EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jussi-Pekka Lämsä

Jussi-Pekka Lämsä (s. 27. maaliskuuta 1955 Rautalampi) on suomalainen poliisi (ylikomisario) ja kirjailija. Lämsä jäi vuonna 2018 eläkkeelle poliisin työstä. Hän toimitti 2018 Helsingin poliisilaitoksen kustantaman Stadin Skoudet. Kirjassa kerrotaan 14 Helsingin poliisilaitoksessa uransa tehneestä aikaväliltä 1944-2017. Vanhin kertojista oli syntynyt vuonna 1922 ja nuorin 1958. Lämsä kirjoitti omaan elämäänsä pohjautuvan järjestyspoliisin historiatrilogian Pussihousut (kokonaissivumäärä noin 1200). Ykkösosa Passipoliisina Tehtaankadulla (2023) ajoittuu vuosiin 1976-1977 ja kertoo poliisikokelaskurssista sekä ensimmäisestä virkavuodesta. Kakkososa Kenttäkomisariona Pengerkadulla (2023) ajoittuu vuosiin 1977-1997 ja kertoo vanhemman konstaapelin, ylikonstaapelin ja kenttäkomisarion tehtävistä. Kolmososa Piirin pomona Pikkuroballa (2024) ajoittuu vuosiin 1997-2018 ja kertoo ylikomisarion ja apulaispoliisipäällikön tehtävistä. Trilogia seuraa ajan kuvaa ja maailman menoa myös muualta kuin poliisiorganisaation sisältä. Lämsä on julkaissut omakustanteena kymmenen kirjaa Sydän-Hämeen Lehdessä ja Rautalampi-lehdessä julkaistuista kolumneista. Lämsä toimi vuosikaudet nyt lakkautetun Helsingin Poliisipäällystökerhon neljä kertaa vuodessa ilmestyneen tiedotuslehden päätoimittajana. == Teokset == * Stadin Skoudet (toimittanut, Helsingin poliisilaitos, 2018, ISBN 978-951-53-3700-9) * Passipoliisina Tehtaankadulla (Docendo / CrimeTime, 2023, ISBN 9 789523824980) * Kenttäkomisariona Pengerkadulla (Docendo / CrimeTime, 2023, ISBN 978-952-382-674-8) * Piirin pomona Pikkuroballa (Docendo / CrimeTime, 2024, ISBN 9 789523 827257) * Pilkkeet (kymmenen omakustannetta, TpT-Print Oy, Helsinki) == Lähteet == * Stadin Skoudet * Passipoliisina Tehtaankadulla * Kenttäkomisariona Pengerkadulla * Piirin pomona Pikkuroballa Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Piotr Figiel

Piotr Figiel (1940 Varsova – 22. joulukuuta 2011) oli puolalainen säveltäjä, lauluntekijä, laulaja ja urkuri.Piotr Figiel 1940-2011 Culture.pl, viitattu 28.9.2024 Figiel syntyi Varsovassa, mutta saattoi musiikkiopintonsa loppuun Krakovassa. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli urkurina The Clivers -nimisessä yhtyeessä ja sävelsi samalla omaa musiikkiaan. Figiel teki monia lauluja tunnetuille puolalaisille näyttelijöille ja laulajille, joihin kuuluivat Anna Jantar, Ewa Bem, Urszula Sipińska, Maryla Rodowicz ja Andrzej Zaucha. Hän sävelsi myös musiikkia elokuviin, joiden joukossa on Marek Piwowskin Przepraszam, czy tu biją?. Figiel perusti vuonna 1974 Piotr Figiel Ensembleksi nimetyn yhtyeen. Hän kuului tekijänoikeusjärjestö ZAiKS:ään ja sai sen myöntämän mitalin vuonna 2009. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Puolalaiset säveltäjät Luokka:Elokuvasäveltäjät Luokka:Puolalaiset laulajat Luokka:Puolalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Peik Stenberg

Peik Göran Stenberg (s. 13. lokakuuta 1960 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja laulaja.Margita Andergård, Stenberg, Peik Uppslagsverket Finland, viitattu 28.9.2024 Stenberg opiskeli Teatterikorkeakoulussa. Hän on esiintynyt Svenska Teaternissa, Lilla Teaternissa ja Unga Teaternissa. Hän on myös toiminut laulajana duossa Sås och Kopp. Stenberg oli ehdolla Parhaan miespääosan Jussin saajaksi roolistaan elokuvassa Elämää kuoleman jälkeen (2020).Jussi-ehdokkaat vuoden 2020 kotimaisista elokuvista on valittu Jussi-gaala 11.2.2021, viitattu 28.9.2024 Hän luopui teatterityöstä terveyssyistä vuonna 2013.Heimo Hatakka, Peik Stenberg kärsii kivuliaasta sairaudesta, jolle ei ole nimeä: "Toivon, että vaimo jaksaa kanssani" ET-Lehti 28.4.2018, viitattu 28.9.2024 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aleksander Bem

Aleksander Bem (9. joulukuuta 1948 Szczecin – 17. heinäkuuta 2019 Freiburg) oli puolalaissyntyinen, vuodesta 1981 lähtien Saksassa asunut jazzlaulaja, -lyömäsoittaja ja -säveltäjä.Paweł Brodowski, Aleksander Bem Jazz Forum, viitattu 28.9.2024 Bemin isä oli pianisti Krzysztof Bem. Hän oli laulaja Ewa Bemin ja ääni-insinööri Jarek Bemin veli. Bem teki debyyttinsä rumpalina vuonna 1967 yhtyeessä Pięciu. Joulukuussa 1970 hän perusti Ewa Bemin ja Andrzej Ibekin kanssa Bemibek-yhtyeen, johon liittyi myös basisti Tadeusz Gogosz. Kokoonpano sai jazztapahtuma Jazz nad Odrąssa ensimmäisen palkinnon vuonna 1971. Ibekin ja Gogoszin lähdettyä kokoonpanosta se muutti nimensä kesällä 1972 muotoon Bemibem. Yhtye esiintyi Puolan lisäksi Itä-Saksassa, Neuvostoliitossa, Bulgariassa, Jugoslaviassa ja Tšekkoslovakiassa. Ennen yhtyeen hajoamista vuonna 1976 siinä toimivat muiden muassa Marek Bliziński, Tomasz Jaśkiewicz, Paweł Dąbrowski ja Mariusz Mroczkowski. 1970-luvun jälkipuoliskolla Bem esiintyi Ewa Bemin, Jaśkiewicz, Gogoszin ja Stanisław Cieślakin kanssa Skandinaviassa. Hän muutti Saksaan vuoden 1981 lopussa. Bem esiintyi sessiomuusikkona muiden muassa Stan Borysin, Piotr Figielin, Maryla Rodowiczin, KLAN-kvartetin (Marek Ałaszewski), Tadeusz Woźniakin ja Anatol Wojdynan äänitteillä. Bem kuoli Freiburgissa vuonna 2019 pitkään sairastettuaan. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset jazzmuusikot Luokka:Puolalaiset laulajat Luokka:Puolalaiset rumpalit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Bogdan Ignatowski

