EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Länsi-Rajan Konkarit

Länsi-Rajan Konkarit (LRK) on vuonna 1980 perustettu torniolainen jääpalloseura. Seura keskittyy junioritoimintaan, joissa se on myös voittanut joitakin Suomen mestaruuksia 1980-luvulla. LRK perustettiin vuonna 1980, mutta seuran jääpallotoiminta on vanhempaa perua, sillä LRK:laiset pelasivat jääpalloa 1970-luvulla usean joukkueen voimin. 1970-80 luvun vaihteen aikoihin Tornion Palloveikkojen (ToPV) jääpallotoiminta kasvoi voimakkaasti, eikä kaikille lajin harrastajille riittänyt pelipaikkoja Palloveikkojen eri ikäryhmien ykkösjoukkueissa, jolloin pelejä pelattiin TPV-2 nimellä. Kakkosjoukkueen imagosta pyrittiin pääsemään eroon, jolloin keksittiin nimi Länsi-Rajan Konkarit. Nimen kehitti porilainen jääpallomies ja myöhemmin huippuerotuomarina mainetta niittänyt Kalevi Ruuttu, joka oli perustanut Poriin aiemmin Länsi-Rannikon Konkarit nimisen veteraanijääpallo-joukkueen. LRK:n seurajohtajana sen perustamisesta lähtien on toiminut Matti Pajunen. LRK liittyi Bandyliigaan kaudella 2017. Taustana siirtymisessä bandyliigaan oli haaparantalais-torniolaisen yhteisseuran Haaparanta-Tornion Palloveikot (HT-Bandy) ajautuminen konkurssiin keväällä 2017 ja putoaminen Allsvenskanista eli Ruotsin toiseksi korkeimmalta sarjatasolta. Sitä ennen ToPV oli luopunut bandyliigapaikastaan kauden 2014 jälkeen. Näin torniolaisjoukkuetta ei pelannut kolmeen kauteen jääpallon pääsarjassa. Keskeisenä puuhamiehenä LRK:n liittymisessä bandyliigaan oli maajoukkueessakin pelannut Pekka Hiltunen. Seuran ensimmäinen bandyliigakausi 2018 on ollut seuran paras eli sijoitus runkosarjassa viides, mutta putoaminen heti puolivälierässä. Sen jälkeen seura on ollut sarjan viimeinen eli kymmenes. Kauden 2019-2020 jälkeen seura päätti luopua paikastaan Bandyliigassa. Länsi-Rajan Konkareiden kasvatteja ovat muun muassa vuoden 2004 jääpallon maailmanmestarit Pasi Hiekkanen, Markus Hiukka, Marko Miinala ja Vesa Vuokila. Myös alppihiihtäjä Kalle Palander on juniori- ikäisenä edustanut seuraa. ==A-maajoukkueessa esiintyneet seuran kasvatit== *Antti Ekman *Marko Herajärvi *Pasi Hiekkanen *Pekka Hiltunen *Markus Hiukka *Heikki Hyvönen *Mika Jussila *Marko Miinala *Vesa Vuokila === LRK:n menestys Bandyliigassa=== Kausi Runkosarjasijoitus Maaliero Pisteet 2018 5/10 -7 18 2019 10/10 -62 7 2020 10/10 -68 5 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jääpalloseurat Luokka:Torniolaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1980 perustetut urheiluseurat
Minyor Stadium

Minyor Stadium on monikäyttöinen stadion Pernikissä Bulgariassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa PFC Minyor Pernikin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 16 500 ihmistä. Minyör Stadium
Taivaan pilarit

Taivaan pilarit () on Ken Follettin kirjoittama historiallinen romaani vuodelta 1989. Taivaan pilarit sijoittuu 1100-luvun puolivälin Englantiin. Romaani käy läpi noin puolivuosisataisen ajanjakson Englannin historiaa Valkoisen laivan (engl. White Ship) uppoamisesta Canterburyn arkkipiispan Thomas Becketin murhaan. Teoksessa viitataan myös Englannin kuningas Tapanin käymään sisällissotaan sukulaisiaan vastaan, vaikka itse pääjuoni onkin täysin sepitteellinen. Romaanin keskiössä on katedraalin rakentaminen kuvitteelliselle Kingsbridgen paikkakunnalle. Tämän pääjuonen ympärille kietoutuu useita henkilöitä ja juonirakennelmia. Paikallisen luostarin munkin, priori Philipin tehtävä on saattaa rakennustyö käyntiin. Yksi keskeisistä sivujuonista on katedraaliunelmalle omistautuneen rakentaja Tomin ja hänen perheensä kuvaaminen heidän taistellessaan olemassaolostaan köyhyyden keskellä. Teokseen sisältyy tarkka kuvaus keskiaikaisesta arkkitehtuurista ja rakentamisesta. Kuvattujen tapahtumien aikana goottilainen tyyli on syrjäyttämässä varhaisemman romaanisen tyylin. Romaanin jatko-osan Maailma vailla loppua (2007) tapahtumat sijoittuvat samalle paikkakunnalle kaksisataa vuotta myöhemmin. Tulipatsas (2017) kertoo samasta kaupungista 1500-luvulla. Follettin romaani Tuli ilta ja tuli aamu (2020) sijoittuu 990–1000-luvuille ja on Taivaan pilarien esinäytös, jossa käydään läpi Kingsbridgen kaupungin synty. == Sovituksia == Taivaan pilarien perustuen on kehitetty samanniminen lautapeli. Vuonna 2010 ilmestyi romaanin pohjalta tehty television minisarja Taivaan pilarit. Vuonna 2017 ilmestyi myös Daedalic Entertainmentin kehittämä tietokonepeli, Ken Follett’s The Pillars of the Earth. == Aiheesta muualla == * Ken Follett: The Pillars of the Earth Luokka:Walesilaiset romaanit Luokka:Keskiaikaan sijoittuvat romaanit Luokka:Vuoden 1989 kirjat
Implosion of Heaven

Implosion of Heaven on metallimusiikkia soittaneen Inearthedin ensimmäinen demo. Se julkaistiin vuonna 1994. Yhtye vaihtoi nimensä Children of Bodomiin levytyssopimuksen johdosta vuonna 1997. ==Kappaleluettelo== Sävellykset Alexi Laiho, sanoitukset Samuli Miettinen. # # # # ==Kokoonpano== * Alexi Laiho – laulu, kitara * Jaska Raatikainen – rummut * Samuli Miettinen – basso Luokka:Vuoden 1994 albumit Luokka:Children of Bodomin albumit
Publius Licinius Crassus (vuoden 171 eaa. konsuli)

Publius Licinius Crassus oli Rooman tasavallan konsuli vuodelle 171 eaa. yhdessä Gaius Cassius Longinuksen kanssa. Crassus oli Gaius Licinius Varuksen poika ja Gaius Licinius Crassuksen veli. Hänen veljenpoikansa oli Gaius Licinius Crassus, joka toimi kansantribuunina vuonna 145 eaa. Crassus adoptoi Publius Licinius Crassus Dives Mucianuksen, joka oli vuoden 131 eaa. konsuli. Konsulivuotenaan vuonna 171 eaa. hän osallistui kolmanteen makedonialaissotaan Makedonian kuningas Perseusta vastaan. Hän hävisi kuitenkin Kallinikoksen taistelun Thessaliassahttp://www.unrv.com/empire/third-macedonian-war.php Perseuksen ratsuväkeäPlutarkhos, Aemilius Paulus vastaan. == Lähteet == Luokka:Roomalaiset poliitikot Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:100-luvulla eaa. kuolleet
Emil Virtanen (jääkäri)

Emil Virtanen ent. Wagnström (19. huhtikuuta 1889 Kärkölä – 14. toukokuuta 1948)Hietaniemen hautausmaa, kortteli U13, rivi 21, hauta 927 oli suomalainen jääkäri ja punakaartin komppanianpäällikkö sekä autonkuljettaja.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975 ==Elämänvaiheet== Emil Virtasen äiti oli Amalia Vagnström. Virtanen toimi työmiehenä, kun hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 28. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 31. toukokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon. Sieltä hän useiden karkausyritysten jälkeen huhtikuussa vuonna 1917 onnistui pääsemään Tanskaan, mistä matkusti Haaparannalle. Paluumatkallaan Suomeen hän työskenteli jonkin aikaa Seittenkarin sahalla ja palasi sitten kotimaahan ja liittyi sisällissodan alkaessa punakaartiin. Hän toimi komppanianpäällikkönä mm. Kalkkisissa ottamatta kuitenkaan osaa taisteluihin. Sisällissodan jälkeen hän pakeni toukokuussa vuonna 1918 Venäjälle, missä hän liittyi ensin lättiläiseen rykmenttiin ja myöhemmin suomalaiseen joukko-osastoon, joka taisteli Narvan seuduilla. Hän kertoi osallistuneensa myöhemmin lääkintäsotamiehenä Venäjän sisällissodan pohjoisrintamalla englantilaisia vastaan käytyihin taisteluihin. Suomeen Virtanen palasi keväällä 1919 ja toimi sen jälkeen ensin autonkuljettajana Hämeenlinnassa ja vuodesta 1932 alkaen Helsingissä. Hänen myöhemmät elämänvaiheensa eivät ole tiedossa. ==Lähteet== *Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. * Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Dulzian

Dulzian (engl. curtal, dulcian; saks. Choristfagott, Dulzian; ransk. douçaine; esp. bajón) on renessanssin ja barokin ajalla käytetty kaksoisruokolehdykkäpuhallin, jota voidaan pitää modernin fagotin edeltäjänä. Dulzian kehitettiin todennäköisesti vuosien 1520–1540 paikkeilla. Vaikka soitin on luonteeltaan bassoinstrumentti (tärkein ja yleisin koko), oli siitä puhaltimien tapaan käytössä kokonainen perhe: basso (F), tenori (C), altto (F tai G) ja sopraano (C). Dulzianin ääniala kattaa kaksi ja puoli oktaavia, ja se oli aikanaan monipuolisessa käytössä: voimakkaan, nasaalin äänensä ansiosta sitä käytettiin ulkosoitossa, mutta pehmeytensä ja ilmaisuvoimansa takia myös kamarimusiikissa ja myöhäisrenessanssin monikuoromusiikissa. Yleisessä käytössä, myös soolosoittimena, dulzian oli varhais- ja täysbarokin aikana noin vuosina 1600–1700, espanjankielisissä maissa jopa myöhempään, esimerkiksi Espanjassa 1900-luvun alkuun asti. Fagotin tapaan dulzianilla päästään peukaloita käyttäen perussäveltä alemmas, dulzianin tapauksessa kvartin verran, seuraavasti: basso F/C, tenori c/G, altto f/c tai g/d, sopraano c1/g. 1600-luvulla oli käytössä myös bassoa suurempia soittimia lähinnä saksankielisellä alueella: "quart-fagott" C/G1, "quint-fagott" B1/F1 sekä "octav-fagott" F1/C1, viimeisen ollessa nykyisessä mielessä (äänialansa puolesta) ensimmäinen varsinainen kontrafagotti. 1900-luvun puolenvälin jälkeen on ilmaantunut uusiakin dulzianinrakentajia, jotka ovat soveltaneet vanhojen soitinten periaatteita. Luokka:Puupuhaltimet
Metyylikeltainen

Metyylikeltainen (C14H15N3) eli N,N-dimetyyli-4-fenyylidiatsenyylianiliini eli 4-dimetyyliamiiniatsobentseeni on atsoväri, jota käytetään pH-indikaattorina . Vesiliuoksessaan aine on erittäin happamissa oloissa punainen ja muuttuu keltaiseksi pH-alueella 2,8-4,4 Hengitettynä aine aiheuttaa yskää sekä hengenahdistusta . Ihmisen aineenvaihdunnassa metyylikeltainen hajoaa aniliiniksi ja N,N-dimetyyli-p-fenyleenidiamiiniksi . Elismistöön kertyessään aine voi vahingoittaa maksaa ja munuaisia . Lisäksi aine on mutageeninen . == Synteesi == Metyylikeltaista valmistetaan teollisesti aniliinista , natriumnitriitistä ja hiilidioksidin metanoliliuoksesta. Syntynyt diatsoniumsuola yhdistyy N,N-dimetyylianiliinin kanssa muodostaen metyylikeltaista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Atsovärit Luokka:Indikaattorit
Josek

Josek Oy (Joensuun Seudun Kehittämisyhtiö Oy) on entinen Joensuun seudun yritysten kehitysorganisaatio. Se pyrki parantamaan alueen elinkeinorakennetta sekä Joensuun, Ilomantsin, Kontiolahden, Liperin, Outokummun ja Polvijärven yritysten kilpailukykyä kansainvälisillä markkinoilla. Josek toimi Joensuun Tiedepuistossa. Yhtiön viimeisenä toimintavuonna 2018 sen liikevaihto oli 3,5 miljoonaa euroa. Yhtiö työllisti 25 ihmistä. Yhtiö fuusioitui Joensuun Tiedepuisto Oy:n kanssa. Uuden yrityksen, Business Joensuun toiminta alkoi vuoden 2019 alusta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Joensuun seutu haluaa rakennemuutosalueeksi (23.2.2012) (kuntalehti.fi) * Luokka:Entiset suomalaiset yritykset
Alistair Petrie

Alistair Petrie (s. 30. syyskuuta 1970 Catterick, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen näyttelijä. Uransa aikana hän on näytellyt lähinnä televisiosarjoissa. Petrie on naimisissa näyttelijä Lucy Scottin kanssa, ja heillä on liitostaan kolme lasta. ==Valikoitu filmografia== ===Elokuva=== Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 1997 Mrs. Dalloway Mrs. Dalloway Herbert 2005 Man to Man Man to Man Beckinsale 2007 The Mark of Cain The Mark of Cain Majuri Rod Gilchrist 2008 Pankkikeikka The Bank Job Philip Lisle 2008 Herttuatar The Duchess Heaton 2010 Zombie hälytystila Lontoossa Devil’s Playground Andy Billing 2012 Metamorphosis Metamorphosis The Supervisor 2012 Pilvikartasto Cloud Atlas Haskell Mooren vieras / Muusikko / Felix Finch / Bisnesmies 2013 Vendetta Vendetta DCI Spencer Holland 2013 Rush Rush Stirling Moss 2015 Victor Frankenstein Victor Frankenstein Tarkastaja 2015 Kicking Off Kicking Off Anthony Greaves 2015 Silent Hours Silent Hours Charles "Chuck" Carter 2016 Rogue One: A Star Wars Story Rogue One: A Star Wars Story kenraali Draven 2019 Hellboy Hellboy Adam Glaren ===Televisio=== Televisio Televisio Televisio Televisio Televisio Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Lisätietoja 1993 Mies Punaisissa ja Mies Mustissa The Scarlet and the Black Husaari 1 jakso 1993 Demob Demob Hodges 2 jaksoa 1996 Emma Emma Televisioelokuva 1998 Jonathan Creek – illuusioiden mestari Jonathan Creek Duncan Proctor 2 jaksoa 1998 Kaksi miestä ja blondi Game-On Charles 1 jakso 1999 Yorkshiren etsivät Dalziel and Pascoe Nuori James Westropp 1 jakso 1999 My Wonderful Life My Wonderful Life Ollie 1 jakso 2000 The Stretch The Stretch Jonathon Nichols Televisioelokuva 2000 Second Sight: Parasomnia Second Sight: Parasomnia Neil Televisioelokuva 2002 Julkkis Celeb Valokuvaaja 1 jakso 2002–2003 Forsytein taru The Forsyte Saga George Forsyte 10 jaksoa 2007 Cranfordin naiset Cranford Majori Gordon 2 jaksoa 2007 The Whistleblowers The Whistleblowers Christopher Rowe 1 jakso 2008 Mutual Friends Mutual Friends Carl Cato 4 jaksoa 2011 Strike Back Strike Back Kenneth Bratton 2 jaksoa 2011 Murha paratiisissa Death in paradise Gordon Foster 1 jakso 2011 Midsomerin murhat Midsomer Murders Clifford Bunting 1 jakso 2011 Holby Cityn sairaala Holby City John Appleton 1 jakso 2012 Whitechapel Whitechapel Tri. Simon Mortlake 2 jaksoa 2013 Pahan vanki The Escape Artist Julian Fowkes Minisarja 2013 Lucan Lucan Jimmy Goldsmith Televisioelokuva 2013–2014 Utopia Utopia Geoff 10 jaksoa 2014 Uusi Sherlock Sherlock James Sholto jakso "Kolmas pyörä" 2014 Vera Stanhope tutkii Vera Stuart Bayliss 1 jakso 2016 New Blood New Blood Charles Matherson 2 jaksoa 2016 Yövahti The Night Manager Sandy Langbourne Minisarja 2016 Undercover Undercover Robert Greenlaw Minisarja 2019–2023 Sex Education Sex Education Mr. Groff 25 jaksoa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gaius Cassius Longinus (vuoden 171 eaa. konsuli)

Gaius Cassius Longinus oli Rooman tasavallan konsuli vuonna 171 eaa. ja kensori 154 eaa. Kolmannen makedonialaissodan sytyttyä hänen konsulivuotenaan 171 eaa. Longinus toivoi pääsevänsä komentamaan Rooman armeijaa Makedoniassa. Senaatti kuitenkin lähetti konsuli Publius Licinius Crassuksen armeijan johtoon ja Longinus lähetettiin Pohjois-Italiaan, Illyrian provinssiin muodostamaan puolustuslinjaa Makedoniasta tulevia hyökkäyksiä vastaan. Longinus ei kuitenkaan noudattanut käskyjään vaan kokosi armeijansa Aquileiassa ja lähti marssimaan etelään kohti Makedoniaa. Kuultuaan tästä, senaatti käski Longinuksen takaisin Roomaan. Paluumatkalla hän johdatti armeijansa Alppien yli ja ryösti lukuisia Kelttikyliä ja otti tuhansia ihmisiä orjiksi. Tyrmistyneenä tästä keltit veivät asiansa senaatin käsiteltäväksi. Senaatti kylläkin hylkäsi asian mutta antoi keltille lukuisia lahjoja hyvitykseksi. Longinuksesta tehtiin myöhemmin kensori vuonna 154 eaa. Hän myös rakennutti ensimmäisen teatterin Roomaan, mutta se määrättiin tuhottavaksi senaatin käskystä. == Lähteet == * Luokka:Roomalaiset poliitikot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Sappiseitikki

Sappiseitikki (Cortinarius infractus) on harmaanvihreä tai oliivinruskea täplikäs seitikkilaji. Sen heltat ovat aluksi oliivinruskeat ja muuttuvat vanhemmilla sienillä kokonaan ruskeiksi. Jalka on vaalea tai oliivinsävyinen. Sieni maistuu erittäin karvaalta. Sappiseitikki kasvaa yleisenä koko Suomessa tunturi-Lappiin asti lehti- ja havumetsissä. Sieni suosii kalkkimaita. == Lähteet == Luokka:Seitikit
Lehtoseitikki

Lehtoseitikki (Cortinarius largus) on sinivioletti tai ruskea seitikkilaji. Sen jalka on vaaleansininen. Heltat ovat aluksi sinivioletit ja muuttuvat myöhemmin ruskeiksi. Sieni kasvaa lehtimetsissä kalkkimailla pyökin ja tammen seuralaisena. Lehtoseitikki ei ole ruokasieni. == Lähteet == Luokka:Seitikit
Silkkiseitikki

Silkkiseitikki (Cortinarius alboviolaceus, aikaisemmin "valkojalkainen siniseitikki" tai "valkojalkasiniseitikki") on sinivalkoinen, harmaanvioletti ja vanhemmiten kellanruskealakkinen seitikkilaji. Sen heltat ovat aluksi harmaat tai violetit ja myöhemmin kanelinväriset. Jalka on kuten lakki, ja lisäksi siinä on suojusjätteen muodostama sukka. Seitikki ei ole ruokasieni. Se kasvaa lehti- ja havumetsissä melko harvinaisena. == Kuvia == Tiedosto:Cortinarius.alboviolaceus.-.lindsey.jpg Tiedosto:Cortinarius.alboviolaceus2.-.lindsey.jpg Tiedosto:Cortinarius- alboviolaceus-202.jpg Tiedosto:Cortinarius-alboviolaceus-0203.jpg Tiedosto:Cortinarius.alboviolaceus3.-.lindsey.jpg Tiedosto:Cortinarius.alboviolaceus4.-.lindsey.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: silkkiseitikki (Cortinarius alboviolaceus) Luokka:Seitikit
Keltasäieseitikki

Keltasäieseitikki (Cortinarius saniosus) on aluksi kellomainen ja myöhemmin kupera ruskehtavalakkinen seitikkilaji. Sen heltat ovat aluksi harmaanruskeat ja myöhemmin ruosteenruskeat. Jalka on kellanruskea ja siinä on oranssia suojusjätettä. Keltasäieseitikki kasvaa pajujen seurassa, metsäpolkujen varsilla ja metsänreunoissa harvinaisena. Se ei ole ruokasieni. == Lähteet == Luokka:Seitikit
Punasuomuseitikki

Punasuomuseitikki (Cortinarius bolaris) on kellanvalkea ja myöhemmin kellanpunainen ja punasuomuinen seitikkilaji. Heltat ovat aluksi vaaleanruskeat ja muuttuvat sienen vanhetessa kanelinruskeiksi. Jalka on nuijamainen ja kellanvalkea, ja siinä on punaisia suomuja tai säikeitä. Sieni kasvaa havu- ja sekametsissä myös koivun seuralaisena kohtalaisen harvinaisena Keski- ja Etelä-Suomessa. Tämä seitikki ei ole ruokasieni. Sitä voidaan kuitenkin käyttää värjäämiseen. Saatava väri ei kuitenkaan ole kovin voimakasta. == Kuvia == Tiedosto:Cortinarius bolaris - Havré (1).jpg Tiedosto:Cortinarius bolaris 20130911w.JPG Tiedosto:Cortinarius bolaris a1 (2).JPG Tiedosto:Cortinarius bolaris crop.jpg Tiedosto:Cortinarius bolaris a1 (3).JPG Tiedosto:Cortinarius bolaris a1 (1).JPG Tiedosto:Cortinarius bolaris a2 (1).JPG Tiedosto:Cortinarius bolaris a2 (3).JPG Tiedosto:Cortinarius bolaris Jymm.jpg Tiedosto:Cortinarius bolaris.jpg Tiedosto:Obernau - Pilze im Wald 03.jpg Tiedosto:Rotschuppige Raukopf Cortinarius bolaris.JPG == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cortinarius bolaris, punasuomuseitikki @ Natural Fungi in Finland * Hattis harrastaa: Punasuomuseitikki Cortinarius bolaris värjäys * Riihivilla, Dyeing with natural dyes: Dyeing with Cortinarius bolaris Värjäys punasuomuseitikillä Luokka:Seitikit
Syvyysmittari

Syvyysmittari on sukeltajan apuväline, josta hän näkee millä syvyydellä sukeltaja on. Nykyaikaiset sukellustietokoneet toimivat paineanturien avulla sähköisesti. Mekaanisissa mittareissa on erillinen käsin käännettävä muistiviisari, joka seuraa varsinaista mittarinosoitinta mutta jää osoittamaan suurinta käytyä syvyyttä. == Historia == Vanhimmat syvyysmittarit kehitettiin toisistaan tietämättä eri puolilla maailmaa; perusidea oli alkuperäisissä sama. Yksinkertainen syvyysmittari on U-kirjaimen muotoinen toisesta päästä tukittu lasiputki, joka kiinnitetään mitoitetulle asteikolle. Bourdon- tyyppisessä mittarissa vesi pääsee käyristettyyn putkeen, joka hiljalleen oikenee paineessa; tämä oikeneminen käyttää mittarineulaa vaihteiston avulla. Koska avoin malli on herkkä veden epäpuhtauksille, mittarista kehitettiin nopeasti niin sanottu öljykylpymalli jossa putki on joustavaseinäisessä öljysäiliössä. Kalvotyyppisessä mittarissa on joustava takakalvo, johon paine vaikuttaa, kalvon liike käyttää vaihteiston avulla mittarineulaa. ====Erikoismallit==== * Suunto SM-80, yhdistetty kompassi ja syvyysmittari, jossa kompassin ympärille oli asennettu ympyränmuotoinen kapillaarimittari. === Sukellusveneet === Myös sukellusveneissä syvyysmittari on olennaisessa asemassa. Pisimpään on käytetty tavallisesta painemittarista kehitettyjä malleja. Niihin kuuluu runkoläpivienti joka voidaan sulkea sekä automaattisella että käsikäyttöisellä venttiilillä. Mittari yksinkertaisesti kertoo ulkopuolisen veden paineen joka on yksi ilmakehä kymmentä metriä kohti. Nykyaikaisissa sukellusveneissä käytetään myös elektronisilla paineantureilla toimivia mittareita, joskin turvallisuussyistä vanha painemittarimalli on edelleen käytössä. Vikman: SUKELLUS ==Lähteet== * Timo Vikman: Sukellus. Suomen urheilusukeltajain liitto 2007, ISBN 978-952-92-2066-3 (sid.) === Viitteet === Luokka: Sukellusvarusteet Luokka:Mittalaitteet
S/S Papinniemi

S/S Papinniemi on höyrylaiva, joka on rakennettu vuonna 1905 Tehtaat Lehtoniemi & Taipale Fabrikerin telakalla Lehtoniemessä Varkaudessa Karttulan Höyryvenhe osakeyhtiön tilaamana. Alus oli alun perin matkustajalaiva "SS Karttula" ja se liikennöi Iisveden, Karttulan, Tervon ja Vesannon reittejä. Alus siirtyi 1908 Rautalampi-Vesanto-Karttula Höyryvenhe osuuskunnalle, joka jatkoi liikennöintiä samoilla reiteillä.Laiva 2008 numero 1 s. 40 Aluksen osti 1914 kuopiolainen liikemies Herman Saastamoinen, ja se muutettiin 1914 Saastamoisen Haapaniemen telakalla hinaajaksi. Muutostöiden valmistuttua Papinniemeksi ristitty alus aloitti Vuoksen vesistössä palveluksensa Osakeyhtiö H. Saastamoisen palveluksessa. Se hinasi sahatukkeja ja vanerikoivua lautoissa sekä muuta puutavaraa proomuissa Kuopioon. Alus palveli 1960-luvun puoleen väliin saakka Vuoksella lukuun ottamatta toisen maailmansodan jälkeistä miinanraivaustyötä Suomenlahdella. Ammattiliikenteestä Papinniemi poistui vuonna 1967 ja se myytiin 1969 Pentti Rantakoskelle ja Esa Malmivaaralle, joilta aluksen ostivat 1975 Pentti Julkunen ja Jouko Korte. Aluksen osti 1979 pidetystä pakkohuutokaupasta Ari Reunanen, Kaj Wikström ja Olli Kortman. Vuodesta 2000 alkaen alus on ollut Ari Reunasen omistuksessa. Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin. ==Lähteet== * Riimala, Erkki: Höyrylaivamme. Suomen Höyrypursiseura ry, 1977. ISBN 951-991 40-4-8 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomen Höyrypursiseura Luokka:Höyrylaivat Luokka:Hinaajat
Vanishing Point

Vanishing Point on australialainen progressiivista metallia soittava yhtye. Yhtye on julkaissut neljä albumia. ==Historia== Yhtyeen perustivat Melbournessa vuonna 1995 laulaja Silvio Massaro, kosketinsoittaja Pep Sammartino, kitaristit Chris Porcianko ja Tom Vucur, rumpali Jack Lukic ja basisti Joe Del Mastro. Heistä neljä viimeisintä olivat soittaneet jo aiemmin yhtyeessä nimeltä Eye. Vanishing Pointin ensimmäinen albumi In Thought nauhoitettiin vuonna 1996 ja sen julkaisi vuonna 1997 Euroopassa saksalainen levy-yhtiö Angular Records. Australiassa levyn julkaisi seuraavana vuonna melbournelaisyhtiö Metal Warriors. Vuonna 1999 yhtye toimi Yngwie Malmsteenin ja yhdysvaltalaisen Nevermoren lämmittelijänä. Samana vuonna kosketinsoittaja Pep Sammartino päätti lähteä yhtyeestä, ja hänen tilalleen otettiin Danny Olding. Vuonna 2000 Vanishing Point esiintyi Wacken Open Air -festivaaleilla. Myöhemmin samana vuonna ilmestyi yhtyeen toinen studioalbumi Tangled in Dream. Vuonna 2001 yhtye oli mukana Gamma Rayn ja Sonata Arctican Euroopan- kiertueella. Kiertueen aikana Danny Olding soitti myös Gamma Rayn kosketinosuudet. Palattuaan Australiaan Vanishing Point toimi myös saksalaisyhtye Edguyn lämmittelijänä. Tämän jälkeen Olding lähti yhtyeestä. Vuoden 2003 aikana yhtye työskenteli uuden albumin parissa. Äänitysten aikana Manic Opera -yhtyeen Leonard Kopilas liittyi Vanishing Pointiin Danny Oldingin korvaajaksi. Albumin julkaisu kuitenkin viivästyi johtuen ongelmista levy- yhtiö Metal Warriorsin kanssa, ja yhtye jäi siten hetkeksi tauolle. Vuonna 2005 yhtye teki paluun muutaman live-esiintymisen muodossa. Kolmas albumi, Embrace the Silence, saatiin myös lopulta julkaistua. Levy-yhtiöinä toimivat saksalainen Dockyard 1 ja australialainen Riot!. Albumin julkaisun jälkeen Joe Del Mastro päätti jättää yhtyeen. Hänen korvaajakseen löytyi Steve Cox melbournelaisyhtye Teargasista. Vuonna 2006 Vanishing Point toimi Black Label Societyn ja Gamma Rayn lämmittelijänä yhtyeiden Melbournen konserteissa. Joulukuussa 2006 Jack Lukic ja Steve Cox lähtivät yhtyeestä. Lukicin korvasi Christian Nativo ja Coxin Adrian Alimic. Yhtyeen neljäs ja viimeisin albumi The Fourth Season ilmestyi elokuussa 2007. Alkuvuodesta 2008 yhtye toimi lämmittelijänä osassa Iron Maidenin ja Helloweenin Australian-kiertueiden konserteista. Viides studioalbumi julkaistaan 2010. ==Diskografia== *In Thought (1997) *Tangled in Dream (2000) *Embrace the Silence (2005) *The Fourth Season (2007) *Distant is the Sun (2014) *Dead Elysium (2020) ==Aiheesta muualla== *Yhtyeen virallinen sivusto * Luokka:Australialaiset metalliyhtyeet
Uskomattomat videot

Uskomattomat videot (engl. World's Most Amazing Videos) on yhdysvaltalainen Tosi-TV-sarja, jossa näytetään onnettomuuksia, katastrofeja sekä takaa-ajoja, joissa tilanne näyttää olevan aivan toivoton; esimerkiksi laskuvarjo repeää kesken pudotuksen, mutta joiden uhrit kuitenkin selviävät tapahtuneesta. Muutamassa jaksossa on onnettomuudessa kuollut ihmisiä. Suomessa sarjaa esitti JIM. ==Aiheesta muualla== * Uskomattomat videot TV.comissa Luokka:NBC:n televisio-ohjelmat Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset tositelevisiosarjat Luokka:1990-luvun yhdysvaltalaiset tositelevisiosarjat
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1966

Vuoden 1966 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Toledossa, Yhdysvalloissa. Kisoissa painittiin kreikkalais-roomalaista painia ja vapaapainia kahdeksassa painoluokassa. Maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Toledossa toista kertaa; edellisen kerran pidettiin kaupungissa vuonna 1962. ==Mitalistit== ===Kreikkalais-roomalainen paini=== Painoluokka Kultaa Hopeaa Pronssia 52 kg Angel Keresov Sergei Rybalko Rolf Lacour 57 kg Fritz Stange Koji Sakurama Ünver Besergil 63 kg Roman Rurua Leif Freij Irai Khorshidfar 70 kg Stevan Horvat Gennadi Sapunov Eero Tapio 78 kg Viktor Igumenov Florea Ciorcila Peter Nettekoven 87 kg Valentin Oleinik Tevfik Kiş Franz Potsch 97 kg Bojan Radev Valeri Anisimov Nicolae Martinescu yli 97 kg István Kozma Nikolai Šmakov Petr Kment ===Vapaapaini=== Painoluokka Kultaa Hopeaa Pronssia 52 kg Chang Chang-Sun Yasuo Katsumura Richard Sanders 57 kg Ali Alijev Hasan Sevinc Abutaleb Gorgori Talebi 63 kg Masaaki Kaneko Robert Douglas Nihat Kabanli 70 kg Abdollah Movahed Iwao Horiuchi Ahmet Agrali 78 kg Mahmut Atalay Guliko Sakaradze Hassan Tahali 87 kg Prodan Gardšev Hassan Güngör Josef Urban 97 kg Aleksandr Medved Ahmet Ayık Said Mustafov yli 97 kg Aleksandr Ivanitski Larry Kristoff Abdulfazil Anvari ==Lähteet== * FILA:n tietokanta 1966 Luokka:Vuoden 1966 urheilu Maailmanmestaruuskilpailut 1966 Luokka:Toledon urheilu
Walter Kaminsky

Walter Kaminsky (7. toukokuuta 1941 – 23. marraskuuta 2024) oli saksalainen kemisti, jonka tutkimuskohteena oli alkaanien polymerointi sekä muovien kierrätys. Kaminsky opiskeli kemiaa Hampurin yliopistossa. Vuodesta 1979 oli Hampurin yliopiston teknillisen sekä makromolekyylikemian professori. Kaminsky sai muun muassa Benjamin Franklin -mitalin (1999) sekä on kunniajäsen the Royal Society of Chemistry -järjestössä. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Ali Alijev

Ali Zurkanajevitš Alijev (, 29. marraskuuta 1937 – 7. tammikuuta 1995) oli neuvostoliittolainen vapaapainija. Alijevin aktiiviuran huippuvuodet ajoittuivat 1960-luvulle. Hän voitti urallaan kaikkiaan viisi maailmanmestaruutta: 52 kilogramman sarjassa 1959 Teheranissa, 1961 Jokohamassa ja 1962 Toledossa, sekä 57 kilogramman painoluokassa 1966 Toledossa ja 1967 New Delhissä. Lisäksi hän saavutti Euroopan mestaruuden 1968 Bukarestissa ja MM-hopeaa 1963 Sofiassa. Huolimatta siitä, että Alijev oli koko 1960-luvun ylivoimaisin painija painoluokassaan MM-kilpailuissa, ei hän koskaan saavuttanut edes mitalia olympialaisista. 1960 Rooman olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi (52 kg) ja sekä 1964 Tokiossa (52 kg) että 1968 Mexico Cityssä (57 kg) neljänneksi. Painiuransa jälkeen Alijev toimi huippuvalmennustehtävissä Neuvostoliitossa. Hän oli lähtöisin Dagestanista ja Mahatškalassa järjestetäänkin vuosittain painikilpailut hänen muistokseen. ==Lähteet== * FILA:n tietokanta * http://thisday.org.ua/content/view/1007/42/ Luokka:Neuvostoliittolaiset vapaapainijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Arkadiusz Skrzypaszek

Arkadiusz Skrzypaszek (s. 20. huhtikuuta 1968 Oświęcim) on puolalainen entinen nykyaikainen viisiottelija. Hän voitti kaksi kultamitalia Barcelonan vuoden 1992 kesäolympialaisista; henkilökohtaisessa kilpailussa hänen jälkeensä hopealle sijoittui Attila Mizsér. Joukkuekilpailussa Puolan joukkueen jäseninä olivat lisäksi Maciej Czyzowicz ja Dariusz Gozdziak. ==Lähteet== *Profiili Sports Reference LLC. Luokka:Puolalaiset nykyaikaiset viisiottelijat Luokka:Puolalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johann Strauss

Johann Strauss voi viitata kolmeen eri säveltäjään: *Johann Strauss vanhempi (1804–1849) eli Johann Strauss I, säveltäjä *Johann Strauss nuorempi (1825–1899) eli Johann Strauss II, säveltäjä, Johann I:n poika, kuuluisin kolmesta *Johann Strauss III (1866–1939), säveltäjä, Eduard Straussin poika ja Johann Strauss I:n pojanpoika
Piirissaar

Piirissaar () on saari ja entinen kunta () Tartumaalla Virossa Peipsijärvellä. == Entinen kunta == Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Tarton kunta, Laeva ja Piirissaar sekä Tabivere Jõgevamaalta yhdistettiin uudeksi Tarton kunnaksi. Pinta-alaltaan Piirissaar oli Viron toiseksi pienin kunta. Vuonna 2011 Piirissaaren kunnassa oli 53 asukasta, joista 9 (17,0 %) oli virolaisia, 45 (84,9 %) venäläisiä. Muita kansallisuuksia ei ollut. == Maantiede == Saari on pinta-alaltaan 7,8 km², ja siellä on noin 95 asukasta. Saaren keskuspaikka on Toonin kylä. Saaren asukkaiden enemmistö on venäläisiä vanhauskoisia. Saareen pääsee mantereelta Laaksaaren sataman kautta. Saari kutistuu koko ajan eroosion myötä. 1800-luvun puolivälissä saarella sijainnut Porkan kylä jouduttiin hylkäämään kokonaan maapohjan murenemisen vuoksi. Historiallisissa kartoissa saari on ollut lähes kolmanneksen nykyistä suurempi. Suurin osa saaresta on korpea. Vain 55 hehtaarin kokoinen alue saaren koillisosassa soveltuu asumiseen. Saarella on kolme kylää, Tooni (Toni), Saare (Želatšek) ja Piiri (Meža). Koko Piirissaar on nykyisin luonnonsuojelualuetta. Piirissaarella on monia harvinaisia kasvilajeja. Linnuista saarella tavataan muun muassa ruisrääkkiä ja kurppia. saaren ympäristössä kutee monia kalalajeja. Lisäksi saarella tavataan seitsemää eri sammakkoeläinlajia, joihin kuuluvat muualla Virossa harvinaiset viherkonna, haisukonna ja kaivajasammakko. Sammakkoeläimiä uhkaa laidunten vesakoituminen, joten niiden suojelemiseksi saarelle on kaivettu matalia lammikoita. == Historia == 200px|thumb|oikea|Kuva Saaren kylästä. Kaakkoon saaresta käytiin Peipsijärven taistelu 5. huhtikuuta 1242, jolloin venäläiset kukistivat Saksalaisen ritarikunnan Aleksanteri Nevskin johdolla. Piirissaaren asuttamisesta ei ole historiallisia kirjallisia lähteitä. Kansanperinteen mukaan sen asuttivat ensimmäisen kerran vanhauskoiset, jotka pakenivat Pietari Suuren valtakaudella Venäjän ortodoksisen kirkon uudistuksia. Toisen tarinan mukaan tulijat pakenivat asepalvelusta. Samoin kansanperinteen mukaan saaren on luonut Kalevipoeg taistellessaan paholaisia vastaan. Saaren asukkaat elivät kalastuksella ja sipulin kasvatuksella. Perinteiset elinkeinot eivät kuitenkaan ole pystyneet elättämään saaren koko väestöä. Vielä 1920-luvulla saarella oli 700 asukasta, kun nykyisin luku on alle sata. Vuonna 1944, toisen maailmansodan aikana, saarella käytiin taisteluja Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välillä. Saaren väkiluku alkoi laskea 1960-luvulla, kun saarella toiminut kolhoosi Säde lopetti itsenäisen toimintansa. Se liitettiin mantereella sijainneeseen kolhoosiin, ja suuri osa väestöstä muutti sinne. Väen vähentyessä esimerkiksi saarella toiminut seurakunta jouduttiin lopettamaan. Pohjakosketus saavutettiin vuonna 1993, kun saaren väestön keski- ikä oli 64 vuotta. Sittemmin osa mantereelle muuttaneista on palannut takaisin jäätyään työttömäksi. Saaren väkiluku kasvaa kesäisin lomalaisten myötä. Nykyisin saaren ongelmana on etenkin nuoren väestön puute. == Katso myös == * Luettelo Peipsijärven saarista == Lähteet == Luokka:Tarton kunta Luokka:Viron entiset kunnat Luokka:Peipsijärven saaret Luokka:Viron saaret
Ogosta Stadium

Ogosta Stadium on monikäyttöinen stadion Montanassa Bulgariassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa PFC Montanan kotikenttänä. Stadionille mahtuu 7 000 ihmistä. Ogosta Stadium
The Great American Bash

The Great American Bash oli showpainin jokavuotinen pay-per-view (PPV) -tapahtuma, jonka tuottivat National Wrestling Allianceen kuulunut Jim Crockett Promotions ja sen jälkeen World Championship Wrestling (WCW). Vuosina 1985-1990 tapahtuman tuotti NWA, ja vuosina 1991-2000 WCW. WCW:n viimeinen The Great American Bash järjestettiin vuonna 2000. Tapahtuman järjestäminen lopetettiin, kun World Wrestling Entertainment (silloin nimellä World Wrestling Federation) osti WCW:n. Vuonna 2004 WWE palautti tapahtuman uudestaan ohjelmaansa vuosiksi 2004-2009 nimellä WWE The Great American Bash. == Katso myös == * WWE The Great American Bash * World Wrestling Entertainment * Showpaini Great American Bash, The es:WWE The Great American Bash it:WWE The Great American Bash nl:The Great American Bash
Ovtša Kupel Stadium

Ovtša Kupel Stadium on monikäyttöinen stadion Sofiassa, Bulgariassa. Stadion avattiin vuonna 1932. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa PFK Slavija Sofian kotikenttänä. Stadionille mahtuu 18 000 ihmistä. Ovtsa Kupel Stadium Luokka:Sofian rakennukset ja rakennelmat Luokka:Sofian urheilu
Panayot Volov Stadium

Panayot Volov Stadium on monikäyttöinen stadion Šumenissa Bulgariassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa PFC Šumenin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 24 390 ihmistä. Panayot Volov Stadium
Night of Champions

Night Of Champions on World Wrestling Entertainmentin järjestämä vuosittainen showpainitapahtuma. Night Of Championsin nimi oli vuosien 2001-2007 Vengeance. Tapahtuma keksittiin vuonna 2001, milloin se pidettiin 9. joulukuuta, 2001 San Diego Sports Arenalla San Diego, Kaliforniassa paikaten Armegeddonin. Vuosina 2003-2004 Vengeance oli RAW brändin oma pay-per-view (PPV), kunnes vuonna 2007 ei käytetty enää tapahtumia brändeittäin. Vuonna 2002 Vengeance otti Fully Loadedin paikan ja vuonna 2005 se otti The Great American Bashin paikan. Vuonna 2007 se nimettiin Vengeance: Night of Championsiksi, missä kaikki yhdeksän mestaruutta oli puolustettiin. Vuonna 2008 nimeksi jäi Night of Champions. Vuonna 2009 tapahtuma siirrettiin takaisin heinäkuulle. == Tapahtumat == Tapahtuma Päivämäärä Kaupunki Päätapahtuma Vengeance (2001) 9. joulukuuta, 2001 San Diego, California Chris Jericho vs. Steve Austin World vs. WWF Mestaruus Yhdistämis matsissa Vengeance (2002) 21. heinäkuuta, 2002 Detroit, Michigan Rob Van Dam (c) vs. Brock Lesnar Intercontinental Mestaruudesta The Undertaker (c) vs. The Rock vs. Kurt Angle Triple Threat matsissa WWE Undisputed Mestaruudesta Vengeance (2003) 27. heinäkuuta, 2003 Denver, Colorado Brock Lesnar (c) vs. Kurt Angle vs. The Big Show Triple Threat matsissa WWE Mestaruudesta Vengeance (2004) 11. heinäkuuta, 2004 Hartford, Connecticut Chris Benoit (c) vs. Triple H World Heavyweight Mestaruudesta Vengeance (2005) 26. kesäkuuta, 2005 Las Vegas, Nevada Batista (c) vs. Triple H Hell in a Cell matsissa World Heavyweight Mestaruudesta Vengeance (2006) 25. kesäkuuta, 2006 Charlotte, North Carolina {Rob Van Dam (c) vs Edge WWE Mestaruudesta D-Generation X (Triple H ja Shawn Michaels) vs. Spirit Squad (Kenny, Johnny, Mitch, Nicky ja Mikey) 2 vastaan 5 Handicap matsissa Vengeance: Night of Champions 24. kesäkuuta, 2007 Houston, Texas John Cena (c) vs. Mick Foley vs. King Booker vs. Randy Orton vs. Bobby Lashley "WWE Mestaruus haaste" matsissa WWE Mestaruudesta Night of Champions (2008) 29. kesäkuuta, 2008 Dallas, Texas Triple H (c) vs. John Cena WWE Mestaruudesta Night of Champions (2009) 26. heinäkuuta, 2009 Philadelphia, Pennsylvania CM Punk (c) vs. Jeff Hardy World Heavyweight Mestaruudesta Night of Champions (2010) 19. syyskuuta, 2010 Rosemont, Illinois Randy Orton voitti Sheamusin (c), John Cenan, Edgen, Wade Barrettin ja Chris Jerichon. ==Katso myös== * Amerikkalaisen vapaapainin slangi * World Wrestling Entertainment * Luettelo WWE pay-per-view tapahtumista == Aiheesta muualla == *WrestlingAlert.com *WWE Official homepage Luokka:Showpaini
Zermatt

Zermatt on kunta Valais’n kantonissa Sveitsissä. Kunnan keskus sijaitsee noin 1,6 kilometriä merenpinnan yläpuolella Mattertalin laaksossa Alpeilla. Zermatt on saksalaisen kielialueen eteläisin paikkakunta ja Sveitsin tunnetuimpia talviurheilukeskuksia. Monet Sveitsin korkeimmista vuorista, muun muassa Dufourspitze ja Matterhorn, sijaitsevat Zermattin seudulla. == Väestö == Zermattissa oli joulukuussa 2019 5 765 vakinaista asukasta, joista 41 prosenttia oli ulkomaalaisia. Ulkomaalaisryhmistä suurimpia ovat portugalilaiset, saksalaiset ja italialaiset. Kunnan suurimmat uskontoryhmät ovat roomalaiskatoliset (80 %) ja evankelis-reformoidut (9 %).Einwohnerstatistik (Gemeinde Zermatt) == Matkailu == Matkailu on Zermattin pääelinkeino. Kunnan talviurheilukeskus on jakaantunut kolmeen laskettelualueeseen, joiden rinteiden yhteenlaskettu pituus on yli 360 kilometriä. Lähes neljä kilometriä korkean Klein Matterhornin hissit ja rinteet ovat auki myös kesällä. Sinne pääsee myös Italian puolelta Breuil- Cervinian talviurheilukeskuksesta. Laskettelu Zermattissa Kesäaikana Zermatt on suosittu vaelluskohde. Zermattin seudulla, Randassa, Täschissä ja Zermattissa, sijaitsee yli 400 kilometriä merkittyjä kävelyreittejä.Zermatt kesällä == Liikenne == Liikenne Zermattissa on säädelty varsin yksityiskohtaisesti. Liikennesäädösten mukaan kadut ja tiet on lähtökohtaisesti varattu jalankulkijoille. Yksityisautoilu onkin Zermattissa kielletty kokonaan. Myös poltto- ja dieselmoottoreilla toimivat ajoneuvot on kielletty; poikkeuksena pelastuspalvelu, lääkärikuljetukset ja erikseen luvan saavat tavarankuljetukset ovat sallittuja. Sähköautot on sallittu hotelleille ja takseille sekä tavaran kuljettajille. Liikennemääräykset asettavat tiukkoja rajoituksia muun muassa sähköautojen ulkomuodolle. Autot saavat olla korkeintaan 1,4 metriä leveitä, kaksi metriä korkeita ja neljä metriä pitkiä. Kuorma saa olla korkeintaan kolme tonnia. Myös futuristinen muotoilu on kielletty. Kaupungissa on noin 500 sähköautoa, joista suurin osa on rakennettu kaupungin kahdessa autopajassa, Stimbossa tai Garage Jumbossa. Zermattin ensimmäiset nykymallin mukaiset sähköautot valmistuivat vuonna 1977, ja ne ovat yhä käytössä. Pienautojen lisäksi Zermattissa on ollut sähköbusseja vuodesta 1988. Säännöllistä reittiliikennettä hoitavat autot ovat 6–12,5-metrisiä ja niihin mahtuu 50–80-matkustajaa. Zermattiin kuljetaan pääosin MGB-yhtiön junalla 12 minuutin matkan päässä olevasta Täschistä, jossa on isot pysäköintihallit aseman tuntumassa.Täsch-Zermatt-junan esite Zermatt on Glacier Express -matkailujunan pääteasema. Vuorille kaupungista pääsee köysiradoilla tai Gornergratbahnin junalla http://www.gornergrat.ch/home/index.php. Zermatt on helikopterilentoihin erikoistuneen Air Zermattin kotipaikka ja yksi yhtiön tukikohdista. == Lähteet == == Aiheesta muualla== * * Luokka:Autottomat alueet
Pajusi

Pajusi (, ) oli kunta Jõgevamaan maakunnassa, Virossa. Sen asukasluku oli 1 457 (2010), pinta-ala 232,47 neliökilometriä ja asukastiheys 6,3 asukasta neliökilometrillä. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Jõgevan kunta, Jõgevan kaupunki, Palamusen ja Torman kunnat sekä osa Pajusin ja Puurmanin kunnista yhdistettiin uudeksi Jõgevan kunnaksi. == Kylät == Pajusissa oli yhteensä 22 kylää: Aidu, Arisvere, Kaave, Kalana, Kauru, Kose, Kõpu, Kõrkküla, Lahavere, Loopre, Luige, Mõisaküla, Mõrtsi, Nurga, Pisisaare, Sopimetsa, Tapiku, Tõivere, Uuevälja, Vorsti, Vägari, Väljataguse. ==Väestö== Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Pajusin kunnassa oli 1 152 asukasta, joista 1 122 (97,4 %) oli virolaisia, 18 (1,6 %) venäläisiä ja 15 (1,3 %) muita kansallisuuksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Jõgeva Luokka:Viron entiset kunnat
Tabivere

Tabivere on Virossa sijaitseva Tartumaan Tarton kunnan pienkauppala ja entinen Jõgevamaan kunta. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa vanha Tarton kunta, Laeva ja Piirissaar sekä Tabiveren kunta yhdistettiin uudeksi Tarton kunnaksi ja Tabiverestä tuli uuden kunnan pienkauppala. == Entinen kunta == Kunnan asukasluku oli 2 454 (2010), pinta-ala 200,40 neliökilometriä ja asukastiheys 12,2 asukasta neliökilometrillä. Kyliä kunnassa oli 24: Elistvere, Juula, Kaiavere, Kaitsemõisa, Kassema, Koogi, Kõduküla, Kõnnujõe, Kõrenduse, Kärksi, Lilu, Maarja-Magdaleena, Otslava, Pataste, Raigastvere, Reinu, Sepa, Sortsi, Tormi, Uhmardu, Vahi, Valgma, Voldi ja Õvanurme. === Väestö === Vuonna 2011 Tabiveren kunnassa oli 2 179 asukasta, joista 2 043 (93,8 %) oli virolaisia, 72 (3,3 %) venäläisiä ja 63 (2,9 %) muita kansallisuuksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kotisivut Luokka:Tarton kunta Luokka:Viron pienkauppalat Luokka:Viron entiset kunnat
Orava (kunta)

Orava oli kunta Põlvamaalla, Virossa. Pinta-alaa kunnalla oli 175,6 neliökilometriä ja asukkaita 816 (5.11.2009). Oravan kunnanjohtajana toimi Ülo Plakso. Kunnan keskus oli nimeltään Orava. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Orava sekä võrumaalaiset Võrun, Lasvan, Sõmerpalun ja Vastseliinan kunnat yhdistettiin uudeksi Võrun kunnaksi. == Historia == Viron tasavallan itsenäisyyden aikana vuosina 1919–1940 Orava kuului Võrumaahan. Vuonna 1961 Suuremetsa külanõukogu (= ”kyläneuvosto”) (entinen Oravan kunta) liitettiin Põlvamaahan. 26. elokuuta 1992 Orava sai kunnan aseman uudelleen. == Maantiede == Kunnan alueella sijaitsi neljä järveä: Orava, Solda, Mustjärv ja Kõvera järv. Jokia oli kaksi Piusajoki () ja Mädajõgi. Ojia puolestaan oli kolme: Rebasmäe, Tuderna ja Kamnitsa oja. Oravan naapurikunnat olivat Veriora luoteessa, Mikitamäe koillisessa, Värska idässä, Meremäe kaakossa, Vastseliina lounaassa ja Lasva lännessä. Kolme viimeisenä mainittua sijaitsevat Võrumaalla. Matkaa Oravasta Põlvan kaupunkiin oli 42 kilometriä ja pääkaupunkiin Tallinnaan 285 km. == Koulut == Oravassa toimi yksi koulu, 1. syyskuuta 1997 avattu Orava Põhikool, jossa opetusta saa 102 oppilasta. == Kylät == Orava muodostui seuraavista kylistä (): Hanikase, Jantra, Kahkva, Kakusuu, Kamnitsa, Kliima, Korgõmõisa, Kõivsaare, Kõliküla, Kõvera, Lepassaare, Liinamäe, Luuska, Madi, Marga, Orava, Oro, Piusa, Praakmani, Päka, Pääväkese, Rebasmäe, Riihora, Rõssa, Soe, Soena, Suuremetsa, Tamme, Tuderna ja Vivva. ==Väestö== Vuonna 2011 Oravan kunnassa oli 689 asukasta, joista 660 (95,8 %) oli virolaisia, 21 (3,0 %) venäläisiä ja 6 (0,9 %) muita kansallisuuksia. == Nähtävyydet == Piusan hiekkakivikaivos sijaitsee Piusan kylässä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Võrun kunta Luokka:Viron entiset kunnat
S/S Satu

S/S Satu on pienikokoinen höyrylaiva, joka on rakennettu vuonna 1909 Tehtaat Lehtoniemi & Taipale Fabrikerin telakalla Lehtoniemessä Joroisilla. Alustyypiltään S/S Satu on höyryvene eli höyrysluuppi. Alus toimi ammattiliikenteessä usean eri omistajan alaisuudessa vuoteen 1947 asti. Ammattiliikenteen päätyttyä alus seisoi telakalla yli kymmenen vuotta jonka jälkeen se siirtyi yksityisomistukseen ja perusteellisen kunnostuksen jälkeen se on toiminut huvialuksena Saimaalla. == Tekniset tiedot == * Aikaisemmat nimet: Ilmi, Hiekka * Alustyyppi: Höyryvene * Rakennuspaikka: Tehtaat Lehtoniemi & Taipale Fabriker, Lehtoniemi * Rakennusvuosi: 1909 * Rakennusaine: Teräs * Pituus: 11,40 m * Leveys: 3,05 m * Syväys: 1,40 m * Koneen tyyppi: Compound-höyrykone * Koneen teho: 40 ihv * Nopeus: 6,5 solmua * Kattila: 6,4 m² * Polttoaine: Puu * Omistaja: Väinö Buurin perikunta, Lappeenranta * Entiset omistajat: Hiekan Höyryvene Oy, Annalan Saha Oy, Karjalan Metsätuote Oy, Lappeenranta (1909 - 1957), Väinö Buuri, Lappeenranta (1957) * Kotisatama: Lappeenranta Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin. ==Lähteet== * Riimala, Erkki: Höyrylaivamme. Suomen Höyrypursiseura ry, 1977. ISBN 951-991 40-4-8 == Aiheesta muualla == *Suomen Höyrypursiseura Luokka:Höyrylaivat
Pleven Stadium

Pleven Stadium, tunnetaan myös nimellä Stadium Slavi Aleksiev on monikäyttöinen stadion Plevenissä Bulgariassa. Stadion avattiin vuonna 1952. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa PFC Spartak Plevenin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 22 000 ihmistä. Pleven Stadium
Väestöpyramidi

thumb|300px|Angolan väestöpyramidi on tyypillinen kehittyvälle maalle. Väestöpyramidi tai ikäpyramidi on usein pyramidin muotoinen diagrammi, jolla havainnollistetaan väestön ikärakennetta ja sukupuolijakaumaa. Väestöpyramidi on pareittainen vaakapalkkikaavio, jossa väestön määrä kuvataan x-akselilla ja ikä y-akselilla. Vasemmanpuoleiset palkit kuvaavat miesten määrää ja oikeanpuoleiset naisten määrää esimerkiksi viiden ikävuoden ryhmissä. Sukupuolijakauma voidaan esittää numeromääräisenä tai prosentteina. Väestöpyramidit auttavat ymmärtämään väestön rakennetta, sillä niissä esitetään kuvallisesti useita väestön piirteitä samanaikaisesti. Väestöpyramidit voidaan jakaa muotonsa mukaan kolmeen tai neljään eri tyyppiin: *Kasvava pyramidi tarkoittaa, että lapsia syntyy paljon, vanhojen ihmisten osuus on pieni ja väestö kasvaa. Kasvava pydamidi on siten tyypillinen korkean hedelmällisyyden maille ja pyramidin muotoisena tyypillisin esimerkki väestöpyramidista. Monien kehittyvien maiden väestöpyramidi on kasvava, sillä korkeasta hedelmällisyydestä huolimatta elinolosuhteet ovat vaikeat ja elinajanodote lyhyt. *Tasapainoinen pyramidi tarkoittaa, että väestö on kasvanut hitaasti jonkin aikaa. Siinä on vähitellen tasoittuvia painaumia ja pullistumia, eikä se ole enää juuri pyramidin muotoinen. *Pysähtyneen pyramidin pohja on jo kapea ja kaikkia ikäryhmiä, aivan vanhimpia lukuun ottamatta, on suunnilleen saman verran. Tällainen pyramidi on tyypillinen esimerkiksi Ruotsin kaltaisille maille, joissa hedelmällisyysluku on matala mutta pysynyt tasapainoisena ja elämänlaatu on hyvä. *Pienenevä pyramidi tarkoittaa, että vanhentuneen väestön osuus on suuri, lapsia on vähän ja väestö pienenee. Väestöpyramideista voi yleensä huomata, että ikääntyneiden naisten määrä on suurempi kuin ikääntyneiden miesten. Vaikka poikia syntyy kaikissa populaatioissa hieman tyttöjä enemmän, miesten kuolleisuus on suurempi ja pitkään ikään selviytyneitä naisia on siten enemmän. Valtioiden mittakaavassa esimerkiksi lamat tai nälänhädät voivat näkyä pyramideissa painaumina, sillä lapsia syntyy vähemmän. Sitä vastoin esimerkiksi länsimaissa toisen maailmansodan jälkeiset suuret ikäluokat näkyvät väestöpyramidissa pullistumana. Pyramideja analysoimalla voidaan saada väestön kehityksestä tietoja, joita esimerkiksi hallitukset käyttävät tehdessään yhteiskuntaan vaikuttavia päätöksiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Population Pyramids of the World: 1950–2050 Luokka:Väestötiede Luokka:Diagrammit Luokka:Tilastolliset kuvaajat