EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
José Théodore

José Nicolas Théodore (s. 13. syyskuuta 1976 Laval, Quebec, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Montreal Canadiens varasi hänet vuoden 1994 varaustilaisuudessa numerolla 44. Théodore voitti kaudella 2001–2002 NHL-liigan parhaalle maalivahdille annettavan Vezina Trophy- palkinnon. Théodoresta tuli viides NHL-maalivahti, joka on onnistunut laukomaan kiekon maaliin. == Ura == Théodore pelasi ensimmäistä kertaa NHL:ssä kaudella 1995–1996 seuranaan Montreal Canadiens. Tuolloin peliaikaa heltisi vain vaivaiset 10 minuuttia koko kaudella. Seuraavalla kaudella hän saikin jo enemmän vastuuta, ja hän pelasi 18 ottelua. Kauden 1998–1999 hän pelasi koko kauden AHL:ssä. Seuraavalla kahdella kaudella Théodore toimi Montrealin kakkosvahtina, ja hänelle kertyi 18 sekä 30 ottelua. Kaudella 2001–2002 hän ohitti Jeff Hackettin joukkueen arvojärjestyksessä, ja voitti sekä parhaan maalivahdin palkinnon Vezina Trophyn että arvokkaimman pelaajan palkinnon Hart Memorial Trophyn. Siitä lähtien hän oli Montrealin ykkösvahti ja torjui kaudessa noin 60 ottelua. Théodore kärysi kaukalon ulkopuolella dopingin käytöstä kansallisen dopingorganisaation testissä marraskuussa 2005, mutta ei saanut liigalta sanktiota, koska testi tapahtui ennen NHL:n uutta dopingohjelmaa. 9\. maaliskuuta vuonna 2006 Montreal myi hänet Colorado Avalancheen. Vastakkaiseen suuntaan meni David Aebischer. Hän pelasi Coloradossa loppukauden 2005–2006 ja kaksi seuraavaa kautta, minkä jälkeen siirtyi heinäkuussa 2008 vapaana pelaajana Washington Capitalsiin. Washingtonissa hän pelasi kaksi kautta, joiden jälkeen siirtyi kaudeksi 2010–2011 Minnesota Wildiin. Heinäkuussa 2011 Theodoré teki vapaana pelaajana kahden vuoden ja kolmen miljoonan dollarin sopimuksen Florida Panthersin kanssa. ==Muuta== Théodoren lapsi kuoli vuonna 2010, mutta hän pelasi kuitenkin kaudella 2009–2010 yhden uransa parhaista kausista. Kauden jälkeen hän voitti Bill Masterton Trophyn sisukkuudesta, urheiluhengestä ja omistautumisesta jääkiekolle. == Palkinnot == *2001–2002 Hart Memorial Trophy (arvokkain pelaaja) *2001–2002 Vezina Trophy (paras maalivahti) *2001–2002 Roger Crozier Saving Grace Award (paras torjuntaprosentti) *2009–2010 Bill Masterton Memorial Trophy (osoitus sisukkuudesta, urheiluhengestä ja omistautumisesta jääkiekolle) == Lähteet == * * * == Aiheesta muualla == * José Théodore jatkoaika.com:issa Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vezina Trophy -voittajat Luokka:Hart Memorial Trophy -voittajat Luokka:Bill Masterton Memorial Trophy -voittajat Luokka:Maalin tehneet jääkiekkomaalivahdit Luokka:Montreal Canadiensin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Novinka

Novinka () on maalaiskunta Karjalan tasavallan Kontupohjan piirissä Venäjällä. Sen keskuskylä Ulitina Novinka eli Ylä-Novinka () sijaitsee Vašozeron lounaispuolella 13 kilometriä Kontupohjasta kaakkoon. Kylässä on 254 ja kunnassa 416 asukasta (vuonna 2014). ==Maantiede ja asutus== Novinkan kunnan pinta-ala on 464,06 neliökilometriäGeneralnyi plan, s. 4.. Se rajoittuu pohjoisessa Kontupohjan piirin Tedjärven ja luoteessa Kontupohjan kuntiin sekä muualla Ääniseen. Kunnan alueella virtaavat Tšapa ja Tšebinka -joet. Järviä ovat Äänisen lisäksi Vašozero, Maloje, Nurmozero ja Gangozero.Generalnyi plan, s. 11. Hyötykaivannaisiin kuuluvat gabrodiabaasi, doleriitti, hiekka ja soraGeneralnyi plan, s. 18.. Luonnonsuojelualueita ovat istutetut siperianlehtikuusi-, tervaleppä- ja siperiansembrametsät. Alueelle suunnitellaan Äänisniemen luonnonpuistoa.Generalnyi plan, s. 12–13. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu yhdeksän kylää: Golyševa Novinka, Gorka, Jerkojeva Novinka, Kulmuz eli Kulmus (ven. Kulmuksa), Lukin Navolok, Pieni Hanhijärvi (Maloje Gangozero), Podgornaja, Suuri Hanhijärvi (Bolšoje Gangozero) ja Tšobalahti eli Tsopolahti (Tšebolakša)Suomalaiset nimet ks. Venäjän federaation paikannimiä, Hramtsova & Troitskaja.. ==Historia== Lyydiläisalueen itäpuolella sijainneet pääosin venäläistyneet Novinkan kylät kuuluivat 1900-luvun alussa Kontupohjan volostiin ja kyläkuntaan. Ulitina Novinkassa oli vuonna 1905 35 taloa, koulu ja 274 asukasta. Neuvostoaikana perustettiin Kontupohjan piiriin kuulunut Novinkan kyläneuvosto. Sen neljässä asutuksessa oli vuonna 1933 800 asukasta, joista lähes kaikki olivat venäläisiä. Myöhemmin siihen liitettiin myös Gorkan ja Kulmusin kyläneuvostot. ==Talous ja palvelut== Kunnassa toimii maatalousyritys Novinka. Ulitina Novinkassa on pieni sahalaitosGeneralnyi plan, s. 14.. Keskuskylän palveluihin kuuluvat alakoulu, lääkintäasema ja kerhotalo. Siellä on myös vuonna 2006 rakennettu tsasouna. ==Nähtävyydet== Paikallisia nähtävyyksiä ovat muutamat vanhat asuintalot, 1800-luvun puolivälissa rakennettu Gorkan kirkko sekä Kulmusin hautausmaan karsikkometsä. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Novinkan kunta Kontupohjan piirin sivustolla Luokka:Kontupohjan piirin kunnat
Petrovskin piiri

Petrovskin piiri oli Karjalan ASNT:n hallintoyksikkö. Se muodostettiin 1920-luvulla yhdistämällä lakkautetut Munjärven, Lintujärven ja Porajärven kunnat sekä Mäntyselän kunnan itäosa. Piirin hallintokeskus oli Munjärvelahden kylä. Petrovskin piiri oli jatkosodassa Suomen miehittämä 1941-44. Petrovskin piiri lakkautettiin vuonna 1957 ja sen alue liitettiin Suojärven ja Kontupohjan piireihin Tietoja Karjalan hallinnollista ja alueellista jakoa koskevista muutoksista. == Lähteet == Luokka:Karjalan tasavallan entiset piirit
Salvatore Accardo

Salvatore Accardo (s. 26. syyskuuta 1941) on italialainen viulisti ja kapellimestari. Hän on tulkinnut muun muassa Johann Sebastian Bachin ja Niccolò Paganinin teoksia sekä johtanut nykymusiikkia ja oopperoita. Accardo syntyi Pohjois-Italiassa ja opiskeli viulua Napolissa 1950-luvulla. Hän esiintyi ensimmäistä kertaa 13-vuotiaana, jolloin hän soitti Paganinin kapriisit viululle. Accardo voitti vuonna 1956 Geneva-kilpailun ja kaksi vuotta myöhemmin Paganini-kilpailun Genovassa. Vuonna 1986 Accardo oli yksi Walter Stauffer-akatemian perustajista ja vuonna 1992 hän perusti Accardo- kvartetin. Accardolla on kaksi Stradivarius-viulua ja on ensimmäinen viulisti, joka on levyttänyt kaikki Paganinin kuusi viulukonserttoa. Luokka:Italialaiset viulistit Luokka:Italialaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kapriisi

Kapriisi tarkoittaa lyhyttä, eloisaa ja vapaamuotoista musiikkikappaletta. Kapriiseja on sävelletty barokin ajalta lähtien. Silloin kapriisit sävellettiin usein kosketinsoittimelle, ja niitä sävelsi muun muassa Girolamo Frescobaldi. Kokonaiselle orkesterille sävelletyistä kapriiseista tunnettuja ovat Nikolai Rimski-Korsakovin Capriccio espagnol sekä Pjotr Tšaikovskin Capriccio italien. Johannes Brahms sävelsi myöhempinä vuosinaan useita kapriiseja pianolle. Esitetyimpiä kapriiseja ovat muun muassa Niccolò Paganinin säveltämät 24 kapriisia viululle. Ludwig van Beethoven on säveltänyt virtuoosien keskuudessa suositun Rondo a Cappriccion. Myös Jean Sibelius on säveltänyt kapriisin (Caprice) pianolle op. 24 nro 3. Luokka:Taidemusiikin muodot Luokka:Musiikkitermit
Dennis DeYoung

Dennis DeYoung (s. 18. helmikuuta 1947) on yhdysvaltalainen rockmuusikko. Hän tuli tunnetuimmaksi Styx-yhtyeen laulajana. DeYoung syntyi Chicagossa. Hän aloitti uransa vuonna 1961 yhtyeessä Tradewinds, joka sittemmin nimettiin Styxiksi. Vuonna 1970 DeYoung meni naimisiin tyttöystävänsä kanssa. Pari on saanut kaksi lasta. Vuonna 1984 DeYoung yritti soolouraa, mutta ei saanut paljoa suosiota. DeYoung erosi Styxistä vuonna 1999. Tällä hetkellä hän on soolouralla ja suunnittelee uuden studioalbumin julkaisua. Vuonna 2005 DeYoung esiintyi elokuvassa The Perfect Man. == Sooloalbumit == * Desert Moon (1984) * Back to the World (1986) * Boomchild (1989) * 10 on Broadway (1994) * The Hunchback of Notre Dame (1996) * The Ultimate Collection (1999) * The Music of Styx - Live with Symphony Orchestra (Live, 2004) * One Hundred Years from Now (2007/2009) * Dennis DeYoung And The Music of Styx - Live in Los Angeles (Live, 2014) * 26 East : Volume 1 (2020) Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Messier 110

Messier 110 (tunnetaan myös nimellä NGC 205) on elliptinen galaksi Andromedan tähdistössä. Sen löysi Charles Messier 10. elokuuta vuonna 1773http://messier.seds.org/m/m110.html. Tuntemattomista syistä Charles Messier ei itse lisännyt M110 galaksia luetteloonsa, vaan sen teki Kenneth Glyn Jones vuonna 1966. M110 on Andromedan galaksin kiertolainen ja kuuluu paikalliseen galaksiryhmään. M110 on toiseksi kirkkain galaksi Andromedaa kiertävistä galakseista. M110 luokitellaan nykyisin usein myös kääpiösferoidigalaksiksi, mutta se on huomattavasti kirkkaampi kuin muut kääpiösferoidit. Galaksin arvioitu massa sijoittuu 3,6 ja 15 miljardin auringon massan väliin. M110 on suurin piirtein saman välimatkan päässä Maasta kuin Andromedan galaksi (M31) eli noin 2,9 miljoonan valovuoden päässä. == Lähteet == 110 M110 0205
Gian Carlo Menotti

Gian-Carlo Menotti (7. heinäkuuta 1911 – 1. helmikuuta 2007) oli italialaissyntyinen, mutta Yhdysvalloissa asunut klassisen musiikin säveltäjä ja libretisti. Menotti aloitti säveltämisen seitsemänvuotiaana. Hän sävelsi ensimmäisen oopperansa yksitoistavuotiaana. Menotti kirjoitti libreton siihen itse. Hän alkoi opiskella musiikkia konservatoriossa Milanossa vuonna 1923. Isänsä kuoleman jälkeen Menotti muutti äitinsä kanssa Yhdysvaltoihin. Menottin ensimmäinen täysimittainen ooppera The Consul esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1950. Menotti oli erikoistunut oopperoiden säveltämiseen. Hän teki muutaman italiankielisenkin oopperan, mutta suurin osa hänen oopperoistaan on englanninkielisiä. Menotti kirjoitti kaikkiin oopperoihinsa libreton itse. Menotti sävelsi myös muun muassa baletteja ja pianokonserton. Omien teostensa lisäksi Menotti kirjoitti librettoja muun muassa Samuel Barberin oopperoihin. Barber oli Menottin elämänkumppani 30 vuoden ajan. Menotti kuoli 95-vuotiaana sairaalassahttp://news.bbc.co.uk/1/hi/entertainment/6323237.stm Monacossa, jossa hänellä oli koti.http://www.nytimes.com/2007/02/02/arts/music/02menotti.html?_r=1&oref;=slogin == Oopperat (valikoima) == * Amelia al ballo (1937) * The Old Maid and the Thief (1941) * Meedio (1946) * Puhelin (1947) * Konsuli (1950) * Ahmal and the Night Visitors (1951) * The Saint of Bleecker Street (1954) * Maria Golovin (1958) * Le dernier sauvage (1963) * Martin's Lie (1964) * Help! Help! The Globolinks! (1968) * The Most Important Man (1971) * Tamu-Tamu (1973) * The Hero (1976) * La Loca (1979) * Goya (1986) * The Wedding (1988) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Gian Carlo Menottin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset oopperasäveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet Luokka:Musiikin Pulitzer-palkinnon saaneet
Leonardo Balada

Leonardo Balada (s. 22. syyskuuta 1933 Barcelona) on espanjalainen säveltäjä. Hän opiskeli Barcelonassa ja muutti vuonna 1956 Yhdysvaltoihin. Yhdysvalloissa hän opiskeli sävellystä Vincent Persichettin ja Aaron Coplandin johdolla sekä orkesterin johtamista Igor Markevitchin johdolla. Vuodesta 1970 lähtien Balada on opettanut musiikkia Pennsylvaniassa. Balada on säveltänyt muun muassa kuusi sinfoniaa. Luokka:Espanjalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pääjärvi (taajama)

Pääjärvi (; ) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Karjalan tasavallan Louhen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Koutajoen vesistöön kuuluvan Pääjärven eteläpuolella 112 kilometriä Louhesta maanteitse länteen. Taajamassa on 2 400 asukasta (vuonna 2011)Generalnyi plan, s. 3–4.. ==Maantiede ja asutus== Pääjärven kunnan pinta-ala on 53,29 neliökilometriäGeneralnyi plan, s. 3.. Se rajoittuu etelässä Louhen piirin Ambarnyin ja muissa ilmansuunnissa Kiestingin kuntaanGeneralnyi plan, s. 8.. Pinta-alasta valtaosa on metsää ja vesialuettaGeneralnyi plan, s. 42. Seutu kuuluu Länsi-Karjalan ylänköön. Kunnan alueella virtaavat Pontselenjoki (ven. Pontša) ja Korpijoki (Tuhkapaduk). Järviä ovat Kalladijärvi, Tuhka, Kollat ja Ruokonjärvi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka ja sora.Generalnyi plan, s. 12. Pääjärven taajama on kunnan ainoa asutuskeskus. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan sen asukkaista 67 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 19 % karjalaisia, 7 % valkovenäläisiä, 3 % ukrainalaisia ja 1 % suomalaisia. ==Historia== Suomalaisten rakentama Pääjärven taajama on perustettu vuonna 1973. ==Liikenne, talous ja palvelut== Pääjärven kautta kulkee Louhen ja Suoperän rajanylityspaikan välinen päällystetty maantie A136, josta haarautuu soratie Paanajärven kansallispuistoon. Taajamasta on linja-autoyhteydet Louheen ja Petroskoihin. Sen luoteis- ja pohjoispuolella on kaksi huoltoasemaa. Muurmannin radalta Louhessa Pääjärvelle haarautuvalla sivuradalla on vain tavaraliikennettä. Taajaman länsipuolella sijaitsee käytöstä poistettu lentokenttä.Generalnyi plan, s. 16–18. Seudun pääelinkeino on metsäteollisuus. Pääjärvellä toimii puunhankintaa ja sahateollisuutta harjoittava Pääjärven metsäteollisuuspiiri sekä Paanajärvi-niminen yhteisyritys. Taajamassa on metsänhoitoalueen ja valtion metsätaloudet konttorit, Paanajärven kansallispuiston hallinto sekä tulliasemaGeneralnyi plan, s. 20–21.. Palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, lasten musiikkikoulu, lastenkoti, kulttuuritalo, kotiseutumuseo, poliklinikka, sairaala, posti, pankki ja joukko kauppojaGeneralnyi plan, s. 19–21.. Taajamassa on ortodoksinen kirkko. ==Matkailu== Pääjärvellä toimii kaksi hotellia: 70-paikkainen Bolšaja Medveditsa ja 15-paikkainen Solo. Tuhkajärven rannalla on lomakylä.Generalnyi plan, s. 21. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Pääjärven kunnan sivusto * Pääjärvi Karjalan tasavallan matkailusivustolla Luokka:Karjalan tasavallan kaupunkityyppiset taajamat Luokka:Louhen piirin kunnat Luokka:Louhen piirin asutut paikat
Irlannin sisällissota

Irlannin sisällissota käytiin 28. kesäkuuta 1922 - 24\. toukokuuta 1923 vasta muodostetussa Irlannin vapaavaltiossa. Sodassa olivat vastakkain Michael Collinsin johtama vapaavaltion hallitus ja Britannian kanssa solmitun vapaavaltiosopimuksen vastustajat, joita johti Éamon de Valera. Viimeksi mainitut eivät hyväksyneet Ulsterin jäämistä Britannian hallintaan eivätkä vapaavaltion muodollista sidettä Britanniaan. Sodassa kuoli enemmän ihmisiä kuin sitä edeltäneissä Irlannin itsenäisyystaisteluissa. ==Sodan kulku== Itsenäisyystaisteluiden rauhansopimuksen mukaan Irlannin vapaavaltio, jonka muodostivat eteläiset 26 kreivikuntaa, sai samantasoisen itsenäisyyden kuin Australia ja Kanada. Parlamentin piti edelleen vannoa uskollisuutta Britannian monarkille, ja britit saivat pitää kolme laivastotukikohtaa Irlannin vapaavaltion alueella. Sopimus hyväksyttiin täpärästi parlamentissa, mutta presidentti de Valera ja kaksi ministeriä erosivat protestiksi. Sopimuksen allekirjoittajat perustivat väliaikaishallituksen Michael Collinsin ja Arthur Griffithin johdolla. Sotaan johti IRA:n hajoaminen sopimuksen puolustajiin (pro-treaty) ja vastustajiin (anti-treaty) eli tasavaltalaisiin. Vastustajat valtasivat huhtikuussa 1922 Dublinissa sijaitsevan Four Courts -oikeustalon. Kymmenen päivää myöhemmin IRA surmasi brittiläisen sotamarsalkka Henry Wilsonin Lontoossa. Britit syyttivät teosta Four Courtsin valtaajia ja uhkasivat käyttävänsä Irlannissa olevia brittisotilaita. Collins määräsi tämän jälkeen joukot antautumaan, mutta nämä eivät suostuneet. Collins hyökkäsi Four Courtsiin briteiltä lainaamallaan tykistöllä, mistä alkoi Dublinin taistelu. Tämän jälkeen kaikki IRA:n joukot joutuivat valitsemaan puolensa. Sopimuksen puolustajat katsoivat tukevansa parlamentin hyväksymää laillista sopimusta ja pitivät vastustajia kapinallisina, ”irregulars”. Vastustajat sanoivat sopimuksen olevan brittien sanelua ja kutsuivat puolustajia miehittäjiä mielisteleväksi sotilasjuntaksi. Éamon de Valera liittyi vastustajiin aluksi tavallisena vapaaehtoisena, mutta perusti lokakuussa 1922 tasavallan hallituksen vaihtoehtona vapaavaltiolle. Collinsin johtamat sopimusta tukevat joukot valtasivat Dublinin viikon kestäneiden taisteluiden jälkeen ja etenivät myös muualla Irlannissa briteiltä saatujen aseiden turvin. Elokuussa 1922 sopimuksen puolustajat olivat voittaneet varsinaisen sisällissodan. Vihamielisyydet kuitenkin jatkuivat sissisodan muodossa. Sopimusta vastustanut IRA:n osa ei luovuttanut aseitaan eikä hajonnut. Osa sopimuksen vastustajista liittyi De Valeran muodostamaan Fianna Fáil -puolueeseen ja lähti politiikkaan. Sodassa kuolleiden lukumäärästä on ollut monenlaisia arvioita. Sopimuksen puolustajia kuoli eri arvioiden mukaan 540–800, tasavaltalaisia ”paljon enemmän”. Lisäksi tuhansia tasavaltalaisia oli pidätettyinä ja vangittuina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:1900-luvun sodat Sisällissota Luokka:Euroopan valtioiden sisällissodat
Anderson (Alaska)

Anderson on kaupunki Alaskassa. Se on saanut nimensä Arthur Andersonin mukaan. Tämä oli tilallinen, joka asui alueella 1950-luvun loppupuolella. Anderson jakoi maansa osiin ja myi suurimman osan läheisen Clear Air Force Stationin siviilityöntekijöille. Vuoden väestönlaskennassa kaupungissa oli 367 asukasta. Heistä 86,38% edusti etnisesti valkoisia ("white"). == Lähteet == Luokka:Alaskan kaupungit
Scaled Composites White Knight

Scaled Composites Model 318 White Knight oli yhdysvaltalainen Scaled Compositesin valmistama kaksimoottorinen yksipaikkainen emoalus. White Kinght kehitettiin SpaceShipOnen (SS1) emoalukseksi osana Scaled Compositesin Tier One -ohjelmaa. Konetta käytettiin myös SS1:n lentojen päätyttyä Boeing X-37 -koelentokoneen pudotuskokeisiin ja Adaptive compliant wing -siipirakenteen aerodynaamiseen testaamiseen. Kone teki viimeisen lentonsa Washingtonin Everettin Paine Fieldin lentokentälle heinäkuussa 2014, minkä jälkeen se museoitiin kentän läheisyydessä sijaitsevaan Flying Heritage Collection -ilmailumuseoon. Konetyypin pohjalta kehitettiin myöhemmin SpaceShipTwo -turistiavaruuslentokoneen emoalus White Knight Two. ==Konetyypin historia== ===Kehitys=== Kehitystyön alkupuolella Tier One -ohjelman emoalus sai mallitunnuksen 318. Kone sai myöhemmin mallinimensä Scaled Compositesin työntekijä Cory Birdiltä, jonka piirtämä valkoinen ritarihahmo innoitti Burt Rutanin nimeämään koneen White Knightiksi. White Knightin rekisterinumero N318SL koostui mallitunnuksen numerosta 318 ja kirjaimista SL, jotka olivat lyhenne sanoista spaceship launcher. White Knight aloitti koelentonsa elokuussa 2002 noin kahdeksan kuukautta ennen Rutanin avaruuslentokonseptin julkistusta.Linehan 2011, s. 20–25. ===Tier One -ohjelman lennot=== White Knight lensi ensilentonsa 1. elokuuta 2004. Ensilento jouduttiin keskeyttämään muutaman minuutin lennon jälkeen, kun puuskaisten olosuhteiden siivekeohjauksen parantamiseksi koneen siipiin asennetut ulommat spoilerit alkoivat häiritä White Knightin lentoa. Neljän siivenkärkiin asennetun spoilerin toistuva aukeaminen ja sulkeutuminen aiheutti huomattavia rakenteellisia värähtelyjä, mikä johti lopulliseen pakkolaskupäätökseen. Spoilerijärjestelmä poistettiin myöhemmin käytöstä perinteisen siivekeohjauksen taatessa riittävän ohjauskyvyn. ===Adaptive Compliant Wing=== SpaceShipOnen lentojen päätyttyä White Knightille löytyi uutta käyttöä lentävänä tutkimusalustana. Konetyyppiä hyödynnettiin elokuusta joulukuuhun 2006 Flexsysin kehittämän Adaptive Compliant Wing -siipirakenteen aerodynaamisessa ja rakenteellisessa testaamisessa. Tutkimuslennoilla testattiin suuren lentokorkeuden ja pitkän lentomatkan tehtäviin suunniteltua Mission Adaptive Compliant Wing (MAC-Wing) -prototyyppisiipeä. Koelentoa varten siipi kiinnitettiin White Knightin ohjaamon alla olevan pylonin etummaiseen kiinnityspisteeseen. Koelennoilla tehtiin mittauksia pääasiassa kaksissa etukäteen määritellyissä olosuhteissa: 12 kilometrin korkeudessa 0.55 Machin nopeudessa ja 7,6 kilometrin korkeudessa 0.40 Machin nopeudessa, mistä 0.55 Machin olosuhteiden tutkimusta painotettiin enemmän. MAC-Wing- prototyyppiä koelennettiin kaikkiaan 27 tuntia. ==Tekniset tiedot== ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Scaled Compositesin ilma-alukset Luokka:Yhdysvaltalaiset experimental-ilma-alukset Luokka:2000-vuosikymmenen experimental-ilma-alukset
Eurovision laulukilpailu 1973

Eurovision laulukilpailu 1973 pidettiin 7. huhtikuuta 1973 Luxemburgissa. Kilpailun juonsi Helga Guitton. 18. Euroviisut voitti Luxemburgin edustaja Anne-Marie David kappaleella "Tu te reconnaîtras". Israel osallistui kilpailuun ensimmäistä kertaa. Kun sääntö, joka oli velvoittanut maat laulamaan omalla kielellään, nyt poistettiin, muutama maa esitti kappaleensa englanniksi. Kilpailussa toiseksi sijoittui Espanjan edustaja Mocedades kappaleella "Eres tú", josta tuli myöhemmin suurmenestys muun muassa Yhdysvalloissa. Marion Rung saavutti kappaleella "Tom tom tom" kuudennen sijan, joka on Suomen kaikkien aikojen neljänneksi paras. Suomen parhaana se säilyi vuoteen 2006 saakka. ==Sijoitukset== Järj. Maa Esiintyjä Kappale Sijoitus Pisteet 1 Suomi Marion Rung "Tom tom tom" 6. 93 2 Belgia Nicole & Hugo "Baby, Baby" 17. 58 3 Portugali Fernando Tordo "Tourada" 10. 80 4 Saksan liittotasavalta Gitte "Junger Tag" 8. 85 5 Norja Bendik Singers "It's Just A Game" 7. 89 6 Monaco Marie "Un train qui part" 8. 85 7 Espanja Mocedades "Eres tú" 2. 125 8 Sveitsi Patrick Juvet "Je vais me marier, Marie" 12. 79 9 Jugoslavia Zdravko Čolić "Gori vatra" 15. 65 10 Italia Massimo Ranieri "Chi sarà con te" 13. 74 11 Luxemburg Anne-Marie David "Tu te reconnaîtras" 1. 129 12 Ruotsi Nova & The Dolls "You're Summer" 5. 94 13 Alankomaat Ben Cramer "De oude muzikant" 14. 69 14 Irlanti Maxi "Do I Dream" 10. 80 15 Iso-Britannia Cliff Richard "Power to All Our Friends" 3. 123 16 Ranska Martine Clémenceau "Sans toi" 15. 65 17 Israel Ilanit "Ey Sham" 4. 97 ===Kapellimestarit=== Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale. * - Ossi Runne * - Francis Bay * - Jorge Costa Pinto * - Günther-Eric Thöner * - Carsten Klouman * - Jean-Claude Vannier * - Juan Carlos Calderón * - Hervé Roy * - Esad Arnautalić * - Enrico Polito * - Pierre Cao * - Monica Dominique * - Harry van Hoof * - Colman Pearce * - David Mackay * - Jean Claudric * - Nurit Hirsh ==Pistetaulukko== Annetut pisteet Yht. Saadut pisteet Suomi 9 5 6 6 5 6 6 7 2 6 7 5 5 9 4 5 93 Belgia 4 3 4 3 6 6 4 4 2 4 2 3 4 5 2 2 58 Portugali 4 6 5 5 4 8 8 6 3 4 2 5 4 5 6 5 80 Saksan liittotasavalta 2 5 6 4 5 9 7 4 3 7 6 5 6 5 7 4 85 Norja 8 5 5 6 7 6 7 6 5 7 3 3 3 3 6 9 89 Monaco 6 3 2 4 3 6 5 9 8 6 4 5 6 9 5 4 85 Espanja 3 8 9 9 4 9 8 9 10 8 7 10 10 4 9 8 125 Sveitsi 4 3 3 4 7 5 7 6 4 6 3 8 7 7 2 3 79 Jugoslavia 5 3 3 4 2 5 8 6 2 4 2 4 5 4 4 4 65 Italia 2 5 3 5 5 5 5 7 5 5 5 4 4 5 5 4 74 Luxembourg 6 6 8 7 8 7 6 10 9 9 8 9 8 10 10 8 129 Ruotsi 8 4 4 5 8 5 7 9 6 5 6 6 5 7 4 5 94 Alankomaat 4 4 2 5 5 4 5 5 5 4 7 3 5 3 6 2 69 Irlanti 3 7 2 4 6 6 7 5 5 5 6 5 6 5 4 4 80 Iso-Britannia 9 6 6 7 7 8 4 8 8 5 10 9 10 9 8 9 123 Ranska 4 3 2 4 4 5 5 4 7 2 3 5 5 5 5 2 65 Israel 6 6 5 7 5 7 4 6 7 7 8 6 6 7 5 5 97 Maat pistetaulussa ovat esiintymisjärjestyksessä. ==Katso myös== *Suomen euroviisukarsinta 1973 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * *
Tšalna

Tšalna () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Prääsän piirissä Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen joen varrella 23 kilometriä Petroskoista maanteitse luoteeseen. Taajamassa on 2 400 ja kunnassa 3 200 asukasta (vuonna 2012). ==Maantiede ja asutus== Tšalnan kunnan pinta-ala on 883,4 neliökilometriäGeneralnyje plany, s. 31.. Se rajoittuu etelässä Prääsän piirin Matroosan ja Prääsän ja lännessä Essoilan kuntiin sekä pohjoisessa Kontupohjan ja idässä Äänisenrannan piireihinGeneralnyje plany, s. 98.. Pinta- alasta 92,9 % on metsää ja 4,7 % vesistöjä. Kunnan alueella virtaavat Suojoki, Tšalna, Takajoki (ven. Zadnjaja) ja Kutismonjoki (Kutižma). Järviä ovat Ylä- Paatjärvi (Verhneje Padozero), Ala-Paatjärvi, Tervalampi, Tsoptsomanjärvi (Tšoptšem), Nimijärvi (Nimozero) ja Liptsakanjärvi (Liptšagskoje).Generalnyje plany, s. 18. Hyötykaivannaisiin kuuluvat rakennuskivi ja soraGeneralnyje plany, s. 42.. Luonnonsuojelualueita ovat Uutjärvi (Urozero) ja Kutisman lähellä sijaitseva TšuunoisuoGeneralnyje plany, s. 75.. Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Viitanan, Ala-Viitanan (ven. Nižnije Vidany) ja Paadjärven kylät, Kutisman (Kutižma) ja Villavaaran (Villagora) asutukset sekä Kutisman, Paadjärven ja Villavaaran rautatieasematGeneralnyje plany, s. 16.. Toiseksi suurin asutuskeskus on yli 300 asukkaan Viitana. Kesäaikaan väestö kolminkertaistuu lomanviettäjien ansiostaGeneralnyje plany, s. 43.. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 67 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 13 % suomalaisia, 8 % karjalaisia, 5 % valkovenäläisiä ja 2 % ukrainalaisia. ==Historia== Tšalnan taajama on perustettu vuonna 1949 Suojun ja Viitanan metsäteollisuuspiirin työläisasutukseksi. Sen asukkaista suuri osa oli inkerinsuomalaisiaGeneralnyje plany, s. 15.. Vuodesta 1950 lähtien Tšalnalla oli kaupunkimaisen taajaman status. ==Liikenne, talous ja palvelut== Tšalnan kautta kulkee Petroskoin ja Suojärven välinen rautatie ja maantie. Rautatiellä on Tšalnan asema sekä Tšalna-Onežskajan, Paadjärven, Villavaaran ja Kutisman pysäkit.Generalnyje plany, s. 29, 49. Taajaman lähellä sijaitsee Petroskoin lentoasema. Seudun pääelinkeino on puunhankinta. Tšalnassa toimii metsäteollisuusyritys ŠujalesGeneralnyje plany, s. 22.. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, musiikkikoulu, metsäoppilaitos, kulttuuritalo, kirjasto, pieni poliklinikka ja sairaala. Taajamassa on luterilainen kirkko. ==Nähtävyydet ja matkailu== Paadjärvien rannoilta on löydetty useita kivikautisia asuinpaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Lukinin talo ja aitta entisessä Markelitsan kylässä. Tšalnassa on toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikka ja Paadjärvellä saksalaisten sotavankien hautausmaa. Kunnan matkailupotentiaali perustuu sen luontoon, vesistöihin ja kulttuuriperintöön. Ala-Viitanan kylässä järjestetään helluntaisin suomalais-ugrilainen kulttuurijuhla Suguvastavundu.Generalnyje plany, s. 44–46. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Tšalnan kunta Prääsän piirin sivustolla * Tšalna Karjalan matkailusivustolla * Tšalnan keskikoulun sivusto Luokka:Prääsän kansallisen piirin kunnat Luokka:Prääsän piirin asutut paikat
Pyhäjärvi (Karjalan tasavalta)

Pyhäjärvi (karjalaksi ja lyydiksi Pyhärv, ) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Prääsän kansallisessa piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Pyhäjärvi oli myös historiallinen Aunuksen Karjalan kunta Venäjän keisarikunnan aikaan. ==Pyhäjärven kylä== Pyhäjärven kylä sijaitsee Pyhäjärvi- nimisen järven länsirannalla Petroskoista Aunukseen johtavan maantien varrella 80 kilometriä Aunuksesta pohjoiseen ja 65 kilometriä Petroskoista lounaaseen. Pyhäjärven kylässä on noin 1 030 asukasta. Kylässä on muutama kauppaliike. Pyhäjärven nimi johtuu järven nimestä, joka puolestaan perustuu tarinan mukaan siihen, että Pietari Suuri oli alueen halki matkatessaan sairastunut silmätulehdukseen, joka oli parantunut huuhtomalla silmää kyseisen järven vedellä. ==Pyhäjärven maalaiskunta== Pyhäjärven maalaiskunta (ennen kylähallintoalue) sijaitsee Prääsän piirin kaakkoisosassa Äänisenrannan piirin, Aunuksen piirin ja Leningradin alueen vastaisella rajalla Pyhäjärven ympärillä. Kunta rajoittuu pohjoisessa Prääsän kaupunkikuntaan ja luoteessa Nuosjärven maalaiskuntaan. Kunnan nykyiset asutuskeskukset ovat Pyhäjärven kylä (hallinnollinen keskus), Ylä-Važinan taajama (Verhnije Važiny, Ylä- Vaaseni), Ližman kylä sekä Važinan laituri.Kuntamuodostelma - Prääsän kuntapiiri Karjalan tasavallan valtiovaltaelinten virallinen palvelin ==Pyhäjärven historiallinen kunta== Historiallinen Venäjän kesarikunnan Aunuksen kuvernementin Pyhäjärven kunta () käsitti ennen vuotta 1917 yhteensä 39 kylää, joissa oli noin 3 500 asukasta, joista lyydiläisiä oli 19 kylässä yhteensä 2 282. Vuonna 1902 oli Pyhäjärven kunnassa 3 682 asukasta. Pyhäjärven kunta lakkautettiin 1920-luvulla ja vuodesta 1930 lähtien sen alue tuli kuulumaan Prääsän piiriin. Pyhäjärven alue oli jatkosodan aikana Suomen miehittämä 1941-1944. ==Lähteet== Luokka:Prääsän kansallisen piirin kunnat Luokka:Itä-Karjalan entiset kunnat Luokka:Prääsän piirin asutut paikat
Jumalan kaupunki

Jumalan kaupunki (Cidade de Deus) on maailmanmaineeseen noussut brasilialainen elokuva. Jumalan kaupunki sai ensi-iltansa Brasiliassa vuonna 2002 ja muualla maailmassa 2003. Elokuva sai sekä kriitikoiden ylistykset että taloudellista menestystä. Se on menestynyt myös elokuvajuhlilla ympäri maailmaa, ja se sai neljä Oscar-ehdokkuutta vuonna 2004. Vuonna 2016 Jumalan kaupunki äänestettiin BBC:n kyselyssä alkaneen vuosisadan 40 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.The 21st Century’s 100 Greatest Films, BBC Culture 24.8.2016. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 50 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon. == Tausta == Jumalan kaupunki perustuu riodejaneirolaisen professori Paulo Linsin kirjoittamaan, vuonna 1997 ilmestyneeseen samannimiseen romaaniin. Elokuvan näyttelijät eivät Matheus Nachtergaelea ja Seu Jorgea lukuun ottamatta olleet koskaan aikaisemmin näytelleet. Suuri osa näyttelijöistä oli kotoisin Brasilian faveloista, osa jopa Rio de Janeiron Cidade de Deusin slummialueelta, josta elokuva kertoo. Näyttelijät löydettiin laajalti järjestettyjen koe-esiintymisten ansiosta. == Juoni == Jumalan kaupunki alkaa 1960-luvun alusta, kun Rio de Janeiroon on juuri perustettu Cidade de Deusin asuinalue. Elokuva kertoo kahden favelassa asuvan pojan elämästä kahden vuosikymmenen ajalta: huumejengin johtajaksi kasvavasta Zé Pequenosta ja väkivaltaa kaihtavasta, valokuvaajan urasta ja sitä kautta favelasta pois pääsemisestä haaveilevasta Busca-pé:stä. Elämä Cidade de Deusissa on täynnä murhia ja rikollisuutta. ==Lähteet== Luokka:Brasilialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2002 elokuvat Luokka:Rikosdraamaelokuvat Luokka:Fernando Meirellesin ohjaamat elokuvat Luokka:Romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Elokuvat köyhyydestä Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat
Vesipuisto Serena

Vesipuisto Serena on Espoon Lahnuksen kaupunginosassa sijaitseva vesipuisto. Vesipuisto Serena avattiin mittavien louhinta- ja rakennustöiden jälkeen vuonna 1989. Suomen 1990-luvun alun laman myötä Serenaland Oy meni konkurssiin. Konkurssipesä siirtyi Tervakosken Puuhamaan omistukseen vuonna 1992. Nykyinen omistaja on espanjalainen Aspro Ocio, S.A., jolle sen aiemmin omistanut Puuharyhmä Oyj myytiin maaliskuussa 2007.Puuharyhmän enemmistö espanjalaisomistukseen 5.3.2007, Kauppalehti Alun perin vesipuisto oli avoinna vain kesäaikaan. Nykyään se on avoinna vuoden useimpina viikonloppuina sekä koululaisten lomien aikaan. ==Vesipuisto== Vesipuistossa on muun muassa erilaisia liukumäkiä, terassi- ja porealtaita, lastenaltaita ja kuohuvia koskia. Saunaosastot on louhittu kallioon. Alueella on ravintola ja kahviloita. Talvisaikaan avoinna on laskettelukeskus Serena Ski. Ympäri vuoden on vuokrattavissa kuusi mökkiä, joita on kolmea eri kokoa 6-13 hengelle. Rockfestivaali Serena Pop & Rock pidettiin alueella ensimmäisen kerran vuonna 2014. ==Liikenneyhteydet== Serenaan pääsee busseilla 236, 345, 349. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == luokka:Espoon nähtävyydet Luokka:Lahnus Luokka:Suomen vesipuistot
Churro

Churro, on espanjalainen uppopaistettu pitkä leivonnainen, joka on Espanjasta levinnyt mm. Ranskaan ja Latinalaiseen Amerikkaan. Churron valmistukseen käytetään jauhoja, öljyä, ripaus suolaa ja joskus mausteena hiven sitruunaa. Churrot syödään yleensä aamiaisena paksun, melkeinpä vellimäisen kaakaon kanssa tai vain sellaisenaan tuoreena sokerissa pyöritettyinä. Churro on poikkileikkauksesta katsoen yleensä kuusikulmainen, mikä johtuu taikinan pursottamisesta tähden muotoisen erikoispursottimen läpi. Churro kuuluu etenkin Madridin ruokakulttuuriin, joten kaupungissa on tiheästi churroihin erikoistuneita churreríoita. Muualta Espanjasta varsinaisia churreríoita on vaikea löytää, mutta churroja myyviin kärryihin tai kojuihin voi törmätä missäpäin maata tahansa. Tällöin tosin saattaa olla kyse paitsi perinteisestä churrosta, myös jostain churron variantista, kuten porrasta tai tejeringosta. Churroja syödään aamiaiseksi, välipalaksi tai jälkiruoaksi. Niiden sanotaan olevan alkujaan paimenten kehittämä leivonnainen, joka on voitu valmistaa ilman uunia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Leivät Luokka:Leivonnaiset Luokka:Espanjalainen keittiö
Nuosjärvi

Nuosjärvi eli Krošnajärvi (; ) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Karjalan tasavallan Prääsän piirissä Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven rannalla 23 kilometriä maanteitse Prääsästä länteen. Kunnassa on 385 asukasta (vuonna 2013). ==Maantiede ja asutus== Nuosjärven kunnan pinta-ala on 315,5 neliökilometriäGeneralnyje plany, s. 28.. Se rajoittuu lännessä Prääsän piirin Vieljärven, pohjoisessa Essoilan, koillisessa Prääsän ja kaakossa Pyhäjärven kuntiin sekä etelässä Aunuksen piiriinGeneralnyje plany, s. 15–16.. Pinta- alasta 73,2 % on metsää ja 25,5 % vesistöjä. Kunnan alueella virtaavat Mattšelitsa, Makkelskaja ja Manganjoki (ven. Manga). Järviä ovat Nuosjärvi, Mikkilänjärvi, Sokajärvi (Šogarvi), Kaskesnavolok, Topasjärvi (Topozero) ja Nikonovo.Generalnyje plany, s. 18. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu viisi kylää: Honganalusta (ven. Gongonalitsa), Kaskesniemi (Kaskesnavolok), Kiiskoiniemi (Jeršnavolok), Kokkoila ja Kotsuri (Kottšura)Generalnyje plany, s. 16.. Kesäaikaan väestö kaksinkertaistuu lomanviettäjien ansiostaGeneralnyje plany, s. 40.. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 51 % on kansallisuudeltaan karjalaisia, 43 % venäläisiä, 2 % ukrainalaisia ja 2 % valkovenäläisiä. ==Historia== Nuosjärven kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1563. 1900-luvun alussa Nuosjärven rannalla sijainneet Holman, Kiiskoiniemen, Kotsurin ja Pirdoiniemen kylät sekä Rodinjärvi muodostivat Vieljärven volostiin kuuluneen Nuosjärven kyläkunnan. Vuonna 1905 siinä oli 710 asukasta. 1920-luvulla perustettiin Prääsän piiriin kuulunut Nuosjärven kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen kahdeksassa asutuksessa oli 908 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Luetteloissa Nuosjärvestä käytetään suomeksi nimitystä Vuohtijärvi. Lamminkankaan ja Pirdoiniemen kylät liitettiin Nuosjärveen virallisesti vuonna 1957. ==Liikenne, talous ja palvelut== Nuosjärven kautta kulkee Sortavalan, Lemetin ja Prääsän välinen maantieGeneralnyje plany, s. 44–45.. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimpiä työnantajia ovat julkiset palvelut, kalanviljelylaitokset ja asukkaiden palstaviljelmät. Palveluihin kuuluvat peruskoulu, kulttuuritalo ja lääkintäasema. ==Nähtävyydet ja matkailu== Huomattavin nähtävyys on 1800-luvulla rakennettu Kokkoilan tsasouna, joka on valtakunnallinen suojelukohde. Vanhoja tsasounoja on myös Honganalustassa ja Kotsurissa sekä autioituneissa Ahpoiselän (ven. Afanasjeva Selga) ja Terunselän (Teruselga) kylissä. Historiallisiin kohteisiin kuuluvat Topasjärven (Topozero) rautatehtaan rauniot. Kunnan matkailupotentiaali perustuu sen luontoon ja kulttuurinähtävyyksiinGeneralnyje plany, s. 41–42.. Majoitusta tarjoaa Honganaluksen vierasmaja. Nuosjärven rannalle suunnitellaan lomakylääGeneralnyje plany, s. 24.. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Nuosjärven kunta Prääsän piirin sivustolla * Nuosjärvi Karjalan tasavallan matkailusivustolla * Nuosjärven koulun sivusto Luokka:Prääsän kansallisen piirin kunnat Luokka:Prääsän piirin asutut paikat
Michel van der Aa

Michel van der Aa (s. 10. marraskuuta 1970) on alankomaalainen klassisen musiikin säveltäjä. == Alkutaival == Michel van der Aa opiskeli ääniteknikoksi Haagin Royal Conversatoryssa. Hän opiskeli sävellystä yhdessä Diderik Wagenaarin, Gilius van Bergeijkin ja Louis Andriessenin kanssa. == Ura == Eri orkesterit ovat esittäneet Van der Aan musiikkia kansainvälisesti. Muun muassa seuraavat orkesterit ja yhtyeet ovat esittäneet Van der Aan musiikkia: Asko/Schönberg Ensemble, Freiburger Barockorchester, Melbournen sinfoniaorkesteri, Alankomaan ooppera, Mozarteum Orchestra of Salzburg, Seattle Chamber Players, Ensemble Nomad Tokyo, musikFabrik, Continuum Ensemble Toronto, SWR Orchestra Baden-Baden & Freiburg, Netherlands Radio Orchestras, Norrköpingin sinfoniaorkesteri, Orchestra Sweden js Helsinki Avanti. Van der Aa valmisti lyhytelokuvan elokuvaohjauksesta New Yorkin elokuva-akatemiaan vuonna 2002. Vuonna 2007 hän osallistui myös lyhyelle intensiivikurssille lavaohjauksesta. Michel van der Aan musiikkityöt, kuten kamariooppera One (2002) sekä ooppera After Life (2006), ovat saaneet kansainvälistä kritiikkiä sekä toisaalta myös julkista suosiota. Van der Aa ohjasi televisioversion One:sta Hollannin kansalliselle televisioyhtiö NPS:lle. van der Aan lyhytelokuva, Passage (2004) on näytetty lukuisia kertoja kansainvälisillä juhlilla ja se on esitetty myös Hollannin televisiossa. == Palkinnot == Van der Aa sai vuonna 1999 Gaudeamus International Composers -palkinnon. Hän vastaanotti myös arvostetun Matthijs Vermeulen -palkinnon vuonna 2004. Vuonna 2005 van der Aa palkittiin Siemens Composers -palkinnolla. Charlotte Köhler palkinnolla hänet puolestaan palkittiin vuonna 2005 ohjaustyöstään sekä tieteidenvälisestä luonteesta teoksissaan. Vuonna 2006 van der Aa nappasi Paul Hindemith -palkinnon. == Nykyiset projektit == Michel van der Aan nykyiset projektit sisältävät uusia kappaleita mezzosopraano Christiane Stotijnille. Royal Concertgebouw orkesteri, Ranskan kansallisooppera sekä NDR-orkesteri ovat myös tilanneet van der Aalta kappaleita. Näiden teosten ensi-ilta tulee olemaan vuosina 2008–2009. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Michel van der Aa – Viralliset kotisivut * Michel van der Aa – Boosey & Hakwes * Michel van der Aa – Virtual International Philharmonic Luokka:Alankomaalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
José Antonio Abreu

José Antonio Abreu (7. toukokuuta 1939 Valera – 24. maaliskuuta 2018 Caracas) oli venezuelalainen säveltäjä, kansanedustaja ja kulttuuriministeriSirén, Vesa: Musiikki tuo valoa köyhiin perheisiin. Helsingin Sanomat 19.8.2008, s. C1.. Opiskeltuaan musiikkia Caracasissa hän alkoi esiintyä pianistina, cembalistina ja urkurina. Vuonna 1975 Abreu perusti Venezuelan ensimmäisen sinfoniaorkesterin. Abreu perusti Venezuelaan 1975 myös lapsiorkesterin, josta kehittyi Simón Bolívar -nuoriso-orkesteriverkosto. Orkesteria on johtanut hänen entinen oppilaansa Gustavo Dudamel. Lisäksi Venezuelaan on perustettu neljä vankilaorkesteria, ja nuoriso-orkesterien esimerkin mukaan samanlaisia orkestereita on perustettu esimerkiksi Yhdysvaltoihin, Saksaan ja Britanniaan. Abreu on säveltänyt muun muassa kamarimusiikkia, pianokappaleita ja kaksi sinfoniaa. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset säveltäjät Luokka:Kulttuuriministerit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Angoon

Angoon on kaupunki Alaskassa ja ainoa pysyvä asuimisto Admiralty Islandilla. Se sijaitsee saarella Hood Bayn päässä. Angoon sijaitsee 97 kilometriä lounaaseen Juneausta. Kaupungin tlingitinkielinen (lingit) nimi Aangóon tarkoittaa suunnilleen "kannaskylää". Vuoden väestönlaskennassa asukasluku oli 459. Näistä 75,8 % edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja. == Historiaa == Admiralty Island on ollut pitkään tlingittien asuinpaikkana. 1700-luvun alusta 1800-luvun puoliväliin alueella oli merkittävää turkiskauppaa. Vuonna 1878 Northwest Trading Company perusti Killisnoo Islandille kauppapaikan ja valaanpyyntiaseman ja työllisti Angoonin asukkaita valaanpyytäjinä. Valaanpyynti, koulu ja venäläis-ortodoksinen kirkko houkuttelivat monia tlingittejä läheiselle Killisnoolle. Vuonna 1882 valaanpyyntialuksen harppuuna laukesi vahingossa ja tappoi miehistön jäsenen, joka oli tlingittišamaani tai -lääkintämies. Kyläläiset vaativat 200 huovan maksua miehen perheelle, kuten oli tapana tällaisissa tapauksissa. Northwest Trading Company pyysi apua Sitkasta Yhdysvaltojen laivastolta. Laivaston kutteri U.S.S. Corwin tulitti ja tuhosi Angoonin ja läheisen kesäasutuksen. Pian tämän jälkeen Northwest Trading Company siirtyi sillinkäsittelyyn. Monet tlingitit muuttivat Killisnoohon työskentelemään kalatehtaalla. Vuonna 1928 Killisnoo tuhoutui tulipalossa ja monet tlingitit palasivat Angooniin. Vuonna 1973 Yhdysvaltojen hallitus hyvitti Angoonia 90 000 dollarilla vuoden 1882 pommituksista. Kalastus ja kalankäsittely ovat Angoonin tärkeimmät elinkeinot nykyään. == Lähteet == Luokka:Alaskan kaupungit
Miguel del Aguila

Miguel del Aguila (s. 1957) on uruguaylainen säveltäjä ja pianisti. Hän syntyi Montevideossa, mutta muutti Los Angelesiin, Yhdysvaltoihin vuonna 1978. Vuonna 1982 hän lähti Wieniin opiskelemaan. Hän palasi Los Angelesiin vuonna 1992. Vuoteen 2005 mennessä del Aguila oli säveltänyt 88 teosta, joihin kuuluu muun muassa kaksi klarinettikonserttoa. Luokka:Uruguaylaiset pianistit Luokka:Uruguaylaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Killisnoo

Killisnoo on kylä Alaskassa Killisnoosaarella (Killisnoo Island) lähellä Admiraltysaarta (Admiralty Island), jolla sijaitsee Angoonin kaupunki. == Historiaa == Tlingitit ovat asuttaneet Killisnoosaarta pitkään. 1800-luvun lopussa Northwest Trading Company rakensi kalankäsittelytehtaan Killisnoohon ja monet tlingitit muuttivat Angoonilta ja muilta lähialueilta työskentelemään tehtaassa. Tulipalo tuhosi tehtaan 1928 ja useimmat asukkaat jättivät Killisnoon. Kuten Angoon, Killisnoo on vähäsateisempaa aluetta kuin suurin osa Kaakkois-Alaskaa, mistä syystä nykyään Killisnoolla on kesäasuntoja ja joitakin hotelleja vapaa-ajankalastajia ja turisteja varten. == Lähteet == Luokka:Alaskan kylät
Blackrock

Blackrock () on Irlannin pääkaupungin Dublinin esikaupunki Dún Laoghaire–Rathdownin hallinnollisessa kreivikunnassa Dublinin keskustan kaakkoispuolella Irlanninmeren rannikolla. Se sijaitsee kreivikunnan pääkaupungin Dún Laoghairen luoteispuolella. Blackrockilla ei ole tarkasti määriteltyjä rajoja, mutta alueen kymmenen vaalipiirin (Blackrock-Booterstown, -Carysfort, -Central, -Glenomena, -Monkstown, -Newpark, -Seapoint, -Stradbrook, -Templehill, ja -Williamstown) yhteenlaskettu väkiluku on 29 461 asukasta (vuonna 2011) ja pinta-ala 7,55 neliökilometriä. Blackrockista on hyvät liikenneyhteydet Dubliniin DART-junan ansiosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Dublin
Richard Arnell

Richard Arnell (15. syyskuuta 1917 - 10\. huhtikuuta 2009) oli brittiläinen säveltäjä. Hän aloitti säveltämisen 1930-luvulla, jolloin hän sävelsi muun muassa viulukonserton (1938). Vuonna 1945 Arnell sävelsi teoksen The War God sopraanolle, kuorolle ja orkesterille. Hän sovitti sen 1980-luvun puolivälissä kertojalle, sopraanolle, vaskipuhaltimille, lyömäsoittimille, syntetisaattoreille, kuorolle ja nauhalle. Sovitus ensiesitettiin vuonna 1987. Arnellin muita teoksia ovat muun muassa kuusi sinfoniaa. Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Admiralty Island

Admiralty Island on saari Alexandersaaristossa Kaakkois-Alaskassa, Juneaun kaupungin eteläpuolella. Saaresta käytetään myös nimeä Kootznoowoo. Sen pinta- ala on 4 310 km². Saari on 145 km pitkä ja 56 km leveä. Admiralty on yksi ABC- saarista. Saaren asutus on Angoonin kaupungissa. Luokka:Alaskan saaret
Vytautas Barkauskas

Vytautas Pranas Marius Barkauskas (25. maaliskuuta 1931 KaunasBarkauskas, Vytautas. Oxford Music Online. (Maksullinen artikkeli.) – 25. huhtikuuta 2020Mirė kompozitorius Vytautas Barkauskas Vilna) oli liettualainen säveltäjä. Barkauskas opiskeli nuorena sävellystä ja matematiikkaa. Barkauskasin tuotanto on pääasiassa avantgardemusiikkia. Uransa alkuvaiheessa hän sai vaikutteita Krzysztof Pendereckiltä, Witold Lutosławskilta ja György Ligetiltä. Barkauskas sävelsi yli sata teosta, joihin kuuluu muun muassa sinfonioita ja konserttoja. ==Lähteet== Luokka:Liettualaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Alexandersaaristo

Alexandersaaristo () on saaristo Alaskan kaakkoisrannikolla. Saaristossa on noin 11 000 saarta. Syvät ja kapeat salmet erottavat saaret mantereesta. Suurimmat saaret ovat Chichagof Island, Admiralty Island, Baranof Island, Wrangell Island, Revillagigedo Island, Kupreanof Island ja Prince of Wales Island. Alueen alkuperäisasukkaita ovat tlingitit ja haidat. Kaikki saaret ovat metsäisiä, louhikkoisia ja niillä elää runsaasti riistaeläimiä. Niinpä sahateollisuus, metsästys ja kalastus ovat tärkeitä elinkeinoja, minkä lisäksi nykyisin työllistää myös turismi. Saariston suurimmat kaupungit ovat Revillagigedo Islandin Ketchikan ja Baranofinsaaren Sitka. Koko alueen suurin kaupunki Juneau ei kuulu saaristoon, vaan sijaitsee mantereella. Saariston nimesi Yhdysvaltain rannikkokartoituksen ja geodesian laitos () Venäjän keisarin Aleksanteri II:n mukaan vuonna 1867. Venäläiset kartoittivat saaria vuodesta 1741 alkaen. Saaristo siirtyi Yhdysvaltojen hallintaan 1867 Alaskan kaupan yhteydessä. ==Katso myös== * Aleksanterinsaari ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Alaskan saaret Luokka:Saaristot
Aleksandr Arutjunjan

thumb|Aleksandr Arutjunjan. Aleksandr Grigori Arutjunjan (; 23. syyskuuta 1920 Jerevan – 28. maaliskuuta 2012Panarmenian.net Viitattu 29. maaliskuuta 2012 Jerevan) oli armenialainen säveltäjä. Arutjunjan aloitti pianon ja sävellyksen opiskelun Jerevanin konservatoriossa vuonna 1934 (sävellystutkinto vuonna 1941). 1940-luvulla Arutjunjan opiskeli Moskovassa. Arutjunjan sävelsi muun muassa konserttoja pianolle (1941), viululle (1988), sellolle (1976), huilulle (1980), oboelle (1977), trumpetille (1950), käyrätorvelle (1962), pasuunalle (1991), tuuballe (1992) ja sopraanolle (1950) sekä pianomusiikkia, kantaatteja ja elokuvamusiikkia. Hänen musiikkinsa perustuu armenialaiseen kansanmusiikkiin, mutta hänen tuotannossaan näkyy myös venäläisten klassikoiden ja Aram Hatšaturjanin perinteiden vaikutus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Aleksandr Arutjunjanin kotisivusto Luokka:Neuvostoliittolaiset säveltäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset pianistit Luokka:Armenialaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Logo (ohjelmointikieli)

Logo on opetukseen suunniteltu ohjelmointikieli, joka on Lisp-kielen murre. Vaikka kielestä on käännettäviä versioita, se on yleisesti toteutettu tulkattavana kielenä. Kielen kehittivät Wally Feurzeig ja Seymour Papert. Nykyään kieli tunnetaan pääasiassa kilpikonnagrafiikasta, ja sitä käytetään tietojenkäsittelytieteiden peruskäsitteiden opettamisessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ohjelmointikielet Luokka:Täsmäkielet
Marius Constant

Marius Constant (7. helmikuuta 1925 Bukarest – 15. toukokuuta 2004 Pariisi) oli romanialainen säveltäjä. Constant aloitti musiikinopintonsa konservatoriossa Bukarestissa. Muutettuaan Ranskaan hän jatkoi opintojaan Pariisissa, jossa häntä opettivat muun muassa Olivier Messiaen, Nadia Boulanger ja Arthur Honegger. Constantin varhaisimmissa teoksissa oli vaikutteita impressionismista. Hänen sävellyksiinsä kuuluu useita baletteja ja sinfonista musiikkia. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet