EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sex Machine (albumi)

__NOTOC__ Sex Machine on yhdysvaltalaisen muusikko James Brownin tupla-albumi. Albumi äänitettiin 12. kesäkuuta 1969 ja 23\. heinäkuuta 1970 välisenä aikana. Sex Machine julkaistiin elokuussa 1970 Polydor-levy-yhtiön kautta. Vuonna 2005 brittiläinen televisiokanava Channel 4 sijoitti Sex Machinen sadan kaikkien aikojen parhaimman albumin joukkoon sijalle 96. == Kappaleluettelo == === 1. puoli === Kaikki kappaleet on äänitetty studiossa ja yleisön äänet on lisätty päälle. #"Get Up (I Feel Like Being a) Sex Machine" (Brown/Byrd/Lenhoff) 10:48 #"Brother Rapp, Pts. 1-2" (Brown) 5:09 === 2. puoli === Kaikki kappaleet on äänitetty studiossa ja yleisön äänet on lisätty päälle. #Medley: ##"Bewildered" (Powell/Whitcup) 6:09 ##"I Got The Feelin'" (Brown) 1:07 ##"Give It Up or Turnit a Loose" (Bobbit) 6:26 === 3. puoli === Kaikki kappaleet on äänitetty Bell Auditoriumissa Augustassa, Yhdysvalloissa. #"I Don't Want Nobody to Give Me Nothing (Open Up The Door I'll Get It Myself)" (Brown) 4:31 #"Licking Stick – Licking Stick" (Brown/Byrd/Ellis) 1:19 #"Lowdown Popcorn" (Brown) 3:25 (studiossa äänitetty) #"Spinning Wheel" (Clayton-Thomas) 4:02 #"If I Ruled the World" (Bricusse/Ornadel) 4:03 === 4. puoli === Kaikki kappaleet on äänitetty Bell Auditoriumissa Augustassa, Yhdysvalloissa. #"There Was a Time" (Brown/Hobgood) 4:04 #"It's a Man's Man's Man's World" (Brown/Newsome) 3:42 #"Please, Please, Please" (Brown/Terry) 2:26 #"I Can't Stand Myself (When You Touch Me)" (Brown) 1:28 #"Mother Popcorn" (Brown) 5:50 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Allmusic: Sex Machine Luokka:Vuoden 1970 konserttitallenteet Luokka:Yhdysvaltalaiset albumit
Sivukvanttiluku

Sivukvanttiluku l kuvaa sen atomiorbitaalin avaruudellista muotoa ja symmetriaa, jolta elektroni todennäköisimmin löytyy. Sivukvanttiluku l saa arvot 0 \le \ell \le n-1 \ , jossa n on pääkvanttiluku. Lukuarvot on usein tapana korvata kirjaimilla s, p, d ja f kasvavan energian mukaisessa järjestyksessä. Luokka:Kvanttimekaniikka Luokka:Kvanttikemia de:Quantenzahl#Nebenquantenzahl
Magneettinen kvanttiluku

Magneettinen kvanttiluku m_l ilmoittaa magneettikentässä sijaitsevan elektronin energian ja elektronipilven suuntautumisen, eli erottelee eri p-, d- ja f-orbitaalit toisistaan. Magneettinen kvanttiluku saa arvot -\ell \le m_\ell \le \ell \ , jossa l on sivukvanttiluku. ==Katso myös== *Kvanttiluku Luokka:Kvanttimekaniikka Luokka:Kvanttikemia
Geraldine McEwan

Geraldine McEwan, alun perin Geraldine McKeown, (9. toukokuuta 1932 Old Windsor, Berkshire, Englanti, Iso-Britannia – 30. tammikuuta 2015 Hammersmith, Lontoo, Englanti, Iso-Britannia) oli BAFTA-palkittu englantilainen näyttelijä. Merkittävän uran kotimaansa Englannin teatterilavoilla tehnyt McEwan tuli kansainvälisesti tunnetuksi muun muassa neiti Marplena samannimisessä televisiosarjassa. ==Ura ja elämä== McEwanin vanhemmat olivat Donald McKeown ja Nora Burns. Hänen teatteriuransa alkoi 14-vuotiaana näyttämöapulaisena Windsorin Theatre Royalissa. Ensimmäisen kerran hänet nähtiin Windsorin lavalla lokakuussa 1946 näytelmässä A Midsummer Night's Dream. West Endin Vaudeville Theatressa McEwan debytoi 4. huhtikuuta 1951 Christina Deedin osassa näytelmässä Who Goes There!. Royal Shakespeare Companyssa 1950- ja 1960-luvuilla hän näytteli useissa William Shakespearen komedioissa. McEwan työskenteli usein Sir Laurence Olivierin kanssa sekä teatterissa että valkokankailla. Parin taiteellisesti huomattavin saavutus oli The Dance of Death National Theatressa helmikuussa 1967. Ohjaajan pallille McEwan istui ensi kerran vuonna 1988 Renaissance Theatre Companyn tuotannossa Renaissance Shakespeare on the Road. McEwanin lukuisiin televisiotöihin kuuluu muun muassa The Barchester Chronicles, The Prime of Miss Jean Brodie, Oranges Are Not the Only Fruit, Mulberry sekä suosittu Mapp and Lucia. Vuonna 2002 hän tulkitsi sisar Bridgetin roolin Peter Mullanin elokuvassa The Magdalene Sisters. Vuosina 2004-2007 McEwanilla oli nimiosa 12:ssa Neiti Marple -televisiosarjan jaksossa, joista hän sai Satellite Award -ehdokkuuden 2005. Hän voitti parhaan naisnäyttelijän BAFTA-palkinnon elokuvasta Oranges Are Not the Only Fruit (1990). McEwan oli naimisissa Hugh Gruttwellin kanssa miehen kuolemaan vuonna 2002 saakka. Pariskunnalle syntyi kaksi lasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Skalpelli

Skalpelli eli leikkausveitsi on pieni ja erittäin terävä veitsi, jota käytetään esimerkiksi kirurgisiin toimenpiteisiin kuten leikkauksiin. Nimitystä käytetään joskus myös samantapaisesta askarteluveitsestä. Skalpelli on yleensä vaihtoteräinen, jolloin skalpelli koostuu varresta sekä vaihdettavasta terästä. Kirurgisessa käytössä terä vaihdetaan joka leikkauksen jälkeen (vaikka tehtäisiin vain pieni viilto). Itse terä koostuu useimmiten runsashiilisestä hiiliteräksestä, johon on voitu sekoittaa titaania, keraamia ja muita terän ominaisuuksiin vaikuttavia aineita. == Lansetti == Lansetti on skalpelli, jossa on terä molemmilla puolilla. Sillä pistetään ihoon reikä verinäytteen saamiseksi tai ihopistokokeen suorittamiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kirurgiset välineet Luokka:Lääketieteelliset instrumentit
Spinkvanttiluku

Spinkvanttiluku kuvaa atomaarisen hiukkasen kuten atomiytimen tai alkeishiukkasen, esimerkiksi elektronin, spiniä. Fermioneilla spinkvanttiluku on aina puoliluku, bosoneilla kokonaisluku. Elektronilla se saa aina arvon joko -½ tai ½. Paulin kieltosäännön mukaan kaksi elektronia ei voi olla yhtä aikaa täsmälleen samassa kvanttitilassa, jolloin pienin mahdollinen ero atomien elektronikonfiguraatiossa kahden elektronin välillä muodostuu spinkvanttiluvusta. ==Katso myös== *Kvanttiluku *Spin == Kirjallisuutta == * Luokka:Kvanttimekaniikka Luokka:Kvanttikemia nl:Spinkwantumgetal
Christian Léourier

Christian Léourier (s. 1948 Pariisi) on ranskalainen tieteiskirjailija. Hän on kirjoittanut erityisesti lasten- ja nuortenkirjoja, kuten suomeksi Tiikeri- sarjassa ilmestyneen Peilipuun (L'arbre-miroir, 1977). == Aiheesta muualla == * Peilipuu Risingshadow.fi. Luokka:Ranskalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Ranskalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Benoît Lamy

Benoît Lamy (19. syyskuuta 1945 – 15. huhtikuuta 2008) oli belgialainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hänen töitään ovat Home Sweet Home (1973, pääosia Claude Jade), Jambon d'Ardenne (1977, pääosia Annie Girardot), La vie est belle (1987) ja Combat de fauves (1997). Lamy oli ehdolla Kultaisen leijonan saajaksi Venetsian elokuvajuhlilla 1997. Hän voitti kulta-Bayard'n ranskankielisen elokuvataiteen kansainvälisillä Namur-juhlilla (1997) ja diplomin Moskovan elokuvajuhlilla (1973). Hän oli Moskovassa ehdolla myös kultapalkinnon saajaksi 1973. Lamy oli 62-vuotias kuollessaan huhtikuussa 2008. == Aiheesta muualla == * Luokka:Belgialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Risto Ylihärsilä

Risto Ylihärsilä (s. 1976 Kuopio) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, joka on tullut tunnetuksi Risto-yhtyeensä keulakuvana. Ylihärsilä on vaikuttanut myös muiden muassa Kukka-yhtyeessä, joka oli 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa yksi Tampereen indie-musiikin tärkeimpiä tekijöitä. Tamperelainen Ylihärsilä on tullut tunnetuksi myös tuottajana Kari Peitsamon ja Risto- yhtyeen yhteisessä projektissa The Second Coming of Mr. Jesus H. Christ. Omassa yhtyeessään hän soittaa koskettimia ja laulaa. == Ura == Ylihärsilällä on ollut monenlaisia yhtyeviritelmiä yläasteaikoina. Lisäksi hän oli puhallinorkesterin rumpalina. 80-luvulla Ylihärsilä vaikutti myös Koirat- yhtyeessä. 1990-luvulla Ylihärsilä perusti Koirissakin vaikuttaneen Tuomas Toiviaisen kanssa Kukka-yhtyeen, joka teki aluksi suomenkielistä musiikkia kunnes laulukieli vaihtui englanniksi. Alusta lähtien Ylihärsilä on vieraillut joidenkin artistien kokoonpanoissa, kuten kosketinsoittajana Ville Leinonen & Valumo -yhtyeessä vuoden 2005 keikoilla sekä Valloittaja-albumilla sekä tuottajana ja miksaajana Moppi & Aivokuoriaiset -yhtyeen tuotannolle. Lisäksi Ylihärsilä on soittanut rumpuja Ville Leinosen kokoonpanoissa. Kukka-yhtyeen hajoamisen jälkeen Ylihärsilä alkoi vuonna 2001 tehdä enemmän suomenkielisiä tekstejä jolloin syntyi Risto-yhtye. Yhtyeen debyyttialbumille päättyi myös kappale ”Jumalan kämmen”, joka tehtiin Kukka-yhtyeen ensiasteen aikoina. Lisäksi Ylihärsilä oli mukana Aloha Junktion-yhtyeessä, jonka kitaristi Minna Kortepuro vaikutti myös Riston kitaristina vuosina 2002-2013. Ylihärsilä tuotti vuonna 2007 The Second Coming of Mr. Jesus H. Christ -albumin, jolla vieraili myös Risto-yhtye. Albumin kappaleet olivat Kari Peitsamon tekemiä. Albumilla Ylihärsilä soitti koskettimien lisäksi myös rumpuja. Vuonna 2014 Ylihärsilä sai Teosto-palkinnon Risto-yhtyeen levystä II. == Yksityiselämä == Ylihärsilä on potenut paniikkihäiriötä mutta selättänyt sen astumalla esiintyjän rooliin.Risto selätti paniikin. Hs.fi 26.1.2014 == Lähteet == *Rocket Records ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * * * Ylen Elävä arkisto: Risto Live 2007 Luokka:Suomalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Suomalaiset kosketinsoittajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tavastia (yhdistys)

Tavastia ry on Helsingin yliopiston Hämäläis-Osakunnan seniorijärjestö. Yhdistyksen tarkoituksena on koota yhteen osakunnan entiset jäsenet ja pitää heidät jatkuvassa kosketuksessa osakuntaan. Yhdistys toimii myös Hämeen maakunnan aineelliseksi ja henkiseksi kohottamiseksi ja hämäläisen hengen lujittamiseksi. Tavastia ry on perustettu vuonna 1940. Perustajajäseninä oli joukko arvovaltaisia entisiä osakuntalaisia, joukossa muiden muassa Bruno Salmiala, A. A. Koskenjaakko, J. W. Rangell, Antti Tulenheimo, Akseli Nikula ja Niilo Söyrinki. Yhdistys järjesti tapaamisia Helsingissä ja Tampereella sota-aikanakin. Toiminnassaan yhdistys tukeutuu vahvasti Hämäläis-Osakuntaan. Merkittävin yhteistyön saavutus oli 1978 julkaistu kaksiosainen Hämäläis- Osakunnan historia, jonka kirjoitti väitöskirjatyönään Seppo Kuusisto. Hankkeen puuhamiehinä olivat L. A. Puntila ja Aarno Lampi. 1980- ja 1890-luvuilla yhdistyksen pitkäaikaisina puheenjohtajina toimivat ensin Arto Alaspää ja hänen jälkeensä Marsa Bäck. Heidän aikanaan Tavastia alkoi järjestää suosittuja taidenäyttelyitä osakunnan kirjastossa. Yhdistys perusti myös Tavastia-mitalin, jonka suunnitteli kuvanveistäjä Terho Sakki. Ensimmäinen mitali luovutettiin professori Sara Hildénille yhdistyksen 50-vuotisjuhlassa 1990. Yhdistys korostaa tiivistä alumnitoimintaa Hämäläis- Osakunnan kanssa niin, että opiskelijat valmistumisen jälkeen säilyttäisivät osakunnan kautta kontaktin yliopistomaailmaan. ==Lähteet== * Lampi, Aarno, Hämäläisyys yhdyssiteenä: Hämäläis-osakunnan senioriyhdistys Tavastia ry, 1940–1990. Helsinki: Tavastia 1993 ISBN 951-96759-0-6 * Kuusisto, Seppo, Kansallishenkeen uskoen: Hämäläis-osakunnan historia, 2. osa. s. 139–141. Helsingin yliopisto 1978 ISBN 951-45-1366-5 ==Aiheesta muualla== * Yhdistyksen kotisivut * Hämäläis-Osakunta Luokka:Suomalaiset järjestöt Luokka:Osakunnat
Márta Mészáros

Márta Mészáros (s. 19. syyskuuta 1931 Budapest) on unkarilainen elokuvaohjaaja. Hänen kansainvälisesti tunnetuimpia töitään ovat muun muassa 1980-luvulla tehdyt Päiväkirja-trilogian elokuvat. Márta Mészáros menetti äitinsä jo synnytyksessä ja isänsä, Neuvostoliittoon lapsensa kanssa muuttaneen kuvanveistäjä László Mészárosin, Stalinin vainoissa. Hän varttui neuvostoliittolaisessa orpokodissa, mutta palasi toisen maailmansodan jälkeen Unkariin. Monien lyhyiden dokumenttielokuvien jälkeen hän teki läpimurron omaelämäkerrallisella elokuvallaan Tyttö (Eltávozott nap, 1968), jossa orpokodissa varttunut nuori nainen lähtee etsimään vanhempiaan. Rikkonaiset perheet ja ilman vanhempia varttuneet itsenäiset naishahmot sosialistisessa yhteiskunnassa muodostuivatkin Mészárosin elokuvien vakioaiheiksi. Mészáros oli aiemmin naimisissa ohjaajakollegansa Miklós Jancsón kanssa. Mészáros oli tuomariston jäsenenä vuonna 1976 Berliinin ja vuonna 1983 Venetsian elokuvajuhlilla. Hän on voittanut useita kansainvälisiä palkintoja muiden muassa Berliinin, Venetsian ja Cannesin elokuvajuhlilla. Vuonna 1984 Mészáros vieraili MTV-teatterissa ohjaamassa Maija-Liisa Mártonin käsikirjoittaman televisionäytelmän Vieras. ==Pitkän elokuvan ohjauksia== *Tyttö (Eltávozott nap, 1968) *Vapautuminen (Szabad lélegzet, 1973) *Ottolapsi (Örökbefogadás, 1975) *Yhdeksän kuukautta (Kilenc hónap, 1976) *Heitä on kaksi (Ök ketten, 1977) *Aivan kuin kotona (Olyan mint otthon, 1978) *Matkalla (Útközben, 1979) *Perijättäret (Örökség, 1980) *Anna (1981) *Päiväkirja lapsilleni (Napló gyermekeimnek, 1982) *Vieras (1984) *Päiväkirja rakkailleni (Napló szerelmeimnek, 1987) *Päiväkirja vanhemmilleni (Napló apámnak, anyámnak, 1990) *Sikiö (A magzat, 1994) *Nimetön hauta (A Temetetlen halott, 2004) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Unkarilaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kosmologia uskonnoissa

Kosmologia tarkoittaa uskontojen yhteydessä erilaisia uskonnollisia ja mytologisia oppeja kaikkeuden alkuperästä. Ne ovat usein niin kutsuttujen luomiskertomuksien muodossa. == Aiheesta muualla == *
Carlos Blixen

Carlos Samuel Blixen Abella (27. joulukuuta 1936 Montevideo – 1. elokuuta 2022) oli uruguaylainen koripalloilija. Blixen kuului Uruguayn maajoukkueeseen, joka voitti pronssia vuoden Melbournen kesäolympialaisista 1956. Hän oli mukana maan olympiajoukkueessa myös neljä vuotta myöhemmin Roomassa, missä Uruguay sijoittui kahdeksanneksi.Olympics at Sports- Reference.com == Lähteet == * Carlos Blixen Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Uruguaylaiset koripalloilijat Luokka:Uruguaylaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Donner Productions

Donner Productions Oy (lokakuuhun 2013 saakka Jörn Donner Productions Oy) on Jörn Donnerin vuonna 1968 perustama suomalainen elokuvayhtiö. Donner perusti yhtiön ensimmäistä täysin Suomessa kuvaamaansa elokuvaa Mustaa valkoisella (1968) varten. Tämän jälkeen hän tuotti yhtiönsä puitteissa myös jokaisen ohjaamansa elokuvan sekä useita muiden ohjaajien, kuten Lauri Törhösen, elokuvia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jörn Donner Productions Elonetissä Luokka:Suomalaiset elokuvayhtiöt
Legenda Taikamiekasta / Kuninkaidenlaakso

Legenda Taikamiekasta / Kuninkaidenlaakso on Heavy Metal Perseen sekä Gamma Rayn tribuuttiyhtye Guardians of Mankindin tekemä Split single. Se on myös Imperiumi Recordsin ensimmäinen julkaisu. ==Kappaleet== ;Heavy Metal Perse # # ;Guardians of Mankind # * ==Kokoonpano== ===Heavy Metal Perse=== * Matias Palm – laulu kitara * Juha Leikkainen – kitara * Heikki Romppainen – rummut * Harri Leinonen – basso ====Sessiomuusikot==== * Johannes Salo - kosketinsoitin kappaleessa Legenda Taikamiekasta ===Guardians of Mankind=== * Matias Palm – laulu & taustalaulu * Olli Huoponen – kitara * Kasperi Heikkinen – kitara, taustalaulu * Eero Kaukomies – kosketinsoittimet (myös kappaleessa Peikkotyrannin kuolema) * Tomi Saksa – basso * Michael Paassilta – rummut == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset heavy metal -kappaleet Luokka:Vuoden 2004 kappaleet
Harriet Martineau

Harriet Martineau (1802–1876) oli englantilainen kirjailija ja filosofi, joka tunnettiin omana aikanaan toimittajana, poliittisen taloustieteen tutkijana, abolitionistina ja feministinä. Martineau käänsi Auguste Comten teoksia englanniksi. Vuonna 1838 valmistunut käsikirjoitus How to Observe Morals and Manners oli varhainen tutkielma sosiologian tutkimusmenetelmistä. Martineauta on kutsuttu sosiologian äidiksi. Sosiologian perustajana tunnetaan Auguste Comte, sillä Martineaun uraa tutkijana haittasi paitsi kuurous myös se, ettei hän naisena voinut hankkia oppiarvoa aikansa yhteiskunnassa. Martineau matkusteli Pohjois-Amerikassa, myöhemmin Itämailla. Paitsi kertomuksia, matkakuvauksia, opettavaisia köyhäinhoitoa ja koulua koskevia teoksia, hän julkaisi pääteoksinaan Illustrations of political economy (1832–1834), Eastern life, present and past (1846), History of England during the thirty years’ peace (1849–1850), Household education (1849). Martineau on muun muassa vapaasti mukaillut Auguste Comten teoksen Philosophie positive. Hänen omaelämäkertansa Memorials of Harriet Martineau julkaistiin postuumisti 1877.Martineau 1. Harriet M., Tietosanakirja, osa 6, palsta 110, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1914 Martineaun veli oli filosofi James Martineau. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ateismiaktivistit Luokka:Englantilaiset filosofit Luokka:Brittiläiset feministit Luokka:Vuonna 1802 syntyneet Luokka:Vuonna 1876 kuolleet
Kaltovesi

Kaltovesi (v:sta 1948 ) on Vuoksen vesistöön kuuluva järvi Karjalankannaksen keskiosassa Kähärin kunnassa Viipurin piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Kaltovesi on kapea ja pohjois–eteläsuunnassa noin 14 kilometriä pitkä järvi, jonka pinta on 12,2 metriä merenpinnan yläpuolella. Kaltoveden eteläpäähän laskee kolme kilometriä pitkä Pihkalanjärvi. Kaltovesi puolestaan laskee pohjoispäästään Vuoksen Vaarinselkään. Kaltovesi sijaitsee alueella, jonka Suomi luovutti Neuvostoliitolle vuonna 1940 ja uudelleen 1944. Suomelle kuuluessaan Kaltovesi sijaitsi Heinjoen ja Antrean kuntien rajalla. Heinjoen kirkonkylä sijaitsi järven eteläpäässä. Vetokallio-niminen kapea kannas erottaa Kaltoveden lounaispään Viipurinlahteen laskevasta Tuokkolanjärvestä. Kaltovesi onkin osa vesireittiä, jota pitkin Laatokka laski Viipurinlahteen Itämeren edeltäjän, Anculysjärven, aikana. Myöhemmin sama järvireitti oli Vuoksen toisena, eteläisenä lasku-uomana Suomenlahteen pohjoisemman haaran laskiessa Käkisalmen luona Laatokkaan. Lopullisesti tämä Vuoksen eteläinen lasku-uoma kuivui vasta vuonna 1857 Kiviniemen kannaksen puhkaisun tuloksena, jolloin Vuoksen uudeksi lasku-uomaksi tuli Taipaleenjoki. Suomessa suunniteltiin 1900-luvun alussa Karjalankannaksen poikki kulkevaa Laatokan–Suomenlahden kanavaa. Suunniteltu kanava olisi kulkenut juuri Vetokallion ja Kaltoveden kautta Vuokseen. ==katso myös== * Kilpeenjoen vesistö ==Lähteet== Luokka:Luovutettujen alueiden järvet Luokka:Leningradin alueen järvet Luokka:Heinjoki Luokka:Antrea Luokka:Vuoksen alue
Beautifulgarbage

beautifulgarbage (kirjoitetaan joissain yhteyksissä myös muodossa Beautiful Garbage) on yhdysvaltalaisen rockyhtye Garbagen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 2001. Albumilta julkaistiin singlet Androgyny, Cherry Lips (Go Baby Go!), Breaking Up the Girl ja Shut Your Mouth. Albumilla yhtye lisäsi aiemmin erittäin rockpainotteiseen musiikkiinsa enemmän vaikutteita muun muassa hip hopista ja modernista R&B;:sta ja samalla teki äänimaisemasta yksikertaistetumman. Kuitenkaan albumin ensisingle Androgyny ei menestynyt listoilla eikä radiossa. Lisäksi juuri albumin julkaisun alla tapahtuneet syyskuun 11. päivän iskut sotkivat albumin promootiota. Osittain näistä syistä albumi ei menestynyt listoilla Garbagen kahden edellisen albumin tavoin. == Kappaleet == # ”Shut Your Mouth” – 3:26 # ”Androgyny” – 3:10 # ”Can't Cry These Tears” – 4:16 # ”Til the Day I Die” – 3:28 # ”Cup of Coffee” – 4:31 # ”Silence Is Golden” – 3:50 # ”Cherry Lips (Go Baby Go!)” – 3:12 # ”Breaking Up the Girl” – 3:33 # ”Drive You Home” – 3:58 # ”Parade” – 4:07 # ”Nobody Loves You” – 5:08 # ”Untouchable” – 4:03 # ”So Like a Rose” – 6:19 Lisäksi albumin Japanin julkaisulla ovat bonuskappaleet: * "Begging Bone" - 4:50 * "The World Is Not Enough" - 3:56 (samannimisen James Bond -elokuvan tunnuskappale) == Lähteet == Luokka:Garbagen albumit Luokka:Vuoden 2001 albumit
Vladimir Gabulov

Vladimir Borisovitš Gabulov (, , s. 19. lokakuuta 1983 Mozdok, Pohjois- Ossetian ASNT, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Gabulov edustaa Venäjän pääsarjassa pelaavaa Dynamoa, ja aikaisemmin hän on pelannut muun muassa Kubanissa. Hän on pelannut myös Venäjän maajoukkueessa. Luokka:Venäläiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viktor Onopko

Viktor Onopko (s. 14. lokakuuta 1969) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on voittanut Venäjän mestaruuden kolme kertaa ja Venäjän cupin kahdesti. Onopko on pelannut Venäjän maajoukkueessa 109 maaottelua, mikä oli venäläispelaajista eniten vuoteen 2015, jolloin Sergei Ignaševitš ohitti hänet. Onopko on tehnyt maaotteluissaan seitsemän maalia. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 2004. Hän pelasi lisäksi IVY:n maajoukkueessa neljä ottelua. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Madelyn Pugh Davis

Madelyn Pugh Davis (15. maaliskuuta 1921 – 20. huhtikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, joka tuli 1950-luvulla tunnetuksi työstään I Love Lucyn jaksoissa. Hän oli vuosina 1955, 1956 ja 1971 kolmesti ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Elisabeth Rönnholm

Elisabeth Karolina Regina Rönnholm (4. lokakuuta 1826 Parikkala – 27. maaliskuuta 1897 Parikkala) oli Suomen ensimmäinen postineiti. Hänet luetaan suomalaisen postilaitoksen henkilöstön ja koko suomalaisen virkakunnan murroskauden pioneereihin. ==Elämä== Rönnholm syntyi Suomen suuriruhtinaskunnassa Haminasta syntyisin olleen lääninrovasti ja teologian tohtori Anton Ulrik Rönnholmin ja Anna Henrika Weckrothin perheeseen. Hänellä oli kaksi sisarta, Antoinette ja Constance sekä vanhempi veli Anton ja nuorempi veli Karl Filip. Kun maaseudulle alettiin perustaa postitoimipaikkoja 1860-luvulla, niitä hoitamaan tarvittiin vaatimattomaan palkkaan tyytyviä ihmisiä. Valtio keksi hyödyntää leskiä sekä naimattomia naisia, "vanhoja piikoja". Elisabeth Rönnholm sai nimityksen Parikkalan postitoimiston hoitajaksi kesäkuussa 1864. Samana vuonna tuli voimaan naisten täysivaltaisuuslaki Suomessa. Rönnholmilla oli takaajinaan hänen isänsä seuraaja, kirkkoherra Clas Collan sekä isän ystävä, toimitusvouti H. J. Hasselqvist. Postitoimisto avattiin Ristinmäen kartanon päärakennuksessa, jonka Anton Ulrik Rönnholm oli rakennuttanut tyttärilleen vuonna 1848. Vähäisen palkkionsa lisäksi Elisabeth Rönnholm sai provision lehtien ja irtolaukkujen välityksestä sekä postimerkkien myynnistä. Postineitien piti tuolloin itse kustantaa suurin osa työssään tarvitsemistaan välineistä. Postihallitus antoi maksutta vain tietyt kaavakkeet, kassalippaan sekä sinetin ja leimasimet. Rönnholm anoi eroa toimestaan vuonna 1885. Vaikka Rönnholmin elämä ulkonaisesti oli vaatimatonta, hän oli pienessä maalaisyhteisössään tärkeä ja pidetty henkilö. Hän asui elämänsä loppuun Ristimäen kartanossa ja menehtyi sydänhalvaukseen 70-vuotiaana. ==Lähteet== *Suomen kansallisbiografia 8, ISBN 951-746-449-5 * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1826 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
Rauha Puntti

Rauha Marianne Puntti (oik. Laakso; 1\. joulukuuta 1926 – 21. maaliskuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Puntti toimi pitkään Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterissa, näyttelijätyön lisäksi juoksutyttönä, puvustonhoitajana ja lipunmyyjänä. Lisäksi Puntti toimi näyttelijänä Kuopion kaupunginteatterissa vuodet 1963–1965, tarpeistonhoitaja-näyttelijänä Intimiteatterissa 1965–1970, lipunmyyjänä Teatteri Jurkassa 1971–1972 sekä vuodesta 1976 eläkkeelle jäämiseensä saakka Teatteri Pienessä Suomessa, Intimiteatterin seuraajassa. Pitkän teatteriuran lisäksi Puntti näytteli muun muassa elokuvissa Villi Pohjola (1955), Jäähyväiset presidentille (1987), Rölli – hirmuisia kertomuksia (1991) ja Armon aika (1999) sekä tv-sarjoissa Kylmäverisesti sinun (2000–2005), Seitsemän (2001) ja Harvoin tarjolla (2008). Puntti oli naimisissa ja häneltä jäi avioliitosta kaksi lasta. Puntti näytteli kaikkiaan 45 elokuvassa vuosien 1944–1999 aikana. Puntti kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen 83-vuotiaana. Puntti on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon. == Lähteet == *Suomen teatterit ja teatterintekijät, 1993 (Tammi) ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Rauha Puntin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Erkki Kiskola

Erkki Jaakko Kiskola (5. toukokuuta 1932 Kurikka – 24. joulukuuta 2001 Ilmajoki) oli Ilmajoen pitkäaikainen kunnanjohtaja. Kiskola syntyi Kurikkaan Juho Kiskolan perheen kuopukseksi. Koulunkäyntinsä hän aloitti Kurikan yhteiskoulussa, jonka jälkeen opinnot jatkuivat Helsingissä Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Helsingistä Kiskola valmistui vuonna 1954. Hänen aikanaan kunnallistutkintoon sisältyi monia kuntaharjoittelujaksoja ja niistä osan Kiskola suoritti Kurikan ja Ilmajoen kunnissa. 10. elokuuta 1954 eli pian hänen valmistumisensa jälkeen Kiskola pääsi Ilmajoen kunnansihteeriksi. Vuonna 1962 Kiskola valittiin Ilmajoen kunnanjohtajaksi. Hän oli virassa aina vuoteen 1992 saakka ja oli uransa alussa pitkään Suomen nuorin kunnanjohtaja. Kiskolan kunnanjohtajakaudella Ilmajoella kansakoululaitos muuttui peruskouluksi, ammatillinen koulutus uudistui, terveys- ja sosiaalipalvelut kehittyivät huomattavasti, kunnan alueelle saatiin vesihuolto, vapaa-aika- ja kulttuuritoimintoja monipuolistettiin sekä toteutettiin yleiskaavauudistus. Esimerkiksi Ilmajoelle saatiin vanhainkoti, uimahalli, terveyskeskus sekä alettiin järjestää musiikkijuhlia. Kiskola oli ilmajokelaisten keskuudessa arvostettu ja pidetty johtaja. Vuonna 1990 Kiskolalle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi. Erkki Kiskola osallistui muun muassa Ilmajoen reserviupseerien ja rotarien toimintaan. Hän harrasti myös kuorolaulua. Kiskolan sotilasarvo oli kapteeni. == Lähteet == Luokka:Ilmajoen kunnanjohtajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Robert Misik

Robert Misik (s. 1966 Wien) on itävaltalainen toimittaja, joka kirjoittaa useisiin itävaltalaisiin ja saksalaisiin lehtiin. Hän on muun muassa saanut poliittisten kirjojen Bruno Kreisky -palkinnon kahdesti. Häneltä on suomennettu teos Marx jokamiehelle (2003). == Suomennettu teos == * == Aiheesta muualla == * Kotisivut. Luokka:Itävaltalaiset tietokirjailijat Luokka:Itävaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marx jokamiehelle

Marx jokamiehelle on Robert Misikin kirja vuodelta 2003. Misikin mielestä 2000-luvun alussa edessä näyttäisi olevan Karl Marxin uusi tuleminen. Hän selittää teoksessaan marxilaisen ajattelun uudistumista muun muassa sillä, että lukuun ottamatta talousoppia Marxin opit jäivät vaille viimeisteltyä muotoa. Tämä koskee ideologiakäsitystä, historiankäsitystä, valtiokäsitystä ja dialektiikkaa. Misikin mukaan Marx ei esittänyt näitä käsityksiä valmiina järjestelminä, vaan kehitteli niitä ajankohtaisessa keskustelussa.Misik 2006, s. 12. == Lähteet == Luokka:Kirjat filosofiasta Luokka:Kirjat politiikasta Luokka:Saksalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2003 kirjat Luokka:Karl Marx
Old Windsor

Old Windsor on noin asukkaan kylä ja kunta (civil parish) Berkshiren kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa. Sen lähistöllä sijaitsevat Windsorin kaupunki sekä Englefield Greenin ja Datchetin kylät. Lisäksi Thamesjoki virtaa kylän lähellä. Ennen Windsorin linnan maihin kuulunut Windsor Great Park sijaitsee sekin Old Windsorin lähettyvillä. Old Windsorissa asuu myös useita julkisuuden henkilöitä. Esimerkiksi laulaja Elton John, golfaaja Nick Faldo ja laulaja Lisa Scott-Lee asuvat kylässä. Lisäksi näyttelijä Geraldine McEwan on syntynyt Old Windsorissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Asutut paikat Berkshiressä Luokka:Englannin kylät Luokka:Englannin kunnat
Torronsuo

Torronsuo Tammelassa Kanta-Hämeessä on Suomen suurin luonnontilainen keidassuo. Suolla sijaitsee vuonna 1990 perustettu Torronsuon kansallispuisto.Metsähallitus 2009: 9. ==Luonnonympäristö== Suohon rajoittuu laskettu ja umpeenkasvanut Talpianjärvi, joka myös kuuluu Torronsuon kansallispuistoon. Hieman kauempana on kokonaan kuivattu ja pelloksi tehty Kalliojärvi.Metsähallitus 2009: 11. Suon reunoille ulottuvat etelässä Paimionjoen sivujoen Pajulanjoen latvahaarat ja lännessä Loimijoen sivujoen Haapajoen latvahaarat. Suosta itään jatkuu karu ja harvaan asuttu Tammelan ylänkö, jonka reunamille suo sijoittuu. ==Kulttuuriympäristö== Suon lähikyliä Tammelassa ovat Torro, Talpia, Kallio, Sukula, Riihivalkama, Patamo ja Letku. Suolle nimensä antanut Torron kylä sijaitsee Tammelasta katsoen suon takana, Talpian kylä sijaitsee suon saaressa. Suon poikki kulkee Someron ja Forssan välinen seututie 282. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Suomen suot Luokka:Tammelan luonto
Imperiumi (kirja)

Imperiumi on marxilaisten filosofien Michael Hardtin ja Antonio Negrin kirja vuodelta 2000. Teos kirjoitettiin 1990-luvun puolivälissä ja ilmestymisensä jälkeen sitä myytiin akateemiselle teokselle harvinaisen suuria määriä. Teos on ensimmäinen (ja ainoa suomennettu) osa trilogiaa, jonka myöhemmät osat ovat Multitude: War and Democracy in the Age of Empire (2004) ja Commonwealth (2009). == Katso myös == * Autonominen marxismi == Kirjallisuus == * Luokka:Kirjat politiikasta Luokka:Vuoden 2000 kirjat
The Sorrow

The Sorrow on vuonna 2005 perustettu itävaltalainen metalcore-yhtye. Yhtyeen esikoisalbumi Blessings from a Blackened Sky julkaistiin Drakkarin kautta 27. heinäkuuta 2007. Metal Hammer -lehti valitsi sen kuukauden albumiksi elokuun 2007 numerossaan.Album des Monats Metal Hammer. Viitattu 17.4.2008. 2\. elokuuta 2007 yhtye esiintyi Wacken Open Air -festivaalilla Saksassa ja helmikuussa 2008 yhtye teki ensimmäisen Euroopassa-kiertueensa pääesiintyjänä. Yhtye esiintyi myös Suomessa, Helsingin Finnish Metal Expossa 16.2.2008, sekä Tuska Open Air Metal Festivalilla 28.6.2008. __notoc__ Maaliskuussa 2009 yhtye julkaisi toisen albuminsa Origin of the Storm. == Jäsenet == * Andi – kitara * Dominik – rummut * Mätze – laulu, kitara * Tobi – basso, taustalaulu == Julkaisut == * Blessings from a Blackened Sky (2007) * Origin of the Storm (2009) * The Sorrow (2010) * Misery Escape (2012) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Sorrow’n sivusto * * The Sorrow levy-yhtiö Drakkarin sivustolla Luokka:Metalcore-yhtyeet Luokka:Itävaltalaiset metalliyhtyeet
Dream Evil

Dream Evil on ruotsalainen vuonna 1999 perustettu metallimusiikin yhtye. Yhtyeen perusti tuottaja Fredrik Nordström. == Jäsenet == * Dannee Demon (Daniel Varghamne) – soolokitara * Nick Night (Niklas Isfeldt) – laulu * Pete Pain (Peter Stålfors) – basso * Pat Power (Patrik Jerksten) – rummut * Ritchie Rainbow (Fredrik Nordström) – rytmikitara, kosketinsoittimet === Entiset jäsenet === * Jake E. Berg – laulu * Mark Black (Markus Fristedt) – soolokitara * Gus G. (Kostas Karamitroudis) – soolokitara * Tommy Larsson – basso * Snowy Shaw (Tommie Helgesson) – rummut == Julkaisut == === Albumit === * Dragonslayer (2002) * Evilized (2003) * The Book of Heavy Metal (2004) * United (2006) * In the Night (2010) * Six (2017) * Metal Gods (2024) === Minialbumit === * Children of the Night (2003) === Singlet === * The First Chapter (2004) * Dream Evil (2017) * Antidote (2017) * Creature of the Night (2017) * Metal Gods (2024) * Chosen Force (2024) * Fight in the Night (2024) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dream Evilin sivusto * * Luokka:Ruotsalaiset power metal -yhtyeet
Metodiikka

Metodiikka voi tarkoittaa seuraavia asioita: * metodologia eli menetelmäoppi, tieteenalojen menetelmien tutkimus * metodit eli menetelmät
André Hunebelle

André Hunebelle (1. syyskuuta 1896 – 27. marraskuuta 1985) oli ranskalainen elokuvaohjaaja. Hänen töidensä joukossa ovat Monsieur Taxi (1952), Muskettisoturien seikkailut (1953), Fantomas-elokuvat ja Monte-Criston kuolemanralli (1968). == Filmografia == *Monsieur Taxi, 1952 *Muskettisoturien seikkailut, 1953 *Fantomas – sadan naamion mies (Fantômas), 1964 *Fantomas nauraa kuolemalle (Fantômas se déchaîne), 1964 *Fantomas uhkaa maailmaa (Fantômas contre Scotland Yard), 1964 *Monte-Criston kuolemanralli, 1968 == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Pakolaisleiri

Pakolaisleiri on väliaikaiseksi tarkoitettu leirialue pakolaisille. Leirit sijaitsevat yleensä pakolaisten kotimaan rajojen ulkopuolella. Niitä ylläpitävät valtiot, YK tai järjestöt kuten Punainen Risti. Maailmassa on arviolta 10,5 miljoonaa pakolaista (2012), joista kolme miljoonaa on suunnitellulla tai järjestetyllä pakolaisleirillä ja puoli miljoonaa itsejärjestetyillä leireillä. Yhdellä leirillä on keskimäärin 11 400 henkilöä, mediaanikoko on alle 6 000:n (vuonna 2012). Pakolaisleirit on tarkoitettu väliaikaiseksi, mutta niillä on taipumus muodostua pidempiaikaisiksi. Pakistanissa, Sudanissa ja Thaimaassa pakolaisia on asunut leireillä 10–15 vuotta ennen kuin he ovat voineet palata koteihinsa. Leirien asukkaat tulevat useimmiten toimeen ruoka- ja lääkeavun turvin. Aliravitsemus ja huonosta hygieniasta johtuvat sairaudet ovat kuitenkin yleisiä useilla leireillä. Ulkopuoliset maat voivat humanitaarisista syistä vastaanottaa leireiltä pakolaisia. Kaudella 2013–2014 kiintiöpakolaisia pakolaisleireiltä otti vastaan 21 maata: 17 Euroopan maata sekä Australia, Kanada, Uusi-Seelanti ja Yhdysvallat. Suomen sisällissodan jälkeen suomalaisia pakolaisia sijoitettiin Neuvosto-Venäjällä toimineeseen Buin siirtokuntaan. == Lähteet == *
Jean-Pierre Mocky

Jean-Pierre Mocky (6. heinäkuuta 1929 Nizza – 8. elokuuta 2019 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Hän on ollut vuosina 1963 ja 1987 ehdolla Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun saajaksi. Mocky syntyi vuonna 1929 Nizzassa Puolasta Ranskaan muuttaneiden vanhempien juutalais-katoliseen perheeseen, ja hänen nimensä oli alun perin Jean-Paul Mokiejewski, ja hänen isänsä oli juutalainen ja äiti katolinen. Kun natsi-Saksa miehitti osan Ranskasta toisen maailmansodan aikana hänen isänsä lähetti hänet Algeriaan turvaan serkkunsa luo varmuuden vuoksi, vaikka Etelä- Ranskaa oli ”vapaa” eikä sitä miehitetty. Mocky aloitti vuonna 1942 koomikkona, ja hän sen jälkeen näytteli lukuisissa elokuvissa aina vuoteen 2017 saakka. Hän ohjasi vuosien 1959–2007 välisenä aikana 66 elokuvaa. Mocky halusi hallita koko elokuvaprosessia, joten hän toimi myös tuottajana ja käsikirjoittajana. Mockyn tunnetuimpia elokuvia ovat Pitkäkyntinen pyhimys, À mort l’arbitre! ja Le Mireculé. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Ranskalaiset elokuvatuottajat Luokka:Ranskalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Lola Dueñas

Lola Dueñas (s. 6. lokakuuta 1971) on espanjalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Meri sisälläni (2004) Volver – paluu (2006), ja Matkarakastajat (2013). Dueñas kuului vuoden 2006 Cannesin elokuvajuhlien parhaan naisnäyttelijän palkinnon saajiin. Hän on voittanut myös Goya-palkinnon. == Aiheesta muualla == * Luokka:Espanjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eila Arjoma

Eila Elina Arjoma-Mönttinen (s. 15. lokakuuta 1938, Helsinki)Teatterit ja teatterintekijät 2005, Teatterin tiedotuskeskus 2005, ISBN 952-471-629-1, sivu 114. on suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Arjoma pääsi ylioppilaaksi 1957 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1963. Teatterikorkeakoulun hän kävi 1962–1965, josta välillä vuoden British Councilin stipendiaattina Bristolin yliopiston teatterilaitoksella 1963–1964. Arjoma on näytellyt muun muassa Jotaarkka Pennasen ohjaamassa elokuvassa Mommilan veriteot 1917 (1973). Tämän lisäksi hän on ohjannut tv-sarjoja, kuten Mustat ja punaiset vuodet (1973). 1980- ja 1990-luvuilla Eila Arjoma ohjasi Radioteatterille suuren määrän etenkin lapsille ja nuorille suunnattuja kuunnelmia. Sokeain kuunnelmapalkinto myönnettiin hänen ohjauksilleen vuosina 1986 ja 1993. ==Kuunnelmaohjauksia== *Wole Soyinka: Pidätetty 1967 *Kiia Kallio: Aikavuoto, nuortenkuunnelma 1987 *Raija Oranen: Isokiero ja Tummanruskea 1986 *Raija Oranen: Tanssiva karhu ja kivisen kaupungin kirous 1986 *Tarja-Tuulikki Tarsala: Pitäiskö kiittää? nuortenkuunnelma 1987 *Irmelin Sandman Lilius: Kapteeni Osson kaupunki, Aukusti Parkki, lastenkuunnelma 1988 *Antoine de Saint-Exupéry: Pikku Prinssi 1988 *Ilpo Tiihonen: Rehtori Kalkkisen rikos, nuorten seikkailusarja 1989 *Raija Oranen: Kaarlo Kuninkaanpojan kosioretki Markareetan maahan, satukuunnelma 1986 *Paroni von Münchhausen, luentasarja 1989 *Laila Hietamies: Hylätyt talot, autiot pihat 1989 *Tuija Lehtinen: Kekkosen näköinen polvi, nuortenkuunnelma 1990 *Roald Dahl: Jali ja mahtava lasihissi, 7-osainen lastenkuunnelma 1991 *Roald Dahl: Jali ja suklaatehdas, 7-osainen lastenkuunnelma 1991 *Asko Martinheimo: Haloo: kuka siellä? lastenkuunnelma 1992 *Péter Esterházy: Sydämen apuverbit 1993 *Eva Ström: Nelikätistä soittoa pianolla 1994 *Anders Bodelsen: Lahja 1994 *Bengt Pohjanen: Särjetty ikoni 1995 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat
Tapio Aarre-Ahtio

Tapio Aarre-Ahtio (s. 24. helmikuuta 1948 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hänen vanhempansa ovat näyttelijä Ilmari Aarre-Ahtio ja taidemaalari Kirsti Aarre-Ahtio. Hän on työskennellyt Kemin kaupunginteatterissa, Kom-teatterissa, Ahaa-teatterissa, Teatteri 41:ssä, Riksteaternissa ja Lahden kaupunginteatterissa. Aarre-Ahtio on näytellyt muun muassa Rölli (1989) joulupukin äänenä Röllin jouluseikkailu, Jotaarkka Pennasen elokuvassa Mommilan veriteot 1917 (1973) ja Rauni Mollbergin elokuvassa Ystävät, toverit (1990). Aarre-Ahtio on palkittu Suomen Näyttelijäliiton kultaisella taiteilijamerkillä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Street Fighter Alpha

Street Fighter Alpha: Warrior's Dreams () on Capcomin kehittämä ja julkaisema taistelupeli, joka on julkaistu kolikkopelinä vuonna . Peli on osa Street Fighter -pelisarjan universumia. Japanissa peli tunnetaan nimellä Street Fighter ZERO (Sutorīto Faitā ZERO). Pelien tarina sijoittuu ensimmäisen Street Fighter -pelin ja Street Fighter II:n välille. ==Hahmot== Hahmo Ensiesiintyminen Kenttä Ääninäyttelijä Ryu Street Fighter Japani Katashi Ishizuka Chun-Li Street Fighter II Kiina Yuko Miyamura Charlie (Japanissa Nash) Ensiesiityminen Itä-USA Toshiyuki Morikawa Ken Street Fighter Itä-USA Tetsuya Iwanaga Guy Final Fight Japani Tetsuya Iwanaga Birdie Street Fighter Italia Wataru Takagi Sodom Final Fight Länsi-USA Wataru Takagi Adon Street Fighter Thaimaa Wataru Takagi Rose Ensiesiintyminen Italia Yuko Miyamura Sagat Street Fighter Thaimaa Miki Shinichiro M. Bison (Japanissa Vega) Street Fighter II Länsi-USA Tomomichi Nishimura Akuma (Japanissa Gouki) Super Street Fighter II Turbo Kiina Tomomichi Nishimura Dan Ensiesiintyminen Thaimaa Osamu Hosoi == Aiheesta muualla == * * Luokka:Street Fighter Luokka:Vuoden 1995 videopelit Luokka:PlayStation-pelit Luokka:Game Boy Color -pelit Luokka:Sega Saturn -pelit Luokka:Capcomin kolikkopelit
Tomi Tuominen

Tomi Tuominen (s. 8. marraskuuta 1971) on suomalainen toimittaja, juontaja, selostaja ja kartanlukija. Hän on selostanut muun muassa Formula 1 -kilpailuja vuosina 2001–2003 ja samalla hän juonsi Motor Forum -ohjelmaa. Lisäksi hän juonsi muun muassa MTV3-kanavalla näytetyn Pokerimestari-ohjelman, sekä Miss Suomi -lähetyksen vuonna 2007. Hän toimi myös rallikuljettaja Toni Gardemeisterin kartanlukijana kaudella 2008 Suzukin WRC:llä. Kaudella 2013 Tuominen toimi Juho Hännisen kartanlukijana. Tuominen on toiminut myös jääkiekon SM-liigassa pelaavan Helsingin Jokereiden ottelukuuluttajanahttp://www.jokerit.com/?id=184 . Tuominen on selostanut otteluita jääkiekon MM-kilpailuissa ja on ollut MTV Sportin Formula 1 -lähetyksien studio-osuuksien juontajana. Tuominen on myös näytellyt sivuroolissa Kovaa maata -tv-sarjassa. Hän harrastaa myös musiikkia soittaen kitaraa, sanoittaen ja säveltäen. Tuominen osallistui Syksyn säveleen 2022 päästen aina semifinaaliin. Lokakuun lopussa 2022 häneltä tuli oma albumi Kapakan runoilijan tarinoita. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Suomalaiset urheiluselostajat Luokka:Suomalaiset kartanlukijat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eric Schopler

Eric Schopler (8. helmikuuta 1927 – 7. heinäkuuta 2006) oli yhdysvaltalainen psykologi. Hän syntyi Saksassa, jossa hän myös vietti lapsuutensa. Schopler pakeni natsiaikana perheineen Yhdysvaltoihin, jossa hän valmistui high schoolista ja palveli Yhdysvaltain armeijassa. Hän valmistui asepalvelunsa jälkeen Chicagon yliopistosta. Schopler paneutui tutkimustyössään autismiin ja perusti vuonna 1966 Pohjois-Carolinan yliopistolla (Chapel Hill) niin kutsutun TEACCH-ohjelman. Schoplerille myönnettiin Pohjois-Carolina-palkinto vuonna 1993. Hän kuoli 79-vuotiaana. Luokka:Yhdysvaltalaiset psykologit Luokka:Autismi Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Jaseongin piirikunta

Jaseongin piirikunta (, hanja 慈城郡, McCune-Reischauer Chasŏng-kun) on piirikunta Korean demokraattisen kansantasavallan Jagangin maakunnassa. Se sijaitsee maakunnan pohjoisosassa Kiinan rajalla Jalujoen varrella. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 50 939 asukasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pohjois-Korean maantiede
Mikk Mikiver

Mikk Mikiver (4. syyskuuta 1937 Tallinna – 9. tammikuuta 2006 Tallinna) oli virolainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Mikiver työskenteli Viron Draamateatterissa vuodesta 1961 alkaen ja johti kansallisteatteria 1976–1985. Hän vieraili ohjaajana myös Suomessa. Mikiver esiintyi useissa virolaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa 1970-luvulta lähtien. Suomessa hänet tunnetaan parhaiten pääosasta Rauni Mollbergin elokuvassa Ystävät, toverit (1990) ja televisiosarjasta Pimeän hehku (1996). ==Lähteet== Luokka:Virolaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Stan Marsh

Stanley ”Stan” Marsh on yhdysvaltalaisen komediasarjan South Park eräs päähenkilöistä. Stanin hahmon löyhänä esikuvana on ollut Trey Parker, joka on myös hahmon ääninäyttelijä sarjassa. Stan nähtiin ensimmäisen kerran muiden poikien tavoin Spirit of Christmas -lyhytpätkässä vuonna 1992. ==Ulkonäkö ja luonne== Stan pukeutuu aina muiden ystäviensä tapaan ulkovaatteisiin sekä pipoon. Stanilla on mustat, lyhyehköt hiukset. South Parkin internetsivuilla Stanin kuvaillaan olevan ”tavallinen, keskiverto, hämmentynyt, amerikkalainen lapsi”. Stan on syntynyt 19. lokakuuta. Stan on nuorempi kuin Kyle, Eric ja Kenny. == Perhe == Stanin perheestä kerrotaan hieman enemmän kuin muiden poikien perheistä. Stanin perheeseen kuuluu hänen isänsä Randy, äiti Sharon, väkivaltainen isosisko Shelley ja homoseksuaali koira Sparky (suom. Onni), jota tosin ei ole kovinkaan usein nähty ensimmäisten tuotantokausien jälkeen. Marshin perhe parodioi stereotyyppistä amerikkalaisperhettä, erityisesti isä Randy, joka usein ylireagoi lähes sairaalloisesti moniin asioihin. Stanin muita sukulaisia ovat Randyn veli eli Stanin setä Jimbo Kern. Hän on metsästäjä ja hän omistaa asekaupan. Stanillä on 104-vuotias isoisä "Grandpa" Marvin Marsh. Hän asuu Marsheilla, ja kutsuu Stania lähes aina "Billyksi". Stanin Aunt Flo -täti nähtiin yhdessä jaksossa, jossa hän myös kuoli. == Rooli sarjassa== Stan ottaa usein johtajan ja järjen äänen -roolin porukassaan yhdessä Kyle Broflovskin kanssa, joka on hänen paras ystävänsä. Kaverukset nähdään myös laulamassa yhdessä sarjan introssa. Stan yleensä puolustaa Kyleä, kun Cartman kiusaa tätä ja vitsailee tämän kustannuksella. Stanin ja Kylen isätkin ovat hyviä ystäviä keskenään. Stan on ihastunut luokkatoveriinsa Wendy Testaburgeriin. Sarjan alkuaikoina Stan yleensä oksensi Wendyn kasvoille, kun tämä puhui Stanille. Elokuvassa South Park: Isompi, pidempi ja leikkaamaton Wendy on ihastunut kaupunkiin muuttaneeseen uuteen lapseen Gregoryyn. Stan yrittää saada Wendyn pitämään taas hänestä ja onnistuukin siinä elokuvan lopussa. Seitsemännen tuotantokauden jaksossa "Raisins" Wendy jättää lopulta Stanin ihastuttuaan Tokeniin, joka on samalla luokalla. 11. tuotantokauden "The List" -jaksossa Wendy ja Stan palaavat yhteen. == Aiheesta muualla == Nettisivut Luokka:South Park Luokka:Televisiohahmot Luokka:Elokuvahahmot Luokka:Kuvitteelliset lapset Luokka:Animaatiohahmot
Yeovil Town FC

Yeovil Town Football Club on englantilainen, 1890-luvulla perustettu jalkapalloseura Yeovilista, Somersetista. Joukkue pelaa kaudella 2021–2022 Englannin Kansallisliigassa, maan viidenneksi ylimmällä sarjatasolla, jonne se putosi keväällä 2019. Englannin liigassa se on pelannut vuodesta 2003 lähtien. Kauden 2013–2014 se pelasi Englannin toiseksi korkeimmalla sarjaportaalla, mestaruussarjassa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Huish Parkissa ja kotiasu on väriltään vihreä/valkoraidallinen. Lempinimi on "The Glovers". == Historia == Seura perustettiin vuonna 1890 jolloin nimeksi tuli Yeovil Football Club. Vuonna 1895 seuran uudeksi nimeksi tuli Yeovil Casuals FC ja vuonna 1907 Yeovil Town FC. Vuonna 1915 seura yhdistyi Petters Unitedin kanssa ja uuden seuran nimeksi tuli Yeovil and Petters United. Toisen maailmansodan jälkeen seura palasi käyttämään edellistä nimeä, Yeovil Town FC. Yeovil eteni vuoden 1949 FA Cupissa viidennelle kierrokselle kukistettuaan Sunderlandin 2–1. Se voitti Eteläisen liigan mestaruuden kolme kertaa vuosina 1955–1973. Se kuului uuden sarjan, konferenssin, perustajajäseniin 1979. Seura putosi 1985 Isthmian Leagueen, jonka mestaruuden voitti 1988 palaten konferenssiin. Se putosi Isthmian Leagueen uudelleen 1990-luvun puolivälissä, mutta voitti sarjan mestaruuden 1997. Yeovil voitti FA Trophyn 2002. Seuraavalla kaudella se voitti konferenssin mestaruuden 17 pisteen erolla kakkoseen ja nousi Englannin liigaan. Keväällä 2005 Yeovil voitti kakkosliigan mestaruuden, ja pelasi seuraavat kahdeksan kautta ykkösliigassa. Toukokuussa 2013 se voitti nousukarsintafinaalissa Brentfordin 2–1 nousten ensimmäisen kerran toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, mestaruussarjaan. Yhden mestaruussarjassa pelatun kauden jälkeen Yeovil palasi ykkösliigaan. Se jäi kaudella 2013–2014 mestaruussarjan viimeiseksi kerättyään 46:ssa ottelussa 37 pistettä (8 voittoa, 13 tasapeliä ja 25 tappiota). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yeovil Town FC Luokka:Englantilaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1895 perustetut urheiluseurat Luokka:Somerset
Noskuanselkä

Noskuanselkä () on järvi Venäjällä Leningradin alueella Viipurin piiriin kuuluvien Antrean ja Kähärin kuntien rajalla Karjalankannaksella. Järvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Suomelle kuuluessaan järvi sijaitsi Heinjoen ja Antrean kuntien rajalla. Noskuanselän pinta on 10,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Noskuanselkään laskee etelästä Kotijärvi ja pohjoisesta Nuutilanjärvestä virtaava Näätälänjoki. Noskuanselän vedet laskevat järven länsipäästä Pullilanjärveen, josta vedet laskevat edelleen useiden järvien kautta Viipurinlahden äärimmäiseen perukkaan, Suomenvedenpohjaan. Suomessa suunniteltiin 1900-luvun alussa Karjalankannaksen poikki kulkevaa Laatokan–Suomenlahden kanavaa. Suunniteltu kanava olisi kulkenut juuri Noskuanselän kautta kohti Vuoksea. ==Lähteet== Luokka:Leningradin alueen järvet Luokka:Luovutettujen alueiden järvet Luokka:Kilpeenjoen vesistö Luokka:Heinjoki Luokka:Antrea
Mabel Rivera

María Isabel "Mabel" Rivera Torres (s. 20. kesäkuuta 1952) on espanjalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Meri sisälläni (2004), Goyan aaveet (2006) ja Orpokoti (2007). Hän voitti parhaan naissivuosan Goya- palkinnon vuonna 2005. == Aiheesta muualla == * Luokka:Espanjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juan Antonio Bayona

Juan Antonio Bayona (s. 1975) on espanjalainen elokuvaohjaaja. Hän ohjasi muiden muassa musiikkivideoita jo ennen läpimurtoaan kauhuelokuvalla Orpokoti (2007). Barcelonassa syntynyt Bayona palkittiin parhaan uuden ohjaajan Goyalla vuonna 2008. Hän on ohjannut muun muassa myös vuoden 2012 elokuvan Selviytyminen ja vuoden 2018 elokuvan Jurassic World: Kaatunut valtakunta. == Aiheesta muualla == * Luokka:Espanjalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fernando Cayo

Fernando Cayo (s. 22. huhtikuuta 1968) on espanjalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Rahapaja ja Manos a la obra (1998–2001) sekä kauhuelokuvassa Orpokoti (2007). == Aiheesta muualla == * Luokka:Espanjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt