EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Katalin Cseh

Katalin Cseh (s. 29. kesäkuuta 1988) on kanadalaissyntyinen unkarilainen lääkäri ja poliitikko, joka toimii Euroopan parlamentin jäsenenä. Hän edustaa Momentum-puoluetta ja on Uudistuva Eurooppa -ryhmän varapuheenjohtaja. == Tausta ja yksityiselämä == Cseh syntyi vuonna 1988 Montrealissa. Hän viimeisteli lukio-opintonsa Budapestissa. Vuonna 2014 hän valmistui lääketieteen tohtoriksi Semmelweis-yliopistosta erikoisalanaan gynekologia.. Valmistuttuaan hän oli aluksi töissä sairaaloissa Barcelonassa ja Rio de Janeirossa. Sittemmin hän toimi tutkimusavustajana Semmelweisissa ja Erasmus- yliopistossa. == Poliittinen ura == Vuonna 2017 Cseh oli mukana perustamassa Momentum-puoluetta. Vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa Cseh oli puolueen listan kärkiehdokas. Toisena listalla oli Anna Júlia Donáth. Molemmat tulivat valituiksi ainoina puolueensa edustajina. EU-parlamentissa Cseh istuu ulkoasiainvaliokunnassa ja ihmisoikeusvaliokunnassa. Heinäkuussa 2020 Cseh oli mukana laittamassa alulle yhdessä Hilde Vautmansin kanssa avoimen kirjeen, jossa kehotettiin EU:ta asettamaan pakotteita kiinalaisille poliitikoille, jotka ovat osallisia Xinjiangin ihmisoikeusrikkomuksia.. Cseh uskoi tämän ja hänen jäsenyytensä ihmisoikeusvaliokunnassa johtavan siihen, että Kiina lisäisi hänet mustalle listalleen ja julistaisi hänet persona non grataksi. Myöhemmin samassa kuussa Cseh ilmoitti vastaavansa Unkarin terveysviranomaisten kutsuun ja palasi lääkäriksi Unkariin hoitamaan koronasta kärsiviä potilaita. Cseh on kritisoinut kovasanaisesti Unkarin pääministeri Viktor Orbánia ja pyrkinyt vetoamaan etenkin nuoriin äänestäjiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Unkarilaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zakouman kansallispuisto

Zakouman kansallispuisto on kaakkoisessa Tšadissa Saharan autiomaan ja trooppisten sademetsien välissä sijaitseva kansallispuisto. Se perustettiin vuonna 1963 presidentin asetuksella, ja sitä on vuodesta 2010 hoitanut African Parks -järjestö. Puistoa vaivasi 2000-luvun alussa runsas norsujen salametsästys, mutta 2010-luvulla tehostetun vartioinnin ansiosta norsukanta on saatu jälleen kasvamaan. Muita huomattavia puistossa eläviä lajeja ovat muun muassa kordofankirahvi (jopa puolet lajin yksilöistä elää Zakoumassa), isohevosantilooppi ja pensassarvikuono, joka palautettiin alueelle vuonna 2018 Tšadin ja Etelä-Afrikan hallitusten yhteistyönä. Eläinten suojelun lisäksi African Parks on pyrkinyt parantamaan alueen asukkaiden elinoloja muun muassa rahoittamalla kouluja. Viime vuosina puistoon ovat alkaneet enenevissä määrin löytää turistit, mikä on tuonut alueelle työpaikkoja. ==Luonto== Zakouma sijaitsee Saharan eteläpuolisella savannialueella, ja sille on tyypillistä kuivan kauden ja sadekauden vuorottelu. Sadekausi on heinä—marraskuussa, jolloin sataa keskimäärin 850 millimetriä. Tällöin maasta tulee märkää, ja villieläimet siirtyvät kuivemmille alueille, usein Zakouman rajojen ulkopuolelle. Ne palaavat kuivan kauden aikana, kun sadekauden jäljiltä Zakoumassa on niille tarjolla runsaasti juomavettä ja kasveja. Zakouman itäosissa on galleriametsiä. Lounaisosille ominainen piirre ovat jäännösvuoret. Puistosta on tavattu 66 nisäkäslajia. Se on myös monien muuttolintujen pysähtymis- ja pesintäpaikka. Petolintulajeja puistossa elää arviolta 40. ==Lähteet== Luokka:Tšadin kansallispuistot
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1978

Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1978 oli jalkapallon naisten SM-sarjan viides kausi ja kahdeksas kerta, jolloin jalkapallon naisten Suomen mestaruus ratkaistiin. Mestaruuden voitti Turun Palloseura, jolle saavutus oli ensimmäinen Suomen mestaruus. Mikkelin Palloilijat putosi Naisten perussarjaan kaudeksi 1979 ja SM-sarjaan nousi Turun Pyrkivä. == Sarjajärjestelmä == Naisten SM-sarja 1978 pelattiin 10 joukkueen yksinkertaisena alkusarjana, jonka jälkeen neljä parasta jatkoivat välieriin. Alkusarjan kaksi viimeistä pelasivat karsintaturnauksen Naisten perussarjan kahden parhaan kanssa. Karsintasarjan kaksi parasta selviytyi SM-sarjaan kaudeksi 1979. Sarjakauteen lähdettäessä nousijoita olivat IF-FK, JyP, MyPa ja PK-37. Jyväskylän Palloilijoiden sarjapaikka siirtyi JyP-77:lle. == Joukkueet == Joukkue Paikkakunta City-Pallo Helsinki Helsingin Jalkapalloklubi Helsinki IF Finströms Kamraterna Finström Kemin Into Kemi JyP-77 Jyväskylä Lahden Sampo Lahti Mikkelin Palloilijat Mikkeli Myllykosken Pallo -47 Kuusankoski PK-37 Iisalmi Turun Palloseura Turku == Alkusarja == == Mitaliottelut == === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Karsintaturnaus == == Suomen mestarit == TPS:n joukkue: Anita Aakula, Soile Andelmin, Sirpa Auvinen, Jaana Gröndahl, Kristiina Hollmén, Regina Hollmén, Sirpa Iso-Ahola, Regina Karppinen, Jaana Kiviniemi, Mari Koukkumäki, Anita Lindroos, Maarit Nenonen, Minna Mäentaka, Maija Raitanen, Merja Sjöman, Hannele Vanhanen. Valmentaja: Aimo Moisander. == Lähteet == Luokka:Kansallinen liiga -kaudet Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 1977–1978/1978
Ingeborg Hagen

Ingeborg Refling Hagen (19. joulukuuta 1895 Tangen, Stange, Norja – 30. lokakuuta 1989 Stange, NorjaAslaug Groven Michaelsen, Ingeborg Refling Hagen, Norsk biografisk leksikon, viitattu 24.4.2021 ) oli norjalainen kirjailija. Hänen tuotannossaan keskeisenä on yhteiskuntakritiikki, johon hän yhdisti muun muassa kansanomaisuutta, mystiikkaa ja rationalismia. Aihepiiri liittyy hänen kotiseutuunsa. Hän perusti Suttung-liikkeen, jonka kautta hän halusi välittää lapsille ja nuorille kirjallista kulttuuriperinnettä. Hänen esikoisteoksensa oli 1920 ilmestynyt novellikokoelma Naar elv skifter leie. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Rei Kawakubo

