EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ala-Ivalojoen alue

Ala-Ivalojoen alue (vesistöaluetunnus 71.4) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 2 429,79 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 1,17 %. Vesistön alueen alarajana on Inarijärven Joensuunselkä, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 3 883,63 neliökilometriä ja sen järvisyys on 0,97 %. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Ivalojoen alaosan alue (71.41) * Toloskosken alue (71.42) * Ivalojoen keskiosan alue (71.43) * Alajoen valuma-alue (71.44) * Tolosjoen valuma-alue (71.45) * Sotajoen valuma- alue (71.46) * Karvajoen valuma-alue (71.47) * Taimenjoen valuma-alue (71.48) * Appisjoen valuma-alue (71.49) == Lähteet == *
Ylä-Ivalojoen valuma-alue

Ylä-Ivalojoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 71.5) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 453,84 neliökilometriä, ja josta 1453,74 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 0,1 neliökilometriä kuuluu Norjan puolelle. Alueen järvisyys on 0,62 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Repojoki. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Sormusvaaran alue (71.51) * Ivalojoen yläosan alue (71.52) * Korsajärven valuma-alue (71.53) * Naskamajoen valuma-alue (71.54) * Lismajoen valuma-alue (71.55) * Repojoen alaosan alue (71.56) * Repojoen keskiosan alue (71.57) * Repojoen yläosan valuma-alue (71.58) * Sallijoen valuma-alue (71.59) == Lähteet == === Viitteet === *
Toukoto

Toukoto on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee Bakoyejoen varrella 75 kilometriä Kitasta luoteeseen. Kunnassa on 7 000 ja kylässä 4 900 asukasta (vuonna 2009). ==Maantiede ja ilmasto== Toukoton kunnan pinta-ala on 1 858 neliökilometriä. Se rajoittuu luoteessa Kitan piirin Séféto Ouestin, pohjoisessa ja idässä Saboulan, kaakossa Boudofon, etelässä Tambagan, Kobrin ja Niantanson ja lännessä Bafoulabén piirin Oualian kuntiin. Maisemaa leimaavat ylängöt, tasangot, kukkulat ja alangot. Kunnan läpi virtaavat Bakoye ja Baoulé sivujokineen. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Vuotuinen sademäärä on 700–800 millimetriä. Luonnonvarainen kasvillisuus on puusavannia ja jokivarsien galleriametsiä. ==Asutus== Kuntaan kuuluu seitsemän kylää ja 15 pikkukylää. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on fulbeja, bambaroita, wolofeja, soninkeja ja khasonkoja. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja kristinusko. ==Historia== Toukoton nimi tulee sanoista tu ja koto, jotka tarkoittavat ’metsän vieressä sijaitsevaa’. Perimätiedon mukaan sen ovat perustaneet Macinasta tulleet fulbet vuoden 1720 tienoilla. Kylän myöhempi historia alkaa vuodesta 1881, jolloin Louis Archinard siirsi Ségousta 21 perhettä rakentamaan Bakoyejoen ylittävää rautatiesiltaa. Siirtomaa-aikana Toukotossa oli rautatien koulutuskeskus ja tärkeä varikko. Se oli myös yksi vuoden 1947 rautatielakon keskuspaikoista. Kylä alkoi taantua Malin itsenäistyttyä ja rautatien menettäessä merkitystään 1980-luvulta lähtien. ==Liikenne, talous ja palvelut== Kunnan läpi kulkee Dakarin–Nigerin rautatie ja Kitasta Nioroon johtava maantie RN25. Kokonaan uusittu Toukoton ja Bafoulabén välinen paikallistie valmistui vuonna 2015. Toukotossa on rautatieasema, mutta radalla ei ole moniin vuosiin ollut henkilöliikennettä. Paikalliset liikenneyhteydet ovat heikot. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja maissi. Myyntiin kasvatetaan maapähkinää ja puuvillaa. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, metsästystä, keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Toukotossa pidetään viikoittaiset markkinat. Kunnassa ei ole lainkaan teollisuutta. Palveluihin kuuluvat alakoulut, yläkoulu ja heikkotasoinen terveyskeskus. Vesihuolto kattaa 95 prosenttia tarpeesta. Kunnassa on Orangen ja Malitelin matkapuhelinverkot, mutta ei sähköverkkoa. ==Matkailu ja nähtävyydet== Toukoton kylän nähtävyyksiä ovat Bakoyen vasemmalla rannalla sijaitsevat kalkkiuunit, siirtomaa-ajan hallinto- ja rautatierakennukset sekä eurooppalainen hautausmaa. Kunnassa ei ole matkailupalveluja. ==Lähteet== Luokka:Kitan piiri Luokka:Malin kunnat
Kirakkajoen valuma-alue

Kirakkajoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 71.6) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 470,92 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 10,45 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kirakkakönkään voimalaitos. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat neljä aluetta tai valuma-aluetta : * Rahajärven alue (71.61) * Kirakkajoen alue (71.62) * Hammasjärven valuma-alue (71.63) * Kutujärven valuma-alue (71.64) == Lähteet == === Viitteet === *
Jonas Flodager Rasmussen

Jonas Flodager Rasmussen (s. 28. marraskuuta 1985 Viborg, Tanska), tunnetaan paremmin nimellä Rasmussen, on tanskalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Tanskaa kappaleella "Higher Ground" vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa. == Nuoruus ja yksityiselämä == Rasmussen syntyi Viborgissa, Tanskassa. Hän asuu itse Langåssa yhdessä vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa. Hän opiskeli näytelmätiedettä ja musiikkia Aarhusin yliopistossa, ja työskentelee opettajana Viborgissa. == Ura == Rasmussen on Hair Metal Heröes -nimisen coverbändin päälaulaja ja keulamies. He laulavat coverversioita muun muassa Elton Johnin ABBA:n sekä Rugsted & Kreutzfeldtin kappaleista. Hän on myös työskennellyt lavanäyttelijänä, näytellen musikaaleissa West Side Story, Rent sekä Les Misérables Aarhusissa ja Holstebrossa. Tammikuussa 2018 vahvistettiin, että Rasmussen kilpailisi Dansk Melodi Grand Prix 2018 -kilpailussa (Kilpailu, jossa valitaan Tanskan euroviisuedustaja ja -kappale) kappaleella "Higher Ground". Kappale julkaistiin 5. helmikuuta 2018. Rasmussen voitti kilpailun 10. helmikuuta ja edusti näin Tanskaa vuoden 2018 Euroviisuissa. == Diskografia == ===Singlet=== Single Vuosi Listasijoitus Albumi DEN "Higher Ground" 2018 — rowspan="1" == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset laulajat Luokka:Tanskan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2018 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Menesjoen valuma-alue

Menesjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 71.7) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 468,28 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 4,09 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Paatari. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat neljä aluetta tai valuma-aluetta : * Menesjoen alaosan alue (71.71) * Menesjoen yläosan alue (71.72) * Ahvenjoen valuma-alue (71.73) * Villinkijoen valuma-alue (71.74) == Lähteet == === Viitteet === *
Lemmenjoen valuma-alue

Lemmenjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 71.8) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 686,77 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 1,96 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Paatari. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat viisi aluetta tai valuma-aluetta : * Lemmenjoen alaosan alue (71.81) * Lemmenjoen yläosan valuma-alue (71.82) * Maddib Ravadaksen valuma-alue (71.83) * Seärikjoen valuma-alue (71.84) * Ala-Lankojoen valuma-alue (71.85) == Lähteet == === Viitteet === *
Kaamasjoen valuma-alue

Kaamasjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 71.9) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 757,27 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 4,07 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kamanen. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Kaamasjoen alaosan alue (71.91) * Kaamasjoen keskiosan alue (71.92) * Kielajoen alaosan alue (71.93) * Kielajoen yläosan valuma-alue (71.94) * Aksujärven valuma-alue (71.95) * Peltojoen valuma-alue (71.96) * Nirvajoen valuma-alue (71.97) * Kaamasjoen yläosan valuma-alue (71.98) * Syysjoen valuma-alue (71.99) == Lähteet == === Viitteet === *
Gisaengit

Gisaengit olivat Koreassa oma ammattikuntansa, joka koostui esimerkiksi kuninkaan hovissa vieraita viihdyttäneistä naisista. Vieraita viihdyttääkseen gisaengit opiskelivat esimerkiksi runoutta, tanssia, musiikkia ja tarinankerrontaa. Osa toimi myös kurtisaanien tavoin. Korean gisaengit muistuttivat toiminnaltaan esimerkiksi Japanin geishoja, mutta Korean gisaeng- laitos on varhaisempaa alkuperää. Gisaengit katosivat 1940-lukuun mennessä, mutta tapoja on sittemmin elvytetty. ==Historia== Gisaeng-laitoksen on arveltu syntyneen Korean Goryeo-dynastian valtakaudella. Esikuva saatiin mahdollisesti Kiinasta, jossa vastaavia liehittelijälaitoksia oli jo Tang-dynastian valtakaudella. Japanin geishat saivat alkunsa joitakin vuosisatoja myöhemmin. Gisaeng-laitoksen syntyyn vaikuttivat muutokset yhteiskunnassa. Yhteiskuntaan syntyi luokkarajoja, ja kotityöt alettiin pitää piilossa. Kotityöt tehtiin ovien takana talojen sisimmässä huoneessa. Avioliitot perustuivat harvoin rakkaudelle, ja miehet päätyivät etsimään seuraa kodin ulkopuolelta. Omana selkeästi erottuvana ryhmänään gisaengit säilyivät aina 1930-luvulle saakka, ja laitos katosi 1940-luvun aikana. Nykyisin vanhoja tapoja on elvytetty ja Koreassa toimii tuhansia gisaengin virkaa toimittavia ravintolaemäntiä. ==Toiminta== Gisaengit saatettiin jakaa kolmeen erilliseen luokkaan. Ensimmäisen luokan gisaengit viihdyttivät hovissa kuninkaan läsnä ollessa ja toimivat korkea-arvoisten vieraiden, kuten esimerkiksi Kiinasta saapuvien lähettiläiden, kanssa. Toisen luokan gisaengit viihdyttivät hieman alempiarvoisia ministereitä ja muita virkamiehiä ja kolmanteen alimpaan luokkaan kuuluneet tavallisia kansalaisia. Kolmannen luokan gisaengien toiminta ei juuri poikennut tavallisista prostituoiduista, mutta heilläkin oli koulutusta esimerkiksi kiinalaisessa lääketieteessä, runoudessa, kirjoittamisessa ja käytöstavoissa. Korealaisessa yhteiskunnassa miehet eivät saaneet olla tekemisissä naisten kanssa, joten gisaengit toimivat usein myös heidän välskäreinään. Gisaengiksi tulivat usein köyhistä perheistä, ja usein gisaengiksi ryhtyvän tytön äiti oli itse gisaeng. Gisanegin ammattia ei arvostettu urana, vaan siihen päädyttiin ennemminkin pakon edessä. Yleensä perheet pyrkivät naittamaan tyttärensä sopivalle puolisolle, mutta jos tämä ei ollut mahdollista, vanhemmat saattoivat myydä tyttärensä gisaengin oppiin kahdeksan tai kymmenen vuoden ikäisenä. Gisaengin koulutukseen kuului tanssia, laulua, soittoa, kirjoitusta ja erityisesti puhetaitoja. Gisangin tuli pystyä lausumaan runoja, kertomaan tarinoita ja keskustelemaan monista eri aiheista viihdytettäviensä kanssa. Myös tanssin opettelu oli tärkeää, ja gisaengit esittivät niin hyvin muodollista hovitanssia kuin osittain improvisoituja yksityistanssejakin. Gisaengit eivät erityisemmin laittaneet tukkaansa, mutta he pitivät kauniita pukuja, pääkoristeita ja koruja. Esimerkiksi geishoista poiketen he eivät käyttäneet raskasta meikkiä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Korealainen kulttuuri Luokka:Viihdealan ammatit Luokka:Prostituutio Luokka:Kurtisaanit
Higher Ground (Rasmussenin kappale)

Higher Ground on tanskalaisen laulajan Rasmussenin esittämä kappale, jolla hän edusti Tanskaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa. Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui viidenneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 26. maan joukosta sijalle 9. 226 pisteellä. == Lähteet == Luokka:Tanskan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2018 euroviisuedustuskappaleet
Paatsjoen alaosan alue (Norjan tai Venäjän puolella)

Paatsjoen alaosan alue (Norjan tai Venäjän puolella) (vesistöaluetunnus 71.000N) on pääasiassa Suomessa sijaitsevan, mutta alajuoksulla myös Norjan ja Venäjän puolilla sijaitsevan, vesistöaluee se hallinnollinen osa, joka jää ulkomaille. Paatsjoki on vesistön laskujoki, joka laskee Barentsinmereen, ja sen vesistöalueen koko pinta-ala on 14512,34 neliökilometriä, josta 20,74 neliökilometriä kuuluu Norjan ja Venäjän puolelle. Vesitöalueenn järvisyys on 12,38 %. == Lähteet == === Viitteet === *
Supermarsu

Supermarsu on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut suomalainen lastenelokuva, jonka on ohjannut Joona Tena. Elokuva perustuu Paula Norosen lastenkirjoihin. Elokuvassa hyödynnetään tietokoneella tehtyjä erikoistehosteita, sillä päähenkilö Emilia Laitinen-Nieminen (Ella Jäppinen) muuttuu välillä lentäväksi supermarsuksi. Elokuvalle tehtiin itsenäinen jatko-osa Supermarsu 2, joka sai ensi-iltansa 14.10.2022. == NäyttelijätElokuvan lopputekstit == Näyttelijä Rooli Ella Jäppinen Emilia Essi Hellén Emilian äiti Eero Ritala Emilian isä Arttu Wiskari Pertti Viljami Lahti Simo Jani Karvinen Simon isä Esko Salminen Jättiläismarsu Jukka Rasila Marsutaksikuski Sam Huber Johtajasilakka Julius Lehto Rasva-Antero Emil Westerberg Pietari Ruupponen Inari Tuura Kirsikka Stella Leppikorpi Nisu-Lissu Kari Hietalahti Rehtori Tommi Korpela Sakari Laaksonen Pirjo Lonka Liikunnanopettaja Miina Turunen Seya "Muurahaiskarju" Lipsanen Anna-Leena Sipilä Keittäjä Matti Onnismaa Ylikonstaapeli Sebastian Rejman Nuorempi konstaapeli Antero Nieminen Kapteeni Jon-Jon Geitel Roope Salminen Sukeltajat Pirjo Heikkilä Eläinkauppias Tiina Lymi Kylpylän johtaja Unto Ikkala Kylpylän johtajan assistentti Dimitri Okulov Assistentin ADR Satu Paavola Vanupuikonnäköinen Anneli Petteri Pennilä Tehtaanjohtaja Tatu Siivonen Huoltomies Jarkko Nieminen Marko Talli Tennispelaajat Keijo Leppänen Uutistenlukija Pekka Kauhanen Poliisi uutislähetyksessä Minea Bröckl Lilian Ranta Tytöt uutislähetyksessä Minna Virkajärvi Marsukeskus ==Arvosteluja== Episodi Jouni Vikman Film-O-Holic.com Sampo Bergman Helsingin Sanomat Taika Dahlbom Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lastenelokuvat Luokka:Vuoden 2018 suomalaiset elokuvat Luokka:Joona Tenan ohjaamat elokuvat Luokka:Lastenkirjoihin perustuvat elokuvat Luokka:Supersankarielokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta Luokka:Elokuvat ystävyydestä
Bruno Rossetti

Bruno Mario Rossetti (9. lokakuuta 1960 Troyes, Ranska – 9. helmikuuta 2018) oli italialainen ampuja, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari. Rossetti voitti päälajissaan skeetissä olympiapronssia Barcelonassa 1992. Hän kilpaili myös Atlantan kesäolympialaisissa 1996.Olympics at Sports- Reference.com Rossetti voitti skeetissä maailmanmestaruudet Perthissä 1991 ja Fagnanossa 1994 sekä muita MM- ja EM-mitaleita. Rossettin poika Gabriele Rossetti on myös skeetin olympiavoittaja. Rossetti kuoli 57-vuotiaana 9. helmikuuta 2018.http://www.gonews.it/2018/02/09/bruno-rossetti/ == Lähteet == * Bruno Mario Rossetti Bio, Stats, and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === Luokka:Italialaiset ampujat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Saratov Airlinesin lento 703

Saratov Airlinesin lento 703 oli Saratov Airlinesin reittilento Moskovan Domodedovon lentoasemalta Orskiin. Lennolla 11. helmikuuta 2018 käytetty Antonov An-148-100B syöksyi maahan lähellä Argunovoa, noin 80 kilometriä Moskovasta kaakkoon. Lennolla oli 65 matkustajaa ja kuusi miehistön jäsentä,Moskovassa vakava lentoturma – lentoyhtiö oli jäänyt kiinni turvamääräyksien rikkomisesta. Yle Uutiset. 11.2.2018 jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa. Eräiden silminnäkijöiden mukaan kone oli jo liekeissä pudotessaan maahan. Joidenkin mukaan koneessa tapahtui räjähdys jo ilmassa. Koneesta löydettiin osia kilometrin päästä itse onnettomuuspaikalta, joten onnettomuuden todennäköisenä syynä pidettiin aluksi ilmassa tapahtunutta räjähdystä. Onnettomuustutkinnassa turman syyksi todettiin kuitenkin lentäjän virhe. Tutkinnan mukaan miehistö unohti käynnistää nopeusanturien lämmityksen, ja tämän johdosta anturi antoi vääriä tietoja miehistölle. Miehistö reagoi tämän jälkeen liiallisilla käännöksillä ja käänsi vahingossa koneen noin 30–35 asteen syöksyyn. == Lähteet == Luokka:Lento-onnettomuudet Venäjällä Luokka:Vuoden 2018 lento-onnettomuudet Luokka:Moskovan alue
Non mi avete fatto niente

Non mi avete fatto niente on Ermal Metan ja Fabrizio Moron esittämä kappale, jolla he voittivat San Remon musiikkifestivaalit 2018 ja edustivat Italiaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa 12. toukokuuta, jossa se sai 308 pistettä ja saavutti sijan 5. == Lähteet == Luokka:Italian euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2018 euroviisuedustuskappaleet
Forever (kuntosaliketju)

Forever (viralliselta toiminimeltään FD Group Oy ) on suomalainen liikuntakeskusketju. Helmikuussa 2018 Pihlajalinna ilmoitti ostavansa enemmistön Forever-ketjusta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Foreverin verkkosivut Luokka:Suomalaiset kuntokeskukset
P. V. Sindhu

Pusarla Venkata Sindhu (; s. 5. heinäkuuta 1995 Hyderabad, Andhra Pradesh, Intia) on intialainen sulkapalloilija. Sindhu voitti hopeaa naisten kaksinpelissä Rion olympialaisissa 2016. Sindhu on ensimmäinen olympiahopeaa voittanut intialainen nainen. Baselin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti kaksinpelissä maailmanmestaruuden. Tokion olympialaisissa 2020 hän voitti kaksinpelin pronssia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Intialaiset sulkapalloilijat Luokka:Intialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tornionjoen alaosan alue

Tornionjoen alaosan alue (vesistöaluetunnus 67.1) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 1 882,81 neliökilometriä, ja josta 938,21 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 944,6 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 0,32 %. Vesistön alueen alarajana on Perämeri, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta- ala on 40 131,35 neliökilometriä ja sen järvisyys on 4,63 %. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat viisi aluetta tai valuma-aluetta : * Tornionjoen suualue (67.11) * Karungin alue (67.12) * Ylitornion alue (67.13) * Martimojoen valuma-alue (67.14) * Aapajoen valuma-alue (67.15) == Lähteet == *
Tornionjoen keskiosan alue

Tornionjoen keskiosan alue (vesistöaluetunnus 67.2) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 19 303,35 neliökilometriä, ja josta 611,19 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 18 692,16 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 1,78 %. Vesistön alueen alarajana on Tengeliönjoki, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 35 130,85 neliökilometriä ja sen järvisyys on 4,26 %. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta : * Kattilakosken alue (67.21) * Korpikosken alue (67.22) * Pellon alue (67.23) * Väylänpään alue (67.24) * Pellojärven valuma-alue (67.25) * Paamajärven valuma-alue (67.26) * Ratasjärven valuma-alue (67.27) == Lähteet == *
Kolarin–Äkäsjoen alue

Kolarin–Äkäsjoen alue (vesistöaluetunnus 67.3) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 2 897 neliökilometriä, ja josta 1 716,32 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 1 180,68 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 1,43 %. Vesistön alueen alarajana on Tornionjoki, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 14 561,31 neliökilometriä ja sen järvisyys on 3,18 %. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta : * Muonionjoen alaosan alue (67.31) * Kolarinsaaren alue (67.32) * Kaalamaniemen alue (67.33) * Äkäsjoen alaosan alue (67.34) * Äkäslompolon valuma-alue (67.35) * Niesajoen valuma-alue (67.36) * Ylläsjoen valuma-alue (67.37) * Lompolojoen valuma-alue (67.38) == Lähteet == *
Kangosjärven–Muonion alue

Kangosjärven–Muonion alue (vesistöaluetunnus 67.4) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 3 839,82 neliökilometriä, ja josta 1 853,22 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 1 986,6 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 4,15 %. Vesistön alueen alarajana on Pakajoki, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta- ala on 11 664,31 neliökilometriä ja sen järvisyys on 3,58 %. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Kangoskosken alue (67.41) * Muonion alue (67.42) * Kätkäsuvannon alue (67.43) * Utkujärven alue (67.44) * Könkäsenjärven valuma-alue (67.45) * Keräsjoen valuma-alue (67.46) * Jerisjoen valuma-alue (67.47) * Kangosjoen valuma-alue (67.48) * Pakajoen valuma-alue (67.49) == Lähteet == *
Kuttasen–Kaaresuvannon alue

Kuttasen–Kaaresuvannon alue (vesistöaluetunnus 67.5) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 2 943,09 neliökilometriä, ja josta 1 677,65 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 1 265,44 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 3,86 %. Vesistön alueen alarajana on Palojoki, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta- ala on 7 824,49 neliökilometriä ja sen järvisyys on 3,3 %. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta : * Kuttasen alue (67.51) * Kaaresuvannon alue (67.52) * Jietajoen valuma-alue (67.53) * Pahtajoen valuma-alue (67.54) * Maljasjoen valuma-alue (67.55) * Tarvantojoen valuma-alue (67.56) * Palojoen alaosan alue (67.57) * Palojoen yläosan valuma- alue (67.58) == Lähteet == *
Könkämäenon valuma-alue

Könkämäenon valuma-alue (vesistöaluetunnus 67.6) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 2 729,31 neliökilometriä, ja josta 1 060,35 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 1 668,96 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 4,65 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Lätäseno. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta : * Kelottijärven alue (67.61) * Könkämäenon keskiosan alue (67.62) * Könkämäenon yläosan alue (67.63) * Kilpisjärven valuma-alue (67.64) * Peerajärven valuma-alue (67.65) * Kivijärven valuma-alue (67.66) * Ropijoen valuma-alue (67.67) * Tammukkajoen valuma-alue (67.68) == Lähteet == *
Lätäsenon valuma-alue

Lätäsenon valuma-alue (vesistöaluetunnus 67.7) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 2 152,09 neliökilometriä, ja josta 2 039,18 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 112,91 neliökilometriä kuuluu Ruotsin puolelle. Alueen järvisyys on 3,21 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Könkämäeno. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta : * Lätäsenon alaosan alue (67.71) * Lätäsenon keskiosan alue (67.72) * Poroenon alue (67.73) * Porojärven alue (67.74) * Torisenon valuma-alue (67.75) * Rommaenon valuma- alue (67.76) * Valttijoen valuma-alue (67.77) == Lähteet == *
Naamijoen valuma-alue

Naamijoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 67.8) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 266,19 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 1,88 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Tornionjoki. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Naamijoen alaosan alue (67.81) * Sieppijärven alue (67.82) * Venejärven alue (67.83) * Naamijoen yläosan valuma-alue (67.84) * Siuntiojoen valuma-alue (67.85) * Pasmajoen valuma-alue (67.86) * Naalastojoen valuma-alue (67.87) * Olosjoen valuma-alue (67.88) * Orankijoen valuma-alue (67.89) == Lähteet == *
Tengeliönjoen valuma-alue

Tengeliönjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 67.9) on Tornionjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 3 117,69 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 8,65 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Tornionjoki. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Portimojärven alue (Aavasaksa) (67.91) * Lohijärven alue (67.92) * Miekojärven alue (67.93) * Lankojärven alue (67.94) * Aalisjoen valuma-alue (67.95) * Iso-Vietosen–Raanujärven alue (67.96) * Palojoen valuma- alue (Tengeliö) (67.97) * Meltosjoen valuma-alue (67.98) * Kuijasjoen valuma- alue (67.99) == Lähteet == === Viitteet === *
Tornionjoen valuma-alue (Ruotsin puolella)

Tornionjoen valuma-alue (Ruotsin puolella) (vesistöaluetunnus 67.000K) on Ruotsin ja Suomen välisen valtakunnan rajan Ruotsin puolella sijaitsevan vesistöalueen hallinnollinen osa. Sen pinta-ala on 19 303,35 neliökilometriä ja alueen järvisyyson 1,78 %. Tornionjoki yhtyy Muonionjokeen Pajalassa ja vedet jatkavat siitä Tornionjoen alaosan alueella (67.1) Tornionjoen nimisenä alaspäin Perämereen asti. == Lähteet == *
Carlijn Achtereekte

Carlijn Achtereekte (s. 29. tammikuuta 1990) on alankomaalainen pikaluistelija. Hän voitti olympiakultaa 3 000 metrillä Pyeongchangissa 2018. Hän saavutti MM-hopeaa 5 000 metrillä 2015 ja 3 000 metrillä 2020 sekä MM- pronssia 5 000 metrillä 2021. Vuonna 2018 hän sai EM-hopeaa 3 000 metrillä. Hän on sijoittunut MM-kilpailuissa neljänneksi yleisluistelussa ja 3 000 metrillä 2019. == Ennätykset == Matka Aika Paikka Päivä 500 m 39,25 Calgary 2. maaliskuuta 2019 1 000 m 1.18,46 Inzell 7. helmikuuta 2015 1 500 m 1.53,93 Calgary 3. maaliskuuta 2019 3 000 m 3.54,92 Salt Lake City 13. helmikuuta 2020 5 000 m 6.49,81 Heerenveen 27. tammikuuta 2019 == Lähteet == * Saavutukset speedskatingnews.info-sivustolla * Profiili schaatsen.nl-sivustolla Luokka:Alankomaalaiset pikaluistelijat Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kimmo Kontula

Kimmo Kaleva Kontula (s. 13. lokakuuta 1950 Helsinki) on suomalainen sisätauteihin ja endokrinologiaan erikoistunut lääkäri ja professori.Uppslagsverket Finland: Kimmo Kontula Kontula valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1975. Hänet nimitettiin vuonna 1996 Helsingin yliopiston molekyylilääketieteen professoriksi ja vuonna 2001 sisätautiopin professoriksi. Hän on julkaissut endokrinologiaan, metabolismiin ja molekyyligenetiikan kliiniseen soveltamiseen liittyviä tutkimuksia. Kontula sai vuonna 2005 Matti Äyräpään palkinnon sydän- ja verisuonitautien taustalla olevien geenien ja geenimuutosten tutkimuksista. Hän on toiminut Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan dekaanina, Helsingin yliopiston vararehtorina, Suomen Kulttuurirahaston hallituksen puheenjohtajana ja Eteläsuomalaisen osakunnan inspehtorina. Kontula on myös Tampereen yliopiston hallituksen varapuheenjohtaja sekä Yrjö Jahnssonin säätiön hallituksen puheenjohtaja.Kimmo Kontula: Käynnistetään tieteenpuolustuskurssit, Yrjö Jahnssonin säätiöBiomedicum Helsinki: Matti Äyräpään palkinto professori Kimmo Kontulalle ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Petri Kovanen

Petri Tapani Kovanen (s. 21. joulukuuta 1944 Helsinki) on suomalainen sisätauteihin erikoistunut lääkäri, joka on saanut professorin arvonimen.Uppslagsverket Finland : Petri Kovanen Kovanen suoritti lääketieteen tohtoritutkinnon Baselin yliopistossa Sveitsissä 1970 ja valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Helsingin yliopistosta 1975. Hän toimi Wihurin tutkimuslaitoksen tieteellisenä johtajana 1984–1997 ja johtajana 1997–2012. Kovanen sai vuonna 2004 Matti Äyräpään palkinnon sydän- ja verisuonitautien tutkimuksista. Hän sai professorin arvonimen 1998.European Atherosclerosis Society : Petri Kovanen BiographyWihurin tutkimuslaitos ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jorma Viikari

Jorma Viikari (s. 16. huhtikuuta 1947) on suomalainen sisätauteihin erikoistunut lääkäri ja professori.60 vuotta huomenna: Kritiikkiä kolesterolikeskusteluun, Turun Sanomat 15.4.2007 Viikari on toiminut Turun yliopiston sisätautiopin professorina ja TYKSin sisätautien klinikan ylilääkärinä. Hän sai vuonna 2010 Matti Äyräpään palkinnon lasten ja nuorten sepelvaltimotaudin riskitekijöiden tutkimuksista.Professori Jorma Viikarille lääketieteen Äyräpää-palkinto, Turun Sanomat 8.1.2010 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martat-lehti

Martat-lehti on Marttojen jäsenlehti. Se ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1902 nimellä Emäntälehti. Marttojen jäsenlehdeksi Martat-lehti tuli vuoden 2007 alussa. Ennen lehden uudistamista jäsenlehdeksi säästäväiset martat tilasivat usein yhden lehden koko yhdistykselle, ja lehteä kierrätettiin jäsenten keskuudessa.Koskelainen s. 271 Vuonna 2017 tehdyn lukijatutkimuksen mukaan lehti on Marttojen jäsenille keskeinen jäsenetu. Lähes kaikki jäsenet (97 %) vähintään selailivat lehteä, ja vain kolme prosenttia jätti lehden lukematta. Martat-lehteä luetaankin tarkemmin kuin järjestölehtiä keskimäärin. Lukijat ovat lehdelle uskollisia, sillä kaikkien lukijoiden lukijanaoloaika on keskimäärin 9,2 vuotta. Lähes kaikki (96 %) lukivat lehden mieluiten painettuna. Lukijatutkimukseen vastanneet myös kokivat, että lehti antaa myönteisen kuvan marttajärjestöstä. Lehti koettiin luotettavana tietolähteenä, jonka artikkelit ovat asiantuntevia. ==Historia== Aloitteen lehden perustamisesta teki Sippolan marttayhdistyksen puheenjohtaja Alma Forstén. Emäntälehden näytenumero sai painoluvan ainoastaan sillä perusteella, että sen sisältö oli täysin sama kuin samana vuonna ilmestyneen ruotsinkielisen Husmodern-lehden. Näytenumeroa painettiin 10 000 kappaletta. Järjestön jakaantuessa suomenkieliseen Marttaliittoon ja ruotsinkieliseen Marthaförbundetiin myös lehti eriytyi, ja Husmodern ja Emäntälehti alkoivat muotoutua omiksi lehdikseen. Husmodern-lehdestä tuli myöhemmin Martha- lehti.Koskelainen s. 268–269 Lehden ensimmäiseen toimituskuntaan kuuluivat Fanny Hult ja Alli Nissinen, ja Nissinen toimi lopulta lehden päätoimittajana aina vuoteen 1926 saakka. Päätoimittajan palkka oli alkuun 100 markkaa (374 euroa) lehteä kohden. == Päätoimittajat ja toimituskunta == Vuodesta 1936 lähtien Martat-lehden päätoimittajana on toiminut Marttaliiton kulloinenkin pääsihteeri. Lehteä julkaistiin pitkään ainoastaan järjestön oman henkilöstön ja satunnaisten asiantuntijoiden toimittamana. Vuodesta 1969 lähtien lehteen on palkattu tekijöiksi myös ammattitoimittajia.Koskelainen s. 270 Lehden pitkäaikaisin pakinoitsija on ollut Hilja Lahti, joka kirjoitti lehteen nimimerkillä Eliina Oravakorpi 50 vuoden ajan vuosina 1938–1988. Hän viihteelliset kirjoituksensa kertoivat Retuperän ja myöhemmin Etuperän Marttojen toiminnasta. ===Päätoimittajia=== * Alli Nissinen 1903–1926 * Sirkka Kouki 1947–1952 * Marianne Heikkilä 2010– == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Martat-lehden kotisivut Luokka:Suomalaiset järjestölehdet
Mordvan kansalliskirjasto

Mordvan kansalliskirjasto eli täydellisemmin Mordvan tasavallan A. S. Puškinin kansalliskirjasto (, ) on Venäjällä, Mordvan pääkaupungissa Saranskissa toimiva tasavaltansa kansalliskirjasto. Kansalliskirjaston toiminnan lähtökohtana pidetään 14. syyskuuta 1899 Saranskin kaupungin älymystön aloitteesta avattua maksutonta Saranskin kansankirjastoa ja lukusalia. ==Lähteet== Luokka:Saransk Luokka:Euroopan kirjastot Luokka:Venäjän kansalliskirjastot Luokka:Mordva
Iijoen alaosan alue

Iijoen alaosan alue (vesistöaluetunnus 61.1) on Iijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 1 618,53 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 3,96 %. Vesistön alueen alarajana on Raasakan voimalaitos, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 14 190,68 neliökilometriä ja sen järvisyys on 5,67 %. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta : * Iijoen suualue (61.11) * Maalismaan–Haapakosken alue (61.12) * Pudasjärven alue (61.13) * Kivarinjoen valuma-alue (61.14) * Tuulijärven valuma-alue (61.15) * Panumajärven valuma-alue (61.16) * Nauruanojan valuma-alue (61.17) * Martimojoen valuma-alue (61.18) == Lähteet == === Viitteet === *
Iijoen keskiosan alue

Iijoen keskiosan alue (vesistöaluetunnus 61.2) on Iijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 1 568,44 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 4,55 %. Vesistön alueen alarajana on Ylilampi, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 7 933,58 neliökilometriä ja sen järvisyys on 7,94 %. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Jongun alue (61.21) * Iijoen Yli-Kurjen alue (61.22) * Iijoen Jurmun alue (61.23) * Hirvasjoen alue (61.24) * Naamanganjoen valuma-alue (61.25) * Pirinojan valuma-alue (61.26) * Loukusanjoen valuma-alue (61.27) * Koivuojan valuma-alue (61.28) * Kisosjoen valuma-alue (61.29) == Lähteet == === Viitteet === *
Iijoen yläosan valuma-alue

Iijoen yläosan valuma-alue (vesistöaluetunnus 61.3) on Iijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 824,95 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 13,25 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kostonjoki. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Jokijärven alue (61.31) * Irnijärven alue (61.32) * Soivionjärven alue (61.33) * Iijärven valuma-alue (61.34) * Särkiojan valuma- alue (61.35) * Käsmäjoen valuma-alue (61.36) * Hietajoen valuma-alue (61.37) * Tyräjärven valuma-alue (61.38) * Oudonjoen valuma-alue (61.39) == Lähteet == === Viitteet === *
Siuruanjoen valuma-alue

Siuruanjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 61.4) on Iijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 2 386,77 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 1,81 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Iijoki. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Siuruanjoen alaosan alue (61.41) * Siuruanjoen keskiosan alue (61.42) * Siuruanjoen yläosan alue (61.43) * Korpijoen valuma-alue (61.44) * Asmuntinjoen valuma-alue (61.45) * Ranuanjoen valuma-alue (61.46) * Luiminkajoen valuma-alue (61.47) * Mertaojan valuma-alue (61.48) * Säynäjäojan valuma-alue (61.49) == Lähteet == === Viitteet === *
Livojoen valuma-alue

Livojoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 61.5) on Iijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 2 251,8 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,96 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Iijoki. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Livojoen alaosan alue (61.51) * Livojoen keskiosan alue (61.52) * Livojärven alue (61.53) * Aintionojan valuma-alue (61.54) * Kirsiojan valuma-alue (61.55) * Nuorunkajoen valuma-alue (61.56) * Mäntyjoen valuma-alue (61.57) * Kouvanjoen valuma-alue (61.58) * Pärjänjoen valuma-alue (61.59) == Lähteet == === Viitteet === *
Kostonjoen valuma-alue

Kostonjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 61.6) on Iijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 1 938,178 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 8,88 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Iijoki. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta : * Kostonjoen alaosan alue (61.61) * Kostonjärven alue (61.62) * Kynsijärven alue (61.63) * Kutinjoen valuma-alue (61.64) * Unijoen valuma- alue (61.65) * Kurkijoen valuma-alue (61.66) * Kuolionjoen valuma-alue (61.67) * Korpuanjoen valuma-alue (61.68) * Harjajoen valuma-alue (61.69) == Lähteet == === Viitteet === *
Korpijoen valuma-alue

Korpijoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 61.7) on Iijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 2 602,01 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 5,56 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Jonku. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta : * Korpijoen alaosan alue (61.71) * Korpijoen keskiosan alue (61.72) * Lylyjoen valuma-alue (61.73) * Puhosjoen valuma-alue (61.74) * Korvuanjoen valuma-alue (61.75) * Naamankajoen valuma-alue (61.76) * Näljänkäjoen yläosan valuma-alue (61.77) * Askanjoen valuma-alue (61.78) == Lähteet == === Viitteet === *
Veikko Huotarinen

Veikko Huotarinen (18. elokuuta 1937 Suomussalmi – 27. joulukuuta 2022 Nurmes)Kuolinilmoitus. Karjalainen 5.2.2023, s. 32. oli suomalainen opettaja ja kirjailija.Kirjasampo.fi. Huotarinen, Veikko. (Viitattu 11.2.2018) ==Henkilöhistoria== Suomussalmella syntynyt Huotarinen asui Nurmeksessa. Opettajana hän työskenteli 35 vuotta, valmistuttuaan Kajaanin seminaarista 1958. Huotarinen toimi opettajana Suomussalmella valmistumisensa jälkeen vuoteen 1988, uskonnon ja musiikin luokanopettajan erikoistumisopinnot hän suoritti 1969–1970. Nurmeksen Lehtovaaran koulun opettajana Huotarinen toimi 1988–1993, ennen eläkkeelle jäämistään. Huotarinen oli Pohjois-Karjalan kirjailijayhdistys Ukrin kunniajäsen ja Suomen Maakuntakirjailijat -yhdistyksen jäsen.Kirjailijan kotisivut. (Viitattu 11.2.2018) == Teoksia == Huotarinen on julkaissut sekä romaaneja että runo- ja novellikokoelmia. Monet hänen teoksistaan liittyvät Vienan Karjalaan: * Kirkastusvuorella, runokokoelma, 2017 * Olona – rajapapin jaakobinpaini, 2017 * Kuolinhuuto, runokokoelma, 2016 * Madjaarien parissa, proosarunoja, 2016 * Pyhiinvaeltaja Athosvuorella ja Kreetan keväässä, proosarunoja, 2015 * Viattomien surmavirret, runokokoelma, 2015 * Olona – rajapapin kuherruskuukausi, 2014 * Jutun siruja itärajalta ja sen takaa, jolloin puhalsivat vielä vapaat tuulet, lyhytproosaa, 2014 * Rakkaani on muistisairas, 2013 * Karjalan kunnailla – Proosarunoja perestroikan alkuajoilta, 2013 * Olona – rajapapin rakastettu, 2012 * Elämä viriää raunioilla, 2011 * Kyläkauppias, Paavali ja Stalin, 2010 * Vienan siniseen karhusaloon. Runoilijaodysseia, 2008 * Opinsauna autuas aina, novellikokoelma, 2007 * Ladaa ostamassa, novellikokoelma, 2006 * Kun tikka takoi, 2004 * Vienankarjalainen rapsodia, runokokoelma, 2002 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Pohjoiskarjalaisia nykykirjailijoita: Veikko Huotarinen Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset novellikirjailijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Lajikompleksi

Lajikompleksi on eliöiden tieteellisessä luokittelussa lajiryhmä, jotka ovat päällisin puolin erittäin samankaltaisia, mutta eroavat geneettisesti niin merkittävästi, että niitä voidaan pitää eri lajeina. Saman lajinimen alla piileviä lajeja kutsutaan nimellä kryptinen laji. Niiden tunnistamisessa hyödynnetään huolellisten morfologisten tutkimusten ohella geneettisten merkkialueiden vertailua ja eläimillä käyttäytymispiirteiden havainnointia. Lajikomplekseja tunnetaan useita esimerkiksi hyönteistutkimuksessa, jossa lajinmääritys saattaa vaatia mikroskooppisten piirteiden havainnointia. Lajikomplekseja ovat esimerkiksi harsokorennot, jotka on luokiteltu lajeiksi ääntelyn perusteella, sekä kenttämyyrän ja idänkenttämyyrän lajipari. pienoiskuva|vasen|Sarakylmänperhonen (Oeneis norna) on ilmeisesti kolmen eri lajin kompleksi. == Lähteet == Luokka:Taksonomia
Leif Groop

Leif Christer Groop (s. 1. heinäkuuta 1947 Ylimarkku) on suomalainen sisätauteihin ja endokrinologiaan erikoistunut lääkäri, joka työskentelee Lundin yliopiston endokrinologian senioriprofessorina ja Helsingin yliopiston yhteydessä toimivan Suomen molekyylilääketieteen instituutin (FIMM) tutkimusjohtajana.Uppslagsverket Finland : Leif Groop Hänet tunnetaan erityisesti aikuistyypin diabeteksen tutkijana. Groop valmistui lääkäriksi Bernin yliopistosta Sveitsistä, jolla oli sopimus kouluttaa lääkäreitä Suomeen. Hän toimi sitten lääkärinä Närpiössä. Groop valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Helsingin yliopistosta 1982. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1982) oli otsikoitu Heterogeneity of type 2 diabetes : a study of clinical, genetic, immunological and metabolic aspects. Hän on toiminut vuodesta 1993 alkaen ylilääkärinä ja endokrinologian professorina Lundin yliopistossa Ruotsissa. Professori Groop on tuottelias tutkija, jonka julkaisut ovat keränneet runsaasti viittauksia. Hirsch-indeksillä mitattuna hän on eräs viitatuimpia suomalaisia (joulukuun alussa 2020, Google Scholarin aineistosta laskettu koko uran h=168). Vuonna 1994 hänelle myönnettiin tutkimuksistaan maailman diabeteskongressin Rodriguez Minor-palkinto. Hänelle on myönnetty myös eurooppalaisen diabetesyhdistyksen Claude Bernard -palkinto, sekä suomalainen sisätautitutkimuksen Esko Nikkilä -palkinto (2008). Hän sai vuonna 2012 Oslon yliopiston myöntämän Anders Jahren lääketieteellisen pääpalkinnon. Vuonna 2014 Matti Äyräpään palkinnon aikuistyypin diabeteksen tutkimuksista. Hän on saanut Ruotsissa Fernströmin palkinnon 2013 ja Söderbergin lääketieteen palkinnon 2014. Lääketieteen J. W. Runebergin palkinnon hän sai vuonna 2019. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Leif Groop, senior professor (home page) (ludc.lu.se) *Leif Groop (2nd home page) (helsinki.fi) *Leif Groopin Google Scholar -profiili (scholar.google.com) *DiabetesFoorumi.fi 15.5.2014 : Professori Leif Groop varoittaa melatoniinin diabetesriskistä Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Lundin yliopiston professorit Luokka:Viitatuimmat tutkijat Clarivaten mukaan Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kyproksen kansalliskirjasto

Kyproksen kansalliskirjasto (, , ) on Kyproksen pääkaupungissa Nikosiassa toimiva kansalliskirjasto. Kansalliskirjaston alkuna pidetään vuonna 1927 perustettua Kyproksen yleisestä kirjastoa (Cyprus Public Library). ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * Κυπριακή Βιβλιοθήκη * Κυπριακή Βιβλιοθήκη * IFLA World Report - Cyprus (The International Federation of Library Associations and Institutions) (ifla-world-report.org) Luokka:Euroopan kirjastot Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Kyproksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Nikosia
Kuusamon keskustaajama

Kuusamon keskustaajama (myös Kuusamon kirkonkylä ennen vuonna 2000 tapahtunutta kaupunkinimityksen käyttöönottoa) on Pohjois-Pohjanmaalla sijaitsevan Kuusamon kaupungin hallinnollinen keskus. Vuoden 2022 lopussa taajamassa oli asukasta, ja sen maapinta-ala oli 15,98 neliökilometriä. Kuusamon keskustaajaman välittömässä läheisyydessä kaakon suunnassa sijaitsee Tolpanniemi, joka muodostaa keskustaajamasta erillisen taajaman. Tolpanniemen asukasluku on ja maapinta-ala 2,07 neliökilometriä. Keskustaajaman asuinalueita ovat etelässä Toranki ja Torangintaus, pohjoisessa Nilonkangas. Taajamassa ja sen läheisyydessä on useita järviä. Kuusamon Pyhän Ristin kirkko sijaitsee Kuusamojärven ja Torangin välisellä alueella. Taajaman länsipuolella on Nilonjärvi, joka tunnetaan myös nimellä Leskelänjärvi. Taajaman halki tästä järvestä Kuusamojärveen virtaa lyhyt Nilonjoki. Pidempi Kolvanginjoki yhdistää taajaman koillispuolella olevan Kolvangin Kuusamojärveen. Keskustaajaman pohjoispuolella on useita pieniä lampia. Merkittävimmät tieyhteydet Kuusamon keskustaajamaan ovat kaksi valtatietä ja yksi kantatie. Etelästä Suomussalmelta tulee valtatie 5, joka jatkuu keskustaajaman ohi pohjoiseen Kemijärvelle. Lounaasta Oulun ja Taivalkosken suunnasta Kuusamoon tulee valtatie 20, joka yhtyy valtatiehen 5 keskustaajaman eteläosassa. Valtatiestä 5 erkanee hiukan keskustaajaman pohjoispuolella länteen Posiolle ja edelleen Rovaniemelle vievä kantatie 81. Pienempi tieyhteys on keskustaajamasta Kuusamon itäosiin vievä seututie 8690. Keskustaajamasta koilliseen sijaitsee Kuusamon lentoasema. Kirkon lisäksi Kuusamon keskustaajaman palveluita ovat Kuusamon kaupungintalo, posti, ammattioppilaitos, useat koulut ja Kuusamon terveyskeskus. Virkistyskohteita ovat urheilukenttä, lintutorni, kuntorata, hyppyrimäki, kesäteatteri ja taajaman pohjoisosassa sijaitseva kylpylä. Ravirata sijaitsee Hirsikankaalla keskustaajamasta koilliseen. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kuusamon kylät Luokka:Pohjois-Pohjanmaan maakunnan taajamat Luokka:Suomen kuntakeskukset
Timo Otonkoski

Timo Pyry Juhani Otonkoski (s. 23. helmikuuta 1956 Helsinki) on suomalainen kantasolututkimuksiin erikoistunut ylilääkäri ja Helsingin yliopiston professori.Timo Otonkoski Curriculum Vitae Otonkoski valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1981 ja lääketieteen tohtoriksi 1989.Helsingin yliopistossa valmistuneen väitöskirjan aiheena oli a Functional maturation of the human endocrine pancreas during fetal development: an in vitro study (Ihmisen endokriinisen haiman toiminnallinen kypsyminen sikiön kehityksen aikana: in vitro -tutkimus). Hän on toiminut vuodesta 2012 alkaen lääketieteellisen kantasolututkimuksen professorina Helsingin yliopistossa. Otonkoski on toiminut Helsingin yliopiston lastensairaalan ylilääkärinä vuodesta 2007 lähtien. Otonkoski sai vuonna 2018 Matti Äyräpään palkinnon tyypin 1 diabeteksen kantasolututkimuksista.Matti Äyräpään palkinto diabetestutkija Timo Otonkoskelle, Diabetesliitto 9.1.2018 Otonkosken johtama työryhmä on löytänyt TYK2-geenin, jonka toimintaa estämällä voidaan pysäyttää insuliinia tuottavien beetasolujen tuho. Beetasolujen tuho taas aiheuttaa tyypin 1 diabeteksen puhkeamisen. Tutkimustuloksen toivotaan auttavan tyypin 1 diabeteksen estolääkkeen kehittämiseen tyypin 1 diabeteksen riskiryhmille. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Järvikylä (tuotemerkki)

Järvikylä on Famifarm Oy:n omistama elintarvikemerkki, jolla markkinoidaan salaatteja ja yrttejä. Famifarmin perusti Grotenfelt-omistajasukuun kuuluva Järvikylän kartanon kymmenes isäntä Karl Grotenfelt vuonna 1987. Yritys toimii Järvikylän kartanon tilalla Joroisissa. ==Historia== Karl Grotenfelt perusti Famifarmin vuonna 1987. Järvikylän kartanon navetan katto oli huonossa kunnossa ja vaati kunnostusta. Grotenfelt ei halunnut kallista remonttia vaan keksi, että navetan vintille voisi rakentaa kasvihuoneen. 1 200 neliömetrin kasvihuone on yhä toiminnassa. 1980-luvulla ruukuissa myytävät yrtit ja salaatit olivat vielä suomalaisille uutta ja outoa. 1990-luvulta alkaen yrttien osuus tuotannossa on kasvanut, mutta vielä vuonna 2014 salaattien tuotanto oli yli puolet yrityksen liikevaihdosta. Vuonna 2015 liikevaihto oli 22,5 miljoonaa euroa ja yritys työllisti noin 120 ihmistä. Kasvihuoneiden pinta-ala oli 55 000 neliötä. Vuonna 2016 yritys viljeli yli 50 yrtti- ja salaattilaatua ja kartanolta lähti päivittäin 85 000 ruukkua eri puolille Suomea. Kasvituotannon lisäksi Järvikylän tila tuottaa viljoja ja öljykasveja. Kartanolla on myös siirtonurmea viljelevä, vuonna 1979 perustettu Finnurmi Oy. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elintarvikeyritykset Luokka:Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit Luokka:Joroinen
Jahn Otto Johansen

Jahn Otto Johansen (3. toukokuuta 1934 Porsgrunn – 1. tammikuuta 2018 Oslo) oli norjalainen toimittaja ja päivätyönsä ohella tuottelias kirjailija sekä poleemikko. Hän työskenteli Morgenpostenilla 1956–1966, NRK:lla 1966–1977 sekä oli Dagbladetin päätoimittaja 1977–1984. Hän toimi NRK:n ulkomaankirjeenvaihtajana Moskovassa, Washingtonissa ja Berliinissä. Johansen kirjoitti noin kuusikymmentä kirjaa mukaan lukien muutaman bestsellerin. Vuonna 1982 hän sai Cappelen-kirjallisuuspalkinnon yhdessä Bjørg Vikin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jahn Otto Johansenin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Norjalaiset toimittajat Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Tolpanniemi

Tolpanniemi on taajama Kuusamon kaupungissa Pohjois-Pohjanmaalla. Vuoden 2016 lopussa taajamassa oli asukasta, ja sen maapinta-ala oli 2,07 neliökilometriä. Tolpanniemi sijaitsee sitä paljon suuremman Kuusamon keskustaajaman välittömässä läheisyydessä, mutta määritellään silti erilliseksi taajamaksi. Tolpanniemeä rajaavat pohjoisessa, idässä ja etelässä Kuusamojärvi ja lännessä Toranki. Pohjoisen suunnalla Vihtasalmi erottaa Tolpanniemen Vihtasaaresta. Tolpanniemellä sijaitsee Isosuo-niminen suo. Soiden ja taajama-alueen asuinrakennusten lisäksi Tolpanniemellä on jonkin verran maataloutta, mutta muutoin alue on metsäistä. Tolpanniemeltä johtaa länteen Kuusamon keskustaajamaan kaksi tieyhteyttä, jotka kulkevat melko kapeita järvien välisiä kannaksia pitkin. Pohjoinen tieyhteys vie luoteen suunnassa sijaitsevaan Kuusamon keskustaan, jossa on muun muassa Kuusamon kirkko. Eteläinen tieyhteys kulkee Taivallahdenkannaksen kautta ja vie Torangintaukseen Kuusamon keskustaajaman eteläosaan. Tolpanniemessä on koulu, kaksi lintutornia ja uimaranta. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kuusamon kylät Luokka:Pohjois-Pohjanmaan maakunnan taajamat