EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Saksan yhtenäisyyspäivä

Saksan yhtenäisyyspäivä () on Saksan kansallispäivä, jota on juhlittu vuodesta 1990 alkaen 3. lokakuuta. Sitä vietetään Saksan jälleenyhdistymisen muistoksi. Juhlapäivä on ainoa, jonka viettämisestä on säädetty liittovaltion tasolla, muiden juhlapäivien vietosta säädetään osavaltiotasolla. Vuosina 1954–1990 Saksan liittotasavallassa vietettiin kansallispäivää, Tag der deutschen Einheit pienellä d-kirjaimella, 17. kesäkuuta vuoden 1953 Itä-Saksan kansannousun muistoksi. Vuodesta 1963 päivää alettiin kutsua Saksan kansan muistamisen kansallispäiväksi (Nationaler Gedenktag des Deutschen Volkes). Saksan demokraattisessa tasavallassa säädettiin vuonna 1950 kaksi kansallispäivää, Saksan kansan hitlerfasimista vapautumispäivä (Tag der Befreiung des deutschen Volkes vom Hitlerfaschismus), jota vietettiin 8. toukokuuta vuoden 1945 Saksan toisessa maailmansodassa antautumisen vuosipäivänä, ja Tasavallan päivä, jota vietettiin 7. lokakuuta Saksan demokraattisen tasavallan perustamisen vuosipäivänä. ==Virallinen ohjelma== Päivän virallinen ohjelma on vuodesta 1990 lähtien vietetty sen osavaltion pääkaupungissa, joka toimii sinä vuonna liittoneuvoston puheenjohtajana. Päivää on vietetty: * 1990 Berliinissä * 1991 Hampurissa * 1992 Schwerinissä, Mecklenburg-Etu-Pommerin pääkaupunki * 1993 Saarbrückenissä, Saarlandin pääkaupunki * 1994 Bremenissä * 1995 Düsseldorfissa, Nordrhein-Westfalenin pääkaupunki * 1996 Münchenissä, Baijerin pääkaupunki * 1997 Stuttgartissa, Baden-Württembergin pääkaupunki * 1998 Hannoverissa, Ala-Saksin pääkaupunki * 1999 Wiesbadenissa, Hessenin pääkaupunki * 2000 Dresdenissä, Saksin pääkaupunki * 2001 Mainzissa, Rheinland-Pfalzin pääkaupunki * 2002 Berliinissä * 2003 Magdeburgissa, Saksi-Anhaltin pääkaupunki * 2004 Erfurtissa, Thüringenin pääkaupunki * 2005 Potsdamissa, Brandenburgin pääkaupunki * 2006 Kielissä, Schleswig-Holsteinin pääkaupunki * 2007 Schwerinissä, Mecklenburg- Etu-Pommerin pääkaupunki * 2008 Hampurissa * 2009 Saarbrückenissä, Saarlandin pääkaupunki * 2010 Bremenissä * 2011 Bonnissa, Saksan liittokaupunki (Bundesstadt), liittovaltion pääkaupunki vuosina 1949–1990, Nordrhein- Westfalen * 2012 Münchenissä, Baijerin pääkaupunki * 2013 Stuttgartissa, Baden-Württembergin pääkaupunki * 2014 Hannover, Ala-Saksin pääkaupunki * 2015 Frankfurt am Main, Hessenin suurin kaupunki * 2016 Dresdenissä, Saksin pääkaupunki * 2017 Mainzissa, Rheinland-Pfalzin pääkaupunki *2018 Berliinissä *2019 Kielissä, Schleswig-Holsteinin pääkaupunki *2020 Potsdamissa, Brandenburgin pääkaupunki == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset juhlapäivät Luokka:Kansallispäivät
Nina Mercedez

Nina Mercedez (s. 10. marraskuuta 1979 Corpus Christi, Texas) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä, tuottaja ja ohjaaja. ==Palkinnot ja tunnustukset== * 2001: Miss Nude North America * 2001: Miss Nude International * 2002: Adult Nightclub & Exotic Dancer Award winner - Exotic Dancer/Entertainer of the Year * 2002: Penthouse Golden G-String Award * 2003: Miss Nude Universe * 2004: Adult Nightclub & Exotic Dancer Award winner - Exotic Dancer’s Adult Performer of the Year * 2006: AVN Award nominee - Best Anal Sex Scene - Film * 2007: AVN Award nominee - Best Actress - Video * 2007: F.A.M.E. Award finalist - Hottest Body * 2008: F.A.M.E. Award finalist - Favorite Breasts * 2008: AVN Award nominee - Best All-Girl Sex Scene - Video * 2009: AVN Award nominee - Best All-Girl Group Sex Scene * 2009: AVN Award nominee - Best All-Girl 3-Way Sex Scene * 2009: Fame Registry winner - Most Luscious LatinaFame Registry winners 2009 * 2011: Adult Nightclub & Exotic Dancer Awards winner - Miss ExoticDancer.com of the Year * Latina Porn Awards - Performer of the Decade ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät Luokka:Amerikanmeksikolaiset Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sylvia Robinson

Sylvia Robinson (oik. Sylvia Vanterpool, 6. maaliskuuta 1936 New York, Yhdysvallat – 29. syyskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen laulaja, muusikko, äänilevytuottaja ja levy-yhtiön johtaja, joka tunnetaan erityisesti hip hopiin erikoistuneen merkin Sugar Hill Recordsin johtajana. Häntä pidetään lajin kahden merkittävimmän singlen taustavoimana. Ensimmäinen oli Sugarhill Gangin levytys ”Rapper’s Delight”, joka oli ensimmäinen hiphoppareiden tekemä rap- levytys. Toinen oli Grandmaster Flash & the Furious Fiven levyttämä ”The Message”. Robinsonin ensimmäinen menestynyt levytys oli ”Love Is Strange”. Hän avioitui Joe Robinsonin kanssa vuonna 1964. Vuonna 1968 Sylvia perusti All Platinum Recordsin joka julkaisi soul-musiikkia, esimerkiksi Donnie Elbertin ja Shirley Goodmanin levyjä. Hän tuotti vuonna 1970 The Momentsin kappaleen ”Love on a Two Way Street”. Sooloartistina nimellä Sylvia hän levytti Vibrationille vuonna 1973 singlen ”Pillow Talk”, joka oli menestys ja sai kultalevyn vuonna 1973. Sitä on pidetty diskomusiikin varhaisena edeltäjänä. 1970-luvulla Robinson perusti miehensä kanssa levy-yhtiön Sugar Hill Records. Se sai nimensä Manhattanilla sijaitsevan kulttuurisesti rikkaan alueen Sugar Hillin mukaan. Rapin markkinoiden kaupallistajana Robinsonia on pidetty nykyaikaisen hiphopin äitinä. Robinson kuoli 75-vuotiaan aamulla 29. syyskuuta 2011 Meadowlandsin sairaalassa Secaucusissa sydänkohtaukseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Sylvia Robinson HS:n Muistot-sivulla Luokka:Yhdysvaltalaiset blueslaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset funklaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset muusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset rhythm and blues -laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset soullaulajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Napostajat

Napostajat (Caesionidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Näitä värikkäitä kaloja tavataan pääasiassa läntisellä indopasifisella merialueella. ==Lajit ja anatomia== Napostajien heimoon kuuluu noin 20 lajia, jotka jaetaan 4 sukuun. Kooltaan napostajat ovat yleensä alle 25 cm, mutta suurimmat lajit, kuten keltakaarinapostaja (Caesio teres) ja rusovatsanapostaja (Caesio cuning) voivat saavuttaa 50-60 cm:n pituuden. Napostajalajit ovat sukua napsijoille (Lutjanidae), mutta ovat ruumiinmuodoltaan solakampia ja pyrstö on voimakkaammin haarautunut. Napostajilla on yksi selkäevä, ja sen etuosassa on kymmenestä viiteentoista piikkiä. Kalat voivat työntää leukojaan ulospäin, mikä on sopeutuma planktoneliöstön syömiseen. Napostajalajit ovat usein varsin värikkäitä, ja niiden ruumiissa on usein viiruja. ==Levinneisyys ja elintavat== Suurin osa lajeista elää Tyynellämerellä indopasifisen merialueen länsiosissa. Eräitä lajeja tavataan Intian valtamerestä läheltä Afrikan rannikkoa ja kaksi lajia mustapilkkanapostaja (Caesio suecica) ja mustajuovanapostaja (Caesio striata) ovat endeemisiä Punaisenmeren lajeja. Kalat elävät ainoastaan trooppisissa vesissä koralliriutoilla korkeintaan noin 60 metrin syvyydessä merenpinnasta. Lajit liikkuvat usein hyvin suurina parvina erityisesti päiväsaikaan, ja parvissa on usein monia eri napostajalajeja. Napostajien ravintoa on pääasiassa eläinplankton, mutta suurimmat lajit voivat myös syödä pieniä kaloja. Monet napostajalajit ovat hyvänmakuisia, ja niitä kalastetaan koralliriutoilta verkoilla. Useimmiten ne myydään tuoreena, mutta niistä voidaan tehdä myös kalatahnaa tai kuivata. Toisinaan kaloja käytetään myös esimerkiksi syötteinä tonnikalojen kalastuksessa. Toisinaan napostajia pidetään myös riutta-akvaarioissa. Suurimmat lajit kuten keltakaarinapostaja, vaativat suuren tilan ja voivat myös syödä pienempiä kaloja, minkä vuoksi ne ovat hankalia kotiakvaarioissa. Eräitä akvaarioissa pidettäviä pienempiä lajeja ovat muun muassa saksipyrstönapostaja (Caesio caelaurea) ja kultanapostaja (Pterocaesio chrysozoma). == Lähteet == Luokka:Percoidei
Windtalkers

Windtalkers on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut sotaelokuva, joka kertoo Navajo-intiaanien roolista koodinmurtajina Saipanin taistelussa Tyynenmeren sodassa toisessa maailmansodassa. Elokuvan pääosia esittävät Nicolas Cage, Adam Beach, Roger Willie, Mark Ruffalo, Peter Stormare, Noah Emmerich ja Christian Slater. Elokuvan on ohjannut John Woo. Windtalkers voitti vuonna 2003 World Stunt Award -palkinnon tulikohtauksestaan. Elokuva ei menestynyt taloudellisesti. == Rooleissa == == Aiheesta muualla == * Luokka:Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Vuoden 2002 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset sotaelokuvat Luokka:John Woon ohjaamat elokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Good Times (Kool & the Gangin albumi)

Good Times on yhdysvaltalaisen R&B-yhtye; Kool & the Gangin studioalbumi vuodelta 1972. Levy on yhtyeen itsensä tuottama ja se on ilmestynyt De-Lite Recordsin kustantamana. Jakelusta Yhdysvalloissa huolehti P.I.P. Records, 135 Crossways Park Drive, Woodbury, N.Y. 11797. Levy on äänitetty studiossa nimeltä Media Sound Studios ja äänittäjinä ovat toimineet Tony Bongiovi ja Jeff Lesser. Kansitaiteilija on Alfredo Seville. Kansitekstin on laatinut WWRL:n musiikkijohtaja Norma Pinnella. Siinä hän kertoo, että yhtyeen ura oli tässä vaiheessa suhteellisen lyhytikäinen ja että soittajat ovat 20–22-vuotiaita. Yhtye oli kuitenkin saanut kaksi tunnustusta Record Worldiltä, vuosina 1969 ja 1970, ja sillä oli takanaan useita hittisinglejä, viisi menestysalbumia ja esiintymisiä arvostetuimmissa klubeissa. Tässä vaiheessa yhtyeen musiikissa oli vielä jazz-vaikutteita, kuten osoittaa albumilla oleva John Coltranelle omistettu kappalekin. == Kappaleet == Kaikki kappaleet ovat esittävän yhtyeen jäsenten tekemiä ja sovittamia. Julkaisija on Delightful Music / Gang Music. ; Sivu 1 # # # # ; Sivu 2 # * # # # Albumin hitaimmat kappaleet ovat "Wild Is Love", "Father, Father" ja "I Remember John W. Coltrane". Jälkimmäinen sekä "North, East, South, West" ja "Rated X" ovat soitinkappaleita. Kappaleessa "Father, Father" on puheosuus. == Kokoonpano == Kool & the Gang: * Rob't "Kool" Bell – basso, laulu * Ronald Bell – tenorisaksofoni, alttohuilu, sopraanosaksofoni, laulu * George Brown – rummut, lyömäsoittimet, laulu * Rob't "Spike" Mickens – trumpetti, flyygelitorvi, lyömäsoittimet, laulu * Claydes Smith – kitara, akustinen kitara * Dennis "D.T." Thomas – alttosaksofoni, huilu, lyömäsoittimet, laulu * Rick West – piano, ARP, klavinetti, laulu sekä Al Wagner ja the Philharmonic Strings: * Al Wagner – viulu * Sy Miroff – viulu * San Zimmerman – viulu * Marty Salyk – alttoviulu * Allen McGill – sello * Billy Brown – käyrätorvi * Sharon Moe – käyrätorvi * Assunta Dell'Aquila – harppu == Lähteet == * Kool and The Gang LP Good Times (De-Lite Records DEP–2012) 1972 Luokka:Vuoden 1972 albumit Luokka:Kool & the Gangin albumit
E Ink

E Ink on yleinen sähköpaperinäyttötekniikka. Sen kehitti yhdysvaltalainen E Inc -yhtiö, joka myös toimittaa sähköpaperinäyttöjään sähkökirjojen markkinoille. Yhtiö perustettiin vuonna 1997 MIT Media Labin oheisyrityksenä. E Inkin sähköpaperitekniikkaa käytetään erilaisissa kuluttaja- ja teollisuussovelluksissa, kuten kelloissa, älykorteissa, elektronisissa hintalapuissa, paristojen ilmaisimissa, sähköisissä sanomalehdissä ja oppikirjoissa sekä julkisissa tieto- ja mainoskylteissä. E Ink -näyttö pyrkii nimensä mukaisesti jäljittelemään paperille painetun musteen ominaisuuksia. Sillä on matala virrankulutus. E Ink -näytöt eivät käytä taustavaloa, vaan ne heijastavat ympäristön valoa.E Ink: technology , E Ink ==Lähteet== Luokka:Viestintätekniikka Luokka:Näyttötekniikka
Rodrigo Jiménez de Rada

Rodrigo Jiménez de Rada oli Toledon arkkipiispa vuosina 1209–1247.Linehan, s. 75 Hän suhtautui vihamielisesti muslimeihinO’Callaghan 245 ja painosti kuningas Alfonso VIII:ta ryhtymään ristiretkeen Iberian niemimaan takaisinvaltaamiseksi.O’Callaghan, s. 246 Itse hän osallistui Las Navas de Tolosan taisteluun vuonna 1212.O’Callaghan, s. 247–248 Rodrigo oli myös historioitsija ja hänen teoksistaan De rebus Hispaniae kertoo sodista muslimeja vastaan.O’Callaghan, s. 344–345, 354 Kirjassaan Dialogus libri vitae käydään dialogia juutalaisuuden ja kristinuskon välillä.Linehan, s.87 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Espanjan historia Luokka:Espanjalaiset katoliset arkkipiispat Luokka:Keskiajan katoliset arkkipiispat Luokka:Toledo (Espanja) Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1247 kuolleet
Sonu Sood

Sonu Sood (s. 22. toukokuuta 1973 Moga, Punjab, Intia) on intialainen näyttelijä ja entinen malli. Hän on näytellyt pääasiassa hindin-, telugun- ja tamilinkielisissä elokuvissa. Hänet tunnetaan muuan muassa elokuvista Yuva (2004), Athadu (2005), Jodhaa Akbar (2008), Dabangg (2010), Dookudu (2011), Shootout at Wadala (2013), Happy New Year (2014) ja Simmba (2018). Sood on tullut tunnetuksi myös hyväntekeväisyystyöstään. == Yksityiselämä == Sood meni naimisiin Sonalin kanssa vuonna 1996 ja heillä on kaksi poikaa, Ishaan ja Ayaan. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Kieli Muuta 1999 Kallazhagar Soumya Narayanan Tamili Nenjinile Gangsteri Tamili 2000 Hands Up! Tuglak Telugu Sandhitha Velai Sandeep Tamili 2001 Majunu Heenan veli Tamili 2002 Shaheed-E-Azam Bhagat Singh Hindi Zindagi Khoobsoorat Hai Muraad Hindi Raja Bhavani Tamili 2003 Ammailu Abbailu Rakesh Telugu Kovilpatti Veeralakshmi Rajiv Mathur Tamili Kahan Ho Tum Karan Hindi 2004 Netaji Subhas Chandra Bose: The Forgotten Hero Shah Nawaz Khan Hindi Mission Mumbai Rajeev Singh Hindi Yuva Gopal Singh Hindi 2005 Sheesha Raj Hindi Chandramukhi Oomayan Tamili Super Sonu Telugu Athadu Malli Telugu Aashiq Banaya Aapne Karan Hindi Siskiyaan Tohtori Vishwas Hindi Divorce: Not Between Husband and Wife Siddharth Joshi Hindi 2006 Ashok K. K. Telugu Rockin’ Meera Prince Englanti 2008 Jodhaa Akbar Prince Sujamal Hindi Parhaan miessivuosan Filmfare Awards -ehdokkuus Mr. Medhavi Siddharth Telugu Singh Is Kinng Lakhan ”Lucky” Singh Hindi Ek Vivah Aisa Bhi Prem Ajmera Hindi 2009 Arundhati Pasupathi Telugu Parhaan telugumiessivuosan Filmfare Awards South -palkinto Dhoondte Reh Jaaoge Aryan Hindi Anjaneyulu Bada Telugu Bangaru Babu Rajendra Telugu Ek Niranjan Johnny Bhai Telugu City of Life Basu/Peter Patel Arabia Englanti Hindi 2010 Dabangg Chhedi Singh Hindi 2011 Shakti Mukthar Telugu Theenmaar Sudhir Telugu Bbuddah… Hoga Tera Baap Karan Malhotra Hindi Kandireega Bhavani Telugu Dookudu Nayak Telugu Vishnuvardhana Adhishesha Kannada Osthe Daniel Tamili 2012 Maximum Pratap Pandit Hindi Uu Kodathara? Ulikki Padathara? Phanindra Bhupathi Telugu Julayi Bittu Telugu 2013 Madha Gaja Raja Tamili Julkaisematon Shootout at Wadala Dilawar Imtiaz Haksar Hindi Ramaiya Vastavaiya Raghuveer Hindi Bhai James Telugu R… Rajkumar Shivraj Gurjar Hindi 2014 Entertainment Arjun Hindi Aagadu Damodar Telugu Happy New Year Jagmohan ”Jag” Prakash Hindi 2015 Gabbar Is Back Balbir Singh Hindi 2016 Saagasam Bittu Tamili Xuanzang Harsha Mandariinikiina Ishq Positive Itsenään Urdu Pakistanilainen elokuva; cameoesiintyminen Devi Raj Khanna Tamili Abhinetri Telugu Tutak Tutak Tutiya Hindi 2017 Kung Fu Yoga Randall Mandariinikiina Hindi Englanti 2018 Paltan Maj. Bishen Singh Hindi Simmba Durva Ranade Hindi 2019 Kurukshetra Arjuna Kannada Devi 2 Raj Khanna Tamili Cameoesiintyminen Abhinetri 2 Telugu Sita Basavaraju Telugu 2021 Alludu Adhurs Gaja Telugu Acharya Telugu Prithviraj Hindi Thamezharasan Tamili == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intialaiset mallit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pietarin teknillinen valtionyliopisto

Pietarin teknillinen valtionyliopisto voi tarkoittaa ainakin seuraavia oppilaitoksia: * Pietarin teknologinen instituutti * Pietarin polyteknillinen valtionyliopisto
Pietarin teknologinen instituutti

Pietarin valtiollinen teknologinen instituutti (teknillinen yliopisto) () on Pietarissa toimiva tekniikan alan korkeakoulu. Korkeakoulu on perustettu vuonna 1828. Aluksi sen nimenä oli Pietarin käytännöllinen teknologinen instituutti ja vuodesta 1896 lähtien Teknologinen instituutti. Kaupungin nimen vaihtuessa instituutti nimettiin vuonna 1924 uudelleen Leningradin työläisten ja sotilaiden neuvoston teknologiseksi instituutiksi. Instituuttiin liitettiin vuonna 1930 Leningradin valtionyliopiston polyteknisen instituutin kemian tiedekunnat. Nykyisen nimensä se sai vuonna 1992. Teknologisessa instituutissa on nykyään kuusi tiedekuntaa ja 59 ainelaitosta. Siellä opiskelee yli 5 000 opiskelijaa. Opettajakunnan joukossa on 28 akateemikkoa, 10 Venäjän valtionpalkinnon tai ministerineuvoston palkinnon saajaa, 12 ansioitunutta tieteen ja tekniikan työntekijää, 125 professoria ja tohtoria sekä 560 dosenttia ja kandidaattia. Kirjaston kokoelmat käsittävät yli miljoona nidettä. Instituutin museossa on yli 11 000 esinettä. Teknologisessa instituutissa voi opiskella joko ilmaiseksi tai maksusopimuksen perusteella. Muilta paikkakunnilta tuleville opiskelijoille tarjotaan asuntolapaikka. Instituutissa toimii akateeminen kuoro, teatteristudio ja muita harrastusryhmiä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pietarin teknologisen instituutin sivusto Luokka:Pietarin yliopistot ja korkeakoulut
Funky Mississippi

Funky Mississippi on yhdysvaltalaisen blues- ja soul-laulaja Rufus Thomasin kappale ja single vuodelta 1968. Sen on tuottanut Steve Cropper. Levy-yhtiö on Stax Records ja kappaleiden julkaisija Publ. East, BMI. == Kappaleet == # # == Lähteet == * Rufus Thomasin single Funky Mississippi (Stax Records STA-0010) Luokka:Yhdysvaltalaiset blueskappaleet Luokka:Yhdysvaltalaiset soulkappaleet Luokka:Vuoden 1968 kappaleet
Irlannin ilmavoimat

Irlannin ilmavoimat () on perustettu 1924 tukemaan maa- ja merivoimia. Sen tärkein lentotukikohta on Casement Aerodrome Baldonnelissa. == Historia == Vuonna 1921 ostettiin Martinsyde Type A Mark II kaksitaso, joka päivysti ympäri vuorokauden Croydonissa turvaamassa Michael Collinsin pakotien Irlantiin, mikäli neuvottelut Britannian kanssa kariutuisivat. Konetta ei kuitenkaan tarvittu suunniteltuun tehtävään, ja siitä tulikin maan lentopalvelun () ensimmäinen lentokone. Vuoden 1922 lopulla lentopalvelulla oli jo kuusi Bristol F2B -hävittäjää sekä neljä muuta konetta ja siihen kuului noin 400 miestä. Lentopalvelusta tuli osa maavoimien ilma-armeijakuntaa (), kun asevoimat perustettiin 1924. Se olikin maavoimien osana vuoteen 1990. Vuonna 1938 hankittiin neljä Gloster Gladiator -hävittäjää, mutta kahdeksan koneen lisätilausta ei toimitettu toisen maailmansodan puhjettua. Ilma- armeijakunnan koneet eivät kohdanneet sodan aikana yhtään viholliskonetta, vaikka tusinoittain karanneita sulkupalloja tuhottiinkin. Irlantiin laskeutui sodan aikana kaikkiaan 163 lentokonetta, joista Ilm-armeijakunta otti käyttöönsä Lockheed Hudsonin, Fairey Battlen ja kolme Hawker Hurricanea. Viimeksi mainitut toivat ilmavoimien kaipaaman taisteluissa testatun modernin hävittäjän ja enimmillään maalla oli käytössään 20 Hawker Hurricanea. Sodan päätyttyä Hurricanet korvattiin Supermarine Seafire hävittäjillä sekä parilla Spitfire koulukoneella. Samoin kuin de Havilland Dove astui palvelukseen kuljetus- ja yhteyskoneena. Ilma-armeijakunta siirtyi suihkukoneaikaan 30. kesäkuuta 1956 ensimmäisten de Havilland Vampire T.55 koulukoneiden saapuessa. Vuoden 1963 alussa maa otti palvelukseen ensimmäiset helikopterit SA.316B Alouette III:n, joita lopulta oli käytössä 2000-luvun alkaessa edelleen seitsemän. 1970-luvun puolivälissä maan hallituksen kasvaneet kuljetustarpeet Euroopan integroituessa pakottivat hankkimaan BAe 125-700 suihkukoneen tarpeen tyydyttämiseksi. Ranskasta ostettiin 1975 käytöstä poistettuja Fouga Magister CM-170 suihkukoneita, jotka otettiin palvelukseen koulukoneina, keveinä rynnäkkökoneina sekä taitolentoa varten. Koneet poistuivat käytöstä 1998 ja niiden tilalle ei ole hankittu uutta kalustoa. Irlanti osti 1977 kymmenen SIAI-Marchetti SF.260WE Warrior koulukonetta, joita voidaan käyttää myös rynnäkkötehtävissä. Koneista neljä on tuhoutunut onnettomuuksissa. Vuonna 1986 ostettiin viisi SA.365F Dauphin II helikopteria pelastus- ja etsintätehtäviin. Helikoptereista kaksi muutettiin toimimaan LÉ Eithnen kannelta, jolloin ne varustettiin repeämättömillä polttoainesäiliöillä sekä koukulla jarruvaijeria varten. *
Rufus Thomas

Rufus Thomas (26. maaliskuuta 1917 Cayce, Mississippi – 15. joulukuuta 2001 Memphis, Tennessee)AllMusic: Rufus Thomas – Biography oli yhdysvaltalainen blues- ja soul-laulaja ja lauluntekijä. Hänen tunnetuimpiin kappaleisiinsa kuuluvat ”Walking the Dog” (1963), ”Do the Funky Chicken” (1969) ja ”Do the Push and Pull” (1970). Thomas esiintyi jo kymmenvuotiaana steppaajana Memphisissa. Vuonna 1936 hän liittyi Yhdysvaltoja kiertäneeseen mustien tanssijoiden showhun. Ensimmäisen levytyksensä hän teki vuonna 1943 ja sai innoituksen kappaleihinsa työpaikkanaan toimineen tehtaan rytmikkäistä äänistä. Hän levytti muun muassa Sun Recordsille ja Stax Recordsille, joista jälkimmäinen julkaisi vuonna 1960 Thomasin ja hänen 17-vuotiaan tyttärensä duettona esittämän kappaleen ”Cause I Love You”. Stax Recordsin artistina Thomas julkaisi muun muassa singlen ”Funky Mississippi” vuonna 1968. Thomasin näyttävissä esiintymisasuissa oli usein viittoja, höyheniä ja pieniä shortseja. Hänellä oli suurikokoiset pulisongit 1970-luvulla. Thomas toimi memphisiläisen, mustille kuulijoille suunnatun WDIA-radioaseman tiskijukkana ja soitti yhdenvertaisesti myös valkoisten esiintyjien musiikkia, muun muassa Elvis Presleyn levyjä. Thomas oli sivuosassa Jim Jarmuschin vuoden 1989 elokuvassa Mystery Train. ”The Grain” liitti osia Thomasin levyttämistä kappaleista ”The Breakdown” ja ”Do the Funky Penguin” vuonna 2000 ilmestyneelle hip hop -artisti Ghostface Killahin albumille Supreme Clientele. Thomasin kunniaksi on nimetty katu Memphisissä. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset blueslaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset funklaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset muusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset rhythm and blues -laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset soullaulajat
Melanie South

Melanie South (s. 3. toukokuuta 1986 Kingston, Englanti) on brittiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 99 helmikuussa 2009. Hän on voittanut urallaan kuusi ITF-turnausta kaksinpelissä ja 18 turnausta nelinpelissä. Grand Slam -turnauksissa South on päässyt parhaimmillaan toiselle kierrokselle Wimbledonissa 2006 voitettuaan ensimmäisellä kierroksella 11:nneksi sijoitetun Francesca Schiavonen. Toisella kierroksella hän hävisi Shenay Perrylle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Melanie Southin kotisivut * Melanie South profiili WTA:n kotisivuilla Luokka:Brittiläiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hilland Records

Hilland Records on suomalainen, vuonna 2005 perustettu levy-yhtiö. Sen omistajana on yhtiön perustaja Antti Vuorenmaa. Yhtiö on erikoistunut amerikkalaispohjaiseen kansanmusiikkiin, folkrockiin ja americanaan, mutta julkaissut myös mm. avantgarde-freetä. == Julkaisut == * Acorn: The first songs EP (2006, Hilland 001) * Acorn:The First Album (2007, HRCD1001) * Markus Väisänen:Luonnoksia EP (2008, HRCD102) * Acorn:Here & there & back (2008, HRCD1002) * GPV:Trombi 7708 (2009, HRCD1003) * Antti Matikainen:Sateen jälkeen (2009, HRCD1004) * Emmi:The Invite (2009, w/Long Play Records, LOPCD022) * Markus Väisänen:Taipale (2009, HRCD1005) * Acorn:Kaivonkatsoja (2010, HRCD1006) * Kim Curly Band:Kim Curly Band (2010, HRCD1007) * Tres Fogos:Paraiso (2010, HRCD1008) * Taipale:The Weight of a Ghost (2011, HRCD1009) * Kim Curly Band:So long, King Desire (2011, HRCD1010) * Antti Vuorenmaa:Päiväkirja (2012, HRCD1011) * Antti Vuorenmaa:Pohjavirta (2014, HRCD1012) * Mudville 56: Skatin on very thin ice/Dear Old Jessie 7" (2014, HRVS-1) * Pauli Halme: This Time It´s Personal vinyyli-LP (2014, HRLP-1) * Marko Haavisto & Antti Vuorenmaa: Kapteeni Kiddin haamu vinyyli-LP (2015, HRLP-2) == Artistit == * Acorn * Antti Vuorenmaa * Emmi * GPV * Kim Curly Band * Marko Haavisto & Antti Vuorenmaa * Mudville 56 * Pauli Halme * Taipale * Tres Fogos == Aiheesta muualla == *Hilland Recordsin kotisivut Luokka:Suomalaiset levy-yhtiöt
Robert Melunilainen

Robert Melunilainen myös Robert de Melun (n. 1100–1167) oli englantilainen skolastikkoteologi ja Herefordin piispa. Opettaessaan Melunissa, josta hänen sukunimensä tulee, hänen oppilaitaan olivat Johannes Salisburylainen, Roger Worcesterlainen, Guillaume de Tyre ja ehkä myös Thomas Becket. Thomas Becket ehdotti häntä Herefordin piispaksi mahdollisesti paavi Aleksanteri III:n suosituksesta ja Becket vihki hänet virkaan 22. joulukuuta 1163. Hän osallistui Gilbertus Porretanuksen tuomitsemiseen Reimsin synodissa. ==Lähteet== Luokka:Herefordin piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Keskiajan filosofit Luokka:Skolastikot Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1167 kuolleet
Walking the Dog

Walking the Dog on yhdysvaltalaisen blues- ja soul-laulaja ja lauluntekijä Rufus Thomasin tekemä kappale. Kappaleen nimi voi esiintyä myös muodossa ”Walkin’ the Dog”. ==Coverversioita== * 1964: The Rolling Stones esikoisalbumillaan. * 1965: Eero ja Jussi & The Boys albumillaan Numero 1 nimellä ”Liisan koira” Jussi Raittisen sanoittamana. * 1965: The Sonics esikoisalbumillaan Here are the Sonics. * 1973: Aerosmith esikoisalbumillaan. * 1976: Dr. Feelgood live-albumillaan Stupidity. * 1977: Hurriganes albumilla Tsugu Way sekä singlen ”Looking for the Tsugu” B-puolena. * 1987: Jam Jam esikoisalbumillaan nimellä ”Liisan koira”. Luokka:Vuoden 1963 kappaleet
Gospelraati

Raatihuone on Radio Dein hengellistä musiikia arvioiva radio-ohjelma. Siinä vierailee joka lauantai kaksi musiikin ammattilaista. Kesällä 2009 gospelraati-nimellä käynnistynyt ohjelma on Ariel Neulaniemen toimittama ja toteuttama ohjelma, jossa kuullaan kotimaisia ja ulkomaisia uutuuskappaleita aina Pate Mustajärvestä Viktor Klimenkoon ja lastenmusiikista rockiin. Toisin kuin Levyraadissa, Raatihuoneessa musiikki arvioidaan ilman pisteitä. Ohjelman alussa vieraiden kanssa keskustellaan kuulumisista ja päätteeksi he paljastavat oman suosikkinsa ohjelmassa kuulluista lauluista. Raatihuoneen vieraita ovat olleet Eero Raittinen, Pekka Ruuska, Raakel Lignell, Edu Kettunen, Pave Maijanen, Risto Asikainen, Johanna Iivanainen, Martti Metsäketo, Jarkko Martikainen, Lasse Kurki, Erja Lyytinen, Olli Ahvenlahti, Yona, Ville Pusa, Joose Keskitalo, Mikael Konttinen, Tommi Läntinen, Heikki Salo, Pekka Simojoki, Teppo Nuorva, Jouko Mäki-Lohiluoma, Janna Hurmerinta, Joonatan Rautio, Osmo Ikonen, Joel Melasniemi, Kristian Meurman, Mikki Kauste, Kai Jämsä, Milana Misic, Katriina Honkanen, Riki Sorsa, Hanna Ekola, Viktor Klimenko, Sinikka Svärd, Ile Vainio, Esa Eloranta, Suikki Jääskä, Petri Kaivanto, Laura Sippola, Hillel Tokazier, Heta Hyttinen, Markus Koskinen, Zarkus Poussa, Nina Åström, Leri Leskinen, Heikki Silvennoinen, Esa Kaartamo, Petri Laaksonen, Jonas Olsson, Nina Tapio, Hanna-Riikka Siitonen, Matti Esko, Johanna Försti, Juha Tapio, Sami Hintsanen, Marko Maunuksela, Mervi Koponen, Anssi Nykänen ja Janne Tulkki. Joskus ohjelman jälkeen on syntynyt yllättäviä käänteitä. Johanna Iivanainen kertoi talvella 2011 ilmestyneessä Askel- lehdessä pyytäneensä seuraavan levynsä tuottajaksi ja sanoittajaksi Edu Kettusta sen perusteella, kun molemmat olivat tavanneet pitkästä aikaa toisensa Radio Dein Raatihuoneessa.Gospelraati, Radio Dei. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset radion musiikkiohjelmat
Alphonse Bilung

Alphonse Bilung (5. kesäkuuta 1933 – 11. marraskuuta 2022) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Jumalan Sanan seuran papiksi 3. lokakuuta 1961 ja nimitettiin Rourkelan hiippakunnan piispaksi 4. heinäkuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Henry Sebastian D'Souza, jota avustivat Raphael Cheenath ja Hermann Westermann.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Alphonse Bilung, S.V.D. Bilung jäi eläkkeelle 2. huhtikuuta 2009. == Lähteet == Luokka:Intialaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Raphael Cheenath

Raphael Cheenath (29. joulukuuta 1934 Manalur – 14. elokuuta 2016 Mumbai) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Jumalan Sanan seuran papiksi 21. syyskuuta 1963 ja nimitettiin Sambalpurin hiippakunnan piispaksi 28. helmikuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Hermann Westermann, jota avustivat Pius Kerketta ja Joseph Robert Rodericks.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Raphael Cheenath, S.V.D. Cheenath sai 1. heinäkuuta 1985 nimityksen Cuttack-Bhubaneswarin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 11. helmikuuta 2011. == Lähteet == Luokka:Intialaiset katoliset piispat Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Lucas Kerketta

Lucas Kerketta (s. 20. syyskuuta 1936) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Jumalan Sanan seuran papiksi 25. lokakuuta 1969 ja nimitettiin Sambalpurin hiippakunnan piispaksi 17. marraskuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. maaliskuuta 1987. Pääkonsekraattorina toimi Raphael Cheenath, jota avustivat Alphonse Bilung ja Thomas Thiruthalil.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Lucas Kerketta, S.V.D. Kerketta jäi eläkkeelle 26. heinäkuuta 2013. == Lähteet == Luokka:Intialaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thomas Thiruthalil

Thomas Thiruthalil (s. 17. tammikuuta 1936) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin lasaristien papiksi 14. huhtikuuta 1963 ja nimitettiin Berhampurin hiippakunnan piispaksi Odishassa, Intiassa 24. tammikuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ignatius Gopu, jota avustivat Ignatius Mummadi ja Hermann Westermann.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Thomas Thiruthalil, C.M. 18\. joulukuuta 1989 Thiruthalil sai nimityksen Balasoren piispaksi. == Lähteet == Luokka:Intialaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ignatius Mummadi

Ignatius Mummadi (11. maaliskuuta 1899 – 2. huhtikuuta 1983) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. joulukuuta 1925 ja nimitettiin Gunturin hiippakunnan piispaksi 13. heinäkuuta 1943. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. lokakuuta.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Ignatius Mummadi Mummadi osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 26. marraskuuta 1973. == Lähteet == Luokka:Intialaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Tuula Palonen

Tuula Palonen (o.s. Korhonen, s. 19. heinäkuuta 1949 Oulu) on suomalainen lentopalloilija. Hänet on valittu kuusi kertaa Suomen parhaaksi naislentopalloilijaksi. Suomen mestaruuden hän on voittanut kolme kertaa Karhulan Veikkojen (Veikottarien) joukkueessa. Palonen pelasi naisten SM- sarjatasolla ensimmäisen kerran tamperelaisessa Kalevan Lentopallossa vuonna 1965. Myöhemmin hän pelasi helsinkiläisissä Lautta-Pojissa ja Poliisien Palloseurassa. Vuonna 1973 hän siirtyi kakkossarjassa pelanneeseen Karhulan Veikkoihin, joka nousi heti SM-sarjaan ja voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa vuonna 1975. Arvokisoissa Palonen on edustanut Suomea lentopallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuonna 1977 ja lentopallon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1978. Maaotteluita Palonen pelasi 107 vuosina 1967–1978. Palosen aviomies Risto Palonen ja poika Matti Palonen ovat myös tunnettuja lentopalloilijoita. == Tunnustuksia == *kuusinkertainen Suomen paras naislentopalloilija (1971–1976) *Vuosisadan naislentopalloilija Suomessa (1999) *Pro Urheilu -mitali (2007) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Janer

David Janer Oliveras on espanjalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi televisiosarjasta Águila Roja, jossa hän on yksi pääosan esittäjistä. Televisiosarjojen lisäksi hän on esiintynyt myös elokuvissa ja teatterissa. == Ura näyttelijänä == ===Televisiosarjat === *Laberint d'ombres (2000) *Temps de silenci (2001) *Compañeros (2001–2002) Como Martín Bermejo. *16 dobles (2002) *De moda (2004) *El cor de la ciutat (2004) *Mesa para cinco (2006) Como Raúl, profesor de violín. *Mar de fons (2006) *Cuenta Atrás Capítulo "Instituto Bretón". Como Alfredo Solís, profesor de literatura. *Los Hombres de Paco (2006–2007) Como el Inspector Pacheco, Asuntos Internos. * Águila Roja (2009–) Como Gonzalo de Montalvo (Águila Roja). === Elokuvat === *Atrapa-la (2000), de Dominic Harari y Teresa Pelegri. *Anita no pierde el tren (2001), de Ventura Pons. *L'Escala de diamants (2003), de Jordi Marcos. *Iris TV (2003), de Xavier Manich. *Entre vivir y soñar (2004), de Alfonso Albacete y David Menkes. *Los girasoles ciegos (2008), de Jose Luis Cuerda. *Águila Roja: la película (2011), de José Ramón Ayerra y Daniel Écija. ===Teatteri=== *El manuscrito del teniente *La enfermedad de la juventud *El sueño de una noche de verano (1998–1999) *Celobert (2002–2004) *Tape (2004). == Lähteet == * David Janerin internet-sivut == Aiheesta muualla == * Tietoa David Janerin roolista Águila Rojana * David Janerin fani-sivut Luokka:Espanjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marja (Esko Rahkosen kappale)

Marja on Unto Monosen säveltämä ja sanoittama tango. Se on ilmestynyt vuonna 1966 laulaja Esko Rahkosen singlellä (Philips 340776), jonka toinen kappale on ”Ruiskukkanen”. ”Marja”-kappaleen kesto on 2:44. Singlellä Rahkosta säestää Erkki Melakosken johtama orkesteri. Melakoski on myös sovittanut kappaleen. Musiikkipalvelu Spotifyn sivustolla ”Marja” on Esko Rahkosen vuonna 2004 ilmestyneen albumin Syvä kuin meri yhteydessä. Albumilla kappale on neljäntenä laulujen "Odotin pitkän illan" ja ”Joku odottaa kirjettäsi” välissä. == Lähteet == * Kappaleen tiedot äänitetietokannassa Fono.fi Luokka:Suomalaiset musiikkikappaleet Luokka:Tangot Luokka:Vuoden 1966 kappaleet
Yoshitsugu Saitō

Yoshitsugu Saitō () (2. marraskuuta 1890 – 10. heinäkuuta 1944) oli keisarillisen Japanin armeijan kenraaliluutnantti toisen maailmansodan aikana. Hän komensi Japanin 43 divisioonaa Saipanin taistelussa. Saitō taisteli amerikkalaisia joukkoja vastaan viimeiseen mieheen asti. Saiton haavoituttua kranaatinsirpaleesta hän teki rituaalisen itsemurhan maanalaisessa luolassa 10. heinäkuuta Saipanin kukistuttua. Luokka:Japanilaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Tatjana Jelača

Tatjana Jelača (, s. 10. elokuuta 1990 Sremska Mitrovica) on serbialainen keihäänheittäjä. Jelača sijoittui kuudenneksi alle 18-vuotiaiden MM- kilpailuissa 2007 tuloksella 48,12 metriä. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 hän otti pronssia heitettyään 58,77 metriä. Alle 20-vuotiaiden EM- kilpailuissa 2009 Novi Sadissa Jelača voitti kultaa omalla ennätyksellään 60,35 metriä. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Jelača oli finaalissa 12:s tuloksella 52,13. Vuotta myöhemmin hän oli Ostravan alle 23-vuotiaiden EM- kilpailuissa seitsemäs ja karsiutui Daegun MM-kilpailujen finaalista. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Jelača sijoittui seitsemänneksi tuloksella 57,58. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Jelača heitti Serbian ennätyksen, 62,68 metriä Moskovan MM-kilpailujen 2013 karsinnassa. Loppukilpailussa hän oli yhdeksäs. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sai hopeaa maansa ennätystuloksella 64,21. == Lähteet == Luokka:Serbialaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yoshitsugu

Yoshitsugu saattaa viitata seuraaviin japanilaisiin henkilöihin: *Hatakeyama Yoshitsugu (1552–1586), daimio ja Nihonmatsu-klaanin johtaja. *Maeba Yoshitsugu (1541–1574), Asakura-klaanin palvelija. *Miyoshi Yoshitsugu, Miyoshi-klaanin johtaja Sengoku-kaudella. *Ōtani Yoshitsugu (1559–1600), Sekigaharassa taistellut daimio. *Tokugawa Yoshitsugu (1836–1849), Owarin läänitystä hallinnut daimio. *Yoshitsugu Saito (1890–1944), kenraaliluutnantti toisen maailmansodan aikaan. *Yoshitsugu Harada (s. 1952), liberaalidemokraattisen puolueen poliitikko.
Honshūn-Shikokun siltaprojekti

Honshūn-Shikokun siltaprojekti on Japanissa sijaitsevan Seton sisämeren ylittävä siltajärjestelmä, joka yhdistää Honshūn ja Shikokun saaret toisiinsa. Järjestelmä sisältää kolme osaa: Nishi-Seton moottoritiehen, Seto-Chūōn moottoritiehen ja Kobe-Awaji-Naruton moottoritiehen kuuluvat sillat. Kobe- Awaji-Naruton moottoritiehen kuuluvat Akashi-Kaikyōn silta ja Ōnaruton silta, Seto-Chūōn moottoritiehen Shimotsui-Seton silta, Hitsuishijiman silta, Iwakurojiman silta, Yoshiman silta, Kita Bisan-Seton silta sekä Minami Bisan- Seton silta ja Nishi-Seton moottoritiehen Shin-Onomichin silta, Innoshiman silta, Ikuchin silta, Tataran silta, Ōmishiman silta, Hakata-Ōshiman silta sekä Kurushima-Kaikyōn silta. == Lähteet == Luokka:Japanin sillat
Horwich Parkwayn rautatieasema

Horwich Parkwayn rautatieasema on Pohjois-Englannissa Boltonin kaupungin lähistöllä sijaitseva lähiliikenteen rautatieasema. Se palvelee Horwichin ja Middlebrookin alueita ja tarjoaa yhteyden läheiselle Bolton Wanderersin kotistadionille Macron Stadiumille. Asema sijaitsee Manchester–Preston- rataosuudella 26 kilometrin päässä Manchester Piccadillyn rautatieasemasta. == Lähteet == Luokka:Suur-Manchesterin rautatieliikennepaikat
Asudit

Asudit olivat Mongoliaan 1200-luvulla tuotuja osseettisotavankeja. Myöhemmin monet heistä toimivat mongoliarmeijassa. Mongolit kohtasivat osseetteja ensimmäisen kerran Kaukasuksella kun Sübr’etei Ba’ataur ja Jebe nimiset mongolipäälliköt järjestivät sotaretken osseettien alueille Derbentistä käsin vuonna 1223. Vuonna 1239 Güyüg Möngke valloitti osseettien Magas-nimisen linnoituksen piirityksen jälkeen. Mengü-Temür valloitti puolestaan vuonna 1277 muista osseettien linnoja, mutta monet osseettien linnoista säästyivät mongolivalloitukselta. Möngke ja muut osseetteja vastaan taistelleet mongolit toivat osseetteja sotavankeina mongolivaltakunnan itäosiin. Vuonna 1272 Kublai-kaani muodosti osseettisotavangeista 3 000 miehen vahvuisen armeijan osaston ja vuoteen 1309 mennessä osseettisotilaiden lukumäärä oli kasvanut 30 000:n. Tuolloin heidät luettiin Daidun eli nykyisen Pekingin katolilaiseen arkkihiippakuntaan. Osseettisoturit olivat mukana kukistamassa Nayanin kapinaa vuonna 1287 ja taistelivat vallankaappauksessa valtaan vuonna 1323 nousseen Taidingdin puolella. 1400- ja 1500-luvulla osseetit sulautuivat lopulta osaksi Yüngshiyebün mongoliheimoa omana klaaninaan nykyisen Sisä-Mongolian alueella. Osseettien muodostaman klaanin jälkeläisiä elää edelleen Sisä-Mongolian itäosissa. ==Lähteet== Luokka:Mongolilaiset kansat Luokka:Ossetia
Saul Perlmutter

Saul Perlmutter (s. 22. syyskuuta 1959) on yhdysvaltalainen astrofyysikko Lawrence Berkeley National Laboratory -tutkimuslaitoksessa ja fysiikan tohtori Kalifornian yliopistossa, Berkeleyn kampuksella. Perlmutter palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla yhdessä Brian Schmidtin ja Adam Riessin kanssa lokakuussa 2011 maailmankaikkeuden kiihtyvän laajenemisen tutkimuksesta kaukaisia supernovia tutkimalla.http://www.nobelprize.org/nobel_prizes/physics/laureates/2011/index.html ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brian Schmidt

Brian Schmidt (s. 24. helmikuuta 1967 Montana, Yhdysvallat) on australialais- yhdysvaltalainen astrofyysikko. Schmidt palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla yhdessä Saul Perlmutterin ja Adam Riessin kanssa lokakuussa 2011 maailmankaikkeuden kiihtyvän laajenemisen tutkimuksesta kaukaisia supernovia tutkimalla. Schmidt syntyi Montanassa Yhdysvalloissa ja asui myöhemmin Anchoragessa Alaskassa. Hän tapasi tulevan vaimonsa, australialaisen taloustieteilijän Jenny Gordonin Harvardin yliopistossa, jossa molemmat olivat suorittamassa jatko-opintoja. Pariskunta muutti vuonna 1994 Australiaan ja he saivat kaksi lasta. Schmidt on Australian ja Yhdysvaltain kaksoiskansalainen. Schmidt ja hänen vaimonsa tuottavat kahta Pinot Noir -rypäleestä tehtyä viiniä maatilallaan Australian pääkaupunkiterritorion pohjoispuolella. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Australialaiset fyysikot Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Astrofyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Adam Riess

Adam Riess (s. 16. joulukuuta 1969) on yhdysvaltalainen astrofyysikko Johns Hopkinsin yliopistossa ja Space Telescope Science Institute -tutkimuslaitoksessa. Riess palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla yhdessä Brian Schmidtin ja Saul Perlmutterin kanssa lokakuussa 2011 maailmankaikkeuden kiihtyvän laajenemisen tutkimuksesta kaukaisia supernovia tutkimalla. Riess suoritti tohtorin tutkintonsa Harvardin yliopistossa ja pääsi töihin Kalifornian yliopistoon Berkeleyhin, missä hän teki Nobelilla palkitut tutkimuksensa osana High-Z Supernovia etsivää tutkimusryhmää. Hän siirtyi Baltimoreen Space Telescope Science Institute -laitokseen vuonna 1999, ja vuodesta 2005 hänellä on ollut professuuri myös Johns Hopkinsin yliopistossa. Riessin tutkimusten mukaan maailmankaikkeuden kiihtyvä laajeneminen liittyy pimeään aineeseen ja pimeään energiaan. Tulokset mullistivat kosmologiaa, sillä ne osoittivat, että maailmankaikkeuden massasta ja energiasta suurin osa on meille tuntematonta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Yhdysvaltalaiset tähtitieteilijät Luokka:Astrofyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Korpialvejuuri

Korpialvejuuri (Dryopteris cristata) on yleinen, Euroopassa ja Pohjois- Amerikassa tavattava saniainen. == Ulkonäkö ja koko == Korpialvejuuren maavarsi on lyhyt, jokseenkin pysty tai vaakasuora ja se on tiheitten, liuskaisten suomujen peittämä. Lehdet kasvavat kimppuina. Itiöpesäkkeettömät lehdet ovat pystyjä, 20–30 cm korkeita ja niiden ruoti on noin puolet lehtilavan pituudesta. Toisin kuin itiöpesäkkeelliset lehdet, itiöpesäkkeettömät lehdet talvehtivat. Itiöpesäkkeelliset lehdet ovat viistoja ja kasvavat 40–60 cm korkeiksi. Lehtiruoti on vaaleanruskeiden suomujen peitossa ja pituudeltaan lehtilavan pituinen. Lehtilapa on kalju, yksi tai kaksi kertaa parilehdykkäinen ja kapeanpuikea. Lehdykät ovat kolmiomaisen puikeita tai pitkänpyöreitä, parijakoisia tai -osaisia, liuskat tylppiä, pitkulaisia ja hammasrivisiä tai -liuskaisia. Lehdyköiden alapinnalla on pieniä, kahdessa rivissä olevia pyöreitä itiöpesäkeryhmiä. Itiöpesäkkeiden katesuomut ovat munuaismaisia. Suomessa korpialvejuuren itiöt kypsyvät heinä- elokuussa. Laji on myrkyllinen.Retkeilykasvio 1998, s. 49. Korpialvejuuri voi risteytyä metsäalvejuuren (D. carthusiana) kanssa.Den virtuella floran: Granbräken Viitattu 4.10.2011. == Levinneisyys == Korpialvejuuren päälevinneisyysalue Euroopassa ulottuu Saksasta ja Alppien alueelta Keski- Venäjälle. Etelässä levinneisyysalue rajoittuu Unkariin, Romaniaan ja Pohjois- Ukrainaan, pohjoisessa Fennoskandian keskiosiin ja Pohjois-Venäjälle. Lisäksi lajia tavataan satunnaisemmin myös Britteinsaarilla, Ranskassa ja Pyreneillä. Aasian puolella lajia kasvaa Länsi-Siperiassa. Pohjois-Amerikassa korpialvejuurta tavataan lähinnä Yhdysvaltojen pohjois- ja koillisosissa sekä Kanadan eteläosissa. Mantereella tavataan pääasiassa lajin muunnosta, var. clintoniana. Suomessa korpialvejuuren levinneisyysalue painottuu maan etelä- ja itäosiin. Pohjoisempana laji on satunnaisempi, mutta sitä on tavattu Etelä- Lapin korkeudelle saakka.Lampinen, R. & Lahti, T. 2011: Kasviatlas 2010: Korpialvejuuren levinneisyys Suomessa. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 4.10.2011. == Elinympäristö == Korpialvejuuri kasvaa korvissa, tulvaisissa rantapensaikoissa, suo-ojissa, turvekuoppien reunamilla ja suoniityillä. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Pohjolan kasvien pauloissa: Dryopteris cristata - korpialvejuuri *Kasviatlas 2020: Korpialvejuuren levinneisyys Suomessa. *ITIS: Dryopteris cristata *United States Department of Agriculture (USDA): Dryopteris cristata Luokka:Alvejuuret Luokka:Myrkylliset kasvit
Kauneuden historia

Kauneuden historia () on Umberto Econ ja Girolamo de Michelen toimittama kirja vuodelta 2004. Kirjassa on 300 värikuvaa. Pekka Tuomiston suomennos ilmestyi 2008 WSOY:n kustantamana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * John Armstrong: The art of missing the point. The Independent 12.11.2004. * Mike Phillips: The ugly truth. The Guardian 29.1.2005. * Anna Kortelainen: Kauneudesta viattomasti, kuin joskus ennen vanhaan. Turun Sanomat 28.9.2008. * Mirkka Lappalainen: Kauneuden historiaa on vaikea kirjoittaa. Helsingin Sanomat 18.9.2008. * Marjatta Ripsaluoma: Kauneus ja sen vastakohdat. Luokka:Kirjat taiteesta Luokka:Italialaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2004 kirjat
Pesä (täsmennyssivu)

Pesä tarkoittaa ainakin seuraavia: *pesä, eläimen suojapaikka *pesä, jakamatonta varallisuuskokonaisuutta tarkoittava oikeustermi, esimerkiksi: ** kuolinpesä ** konkurssipesä *pesä, pesäpallo- tai baseballkentän osa *pesä, uunin tai piipun ontto osa, jossa palaminen tapahtuu *Pesä (Der Bau), Franz Kafkan novelli *Teatteri Pesä, keravalainen teatteriryhmä *Pesä, sukunimenä: **Pentti Pesä (1942–2023), suomalainen teatteriohjaaja, näytelmäkirjailija ja kirjailija **Perttu Pesä (s. 1968), suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja Tampereen apulaispormestari.
Kalifornianvirta

Kalifornianvirta on pohjoisella Tyynellämerellä kulkeva kylmä merivirta, joka virtaa Pohjois-Amerikan länsirannikon suuntaisesti etelään. Sen virtaus jäähdyttää eteläistä Kaliforniaa ja nostaa merenpohjasta ravinteita. Syklisinä kiertoina esiintyvät El Niño- ja La Niña -sääilmiöt vaikuttavat Pohjois- Tyynenmeren virtauksiin ja niiden välityksellä myös kalifornianvirtaan, minkä seurauksena voi esiintyä vuodenajasta poikkeavia rankkasadekuuroja, myrskytuulia sekä merkittäviä lämpötilamuutoksia (El Niñon aikana kuumempia ja La Niñan aikana viileämpiä kausia). ==Lähteet== Luokka:Tyynimeri Luokka:Merivirrat
Tokion kansallismuseo

Tokion kansallismuseo () on kansallismuseo Tokiossa, Japanissa. Se avattiin vuonna 1872 ja se on Japanin vanhin museo. Museon kokoelmat keskittyvät Japanin taiteeseen ja historiaan, mutta myös muuhun Aasiaan, josta erityisesti Itä-Aasiaan. == Lähteet == Luokka: Japanin museot Luokka: Kansallismuseot Luokka:Tokion rakennukset ja rakennelmat