EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Iilijärvi (Sastamala)

Iilijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Kankarinmaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma- alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa. == Maantiede == Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja sen halkaisija on 150 metriä. Järveen laskee ympäröivältä suolta ojia ja sen laskuoja lähtsee järven lounaisrannalta. Se on 800 metriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Kankarilta laskevaan ojaan. Se yhtyy myöhemmin Karpalistonjokeen ja laskee sen jälkeen Tupurlanjärveen. Järven rantaviiva on 0,42 kilometriä pitkä ja rannan ympäristö on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta rannat ovat soistuneet. Rannalla ei ole rakennuksia eikä sinne johda tietä. == Lähteet == Luokka:Mouhijärven järvet Luokka:Saikkalanjoen alaosan alue
Berkeley Breathed

Berkeley Breathed (s. 21. kesäkuuta 1957 Encino, Kalifornia) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä ja kirjailija. Hän on piirtänyt satiirisia strippisarjakuvia Bloom County (1980–1989, 2015–), Outland (1989–1995) ja Opus (2003–2008), joissa esiintyivät osin samat hahmot, tunnetuimpina naiivi Opus- pingviini ja ruma Bill-kissa.Lisa Frick: Berkeley Breathed Encyclopedia of World Biography (2005). Viitattu 4.1.2015. Breathed opiskeli valokuvajournalismia Texasin yliopistossa Austinissa ja piirsi opiskeluaikanaan Academia Waltz -nimistä sarjakuvaa opiskelijalehti Daily Texaniin. Washington Post Writers Group -lehtisyndikaatti otti häneen yhteyttä ja valmistuttuaan vuonna 1980 hän aloitti syndikoidun Bloom Countyn piirtämisen. Ajankohtaisia ilmiöitä käsitellyt ja usein kiistanalaisiin aiheisiin kantaa ottanut Bloom County ilmestyi parhaimmillaan 1 300 lehdessä ja sai Yhdysvalloissa kulttimaineen. Breathed sai vuonna 1987 Bloom Countyn ansiosta pilapiirtämisen Pulitzer-palkinnon, mikä herätti kritiikkiä joidenkin perinteisten pilapiirtäjien keskuudessa. Breathed lopetti Bloom Countyn yhdeksän vuoden jälkeen, mutta perusti sen seuraajaksi Outland-sarjakuvan, joka ilmestyi vain sunnuntaistrippeinä ja jatkui kuusi vuotta. Vuonna 2003 hän elvytti hahmonsa jälleen sarjakuvassa Opus, joka ilmestyi myös vain sunnuntaisin. Breathed lopetti tämänkin sarjan marraskuussa 2008 ja vetäytyi jälleen alalta seitsemän vuoden ajaksi. Heinäkuussa 2015 hän ryhtyi jatkamaan alkuperäistä sarjaansa nimellä Bloom County 2015, mutta julkaisee strippejä nyt pelkästään omalla Facebook-sivullaan.Todd Lepold: Berkeley Breathed brings back 'Bloom County' CNN 14.7.2015. Viitattu 3.9.2015.Margaret Sessa-Hawkins: After 25-year hiatus, comic strip ‘Bloom County’ returns … to Facebook PBS 14.7.2015. Viitattu 3.9.2015. Vuosina 1995–2003, jolloin Breathed ei piirtänyt sarjakuvia, hän julkaisi useita lastenkirjoja. Breathed on sekä sarjakuvissaan että kirjoissaan ottanut kantaa varsinkin eläinten kaltoinkohteluun ja hän on aktiivinen eläinsuojelujärjestö PETA:ssa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Pilapiirtämisen Pulitzer-palkinnon saaneet Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kankari (Sastamala)

Kankari on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa. == Maantiede == Järven pinta-ala on 17,8 hehtaaria ja sen pituus on 900 metriä ja leveys 500 metriä. Järveen laskee viisi suo- tai pelto-ojaa, joista yksi on Vähäjärven laskuoja. Kankarin luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 3,2 kilometriä pitkä laskuoja Karpalistonjokeen, joka laskee Tupurlanjärveen. Järven rantaviiva on 2,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on neljä tilaa ja lukuisia loma-asuntoja. Itärannalla on luonnonsuojelualue. == Historiaa == Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kangasjärvi". Nimi on kartassa voinut sekoittua Jylhäjärven kanssa. == Lähteet == Luokka:Mouhijärven järvet Luokka:Saikkalanjoen alaosan alue
Vatajanlammi

Vatajanlammi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa. == Maantiede == Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 130 metriä. Lampeen laskee yksi suo-oja Hakahuhdasta ja sen luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 2,1 metriä pitkä laskuoja Ahmausojaan. Se yhtyy Karpalistonjokeen, joka laskee Tuparlanjärveen. Lammen rantaviiva on 0,78 kilometriä pitkä ja se on mutkikas. Ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, joka on paikoin soistunutta. Etelärannassa on rakennuksia ja tie kiertää lammen eteläpuolelta. == Lähteet == Luokka:Mouhijärven järvet Luokka:Saikkalanjoen alaosan alue
Lamminjärvi (Häijää)

Lamminjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Häijäässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma- alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa. == Maantiede == Ovaalin muotoisen järven pituus on 140 metriä. Järveen laskee yksi pelto-oja ja sen luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 900 metriä pitkä laskuoja Karpalistonjokeen, joka laskee Tupurlanjärveen. Järven ranta on pääosin savipohjaista joutomaata, johon on rakennettu loma-asuntoja. Järvi sijaitsee aivan valtatien 11 varrella. == Historiaa == Lamminjärvellä toimitettiin järven vedenpinnan lasku vuosien 1840−1848 aikana. == Lähteet == Luokka:Mouhijärven järvet Luokka:Saikkalanjoen valuma-alue
Pahalammi (Häijää)

Pahalammi on Pirkanmaalla Sastamalassa Häijään Perämaassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma- alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa. == Maantiede == Ovaalin muotoisen lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja sen halkaisija on 150 metriä. Lampeen laskee yksi oja metsästä. Sen luusua sijaitsee sen lounaisrannalla, josta saa alkunsa kilometrin pitkä laskuoja Ahmausojaan. Se yhtyy Karpalistonjokeen, joka laskee Tuparlanjärveen. Lammen rantaviiva on 0,39 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin soistunutta metsää. Lampi on peltojen ympäröimää ja rannalle on rakennettu muutama loma-asunto. Niille johtavat kapeat tiet. == Lähteet == Luokka:Mouhijärven järvet Luokka:Saikkalanjoen alaosan alue
Tom Thorpe

Thomas Joseph "Tom" Thorpe (s. 13. tammikuuta 1993 Manchester) on englantilainen jalkapalloilija, joka on edustanut seuratasolla Englannissa Manchester Unitedia, Birmingham Cityä, Rotherham Unitedia, Bradford Cityä, Bolton Wanderersia ja Macclesfieldiä sekä Intiassa ATK:ta. Pelipaikaltaan Thorpe on keskuspuolustaja. == Ura == === Seurajoukkueura === Thorpe on Manchester Unitedin kasvatti. Hän on pelannut seurassa vuodesta 2009 asti. Tammikuussa 2014 Thorpe siirtyi lainalle Englannin mestaruussarjassa pelanneeseen Birmingham Cityyn, jota hän edusti kevätkauden loppuun eli toukokuuhun asti. Sen jälkeen Thorpe palasi Manchester Unitediin. Hän debytoi Englannin Valioliigassa syyskuussa 2014, kun hän tuli toisen puoliajan lisäajalla vaihdosta kentälle Ángel Di Marían tilalle West Ham Unitedia vastaan. Ottelu jäi Thorpen United-uran ainoaksi Valioliigassa. Heinäkuussa 2015 Thorpe siirtyi Englannin mestaruussarjan Rotherham Unitediin. === Maajoukkueura === Thorpe on edustanut käytännössä kaikkia Englannin nuorten maajoukkueita. Hän pelasi Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa yhden pelin elokuussa 2013. == Lähteet == * Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalliojärvi (Sastamala)

Kalliojärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa. == Maantiede == Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 70 metriä. Järveen laskee muutama suo-oja ja sen luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 1,8 kilometriä pitkä laskuoja Ahmausojaan. Se yhtyy Karpalistonjokeen, joka laskee Tuparlanjärveen. Järven rantaviiva on 0,72 kilometriä pitkä ja rannan ympäristö on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta ranta on soistunutta. Järvellä on neljä loma-asuntoa, joille johtaa tiet Häijäästä. == Lähteet == Luokka:Mouhijärven järvet Luokka:Saikkalanjoen alaosan alue
Thorpe

Thorpe on englanninkielisissä maissa käytössä oleva sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: *Chris Thorpe (s. 1970), yhdysvaltalainen ohjaskelkkailija *Dave Thorpe (s. 1962), brittiläinen motocrosskuljettaja *Ian Thorpe (s. 1982), australialainen uinnin olympiavoittaja *Jeremy Thorpe (1929–2014), brittiläinen poliitikko *Jim Thorpe (1887–1953), yhdysvaltalainen monen lajin urheilija, olympiavoittaja ja näyttelijä *Otis Thorpe (s. 1962), yhdysvaltalainen koripalloilija *Richard Thorpe (1896–1991), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja *Tom Thorpe (s. 1993), englantilainen jalkapalloilija
Kansanopetus

Kansanopetus on laajoille kansan kerroksille tarjottavaa perusopetusta, joka pyritään ajan mittaan laajentamaan koskemaan koko kansaa. Opetus koskee lasten lisäksi myös aikuisia kansansivistystyönä ja aikuiskasvatuksena. Kansanopetus alkoi keskiajalla munkkien ja pappien lyhyinä kansankielisinä saarnoina. Keskiajan lopulla Ruotsi-Suomessa säädettiin pakolliseksi Isä meidän -rukous, Ave Maria ja uskontunnustus luettavaksi kirkossa kansankielellä. Uskonpuhdistus johti lopulliseen kansanopetuksen järjestämiseen. Mikael Agricola loi suomen kirjakielen ja julkaisi kirjallisuutta kansankielellä. Varsinaisen opetuksen aloitti 1600-luvulla Johannes Gezelius vanhempi. 1600-luvulla perustettiin ensimmäiset kiinteät lastenkoulut kaupunkeihin ja muutamia maaseudullekin. Lukkarit tai erityiset koulumestarit velvoitettiin kuninkaan päätöksellä vuonna 1762 opettamaan lapsia. 1800-luvun alussa Etelä- Suomessa osattiin jo melko laajasti lukea ja kirjoittaa. == 1800-luku == Kouluja alkoivat perustaa valtio, kirkko, yksityinen hyväntekeväisyys ja rahvas omatoimisena sivistysharrastuksena. Papiston johtamia pyhäkouluja (alkeiskouluja) alkoi syntyä 1830-luvulla. Varsinaisia ensimmäisiä kouluja Suomessa olivat Ahlmani Tampereella, Antelli Kainuussa ja Alopaeuksen koulu Pohjanmaalla. Kaupunkeihin perustettiin köyhäin kouluja, köyhäin tyttöjen, köyhäin poikien ja pikkulasten kouluja. Käsityöläisten oppipojille määrättiin perustettaviksi sunnuntaikouluja vuonna 1842. Turussa toimi vuonna 1820 Belle- Lancasterin koulu eli vuoro-opetuskoulu, myöhemmin vastaavia perustettiin Helsinkiin ja Vaasaan. Vuosisadan puolivälissä alettiin vaatia yhä laajempaa kansanopetusta, minkä seurauksena säädettiin kansakouluasetus vuonna 1866. Jo ennen asetusta oli perustettu muutamia kansakouluja ja Jyväskylän kansakoulunopettajaseminaari. Asetuksen mukaan kansankouluun pääsemiseksi piti osata jo lukea, kirjoittaa, laskea, laulaa ja tuntea kristinoppia. Varsinainen alkeisopetus oli järjestettävä kodeissa tai sitä järjestivät seurakunnat kiinteissä tai kiertävissä lastenkouluissa. Kaupunkeihin tuli kuitenkin perustaa kaksivuotisia alakouluja. == Maaseutu == Maaseudulla kansanopetus jäi vuosikymmeniä jälkeen kaupunkien kehityksestä. Kodit eivät kyenneet järjestämään alkeisopetusta, ja seurakuntien kiertokoulut olivat pieniä, vähälukuisia ja tehottomia. Kansanopetus sai maaseudulla tehoa vasta sen jälkeen, kun se irrotettiin kokonaan kirkon holhouksesta 1900-luvun alkupuolella. Kunnat velvoitettiin piirijakoasetuksella vuonna 1898 jakamaan alueensa koulupiireihin ja perustamaan kuhunkin koulun. Vuonna 1920 säädettiin oppivelvollisuuslaki, jonka mukaan jokaisessa koulupiirissä tuli olla kaksivuotinen alakansakoulu. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Opetus
Alevtina Tanygina

Alevtina Tanygina (;s. 15. joulukuuta 1989) on venäläinen maastohiihtäjä. Tanygina debytoi maastohiihdon maailmancupissa marraskuussa 2011 Sjusjøenissä Norjassa ollen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sijalla 51. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti noin viikkoa myöhemmin Rukalla ollen 10 kilometrin takaa-ajon 15. Tanyginan paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on kahdeksas, jonka hän saavutti Tour de Skin takaa-ajo-osakilpailusta Oberstdorfista tammikuussa 2015. Tanygina voitti alle 23-vuotiaiden MM-kisoista hopeaa 10 kilometrin perinteiseltä Hinterzartenista vuonna 2010. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa neljästoista. == Lähteet == * http://data.fis- ski.com/dynamic/athlete- biography.html?sector=CC&competitorid;=134280&type;=result&category;=ALL&season;=ALL&sort;=&discipline;=ALL&position;=&place;=&Submit;=Search&limit;=50 Luokka:Venäläiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
James Montgomery Flagg

James Montgomery Flagg (18. kesäkuuta 1877 Pelham Manor, New York – 27. toukokuuta 1960 New York, New York) oli yhdysvaltalainen kuvittaja, julistetaiteilija ja muotokuvamaalari. Hänet tunnetaan parhaiten ensimmäisen maailmansodan aikana tekemästään ikonisesta propagandajulisteesta, jossa Setä Samuli osoittaa sormella katsojaa sanoen ”I Want You” (”Minä haluan sinut”). Samaa julistetta käytettiin myös toisen maailmansodan aikana.James Montgomery Flagg Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 4.1.2015. Flagg lainasi idean Alfred Leeten vuonna 1914 suunnittelemasta brittiläisestä värväysjulisteesta, jossa oli sotaministeri Herbert Kitchenerin kuva.Kitchener: The most famous pointing finger BBC 4.8.2014. Viitattu 30.9.2015. Flaggin ensimmäinen piirros julkaistiin St. Nicholas -lastenlehdessä hänen ollessaan 12-vuotias. Vuodesta 1892 alkaen hänen piirroksiaan julkaistiin aikakausjulkaisuissa ja niistä koottiin kirjoja. Hän maalasi myös muotokuvia öljy- ja vesiväreillä, mutta ei tehnyt muuta ”vakavaa” taidetta. Hän julkaisi vuonna 1946 omaelämäkerran Roses and Buckshot. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset kuvittajat Luokka:Muotokuvamaalarit
Hamish Peacock

Hamish Peacock (s. 15. lokakuuta 1990) on australialainen keihäänheittäjä, joka edustaa seuratasolla Eastern Suburbs Athletics Clubia. Peacockin ennätys on toukokuussa 2016 Hobartissa heitetty 84,39. Peacock voitti vuonna 2007 alle 18-vuotiaiden MM-hopeaa Tuomas Laaksosen voittaessa kultaa. Peacock osallistui myös vuoden 2013 MM-kisoihin Moskovaan, jossa hän jäi karsintaan tuloksella 76,33. Kansainyhteisön kisoissa 2014 Glasgow’ssa Peacock saavutti pronssia heitettyään finaalissa 81,75. Hän karsiutui loppukilpailusta Moskovan MM- kilpailuissa 2015, Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Lontoon MM- kilpailuissa 2017. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän sai hopeaa tuloksella 82,59. Peacockin veli Huw on myös yleisurheilija. Hän kilpailee moukarinheitossa. == Lähteet == * * Luokka:Australialaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aldo Tonti

Aldo Tonti (2. maaliskuuta 1910 Rooma – 7. heinäkuuta 1988 Rooma) oli yksi sodanjälkeisen italialaisen elokuvan merkittävimmistä kuvaajista. Uutiskuvaajana toiminut Tonti siirtyi 1930-luvun puolivälissä Cinecittàn studiolle, jossa hän työskenteli still-kuvaajana ja kameramiehenä. Hänen ensimmäinen elokuvaajantyönsä oli Flavio Calzavaran Piccoli naufraghi vuonna 1939. Sen jälkeen Tonti työskenteli kuvaajana muun muassa ohjaaja Goffredo Alessandrinin elokuvissa. Augusto Geninan Bengasia (1942) seurasi Luchino Viscontin visuaalisesti käänteentekevä Riivaajat vuonna 1943. Toisen maailmansodan jälkeen Tonti kuvasi muun muassa Alberto Lattuadan elokuvan Il bandito (1946), Roberto Rossellinin Europa ’51:n (1952), Mario Camerinin Odysseuksen (Ulisse, 1954), Federico Fellinin Cabirian yöt (Le notti di Cabiria, 1957) ja John Hustonin Heijastuksia kultaisessa silmässä (1967). Yli 120 elokuvaa käsittäneen uran viimeinen työ oli Richard Fleischerin ohjaama Ashanti – seikkailu Afrikassa vuonna 1979. Tonti on saanut Punta del Esten elokuvajuhlien palkinnon työstään Mario Camerinin Kostossa (Il brigante Musolino, 1950) sekä nastro d’argenton Nicholas Rayn elokuvasta Paholaisen hampaat (The Savage Innocents, 1960). Vuonna 1964 hän julkaisi muistelmansa Odore di cinema (”Elokuvan tuoksu”). Tontin pojat Giorgio ja Luciano ovat myös elokuvaajia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Italialaiset elokuvaajat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Andrei Paškin

Andrei Jurjevitš Paškin (, s. 27. marraskuuta 1956, Krasnojarsk, Neuvostoliitto) on venäläinen hyökkääjänä pelannut jääpalloilija, joka edusti Neuvostoliitossa Jenisei Krasnojarskia ja Ruotsissa mm. IFK Vänersborgia ja Gripen-Trollhättania. Andrei Paškin osallistui uransa aikana kaksi kertaa pelaajana MM-kisoihin. Vuoden 1983 kisoissa hän oli kisojen paras maalintekijä seitsemällä maallillaan. Menestyksekkään Krasnojarskin Jenisein seurajoukkue- ja Neuvostoliiton maajoukkueuran jälkeen Andrei Paškin oli ensimmäinen Neuvostoliiton jääpalloilija, joka siirtyi Ruotsiin IFK Vänersborgiin syksyllä 1988. Hän oli ensimmäinen venäläinen, joka siirtyi ulkomaille jääpalloilijaksi. Pelaajauraa Ruotsissa kesti aina kevääseen 2005 seuroina Tranås BoIS, Gripen Trollhättan BK, Slussen BK ja Blåsut BK. Pelaajauransa jälkeen hän aloitti 2005 valmentajauransa Venäjällä Metallurg Bratskissa. Sen jälkeen kaudesta 2007 alkaen hän on toiminut Jenisei Krasnojarskin organisaatiossa valmennus- ja johtotehtävissä. 2010-luvulla hän siirtyi Venäjän jääpallomaajoukkueen valmennustehtäviin ja oli voittamassa maailmanmestaruuden kakkosvalmentajana keväällä 2014. Andrein poika Mihail Paškin on Ruotsissa ja Venäjällä pelannut Kazakstanin jääpallomaajoukkuetta edustanut jääpalloilija. == Saavutukset pelaajana == Seurajoukkueissa * 9 Neuvostoliiton mestaruutta vuosina 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987 ja 1988 Jenisei Krasnojarskin riveissä, * 4 jääpallon Euroopan cup voittoa: 1980, 1983, 1986 ja 1988 Jenisei Krasnojarskin riveissä, * 2 jääpallon maailmancup- voittoa: 1982 ja 1984 Jenisei Krasnojarskin riveissä. Maajoukkueessa * MM- hopeaa vuonna 1983, * MM-pronssia vuonna 1987. == Saavutukset valmentajana == * kultaa MM-kakkosvalmentajana: 2014. == Lähteet == *Andrei Paškin IBDB- tietokannassa ===Viitteet=== Luokka:Neuvostoliittolaiset jääpalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset jääpallovalmentajat Luokka:Venäläiset jääpalloilijat Luokka:Venäläiset jääpallovalmentajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thomas Nast

Thomas Nast (27. syyskuuta 1840 Landau in der Pfalz, Baijerin kuningaskunta – 7. joulukuuta 1902 Guayaquil, Ecuador) oli amerikansaksalainen kuvittaja ja pilapiirtäjä. Hän loi republikaanisen puolueen tunnushahmona käytetyn norsun ja erään tunnetuimmista joulupukin ulkonäköä esittävistä kuvista. Myös demokraattien tunnuksena käytetty aasi tuli tunnetuksi hänen piirroksistaan. Nast teki myös maalauksia ja kirjankuvituksia, mutta ensisijaisesti hänet muistetaan vaikuttavista pilapiirroksistaan.Thomas Nast Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 4.1.2015. Nastin isä oli sotilasmuusikko.Nast, Thomas / 1840-1902 Rheinland-Pfälzische Personendatenbank. Viitattu 7.1.2023. Saksassa syntynyt Nast saapui New Yorkiin kuusivuotiaana vuonna 1846. Hän suoritti taideopintoja National Academy of Designissa ja hänet palkattiin 15-vuotiaana Frank Leslie’s Illustrated Newspaper -lehteen. Nast siirtyi 18-vuotiaana Harper’s Weeklyn palvelukseen ja kaksi vuotta myöhemmin hän matkusti Eurooppaan, jossa hän toimi ensin New York Illustrated Newsin kirjeenvaihtajana Englannissa ja sitten Illustrated London Newsin kirjeenvaihtajana Italiassa. Yhdysvaltain sisällissodan aikana vuonna 1862 hän palasi Yhdysvaltoihin Harper’s Weeklyn piirtäjäksi ja tuki intohimoisesti Pohjoisvaltioiden asiaa tekemällä orjuutta arvostelevia piirroksia. Kuuluisimmat pilapiirroksensa Nast teki 1870-luvulla hyökätessään korruptoitunutta newyorkilaista poliitikkoa William M. Tweediä ja tämän johtamaa Tammany Hallina tunnettua poliittista koneistoa vastaan. Hänen piirroksensa ”Tammany Tiger Loose” teki raivoisasta tiikeristä pysyvästi Tammany Hallin symbolin. Nastin piirrosten on arveltu vaikuttaneen merkittävästi Tweedin koneiston sortumiseen ja siihen, että maasta paennut Tweed tunnistettiin ja saatiin kiinni Espanjassa vuonna 1876. Nastin katsotaan vaikuttaneen myös Ulysses S. Grantin valintaan presidentiksi vuosien 1868 ja 1872 vaaleissa. Jouduttuaan riitoihin muun toimituskunnan kanssa Nast lopetti Harper’s Weeklyyn piirtämisen vuonna 1886. Hän piirteli sen jälkeen satunnaisesti muihin lehtiin. Nast joutui taloudelliseen ahdinkoon sijoitettuaan varansa meklariyritykseen, joka meni vuonna 1884 konkurssiin. Presidentti Theodore Roosevelt nimitti Nastin vuonna 1902 Yhdysvaltain pääkonsuliksi Ecuadorin Guayaquiliin, jossa hän kuoli samana vuonna keltakuumeeseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset pilapiirtäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset kuvittajat Luokka:Amerikansaksalaiset Luokka:Vuonna 1840 syntyneet Luokka:Vuonna 1902 kuolleet
Stina Girsin diskografia

Tämä artikkeli on suomalaislaulaja Stina Girsin diskografiasta. Girs tuli tunnetuksi Idols-laulukilpailun viidenneltä tuotantokaudelta, jolloin hän sijoittui kilpailun viidenneksi. Esikoisalbuminsa hän julkaisi marraskuussa 2011, joka nousi vain yhdeksi viikoksi Suomen viralliselle albumilistalle. Toisen albuminsa Girs julkaisi tammikuussa 2015. == Albumit == Nimi Julkaisutiedot Lista Myynti Albumilista Sydän edellä *Julkaistu: 23. marraskuuta 2011 *Levy-yhtiö: Sony Music Entertainment *Formaatti: CD / Digitaalinen #49 – Labyrintti *Julkaistu: 30. tammikuuta 2015 *Levy-yhtiö: Sony Music Entertainment *Formaatti: CD / Digitaalinen – – == Singlet == Vuosi Single Latauslista Singlelista Radiolista Albumi 2011 ”Kirje” – – – Sydän edellä ”Anna mun mennä” – – 9 2014 ”Mä tahdon tietää mitä rakkaus on” – – 82 Labyrintti ”Enemmän kuin ystäviä” – – 45 2015 ”Sydän sanoo ei” – – 56 2017 ”Kyl sä tiiät” – – 82 ”Mitä Madonna tekis?” – – – 2019 ”Ihan sama” – – – === Muut singlet === Vuosi Single Latauslista Singlelista Radiolista Albumi 2014 ”Jään sun viereen” (Yö mukana Stina Girs) – – 30 Hyvässä ja pahassa == Musiikkivideot == * Kirje * Anna mun mennä * Mä tahdon tietää mitä rakkaus on (ohj. Ville Juurikkala) * Enemmän kuin ystäviä == Lähteet == Luokka:Diskografiat
Vilho Osonen

Vilho Kalervo Osonen (26. toukokuuta 1884 Tampere – 22. syyskuuta 1952 Tampere) oli suomalainen opettaja ja Aamulehden päätoimittaja. Sivut 379-380. Ososen vanhemmat olivat kauppias Gustavi Wilhelm Osonen ja Zuleima Gustava Savander. Ylioppilaaksi hän tuli Tampereen lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1910. Kansallistunteen innoittamana Osonen teki opiskeluaikana perinnetiedon ja runojen keruumatkat Aunukseen 1908 ja Värmlannin metsäsuomalaisten pariin 1909. Myöhemmin hän toimi Tampereella Turun Suomalaisen Yliopistoseuran paikallisena asiamiehenä ja keräsi huomattavan summan perustettavalle yliopistolle. Ososen isä oli Aamulehteä julkaisevan Tampereen Kirjapaino Oy:n johtokunnan jäsen ja historian opettajana toiminut poika jatkoi isänsä jälkeen johtokunnassa vuodesta 1924. Jo aiemmin hän oli ollut hetken lehden isännöitsijänä ja toimittajana. Seuraavana vuonna Ososen oli sairastuneen päätoimittaja Eetu A. Alhan sijainen ja vuodesta 1926 lehden vakinainen päätoimittaja. Maltillinen Osonen ajautui 1930-luvun alkuun mennessä ristiriitaan lehden johtokunnassa vähemmistönä olleiden Isänmaallisen Kansanliikkeen jäsenten kanssa, erosi tehtävästään vuoden 1931 alussa ja palasi opettajaksi. Aamulehden johtokunnan jäsen hän oli silti kuolemaansa saakka. Ososen ensimmäinen puoliso 1909–1922 oli Elina Vartiainen. Avioliiton päätyttyä eroon Osonen avioitui 1923 Else Martinin kanssa. == Toimitustöitä == * Tampereen lyseo 1884-1934. Muistojulkaisu ; toimituskunta K. A. Niinikoski, Kaapo Murros, Vilho Osonen, Kaarlo Nieminen, H. J. Linna, Yrjö Kulovesi, Aarne Rekola, Väinö Vartio, Lauri Kivekäs, Erkki Salminen. Helsinki 1934 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset päätoimittajat Luokka: Suomalaiset toimittajat Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Vuonna 1884 syntyneet Luokka: Vuonna 1952 kuolleet
Tammany Hall

Tammany Hall oli poliittinen organisaatio, jonka kautta joukko demokraattisen puolueen poliitikkoja ohjaili New Yorkin kaupungin asioita yli sadan vuoden ajan korruption, palvelusten ja suosimisen avulla.Tammany-rengas, Tietosanakirja. Osa 9, palsta 1166. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 Nimi Tammany tuli jo siirtomaa-ajalla toimineesta yhdistyksestä, joka puolestaan oli nimetty Tammanend-nimisen intiaanipäällikön mukaan. Varsinainen Tammany- seura perustettiin vuonna 1789, ja se edusti alun perin federalistipuoluetta vastustanutta keskiluokkaista oppositiota. Tammany-seura rekisteröitiin vuonna 1805 hyväntekeväisyysjärjestönä. Se tunnettiin demokraattipuolueen kulissientakaisena päätöksentekoelimenä, sillä sen johdossa olivat täsmälleen samat henkilöt kuin puolueen paikallisosastossa. Irlantilaistaustaisten henkilöiden saavutettua merkittävän jalansijan järjestelmässä 1800-luvulla Tammany-seura ajoi äänioikeuden laajentamista myös siirtolaisille, mutta sen harjoittama hyväntekeväisyys ja tiettyjen siirtolaisryhmien suosiminen tulkittiin äänestäjien lahjonnaksi.Tammany Hall Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 4.1.2015. Ensimmäinen Tammanya edustanut New Yorkin pormestari oli vuonna 1855 valittu Fernando Wood, ja sen jälkeen lähes kaikki pormestarit seuraavan 70 vuoden ajan tulivat seuran piiristä. Tammany Hall oli alun perin seuran toimitalon nimi, mutta sitä alettiin lopulta käyttää koko järjestelmän kutsumanimenä.Tammany Hall United States History. Viitattu 4.1.2015. Varsinkin William M. Tweedin valtakaudella Tammany Hallin nimestä tuli suurkaupunkien poliittisen korruption symboli. Tammany Hallin vaikutusvalta New Yorkin politiikassa oli hyvin suuri 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Kun Tammany Hall ei vuonna 1932 tukenut Franklin D. Rooseveltin valintaa presidentiksi, Roosevelt rajoitti sen valtaa. Tammany Hallin valta hiipui lopullisesti Fiorello H. La Guardian ja John V. Lindsayn pormestarikausina. Lindsay, joka valittiin New Yorkin pormestariksi 2. marraskuuta 1965, sai lopulta ajettua koko järjestelmän alas 1960-luvulla. Poliittisissa pilakuvissa Tammany Hallin symbolina käytettiin tiikeriä, jonka lanseerasi pilapiirtäjä Thomas Nast 1870-luvulla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain poliittinen historia Luokka:New Yorkin historia Luokka:New Yorkin hallinto Luokka:Yhdysvaltain demokraattinen puolue
Säästäri

Säästäri oli suomalainen myymäläketju. Se perustettiin nimellä Pakastetalo vuonna 1976 myymään pääasiassa pakasteita. Liikeidean malli oli otettu Isosta- Britanniasta, jossa se oli osoittautunut menestykseksi. Myöhemmin osuusliike Elanto osti Pakastetalon Oy:n, ja yhtiön uudeksi nimeksi tuli lokakuussa 1986 Säästäri Oy. Helsingissä sijainneista, Koti-Elannon nimellä toimineista pienistä elintarvikekaupoista osa muutettiin Säästäreiksi 1990-luvun alussa. Ne olivat valikoimiltaan rajattuja niin sanottuja laatikkomyymälöitä. Säästärit suljettiin 1990-luvun kuluessa, ja Säästäri Oy lakkautettiin syksyllä 1998.Ei päivää ilman Elantoa , Helsingin kaupunginmuseo.Säästäri Oy , YTJ Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Säästäri Oy Pörssitiedon netissä Luokka:Entiset suomalaiset kauppaketjut
Fosco Giachetti

Fosco Giachetti (28. maaliskuuta 1900 Sesto Fiorentino – 22. joulukuuta 1974 Rooma) oli italialainen näyttelijä. Giachetti työskenteli 1920-luvulta lähtien teatterissa ja teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1933 Mario Bonnardin elokuvassa Il trattato scomparso. Hänen ensimmäinen pääosansa oli kapteeni Santelia ohjaaja Augusto Geninan Valkoisessa eskadroonassa vuonna 1936. Karuja ja voimakkaita mieshahmoja esittäneestä Giachettista tuli pian yksi italialaisen elokuvan suosituimmista näyttelijöistä. Vuonna 1942 hänelle myönnettiin Venetsian elokuvajuhlien parhaan näyttelijän palkinto pääosasta Geninan Bengasissa. Toisen maailmansodan jälkeen Giachetti työskenteli etupäässä teatterissa ja televisiossa, mutta esiintyi toisinaan myös elokuvien sivuosissa. Hänen viimeisiä elokuviaan oli Bernardo Bertoluccin Fasisti (Il conformista) vuonna 1970. ==Elokuvia== * Valkoinen eskadroona, 1936 * Scipio Africanus, Afrikan valloittaja, 1937 * La peccatrice, 1940 * Bengasi, 1942 * Akhilleus – voittamaton soturi, 1962 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Elonet: Fosco Giachetti * Internet Movie Database: Fosco Giachetti Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Kaarina Paajatar

Kaarina Paajatar (Paajanen) (1715 Joroinen – 4. syyskuuta 1779 Juva) oli piika. Hän työskenteli 46 vuotta mutta ennätti kuolla ennen kuin ehti ottaa vastaan hopeisen kaulaketjun Isänmaallisen Seuran palkintona pitkästä työurastaan. Sivu 403. Paajattaren isä oli sotilas, joka kuoli pian tyttärensä syntymän jälkeen. Hänen äitiään ei tiedetä. Paajatar sai oleskella välillä veljensä luona mutta joutui aloittamaan työnteon jo hyvin varhain. Hän oli ensin kapteeni Svartin palkkaama paimen ja sitten hänen taloudessaan palvelijana eli piikana. Neljän osin säätyläisen isännän jälkeen Paajatar päätyi maisteri Henrik Poppiuksen (1721–1786) palvelukseen, josta tuli Juvan kirkkoherra vuonna 1775 ja joka oli rovasti ja myös sahanomistaja. Paajatar seurasi Poppiuksen perhettä Joroisista Pieksämäelle ja edelleen Juvalle. Paajattaren oltua palvelijana Poppiuksella yli 30 vuotta ja yhteensä 46 vuotta hänelle haettiin vuonna 1779 palkintoa Isänmaalliselta Seuralta. Hän oli tuolloin edelleen Poppiuksen vaimon Katarina Nylanderin palvelija. Paajatar kuoli kuitenkin syyskuussa 64-vuotiaana halvaukseen, ennen kuin palkinnoksi tarkoitettu hopeinen kaulaketju ehti Juvalle Tukholmasta. Se palautettiin, mutta seura halusi korvauksena antaa viisi riksiä lähimmälle sukulaiselle. Sellaiseksi ilmoittautui veljenpoika, rakuuna Pekka Paajanen Joroisten Kotkalahden kylästä. Paajanen otti vastaan tätinsä kautta saadun summan syksyllä 1780 Juvalla onnistuttuaan vakuuttamaan Poppiukset sukulaisuudestaan. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Etelä-Savon historia Luokka:Vuonna 1715 syntyneet Luokka:Vuonna 1779 kuolleet
Ilveslammit

Ilveslammit on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä Viidanojalla sijaitsevat lammet, jotka kuuluvat Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma- alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa. == Maantiede == Lammet kuuluvat halkaisijltaan 350 metriä suureen suohon, jossa on kaksi lampea. Suo on ojitettu ja ojat valuvat lampiin. Sekä suon etelä- ja pohjoisreunasta on kaivettu laskuojat, joita pitkin vesi valuu suolta pois. Eteläinen oja yhtyy Ahmausojaan aivan Ahmausjärven eteläpuolella. Laskuoja on 900 metriä pitkä. Ahmausoja yhtyy Karpalistonjokeen, joka laskee Tuparlanjärveen. == Lähteet == Luokka:Saikkalanjoen valuma-alue Luokka:Hämeenkyrön järvet
Ahmausjärvi

Ahmausjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Häijään Perämaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma- alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa. == Maantiede == Järven pinta-ala on 12,5 hehtaaria ja sen pituus on 750 metriä ja leveys 250 metriä. Järveen laskee pari pelto-ojaa, joista toinen, nimeltään Kelhänoja, on samalla Kelhäjärven laskuoja. Sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 4 kilometriä pitkä Ahmausoja, joka yhtyy alajuoksulla Karpalistonjokeen. Tämä laskee Tupurlanjärveen. Järven rantaviiva on 1,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on neljä tilaa ja lukuisia loma-asuntoja, joille johtaa tiet Häijäästä. Hämeenkyrön raja kulkee aivan järven pohjoispuolella ja järven länsi- ja eteläpuolella on luonnonsuojelualueet. == Lähteet == Luokka:Saikkalanjoen alaosan alue Luokka:Mouhijärven järvet
Henrik Poppius

Henrik Poppius (4. tammikuuta 1721 Juva – 5. syyskuuta 1786 Juva) oli kirkkoherra, maanviljelijä ja sahanomistaja. Sivut 777-778. Poppius oli pappissukua, hänen isänsä oli Juvan kirkkoherra, rovasti Abraham Poppius ja äitinsä Anna Custor. Porvoon lukioon Poppius lähetettiin 18-vuotiaana, mutta jo vuoden siellä opiskelun jälkeen hän kirjoittautui Turun akatemiaan. Valmistuttuaan 1745 hän hoiti useaan otteeseen sairastelleen isänsä sijaisena Juvan kirkkoherran tehtäviä ja tämän kuoltua 1753 hänet valittiin isänsä seuraajaksi 1755. Rovastin arvon Poppius sai 1767 ja teologian tohtori hänestä tuli 1779. Juvalla hän käynnisti rippikoulun ja toimi pitkään Rantasalmen triviaalikoulun inspehtorina. Pappissäädyn edustajana valtiopäivillä Poppius toimi 1771-1772. Kirkkoherran työnsä ohella Poppius harjoitti maataloutta, vuonna 1772 hankkimassaan Vehmaan kartanossa ja sen lähistöllä sijainneilla Tarkialan ja Härkälän tiloilla hänellä oli yhteensä 2 700 tynnyrinalaa eli 1 300 hehtaaria maata. Hänen perustamansa saha ja mylly eivät kuitenkaan menestyneet hyvin. Poppiuksen kuoltua 1786 kuolinpesästä myytiin Vehmaa ja Tarkiala, kun taas leski piti Härkälän ja testamentilla 1788 saamansa Inkilänhovin. Poppiuksen puoliso vuodesta 1752 oli Katarina Nylander (1732-1802), jonka isä oli Porvoon piispa Johan Nylander (1698-1761). Perheeseen syntyi kaikkiaan yhdeksän lasta, joista seitsemän eli aikuisiksi. Heistä Johan Poppius (1758-1802) valittiin vaikeuksista huolimatta isänsä tavoin Juvan kirkkoherraksi vuoden 1788 vaalissa, kun taas Gabriel Poppius (1769–1856) oli kauppakollegion presidentti ja korkeimman oikeuden ja valtioneuvoston jäsen. Perheessä yli 30 vuotta palvelijana toiminut Kaarina Paajatar taas palkittiin työstään Isänmaallisen Seuran myöntämällä hopeisella kaulaketjulla 1779, jota hän ei kuitenkaan kerinnyt ottaa vastaan ennen kuolemaansa. ==Lähteet== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1721 syntyneet Luokka:Vuonna 1786 kuolleet Luokka:Ruotsin säätyvaltiopäivien valtiopäivämiehet
Keskuskomitea

Keskuskomitea tarkoittaa seuraavia: * Keskuskomitea, (YKK), jääkäriliikkeen alkuvaiheen toimielin syksyllä 1914 * Keskuskomitea, (Centralkommittén, CK), jääkäriliikkeen toimielin * Keskuskomitea, useiden kommunististen puolueiden keskeinen toimielin
Rudolph Dirks

Rudolph Dirks (26. helmikuuta 1877 Heide, Saksa – 20. huhtikuuta 1968 New York, Yhdysvallat)Rudolph Dirks Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 4.1.2015. oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka loi strippisarjakuvan Kissalan pojat (Katzenjammer Kids). Dirksin perhe muutti Chicagoon hänen ollessaan seitsemänvuotias ja kymmenen vuotta myöhemmin New Yorkiin. Dirks työskenteli piirtäjänä William Randolph Hearstin julkaisemassa New York Journalissa. Hän loi Kissalan pojat vuonna 1897, innoittajanaan saksalaisen Wilhelm Buschin kuvakirja Max ja Moritz. Dirks piirsi sarjaa vuoteen 1912, jolloin hän menetti oikeudet siihen siirtyessään kilpailevaan New York Worldiin. Hän kuitenkin tosiasiassa jatkoi sarjan piirtämistä uudella nimellä Hans and Fritz, minkä hän muutti ensimmäisen maailmansodan aikana saksalaisvastaisen mielialan vuoksi muotoon The Captain and the Kids. Samaan aikaan Harold Knerr jatkoi alkuperäisten Kissalan poikien piirtämistä. Dirks siirtyi myöhemmin tekemään maisema- ja merimaalauksia, mutta hänen poikansa John jatkoi The Captain and the Kids -stripin piirtämistä vielä isänsä kuoleman jälkeenkin. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Amerikansaksalaiset Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Keskuskomitea (jääkäriliike)

Keskuskomitea (CK, Centralkommittén) oli Suomen itsenäistymiseen liittyneen aktivismin ja jääkäriliikkeen eräs toimielin, joka muodostui aktivismiin myönteisesti suhtautuvista poliitikoista. Helmikuussa 1915 he muodostivat ensimmäisen elimen ns. "vanhain neuvoston". Toiminta laajeni syksyllä 1915 ja sai järjestöllisen muodon eli perustettiin virallisemmin Keskuskomitea eli Centralkommitteé (=C.K.)Lackman 2000, 134 ==Komitean jäsenet== * valtioneuvos Edvard Hjelt, * valtioneuvos Alexis Gripenberg, * senaattori Hugo Rautapää, * professori Rafael Erich, * professori Edvard Westermarck, * vapaaherra Adolf von Bonsdorff, * tohtori Wilhelm Zilliacus, * pankinjohtaja Otto Stenroth, * vakuutusjohtaja Samuli Sario. ==Toiminta== Keskuskomiteassa oli leimaa antavaa ruotsinkielisten suuri osuus. Lisäksi merkille pantavaa oli vanhasuomalaisten Rautapään ja Sarion mukaantulo, joka nähtiin merkkinä vanhasuomalaisten muuttuneesta suhtautumisesta itsenäisyysliikkeeseen. Sosialisteja ei ollut edelleenkään mukana itsenäisyysliikkeessä. Järjestön merkitys oli marginaalinen itse Suomessa. Suurin merkitys tuli keskuskomitean jäsenten siirtyessä ulkomaille eli Ruotsiin ja Saksaan, jossa heidän roolinsa oli huomattavasti vaikuttavampaa.Lackman 2000, s. 134 Loppuvuodesta 1915 aloitti toimintansa Tukholmassa Suomen vapausliikkeen ulkomaanvaltuuskunta, jota pidettiin tarpeellisena yhteyksien hoitamiseen. Ensimmäisiä jäseniä ulkomaanvaltuuskunnassa olivat Jonas Castrén, tohtori Herman Gummerus ja maisteri Almar Fabritius. Lokakuussa 1915 ulkomaanvaltuuskuntaan liittyivät Keskuskomitean jäsenet vapaaherra Adolf von Bonsdorff ja professori Rafael Erich. Tammikuussa 1916 mukaan tuli vielä johtaja Samuli Sario. Valtuuskunnan puheenjohtajaksi tuli vapaaherra von Bonsdorff. Ohjeet valtuuskunta sai niin Aktiivilta komitealta kuin Keskuskomitealta. Ulkomaanvaltuuskunnan jäsenistä Sario siirtyi myöhemmin Berliiniin.Korpisaari 2009, s. 85. Poliittisen tilanteen muututtua vuoden 1917 Helmikuun vallankumouksen jälkeen itsenäisyysliikkeen roolikin muuttui. Ulkomaanvaltuuskunnan toiminnan painopiste siirtyi syyskuussa 1917 Tukholmasta Berliiniin, ja jääkäreitä koskevien asioiden järjestely siirtyi Berliiniin. Tällöin Keskuskomitean jäsenistä valtioneuvos Hjelt nousi keskeiseen asemaan.Lackman 2000, s. 511 ==Katso myös== * Ylioppilaiden keskuskomitea * Aktiivinen komitea * Sotilaskomitea ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Jääkäriaktivismi Luokka:1915 Luokka:Suomalaiset komiteat Luokka:Suomen politiikka 1910-luvulla
Harold Gray

Harold Lincoln Gray (20. tammikuuta 1894 Kankakee, Illinois – 9. toukokuuta 1968 La Jolla, KaliforniaHarold Gray Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 4.1.2015.) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka loi suositun strippisarjakuvan Little Orphan Annie. Gray valmistui Purduen yliopistosta Lafayettesta vuonna 1917. Hän työskenteli pari vuotta Chicago Tribunessa ja palveli lyhyesti Yhdysvaltain armeijassa. Sen jälkeen hän toimi mainospiirtäjänä ja avusti viiden vuoden ajan sarjakuvapiirtäjä Sidney Smithiä New York Daily Newsissä ilmestyneen suositun The Gumps -sarjakuvan tekemisessä. Little Orphan Annie oli Grayn ja Daily Newsin päätoimittaja Joseph Medill Pattersonin yhteinen idea. Sarja käynnistyi elokuussa 1924.Little Orphan Annie Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 4.1.2015. Tytön käyttäminen sarjakuvan päähenkilönä oli tuohon aikaan epätavallista. Gray oli mielipiteiltään oikeistolainen ja käytti sarjakuvassaan orpotyttö Annien hyväntekijänä esiintynyttä miljonääri Daddy Warbucksia poliittisten kantojensa ilmaisemiseen. 1930-luvulla Gray propagoi sarjallaan presidentti Franklin D. Rooseveltin New Deal -politiikkaa vastaan, jota hän ei hyväksynyt. Little Orphan Annien on sanottu olleen ensimmäinen merkittävä syndikoitu sarjakuva, joka muuttui avoimesti poliittiseksi. Gray jopa poisti Warbucksin hahmon sarjasta vuonna 1944 protestina uudelle sosiaalipolitiikalle, mutta palautti hänet Rooseveltin kuoleman jälkeen.Robert C. Harvey: The Art of the Funnies: An Aesthetic History, s. 99–104. University Press of Mississippi 1994. Little Orphan Annien suosio osoittautui hyvin pitkäaikaiseksi. Grayn kuollessa vuonna 1968 se ilmestyi noin 400 sanomalehdessä. Sarjalla oli myöhemmin useita muita piirtäjiä, kunnes se lakkautettiin vuonna 2010. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Noah Hanifin

Noah Hanifin (s. 25. tammikuuta 1997 Norwood, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Vegas Golden Knightsissa. Hän on pelannut Yhdysvaltojen alle 17- ja 18-vuotiaiden maajoukkueissa. Carolina Hurricanes varasi Hanifinin varaustilaisuuden viidentenä pelaajana vuoden 2015 varaustilaisuudessa. Maaliskuussa 2024 Calgary Flames kauppasi Hanifinin Vegas Golden Knightsiin vaihdossa Daniil Miromanoviin, ensimmäisen kierroksen varausvuoroon ja ehdolliseen kolmannen kierroksen varausvuoroon. https://www.tsn.ca/nhl/vegas-golden-knights-acquire- d-noah-hanifin-from-calgary-flames-for-d-daniil-miromanov-picks-1.2085757 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vegas Golden Knightsin pelaajat Luokka:Carolina Hurricanesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dylan Strome

Dylan Strome (s. 7. maaliskuuta 1997 Mississauga, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Washington Capitalsissa. NHL:n vuoden 2015 varaustilaisuudessa Arizona Coyotes varasi Stromen kolmantena pelaajana Connor McDavidin sekä Jack Eichelin jälkeen. Strome sai huomiota pelattuaan alaikäisenä GTHL-joukkue Toronto Marlborosissa, jossa hänet valittiin vuoden pelaajaksi kaudella 2012–2013. Hänet varattiin toisena pelaajana Erie Ottersiin vuoden 2013 OHL:n varaustilaisuudessa. Hän on pelannut joukkueessa kaudesta 2013–2014 lähtien. Marraskuussa 2018 Stromen varannut Arizona Coyotes kauppasi hänet ja Brendan Perlinin Chicago Blackhawksiin vaihdossa Nick Schmaltziin. https://www.nhl.com/blackhawks/news/release-blackhawks-acquire- dylan-strome-and-brendan-perlini/c-302299992 Tammikuussa 2021 Strome teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Blackhawksin kanssa. Sopimuksen cap hit on kolme miljoonaa dollaria. https://www.tsn.ca/chicago-blackhawks-forward-dylan- strome-agree-to-2-year-extension-1.1571939 Heinäkuussa 2022 Strome teki Washington Capitalsin kanssa yksivuotisen ja 3,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/dylan-strome-signs-one- year-3-5-million-deal-with-capitals/ Helmikuussa 2023 Strome teki Capitalsin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 25 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. https://www.tsn.ca/nhl/washington-capitals-sign-dylan-strome- to-five-year-25m-extension-1.1914737 == Tilastot == 2013–2014 Erie Otters OHL 60 10 29 39 11 14 3 6 9 0 2014–2015 Erie Otters OHL 68 45 84 129 32 20 10 12 22 12 2015–2016 Erie Otters OHL 56 37 74 111 44 13 10 11 21 12 U20 5 4 2 6 4 2016–2017 Arizona Coyotes NHL 7 0 1 1 0 – – – – – U20 7 3 7 10 0 Erie Otters OHL 35 22 53 75 18 17 11 14 25 8 2017–2018 Tucson Roadrunners AHL 49 22 30 52 28 – – – – – Arizona Coyotes NHL 21 4 5 9 8 – – – – – 2018–2019 Arizona Coyotes NHL 20 3 3 6 6 – – – – – MM 10 1 4 5 2 Chicago Blackhawks NHL 58 17 34 51 14 – – – – – 2019–2020 Chicago Blackhawks NHL 58 12 26 38 16 9 2 1 3 2 2020–2021 Chicago Blackhawks NHL 40 9 8 17 14 – – – – – 2021–2022 Chicago Blackhawks NHL 69 22 26 48 28 – – – – – 2022–2023 Washington Capitals NHL 81 23 42 65 24 – – – – – 2023–2024 Washington Capitals NHL 82 27 40 67 22 4 1 1 2 0 8 kautta yhteensä NHL 436 117 185 302 132 13 3 2 5 2 == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Washington Capitalsin pelaajat Luokka:Arizona Coyotesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chic Young

Murat Bernard Young (taiteilijanimi Chic Young; 9. tammikuuta 1901 Chicago – 14. maaliskuuta 1973 St. Petersburg, Florida)Chic Young Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 4.1.2015. oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka loi suositun strippisarjakuvan Helmi ja Heikki (Blondie). Se oli pitkään maailman levinnein sanomalehtisarjakuva. Young syntyi taiteilijaperheeseen ja hänellä oli nuoruudessaan useita ammatteja. Hän työskenteli pitkään pikakirjoittajana rautatievirastossa. Hän siirtyi sarjakuva-alalle ystävänsä Edgar Martinin tuella. Muutettuaan 1920-luvun puolivälissä New Yorkiin Young piirsi lyhytaikaisesti Beautiful Babs -nimistä sarjakuvaa ja sen jälkeen kuuden vuoden ajan Dumb Dora -nimistä sarjaa. Helmi ja Heikki syntyi vuonna 1930. Hupaisasta perheestä kertonut sarja muodostui erittäin suosituksi ja sen pohjalta tehtiin elokuvia, televisiosarja ja radiokuunnelmasarja. 1960-luvulla Helmi ja Heikki ilmestyi jo 1 500 sanomalehdessä eri puolilla maailmaa. Youngin kuoltua vuonna 1973 sarjan käsikirjoittamista on jatkanut hänen poikansa Dean, joka on tehnyt yhteistyötä useiden piirtäjien kanssa. Young sai National Cartoonists Societyn myöntämän Reuben-palkinnon vuonna 1948. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Josh Nicholls (brittiläinen jääkiekkoilija)

Josh Nicholls (s. 8. heinäkuuta 1991) on brittiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NIHL-joukkue Coventry Blazessa. Aiemmin hän on pelannut liigassa Telford Tigersissä vuosina 2006-2008 ja 2011-2012 sekä Coventry Blazessa 2009-2011 ja 2012-2013. Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Brittiläiset jääkiekkoilijat
Amateur Athletic Association of England

Amateur Athletic Association of England, AAA (aikaisemmin Amateur Athletic Association) on vuonna 1880 perustettu yleisurheilujärjestö, joka hallinnoi aiemmin Britannian yleisurheilua. Se menetti asemansa, kun British Amateur Athletic Board perustettiin 1932 Britannian jäsenjärjestöksi kansainväliseen yleisurheiluliittoon. AAA:n mestaruuskilpailuja pidettiin Britannian- mestaruuskilpailuina. Ne järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1880, ja ne olivat avoimet, joten niihin sai osallistua myös ulkomaalaisia urheilijoita. AAA:n mestaruuskilpailut korvattiin vuonna 2006 UK Athleticsin järjestämillä Britannian-mestaruuskilpailuilla. AAA toimii nykyään erityisesti nuorten yleisurheilijoiden parissa. Se järjestää useita kilpailuita ympäri Britanniaa ja pyrkii tukemaan nuoria yleisurheilijoita niiden kehittymisessä. Lisäksi AAA pyrkii säilyttämään yleisurheilun historiaa, ja se palkitsee huippu- urheilijoita erilaisilla palkinnoilla. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset järjestöt Luokka:Urheilujärjestöt Luokka:Yleisurheilu
Terra (valuutta)

Terra (The Trade Reference Currency, TRC) on belgialaisen ekonomistin ja rahajärjestelmien asiantuntijan Bernard Lietaerin ehdottama mahdollinen maailmanvaluutta. Hän esitti ehdotuksensa vuonna 2001 kirjassaan The Future of Money – New Ways to Create Wealth, Work and a Wiser World, perustuen vuonna 1933 ranskalaisessa Le Fédériste -sanomalehdessä esitettyyn ehdotukseen perustaa ”Eurooppa - rauhan valuutta” (). Valuutta perustuisi ehdotuksen mukaan eräänlaiseen resurssikoriin, joka koostuisi maailmankaupassa tärkeistä 9–12 eri hyödykkeestä. Lietaer väittää että tämä takaisi valuutan säilyttävän arvonsa, eli toisin sanoen olevan määritelmällisesti inflaatiovapaa. Terra olisi siten hyvin samanlainen kuin kultakantaan sidottu valuutta, mutta perustuen useampaan kuin yhteen hyödykkeeseen. Lietaer esittää, että 100 Terraa voisi koostua yhteensä esimerkiksi muun muassa 1 tynnyrillisestä öljyä, 8 gallonasta vehnää, 20 kilogrammasta kuparia, 1/10 unssista kultaa sekä muista yleisesti standardoitavista ja halutuista resursseista. == Katso myös == * Bancor * Rinnakkaisvaluutta * Talousdemokratia * Vaihtoehtoiset valuutat == Lähteet == Luokka:Talous Luokka:Taloustiede
Bristolin punta

Bristolin punta on Englannin Bristolin kaupungissa vuonna 2012 käyttöön otettu rinnakkaisvaluutta. Sen tarkoituksena on rohkaista ihmisiä käyttämään rahansa paikallisten palveluiden ostamiseen. Se on tiettävästi laajimmassa käytössä oleva vaihtoehtoinen valuutta Englannin virallisen punnan rinnalla. == Katso myös == * Rinnakkaisvaluutta * Vaihtoehtoiset valuutat == Lähteet == Luokka:Euroopan rahayksiköt
Jack Dougherty

Jack Dougherty (s. 25. toukokuuta 1996 St. Paul, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän on Nashville Predatorsin toisen kierroksen varaus vuodelta 2014, mutta hän ei ollut kesään 2020 mennessä pelannut yhtäkään NHL-ottelua. == Saavutukset == * hopeaa Ivan Hlinkan muistoturnauksessa 2013 * kultaa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2014 == Lähteet == Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Nashville Predatorsin varaamat pelaajat
FairCoin

FairCoin on Fair Coop:in maaliskuussa 2014 lanseeraama kryptovaluutta, jonka väitetään olevan ensimmäinen "reilusti jaettu" kryptovaluutta. FairCoin on lisäksi ns. Proof-Of-Stake-kryptovaluutta eli se on ns. "valmiiksi louhittu", toisin kuin esim. Bitcoin, eli sen hankkimiseksi ei tarvitse valtavia määriä prosessoritehoa. == Katso myös == * Kryptovaluutta * Rinnakkaisvaluutta * Vaihtoehtoiset valuutat * Solidaarisuustalous == Lähteet == Luokka:Talous