EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jääkäripatsas

Jääkäripatsas on Vaasanpuistikon päässä Vaasassa sijaitseva muistomerkki, joka on omistettu Suomen jääkäriliikkeelle. Patsaan on valanut ja suunnitellut entinen jääkärikapteeni Lauri Leppänen. Patsas paljastettiin vuonna 1958. Patsaan pronssivalu ja graniittialusta valmistettiin Helsingissä. Patsaan jalustassa on teksti: ==Patsaan historiaa== Jääkärien muistomerkkisäätiön toimesta järjestettiin yleinen rahankeräys vuosina 1957–1958, jonka ylijäämät annettiin Jääkärien tuki -rahastolle. Muistomerkin paljastustilaisuus pidettiin 25. helmikuuta 1958, jääkärien kotiinpaluun 40-vuotispäivänä. Tilaisuuteen osallistui muun muassa tasavallan presidentti Urho Kekkonen. Patsaan mallina toimi ähtäriläinen kirjakauppias Jorma Honkaniemi. ==Katso myös== * 27. jääkäripataljoona ==Lähteet== Luokka:Vaasan patsaat ja veistokset Luokka:Jääkäriaktivismi
Frank Waller

Frank Laird Waller (24. kesäkuuta 1884 Saint Paul – 29. marraskuuta 1941 Kansas City) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti. Waller osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1904 St. Louisissa. Hän osallistui tuolloin 400 metrin juoksuun sekä 400 metrin aitajuoksuun, saavuttaen kummaltakin matkalta hopeaa. Ennätyksikseen Waller juoksi 440 jaardilla ajan 49,6 vuonna 1905 sekä 400 metrin aidoissa ajan 53,6 vuonna 1904. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Ramair

Ramair (, ICAO: RMY) oli venäläinen rahtilentoyhtiö. Vuonna 1997 perustettu yhtiö lensi tilauslentoja Tšeljabinskin lentoasemalta ja Sharjahin lentoasemalta. Se lopetti toimintansa vuonna 1999. == Laivasto == Ramair käytti toimintansa aikana seuraavia viittä lentokonetta. * 1 Jakovlev Jak-40 * 3 Iljušin Il-18D * 1 Iljušin Il-18Gr == Onnettomuudet == * 17. joulukuuta 1997: Ramairin lennolla 202 ollut Iljušin Il-18Gr ajautui kiitotien päästä yli Johannesburgin lentoasemalla, kun miehistö keskeytti lähtökiidon liian myöhään. Nokkapyörä osui kiitotien päätyvaloon ja vasen pääteline katkesi osuttuaan betonikappaleeseen. Koneessa oli viiden tonnin ylikuorma ja sen painopiste oli hyväksyttyjen rajojen ulkopuolella. == Lähteet == Luokka:Entiset venäläiset lentoyhtiöt Luokka:Rahtilentoyhtiöt
Blue (Joni Mitchellin albumi)

__NOTOC__ Blue on kanadalaisen Joni Mitchellin neljäs studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1971. Levyä on myyty yli miljoona kappaletta. Levyltä julkaistiin yksi single Carey, joka saavutti kohtalaista suosiota. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 15.Billboard: Joni Mitchell – Chart history Vuosien myötä Blue on noussut yhdeksi populaarimusiikin arvostetuimmista albumeista. Vuonna 2000 The New York Times valitsi sen yhdeksi 25 albumista, jotka ovat merkinneet käännekohtaa tai huippuhetkeä 1900-luvun populaarimusiikissa. Se valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. Heinäkuussa 2017 Yhdysvaltojen julkisen palvelun radioyhtiö NPR nimesi sen kaikkien aikojen merkittävimmäksi naisen tekemäksi musiikkialbumiksi. Colin Larkinin kirjassa All Time Top 1000 Albums (2000) se tuli sijalle 24. Vuonna 2020 Rolling Stone -lehti listasi Bluen kaikkien aikojen kolmanneksi merkittävimmäksi albumiksi 500 levyn listallaan. == Kappaleet == Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Joni Mitchell. # # # # # # # # # # == Arvostelut == * About.com: About.com: Album review * Allmusic: Allmusic review * Pitchfork Media: 10/10Pitchfork Media: Album review * Robert Christgau: ARobert Christgau album review * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review == Lähteet == Luokka:Vuoden 1971 albumit Luokka:Joni Mitchellin albumit
Doris Pettersson

Doris Ester Maria Pettersson (22. tammikuuta 1926 Helsinki – 4. huhtikuuta 2005Hietaniemen hautausmaa, kortteli U16, rivi 12, hauta 144) oli suomalainen arkkitehti. Hän työskenteli eri arkkitehtitoimistoissa ja teki sen ohella paljon omia suunnitelmia. Pettersson kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1944 Nya Svenska Samskolanista ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1953. Hän kuului Suomen arkkitehtiliittoon ja Tekniska Föreningen i Finland -järjestöön. Pettersson oli usean toimiston palveluksessa ja aloitti arkkitehti Olof Hanssonin toimistossa vuosina 1953–1956. Sitten hän työskenteli arkkitehti Lars Rejströmin toimistossa vuosina 1956–1958 ja arkkitehti K. R. Lindgrenillä vuosina 1958–1960, minkä jälkeen hän oli vuoteen 1971 Hilding Ekelundin toimistossa, kunnes samana vuonna palasi K. R. Lindgrenin toimistoon. Petterssonin piirustuskokoelma on Arkkitehtuurimuseossa.Arkkitehtuurimuseo. viitattu 22.1.2017 ==Suunnittelutöitä== * Kappeli, Iso Leikosaari, vihittiin käyttöön 1960 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Guanidinoasetaatti-N-metyylitransferaasi

Guanidinoasetaatti-N-metyylitransferaasi on entsyymi, joka katalysoi metyyliryhmän siirtoa S-adenosyylimetioniinilta glykosyamiinille. Tuotteina tässä reaktiossa muodostuu kreatiinia ja S-adenosyylihomokysteiiniä. Entsyymi on eläimille tärkeä kreatiinin biosynteesissä. Guanidinoasetaatti-N- metyylitransferaasin EC-numero on EC 2.1.1.2 ja CAS-numero 9029-75-8. == Rakenne ja toiminta == Rakenteeltaan guanidinoasetaatti-N-metyylitransferaasi on kahdesta alayksiköstä koostuva dimeeri. Ihmisen entsyymin molekyylimassa on 60 kDa. Entsyymi vaatii toimiakseen koentsyymiksi ATP-molekyylin ja magnesiumioneja. Guanidino-N-metyylitransferaasia esiintyy erityisesti maksassa, haimassa ja pienemmissä määrin munuaisissa. Entsyymin toimintaa säätelee S-adenoseyylihomokysteiinin määrä elimistössä ja tämä yhdiste on guanidinoasetaatti-N-metyylitransferaasin inhibiittori. Guanidinoasetaatti-N- metyylitransferaasin puutos on hyvin harvinainen periytyvä sairaus. Oireina ovat muun muassa lihasten heikkous, kommunikaatiovaikeudet, jotka muistuttavat autismia, lihasten tick-liikkeet, kehitysvammaisuus ja epilepsian kaltaiset kohtaukset. == Lähteet == Luokka:Transferaasit
Tarja Salmio-Toiviainen

Tarja Inkeri Salmio-Toiviainen (7. heinäkuuta 1917 Helsinki – 15. tammikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja tekniikan lisensiaatti (1983). Hän erikoistui myöhemmin restaurointiin ja rakennussuojeluun.Arkkitehtiesittely. Arkkitehtuurimuseo. viitattu 22.1.2017 Salmio-Toiviainen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin yhteislyseosta vuonna 1935 ja alkoi opiskella arkkitehtuuria Teknillisessä korkeakoulussa. Hän valmistui arkkitehdiksi 1941. Hänen diplomitöitään olivat museon ja kirjastotalon suunnitelmat Kotkaan. Hän perusti 1947 oman arkkitehtitoimiston puolisonsa Esko Toiviaisen kanssa. He sunnittelivat muun muassa Nuijamaan kirkon, Nummelan, Järvenpään, Puotilan ja Vihtijärven kappelit sekä Luhta Oy:n toimitalon, tehtaat ja asuinalueen Lahteen sekä myös sankarihauta-alueita. Useat yritykset käyttivät heitä suunnittelutöissä. Heidän tunnetuin työnsä on ollut yhdessä arkkitehti Einari Teräsvirran kanssa Helsingin Munkkiniemeen suunnittelema perheiden yhteinen Rantapolun paritalo (1953), joka on suojeltu asemakaavassa.Helsingin kirkot viitattu 22.1.2017 Salmio-Toiviainen avioitui vuonna 1940 diplomi-insinööri Esko Toiviaisen kanssa. Hänen isänsä oli OTK:n johtaja Toivo Salmio.Arjenhistoria. viitattu 22.1.2017 Salmio-Toiviaisen piirustuskokoelma on Arkkitehtuurimuseossa. == Kuvia tuotannosta == Nuijamaan kirkko 2017 11.jpg|Nuijamaan kirkko, 1948, Lappeenranta. Kuivanto sankarimuistomerkki.JPG|Kuivannon sankarimuistomerkki, yhdessä Esko Toiviaisen kanssa, 1948, Orimattila. Orimattila sankarimuistomerkki.JPG|Orimattilan sankarimuistomerkki, yhdessä Esko Toiviaisen kanssa, 1948, Orimattila. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Mark Andre

Mark Andre (alk. Marc André, s. 10. toukokuuta 1964 Pariisi) on ranskalainen, Saksassa asuva nykytaidemusiikin säveltäjä. Andre opiskeli Pariisin konservatoriossa Claude Baliffin ja Gérard Griseyn johdolla. Vuosiksi 1993–1996 hän sai stipendin Stuttgartin musiikkiakatemiaan opiskelemaan Helmut Lachenmannin johdolla ja opiskeli samalla musiikkitieteen tohtoriksi Pariisissa ja Toursissa. Vuosina 1997–2013 Andre opetti Strasbourgissa ja Frankfurtissa. Hän on opettanut myös Dresdenissä ja Darmstadtin kesäkursseilla.Mark André , Salzburg Foundation. Viitattu 22.1.2017. Andren tunnetuimpia ja palkituimpia sävellyksiä ovat Fatal, Un-fini I ja II sekä Le trou noir univers, Le loin et le profond. Italialainen musiikkilehti Classic Voice järjesti vuonna 2016 äänestyksen parhaista 2000-luvulla sävelletyistä teoksista, vastaajina sata eurooppalaista nykymusiikin tuntijaa. Kahdeksan Mark Andren teosta sai äänestyksessä mainintoja, eniten (4) hänen sävellyksensä durch vuodelta 2006.Koskinen, Janne: Asiantuntijat äänestivät Magnus Lindbergin ja muut konkarit keskikastiin, Herrasmiehen päiväkirja -blogi 20.1.2017. Viitattu 22.1.2017. Vuonna 2014 Mark Andre oli jäsenenä Suomessa järjestetyn ensimmäisen kansainvälisen Sibelius-sävellyskilpailun tuomaristossa.Sibelius-sävellyskilpailun voittajat julkistetaan , Ilta-Sanomat 25.3.2015. Viitattu 22.1.2017. ==Lähteet== Luokka: Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ivan Savin

Ivan Savin (, oikealta nimeltään Ivan Ivanovitš Savolain (Savolainen), Иван Иванович Саволаин (Саволайнен); 10. syyskuuta 1899 Odessa, Venäjä – 12. heinäkuuta 1927 Helsinki) oli venäläinen kirjailija ja journalisti. Savinin isoisä oli suomalainen merimies, joka nai Odessassa paikallisen kreikkalaisnaisen. Hänen isänsä oli notaari ja äitinsä moldovalainen. Lapsuutensa Savin vietti Poltavan kuvernementin Zenkovissa. Lukion jälkeen hän osallistui valkoisten puolella Venäjän sisällissotaan. Jäätyään punaisten vangiksi Savin onnistui pakenemaan Pietariin, josta hän pääsi suomalaisten sukujuuriensa ansiosta muuttamaan isänsä kanssa Suomeen. Savin kirjoitti runoja, proosaa ja artikkeleita, joita julkaistiin venäläisessä emigranttilehdistössä. Lahjakas, tyyliltään romanttinen kirjoittaja sai tunnustusta, ja aiheidensa perusteella häntä kutsuttiin ”valkoisen unelman runoilijaksi”. Savinin ainoa elinaikana ilmestynyt runokokoelma Ladonka painettiin Belgradissa vuonna 1926. Kirjailija kuoli epäonnistuneeseen umpisuolenleikkaukseen. ==Teoksia== * Ladonka. Belgrad, 1926. * Ladonka (toinen, laajennettu painos). New York, 1958. * Tolko odna žizn. New York, 1988. * Moi belyi vitjaz... Moskva, 1998. * Vseh ubijennyh pomjani, Rossija... Moskva, 2007. ISBN 978-5-85302-510-3 ==Lähteet== Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Venäläiset toimittajat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Juvankoski (Oripää)

Juvankoski on kulmakunta ja entinen koulupiiri Oripäässä Varsinais-Suomessa. ==Luonnonympäristö== Kulmakunta sijaitsee Säkylänharjun ja Virttaankankaan yhtymäkohdassa Säkylän Pyhäjärveen laskevan Pyhäjoen latvoilla. Kulmakunnan liepeille jää Pyhäjoen yhtenä lähteenä oleva Myllylähde Alastaron Virttaalla. ==Historia== Historiallisesti Juvankosken kulmakunta on muodostunut Oripään kunnan Oripään ja Tanskilan kylien takamaista, jotka muodostavat Oripään kuntaan kuuluvan, Säkylän ja Loimaan (aiemmin Alastaron) kuntiin rajautuvan eksklaavin eli erillisalueen. Kulmakunnalla on toiminut Juvankosken kansakoulu, joka oli toiminnassa ainakin jo vuonna 1928 ja ainakin vielä vuonna 1966. Aiemmin Oripään kunnalla on ollut myös toinen, pienempi eksklaavi Pöytyän ja Yläneen kuntien alueiden väliin jäävällä Maanpään kulmakunnalla, jonka muodostamasta Maanpään koulupiiristä käytiin koulua Yläneen Rannanmäen kansakoulussa. Alue liitettiin Yläneeseen vuoden 1944 alusta. Eksklaaviin kuului ulkopalsta Oripään Latvan kylästä. ==Toimintaa== Kulmakunnalla toimivia yhdistyksiä ovat Juvankosken pienviljelijäyhdistys sekä vuonna 1998 perustettu Juvankoski nousee, joka on kehittänyt alueen luontomatkailua. ==Lähteet== Luokka:Suomen kulmakunnat Luokka:Oripää Luokka:Enklaavit ja eksklaavit
The Complete Poetry of Jack London

The Complete Poetry of Jack London on vuonna 2009 ilmestynyt kokoomateos yhdysvaltalaisen kirjailijan Jack Londonin runoista. == Jack Londonin runot == * ”A Heart” (1899) * ”Abalone Song” (1913) * ”And Some Night” (1914) * ”Ballade of the False Lover” (1914) * ”Cupid’s Deal” (1913) * ”Daybreak” (1901) * ”Effusion” (1901) * ”George Sterling” (1913) * ”Gold” (1915) * ”He Chortled With Glee” (1899) * ”He Never Tried Again” (1912) * ”His Trip to Hades” (1913) * ”Homeland” (1914) * ”Hors de saison” (1913) * ”If I Were God” (1899) * ”In a Year” (1901) * ”In and Out” (1911) * ”Je vis en espoir” (1897) * ”Memory” (1913) * ”Moods” (1913) * ”My Confession” (1912) * ”My Little Palmist” (1914) * ”Of Man of the Future” (1915) * ”Oh You Everybody’s Girl” (1915) * ”On the Face of the Earth You Are the One” (1915) * ”Rainbows End” (1914) * ”Republican Rallying Song” (1916) * ”Sonnet” (1901) * ”The Gift of God” (1905) * ”The Klondyker’s Dream” (1914) * ”The Lover’s Liturgy” (1913) * ”The Mammon Worshippers” (1911) * ”The Republican Battle-Hymn” (1905) * ”The Return of Ulysses” (1915) * ”The Sea Sprite and the Shooting Star” (1916) * ”The Socialist’s Dream” (1912) * ”The Song of the Flames” (1903) * ”The Way of War” (1906) * ”The Worker and the Tramp” (1911) * ”Tick! Tick! Tick!” (1915) * ”Too Late” (1912) * ”Weasel Thieves” (1913) * ”When All the World Shouted My Name” (1905) * ”Where the Rainbow Fell” (1902) * ”Your Kiss” (1914) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Labor, Earle: Another Failed Poet: The Lyrical Whimsy of Jack London. Work In Progress 11/2014. Luokka:Jack Londonin kirjat Luokka:Yhdysvaltalaiset runokokoelmat Luokka:Vuoden 2009 kirjat
Golan sademetsäkansallispuisto

Golan sademetsäkansallispuisto () on Sierra Leonen eteläosissa sijaitseva sademetsäalueen kansallispuisto. Se on perustettu vuonna 2007. Puiston pinta- ala on 750,0 neliökilometriä (vuonna 2015). Vuotuinen sademäärä on noin 2 800 millimetriä. Kansallispuisto koostuu kolmesta metsäisestä lohkosta pääosin Sierra Leonen Itäisessä maakunnassa: Golan pohjoinen, keskinen ja eteläinen osa. Vuonna 2012 sademetsäkansallispuisto nimettiin Sierra Leonen aielistaan mahdolliseksi tulevaksi maailmanperintökohteeksi. Puisto jatkuu etelärajansa takana Liberian puolella laajemman Golan sadametsäalueena. Yhdessä niiden on suunniteltu muodostavat yli 2 000 neliökilometriä kattavan, rajan ylittävän rauhanpuiston. Kansallispuiston alueella elää vuosien 2008–2011 arviointien mukaan ainakin 49 suurta (9 uhanalaista), 28 pientä nisäkäslajia (päästäiset ja jyrsijät) ja 34 lepakkolajia (2 uhanalaista). Suuriin nisäkkäisiin kuuluvat esimerkiksi leopardi, simpanssi, kääpiövirtahepo ja metsänorsu. Uhanalaisia leppakkolajeja ovat Rhinolophus hillorum (pienikokoinen hevosenkenkäyökkölaji) ja Hipposideros marisae (pienikokoinen kavioyökkölaji). Alueelta on löydetty 43 sammakko- ja 13 matelijalajia. Näiden joukossa oli kaksi tieteelle uutta, taksonomisesti kryptista Phrynobatrachus-suvun lajia, joiden arvioitiin voivan olla pieniä (uhanalaisia) endeemisiä kantoja. Lisäksi tavattiin erittäin uhanalaista, aiemmin vain Norsunluurannikon Taïn kansallispuistosta löydettyä Amietophrynus taiensis -sammakkolajia. Seudun joista tavattiin 31 kalalajia, mutta osa näistä oli tieteellisesti huonosti tunnettuja. Siten uhanalaisuusluokitusta ei voitu tehdä. Perhoslajeja on yli 600. Näistä osa on tieteen huonosti tuntemia, joten aineistoa niiden uhanalaisuusluokitukseen ei ole riitävästi. Seudulta on tunnistettu äskettäin tieteellisesti uusia perhoslajeja. Golan sademetsäkansallispuiston alueelta on löydetty 140 sudenkorentojen lahkoon kuuluvaa eläinlajia. Osa lajeista on tieteelle uusia, eikä niiden uhanalaisuudesta osata vielä lausua. Vuonna 2011 kansallispuiston alueelta kuvattiin kuusi tieteellisesti uutta aito- tai hentosudenkorentojen lajia. Golan sademetsäalueelta on tavattu yli 330 lintulajia, joista 14 on uhanalaisia, kuten ghanankalapöllö, tainkutoja ja keltapääkaljukas. Kansallispuistossa kasvaa 970 kasvilajia, joista yli 230 on puulajeja. Kasvilajeista ainakin 21 on uhanalaista, myös puistoalueen vallitseva puulaji Heritiera utilis. == Lähteet == Luokka:Sierra Leonen kansallispuistot
Netta Hirvenkivi

Netta Hirvenkivi (s. 1997 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt mm. Ylen tuottamissa vuoden 2014 sekä 2016 joulukalentereissa sekä Yellow Film & TV:n tuottamassa draamasarjassa Downshiftaajat. Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jorma Pullinen

Jorma Antero Pullinen (12. syyskuuta 1931 Terijoki – 26. elokuuta 2018 Hamina) oli suomalainen upseeri, joka toimi Reserviupseerikoulun johtajana ja Pohjan prikaatin komentajana. Pullisen vanhemmat olivat vänrikki Paavo Pullinen ja Tyyni Kostiainen. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1957 oli Tuula Rinne ja toinen vuodesta 1979 Stina Öhrnberg. Hänen sisarensa oli kuvanveistäjä Laila Pullinen. Pullinen tuli ylioppilaaksi Kannaksen yhteislyseosta 1951. Kadettikoulusta hän valmistui 1955 ja toimi sitten opetusupseerina Jääkäripataljoona 4:ssä vuoteen 1956 ja Kadettikoulussa 1957–1965. Jyväskylän sotilaspiirin esikunnassa Pullinen oli toimistoupseeri 1967–1968 ja Pääesikunnan järjestelyosastolla vastaavassa tehtävässä 1968–1973. Pääesikunnan varusmiestoimiston päällikkönä hän työskenteli 1973–1974 ja YK:n Kyproksen Suomen pataljoonan komentajana 1973–1975. Pullinen oli Rannikkojääkäripataljoonan komentaja 1975–1977 ja puolustusministeriön YK- valvontajoukkotoimiston päällikkö 1977–1979. Pohjan Prikaatin komentajana hän toimi 1979–1981 Raimo Katonan jälkeen ja Reserviupseerikoulun johtajana 1981–1986 Veikko Linnakon jälkeen. Pullinen erosi vakinaisesta palveluksesta 1986. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1955, luutnantiksi 1956, yliluutnantiksi 1959, kapteeniksi 1961, majuriksi 1968, everstiluutnantiksi 1973 ja everstiksi 1979. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Howard Valentine

Howard Van Nostrand Valentine (14. joulukuuta 1881 New York – 25. kesäkuuta 1932 New York) oli yhdysvaltalainen pika- ja keskimatkojen juoksija sekä olympiavoittaja.Howard Valentine Valentine osallistui olympialaisiin kaksi kertaa, vuonna 1904 St. Louisissa sekä vuoden 1906 välikisoihin Ateenassa. Vuonna 1904 hän saavutti kultaa 4 mailin juoksun joukkuekilpailussa sekä hopeaa 800 metrin juoksussa. Tämän lisäksi hän sijoittui 1 500 metrin juoksussa seitsemänneksi sekä oli mukana 400 metrin juoksussa selviytymättä jatkoon. Vuonna 1906 hän kilpaili sekä 400 että 800 metrillä pääsemättä kummallakaan matkalla alkueristä jatkoon. Ennätyksikseen Valentine juoksi 800 metrillä ajan 1.56,2 vuonna 1904 sekä 1500 metrillä 4.09,4 vuonna 1904. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Brilliant Disguise