Bogdan Ignatowski (21. syyskuuta 1931 Varsova – 23. kesäkuuta 2024 Nadarzyn) oli puolalainen perinteisen jazzin esittäjä. Hän toimi laulajana sekä kitaran- ja banjonsoittajana.Paweł Brodowski, Bogdan Ignatowski Jazz Forum, viitattu 28.9.2024 Ignatowski aloitti muusikon uransa harrastelijakokoonpanossa vuonna 1955. Sitten hän liittyi Warszawscy Stompersiin (alun perin New Orleans Stompers), joka helmikuussa 1958 sai Varsovassa pidetyssä kansallisessa harrastelijoiden jazz- ja tanssiyhtyekilpailussa ensimmäisen palkinnon. Ignatowski pysyi jäsenenä yhtyeen vuonna 1966 tapahtuneeseen hajoamiseen saakka. Hän esiintyi yhtyeen kanssa Ruotsissa, Suomessa, Neuvostoliitossa, Belgiassa, Länsi-Saksassa, Itä-Saksassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Ignatowski jatkoi uraansa lukuisissa eri yhtyeissä. Hän toimi vuoteen 1995 saakka Blues Fellowsin jäsenenä ja levytti sen kanssa kolme albumia. Ignatowski kuoli vanhainkodissa Nadarzynissä 92-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset jazzmuusikot Luokka:Puolalaiset laulajat Luokka:Puolalaiset kitaristit Luokka:Banjon soittajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Liam Öhgren

Liam Öhgren (s. 28. tammikuuta 2004 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Öhgren edustaa NHL- joukkue Minnesota Wildia. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2026–2027 loppuun saakka. Öhgrenin kasvattajaseura on Huddinge IK. Wild varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 19. varausvuorolla vuoden 2022 NHL:n varaustilaisuudessa. Ennen Wildin organisaatioon siirtymistä Öhgren pelasi SHL:ssä Djurgårdens IF Hockeyn ja Färjestad BK:n joukkueissa. Öhgren on pelannut neljä NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt yhden maalin ja yhden syötön eli yhteensä kaksi tehopistettä. Öhgren on pelannut 56 SHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 13 maalia ja kahdeksan syöttöä eli yhteensä 21 tehopistettä. Hän on pelannut neljä SHL:n pudotuspelien ottelua ilman tehopisteitä. Kaikki uran tilastot päivitetty 28. syyskuuta 2024. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Minnesota Wildin pelaajat Luokka:Minnesota Wildin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carl Adam Wachtmeister

Carl Adam Wachtmeister af Björkö (27. toukokuuta 1740 Rotenberg Ruotsi – 29. kesäkuuta 1820 Tukholma) oli ruotsalainen aatelinen, sotilas ja virkamies, joka toimi Turun akatemian kanslerina. Wachtmeisterin vanhemmat olivat everstiluutnantti, vapaaherra Axel Gustaf Wachtmeister ja kreivitär Magdalena Sofia Wachtmeister af Johannishus. Wachtmeister oli kadetti Adolf Fredrikin kadettikunnassa vuodesta 1751, vänrikki Skaraborgin rykmentissä vuodesta 1756 ja henkikaartissa vuodesta 1757, luutnantti 1763, Södermanlandin herttuan Karlin kavaljeeri vuodesta 1770, alikapteeni ja eversti 1772, Jämtlandin rykmentin komentaja vuodesta 1776 ja kruununprinssi Gustaf Adolfin kavaljeeri vuodesta 1781. Kustaa III:n suosikkeihin vuoteen 1789 kuulunut Wachtmeister oli oman Göteborgin garnisonirykmenttinsä komentaja ja Göteborgin komendantti 1785–1789. Kruununprinssin kasvatuksesta vastaava sijainen hän oli 1787–1789, Tukholman kaupungin ylipäällikkö 1788–1789 ja leskikuningatar Sofia Magdalenan ylimarsalkka sekä valtakunnan herra vuodesta 1792. Turun akatemian kanslerina Wachtmeister toimi 1793–1809, Kustaa Mauri Armfeltin seuraajana. Tehtävää hän hoiti kuitenkin lähinnä kanslerinsihteerien avulla. Turussa hän kävi itse vain yhden kerran, kesällä 1803. Wachtmeister korotettiin kreiviksi 1799. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Ruotsalaiset upseerit Luokka:Ruotsalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1740 syntyneet Luokka:Vuonna 1820 kuolleet
Cabu

Jean Maurice Jules Cabut (13. tammikuuta 1938 Châlons-en-Champagne – 7. tammikuuta 2015 Pariisi) oli ranskalainen sarjakuva- ja pilapiirtäjä sekä Charlie Hebdon osakkeenomistaja. Hän kuoli tammikuussa 2015 Charlie Hebdo -lehden toimitukseen tehdyssä hyökkäyksessä. ==Ura== Cabu aloitti taiteen opinnot Pariisissa taiteeseen suuntautuneessa École Estienne koulussa ja hänen piirustuksensa julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1954 paikallisessa sanomalehdessä. Algerian sota pakotti hänet olemaan armeijan palveluksessa yli kahden vuoden ajan, jolloin hänen lahjakkuuttaan käytettiin armeijan lehdissä Bled ja Paris Matchissa. Hänen aikansa armeijassa sai hänestä jyrkän antimilitaristin ja omaksumaan hieman anarkistisen näkemyksen yhteiskunnasta. Armeijasta lähdettyään Vuonna 1960 hänestä tuli yksi Hara-Kiri-lehden perustajista ja hänestä tuli 1970- ja 1980-luvuilla suosittu taiteilija. Hän jatkoi työskentelyä poliittisen karikatyyrin parissa Charlie Hebdolle ja Le Canard enchaînélle. Cabun suosittuja hahmoja olivat Le Grand Duduche ja adjutantti Kronenbourg sekä erityisesti Mon Beauf. 7.1.2015 Cabu kuoli seitsemän kollegansa, kahden poliisin ja kahden muun kanssa Charlie Hebdon ammuskelussa, kun al-Qaidan asemiehet hyökkäsivät sanomalehden toimistoihin Pariisissa. Asteroidi 320880 Cabu on nimetty hänen muistokseen 5. kesäkuuta 2016 sen löytäjä on Jean-Claude Merlin. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Ranskalaiset pilapiirtäjät Luokka:Ranskalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Terrori-iskujen uhrit Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Tignous

Bernard Jean-Charles Verlhac (21. elokuuta 1957 Pariisi – 7. tammikuuta 2015 Pariisi) oli ranskalainen sarjakuva- ja pilapiirtäjä ja hänet muistetaan Charlie Hebdon sarjakuvapiirtäjänä. Hän kuoli tammikuussa 2015 Charlie Hebdo -lehden toimitukseen tehdyssä hyökkäyksessä. ==Ura== pienoiskuva|Tignous O Tour de la Bulle 2010 - sarjakuvafestivaaleilla vuonna 2010 Tignous opiskeli piirtämistä École Boullessa. Opiskelujen jälkeen Tignous alkoi tehdä sarjakuvia aluksi L'Idiot Internationalille, La Grosse Berthalle ja L'Événement du jeudille. Vuonna 1980 Tignous aloitti työskentelyn Charlie Hebdolla. Hän työskenteli myös viikoittain ilmestyvässä Marianne-uutislehdessä ja kuukausijulkaisussa Fluide Glacial. Lisäksi hän piirsi myös Téléramalle ja L'Echo des Savanesille. 7.1.2015 Tignous kuoli seitsemän kollegansa, kahden poliisin ja kahden muun kanssa Charlie Hebdon ammuskelussa, kun al-Qaidan asemiehet hyökkäsivät sanomalehden toimistoihin Pariisissa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Ranskalaiset pilapiirtäjät Luokka:Ranskalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Terrori-iskujen uhrit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Les Pilles

Les Pilles on kunta Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Eyguesjoen varrella, noin 85 kilometriä Valencen kaupungista etelään. Les Pillesin kylä sijaitsee kuusi kilometriä ylävirtaan Nyonsista, ja sen julkisivu on listattu historialliseksi muistomerkiksi. Kylä sijaitsee joen molemmin puolin, joita yhdistää silta. Joen oikealla rannalla on vanha kylä, jossa yhden kadun molemmin puolin on taloja, joista vanhimmat ovat 1600-luvulta. Kadun päässä on uusi romaaninen kirkko vuodelta 1870, jonka lasimaalaukset ovat näyttävät. Joen vasemmalla rannalla talot avautuvat parvekkeiltaan ja terasseiltaan joelle päin. Kylän yläpuolella on 1300-luvulta peräisin olevan linnan rauniot. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Drômen kunnat
Extinction Era

Extinction Era on suomalaisen melodista death metalia esittävän Mors Subita -yhtyeen kolmas albumi. Sen julkaisi 30. lokakuuta 2020 Out of Line Records. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Mika Lammassaari - Laulu, kitara * Mika Junttila - Basso * Ville Miinala - Rummut * Eemeli Bodde - Laulu * Juho Näppä - Kitara == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Albumi Extinction Era Bandcamp -sivustolla Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Suomalaiset melodisen death metalin albumit
Carpatair

S.C. Carpatair S.A. on romanialainen vuonna 1999 perustettu lentoyhtiö. Sen pääkonttori sijaitsee Timișoarassa. Yhtiö liikennöi säännöllistä reittiliikennettä erityisesti Romaniassa ja Moldovassa vuosina 1999–2013. Tämän jälkeen yhtiö muutti liiketoimintamalliaan ja nykyisin se operoi wet lease -lentoja muille lentoyhtiöille, kuten Air Balticille ja KLM:lle. Carpatairin nykyinen kalusto koostuu Airbus A320 -sarjan lentokoneista. Carpatair oli aiemmin Euroopan viimeinen Fokker 100 -lentokoneen kaupallinen käyttäjä, kunnes se myi viimeisen Fokkerinsa vuonna 2023. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset lentoyhtiöt
Lasse Boelius

Lasse Boelius (s. 16. maaliskuuta 2007 Pori) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Porin Ässiä. Hän on varattavissa NHL:ään vuoden 2025 varaustilaisuudessa. NHL:n suomenkielinen sivusto on maininnut Boeliuksen pelaajana, joka kannattaa pitää mielessä varausta ajatellen. == Ura == === Seuraura === Boelius aloitti jääkiekkoilun nelivuotiaana. Hän on Porin Ässien kasvatti. Boelius pelasi omien sanojensa mukaan 12-vuotiaaksi asti hyökkääjänä, kunnes hän siirtyi silloisen valmentajan ehdotuksesta puolustajan pelipaikalle. Boelius voitti kauden 2023–2024 päätteeksi U20 Suomen-mestaruuden. Huhtikuussa 2024 Boelius teki Ässien kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2024–2025 seuran U20-joukkueessa. Boelius teki liigadebyyttinsä runkosarjan seitsemännellä kierroksella 28. syyskuuta 2024 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Hänet merkittiin Ässien seitsemänneksi puolustajaksi. Boelius sai ottelussa jääaikaa 13 minuuttia ja hänelle merkittiin teholukema +1, kun Boelius oli Ässien 4–1-tappioon päättyneessä ottelussa jäällä joukkueensa ainoan maalin aikana. Hän sai myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta. Hän sai uransa ensimmäisen pisteensä SM-liigassa 12. lokakuuta pelatussa kotiottelussa SaiPaa vastaan, kun hän syötti yhden maalin. === Maajoukkueura === Boelius pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2024. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2023. Yhteensä Boelius on pelannut 37 poikien maaottelua. == Pelityyli == Boelius tuo joukkueeseensa omien sanojensa mukaan ratkaisuvoimaa ja kiekollista peliä ja hän tykkää tukea hyökkäyksiä. Boelius on kertonut myös hyökkääjänä pelaamisesta olleen hyötyä pelatessaan vastustajan hyökkääjiä vastaan ja hän kokee sen ansiosta lukevansa heitä. Hän on maininnut seuranneensa hyökkääjänä pelatessaan Pavel Datsjukin ja Patrick Kanen pelaamista, mutta myöhemmin puolustajan tontille siirryttyään Erik Karlssonia sekä erityisesti Rasmus Dahlinia, jolta Boelius on omien sanojensa mukaan yrittänyt ottaa vinkkejä pelaamiseensa. Hän on kertonut haluavansa kehittää puolustus- ja kamppailupelaamistaan SM-liigaan riittävälle tasolle sekä maininnut kehityskohteiseen myös luistelun ja laukauksen. == Muuta == Boeliuksen isoveli Eemeli pelaa hyökkääjänä Suomi-sarjajoukkue S-Kiekossa. == Tilastot == 2023–2024 Ässät U20-SM 35 1 13 14 0 15 2 5 7 4 1 kausi yhteensä U20-SM 35 1 13 14 0 15 2 5 7 4 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ässien pelaajat Luokka:Vuonna 2007 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Timo Elo (poliitikko)

Timo Petteri Elo (s. 10. joulukuuta 1962) on suomalainen Kansallisen Kokoomuksen poliitikko ja puoluesihteeri. Elo valittiin kokoomuksen puoluesihteeriksi puoluevaltuuston kokouksessa 28. syyskuuta 2024. Elo on toiminut kokoomuksessa useissa eri tehtävissä. Viimeksi Elo on toiminut vuodesta vuodesta 2012 lähtien kokoomuksen hallintopäällikkönä. Tätä ennen Elo on toiminut Pohjois-Karjalan kokoomuksen toiminnanjohtajana lähes kahdenkymmenen vuoden ajan. Lisäksi Elo on toiminut Joensuun kaupunginvaltuutettuna sekä Pohjois-Karjalan aluevaltuutettuna ja aluehallituksen varapuheenjohtajana. Elo on toiminut myös Verkkouutisia ja Nykypäivää julkaisevan Kansalliskustannus Oy:n toimitusjohtajana. Elo on toiminut vuodesta 2019 lähtien myös Suomen Koripalloliiton puheenjohtajana. Koripallon parissa Elo on pelannut Joensuun Katajassa sekä divisioonassa että SM-sarjassa. Elo on toiminut myös useissa seuratehtävissä sekä Koripalloliiton luottamustehtävissä. == Lähteet == Luokka:Kansallisen Kokoomuksen puoluesihteerit Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Pohjois-Karjalan aluevaltuutetut Luokka:Joensuun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eugene Grazia

Eugene "Gene" Grazia (29. heinäkuuta 1934 West Springfield, Massachusetts, Yhdysvallat – 9. marraskuuta 2014 Pompano Beach, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalais-italialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän voitti olympiakultaa Squaw Valleyssa 1960. Grazia edusti Italian maajoukkuetta vuoden 1953 maailmanmestaruuskilpailujen B-sarjassa pelatessaan Italiassa HC Milano Interin joukkueessa. Yliopistourallaan hän pelasi Michiganin osavaltionyliopiston joukkueessa. Hän pelasi IHL:ssä Toledo Mercurysin joukkueessa kaksi ottelua vuonna 1958 mutta muutoin hän pysyi alemmissa liigoissa. Hän edusti Yhdysvaltoja vuoden 1959 MM-kilpailuissa ja teki MM-turnauksen seitsemässä ottelussaan kaksi maalia. Hän voitti olympiakultaa Squaw Valleyn kisoissa 1960 ja pelasi turnauksessa kaksi ottelua ilman tehopisteitä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Italialaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Olli Norros

Olli Ilkka Norros (s. 20. joulukuuta 1979 Helsinki) on suomalainen oikeustieteilijä, joka toimii Helsingin yliopiston vakuutus- ja vahingonkorvausoikeuden professorina. == Ura == Norros valmistui Helsingin yliopiston oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 2004 ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 2007. Norros on työskennellyt Helsingin yliopistossa vakuutus- ja vahingonkorvausoikeuden professorina vuodesta 2020 alkaen ja aiemmin vakuutus- ja vahingonkorvausoikeuden apulaisprofessorina, urheiluoikeuden professorina sekä tutkijana. Hän sai Helsingin yliopiston siviilioikeuden dosentin arvon vuonna 2010. Norros on myös toiminut arvopaperilautakunnan puheenjohtajana ja jäsenenä, vakuutuslautakunnan jaoston puheenjohtajana, Pykälä ry:n oikeusapuvaliokunnan valvontalautakunnan puheenjohtana, IT 15 -ehtojen johtoryhmän puheenjohtajana sekä Suomen antidopingtoimikunnan valvontalautakunnan jäsenenä. == Yksityiselämä == Norroksen vanhemmat ovat tutkimusprofessorit Ilkka Norros ja Leena Norros. Hänen puolisonsa on Elina Norros, ja heillä on kolme lasta. == Julkaisuja == * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Beekeeper (elokuva)

The Beekeeper on yhdysvaltalainen toimintaelokuva vuodelta 2024. Sen on ohjannut David Ayer ja käsikirjoittanut Kurt Wimmer. Pääosissa nähdään Jason Statham, Emmy Raver-Lampman, Josh Hutcherson, Bobby Naderi, Phylicia Rashād ja Jeremy Irons. Elokuva kertoo entisestä erikoisjoukkojen miehestä, joka lähtee kostoretkelle naapurinsa puolesta. Elokuvan ovat tuottaneet Metro-Goldwyn- Mayer ja Miramax. Sen ensi-ilta oli 12. tammikuuta 2024.The Beekeeper Finnkino. Viitattu 28.9.2024.The Beekeeper Internet Movie Database. Viitattu 28.9.2024. ==Juoni== Elokuva kertoo Beekeeper-nimisistä erikoisjoukoista eläköityneestä Adamista (Jason Statham). Adam elää rauhallista elämää mehiläishoitajana. kun hänen naapurinsa joutuu huijauksen kohteeksi. Adam alkaa selvittää juttua. Hän saa selville korkealle ulottuvan salaliiton ja päättää ryhtyä toimeen valtaa pitäviä vastaan. Elokuvan teemana on kosto.The Beekeeper Episodi 16.2.2024. Viitattu 24.9.2024. ==Näyttelijät== * Jason Statham – Adam Clay * Emmy Raver-Lampman – erikoisagentti Verona Parker * Josh Hutcherson – Derek Danforth * Bobby Naderi – erikoisagentti Matt Wiley * Phylicia Rashād – Eloise Parker * Jeremy Irons – Wallace Westwyld * Minnie Driver – johtaja Janet Harward * David Witts – Mickey Garnett * Michael Epp – Pettis * Taylor James – Lazarus * Jemma Redgrave – presidentti Jessica Danforth * Enzo Cilenti – Rico Anzalone * Megan Le – Anisette * Don Gilet – apulaisjohtaja Prigg ==Vastaanotto== Elokuva on ollut menestys kaupallisesti. Se on tuottanut 152 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti syyskuuhun 2024 mennessä. Tästä 66 miljoonaa on Yhdysvalloista.The Beekeeper (2024) Box Office Mojo. Viitattu 28.9.2024. Elokuva sai kriitikoilta pääosin keskinkertaisia arvioita. Arvosteluja keräävällä Metacritic-sivustolla sen pisteet ovat 54/100.The Beekeeper Metacritic. Viitattu 28.9.2024. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivu * Luokka:Vuoden 2024 elokuvat Luokka:Kurt Wimmerin käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintatrillerit Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat Luokka:IMAX-elokuvat
The Beekeeper

The Beekeeper voi viitata esimerkiksi seuraaviin asioihin: * The Beekeeper, elokuva vuodelta 2024 * The Beekeeper, Tori Amosin albumi vuodelta 2005
Ortaniilihappo

Ortaniilihappo (C6H7SNO3) on sulfonihappoihin ja aniliinijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muiden yhdisteiden valmistukseen. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa ortaniilihappo on väritöntä tai punertavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja vain niukasti kuumaan etanoliin, kylmään etanoli ei liukene. Ortaniilihappo on heikko happo, ja sen happovakio on 3,3·10-3. Yhdisteestä tunnetaan lisäksi kidevedellinen hemihydraatti (C6H7SNO3·½H2O). Ortaniilihappoa muodostuu sivutuotteena, kun aniliinia sulfonoidaan tai bentseenisulfonihappoa nitrataan ja pelkistetään raudan avulla. Muita tapoja ovat 2-nitrotiofenolin hapetus ja 2-nitrobentseenisulfonyylikloridin hydrolyysi ja pelkistys.Peter Gregory: "Dyes and Dye Intermediates", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2009.Otto Lindner & Lars Rodefeld: "Benzenesulfonic Acids and Their Derivatives", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Ortaniilihappoa käytetään atsovärien valmistukseen. Lisäksi siitä voidaan valmistaa metallikompleksien ligandeja ja heterosyklisiä sulfonamideja tai sulfonaattiestereitäJing Jiang & Yinan Zhang: "2-Amino-1-benzenesulfonic Acid", teoksessa e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2022. Teoksen verkkoversio Viitattu 28.9.2024.. == Lähteet == Luokka:Sulfonihapot
Allied Command Operations

Allied Command Operations (ACO) on toinen sotilasliitto Naton strategisista johtoportaista, Allied Command Transportationin (ACT) ohella. ACO ja sen alle kuuluvat organisaatiot vastaavat Naton sotilasoperaatioista. ACO:n päämaja on Supreme Headquarters Allied Powers Europe (SHAPE) Belgiassa ja sen johtajana toimii Supreme Allied Commander Europe (SACEUR). ACO perustettiin vuonna 2002 Allied Command Europen (ACE) tilalle osana Naton organisaatiomuutoksia. == Rakenne == ACO on kolmitasoinen (strateginen, operatiivinen, taktinen) johtoporras, johon liittyy useita alajohtoportaita ja tukielementtejä. Nämä ovat kuin esikuntia omille tehtävilleen, mutta ovat ennemminkin yhden sijainnin päämajojen sijaan monimutkaisia johtoporrasrakenteita. Nykyinen komentorakenne koostuu toistaiseksi maantieteen sijaan ennemmin toiminnallisuudesta. === Strateginen taso === Strateginen johtokeskus on SHAPE, joka vastaa koko liittokunnan strategian mukaisista toimista. === Operatiivinen taso === Nämä johtoportaat/päämajat vastaavat Naton operaatioista. Ne suunnittelevat erilaisia ja -kokoisia sotilasoperaatioita ja huolehtivat niistä. Kyseessä on luonteeltaan laajemmat operaatiot, jotka vaativat yhteistyötä useilta yksiköiltä, kuten eri puolustushaaroilta. * Joint Force Command Brunssum (JFCBS): Brunssum, Alankomaat * Joint Force Command Naples (JFCNP): Napoli, Italia * Joint Force Command Norfolk (JFC-NF): Norfolk, Yhdysvallat. === Taktinen taso === Nämä vastaavat puolustushaara- ja tehtävätyyppikohtaisista asioista. Ne suunnittelevat oman haaransa tehtäviä ja tarjoavat apua operatiivisen tason johtoportaille. Taktiset johtoportaat ovat SHAPEn ja SACEUR:n komennon alaisuudessa. * Allied Air Command (AIRCOM): Ilma- ja avaruusvoimista vastaaminen. (Ramstein, Saksa) * Allied Land Command (LANDCOM): Maavoimista vastaaminen. (Izmir, Turkki) * Allied Maritime Command (MARCOM): Merivoimista vastaaminen. (Northwood, Yhdistynyt kuningaskunta) === Muita === Nämä liittyvät myös ACO:n toimintaan. * Naval Striking and Support Forces NATO (STRIKFORNATO): Esikunta yhteisille, etenkin nopean toiminnan merioperaatioille. Pääosassa USA:n kykyjen integroiminen Naton tehtäviin. Johtoportaassa on mukana 13 valtiota ja se on SACEURIN komennon alla. (Oeiras, Portugali) * Joint Support and Enabling Command (JSEC): Erilaisista huolto- ja tukitoimista vastaaminen. (Ulm, Saksa) == Lähteet == Luokka:Nato
Robert Young (juoksija)

Robert Clark "Bob" Young (15. tammikuuta 1916 Bakersfield, Kalifornia – 3. helmikuuta 2011 Bakersfield, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen pika- ja keskimatkojen juoksija. Hän saavutti olympiahopeaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa Berliinissä 1936. Hän juoksi toisen osuuden kaksi sekuntia Isolle-Britannialle loppukilpailussa hävinneessä Yhdysvaltain joukkueessa. Olympialaisten jälkeen hän juoksi Charles Hornbostelin, Harry Williamsonin ja John Woodruffin kanssa 4 × 880 jaardin viestijuoksussa maailmanennätyksen 7.35,8, joka kirjattiin myös 4 × 800 metrin viestijuoksun maailmanennätykseksi. Epävirallisissa Pan-Amerikan kisoissa 1937 Young saavutti 400 metrin juoksussa hopeaa maanmiehensä Ray Mallotin jäljessä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Philippe Honoré

Philippe Paul-Louis Juste Honoré (25. marraskuuta 1941 Vichy – 7. tammikuuta 2015 Pariisi) oli ranskalainen sarjakuva- ja pilapiirtäjä ja hänet muistetaan Charlie Hebdon sarjakuvapiirtäjänä. Hän kuoli tammikuussa 2015 Charlie Hebdo -lehden toimitukseen tehdyssä hyökkäyksessä. ==Ura== Honoré syntyi Vichyssä ja kasvoi Lounais-Ranskassa Paussa. Honoré oli itseoppinut taiteilija, jonka töitä julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1957 paikallisessa sanomalehdessä Sud-Ouest. Honorélla oli pitkä ura sanoma- ja aikakauslehtien sarjakuvien parissa ja hän työskenteli kymmenien eri julkaisujen kanssa. Hänestä tuli Charlie Hebdon henkilökunnan sarjakuvapiirtäjä vuonna 1992. Honorén tyyli erottui muista Charlie Hebdon pilapiirtäjistä paksulla viivalla (muistuttaa hieman puupiirroksia). 7.1.2015 Honoré kuoli seitsemän kollegansa, kahden poliisin ja kahden muun kanssa Charlie Hebdon ammuskelussa, kun al-Qaidan asemiehet hyökkäsivät sanomalehden toimistoihin Pariisissa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Ranskalaiset pilapiirtäjät Luokka:Ranskalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Terrori-iskujen uhrit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Hamiet Bluiett

Hamiet Ashford Bluiett Jr. (16. syyskuuta 1940 Brooklyn, Illinois – 4. lokakuuta 2018 Brooklyn, Illinois) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hänen pääasiallinen soittimensa oli baritonisaksofoni. Hän tuli tunnetuksi varsinkin vuonna 1976 perustetun World Saxophone Quartetin jäsenenä.Giovanni Russonello, Hamiet Bluiett, Baritone Saxophone Trailblazer, Dies at 78 The New York Times 7.10.2018, viitattu 28.9.2024 Bluiett aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana ja klarinetinsoiton 9-vuotiaana. Hän sai opetusta jazzmuusikko George Hudsonilta. Bluiett aloitti baritonisaksofonin soittamisen opiskellessaan Southern Illinois Universityssa. Hän omaksui vaikutteita varsinkin Harry Carneylta, joka toimi baritonisaksofonistina Duke Ellingtonin orkesterissa. Bluiett keskeytti yliopisto-opintonsa valmistumatta ja palveli Yhdysvaltain laivastossa ennen muuttamista St. Louisiin vuonna 1966. Hän oli mukana perustamassa Black Artists Groupia vuonna 1968 ja johti sen big bandia. Vuonna 1969 hän muutti New Yorkiin ja liittyi saksofonisti Sam Riversin orkesteriin. Bluiettista tuli vuonna 1974 jäsen yhdessä Charles Mingusin viimeisistä kokoonpanoista. Bluiett teki ensimmäiset äänityksensä yhtyeenjohtajana vuonna 1976. Näihin levytyksiin kuului livealbumi Birthright, jossa Bluiett soitti yksin baritonisaksofonia neljänkymmenen minuutin ajan. 1990-luvun loppupuolella Bluiett perusti neljästä baritonisaksofonistista koostuneen yhtyeen, joka julkaisi vuonna 1998 albumin Libation for the Baritone Saxophone Nation. Bluiett luopui saksofoninsoitosta terveyssyistä vuonna 2016. Hän sai viimeisinä vuosinaan useita sairaskohtauksia. Bluiett kuoli kotonaan 78-vuotiaana. Hän oli kahdesti naimisissa. Hänellä oli kaksi poikaa ja kaksi tytärtä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Colonia Villa Alborado

Colonia Villa Alborada oli suomalainen Paraguayssa sijainnut utopiasiirtokunta, joka perustettiin 1920. Se sijaitsi vajaan sadan kilometrin päässä Argentiinan puolella sijainneesta toisesta suomalaissiirtokunnasta Colonia Finlandesasta.Sonja Fogelholm : Viimeiset viidakkosuomalaiset, Yle Elävä arkisto 18.07.2012Jouni Korkiasaari : Suomalaiset utopiayhteisöt maailmalla, Siirtolaisuusinstituutti 2012 Muista suomalaisista utopiasiirtokunnista poiketen Colonia Villa Alboradalla ei ollut johtajahahmoa vaan siirtokunta syntyi kun alueelle alkoi muuttaa 1920-luvulla pääasiassa vegetaariseen elämäntapaan uskovia suomalaisia perheitä. Osa heistä muutti Suomesta Toivo Uuskallion puheiden innoittamana. Siirtokunnan asukkaat toimivat pienviljelijöinä ja he joutuivat raivaamaan tilansa aarniometsään. Alboradassa viljelysmaa oli kuitenkin parempaa kuin Argentiinassa Colonia Finlandesassa. Kasvissyönnistä luovuttiin pian yksipuolisen ravinnon aiheuttamien puutostautien takia, sairauksien ja tapaturmien hoitoon käytettiin saunaa ja luonnonparantajien omia reseptejä. Alboradassa pidettiin yhteisiä kokouksia ja lauluiltoja ja perustettiin Armas Nikkisen johdolla suomalainen yhdistys sekä voimisteluseura. Suomalaislasten opetus hoidettiin aluksi omin voimie, mutta myöhemmin lapset pääsivät paraguaylaiseen kouluun. Enimmillään Colonia Villa Alboradassa asui 59 suomalaista 1940- ja 1950-luvuilla. Siirtokunta pieneni vähitellen, kun osa muutti takaisin Suomeen tai kuoli. Alboradan ikääntyneet suomalaiset alkoivat sittemmin saada pientä avustusta Suomen luterilaiselta kirkolta. 2000-luvun lopulla Colonia Villa Alboradan suomalaisia oli elossa enää kolme: Manuel ”Manu” Holopainen, Jouko Lappi sekä Iikka Laulaja, joista vain vuonna 2008 kuollut Jouko Lappi oli syntynyt Suomessa. Paraguayssa syntynyt Ilkka Laulaja vieraili Suomessa 1980-luvulla. Heidän elämästään kerrottiin Ulkosuomalaisen tarina -ohjelman kahdessa osassa, jotka esitettiin vuosina 2004 ja 2010. == Lähteet == Luokka:Paraguay Luokka:Utopiat Luokka:Ulkosuomalaiset yhteisöt Luokka:Muuttoliike
Viron kristillisdemokraattinen puolue (1988)

Viron kristillisdemokraattinen puolue (, lyhenne EKDE) oli virolainen poliittinen puolue vuosina 1988-1992 Laulavan vallankumouksen ja uuden itsenäisyyden alkuvaiheessa. Viron kristillisdemokraattinen puolue perustettiin 23. heinäkuuta 1988 Kalvissa, Lääne-Virumaalla. Seuraavana päivänä, 24. heinäkuuta, puolueen säännöt hyväksyttiin. EKDE:n puheenjohtajana toimi koko sen olemassaolon ajan 1988–1992 Aivar Kala, jonka talossa puolueen perustamiskokous järjestettiin. Puolueen ytimen muodosti sen perustamishetkellä toukokuussa 1988 politiikasta kiinnostuneiden nuorten yhdistys Uusi Viro, johon kuuluivat Taivo-Ahti Adamson, Jaanus Betlem, Toivo Jürgenson, Aivar Kala, Aivar Kunman ja Andrus Villem. EKDE:n perustamisen jälkeen yhdistys organisoitiin uudeksi virolaiseksi perinnönsuojelukerhoksi Tare, jonka puheenjohtajana toimi Toivo Jürgenson. Kerho käynnisti esimerkiksi Virossa painettujen lastenkirjojen keräämisen ja lähettämisen ulkomaille. Vähemmän julkisuuden ja vaatimattoman toiminnan vuoksi EKDE:n perustaminen ei saanut yhtä paljon huomiota kuin ERSP:n perustaminen saman vuoden elokuussa. Jaanus Betlem esitteli puolueen suurelle yleisölle 9. maaliskuuta 1989 pitämässään puheessa maaliskuun pommitusten mielenosoituksissa Tallinnassa. Vuonna 1990 EKDE:ssä oli 200 jäsentä. EKDE osallistui ensimmäisen miehityksen jälkeisen Riigikogun vaaleihin vuonna 1992 vaaliliitossa Isamaa (josta myöhemmin tuli Kansallinen kokoomuspuolue Isamaa). EKDE:n jäsenistä valittiin Riigikoguun viisi jäsentä eli Jaanus Betlem, Kalle Jürgenson, Toivo Jürgenson, Aivar Kala ja Andrus Villem. Syksyllä 1992 Viron kristillisdemokraattinen puolue sulautui Viron kristillisdemokraattisen liiton, Viron konservatiivisen kansanpuolueen ja tasavaltalaispuolueen kanssa yhdeksi puolueeksi, jolloin muodostui Kansallinen kokoomuspuolue Isänmaa. Vuonna 1995 Kansallinen kokoomuspuolue Isänmaa ja ERSP sulautuivat Isänmaaliitto-puolueeksi. == Lähteet == Luokka:Viron puolueet Luokka:Kristillisdemokraattiset puolueet
Blaine Lacher

Blaine Lacher (5. syyskuuta 1970 – 29. tammikuuta 2024) oli kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän oli syntyisin Kanadan Albertan provinssista, Medicine Hatin pikkukaupungista. ==Ura== Vuosina 1992–1994 Lacher pelasi yliopistosarjaa Lake Superior State Universityn joukkueessa. Kaudelle 1994-1995 Lacher sai yllättäen varaamattomana pelaajana sopimuksen Boston Bruinsiin ja valtasi paikan Bruinsin ykkösmaalivahtina. Hän pelasi kauden aikana 35 ottelua kakkosmaalivahti Vincent Riendeaun pelatessa 11 ottelussa. Lacher myös voitti pelaamistaan otteluista 19 ja hävisi 11. Kauden jälkeen pudotuspeleissä Lacher pelasi viisi ottelua, joista voitti vain yhden. Kauteen mahtui myös yksi ottelu AHL-joukkue Providence Bruinsin maalilla. Kaudella 1995-1996 Lacher pääsi pelaamaan 12 ottelua Bostonin maalilla mutta otteet eivät olleet enää edelliskauden tasolla. 12 ottelun saldoksi muodostui 3 voittoa ja 5 tappiota päästettyjen maalien keskiarvon ollessa 3.94 ja torjuntaprosentin .845. 12 NHL-ottelun lisäksi Lacher pelasi yhdeksän ottelua AHL:n Providencessa ja kahdeksan ottelua IHL:n Cleveland Lumberjacksin maalilla. Bostonissa Lacherin syrjäyttivät edellisvuonna hankittu Craig Billington sekä Bostonin aikoinaan varaama, Edmontonista kotiutettu Bill Ranford. AHL:n Providencessa torjuntavastuun veivät Robbie Tallas ja Scott Bailey. Clevelandissa Lacher sai loppukaudeksi ykkösmaalivahdin roolin ja pääsi pelaamaan myös 3 pudotuspeliottelua. Kaudelle 1996-1997 Lacher teki sopimuksen IHL:n Grand Rapids Griffinsin kanssa mutta sai vastuuta vain 11 pelissä. Lacher lopetti ammattilaisuransa kauden jälkeen mutta teki vielä paluun amatöörisarja Saskatchewan Westin Oyen Eagĺesin joukkuessa kausilla 2001-02 ja 2002-03. Lacher kuoli kotonaan Medicine Hatissa tammikuussa 2024. ==Saavutuksia== * Saskatchewan Junior Hockey Leaguen paras maalivahti 1991 * 1x NCAA yliopistosarjojen mestaruus * 2x CCHA yliopistosarjan mestaruus * NHL kuukauden tulokas (helmikuu 1995) ===Viitteet=== Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Dara Singh

Dara Singh Randhawa (, syntyjään Deedar Singh Randhawa, ; 19. marraskuuta 1928 Dharmuchak, Punjab, Brittiläinen Intia – 12. heinäkuuta 2012 Mumbai, Maharashtra, Intia) oli intialainen ammattipainija, näyttelijä, elokuvaohjaaja ja poliitikko. Aloitettuaan uransa painijana hän aloitti näyttelemisen vuonna 1952. Hän työskenteli hindi- ja punjabielokuvatuottajana, -ohjaajana ja -käsikirjoittajana sekä näytteli elokuvissa ja televisiossa. Hänen roolinsa Hanumanina Ramanand Sagarin televisiosarjassa Ramayan teki hänestä suositun. Hän kuului Intian kansanpuolueeseen ja istui Intian parlamentin ylähuoneessa Rajya Sabhassa vuodet 2003–2009. Singh valittiin vuoden 2018 WWE Hall of Fame -kunniagallerian Legacy-kategoriaan ensimmäisenä intialaisena. Singh kuoli sydäninfarktiin 83-vuotiaana kotonaan Mumbaissa. == Yksityiselämä == Singh oli uskonnoltaan sikhi. Hän oli naimisissa kahdesti ja hänellä oli kuusi lasta, kolme tytärtä ja kolme poikaa. == Valikoitu filmografia == * Anand ‎(1971) * Karma (1986) * Kal Ho Naa Ho (2003) * Jab We Met (2007) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Intialaiset elokuvatuottajat Luokka:Intian kansanpuolueen poliitikot Luokka:Rajya Sabhan jäsenet Luokka:Showpainijat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Viron konservatiivinen kansanpuolue (1990)

Viron konservatiivinen kansanpuolue (, lyhenne EKRE) oli virolainen poliittinen puolue vuosina 1990–1992. EKREen liittyivät Viron muinaismuistoyhdistyksen ja kansalaistoimikuntien kannattajat, jotka pitivät Viron kristillisdemokraattisen liiton kirkkomielisyyttä liian vahvana osan puoluepolitiikkaa. Perustajina olivat Kalle Eller, Peeter Ilus, Kaido Kama ja Enn Tarto. Viron konservatiivinen kansanpuolue perustettiin 6. tammikuuta 1990 tallinnalaisessa Ergo-kahvilassa. Puolueen ohjelma hyväksyttiin ja valittiin 5-jäseninen tiedotustoimikunta, jonka puheenjohtajana toimi Kalle Eller. Tiedostusryhmän muita jäseniä olivat Tõnu Remma, Ilmar Palias, Peeter Ello ja Andres Heinapuu. Puolueen puheenjohtajaksi valittiin Enn Tarto, ja puolueessa oli vuoden 1990 puoleenväliin mennessä noin 50 jäsentä. Toinen näkyvä hahmo puolueessa oli Kaido Kama, joka oli puoluehallituksessa puolueen olemassaolon ajan. EKRE osallistui ensimmäisen miehityksen jälkeisen Riigikogun vaaleihin vuonna 1992 vaaliliitossa Isamaa (josta myöhemmin tuli Kansallinen kokoomuspuolue Isamaa). EKREn jäsenistä valittiin Riigikoguun kolme jäsentä eli Andres Heinapuu, Kaido Kama ja Enn Tarto. Syksyllä 1992 Viron konservatiivinen kansanpuolue sulautui Viron kristillisdemokraattisen puolueen, Viron kristillisdemokraattisen liiton ja tasavaltalaispuolueen kanssa yhdeksi puolueeksi, jolloin muodostui Kansallinen kokoomuspuolue Isänmaa. == Lähteet == Luokka:Viron puolueet
Atlantic Southeast Airlinesin lento 529

Atlantic Southeast Airlinesin lento 529 oli Atlantic Southeast Airlinesin Yhdysvaltain sisäinen reittilento Georgian Atlantan kansainväliseltä lentoasemalta Mississipin Gulfport–Biloxin kansainväliselle lentoasemalle. Lennolla 21. elokuuta 1995 käytetty Embraer EMB-120ER Brasilia törmäsi peltoon puoli tuntia Atlantasta nousun jälkeen. Lennolla oli 29 matkustajaa ja miehistön jäsentä, joista kahdeksan sai onnettomuudessa surmansa. Onnettomuuden aiheutti todennäköisesti potkurista irronnut lapa väärien huoltotoimenpiteiden vuoksi. == Lähteet == Luokka:Lento-onnettomuudet Yhdysvalloissa Luokka:Vuoden 1995 lento-onnettomuudet Luokka:Georgian osavaltion historia
Erich Kleinschuster

Erich Kleinschuster (23. tammikuuta 1930 Graz – 12. syyskuuta 2018) oli saksalainen jazzmuusikko, joka toimi pasunistina ja säveltäjänä.Nachruf auf Erich Kleinschuster ORF 13.9.2018, viitattu 28.9.2024 Trauer um den Posaunisten, Bandleader und Hochschullehrer Erich Kleinschuster JazzZeitung 12.8.2018, viitattu 28.9.2024 Kleinschuster suoritti oikeustieteellisen koulutuksen. Hän soitti Wienissä Johannes Fehringin orkesterissa vuosina 1958–1965. Lisäksi hän aloitti yhteistyön Fatty Georgen ja Friedrich Guldan kanssa. Kleinschuster kutsuttiin vuonna 1958 esiintyjäksi Newport Jazz Festivaliin. Vuonna 1966 hän perusti mukaansa nimetyn sekstetin, johon kuuluivat muiden muassa trumpetisti Art Farmer ja pianisti Fritz Pauer. Kleinschusterin sekstetti pysyi yhtenä tunnetuimmista itävaltalaisista jazzkokoonpanoista 1980-luvulle saakka. Kleinschuster soitti lisäksi Kenny Clarken, Francy Bolandin, George Gruntzin, Peter Herbolzheimerin ja Hans Kollerin yhtyeissä. Hän kiersi esiintyjänä Amerikassa, Afrikassa ja Aasiassa. Vuonna 1990 hän perusti uuden kokoonpanon, big bandin nimeltään Austrian Jazz Orchestra. Kleinschusterin sävellystuotantoon kuuluu mun muassa Oberwarter Messe. Kleinschuster työskenteli vuodesta 1971 ORF:n kevyen musiikin tuotantopäällikkönä ja perusti ORF:n big bandin. Hänet nimitettiin Wienin kaupunginkonservatorion jazzin laitoksen ensimmäiseksi johtajaksi vuonna 1969. Kleinschuster opetti Grazin musiikki- ja teatteriyliopistossa vuodesta 1976, professorina vuodesta 1985. Hän jäi eläkkeelle 30. syyskuuta 1998. Hänen opiskelijoitaan olivat muiden muassa Wolfgang Muthspiel, Bertl Mütter ja Andreas Mittermayer. Kleinschuster organisoi vuodesta 1998 lähtien Jazz-Sommer Graz -tapahtumaa. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset muusikot Luokka:Jazzpasunistit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Paris Paloma

Paris Paloma Phillips (s. 17. marraskuuta 1999 Derbyshire, Englanti) on englantilainen laulaja-lauluntekijä. Hänen musiikkinsa ammentaa vaikutteita muun muassa folkista, indie popista ja art popista, ja hänen kappaleissaan käsitellään usein naiseuden, mytologian ja luonnon teemoja. Paloma nousi laajempaan tietoisuuteen kappaleellaan "Labour" (tyyliteltynä pienaakkosin), joka julkaistiin vuonna 2023 ja herätti laajaa huomiota sosiaalisessa mediassa. Hänen muihin tunnettuihin kappaleisiinsa kuuluvat muun muassa "The Fruits", "It's Called: Freefall" ja "As Good A Reason". == Diskografia == === Studioalbumit === * Cacophony (2024) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Brittiläiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Philippine Airlinesin lento 434

Philippine Airlinesin lento 434 oli Philippine Airlinesin 11. joulukuuta 1994 liikennöimä reittilento Filippiinien Ninoy Aquinon kansainväliseltä lentoasemalta Japanin Naritan kansainväliselle lentoasemalle. Se teki välilaskun Filippiineillä Mactan-Cebun kansainvälisellä lentoasemalla. Koneessa räjähti pommi koneen ollessa matkalla Japaniin. Räjähdyksessä kuoli yksi ihminen ja noin kymmenen loukkaantui. Pommin oli asentanut koneeseen väärennettyä Armaldo Forlani -nimeä käyttänyt Ramzi Yousef koneen ensimmäisellä Filippiinien sisäisellä osuudella. Hän piilotti pommi istuimen 26K alle ja poistui koneesta Mactan-Cebun lentoasemalla. Kone teki onnistuneen hätälaskun Japanin Nahan lentoasemalle. Iskun lisäksi muun muassa World Trade Centerin vuoden 1993 pommi-iskusta epäilty Yousef pidätettiin vuonna 1995. == Lähteet == Luokka:Lento-onnettomuudet Japanissa Luokka:Vuoden 1994 lento- onnettomuudet Luokka:Vuoden 1994 terrori-iskut
Peter Herbolzheimer

Peter Herbolzheimer (31. joulukuuta 1935 Bukarest – 27. maaliskuuta 2010 Köln) oli saksalainen jazzmuusikko. Hän soitti varhaisella urallaan kitaraa, mutta keskittyi myöhemmin pitkälti pasuunansoittoon. Hän tuli tunnetuksi myös säveltäjänä ja sovittajana.Peter Herbolzheimer AllMusic, viitattu 28.9.2024 Herbolzheimer johti omaa big bandiaan, johon kuuluivat muiden muassa Duško Gojković, Palle Mikkelborg, Niels-Henning Ørsted Pedersen ja Alex Riel. Siinä toimi myös tilapäisinä esiintyjinä yhdysvaltalaismuusikoita, kuten Art Farmer ja Herb Geller. Herbolzheimer teki 1970-luvulla runsaasti televisio- ja radiotyötä. Hän myös soitti esimerkiksi Dizzy Gillespien kanssa. Lisäksi hänet kutsuttiin osallistumaan musiikilla vuoden 1972 kesäolympialaisiin Müncheniin. Herbolzheimer omaksui musiikkiinsa rockvaikutteita. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jazzmuusikot Luokka:Jazzpasunistit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Liettuan parlamenttivaalit 2024

Liettuan vuoden 2024 parlamenttivaalit järjestettiin 13. lokakuuta ensimmäisen kierroksen ja 27. lokakuuta toisen kierroksen osalta. Vaaleissa valittiin kaikki Seimasin 141 edustajaa seuraavaksi neljäksi vuodeksi. == Tausta == Edustajista 71 valitaan yhden edustajan vaalipiireistä enemmistövaalitavalla ja loput 70 suhteellisella vaalitavalla avoimella listavaalilla. Listavaaleissa maa on jaettu vaalipiireihin, joista valitaan useampi henkilö. Lain mukan vaalit tulee pitää lokakuun toisena sunnuntaina sinä vuonna, jolloin istuvan Seimasin kausi päättyy. Presidentin tulee vahvistaa vaalipäivä viimeistään puoli vuotta ennen vaaleja. Vaaleissa on kaksi kierrosta, joita sovelletaan vain 71 enemmistövaalitavalla valittavan edustajan kohdalla. Tullakseen valituksi ehdokkaan tulee saada vähintään puolet vaalipiirin äänistä. Mikäli näin ei käy, toinen kierros järjestetään kahden parhaiten menestyneen välillä kahden viikon päästä. Listavaaleissa puolueiden kohdalla noudatetaan 5 prosentin ja vaaliliittojen kohdalla 7 prosentin äänikynnystä. Listavaaleihin saavat osallistua vain rekisteröityneet poliittiset puolueet, joiden tulee asettaa vähintään 20 ehdokasta. Äänestystulos voidaan vaalipiirin kohdalla mitätöidä liian vähäisen äänestysaktiivisuuden takia. Enemmistövaalitavalla valittavien kohdalla vähintään 40 prosentin äänioikeutetuista täytyy käydä äänestämässä. Listavaalien kohdalla vastaava osuus on 25 prosenttia. == Ehdokasasettelu ja äänioikeus == Ehdokkaaksi saavat asettua 25 vuotta täyttäneet Liettuassa vakituisesti asuvat maan kansalaiset, joita ei ole todettu vaalikelvottomaksi vankeustuomion takia. Äänioikeutettuja vaaleissa ovat kaikki vaalipäivään mennessä 18 vuotta täyttäneet Liettuan kansalaiset, joita ei ole oikeuden päätöksellä todettu vajaavaltaisiksi. == Tulokset == Parlamenttivaalien ensimmäisellä kierroksella Liettuan sosiaalidemokraattinen puolue sai eniten ääniä, yli 19 prosenttia. Äänestysaktiivisuus oli yli 52 prosenttia, selvästi enemmän kuin edellisissä parlamenttivaaleissa. Toisella kierroksella jaettiin 63 paikkaa, joista sosiaalidemokraatit saivat 39 ja kristillisdemokraatit 10. Äänestysaktiivisuus oli 41%. Sosiaalidemokraattien puheenjohtajana toimii MEP Vilija Blinkevičiūtė, mutta pääministeriksi nousi varapuheenjohtaja Gintautas Paluckas. Kaikkiaan yhdeksän puoluetta sai edustajia seimasiin. Lisäksi valittiin kaksi sitoutumatonta kansanedustajaa. * Sosiaalidemokraattinen puolue 52 paikkaa * Kotimaan liitto 28 paikkaa * Nemunasin aamunkoitto 20 paikkaa * Demokraatit Liettuan puolesta 14 paikkaa * Liberaalien liike 12 paikkaa * Talonpoikien ja vihreiden liitto 8 paikkaa * Puolalaisten vaalitoiminta 3 paikkaa * sitoutumattomat 2 paikkaa * Kansallinen liitto 1 paikka * Vapaus ja oikeus 1 paikka == Lähteet == parlamenttivaalit 2024 Luokka:Vuoden 2024 vaalit