Rei Kawakubo (s. 1942) on japanilainen muotisuunnittelija ja Comme des Garçonsin perustaja. ==Elämäkerta== Rei Kawakubo syntyi vuonna 1942 Japanin pääkaupungissa Tokiossa. Hän työskenteli nuorempana ensin mainosalalla, mutta ryhtyi vuonna 1967 freelance-suunnittelijaksi. Vuonna 1973 hän perusti oman yrityksensä Comme des Garçons ja avasi ensimmäisen naisille suunnatun vaatekauppansa vuonna 1975. Vuosikymmenen lopulta alkaen hän alkoi laajentaa mallistoaan myös miestenvaatteiden puolelle. Vuonna 1980 Kawakubo muutti Ranskan Pariisiin. Hänen kokoelmansa oli esillä ensimmäistä kertaa seuraavana vuonna. Kokoelma herätti tuolloin hämmennystä. Kawakubon vaatteista puuttui tyypillinen länsimainen naisellinen kauneus ja seksuaalinen vetovoima. Sen sijaan kokoelmaa kuvailtiin köyhyyden ja hävityksen ilmentymäksi. Jotkut kuvailivat sitä termillä "post-Hiroshima". Tyypillisiä piirteitä olivat revityt ja tarkoituksella kuluneen näköiset vaatteet. Tyypillinen väri oli musta. Hieman sama toistui kevät ja kesämalliston esittelyssä jälleen Pariisissa vuonna 1983. Vaatteiden kankaat olivat täynnä reikiä ja värit olivat ankeita. Vaatteet olivat kaukana tyypillisestä glamourista. Kawakubo kritisoi myös itse muodin merkitystä. Hänen vaatteensa olivat pikemminkin veistoksia kuin huippumuotia. Alkukritiikistä huolimatta Comme des Garçons oli 1980-luvun puoliväliin mennessä kansainvälinen menestys. Vaatteita kuvattiin usein taidelehtiin. Vuonna 1986 Kawakubo sai Fashion Group International -järjestön palkinnon. Vuonna 1992 esiteltiin vaatteita, jotka ulkonäöltään muistuttivat tavallista vaatetta enemmän vaatteiden paperimalleja. 1990-luvulla Kawakuboa kritisoitiin jälleen. Etenkin juutalaiset etujärjestöt suuttuivat Kawakubon suunnittelemista miestenvaatteista, joissa oli keskitysleirimäisesti raitakuviolliset pyjamat. Vaatteita esittelivät miesmallit, joiden hiukset oli ajeltu lyhyeksi. Vuonna 1997 esiteltiin kevään ja kesän mallistoa, jonka näyttävin piirre olivat topatut vaatteet. Myöhemmin Kawakubo on tehnyt useita yllättäviä yhteistyömallistoja ja valinnut erikoisia sijainteja liikkeilleen. Vuonna 2004 avattiin useita "pop-up"-tyylisiä kauppoja kaukana tyypillisistä muodin keskuksista. Comme des Garçons teki puolestaan vuonna 2008 malliston yhteistyössä H&M-vaatekauppakonsernin; kanssa. Metropolitan Museum of Art New Yorkissa järjesti Comme des Garçonsin vaatteiden näyttelyn nimellä Rei Kawakubo/Comme des Garçons. Kawakubo on henkilökohtaisesti tunnettu lähinnä parrasvaloja välttelevänä hahmona. Häntä itseään on kuvattu varsin harvoin, eikä hän ei ole antanut monta haastattelua. Hänen signatuurityylinsä on musta univormu ja polkkatukka. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset muotisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Inger Hagerup

Inger Hagerup (1905 Bergen, Norja – 1985 Fredrikstad, Norja) oli norjalainen runoilija. Hän toimi vuodesta 1946 kirjallisuuskriitikkona kommunistisessa Friheten-lehdessä. Runoissaan hän käsittelee dramaattisin keinoin ihmisen arkea. Aikuisten- ja lastenrunojen lisäksi hän on kirjoittanut muistelmaromaaneja, näytelmiä ja lastenkirjoja. ==Suomennettuja runoja== * Tänään on taivas, suom. Anna-Maija Raittila, teoksessa: Kutsut minua nimeltä: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa, Kirjapaja 1981 ISBN 951-621-300-6Inger Hagerup, Linkki maailman runouteen, runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 19.3.2021, viitattu * Voikukkamaassa, suom. Kirsi Kunnas, teoksessa: Kuka on nähnyt tuulen?: runoja ja satuja maailmalta, Toim. Kirsi Kunnas, Helsinki: WSOY 2010 ISBN 978-951-0-36461-1 Hagerupin lastenrunoja on myös kokoelmissa Aarteiden kirja (osa 5; WSOY), Satumaailma (osat 1, 2, 3, 6, 7; Otava) ja Tarua ja totta (WSOY). ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset runoilijat Luokka:Norjalaiset kriitikot Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Viron tietosanakirjakustantajat

Viron tietosanakirja kustantaja (viro : Eesti Entsüklopeediakirjastus) oli virolainen kustantaja, joka julkaisi viitekirjallisuutta (kuten tietosanakirjoja, kartastoja) ja populaaritieteellistä kirjallisuutta. Kustantajan pääomistajat vuodesta 2009 olivat Hardo Aasmäe (omisti 25,6%), Jüri Ott (omisti 20,4%) ja Ülo Kaevats (omisti 12,0%). Vuonna 2011 kustantaja meni konkurssiin. ==Merkittävät julkaisut== *1999 " 100 suurta 1900-luvun virolaista " *2004 "A ja O" ==Lähteet== Luokka:Virolaiset kirjankustantamot
Hasan Abdrahim

Hasan Abdrahim (حسن عبد الرحيم, Ḥasan ʻAbd al-Raḥīm, Hasan Abdurrahîm; 13. helmikuuta 1914 Helsinki – 5. maaliskuuta 1940 Säkkijärvi) oli tataaritaustainen suomalainen pikaluistelija, joka kaatui Talvisodassa. Hänen isänsä oli liikemies Ymär Abdrahim. == Elämä == Abdrahim oli taustaltaan Suomen tataariyhteisön jäsen. Hänen isänsä oli sotia ennen tunnettu helsinkiläinen kangaskauppias Ymär Abdrahim, jonka liikkeessä Hasankin työskenteli. Hän tuli tunnetuksi 1930-luvun lopulla Helsingin Luistinkiitäjien pikaluistelijana. Hän osallistui ensimmäisen kerran SM-kisoihin talvella 1938 sijoittuen kymmenenneksi. Parhaat matkat olivat hänellä 500 ja 1 500 metriä, joissa sijoitus oli kahdeksas. Seuraavan vuoden SM-kisoissa hän sijoittui yhteispisteissä viidenneksi sijoittuen 1 500 metrillä neljänneksi ja 500 metrillä viidenneksi. Samana vuonna Helsingissä käydyissä MM-kisoissa Abrahim oli myös mukana. Hänen paras matkansa oli 500 metriä, jossa hän sijoittui seitsemänneksi yhdessä norjalaisten nimimiesten Charles Mathiesenin ja Ivar Ballangrudin kanssa. Suomalaisista hänen taakseen jäivät kolmen matkan yhteispisteissä 1940-luvun tulevat suomalaisnimet Pentti Lammio, Keijo Lehdikkö ja Kalevi Laitinen. Pikaluistelun lisäksi Abdrahim kilpaili pikaluistelijoille tyypilliseen tapaan pyöräilyssä ja edusti helsinkiläisseura Pyörä-Tovereita. Abdrahim osallistui Talvisotaan Ässärykmentissä. Hän haavoittui käsivarteen, olkavarteen ja kaulaan, menehtyen myöhemmin samana päivänä eli 5. maaliskuuta 1940 Viipurinlahden pohjoispuolella Säkkijärven Niskapohjassa. Hän kuoli joukkosidontapaikalla. Sotien jälkeen hänen seuransa Helsingin Luistinkiitäjät (HLK) järjesti 1940-luvun lopulla hänelle nimettyä muistokilpailua Eläintarhan kentällä. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 500 metriä 46,3 * 1 500 metriä 2.32,4 * 3 000 metriä 5.25,7 * 5 000 metriä 9.23,8 * 10 000 metriä 20.06,2 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomen tataarit Luokka:Suomalaiset pikaluistelijat Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Anna-Maria Idman-Tigerstedt

Anna-Maria Idman-Tigerstedt (24. elokuuta 1887 Tampere – 31. maaliskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen huone- ja maustekasveista kirjoittanut tietokirjailija.Kansalliskirjasto : Idman-Tigerstedt, A.-MGeni.com . Anna Maria Idman Anna-Maria Idman-Tigerstedtin vanhemmat olivat lääkintöneuvos Gustaf Rudolf Idman ja Olga Elisabeth Gustafsson. Hän oli naimisissa 1915–1923 agronomi Carl-Gustaf Ludvig Tigerstedtin (1886–1957) kanssa. Anna-Maria Idmanin veljiä olivat diplomaatti Karl Gustaf Idman ja pääkonsuli Niilo Idman. Adelsvapen-Wiki : Adliga ätten Tigerstedt nr 1227, Tabell 10Miia Iäs ja Maija Ojala : Tuntematon tukija opiskelijan takana. Lääkintöneuvos G. R. Idmanin ja ministeri K. G. Idmanin säätiön historia. Lääkintöneuvos G.R.Idmanin ja ministeri K.G.Idmanin säätiö 2015, sivut 29,54 == Julkaisuja == Nimellä A.-M. Idman-Tigerstedt: * Kodin ruukkukasvit. WSOY 1926, 9. painos 1961 * Kotipuutarhan maustekasvit; käyttö- ja ruokaohjeet kirj. Marianne Lüchou. WSOY 1954 Nimellä Anna-Maria Idman-Tigerstedt: * Gustaf Rudolf Idman teoksessa Människor och minnen: Personliga hågkomster och släkthistoriska skildringar; toim. Paul Nyberg. Söderström, Helsingfors 1953 == Suomennoksia == * Clemens Brentano : Kieku Kanakaija ja Tipuleia ; suomentanut Anna-Maria Tigerstedt ; kuvittanut Gunilla Jung. WSOY 1931 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Anna Smoleńska

Anna Smoleńska (20. helmikuuta 1920 Varsova - 19. maaliskuuta 1943 Auschwitz) oli puolainen toisen maailmansodan aikainen vastarintataistelija. Hän loi "Puola taistelee"- tunnuksen, jota vastarintataistelijat käyttivät toisen maailmansodan aikana. Hän osallistui myös sabotaaseihin ja toimi vastarintaliikkeen kuriirina. Smoleńska oli taidehistorian opiskelija ja harrasti partiota. http://www.thefirstnews.com/article/the-woman-who-created- iconic-wwii-fighting-poland-symbol-was-born-100-years-ago-today-10748 == Viitteet == Luokka:Puolan vastarintaliikkeen henkilöt Luokka:Puolalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Yvonne Jospa

Yvonne Jospa, syntyjään Have Groisman (3. helmikuuta 1910 Poputi, Bessarabia – 20. tammikuuta 2000 Bryssel, Belgia) oli yhdessä aviomiehensä Herz Groismanin kanssa tuhansia juutalaislapsia toisen maailmansodan aikana varmalta kuolemalta pelastaneen "Comité de Défense des Juifs" -organisaation perustaja. http://books.google.fi/books?id=fIPj8NRvuNAC&redir;_esc=y == Viitteet == Luokka: Toisen maailmansodan vastarintaliikkeiden henkilöt Luokka: Vuonna 1910 syntyneet Luokka: Vuonna 2000 kuolleet
Stephanie Garber

Stephanie Garber on yhdysvaltalainen nuorten aikuisten fiktiokirjailija, joka tunnetaan Caraval- kirjasarjan kirjoittajana. == Kirjailijan ura == Garber oli yliopistossa asuva johtaja, kun hän aloitti kirjoittamisen vapaa-ajallaan. Hän kirjoitti useita romaaneja ja sai paljon hylkäyksiä, kunnes hänen neljäs kirja, Avaruusooppera, herätti kiinnostuksen kustantajissa. Kun avaruusoopperaa ei myyty tarpeeksi, Garber kirjoitti Caravalin. Garber on ilmoittanut, ettei hän aikonut tehdä Caravalista alun perin kirjasarjaa. Caraval sai myöhemmin kaksi jatko-osaa, kirjat nimeltä Legendary ja Finale. Hänen kirjansa ovat saaneet ristiriitaisen vastaanoton. Caraval sai erittäin hyvät arvostelut Publishers Weekly -lehdeltä, jossa todettiin, että "kiehtovat hahmot, mielikuvitukselliset puitteet ja mielikuvituksellinen kirjoittaminen yhdessä luovat lumoavan tarinan rakkaudesta, menetyksestä, uhrautumisesta ja toivosta", kun taas Caitlin Paxson NPR: stä kirjoitti, kuinka "viime kädessä Caravalin viesti päätyy sekavaksi." Caraval oli The New York Timesin bestseller -listalla viidentoista viikon ajan, parhaimmillaan toisella sijalla. Caravalliin hankittiin myös elokuvaoikeudet, Twentieth Century Foxin toimesta. Legendary oli The New York Timesin bestseller-listalla kahdeksan viikon ajan ja saavutti parhaimmillaan ensimmäisen sijan. Kirkus Reviews kritisoi Legendaryn "heikkoa juoni- ja ultraviolettiproosaa", mutta kehui sitä "mielikuvituksen kiertueeksi". == Teokset == === Caraval-trilogia === # Caraval. Flatiron Books, 2017. # Legendary. Flatiron Books, 2018. # Finale. Flatiron Books, 2019. === Once Upon A Broken Heart-sarja === # Once Upon a Broken Heart. Flatiron Books, 2021. # The Ballad of Never After. Flatiron Books, 2022. # A Curse For True Love. Flatiron Books, 2023. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenkirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Teneriffanhelmikkä

Teneriffanhelmikkä (Melica teneriffae) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, helmiköiden (Melica) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on huhti–kesäkuussa kukkiva heinälaji, jota kasvaa endeemisenä Kanariansaarilla. Lajia tavataan ainoastaan Teneriffan, Gomeran, Gran Canarian ja Lanzaroten saarilta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Melica teneriffae Luokka:Helmikät Luokka:Kanariansaarien kasvit
Tämäkohtu

