EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Luis Regueiro

Luis Regueiro Pagola (1. heinäkuuta 1908 Irun, Espanja – 6. joulukuuta 1995), joka tunnettiin myös nimellä Corso, oli espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Regueiro aloitti uransa edustaen paikallisseura Real Uniónia kaudet 1924–1931. Hän voitti joukkueen kanssa Copa del Reyn kaudella 1926–1927 ja pelasi joukkueessa yhteensä 55 ottelua, joissa hän teki 37 maalia. Seuraavaksi Regueiro liittyi uransa merkittävimpään joukkueeseen Real Madridiin, jonka kanssa hän voitti kahdesti Espanjan pääsarjamestaruuden kausina 1931–1932 ja 1932–1933 sekä niin ikään kahdesti Copa del Reyn kausina 1933–1934 ja 1935–1936. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 120 ottelua, joissa hän teki 64 maalia. Regueiro piti espanjalaisseurojen jälkeen urataon, kunnes pelasi uransa loppuun meksikolaisjoukkueissa. Regueiro liittyi Espanjan A-maajoukkueeseen toukokuussa 1927 ja pelasi joukkueessa 25 ottelua, joissa hän teki 16 maalia. Hän kuului joukkuueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1934 ja kesäolympialaisissa 1928. Ensin mainitussa hän pelasi kahdessa ottelussa ja teki niissä yhden maalin, kun taas jälkimmäisessä hän pelasi kaksi ottelua ja teki kaksi maalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luis Regueiro Real Madridin sivuilla Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Brad Davis (jalkapalloilija)

Brad Davis (s. 8. marraskuuta 1981 St. Charles, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen keskikenttäpelaaja. Hän pelasi toisinaan myös muissa keskikentän rooleissa. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen. Davis edusti urallaan useita yhdysvaltalaisjoukkueita, joista merkittävimpänä Houston Dynamoa. Hän voitti joukkueen kanssa kahdesti MLS Cupin kausina 2005–2006 ja 2006–2007. Hän pelasi joukkueessa kaikki kilpailut mukaan luettuina yhteensä 327 ottelua, joissa hän teki 45 maalia ja antoi 97 maalisyöttöä. Davis voitti urallaan kerran myös MLS Supporters’ Shieldin San Jose Earthquakesin kanssa kaudella 2004–2005. Hän pelasi urallaan kaikki kilpailut mukaan luettuina yhteensä 451 ottelua ja teki niissä 62 maalia ja antoi 115 maalisyöttöä. Davis liittyi Yhdysvaltain A-maajoukkueeseen heinäkuussa 2005 ja pelasi joukkueessa 17 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2014, jossa pelasi itse turnauksessa yhdessä ottelussa 59 peliminuuttia ja karsinnoissa neljässä ottelussa. Lisäksi hän voitti maajoukkueen kanssa CONCACAF Gold Cupin vuonna 2005. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helka Ristolainen

Helka Tellervo Ristolainen (30. maaliskuuta 1923 Viipuri – 12. joulukuuta 2005 Hyvinkää) oli suomalainen alppihiihtäjä, pesäpalloilija ja urheiluvaikuttaja. Ristolainen valmistui voimistelunopettajaksi vuonna 1948. Hän työskenteli Hyvinkään yhteiskoulussa liikunnan lehtorina vuosina 1950–1986 ja opetti 12 vuoden ajan myös Helsingin yliopiston voimistelulaitoksella. Ristolainen saavutti alppihiihtäjänä pujottelussa SM-hopeaa vuonna 1953 sekä SM-pronssia vuosina 1949 ja 1954. Hän voitti Salpausselän kisojen pujottelun vuosina 1955 ja 1957. Pesäpallossa hän voitti Suomen-mestaruuden Lahden Koripalloilijoiden joukkueessa vuonna 1949. Ristolainen toimi Suomen naisten maastohiihtojoukkueen johtotehtävissä ja tuomaritehtävissä yhteensä 30 vuoden ajan. Hän istui pitkään Suomen Hiihtoliiton hallituksessa ja Kansainvälisen hiihtoliiton naisten maastohiihtovaliokunnassa ja pyrki edistämään naisten hiihdon saamista tasa-arvoiseksi miesten hiihdon kanssa. Hän oli myös muun muassa Suomen Valtakunnan Urheiluliiton liittohallituksen jäsen. Ristolainen oli Kansallisen Kokoomuksen edustajana Hyvinkään kaupunginvaltuustossa vuosina 1954–1986 ja kaupunginhallituksessa vuosina 1972–1986. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset alppihiihtäjät Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Nick Rimando

Nick Rimando (s. 17. kesäkuuta 1979 Montclair, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapallomaalivahti. Hän on pituudeltaan 175-senttimetrinen. Häntä pidetään MLS-liigan historian parhaana maalivahtina, ja hän on torjunut liigan historiassa enemmän rangaistuspotkuja kuin kukaan muu maalivahti yli 42 prosentin torjuntaprosentilla. Rimando edusti urallaan merkittävimpänä D.C. Unitedia vuodet 2003–2006. Hän voitti joukkueen kanssa kerran sekä MLS Cupin kaudella 2003–2004 että MLS Supporters’ Shieldin kaudella 2005–2006. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 110 ottelua. Lisäksi hän voitti MLS Cupin myös Real Salt Laken kanssa kaudella 2008–2009. Rimando edusti myös Miami Fusionia vuodet 1999–2003. Yhteensä hän pelasi urallaan 514 MLS-turnausta, joissa hän torjui 629 vetoa ja pelasi 155 nollapeliä. Hänestä tuli elokuussa 2016 eniten liigan runkosarjassa otteluita pelannut pelaaja 417. ottelunsa jälkeen ohitettuaan maalivahti Kevin Hartmanin. Rimando liittyi Yhdysvaltain A-maajoukkueeseen marraskuussa 2002 ja pelasi joukkueessa 22 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM- kilpailuissa 2014, mutta ei pelannut turnauksessa otteluakaan. Hän voitti joukkueen kanssa CONCACAF Gold Cupin vuonna 2013. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Soinnillinen labiovelaarinen approksimantti

Soinnillinen labiovelaarinen approksimantti on konsonanttiäänne, joka esiintyy useimmissa puhutuissa kielissä, kuten englannissa. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkki on ⟨w⟩. == Lähteet == Luokka:Konsonantit
Eero Utter

Eero Utter (s. 1933) on suomalainen kaupan alan yritysjohtaja ja vuorineuvos.Vuorineuvos Eero Utter (1933–) Kansallisbiografia, viitattu 25.12.2024 Hän toimi Keskon pääjohtajana vuosina 1988–1993 – aluksi nopean talouskasvun aikana, sitten Suomen 1990-luvun laman alettua.Kuka kukin on Kaupan huiput, viitattu 25.12.2024 Utter valmistui kauppatieteiden kandidaatiksi. Hän julkaisi kirjat Vähittäiskaupan rakenteen kehitys Suomessa vv. 1952–1970 (1972) ja EC-integraation vaikutukset teollisuusyritystemme toimintaedellytyksiin (1988).Utter, Eero, 1933- Suomalainen asiasanasto- ja ontologiapalvelu, viitattu 25.12.2024 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hannu Seppälä

