EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bloc Partyn diskografia

Bloc Party on Essexista, Englannista kotoisin oleva vaihtoehtorockia ja indie rockia soittava yhtye. ==Albumit== * Silent Alarm (2005) * A Weekend in the City (2007) * Intimacy (2008) * Four (2012) * Hymns (2016) * Alpha Games (2022) ==Livealbumit== * Silent Alarm Live (2019) ==Remixalbumit== * Silent Alarm Remixed (2005) * Intimacy Remixed (2009) ==EP:t== * Bloc Party EP (2004) * Little Thoughts EP (2004, vain Japanissa) * Two More Years EP (2005, vain Japanissa) * Octopus EP (2012) * The Nextwave Sessions (2013) * The Love Withing EP (2016) == Singlet == *She's Hearing Voices (2004) *Banquet (2004) *Little Thoughts (2004) *Helicopter (2004) *So Here We Are (2005) *Banquet (uudelleenjulkaisu, 2005) *The Pioneers (2005) *Two More Years (2005) *The Prayer (2007) *I Still Remember (2007) *Hunting for Witches (2007) *Flux (2007) *Mercury (2008) *One Month Off (2008) *Signs (Armand Van Helden Remix) (2009) *One More Chance (2009) *Octopus (2012) *Kettling (2012) *Truth (2013) *Ratchet (2013) *The Love Within (2015) *The Good News (2015) *Virtue (2016) *Stunt Queen (2016) *Traps (2021) *The Girls Are Fighting (2022) *Sex Magik (2022) *If We Get Caught (2022) == Musiikkivideot == * Banquet (version 1) (2004) * Little Thoughts (2004) * Helicopter (UK version) (2004) * So Here We Are (2004) * Tulips (2005) * Banquet (version 2) (2005) * Banquet (version 3) (2005) * Pioneers (2005) * Banquet (The Streets Mix) (2005) * Helicoptert (US version) (2005) * Two More Years (2005) * The Prayer (2006) * I Still Remember (2006) * Hunting for Witches (2007) * Flux (2007) * Mercury (2008) * Talons (2008) * One Month Off (2008) * Sings (Armand Van Helden Remix) (2009) * One More Chance (2009) * Ares (Villains Remix) (2009) * Octopus (2012) * Kettling (2012) * Truth (2013) * Ratchet (2013) * The Love Within (2015) * Virtue (2016) * Traps (2021) * The Girls are Fighting (2022) Luokka:Diskografiat
Perhosinisilmä

Perhosinisilmä eli perhosädekala (Pseudomugil signifer) on sinisilmien (Pseudomugilidae) heimoon kuuluva murto- ja makeissa vesissä elävä kalalaji. Perhosinisilmän pituus on tavallisesti 3,5 senttimetrin luokkaa. Maksimissaan se voi saavuttaa 7 senttimetrin pituuden. Perhosinisilmää tavataan ainoastaan Australiassa, missä se on kotoperäinen ja elää maan itärannikolla alueella pohjoisesta Queenslandista eteläiseen Uuteen Etelä-Walesiin. Laji elää avoimissa, nopeasti virtaavissa vesissä ja estuaarien mangrovealueilla. Lajin ravintoa ovat hyttysten ja muiden hyönteisten toukat. == Lähteet == Luokka:Hopeakylkikalat
Palmerin taidemuseo

Palmerin taidemuseo on Pennsylvanian osavaltionyliopiston taidemuseo Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa. Taidemuseo on perustettu vuonna 1972. Museon kokoelmiin kuuluu yli 7000 teosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Museon kotisivut Luokka:Philadelphian museot Luokka:Yhdysvaltain taidemuseot
Välimerensampi

Välimerensampi (Acipenser naccarii) on sampien (Acipenseridae) heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen kalalaji. Lajia tavataan lähes kaikkialla Etelä- Euroopassa, jossa se elää luonnonvaraisena. Välimerensampi on vaarassa kuolla sukupuuttoon ja lajia uhkaa sen luontaisten elinympäristöjen tuhoutuminen ja liikakalastus. Moni välimerensammen poikanen joutuu kalastuksen kohteeksi jo ensimmäisenä ikävuotenaan. Välimerensampi voi kasvaa jopa 200 senttimetrin mittaiseksi ja painaa jopa 25 kilogrammaa. Välimerensammen kyljet ovat harmaat ja mustien täplien peittämät. Evät ja pyrstö ovat vaaleanharmaat. Välimerensampi kutee maaliskuun ja toukokuun välisenä aikana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sammet
Hartmut Höll

Hartmut Höll (s. 24. marraskuuta 1952 Heilbronn) on saksalainen pianisti.Deutsche Vornamen der letzten 500 Jahre, s. 27 Onno Gabriel Höll opiskeli 1970-luvulla Stuttgartin valtiollisessa musiikin ja esittävien taiteiden yliopistossa Hermann Reutterin johdolla. Hän pääsi opiskeluaikanaan säestämään Elisabeth Schwarzkopfin mestariluokkia ja tapasi tulevan vaimonsa, Mitsuko Shirain, jonka kanssa on sittemmin luonut uran liedparina. Höll on vakiintuneen ohjelmiston ohella tuonut esiin vähemmän tunnettujen säveltäjien teoksia. Hän on Shirain kanssa levyttänyt Capriccio-levymerkille muiden muassa Franz Schubertin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Johannes Brahmsin, Robert Franzin, Viktor Ullmannin, Hugo Wolfin, Alban Bergin, Hermann Reutterin, Hanns Eislerin ja Karl Michael Komman lauluja.Hartmut Höll, piano Philadelphia Chamber Music Society Höll on tehnyt levytyksiä myös muille levy-yhtiöille, kuten Deccalle ja EMI:lle. Moni levytys on tuonut hänelle kansainvälisiä palkintoja, kuten Diapason d'Orin ja Preis der deutschen Schallplattenkritikin.Hartmut Höll Oxford Lieder Vuosina 1982–1992 Höll toimi Dietrich Fischer-Dieskaun liedsäestäjänä. Kaksikko esiintyi yhdessä muun muassa festivaaleilla Salzburgissa, Edinburghissa, Firenzessä, Münchenissä, Berliinissä ja Tokiossa sekä New Yorkin Carnegie Hallissa. Lähes kahden vuosikymmenen ajan Höll säesti Renée Flemingiä konserteissa Euroopassa, Australiassa, Aasiassa ja Yhdysvalloissa. Muita laulajia, joiden kanssa hän on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Thomas Hampson, Christoph Prégardien, Wolfgang Holzmair, Liao Changyong, Josef Protschka, Zheng Zhou, Roman Trekel, Urszula Kryger, Yvonne Naef, Jochen Kowalski, Hermann Prey, Jadwiga Rappé, Peter Schreier, Ilker Arcayürek ja Äneas Humm. Muihin yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Tabea Zimmermann, Eduard Brunner, Jörg Widmann, Gervase de Peyer ja Sabine Meyer. Höll on toiminut professorina Karlsruhen musiikkikorkeakoulussa, jonka rehtoriksi pääsi lokakuussa 2007. Hän on vieraillut professorina Helsingissä (1998/99) ja Salzburgin Mozarteumissa (1994–2003). Lisäksi hän on opettanut Zürichin taidekorkeakoulussa (ZHdK) ja pitänyt mestarikursseja monissa eri paikoissa, kuten Savonlinnassa. Hän on toiminut usein eri kilpailujen tuomarina. Vuosina 1985–2007 hän oli Stuttgartin Kansainvälisen Hugo Wolf -akatemian taiteellinen johtaja. Hänen taiteellisen johtajuutensa aikana siellä muun muassa perustettiin kansainvälinen taidelaulukilpailu. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valkolapiosampi

Valkolapiosampi (Scaphirhynchus albus) on sampien (Acipenseridae) heimoon kuuluva makeassa vedessä elävä kalalaji. Stephen Alfred Forbes ja Robert Earl Richardson kuvailivat sen tieteelle vuonna 1905. Valkolapiosammen koko on tavallisesti 81,7 senttimetrin luokkaa. Sen maksimipituus on 200 senttimetriä. Valkolapiosammen on havaittu voivan painaa jopa 130 kilogrammaa. Vanhimmat yksilöt ovat olleet 41 vuoden ikäisiä. Valkolapiosampea tavataan vain Pohjois- Amerikassa Yhdysvalloissa, jossa se elää melkein pelkästään Mississippi- ja Missouri-joissa. Urokset tulevat sukukypsäksi 5–9-vuotiaina. naarat 9–12 tai 15–20 vuoden ikäisenä. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteli valkolapiosammen vuonna 2022 äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Sen kansainvälistä kauppaa rajoitetaan CITES-sopimuksen liitteen II avulla. == Lähteet == Luokka:Sammet Luokka:Uhanalaiset kalat
Samsung Galaxy S10e

Samsung Galaxy S10e on Samsungin 22. helmikuuta 2019 julkistama ja 8. maaliskuuta 2019 julkaisema älypuhelin. Se on pienempi versio Samsung Galaxy S10 -puhelimesta. Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 5,8 tuuman näyttö. Tallennustilaa on valittavana 128 tai 256 gigatavua ja keskusmuistia kuusi tai kahdeksan gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla. Puhelimessa on kaksi takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 12 megapikseliä ja ultralaajakulmakameran 16 megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 10 megapikseliä. Puhelimen sormenjälkitunnistin on sijoitettu laitteen kylkeen. Akun kapasiteetti on 3 100 milliampeerituntia. Se tukee 15 watin pikalatausta ja langatonta latausta. Käyttöjärjestelmänä on Android 9.0 Pie, joka on päivitettävissä Android 11 -versioon. == Lähteet == Galaxy S10e Luokka:Vuoden 2019 matkapuhelimet Luokka:Android-pohjaiset laitteet
Jättikitararausku

Jättikitararausku (Rhynchobatus djiddensis) on leveäsuinen hyvin uhanalainen kalalaji. Lajia tavataan monissa Afrikan, Aasian ja Oseanian maissa. Jättikitararausku käyttää ravintonaan rapuja, simpukoita, hummereita ja monia pikkukaloja. Jättikitararausku on hyvin suurikokoinen. Suurin todistettu yksilö oli 310 senttimetrin mittainen ja painoi jopa 227 kilogrammaa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee jättikitararauskun äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Laji on usein liikakalastuksen kohteena. == Lähteet == == Aiheesta muualla== Luokka:Rauskut
Airai (Joonia)

Airai (, ) eli Hairai (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Sen kaupunkikeskus sijaitsi lähellä nykyistä İzmirin maakunnan Demirciliä. == Maantiede == Airai sijaitsi Mimaksen niemimaan eli nykyisen Karaburunin niemimaan etelärannikolla vastapäätä Samoksen saarta. Sen kaupunkikeskuksen ”akropoliina” toimi pieni saarimainen niemi, joka yhdistyy ainakin nykyisin kannaksella mannermaahan. Airain kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Kaupungissa on ollut suunniteltu asemakaava ja se on ollut ympäröity muurein. == Historia == Airain historiasta ei tiedetä paljoakaan. Sen on arveltu olleen suhteellisen nuori tulokas Joonian kreikkalaiskaupunkien joukossa. Kaupungin tiedetään olleen olemassa poliksena eli itsenäisenä kaupunkivaltiona ainakin klassisella kaudella ja hellenistisen kauden alussa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Airai kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/453–425/424 eaa. Kaupunki kapinoi Ateenaa vastaan vuonna 411 eaa. Tämän jälkeen Ateena yritti vallata sen takaisin, mutta yritys epäonnistui.Thukydides: Peloponnesolaissota 8.20. 300-luvulla eaa. Airai löi omaa rahaa, jonka kuvituksessa esiintyi Apollon. Viimeistään roomalaisella kaudella kaupunki oli Teoksen poliksen alaisuudessa.Strabon: Geografia 14.1. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Airaieus/Hairaieus () ja Airaīos/Hairaīos (). == Rakennukset ja löydökset == Airain paikalla on tehty vain vähän arkeologisia tutkimuksia. Kaupungin paikalta on löydetty keramiikkaa pääosin geometriselta kaudelta 300-luvulle eaa. Airain niemeä ympäröi muuri. Löydettyjen piirtokirjoitusten mukaan kaupungissa oli ainakin prytaneion. == Lähteet == Luokka:Arkeologiset kohteet Turkissa Luokka:Joonian kaupungit Luokka:İzmirin maakunta
Gustaf Abraham Piper

Gustaf Abraham Piper (15. toukokuuta 1692 – 10. maaliskuuta 1761 Viksberg, Ruotsi) oli ruotsalainen kenraalimajuri, joka toimi Pohjanmaan läänin maaherrana 1746–1761. Piper meni sotapalvelukseen 1706, vuonna 1708 hän palveli kaartin vänrikkinä Ukrainassa ja joutui vangiksi. Takaisin Ruotsiin Piper pääsi palaamaan 1715. Vuonna 1718 hän osallistui kaartin kapteenina Norjan sotaretkeen. Sotaneuvos hänestä tuli 1743 ja Pohjanmaan läänin maaherra 1746. Kenraalimajuriksi Piper ylennettiin 1753. Hän oli naimisissa kolme kertaa, vuodesta 1716 Eleonora Gustaviana Tungelin kanssa, vuodesta 1737 Märta Kristina Margareta Sturen kanssa ja vuodesta 1747 Eeva von Schewenin kanssa. ==Lähteet== Luokka: Suomen maaherrat Luokka: Ruotsalaiset kenraalit Luokka: Vuonna 1692 syntyneet Luokka: Vuonna 1761 kuolleet
Anaia

Anaia (, ) eli Annaia (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi nykyisen Aydınin maakunnan Soğucakin paikalla. == Maantiede == Anaia sijaitsi Joonian rannikolla tai vanhalla Lyydian alueella vastapäätä Samoksen saarta, etelään Efesoksesta ja nykyisestä Kuşadasısta. Se oli suurimman osan historiaansa Samoksen poliksen peraia-aluetta mantereen puolella. Anaian kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. == Historia == Kreikkalaisessa mytologiassa Anaia sai nimensä samannimisestä amatsonista, joka oli haudattu kaupungin paikalle. Anaia kuului arkaaisen kauden alussa Kolofonin alaisuuteen. Samos sai sen Kolofonilta Melian sodan aikaan noin vuonna 700 eaa. Klassisella ja hellenistisellä kaudella Anaia oli Samoksen alainen polis. 400-luvun eaa. lopun peloponnesolaissodan aikaan Anaia toimi oligarkiamielisten samoslaisten tukikohtana, josta nämä tukivat peloponnesolaisliittoa. Samoihin aikoihin Anaiassa ilmeisesti lyötiin samoslaista hopearahaa.Thukydides: Peloponnesolaissota 3.19, 3.32, 4.75, 8.61. Antalkidaan rauhassa vuonna 386 eaa. Anaia tuli muun Samoksen peraia-alueen mukana Persian vallan alle. Vuonna 365 eaa. samoslaiset, jotka ateenalaiset karkottivat Samokselta, siirtyivät Anaiaan. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Anaiïtēs (), Anaitēs () ja Anaīos (). == Lähteet == Luokka:Joonian kaupungit Luokka:Aydınin maakunta
Butheia

Butheia ( tai Boutheia) eli Buthia ( tai Bouthia) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Sen kaupunkikeskuksen sijaintia ei tunneta varmuudella, mutta se sijoitetaan nykyisen Çeşmen kaupungin paikalle. Butheian historiasta ei tiedetä paljoakaan. Myös sen asema poliksena eli itsenäisenä kaupunkivaltiona tunnetaan huonosti. Se on tutkimuksessa luettu polisten joukkoon, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tärkein peruste on se, että klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Butheia kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa noin vuosina 454/453–426/425 eaa. Toisaalta tuohon aikaan Butheia oli läheisen, suuremman Erythrain poliksen alaisuudessa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Būtheieus (). == Lähteet == Luokka:Joonian kaupungit Luokka:İzmirin maakunta
Leukofrys

Leukofrys (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan samalle paikalle kuin myöhempi Magnesian kaupunki, eli lähelle nykyistä Aydınin maakunnan Tekiniä. Leukofrys sijaitsi Jooniassa Maiandros (nyk. Menderes) -joen tasangolla, Kaarian vanhalla alueella. Kaupunki tunnettiin Artemiille omistetusta pyhäköstä, josta myöhemmin kehittyi Magnesian Artemis Leukofryenen temppeli. Artemis sai Leukofryene- tai Leukofryne-epiteettinsä Leukofrysin kaupungista. Klassisen kauden lähteistä kaupungin maitsee vain Ksenofon.Ksenofon: Hellenika 4.8.17, 3.2.19; Pausanias: Kreikan kuvais 1.26.4; Strabon: Geografia 14.647; Tacitus: Keisarillisen Rooman historia (Annales) 3.62. Runoilija Nikandros kehui Leukofrysin ruusuja.Athenaios: Deipnosofistai 15.683. Magnesian kaupunki siirrettiin ja perustettiin uudelleen vuonna 399 eaa., oletettavasti Leukofrysin paikalle. Tätä ei ole kuitenkaan voitu vahvistaa arkeologisesti. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin nimi kytkeytyi Leukofryene-neitoon, joka petti kotipaikkansa magnesialaisille kreikkalaisille siirtokuntalaisille näiden saapuessa asuttamaan alueen. Leukofryenen uskottiin olleen haudattu Artemiin pyhäkön paikalle. == Lähteet == Luokka:Joonian kaupungit Luokka:Magnesia (Joonia) Luokka:Aydınin maakunta
Maiandros (kaupunki)

Maiandros (, ) eli Maiandrupolis ( tai Maiandroupolis, ) oli antiikin aikainen kaupunki Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan nykyisen Aydın maakunnan Söken kaupungin paikalle. Maiandros sai nimensä läheisestä Maiandros-joesta (nyk. Menderes), ja sijaitsi suunnilleen Magnesian ja Prienen puolivälissä. Kaupungin historiasta ei tiedetä antiikin lähteistä juuri mitään. Se on ilmeisesti ollut olemassa klassiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle. Kaupunkia ei tule sekoittaa Magnesiaan, joka tunnettiin myös nimellä Magnesia Maiandroksen varrella. == Lähteet == Luokka:Joonian kaupungit Luokka:Aydınin maakunta
Maiandros

Maiandros (, ) voi viitata seuraaviin: * Menderes, antiikin Maiandros, joki Anatoliassa Turkissa * Maiandros eli Maiandrupolis, antiikin aikainen kaupunki Jooniassa nykyisen Turkin alueella == Katso myös == * meanderi, useita merkityksiä
Marathesion

Marathesion (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi noin kolme kilometriä etelään nykyisestä Aydınin maakunnan Kuşadasın kaupungista. == Maantiede == Marathesionin poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Joonian rannikolla tai vanhalla Lyydian rannikolla etelään Efesoksesta, lähellä Kaarian rajaa. Tämän vuoksi Stefanos Byzantionlainen luki sen Kaarian kaupunkien joukkoon.Pseudo-Skylaks: Periplus; Plinius vanhempi: Naturalis historia 5.31; Stefanos Byzantionlainen: Ethnika, . Marathesionin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. == Historia == Marathesionin historiasta tiedetään vain vähän. Kaupunki kuului alun perin ilmeisesti Miletoksen alaisuuteen ja myöhemmin Samokselle. Samoslaiset katsoivat saaneensa sen Miletokselta noin vuonna 700 eaa. He luovuttivat sen puolestaan Efesokselle vaihtokaupassa, jossa saivat haltuunsa Anaian (tai Neapoliin).Strabon: Geografia 14.1.20. Marathesion vaikuttaa näin olleen useimmiten jonkun toisen poliksen alaisuudessa. Tästä huolimatta se on itsekin luettu polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, pääasiassa siksi, että klassisella kaudella 400-luvulla eaa. kaupunki kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 443/442–415/414 eaa. Marathesion maksoi Ateenalle – drakhman suuruista veroa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Marathēsios (). == Rakennukset ja löydökset == Marathesionin paikalla on tehty vain vähän arkeologisia kaivauksia. Sieltä on löydetty jonkin verran muun muassa muurien, veistosten ja keramiikan osia. == Lähteet == Luokka:Arkeologiset kohteet Turkissa Luokka:Joonian kaupungit Luokka:Aydınin maakunta
Myonnesos

Myonnesos (, myös , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi noin 4,6 kilometriä etelään nykyisestä İzmirin maakunnan Seferihisarin Doğanbeystä. == Maantiede == Myonnesoksen kaupunkikeskus sijaitsi samannimisellä niemellä tai saarenkaltaisella niemekkeellä, nykyisellä Bolme Adasin saarella, Joonian rannikolla Efesoksenlahden pohjoislaidalla, linnuntietä noin 18 kilometriä eteläkaakkoon Teoksesta ja noin kymmenen kilometriä lounaaseen Lebedoksesta. Niemekkeen pinta-ala oli vain noin yksi neliökilometri. Pienestä koosta johtuen kyseessä on saattanut olla lähinnä kaupungin akropolis, jolloin varsinainen kaupunki on voinut olla mantereen puolella. Livius kuvasi Myonnesoksen niemen sijaitsevan Samoksen ja Teoksen välillä, ja nousevan leveästä jalustasta terävämmäksi huipuksi. Niemekkeelle pääsi mantereelta kapeaa kannasta pitkin. Niemen rannat olivat jyrkät ja aaltojen kuluttamat.Livius: Rooman synty 37.27. Plinius vanhempi mainitsee Efesoksen lähellä sijainneen saaren nimeltä Myonnesos (lat. Myonnesus), joka muodosti yhdessä kahden muun saaren, Anthinai (Anthinae) ja Diarrheusa kanssa pienen saariryhmän nimeltä Pisistrati Insulae.Plinius vanhempi: Naturalis historia 5.37. Myonnesoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Siihen on todennäköisesti kuulunut niemekkeen lisäksi jonkin verran peraia-alueita mantereen puolelta. == Historia == Myonnesoksen historiasta tiedetään antiikin lähteiden kautta vain vähän. Kaupungin tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Kaupunki oli pienikokoinen, ja Thukydideen mukaan Teoksen alaisuudessa.Thukydides: Peloponnesolaissota 3.32. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Myonēsios (). Myonnesos toimi ainakin jossakin vaiheessa historiaansa merirosvojen tukikohtana samoin kuin eräät seudun muut kaupungit, kuten Korykos. Roomalaiset saivat Myonnesoksen lähellä meritaisteluvoiton Antiokhos III:sta Syyrian sodassa vuonna 190 eaa. L. Aemiliuksen johdolla. == Rakennukset ja löydökset == Myonnesoksen paikalla on suoritettu vain vähän arkeologisia tutkimuksia. Ainoat merkittävämmät löydöt ovat kyklooppimuurin jäänteet. == Lähteet == Luokka:Arkeologiset kohteet Turkissa Luokka:Joonian kaupungit Luokka:İzmirin maakunta
Polikhna

Polikhna (, ), Polikhne () tai Polikhnitai (, ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin: * Polikhna, kaupunki Lakoniassa * Polikhna, kaupunki Megariissa * Polikhna, kaupunki Messeniassa * Polikhna, kaupunki Troaksessa * Polikhne eli Polikhna, kaupunki Jooniassa lähellä Erythraita * Polikhne, kaupunki Jooniassa Khioksen saarella tai vastapäisellä rannikolla * Polikhne eli Polikhna, kaupunki Jooniassa lähellä Klazomenaita * Polikhne eli Polikhna, kaupunki Kreetan itäosissa * Polikhne eli Polikhna, kaupunki Kreetan länsiosissa * Polikhnitai, kaupunki nykyisellä Chalkidikín niemimaalla * Polikhnaioi, Deloksen meriliiton jäsenenä mainittu kaupunki Kaariassa
Polikhne (Erythrai)

Polikhne (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi Mimaksen niemimaalla eli nykyisellä Karaburunin niemimaalla, ja se sijoitetaan yleensä lähelle nykyistä İzmirin maakunnan Balıklıovaa. Polikhnen historiasta ei tiedetä paljoakaan. Se on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tärkein peruste on se, että klassisella kaudella 400-luvulla eaa. kaupunki kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 450/449–428/427 eaa. Kaupunki oli kuitenkin ainakin tuossa vaiheessa läheisen, suuremman Erythrain poliksen alaisuudessa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Polikhnaīos () ja Polikhnitēs (). Kaupungin oletettu nimi ei esiinny sellaisenaan antiikin lähteissä, vaan se on johdettu etnonyymeistä. Barrington Atlas of the Greek and Roman World -kartastoon kaupunki on merkitty *Polichna. Erythrain Polikhnea ei tule sekoittaa Polikhneen lähellä Klazomenaita eikä Polikhneen, joka oli Khioksen alaisuudessa. == Lähteet == Luokka:Joonian kaupungit Luokka:İzmirin maakunta
Polikhne (Khios)

Polikhne () oli antiikin aikainen kaupunki tai muu asutus Jooniassa. Se kuului Khioksen poliksen alaisuuteen, mutta sen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta. Sen oletetaan sijainneen Khioksen saarella nykyisessä Kreikassa, mutta se olisi periaatteessa voinut sijaita myös Manner-Joonian puolella Khioksen peraian alueella, toisin sanoen nykyisen Turkin puolella. Polikhnen historiasta ei tiedetä paljoakaan. Herodotos sanoo sen toimineen Histiaioksen tukikohtana tämän hyökätessä Khiokselle Joonian kapinan aikaan vuonna 494 eaa.Herodotos: Historiateos 6.26. Khioksen Polikhnea ei tule sekoittaa Polikhneen lähellä Erythraita eikä Polikhneen lähellä Klazomenaita. == Lähteet == Luokka:Chíos Luokka:Joonian kaupungit
Polikhne (Klazomenai)

Polikhne (, myös Polikhna, , ) oli antiikin aikainen kaupunki Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä Klazomenain kaupunkia, mutta mantereen puolella, ja se sijoitetaan nykyisen İzmirin maakunnan Urla İskelesin lähistölle. Polikhnen historiasta ei tiedetä paljoakaan. Klazomenailaiset alkoivat linnoittaa sitä kapinoituaan yhdessä Erythrain ja Khioksen kanssa Ateenaa vastaan ja yritettyään erota Deloksen meriliitosta Ateenan epäonnistuneen Sisilian sotaretken jälkeen peloponnesolaissodan aikaan vuonna 412 eaa. Ateenalaiset valtasivat Polikhnen ja siirsivät väen takaisin Klazomenaihin, lukuun ottamatta niitä, jotka olivat kaikkein aktiivisimpia kapinahankkeessa ja olivat vetäytyneet Dafnukseen.Thukydides: Peloponnesolaissota 8.14, 8.23. Klazomenain Polikhnea ei tule sekoittaa Polikhneen lähellä Erythraita eikä Polikhneen, joka oli Khioksen alaisuudessa. Barrington Atlas of the Greek and Roman World -kartastoon kaupunki on merkitty Polichne. == Lähteet == Luokka:Joonian kaupungit Luokka:İzmirin maakunta
Irina Udut

Irina Udut on ukrainalainen karateka. Hän saavutti EM-hopeaa kotikisoissaan 2003, hävittyään loppuottelussa Zurine Eciolazalle.17th European Weight Category Championships Uzhgorod 2003 17.5.2003 Viitattu 9.12.2019 Seuraavana vuonna 2004 Udut sijoittui 9–12 parhaanjoukkoon Saksan EM- kisoissa.overzicht-2003-2004 Viitattu 9.12.2019 Joulukuussa 2002 Udut saavutti Ukrainan cupin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Alena Pashun.The Cup of Ukraine 2002 europeankyokushin.org Viitattu 4.1.2020 ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Awa (Tokushima)

Awa () on Japanin kaupunki Shikokun saarella Tokushiman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Yoshinojoen vasemmalla rannalla. Pohjoisessa kaupungin alue nousee Sanukivuorille ja rajautuu Kagawan prefektuuriin, etelässä siihen kuuluu Yoshinojoen varren tasankoalueita. Awassa on 37 295 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 191,11 neliökilometriä. Nykyinen Awan kaupunki perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen aiempi Awan maaseutukaupunki sekä Donarin, Ichiban ja Yoshinon maaseutukaupungit. Niistä Ichiba kehittyi Edo-kaudella markkinapaikkana, Yoshinon alueen keskusta Saijō vuorostaan pienimuotoisena linnanaluskaupunkina. Historiallisesti merkittäviä elinkeinoja alueella olivat indigovärin valmistus ja silkinviljely. Nykyisin harjoitetaan riisin viljelyä, puutarhaviljelyä, joka tuottaa muun muassa lehtisalaattia ja vesimeloneja, karjataloutta ja koikarppien kasvatusta. Awassa sijaitsee neljä Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeliä: Jūraku-ji (temppeli nro. 7), Kumadani-ji (temppeli nro. 8), Hōrin-ji (temppeli nro. 9) ja Kirihata-ji (temppeli nro. 10), jonka pagodi on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Luonnonnähtävyyksiä ovat Awan maapilarit ja esimerkiksi Nogamin suuri meeliapuu. == Kuvia == Tiedosto:Awa city hall.JPG|Awan kaupungintalo Tiedosto:Kirihataji 10.JPG|Näkymä Awan yli Kirihata-jin temppeliltä Tiedosto:Shokakuzan Horinji 03.JPG|Hōrin-jin temppeli Tiedosto:Kumataniji 08.JPG|Kumadani-jin temppeli == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Tokushiman prefektuurin kaupungit
Werner Genuit

Werner Genuit (1937 Wuppertal – 3. tammikuuta 1997 Karlsruhe) oli saksalainen pianisti ja säveltäjä.Sein Leben Werner Genuit Hän aloitti opintonsa Wuppertalissa ja jatkoi niitä Detmoldin luoteissaksalaisessa musiikkiakatemiassa Hans Richter-Haaserin sekä Geneven musiikkikonservatoriossa Louis Hiltbrandin johdolla.Werner Genuit Podium Wendel Genuit esiintyi solistina ja kamarimuusikkona eri puolilla maailmaa. Hän sai levytyksistään Premio della critica discografica italianan ja parhaasta Mozart-tulkinnasta Wiener Flötenuhrin. Hän luennoi vuodesta 1970 Detmoldin luoteissaksalaisessa musiikkiakatemiassa. Lisäksi hän piti kesäkursseja Weikersheimissa ja Trossingenissä sekä kansainvälisiä kursseja Curitibassa, Brasiliassa. Vuodesta 1982 kuolemaansa hän toimi Karlsruhen musiikkikorkeakoulun professorina. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset pianistit Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Bundi

Bundi on Intian Rajasthanin osavaltiossa sijaitseva noin 100 000 asukkaan kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupunki on toiminut historiansa aikana 1300-luvulla perustetun Bundin ruhtinaskunnan pääkaupunkina. Nykyisin merkkinä rajputien valtakaudesta on jäljellä useita palatseja ja linnoituksia. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan noin 74 prosenttia Bundin asukkaista on hindulaisia. Muslimit muodostavat toiseksi suurimman uskonnollisen ryhmän 21 % osuudella. Jainalaisten osuus väestöstä on kolme prosenttia ja sikhien yksi. Lukutaitoisia on 82 prosenttia väestöstä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Rajasthanin kaupungit
Vastasyntynyt

Vastasyntyneeksi kutsutaan ihmistä tai muuta olentoa, joka on juuri syntynyt. Vastasyntynyt vauva nukkuu suurimman osan ajasta, noin 20 tuntia vuorokaudessa. == Lähteet == Luokka:Kehitysbiologia Luokka:Vauvanhoito Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jaakko Manssila

Jaakko Juhani Manssila (1. syyskuuta 1939 Helsinki – 6. marraskuuta 2019) oli suomalainen palloilulajien pelaaja. Hän pelasi pääsarjatasolla koripalloa, käsipalloa, jääkiekkoa ja jalkapalloa. Koripallossa Manssila edusti miesten SM-sarjassa pääasiassa HKT:ta voittaen 1960-luvulla viisi Suomen mestaruutta ja neljä muuta SM-mitalia. == Elämä ja ura == Koripallossa Manssila edusti pääasiassa kasvattajaseuraansa HKT:ta, jossa hän voitti 1960-luvulla Suomen mestaruuksia ja himmeämpiä mitaleita sekä pelasi kansainvälisissä seurajoukkuekilpailuissa. Hän oli usealla kaudella joukkueensa parhaita pistemiehiä ja kaudella 1965–1966 koko miesten SM-sarjan toiseksi paras. Yhden ottelun piste-ennätyksekseen hän heitti SM-sarjassa 43 pistettä ja Eurooppa- cupissa 37 pistettä.Jaakko Manssila – Suomen Koripalloliitto Manssila pelasi pääsarjatasolla koripallon lisäksi myös käsipalloa, jääkiekkoa ja jalkapalloa. Tunnetusti hän pelasi saman päivän aikana kolmen lajin pääsarjaottelut: 8. joulukuuta 1963 aluksi koripallossa HKT:n ottelun, seuraavaksi iltapäivällä jääkiekon SM-sarjan Vesa–Tappara-ottelun ja illalla Kiffenin käsipallo- ottelun. Manssilan joukkue voitti näistä otteluista jokaisen. Miesten pääsarjakausia Manssilalle kertyi koripallossa 12, jääkiekossa seitsemän, käsipallossa (KIF, HPS) neljä ja jalkapallossa (HPS) yksi. Manssila valmistui Pajulahdesta liikunnanohjaajaksi. Hän asui myöhemmin Virossa. Manssila kuoli 80-vuotiaana 6. marraskuuta 2019. == Saavutuksia == Koripallo * Miesten SM- sarjan koko kauden toiseksi paras pisteidentekijä kaudella 1965–1966 * Suomen mestaruus 1961, 1962, 1963 (riippuen lähteestä), 1964 ja 1965 ** SM-hopeaa 1966, 1968 ja 1969 ** SM-pronssia 1960 * Suomen cupin hopeaa 1968 == Lähteet == * * Jaakko Manssila Suomen Koripalloliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Suomalaiset käsipalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Sonal Mansingh

Sonal Mansingh (s. 30. huhtikuuta 1944) on intialainen tanssija ja koreografi, joka on toiminut parlamentaarikkona Rajya Sabhassa vuodesta 2018. Mumbaissa syntyneen Mansinghin tanssiura alkoi neljävuotiaana, jolloin hän opetteli manipuria. Seitsemänvuotiaana hän harjoitteli myös bharata natyam -tanssityyliä. Vuonna 1962 hän piti ensimmäisen tanssiesityksensä. Kolme vuotta myöhemmin hän meni hakemaan oppia odissitanssin mestari Kelucharan Mohapatralta. Samoihin aikoihin hän opiskeli muitakin odishalaisia perinteisiä tanssimuotoja. Vuonna 1977 hän perusti Centre for Indian Classical Dances -koulun, jossa hän on opettanut tanssimista. Hänen koreografiansa perustuu enimmäkseen intialaisen mytologian ympärille, mutta hän hyödyntää toisinaan yhteiskunnallisempiakin teemoja. Uransa aikana hänet on palkittu muun muassa Padma Bhushanilla 1992 ja Padma Vibhushanilla 2003. Intian presidentti Ram Nath Kovind nimitti hänet parlamentin ylähuoneen jäseneksi vuonna 2018 hänen Intian perinteiselle tanssille tekemänsä työn johdosta. Sangeet Natak Akademi myönsi hänelle Akademi Ratna -palkinnon vuonna 2019 tunnustuksena Mansinghin taiteelliselle työlle. ==Lähteet== Luokka:Intialaiset tanssijat Luokka:Intialaiset koreografit Luokka:Rajya Sabhan jäsenet Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Victor Potvin

Victor Potvin (s. 1987) on kanadalainen karateka. Hän on Pohjois-Amerikan raskaansarjan mestari ja on voittanut pronssia Yhdysvaltain- mestaruuskisoissa.Players 10 Open World Championships Tokyo 2011 IKO1 onekyokushin.pl 4.7.2011 Viitattu 10.12.2019 US Championships - IKO kyokushinresults.com Viitattu 10.12.2019 Potvin oli mukana vuotta aiemmin World Openissa, mutta putosi jatkosta ensimmäisellä kierroksella. Hän on voittanut nuorten tasolla All American Openin raskaansarjan.The 2004 All American Open Karate Championships karate.org.pl Viitattu 10.12.2019 ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Forevermore (televisiosarja)

Forevermore on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Enrique Gil ja Liza Soberano. ==Näyttelijät== == Aiheesta muualla == * Luokka:2010-luvun draamakomediasarjat Luokka:Filippiiniläiset draamasarjat Luokka:Filippiiniläiset komediasarjat Luokka:ABS-CBN:n draamasarjat
Dolce Amore

Dolce Amore on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Enrique Gil ja Liza Soberano. ==Näyttelijät== == Aiheesta muualla == * Luokka:Filippiiniläiset draamasarjat Luokka:2010-luvun televisiosarjat Luokka:Filippiiniläiset komediasarjat Luokka:ABS-CBN:n draamasarjat
Till I Met You

Till I Met You on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat James Reid, Nadine Lustre ja JC Santos. ==Näyttelijät== == Aiheesta muualla == * Luokka:Filippiiniläiset draamasarjat Luokka:2010-luvun televisiosarjat Luokka:Filippiiniläiset komediasarjat Luokka:ABS-CBN:n draamasarjat
A Love to Last

A Love to Last on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Bea Alonzo, Ian Veneracion ja Iza Calzado. ==Näyttelijät== == Aiheesta muualla == * Luokka:Filippiiniläiset draamasarjat Luokka:Filippiiniläiset komediasarjat Luokka:2010-luvun televisiosarjat Luokka:ABS-CBN:n draamasarjat
Marjatta Taburet

Marjatta Taburet (s. 1931) on suomalaissyntyinen, Ranskassa uransa tehnyt keramiikkataiteilija ja taidemaalari. Taburet opiskeli Helsingin Ateneumissa ja työskenteli Arabian posliinitehtaassa. Hän lähti 1950-luvulla jatkamaan opintojaan Pariisin L’École Supérieure des Arts Décoratifs -oppilaitokseen. Hän avioitui Bretagnesta kotoisin olevan keraamikon ja kuvanveistäjän Jean- Claude Taburet’n kanssa. Pariskunta asettui asumaan fajanssiperinteestään tunnettuun Quimperin kaupunkiin, jossa Marjatta Taburet toimi Faïencerie HB -yrityksen keraamikkona ja opetti alaa paikallisissa oppilaitoksissa. Taburet on myös laatinut kirjoja ranskalaisesta keramiikasta. Vuonna 1980 hänen Quimperin fajanssiperinteestä kertova kirjansa valittiin 40 finalistin joukkoon kilpailussa vuoden 1979 parhaasta Ranskassa julkaistusta kirjasta. Vuonna 1987 Taburet oli mukana France Inter -yleisradioyhtiön vuoden parhaan kirjan valintaraadissa, jonka puheenjohtajana toimi Henri Troyat. Vuonna 2017 valmistui Corinne Fortierin 52-minuuttinen Taburet’stä kertova dokumenttielokuva Marjatta l’éblouie. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Näyte dokumenttielokuvasta Marjatta l’éblouie Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ranskalaiset taiteilijat Luokka:Suomalaiset keramiikkataiteilijat Luokka:Ranskansuomalaiset
NYQS

NYQS Oy on vuodesta 2006 lähtien toiminut eteläpohjalainen turvallisuusyhtiö, joka tuottaa turvallisuuspalveluja ja -ratkaisuja yrityksille, yksityisille sekä erilaisille yhdistyksille. == Toiminta == NYQS Oy toimii emoyhtiönä ja omistajana kolmessa tytäryhtiössään NYQS Turvatekniikka Oy, NYQS Vartiointi Oy ja NYQS Security Oy. Yhtiö on yksi Etelä-Pohjanmaan johtavista yksityisiä turvallisuuspalveluja tuottavista yrityksistä. Kasvua tapahtuu myös maakunnan ulkopuolella. Vuonna 2019 yhtiön kokonaisliikevaihto on ylittänyt 3 miljoonaa euroa. NYQS työllistää noin 100 turvallisuusalan ammattilaista. == Palvelut == === NYQS Turvatekniikka Oy === Turvatekniikka-, lukitus- ja turvasuojauspalvelut === NYQS Vartiointi Oy === Vartiointi- ja hälytyskeskuspalvelut === NYQS Security Oy === Järjestyksenvalvonta-, koulutus- ja konsultointipalvelut Luokka:Suomalaiset vartiointiliikkeet
Miska Haakana

Miska Santeri Haakana (s. 11. lokakuuta 1996 Järvenpää), entiseltä taiteilijanimeltään MiskaMH, on suomalainen tubettaja, näyttelijä ja muusikko. Haakana aloitti tubettamisen vuonna 2011. Hän on kertonut videollaan, että Järvenpää on hänen kotikaupunkinsa Haakana julkaisi ensimmäisen singlensä Kullikikkeli helmikuussa 2015. Muita hänen julkaisemiaan kappaleita ovat muun muassa Kyntää ja soutaa, Pönttö ja Jonnet ei muista. Kesäkuussa 2023 Haakanalla oli YouTubessa yli 275 000 tilaajaa ja hänen videoitaan oli katsottu yli 118 miljoonaa kertaa. Haakana osallistui Selviytyjät Suomi -kilpailun kolmannelle tuotantokaudelle vuonna 2018. Tuotantokausi, jolla Haakana oli, kuvattiin Filippiineillä keväällä 2018 ja esitettiin Suomessa Nelosella. Haakana voitti lopulta koko kilpailun ja sai 30 000 euroa sekä Selviytyjä-tittelin. Vuonna 2021 Haakana osallistui MasterChef VIP -ohjelmaan, jossa hän sijoittui toiseksi Minna Kuukan voittaessa kilpailun. Vuonna 2022 Haakana näytteli suomalaisessa elokuvassa Pohjolan satoa, jossa hän näytteli pääosaa. Samana vuonna Haakana osallistui myös tosi-tv ohjelmaan Myyrään. Haakana sijoittui kilpailussa toiseksi kun Olli Herman voitti ja Pete Lattu paljastui myyräksi. Vuonna 2022 Haakana osallistui ilmakitaran MM-kisoihin Oulussa ja sijoittui kahdeksanneksi. Haakana näyttelee Salatut elämät -tv- sarjassa 16. joulukuuta 2022 esitettävästä jaksosta lähtien. Haakana myös osallistui Ina Mikkolan ”Runkkarin ystäväkirjaan” joulukuussa 2023. Haakanan puoliso on keppihevosharrastajana tunnettu Alisa Aarniomäki. == Diskografia == Singlet: * Metafora (2020) * Latinobängeri (2020) * HardKikkeli (2020) * Jonnet Ei Muista (2020) * Pönttö (2019) * Kyntää Ja Soutaa (2019) * Paskalla (2016) * Hyllyvät Melonit (2015) * Kullikikkeli (2015) Parodiat * Mäkkisafkaa (Applause Parodia) (2013) * Teeppä Siitto (Despacito Parodia) (2017) * UFFIGANG (Gucci Gang Parodia) (2018) == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva Rooli 2018 Hölmö nuori sydän Määttä 2022 Pohjolan satoa Ville === Sarjat === Vuosi Sarja Rooli 2022–2024 Salatut elämät JP Kokko == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tubettajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Peter Damm

Peter Damm (s. 1937 Meiningen) on saksalainen käyrätorvensoittaja.Curriculum Vitae Hornist Peter Damm Damm aloitti musiikkiopintonsa 11-vuotiaana aluksi viulunsoitolla. Vuonna 1951 hän kokeili Franz Nauberin johdolla käyrätorvea, jota siirtyi opiskelemaan Karl Biehligin johdolla Weimarin musiikkikorkeakoulussa joulukuusta 1951 vuoteen 1957. Orkesterin kanssa hän soitti ensimmäisen kerran syksyllä 1953, ja solistisen debyyttinsä hän teki heinäkuussa 1955 Wolfgang Amadeus Mozartin konsertolla (KV 447). Vuonna 1957 Dammista tuli Orchester der Bühnen der Stadt Geran ja vuonna 1959 Leipzigin Gewandhaus-orkesterin käyrätorvensoittaja. Vuonna 1969 hän siirtyi Dresdenin valtionorkesterin riveihin. Sieltä hän jäi eläkkeelle vuonna 2002 ja pääsi samalla sen kunniajäseneksi. Vuonna 1967 hän sai Kammermusiker- ja vuonna 1971 Kammervirtuose-tittelin. Damm teki opetustyötä Carl Maria von Weber -musiikkikorkeakoulussa, Dresdenissä. Lisäksi hän piti kansainvälisiä mestarikursseja, seminaareja ja workshopeja Euroopassa, Japanissa ja Pohjois- Amerikassa. Hän esiintyi solistina ja kamarimuusikkona lähes kaikissa Euroopan maissa, Amerikan mantereella ja Japanissa. Vuonna 1986 hän pääsi Kansainvälisen puhallinkilpailun puheenjohtajaksi Markneukirchenissä. Hän on International Horn Societyn ja Horngesellschaft Bayernin kunniajäsen. Damm konsertoi viimeisen kerran vuonna 2007. Hänen ohjelmistonsa kattoi laajan valikoiman soolo- ja kamarimusiikkiteoksia sekä konserttoja 1700-luvulta nykymusiikkiin. Hän piti monia kantaesityksiä. Dammin saamien palkintojen joukossa olivat ARD:n kansainvälisen musiikkipalkinnon toinen palkinto Münchenissä (1960), Kansainvälisen Prahan kevät -kilpailun ensipalkinto (1962), GDR:n taidepalkinto (1972), GDR:n kansallispalkinto (1979) ja Dresdenin kaupungin taidepalkinto (1998). == Lähteet == Luokka:Saksalaiset käyrätorvensoittajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bikram Choudhury

Bikram Choudhury (s. 1944 Kolkata, Intia) on intialaissyntyinen joogaopettaja. Yhdysvaltoihin muutettuaan hän perusti nimeään kantavan hot-jooga-järjestelmän Bikram-joogan. Choudhurya kohtaan on esitetty syytöksiä seksuaalisesta ahdistelusta.. Järjestelmän sanotaan lähenevän kulttia, jossa innokkaat harrastajat suhtautuvat Choudhuryyn kritiikittä. Ensimmäiset syytteet nostettiin 2013. Oikeudenkäyntien jälkeen hän pakeni 2016 Intiaan, jossa hän on jatkanut toimintaansa. Choudhury yritti saada menetelmälleen tekijänoikeussuojan, mikä herätti Intiassa vastalauseen perinteisen intialaisen kulttuurimuodon puolesta. == Lähteet == Luokka:Intialaiset joogaopettajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pangako Sa 'Yo

Pangako Sa 'Yo voi tarkoittaa seuraavia: * Pangako Sa 'Yo, ABS-CBN:n vuosina 2000–2002 esittämä filippiiniläinen televisiosarja * Pangako Sa 'Yo, ABS-CBN:n vuosina 2015–2016 esittämä filippiiniläinen televisiosarja
Taitaja-kilpailu

Taitaja on vuodesta 1988 lähtien järjestetty ammattitaitokilpailu ja Suomen suurin ammatillisen koulutuksen tapahtuma. Taitajassa ammatillista perustutkintoa suorittavat opiskelijat kilpailevat ammattitaidon SM- mitaleista. Kilpailulajit pohjautuvat ammatillisiin tutkintoihin. Tapahtuman taustaorganisaatio on Skills Finland ry, joka luovuttaa kilpailun järjestämisoikeuden vuosittain jollekin ammatilliselle koulutuksen järjestäjälle. Taitaja-kilpailun ensimmäinen vaihe on semifinaalit, jotka järjestetään ammatillisissa oppilaitoksissa ympäri Suomen. Vuosittain semifinaaleihin osallistuu noin 1500 opiskelijaa. Semifinaaleista kunkin lajin kahdeksan parasta pääsee järjestävän Taitaja-finaaliin. Taitaja-kilpailun finaali kestää kolme päivää, joiden aikana kilpailijat suorittavat useita ammatillisia taitoja vaativia tehtäviä. Ammattitaitokilpailuille luonteenomaisesti yleisö pääsee seuraamaan kilpailua läheltä. Kussakin lajissa alan ammattilaisista koostuva tuomaristo arvioi ja pisteyttää suoritukset, ja kilpailun päätteeksi kunkin lajin kolme parasta palkitaan kulta-, hopea- ja pronssimitaleilla. Lisäksi kultamitalien joukosta valitaan Taitajien Taitaja, joka toimii ammatillisen koulutuksen lähettiläänä seuraavaan Taitaja-finaaliin saakka. Kilpailun lisäksi Taitaja-tapahtuma toimii ammatillisen koulutuksen kohtaamispaikkana sen parissa toimiville asiantuntijoille. Tapahtumassa vierailee lukuisia opetusalan henkilöitä peruskoulun oppilaanohjaajista ammatillisten oppilaitosten lehtoreihin ja valtiontason päättäjiin. Vuonna 2018 Taitaja-kilpailun finaalissa Joensuussa vieraili tasavallan presidentti Sauli Niinistö. Ammatinvalintaa pohtiville Taitaja on paikka tutustua ammatillisen koulutuksen eri vaihtoehtoihin. Lukumääräisesti suurin osa tapahtuman yleisöstä onkin peruskoulun jälkeisiä uravaihtoehtoja pohtivia yläkoululaisnuoria. Monet Taitajassa menestyneet kilpailijat ovat jatkaneet kilpailemista kansainvälisissä WorldSkills-, EuroSkills- tai Abilmpics- ammattitaitokilpailuissa. == Aikaisemmat kilpailut == Taitaja-kilpailu on aikaisemmin järjestetty seuraavilla paikkakunnilla: {| 1. 1988 Hämeenlinna 2\. 1989 Hämeenlinna 3\. 1990 Hämeenlinna 4\. 1992 Hämeenlinna 5\. 1994 Hajautetusti eri paikkakunnilla 6\. 1995 Hajautetusti eri paikkakunnilla 7\. 1996 Hajautetusti eri paikkakunnilla 8\. 1997 Turku 9\. 1998 Hämeenlinna 10\. 1999 Hajautetusti eri paikkakunnilla 11\. 2000 Helsinki 12\. 2001 Lahti 13\. 2002 Imatra 14\. 2003 Jyväskylä 15\. 2004 Seinäjoki == Tulevat kilpailut == Tulevat Taitaja-kilpailut järjestetään seuraavilla paikkakunnilla: {| 34. 2023 Espoo 35\. 2024 Kuopio 36\. 2025 Turku 37\. 2026 Seinäjoki 38\. 2027 Lahti 39\. 2028 Joensuu 40\. 2029 Tampere 41\. 2030 Helsinki 42\. 2031 Vaasa 43\. 2032 Mikkeli 44\. 2033 Lappi ==Aiheesta muualla== * Taitaja-tapahtumasta Skills Finland ry:n sivuilla Luokka:Kilpailut Luokka:Työ
Converge

__NOTOC__ Converge on amerikkalainen metalli/hardcore punk yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1990. Yhtye on julkaissut 9 studioalbumia, 3 live-albumia ja monia EP:tä. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita hardcore punkista ja heavy metallista ja yhtyettä pidetään yhtenä metalcoren sekä mathcoren vaikuttajina. Yhtye yhdistää musiikissaan vahvasti hardcore punkin ja heavy metallin sekoitusta polyrytmien kanssa joita on yleensä jazz-musiikissa ja käyttäävät musiikissaan karjumista ja puhdasta laulua. Yhtye on myöskin tunnettu aggressiivisesta live-esiintymisestä Yhtye on saanut paljon ylistystä uransa aikana, mutta yhtyeen neljäs albumi Jane Doe on saanut paljon kulttimainetta ja albumia pidetään yhtyeen parhaimpana ja albumin kansikuvasta on tullut bändin ikoni. Yhtyeen vokalisti Jacob Bannon on myös tunnettu taiteilijana joka on tehnyt kaikkien Converge-levyen kansikuvat ja on myös tehnyt kansikuvia muillekin bändeille, kuten As I Lay Dyingille, Goatwhorelle, Norma Jeanille. Yhtyeen kitaristi Kurt Ballou on myöskin tunnettu tuottajana, joka on suurin osan Convergen levyistä tuottanut tai ollut osallisena albumin tuottamisessa. Hän on myöskin tuottanut levyjä muille bändeille kuten Kvelertakille ja High on Firelle. == Jäsenet == * Jacob Bannon – laulu (1990–) * Kurt Ballou – kitara, taustalaulu (1990- * Nate Newton – basso, taustalaulu (1998–) * Ben Koller – rummut (1999–) === Entiset jäsenet === * Jeff Feinburg – basso, kitara (1991–1997) * Damon Bellorado – rummut (1991–1999) * Aaron Dalbec – kitara (1994–2001) * Stephen Brodsky – basso (1997–1998) * John DiGiorgio – rummut (1999) == Diskografia == * Halo in a Haystack (1994) * Petitioning the Empty Sky (1996) * When Forever Comes Crashing (1998) * Jane Doe (2001) * You Fail Me (2004) * No Heroes (2006) * Axe to Fall (2009) * All We Love We Leave Behind (2012) * The Dusk in Us (2017) * Bloodmoon: I (2021) ==Yhtyeen esiintymiset suomessa== * 17. maaliskuuta 2005, Nosturi, Helsinki * 6. heinäkuuta 2010, Nosturi, Helsinki * 9. joulukuuta 2012, Nosturi, Helsinki * 16. kesäkuuta 2013, Provinssirock * 27. kesäkuuta 2019, Provinssirock Luokka:Yhdysvaltalaiset metalcore-yhtyeet
Suomukivikyyhky

Suomukivikyyhky (Petrophassa albipennis) on kyyhkyihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Pohjois-Australiasta. ==Koko ja ulkonäkö== Suomukivikyyhky voi kasvaa 28-30 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan se on tukeva ja pitkäpyrstöinen. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Yleisväritykseltään lintu on tummanruskea. Kurkku on harmaampi ja höyhenissä on valkoista, mikä antaa kurkulle suomumaisen ulkonäön. Rinta on ruskea ja siinä on harmaa suomukuvio ja suomukuviota näkyy myös selässä. Suomukivikyyhkyn ruskeissa siivissä on yläpuolella hieman valkoista ja alapuolelta ne ovat mustat. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Suomukivikyyhkyä tavataan Länsi-Australian pohjoisosissa Kimberleyn alueella ja Pohjoisterritorion länsiosissa Florajoelle saakka. Lajin elinympäristöä ovat kallioiset hiekka- ja kalkkikivialueet ja satunnaisesti niiden läheiset metsät. Päivisin ne piileskelevät kallionkoloissa ja kivien alla ja ovat aktiivisimmillaan illan viilentyessä. Suomukivikyyhkyn ravintoa ovat kasvien siemenet. Linnun pesimäkausi on lähes ympäri vuoden. ==Lähteet== Luokka:Kyyhkylinnut
Hopeakääpä

Hopeakääpä (Cinereomyces lindbladii, ehdotettu nimi Canopora subfuscoflavida) on Suomessa eteläpainotteisesti ja harvinaisena tavattava kääpälaji. Hopeakääpä kasvaa kaikenlaisissa metsissä ja sillä on monia isäntäpuita: kuusi, mänty, pihta, raita ja muut lehtipuut. Käävän löytää pitkälle lahonneista rungoista sekä paksuista oksista ja sen aiheuttama valkolaho on pehmeää. Punaisen kirjan verkkopalvelu Hopeakäävän 1-3 vuotta elävä itiöemä on resupinaattinen, joskus varsinkin pystypinnalle portaita muodostava. Tuoreena kääpä on melko pehmeä, kuivana se muuttuu enemmän tanakan huopamaiseksi tai korkkimaiseksi ja kevenee. Nuori hopeakääpä on valkoinen, mutta vanhetessaan pillipinta harmaantuu suurelta osin ja vain reunus pysyy valkoisena. Pillejä mahtuu 3-4 millimetrille. Lohkopinnassa näkyvät valkea malto ja harmahtavat pillit. Hopeakäävässä ja sen aiheuttamassa lahossa on voimakas, pistävän hapan (korianterin) tuoksu, joka häviää pian kerätystä käävästä. Vertaa lajeihin: sirppikääpä, johon valkoisen hopeakäävän voi sekoittaa; alustanmyötäisenä kasvava tuhkakääpä, jonka pillit kuitenkin pienempiä sekä jolla mallon ja pillien väriero on selvempi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Hopeakääpä (Canopora subfuscoflavida) Luokka:Gelatoporiaceae