EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kultaimarre

Kultaimarre (Phlebodium aureum) on kallioimarrekasveihin kuuluva huonekasvina kasvatettava saniainen. Sen suomen- ja latinankieliset nimet (aureum: kulta[inen]) viittaavat juurakon kullanruskeaan karvaan. == Tuntomerkit == Kasvualustan päällä suikertava karvainen juurakko. Pariliuskaiset lehdet, joiden lehdykät ovat kellertävät tai sinivihreät ja varsi nuorena vihreä, vanhana tumma. Itiöpesäkeryhmät sijaitsevat lehtien alapinnoilla riveinä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ITIS: Phlebodium aureum * United States Department of Agriculture (USDA): Phlebodium aureum * Phlebodium aureum in BoDD - Botanical Dermatology Database Luokka:Kallioimarrekasvit Luokka:Huonekasvit
Otavan iso Fokus

Otavan iso Fokus on vuosina 1971–1975 julkaistu kahdeksanosainen suomalainen tietosanakirja. Esitystapa on tiivis. Aakkostettuja hakusanoja on noin 50 000\. Lisäksi on noin 200 laajaa, eri tiedonalojen asiakokonaisuuksia käsittelevää erityisartikkelia. Seitsemännen osan alussa on yli 100-sivuinen Suomi-erityisartikkeli. Kahdeksas osa on taulukko-, kirjallisuusluettelo- ja avainsanasto-osa.Otavan iso Fokus 1, s. 8. Sivunumerointi jatkuu katkotta ensimmäisestä osasta viimeiseen. Otavan iso Fokus julkaistiin osana Fokus- tietosanakirjastoa, jonka erillisteoksia olivat lääkärikirja Fokus-ihminen, Fokus-tekniikka 1–2, Fokus-urheilu sekä Fokus taide 1–2. == Sarjan osat == * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietosanakirjat Luokka:1970-luvun kirjat
Fritz von Uhde

upright|pienoiskuva|Studiossa, taiteilija vaimonsa kanssa. Fritz von Uhde (1848–1911) oli saksalainen taidemaalari. Hänen taiteessaan jatkui realistinen suuntaus.Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 5672 Hän oli Max Liebermannin ohella maansa impressionistisen ulkoilmamaalauksen pääedustaja. Hän on tunnettu hengellisaiheisista maalauksistaan, jotka on sovitettu hänen omaan aikaansa.Otavan Iso tietosanakirja, osa 9 vuodelta 1965, palsta 437 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1911 kuolleet
Eivind Bakkene

Eivind Bakkene (s. 9. huhtikuuta 1990 Lillehammerhttp://teamsynnfjell.no/eivind-bakkene/) on norjalainen maastohiihtäjä. Bakkene edustaa Øystre Slidre IL -seuraa. Bakkene debytoi maailmancupissa helmikuussa 2011 Drammenin sprintissä sijoittuen sijalle 58. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti tammikuussa 2016 Planican vapaan sprintistä ollen 16:s. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kortepohjan koulu

Kortepohjan koulu on luokkien 1–6 perusopetusta antava koulu, joka sijaitsee Jyväskylän Kortepohjan Kortesuolla osoitteessa Kartanonkuja 4. Alkuperäinen koulurakennus rakennettiin 1970-luvun alussa ja sen suunnitteli Jukka Kolehmainen. Vuosina 2020–2022 vanha koulu purettiin ja tilalle rakennettiin uusi päiväkotikoulu. Uudessa rakennuksessa sijaitsee myös Kortepohjan kirjasto. Rakentamisen aikana koulu toimi väistötiloissa Voionmaan koulussa. == Historia == Kortepohjan koulun rakentaminen aloitettiin vuonna 1970. Samana vuonna Kortepohjaan perustettiin neuvola, kirjasto ja lastentarha. Koulun suunnitteli Jukka Kolehmainen. Vuonna 1991 Kortepohjan koulu aloitti kokeiluna vieraskielisen opetuksen (CLIL), jota käytetään koulussa edelleen. Vuonna 2016 aiempana syksynä irtisanottu rehtori Pasi Lehtola lähetti oikeusvaatimuksen, jossa hän vaati irtisanomisensa kumoamista. Hän arvioi tulleensa irtisanotuksi, koska hän kirjoitti sivistyslautakunnalle koulun sisäilmaongelmista. Kaupungin vastauksessa sanotaan, että peruste irtisanomiselle oli Lehtolan kykenemättömyys hoitaa työtänsä sen edellyttämällä tavalla. 11.9.2019 Kortepohjan koululla tapahtui onnettomuus, kun koulun kaukolämpöputkeen tuli vuoto. Vuoto syntyi, kun koulurakennuksen ulkopuolella otettiin maaperänäytteitä ja pora puhkaisi putken. Luokan oppilaat olivat tapahtumahetkellä leirikoulussa, joten henkilövahinkoja ei sattunut. Kuumaa vettä pääsi sisätiloihin 200 kuutiota. Maaliskuussa 2020 koulun toiminta siirtyi Voionmaan kouluun. Kartanonkujalla ollut koulurakennus purettiin ja tilalle rakennettiin päiväkotikoulu. Koulu valmistui vuonna 2022. == Lähteet == Luokka:Jyväskylän peruskoulut Luokka:Kortepohja
Andreas Myran Steen

Andreas Myran Steen (s. 23. joulukuuta 1988 Leksvikhttp://www.teamjobzone.no/#!andreas-steen/ccwe ) on norjalainen maastohiihtäjä. Steen edustaa Leksvik IL -seuraa. Steen debytoi maailmancupissa maaliskuussa 2010 Drammenin sprintissä sijoittuen 35:nneksi. Avauspisteensä hän saavutti vuoden 2011 helmikuussa samasta kilpailusta ollen 21:s. Steenin paras maailmancup-sijoitus on 17. tila tammikuulta 2016 Planican vapaan sprintistä. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Soilu

Soilu on Koillis-Pohjan Sähkö Oy:n rakennuttama voimalaitos Kuusamossa Soilujoessa Iijoen vesistössä, joka valmistui 1960. Sen putous on 28 metriä ja teho 1,8 MW.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 85 Sen omistaa Koskienergia Oy.Vesirakentaja Oy (paina Soilu-linkkiä) == Lähteet == Luokka:Suomen vesivoimalat Luokka:Kuusamon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kostonjoen valuma-alue
Beta Pictoris b

Beta Pictoris b on eksoplaneetta, joka löydettiin 18. marraskuuta 2008 suoran kuvaamisen menetelmällä. Se kiertää A-tyypin pääsarjan tähteä Beta Pictoris noin 63 valovuoden päässä Maasta, Maalarin tähdistön suunnalla. Planeetta kiertää emotähteään 9,2 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 21,6 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 7 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen. Se on nuori, noin 20 miljoonan vuoden ikäinen planeetta. Vuonna 2014 Beta Pictoris b:stä tuli ensimmäinen eksoplaneetta, jonka vuorokauden pituus oli määritetty. Pituudeksi määritettiin vain 8 tuntia, mikä on huomattavasti vähemmän kuin yhdelläkään aurinkokunnan planeetoista. Tuloksen mukaan planeetta pyörii päiväntasaajallaan 100 000 kilometrin tuntinopeudella. ==Lähteet== Luokka:Eksoplaneetat Luokka:Jättiläisplaneetat
Anette Stai

Anette Stai (s. 1961) on norjalainen entinen malli. Anette Stain vanhemmat, jotka itsekin olivat tehneet mallin töitä, kehottivat häntä kokeilemaan alaa, jotta hän voisi pudottaa painoa ja kohottaa itsetuntoaan. Stai meni mallikouluun, ja vuoden 1980 syksyllä hän voitti Ford-mallitoimiston Supermodel of the World -kilpailun (tuolloin kilpailun nimi oli Face of the ’80s). Hän oli kilpailun ensimmäinen voittaja. Stai teki muutaman vuoden paljon töitä, mutta väsyi alaan ja päätti lopettaa mallin työt. Hän on sittemmin tehnyt töitä muotitoimittajana ja valokuvaajana, sekä kirjoittanut kirjoja. Stai on naimisissa, ja hänellä on kaksi poikaa ja kaksi poikapuolta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Dagbladet - Portrettet Haastattelu. 20.3.2006 Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Norjalaiset mallit
2,5-dinitrotolueeni

2,5-Dinitrotolueeni (C7H6N2O4) on nitrattu aromaattinen yhdiste. Sitä käytetään orgaanisessa synteesissä räjähteitä ja väriaineita valmistettaessa. 2,5-Dinitrotolueenin kanssa isomeerisia yhdisteitä ovat 2,3-, 2,4-, 2,6-, 3,4- ja 3,5-dinitrotolueenit. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa 2,5-dinitrotolueeni on keltaisia tai oransseja kiteitä. Yhdiste liukenee erittäin niukasti veteen ja paremmin hiilidisulfidiin ja useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja bentseeniin. 2,5-Dinitrtotolueeni ärsyttää hengitysteitä ja ihoa. Yhdisteen nielemisestä voi aiheutua huonovointisuutta, kouristuksia, tajuttomuus ja methemoglobiinin muodostumisesta aiheutuva ihon sinertyminen. Aine voi olla karsinogeeninen. ==Valmistus ja käyttö== 2,5-Dinitrotolueenia voidaan valmistaa nitraamalla tolueenia, o-nitrotolueenia tai m-nitrotolueeniaa. Näissä reaktioissa muodostuu myös muita dinitrotolueeni-isomeereja.Markus Dugal: Nitrobenzene and Nitrotoluenes, Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 16.1.2016Gerald Booth: Nitro Compounds, Aromatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 16.1.2016 2,5-Dinitrotolueenia käytetään räjähteiden ja väriaineiden valmistamiseen. Yhdiste voidaan pelkistää 2,5-tolueenidiamiiniksi. ==Lähteet== Luokka:Nitrotolueenit
Son of Saul

Son of Saul (televisioesityksessä myös Saulin poika, ) on vuonna 2015 ensi- iltansa saanut unkarilainen draamaelokuva, jonka on ohjannut László Nemes. Elokuva sijoittuu Auschwitziin ja seuraa kaasukammioihin työskentelemään pakotettua juutalaismiestä, joka uskoo löytäneensä oman poikansa ruumiin uhrien joukosta. Elokuva on palkittu useilla tunnustuksilla, esimerkiksi Cannesin elokuvajuhlien pääpalkinnolla vuonna 2015, parhaan ulkomaisen elokuvan Oscar-palkinnolla vuonna 2015 ja parhaan ulkomaisen elokuvan Golden Globe -palkinnolla vuonna 2016. == Tuotanto == Son of Saul on ohjaajansa László Nemesin esikoisohjaus, jonka hän käsikirjoitti yhdessä Clara Royerin kanssa. Elokuva perustuu tuhoamisleireillä työskennelleiden sonderkommandon jäsenten muistelmiin, jotka Nemes löysi sattumalta työskennellessään Béla Tarrin apulaisohjaajana Pariisissa. Käsikirjoittajakaksikko kirjoitti tarinaa useita vuosia historioitsijoiden avustuksella. Haastavan aiheensa vuoksi projektilla oli hankaluuksia saada rahoitusta. Lopulta elokuva kuvattiin täysin unkarilaisella rahoituksella 1,5 miljoonan euron budjetilla. Elokuva on kuvattu käsivarakameralla, joka seuraa konemaisesti työtään tekeviä vankeja hyvin läheltä erikoislähikuvissa ja lähikuvissa, usein avaamatta laajempaa näkymää. == Juoni == Saul on osa Auschwitz-Birkenaun sonderkommandoa, juutalaisten vankien yksikköä joka työskentelee kaasukammioilla tuhoamisleirillä. Miehet huolehtivat leirille tuotujen vaatteista, omaisuudesta ja ruumiiden polttamisesta. Saul löytää kaasutettujen joukosta nuoren miehen, jota uskoo omaksi pojakseen. Alkaa selviytymistaistelu, jossa Saul yrittää saada ruumiille rabbin siunauksen vaihtaen ja käyden kauppaa pienillä palveluksilla ja esineillä. Leirillä syttyy kapina. Saul pakenee ruumiin kanssa. Hän ei kuitenkaan pysty kannattelemaan ruumista, joka kelluu pois kun Saul on ylittämässä jokea. Paenneet kokoontuvat latoon, johon nuori paikallinen poika ohjaa takaa-ajavat keskitysleirin vartijat. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Son of Saul sai ensi-iltansa vuoden 2015 Cannesin elokuvajuhlilla, missä se voitti Grand Prix -palkinnon. Elokuva voitti myös parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon vuonna 2015 ja vuonna 2016 Golden Globe -palkinnon parhaana ulkomaisena elokuvana. Vuonna 2016 Son of Saul äänestettiin BBC:n kyselyssä alkaneen vuosisadan 40 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. Etenkin kriitikot pitävät elokuvaa lähes yksimielisesti mestariteoksena, yhtenä parhaista holokaustista tehdyistä elokuvista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Vuoden 2015 elokuvat Luokka:Unkarilaiset elokuvat Luokka:Draamaelokuvat Luokka:Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Golden Globe -palkitut elokuvat Luokka:BAFTA Film Award -palkitut elokuvat
Ilmari Soisalon-Soininen

Kaarlo Osmo Ilmari Soisalon-Soininen (4. kesäkuuta 1917 Helsinki – 5. lokakuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen teologi ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston Vanhan testamentin eksegetiikan professori 1967–1984. Hän tutki Septuagintaa.Facta 2001, osa 15, p. 88. WSOY 1985. Soisalon-Soininen väitteli 1951 tohtoriksi Helsingin yliopistosta. Hän oli Helsingin yliopiston Vanhan Testamentin eksegetiikan dosentti 1953–1964, vt. professori ja eksegetiikan apulaisprofessori 1964–1966 sekä Vanhan Testamentin eksegetiikan professori 1967–1984.Kuka kukin on 1978, s. 923. Runeberg.org. Ilmari Soisalon-Soinisen poika Eljas Soisalon-Soininen (s. 1949) on tietojenkäsittelytekniikan professori. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * * * Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet Luokka:Suomalaiset aateliset
Specie Resumption Act

Specie Resumption Act oli Yhdysvalloissa 14. tammikuuta 1875 hyväksytty lakiehdotus, jonka myötä Yhdysvallat palasi takaisin kultakantaan. Laki astui voimaan vuoden 1879 alussa. Specie Resumption Act päätti vuosia kestäneen kiistan siitä, pitäisikö Yhdysvaltain dollarin olla sidottu johonkin jalometalliin vai ei (ns. fiat-raha). Vihreäselkäisiä dollareita alettiin painamaan Yhdysvaltain sisällissodan aikaan, kun Unionilla ei ollut varaa maksaa liikkeelle laskemiaan valtionobligaatioita takaisin. Koska vihreäselkäisiä dollareita ei ollut sidottu mihinkään jalometalliin, laski niiden arvo nopeasti niiden nimellisarvon alapuolelle. Tämän takia velkaantuneet yhdysvaltalaiset - joista valtaosa oli kotoisin vanhoista etelävaltioista - halusi pysyä vihreäselkäisissä dollareissa, kun taas velanantajat - jotka olivat pääosin pohjoisvaltiolaisia - halusivat palata takaisin kultakantaan. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain poliittinen historia Luokka:Rahapolitiikka Luokka:Yhdysvaltain laki
Delaware (Ohio)

Delaware on kaupunki Ohiossa, Yhdysvalloissa. Sen pinta-ala noin 49,39 neliökilometriä. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2014 noin 38 000http://www.delawareohio.net/delaware-quick-facts/ . == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ohion kaupungit
Muotitalo Ra-Ke

Muotitalo Ra-Ke eli Ra-Kel Oy oli Turussa vuodesta 1948 vuoteen 2016 toiminut naisten vaatetusliike. Erityisesti morsius- ja juhlapuvuistaan tunnettu liike joutui lopettamaan toimintansa tammikuussa 2016 lähes 70 vuoden jälkeen postimyynnin aiheuttaman kiristyneen kilpailun ja kohonneiden vuokrakustannusten takia.Uitto, Teija: Juhlapuvut toivat liikkeelle statuksen , Turkulainen 27.10.2011. Viitattu 16.1.2016. Yrittäjä Rakel Ruokonen palkittiin lokakuussa 2015 kuusi vuosikymmentä kestäneestä urastaan Suomessa ensi kertaa jaetulla Suomen Yrittäjien timanttiristillä.Haarala, Joona: Muotitaloyrittäjän hämmästyttävän pitkä ura palkittiin Turussa, Yle Turku 17.10.2015. Viitattu 16.1.2016. Muotitalo Ra-Ken perustivat vuonna 1948 sisarukset Rakel ja Rauha Ruokonen. Alun perin tilausompelimona Martin kaupunginosan Stålarminkadulla toiminut liike laajeni valmisvaateteollisuuden nousun myötä vaatteiden vähittäiskauppaan mutta teki pitkään morsiuspukuja omassa ompelimossa. Ensimmäinen liike avattiin Puutarhakadulle, ja vuodesta 1969 Ra-Ke sijaitsi aivan kaupungin keskustassa, ensin 40 vuotta Kauppiaskatu 9:ssä ja viimeiset vuodet Yliopistonkatu 13:ssa.Koskinen, Paula: Legendaarisen Muotitalo Ra-Ken tarina päättyi talousvaikeuksiin – "Olisin toivonut, että olisimme päässeet ohi pahimmasta ajasta", Yle Turku 16.1.2016. Ra-Ken menestyksekkäintä aikaa oli 1970-luvun alku, jolloin pitkät iltapuvut nousivat suosioon, kun mentiin hienoihin turkulaisravintoloihin, kuten Kiltaan ja Itämereen. Sittemmin Ra-Ken pukuja nähtiin Linnan juhlissa ja Miss Suomi -kilpailuissa. Viimeisinä vuosina liikkeen 10 000 tuotteesta valtaosa oli kuitenkin arkivaatteita. Ra-Kessa oli parhaimmillaan 33 työntekijää, joista 11 oli ompelijoita. Loppuaikoina yrityksen omisti 88-vuotias Rakel Ruokonen ja hänen kaksi niin ikään jo eläkeikäistä tytärtään. Heistä Säde Lindholm valittiin vuonna 2011 Turun yrittäjänaiseksi.Enkvist, Liisa: Kallis vuokra koitui Ra-Ken kohtaloksi , Turun Sanomat 13.1.2016. Viitattu 16.1.2016. Yrityksen nimi oli 18. tammikuuta 2012 saakka Leninkiliike Ra-Kel Oy. ==Lähteet== Luokka:Entiset suomalaiset vaatetusalan yritykset Luokka:Entiset suomalaiset vähittäiskaupan yritykset Luokka:Turun historia
Taekwondo Euroopan kisoissa 2015

Euroopan kisojen 2015 taekwondo pidettiin Bakussa Crystal Hallissa 13.–14. kesäkuuta 2015. Sarjoja oli neljä kummallekin sukupuolelle. Urheilijoita osallistui 128. Menestynein maa oli Azerbaidžan, joka voitti yhteensä viisi mitalia, joista kolme oli kultaa. ==Tulokset== ===Miehet=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 58 kg Rui Bragança Jesús Tortosa Si Mohamed Ketbi Levent Tuncat 68 kg Aykhan Taghizade Karol Robak Joel González Aleksey Denisenko 80 kg Milad Beigi Albert Gaun Lutalo Muhammad Júlio Ferreira 80+ kg Radik Isayev Vladislav Larin Vedran Golec Daniel Ros Gomez ===Naiset=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 49 kg Charlie Maddock Tijana Bogdanović Patimat Abakarova Lucija Zaninović 57 kg Jade Jones Ana Zaninović Nikita Glasnović Eva Calvo 67 kg Anastasia Baryshnikova Farida Azizova Elin Johansson Nur Tatar 67+ kg Gwladys Epangue Milica Mandić Iva Radoš Olga Ivanova ==Mitalitaulukko== 1\. 3 1 1 5 2\. 2 0 1 3 3\. 1 2 2 5 4\. 1 0 1 2 5\. 1 0 0 1 6\. 0 2 0 2 7\. 0 1 3 4 0 1 3 4 9\. 0 1 0 1 10\. 0 0 2 2 11\. 0 0 1 1 0 0 1 1 0 0 1 1 ==Lähteet== Luokka:Euroopan kisat 2015
Mercedes-Benz SL-sarja (W107)

Mercedes-Benz W107 on Mercedes-Benz SL-sarjan kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1971–1989. Se korvasi edeltäneen W113-mallin ja seuraajaksi tuli R129. == Mercedes-Benz W107 (1971–1989) == Mercedes-Benz W107 kehitettiin rinnakkain S-sarjan (W116) kanssa, joka tuli markkinoille vuotta myöhemmin. Akselistot otettiin W114/W115-sarjasta. Autossa esiteltiin turvallisuusteknisiä uudistuksia, joita nähtiin myöhemmin myös W116- sekä osittain W114/W115-sarjoissa. Polttoainesäiliö siirrettiin tavaratilan pohjasta taka-akselin yläpuolelle suojatumpaan paikkaan peräänajojen varalta. Ajovalot olivat vaakasuuntaiset ja niiden vilkut levittäytyivät sivulle parantaen niiden näkyvyyttä sivusuunnasta. Myös takavalot saivat urituksen, joka piti ne paremmin puhtaana kerääntyvää likaa vastaan. A-pilareihin oli sijoitettu sivuikkunoita likavedeltä suojaavat vedenohjauslistat. Myös sivupeilit olivat suuremmat kuin viimeksi esitellyissä W114/W115- ja W108/W109-sarjoissa käytetyt. Ohjaamon turvallisuutta oli parannettu pehmustetuin materiaalein, osumasta periksiantavien kytkinten ja painikkeiden sekä uuden pehmustetun nelipuolaisen ohjauspyörän ansiosta. Ensimmäisenä esiteltiin irrotettavalla kovakatolla varustettu avomalli SL ja puoli vuotta myöhemmin tuli myös nelipaikkainen coupé-korinen SLC. Sen akseliväli oli SL:ää 36 senttimetriä pidempi. Ensimmäiset mallit olivat 200-hevosvoimaisella moottorilla varustetut 350 SL ja SLC. Keväällä 1973 tulivat 4,5-litraiset (225 hv) 450-mallit, jotka olivat olleet Yhdysvalloissa jo aiemmin myynnissä. Syksyllä 1974 esiteltiin 280:t, joiden 185-hevosvoimaista moottoria oli käytetty useissa muissa malleissa. Syksyllä 1977 esiteltiin uudet 5,0-litraiset (240 hv) 450-mallit, joiden kevytmetallista valmistettu moottori oli 43 kiloa aikaisempaa kevyempi. Painoa kevennettiin myös alumiinisilla konepellillä, vanteilla ja takaluukulla. Alkuvuodesta 1980 SL ja SLC saivat samat moottorit kuin uusi S-sarja (W126). Mallivaihtoehdot olivat 280, 380 ja 500. ABS-jarruja alettiin tarjota lisävarusteina. Ulkoisesti uudet mallit tunnisti etuspoilerista. SLC:n valmistus päättyi vuonna 1981. SL sai vuonna 1985 jälleen uudet S-sarjasta peräisin olevat moottorit, joiden merkinnät olivat 300, 420 ja 500. Yhdysvalloissa tarjolla oli myös 560 SL. Jousitusgeometriaan ja sisustukseen tehtiin samaan aikaan uudistuksia. === 450SLC 5.0 === 450SLC 5.0 -mallissa oli alumiinisella moottorilohkolla oleva uusi M117-V8-moottori. Koripaneeleissa käytettiin alumiinia painon alentamiseksi. Autolla voitettiin Norsunluurannikon ralli 1979. == Lähteet == == Aiheesta muualla == SL-sarja (W107) Luokka:S-segmentin autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot
Alexander Wolz

Alexander Wolz (s. 21. tammikuuta 1991 Kemptenhttp://www.worldloppet.com/A/125595/wolz-alexander.php) on saksalainen maastohiihtäjä. Wolz edustaa TSV Buchenberg -seuraa. Wolz debytoi maailmancupissa joulukuussa 2011 Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä sijoittuen sijalle 63. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti tammikuussa 2013 Liberecin perinteisen sprintistä ollen 22:s. Wolzin paras maailmancup-sijoitus on 14. tila Davosin perinteisen sprintistä vuoden 2013 helmikuulta. Wolz osallistui vuoden 2013 MM-kilpailuihin Val di Fiemmessä ollen sprintin 44:s. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Saksalaiset maastohiihtäjät
Malininperä

Malininperä myös Malininkangas on asuinalue ja toimintakeskus Simojoen pohjoisrannalla Simon kunnassa. Alue koostuu pääasiassa Malininkankaan toimintakeskuksesta, mutta alueelle on kaavoittettu asuinaluetta ja kesämökkitontteja. Vastarannalla sijaitsee Tikkasen asuinalue. == Malininkankaan toimintakeskus == Malinin toimintakeskus käsittää pääasiassa koko Malinina tunnetun alueen. Toimintakeskus on monipuolinen: kesäisin alueella on 20 kilometriä valaistua lenkkeilyreittiä ja pururata. Malinissa on myös ympärivuotinen frisbeegolf-rata ja leikkipuisto. Talvisin Malininkankaalle nousee 25 kilometriä valaistua latua, jossa on perinteinen- ja luisteluhiihto väylät. Toimintakeskusta ylläpitää Simon kunta. Luokka:Simon kylät
Kultamitali

thumb|Vuoden 1964 talviolympialaisten kulta- (ylh.), hopea- ja pronssimitalit Kultamitali on urheilukilpailuissa tai muissa kilpailuissa parhaiten sijoittuville kilpailijoille jaettava mitali. Olympialaisissa kultamitaleja on jaettu voittajille vuoden 1904 kesäolympialaisista lähtien. Kultamitali on suurissa urheilukilpailuissa yleensä nimensä mukaisesti kultaa, mutta pienemmissä urheilukilpailuissa se on usein vain kullattu tai esimerkiksi messinkiä. Kultamitali on saanut alkuperäisen innoituksensa Kreikan mytologiasta, jossa kulta-aika tarkoitti aikaa, jolloin ihminen eli jumalten luona. Myös muut mitalit ovat peräisin Kreikan mytologiasta. Yleensä kultamitali annetaan henkilökohtaisissa kilpailussa vain yhdelle kilpailijalle, mutta esimerkiksi vuoden 2014 talviolympialaisten alppihiihdon naisten syöksylaskussa Slovenian Tina Maze ja Sveitsin Dominique Gisin jakoivat kultamitalin.http://www.iltasanomat.fi/alppihiihto/art-1288652973440.html == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mitalit Luokka:Urheilutermit
Knut Hjeltnes

Knut Hjeltnes (8. joulukuuta 1951 Ulvik – 17. tammikuuta 2024) oli norjalainen yleisurheilija. Hän opiskeli Brigham Youngin yliopistossa vuoteen 1978 asti. Hän osallistui olympialaisiin kiekonheitossa kolmesti – vuonna 1976 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 63,06 m, vuonna 1984 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 65,28 m ja vuonna 1988 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 64,94 m. Vuonna 1986 hän saavutti Hyvän tahdon kisojen pronssia kiekonheitossa tuloksella 64,02 m. Hän oli Norjan mestari kuulantyönnössä vuosina 1975–1976 ja 1978–1984 ja kiekonheitossa vuosina 1975–1976, 1979–1984, 1986 ja 1988–1989, sekä kakkonen kiekonheitossa vuosina 1974, 1996 ja 1997. Vuonna 1977 hän jäi kiinni anabolisten steroidien käytöstä ja sai vuoden mittaisen kilpailukiellon. Hän oli ensimmäinen dopingrikkomuksesta kilpailukiellon saanut norjalainen yleisurheilija. Hän rikkoi kuulantyönnön Norjan ennätyksen kolme kertaa vuosina 1975–1980 ja kiekonheiton Norjan ennätyksen kymmenen kertaa vuosina 1975–1985. Vuosina 1979–1983 hän oli Pohjoismaiden ennätysmies kiekonheitossa. Uran lopettamisen jälkeen hänestä tuli valmentaja. Hän on naimisissa Colleenin kanssa ja heillä on kolme lasta. Henkilökohtaiset ennätykset: * kuulantyöntö – 20,55 m (Bodø, 5. heinäkuuta 1980), entinen Norjan ennätys * kuulantyöntö (sisäradat) – 19,54 m (Pireus, 3. maaliskuuta 1985) * kiekonheitto – 69,62 m (San José, 25. toukokuuta 1985), Norjan ennätys == Lähteet == * Profiili Sports Reference -sivustolla * Profiili IAAF-sivustolla === Viitteet === Luokka:Norjalaiset kiekonheittäjät Luokka:Norjalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut norjalaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Delaware (täsmennyssivu)

Delaware voi tarkoittaa seuraavia: * Thomas West de la Warr (1577–1618), englantilainen poliitikko ja tutkimusmatkailija, jonka mukaan kaikki pohjoisamerikkalaiset Delaware-nimiset kohteet ovat saaneet nimensä * Delaware, Yhdysvaltain osavaltio * delawaret, pohjoisamerikkalainen intiaanikansa * Delaware, Atlanttiin laskeva joki Yhdysvalloissa * Delaware, kaupunki Ohiossa, Yhdysvalloissa * Delawaren piirikunta, piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa * Delawaren piirikunta, piirikunta Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa
Jamaal Lascelles

Jamaal Lascelles (s. 11. marraskuuta 1993 Derby) on englantilainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Lascelles edusti englantilaista Nottingham Forestia vuosina 2012–2014. Lascelles siirtyi elokuussa 2014 Englannin Valioliigassa pelaavaan Newcastle Unitediin. Siirtosopimuksen mukaisesti Lascelles pelasi kauden 2014–2015 lainalla Nottingham Forestissa. Jamaal Lascelles pelasi ensimmäisen ottelunsa Newcastlessa liigacupin ottelussa Northamptoniia vastaan elokuussa 2015. Debyyttinsä Valioliigassa Lascelles teki 3. lokakuuta 2015 tullessaan vaihdosta kentälle Newcastlen vierasottelussa Manchester Cityä vastaan. Hän pelasi kauden aikana 18 liigaottelua ja teki maalin tammikuussa 2016 Watfordia sekä huhtikuussa 2016 Swanseaa vastaan. Kaudella 2016–2017 Lascelles pelasi Newcastlen joukkueessa Englannin mestaruussarjassa 43 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän oli ensimmäistä kauttaan Newcastlen kapteeni. Seuraavalla kaudella Newcastle pelasi jälleen Valioliigaa, jossa Lascelles pelasi 33 ottelua ja teki kolme maalia. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 32 liigaottelua eikä tehnyt maaleja. Kaudella 2019–2020 Lascelles pelasi vakiokokoonpanossa kauden 12. liigaotteluun saakka mutta sai 9. marraskuuta ottelussa Bournemouthia vastaan polvivamman, jonka vuoksi hän jäi sivuun kahdeksi kuukaudeksi. Lopulta hän pelasi kauden aikana 24 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Myös kaudella 2020–2021 hän oli vammojen vuoksi lähes kaksi kuukautta poissa kentiltä. 19 liigaottelussa maaleja syntyi kaksi. Kaudella 2021–2022 hän putosi helmi-huhtikuussa vaihtopenkille. Pelaamissaan 26 liigaottelussa hän eki yhden maalin. Kaudella 2022–2023 hän pelasi vain seitsemässä liigaottelussa, näistä kahdessa avauskokoonpanossa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 16 liigaottelua, joista 13 avauskokoonpanossa, ja teki yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi täyden ajan viidessä ottelussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jamal Lascellesin esittely theFA.com-sivustolla * Lascellesin esittely Newcastlen sivuilla * Lascellesin tietoja Soccerbase- sivustolla Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Normaalivuosi

Normaalivuosi on kalenterivuosi, joka ei ole karkausvuosi. Juliaanisen ja gregoriaanisen kalenterin normaalivuodessa on 365 päivää. Koska juliaanisessa kalenterissa kaikki vuodet, joiden vuosiluku on jaollinen neljällä, ovat karkausvuosia, mutta gregoriaanisessa kalenterissa vuosista, joiden vuosiluku on jaollinen sadalla, ovat karkausvuosia vain ne, joiden vuosiluku on jaollinen myös neljälläsadalla, juliaanisessa kalenterissa 400 vuodesta on karkausvuosia 100, mutta gregoriaanisessa 97. Normaalivuosi alkaa ja loppuu samalla viikonpäivällä. Luokka:Ajanlasku
Pesäpallon suomensarja 1972

Pesäpallon suomensarja pelattiin 28. kerran kaudella 1972. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Kiteen Urheilijat, Hyvinkään Tahko ja Alajärven Ankkurit nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1973. Lohkojen kaksi heikointa putosi maakuntasarjaan. ==Suomensarja== ===Itälohko=== Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Kiteen Urheilijat 18 16 1 1 204–61 33 Tohmajärven Urheilijat 18 12 1 5 175–114 25 Ilomantsin Urheilijat 18 11 1 6 178–111 23 Lahden Mailaveikot 18 10 2 6 146–137 22 Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat 18 10 1 7 162–165 21 Karjalan Maila 18 7 3 8 100–144 17 Summan Ponnistus 18 7 0 11 104–127 14 Puurtilan Kisa-Pojat 18 6 0 12 131–162 12 Tainionkosken Tähti 18 4 3 11 105–147 11 Vehkalahden Veikot 18 1 0 17 61–198 2 Lohkoon nousivat Juvan Urheilijat ja Outokummun Partio ja mestaruussarjasta siihen putosi Jyväskylän Kiri. ===Etelälohko=== Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Hyvinkään Tahko 18 14 1 3 202–98 29 Nurmon Jymy 18 12 1 5 204–117 25 Ilmajoen Kisailijat 18 12 0 6 184–156 24 Kuortaneen Kunto 18 11 1 6 193–117 23 Jokioisten Koetus 18 10 1 7 157–131 21 Herttoniemen Urheilijat 18 8 0 10 160–184 16 Pomarkun Pyry 18 8 0 10 160–201 16 Kauhajoen Karhu 18 8 0 10 145–151 16 Työväen Mailapojat 18 4 1 13 127–194 9 Keravan Pallokerho 18 0 1 17 100–283 1 Mestaruussarjasta lohkoon putosivat Loimaan Palloilijat ja Riihimäen Pallonlyöjät. Maakuntasarjasta nousivat Turun NMKY ja Janakkalan Jana. Nurmon Jymy siirtyi kaudeksi 1973 länsilohkoon. Puna-Mustat 2 korvasi kaudella 1973 Herttoniemen Urheilijat. ===Länsilohko=== Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Alajärven Ankkurit 18 17 0 1 191–74 34 Vimpelin Veto 18 15 0 3 188–72 30 Iin Urheilijat 18 11 0 7 139–118 22 Sotkamon Jymy 18 10 0 8 177–119 20 Muhoksen Pallo-Salamat 18 8 2 8 125–132 18 Halsuan Toivo 18 8 1 9 124–113 17 Tyrnävän Tempaus 18 7 1 10 120–137 15 Simon Kiri 18 6 1 11 97–146 13 Ylihärmän Junkkarit 18 4 0 14 79–181 8 Kajaanin Pallokerho 18 1 1 16 87–235 3 Lohkoon nousivat maakuntasarjasta Vähänkyrön Viesti ja Rantsilan Raikas. Etelälohkosta länsilohkoon siirtyi Nurmon Jymy. ==Lähteet== * http://www.mrasilainen.com/ Luokka:Pesäpallon Suomensarjakaudet Luokka:Vuoden 1972 pesäpallo
Tour Saint-Jacques

Tour Saint-Jacques (Pyhän Jaakobin torni) on historiallinen torni Pariisin keskustassa 4. arrondissementin alueella, Rue de Rivoli -kadun varrella sijaitsevassa pienessä puistossa. Tornin korkeus on 52 metriä. Torni kuului alkujaan Pariisin teurastajien killan omistamaan Saint-Jacques-de-la- Boucherie-nimiseen kirkkoon. Torni rakennettiin Jean de Félinin johdolla vuosina 1508–1522 ja se edustaa gotiikkaan kuuluvaa niin sanottua flamboyant- tyyliä, jota myös itse kirkon oletetaan edustaneen. Itse kirkko purettiin Ranskan vallankumouksen jälkimainingeissa vuonna 1797. Torni restauroitiin paroni Haussmannin aikana 1800-luvulla, jolloin sitä tukemaan rakennettiin jalusta ja sen alimpaan kerrokseen lisättiin arkadit.Martina Padberg: Taide & Arkkitehtuuri: Pariisi (suom. Tapani Kilpeläinen), s. 63. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2007. Alkuteos Kunst & Architektur Paris. Tornin yhteydestä purettu Saint-Jacquesin kirkko oli varhaiskeskiajalta lähtien osa Euroopan halki kulkenutta Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreittiä. Yhdessä 78 muun rakennuksen kanssa Tour Saint-Jacques on kuulunut vuodesta 1998 Unescon maailmanperintöluettelon kohteeseen nro 868, ”Santiago de Compostelan pyhiinvaellusreitit Ranskassa”.Routes of Santiago de Compostela in France: Maps UNESCO. Viitattu 15.1.2016. Tiedemies Blaise Pascal suoritti 1600-luvulla tornissa ilmanpaineen mittaamiseen liittyneitä kokeita. Tämän muistoksi tornin juurella on nykyään Pascalin patsas. Toinen patsas esittää Pyhää Jaakobia, jolle kirkko oli omistettu.Tour Saint-Jacques Parisinfo.com. Viitattu 15.1.2016. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Pariisin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Ranskan tornit
Somersalo

Somersalo on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi: * Arthur Sommer, vuodesta 1906 Somersalo (1847–1907), kauppaneuvos ja teollisuusjohtaja * Aili Somersalo, vuoteen 1906 Sommer (1887–1957), kirjailija * Arne Somersalo, vuoteen 1906 Sommer (1891–1941), ilmavoimien komentaja * Artturi Somersalo, vuoteen 1906 Sommer (1889–1973), agronomi, maanviljelijä ja liikemies * Ensi Somersalo, vuoteen 1906 Sommer (1884–1927), diplomi-insinööri ja kirjailija * Erkki Somersalo (s. 1960), suomalainen matemaatikko, professori * Eva Somersalo, vuoteen 1906 Sommer (1883–1956), kansanedustaja (Kokoomus) * Heikki Somersalo (1936–2015), taidemaalari * Helga Reinikainen-Somersalo (1940–2018), taidemaalari * Jaakko Somersalo (1916–1966), taidemaalari ja taidegraafikko * Kirsti Somersalo, Yanti Somer (s. 1948), näyttelijä * Yrjö Somersalo, vuoteen 1906 Sommer (1886–1942), filosofian maisteri, pankkiiriliikkeen omistaja ja liikemies
Iso-Lampsi

Iso-Lampsi eli myös Iso Lampsinjärvi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Kuohulla sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 42 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Järven pohjoisosassa sijaitsevat saaret eristävät pohjoisosan omaksi vesialueekseen, joka on samalla matala. Järven ympärillä on joka suunnassa Kuohun kylän asutusta. Järvellä on kartan mukaan seitsemän saarta, jotka sijaitsevat kaikki pohjoisosassa. Suurin saari on kartan mukaan 120 metriä pitkä ja 40 metriä leveä. Vain tässä saaressa on mökkejä. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen keskisyvyyttä ei ole ilmoitettu, mutta sen suurin syvyys on 4,6 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven eteläosassa olevassa syvänteessä. Järven rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Kaikki rannat, lukuun ottamatta kaakkoisrantaa, ovat asuttuja. Viereisen Pikku-Lampsin väliin jäävällä kannaksella on lisäksi peltomaata. Kiinteän asutuksen joukossa on alle 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille pääsee kyläteiltä, jotka haarautuvat kummallekin rannalle pohjoispuolella ohittavalta valtatieltä 18. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Kuusjärven alueeseen (14.285) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,0 metriä mpy. Siihen ei ole johdettu metsäojia, mutta siihen laskevat idästä Neulajärvestä Neulajoen viimeinen osuus ja lännestä Pikku-Lampsin laskujoki. Pikku-Lampsiin laskee Niemijärvi, joka kokoaa pohjoisesta metsäalueen kuivatusvesiä. Iso-Lampsin laskujoki Vispiläjoki lähtee sen kaakkoisrannan luusuasta. Se laskee neljän kilometrin päässä Kuusjärveen, joka vuorostaan laskee lyhyttä Myllyjokea myöten Muuratjärveen. == Lähteet == Luokka:Kuusjärven alue Luokka:Jyväskylän järvet
Dongyingin räjähdysonnettomuus

Dongyinin räjähdys tapahtui maanantaina 31. elokuuta 2015 Dongyingin prefektuuritason kaupungissa Kiinassa, Shandongin maakunnan pohjoisosassa. Se tapahtui noin kello 23.22 paikallista aikaa (UTC+8) Diao Kou Xiang Bin Yuan Chemical Co. -yhtiön omistamassa kemiantehtaassa ja tappoi viisi ihmistä. Räjähdys oli voimakkuudeltaan sellainen, että se kuului pitkien matkojen päähän. Syntynyt tulipalo saatiin sammumaan viiden tunnin kuluttua räjähdyksestä. Kiinan viranomaiset pidättivät 12 hallituksen viranomaista ja yrityksen johtajaa onnettomuuden vuoksi. ==Lähteet== Räjähdysonnettomuus Luokka:Vuoden 2015 onnettomuudet Luokka:Räjähdysonnettomuudet Kiinassa
Rob Elliot

Robert "Rob" Elliot (s. 30. toukokuuta 1986 Greenwich, Lontoo, Englanti) on irlantilainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelaava Elliot edusti englantilaista Charltonia vuosina 2004–2011 mutta pelasi myös muissa seuroissa lainalla. Hän siirtyi elokuussa 2011 Englannin Valioliigassa pelaavaan Newcastle Unitediin ja solmi seuran kanssa viiden vuoden sopimuksen. Elliot pelasi Newcastle Unitedin joukkueessa Valioliigaa yhteensä 52 ottelua. Eniten vastuuta hän sai kaudella 2015–2016, jolloin hän pelasi 21 liigaottelua, ja kaudella 2017–2018, jonka alkupuoliskolla hän pelasi 16 liigaottelua. Kauden 2020–2021 alkupuolen hän oli ilman seuraa kunnes solmi tammikuussa 2021 sopimuksen mestaruussarjassa pelaavan Watfordin kanssa. Englannissa syntynyt Elliot edustaa maajoukkuetasolla Irlannin maajoukkuetta, koska hänen isänsä on syntynyt Irlannissa. Elliot on pelannut Irlannin maajoukkueessa neljä ottelua, joista kolme vuonna 2014 ja yhden maaliskuussa 2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rob Elliotin esittely Newcastlen sivuilla * Elliotin esittely Soccerbase-sivustolla Luokka:Irlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Natriumaskorbaatti

Natriumaskorbaatti on yksi askorbiinihapon (C-vitamiinin) suoloista. Aineen molekyylikaava on C6H7NaO6, moolimassa 198,11 g/mol ja CAS-numero 134-03-2. Natriumaskorbaattia käytetään hapettumisenestoaineena, ja lisäainekoodiltaan se on E301. C-vitamiinilisissä käytetään askorbiinihapon vaihtoehtoina myös natriumaskorbaattia ja kalsiumaskorbaattia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Sodium ascorbate *ChemBlink: Sodium ascorbate Luokka:Orgaaniset yhdisteet
Shenzhenin jätekasan vyörymä

Shenzhenin jätekasan vyörymä tapahtui sunnuntaina 20. joulukuuta 2015 Shenzhenissä Kiinassa. Se tapahtui noin kello 11.40 paikallista aikaa (UTC+8) ja tuhosi sekä hautasi alleen teollisuusrakennuksia ja työntekijöiden asumuksia läheisessä teollisuuspuistossa. Yhteensä 58 ihmistä kuoli ja ainakin 25:n raportoitiin kadonneen. Kyseessä oli lähinnä ihmisen välinpitämättömyyden aiheuttama teollisuusonnettomuus: sortunut aines oli talonrakentamisen sivutuotteena syntynyttä rakennusjätettä eikä maata, kuten tavallisessa maanvyörymässä. Kiinan viranomaiset ovat pidättäneet ihmisiä, joilla epäillään olevan osallisuutta epämääräisen jätekasan kokoamisessa vaarallisen korkeaksi onnettomuutta edeltäneiden kahden vuoden aikana. ==Lähteet== Vyörymäonnettomuus Luokka:Vuoden 2015 onnettomuudet Luokka:Onnettomuudet Kiinassa
Otto Holmström

