EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Daniel Kleppner

Daniel Kleppner (s. 16. joulukuuta 1932) on yhdysvaltalainen fyysikko. Hänen tutkimuksensa kohdistuu atomifysiikkaan ja kvanttioptiikkaan. Hän käyttää tutkimuksissaan pääasiassa vetyä ja vedyn kaltaisia atomeja. Hän on rakentanut uusia laitteita, suorittanut äärimmäisen tarkkoja spektroskooppisia kokeita ja tutkinut uusia kvantti-ilmiöitä, kuten Bosen–Einsteinin kondensaattia. Kleppner sai työstään Wolfin fysiikan palkinnon vuonna 2005 ja Yhdysvaltojen National Medal of Science -palkinnon vuonna 2006. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Konjunktiivinen normaalimuoto

Konjunktiivinen normaalimuoto on propositiologiikassa loogisten lauseiden muoto. Lause on konjunktiivisessa normaalimuodossa, mikäli: * lause on konjunktio, * jokainen sen termi (konjunkti) on disjunktio, ja * jokaisen tällaisen disjunktion termi (disjunkti) on literaali, joka on joko yksittäinen propositiomuuttuja tai sen negaatio. Toisin sanottuna lauseessa saa olla EI- konnektiiveja ainoastaan TAI-konnektiivien sisällä, TAI-konnektiiveja ainoastaan lauseen ainoan JA-konnektiivin sisällä (jos sellaista on), eikä siinä saa olla muita konnektiiveja. Esimerkiksi lause (p_0 \lor p_1) \land eg p_2 \land (p_0 \lor eg p_3) on konjunktiivisessa normaalimuodossa. ==Muuntaminen normaalimuotoon== Mikä tahansa totuusfunktio voidaan esittää konjunktiivisessa normaalimuodossa olevana lauseena. Näin ollen minkä tahansa loogisen lauseen voi muuntaa normaalimuodossa olevaksi lauseeksi, joka on loogisesti ekvivalentti alkuperäisen lauseen kanssa. Konjunktiivista normaalimuotoa olevaan lauseen voi muun muassa johtaa disjunktiivisen normaalimuodon kautta niin, että lauseella \alpha muunnetaan lause eg \alpha disjunktiivisen normaalimuotoon, josta voidaan De Morganin lakeja soveltamalla johtaa lauseen \alpha konjunktiivinen normaalimuoto. Tällä tavalla aikaan saatu lause normaalimuodossa saattaa olla kuitenkin eksponentiaalisen kokoinen alkuperäiseen lauseeseen verrattuna. Jos lauseen ei tarvitse olla ekvivalentti, vaan riittää että se on yhtä toteutuva kuin alkuperäinen lause (esimerkiksi lauseen toteutuvuutta määritettäessä), voidaan soveltaa Tseitin- muunnosta, jolla tuloslauseen koko on lineaarinen alkuperäisen lauseen kokoon nähden.Tseitin, G. S. On the complexity of derivation in propositional calculus. Automation of reasoning: 2: Classical papers on computational logic 1967–1970 (1983) ==Lähteet== Luokka:Logiikka Luokka:Matemaattinen logiikka
Temperance

Temperance on italialainen sinfonisen metallin yhtye. Yhtye on perustettu vuonna 2013. == Jäsenet == * Luca Negro - bassookitara (2013-) * Marco Pastorino - kitara, laulu (2013-) * Michele Guaitoli - laulu (2018-) * Kristin Starkey - laulu (2023-) * Marco Sacchetto - rummut (2023-) === Entiset jäsenet === * Chiara Tricarico - laulu * Sandro Capone - kitara * Giulio Capone - rummut, koskettimet * Alessia Scolletti - laulu * Alfonso Mocerino - rummut == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Italialaiset sinfoniset metalliyhtyeet
Singsåsin kirkko

Singsåsin kirkko () on Midtre Gauldalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1884. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Midtre Gauldal
Størenin kirkko

Størenin kirkko () on Midtre Gauldalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1817. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Midtre Gauldal
Nykirke (Modum)

Nykirke ("uusi kirkko") on Modumin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1847. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Modum
Nykirke

Nykirke voi tarkoittaa seuraavia: ==Paikat== * Nykirke, taajama Hortenin kunnassa Norjassa ==Rakennukset== * Nykirke, kirkko Gjøvikin kunnassa Norjassa * Nykirke, kirkko Modumin kunnassa Norjassa * Nykirken, kirkko Bergenin kunnassa Norjassa
Nykirke (Horten)

Nykirke on taajama Hortenin kunnassa Vestfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 733 vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Horten Luokka:Norjan taajamat
Snarumin kirkko

Snarumin kirkko () on Modumin kunnassa Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1869. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Modum
Vestre Sponen kirkko

Vestre Sponen kirkko () on Modumin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1880. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Modum
Rudin kirkko

Rudin kirkko () on Modumin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1917. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Modum
Ohkolan sairaala

Ohkolan sairaala voi tarkoittaa kahta eri asiaa: *Vuosina 1961–1994 toiminutta sairaalaa. *Entistä Kellokosken sairaalaa, jonka nykyinen nimi on Ohkolan sairaala.
Gulsrudin kirkko

Gulsrudin kirkko () on Modumin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1931. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Modum
Olavin kirkko

Olavin kirkko () on Modumin kunnassa Norjassa sijaitseva puukirkko vuodelta 1976. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Modum
Borggård

Borggård on taajama Finspångin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 259 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Finspångin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Igelfors

Igelfors on taajama Finspångin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 221 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Finspångin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Bettna

Bettna on taajama Flenin kunnassa Södermanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 375 asukasta vuonna 2021. ==Tunnettuja henkilöitä== * Nils Dardel (1888–1943), taidemaalari ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Flenin kunta
Hällberga

Hällberga on taajama Eskilstunan kunnassa Södermanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 610 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Eskilstunan kunta
Alberga (Ruotsi)

Alberga on taajama Eskilstunan kunnassa Södermanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 416 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Eskilstunan kunta
Tumbo

Tumbo on taajama Eskilstunan kunnassa Södermanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 343 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Eskilstunan kunta
Bälgviken

Bälgviken on taajama Eskilstunan kunnassa Södermanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 217 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Eskilstunan kunta
Eric Adams (poliitikko)

Eric Adams (s. 1. syyskuuta 1960 Brooklyn, New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän on toiminut New Yorkin pormestarina vuodesta 2022. Adams on New Yorkin historian toinen musta pormestari. Hän toimi yli 20 vuotta New Yorkin poliisilaitoksen johtajana. Hän on ollut vuodesta 2021 korruptiotutkinnan kohteena, ja häntä vastaan nostettiin syytteet syyskuussa 2024 muun muassa lahjusten vastaanottamisesta ja petoksista. Hän on New Yorkin ensimmäinen istuva pormestari, joka on asetettu syytteeseen liittovaltion rikoksista. Adamsin on nyt asetettava etusijalle New York ja newyorkilaiset, astua sivuun ja erota virastaan, sanoi helmikuussa 2025 lausunnossaan kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Adrienne Adams.https://www.is.fi/ulkomaat/art-2000011041542.html == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Yorkin pormestarit Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hallyu

Hallyu () on termi, joka viittaa sekä eteläkorealaiseen populaarikulttuuriin ja viihteeseen että kasvaneeseen kansainväliseen kiinnostukseen maan kulttuuria kohtaan. Eteläkorealaisten kulttuuri-ilmiöiden leviämistä maan ulkopuolelle kutsutaan myös korealaiseksi aalloksi. Korealaiset aallot jaetaan niin kutsuttuihin sukupolviin, joista ensimmäinen alkoi Itä-Aasiassa jo 1990-luvun loppupuolella ja päättyi vuoden 2007 aikaan, kun sosiaalisen median suosio alkoi kasvaa. Sosiaalisen median myötä alkoi toinen aalto, kun eteläkorealainen populaarikulttuuri alkoi levitä myös Itä-Aasian ulkopuolelle. 2010-luvun puolivälissä alkoi kolmannen sukupolven aalto. Ensimmäisen sukupolven aallon aikaan Etelä-Korea vei ulkomaille lähinnä draamasarjoja ja elokuvia. Tuolloin noin 57 % korealaisesta ulkomaille viedystä viihteestä kulutettiin Japanissa, 18 % Taiwanissa ja loput Kiinassa ja Hongkongissa. Ainakin Kiinassa suosittuja sarjoja olivat aluksi What is Love (1997) ja Star in My Heart (1997). Vuosina 2004–2006 Japanissa ja Hongkongissa suureen suosioon nousivat Stairways to Heaven, Winter Sonata ja Daejanggeum. Toisen aallon aikaan maailmalle alkoivat levitä myös korealainen pop-musiikki eli k-pop ja eteläkorealaiset videopelit. Vuosien 2000–2010 välillä Etelä-Korean videopelivienti lähes 16-kertaistui. Musiikin vienti kasvoi myös merkittävästi. Kolmas aalto alkoi 2010-luvun puolivälissä, ja sitä on leimannut eteläkorealaisen populaarikulttuurin leviäminen myös länsimaihin ja sosiaalisen median hyödyntäminen. Toisaalta maan sisältöteollisuuden vienti on myös kokonaisuudessaan kasvanut, ja Etelä-Korea onkin alkanut viedä ulkomaille myös esimerkiksi sarjakuvia ja animaatiosarjoja. Etelä-Koreasta on noussut maailmansuosioon kuuluisia k-pop-yhtyeitä, kuten BTS ja Blackpink, ja myös kansainväliset suoratoistopalvelut esittävät korealaisia draamasarjoja ja jopa osallistuvat niiden rahoitukseen ja tuotantoon. Vuonna 2021 Netflixin tuotantona ilmestyi Squid Game, joka nousi heti suureen suosioon. Kolmatta aaltoa leimaa myös sosiaalisen median ahkera käyttö: esimerkiksi k-pop- yhtyeiden jäsenet saattavat hyödyntää sosiaalista mediaa ylläpitämään suhteita faneihinsa. == Lähteet == Luokka:Eteläkorealainen populaarikulttuuri
Renato Olmi

Renato Olmi (12. heinäkuuta 1914 Trezzo sull’Adda, Italia – 15. toukokuuta 1985) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Olmi voitti urallaan kaksi kertaa Serie A:n ja kerran Italian cupin Ambrosiana-Interin kanssa, jota hän edusti urallaan kahteen otteeseen ensin vuosina 1937–1941 ja myöhemmin uudestaan 1942–1945. Hän voitti Italian cupin kerran myös Juventuksen kanssa, jota hän edusti vuosina 1941–1942. Lisäksi hän edusti Cremonesea 1933–1936, Bresciaa 1936–1937 ja viimeisenä Cremaa 1945–1947. Hän pelasi yhteensä 185 liigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia, molemmat niistä Serie A:ssa. Olmi liittyi Italian A-maajoukkueeseen huhtikuussa 1940. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon voitetuissa vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa, muttei pelannut turnauksessa yhtään ottelua. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Bruno Chizzo

Bruno Chizzo (19. huhtikuuta 1916 Udine, Friuli-Venezia Giulia, Italia – 1. elokuuta 1969) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Chizzo edusti urallaan muun muassa Triestinaa, Milania ja Genoaa kahteen otteeseen. Hän pelasi yhteensä 252 liigaottelua, joissa hän teki 27 maalia ja syötti yhden syötön. Serie A:ssa hän pelasi 171 ottelua ja teki 20 maalia. Hän edusti myös Italian A-maajoukkuetta, jonka kanssa hän voitti vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailut, muttei pelannut turnauksessa yhtään ottelua. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Tteokbokki

Tteokbokki () on eteläkorealainen katuruoka, joka valmistetaan keittämällä riisijauhosta pyöriteltyjä pehmeitä riisikakkuja makeassa ja tulisessa kastikkeessa. Se tarjoillaan koviksi keitettyjen kananmunien ja korealaisten kalakakkujen kanssa. Reseptistä on olemassa muitakin versioita. Tteokbokki kehitettiin Joseon-dynastian aikaan, jolloin se oli hovissa tarjoiltavaa herkkuruokaa. Riisikakut kypsennettiin makeassa soijakastikkeessa ja niiden kanssa tarjoiltiin naudanlihaa. Ensimmäisen kerran tteokbokki mainittiin kirjallisessa lähteessä eräässä 1800-luvun keittokirjassa. == Lähteet == Luokka:Eteläkorealainen kulttuuri Luokka:Korealainen keittiö
Amedeo Biavati

Amedeo Biavati (4. huhtikuuta 1915 Bologna, Bolognan metropolikaupunki, Emilia-Romagna, Italia – 22. huhtikuuta 1979) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Biavati voitti urallaan kolme kertaa Serie A:n Bolognan joukkueessa, jota hän edusti vuodet 1935–1948. Lisäksi hän edusti urallaan muun muassa joukkueita Catania, Reggina ja Imolese. Hän pelasi urallaan yhteensä 266 liigaottelua, joissa hän teki 68 maalia. Niistä lähes kaikki hän teki Serie A:ssa. Biavati liittyi Italian A-maajoukkueeseen kesäkuussa 1938 ja teki joukkueessa yhteensä kahdeksan maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon voitetuissa vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa, ja hän pelasi kolmessa ottelussa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Steven V. Ley

Steven Victor Ley (s. 10. joulukuuta 1945) on brittiläinen Cambridgen yliopiston orgaanisen kemian professori. Vuonna 2011 The Times sisällytti hänet ”100 tärkeimmän brittitieteentekijän” luetteloonsa. Ley on erittäin tuottelias tiedemies ja ohjannut laajan joukon nuorempia tieteilijöitä uransa alkuun. Ley valmistui Loughboroughin yliopistosta luonnontieteen kandidaatiksi (1969) ja edelleen filosofian tohtoriksi (1972). Ley on tunnettu monien keskeisten luonnonyhdisteiden syntetisoinnin tutkijana ja menetelmäkehittäjänä. Hänen tieteellinen tuotantonsa sisältää yli 700 julkaisua. Työstään hänet on palkittu monilla tunnustuksilla, joukossa Suomalaisen Tiedeakatemian ulkomainen jäsenyys (2007). == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kemistit Luokka:Cambridgen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Elävät henkilöt
Carlo Ceresoli

Carlo Ceresoli (14. kesäkuuta 1910 Bergamo, Lombardia, Italia – 22. huhtikuuta 1995) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Ceresoli voitti urallaan kahdesti Serie A:n Bolognan joukkueessa, jota hän edusti vuodet 1936–1939. Hän voitti kerran myös Italian cupin Juventuksen joukkueessa, jota hän edusti vuodet 1941–1942. Hän edusti urallaan lisäksi Atalantaa, Ambrosiana-Interia ja Genovaa. Hän pelasi urallaan yhteensä 238 liigaottelua, joista 214 Serie A:ssa. Ceresoli liittyi Italian A-maajoukkueeseen maaliskuussa 1934 ja pelasi joukkueessa kahdeksan ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon voitetuissa vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Erwin Hahn

Erwin L. Hahn (9. kesäkuuta 1921—20. syyskuuta 2016) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka tutki ydinmagneettista resonanssia (NMR), optiikkaa ja näiden kahden alan vuorovaikutusta. Hahn aloitti tutkijana Illinoisin yliopistossa, työskenteli Stanfordin yliopistossa Felix Blochin kanssa ja sitten tutkimusfyysikkonaa IBM Watson Scientific Computing Laboratoryssa. Vuonna 1955 hän siirtyi Kalifornian yliopistoon Berkeleyyn (UC Berkeley), jossa hänellä oli virka kuudenkymmenen vuoden ajan. Hahnin tutkimus osoitti, että joukko pyöriviä ytimiä pystyi säilyttämään koherentin muistin tietyn ajan. Tämä teki mahdolliseksi laajentaa magneettiresonanssitekniikoiden käyttöä erilaisiin tarkoituksiin tieteessä, tekniikassa ja lääketieteessä, mukaan lukien tiedon tallennus ja hakeminen. Optinen itseindusoitu läpinäkyvyys on esimerkki epälineaarisesta vuorovaikutuksesta aineen ja korkean intensiteetin valopulssien välillä. Hahnin kokeet selventävät tilastollisen mekaniikan ja kollektiivisten herätteiden käsitteitä monimutkaisissa usean kappaleen järjestelmissä. Hahn sai Wolfin fysiikan palkinnon vuonna 1984. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Royal Societyn ulkomaiset jäsenet Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Antwerpenin eläintarha

Antwerpenin eläintarha () on Antwerpenissä Belgiassa sijaitseva eläintarha.Antwerp ZOO Visit Antwerpen, viitattu 26.10.2024 Se perustettiin vuonna 1843.Antwerp Zoo Britannica, viitattu 26.10.2024 Se kuuluu sekä Euroopan vanhimpiin että eläinvalikoimaltaan runsaimpiin eläintarhoihin. Antwerpenin eläintarhaan kuuluva kymmenen hehtaarin alue Antwerpenin keskustassa sijaitsee Antwerpenin keskusrautatieaseman vieressä. Sitä hallinnoi Antwerpenin kuninkaallinen eläintieteellinen yhdistys. 1930-luvulla eläintarhan käyttöön hankittiin myös 36 hehtaarin alue Planckendaelista, johon myöhemmin perustettiin uhanalaisten lajien lisääntymiselle omistettu keskus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , , Luokka:Antwerpenin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Eläintarhat
Amstelpark

Amstelpark on Amsterdamissa Alankomaissa sijaitseva puisto. Se perustettiin vuonna 1972 yhtenä toisen kansainvälisen puutarhanäyttelyn, floriadin tapahtumapaikoista.Amstelpark in Amsterdam Amsterdam.info, viitattu 26.10.2024 Amstelpark sijaitsee Amsteljoen varrella. Sen sisällä on useita erillisiä puutarhoja. Alueella on myös lapsille suunnattuja vetonauloja, kaksi galleriaa, kahvila, ravintola ja minigolfrata. == Lähteet == Luokka:Amsterdam Luokka:Alankomaiden puistot
Andreas Pevernage

Andreas Pevernage (1542 tai 1543 – 1591) oli flaamilainen säveltäjä ja kuoromestari.Andreas Pevernage Oxford Reference, viitattu 26.10.2024 Pevernage työskenteli kuoromestarina Antwerpenin katedraalissa, Bruggessa ja Kortrijkissä.The Musical Universe of Andreas Pevernage Outhere Music, viitattu 26.10.2024 Hän nautti aikalaistensa arvostusta, mutta vietti koko ammattiuransa Flanderissa, mikä mahdollisesti vaikutti hänen teostensa myöhempään jäämiseen vähemmälle huomiolle. Pevernage tuli tunnetuksi varsinkin työstään Antwerpenin katedraalissa ja säveltämistään moteteista. Pevernage julkaisi hengellisen musiikin kokoelman Cantiones sacrae (1578). Hänen sekulaareja sävellyksiään julkaistiin neljässä chansonkirjassa. Pevernagelta julkaistiin vuonna 1604 postuumisti hengellisen musiikin teos Laudes vespertinae. Utopia Ensemble julkaisi vuonna 2021 Pevernagen chansonien, madrigaalien ja motettien albumin The Musical Universe of Andreas Pevernage. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:1540-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1591 kuolleet
Jacobus Barbireau

Jacobus Barbireau (1455 – 7. elokuuta 1491) oli ranskalais-flaamilainen säveltäjä, laulaja ja kuoromestari.Elly Kooiman, Dale C. Carr, Anne-Marie Palmer, The Biography of Jacob Barbireau (1455-1491) Reviewed Tijdschrift van de Vereniging voor Nederlandse Muziekgeschiedenis 1988, viitattu 26.10.2024 JACOBUS BARBIREAU | Mass•Motets | beauty farm Fra Bernardo Media, viitattu 26.10.2024 Barbireau työskenteli kuoromestarina Onze-Lieve-Vrouwekathedraalissa Antwerpenissä kuolemaansa saakka. Hänen sävellyksiään on säilynyt suhteellisen vähän, mutta niitä on levyttänyt muun muassa Beauty Farm. Barbireaun tuotantoon kuuluu muun muassa messu Faulx perverse. Hän sävelsi myös motetteja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Belgialaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Vuonna 1455 syntyneet Luokka:Vuonna 1491 kuolleet
Jacobus de Kerle

Jacobus de Kerle (1531 tai 1532 Ieper – 7. tammikuuta 1591 Praha) oli ranskalais-flaamilainen säveltäjä, urkuri ja pappi.Jacobus de Kerle The Kennedy Center, viitattu 26.10.2024 Kerle asui vuodesta 1555 lähtien Orvietossa Italiassa.Cees Wagemakers, Jacobus de Kerle Donemus 2019, viitattu 26.10.2024 Hän työskenteli siellä poikakuoron johtajana, katedraalin urkurina ja carilloninsoittajana. Kerle sai pappisvihkimyksensä vuoden 1561 paikkeilla. Kardinaali Otto Truchsess von Waldburgin toimeksiannosta hän sävelsi teoksen Preces speciales Trenton kirkolliskokousta varten. Kerle valmistui elokuussa 1566 Dillingenin yliopistosta. Hän toimi Ieperin katedraalin musiikkijohtajana, kunnes hänet huhtikuussa 1567 ekskommunikoitiin ja erotettiin tehtävästä erimielisyyksien sekä toisen papin kanssa käydyn tappelun seurauksena. Kerle lähti Roomaan saadakseen ekskommunikaatiopäätöksen kumotuksi. Vuonna 1568 hänet nimitettiinkin uuteen asemaan Augsburgin katedraaliin. Kerle johti myös kardinaali von Waldburgin yksityistä kapellia. Vuodesta 1579 hän työskenteli Cambrain katedraalissa. Kerle toimi Augsburgissa myös keisarin palveluksessa ja muutti vuonna 1583 Prahan keisarilliseen hoviin, jossa hän työskenteli kuolemaansa saakka. Kerle oli yksi ensimmäisistä, jotka käyttivät Dies irae -sekvenssiä plainchantia ja polyfoniaa yhdistävällä tavalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Belgialaiset säveltäjät Luokka:Belgialaiset urkurit Luokka:Belgialaiset papit Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:1530-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1591 kuolleet
Benedictus Appenzeller

Benedictus Appenzeller (1480-luku – 1558 tai myöhemmin) oli flaamilainen säveltäjä.Eric Jas, Benedictus Appenzeller Psalms & Music, viitattu 26.10.2024 Appenzellerin varhaisin tunnettu sävellys on noin vuodelta 1506 peräisin olevassa käsikirjoituksessa säilynyt kolmeääninen chanson Buvons ma comere. Appenzellerista on säilynyt asiakirjamainintoja vuodelta 1518 laulajana ja vuodelta 1519 kuoromestarina Bruggen Pyhän Jaakobin kirkossa. Appenzellerin vaiheita vuosina 1519–1536 on käsitelty Pierre Attaingnantin ja Jacques Modernen aikalaisjulkaisuissa. Helmikuussa 1536 Appenzeller aloitti työn Maria Itävaltalaisen kuoron laulajana Brysselissä. Lokakuussa 1537 hän seurasi Jehan Gossinsia poikakuoron johtajana. Appenzeller sävelsi tässä asemassa toimiessaan lukuisia teoksia Maria Itävaltalaisen kapellin käyttöön. Viimeinen maininta Appenzellerin työstä Maria Itävaltalaisen palveluksessa on joulukuulta 1551. Tuolloin hän osallistui Marian matkaan Augsburgiin ja Müncheniin. 28\. joulukuuta 1555 Appenzeller sai nimityksen kuoromestariksi Pyhän Gudulan katedraaliin Brysseliin. Hän toimi tässä tehtävässä joulukuuhun 1558 saakka. Appenzellerin chansoneita julkaistiin vuonna 1542 Antwerpenissä kokoelmassa Des chansons a quattre parties. Useissa Appenzellerin sävellysten lähteissä säveltäjään on viitattu vain Benedictuksena, mikä on synnyttänyt sekaannusta Appenzellerin, Benedictus Duciksen ja Benedictus de Opitiin teosten välillä. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:1480-luvulla syntyneet Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
Hubert Waelrant

Hubert Waelrant (n. 1517 – 19. marraskuuta 1595 Antwerpen) oli ranskalais- flaamilainen säveltäjä.Robin Leaver, Hubert Waelrant Psalms & Music, viitattu 26.10.2024 Cees Wagemakers, Hubert Waelrant Donemus 2019, viitattu 26.10.2024 Waelrant työskenteli 1540–1550-luvuilla laulajana Antwerpenin Onze-Lieve- VrouwekathedraalissaHubert Waelrant Koorklank, viitattu 26.10.2024 ja opettajana. Hän perusti musiikkikoulun Antwerpeniin vuonna 1547. Waelrant osallistui myös nuottien painamiseen. Tämän toiminnan hän aloitti 1550-luvun alkupuolella yhteistyössä Jan de Laetin kanssa. Waelrant sävelsi hengellistä ja maallista vokaalimusiikkia sekä soitinteoksia. Hänen moteteissaan on vaikutteita Orlando di Lassolta, ja niissä on käytetty kromatiikkaa. Waelrant julkaisi motettikokoelman Liber Sacrarum Cantionum vuonna 1556. Lisäksi hänen julkaisuihinsa kuuluvat Primo Libro de Madrigali, Canzoni Francesi (1558) ja Canzoni alla napolitana (1565). Vuonna 1585 Waelrant julkaisi Cornelis Pruynenille omistetun kokoelman Symphonia Angelica. Kokoelma koostuu italiankielisistä madrigaaleista. Siihen sisältyy muun muassa Waelrantin sävellys Vorria morire sekä teoksia Andreas Pevernagelta, Cornelis Verdonckilta ja Giaches de Wertiltä. Waelrant on haudattu Antwerpenin katedraaliin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Belgialaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Vuonna 1517 syntyneet Luokka:Vuonna 1595 kuolleet
Karhunpään seisake

Karhunpään seisake (lyhenne Khp., ratakm 797,471) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi rakentamishetkellä Valtimon kunnassa, joka kuuluu nykyään Nurmeksen kaupunkiin Karhunpään laiturivaihde rakennettiin syrjäisen Karhunpään kyläkeskuksen lähelle. Liikennepaikalle rakennettiin tyyppipiirrustuksien mukainen laiturirakennus, jollainen vastaava oli rakennettu muun muassa Puunkarin pysäkille. Se avattiin rataosan perustamisen yhteydessä vuonna 1929 laiturivaihde. Liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1964. Tavaraliikenteen päätyttyä vuonna 1970 Karhunpää jäi seisakkeeksi. Vuonna 1990 henkilöliikenne päättyi monen muun Nurmeksen radan seisakkeen yhteydessä ja sen myötä se myös lakkautettiin liikennepaikkana. Laiturirakennus ja sivuraide on purettu. ==Lähteet== Luokka:Pohjois-Karjalan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Nurmeksen rautatieliikennepaikat
Puukarin pysäkki

Puunkarin seisake (lyhenne Pkr., ratakm 818,358) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi rakentamishetkellä Valtimon kunnassa, joka kuuluu nykyään Nurmeksen kaupunkiin Puunkarin pysäkki rakennettiin syrjäisen Puukarin kyläkeskuksen lähelle. Liikennepaikalle rakennettiin tyyppipiirrustuksien mukainen laiturirakennus, jollainen vastaava oli rakennettu muun muassa Puunkarin laiturivaihteelle. Se avattiin rataosan perustamisen yhteydessä vuonna 1929 laiturivaihde. Liikennepaikka alennettiin laiturivaihteeksi vuonna 1968 ja seuraavana vuonna sen miehitys päättyi. Tavaraliikenteen päätyttyä vuonna 1981 Puukari jäi seisakkeeksi. Vuonna 1990 henkilöliikenne päättyi monen muun Nurmeksen radan seisakkeen yhteydessä. Se myös lakkautettiin liikennepaikkana vuonna 2007. Laiturirakennus on siirretty muualle ja sivuraide on purettu. ==Lähteet== Luokka:Pohjois-Karjalan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Nurmeksen rautatieliikennepaikat
Saviahon seisake

Saviahon seisake (lyhenne Svo., ratakm 845,388) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Sotkamossa. Saviaho pysäkki rakennettiin syrjäiselle seudulle tiettömän taipaleen päähän. Liikennepaikalle rakennettiin Jarl Ungerin suunnittelema pysäkkirakennus, jollainen vastaava oli rakennettu muun muassa Juurikkalahden laiturivaihteelle. Se avattiin vuonna 1928 pysäkiksi. Rataosan rakentamisvaiheessa se oli vielä pysäkki, mutta radan valmistuttua vuonna 1929 se alennettiin laiturivaihteeksi. Vuonna 1968 siitä tuli miehittämätön seisakevaihde. Tavaraliikenteen päätyttyä vuonna 1976 Saviaho jäi seisakkeeksi. Vuonna 1986 henkilöliikenne päättyi ja se lakkautettiin rautatieliikennepaikkana. Pysäkkirakennus ja sivuraide on purettu. ==Lähteet== Luokka:Kainuun lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Sotkamon rautatieliikennepaikat
Juurikkalahden seisake

Juurikkalahden seisake (lyhenne Jkl., ratakm 857,858) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Sotkamossa. Juurikkalahden laiturivaihde rakennettiin syrjäisen Juurikkalahden kyläkeskuksen lähelle. Liikennepaikalle rakennettiin tyyppipiirrustuksien mukainen laiturirakennus. Se avattiin rataosan rakentamisen aikana vuonna 1928 laiturivaihteena. Liikennepaikka alennettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1968. Tavaraliikenteen päätyttyä vuonna 1976 Juurikkalahti jäi seisakkeeksi. Vuonna 1990 henkilöliikenne päättyi ja samalla liikennepaikka lakkautettiin. Laiturirakennus on purettu vuonna 1993 kuten myös sivuraide. Henkilöliikenteessä Juurikkalahden seisake merkitys oli loppuvaiheessa hyvin vähäinen, sillä Juurikkalahdessa nousi vain yksi matkustaja joka kymmenennessä siellä pysähtyneessä junassa. Lakkauttamisen jälkeen Juurikkalahteen järjestettiin korvaavaa linja- autoliikennettä. ==Lähteet== Luokka:Kainuun lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Sotkamon rautatieliikennepaikat
Pohjakosken seisake

Pohjakosken seisake (lyhenne Pjk., ratakm 851,195) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Vuoteen 1949 liikennepaikka oli nimeltään Pahan laiturivaihde. Liikennepaikka sijaitsi Sotkamossa, Kiantaperän kylässä. Pohjakosken laiturivaihde koostui laiturista ja vaatimattomasta, vuonna 1927 valmistuneesta laiturirakennuksesta. Pohjakoski (Paha) rakennettiin alun perin laiturivaihteeksi, mutta se muutettiin miehittämättöksi jo vuonna 1954. Tavaraliikenne päättyi vuonna 1976, minkä jälkeen se toimi vuoteen 1984 seisakkeena. Liikennepaikkana Pohjakoski lakkautettiin seuraavana vuonna. Laiturirakennus ja sivuraide on purettu. ==Lähteet== Luokka:Kainuun lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Sotkamon rautatieliikennepaikat
Vihtamon seisake

Vihtamon seisake (lyhenne Vim., ratakm 876,625) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Sotkamossa, Torinkylässä Vihtamon laiturivaihde koostui laiturista ja vaatimattomasta, vuonna 1927 valmistuneesta laiturirakennuksesta. Vihtamo rakennettiin alun perin laiturivaihteeksi, mutta se muutettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi 1968. Tavaraliikenne päättyi vuonna 1976, minkä jälkeen se toimi vuoteen 1984 seisakkeena. Liikennepaikkana Vihtamo lakkautettiin samana vuonna. Laiturirakennus ja sivuraide on purettu. ==Lähteet== Luokka:Kainuun lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Sotkamon rautatieliikennepaikat
Paakin seisake

Paakin seisake (lyhenne Pki., ratakm 884, 619) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Sotkamossa, Paakinmäen kylässä Paakin laiturivaihde koostui laiturista ja vaatimattomasta, vuonna 1925 valmistuneesta laiturirakennuksesta. Se rakennettiin samoin piirrustuksin kuin Vihtamon laiturirakennus. Paaki rakennettiin alun perin laiturivaihteeksi, mutta se muutettiin Vihtamon tavoin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1968. Tavaraliikenne päättyi vuonna 1976, minkä jälkeen se toimi vuoteen 1984 seisakkeena. Liikennepaikkana Paakki lakkautettiin samana vuonna. Laiturirakennus ja sivuraide on purettu. ==Lähteet== Luokka:Kainuun lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Sotkamon rautatieliikennepaikat
Olkkola

Olkkola voi tarkoittaa: == Paikannimenä == *Olkkola, kylä Haapajärvellä **Olkkolan kirkko *Olkkola, kylä Jämsässä *Olkkola, kylä Taipalsaarella **Olkkolan kartano *Olkkolanniemi, kylä Mikkelissä **Olkkolan koulu *Olkkolanrinne, asuinalue Petäjäveden kirkonkylässä == Sukunimenä == *Aarne Olkkola, uransa lopettanut jalkapallovalmentaja *Klaus Olkkola (s. 1958), lääkäri ja farmakologi. Luokka:Sukunimet
Musiikkia elokuvasta Levoton Tuhkimo

Musiikkia elokuvasta Levoton Tuhkimo on 29. marraskuuta 2024 julkaistu soundtrack-albumi. Se sisältää kappaleita Dingon uran alkuvaiheista kertovasta elokuvasta Levoton Tuhkimo. Se sisältää myös yhden MAC:n kappaleen, joka on Dingoa edeltävä yhtye. Albumi julkaistiin fyysisenä tallenteena vain vinyylilevynä. == Kappaleet == === A-puoli === #MAC: Suomi itkee #Nahkatakkinen tyttö #Levoton Tuhkimo #Sinä ja minä #Lakatut varpaankynnet #Jokainen aamu ===B-puoli=== #Valkoiset tiikerit #Aino #Kreivin sormus #Autiotalo #Kirjoitan #Apinatarhaan == Lähteet == Luokka:Dingon kokoelma- albumit Luokka:Vuoden 2024 soundtrackit
Theodore H. Maiman

Theodore Harold Maiman (11. heinäkuuta 1927 – 5. toukokuuta 2007) oli yhdysvaltalainen insinööri ja fyysikko. Hän kehitti ensimmäisen toimivan laserin vuonna 1960. Maimanin kehittämä rubiinilaser vaikutti epälineaarisen optiikan alan syntymiseen. Se tutkii aineen ominaisuuksia erittäin korkeilla valon intensiteeteillä. Rubiinilaseria on myös käytetty Maan ja Kuun välisen etäisyyden mittaamiseksi astronautien kuuhun asettamilla heijastimilla. Maiman sai Wolfin fysiikan palkinnon vuonna 1984. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Matti Castrén

Matti Castrén (4. toukokuuta 1877 Oulu – 28. maaliskuuta 1941 Oulu) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja.Kuka kukin oli Viitattu 26.10.2024. Castrénin vanhemmat olivat kauppias Zachris Castren ja Maria Gummerus. Professorin arvonimen saanut opettaja, toimittaja ja poliitikko Zachris Castrén oli hänen veljensä. Matti Castrén avioituin 1906 Edith Snellmanin kanssa, joka oli kunnallisneuvos Petter Wilhelm Snellmanin tytär. Castrén tuli ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta lyseosta 1899 ja valmistui kemisti-insinööri Polyteknillisestä opistosta 1903. Hän perusti Merikosken saippuatehtaan Ouluun oli sen johtaja vuodesta 1906 kuolemaansa asti. Merikosken pikitehtaan toimitusjohtaja Castrén oli 1919–1941. Hän oli myös muun muassa Veljekset Åströmin johtokunnan pitkäaikainen jäsen ja Yhdyspankin Oulun konttorin valvoja vuodesta 1918, samoin kuin Oulun kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen. Castrén osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella ja oli 1918 mukana Tampereen valtauksessa ja Viipurin taistelussa. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Saint-Appolinaire

Saint-Appolinaire on kunta Ranskassa Rhônen departementissa Auvergne-Rhône- Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 38 kilometriä Villefranche-sur-Saônen kaupungista länteen ja 50 kilometriä Lyonista luoteeseen. Saint-Appolinaire on pieni vuoristokunta, jonka elinkeino perustuu maatalouteen. 1800-luvulla kunnan väkimäärä nousi, jolloin tekstiiliteollisuus kehittyi. Tuolloin puolet asukkaista työskenteli kutojina ja käsityöläisiä oli paljon. Kunnan väestömäärä on puolittunut 1800-luvulta lähtien. Suurena syynä tähän on läheisten kaupunkien vetovoima. Kunnan julkinen koulu suljettiin vuonna 1988. Kunnan erikoisuus on 96 hehtaarin yhteismaa "Les Communaux", jonka omistuksen alkuperästä ei ole tietoa. Noin vuoden 1100 tienoilla Lyonin tuomiokapituli rakensi kunnan hautausmaalle ensimmäisen kirkon. Nykyinen kirkko rakennettiin vuosina 1852–1854. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Rhônen kunnat
Les Thuiles

Les Thuiles on kunta Ranskan kaakkoisosassa Alpes-de-Haute-Provencen departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se sijaitsee Ubayen laaksossa, noin kuusi kilometriä Barcelonnetten kaupungista länteen. Les Thuiles on saanut nimensä vanhojen keramiikkatehtaiden mukaan. Kylä sijaitsee 1100 metrin korkeudessa. Maisemaa hallitsee Grande Séolane, jonka huippu on 2900 metrin korkeudessa. Kylän keskustassa on Saint Martinin kirkko, jossa on neliönmuotoinen kellotorni ja liuskekivikatto. Kirkkoa koristaa aurinkokello, joka on vuodelta 1881. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Alpes-de-Haute- Provencen kunnat
Peter B. Hirsch

Peter B. Hirsch (s. 16. tammikuuta 1925) on brittiläinen fyysikko, joka oli pitkään materiaalifysiikan professori Oxfordin yliopistossa. Hirsch kehitti transmissioelektronimikroskoopin käyttöä metallien, keramiikan ja muiden kiteisten materiaalien rakenteen epätäydellisyyksien tutkimiseen. Hänen työnsä on tehnyt mahdolliseksi tutkia tällaisia kiinteitä aineita paljon yksityiskohtaisemmin kuin on mahdollista optisella mikroskoopilla. Hirsch sai Wolfin fysiikan palkinnon vuonna 1984. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset fyysikot Luokka:Englantilaiset professorit Luokka:Oxfordin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
James Meredith (jalkapalloilija)

James Gregory Meredith (s. 5. huhtikuuta 1988 Albury) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän pelasi pitkään Englannissa ja puolen vuoden ajan Irlannissa. Vuonna 2019 hän palasi Australiaan. Hän pelasi Australian maajoukkueessa kaksi maaottelua. Meredith siirtyi 16-vuotiaana Englantiin Derby Countyn junioreihin. Hän ei pelannut Derby Countyn edustusjoukkueessa yhtään ottelua vaan oli lainalla Cambridge Unitedissa ja Chesterfieldissä ja edusti sittemmin irlantilaista Sligo Roversia sekä Englannissa Shrewsbury Townia, Telford Unitedia lainasopimuksella, kolme kautta York Cityä, viisi kautta Bradford Cityä ja kaksi kautta Millwallia. Hän pelasi Irlannin pääsarjassa neljä ottelua, Englannin toisella sarjatasolla mestaruussarjassa 82 ottelua ja Englannin kolmannella sarjatasolla ykkösliigassa 150 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Uransa loppupuolella hän on pelannut Australian pääsarjassa A-Leaguessa Perth Gloryn ja Macarthurin joukkueissa. Meredith pelasi Australian maajoukkueessa kaksi ottelua marraskuussa 2015, MM-karsintaottelut Kirgisiaa ja Bangladeshia vastaan avauskokoonpanossa. Hän kuului Australian joukkueeseen MM-kilpailuissa 2018 mutta ei päässyt turnauksessa kentälle. == Lähteet == Luokka:Australialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Châteauroux-les-Alpes

Châteauroux-les-Alpes on kunta eteläisessä Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se sijaitsee Durancejoen varrella, noin 45 kilometriä Gapin kaupungista itään. Saint-Marcellinin kirkko Saint-Marcellinin kylässä on rakennettu uudelleen 1600-luvun alussa. Kirkossa tehtiin suuria kunnostustöitä 1800-luvun puolivälissä ja 1900-luvun alussa. Kirkon kellotorni listattiin historialliseksi muistomerkiksi helmikuussa 1981. Kirkon lähellä on vanhan linnan rauniot. Linna tuhottiin Embrunin arkkipiispan käskystä vuonna 1577. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hautes-Alpesin kunnat
Kukerpillid

Kukerpillid on virolainen vuonna 1972 perustettu lähinnä kansanmusiikkia esittävä yhtye. Kukerpillid-yhtyeen lauluissa on vaikutteita virolaisista kansanlauluista, countrysta, rockista ja rockabillystä. Yhtyeen tunnettuja jäseniä ovat: * Toomas Kõrvits – laulu, kitara, lyömäsoittimet * Ike Volkov – laulu, basso * Arne Haasma – laulu, harmonikka * Heiki Vahar – viulu, mandoliini Kukerpillid on levyttänyt vuodesta 1976 lähtien 19 albumia. == Lähteet == * Kukerpillid-yhtyeen kotisivu Luokka:Kansanmusiikkiyhtyeet Luokka:Virolaiset yhtyeet
George Ilenikhena

George Osrzehmen Ilenikhena (s. 16. elokuuta 2006 Lagos) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssa pelaavaa AS Monacoa. Ilenikhena on Amiensin kasvatti ja hän teki debyyttinsä joukkueessa tammikuussa 2023. Saman vuoden heinäkuussa hän siirtyi Belgian Jupiler Pro Leaguessa pelaavaan Royal Antwerpiin ja kesällä 2023 Monacoon. == Seurajoukkueura == Ilenikhena siirtyi Amiens SC:n junioriakatemiaan vuonna 2012 ja hän oli 16-vuotias, kun hän pelasi kaudella 2022–2023 ensimmäisen ammattilaisottelunsa. Amiens voitti 19. marraskuuta 2022 käydyn Ranskan cupin ottelun L'Aiglon du Lamentinia vastaan 10–0. Ensimmäistä kertaa Ligue 2:ssa hän pelasi tammikuussa 2023 Guingampia vastaan. Kauden aikana Ilenikhena pelasi myös 15 muussa sarjaottelussa ja teki kaksi maalia. Ilenikhena siirtyi heinäkuussa 2023 Belgiaan Royal Antwerpiin noin 6 miljoonan euron siirtosorvauksella ja sopimuksella kesään 2027 asti. Hän teki samassa kuussa ensiesiintymisensä Belgian supercupissa KV Mecheleniä vastaan, ja Jupiler Pro Leaguessa hän debytoi samassa kuussa ottelussa Cercle Bruggea vastaan. Ensimmäisen maalinsa Antwerpille hän teki lokakuussa 2023 liigaottelussa Royal Charleroi SC:tä vastaan. ilenikhena pelasi kaudella 2023–2024 Jupiler Pro Leaguessa 28 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Hän pelasi myös ensimmäistä kertaa eurocupeissa, kun hän pelasi Mestarien liigassa kuudessa ottelussa ja teki maalin lisäajalla FC Barcelonaa vastaan 3–2-voitossa. Se oli Antwerpin Mestarien liiga-historian ensimmäinen voitto. Belgian cupissa hän pelasi kuudessa ottelussa ja teki viisi maalia, joista kaksi välieräottelussa KV Oostendea vastaan. Ilenikhena siirtyi kesällä 2024 AS Monacoon sopimuksella vuoteen 2029 asti. Lokakuun 2024 loppuun mennessä Ilenikhena on pelannut Jupiler Pro Leaguen kaudella 2024–2025 kahdeksan ottelua. Mestarien liigassa hän on pelannut kolme alkusarjaottelua, ja tehnyt voittomaalin FC Barcelonaa vastaan uudestaan. AS Monaco voitti ottelun 2–1. == Lähteet == Luokka:Nigerialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2006 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Guillaume Bouzignac

Guillaume Bouzignac (todennäköisesti 1587 Saint-Nazaire-d’Aude – 1643) oli ranskalainen säveltäjä.Guillaume Bouzignac St. James Music Press, viitattu 26.10.2024 Robert Cummings, Guillaume Bouzignac Biography AllMusic, viitattu 26.10.2024 Bouzignac opiskeli vuoteen 1604 saakka Narbonnen katedraalissa. Vuodelta 1604 on hänen motettinsa O mors, ero mors tua. Bouzignac työskenteli kuoromestarina eri kaupunkien katedraaleissa. Lähdettyään Narbonnesta hän työskenteli jonkin aikaa Angoulêmessa. Vuonna 1608 hän palasi Saint- Nazaire-d’Audeen, mutta alle vuoden kuluttua hän otti vastaan Grenoblen Saint- André-kirkon kuoromestarin tehtävän. Bouzignac pysyi Grenoblessa vain kolmen kuukauden ajan ja vietti seuraavat viisitoista vuotta tiettävästi pitkälti Ranskan ulkopuolella. Hänen on oletettu viettäneen huomattavasti aikaa Italiassa ja mahdollisesti myös Espanjassa. Bouzignac kehitti ranskalaista hengellistä musiikkia näistä maista omaksutuilla tyylivaikutteilla. Hän palasi vuonna 1624 Ranskaan. Bourgesissa hänet vihittiin papiksi ja nimitettiin katedraalin kuoromestariksi. Bouzignac oli Rodezin katedraalin musiikillinen johtaja vuosina 1629–1632. Myöhemmin hän johti lapsikuoroa Clermont-Ferrandin katedraalissa. Bouzignac vietti kesän 1641 ilmeisesti Toursissa pidetyissä uskonnollisissa juhlallisuuksissa, joihin on viitattu muun muassa hänen sävellyksissään Praesulum chorus ja Gloriosa dicta sunt de te, ecclesia Turonensis. Bouzignacin motetit ovat säilyneet kahdessa käsikirjoitetussa julkaisussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Vuonna 1587 syntyneet Luokka:Vuonna 1643 kuolleet
Nicolas Formé

Nicolas Formé (26. huhtikuuta 1567 Pariisi – 27. toukokuuta 1638 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja laulaja, joka oli äänialaltaan kontratenori. Hän sai myös pappisvihkimyksen.Laura Kuhn, Dennis McIntire, Formé, Nicolas Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 26.10.2024 Formé sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa todennäköisesti kuorokoulussa.Formé, Nicolas Centre de musique baroque de Versailles, viitattu 26.10.2024 Vuoteen 1592 mennessä hän pääsi laulajaksi kuninkaalliseen kapelliin. Formé työskenteli siellä vuodesta 1609 kuolemaansa saakka sous-maîtren eli avustavan johtajan asemassa ja säveltäjänä. Hänen teostensa joukossa ovat Aeterane Henrici magni... missam hanc duobus choris (neljälle tai viidelle äänelle, 1638) ja 8 Magnificatia kahdeksassa kirkkosävellajissa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Ranskalaiset papit Luokka:Kontratenorit Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Vuonna 1567 syntyneet Luokka:Vuonna 1638 kuolleet
Rundata

Rundata eli SRDB (Scandinavian runetext-data base) on riimukirjoitusten löytöpaikkoja kuvaava hanke. Sen internet-sivustolla on maailmankartta, johon on merkitty kaikki löydetyt riimukirjoitukset. Yhteensä niitä on 6 815 kappaletta. Tietokannassa kullekin riimukirjoitukselle on määritetty nimet, ja lisäksi tekstit on translitteroitu, käännetty ja niiden löytöpaikka on mainittu. Joistakin riimuteksteistä on myös kuvia. Rundata-hanke aloitettiin vuonna 1986 Uppsalan yliopistossa. == Lähteet == * https://rundata.info/ * https://rundata.info/about/ === Viitteet === Luokka:Aakkostot Luokka:Viikinkiaika
Jean Titelouze

Jean (myös Jehan) Titelouze (1562 tai 1563 Saint-Omer – 24. lokakuuta 1633 Rouen) oli ranskalainen varhaisen barokin säveltäjä ja urkuri.Jehan Titelouze Britannica, viitattu 26.10.2024 Titelouze syntyi sukuun, joka oli ollut aktiivinen Saint-Omerin musiikkielämässä 1500-luvun alkupuolelta lähtien. Hänet nimitettiin kirkkourkuriksi vuonna 1585, ja vuonna 1588 hänestä tuli Rouenin katedraalin urkuri. Vuoteen 1610 mennessä Titelouze pääsi myös katedraalin kaniikiksi. Hän työskenteli Rouenin katedraalissa loppuelämänsä ajan. Hän kuitenkin piti urkuresitaaleja eri puolilla Ranskaa ja toimi konsultoijana urkujenrakennushankkeissa. Titelouze oli improvisaatiotaitojensa ja virtuoosisen tekniikkansa ansiosta kysytty esiintyjä. Titelouzen tärkein julkaisu oli Britannican mukaan Hymnes de l’église pour toucher sur l’orgue (1623). Vuonna 1626 hän julkaisi Magnificatin ympärille rakennettuja interludeja uruille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset urkurit Luokka:Ranskalaiset papit Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:1560-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1633 kuolleet
Bruno Rossi

Bruno Rossi (1905 – 1993) oli Italiassa syntynyt, Yhdysvalloissa työskennellyt fyysikko. Rossi tutki kosmisen säteilyn ominaisuuksia ja alkuperää 1930-luvun alusta lähtien. Vuonna 1959 hän käynnisti tutkimuksen, jonka tavoitteena oli hyödyntää orastavaa avaruusteknologiaa auringon ulkopuolisten röntgenlähteiden etsimisessä. Röntgenastronomian teoreettisia ja kokeellisia puolia tutkinut projekti, jota veti Riccardo Giacconi, johti ehdotuksiin uusista röntgenoptiikan muodoista ja uusiin havaintomenetelmiin. Neljän lennon sarjassa, joita Yhdysvaltain ilmavoimat sponsoroivat vuosina 1961–1963, ryhmä löysi erillisiä auringon ulkopuolisia röntgenlähteitä ja mittasi taustasäteilyä. Puhuessaan röntgensäteiden alkuperästä taivaankappaleissa Rossi kiinnitti huomion äärimmäisen kuuman matalatiheyksisen kaasun aiheuttamaan lämpösäteilyn prosessiin, jonka nykyään tiedetään olevan useimpien röntgenlähteiden tuotantomekanismi. Röntgentähtitieteen perustajina pidetyt Rossi, Giacconi ja Herbert Friedman saivat Wolfin fysiikan palkinnon vuonna 1987. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Alitsariinikeltainen GG

Alitsariinikeltainen GG (C18H8N3O5Na) eli Mordant Yellow 1 on atsoväreihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää väriaineena muun muassa tekstiilien värjäykseen. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa alitsariinikeltainen GG on ruskehtavan oranssia kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtaisesti erityisesti kuumaan veteen ja lisäksi hieman etanoliin ja asetoniin. Aineen liuokset ovat pH-indikaattoreita ja muuttuvat väriltään keltaisista oransseiksi pH-alueella 10–12. Alitsariinikeltainen GG:tä valmistetaan m-nitroaniliinin diatsoniumsuolan ja salisyylihapon atsokytkentäreaktiolla. Alitsariinikeltainen GG:tä käytetään värjäämään kromiyhdisteillä peitattua villaa, silkkiä ja nahkaa keltaiseksi.Klaus Hunger, Peter Mischke, Wolfgang Rieper & Shufen Zhang: "Azo Dyes, 2. Anionic Dyes", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2018. Sitä voidaan käyttää myös pH- indikaattorina ja galliumpitoisuuden määrittämiseen. == Katso myös == * Alitsariinikeltainen R == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Alitsariinikeltainen, Ccoloria.net Luokka:Atsovärit Luokka:Indikaattorit
Johannes Pullois

Johannes (myös Jean) Pullois (n. 1420 todennäköisesti Antwerpen – 23. elokuuta 1478) oli flaamilainen säveltäjä.Laura Kuhn, Dennis McIntire, Pullois, Jean or Johannes Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 26.10.2024 Pullois oli laulajana katedraalissa Antwerpenissä vuosina 1442–1447 ja lauloi sitten paavillisessa kapellissa vuoteen 1459 saakka. Hän työskenteli myös burgundilaisessa hovikapellissa ennen kuin palasi Antwerpeniin vuonna 1463. Pulloisin sävellysten joukossa on sekä hengellistä että maallista vokaalimusiikkia. Monet Pulloisin sävellykset ovat säilyneet 1400-luvulta peräisin olevissa lähteissä. Näihin kuuluu kokonainen messu, jossa erikoisuutena on kaksi kokonaan erilaista Credo-osaa. Kahdesta Pulloisin sävellyksestä julkaistiin transkriptiot kokoelmassa Buxheimer Orgelbuch.Keith Johnson, Johannes Pullois Biography AllMusic, viitattu 26.10.2024 Hänen kokonaistuotannostaan julkaisi painoksen Peter Gülke vuonna 1967. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Belgialaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Vuonna 1420 syntyneet Luokka:Vuonna 1478 kuolleet