EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Repertuaariteatteri

Repertuaariteatteri on teatteri, joka esittää näyttämöllään useista näytelmistä koostuvaa ohjelmistoa.What is Repertory Theatre? Theatre Royal Windsor, viitattu 21.6.2022 Sellaisia ovat usein suuret teatterit, esimerkiksi Tampereen Teatteri,Strategia 2017-2021, Tampereen teatteri, viitattu 21.6.2022 mutta myös pienet, kuten Salon Teatteri.Tiedotteet Salon Teatteri, viitattu 21.6.2022 ==Lähteet== Luokka:Teatterin alalajit
Paolo Ruffini

Paolo Ruffini (22. syyskuuta 1765 Valentano, Kirkkovaltio – 10. toukokuuta 1822 Modena, Modenan herttuakunta) oli italialainen matemaatikko ja lääkäri, jonka tutkimukset pohjustivat algebran ryhmäteorian kehitystä. == Elämä ja ura == Ruffinista tuli lääketieteen tohtori vuonna 1788 ja samana vuonna matematiikan professori Modenassa. Hän menetti asemansa vuonna 1798 Modenan miehittäneiden ranskalaisten vastustamisen vuoksi, mutta sai sen takaisin vuonna 1799. Vuonna 1806 hänestä tuli Modenan sotilaskoulun matematiikan professori. Napoleonin kukistumisen jälkeen hänestä tuli peräkkäin käytännön lääketieteen, teoreettisen lääketieteen ja sovelletun matematiikan professori Modenan yliopistossa. Lääketieteellisenä kirjoittajana ja lääkärinä Ruffini ei ollut kovin merkittävä ja uskomuslääkintään taipuvainen. Matemaatikkona Ruffini esitti ensimmäisenä permutaatioryhmän käsitteen algebrallisten yhtälöiden ratkaisemisen yhteydessä. Ruffini esitti ensimmäisen todistuksen viidennen asteen ja sitä korkeampien asteiden yhtälöiden ratkeamattomuudelle. Tämä todistus oli kuitenkin epätäydellinen, ja tarkan todistuksen antoi ensimmäisenä Niels Henrik Abel. Todistus tunnetaan Abelin–Ruffinin lauseena. Ruffini tutki myös todennäköisyyslaskentaa ja ympyrän neliöimistä. Ruffinin kirjoituksiin kuuluvat Teoria generale delle equazioni (I, II, 1798), Algebra (1807–1808) ja Riflessioni intorno alla soluzione dell' equazioni algebriche generali (1813) sekä filosofinen teos Della immaterialità dell' anima (1806). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:italialaiset lääkärit Luokka:italialaiset matemaatikot Luokka:Vuonna 1765 syntyneet Luokka:Vuonna 1822 kuolleet
Daisy Head

Daisy May Head (s. 17. maaliskuuta 1991) on brittiläinen näyttelijä. Hän näytteli Gracea amerikkalaisessa draamasarjassa Guilt, Amy Stevensonia BBC Onen draamassa The Syndicate, Kate Bottomleya Hulu-sarjan Harlots kolmannella kaudella ja Genya Safinia Netflix-ohjelmassa Varjo ja riipus. == Nuoruus ja koulutus == Head syntyi Fulhamissa Lontoossa. Hän on näyttelijä Anthony Headin tytär ja näyttelijä Emily Headin nuorempi sisar. Daisy kävi Kingswood Schoolissa Bathissa ja harjoitteli Dorothy Coleborn School of Dancessa. == Ura == Headin ensimmäinen rooli oli esiintyminen isänsä rinnalla tv-sarjassa Rose ja Maloney. Hän on sittemmin esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa, mukaan lukien Trial and Retribution, Doc Martin ja Holby City. Vuonna 2010 Head teki elokuvadebyyttinsä Chloe Chambersin roolissa The Last Seven -elokuvassa Danny Dyerin rinnalla, ja myöhemmin samana vuonna hän näytteli Daisyä CBBC:n musiikkielokuvassa Rules of Love yhdessä tulevan Rixton-keulahahmon Jake Rochen kanssa. Vuonna 2016 hän näytteli Arriane Alterina brittiläisessä/australialaisessa/amerikkalaisessa romanttisessa fantasiaelokuvassa Fallen sekä uudessa Underworld-elokuvassa Underworld: Blood Wars Alexian roolissa. Marraskuussa 2015 ilmoitettiin, että Head ottaa Gracen pääroolin Freeformin draamasarjassa Guilt, joka kertoo amerikkalaisesta opiskelijasta Lontoossa, jonka kämppäkaveri murhataan. Sarja päättyi 10 jakson jälkeen. Vuonna 2017 Head näytteli Shakespearean Pilot A Midsummer's Nightmare -elokuvassa Casey Deidrickin rinnalla. Vuonna 2018 Headillä oli sivurooli Kay Mellorin ITV-draamassa Girlfriends, jota alettiin esittää tammikuussa 2018. Toukokuussa 2017 ilmoitettiin, että hän näyttelee yhdessä Daisy Ridleyn kanssa vuoden 2018 elokuvassa Ophelia. Head liittyi Harlots-näyttelijöihin Kate Bottomleynä Hulu-sarjan kolmannella tuotantokaudella vuonna 2019. Lokakuussa 2019 ilmoitettiin, että Head näyttelee Genya Safinia vuoden 2021 Netflix- sarjassa Varjo ja riipus, joka on sovitus Leigh Bardugon fantasiakirjasarjoista Varjo ja riipus sekä korppien kehä. == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1991 syntyneet
Orgasmikuilu

Orgasmikuilu on sosiaalinen ilmiö, joka viittaa heteroseksuaalisten miesten ja naisten väliseen eroon seksuaalisen kanssakäymisen tyytyväisyydessä. Toisin sanoen, orgasmikuilu tarkoittaa seksuaalisen kliimaksin epätasaista saavuttavuutta sukupuolien välillä. Kaikissa tutkituissa väestöryhmissä naiset ovat ilmoittaneet, että he saavuttavat orgasmin harvimmin miesten kanssa tapahtuvissa seksuaalisissa kohtaamisissa. == Lähteet == Luokka:Seksuaaliterveys
Grafeenin vyörakenne

Grafeeni on yhdestä atomikerroksesta koostuva kaksiulotteinen hiilen allotrooppi, jossa jokainen hiiliatomi on sitoutunut lähimpiin naapuriatomeihin kolmella kovalenttisella sidoksella muodostaen kuusikulmaisen hunajakennomaisen rakenteen . Hiiliatomit ovat sp2-hybridisoituneet ja muodostavat tasorakenteen hiiliatomien välisten lujien σ-sidosten avulla. Näiden hiili–hiili-sidosten pituus on 1.42 Å. Vapaaksi jäävät p-orbitaalit ovat tasoon nähden kohtisuorassa ja muodostavat π-sidoksia vierekkäisten atomien kanssa. Grafeenissa π-orbitaaleista muodostuvat valenssi- ja johtavuusvyöt kohtaavat kuusikulmaisessa Brillouin vyöhykkeen teräväkärkisissä Dirac-pisteissä Fermin tasossa. Dirac-pisteet sijaitsevat kohdissa K ja K’. : K=(\frac{2 \pi}{3a}, \frac{2\pi}{3\sqrt{3}a}), K'=(\frac{2\pi}{3a}, -\frac{2\pi}{3\sqrt{3}a}) \ missä a on hilavakio (a≈2.4 Å). Grafeenin sähköisiä ominaisuuksia kuvataan tight binding -mallin avulla. Mallissa elektronien liikkuminen on rajoitettu lähimpiin naapuriatomeihin. Tight binding -mallilla grafeenin vyörakenne saa muodon :E(\mathbf{k})=\pm\,t\sqrt{1+4\cos^2{\tfrac{1}{2}a k_x}+4\cos{\tfrac{1}{2}a k_x} \cdot \cos{\tfrac{\sqrt{3}}{2}a k_y}} missä t on lähimpien naapurien siirtymisenergia, ja kx ja ky ovat liikemäärät x- ja y-suunnissa. Mallin mukaan energiavyö on puoliksi täynnä eli valenssivyö on täynnä ja johtavuusvyö on vapaa. Valenssi- ja johtavuusvöiden kohtaamispisteissä tilatiheys on nolla mutta energiarakoa ei kuitenkaan ole. Siten puhdas grafeeni on puolimetalli. Kuusikulmaisen rakenteen vuoksi Fermi-tason lähellä kaksiulotteiset valenssi- ja johtavuusvyöt hajaantuvat lineaarisesti niin kutsutuiksi Dirac-kartioiksi. Elektronit ja aukot käyttäytyvät normaaleista varauksenkuljettajista poiketen ja niitä kutsutaan Diracin fermioneiksi. Matalilla energioilla Diracin fermioneja voidaan kuvata Schrödingerin yhtälön sijasta relativistisen Diracin yhtälön avulla. Diracin fermionien liike grafeenissa on vapaata ja nopeata sillä ne liikkuvat kuin niillä ei olisi lainkaan massaa. Tämä mahdollistaa erityisen hyvän sähkönjohtavuuden. Fermionien nopeus on vF=c/300. Lisäksi grafeenin erityisen rakenteen ansiosta siinä voidaan havaita kvantti-Hall- ilmiö. == Grafeeni-nanonauhat == Kun grafeenitason leveys on rajoitettu, sen sähköinen rakenne muuttuu. Grafeeni-nanonauhojen ominaisuudet riippuvat suuresti niiden reunarakenteesta . Eniten tutkitut reunarakenteet muistuttavat nojatuolia (armchair-edge) tai siksak-kuviota (zigzag-edge). Tight binding -mallin mukaan siksak-reunainen nanonauha on aina metallinen. Nojatuoli- reunainen nanonauha on sen sijaan metallinen tai puolijohtava riippuen sen leveydestä. Muuttamalla nojatuoli-nauhojen leveyttä, sen energiarakoa voidaan säätää. Kun nauhan leveys on N=3p tai N=3p+1, energiarako on suuri ja nauha on puolijohtava. Energiarako on sitä suurempi mitä kapeampi nauhan leveys on. Nanonauha on kuitenkin metallinen, kun sen leveys on N=3p+2 (p on kokonaisluku). Hyvän sähkönjohtavuuden takia grafeeni-nanonauhoja voi mahdollisesti hyödyntää elektroniikan johdinmateriaalina ja puolijohtavien ominaisuuksien ansiosta puolijohdekomponenteissa. == Lähteet == Luokka:Hiili
Michael Rießler

Michael Rießler (myös Riessler, s. 1971) on Itä-Suomen yliopiston yleisen kielitieteen professori.https://uefconnect.uef.fi/en/person/michael.riesler/ Hän väitteli kielitypologian alalta Leipzigin yliopistosta vuonna 2011. Sittemmin hän siirtyi tutkimaan Pohjoismaiden ja Venäjän alkuperäiskansoja. Rießler on tutkinut itäsaamelaisia kieliä ja komia. Hänelle on myönnetty dosentin arvo Helsingin ja Turun yliopistoista. == Teokset == * Rießler, Michael: Adjective attribution. Language Science Press, Berlin. 2016. ISBN 978-3-944675-65-7 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ladaa olisi pitänyt odottaa 15 vuotta – Itä-Saksassa Michael Rießler olisi johtanut kolhoosia, nyt kieliantropologi etsii pientä puutaloa Joensuun seudulta, 12.12.2020 Luokka:Saksalaiset kielitieteilijät Luokka:Saamelaiskielten tutkijat Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shandonginvinttikoira

Shandonginvinttikoira on kiinalainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n eikä myöskään paikallisen kennelliiton tunnustusta. == Ulkonäkö == Rakenne eroaa eräästä toisesta kiinalaisesta vinttikoirasta, hebeinvinttikoirasta, erittäin paljon. Rodusta on kaksi muunnosta:Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 84-86. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia. * lyhytkarvainen * hapsuinen tai puolipitkäkarvainen === Muunnokset === Lyhytkarvainen muistuttaa melko paljon sileäkarvaista salukia. Se on aina hiekanvärinen eri sävyissään; kerma, keltainen (fawn) tai beige. Puolipitkäkarvainen on väritykseltään erittäin vaihteleva. == Alkuperä == Rotu on nimensä mukaisesti kotoisin Shandongin maakunnasta. Se tunnettiin aiemmin nimellä "rannikkovinttikoira", johtuen maakunnan sijainnista Tyynenmeren rannikolla. Kuten muitakin kiinalaisia vinttikoiria, sitä käytetään yksinomaan jäniksen metsästykseen. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Vinttikoirat
Wolter Petersen

Wolter Petersen (1705 Tukholma – 25. tammikuuta 1783 Norrköping) oli ruotsalainen kauppias ja ruukinpatruuna, joka omisti ruukkeja myös Suomessa ja sai vuorineuvoksen arvonimen. Viitattu 21.6.2022. Petersenin vanhemmat olivat kauppias Johan Adam Petersen ja Anna Kallsten ja puoliso 1736–1774 Barbro Maria Hisingh, Mikael Hisingin tytär. Vuorineuvos, ruukinpatruuna Johan Adam Petersen oli heidän poikansa. Wolter Petersen oli tukkukauppias Tukholmassa ja Norrköpingissä ja ruukinpatruuna Itä-Götanmaalla. Hän oli myös Taalintehtaan ja Björkbodan ruukkien omistaja Dragsfjärdissä 1758–1777, Edin ruukin omistaja Smålandissa, Skarpön masuunin omistaja vuodesta 1764, Planeten-sokeriruukin omistaja Norrköpingissä vuodesta 1762, Ruotsin Itä-Intian kauppakomppanian toimiluvan kolmas osakas vuodesta 1766 ja Trollhättanin kanavayhtiön osakas. Petersen omisti myös tilan Tjustin kihlakunnassa Smålandissa. Vuorineuvoksen arvonimen hän sai 1769. ==Lähteet== Luokka:Kauppiaat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Ruukinpatruunat Luokka:Ruotsalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1705 syntyneet Luokka:Vuonna 1783 kuolleet
Xianinvinttikoira

Xianinvinttikoira (Shǎnxī xì quǎn) on kiinalainen koirarotu, joka on hyväksytty roduksi kansallisesti Kiinan kennelunionissa (China Kennel Union, CKU). Sillä ei ole FCI:n tunnustusta. == Ulkonäkö == Rotu erottuu muista kiinalaisista vinttikoirista "borzoimaisella" kuonollaan. Aiemmin siitä oli kaksi muunnosta, hapsuinen eli puolipitkäkarvainen ja lyhytkarvainen, mutta nykyisin esiintyy ainoastaan ensiksi mainittua versiota, jolla on hapsut korvissa ja hännässä.Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 82. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia. Kirsu on yleensä musta, mutta vaaleilla yksilöillä sallitaan myös maksanvärinen. Toivotuin on leikkaava purenta, mutta myös tasapurenta hyväksytään. Silmät ovat kookkaat olematta ulkonevat, joko mantelinmuotoiset tai soikeat, sekä vinosti asettuneet; värisävy vaihtelee vaaleista pähkinänruskeisiin ja tummiin. Katse on valpas. Korvat ovat pitkät, liikkuvaiset ja korkealle asettuneet; niitä peittää pitkä silkkinen karva. Urosten säkäkorkeus on noin 73 cm (± 5 cm) ja narttujen noin 70 cm (± 5 cm). Väritys on aina yksivärinen, vaihdellen valkoisesta, kermasta, keltaisesta (fawn) ja punaisesta siniseen, hopeanharmaaseen ja mustaan; myös brindle hyväksytään. Rintakehän etuosassa sallitaan korkeintaan 3 cm kokoinen valkoinen laikku; valkoinen hännänpää on hylkäävä virhe. Sinisillä ja hopeanharmailla yksilöillä hyväksytään valkoiset käpälät, mutta mustilla se on hylkäävä virhe. == Alkuperä == Rotu tulee Shaanxin maakunnasta, jonka hallinnollinen keskus on Xi’an. 2500 vuotta vanhan, muinaisen qin-dynastian prinssin haudasta on löytynyt piirroksia ja maalauksia tämäntyyppisistä koirista. Jo muinaiset keisarit käyttivät rodun esi-isiä metsästykseen, ja yleisen teorian mukaan se olisi kaikkien nykyisten vinttikoirien edeltäjä. Muinaisen silkkitien kautta tehdyt kaupparetket todennäköisesti vaikuttivat sen leviämiseen, sillä Xi'an oli silkkitien itäisin kaupunki. Ulkomuodon perusteella xianinvinttikoira saattaa polveutua osittain venäjänvinttikoirasta tai todennäköisemmin chortaista. Se tunnettiin aiemmin nimellä keskikiinanvinttikoira, johtuen maakunnan sijainnista. Sitä käytetään yksinomaan jäniksen metsästykseen. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Vinttikoirat
Hebeinvinttikoira

== Ulkonäkö == Rotu muistuttaa kiinalaisista vinttikoirista eniten englanninvinttikoiraa, mikä saattaa selittyä sillä että myös sen perimässä on mahdollisesti eniten englanninvinttikoiraa. Se on erittäin homogeeninen, ja lähes ainoat poikkeamat eri yksilöiden välillä tulevat karvapeitteen värityksestä. Karvapeite on aina lyhyt.Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 80-81. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia. == Alkuperä == Rotu on kotoisin Hebein maakunnasta. Sitä käytetään yksinomaan jäniksen metsästykseen. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Vinttikoirat
Birger Westzynthius

Hemming Birger Westzynthius (18. kesäkuuta 1830 Rautalampi – 24. joulukuuta 1877 Rautalampi) oli suomalainen tilanomistaja ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Viitattu 21.6.2022. Westzynthiuksen vanhemmat olivat kihlakunnantuomari, hovioikeudenneuvos Herman Berndt Westzynthius ja Augusta Wilhemina Hjerta. Westzynthius oli Lassilan virkatalon vuokraaja Rautalammilla vuodesta 1861 ja Korholan hovin omistaja. Hän toimi myös Kerkonkosken sahan isännöitsijänä vuodesta 1861 ja hänellä oli useita luottamustehtäviä Rautalammilla ja laajemminkin. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Westzynthius sai 1874. ==Lähteet== Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1830 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
Jevhenija Jarošynska

Jevhenija Jarošynska (1868 – 1904) oli ukrainalainen kirjailija ja kääntäjä. Jarošynska oli syntyisin Länsi-Ukrainasta Bukovinasta. Häntä ei kotona kannustettu hankkimaan koulutusta ja ammattia. Hän kirjoitti alkuun saksaksi, koska alue oli siihen aikaan Itävalta-Unkarin hallinnassa. Ensimmäiset kertomukset ilmestyivät wieniläisessä lehdessä. Kun seudulla alkoi ilmestyä ukrainalaishenkinen lehti, Jarošynska alkoi lukea ukrainankielisten kirjailijoiden teoksia ja koota ukrainalaista kansanrunoutta. Hän keräsi 450 bukovynalaista kansanlaulua ja sai työstään Venäjän maantieteellisen seuran etnografisen osaston merkittävän palkinnon, johon kuului mitali ja huomattava rahasumma. Noihin aikoihin hän vaihtoi kirjoituskielekseen ukrainan. Oltuaan jonkin aikaa paikallisessa koulussa opettamassa lapsille käytännön taitoja hän meni opettajaharjoittelijaksi ja sai 1896 opettajantodistuksen. Opettajantyönsä ohella hän kirjoitti artikkeleita alan lehtiin. Hän meni myös mukaan naisliikkeen toimintaan ja kirjoitti artikkeleita ja piti puheita naisen asemasta yhteiskunnassa. Hän toimi naisliikkeessä myös käytännön tasolla opettamalla ukrainalaisia naisia erilaisissa taidoissa, joilla he voisivat hankkia elantoaan. Hän perusti lukukerhoja, joissa hän luki ääneen sanomalehdistä artikkeleita ajankohtaisista aiheista. Hänen arvokas työnsä keskeytyi ennenaikaiseen kuolemaan. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Opettajat Luokka:Ukrainalaiset feministit Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Sisämongolianvinttikoira

== Ulkonäkö == Rotu on kiinalaisista vinttikoirista kookkain ja voimakkain. Karvapeite on aina lyhyt.Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 79. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia. == Alkuperä == Rotu on kotoisin Sisä-Mongoliasta ja Mantšuriasta. Sitä on käytetty paitsi jäniksen, myös mm. suden metsästykseen - nykyisin jälkimmäisiä ei tosin enää juurikaan alueella tapaa. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Vinttikoirat
Fredrik Alfred Serlachius

Fredrik Alfred Serlachius (25. helmikuuta 1834 Sysmä – 16. marraskuuta 1899 Mänttä) oli suomalainen virkamies, tilanomistaja, opettaja ja koulunjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Viitattu 21.6.2022. ==Henkilöhistoria== Serlachiuksen vanhemmat olivat nimismies Otto Johannes Serlachius ja Fredrika Margareta Sofia Stormbom ja puoliso vuodesta 1865 Gustava Charlotta Serlachius. Fredrik Alfred Serlachius tuli ylioppilaaksi Porvoossa 1855, opiskeli yliopiston historiallis-kielitieteellisessä osastossa vuodesta 1856, oli ylimääräinen oppilas Ultunan maanviljelysopistossa Ruotsissa 1863 ja opiskeli Hohenheimin maanviljelysopistossa Württembergissä 1865. Hän oli vt. aliopettaja Otavan maanviljelyskoulussa 1859, vakinainen aliopettaja 1860, maanviljelyskoulun vt. esimies vuodesta 1860 ja vt. johtaja vuodesta 1864. Mikkelin läänin vt. lääninagronomi Serlachius oli vuodesta 1865 ja vakinainen vuodesta 1867. Hän omisti myös Sokkolan tilan Mikkelin pitäjässä ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Serlachius sai 1895 ja Mikkelin läänin maanviljelysseuran kultamitalin 1890. ==Julkaisuja== * Otavan maanviljelyskoulu 1859–1884. 1884, Fredrik Alfred Serlachius, Gideon Serlachius * Mikkelin läänin Savonpuoleinen osa, 1885, Nils Grotenfelt, K. G. Hegerström, F. A. Serlachius ==Lähteet== Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet
Topi Still

Topi Still (s. 6. joulukuuta 2003) on suomalainen pesäpalloilija. Still edustaa Superpesiksessä pelaavaa Pattijoen Urheilijoita. Stillin kasvattajaseura on Napapiirin Pesis. Hän on myös ensimmäinen pelaaja Napa- Pesiksen historiassa, joka on noussut Superpesis-tasolle. https://www.superpesis.fi/joukkueet/miehet/pattijoen-urheilijat-raahe/ Hän pelaa ulkokentällä lukkarina. https://www.pesistulokset.fi/ottelut/42482 Still valittiin Itä-Länsi-otteluunsa kaudella 2024.https://www.pesis.fi/wp- content/uploads/2023/01/IL-joukkueet-M-N-2024.pdf == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Azueron niemimaa

Azueron niemimaa () on niemimaa Panamassa. Niemimaa työntyy mantereelta etelään Tyynellemerelle ja sen länsipuolella on Montijonlahti ja itäpuolella Panamanlahti. Niemimaan pituus pohjois–eteläsuunnassa on noin 90 km ja leveys itä–länsisuunnassa noin 100 km. Niemimaan korkein kohta on 935 metrin korkeuteen kohoava Canajagua-vuori, joka sijaitsee Las Tablasin kaupungista lounaaseen. Azueron niemimaan merkittävimmät kaupungit ovat Chitré ja Las Tablas. == Lähteet == Luokka:Niemimaat Luokka:Panaman maantiede
Appalakkienvinttikoira

Appalakkienvinttikoira (Appalachian Sighthound) on yhdysvaltalainen koirarotu. == Ulkonäkö == Rodulla on whippetin yleisolemus ja (kookkaamman) vinttikoiran kaareva muoto. Karvanlaatuja on peräti neljä: sileäkarvainen, pitkäkarvainen, karkeakarvainen ja "rough" - viimeksi mainittu eroaa pitkäkarvaisesta sillä, että siinä on karkeaa tai joskus myös aaltoilevaa karvaa myös naamassa ja karva muodostaa kulmakarvat ja parran. Väritys voi olla mikä tahansa, nykyisin suosittu on erityisesti valkokirjava. Kokoja on kolme: alle 43,2 cm, 43,2-57,2 cm ja 57,2-63,5 cm.Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 102-104. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia. == Luonne ja käyttäytyminen == Rodun maksiminopeus on noin 50 km tunnissa. == Alkuperä == Appalakkienvinttikoira jalostettiin whippetistä ja karkeakarvaisesta espanjanvinttikoirasta, tarkoituksena luoda karkeakarvainen whippet. Risteytyksestä oli kuitenkin lopputuloksena hyvin vaihteleva karvanlaatu. Nykyisin sillä on oma rotujärjestö Appalachian Sighthound Association, ASHA, jonka alaisuuteen kuuluu myös Appalachian Greyhound Association, AGA. Rotua käytetään pääasiassa agilityyn ja tottelevaisuuskoulutukseen. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Vinttikoirat
Siuron työväentalo

Siuron Työväentalo valmistui Pohjois-Pirkkalan kunnan, nykyisen Nokian kaupungin, alueelle vuonna 1907 talkoovoimin. == Historia == Talo rakennettiin korkealle Siuron kallion laelle, josta oli hyvä näköala Siuronkoskelle, Kulovedelle ja Jokisjärvelle. Kokemäenjoen vesistö oli sen ajan hyvä infrastruktuuri, joten Siuron kylän toiminta vilkastui sitä myötä myös. Tampere–Pori-rautatien rakentaminen vuonna 1895 Siuroa ohittamaan lisäsi asutusta kosken ympäristössä. Toiminta alueella vilkastui. Siuron kylä ja Siuron kirkko kuuluivat Pohjois-Pirkkalan kuntaan ja Hämeen lääniin. Siuronkosken toisella puolella oleva Kuljun kylä oli osa Satakunnan lääniä. Siuron alueella oli useita isoja kartanoita, joilla oli torppareita työssä. == Rakennus == Siuron Työväenyhdistys alkoi rakentaa työväentaloaan 1906. Rakennustoimikunta päätti 2. syyskuuta 1906 hankkia talon suunnittelua varten piirustukset Lempäälän ja Nokian, silloisen Pirkkalan, työväentaloista. Talkootyöt jatkuivat vuoteen 1909 saakka. Vuonna 1917 toiminnan vilkastuessa talon eteläpäätyyn rakennettiin kaksikerroksinen, taitekattoinen lisärakennus, jossa oli näyttämö ja kokoushuone. Talon takana oli 5–7 yleistä kaivoa, joista asukkaat saivat hakea käyttövetensä. Tosin kesäisin ne tyhjenivät, jolloin vettä sai apteekista. Talon katto korjattiin vuonna 1952. Talosta on jäljellä enää muistolaatta Siuron kallion kyljessä, kun talo purettiin heinäkuussa 1971. Vanhasta puretusta talosta on kuva vuodelta 1926 sekä muistolaatta, joka paljastettiin vuonna 1990 sisällissodan 1918 uhrien muistoksi. Muistolaatan teetti Otto Ritamäki. == Toiminta == Sosialidemokraattista nuorisotoimintaa alettiin harjoittaa heti yhdistyksen perustamisen jälkeen vuodesta 1904 alkaen. Sisällissodan aikana työväentalo oli vallattu vankileirinä, jonka vankeja myös teloitettiin. Vankeina oli yli sata henkilöä, joista 27. maaliskuuta – 26. huhtikuuta 1918 välisenä aikana teloitettiin Siurossa ja Kuljussa 28 vankia. Toiminta Siuron työväentalolla vilkastui 1920- ja 1930-luvuilla. Työväenjärjestöjen lisäksi tiloja käyttivät Siuron Tuiskun urheilijat ja voimistelijat. Juhlia pidettiin, näytelmäpiiri toimi tiloissa ja näytelmävierailijoita saatiin myös hyvin. Näytelmien ohjaajia vieraili usein Tampereelta. Tiloissa toimivat kirjasto, lukupiiri, työväenopisto ja sanomalehden toimitus. Elokuvien esittäminen aloitettiin Siuron työväentalossa 1. huhtikuuta 1961. Elokuvatilan vuokrat jäivät maksamatta ja vuokralainen lähti pakoon. Näin alkoi työväentalorakennuksen alamäki. Nokian kauppala eikä SDP suostuneet osallistumaan talon ylläpidon kuluihin. Toiminta ahtaissa tiloissa hiipui. Työväentalo purettiin heinäkuussa 1971 Nokian kauppalan toimesta, kun kauppala oli ostanut tontinkin. == Lähteet == * Nokian Uutiset 1.5.1990 * Näin Siurossa ja Kuljussa ennen asuttiin ja elettiin. Koonnut Maria Ahokas. Nokian kaupungin kulttuurilautakunta 1998. * Siuron työväenyhdistys 100 vuotta. Suoniemen historiaa. Toim. Esko Nieminen. Siuron työväenyhdistys/Palladium kirjat 2005 ISBN 952-9893-36-1 Luokka:Työväentalot Luokka:Siuro Luokka:Suomen entiset rakennukset ja rakennelmat
Volodymyr Javorivskyi

Volodymyr Javorivskyi, , (11. lokakuuta 1942 Teklivka, Kryžopilin piiri, Vinnytsjan alue, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 16. huhtikuuta 2021 Kiova, Ukraina) oli ukrainalainen kirjailija ja poliitikko. Javorivskyi valmistui 1963 Odessan yliopistosta. Hän työskenteli toimittajana, televisiokäsikirjoittajana ja kiovalaisen lehden Vittšyznan apulaispäätoimittajana. Hän nousi kirjailijana merkittäväksi 1970-luvun loppupuolella. Hän kirjoitti romaanien ja muun kaunokirjallisen proosan lisäksi asiaproosaa, jota on julkaistu kokoelmina. Hänen proosateoksensa Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuudesta ilmestyi englanninkielisenä käännöksenä nimellä Maria and Wormwood at the End of the Century julkaisussa Soviet Literature (1988, numero kaksi, myös verkossa). Javorivskyi osallistui 1980-luvun jälkipuolella ukrainalaisen kulttuurin elvyttämiseen. Hänet valittiin 1990 Ukrainan SNT:n korkeimpaan neuvostoon, jossa hän kuului oppositioryhmään Narodna Rada. Hän oli Tšernobylin tuhon seurauksia tutkivan komission puheenjohtaja. Hän oli Ukrainan korkeimman neuvoston jäsen 1994–1998 valittuna Ukrainan demokraattisesta puolueesta, vuosina 2002–2006 Julija Tymošenkon ryhmittymästä ja vuodesta 2007 Batkivštšyna-puolueesta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Volodymyr Yavorivsky, Maria and Wormwood at the End of the Century, University of Toronto Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Tottijärven työväentalo

Tottijärven työväentalo (myös Pajulahden työväentalo) on vuonna 1908 valmistunut työväentalo Pajulahdessa entisen Tottijärven kunnan alueella. Tottijärvi kuuluu nykyään Nokiaan. == Historiaa == Tottijärven Työväenyhdistys perustettiin Sassin talon pirtissä 26. marraskuuta 1905. Jäseniksi ilmoittautui heti 72 ”rahvaan” edustajaa. Vuokralle haettujen tonttien hankintakiistojen jälkeen saatiin Laurila Oy:ltä Pajulahden kylästä tontti, jolle työväentalo rakennettiin. == Rakennus == Oman talon hankintaa yhdistykselle alettiin suunnitella 4. helmikuuta.1906. Rakennuksessa pidettiin ensimmäinen vihkiäiskokous 16. elokuuta 1908. Huhtikuun 2. päivänä 1918 valkoisten kaarti valtasi työväentalon ja toimihenkilöt vangittiin. Tammikuun 6. päivänä 1919 työväentalossa aloitettiin uusi toiminnan vaihe. 1950-luvulla pidettiin pärekattotalkoita, mutta vuonna 1974 taloon saatiin peltikatto. 1980-luvulla saatujen avustusten voimin uusittiin ikkunat, ulko-ovet ja rakennuksen ulkomaalaus. Avustuksen turvin saatiin myös sähköjen uusinta keittiöön ja ravintolaan. == Toimintaa == Työväentalossa ensimmäinen kokous pidettiin 16. elokuuta 1908. Laukon torpparilakon aiheuttamat häädöt vähensivät jäsenmäärää, koska lakkolaiset joutuivat muuttamaan pois. Kun yhdistyksen toiminta oli saatu alulle, perustettiin Torpparien ammattiosasto, Palvelijain ammattiosasto, Kalastajain ammattiosasto sekä Naisjaosto. Toukokuussa 1906 alkaneen Laukon lakon myötä toiminta vilkastui, vaikka jäsenmäärä väheni. Vuoden 1907 ensimmäisissä eduskuntavaaleissa tammikuun 6. päivänä 1919 pidettiin taas kokous. Vuodesta 1921 lähtien toiminta vilkastui. Pidettiin näytelmäharjoituksia, kisällit harjoittelivat ja joukkolausuntatilaisuuksia pidettiin. Huvitilaisuuksia pidettiin 29 kertaa vuoteen 1938 mennessä. Vuoden 1945 rauhan jälkeen toiminta jälleen vilkastui. Esitettiin useita koko illan näytelmiä, joista Nummisuutarit oli suosituin. Vuonna 1947 järjestettiin Laukon lakon 40-vuotistilaisuus työväentalon tiloissa. Sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön tehtäviä oli hoidettava Tottijärvellä, koska kuntavaaliehdokkaat ja luottamusmiesehdokkaat olivat kunnallisjärjestön päätettävä ja Tottijärvi oli itsenäinen kunta vuoteen 1976, jolloin kunta liitettiin Nokiaan. == Lähteet == * Matti Nieminen: Juhlapuhe 10. elokuuta 1986. * Osmo Kirstua: Juhlapuhe 10. syyskuuta 2005. Työväen arkisto. === Viitteet === Luokka:Työväentalot Luokka:Tottijärvi
Las Tablas

Las Tablas on pienehkö kaupunki Panamassa. Se sijaitsee maan lounaisosassa Azueron niemimaalla. Kaupunki sijaitsee rannikkoalangolla ja sen satama Mensabé sijaitsee muutaman kilometrin päässä lännessä Panamanlahden rannalla. Las Tablasissa oli vuonna 2010 vajaat 9000 asukasta. ==Maantiede== Las Tablas on Los Santosin maakunnan pääkaupunki Azueron niemimaalla Panaman lounaisosassa. Matkaa Panamanlahden rannikolle on muutama kilometri. Maan pääkaupunki Panama on noin kolmen ja puolen tunnin matkan päässä. Ympäröivä seutu on rannikkotasankoa ja vuoristoseutua. Sää seudulla on viileämpi kuin Panamassa yleensä. ==Historia== thumb|vasen|Santa Liradan kirkko. Las Tablasin perusti espanjalainen konkistadori Jacinto Barahona alkujaan seudun kultakaivosten takia. Kaupungissa on edelleen siirtomaa-ajan espanjalaista arkkitehtuuria ja ehkä huomattavin yksittäinen kohde on Santa Liradan kirkko. ==Talous ja liikenne== Lisäksi Las Tablas on alueella kasvatetun sokeriruo'on, maissin, riisin ja kahvin sekä hevosten kaupan keskus. Tämän ohella monet paikallsiet työskentelevät paikallis- ja maakuntahallintoon liittyvissä tehtävissä kaupungin toimistoissa. Las Tablasista pohjoiseen johtava tie yhdistyy Pan-Amerikan valtatiehen. Jonkin matkaa pohjoiseen sijaitsee myös Mensabén satama. ==Väestö ja kulttuuri== Las Tablasin asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 8 945 ja vuonna 2000 7 980. Kaupunkia on pidetty panamalaisen kansankulttuurin keskuksena. Las Tablasin päänähtävyys on kaupungin pääaukiolla sijaitseva Santa Libradan kirkko. Paikalla järjestetään vuosittain 22. heinäkuuta musiikkia ja tanssia sisältävä juhla Festival Nacional de la Pollera. Las Tabasin karnevaali on puolestaan vuotuinen viisipäiväinen tapahtuma, josta on tullut tunnettu Panamassa. Sen aikana kaupungin kahden pääkadun Calle Arriban ja Calle Abajon asukkaat järjestävät kilpailuja toisiaan vastaan. Entisen presidentin mukaan nimetty Belisario Porrasin museo esittelee paikallista historiaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Panaman kaupungit
Virginie Demont-Breton

Virginie Élodie Marie Thérèse Demont-Breton (26. heinäkuuta 1859 Courrières - 10. tammikuuta 1935 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Virginie syntyi taiteellisen perheen tyttäreksi; myös hänen isänsä Jules ja setänsä Émile olivat taidemaalareita. http://www.hellenicaworld.com/Art/Paintings/en/VirginieDemontBreton.html == Elämänvaiheita == Virginie Breton sai taideopetuksensa isältään. Hän piti ensimmäisen näyttelynsä vuonna 1880, samana vuonna kuin solmi avioliiton taidemaalari Adrien Demontin kanssa. Seuraavana vuonna hänet palkittiin kolmannen luokan mitalilla ja vuonna 1883 hänellä oli näyttely Pariisin Salongissa. Amsterdamin maailmannäyttelystä vuonna 1883 hän sai kultamitalin ja seuraavana vuonna kunniamaininnan. http://awarewomenartists.com/en/artiste/virginie-demont-breton/ Vuonna 1890 Demont-Breton muutti miehensä kanssa Wissantiin, lähelle Pas-de-Calaisia. Hänen alkujaan muotokuvia ja historiallisia aiheita käsittänyt tuotantonsa muuttui. Se otti aiheekseen realistiseen tyyliin kuvatu maalaukset kalastajista ja erityisesti heidän vaimoistaan ja lapsistaan. Demont-Breton oli yksityiselämässään omistautunut perheelleen. Ammatillisella puolella hän sai tunnustusta ja oli aktiivisesti mukana parantamassa naistaiteilijoiden asemaa. Ranskan valtio osti häneltä työn vuonna 1883 ja vuonna 1891 Comité des Artistes Français otti hänet jäsenekseen tehtävänään toimia maalaustaiteen kriitikkona. Tätä ennen naisjäseniä oli ollut vain yksi, Rosa Bonheur. Hänen töitään oli esillä myös Chicagon maailmannäyttelyssä vuonna 1893. Vuodet 1895 -1901 Demont- Breton toimi naistaiteilijoiden liiton puheenjohtajana. Yhdessä Hélène Bertaux´n kanssa he käyttivät julkisuutta taidokkaasti hyväkseen tuodessaan esille muun muassa sen, että nuorten naisten pääsy taidekouluihin on vaikeaa. Ranskan valtio myönsi hänelle kunnialegioonan ritarin arvon ja Belgian valtio antoi hänelle kunniamerkin. Vuonna 1913 hänet nimitettiin Antverpenin kuninkaallisen taideakatemian jäseneksi. == Teoksia == File:Jeune Pêcheur regardant la mer.png|Nuori kalastaja File:Demont-Breton- Alma-mater.jpg|Alma mater File:Demont-Breton-femme-de-pêcheur.jpg|Kalastajan vaimo File:Into the water, by Virginie Demont-Breton.jpg|Veteen File:L'homme est en mer.jpg|Hänen miehensä on merillä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.artnet.com/artists/virginie-demont-breton/ * http://www.artrenewal.org/artists/virginie-demont-breton/464 Luokka: Ranskalaiset taidemaalarit Luokka: Vuonna 1859 syntyneet Luokka: Vuonna 1935 kuolleet
Pakistaninvinttikoira

Pakistaninvinttikoira (Barakzai) on pakistanilainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta. == Alkuperä == Pakistaninvinttikoiraa esiintyy Pakistanin lisäksi myös Intian kaikkein luoteisimmissa osissa. Se on paikallinen versio ns. tazi-roduista (mm. keskiaasianvinttikoira), ja se on käytännössä myös paštujen alkuperäisversio afgaaninvinttikoirasta. Alkuperä lienee jossain määrin yhteinen myös salukin kanssa, mutta tälle rodulle kehittyi syntysijoillaan pidempi karvapeite suojaamaan vuoristoilmastoa ja kylmää vastaan.Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 118-120. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia. Rotua on käytetty monenlaisen riistan metsästykseen, kuten jäniksen, kauriin, gasellin, ketun, suden, sakaalin ja lumileopardin. Lisäksi sitä käytetään paimentolaisheimojen ja heidän karjansa vartiointiin. Paikalliset heimot ovat aina pitäneet sitä suuressa arvossa, ja rodunedustajia otetaan mukaan laaksoihin osallistumaan paikallisiin messuihin, joissa ne koristellaan kukilla ja hienoilla kaulapannoilla. Nykyisin rotua on kokeiltu käyttää myös vinttikoirien ratakilpailuissa, mutta jotkin yksilöt ovat liian älykkäitä juoksemaan mekaanisen jäniksen perässä - yleensä ne juoksevat oikotietä niityn poikki napatakseen jäniksen heti kun se saapuu kurveista. Nykyisin talebanihallinnon noustua valtaan on paikallisten vinttikoirien tulevaisuus uhattuna. Mikäli niitä säilytetään ja suojellaan syrjäisissä paikoissa, ne saattavat kuitenkin selvitä, minkä lisäksi Intian populaatio on jo nyt paremmassa turvassa. ==Lähteet== Luokka:Pakistanilaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Vinttikoirat
PEWS

PEWS (engl. Pediatric Early Warning Score) on lapsille soveltuva versio aikuisten NEWS-pisteytyksestä. Se on tarkoitettu havaitsemaan alle 16-vuotiaiden potilaiden voinnissa tapahtuvat muutokset sairaalassa. NEWS ei tähän tarkoitukseen sovellu, koska lasten elintoiminnot poikkeavat aikuisten elintoiminnoista. Eri maissa on erilaisia PEWS-pisteytyksiä. Suomen Sairaanhoitajat julkaisivat kansalliset PEWS-pisteet syyskuussa 2018. PEWS- pisteet koostuvat * hengitystaajuudesta * hengitystyöstä * happisaturaatiosta * lisähapen käytöstä * systolisesta verenpaineesta * syketaajuudesta * kapillaaritäytöstä * tajunnan tasosta Pisteytysjärjestelmässä lapset on jaettu viiteen eri ikäryhmään elintoimintojen viitearvojen perusteella. Ikäryhmät ovat * alle 3 kuukautta * 3–12 kuukautta * 1–5 vuotta * 5–12 vuotta * yli 12 vuotta Lapsen elintoiminnot pisteytetään sen perusteella mitä enemmän ne poikkeavat viitearvoista, pisteitä annetaan asteikolla 1–4. Enimmäispistemäärä voi olla yhteensä 32. Yhteispistemäärän perusteella PEWS-ohje ohjaa jatkotoimista muun muassa potilaan seurannasta ja mahdollisesta lisäavun hälyttämisestä. Elvytyksen Käypä hoito -suosituksessa todetaan, että sairaaloissa tulee olla käytössä potilaan elintoimintoja mittaava pisteytysjärjestelmä potilaan voinnin muutosten havaitsemiseen ja seurantaan. Pisteytyksellä lapsen elintoimintojen muutokset huomataan ajoissa, ennaltaehkäistään elintoimintojen romahtaminen ja lapsen ajautuminen näin elvytystilanteeseen. PEWS-pisteitä voidaan sairaaloissa käyttää myös MET- hälytyksen laukaisuun. Suomen Sairaanhoitajien ja Lääkäriliiton tavoitteena on, että lapsipotilaiden peruselintoimintojen arviointiin käytettäisiin PEWS- pisteytystä lapsen hoitopaikasta riippumatta. == Katso myös == * ISBAR == Lähteet == Luokka:Lastentaudit Luokka:Lääketieteellinen diagnostiikka
Panamanlahti

Panamanlahti (, ) on Tyynenmeren lahti Panaman kannaksen etelärannikolla. Panamanlahti on leveimmillään noin 185 km ja sen pituus on noin 160 km. Mantereella kohoavien vuorijonojen myötä lahti on melko suojaisa. Rannikon läheisyydessä lahti jakautuu kolmeen osaan, joista läntinen on Paritanlahti (), keskimmäinen Panamanlahti () ja itäinen San Miguelin lahti (). Panamanlahdessa sijaitsee Pearl Islands -saariryhmä. Panaman valtion pääkaupunki Panama on Panamanlahden rannikon merkittävin asutuskeskus. Lisäksi Panaman kanavan toinen pää on Panamanlahdella. == Lähteet == Luokka:Tyynenmeren lahdet Luokka:Panaman maantiede
Jonathan Bailey

Jonathan Stuart Bailey (s. 25. huhtikuuta 1988) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan sekä komediallisista, dramaattisista että musiikillisista rooleistaan ​​lavalla, televisiossa ja valkokankaalla. Hän on saanut brittiläisen Laurence Olivier -palkinnon sekä ollut ehdolla Evening Standard Theatre ja Screen Actor Guild -palkintoihin Vuodesta 2020 Bailey on tähdittänyt Shondaland-tuotantoyhtiön Netflix-sarjaa Bridgerton, joka on televisiosovitus Julia Quinnin romanttisista kirjoista. Hänen roolinsa on Anthony, Bridgertonin varakreivi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Englantilaiset näyttelijät
Sarkolan työväentalo

Sarkolan työväentalo on vuonna 1910 valmistunut työväentalo Sarkolan kylässä Suoniemen eteläisellä alueella Nokialla. Työväentalo on mainittu Museoviraston toimittamassa Valtakunnallisesti merkittävät kulttuurihistorialliset ympäristöt vuoden 1993 luettelossa. == Historiaa == Sarkolan Työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Yhdistykseen liittyi 65 jäsentä jo ensimmäisenä toimintavuonna. Toiminta aloitettiin Keson pirttirivin talossa vuokralla. Rakennusta parannettiin talkoovoimin. Jatkossa tilan omistaja August Niemi ei halunnut enää vuokrata tilaa eikä myydä maataan yhdistykselle. Rakennus on nykyään yksityisomistuksessa. Muutoksesta ei tietoja - vielä. == Työväentalo == Uusi tontti saatiin vuokralle Erland Rekolalta ja sinne siirrettiin Keson pirttirivin rakennusten hirret, joista talo pystytettiin. Talkoilla edelliseen taloon oli jo tehty juhlasali ja näyttämö kulisseineen. Uuden rakennuksen pääty osoitti maanteille päin ja ravintolan kautta päästiin saliin. Toukokuun 10. päivänä 1910 talossa pidettiin ensimmäinen kokous ja rakennuksen vihkiäiset pidettiin 4. syyskuuta 1910. Yhdistys osti työväentalon tontin omaksi vuonna 1919. == Toiminta == Yhdistys kokoontui vähintään kahdesti kuukaudessa ja perusti heti ensimmäisenä vuonna laulukuoron. Seuraavina vuosina aloittivat toimintansa näytelmäpiiri, ompeluseura, puhuja- ja keskusteluseura, lainakirjasto, oma lehti nimeltään Sarastus ja raittiusseura. Jäsenilleen yhdistys järjesti erilaisia kursseja, kuten lukemis- ja kirjanpitokurssit. Jäsenille hankittiin urheilukäyttöön kuula ja keihäs. Suoniemeläisille järjestettiin avoimia hiihtokilpailuita, Sarkolanlahden kisoja. Iltamia järjestettiin ja annettiin tilaa jäsenien juhlille sekä naapuripitäjien työväenyhdistyksille. Tukkityössä oleville esitettiin vähimmäispalkkavaatimus. Lisäksi vaadittiin, että ajotyöt on teetettävä oman paikkakunnan miehillä ja työpäiviä on lyhennettävä 10-tuntisiksi ja talvella 7-tuntisiksi. == Lähteet == * Siuron työväenyhdistys 100 vuotta. Suoniemen historiaa. Toim. Esko Nieminen. Siuron työväenyhdistys/Palladium kirjat 2005 ISBN 952-9893-36-1 * Näin Siurossa ja Kuljussa ennen asuttiin ja elettiin. Koonnut Maria Ahokas Nokian kaupungin kulttuurilautakunta 1998. * Suoniemen historia Kuloveden rantojen asuttamisesta 2000-luvulle. Toim. Jouko Jaakkola, Satu Kankkonen & Ulla Koskinen. Nokian kaupunki & Nokian seurakunta/Tallinna Raamatutrükikoda 2008. === Viitteet === Luokka:Työväentalot Luokka:Nokian rakennukset ja rakennelmat
Manuaalinen terapia

Manuaalinen terapia tarkoittaa käsin tehtävää hoitoa, kuten lihasten hierontaa tai nivelten käsittelyä. Manuaalista terapiaa tehdään monilla eri aloilla, kuten fysioterapiassa, eri hierontamuodoissa, ortopedisessä manuaalisessa terapiassa, kiropraktiikassa, naprapatiassa ja osteopatiassa. Lääketieteessä manuaalinen terapia on eniten osa fysiatriaa. Nivelten käsittelystä käytetään yleensä termiä mobilisaatio, kun niveltä liikutetaan tasaisesti normaalin liikelaajuuden rajoissa, ja termiä manipulaatio, kun niveltä liikutetaan nopeasti nivelen normaalin liikelaajuuden ylitse. Hoito ja tutkiminen ovat usein limittäin: lihakset tutkitaan hieromalla ja nivelten liikkuvuus mobilisoimalla ja lukkiuttavat tilat manipuloimalla. Manuaalinen terapia on myös usein osa hoito-ohjelmaa, jossa siihen yhdistetään parhaimman kokonaisvaikutuksen aikaansaamiseksi esim. lääkehoito ja terapeuttinen harjoittelu. == Lähteet == Luokka:Lääketieteelliset hoidot
Öljypallopuu

Öljypallopuu (Calophyllum inophyllum) on ainavihanta keskikokoinen puu, joka kasvaa tropiikissa. Öljypallopuun lehdet ovat kiiltävät ja soikeat, kukat tuoksuvat ja valkoiset. Hedelmät ovat vihreitä ja pallonmuotoisia. Öljypallopuu kasvaa luonnonvaraisena Aasiassa ja Australiassa sekä Afrikan itärannikolla. Se on levinnyt paikoin Länsi- Afrikkaan ja Keski-Amerikkaan. Öljypallopuuta käytetään huonekalujen valmistamiseen. Sen kuoressa on noin 15% tanniinia. Siemenistä saadaan viskoosia vihreää öljyä, jolla on käyttöä kosmetiikassa ja lamppuöljynä. == Lähteet == Luokka:Pallopuukasvit Luokka:Puut
Villan koulu

Villan koulu () on Kokkolan Ventuksessa sijaitseva ruotsinkielinen ala-aste. Villan koulu perustettiin vuonna 1869 ja on yksi Kokkolan vanhimpia kouluja. Villan koulu oli ensin yksikerroksinen rakennus, kunnes 1900-luvun puolessavälissä sen pihalle rakennettiin nykyinen kolmekerroksinen rakennus, itse koulun vanha rakennus on edelleen koulun etupihassa. Vuonna 2010 koulussa todettiin homeongelma ja oppilaat vietiin evakkoon parakkeihin Kirkonmäen koulun pihalle, luokkien 4–6 oppilaat vietiin Donnerin kouluun, ja koulua remontoitiin puolitoista vuotta kunnes vuoden 2012 alkupuolella koulurakennusta alettiin taas käyttää. Vuonna 2020 Kirkonmäen koulu lakautettiin ja sen oppilaat siirrettiin Villan kouluun, tämä vaati lisätilaa kouluun joka johti siihen, että oppilaat siirrettiin Vingenkatuun opiskelemaan remontin ajaksi, koulun suurennus valmistui syksyllä 2022 Villan koulu on ruotsinkielinen ja siellä opiskelee yli 200 oppilasta luokilla 1–6. Kirkonmäen koulun yhdistämisen jälkeen koulussa on ollut A- ja B- luokkia joka luokka- asteella. Suurin osa koulun opiskelijoista asuu koulun läheisissä kaupunginosissa, kuten Kaustari, Kirkonmäki, Linnusperä sekä Ventus. Koulussa on myös esikoulu, toimintaa ennen ja jälkeen koulupäivän sekä kirjasto. Koulun rehtorina toimii Tua Masar. Luokka:Kokkolan oppilaitokset Luokka:Suomen peruskoulut
Eteläntäpläskunkki

Eteläntäpläskunkki on (Spilogale angustifrons) haisunäätiin kuuluva nisäkäslaji. Sen asuialue ulottuu Costa Ricasta Etelä-Meksikoon. Aikaisemmin tätä lajia pidettiin idäntäpläskunkin (Spilogale pusorius) alalajina. Eteläntäpläskunkkin pituus on 34 cm, hännän pituus 23 cm ja paino 0,5–1 kilogrammaa. Se on väriltään näkyvästi mustavalkoinen ja muistuttaa ulkonäöltään Lännentäpläskunkkia. Sillä on hännän alla peräaukon rauhaset, jotka erittävät myskiä, ​​jota voidaan suihkuttaa itsepuolustukseksi. Sitä esiintyy jopa 300 metrin (980 jalan) korkeudessa kuivilla kivialueilla, joissa on pensaikkoa ja avointa metsää, sekä myös maatalousalueilla. Vaikka se kiipeää puihin, seetsii pääasiassa ravintoa maasta; sen ruokaa ovat pienet nisäkkäät, hyönteiset, linnut ja niiden munat, viljat ja hedelmät. Eteläntäpläskunkki arvioidaan olevan elinvoimainen laji.Red List: Southern Spotted Skunk ==Lähteet== Luokka:Haisunäädät
Idäntäpläskunkki

Idäntäpläskunkki (Spilogale putorius) on pieni, suhteellisen hoikka haisunäätälaji, jota tavataan Pohjois-Amerikassa, lähinnä Yhdysvaltojen itäosissa ja pienillä alueilla Kanadassa ja Meksikossa. Idäntäpläskunkkin selässä on neljä raitaa, jotka ovat katkonaisia ​​ja antavat sille "täplällisen" ulkonäön. Niiden otsassa on valkoinen täplä. Urokset, joiden kokonaispituus on 46,3–68,8 cm, ovat suurempia kuin naaraat, 35–54,4 cm. Häntä muodostaa noin kolmanneksen niiden kokonaispituudesta. Ruumiinpaino voi vaihdella 0,2–1,8 kg:n välillä, kun urokset painavat keskimäärin noin 700 g, kun naaraan keskimääräinen paino on 450 g. Lajin tilanne luokitellaan haavoittuvaksi.Red List: Eastern Spotted Skunk ==Lähteet== Luokka:Haisunäädät
Christophorus Clavius

Christophorus Clavius (1538 Bamberg, Baijeri – 12. helmikuuta 1612 Rooma) oli saksalainen jesuiitta, matemaatikko ja tähtitieteilijä, joka vaikutti merkittävästi gregoriaanisen kalenterin käyttöönottoon. == Elämä ja ura == Claviuksen vanhemmista tai nuoruudesta ei ole säilynyt tietoa, eikä hänen saksankielistä nimeään ole pystytty selvittämään. Hän liittyi jesuiittoihin vuonna 1555, opiskeli Coimbrassa ja opetti keskeytyksettä jesuiittojen Collegium Romanumissa Roomassa vuodesta 1565 alkaen. Clavius kirjoitti kommentaarin myöhäiskeskiajan tärkeimpään tähtitieteen oppikirjaan, Johannes de Sacroboscon De Sphaeraan. Claviuksen kommentaari oli yksi aikansa vaikutusvaltaisimmista tähtitieteen oppikirjoista, vaikkakin se puolustaa ptolemaiolaista maailmankuvaa. Hänen kuuluisimmalla matematiikan teoksellaan Euclidis Elementorum libri XV (1574) oli myös suuri vaikutus Euroopassa ja, hänen oppilaansa Matteo Ricci käänsi sen jopa kiinaksi. Hän julkaisi myös useita oppikirjoja aritmetiikasta, geometriasta, sekä aurinkokellojen ja instrumenttien rakentamisesta. Claviusta sai aikalaisiltaan kunnianimen "16. vuosisadan Eukleides", koska hän selitti ja teki ymmärrettäväksi aikansa matematiikan havainnot. Hänen aikansa suurimmat tutkijat, kuten Tyko Brahe, Johannes Kepler, Galileo Galilei ja Giovanni Antonio Magini, arvostivat häntä suuresti. Clavius oli yksi gregoriaanisen kalenterin uudistuksen (1577–1582) tärkeimmistä toteuttajista, ja hän näyttää olleen uudistuspäätösten lopullinen toimittaja. Paavit Gregorius XIII ja Klemens VIII antoivat hänelle tehtäväksi kommentoida uutta kalenteria ja puolustaa sitä protestanttien hyökkäyksiä vastaan teoksessa Novi calendarii romani apologia (1595). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset tähtitieteilijät Luokka:Saksalaiset matemaatikot Luokka:Jesuiitat Luokka:Vuonna 1538 syntyneet Luokka:Vuonna 1612 kuolleet
Kolster (täsmennyssivu)

Kolster on saksalaistaustainen sukunimi. ==Henkilöitä== * Arne Kolster (1907–1999), suomalainen diplomi-insinööri ja toimitusjohtaja, patenttineuvos, Hermann Kolsterin poika * Hermann Kolster (1871–1944), suomalainen diplomi- insinööri ja professori, vanhemman Rudolf Kolsterin poika * Rudolf Kolster vanhempi (1837–1901), saksalais-suomalainen insinööri ja opettaja, professorin arvonimi * Rudolf Kolster nuorempi (1865–1918), suomalainen anatomi, lääkäri ja professori, vanhemman Rudolf Kolsterin poika == Yrityksiä == * Kolster, vuonna 1874 perustettu suomalainen patentti- ja tavaramerkkitoimisto Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Cassel (Nord)

Cassel on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Dunkerquen kaupungista etelään. Cassel oli Rooman vallan aikaan oppidum. Se on strategisesti tärkeällä paikalla, ja sen läheisyydessä on käyty useita taisteluita vuosisatojen aikana. Kolmelle tärkeimmälle taistelulle on pystytetty muistomerkki Monument des trois batailles. Muistomerkki juhlistaa Robert I Flanderilaisen voittoa Casselin taistelussa vuonna 1071, Filip VI:n voittoa Casselin taistelussa vuonna 1328 sekä Ranskan Filipin voittoa Casselin taistelussa vuonna 1677, joka tunnetaan myös Peenen taisteluna. Casselissa on myös marsalkka Fochin ratsastajapatsas. Hän perusti päämajansa Casseliin ensimmäisen maailmansodan aikana, josta hän koordinoi Ranskan, Ison-Britannian ja Belgian armeijoita. Notre-Dame de la Crypten kollegiaalinen kirkko luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi 22. joulukuuta 1981. Sen historia ulottuu 900-luvulle saakka. Kirkko on tuhottu monta kertaa, mutta aina se on rakennettu uudelleen vanhoille perustuksille. Tiedosto:Cassel Monument Historique R07.jpg|Kolmen taistelun muistomerkki Tiedosto:Cassel Statue Foch R01.jpg|Marsalkka Fochin ratsastajapatsas Tiedosto:0 Notre-Dame-de-la-Crypte à Cassel (Nord) 1.JPG|Notre-Dame de la Crypten kollegiaalinen kirkko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nordin kunnat
Cassel

Cassel voi tarkoittaa seuraavia: == Henkilöitä == * Deva Cassel (s. 2004), italialais-ranskalainen malli ja näyttelijä * Erik Cassel, yhdysvaltalainen videopelien suunnittelija ja miljonääri * Matt Cassel (s. 1982), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja * Vincent Cassel (s. 1966), ranskalainen näyttelijä == Maantiede == * Cassel, kunta Ranskassa Nordin departementissa * Kassel, kunta Saksassa Hessenin osavaltiossa