Hannu Seppälä (3. helmikuuta 1944 Kouvola – 13. maaliskuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen ekonomi ja yritysjohtaja.Jyri Raivio, Ekonomi Hannu Seppälä Oman liikeidean tinkimätön toteuttaja Helsingin Sanomat 15.3.1991, viitattu 25.12.2024 Hänelle myönnettiin Vuoden liikemiehen tunnustus vuonna 1987, jolloin hän toimi Seppälän toimitusjohtajana.Aiemmat vuoden liikemiehet Suomen Liikemies-Yhdistys, viitattu 25.12.2024 Seppälä perusti Seppälä-ketjun siskonsa Liisa Lipsasen kanssa.Seppälä-ketjun perustaja otti konkurssiuutisen vastaan haikeana, mutta toiveikkaana: "Joku voi vielä ostaa ketjun nimen" Iltalehti 15.9.2017, viitattu 25.12.2024 Sen toiminta laajeni valtakunnalliseksi, mutta Seppälä myytiin Stockmannille vuonna 1988.Kuka kukin on Kaupan huiput, viitattu 25.12.2024 Hannu Seppälä omisti myös kiinteistösijoitusyhtiö Hannu Seppälä Development Ltd:n ja oli sen toimitusjohtaja.Jyri Raivio, Seppälän entinen pääomistaja Hannu Seppälä: Stockmannia ei harhautettu Helsingin Sanomat 14.3.1990, viitattu 25.12.2024 Hän teki itsemurhan vuonna 1991. Häneen olivat vaikuttaneet voimakkaasti Portugalissa tehdyt, epäonnistuneet maakaupat.”Ihailen yhä Liisaa” Iltalehti 28.9.2007, viitattu 25.12.2024 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet Luokka:Itsemurhan tehneet
Paula Salastie

Paula Kaarina Salastie (o.s. Kiikka; s. 5. heinäkuuta 1978 Hyvinkää) on suomalainen yritysjohtaja.Heikki Haapavaara, Vuoden liikemies haluaa miljardibisneksen - ja paljastaa, miten maali lähtee vaatteista Kauppalehti 16.9.2016, viitattu 25.12.2024Paula Salastie Teknoksen konsernijohtajaksi Teknos 2015, viitattu 25.12.2024Salastie Paula Kaarina Verokone, viitattu 25.12.2024 Salastie on koulutukseltaan taloushallinnon tradenomi ja rakennuspiirtäjä. Hän on Martti Kiikan tytär. Salastie toimi vuosina 2011–2015 Teknoksen hallituksen puheenjohtajana ja siirtyi 16. huhtikuuta 2015 sen konsernijohtajaksi.Antti Ämmälä, Vuoden liikemies kiittää sitkeyttään: "Aina on pelottanut riittävästi" Ilta-Sanomat 13.9.2016, viitattu 25.12.2024 Hän aloitti uransa Teknoksessa vuonna 1997. Salastie valittiin Vuoden liikemieheksi vuonna 2016.Paula Salastie on Vuoden Liikemies Teknos, viitattu 25.12.2024 Hän omisti tuolloin Teknoksesta 95 %.Jari Järvinen, Kasvokkain: Vuoden liikemies, maalitehtaan omistaja Paula Salastie ei murehdi turhia Yle 17.9.2016, viitattu 25.12.2024 Salastie on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Łukasz Teodorczyk

Łukasz Teodorczyk (s. 3. kesäkuuta 1991 Żuromin, Masovian voivodikunta, Puola) on puolalainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän on pituudeltaan 188-senttimetrinen. Teodorczyk edusti kotimaansa joukkueista merkittävimpänä Lech Poznańia, jonka kanssa hän voitti kerran Puolan pääsarjamestaruuden kaudella 2014–2015. Hän pelasi joukkuuessa yhteensä 58 ottelua, joissa hän teki 28 maalia ja antoi 13 maalisyöttöä. Teodorczykin joukkuetitteleillä mitattuna uran merkittävin joukkue oli kuitenkin ukrainalainen Dynamo Kiova. Hän voitti joukkueen kanssa kahdesti Ukrainan pääsarjamestaruuden kausina 2014–2015 ja 2015–2016 sekä kerran Ukrainan Cupin kaudella 2014–2015 ja Ukrainan Super Cupin kaudella 2016–2017. Teodorczyk edusti merkittävänä myös belgialaista Anderlechtia ja voitti joukkueen kanssa kerran sekä Belgian pääsarjamestaruuden kaudella 2016–2017 että Belgian Super Cupin 2017–2018. Yhteensä Teodorczyk pelasi urallaan kaikki kilpailut mukaan luettuina 288 ottelua, joissa hän teki 102 maalia ja antoi 35 maalisyöttöä. Teodorczyk liittyi Puolan A-maajoukkueeseen maaliskuussa 2013 ja pelasi joukkueessa 19 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2018, jossa hän pelasi kahdessa ottelussa yhteensä 29 peliminuutin verran. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puolalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dawid Kownacki

thumb|upright|Dawid Kownacki pelaamassa Lech Poznańissa vuonna 2014. Dawid Igor Kownacki (s. 14. maaliskuuta 1997 Gorzów Wielkopolski, Lubuszin voivodikunta, Puola) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa 2. Bundesliigassa pelaavaa Fortuna Düsseldorfiä. Kownacki on edustanut urallaan merkittävimpänä kotimaansa Lech Poznańia, jonka kanssa hän on voittanut kahdesti Ekstraklasan kausina 2014–2015 ja 2021–2022 sekä kahdesti Puolan Super Cupin kausina 2015–2016 ja 2016–2017. Hän pelasi joukkueessa 134 ottelua, joissa hän teki 32 maalia ja antoi 14 maalisyöttöä. Kownacki edusti lukuisia Puolan alemman tason maajoukkueita, kunnes debytoi edustusjoukkueessa maaliskuussa 2018. Hän on kuulunut joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2018 ja EM-kilpailuissa 2020. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä seitsemän maajoukkueottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puolalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sport Boys

Sport Boys Association, joka tunnetaan yleensä vain nimellä Sport Boys, on vuonna 1927 perustettu perulainen jalkapalloseura. Se pelaa kaudella 2024–2025 maan korkeimmalla sarjatasolla Perun Primera Divisiónissa. Sport Boys on voittanut pääsarjamestaruuden kuudesti kausina 1934–1935, 1936–1937, 1941–1942, 1950–1951, 1957–1958 ja 1983–1984. Se on pelannut satunnaisesti myös maan alemmalla sarjatasolla ja voittanut sen mestaruuden kolmesti, joista kahdesti 2000-luvulla. Seuran kotistadion on 17 000 -paikkainen Estadio Miguel Grau. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivut Luokka:Perulaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1927 perustetut urheiluseurat
Soinniton labiodentaalinen frikatiivi

Soinniton labiodentaalinen frikatiivi eli f-äänne on konsonanttiäänne, joka esiintyy useissa puhutuissa kielissä, kuten englannissa. Latinalaisia aakkosia käyttävissä kielissä se merkitään yleensä f-kirjaimella, toisinaan kuitenkin, varsinkin kreikkalaisperäisissä sanoissa kirjainyhdistelmällä ph. Saksan kielessä sen merkkinä käytetään myös v-kirjainta. Äänteen merkki on kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa ⟨f⟩. == Lähteet == Luokka:Konsonantit
Sporting Cristal

Club Sporting Cristal SA on vuonna 1955 perustettu perulainen urheiluseura, joka tunnetaan parhaiten jalkapallotoiminnastaan. Se kilpailee kaudella 2024–2025 maan korkeimmalla sarjatasolla Perun Primera Divisiónissa. Sporting Cristal on voittanut maan pääsarjamestaruuden 20 kertaa, joista viimeiset seitsemän 2000-luvulla. Lisäksi se on voittanut Copa Perún vuonna 2021. Joukkueen kotistadion on maan pääkaupungissa Limassa sijaitseva 18 000 -paikkainen Estadio Alberto Gallardo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivut Luokka:Perulaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1955 perustetut urheiluseurat Luokka:Lima
Zwarte Piet

Zwarte Piet on osa hollantilaista Sinterklaas-perinnettä, mutta hahmo on herättänyt kiistoja rasistisina pidettävien mustaksi maalattujen kasvojensa vuoksi. Vaikka hahmon tumman ulkomuodon juuret ovat kansantaruissa ja pakanallisissa perinteissä, kolonialismin ja blackface-perinteen vaikutukset ovat tehneet siitä kiistanalaisen nykypäivänä. == Historia == Ensimmäiset kuvat mustasta apulaisesta ilmestyivät vuonna 1850 Jan Schenkmanin kirjassa Sint Nikolaas en zijn knecht. Hahmon ulkonäkö – tummaksi maalattu iho ja värikkäät vaatteet – muistuttaa 1500-luvun maurilaisia palvelijoita, jotka toimivat rikkaiden eurooppalaisten statussymboleina. Hahmon taustalla nähdään viittauksia siirtomaahistoriaan ja orjuuteen: Afrikkalaiset orjat toimivat usein eurooppalaisten perheiden palvelijoina, mikä heijastuu Zwarte Pietin roolissa. 1900-luvun alussa Zwarte Piet kuvattiin pelottavana hahmona, joka rankaisi tottelemattomia lapsia. 1970-luvulta alkaen hahmo muutettiin lapsiystävällisemmäksi. Samaan aikaan yhteiskunnan suhtautuminen auktoriteettiin ja kasvatukseen muuttui. Kuitenkin hahmo on vuosien varrella herättänyt kritiikkiä, koska sen katsotaan olevan rasistinen karikatyyri ja viittaavan kolonialistiseen ajatteluun. == Kritiikki == Ensimmäinen julkinen vastustus hahmoa kohtaan nousi 1960-luvulla, kun koulunjohtaja Arnold Ras ehdotti sen korvaamista valkoisella apulaisella. Sittemmin kritiikki on kasvanut, erityisesti 2010-luvulla. ”Kick Out Zwarte Piet” -liike ajaa perinteestä luopumista, ja monet organisaatiot ovat modernisoineet hahmoa esimerkiksi lisäämällä ”nokikerroksia” kasvoihin. Kritiikki hahmoa kohtaan on voimistunut Alankomaiden monikulttuurisuuden kasvaessa, mutta monet hollantilaiset pitävät Zwarte Pietiä harmittomana osana perinnettä. Ratkaisuksi on ehdotettu hahmon ulkoasun muuttamista vähemmän loukkaavaksi, esimerkiksi nokisiksi kasvoiksi. Keskustelun odotetaan jatkuvan, kun Alankomaat etsii tapaa säilyttää juhlan merkitys ilman rasistisia piirteitä. == Lähteet == Luokka:Alankomaalainen kulttuuri Luokka:Jouluun liittyvät hahmot Luokka:Mustiin kohdistuva rasismi
Fit For A King

Fit For A King on vuonna 2007 perustettu texaslainen metalcore-yhtye. 12\. tammikuuta 2024 Fit for a King yllätys julkaisi upouuden singlen "Keeping Secrets" sekä 26\. heinäkuuta 2024 yhtye julkaisi toisen singlen "Technium" ja siihen liittyvän musiikkivideon, jossa esiintyi The Plot in Youn Landon Tewers. Myöhemmin, 22. marraskuuta 2024, yhtye paljasti postauksilla, että he työstävät seuraavaa albumiaan tuottaja Daniel Braunsteinin ja Josh Gilbertin kanssa ja että albumilla olisi 13 kappaletta ja se julkaistaan ​​joskus vuonna 2025. ==Jäsenet== ===Nykyiset=== * Ryan Kirby – laulu (2014–) * Bobby Lynge - kitara (2010-) * Daniel Gailey – kitara (2018–) * Ryan "Tuck" O'Leary – basso, puhdas laulu (2014–) * Trey Celaya – rummut (2021–) ===Entiset=== * Justin Juno – basso (2007–2008) * Alex Danforth – epäpuhdas laulu (2007–2008) * Jed McNeill – piano (2007–2009) * Jared McFerron – kitara (2007–2009) * Mason Wilson – laulu (2008–2010), kitara (2008) * Aaron Decur – basso (2008–2011), kitara (2007–2008) * Justin Hamra – kitara (2008–2013) * Aaron Kadura – basso, puhdas laulu (2011–2014) * Jared Easterling – rummut (2007–2021), puhdas laulu (2007–2014) ==Diskografia== Vuosi Albumi Levy-yhtiö 2008 Fit For A King EP 2009 Awaken The Vesper EP 2011 Descendants 2013 Creation/Destruction Solid State Records 2014 Slave To Nothing Solid State Records 2016 Deathgrip Solid State Records 2018 Dark Skies Solid State Records 2020 The Path Solid State Records 2022 The Hell We Create Solid State Records 2025 uusi albumi Solid State Records ==Musiikkivideot== Vuosi Otsikko Albumi Ohjaaja(t) 2011 Ancient Waters Descendants rowspan="2" 2012 Descendants 2013 The Roots Within Colby Moore Hollow King (Sound Of The End) Creation/Destruction rowspan="9" Keep Me Alive Descendants 2014 Slave To Nothing Slave To Nothing Forever Unbroken 2015 Impostor Hooked 2016 Dead Memory Deathgrip 2017 Deathgrip 2018 The Price Of Agony Dark Skies Oblivion Braden Buckner 2019 When Everything Means Nothing Kevin Johnson 2020 Locked (In My Head) The Path The Path rowspan="6" 2022 Reaper The Hell We Create End (The Other Side) Falling Through The Sky Times Like This 2024 Keeping Secrets 2024 TECHNIUM Garrett Drake ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset metalcore-yhtyeet
Päiväkoti Raikuli

Päiväkoti Raikuli on lasten satukirja, jonka on kertonut Heikki Niska ja kuvittanut Elvi Pekkarinen. Kirjan on vuonna 2024 julkaissut Kulttuurivihkot. ==Hahmot== Mertsi on hyväntahtoinen joskin aika ajoin vähän äksy noita, joka on töissä Nyssäkässä päiväkoti Raikulissa. Mertsillä on Pekka-niminen kissa, joka pääsee lemmikkien päivänä mukaan töihin. Päiväkodissa laittaa ruokaa ja valmistelee retkieväitä Liemi-Liisa ja apulaisena touhuaa ja paikkoja järjestelee Kennu-kettu. Päiväkotiin tulee aamulla liuta lapsia: peikkokaksoset Vänkä, Piisku, kummitukset Pööpöö ja Usva sekä Roba, Mirko, Nabuka, Annette, Viivi ja Aasiasta adoptoitu Mei, jotka tekevät jekkuja toisilleen. Lempeä Mertsi-noita käy loduttamassa kotiin jäänyttä Viiviä, jota on kiusattu pisamien vuoksi, ja saa tämän uskomaan omaan ainutlaatuisuuteensa. Iloisena Viivi uskaltautuu taas Raikuliin muiden joukkoon. Mertsi osaa parantaa pikku surut painamalla kädellään alakuloisen sydäntä, ja lisäksi hänen kykyihinsä kuuluu muun muassa taito osata taikoa lumisadetta. ==Aiheesta muualla== *Päiväkoti Raikuli, Kulttuurivihkot Luokka:Suomalaiset lastenkirjat Luokka:Vuoden 2024 kirjat
Sandi Lovrić

Sandi Lovrić (s. 28. maaliskuuta 1998 Lienz, Itävalta) on itävaltalais- slovenialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja ja pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hän on pelannut Itävallan ja Sveitsin pääsarjoissa ja edustanut vuodesta 2022 alkaen Italian Serie A:ssa pelaavaa Udinesea. Hän on pelannut Slovenian A-maajoukkueessa vuodesta 2020 alkaen. Lovrić siirtyi synnyinkaupungistaan Lienzistä Sturm Grazin junioreihin vuonna 2012. Hän nousi edustusjoukkueeseen elokuussa 2014 ja pelasi viiden kauden aikana Itävallan Bundesliigassa 64 ottelua, joissa hän teki yhden maalin, huhtikuussa 2019 voitokkaassa vierasottelussa Austria Wieniä vastaan. Sturm Grazin vuonna 2018 voittamassa Itävallan cupissa hän pelasi neljä ottelua mutta välierässä ja loppuottelussa vain muutaman minuutin jatkoajalla. Lovrić edusti kaudet 2019–2022 sveitsiläisseura Luganoa. Hän pelasi Sveitsin Superliigassa 93 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Luganon vuonna 2022 voittamassa Sveitsin cupissa hän pelasi täyden peliajan kuudessa ottelussa ja teki maalin puolivälierässä Thunia vastaan. Lovrić pelasi Eurooppa-liigassa viisi ottelua kaudella 2019–2020. Lovrić on kesästä 2022 alkaen edustanut italialaisseura Udinesea. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Serie A:ssa 37 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi ennen loppukauden jalkavammaansa 29 Serie A -ottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2024–2025 hän on jouluun mennessä pelannut 16 Serie A -ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Lovrić pelasi Itävallan nuorisomaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kolme ottelua joukkueensa kapteenina alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 ja teki niissä yhden maalin. Hän pelasi kolme ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016. Aikuisissa Lovrić on edustanut Slovenian maajoukkuetta, jossa hän pelasi ensimmäisen kerran lokakuussa 2020 ystävyysottelussa San Marinoa vastaan. Hän kuului Slovenian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024 mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan. Lovrić on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut 38 A-maaottelua, joissa hän on ollut 25 kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä neljä maalia: lokakuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Moldovaa, maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Kroatiaa, syyskuussa 2021 MM- karsintaottelussa Maltaa ja syyskuussa 2023 EM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Azerbaijan Airlinesin lento 8243

Azerbaijan Airlinesin lento 8243 oli Azerbaijan Airlinesin kansainvälinen reittilento Bakusta Groznyihin. Lennolla 25. joulukuuta 2024 käytetty Embraer E190AR syöksyi maahan lähellä Aqtaw’n kaupunkia Kazakstanissa yrittäessään tehdä hätälaskua. Koneessa oli 62 matkustajaa ja viisi miehistön jäsentä, eli yhteensä 67 henkilöä. Heistä 38 kuoli turmassa. Alustavien tietojen mukaan miehistö yritti tehdä hätälaskua lentokoneen törmättyä lintuparveen. Miehistön kerrotaan ilmoittaneen, että koneen ohjaamisessa oli ongelmia. Videoilla näkyy, kuinka lentokone syöksyi maahan loivassa kulmassa oikea siipi edellä, hajosi useaan osaan ja syttyi tuleen. Rungosta irtosi pyrstö, jossa ei ollut palovaurioita; matkustamo sen sijaan paloi. Joidenkin asiantuntijoiden mukaan on mahdollista tai jopa todennäköistä, että koneeseen osui ilmatorjuntaohjus. Eloonjääneiden mukaan koneesta kuului räjähdys, ja yhden heistä pelastusliiviin oli tullut reikiä. Koneen hylyssä huomattiin olevan pieniä reikiä ja koloja, joiden väitetään olevan todennäköisemmin peräisin ohjuksen räjähdyksestä kuin lintujen iskeytymisestä koneeseen. Venäläisviranomaiset olivat ilmoittaneet lennokki-iskusta alueella, joka sijaitsi lähellä lennon alkuperäistä määränpäätä. Itsenäisten venäläislähteiden mukaan venäläinen ilmatorjuntaohjus saattoi iskeytyä koneeseen. Azerbaidžanin presidentti İlham Əliyev ilmoitti lausunnossaan 29. joulukuuta, että konetta oli ilmeisesti ammuttu Venäjältä, ja syytti Venäjää yrityksistä peitellä onnettomuuden todellista syytä. Venäjän presidentti Vladimir Putin oli edellisenä päivänä esittänyt julkisen anteeksipyynnön lentokoneelle sattuneesta tapahtumasta Venäjän ilmatilassa, myöntämättä kuitenkaan suoraan venäläisten ampuneen konetta alas. Koneessa olleet ja kuolonuhrit Kansalaisuus Matkustajat Matkustajat Miehistö Miehistö Yhteensä Yhteensä Kansalaisuus Yhteensä Kuolleita Yhteensä Kuolleita Yhteensä Kuolleita 37 23 5 2 42 25 16 7 0 0 16 7 6 6 0 0 6 6 3 0 0 0 3 0 Yhteensä 62 36 5 2 67 38 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2024 lento-onnettomuudet Luokka:Lento-onnettomuudet Kazakstanissa Luokka:Alas ammutut matkustajalentokoneet
Poikeljärvi (kylä Porissa)

Poikeljärvi (ruots. Poikelträsk) on kylä entisen Ahlaisten kunnan alueella Porissa valtatie 8:n itäpuolella. Poikeljärven kylässä on samanniminen järvi (Poikeljärvi). Pohjoinen satamatie eli seututie 272 alkaa Poikeljärveltä ja kulkee länteen Lampaluotoon yhdistäen näin valtatiet 8 ja 23 Meri-Poriin. Poikeljärveltä itään lähtee yhdystie 2701, joka johtaa Noormarkkuun. == Lähteet == Luokka:Ahlaisten kylät
Jure Balkovec

Jure Balkovec (s. 9. syyskuuta 1994 Novo mesto) on slovenialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja ja pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Italian ja Turkin sarjoissa. Hän on edustanut turkkilaista Alanyasporia vuodesta 2022 alkaen. Hän on pelannut Slovenian A-maajoukkueessa vuodesta 2018 lähtien. Balkovec pelasi Slovenian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Slovenian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Kyprosta vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle viimeisessä alkulohko- ottelussa Englantia vastaan ja pelasi täydet minuutit tappiollisessa neljännesvälierässä Portugalia vastaan. Portugali-ottelu ratkesi rangaistuspotkukilpailussa, jossa Slovenian kaikki kolme laukojaa epäonnistuivat maalinteossa, Balkovec heistä toisena. Balkovec on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut 38 A-maaottelua, joissa hän on ollut 27 kertaa avauskokoonpanossa. Hän ei ole tehnyt maaotteluissaan maaleja. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erik Landén

Erik Landén (16. heinäkuuta 1891 Forssa – 22. joulukuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja.Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat, 24.12.1934, nro 347, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 25.12.2024Joht. Erik Landén kuollut, Helsingin Sanomat, 24.12.1934, nro 347, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 25.12.2024Kuolleita, Uusi Suomi, 24.12.1934, nro 347, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 25.12.2024In memoriam : Erik Landén, Liiketaito : konttorijärjestelyn, kirjanpidon, myyntitekniikan erikoislehti, 01.01.1935, nro 1, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 25.12.2024 Erik Landénin vanhemmat olivat valokuvaaja Herman Landén (1864–1910) ja Sofia Adolfina Falenius. Suomen valokuvataiteen museo : Kuka kuvasi?-tietokanta : Herman Landén ( s. 1864, k. 1910 ) Landén suoritti ylioppilastutkinnon 1910 Helsingin ruotsalaisessa reaalilyseossa ja sai päästötodistuksen 1912 Helsingin ruotsalaisesta kauppakorkeakoulusta. Hän oli lyhyen aikaa Oy Agroksen palveluksessa ja siirtyi sitten vuonna 1913 Oy Systemaan, jonka johtokunnan jäsenenä ja järjestelyosaston päällikkönä hän toimi vuoteen 1931 saakka. Tänä aikana Landén toteutti uudenaikaisen konttoriorganisaation yrityksessä. Landén teki lukuisia opintomatkoja Ruotsiin, Norjaan, Tanskaan, Saksaan, Hollantiin ja Englantiin. Hän julkaisi alaltaan kirjan Käytännöllinen konttoritekniikka ja kirjoitti liikeorganisaatiosta useihin alan aikakauslehtiin. Hän oli 1931–1932 konttoripäällikkönä Elektrometallurgiska Ab:ssä ja 1932–1934 järjestelyosaston päällikkönä Enso-Gutzeit Oy:ssä sekä samanlaisessa tehtävässä Kone- ja Silta Oy:ssä. == Julkaisuja == * Praktisk kontorsteknik. Ser. 1. Systema, Helsingfors 1920 * Praktisk kontorsteknik. Ser. 2. Systema, Helsingfors 1922 * Käytännöllinen konttoritekniikka. 1. sarja. Systema, Helsinki 1922 * Käytännöllinen konttoritekniikka. 2. sarja. Systema, Helsinki 1922 * Käytännöllinen konttoritekniikka. 3. sarja. Systema, Helsinki 1924 * Praktisk kontorsteknik. Ser. 3. Systema, Helsingfors 1924 * Käytännöllinen konttoritekniikka. 4. sarja. Systema, Helsinki 1925 * Praktisk kontorsteknik. Ser. 4. Systema, Helsingfors 1925 * Burroughs simplified accounting plan. Publikation / Affärstekniska föreningen i Finland, 2. Helsingfors 1929 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Erik Landén : Tavaravaraston inventtaus käyttämällä nykyaikaisia työtä-säästäviä menettelytapoja., Liiketaito : konttorijärjestelyn, kirjanpidon, myyntitekniikan erikoislehti, 01.05.1923, nro 5, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2025

Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2025 () järjestetään Slovakiassa kesäkuussa 2025. Ne ovat järjestyksessään 25. jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut. == Hakuprosessi == Kisaisännyyttä hakivat seuraavat maat: * Kroatia * Slovakia UEFA valitsi isäntämaaksi Slovakian 25. tammikuuta 2023. == Pelipaikat == Kisojen loppuottelu pelataan Bratislavassa Tehelné pole -stadionilla. Bratislava Trnava Dunajská Streda Košice Tehelné pole Štadión Antona Malatinského MOL Aréna Košická futbalová aréna Kapasiteetti: 22 500 Kapasiteetti: 18 200 Kapasiteetti: 12 700 Kapasiteetti: 12 555 Žilina Trenčín Nitra Prešov Štadión pod Dubňom Štadión na Sihoti Štadión pod Zoborom Futbal Tatran Aréna Kapasiteetti: 10 897 Kapasiteetti: 10 000 Kapasiteetti: 7 480 Kapasiteetti: rakennustyöt kesken == Lähteet == Luokka:Jalkapallon Euroopan- mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2025 jalkapallo Luokka:Slovakian jalkapallo
Johan Henrik Marttiini

Johan Henrik ”Janne” Marttiini (2. toukokuuta 1893 Sodankylä – 5. tammikuuta 1970 Rovaniemi) oli seppä ja lestadiolainen saarnaaja, joka tunnetaan erityisesti rovaniemeläisen Marttiinin puukkotehtaan perustajana. Sodankylän Kieringissä syntynyt Marttiini osallistui vuonna 1919 Rautaseppäkouluun kotikylässään. Sen jatkoksi hän matkusti kuusitoistavuotiaana Rovaniemelle rautaseppä Matti Tapion oppiin. Marttiini työskenteli kaksi vuotta kisällinä muun muassa hevosenkenkiä takoen ja palasi sitten takaisin kotikylään. Hän työskenteli kyläseppänä ja takoi omassa pajassaan yli kymmenen vuotta. Johan Marttiinin uudistushenkisyys ilmeni muun muassa siten, että koska kylvö- ja puimakoneita ei voitu tien puutteen vuoksi tuoda Kierinkiin, Marttiini matkasi 1913 Helsinkiin, ja vakuutti omien sanojensa mukaan puheellaan kulkulaitosministerin. Koneiden kuljettaminen tuli mahdolliseksi, kun Meltaus–Sodankylä -maantie rakennettiin. Syyskuussa 1922 Martiini muutti perheineen ja töineen Rovaniemelle. Hän aloitti lautapajassa, myöhemmin omassa sepän pajassa. Naapurustossa työskennellyt sarviluuseppä Johannes Lauri ehdotti puukkojen valmistamisen aloittamista. Tätä ryhdyttiin yhdessä harjoittelemaan. Kun kokemusta puukkojen valmistuksesta oli kertynyt riittävästi, vuonna 1928 Marttiini perusti puukkotehtaan Rovaniemelle. Se toimi aluksi pienyrityksenä, työllistäen perheen ohella muutamia ihmisiä. == Yksityiselämä == Voimakas uskonnollisuus vei Jannen jo nuorena poikana raamatunlukuun. Raamatun ohella kaikki tieto kiinnosti Jannea. Ennen puukkotehtaan perustamista hän mietti tarkkaan lähteäkö matkasaarnaajaksi vai kylän sepäksi. Sana oli hallussa Jannella jo 18-vuotiaana. Lestadiolaisen herätysaallon mukana Janne isoisänsä kanssa täytti omaa elämänperiaatettaan tehdä ihminen onnelliseksi. Jannen elämän lähtökohtana niin arjen työssä kuin raamatullisen sanan julistuksessakin oli lähtökohtana ihmisen onni. Hänen kirjoittamiaan omakustanteisia kirjoja ovat "Helmiä Pyhästä Raamatusta" (1952), "Armo ja totuus" (1962), Tie onneen (1967) ja "Herätyshuuto ja autuuden oppi" (1967, viimeksimainittu kirjanen). Hän avarsi maailmankatsomustaan useilla Amerikan ja Kanadan matkoillaan, mutta koti oli kaikkein rakkain, jossa Esteri-vaimo oli 12-lapsisen perheen kokoava voima. Marttiineilla soi musiikki, joka oli Esteri-äidin perua. Olavi, myöhemmin kapellimestari, oli soitannolisten harrastusten johtajana, Marttiinin suku oli lähtöisin Norjasta ja alkujaan nimikin oli Martin. Kansan suussa se myöhemmin virallisesti tuli käyttöön "suomennos" Marttiini. "Janne Marttiini oli toimelias kansalainen ja hyvä vanhan kansan ihminen, sanan parhaassa merkityksessä. Opin tuntemaan hänet sydämellisenä henkilönä, joka pyrki aina ja kaikkialla toimimaan lujan kristillisen vakaumuksensa pohjalla". Näin luonnehti Urho Kekkonen ystäväänsä tammikuussa 1970 osanotoissaan omaisille hänen poismenon johdosta. Janne Marttiini on haudattu Rovaniemen III hautausmaalle. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset uskonnolliset vaikuttajat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Eino Leinon patsaat ja muistomerkit

Tässä artikkelissa kerrotaan Eino Leinon patsaista ja muistomerkeistä. == Patsaat ja muistomerkit == Kirjailija Eino Leinon (1878–1926) muistoksi on tehty nämä julkiset patsaat ja veistokset aikajärjestyksessä: Teoksen nimi Paikka, alue Paikkakunta Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Eino Leino -patsasMuistomerkit Kainuun Eino Leino seura ry. Viitattu 28.12.2024. Teatteriesplanadi, Esplanadin puisto; Kaartinkaupunki Helsinki Lauri Leppänen 1953 Veistos Ukonlintu ja virvaliekki (Eino Leinon patsas)Eino Leino -patsas; VisitKajaani.fi Eino Leino -puistossa Kiehimäjoen ranta, Eino Leinon tie 1 Paltamo Jouko Toiviainen 1978 100px Eino Leinon näköispatsasEino Leinon muistomerkki; VisitKajaani.fi Rantapuisto, Brahenkatu 1 Kajaani Alpo ja Nina Sailo 1980 100px Nuoren Eino Leinon rintakuvaEino Leino; SofiaSaari.com Eino Leino -talon piha, Sutelantie 28 Kajaani Sofia Saari 2021 Hövelössä Hövelönlahden luoteisrannalla on Eino Leinon syntymän muistokivi. Kiven laatassa on teksti "Runoilija EINO LEINO syntyi täällä 6.7.1878".Runoruhtinas Eino Leino (1878–1926); ReijoHeikkinen.fi Paikka: Hövelönkuja . Eino Leinon hautamuistomerkki on Helsingin Hietaniemen hautausmaan uudella alueella (kortteli 21/linja 15/hauta 0343 Hietaniemenkadun ja Mechelininkadun risteyksen kohdalla)Hietaniemen merkittäviä vainajia; HelsinginSeurakunnat.fi Muistomerkissä on Leinoa esittävä muistomedaljongi, jonka on toteuttanut kuvanveistäjä Ville Vallgren. Paikka: == Muistolaatat == Eino Leinolle on elämänvaiheittain muistolaattoja Hämeenlinnassa, Tuusulassa ja Roomassa: Vuodet Teoksen nimi Paikka, kaupunginosa Paikkakunta Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD 1890–1895 lyseo Eino Leinon muistolaatta lyseollaEino Leinon muistolaatta lyseolla; HameenlinnanTaidemuseo.fi Lyseon oikeanpuoleisen siiven seinä, Linnankatu 12-14; Keskusta Hämeenlinna 1990-luvun alku 1890–1895 asunto Eino Leinon asuintalon muistolaattaEino Leinon asuintalon muistolaatta; HameenlinnanTaidemuseo.fi Niittykatu 1, Keskusta Hämeenlinna 1948 1908–1909 Rooman matka Einon Leinon Rooman asunnon muistolaatta Leinon asuintalon itäseinällä, Lungotrevere Prati 17 Rooma 1924–1925 asui Impivaarassa Eino Leinon muistolaatta ImpivaarassaTuusulan rantatien polkuopas, sivu 10; Tuusulan museo 2017 Impivaaran seinä Onnelassa, Rantatie 34 Tuusula 1926 asunto Nuppulinnassa Eino Leinon muistolaatta Jokelan rautatieaseman seinä, Asemanraitti, Jokela Tuusula 2017 100px == Muistotalo == Eino Leino -talo Kajaanin Paltaniemellä on Eino Leinon synnyinkodin mukaan tehty muistotalo.Eino Leino -talo Kajaanin Paltaniemellä; VisitKajaani.fi == Lähteet == Luokka:Eino Leino
Ukonlintu ja virvaliekki

thumb Ukonlintu ja virvaliekki (Eino Leino -patsas) on Jouko Toiviaisen vuonna 1978 tekemä veistos Paltamossa Eino Leino -puistossa Kiehimäjoen rannassa. Veistos pystytettiin Paltamossa syntyneen kirjailija Eino Leinon 100-vuotissyntymävuoden kunniaksi. Veistoksen nimi juontuu Leinon runosta kokoelmassa Helkavirsiä 2. Toiviainen on kuvannut abstraktissa veistoksessa Leinon luomisvoimaa ja työtä. Veistoksen juurella on Leinon muotokuva ja jalustassa on säe Väinämöisen laulusta:Muistomerkit Kainuun Eino Leino seura ry. Viitattu 25.12.2024. :”Kansat katoo :ei katoa mahti :jonka on laulanut :mahtaja heimonsa hengen” ==Katso myös== * Eino Leino (patsas Helsingissä) * Eino Leino (patsas Kajaanissa) ==Lähteet== Luokka:Paltamo Luokka:Suomen patsaat ja veistokset Luokka:Eino Leino
Club Deportivo Universidad César Vallejo

Club Deportivo Universidad César Vallejo on perulainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna vuonna 1996. Se pelaa kaudella 2024–2025 maan korkeimalla sarjatasolla Perun Primera Divisiónissa. Seura on voittanut kahdesti Perun Primera Divisiónin mestaruuden kahdesti 2000-luvulla. Seuran kotistadion on Trujillon kaupungissa sijaitseva 25 000 -paikkainen Estadio Mansiche. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Perulaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1996 perustetut urheiluseurat
Anders Johan Leopold Norrgren

Anders Johan Leopold Norrgren (25. joulukuuta 1869 Loviisa – 13. tammikuuta 1930 Lontoo ) oli suomalainen hovineuvos, kaartinesikuntakapteeni ja Suomen pääkonsuli Lontoossa.Päivästä päivään. 60 vuotta täyttää huomenna..., Helsingin Sanomat, 24.12.1929, nro 348, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 25.12.2024Pääkonsuli A. L. J. Norrgren, Aamulehti, 14.01.1930, nro 12, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 25.12.2024Pääkonsuli L. Norrgren, Helsingin Sanomat, 14.01.1930, nro 12, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 25.12.2024 Loviisassa syntyneen Norrgrenin isä oli merikapteeni Anders Norrgren. Norrgren suoritti upseeritutkinnon Haminan kadettikoulussa 1891 ja palveli Suomen kaartissa 1891–1899. Norrgren opiskeli sitten Dresdenin teknillisessä korkeakoulussa pari vuotta sekä suoritetti diplomaattitutkinnon Venäjän ulkoministeriössä astuen Venäjän Lontoossa olleen konsulaatin palvelukseen. Hän palveli Venäjän pääkonsulin virastossa Lontoossa 1900–1918 hoitaen Suomea koskeneita asioita ja oli Suomen pääkonsulina Lontoossa 1918–1930.Generalkonsul L. Norrgren död, Hufvudstadsbladet, 15.01.1930, nro 13 (2. painos), s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 25.12.2024 Norrgren kuoli 60-vuotiaana tammikuussa 1930 Lontoossa diabetekseen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Tour de Ski 2024–2025

Tour de Ski 2024–2025 kilpailtiin 28. joulukuuta 2024 – 5. tammikuuta 2025. Se oli 19:s Tour de Ski -kilpailusarja. Osakilpailut käytiin Italian Toblachissa sekä Val di Fiemmessä.https://assets.fis- ski.com/f/252177/x/ed464cae19/draft_wc_calendar_cc_2024-25_may_8_2024.pdf === Naisten osakilpailut === Paikka Päivä Kilpailu Voittaja Kilpailun johtaja Toblach 28. joulukuuta sprintti (v) Jessie Diggins Jessie Diggins 29\. joulukuuta 15 km yhteislähtö (p) Jessie Diggins 31\. joulukuuta 20 km (v) Astrid Øyre Slind 1\. tammikuuta 15 km takaa-ajo (p) Astrid Øyre Slind Astrid Øyre Slind Val di Fiemme 3. tammikuuta sprintti (p) Nadine Fähndrich 4\. tammikuuta 20 km yhdistelmäkilpailu Therese Johaug Therese Johaug 5\. tammikuuta 10 km yhteislähtö (v) Therese Johaug === Miesten osakilpailut === Paikka Päivä Kilpailu Voittaja Kilpailun johtaja Toblach 28. joulukuuta sprintti (v) Johannes Høsflot Klæbo Johannes Høsflot Klæbo 29\. joulukuuta 15 km yhteislähtö (p) Johannes Høsflot Klæbo 31\. joulukuuta 20 km (v) Harald Østberg Amundsen 1\. tammikuuta 15 km takaa-ajo (p) Harald Østberg Amundsen Val di Fiemme 3. tammikuuta sprintti (p) Johannes Høsflot Klæbo 4\. tammikuuta 20 km yhdistelmäkilpailu Johannes Høsflot Klæbo 5\. tammikuuta 10 km yhteislähtö (v) Simen Hegstad Krüger == Lähteet == Luokka:Hiihdon maailmancup Luokka:Vuoden 2024 hiihto Luokka:Vuoden 2025 hiihto
Moses Kotschack

Moses Kotschack (24. joulukuuta 1879 Loviisa – 12. joulukuuta 1932 Helsinki ) oli suomenjuutalainen liikemies.Päivästä päivään. 50 vuotta täyttää tänään..., Helsingin Sanomat, 24.12.1929, nro 348, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 25.12.2024Kuolleita, Helsingin Sanomat, 13.12.1932, nro 338, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 25.12.2024 Kotschack oli ensimmäinen Helsingin juutalaisen seurakunnan jäsen, joka sai Suomen kansalaisoikeudet. Hän oli vuodesta 1917 alkaen poliisi- ja valtiolaitoksen huomattavin hankkija virkapukimien alalla (Suomen Sotilaspukimo Oy M. Kotschack). Suomen sisällissodan aikana hallitus uskoi Kotschackille erinäisiä tärkeitä hankintatehtäviä Ruotsissa sen jälkeen kun hän paennut Helsingistä Vaasan kautta Ruotsiin. Kotschack harjoitti hyväntekeväisyyttä ja muun muassa lahjoitti joka vuosi jouluksi useille köyhille lapsille lämpimät talvivaatteet.Juha-Pekka Tikka : Anarkistit varastivat sotilaiden manttelit, Verkkouutiset 26.05.2021 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomen juutalaiset Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Venäjän 8. armeija

8\. armeija on Venäjän maavoimien sotatoimiyhtymä, jonka joukoista pääosa on sijoitettu Donin Rostovin ympäristöön ja esikunta Novotšerkasskiin. Sen päätavoite on estää Ukrainaa vapauttamasta Donbasin aluetta ja suuren osan taisteluvoimasta muodostaa 150. moottoroitu jalkaväkidivisioona. Armeijan varakomentaja Vladimir Frolov sai surmansa taistelutehtävissä vuonna 2022 Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan. == Lähteet == Luokka:Armeijat 8\. armeija
Giác Lâmin temppeli

Giác Lâmin temppeli on Hồ Chí Minhin kaupungissa Vietnamissa sijaitseva buddhalainen temppeli. Giác Lâm on kaupungin vanhin säilynyt buddhalainen temppeli ja se on rakennettu alkujaan vuonna 1744. Myöhemmin temppeliä on rakennettu lisää ja esimerkiksi sen suuri stupa on valmistunut vuonna 1994. ==Kohde== Giác Lâmin temppeli sijaitsee Vietnamin Hồ Chí Minhin kaupungin Chợ Lớnin kaupunginosan pohjoisosassa. Alkuperäinen temppeli rakennettiin vuonna 1744 ja sen suuri seitsemänkerroksinen stupa on valmistunut vuonna 1994. Temppelin pääalttari on temppelin keskusrakennuksessa. Altarin yhteydessä on Amitabhan patsas. Kaikkiaan eri historiallisia patsaita temppelissä on 119. Niistä seitsemän on pronssisia ja loput on tehty puusta. Puisia patsaita on maalattu kultaiseksi. ==Historia== Giác Lâmin temppeli on Hồ Chí Minhin kaupungin eli entisen Saigonin vanhin nykypäiviin säilynyt buddhalainen temppeli. Vuonna 1744 valmsituneen temppelin rakennutti vietnamilainen Lý Thụy Long, joka keräsi rahaa rakennustöitä varten. Nykyisen nimensä Giác Lâm temppeli sai vuonna 1772 samalla, kun sen apotiksi nimettiin Thích Viên Quang. Thích teetätti suurimoutoisia uudistustöitä temppelissä vuosina 1799–1804 ja esimerkiksi suuri osa sen rakennuksista rakennettiin kokonaan uudelleen. Myöhemmin uudistustöitä tehtiin myös vuosina 1906–1908 Thích Hồng Hưngin ja Thích Như Phòngin johdolla. Vuonna 1953 temppelissä vieraillut srilankalainen munkki ja kirjailija Narada Maha Thera toi kotimaastaan temppelille puuntaimen, joka oli peräisin Sri Lankassa kuuluisasta bodhipuusta. Se istutettiin temppelin kesksutaan 18. kesäkuuta 1953. Vuonna 1970 arkkitehti Vĩnh Hoằng suunnitteli temppelille suuren tupan, jonka rakennuttaminen tyrehtyi tuolloin poliittisiin ongelmiin. Kun kommunistit voittivat Vietnamin sodan suunnitelma unohtui pitkäksi aikaa tyystin, kunnes maa alkoi avautua 1990-luvulla. Temppeliä laajennettiin ja tuolloin kaivettiin uudelleen esiin myös suunnitelma stupasta. Stupa avattiin yleisölle juhlallisuuksissa 17. kesäkuuta 1994 ja samalla temppelille tuotiin myös Naradan aikanaan maahantuomat Buddhan pyhäinjäännökset. Vuonna 1994 temppelille levitettiin kenraali Nguyễn Khoa Namin tuhkat. Nguyễn oli johtanut etelävietnamilaisia joukkoja Vietnamin sodassa ja hän päätti kommunistien edetessä Saigonia kohti vuonna 1975 määrätä joukkonsa Mekongjoen suistolla antautumaan. Käskyn jälkeen Nguyễn ampui itsensä ja hänet oli alkujaan haudattu sotilashautausmaalle Cần Thơssa. ==Lähteet== Luokka:Hồ Chí Minhin kaupungin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Buddhalaiset temppelit
Ester Kärki

Ester Salome Kärki, o.s. Kurvinen (etunimi on joissakin yhteyksissä Esteri) (1. toukokuuta 1883 Helsinki – 14. maaliskuuta 1952 Vesilahti) oli suomalainen lähetyssaarnaaja, rovastinna ja suurperheen äiti. Hänen vanhempansa olivat lähetyssaarnaaja Pietari Kurvinen (1842-1925) ja Vilhelmiina o.s. Rosvall (1846-1912). Esterin isänpuoleiset juuret olivat Ilomantsissa, Pietarin äidin äiti oli runonlaulaja Mateli Kuivalatar. Yksi Esterin vanhemmista sisaruksista oli sairaanhoidon kehittäjä Naima Kurvinen. Esterin veljentytär oli professori Auvo Kurvinen, Esterin veljenpoika oli hallintoneuvos Pekka Kurvinen. Kristillinen lähetystyö Japaniin alkoi 1800-luvun loppupuolella. Vuonna 1900 SLEY (Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys) etsi lähetystyöntekijää Japaniin. Ei tahtonut löytyä, ja melko iäkäs Pietari Kurvinen harkitsi jo itse sinne lähtemistä, mutta hänen 17-vuotias Ester-tyttärensä ilmoitti halukkuutensa. Hänestä tuli ensimmäinen luterilainen Japanin naislähetti.Jalagin 2007, s.15 Syyskuussa 1900 Ester Kurvinen sekä Alfred Wellroos perheineen lähtivät. Seitsenviikkoisella laivamatkalla Englannista Nagasakiin Ester opiskeli japaninkielen alkeita. Wellroosin perhe palasi pian Suomeen, mutta Ester viipyi Japanissa kuusi vuotta. Yhdessä Siiri Uusitalon kanssa hän perusti lähetysaseman Naganoon. Venäjän-Japanin sodan aika 1904-1905 oli vaikea, sillä Ester oli vihollismaan kansalainen. Japanin ajasta on perusteellinen selvitys hänen kirjassaan. Ester palasi Suomeen vuonna 1906. Japanilaiselle Daniel Watanabelle Helsingissä pidetyssä evankelisessa tilaisuudessa vuonna 1911 hän tutustui pastori Frans Kärkeen. Ester ja Frans avioituivat ja saivat lapset Usko 1912, Lahja (myöh. Oittinen) 1913, Armo 1914, Toivo 1915, Rauha (myöh. Esteri Carlenius) 1918, Voitto 1921, Ilo (myöh. Ilmari) 1925. Ester Kärki seurasi miestään tämän asemapaikkoihin lähinnä Pohjanmaalla, pisimmillään Töysässä 1917-1925 ja Laihialla 1926-1952. Vuonna 1919 Töysän pappila paloi maan tasalle Frans Kärjen ollessa valtiopäivillä, ja Kärjen perhe joutui asumaan pitkään tilapäismajoituksessa.Kärki 2015, s. 29 Ester Kärjen myöhäisvuosista on niukasti dokumentteja, viimeinen tiedossa oleva valokuvakin on vuodelta 1935.Kärki 2015, s. 26 Elämänsä viimeiset kolme kuukautta hän asui poikansa Armo Kärjen luona Vesilahdessa, ja Vesilahteen hänet haudattiin. Ester oli monipuolisesti kielitaitoinen sekä musikaalisesti lahjakas, lauloi ja soitti pianoa, osasi jopa improvisoida. Elämäkertakirjassaan Toivo Kärki muistelee äitiään lämpimästi.Niiniluoto 1982, s. 22-27 == Lähteet == Luokka:Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen lähetyssaarnaajat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Soinniton uvulaarinen frikatiivi

Soinniton uvulaarinen frikatiivi on konsonanttiäänne, joka esiintyy joissakin puhutuissa kielissä, kuten hollannissa. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkki on ⟨χ⟩. == Lähteet == Luokka:Konsonantit
Mikko Wirén

Mikko Wirén (s. 11. huhtikuuta 1972 Helsinki) on suomalainen lääkäri ja pörssiyhtiön johtaja. Hän perusti Pihlajalinnan.Anne Savin, Elina Nieminen, Pihlajalinnan hallitukseen siirtyvä Mikko Wirén keskittyy yhtiön kasvuun – Kiirettä riittänyt jo 15 vuotta Yle 11.3.2016, viitattu 25.12.2024Jukka Saastamoinen, Pihlajalinnan perustaja varttui alkoholistiperheessä – lue henkilökuva Mikko Wirénistä, joka kuittaa kaupassa 40 miljoonaa euroa Kauppalehti 5.11.2019, viitattu 25.12.2024 Wirén valittiin vuonna 2009 vuoden nuoreksi johtajaksi ja vuoden nuoreksi menestyjäksi. Vuonna 2015 hänelle myönnettiin Vuoden liikemiehen tunnustus. Hän on saanut myös monia muita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Ernst & Youngin marraskuussa 2014 myöntämän Suomen parhaan kasvuyrittäjän palkinnon. Wirén oli aikoinaan maajoukkuetason uimari ja uppopallon pelaaja. Wirénillä on kaksi sisarusta. Hänen vanhempansa erosivat hänen ollessaan 11-vuotias. Hänen alkoholisoitunut isänsä katosi 1990-luvun alkupuolella. Wirén on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Löddeköpinge

Löddeköpinge on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 6 714 asukasta. Löddeköpingestä on löydetty viikinkiaikainen asuin- ja kauppapaikka. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kävlingen kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Hofterup

Hofterup on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 4 067 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kävlingen kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Dösjebro

Dösjebro on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 902 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kävlingen kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Sandskogen

Sandskogen on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 708 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kävlingen kunta Luokka:Ruotsin taajamat