Suomen kansan ryhtiliike

Suomen kansan ryhtiliike oli Helsingissä vuonna 1949 perustettu yhdistys, jonka tarkoituksena oli kohentaa suomalaista tapakulttuuria ja alkoholikäyttäytymistä. Sen toimintaa rahoittivat pääasiassa Oy Alkoholiliike Ab ja Sosiaaliministeriö. Yhdistys harjoitti julkaisu-, tutkimus- ja elokuvatoimintaa ja järjesti esitelmätilaisuuksia. Se järjesti vuodesta 1952 alkaen paikkakuntien välisiä viihtyisyys-, siisteys- ja käytöskilpailuja. Kilpailut järjestettiin niin, että eri paikkakunnille lähetettiin tarkkailijoita testaamaan ja seuraamaan erityisesti palvelualoilla toimivien käyttäytymistä. Myös yleistä siisteyttä ja asukkaiden rehellisyyttä tarkkailtiin. Joensuun kaupungintalon puistossa on Uno Aron (1899–1963) vuonna 1957 tekemä patsas, jonka Ryhtiliike lahjoitti Joensuulle sen jälkeen, kun kaupunki oli voittanut valtakunnallisen käytöskilpailun kolmannen kerran vuonna 1957. Vuonna 1963 yhdistyksellä oli 27 jäsenyhdistystä.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 6, palsta 788 Helsingin kaupunki avusti järjestöä myöntämällä olympiavuonna 1952 sille 500 000 markan avustuksen. Myöhemmin yhdistyksen tehtäviä ovat jatkaneet Tapakasvatus ry. vuosina 1975–1993 ja Terveys – Hälsan vuodesta 1993. == Alkuvaiheet == Suomen kansan ryhtiliikkeen edeltäjä oli loppuvuonna 1945 sodan jälkeisissä tunnelmissa perustettu Kansalaisryhti ry. Se suuntasi toimintansa etenkin opiskelija- ja työnantajajärjestöjä kohtaan sekä kotipolttoa vastaan. Sille antoivat suurta tukea erilaiset urheilijatahot, sillä heille oli tärkeää kansan valmistaminen toimimaan arvokkaina olympiakisojen isäntinä. Vuonna 1949 Kansalaisryhti korvattiin Suomen kansan ryhtiliikkeellä (). Kansalaisryhti oli toiminut enemmän kulissien takana, mutta Ryhtiliike suuntautui paljon enemmän ulospäin ja tarkoituksena oli perustaa useita paikallisyhdistyksiä. Järjestön ensimmäinen tavoite vuonna 1949 oli järjestää Olympiaryhtikampanja. Kampanjan tavoitteena virallisessa kampanjaesitteessä vuodelta 1952 kerrottiin seuraavaa: > "[Suomen kansan ryhtiliikkeen] perustamisen eräänä tärkeänä syynä ja samalla > Ryhtiliikkeen toiminnan tärkeänä lähitavoitteena oli saada vuoden 1952 > olympiakisoihin mennessä aikaan yleisten käyttäytymistapojen kohenemista ja > ryhdistäytymistä niin, että olympiaisännyyden laajoille kansalaispiireille > asettamat velvoitukset voitaisiin hoitaa mahdollisimman hyvin ja kansamme > siten saisi runsaasti uusia ystäviä ja goodwilliä ympäri maailmaa". Järjestö ei kuitenkaan koskaan saavuttanut niin suurta kannatusta kuin oli toivottu, ja se olisikin todennäköisesti kaatunut ilman Alkon tukitoimintoja. Alkon tuki järjestölle ei kuitenkaan ollut itsestään selvää, vaan sen jakamisesta kiisteltiin Alkon sisällä vuosien saatossa. == Rahoitus == Ryhtiliikkeen tulot ja tärkein rahoituslähde v. 1949–1969 Vuosi Tulot yhteensä (1 000 mk) Tulot Alkolta (1 000 mk) Tulot Sosiaaliministeriöltä (1 000 mk) Alkon osuus tuloista, % 1949 8 8 – 97 1950 23 20 – 86 1951 25 13 10 51 1952 63 25 15 40 1953 47 – 14 – 1954 23 20 – 87 1955 52 10 10 19 1956 27 10 13 37 1957 31 14 13 44 1958 25 10 12 40 1959 37 20 11 54 1960 40 25 6 63 1961 52 30 9 57 1962 48 30 10 63 1963 51 30 11 59 1964 56 30 14 53 1965 71 45 15 63 1966 65 45 16 69 1967 78 55 13 71 1968 72 55 13 76 1969 91 – 91 – ==Julkaisuja== * Hyvän käytöksen opas. Helsinki: Otava 1952, 2. painos 1970. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Matti Peltonen, Remua ja ryhtiä, Gaudeamus 2002 *Riikka Jaakola, Suomen kansan ryhtiliike 1949–1952. 2008 (pro gradu Helsingin yliopistossa) ==Aiheesta muualla== *Matti Peltonen, Auttaisiko uusi ryhtiliike?, Yhteiskuntapolitiikka-lehti 71 (2006):3 Luokka:Entiset suomalaiset järjestöt