EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Katarina Naumanen

Katarina Naumanen (s. 24. heinäkuuta 1995 Nurmes"Pelaajaesittely: Katarina Naumanen" Suomen Palloliitto, 22.8.2013. Viitattu 21.6.2014.) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Kansallisessa Liigassa kaudella 2022 Helsingin Jalkapalloklubia, jossa hän pelasi aiemminkin kausina 2016–2018. Hän on edustanut liigatasolla myös Kuopion MimmiFutista kaudella 2011, kuopiolaista Pallokissoja kausina 2012–2015, norjalaista Stabækia ja Kuopion Palloseuraa kaudella 2019 sekä espoolaisseura FC Honkaa kausina 2020–2021. Pelipaikaltaan hän on puolustaja. Hän voitti Suomen Cupin vuonna 2017. Ensimmäisen naisten maaottelunsa Naumanen pelasi helmikuussa 2014. Huhtikuun 2018 loppuun mennessä hän on pelannut 16 naisten maaottelua. Vuonna 2013 hän pelasi alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa, joissa Suomi selviytyi välieriin.Women's Under-19 Season 2013 UEFA. Vuonna 2014 hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuissa. Jalkapalloura päättyi loukkaantumisiin. Naumanen valittiin toukokuussa 2022 Suomen Olympiakomitean hallitukseen loppukauden ajaksi hallituksesta eronneen Anni Vuohijoen tilalle. Naumanen on koulukseltaan ekonomi Aalto-yliopistosta. Hän on työskennellyt vuoden 2025 alusta kauppiaana Pieksämäen K-Raudassa. == Lähteet == * Suomen Palloliitto -tilasto: Katarina Naumanen Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sanna Saarinen (jalkapalloilija)

Sanna Saarinen (s. 4. syyskuuta 1991) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa naisten Liigassa pelaavaa PK-35 Vantaata. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Ensimmäisen naisten maaottelunsa Saarinen pelasi maaliskuussa 2014. Vuoden 2016 loppuun mennessä hän on pelannut 17 maaottelua. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki kesäkuussa 2014 MM-karsintaottelussa Bulgariaa vastaan, toisen elokuussa 2014 vierasottelussa samaa joukkuetta vastaan ja kolmannen huhtikuussa 2016 EM-karsintaottelussa Montenegroa vastaan. PK-35 Vantaan liigajoukkueessa Saarinen teki ensiesiintymisensä vuonna 2010. Hän on pelannut myös Yhdysvaltain yliopistosarjoissa Tennesseen yliopiston joukkueessa. Hän on ennen kauden 2022 alkua pelannut Suomen Liigassa 208 ottelua ja tehnyt niissä 80 maalia. Maaleistaan 20 hän teki kaudella 2014. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden kausina 2010, 2011, 2012, 2014, 2015, 2016 ja 2018 sekä Suomen Cupin kausina 2012, 2013 ja 2016. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Linda Ruutu

Linda Ruutu (s. 17. helmikuuta 1990) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Ruutu on pelannut kotimaan liigassa 182 ottelua ja tehnyt niissä 35 maalia, joista eniten eli yhdeksän ensimmäisellä kaudellaan 2009. Hän on edustanut liigassa Helsingin Jalkapalloklubia kaudet 2009–2010, 2012 ja 2016–2021 sekä PK-35 Vantaata kaudet 2013–2015. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden kausina 2014, 2015 ja 2019 sekä Suomen Cupin kausina 2010, 2013, 2017 ja 2019. Kaudella 2017 hän pelasi myös Norjassa Grand Bodøn joukkueessa ja vuosina 2009–2012 Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Ensimmäisen naisten maaottelunsa Ruutu pelasi maaliskuussa 2014. Vuoden 2016 loppuun mennessä hän on pelannut 14 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, elokuussa 2014 MM-karsintaottelussa Bulgariaa vastaan. Linda Ruutu aloitti marraskuun 2021 alussa kasvattajaseuransa Espoon Palloseuran 13–15-vuotiaiden tyttöjen talenttivalmentajana ja alle 18-vuotiaiden joukkuevalmentajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kiiminki (kaupunginosa)

Kiiminki on Oulussa, Kiimingin suuralueella sijaitseva kaupunginosa, joka perustettiin 1. tammikuuta 2013. Kaupunginosa sijaitsee 20 kilometriä koilliseen kaupungin keskustasta. Keskeisimmät palvelut sijaitsevat Kirkonkylällä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oulun kaupunginosat Luokka:Kiiminki
Lars Unnerstall

Lars Unnerstall (s. 20. heinäkuuta 1990) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa alankomaalaista FC Twenteä. 198 senttimetriä pitkä Unnerstall aloitti ammattilaisuransa Schalken kakkosjoukkueessa, josta hän nousi ykkösjoukkueeseen vuonna 2011. Ralf Fährmannin loukkaannuttua Unnerstall pääsi hetkellisesti ykkösmaalivahdiksi mutta menetti tuon paikan, kun Schalke osti Timo Hildebrandin. Tammikuussa 2014 Unnerstall siirtyi lainasopimuksella sveitsiläiseen FC Aarauhun. Lainasopimus kesti kauden 2013–2014 loppuun, jonka jälkeen Unnerstall siirtyi Fortuna Düsseldorfiin. Alankomaihin hän siirtyi vuonna 2017, ensin VVV-Venloon ja sitten PSV Eindhoveniin. Hän on pelannut Saksan alle 20-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa kaksi ottelua. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/en/lars- unnerstall/profil/spieler_53696.html?from=direktErgebnis Luokka:Saksalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Life Goes On (Sashin albumi)

Life Goes On on saksalaisen DJ Sash!:n toinen studioalbumi, jonka julkaisi "Mighty Records" 17. elokuuta 1998. Se sisältää menestys-singlet "La Primavera" ja "Mysterious Times". Kokonaisuudessaan albumi sisältää neljä singleä, jotka ovat: "La Primavera, "Mysterious Times", "Move Mania", sekä "Colour the World". Albumi myi Britanniassa kultaa. ==Kappalelista== UK Edition # # # # # # # # # # # # ==Arviot== * Allmusic: () ==Listasijoitukset== Listat (1998) Paras sijoitus Australia (ARIA) 31 Saksa (Media Control Charts) 35 Suomi (Suomen virallinen lista) 8 Alankomaat (MegaCharts) 24 Uusi-Seelanti (RIANZ) 12 Norja (VG-lista) 5 Ruotsi (Sverigetopplistan) 11 Sveitsi (Swiss Music Charts) 37 Iso-Britannia (Britannian singlelista) 5 ====Myynnit==== Valtio Palkinto Iso- Britannia Kultaa ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1998 albumit Luokka:Sash!in albumit
Trilenium

Trilenium on saksalaisen DJ Sash!:n kolmas studioalbumi. Albumi ei vastannut kaikkialla ihmisten odotuksia, sillä esimerkiksi Britanniassa se sijoittui vain albumilistan 13. sijalle. "Trilenium" julkaistiin toukokuussa 2000, puoli vuotta myöhemmin menestyskappale "Adelanten" julkaisusta. Albumin julkaisun aikoihin albumilta oli myös juuri julkaistu kappale "Just Around the Hill". Albumin nimi viittaa lukuisiin vuoden 2000 tienoilla tapahtuneisiin huolenaiheisiin, kuten Y2K-ongelmaan. Albumi sisältää lukuisia vierailevia artisteja, jotka ovat tehneet Sash!:n kanssa myös ennen yhteistyötä. Tina Cousins oli laulanut "Mysterious Timesissa", Adrian Rodriguez Ecuadorissa, sekä Sabine Ohmes Encore Une Foisissa. Suuri osa Trileniumin kappaleista oli tanssittavia pop-kappaleita, jotka ovat verrattavissa edelliseltä albumilta tuttuihin kappaleisiin "Colour the World" ja "Mysterious Times". == Kappaleet == # (ft. Michael "Ameer" Williams & Deborah Cameron) # (ft. Adrian Rodriguez & Peter Faulhammer) # (ft. Inka Auhagen) # (ft. Ricardo De Tornato) # (ft. Sabine Ohmes) # (ft. Tina Cousins) # (ft. Ca$h) # # (ft. Deborah Cameron & Ca$h) # (ft. Blå Øjne) # # # # ==Listasijoitukset== Listat (1998) Paras sijoitus Australia (ARIA) 18 Saksa (Media Control Charts) 43 Suomi (Suomen virallinen lista) 9 Ranska (SNEP) 73 Uusi-Seelanti (RIANZ) 24 Norja (VG-lista) 18 Ruotsi (Sverigetopplistan) 14 Sveitsi (Swiss Music Charts) 43 Iso-Britannia (Britannian singlelista) 13 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Sash!in albumit
Bruno Lesch

Bruno Lorenz Nicolaus Lesch (2. elokuuta 1888 Turku – 18. joulukuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen historian professori, joka toimi Ruotsalaisen kauppakorkeakoulun rehtorina. Sivu 453. Leschin vanhemmat olivat konttoristi Johan Fredrik Lesch ja Amanda Wilhelmina Andersson. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1910, toimi ylioppilaskunnan varapuheenjohtajana 1917-1919 ja Helsingin ruotsalaisen kauppaopiston johtajana 1919-1927. Filosofian tohtoriksi (lisensiaatiksi) Lesch valmistui 1924, väitöskirjan aiheenaan Carl Erik Mannerheim, ämbetsmannen och statsmannen I. Suomen ja Skandinavian historian dosentti Helsingin yliopistoon hänestä tuli 1926. Ruotsalaisessa kauppakorkeakoulussa hän toimi historian ja valtiotieteen vanhempana opettajana ja vuodesta 1927 rehtorina. Kauppakorkeakoulun mainitun alan professori hän oli 1934-1945. Väitöskirjansa lisäksi Lesch julkaisi varsinkin kustavilaista aikaa koskevia historiallisia ja taloustieteellisiä tutkimuksia, kuten Carl Erik Mannerheim, ämbetsmannen och statsmannen (1924), Palmstrushcka bankens Åbokontor (1925) ja Jan Anders Jägerhorn (1941). Hän myös kirjoitti ahkerasti sanoma- ja aikakauslehtiin. Lesch toimi Historiska förening -yhdistyksen puheenjohtajana 1929-1937, oli Paneurooppalaisen yhdistyksen varapuheenjohtaja vuodesta 1930 ja kuului Ruotsalaisen Kirjallisuusseuran johtokuntaan sekä ruotsalaisen kansanpuolueen johtoelimiin. Leschin puoliso vuodesta 1915 oli Gunnel Harriet Dagmar Karsten (k. 1942). ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Caligula (elokuva)

Caligula (alkuperäinen italialainen nimi Caligola) on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut italialais-amerikkalainen eroottinen historiaelokuva, jonka ohjasi eroottisista filmeistään tunnettu Tinto Brass. Myöhemmin Penthouse-lehden omistaja Bob Guccione lisäsi elokuvaan hardcore-kohtauksia. Siihen asti ylivoimaisesti kallein pornoelokuva (budjetti 15 miljoonaa dollaria) tunnetaan yleisesti sen graafisista seksin ja väkivallan kuvauksista. Se onkin nykyään alan yksi tunnetuimmista kulttielokuvista, ja on yhä kokonaan kiellettynä monissa maissa. == Juoni == Elokuva kertoo tarinan pahamaineisesta Rooman keisari Caligulasta, joka hallitsi Roomaa 37–41 jaa., hänen läheisistään, hallintatavasta, elämästä ja kuolemasta. == Näyttelijät == Lähde: ==Elokuva Suomessa== Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan leikattuna versiona 24. syyskuuta 1981 helsinkiläisessä Studio 1-2-3 -elokuvateatterissa. Elokuvan leikattu versio on myös esitetty Suomen televisiossa yhden kerran: 10. heinäkuuta 1992 Kolmoskanavalla Club Eroticassa. Myöhemmin elokuva on julkaistu DVD:nä leikkaamattomana alkuperäisessä muodossa. == Arvioita == Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano sanoo rankkaa dekadenssikuvausta riittävän Caligulassa kyllästymiseen asti ja antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. == Uusi versio == Vuonna 2023 Thomas Negovan koosti elokuvan 96-tuntisesta raakamateriaalista uuden version Caligula: The Ultimate Cut, jonka hän on sanonut olevan lähempänä alkuperäistä käsikirjoitusta kuin vuonna 1979 valmistunut elokuva. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1979 italialaiset elokuvat Luokka:Italialaiset historialliset elokuvat Luokka:Italialaiset eroottiset elokuvat Luokka:Italialaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1979 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset eroottiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset historialliset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat
Owen Roe O’Neill

thumb|Owen Roe O’Neill, piirros vuodelta 1879. Owen Roe O’Neill (n. 1580 – 6. marraskuuta 1649)Owen Roe O’Neill Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 14.4.2014. oli irlantilainen aatelisherra, joka johti 1640-luvulla suurta kapinaa Englannin ylivaltaa vastaan. Owen Roe O’Neill kuului vanhaan O’Neillin ylimyssukuun, joka oli vaikuttanut varsinkin Ulsterin alueella vuosisatojen ajan.Nordisk familjebok (1914), s. 722 Runeberg.org. Viitattu 14.4.2014. Hän oli kuuluisan kapinajohtaja Hugh O’Neillin veljenpoika. Hän palveli 30 vuotta Espanjan armeijassa, kunnes palasi kotimaahansa Englannin sisällissodan aikana. Ulsterissa oli puhjennut lokakuussa 1641 katolisten kansannousu, joka suuntautui alueelle edellisten vuosikymmenten aikana asettuneita englantilais- ja skotlantilaistaustaisia maanomistajia vastaan. Seuraavana vuonna Irlannin katoliset järjestäytyivät ja perustivat niin sanotun Kilkennyn konfederaation.Ireland: History Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 14.4.2014. Owen Roe O’Neill saapui paikalle heinäkuun 1642 lopussa, jolloin Sir Phelim O’Neill luovutti hänelle ylipäällikkyyden pohjoisessa Irlannissa. Hän joutui kuitenkin pian kiistoihin muiden konfederaation johtajien kanssa. O’Neillin tavoitteena oli palauttaa Irlannin itsenäisyys säilyttämällä muodollinen uskollisuus Englannin kuninkaalle, kun taas monet muut konfederaation johtajista tavoittelivat Irlannille omaa perustuslakia ja uskonnonvapauden turvaamista Englannin kruunun alaisuudessa. O’Neillin kuuluisin voitto oli Englannin liittolaisena toimineen skottilaisen kenraali Robert Monron joukkojen lyöminen Benburbin taistelussa 5. kesäkuuta 1646. Yhdessä paavin lähettilään Rinuccinin kanssa O’Neill painosti konfederaation kumoamaan Englannin kanssa tehdyn rauhansopimuksen. Konfederaation oli lopulta liittouduttava Englannin rojalistien kanssa keropäitä vastaan. O’Neill kuoli muutamaa kuukautta sen jälkeen, kun Oliver Cromwellin joukot olivat nousseet maihin Irlannissa vuonna 1649. Cromwell alisti muutamassa vuodessa koko Irlannin valtaansa. ==Lähteet== Luokka:Irlantilaiset kapinajohtajat Luokka:1580-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1649 kuolleet
Nikeforos Gregoras

Nikeforos Gregoras (; n. 1295–1360) oli bysanttilainen tähtitieteilijä, historioitsija, filosofi ja teologi. Gregoras oli Theodoros Metokhiteen oppilas ja henkinen perillinen. Hän aloitti uransa tähtitieteilijänä. Hän kirjoitti myös historiasta, mukaan lukien Rooman eli Bysantin valtakunnan historia, sekä kirjeitä. Osa näiden teosten sisällöstä käsittelee myös filosofisia aiheita. Gregoras kirjoitti myös muun muassa filosofisen dialogin Florentios eli Viisaudesta (Florentios ē Peri sofias) sekä teokset Antilogia ja Antirrhētika. Filosofiassaan hän arvosteli Aristotelesta ja vastusti tämän ajattelua. Myöhemmin Gregoras päätyi osaksi teologisia väittelyitä. Hän oli vuosien 1337–1351 hesykasmia ja teologista menetelmää koskeneessa kiistassa hävinneellä puolella yhdessä Barlaam Calabrialaisen kanssa. Patrologia Graecan niteissä 148 ja 149 on koottu Nikeforoksen tekstejä. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Teosten laitokset === * * * * * Luokka:Bysanttilaiset filosofit Luokka:Bysanttilaiset historioitsijat
Painotettu vaalitapa

Painotettu vaalitapa on vaalitapa, jossa äänestäjä antaa ehdokkaille järjestysnumerot ykkösestä alkaen. Ääntenlaskussa otetaan sitten menetelmästä riippuen eri tavoin huomioon kunkin äänestäjän määrittelemä suosikkijärjestys. Painotetun vaalitavan ansiosta äänestäjä pystyy vaikuttamaan vaalin tulokseen silloinkin, kun hänen ykkössuosikillaan ei ole läpimenomahdollisuuksia. Kakkos- ja kolmosäänten saamiseksi ehdokkaat saattavat joutua miellyttämään myös muita kuin varsinaisia kannattajiaan, mikä saattaa johtaa keskilinjan kompromissipoliitikkojen menestyksen paranemiseen. Painotettu vaalitapa myös vaatii äänestäjältä suhteellisen paljon tietämystä. Yleisimpiä painotettuja vaalitapoja ovat: *Siirtoäänivaalitapa enemmistövaalissa: Vähiten ensimmäiseksi äänestetty ehdokas pudotetaan. Sitä äänestäneiden lipuissa toinen ääni siirretään ensimmäiseksi. *Siirtoäänivaalitapa suhteellisessa vaalissa: Äänestäjät laittavat ehdokkaat järjestykseen, ja läpi menneet lasketaan vaihe vaiheelta niin että yli menneet äänet siirtyvät seuraavalle laskentakierrokselle *Borda-laskenta: Ensimmäinen äänestetty saa lipusta yhtä monta pistettä kuin on ehdokkaita, toinen yhden vähemmän ja niin edespäin aina viimeiseen, joka saa vain yhden pisteen. *Condorcet'n menetelmä: Valitaan se ehdokas, joka ehdokkaita yksittäin toisiinsa verrattaessa saisi enemmistön äänistä. **Schulzen vaalitapa **Lajitellut parit ==Lähteet== Luokka:Vaalitavat
Kiovanpuisto

thumb|Anneli Sipiläisen Ystävyyskaupunkiveistos, 1981. Kiovanpuisto on Tampereella Kalevan kaupunginosassa oleva puisto. Puisto sijaitsee keskellä Kalevaa olevalla puistovyöhykkeellä, Liisanpuiston ja Kalevan keskuspuiston välissä, ulottuen Kaupinkadulta Tampereen uintikeskukseen. Puisto on perustettu vuonna 1964, ja se nimettiin Kiovanpuistoksi vuonna 1980 Tampereen ystävyyskaupungin Kiovan mukaan. Puistossa on vuonna 1981 pirkkalankoivuista istutettu ystävyyskaupunkimetsikkö ja ystävyyskaupunkiaiheinen patsas. Pronssisen patsaan nimi on Kiova-Tampere, rengas ystävyyskaupunkiketjussa, ja sen on tehnyt vuonna 1981 Anneli Sipiläinen. Puiston eteläreunassa on Tampereen ateljeetalo. Kalevan puistovyöhykkeelle ja Kiovanpuistoon on suunniteltu vuonna 2021 uudistuksia. Suunnittelukilpailun voitti ehdotus Ympäri mennään ja yhteen tullaan 2. Näin muuttuvat Kalevassa keskuspuisto ja Kiovanpuisto – Voittajatyössä tapahtuma-aukio, oleskelunurmi, paikkoja parkourille ja katukorikselle...; Tamperelainen 16.2.2021 == Lähteet == Luokka:Tampereen puistot Luokka:Kaleva Luokka:Suomen ja Ukrainan suhteet
Prohorovkan taistelu

Prohorovkan taistelu oli toisessa maailmansodassa 12. heinäkuuta 1943 Saksan II SS-panssariarmeijakunnan ja Neuvostoliiton 5. kaartin panssariarmeijan joukkojen välinen taistelu Prohorovkan kaupungin hallinnasta Kurskista 87 km kaakkoon. Taistelu oli yksi historian suurimmista panssarivaunutaisteluista. Taistelussa saksalaiset saavuttivat paikallisia voittoja, mutta kovista tappioista huolimatta 5. kaartin panssariarmeija onnistui estämään saksalaisia valtaamasta Prohorovkaa ja murtautumasta läpi. Myöhemmin saksalaiset keskeyttivät etenemisen ja aloittivat joukkojensa vetäytymisen. == Lähteet == Luokka:Kurskin taistelu
S4! Sash!

S4! Sash! on saksalaisen DJ Sash!:n neljäs studioalbumi. Se julkaistiin kahden levyn kokonaisuutena vuonna 2002. Albumilta julkaistiin myös kolme singleä. Kaikista parhaiten menestynyt single oli "Ganbareh", joka saavutti 43. sijan Saksan ja Australian singlelistoilla. "Ganbareh" sisältää vokalisti Mikion esittämiä sanoja, ja se julkaistiin 24. kesäkuuta 2002. == Kappaleet == CD # (ft. T.J. Davis) # (ft. Mikio) # (ft. T.J. Davis) # (ft. Georgina Collins) # (ft. Sarah Brightman) # (ft. Boy George) # # # (ft. La Isla) # (ft. DJ Sammy Sam) # (ft. Kirstin) # # (ft. Marvin Broadie) # # # == Aiheesta muualla == * S4! Sash! discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Sash!in albumit
Väärämäen kyläkirkko

Väärämäen kyläkirkko on Kesälahden kappeliseurakunnan kirkkorakennus entisen Kesälahden kunnan alueella Kiteellä. Se on neljästä sotilasparakista koottu parakkikirkko, joka on siirretty nykyiselle paikalleen Väärämäen hautausmaan luokse vuonna 1955. Kirkossa järjestetään messu noin kerran kuukaudessa. Parakkikirkko toimi seurakunnan pääkirkkona vuosina 1943–1950 Kapakankaalla hautausmaan pohjoispuolella. Kesälahden 1830-luvulla valmistunut puukirkko oli tuhoutunut jatkosodan pommituksessa heinäkuun 1941 alussa, ja suojeluskuntapiiri lupasi seurakunnalle parakit tilapäisen kirkon rakentamiseksi. Parakkien rakennetta ei sopimut muuttaa, mutta ikkunoita sai suurentaa. Parakkikirkko vihittiin käyttöön syyskuussa 1943. Uusi kirkko valmistui 1950. Seitsemän vuotta palvellut parakkikirkko siirrettiin vuonna 1955 Väärämäen hautausmaan lähelle kyläkirkoksi. Kirkon kelloina ovat Jaakkiman kirkon kellot. Kirkossa on tilaa noin 150 hengelle. Kyläkirkon alttaritaulu on Sakkolan kirkosta tuotu Alexandra Såltinin maalaama Jeesuksen taivaaseenastuminen. Maalauksen aihe on sama kuin pommituksessa palaneen kirkon alttaritaulussa. Sopimuksen mukaan Såltinin maalaus on Kesälahden seurakunnan hallussa siihen asti, kunnes Sakkolan seurakunta perustetaan uudelleen Karjalaan. == Kuvia == Tiedosto:Vääränmäen kirkko ulkoa.jpg|Vääränmäen kyläkirkko Tiedosto:Vääränmäen kirkon alttaritaulu.jpg|Vääränmäen Kyläkirkon alttaritaulu == Lähteet == Luokka:Pohjois-Karjalan kirkkorakennukset Luokka:Suomen puukirkot Luokka:Kesälahti
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2015

Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2015 pelattiin keväällä 2015. Alun perin A-lohkon turnaus piti järjestää Ukrainan Donetskissa, mutta Itä-Ukrainan kriisin takia turnaus piti siirtää Puolan Krakovaan. B-lohkon turnaus pelattiin Eindhovenissa, Alankomaissa. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja. A-lohkon kaksi parasta nousvivat seuraavan vuoden MM- kilpailujen A-sarjaan ja B-lohkon viimeinen putosi seuraavaksi vuodeksi MM- kilpailujen II-divisioonaan. == Otteluareenat == Kraków Arena Kapasiteetti: 15 328 IJssportcentrum Krakova Eindhoven == Joukkueet == === Lohko A === * * * * * * === Lohko B === * * * * * * == A-Lohkon turnaus == Ottelut Otteluiden alkamisajat ovat Puolan aikoja. (UTC+2) === Pistepörssi === Pelaaja O M S Pst PIM +/− Roman Startšenko 5 4 2 6 6 +8 Kevin Dallman 5 3 3 6 0 +5 Konstantin Rudenko 5 3 3 6 2 +6 Evgeni Rymarev 5 3 3 6 0 +3 Vadim Krasnoslobodtsev 5 2 4 6 0 +4 Andrew Sarauer 5 2 4 6 2 +7 Daniel Koger 5 3 2 5 2 +4 Marcin Kolusz 5 2 3 5 0 +2 Mateusz Rompkowski 5 2 3 5 4 +2 Frank Banham 5 1 4 5 2 +3 Talgat Žailauov 5 1 4 5 0 0 === Maalivahtien torjuntapörssi === Maalivahdit, jotka ovat pelanneet 40% joukkueensa peleistä. Sija Pelaaja M PM T % PMK 1 185:39 3 85 96,47 0,97 2 Pavel Poluektov 300:00 6 99 93,94 1,20 3 Miklós Rajna 240:00 6 79 92,41 1,50 4 Yutaka Fukufuji 257:30 11 111 90,09 2,56 5 Andreas Bernard 298:00 11 103 89,32 2,21 M = Minuutit; T = Torjunnat; PM = Päästetyt maalit; PMK = Päästettyjen maalien keskiarvo; % = Torjuntaprosentti === IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat === *Paras maalivahti: Przemysław Odrobny *Paras puolustaja: Kevin Dallman *Paras hyökkääjä: Roman Startšenko ===Median valitsema tähtikentällinen=== *Maalivahti: Pavel Poluektov *Puolustajat: Kevin Dallman, Mateusz Rompkowski *Hyökkääjät: Roman Startšenko, Andrew Sarauer, Marcin Kolusz * Paras pelaaja: Roman Startšenko == B-Lohkon turnaus == Ottelut Otteluiden alkamisajat ovat Alankomaiden aikoja. (UTC+2) ===Pistepörssi=== Pelaaja O M S Pst PIM +/− Michael Swift 5 5 4 9 +8 14 Andrei Makrov 5 6 2 8 −3 2 Kim Ki-sung 5 4 4 8 +5 4 Mike Testwuide 5 4 4 8 +9 0 Kim Sang-wook 5 3 5 8 +4 6 Andrew Murray 5 3 5 8 +1 4 Brock Radunske 5 0 7 7 +4 0 Ryan Kinasewich 5 4 2 6 −2 0 Nathan Perkovich 5 4 2 6 +2 18 Cho Min-ho 5 3 2 5 +2 2 Ben O'Connor 5 3 2 5 +1 6 === Maalivahtien torjuntapörssi === Maalivahdit, jotka ovat pelanneet 40% joukkueensa peleistä. Sija Pelaaja M PM PMK T % 1 Mantas Armalis 298:59 11 2.21 178 93.82 2 Ian Meierdres 204:21 8 2.35 98 91.84 3 Ben Bowns 299:04 10 2.01 122 91.80 4 Mark Dekanich 259:51 11 2.54 128 91.41 5 Park Sung- je 238:51 8 2.01 83 90.36 M = Minuutit; T = Torjunnat; PM = Päästetyt maalit; PMK = Päästettyjen maalien keskiarvo; % = Torjuntaprosentti === IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat === *Paras maalivahti: Mantas Armalis *Paras puolustaja: Ben O'Connor *Paras hyökkääjä: Lee Yong-jun == Lähteet == * * * * ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 2015 jääkiekko Luokka:Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Eindhovenin urheilu Luokka:Krakovan urheilu
Life Is a Beach

Life is a Beach on saksalaisen DJ Sash!:n viides studiioalbumi. Sen julkaisi Tokapi Recordings maailmanlaajuisesti 31. elokuuta 2012. Albumilta on julkaistu kaksi singleä, "What Is Life" ja "The Secret", joista jälkimmäinen sisältää myös Sarah Brightmanin esittämiä vokaaleja. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Sash!in albumit
Malli (televisioelokuva)

Malli on Tuija-Maija Niskasen ohjaama televisionäytelmä vuodelta 1971.Gwendolyn Audrey Foster: Women Film Directors: An International Bio- critical Dictionary, sivu 282, Greenwood Press 1995. Viitattu 14.4.2014. Se perustuu Johan Bargumin käsikirjoitukseen ja oli tarkoitus ensiesittää maaliskuussa 1971, mutta Yleisradion ohjelmaneuvosto viivytti ensiesitystä 26. elokuuta 1971 saakka. Ohjelmaneuvoston mukaan vieraantumisilmiön kuvaaminen oli tuolloin saanut liian suuren roolin Ylen Televisioteatterin ohelmistossa, ja samaa teemaa käsitteleviä tuotantoja haluttiin siirtää esitettäväksi pidemmän ajan kuluessa. Myös samoihin aikoihin valmistunut Elvi Sinervon näytelmän Maailma on vasta nuori tv-versio sai odottaa ensiesitystään, ja Jaakko Pakkasvirran ohjaama Kyllikki ja hatut (1971) jäi lopulta kokonaan esittämättä.Katso 16 / 1971Malli, nimimerkki Parahin 29.11.2012. Tiedot Katso-, Antenni- ja Apu-lehdistä. Viitattu 14.4.2014. ==Juoni== Tekstiilityöntekijä Inga pääsee valokuvamalliksi työnantajansa yöasumainoksiin, ylpistyy ja alkaa elää mainonnan ja tavarafetisismin sanelemaa elämäntyyliä. Samalla hänen aidot ihmissuhteensa kärsivät. ==Näyttelijät== Muissa rooleissa esiintyivät Pekka Autiovuori, Jorma Kylander, Irma Martinkauppi, Paavo Pentikäinen, Anni Rotko, Tauno Söder, Jaakko Talaskivi, Arto Tuominen ja Esko Vilpponen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1971 suomalaiset elokuvat Luokka:Elokuvat muotimaailmasta
Life Changes

Life Changes on saksalaisen DJ Sash!:n kuudes studioalbumi. Sen julkaisi Tokapi Recordings maailmanlaajuisesti 5. marraskuuta 2013. Albumi sisältää duettoja esimerkiksi Jodie D Smet'n ja Tony T.:n kanssa. Albumilta on julkaistu kaksi singleä, "Summer's Gone" lokakuussa 2013 ja "Can't Change You" maaliskuussa 2014. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Sash!in albumit
Sen kunniaks

Sen kunniaks... on Tuija-Maija Niskasen ohjaama televisioelokuva vuodelta 1969.Gwendolyn Audrey Foster: Women Film Directors: An International Bio- critical Dictionary, sivu 282. Viitattu 14.4.2014. Alkoholismin kehittymisestä, parantamismahdollisuuksista ja siihen liittyvistä vihamielisista asenteista kertovan draaman käsikirjoitti Ari Koskinen. Työryhmään kuuluivat myös Iris-Lilja Lassila ja pääosan, televisiotoimittaja Laurin esittäjä Eero Tuomikoski. Toista pääosaa, Laurin vaimoa näyttelee Tarja-Tuulikki Tarsala.Sen kunniaks, nimimerkki Parahin 17.10.2012. Tiedot Katso-, Antenni- ja Apu-lehdistä. Viitattu 14.4.2014. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1969 suomalaiset elokuvat
Brand New Ihanuus

"Brand New Ihanuus" on suomalaisartisti Jukka Pojan kappale hänen tulevalta kuudennelta studioalbumilta. Sen julkaisi Suomen Musiikki digitaalisesti ladattavana singlenä 28. maaliskuuta 2014. Artisti kertoi Radio Novan haastattelussa kappaleen kertovan kestävästä parisuhteesta. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, mikä julkaistiin videopalvelu YouTubessa singlen julkaisupäivänä. Video kuvattiin kokonaan IPadillä. Kappale on tähän mennessä päässyt latauslistan 23.- ja radiolistan 9. sijalle. ==Kappalelista== Digitaalinen lataus * 1. Brand New Ihanuus - 3:17 ==Listasijoitukset== Lista Paras sijoitus Suomen virallinen singlelista – Suomen virallinen latauslista 23 Radiolista 5 ==Lähteet== Luokka:Jukka Pojan kappaleet Luokka:Vuoden 2014 kappaleet
Antti Zitting

Antti Zitting (s. 19. helmikuuta 1956 Kajaani) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. Vuodesta 2013 lähtien hän on toiminut Koripalloliiton puheenjohtajana. Hänen poikansa Heikki Zitting on myös koripalloilija. Zitting valittiin toukokuussa 2014 ensimmäisenä suomalaisena FIBA Europen hallitukseen ja elokuussa 2019 ensimmäisenä suomalaisena kansainvälisen koripalloliiton hallitukseen. == Ura == === Seurajoukkueura === Zitting on Kajaanin Pallokerhon kasvatti, mutta hän aloitti pääsarjauransa kaudella 1976–1977 Panttereiden joukkueessa. Ensimmäisenä pääsarjakautenaan hän teki keskimäärin 8,7 pistettä ottelua kohden. Zitting saavutti Panttereiden kanssa SM-pronssia kausina 1977–1978 sekä 1978–1979. Jälkimmäisenä pronssikautena hän teki keskimäärin 17,9 pistettä ottelua kohden, mikä oli hänen uransa korkein pistekeskiarvo. Zitting voitti Panttereiden kanssa uransa ainoan Suomen-mestaruuden kaudella 1979–1980. Suomen cupissa hän saavutti hopeaa vuonna 1980, mutta voitti uransa ainoan cup-mestaruuden heti seuraavana vuonna. Kausina 1981–1982 sekä 1982–1983 Zitting saavutti SM-hopeaa ja vuosina 1983–1984 hän saavutti kahdesti cup- hopeaa. === Maajoukkueura === Maajoukkueuransa aikana Zitting pelasi kaksikymmentä ottelua Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän debytoi miesten maajoukkueessa syksyllä 1975 ottelussa Liettua vastaan ja teki neljä pistettä. Zitting edusti Suomea vuoden 1977 EM-kilpailuissa. Hän teki turnauksessa keskimäärin 4,3 pistettä ottelua kohden ja teki eniten pisteitä (11) ottelussa Espanjaa vastaan. Viimeisen kerran Zitting edusti Suomea syksyllä 1984 ottelussa Belgiaa vastaan. Hän teki ottelussa kahdeksan pistettä. == Kunnianosoitukset == Zitting valittiin marraskuussa 2021 Suomen koripallon kunniagalleriaan. == Katso myös == *Luettelo 2 000 levypalloa saavuttaneista Korisliiga-pelaajista == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Korisliigan pelaajaprofiili Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kyllikki ja hatut

Kyllikki ja hatut on Jaakko Pakkasvirran ohjaama televisioelokuva, jonka tuotti Yleisradion Televisioteatteri vuonna 1971. Yleisradion ohjelmaneuvoston päätöksellä sitä ei koskaan esitetty. Ohjelmaneuvoston kannan mukaan liian monet TV-teatterin tuotannoista keskittyivät noihin aikoihin vieraantumisilmiön kuvaamiseen marxilaisista lähtökohdista.Katso 16/1971. Viitattu 15.4.2014.Seija Aunila: Kyllikki ja hatut, Yle Elävä arkisto 23.02.2010. Viitattu 15.4.2014. ==Juoni== Pakkasvirran, Jarkko Tammisen ja Väinö Pennasen käsikirjoittamassa tarinassa lahkolaisuskovaiseksi kasvanut nuori Kyllikki työskentelee saneerauksen alle joutuvassa helsinkiläisessä tekstiilitehtaassa, joka suljetaan huolimatta ammattiyhdistysliikkeen pyrkimyksistä. Hän etsii apua kaduilla kiertävästä ääriuskonnollisesta ”Hatut”-ryhmästä, mutta ei saa rauhaa mielelleen. Kyllikki palaa kotiseudulleen ja tajuaa vähitellen, että uskonnon sijasta todellinen apu hänen tilanteeseensa löytyy yhteiskunnallisesta tiedostamisesta ja ay- liikkeestä. Luennoiva kertojaääni pyrkii varmistamaan, että katsoja ymmärtää tarinan sanoman tekijöiden tarkoittamalla tavalla. ==Rooleissa== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Otteita näytelmästä Ylen Elävässä arkistossa Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1971 suomalaiset elokuvat Luokka:Jaakko Pakkasvirran ohjaamat elokuvat
Antti Palomäki

Antti Palomäki (k. 3. joulukuuta 1916 Tervola) oli suomalainen poliisikonstaapeli, joka murhattiin joulukuussa 1916 Tervolan kunnassa sijaitsevalla Koivun rautatieasemalla. Palomäen surman takana olivat jääkäriliikkeen värvärit Antti Isotalo ja Johan Snellman. Syynä olivat hänen tekemänsä jääkärien ilmiannot, mutta ilmeisesti mukana oli myös henkilökohtaista kaunaa. Palomäen ruumiista löydettiin kahdeksan pistoolin luotia. Varsinaista ampujaa ei milloinkaan saatu selville, mutta todennäköisimmin se oli Isotalo. Väärällä nimellä liikkunut Isotalo oli saapunut Suomeen samana syksynä osallistuttuaan sitä ennen ensimmäisen maailmansodan taisteluihin Misajoella Latviassa. == Lähteet == *Poikkeusoloissa henki oli herkässä – Poliisit ja poliittinen väkivalta itsenäistymisen vuosina Mikko Porvalin kotisivut Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Suomalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1916 kuolleet Luokka:1800-luvulla syntyneet
Moskovan valtiollinen kansainvälisten suhteiden instituutti

Moskovan valtiollinen kansainvälisten suhteiden instituutti, lyhennettynä MGIMO () on Venäjän ulkoministeriön alaisuudessa toimiva yliopisto Moskovassa. Se tunnetaan perinteisesti tulevien diplomaattien eliittikouluna. Entinen Yhdysvaltain ulkoministeri Henry Kissinger käytti MGIMO:sta ilmaisua ”Venäjän Harvard”.http://rbth.com/international/2013/04/19/russian_harvard_reunites_its_graduates_at_mini- davos_25203.html MGIMO on kouluttanut enemmän YK:n tai YK:n alaisten organisaatioiden palveluksessa olevaa henkilöstöä kuin mikään toinen yliopisto maailmassa. Useat nykyiset professorit ovat toimineet suurlähettiläinä tai ministereinä. Moskovan valtiollisesta kansainvälisten suhteiden instituutista ovat valmistuneet muiden muassa Venäjän ulkoministeri Sergei Lavrov sekä Venäjän rikkain yksityishenkilö Ališer Usmanov. Vuoden 1990 jälkeen MGIMO on laajentunut diplomaatti-instituutista laaja-alaisemmaksi toimijaksi, tarjoten laadukasta opetusta esimerkiksi kauppa-, talous-, sekä oikeustieteissä. MGIMO:lla opetetaan myös jatkuvasti 53:a eri elävää kieltä, mikä on Guinness World Recordsin mukaan maailmanennätys. == Tiedekunnat == Yliopistossa on kuusi tiedekuntaa ja neljä erillistä laitosta: === Tiedekunnat === *Käytännön taloustieteen ja kaupan tiedekunta *Kansainvälisten suhteiden tiedekunta * Kansainvälisen oikeuden tiedekunta *Kansainvälisten taloussuhteiden tiedekunta *Valtiotieteiden tiedekunta *Kansainvälisen journalismin tiedekunta *Kauppatieteiden tiedekunta === Instituutit === *Eurooppaoikeuden instituutti *Kansainvälinen hallinnon instituutti *Taloudellisten ulkosuhteiden instituutti *Energiapolitiikan ja diplomatian kansainvälinen instituutti == Alumnit == Kaksi presidenttiä, kahdeksan pääministeriä, kymmenen ulkoministeriä sekä 880 Venäjän suurlähettilästä on opiskellut instituutissa. Alumneihin kuuluu myös lukuisa joukko liike-elämän korkeatasoisia vaikuttajia. MGIMO:sta ovat valmistuneet muun muassa: * Irina Bokova – Unescon pääsihteeri * Sergei Lavrov – Venäjän ulkoministeri * Vitali Tšurkin – Venäjän pysyvä edustaja YK:ssa * Vladimir Medinski – Venäjän kulttuuriministeri * Ališer Usmanov – Metalloinvestin hallituksen puheenjohtaja * Vladimir Potanin – Interrosin hallituksen puheenjohtaja * Kasym-Žomart Tokajev – Kazakstanin presidentti == Kunniatohtoreita == MGIMO:n kunniatohtoreiksi on nimitetty muun muassa: * Martti Ahtisaari – Suomen tasavallan presidentti * Michelle Bachelet – Chilen presidentti * Ban Ki-moon – Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri * Jacques Chirac – Ranskan presidentti * Recep Tayyip Erdoğan – Turkin pääministeri * Yoshirō Mori – Japanin pääministeri * Nursultan Nazarbajev – Kazakstanin presidentti * Shimon Peres – Israelin presidentti == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * MGIMO:n verkkosivut Luokka:Moskovan yliopistot ja korkeakoulut
H’artsyzk

H'artsyzk (; ) on Itä-Ukrainan Donetskin alueella, noin 30 kilometriä aluekeskus Donetskin itäpuolella sijaitseva kaupunki ja kaupunkipiiri. Ukrainan tilastokeskuksen arvion mukaan H'artsyzkin kaupungissa oli vuoden 2013 alussa 59 315 ja koko H'artsyzkin kaupunkipiirissä 104 335 asukasta. Kaupunkipiiri sisältää kaksi muutakin kaupunkia - Zuhres (18 553 as.) ja Ilovaisk (15 949 as.) - ja kahdeksan näitä pienempää kaupunkimaista taajamaa sekä joukko maaseutuasukkaita. Kaupungissa on rautatieasema. Kuva:Ab foto 2005 harcizsk 01.jpg|Eräs kaupungin kirkoista. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kaupungista Ukrainan parlamentin sivulla (rada.gov.ua) *Kaupunkiin keskittynyt portaali (khartsizsk.com) *Kaupunkipiirin radan sivusto (ei toiminut 15.4.2014) (khartsyzk-rada.gov.ua) *Ukraine crisis: What is happening where? (bbc.com) Luokka:Donetskin alueen kaupungit Luokka:Donetskin piiri
Družkivka

Družkivka (; ) on Itä-Ukrainan Donetskin alueella, runsas 70 kilometriä aluekeskus Donetskin pohjoisluoteeseen sijaitseva kaupunki ja kaupunkipiiri. Ukrainan tilastokeskuksen arvion mukaan Družkivkan kaupungissa oli vuoden 2013 alussa 59 863 ja koko kaupunkipiirissä 69 714 asukasta. Kaupunkipiiriin kuului Družkivkan kaupungin ohella neljä kaupunkimaista taajamaa sekä maaseutuasukkaita. Kaupunki sijaitsee rautatien varrella. Kuva:Дружківка.jpg| Kaupungin rautatieasema. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kaupungista Ukrainan parlamentin sivulla (rada.gov.ua) *Ukraine crisis: What is happening where? (bbc.com) Luokka:Donetskin alueen kaupungit Luokka:Kramatorskin piiri
I Met Her in Church

I Met Her in Church on yhdysvaltalaisen The Box Tops -yhtyeen singlejulkaisu vuoden 1968 albumilta Nonstop (Bell 6023). Levymerkki on maLa ja kaupallinen tunnus 12,017. Kappaleiden luettelotunnukset ovat 8813 ja 8814. Jakelusta on huolehtinut Bell Records Inc., N.Y.C. Tuottaja on Dan Penn. Levyetiketissä on myös merkintä AGP, An American Group Production. Jousisovitukset on tehnyt Mike Leech. Musiikkikustantaja on Press Music Co., Inc. BMI. == Kappaleet == # # == Lähteet == * The Box Tops s. I Met Her in Church (maLa 12,017) Luokka:Yhdysvaltalaiset popkappaleet Luokka:Yhdysvaltalaiset soulkappaleet Luokka:Vuoden 1968 kappaleet
Jatkojen aika (televisioelokuva)

Jatkojen aika on Matti Tapion televisio-ohjaus Juhani Peltosen vuonna 1969 julkaistusta ja Kuopion näytelmäkirjoituskilpailussa palkitusta näytelmästä. Teos kuvattiin pääosin Turussa ja Naantalissa kesällä 1970 ja ensiesitettiin Yle TV2 -kanavalla 4. huhtikuuta 1971.Jatkojen aika, TV-näytelmät-blogi, nimimerkki Parahin 9.10.2102. Tiedot perustuvat Katso-, Antenni- ja Apu- lehtien ohjelmatietoihin. Viitattu 15.4.2014.Jatkojen aika, Näytelmät.fi. Viitattu 15.4.2014. Jatkojen aika sai valtionpalkinnon 1972.TV2 Teatterille palkitut ohjelmat , Yle Vintti. Viitattu 15.7.2017.. ==Juoni== Kaupungin kermaa kokoontuu tohtori Exexin kartanoon vuosittaisiin naamiaisiin. Jatkoille lähdetään Simo Hörsteen kesähuvilalle saareen, ja humalan vaihtuessa aamun krapulaan maailmantuska saa juhlijoissa vallan. Ohjaaja Matti Tapion mukaan teoksen sanoma on ”enemmän lähimmäiskeskeisyyttä itsekeskeisyyden sijasta”.Jatkojen aika, TV2 sunnuntaina. Katso 14/1971 s. 52–53. Viitattu 15.4.2014. ==Rooleissa== ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1971 suomalaiset elokuvat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Mummoni ja Mannerheim (televisiosarja)

Mummoni ja Mannerheim on MTV:n vuonna 1971 ensiesittämä kuusiosainen televisiosarja, joka perustuu Paavo Rintalan romaanitrilogiaan 1960-luvun alkupuolelta. Sen ovat käsikirjoittaneet Juha Vakkuri ja Pauli Virtanen, joka on myös ohjannut sarjan. Sarja on julkaistu DVD:nä helmikuussa 2013.Mummoni ja Mannerheim -minisarja julkaistaan DVD:llä helmikuussa, Elokuvauutiset 29.12.2012. Viitattu 15.4.2014. ==Näyttelijät== Pääosien esittäjien lisäksi televisiosarjan eri osissa nähdään yhteensä lähes 80 suomalaisnäyttelijää. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset televisiosarjat Luokka:Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
Neuvostoliiton 27. armeija

Neuvostoliiton 27. armeija oli Neuvostoliiton puna-armeijan yhtymä toisessa maailmansodassa. == Perustaminen == Se perustettiin Baltian erityissotilaspiirissä toukokuussa 1941Slaughterhouse s. 318, jolloin sen komentajaksi määrättiin Nikolai Berzarin. == Palvelus == Saksan aloitettua 22. kesäkuuta 1941 operaatio Barbarossan armeijaan kuuluivat XXII ja XXIV jalkaväkiarmeijakunnat, 16. ja 67. jalkaväkiivisioonat, 3. erillinen jalkaväkiprikaati, kaksi tykistörykmenttiä ja kaksi panssarintorjuntarykmenttiä. Se liitettiin sodan alussa Luoteen rintamaan suojaamaan Baltian aluetta. Kesäkuusta lokakuuhun armeijan joukot osallistuivat taisteluihin Väinäjoella, Holmissa ja Demyanskissa. Se osallistui myös Saksan pohjoisen armeijaryhmän pysäyttämiseen, kunnes se joulukuussa 1941 nimettiin 4. iskuarmeijaksi == toukokuu 1942–1946 == Armeija perustettiin uudelleen Luoteen rintaman alaisuuteen toukokuussa 1942, jolloin siihen liitettiin viisi jalkaväkidivisioonaa. Huhtikuussa 1943 se siirrettiin Stavkan reserviksi. Heinäkuusta alkaen se osallistui lukuisiin taisteluihin, kun se liitettiin ensin Arorintamaan ja sitten Voronežin rintamaan. Armeija osallistui Belgorodin-Harkovan operaatioon ja Bukrinan sillanpään taisteluihin. Lokakuussa se osallistui 1. Ukrainan rintaman mukana Kiovan taisteluun. Armeija osallistui vuosina 1944-1945 2. ja 3. Ukrainan rintamaan mukana Zhitomir-Berdichev, Korsun-Shevchenkovski, Uman-Botoșani, Jassy- Kishinev offensiiveihin, Debrecenin taisteluun ja Wienin valtaukseen. Armeija lakkautettiin sodan päätyttyä vuonna 1946. == Lähteet == 27\. armeija
Doug Ingle

Douglas Lloyd ”Doug” Ingle (9. syyskuuta 1945 Omaha, Nebraska – 24. toukokuuta 2024 San Diego, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka muistetaan Iron Butterfly -yhtyeen perustajajäsenenä, urkuri-laulajana ja pääsäveltäjänä. Ingle sävelsi muun muassa yhtyeen suurimman hitin, samannimisellä albumilla vuonna 1968 julkaistun kappaleen ”In-A-Gadda-Da-Vida”. Hän oli mukana yhtyeessä sen hajoamiseen vuonna 1971 asti. Sen jälkeenkin hän oli silloin tällöin mukana yhtyeen uudelleenkokoontumisissa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Saksan 21. jalkaväkidivisioona

Saksan 21. jalkaväkidivisioona () oli Saksa maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa. == Perustaminen == Wehrkreis I muodosti 1. lokakuuta 1934 Elbingissä divisioonan peitenimellä Kommandant von Elbing, jonka nimi vaihdettiin 15. lokakuuta 1935 Saksan irtautuessa Versailles'n rauhan rajoituksista 21. jalkaväkidivisioonaksi. Divisioonan runkona oli Reichswehrin 1. divisioonan Preussin 3. jalkaväkirykmentti. == Historia == Divisioona asetettiin liikekannalle 21. elokuuta 1939 osana ensimmäistä liikekannallepanoryhmää. Se liitettiin pohjoisen armeijaryhmän 3. armeijan XXI armeijakuntaan, jonka mukana se hyökkäsi Itä-Preussista Puolaan. Lokakuussa divisioona oli armeijaryhmän reservinä Puolassa. Marraskuussa divisioona oli armeijaryhmä A:n 12. armeijan III armeikakunnassa Eifelin alueelle keskitettynä. Se hyökkäsi Luxemburgin kautta Ranskaan. Divisioona siirrettiin Itä-Preussiin, josta se aloitti pohjoisen armeijaryhmän mukana etenemisen Neuvostoliittoon operaatio Barbarossassa 22. kesäkuuta 1941 edeten aina Leningradin alueelle. Se vetäytyi armeijaryhmän mukana Riikaan ja edelleen Itä-Preussiin loppu vuodesta 1944, jolloin se oli liitettynä 3. panssariarmeijaan. Divisioonan pääosa tuhoutui sodan lopulla Mamonovon motissa. Loppuosa kuljetettiin Veikselinhaffin yli Baltijskiin ja Sambian niemimaalle, missä yksikkö hajaantui taisteluissa puna-armeijaa vastaan. == Komentajat == Divisioonankomentajina olivatLexikon der Wehrmacht: * kenraaliluutnantti Albert Wodrig perustamisesta - 10. marraskuuta 1938 *kenraaliluutnantti Kuno-Hans von Both 10. marraskuuta 1938 - 20. lokakuuta 1939 *kenraaliluutnantti Otto Sponheimer 1. marraskuuta 1939 - huhtikuu 1942 *kenraaliluutnantti Wilhelm Bohnstedt huhtikuu 1942 *kenraaliluutnantti Otto Sponheimer huhtikuu 1942 - 10. tammikuuta 1943 *kenraaliluutnantti Gerhard Matzky 10. tammikuuta - 1. lokakuuta 1943 *eversti Hubertus Lammey 1. lokakuuta - joulukuu 1943 *kenraaliluutnantti Gerhard Matzky joulukuu 1943 - 1. maaliskuuta 1944 *kenraalimajuri Franz Sensfuss 1. -28. maaliskuuta 1944 *kenraaliluutnantti Hermann Foertsch 29. maaliskuuta - 22. elokuuta 1944 *kenraalimajuri Heinrich Goetz 22. elokuuta - 25. syyskuuta 1944 *eversti Hengersdorff 25. syyskuuta - lokakuu 1944 *eversti Scharenberg lokakuu - 12. joulukuuta 1944 *eversti Beyse 12. joulukuuta 1944 - 14. tammikuuta 1945 *kenraalimajuri Heinrich Goetz 12. tammikuuta - 1. huhtikuuta 1945 *kenraalimajuri Karl Koetz 1. huhtikuuta 1945 - antautumiseen == Lähteet == 21
Eeva (televisiosarja)

Eeva on suomalainen komediasarja, joka esitettiin Mainos-TV:n ohjelmistossa tammikuusta joulukuuhun 1971. Sen käsikirjoitti Inke Tarkas, joka toimi myös sarjan toisena ohjaajana Aarne Tarkaksen ohella. Nimiroolia, yksinhuoltaja Eeva Kesästä esittää Marjatta Kallio ja tämän 16-vuotiasta tytärtä Terhi Panula. Yhdysvaltalaisista sarjoista kuten The Lucy Show’sta vaikutteita ottanut Eeva oli yritys tehdä suomalaista tilannekomediaa. 1970-luvun alun ilmapiiri ei sen kepeyttä suosinut. Kriitikko Anna Kerttu Wiik kuvasi päähenkilöä ”tylsäksi”, ”kaakattajaksi” ja ”lähes sietämättömäksi otukseksi” ja ihmetteli, miten tällä voi olla niin järkevä tytär. Hän luonnehti muitakin sarjan hahmoja oudoiksi ja yliammutuiksi.Nimeämätön lehtileike ”Epäilyttävä Eeva” blogisivustolla TV-näytelmät, nimimerkki Parahin 9.10.2012. Viitattu 15.4.2014. Marjatta Kallion ja Terhi Panulan ohella sarjassa näyttelevät muiden muassa Olavi Ahonen, Tiina Rinne, Leo Jokela, Pentti Irjala ja Pia Hattara. Yksittäisissä jaksoissa vierailee kymmeniä muitakin näyttelijöitä, kuten Uljas Kandolin, Brita Koivunen, Martti Tschokkinen ja Aarre Karén.Komediaa: Eeva, Veera ja Saara, Rhoda, Yle Muistikuvaputki 3.1.2008. Viitattu 15.4.2104. ==Jaksot ja esityspäivät== Jaksot ja esityspäivät # Posliinikana 5.1.1971 # Naisten yö 19.1.1971 # Peruukki 2.2.1971 # Yövartija vain… 16.2.1971 # Isojen poikien leikit 2.3.1971 # Amerikan setä 16.3.1971 # Tieteen uhri 30.3.1971 # Naamiaiset 13.4.1971 # Pelihimo 27.4.1971 # Mitäs me taiteilijat 11.5.1971 # Suuria kauppoja 25.5.1971 # Lapsenpiiat 15.9.1971 # Paha tyttö 13.10.1971 # Veronalaiset rakastavaiset 10.11.1971 # Kuun kivi 8.12.1971 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset komediasarjat
Suomen Romanifoorumi – Fintiko Romano Forum

Suomen Romanifoorumi - Fintiko Romano Forum (FRF) on suomalaisten romanijärjestöjen keskusliitto. Toiminnan tavoitteena on kehittää romanijärjestöjen osallistumisvalmiuksia, voimaantumista ja verkostoitumista. FRF osallistuu kansalliseen ja kansainväliseen ihmisoikeustyöhön ja yhdenvertaisuuden edistämiseen. FRF toimii jäsenjärjestöjensä edustajana muun muassa erilaisissa kunta- ja valtionhallinnon työryhmissä ja neuvottelukunnissa. FRF tekee aloitteita, antaa lausuntoja ja osallistuu erilaisiin kuulemistilaisuuksiin lainsäädännön uudistamista koskevissa kysymyksissä ja Suomen ratifioimien kansainvälisten sopimusten täytäntöönpanoa koskevassa seurannassa. FRF:än viralliset nettisivut löytyvät osoitteesta www.romanifoorumi.fi == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kulttuurijärjestöt Luokka:Suomen romanit
Random

random ja urandom ovat Unixin kaltaisissa käyttöjärjestelmissä käytettäviä näennäissatunnaislukugeneraattoreita, joita voidaan käyttää lukemalla laitetiedostoja /dev/random sekä /dev/urandom. Ohjelmat käyttävät käyttöjärjestelmän ytimen toiminnasta saatavaa satunnaisdataa. Näistä kahdesta urandom on nopeampi kuin random, sillä se ei jää odottamaan entropia-altaan tyhjetessä, vaan uudelleenkäyttää samaa dataa. Tämän vuoksi datan laatu ei ole samantasoista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Random linux.fi:ssä Luokka:Linux-ohjelmat
Saksan 5. vuoristodivisioona

Saksan 5. vuoristodivisioona () oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa. == Perustaminen == Divisioona perustettiin lokakuussa 1940 Tirolissa Itävallassa. Divisioonan rungoksi siirrettiin 1. vuoristodivisioonan kolmas ylimääräinen rykmentti vuoristojääkärirykmentti 100. Divisioonan toinen rykmentti tuli motorisoiduksi divisioonaksi muutettavasta 10. jalkaväkidivisioonasta, joka luovutti jalkaväkirykmentti 85:n. Divisioonan muiden yksiköiden rungot tulivat myös mainituista divisioonista.feldgrau.com == Historia == Divisioonan ensimmäinen sotatoimi oli Balkanin sotaretki 1941, jolloin se osallistui operaatioihin Marita ja Merkur eli Kreikan ja Kreetan valtaukseen. Divisioona palasi marraskuussa Saksaan täydennettäväksi ja huhtikuussa 1942 se siirrettiin itärintamalle. Divisioona liitettiin pohjoiseen armeijaryhmään Olhavan alueelle. Marraskuussa 1943 se siirrettiin edelleen Italiaan, missä se oli joulukuussa Gustav-linjalla lähellä Monte Cassinoa. Divisioona antautui Yhdysvaltain joukoille toukokuussa 1945 Torinon lähistöllä. == Komentajat == Divisioonankomentajina olivat: *vuoristojoukkojenkenraali Julius Ringel (1. marraskuuta 1940 - 10. helmikuuta 1944) *kenraaliluutnantti Max Schrank 10. helmikuuta 1944 - 1. tammikuuta 1945 *kenraalimajuri Hans Steets 18. tammikuuta - 8. toukokuuta 1945 ==Lähteet== * === Viitteet === 05