Tämäkohtu on karu ja kirkas lähdepohjainen metsäjärvi Lohjan pohjoisosassa luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Tämäkohdun itäiset lahdet sijaitsevat Karkkilan alueella. Etäisyys Lohjan keskustasta on 33 kilometriä pohjoiseen ja Karkkilasta seitsemän kilometriä länsiluoteeseen.Tämäkohtu. Järviwiki. Viitattu 14.4.2021. == Maantiede == Tämäkohdun suhteellisen suorakulmaisesta pääaltaasta työntyy etelään muodokas Runkkalanlahti. Pääaltaan koillisosan Miilulahti ja kaakkoisosan Pienojanlahti työntyvät itään Karkkilan alueelle. Saaria on kahdeksan, suurin niistä noin kahden hehtaarin laajuinen Isosaari. Runkkalanlahden suulla sijaitsee Salakkasaari. Tämäkohdun länsipuolisko on suurelta osin 10–20 metriä syvä, itäpuoliskolla on 13,5-metrinen syvänne. Lahdet ovat matalia. Pääaltaan rannoilla on rakennuskantaa, Runkkalanlahden rannat ovat rakentamatta. Tämäkohdun pohjoispuolella sijaitsee rannoiltaan erittäin mutkitteleva Kolmperse-Vähävesi. Järvien välinen kannas on kapeimmillaan noin sata metriä leveä. Länsipuolella sijaitsee Antiainen. Tämäkohdun ja Antiaisen välinen Antiaisenkannas tunnetaan marjoistaan ja sienistään. Runkkalanlahden länsipuolella sijaitsee muutaman hehtaarin laajuinen Pojanto. Lahden kaakkoispuolella levittäytyy Runkkalansuo. Sen halki virtaa Tämäkohdun laskuoja, Runkkalanoja, Keskimmäinen-järveen, jonka korkeustaso on noin seitsemäntoista metriä Tämäkohtua alempi. Tämäkohtuun laskee pieniä puroja läheisiltä lammilta ja soilta. Tämäkohdun ekologinen tila on erinomainen, järveä kuormittaa lähinnä ranta-asutus. Järven tilavuus on runsaat 8,5 miljoonaa kuutiometriä. Tämäkohtu (23.066.1.007) kuuluu Räpsänjoen valuma- alueeseen (23.066), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Pusulanjoen alue (23.06). Tämäkohtu on laajin Räpsänjoen alueen yhdestätoista yli hehtaarin laajuisesta vakavedestä.Räpsänjoen valuma-alue (23.066). Järviwiki. Viitattu 14.4.2021. == Muuta == Tämäkohdun ja sen lähialueen epätavanomaiset nimet (muun muassa Kaljakuru, Hutiluikku, Ryyppymäki) saattavat olla alueella toimineiden järvimalmenlouhijoiden antamia. == Lähteet == Luokka:Karkkilan järvet Luokka:Lohjan järvet Luokka:Karjaanjoen vesistö
Sandra Reemer

Barbara Alexandra ”Sandra” Reemer (17. lokakuuta 1950 Bandung, Indonesia – 2017) oli indonesialaissyntyinen alankomaalainen laulaja ja televisiojuontaja. Reemer syntyi Indonesiassa, mutta kahdeksan vuotta myöhemmin hän muutti perheensä kanssa Alankomaihin. Reemer osallistui Eurovision laulukilpailuun kolmesti. Hän edusti Alankomaita vuoden 1972 Eurovision laulukilpailussa yhdessä Dries Holtenin kanssa kappaleella ”Als het om de liefde gaat” sijoittuen neljänneksi. Vuoden 1976 Eurovision laulukilpailussa hän lauloi kappaleen ”The Party's Over”, jolla sijoittui yhdeksänneksi. Vuoden 1979 Eurovision laulukilpailussa hän esiintyi nimellä Xandra sijoittuen kappaleella ”Colorado” 12:nneksi. Reemer kuoli rintasyöpään vuonna 2017. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset laulajat Luokka:Alankomaalaiset televisiojuontajat Luokka:Alankomaiden euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1972 euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1976 euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1979 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Villebernier

Villebernier on kunta läntisessä Ranskassa Maine-et-Loiren departementissa Pays de la Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, Saumurin kaupungin itäpuolella. Kunnan nähtävyys on kartano Manoir de Launay. Anjoun herttua René hankki tämän 1300-luvun lopulla rakennetun kartanon vuonna 1444, ja järjesti siellä yli kuukauden kestäneitä turnajaisia ja ylellisiä juhlia. Kartanossa ovat pitäneet hovia Ranskan kuninkaista Ludvig XI, Kaarle VIII sekä Ludvig XII, jonka kuoleman jälkeen vuonna 1515 kartano on ollut yksityisomistuksessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Maine-et-Loiren kunnat
Kolmperse-Vähävesi

Kolmperse-Vähävesi on erämaajärvi Lohjan ja Karkkilan rajalla luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Järven rantaviiva on erittäin mutkitteleva. Etäisyys Lohjan keskustasta on 35 kilometriä pohjoiseen ja Karkkilasta kahdeksan kilometriä luoteeseen.Kolmperse-Vähävesi. Järviwiki. Viitattu 15.4.2021. == Maantiede == Kolmperse-Vähävesi jakautuu kolmeen altaaseen, joiden vesitilavuus on yhteensä lähes 5,8 miljoonaa kuutiometriä. Lännessä on Kolmperse, jota erottaa idän Vähävedestä Salmenmaa-niminen niemi. Altaita yhdistää järven eteläosan Keskivesi. Kolmperseen ja Keskiveden välissä sijaitsee Koppalampi. Saaria ja luotoja on kuusitoista, kuusi niistä alle aarin laajuisia. Kolmperse-Vähäveden syvin kohta, 15,7 metriä, sijaitsee Kolmperseen keskivaiheilla. Vähäveden syvin kohta on 9,7 metriä. Keskivedessä on 15,2 metrin ja 13,9 metrin syvänteet. Koppalampi sitä vastoin on erittäin matala. Kolmperse-Vähäveden eri osia yhdistävät salmet ovat kapeimmillaan noin 20 metriä leveitä. Järven rannoilla on harvakseltaan pientaloja. Kolmperseen luoteiskolkasta virtaa noin 200-metrinen laskuoja Jäljänjärveen, jonka korkeustaso on 1,2 metriä Kolmpersettä alempi. Kolmperse-Vähäveden eteläpuolella sijaitsee Tämäkohtu, joka on pinta-alaltaan samankokoinen, mutta vesitilavuudeltaan huomattavasti Kolmperse-Vähävettä suurempi. Järvien välinen kannas on kapeimmillaan noin sata metriä. Lounaispuolella sijaitsee Antiainen, länsipuolella Saukonpää ja Jäljänjärvi. Pohjoisessa on Kavilanjärvi- Kaakanjärvi ja idässä Jouhtenanjärvi. Kolmperse-Vähävesi (23.063.1.010) kuuluu Tarkeelanjärven alueeseen (23.063), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Pusulanjoen alue (23.06). Kolmperse-Vähävesi on kolmanneksi laajin Tarkeelanjärven alueen kuudestatoista yli hehtaarin laajuisesta vakavedestä.Tarkeelanjärven alue (23.063). Järviwiki. Viitattu 15.4.2021. == Muuta == Luoteisella Uudellamaalla on kolme Kolmperse-nimistä vakavettä. Karkkilassa on kuuden hehtaarin laajuinen Kolmperse, se sijaitsee kunnan kaakkoisosassa lähellä Vihdin rajaa. Lohjan alueella kuutisen kilometriä Kolmperse-Vähävedeltä eteläkaakkoon sijaitsee neljän hehtaarin laajuinen Kolmperse. == Lähteet == Luokka:Karkkilan järvet Luokka:Lohjan järvet Luokka:Karjaanjoen vesistö
Pikkuräpelö

Pikkuräpelö (Briza minor) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, räpelöiden (Briza) sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Pikkuräpelö kasvaa luontaisena Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa sekä Aasian lounaisosissa, mutta sitä kasvatetaan koristeheinänä myös muualla. Pikkuräpelö voi kasvaa noin 20–60 cm korkeaksi. Sen varret kasvavat yleensä yksittäin ja ovat kasvutavaltaan pystyjä. Lehtilavat ovat 4–12 cm pitkiä ja 0,4–1 cm leveitä. Kieleke on 3–6 mm pitkä. Kukintona oleva röyhy on avoin, pysty ja runsastähkyläinen. Ulkomuodoltaan röyhy on leveänsoikea ja 5–10 cm pitkä. Tähkylät ovat leveänsoikeita, 3–5 mm pitkiä ja noin 4 mm leveitä. Kussakin tähkylässä on kolmesta kahdeksaan kukkaa. Tähkylöiden kaleet ovat 2–2,5 mm pitkiä ja 3–5-suonisia. Helpeet ovat leveänsoikeita ja pituuttaan leveämpiä. Heteiden ponnet ovat noin 0,4 mm pitkiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Pikkuräpelö (Briza minor) * JSTOR Global Plants: Briza minor * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Briza minor * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Briza minor * Flora of North America: Briza minor Luokka:Räpelöt
Antiainen

Antiainen on humuspitoinen metsäjärvi Lohjan pohjoisosassa luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 88 hehtaaria. Rantaviiva on mutkitteleva. Etäisyys Lohjan keskustasta on 35 kilometriä pohjoiseen.Antiainen. Järviwiki. Viitattu 16.4.2021. == Maantiede == Antiaisen länsi–itäsuuntainen pituus on runsaat kaksi kilometriä. Järven länsiosa on erittäin matala, itäosa puolestaan varsin syvä. Itäisimmässä osassa on yli kymmenen metrin syvänne. Antiaisessa on kymmenen saarta ja luotoa, kaikki ovat pinta-alaltaan alle hehtaarin. Ne sijaitsevat altaan länsipuoliskolla, lukuun ottamatta kahta altaan kaakkoisosassa sijaitsevaa luotoa. Järven etelä- ja pohjoisrannalla on jonkin verran pientaloja. Antiaiseen virtaa muutaman sadan metrin mittainen Saukonpäänjoki pohjoisesta Saukonpäästä, jonka korkeustaso on kymmenen senttimetriä Antiaista ylempi. Antiaisesta virtaa muutaman sadan metrin mittainen Jokivirranjoki länteen Vahermanjärveen, jonka korkeustaso on 5,7 metriä Antiaista alempi. Antiaisen koillispuolella sijaitsee muodokas Kolmperse-Vähävesi, itäpuolella on Tämäkohtu. Tämäkohdun ja Antiaisen välinen Antiaisenkannas tunnetaan marjoistaan ja sienistään. Antiaisen kuormitus on pientä ja ekologinen tila erinomainen. Sen tilavuus on runsaat 2,6 miljoonaa kuutiometriä. Antiainen (23.063.1.006) kuuluu Tarkeelanjärven alueeseen (23.063), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Pusulanjoen alue (23.06). Antiainen on neljänneksi laajin Tarkeelanjärven alueen kuudestatoista yli hehtaarin laajuisesta vakavedestä.Tarkeelanjärven alue (23.063). Järviwiki. Viitattu 16.4.2021. == Lähteet == Luokka:Lohjan järvet Luokka:Karjaanjoen vesistö
Riku Kasterinne

Richard "Riku" Kasterinne (aik. Karlsson, 18. joulukuuta 1900 Terijoki – 29. tammikuuta 1973 Helsinki)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 7.2.1973, s. 2 (Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille)) oli suomalainen puutarhuri ja puutarhakirjoja kirjoittanut tietokirjailija. Hän myi monivuotisia kukkia ja niiden siemeniä Terijoella sijainneesta puutarhastaan.Kansalliskirjasto : Richard KarlssonPuutarhuri Richard Karlssonin lehti-ilmoitus, Kotiliesi, 01.05.1927, nro 9, s. 39, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Teoksia == Nimellä Richard Karlsson: * Kodin kukkastarha: opas monivuotisten, ruohovartisten koristekasvien viljelyksessä, käytännössä ja lisäämisessä. WSOY 1924, 2. uus. painos nimellä Kodin kukkastarha: monivuotisten ruohovartisten koristekasvien viljelemisen, käyttämisen ja lisäämisen opas. WSOY 1929 * Kesäkukat: yksivuotisten kukkien viljelyopas kerholaisille. WSOY 1932 Nimellä Riku Kasterinne: * Kodin kukkastarha: monivuotisten, ruohovartisten koriste- eli perennakasvien viljelemisen, käyttämisen ja monistamisen opas. 3. uus. painos WSOY 1941, 4. uus. painos nimellä Kodin kukkastarha: opas avomaan monivuotisten talvenkestävien kukkakasvien eli perennakasvien viljelyssä. WSOY 1951 * Kivikkoistutukset: matalat perennakasvit ja pienet koristepensaat. WSOY 1953 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Puutarhuri Richard Karlssonin kirjoittamia lehtiartikkeleita: * On kai teilläkin dahlian juurakoita?, Puutarha ja koti : Suomen kotipuutarha-liiton lehti, 01.01.1933, nro 4-5, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Monivuotisia kukkia voidaan kylvääkin, Kotiliesi, 01.03.1933, nro 5, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Kukkia metsästä kodin puutarhaan, Kotiliesi, 15.05.1933, nro 10, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Kukkien siemeniä voi itsekin kerätä, Emäntälehti : Martta-yhdistyksen äänenkannattaja, 01.07.1934, nro 7-8, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Mitähän kukkia kylväisin tänä keväänä?, Kotiliesi, 15.04.1935, nro 8, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset puutarhurit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Seututie 553

Seututie 553 on Kuopiossa kulkeva seututie. Tie kulkee Kuopion ja Leppävirran kunnanrajalta Humalajoelta Jynkän kaupunginosaan. Tie on vanhaa valtatietä 5 ja on nykyisin sen rinnakkaistie. Tien kunto on pääosin hyvä tai erittäin hyvä. Tien liikennemäärät ovat pieniä Humalajoen päässä, mutta Kuopiota kohti tullessa liikennemäärät kasvavat. Nopeusrajoitus tiellä vaihtelee 50 ja 80 kilometrin tunnissa välillä. == Reitti ja tieyhteydet == * Humalajoki (valtatie 5 ja yhdystie 16269) * Vehmasmäki (valtatie 9 ja yhdystie 16270) * Pellesmäki (yhdystie 16271, yhdystie 16265, yhdystie 5490 ja yhdystie 16273) * Hiltulanlahti (valtatie 5 ja yhdystie 5370) * Matkus (Matkuksentie) * Pitkälahti (seututie 551 ja Hulkontie) * Nurmiranta (yhdystie 45619) * Levänen (Rauhalahdentie) * Jynkkä (Leväsentie, Nurmirannantie) == Lähteet == 553 Luokka:Kuopion liikenne
Brissac Loire Aubance

Brissac Loire Aubance on kunta läntisessä Ranskassa Maine-et-Loiren departementissa Pays de la Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen eteläpuolella, noin 20 kilometriä Angers'n kaupungista etelään. Brissac Loire Aubancen kunta perustettiin 15. joulukuuta 2016, jolloin 10 kuntaa; Les Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Chemellier, Coutures, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire, Saulgé-l'Hôpital ja Vauchrétien yhdistyivät. Kunnan nähtävyyksiin kuuluu yksityisomistuksessa oleva linna Château de Brissac. Keskiaikaisesta linnasta on jäljellä kaksi puolustustornia. Linna muutettiin asuinkäyttöön 1400-luvulla. Vuodesta 1502 linna on kuulunut Brissacin suvun omistukseen, ja nykyään sitä hallitsee Brissacin 13. herttua. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Maine-et-Loiren kunnat
Elina Koskimies

Elina Koskimies (s. 1996) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa 24 maaottelua. Hänen kasvattajaseuransa on helsinkiläinen Wartti Basket ja hän on edustanut Korisliigassa Tapiolan Honkaa kausina 2013–2015. Tämän jälkeen hän on pelannut kausina 2015–2019 Yhdysvaltain yliopistosarjoissa, kausina 2019–2021 Espanjassa ja kaudesta 2021–2022 alkaen Saksassa. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen. Koskimies voitti Wartti Basketin ykkösjoukkueessa 16-vuotiaiden Suomen-mestaruuden kausina 2010–2011 ja 2011–2012. Jälkimmäisellä kaudella hänet valittiin sarjassa vuoden pelaajaksi. Hän voitti Wartti Basketin Capitals-joukkueessa 19-vuotiaiden Suomen-mestaruuden kaudella 2012–2013. Koskimies teki debyyttinsä naisten I-divisioonassa kaudella 2010–2011. Hän nousi Tapiolan Hongan korisliigajoukkueeseen kaudella 2013–2014. Ensimmäisellä liigakaudellaan hän pelasi 24 runkosarjaottelua ja kolme pudotuspeliä ja sai niissä kaikissa peliaikaa noin 27,5 minuuttia ottelua kohden. Kaudella 2014–2015 hän pelasi 27 runkosarjaottelua ja kolme pudotuspeliä, ja runkosarjassa hänen ottelukohtainen peliaikansa nousi lähes 32 minuuttiin. Hän teki tuon kauden runkosarjassa 10,5 pistettä ja otti 5,3 levypalloa per ottelu. Koskimies siirtyi vuonna 2015 Yhdysvaltoihin Washingtonissa sijaitsevan American Universityn Eagles-joukkueeseen. Hän pelasi NCAA:ssa neljän kauden aikana 127 ottelua yli 24 minuutin keskimääräisellä peliajalla, ja viimeisellä kaudella hän pelasi ottelua kohden 32,5 minuuttia. Viimeisellä kaudella hän teki 10,7 pistettä ottelua kohden, ja toiseksi viimeisellä kaudella hänen levypallokeskiarvonsa oli 3,9, jonka lähelle hän pääsi myös päätöskaudellaan. Vuonna 2019 Koskimies siirtyi Espanjan toisella sarjatasolla pelaavaan GDKO Bizkaia Ibaizabaliin. Kesällä 2020 hän solmi seuran kanssa jatkosopimuksen. Koskimies edusti kaudet 2021–2023 saksalaista Angels Nördlingeniä. Kesällä 2023 hän siirtyi Saksan hallitsevaan mestariin Kelterniin. Koskimies on pelannut alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa 26 ottelua, alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa 32 ottelua ja haastajamaajoukkueessa kuusi ottelua. Naisten maajoukkueessa hän on pelannut 24 maaottelua, joista ensimmäisen toukokuussa 2014 Ruotsia vastaan ja viimeksi helmikuussa 2021 Ukrainaa vastaan. Napolissa vuonna 2019 järjestetyissä universiadeissa Koskimies oli yhdeksänneksi sijoittuneen Suomen haastajamaajoukkueen kapteeni. Koskimies kuuluu vuonna 2022 urheilun ja liikunnan tukemiseksi perustetun Läpimurtosäätiön hallitukseen, jossa istuu myös hänen veljensä Antti. Heidän isänsä, eQ-varainhoitoyhtiön toimitusjohtaja Mikko Koskimies lahjoitti vuonna 2023 perheensä sijoitusyhtiön Teamet Oy:n kautta säätiölle 100 000 kappaletta St1 Nordic Oy:n osakkeita. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuureporinkatu

Tuureporinkatu () on ruutukaava-alueen katu Turun VI kaupunginosassa. Katu alkaa vanhalta verkatehtaalta ja päättyy Kauppiaskatuun ja on noin 550 metriä pitkä. Katu on saanut nimensä Turun pormestari Ture Hagertin vuonna 1769 Puolalanmäen itärinteeseen rakennuttamasta kesähuvilasta nimeltänsä Tureborg, jonka mukaan aluetta alettiin laajemminkin kutsua. ==Poikkikadut== * Kutomonkatu * Verkatehtaankatu * Arkistonpolku * Aninkaistenkatu (ei läpiajoa) * Brahenkatu * Kauppiaskatu ==Lähteet== Luokka:Turun kadut Luokka:VI kaupunginosa
Dolfynstrand

Dolfynstrand (afrikaans: ‘delfiiniranta’) on lomanviettopaikka Namibiassa Atlantin rannalla. Se kuuluu Walvis Bayn vaalipiiriin ja sijaitsee aivan Langstrandin eteläpuolella, n. 17 km Walvis Bayn keskustasta pohjoiseen. Se on Namibian valtatie B2:n varrella. Se on suosittu kalastuspaikka. Dolfynstrand perustettiin 1970-luvulla, ja siellä asuu muutama sata vakinaista asukasta, mutta lomakausina väestö kasvaa tuhansilla. ==Viitteet== Luokka:Namibian rannikon yhdyskunnat
Langstrand

Langstrand (afrikaansiksi ja saksaksi ‘Pitkäranta’, englanniksi usein “Long Beach”), on pieni rantayhdyskunta Namibian keskiosissa Atlantin rannikolla. Se on Dolfynstrandin sisaryhdyskunta. Se sijaitsee Walvis Bayn ja Swakopmundn välillä n. 18 ½ km päässä pohjoiseen Walvis Baysta. Langstrandia hallinnoi Walvis Bayn hallinto. Se on suosittu lomanviettopaikka silloin, kun sisämaassa on kuuma kausi. Se tuli kuuluisaksi, kun Angelina Jolie ja Brad Pitt asuivat sen Burning Shore -hotellissa, kun ensinmainittu odotti lastaan Shiloh’ta. pienoiskuva|Namibia, Langstrand pienoiskuva|Namibia - Long Beach Leisure Park == Aiheesta muualla == * Langstrand.de == Lähteet == Luokka:Namibian rannikon yhdyskunnat
Janine Alder

Janine Alder (s. 5. heinäkuuta 1995 Urnäsch) on sveitsiläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa kotimaansa pääsarjatasolla pelaavaa HT Thurgauta. Alder edusti Sveitsin maajoukkuetta vuoden 2014 ja vuoden 2018 talviolympialaisissa. Alder pelasi vuoden 2018 turnauksessa yhden ottelun, jossa hän ei päästänyt yhtäkään maalia. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Sveitsiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrea Brändli

Andrea Brändli (s. 5. kesäkuuta 1997) on sveitsiläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa yhdysvaltalaista Ohion osavaltionyliopiston joukkuetta. == Ura == Brändli on EHC Klotenin kasvatti. Ensimmäiset pelit kotimaansa pääsarjatasolla hän pelasi ZSC Lionsissa kaudella 2010-2011. Kahden Lionsissa pelatun kauden jälkeen Brändli siirtyi SC Weinfeldeniin, jossa pelasi vuoteen 2018 asti edustaen pelaten pääsarjan lisäksi myös juniorijoukkueissa. Tuona aikana hän oli mukana voittamassa kahta Sveitsin mestaruutta. Vuonna 2018 hänet valittiin Sveitsin maajoukkueeseen Pyeongchangin talviolympialaisiin. Brändli ei pelannut turnauksessa. Seuraavana vuonna hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa kolmessa ottelussa. Vuodesta 2018 lähtien Brändli on pelannut Ohion osavaltionyliopiston jääkiekkojoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Florence Schelling

Florence Isabelle Schelling (s. 9. marraskuuta 1989 Zürich) on sveitsiläinen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Hän toimii SC Bernin toimitusjohtajana. Schelling on edustanut Sveitsin maajoukkuetta olympialaisissa neljästi. Vuonna 2014 joukkue voitti pronssia. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Sveitsiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helmi Tulonen

Helmi Tulonen (s. 1998) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa 19 maaottelua. Hänen kasvattajaseuransa on Salon Vilpas, ja hän on edustanut Korisliigassa Turun Rientoa ja helsinkiläistä Helmi Basketia. Ulkomailla hän on pelannut Yhdysvaltain yliopistosarjoissa, Saksassa ja kaudesta 2019–2020 alkaen Espanjassa. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Tulonen pelasi Korisliigassa ensimmäisen kerran Turun Riennon joukkueessa kaudella 2014–2015. Hän pelasi 13 ottelua noin 22,5 minuutin keskimääräisellä peliajalla ja teki ottelua kohden 7,7 pistettä sekä otti 5,2 levypalloa. Kaudella 2015–2016 Tulonen voitti alle 19-vuotiaiden Suomen-mestaruuden Helmi Capitalsin joukkueessa. Kaudella 2016–2017 hän edusti Korisliigassa Helmi Basketia ja pelasi 26 ottelua lähes 30 minuutin keskimääräisellä peliajalla. Hän teki tuolla kaudella 11,5 pistettä ja otti 6,2 levypalloa per ottelu. Tulonen siirtyi ulkomaille vuonna 2017. Hän pelasi kauden 2017–2018 Yhdysvalloissa Duquesnen yliopiston Dukes-joukkueessa. Hän pelasi NCAA:ssa 32 ottelua vajaan 11 minuutin keskimääräisellä peliajalla. Hänen pistekeskiarvonsa oli 3,0 ja levypallokeskiarvonsa 1,8. Vuonna 2018 Tulonen palasi Eurooppaan. Hän pelasi kauden 2018–2019 Saksan Bundesliigassa Saarlouis Royalsin joukkueessa. Hän pelasi 20 ottelussa yli 24,5 minuutin keskimääräisellä peliajalla ja teki 6,8 pistettä sekä otti 3,3 levypalloa ottelua kohden. Joukkue putosi kauden päätteeksi 2. Bundesliigaan ja Tulonen siirtyi Espanjaan. Hänen ensimmäinen seuransa Espanjan kakkosliigassa oli Celta Vigo mutta kesken kauden hän siirtyi lanzarotelaiseen Magec Tiasiin. Kaudeksi 2020–2021 hän siirtyi samassa sarjassa pelaavaan GDKO Bizkaia Ibaizabaliin, jossa ennestään pelasi Suomen maajoukkuepelaajista Elina Koskimies. Tulonen on pelannut alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa 23 ottelua, alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa 40 ottelua ja haastajamaajoukkueessa kahdeksan ottelua. Hän pelasi Napolissa vuonna 2019 järjestetyissä universiadeissa, joissa Suomen haastajamaajoukkue sijoittui yhdeksänneksi. Naisten maajoukkueessa Tulonen on pelannut 19 maaottelua, joista ensimmäisen marraskuussa 2015 Belgiaa vastaan ja viimeksi helmikuussa 2021 Ukrainaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marjut Ahokas

Marjut Ahokas (s. 1966 tai 1967) on Ilomantsin kunnanjohtaja. Hän aloitti työssään joulukuun alussa 2017 korvaamalla eläköityneen entisen kunnanjohtajan Markku Lappalaisen. Ennen kunnanjohtajana työskentelyä Ahokas työskenteli Ilomantsin kunnalla sivistysjohtajana. Koulutukseltaan Marjut Ahokas on kasvatustieteiden maisteri. == Lähteet == Luokka:Ilomantsin kunnanjohtajat Luokka:1960-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nicole Gass

Nicole Gass (s. 18. elokuuta 1993 Sherbrooke) on sveitsiläinen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Gass edusti Sveitsin maajoukkuetta vuoden 2018 talviolympialaisissa. Hän pelasi turnauksessa kuusi ottelua ilman tehopisteitä. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aziz Behich

Aziz Eraltay Behich (s. 16. joulukuuta 1990 Melbourne) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Behich edustaa skotlantilaista Dundee Unitedia. Aiemmin hän on pelannut kotimaansa lisäksi Turkissa ja Alankomaissa. Hän on edustanut Australian jalkapallomaajoukkuetta vuodesta 2012. Behich pelasi MM-kilpailuissa 2018 täyden peliajan Australian kaikissa kolmessa ottelussa. Hän on mukana myös MM-kilpailuissa 2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Australialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shannon Sigrist

Shannon Sigrist (s. 20. huhtikuuta 1999 Hombrechtikon) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka edustaa SDHL-joukkue Linköping HC:ta. Sigrist on EHC Uzwilin kasvatti. Hän pelasi pääsarjatasolla ensimmäisen kerran kaudella 2013-2014 SC Weinfeldenin joukkueessa. Vuonna 2015 hän siirtyi ZSC Lionsiin pelaten samalla myös juniorijoukkue Rapperswilissä. Kaudeksi 2018-2019 Sigrist siirtyi takaisin SC Weinfeldeniin, jossa pelasi kaksi kautta ennen kuin teki heinäkuussa 2020 kaksivuotisen sopimuksen ruotsalaisen Linköping HCn kanssa. Sigrist edusti Sveitsin maajoukkuetta vuoden 2018 talviolympialaisissa. Hän pelasi turnauksessa kuusi ottelua ilman tehopisteitä. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marianne Kalin

Marianne Kalin (s. 1997) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa yhdeksän maaottelua. Hänen kasvattajaseuransa on Catz Lappeenranta, jota edustaen hän voitti kolme Suomen-mestaruutta kausina 2013–2016. Ulkomailla hän on pelannut Yhdysvaltain yliopistosarjoissa Hofstra Universityn joukkueessa kausina 2016–2020 ja Espanjan pääsarjassa Bembibren joukkueessa kaudella 2020–2021. Hän on pituudeltaan 186-senttimetrinen. Kalin on pelannut alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa 21 ottelua ja alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa 39 ottelua. Naisten maajoukkueessa hän on pelannut yhdeksän maaottelua, joista ensimmäisen elokuussa 2016 Viroa vastaan ja viimeksi helmikuussa 2021 Belgiaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sabrina Zollinger

Sabrina Zollinger (s. 27. marraskuuta 1993 Maur) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka edusti kaudella 2019-2020 ruotsalaista HV71-joukkuetta. Zollinger edusti Sveitsin maajoukkuetta vuosien 2010 ja 2018 talviolympialaisissa. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christine Meier

Christine Meier (s. 24. toukokuuta 1986 Bülach) on sveitsiläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Meier edusti Sveitsin maajoukkuetta vuosien 2010 ja 2018 talviolympialaisissa. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laura Benz

Laura Benz (s. 25. elokuuta 1992 Zürich) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka edustaa kotimaansa pääsarjatasolla pelaavaa ZSC Lions]]ia. Benz edusti Sveitsin maajoukkuetta vuosien 2010, 2014 ja 2018 talviolympialaisissa. Vuonna 2014 Sveitsi voitti pronssia. Hänen kaksoissiskonsa Sara Benz on myös olympiamitalisti. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Sveitsiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kristian Luuk

Ants Robert Christian Luuk (s. 14. heinäkuuta 1966 Tukholma) on ruotsalainen virolaistaustainen koomikko, näyttelijä ja juontaja. ==Ura== Luuk opiskeli Tukholman kauppakorkeakoulussa, mutta jätti diplomiekonomin opintonsa kesken ja alkoi vuonna 1993 muutaman muun henkilön kanssa tehdä suosittua radio- ohjelmaa nimeltä Hassan, jossa hän soitti pilapuheluita. Pari vuotta myöhemmin hän sai televisioon TV4-kanavalle oman keskusteluohjelman Sen kväll med Luuk, johon hän sai innoituksen Conan O'Brienin talk show'sta. Ohjelmaa tehtiin 15 kautta vuosina 1996-2004 ja siinä vierailivat muun muassa Madonna ja Bruce Springsteen. Vuosina 2007 ja 2008 Luuk juonsi SVT:lle Melodifestivalenia. Vuodesta 2009 hän on juontanut På spåret -visailuohjelmaa yhdessä Fredrik Lindströmin kanssa. Vuosina 2016-18 Luuk juonsi populääritiedeohjelmaa Fråga Lund. Vuonna 2019 (ja myöhemmin toisella kaudella 2020) hän näytteli kansliapäällikköä SVT:n huumorisarjassa Dips, joka kertoi kuvitteellisesti Ruotsin ulkoministeriön arkipäivästä. Syksyllä 2019 Luuk juonsi koomikko Daniel Hallbergin kanssa keskusteluohjelmaa Luuk & Hallberg. Keväällä 2021 SVT:llä alkoi Luukin juontama Veckans ord med Kristian Luuk, jossa jokaisessa jaksossa käsitellään johonkin tiettyyn sanaan liittyviä teemoja. ===Palkinnot=== Luuk on vastaanottanut Aftonbladetin "Vuoden miespuolinen tv- persoona" -palkinnon kuusi kertaa vuosina 1998-2004 (vuonna 2002 palkinnon sai Fredrik Lindström). Vuonna 2010 hänen ja Lindströmin juontama På spåret voitti parhaan viihdeohjelman Kristallen-palkinnon. ==Yksityiselämä== Luukin vanhemmat pakenivat lapsina Virosta toisen maailmansodan aikana ja tapasivat Ruotsissa 25-vuotiaina. Luuk kävi lapsena vironkielistä koulua ja puhuu sujuvaa viroa. Hän asui 11–14-vuotiaana San Franciscossa, jossa hänen isänsä työskenteli IBM:n palveluksessa. Hänellä on Martin-niminen veli, joka on koulutukseltaan juristi, mutta tehnyt uransa kirjailijana ja näyttelijänä. Luukilla on kolme lasta, kaksi aiemman Anna-vaimon kanssa ja yksi juontaja Carina Bergin kanssa, josta hän erosi vuonna 2018. ==Filmografia== Radio- ohjelmat * Hassan, Sveriges Radio P3, 1993-1994 * Sommar i P1, Sveriges Radio P1, kesäpuhuja, 1996 ja 2009 * Luuk & Lokko, Sveriges Radio, 2012 Keskusteluohjelmat * Knesset, ZTV, 1995-97 * Sen kväll med Luuk, TV4, 1996-2004 * God natt, Sverige, TV4, 2005 * Videokväll hos Luuk, SVT, 2007-2008 * Luuk & Hallberg, SVT, 2019 Juontajana * Melodifestivalen, SVT, 2007-2008 * På spåret, SVT, 2009- * Maestro, SVT, 2011 * Fråga Lund, SVT, 2016-18 * Veckans ord med Kristian Luuk, SVT, 2021 Elokuvat ja tv-sarjat * Känd från TV, 2001 * Helt Perfekt, Kanal 5, 2019 * Dips, SVT, 2019- Podcastit * TV med Luuk, 2015-16 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset juontajat Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Ruotsalaiset koomikot Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sara Benz

Sara Benz (s. 25. elokuuta 1992 Zürich) on sveitsiläinen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Benz edusti Sveitsin maajoukkuetta vuosien 2010, 2014 ja 2018 talviolympialaisissa. Vuonna 2014 Sveitsi voitti pronssia. Hänen kaksoissiskonsa Laura Benz on myös olympiamitalisti. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Sveitsiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toni Ranta

Toni Ranta on kausina 1999–2010 Superpesistä pelannut suomalainen pesäpalloilija. Ranta edusti urallaan Superpesiksessä Koskenkorvan Urheilijoita ja Vimpelin Vetoa. Hän pelasi ulkopelissä etukentällä. Ranta saavutti urallaan kaksi SM-pronssia kausina 2007 ja 2009.https://www.pesis.fi/pesis-info/historia/mitalistit/ Ranta pelasi urallaan yhden Itä-Länsi-ottelun vuonna 2004. https://www.mtvuutiset.fi/artikkeli/ita-lansi- ottelussa-13-ensikertalaista/3663172#gs.z06xn1 Ranta pelasi urallaan 268 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kymmenen kunnaria ja 38 tavallista juoksua, tuonut 229 juoksua ja kerännyt 886 kärkilyöntiä. Ranta on pelannut urallaan 82 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt kolme kunnaria ja 15 tavallista juoksua, tuonut 42 juoksua ja kerännyt 249 kärkilyöntiä. Ranta on pelannut urallaan seitsemän Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt kaksi tavallista juoksua, tuonut kaksi tavallista juoksua ja kerännyt 13 kärkilyöntiä. http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=425&view;=pelaajakortti == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Lotta Vesiluoma

Lotta Vesiluoma (s. 1997) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa kaksi maaottelua. Hän on edustanut kasvattajaseuraansa Espoo Basket Teamia Korisliigassa kaudesta 2016–2017 alkaen. Hän on pituudeltaan 172-senttimetrinen. Vesiluoma on pelannut alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa yhden ottelun ja alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa viisi ottelua. Naisten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäiset maaottelunsa helmikuussa 2021 EM-karsinnassa Belgiaa ja Ukrainaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt