EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Porvoon metodistiseurakunta

Porvoon metodistiseurakunta () on Porvoossa toimiva metodistiseurakunta. Seurakunnan kirkko sijaitsee Porvoon keskustassa Kaivokadulla. Seurakunta on perustettu vuonna 1906. Seurakunnan pastorina toimii Leif-Göte Björklund. Seurakunta järjestää jumalanpalveluksia sunnuntaisin, minkä lisäksi eri työmuodot kokoontuvat viikoittain. == Historia == Metodismi saapui Ruotsista Itä-Uudellemalle 1900-luvun alussa, jolloin sen piirissä alkoi toimintaa Porvoossa, Loviisassa ja Svartsåssa. Porvoon seurakunta perustettiin Fritz Larsonin toimesta vuonna 1906 ja metodismi sai merkittävän jalansijan suomenruotsalaisten keskuudessa. Alkuaikanaan seurakunta piti kokouksiaan raittiusseuran talossa, jonka seurakunta osti vuonna 1919. Seurakunta oma kirkko vihittiin 1923 ja rakennus vihittiin Betel-kirkoksi samana vuonna.Westerlund & Koskimies 2008, s. 580–581 1900-luvun alussa Porvoon ruotsalaisella metodistiseurakunnalla oli laajaa piirityötä Porvoon alueella. Porvoon metodistipastoreita kutsuttiin pitämään jumalanpalveluksia ja kokouksia eri paikkakunnilla. Vuonna 1929 Porvoo jaettiin jaettiin Porvoon piiriin ja Svartsån piiriin, jossa olivat mukana Kullo ja Tolkkinen. 1930-luvullla metodistit järjestivät ulkojumalanapalveluksia Kaupunginpuistossa. Sotien välisenä aikana seurakunnan pastoreina toimivat Ludvig Larsson, Verner Wickström, Carl Strandberg ja John L. Lindberg. Seurakunnan jäsenmäärä kasvoi jonkin verran ja saavutti 1930-luvulla huippunsa. Metodistiseurakunnan vaikutus Porvoossa tapahtui myös Nya Budbäraren-lheden ja metodistien pyhäkoulun kautta. Monet evankelis- luterilaisen seurakunnan jäsenet osallistuivat myös seurakunnan toimintaan. Sodan jälkeen seurakunnan pastoreina toimivat Axel Berg, Yrjö Järnberg, Lars Olof Larsson, Rune Öhman ja Hans Nylander. 1950-luvulla seurakunnan jäsenmäärä vakiintui. Porvoon metodistit toimivat Tukholman piispan alaisuudessa ja seurakunnan pastorit koulutettiin Göteborgissa metodistien pappiskorkeakoulussa. Vuosina 1964–1966 pastorina toimi Ingmar Karlsson, jota ovat seuranneet Karl-August Turpeinen, Erik Hellsten, Hans Växby, Kaija-Riikka Växby ja Mayvor Wärn-Rancken. == Betel-kirkko == Betel-kirkko vihittiin käyttöön 16. joulukuuta 1923. Talon saliin rakennettiin 1923 kuoriosa, saarnatuoli ja alttarikaiteet. Samalla ikkunat vaihdettiin suippokaarisiksi ja pääsisäänkäynnin yläpuolelle asennettiin risti. Vuonna 1927 seurakunta laajensi taloa rakentamalla pastorin asunnon. 1990-luvulla seurakunnan suunnitelmissa oli peruskorjata ja suojella Mannerheiminkadun ja Kaivokadun kulmassa sijaitseva vanha kirkkorakennus. Rakennus kunnostettiin kokonaisuudessan vuosina 2013–2014. Rakennuksen vanhimpia osia käytetään seurakunnan toimintaan. Laajennusosassa on vuokratiloja. == Katso myös == * Uskonto Uudellamaalla * Metodismi Suomessa * Porvoon ruotsalainen tuomiokirkkoseurakunta == Lähteet == * === Viitteet === Metodistiseurakunta Luokka:Suomen metodistiseurakunnat
Diakylonisalva

Diakylonisalva oli suojaava ja kuivaava lääkevoide, jota käytettiin muun muassa märkiviin ihottumiin ja jalkahien vähentämiseen. Tämä kellertävänvalkoinen voide sisälsi 50 prosenttia lyijylaastaria, 30 prosenttia seesamiöljyä ja 20 prosenttia juoksevaa parafiinia. Diakylonisalva oli koostumukseltaan samantapainen kuin lyijysalva. ==Lähteet== Luokka:Markkinoilta poistuneet lääkkeet
Lyijysalva

Lyijysalva () oli kutinan vähentämiseen ja turvotuksen alentamiseen käytetty iholle levitettävä lääkevoide. Se sisälsi 60 prosenttia villarasvaa, 30 prosenttia vettä ja 10 prosenttia lyijyetikkaa. Lyijysalva oli koostumukseltaan samantapainen kuin diakylonisalva. ==Lähteet== Luokka:Markkinoilta poistuneet lääkkeet
Kaulussaapas

Kaulussaapas on jalkine, jonka säärtä suojaavan varsiosan yläpää on huomattavan leveä, ja varsi on käännetty kaksinkertaisena alaspäin. Tällaista ylhäältä leveävartista saapasmallia alettiin käyttää 1600-luvun puolivälissä. ==Lähteet== Luokka:Saappaat
Murtopituus

Murtopituus eli katkeamispituus on lujuuden mitta, joka ilmaisee miten pitkä vapaasti riippuva nuoramainen valmiste katkeaa omasta painostaan. Suureella selvitetään murtolujuus sellaisille pitkille kappaleille, joiden poikkipintaa on vaikea määrittää. Tällaisia kappaleita ovat muun muassa köydet, ketjut, vaijerit, metallilangat ja paperinauhat. Kun määritetään köyden murtokuormitus ja sen metrin pituisen pätkän massa, voidaan laskea, kuinka pitkä köysi katkeaa omasta painostaan. Tätä pituutta kutsutaan murtopituudeksi. Suuretta käytetään esimerkiksi mitoitettaessa pilvenpiirtäjän hissien vaijereita. ==Lähteet== Luokka:Materiaalifysiikka
Kosmoskuitu

Kosmoskuitu on lyhytsäikeinen kuitumateriaali, jota saadaan hampun, juutin ja pellavan rohtimien seoksesta. Kun sitä kehrätään villan kanssa yhteen, saadaan lankaa, josta on kudottu halpaa kangasta. Kuituseoksessa voidaan käyttää muidenkin kasvien runkokuituja eli kasvien rungosta peräisin olevien kuitujen perkeitä. ==Lähteet== Luokka:Luonnonkuidut
Aurél Török

Aurél Török (13. helmikuuta 1842 Pozsony – 1. syyskuuta 1912 Geneve, SveitsiTörök Aurél, Ponori Thewrewk, Arcanum, viitattu 7.2.2024 ) oli unkarilainen fysiologi, anatomi ja antropologi. Hän oli vuodesta 1872 fysiologian professorina Kolozsvárin ja vuodesta 1881 antropologian professorina Budapestin yliopistossa. Törökin antropologisia tutkimuksia ovat muun muassa Az ájnók ('Aino-kansa', 1882), Über ein Universal-Kraniometer (1888), Grundziige einer systematischen Kraniometrie (1890), Über eine neue Methode den Sattelvinkel zu messen (1890).Török Aurél, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 119. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Hans Nunoo Sarpei

Hans Nunoo Sarpei (s. 22. elokuuta 1998 Accra) on ghanalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Veikkausliigassa pelaavaa Helsingin Jalkapalloklubia. Sarpei on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. == Ura == Sarpei aloitti jalkapallon kotimaassaan Ghanassa, josta hän siirtyi saksalaiseen VfB Stuttgartiin elokuussa 2016. Ensimmäisellä kaudellaan hän sai tililleen yhden ottelun Saksan cupissa. Kauden 2017–2018 Sarpei pelasi lainasopimuksella Slovakian pääsarjan FK Senicassa. Lokakuussa 2018 Sarpei debytoi Bundesliigassa ottelussa Hannover 96:a vastaan. Tammikuussa 2019 hän siirtyi kevätkaudeksi lainalle 2. Bundesliigan Greuther Fürthiin, jossa hän pelasi lainansa aikana ainoastaan kaksi ottelua 2. Bundesliigassa. Sarpei kuitenkin siirtyi kauden päätteeksi Greuther Fürthiin kaksivuotisella sopimuksella. Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan 2019–2020 Sarpei pelasi 2. Bundesliigassa 22 ottelua, kun Greuther Fürth sijoittui sarjassa lopulta yhdeksänneksi. Seuraavalla kaudella Sarpei oli mukana nostamassa fürthiläisseuraa Bundesliigaan pelaten 28 ottelua, joista 15 avauskokoonpanossa. Kaudella 2021–2022 Sarpei sai tililleen kahdeksan ottelua Bundesliigassa ennen siirtoaan 2. Bundesliigan FC Ingolstadtiin tammikuussa 2022. FC Ingolstadt putosi kauden päätteksi Saksan kolmannelle sarjatasolle 3. Ligaan, jossa Sarpei pelasi kaudella 2022–2023 30 ottelua. Hänen sopimuksensa purettiin kuitenkin kauden päätteeksi. Helmikuussa 2024 Sarpei allekirjoitti 2+1-vuotisen sopimuksen Veikkausliigan hallitsevan mestarin Helsingin Jalkapalloklubin kanssa. Sopimus purettiin marraskuussa 2024. == Muuta == Sarpei on entisen Ghanan maajoukkuepelaajan Hans Sarpein veljenpoika. == Lähteet == Luokka:Ghanalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marau

Marau (oikealta nimeltään Johanna Marau Ta‘aroa a Tepau Salmon, 24. huhtikuuta 1850 – 2. helmikuuta 1935) oli Tahitin viimeisen kuninkaan Pōmare V:n toinen puoliso. == Varhainen elämä == Marau syntyi vuonna 1850. Hänen äitinsä oli tahitilainen päällikköluokkaan () kuulunut Tamai. Isä oli englantiläislähtöinen menestynyt juutalainen kauppias Alexander Salmon. Tamail oli kuningatar Pōmare IV:n serkku. 1860-luvulla Marau opiskeli yksityisessä Young Ladies’ College -koulussa Sydneyssa. Hän palasi tämän jälkeen Tahitille mennäkseen naimisiin. == Perhe-elämä ja Tahitin kuningattarena == Kuningas Pōmare V otti avioeron ensimmäisestä vaimostaan vuonna 1861. Hän mensi uusiin naimisiin Maraun, joka oli tuolloin vain 14-vuotias, kanssa 28. tammikuuta 1875. Kaksi vuotta myöhemmin Pōmare nousi valtaistuimelle, minkä johdosta Marausta tuli Tahitin kuningatar. Marau sai Pōmaren kanssa yhteensä kolme lasta: * prinsessa Teri‘inui * prinsessa Takau Pōmare-Vedel * prinssi Ernest Albert Kun Tahiti ja sen alusmaat otettiin osaksi Ranskaa, kuningatarta ei kutsuttu vallanvaihtoseremoniaan. Pōmaren ja Maraun avioliittoa on kuvattu myrskyisäksi ja nämä viettivät ajoittain aikaa asumuserossa. Kuningatar Pōmare IV:n kuollessa pari oli jo eronnut, mutta päätti palata yhteen Pōmaren V:n noustua kuninkaaksi. Kaksi vuotta tämän jälkeen pari erosi uudestaan ja Maraulle myönnettiin valtion eläke. Lopullisesti pari erosi vuonna 1887. Vuonna 1884 matkusti Pariisiin, jossa hänen väitetään saaneen kaksi lasta ranskalaisen laivastossa palvelleen upseerin kanssa. == Viimeiset vuodet == Avioeron jälkeen Marau asui vanhempiensa rakennuttamassa talossa Papeetessa, jossa hän asui äitinsä kanssa. Marau omisti lopun elämänsä tahitilaisten perinteiden ja paikallisen kielen säilytystyölle. Maraun talo on edelleen pystyssä, mutta huonossa kunnossa. Vuonna 1901 Marau kirjoitti yhdessä Henry Adamsin ja John La Fargen kanssa Maraun äidin elämäkerran, jossa käsiteltiin laajalti myös Tahitin historiaa ennen kolonialismia. Maraun elämäkerta julkaistiin vuonna 1971, ja sen on kirjoittanut prinsessa Takau. Marau kuoli 2. helmikuuta 1935 leikkauksen aikana Papeetessa. Maraun hauta sijaitsee Papeeten Uraine-hautausmaalla. Hauta on rakennettu perinteisen tahitilaisen temppelin näköiseksi. Hautajaiset olivat kuningattaren arvon mukaiset, ja niissä olivat läsnä sekä ranskalaiset siirtomaaisännät sekä entisen Tahitin kuningaskunnan ja sen alusmaiden edustajia. == Kunnianosoituksia == * Kunnialegioona (Ranska, 1924) == Lähteet == Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet Luokka:Tahitin kuninkaalliset
Pluton (1805)

Pluton oli Ranskan laivaston vuonna 1805 vesillelaskettu Pluton-luokan 74-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 4. tammikuuta 1903 Toulonin telakalta, jossa sen rakennustöistä vastasi Royer. Köli laskettiin 19. elokuuta 1803. Alus laskettiin vesille 17. tammikuuta 1805 ja otettiin palvelukseen 16. maaliskuuta.Winfield 2015 s. 91 == Palvelus == Espanja valtasi aluksen Cádizin taistelussa 14. kesäkuuta 1808. Alus liitettiin laivastoon nimellä Plutón, ja se oli seuraavana päivänä Pedro Cabreran alaisuudessa ja José Ramón Gardoquin 27. heinäkuuta alkaen. Joulukuussa 1809 alus partioi Espanjan rannikolla, missä se tuki maajoukkojen operaatioita. Alus oli 8. maaliskuuta 1810 Cádizissa menetettyään ankkurinsa myrskyssä.Winfield et al 2023 s. 163-164 Alus nimettiin Montañésiksi 20. huhtikuuta 1810 annetulla kuninkaallisella määräyksellä. Nimenvaihdolla kunnioitettiin edeltänyttä saman nimistä alusta, joka syttyi 10. maaliskuuta 1810 tuleen Ranskan rannikkopattereiden tulessa. Vuonna 1811 alus oli La Carracassa ja 1814–1816 Ferrolissa. Alus riisuttiin 1816 La Carracassa aseista ja muutettiin proomuksi. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Téméraire- luokan linjalaivat Luokka:Trafalgarin taistelu
The Wild Hunt

The Wild Hunt on ruotsalaisen black metal-yhtye Watainin viides studioalbumi. Albumi julkaistiin 19. elokuuta Euroopassa ja 20. elokuuta Yhdysvalloissa vuonna 2013. Levy kipusi julkaisuviikollaan kotimaansa, Ruotsin virallisen listan ykköseksi. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Erik Danielsson - laulu, basso * Håkan Jonsson - rummut * Pelle Forsberg - kitara == Tuotanto == * Tore Stjerna - Miksaus & masterointi * Zbigniew M Bielak - kansikuva == Arvostelut == * Kaaoszine: * Imperiumi: * Soundi: * Metalliluola: * Blabbermouth: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Watainin albumit
Furfuryyliamiini

Furfuryyliamiini (C5H7NO) on amiineihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää esimerkiksi muiden yhdisteiden valmistukseen. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa furfuryyliamiini on väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee lisäksi eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Furfuryyliamiini on useiden muiden amiinien tavoin heikko emäs, ja sen pKa-arvo on 9,15. Furfuryyliamiinia valmistetaan furfuraalista ja ammoniakista pelkistävällä aminoinnilla. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu imiineihin kuuluva hydrofuramidi, joka pelkistetään vedyllä furfuryyliamiiniksi. Katalyyttinä käytetään Raney-nikkeliä tai kobolttia.Frieder W. Lichtenthaler: "Carbohydrates as Organic Raw Materials", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2010. Furfuryyliamiinia käytetään rikkaruoho- ja hyönteismyrkkyjen, pyridiini- ja piperidiinijohdannaisten ja lääkeaineiden, esimerkiksi furosemidin, valmistamiseen. Muita käyttökohteita on korroosionestoaineena ja juotostinan lisäaineena.Eric F. V. Scriven & Ramiah Murugan: "Pyridine and Pyridine Derivatives", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2005. == Lähteet == Luokka:Amiinit
Jack Teixeira

Jack Teixeira on entinen Massachusettsin Air National Guardin lentosotamies, joka tunnetaan salaisten paperien vuotamisesta Internettiin. Teixeiraa syytetään 1917 Espionage Actin mukaan. Teixeira asui North Dightonissa Massachusettsissa noin 50 mailia etelään Bostonista. Hän työskenteli Otisin lentotukikohdassa Cape Codissa 102nd Intelligence Wing -joukko-osastossa toukokuusta 2022. Myös Teixeiran isäpuoli ja velipuoli työskentelivät samassa tukikohdassa. Hänen tehtävänsä oli IT-asiantuntijaa vastaava 'cyber transports systems journeyman'. Teixeira sai huippusalaisen turvaluokituksen vuodesta 2021.https://www.npr.org/2023/04/14/1169952771/jack-teixeira-background- pentagon-document-leak Teixeira ilmeisesti vuoti salaisia papereita nettiin jo joulukuusta 2022. Tammikuussa 2023 nettikäyttäjä alkoi postata valokuvia salaisista dokumenteista Discord-palveluun. Noin 30 käyttäjän Thug Shaker Central -palvelimen, jossa Teixeira vietti aikaansa, luonnehdittiin käsittelevän katolista kristinuskoa, aseita, rasismia ja ilkeitä meemejä. Ylläpitäjän profiilikuvana oli Terry A. Davisin kuva. Joku palvelimen käyttäjistä jakoi noin 50 dokumenttia eteenpäin Discordissa, josta ne levisivät edelleen eteenpäin.https://www.washingtonpost.com/national- security/2023/12/11/jack-teixeira-discord-leaks/ FBI pidätti Teixeiran 13. huhtikuuta 2023. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset sotilaat
Jeremie Frimpong

Jeremie Frimpong (s. 10. joulukuuta 2000 Amsterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Bayer Leverkusenia ja kuuluu myös Alankomaiden jalkapallomaajoukkueeseen. Frimpong pelasi pitkään Manchester Cityn juniorijoukkueissa. Hän siirtyi Skotlannin Valioliigassa pelaavaan Celticiin syyskuussa 2019 ja voitti tulokaskaudellaan kansallisen triplamestaruuden. Skotlannin pääsarjassa pelaamissaan 14 ottelussa hän teki kaudella 2019–2020 kaksi maalia ja antoi kolme maalisyöttöä. Skotlannin cupin loppuottelussa hän tuli vaihdosta kentälle, Skotlannin liigacupin finaalissa hänet ajettiin ulos kentältä. Kauden 2020–2021 alkupuoliskolla hän pelasi 22 liigaottelua ja teki yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi Celticin-vuosinaan kuusi ottelua. Frimpong siirtyi Bundesliigan Bayer Leverkuseniin 11 miljoonan euron siirtosummalla tammikuussa 2021. Loppukauden aikana hän pelasi kymmenen ottelua Bundesliigassa ja kaksi peliä Eurooppa-liigassa. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Bundesliigassa 25 ottelua, joissa teki yhden maalin ja antoi kuusi maalisyöttöä. Eurooppa-liigassa hän pelasi seitsemän ottelua. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Bundesliigassa Leverkusenin kaikki 34 ottelua, näistä 32 avauskokoonpanossa. Hän teki kahdeksan ja syötti seitsemän maalia. Hän teki kaksi maalia elokuussa Mainzia ja lokakuussa Schalkea vastaan. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ottelua ja syötti kaksi maalia. Eurooppa-liigassa pelaamissaan kahdeksassa ottelussa hän teki yhden maalin ja antoi kaksi maalisyöttöä. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 31 bundesliigaottelua ja teki niissä yhdeksän sekä syötti yhdeksän maalia. Leverkusen voitti liigamestaruuden, ja joukkueen voittamassa Saksan cupissa Frimpong pelasi kuusi ottelua ja teki kaksi maalia. Eurooppa-liigassa Leverkusen ylsi loppuotteluun ja Frimpong pelasi kymmenen ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Frimpong pelasi Alankomaiden alle 19-, 20- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Alankomaiden A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa lokakuussa 2023 EM-karsintaottelussa Ranskaa vastaan ja toisen maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Skotlantia vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa alkulohko-ottelussa Ranskaa vastaan sekä tuli vaihdosta kentälle alkulohko-ottelussa Puolaa ja voitokkaassa puolivälieräottelussa Turkkia vastaan. Frimpong on pelannut lokakuun 2024 loppuun mennessä kahdeksan A-maaottelua, joissa hän on ollut kolme kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki ensimmäisen A-maaottelumaalinsa kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Kanadaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joni Lukkaroinen

Joni Kaapo Akseli Lukkaroinen (s. 1965) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi Terrafamen toimitusjohtajana vuosina 2016–2024. Ennen Terrafamea Lukkaroinen toimi Kronochemin toimitusjohtajana, Metsä Groupissa liiketoimintajohtajana ja Dynea Chemicalsissa liiketoimintajohtajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
PETSCII

PETSCII on kahdeksanbittinen merkistökoodaus, jota käytettiin Commodoren PET, CBM-II, VIC-20, Commodore 64, Commodore 16, Plus/4 ja Commodore 128 -koneissa. Commodore luopui merkistöstä Amigassa, joka käyttää standardinmukaista merkistöä. PETSCII oli pääasiassa Jack Tramielin pojan Leonard Tramielin ja Chuck Peddlen suunnittelema ja se tuli käyttöön PET-koneessa vuonna 1977.https://acris.aalto.fi/ws/portalfiles/portal/39040680/PETSCII_A_Character_Set_and_a_Creative_Platform.pdf https://vintagecomputerstories.blogspot.com/2021/12/creating-petscii.html PETSCIIsta on kaksi versiota. Se perustuu vuoden 1963 ASCII-standardiin, eikä myöhempään vuoden 1967 versioon, jota monissa muissa koneissa käytetään. Perusmerkistössä on vain iso kirjaimet, ylänuoli ⟨↑⟩ hattumerkin ⟨^, "caret"⟩ sijaan paikassa 0x5E ja vasen nuoli ⟨←⟩ allaviivan ⟨_⟩ sijaan kohdassa 0x5F. Kaikissa muissa versioissa kuin alkperäisessä PET-koneessa on punnan merkki (£) kenoviivan sijaan kohdassa x5C. Merkistöstä puuttuu useita ASCII:n vuoden 1967 versiossa lisättyjä merkkejä ja pienet kirjaimet. Sen sijaan siinä on ns. lohkomerkkejä, joita voi käyttää matalan resoluution grafiikkaan. PETSCIIstä on kuitenkin "shifted"-versio tai business-tila, jossa isot kirjaimet muuttuvat pieneksi ja isot sijaitsevat eri paikoissa. Tämä vaihdettiin painamalla Shift+Commodore-näppäimiä tai POKE59468,14 -käskyllä. Commodore PETin ja VIC-20:n merkkien glyyfit ovat samat. Commodore 64:ssä merkistö on piirretty uudelleen koneen tarkemman grafiikkaresoluution vuoksi. Commodore 64:n pienet kirjaimet on jostain syystä kopioitu suoraan Atarin 8-bittisissä koneissa käytetystä fontista. PETSCII:n yhteensopivuus minkään toisen merkistön tai muiden tietokoneiden kanssa on huono. Unicode 13.0 lisäsi vuonna 2020 214 merkkiä vanhojen koneiden merkistöistä standardiin (Symbols for Legacy Computinghttps://www.compart.com/en/unicode/block/U+1FB00 ). Tätä ennen ei ollut yhteensopivaa keinoa saada näitä merkkejä näkyviin muissa tietokoneissa. Niiden näyttö vaatii lisäksi fontin, jossa merkit ovat.http://viznut.fi/unscii/ ==PETSCII-merkit== Commodore VIC-20, 64, 16 ja 128 -versio. SP ! " # $ % & ' ( ) * + , - . / 0 1 2 3 4 5 6 7 8 9 : ; < = > ? @ A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z [ £ ] ↑ ← ─ ♠ 🭲 🭸 🭷 🭶 🭺 🭱 🭴 ╮ ╰ ╯ 🭼 ╲ ╱ 🭽 🭾 • 🭻 ♥ 🭰 ╭ ╳ ○ ♣ 🭵 ♦ ┼ 🮌 │ π ◥ NBSP ▌ ▄ ▔ ▁ ▏ ▒ ▕ 🮏 ◤ 🮇 ├ ▗ └ ┐ ▂ ┌ ┴ ┬ ┤ ▎ ▍ 🮈 🮂 🮃 ▃ 🭿 ▖ ▝ ┘ ▘ ▚ ─ ♠ 🭲 🭸 🭷 🭶 🭺 🭱 🭴 ╮ ╰ ╯ 🭼 ╲ ╱ 🭽 🭾 • 🭻 ♥ 🭰 ╭ ╳ ○ ♣ 🭵 ♦ ┼ 🮌 │ π ◥ NBSP ▌ ▄ ▔ ▁ ▏ ▒ ▕ 🮏 ◤ 🮇 ├ ▗ └ ┐ ▂ ┌ ┴ ┬ ┤ ▎ ▍ 🮈 🮂 🮃 ▃ 🭿 ▖ ▝ ┘ ▘ ▚ ==Business-tila== SP ! " # $ % & ' ( ) * + , - . / 0 1 2 3 4 5 6 7 8 9 : ; < = > ? @ a b c d e f g h i j k l m n o p q r s t u v w x y z [ £ ] ↑ ← ─ A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z ┼ 🮌 │ 🮕/🮖 🮘 NBSP ▌ ▄ ▔ ▁ ▏ ▒ ▕ 🮏 🮙 🮇 ├ ▗ └ ┐ ▂ ┌ ┴ ┬ ┤ ▎ ▍ 🮈 🮂 🮃 ▃ ✓ ▖ ▝ ┘ ▘ ▚ ─ A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z ┼ 🮌 │ 🮕/🮖 🮘 NBSP ▌ ▄ ▔ ▁ ▏ ▒ ▕ 🮏 🮙 🮇 ├ ▗ └ ┐ ▂ ┌ ┴ ┬ ┤ ▎ ▍ 🮈 🮂 🮃 ▃ ✓ ▖ ▝ ┘ ▘ ▚ ==Lähteet== Luokka:Merkistöt Luokka:Commodore
Saamelaisten elinkeinot

Saamelaisten elinkeinot ovat perinteisesti kalastus, keräily, käsityö, metsästys, ja poronhoito, sekä niiden modernit muodot. Saamelaisten elinkeinorakenne on muuttunut voimakkaasti viime vuosikymmeninä, kun perinteisten luontaiselinkeinojen, kuten poronhoidon ja kalastuksen, osuus on laskenut merkittävästi samalla kun palvelu- ja kaupanalan työllisyys on kasvanut huomattavasti. Erityisesti Utsjoella ja Inarissa nämä muutokset ovat olleet voimakkaimpia, kun taas Enontekiöllä ja Vuotson alueella muutokset ovat olleet vähäisempiä. Saamelaisten elinkeinojen kehittymisestä Jounikitti Toisaalta, saamelaiset harvemmin elättävät itsensä poronhoidosta nykyään. He työskentelevät monilla eri aloilla, ja monet poronhoitajat tekevät lisäksi muuta työtä, koska porotalous ei ole enää yhtä kannattavaa. Elinkeinot Pedanet Kalastus on tärkeä elinkeino erityisesti Inarijärvellä ja Tenonjoella, jossa on paljon kalastusmatkailua. Kalastuksessa on paljon erikoissanastoa ja -välineitä. Metsästys kohdistuu hirviin ja riekoihin, joita pyydetään ansoilla. Marjojen poiminta ja säilöminen on olennaista, ja marja-alueet voivat olla perheen tai suvun käytössä pitkään. Saamelaisten perinteiset elinkeinot ovat tiiviisti kytköksissä luontoon. Lapland Northin alueella pääset saamelaiskulttuurin jäljille Lapland North Saamelaiset tekevät edelleen perinteisiä käsitöitä, duodjia, käyttäen vanhoja menetelmiä. Käsityöperinteessä korostuu yhteys luontoon. == Lähteet == Luokka:Saamelaiset
Andreas Vaher

Andreas Vaher (s. 15. huhtikuuta 2004 Tallinna) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Viron Meistriliigassa pelaavaa FC Floraa. Vaher on FC Nõmme Unitedin kasvatti. Nõmme Unitedista hän siirtyi italialaisen SPAL:in organisaatioon helmikuussa 2021. Vaher pelasi vajaan kolmen vuoden aikana seuran U17-, U18- ja U19-joukkueissa. Kaudella 2021–2022 Vaher ja SPAL voittivat alle 18-vuotiaiden Italian mestaruuden. Tammikuussa 2023 Vaher siirtyi saksalaisen SC Freiburgiin. Kesällä tullut loukkaantuminen kuitenkin johti lopulta siihen, että Vaher ja Freiburg purkivat sopimuksensa tammikuussa 2024. Tammikuussa 2024 HJK tiedotti solmineensa kesäkuun 2024 loppuun asti ulottuvan sopimuksen Vaherin kanssa. Sopimus sisälsi myös option 2,5 lisävuodesta. Sopimuksen umpeuduttua kesällä 2024 Vaher siirtyi vapaalla siirrolla Viron Meistriliigaan FC Floran joukkueeseen. HJK:lla on oikeus osuuteen siirtokorvauksesta, mikäli FC Flora myy Vaherin myöhemmin eteenpäin. Vaher debytoi Viron A-maajoukkueessa 12. tammikuuta 2024 harjoitusottelussa Ruotsia vastaan. == Lähteet == Luokka:Virolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vilpusjärvi

Vilpusjärvi on matala ja verraten tasasyvä järvi Puolangalla Kainuun luoteisosassa. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 74 kilometriä pohjoiskoilliseen. == Maantiede == Vilpusjärven pituusakseli kulkee lännestä itään ja sen mitta on noin 2,75 kilometriä. Järven keskivaiheilla sijaitsevan Säikänsaaren pituus on noin 400 metriä. Vilpusjärven lahdet ovat suultaan avoimia ja jokaisella on karttanimi. Järven koillisosan Vantaslahteen virtaa tulouoma pohjoisesta. Järven luusua sijaitsee lounaiskolkassa, josta alkaa etelään Puolankajärveen virtaava Vilpusjoki. Etäisyys Vilpusjärveltä Puolankajärvelle on kolmisen kilometriä. Vain noin kaksi prosenttia Vilpusjärvestä on vähintään kolme metriä syvä. Syvin kohta on vain 3,3 metriä. Vilpusjärven länsipuolella kohoaa Aittovaara (noin 245 metriä merenpinnan yläpuolella) ja itäpuolella Vilpusvaara (noin 270 metriä mpy). Järven etelä- ja pohjoispuolella on suota. Vilpusjärven vesitilavuus on 3 772 000 kuutiometriä. Vilpusjärvi (60.057.1.001) kuuluu Vilpusjoen valuma-alueeseen (60.057), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kiiminkijoen vesistöalueella (60). Toinen jakovaihe on Puolankajärven valuma-alue (60.05). Vilpusjoen valuma-alueella sijaitsee kaksi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista toinen on Vantaslampi. Vilpusjärven eteläpuolisella Kuikkasuolla sijaitsee alle hehtaarin laajuinen Kuikkalampi. == Lähteet == Luokka:Puolangan järvet Luokka:Kiiminkijoen vesistö
Suuri-Tevani

Suuri-Tevani on saareton metsäjärvi Ruokolahden pohjoisosassa Etelä- Karjalassa. Sen pinta-ala on 41,6 hehtaaria. Etäisyys Imatralta on 30 kilometriä pohjoiseen. == Maantiede == Suuren-Tevanin polveilevan rantaviivan pituus on 4 873 metriä. Järven pohja kumpuilee ja vähintään kymmenen metriä syviä alueita on noin kymmenesosa järven alasta. Syvin kohta, noin 12,4 metriä, sijaitsee järven eteläosassa. Järveen työntyvät niemet ovat vailla karttanimiä. Suurta-Tevania ympäröi korkeussuhteiltaan epäyhtenäinen metsä, jonka korkeimmat kohdat kohoavat noin 30 metriä järvenpintaa ylemmäksi. Suuri- Tevani kääntyy alavirtaan järven koillisosassa, josta alkaa pohjoiseen virtaava Lähtevänjoki. Sen uoma kulkee Lähtevänsuon halki. Suuren-Tevanin vesitilavuus on 2 154 000 kuutiometriä. Suuri-Tevani (04.128.1.024) kuuluu Lökkiönjoen valuma-alueeseen (04.128), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pihlajaveden-Kokonselän alue (04.12) ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue (04.1). Lökkiönjoen valuma- alueella on 29 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Suuri-Tevani on laajin. == Lähteet == Luokka:Ruokolahden järvet Luokka:Suur-Saimaan alue
Polynesian konfederaatio

Polynesian konfederaatio oli hypoteettinen valtioliitto, jota suunnitteli lähinnä Havaijin kuningas Kalākaua. Tavoitteena oli suojella polynesialaisten kansojen itsenäisyyttä eurooppalaisten ja amerikkalaisten imperialismilta, sillä kun Yhdistynyt kuningaskunta otti Fidžin haltuunsa vuonna 1874, Oseaniassa oli vain kolme itsenäistä saariryhmää: Havaiji, Samoa ja Tonga. Havaijilla ministerinä toiminut Walter Gibson pani 28. kesäkuuta 1880 alulle päätöslauselman, jonka mukaan Havaijilla olisi maantieteensä ja poliittisen asemansa vuoksi oikeus johtaa polynesialaisista valtioista koostuvaa valtioliittoa. Havaijin hallitus hyväksyi päätöslauselman puoli vuotta myöhemmin yksimielisesti, ja Gibson nimitettiin päävastuuseen operaatiosta. Itsenäisten valtioiden lisäksi Kalākaua pyrki myös kosiskelemaan jo eurooppalaisten alaisuuteen päätyneitä kuningaskuntia. Tahitin kuningas Pōmare V suunnitteli vierailua Honoluluun elokuussa 1882. Tahitin kuningaskunta lakkasi kuitenkin olemasta jo 1880, eivätkä ranskalaiset siirtomaaisännät halunneet kahden saariryhmän olevan tekemisissä toistensa kanssa. Kalākaua suunnitteli vierailua Tahitille vuonna 1887, mutta kun hänet pakotettiin allekirjoittamaan niin sanottu pistinperustuslaki, suunniteltu matka peruttiin. Vuonna 1886 Kalākaua perusti Oseanian tähden ritarikunnan, jolla palkittiin konfederaation hyväksi tehtyjä ansioita. Ritarikunnan suurristejä, joiden määrä oli rajattu vain 15 henkilöön kerrallaan, myönnettiin Samoan kuninkaalle Malietoa Laupepalle, kun hän suostui liittymään konfederaatioon. Kalākaua lähetti Kaimiloa-aluksen John E. Bushin johdolla kiertämään ympäri Polynesiaa ja suostuttelemaan eri johtajia liittymään konfederaatioon. Tämä aiheutti huolta Euroopassa ja Yhdysvalloissa, ja esimerkiksi Saksan suurlähettiläs Yhdysvalloissa huolestui huhuista, joiden mukaan Havaijin pelättiin annektoivan Samoan.Kuykendall (1967): s. 327 Bush jäi Samoalle Havaijin suurlähettilääksi ja muotoili konfederaation perustamiskirjaa, jonka Havaijin hallitus hyväksyi maaliskuussa 1887. Konfederaatiota ei kuitenkaan koskaan perustettu virallisesti. Osasyynä oli oletettavasti se, että perustaminen olisi vaatinut liian suuria muutoksia, joista suurin perustui länsimaiselle hallintosysteemille. Saksalaiset saapuivat laivastonsa kanssa Samoalle ja pakottivat Malietoa Laupepan luopumaan kruunusta ja lähtemään maanpakoon. Bushin ja Kalākauan yritys rakentaa Polynesian konfederaatio on sittemmin mainittu vallankaappauksen syyksi.Kuykendall (1967): s. 338 == Lähteet == * Kuykendall, Ralph S.: The Hawaiian kingdom, vol. 3, 1874-1893, The Kalakaua dynasty, 1967, University of Hawaii Press === Viitteet === Luokka:Kalākaua Luokka:Havaijin kuningaskunta
Finsterwalde

Finsterwalde on kaupunki Brandenburgin osavaltiossa Saksan itäosassa. Sillä on musiikillinen lempinimi Sängerstadt ja siellä järjestetään joka toinen vuosi tapahtuma Sängerfest. == Maantiede == Finsterwalde sijaitsee osavaltionsa eteläkolkassa noin 100 kilometriä Berliinistä etelään. Se kuuluu Ala-Lausitzin historialliseen alueeseen. == Historia == Finsterwalde mainitaan asiakirjoissa ensi kerran 1282. Kaupungin historiallista arkkitehtuuria edustaa esimerkiksi renessanssilinna Finsterwalder Schloss ja barokkityylinen raatihuone vuodelta 1739. Finsterwalden rautatieasema avattiin 1871. Finsterwalden lisänimi on Sängerstadt. Kaupungissa järjestetään Sängerfest-laulujuhla joka toinen vuosi elokuussa. Lisänimen takana on vuonna 1899 ensiesitetty musiikkikappale "Wir sind die Sänger von Finsterwalde". == Talous ja liikenne == Finsterwaldessa harjoitetaan muun muassa metalli- ja sähköteollisuutta sekä koneenrakennusta. Finsterwalden rautatieasema, Bahnhof Finsterwalde, sijaitsee rataosuudella Halle–Cottbus. Finsterwalden itäpuolitse kulkee moottoritie BAB 13, jolta on yhteys kaupungin keskustaan tien Bundesstraße 96 välityksellä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Finsterwalde, Brandenburg, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Brandenburgin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
CTXφ-bakteriofagi

CTXφ on rakenteeltaan filamenttinen bakteriofagi, jonka genomi koostuu yksijuosteisesta DNA:sta. Tämä DNA sisältää ctxA- ja ctxB-geenin, jotka koodaavat koleratoksiinin alayksikköjä. CTXφ-bakteriofagi infektoi Vibrio cholerae -bakteereja. Infektoidessaan bakteerin, jolla ei vielä ole koleratoksiinigeeniä, siirtää bakteriofagi tämän geenin sekä kyvyn tuottaa toksiinia infektoimalleen bakteerille. Tätä tapahtumaa, jossa aikaisemmin toksiinia tuottamaton bakteeri saa toksiinigeenin bakteriofagilta, kutsutaan toksigeeniseksi muuntumiseksi. Infektoidessaan V. cholerae -bakteeria CTXφ hyödyntää bakteerin pinnalla olevia TCP-piluksia (toxin-coregulated pilus) reseptorinaan. Näitä piluksia V. cholerae käyttää myös kiinnittyessään suoliston epiteelisoluihin. ==== Musiinit estävät toksigeenista muuntumista ==== V. cholerae -bakteerin toksigeeninen muuntuminen voi tapahtua vesistöissä, joissa bakteeria normaalisti tavataan, mutta myös ihmisen elimistössä infektion yhteydessä. Ihmisen elimistössä V. cholerae kolonisoi suoliston seinämiä, jotka ovat liman peittämiä. Tämä lima koostuu suurelta osalta musiineista, jotka ovat glykoproteiineja. Näiden glykoproteiinien on osoitettu vaikuttavan heikentävästi V. cholerae -bakteerin toksigeeniseen muuntumiseen. Glykoproteiinit vaikuttavat toksigeeniseen muuntumiseen geeniekspression kautta. Ne hillitsevät mm. ctxA, ctxB ja tcpA -geenien ilmentymistä ja näin ollen vähentävät koleratoksiinin sekä TCP-piluksen tuottoa. TCP-pilusta CTXφ bakteriofagi tarvitsee bakteerin infektoimiseen. Näiden CTXφ bakteriofagin virulenssigeenien ilmentymisen säätely tapahtuu V. cholerae -bakteerin toxT –geenin välityksellä. == Lähteet == Luokka:DNA- virukset
Lain pyöveli

Lain pyöveli (Q & A) on Sidney Lumetin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen rikosdraama vuodelta 1990. Lumetin aiempien elokuvien Serpico – kadun tiikeri (1973) ja Vallan terällä (1981) tavoin sekin käsittelee Yhdysvaltojen poliisin korruptiota ja rasismia. Edwin Torresin romaaniin perustuvan elokuvan pääosissa näyttelevät Nick Nolte, Timothy Hutton, Armand Assante ja Patrick O’Neal. ==Juoni== Veteraanietsivä Brennan (Nolte) ampuu New Yorkissa puertoricolaisen huumerikollisen. Alkuun rutiinimaiselta itsepuolustukselta vaikuttavan tapauksen tutkimusta hoitaa nuori apulaissyyttäjä Reilly (Hutton), joka alkaa löytää jutusta epäilyttäviä yksityiskohtia. Tuomalla niitä esiin hän astuu monien varpaille ja menettää samalla uskonsa lainkäytön rehellisyyteen ja oikeamielisyyteen. ==Vastaanotto== Armand Assante oli sivuosastaan Golden Globe -ehdokkaana. Helsingin Sanomien Pertti Avolan mielestä elokuva on taattua Lumetia: hyvin ohjattua ja näyteltyä, enimmäkseen sisätiloissa tapahtuvaa dialogia. Käsikirjoituksen loppuratkaisut eivät kuitenkaan ihan vakuuta, ja rakenteellisen rasismin kuvauksena elokuva jää Avolasta hieman puolitiehen. Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen antoi Lain pyövelille kolme tähteä viidestä ja näki siinä vainoharhaista ja kyynistä ajankuvaa ruman realistisesti kuvattuna”Lain pyöveli”, Video-opas 95, WSOY 1994.. ==Lähteet== Luokka:Sidney Lumetin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1990 yhdysvaltalaiset elokuvat
Hawaiiana

Hawaiiana on akateemisissa piireissä esiintyvä käsite, jolla viitataan kaikkeen sellaiseen, jonka katsotaan edustavan aidosti havaijilaista kulttuuria sekä tällaisten ilmiöiden ja asioiden tutkimiseen. Toisaalta termillä on viitattu myös, joskin virheellisesti, stereotyyppisiin havaijilaisiin asioihin ja ilmiöihin. Termin hawaiiana katsotaan olevan peräisin vuodelta 1915. Toisen teorian mukaan sen kehitti Kamehameha-kouluissa opettanut Nona Beamer, joka ei alun perin tarkoittanut sanalla kaikkien Havaijilta löytyvien asioiden ja ilmiöiden kollektiivista termiä (kuten esimerkiksi americana ja mexicana), vaan katsoi sen olevan "Havaijin käsittäminen" (), jonka nojalla tutkittaisiin nimenomaan autenttista Havaijin alkuperäisväestön kulttuuria. == Katso myös == * Americana == Lähteet == *
Rafael Olin

Rafael Olin (1937–2004) oli suomalainen valokuvaaja, joka työskenteli Vasabladet-lehdelle vuosina 1961–1971. Hänen töitään on julkaistu teoksessa Det Vasa som försvinner. Svenska litteratursällskapet i Finland on digitoinut ja julkaissut hänen kuviaan Finna-palvelussa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Sotakaverit

Sotakaverit (Belorusski vokzal) on Andrei Smirnovin ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1971. ==Juoni== Neljä keski- ikäistä miestä tapaa 11 vuoden jälkeen, vuonna 1956, sodanaikaisen toverinsa hautajaisissa. Sieltä yhteinen jälleennäkeminen jatkuu iltaan meluisassa ravintolassa, josta ei edes saa votkaa ja jossa he joutuvat nuoren sukupolven ivan kohteeksi. Miehet ovat erilaisia: yksi on tiukka teknokraatti ja tehtaanjohtaja, toinen byrokraattinen kirjanpitäjä, kolmas sanomalehtitoimittaja ja kirjailija ja neljäs putkimies. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Sotakaverit sai Suomessa ensi-iltansa Helsingin Capitolissa huhtikuussa 1973, ja se sai teatterikierroksellaan 3 616 katsojaa. Se esitettiin Mainostelevision ohjelmistossa seuraavan vuoden helmikuussa. Helsingin Sanomissa Eeva Järvenpää piti elokuvaa tunnelmaltaan lämpimämpänä kuin mitään neuvostofilmiä pitkiin aikoihin sitä ennen. Hänestä Sotakaverit on hyvin lämmin ja sydämellinen, mutta samalla ironinen ja kriittinen elokuva neuvostoelämästä ja sukupolvien välisestä kuilusta. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1971 neuvostoliittolaiset elokuvat
Sheikki Ali Hassan

Sheikki Ali Hassan on Frederikin vuonna 1980 levyttämä käännösiskelmä. Sen on alkujaan esittänyt ja levyttänyt saksalainen yhtye Dschinghis Khan nimellä ”Hadschi Halef Omar”. Suomenkieliset sanat ovat Juha Vainion käsialaa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1980 kappaleet Luokka:Suomalaiset käännöskappaleet Luokka:Frederikin kappaleet Luokka:Juha Vainion sanoittamat kappaleet
Māhū

Māhū () on perinteinen havaijilainen kolmas sukupuoli sellaisille henkilöille, jotka eivät koe olevansa naisia tai miehiä. Vastaava käsite tunnetaan myös Tahitilla. Perinteisesti māhūilla on sekä miesten että naisten ominaisuuksia. Legendan mukaan yli 500 vuotta sitten Havaijille saapui Tahitilta neljä māhūa, Kapaemāhū, Kahaloa, Kinohi ja Kapuni, parantamaan sairaita. Kun nämä myöhemmin palasivat Tahitille, māhūt neuvoivat havaijilaisia pystyttämään neljä isoa kiveä, jotta näiden parantava voima jäisi saarille. Havaijilaiset alkoivat pitää juhlia näiden neljän parantajan kunniaksi, ja myöhemmin māhūt eivät olleet vain parantajia, vaan myös tärkeiden perinteiden säilyttäjiä. Kristittyjen lähetyssaarnaajien saavuttua māhūt joutuivat näiden hampaisiin. Näiden lisäksi lähetyssaarnaajat pyrkivät hävittämään havaijin kielen ja hula- tanssin. Māhūja on vielä tänäkin päivänä ja sanaa on alettu käyttämään myös sukupuoli-identiteettinä sellaisissa tapauksissa, joissa henkilö identifioituu kolmantena sukupuolena. Esimerkiksi tunnettu havaijilainen hula-opettaja Hinaleimoana Wong-Kalu on kertonut suosivansa termiä "māhū" ennemmin kuin "transsukupuolinen", koska katsoo sen olevan osaltaan myös perinteisen havaijilaisen kulttuurin suojelua. Termiä on käytetty myös haukkumasanana drag queeneja ja naisellisia miehiä vastaan. == Lähteet == Luokka:Hawaiiana Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeudet Yhdysvalloissa Luokka:Havaijinkieliset sanat ja sanonnat Luokka:Ranskan Polynesian kulttuuri
Per Bratland

Per Bratland (8. syyskuuta 1907 Oslo – 9. huhtikuuta 1988 Oslo) oli norjalainen toimittaja ja Norjan vastarintaliikkeen jäsen. Hän työskenteli monissa lehdissä, pisimpään Arbeiderbladetissa, jossa hän oli kolmeen otteeseen yhteensä kaksikymmentä vuotta. Vuosina 1959–1961 Bratland oli Bergens Arbeiderbladin päätoimittaja. Toisen maailmansodan aikana Bratland työskenteli Norjan pakolaishallituksen tiedotusosastolla Lontoossa. Kongebjorka.jpeg|Vuonna 1940 Bratland otti kuuluisan kuvan kuningas Haakon VII:sta ja kruununprinssi Olavista Moldessa, johon nämä olivat paenneet Saksan hyökättyä Norjaan. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset päätoimittajat Luokka:Norjan vastarintaliikkeen henkilöt Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Hjelset

Hjelset on taajama Molden kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on tasan yksi neliökilometri ja asukasluku 988 vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Molde
Kleive

Kleive on taajama Molden kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 456 vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Molde
Hovdenakken

Hovdenakken on taajama Molden kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,28 neliökilometriä ja asukasluku 303 vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Molde
Nesjestranda

Nesjestranda on taajama Molden kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 530 vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Molde
Eidsvåg

Eidsvåg on taajama Molden kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja asukasluku 979 vuonna 2023. ==Kuvia== Nesset kirke.jpg|Nessetin kirkko ==Lähteet== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Molde
Šaamšiǩ

Šaamšiǩ on kolttasaamelaiseen ja kiltinänsaamelaiseen pukuun kuuluva päähine, jota pitävät naimisissa olevat naiset. Lakki ommellaan punaisesta verkakankaasta ja koristellaan lukuisin helmikirjailuin, jotka saavat lakin jopa muistuttamaan hieman kruunua. Käytetyt kirjontamallit ovat kunkin naisen suvussa erilaisia, ja niiden aiheet on haettu ainakin ortodoksisuudesta. Naimattomat tai lapsettomat nuoret naiset pitävät vaatimattomampaa peeʹrvesǩiä. Šaamšiǩ otetaan perinteisesti käyttöön häiden aikana erityisin menoin. Vihkimisen jälkeen morsiamen kummitäti vie hänet sivummalle ison huivin taakse, ottaa peeʹrvesǩin pois ja letittää morsiamen hiukset kahdelle letille. Ne kiedotaan pään ympärille lettikruunuksi. Sen jälkeen morsian ottaa käyttöön vaimon päähineensä. Malliltaan šaamšiǩ on varsin korkea. Edessä siinä on lippa, joka kaartuu ylös ja eteenpäin. Lakkiin kuuluu päälaen peittävä päällysosa, jossa on niskassa helmikoristeinen läppä. Otsaosan alareunassa helmikirjailujen välissä on muutaman sentin levyinen silkkinauha, joka päät solmitaan niskaan niskaläpän päälle. Šaamšiǩia on sanottu myös kolttasaamelaisen käsityön vaativammaksi työksi. Leskeksi jäätyään nainen alkaa käyttää pooʹvdneǩiä, jos hän ei halua enää mennä uudelleen naimisiin. Perinteisesti šaamšiǩ on tapana peittää huivilla naisen liikkuessa kodin ulkopuolella. Hiukset letitetään silloin taakse ja otsahiukset piilotetaan lakin ja huivin alle. Tiedosto:Šaamšiǩ SU4904-24 1.jpg|Šaamšiǩ edestä. Tiedosto:Šaamšiǩ SU4904-23 3.jpg|Šaamšiǩ takaa. == Lähteet == Luokka:Päähineet Luokka:Saamelaiset vaatteet Luokka:Avioliitto
Vihtavuoren baptistiseurakunta

Vihtavuoren baptistiseurakunta on Laukaan Vihtavuoressa toimiva baptistiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1943.Lohikko 2006, s. 117 == Historia == Vihtavuoressa oli baptistista ja vapaakirkollista herätystä vuonna 1926. Baptistievankelistat pitivät kokouksia usein paikkakunnalla. Kesällä 1941 siellä vierailivat muun muassa Aleksius Hiljanen, Martta Mörsky ja Suoma Wacklin. Seurakunnan perustava kokous pidettiin Koivulan talon yläkerrassa 17. lokakuuta 1943 ja esimieheksi valittiin Pekka Meriä. 1950-luvulla seurakunta hankki oman teltan ja piti kokouksia ympäristökylissä. Tapahtumassa vieraili muun muassa arabikristitty Jamil Muheison.Lohikko 2006, s. 145–146 == Toimitilat == Vuonna 1945 seurakunta sai lahjoituksena tontin omaa rukoushuonetta varten. Rakennustyöt viivästyivät kuitenkin lokakuuhun 1948 asti. Seurakunnan kirkko valmistui joulun alla 1948.Lohikko 2006, s. 120 Seurakunnan nykyinen toimitalo valmistui vuonna 1961. == Katso myös == * Baptismi Suomessa * Suomen Baptistikirkko == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Laukaan seurakunnat Luokka:Suomen baptistiseurakunnat
Olenos (Akhaia)

Olenos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Akhaiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Patraksen kunnan alueella lähellä nykyistä Tsoukalaíikan kylää. == Maantiede == Olenoksen kaupunki sijaitsi Peloponnesoksen niemimaan luoteisrannikolla Peiros-joen varrella 40 stadioninmittaa itään Dymestä ja 80 stadioninmittaa lounaaseen Patraista.Herodotos: Historiateos 1.145; Polybios: Historiai 2.41; Strabon: Geografika VIII s. 384, 386. 388; Pausanias: Kreikan kuvaus 7.18.1, 7.22.1; Plinius vanhempi: Naturalis historia 4.6. Kaupunki sijoitetaan nykyisen Tsoukalaíikan kylän lounaispuolelle. Olenoksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta. Kaupungin lähellä sijaitsivat kylät Peirai (, lat. Peirae) ja Euryteiai (, lat. Euryteiae). == Historia == Olenosta pidettiin kreikkalaisessa mytologiassa joskus Pelopsin kotipaikkana. Klassisella kaudella Olenos oli yksi Akhaian liiton dodekapoliin kahdestatoista kaupungista. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Ōlenios (). Olenos vaikuttaa olleen olemassa edelleen, kun Akhaian liitto perustettiin uudelleen vuonna 280 eaa., sillä Strabon sanoo, ettei se liittynyt uuteen liittoon. Asukkaat kuitenkin jättivät pian kaupunkinsa ja siirtyivät läheisiin Peirain ja Euryteiain kyliin sekä Dymeen. Kaupunki oli jäänyt asumattomaksi viimeistään Polybioksen aikaan 100-luvulle eaa. tultaessa. Strabonin aikana se oli raunioina ja sen alue kuului Dymelle. == Lähteet == Luokka:Antiikin Akhaian kaupungit Luokka:Patras
Olenos

Olenos (, ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin: * Olenos, kaupunki Aitoliassa Kreikassa * Olenos, kaupunki Akhaiassa Kreikassa
Panormos (Akhaia)

Panormos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Akhaiassa Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Ágios Vasíleioksen kaupungin paikalle. Panormos oli satamakaupunki, joka sijaitsi Pausaniaan mukaan 15 stadioninmittaa eli noin kolme kilometriä itään Rhionin niemestä eli nykyisen Ríon kaupungin paikasta. Sen mainitsevat myös Thukydides, Polybios ja Plinius vanhempi.Pausanias: Kreikan kuvaus 7.22.10; Thukydides: Peloponnesolaissota 2.86; Polybios: Historiai 5.1.02; Plinius vanhempi: Naturalis historia 4.5. == Lähteet == Luokka:Antiikin Akhaian kaupungit Luokka:Patras
Samia

Samia voi viitata seuraaviin: * Samikon eli Samia, antiikin aikainen kaupunki Eliissä Kreikassa * Samia, kehrääjäsuku
Tritaia

Tritaia (, myös Triteia, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Akhaiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Erýmanthoksen kunnan alueella lähellä nykyistä Agía Marínan kylää. == Maantiede == Tritaia sijaitsi Peloponnesoksen niemimaan luoteisissa sisäosissa 120 stadioninmittaa etelään Faraista, Akhaian kaupungeista kauimpana sisämaassa. Kaupungista itään sijaitsivat Erymanthos-vuori ja Leontionin kaupunki, etelään Eliissä sijainnut Lasion ja länteen samoin Eliissä ollut Pylos. Tritaian kaupunkivaltioon kuuluneen alueen kokoa ei tunneta. == Historia == Tritaia oli yksi Akhaian liiton dodekapoliin kahdestatoista kaupungistaHerodotos: Historiateos 1.145. Cicero antaa ymmärtää, että Tritaia olisi liitetty Arkadiaan Megalopoliin perustamisen jälkeen, mutta muiden todistusten perusteella se vaikuttaa olleen myöhemminkin itsenäinen.Cicero: Kirjeet Atticukselle (Epistulae ad Atticum) 6.2.2. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Tritaieus (). Tritaia oli yksi niistä neljästä kaupungista, jotka ottivat johtoaseman Akhaian liiton perustamisessa uudelleen vuonna 280 eaa. Vuoden 220 eaa. toisessa liittolaissodassa Tritaia kärsi aitolialaisten ja elisläisten hyökkäyksistä. Keisari Augustus liitti Tritaian alueen Patraihin tehtyään siitä roomalaisen colonian eli sotilassiirtokunnan vuoden 31 eaa. Aktionin taistelun jälkeen.Polybios: Historiai 2.41, 4.6, 4.59–60; Strabon: Geografika VIII s. 386; Pausanias: Kreikan kuvaus 7.22.6–; Stefanos Byzantionlainen: Ethnika, . Nykyinen Erýmanthoksen kunnan osa Tritaían kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on nimetty kaupungin mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Akhaian kaupungit Luokka:Erýmanthos
Häyhtiönmaan Betel-seurakunta

Häyhtiönmaan Betel-seurakunta oli Kokemäen Häyhtiönmaassa toiminut helluntaiseurakunta. Seurakunta perustettiin vuonna 1931. == Historia == Helluntaiherätys tuli Häyhtiönmaahan vuonna 1923 opettaja Maiju Heiniön myötä. Heiniö aloitti ompeluseuratoiminnan, joiden yhteydessä järjestettiin myös hengellistä toimintaa. Kokouksia pidettiin Häyhtiönmaassa ja Porolanmaassa. Kokouksissa puhuivat muun muassa Feeliks Tuomi, Nikolai Kataja, Martta Hellen, Sanni Hautakangas, Valto Kuusisto ja Eino Heinonen. Lavian helluntailaiset tukivat työtä Häyhtiönmaassa.Vahtera 1990, s. 138–144 Seurakunnan perustava kokous pidettiin 10. heinäkuuta 1930 Eino heinosen toimiessa puheenjohtajana ja vanhimmaksi valittiin Väinö Nätkimäki. Häyhtiönmaan Betel-seurakunta kasvatti monia saarnaajia. Seurakunnasta lähtöisin ovat muun maussa Uuno Palonen, Artturi Kukkula, Arvo Peltomaa, Heikki Heinilä, Jalmari Lehtovirta, Hannu Puustelli ja Timo Puustelli. == Seurakunnan vanhimmat == Seurakunnan vanhimmiksi on asetettu seuraavat henkilöt: * Väinö Nätkimäki (1930) * Arvo Peltomaa (1931) * Uuno Palonen (1931) * Hugo Lehtonen (1936) * Vieno Palonen (1936) * Artturi Kukkula (1937) * Pekka Pärnänen (1949) * Leo Koivula (1975) * Hannu Puustelli (1975) * Väinö Rantanen (1984) * Jouni Korkala (1985) * Voitto Suomalainen (1987) * Hannu Lahti (1988) == Katso myös == * Helluntaiherätys Suomessa == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kokemäen seurakunnat Luokka:Suomen entiset helluntaiseurakunnat