EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lara Stock

Lara Stock (s. 26. toukokuuta 1992) on kroatialais-saksalainen shakinpelaaja.https://ratings.fide.com/profile/4699360 Hän voitti alle 10-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuden vuonna 2002 sekä alle 12-vuotiaiden tyttöjen Euroopan mestaruuden vuonna 2004. Stockilla on myös FIDE:n naissuurmestarin arvo. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kroatialaiset shakinpelaajat Luokka:Saksalaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vympel K-13

Vympel K-13, tunnettu myös nimillä R-3S, Object 310 () on Neuvostoliitossa vuonna 1958 kehitetty ilmataisteluohjus, jota alettiin asentaa hävittäjiin 1960. Vuonna 1962 ohjusta alettiin tuottaa suuria määriä. Ohjus on yksi eniten käytetyistä ilmasta ilmaan-ohjuksista, ja siitä on kehitetty neljä versiota. Alkuperäinen Vympel on kopio amerikkalaisesta AIM-9 Sidewinderistä. Se lienee joutunut venäläisten haltuun, kun taiwanilainen hävittäjä ampui kiinalaiseen MiG-hävittäjään ohjuksen, joka ei räjähtänyt. Kiina ja Neuvostoliitto olivat vielä tuolloin hyvissä väleissä, ja näin venäläiset saivat länsimaisen ohjuksen käyttöönsä. Toropovin insinööritoimisto teki Sidewinder-ohjuksesta kopion, josta tuli Vympel K-13. Kiinalaiset valmistivat ohjuksesta oman PL-2 –versionsa. Varhaisimmissa Vympel –malleissa oli suihkumoottoreiden lämmön havaitseva sensori. Ohjuksessa on niin sanottu lähestymiskytkin, joka räjäyttää taistelukärjen jo ennen kuin ohjus osuu kohteeseensa. Ohjuksen kantama on noin 8 km ja nopeus on 2,5-kertainen äänennopeus. == Aiheesta muualla == Luokka:Ilmataisteluohjukset Luokka:Neuvostoliittolaiset ohjukset
Randy Harrison

Randolph Clarke ”Randy” Harrison (s. 2. marraskuuta 1977, Nashua, New Hampshire) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan Justin Taylorina sarjassa Älä kerro äidille. ==Varhaiset vaiheet== Harrison syntyi New Hampshiressa, mutta muutti 11-vuotiaana Alpharettan kaupunkiin Georgiaan ja kävi Pace Academyn yksityiskoulua pääkaupungissa Atlantassa. Harrisonin isä on suuren paperialan yrityksen toimitusjohtaja, ja äitiään hän on kuvaillut "pysäytetyksi taiteilijaksi." Hänen ainoa sisaruksena, vanhempi veli, työskentelee pankinjohtajana. Harrison kävi Cincinnatin yliopistoa, jossa hän opiskeli musiikkilinjalla ja valmistui lopulta taiteen kandidaatiksi erikoistuneena teatterimusikaaleihin. Opiskeluaikanaan hän tähditti useita koulun produktioita kuten Hello Again, Shopping and Fucking ja Children of Eden. Lisäksi hänellä oli rooleja ympäri maata erilaisissa teattereissa. Tänä aikana Harrison näyttelikin muun muassa näytelmissä Violet, West Side Story, 1776, Kesäyön unelma, The Real Inspector Hound ja A Cheerer Evening. ==Ura== Vuonna 2000 Harrison teki ensimmäisen televisioesiintymisensä draamakomediassa Älä kerro äidille, jossa hän näytteli viiden tuotantokauden ajan Justin Tayloria. Roolihahmonsa tavoin myös Harrison on homoseksuaali, ja hän saikin asialla suurta mediahuomiota. Vuonna 2002 Harrison näytteli Seania televisioelokuvassa Bang Bang You're Dead, ja vuonna 2010 Harrison esitti Brutusta Patrick Donelleyn postmodernissa versiossa Julius Cesarista. ==Yksityiselämä== Vuosina 2002-2008 Harrison seurusteli toimittaja Simon Dumencon kanssa. He tapasivat Dumencon haastatellessa näyttelijää lehteen New York. Nykyään Harrison asuu Williamsburgin kaupunginosassa Brooklynin alueella New Yorkissa. Hänellä on kaksi kissaa, Ella ja Aggie. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Peter Paige

Peter Michael Paige (s. 20. kesäkuuta 1969, Hartford, Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Parhaiten hänen tunnetaan roolistaan Emmett Honeycuttina sarjassa Älä kerro äidille. ==Ura== Paige valmistui Bostonin yliopiston teatterlinjalta taiteen kandidaatin tutkinnolla. Paige tunnetaan parhaiten sarjan Älä kerro äidille päähenkilöjoukon Emmett Honeycuttina, jota hän näytteli koko sarjan ajan eli yhteensä viiden tuotantokauden verran. Lisäksi hän on näytellyt sarjoissa Will & Grace, Time of Your Life, Girlfriends, Caroline In The City, American Dad!, Related, Greyn Anatomia ja Ilman johtolankaa. Hän on myös vieraillut muun muassa sarjoissa Hei, olen Susan, CSI: Miami ja Bones. ==Aiheesta muualla== * * Peter Paigen kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomi-rock ’82

Suomi-rock ’82 on Poko Rekordsin julkaiseman Suomi-rock -kokoelmalevysarjan viides osa. Se julkaistiin 26. syyskuuta 1994. Kokoelma sisältää suomirock- hittejä vuodelta 1982. == Kappaleet == # Eppu Normaali: ”Murheellisten laulujen maa” # Tuomari Nurmio: ”Punainen planeetta” # J. Karjalainen: ”Ankkurinappi” # Rauli Badding Somerjoki: ”Ikkunaprinsessa” # Kari Peitsamo Revival: ”Jytäorkesteri tulee taas” # Hector: ”Piironginjalka” # Dave Lindholm: ”Sitähän se kaikki” # Rudi: ”Taivas saa odottaa” # Kaukanapoissa: ”Yökerho” # Hassisen Kone: ”Levottomat jalat” # Kupruileva Elefantti: ”Eläimellinen rytmi” # Vandaalit: ”Heikot sortuu elon tiellä” # Jerry Sultsina: ”Nykyajan nymfomaani” # Slippers: ”Rockin With My Baby” # Organ: ”Organ” # Belaboris: ”Kuolleet peilit” # Hassisen Kone: ”Hiljaa virtaa veri” # Musta Paraati: ”Romanssi” # Martiz: ”Hietaniemen biitsi” # Terveet Kädet: ”Tornion kevät” Luokka:Vuoden 1994 albumit Luokka:Suomi-rock-albumit
Lauluja rakastamisen vaikeudesta

Lauluja rakastamisen vaikeudesta on Johanna Kustannuksen kokoelmalevysarja. == Sarjan kokoelmat == * Rauli Badding Somerjoki: Lauluja rakastamisen vaikeudesta (1988) *Kauko Röyhkä: Lauluja rakastamisen vaikeudesta (1989) * Juice Leskinen: Lauluja rakastamisen vaikeudesta (1994) * Freud Marx Engels & Jung: Lauluja rakastamisen vaikeudesta (1995) * Hector: Lauluja rakastamisen vaikeudesta (1999) * Leevi and the Leavings: Lauluja rakastamisen vaikeudesta (1999) * Vesa-Matti Loiri: Lauluja rakastamisen vaikeudesta (1999) * Anneli Saaristo: Lauluja rakastamisen vaikeudesta (1999) * SIG: Lauluja rakastamisen vaikeudesta (1999) * Rauli Badding Somerjoki: Lauluja rakastamisen vaikeudesta (1999) * Tuomari Nurmio: Lauluja rakastamisen vaikeudesta (1999) * Marko Haavisto: Lauluja rakastamisen vaikeudesta (2003) * Dave Lindholm: Lauluja rakastamisen vaikeudesta (2006) * Sleepy Sleepers: Lauluja rakastamisen vaikeudesta (2006) Luokka:Kokoelmalevysarjat
Juva (Halikko)

Juva on kylä Halikon kunnan pohjoisosassa Vaskiolla. Kylä sijaitsee Halikonjoen yläjuoksulla sen läntisellä puolella. Kyläalueeseen kuuluu kapea ja pitkä maakaistale, joka jatkuu luoteeseen aina Kumionojaan saakka. Juvan nykyinen asutus on keskittynyt Pitkäojantien varteen. Juva on Melkolan tytärkylä. Omaksi kyläkseen Juva lienee kehittynyt 1300–1400-lukujen aikana. Kylässä oli 1500-luvulla kaksi tilaa, joista toinen kuului Perniön Melkkilän kartanolle. Kylän molemmat tilat siirtyivät Joensuun kartanon omistukseen 1700-luvun loppuun mennessä. Juvan alkuperäinen kyläkeskus sijaitsi hieman etelämpänä keskellä nykyisiä peltoja. Kyläkeskuksesta oli tie ja silta Halikonjoen yli Sahan kylään. Isojaon 1780–1781 jälkeen maatilat siirrettiin omien maidensa keskelle ja perinteinen kylärakenne rikkoutui. ==Lähteet== Luokka:Halikon kylät
Forbes March

Forbes March (s. 12. toukokuuta 1973) on Englannissa syntynyt kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleista televisiosarjoissa All My Children, Mutant X (2001–2004) ja One Life to Live. March on lopettanut näyttelijänuransa ja perustanut yrityksen, joka kerää käytettyä ruokaöljyä ravintoloista kierrätettäväksi biopolttoaineiden valmistukseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sormikiharat

Sormikiharat on eräs hiusten kihartamismenetelmä, joka on ollut suosittu 1920–1930-luvuilla sekä 1990-luvun lopulla Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa. Prosessissa hiuksia kierretään sormien ympäri ja niitä kammataan vastakkaiseen suuntaan kiharoiden muodostumiseksi. Hiuksiin lisätään kosteusvoidetta kampauksen säilyttämiseksi. Hiuskihartimet syrjäyttivät lopulta tämän kotikutoisen menetelmän. Sormin kihartamista käytetään yhä kuitenkin hiusten pitämiseksi järjestyksessä niitä muotoiltaessa. Useimmissa kampaamokouluissa sormin kihartamista opetetaan ja kokeillaan yhä, koska se auttaa oppilasta hiusten muotoilussa ja suoristamisessa. Luokka:Hiustyylit
Osvaldo Reig

Osvaldo Alfredo Reig (14. elokuuta 1929 – 13. maaliskuuta 1992) oli argentiinalainen paleontologi, joka muun muassa kuvasi ja nimesi Herrerasauruksen. Hänet valittiin vuonna 1986 Kehittyvän maailman tiedeakatemian (ent. Kolmannen maailman tiedeakatemia) jäseneksi.TWAS Directory (Deceased Fellows): Reig, Osvaldo A. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset paleontologit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Michael Uslan

Michael E. Uslan (s. 2. kesäkuuta 1951 Cedar Grove, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvatuottaja, joka on ollut Batman aiheisten elokuvien tuotannossa mukana vuodesta 1989 lähtien. Hänet palkittiin Daytime Emmyllä vuonna 1995 animaatiosarjasta Where on Earth Is Carmen Sandiego?. Uslan toimi myös opettajana Indianan yliopistossa, jossa hän opetti sarjakuvien historiasta, kansantarinoista, taiteesta, sosiologiasta, psykologiasta ja kirjallisuudesta. Samassa koulussa Uslan opiskeli nuorempana lakia. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilkka Haikala

Ilkka Juhani Haikala (20. maaliskuuta 1952 Helsinki – 20. joulukuuta 2010 Helsinki) oli Tampereen teknillisen yliopiston professori. ==Opinnot ja työura== Ylioppilaaksi Haikala pääsi Töölön yhteislyseosta vuonna 1971. Hän aloitti opinnot Helsingin yliopiston tietojenkäsittelyopin laitoksella samana vuonna, valmistuen sieltä filosofian kandidaatiksi 1979, lisensiaatiksi 1985 ja tohtoriksi 1986. Jo vuodesta 1974 alkaen hän oli toiminut yliopistossa tuntiopettajana, lehtorina, yliassistenttina, tutkijana, suunnittelijana ja vanhempana suunnittelijana. Hänen työtehtäviinsä kuuluivat opetus, tutkimus ja käytännön ohjelmistoprojektit. Tutkimuksen ja opetuksen kohteiksi valikoituivat käyttöjärjestelmät, suorituskykyanalyysi ja myöhemmin ohjelmistotuotannon menetelmät. Väiteltyään Haikala siirtyi Tampereen teknillisen korkeakoulun (nyk. Tampereen teknillinen yliopisto) ohjelmistotekniikan laitokselle hoitamaan apulaisprofessuuria ja sittemmin professuuria. Syksystä 1991 hänet nimitettiin ohjelmistotekniikan määräaikaiseen professorin virkaan opetusalana "ohjelmistotekniikka, erityisesti ohjelmistotuotantoon liittyvät kysymykset". Viisi vuotta myöhemmin virka vakinaistettiin. Tampereella työskennellessään Haikala ehti ohjata yli 900 diplomityötä. Tämä kuvastaa osaltaan hänen merkitystään ohjelmistotyön käytäntöjen opettajana, mihin hän paneutui myös ohjelmistoammattilaisten täydennyskoulutuksesta vastaavana henkilönä. ==Kirjallinen tuotanto== Haikala kirjoitti useita tieteellisiä artikkeleita ja kolme kirjaa, joista on otettu useampia painoksia: * * * * == Henkilötietoja == Haikalan vanhemmat olivat professori Eino Haikala ja yo-merkonomi Marja Emilia Inkeri Henttu. Haikala oli sotilasarvoltaan reservin luutnantti (1989). Hän oli naimisissa vuodesta 1974 alkaen Eva Maria Inkeri Hytin kanssa, perheeseen syntyi kolme lasta. Haikalan harrastuksiin kuuluivat puutarhanhoito, lampaankasvatus, kirjallisuus, huonekalujen nikkarointi ja sienet. Näitä harrastuksia yhdisti hänen Längelmäeltä hankkimansa pientila. Leskeksi jäätyään Haikala avioitui Pirjo Liinamon kanssa. == Lähteet == * Hannu Jaakkola, Reino Kurki-Suonio, Tommi Mikkonen 2011. Professori Ilkka Haikalan muistokirjoitus. Helsingin Sanomat, 3.1.2011. Sivu C4. Artikkelin verkkoversio * Sivu 95. Luokka:Tampereen teknillisen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset tietojenkäsittelytieteilijät Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Shuggie Otis

Johnny Alexander Veliotes eli Shuggie Otis (s. 30. marraskuuta 1953) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän on muun muassa levyttänyt Frank Zappan kanssa ja säveltänyt The Brothers Johnsonin versiona tunnetuksi tulleen "Strawberry Letter 23:n". Shuggie Otis syntyi Los Angelesissa Johnny Otisin poikana. == Katso myös == * Great Rhythm & Blues Vol. 1 (Louis Jordan) * Great Rhythm & Blues Vol. 4 (Joe Turner) Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset basistit Luokka:Yhdysvaltalaiset funklaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzlaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset rhythm and blues -laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset soullaulajat Luokka:Elävät henkilöt
Joseph Kerwin

Joseph Peter Kerwin (s. 19. helmikuuta 1932) on yhdysvaltalainen astronautti, joka osallistui Skylab 2 -lennolle 1973. Hän valmistui lääkäriksi, työskenteli kapteenina laivastossa ja hänet valittiin NASA:n astronauttiohjelmaan vuonna 1965. Sittemmin Kerwin on muun muassa työskennellyt Lockheed Corporationin palveluksessa. Luokka:Yhdysvaltalaiset avaruuslentäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dartford

Dartford on noin asukkaan kaupunki ja asukkaan kaupunkipiiri (borough) Kentin kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa. Se sijaitsee Suur-Lontoon itäreunalla Thamesin etelärannalla. Kaupunkipiiriin kuuluu yhteensä kahdeksan kuntaa (civil parish). Dartfordin kaupunki on suoraan kaupunkipiirin alaisuudessa eikä sillä ole kunnallista itsehallintoa (unparished area). Dartfordin keskusta sijaitsee laaksossa, jonka läpi virtaa Darentjoki. Dartford on tärkeä rautateiden solmukohta. Dartfordista tuli keskiajalla kauppala. Vuonna 1801 kaupungin asukasluku oli noin . Nykyisin kaupungista käydään suurin joukoin Suur-Lontoossa töissä. Dartfordin yhteistyökaupunkeja ovat saksalainen Hanau, alankomaalainen Capelle aan den IJssel, Viron pääkaupunki Tallinna ja ranskalainen Gravelines. == Kuuluisia asukkaita == *Malcolm Allison (1927–), jalkapalloilija ja manageri *Anna Kleveläinen (1515–1557), Henrik VIII:n neljäs vaimo *Andrea Arnold (1961–), elokuvatuottaja *Simon Beale (1972–), radiojuontaja *Peter Blake (1932–), popartisti *Graham Dilley (1959–), kriketinpelaaja *Ivor Gurney (1890–1937), säveltäjä ja runoilija *Henry Havelock (1795–1857), brittiläinen kenraali *Mark Homer, näyttelijä *Henry Ambrose Hunt (1866–1946), meteorologi *Mick Jagger (1943–), The Rolling Stonesin laulaja *Keith Richards (1943–), The Rolling Stonesin kitaristi *Glen Johnson (1984–), jalkapalloilija *Sidney Keyes (1922–1943), sotarunoilija *John Latham (1743–1837), ornitologi, lääkäri *Min Patel (1970–), kriketinpelaaja *Chris Pearson, DJ *John Rushby, atk-tutkija *Paul Samson (1953–2002), rockkitaristi *Alec Stock (1917–2001), jalkapalloilija ja manageri *Alfred Sturge (1816–1901), pastori ja lähetyssaarnaaja *Margaret Thatcher (1925–2013), Britannian entinen pääministeri *Pete Tong, DJ *Richard Trevithick (1771–1833), keksijä ja kaivosinsinööri *William James Erasmus Wilson (1809–1884), kirurgi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Dartford Community Website * Dartfordin paikallishistoria Luokka:Asutut paikat Kentin kreivikunnassa Luokka:Englannin kaupungit Luokka:Kentin kreivikunnan hallinnolliset alueet Luokka:Englannin hallintopiirit
Nordic Trucker Line

Nordic Trucker Line oli vuosina 1997–1998 toiminut ruotsalainen varustamo. Yrityksen perusti Gustav Myrsten. Vuonna 1997 yritys vuokrasi gotlantilaisen Rederi AB Gotland -varustamon uudisrakennuksen, M/S Gotlandin ja asetti sen liikennöimään linjalle Oxelösund–Pietari. Muutaman kuukauden kuluttua yritys vaihtoi aluksen M/S Seawind II:en, koska M/S Gotlandin vuokraaminen oli kallista. Vuoden 1997 lopussa Nordic Trucker Line vaihtoi liikenteen Oxelösundista pääkaupunkiin Tukholmaan. Seuraavana vuonna liikenne lopetettiin kannattamattomana. Myös Pietarin satamassa toimisessa oli ongelmia ja lisäksi rahtimäärät eivät olleet riittäviä. == Laivasto == *M/S Gotland – (1997) *M/S Seawind II – (1997) *M/S Inzhener – (1997–1998) == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset varustamot
Aarre Viinikanoja

Varma Aarre Johannes Viinikanoja (9. tammikuuta 1918 Oulu – 27. tammikuuta 1981 Porvoo) oli suomalainen taidemaalari. Viinikanoja opiskeli Vapaassa taidekoulussa vuosina 1940–1941. Viinikanoja debytoi taiteilijana Oulussa vuonna 1953. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin, Suomen taideakatemian 3-vuotisnäyttelyihin ja moniin kansainvälisiin näyttelyihin. Hänet sai diplomeja, mitaleja ja kunniapalkintoja muun muassa Lontoon biennaalissa Englannissa vuonna 1971, Palme d'Or -näyttelyssä Ranskassa vuonna 1974 ja Accademia Roma -näyttelyssä Italiassa vuonna 1972. Aluksi Aarre Viinikanoja toimi taiteilijana rakennustyömiehen päivätyön ohella ja sen jälkeen kaksi vuosikymmentä vapaana taiteilijana. Päivätyönsä hän teki Porvoossa. Hänen vaimolla oli Porvoon Kukka ja Taide -niminen kukkakauppa, missä pienempiä töitä oli näytteillä ja myytävänä. Hänen isokokoisemmat työnsä eivät tähän tilaan mahtuneet. Usein hän luonnosteli työt Kuusamon kesämökillä ja toteutti ne talven aikana Porvoossa. Monet maalaukset kuvaavat Lapin ja Kuusamon maisemia. Pari viimeistä vuottaan hän asui Oulussa, mutta muutti marraskuussa 1980 takaisin Porvooseen jatkaakseen työtään itse rakentamassaan talossa ja ateljeessa. ==Lähteet== * Kuvataiteilijamatrikkeli * Muistokirjoitus, Helsingin Sanomat 31.1.1981 Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Erik Cole

Erik Cole (s. 6. marraskuuta 1978 Oswego, New York) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Detroit Red Wingsiä. Cole on voittanut urallaan Stanley Cupin ja Saksan mestaruuden. == Ura == === Seuraura === Cole siirtyi kaudeksi 1997–1998 NCAA:n alaiseen ECAC-yliopistosarjaan Clarksonin yliopiston joukkueeseen. Hän jakoi Willie Mitchellin kanssa ECAC:n vuoden tulokkaan tittelin ja Carolina Hurricanes varasi Colen NHL:ään varaustilaisuudessa 1998 kolmannella kierroksella numerolla 71. Seuraavat kaksi kautta Cole pelasi kuitenkin vieelä Clarksonin yliopistossa. Kaudella 1998–1999 Cole teki 22 maalia ja jakoi ECAC:n maalintekijätilaston voiton. Hänet valittiin kauden päätteeksi ECAC:n tähdistökentälliseen. Kolmannella kaudellaan Cole oli ECAC:n kakkostähdistössä. Cole siirtyi ammattilaiskaukaloihin vielä kolmannen ECAC- kautensa päätteeksi keväällä 2000, kun hän pelasi loppukauden Carolinan farmijoukkueessa IHL-liigan Cincinnati Cyclonesissa. Seuraavan kauden Cole pelasi kokonaisuudessa IHL:ssa ja ansaitsi itselleen paikan Carolinasta kaudeksi 2001–2002. Cole oli NHL-tulokkaiden parhaimmistoa, kun hän voitti tulokkaiden taklaustilaston ja oli pistetilastossa neljäs (16+24). Carolina eteni keväällä 2002 Stanley Cup -finaaleihin, mutta hävisi Detroit Red Wingsille. Seuraavalla kaudella Cole kärsi pohjeluun murtumisesta ja hän joutui jättämään väliin myös NHL:n tähdistöottelun yhteydessä pelatun nuorten tähtien YoungStars-ottelun. Cole palasi uudelleen huippukuntoon kaudella 2003–2004, jolloin hän teki 42 pistettä, vaikka Carolina jäi pudotuspelien ulkopuolelle. Työsulkukaudella Cole pelasi Saksan DEL-liigassa Eisbären Berlinissä. Hänet valittiin Saksassa pudotuspelien parhaimmaksi pelaajaksi, kun Eisbären voitti Saksan-mestaruuden. Kaudella 2005–2006 Colen niskanikama murtui Brooks Orpikin taklauksen seurauksena. Hän oli loukkaantuessaan maaliskuussa tehnyt jo henkilökohtaisen piste-ennätyksensä (60 pistettä). Cole palasi Carolinan kokoonpanoon vasta Stanley Cup -finaalien kuudenteen peliin. Carolina voitti lopulta Stanley Cup -mestaruuden kotijäällään seitsemännessä pelissä. Cole rikkoi piste-ennätyksensä kaudella 2006–2007, kun hän teki 61 pistettä kauden aikana, mutta seuraavalla kaudella Colen pistemäärä tippui 51 pisteeseen. Kesällä 2008 Edmonton Oilers hankki Colen Carolinasta vaihdossa Joni Pitkäseen. Cole ei pelannut koko kautta 2008–2009 Edmontonissa, sillä hänet kaupattiin takaisin Carolinaan maaliskuussa 2009 siirtorajan lopulla. Edmonton sai vaihtokaupassa Patrick O'Sullivanin, jonka Carolina oli hankkinut hetkeä aiemmin Los Angeles Kingsistä vaihdossa Justin Williamsiin. === Maajoukkueura === Cole edusti ensimmäisen kerran Yhdysvaltoja arvoturnauksessa MM-kilpailuissa 2005. Hän teki seitsemässä ottelussa kuusi pistettä. Hän pelasi Yhdysvaltain puolesta myös talviolympialaisissa 2006 ja MM-kilpailuissa 2007. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Carolina Hurricanesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maryke Hendrikse

Maryke Hendrikse (s. Nassau, Bahama) on kanadalainen ääninäyttelijä, joka palkittiin Elan d'or -palkinnolla roolistaan Susan Testinä animaatiosarjassa Johnny Test. ==Elämäkerta== Hendrikse syntyi Bahamalla, josta hän muutti perheineen Kanadaan ollessaan kaksi ja puoli vuotta vanha. Hendrikse kasvoi 15 minuutin päässä Torontosta, jossa hän myös alkoi harrastaa neljävuotiaana balettia. Päästessään Toronton balettikouluun opettajat kertoivat ettei hänestä tulisi balettitanssijaa ja suosittelivat Hendrikseä siirtymään näyttelemisen pariin. Saadessaan oman agentin hän siirtyi näyttelemään teatterin pariin teini-ikäisenä, jonka jälkeen Hendrikse on esiintynyt myös televisiomainoksissa ja televisiosarjoissa. Poikkeuksellisesti aloitettuaan näyttelemisen hän ei käynyt minkäänlaista teatterikoulua. Tästä huolimatta Hendrikse teki ensimmäisen näytelmäroolinsa vuonna 1990 vieraillessaan My Secret Identity -televisiosarjassa yhden jakson verran. ===Ääninäyttelijänä=== Ääninäyttelemisen pariin hän päätyi erään teatteriesityksen jälkeen, jossa Hendriksenin hahmo joutui koriin, kuten vastasyntynyt, mutta hän ei mahtunut koriin normaalista syistä. Tämän myötä näytelmän ohjaaja päätti laittaa Hendriksen näyttämön sivulla tekemään vauvan ulinaa. Hänen agenttinsa sattuivat näkemään esityksen ja vakuuttuivat asiakkaansa äänilahjoista. Pian he lähettivät Henriksen useiden animaatioiden koe-esiintymisiin, jonka myötä hän sai ensimmäisen ääniroolinsa CBS:n animaatiosarjasta Blaster's Universe vuonna 1999. Sarjassa Henrikse toimi päähahmon G.C.:n äänenä. Uransa aikana hän on tehnyt usein dubbauksia animeen ja teki ensimmäisen ei-dubbaus- menetelmällä tehdyn ääniroolin Johnny Testissä muutettuaan Vancouveriin. Hendrikse kertoi dubbaamisen olevan huomattavasti vaikeampaa kuin alkuperäisen ääniroolin tekeminen. Siitä huolimatta dubbaamisesta maksetaan vähemmän, jota hän ihmettelee. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Anime News Network * TV.com * Voice Chasers * CrystalAcids Luokka:Kanadalaiset ääninäyttelijät Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalle Aukusti Poukka

Kalle Aukusti Poukka (2. huhtikuuta 1882 Tottijärvi – 20. joulukuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko ja Teknillisen korkeakoulun mekaniikan professori.Kuka kukin oli: P Poukan vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Mattila (Poukka) ja Wilhelmina Tolppa. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1900 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1903, filosofian lisensiaatiksi 1907 sekä Filosofian maisteriksi ja tohtoriksi 1907. Poukka opiskeli Göttingenin yliopistossa kesäisin 1905-1907 ja hän teki opintomatkoja Euroopan eri maihin vuosina 1912-1930. Poukka luennoi matematiikasta Helsingin yliopistossa 1907–1910 ja hän toimi Teknillisen korkeakoulun apuopettajana 1907–1910. Poukka oli Tampereen kauppaoppilaitoksen opettajana 1912–1926, Tampereen teknillisen opiston tuntiopettajana 1913–1919, Tampereen klassillisen lyseon vanhempana lehtorina 1916–1919 sekä Tampereen teknillisen oppilaitoksen matematiikan ja mekaniikan yliopettajana ja johtajana 1919–1926. Hän oli Teknillisen korkeakoulun mekaniikan professorina 1926–1935. Poukka oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä ja eri kunnallisten kautakuniten jäsenenä ja puheenjohtajana. Hän oli naimisissa vuodesta 1912 Ina Irene Vikholmin kanssa. Hänen poikansa Pentti Poukka oli Uuden Suomen päätoimittaja ja Helsingin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja. == Julkaisuja == * Über die Cauchy'schen reziproken Funktionen und deren Anwendung auf die analytische Fortsetzung der Taylor'schen Reihe, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingfors 1907 * Finanssi- ja vakuutuslaskennon alkeet. Gummerus 1915 * Kauppalaskento: oppi- ja esimerkkikirja. Gummerus 1916, 4. painos 1936 ja uud. painokset toisena tekijänä L. K. Tuorila, 10. painos 1956 * Uusi kertolaskumenetelmä : tauluineen. WSOY 1929 * Algebra. 1, Keskikoulun oppikirja; tekijät Niilo Kallio, K. A. Puokka. Otava 1933, 7. painos 1948 * Viisidesimaaliset logaritmitaulut; toim. Niilo Kallio, K. A. Puokka. Otava 1935 * Algebra. 2, Lukioluokkain oppikirja: pitempi ja lyhyempi oppimäärä; tekijät Niilo Kallio, K. A. Puokka. 2. painos Otava 1939, 4. painos 1945 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset matemaatikot Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Tampereen kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Julie Lemieux

Julie Lemieux (s. 4. joulukuuta 1962 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen ääninäyttelijä, joka huomioitiin Elan-ehdokkuudella animaatiosarjasta Wilbur. Hän on uransa aikana tehnyt useita dubbauksia, sekä alkuperäisiä äänirooleja animaatioihin. ==Aiheesta muualla== * TV.com * Voice Chasers * CrystalAcids Luokka:Kanadalaiset ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Logroñés CF

Logroñés Club de Fútbol oli jalkapalloseura Logroñon kaupungista Espanjasta. Se pelasi kotiottelunsa 15 963-paikkaisella Las Gaunasilla, joka on rakennettu vuonna 2002. Kaupungin toiset joukkueet ovat CD Logroñés ja UD Logroñés. == Historia == Logroñés Club de Fútbol on perustettu vuonna 2000, jolloin joukkue tunnettiin nimellä Club Deportivo Recreación de La Rioja, lyhyemmin CD Recreación. Kaudella 2003–2004 joukkue pelasi ensimmäistä kertaa Segunda B:ssä. Vuonna 2005 joukkueen nimi vaihtui Logroñés Club de Fútboliksi. Kauden 2007–2008 päätteeksi joukkue ei pystynyt säilyttämään sarjapaikkaansa Segunda B:ssä ja putosi täten Tercera Divisióniin. Joukkue lakkautettiin vuonna 2008. == Aiheesta muualla == * Logroñes CF:n virallinen kotisivu Luokka:Espanjalaiset jalkapalloseurat Luokka:La Rioja
Sainthelenantylli

Sainthelenantylli (Charadrius sanctaehelenae) on vaarantunut Saint Helenalla elävä kahlaajalintu. Laji on viimeinen saaren endeemisistä maalinnuista. Kooltaan sainthelenantylli on noin 15 cm. Lajin vatsa on väriltään kellertävä lukuun ottamatta valkoista alaperää. Linnun selkä ja päälaki ovat ruskeankirjavat. Sainthelenantyllillä on nokasta niskaan ulottuva musta naamio, jonka rikkoo valkoinen otsalaikku. Laji muistuttaa afrikantylliä (Charadrius pecuarius), mutta on sitä suurempi ja sainthelenantyllin nokka ja jalat ovat pidemmät kuin afrikantyllillä. Lajin ääni on lyhyt kii-vit. Sainthelenantyllit elävät suurimmaksi osaksi suhteellisen kuivilla ja avoimilla laidunmailla. Ravintonaan lintu käyttää erilaisia selkärangattomia. Pitkittyneet sadekaudet, jotka johtavat kasvillisuuden nopeaan kasvuun, saattavat hidastaa tai jopa kokonaan estää pesimisen. Sainthelenantyllikannan kooksi laskettiin vuonna 2016 noin 560 täysikasvuista yksilöä. Laji luokiteltiin pitkään äärimmäisen uhanalaiseksi, mutta vuonna 2016 sen luokitus muutettiin vaarantuneeksi, sillä sen kanta on ollut kasvussa. Vuonna 2006 sainthelenantyllejä arvioitiin olevan 200–220 täyskasvuista yksilöä. Suurin uhka lajille on sen elinympäristön tuhoutuminen. Karjan laiduntaminen on vähentynyt, mikä on johtanut laidunmaiden pensaikkoistumiseen. Lisäksi huviajelu maastoajoneuvoilla sekä rakennushankkeet lisääntymisalueille ovat uhkia. Kissat ja pihamaina saalistavat erityisesti poikasia ja ryöstävät pesiä. == Lähteet == Luokka:Uhanalaiset linnut Luokka:Tyllit
Kamel Zaïem

Kamel Zaïem (, s. 25. toukokuuta 1983 Ras Jebel) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa CA Bizertina. ==Ura== Zaïem aloitti uransa AS Arianan junioreissa vuonna 1999, josta tunisialainen suurseura Espérance huomasi hänen lahjakkuutensa ja osti nuoren lupauksen vuonna 2001. Zaïem pelasi kuitenkin vielä yhden kauden AS Arianassa ennen lopullista siirtymistään Espéranceen. Hän oli siitä lähtien kuulunut joukkueensa vakiopelaajiin avauskokoonpanossa ja pelasi joukkueessa viiden kauden ajan yhteensä 133 ottelua. Lisäksi Zaïem on pelannut yli 50 ottelua Afrikan Mestarien liigassa. Hän voitti Espérancen paidassa muun muassa kaksi kertaa Tunisian liigamestaruuden vuosina 2004 ja 2006. Kesäkuussa 2008 serbialainen FK Partizan ilmoitti tehneensä kolmevuotisen sopimuksen tunisialaisen pelintekijän kanssa. Zaïem ehti pelata joukkueessa kuusi liigaottelua ja yhden cup ottelun, ennen kuin päätti lopettaa sopimuksensa. Hän siirtyi tammikuussa 2009 Qatariin Al-Khorin riveihin.Transfermarkt Viitattu 10.3.2009 Kauden päätteeksi Zaïem palasi takaisin kotimaahansa CS Sfaxienin riveihin, jonka kanssa hän allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen.Kamel Zaïem signe au CSS Infosfoot 25.6.2009 Viitattu 28.6.2009 Toisella kaudellaan Sfaxien sijoittui pääsarjassa kolmanneksi ja eteni Afrikan Confederation Cupin loppuotteluun saakka, jonka se kuitenkin hävisi marokkolaiselle FUS de Rabatille. Loppukesästä 2011 Zaïem siirtyi Egyptin valioliigassa pelaavaan ENPPI Club. Hän pelasi puolen vuoden aikana vain kaksi ottelua. Hän oli mukana voittamassa lokakuussa 2011 Egyptin cupia. Syksyllä 2012 Zaïem palasi takaisin kotimaahansa Tunisiaan CA Bizertinin riveihin. ==Saavutukset== * Egyptin cup: 2011 * Pohjois-Afrikan Cup-voittajien cup: 2009 * Tunisian cup: 2006, 2007 **Hopeaa: 2010 * Tunisian mestaruus: 2004, 2006 ==Lähteet== * Transfermarkt * Weltfussball * National Football Teams * Kawarji ===Viitteet=== Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Canterburyn koulukunta

Canterburyn koulukunta ( eli Canterbury sound) viittaa erityisesti Canterburyn kaupungissa ja sen ympäristössä Englannissa vaikuttaneisiin progressiivisen rockin yhtyeisiin. Monia koulukunnan yhtyeitä leimaa voimakas jazz- vaikutteisuus. == Merkittäviä artisteja == * Camel * Caravan * Comus * Egg * Gong * Soft Machine Luokka:Progressiivinen rock Luokka:Canterburyn historia
Karlbergin sotakorkeakoulu

Karlbergin sotakorkeakoulu on Tukholman lähellä Solnan kunnassa sijaitsevassa Karlbergin linnassa toimiva Ruotsin puolustusvoimien koulu, joka on perustettu 1792. Koulussa on opiskellut muun muassa C. G. E. Mannerheim, ja sen johtajana toimi 1800-luvun alkupuolella turkulaissyntyinen Johan Lefrén, joka tunnetaan myös taidemaalarina. Luokka:Ruotsin asevoimat Luokka:Solna
Poliisitutkinta

Poliisitutkinta on yleisnimitys useille poliisin tehtäviin kuuluviksi säädetyille tutkintamuodoille, jotka eivät ole rikoksen johdosta toimitettavaa tutkintaa. Poliisitutkinta on eri asia kuin esitutkinta, joka suoritetaan aina rikoksen johdosta. Poliisitutkinnasta säädetään poliisilain 6 luvun 1 §:ssä. == Pakkokeinot poliisitutkinnassa == Koska tutkittavana ei ole rikosta, ei poliisi voi käyttää rikosprosessuaalisia pakkokeinojaan. Joitakin pakkokeinoja on kuitenkin poliisin käytettävissä myös näissä tapauksissa. Lisäksi poliisilla on normaalit poliisin toimivaltuudet, jotka eivät ole pakkokeinoiksi luokiteltavia. Poliisitutkinnan pakkokeinoja ovat "nouto ja poistumisen estäminen" sekä muut, kuten oikeus päästä paikkaan tai alueelle, ottaa näytteitä ja tarkastaa esineitä. Asuntoon pääseminen vaatii poliisin päällystötasoista määräystä. Myös tavaroiden siirtäminen voidaan kieltää ja alueella liikkumista rajoittaa tai kieltää. ==Lähteet== Luokka:Suomen poliisitoimi
Ammattilaisten shakkijärjestö

Ammattilaisten shakkijärjestö PCA (), joka oli olemassa vuodesta 1993 vuoteen 1996, oli kilpaileva shakkiliitto FIDE:lle. PCA:n perustivat vuonna 1993 Garry Kasparov ja Nigel Short maailmanmestaruusottelunsa markkinointia ja järjestämistä varten. FIDE:n sääntöjen mukaan kolmen osapuolen pitäisi päättää tarjouksista maailmanmestaruusottelun järjestämiseksi – FIDE:n, maailmanmestarin (Kasparov) ja haastajan (Short). Kasparovin ja Shortin mukaan FIDE:n presidentti Florencio Campomanes rikkoi näitä sääntöjä siten, että ilmoitti yksipuolisesti Manchesterin esittäneen voittaneen tarjouksen. FIDE sai suuren osan tuloistaan maailmanmestaruusotteluiden järjestämisestä. Vastaukseksi tähän Kasparov ja Short loivat PCA:n. Short saavutti oikeuden haastaa Kasparov MM-otteluun voittamalla kandidaattiotteluissa Jon Speelmanin, Boris Gelfandin, Anatoli Karpovin ja Jan Timmanin. Ottelu pelattiin Lontoossa Time-lehden sponsoroimana. Kasparov voitti pistein 12½–7½. Luokka:Shakkiliitot
Marc Riboud

Marc Riboud (24. kesäkuuta 1923 Lyon – 30. elokuuta 2016 Pariisi) oli ranskalainen valokuvaaja. Hänet tunnettiin muun muassa Itä-Aasiaa esittelevistä töistään. Näyttelyitä on pidetty eri puolilla Eurooppaa ja Yhdysvalloissa. Riboud valmistui École centrale de Lyonista. Hän matkusteli uransa aikana laajalti, esimerkiksi Itä-Aasiassa Kiinaan, Japaniin ja Pohjois- Vietnamiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Marc Riboud’n sivusto Luokka:Ranskalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemia

Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemia () on yhdysvaltalaista kuvataidetta, musiikkia ja kirjallisuutta edistävä 250-jäseninen organisaatio. Se sijaitsee Washington Heightsissä Manhattanilla. Nykyinen akatemia perustettiin vuonna 1904. Jäsenet valitaan eliniäksi, ja heihin on kuulunut useita amerikkalaisen korkeakulttuurin huippunimiä. Vuonna 1908 Julia Ward Howe oli ensimmäinen akatemiaan valittu naisjäsen. Akatemia jakaa useita palkintoja. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut, mm. jäsenluettelo Luokka:Yhdysvaltalainen kulttuuri Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt
Julia Ward Howe

Julia Ward Howe (27. toukokuuta 1819 – 17. lokakuuta 1910) oli yhdysvaltalainen yhteiskunta-aktivisti ja runoilija. Hän sanoitti ”The Battle Hymn of the Republicin”. Ward Howe esitti äitienpäiväjulistuksen vuonna 1870. Hänet valittiin Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemiaan sen ensimmäisenä naisjäsenenä vuonna 1908. Hän oli naimisissa toisen abolitionistin, Samuel Gridley Howen kanssa. John Steinbeckin Vihan hedelmien alkuperäisnimi The Grapes of Wrath on periäisin Ward Howen sanoituksesta "The Battle Hymn of the Republic" (1861).Petri Liukkonen, John Steinbeck, Author's Calendar, viitattu 13.7.2019 Ward Howe piti luentoja Bostonissa yhteiskunnallisista kysymyksistä (Modern Society, 1881) ja harjoitti yhdessä miehensä kanssa laajaa hyväntekeväisyystyötä. Hänen kaunokirjallisia teoksiaan ovat muun muassa runokokoelmat Passion flowers (1854), Later lyrics (1866) ja From sunset ridge (1898) sekä näytelmät The world’s own (1857), Leonore (1857) ja Hippolytus (1858).Hakusana "Ward Howe, Julia", Tietosanakirja osa 10, pasta 671. Tietosanakirja Oy 1919 91-vuotiaana kuollut Ward Howe pääsi vuonna 1970 postuumisti Songwriters Hall of Fameen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset orjuuden vastustajat Luokka:Yhdysvaltalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Mynälahti

Mynälahti on Saaristomeren merenlahti, vesialue, joka ulottuu syvälle sisämaahan. Mynälahteen laskee kaksi jokea, Laajoki ja Mynäjoki. Mynälahden rantakuntia ovat Taivassalo, Mynämäki, Masku sekä Naantali. Mynälahti on melko matala vesialue, sen syvimmätkin kohdat ovat alle 10 metrin syvyisiä https://kartta.paikkatietoikkuna.fi/. Mynälahden pohjukassa sijaitsee Metsähallituksen ylläpitämä, varsinaissuomen parhaisiin lintuvesiin kuuluva Mietoistenlahden suojelualue . Kokemäenjoen – Saaristomeren – Selkämeren vesienhoitoalueen vesienhoitosuunnitelmassa vuosille 2022 – 2027 alue on luokiteltu lounaiseen sisäsaaristoon. Mynä - tai Laajoessa ei ole merkittäviä nousuesteitä tai korkeussäänneltyjä järviä, eikä Mynälahtea ole muokattu erityisen voimakkaasti. Niinpä sen hydrologis-morfologinen tila on luokiteltu erinomaisesti. Pintaveden ekologinen tila Mynälahdella on kuitenkin välttävä. Mynälahden valuma-alueella on runsaasti maanviljelystoimintaa, ja varsinkin Laajoen latvoilla on runsaasti turvetuotantoa. Mynälahden rannoilla sijaitsee runsaasti kesäasutusta. == Lähteet == Luokka:Mynämäen luonto
Gabriel Engberg

Kaarle (Karl) Gabriel Engberg (24. maaliskuuta 1872 Tampere – 27. helmikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, professori ja museon intendentti. == Opiskelu ja ura == Engberg opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1893–1895 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1894–1897. Hän kävi Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1895–1898, opiskeli sitten maalausta Pariisissa 1899–1900 ja oli samalla apuna Suomen näyttelypaviljongin koristamistöissä, sekä sittemmin valtion apurahalla Italiassa 1901–1902 ja Pariisissa 1911. Engberg maalasi alkuun maisema- ja henkilökuvia muun muassa Lapista, mutta myöhemmin pääasiassa maisemia, joissa hän osoittautui herkäksi värien käyttäjäksi. Hän osallistui näyttelyihin koti-ja ulkomailla eri puolilla Eurooppaa. Budapestissä on valtion kokoelmissa hänen maalauksensa Takaa-ajo. Engberg toimi myös museoalalla. Hän organisoimassa Hämeen museota Tampereella 1908 ja toimi sen johtajana.Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Engberg, Karl Gabriel Engberg osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1897–1910 välillä ja vielä 1924 sekä 1943. Hän teki kolme maalausmatkaa Lappiin, joista ensimmäiset kaksi suuntautuivat 1898 ja 1905 Inarin saamelaisalueelle sekä viimeinen matka vuonna 1920 Kittilään ja Ounas- Pallastunturille.Niinivaara, Seppo, 1988, s. 78–79, 87, 139. Engberg oli Akseli Gallen-Kallelan apulaisena tämän maalatessa Kalevala-freskoja vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttelyä varten. Myöhemmin hän toimi Tampereella Hämeen museon intendenttinä 1908–1931 ja Tampereen taidemuseon intendenttinä 1930–1953. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1947. == Henkilökohtainen elämä == Engbergin vanhemmat olivat puuseppämestari Karl Engberg ja Maria Gustava o.s. Alm.Niinivaara, Seppo, 1988, s. 12. Taidemaalari Eero Sysikumpu oli hänen poikansa.Niinivaara, Seppo, 1988, s. 140. == Maalauksia == * Maisema Lapista, kesäyö 1898 * Iltamaisema 1899 * Järvimaisema jäänlähdön aikaan 1902 * Kevätmaisema 1903 * Katkennut hongankelo 1905 * Kosken kuohua 1905 * Kota (Yö) 1905 * Vaaramaisema 1910 * Vehmas saari 1911 * Kukkia maljakossa 1913 * Punainen maljakko 1918 * Maisema Lapista, porolauma 1920 * Pyykkäri 1923 * Ruispelto 1926 * Korpimaisema 1930 * Hämärä 1931 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Marraskuun ryhmä Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia

Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia (, lyh. NAS) on eri tieteenaloilla vaikuttavien erittäin ansioituneiden tutkijoiden akatemia. Se perustettiin Kongressin antamalla säädöksellä 3. maaliskuuta 1863 eli sisällissodan aikana. Tiedeakatemian tarkoitukseeksi asetettiin tukea hallitusta kaikissa tieteen ja tekniikkaan liittyvissä asioissa. Akatemia jakaa tieteellisistä ansioista useita palkintoja ja julkaisee arvostettua PNAS-tiedelehteä. Yhdysvaltain tiedeakatemiaan on kuulunut ja kuuluu lukuisia Nobel-palkittuja jäseniä. Akatemia valitsee omat jäsenensä eliniäksi. == Puheenjohtaja == Seuraavat henkilöt ovat toimineet akatemian puheenjohtajina:National Academy of Sciences - A Selection of Highlights from the History of the National Academy of Sciences * 1863–1867 Alexander Dallas Bache * 1868–1878 Joseph Henry * 1879–1882 William Barton Rogers * 1883–1895 Othniel Charles Marsh * 1895–1900 Wolcott Gibbs * 1901–1907 Alexander Agassiz * 1907–1913 Ira Remsen * 1913–1917 William Henry Welch * 1917–1923 Charles Doolittle Walcott * 1923–1927 Albert Abraham Michelson * 1927–1931 Thomas Hunt Morgan * 1931–1935 William Wallace Campbell * 1935–1939 Frank Rattray Lillie * 1939–1947 Frank Baldwin Jewett * 1947–1950 Alfred Newton Richards * 1950–1962 Detlev Wulf Bronk * 1962–1969 Frederick Seitz * 1969–1981 Philip Handler * 1981–1993 Frank Press * 1993–2005 Bruce Michael Alberts * 2005–2016 Ralph J. Cicerone * 2016– Marcia McNutt (ensimmäinen naispuheenjohtaja) == Katso myös == * National Academy of Engineering * Kansallinen tutkimusneuvosto (Yhdysvallat) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut. Luokka:Tiedeakatemiat Luokka:Yhdysvaltalaiset tiedeyhdistykset
Ward Goodenough

Ward Hunt Goodenough (30. toukokuuta 1919 – 9. kesäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen antropologi. Hän syntyi Cambridgessa, Massachusettsissa, ja opiskeli Cornellin sekä Yalen yliopistoissa. Hän oli toisen maailmansodan veteraani. Goodenough opetti Wisconsinin yliopistossaHonorary Fellows: Ward H. Goodenough , ja myöhemmin hänestä tuli Pennsylvanian yliopiston professori. Varsinaista tutkimustyötä hän suoritti muun muassa Chuukilla, Kiribatilla ja Papua-Uudessa-Guineassa. Goodenough valittiin vuonna 1971 Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäseneksi.National Academy of Sciences: Ward H. Goodenough == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset antropologit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Felix Nylund

Felix Arthur Nylund (15. toukokuuta 1878 Korppoo - 23\. joulukuuta 1940) oli suomalainen kuvanveistäjä, jonka tunnetuin teos on Helsingissä Kolmen sepän aukiolla Mannerheimintien ja Aleksanterinkadun kulmassa sijaitseva Kolmen sepän patsas. Nylund kävi kansakoulun ja työskenteli sitten koristepuusepän oppipoikana ja kisällinä turkulaisessa Bomanin puusepäntehtaassa. Hän aloitti taideopinnot 1895 Turun piirustuskoulussa Victor Westerholmin johdolla ja jatkoi niitä Wilhelm Bissen johdolla Kööpenhaminassa 1899–1901 sekä Pariisin Académie Colarossissa 1901–1906. Nylund asui 1900-luvun alkupuolella pitkään Kööpenhaminassa ja muutti pysyvästi takaisin Suomeen vasta 1924 jolloin hän asettui asumaan Kauniaisiin. Hän oli mukana perustamassa Suomen Kuvanveistäjäliittoa ja toimi sen puheenjohtajana 1910–1912 ja 1924–1932. Nylund toimi viimeksi opettajana Taideyhdistyksen koulussa 1935–1940. Nylundin tunnetuin veistos Helsingin keskustassa sijaitseva pronssipatsas Kolme seppää paljastettiin 2. joulukuuta 1932. Hän oli osallistunut seppä-aiheella jo 1913 J. V. Snellmanin muistomerkkikilpailuun ja käytti tätä kilpailuehdotusta pohjana työlleen. == Veistoksia == * Äiti ja lapsi (Kunnallisneuvos G. A. Petreliuksen muistomerkki), Samppalinnanvuori, Turku 1914 * Maantienmaija, 1921 * Wuorion talon julkisivuveistokset, Unioninkatu 30, Helsinki 1928 (valmistuneet 1913–1914) * Kolmen sepän patsas, Helsinki 1932 * Ehrenströmin ja Engelin pronssireliefi, Yliopistonkatu 1, Kluuvi, Helsinki 1941 === Kuvia julkisista teoksista === File:G A Petrelius muistomerkki Turku.jpg|G. A. Petreliuksen muistomerkki, 1921, Turku. Tiedosto:Wuorion talo, craft.JPG|Wuorion talon julkisivuveistokset, 1928, Helsinki. Tiedosto:Kolme seppää.jpg|Kolme seppää, 1932, Helsinki. Tiedosto:Merenkulkijain muistomerkki by Felix Nylund 1938 Tammisaari.jpg|Merenkulkijain muistomerkki, 1938, Tammisaari. Tiedosto:Lautelan taistelun muistomerkki 2.jpg|Lautelan taistelun muistomerkki, 1939, Somero. Tiedosto:Felix Nylund Ehrestrom ja Engel 1941.jpg|Ehreström ja Engel, 1941, Helsinki. == Lähteet == * Omakuvat Turun taidemuseon kokoelmissa: Felix Nylund * Kolmen sepän patsas === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Laffaux

Laffaux on Ranskan kunta Hauts-de-Francen alueella Aisnen departementissa maan pohjoisosassa. Se sijaitsee Soissonsin koillispuolella. Kunnan pinta-ala on 6,76 neliökilometriä ja siellä on arviolta 149 asukasta (vuonna 2016). Laffaux’ssa käytiin vuonna 596 taistelu Neustrian ja Austrasian hallitsijoiden välillä. Taistelussa Neustrian Klotar II voitti Teodebert II:n. Vuonna 680 Neustrian käskynhaltija (major domus) Ebroin voitti Laffaux’n taistelussa Pipin Heristalilaisen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aisnen kunnat
Wycombe Wanderers FC

Wycombe Wanderers Football Club on englantilainen jalkapalloseura High Wycombesta, joka sijaitsee Buckinghamshiressa. Wycombe Wanderersin lempinimet ovat "The Chairboys" ja "The Blues". Joukkue pelaa kaudella 2022-2023 Ykkösliigassa. Joukkuetta valmentaa Gareth Ainsworth. == Historia == Huonekaluvalmistajat perustivat Wycombe Wanderersin vuonna 1887. Vuonna 1896 joukkue liittyi Southern Leagueen, mutta ei menestynyt liigassa, jota ammattilaisjoukkueet hallitsivat. Vuonna 1908 Wanderers siirtyi Great Western Suburban Leagueen ja edelleen Spartan Leagueen ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Voitettuaan Spartan Leaguen joukkue nousi Isthmian Leagueen vuonna 1921. Wycombe voitti FA Amateur Cupin vuonna 1931 ja Isthmian Leaguen vuonna 1956. Vuonna 1985 joukkue nousi Englannin konferenssiin, josta kuitenkin putosi seuraavana kautena. Vuonna 1987 Wycombe palasi Englannin konferenssiin ja vuonna 1993 se nousi Englannin kakkosliigaan. Se pelasi välillä ykkösliigassa ja putosi kakkosliigaan vuonna 2012. Takaisin ykkösliigaan joukkue nousi vuonna 2018. Joukkue nousi mestaruussarjaan kaudella 2019–2020. == Saavutukset == Wycombe Wanderersin suurimpina saavutuksina voi pitää FA Trophyn voittoja (kausina 1990-1991 ja 1992-1993), FA Cupin semifinaaleihin pääsyä kautena 2000-2001 sekä tasapeliä Chelseaa vastaan kautena 2006–2007. == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Buckinghamshiren urheilu Luokka:Englantilaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1887 perustetut urheiluseurat
Carl Jahn

Carl Ernst Albert (Carl Ernest Albrecht) Jahn (27. tammikuuta 1844 Berliini, Saksa – 9. tammikuuta 1912 Helsinki)Kuolinilmoitus, Myntmedaljören Carl Jahn, Hufvudstadsbladet, 1912, No 10, sivu 1, julkaistu 12.1.1912Muistokirjoitus, Carl Jahn †, Nya Pressen, 1912, No 7, sivu 1, julkaistu 19.1.1912 oli saksalaissyntyinen Suomeen muuttanut kaivertaja ja taiteilija.Suomen kuvataiteilijat matrikkeliCarl Ernest Albrecht Jahn, Musée d'Orsay, viitattu 21.7.2024 Jahnin vanhemmat olivat arkkitehti August Jahn ja Dorothea o.s. Brunow. Hän harjoitti taideopintoja Berliinissä, Dresdenissä ja Lontoossa. Jahn muutti Suomeen 1874 ja toimi Suomen Rahapajan palveluksessa kaivertajana. Hän oli opettajana Taideteollisessa keskuskoulussa 1875–1912 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1881–1912. Jahn sai Pariisin maailmannäyttelyssä 1900 grand prix -palkinnon. Jahn suoritti ammattiopintonsa Berliinin taideakatemiassa professori K. Fischerin johdolla 1858–1864 ja jatkoi niitä vuoden ajan Dresdenissä rahakaivertaja Alois Stangerin työpajassa vuoden 1865 loppuun. Hän täydensi opintojaan Lontoossa The West London School of Artsissa 1867–1872 ja oli opistossa kuviopiirustuksen ja muovailun opettajana vuoteen 1874, jolloin hän sai kutsun Suomen rahapajan kaivertajaksi. Hän toimi samalla piirustuksen ja perspektiiviopin opettajana Taideteollisuusyhdistyksen koulussa Ateneumissa 1875–1912, opetti klossi- ja perspektiivioppia sekä plastista anatomiaa 1894–1912 Taideyhdistyksen koulussa. Hän sai The Royal Academy of Artsin ja The Annual International Exhibitionin näyttelyissä kaksi diplomia ja palkintomitalin kuvanveistoksista ja Pariisin maailmannäyttelyssä 1900 grand prix -palkinnon. Jahnin töitä ovat muun muassa Aleksanterinpatsaan paljastamismitali, Nordenskjöld-mitali. Estlander-mitali, vuosien 1881 ja 1887 maanviljelysmitalit. Hän muovaili muun muassa Beethovenin, Mozartin, Haydnin, Händelin, Dickensin ja monien muiden merkkimiesten muotokuvat, jotka myös on jäljennetty galvanoplastisesti.Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Jahn, Carl Jahn joutui mitalitaiteen alalla syrjityksi, sillä hän oli leimautunut päätyönsä vuoksi maatalous- ja muiden näyttelymitalien tekijäksi. Hän oli kuitenkin Suomessa ensimmäinen mitalitaidetta opiskellut ja sen parissa ammatikseen työskennellyt taiteilija. C. G. Estlanderin mitali vuodelta 1904 osoittaa, että hän oli todellisuudessa taitava myös muotokuvien tekijänä.Tuukka Talvio, Kuusikymmentäluvun mmitalit, Mitali-Medaljen 2/1997 s. 26 == Tuotantoa == * Maanviljelysmitalit 1881 ja 1887. * Aleksanterin patsaan paljastusmitali 1894 * C. G. Estlanderin muistomitali 1904 == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kuvanveistäjät Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Kaivertajat Luokka:Vuonna 1844 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet