EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Friedrich Leibacher

Friedrich Leibacher (21. heinäkuuta 1944 – 27. syyskuuta 2001) oli sveitsiläinen joukkomurhaaja. Hän surmasi 14 Zugin parlamentin jäsentä, haavoitti kahdeksaatoista muuta ja teki lopuksi itsemurhan. Leibacher oli toiminut liikealalla ja solminut useita eroon päättyneitä avioliittoja, joista yhdestä hän sai tyttären. Vuonna 1970 Leibacher tuomittiin muutamista rikoksista 18 kuukaudeksi vankeuteen tarkkailun alaisena. Rangaistuksen suoritettuaan Leibacher jäi työttömäksi. Hän kärsi persoonallisuushäiriöstä ja alkoholismista, ja miehelle alettiin myöntää työkyvyttömyyseläkettä. Vuonna 1998 hän sai tuomion linja-autonkuljettajan uhkailusta. Leibacher saapui 27. syyskuuta 2001 Zugin parlamenttiin poliisiksi naamioituneena. Hän oli aseistautunut, ja hän ampui yli 90 satunnaisesti kohdistettua laukausta. Lopuksi hän räjäytti pienen kotitekoisen pommin ja surmasi itsensä. Leibacher oli ilmeisesti suuttunut poliitikko Robert Bisigille, jonka uskoi olevan häntä vastaan suunnitellun "hallituksen salaliiton" takana. Hän oli yhä kuohuksissaan bussikuskin uhkailun jälkeen saamastaan kohtelusta. Bisig ei ollut paikalla joten hän selvisi ammuskelusta. == Lähteet == Luokka:Joukkomurhaajat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Sveitsiläiset murhaajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet de:Zuger Attentat#Der Attentäter
Šio Mghvimeli

Šio Mghvimeli (; "luolassa asuja") oli 500-luvulla elänyt syyrialainen tai georgialainen kirkkoisä. Hänestä kerrotaan mahdollisesti 900-luvun loppupuolella kirjoitetussa hagiografiassa (pyhimyselämäkerrassa), joka kuuluu Kolmentoista assyrialaisen kirkkoisän elämät -kokoelmaan. Assyrialaisilla kirkkoisillä oli merkittävä rooli kristinuskon keskusten perustamisessa Georgiaan ja siten maan kulttuuriperinnön rakentamisessa ("luolassa asuja" saattaa viitata luostarin perustamiseen). Vaikka osa kokoelman elämäkerroista on todennäköisesti kirjoitettu 1700-luvulla, Mghvimelin elämäkertaa pidetään alkuperäisenä. s. 41-42 Šio Mghvimeliä on pidetty varhaisimman georgiankielisen hymnin kirjoittajana. Kirjuri väittää löytäneensä Neitsyt Mariaa ylistäneen hymnin ruukun alta.Ibid, s. 15 == Lähteet == Luokka:Georgialaiset kirjailijat Luokka:Lähetyssaarnaajat
Harry Strauss

Harry "Pittsburgh Phil" Strauss (28. heinäkuuta 1909 – 12. kesäkuuta 1941) oli Murder, Inc.in palveluksessa 1930-luvulla työskennellyt palkkamurhaaja. Strauss syntyi Brooklynissä, New Yorkissa. Hänen uskotaan surmanneen yli 30 ihmistä mm. ampumalla, hukuttamalla ja hautaamalla elävältä. Hän syyllistyi myös pahoinpitelyihin, varkauksiin ja huumausainerikoksiin. Strauss teloitettiin lopulta sähkötuolilla 12. kesäkuuta 1941.. Koko artikkeli avautuu vain tilaajille. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset murhaajat Luokka:New Yorkin teloittamat henkilöt Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Rukwajärvi

Rukwajärvi on matala laskujoeton järvi lounaisessa Tansaniassa, Itä- Afrikassa.Pieni Tietosanakirja: Rukwa Viitattu 13.4.2019. Rukwajärven pinta- ala on noin 2 600 neliökilometriä, keskimääräinen syvyys 3 metriä ja korkeus merenpinnasta 793 metriä. Se sijaitsee Tanganjikajärven ja Njassajärven välissä. Rukwajärvi kuivuu ajoittain kokonaan ja sen vesi on suolapitoista. Rukwajärvi on kalaisa ja siellä elää virtahepoja ja krokotiilejä. Kalastus on tärkeä elinkeino paikallisille. == Lähteet == Luokka:Tansanian järvet
K. G. Hammar

Karl Gustav Hilding Hammar, yleisesti K. G. Hammar (s. 18. helmikuuta 1943 Hässleholm) on ruotsalainen teologi, Lundin piispa ja Ruotsin kirkon, Uppsalan emeritus arkkipiispa. == Elämänvaiheet ja työ == Hammar on lähtöisin Lundin hiippakunnasta. Hän kasvoi pappiskodissa ja vihittiin papiksi Lundin hiippakuntaan 22-vuotiaana. Hän on teologian tohtori ja dosentti. Vuonna 1972 hän väitteli tohtoriksi kirkkohistoriaan liittyvällä aiheella ”Liberalteologi och kyrkopolitik, Kretsen kring kristendomen och vår tid, 1906-omkr. 1920”. Hammar on toiminut muun muassa Singaporen Trinity Theological Collegen opettajana 1972–1975, seurakuntapappina Lundissa 1975–1979 ja Ruotsin kirkon pastoraali-instituutin Lundin laitoksen rehtorina 1980–1987. Lundin tuomiorovastiksi hänet valittiin 1987, Lundin hiippakunnan piispaksi 1992 ja helmikuussa 1997 hän aloitti Ruotsin kirkon arkkipiispana. Hänen seuraajakseen Lundin piispana valittiin Christina Odenberg, ensimmäisenä naispiispana Ruotsin kirkossa. Eläkkeelle Hammar jäi 2006. Sen jälkeen hän on toiminut vierailevana professorina Lundin yliopiston humanistisen ja teologisen tiedekunnan teologian ja uskontotieteen keskuksessa (Centrum för teologi och religionsvetenskap). Hammarin ajatuksia sävyttää liberaali teologinen perinne, siitä esimerkkinä hänen ajatuksensa kirkon ja valtion suhteiden uudelleen järjestämisestä. Hän suhtautui arkkipiispana ollessaan myönteisesti sukupuolivähemmistöjen oikeuksien puolustamiseen. Hän hyväksyi ns. Ecce Homo -valokuvateosten näyttämisen Uppsalan tuomiokirkossa 1998 ja hänen kannanottojaan arvosteltiin. Muun muassa katolinen kirkko ja syyrialais- ortodoksinen kirkko Ruotsissa arvostelivat häntä, mutta samalla hän sai paljon tukea, muun muassa Tukholman piispa Caroline Krook tuki häntä. Hammar tunnettiin arkkipiispana myös kiistanalaisista ulkopolitiikan lausumista, muun muassa Israelin ja Palestiinan välisessä konfliktissa. Hän on arvostellut myös kansainvälistä kapitalismia. == K. G. Hammarin julkaisemia kirjoja (valikoima) == * Liberalteologi och kyrkopolitik, Kretsen kring Kristendomen och vår tid,1906–omkr. 1920 (Bibliotheca historico-ecclesiastica Lundensis1.) Tohtorinväitöskirja (1972) * Dialog i kyrkan synpunkter på predikan (1975) * Gudsfolket, Ett bibelteologisk studium av kyrkans identitiet (1977) * Prästidentitet och församlingssyn, Modeller för vägval (1981) * Gudsfolkets uppb rott. (1981) * Det som hörs –predikoteoretiska perspektiv (1985) * Tecken och verklighet, Herdabrev till Lunds stift (1993) * Samtal om Gud (1997) * Ecce Homo – efter 2000 år (2000) * Jag har intes anningen, jag söker den (2004) * Släpp fången loss - Gud bland metaforer och apofatiska provisorier (2016) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsin luterilaiset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Lundin hiippakunta Luokka:Ruotsin kirkon piispat ja arkkipiispat
Rafael Frühbeck de Burgos

Rafael Frühbeck de Burgos (oik. Rafael Frühbeck Frühbeck; 15. syyskuuta 1933 Burgos – 11. kesäkuuta 2014 Pamplona) oli espanjalainen kapellimestari. Frühbeck de Burgos opiskeli viulunsoittoa, pianonsoittoa ja säveltämistä Bilbaossa ja Madridissa. Orkesterinjohdossa hän valmistui Münchenistä ja voitti Richard Strauss -palkinnon. Hän teki tunnetun orkestraation Isaac Albénizin Suite Españolasta. Frühbeck de Burgos toimi mm. seuraavissa viroissa: * Espanjan kansallisorkesterin pääkapellimestari (1962–1978) * Montrealin sinfoniaorkesterin musiikillinen johtaja (1975–1976) * Wienin sinfoniaorkesterin pääkapellimestari (1991–1996) * Berliinin radion sinfoniaorkesterin pääkapellimestari (1994–2000) * Dresdenin filharmonisen orkesterin pääkapellimestari (2004–2011) ==Lähteet== Luokka:Espanjalaiset kapellimestarit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Alicia de Larrocha

Alicia de Larrocha y de la Calle (23. toukokuuta 1923 – 25. syyskuuta 2009) oli espanjalainen pianisti. De Larrocha syntyi Barcelonassa, Kataloniassa, musiikkiperheeseen ja aloitti pianonsoiton 3-vuotiaana Frank Marshallin johdolla. Hänen äitinsä ja tätinsä olivat Enrique Granadosin oppilaita. Ensimmäisen konserttinsa hän piti 6-vuotiaana Barcelonan maailmannäyttelyssä vuonna 1929, ja orkesterin kanssa hän debytoi 11-vuotiaana. Hän aloitti kansainvälisen kiertämisen vuonna 1947, ja vuonna 1954 hän esiintyi Pohjois- Amerikassa Los Angelesin filharmonikkojen kanssa. De Larrocha voitti ensimmäisen Grammy-palkintonsa vuonna 1975. Hänen ohjelmistoonsa kuului muun muassa klassistisia teoksia, kuten Wolfgang Amadeus Mozartin ja Antonio Solerin tuotantoa, mutta myös espanjalaisten säveltäjien, kuten Isaac Albénizin ja Enrique Granadosin musiikkia. De Larrocha on konsertoinut myös Suomessa: vuonna 1975 hän esiintyi Helsingin kaupunginorkesterin solistina Finlandia-talolla sekä Kuopion kaupungintalolla. Hän esiintyi Helsingissä uudestaan vuosina 1986, 1990 ja 1998. De Larrochalle myönnettiin vuonna 1994 Asturian ruhtinaan palkinto. De Larrocha kuoli sydänpysähdykseen sairaalassa Barcelonassa 86-vuotiaana. == Yksityiselämä == Alicia de Larrocha avioitui pianisti Juan Torran kanssa kesäkuussa vuonna 1950. Parille syntyi kaksi lasta, Juan Francisco (s. 1957) ja Alicia (s. 1959). Tytär Alicia Torra de Larrocha on tällä hetkellä äitinsä nimikkosäätiön manageri. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Alicia de Larrochan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. * Alicia de Larrochan arkisto (englanniksi) Luokka:Espanjalaiset pianistit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Vesimokkasiinikäärme

Vesimokkasiinikäärme (Agkistrodon piscivorus) on myrkkykäärme, jota tavataan Yhdysvaltain kaakkoisosassa Meksikonlahden rannoilla ja Mississippijoen vesistöalueella. Vesimokkasiinikäärme on ainoa kyykäärme, joka on sopeutunut elämään vedessä ja käyttää ravintonaan kaloja. Se syö myös sammakoita, pieniä kilpikonnia sekä alligaattorin poikasia. Se saalistaa käyttäen apunaan silmiensä välissä sijaitsevaa kuoppaa, jonka avulla käärme kykenee aistimaan lämpötilaeroja ympärillään. Käärmeen myrkky hajottaa saaliseläimen punasoluja ja estää veren hyytymistä, jolloin uhri kärsii verenvuodosta. Pienet eläimet se pitää paikoillaan antaen myrkyn vaikuttaa, mutta suuremmat päästää pakoon seuraten niitä hajujälkien avulla. Huumaantuneen tai kuolleen saaliinsa se nielee sitten kokonaisena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Agkistrodon piscivorus *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Agkistrodon piscivorus *The University of Adelaide, Australia, Clinical Toxinology Resources: Agkistrodon piscivorus Luokka:Kyykäärmeet
Juha Mäkikokko

Juha Mäkikokko (s. 15. kesäkuuta 1976 Muonio) on suomalainen lentopalloilija. Hän on edustanut urallaan Napapiirin Pallokettuja, Oulun Ettaa, Perungan Poikia, Salon Piivolleyta ja Raision Loimua. Hän on pelannut SM-liigassa syksystä 1996 lähtienhttp://www.lentopalloliitto.fi/liitto/artikkeliarkisto/?x915590=900618 ja voittanut urallaan yhden Suomen mestaruuden, yhden Suomen cupin sekä muita SM- mitaleja.http://www.ts.fi/urheilu/1074286271/Juha+Makikokko+Piivolleysta+Loimun+keskitorjujaksi Pituutta hänellä on 198 cm, ja pelipaikaltaan hän on keskitorjuja. == Ura == Mäkikokko aloitti peliuransa pääsarjatasolla Napapiirin Palloketuissa kaudella 1996–1997. Hän voitti SM-pronssia kettujen riveissä kaudella 1999. Tämän jälkeen Mäkikko siirtyi pelaamaan vuodeksi Oulun Ettaan, josta hän palasi takaisin Rovaniemelle, mutta tällä kertaa SM-liigaan nousseeseen Perungan Poikiin. PerPo:ssa Mäkikokko taisteli kaudella 2001–2002 SM-hopeaa, jonka hän kirkasti kaudella 2003 uransa ensimmäiseksi suomenmestaruudeksi. Suomenmestaruuden jälkeen Mäkikokko muutti etelämmäksi ja siirtyi Salon Piivolleyhin. Salon Piivolleyssa Mäkikokko voitti Suomen Cupin kaudella 2003. Lisäksi hän saavutti joukkueessa kolme kertaa peräkkäin SM-hopeaa kausilta 2004, 2005 ja 2006. Kaudelta 2007 tuloksena oli SM-pronssi. Lisäksi hän saavutti Piivolleyssa kolme kertaa Suomen Cupin hopeaa kausilta 2004, 2006 ja 2007. Mäkikokko vaihtoi seuraa kaudeksi 2008 ja siirtyi Raision Loimuun.http://www.hs.fi/urheilu/artikkeli/Juha+M%C3%A4kikokko+Loimun+keskitorjujaksi/1135236797339 Syyskuussa 2009 Loimu purki sopimuksen ja Mäkikokko palasi Piivolleyhin.http://www.lentopalloliitto.fi/liitto/artikkeliarkisto/?x915590=606457http://www.hurrikaani.fi/default.asp?id=4AFB1777-CB36452F9B19-46271D5AD5AD&Method;=details&bid;=40141443356 Mäkikokon tasaiselle luonteelle olisi ollut käyttöä myös maajoukkueessa, johon miestä on tuloksetta houkuteltu. Syynä kieltäytymiseen ovat olleet loukkaantumiset. Talvella 2006 Mäkikokko sanoi maajoukkuevalmentaja Mauro Berrutolle "ei" perheen takia, minkä jälkeen maajoukkueluotsit ovat päättäneet jättää hänet rauhaan. Mäkikokko sai täyteen 400 SM-liigaottelua 11. marraskuuta 2007. Parinsa Heikki Kiiskisen kanssa hän on menestynyt myös Suomen beachvolleykentillä. == Saavutukset == === Henkilökohtaiset === * SM- liigan tähtiseitsikossa 2005 * SM-liigan torjuntatilaston voitto 2005, 2006 === SM-liigassa === * Suomenmestaruus 2003 * SM-hopeaa 2002, 2004, 2005, 2006 * SM-pronssia 1999, 2007 === Suomen Cupissa === * Suomen Cupin kultaa 2003 * Suomen Cupin hopeaa 2004, 2006, 2007 == Joukkueet == * 1996–1999 Napapiirin Palloketut * 1999–2000 Oulun Etta * 2000–2001 Napapiirin Palloketut * 2001–2003 Perungan Pojat * 2003–2008 Salon Piivolley * 2008–2009 Raision Loimu * 2009–2011 Salon Piivolley == Lähteet == * Juha Mäkikokko Salon Piivolleyn sivuilla === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stalker

Stalker voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Stalker: Huviretki tienpientarelle, Arkadi ja Boris Strugatskin kirjoittama romaani (1972) * Stalker, Andrei Tarkovskin ohjaama elokuva vuodelta 1979 * S.T.A.L.K.E.R. GSC Game Worldin kehittämä pelisarja ** S.T.A.L.K.E.R.: Shadow of Chernobyl, sarjan ensimmäinen peli * Stalker, suomalaisen Burger Gamesin roolipeli * Stalker, suomalainen yhtye. * Castle Stalker, linna Skotlannissa. Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Carl Jacob Gardberg

Carl Jacob Reinhold Gardberg (16. marraskuuta 1926 HelsinkiKuka kukin on 2007. Otava, 2006. – 31. toukokuuta 2010 Helsinki) oli suomenruotsalainen arkeologi, historiantutkija ja tietokirjailija. Hän oli oppiarvoltaan filosofian tohtori (Åbo Akademi 1959).Yliopistolehti == Ura == Gardberg toimi Turun kaupungin historiallisen museon johtajana 1960–1972,Turku.fi ja hänet nimitettiin Museoviraston ylijohtajaksi ja valtionarkeologiksi 1972.Edgren, Torsten: Arkeologi kirjoitti Turun linnan kolmesta Katarinasta. Helsingin Sanomat 2.7.2010, s. B 11. Artikkelin verkkoversio Gardberg jäi virastaan eläkkeelle vuonna 1992. Gardberg kirjoitti useita teoksia paikallishistoriasta, muun muassa Turun, Porvoon ja Suomen keskiaikaisten linnojen historiasta, sekä kirjan Santiago de Compostela: Matka Pyhän Jaakobin haudalle, joka kertoo pyhiinvaellusmatkoista Santiago de Compostelaan sekä historiallisten dokumenttien että kirjoittajan omien kokemusten valossa. == Perhe == Carl Jacob Gardbergin isä oli ylikirjastonhoitaja Carl-Rudolf Gardberg. == Palkinnot ja tunnustukset == * Suomen tietokirjailijat ry:n Warelius-palkinto (1994) == Teoksia == * Åbo Slott under den äldre Vasatiden (väitöskirja). SMYA 60: Helsingfors, 1959. * Turun linna ja sen restaurointi. Turku, 1961. * Turun linnan kolme Katariinaa. Helsinki, 1986. * Suomen kartanoita. Keuruu, 1989. * Kuninkaantie Turusta Viipuriin. Keuruu, 1991. * Suomen keskiaikaiset linnat. 1993. * Porvoon kaupungin historia I. Porvoon seudun esihistoria. Keskiaika ja 1500-luku. Porvoo, 1996. * Santiago de Compostela: Matka Pyhän Jaakobin haudalle. 2001. ISBN 951-50-1214-7. * Kivestä ja puusta: Suomen linnoja, kartanoita ja kirkkoja. Helsinki, 2002. * Veritas – Totuus! Turun dominikaanit keskiajalla. 2005. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Museoviraston johtajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Henri Toivoniemi

Henri Toivoniemi (s. 10. elokuuta 1976 Vantaa) on suomalainen entinen salibandymaalivahti, jota pidettiin aktiiviurallaan yleisesti maailman parhaana maalivahtina. Elokuussa 2014 Toivoniemi ilmoitti päättävänsä pelaajauransa. Hän pelasi kaudella 2012-2013 SSV:n joukkueessa numerolla 31 ja oli seuran, sekä Suomen maajoukkueen ykkösmaalivahti. Hän on pelannut 66 maaottelua. == Ura == Toivoniemi syntyi Vantaan Hakunilassa ja sai salibandyoppinsa hakunilalaisessa AC HaKissa. Kaudella 2001–2002 hän pelasi Espoon Oilersissa ja voitti Suomen mestaruuden. Kolme seuraavaa kautta hän pelasi jälleen AC HaKi:ssa. Syksystä 2005 lähtien hän on edustanut SSV:tä, jonka maalivahtina hän voitti toisen Suomen mestaruutensa 2007. Hänet valittiin MM-kilpailujen tähdistökentälliseen Sveitsissä 2004, Ruotsissa 2006, Tšekissä 2008 ja Sveitsissä 2012 Hänellä on kaksi vanhempaa veljeä: Petri Toivoniemi ja Jyrki Toivoniemi. == Saavutukset == * MM-kulta: 2008 ja 2010 * MM-hopea: 2002, 2006 ja 2012 * MM-pronssi: 2004 * SM-kulta: 2001-2002 , 2006-2007 , 2007-2008, 2008-2009 ja 2009-2010 * Suomen Cup: 2000-2001, 2004-2005, 2005-2006 ja 2008-2009 * EFC-Kulta: 2009 === Toivoniemen salibandyliigatilastoja === Kausi 2004–2005: Ottelut 33, pisteet 0+2=2, jäähyt 2 min, torjunnat 854, päästetyt maalit 157, torjunta-% 84.47% Kausi 2005–2006: Ottelut 32, pisteet 0+1=1, jäähyt 2 min, torjunnat 618, päästetyt maalit 122, torjunta-% 83.51%, Kausi 2006–2007: Ottelut 22, pisteet 0+0=0, jäähyt 0 min, torjunnat 460, päästetyt maalit 74, torjunta-% 86.14% Kausi 2009–2010: Ottelut 18, pisteet 0+0=0, jäähyt 0 min, torjunnat 318, päästetyt maalit 74, torjunta-% 81.12% Pudotuspelit 2009–2010: Ottelut 11, pisteet 0+0=0, jäähyt 0 min, torjunnat 223, päästetyt maalit 30, torjunta-% 81.82% Kausi 2010–2011: Ottelut 24, pisteet 0+0=0, jäähyt 0 min, torjunnat 374, päästetyt maalit 95, torjunta-% 79.74% Pudotuspelit 2010–2011: Ottelut 13, pisteet 0+0=0, jäähyt 0 min, torjunnat 231, päästetyt maalit 57, torjunta-% 80.21% == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Henri Toivoniemi Salibandyliigan sivuilla Luokka:Suomalaiset salibandymaalivahdit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kari-Matti Ratsula

Kari-Matti Ratsula (s. 31. toukokuuta 1982) on suomalainen salibandyn pelaaja. Kaudella 2010–2011 hän pelaa Ruotsin Superliigassa FC Helsingborgissa. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Suomen Salibandyliigassa Ratsula edusti pitkään SSV:tä. Hänellä on seitsemän SM-kultaa, kolme Suomen cupin voittoa sekä yksi seurajoukkueiden Euroopan-mestaruus. Suomen maajoukkueessa hän on pelannut 22 ottelua. MM-kilpailuista hän on voittanut pronssia. ==Lähteet== ­ Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Birch Society

John Birch Society on yhdysvaltalainen vuonna 1958 perustettu antikommunistinen äärikonservatiivijärjestö. Järjestö kannattaa yksilönvapautta, Yhdysvaltojen eroamista YK:sta, rajoitettua hallintoa ja muita perinteisinä pitämiään amerikkalaisia arvoja . Järjestö on paleokonservatiivinen ja siksi vastustaa uuskonservatiivista ulkopolitiikkaaGary North: An Introduction to Neoconservatism LewRockwell.com. . Sen perusti makeistehtailija Robert W. Welch Jr. eläkkeelle jäätyään. Järjestön nimen lähtökohtana toiminut John Birch oli kiinalaisten kommunistien 1945 tappama Yhdysvaltain maavoimien tiedustelu-upseeri. Sheila Byrd piti järjestöä rasistisena, mutta järjestö kiisti tämän. 1960-luvulla John Birch Societyn jäsenmäärä kohosi 70 000:een. Järjestö julkaisee lehteä nimeltä The New American. JBS tuki Barry Goldwaterin vaalikampanjaa vuoden 1964 presidentinvaaleissa mutta riitaantui Richard Nixonin kanssa. ==Lähteet== Luokka:Poliittiset järjestöt Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt
Alejo Carpentier

Alejo Carpentier y Valmont (26. joulukuuta 1904 Lausanne – 24. huhtikuuta 1980 Pariisi) oli kuubalainen kirjailija. Hän oli yksi ensimmäisistä maagisen realismin edustajista. Carpentierin äiti oli venäläinen ja isä ranskalainen, ja hän puhuikin lapsena ranskaa ennen espanjan kielen oppimista. Hänet vietiin pikkulapsena Havannaan, Kuubaan. Carpentier lähti maasta 1928 mutta palasi 1959, minkä jälkeen hänestä tuli yksi Castron hallinnon diplomaateista. Carpentierin teoksista on suomennettu kirjat Kadotetut askeleet, Valaistujen vuosisata, Barokkikonsertto, Eroica ja Valtakunta tästä maailmasta. Hänen pääteoksenaan pidetään Valaistujen vuosisataa (1962). Se on monitasoinen romaani, joka näennäisesti on tosipohjainen kertomus Ranskan vallankumouksen aikaisesta miehestä, joka toi Karibian ranskalaisille alueille vapautuksen orjuudesta. Päähenkilö muuttuu kuitenkin vanhemmiten kyyniseksi diktaattoriksi. Carpentierin teoksissa on paljon viittauksia musiikkiin ja arkkitehtuuriin. Niiden aiheet ovat usein historiallisia ja sijoittuvat Karibialle. Historiallisesta aiheesta huolimatta tekstiin usein kehitellään uskomattomia juonenkäänteitä ja fantasioita. ==Teokset== * ¡Écue-Yamba-O! (1933) * Los pasos perdidos (1953, suom. Kadotetut askeleet, Gummerus 1958) * El siglo de las luces (1962, suom. Valaistujen vuosisata, Otava 1986) * La ciudad de las columnas (1970) * El recurso del método (1974) * Concierto barroco (1974, suom. Barokkikonsertto, Like 1995) * La consagración de la primavera (1978) * El arpa y la sombra (1979), Prix Médicis -palkinto 1979 == Lähteet == Luokka:Kuubalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Teijo

Teijo tarkoittaa seuraavia: * Teijo, miehen etunimi * Teijo, kylä ja taajama Perniössä Salossa * Teijon kartano, kartano Perniössä * Teijon kansallispuisto, kansallispuisto Salossa * Teijo, rautaruukki Perniössä * Teijo, suomalainen automerkki * Teijo-talot, suomalainen talotehdas.
Chris Tsiprailidis

Chris Tsiprailidis (s. 12. huhtikuuta, Kreikka) on kreikkalaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Ennen pokeriuraansa hän työskenteli kokkina ja jalkapalloilijana. Tsiprailidisin lempinimi on "Syracuse Chris" (hän asuu New Yorkin Syracusessa). Syyskuussa 2007 Tsiprailidiksen pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,3 miljoonaa dollaria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Margaret Murray

Margaret Alice Murray (13. heinäkuuta 1863 Kalkutta – 13. marraskuuta 1963) oli brittiläinen antropologi ja egyptologi, jonka kirjoitukset noituudesta ovat vaikuttaneet merkittävästi wiccan syntyyn. Yliopistouransa aikana Murray julkaisi useita teoksia. Hän osallistui kaivauksiin muun muassa Egyptissä vuosina 1902–1904, Maltalla 1921–1924 ja Petrassa 1937. Nykyisin hänet muistetaan pääasiassa kiistanalaisista noituutta käsittelevistä teoksistaan.”Margaret Murray”, teoksessa Kirjassa The Witch-Cult in Western Europe (1921) Murray esitti että noitavainojen kohteena olisivat olleet kristinuskolle uhkaksi koetut pakanalliset kulttimenot ja uskomukset, joita vanhaan uskoon tukeutuneet harjoittivat salaisesti. Murray mukaan muun muassa noitasapatti oli värittynyt kuvaus vanhojen uskonlahkojen kulttimenoista ja niissä nähdyt pienet miehet () olisivat olleet muinaisen kääpiöheimon viimeisiä olemassa olevia edustajia. Norman Cohen on sittemmin osoittanut Murrayn käyttäneen lähteitä täysin mielivaltaisesti, eikä Murrayn teorioita enää pidetä tutkijoiden piirissä uskottavina. Murrayn kirjalla oli kuitenkin suuri vaikutus Gerald B. Gardneriin, joka on nykyisen wiccalaisuuden isä. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset antropologit Luokka:Brittiläiset arkeologit Luokka:Brittiläiset egyptologit Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet brittiläiset Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Nyy

Nyy (isona kirjaimena Ν, pienenä ν, , ) on kreikkalaisen kirjaimiston 13. kirjain. Sen äännearvo on sekä muinaiskreikassa että nykykreikassa . Kreikkalaisissa numeroissa nyyn lukuarvo on 50. Latinalaisessa kirjaimistossa nyytä vastaa kirjain N/n ja kyrillisessä kirjaimistossa kirjain Н/н. Suomen kieleen nyy translitteroidaan sekä muinaiskreikasta että nykykreikasta n. == Muoto ja sen historia == Nyy on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta (nun). Arkaaisissa kirjaimistoissa nyy oli usein peilikuva nykyiseen muotoonsa nähden. Kirjain esiintyi kaikissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, ja oli suuntaa lukuun ottamatta niissä yleensä suhteellisen samannäköinen.Voutiras, E.: ”The introduction of the alphabet”. Teoksessa Karali, M.: ”Writing systems”. Teoksessa Epigrafisissa lähteissä nyystä esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja: Greek Nu straight.svg Greek Nu 05.svg Greek Nu 01.svg Greek Nu archaic.svg Greek Nu oblique.svg Greek Nu 02.svg Greek Nu 06.svg Greek Nu 07.svg Greek Nu 08.svg Greek Nu 09.svg == Merkityksiä == * ν on kinemaattisen viskositeetin tunnus virtausmekaniikassa. * ν on ominaistilavuuden tunnus. * ν on valon taajuuden tunnus modernissa fysiikassa. * ν´ on kreikkalaisissa numeroissa luku 50. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikkalaiset kirjaimet
Kappa (kirjain)

Kappa (isona kirjaimena Κ, pienenä κ, , ) on kreikkalaisen kirjaimiston kymmenes kirjain. Sen äännearvo on sekä muinaiskreikassa että nykykreikassa . Kreikkalaisissa numeroissa kapan lukuarvo on 20. Latinalaisessa kirjaimistossa kappaa vastaa kirjain K/k ja kyrillisessä kirjaimistossa kirjain К/к. Suomen kieleen kappa translitteroidaan sekä muinaiskreikasta että nykykreikasta k. Moniin muihin kieliin, kuten englannin kieleen, kappa translitteroidaan muinaiskreikasta c. == Muoto ja sen historia == Kappa on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta (kaf). Arkaaisissa kirjaimistoissa kappa oli usein peilikuva nykyiseen nähden foinikialaisen esikuvan tavoin, ja sen sakarat osoittivat vasemmalle. Myöhemmin kirjain kääntyi nykyiseen asentoonsa. Kappa oli käytössä kaikissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, ja se oli niissä suuntaa lukuun ottamatta yleensä suhteellisen saman muotoinen.Voutiras, E.: ”The introduction of the alphabet”. Teoksessa Karali, M.: ”Writing systems”. Teoksessa Epigrafisissa lähteissä kapasta esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja: Greek Kappa normal.svg Greek Kappa 05.svg Greek Kappa 04.svg Greek Kappa 03.svg Greek Kappa 01.svg Greek Kappa left.svg Greek Kappa Thera.svg == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikkalaiset kirjaimet
Ksii

Ksii (isona kirjaimena Ξ, pienenä ξ, , ) on kreikkalaisen kirjaimiston 14. kirjain. Sen äännearvo on sekä muinaiskreikassa että nykykreikassa . Kreikkalaisissa numeroissa ksiin lukuarvo on 60. Latinalaisessa kirjaimistossa ksiitä vastaa kirjain X/x. Suomen kieleen ksii translitteroidaan muinaiskreikasta ks ja nykykreikasta x. Monissa muissa latinalaista kirjaimistoa käyttävissä kielissä, kuten englannissa, ksii translitteroidaan aina kirjaimella x. == Muoto ja sen historia == Ksii on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta (samekh). Ksii esiintyi useimmissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, mutta sen muodossa oli paljon vaihtelua. Monissa kirjain muistutti alun perin foinikialaista esikuvaansa, jossa oli yksi pystyviiva ja kolme poikkiviivaa. Myöhemmin se kehittyi muotoon, jossa olivat jäljellä vain poikkiviivat. Joissakin kirjaimistoissa ksii esiintyi muodossa, joka muistuttaa nykyistä X-kirjainta latinalaisessa kirjaimistossa, johon se kopioitui tässä muodossa. Kyseinen muoto tunnetaan muun muassa Aitolian, Epeiroksen, Arkadian, Lakonian ja Eliin kirjaimistoista.Voutiras, E.: ”The introduction of the alphabet”. Teoksessa Karali, M.: ”Writing systems”. Teoksessa Joissakin kirjaimistoissa ksii muistutti puolestaan pystyristiä tai +-merkkiä. Kaikissa paikallisissa kirjaimistoissa ksiitä ei alun perin käytetty, vaan [ks]-äänne esitettiin kirjaimilla eli käyttämällä khiitä ja sigmaa. Epigrafisissa lähteissä ksiistä esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja: Greek Xi 05.svg Greek Xi archaic.svg Greek Xi 03.svg Greek Xi 06.svg Greek Xi 07.svg Greek Xi 08.svg Greek Xi archaic grid.svg Greek Chi straight.svg Greek Chi normal.svg == Merkityksiä == * Ξ eli ksii on hiukkasfysiikassa baryoni, joissa on kaksi s-kvarkkia (outoa kvarkkia). Niitä ovat Ξ- ja Ξ0, joiden spin on 1/2, sekä Ξ*- ja Ξ*0, joiden spin on 3/2. * ξ´ on kreikkalaisissa numeroissa luku 60. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikkalaiset kirjaimet
Omikron

Omikron (isona kirjaimena Ο, pienenä ο, ) on kreikkalaisen kirjaimiston 15. kirjain. Sen äännearvo on sekä muinaiskreikassa että nykykreikassa lyhyt o-äänne , mitä merkitsee myös sen nimi (, ”pieni o”), siinä missä oomega merkitsi alun perin pitkää o-äännettä (, ”suuri o”). Kreikkalaisissa numeroissa omikronin lukuarvo on 70. Latinalaisessa kirjaimistossa omikronia vastaa kirjain O/o ja kyrillisessä kirjaimistossa kirjain О/о. Suomen kieleen omikron translitteroidaan sekä muinaiskreikasta että nykykreikasta o. == Muoto ja sen historia == Omikron on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta (ajin). Omikron oli käytössä kaikissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa ja muistutti niissä yleensä aina foinikialaista esikuvaansa ollen ympyrän muotoinen. Poikkeuksia olivat muun muassa Paroksen ja Thasoksen kirjaimistot, joissa omikron muistutti enemmän myöhempää oomegaa, sekä Meloksen ja eräiden muiden eteläisten Kykladien polisten kirjaimistot, joissa omikron muistutti myöhempää C-kirjainta latinalaisessa kirjaimistossa.Voutiras, E.: ”The introduction of the alphabet”. Teoksessa Karali, M.: ”Writing systems”. Teoksessa Epigrafisissa lähteissä omikronista esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja: Greek Omicron 04.svg Greek Omicron normal.svg Greek Omicron 06.svg Greek Omicron 09.svg Greek Omega 10.svg Greek Gamma C-shaped.svg Greek Omicron 05.svg Greek Omicron 08.svg Greek Omicron 01.svg Greek Theta 09.svg == Tietokonejärjestelmissä == Tietokoneissa omikron koodataan eri merkistöissä seuraavasti: Ο ο Unicode U+039F U+03BF == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikkalaiset kirjaimet
Kobuk Valleyn kansallispuisto

Kobuk Valleyn kansallispuisto () on kansallispuisto napapiirin pohjoispuolella Alaskan luoteisosassa Yhdysvalloissa. 2. joulukuuta 1980 perustettu puisto on pinta-alaltaan 6 757 neliökilometrin laajuinen, ja sitä hallinnoi National Park Service. Gates of the Arcticin kansallispuisto sijaitsee noin 50 kilometrin päässä puistosta. Kobuk Valley on Yhdysvaltain vähiten vierailtu kansallispuisto. Kobuk Valley on tunnettu karibuistaan. Lähes 400 000 karibua muuttaa vuosittain puiston läpi matkallaan lämpimämmille seuduille. Talvella ne oleskelevat puiston eteläpuolen Waring-vuorten liepeillä, ja kesäisin ne asustavat puiston pohjoisilla Baird-vuorilla. Matkallaan kansallispuiston laidalta toiselle ne joutuvat ylittämään Kobuk-joen. Puisto tunnetaan myös hiekkadyyneistään, joita kutsutaan nimellä Great Kobuk Sand Dunes (). Ne ovat peräisin viime jääkaudelta, jolloin jäätiköt kuljettivat hiekkaa mukanaan alueelle. Alaskan dyynien sisustojen on pitkään tiedetty olleen kosteita, mutta Kobuk-joella 2003–2008 työskennellyt tutkijaryhmä yllättyi, kun löysi syksyllä dyynien sisustasta vettä eikä routaa. Kesällä dyynien pinnan lämpötila voi olla jopa noin 30 °C. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Viralliset sivut * Kuvia puistosta Luokka:Alaskan kansallispuistot
Can Kim Hua

Can Kim "CK" Hua (s. 7. heinäkuuta, Vietnam) on vietnamilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Can Kim Hua on yksi tämän hetken aktiivisimmista turnauspelaajista, joka on 2000-luvulla ollut rahasijoilla yli sadassa turnauksessa. Elokuussa 2002 Can Kim Hua oli World Poker Tourin ensimmäisellä kaudella Legens of Poker -turnauksen viides. Samalla sijalla hän oli seuraavalla WPT-kaudella World Poker Openissa. Lokakuussa 2006 hän saavutti kolmannen kerran WPT:n finaalipöydän ollen kuudes Festa Al Lagon turnauksessa. World Series of Pokerissa (WSOP) Hua on parhaimmillaan ollut neljäs vuonna 2005 1 500 dollarin no limit hold'em -turnauksessa. Allen Cunninghamin voittamassa kisassa Hua ansaitsi 200 395 dollaria. Can Kim Huan toistaiseksi arvokkain turnausvoitto on Borgata Poker Openin ykköstila syyskuulta 2004. Ykköspalkinto oli 192 030 dollaria. Saman vuoden helmikuussa hän voitti L. A. Poker Classicissa ja ansaitsi 184 815 dollaria. Molemmat olivat 1 500 dollarin sisäänoston no limit hold'em -turnauksia. Elokuussa 2007 Can Kim Huan pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,4 miljoonaa dollaria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Perunasose

Perunasose (tunnetaan myös muun muassa nimillä perunamuusi, perunamuussi, perunamuhennos, pottuvoi ja mokko) on perunoista soseuttamalla tehty ruokalaji. Yleisesti perunasoseeseen lisätään lämmintä maitoa, voita ja suolaa. Sosetta voi maustaa myös mielen mukaan, esimerkiksi paistetulla tai raa´alla sipulilla, tillillä tai muskottipähkinällä. Suomessa perinteisesti perunasoseen kanssa nautitaan muun muassa poronkäristystä, karjalanpaistia ja lihapullia. Aiemmin perunasosetta on nautittu myös leivän päällä voin korvikkeena, kun voin saatavuus tai hinta on rajoittanut sen käyttöä. Perunasosetta käytetään myös muun muassa perunarieskan ja karjalanpiirakoiden ainesosana. Perunasosetta on saatavina valmiina jauheena, johon lisätään vettä tai maitoa. Sitä on saatavilla myös eines- ja pakastetuotteena. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Perunaruoat
Amesbury

Amesbury on kaupunki Englannissa Wiltshiren kreivikunnassa 13 kilometriä pohjoiseen Salisburysta. Siellä on noin 28 000 asukasta. Stonehenge sijaitsee Amesburyn liepeillä.This Is Amesbury == Historia == Vuonna 2002 Amesburyssä tehtiin tähän asti suurin pronssikautinen löytö Britanniassa. Kaivauksissa löydettiin kahden yläluokan miehen jäännökset ja yli 100 esinettä joihin lukeutuu esimerkiksi nuolenkärkiä, kupariveitsiä ja kultaisia korvariipuksia. Hauta tunnetaan nimellä "Amesbury Archer".Amesbury Bronze Age Burials Wessex Archeology Runsaan kilometrin päässä länteen kaupungista on rautakauden aikainen umpeenkasvanut kumpulinnoitus. Linnoitus tunnetaan paikallisesti nimellä "Vespasian's Camp", joka juontaa nimensä roomalaisesta kenraalista ja hallitsijasta, jonka johtama sotaretki kulki alueen läpi. 1600-luvun kartoissa Amesbury tunnettiin nimellä "Ambersbury" josta on päätelty, että se on nimetty Ambrosius Aurelianuksen mukaan, joka oli roomalaisbrittiläisen vastarinnan johtaja sakseja vastaan 400-luvulla. Amesbury on myös liitetty kuningas Arthurin legendaan: nunnaluostari jonne Guinevere vetäytyi legendan mukaan sijaitsi Amesburyssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Asutut paikat Wiltshiressä Luokka:Englannin kaupungit Luokka:Englannin kunnat
Warminster

Warminster on kaupunki läntisessä Wiltshiressä Englannissa A36-tien varressa Fromen ja Westburyn lähettyvillä. Sen asukasluku on noin 20 000 ja se kuuluu Länsi-Wiltshiren piirikuntaan. Se on ranskalaisen Flersin ystävyyskaupunki. Kaupungissa on rautatieasema. == Historia == Alue asutettiin saksien hallintokautena, vaikka siellä on viitteitä vielä vanhemmastakin asutuksesta, muun muassa rautakautinen mäkilinna Battlebury Camp sekä Cley Hill. Jälkimmäinen on National Trustin tukema ja suojelema.Hill Forts Virtual Warminster Kaupungin varallisuus kasvoi villakaupan johdosta myöhäiskeskiajalla, ja sen ansiosta kaupunkiin rakennettiin monia merkittäviä rakennuksia, kuten Pyhälle Dionysiukselle omistettu Minster Church of Saint Denys. Kirkossa oli myös silloin rakenteilla olevan Salisburyn katedraalin urut. 1960-luvulla ja 1970-luvun alkupuolella Cradle Hillistä kun sen ympärille ilmestyi viljakuvioita. Sanotaan myös, että alueella nähtiin yli 5 000 ufoa. Tapahtuma liittyy ehkä siihen, että alueella on Warminsterin harjoituskeskus, entinen armeijan jalkaväkikoulu, joka harjoittelee yhdessä kuninkaallisen tykistön kanssa Salisburyn tasangolla.Warminster: The Thing Ufo encountersSpooky Stuff: UFOs BBC 28\. maaliskuuta 1970 Cradle Hillillä tehtiin ufohuijaus. == Katso myös == * Warminsterin ufohuijaus == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Warminster - Nettiopas * Warminster-foorumi Luokka:Asutut paikat Wiltshiressä Luokka:Englannin kaupungit Luokka:Englannin kunnat
David Chiu

David Chiu (s. 23. elokuuta 1960, Kiina) on kiinalaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Chiu on voittanut urallaan neljä World Series of Poker (WSOP) -turnausta ja yhden World Poker Tour (WPT) -osakilpailun. Chiu omisti aiemmin ravintolan Coloradossa ja aloitti toisen työn pokerijakajana. Myöhemmin hän erikoistui pokeriturnauksiin ja siirtyi ammattilaiseksi. Läpimurtonsa Chiu teki vuonna 1981 sijoittumalla neljänneksi WSOP:n $1,000 Ace to Five Draw -turnauksessa. Samalla sijalla hän oli viisi vuotta myöhemmin $1,500 Limit Hold 'em -kisassa. Vuonna 1996 Chiu sai ensimmäisen WSOP-rannekkeensa voittamalla $2,000 Limit Hold 'em -turnauksen. Helmikuussa 1998 hän oli ykkönen L.A. Poker Classicin $500 Limit Hold 'em -turnauksessa ja kolme kuukautta myöhemmin jälleen WSOP-voittaja. Kaksi muuta WSOP-ranneketta tulivat vuosina 2000 ja 2005. WSOP:n pääturnauksessa hän on parhaimmillaan ollut kymmenes (vuonna 1996). Vuoden 2009 WSOP:ssa Chiu oli kakkonen Ville Wahlbeckin voittamassa 10 000 dollarin World Championship Mixed Eventissä. World Poker Tourilta Chiulla on useita rahasijoja. Ensimmäisen kauden Pro-Celebrity -kutsukilpailussa vuonna 2003 hän oli kolmas Layne Flackin ja Jerry Bussin jälkeen. Huhtikuussa 2008 hän voitti WPT Sixth Annual Five Star World Poker Classicin, jonka ykköspalkinto oli 3 389 140 dollaria. Kesäkuussa 2011 Chiun pokeriuran turnausansiot ylittivät 7,0 miljoonaa dollaria. Hän edustaa Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta. == WSOP-rannekkeet == Vuosi Turnaus Voittosumma (USD) 1996 $2,000 Limit Hold'em 396 000 1998 $3,000 Limit Hold'em 205 200 2000 $5,000 Seven Card Stud 202 000 2005 $5,000 Omaha Hi/Lo 347 410 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * David Chiun sivu Full Tilt Pokerilla (luettu 23.3.2007) Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lassi (Lassi ja Leevi)

Lassi () on kuvitteellinen 6-vuotias poika Bill Wattersonin sarjakuvassa Lassi ja Leevi. Hän on sarjan päähenkilö, ja hänet nähdään miltei joka stripissä. ==Historia== Lassi esiintyi ensimmäisen kerran Bill Wattersonin julkaisemattomassa sarjakuvassa In the Dog House, jonka hän lähetti muiden varhaisten sarjakuviensa tapaan syndikaateille maaliskuussa 1982 pyrkiessään saamaan sarjakuviaan julkaistuksi. Sarjakuvassa seikkaili parikymppinen Sam ja hänen ystävänsä Fester. Samin pikkuveli oli nimeltään Marvin, jolla oli täytetty tiikeri Hobbes, joka näyttäytyi ajoittain elävänä. Syndikaatti torjui sarjakuvan, joten Watterson muokkasi siitä uuden nimeltään Fernbusterville. Syndikaatin mielestä yhä liian sekavan sarjakuvan tähdet olivat Marvin ja Hobbes, joten Watterson keskittyi heihin.Martell 2010, s. 49–53. Watterson huomasi nopeasti, että Marviniin ja Hobbesiin keskittyminen helpotti kirjoittamista, sillä hahmojen persoonallisuuden ansiosta Watterson saattoi sijoittaa heidät luontevasti mihin tahansa tilanteeseen. Watterson muutti Marvinin nimen Calviniksi vuonna 1983, sillä edellisenä vuonna oli alkanut ilmestyä Tom Armstrongin sarjakuva Marvin. Watterson kertoi myöhemmin nimien Calvin ja Hobbes olevan vitsikäs kunnianosoitus Kenyon Collegen valtio-opin yksikölle, missä Watterson aikoinaan opiskeli: Calvin sai nimensä 1500-luvun protestanttisesta teologista Jean Calvinista. Calvinilla oli alun perin silmät peittävä otsatukka, mutta Watterson poisti sen juuri ennen Lassi ja Leevi -sarjakuvan julkaisua vuonna 1985.Martell 2010, s. 53–54. Lassi esiintyi jo ensimmäisessä Lassi ja Leevi -stripissä vuonna 1985. Hän löytää elollisena olentona pitämänsä lelutiikeri Leevin "tiikeriansasta", johon hän on sen houkutellut tonnikalavoileivällä. ==Luonne== Lassi esitetään yleensä yliaktiivisena ja itsekeskeisenä. Hän kuitenkin tuntee myös myötätuntoa varsinkin eläimiä kohtaan. Lassilla on vilkas mielikuvitus. Hänellä on vaikeuksia mm. koulunkäynnissä ja nukkumaanmenossa, ja jopa lapsenvahdilleen hän tuottaa harmaita hiuksia. Koulussa Lassi käyttäytyy vilkkaasti ja toisinaan pahennusta herättävästi. Lassin paras ystävä on hänen lelutiikerinsä Leevi, jonka hän kuvittelee eläväksi. Muiden lasten kanssa Lassi on yleensä vain vähän tekemisissä, lukuun ottamatta naapurissa asuvaa Susannaa, jota hän säännöllisesti kiusaa. Susanna on myös Lassin luokkatoveri. Kolmas sarjassa säännöllisesti esiintyvä lapsi on koulukiusaaja Nipa, jonka edessä Lassi on yleensä voimaton. Lassi on leikkinyt olevansa mm. "Ällistysmies", "avaruusmies Spiff" tai dinosaurus, ja hän on myös kuvitellut aikamatkailevansa ja monistavansa itseään. ==Kirjallisuutta== * ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Sarjakuvahahmot Luokka:Kuvitteelliset lapset
Avon (joki Hampshiressä)

Avon on joki Hampshiren kreivikunnassa Etelä-Englannissa. Se saa alkunsa Wiltshirestä, Devizesin itäpuolelta, ja virtaa Upavonin, Durringtonin, Amesburyn, Salisburyn, Fordingbridgen ja Ringwoodin läpi Englannin kanaaliin, johon se yhtyy Christchurchissa. Nimi Avon on kelttiläistä alkuperää ja tarkoittaa jokea.River Avon Britannica Jokea yritettiin parantaa kulkukelpoiseksi useaan kertaan 1600- ja 1700-luvuilla, ja sillä kuljetettiinkin rahtia vuosien 1684 ja 1705 välillä. Monet kunnostusyritykset kuitenkin raukesivat, ja jäljet niiden aikaansaamista rakennelmista ovat kadonneet.River Avon (Hampshire) Southampton Canal Society Avon muodostaa osittain Dorsetin ja Hampshiren välisen rajan. Avonin sivujokia ovat: *Ebble *Nadder **Wylye *Bourne 55 kilometriä pitkä vaellusreitti ”Avonin laaksopolku” (Avon Valley Path) kulkee Salisburystä Christchurchiin. Se ei kulje pitkin rantatöyrästä, mutta seuraa kuitenkin jokilaaksoa. Laaksossa on mielenkiintoista kasvillisuutta, ja joki tunnetaan lohenkalastuspaikkana.Avon Valley Path (Hampshire to Dorset) Long Distance Walkers Association == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Dorsetin joet Luokka:Hampshiren joet Luokka:Wiltshiren joet Luokka:Avonin vesistö
Philip Vischjager

Philip Vischjager (s. 27. lokakuuta 1958 Rotterdam) on alankomaalainen backgammonin pelaaja, joka voitti lajin maailmanmestaruuskilpailun Monte Carlossa 2006. Vischjager aloitti backgammoninpeluun vuonna 1975 ollessaan 16-vuotias. Hän jätti MM-kilpailussa kakkoseksi vuoden 1979 maailmanmestari Luigi Villan.http://www.pokerilehti.fi/?id=110&newsid;=123 == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Osmo Vepsäläinen

Osmo Vilho Vepsäläinen (4. syyskuuta 1931 Nilsiä – 8. marraskuuta 2017 Varkaus) oli suomalainen SKDL:n kansanedustaja vuosina 1975–1979 ja 1983–1987, Kuopion l. vaalipiiristä. Ammatiltaan Vepsäläinen oli henkilöstöpäällikkö. Hän asui vuodesta 1970 lähtien Varkaudessa. == Eduskunnan toimielimet == Eduskunnassa toimiessaan Vepsäläinen oli pankkivaliokunnan, eduskunnan palkkavaltuuskunnan ja kansliatoimikunnan jäsen 1983–1987. Lisäksi hän oli valtiovarainvaliokunnan varajäsen ja valtiontilintarkastajien varapuheenjohtaja samana aikana. == Koulutus == Vepsäläinen valmistui keskikoulusta 1951 ja suoritti Yhteiskunnallisen korkeakoulun kunnallistutkinnon vuonna 1962. Sotilasarvoltaan Vepsäläinen oli alikersantti 1952. == Ammatti- ja yhteiskunnallinen toiminta == Vepsäläinen työskenteli TVH:n Kuopion piirin mittaus- ja sekatyössä 1957 ja Kuopion maalaiskunnan toimistoharjoittelijana vuosina 1958–1959. Jyväskylän kaupungin apulaisreviisori Vepsäläinen oli 1962–1966, jonka jälkeen hänet ylennettiin reviisoriksi vuosiksi 1966–1967. Kemin kaupunginkamreerina Vepsäläinen työskenteli 1967–1970 ja Varkauden kaupunginkamreerina 1970–1973. Kamreerin työn jälkeen Vepsäläinen työskenteli kaupungin henkilöstösihteerinä 1974–1980 ja henkilöstöpäällikkö vuodesta 1980. Tästä työstä hän jäi sairauseläkkeelle halvauksen jälkeen vuonna 1993. Vepsäläinen oli presidentin valitsijamies vuonna 1978. Myös järjestötoiminnassa Vepsäläinen oli aktiivinen: hän oli kehitysaluerahaston hallintoneuvoston jäsen vuodesta 1971 ja aluepoliittisen neuvottelukunnan jäsen vuodesta 1982. Varkauden kaupunginvaltuuston jäsen hän oli vuodesta 1977 ja varapuheenjohtaja vuodesta 1981. Vepsäläinen toimi myös Varkauden seudun kansanterveystyön kuntainliiton liittovaltuuston puheenjohtajana, Länsi-Lapin B-sairaalan kuntainliiton liittohallituksen varapuheenjohtajana, Kunnallistieto oy:n hallintoneuvoston varapuheenjohtajana ja johtokunnan jäsenenä, sekä OTK:n hallintoneuvoston, Pohjois-Savon maakuntaliiton hallituksen ja Varkauden seudun aluesairaalan kuntainliiton liittovaltuuston sekä liittohallituksen jäsenenä. Halvauksensa jälkeen Vepsäläinen toimi myös Varkauden afasia- ja aivohalvauskerhon puheenjohtajana. ==Yksityiselämä== Osmo Vepsäläinen oli laulaja Kari Vepsän setä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kansanedustajat Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Varkauden kaupunginvaltuutetut Luokka:Pohjois-Savon vaalipiiri Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Ecuadorin intiaanikulttuurit

Ecuadorin intiaanikulttuurit ovat Ecuadorin alueen esikolumbiaanisia intiaanikulttuureja eli Ecuadorissa ennen eurooppalaisten tuloa vallinneita intiaanikulttuureja. Maanviljely alkoi Ecuadorissa ehkä jo 6000 eaa. Maissi ja keramiikka levisivät alueelle luultavasti muualta, ehkä Kolumbian ja Venezuelan suunnalta. Ecuadorin rannikolle syntyi jo varhain, noin 3500 eaa. kiinteitä kyliä, joiden asukkaat elivät maissinviljelyllä ja kalastuksella. Tämä Valdivian kulttuuri lienee saanut lähtövaikutteita muualla keksitystä keramiikasta. Valdivian kulttuurin jälkeen tuli monia muita kulttuureja. Ecuadorin seuduilla oli runsaasti luonnonvaroja, mm puuta jota puuttui Perusta. Vuoteen 3100 eaa. mennessä kulttuurikehityksen painopiste siirtyi etelään Keski-Andeille. Ecuadorin kulttuurit kävivät kauppaa Amazonin alueen sademetsien heimojen kanssa. Cerro Narrioon vuorille syntyi keskus, joka osti rannikolta simpukankuoria ja sademetsistä kokapensaan lehtiä. Noin 2700 eaa. Real Altoon Chanduy-joen laaksoon syntyi U:n muotoisia temppeleitä, joissa oli keskusaukio. Nämä ovat tuon ajan Perun kulttuurille ominaisia. Ei täsmälleen osata sanoa, missä tehtiin ensimmäiset tämäntyyppiset temppelit. == Ecuadorin esikolumbiaanisia kulttuureja == *'MuotoutumisvaiheArkistolinkki noin 4000 eaa. – 400 eaa. **Real Alto, Loma Alta: pieniä kalkkikivikiviveistoksia, jotka esittävät esimerkiksi mies-naista **Valdivian kulttuuri n 3500–1800 tai 3600–1500 Manabi, eteläinen Esmeraldas, Guayas, Los Rios, El Oro, ympyrämäisiä soikeita rakenteita ja taloja. Esimerkiksi Real Alton keramiikka. **Machalillan kulttuuri noin 1800–300 eaa. Manabissa, neliömäisiä rakenteita, kallon venytystä statuksen merkiksi **Chorreran kulttuuri noin 1200/900–500/300 eaa. maissin viljelyä *Alueellinen kehitys 300 eaa. – 500 jaa. *Merikulttuureja jotka kävivät kauppaa balsalautoin ***Bahía (de Caraquez) 500 eaa. – 650 jaa., suurehkoja, vahvasti johdettuja sotia käyviä kyliä, alkavaa valtioistumiskehitystä ***Guangala Bahiasta pohjoiseen 100 eaa. – 800 jaa. (tai 500eaa – 500 jaa.) ***Jambeli Ecuadorin etelärannikon seudun saarilla, simpukoiden yms alkeellista keräilyä n 500 eaa. – 500 jaa. *Muita ***Jama-Coaque 350 eaa. – 1450 jaa. **La Tolita 500 eaa. – 300/700 jaa., ulottui Kolumbiaan ***Orfèvrerie 600 eaa. – 300 jaa. päiväntasaajan seuduilla **Cotocollao **Cerro Narrío **Panzaleo o Cosanga – Píllaro *Myöhäisimmät, integraatio, ”valtiot” ja niiden aikalaiset **Manteño – Huancavilca 500 eaa. – 1450 jaa. **Manta, 500/800–1530 jaa. **Milagro-Quevedo **Pienissä maanviljelijäkylissä elävät Nigua, Chachi, Campaz, Caraque ja Malaba **Puná *Myöhäisiä ylämaassa **Sierra du nord, Kolumbian vaikutusta, ilm sama kuin Pasto Etelä-Kolumbiassa ja Garchissa **Cara (Caranqui) osavaltioissa Ibarra, Otavalo and Cayambe **Panzaleo eli Quito Quiton laakso, Cotopaxi, Tungarahua ** Purubha Chimborazon alueella **Cañari etelän vuorilla **Palta, keskus Lojan lähellä oleva Saraguro, jolla kytkentäjä Amazonin Shuar-heimoon == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Precolumbian Past of Ecuador Luokka:Esikolumbiaaniset kulttuurit
Hiljaa virtaa Don (ooppera)

Hiljaa virtaa Don () on Ivan Dzeržinskin vuonna 1935 ensi-iltansa saanut ooppera, joka Neuvostoliitossa nostettiin puolueen ihanteiden mukaiseksi mestariteokseksi. Oopperan libretto perustuu Mihail Šolohovin samannimiseen romaaniin. Teos oli musiikilliselta kieleltään erittäin vanhoillinen ja sisälsi paljon kansanmusiikin omaisia aineksia. Nykyisin teos tunnetaan parhaiten siitä, että Pravdan arvostelussa, jossa hyökättiin Dmitri Šostakovitšin Mtsenskin kihlakunnan lady Macbethia vastaan verrattiin sitä nimenomaisesti Hiljaa virtaa Donin melodisuuteen ja kuoro-osuuksiin. ==Lähteet== Luokka:Venäjänkieliset oopperat Luokka:1930-luvun musiikkiteokset
Hiljaa virtaa Don (täsmennyssivu)

Hiljaa virtaa Don () on: * Hiljaa virtaa Don, Mihail Šolohovin romaani * Hiljaa virtaa Don, Ivan Dzeržinskin ooppera Šolohovin romaanin pohjalta * Hiljaa virtaa Don, Šolohovin romaaniin perustuva Sergei Gerasimovin ohjaama kolmiosainen, klassinen värielokuva vuodelta 1957.