EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Otto Järveläinen

Otto Järveläinen (1. joulukuuta 1868 Sääminki – 25. heinäkuuta 1941 Heinola) oli suomalainen kultaseppä, pankinjohtaja ja liikemies, joka sai talousneuvoksen arvonimen. Järveläisen vanhemmat olivat maanviljelijä Aaprami Järveläinen ja Fredrika Torpakko ja puoliso vuodesta 1892 Anni Sofia Paakki. Järveläinen kävi käsityöläiskoulun ja oli kultaseppäharjoittelija Savonlinnassa, kultaseppäkisälliksi hän pääsi 1888. Hän työskenteli Viipurin toimitussihteerinä ja aputoimittajaja 1894–1917, mutta oli myös kultasepänliikkeen omistaja jo vuodesta 1897 aina vuoteen 1931 asti, samoin kuin Viipurin Suomalaisen Säästöpankin toimitusjohtaja 1914–1935 ja Oy Kirja- Aitan toimitusjohtaja 1908–1928. Järveläinen omisti ja viljeli Järvelän tilaa Antreassa 1904–1926 ja Portinhoikan tilaa Viipurin pitäjässä 1930–1940. Hän oli myös muun muassa Etelä-Karjalan nuorisoseuran keskusjohdon sihteeri 1890–1901 ja Viipurin kaupunginvaltuuston jäsen 1919–1925. Hänellä oli lisäksi useita muita luottamustehtäviä. Talousneuvoksen arvonimen Järveläinen sai 1934. Hän menehtyi jatkosodan alussa venäläisten lentopommituksessa Heinolassa. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka: Suomalaiset kultasepät Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät LUokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Viipurin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
P.S. (lehti)

P.S. oli Yhtyneiden Kuvalehtien vuosina 1976–1979 julkaisema viihteellinen aikakauslehti, joka oli saman yhtiön perinteistä Seura-lehteä kevyempi. Sen iskulauseena oli ”Paljon puhuva, suoraan sanova”. Helsingin Sanomissa joulukuussa 1977 Tapani Salo luonnehti P.S.:ää Lehtimiesten Nykypostia kiltimmäksi mutta sisällöltään kirpputorimaisen kirjavaksi, lähinnä missi-, malli- ja laulajatähtijuttuihin ja muihin julkkisjuoruihin panostavaksi. Juttujen aiheina olivat usein myös seksi ja unet. Ulkomaisiksi esikuviksi Salo arveli yhdysvaltalaisia viihdelehtiä Us ja People. P.S.-lehden päätoimittajana oli Suosikki- ja Nyrkkiposti-lehtien levikkiä onnistuneesti kasvattanut mutta totuutta vieroksuvista työtavoistaan myös kritiikkiä saanut Isto Lysmä. P.S.:n ilmestymisaikaan oli kuitenkin jo voimassa rikoslain intimiteettisuojapykälä, jonka myötä kaikki suomalaiset aikakauslehdet olivat joutuneet siistimään sisältöään etenkin julkkisjuorujen osalta. ==Lähteet== Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Hutton

Hutton on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Alan Hutton (s. 1984), skotlantilainen jalkapalloilija * Ashley Hutton (s. 1987), pohjoisirlantilainen jalkapalloilija * Barbara Hutton (1912–1979), yhdysvaltalainen perijätär ja seurapiirihenkilö * Ben Hutton (s. 1993), kanadalainen jääkiekkoilija * Betty Hutton (1921–2007), yhdysvaltalainen näyttelijä * Bouse Hutton (1877–1962), kanadalainen jääkiekkomaalivahti * Carter Hutton (s. 1985), kanadalainen jääkiekkomaalivahti * Frederick Wollaston Hutton (1836–1904), englantilainen luonnontieteilijä * Ina Ray Hutton (1911–1984), yhdysvaltalainen jazzlaulaja ja -tanssija * James Hutton (1726–1797), skotlantilainen geologi, fyysikko, naturalisti, kemisti ja kokeellinen maanviljelijä * Jim Hutton (1934–1979), yhdysvaltalainen näyttelijä * Lauren Hutton (s. 1943), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli * Timothy Hutton (s. 1960), yhdysvaltalainen näyttelijä.
HMS Fowey (L15)

HMS Fowey (viirinumerot L15 ja U15) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Shoreham-luokan sluuppi toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin 4. joulukuuta 1929 vuoden 1929 laivasto-ohjelmassa Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 24. maaliskuuta 1930. Alus laskettiin vesille 4. marraskuuta 1930 kumminaan rouva Treffery ja valmistui 11. syyskuuta 1931.Naval-history.net - HMS Fowey == Palvelus == Alus oli Persianlahdella, kunnes se siirrettiin elokuussa 1939 Bombayhin kunnostettavaksi. Alus vapautui 9. syyskuuta 1939 telakalta, jolloin se liitettiin Välimeren laivastoon. Toisen maailmansodan alus oli saattuetehtävissä. Toukokuussa 1945 Saksan antauduttua alus poistettiin operatiivisesta palveluksesta ja sijoitettiin Stranraeriin vartiolaivaksi. Alus oli Stranraerin ja Lamen vartiolaivana, kunnes se joulukuussa 1945 palasi Portsmouthiin. Alkuvuodesta 1946 alus oli valittu siirrettäväksi Egyptille, joten sen huolto oli aloitettu toukokuussa. Siirto kuitenkin peruutettiin ja alus sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin lokakuussa 1946 Wheelock Marsden and Companylle kauppalaivaksi. Alus nimettiin SS Rowlockiksi. Se myytiin 1950 romutettavaksi Mombasassa. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Shoreham-luokan sluupit Luokka:Devonportissa valmistetut alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan sluupit
Autiosaaren lautturi – Tribuutti Dingolle

Autiosaaren lautturi – Tribuutti Dingolle on vuonna 2017 julkaistu Dingo- tribuuttilevy. Levyllä kymmenen yhtyettä esittää omia versioitaan Dingo- yhtyeen kappaleista. == Kappaleet == === A-puoli === === B-puoli === == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rockalbumit Luokka:Vuoden 2017 albumit Luokka:Tribuuttialbumit Luokka:Dingo
Australiankääpiöbassi

Australiankääpiöbassi (Nannoperca australis) on etelänbasseihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Australiassa. == Koko ja ulkonäkö == Australiankääpiöbassi voi kasvaa 6–8,5 cm pitkäksi, ja naaraat ovat koiraita suurempia. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen, litteähkö ja suuripäinen. Selkäevän piikikästä etuosaa ja pehmeämpiruotoista takaosaa erottaa syvä lovi. Kalan rinta- ja vatsaevät ovat pienet, ja kookas pyrstöevä on pyöreähkö tai tasakärkinen. Australiankääpiöbassi on vihertävän- tai keltaisen ruskea ja ruumiissa on mustia täpliä, jotka muodostavat kaksi epämääräistä raitaa. Lisääntymisaikana koiraiden evät muuttuvat punaisiksi ja tummareunaiksiksi ja kyljissä on heikko oranssi juova. == Levinneisyys ja elintavat == Australiankääpiöbassia tavataan kaakkoisesta Etelä-Australiasta eteläiseen Uuteen Etelä-Walesiin sekä Tasmaniasta ja muutamalta Bassinsalmen saarelta. Lajin elinympäristöä ovat hitaasti virtaavat joet, järvet, suot ja kosteikot. Se elää mieluiten tiheän vesikasvillisuuden seassa ja syö hyönteisiä ja niiden toukkia sekä pieniä äyriäisiä. Australiankääpiöbassin kutuaika on syyskuusta tammikuulle ja koiraat valtaavat kutureviirin. Australiankääpiöbassia voidaan pitää akvaarioissa. Australiankääpiöbassin kanta on vähenevä ja laji luokitellaan silmälläpidettäväksi. Kantaa uhkaavat einympäristön laadun heikkeneminen, kuivuus ja australiankääpiöbassia saalistavat vieraslajit, esimerkiksi ahven, kirjolohi ja taimen. == Lähteet == Luokka:Aurinkoahvenkalat
Kellokosken veistospuisto

Kellokosken veistospuisto (sculptoretum) ja arboretum on Tuusulan Kellokoskella sijaitseva taidealue. Se sijaitsee pääosin Helsingin seurakuntayhtymän Kellokosken juhlatalon leirikeskuksen piha-alueella. Itämeren alueen kuvanveistäjät kokoontuivat kesäisin 1990-luvulla juhlatalolle, joka oli myös Itämeri-keskus. Kokoontumisen aikana syntyi taideteoksia taloa ympäröivälle puistoalueelle. Vuosina 2001–04 veistospuisto oli Taideteollisen korkeakoulun ympäristötaiteen yhtenä kohdealueena.Kellokosken veistospuisto; Tuusula.fi Arboretum perustettiin vuonna 1996. Juhlatalon pihassa on rakennuksen kunnostamisessa ansioituneen talkoolaisen Alvar Typön patsas (Vija Mikanen, 1996). Veistospuistoon liittyy myös Prinsessa-veistos sairaala-alueella (Rauni Liukko, 1995) sekä Anna Pakalénin patsas Annanpuistossa (Orskars Mikans, 1998) ja Torsten Carlander- Reuterfeltin patsas Ruukin puistossa (Eila Hiltunen, 2000).Arboretum ja veistospuisto; Virtuaalituusula.fi == Veistospuiston teoksia == Luettelossa on Juhlatalon pihan ja puiston teoksia. Teoksista on nimet, tietoja teoksien sijainnista ja tekijöistä sekä teosten kuvia. Julkinen teos Paikka Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Alvar Typön patsasAlvar Typön patsas; Tuusula.fi Juhlatalon ja rannan välissä, Juhlatalontie 4 1996 Arkkitehtoninen puku Puistossa pohjoisen jalankulkuväylän varrella lähellä Juhlatalontietä 2006 Aurinkokello II Puistossa läntisen polun varrella 1999 Etelätuulen ansa Puistossa läntisen polun varrella 2014 Hämähäkki Puistossa Juhlatalon tiehaarassa lähellä Juhlatalontietä ja 2002 Kalashamaani Rantapolun varrella 1998 Pienempi kahdesta pahasta Puistossa pohjoisen jalankulkuväylän varrella 2010 Pinottu tila Puistossa pohjoisen jalankulkuväylän varrella 2010 Viipale Puistossa pohjoisen jalankulkuväylän varrella 2003 == Katso myös == * Luettelo Tuusulan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä == Lähteet == Luokka:Kellokoski Luokka:Veistospuistot
Arsi Ruuskanen

Arsi Ruuskanen (s. 21. syyskuuta 1999) on suomalainen maastohiihtäjä. Ruuskanen voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden Lygnassa Norjassa vuonna 2022. Kultaa tuli 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Ruuskanen on sijoittunut maailmancupissa kahdesti 10 parhaan joukkoon henkilökohtaisessa kilpailussa. Davosissa 20 km vapaan kilpailussa 2022 ja Val di Fiemmessä, Tour de Skin loppunousussa Alpe Cermisissä 2024. Ruuskanen valittiin edustamaan Suomea aikuisten MM-kisoihin Planicaan, Sloveniaan vuonna 2023. Ruuskanen kuitenkin ajoi ulos ladulta heti ensimmäisessä kilpailussa, miesten 30 km skiathlonissa ja loukkasi jalkaansa vakavasti osuen mainosaitaan. Ruuskasen kausi päättyi siihen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Serafiina (muusikko)

Serafiina (oik. Senni Selma Serafiina Honkanen, s. 1999) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. == Elämä == Senni on pienestä asti osoittanut olevansa kiinnostunut musiikista ja esiintymisestä. Koko yläasteen Senni vietti paljon aikaa musiikkiluokassa keskittymisvaikeuksien takia. Musiikin tunneilla hän koki olevansa oikeassa paikassa. Musiikinopettaja huomasi Sennin palon musiikkia kohtaan ja kannusti häntä jatkamaan. Yläasteen jälkeen Senni haki Turun seudun musiikkiopistoon ja sinne päästyään aloitti pop/jazz-laulutunnit lauluopettajansa (Pekka Kurki) kanssa. Hän pääsi myös solistiksi opiston bigbandiin, jonka kanssa kävi satunnaisesti keikoilla. == Ura == 2019 - Senni opetteli käyttämään GarageBand-musiikintekosovellusta. Itse tehdyistä kappaleenpätkistä hän julkaisi kolme lyhyttä videota ”sennisings” nimiselle Instagram-tilille. Seuraavana päivänä hän sai yhteydenoton tuottajalta, joka oli kiinnostunut tekemään yhdessä musiikkia. 2021 – Tuottajan kanssa tehdyt demot herättivät nopeasti kiinnostusta. Senni solmi levytyssopimuksen Monsp Records/ Warner Music Finlandin kanssa. 2022 – Senni julkaisi debyyttisinglensä "Hullu". 2023 – Senni julkaisi Terapiaa-, Onneton- ja Player-singlet. Ensimmäinen EP ”Serafiina” julkaistiin kesäkuussa. Samana vuonna Senni esiintyi Ruisrockissa Flashbang zone 23:n artistikattauksessa. Hänet valittiin myös Blockfesti] ja Klangin järjestämään Fresh23 -konseptiin artistiksi. Senni kertoi periaatteistaan lauluntekijänä ja sanoittajan muun muassa Turun Sanomissa . 2024 - Senni siirtyi itsenäiseksi artistiksi ja julkaisi ensimmäisen omakustannesinglensä ”luuranko”. Oman musiikin tekemisen ohella Senni alkoi kirjoittaa kappaleita myös muille artisteille. == Diskografia == === EP:t === * Serafiina (2023) === Singlet === * Hullu (2022) * Terapiaa (2023) * Onneton (feat. NOTO) (2023) * Player (2023) * luuranko (2024) === Vierailijana === * KAIP - en saa sua (feat. Serafiina) * Mikael Laurent - en oo sun (feat. Serafiina) * Aaro630 - koitan unohtaa sut (feat. Serafiina) * Pedro - On/Off (feat. Serafiina) === Sanoituksia ja sävellyksiä muille artisteille === * Jaakko Kulta - Kevät (feat. Safira) * Emma - Hupsista * Mikael Laurent - Kyyneleet ==Viitteet== == Aiheesta muualla == * Serafiinan Tiktok-tili * Serafiinan Instagram-tili * T-KUTSUT vieraana SERAFIINA Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raamatun erehtymättömyys

Raamatun erehtymättömyys on evankelikaalisessa kristillisyydessä kehittynyt käsite, jolla ilmaistaan Raamatun auktoriteettia. Erehtymättömyyttä korostava näkemys korostaa Raamatun luotettavuutta ja sitä että Raamattu ei koskaan epäonnistu tarkoituksessaan. Erehtymättömyys korostaa että Raamattu täyttää kaikki väitteensä, myös totuusväitteensä eikä johda harhaan. Erehtymättömyys ei tarkoita sitä, että Raamattu ei voisi sisältää virheitä vaan sitä, että se ei voi epäonnistua. Erehtymättömyyttä korostava tulkinta poikkeaa virheettömyyttä korostavasta tulkinnasta siinä, että erehtymättömyyden korostus tunnustaa Raamatun kulttuurisen ehdollistumisen tieteen ja historian kysymyksissä. Virhettömyyttä voidaan kuitenkin pitää erehtymättömyyden osa- alueena. Erehtymättömyyttä korostavat hyväksyvät historiallis-kriittisen ja kirjallisuuskriittisen oppinaisuuden, vaikkakin ovat varovaisia sen menetelmien ja johtopäätöksissä ilmenevien ennakkoluulojen suhteen. Erehtymättömyyttä korostavien suuntien välillä on myös sisäisiä eroja. Jotkut pitävät kiinni yhtenäisestä uskon ja moraalin mallista läpi Raamatun kun taas toiset näkevät opetuksen kehittymisen Raamatun sisällä. Edelleen toiset taas arvioivat kaikki Raamatun teologiset ja moraaliset väitteet sen mukaan, ovatko ne Kristuksen normin mukaisia. == Lähteet == Luokka:Protestanttinen teologia Luokka:Kristilliset käsitteet
Kerki

Kerki on kaupunki ja samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus Lebapin maakunnassa Turkmenistanissa. Se sijaitsee Amudarjan vasemmalla rannalla 210 kilometriä maakunnan pääkaupungista Türkmenabatista kaakkoon. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Kerkissä oli 19 700 asukasta. Kerkin ja Amudarjan oikealla rannalla sijaitsevan Kerkiçin välillä on ollut tärkeä joen ylityspaikka, jonka kautta kulki karavaanireitti Khorasanista ja Guzganista Transoxianaan. Joen molemmin puolin oli ajanlaskun alussa rakennettu linnoitukset. Vasemmalla rannalla sijainnut kaupunki tunnettiin keskiajalla nimellä Zamm, ja mongolivalloituksen jälkeen se sai vähitellen nimen Kerki. Nykyinen kaupunki on perustettu vuonna 1925. Turkmenistanin itsenäistyttyä Kerki sai siellä opettajana työskennelleen presidentti Saparmyrat Nyýazowin isän mukaan nimen Atamyrat. Entinen nimi palautettiin vuonna 2017. Kerkissä toimii puuvilla- ja elintarviketeollisuutta. Sinne Türkmenabatista johtava rautatie valmistui vuonna 2009. Amudarjan ylittävä rautatiesilta valmistui vuonna 2009 ja uusi maantiesilta vuonna 2013. Kerkin kansainvälinen lentoasema avattiin vuonna 2021. Paikallisia nähtävyyksiä ovat Kerkin linnoituksen jäänteet ja keskustan yksikerroksiset 1900-luvun alun kaupunkitalot. Kaupungin luoteispuolella Astanababassa sijaitsevat Alamberdarin ja Astanababan keskiaikaiset mausoleumit. ==Lähteet== Luokka:Turkmenistanin kaupungit
Granaattiomenan väri

Granaattiomenan väri (Tsvet granata, alk. Sajat-nova) on Sergei Paradžanovin käsikirjoittama ja ohjaama armenialainen taide-elokuva vuodelta 1968. Se on elämäkertaelokuva, joka kertoo 1700-luvun runoilijasta Sajat-novasta, mutta perinteisen juonellisen tarinan sijasta tämän sisäiseen maailmaan keskittyen. Elokuva muodostuu huolellisesti rakennetuista ja värikkäistä ”elävistä maalauksista” () eli ihmis- ja esineasetelmista, sommittelultaan symmetrisistä ja tapahtumiltaan pienistä mutta usein surrealistisen yllättävistä. Ääniraidalla on kansanmusiikkia, äänitehosteita ja myös ihmisääniä, mutta vain vähän varsinaista dialogia. Naisnäyttelijä Sofiko Tšiaureli esittää kuutta eri roolia, sekä miehiä että naisia. Alussa poika varttuu kankaiden värjäämisellä itsensä elättävässä perheessä. Myöhemmin hän rakastuu, mutta hakeutuukin luostariin ja lopulta kuolee. ==Rooleissa== ==Tuotanto ja vastaanotto== Elokuvan tekoaikaan 1960-luvun lopulla Paradžanov oli jo tehnyt kansainvälisen läpimurron muun muassa elokuvalla Menneitten sukupolvien varjot (1964) ja palannut kotimaahansa Neuvosto-Armeniaan. Neuvostoliiton sensuuriviranomaiset kritisoivat elokuvan runsasta uskonnollista symboliikkaa ja lyhensivät elokuvaa viitisen minuuttia. Elokuvan nimi ja jaksojen välisiä tekstiplansseja vaihdettiin abstraktimmiksi, ja niin elokuva sai runoilijan nimen sijasta nimekseen Granaattiomenan väri elokuvan ensimmäisten kuvien mukaan. Näistä Sergei Jutkevitšin johdolla tehdyistä muutoksista huolimatta elokuvan esittäminen kiellettiin Neuvostoliitossa, ja maailmanensi-iltansa se sai vasta vuonna 1980 New Yorkissa ja joitakin vuosia myöhemmin Länsi-Euroopassa. Paradžanov vietti vuosia vankilassa ja pääsi ohjaamaan uudelleen vasta 1980-luvun alkupuolella. Granaattiomenan väri on monessa asiantuntijaäänestyksessä listattu maailman parhaiden elokuvien joukkoon ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1968 elokuvat Luokka:Neuvostoliittolaiset elokuvat Luokka:Sensuuri Venäjällä Luokka:Kokeelliset elokuvat Luokka:Elämäkertaelokuvat Luokka:Runoihin perustuvat elokuvat
Kazuma Kamachi

Kazuma Kamachi () on japanilainen kirjailija, joka on julkaissut light novelleja vuodesta 2004 lähtien. Hän on julkaissut yli 100 kirjaa.. Kamachin kuuluisin työ on A Certain Magical Index light novel sarja. Vuonna 2020 sarjaa oltiin myyty yhteensä 31 miljoonaa kappaletta mukaan lukien manga-versio ja spin-offit. Pohjoisameriikkalainen yritys Yen press on lisensoinut sarjan ja julkaissut englanninkielistä käännöstä vuodesta 2014 lähtien. Kamachin oikeaa nimeä tai identiteettiä ei ole tuotu julkisuuteen. == Ura == Kamachi on jo nuoresta pitäen ollut kiinnostunut tarinoiden kirjoittamisesta. Kamachi osallistui Dengeki novel palkinto kilpailuun mutta karsiutui kolmannella kierroksella pois. Hänen tarinansa sai kuitenkin Dengekin päätoimittajan Miki Kazuman kiinnostuksen, ja Kazuman esikoisteoksen kirjoittamisprosessi aloitettiin. Vuoden jälkeen vuonna 2004 Kamachi julkaisi Dengeki Bunkon alaisena A Certain Magical Index light novellin, joka suosion myötä muodostui light novel sarjaksi, josta ollaan tehty manga ja anime versiot ja Spin off:eja. Kazuman kirjoittamia light novelleja julkaistaan monia kappaleita vuosittain tiheällä tahdilla. A Certain Magical Index sarjan lisäksi Kamachi on kirjoittanut Heavy Objects -light novel sarjan vuosina 2009-2021, Mitou Shoukan://Blood sing -light novel sarjan vuosina 2014-2019 ja muita yksittäisiä Light novelleja == Lähteet == Luokka:Japanilaiset kirjailijat
Alliini

Alliini on rikkiyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sen kemiallinen kaava on C6H11NO3S, moolimassa 177,22 g/mol ja CAS-numero 556-27-4. Alliinia esiintyy useissa kasveissa kuten tuoreessa valkosipulissa (Allium sativum).Human Metabolome Database (HMDB): Alliin Kun valkosipuli leikataan tai murskataan, alkaa alliini allinaasi-entsyymin vaikutuksesta muuttua allisiiniksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PubChem: Alliin * Food Component Database (FooDB): Alliin * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Alliin Luokka:Orgaaniset rikkiyhdisteet
Solumin kirkko

Solumin kirkko () on Skienin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1766. ==Kuvia== Pulpitur i Solum Kirke.jpg|Kirkkosali ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Skien
Valebøn kirkko

Valebøn kirkko () on Skienin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1903. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Skien
Arnøyn kirkko

Arnøyn kirkko () on Kieruan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1978. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Kierua
Fjærlandin kirkko

Fjærlandin kirkko () on Sogndalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1861. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Sogndal
Kvamsøyn kirkko

Kvamsøyn kirkko () on Sogndalin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1300-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Sogndal
Leikangerin kirkko (Sogndal)

Leikangerin kirkko () on Sogndalin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1200-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Sogndal
Leikangerin kirkko

Leikangerin kirkko voi tarkoittaa seuraavia Norjassa sijaitsevia kirkkoja: * Leikangerin kirkko Herøyn kunnassa * Leikangerin kirkko Sogndalin kunnassa * Leikangerin kirkko Stadin kunnassa
Aigain monikeskinen museo

Aigain monikeskinen museo () on arkeologinen museo Véroian kunnassa Kreikassa lähellä Vergínan kylää. Se esittelee antiikin ajan Aigain kaupunkiin liittyvää muinaisesineistöä. == Historia ja rakennus == Museon rakentaminen alkoi vuonna 2010 ja rakennus valmistui vuonna 2016. Museo avattiin yleisölle 19. joulukuuta 2022. Museon keskusrakennus sijaitsee Vergínan kylän luoteispuolella. Museo pyrkii toteuttamaan uudenlaista hajautettua museokonseptia, mihin sen nimikin viittaa, ja sen alaisuuteen kuuluvat myös muun muassa Vergínan kuningashaudat ja antiikin Aigain rauniot, mukaan lukien kuninkaallinen palatsi ja teatteri. Keskusrakennus nähdään ikäänkuin sisäänkäyntinä koko kokonaisuuteen. Museoon kuuluu sekä sisä- että ulkotiloja, mukaan lukien näyttelytiloja, teatteri sekä arkeologisten löydösten konservointi- ja säilytystilat. == Kokoelmat == Museossa on esillä muun muassa Aigain rakennusten koristeosia, ja sinne on ennallistettu 30 metrin pituinen osuus Aigain palatsin julkisivua. Kokoelmiin kuuluu myös muun muassa veistoksia, keramiikkaa, metalliesineitä, koruja ja rahoja. Museossa on myös digitaalinen näyttely Aleksanteri Suuresta. Museorakennuksessa on esillä nykytaidetta. == Lähteet == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Véroia
Chalkídan arkeologinen museo ”Aréthousa”

Chalkídan (uusi) arkeologinen museo ”Aréthousa” () on arkeologinen museo Chalkídan kaupungissa Euboian saarella Kreikassa. Se esittelee Euboian ja Skýroksen saarilta löydettyä esineistöä sekä saarten historiaa. Chalkídassa toimii edelleen myös vanha Chalkídan arkeologinen museo. == Historia ja rakennus == Chalkídan uusi arkeologinen museo aloitti toimintansa vuonna 2021. Se toimii Ágios Stéfanoksen kaupunginosassa Chalkídan kaakkoislaidalla entisessä Aréthousa-nimisen yrityksen tehdasrakennuksessa. Se on rakennettu vuonna 1902 ja siinä toimi tislaamo ja jäätehdas. Tehdas lopetti toimintansa vuonna 1980. Nykyisin tehdasrakennus on suojeltu. Sen kunnostaminen museokäyttöön valmistui vuonna 2020. == Kokoelmat == Museo esittelee Euboian ja Skýroksen saarten historiaa paleoliittiselta kaudelta ja antiikin ajalta 1900-luvun alkuun saakka. Eräitä museon esittelemiä antiikin aikaan liittyviä teemoja ovat muun muassa Euboia matkakohteena jo antiikin ajalla, valtioiden muodostuminen kaupunkivaltioista nykyaikaan, Euboian osuus kreikkalaisten siirtokuntien perustamisessa, euboialainen kirjaimisto ja sen leviäminen länteen päin, aineellisen kulttuurin kehitys ja uskontohistoria. Myöhempiin aikoihin liittyviä teemoja ovat muun muassa Chalkídan vaiheet venetsialaisaikaisena Negropontena ja osmanivallan aikaisena Egribozina. Museo esittelee myös kaupungin teollistumista sekä Aréthousan tehtaan vaiheita. Tiedosto:DMA marble figurines.jpg|Marmorisia figuriineja. Tiedosto:DMA clay figurines 01.jpg|Nk. lintujumalatar­figuriineja. Tiedosto:DMA clay pot.jpg|Keramiikkaa. Tiedosto:DMA clay figurines 10.jpg|Keramiikkaa. Tiedosto:DMA clay figurines 02.jpg|Keraaminen figuriini. Tiedosto:DMA clay figurines 13.jpg|Keraaminen esine. Tiedosto:Ancient Greek Snoopy 1.jpg|Keramiikan osa. Tiedosto:Bronze mirror arethusa.jpg|Pronssipeili. Tiedosto:DMA vase.jpg|Vaasi. Tiedosto:Χρυσό στεφάνι Αγ. Ελεούσης, ΑΜΧαλκίδας 9898.jpg|Urheilijan kultainen seppele. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Chalkída Luokka:Kreikan arkeologiset museot
Chalkídan arkeologinen museo

Chalkídan arkeologinen museo () voi viitata seuraaviin museoihin Chalkídan kaupungissa Kreikassa: * Chalkídan arkeologinen museo, kaupungin vanha arkeologinen museo * Chalkídan (uusi) arkeologinen museo ”Aréthousa”, kaupungin uusi arkeologinen museo
Kálymnoksen arkeologinen museo

Kálymnoksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Póthian kaupungissa Kálymnoksen saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä muinaisesineistöä. Museo toimii Vouvális-suvun kartanossa, joka on rakennettu 1800-luvun puolivälissä ja kunnostettu vuonna 1894. Museo aloitti toimintansa vuonna 2009. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu esineistöä pääosin esihistorialliselta kaudelta ja antiikin ajalta. Esihistoriallisen kauden esineistöön lukeutuu keramiikkaa, pienoispatsaita ja työkaluja neoliittiselta, minolaiselta ja mykeneläiseltä kaudelta. Antiikin ajan löydöksiin lukeutuu muun muassa keramiikkaa, piirtokirjoituksia, veistoksia, pienoispatsaita, lamppuja, koruja ja rahoja pääosin hellenistiseltä kaudelta. Monet antiikin ajan löydöt ovat votiivilahjoja, jotka ovat peräisin Kalymnan kaupunkiin liittyneestä Deloslaisen Apollonin tai Apollon Kalydneuksen pyhäköstä, joka sijaitsi nykyisessä Chorióssa myöhemmän Jerusalemin Kristuksen kirkon paikalla. Merkittäviin yksittäisiin esineisiin lukeutuu niin kutsuttu Kálymnoksen rouva (Kyrá tis Kalýmnou), joka on hellenistiselle kaudella ajoitettu naista esittävä patsas, joka löydettiin merestä vuonna 1995. Patsas oli aiemmin Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa. Toinen merkittävä veistos on suurikokoinen Asklepioksen kulttipatsas. Museon kokoelmiin kuuluu myös myöhempää esineistöä, kuten ikoneita ja käsikirjoituksia bysanttilaiselta kaudelta. Ajallisesti kokoelmat ulottuvat aina jälkibysanttilaiselle kaudelle saakka. Museo esittelee myös Vouválisten kartanoelämää 1800-luvulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kálymnos Luokka:Kreikan arkeologiset museot
French Films

French Films oli vuosina 2010–2017 toiminut suomalainen indie rock-yhtye. Yhtye julkaisi toiminta-aikanaan kaksi studioalbumia, yhden EP:n sekä useamman singlen. Yhtyeen alkuperäiseen kokoonpanoon kuului laulajakitaristi Johannes Leppänen, kitaristi Joni Kähkönen, basisti Mikael Jurmu, kosketinsoittaja Santtu Vainio sekä kitaristi Antti Inkiläinen. Mikael Jurmu jätti yhtyeen lokakuussa 2012 ja hänet korvasi pian Antti Inkiläisen lapsuudenystävä Tuomas Asanti. Yhtyeen kosketinsoittaja Santtu Vainio jäi yhtyeestä pois White Orchid albumin jälkeen, keskittyen kitaran soittoon Sonic Visions yhtyeessä. Kitaristi Max Salonen liittyi yhtyeeseen keväällä 2014 korvaten yhtyeestä eronneen Joni Kähkösen. Yhtye onnistui keräämään uransa aikana itselleen kotimaisen suosion lisäksi myös kansainvälistä huomiota soittaen monilla ulkomaisilla festivaaleilla ja klubikeikoilla. French Films voitti vuoden 2013 European Border Breakers Awards palkinnon Imaginary Future Albumillaan. Alkuaikoinaan yhtye kuvaili musiikillista tyyliään 60-luvun garage popin ja 80-luvun post punkin yhdistelmäksi. Myöhemmin yhtyeen kosketinsoittajan Santtu Vainion jäätyä yhtyeestä pois soundin kuvailtiin kehittyneen kitaravetoisemmaksi alternative rockiksi. Yhtyeen musiikkia on usein kuvailtu myös surf rockiksi, vaikkei yhtye itse termiä koskaan käyttänytkään. Vuonna 2017 French Films kertoi lopettaneensa. Yhtye oli jo levyttänyt kolmannen studioalbuminsa, mutta kertoi jättävänsä sen julkaisematta. Yhtye perusteli lopettamispäätöstään sillä, etteivät he olleet saaneet viimeisteltyä kolmatta levyään. Myös yhteen jäsenten muut bändiprojektit olivat menneet French Filmsin edelle. == Diskografia == === Studioalbumit === Imaginary Future (2011, GAEA) White Orchid (2013, GAEA) === Singlet ja EP:t === Golden Sea EP (2010, GAEA) When People Like You Filled The Heavens / Shoreline Dream (2012, GAEA) All Summer Long (2013, GAEA) You Are the Sun (2015) Think it Over / Telephone (2016, Fullsteam Records) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset indie rock -yhtyeet
Nikolaḯdisin kartano

Nikolaḯdisin kartano () on arkeologisena museona toimiva kartano Chóran kylässä Pátmoksen saarella Kreikassa. Sen näyttelyt esittelevät paitsi kartanoa itseään ja sen entisajan elämää myös saaren historian vaiheita. Nikolaḯdisin kartano on rakennettu eri vaiheissa 1600- ja 1700-luvuilla, ja se on tyypillinen tuon ajan kreikkalainen ja erityisesti pátmoslainen kaupunkikartano. Se sijaitsee Chóran kylän itäosassa. Rakennukseen kuuluu yksityinen kappeli, joka on omistettu Pyhälle Nikolaokselle (Ágios Nikólaos). Rakennus on kunnostettu vuoden 1956 maanjäristyksen jälkeen. Kartanossa on esillä sekä arkeologisia löytöjä että kuvallista ja tekstiaineistoa. Aineisto ulottuu esihistorialliselta kaudelta nykyaikaan. == Lähteet == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Pátmos
Nísyroksen arkeologinen museo

Nísyroksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Mandrákin kylässä Nísyroksen saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta ja sen lähiympäristöstä löydettyä muinaisesineistöä. Museo toimii uudessa rakennuksessa, jonka Giannídisin veljekset rakennuttivat ja lahjoittivat museokäyttöön vuonna 2001. Museo sijaitsee keskellä Mandrákia hieman lounaaseen kylän keskusaukiosta. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu esineistöä esihistorialliselta kaudelta jälkibysanttilaiselle kaudelle saakka. Esihistoriallisia löytöjä on erityisesti Gyalín saarella olleesta neoliittisen kauden lopun asutuksesta 3000-luvulta eaa. ja sen haudoista. Museon pääosa esittelee antiikin ajan Nisyroksen kaupunkiin liittyviä löytöjä, erityisesti hautalöytöjä, arkaaiselta, klassiselta ja hellenistiseltä kaudelta. Löydöksiin lukeutuu muun muassa keramiikkaa, lasiesineitä, pienoispatsaita ja koruja sekä sarkofagi. Esillä on myös joitakin reliefiveistosten osia sekä piirtokirjoituskiviä, kuten votiivipiirtokirjoituksia, patsaiden jalustoja ja hautakiviä. Kiviä on esillä myös museon pihan lapidariumissa. Museossa on esillä myös varhaisen kristillisen, bysanttilaisen ja jälkibysanttilaisen kauden löytöjä, kuten kirkkojen koristeosia, seinämaalausten osia ja ikoneita. == Lähteet == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Nísyros
Sýmin arkeologinen museo

Sýmin arkeologinen museo () on arkeologinen museo Sýmin kaupungissa Sýmin saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä muinaisesineistöä. Museo on perustettu vuonna 1961. Se toimii Gianneskísin suvun perinteisessä kartanossa, joka sijaitsee Sýmin kaupungin eteläosassa. Kartanon uusklassiset tyylipiirteet lisättiin vuonna 1875. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu esineistöä erityisesti antiikin ajan klassiselta, hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta sekä bysanttilaiselta kaudelta. Esineistöön lukeutuu muun muassa amforoita ja muuta keramiikkaa sekä rakennusten koristeosia. Museossa on myös uudempaa kansanperinne-esineistöä, kuten huonekaluja ja asuja. == Lähteet == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Sými
Thérmon arkeologinen museo

Thérmon arkeologinen museo () on arkeologinen museo lähellä Thérmon kylää Kreikassa. Se esittelee antiikin ajan Thermoksesta eli Thermonista tehtyjä löytöjä. Museo on perustettu vuonna 1909, ja toimi alun perin vanhassa rakennuksessa Thermoksen arkeologisen alueen sisällä. Nykyisin se toimii uudessa museorakennuksessa, joka avattiin 18. toukokuuta 2016. Se sijaitsee noin kilometrin etelään Thérmon kylästä lähellä arkeologista aluetta. == Kokoelmat == Museo esittelee Thermoksen Apollonin pyhäkköalueelta tehtyjä löytöjä sekä eri Aitolian antiikin aikaisista kaupungeista tehtyjä löytöjä, ja kuvaa näin Aitolian liiton ja sen yhteisen pyhäkön Thermoksen kehitystä esihistorialliselta roomalaiselle kaudelle. Esihistoriallisen ajan löydöt alkavat noin vuodesta 1700 eaa. ja ovat peräisin paikalla olleesta asutuksesta, joka tuhoutui noin 1100/1050 eaa. Sen löytöihin lukeutuu muun muassa astioita, kivisiä työkaluja ja aseita. Geometriselta kaudelta eli varhaiselta rautakaudelta esitellään tuolla ajalla paikalle kehittynyttä asutusta ja paikan Apollonin kultin syntyä viimeistään 700-luvulla eaa. Museon kokoelmiin kuuluu muun muassa Thermoksen temppeleiden koristeosia sekä keramiikkaa, pienoispatsaita, kolmijalkoja, pieniä metalliesineitä ja piirtokirjoituksia. Monet esinelöydöistä ovat pyhäkköön jätettyjä votiivilahjoja. Monet Aitolian kaupunkien löydöistä ovat peräisin niiden hautausmailta. Löytöjä on Thermoksen lähialueen kaupungeista, muun muassa Akraista, Metapasta, Pamfiasta ja Trikhoneionista. Museo esittelee myös Aitolian kaupunkien liiton kehitystä ja Thermoksen kehitystä liiton keskukseksi sinne rakennettujen liiton yhteisten rakennusten kautta. Museo esittelee myös Thermoksen arkeologisten kaivausten historiaa. == Lähteet == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Thérmo
Thýrion arkeologinen museo

Thýrion arkeologinen museo () on arkeologinen museo Thýrion kylässä Áktio- Vónitsan kunnassa Kreikassa. Se esittelee seudulta löydettyä muinaisesineistöä. Museorakennusta alettiin rakentaa vuonna 1959 ja se valmistui vuonna 1962. Kokoelma uudelleenjärjesteltiin vuonna 2002. Museo sijaitsee Thýrion kylän pohjoislaidalla lähellä antiikin ajan Thyrreionin arkeologista aluetta, noin 10 kilometriä kaakkoon Vónitsan kaupungista. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu antiikin aikaista esineistöä pääosin Thyrreionin kaupungin hautausmailta, Palairoksesta ja Anaktorionista sekä muualta lähiseudulta. Kokoelmiin kuuluu muun muassa veistoksia ja niiden osia, keramiikkaa, hautakiviä, piirtokirjoituksia ja pienesineitä. Rakennusten koristeosia ja suuria piirtokirjoituksia on esillä museon ulkotilojen lapidariumissa. Ajallisesti esineistö ulottuu arkaaiselta roomalaiselle kaudelle. Huomattavimpiin museoesineisiin lukeutuvat muun muassa istuvaa naista esittävä, attikalaista työtä oleva suurikokoinen reliefi 300-luvun eaa. jälkimmäiseltä puoliskolta; nymfejä esittävä reliefi samoin 300-luvulta eaa; päätön Artemiin patsas; sekä pylvään osa, jossa on thyrreionlaisten ja roomalaisten vuonna 94 eaa. tekemä sopimus piirtokirjoituksena. == Lähteet == Luokka:Áktio-Vónitsa Luokka:Kreikan arkeologiset museot
Xenokráteion arkeologinen museo

Xenokráteion arkeologinen museo () on arkeologinen museo Mesolóngin kaupungissa Kreikassa. Se esittelee eri puolilta Aitolia-Akarnaniaa löydettyä muinaisesineistöä. == Historia ja rakennus == Museo toimii Xenokráteio () -nimisessä uusklassisessa rakennuksessa Mesolóngin keskustassa. Sen lahjoitti kaupungille Konstantínos Xenokrátis, josta se on saanut nimensä, ja se rakennettiin vuosina 1885–1889 ja toimi pitkään kouluna. Rakennuksessa on kaksi kerrosta ja se on arkkitehtuuriltaan tyypillinen 1800-luvun lopun koulutalo. Kaupunki lahjoitti Xenokráteion valtiolle vuonna 2011 museokäyttöön, jonka jälkeen rakennus kunnostettiin. Museo aloitti toimintansa vuonna 2021. Museon näyttelyitä on kummassakin kerroksessa yhteensä seitsemässä salissa. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu yli esinettä eri puolilta antiikin ajan Aitolian ja Akarnanian alueita. Ajallisesti kokoelmat ulottuvat esihistoriasta keskiseltä paleoliittiselta kaudelta noin 100000 eaa. roomalaiselle kaudelle 200-luvulle jaa. Esihistoriallisen ja varhaisen historiallisen kauden esineistöä on muun muassa mykeneläisaikaisista haudoista Psorolíthistä sekä protogeometrisen kauden haudoista Stamnásta. Viimeksimainituista haudoista on löydetty harvinaisia tekstiilien jäämiä. Klassisen antiikin löytöjä on muun muassa Akrain, Alyzeian, Astakoksen, Halikyrnan, Kalydonin, Khalkiin, Konopen eli Arsinoen, Limnaian, Makyneian, Matropoliin, Naupaktoksen, Oiniadain, Palairoksen, Pleuronin, Stratoksen ja Trikhoneionin kaupungeista, sekä Aktionin Apollon Aktioksen temppelistä. Joitakin löytöjä on myös Thermoksen pyhäkköalueelta, mutta sitä esitellään enemmän Thérmon arkeologisessa museossa. Museo esittelee myös yleisesti antiikin ajan aitolialaisten ja akarnanialaisten poliittisia liittokuntia, kulttuuria, uskontoa, kaupankäyntiä ja sotahistoriaa. Museon kokoelmiin lukeutuu muun muassa veistoksia, keramiikkaa, piirtokirjoituksia, metalli- ja lasiesineitä, rahoja ja koruja. == Lähteet == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Mesolóngi
Vidja

Vidja on taajama Huddingen kunnassa Tukholman läänissä Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 882 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Huddingen kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Delsbo

Delsbo on taajama Hudiksvallin kunnassa Gävleborgin läänissä Hälsinglandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 2 236 asukasta vuonna 2021. ==Tunnettuja henkilöitä== * Jörgen Brink (s. 1974), maastohiihtäjä * Lisa Lantz (s. 1987), jalkapalloilija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hudiksvallin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Gnx

Gnx (tyyliteltynä GNX) on yhdysvaltalaisen räppäri Kendrick Lamarin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin yllätysjulkaisuna 22. marraskuuta 2024. Albumi toimii jatkona Lamarin edelliselle albumille, Mr. Morale & the Big Steppers (2022). == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Kendrick Lamarin albumit Luokka:Vuoden 2024 albumit
Näsviken

Näsviken on taajama Hudiksvallin kunnassa Gävleborgin läänissä Hälsinglandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 967 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hudiksvallin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Njutånger

Njutånger on taajama Hudiksvallin kunnassa Gävleborgin läänissä Hälsinglandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 828 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hudiksvallin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Enånger

Enånger on taajama Hudiksvallin kunnassa Gävleborgin läänissä Hälsinglandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 607 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hudiksvallin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Friggesund

Friggesund on taajama Hudiksvallin kunnassa Gävleborgin läänissä Hälsinglandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 530 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hudiksvallin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Mr. Morale & the Big Steppers

Mr. Morale & the Big Steppers on yhdysvaltalaisen räppäri Kendrick Lamarin viides studioalbumi, jonka PGLang, Top Dawg Entertainment (TDE), Aftermath Entertainment ja Interscope Records julkaisivat 13. toukokuuta 2022. Lamar tuotti albumin salanimellä Oklama. Mr. Morale & the Big Steppers on konseptialbumi, joka analysoi Lamarin kokemuksia terapiassa. Albumi voitti parhaan rap-albumin Grammy-palkinnon, ja pääsi ehdolle vuoden albumin Grammy- palkintoon. Suomessa albumi sijoittui Suomen virallisella albumilistalla parhaimmillaan sijalle 1. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Kendrick Lamarin albumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Burleigh’n piirikunta

Burleigh’n piirikunta () on Yhdysvaltojen Pohjois-Dakotan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 98 458 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on osavaltion pääkaupunki Bismarck. Piirikunta on perustettu vuonna 1873. == Väestö == Vuoden 2020 väestönlaskennassa Burleigh’n piirikunnan asukasluku oli 98 458\. Arvion mukaan asukkaista valkoisia on 89,2 %, alkuperäisasukkaita 4,8 %, mustia 2,3 %, aasialaisia 1,0 % ja Tyynenmeren alkuperäisasukkaita 0,5 %. Asukkaista 2,2 % kuuluu kahteen tai useampaan rotuun. 4,7 % asukkaista puhuu kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 3,4 % asukkaista on syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pohjois-Dakotan piirikunnat
Joonas Paqvalin

Joonas Paqvalin (s. 7. elokuuta 2006 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Pelicansia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Paqvalin pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa. == Ura == === Seuraura === Paqvalin on Jokereiden kasvatti. Kaudella 2021–2022 hänet valittiin U16 SM-sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Paqvalin voitti tehoilla 6+7=13 koko pudotuspelin maalipörssin ja jakoi pistepörssin toisen sijan Lukon Max Westergårdin kanssa edellään HIFK:n Aleksi Tuovinen. Hän voitti kauden päätteeksi U16 Suomen-mestaruuden. Paqvalin pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin Jokereiden U18-joukkueessa, jossa hän voitti SM-hopeaa. Paqvalin palkittiin U18 SM-sarjan vuoden tulokkaana Heino Pulli -palkinnolla. Kaudella 2022–2023 hän voitti U20 SM-hopeaa. Kaudella 2023–2024 Paqvalin oli 14 osumallaan Jokereiden paras maalintekijä. Pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 5+3=8. Paqvalin vahvisti pudotuspeleissä myös Jokereiden U18-joukkuetta, jossa hän voitti Suomen- mestaruuden. Kaudeksi 2024–2025 Paqvalin siirtyi Pelicansin U20-joukkueeseen. Hän teki seuran SM-liigajoukkueessa miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan pudotuspelien ensimmäisen kierroksen toisessa ottelussa 20. marraskuuta 2024 vieraissa itävaltalaista EC Salzburgia vastaan. Paqvalin merkittiin Pelicansin 13. hyökkääjäksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 3.11 minuuttia ja Paqvalin keräsi Pelicansin 5–0-tappioon päättyneessä ottelussa teholukeman –2. === Maajoukkueura === Paqvalin pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2023. Hänet valittiin myös Suomen alle 18-vuotiaiden MM- leiriryhmään vuoden 2024 turnaukseen, mutta Paqvalin putosi kuitenkin viimeisten joukossa lopullisesta kisajoukkueesta. Paqvalin pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2022, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Paqvalin on pelannut kuusi nuorten ja 32 poikien maaottelua. == Muuta == Paqvalinin isoveli Arttu pelaa puolustajana Pelicansin U20-joukkueessa. == Tilastot == 2022–2023 Jokerit U20-SM 30 5 7 12 4 – – – – – 2023–2024 Jokerit U20-SM 42 14 14 28 14 7 5 3 8 4 2 kautta yhteensä U20-SM 72 19 21 40 18 7 5 3 8 4 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Pelicansin pelaajat Luokka:Vuonna 2006 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Waldemar Karikoski

Josef Fredrik Waldemar Karikoski, vuoteen 1906 Holmström (15. syyskuuta 1884 Leppävirta – 31. maaliskuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen juristi ja vakuutusalan yritysjohtaja. Karikosken vanhemmat olivat rovasti Josef Holmström ja Adèle Maria Kyander ja puoliso vuodesta 1918 Greta Wittfooth. Eversti Väinö Alfred Mathias Karikoski oli hänen veljensä. Waldemar Karikoski tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1904 ja suoritti oikeustutkinnon 1908, varatuomarin arvon hän sai 1911. Karikoski oli valmistuttuaan ensin Viipurin hovioikeuden ylimääräinen virkamies ja sitten asianajaja Helsingissä 1912–1915 ja Suomi-yhtiön johtokunnan sihteeri 1915–1917, apulaisjohtaja 1917–1918 ja toinen johtaja 1918–1948. Hänellä oli myös useita vakuutusalan ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän oli esimerkiksi vakuutuslakeja valmistelleen komitean jäsen 1923–1931 ja sosiaaliministeriön vakuutusasiain osaston neuvotteleva asiantuntija 1933–1936 ja 1939–1941. Karikoski toimi myös monien palkkariitasovintolautakuntien puheenjohtajana. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka: Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Karikoski

Karikoski on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Eeva Lennon (o.s. Karikoski, s. 1936), toimittaja ja kirjeenvaihtaja, Väinö Adolf Mathias Karikosken tytär * Huugo Karikoski (vuoteen 1906 Johnsson, 1887–1933), maatalousalan opettaja, maatalousneuvos * Liisa Karikoski (s. 1956), jääkiekkoilija * Väinö Adolf Mathias Karikoski (vuoteen 1906 Holmström, 1899–1958), eversti, politikko ja järjestöjohtaja * Waldemar Karikoski (vuoteen 1906 Holmström, 1884–1948), juristi ja yritysjohtaja, Väinö Adolf Mathias Karikosken veli
EK2

EK2 on suomalaisen rap-artisti Elastisen kahdeksas studioalbumi, jonka julkaisi 22. marraskuuta 2024 Rähinä Records. Albumi on jatko-osa Elastisen Elaksis Kivi -debyyttialbumille. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2024 albumit Luokka:Elastisen albumit
OS X El Capitan

OS X 10.11 El Capitan on Apple Macintosh -tietokoneille suunnatun käyttöjärjestelmän 12. merkittävä versio, joka julkaistiin julkaistiin 30. syyskuuta vuonna 2015. El Capitan tukee seuraavia tietokoneita: * iMac (2007 puoliväli tai uudempi) * MacBook (alumiininen, loppuvuosi 2008 tai uudempi) * MacBook Air (loppuvuosi 2008 tai uudempi) * MacBook Pro (2007 puoliväli tai uudempi) * Mac Mini (alkuvuosi 2009 tai uudempi) * Mac Pro (alkuvuosi 2008 tai uudempi) * Xserve (alkuvuosi 2009) OS X 10.11 El Capitanin edeltäjä on OS X 10.10 Yosemite ja seuraaja macOS 10.12 Sierra. Luokka:MacOS
Ames

Ames voi tarkoittaa seuraavia: == Paikannimenä == * Ames, kaupunki Iowassa, Yhdysvalloissa == Sukunimenä == * Aldrich Ames (s. 1941), yhdysvaltalainen CIA:n entinen upseeri ja analyytikko * August Ames (1994–2017), kanadalainen pornonäyttelijä * Bruce Ames (1928–2024), yhdysvaltalainen biokemian ja molekyylibiologian professori, Amesin testin kehittäjä * Ed Ames (1927–2023), yhdysvaltalainen laulaja * Joseph Sweetman Ames (1864–1943), yhdysvaltalainen fyysikko ja yliopiston rehtori.
Europa Lander

Europa Lander on ehdotettu Nasan laskeutuja, joka laskeutuisi Jupiteria kiertävälle Europa-nimiselle kuulle ja etsisi merta jääpinnan alta sekä merestä elämää poraamalla tai sulattamalla kuun pintaan noin 10 senttimetrin pituisen reiän ja ottaisi sieltä 7 kuutiosenttiä näytteitä. Laskeutuja analysoisi näytteet sisällään ja lähettäisi dataa näytteistä takaisin Maahan. Laskeutuja poraisi pelkästään 10 cm jääpintaan estääkseen mahdollisesti Maasta tulleiden eliöiden pääsyn Europan mahdolliseen mereen, jota pidetään elämälle mahdollisena ympäristönä. Laskeutujan tutkimuslaitteistoa olisi pieni kemiallinen laboratorio ja mahdollisesti myös mikroskooppi, pora tai jonkinlainen sulatin jäänpinnan kaivamiseen, kamera sekä seismografi. Yksi Europa Landerin tavoitteista on antaa tietoa mahdolliselle toiselle laskeutujalle, joka laskeutuisi Europaan ja poraisi syvälle jääpintaan tai sen läpi. Laskeutuja olisi jatkoa Europa Clipper -luotaimelle, joka tutkii Europaa avaruudesta käsin. Europalla ei ole tarpeeksi suurta ilmakehää laskuvarjoille, joten laskeutujan pitää hidastaa Europan pienessä ilmakehässä raketin moottoreiden avulla. == Ongelmia laskeutujan suunnittelussa == Europa Landerin suunnittelussa on huomattu ongelmia, muun muassa: * Virtalähde Laskeutujalle on suunniteltu plutoniumin hajoamiseen perustuva virtalähde. Virtalähdettä käytetään aurinkopaneelien sijasta, koska Auringon valo on Europassa liian heikkoa. Virtalähteen ongelmana on niiden käyttöiän rajallisuus. * Yhteyskatkos Yhteydenpito Maasta laskeutujaan olisi mahdotonta noin puolet jokaisesta Europan 3,5 päivän pituisesta kiertoajasta Jupiterin ympäri. Jatkuvien yhteyskatkosten ja rajallisen toiminta-ajan takia laskeutujan pitäisi toimia paljon enemmän omatoimisesti, kun signaali Maahan katkeaa. Tätä ei ole tapahtunut ennen muiden Nasan laskeutujien kanssa, mikä tuottaa haasteita projektin suunnittelussa. * Laskeutumispaikka Laskeutujalle on vaikeaa ennalta päättää turvallista laskeutumispaikkaa, koska Europan pinnasta ei ole riittävästi tietoa. == Lähteet == Luokka:Jupiter-luotaimet Luokka:Miehittämättömät avaruuslennot Luokka:Nasan ohjelmat Luokka:Astrobiologia