EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kirvesmies

Kirvesmiehellä tarkoitetaan yleensä rakennustyöntekijää, joka tekee puurakenteisiin ja niiden asentamiseen liittyviä töitä. Tällaisia töitä ovat esimerkiksi puurunkojen rakentaminen, laudoittaminen, betonimuottien valmistaminen, levyttäminen, lämpöeristeiden laittaminen, ovien ja ikkunoiden asentaminen, puuaitojen ja terassien valmistaminen. ==Rakennuskirvesmies== Entisaikoina, kun talot tehtiin hirrestä, kirvesmiehen tärkein työkalu oli kirves ja talontekijää alettiin kutsua kirvesmieheksi. Nykyään talonrakentaminen on koneellistunut ja kirvesmiehellä on käytössään monenlaisia muita työkaluja, usein nykyään sähköisiä. Rakennusmateriaalit ovat muuttuneet siten, että raja puutöiden ja muiden töiden välillä on hämärtynyt. Rakennusten osia valmistetaan talotehtaissa ja talon pystytyspaikalle jäävän työn osuus pienenee. Kirvesmiehet olivat entisaikoina erikoistuneet johonkin tiettyyn osa-alueeseen, oli kuuluisia kirkonrakentajia, sillanrakentajia ja koulujen rakentajia, pientalojen ja ulkorakennusten rakentajia. Tosin maataloissa usein rakennuksetkin tehtiin itse usein myös talkootyönä kyläläisten kesken. ==Laivojen kirvesmies== Laivoissa kirvesmies (timperi, timppa) ammattinimikkeenä tarkoitti itsenäisesti päivävuorossa työskentelevää korjausmiestä, jolle kuuluivat kaikki puurakenteiden huolto- ja korjaustyöt. Purjelaivoissa, joissa ei ollut metallirakenteita, kirvesmies paitsi rakensi varapuusta tarvittavat rakenteet särkyneiden tilalle myös huolsi muun muassa pumput ja ruorilaitteet sekä kerran viikossa kiipesi takilaan rasvaamaan eniten kuluvat kohteet. Myös suuremmissa vauriotapauksissa, kun laivaa jouduttiin esimerkiksi hinaamaan vuodon johdosta, vuotojen tukkimisen päävastuu kuului kirvesmiehelle. Rosén - Ohrelius: LAIVOJEN KIRJA, luku Purjelaiva ja merimies Jäänmurtajilla kirvesmies työskenteli aikaisemmin myös sukeltajan tehtävissä, näillä aluksilla kirvesmiehet yleisestä käytännöstä poiketen osallistuivat vahteihin. Seppo Laurell: Höyrymurtajien aika : historiikki höyrykäyttöisten valtionjäänmurtajien aikakaudesta; Helsinki, Merenkulkuhallitus, 1992 ==Katso myös== *Puuseppä ==Lähteet== Luokka:Rakennusalan ammatit Luokka:Vesiliikenteen ammatit
TinyMUD

TinyMUD on MUD-lajityyppi, joka yleensä painottuu sosiaaliseen kanssakäymiseen taistelemisen tai pelaajahahmon kehittämisen sijaan. Yhdysvaltalainen James Aspnes kirjoitti ensimmäisen TinyMUDin vuonna 1989 pitkälti pelien Monster ja Hunt the Wumpus inspiroimana. Pelityyppi on vaikuttanut muun muassa MOO-, MUCK- ja MUSH-tyyppisten mudien kehitykseen. TinyMUDeille ominaista ja oleellista on, että pelaajat laajentavat ja muokkaavat pelimaailmaa aktiivisesti pelin ollessa käynnissä (). == Aiheesta muualla == * Taustaa lyhyesti Aspnesin kertomana * The MUDdex - TinyMUD-historiaa * TinyMUD Classic Luokka:MUD-palvelimet ja -tyypit
Tommi Lindell

Tommi Lindell (s. 1966) on suomalainen musiikin monitoimihenkilö, joka on säveltänyt, sovittanut, soittanut ja tuottanut monilla eri levyillä, hän on vaikuttanut esimerkiksi kokoonpanossa Lindelltronics, The Swinghufvuds, Allekirjoittanut, Tapaus Lindell, Veijo Midi & Modulit sekä ollut bändisoittajana Bluesshakers, Rinneradio ja Raptori -yhtyeissä. Lindell oli yksi Frank Pappa Show:n ja Yle TV1:n Hotelli Sointu -ohjelmien tekijöistä. Lindellin musiikkiopinnot alkoivat 1980-luvun alkupuolella Oulunkylän Pop- ja Jazz-konservatoriossa. == Maan tapa -kappale == Lindell käytti vuonna 1989 julkaisemassaan kappaleessa ”Maan tapa” mm. poliitikkojen korulauseita sekä Yleisradion lähetyksen lopettamissignaalia. Kun kappale soi Yöradion lähetyksessä, se katkaisi lähetyksen osassa Suomea, muun muassa Espoon Kivenlahdessa. Yle kielsi tästä syystä kappaleen soittamisen.Suomalaisen rockin historia Jee Jee Jee sivu 442Rumba 5/1990 Vuonna 2024 hän julkaisi siitä uuden Maan tapa 2024 remix -version jossa oli sanat oli päivitetty Orpon hallituksen ministerien sanomisiin ja leikkauksiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Otto A.: Tommi Lindell - Teeveestäkin tuttu. Selvis 1/2001. * Sami Sarhamaa: Tommi Lindell. Riffi 2/2002. * Kapsäkki: Tommi Lindell . * * Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hevonhierakka

Hevonhierakka (Rumex longifolius) on 50–120 cm korkea jäykkävartinen monivuotinen ruohokasvi. == Ulkonäkö == Hevonhierakan lehdet ovat poimulaitaisia, 3–4 kertaa leveyttään pitempiä ja jopa 35 cm:n pituisia. Lehtiruodin tyvellä vartta ympäröi kalvomainen korvaketuppi. Hevonhierakka kukkii heinä-elokuussa. Sen kukinto on pystyhaarainen, tiheä, tähkämäinen ja melkein lehdetön. Kukat ovat pienet ja vihertävät. Hevonhierakalla on voimakas pysty pääjuuri. Se lisääntyy helposti katkenneista juurenkappaleista. Yksi hevonhierakka voi tuottaa yli 15 000 siementä. Pähkylät ovat tummanruskeita, noin 3 mm pitkiä ja kolmisärmäisiä. Siemenet jäävät usein ruskeina roikkumaan talventörröttäjäksi kuivahtaneessa varressa vielä lumentulon jälkeenkin. Ne voivat levitä laajalle alueelle tuulen mukana lumihankea pitkin. == Levinneisyys Suomessa == Hevonhierakka on Suomessa joutomaiden muinaistulokaskasvi. Se on yleinen lähes koko maassa. Vain Lapin pohjoisosissa se on harvinaisempi. == Elinympäristö == Hevonhierakka kasvaa lähinnä ihmisen muokkaamissa paikoissa kuten pihoissa, tienvierillä, joutomailla, laitumilla ja puutarhoissa. Sitä löytyy myös rannoilta. Hevonhierakka suosii typpipitoista maata. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * * Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Hevonhierakka (Rumex longifolius) * Luontoportti: Hevonhierakka (Rumex longifolius) * Valokki – Nettikasvio: Hevonhierakka (Rumex longifolius) Luokka:Hierakat
Vilho Auvinen

Vilho Johannes Auvinen (26. tammikuuta 1907 Kuopio – 17. marraskuuta 1946 Kuopio) oli suomalainen näyttelijä. Auvinen oli näyttelijä-ohjaaja Vili Auvisen isä. Lyhyen uransa aikana Auvinen ehti näytellä kahdessakymmenessä elokuvassa. Hän toimi näyttelijänä muun muassa Helsingin Kansanteatterissa,Vilho Auvinen, Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 18.12.2014., Viipurin Kaupunginteatterissa ja Kuopiossa. == Filmografia == *VMV 6 (1936) *Vaimoke (1936) *Pohjalaisia (1936) *Mieheke (1936) *Lapatossu (1937) *Koskenlaskijan morsian (1937) *Juurakon Hulda (1937) *Ulkosaarelaiset (1938) *Tulitikkuja lainaamassa (1938) *Sysmäläinen (1938) *Vihreä kulta (1939) *Rikas tyttö (1939) *Isoviha (1939) *Avoveteen (1939) *Tottisalmen perillinen (1940) *Oi, kallis Suomenmaa (1940) *Kersantilleko Emma nauroi? (1940) *Totinen torvensoittaja (1941) *Kulkurin valssi (1941) *Onni pyörii (1942) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Hopeahanhikki

Hoikkahopeahanhikki eli hopeahanhikki (Potentilla argentea) on ruusukasvien heimoon ja sormihanhikkien sukuun kuuluva pienehkö keltakukkainen kasvilaji. Hopeahanhikki luokitellaan usein yhdeksi muuntelevaksi lajiksi, mutta toisinaan se on jaettu useammaksi eri lajiksi, kuten hoikkahopeahanhikki (Potentilla argentea) ja tanakkahopeahanhikki (Potentilla neglecta, syn. Potentilla argentea subsp. neglecta). == Ulkonäkö ja koko == Hopeahanhikki on 15–30 senttimetrin korkuiseksi kasvava monivuotinen ruohokasvi. Kasvin lehdet ovat viisisormiset, alapinnaltaan valkonukkaiset ja hopeankiiltoiset. Myös varsi ja lehden päälliosa on harvahkon hopeanvärisen karvan peitossa. Puhtaankeltaisen kukan halkaisija on 5–7 millimetriä. == Levinneisyys == Hopeahanhikkia esiintyy sekä Euroopassa että Aasiassa. Lisäksi laji on levinnyt ihmisen mukana Pohjois-Amerikkaan. == Elinympäristö == Hoikkahopeahanhikin ensisijaista elinympäristöä ovat kuivat niityt, kedot ja nummet. Sitä tavataan myös ratavalleilla, joutomailla ja tienpientareilla. == Alalajit == Hopeahanhikilla on monia alalajeja, joista Suomessa esiintyvät ainakin ketohopeahanhikki (Potentilla argentea subsp. argentea), rentohopeahanhikki (Potentilla argentea subsp. demissa), sirohopeahanhikki (Potentilla argentea subsp. decora), pulskahopeahanhikki (Potentilla argentea subsp. dissecta) ja liuskahopeahanhikki (Potentilla argentea subsp. acutifida). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * LuontoPortti: Hopeahanhikit (Potentilla argentea) * United States Department of Agriculture (USDA): Potentilla argentea Luokka:Sormihanhikit
Huopavoikeltano

Huopavoikeltano eli huopakeltano (Pilosella officinarum, syn. Hieracium pilosella) on keltakukkainen asterikasvien heimoon kuuluva kasvilaji tai hieman toisistaan eroavien pikkulajien ryhmä. == Ulkonäkö == Huopakeltanon lehdet kasvavat ruusukkeena tiiviisti maata vasten, ja osa niistä saattaa talvehtia lumen alla. Lehden alapinta on valkean, huopaa muistuttavan nukkakarvoituksen peitossa. Lehtien keskeltä nousee 5–25 cm korkea kukkavana, jonka päähän tulee vaaleankeltainen, voikukkaa muistuttava, mutta sirompi mykerökukinto. Hedelmävaiheessa mykerökukinto muuttuu hahtuvapalloksi. == Kasvupaikka == Huopakeltano kasvaa paahteisen kuivilla paikoilla melko vähäravinteisessa maassa, kuten hiekkakedoilla, sorakuopilla, metsien ahomaisilla reunuksilla, tien- ja pellonpientareilla, pihojen matalilla ja kuivilla töyräillä tai kallionkupeilla. == Levinneisyys == Suomessa huopakeltanoa tavataan Etelä- ja Keski-Suomessa. == Käyttö == Kuivatulla huopakeltanolla on lääkitty silmäsairauksia, maksavaivoja, ripulia, suolitulehdusta, malariaa ja nenäverenvuotoa. Tieteellinen nimi officinarum tarkoittaa rohtoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas: Huopavoikeltanon levinneisyys Suomessa * Pohjolan kasvien pauloissa: Pilosella pilosellina -ryhmä - huopavoikeltanot Luokka:Voikeltanot
The Funkiest

The Funkiest oli Helsingin keskustan laidalla Mechelininkadulla Töölössä sijainnut, joulukuussa 1995 perustettu levykauppa. The Funkiestissä myytiin lähinnä rap-levyjä sekä jonkun verran 1960–1970-lukujen rhythm and blues-, funk- ja soul-musiikkia. Huhtikuussa 2016 The Funkiestin omistaja Juha Vakkari ilmoitti lopettavansa liikkeen kannattamattomana. ==Fjuu Records== The Funkiestin alla toimi myös levy-yhtiö Fjuu Records, joka julkaisi levyjä muun muassa Ruudolfilta ja Loost Koosilta. Fjuu Recordsilta ilmestyi historiansa aikana 33 julkaisua.Discogs.com === Fjuu Recordsin julkaisut === * fjuu01: Sampo - Aurinko kutsuu (2001) * fjuu02: PetteTuomoTK - EP (2002) * fjuu03: Eevil Stöö - Pinkkibikinihinkkichiksi (2002) * fjuu04: Overme - Power/Hiot (2001) * fjuu05: Lost Cause - It's All Happenin' (2002) * fjuu06: Helpus - Helpus (2002) * fjuu07: Salamaryhmä - Kaikki on mahollista (2003) * fjuu08: Chydeonep (2003) * fjuu09: Overme - One (2003) * fjuu10: Lost Cause - Bustickets EP (2003) * fjuu11: Nuanz - Teetä kolmelle (2003) * fjuu12: Lyhtyjä - Myrsky vesilasissa (2003) * fjuu13: Ruudolf - Bodausanthem (2004) * fjuu14: Vihreys - Vol 2 (2003) * fjuu15: Puisto-osasto EP (2004) * Kiltit Ihmiset O.G. 2000 - Plankton 7 (2004) * fjuu16: Payperwork & Mekas - Left (2005) * fjuu17: Neveready & Dumb / Effekt - Split 12" (2005) * fjuu18: Nektaryn Seq & Kardoklikk - Trophikal Boyzz (2005) * fjuu19: Effekt - Pakkanen (2005) * fjuu20: Neveready - Neveready (2005) * Payperwork & Mekas - Payperwork&Mekas; (2005) * fjuu21: Taikaukko 7" (2006) * Eevil Stöö - Pure Ana & Happyhappy Joyjoy Memphis Underground Mix Pt.1 (2006) * fjuu22: Niko & Tapsa - Tässä kaupungissa tuulee aina (2007) * fjuu23: Saurus - Son Dynyy (2007) * fjuu24: K.V.N & Lobo - The Dead End Kidz (2008) * fjuu25: Köyhä Jonne - Krapula (2009) * fjuu26: K.V.N & Lobo - Welcome to the Dead End (2009) * fjuu27: Ghetto Tyylit Kokoelma (2011) * fjuu28: K.V.N & Lobo - Mac Shit (2012) * fjuu29: Betonipossu - Hyviä keloja LP (2014) * fjuu30: OLPEKKALEV - 00 & 01 EP (2014) ==Lähteet== Luokka:Kamppi Luokka:Musiikkikaupat Luokka:Suomalainen hip hop
Battrick

Battrick on ilmainen internetselaimella pelattava krikettimanagerointipeli. Peli on saanut runsaasti vaikutteita Hattrick-nimisestä vastaavanlaisesta jalkapallomanagerointipelistä. Battrickin on luonut Allan Fairlie-Clarke, joka tunnetaan Battrickissä BT-Allanina. Pelillä oli vuonna 2006 noin 7 000 pelaajaa. Pelaaja ottaa pelissä haltuunsa krikettijoukkueen, jonka jälkeen pelaajan tavoitteena on kehittää joukkuettaan treenin ja siirtojen avulla, sekä hallita talouttansa ja nousta divisioonissa valiten aina parhaimman taktiikan otteluun. Ottelut pelissä pelataan reaaliajassa. Vuonna 2006 pelin kilpailut seurajoukkueille olivat yhden päivän kriketti-liiga ja yhden päivän kriketti-cup. Joukkueet voivat myös haastaa toisiaan ystävyysotteluihin, mikäli ovat pudonneet jo cupista. Peliin luotiin myös maajoukkueet kauden 2 aikana. Maajoukkuevalmentajat valitaan aina vaaleilla käyttäjien keskuudesta. ==Aiheesta muualla== * Pelin verkkosivut Luokka:Selainpelit
Sakari Lindfors

pienoiskuva Sakari Lindfors (s. 27. huhtikuuta 1966 Helsinki) on suomalainen jääkiekkomaalivahti ja maalivahtivalmentaja. Lindfors edusti Suomessa aikuisten pääsarjatasolla vain HIFK:ta. Hän pelasi joukkueessa vuodet 1985–1998 ja 2000–2002. Välissä Lindfors kävi torjumassa kiekkoja ulkomailla Itävallan EC Grazissa, Ruotsin Färjestadissa ja Italian HC Milanossa. Lindfors puki pelipaidan päälleen yhteensä 670 Jääkiekon SM-liiga-otteluun ja oli torjuntavuorossa 508:ssa. Hän voitti urallaan kolme SM-mitalia, joista yksi oli kultainen. Sakari Lindfors valittiin Suomen MM-joukkueeseen viidesti vuosina 1989–1993, vuoden 1991 MM-kisoissa hän ei pelannut peliäkään. Lindforsin maajoukkueuralle mahtuu 111 A-maaottelua. Vuonna 1992 Lindfors oli mukana voittamassa MM-hopeaa Prahan MM-kilpailuista. Calgaryn vuoden 1988 talviolympialaisten kisajoukkueessa Lindfors oli alun perin kotiin jäävä varamaalivahti. Jarmo Myllyksen jalkavaivojen takia hän oli kuitenkin osan aikaa paikan päällä Calgaryssä. Hän ei pelannut kisoissa otteluakaan, mutta sai ylimääräisen hopeamitalin, jonka hän luovutti Suomen Jääkiekkomuseoon. Hän ei kuitenkaan ole virallisesti olympiamitalisti. Pelaajauransa jälkeen Lindfors on toiminut HIFK:n maalivahtivalmentajana ja joukkueenjohtajana. Joulukuussa 2006 Lindfors nostettiin HIFK:n väliaikaiseksi päävalmentajaksi, kun Bob Francis ja apulaisvalmentaja Tom Coolen erotettiin tehtävistään. ==Saavutukset ja palkinnot== *1 Suomen mestaruus (1998) *1 SM-hopea ja -pronssi *MM-hopea *HIFK on jäädyttänyt Lindforsin pelinumeron 35 *Suomen Jääkiekkoleijona #161 ==Lähteet== *Lindforsin tiedot Jääkiekkomuseon sivulla *HIFK:n valmentajat ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Quebec Nordiquesin varaamat pelaajat Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Purtojuurikasvit

Purtojuurikasvit (Dipsacaceae) on kaksisirkkaisten Dipsacales-lahkoon luokiteltu, aiemmin omaksi heimokseen luokiteltu kasviheimo. Siihen kuului 290 lajia, jotka jaettiin 11 sukuun. Nykyisin tämä heimo on Dipsacoideae-alaheimo kuusamakasvien (Caprifoliaceae) heimossa. Purtojuurikasvit kasvavat luonnonvaraisina Euraasiasta Uuteen-Guineaan ulottuvalla alueella ja Afrikassa. Suomessa kasvavat luonnossa purtojuuri (Succisa pratensis) ja ketoruusuruoho (Knautia arvensis). Lisäksi joitain lajeja viljellään koristekasveina. == Sukuja == * Cephalaria – kirahvinkukat * Dipsacus – karstaohdakkeet * Knautia – ruusuruohot * Scabiosa – piirtotörmäkukat eli törmäkukat * Succisella – kerälatvat * Succisa – purtojuuret == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ITIS: Dipsacaceae Luokka:Kuusamakasvit * Luokka:Kasviheimot
Vanamokasvit

Vanamokasvit (Linnaeaceae) on Dipsacales-lahkoon kuuluva kaksisirkkaisten kasvien heimo. Siihen kuuluu noin 36 lajia, jotka jaetaan neljään tai viiteen sukuun.Encyclopedia Britannica Ne kasvavat luonnonvaraisina lauhkeassa ja vileässä vyöhykkeessä. Useimmat vanamokasvit ovat varpuja tai köynnöksiä, ja niiden kukat ovat kellon tai suppilon muotoisia. Nykyisin vanamokasvit luokitellaan usein osaksi kuusamakasvien (Caprifoliaceae) heimoa. == Sukuja == * Abelia – abeliat * Kolkwitzia – kellokuusamat * Linnaea – vanamot == Lähteet == * Luokka:Kuusamakasvit Luokka:Kasviheimot
Circuit de Charade

Circuit de Charade on moottorirata lähellä Clermont-Ferrandia Ranskassa. Siellä on ajettu Formula 1 -kisoja 1965, 1969, 1970 ja 1972 sekä muita pienempiä kilpailuja. Rata rakennettiin sammuneen tulivuoren viereen 1958. Jotkut kuljettajat kuvailivat rataa "mutkikkaammaksi ja nopeammaksi versioksi Nürburgringistä". Ranskan Grand Prix siirtyi Charadelta Paul Ricardin radalle sen jälkeen, kun Helmut Marko loukkasi silmänsä 1972. Radan uusi, lyhyempi versio (3,86 km) on vielä käytössä muun muassa Formula 3 -sarjassa. ==Formula 1 -voittajat== Kausi Voittaja Talli Raportti 1965 Jim Clark Lotus Raportti 1969 Jackie Stewart Matra Raportti 1970 Jochen Rindt Lotus Raportti 1972 Jackie Stewart Tyrrell Raportti Luokka:Ranskan moottoriradat Luokka:Formula 1 -radat * * Luokka:Puy-de-Dôme
Ursus

Ursus voi tarkoittaa eri asioita: *Ursus, karhujen suku, tai Ursidae, karhujen heimo *Ursus, romanialainen olut *Ursus, islantilainen vodka *Ursus, puolalainen traktori- ja koneteollisuusyhtymä *Ursus, alun perin Merenkulkulaitokselle kuulunut raskaskuljetusalus *Ursus, Varsovan kaupunginosa *Teatteriseurue Ursus, helsinkiläinen ammattiteatteriryhmä *Ursus, päähenkilö seikkailuelokuvissa Ursus leijonien laaksossa ja Ursus – sankareista suurin *Katolisia pyhimyksiä: **Ursus (Aosta) **Ursus (Auxerre) **Ursus (Ravenna) **Ursus (Solothurn) == Katso myös == * Ursa (täsmennyssivu)
Mito

Mito () on Japanin Ibarakin prefektuurin pääkaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Nakajoen varrella. Kaupungissa on 270 472 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 217,32 neliökilometriä. Mito on nimitetty yhdeksi Japanin erityiskaupungeista. Mitossa sijaitsee tunnettu Kairaku-enin puutarha, joka on yksi Japanin kolmesta suuresta puutarhasta. Puutarhan rakensi Tokugawa Akinari vuonna 1842. Keväällä tuhannet ihmiset käyvät puutarhassa ihailemassa japaninaprikoosin kukintoa. Mitossa järjestetään myös Mito-kōmon-festivaali. Kaupunki on tunnettu suositusta Miton nattōsta. Mito oli Aizawa Seishisain johtaman uuskungfutselaisten Miton koulukunnan kotipaikka. == Historia == Ensimmäiset Yamaton kansan asukkaat asettuivat Miton alueelle 500-luvulla. Heian-kauden lopulla Baba Sukemoto, Taira-klaanin sotaherra muutti Mitoon ja rakennutti sinne linnan. Miton linna vaihtoi aikojen mittaan omistajaa useita kertoja. 1500-luvulla daimio Satake Yoshinobu valloitti sen, mutta joutui luovuttamaan linnan Tokugawa Ieyasulle vuoden 1603 Sekigaharan taistelussa. Ieyasun pojasta Tokugawa Yorifusasta tuli tämän jälkeen Miton linnanherra. Yorifusa kuului yhteen niistä kolmesta Tokugawa-suvun haarasta, jotka ylläpitivät linnoituksia Edon ympärillä. Togukawan suku hallitsi Mitoa aina 1800-luvun puoleen väliin, kunnes Edon sotilashallinto syrjäytettiin. Nykyinen Miton kaupunki muodostettiin 1. huhtikuuta 1889, ja sen väkiluku oli tuolloin 25 000\. Mitosta tehtiin prefektuurin pääkaupunki, ja vuonna 1900 Jōban-linja yhdisti kaupungin Tokioon. Vuoteen 1910 mennessä puhelinlinjat ja sähkövalaistus saatiin koko kaupunkiin. Vaikkakin kolme neljäsosaa kaupungista paloi maan tasalle toisen maailmansodan lopussa, kohosi kaupungin väestöluku 70 000:n vain muutamassa vuodessa ja jatkaa kasvuaan yhä. Nykyisin Mito on pääasiassa hallinnollinen ja kaupallinen keskus. Suurin osa prefektuurin teollisuudesta sijaitsee Tsukuban kaupungin ympärillä. Mitoon on myös kasvanut pienimuotoista turismia lähinnä Kairaku-enin puiston houkuttelemana. Myös paikalliset museot, jotka ovat keskittyneet Tokugawa-suvun historiaan, vetävät yleisöä. == Liikenne == Miton rautatieasema sijaitsee Jōban-linjan varrella ja Jōban- moottoritie yhdistää kaupungin Tokioon ja Tsukubaan etelässä sekä Hitachiin ja Iwakiin pohjoisessa. Suigun-linja kulkee pohjoiseen Kōriyamaan ja Mito-linja länteen Oyamaan. Läheisin suuri lentokenttä on Naritan kansainvälinen lentoasema. == Kuvia == Tiedosto:水戸芸術館 - panoramio (3).jpg|Miton taidemuseo Tiedosto:茨城県庁 - panoramio.jpg|Ibarakin prefektuurin hallintorakennus == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kaupungin internetsivut *
Lerici-luokan miinantorjunta-alus

Lerici-luokka on Italian merivoimien neljän miinantorjunta-aluksen muodostama alusluokka, jonka alukset ovat italialaisen Intermarine S.p.A.:n valmistamia. == Suunnittelu == Voimanlähteenä on yksi Wärtsilä NSD BL230-8M -dieselmoottori, joka tuottaa 1 176 kilowatin tehon säätölapapotkurille. Lisäksi aluksella on kolme aktiiviperäsintä miinojenetsintää varten. Aluksilla on komento- ja valvaontajärjestelmänä Datamat. Kaikuluotaimina ovat FIAR SQQ-14/IT ja miinantorjuntajärjestelminä Gaymarine Pluto ja MIN. Aluksen omasuojana on yksi Oerlikonin 20 millimetrin 70 pituuskaliiperin Mk10 -ilmatorjuntakanuuna.Intermarine.itworldwarships.com == Alukset == Lerici- luokan miinantorjunta-aluksetWorldwarships.com - Lerici Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Lerici Intermarine SpA, Sarzana - 3. syyskuuta 1982 4. toukokuuta 1985 poistettu palveluksesta Sapri Intermarine - 8. huhtikuuta 1984 14. joulukuuta 1985 poistettu palveluksesta Milazzo Intermarine - 4. tammikuuta 1985 14. joulukuuta 1985 Vieste Intermarine - 18. huhtikuuta 1985 14. joulukuuta 1985 == Lähteet == *Rodriguez Intermare: Lerici class minehunters === Viitteet === Luokka:Italian merivoimien miinantorjunta- alukset
Ursus (olut)

Ursus on romanialainen panimo ja olutmerkki. Ursusta valmistettiin vuoteen 2010 asti Cluj-Napocan kaupungissa, ja se on yksi Romanian vanhimmista ja myydyimmistä olutmerkkeistä. == Historia == Cluj-Napoca oli vanha roomalainen varuskuntakaupunki, mistä tietotaito oluen panemiselle alueella sai alkunsa. Vuonna 1878 kaupunkiin perustettiin ensimmäinen virallinen panimo, Czell. 1\. tammikuuta vuonna 1928 panimon nimeksi vaihdettiin Ursus. Romanian valtio otti 11. kesäkuuta 1948 panimon valtion omistukseen. Valtion omistuksessa yhtiön rakenteita järjesteltiin uudelleen, ja vuonna 1748 perustettu Timișoaran panimo sulautettiin pääyhtiöön. Ursus oli ensimmäinen yksityistetty yhtiö Romaniassa vuoden 1989 vallankumouksen jälkeen. Vuonna 1996 panimojätti SABMiller osti yhtiön. 18\. marraskuuta vuonna 2010 yhtiö ilmoitti lopettavasa Cluj-Napocan panimon ja siirtävänsä tuotannon muihin pisteisiin; näin Ursuksen 132-vuotinen historia kaupungissa päättyi. == Palkinnot == Vuosi Tuote Palkinto Kilpailu 2005 Ursus Premium Pronssia The International Brewing Awards 2006 Ursus Premium Hopeaa World Beer Cup 2008 Ursus Premium Kultaa World Beer Cup 2011 Ursus Black Pronssia European Beer Star 2013 Ursus alkoholiton Hopeaa The International Brewing Awards == Oluet == === Ursus merkin alla olevat === * Ursus Premium, lager * Ursus Black, tumma lager, 6 % * Ursus Cooler, 1,5 % * Ursus Pils, pilsner * Ursus Alkoholiton * Ursus Suodattamaton, 5 % === Ursus panimon valmistamat === * Grolsch * Redd's * Peroni Nastro Azzurro * Pilsner Urquell * Timisoreana * Ciucas * Stejar * Azuga ==Lähteet== Luokka:Olutmerkit Luokka:Eurooppalaiset juomat Luokka:Cluj-Napoca Luokka:Transilvanian historia
Gaeta-luokan miinantorjunta-alus

Gaeta-luokka on Italian merivoimien kahdeksan miinantorjunta-aluksen muodostama alusluokka. == Hankinta == Italia tilasi 1998 Intermarine S.p.A.:lta kuusi paranneltua Lerici-luokan alusta ja lisäksi vielä kaksi vuonna 1992. Luokan alusten propulsio- ja asejärjestelmät ovat lähes identtiset Lerici-luokan kanssa, mutta alusten kokoa on kasvatettu pituutta 52,45 metriin ja uppouma 720 tonniin. Propulsiojärjestelmän tehoa on kasvatettu suorituskyvyn parantamiseksi. Gaeta-luokaksi nimetyt kahdeksan alusta luovutettiin Italian laivastolle vuoden 1996 loppuun mennessä.Rodriquez Intermarine - Gaeta Gaeta-luokan tyyppisten alusten tuotanto jatkui Yhdysvalloissa, jonka laivasto tilasi kaksitoista Osprey-luokan miinantorjunta-alusta. == Alukset == Nimi Telakka Tilattu Vesille Palvelukseen Tila Gaeta Intermarine 5. elokuuta 1988 9. lokakuuta 1990 3. heinäkuuta 1992 palveluksessa COMSQUADAG 54 Termoli Intermarine 5. elokuuta 1988 18. joulukuuta 1990 13. marraskuuta 1992 palveluksessa COMSQUADAG 54 Alghero Intermarine 5. elokuuta 1988 22. toukokuuta 1991 31. maaliskuuta 1993 palveluksessa COMSQUADAG 54 Numana Intermarine 5. elokuuta 1988 20. maaliskuuta 1992 30. heinäkuuta 1993 palveluksessa COMSQUADAG 53 Crotone Intermarine 5. elokuuta 1988 8. syyskuuta 1992 2. helmikuuta 1994 palveluksessa COMSQUADAG 54 Viareggio Intermarine 5. elokuuta 1988 11. toukokuuta 1993 7. heinäkuuta 1994 palveluksessa COMSQUADAG 53 Chioggia Intermarine 11. kesäkuuta 1994 23. kesäkuuta 1994 18. toukokuuta 1996 palveluksessa COMSQUADAG 54 Rimini Intermarine 6. marraskuuta 1992 17. tammikuuta 1995 10. marraskuuta 1996 palveluksessa COMSQUADAG 54 == Lähteet == * === Viitteet === *
Ordre National du Mérite

Ordre National du Mérite () on ranskalainen ansioritarikunta. Se perustettiin 3. joulukuuta 1963. Ritarikunnan suurmestari on Ranskan tasavallan presidentti, joka myöntää kaikki ritarikunnan kunniamerkit ministerien ehdotusten perusteella. Myöntämisperusteena on sotilas- tai siviiliansiot Ranskan hyväksi tehdyssä työssä. Nämä ansiot eivät kuitenkaan ole niin suurenmoisia, että niitä palkittaisiin kunnialegioonalla. == Tunnukset == Ritarikunnassa on kunnialegioonan tavoin viisi luokkaa: * suurristin komentaja * suurupseeri * komentaja * upseeri * ritari Nauhan perusväri on sininen. ==Suomalaisia ritarikunnan kunniamerkkeja saaneita== * Ralliajaja, europarlamentaarikko Ari Vatanen (upseeri) * Kenraalimajuri Heikki Lyytinen (komentaja) * Professori Seppo Kimanen (ritari 2005) * Kirjailija Pentti Holappa (upseeri) * Kansanedustaja Elisabeth Nauclér (upseeri 2009) * Sarjakuvapiirtäjä Ville Ranta (ritari 2017) * Everstiluutnantti Hans Adolf Ehrnrooth * Kunniakonsuli Mauri C. Elovainio (upseeri 1984) ==Saamelaisia ritarikunnan kunniamerkkeja saaneita== * ISFI:n elokuvakomissaari ja SogSAKKin entinen rehtori Liisa Holmberg (ritari 2021) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset ritarikunnat
Emmanuelle Béart

Emmanuelle Béart (s. 14. elokuuta 1963 Saint-Tropez, Ranska) on ranskalainen elokuva-, teatteri- ja televisionäyttelijä. Hänet tunnetaan myös työstään Unicefin hyväksi. Syyskuussa 2023 sai ensi-iltansa Béartin tuottama dokumenttielokuva Such a Resounding Silence, jossa hän keroo tulleensa 10-vuotiaana sukulaisensa raiskaamaksi, mutta ei paljasta kuitenkaan raiskaajan nimeä. == Osittainen filmografia == *Rakkauden lähde (1986) *Date with an angel (1987) *Les enfants du désordre (1989) *La belle noiseuse – tuntematon mestariteos (1991) *J’embrasse pas (1991) *Tunteeton sydän (1992) *Nelly ja herra Arnaud (1995) *Ranskalainen nainen (1995) *Vaarallinen tehtävä (1996) *Don Juan (1998) *Kolmenkympin villitys (1999) *Les Destinées sentimentales (2000) *Roolipeli (2000) *8 naista (2002) *Nathalie (2003) *L’Enfer (2005) *A Crime (2006) *Les Témoins (2007) *Disco (2008) *Bye Bye Blondie (2012) *Krokotiilin keltaiset silmät (2014) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mikael Reuter

Gunnar Egid Roger Mikael Reuter (s. 17. toukokuuta 1943 Helsinki) on suomenruotsalainen kirjailija ja kielitieteilijä.Vem och Vad 1996, s. 472. Schildts 1996. Hän työskenteli Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen ruotsin kielen osastossa vuodesta 1976, 1987–1992 erikoistutkijana ja 1992 alkaen osaston johtajana; hän jäi eläkkeelle vuonna 2008. Reuter toimitti vuosina 1986–2013 Hufvudstadsbladetissa ilmestynyttä Reuters ruta -palstaa, jossa käsiteltiin ajankohtaisia kielen ilmiöitä ja kielenhuoltoa.Mikael Reuter: Julkaisut, palkinnot ja kunnianosoitukset. 375 humanistia. Helsingin yliopisto. Vuonna 2001 hänet promovoitiin Uumajan yliopiston kunniatohtoriksi.Reuter, Mikael Schildts. Reuter on Axel Olof Freudenthal -mitalisti. Mikael Reuterin isä oli professori Ole Reuter. Hänen tyttärensä on elokuvakriitikko Andrea Reuter. __NOTOC__ ==Tuotanto== *Att förstå varandra i Norden (1982) *Översättning och språkriktighet (1991) *Reuters rutor (1992) *Svensk uttalsordlista (1994) *Reuters rutor del 2 (1996) *Finlandssvensk ordbok (2000) *Reuters rutor del 3 (2007) *Finlandssvensk ordbok (uud.) (2008) *Så här ska det låta: Om finlandssvenska och språkriktighet (2014) == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Andersson, Maja-Stina: ”Jag har sagt nästan allt.” Födelsedagsintervju. Hufvudstadsbladet 17.5.2013, s. 20. == Aiheesta muualla == * Reuters rutor. Kotus. * Svenska avdelningen. Kotus. * Hedersdoktorer vid Umeå universitet 13 oktober 2001 * Mikael Reuter. 375 humanistia. Helsingin yliopisto. * Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mahamiru-luokan miinantorjunta-alus

Mahamiru-luokka on Malesian laivaston neljän miinantorjunta-aluksen muodostama alusluokka. Alukset valmisti italialainen Intermare Lerici-luokasta. Italian laivaston tilauksen jälkeen toteutettu Malesian laivaston tilaus oli Intermaren ensimmäinen miinantorjunta-alusten vientikauppa. == Suunnittelu == Alusten propulsiojärjestelmä on suurin ero yksiakseliseen ja moottoriseen Lerici-luokkaan. Malesialle toimitettuihin aluksiin on asennettu kaksi 1760 kilowatin MTU-dieselmoottoria, jotka on kytketty kumpikin omaan akseliin. Akselit pyörittävät kahta säätökulmapotkuria. Elektroniikka on Thomsonin toimittama ja siihen kuuluvat taistelunjohtojärjestelmä TSM2060, kaikuluotaimet TSM2022 ja PAP104.Intermarine Mahamiru == Alukset == Mahamiru- luokan miinantorjunta-aluksetWorldwarships.com - Lerici Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo KD Mahamiru Intermarine SpA, Sarzana - 24. helmikuuta 1984 11. joulukuuta 1985 KD Jerai Intermarine - 8. joulukuuta 1983 11. joulukuuta 1985 KD Ledang Intermarine - 14. heinäkuuta 1983 11. joulukuuta 1985 KD Kinabulu Intermarine - 19. maaliskuuta 1983 11. joulukuuta 1985 == Lähteet == Luokka:Miinantorjunta-alukset Luokka:Malesian laivasto
Huon-luokan miinantorjunta-alus

Huon-luokka on Australian laivaston miinantorjunta-alusten muodostama alusluokka, joka perustuu italialaisen Intermare S.p.A:n Italian laivastolle toimittamiin Gaeta-luokan aluksiin. Aluksilla on parannetut majoitustilat sekä parannettu miinanetsintäkyky. == Suunnittelu == Luokan aluksille on ominaista räjähdyksen paineaallon kestävyys ja pieni magneettinen heräte, mitkä on saatu aikaiseksi runkomateriaalien valinnalla sekä muotoilulla. Alusten ominaisuudet mahdollistavat niiden käytön vaikeissa olosuhteissa.Australian laivasto - Huon-luokka Miinantorjuntavälineistönä aluksille on asennettu jopa 1 000 metrin mittausetäisyyteen kykenevä kaikuluotain sekä kaksi Boforsin Double Eagle -miinanraivausvälineistöä. == Alukset == Luokan ensimmäinen alus tilattiin 2. kesäkuuta 1993. Nimi Telakka Vesille Valmistunut Palvelukseen Huom HMAS Huon Intermare, Sarzana 25. heinäkuuta 1997 maaliskuu 1999 15. toukokuuta 1999 HMAS Hawkesbury Australian Defence Industry (ADI) 24. huhtikuuta 1998 joulukuu 1999 12. helmikuuta 2000 HMAS Norman ADI 3. toukokuuta 1999 heinäkuu 2000 26. elokuuta 2000 HMAS Gascoyne ADI 11. maaliskuuta 2000 2. kesäkuuta 2001 HMAS Diamantina ADI 2. joulukuuta 2000 18. huhtikuuta 2002 7. toukokuuta 2002 HMAS Yarra ADI 19. tammikuuta 2002 joulukuu 2002 1. maaliskuuta 2003 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Rodriguez Intermare: Huon class minehunters *Australian Department of Defence: SEA 1555 - Minehunter Coastal Project *
Ohuè-luokan miinantorjunta-alus

Ohuè-luokan miinantorjunta-alukset ovat italialaisen Intermare S.p.A.:n Nigerian laivastolle valmistamien kahden aluksen muodostama miinantorjunta- alusluokka. Nigeria laivasto tilasi alukset 1983. Luokan alukset poikkeavat Italian laivastolle valmistetuista Lerici-luokan ja Malesian laivastolle valmistetuista Mahamiru-luokan aluksista, vaikka runko on rakenteeltaan ja kooltaan vastaava. Koneisto ja taistelujärjestelmät ovat täysin uudelleen suunnitellut. Pääkoneina on kaksi MTU dieselmoottoria, jotka on kytketty kahteen vesisuihkuvetolaitteeseen. Nämä mahdollistavat 16 solmun maksiminopeuden. Aluksen tarvitsema sähkö tuotetaan kahdella apukoneella, jotka on sijoitettu vesirajan yläpuolelle magneettisen jäljen sekä veteen johtuvan äänen pienentämiseksi. Taistelunjohtojärjestelmä on Thomsonilta kuten Sintra TSM 2022 -kaikuluotain miinojen etsintään ja tunnistamiseen sekä kaksi Gaymarinen valmistamaa Pluto-miinantorjuntalaitetta. Alusten viestijärjestelmänä on Aeromaritime ja aseistuksena on yksi 30 millimetrin ja kaksi 20 millimetrin tykkiä.Rodriguez Intermare: Ohuè class minehunters Rodriquez - Ohue == Alukset == Ohuè-luokan miinantorjunta-alukset Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Ohuè (M371)Worldwarships.com - Ohue Intermarine SpA, Sarzana 23. heinäkuuta 1984 22. marraskuuta 1985 28. toukokuuta 1987 Maraba (M372)Worldwarships.com - Maraba Intermarine 11. maaliskuuta 1985 6. kesäkuuta 1986 25. helmikuuta 1988 ==Lähteet== Luokka:Miinantorjunta-alukset Luokka:Nigerian laivaston sotalaivat
Lat Ya -luokan miinantorjunta-alus

Lat Ya -luokka on Thaimaan laivaston kahden vuonna 1999 valmistuneen miinantorjunta-aluksen muodostama alusluokka. == Suunnittelu == Alukset valmisti italialainen Intermare Gaeta-luokan miinantorjunta-alusten pohjalta, mutta niiden järjestelmät poikkeavat. Propulsiojärjestelmän kaksi MTU:n 710 kilowatin moottoria vastaa Yhdysvaltain laivaston Osprey-luokan järjestelmää Voith Schneider -propelleineen, joilla alukset saavuttavat 14 solmun nopeuden. Niiden elektroniikkajärjestelmä koostuu Atlas Elektronikin taistelunjohto- ja valvontajärjestelmästä ATLAS MWS 80-4 sekä asennetusta ATLAS DSQS-11M-kaikuluotaimesta.Intermarine Alusten omasuojana on 30 millimetrin tykki ja miinanraivaukseen on kaksi Gaymarinen Pluto Plus -järjestelmää. == Alukset == Lat Ya -luokan miinantorjunta-aluksetWorldwarships.com - Gaeta Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Lat Ya Intermarine, Sarzana - 30. maaliskuuta 1998 - Tha Din Daeng Intermarine - 31. lokakuuta 1998 - == Lähteet == *Rodriguez Intermare: Lat Ya class minehunters === Viitteet === Luokka:Miinantorjunta-alukset Luokka:Thaimaan asevoimat
Korela

Korela tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä paikkoja: * Käkisalmi, entinen Korela, kaupunki Venäjällä * Korela, kaupunginosa Kotkassa * Korela, kylä Värskassa, Virossa
Ernest Dimnet

Ernest Dimnet, (9. kesäkuuta 1866 Trélon, Ranska – 8. joulukuuta 1954 Pariisi) oli ranskalais-amerikkalainen pappi ja kirjailija. Opintonsa hän suoritti katolisessa koulussa ja yliopistossa ja erikoistui klassillisten aineiden lisäksi englannin kieleen. Vuoteen 1923 saakka hän toimi katolisen yliopiston opettajana Lillessä ja Pariisissa, kunnes omistautui kirjallisille töilleen sekä luennoimiseen ulkomailla, varsinkin Amerikassa. Jo vuonna 1919 Dimnet oli saanut kutsun Yhdysvaltoihin, jonne hän asettuikin niin pysyvästi, että häntä voidaan pitää ranskalais-amerikkalaisena kirjailijana. Toisen maailmansodan alkaessa hän kuitenkin jälleen oleskeli Pariisissa, minne hän myös jäi koko saksalaismiehityksen ajaksi. ”Amerikka olisi ollut liian mukava paikka aikana, jolloin Ranska oli jätetty oman onnensa varaan”, Dimnet myöhemmin selitti päätöstään. ”En halunnut paeta kotimaastani, vaan valitsin Pariisin. Olin yksi miljoonista, jotka kärsivät nälkää ja kylmyyttä, ärtynyt ja ironinen, pettynyt mutta yhä odottavan optimistinen.” Sodan jälkeen Dimnet vielä pariin otteeseen kävi luennoimassa Yhdysvalloissa, minkä jälkeen hän lopullisesti palasi Pariisiin. Siellä hän myös kuoli vuonna 1954. Ensimmäiset teoksensa, muun muassa tutkimuksen englantilaisista Brontë-sisaruksista, Dimnet kirjoitti ranskan kielellä, mutta vasta Amerikassa englanninkielisinä julkaistut The Art of Thinking (1928) ja What We Live by (1932) tuottivat hänelle todellisen maailmanmaineen. Ajattelemisen Taito ilmestyi Suomessa vuonna 1930 ja Mitä varten elät? vuonna 1934. ==Lähteet== * Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Martin Dahlin

Martin Dahlin (s. 16. huhtikuuta 1968 Lund, Ruotsi) on entinen ruotsalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Dahlin oli tärkeässä roolissa Ruotsin maajoukkueessa, kun Ruotsi voitti pronssia vuoden 1994 MM- kisoista, ja teki turnauksessa neljä maalia. Hän kuului maajoukkueeseen myös vuoden 1992 EM-kotikisoissa, jossa Ruotsi ylsi välieriin saakka. Yhteensä Ruotsin maajoukkueessa Dahlin teki 29 maalia 60:ssä pelaamassaan ottelussa. Vuonna 1993 Dahlin valittiin Ruotsin vuoden parhaaksi jalkapalloilijaksi. Aktiiviurallaan hän edusti Malmöä, Borussia Mönchengladbachia, AS Romaa, Blackburn Roversia ja HSV:tä. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cha Am

thumb|220px|Cha Am Beachin rantakatu. Cha Am () on amphoe ja kaupunki Phetchaburin provinssissa Thaimaassa Siaminlahden länsirannalla. Kaupunki sijaitsee valtatie 4:n varrella noin 160 km Bangkokista. Naapuriprovinssit ovat Rachaburi ja Samut Songkhram pohjoisessa ja Prachuap Khiri Khan etelässä. Cha Am on nykyisin suosittu rantalomakohde, ja se on kuuluisa kauniista hiekkarannoistaan. Hua Hinin rantalomakohde sijaitsee 25 km etelään. Amphoen väkiluku on 45 981 henkeä (2000). Thailand City Population == Historia == Amphoe perustettiin 1897 nimellä Na Yang. Vuonna 1914 keskus siirrettiin Ban Nong Chokin kylään (nykyään Tha Yang) – samalla nimi muutettiin amphoe Nong Chokiksi. Toisen maailmansodan jälkeen virkaistuin siirrettiin Cha Amin tamboniin, jolloin alueen nimeksi tuli vastaavasti amphoe Cha Am. Elokuussa 2006 julkistettiin suunnitelma uudesta provinssista, joka perustettaisiin kuninkaan 80-vuotissyntymäpäivän kunniaksi 2007. Suunnitelman toteutuessa Cha Am siirtyisi uuden provinssin alaisuuteen. The Nation 30.8.2006 Mahdollisuudesta yhdistää alueita Phetchaburin ja Prachuap Khiri Khanin provinsseissa uudeksi provinssiksi suoritetaan arvio. Alueet, jotka on korvamerkitty yhdistettäviksi, ovat Cha-am Phetchaburissa, Hua Hin ja Pranburi Prachuap Khiri Khanissa ja lisäksi Sam Roi Yodin tambon. == Nähtävyyksiä == Cha Amin kaupungista etelään noin kahden kilometrin päässä sijaitsee kuninkaallinen Mrigadayavanin palatsi (), joka rakennettiin 1924 Rama VI:lle. Palatsi on tehty tiikkipuusta, ja se on hiljattain entisöity vanhaan asuunsa. == Katso myös == *Hua Hin == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Cha Am Travel Guide *http://www.thaiwaysmagazine.com/hua_hin/hua_hin_attractions_mrigadayavan.html *Kuvia Mrigadayavanin palatsista Luokka:Thaimaan kaupungit
Andy van der Meyde

Andy van der Meyde (s. 30. syyskuuta 1979 Arnhem, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Ajaxin akatemiasta valmistunut van der Meyde teki ensiesityksensä joukkueessa 18-vuotiaana ottelussa FC Twentea vastaan 12. marraskuuta 1997. Vuonna 1999 hän meni vuodeksi lainalle Twenteen. 32 lainaottelussa hän teki kaksi maalia. Laina-ajan jälkeen van der Meyde palasi Ajaxiin, jossa pelasi 86 ottelua ennen kuin siirtyi Interiin neljällä miljoonalla punnalla. Kaudella 2004–2005 29:n Interissä pelatun ottelun jälkeen van der Meyde ilmoitti etsivänsä uutta seuraa ja 31. elokuuta 2005 Everton osti keskikenttäpelaajan kahdella miljoonalla punnalla. Ensiesityksensä Evertonissa hän teki paikallisottelussa Liverpoolia vastaan 25. maaliskuuta 2006. Van der Meyden sopimus Evertonin kanssa päättyi kesällä 2009. Maaliskuussa 2010 hän teki kauden loppuun kestävän sopimuksen PSV Eindhovenin kanssa. Van der Meyde lopetti ammattilaisuransa hetkeksi. Hän teki joulukuussa 2011 loppukauden kestävän sopimuksen Hollannin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Topklassessa pelaavan WKEn kanssa. Alankomaiden maajoukkueessa van der Meyde pelasi ensi kerran toukokuussa 2002 2–0-voitto-ottelussa USAa vastaan. Yhteensä 18 ottelua maajoukkueessa pelannut van der Meyde edusti maataan vuoden 2004 EM-kisoissa. ==Lähteet== Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomi BV Cupissa 2006

Suomen jalkapallomaajoukkue osallistui Vietnamissa pelattavaan vuosittaiseen jalkapalloturnaukseen, BV Cupiin ensimmäistä kertaa vuonna 2006. Suomi ei päässyt turnaukseen parhaalla miehistöllään, koska samaan aikaan pelattiin vuoden 2008 EM-kisojen karsintaottelu Suomen ja Armenian välillä. Suomen joukkue koostuikin lähinnä olympiajoukkueen pelaajista, vahvistettuna muutamalla kokeneemmalla pelaajalla.http://www.palloliitto.fi/viestinta/?num=84200 Suomen Palloliitto: Kanerva ajaa sisään myös uusia miehiä (10.11.06) Suomi voitti lopulta turnauksen maalieron perusteella. Toiseksi sijoittunut Kamerunin alle 23-vuotiaiden joukkue päästi yhden maalin Suomea enemmän, ja hävisi näin turnausvoiton. Turnauksessa Suomen kuudesta maalista neljä tehnyt FC Hongan hyökkääjä Roni Porokara valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi. http://www.mtv3.fi/urheilu/arkisto.shtml/arkistot/futis/2006/11/485102 MTV3:Porokara kuritti Indonesiaa hattutempulla (19.11.06) ==Pelaajat== # Nimi Pelipaikka Ikä Maaott. Joukkue 1 Janne Korhonen Maalivahti 27 0 Myllykosken Pallo -47 2 Mikko Hauhia Puolustaja 22 0 FC Lahti 3 Heikki Aho Puolustaja 23 0 Tampere United 4 Markus Halsti Puolustaja 22 0 Helsingin Jalkapalloklubi 5 Tuomas Aho Puolustaja 25 0 Helsingin Jalkapalloklubi 6 Janne Vellamo Puolustaja 22 0 Turun Palloseura 7 Mikko Manninen Keskikenttämies 21 0 FC Haka 8 Ville Taulo Keskikenttämies 21 3 FC Lahti 9 Roni Porokara Hyökkääjä 22 1 FC Honka 10 Jussi Kujala Keskikenttämies 23 3 Tampere United 11 Sebastian Sorsa Keskikenttämies 22 0 Helsingin Jalkapalloklubi 12 Tomi Maanoja Maalivahti 20 0 FC Honka 13 Juska Savolainen Keskikenttämies 23 0 Tampere United 14 Tuomas Kansikas Puolustaja 25 0 Myllykosken Pallo -47 15 Jermu Gustafsson Puolustaja 20 0 FC Inter Turku 16 Jonas Portin Puolustaja 20 0 FF Jaro 17 Jarno Parikka Hyökkääjä 20 0 Helsingin Jalkapalloklubi 18 Hermanni Vuorinen Hyökkääjä 21 0 Fredrikstad FK 19 Erfan Zeneli Keskikenttämies 19 0 Helsingin Jalkapalloklubi V Markku Kanerva Alun perin joukkueeseen valittiin FC Hakaa edustava Toni Lehtinen, FC Lahtea edustava Kari Arkivuo ja Helsingin Jalkapalloklubin Veli Lampi, mutta he jäivät sivuun turnauksesta. Lehtisen tilalle valittiin Jarno Parikka, Arkivuon tilalle Erfan Zeneli ja Lammen korvasi Juska Savolainen. http://www.palloliitto.fi/viestinta/?num=84207 Suomen Palloliitto: Kanervan ryhmään viime hetken muutoksia (10.11.06) == Ottelut == 15\. marraskuuta 2006 Kokoonpano: Korhonen - Kansikas, Halsti, T. Aho, H. Aho - Manninen (53' Zeneli), Kujala, Vellamo, Taulo (65' Savolainen) - Sorsa (90' Hauhia), Porokara (79' Parikka) 17\. marraskuuta 2006 Kokoonpano: Maanoja - Kansikas, Halsti (46' T. Aho), Portin, Hauhia - Zeneli, Gustafsson (62' Vellamo), Savolainen, Sorsa (72' Manninen) - Parikka (46' Kujala), Vuorinen (79' Porokara) 19\. marraskuuta 2006 Kokoonpano: Korhonen - Kansikas, Halsti, T. Aho (72' Portin), Hauhia - Zeneli, Vellamo (67' Gustafsson), Savolainen (55' Taulo), Manninen (67' Sorsa), Kujala - Porokara (79' Parikka) == Lähteet == Luokka:Suomen jalkapallo
Toni Koivunen

Toni Koivunen (s. 27. marraskuuta 1971 Lahti) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Koivunen pelasi urallaan SM-liigassa yli 800 ottelua. Lisäksi hän kiekkoili uransa aikana Ruotsin, Tanskan ja Ranskan pääsarjoissa. Nykyään hän toimii Iitti Hockeyn valmentajana. == Ura == === Seurajoukkueissa === Koivunen pelasi ensimmäiset miesten ottelunsa kaudella 1988–1989 Kiekkoreippaassa I-divisioonassa. Kaudeksi 1990–1991 Reipas nousi SM-liigaan, ja Koivunen pelasi kauden aikana 37 liigaottelua. Hän pelasi SM- liigassa Reippaassa kolme kautta, kunnes siirtyi kaudeksi 1994–1995 I-divisioona-joukkue SaPKoon, josta hän palasi kesken kauden SM-liigaan, ja Lukkoon. Kaudeksi 1995–1996 Koivunen siirtyi JyP HT:hen, Jyväskylään. JyP HT:ssä Koivunen teki myös läpimurtonsa, kun kaudella 1996–1997 hänelle merkittiin 49 ottelussa 33 tehopistettä. Jyväskylässä Koivunen pelasi lopulta viisi kautta. Hän siirtyi kaudeksi 2000–2001 Bluesiin, jossa Koivunen joutui tyytymään pienempään rooliin kuin JYPissä. Koivunen pelasi Bluesissa lähinnä joukkueen kolmoskentässä. Kauden jälkeen hän palasi Lahteen ja Pelicansin riveihin. Pelicansissa Koivunen nousi joukkueen kapteeniksi. Hän vaihtoi Pelicansin kaudeksi 2002–2003 Ruotsin Elitserien Timrå IK:hon, jonka kanssa teki kahden vuoden sopimuksen. Timråssa Koivunen pelasi reilun kauden, sillä kausi 2003–2004 käynnistyi häneltä huonosti, ja seurajohto antoi hänelle luvan etsiä uutta seuraa. Koivunen palasikin Pelicansiin. Pelicans jumittui kuitenkin SM-liigassa sarjan viimeiseksi, ja joukkue alkoi kesken kauden luopua pelaajistaan. Aivan SM-liigan siirtorajan lopulla Koivunenkin vuokrattiin JYPiin. Koivunen aloitti jälleen kauden 2004–2005 Pelicansissa. Kausi sujui Koivuselta huonosti, sillä hän teki vain seitsemän pistettä. Seuraavalla kaudella Koivunen kuitenkin teki jälleen 23 pistettä, ja kaudella 2007–2008 hän teki uudeksi piste-ennätyksekseen 4+36. Kaudella 2008–2009 Koivunen joutui olkapääleikkaukseen lokakuussa 2008, ja joutui useaksi kuukaudeksi sivuun joukkueen kokoonpanosta. Lokakuussa 2009 Koivunen pelasi 800. SM-liigan runkosarjaottelun, ja hänestä tuli kuudes tuon rajapyykin ylittänyt liigakiekkoilija. Aktiivipelaajista vain Marko Tuulolalla ja Jan Latvalalla on enemmän pelejä tilillään. Pari kuukautta myöhemmin Pelicans purki Koivusen sopimuksen. Hän siirtyi joulukuussa 2009 loppukaudeksi Tanskan pääsarjan Herning Blue Foxiin. Hän voitti Tanskassa pronssia. Kaudeksi 2010–2011 Koivunen siirtyi Ranskan pääsarjan Morzine-Avoriaziin. Koivunen pelasi Morzinessa kaksi kautta, ja jälkimmäisellä kaudellaan hän toimi lisäksi valmennusryhmässä. Hän ilmoitti lopettavansa uransa keväällä 2012. === Maajoukkueessa === Koivunen on pelannut kaksi kertaa junioritasolla Suomen maajoukkueessa arvokisoissa. Ensimmäisen kerran hän edusti Suomea 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1989, jolloin Suomi sijoittui pronssille. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Koivunen pelasi Suomen puolesta 1991. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jouko Puhakka

Jouko Yrjö Puhakka (5. toukokuuta 1922 Kontiolahti – 4. helmikuuta 2002 Joensuu) oli pohjoiskarjalainen kirjailija. Hän on tunnettu nuortenkirjoistaan, kalastustarinoistaan ja näytelmistään, erityisesti 1960-luvun lopun maaltamuuttoa kuvaavasta näytelmästä Hyvästi, Mansikki (1969), jonka kantaesitys oli Joensuun kaupunginteatterissa. Pro Finlandia -mitalin hän sai 1972. Ennen kirjailijanuraansa hän toimi muun muassa myllärinä ja ammattikalastajana muun muassa Höytiäisellä. Hän osallistui 17-vuotiaana vapaaehtoisena talvisotaan ja haavoittui sodassa. == Tuotanto == === Romaanit ja kertomukset === *Kalatulet (1958) *Vaskentakoja (1961) *Kaupunkiin (1963) *Sodan satuttamat (1967) *Takametsien evankeliumi (1973) *Ukkoahvenia, kalaukkoja, tuulasöitä (1975) *Tietäjä (1978) *Niko Surakan vapaussota (1985) *Haavilla ja haulikolla (1994) === Runokokoelmat === *Järveltä ikuisuuteen (1968) === Nuortenkirjat === *Kaiskunkallio kestää (1959) *Poika ilman paitaa (1963) *Jyrkänpuron lohitarhurit (1964) *Huippumaileri (1965) (viroksi Tippmailer, 1973) === Näytelmät === *Hyvästi Mansikki (1969) *Pois alta -akkavalta (1970) *Kesämökkihöperöt (1971) *Väinämöisen naimapuuhat (1973) *Vaskentakoja (1974) *Akat asialla (1976) *Miettis-Kallen kuolintanssi (1978) *Perintö (1979) *Vähäsyrjän seksus (1981) *Kesälystit Lempilässä (1992) === Äänikirjat === *Haavilla ja haulikolla (1995) == Lähteet == * * Pohjoiskarjalaisten nykykirjailijoiden matrikkeli. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Studväst

Studväst oli Yrkeshögskolan Sydvästin opiskelijakunta. Sen toimipaikka oli Tammisaaressa, mutta sillä oli myös Turussa pieni toimisto. Opiskelijakunnan johto koostui vuosittain valituista viidestä jäsenestä ja puheenjohtajasta, joiden lisäksi opiskelijakunnalla oli palkattu pääsihteeri.Hur Fungerar Studväst? Opiskelijakunnalla oli alayksiköt Turussa, Tammisaaressa ja Helsingissä, joista jokaisella on myös omat hallituksensa. Kun Yrkeshögskolan Sydväst vuonna 2010 yhdistettiin Svenska yrkeshögskolanin kanssa Noviaksi, yhdistettiin myös Studväst osaksi Noviumia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Studvästin kotisivut Luokka:Opiskelijakunnat
Chris Fehn

Christopher Michael Fehn (s. 24. helmikuuta 1972) on metalliyhtye Slipknotin entinen lyömäsoittaja. Hän laulaa myös taustalauluja uusimmilla levyillä. Fehn käytti esiintymisissä pinokkio-maskiaan, jossa oli yleensä vetoketju suun kohdalla. Yhtyeellä on myös toinen lyömäsoittaja, Shawn Crahan. Fehn erotettiin yhtyeestä 18. maaliskuuta 2019, hänen haastettua yhtyeen oikeuteen raha-asioiden pimittämisestä. == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset metallimusiikin rumpalit Luokka:Lyömäsoittajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt