EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Serrano (1928)

Serrano oli Chilen laivaston Serrano-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin 1927 John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 21. kesäkuuta. Alus laskettiin vesille 25. tammikuuta 1928 kumminaan Chilen Lontoon-suurlähettilään Antonio Huneeus Ganan puoliso Magdalena Valdés de Hunneus ja valmistui 18. joulukuuta.Chilen laivasto - Serrano == Palvelus == Serrano lähti 3. tammikuuta 1929 Southamptonista Valparaísoon ensimmäisenä päällikkönään Victor Contreras. Matkalla alus vieraili Portlandissa, Las Palmasissa, Pernambucossa, Montevideossa ja Punta Arenasissa. Puerto Buenoon se saapui 13. helmikuuta ja jatkoi sieltä matkaansa Puerto Edénin ja San Antonion kautta Valparaísoon, mihin se saapui 22. helmikuuta. Alus modernisoitiin 1950-luvun puolivälissä saattajaksi, mutta suurimmat muutokset olivat yhdysvaltalaisen tutkan asentaminen sekä maston muuttaminen kolmijalkaiseksi. Lisäksi polttoainesäiliöitä suurennettiin ja asennettiin kaikuluotain. Aseistusta lisättiin neljään 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiin. Alus poistettiin palveluksesta 18. joulukuuta 1962 ja alusluettelosta 29. syyskuuta 1966. Alus myytiin 17. heinäkuuta 1967 romutettavaksi Agencias Metalúrgicas S.A.C:lle.Whitley, M. J. s. 31 ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Serrano-luokan hävittäjät Luokka:Thornycroftin valmistamat alukset Luokka:Chilen toisen maailmansodan hävittäjät
Amerikanbandoggi

Amerikanbandoggi (American Bandogge) on yhdysvaltalainen koirarotu. ==Ulkonäkö== Amerikanbandoggi on rakenteeltaan voimakas ja sillä on suhteellisen suuri pää. Jalat ovat vahvat ja kuono on neliömäinen. Karva on lyhyttä ja voi olla väriltään mikä tahansa. Rotu painaa 54–64 kg ja sen säkäkorkeus on 66–73 cm. ==Luonne ja käyttäytyminen== Amerikanbandoggi on luonteeltaan uskollinen ja puolustaa sitkeästi omistajaansa. Se on hyvin älykäs ja järkähtämätön, kun se päättää tehdä jotain. Rotu osoittaa suurta rohkeutta ja pelottomuutta, mutta samalla ystävällisyyttä ja rauhallisuutta. == Alkuperä == Vuonna 1969 eläinlääkäri John Swinford alkoi risteyttää keskenään amerikanpitbullterrierejä ja mastiffeja, tarkoituksenaan luoda amerikanpitbullterrierin kookas versio koiratappeluita varten. Hän kutsui näin syntyneitä koiria bandogeiksi, joka oli alun perin erään sukupuuttoon kuolleen englantilaisen vahtikoirarodun nimi. Swinfordin kuoltua uudet kasvattajat jatkoivat hänen työtään ja käyttivät jalostukseen napolinmastiffia ja englantilaista mastiffia. Napolinmastiffi periytti taistelukoiralta vaadittua luonnetta, mutta samalla myös lonkkavikaa. Mastiffilta ei periytynyt kyseistä ongelmaa, mutta sen luonne oli vastaavasti joidenkin kasvattajien mielestä liian säyseä. Täten jalostusohjelmassa päätettiin käyttää molempia rotuja: ensin risteytettiin napolinmastiffi ja englantilainen mastiffi keskenään, ja sen jälkeen niiden jälkeläisiä pitbullterriereiden kanssa.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 368–369. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. Amerikanbandoggi on harvinainen kaikkialla, jopa siellä missä sitä esiintyy yleisimmin eli Yhdysvaltojen koillisosassa. ==Lähteet== *http://www.sathy.fi/bd.php === Viitteet === Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Mastiffit Luokka:Yhdysvaltalaiset koirarodut
Herra Huu (täsmennyssivu)

Herra Huu voi viitata seuraaviin: * Herra Huu, Hannu Mäkelän luoma kuvitteellinen hahmo * Herra Huu, Hannu Mäkelän kirja vuodelta 1973 ja sen aloittama kirjasarja * Herra Huu – jestapa jepulis, penikat sipuliks, Jaakko Talaskiven elokuva vuodelta 1973 * Jestapa jepulis, Herra Huun ihmeelliset seikkailut, elokuvan soundtrack-albumi * Herra Huu, tšekkoslovakialainen piirrossarja vuodelta 1990 * Räppäri Huge L:n taiteilijanimi albumilla Ei toivottuja lastenlauluja
UK Areena

UK Areena on kaksi kaukaloa käsittävä harjoitusjäähalli Lappeenrannan kisapuistossa. == Historia == Idea yksityisestä harjoitusjäähallin rakentamisesta syntyi jääaikapulan seurauksena. Ajatus sai vauhtia syksyllä 2007 Saimaan Pallo ry:n perustaessa jäähallityöryhmän. Alkuvuodesta 2008 perustettiin Lappeenrannan Harrastus- ja nuorisojäähalli Oy. Kyseinen yhtiö käynnisti helmikuussa 2008 kaavamuutoksen Kisapuiston alueelle. Kaavamuutos vahvistettiin Lappeenrannan kaupunginvaltuustossa 12.1.2009. Jäähallin rakennustyö tilattiin YIT:ltä ja rakentaminen aloitettiin joulukuun 2009 lopulla. Hallin avajaiset vietettiin lokakuun alussa 2010. == Lähteet == Luokka:Suomen jäähallit Luokka:Lappeenrannan urheilupaikat
Whiplash (videopeli)

Whiplash on Crystal Dynamicsin kehittämä ja Eidos Interactiven julkaisema 3D-tasohyppelypeli PlayStation 2:lle ja Xboxille. Peli julkaistiin Euroopassa vuonna 2004. Pelin sankarit ovat pitkähäntäkärppä, Spanx ja kani Redmond, joka toimii pelissä aseena/työkaluna. Koko pelin ajan he joutuvat työskentelemään yhdessä, koska ovat ketjulla kiinni toisissaan. == Tavoitteet == Pelin päämäärä on paeta laboratoriosta, jossa ihmiset tekevät eläimillä testejä, mutta pelissä on myös kaksi muutakin tavoitetta: 1) Vapauttaa muut eläimet käyttämällä päähahmojen ketjua hyväkseen. Vapautetut eläimet saattavat auttaa Spanxia ja Redmondia hyökkäämällä ihmisten kimppuun. 2) Vahingoittaa ja tuhota laitteita mahdollisimman paljon, jotta yhtiöltä loppuisivat rahat ja eläinkokeet lopetettaisiin. == Pelattavuus == Vaikka Redmond ja Spanx ovat ketjutettu toisiinsa kiinni, pelatavuus on samanlaista kuin muissakin tasohyppelypeleissä. Pelaaja ohjaa vain Spanxiä ja Redmond toimii aseena tai työkaluna. Spanxillä on tyypilliset tasohyppelykyvyt, kun taas Redmond on testien seurauksena rikkoutumaton ja hänellä voi piestä vartijoita, tunkea koneeseen, sekä käyttää koukkuna. Redmondin voi sytyttää tuleen, jäädyttää tai hänestä voi tulla radioaktiivinen. Yksi ainutlaatuinen asia pelissä on, että läpi kenttien hyvin monet laitteet ja esineet voivat rikkoa, ja siitä saa rahaa. Rahalla voi avata erikoisuuksia. Pieksemällä ihmisiä läpi kenttien, he pudottavat ruokaa, mikä nostaa Spanxin terveyttä tai Redmondin raivoa. == Vastaanotto == * GameRankings - 69.92 (36 arvostelua)GameRankingsin arvostelu * GameSpot - 66/10 (32 arvostelua)GameSpotin arvostelu * Gamespy - 2/5Gamespyn arvostelu * IGN - 7.0/10IGN:in arvostelu * MetaCritic - 66/100 (32 arvostelua)MetaCriticin arvostelu ==Lähteet== == Muut lähteet == * Crystal Dynamicsin kotisivut * Whiplash MobyGamesissa Luokka:Vuoden 2003 videopelit Luokka:PlayStation 2 -pelit Luokka:Xbox-pelit Luokka:Tasohyppelyt
Kruunupyyn rautatieasema

Kruunupyyn rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Pohjanmaan radalla. Se sijaitsee Kruunupyyn kunnassa kirkonkylän tuntumassa. Asema palveli aikoinaan niin kruunupyyläisiä, teerijärveläisiä kuin kaustisilaisia. Kuitenkin sotien jälkeen tehdyt uudet maantielinjaukset johdettiin rannikon sijaan Kokkolan ja Pännäisten suuntiin, jäi aseman merkitys melko vähäiseksi. Se alennettiin pysäkiksi jo 1953 ja henkilöliikenne lakkautettiin 1983. Asemarakennus on säilynyt hyväkuntoisena alkuperäisasussaan. Nykyisin liikennepaikka toimii lähinnä junakohtauspaikkana. == Lähteet == * Radan varrella – Suomen rautatieliikennepaikat, Iltanen Jussi, s. 148, kolmas painos, Karttakeskus 2011 Rautatieasema Rautatieasema Luokka:Pohjanmaan rautatieliikennepaikat Luokka:Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset Luokka:Suomen 1880-luvulla rakennetut rautatieliikennepaikat
LoLa Monroe

Fershgenet Melaku (s. 23. lokakuuta 1986), taiteilijanimeltään LoLa Monroe, on yhdysvaltalainen hip hop -artisti, malli ja näyttelijähttp://www.lolamonroe.com/.Hänen taiteilijanimensä tulee Marilyn Monroen nimestähttp://www.sohh.com/2010/01/lola_monroe_retires_from_video_vixen_sho.html .Hänen esikuviaan ovat muun muassa Jay-Z, 50 Cent, Lil Wayne, 2Pac, Eminem, Lil’ Kim, Trina, Lauryn Hill ja Foxy Brown. == Diskografia == === Mixtapet === * Boss Bitch’s World (2009) * The Lola Monroe Chronicles: The Art of Motivation (2009) * Untouchables (mukana Lil Boosie) (2009) * Batteries Not Included (2010) * The Crown Ain’t Safe (2011) == Elokuvat == * Before I Self Destruct (2009) * Crazy Like a Fox (2010) * Video Girlhttp://brownsista.com/video-girl-by-meagan-good/ (2010) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juudaksenkorva

Juudaksenkorva (Auricularia auricula-judae) on puun rungolla kasvava lahottajasieni. == Ulkonäkö ja koko == Juudaksenkorvan itiöemät ovat halkaisijaltaan 2–15 cm, muodoltaan epäsymmetrisiä, usein korvaa muistuttavia. Malto on läpikuultavan kumi- tai hyytelömäistä.Auricularia auricula Mushroom Expert == Levinneisyys == Juudaksenkorvia tavataan Euroopassa ja Pohjois- AmerikassaRoger's Mushrooms sekä Aasiassa.Ear Mushrooms Mycological Society of San Francisco == Käyttö == Juudaksenkorvaa ja sen sukulaislajeja käytetään aasialaisessa ruoanlaitossa, enemmän rakenteen ja värin kuin maun takia. Ne kuivataan ja leikataan suikaleiksi, jotka sekoitetaan keittoon tai salaattiin. Koska lahottajasienien kasvattaminen on helpompaa kuin mykoritsasienien, juudaksenkorvia kasvatetaan myyntiin tukkien ja puulastusäkkien pinnalla satojatuhansia tonneja vuodessa. Auricaria-suvun sieniä käytetään myös kiinalaisessa lääketieteessä, ja niiden mahdollista käyttöä syöpälääkkeenä tutkitaan.Potential of Fungi Used in Traditional Chinese Medicine: Auricularia World of Fungi == Galleria == File:RNK001 Pecurke.jpg File:XN Auricularia auricula-judae 405.jpg File:Judasoor.jpg File:Auricularia auricula-judae JPG.jpg File:Auricularia auricula-judae 10.jpg File:Auricularia auricula-judae 11.jpg == Lähteet == Luokka:Ruokasienet Luokka:Varsinaiset avokantaiset
Balls Out

Balls Out on yhdysvaltalaisen glam metal -yhtyeen Steel Pantherin kolmas pitkäsoitto. ==Kappaleet== Albumin kappalelista julkaistiin 26. elokuuta 2011. === Japanin bonuskappaleet === == Arviot == * Metacritic: 68/100Metacritic * Allmusic: Allmusic review * Rockstar Weekly: Rockstar Weekly == Lähteet == Luokka:Steel Pantherin albumit Luokka:Vuoden 2011 albumit
Bergenskjöld

Bergenskjöld on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1943. Maisteri Andreas Laurentii Edzbergius opiskeli Leipzigin yliopistossa ja toimi kotiin palattuaan kuningas Kaarle X Kustaan hovisaarnaajana 1658. Myösänen poikansa, maisteri Zacharias Andreae Esberg Nericius (1666–1708) pääsi työskentelemään valtakunnan mahtihenkilöiden tuntumaan, sillä hän toimi kreivi Bengt Oxenstiernan saarnaajana ja leskikuningatar Hedvig Eleonooran hovisaarnaajana.Anrep, s. 162 Lopulta hänestä tuli Wexiön piispa. Hän oli myös avioliittonsa kautta liittynyt vaikutusvaltaiseen Benzelstierna-sukuun, sillä hänen vaimonsa isä oli Erik Benzelius vanhempi. Hänen kaksi poikaansa aateloitiin vuonna 1751 nimellä Bergenskjöld. Heistä Erik (1699–1769) oli Notaari Salan hopeakaivoksilla ja vuorikollegion asessori sekä vuodesta 1755 vuorineuvos. Toinen veli Carl Henrik (1700–1743) auskultoi Svean hovioikeudessa, minkä jälkeen hän toimi Salan pormestarina, valtionpankin asessorina, hovioikeuden neuvoksena ja valtiopäiväedustajana. Hänen vaimonsa oli ruukinomistaja Michael Hisingerin tytär.Anrep, s. 163 Kuninkaallinen kamariherra Zacharias Bergenskjöld (1743–1798) seurasi kuningas Kustaa III:tta tämän ulkomaanmatkalla ja toimi myöhemmin Konstantinopolissa komissiosihteerinä.Anrep, s. 164 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsin aateli
Orella (1928)

Orella oli Chilen laivaston Serrano-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin 1927 John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 21. kesäkuuta. Alus laskettiin vesille 8. maaliskuuta 1928 kumminaan kontra-amiraali Enrique Costa Pellón puoliso Clara C. de Costa Pelló ja valmistui 18. joulukuuta.Chilen laivasto - Orella == Palvelus == Orella lähti 3. tammikuuta 1929 Southamptonista Valparaísoon, jonne se saapui 22. helmikuuta. Matkalla alus vieraili Portlandissa, Las Palmasissa, Pernambucossa, Montevideossa ja Punta Arenasissa, jonne se saapui 13. helmikuuta varustettavaksi. Puerto Arenasista alus matkasi Puerto Buenon, Puerto Edénin ja San Antonion kautta määränpäähänsä. Alus modernisoitiin 1950-luvun puolivälissä saattajaksi, mutta suurimmat muutokset olivat yhdysvaltalaisen tutkan asentaminen sekä maston muuttaminen kolmijalkaiseksi. Lisäksi polttoainesäiliöitä oli suurennettiin ja kaikuluotain asennettiin. Aseistusta lisättiin neljään 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiin. Alus poistettiin palveluksesta 18. joulukuuta 1962 ja alusluettelosta 29. syyskuuta 1966. Alus myytiin romutettavaksi 17. heinäkuuta 1967 Agencias Metalurgicas S.A.C.:lle.Whitley, M. J. s. 31 ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Serrano-luokan hävittäjät Luokka:Thornycroftin valmistamat alukset Luokka:Chilen toisen maailmansodan hävittäjät
Riquelme (1928)

Riquelme oli Chilen laivaston Serrano-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin 1927 John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 18. heinäkuuta. Alus laskettiin vesille 21. toukokuuta 1928 kumminaan Chilen Lontoon laivastoattasean puoliso María L. de von Schroeders ja valmistui 15. huhtikuuta 1929. Alus otettiin Chilen laivaston palvelukseen ensimmäisenä päällikkönään Vicente Merino.Chilen laivasto - Riquelme == Palvelus == Riquelme lähti 16. toukokuuta Portsmouthista kotimatkalle Hyattin kanssa ja vieraili matkalla Las Palmasissa, Pernambucossa, Montevideossa, Punta Arenasissa, Puerto Buenossa, Grapplerissa ja San Antoniossa, missä Chilen presidentti, laivasto ministeri ja laivaston johto nousivat alukselle. Alukset jatkoivat matkaansa Valparaísoon, jonne ne saapuivat 2. kesäkuuta. Alus modernisoitiin 1950-luvun puolivälissä saattajaksi, mutta suurimmat muutokset olivat yhdysvaltalaisen tutkan asentaminen ja maston muuttaminen kolmijalkaiseksi. Lisäksi aluksen polttoainesäiliöitä suurennettiin ja sille asennettiin kaikuluotain. Aseistusta lisättiin neljään 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiin. Alus poistettiin palveluksesta 31. elokuuta 1962 ja alusluettelosta 30. tammikuuta 1963. Alus on romutettu.Whitley, M. J. s. 31 ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Serrano-luokan hävittäjät Luokka:Thornycroftin valmistamat alukset Luokka:Chilen toisen maailmansodan hävittäjät
Almirante Lynch -luokka (1912)

Almirante Lynch -luokka oli toisessa maailmansodassa palvellut Chilen laivaston hävittäjäluokka, johon kuului kuusi alusta. Alukset tilattiin 1911 J. Samuel White and Companyltä Cowesista. Britannian kuninkaallinen laivasto pakko-otti elokuussa 1914 omaan laivastoonsa neljä luokan aluksista, jotka muodostivat Faulknor-luokan. Kolme aluksista selvisi sodasta ja Chile sai lunastaa ne toukokuussa 1920. Luokan alukset poikkesivat sodan aikana tehtyjen muutosten vuoksi runsaasti kahdesta Chilessä olleesta aluksesta ja ne luokiteltiin uudelleen Almirante Williams -luokaksi. Sotapalvelus oli kuluttanut kuitenkin palautettuja aluksia pahoin. Ne poistettiinkin palveluksesta jo 1930-luvulla ja alukset romutettiin 1933-1937. == Alukset == Almirante Lynch -luokan hävittäjätWhitley, M. J. s. 30 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Almirante Lynch J. Samuel White and Company, Cowes 9. marraskuuta 1911 28. syyskuuta 1912 1913 poistettu alus luettelosta 19. joulukuuta 1945 Almirante Condell J. Samuel White and Company, Cowes 11. joulukuuta 1911 27. tammikuuta 1913 tammikuu 1914 poistettu alus luettelosta 19. joulukuuta 1945 Almirante Goni J. Samuel White and Company, Cowes 1913 25. toukokuuta 1914 - Britannian kuninkaallisen laivaston lunastama HMS Broke palautettu, Almirante Uribe Almirante Riveros J. Samuel White and Company, Cowes 1913 5. maaliskuuta 1915 - Britannian kuninkaallisen laivaston lunastama HMS Tipperary uponnut Skagerrakin taistelussa 31. toukokuuta 1916 Almirante Simpson J. Samuel White and Company, Cowes 1912 26. helmikuuta 1914 - Britannian kuninkaallisen laivaston lunastama HMS Faulknor palautettu, Almirante Riveros Almirante Williams J. Samuel White and Company, Cowes - - - Britannian kuninkaallisen laivaston lunastama HMS Botha palautettu, Almirante Williams ==Lähteet== * * ===Viitteet=== *
Fenyyliasetoni

Fenyyliasetoni on ketoni ja siitä käytetään joskus nimiä fenyyli-2-propanoni tai bentsyylimetyyliketoni tai metyylibentsyyliketoni. == Fenyyliasetonin valmistus ja käyttö == Fenylasetonia voidaan valmistaa monella tapaa. Esimerkiksi bentseenin ja klooriasetonin välisellä Friedel–Crafts- alkyloinnilla. Muita tapoja valmistaa yhdistettä ovat fenyylietikkahapon ketonisointi 400–500 °C lämpötilassa ceriumoksidin toimiessa katalyyttinä, fenyylipropyleenioksidin zeoliittikatalysoitu toisiintuminen ja 2-fenyylipropanolin hapetus.Hardo Siegel & Manfred Eggersdorfer: Ketones, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 11.08.2013 Yhdistettä käytetään muun muassa lääkeaineiden. kuten prenylamiinin, synteesissä. ==Lähteet== Luokka:Ketonit
Umm-Salal SC

Umm-Salal Sport Club () on qatarilainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1979. Tuolloin se tunnettiin nimellä Al-Tadamun Club. Joukkue on saavuttanut muun muassa Emir of Qatar Cup mestaruuden vuonna 2008. Umm-Salal on pelannut myös kerran Aasian Mestarien liigassa kaudella 2009, jolloin se eteni puolivälieriin saakka. Joukkueen kotistadion on Al-Gharafa Stadion, joka sijaitsee Dohassa. ==Saavutukset== *Qatarin 1. divisioonan mestaruus: 1998, 2000, 2006 *Emir of Qatar Cup: 2008 *Sheikh Jassem Cup: 2009 ==Joukkue 2011–2012== {| style="width: 250px;" Maalivahdit 1 Emad al-Shammari 22 Saleh Allahyar 25 Mohamad Abdulla 77 Tariq Rashid Eid Puolustajat 2 Mohammed Husain 3 Ismail Dahqani 4 Younes Yaghoob 5 Saoud Ghanem 11 Hani Kamal Hassan 13 Hamad Turki 19 Mujeeb Hamid 24 Musa Haroon 26 Dhahi Al Noubi 27 Faisal Hadi 33 Khalid Jaberti 35 Nadim Mohammed == Entisiä pelaajia == * Fábio César Montezine (2006–2010) * Sabri Lamouchi (2007–2008) * Gabri (2010–2011) == Valmentajia == * Lakhdar Belloumi (2003) * Abdelhak Ben Chikha (2005–2006) * Laurent Banide (11/2007-11/2008) * Gérard Gili (2008–2010, 11/2011-2012, 10-12/2013) * Henk ten Cate (2010–2/2011) * Bertrand Marchand (2012-3/2013) * Alain Perrin (3-10/2013) == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu ja Luokka:Qatarilaiset jalkapalloseurat
Georges Brassens

Georges Brassens (22. lokakuuta 1921 – 29. lokakuuta 1981Georges-brassens.com > Biographie, viitattu 3.12.2014) oli ranskalainen laulaja-lauluntekijä ja runoilija. Brassensia pidetään yhtenä ranskalaisen chansonin kolmesta suuresta B:stä: Brel, Brassens ja Barbara. Häntä pidetään yhtenä parhaista Ranskan toisen maailmansodan jälkeisen ajan runoilijoista, ja vuonna 1967 hän sai ranskalaisen kirjallisuuspalkinnon Grand Prix de poésie de l'Académie françaisen, joka myönnetään ranskankieliselle runoilijalle hänen tuotannostaanAcadémie française, viitattu 3.12.2014. Brassens TNP 1966.jpg|Georges Brassens, 1966. Georges Brassens (1964) by Erling Mandelmann - 3.jpg|Georges Brassens, 1964 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Sam Liebkind

Sam Liebkind (s. 27. lokakuuta 1983 Helsinki) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka toimii Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan EC Graz 99ersin maalivahtivalmentajana.EliteProspects ==Ura== Liebkind toimi jo 19-vuotiaana Suomi-sarjajoukkue Heinolan Kiekon maalivahtivalmentajana kaudella 2002–2003. Kaudella 2004–2005 hän hoiti vain 21-vuotiaana samaa virkaa Pelicansin SM-liigajoukkueessa. Vuodet 2005–2007 Liebkind toimi Espoo Bluesin B-nuorten valmennuksessa; kaudella 2005–2006 hän oli joukkueen apuvalmentaja ja kaudella 2006–2007 maalivahtivalmentaja. Jälkimmäinen kausi päättyi Bluesilla SM-pronssiin. Vuodet 2007–2011 Liebkind toimi Norjan GET- liigan Stavanger Oilersin maalivahtivalmentajana. Hän toimi ensimmäisen kautensa 2007–2008 päätteeksi myös Aasian liigassa japanilaisjoukkue Oji Eaglesin maalivahtivalmentaja ja voitti sen päätteeksi mestaruuden. Kausi 2009–2010 päättyi Liebkindillä Stavangerissa Norjanmestaruuteen ja kausi 2010–2011 hopeaan. Liebkind on toiminut myös Norjan A-maajoukkueen maalivahtivalmentajana Vancouverin olympiakisoissa 2010 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi itävaltalaisen EC Graz 99ersin maalivahtivalmentajaksi. Liebkind siirtyi EC Graz 99ersin riveistä Itävallan Pääkaupunkiin, Vienna Capitalsin valmennustiimiin kaudelle 2012–2013. Vienna Capitals teki seurahistoriaa voittamalla Erste Bank Eishockey Ligan ennakkosuosikki seuran Redbull Salzburgin puolivälierissä ja eteni aina Erste Bank Eishockey Ligan finaaleihin ensimmäistä kertaa 2005 jälkeen. UPC Vienna Capitals voitti Erste Bank Eishockey Ligan runkosarjan sekä hopeaa kaudella 2012–2013. Kaudella 2015-2016 Liebkind siirtyi Saksan DEL-2 -liigaan Löwen Frankfurtin riveihin maalivahtivalmentajana. Joukkue voitti Saksan DEL-2 -mestaruuden kaudella 2016-2017. Liebkind toimii myös apuvalmentajana Japanin U18-maajoukkueessa, jonka mukana joukkue voitti historiallisen mestaruuden ja nousi toiseksi korkeimmalle kansainvälisen jääkiekkoliiton sarjatasolle (Division 1A), jossa Liebkind edelleen on aktiivinen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Grand Prix de poésie de l’Académie française

Grand Prix de Poésie de l'Académie française on ranskalainen kirjallisuuspalkinto, joka on myönnetty vuodesta 1957 ranskankieliselle runoilijalle hänen tuotannostaan.Grand Prix de Poésie, Académie française, viitattu 18.8.2021 ==Palkitut== Lähde: * 1957 – André Berry * 1958 – Mme Gérard d'Houville * 1959 – Tristan Klingsor * 1960 – Philippe Chabaneix * 1961 – Patrice de la Tour du Pin * 1962 – Marie Noël * 1963 – Pierre Emmanuel * 1964 – André Salmon * 1965 – ei myönnetty * 1966 – Pierre Jean Jouve * 1967 – Georges Brassens * 1968 – Alain Bosquet ja Jean Lebrau * 1969 – Robert Sabatier * 1970 – Jean Follain * 1971 – Louis Brauquier * 1972 – Jean Tardieu * 1973 – André Frénaud * 1974 – Philippe Soupault * 1975 – Gabriel Audisio * 1976 – Eugène Guillevic * 1977 – Jean Tardieu, Robert Mallet, Marie-Jeanne Durry * 1978 – Charles Le Quintrec * 1979 – André Pieyre de Mandiargues * 1980 – Maurice Fombeure * 1981 – Yves Bonnefoy * 1982 – Jean Loisy * 1983 – Jean Grosjean * 1984 – Francis Ponge * 1985 – Philippe Roberts-Jones * 1986 – Paul de Roux, Janine Cantarel, Maurice de Meure, Jean-Frédéric Munsch, Philippe de Rothschild, Henri Thomas, Philippe Chaunac-Lanzac, Vitalis Cros * 1987 – René Tavernier * 1988 – Jean-Claude Renard, Paule Laborie, Hassam Wachill * 1989 – Claude-Michel Cluny, Odette Rebillard * 1990 – André du Bouchet * 1991 – Jean Orizet * 1992 – Philippe Jaccottet * 1993 – Georges Saint-Clair * 1994 – Marc Alyn * 1995 – Pierre Béarn * 1996 – Claude Vigée * 1997 – Jacques Réda * 1998 – René Depestre * 1999 – Jean-Pierre Lemaire * 2000 – Philippe Delaveau * 2001 – Guy Goffette * 2002 – Alain Duault * 2003 – Alain Veinstein * 2004 – Michel Deguy * 2005 – Robert Marteau * 2006 – Jacques Darras * 2007 – William Cliff * 2008 – Gérard Macé * 2009 – Vénus Khoury-Ghata * 2010 – Jacques Dupin * 2011 – Franck Venaille * 2012 – Jean-Claude Pirotte * 2013 – Mathieu Bénézet * 2014 – Dominique Fourcade * 2015 – Philippe Beck * 2016 – Bernard Noël * 2017 – Anthony Phelps * 2018 – Christian Prigent * 2019 – Pierre Oster * 2020 – Michel Orcel * 2021 – Claude Royet-Journoud ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset kirjallisuuspalkinnot‎
Kärkipotku

Kärkipotkuksi kutsutaan erityistä potkutekniikkaa, jossa jalkapallo saatetaan liikkeelle jalkaterän kärjellä. "Kärkkäri" on erityisen tehokas, sillä se voidaan suorittaa suorasta juoksusta, eikä maalivahdille jää aikaa reagoida. Tekniikkaa pidetään yleisesti haastavana. Brasilialainen jalkapalloilija Ronaldo pystyi huipputasolla viimeistelemään useita maaleja kärkkärillä. ==Lähteet== Luokka:Jalkapallotermit
Pyöräilyn Suomen-mestaruuskilpailut 1908

Pyöräilyn Suomen-mestaruuskilpailut 1908 kilpailtiin jälleen kahdeksan vuoden tauon jälkeen vuonna 1908. Tampereen Pyrintöä edustanut Arvi Salmi voitti kaksi matkaa kolmesta, joka riitti mestaruuteen. Lyhimmän matkan voitti Viipurin Reippaan Arvi Mustonen. == Miesten yleismestaruus == Parhaat tulokset: Sija Kilpailija 1 km 10 km 30 km Matkavoitot 1 Arvi Salmi ? 16.54,45 52.34,8 2 2 Arvi Mustonen 1.33,0 16.55,20 52.38,6 1 Antti Raita 1.35,4 16.54,50 ? W. Witick 1.35,8 ? ? H. Byskata ? ? 52.38,7 Hj. Väre ? (4.) 16.55,40 ? == Lähteet == * 31.08.1908 Savon Sanomat no 97 * Fokus Urheilu 2 Luokka:Vuoden 1908 urheilu Suomen-mestaruuskilpailut 1908
Lundqvist

Lundqvist, Lundkvist tai Lundquist on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Artur Lundkvist (1906–1991), ruotsalainen kirjailija ja kirjallisuuskriitikko * Ben Lundqvist (s. 1943), ahvenanmaalainen laivanvarustaja ja yritysjohtaja, merenkulkuneuvos * Christian Lundqvist, ruotsalainen The Poodles-yhtyeen rumpali * Erik Lundqvist (1908–1963), ruotsalainen keihäänheittäjä ja olympiavoittaja * Harald Lundqvist, ruotsalainen puuseppä, Lundia-puuhyllyjärjstelmän keksijä * Henrik Lundqvist (s. 1982), ruotsalainen jääkiekkomaalivahti * Jarl Lundqvist (1895–1965), suomalainen jääkärikenraaliluutnantti, Suomen ilmavoimien komentaja ja puolustusvoimien komentaja * Joel Lundqvist (s. 1982), ruotsalainen jääkiekkoilija * Karl Alfred Lundqvist (1858–1923), suomalainen kirjailija * Kurt Lundquist (1925–2011), ruotsalainen pikajuoksija * Lars Lundkvist (1928–2012), ruotsalainen runoilija ja opettaja * Linus Lundqvist (s. 1999), ruotsalainen autourheilija * Maria Lundqvist (s. 1963), ruotsalainen näyttelijä * Marianne Lundquist (1931–2020), ruotsalainen uimari * Mathias Lundqvist (1853–1926), ahvenanmaalainen merikapteeni, laivanvarustaja ja merenkulkuneuvos * Nils Lundkvist (s. 2000), ruotsalainen jääkiekkoilija * Per Lundqvist (s. 1951), ruotsalainen jääkiekkoilija * Reguel Lundqvist (1879–1955), suomalainen virkamies * Stig Lundqvist (1924–2007), ahvenanmaalainen laivanvarustaja ja merenkulkuneuvos, Mathias Lundqvistin pojanpoika * Svante Lundkvist (1919–1991), ruotsalainen poliitikko * Thor- Björn Lundqvist (s. 1941), suomalainen jalkapalloilija * Torbjörn Lundquist (1920–2000), ruotsalainen säveltäjä * Ulf Lundkvist (s. 1952), ruotsalainen sarjakuvantekijä ja pilapiirtäjä. == Katso myös == * Lundqvistin liiketalo, vuonna 1900 valmistunut liiketalo Helsingin keskustassa
Grönlund

Grönlund on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Anders Grönlund (s. 1989), ruotsalainen jääkiekkoilija * Annukka Grönlund (s. 1941), suomalainen kuvataiteilija * Axel Grönlund (1864–1918), suomalainen juristi, pormestari ja valtiopäivämies * Ernst Grönlund (1902–1968), suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija * Greta Grönlund (1887–1974), suomalainen suomalainen pukuompelun opettaja, Ammattienedistämislaitoksen osastonjohtaja ja oppikirjojen tekijä * Henrietta Grönlund, suomalainen kirkkososiologi ja kaupunkiteologian professori * Ida Grönlund, suomalainen stand up -koomikko * Jarmo Grönlund (s. 1948), suomalainen jääkiekkoilija * Karl Eugen Grönlund (1831–1881), suomalainen oppikoulun lehtori ja kirjailija * Lasse Grönlund (s. 1939), suomalainen meloja * Lyyli Grönlund (1905–1978), neuvostoliitonsuomalainen toimittaja, kirjailija ja suomentaja * Mi Grönlund (s. 1972), suomalainen näyttelijä * Niklas Grönlund (s. 2002), suomalainen jääkiekkopuolustaja * Timo Grönlund (1954–2022), suomalainen meloja * Timo Juhani Grönlund (s. 1987), suomalais-bolivialainen maastohiihtäjä * Tommi Grönlund (s. 1969), suomalainen jalkapalloilija Grönlund on myös seuraavien henkilöiden aiempi sukunimi: * Mauno Rainto (1887–1952), suomalainen teollisuusneuvos, Grönlund vuoteen 1906
Bergenstråhle

Bergenstråhle on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1693 ja vapaaherrallinen suku numero 371 ja 400. Suku on lähtöisin Jönköpingistä, jossa Nils Jonsson (k. 1670) oli raatimiehenä. Hänen poikansa Gabriel Wetterberg (1665–1729) oli Carlströmin ruukin omistaja ja hänet aateloitiin 1719 nimellä Bergenstråhle.Anrep, s. 165 Samalla kertaa aatelisarvon saivat hänen vaimonsa Agneta Flinkin pojat tämän edellisestä avioliitosta. Heistä Johan Rudman, aateloituna Bergenstråhle (1689–1761), toimi hovioikeuden asessorina ja Lorentz Rudman, aateloituna Bergenstråhle (1694–1760), oli Jönköpingin rykmentin kapteeni. Kenraalimajuri Gustaf Bergebstråhle (1771–1829) korotettiin vapaaherraksi vuonna 1829 ja eversti, Jönköpingin läänin maaherra Claës Gabriel Bergenstråhle (s. 1787) korotettiin vapaaherraksi vuonna 1855.Anrep, s. 170 Suomen ritarihuoneeseen nimellä Bergenstråle suvun kirjoitti Carl Johan Rudman sekä Per Rudman. == Suvun tunnettuja jäseniä == * August Bergenstråhle (1829–1901), everstiluutnantti ja valtiopäivämies. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsin aateli Luokka:Suomalaiset aatelissuvut
Meidän talo

Meidän talo oli A-lehtien julkaisema aikakauslehti rakentamisesta ja remontoimisesta kiinnostuneille. Meidän talon jutuista lukija sai asiantuntevia vinkkejä ja ohjeita sekä ammattitaitoisesti kuratoituja materiaali- ja tuotesuosituksia. Lehden lukijamäärä Kansallisen Mediatutkimuksen KMT2020 mukaan oli 92 000. Lehti ilmestyi 12 kertaa vuodessa. Viimeinen numero ilmestyi marraskuussa 2024. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Meilläkotona.fi/meidän-talo Luokka:Suomalaiset aikakauslehdet
Inna Patrakova

Inna Patrakova (s. 1970 Leningrad, Venäjän SNFT) on Suomessa asuva venäläinen kirjailija ja tulkki, koulutukseltaan mainosgraafikko.Jaana Rinne, Ironialla ennakkoluuloja vastaan, Helsingin Sanomat 15.11.2011 sivu C 4 Patrakova muutti 1998 Suomeen ja on Venäjän ja Suomen kansalainen. Hän johtaa tulkkiyritystä ja opiskelee Helsingin yliopistossa venäjän kieltä. Teoksissaan hän ironisoi suomalaisten ja venäläisten stereotypioita. ==Teokset== *Tulkki, 2010 *Naapurit, Helsinki-kirjat, 2011 *Kultahammas, Helsinki-kirjat, 2012 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Berghman

Berghman on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 922 ja Bergenadler-nimisenä numero 1617.Anrep, s. 171 Arvid Bergenadler (1643-1722) oli Götan hovioikeuden asessoriAnrep, s. 157 Hans Berghman (1642–1705) toimi Kronobergin läänin kamreerina, samoin kuin Götan hovioikeuden asessori, hovioikeuden neuvos Hans Fredrik Berghman (1707–1772).Anrep, s. 172 ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Ruotsin aateli
Janne Törmänen

Janne Törmänen (s. 29. tammikuuta 1989 Kauniainen) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija, joka edusti suurimman osan urastaan Grankulla IFK:ta. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka pelasi keskikentän pohjalla tai oikealla laidalla. Törmäsen kasvattajaseura on Grankulla IFK, mutta hän vietti suurimman osan juniorivuosistaan Helsingin Jalkapalloklubissa. Hän palasi vuonna 2008 takaisin kasvattajaseuraansa, mutta vain vuoden päästä hän siirtyi takaisin Klubi 04:ään. Onnistuneen kauden päätteeksi Törmänen teki sopimuksen Veikkausliigassa pelanneen FC Lahden kanssa. Debyyttinsä pääsarjatasolla hän teki 17. huhtikuuta 2010 ottelussa FF Jaroa vastaan. Kaudeksi 2011 hän palasi GrIFK:n riveihin. Törmänen on edustanut Suomen poikamaajoukkueita jokaisessa ikäluokassa vuosina 2004–2008. Maaotteluita hän on pelannut yhteensä 46 kappaletta, joka oikeuttaa jaettuun yhdenteentoista sijaan eniten poikamaaotteluita pelanneiden listalla. Törmänen on pelannut Futsal-liigaa Liikunnan Riemussa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset futsalpelaajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Markus Kronholm

Markus Kronholm (s. 2. huhtikuuta 1991 Pietarsaari) on suomalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Ykkösessä pelannutta FF Jaroa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Kronholm on FF Jaron kasvatti. Ensimmäisen kerran hän pelasi FF Jaron edustusjoukkueessa 20. helmikuuta 2009 Liigacupin ottelussa FC Honkaa vastaan. Veikkausliigassa hän debytoi 17. huhtikuuta 2010 vierasottelussa FC Lahtea vastaan. Yhden Kakkosessa pelatunJBK-kauden jälkeen Kronholm palasi sarjatasoa ylemmäs Jaroon. Kaikiaan Markus Kronholm on pelannut kausien 2010–2014 aikana Veikkausligaa Jaron riveissä 128 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Hän oli mukana lokakuussa 2024 Jaron varmistaessa nousun Veikkausliigaan kaudeksi 2025. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kronholmin pelaajakortti Soccerwayn sivulla Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Remorat

Remorat (Echeneidae) on piikkimakrillikaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä ja lauhkeista valtameristä. ==Taksonomia== Varhaisimmat remorojen heimoon kuuluvat fossiilit on ajoitettu oligoseenikauden loppupuolelle. Nykyään heimossa elää kahdeksan lajia, jotka jaetaan kolmeen sukuun. Remorat ovat läheistä sukua okamakrilleille (Rachycentridae) ja dolfiineille (Coryphaenidae) ja muodostavat eräiden kalatieteilijöiden mukaan monofyleettisen ryhmän. ==Anatomia== Remorat ovat pituudeltaan noin 17–100 cm pitkiä ja suurin laji on isoremora ja pienikokoisin on valkoremora. Ruumiinmuodoltaan ne ovat hoikkia ja pitkulaisia kaloja, joiden tunnusmerkillisin piirre on etumaisesta selkäevästä kehittynyt imulevy. Selkäevä sijaitsee ruumiin takaosassa ja on muodoltaan kolmiomainen, peräevä on pitkä ja pyrstöevä suora. Remoralajien leuat ovat leveät ja alaleuka työntyy yläleukaa pidemmälle. Lajeilta puuttuu uimarakko. Väriltään remorat ovat tyypillisesti ruskehtavan harmaita ja ruumiissa voi olla myös vaaleampia tai tummempia vaakaraitoja. ==Levinneisyys ja elintavat== Remoroja tavataan kaikista valtameristä ja ne elävät tyypillisesti lähellä rannikkoa lämpimissä vesissä. Toisinaan niitä tavataan myös lauhkeissa vesissä, jonne ne kulkeutuvat isäntäeläimiinsä kiinnittyneenä. Remoralajit kiinnittyvät imulevynsä avulla haihin, valaisiin, merinisäkkäisiin, kilpikonniin ja toisinaan myös sukeltajiin. Osa lajeista on hyvin spesifisiä isäntälajiensa suhteen esimerkiksi valkoremora kiinnittyy lähinnä paholaisrauskuihin, valasremora valaisiin ja marliiniremora purjekalojen heimon lajeihin. Echeneis-suvun lajit uivat usein myös vapaana, eivätkä kiinnittyneenä isäntiinsä haihin, mutta pienemmät lajit viettävät suurimman osan elämästään kiinni isännässään. Remorat kiinnittyvät haihin ja muihin isäntäeläimiinsä lähinnä siksi, että se on helppo tapa liikkua vedessä. Ne voivat napata isäntäeläimensä saaliin tai syödä sen saaliintähteitä, mutta ne pyydystävät myös itse kaloja sekä syövät loisia isäntänsä iholta. Valkoremorat elävät paholaisrauskujen kidus- ja suuonteloissa. Remoralajien kutuaika ajoittuu kesälle ja syksyn alulle. ==Lähteet== Luokka:Piikkimakrillikalat
Elina Lehtikunnas-Mustakallio

Elina Lehtikunnas-Mustakallio (22. kesäkuuta 1927 Tampere – 14. lokakuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen teatteriopetuksen uranuurtaja, joka toi opetukseen uusia ja mullistavia menetelmiä, kuten naamiot. Lehtikunnas valmistui vuonna 1947 maamieskoulusta. Ollessaan au pairina Ranskassa hän kiinnostui maan kielestä ja kulttuurista. Hän valmistui ohjaajaksi Suomen teatterikoulusta 1957 ja opiskeli sen jälkeen myös Ranskassa. Hän toimi ohjaajana Joensuun kaupunginteatterissa 1957–1959 ja Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterissa 1959–1962. Vuosina 1959–1970 hän opetti Teatterikoulussa mutta myös muissa taiteenalan oppilaitoksissa ja Kansallisoopperassa. Hänen kiinnostuksenkohteensa oli erityisesti mimiikka. Lehtikunnas-Mustakallion puoliso oli vuodesta 1965 lääkäri Matti Mustakallio (k. 1979). Lehtikunnas- Mustakallio kuoli vaikeaan sairauteen lokakuussa 2011 ollessaan 84-vuotias. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Susanna Paasonen

Susanna Paasonen (s. 1975 Helsinki) on suomalainen tutkija ja Turun yliopiston mediatutkimuksen professori. ==Elämä ja ura== Paasonen valmistui maisteriksi Turun yliopistosta 1997 elokuva- ja televisiotutkimuksesta. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopistossa vuonna 2002. Hänen väitöskirjansa käsitteli internetin popularisointia ja sukupuolta. Paasonen nimitettiin mediatutkimuksen professoriksi Turun yliopistoon 1. elokuuta 2011 alkaen. Hän on työskennellyt myös Helsingin, Jyväskylän ja Tampereen yliopistoissa. MIT Press julkaisi lokakuussa 2011 Paasosen monografian Carnal Resonance: Affect and Online Pornography. Paasonen alkoi tutkia nettipornoa 2000-luvun alussa. Tuolloin hän alkoi omaan sähköpostiinsa lähetetyn roskapostin perusteella selvittää minkälaista valtavirran nettiporno on. Sittemmin hän on julkaissut lukuisia pornografiaa käsitteleviä tekstejä sekä johtanut Siinä oli hämähäkki väärinpäin -pornomuistietoprojektia Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kansanrunousarkistoon. 2000-luvulla Paasonen onkin tullut tunnetuksi erityisesti pornotutkijana, vaikka hänen tutkimuksensa on keskittynyt laajemmin sosiaaliseen mediaan ja affektitutkimukseen. Hän on esiintynyt asiantuntijana esimerkiksi Riku Rantalan ja Tuomas Milonoffin juontaman Docventures-televisio-ohjelman pornoa käsitelleessä jaksossa, minkä lisäksi häntä on haastateltu useisiin pornoa ja seksuaalisuutta käsitteleviin juttuihin. Suomalainen Tiedeakatemia myönsi Paasoselle akateemikko Eino Jutikkalan mukaan nimetyn ensimmäistä kertaa jaetun Jutikkala-palkinnon 14. marraskuuta 2011. Palkinnon suuruus oli 15 000 euroa. Vuonna 2020 Paasoselle myönnettiin yhdessä Kylie Jarrettin ja Ben Lightin kanssa Association of Internet Researchers -yhdistyksen vuosittainen Nancy Baym -kirjapalkinto MITP:n julkaisemasta teoksesta NSFW: Sex, Humor, and Risk in Social Media (2019). ==Julkaisuja== * * * * * * * * * * *Paasonen, Susanna (2018). Many Splendored Things: Thinking Sex and Play. London: Goldsmiths Press. . * * * *Paasonen, Susanna. Dependent, Distracted, Bored: Affective Formations in Networked Media. Cambridge, Massachusetts: MIT Press, 2021. ISBN 9780262045674. *Neves, Joshua, Chia, Aleena, Paasonen, Susanna & Sundaram, Ravi: Technopharmacology. Minneapolis: Minnesota, 2022. ISBN 1452968039. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Susanna Paasosen verkkosivut * Susanna Paasonen Turun yliopiston verkkosivuilla Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset mediatutkijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
A. I. Virtanen -palkinto

A. I. Virtanen -palkinto myönnetään joka toinen vuosi suomalaisen kemistin Artturi Ilmari Virtasen elämäntyön muistamiseksi tunnustuksena kansainvälisesti korkeatasoisesta tutkimustyöstä. Palkinto on saanut nimensä Nobel-palkitun A. I. Virtasen mukaan. Palkinnon taustalla ovat Suomalaisten Kemistien Seura, Suomen Biobio-seura (Societas Biochemica, Biophysica et Microbiologica Fenniae) ja Ravitsemuksen Tutkimussäätiö. Palkintoon kuuluu rahapalkinto ja kuvanveistäjä Aimo Tukiaisen suunnittelema hopeinen A. I. Virtanen -mitali sekä kunniakirja. ==Palkitut== *1965 1. kappale A.I. Virtanen, 2. kappale Kansallismuseo *1970 Nils Ellfolk, proteiinikemia *1974 Eino Kulonen, lääketieteellinen kemia *1975 Melvin Calvin, biokemia *1979 Ichiro Chibata, biotekniikka *1981 Jarmo Visakorpi, lääketiede (lastentautioppi) *1983 Tor-Magnus Enari, biokemia *1985 Leevi Kääriäinen, molekyylibiologia *1987 Esko Nurmi, eläinlääketiede *1989 Mårten Wikström, biotekniikka, biofysiikka *1991 Pirjo Mäkelä, lääketiede (bakteriologia) *1993 – palkintoa ei jaettu *1995 Ari Helenius, biokemia, solubiologia *1997 Pekka Pyykkö, kemia *2006 Kai Simons, biokemia, molekyylibiologia *2009 Pirjo Pietinen, ravitsemustiede (Sis. myös luettelon aiemmin palkituista) *2011 Markku Leskelä, kemia *2013 Kari Alitalo, lääketiede *2015 Hania Szajewska, lääketiede * 2017 Johanna Ivaska, lääketiede * 2019 Tapio Salmi, kemia * 2021 Pentti Huovinen, bakteriologia == Lähteet == Luokka:Kemian palkinnot Luokka:Suomalaiset tiedepalkinnot
Paasonen

Paasonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Aino Paasonen (1902–1938), näyttelijä * Aladár Paasonen (1898–1974), eversti, Päämajan tiedusteluosaston päällikkö jatkosodan aikana * Armas Paasonen (1885–1950), kansanedustaja (SDP) * Emilia Paasonen (s. 2001), näyttelijä * Hannele Paasonen (s. 1967), jalkapalloilija * Heikki Paasonen (1865–1919), kieli- ja kansatieteilijä * Heikki Paasonen (s. 1983), televisiojuontaja * Helmi Paasonen (1896–1968), urheiluvaikuttaja ja toimittaja * Jani Paasonen (s. 1975), ralliautoilija * Markku Paasonen (s. 1967) runoilija * Matti Paasonen (1925–2005), farmakologian professori * Pentti Paasonen (1929–2021), maahockeypelaaja ja jääkiekkoilija * Ranya Paasonen (s. 1974), kirjailija * Sakari Paasonen (1935–2020), pistooliampuja * Seija Paasonen (s. 1959), meteorologi ja tietokirjailija * Susanna Paasonen (s. 1975), mediatutkimuksen professori * Tomi Paasonen (s. 1970), koreografi ja entinen balettitanssija.
Peter von Martens

Peter Hugo Julius von Martens (13. toukokuuta 1932 Helsinki – 9. maaliskuuta 1983 Karjaa) oli suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Peter von Martensin vanhemmat olivat Pelastusarmeijan upseeri Arvid Hugo Julius von Martens (1903–1993) ja Kate Nyman. Hänen veljensä on pappi ja kirjailija Paul von Martens (1930–2017) Von Martens oli naimisissa vuodesta 1959 valokuvamalli ja elokuvanäyttelijä Lena von Martensin (o.s. Ressler, s. 1940) kanssa. He asuivat 1960-luvulla Espanjan Teneriffalla, Pariisissa ja Roomassa. Avioliitto päättyi eroon Peter von Martensin alkoholismin ja väkivaltaisuuden takia. == Teoksia == * Maria. Söderström, Helsingfors 1954 * Ett fattas dig. Söderström, Helsingfors 1956 * Järnsängen. Söderström, Helsingfors 1960 * Gamle vän. Schildts, Helsingfors 1963 * Caroline. Schildts, Helsingfors 1966 * Solen på Mallorca. Schildts, Helsingfors 1967 * På Karlssons himmel. Schildts, Helsingfors 1970 * Nu sjunger fåglarna igen. Schildts, Helsingfors 1973 * Kråkslottet. Schildts, Helsingfors 1978 * De kallar dig pappa : hörspel. Yleisradio 1980 * In memoriam : hörspel. Yleisradio 1984 == Ruotsinnoksia == * Sergei Jesin : Andras barn : kuunnelma ; övers. från finskan av Peter von Martens. Yleisradio 1981 * Alfonso Sastre : Berättelsen om den övergivna dockan. Yleisradio 1981 (alkuteos Historia de una muneca abandonada) == Palkinnot == * Valtion kirjallisuuspalkinto 1964 == Lähteet == * * * Seppo Porvalin kirjan Lena von Martens: Kaikki minun roolini esittely. Revontuli.net. Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Juornaankylä

Juornaankylä () on Askolan kylä, jossa asuu noin 200 asukasta ja kesäisin noin 450. Vuonna 2000 kylä valittiin vuoden itäuusmaalaiseksi kyläksi. Kylässä on oma Juornaankylän koulu, jonka piirissä toimii vanhempainyhdistys, metsästysseura ja Valkjärvi- yhdistys.http://juornaankyla.fi/categories.asp?document_id=2952&cat;_id=2941 Juornaankylän nuorisoseuralla on 1911 rakennettu ja peruskorjattu Juornaankylän nuorisoseurantalo, jossa on kaikenlaista toimintaa ja jonka pihalla järjestetään elokuisin elomarkkinat, joilla myydään leivoksia, kudonnaisia ja muuta tavaraa. ==Lähteet== Luokka:Askolan kylät Luokka:Vuoden itäuusmaalaiset kylät
Kartanonmäki (Myrskylä)

Kartanonmäki on entisen Myrskylän kartanon lähialueeseen, koko Pohjois- Myrskylän käsittävään Myrskylänkylään kuuluva kulmakunta. ==Kyläyhdistys ja Kartanonmäen menneisyys== Alueelle perustettiin Kartanonmäen kyläyhdistys ry 2006. http://www.myrskyla.fi/index.php?id=14 Vaikka Kartanonmäki toiminnallisesti voidaan katsoa liittyvän Myrskylän kirkonkylään, silti se jo 1800-luvun kirkonkirjoissa katsottiin Myrskylänkylästä erilliseksi asuinpaikaksi. Tuolloin aluetta nimitettiin vielä toimivan kartanon mukaan Myrskylä gårdiksi.http://www.sukututkimus.fi/kirkonkirjat/ Kartanonmäki valittiin 2007 vuoden itäuusmalaaiseksi kyläksi. ==Kiinteistökehityskohde== Kartanonmäellä on kiinteistönkehitystoimintaa. Varsinaisen mäen, joka on huomattavasti Kirkkojärven pintaa korkeamalla lounais- ja länsipuolella on alava alue, jonne on kaavoitettu pientalotontteja kunnallistekniikoineen aikaisemman Myrskylän kirkonkylän keskustaa lähempänä olevan Kapakanmäen pientaloalueen jatkoksi. Pientalotontteja alueelta lienee myyty vasta yksi. Nimettyjä väyliä alueella ovat Magneettimiehenkuja ja Mimosaneidonkuja. Myrskyläläinen magneettimies oli Pekka Streng. Mimosaneidonkujan nimi on myös peräisin Strengin levyalbumilta Kesämaankuja, jonka niminen kuja valmistuu asemakaavan mukaisesti Kartanonmäelle. Myrskylän kunnan asemakaava ==Maisema== Alueeseen kuuluu ylänkö, josta on näköala Kirkkojärvelle lounaaseen. Kapakanmäen alueelta päin kulkee rannan mukaisesti viimeistelyltään keskeneräinen pyörätie Kirkkojärven rantaa pitkin, ja sen varrella on keinotekoinen valmisteilla oleva hiekkaranta, jonka molemmilla puolilla on edelleen runsaasti vesikasvillisuutta, ruohikkoa ja pensaikkoa, josta kesällä voi kuulla useiden vesilintujen ääniä. ==Ympäristö== Kartanonmäen lähipiiriin kuuluu entisen huonekalutehdas Myrskylä Oy:n entiset rakennukset, jossa toimi ennen K-rautakauppa, nyt vähittäiskaupan ketjuista riippumaton rautakauppa, pieni puukenkätehdas, tietokonepalveluyritys ja muita pieniä palveluyrityksiä. Rakennus sijaitsee Artjärventien ja Porlammintien (Lapinjärventien) risteyksen itäpuolella. Kartanonmäki idässä rajoittuu suolta tulevaan suureen jokimaiseen laskuojaan, jonka ruohottuneilla rannoilla voi tehdä mm. lintuhavaintoja. ==Lähteet== Luokka:Vuoden itäuusmaalaiset kylät Luokka:Myrskylän kylät
Lena von Martens

Lena Carina von Martens (o.s. Ressler; ) oli suomalainen valokuvamalli ja elokuvanäyttelijä. == Ura == Von Martens työskenteli myyjänä, kun hän voitti Elokuva-Aitta-lehden järjestämän Suomen kaunein tyttö -kilpailun. Voiton jälkeen hän työskenteli valokuvamallina ja esiintyi televisiossa sekä muutamissa kotimaisissa elokuvissa, muun muassa Aarne Tarkaksen vuonna 1959 valmistuneessa elokuvassa Vatsa sisään, rinta ulos!. Von Martens toimi edelleen valokuvamallina ja aloitti Pariisissa asuessaan elokuvauran. Hän esiintyi natsityttö Hankan roolissa Roger Vadimin 1963 ohjaamassa elokuvaasa Hyve ja pahe (Le vice et la vertu) sekä barbaariprinsessa Xenian roolissa Anthony Mannin 1964 ohjaamassa elokuvassa Rooman valtakunnan tuho (The Fall of the Roman Empire). Roomassa asuessaan von Martens esiintyi sivurooleissa useissa italialaisissa elokuvissa. Kaikkiaan hän esiintyi noin 40 elokuvassa. == Yksityiselämä == Von Martens meni naimisiin 1959 suomenruotsalaisen kirjailijan ja toimittajan Peter von Martensin kanssa, ja pariskunta muutti pian pois Suomesta, ensin Espanjan Teneriffalle ja myöhemmin Pariisiin ja sieltä edelleen Roomaan. Hän erosi miehestään Roomassa, koska tämä oli osoittautunut väkivaltaiseksi alkoholistiksi ja uhkapeluriksi. Hän meni toisen kerran naimisiin sisilialaisen liikemiehen kanssa, jolla oli mafiayhteyksiä. Näihin aikoihin von Martensin elokuvaura oli jo hiipunut, ja hän toimi sitten miehensä painostuksesta korkean luokan puhelintyttönä viihdyttäen varakkaita asiakkaita. Kun toinen aviomies joutui vankilaan, von Martens muutti Italiasta pariksi vuodeksi Tunisiaan, mutta palasi sitten Suomeen. Suomessa hän työskenteli ensin puhelunvälittäjänä ja sitten kongressiemäntänä. Vuonna 2005 hän asui Pohjois-Karjalan Liperissä. == Lähteet == * * Lena von Martens ja kauneuden katala loukku. Apu 14.3.2005. * Seppo Porvalin kirjan Lena von Martens: Kaikki minun roolini esittely. Revontuli. * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Queenswayn metroasema

Queenswayn metroasema on Lontoon metron Central Linen asema Westminsterin alueella Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se sijaitsee Bayswater Roadin ja Queenswayn risteyksessä Kensington Gardensin luoteispuolella. Asema on Lontoon matkakortin maksualueella 1. Asemalta on noin 200 metrin matka Circle- ja District-linjojen Bayswaterin asemalle. == Historia == Queenswayn asema avattiin 30. heinäkuuta 1900 osana Central London Railwayta nimellä Queen’s Road. Nykyisen nimensä asema sai 1. syyskuuta 1946. Alkuperäinen Harry Bell Measuresin suunnittelema asemarakennus on edelleen käytössä. Asema oli suljettuna toukokuusta 2005 kesäkuuhun 2006 aseman hissien uudistustöiden vuoksi. Tiedosto:Queensway stn and train.jpg|Metrojuna saapuu asemalle Tiedosto:Queensway station roundel.JPG == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:City of Westminsterin metroasemat