Brilliant Disguise on Bruce Springsteenin kappale hänen vuoden 1987 Tunnel of Love -albumiltaan. Se oli ensimmäinen albumilta julkaistu single, päästen Yhdysvalloissa sijalle 5 Billboard Hot 100 -listalla ja ensimmäiseksi Mainstream Rock Tracks -listalla. Seuraava "Tunnel of Love" -single pääsi myös ensimmäiselle sijalle Mainstream Rock Tracks -listalla antaen Springsteenille kaksi peräkkäistä ykkössijaa kyseisellä listalla. "Brilliant Disguise" sai vähemmän kaupallista menestystä muissa maissa. ==Historia== Kuten suuri osa Tunnel of Love -albumista, "Brilliant Disguise" nauhoitettiin Springsteenin Thrill Hill East -kotistudiossa vuoden 1987 tammi- ja toukokuun välisenä aikana useiden E Street Bandin jäsenten kanssa. Tällä kappaleella Springsteen soittaa useita soittimia tuettuna Roy Bittanin koskettimilla, Danny Federicin uruilla ja Max Weinbergin rummuilla. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1987 kappaleet Luokka:Bruce Springsteenin kappaleet
Gametofyytti

Gametofyytti on kasvien sukupolvenvuorottelussa itiöstä kehittyvä monisoluinen, haploidi vaihe, joka tuottaa sukusoluja eli gameetteja mitoosilla. Hedelmöityneistä sukusoluista voi edelleen kehittyä diploidi sporofyytti, joka tuottaa itiöitä meioosin avulla. Heterosporisilla lajeilla on erilliset naaras- ja koirasgametofyytit, jotka kykenevät tuottamaan vain munasoluja tai siittiöitä. Homosporisilla lajeilla on vain yhdenlaisia gametofyyttejä, jotka voivat tuottaa sekä munasoluja että siittiöitä. Kasvikunnan evoluutiossa gametofyytin koko on pienentynyt. Vanhemmissa kehityslinjoissa, kuten sammalissa ja sanikkaisissa, gametofyytit ovat näkyviä alkeisvarsikoita tai muodostavat näkyvän kasvin. Siemenkasvien gametofyytit ovat siitepölyhiukkasen tai siemenen sisään surkastuneita mikroskooppisen pieniä rakenteita, eikä niissä ole fotosyntetoivaa solukkoa. == Katso myös == * sukupolvenvuorottelu * sporofyytti == Lähteet == * * Luokka:Kasvitiede Luokka:Kasvifysiologia Luokka:Lisääntyminen
William Onyeabor

William Onyeabor (26. maaliskuuta 1946 Enugu, Nigeria – 16. tammikuuta 2017 Enugu, Nigeria) oli nigerialainen electro funk -muusikko ja liikemies. Häntä on kuvattu electro funkin uranuurtajaksi.Jazz Monroe: http://pitchfork.com/news/70968-william-onyeabor-dead-at-70/John Donohue: http://www.newyorker.com/magazine/2014/05/05/doctor-who Onyeabor oli suosittu kotimaassaan Nigeriassa ja funk-piireissä 1970- ja 1980-luvuilla, mutta saavutti suurempaa maailmanlaajuista tunnettavuutta vasta vuonna 2013 julkaistun kokoelman Who Is William Onyeabor? myötä. Sittemmin David Byrne yhtyeineen on esittänyt hänen kappaleitaan tribuuttikonserteissa. == Diskografia == * * * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Nigerialaiset muusikot Luokka:Elektro Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Veikko Linnakko

Veikko Aukusti Linnakko (7. joulukuuta 1921 Inkeroinen – 2. kesäkuuta 1997) oli suomalainen upseeri, joka toimi Savon prikaatin komentajana ja Reserviupseerikoulun johtajana. Linnakon vanhemmat olivat Kalle Lindström ja Elsa Tökkäri. Hänen puolisonsa vuodesta 1948 oli Vappu Miettinen (er. 1981). Linnakko tuli ylioppilaaksi Inkeroisen yhteiskoulusta 1942. Talvisodassa hän toimi Erillinen pataljoona 22:n Laatokan ilmapuolustuksessa 1940, jatkosodassa nuorempana upseerina Jalkaväkirykmentti 25:ssä ja Jalkaväkirykmentti 56:ssä. Hän haavoittui Loimolassa 1944 eli samana vuonna, jolloin hän valmistui Kadettikoulusta. Linnakko toimi jatkosodan jälkeen ensin nuorempana upseerina Jääkäripataljoona 2:ssa 1945 ja Jalkaväkirykmentti 8:ssa vuodesta 1946, sitten vuodesta 1950 3. divisioonan esikunnan toimistoupseerina, komppanianpäällikkönä ja koulutusupseerina 5. prikaatissa–Karjalan prikaatissa 1953–1957 ja Pääesikunnan koulutusosaston toimistoupseerina vuodesta 1959. Reserviupseerikoulun toimistopäällikkönä hän työskenteli 1963, Taistelukoulun opettajana vuodesta 1964, Keski-Suomen sotilasläänin esikunnan koulutustoimiston päällikkönä vuodesta 1966 ja Hämeen jääkäripatalojoonan komentajana vuodesta 1970. Pääesikunnan jalkaväkitoimiston päällikkö Linnakko oli vuonna 1973, Savon prikaatin komentaja 1973–1975 ja Rerviupseerikoulun johtaja 1975–1981 Pentti Lehtosen jälkeen. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta 1981. Linnakko ylennettiin vänrikiksi 1942, luutnantiksi 1944, kapteeniksi 1951, majuriksi 1960, everstiluutnantiksi 1966 ja everstiksi 1973. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka: Vuonna 1997 kuolleet
Remex

Remex (, ICAO: RXM) oli venäläinen lentoyhtiö. Sen kotikenttä oli Moskovan Ramenskojen lentoasema. Yhtiö perustettiin vuonna 1994 nimellä Skytrump Aviation. Nimi vaihdettiin vuonna 1997. Remex lensi enimmäkseen rahtilentoja, mutta vuokrasi myös kaksi matkustajakonetta tilauslentoja varten. Se lopetti toimintansa vuoden 2000 loppupuolella. == Laivasto == Remex käytti toimintansa aikana seuraavia kuutta lentokonetta. * 2 Jakovlev Jak-42D * 1 Iljušin Il-76T * 3 Iljušin Il-76TD == Lähteet == Luokka:Entiset venäläiset lentoyhtiöt
Georg Friedrich Haas

Georg Friedrich Haas (s. 16. elokuuta 1953 Graz, Itävalta) on itävaltalainen nykymusiikin säveltäjä. Vuodesta 2013 hän on toiminut Columbian yliopiston sävellyksen professorina New Yorkissa. Haas opiskeli säveltämistä Gösta Neuwirthin ja Iván Erődin sekä pianonsoittoa Doris Wolfin johdolla Grazin musiikkikorkeakoulussa. Opintojensa jälkeen hän on toiminut oppilaitoksessaan opettajana. Hän on suorittanut jatko-opintoja Wienissä, Darmstadtin kesäkursseilla ja Pariisin IRCAMissa. Haasin sävellystyyliä mikrointervalleineen ja hitaasti muuttuvine sointiväreineen on verrattu György Ligetiin. Italialainen musiikkilehti Classic Voice järjesti vuonna 2016 äänestyksen parhaista 2000-luvulla sävelletyistä teoksista, vastaajina sata eurooppalaista nykymusiikin tuntijaa. Eniten ääniä sai Haasin orkesteriteos In Vain vuodelta 2000. Myös 11 muuta Haasin teosta sai ääniä, yhteensä enemmän kuin kukaan muu säveltäjä.Koskinen, Janne: Asiantuntijat äänestivät Magnus Lindbergin ja muut konkarit keskikastiin, Herrasmiehen päiväkirja -blogi 20.1.2017. Viitattu 22.1.2017. ==Lähteet== Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Itävaltalaiset professorit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rus (lentoyhtiö)

Rus (, ICAO: RUR) oli venäläinen lentoyhtiö. Vuonna 1999 perustetun yhtiön kotikenttä oli Moskovan Vnukovon lentoasema. Aluksi se kuljetti vain rahtia, mutta vuokrasi vuonna 2000 yhden Tu-154M-koneen tilauslentoja varten ja osti vielä samana vuonna myös Tu-134A-koneen. vielä samana vuonna. == Laivasto == Rus käytti toimintansa aikana seuraavia 11 lentokonetta. * 7 Iljušin Il-76TD * 1 Tupolev Tu-134A * 1 Tupolev Tu-154B-1 * 2 Tupolev Tu-154M == Onnettomuudet == * 14. heinäkuuta 2001: Rusin lento 9633 syöksyi maahan yrittäessään lentoonlähtöä Moskovan Tškalovskin lentoasemalta. Ylikuormattu Il-76TD nousi vain 23 metrin korkeuteen ennen kuin alkoi miehistön virheen vuoksi laskeutua, osui puihin ja syöksyi maahan. Kaikki kymmenen koneessa ollutta kuolivat- == Lähteet == Luokka:Entiset venäläiset lentoyhtiöt
Saaninkosken ruukki

Saaninkosken ruukki sijaitsi Pihtiputaalta Saaninjoen Saaninkoskessa ja se oli toiminnassa 1845–1870. Ruukin perusti uusikaarlepyyläinen kauppias Gustaf Adolf Lindqvist ja siihen kuului harkkohytti, kankivasarapaja ja ahjo. Ruukki sai toimintaprivilegionsa vuonna 1845 mutta se rakennettiin nähtävästi jo 1841–1842. Ruukin käyttämä järvimalmi tuli Saaninjärvestä, Elämäjärvestä ja Alvajärvestä.Museoviraston kulttuuriympäristön rekisteriportaali : Pihtipudas, Saaninkosken harkkohytti Tietosanakirja (1909-1922) osa 8. Ribot-Stambul, hakusana Saanikoski Ruukin harkkohytti ja pato uudistettiin vuonna 1855 ja se toimi 1855–1863 Padasjoella sijainneen Vierun ruukin apuruukkina toimittaen sinne harkkorautaa. Harkkohytti lopetti toimintansa 1870 ja se purettiin 1873. Ruukin entisessä kankivasarapajassa toimi vielä jonkin aikaa ruukin lakkauttamisen jälkeen tamppilaitos ja pärehöylä. Ruukin rakennukset ja rakenteet ovat lähes kokonaan hävinneet. Saaninjoen keskellä olevassa saaressa on jäänteitä ruukin padosta ja ruukin tullijauhomylly on edelleen jäljellä Saaninkosken etelärannalla. == Lähteet == Luokka:Suomen ruukit Luokka:Pihtiputaan rakennukset ja rakennelmat
Outamba-Kilimin kansallispuisto

Outamba-Kilimin kansallispuisto () on Sierra Leonen pohjoisosassa sijaitseva kansallispuisto. Se on perustettu vuonna 1995. Puiston pinta-ala on 1 109,0 neliökilometriä (vuonna 2015). Kansallispuisto koostuu kahdesta erillisestä puistoalueesta: itäisemmästä Outambasta (741,0 km2; toisen lähteen mukaan 738,15 km2) ja läntisemmästä Kilimistä (368,0 km2 tai 388,5 km2). Kansallispuiston Kimilin osa sijaitsee linnuntietä noin 150 kilometriä pääkaupunki Freetownista koilliseen. Maanteitse matka Makenin kautta kansallispuistoon on lähes kaksinkertainen. Puiston molemmat osat rajoittuvat pohjoisessa Guineaan. Kansallispuiston osien välissä sijaitsee ei-suojeltua maata ja pienempi, nimellä Kuru Hills tunnettu metsänsuojelualue. Kansallispuiston osista Outamba on maastoltaan vaihtelevampi, ja sisältää mäkiä, ruohikkoa, tulvatasankoja ja sademetsiä sekä jokia. Kilimin alue on paljon avoimempi ja tasaisempi. Kansallispuiston päätoimipisteen luona on Little Scarcies -joen varrella sijaitsevia yksinkertaisia vuokramökkejä. Sieltä voi palkata oppaita norsujen löytämiseksi, avuksi lintutorneilla vierailuun tai melontaan jokea pitkin virtahepoja etsien. Kansallispuiston lajistoon kuuluvat suurista nisäkkäistä esimerkiksi kuuluvat esimerkiksi simpanssi, gueretsat, Cercocebus atys (eräs mangabeihin kuuluva häntäapinalaji), virtahepo, kääpiövirtahepo, bongo, kafferipuhveli, pahkasika ja metsänorsu. Musa, Outamba Kilimi Canoe Guide.JPG|Eräs puiston oppaista virtahepoja odottelemassa. Outamba Kilimi 3 Hippos Sierra Leone.jpg|Virtahepoja Outamba-Kilimin kansallispuistossa. Group Hut Outamba- Kilimi Park Sierra Leone.JPG|Vaatimaton mökki ryhmälle. Single Hut Outamba Kilimi Park.JPG|Mökkimajoitusta, sisänäkymä. == Lähteet == == Aiheesta muualla== *Jamil Hasan: Saving the rainforest, one map at a time (18.4.2016) (thomsonreuters.com) *The wonders of Outamba-Kilimi National Park (visitsierraleone.org) *Outamba-kilimi national park Travel Guide (world66.com) *Outamba-Kilimi National Park (apes.eva.mpg.de) Luokka:Sierra Leonen kansallispuistot
Yläsäiniön naulatehdas

Yläsäiniön naulatehdas oli Viipurin maalaiskunnan Yläsäiniön kylässä Säiniönjoen kosken Luurinmäellä vuosina 1874–1885 toiminut manufaktuuripaja. Naulatehtaan perustaja nimineuvos August Collet myi sen pian rakentamisen jälkeen viipurilaiselle kauppiaalle Vasili Neustrojeville ja tämän kuoltua 1880 tehdas myytiin huutokaupalla viipurilaiselle porvarille Luka Petroville.Kauko Puustinen : Karjalan kannaksen historialliset ruukit, Geologi 64/2012 Tehtaassa oli vuonna 1881 kahdeksan naulakonetta joilla valmistettiin rauta- ja messinkinupinauloja sekä kenkänauloja. Tehtaan voimanlähteenä oli vesiratas. Naulat vietiin pääasiassa Venäjän markkinoille, mutta tehdas jouduttiin sulkemaan elokuussa 1885, kun tulliton naulojen vienti Venäjälle päättyi. == Lähteet == Luokka:Suomen ruukit Luokka:Viipurin maalaiskunta
Läntisen alueen niemimaan kansallispuisto

Läntisen alueen niemimaan kansallispuisto () on Sierra Leonen Läntisellä alueella, aivan pääkaupunki Freetownin eteläpuolella sijaitseva kansallispuisto. Se on perustettu vuonna 2013. Puiston pinta-ala on 176,88 neliökilometriä (toisen lähteen mukaan 183,37 km2). Kansallispuisto on nimetty Sierra Leonen aielistaan mahdollisena tulevina maailmanperintökohteena. Kansallispuisto kattaa Leijonan vuoristona tunnetun metsäisen alueen Läntisen alueen niemimaalla. Vuoriston korkein huippu kohoaa 971 metriä merenpinnan yläpuolelle. Metsästä yhä 60 prosenttia on luonnontilassa, ja eläimistö on monipuolinen suojelualueen uloittuessa lännessä Atlantin valtameren rannikolle. Kansallispuisto on yksi Sierra Leonen kahdeksasta biodiversiteetin keskeisimmästä alueesta (hot spot), ja sen kuvataan sisältävän 80–90 % maansa maa-alueen biodiversiteetistä. Kansallispuiston suuria nisäkkäitä ovat muun muassa guineansimpanssi (Pan troglodytes verus, simpanssin alalaji), piliocolobus-suvun apinoita (guineanruostegueretsa), läntinen musta-valkea colobus (Colobus polykomos), Cercocebus atys (eräs mangabeihin kuuluva häntäapinalaji), dianamarakatti, leopardi, jentinkinsukeltaja-antilooppi (Cephalophus jentinki), mustasukeltaja-antilooppi, kääpiöfilantomba (Philantomba maxwellii). Läntisen alueen niemimaan kansallispuistossa on havaittu ainakin 316 lintulajia. Joukossa on uhanalaisia tai lähesuhanalaisiakin lajeja kuten keltasukasnokka ja keltapääkaljukas, joka on löydetty uudelleen alueelta. Uhanalaisiin endeemisiin eläinlajeihin kuuluva sammakkolaji (Cardioglosus aureolli) esiintyy myös niemimaalla. Kansallispuiston alueella toimii orvoksi jääneiden tai kaltoin kohdeltujen simpanssien kotouttamiseen keskittynyt, vuonna 1995 perustettu Tacugaman simpanssien suojelutila (). Kuva:West African Chimpanzee.jpg| Länsi-Afrikan simpanssi Tacugaman simpanssien suojelutilalla. Kuva:Chimpas at Tacugama Sanctuary, near Freetown.jpg|Kotoutuvia simpansseja. Kuva:Piliocolobus temminckii 0004.jpg|Guineanruostegueretsa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Tacugama Chimpanzee Sanctuary. Annual report 2015 (pdf) Luokka:Sierra Leonen kansallispuistot
Natalia Castrén

Lovisa Natalia Castrén (o.s. Tengström; 24. joulukuuta 1830 Helsinki – 22. marraskuuta 1881 Helsinki) kuului 1800-luvun keskeisiin kulttuurisiin ja aatteellisiin verkostoihin niin sukunsa kuin tuttavapiirinsä kautta. Natalia Castrénin isä oli filosofian professori Johan Jakob Tengström ja äiti Sofia Magdalena af Tengström, arkkipiispa Jacob Tengströmin tytär. Hänen äitipuolensa oli Carolina Tengström, joka oli Fredrika Runebergin sisar. Johan Ludvig Runeberg kuului Natalia Castrénin sukupiiriin. Hän oli lokakuusta 1850 naimisissa kielitieteilijä Matthias Alexander Castrénin kanssa, joka kuitenkin kuoli jo puolitoista vuotta myöhemmin. Heidän ainoa lapsensa oli lehtimies ja historioitsija Robert Castrén. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset kulttuurielämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1881 kuolleet Luokka:Vuonna 1830 syntyneet
Sumpulan ruukki

Sumpulan ruukki toimi Karjalan kannaksella Raudun Kuninkaanselän kylän pohjoispuolella Savotanojan kosken etelärannalla vuosina 1828–1897. Ruukin rakensi 1827–1828 Venäjän henkivartioston ratsutykistön eversti, ritari Alexander Andreijevitš Fock joka oli ostanut lähellä sijainneen Sumpulan hovin vuonna 1820. Ruukin masuunin käyttämä suomalmi saatiin Raudun, Sakkolan ja Valkjärven pitäjien alueelta ja valmistettu takkirauta vietiin Pietariin. Fock kuoli 1838 ja sen jälkeen ruukkia hoiti perikunnan nimissä ensin Fockin leski Anna Alexandrovna Fock ja sitten vanhin poika alikapteeni Alexander Fock.Kauko Puustinen : Karjalan kannaksen historialliset ruukit, Geologi 64/2012 Ruukin masuuni, valimo sekä muotti- ja kuivaushuone paloivat huhtikuussa 1842 mutta ruukki saattoi jatkaa toimintaansa jo seuraavana vuonna. Vuonna 1852 tehdyssä tarkastuksessa ruukin paikka todettiin hyväksi mutta itse ruukki oli huonossa kunnossa ja jo alun perinkin suunnittelematta ja kehnosti rakennettu. Vuonna 1873 todettiin uudessa tarkastuksessa ruukin suomalmivarojen olevan ehtymässä. Alexander Fock myi maaliskuussa 1875 suuren osan Sumpulan hovista Suomen valtiolle pitäen kuitenkin ruukin ja metsät itsellään. Ruukin masuunin toiminta lopetettiin huhtikuussa 1882 kun masuuni todettiin huonokuntoiseksi ja lisäksi ruukin lähistön metsät oli hakattu ruukin polttoaineeksi ja suomalmi loppunut lähialueiden soilta. Ruukin valimo ja konepaja jatkoivat vielä toimintaansa kunnes niiden rakennukset tuhoutuivat tulipalossa helmikuussa 1897. Ruukki ehti tuottaa vuosina 1827–1882 9 800 tonnia takkirautaa. == Lähteet == Luokka:Suomen ruukit Luokka:Rautu
Marjaniemen VPK

Marjaniemen VPK on Helsingin Marjaniemessä toimiva vapaaehtoinen palokunta. Se perustettiin vuonna 1926 silloin vielä Helsingin pitäjään kuuluneen Marjaniemen huvilayhteiskunnan turvallisuuden parantamiseksi. Nykymuodossaan Marjaniemen VPK on yksi aktiivisimpia Helsingin viidestätoista sopimuspalokunnasta. Palokunta suorittaa palo- ja pelastustehtäviä sisäministeriön ohjeiden mukaisesti sekä Helsingin kaupungin kanssa sammutussopimuksen mukaisin ehdoin. Operatiivisten vastuiden täyttämiseksi käytössä on kaksi toimintayksikköä: sammutusyksikkö HE 631 ja vahingontorjuntayksikkö HE 6352. Hälytystehtävien vuosittainen määrä vaihtelee 10–140 välillä; vuonna 2016 hälytyksiä oli 58 kappaletta ja vuonna 2019 51 kappaletta, koostuen vahingontorjunnasta sekä sammutustehtävistä. Hälytyksiin osallistuva jäsenistö harjoittelee joka keskiviikko alkaen kello 18:30 Palopirtintie 6:n varikolla. Mukaan toimintaan pääsee 16–70-vuotias normaali aikuinen. Palokunta kouluttaa jäsenensä valtakunnallisilla tai paikallisilla kursseilla. Hälytysosaston lisäksi Marjaniemessä toimii myös nuoriso-osasto, jossa 11-17-vuotiaat nuoret harjoittelevat palokuntataitoja. Nuorten harjoitukset järjestetään maanantaisin klo 18-20. == Lähteet == Luokka:Marjaniemi Luokka:Helsingin sopimuspalokunnat
Alarik Tawaststjerna

Alarik Axel Tawaststjerna (12. joulukuuta 1873 Helsinki – 2. kesäkuuta 1922 Kauniainen) oli suomalainen arkkitehti.Adelsvapen-Wiki : Adliga ätten Tawaststjerna nr 1107, tabell 57 Tawaststjernan vanhemmat olivat kenraalimajuri Frithiof Alarik Tawaststjerna (1824–1896) ja Josefina Maria Laurell (1838–1904).SKS Biografiakeskus : Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917 : Tawaststjerna, Frithiof Alarik Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1892 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1897 ja filosofian maisteriksi 1900. Arkkitehdiksi Tawaststjerna valmistui Polyteknillisestä opistosta 1903. Tawaststjerna oli muinaistieteellisen toimikunnan amanuenssina ja arkkitehtina 1911–1922. Hän toimi myös praktisoivana arkkitehtina Helsingissä ja oli Arkkitehti-lehden päätoimittajana 1917–1919.Tietoja Arkkitehti-lehdestä : Päätoimittajat Alarik Tawaststjerna oli naimisissa vuodesta 1903 filosofian maisteri Svea Ingmanin kanssa. == Rakennuksia == * Villa Reire, Pohjoinen Suotie 3, Kauniainen 1910, yhdessä Werner von Hausenin kanssa Kauniaisten vuonna 2005 tehty rakennusinventointiprojekti : Villa Reire * Jollas- Östergårdin päärakennus. Poikasaartentie, Laajasalo, Helsinki 1919 Helsingin kaupunginmuseo : Laajasalon ennen vuotta 1940 käyttöönotetut rakennukset == Kirjallista tuotantoa == * Kansanomaisia rakennustapoja ja koristemuotoja Karjalasta kahden puolen rajaa ; keränneet Uno Ullberg, Alarik Tavaststjerna, Jalmari Kekkonen ; selittävän tekstin kirjoittanut ja keräilytyön painokuntoon järjestänyt Jalmari Kekkonen. Suomen muinaismuistoyhdistys, Helsinki 1929 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Oliver Schnitt

Oliver Gustav Edvard SchnittYlioppilastutkintolautakunta (s. 5. helmikuuta 1998) on suomalainen jääkiekkopuolustaja. ==Ura== Schnitt on Helsingin IFK:n oma kasvatti. Hän pelasi juniorina myös lainalla Grankulla IFK:n B-nuorten Mestisjoukkueessa kaudella 2014–2015. Kaudella 2016–2017 Schnitt debytoi HIFK:n SM-liigajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen liigaottelunsa 21. tammikuuta 2017 vieraissa Pelicansia vastaan. Schnitt merkittiin heti HIFK:n ykköspuolustajapariin Oliwer Kasken viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa lopulta 18.48 minuuttia. Schnitt sai ottelussa myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta. Hän pelasi kautensa pääosin HIFK:n A-nuorissa. Schnitt nousi kaudella 2017–2018 HIFK:n A-nuorten kapteeniksi. Hän johdatti joukkueen kauden päätteeksi A-nuorten SM-pronssiin. Schnitt pelasi kauden aikana myös yhden Mestarien liigan ottelun HIFK:n miesten joukkueessa. Kaudella 2018–2019 hän jatkaa A-nuorten varakapteenina. ==Muuta== Schnitt valmistui ylioppilaaksi Brändö gymnasiumista keväällä 2017. Hänen isosiskonsa Emma osallistui laulukilpailu The Voice of Finlandin kolmannelle tuotantokaudelle vuonna 2014 ja hän sijoittui finaalissa toiseksi. ==Tilastot== 2016–2017 HIFK A-SM 45 5 5 10 36 7 0 0 0 0 HIFK SM-liiga 1 0 0 0 2 – – – – – 2017–2018 HIFK A-SM 52 3 7 10 46 11 0 1 1 2 1 kausi yhteensä SM- liiga 1 0 0 0 2 – – – – – == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Parranvaha

Parranvaha (myös Parravaha) on siirtolohkare ja luonnonmuistomerkkinä rauhoitettu rajakivi Marttilan, Pöytyän ja Loimaan rajalla. Entisistä kunnista siihen ovat rajautuneet nykyään Loimaaseen kuuluva Mellilä ja nykyään Pöytyään kuuluva Karinainen.Suominen, Olli: Kosken seudun luonnonsuojelukohteet. Teoksessa: } Kivi sijaitsee Säkylän–Mellilän harjujaksolla Huovintien historiallisen tien varrella ja sen luona yhdistyvät nykyään Loimaaseen kuuluvan Mellilän Isoperän, Pöytyän Kaulanperän, nykyään Pöytyään kuuluvan Karinaisten Kyrön sekä Marttilan Siutilan kylien alueet. Lähellä Parranvahan rajakiveä Marttilan kunnan alueella toimi vuosina 1944–1966 Kosken Tl kunnan kanssa yhteinen Parravahan kansakoulu. ==Lähteet== Luokka:Rajakivet Luokka:Suomen siirtolohkareet Luokka:Suomen luonnonmuistomerkit Luokka:Pöytyän luonto Luokka:Karinainen Luokka:Loimaan luonto Luokka:Mellilä Luokka:Marttila
Alan Bennett

Alan Bennett (s. 9. toukokuuta 1934) on englantilainen näytelmäkirjailija, käsikirjoittaja, näyttelijä ja kirjailija. Hän syntyi Leedsissä ja opiskeli Oxfordin yliopistossa historiaa sekä näyttelemistä. Hän jäi yliopistoon opettamaan ja tutkimaan keskiajan historiaa usean vuoden ajan. Hänen saavutti nopeasti mainetta tehtyään satiirisen Beyond the Fringe -revyyn yhdessä Dudley Mooren, Jonathan Millerin ja Peter Cookin kanssa vuonna 1960. Hän jätti yliopiston ja siirtyi kirjoittamaan kokopäiväisesti. Bennettin ensimmäinen näytelmä, Forty Years On, sai ensi iltansa vuonna 1968. Bennettin tunnettuja töitä ovat muun muassa historiallinen näytelmä Madness of George III (1991) ja siitä tehty elokuva Hullu kuningas (1994), omaelämäkerrallinen näytelmä The Lady in the Van (1999) ja sen pohjalta tehty samanniminen elokuva (2015), sarja televisiomonologeja nimeltään Talking Heads sekä näytelmä The History Boys (2005) ja sen elokuvasovitus Wild Generation (2006). Hän on myös lukenut suosittuja äänikirjoja. Bennettiltä on suomennettu yksi kirja, pienoisromaani Epätavallinen lukija (2007). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:BAFTA-palkinnon saajat Luokka:Englantilaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Tony-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Parravahan kansakoulu

Parravahan kansakoulu perustettiin vuonna 1944 yhteisenä Marttilan, Kosken Tl, Karinaisten ja Pöytyän kuntien kanssa kuntien raja-alueella sijainneelle Rahkion kulmakunnalle ja oli toiminnassa vuoteen 1966. Koulu sijaitsi Marttilan Siutilan kylässä lähellä Parranvahan eli Parravahan rajakiveä Marttilan kunnan pohjoisrajalla. Koulun perustaminen liittyi etenkin siirtoväen asuttamisesta seuranneeseen oppilasmäärien kasvuun ja tämän kanssa samanaikaiseen luokkien ylimmän mahdollisen oppilasmäärän rajoittamiseen. Kun suuret ikäluokat olivat käyneet koulunsa ja muuttoliike kaupunkeihin ja kuntien keskustoihin alkoi, oppilasmäärät vähenivät, ja Parravahan kansakoulu lopetti toimintansa vuonna 1966 yhdessä muiden muassa Someron ja Kosken kuntien kanssa yhteisen Palojoen kansakoulun kanssa. Parravahan koulun ohella Rahkion kulmakunnalla on toiminut Rahkion koulu Karinaisissa. Se sijaitsi Parravahan koulusta vajaat neljä kilometriä länsilounaaseen Rahkion kulmakunnan länsiosassa. Vuonna 2017 se ei enää ollut toiminnassa. ==Lähteet== Luokka:Varsinais-Suomen kansakoulut Luokka:Marttila
Rus

Rus tai RUS voi tarkoittaa seuraavia: * rusit, Venäjällä liikkuneita viikinkejä * Kiovan Rus, Kiovan Venäjä, keskiaikainen itäeurooppalainen valtio * RUS, Venäjän maakoodi * Rus, venäläinen lentoyhtiö * Rus, sukunimenä: ** Adrian Rus (s. 1996), romanialainen jalkapalloilija, ** Arantxa Rus (s. 1990), alankomaalainen tennispelaaja ** Cristina Rus (s. 1981), romanialainen dancemusiikkilaulaja, tanssija ja malli ** Maria Rus (s. 1983), romanialainen yleisurheilija. == Katso myös == * Russ
Benoît Hamon

Benoît Hamon (s. 26. kesäkuuta 1967 Saint-Renan, Ranska) on ranskalainen poliitikko ja entinen sekä Ranskan sosialistisen puolueen (PS) että Euroopan sosialidemokraattisen puolueen jäsen. Hamon oli Itä-Ranskasta valittu Euroopan parlamentin jäsen (MEP) vuosina 2004–2009. Hän oli opetusministeri huhtikuusta 2014 elokuuhun 2014. Hän erosi tehtävästä, kun presidentti François Hollande hylkäsi sosialistisen ohjelman.Rebel French Socialist lawmaker Hamon joins party primary race, Reuters 16.8.2016, viitattu 23.1.2017 Hän johti Ranskan sosialistipuolueen vasemmistosiipeä vuonna 2008 puolueen Reimsin kongressissaWsws.org, viitattu 23.1.2017 ja oli ehdokkaana sen ensimmäiseksi sihteeriksi.Divisions dominate Socialist congress, www1.rfi.fr, viitattu 23.1.2017 Toukokuussa 2012 Hollande nimitti hänet kauppa- ja valtiovarainministeriön apulaisministeriksi, joka vastaa yhteisötaloudesta.France: New Government, New Minister of Education, Aca- secretariat, viitattu 23.1.2017 Hamon valittiin PS:n presidenttiehdokkaaksi vuoden 2017 Ranskan presidentinvaaleihin. Hän oli asettunut ehdokkaaksi valittaessa PS:n ehdokasta kilpailijoinaan vahvana ehdokkaana pidetty Manuel Valls ja entinen teollisuusministeri Arnaud Montebourg. Hamonia ei aluksi pidetty todennäköisenä voittajana, mutta jo ennakkoäänestyksessä 22. tammikuuta hän sai kuitenkin enemmän ääniä (36,1 prosenttia) kuin Valls (31,2 prosenttia). Hamon nousi ensimmäisellä kierroksella 22. tammikuuta kärkeen Vallsin edelle ja sai Montebourgin tuen, joka oli kolmas.Marija Skara: Yle.fi/uutiset Yle.fi, uutiset 23.1.2017, viitattu 23.1.2017 Hamon sijoittui vuoden 2017 presidentinvaaleissa viidenneksi 6,36 prosentin ääniosuudella. Hän tuki toisella kierroksella Emmanuel Macronia. Heinäkuussa 2017 Hamon jätti sosialistisen puolueen ja perusti Mouvement du 1er Juillet (M1717) -puolueen, joka nimettiin myöhemmin Génération.s, le mouvementiksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskan ministerit Luokka:Ranskan opetusministerit Luokka:Ranskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raffles Placen metroasema

Raffles Place on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Raffles Placen alueella Singaporen keskusta-alueella. Sitä käyttävät North South Linen ja East West Linen junat. Se avattiin 12. joulukuuta 1987. == Junat == Pääteasema Ensimmäinen juna Viimeinen juna ma – la su & yleinen vapaa joka päivä North South Line NS1 Jurong East 6:03 6:28 23:53 NS7 Kranji – – 0:09 NS28 Marina South Pier 5:57 6:22 23:54 NS27 Marina Bay – – 23:58 East West Line EW1 Pasir Ris 5:59 6:27 0:09 EW33 Tuas Link 5:59 6:25 23:58 thumb|left|Aseman sisäänkäynti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Raffles Placen metroasema Singaporen liikennelaitoksen sivuilla Luokka:Mass Rapid Transitin asemat
Jaan Õunapuu

Jaan Õunapuu (13. syyskuuta 1958 Mustjala, Saarenmaa, ViroDelfi.ee Viitattu 23.1.2017. ) on virolainen poliitikko. Hän ollut Viron Sosiaalidemokraattisen puolueen jäsen vuodesta 2010.Riigikogu.ee valitsus.ee. Viitattu 23.1.2017. (doc) Õunapuu liittyi 2002 agraaripuolueeksi luonnehdittuun Kansanliittoon. Hän on ollut riigikogun jäsen vuodesta 2010. Hän oli Partsin hallituksessa alueministeri, samoin Ansipin ensimmäisessä hallituksessa.Ansipin I hallitus, Aiemmat hallitukset valitsus.ee. Viitattu 23.1.2017. Õunapuu on ollut Tarton apulaiskaupunginjohtaja 10. kesäkuuta 2016 lähtien vastuualueenaan yrittäjyysasiat (rekisteröinti) ja taloustoimi (kirjanpito). Hän on valmistunut Eesti Põllumajanduse Akadeemiasta 1982.Jaan Õunapuu Tartu.ee. Viitattu 23.1.2017. == Lähteet == Luokka:Riigikogun jäsenet Luokka:Tarton kaupunginjohtajat‎ Luokka:Viron Kansanliiton poliitikot Luokka:Viron ministerit Luokka:Viron Sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Serotoniini-N-asetyylitransferaasi

Serotoniini-N-asetyylitransferaasi eli aryylialkyyliamiini-N- asetyylitransferaasi on entsyymi, joka katalysoi asetyyliryhmän siirtoa asetyylikoentsyymi-A:lta aryylialkyyliamiineille. Tuotteina muodostuu asetyloituja amiineja esimerkiksi serotoniinista muodostuu asetyyliserotoniinia. Serotoniini-N-asetyylitransferaasi on tärkeä entsyymi melatoniinin tuotannon säätelyssä ja osallistuu näin myös eläinten vuorokausirytmiä. Serotoniini-N-asetyylitransferaasin EC-numero on EC 2.3.1.87. ==Rakenne ja toiminta== Rakenteeltaan serotoniini-N- asetyylitransferaasi on dimeeri ja nisäkkäillä sen molekyylimassa on noin 30–40 kDa. Sitä esiintyy erityisesti aivojen käpyrauhasessa ja silmien verkkokalvolla. Serotoniini-N-asetyylitransferaasi aktivoituu fosforyloivien entsyymien vaikutuksesta ja fosforyloituvia aminohappoja ovat seriini ja treoniini. Serotoniinin lisäksi serotoniini-N-asetyylitransferaasin entsyymin substraatteja ovat myös dopamiini, fenetyyliamiini, histamiini ja tryptamiini. Asetyylikoentsyymi-A:n sitoutuessa entsyymissä tapahtuu merkittävä konformaation muutos, joka edistää serotoniinin ja muiden aryyliamiinisubstraattien sitoutumista entsyymiin. Serotoniini-N- asetyylitransferaasin toimintaa kontrolloi monimutkainen synteesiin, synteesin jälkeiseen modifikaatioon ja deaktivoitumiseen vaikuttava systeemi johon liittyviä entsyymejä ovat muun muassa adenylaattisyklaasi ja proteiinikinaasi C. Tämä systeemi reagoi ympäristön valon määrään. Esimerkiksi valon lisääntyessä cAMP-molekyylin määrä vähenee, mikä johtaa serotoniini-N- asetyylitransferaasin fosforylaation vähenemiseen ja sitä kautta entsyymin aktiivisuus heikkenee. Serotoniini-N-asetyylitransferaasin inhibiittoreita ovat muun muassa melatoniini ja kannabinoidit. ==Lähteet== Luokka:Transferaasit