EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nikolai Noschis

Nikolai ”Cola” Noschis (8. joulukuuta 1879 – 9. kesäkuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen Helsingissä vaikuttanut ravintoloitsija.Päivästä päivään. 50 vuotta täyttää tänään ..., Helsingin Sanomat, 08.12.1929, nro 332, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 07.12.2024Kuolinilmoitus, Uusi Suomi, 12.06.1932, nro 157, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 08.12.2024Direktör Nikolai Noschis död, Hufvudstadsbladet, 10.06.1932, nro 155, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 08.12.2024Nikolai Noschis död, Åbo Underrättelser, 10.06.1932, nro 155, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 08.12.2024 Noschis aloitti uransa Oopperakellarissa, jonka omisti silloin F. O. Pettersson. Hän osti sitten Alppilan ulkoravintolan ravintolaoikeudet ja johti sitä menestyksellä 15 vuotta 1902–1917. Muutamia vuosia hän oli myös Luodon kesäravintolan johdossa. Kun Helsingin uuden asemarakennuksen ravintolaoikeudet olivat haettavina, valittiin Noschis niiden haltijaksi vuonna 1922. Nikolai Noschista käytettiin myös asiantuntijana muitakin valtionrautateiden ravintoloita järjestettäessä. Noschiksella oli merkittävä asema myös Suomen Ravintoloitsijayhdistyksessä.Aapo Siippainen : Rautatieaseman grilli poisti legendaarisen annoksen, jota myytiin jopa 200 päivässä – selvitimme Möttösen historian, Helsingin Uutiset 2.2.2024 Nikolai Noschis kuoli 52-vuotiaana kesäkuussa 1932 vaikean leikkauksen jälkeisiin komplikaatioihin. Nikolai Noschis oli naimisissa Ida Noschiksen (s. 1874) kanssa. Ida Noschis piti miehensä kuoltua Rautatieaseman ravintolaa vuoteen 1937 saakka.70 år fyller i morgon..., Aftonposten, 22.07.1944, nro 7, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 08.12.2024 Nikolai Noschiksen veli oli ravintoloitsija Wilhelm Noschis. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ravintoloitsijat Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Vecchio

Vecchio ( ’vanhus’) on commedia dell'arten eräs hahmotyyppi. Vecchiot ovat iäkkäitä ja varakkaita miehiä, jotka ovat yleensä ahneita ja saitoja. He ovat omaisuuden ja naisten suhteen hyvin omistushaluisia. Tunnetuimmat vecchio- hahmot ovat Pantalone ja Il Dottore. Pantalone on ahne ja himokas vanha mies, jota vastaan muut hahmot yleensä juonittelevat. Il Dottore puolestaan on mahtaileva hahmo, joka pitää pitkäveteisiä puheita ja antaa epäluotettavia lääketieteellisiä neuvoja. == Lähteet == Luokka:Commedia dell'arte Luokka:Perushahmot
World Games 1997

World Games 1997 järjestettiin 7.–18. elokuuta 1997 Lahdessa, Suomessa. Nämä olivat viidennet World Games -kilpailut.Siukonen 1998, s. 73 Näiden ei- olympialajeille tarkoitettujen kilpailujen ohjelmassa oli 24 virallista urheilumuotoa ja kuusi näytösurheilumuotoa. Kilpailuihin osallistui 78 kansakuntaa ja 1 570 urheilijaa. Viidensien World Games -kilpailujen isännyys myönnettiin alun perin Etelä-Afrikan Port Elizabethille, mutta maan epävakaan tilanteen vuoksi ryhdyttiin etsimään kilpailuille uutta järjestäjää. Suomalaiskaupunki Lahti valittiin isännäksi tammikuussa 1995.Siukonen 1998, s. 71 Kilpailut jäivät taloudeltaan tappiollisiksi.Siukonen 1998, s. 71, 138 Televisio- ja sponsorituloja ei saatu toivotusti, ja katsojia oli paikan päällä yhteensä vain 37 000. Virallisia urheilumuotoja oli 24 (erilaisella rajauksella 23). Ohjelmaan kuuluivat virallisina lajeina aerobic, casting, faustball, hengenpelastus, jujutsu, karate, kehonrakennus, keilailu, korfball, köydenveto (miehille), laskuvarjohypyt, maastojousiammunta, painonnosto (naisille), petankki, nopeusrullaluistelu, taitorullaluistelu, räpyläuinti, squash, tanssiurheilu, trampoliinihypyt, tumbling, urheiluakrobatia, vesihiihto ja voimanosto. Näytöslajeja olivat aikido, boule lyonnaise, köydenveto (naisille), pesäpallo, salibandy ja sotilasviisiottelu.Siukonen 1998, s. 75–79 Kilpailujen menestyneimmät maat mitalitilaston mukaan olivat Yhdysvallat, joka sai 19 kulta-, 17 hopea- ja kymmenen pronssimitalia, sekä Kiina, jonka mitalisaldo oli 19 kultaa, 11 hopeaa ja kahdeksan pronssia. Venäjä keräsi 17 kultamitalia, kymmenen hopeaa ja 16 pronssia, Saksa 16 kultaa, 16 hopeaa ja kymmenen pronssia, sekä Italia 13 kultaa, 13 hopeaa ja 15 pronssia. Vähintään yhden kultamitalin voitti 37 eri maata. Mitaleille ylsi 48 maata.Siukonen 1998, s. 79 Järjestäjämaa Suomi sijoittui mitalitilastossa 38:nneksi jäätyään ilman kultamitaleja, mutta kymmenellä hopealla ja kahdeksalla pronssilla se kokosi kymmenenneksi eniten mitaleja.Siukonen 1998, s. 73, 79 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kansainväliset urheilukilpailut Luokka:Lahden urheilutapahtumat
Erik Becker

Erik Enzio‎ Becker (11. maaliskuuta 1886 Turku – 19. elokuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen hammaslääkäri, professori ja Helsingin yliopiston opettaja.Becker, Erik Enzio‎ (1886–1971), KansalliskirjastoYlioppilasmatrikkeli 1904, matrikkelinumero 28760 Erik Beckerin vanhemmat olivat Turun hovioikeuden notaari Arthur Wilhelm Becker (1855–1891) ja Carolina Alvina Söderström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta hammaslääketieteen kandidaatiksi 1910, hammaslääketieteen tohtoriksi 1912 ja odontologian tohtoriksi 1925. Becker oli Helsingin yliopiston odontologian laitoksen apulaisopettajana 1928–1949 ja hampaantäyttämisopin dosenttina 1945–1955. Hän sai professorin arvonimen 1948.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Arthur Wilhelm Becker Becker oli tunnettu koirien kasvattajana. Hän oli Suomen ja samalla Skandinavian ensimmäisiä kanakoirien, erikoisesti englantilaisen setterin tuntijoita ja häntä käytettiin palkintotuomarina myös ulkomaillakin. Kennelväen kirja. Erik Becker: Koirakasvattajan kokemuksia ja havaintoja, Helsingin Sanomat, 08.12.1934, nro 331, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 08.12.2024 Becker kirjoitti useita kirjoja koirien kasvatuksesta ja lisäksi hän julkaisi Becker-Bein elämäkerran. Erik Becker oli naimisissa vuodesta 1911 Anna Aino Tilanderin kanssa. == Julkaisuja == * Zur Kenntnis der Bedeutung der Zähne für die Ausnutzung der Nahrungsmittel im Verdaungsapparat bei normaler Sekretion der Magendrüsen, Helsingin yliopiston väitöskirja. Skandinavisches Archiv für Physiologie. Bd. 50. 1927. Walter de Gruyter, Berlin 1926 * Koirankasvattajan kokemuksia ja havaintoja. Tekijä, Helsinki 1934 * Suomen metsästys: kokoomateos metsästyksestä ja riistanhoidosta; toim. Yrjö Ylänne ym. Otava 1950 * Kuinka kasvatan ja hoidan koirani. Karisto 1951, 2. painos 1952 * Hammastarhamme; kirj. Erik Becker ja Arvo Haanto. WSOY 1954 * Koira ja minä. Karisto 1959 * Becker-Bei. Suomalainen sotilas ja poliitikko. Karisto 1968 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset hammaslääkärit Luokka:Helsingin yliopiston lehtorit ja opettajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Pinkki raha

Pinkki raha (engl. pink money) on seksuaalivähemmistöjen kuvaamista heidän käytettävissä olevien varojensa näkökulmasta kuluttajina. Homot ja lesbot ovat joidenkin yritysten erityistä kohderyhmää siitä syystä että heillä on ostovoimaa.https://yle.fi/a/3-9690731 Pinkki talous ilmestyi Yhdysvalloissa 1960-luvun puolivälissä. Talouslehti Forbesin mukaan arvio pinkin talouden koosta on maailmanlaajuisesti noin 4000 miljardia Yhdysvaltain dollaria.https://medium.com/@razion/queer-pink-economy-and-how-powerful-is- it-412db526b7b8https://www.forbes.com/sites/janehanson/2024/06/18/the-power- of-pink-money-meet-the-investment-expert-who-is-creating-new-generational- wealth-opportunities-for-women/ Pinkkiin rahaan liittyen jotkin matkailualan yritykset merkitsevät palveluitaan ”homoystävällisiksi” tai we speak gay -tarroin. Suomalaisen Hannu Medinan mukaan Suomessa pinkki markkina on arvioitu marginaaliseksi ja toisaalta pinkin rahan houkutteluun on liittynyt pelkoa stigmasta.https://yle.fi/a/74-20096427 Kenkämerkkien Vans ja Converse on arvioitu onnistuneen pinkin rahan houkuttelussa.https://medium.com/the-red- fish/50-years-since-the-stonewall-inn-riots-the-lgbtq-communitys-pink-money- is-estimated-at-3-7-7c35a7077760 ==Lähteet== Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen kulttuuri
Hop (mixtape)

Hop () on Stray Kidsin ensimmäinen mixtape, joka julkaistiin 13. joulukuuta 2024 JYP Entertainmentin ja Republic Recordsin kautta. Mixtape sisältää yhtyeen Dominate World Tour -kiertueella esittämät soolokappaleet. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Stray Kidsin albumit Luokka:Vuoden 2024 albumit Luokka:Mixtapet
Alligaattorikala

Alligaattorikala (Belonesox belizanus) on hammaskarppeihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Keski-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Alligaattorikalakoiraat voivat kasvaa 12–15 cm pitkäksi ja naaraat ovat kookkaampia, suurimmillaan 20–22 cm pitkiä. Lajin ruumiinmuoto on hoikka, virtaviivaisen pitkänomainen ja pitkäkuonoinen. Kalan leuat ovat käyrät ja suussa on kaksi riviä hampaita. Alligaattorikalan selkäevä on ruumiin takaosassa, rintaevät ovat viuhkamaiset ja pyrstöevä on tasakärkinen tai pyöreähkö. Koiraan peräevän etuosa on muuttunut pitkäksi eväsiittimeksi. Alligaattorikala on ruskehtavan harmaa ja selkä on vatsaa tummempi. Ruumiissa on useita mustia pisteitä ja pyrstötyvessä on suurempi musta täplä. == Levinneisyys ja elintavat == Alligaattorikalan luontainen levinneisyysalue ulottuu Meksikosta Nicaraguaan. Lisäksi lajista esiintyy Floridassa elävä kanta, joka on peräisin vuonna 1957 lääketieteellisestä tutkimuslaitoksesta luontoon päästetyistä yksilöistä. Kala elää makeissa ja murtovesissä, kuten joissa, järvissä ja mangrovesoilla. Alligaattorikalat liikkuvat kasvillisuuden joukossa ja niiden ravintoa ovat kalat. Naaraat synnyttävät eläviä poikasia. ==Lähteet== Luokka:Hammaskarpit
Nina Žižić

Nina Žižić (s. 20. huhtikuuta 1985 Nikšić, Montenegron ST, Jugoslavia) on montenegrolainen laulaja. Hän aloitti uransa vuonna 2004 osana Negre-yhtyettä. Žižić edusti Montenegroa yhdessä Who Seen kanssa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa Malmössä kappaleella ”Igranka”. He esiintyivät kilpailun 1. semifinaalissa, sijoittuivat 12. sijalle saaden 41 pistettä eivätkä näin edenneet finaaliin asti. Žižić edustaa Montenegroa jälleen vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa Baselissa kappaleellaan ”Dobrodošli”. == Ura == Joulukuussa 2012 Montenegron yleisradioyhtiö RTCG ilmoitti, että yhtye nimeltään Who See edustaisi Montenegroa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa, joka järjestettiin Ruotsin Malmössä, yhdessä ”salaisen artistin” kanssa, joka myöhemmin paljastui olevan Žižić. Heidän kilpailukappaleensa oli nimeltään ”Igranka”. Kappale esitettiin ensimmäisessä semifinaalissa 14. toukokuuta 2013, mutta se sijoittui 12. sijalle 41 pisteellä eikä päässyt näin ollen finaaliin. Vuonna 2021 Žižić oli yksi RTCG:n sisäisen tuomariston jäsen valitsemassa Montenegron edustajaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailuun Italian Torinoon. Marraskuussa 2024 Žižić osallistui Montenegron kansallisena euroviisukarsintana toimivaan Montesong 2024 -kilpailuun, jossa hän saavutti toisen sijan saaden eniten pisteitä raadilta ja neljänneksi eniten pisteitä yleisöltä. Kilpailun voitti NeonoeN- yhtye kappaleellaan ”Clickbait”. NeonoeN kuitenki vetäytyi saamastaan oikeudesta edustaa Montenegroa vuoden 2025 Euroviisuissa, sillä yhtye oli rikkonut kilpailun sääntöjä esittäessään kilpailukappaleensa julkisesti vuonna 2023. Näin ollen Nina Žižićin ilmoitettiin olevan Montenegron edustaja vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa Sveitsin Baselissa. ==Diskografia== === Singlet === Nimi Vuosi Albumi ”Rijeka suza” 2006 rowspan="13" ”Potraži me” ”Strogo povjerljivo” 2007 ”Druga u meni” 2008 ”Sve što želim” ”Ja te moliti neću” 2009 ”Zabranjujem 2011 ”Odlazi” 2012 ”Sama kriva” 2013 ”Klik” (Wikluh Skyn kanssa) ”Kiss you, goodbye” 2016 ”Paranoičan” 2023 ”Dobrodošli” 2024 === Featuring-artistina === Nimi Vuosi Artisti(t) Albumi ”Igranka” 2013 Who See rowspan="2" ”Common Dreams” 2023 Dolce Hera ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Montenegrolaiset laulajat Luokka:Montenegron euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2013 euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2025 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dobrodošli

Dobrodošli (, ) on montenegrolaisen laulajan Nina Žižićin esittämä kappale, joka julkaistiin 10. marraskuuta 2024. Žižić kilpaili kappaleella Montenegron vuoden 2025 euroviisukarsinnassa Montesong 2024 -kilpailussa sijoittuen toiseksi. Kilpailun voittaja NeonoeN vetäytyi oikeudestaan edustaa Montenegroa sääntörikkomuksen vuoksi ja täten Žižićin ilmoitettiin edustavan Montenegroa vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa Baselissa. == Katso myös == *Eurovision laulukilpailu 2025 – Montenegron edustaja == Lähteet == Luokka:Montenegron euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2025 euroviisuedustuskappaleet
Karl C. Sandberg

Karl Christian Sandberg (7. maaliskuuta 1931 Salt Lake City, Utah – 26. huhtikuuta 2000 St. George, Utah) oli yhdysvaltalainen ranskan kielen tutkija, joka toimi Macalester Collegen professorina vuosina 1968–1992. Hänen kunniakseen nimettyä palkintoa jaetaan Macalester Collegen oppilaille, jotka ovat perehtyneet ranskalaiseen kulttuuriin ja filosofiaan. Hän kiinnostui ranskan kielestä toisen maailmansodan jälkeen tehtyään lähetystyötä myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkolle. Hän valmistui tohtoriksi vuonna 1960 Wisconsinin yliopistosta. Sittemmin hän opetti muun muassa Duke Universityssa, Arizonan ja Minnesotan yliopistoissa. Hänet tunnetaan oppikirjastaan French for Reading: A Programmed Approach. == Teoksia == * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kielitieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Gumdag

Gumdag on taajama ja entinen kaupunki Turkmenistanin Balkanin maakunnassa. Se sijaitsee Kaspianmeren alangolla 43 kilometriä maakunnan pääkaupungista Balkanabatista kaakkoon. Vuoden 1995 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 20 900 asukasta. Paikkakunta on syntynyt vuonna 1948 avatun öljykentän yhteyteen. Nykyään öljyesiintymä on hyödynnetty lähes loppuun saakka. Gumdagin taajamasta tuli piirikuntatasoinen kaupunki vuonna 1992, ja vuonna 2022 se alennettiin Balkanabatin kaupunkialueeseen kuuluvaksi taajamaksi. Gumdagin eteläpuolella sijaitsee Boýadagin mutatulivuori. ==Lähteet== Luokka:Turkmenistanin maantiede
Martunis Sarbini

Martunis Sarbini (s. 2. toukokuuta 1997), joka tunnetaan yksinkertaisesti nimellä Martunis, on entinen indonesialainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä. Hän nousi kuuluisuuteen vuonna 2005 selvittyään vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristyksestä ja tsunamista, ja joukko toimittajia löysi hänet vaeltelemasta rannalla. == Jalkapalloura == Martunis värvättiin Sportingin toimesta, ja hänestä tuli Portugalin akatemian jäsen. Polvivamman jälkeen vuonna 2016 hyväntekeväisyysottelussa Martunis kuitenkin lopetti pelaamisen kokonaan. == Lähteet == == Ulkoinnen linkki == *Martunis Sarbini Instagram eteenpäin * Martunis Ronaldo Instagram eteenpäin * Martunis RonaldoYouTube eteenpäin Luokka:Indonesialaiset jalkapalloilijat Luokka:Elävät henkilöt
Cham Wings Airlines

Cham Wings Airlines on syyrialainen lentoyhtiö. Se sai Syyrian siviili- ilmailuhallinnolta sertifikaatin 23. syyskuuta 2007 maan ensimmäisenä yksityisenä lentoyhtiönä. Se on yksi Issam Shammoutin yhtiöistä.Our company Cham Wings, viitattu 8.12.2024 Ensimmäisen lentonsa Cham Wings Airlines teki Damaskoksesta Bagdadiin 20. marraskuuta 2007. Yhdysvallat ja Euroopan unioni kohdistivat pakotteita Cham Wings Airlinesiin, koska sen katsottiin syyllistyneen syyrialaisten palkkasotureiden kuljettamiseen, asekauppaan, huumeiden salakuljetukseen ja rahanpesuun Syyrian hallinnon hyväksi. Vuoden 2021 lopussa sitä syytettiin kuljetusten tarjoamisesta Minskiin siirtolaisille, jotka Valko-Venäjä sitten kuljetti Liettuan ja Puolan rajoille, mikä johti humanitaariseen kriisiin.Dominik Sipinski, EU re- sanctions Syria's Cham Wings Airlines ch-aviation 13.2.2024, viitattu 8.12.2024 == Lähteet == Luokka:Syyrialaiset lentoyhtiöt
Kelloradio

Kelloradio on kellon ja radiovastaanottimen yhdistelmä, joka näyttää ajan ja laite voidaan asettaa soittamaan radiokanavaa haluttuna ajankohtana. Varsinaista syntyhistoriaa ei tunneta eikä siihen liittyviä patentteja ole löydetty, mutta kelloradion synty ajoitetaan 1940-luvulle. Kelloradiota edeltävä "Clok-Trola" oli olemassa 1930-luvulla. == Lähteet == Luokka:Radiotekniikka Luokka:Äänentoistotekniikka
Wiśniowiecki

Wiśniowiecki (Vyshnevetsky) oli Volyniasta kotoisin ollut Rurikin jälkeläisiin kuulunut ruhtinassuku, joka sammui Liettuan suurhetmaniin Michał Serwacy Wiśniowieckiin (1680–1744). Suvun tunnetuin jäsen oli Puola-Liettuan kuningas Michał Korybut Wiśniowiecki.Internet Encyclopedia of Ukraine Ruhtinaallisen sukuhaaran jäsenistä merkittävimmät ovat:Nordisk familjebok / Uggleupplagan. 32. Werth - Väderkvarn *Dymitr Wiśniowiecki, zaporogi-kasakkahetmani. *Jeremjasz Michał Wiśniowiecki (1612–1651), ruhtinas, sotapäällikkö, Rusin vojevoda, Kiovan kastellaanin Michał W:n poika, kääntyi katolilaisuuteen. *Michał Korybut Wiśniowiecki (1640–1673), edellisen poika, Puolan kuningas. *Michał Serwacy Wiśniowiecki (1680–1744), Liettuan hetmani ja Vilnan vojevoda. ==Lähteet== Luokka:Puolan hallitsijasuvut Luokka:Ukrainalaiset suvut
Ostrozky

Ostrozky (puol. Ostrogski) oli Puola-Liettuan ajan huomattava ukrainalainen ortodoksinen ruhtinassuku. Useimmat tutkijat uskovat sen polveutuvan Rurikin dynastian Turiv-Pynsk -sukulinjasta. Suku on saanut nimensä Ostrohin kaupungin mukaan.Internet Encyclopedia of Ukraine Suvun jäseniin kuuluvat muun muassa: *Konstanty Wasyl Ostrogski (k. 1608), marsalkka, Ostrohin akatemian perustaja *Zofia Tarnowska (1534– 1570), edellisen puoliso *Janusz Ostrogski (1554–1620), voivodi ja Krakovan linnanherra *Aleksander Ostrogski (1571–1603), voivodi *Zofia Ostrogska (1595–1662), Stanisław Lubomirskin puoliso ==Katso myös== *Ostrohin Raamattu ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset suvut Luokka:Puolalaiset suvut
Saidnayan vankila

Saidnayan vankila (); on noin 30 kilometriä Damaskoksesta pohjoiseen Syyriassa sijaitseva vankila, joka toimi maan puolustusministeriön alaisuudessa. Operatiivisessa vastuussa oli sotilaspoliisi. Vankila koostuu kahdesta rakennuksesta.About Saydnaya Amnesty International, viitattu 8.12.2024 Saidnayan vankila sai huomiota kidutuksesta vuonna 2008 vankilakapinan jälkimainingeissa. Syyrian sisällissodan alettua vankilaan sijoitettiin sekä hallinnon rauhanomaisia vastustajia että sotilashenkilöstöä, jota epäiltiin hallinnon vastustuksesta. Amnestyn mukaan vankilassa käytettiin kidutusta rankaisu- ja nöyryytysmenetelmänä. Vuonna 2017 Yhdysvallat kertoi saaneensa todisteita Saidnayan vankilaan tehdystä uudesta krematoriosta, jonka tarkoitus oli hävittää sisällissodan aikana hirtettyjen tuhansien vankien ruumiita. 8. joulukuuta 2024 uutisoitiin vankien vapautumisesta Bašar al-Assadin hallinnon kaaduttua. Reuters luonnehti Saidnayan vankilaa maan “ehkä pahamaineisimmaksi”.Bewildered, elated prisoners pour out as Assad's jails flung open Reuters 8.12.2024, viitattu 8.12.2024 == Lähteet == Luokka:Syyrian rakennukset ja rakennelmat Luokka:Vankilat
Noah Steen

Noah Steen (s. 16. elokuuta 2004 Oslo, Norja) on norjalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä ja hän laukoo vasemmalta. Steen edustaa SHL-joukkue Örebro HK:ta. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2026–2027 loppuun saakka. Steenin kasvattajaseura on Manglerud Star. NHL-joukkue Tampa Bay Lightning varasi Steenin seitsemännellä kierroksella 199. varausvuorolla vuoden 2024 NHL:n varaustilaisuudessa. Steen on pelannut 24 SHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kolme maalia ja yhden syötön eli neljä syöttöä. Steen kuului Norjan joukkueeseen Suomen ja Latvian MM- kilpailuissa 2023 ja Tšekin MM-kilpailuissa 2024. Uran tilastot päivitetty 8. joulukuuta 2024. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Örebro HK:n pelaajat Luokka:Tampa Bay Lightningin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Timi Teuho-Markkola

Timi Teuho-Markkola (s. 15. syyskuuta 2005 Nokia) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Tapparaa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Teuho-Markkola pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa. == Ura == Teuho-Markkola on HC Nokian kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Tapparaan. Kaudella 2021–2022 Teuho-Markkola voitti U18 SM-pronssia. Kaudella 2022–2023 hän voitti toimi Tapparan U18-joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 22+31=53, joilla Teuho-Markkola sijoittui U18 SM-sarjan pistepörssissä seitsemänneksi. Kauden 2023–2024 päätteeksi hän voitti U20 SM- pronssia. Kaudella 2024–2025 Teuho-Markkola teki SM-liigadebyyttinsä 7. joulukuuta 2024 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan, kun Tappara kärsi useista poissaoloista. Hänet merkittiin vain kolmella täydellä ketjulla ketjulla otteluun lähteneen joukkueen nelosketjuun yhdessä Verneri Ahosen kanssa. Teuho-Markkola sai ottelussa jääaikaa 4.59 minuuttia. == Muuta == Teuho-Markkolan pikkuveli Roni pelaa puolustajana Tapparan U18-joukkueessa. Veljesten isä on iskelmälaulaja ja vuoden 1996 tangokuningas Tomi Markkola ja äiti laulajana tunnettu Virve Parkkonen (nyk. Teuho-Markkola). Laulaja Pete Parkkonen sekä laulaja, lauluntekijä ja tuottaja Ville Parkkonen (taitelijanimeltään Ville Eetvartti) ovat heidän enojaan. == Tilastot == 2023–2024 Tappara U20-SM 46 7 17 24 10 8 1 2 3 0 1 kausi yhteensä U20-SM 46 7 17 24 10 8 1 2 3 0 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Tapparan pelaajat Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bäherden

Bäherden (vuosina 2003–2018 Baharly) on kaupunki ja samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus Ahalin maakunnassa Turkmenistanissa. Se sijaitsee Kopetdagvuorten juurella 100 kilometriä Aşgabatista luoteeseen. Kaupungissa arvioitiin olevan 23 000 asukasta vuonna 2024. Bäherdenin kautta kulkee Aşgabatin ja Türkmenbaşyn välinen maantie ja rautatie. Kaupungissa on puuvilla-, elintarvike- ja tekstiiliteollisuutta. Ympäröivällä maaseudulla viljellään viljaa, puuvillaa ja viinirypäleitä sekä harjoitetaan karjanhoitoa. Bäherden on tunnettu varsinkin matoistaan. Lähistöllä sijaitsevat Köwatan luola maanalaisine järvineen sekä keskiaikainen Zengi Baban mausoleumi. ==Lähteet== Luokka:Turkmenistanin kaupungit
Bratsbergin kirkko

Bratsbergin kirkko () on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1850. Kirkko on hirsirakenteinen ristikirkko, jonka torni on lännessä ja suorakulmainen kuori idässä. Kirkkoa laajennettiin vuonna 1905 ja kunnostettiin vuosina 1972 ja 2016. Siellä on noin 220 istumapaikkaa. Sisätiloissa on kolmeen kirkkosiipeen sijoitetut pylväsgalleriat. Saarnastuoli on kuorin oikealla reunalla ja on peräisin kirkon valmistumisajalta. Kirkossa on kolmiosainen alttari, jonka keskellä on kuva Kristuksen taivaaseenastumisesta. Kirkkoa ympäröi 6 hehtaarin laajuinen hautausmaa, jolla sijaitsee kellotapuli. Kirkon länsipuolella on myös kirkon toimistotilat. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Trondheimin kirkot
Havsteinin kirkko

Havsteinin kirkko () on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1857. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Trondheimin kirkot
Ilenin kirkko

Ilenin kirkko () on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen ristikirkko vuodelta 1889. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Trondheimin kirkot
Strindan kirkko

Strindan kirkko () on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1900. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Trondheimin kirkot
Tillerin kirkko

Tillerin kirkko () on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1901. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Trondheimin kirkot
Lademoenin kirkko

Lademoenin kirkko () on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1905. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Trondheimin kirkot
Ranheimin kirkko

Ranheimin kirkko () on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1933. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Trondheimin kirkot
Fjellseterin kappeli

Fjellseterin kappeli () on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1933. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Trondheimin kirkot
Vuollerim

Vuollerim on taajama Jokimukan kunnassa Norrbottenin läänissä Lapin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 591 asukasta vuoden 2023 lopussa. Vuollerimista on löydetty kivikautinen asuinpaikka ja siellä sijaitsee arkeologinen museo. ==Tunnettuja henkilöitä== * Bengt Djupbäck, Jokkmokks-Jokke (1915–1998), laulaja * Jakob Hellman (s. 1965), muusikko * Birgitta Svendén (s. 1952), oopperalaulaja ==Kuvia== Vuollerim 6000.JPG|Vuollerimin arkeologinen museo Skulptur Vuollerims centrum.JPG|Puuveistoksia Vuollerimissa ==Lähteet== Luokka:Jokimukan kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Porjus

Porjus (luulajansaameksi Bårjås) on taajama Jokimukan kunnassa Norrbottenin läänissä Lapin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 256 asukasta vuoden 2023 lopussa. Porjuksen vesivoimala Luulajanjoessa on perustettu vuonna 1915. Se tuottaa vuodessa noin 1,2 terawattituntia sähköä. ==Kuvia== Porjus kyrka , Laponia porten.JPG|Porjuksen kirkko ==Lähteet== Luokka:Jokimukan kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Jakob Hellman

Jakob Hellman (s. 20. lokakuuta 1965 Tukholma) on ruotsalainen muusikko. Hänen läpimurtonsa oli vuonna 1989 ilmestynyt esikoisalbumi ...och stora havet, jolta suuriksi menestyskappaleiksi nousivat "Vara vänner" ja "Hon har ett sätt". Hellman voitti samana vuonna vuoden miespuolisen rockartistin Grammis- palkinnon. Hellman vetäytyi pian tämän jälkeen julkisuudesta ja on tehnyt ajoittaisia paluita. Vuonna 2021 hän julkaisi toisen albuminsa, Äntligen borta. Vuonna 2020 Hellman osallistui Så mycket bättre -televisio-ohjelmaan. ==Yksityiselämä== Hellman on syntynyt Tukholmassa, mutta hän varttui Vuollerimissa Ruotsin Lapissa. Hän asuu Mallorcalla vaimonsa ja kahden poikansa kanssa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset laulaja- lauluntekijät Luokka:Ruotsalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pertti Kultalahti

Pertti Pekka Tapani Kultalahti (12. joulukuuta 1949 Lappajärvi – 24. kesäkuuta 2019 Hyvinkää) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Kultalahti työskenteli toimittajana 1970-luvun puolivälistä lähtien muun muassa Keski- Uusimaa- ja Tuusulanjärven Viikkouutiset -lehdissä. 2000-luvun alusta lähtien Kultalahti toimi vapaana kirjailijana. Hän on julkaissut muun muassa sukulaisensa runoilija ja kirjailija Santeri Mäkelän elämään pohjautuvan romaanitrilogian. == Teokset == * * * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Jokkmokks-Jokke

Jokkmokks-Jokke (oik. Bengt Djupbäck, synt. Bengt Simon Johansson; 25. toukokuuta 1915 Djupbäck, Vuollerim – 15. kesäkuuta 1998 Nacka) oli ruotsalainen laulaja. Hän oli alun perin metsä- ja rautatietyöläinen ja aloitti taiteilijauransa 1950-luvulla. Läpimurtohittinsä "Gulli-Gullanin" (1963) jälkeen hänestä tuli 1960- ja 1970-luvuilla suosittu radio- ja televisioesiintyjä sekä kiertueartisti. Joitakin laulujaan hän myös sävelsi itse. Jokkmokks-Jokken suosioon vaikutti hänen tapansa lahjoittaa palkkioitaan hyväntekeväisyyteen ja esiintyä muun muassa vanhainkodeissa. Hän joutui kuitenkin vetäytymään julkisuudesta lukuisten terveysongelmien ja auto- onnettomuuden takia. Jokimukan kunnan Porsin kylässä sijaitsee Jokkmokks- Jokkelle omistettu museo, joka on auki kesäisin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Vanha työväenliike

Vanhalla työväenliikkeellä tarkoitetaan Suomen työväenliikkeen varhaisvuosia 1890-luvun puolivälistä vuoden 1918 sisällissodan päättymiseen eli aikaa ennen kuin yhtenäinen työväenliike jakaantui sosialidemokraatteihin ja kommunisteihin. Vanha työväenliike rajataan yleensä vuosiin 1895–1918. Suomalaisen työväenliikkeen varhaisin suuntaus oli 1880-luvun jälkipuoliskolla syntynyt wrightiläinen työväenliike, joka oli kuitenkin porvarillinen ja sen tarkoituksena oli lähinnä pitää työväestö erossa radikaaleista sosialistisista ajatuksista. Seuraavan vuosikymmenen alussa sosialismi alkoi saada jalansijaa Suomen työväenyhdistyksissä, ja vuosien 1895–1896 lakkoliikehdinnän myötä työantajaosapuoli syrjäytettiin lopullisesti niiden johdosta. Vuonna 1899 työväenliike järjestäytyi Suomen Työväenpuolueeeksi, joka puolestaan hyväksyi vuoden 1903 puoluekokouksessaan niin sanotun Forssan ohjelman ja vaihtoi samalla nimensä Suomen Sosialidemokraattiseksi Puolueeksi. Suomen vanha työväenliike kehittyi sortovuosien aikana suomalaisuusliikkeen rinnalla. Työväenliike osallistui omalta osaltaan suomalaisen yhteiskunnan muovaamiseen, jonka vuoksi siitä tuli kansainvälisesti verrattuna kansallismielinen, eikä siitä syntynyt muiden Euroopan maiden tapaan valtionvastaista voimaa. Vanhan työväenliikkeen keskeisiä vaikuttajia olivat muun muassa N. R. af Ursin, A. B. Mäkelä, Matti Kurikka, Eetu Salin, J. K. Kari, Edvard Valpas, Taavi Tainio, Yrjö Mäkelin, Hilja Pärssinen ja Sulo Vuolijoki. Kulttuurilla ja erityisesti kirjallisuudella oli vanhassa työväenliikkeessä suuri merkitys. Ennen sisällissotaa Suomen työväentaloilla toimi yli tuhat pientä kirjastoa, jonka ohella kymmenillä paikkakunnilla toimi työväen omia kirjakauppoja. Raoul Palmgrenin mukaan työväenliikkeessä vaikutti ennen sisällissotaa lähes 170 kirjailijaa. Heistä merkittävimpiä olivat muun muassa Kaarle Halme, Arvid Mörne, Elvira Willman, Yrjö Sirola, Hilda Tihlä, Konrad Lehtimäki, Kasperi Tanttu, Yrjö Mäkelin, Hilja Pärssinen, Kössi Kaatra, Kaarle Halme, Ture Janson, Santeri Mäkelä, Aku Päiviö ja Moses Hahl. == Katso myös == *Luettelo Suomen työväenliikkeen varhaisvuosien vaikuttajista == Lähteet == Luokka:Työväenliike Luokka:Suomen historia
Karin kampus

Karin kampus on loppuvuodesta 2024 valmistunut rakennuskokonaisuus Raumalla Aittakarinkadulla. Kampuksella on Hj. Nortamon peruskoulu, kansalaisopisto, kuvataide- ja teatterikoulut, musiikkiopisto, nuorison kokoontumistila, Rauman uusi uimahalli sekä liikuntahalli, jonka katsomokapasiteetti on 804 henkilöä. Rakennuksessa on noin 200 paikkainen konserttisali. Hanke alkoi vuonna 2018 ja rakentaminen keväällä 2021.Karin kampus; Rauma.fi == Lähteet == Luokka:Rauman rakennukset ja rakennelmat
Movilă

Movilă on moldovalainen bojaarisuku. Sen ensimmäinen nimeltä tunnettu jäsen, josta suku polveutuu, oli nimeltään Cosma (k. 1513). Hänellä oli juomanlaskijan kunniavirka ruhtinaan hovissa. Hänen poikansa Dragotă Movilă oli Ioan ja Vascan Movilăn isä, jotka perustivat kaksi eri Movilăn sukulinjaa, joiden vaiheet myöhemmin erosivat toisistaan. Näistä kahdesta Ioan Movilăn sukuhaara oli merkittävämpi. Hän ​​oli rahastonhoitaja ja myöhemmin Moldavian kansleri ja oli avioliitossa Moldavian ruhtinas Petru IV Rareşin tyttären kanssa. Hänestä polveutuvat sukuun kuuluvat Moldavian ja Valakian ruhtinaatBiographisches Lexikon zur Geschichte Südosteuropas sekä ukrainalainen metropoliitta Petro Mohyla.Internet Encyclopedia of Ukraine ==Sukutaulu== ==Katso myös== *Luettelo Moldavian ruhtinaista *Luettelo Valakian hallitsijoista ==Lähteet== Luokka:Moldovan historia Luokka:Romanialaiset suvut Luokka:Puolalaiset suvut
Baathistinen Syyria

Baathistinen Syyria (virallisesti Syyrian arabitasavalta, ) oli ajanjakso Syyrian historiassa, jolloin arabisosialistinen Baath-puolue hallitsi maata. Baathistisen Irakin ohella se on toinen kahdesta baathistisesta valtiosta, joita on ollut olemassa. Kun Irak oli baathistinen 35 vuotta vuosina 1968–2003, oli Syyria puolestaan baathistinen yli 60 vuotta, vuosina 1963–2024. == Lähteet == Luokka:Syyrian historia Luokka:Lähi-idän entiset valtiot Luokka:Sosialistiset valtiot
Hokka (täsmennyssivu)

Hokka voi tarkoittaa: == Asutusnimenä == *Hokka eli Hokankylä, kylä Kangasniemellä == Sukunimenä == *Joel Hokka (s. 1993), muusikko *Mikko Hokka (1932–1973), painonnostaja *Veera Hokka (s. 1998), kilpapurjehtija *Heikki Ali-Hokka (s. 1962), toimittaja == Katso myös == *Hokkanen Luokka:Sukunimet
Salomón Nazar

Salomón Nazar (s. 7. syyskuuta 1953 Tegucigalpa, Honduras) on hondurasilainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapallomaalivahti. Nazar edusti seurajoukkuetasolla Olimpiaa, Motaguaa ja Pumas UNAH:ia. Hän edusti Hondurasin maajoukkuetta MM-kilpailuissa 1982. == Lähteet == Luokka:Hondurasilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Víctor Bernárdez

Víctor Salvador Bernárdez Blanco (s. 24. toukokuuta 1982 La Ceiba, Honduras) on hondurasilainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 187-senttimetrinen. Bernárdez aloitti uransa hondurasilaisjoukkueissa ja voitti Motaguan kanssa Hondurasin pääsarjan kautena 2006–2007. Hän siirtyi Belgiaan pariksi vuodeksi ja voitti Anderlechtin kanssa Belgian pääsarjamestaruuden kaudella 2009–2010. Hän siirtyi uransa viimeisiksi vuosiksi Yhdysvaltoihin MLS-liigaan ja saavutti San Jose Earthquakesin kanssa MLS Supporters’ Shieldin voiton kaudella 2011–2012. Hän pelasi MLS-liigassa 162 ottelua, joka oli selvästi enemmän kuin missään muussa liigassa. Bernárdez liittyi Hondurasin A-maajoukkueeseen maaliskuussa 2004 ja pelasi joukkueessa 85 ottelua, joissa teki neljä maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2010 ja 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hondurasilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edder Delgado

Edder Gerardo Delgado Zerón (s. 20. marraskuuta 1986 San Manuel, Honduras) on hondurasilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 175-senttimetrinen ja edustaa Hondurasin pääsarjassa pelaavaa Real Sociedadia. Delgado edusti uransa alkuvuodet Real Españaa ja voitti kolmesti pääsarjamestaruuden kausina 2010–2011, 2013–2014 ja 2017–2018. Hän liittyi Hondurasin A-maajoukkueeseen kesäkuussa 2009 ja pelasi joukkueessa 34 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2014 ja kesäolympialaisissa 2008. == Lähteet == Luokka:Hondurasilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luis Garrido

Luis Fernando Garrido (s. 5. marraskuuta 1990) on hondurasilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 175-senttimetrinen. Garrido on edustanut seurajoukkuetasolla lukuisia joukkueita, niistä kuitenkin merkittävimpänä Olimpiaa. Hän voitti joukkueen kanssa neljästi Hondurasin pääsarjamestaruuden. Hän liittyi Hondurasin A-maajoukkueeseen lokakuussa 2012 ja pelasi joukkueessa 46 ottelua. Hän edusti joukkuetta MM-kilpailuissa 2014 ja kesäolympialaisissa 2012. == Lähteet == Luokka:Hondurasilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jorge Claros

Jorge Aarón Claros Juárez (s. 8. tammikuuta 1986 La Ceiba, Honduras) on hondurasilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 176-senttimetrinen ja edustaa Bronsocia. Claros on edustanut seurajoukkuetasolla merkittävimpänä Motaguaa, jonka kanssa hän on voittanut kahdesti Hondurasin pääsarjamestaruuden. Hän on voittanut mestaruuden myös Real Españan kanssa. Hän liittyi Hondurasin A-maajoukkueeseen elokuussa 2006 ja pelasi joukkueessa 84 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2014 ja kesäolympialaisissa 2008. == Lähteet == Luokka:Hondurasilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sumiainen (järvi)

Sumiainen eli Sumiaisjärvi on Äänekoskella entisen Sumiaisten kunnan alueella sijaitseva Keiteleen järvimäinen allas. Sumiaista kutsutaan usein järveksi, mutta viranomaistiedoissa se luetaan Ala-Keiteleen osaksi. Sumiaisen pinta on samalla korkeudella (99,5 metriä mpy.) kuin Keiteleen, ja niitä yhdistää lyhyt Kuokanjoki. == Nimi == Sumiaisen eli Sumiaisjärven nimen taustalla on todennäköisesti sana ’sumu’ tai ’sumea’, viitaten järvisen seudun sumuisuuteen. Sumiaisten kylä ja kunta on nimetty järven mukaan. Ensimmäinen maininta nimestä (muodossa Sumiais) on vuodelta 1442. Järven vanhoja rinnakkaisnimiä ovat Iso-Vanki ja Vanginselkä. == Maantietoa == Sumiaisen pinta-ala on 7,41 neliökilometriä. Se sijaitsee Keiteleen kaakkoisosassa, ja sen erottaa muusta Keiteleestä Kuokanniemen sekä toisen nimettömän niemekkeen muodostama kannas, jonka keskeltä Kuokanjoki kulkee. Sumiaisten kirkonkylä sijaitsee järven luoteispäässä, ja pienempiä asutuksen keskittymiä ovat Mäkelänkylä lännessä sekä Taipaleenkylä idässä lähellä Konneveden rajaa. Järvessä on yhdeksän saarta, joista suurin on Haapasaari sen keskiosassa. Haapasaari on myös saarista ainoa, jossa on loma-asuntoja. == Luontoarvoja == Järven eteläpäässä Kytänlahden ja Kolunlahden välissä sijaitseva Kytänneva muodostaa läheisen Kalajärven kanssa 209 hehtaarin laajuisen Natura 2000 -suojelualueen. Kytänneva on nimensä mukaisesti tyypiltään tulvavaikutteista nevaa, mutta suon läpi kulkevan Kolunjoen ympärillä on myös rämettä. Suota on ojitettu jonkin verran Kolunjoen suunnalta, josta huolimatta alue ei ole juurikaan kuivunut. Sumiaiseen on istutettu taimenta. Koska sen ja Keiteleen välillä on esteetön yhteys, suurin osa istutetuista taimenen poikasista on vaeltanut varsinaisen Keiteleen puolelle. == Vesistösuhteet == Järveen laskee idästä Kalajärven laskujoki Myllyjoki, etelästä Lahnasen laskujoki Kolunjoki sekä lännestä Ilojärven laskujoki Ilojoki. Sumiaisen vedet laskevat Keiteleeseen noin 3,5 metrin pituista Kuokanjokea pitkin. == Lähteet == Luokka:Keitele (järvi) Luokka:Sumiainen Luokka:Äänekosken järvet
Uhma (vuoden 2025 elokuva)

Uhma on Visa Koiso-Kanttilan ohjaama suomalainen draamaelokuva, joka tulee ensi-iltaan helmikuussa 2025. Reeta Ruotsalaisen käsikirjoittama elokuva kertoo isänsä menettäneestä Vilmasta, joka joutuu nuorisokotiin. Vilma ei alistu nuorisokodin henkilökunnan ylläpitämään ankaraan kuriin ja järjestykseen vaan ottaa hatkat. Elokuvassa Vilmaa esittää Ona Huczkowski. Elokuvan taustalla on Koiso-Kanttilan tekemä ennakkotutkimus lastensuojelulaitosten ongelmista, minkä pohjalta on syntyi Ylelle kahdeksanosainen radiodokumenttisarja Huostassa. Elokuva kuvattiin suureksi osaksi Salossa. Elokuvan on tuottanut Rabbit Films ja sen levittää elokuvateattereihin B-Plan Distribution. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Uhma-elokuvan traileri Youtubessa * Yle Areena: Huostassa- audiodokumenttisarjassa neljä lastensuojelun sijaishuollossa kasvanutta nuorta kertoo kokemuksistaan suomalaisesta lastensuojelusta 2010-luvulla. Luokka:Vuoden 2025 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Tulevat elokuvat
Lauri Lyytikäinen

Lauri Fredrik Lyytikäinen (21. helmikuuta 1875 Kuopio – 22. huhtikuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen graafisen alan yritysjohtaja ja toimialan yritysten edustaja. ==Henkilöhistoria== Lyytikäisen vanhemmat olivat perämies Matti Lyytinen ja Briitta Kristiina Lackström ja puoliso vuodesta 1913 Elli Einiö. Hän opiskeli ja harjoitteli graafista alaa Suomessa ja ulkomailla ja toimi Oy Kauppakirjapainon faktorina 1900–1907 ja Otavan kirjapainon johtajana 1907–1917. Suomen graafillisen teollisuuden harjoittajain liiton ja Suomen kirjansitomoiden omistajien liiton asiamies Lyytikäinen oli vuodesta 1917. Hän oli myös edellisen johtokunnan jäsen 1907–1917 ja jälkimmäisen johtokunnan jäsen 1911–1917, minkä lisäksi hänellä oli useita muita luottamustehtäviä. Lyytikäinen myös toimitti Graafillisen teollisuuden tiedonantoja -julkaisua vuodesta 1917.<ref name="HS> (ei-vapaa) ==Julkaisuja== * Suomen graafillisen teollisuuden harjoittajain liitto 1907–1932, Helsinki: Suomen graafillisen teollisuuden harjoittajain liitto, 1932, toim. Lauri Lyytikäinen == Lähteet == Luokka: Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Sanat jää ilmaan

Sanat Jää Ilmaan on Tuure Kilpeläisen kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin 27. lokakuuta 2023. Albumilta on julkaistu vuoden 2023 aikana kolme singleä: Kaikki mihin oot tottunut, Astronautit ja Matkalla kotiin. KUUMAA-yhtyeestäkin tutun Johannes Brotheruksen tuottamalla albumilla on ammennettu inspiraatiota aina Billie Eilishistä David Bowieen. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 albumit Luokka:Tuure Kilpeläisen albumit
Koston enkeli (vuoden 2024 elokuva)

Koston enkeli on Keke Soikkelin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen kauhuelokuva, joka sai ensi-iltansa joulukuussa 2024. Elokuvassa maalta rauhaa hakevat nuoret naiset törmäävät salaperäisen muinaiskultin menoihin. Elokuvan ikäraja on 16 vuotta. Elokuva on Soikkelin toinen elokuvateatterilevityksen saanut kauhuelokuva heikon vastaanoton saaneen Tuomion saaren ohella. Koston enkeliä on kuvattu Kouvolassa, Kuusankoskella, Korialla ja Iitissä. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Vivi Wahlström, Karoliina Tuominen ja Hannele Lauri. Elokuvan on tuottanut Nordic Films ja sen levittää elokuvateattereihin Kuusan Kino. ==Vastaanotto== Helsingin Sanomien elokuvakriitikko Tero Kartastenpää kirjoitti elokuvasta: "Koston enkeli kauhistuttaa ainoastaan huonoudellaan". Hän antaa elokuvalle yhden tähden, "koska nollaa ei voi antaa". Episodin Hannu Liekso totesi elokuvasta, että "Käsikirjoitus on täysin harrastelijatasoa. Vaikka hyväksyisikin sen sisäisen maailman, pitäisi joku punainen lanka logiikassa säilyttää. Näin ei todellakaan ole. Se pomppii asiasta toiseen oudosti, tapahtumat ja hahmot on huonosti motivoitu. Dialogi on kammottavan kökköä eikä millään tapaa luontevaa. Näyttelijäohjaus on vajavaista ja jopa elokuvan pari ammattilaista on laitettu ylinäyttelemään. Kaikista muista paistaa täydellinen osaamattomuus ja kankeus, mitä tulee ilmaisuun. Niin kutsutut kauhuelementit ovat kliseisiä ja tuskin pelottaisivat edes esikoululaista." Film-O-Holicin Esa Karell oli sitä mieltä, että elokuvaa "vaivaa yliyrittäminen. Aivan kuin tekijät haluaisivat vääntää rautalangasta osaavansa tehdä ’oikeaakin’ elokuvaa sen sijaan, että tekisivät sitä, mistä itse nauttivat ja minkä he hallitsevat." Näyttelijätyötä Karell kehui: "Näyttelijöistä Hannele Lauri vetää mainiosti häijyn kylä-äidin roolin. Samoin Vivi Wahlström pääosan Niinana parantaa juoksuaan loppua kohden. Selvästi mukavaa vähän ylirevitellä roolissa, jossa lienee ollut tarkoituskin lipsua koomisuuden puolelle." Turun Sanomien Henri Rehnström puolestaan luonnehtii elokuvaa enemmän Kummeliksi kuin vakavasti otettavaksi kauhuelokuvaksi. ===Tähdet=== * Film-o-holic, Esa Karell * FilmFIN, Jussi U. Pellonpää * Episodi, Hannu Liekso * Helsingin Sanomat, Tero Kartastenpää * Turun Sanomat, Henri Waltter Rehnström ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Koston enkeli -elokuvan traileri Youtubessa. Luokka:Vuoden 2024 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset independent-elokuvat Luokka:Suomalaiset kauhuelokuvat
Kivijärvi (Tuusniemi)

Kivijärvi on rannoiltaan alava järvi Tuusniemellä Pohjois-Savossa. Sen pinta- ala on 96 hehtaaria. Etäisyys Kuopiosta on 52 kilometriä kaakkoon. == Maantiede == Kivijärven suurin ulottuvuus kaakon Jokilahden perukasta luoteen Luodelahden perukkaan on noin 1,6 kilometriä. Lounaassa sijaitsee suultaan avoin Leväkkölahti ja sen itäpuolella on nimetön lahti. Noin kymmenesosa Kivijärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvät kohdat eivät muodosta yhtenäistä vyöhykettä. Syvin alue, runsaat 18 metriä, sijaitsee järven lounaisosassa. Kivijärven suurin saari on runsaan hehtaarin laajuinen Suurisaari. Se sijaitsee varsin keskellä järveä ja sen korkein kohta on runsaat kymmenen metriä järvenpinnan yläpuolella. Kivijärven rantamaa on varsin alavaa: 125 metrin korkeuskäyrä kulkee paikka paikoin yli sadan metrin päässä rantaviivasta. Kivijärven länsipuolitse kulkee maantie 542. Kivijärveen laskee pohjoisesta Kalettomanlammelta (126,0 metriä merenpinnan yläpuolella) nimetön tulouoma. Kivijärven lasku-uoma on Välijoki, joka virtaa etelään Syväjärveen (113,1 metriä mpy). Kivijärven vesitilavuus on 4 652 000 kuutiometriä. Kivijärvi (04.273.1.115) kuuluu Suvasveden alueeseen (04.273), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden alaosan alue (04.27) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Suvasveden alueeseen kuuluu 304 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä. == Lähteet == Luokka:Tuusniemen järvet Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue
Eira Jauckens

Eira Marita Jauckens (16. syyskuuta 1938 Kokkola – 28. elokuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. == Ura == Eira Jauckens syntyi työnjohtaja Pollux Jonas Halvdan Jauckensin ja tuotantopäällikkö Helga Alina Luukkosen tyttäreksi. Hänen puolisonsa Aarre Karén ja Rolf Labbart olivat molemmat näyttelijöitä.Teatterin maailma 1965, s. 207Suomen teatterit ja teatterintekijät 1974, s. 264Suomen teatterit ja teatterintekijät 1983, s. 188Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993, s. 181–182 Jauckens kävi Suomen teatterikoulun 1956–1959. Hänet kiinnitettiin Jyväskylän työväen teatteriin 1959–1961, minkä jälkeen hän näytteli Kotkan kaupunginteatterissa 1961–1965. Jauckens aloitti pitkän kautensa Helsingin kaupunginteatterissa vuonna 1965. Jauckensin roolitehtäviä olivat muun muassa Winnie (Annie mestariampuja), Viola (Loppiaisaatto), Ellen (Täällä Pohjantähden alla), Edith (Kultainen vasikka) ja Oili (Sano Oili vaan). Hän ohjauksiinsa lukeutuvat muun muassa näytelmät Seitsemän tyttöä, Kauppa-Lopo, Vanhan miehen kesä ja Eros ja Psykhe. Teatterityönsä ohella Jauckens näytteli muutamassa suomalaisessa elokuvassa, kuten Amelien roolin Ritva Nuutisen elokuvassa Toverukset (1975). == Lähteet == * * * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Johnny Palacios

Johnny Palacios (s. 20. joulukuuta 1986 La Ceiba, Honduras) on hondurasilainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 182-senttimetrinen. Palacios edusti koko ammattilaisuransa Olimpiaa vuodet 2003–2019 ja voitti joukkueen kanssa kahdeksan kertaa Hondurasin pääsarjamestaruuden. Hän liittyi Hondurasin A-maajoukkueeseen heinäkuussa 2009 ja pelasi joukkueessa 42 ottelua. Hän edusti joukkuetta MM- kilpailuissa 2010 ja kesäolympialaisissa 2016. == Lähteet == Luokka:Hondurasilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lulu (Tuula Amberlan albumi)

Lulu on suomalaislaulaja Tuula Amberlan esikoisalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 1984. Levyn nimikappale ”Lulu” saavutti suuren suosion ja oli parhaimmillaan 50 hittiä -ja singlemyyntilistojen ykkössijalle. Muita levyn tunnettuja kappaleita ovat ”Lona” ja ”Tyttö kampaa märkää tukkaa”, joka on käännös kappaleesta ”Maman, papa”. Albumin kansikuva otettiin Helsingin yössä. Kansikuvan otti Erik Uddström ja sen suunnittelijana sekä toteuttajana toimi graafikko Tapsa Rantanen. Rantanen on muisellut, että he kiertelivät Amberlan ja Uddströmin kanssa öisessä Helsingissä etsien hyvää paikkaa kuvan otolle. Amberla oli edellisenä päivänä ollut pienessä auto-onnettomuudessa ja hänellä oli paha päänsärky niskan venähdyksen lisäksi. Rantasen mukaan hän kesti kuvaustilanteen ”ihan kiitettävästi”. Albumi julkaistiin Ensio Musicin Selecta-levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina syyskuussa 1984. CD-levynä albumi julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1989. Albumi on julkaistu CD- levynä kahdesti. == Kappaleet == Kaikkien kappaleiden sovitukset Ilpo Murtojärvi. === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # Lähteet:LP-levyn (SELP 013) tiedot. == Tekijät == * Tuula Amberla – laulu === Muusikot === * Ilpo Murtojärvi – kitarat * Pasi Lyysaari – basso (3, 5, 6, 9, 10) * Hannu ”Tunnu” Pärssinen – basso (2, 4, 7, 8) * Pertti Humalainen – basso (1) * Timo Koskinen – rummut ja lyömäsoittimet (muut paitsi 1) * Ilpo Kallio – rummut (1) * Ilkka Viljanen – viulu * Severi Pyysalo – vibrafoni * Pekka Tyni – kosketinsoittimet (3, 5, 7–10) * Risto Pahlama – sähköpiano (1) * Kari ”Kunu” Lehtomäki – trumpetti * Ilpo Murtojärvi ja Risto Pahlama – taustalaulu * Ilpo Murtojärvi – musiikin johto Lähde: === Tuotanto === * Jukka Alihanka ja Ilpo Murtojärvi – tuottajat * Veijo Mäki ja Erik Gylphe – äänitys (äänitetti Studio 55:ssä heinä–elokuussa 1984) * Veijo Mäki – miksaus * Erik Uddström – kannen valokuvat * Tapsa Rantanen / Private Eye – kannen suunnittelu ja toteutus Lähde: == Lähteet == Luokka:Vuoden 1984 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset iskelmäalbumit