolulu Magazine

Honolulu Magazine on Havaijin osavaltiossa, Yhdysvalloissa julkaistava aikakauslehti. Sanomalehteä alettiin julkaista vuonna 1888 nimellä Paradise of the Pacific. Vuonna 1966 sen nimi vaihdettiin Honolulu Magazineksi. == Aiheesta muualla == *Honolulumagazine.com Luokka:Yhdysvaltalaiset aikakauslehdet Luokka:Havaijin viestimet Luokka:Honolulu
Makkaramadot

Makkaramadot (Priapulida) on pieni eläinkunnan pääjakso. Makkaramadon jaokkeeton ruumis on liereä, pehmeä ja lihaksikas. Sen takapäässä on hengityslisäkkeitä, etupäässä sisään vedettävä kärsä, joka on sekä liikunta- että saalistuselin. Eri lajien pituus vaihtelee 0,5 millimetristä noin 40 senttiin. Nykyisiä makkaramatoja tunnetaan noin 16 lajia.The Phylum Priapulida Earthlife Näistä 2–3 sentin pituinen kylmien merten okamakkaramato (Halicryptus spinulosus) elää Suomenkin rannikkoseuduilla pohjaliejussa. Fossiiliaineistojen perusteella makkaramadot olivat tärkeä petoeläinryhmä kambrikaudella. == Lähteet == Luokka:Makkaramadot
Alasinluu

Alasinluu () on keskimmäinen välikorvassa sijaitsevista kolmesta kuuloluusta. Se niveltyy toisesta päästään vasaraluuhun ja toisesta jalustinluuhun. Yhdessä kuuloluut muodostavat kuuloluuketjun, joka johtaa ääniaaltojen aiheuttamat tärykalvon värähtelyt ns. soikeaan ikkunaan (eteisikkunaan), joka on väli- ja sisäkorvan välisessä luuseinässä. ==Katso myös== * Kuuloaisti * Korva ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Korva Luokka:Pään luusto nl:Gehoorbeentje#Aambeeld
Zoltán Jeney

Zoltán Jeney (4. maaliskuuta 1943 Szolnok, Unkari – 28. lokakuuta 2019Meghalt Jeney Zoltán ) oli unkarilainen säveltäjä. Hän opiskeli säveltämistä Ferenc Farkasin johdolla Budapestissä vuosina 1961–1966. Jeney alkoi säveltää 1970-luvulla pääosin minimalistista musiikkia. Hän opetti Budapestin Liszt- akatemiassa vuodesta 1986. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Jalustin (luu)

Jalustin () on yksi välikorvan kuuloluista. Jalustin on korvan sisin kuuloluu, ja se välittää kuuloluuketjun värähtelyjä eteisikkunan kautta sisäkorvaan. Noin kolmen millimetrin pituudellaan jalustin on pienin ja kevyin ihmisen luista. == Katso myös == *Kuuloaisti *Korva ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Akustiikka Luokka:Korva Luokka:Pään luusto nl:Gehoorbeentje#Stijgbeugel
Mattias Salamnius

Mattias Salamnius (n. 1650 - 21\. tammikuuta 1691, Parainen) oli suomalainen pappi ja runoilija. Salamniuksen vanhemmista ja henkilöllisyydestä ei ole juurikaan tietoa, mutta hänen oletetaan syntyneen Pohjois-Pohjanmaalla. Hänen arvellaan opiskelleen Uppsalassa tai Tartossa, mutta siitäkään ei ole varmuutta. Se tiedetään, että Salamnius toimi pappina Inkerinmaalla vuosina 1680-1686\. Hänen jo 1681 Turussa painattamansa ruumissaarna on hävinnyt, mutta sen sijaan hänen tunnetuin teoksensa on säilynyt. Se on vanhaan suomalaiseen runomittaan kirjoitettu Ilo-Laulu Jesuxesta vuodelta 1690, joka kuvaa Jeesuksen elämää ja kärsimyshistoriaa. Se sisältää 29 laulua ja 2265 säettä. Teos on Suomen huomattavin Ruotsin vallan aikainen runokirja, josta otettiin kahdensadan vuoden aikana peräti kuusitoista painosta. Samana vuonna eli 1690 painettiin toinenkin Salamniuksen teos, 1600 säkeen mittainen Juhana Gezelius vanhemman hautajaisiin kirjoitettu Surullinen ja Jumalinen Jälkimuisto. Se on taas kuivakiskoiseksi luonnehdittu kronikka piispan elämänvaiheista. == Aiheesta muualla == * Vapaasti ladattavia Mattias Salamniuksen e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä * Ilo- laulu Jesuxesta digitoituna (Helsingin yliopiston kirjasto) * * Sivu 654. Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1650 syntyneet Luokka:Vuonna 1691 kuolleet
Vasaraluu

Vasaraluu () on yksi keskikorvassa sijaitsevista kuuloluista. Muita kuuloluita ovat jalustinluu ja alasinluu. Ne johtavat ääniaaltojen aiheuttamat tärykalvon värähtelyt ns. soikeaan ikkunaan (eteisikkunaan), joka on keski- ja sisäkorvan välisessä luuseinässä. == Katso myös == *Kuuloaisti *Korva ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Korva Luokka:Pään luusto nl:Gehoorbeentje#Hamer
Edu Kettunen

Erkka Lauri ”Edu” Kettunen (s. 12. huhtikuuta 1961 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. == Ura muusikkona == Edu Kettunen aloitti uransa 1980-luvun alussa Broadcast-yhtyeen kitaristina, mutta siirtyi myöhemmin soolouralle. Kettusen tunnetuin kappale on ”Lentäjän poika” samannimiseltä albumilta vuodelta 1986. Kettusen isä oli lentokapteeni. Vuonna 1998 Kettunen levytti yhdessä Mikko Kuustosen ja Esa Kaartamon kanssa albumin Kaartamo, Kettunen, Kuustonen. Levyn avausraita, Kettusen sanoittama Elämän haamu, soi runsaasti radiossa. Vuonna 2002 tehtiin toinen Kaartamo, Kettunen, Kuustonen -albumi. Tällä tuplalevyllä oli mukana useita muitakin artisteja, kuten Kari Tapio ja Maarit Hurmerinta. Kettuselle annettiin yhdelle suomalaiselle sanoittajalle vuosittain myönnettävä Juha Vainion rahaston tunnustuspalkinto vuonna 2006. Palkinnon arvo oli 5 000 euroa. Kettunen sai kiitosta muun muassa taitavasta rytminkäsittelytaidosta ja hänen sanoitustensa riimittömästä ilmaisusta. Edu Kettusen tekstit ammentavatkin rytmisen rakenteensa osalta runsaasti vaikutteita Skandinavian eeppisestä lyriikasta ja niissä on siten nähtävissä myös kalevalaista perinnettä. Kettunen on ilmaissut pitävänsä ”loppusointua kahlitsevana ja suomenkieleen sopimattomana”. Kettunen tunnetaan myös muille sanoittamistaan ja säveltämistään kappaleista, muun muassa Broadcast-yhtyekumppani Kim Lönnholmin hitistä Minä olen muistanut vuodelta 1989. Nykyisin hän tekee musiikkia myös poikansa kanssa. Albumilla Pomminpurkajan maanantai on tämän säveltämä kappale Teeskentelijä, ja se on itse asiassa ensimmäinen Edun albumilla oleva kappale, joka ei ole kokonaan hänen itsensä tekemä. Aikaisemmin Kettunen ei tuntenut esiintyvän taiteilijan roolia omakseen, josta syystä häntä nähtiin harvoin keikkailemassa lukuun ottamatta satunnaisia hyväntekeväisyyskonsertteja. Tilanne on kuitenkin viime vuosina muuttunut, kun mm. levy-yhtiön Pekka Ruuska on kannustanut häntä keikkailuun. == Muut taiteet == Musiikin lisäksi Kettunen on tehnyt piirroksia ja pienoismalleja. Toukokuussa 2010 järjestettiin helsinkiläisessä Art Frida -galleriassa hänen töitään esittelevä näyttely. Hän on myös alkanut rakennella kitaroita. == Diskografia == === Sooloalbumit === * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * === Kaartamo Kettunen Kuustonen === * * == Kirjat == * * * == Katso myös == * Edu Kehäkettunen == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * == Aiheesta muualla == * Edu Kettusen viralliset Facebook-sivut. * Edu Kettusen haastattelu Selvis-lehdessä 3/2006. * Edu Kettunen. Pomus.net. * https://www.discogs.com/artist/540491-Edu-Kettunen * * * Luokka:Suomalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Suomalaiset rockmusiikin säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mielikuvaharjoittelu

Mielikuvaharjoittelu eli visualisointi on tekniikka, jossa muodostetaan mielikuva halutusta lopputuloksesta, ja toistetaan mielessä tätä mielikuvaa. Mielikuvaharjoittelua käytetään vaihtoehtoisena hoitomuotona erilaisissa sairauksissa, mutta varsinkin syövässä. Tällöin hoidossa muodostettava mielikuva voi olla esimerkiksi syöpäsolujen muuntuminen rakkaudelliseksi valoksi joka tasapainoittaa, puhdistaa ja palauttaa solut alkuperäiseen terveeseen ja eheään multoonsa. Mielikuvaharjoittelun käyttö ei sulje pois muita perinteisen tai vaihtoehtoisen lääketieteen menetelmiä. Mielikuvaharjoittelua voidaan myös käyttää apuna esimerkiksi laihdutuksessa, esiintymisjännityksen lieventämisessä tai tupakanpolton lopettamisessa.Suomen Sydänliitto, Mielikuvaharjoittelulla eroon tupakasta Monet huipputason urheilijat käyttävät mielikuvaharjoittelua osana valmentautumistaan, ja mielikuvaharjoittelusta voi tutkimusten mukaan olla hyötyä myös nuorille urheilijoille. Taini, Mia: Mielikuvaharjoittelun vaikutus kilpailuvauhtisen suunnistussuorituksen virheisiin ja suorituksen fyysiseen rasittavuuteen juniorisuunnistajilla (2005) Mielikuvaharjoittelu muistuttaa jossain määrin meditaatiota tai pyyntörukousta. == Katso myös == * Itsehypnoosi * Ki-energia * Mielikuvitusmaailma * Mystiikka * Qi ==Lähteet== Luokka:Hypnoosi Luokka:Psykoterapia
Kieli (anatomia)

Kieli () on suuontelon pohjassa sijaitseva erisuuntiin risteävistä poikkijuovaisista lihaksista muodostunut elin, joka auttaa pureskelemista ruoan esikäsittelyssä. Kieli on kehon nopein tahdonalainen lihaskimppu, ja samalla se on tärkein artikulaatioelin. Hautamäki, Tarja: Laulajan opas. Sivu 50. Lisäksi sillä on koirilla tärkeä tehtävä lämmönsäätelyssä. Koiran läähättäessä kielen runsas verisuonisto on laajentuneena ja lämpöä poistuu ympäröivään ilmaan. Kielen pinnassa on makuaistimuksia välittäviä soluja eli makureseptorisoluja, jotka sijaitsevat makusilmuissa. Makusilmuja on kielen limakalvon lisäksi muuallakin suuontelossa sekä nielussa. Kielen takaosan makureseptorisolut aistivat parhaiten karvaan, reunaosat happaman ja suolaisen sekä etuosa makean maun. Kielen etuosan makuhermona toimii muiden toimintojensa ohella kasvohermo (seitsemäs aivohermo). Kielen takaosan makuhermona toimii puolestaan kieli-kitahermo (yhdeksäs aivohermo). Kieli on myös tärkeä elin puheen muodostamisessa sekä nielemisessä. Puhuttaessa kieli muodostaa kapeikkoja ääniväylälle, siis kieli lähestyy suun kattoa tai nielun takaseinämää, mikä aikaansaa erilaisia äänteitä. Äänteiden muodostumiseen vaikuttaa kapeikon leveys ja kielen etisyys, eli onko kieli suun etu- vai takaosassa. Kielen alle laitettava lääkeaine imeytyy verenkiertoon suoraan limakalvon läpi nopeammin kuin nieltävä ruoansulatuskanavasta. Lääkkeenantotapaa kutsutaan sublinguaaliseksi. == Kielen rakenne == Kielessä erotetaan kolme osaa: kärkiosa, runko-osa ja tyviosa. Kielen runko-osa on kiinnittyneenä limakalvon poimun eli kielijänteen () välityksellä suuontelon pohjaan. Koiralla kielen dorsaalipinnalla voidaan erottaa keskellä uurre, joka jakaa kielen kahteen puoliskoon. Myös kielen sisälle jatkuu uurteen kohdalla väliseinä. Kieli muodostuu kielen sisäisistä lihaksista ja kieltä kallon rakenteisiin liittävistä lihaksista. Hevosella on lihasten lisäksi kielen dorsaalipuolella rustoa (), joka vahvistaa kielen rakennetta. Kieltä liittävät lihakset ovat yhdistyneet alaleukaluuhun, ohimoluuhun sekä kieliluuhun. Kielen lihaksia hermottaa kielen liikehermo, joka on kahdestoista aivohermo. Kielen pintaa verhoaa keratinisoitunut kerrostunut levyepiteeli, jonka pinnassa on erilaisia kielinystyjä. Makusilmuja, jotka aistivat makua, on lehti-, sieni- ja vallinystyissä. == Kieleen liittyvät sairaudet == Kieleen voi tulla suusyöpä kielikarsinooman muodossa esimerkiksi tupakoinnin sekä runsaan alkoholin käytön seurauksena. Kielessä voi myös esiintyä leukoplakioita, jotka saattavat edeltää syövän kehittymistä.Leukoplakia Mansikkakieli on tavanomainen oire tulirokossa.Sairaslapsi.com Kieleen ilmaantuvaa tulehdusta nimitetään glossiitiksi.Tohtori.fi ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suu Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit kk:Тіл
Johan Wegelius vanhempi

Johan Wegelius vanhempi (noin 1660 – 3. toukokuuta 1725 Tyrvää) oli suomalainen kirkkoherra joka oli ensimmäisiä pietismin kannattajia Suomessa. Luettu 30.10.2016. Wegeliuksen vanhemmat olivat Seinäjoen kylän Uppalan talollinen Ilmajoella Tomas Jakobsson ja Karin Josefsdotter. Hän kävi Oulun pedagogiota ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1680. Wegelius oli Oulun triviaalikoulun ylempänä kollegana vuodesta 1685 ja Pudasjärven kirkkoherrana vuodesta 1689. Hänet erotettiin kirkkoherran virasta pietismin kannattajana 1691 mutta hän pääsi palaamaan papinvirkaan seuraavana vuonna 1692. Wegelius oli tämän jälkeen Paimion kappalaisena vuodesta 1693 ja Tyrvään kirkkoherrana vuodesta 1697. Hän sai rovastin arvon 1706 ja hänestä tuli lääninrovasti 1707. Wegelius oli synodaaliväitöksen respondenttina pappeinkokouksessa Turussa 1696 ja saarnaajana pappeinkokouksessa 1701. Isonvihan aikana hän oli kahdeksan ja puoli vuotta venäläisiä paossa Torniossa. Johan Wegelius oli naimisissa vuodesta 1684 Kristina Lauraeuksen kanssa. Heidän poikiaan olivat Oulun kirkkoherra Johan Wegelius nuorempi (1693–1764), Tammelan pitäjänapulainen David Wegelius (1696–1731) ja Karkun kirkkoherra Gabriel Wegelius (1701–1746). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Johan Wegeliuksen elämäkerta Kansallisbografiassa (maksullinen) Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1660 syntyneet Luokka:Vuonna 1725 kuolleet
Juhana Wegelius

Juhana Wegelius voi viitata kahteen varhaisherännäisyyden johtomieheen: * Juhana Wegelius vanhempi (k. 1725), pappi * Juhana Wegelius nuorempi (1693–1764), pappi, kirjailija, tunnetumpi Juhana Wegelius
Lantio

Lantio () on lonkkaluiden, ristiluun ja häntäluun muodostama laaja luurengas siteineen sekä alueella olevat lihakset ja sisäelimet, kuten virtsarakko, kohtu ja peräsuoli. ==Rakenne== Lantiossa on kaksi suurta lonkkaluuta. Kumpikin lonkkaluu on syntynyt suoliluun, istuinluun ja häpyluun sulauduttua yhteen. Lonkkaluut muodostavat lantion etu- ja sivuseinät, ja ne yhdistyvät edessä toisiinsa häpyliitoksella. Takana lonkkaluut yhdistyvät ristiluuhun ristisuoliluunivelillä eli SI-nivelillä. Lantion yläosaa kutsutaan isoksi lantioksi ja alaosaa pikkulantioksi. Ison lantion luita ovat suoliluiden yläosat. Ison lantion sisällä ovat sisäelimet, joita lantion lihakset tukevat. Pienen lantion osia ovat suoliluiden alaosat, istuinluut ja häpyluut sekä ristiluu ja häntäluu. Kun ihminen nousi evoluutionsa aikana neljältä jalalta pystyasentoon kahdelle jalalle, lantio mataloitui. Suoliluun lyhentyessä vartalon painopiste siirtyi alemmas ja kahdella jalalla tasapainottelu helpottui. Lantionpohjan muodostavat lihas- ja sidekudoskerrokset, joiden tehtävänä on sulkea lantioluiden väliin jäävää aukkoa. Lantionpohjan lihakset osallistuvat lannerangan asennon hallintaan, ja ne ovat yhteydessä syviin vatsa- ja selkälihaksiin. Niillä myös pidätellään virtsaa ja ulostetta sekä tuetaan erektiota. ==Sukupuolierot== Naisen lantio on sileämpi ja kevyempi kuin miehen lantio, ja lihasten kiinnityskohdat erottuvat vähemmän selkeästi. Synnytyksen helpottamiseksi naisen lantio on leveämpi kuin miehen lantio. ==Lähteet== * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Comeback

Comeback () on usein käytetty nimitys artistin tai yhtyeen tekemästä paluusta, joka tapahtuu usein uuden äänilevyn julkaisun tai live-esiintymisen muodossa. Ennen comebackia artisti tai yhtye on ollut joko pitkällä tauolla tai ilmoittanut lopettavansa kokonaan. Comeback-sanaa käytetään musiikkimaailman lisäksi muuallakin, kuten esimerkiksi urheilussa. == Comebackin tehneitä tai comebackia yrittäneitä artisteja == * Appendix * Aikakone * Alice Cooper * All Saints * Baccara * CatCat * Celtic Frost * Daniel Lioneye * Deep Purple * Dingo * Duran Duran * Aqua * Elvis Presley * Europe * Exodus * Eppu Normaali * Jarkko Eve * Freud Marx Engels & Jung * Guns N’ Roses * Isto Hiltunen * Irwin Goodman * John Lennon * Hanoi Rocks * Hullujussi * Hurriganes * Kaseva * Taikapeili * Kreator * Sepi Kumpulainen * Mamba * Michael Jackson * Nylon Beat * Rainbow * Ratt * Rage Against the Machine * Rauli Badding Somerjoki * Twisted Sister * Warrant * Whitesnake * Wigwam ==Comebackin tehneitä urheilijoita== * Janne Ahonen * Muhammad Ali * Lance Armstrong * Kim Clijsters * Randy Couture * George Foreman * Magic Johnson * Michael Jordan * Niki Lauda * Mario Lemieux * Malin Levenstad * Hannu Manninen * Martina Navrátilová * Michael Schumacher * Alessandro Zanardi Luokka:Yhtyeet Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Mikael Choraeus

Mikael Choraeus (15. maaliskuuta 1774 Vöyri – 3. kesäkuuta 1806 Karlberg, Ruotsi) oli suomenruotsalainen runoilija. Hän toimi Turun akatemian retoriikan dosenttina vuosina 1799-1802\. Vuonna 1802 hän siirtyi Ruotsiin papiksi. Hänen runoistaan tunnetaan erityisesti lyhyet runot, jotka muistuttavat F. M. Franzénin runoja. Choraeus oli juhlarunoilija, mutta kirjoitti myös pilkka- ja pilarunoja. Choraeuksen vanhemmat olivat Kristiinankaupungin kappalainen Mikael Choraeus (1739–1790) ja Anna Margareta Hammar. Hän kävi Västeråsin lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1792. Choraeus valmistui filosofian maisteriksi Uppsalan yliopistosta 1797 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1802. Choraeus oli Turun akatemian kaunopuheisuuden dosenttina 1799–1802, ja hän toimi kotiopettajana kenraali Ernst Gustaf von Willebrandin luona 1799–1800 sekä maaherra Robert Wilhelm de Geerin luona 1800–1802. Hän oli sitten Ruotsissa Karlbergin sota-akatemiassa teologian apulaisena vuodesta 1802 ja Södermanlandin rykmentin pastorina sekä ylimääräisenä kuninkaallisena hovisaarnaajana vuodesta 1803. Choraeus oli naimisissa vuodesta 1805 Sofia Kristina Westerin kanssa. Turun Ruissalossa sijaitsee Choraeuksen lähde, joka oli Choraeuksen mielipaikkoja.Choræuksen lähde, Tietosanakirja osa 1, palsta 1630, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Hän ylisti Ruissaloa myös runoissaan. Olof ja Siri Granholmin säätiö on vuodesta 1995 jakanut Mikael Choraeuksen mukaan nimettyä Choraeus-kirjallisuuspalkintoa (Choraeuspriset). __NOTOC__ ==Teos== * Samlade skaldestycken (1815) * * == Lähteet == * Luettu 15.7.2014. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Choræus, Mikael, Tietosanakirja osa 1, palsta 1630, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 * Choraeuksen elämäkerta Kansallisbiografiassa * Choraeuksen lähde * Runoilijan rakkaustarina. Romanttinen ajankuvaus vuosisadan takaa, Suomen Kuvalehti, 13.12.1930, nro 50, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Unohtuva runoilijamuisto. Choraeuksen lähde Ruissalossa, Suomen Kuvalehti, 19.08.1939, nro 33, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1774 syntyneet Luokka:Vuonna 1806 kuolleet
Pääkallonmetsästys

Pääkallonmetsästäjät uskovat, että kun ottaa tappamansa vihollisen pään voitonmerkiksi, hänen sielunvoimansa siirtyy voittajaan. Pääkallonmetsästäjiä ovat olleet tietyt luonnonkansat, esimerkiksi was-heimo Burmassa, Borneon dajakit sekä muutamat Etelä-Amerikassa, Filippiineillä ja Uudessa Guineassa asuvat heimot. Jotkut heimot käsittelevät päät niin että ne kutistuvat, mutta kasvonpiirteet säilyvät ennallaan. Esimerkiksi Ecuadorin jivaro-intiaanit poistavat pään luut ja kuivaavat ja savustavat pään nahan niin, että se kutistuu nyrkin kokoiseksi tsantsaksi. Luokka:Antropologia
Kompas

Kompas (indonesiaksi kompassi) on Indonesiassa ilmestyvä sanomalehti. Sitä on julkaistu vuoden 1965 kesäkuusta lähtien. == Historia == Kompasia alettiin julkaista 28. kesäkuuta 1965 Jakartassa. Lehden nimi oli aluksi Bentara Rakyat, mutta presidentti Sukarnon ehdotuksesta nimeksi muutettiin Kompas. == Aiheesta muualla == * Lehden kotisivut Luokka:Indonesialaiset sanomalehdet