EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Terry O’Reilly

pienoiskuva|Terry O’Reilly vuonna 1978. Terence Joseph James O’Reilly (s. 7. kesäkuuta 1951 Niagara Falls, Kanada) on entinen jääkiekkoilija ja NHL-tähti. Boston Bruinsin varaaman O’Reilly pelasi vuodet 1972–1985 Bostonissa. Hän pelasi myös yhden ottelun kaudella 1971–1972, jonka jälkeen sai komennuksen farmiin AHL-liigaan loppukaudeksi. O’Reilly vietti koko uransa Bostonissa, jossa hän toimi Bruinsin kapteenina 1983–1984 ja 1984–1985. O’Reilly tunnettiin kovana pelaajana, ja saikin yli 200 rangaistusta viitenä peräkkäisenä kautena. Lehdistö antoi hänelle lempinimen "Bloody O’Reilly". Hänen fyysisen kovuutensa lisäksi hänellä oli myös pisteitä, esim. kaudella 1977–1978 hän teki 90 pistettä koostuen 29 maalista ja 61 syötöstä. Hän päätti 13-vuotisen uransa 204 maaliin, 402 syöttöön ja 606 pisteeseen. Rangaistusminuutteja hän sai NHL-urallaan yhteensä 2095 minuuttia. Hän oli myös Bruinsin päävalmentaja kaudella 1986–1987 ja jatkoi tehtävänsä vielä vuoteen 1989. Hän saavutti joukkueensa kanssa myös Stanley Cup -finaalin vuonna 1988, jolloin Wayne Gretzkyn johtama Edmonton Oilers voitti heidät. == Saavutukset == * 1971–1972 NHL Stanley Cup voitto * 1974–1975 NHL All-Star Game * 1975–1976 NHL All-Star Game * Boston Bruins jäädytti pelipaidan nro 24 == Tilastot == Sarja O M S P AHL 60 9 8 17 NHL 891 204 402 606 Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, P = pisteet ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat
162173 Ryugu

162173 Ryugu on Apollo-luokan asteroidi. Se on nimetty japanilaisessa tarussa esiintyvän merenalaisen lohikäärmepalatsin mukaan. Ennen nimeämistään se tunnettiin tunnuksella . Ryugu on noin kilometrin kokoinen. Se kiertää akselinsa ympäri 7,5 tunnissa ja Auringon 16 kuukaudessa. Ryugu lukeutuu Maalle ”mahdollisesti vaarallisiin asteroideihin” (potentially hazardous object PHO), sillä se ohittaa Maan lähimmiltään vain 95 400 kilometrin etäisyydeltä. Vuonna 2018 Japanin avaruusjärjestön (JAXA) Hayabusa 2 -luotain saapui tutkimaan Ryugua. Luotain keräsi asteroidista näytteitä, jotka saapuivat maahan tutkittavaksi vuonna 2022. Näytteiden perusteella Ryugu on sisältänyt nestemäisessä muodossa ilmennyttä vettä (orgaanisia kristalleja nestemäisessä muodossa). Tutkijat ovat löytäneet Ryugun näytteistä yli 20 aminohappoa, jotka ovat DNA:n rakennuspalkoita. Näytteet sisälsivät muun muassa hiilimolekyylejä, B3-vitamiinia sekä urasiilia, joka on yksi neljästä RNA:n komponenteista. Näytteestä saatujen tulosten perusteella on tehty ehdotuksia siitä, että maanpäällinen elämä on mahdollisesti alkujaan peräisin ulkoavaruudesta ja että vastaavanlaiset asteroidit ovat voineet tuoda maahan elämää edellyttäviä yhdisteitä ja molekyylejä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * * Luokka:Apollo-asteroidit Luokka:Luotaimilla tutkitut pikkuplaneetat
Pariisin Grand Prix 1950

Pariisin Grand Prix 1950 oli Formula 1 -sarjan ulkopuolinen kilpailu, joka ajettiin Pariisin lähellä sijaitsevalla Montlhéryn radalla 30. huhtikuuta 1950. Kilpailun voitti Georges Grignard ja maaliin pääsi vain 3 autoa. ==Kilpailu== Sija Nro. Kuljettaja Talli Valmistaja Kierrokset Aika/Keskeytys 1\. 8 Georges Grignard Georges Grignard Talbot-Lago 50 2:05.38,8 2\. 15 Louis Gérard Louis Gérard Delage 46 + 4 kierrosta 3\. 12 Marc Versini Marc Versini Delage 45 + 5 kierrosta Kesk. 6 Raymond Sommer Raymond Sommer Talbot-Lago 33 Moottori Kesk. 17 Stirling Moss John Heath HWM-Alta 33 Kiertokanki Kesk. 5 Pierre Levegh Pierre Levegh Talbot-Lago 28 Moottori Kesk. 11 Jean Judet Jean Judet Maserati 26 Polttoainetankki Kesk. 4 Louis Rosier Ecurie Rosier Talbot- Lago 21 Moottori Kesk. 16 George Abecassis John Heath HWM-Alta 11 Moottori Kesk. 14 Auguste Veuillet Auguste Veuillet Delage 2 Taka-akseli Kesk. 9 Guy Mairesse Ecurie France Talbot-Lago 2 Polttoainetankki ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1950 Luokka:Maailmanmestaruussarjan ulkopuoliset Formula 1 -kilpailut Luokka:Ranskan moottoriurheilukilpailut Luokka:Essonne
Bob MacMillan

Robert "Bob" MacMillan (s. 3. syyskuuta 1952 Charlottetown, Kanada) on entinen jääkiekkoilija ja NHL-tähti. New York Rangersin varaama MacMillan pelasi vuodet 1974–1975 Rangersissa ja tämän farmijoukkueessa AHL-liigassa Providence Redsissä. Kolme kautta 1975–1978 hän pelasi St. Louis Bluesissa siirtyen viimeisellä kaudella Atlanta Flamesiin, jossa hän pelasi vuoteen 1980 saakka. Flames muutti Calgaryyn ja MacMillan pelasi 1980–1982 Calgary Flamesissa. Hän lopetti NHL-uransa vuonna 1985 pelaten viimeiseksi Chicago Black Hawksissa. Uran jälkeen hän on toiminut Scouttina Calgary Flamesille aina näihin päiviin saakka. == Saavutukset == * 1977–1978 pronssia MM-kisoissa * 1978–1979 NHL Gentleman Conduct (Lady Byng Trophy) == Tilastot == Sarja O M S P AHL 46 18 29 47 NHL 753 228 349 577 MM 10 0 3 3 ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:New York Rangersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Templeuve-en-Pévèle

Templeuve-en-Pévèle on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts- de-Francen alueella. Kunnan nimi oli vuoteen 2015 saakka Templeuve. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Lillestä kaakkoon. ==Nähtävyyksiä== Kunnan nähtävyyksiä on tuulimylly Moulin de Vertain, jonka historia ulottuu mahdollisesti 1400-luvulle saakka. Tuulimyllyn toiminta loppui vuonna 1908. Tämän jälkeen se kärsi suuria tuhoja toisessa maailmansodassa, mutta se kunnostettiin vuonna 1980.Tour de France 2018 ==Urheilu== Kunnan läpi kulkee polkupyöräkilpailu Pariisi–Roubaix'n reitti sekä siihen kuuluva mukulakivikatuosuus, joka tunnetaan nimellä Vertainin tuulimyllyn kivetty tie (Pavé du Moulin-de-Vertain). ==Kuvia== Tiedosto:Templeuve_- _Le_Moulin_de_Vertain_(5).jpg|Moulin de Vertain Tiedosto:Paris_Roubaix_2014_templeuve_tete_de_la_course.jpg|Pariisi–Roubaix ja Pavé du Moulin-de-Vertain vuonna 2014 Tiedosto:Panneau_secteur_pavé_du_Moulin- de-Vertain.jpg|Pavé du Moulin-de-Vertain ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Nordin kunnat
Steadfast Noon

Steadfast Noon on Pohjois-Atlantin liiton ilmasotaharjoitus, jossa Euroopassa harjoitellaan taktisten B61-ydinpommien käyttöä hävittäjälentokoneilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Nato Luokka:Ydinaseet Luokka:Sotaharjoitukset
Mitch Kupchak

Mitchell William ”Mitch” Kupchak (s. 24. toukokuuta 1954 Hicksville, New York) on yhdysvaltalainen koripallojohtaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän on toiminut urallaan muun muassa Los Angeles Lakersin general managerina. Pelaajana NBA:ssa Washington Bulletsia ja Lakersia edustanut Kupchak voitti kolme NBA:n mestaruutta, ja hänet valittiin vuonna 1977 NBA:n tulokkaiden tähdistöjoukkueeseen. Yhdysvaltain maajoukkueessa Kupchak voitti olympiakultaa Montréalissa 1976. == Elämä ja ura == Kupchak pelasi yliopistokoripalloa vuodet 1972–1976 Pohjois-Carolinan (Chapel Hill) yliopiston joukkueessa. Viimeisellä yliopistokaudellaan hänet valittiin konferenssinsa vuoden pelaajaksi.College Basketball at Sports-Reference.com Washington Bullets varasi hänet NBA:han 13. vuorolla vuoden 1976 varaustilaisuudessa.Basketball- Reference.com NBA-tulokaskaudellaan 1976–1977 Kupchak oli sentterinä sarjan toiseksi tarkin kahden pisteen korien ja pelitilannekorien heittäjä, ja hänet nimettiin NBA:n tulokkaiden tähdistöjoukkueeseen. Seuraavat kaudet Kupchak pelasi isona laitahyökkääjänä edustaen Bulletsia vuoteen 1981 asti voittaen seurassa NBA:n mestaruuden vuonna 1978. Tämän jälkeen hän siirtyi Los Angeles Lakersiin jota edusti Bulletsin tavoin viisi kautta. Kupchakin Lakers-aikaa haittasivat loukkaantumiset, ja hän muun muassa ei pelannut polvivamman vuoksi kaudella 1982–1983 lainkaan. Kupchak voitti Lakersissa kaksi NBA:n mestaruutta vuosina 1982 ja 1985.Olympics at Sports-Reference.com Yhdysvaltain maajoukkueessa Kupchak voitti yliopistovalmentajansa Dean Smithin alaisuudessa olympiakultaa Montréalissa 1976. Pelaajauransa jälkeen Kupchak siirtyi työskentelemään Lakersin organisaatiossa ja toimi myöhemmin 17 kauden ajan Lakersin general managerina. Keväällä 2018 hän aloitti Charlotte Hornetsin general managerina.https://www.nba.com/hornets/press-releases/charlotte- hornets-name-mitch-kupchak-president-basketball-operations-general-manager == Lähteet == * * Mitch Kupchak Stats Basketball-Reference.com * Mitch Kupchak College Stats College Basketball at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ford Corsair (1989)

Ford Corsair on Fordin vuosina 1989–1992 Australian markkinoille valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka oli uudelleennimetty Nissan Pintara. Sen oli tarkoitus korvata Mazda 626 -malliin perustuva Ford Telstar, mutta autoja myytiin toistensa rinnalla, Telstaria kuitenkin ainoastaan urheilullisena TX5-mallina. Korimalleina olivat neliovinen sedan ja hyvin paljon farmaria muistuttava viisiovinen hatchback. Moottorivaihtoehdot olivat 2,0- (111 hv) ja 2,4-litraiset (128 hv) bensiinimoottorit. Voimansiirtona oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai neliportainen automaattivaihteisto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Corsair (1989) Luokka:D-segmentin autot Luokka:1980-luvun autot Luokka:1990-luvun autot
Ford Corcel

Ford Corcel on Fordin vuosina 1968–1986 Etelä-Amerikan markkinoille valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Sen seuraajaksi tuli Ford Del Rey. == Ford Corcel I (1968–1977) == Ensimmäisen sukupolven Corcel esiteltiin syksyllä 1968 neliovisena sedanina. Alkuperäinen 1,3-litrainen moottori oli peräisin Renault 12 -mallista. Vuonna 1969 tuli saataville kaksiovinen coupé, keväällä 1970 lisäksi kolmiovinen farmarimalli Belina. Vuonna 1973 osaan malleista tuli 1,4-litrainen moottori. Toinen pienempi kasvojenkohotus tuli vuonna 1975, jolloin Ford-logo siirtyi etusäleiköstä konepellin reunaan, jossa jo ennestään oli kirjoitettuna valmistajan nimi. == Ford Corcel II (1977–1986) == Toisen sukupolven Corcel esiteltiin vuonna 1977 kaksiovisena sedanina. Myös farmarimalli Belina oli saatavana, mutta neliovinen sedan sen sijaan ei kuulunut mallivalikoimaan. Vuonna 1982 tuli lisäksi markkinoille Corceliin perustuva lava-automalli Ford Pampa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Corcel Luokka:D-segmentin autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot
Ford Everest

Ford Everest on Fordin vuodesta 2003 lähtien valmistama katumaasturimalli, joka korvasi Ford Raiderin. Se perustuu Ford Ranger -lava-autoon. Intiassa auto tunnetaan nimellä Ford Endeavour. Mallia ei myydä lainkaan Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. == Ford Everest I (2003–2006) == Ensimmäisen sukupolven Everest perustuu vuonna 1998 esiteltyyn ensimmäisen sukupolven Ford Rangeriin, joka puolestaan jakaa suuren osan tekniikastaan Mazda B-sarjan kanssa. == Ford Everest II (2006–2015) == Toisen sukupolven Everest esiteltiin samana vuonna kuin toisen sukupolven Ford Ranger, joka perustuu Mazda B-sarjan korvanneeseen BT-50-malliin. Vuonna 2009 uudistettiin Everestin keulan ilmettä uusilla ajovaloilla, etusäleiköllä ja puskurilla. == Ford Everest III (2015–) == Kolmannen sukupolven Everest perustuu vuonna 2011 esiteltyyn kolmannen sukupolven Rangeriin, joka on Fordin australialaisen osaston kehittämä. Vuonna 2018 uudistettiin etusäleikköä. Uutuutena oli myös 2,0-litrainen dieselmoottori, jonka yhteydessä on 10-portainen automaattivaihteisto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Everest Luokka:J-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Ford Territory (2018)

Ford Territory on Fordin vuodesta 2018 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Se ei ole kokonaan Fordin omaa suunnittelua, vaan perustuu sen kiinalaisen yhteistyökumppanin Jiangling Motorsin Yusheng S330 -malliin. Mallin päämarkkina-alue on Kiina, mutta vuodesta 2020 alkaen sitä on viety myös Etelä-Amerikan ja Kaakkois-Aasian maihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Territory (2018) Luokka:J-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Raadin lentokenttä

Raadin lentokenttä on entinen lentokenttä ja sotilastukikohta Virossa, pari kilometriä Tarton keskustasta koilliseen. Lentokenttä sijaitsee pääosin Tarton kunnan, osittain myös Tarton kaupungin alueella. Lentokentällä oli yksi kolme kilometriä pitkä, betonipäällysteinen kiitotie. Tällä hetkellä kentällä sijaitsee Viron kansallismuseo. == Historiaa == Lentokenttä rakennettiin Raadin kartanon maille. Lentokentältä lennettiin ensilennot vuonna 1914. Neuvostomiehityksen aikana Raadin kenttä oli yksi Neuvostoliiton strategisista lentotukikohdista, ainoa Baltian alueella. Viimeiset lennot kentältä lennettiin vuonna 1996. Kiitotien länsipäähän avattiin vuonna 2016 Viron kansallismuseon uusi päärakennus. Military airport of USSR in Raadi 5.jpg|Lentotukikohdan rakennuksia vuonna 2008. Raadi Airport Tartu.JPG|Lentotukikohdan tarvikesuojia vuonna 2012. Military airport of USSR in Raadi 1.jpg|Kiitotie vuonna 2008. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Viron lentoasemat Luokka:Tartto
Marigot

Marigot on Ranskalle kuuluvan Saint-Martinin pääkaupunki. Se sijaitsee Saint- Martinin länsirannikolla. Marigot perustettiin noin vuonna 1969 ja sai nimensä useista soista, joita alueella oli. Se kasvoi nopeasti 1700-luvulla sokeriruokon tuotannon ansiosta. Vuosina 1970 ja 1990 kaupunkia laajennettiin. Marigot koostuu kahdeksasta kaupunginosasta, jotka ovat Agrément, Hameau Du Pont, Galisbay, Concordia, Sandy Ground, Saint James ja Bellevue. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saint-Martin Luokka:Ranskan kaupungit
Dibao

Dibao on kiinalainen vähimmäistoimeentulon turvaava sosiaalituki. Dibao on maailman suurin sosiaalitukiohjelma. Kiina aloitti 1990-luvulla kokeilut toimeentulojen nostamiseksi riittävälle tasolle antamalla henkilön ansaitseman toimeentulon päälle sosiaalitukea. Dibao otettiin ensimmäisenä käyttöön Shanghain suurkaupungissa vuonna 1993https://www.ncuscr.org/content/welfare- work-and-poverty-social-assistance-china. Ohjelma laajennettiin koskemaan maanlaajuisesti kaupunkeja vuonna 1999 ja laajennettiin maanlaajuiseksi koskemaan myös maaseutua vuonna 2007http://theasiadialogue.com/2017/04/27/welfare-work-and-poverty-how- effective-is-social-assistance-in-china/ . Dibao vaihtelee asuinpaikan mukaan, esimerkiksi Pekingissä se on korkeampi kuin maaseudulla.https://basicincome.org/news/2016/05/chinas-minimum-income- guarantee-youve-never-heard-of/ Rikkaissa kaupungeissa dibaota jaetaan anteliaasti, jotta sopimattomiksi ajatellut ihmiset eivät olisi ulkona kadulla, vaan pysyisivät kotona. Sen sijaan köyhissä kaupungeissa dibaota jaetaan kitsaasti, sillä ajatellaan että köyhät voivat työskennellä ulkosalla ja ansaita, jolloin kaupunki säästää rahaa.https://www.cambridge.org/core/journals/china-quarterly/article/welfare- wealth-and-poverty-in-urban-china-the-dibao-and-its-differential- disbursement/ECE9E0CF5E672DA80A145F9B80A7D8A1 Sekä kaupunkilaiset että maalaiset tuensaajat ovat osoittaneet tarkoittamattomia käyttäytymyksellisiä ja subjektiivisia vaikutuksia. Dibaota saavilla on taipumuksena elää eristäytyneimmin ja yhteiskunnasta irrallisemmin sekä osallistuvat vähemmän vapaa-ajan viettoon ja sosiaalisiin aktiviteetteihin kuin henkilöt jotka eivät saa tukea. Dibaoon liittyy stigmaa, häpeää ja siihen epätoivoa ettei voi kasvattaa tulotasoa tai nousta korkeampaan yhteiskuntaluokkaan, mitkä aiheuttavat epäonnellisuutta ja tyytymättömyyttä elämään. ==Lähteet== Luokka:Kiinan talous Luokka:Sosiaaliturva
Pyhä Valerius

Pyhä Valerius (myös Valery tai Trierin Valerius; latinan ilmaisusta vahva, jykevä tai terve; 200-luku - n. 320) oli piispa ja pyhimys. Hän oli Trierin toinen piispa ja Eucharimin seuraaja. Häntä on tradition mukaan pidetty pyhän Pietarin opetuslapsenna, vaikka tiedetään hänen olleen piispa 300-luvulla. Valeriuksen tunnuksia ovat piispan vaatteet, mitra, kirja ja piispan sauva. Piispasta ei ole säilynyt luotettavia dokumentteja. Hänen muistopäiväänsä vietetään 29. tammikuuta. Muita Valerius-nimisiä pyhimyksiä ovat pyhä Afrikan Valerius, pyhä Saragossan Valerius, pyhä Langresin Valerius, pyhä Soissonsin Valerius, pyhä Caesarean Valerius ja pyhä Limogesin Valerius. == Lähteet == Luokka:Piispat Luokka:Pyhimykset Luokka:Trierin historia
Pellervo (lehti)

Pellervo oli Pellervo-Seuran vuonna 1899 perustama maatalouden ammattilehti.Pellervolehden ohjelma 1899, Agricola, Historiakone Sen seuraajina aloittivat vuonna 1999 Maatilan Pellervo ja Kodin Pellervo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pellervo-lehti digitoituna Kansalliskirjastossa * Pellervo-seuran toimntakertomus 2010 Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet Luokka:Suomalaiset ammattilehdet Luokka:Osuustoimintakeskus Pellervo
Bagnoregio

Bagnoregio on kunta Italiassa Latiumin alueen pohjoisosassa. Se sijaitsee Viterbon maakunnassa Umbrian rajan tuntumassa. Bagnoregion suojeluspyhimys on 1200-luvulla elänyt fransiskaaniteologi Bonaventura. == Maantiede == Bagnoregio sijaitsee Keski-Italiassa Volsinin vuoristossa noin 90 kilometriä Roomasta pohjoisluoteeseen ja noin 25 kilometriä Viterbosta pohjoiseen. Bagnoregiosta kymmenisen kilometriä länteen sijaitsee Bolsenanjärvi. Maanjäristysriskiä arvioivassa neliportaisessa Classificazione sismica -luokituksessa Bagnoregion vyöhykkeeksi on määritelty 2B. == Historia == Bagnoregion alueella on todistettavasti asuttu jo neoliittisella kaudella 6000–3000 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Etruskien aikakaudella paikkakunta oli Volsiniin kaupungin vaikutuspiirissä. Roomalaiset ottivat alueen haltuunsa vuonna 264 eaa. Rooman valtakunnan romahdettu aluetta hallitsivat muun muassa visigootit, langobardit ja frankit. Sittemmin Bagnoregiosta tuli osa Kirkkovaltiota, joka liitettiin Italiaan vuonna 1870. Bagnoregion nimi oli muinoin Balneum Regium, josta se kehittyi muotoon Bagnorea. Legendan mukaan eräs langobardien kuningas - kenties Alboin - paranteli vaivojaan Balneum Regiumin tervehdyttävillä vesillä. Vuonna 1695 Bagnoregioa runteli maanjäristys, jossa kuoli 32 ihmistä. Bagnoregion väkiluku oli korkeimmillaan 1900-luvun alussa, jolloin asukkaita oli yli 5 000\. Väkimäärä kääntyi toisen maailmansodan jälkeen laskuun, joka tasaantui 2000-luvulla. == Talous ja liikenne == Bagnoregion perinteisiin elinkeinoihin kuuluu käsityöläisyys. Turisteja houkuttelee paikkakunnalle etenkin Civita di Bagnoregio, jonka yhdistys nimeltään I borghi più belli d'Italia on kelpuuttanut Italian kauneimpien kylien joukkoon. Bagnoregion muut kylät ovat Capraccia, Castel Cellesi, Ponzano ja Vetriolo. Bagnoregion paikallisen maantieliikenteen tärkein yhteys on strada provinciale 6. Italian merkittävin moottoritie Autostrada del Sole (Milano–Napoli) kulkee Bagnoregion itäpuolitse. Orvieton liittymästä on yhteys alemman tason tieverkkoon, jota myöten pääsee Bagnoregion alueelle. Lähin rautatieasema on Montefiasconen kaupungissa Bagnoregion lounaispuolella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Bagnoregio, Lazio, Italia — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Viterbon maakunnan kunnat
NRP Hidra (P376)

NRP Hidra (runkonumero P376) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus. == Valmistus == Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 28. marraskuuta 1963 ja otettiin palvelukseen 11. huhtikuuta 1964. == Palvelus == Alus on poistettu palveluksesta 1976. == Lähteet == * Luokka:Argos-luokan partioveneet (1963) Luokka:Arsenal do Alfeite
NRP Lira (P361)

NRP Lira (runkonumero P361) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus. == Valmistus == Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 28. helmikuuta 1964 ja otettiin palvelukseen 19. kesäkuuta. == Palvelus == Alus on poistettu palveluksesta 1975. == Lähteet == * Luokka:Argos-luokan partioveneet (1963) Luokka:Arsenal do Alfeite
NRP Orion (P362)

NRP Orion (runkonumero P362) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus. == Valmistus == Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 14. toukokuuta 1964 ja otettiin palvelukseen 24. lokakuuta. == Palvelus == Alus on poistettu palveluksesta 1975. == Lähteet == * Luokka:Argos-luokan partioveneet (1963) Luokka:Arsenal do Alfeite
Leonhard Seppala

Leonhard ”Sepp” Seppala (14. syyskuuta 1877 Yykeänperä, Norja – 28. tammikuuta 1967 Seattle, Yhdysvallat) oli tunnettu Norjasta lähtöisin ollut yhdysvaltalainen kullankaivaja ja koiravaljakko-ohjastaja, joka oli etniseltä taustaltaan isänsä puolelta länsipohjalainen ja äitinsä puolelta kveeni. Seppala teki tammikuussa vuonna 1925 kuuluisan koiravaljakkomatkan vieden lääkettä Nomen kaupunkiin Alaskaan, minkä johdosta hän pelasti useita ihmisiä kurkkumätäepidemialta ja teki samalla siperianhuskyn koirarodusta maailmanlaajuisesti tunnetun. Seitsemän vuotta myöhemmin, talvella 1932, hän sijoittui hopealle olympiakisojen virallisen ohjelman ulkopuolella pidetyssä koiravaljakkoajossa. Vuonna 2012 valmistui palkittu pitkä dokumenttielokuva Icebound, jossa Seppala itsekin esiintyy. Vuonna 2019 sai Disney+-suoratoistopalvelussa ensi-iltansa Seppalasta kertova seikkailuelokuva Togo, jossa häntä esittää Willem Dafoe. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Koiravaljakkoajon maailmanmestari suomalainen, Suomen Kuvalehti, 06.04.1929, nro 14, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Leonard Seppälän koira, Kansan kuvalehti, 14.02.1930, nro 7, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Suomalainen koiravaljakkokuningas Leonhard Seppälä, Hakkapeliitan joulu, 01.12.1930, s. 62, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * "Balto". Leonard Seppälän kuuluisan koiravaljakon johtajakoiran patsas sijaitsee New Yorkin Keskuspuistossa, Suomen Kuvalehti, 23.04.1938, nro 16, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Yhdysvaltalaiset henkilöt Luokka:Länsipohjalaiset Luokka:Kveenit Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
NRP Centauro (P1130)

NRP Centauro (runkonumero P1130) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus. == Valmistus == Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 25. elokuuta 1964 ja otettiin palvelukseen 26. huhtikuuta 1965. == Palvelus == Alus on poistettu palveluksesta ja luovutettiin 1975 Angolalle, joka poisti sen palveluksesta vuoteen 1992 mennessäGardiner 1995 s. 3. == Lähteet == * Luokka:Argos-luokan partioveneet (1963) Luokka:Arsenal do Alfeite
NRP Sagitário (P1134)

NRP Sagitário (runkonumero P1134) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus. == Valmistus == Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 18. marraskuuta 1964 ja otettiin palvelukseen 4. syyskuuta 1965. == Palvelus == Alus on poistettu palveluksesta 1976. == Lähteet == * Luokka:Argos-luokan partioveneet (1963) Luokka:Arsenal do Alfeite
Brett Kavanaugh

Brett Michael Kavanaugh (s. 12. helmikuuta 1965 Washington, DC, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tuomari. Hän toimi Yhdysvaltain liittovaltion Columbian piirin vetoomustuomioistuimessa 2006–2018. Lokakuussa 2018 hänestä tuli Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomari. == Valinta korkeimpaan oikeuteen == Yhdysvaltojen presidentti Donald Trump nimitti Kavanaugh’n heinäkuussa 2018 Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomariksi eläkkeelle siirtyvän Anthony Kennedyn seuraajaksi. Yhdysvaltain senaatti vahvisti 6. lokakuuta 2018 Kavanaugh’n nimityksen korkeimman oikeuden tuomariksi äänin 50–48. Kavanaugh vannoi virkavalan samana päivänä. Kahden virallisen valan vannomisen lisäksi järjestettiin Valkoisessa talossa 8. lokakuuta erillinen seremonia. Valintaprosessin ollessa käynnissä Palo Alton yliopiston psykologian professori Christine Blasey Ford esitti Kavanaugh’ta vastaan syytöksen, jonka mukaan tämä oli seksuaalisesti kähminyt häntä 1980-luvulla Fordin ollessa 15- ja Kavanaugh’n 17-vuotias. Väitteelle ei löytynyt todistajia, eikä Kavanaugh’n historiassa ole esiintynyt mitään vastaavaa aikaisemmin. Kavanaugh kiisti syytöksen ja piti sitä poliittisena hyökkäyksenä. Kavanaugh’n vastaiset mielenosoitukset ovat olleet median mukaan huomattavia, ja lokakuussa väitettiin jopa yli 300 mielenosoittajan joutuneen pidätetyksi laittoman mielenosoituksen takia. Muita, peruttuja syytöksiä esitettiin, kuten Julie Swetnickin joukkoraiskaussyyte. == Starrin raportti == 1990-luvulla Kavanaugh työskenteli erityissyyttäjä Kenneth Starrin alaisuudessa ja osallistui presidentti Bill Clintonin seksiskandaalin tutkintaan. Niin kutsuttu ”Starrin raportti” julkaistiin 11. syyskuuta 1998. Raportissa esiteltiin 11 perustetta, joiden mukaan Clinton olisi pitänyt asettaa valtakunnanoikeuteen. Kavanaugh kannattaa nykyisin niin sanottua executive privilege -periaatetta, jonka mukaan presidentillä on oikeus kieltäytyä todistamasta tai toimittamasta todistusaineistoa rikostutkinnan ja oikeudenkäynnin yhteydessä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
1\. laskuvarjoarmeija

Saksan 1. laskuvarjoarmeija (1. Fallschirm-Armee) oli Saksan maavoimien toisen maailmansodan aikainen Luftwaffeen kuulunut 30 000 sotilaan jalkaväkiarmeija. Yhtymä muodostettiin 1. maaliskuuta 1943 ja sen joukot osallistuivat operaatio Market Gardenin taisteluihin viivyttäen liittoutuneiden etenemistä Alankomaissa. Joukot taistelivat myös itärintamalla ja 18. marraskuuta 1944 1. laskuvarjoarmeija taisteli Kanadan 1. armeijaa vastaan Reichswaldin taistelussa. Myöhemmin 1. laskuvarjoarmeija taisteli operaatio Varsityssa liittoutuneita vastaan. 1. laskuvarjoarmeija antautui liittoutuneille lopullisesti 8. toukokuuta 1945. == Komentajat == 1\. laskuarmeijan komentajina olivat: *Kenraalieversti Kurt Student (1. maaliskuuta – 4. marraskuuta 1944 sekä 10.–28. huhtikuuta 1945) *Fallschirmtruppegeneral Alfred Schlemm (4. marraskuuta 1944 – 28. maaliskuuta 1945) *Jalkaväkikenraali Günther Blumentritt (28. maaliskuuta – 10. huhtikuuta 1945) *Jalkaväkikenraali Erich Straube (28. huhtikuuta – 8. toukokuuta 1945) 04
NRP Cacine (P1140)

NRP Cacine (runkonumero P1140) oli Portugalin laivaston Cacine-luokan partioalus. == Valmistus == Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 24. syyskuuta 1968 ja otettiin palvelukseen 6. toukokuuta 1969. == Palvelus == Alus on poistettu palveluksesta. == Lähteet == * Luokka:Cacine-luokan partioveneet Luokka:Arsenal do Alfeite
NRP Cunene (P1141)

NRP Cunene (runkonumero P1141) oli Portugalin laivaston Cacine-luokan partioalus. == Valmistus == Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 19. joulukuuta 1968 ja otettiin palvelukseen 6. kesäkuuta 1969. == Palvelus == Alus on poistettu palveluksesta. == Lähteet == * Luokka:Cacine-luokan partioveneet Luokka:Arsenal do Alfeite
NRP Mandovi (P1142)

NRP Mandovi (runkonumero P1142) oli Portugalin laivaston Cacine-luokan partioalus. == Valmistus == Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1969 ja otettiin palvelukseen 2. syyskuuta. == Palvelus == Alus on poistettu palveluksesta. == Lähteet == * Luokka:Cacine-luokan partioveneet Luokka:Arsenal do Alfeite
NRP Rovuma (P1143)

NRP Rovuma (runkonumero P1143) oli Portugalin laivaston Cacine-luokan partioalus. == Valmistus == Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 30. toukokuuta 1969 ja otettiin palvelukseen 14. marraskuuta 1969. == Palvelus == Alus on poistettu palveluksesta. == Lähteet == * Luokka:Cacine-luokan partioveneet Luokka:Arsenal do Alfeite
Norfloksasiini

Norfloksasiini (C16H18N3O3F) on fluorokinoloneihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä antibioottina useiden bakteeri-infektioiden hoidossa. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa norfloksasiini on valkoista tai kellertävää hygroskooppista kiteistä ainetta. Norfloksasiinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää bakteerien DNA:n jakautumisessa tarvitsemia entsyymejä ja siten estää solujen jakaantumisen. Norfloksasiini on tehokas erityisesti aerobisia gramnegatiivisia bakteereja ja eräitä grampositiivisia bakteereja vastaan. Anaerobisiin bakteereihin se ei tehoa. Norfloksasiinia käytetään esimerkiksi bakteeriripulin, virtsarakontulehduksen, virtsatietulehdusten, silmätulehdusten, eturauhastulehduksen ja bakteerien aiheuttamien sukupuolitautien hoidossa. Norfloksasiini on osittain korvattu uudemmilla antibiooteilla.Paul Actor, Alfred W. Chow, Frank J. Dutko & Mark A. McKinlay: Chemotherapeutics, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 1.10.2018 Tyypillisimmät norfloksasiinin aiheuttamat haittavaikutukset ovat pääkipu, huonovointisuus, huimaus ja maksaentsyymiarvojen kohoaminen. Yhdiste voi aiheuttaa maksa- tai haimatulehduksen. Norfloksasiinin käytön ja jänteiden repeämien välillä on osoitettu olevan yhteys. ==Valmistus== Norfloksasiinin synteesin ensimmäisessä vaiheessa 3-kloori-4-fluorianiliini reagoi dietyylietoksimetyleenimalonaatin kanssa substituutioreaktiolla. Kuumennettaessa tämä tuote syklisoituu ja muodostuu kinoliinijohdannainen. Tämä yhdiste reagoi bromietaanin kanssa ja esteriryhmä hydrolysoidaan emäksisissä olosuhteissa. Viimeisessä vaiheessa yhdiste reagoi piperatsiinin kanssa nukleofiilisella aromaattisella substituutiolla. : ==Lähteet== Luokka:Fluorokinolonit
NRP Limpopo (P1160)

NRP Limpopo (runkonumero P1160) oli Portugalin laivaston Cacine-luokan partioalus. == Valmistus == Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1972 ja otettiin palvelukseen 9. huhtikuuta 1973. == Palvelus == Alus on poistettu palveluksesta. == Lähteet == * Luokka:Cacine-luokan partioveneet Luokka:Arsenal do Alfeite
NRP Save (P1161)

NRP Save (runkonumero P1161) oli Portugalin laivaston Cacine-luokan partioalus. == Valmistus == Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 24. lokakuuta 1972 ja otettiin palvelukseen 31. lokakuuta 1973. == Palvelus == Alus on poistettu palveluksesta. == Lähteet == * Luokka:Cacine-luokan partioveneet Luokka:Arsenal do Alfeite
Ford Telstar

Ford Telstar on Fordin vuosina 1982–1999 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka perustui koko valmistushistoriansa ajan Mazda 626 -malliin. Tämä oli seurausta Fordin ostettua 25 prosentin osuuden Mazdasta vuonna 1979. Telstaria ei myyty lainkaan Euroopan tai Pohjois-Amerikan markkinoilla. Australiassa se korvasi Ford Cortinan. Telstarin seuraajaksi tuli Ford Mondeo. == Ford Telstar AR, AS (1982–1987) == Ensimmäisen sukupolven Telstar esiteltiin vuonna 1982 korvaamaan Ford Cortina. Väliaikaisesti Cortinan korvaajana oli toiminut pienempi Ford Meteor. Telstar oli saatavana neliovisena sedanina tai viisiovisena hatchbackina. Vuoden 1985 pienen kasvojenkohotuksen yhteydessä koritunnukseksi vaihtui AS. == Ford Telstar AT, AV (1987–1992) == Toisen sukupolven Telstar esiteltiin vuonna 1987. Uutena korimallina oli viisiovinen farmari. Vuoden 1990 alussa Telstar sai uuden etusäleikön ja takavaloja uudistettiin. Uudistuksen yhteydessä koritunnukseksi vaihtui AV. == Ford Telstar AX, AY (1991–1997) == Kolmannen sukupolven Telstar esiteltiin vuoden 1991 lopussa. Siitä ei tullut lainkaan farmarimallia, vaan edellisen sukupolven farmari pysyi uuden mallin rinnalla aina vuoteen 1997 saakka. Vuonna 1994 malli sai pienen kasvojenkohotuksen, jolloin koritunnukseksi vaihtui AY. Seuraavana vuonna Telstarin myynti loppui Australiassa korvaavan Ford Mondeon tultua siellä markkinoille. == Ford Telstar II (1994–1997) == Vain Japanissa myytiin kolmannen sukupolven Telstarin kanssa rinnakkain Telstar II -nimistä mallia, joka perustui Mazda Capellaan. == Ford Telstar GF (1997–1999) == Viidennen sukupolven Telstar esiteltiin vuonna 1997. Sitä myytiin vain Japanissa, sillä Ford Mondeo oli tullut markkinoille useimmissa maissa, joissa Telstar oli kuulunut mallistoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Telstar Luokka:D-segmentin autot Luokka:1980-luvun autot Luokka:1990-luvun autot
Ford Tempo

Ford Tempo on Fordin vuosina 1983–1994 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Ford Fairmontin. Se perustuu tekniikaltaan pohjoisamerikkalaiseen Ford Escortiin. Tempon ylellisempi sisarmalli oli nimeltään Mercury Topaz. Mallin seuraajaksi tuli Ford Contour. == Ford Tempo I (1983–1987) == Ensimmäisen sukupolven Tempo esiteltiin vuonna 1983. Etuvetoisuutensa ansiosta autossa oli suuremmat sisätilat kuin takavetoisessa edeltäjässään Fairmontissa, vaikka ulkomitoiltaan Tempo olikin pienempi. Muotoilultaan malli edusti Fordin uutta tyylisuuntaa, joka näkyi myös myöhemmin esitellyssä Ford Tauruksessa. Vuonna 1986 Tempoa uudistettiin keulan ja perän osalta muun muassa uusin ajovaloumpioin. Mallivalikoimaa täydennettiin nelivetoisella versiolla. == Ford Tempo II (1988–1994) == Toisen sukupolven Tempo esiteltiin vuonna 1988. Autoa oli päällisin puolin uudistettu, mutta se perustui edelleen samalle pohjalevylle kuin alkuperäinen malli. Nelivetoinen versio poistui mallivuoden 1991 valikoimasta. Vuonna 1992 Tempo sai uuden etusäleikön sekä korinväriset puskurit ja kylkilistat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Tempo Luokka:D-segmentin autot Luokka:1980-luvun autot Luokka:1990-luvun autot
Chevrolet Cavalier (2016)

Chevrolet Cavalier on Chevroletin vuodesta 2016 lähtien valmistama keskiluokan neliovinen sedan, jota myydään Kiinassa ja Meksikossa. Se esiteltiin Chengdun autonäyttelyssä syksyllä 2016. Auto perustuu samalle General Motorsin Delta II -pohjalevylle kuin esimerkiksi ensimmäisen sukupolven Chevrolet Cruze. Cavalierissa on 1,5-litrainen (113 hv) bensiinimoottori ja viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai kuusiportainen automaattivaihteisto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Cavalier (2016) Luokka:C-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Hamburo aeteuthage

Hamburo aeteuthage (, ) on televisioyhtiö KBS2:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kim Woo-bin ja Bae Suzy. ==Näyttelijät== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:2010-luvun eteläkorealaiset draamasarjat Luokka:KBS:n televisiosarjat
Mestarien liigan kauden 2018–2019 lohkovaihe

Mestarien liigan kauden 2018–2019 lohkovaihe alkoi 18. syyskuuta ja päättyy 12. joulukuuta 2018. ==Joukkueet== Lohkovaiheen arvontatilaisuus pidettiin 30. elokuuta 2018 Monacossa.UEFA Champions League group stage draw UEFA. Viitattu 1.10.2018. Joukkueet oli jaettu neljään samansuuruiseen arvontakoriin seuraavin perustein: * Ensimmäiseen koriin oli sijoitettu UEFA:n maapisterankingin mukaan seitsemän kärkimaan kansallisen sarjan mestarit sekä hallitseva mestari Real Madrid. * Koreihin kaksi, kolme ja neljä joukkueet olivat jaoteltu seurajoukkuerankingpisteiden mukaan.Club coefficients 2016/17 UEFA. Viitattu 26.8.2017. Samoista maista olevia joukkueita ei voi arpoa samaan lohkoon. Yhdellä ottelukierroksella on kaksi ottelupäivää, joista toisena pelaavat lohkojen A–D joukkueet ja toisena lohkojen E–H joukkueet. 17. heinäkuuta 2014 UEFA:n hätäpaneelin pitämässä kokouksessa päätettiin, että venäläisiä eikä ukrainalaisia joukkueita voida arpoa samaan alkulohkoon maiden välisen poliittisesti epävakaan tilanteen johdosta.Emergency Panel decisions UEFA. Viitattu 6.9.2014. Seuraavat 32 joukkuetta selviytyivät lohkovaiheeseen: Väriselite Lohkovoittajat ja toiseksi tulleet etenevät pudotuspeleihin Kolmanneksi tulleet siirtyvät Eurooppa-liigan pudotuspeleihin {| class="wikitable" Joukkue Pisteet Real Madrid 162.000 Atlético Madrid 140.000 Barcelona 132.000 Bayern München 135.000 Manchester City 100.000 Juventus 126.000 Paris Saint-Germain 109.000 Lokomotiv Moskova 22.500 ==Lohkot== Joukkueet jaetaan kahdeksaan neljän joukkueen lohkoon, joissa lohkojen joukkueet pelaavat toisiaan vastaan koti- ja vierasottelun. Jokaisen lohkon kaksi parasta pääsevät pudotuspelien neljännesvälieriin. Lohkon kolmanneksi sijoittuvat pääsevät Eurooppa-liigan kauden 2018–2019 ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle ja neljänneksi sijoittuvat putoavat pois. Jos lohkoissa päädytään tasapisteisiin, lohkosijoitukset ratkaistaan seuraavasti: # joukkueiden keskinäisten otteluiden pisteet # joukkueiden keskinäisten otteluiden maaliero # joukkueiden keskinäisten otteluiden tehdyt maalit # joukkueiden keskinäisten otteluiden vierasmaalit # joukkueiden kaikkien otteluiden maaliero # joukkueiden kaikkien otteluiden tehdyt maalit # joukkueiden kaikkien otteluiden vierasmaalit # joukkueiden kaikkien otteluiden voitot # joukkueiden kaikkien otteluiden vierasvoitot # vähiten kurinpidollisia pisteistä kaikista otteluista (keltainen kortti = 1 ja punainen kortti = 3) # UEFA:n oma rankinglista ===Lohko A=== \---- \---- \---- \---- \---- ===Lohko B=== \---- \---- \---- \---- \---- ===Lohko C=== \---- \---- \---- \---- \---- ===Lohko D=== \---- \---- \---- \---- \---- ===Lohko E=== ===Lohko F=== ===Lohko G=== ===Lohko H=== == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto Lohkovaihe
Olavi Lampela

Olavi Lampela (8. syyskuuta 1919 Siikainen – 18. huhtikuuta 1976 PoriOlavi Lampela in Memoriam. Suomen Shakki 4/1976.) oli suomalainen shakinpelaaja. Hän on pelannut sekä lähishakkia että kirjeshakkia. Lampela voitti kirjeshakin suomenmestaruuden vuonna 1971.Suomen mestarit kautta historian Suomen Kirjeshakkiliitto. 17.11.2010. Viitattu 1.10.2018. == Shakkiura == Lampela oli lähishakissa I luokan pelaaja. Hän voitti Porin mestaruuden 1950 ja Satakunnan mestaruuden vuonna 1953. Vuodesta 1958 lähtien Lampela pelasi kirjeshakkia. Sen jälkeen lähishakin pelaaminen alkoi vähentyä. Kirjepelaajana Lampela osallistui useisiin suomalaisiin arvokisoihin ja maaotteluihin. === Kirjeshakin SM-turnaukset === Olavi Lampela osallistui useita kertoja kirjeshakin SM-kisoihin. Hän on vuonna 2008 julkaistussa mitalitilastossa eräs eniten mitaleita kirjepelin SM-turnauksista keränneitä pelaajia (yksi kulta ja kolme pronssia).Kirjeshakin SM-historia Suomen Kirjeshakkiliitto 31.8.2008. Viitattu 1.10.2018. Ensimmäisen pronssimitalin Lampela voitti vuoden 1964 SM- turnauksessa, jossa hän jakoi 2. sijaa. Hän jakoi jälleen 2. sijaa vuoden 1965 SM-turnauksessa, mutta vertailun ansiosta jälleen sai pronssimitalin. Kolmannen pronssimitalin Lampela voitti 1967. Vuonna 1966 kirjeshakin SM- turnaukseen osallistui 14 pelaajaa.Ari Luiro: JärvSK:n historia: Kirjeshakin SM:n kaksoisvoitto Siihen osallistui muutamia tulevia suomalaisia huippupelaajia. Näistä voidaan mainita kirjeshakin suurmestarin tittelin vuonna 1980 saanut Pentti Palmo sekä kirjeshakin kansainväliset mestarit Reino Miettinen (KKvM 1975) ja Pauli Hietanen (KKvM 2000)Kirjeshakin arvonimipelaajat Suomen Kirjeshakkiliitto. Elokuu 2008. Viitattu 1.10.2018.. Mestaruuden voitti Järvenpään Shakkikerhoa (JärvSK) edustanut shakkimestari Leo Hällström. Lampela sijoittui seitsemänneksi. Olavi Lampela voitti kirjeshakin Suomen mestaruuden vuonna 1971. Kirjeshakin järjestyksessään 15. SM-turnaus käynnistyi 21. syyskuuta 1970.Olavi Halme: 10. Suomen mestaruusturnaus. Suomen Shakki Alun perin se oli järjestyksessä 10. SM- turnaus, mutta nykyisin viisi epävirallista SM-turnausta tunnustetaan virallisiksi mestaruuskisoiksi. 15\. SM-turnaukseen osallistui 12 pelaajaa: Lampelan lisäksi kisassa pelasivat Matti Uitto, Allan Kiviaho, Armas Björkvist, Günter Hesse, Erkki Aaltio, Veli-Matti Huuskonen, Arvo Kaasalainen, Matti Piuva, Göran Lågland, Olav Harald sekä Unto Venäläinen. Näistä Kiviaho (vuonna 1960), Piuva (1974) ja Venäläinen (1967) ovat lähishakissa saaneet shakkimestarin arvon.Suomalaiset shakkimestarit (M) Shakki.net, 25.3.2018. Viitattu 1.10.2018. Vuoden 1972 SM-turnaus oli erittäin tiukka. Olavi Lampela keräsi yhtä paljon pisteitä kuin kisan voittaja, mutta jäi vertailulla 4. sijalle. Mestaruuden voitti Unto Venäläinen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Muutamia Olavi Lampelan pelaamia kirjepelejä Chessgames.com-palvelussa. Luokka:Suomalaiset shakinpelaajat Luokka:Kirjeshakin Suomen-mestarit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Jayna Hefford

Jayna Hefford (s. 14. toukokuuta 1977 Trenton, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan maajoukkueessa viisissä olympialaisissa ja voitti niissä neljä kultaa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi 12 kertaa ja voitti niissä seitsemän kultamitalia. Vuosien 2004 ja 2005 MM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi. Kaikkiaan hän pelasi maajoukkueessa 267 ottelua ja teki niissä 157 maalia sekä keräsi kaikkiaan 291 tehopistettä. Hefford edusti seuratasolla Brampton Thunderia. Hänen kunniakseen jääkiekkoliiga CWHL on kaudesta 2015–2016 lähtien jakanut Jayna Hefford Trophyn pelaajien valitsemalle liigan arvokkaimmalle pelaajalle. Vuonna 2018 Hefford nimettiin Hockey Hall of Fameen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Hockey Hall of Fame Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maeldun

Maeldun (myös Maeldúin tai Mael Dúin) on irlantilaiseen kansanperinteeseen kuuluvan immramm-tarinan ("matkakertomus") sankari. Tarinan nimi on Immram Curaig Mael Dúin. Maeldunin äiti oli nunna, jonka aransaarelainen ylimys Ailill raiskasi. Myöhemmin merirosvot surmasivat Ailillin.Cotterell 1996, s. 218 Maeldun päättää lähteä purjehdusmatkalle, kun druidi on neuvonut häntä etsimään isänsä surmaajan. Maeldun näkee tappajan ensimmäisellä saarella, jota hän ja matkakumppaninsa lähestyvät, mutta myrsky työntää heidät takaisin merelle. He viettävät merillä kolme vuotta ja seitsemän kuukautta. Matkallaan he kohtaavat monia ihmeitä, ja Maeldun vierailee 31 saarella. Joillakin saarilla on outoja olentoja, yhdellä saarella esimerkiksi muurahaiset ovat varsan kokoisia. Toiset saaret taas ovat hyvin jäsentyneitä. Eräs saari on jakautunut mustaan ja valkeaan osaan, jossa kaikki valkoinen muuttuu mustaksi yhdellä puolella ja toisin päin. Eräällä toisella saarella aidat jakavat saaren aristokraattisen hierarkian perusteella. Naisten saarelta matkamiesten on vaikeaa päästä pois. Saaren kuningatar heitää lankakerän veneeseen, aina kun se on lähdössä, ja joka kerta kun he sieppaavat kerän, heidän on jäätävä saarelle kolmeksi kuukaudeksi. Viimein he katkaisevat kerän sieppaavan miehen käden poikki ja pääsevät pakoon. Toiseksi viimeisellä saarella Maeldun kumppaneineen kohtaa munkin, joka aikoinaan ryösti aarteet kirkoltaan ja vietiin kallioiselle saarelle. Siellä munkki kuitenkin saa kuin ihmeen kautta ruokaa. Munkki neuvoo Maeldunia tekemään sovinnon isänsä tappajan kanssa. Viimeinen saari onkin heidän näkemänsä ensimmäinen saari ja täällä sovitus tapahtuu. == Lähteet == * Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut. WSOY 1996. ISBN 951-0-17102-6 === Viitteet === Luokka:Irlantilainen kirjallisuus
Kaguya

SELENE (Selenelogical and Engineering Explorer), tunnettuna myös nimellä Kaguya, oli Japanin toinen kuuluotain, Hitenin jälkeen. Sen valmisti Institute of Space and Astronautical Science (ISAS) ja National Space Development Agency (NASDA), se laukaistiin syyskuun 14. 2007. Vuoden ja kahdeksan kuukauden jälkeen, se ohjattiin Kuun pinnalle kesäkuun 10. 2009. == Lähteet == Luokka:Kuu Luokka:Avaruusluotaimet
Caroline Ouellette

Caroline Ouellette (s. 25. toukokuuta 1979 Montreal, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan maajoukkueessa neljissä olympialaisissa ja voitti joka kerta kultaa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi 12 kertaa ja voitti niissä kuusi kultamitalia.Eliteprospects Vuoden 2012 MM-kilpailuissa hän teki loppuottelussa mestaruuden Kanadalle tuoneen jatkoaikamaalin. Ouellette edusti CWHL-liigassa Montreal Starsia, joka myöhemmin muutti nimekseen Montreal Canadiennes. Hänet valittiin liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi vuosina 2009 ja 2011. Hänen joukkueensa voitti Clarkson Cupin vuosina 2009, 2011, 2012 ja 2017. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Péter Zwack

Péter Zwack (21. toukokuuta 1927, Budapest – 5. elokuuta 2012, Venturina Terme) oli unkarilainen liikemies ja diplomaatti. Hänet tunnetaan etenkin Unicum-merkkisen alkoholijuomatehtaan johtajana. Zwack oli Unkarin Yhdysvaltain suurlähettiläs vuosina 1990–1991. ==Elämä== Péter Zwack syntyi Budapestissä vuonna 1927. Zwackin suku on pyörittänyt Unicum-juoman tehdasta Budapestissä 1800-luvulta saakka. Toisen maailmansodan jälkeinen kommunistihallinto alkoi kansallistamaan maan yrityksiä ja Unicumia johtanutta Péter Zwackin isää János Zwackia vastaan langetettiin valtionpetostuomio. Koko perhettä uhkasi pakkotyöleirituomio. János piilotti poikansa, Péterin, yhteen jugoslavialaiseen tavarajunaan, mutta itse hän ei enää päässyt kyytiin. Saavuttuaan Länsi-Jugoslaviaan nuori Péter joutui kävelemään Italian rajalle asti, mistä hän pääsi Triesteen. János lahjoi erään neuvostokuorma- autokuljettajan, joka suostui kuljettamaan hänet tyhjässä öljytynnyrissä pois Unkarista. Jánoksella ei ollut rahaa mukana, ainoastaan henkilöpaperit ja Unicumin resepti takin taskussa. János tapasi poikansa myöhemmin Italiassa ja ennen heidän muuttoa Yhdysvaltoihin, hän teki sopimuksen perheen italialaisen ystävän kanssa, että oikeaa Zwack Unicumia alettaisiin valmistaa Italiassa, mutta ainoastaan Zwackien toimittamilla yrteillä. Tästä lähtien oli kahdenlaista Unicumia: Unkarin valtion Unicum, sekä aito ja perinteinen Zwack Unicum. Péter Zwack palasi vuonna 1970 Italiaan ja alkoi johtaa Zwack Unicumia. 1980-luvun loppupuolella, sosialistisen ilmapiirin vapautuessaan Péter Zwack pääsi aloittamaan neuvottelut Unkarin valtion kanssa alkuperäisen Budapestissä sijaitsevan Unicum-tehtaan takaisinlunastamisesta. Kauppaan päästiin vuonna 1988 ja virallisesti 10. heinäkuuta 1989 Zwack Unicum Budapest -yhtiö jälleenperustettiin ja Unicumin valmistus palasi takaisin Unkariin. Tuolloin sen alkupääoma oli 60 miljoonaa forintia (siihen aikaan noin 1,7 miljoonaa markkaa), josta Unkarin valtio omisti 50 prosenttia ja Péter Zwack sekä Emil Underberg 50 prosenttia. Vuoteen 1990 asti sekä Unkarin valtion että Zwackin Unicumia oli saatavilla yhtäaikaisesti. Péter Zwack nimettiin Unkarin Washingtonin-suurlähettilääksi vuonna 1990 ja tämän vuoksi hän joutui luopumaan Yhdysvaltain kansalaisuudestaan. Toimiessaan suurlähettiläänä hänelle myönnettiin George Washington -palkinto kahden maan suhteiden edistämisestä. Péter Zwack ajautui kuitenkin erimielisyyksiin silloisen Unkarin ulkoministerin Géza Jeszenszkyn kanssa ja vuonna 1991 hänet erotettiin tehtävästään. Péter toimi 1994–1998 sekä vuonna 2002 kansanedustajana Unkarin parlamentissa. Péter Zwack kuoli 85-vuotiaana Italiassa 5. elokuuta 2012. Luokka:Unkarilaiset diplomaatit Luokka:Liikemiehet Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet