EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ludvig Edvard Rambach

Ludvig Edvard Rambach (13. kesäkuuta 1811 Uskela – ? Taganrog, Pohjois- Kaukasia) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri. (Viitattu 12.4.2020) Rambachin vanhemmat olivat rykmentinlääkäri Vilhelm Rambach ja Augusta Vilhelmina Gunther. Hän tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1828 ja hänet määrättiin sieltä 1833 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen 34. ratsastavaan tykistöpatteriin. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1836, luutnantiksi 1840 ja alikapteeniksi 1844. Vuonna 1846 Rambach komennettiin tykistöopin opettajaksi Orenburgin kadettikouluun Kaakkois-Venäjälle. Hän erosi sotapalveluksesta 1850, mutta tuli uudelleen palvelukseen 1853, jolloin hänet määrättiin 12. ratsastavaan kevyeen tykistöpatteriin. Rambach osallistui joukko-osaston riveissä Krimin sotaan 1854–1855 ja kunnostautui niin, että hänet ylennettiin kapteeniksi 1855. Vuonna 1858 hänet siirrettiin 11. ratsastavaan kevyeen tykistöpatteriin ja 1860 everstiluutnanttina 3. ratsastavaan tykistöpatteriin. Rambach ylennettiin myös everstiksi, eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina. Rambach asui reserviin siirtymisensä jälkeen Taganrogissa Pohjois-Kaukasiassa. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1811 syntyneet Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Zofia Wichłacz

Zofia Wichłacz (s. 5. huhtikuuta 1995 Varsova, Puola) on puolalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Warsaw '44 -elokuvasta josta on voittanut palkintoja. == Lapsuus ja nuoruus == Wichłacz syntyi Puolassa vuonna 1995. Hänen isänsä oli elokuvakuvaaja ja äiti arkkitehti, lavastaja ja sisustussuunnittelija ja hänen lapsuudessaan elämä pyöri teatteri- ja elokuvaharjoitusten ympärillä. Hän sanoo olleensa 12–14-vuotias kun hänelle syntyi halu näytellä. Kun hän sitten myöhemmin 19-vuotiaana meni koenäyttelemään rooliin Warsaw '44 -elokuvaan hän sai ensimmäisen suuremman roolinsa. == Roolit == === Elokuva === * The Reconciliation, Anna, (2017) * Jäljet, Matogan äiti, (2017) * Amok, Zofia , (2017) * Afterimage, Hania, (2016) * Warsaw '44, Biedronka (Alicja Saska), (2014) * Once My Mother, (2013) * Byl Sobie Dzieciak, (2012) === Televisio === * Maailma liekeissä, Kasia Tomaszeski, (2019) * DNA, Julita Sienko, (2019) * 1983, Karolina Lis, (2018) * The Romanoffs, Nadya, (2018) * The Mire, Teresa Zarzycka, (2018) * Belfer, Karolina, (2017) * Teatr Telewizji, Talonvaltaaja Aska / Mela Dulska, (2013-2014) * Lekarze, Hanna Karska, (2014) * Gleboka Woda, Kasia Rowinska, (2013) Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Puolalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valeria Ränik

Valeria Ränik (1980-luvulle saakka Valeria Poprjänik, s. 19. elokuuta 1964 Moskova) on virolainen kirjailija. Valeria Ränikin esi-isät ovat Kaukasiaan 1800-luvulla muuttaneita virolaisia. Valeria syntyi ja kävi koulunsa Moskovassa ja opiskeli viron kielen itsenäisesti kirjallisuuden avulla. Vuosina 1981–1987 hän opiskeli edelleen Moskovassa ja valmistui elektroniikkainsinööriksi. Samaan aikaan hän toimi aktiivisesti Neuvostoliiton kirjailijaliiton Moskovan osastossa. Viroon hän muutti vuonna 1988. Samana vuonna hän aloitti Tarton yliopistossa viron kielen ja kirjallisuuden opinnot. Vuodesta 2014 alkaen hän on toiminut freelance-kirjailijana Etelä-Virossa. Hän debytoi runoillaan Vikerkaar-lehdessä vuonna 1986 nimellä Valeria Poprjänik. Samalla hän solmi vahvat siteet lehden teossa mukana olleisiin etnofuturisteihin. Vuonna 1990 ilmestynyt debyyttirunoteos Orb : Eemalolija luuletusi sai Betti Alver -esikoiskirjailijapalkinnonBetti Alveri kirjandusauhind Tartu Linnaraamatukogu. Viitattu 18.12.2020 ja kirjallisuuspiireissä melkoisesti posititiivista huomiota.Libavenelane?. Mati Unt. Looming 12/1990, sivut 1702–1703. Samana vuonna ilmestyi toinen runokokoelma Ellujäämine. Jo 1990-luvun alkupuolella runoilijaa verrattiin menestykkääseen kolleegaansa Ene Mihkelsoniin.Mu sünnist saadik elasin kui paoos. Ruth Jyrjo. Keel ja Kirjandus 1/1994, s. 51–52. Vuonna 1991 Ränik sai Eduard Vilden kirjallisuuspalkinnon. Kirjailija on 2000-luvulla keskittynyt tietokirjallisuuteen ja luonnonsuojeluun eikä juurikaan ole osallistunut kaunokirjalliseen elämään. Suomalaiselle yleisölle suunnattu teos Sankarimatkailijan Tallinna (ISBN 9789515810168) on Ränikin, Samuli Juvosen ja Hannu Oittisen teos (Taifuuni 1993). ==Lähteet== Luokka:Virolaiset runoilijat Luokka:Virolaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ragnar Hartwall

Ragnar Hartwall (16. heinäkuuta 1899 Lappeenranta – 6. marraskuuta 1958) oli suomalainen elokuvantekijä ja kirjailija, joka työskenteli myös lausujana, mainosmiehenä ja Lilla Teaternin järjestäjänä. Hartwall kuului suomalaisen elokuvatoiminnan pioneereihin; hän ohjasi yhdessä Kurt Jägerin kanssa elokuvan Elämän maantiellä, käsikirjoitti varhaisen mainoselokuvan Ravintolayleisöä kameran silmän lävitse ja näytelmäelokuvan Kyllä kaikki selviää. Hän kuului myös Kino-Reclan perustajiin. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet Luokka:Suomalaiset elokuva-alan henkilöt
Allan Georg Ramsay

Allan Georg Ramsay (31. joulukuuta 1839 Kuopio – 16. helmikuuta 1906 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti. (Viitattu 12.4.2020) Ramsayn vanhemmat olivat kuvernööri, eversti Gustaf Adolf Ramsay ja Vendla Gustava von Essen ja puoliso vuodesta 1881 Elisabeth Nikolajevna Kavanko (avioero 1891). Kenraalit Arthur Rickhard Ramsay, Gustaf Adolf Ramsay ja Archibald Viktor Ramsay olivat hänen veljiään. Allan Georg Ramsay tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1851, mistä hänet siirrettiin H.M. Keisarin paašikouluun Pietariin 1856. Sieltä 1858 valmistuttuaan hänet määrättiin vänrikkinä palvelukseen Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonaan. Ramsay ylennettiin aliluutnantiksi 1861 ja luutnantiksi 1864. Vuonna 1865 hänet siirrettiin aliluutnantin arvoisena Henkivartioväen Semenovskojen rykmenttiin. Luutnantiksi hän yleni siellä 1868, alikapteeniksi 1869 ja kapteeniksi 1876. Turkin sotaan 1877–1878 osallistunut Ramsay sai sodan lopulla huhtikuussa 1878 ylennyksen everstiksi. Vuonna 1887 hänet määrättiin 2. Sofian, H.M. Keisarin jalkaväkirykmentin komentajaksi. Vuonna 1894 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja siirrettiin 7. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi. Eron sotapalveluksesta Ramsay sai kenraaliluutnanttina tammikuussa 1901. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset kenraalit Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Arantilan silta

Arantilan silta on Nakkilassa sijaitseva, Kokemäenjoessa virtaavan Arantilankosken ylittävä silta. Sillan pituus on 140 metriä ja se on valmistunut vuonna 1990. Ennen nykyistä siltaa paikalla sijaitsi vuonna 1938 käyttöön vihitty teräsrakenteinen silta, joka oli alun perin toiminut Tammerkosken ylittävänä rautatiesiltana. Sillan hankkijana toimi paikallinen kirkkoherra Antti Perheentupa, joka osti sillan 183 tuhannella markalla. Toisin kuin nykyisellä sillalla, vanhalla sillalla ei ollut lainkaan kevyen liikenteen väylää. Siltaa pitkin kulkee Eurajoen ja Nakkilan Viikkalan välinen yhdystie 2170. ==Lähteet== Luokka:Kokemäenjoen sillat Luokka:Nakkilan liikenne
Sirkka Kauppinen

Sirkka Liisa Hellevi Kauppinen (o.s. Talvensaari, s. 23. elokuuta 1937 Pelkosenniemi) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1950- ja 1960-luvuilla kiekonheitossa kymmenen SM-mitalia. Hän edusti Suomea useissa maaotteluissa. Kotimaassa hän edusti vuoteen 1957 saakka Kairalan Kajastusta ja vuodesta 1958 alkaen Kajaanin Kipinää. Kauppinen voitti kiekonheitossa Suomen-mestaruuden vuonna 1958. Hän saavutti kaikkiaan yhdeksän SM-hopeaa: vuosina 1957, 1959, 1960, 1961, 1965, 1966, 1967, 1968 ja 1969. Hän sijoittui SM-kilpailuissa neljänneksi kiekonheitossa vuonna 1956 ja keihäänheitossa vuonna 1960 sekä kuudenneksi kuulantyönnössä vuonna 1957. Hän edusti Suomea Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa 1965 ja 14 maaottelussa vuosina 1958–1969. Ainoan lajivoittonsa maaotteluissa hän saavutti Norjaa vastaan Helsingissä elokuussa 1969, kun hän heitti uransa parhaaksi jääneen tuloksen 47,86 m ja voitti Marjatta Kuuluvaisen kahden senttimetrin erolla. Sirkka Kauppisen pikkusisko Raija Mustonen on keihäänheiton moninkertainen Suomen-mestari. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Archibald Viktor Ramsay

Archibald Viktor Ramsay (14. marraskuuta 1847 Kuopio – 6. maaliskuuta 1907 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri. Viitattu 12.4.2020. Ramsayn vanhemmat olivat kuvernööri, eversti Gustaf Adolf Ramsay ja Vendla Gustava von Essen ja puoliso vuodesta 1888 vapaaherratar Alexandra Anna Maria von Kothen. Kenraalit Arthur Rickhard Ramsay, Gustaf Adolf Ramsay ja Allan Georg Ramsay olivat hänen veljiään. Archibald Viktor Ramsay opiskeli Helsingfors Lyceumissa 1858–1860, minkä jälkeen hänet otettiin oppilaaksi Haminan kadettikouluun. Sieltä hän siirtyi H.M. Keisarin paašikouluun Pietariin 1866. Hänet ylennettiin kamaripaašiksi 1867 ja määrättiin koulusta 1868 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen Henkivartioväen Semenovskojen rykmenttiin. Ramsay ylennettiin aliluutnantiksi 1872 ja luutnantiksi 1876. Rykmenttinsä mukana hän osallistui Turkin sotaan 1877–1878 ja yleni sodan jälkeen syyskuussa 1878 alikapteeniksi. Kapteeniksi Ramsay ylennettiin 1887, jolloin hänet määrättiin komppanianpäälliköksi Henkivartioväen Semenovskojen rykmenttiin. Everstiksi hänet ylennettiin 1892, eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina huhtikuussa 1897. Ramsay edusti aatelissukuaan valtiopäivillä 1897 ja 1900. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset kenraalit Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
XS Project

XS Project on vuonna 2002 perustettu venäläinen musiikkiduo, jonka tyylilajeja ovat pääasiassa pumping house, hardbass yms. Jäsenet ovat perustaneet markkinointiyhtiön Progressive Фактор (Faktor), joka markkinoi DJ:tten markkinointia ja tapahtumien järjestämistä. XS Project on julkaissut kahdeksan albumia, joiden kappaleita käytetään useissa kokoelmissa, mukaan lukien ЛенЭнергия (LenEnergija) -kokoelmat, jotka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 2003 Просвет (Prosvjet) Recordsille. == Historia == === 2002 === Dance Planet allekirjoitti sopimuksen TEM Projectin kanssa, joka on erikoistunut trance-musiikin julkaisemiseen. Dance Planet halusi TEM Projectin julkaisevan vain trance-musiikkia, joten he eivät voineet julkaista yhtyettä samalla nimellä. Avuksi osoittautui Vladin idea XS Project. Vlad, Levon ja Andrei päättivät erottaa yhtyeet tyyleittäin: TEM Project julkaisisi trancea Dance Planetille, ja nimellä XS Project he esiintyisivät KDK Recordsilla. === 2003 === XS Project osallistui ЛенЭнергия (LenEnergija) -albumiin kappaleella ”Lead & Wood”. CD-kotelon tekstissä XS Projectin kerrotaan koostuvan Levonista ja Vladista. Toukokuussa Vlad jätti yhtyeen, ja hänen tilalleen tuli Andrei Andrijanov, joka heistä kolmesta allekirjoitti sopimuksen Dance Planetin kanssa. TEM Projectin myöhemmissä painoksissa Andrei on ainoa artisti. Yhtyeen ensimmäinen albumi Мы Колбасим На Танцполе (My Kolbasim Na Tantspole) luotiin Просвет (Prosvjet) Recordsin ja KDK Recordsin alaisuudessa. == Lähteet == Luokka:Venäläiset elektronisen musiikin yhtyeet‎
Ulla Pihlantie

Ulla Tellervo Pihlantie (4. helmikuuta 1924 – 5. huhtikuuta 2021) oli suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1950-luvun alussa kiekonheitossa yhden SM-hopean ja edusti Suomea yhdessä maaottelussa. Kotimaassa hän edusti Jyväskylän Kenttäurheilijoita, Heinolan Iskua ja Jyväskylän Kisa-Tovereita. Pihlantie saavutti kiekonheitossa SM-hopeaa vuonna 1951 sekä sijoittui SM- kilpailuissa neljänneksi vuonna 1952, viidenneksi vuonna 1949 ja kuudenneksi vuonna 1947. Hän sijoittui korkeushypyssä SM-kilpailuissa kuudenneksi vuonna 1945. Hän edusti Suomea Göteborgissa 1951 ensimmäisessä Ruotsi-maaottelussa, jossa kolmantena maana oli mukana Tanska. Pihlantien kiekonheittoennätys oli 37,43 m, jonka hän teki Jyväskylässa kesäkuussa 1952. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Perl (Mosel)

Perl on kunta Merzig-Wadernin piirikunnassa Saarlandin osavaltiossa Lounais- Saksassa. Moselin varrella sijaitseva Perl oli aikoinaan moninaisten valtapoliittisten pyrkimysten näyttämö, sittemmin se on hyötynyt sijainnistaan kolmen valtakunnan - Saksan, Ranskan ja Luxemburgin - rajaseudulla. == Maantiede == Perl sijaitsee Saarlandin luoteiskolkassa. Kunta rajautuu etelässä Ranskaan ja lännessä Luxemburgiin. Kolmen valtakunnan rajapyykki on Perlin lounaiskulmassa. Mosel virtaa Perlin länsipuolitse Saksan ja Luxemburgin rajajokena koilliseen kohti Reiniä. Linnuntie-etäisyys Saarbrückenistä on noin 50 kilometriä luoteeseen ja Trieristä noin 40 kilometriä lounaaseen. Luxembourg sijaitsee noin 25 kilometriä Perlistä luoteeseen. == Historia == Arkeologisten löytöjen perusteella nykyisen Perlin alueella on ollut jatkuvaa asutusta mesoliittiselta kaudelta alkaen. Alueen väkiluku alkoi kasvaa Trierin kaupungin merkityksen lisääntyessä. Ensimmäinen kirjallinen maininta Perlistä on 800-luvulta. Seuraavina vuosisatoina Perlin alueen kylät kuuluivat useisiin ruhtinaskuntiin ja herttuakuntiin, eivätkä muodostaneet hallinnollisesti eheää kokonaisuutta. 1800-luvun alussa Perlin seutu päätyi ranskalaisten haltuun, ja vuonna 1816 siitä tuli osa Preussin kuningaskuntaa. Toisen maailmansodan jälkeen Perl kuului ranskalaisten miehitysvyöhykkeeseen ja heinäkuussa 1946 siitä tuli osa Saarlandia. Vuonna 1974 muodostettiin neljästätoista maalaiskunnasta nykyinen Perl. Perlin nähtävyyksiä on muun muassa rekonstruoitu roomalaisvilla Borg. == Talous ja liikenne == Perl on Saarlandin viininviljelyaluetta. Nennigin kylässä järjestetään vuosittain viinijuhla, jossa valitaan Moselin viinikuningatar prinsessoineen. Moottoritie BAB 8 alkaa Perlistä ja kulkee noin 500 kilometriä kaakkoon kohti Müncheniä ja edelleen Itävallan rajalle. Tielinja jatkuu katkeamattomana Luxemburgin puolelle. Perlin rautatieasema sijaitsee rataosuudella Thionville–Trier. == Lähteet ja viitteet == == Aiheesta muualla == *Perl, Saarland, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Saarlandin kunnat
Kiinan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus

Kiinan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (, , lyhennys China CDC, tai CCDC) on Kiinan pääkaupungista Pekingistä käsin toimiva, kansallisen tason valtiollinen tautientorjuntaan ja kansanterveyteen erikoistunut virasto ja tutkimuskeskus. Vuonna 2002 perustettu virasto toimii terveysasioista vastaavan ministeriön eli Kiinan kansallisen terveyskomission (, aiemmalta nimeltään terveysministeriö) alaisuudessa. Vuoden 2016 lopussa virastossa työskenteli yhteensä 2 120 ihmistä. Tautikeskusta johtaa tohtori George F. Gao. Virasto on kasvavassa määrin osallistunut kansainväliseen yhteistyöhön ja kehittyvien maiden kansanterveystyön edistämiseen. Kiinan CDC on edistänyt yhdessä Yhdysvaltain tautikeskuksen kanssa esimerkiksi Afrikan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen perustamista. Kiinan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus on tukenut kansanterveystyötä myös lukuisissa muissa maissa (kuten Sierra Leonessa) ja avustanut Afrikan CDC:tä covid-19-taudin rajoittamisessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * China CDC - About us (China CDC:n kotisivusto) (chinacdc.cn) * CCDC Weekly (chinacdc.cn) * Daily Briefing of the National Health Commission of the People's Republic of China (Daily briefings on novel coronavirus cases in China) (nhc.gov.cn) * Tianxing Jiang, Hao Wang, George F. Gao & Xiaoming Jiang (9.4.2020) Perspectives: Wearing Face Masks-the Simple and Effective Way to Block the Infection Source of COVID-19 (China CDC Weekly) (chinacdc.cn) Luokka:Kiinan tiede ja tekniikka Luokka:Tutkimuslaitokset Luokka:Kansanterveyslaitokset Luokka:Pekingin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Terveysviranomaiset
Wadern

Wadern on kaupunki Merzig-Wadernin piirikunnassa Saarlandin osavaltiossa Lounais-Saksassa. == Maantiede == Wadern sijaitsee Hunsrückin keskivuoriston kupeessa Saarlandin pohjoisosassa Prims-joen varrella. Prims on Saarin 65-kilometrinen sivujoki. Wadern rajautuu pohjoisessa Rheinland-Pfalzin osavaltioon. Linnuntie-etäisyys Saarbrückenistä on noin 35 kilometriä pohjoisluoteeseen ja Trieristä noin 30 kilometriä kaakkoon. Etäisyys Luxembourgista on noin 55 kilometriä itään. Wadern koostuu kolmestatoista osa- alueesta, joiden keskuksia erottavat toisistaan peltoaukeat ja metsät. Kantakaupunki Wadern sijaitsee kaupungin keskiosassa, väestöltään suurin osa- alue on Nunkirchenin kylä kaupungin eteläosassa. Kaikkiaan Wadernissa on 24 kylää. == Historia == Wadernin alueella asui muinoin kelttejä ja roomalaisia, frankkeja. Kaupungin nimi palautuu kelttiläisiin kantasanoihin ud ja wad, jotka tarkoittavat kosteaa, märkää. Roomalaistie Trieristä Metziin ja Wormsiin kulki Wadernin seudulla, mutta roomalaisvallasta ei ole juuri säilynyt jälkiä. Ensimmäinen asiakirjamaininta on Büschfeldin kaupunginosasta vuodelta 802, Wadern mainitaan ensi kerran vuonna 950. Keskiajalla Wadernin alue oli hallinnollisesti hajanainen: osa kylistä kuului Trierin vaaliruhtinaskuntaan ja osa Lothringenin herttuakuntaan. Kolmantena hallintoalueena oli Herrschaft Dagstuhl. Burg Dagstuhl vaikutti merkittävästi seudun kehitykseen. 1600-luvulla seudun voimahahmo oli Speyerin piispa Philipp Christoph von Sötern. Markkinaoikeudet Wadern sai 1765. Ranskan vallankumouksen jälkeen Wadern kuului Sarren departementiin ja vuodesta 1815 Preussiin. Merzig- Wadernin alue oli jakautunut vuosina 1920–1935: Merzig kuului Saarin alueeseen (Territoire du Bassin de la Sarre) ja Wadern Preussiin. Piirikunta yhdistettiin jälleen toisen maailmansodan jälkeen. Vuoden 1974 aluereformin yhteydessä muodostettiin nykyinen Wadern neljästätoista itsenäisestä maalaiskunnasta. Kaupunkioikeudet Wadern sai 1978. Burg Dagstuhl on nykyisin rauniolinnoitus. Wadernissa on myös Schloss Dagstuhl, jonka kreivi Anton von Öttingen-Soetern-Hohenbaldern rakennutti 1760. == Talous ja liikenne == Wadern on Hochwaldin alueen talouselämän keskus. Teollisuutta edustaa muun muassa korkean lisäarvon muovituotteita valmistava Lockweiler Plastic Werke GmbH. Teollisuuskonserni ThyssenKruppilla on toimipaikka Wadernissa. Wadernissa on tiheä alemman tieverkon järjestelmä, joka nivoutuu paikalliseen katuverkkoon. Moottoritie BAB 1 on reititetty Wadernin itäpuolitse ja BAB 8 kulkee edellistä kauempana Wadernin eteläpuolitse. BAB 62 puolestaan erkanee BAB 1:stä Wadernin koillispuolella. == Lähteet ja viitteet == == Aiheesta muualla == *Wadern, Saarland, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Saarlandin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Timo Utterström

Timo Utterström (s. 13. syyskuuta 1982 Karjaa) on suomalainen näyttelijä, suomentaja ja yrittäjä. == Ura == Utterström valmistui taiteen maisteriksi Lapin yliopistosta 2008. Hän on näytellyt teatterielokuvissa, lyhytelokuvissa ja televisiosarjoissa. Utterström on työskennellyt myös ohjaajana, kuvaajana ja leikkaajana erinäisissä markkinointivideoissa. Utterström on niin ikään suomentanut useita romaaneja ja tietokirjoja englannista. Utterström on näytellyt sivurooleja muun muassa televisiosarjoissa Bikineitä ja timantteja ja Modernit miehet. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fedora (vuoden 1916 elokuva)

Fedora on vuonna 1916 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Victorien Sardoun näytelmään perustuvan melodraaman ovat ohjanneet Giuseppe De Liguoro ja Gustavo Serena. Sen pääosaa esittää elokuvadiiva Francesca Bertini. ==Juoni== Fedora Panovan sulhanen, ruhtinas Vladimir löydetään murhattuna. Nainen vannoo kostavansa murhaajalle, joksi hän epäilee Loris Ipanovia. Myöhemmin käy ilmi, että Vladimir tapettiin toisen naisen kunnian tähden. Fedoran viha Lorisia kohtaan muuttuu rakkaudeksi. Fedora tunnustaa Lorisille aiheutaneensa tämän veljen ja äidin kuoleman. Loris ajaa Fedoran pois ja tämä myrkyttää itsensä. ==Näyttelijät== ==Tuotanto, teemat ja vastaanotto== Venäläisaiheinen Fedora perustuu ranskalaisen Victorien Sardoun samannimiseen näytelmään vuodelta 1882. Elokuvan pääosaa antaumuksella näytellyt Francesca Bertini osallistui myös sen ohjaukseen, minkä takia Giuseppe De Liguoron tilalle vaihdettiin näyttelijälle vapaat kädet antanut Gustavo Serena. Bertinin puvut olivat italialaisen muotisuunnittelijan käsialaa, mitä korostettiin myös elokuvan mainoskampanjassa. Abruzzossa kuvatulle elokuvalla antoivat venäläistä paikallisväriä muutamat dokumentaariset otokset, joissa nähdään muun muassa Nevajoen tulva. Fedoraa on pidetty yhtenä Bertinin parhaista elokuvista ja se oli myös näyttelijän oma suosikki. Kriitikot kiittivät elokuvaa, ja näyttelijä Eleonora Dusen kerrotaan osoittaneen sille ensi-illassa seisaallaan suosiota. Elokuvan Suomen ensi-ilta oli helsinkiläisessä Olympia-teatterissa helmikuussa 1919. Vastikään itsenäistyneessä maassa venäläisten santarmiunivormujen näkeminen valkokankaalla toi Hufvudstadsbladetin pakinoijan mieleen ikäviä muistoja: ”öiset sisääntunkeutumiset, väkivaltaiset kotietsinnät, häirityn kotirauhan, särjetyt huonekalut, poisviedyt perheenjäsenet...” Fedoran Suomessa esitetty versio oli alkuperäistä huomattavasti lyhyempi, 1666 metriä. Kokonaan kadonneeksi luullusta elokuvasta on löydetty yhteensä kahdentoista minuutin katkelmat, jotka ovat nähtävissä Alankomaiden elokuvamuseon Youtube- sivustolla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Italialaiset mykkäelokuvat Luokka:Melodraamat Luokka:Vuoden 1916 italialaiset elokuvat
Valtionagronomi

Valtionagronomi oli Suomessa vuonna 1852 perustettu virka. Tehtävässä toimi alkuun kaksi agronomia, joiden kesken Suomi jakautui vastuualueisiin, piireihin. Myöhemmin virkoja oli enää yksi, ja virka lakkautettiin 1892. Valtionagronomit olivat ensimmäiset valtion palkkaamat maatalousneuvojat.Valtionagronomi, Otavan Iso tietosanakirja osa 9, palsta 908. Helsinki, Otava, 1967 Ensimmäiset viranhaltijat olivat skotlantilainen Henry Gibson ja Saksasta tullut Carl Hornbostel.Hornbostel, Carl, Tietosanakirja osa 2, palsta 590–591, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 Kun virka perustettiin, Suomessa oli vain kuusi agronomia, eivätkä he hakeneet virkoja. Viranhaltijat olivat Finska Hushållningssällskapetin alaisia.Zilliacus, s. 176, 177 Hornbostelin ja Gibsonin keskeinen tehtävä oli kierto- ja salaojitussuunnitelmien laatiminen suurtiloilla, sillä ne olivat 1850-1860-luvuilla maanviljelyksen ensisijaiset parantamistoimenpiteet. Hornbostelin kuoltua viranhaltijaksi tuli ensin tilapäisesti agronomi Th. Forssell, kunnes vakinaisesti ja siihen nimitettiin agronomi K. J. Forsberg. Hän oli viran viimeinen haltija,Zilliacus, s. 176 ennen kuin se lakkautettiin 1892. Forsberg kuoli 1901Matti Enbuske, Pohjois-Pohjanmaan ympäristöhistoria, s. 88 Pohjois-Pohjanmaan ELY-keskus 2010. Valtionagronomien toimipaikat olivat Hämeenlinna ja Savonlinna. Pätevyysvaatimuksena oli maatalousalan tutkinto. Heidän neuvonta-apuaan käyttivät alkuun vain suurtilalliset, osin siksi, että he eivät puhuneet suomea mutta ehkä syynä oli myös uutuuksien ja teoreettisen tiedon vierastaminen. Vasta 1880-luvulla muutkin alkoivat kysyä neuvoa. Kun Gibson kuoli 1881, virka-alaksi muuttui meijeritalous,Tero Halonen, Maaseutuopistoista yliopistoon, s. 75, (väitöskirja) eikä Gibsonin tilalle otettu ketäänZilliacus, s. 125. ==Huomautuksia== ==Lähteet== * Lars Zilliacus, Finska Hushållningssällskapets arkiv och skrifter II, s. 125 Åbo Akademis förlag, 2003 ISBN 952-765-110-4 ===Viitteet=== Luokka:Maatalousammatit Luokka:Suomen maatalous Luokka:Suomalaiset virkamiehet
Luettelo Brad Pittin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo Brad Pittin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista. Oscar- palkinto Vuosi Elokuva Kategoria Tulos 1995 12 apinaa Paras miessivuosa 2008 Benjamin Buttonin uskomaton elämä Paras miespääosa 2011 Moneyball Paras miespääosa 2011 Moneyball Paras elokuva 2013 12 Years a Slave Paras elokuva 2015 The Big Short Paras elokuva 2019 Once Upon a Time in Hollywood Paras miessivuosa Bafta-palkinto Vuosi Elokuva Kategoria Tulos 2007 The Departed Paras elokuva 2008 Benjamin Buttonin uskomaton elämä Paras miespääosa 2008 Burn After Reading Paras miessivuosa 2011 Moneyball Paras miespääosa 2013 12 Years a Slave Paras elokuva 2015 The Big Short Paras elokuva 2019 Once Upon a Time in Hollywood Paras miessivuosa Critics' Choice Movie Awards Vuosi Elokuva Kategoria Tulos 2004 Ocean's Twelve Paras näyttelijäkokoonpano 2008 Benjamin Buttonin uskomaton elämä Paras miespääosa 2008 Benjamin Buttonin uskomaton elämä Paras näyttelijäkokoonpano 2009 Kunniattomat paskiaiset Paras näyttelijäkokoonpano 2011 Moneyball Paras miespääosa 2013 12 Years a Slave Paras elokuva 2013 World War Z Paras miespääosa toimintaelokuvassa 2014 Fury Paras miespääosa toimintaelokuvassa 2015 The Big Short Paras komediaelokuva 2015 The Big Short Paras elokuva 2015 The Big Short Paras näyttelijäkokoonpano 2019 Once Upon a Time in Hollywood Paras miessivuosa 2019 Once Upon a Time in Hollywood Paras näyttelijäkokoonpano 2019 Ad Astra Paras kauhu- tai sci-fi- elokuva Golden Globe Vuosi Elokuva Kategoria Tulos 1994 Intohimon tuulet Paras miespääosa draamaelokuvassa 1995 12 apinaa Paras miessivuosa 2006 Babel Paras miessivuosa 2008 Benjamin Buttonin uskomaton elämä Paras miespääosa draamaelokuvassa 2011 Moneyball Paras miespääosa draamaelokuvassa 2011 Moneyball Paras draamaelokuva 2013 12 Years a Slave Paras draamaelokuva 2014 The Normal Heart Paras minisarja tai televisioelokuva 2015 The Big Short Paras musikaali- tai komediaelokuva 2018 Vice – vallan oikeat kasvot Paras musikaali- tai komediaelokuva 2019 Once Upon a Time in Hollywood Paras miessivuosa Primetime Emmy -palkinto Vuosi Elokuva/Sarja Kategoria Tulos 2002 Frendit Paras vieraileva miesnäyttelijä komediasarjassa 2014 The Normal Heart Paras televisioelokuva 2015 Nightingale Paras televisioelokuva Screen Actors Guild Awards Vuosi Elokuva Kategoria Tulos 2006 Babel Paras näyttelijäkokoonpano 2008 Benjamin Buttonin uskomaton elämä Paras miespääosa 2008 Benjamin Buttonin uskomaton elämä Paras näyttelijäkokoonpano 2009 Kunniattomat paskiaiset Paras näyttelijäkokoonpano 2011 Moneyball Paras miespääosa 2013 12 Years a Slave Paras näyttelijäkokoonpano 2015 The Big Short Paras näyttelijäkokoonpano 2019 Once Upon a Time in Hollywood Paras miessivuosa 2019 Once Upon a Time in Hollywood Paras näyttelijäkokoonpano == Aiheesta muualla == * Luokka:Luettelot näyttelijöistä
Marathi-sodat

Marathi-sodat olivat Intian alueella käytyjä sotia, joissa vastakkain olivat Englannin Itä-Intian kauppakomppania ja Marathivaltakunta. Britit kukistivat marathien päällikkökunnat kolmessa sodassa, joista ensimmäinen alkoi 1777 ja viimeinen päättyi vuonna 1818. Sotien syynä oli Marathivaltakunnan vallanvaihto kolmannen Panipatin taistelun jälkeen ja sen voimistuminen. https://www.indianmirror.com/dynasty/marathaempire.html ;Sodat *Ensimmäinen marathisota (1775–1782) *Toinen marathisota (1803–1805) *Kolmas marathisota (1817–1819) == Lähteet == Luokka:Intian historia Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan sodat
Yhdystie 7021

Yhdystie 7021 on yhdystie, joka kulkee Seinäjoen Ylistarossa yhdystieltä 7000 Ylistaron rautatieaseman pysäköintialueelle. Tien pituus on 350 metriä. Reitin varrella sijaitsee lähinnä muutamia omakotitalotontteja sekä edellä mainittu Ylistaron rautatieasema. Tien osoitenimi on Asemantie koko tien mitalta. ==Lähteet== 7021 Luokka:Seinäjoen liikenne
Yhdystie 1691

Yhdystie 1691 on yhdystie joka kulkee Orimattilasta Heinämaan kautta Lahden Villähteelle. Tien pituus on 18 kilometriä. Tien osoitenimenä on Heinämaantie koko matkan. ==Lähteet== 1691 Luokka:Orimattilan liikenne Luokka:Lahden liikenne
Ama (Aichi)

Ama () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Nōbin tasangolla Nagoyan länsipuolella. Kaupungin maasto on hyvin alavaa ja lähes merenpinnan tasolla. Amassa on 89 146 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 27,49 neliökilometriä. Ama on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2010 liittämällä yhteen Jimokujin, Miwan ja Shippōn maaseutukaupungit. Kaupungin alue on vanhastaan ollut viljavaa maatalousmaata, jolla tuotetaan esimerkiksi riisiä ja vihanneksia, kuten daikon-retiisejä. Sittemmin se on kaupungistunut voimakkaasti osana Nagoyan esikaupunkivyöhykettä ja sinne on sijoittunut muun muassa elektroniikka-, kone-, metalli- ja huonekaluteollisuutta. Shippōn alue tunnetaan cloisonné- astioiden valmistuksesta (shippō-yaki), joiden tuotanto alkoi Edo-kauden loppupuolella. Jimokujin alueella perinteinen käsityöteollisuuden ala on sitä vastoin siveltimien valmistus. Aman merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluu Jimoku-jin buddhalainen temppeli, yksi Owarin provinssin neljästä Kannon- temppelistä. Osa sen rakennuksista on valittu Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Kayazu-jinjan pyhäkkö tunnetaan taas tsukemono- festivaalistaan. Shippōn alueella toimii Shippōn taidekylä. Amaa palvelee Nagoya-rautateiden Tsushima-linja. == Kuvia == Tiedosto:Ama City Hall 2023-06 ac (2).jpg|Aman kaupungintalo Tiedosto:Kikusenin.JPG|Kikusen-in Tiedosto:Kayazujinja1.jpg|Kayazu-jinja Tiedosto:MT-Jimokuji Station- Platform.JPG|Jimokujin rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Aichin prefektuurin kaupungit
Ama

Ama tai AMA voivat tarkoittaa: == Maantiede == * Ama, Japanin kaupunki Aichin prefektuurissa * Ama, Japanin maaseutukaupunki Shimanen prefektuurissa == Muuta == * ama, japanilainen naissukeltaja == Lyhenteenä == * American Medical Association * American Music Awards
Herman Gustaf Jäderholm

Herman Gustaf Jäderholm (19. heinäkuuta 1850 Kuopio – 18. heinäkuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä, joka omisti Helsingfors skeppsvarv & Mekaniska verkstad -nimisen telakan. Telakka sijaitsi nykyisen Olympiaterminaalin paikalla. Jäderholmin vanhemmat olivat Kuopion kappalainen, sittemmin Jaakkiman kirkkoherra Gustav Vilhelm Jäderholm (1805–1895) ja hänen vaimonsa Laura Gustava Granit (1818–1893). Jäderholm oli naimisissa Hilma Fredrika Nybergin kanssa ja heillä oli muun muassa tytär Greta Lisa Jäderholm- Snellman (1894–1973). Jäderholmin hauta sijaitsee Helsingin vanhalla hautausmaalla. Herman Jäderholm kävi Savonlinnan alkeiskoulua ja oli maanmittaushallituksen oppilaana, mutta suuntautui sitten tekniselle alalle. Hän toimi harjoittelijana Pietarissa ja oli Rudolf Kolsterin yksityisoppilaana Helsingissä 1872–1873, jonka jälkeen hän opiskeli Polyteknillisessä instituutissa. Jäderholm työskenteli työnjohtajana ja piirtäjänä konetehtailla Pietarissa 1874–1875 sekä teknillisenä johtajana Osberg & Bade -nimisessä firmassa Helsingissä 1875–1886, jonka jälkeen hän siirtyi Helsingfors skeppsvarv & Mekaniska verkstad -nimisen telakan omistajaksi. Jäderholm oli useaan otteeseen Helsingin vahvennetun kaupunginvaltuuston jäsen ja Helsingin puhelinyhdistyksen hallituksen jäsen sekä usean teollisen alan yhdistyksen hallituksen jäsenenä. Jäderholm oli Keisarillisen Senaatin 1897 antamasta määräyksestä tarkastamassa jäänmurtaja Sammon rakennuspiirustuksia, Käsityö- ja Tehdasyhdistyksen valtuutettu vuodesta 1897, kahdeksan vuoden aikana Takseerauslautakunnan jäsen, erinäisiä kertoja lisätty kaupunginvaltuusmies, neljä vuotta Konepajain tapaturmavakuutusyhtiön johtokunnan jäsen, kaksi vuotta haaksirikkojen tarkastusmies. Hän oli myös jäsen Käsityö- ja Tehdasyhdistyksen asettamassa komiteassa, jonka oli ehdottava keskustelukysymyksiä Yleiseen teollisuudenharjoittajain kokoukseen 1893 sekä komiteassa, jonka oli valmistettava Helsingissä 1898 pidettyä samanlaista kokousta, sekä jäsen Yhdistyksen 1899 asettamassa komiteassa ammattikoulun aikaansaamiseksi metalliteollisuutta varten Helsinkiin. Hän oli myös jäsen valtuutettujen 1900 asettamassa komiteassa, jonka oli ehdotettava keinoja konetyöntekijäin työtaidon kohottamiseksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Ukrainan poliisi

Ukrainan kansallinen poliisi () on Ukrainan ainoa poliisiorganisaatio. Se perustettiin korvaamaan Ukrainan miliisin. Uusi poliisitoimi aloitti työnsä 4. heinäkuuta 2015 Kiovassa. Silloinen presidentti Petro Porošenko julisti päivän poliisipäiväksi.Poroshenko establishes Police Day in Ukraine on July 4 , 112 Ukraine (4.4.2018) Virallisesti poliisitoimi korvasi miliisin 7. marraskuuta 2015. Poliisitoimi toimii Ukrainan sisäministeriön alaisuudessa.National Police established in Ukraine, Interfax Ukraine (2.10.2015) Vuodesta 2018 lähtien, silloisen presidentin Petro Porošenkon määräyksellä, Ukrainassa juhlitaan kansallista poliisin päivää 4. heinäkuuta. == Kuvia == Patch of the Ukrainian Police.svg|Poliisin tunnusmerkki. Kyiv Patrol Police Oath Ceremony, July 4, 2015 (19219271978).jpg|Poliisiautoja. Police vehicle Zakhvat (VW Crafter), Kyiv, 2019.jpg|Poliisin pakettiauto. Kyiv Patrol Police Oath Ceremony, July 4, 2015 (19400634342).jpg|Kiovalaisia poliiseja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * National Police. Ukrainan kansallisen poliisin verkkosivut. * Ajankohtaiset tiedot Ukrainan kansallisesta poliisista: osoite, EDRPOU-koodi, omistajat, johtaja, oikeuden päätökset - opendatabot.ua Poliisi Luokka:Poliisitoimi maittain
Vishnu Sadashiv Kokje

Vishnu Sadashiv Kokje (s. 6. syyskuuta 1939) on intialainen asianajaja, joka toimi Himachal Pradeshin kuvernöörinä vuosina 2003–2008. Hän työskenteli 11 kuukautta Rajasthanin korkeimman oikeuden puheenjohtajana vuonna 2001. Hän oli Vishva Hindu Parishad (VHP) -järjestön puheenjohtaja vuosina 2018–2021. Ennen puheenjohtajakauttaan hän oli toiminut kolme vuotta järjestön varapuheenjohtajana. Kokje eläköityi VHP:n puheenjohtajan tehtävästä vuonna 2021, jolloin hänen seuraajakseen äänestettiin Rabindra Narain Singh. Kokje työskenteli asianajajana 26 vuotta ennen valintaansa Madhya Pradeshin korkeimman oikeuden tuomariksi vuonna 1990. Sieltä hän siirtyi neljän vuoden kuluttua Rajasthanin korkeimpaan oikeuteen, minkä puheenjohtajana hän toimi 11 kuukautta vuonna 2001. Atal Bihari Vajpayeen ollessa pääministeri hänet valittiin Himachal Pradeshin kuvernööriksi. Hän oli harvoja tuolloin valittuja kuvernöörejä, jotka jatkoivat virkakautensa loppuun asti vaikka hallitusvalta vaihtuikin välissä. Hänellä on läheiset välit hindunationalistisiin Rashtriya Swayamsevak Sangh (RSS) ja Vishva Hindu Parishad -järjestöihin. Hän on toiminut RSS:n yhteydessä vaikuttavan Intian kehitysneuvoston puheenjohtajana. Hänet äänestettiin vuonna 2018 Visha Hindu Parishadin puheenjohtajaksi. Kyseinen äänestys oli järjestön ensimmäinen äänestys 52 vuoteen, hänen vastaehdokkaansa oli Raghava Reddy, joka nautti entisen puheenjohtaja Pravin Togadian tukea. Hän voitti saamalla 131 ääntä, Reddyn äänisaaliin jäädessä 60 ääneen. Äänestyksen lopputulos sai osakseen kritiikkiä entiseltä puheenjohtaja Togadialta, joka kertoi järkyttyneensä, että yhteiskunnallisessa virassa toiminut Kokje haki uskonnollisen järjestön puheenjohtajuutta. Togadian mukaan Kokje ei ole pitkän uransa aikana tehnyt mitään hindunationalismin eteen. Kokje on vähemmän kriittinen pääministeri Narendra Modia kohtaan kuin Togadia, minkä uskotaan vaikuttavan järjestön asemoitumiseen. Äänestyksen lopputulokseen pettynyt Togadia erosi järjestöstä. Kokjen voiton on Times of India -lehdessä tulkittu merkitsevän Modi-myönteisemmän RSS:n vaikutusvallan kasvua Vishva Hindu Parishadissa. Valintansa jälkeen Kokje matkusti Ayodhyaan edistämään Raman temppelin rakentamista entisen Baburin moskeijan paikalle. ==Lähteet== Luokka:Intialaiset asianajajat Luokka:Himachal Pradeshin kuvernöörit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dylan LeBlanc

Dylan LeBlanc (s. 1990 Shreveport) on yhdysvaltalainen muusikko. allmusic.com. Viitattu 13.4.2020 LeBlanc aloitti säveltämisen 11-vuotiaana. Hänen isänsä on Muscle Shoalsin pitkäaikainen studiomuusikko, country-laulaja James LeBlanc. pitchfork.com. Viitattu 13.4.2020 Ensimmäinen albumi Paupers Field ilmestyi 2010. Häneltä on ilmestynyt neljä albumia, jotka ovat saaneet hyvät tai melko hyvät arvostelut. folkalley.com. Viitattu 13.4.2020 The Guardian. Viitattu 13.4.2020 The Guardian. Viitattu 13.4.2020 thankfolkforthat.com. Viitattu 13.4.2020 ==Diskografia== ===Albumit=== * Paupers Field (2010) * Cast the Same Old Shadow (2012) * Cautionary Tale (2016) * Renegade (2019) ==Lähteet== === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shirley Douglas

Shirley Douglas (2. huhtikuuta 1934 Weyburn, Saskatchewan, Kanada – 5. huhtikuuta 2020 Toronto, Ontario, Kanada) oli kanadalainen kansalaisaktivisti ja näyttelijä. Hän oli avioitui Donald Sutherlandin kanssa vuonna 1965, mutta he erosivat jo vuonna 1971. Heillä oli kaksi lasta, joista toinen on Kiefer Sutherland. Douglas muutti vuonna 1977 Torontoon Kanadaan. 1960–1970-luvuilla hän vastusti Vietnamin sotaa ja osallistui ydinvoiman vastaisiin marsseihin sekä protestoi poliittisista ja sosiaalisista syistä esimerkiksi kansalaisoikeusliikkeessä ja oli mukana Mustien panttereiden toiminnassa. Hän ei ollut huolissaan siitä, vahingoittaako hänen kansalaisaktiviminsa hänen näyttelijän uraansa, ei edes Hollywoodin musta listan aikana. Douglas esiintyi muun muassa Stanley Kubrickin Lolitassa (1962), David Cronenbergin ohjaamassa draamaelokuvassa Erottamattomat (1988) ja tv-sarjassa Degrassi: The Next Generation. Douglas kuoli keuhkokuumeeseen 5. huhtikuuta 2020. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kanadalaiset näyttelijät Luokka:Kanadalaiset aktivistit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Honey Harper

Honey Harper, oik. William Fussell, (s. 1989 Adel, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko. piccadillyrecords.com. Viitattu 13.4.2020 hero- magazine.com. Viitattu 13.4.2020 Harperin isä oli Elvis-imitaattori. Harper oli laulaja-kitaristi atlantalaisessa indie-dreampop-yhtyeessä Mood Rings, joka julkaisi albumin VPI Harmony vuonna 2013. allmusic.com. Viitattu 13.4.2020 Albumi Starmaker, jonka kappaleet hän teki yhdessä puolisonsa kanssa, ilmestyi maaliskuussa 2020 ja sai hyvät arvostelut. sputnikmusic.com. Viitattu 13.4.2020 clashmusic.com. Viitattu 13.4.2020 allmusic.com. Viitattu 13.4.2020 ==Diskografia== ===Albumit=== * Starmaker (2020) ===EP:t=== * Universal Country (2017) ===Musiikkivideot=== * ”Strawberry Lite” (2019) * ”In Light Of Us” (2019) * ”Something Relative” (2020) == Lähteet == * The Fader === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sturgill Simpson

John Sturgill Simpson (s. 8. kesäkuuta 1978) allmusic.com. Viitattu 13.4.2020 on yhdysvaltalainen muusikko ja näyttelijä. ==Diskografia (valikoima)== ===Albumit=== * Hip Top Mountain (2013) * Metamodern Sounds in Country Music (2014) * A Sailor's Guide to Earth (2016) * Sound & Fury (2019) ==Filmografia (valikoima)== * Orca Park (2011) * The Dead Don’t Die (2019) * Queen & Slim (2019) * The Hunt (2020) * Killers of the Flower Moon (2023) * The Creator (2023) == Lähteet== * All Music * Internet Movie Database === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Elävät henkilöt
Daniel Romano

Daniel Romano (s. 1985 Welland, Kanada) allmusic.com. Viitattu 13.4.2020. on kanadalainen muusikko. Romano perusti lukioikäisenä veljensä kanssa indie punk -yhtyeen Attack in Black, joka levytti muutaman albumin. Ensimmäinen soolojulkaisu, joka oli omassa studiossa äänitetty country-albumi Workin' For The Music Man, ilmestyi 2010. Hän soitti albumilla lähes kaikkia soittimia. Toinen country-albumi Sleep Beneath The Willow (2011) oli ehdolla kanadalaisen Polaris Music Prize -palkinnon saajaksi. allmusic.com. Viitattu 13.4.2020. Nimellä Ancient Shapes hän julkaisi samannimisen power pop -albumin vuonna 2016 ja albumin Silent Rave vuonna 2018. http://exclaim.ca/. Viitattu 13.4.2020. Albumit Nerveless ja Human Touch (2018) on julkaistu vain digitaalisessa muodossa. Vuonna 2020 ilmestynyt Okay Wow on Romanon ja The Outfit -yhtyeen live-kokoelma kannattajakunnan suosikeista Skandinavian kiertueen aikana. ==Diskografia (valikoima)== ===Albumit=== * Workin' For The Music Man (2010) * Sleep Beneath The Willow (2011) * 11 Great Mosey Originals (2013) * Come Cry With Me (2013) * If I've Only One Time Askin’ (2015) * Mosey (2016) * Modern Pressure (2017) * Nerveless (2018) * Human Touch (2018) * Finally Free (2018) * ”Visions Of The Higher Dream” (2020) == Lähteet== Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Kanadalaiset countrymuusikot Luokka:Kanadalaiset lauluntekijät Luokka:Kanadalaiset folkmuusikot Luokka:Kanadalaiset rockmuusikot Luokka:Elävät henkilöt
Minna Kemppainen

Minna Kemppainen (1968 – 24. helmikuuta 2020 Etelä-Afrikka) oli suomalainen kouluratsastaja ja ratsastusvalmentaja. Hänet tunnettiin lajipiireissä lempinimellä ”Blondi”. Hänen ollessaan Etelä-Afrikassa valmentamassa 24. helmikuuta hänelle sattui kuolemaan johtanut tapaturma hevosen kanssa. Onnettomuus sattui maassa ollessa. Hän kävi valmentamassa eteläafrikkalaisia noin kolme kertaa vuodessa. Kemppainen oli ollut Marko Björsin valmennuksessa ja alkoi myöhemmin valmentamaan itsekin. He olivat tuttuja teini-iästä kun he opiskelivat hevosalan ammattitutkintoja Kiuruvedellä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset kouluratsastajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Madde Kalda

Madde Kalda (o.s. Magdalena Alavina; 23. elokuutajul. 1903 Põikma, Harjumaa – 6. huhtikuuta 1984 Väike-Maarja, Länsi-VirumaaMagdalena Kalda. Geni.com. Viitattu 14.4.2020.) oli virolainen kirjailija. Magdalena Alavinan vanhemmat olivat Jaan ja Ann Alavina. Hän opiskeli Hagerin seurakuntakoulussa vuoteen 1917 asti ja työskenteli sitten toimistotyöntekijänä paikallishallinnossa. Myöhemmin hän oli kuolemaansa asti kotiäitinä. Se keskeytyi vain kolmivuotiseen oleskeluun Tamseella Muhun saarella. Hänen puolisonsa vuodesta 1925 oli opettaja Johan Reinhold Kalda. Hänen tyttärensä on kirjallisuudentutkija Maie Kalda. Madde Kaldan romaanikäsikirjoitus Vigalast Siberimaale, joka jätettiin romaanikilpailuun vuonna 1978, sai erityispalkinnon. Se julkaistiin kolme vuotta myöhemmin lyhennettynä kirjana Seitse tähte taeva Sõelas. Romaani perustuu kirjoittajan äidin elämäntarinaan. Se antaa yksityiskohtaisen kuvan Länsi-Viron kyläelämästä 1800-luvun viimeiseltä vuosineljännekseltä 1920-luvun alkupuolelle. Kriitikot kiittivät häntä erityisesti aitoudesta ja tunnemuistosta, jota historiallinen tutkimus ei helposti pysty saavuttamaan. Tunnistus. Mati Unt, Looming 8/1981, s. 1191. Viitattu 14.4.2020. Muistelmien muodossa kirjailija saattoi käsitellä kansakunnan kipeitä asioita Neuvostoliiton kaudella, jolloin tuhansien virolaisten karkottaminen Siperiaan oli kielletty aihe. Teoksesta Seitse tähte taeva Sõelas Kalda sai Eduard Vilden kirjallisuuspalkinnon vuonna 1982. ==Lähteet== Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Valtionagronomi (Ruotsi)

Valtionagronomi () on Ruotsissa 1900-luvun puolivälistä alkaen ollut nimike, jota käytetään Ruotsin maatalousyliopiston korkeassa tieteellisessä virassa olevasta henkilöstä.Statsagronom, Nationalencyklopedin Historiallisesti nimitystä valtionagronomi on käytetty Ruotsissa valtion palkkaamista agronomeista, jotka antoivat maataloudessa opetusta tai teknistä neuvontaa.Agronom, Lantmannens uppsalgsbok (runeberg.org)Statsagronom, Nordisk familjebok (2. laitos, 1917) (runeberg.org) 1858 nimike muuttui valtion maatalousinsinööriksi ja valtionagronomi-nimike siirtyi muuhun käyttöön.Stat, alahakusana: -agronom, Svenskt lantbrukslexikon (runeberg.org) == Lähteet == Luokka:Ruotsin maatalousyliopisto Luokka:Ruotsalaiset virkamiehet
Laura Mielonen

Laura Tellervo Mielonen (s. 3. maaliskuuta 1945 Pyhäjärvi Ol.) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa SM-mitaleja keihäänheitossa. Hän edusti Suomea myös maaotteluissa. Kotimaassa hän edusti Sotkamon Jymyä. Mielonen saavutti keihäänheitossa Kalevan kisoissa hopeaa vuonna 1965 sekä pronssia vuosina 1967, 1968, 1970 ja 1971. Hän sijoittui Kalevan kisoissa neljänneksi vuosina 1964, 1969 ja 1972. Vielä vuonna 1976 hän sijoittui Kalevan kisoissa seitsemänneksi. Hän edusti Suomea vuonna 1965 Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa ja Suomi–Ruotsi-maaottelussa. Mielosen keihäänheittoennätys oli 47,94 m, jonka hän teki Helsingin Kalevan kisoissa elokuussa 1969. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nikolai von Rechenberg

Nikolai von Rechenberg (4. marraskuuta 1846 Pietari – 22. marraskuuta 1908 Pietari) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti ja salaneuvos, joka toimi myös Viipurin läänin kuvernöörinä. (Viitattu 13.4.2020) Nikolai von Rechenbergin vanhemmat olivat Vaasan läänin kuvernööri, kapteeni Carl Alexander von Rechenberg ja kreivitär Natalie Alexandrine Stewen-Steinheil ja puoliso vuodesta 1871 Helena Gavrilovna Zubinskaja. Nikolai von Rechenberg tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1859, mutta siirrettiin sieltä 1865 H.M. Keisarin paašikouluun Pietariin. Hänet ylennettiin kamaripaašiksi 1866 ja määrättiin samana vuonna koulusta valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen Henkivartioväen Moskovan rykmenttiin. Aliluutnantiksi von Rechenberg ylennettiin 1867, luutnantiksi 1869, alikapteeniksi 1872 ja kapteeniksi 1877. Rykmentissään hän otti osaa Turkin sotaan 1877–1878, haavoittuen Gornyi Dubnjakin taistelussa. Von Rechenberg määrättiin nuoremmaksi yleisesikuntaupseeriksi Henkivartioväen Paavalin rykmenttiin 1882 ja ylennettiin samana vuonna everstiksi. Hän toimi rykmentin vt. komentajana 1888–1889. Kesällä 1889 hänet määrättiin Henkivartioväen 2. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin vt. komentajaksi, mutta siirrettiin jo marraskuussa 132. Benderyn jalkaväkirykmentin komentajaksi. Kenraalimajuriksi ylennettynä von Rechenbergista tuli 42. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentaja tammikuussa 1898 ja Viipurin läänin kuvernööri joulukuun lopussa 1899. Hän joutui kuitenkin eroamaan kuvernöörin virasta ja hänelle myönnettiin samalla ero sotapalveluksesta kenraaliluutnanttina elokuussa 1902, mutta hänet nimitettiin uudelleen Viipurin läänin kuvernööriksi helmikuussa 1906. Salaneuvoksen arvonimen hän sai saman vuoden huhtikuussa ja eron kuvernöörin virasta maaliskuussa 1907. Von Rechenberg oli hankkinut vuonna 1882 Stewen-Steinheil-suvulta jo 1600-luvulla perustetun Ihantalan kartanon Viipurin maalaiskunnasta, mutta siirryttyään palvelukseen Etelä-Venäjälle hän myi vuonna 1890 sekä kartanon että omistamansa Jyrkilän tilan. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset kenraalit Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka: Viipurin läänin maaherrat Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Inkeri Fält

Aino Inkeri Fält (o.s. Pennanen, s. 4. lokakuuta 1940 Kiuruvesi) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1960-luvulla SM-mitaleja keihäänheitossa. Hän edusti Suomea Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa. Kotimaassa hän on edustanut yleisessä sarjassa Kiuruveden Jännettä ja veteraanivuosinaan Kuopion Vipinää. Fält saavutti keihäänheitossa Kalevan kisoissa pronssia vuosina 1962 ja 1965. Hän sijoittui Kalevan kisoissa neljänneksi vuonna 1963 ja kuudenneksi vuonna 1961. Hän edusti Suomea vuonna 1965 Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa. Fältin keihäänheittoennätys on 45,55 m, jonka hän teki Kiuruvedellä kesäkuussa 1964. Hän on kilpaillut veteraanisarjoissa eri yleisurheilulajeissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt