EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Regio XI Circus maximus

Regio XI Circus maximus oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (regio). Se käsitti alueen Palatium-kukkulan eteläpuolella sille nimen antaneen Circus maximuksen ympäristössä. == Maantiede == Circus maximuksen alue käsitti Palatium- ja Aventinus-kukkuloiden välisen laakson eli Vallis Murcian, josta suuren osan täytti kaupungin huomattavin circus, Circus maximus. Alueeseen kuuluivat myös Aventinuksen alarinteet aina Serviuksen muurin Porta trigemina -portille saakka. Luoteessa alue ulottui Tiberin rantaan saakka ja käsitti Velabrumin, jonka jälkeen se ulottui pohjoisessa kiinni Regio VIII Forum Romanumiin saakka. Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli jalkaa eli noin 3,4 kilometriä. Notitia urbis Romaen mukaan alueeseen kuului 19 ja Curiosum urbis Romae regionum XIV:n mukaan 21 vicusta. Alueen pohjoispuolella sijaitsi Regio VIII:n lisäksi Regio IX Circus Flaminius, koillispuolella Regio X Palatium, itäpuolella Regio I Porta Capena, ja eteläpuolella Regio XII Piscina publica ja Regio XIII Aventinus. == Historia == Circus maximuksen alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen sen alueella sijainneesta Circus maximuksesta. Rooman palo vuonna 64 jaa. sai alkunsa Circukselta, ja alue tuhoutui tuolloin kokonaan. Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi curatoria ja 48 magister vicorumia. == Rakennukset == Alueluetteloiden mukaan alueella oli 19 pyhäkköä (aedicula), vuokrakasarmia (insula), 89 patriisitaloa (domus), 15 kylpylää (balneum), 16 viljavarastoa (horreum) ja 20 lähdekaivoa ja vesivarastoa (lacus). Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat: * Arcus argentariorum -kaari * Circus maximus * Dis Paterin temppeli (Aedes Dis Pater) * Herculeen suuri alttari (Herculis Invicti ara maxima) * Hercules Victorin temppeli (Aedes Hercules Victor) * Januksen kaari (Arcus Janus Quadrifrons) * Jumalten äidin temppeli (Aedes Mater Deum) eli Kybelen temppeli * Juppiter Arboratorin pyhäkkö * Mercuriuksen temppeli (Aedes Mercurii tai Templum Mercurii) * Porta trigemina * Portunuksen temppeli (Aedes Portuni) * Solin ja Lunan temppeli (Auringon ja Kuun temppeli, Aedes Sol et Luna) == Lähteet == Luokka:Augustuksen Rooman alueet
Regio XII Piscina publica

Regio XII Piscina publica oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (regio). Se käsitti alueen kaupungin eteläosassa. == Maantiede == Piscina publican alue rajautui lännessä Aventinus-kukkulaan, josta siihen kuului itäosa, sekä Vicus portae raudusculanae ja Vicus Piscinae publicae -katuihin. Idässä alue rajautui Via Appiaan ja Regio I Porta Capenaan ja etelässä Aurelianuksen muuriin. Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli jalkaa eli noin 3,6 kilometriä. Alueeseen kuului 17 vicusta. == Historia == Piscina publican alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen alueella olleesta paikasta, jossa oli aiemmin sijainnut Piscina publica eli julkinen vesiallas (piscina) tai uimala. Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi curatoria ja 48 magister vicorumia. == Rakennukset == Alueluetteloiden mukaan alueella oli 17 pyhäkköä (aedicula), vuokrakasarmia (insula), 113 patriisitaloa (domus), 63 kylpylää (balneum), 27 viljavarastoa (horreum) ja 81 lähdekaivoa ja vesivarastoa (lacus), sekä neljännen vigiles-kohortin asemapaikka. Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat: * Bona Dean temppeli (Aedes Bona Dea Subsaxana) * Caracallan kylpylät (Thermae Antoninianae) * Campus Lanatarius * Cilon talo (Domus Cilonis) * Vicus Victoris == Lähteet == Luokka:Augustuksen Rooman alueet
Regio XIII Aventinus

Regio XIII Aventinus oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (regio). Se käsitti muun muassa sille nimen antaneen Aventinus- kukkulan. == Maantiede == Aventinuksen alue sijaitsi kaupungin lounaisosassa ja käsitti samannimisen kukkulan, sen länsipuolella olleen osuuden Tiberin rantaa sekä kukkulan eteläpuolen ulottuen etelässä Aurelianuksen muurille. Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli jalkaa eli noin 5,3 kilometriä. Notitia urbis Romaen mukaan alueeseen kuului 17 ja Curiosum urbis Romae regionum XIV:n mukaan 18 vicusta. == Historia == Aventinuksen alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen alueella sijainneesta Aventinus- kukkulasta. Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi curatoria ja 48 magister vicorumia. == Rakennukset == Alueluetteloiden mukaan alueella oli 17 pyhäkköä (aedicula), vuokrakasarmia (insula), 130 patriisitaloa (domus), 60 kylpylää (balneum), 35 viljavarastoa (horreum) ja 88 lähdekaivoa ja vesivarastoa (lacus). pienoiskuva|”Monte Testaccio” -nimellä nykyisin tunnettu kukkula. Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat: * Aemiliuksen portiikki (Porticus Aemilia) * Cestiuksen pyramidi * Emporium, kaupungin jokisatama * Horrea Galbana * ”Monte Testaccio” -nimellä nykyisin tunnettu kukkula * Porta Ostiensis * Servius Sulpicius Galban hauta == Lähteet == Luokka:Augustuksen Rooman alueet
Regio XIV Transtiberim

Regio XIV Transtiberim tai Transtiberina oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (regio). Se käsitti Tiberjoen länsipuolisen alueen kaupungista. == Maantiede == Transtiberimin alue käsitti nimensä mukaisesti Tiberin ”toispuolisen” eli länsipuolisen osan kaupungista, mukaan lukien Janiculum-kukkula ja Vaticanus ager sekä niiden ja joen välinen alue. Siihen kuului myös Tiberin saari (nyk. Isola Tiberina). Alueen tarkkoja rajoja ei tiedetä, mutta se ulottui selvästi Aurelianuksen muurin ulkopuolelle, sillä muuri ei sulkenut sisäänsä esimerkiksi Vaticanusta. Alue oli pinta-alaltaan selvästi suurin kaupungin alueista. Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli jalkaa eli noin 9,9 kilometriä. Alueeseen kuului 78 vicusta. == Historia == Transtiberimin alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen siitä, että se sijaitsi ”Tiberin toisella puolella". Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi curatoria ja 48 magister vicorumia. == Rakennukset == Alueluetteloiden mukaan alueella oli 78 pyhäkköä (aedicula), vuokrakasarmia (insula), 150 patriisitaloa (domus), 86 kylpylää (balneum), 22 viljavarastoa (horreum) ja 180 lähdekaivoa ja vesivarastoa (lacus), sekä seitsemännen vigiles-kohortin asemapaikka. pienoiskuva|Janiculumin niin kutsutun Syyrialaisen pyhäkön rauniot. Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat: * Agrippinan puutarhat (Horti Agrippinae) * Ampeliksen, Priscuksen ja Dianan kylpylä (Balineum Ampelidis, Prisci et Dianes) * Aqua Alsietina (Aqua Augusta) -akvedukti * Aqua Trajana -akvedukti * ”Casa della Farnesina” -nimellä nykyisin tunnettu domus * Coriaria Septimiana, nahanparkitsimo * Faunuksen temppeli (Aedes Fauni) * Fors Fortunan temppeli (Templum Fortis Fortunae) * Gaiuksen ja Neron circus (Circus Gaii et Neronis) * Hadrianuksen mausoleumi (Mausoleum Hadriani) * Hercules Cubansin pyhäkkö * Muciuksen niitty (Prata Mucia) * Pons Cestius * Porta Aurelia * Statua Valeriana, jonkun Valeria-suvun jäsenen patsas * Syyrialainen pyhäkkö * Vicus Sergi == Lähteet == Luokka:Augustuksen Rooman alueet
Regio I

Regio I (lat., ”1. alue”) voi viitata seuraaviin: * Regio I Porta Capena, Augustuksen Rooman alue * Regio I Latium et Campania, Augustuksen Italian alue
Regio II

Regio II (lat., ”2. alue”) voi viitata seuraaviin: * Regio II Caelimontium, Augustuksen Rooman alue * Regio II Apulia et Calabria, Augustuksen Italian alue
Regio III

Regio III (lat., ”3. alue”) voi viitata seuraaviin: * Regio III Isis et Serapis, Augustuksen Rooman alue * Regio III Lucania et Bruttii, Augustuksen Italian alue
Regio IV

Regio IV (lat., ”4. alue”) voi viitata seuraaviin: * Regio IV Templum Pacis, Augustuksen Rooman alue * Regio IV Samnium, Augustuksen Italian alue
Regio V

Regio V (lat., ”5. alue”) voi viitata seuraaviin: * Regio V Esquiliae, Augustuksen Rooman alue * Regio V Picenum, Augustuksen Italian alue
Regio VI

Regio VI (lat., ”6. alue”) voi viitata seuraaviin: * Regio VI Alta semita, Augustuksen Rooman alue * Regio VI Umbria, Augustuksen Italian alue
Regio VII

Regio VII (lat., ”7. alue”) voi viitata seuraaviin: * Regio VII Via lata, Augustuksen Rooman alue * Regio VII Etruria, Augustuksen Italian alue
Regio VIII

Regio VIII (lat., ”8. alue”) voi viitata seuraaviin: * Regio VIII Forum Romanum, Augustuksen Rooman alue * Regio VIII Aemilia, Augustuksen Italian alue
Regio IX

Regio IX (lat., ”9. alue”) voi viitata seuraaviin: * Regio IX Circus Flaminius, Augustuksen Rooman alue * Regio IX Liguria, Augustuksen Italian alue
Regio X

Regio X (lat., ”10. alue”) voi viitata seuraaviin: * Regio X Palatium, Augustuksen Rooman alue * Regio X Venetia et Histria, Augustuksen Italian alue
Regio XI

Regio XI (lat., ”11. alue”) voi viitata seuraaviin: * Regio XI Circus maximus, Augustuksen Rooman alue * Regio XI Transpadana, Augustuksen Italian alue
Tore O. Sandvik

Tore Onshuus Sandvik (s. 31. elokuuta 1969 Trondheim) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko, joka on toiminut Norjan puolustusministerinä helmikuusta 2025 lähtien. Syksyllä 2024 hän sijaisti ilmasto- ja ympäristöministeri Andreas Bjelland Erikseniä tämän vanhempainvapaan ajan. Sandvik on myös toiminut elinkeinoministeriön valtioshteerinä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tore O. Sandvik Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan puolustusministerit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lochlyn Munro

Lochlyn Munro (s. 12. helmikuuta 1966 Lac La Hache, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi monista elokuvista ja televisiosarjoista. Munron suurin läpimurto tapahtui vuonna 1998 elokuvassa Dead Man on Campus, jossa hän näytteli maanista opiskelijaa nimeltä Cliff. Munron ulkonäkö ja ääni muistuttivat nuorta Gary Buseyta tai Nick Noltea, ja hän toi rooliin huomattavaa energiaa ja intensiteettiä. Uransa alkuvaiheessa hän esiintyi pienemmissä rooleissa elokuvissa kuten Run - juokse henkesi edestä (1991), Armoton (1992) ja Tarpeellista tavaraa (1993). 1990-luvulla hän sai enemmän huomiota ja esiintyi komedioissa, kuten Bileet Roxburyssa (1998), sekä toiminta- ja kauhuelokuvissa, kuten Scary Movie (2000), joka on yksin hänen tunnetuimmistaan elokuvista. Televisiossa Munro on esiintynyt lukuisissa elokuvissa ja sarjoissa, erityisesti NBC:n Moment of Truth -draamasarjoissa, ja vakiovierailijana sarjoissa kuten Wiseguy, Kunnian miehet ja Siskoni on noita. Hän on tullut tunnetuksi rooleistaan, joissa hän esittää usein kovia, urheilullisia tai häiriintyneitä hahmoja, mutta on myös saanut huomiota rooleistaan komedioissa ja jännityselokuvissa. Ennen näyttelijäuraansa Munro haaveili ammattilaisjääkiekkoilijan urasta, mutta vakava loukkaantuminen päätti sen. Hän on voittanut kultamitalin vesihiihtokilpailuissa B.C. Summer Games -tapahtumassa. Munro meni naimisiin Sharon Munron kanssa vuonna 1997, ja heillä on kaksi lasta, Magdalen ja Hudson. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet
Kjersti Stenseng

Kjersti Stenseng (s. 4. syyskuuta 1974 Kvam) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko, joka on toiminut Norjan kunta- ja alueministerinä helmikuusta 2025 lähtien. Stenseng on aiemmin toiminut valtiosihteerinä kulttuuriministeriössä 2012–2013 ja työväenpuolueen puoluesihteerinä 2015–2025. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kjersti Stenseng Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sigrun Gjerløw Aasland

Sigrun Gjerløw Aasland (s. 11. helmikuuta 1978 Grimstad) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko, joka on toiminut Norjan tutkimus- ja korkeakouluministerinä helmikuusta 2025 lähtien. Aasland on aiemmin toiminut valtiosihteerinä ilmasto- ja ympäristöministeriössä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Sigrun Gjerløw Aasland Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aasland

Aasland on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi: * Aaslaug Aasland (1890–1962), poliitikko * Sigrun Gjerløw Aasland (s. 1978), poliitikko * Terje Aasland (s. 1965), poliitikko * Tora Aasland (s. 1942), poliitikko
Tao Stark

Tao Stark (s. 1. elokuuta 2004) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kansallisessa Liigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. == Ura == === Seurajoukkueet === Stark aloitti jalkapallon Jyväskylän Nousussa. Siirryttyään vuonna 2015 Jyväskylän Pallokerhoon hän pelasi myös FC Vaajakosken poikajunioreissa. Stark pelasi yhden ottelun Naisten Liigaa JyPK:n paidassa kaudella 2019 joukkueen pudotessa Naisten Ykköseen. Lokakuussa 2023 hän siirtyi KuPS:aan. === Maajoukkue === Stark on edustanut muun muassa Suomen alle 19- ja 23-vuotiaiden naisten maajoukkueita. Helmikuussa 2025 hänet valittiin A-maajoukkueen kokoonpanoon Kansojen liigan otteluihin. == Lähteet == *Tao Stark Suomen Palloliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sigrun

Sigrun on muinaispohjoismaista alkuperää oleva naisen etunimi, jonka etuosa "sig" tarkoittaa voittoa ja "run" salaista tietoa. Norjassa nimi oli suosituimmillaan 1910-luvulta 1960-luvulle. Vuonna 2022 se oli käytössä 2 350 norjalaisella ensimmäisenä tai ainoana etunimenä. Nimipäivää vietetään maassa 10. tammikuuta, samana päivänä Sigmundin kanssa. ==Tunnettuja Sigruneja== * Sigrun Gjerløw Aasland (s. 1978), norjalainen poliitikko * Sigrun Berg (1901–1982), norjalainen tekstiilitaiteilija * Sigrún Magnúsdóttir (s. 1944), islantilainen poliitikko * Sigrún Pálsdóttir (s. 1967), islantilainen kirjailija * Sigrun Wodars (s. 1965), saksalainen juoksija ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Rosersberg

Rosersberg on taajama Sigtunan kunnassa Tukholman läänissä Upplandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 833 asukasta vuoden 2023 lopussa. ==Kuvia== Rosersberg Palace.jpg|Rosersbergin linna Metallvägen, Rosersbergs industriområde.JPG|Teollisuusaluetta ==Tunnettuja henkilöitä== * Henrik Schyffert (s. 1968), näyttelijä ja koomikko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Sigtunan kunta
Venngarn

Venngarn on taajama Sigtunan kunnassa Tukholman läänissä Upplandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 387 asukasta vuoden 2023 lopussa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Sigtunan kunta
Venngarnin linna

Venngarnin linna () on Sigtunan kunnassa Tukholman läänissä Ruotsissa sijaitseva linna. Paikalla oli yksinkertainen kivirakennus jo 1160-luvulla. Nykyinen barokkipalatsi rakennettiin 1600-luvun lopulla, kun linna oli Magnus Gabriel De la Gardien omistuksessa. Arkkitehtina toimi Jean de la Vallée. Venngarnin linnassa toimi 1900-luvulla alkoholistiparantola. ==Kuvia== Suecia 1-148 ; Venngarn.png|Venngarnin linna Suecia antiqua et hodierna -teoksessa Wenngarns slottspark, maj 2015a.jpg|Linnan barokkipuutarha ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Linnan verkkosivut Luokka:Tukholman läänin linnat Luokka:Sigtunan kunta
Steninge (Sigtuna)

Steninge on taajama Sigtunan kunnassa Tukholman läänissä Upplandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 929 asukasta vuoden 2023 lopussa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Sigtunan kunta
Steninge

Steninge voi tarkoittaa seuraavia: * Steninge, taajama Halmstadin kunnassa Ruotsissa * Steninge, taajama Sigtunan kunnassa Ruotsissa * Steningen linna, linna Sigtunan kunnassa Ruotsissa
Granby

Granby on taajama Sigtunan kunnassa Tukholman läänissä Upplandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 305 asukasta vuoden 2023 lopussa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Sigtunan kunta
Henrik Schyffert

Per Henrik Schyffert (s. 23. helmikuuta 1968 Ronneby) on ruotsalainen näyttelijä, koomikko, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja muusikko. ==Ura== Schyffert on kotoisin Rosersbergistä. Hänen isänsä oli ilmavoimien upseeri. Schyffert työskenteli MTV:llä Lontoossa vuosina 1986–1990. Palattuaan Ruotsiin hän tuli tunnetuksi satiiriohjelmista, muun muassa suositusta Hassan-radio- ohjelmasta, jossa soitettiin pilapuheluita. Vuonna 1992 hän muodosti Johan Rheborgin ja eräiden muiden kanssa Killinggänget-huumoriryhmän. Schyffert oli 1990-luvulla myös kitaristina kansainvälisesti menestyneessä Whale-yhtyeessä. Vuonna 2020 Schyffert ohjasi ensimmäisen kokoillan elokuvansa Spring Uje spring, joka voitti parhaan elokuvan, parhaan miespääosan ja parhaan käsikirjoituksen Guldbaggen. ==Yksityiselämä== Schyffert on elänyt vuodesta 2012 avoliitossa näyttelijä ja koomikko Nour El-Refain kanssa. Heillä on vuonna 2019 syntynyt poika. Aiemmasta liitosta Bea Uusman kanssa Schyffertillä on lisäksi kaksi aikuista poikaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Ruotsalaiset kitaristit Luokka:Ruotsalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Ruotsalaiset stand up -koomikot Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Emmi-Liia Sjöholm

Emmi-Liia Sjöholm (s. 1985) on suomalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa, seksuaalisuutta ja äitiyttä käsitellyt, autofiktiivinen Paperilla toinen (Kosmos, 2020) oli arvostelu- ja myyntimenestys. Toisen teoksensa Virtahevot (Kosmos, 2022) Sjöholm kirjoitti suoraan äänikirjaksi ja se koostui pelkästään dialogista. Hän myös itse ohjasi äänikirjan lukemisen. Kolmas teos Kaskaat ilmestyy keväällä 2025. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sienipiirakka

Sienipiirakka on piirakka, johon on käytetty sieniä. Siihen voidaan käyttää tuoreita sieniä, mutta myös pakastetut ja kuivatut sienet käyvät. Piirakan pohja tehdään murumaisesta jauhorasvaseoksesta. Piirakan pohja sisältää joskus juustoa. Sienipiirakkaan käytetään tavallisesti suppilovahveroita, tatteja, kanttarelleja tai mustatorvisieniä, mutta myös herkkusienet ja osterivinokkaat käyvät. == Lähteet == Luokka:Piirakat
Eero Lahelma

Eero Tapio Lahelma (s. 12. huhtikuuta 1947 Helsinki) on suomalainen kansanterveystieteen professori emeritus. Eero Lahelma syntyi varatuomari Aleksi Lahelman ja Helvi Marjatta Mykkäsen perheeseen. Hänen puolisonsa on professori Elina Lahelma. Lahelma tuli ylioppilaaksi Alppilan yhteislyseosta 1966 ja valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi 1970 ja lisensiaatiksi 1982. Valtiotieteen tohtoriksi hän väitteli Helsingin yliopistossa 1989 tutkimuksella Unemployment, re-employment and mental well- being: a panel survey of industrial jobseekers in Finland. Lahelma oli Alkoholitutkimussäätiön tutkija 1971–1976, opiskeli Kalifornian yliopistossa 1976–1977 ja oli Kuntoutussäätiön tutkija 1977–1984 ja erikoistutkija 1984–1989. Suomen Akatemian tutkimusassistentti Lahelma oli 1981–1985 ja nuorempi tutkija 1990–1992, Tilastokeskuksen erikoistutkija 1989 ja Helsingin yliopistossa sosiologian dosentti vuodesta 1990 ja kansanterveystieteen, erityisesti lääketieteellisen sosiologian, apululaisprofessori ja professori vuodesta 1993 vuoteen 2015, jolloin hän jäi eläkkeelle. Lahelma on ollut myös vieraileva tutkija Surreyn yliopistossa 1992–1993 ja Tukholman yliopistossa 1996, samoin kuin toiminut asiantuntijana muun muassa WHO:ssa. Lahelma oli Sosiaalilääketieteellisen Aikakauslehden toimitussihteeri 1984–1988 ja päätoimittaja 1989–1991. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sosiologit Luokka:Suomalaiset tieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Al-Faw (kaupunki)

Al-Faw () on kaupunki Irakin kaakkoisosassa al-Faw’n niemimaalla Shatt al- Arabin varrella. Kaupunki on ollut tärkeä öljysatama, mutta se kärsi huomattavia vahinkoja Irakin–Iranin sodan aikana. Asukkaita kaupungissa on nykyisin noin 50 000\. ==Maantiede== Al-Faw siajitsee al-Faw’n niemimaalla Irakin kaakkoisosassa Persianlahden rannikolla Irakin ja Iranin välisen Shatt al-Arabin varrella. Matkaa joen yli Iranin puolelle kaupungista on vain noin 400 metriä. Niemimaalta toiseen suntaan sijaitsee Kuwait. Matkaa Basraan luoteessa on noin 100 km. ==Historia== Al-Faw’sta kehkeytyi tärkeä kaupunki öljynviennin alettua. Se oli aikanaan huomattava satama ja energiaprojektien keskus. Kaupungissa oli suuret öljyvarastot. Se tunnettiin tiheistä palmuplantaaseistaan ja omalaatuisesta arkkitehtuurista. Huomattava kolaus koettiin 1980-luvulla. Al-Faw’ssa käytiin kiivaita taisteluja Irakin–Iranin sodan aikana 1980–1988. Lähellä rajaa se oli yksi ensimmäisistä iranilaisten pommittamista kaupungeista Irakissa. Helmikuussa 1986 iranilaiset valtasivat kaupungin. Iranilaisille se oli strateginen kohde, jonka valtauksella he yrittivät sulkea Irakin pääsyn merelle. Irakilaiset kärsivät suuria tappioita yrittäessään vallata kaupunkia takaisin. Lopulta tässä onnistuttiin huhtikuussa 1988. Sodan päättyessä 20. elokuuta 1988 kaupunki oli tuhoutunut lähes tyystin. Sodan jäljet, kuten maamiinat ja räjähtämättömät ammukset ovat tuottaneet ongelmia vuosia sodan päättymisen jälkeen. Sodan jälkeen aloitettiin jälleenrakennus, jonka tuloksia kuvailtiin kuitenkin hitaaksi. Alue oli suljettua sotilasaluetta, jonne monet asukkaat pääsivät palaamaan vasta vuoden 2003 Irakin sodan jälkeen. 2020-luvulla kaupunkiin alettiin rakentaa suurta satamaa. Sataman oli tarkoitus aloittaa toimintansa vuoden 2025 puolivälissä ja rakennustöiden viimeisen vaiheen on tarkoitus valmistua vuonna 2050. Satama on osa suurempaa hanketta kehittää Irakin liikennettä. ==Väestö== Al-Faw’ssa oli erään arvion mukaan vuonna 2018 noin 50 000 asukasta. Asukkaat ovat pääasiassa šiialaisia arabeja. ==Lähteet== Luokka:Irakin kaupungit
Lahelma

Lahelma on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Aleksi Lahelma (1913–1982), juristi ja järjestöjohtaja * Eero Lahelma (s. 1947), kansanterveystieteen professori emeritus, Aleksi Lahelman poika * Elina Lahelma (o.s. Karvonen, s. 1946), kasvatustieteen professori emerita, Eero Lahelman puoliso
Myers

Myers on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Angel Myers, Angel Martino (s. 1967), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja * Carlton Myers (s. 1971), italialainen koripalloilija * Cynthia Myers (1950–2011), yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä * Dwight Arrington Myers, Heavy D (1967–2011), englantilainen rap-artisti * Emma Myers (s. 2002), yhdysvaltalainen näyttelijä * Frederic William Henry Myers (1843–1901), englantilainen runoilija, okkultisti ja Psyykkisen tutkimusseuran perustajajäsen * Isabel Briggs Myers (1897–1960), yhdysvaltalainen itseoppinut persoonallisuuden tutkija, toinen Myers–Briggsin tyyppi-indikaattorin kehittäjistä * John Joseph Myers (1941–2020), yhdysvaltalainen katolinen arkkipiispa * Kenneth Myers (1896–1972), yhdysvaltalainen soutaja ja olympiavoittaja * Mike Myers (s. 1963), kanadalainen koomikko, näyttelijä, käsikirjoittaja, tuottaja ja muusikko * Paula Myers-Pope (1934–1995), yhdysvaltalainen uimahyppääjä * Philippe Myers (s. 1997), kanadalainen jääkiekkoilija * PZ Myers, Paul Zachary Myers (s. 1957), yhdysvaltalainen biologian professori * Richard Myers (s. 1942), yhdysvaltalainen ilmavoimien kenraali * Shawn Myers (s. 1969), yhdysvaltalais-brittiläinen koripalloilija * Stanley Myers (1933–1993), brittiläinen säveltäjä * Tyler Myers (s. 1990), kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija * Vali Myers (1930–2003), australialainen kuvataiteilija, tanssija ja eläintenhoitaja * Viola Myers (1927–1993), kanadalainen pikajuoksija. == Kuvitteellisia henkilöitä == * Michael Myers, sarjamurhaaja elokuvasarjassa Halloween * Nina Myers, televisiosarjassa 24 == Nimen muita merkityksiä == * Fort Myers, kaupunki Floridassa, Yhdysvalloissa * Liggett & Myers, L&M;, savukemerkki.
Sidecar-tiedosto

Sidecar-tiedosto on varsinaisen datatiedoston yhteydessä ”vapaasti” oleva kylkijäistiedosto, jossa on tyypillisesti metatietoja, joita itse datatiedosto ei tue. Eri datatiedostoille voi olla omansa sidecar-tiedostotyyppi. Tavallisimmin yhteys datan ja sidecarin välillä perustuu niiden yhteneväiseen nimeen. Sidecar-tiedoston nimenä on vaikkapa datatiedoston nimi plus sidecarin oma tiedostopääte. Ongelmana tässä on, että useimmat käyttöjärjestelmät ja tiedostonhallintaohjelmat eivät ole perillä tästä yhteydestä ja eivät näin ollen pakota yhteyden pitämistä. Datatiedostoa ja sen sidecaria voi vapaasti siirrellä ja nimetä uudelleen, jolloin yhteys katkeaa. Sidecar-tiedoston kaltainen toiminnallisuus voidaan toteuttaa myös muilla tavoin. Sidecar-tieto voi olla omassa tietokannassa. Esimerkiksi valokuvienhallintaohjelmisto voi tallentaa vaikkapa kommentti-tiedot kuvista tietokantaansa tallentamatta niitä kuvatiedostoihin. Erilaisissa säiliömuoto-tiedostoissa sidecar-ominaisuutta voi olla rakennettuna säiliön sisään, jolloin on vain yksi tiedosto mutta tiedon muoto on yleensä jotenkin etukäteen määritetty. Arkistotiedostoa käyttäen sidecar on voi olla mitä vaan mutta tämän tavan käytettävyys kärsii arkiston käytöstä, mikä ei ole intekroitu perustiedostonhallintaan. Extended file attributes on tiedostojärjestelmän "sidecar"-ominaisuus. Se on yleensä rajattu kooltaan. Fork on joidenkin tiedostojärjestelmien ominaisuus, jossa kullakin tiedostolla eli tiedostojärjestelmän objektilla voi olla monta eri "versiota" eli esimerkiksi datatiedosto ja sidecar. ==Sidecar- tiedostomuotoja== *Extensible Metadata Platform (XMP) Luokka:Tiedostomuodot
Rafał Kurzawa

Rafał Maciej Kurzawa (s. 29. tammikuuta 1993 Wieruszów) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 182-senttimetrinen ja edustaa Ekstraklasassa pelaavaa Pogoń Szczecinia. Kurzawa on pelannut kotimaansa lisäksi Tanskassa ja Ranskassa. Hän voitti Midtjyllandin kanssa Tanskan cupin kaudella 2018–2019. Hän on pelannut helmikuulle 2025 mennessä seuratasolla yli 300 ottelua ja tehnyt niissä yli 20 maalia. Kurzawa on pelannut Puolan A-maajoukkueessa seitsemän ottelua, joista yhden MM-kilpailuissa 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puolalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paine College

Paine College (lyh. PC) on Yhdysvaltain Georgiassa sijaitseva yksityinen korkeakoulu. Paine College on perustettu vuonna 1882, ja se sijaitsee Augustan kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan metodistinen, ja se toimii Yhdistyneen metodistikirkon työyhteydessä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yliopiston verkkosivusto Luokka:Georgian osavaltion yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Yhdysvaltalaiset kristilliset oppilaitokset Luokka:Metodistiset yliopistot
Oakland Cityn yliopisto

Oakland Cityn yliopisto (, lyh. OCU) on Yhdysvaltain Indianassa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1885 ja se sijaitsee Oakland Cityn kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan baptistinen, ja se toimii yleisten baptistien työyhteydessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yliopiston verkkosivusto Luokka:Indianan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Yhdysvaltalaiset kristilliset oppilaitokset Luokka:Baptismi Yhdysvalloissa
Providence Christian College

Providence Christian College on Yhdysvaltain Kaliforniassa sijaitseva yksityinen korkeakoulu. Providence Christian College on perustettu vuonna 2002, ja se sijaitsee Pasadenan kaupungissa. Korkeakoulu on taustaltaan yleiskristillinen ja se toimii tunnustuskunnista riippumattomana oppilaitoksena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yliopiston verkkosivusto Luokka:Los Angelesin piirikunnan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Pasadena (Kalifornia) Luokka:Yhdysvaltalaiset kristilliset oppilaitokset
Alice Lloyd College

Alice Lloyd College (lyh. ALC) on Yhdysvaltain Kentuckyssa sijaitseva yksityinen korkeakoulu. Alice Lloyd College on perustettu vuonna 1923, ja se sijaitsee Pippa Passesin kaupungissa. Korkeakoulu on taustaltaan yleiskristillinen ja se toimii tunnustuskunnista riippumattomana oppilaitoksena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yliopiston verkkosivusto Luokka:Kentuckyn yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Yhdysvaltalaiset kristilliset oppilaitokset
Mission-yliopisto

Mission-yliopisto (, lyh. MU) on Yhdysvaltain Missourissa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1950 ja se sijaitsee Springfieldin kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan baptistinen, ja se toimii Baptist Bible Fellowship International-kirkkokunnan työyhteydessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yliopiston verkkosivusto Luokka:Missourin yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Yhdysvaltalaiset kristilliset oppilaitokset Luokka:Baptismi Yhdysvalloissa
Cedarvillen yliopisto

Cedarvillen yliopisto () on Yhdysvaltain Ohiossa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1887 ja se sijaitsee Cedarvillen kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan baptistinen, ja se toimii etelän baptistien työyhteydessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yliopiston verkkosivusto Luokka:Ohion yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Yhdysvaltalaiset kristilliset oppilaitokset Luokka:Baptismi Yhdysvalloissa
Lounainen kristillinen yliopisto

Lounainen kristillinen yliopisto (, lyh. SCU) on Yhdysvaltain Oklahomassa sijaitseva yksityinen korkeakoulu. Yliopisto on perustettu vuonna 1946, ja se sijaitsee Bethanyn kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan helluntailainen, ja se toimii International Pentecostal Holiness Church-kirkkokunnan työyhteydessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yliopiston verkkosivusto Luokka:Oklahoman yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Yhdysvaltalaiset kristilliset oppilaitokset Luokka:Helluntaiherätys Yhdysvalloissa
Oklahoman wesleyläinen yliopisto

Oklahoman wesleyläinen yliopisto (, lyh. OWU) on Yhdysvaltain Oklahomassa sijaitseva yksityinen korkeakoulu. Yliopisto on perustettu vuonna 1910, ja se sijaitsee Bartlesvillen kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan metodistinen, ja se toimii Wesleyan Church-kirkkokunnan työyhteydessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yliopiston verkkosivusto Luokka:Oklahoman yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Yhdysvaltalaiset kristilliset oppilaitokset Luokka:Metodistiset yliopistot
Lancaster Bible College

Lancaster Bible College (lyh. LBC) on Yhdysvaltain Pennsylvaniassa sijaitseva yksityinen korkeakoulu. Lancaster Bible College on perustettu vuonna 1933, ja se sijaitsee Lancasterin kaupungissa. Korkeakoulu on taustaltaan yleiskristillinen ja se toimii tunnustuskunnista riippumattomana oppilaitoksena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yliopiston verkkosivusto Luokka:Pennsylvanian yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Yhdysvaltalaiset kristilliset oppilaitokset
Carolinan yliopisto

Carolinan yliopisto (, lyh. CU) on Yhdysvaltain Pohjois-Carolinassa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1945 ja se sijaitsee Winston-Salemin kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan yleiskristillinen ja se toimii tunnustuskunnista riippumattomana oppilaitoksena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yliopiston verkkosivusto Luokka:Pohjois-Carolinan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Yhdysvaltalaiset kristilliset oppilaitokset
Piikkipurje-evä

Piikkipurje-evä (Metavelifer multiradiatus) on purje-eviin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan indopasifiselta merialueelta. ==Koko ja ulkonäkö== Piikkipurje- evä voi suurimmillaan kasvaa 28–49 cm pitkäksi. Laji on ruumiinrakenteeltaan litteä ja hyvin korkea. Kalan selkäevä on korkea ja kuuden selkäevän ruoto on hyvin pitkä ja nauhamainen. Piikkipurje-evä on harmaa ja ruumiissa on heikohkosti erottuvia tummia pyrstyraitoja. Takaruumiissa on kookas tumma täplä. ==Levinneisyys ja elintavat== Piikkipurje-evän levinneisyysalue on laikuttainen ja sitä tavataan Eteläisen Afrikan itärannikolta, Japanin rannikolta ja Australiasta Havaijille. Se elää tyypillisesti lähellä pohjaa. Laji liikkuu toisinaan meriheinäniityillä. ==Lähteet== Luokka:Kiiltolahnakalat
IURIMA – taru kolmesta kalastajasta

IURIMA – taru kolmesta kalastajasta () on P. V. Lehtisen ohjaama lyhytelokuva vuodelta 2025. Pääosia näyttelevät Lauri Tilkanen, Petri Manninen ja Rami Rusinen. Elokuva on osa Suomen elokuvasäätiön, Audiovisuaalisen kulttuurin edistämiskeskuksen ja Yleisradion käynnistämää Paluu lyhytelokuvaa -hanketta, jossa etsittiin omaäänisiä, taiteellisesti kunnianhimoisia suomalaisia näytelmäelokuvia. Hankkeeseen tuli 59 hakemusta, joista kolmelle myönnettiin 150 000 euron tuotantorahoitus. Elokuva valittiin Tampereen elokuvajuhlien kotimaiseen kilpailuun 2025, joka on samalla elokuvan ensiesitys. == Juoni == Kolme nälkiintynyttä kalastajaa kamppailee selviytymisestä syrjäisellä saarella 1800-luvun lopussa ja kohtaavat jotain odottamatonta. Elokuva on kauhuelementtejä sisältävä visuaalinen mysteeritarina. == Näyttelijät == ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lyhytelokuvat Luokka:Vuoden 2025 suomalaiset elokuvat
Toivomuskaivo

Toivomuskaivo on kaivo, johon heitetään kolikoita tai muita pieniä esineitä onnen tai toiveiden toteutumisen toivossa. Tapa on levinnyt laajasti länsimaisessa kulttuurissa ja sitä esiintyy myös muissa kulttuureissa. Toivomuskaivoperinne juontaa juurensa ainakin Rooman ajoille. Varhaisissa perinteissä kaivoihin heitettiin kolikoiden lisäksi kiviä, simpukoita, lasinpaloja, nappeja, neuloja ja nauloja. Tapa on ollut erityisen yleinen Euroopassa ja Britteinsaarilla. Samankaltaista perinnettä on tavattu myös Pohjois-Amerikan alkuperäiskansojen keskuudessa, esimerkiksi arapahojen keskuudessa on löydetty lähteitä, joiden pohjalla on ollut wampumia ja helmiä. Monissa tapauksissa toivomuskaivoon liittyi usko kaivon haltijasta tai suojelushengestä. Lahjojen antamisen uskottiin lepyttävän tätä henkeä ja tuovan siten onnea. Kaivon läheisyydessä saattoi kasvaa myös niin sanottuja riepupuita, joihin ripustettiin kankaanpaloja osana toivomusrituaalia. == Katso myös == * Taikausko == Lähteet == Luokka:Kansanperinne Luokka:Kansanuskomukset Luokka:Taikausko
Sampsa Peltonen

Sampsa Peltonen (s. 1975) on suomalainen kääntäjä. Hän suomentaa etenkin arabiasta ja ranskasta kirjallisuutta, tv-ohjelmia ja asiatekstejä ja tekee toisinaan myös tulkkauksia. Peltonen on suomentanut muun muassa Hassan Blasimin, Leïla Slimanin, Neige Sinnon sekä Mohamed Mbougar Sarrin teoksia. Peltonen on puhunut monikielisyyden ja kääntämisen puolesta painottaen niiden merkitystä erilaisuuden ymmärtämisessä ja korostanut, että ”Maailmankuvamme supistuu pahan kerran, jos meitä ympäröivien tekstien lähteet vähenevät ja yksipuolistuvat. Yksi parhaista keinoista tutustua muihin on perehtyä heidän tuottamiinsa teksteihin.” Peltoselle myönnettiin WSOY:n kirjallisuussäätiön vuoden 2014 tunnustuspalkinto ajankohtaisen arabiankielisen kaunokirjallisuuden taidokkaasta suomentamisesta sekä vuoden 2023 Mikael Agricola -palkinto ja vuoden 2023 Kaarlen palkinto Marja Luoman kanssa tekemästään käännöstyöstä Mohamed Mbougar Sarrin romaanista Miesten syvimmät salaisuudet. ==Palkinnot ja tunnustukset== *Mikael Agricola -palkinto 2023 yhdessä Marja Luoman kanssa. *Kaarlen palkinto 2023 yhdessä Marja Luoman kanssa. * WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinto 2014. == Lähteet == Luokka:Suomentajat Luokka:Mikael Agricola -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Tšekin sisäministereistä

Tämä on luettelo Tšekin sisäministereistä. ==Luettelo sisäministereistä== Ministeri Puolue Tehtävässä Jan Ruml (1953–) Kansalaisdemokraattinen puolue 2.7.1992 - 4.7.1996* Jan Ruml (1953–) Kansalaisdemokraattinen puolue 4.7.1996 - 7.11.1997 Jindřich Vodička (1952–) Kansalaisdemokraattinen puolue 8.11.1997 - 2.1.1998 Cyril Svoboda (1956–) KDU-ČSL 2.1.1998 - 17.7.1998 Václav Grulich ( 1932–) Tšekin sosiaalidemokraattinen puolue 22.7.1998 - 4.4.2000 Stanislav Gross (1969–2015) Tšekin sosiaalidemokraattinen puolue 5.4.2000 - 12.7.2002 Stanislav Gross (1969–2015) Tšekin sosiaalidemokraattinen puolue 15.7.2002 - 4.8.2004 František Bublan (1951–) Tšekin sosiaalidemokraattinen puolue 4.8.2004 - 25.4.2005 František Bublan (1951–) Tšekin sosiaalidemokraattinen puolue 25.4.2005 - 16.8.2006 Ivan Langer (1967–) Kansalaisdemokraattinen puolue 4.9.2006 - 9.1.2007 Ivan Langer (1967–) Kansalaisdemokraattinen puolue 9.1.2007 - 8.5.2009 Martin Pecina (1968–) Sitoutumaton (Tšekin sosiaalidemokraattinen puolue) 8.5.2009 - 13.7.2010 Radek John (1954–) Věci veřejné 13.7.2010 - 21.4.2011 Jan Kubice (1953–) Sitoutumaton 22.4.2011 - 9.7.2013 Martin Pecina (1968–) Tšekin sosiaalidemokraattinen puolue 10.7.2013 - 29.1.2014 Milan Chovanec (1970–) Tšekin sosiaalidemokraattinen puolue 29.1.2014 - 12.12.2017 Lubomír Metnar (1967–) Sitoutumaton (ANO 2011) 13.12.2017 - 26.6.2018 Jan Hamáček (1978–) Tšekin sosiaalidemokraattinen puolue 27. 6. 2018 - 16. 12. 2021 Vít Rakušan (1978–) Pormestarit ja sitoutumattomat 17.12.2021 *Nimettiin tehtävään Tšekin ja Slovakian liittotasavallan aikana. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Luettelot poliitikoista Luokka:Tšekin ministerit
Extensible Metadata Platform

Extensible Metadata Platform (XMP) on metadatan tiedostomuoto. XMP-data voi olla integroituna sitä tukevaan data-tiedostoon tai olla erillinen .xmp sidecar-tiedosto. Adobe julkaisi XMP:n huhtikuussa 2001 osana Adobe Acrobat 5.0 ohjelmistoa. Adoben luoma formaatti on hyväksyttiin ISO-standardiksi ISO 16684-1:2012. == Lähteet == Luokka:Tiedostomuodot
Regiones quattuor

Regiones quattuor (lat., ”neljä aluetta”) oli antiikin Rooman kaupungin varhainen aluejako, jonka katsottiin olleen peräisin Servius Tulliuksen ajalta 500-luvulta eaa. Se jakoi kaupungin neljään alueeseen. == Historia == Servius Tulliuksen kerrotaan jakaneen Rooman kaupungin neljään poliittiseen alueeseen. Alueiden lukumäärä vaikutttaa vastanneen kaupungin alkuperäistä tribuksien eli heimojen määrää, mutta niihin liittyy paljon epäselvyyttä. Aluejako oli käytössä Rooman tasavallan aikana aina siihen saakka, kun keisari Augustus perusti uudet neljätoista aluetta (regiones quattuordecim) vuonna 7 eaa. Alueita koskevat tiedot ovat pääosin peräisin Varrolta, johon alla oleva luettelo perustuu.Varro: De lingua Latina 5.45. Varron perusteella vaikuttaa siltä, että aluejako perustui kokonaan Numa Pompiliuksen perustamien 27 Argei- pyhäkön sijanteihin eri puolilla kaupunkia, vaikkakaan hän ei selitä syytä tähän. Hän myös kuvaa pyhäköiden lukumäärän epätäsmällisesti, toisaalta sanoen sen olleen 27, mutta toisaalta sanoen, että jokaisella alueella oli kuusi pyhäkköä, mikä tekisi niiden yhteismääräksi 24.Varro: De lingua Latina 5.41–54. == Alueet == Neljä aluetta olivat: * I. Suburana – Kaupungin kaakkoisosa. Käsitti Caelius-kukkulan, myöhemmän Colosseumin laakson ja Ceroliensiksen, joka vaikuttaa olleen Esquilinuksen ja Caeliuksen välinen laakso tai osa siitä, sekä Suburan. * II. Esquiliae tai Esquilina – Kaupungin koillisosa. Käsitti alueelle nimen antaneen Esquilinus-kukkulan, jonka osat olivat Oppius ja Cispius. * III. Collina – Kaupungin pohjois- ja luoteisosa. Käsitti Quirinalis- ja Viminalis-kukkulat ja niiden väliset laaksot, ja sai nimensä siitä, että näitä kahta kukkulaa kutsuttiin nimillä collis (”kukkula”), siinä missä muita kutsuttiin nimellä mons (”vuori"). * IV. Palatina – Kaupungin lounaisosa. Käsitti alueelle nimen antaneen Palatium- kukkulan ja sen haaraumat Velian ja Cermaluksen. Alueiden tarkkoja rajoja ei tunneta. Usein rajojen on ajateltu kohdanneen yhdessä pisteessä lähellä Veliaa, mutta tämä ei ole mitenkään varmaa. Alueiden yhteenlaskettu ala ei vastannut täysin kaupunkialuetta. Aluejaossa herättää heti huomiota se, että se ei käsitä Capitolium-kukkulaa, sen itäpuolella ollutta Forumin aluetta, eikä sen eteläpuolista Velabrumin ja Forum boariumin aluetta, eikä myöskään Aventinus-kukkulaa. Näiden poisjättäminen johtuu ilmeisesti siitä, että aluejako seurasi pomerium-rajanvetoa: siihen kuuluvat kaikki pomeriumin sisällä olleet alueet Capitoliumia lukuun ottamatta. Capitoliumia taas ei luettu mukaan ilmeisesti siksi, että sitä pidettiin kaupungin linnavuorena ja uskonnollisena keskuksena, ei niinkään yhtenä kaupungin asutuspaikoista. == Lähteet == Luokka:Antiikin Rooman kaupunki
Rooman alueluettelot

Rooman alueluettelot (englanninkielisessä tutkimuksessa Regionary Catalogues tai Regionaries) viittaa kahteen 300-luvulla kirjoitettuun ja toisiinsa läheisesti liittyvään luetteloon, jotka kuvaavat antiikin Rooman kaupungin maantiedettä ja rakennuksia kaupungin neljäntoista alueen (regio) mukaisesti. Luettelot ovat: * Notitia urbis Romae (tutkimuksessa usein Notitia) * Curiosum urbis Romae regionum XIV (tutkimuksessa usein Curiosum) == Historia == Sekä Notitia että Curiosum ajoitetaan myöhäisantiikin ajalle suunnilleen 300-luvun jälkimmäiselle puoliskolle, vaikkakin joskus ne on ajoitettu jo noin vuoteen 312. Yleensä Notitia ajoitetaan noin vuoteen 350 ja Curiosum noin vuoteen 375. Luetteloiden on joskus ajateltu olleen virallisia asiakirjoja, joiden alkuperä olisi Rooman kaupunginprefektin käyttämissä luetteloissa, mutta nykyisin katsotaan, että ne ovat populaarimpia tekstejä ja lähes matkaopasmaisia luetteloita. Luettelot ovat merkittävä lähde Rooman kaupungin arkeologian, topografian ja väestön tutkimukselle. == Sisältö == Luetteloiden sisällössä on pieniä eroja, mutta kumpikin luettelee Rooman merkittävimmät rakennukset ja muut kohteet jaettuna kaupungin neljääntoista alueeseen numerojärjestyksessä. Kustakin alueesta annetaan muun muassa seuraavat tiedot: * luettelo rakennuksista * vicusten lukumäärä * alueen virkamiesten lukumäärä ** magister vicorum -virkamiehet (mon. magistri vicorum) ** curator-virkamiehet (mon. curatores) * keskeisten rakennusten lukumäärä tyypeittäin: ** pyhäköt (aedicula) ** vuokrakasarmit (insula) ** patriisitalot (domus) ** viljavarastot (horreum) ** kylpylät (balneum) ** lähdekaivot ja vesivarastot (lacus) ** leipomot tai myllyt (pistrinum) * alueen ympärysmitta jaloissa mitattuna Insuloiden kokonaislukumääräksi kaupungissa annetaan ja domusten lukumääräksi . == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Notitia of the Regions of Rome. ToposText. Luokka:Antiikin latinankieliset kirjat Luokka:Augustuksen Rooman alueet
Gärsnäs

Gärsnäs on taajama Simrishamnin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 039 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Simrishamnin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Borrby

Borrby on taajama Simrishamnin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 840 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Simrishamnin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Hammenhög

Hammenhög on taajama Simrishamnin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 920 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Simrishamnin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Sankt Olof

Sankt Olof on taajama Simrishamnin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 679 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Simrishamnin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Brantevik

Brantevik on taajama Simrishamnin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 333 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Simrishamnin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Östra Tommarp

Östra Tommarp on taajama Simrishamnin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 313 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Simrishamnin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Myötähäpeä

Myötähäpeä on tunne, jossa henkilö kokee häpeää toisen ihmisen käyttäytymisen tai toiminnan vuoksi. Kyseessä on empaattinen reaktio, jossa ihminen tuntee häpeää, vaikka ei ole itse tehnyt mitään hävettävää. Ilmiöstä käytetään myös arkikielessä lyhennettä "myötis" ja englanninkielisessä tutkimuskirjallisuudessa termiä "vicarious shame" tai "second-hand embarrassment". == Syntymekanismi == Myötähäpeän taustalla on kaksi erilaista psykologista prosessia. Ensimmäinen on sosiaalisen identiteetin uhka, jossa henkilö kokee häpeää läheisen ihmisen tai samaan ryhmään kuuluvan henkilön toiminnasta, koska se uhkaa henkilön omaa sosiaalista identiteettiä. Toinen prosessi on kognitiivinen empatia, jossa henkilö asettuu toisen asemaan ja kuvittelee, miltä tilanne tuntuisi omalla kohdalla. Myötähäpeä on voimakkainta läheisten ihmisten, kuten puolison, lasten tai vanhempien toimintaa kohtaan. Tämä johtuu siitä, että heidät mielletään osaksi samaa "ydinlaumaa". Evoluutiopsykologisesta näkökulmasta myötähäpeän kokeminen on ollut hyödyllistä, sillä yhteisön normien rikkominen on voinut johtaa ryhmästä sulkemiseen. == Ilmeneminen == Myötähäpeä voi ilmetä fyysisinä oireina kuten punastumisena, kuumotuksena, sydämen sykkeen nousuna tai hengityksen tiheytymisenä. Se voi myös aiheuttaa välttämiskäyttäytymistä, kuten katseen kääntämistä pois nolosta tilanteesta. Tutkimusten mukaan myötähäpeää kokevat herkemmin henkilöt, joilla on korkea empatiakyky. Myötähäpeää voi kokea myös tilanteissa, joissa toinen osapuoli ei itse koe häpeää – esimerkiksi kun jollakulla on wc-paperia kengässään eikä hän itse huomaa sitä. == Katso myös == * Nolostuminen * Vahingonilo == Lähteet == Luokka:Tunteet Luokka:Sosiaalipsykologia
Vitaby

Vitaby on taajama Simrishamnin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 353 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Simrishamnin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Baskemölla

Baskemölla on taajama Simrishamnin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 297 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Simrishamnin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Östra Vemmerlöv

Östra Vemmerlöv on taajama Simrishamnin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 212 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Simrishamnin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Gröstorp

Gröstorp on taajama Simrishamnin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 205 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Simrishamnin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Vahingonilo

Vahingonilo on tunne, jossa henkilö kokee mielihyvää toisen ihmisen epäonnesta tai vastoinkäymisestä. Saksankielinen termi schadenfreude on kansainvälisesti tunnettu nimitys tälle ilmiölle. == Ominaisuudet == Vahingonilo on universaali inhimillinen ilmiö, jota esiintyy kaikissa kulttuureissa. Esimerkiksi kiinankielessä vastaava käsite on xìng zāi lè huò. Tutkimusten mukaan vahingonilon kokeminen on yleisempää henkilöillä, joilla on matala itsetunto, ja se liittyy persoonallisuuden niin kutsuttuun pimeään triadiin (narsismi, machiavellismi ja psykopatia). == Tyypit == Tutkimuksissa on tunnistettu neljä vahingonilon päätyyppiä: * Kompensoiva: Henkilö kokee mielihyvää, kun sama vastoinkäyminen kohtaa muita, jonka hän on itse kokenut * Identifioiva: Liittyy suoraan kilpailuasetelmaan tai vastakkainasetteluun * Vastenmielinen: Perustuu puhtaasti epämiellyttäviin tunteisiin toista kohtaan * Oikeudenmukainen: Koetaan, kun epäreilusti toiminut henkilö kohtaa vastoinkäymisiä Sosiaalinen media on vahvistanut vahingonilon ilmenemistä, sillä se mahdollistaa jatkuvan vertailun muihin ja etäännyttää ihmisiä toisistaan, mikä vähentää empatiaa. == Katso myös == * Myötähäpeä == Lähteet == Luokka:Tunteet Luokka:Sosiaalipsykologia