EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kaliumsulfidi

Kaliumsulfidi on kemiallinen yhdiste, jonka kaava on K2S. Kaliumsulfidia voidaan käyttää reagenssina analyyttisessä kemiassa tai orgaanisessa synteesissä valmistettaessa tioleja. Kaliumsulfidia tuotetaan kaliumsulfaatin ja hiilen välisellä reaktiolla. Kaliumsulfidistä käytetään myös nimiä dikaliummonosulfidi, dikaliumsulfidi ja kaliummonosulfidi. Kaliumsulfidi esiintyy kidevedettömän muodon lisäksi pentahydraattina K2S·5H2O. Puhdas kiinteä pentahydraatti on väritöntä, mutta muuttuu helposti ilman ja valon vaikutuksesta kellertäväksi tai kellertävänpunaiseksi. Se haisee rikkivedylle. Kaliumsulfidi liukenee helposti veteen ja myös reagoi sen kanssa. Aine liukenee lisäksi etanoliin ja glyseroliin mutta ei eetteriin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kaliumyhdisteet Luokka:Sulfidit
Really (albumi)

Really on J. J. Calen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1972. Albumi äänitettiin vuonna 1972 Muscle Shoalsissa Alabamassa ja Nashvillessa Tennesseessä. == Kappalelista == Kaikki kappaleet säveltänyt J. J. Cale ellei toisin mainita. == Muusikot == * J. J. Cale – kitara, laulu * Barry Beckett – piano * Bill Boatman – kitara * David Briggs – piano * Kenneth A. Buttrey – rummut * Jimmy Capps – kitara * Vassar Clements – viulu * Kossie Gardner – urut * Mac Gayden – kitara * Gary Gilmore – basso * Roger Hawkins – rummut * Bob Holmes - harmonialaulu * David Hood – basso * Bill Humble - pasuuna * Jimmy Johnson – kitara * Jim Karstein – rummut * Charlie McCoy – huuliharppu * Farrell Morris - lyömäsoittimet, congarummut, rummut * Bob Phillips – trumpetti * Norbert Putnam – basso * Bob Ray – basso * Norman Ray Bass - saksofoni, laulu * Don Sheffield - trumpetti * George Soulé – rummut * Robert Tarrant – congarummut * Bobby Woods – piano * Joe Zinkan – basso ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *J. J. Cale – Really Allmusicissa *J. J. Cale – Really Discogsissa Luokka:J. J. Calen albumit Luokka:Vuoden 1972 albumit
Hilton!

Hilton! on suomalainen, Virpi Suutarin ohjaama dokumenttielokuva, joka sai ensi-iltansa maaliskuussa 2013. Elokuva kertoo Hiltoniksi kutsutun itähelsinkiläisen vuokratalon, Nuorisosäätiön nuorisohotellin asukkaiden ja heidän lähipiirinsä elämästä. Elokuvan teemana on syrjäytyminen. Elokuva avasi vuoden 2013 Docpoint-dokumenttifestivaalin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2013 dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2013 suomalaiset elokuvat Luokka:Virpi Suutarin ohjaamat elokuvat
Alankomaat talviolympialaisissa 2002

Alankomaat osallistui Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002 27 urheilijan joukkueella. Maa saavutti urheilulajeissa 8 mitalia, joista kolme oli kultaista ja viisi hopeista. Maan lippua avajaisissa kantoi Nicolien Sauerbreij ja päättäjäisissä kantoi Gerard van Velde. == Mitalistit == === Kultaa === * Jochem Uytdehaage – pikaluistelu, miesten 10 000 m * Gerard van Velde – pikaluistelu, miesten 1 000 m * Jochem Uytdehaage – pikaluistelu, miesten 5 000 m === Hopeaa === * Gianni Romme – pikaluistelu, miesten 10 000 m * Jan Bos – pikaluistelu, miesten 1 000 m * Jochem Uytdehaage – pikaluistelu, miesten 1 500 m * Renate Groenewold – pikaluistelu, naisten 3 000 m * Gretha Smit – pikaluistelu, naisten 5 000 m == Lähteet == * Sports-reference.com - Netherlands at the 2002 Salt Lake City Winter Games Luokka:Valtiot talviolympialaisissa 2002 talviolympialaisissa 2002
Östen Holsti

Östen Nikolai Holsti (23. maaliskuuta 1887 Helsinki – 5. lokakuuta 1952 Portland, Oregon, Yhdysvallat) oli suomalainen lääkäri ja professori. Hän toimi lääkärinä Yhdysvalloissa 1913–1920, sisätautiopin professorina Helsingin yliopistossa 1933–1951 ja vuodesta 1948 Portlandin yliopiston vierailevana professorina. Hän julkaisi patologis-anatomisia tutkimuksia muun muassa arteritis verrucosasta ja tulehduksellisista sydänläppävioittumista.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 829. Otava 1968. Holstin isä oli professori Hugo Holsti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Piggies

Piggies on The Beatlesin kappale vuodelta 1968. Kappale on yhtyeen kymmenennellä albumilla The Beatles. ”Piggies” on yhtyeen kitaristi George Harrisonin kirjoittama kappale ja Harrison myös laulaa kappaleen itse. "Piggies"-kappaleella Harrison soittaa kitaraa, mutta sillä voidaan kuulla myös viulun ja cembalon soittoa. ”Piggies” kestää noin kaksi minuuttia ja se on albumin ensimmäisen levyn kakkospuolella. The Beatlesin paluusinglen Free as a Bird musiikkivideolla, on viittaus Piggies-kappaleeseen. == Kokoonpano == * George Harrison – laulu, akustinen kitara, sovitukset * John Lennon – nauhaefektit, taustalaulu * Paul McCartney – basso, taustalaulu * Ringo Starr – rummut, tamburiini *Chris Thomas – cembalo *Henry Datyner, Eric Bowie, Norman Lederman ja Ronald Thomas – viulut *John Underwood ja Keith Cummings – alttoviulut *Eldon Fox ja Reginald Kilbey – sellot == Lähteet == Luokka:The Beatlesin kappaleet Luokka:George Harrisonin sanoittamat kappaleet Luokka:George Harrisonin säveltämät kappaleet Luokka:Vuoden 1968 kappaleet
Straight Out of Hell

Straight Out of Hell on powermetal-yhtye Helloweenin 15. studioalbumi, joka julkaistiin 18. tammikuuta 2013. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 4. ==Kappaleet== == Kokoonpano == * Andi Deris – laulu * Michael Weikath – kitarat, taustalaulu * Sascha Gerstner – kitarat, taustalaulu * Markus Grosskopf – bassokitara, taustalaulu * Daniel Löble – rummut === Vieraileva muusikko === * Matthias Ulmer – kosketinsoitin == Arviot == * Imperiumi: 8½/10 * Metalliluola: 6+/10 * Soundi: * Sputnikmusic: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Helloweenin albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit
Hugo Holsti

Hugo Östen Leonard Holsti (28. syyskuuta 1850 Hämeenlinna – 21. tammikuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston sisätautiopin dosentti 1883–1886 ja ylimääräinen professori 1886–1911. Hän julkaisi tohtorinväitöskirjan Om typhus recurrens och särskidt dess senaste epidemi i Helsingors (1877) sekä tilastollisia yhteenvetoja eri tautien esiintymisestä Suomessa.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 828–829. Otava 1968. Hänen isänsä oli Rudolf Israel Holsti ja poikansa Östen Holsti. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Paavo Honkajuuri

Paavo Mikko Honkajuuri (26. marraskuuta 1914 Helsinki – 15. maaliskuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen teollisuusjohtaja, koulutukseltaan diplomi- insinööri. Honkajuuren vanhemmat olivat Kansallis-Osake-Pankin pääjohtaja Mauri Honkajuuri ja näyttelijä Helmi Tähtinen ja puoliso vuodesta 1941 Hilkka Annikki Hirvonen. Honkajuuri kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1932 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun koneenrakennuksen opintosuunnalta vuonna 1938. Hän toimi insinöörinä Rauma Oy:n sellutehtaalla vuosina 1938–1943, Rauma-Raahe Oy:n pääinsinöörinä vuodesta 1943, toimitusjohtajana 1948–1951 ja Rauma-Repola Oy:n pääjohtajana vuosina 1951-1976 ja hallituksen päätoimisena puheenjohtajana vuosina 1976–1981.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 847. Otava 1968.Sirkka Pöyry ym. (toim.): Diplomi-insinöörit ja arkkitehdit – Diplomingenjörer och arkitekter 1991, s. 272. Helsinki: Suomen Teknillinen Seura, 1991. ISBN 951-9110-60-7. Honkajuurella oli lukuisia luottamustehtäviä. Hän oli muun muassa Pohjolan Voiman hallituksen puheenjohtaja, Teollisuuden Voiman, Kansallis-Osake-Pankin ja Rautaruukin hallintoneuvostojen jäsen, Suomen Höyrylaiva Oy:n hallintoneuvoston jäsen (puheenjohtaja vuosina 1977–1985), Lännen Tehtaat Oy:n johtokunnan puheenjohtaja vuosina 1951–1983, Suomen ulkomaankauppaliiton hallituksen puheenjohtaja vuosina 1957–1960, Suomalais- neuvostoliittolaisen kauppakamarin puheenjohtaja vuosina 1959–1980, Metsäteollisuuden Keskusliiton hallituksen puheenjohtaja vuosina 1968–1976, Metsäteollisuuden Työnantajaliiton hallituksen jäsen sekä Tekniikan edistämissäätiön hallituksen puheenjohtaja. Honkajuuri toimi myös Suomen Golfliiton ja Jääkiekkoliiton puheenjohtajana ja oli Kansainvälisen olympiakomitean jäsen vuosina 1967–1981. KOK palkitsi hänet Olympic Order -tunnustuksella vuonna 1982. Suomen Golfliitto kutsui Honkajuuren kunniapuheenjohtajakseen vuonna 1981. Honkajuuri sai vuorineuvoksen arvon vuonna 1961. Hän oli Suomen olympiakomitean ja SVUL:n kunniajäsen. Sotilasarvoltaan hän oli kapteeniluutnantti. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Honkasalo

Honkasalo on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Armas Honkasalo (ent. Johansson, 1891–1918), Porin punakaartin johtomiehiä * Brynolf Honkasalo (vuoteen 1906 Adolfsson, 1889–1973), rikosoikeuden professori * Jorma Honkasalo (1916–2009), vuorineuvos, Outokumpu Oy:n varapääjohtaja, hallituksen puheenjohtaja * Laura Honkasalo (s. 1970), kirjailija * Pirjo Honkasalo (s. 1947), elokuvaohjaaja, Jorma Honkasalon tytär * Tauno Honkasalo (1912–1975), geodeetti, dosentti, Jorma Honkasalon veli * Veronika Honkasalo (s. 1975), valtiotieteen tohtori, vasemmistopoliitikko, kansanedustaja, feministi ja nuorisotutkija. ==Nimen muita merkityksiä== * 1699 Honkasalo, asteroidi
Tauno Honkasalo

Tauno Bruno Honkasalo (17. elokuuta 1912 Uusikaupunki – 4. lokakuuta 1975) oli suomalainen geodeetti, Helsingin yliopiston dosentti. Honkasalo oli valtiongeodeetti 1940–1959, vanhempi valtiongeodeetti (professori) vuodesta 1959. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti 1957–1975. Hän suoritti eri maiden perusviivojen mittauksia valointerferenssillä.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 848Helsingin yliopiston virkamiehet Asteroidi 1699 Honkasalo on nimetty hänen kunniakseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kuka kukin on, Runeberg.org. Luokka:Suomalaiset geodeetit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Seulki Kang

Catherine Seulki Kang (; s. 25. syyskuuta 1987 Pohjois-Jeolla, Etelä-Korea) on korealaista syntyperää oleva keskiafrikkalainen taekwondoin.Journal de Bangui: Londres 2012: Les olympiens de Centrafrique au quotidien (Arkistoitu versio) Seulki Kang - Taekwondo - Olympic Athlete | London 2012 (Arkistoitu versio) Hän kilpaili naisten alle 49 kg:n painosarjassa vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän putosi karsintakierroksella hävittyään Lucija ZaninovićilleWomen's -49kg - Olympic Taekwondo | London 2012 (Arkistoitu versio) ja sijoittui jaetulle yhdennelletoista sijalle. Afrikan olympiakarsinnassa hän oli samana vuonna sijoittunut toiseksi. Hän sai pronssia opiskelijoiden MM-kilpailujen 53 kg:n sarjassa 2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Keskiafrikkalaiset taekwondoinit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Adolphe Ambowodé

Adolphe Ambowodé (s. 13. helmikuuta 1958) on keskiafrikkalainen entinen yleisurheilija. Hän jäi miesten maratonissa 70. sijalle kesäolympialaisissa 1984 Los Angelesissa ja 42. sijalle kesäolympialaisissa 1988 Soulissa. Ambowodén paras aika oli hänen vuoden 1988 kisoissa saavuttamansa 2.23.52. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Keskiafrikkalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Banguin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

Banguin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta on katolisen kirkon arkkihiippakunta, joka kattaa 35 066 km² alueen Keski-Afrikan tasavallassa. Se perustettiin 8. toukokuuta 1909 Oubangui Charin apostolisena prefektuurina, ja siitä tuli apostolinen vikariaatti 2. joulukuuta 1937. Sen nimi vaihdettiin Banguiksi 28. toukokuuta 1940, ja vikariaatti korotettiin arkkihiippakunnaksi 14. syyskuuta 1955.Catholic-Hierarchy.org: Archdiocese of Bangui Banguin alaisuudessa toimivat Alindaon, Bambarin, Bangassoun, Berbératin, Bossangoan, Bouarin, Kaga-Bandoron ja Mbaïkin hiippakunnat. Arkkihiippakunnan pääkirkko on Notre Damen katedraali (Bangui).GCatholic.com: Metropolitan Archdiocese of Bangui == Johtajat == === Prefektit/vikaarit === * Pietro Cotel (1909–1915) * Giovanni Calloch (1915–1927) * Marcel-Auguste-Marie Grandin (1928–1947) === Arkkipiispat === * Joseph Cucherousset (1948–1970) * Joachim N'Dayen (1970–2003) * Paulin Pomodimo (2003–2009) * Dieudonné Nzapalainga (2012–) == Lähteet == Luokka:Bangui Luokka:Uskonto Keski-Afrikan tasavallassa Luokka:Katolisen kirkon hiippakunnat
John Bettis

John Bettis (s. 24. lokakuuta 1946 Long Beach) on yhdysvaltalainen populaarimusiikin sanoittaja. Hän työskenteli The Carpentersin kanssa vuodesta 1969 lähtien ja sanoitti useat lauluduon hiteistä, mukaan lukien ”Top of the World”, ”Goodbye to Love” ja ”Only Yesterday”. Bettis on yltänyt sanoittamillaan kappaleilla top 10 -listalle sekä pop-, soul- että countrymusiikissa ja hänen lauluistaan on myyty yhteensä yli 250 miljoonaa äänitettä. Hänen sanoittamiinsa hitteihin kuuluvat The Pointer Sistersin ”Slow Hand” (1981), Michael Jacksonin ”Human Nature” (1983) ja Madonnan ”Crazy for You” (1985). Bettis on palkittu Emmyllä kahdesti: vuonna 1988 kesäolympialaisten tunnuskappaleesta ”One Moment in Time” ja vuonna 2003 kappaleesta ”Where Is the Hope”. Hänen Kummisetä osa III -elokuvaan sanoittamansa kappale ”Promise Me You’ll Remember” oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. John Bettis valittiin vuonna 2011 Songwriters Hall of Fameen. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset sanoittajat Luokka:Songwriters Hall of Fame Luokka:Emmy-palkinnon voittajat
Sveitsinpinseri

Sveitsinpinseri (Schweizer Pinscher) eli zürichinpinseri on erittäin harvinainen sveitsiläinen koirarotu, jonka nykyinen status ei ole täysin varma. == Ulkomuoto == Sveitsinpinseri kuuluu pinseri-tyyppiin, jonka edustajista se muistuttaa ulkoisesti lähinnä kahta muuta keskikokoista rotua: pinseriä ja itävallanpinseriä. Se kuitenkin poikkeaa väritykseltään kaikista muista pinsereistä: sen karvapeite on snautserin tapaan pippuri ja suola eli käytännössä harmaankirjava. == Alkuperä == Rotu on kotoisin Jonatalin kylästä Zürichin kantonista Sveitsistä, eikä se ole ollut koskaan kovin suosittu kotikantoninsa ja sen lähiseutujen ulkopuolella. Sen juuret kuitenkin johtavat muiden pinserien tavoin Saksaan. Koska pinsereillä ja snautsereilla oli yhteinen kantamuoto ja alkuperä, aikanaan niitä molempia saattoi syntyä samoihin pentueisiin. Tällöin rotujen keskinäinen erottelu perustui yksinomaan pentujen karvanlaatuun, joten sileäkarvaiset pippurin ja suolan väriset yksilöt luokiteltiin pinsereiksi väristään huolimatta. Asia aiheutti sittemmin ongelmia Saksan Pinseri-Snautseri Kerhossa, joka ei suostunut rekisteröimään "vääränvärisiä" pinsereitä. Sveitsiläiset olivat kuitenkin eri mieltä, ja niin pippurin ja suolan väristen pinsereiden kasvatus alkoi keskittyä Sveitsin alueelle. 1960-luvulla Werner Jung, Saksan Pinseri-Snautseri Kerhon silloinen johtaja ja nykyisen saksalaisen pinseri-rodun pelastaja ja elvyttäjäThe German Pinscher in Germany and the Netherlands. de la Barque de l'esprit. Haettu 22.1.2013, yritti pelastaa sveitsinpinserin sukupuutolta pinserin ja snautserin välisillä risteytyksillä, mutta ei onnistunut jalostamaan niistä tarpeeksi rodunomaisia. Sen sijaan uhanalaiset alkuperäiset linjat onnistuttiin vielä säilyttämään muutaman vuosikymmenen ajan, mutta nykyisin niiden olemassaolo on hyvin epävarmaa. Vaikka rotu saattaa olla kuollut sukupuuttoon, saksalaisen kynologin Eva-Maria Krämerin tuore raportti viittaisi siihen, että se on yhä elossa uhanalaisena ja erittäin harvalukuisena. == Lähteet == *Leed, Cory. Deutscher Pinscher. Haettu 22.1.2013 === Viitteet === Luokka:Sveitsiläiset koirarodut Luokka:Pinserit ja snautserit Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut
Elin Larsson

Elin Larsson (s. 5. marraskuuta 1984) on ruotsalainen saksofonisti. Hänellä on oma yhtye nimeltään Elin Larsson Group, joka on julkaissut kaksi albumia. Elin Larsson on soittanut saksofonia 14-vuotiaasta lähtien. Vuonna 2005 hän aloitti opinnot Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Samana vuonna perustettu Elin Larsson Group on palkittu Ruotsissa muun muassa vuoden uutena artistina 2009 sekä vuoden jazzyhtyeenä 2011. ==Diskografia== Elin Larsson Group *Live And Alive (2009) *Let You In (2011) ==Lähteet== *All About Jazz ==Aiheesta muualla== *Elin Larsson Groupin kotisivut Luokka:Ruotsalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tirkkovitsa

Tirkkovitsa () on kylä Leningradin alueen Volossovan piirin Simetsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Pietarin ja Tallinnan välisen eurooppatie E20:n varrella kaksi kilometriä Simetsan taajamasta itään. Vuonna 2007 kylässä oli 67 asukasta. Kaprion kihlakunnan Iljussan pogostaan kuulunut Tirkkovitsa mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500. Venäläisten asuttamassa kylässä oli jo vuonna 1793 puinen ortodoksinen kirkko, joka vuonna 1868 korvattiin Ivan Bulanovin suunnittelemalla kivikirkolla. Narvan maantien varrella sijainneen kyytiaseman paikalle rakennettiin vuonna 1807 alkuperäisessä asussaan säilynyt Luigi Ruscan suunnittelema postiasema. Nähtävyyksiin kuuluu myös kylässä syntynelle teollisuusmies Nikolai Demidoville omistettu muistopylväs, joka pystytettiin vuonna 1838. ==Lähteet== Luokka:Inkerin kylät Luokka:Volossovan piiri
Väinö Hoover

Väinö (Vaino) Alexander Hoover, ent. Huovinen, (27. heinäkuuta 1905 Leadville, Colorado, Yhdysvallat – 31. heinäkuuta 1983 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen keksijä ja lahjoittaja, oppiarvoltaan filosofian tohtori California Institute of Technologysta arvosanalla magna cum laudeVaino Hoover. Hän opetti yliopistoissa, toimi pääsuunnittelijana ja matemaatikkona teollisuuslaitoksissa. Hän perusti Santa Monicaan sähkölaitteita valmistavan yrityksen Hoover Electric Co. Vuonna 1953 hän perusti California Institute of Technologyn yhteyteen Hoover Foundation -säätiön, joka tukee vähävaraisia opiskelijoita. Hän toimi Finlandia Foundationin varapuheenjohtajana sen perustamisesta 1954 lähtien ja oli Suomen olympiakeräyksen puheenjohtaja Yhdysvalloissa vuonna 1960.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 853 Hooverin vanhemmat olivat Suomesta tulleita siirtolaisia. ==Lähteet== Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset yrittäjät Luokka:Lahjoittajat Luokka: Yhdysvaltalaiset keksijät Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Kirsimalmi

Kirsimalmi on metasomaattisesti syntynyt malmi, jossa on sulfidimineraaleja, esimerkiksi kiisuja. Sitä on muodostunut, kun magmasta peräisin olevat magnesium, piidioksidi ja rauta ovat syrjäyttäneet silikaattikivilajien aineksia. Tällöin muodostuu malmimineraalien lisäksi muun muassa antofylliittiä ja kordieriittia.Spectrum, WSOY 1976--1983, ISBN 951-0-07239-7, osa 15, hakusana kirsimalmit. Fennoskandian tunnetuimmat kirsimalmiesiintymät sijaitsevat Salon Kiskossa ja Ruotsin Falunissa.Iso tietosanakirja, WSOY 1995 --1997, ISBN 951-0-20153-7, osa 4, hakusana kirsimalmit. ==Lähteet== Luokka:Malmigeologia
Keski-Afrikan keisarikunta

Keski-Afrikan keisarikunta () oli lyhytikäinen, keisarikunnaksi julistautunut valtio. Se korvasi Keski-Afrikan tasavallan joulukuussa 1976, mutta tasavalta palautettiin vuonna 1979. Keisarikunta oli virallisesti perustuslaillinen monarkia, mutta todellisuudessa absoluuttinen monarkia. Keisarina toimi Jean- Bédel Bokassa, joka käytti titteliä Bokassa I. Ennen tätä hän johti maata presidenttinä. Bokassa julistautui keisariksi 4. joulukuuta 1976 ja kruunajaiset järjestettiin tasan vuosi myöhemmin, 4. joulukuuta 1977. Keisarikunta lakkautettiin ja tasavalta palautettiin 21. syyskuuta 1979, kun Ranskan tukemat joukot syrjäyttivät Bokassan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Afrikan entiset monarkiat Luokka:Keski-Afrikan tasavallan historia
Metasomatoosi

Metasomatoosi (uudismuodoste kreikan kielestä) on geologinen ilmiö, jossa kiinteä kivilaji muuttuu kemialliselta koostumukseltaan siihen ulkoa tunkeutuvien aineiden (nesteiden tai kaasujen) vaikutuksesta. Metasomatoosissa kivilajista poistuu osittain tai kokonaan yksi tai useampi alkuaine ja nämä korvautuvat ympäristöstä tulleilla aineksilla. Kivilajiin tihkuva aine saa reagoidessaan aikaan uusia mineraaleja alkuperäisten mineraalien kanssa. Metasomatoosi on metamorfoosin muoto, jossa tapahtuu kemiallisia muutoksia.Iso tietosanakirja, WSOY 1995--1997, ISBN 951-0-20153-7, osa 6, hakusana metasomatoosi.Suomalainen tietosanakirja, Weilin+Göös 1989--1993, ISBN 951-35-4644-6, osa 10, hakusana metasomatoosi. Metasomatoosi muuttaa muun muassa kalkkikiveä niin, että syntyy karsikiviä. Silikaattisista kivilajeista syntyy esimerkiksi antofylliittiä, kordieriittia sekä kvartsia ja kiilteitä sisältäviä kivilajeja. Metasomatoosin vaikutuksesta voi syntyä myös malmeja.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960--1965, hakusana metasomatoosi. ==Katso myös== * Kirsimalmi == Lähteet == Luokka:Geologiset prosessit
Sjunkhattenin kansallispuisto

Sjunkhattenin kansallispuisto on kansallispuisto Nordlandin läänin alueella Pohjois-Norjassa. Kansallispuisto perustettiin vuonna 2010 ja sen pinta-ala on 417,5 km². ==Lähteet== Luokka:Norjan kansallispuistot Luokka:Nordlandin läänin maantiede Luokka:Bodø Luokka:Fauske Luokka:Sørfold
Breheimenin kansallispuisto

Breheimenin kansallispuisto on kansallispuisto Opplandin ja Sognin ja Fjordanen läänien alueella Norjassa. Kansallispuisto perustettiin vuonna 2009 ja sen pinta-ala on 1 691 km². Korkeimmat vuoret alueella ovat Nordre Hestbrepiggen (2 172 m) ja Tverrådalskyrkja (2 088 m). P1000154Gamle Strynefjellsvegen.JPG|Gamle Strynefjellsvegen Tverrådalskyrkja 02.jpg|Tverrådalskyrkja ==Lähteet== Luokka:Norjan kansallispuistot Luokka:Skjåk Luokka:Lom Luokka:Luster
Pahan otteessa

Pahan otteessa voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Pahan otteessa (52 Pick- Up), vuonna 1986 ensi-iltansa saanut elokuva * Pahan otteessa (The Bite), vuonna 1996 ensi-iltansa saanut elokuva.
Alholman saha

Alholman saha on Pietarsaaressa sijaitseva UPM-Kymmene-konserniin kuuluva sahalaitos. Sahan tuotantokapasiteetti oli vuonna 2013 200 000 kuutiometriä kuusi- ja mäntysahatavaraa vuodessa ja sen palveluksessa oli 80 henkilöä. Sahan perusti vuonna 1896 Wilhelm Schauman. Se yhdistettiin vuonna 1960 Wilhelm Schauman Oy:hyn ja vuonna 1987 siitä tuli osa Kymmene-konsernia Schaumanin fuusion yhteydessä. Vuosina 1990–2001 saha toimi Wisatimberin nimellä. == Lähteet == * Alholman sahan yhteystiedot Luokka: Suomen sahateollisuus Luokka: Pietarsaaren rakennukset ja rakennelmat Luokka:UPM
Johan Henrik Hoppius

Johan Henrik Hoppius (k. 1757) oli suomalainen pappi ja virsirunoilija. Hän oli sotilaana isonvihan aikana, ja vuodesta 1723 hän oli Tyrön ja 1729 Tuuterin kirkkoherra Inkerissä. Hän sepitti virsiä, joita ilmestyi painettuna ilman tekijännimeä vihkonen "Hengellisiä virsiä" (1745). Lisäksi hän kirjoitti joitakin eläinsatuja.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 859 ==Kirjallisuutta== * Aarni Penttilä, Lisäystä tietoihimme J. H. Hoppiuksesta virsirunoilijana. Virittäjä. Helsinki. ISSN 0042-6806. 35(1931), s. 469-470 * Martti Niinivaara, Eräs 1700-luvun suomalainen virsikirja. Virittäjä. Helsinki. ISSN 0042-6806. 34(1930), s. 144-150 * Veikko Ruoppila, Inkeriläisiä aineksia J. H. Hoppiuksen runoissa, Virittäjä, 1963: 164 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Inkerin kirkon papit Luokka:Suomalaiset virsirunoilijat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1757 kuolleet
Meyer Guggenheim

Meyer Guggenheim (1828 Lengnau, Sveitsi – 1905) oli yhdysvaltalainen kaivosmagnaatti ja Guggenheimin suvun patriarkka. Hän syntyi Sveitsissä juutalaiseen perheeseen ja tuli nuorena miehenä Yhdysvaltoihin vanhempiensa ja sisarustensa mukana. Yhdysvalloissa Guggenheim ansaitsi aluksi omaisuuden rautatieosakkeilla ja alkoi sitten sijoittaa kaivostoimintaan Länsi- Yhdysvalloissa. Hän lopetti suvun kirjailu- ja tekstiililiiketoiminnan, ja keskittyi täysin kaivos- ja sulattotoimintaan. Hän perusti oman sulaton Coloradoon sekä sulattoja ja kaivoksia Meksikoon. Ajan myötä Guggenheimin perheestä tuli kaivosteollisuuden johtavia toimijoita maailmassa.Landes, s. 282–288 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Guggenheim Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Vuonna 1828 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
Veikko Ruoppila

Veikko Ilmari Ruoppila (8. elokuuta 1907 Lammi – 2. lokakuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen filologi. Hän oli Helsingin yliopiston suomalaisen filologian apulaisprofessori 1959–1974.Veikko Ruoppila, Helsinki.fi. Ruoppila kirjoitti tutkimuksia murresanastosta, muoto- ja äänneopista, kielenhuollosta sekä äidinkielen opetuksesta. Hänen sota-aikana tekemänsä väitöskirja Kotieläinten nimitykset suomen murteissa (I, väitösosa 1943 ja II, jatko-osa 1947) oli sanastomaantieteellistä tutkimusta, jollaista Suomessa ei ollut aiemmin tehty. Muita merkittäviä teoksia ovat Äyrämöismurteiden äännehistoria (1955) ja Itä- Kannaksen murresanakirja (1984). Ruoppila oli 44 vuotta mukana Suomen murteiden sanakirjan toimittamisessa. Hän teki sanankeräystyötä ahkerasti kentällä, kuten aiemmin monet kielentutkijat, ja osallistui myös monien seurojen ja yhteisöjen toimintaan. Virittäjän päätoimittaja hän oli vuosina 1960–1970. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Murteentutkijat Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Korkeakosken saha

Korkeakosken saha on Juupajoen Korkeakoskella sijaitseva UPM-Kymmene- konserniin kuuluva sahalaitos. Sahan tuotantokapasiteetti vuonna 2013 oli 330 000 kuutiometriä sahatavaraa vuodessa ja sen palveluksessa oli noin 80 henkilöä. Tuotettu sahatavara menee pääasiassa puusepän- ja huonekaluteollisuuteen sekä rakentamiseen. Korkeakosken saha perustettiin 1960, perustaja oli Valkjärveltä kotoisin ollut Teodor Kopra. Teodor Kopran kuoltua 1964 sahaa alkoivat hoitaa hänen poikansa Keijo Kopra (s. 1942) ja Tenho Kopra. Sahan ( Kopran Saha K. ja T. Kopra Ky) vuosituotanto oli aluksi 3 000–5 000 kuutiometriä mutta jo 1960-luvun lopulla se nousi 10 000 kuutiometriin. Vuonna 1975 valmistui vanhan sahan viereen uusi sahalaitos ja sen myötä vuosituotanto kohosi jo yli 100 000 kuutiometriin. Uusi sahalaitos tuhoutui tulipalossa helmikuussa 1981 ja korjausten jälkeen sahaustoiminta pääsi jatkumaan syksyllä 1983. Koprat myivät loppuvuodesta 1989 Korkeakosken sahan ja Pieksämäellä sijainneen Nikkarilan sahan 90 miljoonan markan hinnasta Yhtyneet Paperitehtaat Oy:lle. Tässä vaiheessa Korkeakosken sahan vuosituotanto oli 130 000 kuutiometriä ja sahalla työskenteli 150 työntekijää. Vuodesta 2004 Korkeakosken saha toimi osana UPM-Kymmene Wood Oy:tä ja vuonna 2007 kun UPM-Kymmenen saha- ja vaneriliiketoiminnat eriytettiin, Korkeakosken saha tuli osaksi UPM-Kymmene Oyj:tä. Helmikuussa 2011 sahalla oli tulipalo jossa tuhoutui osittain särmäysosaston rakennus. == Lähteet == * Korkeakosken sahan yhteystiedot * * Korkeakosken saha toimii taas, YLE uutiset Tampere 3.3.2011 Luokka:Suomen sahateollisuus Luokka:Juupajoen rakennukset ja rakennelmat Luokka:UPM
Kaukaan saha

Kaukaan saha on Lappeenrannassa sijaitseva UPM-Kymmene-konserniin kuuluva sahalaitos, joka on yksi Suomen suurimpia. Sahan tuotantokapasiteetti vuonna 2013 oli 500 000 kuutiometriä sahatavaraa vuodessa ja höyläämön 60 000 kuutiometriä. Sahan ja höyläämön palveluksessa on noin 160 henkilöä. Tuotanto menee pääasiassa puusepän- ja huonekaluteollisuuteen sekä rakentamiseen. Saha perustettiin 1891 Lauritsalan sahan nimellä Varkaansaarelle Saimaan kanavan suun itäpuolelle ja se oli T. & J. Salvesen -yhtiön omistuksessa. Salvesenin Lauritsalan saha siirtyi 1916 Kaukas Oy:n omistukseen. Sahan pitkäaikainen johtaja eli isännöitsijä vuodesta 1922 lähes kolmenkymmen vuoden ajan oli teollisuusneuvoksen arvonimen saanut, värikkäänä persoonana tunnettu ja Suomen yhtenä kokeneimmista puutavara-alan asiantuntijoista pidetty Georg Höij. Saha toimi Lauritsalassa aina vuoteen 1959 jolloin se siirtyi Kaukaan muiden tuotantolaitosten yhteyteen. Vuonna 1956 nykyisen sahan alueella aloitettiin ensimmäisenä Suomessa sahatavaran keinokuivaus. Kaukaalle valmistui vuosina 1967–1971 Lappeenrantaan uusi sahalaitos, joka lisäsi sahatavaran tuotantokapasiteettia 330 000 kuutiometriin. Saha toimi vuodesta 1996 Yhtyneet Sahat Oy, Kaukaan saha nimellä ja vuonna 2000 sahan yhteydessä aloitettiin myös sahatavaran jatkojalostus. Vuodesta 2004 Kaukaan saha toimi osana UPM- Kymmene Wood Oy:tä ja vuonna 2007 kun UPM-Kymmenen saha- ja vaneriliiketoiminnat eriytettiin, Kaukaan saha tuli osaksi UPM-Kymmene Oyj:tä. == Kirjallisuutta == * Tiina Nyyssönen, Arja Pervala, Kari Qvist : UPM-Kymmene oyj Kaukaan saha : Salveseneista UPM-Kymmeneen. UPM-Kymmene, Kaukaan saha 2007 == Lähteet == * Kaukaan sahan ja höyläämön yhteystiedot * Museoviraston inventointi Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY : Kaukaan teollisuusympäristö sekä Kanavansuun ja Mälkiän asuntoalueet * Kaukaan tehdasmuseo ===Viitteet=== Luokka: Suomen sahateollisuus Luokka:Lappeenrantalaiset yritykset Luokka:UPM
Miesten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1902

Pikaluistelun maailmanmestaruudesta kilpailtiin Helsingin Pohjoissatamassa 22.-23. helmikuuta 1902. Mestaruus jäi ratkaisematta, koska kukaan kilpailijoista ei onnistunut saavuttamaan mestaruuteen vaadittavaa kolmea matkavoittoa. Norjan Rudolf Gundersen ja Suomen Jussi Wiinikainen olivat kilpailujen parhaat luistelijat kummankin ottaessa kaksi matkavoittoa. === Miesten yleismestaruus === Sija Kilpailija Maa 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # \- Rudolf Gundersen 47,0 1 9.32,0 3 2.34,4 1 20.19,6 5 \- Jussi Wiinikainen Suomi 49,8 3 9.20,6 1 2.40,4 5 19.09,4 1 \- Johan Schwartz 50,0 4 9.21,4 2 2.37,0 2 9.35,8 3 \- Sigurd Mathisen 52,6 8 9.38,6 6 2.43,0 7 19.13,0 2 \- Franz Schilling Itävalta 54,0 10 9.35,8 5 2.43,0 7 20.05,6 4 \- Franz Fredrik Wathén Suomi 49,6 2 9.32,0 3 2.39,8 4 dnf - \- Toivo Tillander Suomi 50,6 5 9.51,4 7 2.39,0 3 dns - \- Walter Johansson Suomi 51,6 6 10.10,6 8 2.42,2 6 dns - \- Arvid Andersson Suomi 52,2 7 10.27,4 10 2.46,8 10 dns - \- Uno Eklund Suomi 52,8 9 10.22,6 9 2.44,6 9 dns - \- Theodor Baltschewsky Suomi 54,8 11 dns - - - - - == Lähteet == * Pikaluistelun tulospalvelu * 01.04.1902 Suomen Urheilulehti no 2 Luokka:Vuoden 1902 pikaluistelu Luokka:Pikaluistelun maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Helsingin urheilutapahtumat Luokka:Suomen pikaluistelu
Timo Korhonen (täsmennyssivu)

Timo Korhonen oli vuonna 2014 Suomen viidenneksi yleisin kutsumanimen ja sukunimen yhdistelmä. Tunnettuja Timo Korhosia: * Timo Korhonen, keskustan kansanedustaja * Timo Korhonen, kitarataiteilija * Timo Korhonen (s. 1949), mikrobiologi, professori * Timo Korhonen (s. 1961), sotkamolainen pesäpalloilija * Timo Korhonen, ohjaaja ja tuottaja * Timo U. Korhonen, rakennusliike NCC:n toimitusjohtaja. == Lähteet ==
Prokofi Džaparidze

Prokofi Aprasionovitš Džaparidze (, ; 15. tammikuuta 1880 nykyisen Onin piirikunnan Šardometi – 20. syyskuuta 1918) oli georgialaissyntyinen bolševikkivallankumouksellinen. Prokofi Džaparidze syntyi tilanomistajan perheeseen. Hän opiskeli Tbilisiin opettajainstituutissa ja liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1898. Džaparidze teki puoluetyötä muun muassa Tbilisissä ja Bakussa, jossa hän osallistui azerbaidžanilaisen Hümmət-järjestön perustamiseen. Helmikuun vallankumouksen jälkeen Džaparidzesta tuli bolševikkipuolueen Bakun komitean jäsen. Elokuun 1917 puoluekokouksessa hänet valittiin puolueen keskuskomitean ehdokasjäseneksi. Saman vuoden syyskuussa hän johti Bakun työläisten yleislakkoa. Tammikuusta 1918 lähtien Džaparidze toimi Bakun neuvoston toimeenpanevan komitean puheenjohtajana osallistuen vastavallankumouksellisen kapinan kukistamiseen. Huhtikuusta 1918 hän toimi myös Bakun kansankomissaarien neuvoston sisäasiain ja kesäkuusta elintarvikeasiain komissaarina. Turkkilaisten vallattua Bakun hänet ammuttiin yhtenä Bakun komissaareista. ==Lähteet== Luokka:Azerbaidžanilaiset poliitikot Luokka:Bolševikit Luokka:Georgialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Minority Front

Minority Front on poliittinen puolue Etelä-Afrikan tasavallassa joka perustettiin National People's Party-puolueesta vuonna 1994. Vaikka puolue edustaa kaikkia Etelä-Afrikan vähemmistöjä, sen kannatus tulee lähes täysin Etelä-Afrikan intialaisyhteisöltä. Puolueen kannatus on voimakkainta KwaZulu- Natalin provinssissa etenkin Durbanin kaupungissa, joka on Etelä-Afrikan intialaisten kulttuurillinen ja väestöllinen keskus. Puolueen johtaja oli Amichand Rajbansi kuolemaansa asti joulukuussa 2011. == Vaalimenestys == Äänestysvuosi Äänet % Paikat 2009 43,474 0.25 1 2004 55,267 0.35 2 1999 48,277 0.30 1 1994 13,433 0.07 0 == Aiheesta muualla == *Minority Front (viralliset sivut ) Luokka:Etelä-Afrikan puolueet
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1899

Suomen luistelumestaruudesta kilpailtiin kolmannen kerran Viipurissa 18. helmikuuta 1899. Vain miehet kilpailivat. Kilpailumatkoja oli kolme ja mestaruuteen vaadittiin kaksi matkavoittoa. Tähän pystyi Franz Fredrik Wathén, joka voitti kaksi lyhintä matkaa. Osanottajia oli 500 metrillä 13, 1 500 metrillä 11 ja 5 000 metrillä yhdeksän. === Miesten yleiskilpailu === Sija Kilpailija 500 m # 1 500 m # 5 000 m # 1 Franz Fredrik Wathén 49,6 1 2.41,8 1 9.44,6 2 2 Johan Wink 51,2 2 2.45,0 3 9.44,0 1 3 Gustaf Estlander 51,8 3 2.42,4 2 9.44,6 3 == Lähteet == * 21.02.1899 Tampereen Sanomat no 43 Luokka:Vuoden 1899 urheilu Luokka:Viipurin urheilu Luokka:Pikaluistelun Suomen-mestaruuskilpailut
Nomima barbarika

Nomima tai Nomima barbarika (, ”Barbaarien tavat”) oli Aristoteleen kirjoittama antiikin kreikkalainen teos, joka käsitteli eri ei-kreikkalaisten kansojen tapoja. Se on eräs esimerkki Aristoteleen koulukunnan suorittamista historiallisista tutkimuksista.Kerferd, G. B.: ”The Sophists”. Teoksessa Teos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan joitakin katkelmia. == Historia == Aristoteles piti etnografis-maantieteellistä tutkimusta tärkeänä oikeudenmukaisen lainsäädännön laatimisen kannalta.Aristoteles: Retoriikka 1360a33–. Samannimisiä teoksia kirjoittivat myös muut kreikkalaiset kirjailijat, muun muassa Hellanikos (teos Barbarika nomima), joka kirjoitti myös useita muita teoksia eri kansoista. Tällaiset teokset voidaan lukea sofististen teosten joukkoon. Aristoteleen teos liittyi muiden kansojen tapojen tutkimisen perinteeseen kreikkalaisessa kirjallisuudessa. Kiinnostus oli herännyt sitä mukaa kun kreikkalaiset tulivat tietoisiksi muista kansoista ja näiden erilaisista tavoista. Edelläkävijöitä tässä olivat olleet Hekataios Miletoslainen sekä Herodotos, jonka Historiateos kuvaa laajasti skyyttien, persialaisten, lyydialaisten, egyptiläisten ja muiden kansojen tapoja. Sofistit korostivat usein muiden kansojen tapojen keskinäistä ristiriitaisuutta argumentoidessaan relativismin puolesta. Esimerkiksi sofistinen teos Dissoi logoi hyödyntää kansojen päinvastaisia tapoja käsitellessään lakien suhteellisuutta. Teokseen viittaavat muun muassa Varro,Varro: De lingua Latina 7.70. CiceroCicero: De finibus bonorum et malorum 5.11. ja Didymos Aleksandrialainen.Didymos Aleksandrialainen: Kommentaari Demostheneestä Col. 4.1–47. Plutarkhos käytti teosta lähteenään ja Herakleides Lemboslainen kirjoitti siitä tiivistelmän. Kreikkalaisten alueiden lakeja Aristoteleen koulukunta kokosi puolestaan kokoelmaan nimeltä 158 kaupungin valtiomuodot. == Sisältö == Nomima barbarika oli eräänlainen etnografinen kokoelma, jonka aineiston olivat mahdollisesti koonneet Aristoteleen oppilaat tämän ohjauksessa. Teos sisälsi ainakin kolme kirjaa. Säilyneiden katkelmien perusteella voidaan päätellä, että aristoteelinen Nomima barbarika käsitteli muun muassa skyyttien ja etruskien tapoja. Eräässä katkelmassa Aristoteles mainitsee, että etruskeilla oli -- päin vastoin kuin kreikkalaisilla -- tapana ruokailla yhdessä vaimojensa kanssa samalla leposohvalla maaten. Tämä tosiseikka tunnetaan myös etruskien kuvanveistosta. == Lähteet == Luokka:Aristoteleen teokset Luokka:Kadonneet kirjat Luokka:Kirjat etnologiasta
Suikka

Suikka on ennen kaikkea sotilaskäytössä oleva päähine. Tyypillinen suikka on litteäksi taittuva, ympärikäännetyn veneen muotoinen hattu, jossa ei ole lippaa eikä korvasuojuksia. Yleensä suikka on valmistettu kankaasta ja olemukseltaan päänmyötäinen ja litteä. Suikka kuuluu tai on kuulunut usean valtion asevoimien univormuun. Nykyisiä tai entisiä suikan käyttäjiä ovat esimerkiksi Yhdysvaltain armeija, Ruotsin puolustusvoimat, Saksan puolustusvoimat ja Neuvostoliiton asevoimat. Päähine on alun perin kuulunut skotlantilaiseen sotilasperinteeseen, josta se ensimmäisen maailmansodan jälkeen levisi länsimaisten armeijoiden käyttöön. Suikan ensimmäisiä sotilaallisia käyttäjiä Ison-Britannian ulkopuolella oli Yhdysvaltain armeija. == Suomen puolustusvoimat == Suomen puolustusvoimissa suikka tuli käyttöön 1930-luvun lopulla nimellä Kesälakki m/39. Suomalainen suikka on maavoimilla harmaa, merivoimilla tumman sininen ja ilmavoimilla teräksensininen. Kesälakissa on maavoimilla aselajin värinen tere eli reunusnauha. Ilmavoimilla reunusnauha on kirkkaansininen ja merivoimilla keltainen. Puolustusvoimien suikassa on nahkainen leukaremmi, jota yleensä pidetään yläasennossa lakin etureunan päällä. Suikan etuosassa on leijonakokardi tai sinivalkoinen kokardi. Suomen puolustusvoimissa suikkaa käyttävät lähinnä ammattisotilaat kevyen palveluspuvun (m/83) ja meripalveluspuvun (m/95) kanssa. Varusmiehillä suikka on käytössä meripalveluspuvun kanssa. == Merenkulkulaitos == Suomen Merenkulkulaitos siirtyi suikan käyttäjäksi toisen maailmansodan jälkeen. Aiemmin laitoksen alusten miehistöllä oli samankaltainen merimiespuku aluksen nimellä varustettuine pyöreine merimieslakkeineen kuin laivastollakin; erot olivat vähäisiä. Nämä puvut ja lakit takavarikoitiin sotavuosina laivastolle. Sodan jälkeen, kun yleinen ilmapiiri oli joka suhteessa sodanvastainen, vanhaa merimiespukua pidettiin aivan liian sotilaallisena. Tämän vuoksi myös Merenkulkulaitos sai miehistöilleen uudet virkapuvut. Itse puku oli tavallinen kavaijipuku ja lakiksi tuli merenkulkuviranomaisten merkillä varustettu tummansininen suikka. Vain majakkalaivuri säilytti entisen koppalakkinsa; senkin kokardi uusittiin jälleen vuonna 1963 Laurell: Aalloilla keinuvat majakat, luku Majakkalaiva Kemin tarina s. 93, 103, 113 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Päähineet
Rami Bedoui

Rami Bedoui (, s. 19. tammikuuta 1990 Sousse) on tunisialainen jalkapalloilija. Laitapuolustajana pelaava Bedoui edustaa Tunisian pääsarjassa ES Sahelia. ==Ura== Bedoui aloitti jalkapalloilun ammattilaistasolla ES Sahelin riveissä kaudella 2011–2012. ==Maajoukkueura== Bedoui pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tunisian paidassa Svetisiä vastaan 14. marraskuuta 2012.http://www.transfermarkt.co.uk/en/tunisia- switzerland/index/spielbericht_2278295.html Kesäkuussa 2018 Bedoui valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle.Tunisia World Cup squad: Leicester City’s Benalouane in 23-man squad bbc.co.uk Viitattu 17.6.2018 Hän pelasi kisoissa yhden ottelun Panamaa vastaan. ==Lähteet== Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Affiliate-markkinointi

Affiliate-markkinointi eli kumppanuusmarkkinointi on markkinointitapa, jossa markkinoija ansaitsee palkkion siitä, että hän ohjaa asiakkaita toisen yrityksen tuotteisiin tai palveluihin, tyypillisesti verkkosivuston tai sosiaalisen median kanavan kautta. Markkinoija houkuttelee asiakkaita sivustolleen luomalla sinne myös muuta kiinnostavaa sisältöä. Kilpailu- ja kuluttajavirasto on ohjeistanut, että hyvän markkinointitavan mukaan jokaisen kumppanuusmarkkinointilinkin kohdalla tulisi kertoa että linkki johtaa mainossisältöön.Mainonnan tunnistettavuus KKV Moni affiliate-markkinointia tekevä taho ei noudata tätä sääntöä, vaan asettaa kumppanuusmarkkinointilinkkejä blogiteksteihin, arvosteluihin tai tekevät muilla tavoin piilomainontaa. Mainostajan ja markkinoijan välisessä sopimuksessa sovitaan hinta, joka voi perustua joko siihen, moniko asiakas ostaa jotain tai pelkästään siihen, käykö asiakas mainostajan sivulla. Käytössä voi olla myö näiden yhdistelmä, mikä tarkoittaa prosenttiosuutta tehdystä kaupasta sekä kiinteää summaa asiakkaan tuomisesta mainostajalle. == Lähteet == Luokka:Markkinointi
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1900

Suomen luistelumestaruudesta kilpailtiin neljännen kerran Helsingissä Pohjoissatamassa 25. helmikuuta 1900. Vain miehet kilpailivat. Kilpailumatkoja oli kolme ja mestaruuteen vaadittiin kaksi matkavoittoa. Franz Fredrik Wathén puolusti Suomen-mestaruuttaan menestyksellä voittamalla kaikki matkat. === Miesten yleiskilpailu === Sija Kilpailija 500 m # 1 500 m # 5 000 m # 1 Franz Fredrik Wathén 52,8 1 2.47,6 1 10.09,0 1 Walter Johansson 55,2 2 2.49,8 2 10.10,0 2 Johan Wink 57,2 3 2.54,0 3 10.24,0 3 Theodor Baltschewsky 57,8 4 2.55,2 4 10.42,6 6 Uno Lönnqvist 59,4 9 2.56,0 5 10.33,0 4 E. Fager 57,8 4 3.10,6 12 10.35,2 5 K. Vartiainen 58,0 6 3.00,6 8 11.57,0 8 G. Nyman 1.02,8 11 3.04,4 10 10.58,8 7 E. Karjalainen 1.08,0 14 3.12,6 13 11.59,4 9 N. Astrén 58,0 6 3.06,2 11 dns - Toivo Tillander 58,0 6 2.59,0 6 dnf - Jussi Viinikainen 59,4 9 2.59,2 7 dnf - A. Andrejeff 1.03,4 12 3.15,2 14 dns - J. Säll 1.04,2 13 3.20,8 15 12.07,4 10 A. Raij dns - 3.03,6 9 dnf - == Lähteet == * 27.02.1900 Päivälehti no 48 * SpeedSkatingNews [.info] Luokka:Vuoden 1900 urheilu Luokka:Helsingin urheilutapahtumat Luokka:Pikaluistelun Suomen-mestaruuskilpailut
Rakentaja

Rakentaja voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *henkilö tai yritys, joka rakentaa *rakennusmies, ammattinimike *rakentaja, ortodoksiluostarin rakentanut johtajamunkki *Rakentaja, Rakennusliiton jäsenlehti *Väylänrakennusalus Rakentaja, Merenkulkulaitoksen erikoisalus *Davit Rakentaja (1073–1123), Georgian hallitsija
Svangaskarð

Svangaskarð on Färsaarilla Toftirin kylässä sijaitseva jalkapallostadion. Alueella on lisäksi yhdistetty yleisurheilu- ja jalkapallokenttä. Stadion on Färsaarten pääsarjassa Effodeildinissä pelaavan B68 Toftirin kotiareena. Svangaskarð toimi myös Färsaarten jalkapallomaajoukkueen kotikenttänä vuosina 1991–1999, jonka jälkeen sen korvasi pääkaupunkiin Tórshavniin rakennettu uusi kansallisareena Tórsvøllur. ==Historia== Svangaskarð valmistui vuonna 1980. Ensimmäiset kaksi vuotta jalkapallokenttä oli hiekkapintainen ja pukusuojina toimivat yksinkertaiset parakit. Vuonna 1984 rakennettiin kunnolliset pukuhuonetilat ja 1987 kenttä sai tekonurmen. Yleisurheilukenttä valmistui vuonna 1989 järjestettyjä kansainvälisiä Saarikisoja varten. ==Maajoukkueen kotikentäksi== Svangaskarðin laajentaminen maajoukkueen kotistadioniksi sai alkunsa vuonna 1990, kun Färsaaret oli voittanut Itävallan Ruotsin Landskronassa pelatussa EM-karsintaottelussa. Färsaarilla ei tuolloin ollut Euroopan jalkapalloliiton UEFA:n määräyksiä täyttävää stadionia, joten maajoukkue joutui pelaamaan ottelunsa ulkomailla. Vanhan jalkapallokentän päälle rakennettiin uusi tekonurmi. Lisäksi valmistuivat uudet pukuhuonetilat sekä katsomo. Remontoidun stadionin avausottelu pelattiin lokakuussa 1991. Svangaskarðin yleisöennätys on vuodelta 1998, jolloin Färsaarten ja Maltan välistä ottelua oli seuraamassa 6 642 katsojaa. B68:n lisäksi stadionilla ovat pelanneet kansainvälisiä otteluitaan myös muut färsaarelaiset seurajoukkueet, muun muassa Gøtu ÍF. ==Lähteet== *B68 Toftirin kotisivut (fääriksi) Luokka:Färsaarten jalkapallostadionit
Amorphiksen diskografia

Suomalaisen progressiivisen metallin yhtyeen Amorphiksen diskografia koostuu kolmestatoista studioalbumista, kolmesta kokoelma-albumista, kolmesta EP- levystä, yhdestätoista singlestä, yhdestä videosta sekä kahdestatoista musiikkivideosta. == Studioalbumit == * * * * * * * * * * * * * * == Livealbumit == * * * * Tales From The Thousand Lakes (Live At Tavastia) (2024) == Kokoelmat == * * * == EP:t == * * * == Singlet == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == DVD:t == * == Demot == * :# :# :# == Musiikkivideot == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == Lähteet == == Katso myös == * Luettelo Amorphiksen kappaleista Luokka:Diskografiat Luokka:Amorphis
Ammoniumkarbamaatti

Ammoniumkarbamaatti (NH4CO2NH2) on pysymättömän karbamiinihapon ammoniumsuola. Yhdistettä käytetään puhdistusainessa ja lannoitteiden valmistuksessa. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Ammoniumkarbamaatti on huoneenlämpötilassa kiinteää väritöntä tai valkoista voimakkaasti ammoniakilta haisevaa ainetta, joka liukenee erittäin hyvin veteen. Yhdiste on suhteellisen pysymätön, haihtuu herkästi, ja kiinteänä se alkaa hajota jo huoneenlämpötilassa ammoniakiksi ja hiilidioksidiksi. Vesiliuoksessa se hajoaa ammoniumkarbonaatiksi noin 60 °C:n lämpötilassa ja noin 100 °C:ssa siitä muodostuu ureaa.Ivo Mavrovic, A. Ray Shirley Jr. & G. R. “Buck” Coleman: Urea, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 22.01.2013Karl-Heinz Zapp, Karl-Heinz Wostbrock, Manfred Schäfer, Kimihiko Sato, Herbert Seiter, Werner Zwick, Ruthild Creutziger & Herbert Leiter: Ammonium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 22.01.2013 Ammoniumkarbamaattia valmistetaan johtamalla kuivaa ammoniakkia kuivajäähän. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on johtaa ammoniakki- ja hiilidioksidikaasua ammoniumkarbonaattiliuokseen, jota jäähdytetään. Näin muodostuvat ammoniumkarbamaattikiteet erotetaan sentrifugoimalla. Vuonna 1997 ammoniumkarbamaattia valmistettiin muuhun kuin urean valmistukseen 4000 tonnia. :2 NH3 \+ CO2 → H2NCOONH4 Tärkein ammoniumkarbamaatin käyttökohde on välituotteena urean synteesissä. Yhdiste on emäksistä, minkä vuoksi sitä voidaan käyttää neutralointiin ja pesuaineissa. Yhdistettä voidaan käyttää myös kohotusaineena leivonnassa ja hyönteismyrkkynä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Carbamic acid *ChemBlink: Carbamic acid ammonium salt Luokka:Ammoniumyhdisteet
Bengt Horn

Bengt (Pentti) Horn (äännetään: [hu:rn]) (1623–1678) oli kenraalikuvernööri. Sotamarsalkaksi hänet ylennettiin 1677. Hän toimi kuvernöörinä Tallinnassa 1656–1666. Hän sai rauhanneuvottelijana aikaan vuonna 1658 Vallisaaren rauhan. Hän oli vuodesta 1660 valtaneuvostossa ja kannatti Magnus Gabriel De la Gardieta. Hän oli vuodesta 1672 Viron kenraalikuvernööri, Karjalan laamanni 1674, Svean hovioikeuden presidentti 1674 ja 1677 Liivinmaalla ylipäällikkö.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 869 Hänen veljensä oli Krister Horn. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Ruotsalaiset virkamiehet Luokka:Ruotsin hovioikeuksien presidentit Luokka:Kenraalikuvernöörit Luokka:Valtaneuvokset Luokka:Ruotsin sotamarsalkat Luokka:Vuonna 1623 syntyneet Luokka:Vuonna 1678 kuolleet
Waltarin diskografia

Suomalaisen heavy metal -yhtyeen Waltarin diskografia koostuu kolmestatoista studioalbumista, neljästä kokoelma-albumista, kolmesta EP-levystä, yhdeksästätoista singlestä, kahdesta videosta sekä neljästätoista musiikkivideosta. == Diskografia == * * * * * * * * * * * * * === Kokoelmat === * * * * === EP:t === * * * * === Singlet === * * * * * * * * * * * * * * === Videot === * * == Aiheesta muualla == * Diskografia Waltarin kotisivulla * Luokka:Waltari Luokka:Diskografiat