Otto Selim Holmström (13. toukokuuta 1879 Temmes – 21. joulukuuta 1948 Raahe) oli suomalainen majuri ja kirjailijanimeä Eva Erkkilä käyttänyt muistelmakirjailija.Kirjasampo.fi : Eva Erkkilä Holmströmin vanhemmat olivat Sotkamon kirkkoherra Nils Holmström (1838–1892) ja Amanda Josefina Ehnqvist (1839–1914).Geni.com : Otto Selim Holmström Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1901 Oulun lyseosta. Holmström toimi opettajana Raahen alkeiskoulussa ja työskenteli myös sanomalehtimiehenä. Vuoden 1918 jälkeen Holmström meni suojeluskuntajärjestön palvelukseen, yleni majuriksi ja toimi piiripäällikkönä Raahen suojeluskuntapiirissä. Virkaeron jälkeen hän asui Raahessa. Holmström harrasti sukututkimusta ja kirjoitti aiheesta artikkeleita Suomen Sukututkimusseuran Genos-aikakauskirjaan sekä Oulussa ja Raahessa ilmestyneisiin sanomalehtiin.Suomen Sukututkimusseura - Genealogiska Samfundet i Finland : Vainajia, Genos 20(1949), s. 19-20 == Teoksia == * Vanhan mamsellin muistelmia isänisien ja isäin ajoilta ; julkaissut Eva Erkkilä. Pohjolan kustannus-osakeyhtiö, Oulu 1917 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset sukututkijat Luokka:Suojeluskuntien piiripäälliköt Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Saint-Germain-l’Auxerrois

thumb|Saint-Germain-l’Auxerrois’n kirkon julkisivu ja kellotorni. Saint- Germain-l’Auxerrois on kirkko Pariisin keskustassa 1. arrondissementin alueella, Place du Louvre -aukion itälaidalla, vastapäätä Louvrea. Nykyistä kirkkoa rakennettiin yli 300 vuotta 1200-luvulta alkaen. Se on omistettu Germanus Auxerrelaiselle, jonka Pariisin kaupungin suojeluspyhimys Geneviève legendan mukaan nuoruudessaan kohtasi. Kirkon valmistuttua sitä käytettiin Ranskan hovin kirkkona. Arkkitehtonisesti merkittävin osa rakennuksesta on vuosina 1435–1439 erilliseksi rakennettu kolmiportaalinen eteissali. Saint- Germain-l’Auxerrois’n kellonsoitto oli aloitusmerkkinä vuoden 1572 pärttylinyön verilöylylle. Käyttö hovikirkkona päättyi vuonna 1682 kuningas Ludvig XIV:n vetäydyttyä pysyvästi Versaillesin palatsiin. Tämän jälkeen kirkkoon haudattiin monia Louvressa työskennelleitä taiteilijoita, muun muassa arkkitehdit Louis Le Vau ja Robert de Cotte, taidemaalarit François Boucher ja Jean-Baptiste Chardin sekä kuvanveistäjä Antoine Coysevox.Martina Padberg: Taide & Arkkitehtuuri: Pariisi (suom. Tapani Kilpeläinen), s. 64. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2007 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Seurakunnan kotisivu Luokka:Pariisin kirkot
Iso Kivijärvi (Parkano, Kirjaskylä)

Iso Kivijärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Kirjaskylällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Jämijärven valuma-alueeseen. Iso Kivijärvi on osa Kivijoen-Jämijoen valuma-aluetta. == Maantietoa == Järven pituus on1,4 kilometriä, leveys 600 metriä ja sen pinta- ala on 47 hehtaaria. Se sijaitsee laajalla suoalueella Parkanon kunnan länsiosissa. Kaikki ympäristön suot ovat tiheästi ojitettuja. Parikymmentä suo-ojaa laskee vetensä järveen ja luoteispäässä sijaitseva laskuoja on sekin alkuosuudeltaan koneellisesti kaivettu suora ja leveä oja. Latvaosuuden jälkeen sitä kutsutaan Kivijoeksi. Järvessä on kuusi saarta tai luotoa. Latosaari ja Pikkusaari ovat 50 metriä pitkiä ja muut saaret ovat pieniä luotoja. Järvi on paikoin kivinen. Rantaviivan pituus on 4,8 kilometriä. Rannat ovat puoliksi suota ja puoliksi kovaa metsämaata. Rannoille on rakennettu yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet kylätieltä, joka yhdistää Karvian Kantin ja Parkanon Kirjaskylän. == Historiaa == Iso Kivijärven nimi johtuu siitä, että sen vieressä on ollut Vähä Kivijärvi, joka on kuivatettu suoksi. Iso Kivijärven kaakkoisrannassa on sijainnut "Kiviholma" eli nykyään "Kivijärven" maatalo. Järviä kuivatettiin yleensä heinäniityiksi ja vielä vuoden 1959 painetussa peruskartassa näkyy entisen Vähä Kivjärven ympärillä latoja. == Lähteet == Luokka:Kivijoen–Jämijoen valuma-alue Luokka:Parkanon järvet
Jukka-Pekka Pelto-Arvo

Jukka-Pekka Pelto-Arvo (s. 30. kesäkuuta 1993 Kannushttp://www.peliveljet.com/miehet/pelaajat/jukka-pekka-pelto-arvo Viitattu 16.1.2016.) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Salibandyliigassa pelaavia Seinäjoen Peliveljiä. Läpimurtonsa Salibandyliigassa kaudella 2014–2015 tehnyt Pelto-Arvo valittiin keväällä 2015 ensimmäistä kertaa A-maajoukkueeseen.SPV:n Pelto-Arvo Suomi- paitaan Ilkka. 22.4.2015. Viitattu 16.1.2016. Kauden päätteeksi Pelto-Arvo juhli SPV:n kanssa myös Suomen mestaruutta.Kittilä, Ilkka: Läpimurtokauden pelannut SPV-lupaus: ”Nautin täysillä, enkä jännittänyt yhtään” Pääkallo.fi. 11.4.2015. Viitattu 16.1.2016. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalle Jousinen

Kalle Vihtori Jousinen (synt. Åmark; 28. heinäkuuta 1852 Forssa – 11. maaliskuuta 1945)Ilkka Kononen: ”Kalle Jousinen ja laulu joka jäi elämään”, Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen vuosikirja 87 – 2018, s. 79–91. Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistys, Forssa 2018. oli suomalainen työmies, joka kirjoitti sanat ”Perustuslaillisten riemumarssi” -nimiseen työväenlauluun. Jousisen isä Juho Åmark oli torppari, myöhemmin tallirenki ja palovartija. Jousinen työskenteli yhdeksänvuotiaasta alkaen 58 vuotta Forssan puuvillatehtaalla eri tehtävissä. Hän suomensi sukunimensä ilmeisesti varsin nuorena. Jousinen oli nuoruusvuosinaan innokas suomalaisuusliikkeen ja raittiusliikkeen kannattaja. Myöhemmin tultuaan mukaan työväenliikkeeseen hän toimi Forssan työväenyhdistyksen johtokunnan jäsenenä ja yhdistyksen varasihteerinä. Jousinen harrasti musiikkia ja laulua ja soitti viulua Forssan orkesterissa. Parhaiten hänet kuitenkin tunnetaan ”Perustuslaillisten riemumarssin” sanoittajana. Kansansävelmään pohjautunut laulu ilmestyi 14 säkeistön mittaisena arkkiveisuna vuonna 1906. Vuoden 1918 sisällissodan aikana Jousinen sanoitti ja mahdollisesti myös sävelsi Forssan punakaartille kaksi marssilaulua, joista suosituksi nousi varsinkin toinen, ”Punakaartin marssi” eli niin sanottu ”Jäkälämarssi”. Valkoiset vangitsivat hänet joksikin aikaa sodan jälkeen. Jousisella oli kymmenen lasta. Heistä yksi oli Yhdysvalloissa ja myöhemmin Neuvosto-Karjalassa vaikuttanut viulisti, säveltäjä ja musiikinopettaja Lauri Jousinen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Axe historique

Axe historique (ranskaa, ”historiallinen akseli”; tunnetaan myös nimillä Voie Triomphale ja Voie Royale)Historical Axis of Paris, la Voie Triomphale French moments. Viitattu 15.1.2016. on noin kahdeksan kilometriä pitkä samansuuntaisten katujen ja puistojen muodostama kaakko–luode-suuntainen kaupunkiakseli Pariisissa. Se alkaa keskustasta Louvren taidemuseon sisäpihalta ja ulottuu La Défensen esikaupunkiin. Akseliin sisältyvät muun muassa Tuileries’n puisto ja Champs-Élysées-puistokatu, ja sen varrella ovat muun muassa aukiot Place de la Concorde ja Place Charles de Gaulle (ent. Place de l’Étoile) sekä kolme riemukaarta: 1800-luvulla rakennetut Arc de Triomphe du Carrousel ja Étoile-aukion Riemukaari (Arc de Triomphe de l'Ètoile) sekä 1980-luvulla rakennettu Grande Arche. Akseli on rakentunut vähitellen vuosisatojen kuluessa alkaen Tuileries’n puutarhan perustamisesta 1500-luvulla. La Défense rakennettiin akselin päätteeksi vasta 1900-luvun jälkipuolella.Martina Padberg: Taide & Arkkitehtuuri: Pariisi (suom. Tapani Kilpeläinen), s. 88–89. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2007. Alkuteos Kunst & Architektur Paris. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Pariisi Luokka:Kaupunkisuunnittelu
Hansin grillikesä

Hansin grillikesä on ruokaohjelma, jossa Hans Välimäki ja Meri-Tuuli Lindström kokkasivat ruokaa jokaisessa jaksossa julkisuudesta tuttujen henkilöiden kanssa.http://www.nelonen.fi/uutiset/viihde/1905960-tanaan-se-alkaa---hansin- grillikesa-kokoaa-julkkikset-grillin-aareen == Jaksot == Jakso Ruokateema Vieraat Ensiesitys 1\. USA Eero Ettala ja Lauri Heiskari 11. kesäkuuta 2015 2\. Juhannus Sini Sabotage ja Roope Salminen 18. kesäkuuta 2015 3\. Meksiko Paleface, Redrama ja Tommy Lindgren 25. kesäkuuta 2015 4\. Kasvikset, Kala Edis Tatli ja Makwan Amirkhani 2. heinäkuuta 2015 5\. Kana Eero Ritala ja Juha Veijonen 9. heinäkuuta 2015 6\. Lastenruoka Sami Hedberg ja Niko Kivelä 16. heinäkuuta 2015 7\. Nuotioruoka Maisa Torppa, Elina Tervo ja Sahra Ali 24. heinäkuuta 2015 8\. Saksa, Octoberfest - 1. elokuuta 2015 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisio-ohjelmat Luokka:Ruokaohjelmat
Melonta Euroopan kisoissa 2015

Euroopan kisojen 2015 melonta pidettiin Mingəçevirissa Kur Sport and Rowing Centressä 14.–16. kesäkuuta 2015. Sarjoja oli yhteensä 15. Urheilijoita osallistui yhteensä 350. Menestynein maa oli Unkari, joka voitti kymmenen mitalia, joista viisi oli kultaa. ==Tulokset== ===Miehet=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia C-1 200 m Henrikas Žustautas Valentin Demyanenko Martin Fuksa C-1 1000 m Sebastian Brendel Martin Fuksa Attila Vajda C-2 1000 m Andrei Bahdanovitš Aljaksandr Bahdanovitš Aleksei Korovaškov Ilja Pervuhin Peter Kretschmer Michael Müller K-1 200 m Miklós Dudás Petter Menning Ed McKeever K-1 1000 m Max Hoff Fernando Pimenta Rene Holten Poulsen K-1 5000 m Max Hoff Fernando Pimenta Cyrille Carre K-2 200 m Nebojša Grujić Marko Novaković Ronald Rauhe Tom Liebscher Sandor Totka Péter Molnár K-2 1000 m Zoltan Kammerer Tamas Szalai Max Rendschmidt Marcus Gross Vital Bjalko Raman Pjatrušenka K-4 1000 m ===Naiset=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia K-1 200 m Marta Walczykiewicz Natalja Podolskaja Danuta Kozák K-1 500 m Danuta Kozák Yvonne Schuring Ewelina Wojnarowska K-1 5000 m Maryna Litvintšuk Lani Belcher Renáta Csay K-2 200 m Marharyta Mah’neva Maryna Litvintšuk Nikolina Moldovan Olivera Moldovan Marija Povh’ Anastasija Todorova K-2 500 m Milica Starović Dalma Ružičić-Benedek Roxana Borha Elena Meroniac Anna Kárász Ninetta Vad K-4 500 m ==Mitalitaulukko== 1\. 5 0 5 10 2\. 3 3 1 7 3\. 3 1 1 5 4\. 2 1 0 3 5\. 1 0 2 3 6\. 1 0 0 1 7\. 0 3 0 3 8\. 0 2 0 2 9\. 0 1 1 2 0 1 1 2 11\. 0 1 0 1 0 1 0 1 0 1 0 1 0 1 0 1 15\. 0 0 1 1 0 0 1 1 0 0 1 1 ==Lähteet== Luokka:Euroopan kisat 2015
Timo Tervo (lääkäri)

Timo Martti Tapio Tervo (s. 1950) on suomalainen lääkäri. Hän on toiminut Helsingin yliopiston mikroskooppisen anatomian dosenttina vuosina 1978–1986, soveltavan silmälääketieteen professorina vuosina 2000–2014 ja vuosina 2014-2017 Suomen ensimmäisenä liikennelääketieteen professorina. Hänestä tuli lääketieteen ja kirurgian tohtori 1977, silmätautien erikoislääkäri 1983 ja silmätautiopin dosentti 1986. Liikennelääketieteen erityispätevyyden hän suoritti vuonna 2001. Tervo toimii myös liikenneonnettomuuksien tutkijalautakuntatyössä. Ansioistaan hän on saanut mm. Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. luokan ansioristin (SVR R1) ja liikenneturvallisuusmitalin. Vapaa-aikana Tervo harrastaa muun muassa musiikkia, kulkuneuvoja sekä maalais- ja saaristoelämää. Hän on äänittänyt Katse laineille -nimisen CD-levyn. Henry Ford Health myönsi hänelle Bartimaeus-palkinnon työstään liikennelääketieteen parissa. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit