EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Suur-Sarvilahden kartano

Suur-Sarvilahden kartano () on barokkivaikutteinen kartanolinna entisen Pernajan kunnan alueella Loviisassa, Itä-Uudellamaalla. Amiraali Lorentz Creutz aloitti sen kolmikerroksisen päärakennuksen rakentamisen vuonna 1672, ja se valmistui vuonna 1683. Creutzin suvun jälkeen kartanon omistajuus siirtyi von Bornin suvulle. 1950-luvulla kartano siirtyi Svenska Litteratursällskapetin omistukseen lapsettoman pariskunnan Alix ja Ernst von Bornin testamentin myötä. Päärakennuksen suunnittelusta on vastannut rakennusmestari Acfatius Groneberg. Sitä korjailtiin ja uudistettiin 1700-luvulla sekä vuonna 1883, jolloin muutostöistä vastasi F. A. Sjöström. Rakennuksessa oli alun perin hollantilaistyylinen säterikatto, mutta rakennuksen muutosten yhteydessä se poistettiin, kunnes taas palautettiin takaisin vuonna 1934. Kartanon edustaa hallitsee barokkipiha, jota reunustaa kaksi yksikerroksista siipirakennusta. Läntisellä siipirakennuksella on yhtä pitkä historia kuin itse päärakennuksella, itäinen siipirakennus on puolestaan peräisin 1880-luvulta. Lisäksi kartanoalue käsittää muun muassa barokkityylisen puutarhan. Sille loihti nykyisen ilmeen P. Olsson 1930-luvulla. Sarvilahden nimi esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1348 kuningas Maunu Eerikinpojan kirjeessä, jossa tilan omistajaksi mainittiin vapaasäätyinen Anders Munck.Hannu Tarmio, Pentti Papunen ja Kalevi Korpela (toim.): Suomenmaa 6: maantieteellis-yhteiskunnallinen tieto- ja hakuteos, s. 125. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1976. Kartano ympäristöineen kuuluu Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin Suomessa. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Sirén, Olle: Sarvlaks : gårdshushållningen och gårdssamhället från 1600-talet till 1900-talet, 1980 * Blomberg, Marie-Louise: Sarvlax - Herrgårdshistoria under 600 år bokrecension. Hembygden : 25 (2010) : 5, s. 16. * Rask, Henry: Sarvlax : herrgårdshistoria under sex sekel. Historisk tidskrift för Finland / 95 (2010) : 4, s. [627]-632 == Aiheesta muualla == * Suur-Sarvilahden kartanon esittely Museoviraston sivuilla * Kuvia ja tietoa kartanosta * Ylen Elävä arkisto: Suur-Sarvilahden kartanolinna * Creutz nr 48 * Creutz nr 92 * von Born nr 2083 Luokka:Loviisan kartanot Luokka:Pernaja Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa Luokka:Suomen 1600-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Halonit

thumb|Halonia käyttävän sammutusjärjestelmän varoituskyltti Halonit ovat bromia sisältäviä CFC-yhdisteiden tapaisia yhdisteitä. Haloneista tunnetuimpia ovat bromidifluorikloorimetaani (CBrClF2) ja bromitrifluorimetaani (CBrF3). Haloneja on käytetty palonsammutusaineina automaattisissa sammutusjärjestelmissä ja käsisammuttimissa. Halonit ovat tehokkaita sammutusaineita, ne eivät vahingoita mitään materiaaleja eivätkä jätä muutenkaan jälkiä käytöstä. Tämän takia ne ovat olleet yleisesti käytössä esimerkiksi tärkeissä tietokone- ja palvelinkeskuksissa sekä museoissa. Sammutusteho perustuu palamisen kemiallisen reaktion katkaisemiseen. Edellä mainitut halonit ovat hengitettynä käytännössä vaarattomia, kunhan altistus jää mahdollisimman vähäiseksi. Tulen kanssa reagoidessaan halonit muodostavat kuitenkin myrkyllisiä yhdisteitä.Basic facts about halon Halonit tuhoavat otsonikerrosta paljon tehokkaammin kuin CFC-yhdisteet. Halonien käyttö ja niitä sisältävien tuotteiden myynti on siksi kielletty Suomessa joitakin poikkeuksia lukuun ottamattaFinlex: Valtioneuvoston päätös otsonikerrosta heikentävistä aineista. Halonit ovat myös kasvihuonekaasuja. Halonien korvaamiseksi onkin kehitetty vastaavaan tehoon perustuvia sammutuskaasuja, joiden haittavaikutus otsonikerrokseen on vähäinen tai haittavaikutusta ei ole lainkaan. Haloneja on korvattu myös muun muassa argonilla, typellä ja hiilidioksidilla. Näiden teho perustuu tulen tukahduttamiseen ja ne ovat täysin vaarattomia ympäristölle, koska kaikkia näitä aineita on luonnollisesti muutenkin ilmakehässä, joskin hiilidioksidi on kasvihuonekaasu. Haittapuolena on kuitenkin vaarallisuus ihmiselle. Kaasut syrjäyttävät hapen ilmasta ja samassa tilassa olevat henkilöt ovat vaarassa tukehtua. Haloneista käytetään usein koodinimiä, joiden numerosarjat ilmoittavat yhdisteen alkuainekoostumuksen. Esimerkiksi CBrClF2 on toiselta nimeltään haloni 1211 ja CBrF3 on haloni 1301\. Ensimmäinen numero on molekyylin hiiliatomien lukumäärä. Toinen numero kertoo fluorin, kolmas kloorin ja neljäs bromin määrän. Alkuaineet ilmoitetaan siis järjestysluvun mukaisessa järjestyksessä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Halonin korviketta käyttävän automaattisammutusjärjestelmän laukeaminen (video) Luokka:Halogeeniyhdisteet Luokka:Orgaaniset yhdisteet ar:هالوألكان fr:Halogénoalcanes zh:卤代烷
Ajoneuvohallintokeskus

Ajoneuvohallintokeskus (AKE) oli Liikenne- ja viestintäministeriön alaisuudessa vuosina 1996–2009 toiminut virasto, joka hoiti Suomen tieliikenneasioita yhdessä Tiehallinnon kanssa. Sen tehtäviä olivat ajoneuvojen hyväksyminen, rekisteröinti ja vuotuinen verotus. Se myös valvoi katsastustoimintaa. AKEn toiminnan tarkoituksena oli edistää liikenneturvallisuutta ja liikenteen ympäristöystävällisyyttä. Työntekijöitä keskuksella oli noin 230.AKE organisaationa ==Historiaa== Ajoneuvohallintokeskus syntyi, kun liikelaitoksena toiminut Autorekisterikeskus (ARK) jaettiin kahtia vuoden 1996 alussa. Ajoneuvohallinnon ja rekisteröinti- sekä verotustoimet sai hoitaakseen uusi virasto, Ajoneuvohallintokeskus. Katsastustoimintaa varten perustettiin Suomen Autokatsastus Oy, joka myöhemmin myytiin yksityisille. Lyhenne AKE otettiin käyttöön vuonna 1998. Ennen sitä käytettiin lyhennettä ANHK.AKEn historiaa 1\. tammikuuta 2010 alkaen Ajoneuvohallintokeskus, Ilmailuhallinto, Merenkulkulaitoksen turvallisuustoiminnot ja Rautatievirasto yhdistyivät uudeksi Liikenteen turvallisuusvirastoksi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Liikenteen turvallisuusvirasto *TraFi / Tieliikenne *Liikenne- ja viestintäministeriön verkkopalvelu *Liikenne- ja viestintäministeriön hallinnonala Luokka:Liikennehallinto Luokka:Liikenne- ja viestintäministeriö
Luominen (oratorio)

Luominen () on Joseph Haydnin säveltämä oratorio. Teos on musiikillinen kuvaus luomiskertomuksesta, ja sitä pidetään usein Haydnin mestariteoksena. Haydn sävelsi Luomisen vuosien 1796 ja 1798 välillä. Säveltäjä oli tehnyt ennen sitä matkoja Englantiin ja ollut hyvin vaikuttunut kuulemistaan esityksistä suurista oratorioista. Kuullessaan Händelin Messias-oratorion esityksessä Hallelujah-osuuden Haydn henkäisi ystävälleen "Hän on suurin säveltäjä". Siihen asti Haydn oli pitänyt ystäväänsä Mozartia mestarina. Haydn sai inspiraatiota Luomisen säveltämiseen, ja halusi säveltää jotain kestävää. Teos kantaesitettiin huhtikuussa 1798 Wienissä. Haydn oli tuolloin 66-vuotias. Paroni van Swieten laati tekstin oratorioon ja käytti siihen kolmea lähdettä: Genesistä ja Psalmien kirjaa Raamatusta sekä John Miltonin eeposta Kadotettu paratiisi. Libretto käännettiin saman tien englanniksi, mutta ensimmäistä käännöstä ei pidetä kielellisesti erityisen hyvänä. Haydn kuitenkin tarkoitti teoksen esitettäväksi englanniksi silloin, kun ollaan englanninkielisessä maassa. Luominen on sävelletty orkesterille, kuorolle ja laulusolisteille. Teoksessa käytetään paljon sävelmaalailua: esimerkiksi oratorion alkusoitossa, jonka otsikkona on ”Kaaoksen esittely”, Haydn käyttää dissonoivia sointuja ja ensimmäiset sävelet ovat enemmänkin fraasien fragmentteja kuin pidempiä melodioita. Myöhemmin teoksen aikana, erityisesti resitatiiveissa, orkesteri jäljittelee mitä erilaisimpien luonnonilmiöiden ja eläinten ääniä ja tunnelmia. Normaalisti teos kestää vähän alle kaksi tuntia. Se on jaettu kolmeen osaan. Viimeisessä osassa basso ja sopraano ovat Aadam ja Eeva. Sitä aiemmin solistit on nimetty enkeleiden mukaan, jotka ikään kuin kertovat luomisen etenemisestä (Gabriel on sopraano, Uriel tenori ja Rafael basso). Teos on tarkoitettu kolmen solistin esitettäväksi, vaikka joskus Aadam ja Eeva saavat omat solistinsa. ==Levytyksiä== Teoksen tunnetuin levytys on Herbert von Karajanin 1960-luvun lopulla johtama levytys Deutsche Grammophon -yhtiölle, jossa solisteina piti alun perin olla Fritz Wunderlich, Gundula Janowitz ja Walter Berry. Wunderlich kuitenkin kuoli kesken levytysten, ja Werner Krenn hoiti hänen levyttämättä jääneet kolmen solistin osuudet ja resitatiivit, ja Dietrich Fischer-Dieskau otti Aadamin osiot esitettäväkseen. Uudemmista levytyksistä John Eliot Gardinerin autenttisilla soittimilla tehty levytys on saanut hyvät arviot kriitikoilta. Gardinerin levytyksessä on käytetty resitatiivien säestäjänä fortepianoa siinä missä Karajanilla on teoksen valmistumisen aikoihin jo vanhentuneena pidetty cembalo. Luokka:Joseph Haydnin teokset Luokka:Oratoriot Luokka:1790-luvun musiikkiteokset
Malmgårdin kartano

Malmgårdin kartano on kartano entisen Pernajan kunnan alueella Loviisassa Uudellamaalla. Se muodostettiin vuonna 1615 yhdistämällä eräitä Ernst Creutzille lahjoitettuja maatiloja ja sai säterivapauden vuonna 1622. Kartano on ollut Creutzien kreivisuvun omistuksessa siitä lähtien.Malmgård Uppslagsverket Finland. Kartano on nykyisin erikoistunut luonnonmukaiseen viljelyyn. Kartanoalue käsittää yli 500 hehtaaria peltoalaa. Kartanon linnamainen päärakennus on rakennettu vuosina 1882–1885, ja sen suunnitteli hollantilaiseen uusrenessanssityyliin arkkitehti Frans Sjöström kreivi Carl Magnus Creutzin pyynnöstä. Näyttävällä linnamaisella päärakennuksella ei juuri ole vastineita Suomessa. Rakennus korvasi huomattavasti vaatimattomamman, uusklassismia edustaneen alkuperäisen puisen päärakennuksen. Vielä 1900-luvun alussa kartanon maat olivat 3 200 hehtaarin laajuiset. Nykyisin kartanon ohessa toimii Malmgårdin Panimo. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Malmgårdin kotisivut * Malmgård . Manor Houses. Runsaasti kuvia Malmgårdin kartanosta. Viitattu 17.7.2014. * Kartanolinna Malmgård. Kreivi Johan Creutzin haastattelu. Yle Elävä Arkisto. Viitattu 17.7.2014. * Olle Sirén: Malmgård : grevliga ätten Creutz' stamgods 1985 * Creutz nr 92 * Creutz nr 48 Luokka:Loviisan kartanot Luokka:Uudenmaan nähtävyydet Luokka:Pernaja Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Liikastenmäki

Liikastenmäki on Porin kaupungin kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin keskustaajaman eteläisimmässä kärjessä, Turun valtatien eli valtatie 8:n länsipuolella. Liikastenmäki on pinta-alaltaan pieni, ja kaupunginosa käsittää vain kyseisen mäen joka kohoaa hieman ympäristöään korkeammalle. Liikastenmäki on rakennettu pääasiassa 1990-luvulla varakkaiden omakotitaloalueeksi. Alueella sijaitsee myös joitain pienteollisuuskiinteistöjä. Liikastenmäen lähimmät naapurikaupunginosat ovat Tiiliruukki pohjoisessa ja Isomäki koillisessa, sekä peltoaukeiden takana Paratiisinmäki ja Klasipruuki luoteessa ja Liinaharja pohjoisessa. Parin kilometrin päässä lännessä sijaitseva haja- asutusalue luetaan yleisesti kuuluvaksi Tuorsniemeen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Porin kaupunginosat
Tuorsniemi

Tuorsniemi ( ) on Porin kaupungin 28. kaupunginosa. Tuorsniemen naapurikaupunginosat ovat Leppäkorpi, Pietniemi, Viikinäinen, Vähärauma, Paratiisinmäki ja Klasipruuki. Tuorsniemen pientaloalue on alun perin rakennettu 1950-luvulla, jolloin alue oli vielä osa Porin maalaiskuntaa. Samaan aikaan alueella on aloittanut toimintansa alueen tärkein työllistäjä, Muovitehdas Niskanen Oy. 1990-luvun lopussa sekä 2000-luvun alussa Tuorsniemeä on laajennettu itään, Paratiisinmäen, Liinaharjan ja Liikastenmäen kaupunginosien suuntiin. Tuorsniemen alueella on tehty lukuisia muinaislöytöjä, joista tunnetuimpana 1950-luvulla pellonkaivaustöiden yhteydessä löydetty Lähdepuron hyljeverkko, joka on saanut paikan Satakunnan Museon näyttelykokoelmassa. Tuorsniemelle asutettiin sotien jälkeen lukuisia karjalaissiirtolaisia ja uuden asutuksen tarpeisiin rakennettiin lahjoitusvaroin Pappilanahteen puolella sijaitseva Tuorsniemen peruskoulu, joka on yhä toiminnassa oleva alakoulu. Koululaiset kulkevat sinne muun muassa Liikastenmäen alueelta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Porin kaupunginosat Luokka:Porin kylät
Liiketaloustiede

Liiketaloustiede tarkastelee yritysten ja organisaatioiden päätöksentekoon sekä toiminnan ohjaamiseen liittyviä kysymyksiä. Se on ihmisten käyttäytymistä ja taloutta tutkiva tiede, jonka tavoitteena on selvittää, kuinka organisaatio saadaan toimimaan ja pysymään tuottavana, jonkin tavoitteen saavuttamiseksi. Liiketaloustiedettä käytäntöön soveltavia aineita ovat ainakin liiketalousopinnot toisen asteen oppilaitoksissa, joista valmistuu nykyisin merkonomeja. Korkea-asteen oppilaitoksissa voidaan tehdä tutkimusta ja antaa korkeampaa soveltavaa koulutusta. Korkea-asteen oppilaitoksia ovat ammattikorkeakoulut, kauppakorkeakoulut ja yliopistojen kauppatieteelliset yksiköt, joista voi valmistua vastaavasti tradenomiksi (ammattikorkeakoulut) ja ekonomiksi (yliopistot). Liiketaloustieteitä kutsutaan myös kauppatieteiksi. Yleistä taloustiedettä kutsutaan taloustieteeksi erotuksena liiketaloustieteestä. Liiketaloustieteen eri aloja ovat: * Johtaminen ja organisaatiot * Kansainvälinen liiketoiminta * Laskentatoimi * Logistiikka * Markkinointi * Rahoitus * Talousoikeus * Tuotantotalous * Yrittäjyys * Tietojohtaminen == Katso myös == * Liiketoiminta == Aiheesta muualla == * *
MediaMOO

MediaMOO on tekstipohjaista MOO-teknologiaa käyttävä virtuaaliyhteisö, joka on tarkoitettu yksinomaan media-alan tutkijoille ja ammattilaisille (jäsenyys on mahdollinen alalla aktiivista tutkimusta harrastaville). Se on foorumi, jossa luodaan kontakteja, "tavataan" vanhoja kollegoita sekä pidetään toisinaan myös erilaisia konferensseja. Projektin perusti Amy Bruckman Massachusetts Institute of Technologyn medialaboratoriassa vuonna 1993. == Aiheesta muualla == * Virallinen sivu Luokka:Yksittäiset MUD-pelit Luokka:Virtuaalimaailmat en:MediaMOO
Bamperos

Bamperos oli oululainen ravintolaorkesteri, joka perustettiin 1970. Yhtyeen tavaramerkiksi muodostui moniääninen lauluharmonia ja vauhdikkaat show’t. Bamperos keikkaili ympäri Suomea ja laivoilla ja esiintyi televisiossa ja radioasemilla. Yhtye teki jinglen Oulun ensimmäisen kaupallisen radioaseman, Radio Megan, avajaisiin vuonna 1988. Petri Tuunainen väittää kirjassaan 500 iskelmätähteä, että Bamperos oli yksi Suomen parhaista laulubändeistä, jota monet jälkipolven orkestereista ovat pitäneet musiikillisena esikuvanaan. Bamperos esiintyi Suomen suurimmissa ravintoloissa, ja niin Tuunaisen kuin Tony Latvankin mukaan se oli yksi kalleimmin palkatuista ravintolaorkestereista porilaisen Pureman kanssa 1970- ja 1980-luvuilla. == Historia == Toimintansa ensimmäiset vuodet orkesteri soitti lähinnä viikonloppuisin Oulun ja lähiympäristön tanssipaikoilla. Ammattimainen kokoonpano muotoutui vuonna 1973, jolloin Bamperoksen muodostivat Seppo Jääskeläinen (kitara), Pekka Outinen (rummut), Mauno Moisanen (urut), Erkki Vehkaperä (laulu ja lyömäsoittimet) sekä Mauri Huotari (basso). Orkesterin kaikki jäsenet olivat omalta osaltaan myös laulusolisteja. Bamperos pysyi lähes 20 vuotta samassa ydinkokoonpanossa, ainoastaan kosketinsoittajat vaihtuivat. Mauno Moisanen lopetti soittamisen ja lähti kaivamaan kultaa Lappiin vuonna 1979, jonka jälkeen kosketinsoittajan vakanssia hoitivat muun muassa Jari Laasanen, Esa Sihvola, Arto Mäläskä, Veli Tikkala ja viimeiset viisi vuotta Markku Suvinen. Laulusolistina Vehkaperän lisäksi esiintyi sekä televisio- että lavakeikoilla Kari Värri. Bamperos lopetti toimintansa vuonna 1990. == Julkaisut == Bamperos julkaisi urallaan viisi albumia, ja sen suosituimmaksi kappaleeksi kohosi "Tule kanssani kylpyyn", joka on edelleen karaokebaareissa suosittu. Bamperoksen 10-vuotisjuhlajulkaisu ilmestyi 1983. Muita Bamperos-kappaleita olivat muun muassa "Kimonota raotuta", "Kettunen keskiyön cowboy", "Näin on meininki" ja myös Paula Koivuniemen sittemmin levyttämä italoiskelmä "Lähdetään pois". Erkki Vehkaperä esitti "Kettusen" Lauantaitansseissa. === Albumit === * * * * * ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset iskelmäyhtyeet
Isengard

Isengard on norjalainen yhden miehen yhtye. Nimi Isengard on otettu J. R. R. Tolkienin Taru sormusten herrasta -kirjasta, ja se tarkoittaa Rautapihaa. Yhtyeen Thuringwethil-vampyyriä esittävä logo on muokattu Keski-Maa-roolipelin kuvituksesta. Yhtyeen ainoa jäsen, Fenriz, vaikuttaa myös muissa norjalaisissa kokoonpanoissa (muun muassa Darkthrone, Storm, Neptune Towers ja Dødheimsgard). Yhtyeen musiikkia on kuvattu "folk black metaliksi". Yhtye on julkaissut yhden albumin sekä yhden demokokoelman. Isengardin kappale Neslepaks on mukana Moonfog Productionsin Crusade From The North -kokoelmalevyllä http://www.discogs.com/release/381076, joka julkaistiin vuonna 1996. ==Diskografia== === Albumit === * (Sisältää kaikki kolme demoa) * * * === Demot === * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Norjalaiset black metal -yhtyeet Luokka:Norjalaiset folk metal -yhtyeet pl:Isengard (grupa muzyczna)
Blake (yhtye)

Blake on helsinkiläinen vuonna 2000 perustettu heavy rock -yhtye. Vuonna 2011 yhtye julkaisi coveralbumin Shelter juhlistaakseen kymmenvuotista taivaltaan. Yhtyeen uusin studioalbumi, Taste of Voodoo, ilmestyi vuonna 2013. Vuonna 2015/16 yhtye juhli 15-vuotistaivaltaan. Juhlavuotensa kunniaksi Blake levytti cover-version Neil Youngin kappaleesta "Rockin' in the Free World" (1989), joka julkaistiin myös musiikkivideona. Yhtye valmistelee uuden kokoelman julkaisua. Kaikki kokoelmaan tulevista kappaleista on nauhoitettu uusina versioina. Blake on alkanut työstämään myös uutta albumia, joka julkaistaneen 2018. == Jäsenet == * Aaro Seppovaara – laulu, kitara === Entiset jäsenet === * A.J Savolainen – basso * Pate Vuorio – rummut * Sami Hassinen – kitara * Ile Laaksomaa – kitara (Shelter-soolokitara) * Kimmo Aroluoma – basso * Antero Aunesluoma – basso * Sami Ojala – rummut * Ville Siuruainen – rummut * Kari Reini – rummut * Lasse Rantanen – basso/sessio/keikka * Euge Valovirta – kitara/sessio/keikka == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * * * === Cover-albumit === * === Singlet === * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Blake-diskografia ja -levyarvosteluita AllMusic-sivustolla * * Luokka:Suomalaiset metalliyhtyeet Luokka:Stoner rock -yhtyeet
Kari Värri

Kari Värri on suomalainen kosketinsoittaja. Värrin ura alkoi 1970-luvun alussa Oulussa. Kosketinsoitinten lisäksi Värri toimi mielellään myös laulusolistina. Värrin uran ensimmäiset oululaiset bändit olivat Remulus ja Cutler Fuzz, jotka saavuttivat lähinnä maakunnallista huomiota. Kari Värri osallistui vuonna 1975 Rockmuusikoiden ja Jussi Raittisen organisoimaan Rock-laulun Sm-kilpailuun, josta saavutuksena oli 2. sija. Sen siivittämänä Värri uskaltautui ammattimuusikon uralle. Ensimmäinen ammattibändi oli Rocket, jossa soittivat Värrin lisäksi, mm. Arto Piispanen, Raimo Raappana ja Hannu Karjalainen. Ammattimuusikon uralta löytyvät orkesterikiinnitykset muun muassa Jamppa Tuomisen Zamboo-yhtye, Satu Pitkäahon vuoden viihdyttäjä-orkesteri sekä Sunshine. Bamperos-yhtyeen kanssa Värri teki v. 1986 LP:nKari Värri & Bamperos 1986 Äänitearkisto ja esiintyi satunnaisesti yhtyeen kanssa. Kari Värri kiinnitettiin oululaiseen Ässät-orkesteriin vuonna 2009. Hän on tehnyt mittavan uran yli sadan artistin säestäjänä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kosketinsoittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Gong (yhtye)

Gong on australialaisen kitaristin Daevid Allenin Ranskassa vuonna 1967 perustama yhtye. Se aloitti psykedeelisenä pop- ja rock-yhtyeenä, ja sen nimi on liitetty muun muassa avaruusrockiin ja progressiivisen rockin niin sanottuun Canterburyn koulukuntaan. Myöhemmin yhtye on tehnyt myös paljon jazz-rockia. Uransa aikana Gong on läpikäynyt useita huomattavia muutoksia. Alkuperäisen yhtyeen lisäksi muistetaan ehkä parhaiten Pierre Moerlenin luotsaama kokoonpano. Muita merkittäviä yhtyeeseen ainakin jossakin vaiheessa kuuluneita muusikoita ovat muun muassa kitaristit Steve Hillage ja Allan Holdsworth. Vuonna 2024 yhtyeessä ei ole mukana enää yhtään alkuperäisjäsentä. Kokoonpanon pitkäaikaisimmat muusikot ovat olleet mukana vasta viitisentoista vuotta, ja heidän kytköksensä alkuperäiseen yhtyeeseen ovat löyhät. Gongin ehkä arvostetuimpia levyjä ovat Radio Gnome Invisible -trilogian levyt: Flying Teapot, Angel's Egg ja You, joilla ovat mukana sekä Allen että Hillage. ==Nykyiset jäsenet== *Fabio Golfetti *Dave Sturt *Ian East *Kavus Torabi *Cheb Nettles ==Entiset jäsenet== *Gilli Smyth (k. 2016https://www.theguardian.com/music/2016/aug/25/gong-co-founder-gilli-smyth- dies-aged-83) *Daevid Allen (k. 2015) *Mark Hewins *Didier Malherbe *Pip Pyle (k. 2006) *Laurie Allan *Christian Tritsch *Tim Blake *Pierre Moerlen (k. 2005) *Mireille Bauer *Shyamal Maitra *Bill Bruford *Graham Clark *Gwyo Zepix *Kawabata Makoto *Josh Pollock *Gabe Rogasner *Cotton Casino *Orlando Allen *Fred Barley *Gabriel Costa *Mike Howlett *Steve Hillage *Miquette Giraudy *Theo Travis *Chris Taylor == Diskografia == === Studioalbumit === * Magick Brother (1969) * Camembert Electrique (1971) * Continental Circus (1971) * Flying Teapot (1973) * Angel's Egg (1973) * You (1974) * Shamal (1975) * Gazeuse! (1976) * Gong Est Mort? Vive Gong! (1978) * Expresso II (1978) * Downwind (1979) * New York Gong – About Time (1979) * Time Is The Key (1979) * Leave It Open (1981) * Breakthrough (1986) * Second Wind (1988) * Gongmaison (1989) * Shapeshifter (1992) * Zero To Infinity (2000) * Acid Motherhood (2004) * 2032 (2009) === Live === * Gong Live, Etc (1977) * Gong Est Mort? Vive Gong! (1978) * Live Floating Anarchy 1977 (1978) * Pierre Moerlen's Gong Live (1980) * Live au Bataclan 1973 (1990) * Live At Sheffield '74 (1990) * Live On T.V. 1990 (1993) * 25th Birthday Party (1995) * Live Floating Anarchy 1991 (1995) * Full Circle – Live 1988 (1998) * Live 2 Infinitea (2000) * Glastonbury Fayre 1971 (2002) * Live In Sherwood Forest '75 (2005) * In the '70s (2006) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Planet Gong – Virallinen sivusto * Yhtye Discogs-sivustolla *
Mu (käsite)

Mu (japaniksi ja koreaksi) tai Wú (kiinaksi 無, yksinkertaistettu merkki 无), on sana, joka on käännettävissä suunnilleen ”-ton”, ”ilman”, ”vailla”, ”ei mitään”. Sitä käytetään usein ilmaisemaan, että jotain ei ole (esimerkiksi , langaton). Tunnetuin esimerkki sanan käytöstä on ajatustehtävä eli kōan zenbuddhalaisessa teoksessa Aukottoman portin puomi. Noviisi kysyi Zhaozhoulta, ”Onko koiralla buddhaluonto?” Zhaozhou vastasi ”Wú”. Selitys tähän on se, että joidenkin aiempien buddhalaisten ajattelijoiden mielestä koirilla oli buddhaluonto, joidenkin mielestä taas ei; Zhaozhou ei voi vastata kysymykseen, koska "ei" tarkoittaisi heidän viisautensa kieltämistä ja ”kyllä” olisi valmiiden vastausten toistamista. == Kulttuurisia viittauksia == Romaanissa Zen ja moottoripyörän kunnossapito Robert M. Pirsig kirjoittaa: "On helppo sanoa että digitaalisessa virtapiirissä tietty virtataso tarkoittaa ykköstä ja toinen tarkoittaa nollaa, mutta on vaikeampi sanoa, mitä tarkoittaa se, että virta on kytketty kokonaan pois päältä". Luokka:Logiikka Luokka:Zen Luokka:Ei mitään
Vega (parkki)

Vega oli ruotsalainen parkki, joka oli alun perin rakennettu pyyntialukseksi. Se oli Adolf Erik Nordenskiöldin laiva tutkimusmatkalla, jolla hän ensimmäisenä purjehti läpi Koillisväylän 1878–1880. Kuljettuaan Koillisväylän alus purjehti koko Euraasian ympäri. ==Laiva== SS Vega oli kolmimastoinen puurakenteinen purjelaiva, jossa oli 70 hevosvoiman höyrymoottori apuvoimana. Aluksen pituus oli 46 metriä, ja sen kapasiteetti oli 357 tonnia. Se rakennettiin Bremerhavenissa vuonna 1872 valaanpyyntialukseksi. ==Arktinen tutkimus== Ruotsi hankki ja uudelleenrakensi aluksen arktiseen tutkimukseen Adolf Erik Nordenskiöldin tutkimusmatkaa varten. Hanketta rahoitti etenkin Ruotsin kuningas Oskar II. Vegan kapteenina historiallisella retkellä toimi Ruotsin laivaston luutnantti Louis Palander. Vega lähti Ruotsista 22. kesäkuuta 1878. Se jäin jäihin kiinni 28. syyskuuta 1878 vain 200 kilometrin päässä Beringinsalmesta. Laiva pääsi jäistä irti 18. heinäkuuta 1879. Kaksi päivää myöhemmin se ohitti Dežnevinniemen, jolloin se oli kulkenut Koillisväylän poikki. Se palasi Ruotsiin läntisen Tyynenmeren, Intian valtameren, Suezin kanavan ja Välimeren kautta. ==Laivan tuhoutuminen== Tutkimusmatkan jälkeen alus myytiin takaisin pyyntiyhtiölle, ja sen ilmoitettiin uponneen vuonna 1903 Melwille-lahteen Grönlannin luoteisrannikolla skotlantilaisen Ferguson-varustamon tehtävissä. == Kuvia == Tiedosto:Return of the Vega to Stockholm 24. April 1880.jpg|Vegan paluu Tukholmaan 24. huhtikuuta 1880. Robert Haglundin kuva vuodelta 1880. Tiedosto:The Explorer A.E. Nordenskiöld (Georg von Rosen) - Nationalmuseum - 18399.tif|Georg von Rosen, Upptäcktsresanden A. E. Nordenskiöld, 1886. Maalauksessa Nordenskiöld ja taustalla Vega. Tiedosto:Vega monument Stockholm 2005-10-14.jpg|Ivar Johnsson, Vega-monumentti, 1930, Tukholma. == Lähteet == Luokka:Purjelaivat
Kansalaisvarmenne

Kansalaisvarmenne on Digi- ja väestötietoviraston myöntämä sähköinen varmenne, joka mahdollistaa henkilön tunnistamisen sekä sähköisen allekirjoituksen. Kansalaisvarmenteen muodostava kantajan salainen avain upotetaan mikrosiruun, joka liitetään henkilökorttiin tai terveydenhuollon toimikorttiin. Varmenne mahdollistaa henkilön luotettavan tunnistamisen verkossa. Kansalaisvarmenteen käyttäjä yksilöidään mobiilivarmenteen tapaan henkilötunnuksen kaltaisella sähköisellä asiointitunnuksella (satu), joka koostuu numeroista sekä niiden tarkistusmerkinnästä ja jotka on kohdistettu väestörekisterikeskuksen rekisteriin Suomen kansalaisista sekä kotikuntalain mukaisista Suomessa vakinaisesti asuvista väestötietojärjestelmän merkityistä ulkomaalaisista. Kansalaisvarmenne on laatutasoltaan Euroopan unionin direktiivin vaatimukset täyttävä laatuvarmenne. == Käyttö == Kansalaisvarmenteen käyttö edellyttää henkilökorttia tai muuta Digi- ja väestötietoviraston myöntämää toimikorttia. Kansalaisvarmenne oli vuoteen 2008 saakka mahdollista saada myös Osuuspankin Visa Electron -sirumaksukorttiin ja vuodesta 2004 alkaen matkapuhelimen SIM- korttiin. Toimikortin käyttämiseen tarvitaan myös tietokoneeseen liitettävä kortinlukija. Useissa kunnankirjastoissa ja yhteispalvelupisteissä on kortinlukijoita yleisön tietokoneelta käytettäväksi. Käytön yhteydessä tarvitaan toimikortin lisäksi käyttötarkoituksesta riippuen PIN1- tai PIN2-koodi. PIN1-koodia käytetään palveluihin kirjautumiseen ja PIN2-koodia palveluiden lomakkeiden ja pyyntöjen sähköiseen allekirjoittamiseen. PIN1-koodin pituus tulee olla 4–8 merkkiä ja PIN2-koodin pituus 6–8 merkkiä. Koodit voidaan vaihtaa esimerkiksi fineid.fi sivuilta saatavalla ohjelmalla. PUK-koodia, jolla PIN koodit voidaan vapauttaa, saa kokeilla kymmenen kertaa, minkä jälkeen kortin siru lukkiutuu lopullisesti. == Käyttäjämäärät == Elokuun 2010 loppuun mennessä kansalaisvarmenteita on myönnetty yhteensä 259 000 henkilölle. Heillä oli voimassa olevia kansalaisvarmenteita 261 800 kappaletta. == Järjestelmän kustannukset == Valtio on käyttänyt sähköiseen henkilökorttiin kymmenen vuoden aikana noin 20 miljoonaa euroa. Vuonna 2006 HST-korttia hyödynnettiin verohallinnon ja Kelan palveluissa noin 500 kertaa eli promillessa tapahtumista. Kustannukset yhtä sähköistä allekirjoitus- tai tunnistustapahtumaa kohti olivat tällöin Tietoviikon laskelmien mukaan noin 4 000 euroa. == Katso myös == * Suomalainen henkilökortti ==Lähteet== *Kansaneläkelaitos: Kelan sähköiset asiointipalvelut *Poliisi: Henkilökortit *Tietokone-lehti: Henkilötietoihin käsiksi mobiilivarmenteella *Väestörekisterikeskus: kansalaisvarmenne ===Viitteet=== luokka:Sähköinen asiointi luokka:Kansaneläkelaitos luokka:Digi- ja väestötietovirasto Luokka:Tunnistautuminen
Tulenpalvonta

thumb|Tulenpalvontaa kuvaava indoparthialainen kivipaletti Tulenpalvonta eli pyrolatria tarkoittaa tulen käyttämistä apu- tai palvontavälineenä uskonnollisissa rituaaleissa. Termi "Tulenpalvojat" liittyy usein virheellisesti zarathustralaisiin - tulen kunnioitus on kuitenkin yleisempää myös muiden uskontojen piirissä. Tulenpalvontaa on esiintynyt ainakin Skandinavian pakanauskontojen keskuudessa ja hindulaisuudessa, mutta nykyään tulen kunnioitukseen liittyviä ominaisuuksia löytyy esimerkiksi olympiatulen perinteessä. Tuli on ollut tärkeä osa ihmisten elämää kautta historian, ja tulenpalvontaa esiintyi jo esihistoriallisten ihmisten keskuudessa. Kristinuskon perinteessä tulta ei ole nostettu tärkeään asemaan. Kuitenkin Uudessa testamentissa Jeesus esitetään henkilönä, joka tuo tulen maan päälle.Luuk. 12:49 Raamatussa ja juutalaisten Tanakhissa esiintyy kuitenkin muun muassa palava pensas ja tulinen pilari. Pyhää Henkeä kutsutaan joskus "liekin kieliksi". == Katso myös == * Auringonpalvonta * Ukkoslintu * Moolok * Vesta * Hestia * Ikuinen tuli ==Lähteet== *WSOY Facta - tulenpalvonta Lähteistetty 31. toukokuuta 2010. ===Viitteet=== Luokka:Uskonnollinen kokemus ja toiminta Luokka:Tulen jumalat
Hannes Markkula

Hannes Jaakko Armas Markkula (s. 20. toukokuuta 1944 Helsinki) on suomalainen rikostoimittaja ja -kirjailija. Markkula tunnettiin erityisesti Ilta-Sanomien rikostoimittajana ja hän toimi myös lehden rikos- ja oikeustoimituksen uutispäällikkönä. Hän meni lehteen töihin alkuun kesätoimittajaksi 1965 ja jäi eläkkeelle 47 vuotta myöhemmin. Hän on tämän jälkeen jatkanut kirjoitteluaan muun muassa rikoksista ja yhteiskunnallisista aiheista eri julkaisuissa. Hänet tunnetaan lisänimellä Murha-Markkula, jonka hän kertoo saaneensa työkaveriltaan vuoden 1971 niin sanottujen liftarimurhien yhteydessä. Sienestäjät olivat löytäneet Inkoon Degerbyn metsästä ruumiin. Löytäjät olivat soittaneet kaksi puhelua: poliisille ja Markkulalle. Markkula nappasi valokuvaajan mukaansa eräältä hääpaikalta ja kiirehti hänen kanssaan murhapaikalle ennen poliiseja.Ilta-Sanomat 26.5.2012, sivu 40 Toimittajantyönsä ohella Markkula on kirjoittanut rikollisuutta, erityisesti suomalaista henkirikollisuutta, käsitteleviä teoksia. Lisäksi Markkula on aktiivinen järjestöihminen, muun muassa Arto Paasilinnan seurassa, Mauri Sariola -seurassa, Kivi-talo-säätiön ja Helsingin kirjailijoiden entinen puheenjohtaja. Hän on Helsingin Lehdistö-Poliisikerhon kunniapuheenjohtaja. == Teokset == * * * * * * * * * * * * * * * * * Myrkytetty kaupunki. Turenki. Edico.2013. ISBN 978-952-5708-79-0 * Presidenttien ja murhamiesten pöydissä, Juva. Kustannusyhtiö Teos 2015. ISBN 978-951-851-607-4 === Tiimiprojektit === Markkula on toiminut sanomalehtimiehenä Sanoma Oy:ssä ja monien järjestölehtien toimittajana sekä televisio-ohjelmien avustajana. Hän on osallistunut muun muassa seuraaviin kirjaprojekteihin: * lukuja vuotuisteokseen Suomalaisia rikostapauksia (Pohjolan Poliisikirja Oy). Viimeksi 2007. * luku muistelmateokseen Mara. Karisto 2005 * luku Helsingin poliisilaitoksen historiaan (2004) * lukuja Tehtaanpuiston yhteiskoulun kahteen historiateokseen. Viimeksi 1987. * luku teokseen Pakilan seudun historia, II p. 1985 * kaksi osaa Suomi–Jugoslavia-seuran historiikkia (1983, 1988) * luku teokseen Etusivun rikokset. Oikeustoimittajat 30 vuotta. Crime Time. 2018 * luku teokseen. Kapakoista kirjailijataloon 1968–2018. Helsingin kirjailijat 2019 == Jatkokertomukset == * Ruutisavua on liikaa (25-osainen kesädekkari Seurassa 2001.Samalta pohjalta tehty teos ilmestynyt 2008 nimellä Diskokostaja ) == Palkinnot ja tunnustukset == * Vuoden Susikoski -palkinto 2004 * Suomen Leijonan ritarikunnan ritarimerkki 2006 * Suomen Palopäällystöliiton ansioristi 2010 * Ilta-Sanomien elämäntyöpalkinto (journalistipalkinto) 45 vuoden palveluksesta 2011 * Poliisin ansioristi 2012 * Keskuskauppakamarin kultainen ansiomerkki 2012 * Helsingin kirjailijat kunniajäsen 2014 == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla== * Hannes Markkula rikoskirjailijana (Helsingin kaupunginkirjasto) * Hannes Markkula Sanojen ajassa Luokka:Suomalaiset rikoskirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liaquat Ali Khan

Nawabzada Liaquat Ali Khan (1. lokakuuta 1895 – 16. lokakuuta 1951) oli Pakistanin ensimmäinen pääministeri. Ali Khan syntyi Punjabissa ja opiskeli lakia Oxfordin yliopistossa. Palattuaan Intiaan hän liittyi Yleisintialainen Muslimiliitto -puolueeseen, jonka pääsihteeriksi hän nousi 1936. Kun Brittiläinen Intia jaettiin hinduenemmistöiseen Intiaan ja muslimienemmistöiseen Pakistaniin vuonna 1947, Khan nousi muodostuneen muslimivaltion pääministeriksi. Hän sai surmansa salamurhaajan luodeista Rawalpindissä lokakuussa 1951. Surmaaja on fanaattinen muslimi, joka ei voinut hyväksyä sitä ettei Ali Khan halunnut sotaa Intian kanssa. Poliisi ampui salamurhaaja Saad Akbarin välittömästi. Ali Khanin seuraaja Pakistanin pääministerinä oli Khawaja Nazimuddin. == Lähteet == Luokka:Pakistanin pääministerit Luokka:Pakistanilaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
An Jung-geun

thumb|An Jung-geun An Jung-geun (; kastenimi ”Tuomas”, ; 2. syyskuuta 1879 – 26. maaliskuuta 1910) oli korealainen aktivisti, joka murhasi Korean sotilaskuvernöörin Itō Hirobumin 26. lokakuuta 1909. An liittyi vastarintaan taistelemaan Japanin siirtomaaherroja vastaan. Toimintansa takia häntä pidetään molemmissa Koreoissa sankarina ja marttyyrinä. An ampui Koreassa asuneen japanilaisen valtiomies Itō Hirobumin kuoliaaksi poliittisista syistä Harbinissa, Mantšuriassa FN Browning M1900-pistoolilla. Japanilainen oikeusistuin tuomitsi Anin kuolemaan, ja hänet teloitettiin Kiinan koillisosassa sijaitsevan Dalianin satamakaupungin Lushun-vankilassa maaliskuussa 1910, alle puoli vuotta Hirobumin murhan jälkeen. Execution Chamber of Freedom Fighter Ahn Found in Lushun Internet archivessa. Hänen kuolemansa satavuotispäivä 26. maaliskuuta 2010 oli yksi niitä harvoja asioita, joissa Pohjois- ja Etelä-Korea unohtivat keskinäiset erimielisyytensä kunnioittaakseen patrioottina pitämäänsä sankaria.Koreans come together to memorialize Ahn Jung-geun ==Lähteet== Luokka:Murhaajat Luokka:Korealaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Hh

Hh tarkoittaa seuraavia: * * * * Jan Axel Blomberg (s. 1969), taiteilijanimi HH, norjalainen rumpali. * hotellihuoneen koko hh; esim. 2 hh, kahden hengen huone == Lähteet ==
Massiivipuu

Massiivipuu on täyttä puuta oleva rakennusosa, yleensä tukeista määrämittaiseksi sahattua sahatavaraa. Suomessa pääasiallinen raaka-aine on havupuu eli mänty ja kuusi. Luokka:Puupohjaiset materiaalit Luokka:Puurunko Luokka:Rakennuksen pinnat
Iq

Iq tarkoittaa seuraavia: * * IQ, brittiläinen yhtye * IQ, yhdysvaltalainen yhtye * * älykkyysosamäärä, IQ, englannin ilmauksesta intelligence quotient tai saksan ilmauksesta Intelligenzquotient, standardoidusta testistä saatu pistemäärä, joka kuvaa testatun henkilön kognitiivisia kykyjä eri osa- alueilla.
Jigal Amir

Jigal Amir (s. 23. toukokuuta 1970) on Israelin pääministerin Jitzhak Rabinin murhannut mies. Amir syntyi ortodoksijuutalaiseen perheeseen Herzliyan kaupungissa Tel Avivin pohjoispuolella. Hänen vanhempansa olivat alun perin Jemenistä. Amir opiskeli lakia ja tietojenkäsittelytiedettä Bar-Ilanin yliopistossa. Hän oli oikeistoradikaali, joka vastusti Oslon sopimuksen solmimista vuonna 1993. == Rabinin murha == Amir ampui kahdesti Jitzhak Rabinia Tel Avivissa 4. marraskuuta 1995 ja haavoitti samalla pääministerin henkivartijaa Yoram Rubinia. Amir saatiin heti kiinni. Kuultuaan pääministerin menehtyneen sairaalassa hän ilmoitti olevansa ”tyytyväinen”. Amir tuomittiin elinkautiseen vankeuteen, ja hänen liittolaisensa Hagai Amir (Jigal Amirin veli) ja Dror Adani saivat määräaikaiset rangaistukset. Vankeudessa Amir avioitui Larisa Trembovlerin kanssa. Amirin ystävä Avišai Raviv joutui vuonna 2000 syytteeseen, koska katsottiin, että hän olisi voinut estää murhan. Hän sai kuitenkin vapauttavan tuomion. Lokakuussa 2008 Israelissa nousi kohu tv- haastattelusta, jossa Amirin annettiin tuoda esiin tekonsa motiiveja. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset murhaajat Luokka:Elinkautisvangit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anton Huusari

Anton ”Antti” Huusari (10. heinäkuuta 1898 Sippola – 16. helmikuuta 1973 Sippola) oli suomalainen yleisurheilun moniottelija, joka kuului 1920-luvulla suomalaiseen moniottelijaparhaimmistoon. == Urheilu-ura == Huusari saavutti keihäänheitossa SM-pronssia 1925. kymmenottelussa hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1924 Iivari Yrjölän ja 1925 Paavo Yrjölän jälkeen sekä pronssia viisiottelussa 1927 ja 1928 Paavo Yrjölän ja Akilles Järvisen jälkeen (edellisvuonna voitti Yrjölä, jälkimmäisenä Järvinen). Pariisin olympialaisissa 1924 hän oli kymmenottelussa neljäs ja paras suomalainen, vaikka ensimmäisen päivän tulokset kärsivät sadan metrin juoksun aiheuttamasta masennuksesta – hänelle hävinnyt kilpailija sai paremman ajan kuin hän itse. Vuonna 1923 hän sijoittui Göteborgin 300-vuotisjuhlien kymmenottelussa neljänneksi ja vuonna 1921 hän voitti armeijan mestaruuden viisiottelussa. Ampumisessa tuli I luokka pistoolilla ja kiväärillä. == Ammatti ja luottamustehtävät == Huusari oli sotilasvirkamiehenä Keski-Suomen Rykmentissä, Kouvolassa sekä konduktööri ja asemamiesten esimies VR:llä Kouvolassa. Hänellä oli oma maatila vuodesta 1928 alkaen. Hän oli tunnettu hevoskasvattaja ja Ravirenkaan johtokunnan jäsen. Hänen hoidossaan oli ensimmäisen ravikuninkuuden vuonna 1924 voittanut Huovi. Huusari toimi SUL:n ja Kymenlaakson piirin yleisurheiluvalmentajana sekä piirin ja seuran yleisurheilujaoston puheenjohtajana. Hän on saanut Suomen Urheilun hopeisen ansioristin ja hopeisen ansiomitalin kultaristein sekä piirin kultaisen muistomitalin. == Lähteet == * Mänttäri, Eero: Mänttärin sukukirja, 2000 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Vladimir Arutinian

Vladimir Arutinian (s. 12. maaliskuuta 1978 Tbilisi) on georgialainen, etniseltä taustaltaan armenialainen, mies, joka yritti salamurhata Yhdysvaltain presidentti George W. Bushin Georgiassa 10. toukokuuta 2005. Yritys epäonnistui, koska hänen heittämänsä käsikranaatti ei lauennut. Arutinian pidätettiin myöhemmin ja hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. == Murhayritys == Yhdysvaltain presidentti George W. Bush oli puhumassa tuhansien ihmisten edessä Georgian pääkaupungin Tbilisin Vapaudenaukiolla 10. toukokuuta 2005. Tilaisuudessa oli myös Georgian presidentti Mikheil Saakašvili, joka oli lähellä Bushia. Bush oli juuri aloittanut puheensa, kun Arutinian heitti kankaaseen käärityn kranaatin kohti puhujan koroketta. Kranaatti putosi laukeamatta noin 30 metrin päähän presidenteistä. Bush ja Saakašvili saivat tietää murhayrityksestä vasta tilaisuuden jälkeen. Aluksi Georgian viranomaiset raportoivat, että kranaatti ei ollut toimintakunnossa, mutta myöhemmin kävi ilmi, että se oli neuvostoliittovalmisteinen RGD-5-kranaatti, joka mahdollisesti ei lauennut, koska se oli osunut yleisön joukossa olleeseen tyttöön, mikä pehmensi sen törmäystä ja esti sitä laukeamasta. Georgian viranomaiset lupasivat 18. heinäkuuta 150 000 larin (n. 80 000 dollarin) palkkion sille, jonka antama vihje johtaisi syyllisen kiinnijäämiseen. Kahden kansalaisen antamien vihjeiden perusteella Arutinian löydettiin ja pidätettiin 20. heinäkuuta. Georgian sisäministeriön viranomainen Zurab Kvlividze sai surmansa pidätystä edeltäneessä tulitaistelussa. Myös Arutinian haavoittui. Sairaalassa kuvatussa haastattelussa hän sanoi yrittäneensä heittää kranaatin presidenttejä suojanneen luodinkestävän suojan taakse. 11\. tammikuuta 2006 georgialainen tuomioistuin totesi Arutinianin syylliseksi muun muassa terrorismiin, maanpetokseen, salamurhan yrittämiseen ja poliisin tappamiseen. Hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen, josta hänet voidaan vapauttaa vain presidentin armahduksella. Syyskuussa 2005 häntä vastaan nostettiin syyte Yhdysvalloissa, ja häntä voitaisiin pyytää luovutettavaksi Yhdysvaltoihin, jos hän pääsee vapaaksi. == Yksityiselämä == Arutinian oli työtön ja asui äitinsä kanssa köyhässä lähiössä Tbilisissä. Vankilassa ollessaan Arutinian kääntyi islamin uskoon. == Lähteet == Luokka:Henkirikoksia yrittäneet Luokka:Georgialaiset elinkautisvangit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Abraham Myra

Abraham Myra (1639–1684) oli suomalainen taidemaalari. Hän opiskeli kotimaassa Jochim Neimanin oppipoikana 1656, kisällinä 1675 ja toimi maalariammattikunnan vanhimpana 1678–1684. Myra on maalannut Houtskarin kirkon alttaritaulun 1670, raamatullisaiheisia tauluja Korppoon kirkkoon 1667–1673 sekä kirkkoherra Bryniel Magni Kiellinuksen ja hänen vaimonsa ja kahdentoista lapsensa perhemuotokuvan Sundin kirkkoon Ahvenanmaalle 1671, sekä kirkon urkulehterin maalaukset. Hänen sanotaan hallinneen alan Turun työmarkkinoita 1670-luvulla ja korjanneen tuomiokirkon alttaritaulua. Myra menetti omaisuutensa vuoden 1678 tulipalossa. Hän maalasi Turun tuomiokirkossa käytettyjä vahakynttilöitä. Tilikirjojen mukaan 22.12.1676 mestari Abrahamille, siis Abraham Myralle, maksettiin hänen maalaamistaan kynttilöistä kolme taalaria.Helsingin Kaupunginmuseo ==Lähteet== *Kuvataiteilijamatrikkeli *Nikkemedia Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset maalarimestarit ja koristemaalarit Luokka:Vuonna 1639 syntyneet Luokka:Vuonna 1684 kuolleet
Hans Westerhof

Hans Westerhof (s. 24. marraskuuta 1948 Terborg) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Peliurallaan Westerhof pelasi BV Veendamissa ja BVO Cambuurissa. Hän siirtyi valmentajaksi vuonna 1986. Urallaan Westerhof on valmentanut Alankomaissa, Meksikossa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 2005 Westerhof sai potkut MLS-seura Club Deportivo Chivas USA:n päävalmentajan tehtävistä. Valmentajauransa lisäksi Westerhof on toiminut opettajana Heerenveenin urheiluakatemiassa. Vuonna 2007 hän toimi meksikolaisen Club Necaxan päävalmentajana. Kesäkuussa 2008 Westerhof palasi valmennustehtäviin, kun Eredivisie-seura SBV Vitesse palkkasi hänet uudeksi päävalmentajaksi. Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä Westerhofin alaisuudessa Vitesse pelasi kehnosti syyskaudella 2008/09 ja joulukuun lopulla 2008 hän sai potkut tehtävistään. Vitesse majaili ennen vuodenvaihdetta liigan häntäpäässä, vain neljä pistettä sarjajumbo FC Volendamin edellä. Vitesse Arnhem sack coach Westerhof == Seurat valmentajana == * 1988–1992 FC Groningen * 1992–1993 PSV Eindhoven * 1994–1996 FC Groningen * 1996–1997 Alankomaiden alle 21-vuotiaiden maajoukkue * 2000 Ajax Amsterdam * 2000–2003 Willem II Tilburg * 2003–2004 Chivas de Guadalajara * 2005 Club Deportivo Chivas USA * 2007 Club Necaxa * 2008 SBV Vitesse == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Charles J. Guiteau

Charles Julius Guiteau (8. syyskuuta 1841 – 30. kesäkuuta 1882) oli yhdysvaltalainen lakimies, joka murhasi presidentti James Garfieldin vuonna 1881. Guiteau syntyi Illinois'n Freeportissa ja asui lapsuutensa aikana lisäksi Ulaossa (Wisconsin). Hän lähti Ann Arboriin, jossa pyrki yliopistoon, ja toimi sitten lakimiehenä Chicagossa. Guiteauta kiinnosti myös teologia. Hän julkaisi aiheesta kirjan The Truth, joka kuitenkin oli pääasiassa plagioitu John Humphrey Noyesilta. Guiteaun perhe oli katkaissut välinsä häneen jo kauan ennen presidentin murhaa. Guiteaun isä uskoi poikansa olleen paholaisen riivaama. Guiteau oli myös uhannut siskoaan kirveellä. ==Garfieldin murha== Guiteau ryhtyi harrastamaan politiikkaa ja julkaisi Ulysses S. Grantin hyväksi puheen Grant v. Hancock. Hän kuitenkin muutti nimeksi Garfield v. Hancock, kun James Garfield nousi Yhdysvaltain presidentiksi. Guiteau katsoi vaikuttaneensa merkittävästi Garfieldin vaalivoittoon ja vaati toistuvasti pääsyä suurlähettilääksi. Hän piti presidenttiä kiittämättömänä ja päätti surmata tämän. Guiteau lainasi rahaa revolveriin ja käytti aikaa sen käytön opettelemiseen sekä Garfieldin vakoilemiseen. Lopulta hän ampui tätä rautatieasemalla 2. heinäkuuta 1881. Presidentti loukkaantui vakavasti ja menehtyi vammoihinsa 19. syyskuuta. ==Oikeudenkäynti== Oikeudenkäynnissä Guiteau puolustautui mm. sanoen, että "hän vain ampui Garfieldiä, lääkärit tappoivat hänet". Vielä oikeudenkäyntinsä aikana Guiteau oli suunnitellut asettumista ehdolle vuoden 1884 presidentinvaaleissa. Hänet kuitenkin todettiin syylliseksi 23. tammikuuta 1882 ja hirtettiin kesäkuussa. == Lähteet == Guiteau, Charles J. Guiteau, Charles J. Guiteau, Charles J. Guiteau, Charles J.
Iv

Iv tarkoittaa seuraavia: * ilmavalvonta, iv, ilmaliikenteen tarkkailu * intravenoosi, i.v., laskimonsisäinen lääkeaineen annostelutapa == Musiikki == * IV (Black Widow'n albumi), 1973 * IV (Israel Vibrationin albumi), 1993 * IV (Diamond Rion albumi), 1996 * IV (Cypress Hillin albumi), 1998 * IV (Arabesquen albumi), 1999 * IV (Jaded Heartin albumi), 1999 * IV (Fucking Champsin albumi), 2001 * IV (Bondage Fruitin albumi), 2001 * IV (Zebran albumi), 2003 * IV (Kick Axen albumi), 2004 * IV (Bucket Full of Teethin albumi), 2005 * IV (To/Die/Forin albumi), 2005 * IV (Godsmackin albumi), 2006 * IV (Veruca Saltin albumi), 2006 * IV (Wingerin albumi), 2006 * IV (Kilven albumi), 2008 * IV (Arttu Wiskarin albumi), 2016 * IV (Lasten hautausmaan albumi), 2020 * IV (Atomirotan albumi), 2020 * IV – One with the Storm, Ghost Brigaden albumi vuodelta 2014 * * .
Lähilinjat

Lähilinjat oli vuosina 1958–2004 toiminut linja-autoyhtiö, joka liikennöi erityisesti Keski-Uudenmaan alueella. Koiviston Auto -yhtymä osti yrityksen vuonna 1998 ja se fuusioitiin Porvoon Liikenteeseen kesällä 2004. Lähilinjat- nimeä käytettiin kuitenkin vielä vuoden 2006 loppuun. == Historia == Paavo Forsblom, Armas Koskinen ja Toivo Lehtikari perustivat Lähilinjat vuonna 1958. Lähilinjat otti hoitoonsa Rajakylän linjan, kun Liikenne Oy:n liikennöinti oli sodan jälkeen huonoa mm. kalustopulan takia. Vuosien mittaan tuli myös muita linjoja Keravan, Sipoon, Pornaisten, Järvenpään ja Vantaan suunnalta. Vantaalla Lähilinjat liikennöi Rajakylään, Länsimäkeen ja Korsoon. Tolmunen, Tapio: Viisi minuuttia seuraavaan lähtöön - HSL-alueen joukkoliikenteen historia. 2016. ISBN 978-952-253-288-6. Vuonna 1967 Armas Koskinen ja Toivo Lehtikari irtautuivat yhtiöstä ja Lähilinjoista tuli Paavo Forsblomin perheyhtiö. 1990-Luvulla Lähilinjat osallistui useaan YTV:n järjestämään kilpailutukseen vaihtelevalla menestyksellä. Näin jatkui vuoteen 1998, jolloin yhtiö myytiin Koiviston Autolle. Koiviston Auto omisti pääkaupunkiseudulla jo ennestään Liikenne Oy:n joten ympyrä sulkeutui, kun Lähilinjat oli nyt Liikenne Oy:n sisaryhtiö. Vuonna 2001 Liikenne Oy lopetettiin, joten Lähilinjat jäi Koiviston Auton ainoaksi saarekkeeksi pääkaupunkiseudulle. Lähilinjojen historia Lähilinjojen toimitusjohtaja Paavo Forsblom sai liikenneneuvoksen arvonimen vuonna 1982. Vuonna 1987 Lähilinjat Oy:llä oli 55 linja-autoa.Linja-auto-lehti 1/1987, s. 48. Helsinki: Linja-autoliitto, 1987. Viimeiset uudet autot hankittiin vuonna 2000 linjan 611 voiton seurauksenawww.kuukankorpi.com/paikallisliikenne/lh59-63.html . Kesällä 2004 Lähilinjat osakeyhtiönä lopetettiin ja yhdistettiin Koiviston Auton omistamaan Porvoon Liikenteeseen. Vanha nimi jäi kuitenkin aputoiminimenä edelleen bussien kylkiin. Lähilinjojen viimeiset tärkeämmät lähinnä Helsingistä päin tulevat linjat kilpailutettiin keväällä 2006 valmisteluna Keravan YTV- alueeseen liittymiselle ja ne siirtyivät Veolia Transportin ajettaviksi. Vuoden 2007 alusta aputoiminimen käyttö loppui ja loppuja linjoja siirrettiin ajettavaksi sekä Porvoon Liikenteelle että Savonlinja-konserniin kuuluvalle Etelä-Suomen Linjaliikenteelle. == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset linja-autoyhtiöt
Iw

Iw tarkoittaa seuraavia: * * Infinity Ward, IW, yhdysvaltalainen videopeliyhtiö * InformationWeek, IW, yhdysvaltalainen aikakauslehti.