EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Arthur Sullivan

Arthur Seymour Sullivan (13. toukokuuta 1842 Lontoo – 22. marraskuuta 1900 Lontoo) oli brittiläinen säveltäjä. Sullivan tunnetaan parhaiten opereteista, jotka hän teki yhdessä libretisti William S. Gilbertin kanssa. Hänen tuotantonsa sisältää 23 oopperaa, 13 orkesteriteosta, 8 kuoroteosta ja oratoriota, kaksi balettia, näyttämömusiikkia, hymnejä. lauluja ja pianokappaleita. Sullivan syntyi Lambethissa ja opetteli lapsena soittamaan eri instrumentteja. Myöhemmin hän alkoi myös säveltää lauluja. Vuonna 1858 Sullivan muutti Leipzigiin, jossa hän jatkoi opintojaan ja aloitti orkesterin johtamisen. Hän palasi Englantiin vuonna 1861. Sullivan tutustui William S. Gilbertiin 1870-luvun alussa. Vuonna 1871 tuottaja John Hollingshead tilasi Sullivanin työskentelemään Gilbertin kanssa Thespis-oopperaa varten. He palasivat yhteen vuonna 1875, luodessaan operetin Trial by Jury ja aloittivat pitkän yhteistyön. H.M.S. Pinafore (1878) teki parivaljakosta kansainvälisen ilmiön. Se esitettiin Lontoossa 571 kertaa, mikä oli tuohon aikaan valtava määrä. Gilbertin ja Sullivanin yhteistyö ajautui joksikin aikaa ongelmiin 1890-luvun alussa, alkaen The Gondoliersin (1889) rahoitusta koskevasta kiistasta. Sullivan lyötiin ritariksi vuonna 1883. Hän kuoli keuhkokuumeeseen marraskuussa 1900. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Vapaasti käytettävissä olevia Sullivanin partituureja Mutopia Project Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet
Pervouralsk

Pervouralsk () on kaupunki Tšusovaja-joen varrella Sverdlovskin alueella Venäjällä noin 45 kilometriä Jekaterinburgista länteen. ==Asukasluvun kehitys== * 44 000 (1939) * 90 000 (1959) * 122 000 (1974) * 132 277 (2002) * 124 528 (2010) ==Historia== Pervouralsk perustettiin vuonna 1732, kun Demidovien teollisuussuvun rautatehdas aloitti toimintansa alueella. Kaupunkioikeudet se sai vasta vuonna 1933. ==Urheilu== Jääpalloseura Uralski Trubnik pelaa Venäjän pääsarjassa. ==Lähteet== . Luokka:Sverdlovskin alueen kaupungit
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1941

Vuonna 1941 hiihdon MM-kilpailut pidettiin Cortina d'Ampezzossa, Italiassa 1.–10. helmikuuta. FIS kuitenkin perui myöhemmin toisen maailmansodan aikaisilta kisoilta virallisen MM-arvon. == Hiihto == === 18 km === Sija Maa Kilpailija Aika 1 Alfred Dahlqvist 1.05.25 2 Jussi Kurikkala 1.07.35 3 Lauri Silvennoinen 1.08.13 4 Aristide Compagnoni 1.08.15 5 Valter Forsell 1.08.23 6 Carl Pahlin 1.08.38 === 50 km === Sija Maa Kilpailija Aika 1 Jussi Kurikkala 3.36.35 2 Mauritz Brannström 3.38.17 3 Alfred Dahlqvist 3.41.41 4 Eli Wiklund 3.42.44 5 Lars Back 3.47.27 6 Hans Freiburghaus 3.48.37 7 Martti Lauronen 3.49.10 8 Kalle Jalkanen 3.51.02 === 4 x 10 km viesti === Sija Maa Kilpailija Aika 1 Martti Lauronen Jussi Kurikkala Lauri Silvennoinen Eino Olkinuora 2.31.07,7 2 Carl Pahlin Donald Johansson Nils Östensson Alfred Dahlqvist 2.32.15,4 3 Aristide Compagnoni Severino Compagnoni Alberto Jammaron Giulio Gherardi 2.33.50,2 == Yhdistetty == Sija Maa Kilpailija Pisteet 1 Gustav Berauer 431,0 2 Pauli Salonen 414,8 3 Josef Gstrein 406,2 4 Kalervo Kaplas 392,4 5 Timo Murama 391,6 6 Sven Selånger 391,5 == Mäkihyppy == Sija Maa Kilpailija Pisteet 1 Paavo Vierto 221,5 2 Leo Laakso 220,5 3 Sven Selånger 218,3 4 Sepp Weiler 217,7 5 Josef Bradl 216,4 6 Erik Lindström 215,6 7 Niilo Toppila 214,7 == Mitalitaulukko == Sija Maa Kultaa Hopeaa Pronssia Yhteensä 1 Suomi 3 3 1 7 2 Ruotsi 1 2 2 5 3 Saksa 1 - 1 2 4 Italia - - 1 1 Luokka:Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1941 urheilu Luokka:Italian hiihto Luokka:Cortina d’Ampezzo
Giuseppe Martucci

Giuseppe Martucci (6. tammikuuta 1856 Capua, Italia – 1. kesäkuuta 1909 Napoli) oli italialainen säveltäjä, kapellimestari, pianisti ja opettaja. Kapellimestarina Martucci oli erikoistunut Richard Wagnerin teoksiin. Hän johti Italian ensimmäisen esityksen oopperasta Tristan ja Isolde. Martucci sävelsi muun muassa kaksi sinfoniaa, oratorion Samuel, kaksi pianokonserttoa, sonaatteja, lauluja ja kamarimusiikkia. Toisin kuin useat muut tuon ajan italialaiset säveltäjät, Martucci ei säveltänyt ainuttakaan oopperaa. Martucci sai vaikutteita Johannes Brahmsilta ja Robert Schumannilta. == Elämäkerta == Martucci syntyi Capuassa ja oppi musiikin perusteet isältään, joka soitti trumpettia. Hän soitti pianoa varhain ja opiskeli Napolin konservatoriossa 11 vuoden ikäisestä. Paolo Serraolta hän oppi sävellyksen perusteita. Martuccin oppilaisiin kuului muun muassa Ottorino Respighi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Sydän (kulttuuri)

Sydän on monissa kulttuureissa uskottu ihmisen elämänvoiman, hengen tai sielun asuinpaikaksi. Sydäntä on kuvattu erilaisin symbolein, joista tunnetuin (♥) on levinnyt lähes maailmanlaajuiseksi rakkauden symboliksi. Sydän merkitään usein tekstiviesteissä ja muissa merkkipohjaisissa viestinnän muodoissa kirjoittamalla peräkkäin pienempi kuin -merkki ja numeromerkki kolme: <3\. Symboli esiintyy myös pelikorteissa yhtenä maatunnuksista, jolloin siitä käytetään nimitystä hertta. ==Sydämen merkitys kansanperinteissä== Useita elimiä ja ruumiinosia on pidetty sielun asuinpaikkoina. Merkittävimmät näistä ovat olleet pää, sydän ja vatsa. Usein sydän on katsottu tunteisiin ja voimiin liittyvien ihmisen henkisten puolten kodiksi. Muita ominaisuuksia on voitu yhdistää muihin ruumiinosiin. Esimerkiksi useat metsästäjä-keräilijäkansat uskovat saaliseläimen sielun kodiksi pään, mutta voimien ja luonteen kodiksi sydämen. Päätä on käsitelty kunnioituksella ja pää on ollut juhlissa kunniapaikalla, jotta eläin palaisi luontoon. Sydän taas on voitu syödä saaliin voimien saamiseksi. Vielä nykyisinkin puhutaan vertauskuvallisesti päästä järjen kotina ja sydämestä tunteiden kotina. Tunteiden yhdistäminen sydämeen on vaikuttanut monista luonnolliselta, sillä arvokkaimpia tunteita koetaan usein jotakuinkin rintakehän paikkeilla. Pelko taas tuntuu monista enemmän vatsassa. Vaikka päätä on tieteellisissä yhteyksissä jo kauan pidetty kaiken henkisen toiminnan sijaintipaikkana, on aivan viime aikoina kiinnitetty huomiota vatsasta ja suolistosta löytyneeseen tiheään hermoverkostoon. Joidenkin tutkijoiden mukaan osa tunteista voi sittenkin sijaita vatsassa ja suolistossa, jossa ne tuntuvatkin sijaitsevan, tosin tämä on kiistanalaista. ==Sydän varhaisessa filosofiassa ja tieteessä== Monet antiikin ajan ja keskiajan tiedemiehet ja filosofit Aristoteles mukaan luettuna ajattelivat ajatusten, tunteiden ja järkeilyn sijaitsevan sydämessä, kieltäen pään ja aivojen osuuden. Stoalaisten mukaan ihmisen sielu sijaitsee sydämessä. Kuitenkin esimerkiksi parantajat ja lääkärit ovat jo varhain tienneet, että pään alueen vammat vahingoittavat henkisiä toimintoja eniten. Kreikkalainen lääkäri Galenos arveli intohimon sijaitsevan maksassa, ajattelun aivoissa ja tunteiden sydämessä. Hän esitti tämän käsityksen yhdessä todeksi osoittautuneen käsityksensä kanssa siitä, että sydän ylläpitää verenkiertoa. Joidenkin mukaan Galenoksen peruja on ollut myöhempi tunteiden tosiasiallinen tai vertauskuvallinen sijoittaminen sydämeen. Sydän on lähes yleismaailmallisesti tunnettu rakkauden symboli. Symboli muistuttaa vain etäisesti sydäntä, ihmisen verenkiertoa ylläpitävää sisäelintä. Sydäntä on itse asiassa kuvattu useanlaisilla symboleilla. Nykyisin tunnetuimman sydämen symbolin ei itse asiassa arvella alun perin kuvanneen sydäntä, vaan naisen pakaroita. Symboli on mahdollisesti kreikkalaisperäinen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Reijo Heikkinen: Sydän tuntee kaiken. Kainuun Sydänyhdistyksen 50-vuotisjuhlassa 26.10.2007. Luokka:Symbolit Luokka:Metaforat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Rakkaus
Natale Abbadia

Natale Abbadia (11. maaliskuuta 1792 – 25. joulukuuta 1861) oli italialainen säveltäjä. Hän sävelsi muun muassa oopperan La Giannina di Pontieu ossia La Villanella d'onore. Uransa aikana Abbadia myös opetti laulamista. Hänen tyttärensä Luigia Abbadia oli oopperalaulaja. Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Vuonna 1792 syntyneet Luokka:Vuonna 1861 kuolleet
Anton Rubinštein

Anton Grigorjevitš Rubinštein (); (28. marraskuuta (J: 16. marraskuuta) 1829 – 20. marraskuuta (J: 8. marraskuuta) 1894) oli venäläinen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari. Rubinštein sävelsi muun muassa 17 oopperaa, neljä oratoriota, viisi pianokonserttoa, kuusi sinfoniaa, yksinlauluja ja pianokappaleita.Classic Online Composerinfo Säveltäjänä Rubinštein edustaa Pjotr Tšaikovskin ohella venäläisen musiikin eurooppalaista suuntausta. Toivo Haapanen ym. (toim.): Musiikin tietokirja, s. 415. Helsinki: Otava, 1948. Antonin nuorempi veli, Nikolai, oli myös pianisti ja Moskovan konservatorion perustaja. Rubinštein opetteli lapsena pianonsoittoa ja esiintyi ensimmäistä kertaa julkisesti yhdeksänvuotiaana. Hän alkoi tehdä konserttikiertueita 1850-luvulla ja esiintyi muun muassa Ranskassa, Britanniassa, Saksassa, Itävallassa, Skandinavian maissa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 1862 hän perusti yhdessä suuriruhtinatar Jelena Pavlovna Romanovan kanssa Pietarin konservatorion,Suuri Musiikkikirja, 1959, artikkeli Rubinstein, Anton jota hän johti vuoteen 1867 asti ja uudelleen vuosina 1887–1890. Lisäksi Rubinštein esiintyi musiikkikirjailijana; hänen julkaisujaan olivat mm. Die Musik und ihre Meister ja Erinnerungen aus 50 Jahren , molemmat vuodelta 1892. Rubinštein kuoli sydänvikaan vuonna 1894. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Venäläiset säveltäjät Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Vuonna 1829 syntyneet Luokka:Vuonna 1894 kuolleet
Kirsi Hänninen

Kirsi Maaria Hänninen (s. 3. lokakuuta 1976 Joensuu) on entinen suomalainen pesäpalloilija ja jääkiekkoilija. Jääkiekossa Hänninen oli voittamassa olympiapronssia Naganossa 1998. Lisäksi hän saavutti MM-pronssia vuosina 1994, 1997, 1999 ja 2000, EM-kultaa vuosina 1993 ja 1995 sekä EM-pronssia vuonna 1996. Vuoden 1999 MM-kisoissa hänet valittiin tähdistökentälliseen. Kaikkiaan hän pelasi 116 maaottelua. Hänen tavaramerkkinsä oli siniviivalta lähtevä kova lyöntilaukaus. Pesäpallossa Hänninen saavutti PattU:ssa yhden kullan (2000) sekä Kirittärissä yhden kullan (1996), yhden hopean (2004) ja yhden pronssin (1998). Hänet tunnettiin kovana lyöjänä ja nopeana etenijänä. Hänet valittiin vuoden pesäpalloilijaksi 2000. Lyöjäkuningatar hän oli 2004 ja etenijäkuningatar 1995, 1996 ja 2000 sekä tehopelaaja 2001 ja 2004. Hän lopetti uransa kauteen 2005. == Saavutukset == * Vuoden pesäpalloilija (2): 2000, 2004 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/parhaat-pelaajat- kausittain/vuoden-pesapalloilijat/ * Superpesiksen etenijäkuningatar (3): 1995, 1996, 2000 * Superpesiksen lyöjäkuningatar: 2004 * Kultainen maila: 2000 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/parhaat-pelaajat- kausittain/pelaajien_valinnat/ ==Lähteet== * * *Hännisen tiedot Jääkiekkomuseon sivuilla. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vokaalitrance

Vokaalitrance on trancen alalaji, johon on liitetty mukaan myös laulu. Vokaalitranceen liittyy hyvin läheisesti featuring-yhteistyö, eli useat laulajat tekevät yhteistyötä monien eri DJ:n kanssa. Tällaisia ovat muun muassa Kirsty Hawkshaw, Jan Johnston ja Justine Suissa, joiden laulua voi kuulla esimerkiksi Armin van Buurenin ja Tiëston kappaleilla. Vokaalitrancestä mixataan myös usein "dub"- tai "instrumentaali"-versioita, joissa ei ole laulua mukana. Myös vocaltrance-remixit ovat yleisiä. Niissä laulu on esimerkiksi lisätty jo ilmestyneeseen kappaleeseen. Laulajat ovat useimmin naisia, mutta myös mieslaulajia kuullaan joillakin levytyksillä. Joskus voi olla vaikeaa erottaa vokaalitrance covereista. Cover on jo entuudestaan jonkun muun julkaisema, mutta toisen dj:n käyttöönottama vanha ja tunnettu kappale, jota muokataan (esimerkiksi Groove Coveragen Poison on coveri Alice Cooperin Poisonista). Puhdas vokaalitrance on kuitenkin vain trancea, jossa on mukana laulu. == Artisteja == *4 Strings *Above & Beyond *Alice Deejay *Aly & Fila *Alexander Popov *Armin Van Buuren *Astroline *ATB *Blank & Jones *BT *Chicane *Ferry Corsten *Gareth Emery *Cosmic Gate *Dash Berlin *Dee Dee *Delerium *Jessy De Smet *DJ Encore *DJ Sammy *DT8 Project *Elucidate *Filo & Peri *Flip & Fill *Fragma *Gabriel & Dresden *Judge Jules *Kaskade *Kyau & Albert *Lasgo *Kelly Llorenna *Lost Witness *Luminary *Edward Maya *Milk Inc. *(We Are) Nexus *John O'Callaghan *OceanLab *Markus Schulz *Roger Shah *The Space Brothers *Sylver *Darren Tate *Tiësto *Tritonal *Ian Van Dahl *Paul Van Dyk Luokka:Trance de:Trance (Musik)#Vocal Trance it:Trance (musica)#Sottogeneri
Uniaattikirkot

Uniaattikirkot ovat alun perin ortodoksisia paikalliskirkkoja, jotka vuosien 1595–1905 aikana liittyivät katoliseen kirkkoon. Opillisesti ne hyväksyvät katolisen kirkon dogmit tosina ilmaisuina läntisellä kielellä, mutta niillä on omat teologiset, spirituaaliset, kanoniset ja liturgiset perinteensä. Siksi ne muistuttavat suurilta osin ortodoksisia kirkkoja esimerkiksi jumalanpalvelusjärjestyksen (eli riituksen), kirkkojärjestyksen ja teologisen kielen kannalta. Suurin näistä kirkoista on Ukrainan kreikkalaiskatolinen kirkko. Kirkkojärjestyksen kannalta uniaattikirkot kuuluvat laajempaan ryhmään idän katoliset kirkot. Useimmat uniaattipiispat ovat paavin alaisia epäsuorasti idän katolisten patriarkkojen kautta, mutta osa heistä toimii suoraan paavin alaisuudessa. == Luettelo uniaattikirkoista == Suluissa mainitaan kunkin kirkon liittymisvuosi katoliseen kirkkoon. * Ukrainan kreikkalaiskatolinen kirkko (Brestin unioni, 1595) * Valko-Venäjän kreikkalaiskatolinen kirkko (1596) * Križevcin eparkian bysanttilainen kirkko (1611) * Albanian bysanttilaiskatolinen kirkko (1628) * Rutenian katolinen kirkko (1646) * Slovakian kreikkalaiskatolinen kirkko (1646) * Romanian kirkko Rooman yhteydessä, kreikkalaiskatolinen (1697) * Melkiittiläis- kreikkalaiskatolinen kirkko (1726) * Bulgarian kreikkalaiskatolinen kirkko (1861) * Venäjän bysanttilaiskatolinen kirkko (1905) Luokka:Katolisen kirkon historia Luokka:Katolinen kirkko ja ekumenia Luokka:Kirkkolaitos Luokka:Kristilliset käsitteet
Tchéky Karyo

Tchéky Karyo (s. 4. lokakuuta 1953) on ranskalainen näyttelijä. Hän syntyi Istanbulissa, Turkissa, ja hänellä oli turkkilainen isä ja kreikkalainen äiti, jotka molemmat olivat juutalaisia. Tchéky kasvoi kuitenkin Pariisissa, Ranskassa. Hän on näytellyt useissa Hollywood-elokuvissa, usein ranskalaista hahmoa. Elokuvista mainittakoon Karhu (1988), Tyttö nimeltä Nikita (1990), Pahat pojat (1995) ja Maria Magdaleena (2016). Television puolella Karyo tunnetaan parhaiten pääroolistaan Kadonnut-sarjassa vuosina 2014–2016. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Simple DirectMedia Layer

Simple DirectMedia Layer (SDL) on kirjasto, joka luo yhtenäisen ohjelmointirajapinnan eri ympäristöihin helpottaakseen multimediapohjaisten ohjelmien ohjelmointia. SDL on kehitetty videopelien ohjelmointiin. SDL on avointa lähdekoodia: versioon 1.2 saakka kirjasto on julkaistu LGPL-lisenssillä ja versiosta 2.0 alkaen vähemmän ehtoja asettavalla zlib-lisenssillä. SDL on toteutettu C-kielellä. Kirjastoa voidaan käyttää ainakin Ada, C, C++, C#, D, Go, Lua, OCaml, Pascal, Python ja Rust -ohjelmointikielien kanssa. Kirjastoon on lisätty tuki Wayland ja Mir -ikkunointijärjestelmille aiemman X Window System tuen rinnalle. == Historia == Kirjaston loi Sam Lantinga, joka julkaisi ensimmäisen version vuoden 1998 alussa. Hän sai idean siirtäessään Windows-ohjelmistoja Macintoshille. Tämän jälkeen hän siirsi SDL:n avulla Doomin BeOSille. Lantinga ilmoitti siirtymisestä töihin Loki Softwarelle joulukuussa 1998. Loki Software oli ensimmäinen useita kaupallisia pelejä Linuxille siirtäneistä yhtiöistä ja monet sen julkaisut käyttivät SDL:ää. SDL versio 2.0.0 julkaistiin elokuussa 2013. Mukana tuli täysi tuki laitteistokiihdytykselle 3D-grafiikalle. Valve Corporation käytti tuolloin SDL:ää peliohjainten tukemiseen. Merkittävä ero 2.0:n ja aiemman 1.2:n välillä on lisenssin muutos LGPL-lisenssistä zlib-lisenssiin, joka sallii vapaamman käytön kaupallisissa projekteissa. SDL 2.26 julkaistiin marraskuussa 2022. Loppuvuodesta 2022 SDL3-version kehitys alkoi. Aikeena on tehdä kaikki ABI:n rikkovat ratkaisut (vanhojen käyttämättömien toimintojen poistot) varhain. SDL 3 (versio 3.2.0) julkaistiin tammikuussa 2025. SDL3:ssa on lisätty tuki Vulkan-rajapinnalle. Kirjaston otsikkotiedot ja virheitilanteiden tarkistukset ovat muuttuneet, joita varten mukana on Python- ja Coccinelle-skriptit oman SDL-kirjastoa käyttävän ohjelmakoodin päivittämiseen uudelle versiolle. ==Tuetut käyttöjärjestelmät== * BeOS * IRIX * Linux * FreeBSD, NetBSD, BSD/OS * Mac OS, OS X * Solaris * QNX * Windows, Windows CE ===Epävirallinen tuki=== * AIX * AmigaOS * Atari * OSF/1 / Tru64 UNIX * OS/2 * RISC OS * Sega Dreamcast * Symbian OS == Kuvia == Kuvia Simple DirectMedia Layer -kirjastoa käyttävistä ohjelmistoista. | Freeciv File:Unknown horizons 3176.PNG| Unknown Horizons File:0_A.D._alpha_25_-_playing_as_Spartans.jpg | 0 A.D. File:Hwscreen.png| Hedgewars File:Fretsonfirex1.jpg| Frets on Fire File:OpenTTD-0.7.1-de.png|OpenTTD File:Wesnoth-1.6-5.jpg|The Battle for Wesnoth File:OOlite_Mac_OS_X_screenshot.jpg| Oolite File:SMC15PromoShot.png| Secret Maryo Chronicles File:Trine - Knight Block.jpg| Trine == Katso myös == * Allegro * SFML == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * SDL * Ohjelmointiputkan SDL-opas. Luokka:Grafiikkakirjastot Luokka:Ohjelmakirjastot Luokka:Vapaat ohjelmistot
Niels Wilhelm Gade

Niels Wilhelm Gade (22. helmikuuta 1817 – 21. joulukuuta 1890) oli tanskalainen säveltäjä, kapellimestari, viulisti, urkuri ja opettaja. Gade syntyi Kööpenhaminassa ja aloitti uransa orkesterin viulistina. Hän sävelsi ensimmäisen sinfoniansa vuosina 1841–1842. Säveltäjä lähetti teoksensa Felix Mendelssohn-Bartholdylle, joka otti sen vastaan myönteisesti. Mendelssohn johti sinfonian ensiesityksen Leipzigissa. Sinfonian saama suosio sai Gaden keskittymään enemmän säveltämiseen. Hän asui lyhyen aikaa 1840-luvulla Leipzigissa, jossa hän opetti konservatoriossa ja johti Gewandhaus- konsertteja. Vuonna 1848 Gade palasi Tanskaan, jossa hän tuli kotikaupunkiinsa Kööpenhaminaan urkuriksi ja konservatorion johtajaksi loppuelämänsä ajaksi. Gade sävelsi muun muassa kahdeksan sinfoniaa, viulukonserton, kamarimusiikkia ja pianokappaleita. Hänen sävellyksissään on nähtävissä vaikutteita Felix Mendelssohn-Bartholdylta, mutta toisaalta hän edusti ensimmäisenä pohjoismaista tyyliä eurooppalaisessa musiikissa. ==Lähteet== * Toivo Haapanen ym. (toim.): Musiikin tietokirja, s. 138. Helsinki: Otava, 1948. == Aiheesta muualla == * Luokka:Tanskalaiset säveltäjät Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Vuonna 1817 syntyneet Luokka:Vuonna 1890 kuolleet
Mark Spoon

Markus Löffel (27. marraskuuta 1966 Frankfurt am Main, Länsi-Saksa – 11. tammikuuta 2006 Berliini, Saksa), joka tunnetaan myös taiteilijanimellä Mark Spoon, oli saksalainen muusikko ja DJ. Yhdessä Rolf Ellmerin (eli Jam El Marin) kanssa hän levytti useilla nimillä kuten Jam & Spoon, Tokyo Ghetto Pussy ja Storm. Ennen musiikkiuraansa hän toimi kokkina. Levy-yhtiönsä Universal Musicin mukaan hänet löydettiin asunnostaan Berliinistä 11. tammikuuta 2006 sydänkohtaukseen kuolleena. == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Saksalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Vagn Holmboe

Vagn Gylding Holmboe (20. joulukuuta 1909 – 1. syyskuuta 1996) oli tanskalainen säveltäjä, jonka musiikissa oli vaikutteita Jean Sibeliukselta, Carl Nielseniltä, Béla Bartókilta ja Igor Stravinskylta. Holmboe sävelsi muun muassa kolmetoista sinfoniaa, kaksikymmentä jousikvartettoa ja konserttoja trumpetille, sellolle, nokkahuilulle sekä tuuballe. Kun Holmboe kuoli vuonna 1996, Per Nørgård viimeisteli hänen sävellyksensä Quartetto sereno. Luokka:Tanskalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Fredericton

Fredericton on Kanadan New Brunswickin provinssin pääkaupunki sekä kulttuurin, taiteen ja koulutuksen keskus. Se sijaitsee provinssin länsiosassa Yorkin piirikunnassa. Frederictonin väkiluku on 58 220 (2016), joten se on New Brunswickin kolmanneksi suurin kaupunki Saint Johnin ja Monctonin jälkeen. Kaupungin halki virtaa Saint Johnin joki länsi–itäsuunnassa. Kaupungin perustivat vuonna 1785 lojalistit, jotka nimesivät sen Yorkin herttua Fredrikin, kuningas Yrjö III:n pojan mukaan. Paikalla oli aiemmin sijainnut ranskalaisten vuonna 1692 perustama Fort Nashwaak ja sen jälkeen vuonna 1731 perustettu St. Anne’s Point.Fredericton Encyclopædia Britannica Online. Viitattu 14.10.2023. Kaupungissa sijaitsee kaksi yliopistoa, University of New Brunswick ja St. Thomas University. Muita merkittäviä rakennuksia ovat: * Beaverbrook Art Gallery, jossa on Max Aitkenin, Beaverbrookin paronin, lahjoittama yksityiskokoelma; * Christ Church Cathedral, anglikaaninen tuomiokirkko; * New Brunswick Sports Hall of Fame, jossa esitellään New Brunswickin urheilusuuruuksien saavutuksia; * Old Government House, joka toimii New Brunswickin varakuvernöörin virka-asuntona. 15 kilometriä kaupungin keskustasta kaakkoon sijaitsee Frederictonin kansainvälinen lentoasema, joka on muun muassa Air Canadan ja Deltan käytössä. Frederictonista olivat kotoisin jääkiekkoseurat Fredericton Express (1981–1988) ja Fredericton Canadiens (1990–1999), jotka pelasivat AHL-liigassa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * kaupungin verkkosivusto (englanniksi ja ranskaksi) * University of New Brunswick * St. Thomas University * Beaverbrook Art Gallery * New Brunswick Sports Hall of Fame * Greater Fredericton Airport * Google Maps Luokka:New Brunswickin kaupungit Luokka:New Brunswickin kunnat
Ralph Vaughan Williams

Ralph Vaughan Williams OM ([ˌreɪf ˌvɔːn ˈwɪljəmz]; 12. lokakuuta 1872 Down Ampney, Gloucestershire – 26. elokuuta 1958 Lontoo) oli brittiläinen säveltäjä. == Elämä == Ralph Vaughan Williams syntyi Down Ampneyn kylässä Gloucestershiressä vuonna 1872. Hän opiskeli Cambridgen yliopistossa historiaa ja musiikkia. Hänen ensimmäinen julkaistu sävellyksensä oli laulu ”Linden Lea”, joka julkaistiin säveltäjän ollessa 30-vuotias. Vuodesta 1904 lähtien Vaughan Williams keräsi useita englantilaisia kansanlauluja. Vaughan Williams sävelsi vuosina 1910–1957 yhdeksän sinfoniaa. Hän sävelsi vielä 1950-luvulla lajissaan harvinaisen tuubakonserton f-molli, joka on tuubakirjallisuuden klassikoita. Säveltäjä oli viimeisinä vuosinaan kuuro. Hän kuoli äkillisesti vuonna 1958 Lontoossa. Vaughan Williams oli vuodesta 1953 naimisissa Ursula Vaughan Williamsin (1911–2007) kanssa, joka miehensä kuoleman jälkeen julkaisi tämän elämäkerran. == Teokset == === Vokaalimusiikki === * Linden Lea, yksinlaulu (1901) * Songs of Travel, laulusarja (1904) * Toward the Unknown Region kuorolle ja orkesterille Walt Whitmanin tekstiin (1906) * On Wenlock Edge, laulusarja tenorille, pianolle ja jousikvartetille (1909) * Five Mystical Songs baritonille, kuorolle ja orkesterille, teksti George Herbert (1911) * Messu g-molli a cappella -kuorolle (1922) * Three Shakespeare songs, teksti William Shakespeare (1925) * Sancta Civitas (The Holy City) oratorio, teksti suurimmaksi osaksi Ilmestyskirjasta (1923–25) * Te Deum G-duuri (1928) * Dona nobis pacem Walt Whitmanin tekstiin (1936) * Serenade to Music kuudelletoista laulusolistille ja orkesterille Shakespearen tekstiin (1938) * Ten Blake songs, teksti William Blake (1957) === Sinfoniat === * Sinfonia 1 (”A Sea Symphony”) (1908) * Sinfonia 2 (”A London Symphony”) (1912) * Sinfonia 3 (”A Pastoral Symphony”) (1921) * Sinfonia 4 f-molli (1934) * Sinfonia 5 D-duuri (1943) * Sinfonia 6 e-molli (1947) * Sinfonia 7 (”Sinfonia Antarctica”) (1952) * Sinfonia 8 d-molli (1955) * Sinfonia 9 e-molli (1957) === Muita sävellyksiä === * Fantasia on a Theme by Thomas Tallis (1910) * The Lark Ascending (1914) * Oboekonsertto a-molli (1944) * Tuubakonsertto f-molli (1956) == Katso myös == * Flos Campi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Ralph Vaughan Williams Society. Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Kuurot muusikot Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Suomi on sun

Suomi on sun on vaasalaisen Klamydia-yhtyeen vuonna 2002 julkaisema viiden kappaleen mini-cd. Itsenäisyyspäivänä julkaistun levyn tuotto lahjoitettiin Sotainvalidien veljesliitolle. == Kappaleet == # Suomi on sun # Hyvästi masentava maanantai # Olen neitsyt # Sportti voittaa! # Suomi on sun (akustinen versio) == Kokoonpano == * Sami Kohtamäki – bassokitara * Riku Purtola – rummut * Jari Helin – kitara * Vesa Jokinen – laulu == Aiheesta muualla == * Suomi on sun discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2002 EP:t Luokka:Klamydian albumit
Sarah Brightman

Sarah Brightman (s. 14. elokuuta 1960 Berkhamsted, Hertfordshire) on englantilainen klassisen crossover -musiikin sopraano, näyttelijä, lauluntekijä ja tanssija. Hän on laulanut monella kielellä, joita ovat muun muassa englanti, espanja, ranska, latina, saksa, turkki, italia, venäjä, mandariinikiina, japani ja katalaani. == Ura == Brightman aloitti uransa Hot Gossip -tanssiryhmän jäsenenä, ja julkaisi useita diskomusiikin singlejä sooloartistina. Vuonna 1981 hän teki ensiesiintymisen West Endissä musikaalissa Cats ja tapasi säveltäjä Andrew Lloyd Webberin, jonka kanssa meni naimisiin. Hän tähditti monia West End- ja Broadway-musikaaleja, mukaan lukien The Phantom of the Opera, jossa hän oli ensimmäinen Christine Daaén roolissa. Musikaali julkaistiin CD:nä vuonna 1987, ja se myi maailmanlaajuisesti 40 miljoonaa kappaletta. Lopetettuaan esiintymisen musikaaleissa ja erottuaan Lloyd Webberistä Brightman jatkoi musiikkiuraansa tuottaja Frank Petersonin kanssa, nyt klassisen crossover -musiikin artistina. Häntä kutsutaan usein kyseisen genren luojaksi, ja hän on yhä yksi sen merkittävimmistä esiintyjistä myytyään yli 30 miljoonaa levyä ja kaksi miljoonaa DVD:tä. Hän on kaikkien aikojen eniten myynyt sopraano. Brightmanin vuoden 1996 duetto ”Time to Say Goodbye” italialaisen tenorin Andrea Bocellin kanssa ylsi listojen kärkeen eri puolilla Eurooppaa. Siitä tuli kansainvälinen menestys, ja se myi 12 miljoonaa kappaletta, mikä tekee siitä yhden kaikkien aikojen myydyimmistä singleistä. Brightman on saanut yli 180 kulta- ja platinalevypalkintoa 38 maassa. Brightman on ensimmäinen artisti, joka on pyydetty kaksi kertaa esiintymään Olympialaisissa; ensimmäisen kerran hän esiintyi vuonna 1992 Barcelonan kesäolympialaisissa espanjalaistenori José Carreraksen kanssa ja vuonna 2008 Pekingissä kiinalaislaulaja Liu Huanin kanssa. Vuoden 2015 syyskuussa Brightmanin oli tarkoitus viettää kymmenen päivää turistina Kansainvälisellä avaruusasemalla (ISS). Matkan kerrottiin maksavan 52 miljoonaa dollaria (noin 47 miljoonaa euroa), ja Brightman sanoi maksaneensa matkansa itse. Hän aloitti harjoittelun sitä varten Venäjän Tähtikaupungissa tammikuussa 2015. Toukokuussa 2015 Brightman ilmoitti lykkäävänsä harjoittelua ja matkaa perhesyihin vedoten. == Diskografia == ;Studioalbumit * * * * * * * * * * * * * * == Musikaalit == * I And Albert (1973) * Cats (1981) * The Pirates of Penzance (1982) * Masquerade (1982) * Nightingale (1982) * Song and Dance (1984) * Carousel (1987) * Requiem (1985) * The Merry Widow (1985) * The Phantom of the Opera (1986) * Aspects of Love (1990) * Repo! The Genetic Opera (2008) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut * * Luokka:Englantilaiset laulajat Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Francesco Algarotti

Kreivi Francesco Algarotti (11. joulukuuta 1712 Venetsia - 3. maaliskuuta 1764 Pisa) oli italialainen filosofi ja taidekriitikko. Yksi hänen keskeisimpiä teoksiaan on Saggi sopra le belle arti (Esseitä kaunotaiteista). Vuonna 1755 Algarotti julkaisi kirjoituksen Soggia sopra l'opera in musica (Essee oopperasta), jossa hän totesi että "musiikki on rapistunut entisestä arvokkuudestaan.. johtuen pahanlaatuisesta intohimosta kaikkea uutta kohtaan". Algarotti oli merkittävä vaikuttaja Christoph Willibald Gluckin johtamalle oopperan uudistusliikkeelle. Hän kirjoitti myös runoja, matkapäiväkirjan Venäjältä ja laajan kirjeenvaihdon. == Lähteet == Luokka:Italialaiset filosofit Luokka:Vuonna 1712 syntyneet Luokka:Vuonna 1764 kuolleet Luokka:Taidekriitikot
Carl Orff

Carl Orff (10. heinäkuuta 1895 München – 29. maaliskuuta 1982 München) oli saksalainen säveltäjä ja musiikkipedagogi. Hän oli vuodesta 1950 Münchenin musiikkikorkeakoulun professori. Orffin varhaisista vaiheista on vain vähän tietoa, sillä säveltäjä ei juuri puhunut julkisesti menneisyydestään, mutta hänen natsiyhteyksistään on keskusteltu paljon vuosikymmenien kuluessa.David B. Dennisin artikkeli Säveltäjän esitetyin teos Carmina Burana valmistui vuonna 1937. Se on kantaatti, jonka pohjana toimivat useat keskiajalla kirjoitetut laulut ja runot. Carmina Buranan lisäksi Orff sävelsi muun muassa oopperoita, joista mainittakoon Der Mond (Kuu, 1939), Die Kluge (Kuningas ja viisas neitsyt, 1943), Antigonae (1949) ja Astutuli (1953), sekä Carmina Buranan tapaiset näyttämöteokset Catulli carmina (1943) ja Trionfo di Afrodite (1953). Orff yhdisti teoksensa Carmina Burana, Catulli carmina ja Trionfo di afrodite trilogiaksi Trionfi. Orffin teoksissa on keskeistä musiikin ja liikunnallisten elementtien yhdistäminen jatkuvien toistojen aikaansaaman maagisen tehon ohella. Rytmin korostamisessa Orff jatkoi Igor Stravinskyn tyyliä. Reijo Virtamo (toim.): Otavan musiikkitieto (2. painos), s. 302–303. Helsinki: Otava, 1997. Orff kehitti suuren määrän lyömäsoittimia. Hänen huomattavin musiikkipedagoginen teoksensa on Orff-Schulwerk: Musik für Kinder (1930–1935, tekijän uusima 1950–1954). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Johann Peter Salomon

Johann Peter Salomon (kastettu Bonnissa 20. helmikuuta 1745 − 2. marraskuuta 1815 Lontoo) oli saksalaissyntyinen viulisti, säveltäjä, kapellimestari ja impressaari. Salomon toimi Bonnissa hoviorkesterin viulistina kunnes sai Kappelmeisterin viran Preussin ruhtinas Heinrichin hovista. 1780-luvun alussa hän muutti Lontooseen, jossa hän toimi säveltäjänä ja jousikvartetossa viulistina. Salomon tunnetaan nykyisin parhaiten konserttien järjestäjänä ja impressaarina. Hän kutsui Joseph Haydnin Lontooseen kahdesti (1791–1792 ja 1794–1795). Salomonin uskotaan myös antaneen lisänimen Jupiter Wolfgang Amadeus Mozartin sinfonialle no. 41. Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset viulistit Luokka:Brittiläiset viulistit Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Impressaarit Luokka:Vuonna 1745 syntyneet Luokka:Vuonna 1815 kuolleet
Aaro Honka

Aaro Honka (oik. Eino Johannes Arohonka, vuoteen 1932 Alén; 7. elokuuta 1913 Helsinki – 22. toukokuuta 2001) oli suomalainen kirjailija ja Tampereen klassillisen lyseon rehtori. Hän kirjoitti vauhdikkaita poikakirjoja, joissa kannatetaan partioaatetta. Arohonka oli mukana perustamassa hämeenlinnalaista poikalippukuntaa nimeltä Jaarlin Pojat vuonna 1930. Arohongan vanhemmat olivat johtaja Juho Emil Alén ja Alma Annikki Häti. Arohongan vaimo oli lastentarhanopettaja Marketta Päivätär Teirilä. Eino Arohonka pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1933 ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1937. Hän työskenteli Tampereen klassillisen lyseon rehtorina vuosina 1956–1976. Arohonka toimi myös Pirkkalaiskirjailijoiden sekä Tampereen filatelistiseuran puheenjohtajana. == Kirjoja == * Juanikkaat virtaheposet, Virtahepovartion jänskiä seikkailuja (1940) * Viakkaat vaeltajat, Virtahepovartion jänskiä seikkailuja (1942) * Iloinen internaatti eli teini Tanelin päiväkirja (1945) * Osku ja kumpp. Osku Ovelan kirjeiden valossa (1946) * Riuska ratsupartio eli teini Tanelin uusimmat urotyöt (1946) * Rantasen Kusti, juanikkaita juttuja (1947) * Valitut virtaheposet, Virtahepovartion jänskiä seikkailuja (1947) * Väkevä-Santtu mustien maanosassa (1948) * Suurleirin seikkailijat, partiokertomus (1950) * Teatteriteinit eli Vanha koulu tuulettuu (1950) * Sisukkaat sarvikuanot, partiojutelmia (1950) * Pikatoimisto Pamaus (1952) * Neljä neropattia eli Tärkeän kesän tarina (1953) * Urhot uusissa maissa eli Väkevä-Santtu Etelä-Amerikassa (1953) * Luostarin salaisuus selviää (1954) * Annos rautaa, poikakirja (1955) * Erämaan urhot eli Väkevä-Santtu Australiassa (1956) * Ja jyminällä jatkui, koululaispakinoita: 2 (1959) * Roope ja romukauppa, poikakirja (1961) * Hurja kunnari (1968) == Lähteet == * http://bibliografia.kuopio.fi/kirjailijat/he_ho/honka_aaro/ * http://gamma.nic.fi/~tamfila/TFS-SIVUT.html * http://personal.inet.fi/yhdistys/pirkkalaiskirjailijat/historia.html * http://www.lpk.partio.fi/hp/japo/japohistoria.htm * kirjastot.fi * Kohonen, Juhani; Rantala, Risto: Suomalaisia kirjailijoita (2004) == Kirjallisuutta == * Launonen, Hannu; Makkonen, Anna; Hirvonen, Maija; Nybondas, Anna; Bäcksbacka, Inger: Suomen kirjailijat 1917–1944 (1981) * Koskela, Lasse: Suomalaisia kirjailijoita Jöns Buddesta Hannu Ahoon (1990) * Kohonen, Juhani; Rantala, Risto: Suomalaisia kirjailijoita (2004) * Lassila, Pertti; Varpio, Yrjö: Suomen kirjallisuushistoria 3 (1999) Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Aiman al-Zawahri

Aiman al-Zawahri (usein myös muodossa Ayman al-Zawahiri, ; 19. kesäkuuta 1951 Giza, Egypti – 31. heinäkuuta 2022 Kabul, Afganistan) oli egyptiläinen radikaali islamisti, jota pidettiin terroristijärjestö al-Qaidan pääideologina ja yhtenä vaarallisimmista terroristeista 25 viime vuoden aikana. Aiman al- Zawahri on käyttänyt useita peitenimiä, kuten Abu Muhammad, Abu Fatima, Muhammad Ibrahim, Abu Abdallah, Abu al-Mu'iz, The Doctor, The Teacher, Nur, Ustaz, Abu Mohammed, Abu Mohammed Nur al-Deen, Abdel Muaz ja Dr. Ayman al Zawahiri. FBI oli etsintäkuuluttanut hänet epäiltynä Itä-Afrikassa 1998 tehdyistä pommi-iskuista Yhdysvaltojen lähetystöjä vastaan. Pidätykseen johtavista vihjeistä oli luvattu 25 miljoonaa dollaria. Kesäkuussa 2011 tiedotusvälineissä kerrottiin, että al-Zawahri nousi al-Qaidan johtajaksi, emiiriksi, Osama bin Ladenin kuoltua Yhdysvaltain sotilaallisessa iskussa Pakistanissa edelliskuussa. Vaikka häntä pidetään hyvin vaarallisena, hänellä ei ollut samaa karismaa, eikä al-Qaidakaan ole enää entisenlainen vahva järjestö vaan lähinnä löyhä verkosto. Al-Zawahri valmistui lääkäriksi vuonna 1974 Kairon yliopistosta ja oli silmäkirurgi. Hän oli yksi avainhenkilöistä Egyptin presidentin Anwar Sadatin murhassa vuonna 1981. Al-Zawahiri oli myös yksi al-Qaidan perustajista yhdessä Osama bin Ladenin ja Abdallah Azzamin kanssa ja toimi bin Ladenin kakkosmiehenä vuosina 1988–2011. Al-Zawahrin perheenjäseniä kuoli Yhdysvaltojen Kandahariin tekemässä ilmaiskussa vuonna 2001. Hänen isoisänsä oli Kairon Al-Azharin moskeijan 34. imaami, hänen isänsä lääketieteen professori. Hän oli Osama bin Ladenin henkilääkäri ja neuvonantaja. Helmikuussa 2012 hän antoi tukensa Syyrian kansannousulle. Yhdysvallat tappoi Al-Zawahrin Kabulissa 31. heinäkuuta 2022 iskettyään AGM-114 Hellfire -ohjuksilla asuntoon, jossa Al-Zawahri oleskeli perheineen. Perheenjäsenet eivät tiettävästi vahingoittuneet iskussa. Iskussa käytettiin todennäköisesti Hellfiren R9X-varianttia, jossa ei ole räjähdettä vaan kuusi aukeavaa terää, jotka silpovat kohteen ilman suurta räjähdystä. Asunnon omisti Haqqani-verkoston johtaja Sirajuddin Haqqani. Al-Qaida on väittänyt, että Al- Zawahri esiintyy joulukuussa 2022 julkaistulla videolla, mutta videota ei ole aukottomasti voitu vahvistaa kuvatun elokuun jälkeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Egyptiläiset henkirikosten uhrit Luokka:Al-Qaidan jäsenet Luokka:Egyptiläiset terroristit Luokka:FBI:n etsintäkuuluttamat terroristit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Adam de la Halle

Adam de la Halle, myös Hale (1237 Arras, Ranska – 1288 Napoli) oli ranskalainen truveeri. Hänen elämänvaiheensa tunnetaan huonosti, mutta hänen tiedetään siirtyneen Italiaan Kaarle I Anjoulaisen palvelukseen, sillä hän kertoo siitä teoksessaan Roi de Sicile. Adam toimi Napolissa hovirunoilijana. Adam de la Halle tunnettiin myös lempinimellä Bossu ("kyttyräselkä"). Adam de la Hallen on arveltu olleen kotoisin Arrasista. Hänen teoksiaan Le jeu de Robin et Marion (noin 1288) ja Le jeu de la feuillée pidetään koomisen oopperan edelläkävijöinä. Jälkimmäistä, sävyltään hyvin modernia teosta pidetään hänen pääteoksenaan.. Paimennäytelmä Jeu de Bobin et Marion on keskiajalta säilynyt vanhin maallisaiheinen draama. Sen parhaana viehätyksenä ovat lukuisat laulukappaleet. Le jeu d’ Adam ou jeu de la feuillée on satiirinen kuvaus hänen kotikaupunkinsa Arrasin oloista. == Lähteet == Luokka:Truveerit Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1237 syntyneet Luokka:Vuonna 1288 kuolleet
Fidelio

Fidelio op. 72c on Ludwig van Beethovenin ainoa ooppera. Oopperan libreton on ranskalaisen Jean-Nicolas Bouillyn libreton pohjalta sovittanut Josef Sonnleithner. == Oopperan synty == Beethoven sävelsi Fidelion alun perin kolminäytöksiseksi vuonna 1805, mutta se ei saavuttanut suosiota. Seuraavana vuonna hän kirjoitti oopperasta kaksinäytöksisen version, mutta sekään ei saavuttanut suosiota. Vuonna 1814 hän muokkasi oopperaa vielä kerran, samana vuonna toinen versio saavutti menestystä. Suomessa teos on esitetty ensimmäisen kerran jo 1841. == Musiikki == Fidelion kolmas versio on jäänyt oopperatalojen pysyvään ohjelmistoon. Oopperan tunnetuin numero on Vankien kuoro. == Päähenkilöt == * Leonore – sopraano * Florestan, hänen miehensä – tenori * Pizarro, vankilanjohtaja – baritoni *Rocco, vanginvartija – basso * Marzellina, hänen tyttärensä – sopraano * Fernando, tarkastaja – bassobaritoni * vankeja – kuoro == Synopsis == === Tapahtumapaikka ja -aika === Poliittinen vankila lähellä Sevillaa (castillo de San Jorge, Triana) 1500-luvulla. === Ensimmäinen näytös === Pizarro vangituttaa viattoman Florestanin. Tämän vaimo Leonore pukee päälleen miehen vaatteet, ottaa peitenimekseen Fidelio ja soluttautuu vankilan vanginvartijoiden joukkoon. (Vankien kuoro.) Roccon tytär Marzellina rakastuu Fidelioon, mutta tämä hylkää hänet. Pizarron korviin kantautuu tieto, että tarkastaja Fernando on tulossa tarkastamaan vankilaa. Hän päättää surmata Florestanin. === Toinen näytös === Fidelio vaatii saada päästä auttamaan vanginvartija Roccoa sellin haudan kaivamisessa. Pizarro suostuu ja Fidelio löytää puolikuolleen Florestanin vankilan nurkasta. Rocco kieltäytyy surmaamasta häntä ja Pizarro on jo iskemäisillään tikarin Florestanin sydämeen, kun Leonore riisuu naamionsa ja tähtää Pizarroa pistoolilla. Silloin ulkoa kuuluvat trumpettifanfaarit ilmoittavat Fernandon saapuneeksi. Pizarro juoksee vastaanottamaan tätä. Samalla Leonore ja Florestan saavat selville, että kaikki muutkin vangit on vangittu ilman syytä. He kertovat tiedon Fernandolle, joka määrää Roccon surmaamaan Pizarron ja vapauttamaan kaikki vangit. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Fidelio, Op.72 (Beethoven, Ludwig van) IMSLP / Petrucci Music Library. * Yle Areena, Oopperan taltiointi Savonlinnan oopperajuhlilta vuodelta 1967 Luokka:Saksankieliset oopperat Luokka:Ludwig van Beethovenin teokset Luokka:1800-vuosikymmenen musiikkiteokset
Paholaisen tytär

Paholaisen tytär on suomalaisen kirjailijan Ilkka Remeksen tarinaan perustuva neliosainen trilleri. Sarja esitettiin MTV3:lla vuonna 2002. Sen on ohjannut Minna Virtanen ja tuottanut Jarowskij. Ikäraja on Suomessa K-11. == Juoni == Juhani Saloluoto (Mats Långbacka) on johtanut firman kansainväliseen menestykseen, suoraan pörssimaailman huipulle sekä suomalaisen teknologian keulakuvaksi. Hannele Koski (Outi Mäenpää) on älykäs miehinen nainen, joka ei älykkyydestään huolimatta ole sosiaalisesti kovin kehittynyt. Johtaja Juhani Saloluoto kidnapataan ja kidnappaus on ammattimaisesti suunniteltu. Tapausta lähtee selvittämään Raimo Erkkilä (Kari Sorvali) ja pian koko pörssimaailma on mukana jännittämässä. Paholaisen tytär on moderni trilleri, jossa viimeisin tietotekniikka näyttelee tärkeää osaa juonen kulussa. Myös henkilösuhteissa on nähdään erilaisia käänteitä, kuten esimerkiksi rakkautta. == Näyttelijät == * Mats Långbacka - Juhani Saloluoto * Anu Sinisalo - Eva Saloluoto * Jaakko Virmavirta - Valtteri Saloluoto * Ville-Veikko Salminen - Ilmari Saloluoto * Seela Sella - Terttu Koski * Outi Mäenpää - Hannele Koski * Tiina Lymi - Teresa Nyström * Kari Sorvali - Raimo Erkkilä * Rinna Paatso - Erkkilän ex- vaimo * Janne Virtanen - Hans Elfman * Seppo Halttunen - Anssi Kosonen * Aarni Kivinen - Timo 'Mankeli' Mankinen * Robin Svartström - Kalevi Kivelä ==Aiheesta muualla== * Sarjan viralliset sivut * * Kirjailijan viralliset kotisivut Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset rikossarjat Luokka:MTV3:n televisio-ohjelmat
Hukkaliivi

Hukkaliivi on koiran päälle puettava sähköistetty turvaliivi, joka suojaa koiraa susien ja muiden petojen puremilta. Kun peto yrittää puraista koiraa, se saa liivistä voimakkaan sähköiskun. Liivin tarkoituksena on myös ehkäistä petojen uusia hyökkäyksiä koirien kimppuun. == Lähteet == * Luokka:Turvalaitteet Luokka:Koirien tarvikkeet
Pastis

Pastis on ranskalainen anisviina ja aperitiivi. Tarjoiltaessa pastikseen perinteisesti sekoitetaan vettä, jolloin se muuttuu valkoiseksi ja läpikuultamattomaksi. Suosituimpia merkkejä ovat pariisilaistyyppinen Pernod sekä Ricard ja Pastis 51, jotka edustavat marseillelaista tyyppiä. Kun pastikseen sekoitetaan vettä se samenee. Syynä on anisöljyn veteen liukenemattoman ainesosan anetolin sakeneminen. Juoman sakeneminen kertoo anisviinoissa aina paremmasta laadusta. Heikompitasoisissa juomissa sakenemista ei tapahdu. Keskimääräinen alkoholipitoisuus on 40–45 tilavuusprosenttia. Perinteinen pastis valmistetaan liottamalla, joten sen maku on suoraviivaisempi kuin hienostuneemman Pernod'n, joka valmistetaan tislaamalla. Pastiksessa käytetään makuaineina anetolin lisäksi fenkolia (vihreä anis), lakritsia ja useita yrttejä. == Historia == Pastis kehitettiin korvaavaksi juomaksi absintille, joka kiellettiin terveydellisin perustein Ranskassa vuonna 1915 siinä käytetyn koiruohon vuoksi. Juoman nimi tulee ranskan jäljitelmää tai mukaelmaa tarkoittavasta sanasta pastiche. Ensimmäisen kaupallisen pastiksen toi markkinoille Ricard-yhtiö vuonna 1932. Ricardin Pastis on maailman myydyin anisviina ja kolmanneksi myydyin viina. == Tarjoilu == Pastis tarjotaan useimmiten veden kanssa joko valmiiksi laimennettuna tai vesilasin kanssa, jolloin juoja voi itse määrittää laimennussuhteen. Juomasta on kehitetty myös juomasekoituksia. * Rourou: pastis ja mansikkasiirappi. * Mauresque: pastista ja manteliruususiirappia (orgeat). * Perroquet: pastista ja vihreää minttusiirappia. * Tomate: pastista ja Grenadiinia. * Chornichon: pastista banaanisiirapilla. * Kuolema iltapäivällä: pastista ja samppanjaa. == Katso myös == * Ouzo * Raki == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Kaupallinen, valmistaja Pernod Ricardin mainossivusto (eng), jossa drinkkiohjeita, lisätietoa tuotteesta ym. Luokka:Viinat Luokka:Ranskalaiset juomat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Uno

Uno voi tarkoittaa * uno, lukusana yksi italian ja espanjan kielissä * Uno, korttipeli * Uno, saari Bolaman alueella Guinea-Bissaussa * Fiat Uno, vuosina 1983–1995 valmistettu Fiatin automalli * Fiat Uno (2010), vuodesta 2010 lähtien valmistettu Fiatin automalli * ”Uno”, brittiyhtye Musen kappale ja singlejulkaisu * ¡Uno!, Green Dayn albumi * Rai Uno, italialainen televisiokanava * Antenna Uno, italialainen radioasema * UNO-City, Vienna International Center, rakennuskeskittymä Wienissä * Uno, unniloctiumin eli nykyisen hassiumin entinen kemiallinen merkki * Uno, miehen etunimi, suomalainen vastine Uuno * ”Uno”, suosittu tango-kappale () * Uno, japanilainen sukunimi: ** Caol Uno (s. 1975), vapaaottelija ** Ryoko Uno (s. 1975), jalkapalloilija ** Shoma Uno (s. 1997), taitoluistelija ** Sōsuke Uno (1922–1998), poliitikko, Japanin pääministeri 1989.
Curt Sachs

Curt Sachs (Berliini 29. kesäkuuta 1881 – New York 5. helmikuuta 1959) oli saksalainen musiikkitieteilijä, joka oli yksi modernin organologian (soitinten tutkimuksen) perustajista. Hänen tunnetuin teoksensa oli Erich von Hornbostelin kanssa julkaistu Sachsin–Hornbostelin soitinten luokittelujärjestelmä. Sachs syntyi ja varttui Berliinissä. Hän opiskeli pianoa, musiikinteoriaa ja sävellystä. Hän väitteli Berliinin yliopistossa vuonna 1904 taidehistoriasta aiheenaan Andrea del Verrocchion veistokset. Sachsin mielenkiinto kohdistui kuitenkin vähitellen enemmän musiikkiin, ja hänet nimitettiin valtion instrumenttikokoelman, Staatliche Instrumentensammlungin, johtajaksi. Hän järjesteli uudelleen ja restauroi ison osan kokoelmasta ja aloitti uransa organologian parissa. Vuonna 1913 julkaistiin Sachsin ensimmäinen teos Real-Lexicon der Musikinstrumente, joka oli luultavasti seikkaperäisin soittimien tutkimus 200 vuoteen. Vuonna 1914 Sachsin ja von Hornbostelin tunnetuin artikkeli julkaistiin Zeitschrift für Ethnologiessa. Vaikka Sachsin–Hornbostelin luokittelua on kritisoitu paljon, se on edelleen käytetyin soittimien luokittelujärjestelmä etnomusikologiassa ja organologiassa. Vuonna 1933 Sachs erotettiin juutalaisuutensa vuoksi musiikkitieteen professuuristaan Berliinin yliopistosta, ja hän joutui pakenemaan Yhdysvaltoihin New Yorkiin. Hän opetti New York Universityssä vuodesta 1937 vuoteen 1953. == Sachs–Hornbostel-pääluokat == # Idiofonit, joissa soittimen runko värähtelee. Esimerkiksi symbaali # Membranofonit, joissa soittimen kalvo värähtelee. Esimerkiksi rummut # Kordofonit, joissa värähtelee kieli. Esimerkiksi jousisoittimet # Aerofonit, joissa värähtelee ilma. Esimerkiksi puhaltimet. Myöhemmin hän lisäsi luokitteluunsa vielä viidennen ryhmän, elektrofonit, joissa ääni saadaan aikaan elektronisin keinoin.The History of Musical Instruments, C. Sachs, Norton, New York, 1940. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Illi

Illi voi tarkoittaa seuraavia: ==Sukunimi== * Elias Illi (1835–1880), valtiopäivämies * Esa Illi (s. 1962), elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja * Esko Illi (s. 1945), vara-amiraali * Kristiina Illi, yritysjohtaja ==Etunimi tai kutsumanimi== * Illi Broman, muusikko * Illi, Aleksi Sariolan esiintyjänimi Luokka:Sukunimet
Organologia

Organologia (latinan sanasta organum ’soitin’ ja kreikan sanasta λογος (logos) ’oppi’) eli soitintutkimus on soittimia tutkiva tiede, joka sisältää soittimien historian, eri kulttuurien soittimien ja soittimien teknisen rakenteen tutkimuksen. Organologian, etnomusikologian ja musikologian tutkimuskohteet ovat osittain päällekkäisiä. Luokka:Musiikkitiede