EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Antero Kekkonen

Martti Antero Kekkonen (s. 5. huhtikuuta 1946 Kotka) on suomalainen poliitikko ja toimittaja. Hän oli Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen kansanedustaja vuosina 1987–2007 Kymen vaalipiiristä. Vuonna 1993 Kekkonen toimi kolmen kuukauden ajan SDP:n väliaikaisena puheenjohtajana Ulf Sundqvistin erottua tehtävästä. Kunnallispolitiikassa Kekkonen on ollut Kotkan kaupunginvaltuuston jäsen 1993–1997. Hänen yhteiskunnallisiin luottamustehtäviinsä on kuulunut muun muassa Suomi-Seuran johtokunnan jäsenyys, Painovapauskomitean jäsenyys ja Suomen Koripalloliiton puheenjohtajuus. Ammatiltaan Kekkonen on tv-toimittaja. Hän oli vuosina 1978–1979 Poliittiset toimittajat ry:n puheenjohtaja. Kekkonen tuli ennen kansanedustajuuttaan tunnetuksi television ajankohtaisohjelmien toimittajana Yleisradiossa. Vuoden 1982 presidentinvaaleja edeltäneissä televisiotenteissä Kekkonen otti toimittaja Jyrki Koulumiehen kanssa käyttöön niin sanotut revolverihaastattelut, joissa vierailleet ehdokkaat joutuivat vastaamaan toinen toistaan seuranneisiin kiperiin kysymyksiin.Mitä-Missä- Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1983, s. 407. Otava 1982, Helsinki. Samaa haastattelutyyliä Kekkonen jatkoi kollegansa Pekka Oksalan kanssa ehkä vieläkin ärhäkämmin seuraavan vuoden eduskuntavaaleja edeltäneissä tenteissä. Haastattelutyyli herätti jonkin verran kohua katsojien keskuudessa ja Kekkosen ja Oksalan tekemien haastattelujen arveltiin vaikuttaneen jopa äänestyskäyttäytymiseen.Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1984, Otava 1983, Helsinki. Oksala noudatti samaa kaavaa Leif Salménin kanssa vielä neljä vuotta myöhemmissä vaaleissa. Vuonna 2004 Kekkonen tuomittiin rattijuopumuksesta, liikenneturvallisuuden vaarantamisesta ja liikennerikkomuksesta 60 päiväsakkoon ja ajokieltoon vuoden loppuun saakka. Tuomion seurauksena hän luopui Suomen Koripalloliiton puheenjohtajuudesta, mutta jatkoi kansanedustajana. == Julkaisut == * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Yle Elävä arkisto: Empatia, kotivideot ja satelliitit (Antero Kekkonen haastattelee) Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Kotkan kaupunginvaltuutetut Luokka:Kymen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset politiikantoimittajat
Gorno-Altaisk

Gorno-Altaisk (altaiksi Улулу Алтай, Ululu Altai, venäjäksi Го́рно-Алта́йск) on noin 206 000 asukkaan Altain tasavallan pääkaupunki ja samalla myös ainoa kaupunki. Vuonna 2010 kaupungissa oli 56 933 asukasta. Kaupunki sijaitsee Maymanlaaksossa. Kaupungissa on lentokenttä, teatteri, yliopisto ja aluemuseo. Lähin rautatieasema on 96 kilometrin päässä sijaitseva Bijsk. == Muuta == Arnold Meri asui vuodesta 1951 vuoteen 1956 Gorno-Altaiskissa, jossa suunnitellaan hänelle nimettäväksi yhtä katua. Kuva:Gorno-altajsk 01 church.jpg|Ortodoksinen kirkko Gorno-Altaiskissa. Kuva:Gorno-altajsk 05 view- on-city.jpg|Kaupunki nähtynä ympäröiviltä kukkuloilta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Altain tasavallan kaupungit
Games Workshop

Games Workshop () on maailman suurin miniatyyripelien valmistaja. Games Workshop on tunnettu Warhammer-pelisarjastaan. Pelejä on kolme,fantasiamaailmaan sijoittuvat Warhammer Fantasy Battles ja Warhammer: Age of Sigmar, sekä kaukaiseen tulevaisuuteen sijoittuva Warhammer 40,000'' Pelit ovat hyvin suosittuja, joskin niiden pelimekaniikat poikkeavat melko lailla toisistaan. Näiden kahden pelin lisäksi Games Workshop julkaisee Taru sormusten herrasta -elokuviin perustuvaa Lord of the Rings -miniatyyripeliä, joka on varsinkin nuorempien pelaajien suosiossa kevyemmän sääntömekaniikansa vuoksi, sekä lukuisia muita vähemmän tunnettuja pelejä. Games Workshop on valmistanut myös useita muita pienempiä pelejä, kuten Blood Bowl -pelin, jossa erilaiset fantasiarodut kuten örkit, kääpiöt, rottamiehet ym. vastaavat, mittelevät taistelukentän sijaan amerikkalaisen jalkapallon merkeissä. Suurempia taisteluita varten on kehitetty kaksi peliä, Warhammerin maailmaan Warmaster ja Warhammer 40,000 -maailmaan Epic 40,000. Näissä peleissä Warhammerien satojen yksiköiden skaala nousee tuhansien figuurien määriin. Pienempiin peleihin on kehitetty Mordheim-niminen, noin kymmenelle miniatyyrille tarkoitettu peli, jossa on irrottauduttu kiinteistä muodostelmista ja avarista taistelukentistä suuren Mordeimin kaupungin raunioihin taistelemaan rikkauksien toivossa. Mordheim sijoittuu Warhammerin maailmaan kun taas Necromunda sijoittuu Warhammer 40,000 -maailmaan. == Games Workshopin kehittämiä pelejä == * Warhammer * Warhammer 40,000 * Mordheim * Blood Bowl * Necromunda * Epic 40,000 * Warmaster * Inquisitor * The Lord of the Rings * Battlefleet Gothic * Hero Quest == Aiheesta muualla == *Yrityksen verkkosivut Luokka:Lautapelien valmistajat
Madhya Pradesh

Madhya Pradesh () on Intian osavaltio. Sen pinta-ala on 308 144 km², asukasluku vuonna 2011 oli 72 626 809. Virallinen kieli on hindi. Bhopal on Madnya Pradeshin pääkaupunki, muita merkittäviä kaupunkeja ovat Indore, Gwalior, Jabalpur ja Ujjain. Madhya Pradesh sijaitsee keskellä Intiaa, ja sen lempinimi on ”Intian sydän”. CSU Osavaltiota halkovat lukuisat joet ja niiden välissä kohoavat kukkuloiden jonot. Ilmasto on tyypillinen monsuuni-ilmasto, ja kolme vuodenaikaa ovat kuuma, kuiva ja tuulinen kesä (maaliskuusta toukokuuhun), kuiva ja miellyttävä talvi (marraskuusta helmikuuhun) ja sadekausi lounaismonsuunin aikana (kesäkuusta syyskuuhun). Tärkeimpiä viljelyskasveja ovat soija, linssit ja öljykasvit. Alueella on myös mineraaliesiintymiä, esimerkiksi rautamalmi, bauksiitti ja timantit.Facta 2001 osio 10 s. 682 90 prosenttia osavaltion asukkaista on uskonnoltaan hinduja, ja hindi on tärkein kieli. Bhopalin seudulla puhutaan paljon myös urdua, ja lisäksi on myös lukuisia paikallisia kieliä. Osavaltiossa on kolme UNESCOn maailmanperintökohdetta: Bhimbetkan kalliosuojat, Sanchin buddhalaiset monumentit sekä Khajurahon monumentit. == Historia == Madhya Pradeshin kaakkoisosaan perustettiin Chhattisgarhin osavaltio vuonna 2000. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Jami

Jami on suomalainen miehen etunimi. Etunimi lisättiin suomenkieliseen nimipäiväkalenteriin vuoden 2000 nimipäiväuudistuksen yhteydessä. Jamin nimipäivä on 6. huhtikuuta yhdessä etunimien Vilho, Ville, Viljami, Vilhelm, Vili ja William kanssa. Nimi on muunnelma Viljamista. Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut kirjoilla noin 3 030 Jami-nimistä henkilöä. Heistä vain muutama on syntynyt ennen vuotta 1960; ennen vuotta 1940 nimeä ei ollut annettu kenellekään. Nimi on yleisin vuosina 2000–2009 syntyneillä, jolloin Jami annettiin nimeksi 1 331 pojalle. ==Tunnettuja Jameja== * Jami Faltin, oik. Jami Björklöv (s. 2001/2002), rap-artisti * Jami Gertz (s. 1965), yhdysvaltalainen näyttelijä * Jami Haavisto (s. 1998), opiskelija-aktivisti ja Vihreiden poliitikko * Jami Hirvonen (s. 1972), pituushyppääjä ja viestijuoksija * Jami Hyttinen (s. 1956), näyttelijä ja käsikirjoittaja * Jami Kauppi (s. 1962), jääkiekkovalmentaja * Jami Krannila (s. 2000), jääkiekkoilija * Jami Kyöstilä (s. 1996), jalkapalloilija * Jami Laine (s. 1990), jääkiekkoilija * Jami Manninen (s. 1987), salibandyn pelaaja * Jami Pasanen (s. 2003), jääkiekkomaalivahti * Jami Puustinen (s. 1987), jalkapalloilija * Jami Teirikari (s. 1969), elokuvaohjaaja ja -leikkaaja * Jami Virtanen (s. 2000), jääkiekkoilija * Jami Wallenius (s. 1967), jalkapalloilija ja valmentaja * Jami Westergård, bassokitaristi == Lähteet == Luokka:Etunimet
Tyrvännön kirkko

thumb|250px|left|Kirkon vieressä olevien sankarihautojen muistomerkki. Tyrvännön kirkko sijaitsee Hattulan Tyrvännössä. Rakennusmestarina toimineen Matti Åkerblomin ja Ruotsin yli-intendentin viraston suunnittelema kirkko on rakennettu 1796–1801 ja vihitty virallisesti 1803. Sisäviisteisen tasavartisen ristikirkon muotoa on vuosien saatossa muutettu useaan otteeseen. Eritoten vuoden 1902 remontissa, jolloin myös kellotornia korotettiin. Kirkonkellot ovat kuitenkin vuosilta 1704 ja 1709 eli ne ovat lähes sata vuotta vanhempia kuin itse kirkko. Kellot ja muuta kirkon kalustoa siirrettiin Lepaan puutarhaopiston alueella sijainneesta Tyrvännön ensimmäisestä, keskiaikaisesta kirkosta. Esimerkiksi vanhasta kirkosta peräisin oleva saarnatuoli on 1690-luvulta. Uuteen kirkkoon siirrettiin myös useita puuveistoksia, kuten kirkossa oleva keskiajalta peräisin oleva krusifiksi. Emelie Boijen hovimaalari Robert Wilhelm Ekmanin aiheen mukaan maalaama alttarimaalaus Kristus rukoilee Getsemanessa vuodelta 1853. Kirkossa on tilaa noin 400 hengelle. Kirkkoa on kunnostettu useaan otteeseen. Nykyinen jugend-henkinen ulkoasu on peräisin H. R. Helinin suunnitelmien mukaan vuonna 1902 tehdyistä muutostöistä. Seuraavat suuremmat korjaukset tehtiin 1947 ja 1992. Vuonna 2010 tehtyjen selvitysten mukaan kirkko on huonossa kunnossa ja korjaustyöt vievät useita vuosia. ==Katso myös== *Tyrvännön sakaristo ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * *Kirkko Hattulan seurakunnan sivustolla Luokka:Hattulan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kanta-Hämeen kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset sisäviisteiset ristikirkot Kirkko Luokka:Suomen 1800-vuosikymmenellä rakennetut kirkot
Hyvinkään ortodoksinen kirkko

Hyvinkään ortodoksinen kirkko eli Karjalan valistajien kirkko on yksi Lahden ortodoksisen seurakunnan kirkoista ja se sijaitsee Hyvinkäällä osoitteessa Tsasounankuja 1. Se vihittiin alun perin tsasounaksi vuonna 1963 ja vuonna 1995 tehdyn laajennuksen jälkeen vuonna 1996 kirkoksi. Rakennuksen on suunnitellut Laura Järvi-Larkas, laajennuksen ja seurakuntakeskuksen Sakari Siitonen.Suomen ortodoksinen kirkko: Hyvinkään seurakuntakeskus Kirkko sai uuden Anatoli Dofgij’n maalaaman ikonostaasin kesällä 2005. Kirkko toimii kotikirkkona noin 700 hengelle, joista hieman yli puolet asuu Hyvinkäällä.Hyvinkään ortodoksisen kirkon kuoro: Karjalan valistajille pyhitetty kirkko == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lahden ortodoksisen seurakunnan kirkot Ortodoksinen kirkko Luokka:Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset Luokka:Suomen puukirkot
Robert I (Burgundi)

thumb|right|200px|Burgundin suoraan Kapetinki-sukuun kuuluneiden herttuoiden vaakuna. Robert I Vanha () (1011 - 21\. maaliskuuta 1076 Flery sur Ouche) oli Burgundin herttua vuodesta 1032 kuolemaansa asti. Robertin isä oli Ranskan kuningas Robert II Hurskas ja äiti Arlesin Constance. Kuningas Henrik I antoi Burgundin veljelleen Robertille niin sanottuna apanage-läänityksenä. Isäänsä kuninkaana seurannut Henrik I oli Robertin veli. Ennen tuloaan Burgundin herttuaksi Robert kapinoi yhdessä veljensä Henrikin kanssa isäänsä vastaan. Pojat valtasivat muutaman linnan ja tekivät sen jälkeen rauhan. Seuraavana vuonna 1032 isänsä kuoleman jälkeen Robert osallistui kapinaan veljeään Henrikiä vastaan tavoitteenaan valtaistuimen saaminen omaan haltuunsa. Robertia tuki heidän äitinsä Constance d’Arles. Sota jatkui kahden veljeksen välillä kunnes rauha saatiin sovittua sillä ehdolla, että Robert luopui vaatimuksistaan valtaistuimeen. Tästä korvaukseksi hän sai Burgundin herttuakunnan. Aikalaislähteet kertovat Robertin olleen luonteeltaan väkivaltainen ja villi. Hän surmasi lankonsa Sémourin herran erään aterian jälkeen tapahtuneen taistelun tuoksinassa, jouduttuaan silmittömän vihan valtaan. Tämän tekonsa hyvittämiseksi Robertin piti suorittaa pyhiinvaellusmatka Roomaan ja perustaa luostari. Robert meni naimisiin ensimmäisen kerran Semurin Helien, Semurin ja Aremburgen herran tyttären kanssa vuonna 1033. Robertilla ja Heliellä oli viisi lasta: *Hugues (1034–1059), kuoli taistelussa Neversin herttuan kanssa, *Henri (1035 – n. 1066) *Robert (1040–1113), tapettiin *Simon (1044–1088) *Constance (1046–1093), meni naimisiin Hugues II de Chalonin (k. 1078) kanssa ja sittemmin vuonna 1081 Kastilian Alfonso VI:n (1040–1109) kanssa. Robertin ja Helien avioliitto mitätöitiin vuonna 1048 ja vielä samana vuonna hän solmi toisen avioliittonsa Anjoun Ermengarden (Blanche), Anjoun kreivin Foulque III:n Nerran ja tämän vaimon Hildegarde de Sundgaun tyttären kanssa. Toisen puolisonsa kanssa Robertilla oli yksi tytär: *Hildegard (s. 1050, k. 1104 jälkeen), avioitui vuonna 1068 Akvitanian herttuan ja Poitiersin kreivin Guillaume VIII:n (1025–1086) kanssa. Luokka:Burgundin herttuat Luokka:Ranskalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1011 syntyneet Luokka:Vuonna 1076 kuolleet
Superauto

thumb|250px|Bugatti Veyron Superauto-nimitystä käytetään suorityskykyisimmistä ja harvinaisista urheiluautosta. Myös termiä hyperauto on käytetty kaikkien suorituskykyisimmistä autoista 2010-luvulta lähtien. Termien tarkasta määrittelystä käydään jatkuvaa keskustelua. Eräitä tekijöitä ovat suorituskyky, ulkonäkö ja hintaluokka. Superautoissa käytetään yleensä valmistajan edistyneintä tekniikkaa. Autoissa on paljon aerodynaamista pitovoimaa, suurissa nopeuksissa autoa maahan painavaa voimaa, lisäävä muotoilu. Superautoissa käytetään painon vähentämiseksi paljon kevyitä osia, kuten erilaisia komposiitteja, keramiikkaa, alumiinia ja hiilikuitua. Superauto on usein muotoiltu hyvin aerodynaamiseksi. Joissain superautoissa on myös vaikutteita Formula 1 -autoista. Sarjavalmistukseen asti päätyvien superautojen tuotantoerät jäävät yleensä pieniksi. FIA:n Group B -vakioautomääräysten mukaisten autojen on oltava sarjavalmistettuja, mihin on yleensä riittänyt parisataa kappaletta. == Historia == Termiä superauto on käytetty ensimmäistä kertaa vuonna 1920, mutta vasta 1950-luvulla sillä alettiin tarkoittaa korkean suorituskyvyn urheiluautoa. Nykyisin tunnetut superautot alkoivat ilmestyä 1960-luvun puolivälissä. Ensimmäiseksi superautoksi on sanottu Mercedes-Benz 300SL -mallia (1954), mutta Lamborghini Miura (1966) on useimpien mielestä ensimmäinen varsinainen superauto. == Hyperauto == Hyperautoksi voidaan määritellä huippuluokan superauto, jolla on rajattu tuotantomäärä ja hintaluokka miljoona dollaria tai enemmän. Hyperauton suorituskyky on huippuluokkaa ja se käyttää innovatiivista teknologiaa, jonka odotetaan päätyvän myös tuotantoautoihin. Esimerkiksi liikuteltavat aerodynaamiset osat ovat ilmestyneet myös superautoihin. Hyperautoissa nähtyjä hybridijärjestelmiä tulee myös superautoihin. == Esimerkkiautoja == Eräitä hyperautoja: * Bugatti Veyron * Ferrari LaFerrari * McLaren P1 Eräitä superautoja: * BMW M1 * Ferrari 512TR * Lamborghini Miura * Lexus LFA * McLaren 720S * Porsche 959 == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Tuhansien hevosvoimien tarina - esittelyssä hämmentävät superautot (maksullinen artikkeli) *
Hyvinkään vanha kirkko

Hyvinkään vanha kirkko (ruots. Hyvinge gamla kyrka) on Hyvinkäällä sijaitseva kirkko, joka alun perin rakennettiin rukoushuoneeksi vuosina 1895–1896. Hiljaisen rautatieläiskylän arki vilkastui Ossian Donnerin perustettua silloin kylään villatehtaan. Hyvinkäälle tarvittiin oma rukoushuone, ja kylään rakennettiin Yrjö Sadeniuksen suunnittelema punainen puukirkko. Rakennus toimi Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen (SLEY) rukoushuoneena. Rakennus lahjoitettiin Hyvinkään seurakunnalle. SLEY:n Hyvinkään osasto on säännöllisesti järjestänyt kirkossa Ristinjuhlan, kirkkoiltoja ja muita tilaisuuksia. Kirkkoa on muutettu vuonna 1916 ja laajennettu 1923. Hyvinkään uuden kirkon valmistuttua vuonna 1961 siihen asti pääkirkoksi kutsutusta kirkosta tuli vanha kirkko, mutta vanha kirkko vihittiin kirkoksi vasta vuonna 1978. Hyvinkään keskustassa sijaitseva kirkko on suosittu vihkikirkko. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Vanha kirkko Luokka:Suomen puukirkot Luokka:Suomen 1890-luvulla rakennetut kirkot
Olli J. Uoti

Olli Johannes Uoti (12. helmikuuta 1930 Kalvola – 13. toukokuuta 1967 Espoo) oli suomalainen poliitikko ja Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton kansanedustaja vuosina 1959–1962 ja 1966–1967. Uoti oli myös lyhyen aikaa Sukselaisen I hallituksen II sosiaaliministeri loppuvuodesta 1957. Koulutukseltaan hän oli valtiotieteen kandidaatti. Aikaisemmin Suomen sosialidemokraattisen puolueen (SDP) ja Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton (SAK) toimitsijana työskennellyt Uoti siirtyi 1958 Emil Skogin johtaman sosialidemokraattisen opposition riveihin. Skogilaisten päättäessä perustaa uuden puolueen tuli Uotista TPSL:n ensimmäinen puoluesihteeri 1959. Hän oli puolueensa näkyvimpiä hahmoja, varsinkin vaikutusvaltaansa 1960-luvulla nopeasti lisänneessä televisiossa. Uotin äkillinen kuolema hänen ollessaan vain 37-vuotias oli seitsemän kansanedustajan puolueelle ankara isku, sillä hänen tilalleen Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä nousi vaaliliittokumppani SKDL:n Kauko Tamminen. ==Teoksia== * Talousjärjestelmä muuttuu. Tammi, 1953. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton poliitikot Luokka:TPSL:n puoluesihteerit Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Suomen ministerit Luokka:Hämeen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Karel Berman

Karel Berman (14. huhtikuuta 1919 Jindřichův Hradec – 11. elokuuta 1995 Praha) oli tšekkiläis-juutalainen säveltäjä ja oopperalaulaja. Berman joutui maaliskuussa 1943 Theresienstadtin keskitysleirille. Hän oli mukana leirin kulttuurielämässä laulajana, säveltäjänä ja ohjaajana. Hän muun muassa toi näyttämölle 1944 yhdessä Rafael Schächterin kanssa Pavel Haasin Neljä laulua kiinalaisiin runoihin. Hän selviytyi hengissä leiriltä ja tuli myöhemmin tunnetuksi oopperalaulajana. Bermanin Reminiscences-sarja pianolle julkaistiin vuonna 2000. == Kirjallisuutta == * Herbert Gantschacher Viktor Ullmann - Zeuge und Opfer der Apokalypse / Witness and Victim of the Apocalypse / Testimone e vittima dell'Apocalisse / Svědek a oběť apokalypsy / Prič in žrtev apokalipse. ARBOS-Edition, Arnoldstein- Klagenfurt - Salzburg - Wien - Prora - Prag 2015, , S. 125, S. 139, S. 271, S. 286 == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset säveltäjät Luokka:Tšekkiläiset oopperalaulajat Luokka:Holokaustista selviytyneet Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Anita Bitri

Anita Bitri-Prapaniku (8. tammikuuta 1968 – 19. lokakuuta 2004) oli albanialainen poplaulaja ja -viulisti. Hän aloitti laulamisen 16-vuotiaana ja muutti vuonna 1996 Yhdysvaltoihin. Kun Bitri kuoli vuonna 2004 hiilimonoksidimyrkytykseen, hän oli äänittämässä kahta albumia, joista toinen oli albanian- ja toinen englanninkielinen. Luokka:Albanialaiset laulajat Luokka:Albanialaiset viulistit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Chhattisgarh

Chhattisgarh () on vuonna 2000 perustettu osavaltio Intian keskiosassa. Aiemmin se oli Madhya Pradeshin osavaltion kaakkoisin osa. Chhattisgarhin pinta-ala on 135 192 km² ja asukasluku 25 545 198(2011). Osavaltion pääkaupunki ja suurin kaupunki on Raipur. Chhattisgarhin viralliset kielet ovat hindi ja chhattisgarhi. Osavaltio on saanut nimensä hindin kielen sanoista chatta 'kolmekymmentä,' tis 'kuusi' ja garh 'linnoitus', eli kolmekymmentäkuusi linnoitusta. Linnoitukset suojasivat muinoin tasankoa, joka on osavaltion keskeisin alue. Chhattisgarhin pohjois- ja eteläosat ovat harvaan asuttuja kukkuloita, kun taas keskiosa on osavaltion vilja-aitta ja hedelmällistä tasankoa. Lähes puolet osavaltion alueesta on metsää. Tärkein joki on Mahanadi sivujokineen. ==Lähteet== *
Kyhmyruusu

thumb|right|150px Kyhmyruusu (latinaksi Erythema nodosum) on ihotauti, joka ilmenee alussa tiilenpunaisina, myöhemmin sinisinä ja kellanruskeina, lievästi aristavina kyhmyinä tavallisesti säärien etupuolella. Sitä esiintyy tuberkuloosin, sarkoomien ja eräiden reumasairauksien yhteydessä. Joskus katsotaan kylmettymisen edistävän tautimuodon puhkeamista. Kyhmyruusua muistuttaa samantapainen Erythema induratum, jossa kyhmyt aukeavat ja tekevät iholle haavaumia. Tämä on lähes aina merkki tuberkuloosista tai sarkoidoosista. ==Lähteet== *Facta 2001 s. 422 ==Aiheesta muualla== * Kyhmyruusu, Terveysportti.fi Luokka:Ihotaudit Luokka:Ihon oireet
Jharkhand

Jharkhand () on osavaltio Intiassa. Jharkhandin pinta-ala on noin 79 700 km² ja asukasluku on noin 33 miljoonaa (2011). Ranchi on Jharkhandin pääkaupunki. Hindi on Jharkhandin virallinen kieli. Jharkhand muodostettiin vuonna 2000 Biharin osavaltion eteläisimmistä osista. Itsenäistymisprosessi alkoi adivasi- heimojen vaatimuksista, joihin liittyi 1990-luvulla myös valtaväestön edustajia. Jharkhand tarkoittaa viidakkojen ja pensaikkojen maata. Osavaltion asukkaista iso osa elää maaseudulla. Metsiä ja kansallispuistoja on paljon. Betlan kansallispuisto kuuluu kansainväliseen tiikerien suojeluohjelmaan. Jharkhandin maastonmuotoja hallitsee Chota Nagpurin ylänkö. Jharkhandissa on kolme vuodenaikaa. Talvi kestää marraskuusta helmikuuhun, kuuma kausi maaliskuusta kesäkuun puoliväliin ja monsuunisateiden kausi kesäkuun puolivälistä lokakuuhun. Sadekaudella saadaan noin tuhat millimetriä sadetta, muu osa vuodesta on kuivaa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Kylmäseokset

Kylmäseokset ovat seoksia, joita valmistetaan liuottamalla tiettyjä aineita nesteisiin, jolloin liukeneminen sitoo energiaa ympäristöstä ja liuoksen lämpötila alenee. Jäähauteella jossa on jäitä + vettä päästään noin 0 – +5 °C. Pelkällä suolalla ja jäällä suhteessa 1:3 noin -5 – -18 °C. Asetonista ja hiilihappojäästä saadaan -78 °C:n kylmyys. == Lähteet == Luokka:Seokset
Maryam Mursal

Maryam Mursal (s. 1. tammikuuta 1950) on somalialaissyntyinen, mutta Tanskassa asuva naislaulaja. Hän aloitti laulamisen 1960-luvulla Mogadishussa. Mursalin kritisoitua Somalian hallitusta häntä kiellettiin esiintymästä kahteen vuoteen. Tämän ajan hän elätti itseään toimimalla taksikuskina. Mursal on esiintynyt myös somalialaisen 300-henkisen musiikki- ja tanssiyhtye Waaberin kanssa. Vuonna 1997 Mursal esiintyi Readingin festivaaleilla Isossa- Britanniassa. == Lähteet == Luokka:Somalialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hintta

thumb|210px|Hintan seurakuntatalo Hintantiellä. Hintta on Oulun 67. kaupunginosa. Se sijaitsee Oulujoen pohjoisrannalla, rajoittuen pohjoisessa Kuusamontiehen ja Vaalantiehen, idässä Parkkisenkankaaseen, etelässä Oulujokeen sekä lännessä Laanilaan. Kaupunginosassa asuu 963 asukasta. Hintta kuuluu Myllyojan suuralueeseen. Hintan kaupunginosa on väljähkösti rakennettua, pääasiassa omakotitaloja sekä rivitalo- ja luhtitaloyhtiöitä käsittävää asuinaluetta. Vuonna 2004 alkoi Hintan jokirantojen kehittäminen lähiötyyliseksi omakotitaloalueeksi. Nimi Hintta on peräisin saksalaistyyppisestä henkilönnimestä Hintza. ==Palvelut== Kaupunginosassa on muun muassa päiväkoti, koulu, Sale ja Hovinsuon urheilupuisto. Muuten palvelut on keskitetty pääasiassa Tuiran ja Myllyojan keskuksiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oulun kaupunginosat
Suomen suuriruhtinas

Suomen suuriruhtinas on historiallinen arvonimi, joka kuului Ruotsin kuninkaan titteleihin vuosina 1581–1809 Suomen ollessa osa Ruotsia ja jota käytettiin sittemmin Suomen suuriruhtinaskuntaa hallinneesta Venäjän keisarista vuosina 1809–1917. Ensimmäisen kerran nimitystä käytti tilapäisesti ruotsalainen humanisti Johannes Magnus (). Juhana III otti voittoja juhliakseen itselleen vuonna 1581 arvonimen Suomen suuriruhtinas (). Se kuului sen jälkeen vuosisatojen ajan Ruotsin kuninkaiden virallisiin arvonimiin. Lisäksi sen saivat erillisenä arvonimenä tulevat kuninkaat Sigismund ja Kustaa II Aadolf kruununprinssiaikoinaan sekä Kustaa IV Aadolfin kaksivuotiaana kuollut poika Kaarle Kustaa.Nordisk familjebok (1918), s. 213 Runeberg.org. Viitattu 31.5.2019. Suomen valtiolliselle asemalle nimityksellä ei ollut Ruotsin vallan aikana merkitystä ja joskus sillä tarkoitettiin koko Suomea tai jotain pienempää aluetta siitä. Suomen valtiollinen asema vakiintui vuonna 1809, kun Suomen alue siirtyi Venäjän vallan alaisuuteen, ja arvonimellä alettiin nyt viitata autonomiseen suuriruhtinaskuntaan geopoliittisena kokonaisuutena. Koska Suomi oli Venäjän suvereenisuuden alainen ei-itsenäinen maa, Venäjän keisari oli samalla Suomen suuriruhtinas (). Suomessa onkin usein käytetty nimitystä ”keisari-suuriruhtinas”. Suomen suuriruhtinaskunnan asiat esiteltiinkin suoraan keisari-suuriruhtinaalle, ohi Venäjän hallintokoneiston, aina vuoden 1905 vallankumoukseen asti. Ennen vuotta 1905 Suomen asioista päätti Venäjän puolelta ainoastaan keisari-suuriruhtinas, ei Venäjän hallitus. Aleksanteri I:n lisätessä arvonimiinsä ”Suomen suuriruhtinaan” se ei sinänsä tarkoittanut vielä Suomen suuriruhtinaskunnan syntyä. Keisarin tehtäviin Suomen suuriruhtinaana kuuluivat muun muassa suuriruhtinaskunnan lakien vahvistaminen ja säätyvaltiopäivien kutsuminen koolle. Keisari- suuriruhtinaiden aika päättyi helmikuun vallankumoukseen maaliskuussa 1917, minkä jälkeen Venäjän väliaikainen hallitus käytti vielä jonkin aikaa entistä suuriruhtinaan valtaa Suomessa. == Suomen suuriruhtinaat 1809–1917 == Suuriruhtinas Suuriruhtinas Vallassa Aleksanteri I (1777–1825) 1809–1825 Nikolai I (1796–1855) 1825–1855 Aleksanteri II (1818–1881) 1855–1881 Aleksanteri III (1845–1894) 1881–1894 Nikolai II (1868–1918) 1894–1917 == Lähteet == * Suomen hallitusmuoto ja waltionhoito, suomennos Leo Mechelinin Nordisk familjebok -tietosanakirjaan kirjoittamasta artikkelista. Julkaistu Kansan Ystäwä -lehdessä 7.1.1882. === Viitteet === Luokka:Kuninkaalliset arvonimet Luokka:Suomen hallitsijat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunta
Kynsilehto

Kynsilehto on Oulun 66. kaupunginosa, ja se sijaitsee Kuusamontien varrella, rajoittuen Takalaanilan, Ruskon, Korvensuoran, Haapalehdon ja Hintan kaupunginosiin. Kaupunginosassa asuu noin 1 600 asukasta. Kaupunginosa voidaan jakaa karkeasti kolmeen pääosaan. Kaupunginosan länsipuolisko Kuusamontien eteläpuolella on väljähkösti pääosin 1960–1980-luvuilla rakennettua pääasiassa omakotitalovaltaista ja luonnonläheistä aluetta. Alueelle on noussut myös pienen ja keskisuuren teollisuuden toimipisteitä. Laajennusrakentaminen toi 1990-luvulla kaupunginosan koillisosaan uusia omakotitalo- ja kerrostaloalueita. Kuusamontien pohjoispuoli jakaantuu läntiseen omakotitalo- osaan ja itäiseen Sammaltien teollisuusalueeseen. == Lähteet == Luokka:Oulun kaupunginosat
La Ley

La Ley on chileläinen, Santiagossa perustettu pop-rockyhtye. Sen ensimmäinen albumi (Desiertos) julkaistiin vuonna 1989. Yhtyeen kitaristi Andrés Bobe kuoli vuonna 1994. Hänet korvasi Pedro Frugone. Vuonna 2004 La Ley julkaisi kokoelmalevy Historias e Histerian. Vuonna 2005 yhtye ilmoitti jäävänsä tauolle. Luokka:Chileläiset yhtyeet
Heikinharju

Heikinharju on Oulun 85. kaupunginosa, joka sijaitsee metsäisessä harjumaisemassa Kuusamontien varrella kaupungin koillisosassa Kiimingin entisen kunnanrajan tuntumassa. Se sijaitsee kahdeksan kilometrin päässä keskustasta. Kaupunginosa rajoittuu koillisessa Kiimingin kunnanrajaan, kaakossa Korvenkylään, etelässä Talvikankaan Hönttämäkeen, lounaassa Ruskonselkään sekä luoteessa Liikasen kaupunginosaan. Heikinharjun asukasluku on 225. Aiemmin Heikinharjussa sijaitsi Heikinharjun sairaala, joka toimi B-piiri­mieli­sairaalana. Tiloissa toimii turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskus Heikinharjun vastaanottokeskushttps://www.kaleva.fi/maahanmuuttovirasto-pyortaa-paatoksen- oulun-ukrain/6071748 ja jatkossa myös järjestelykeskus. Kaupunginosan asutusalueet ovat pääasiassa väljästi rakennettuja omakotitaloalueita. Heikinharjussa sijaitsee myös asemakaavalla suojeltu Huutilampi luontopolkuineen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Sebastián Ramón de Albero y Añaños

Sebastián Ramón de Albero y Añaños (1722 Navarra - 30. maaliskuuta 1756 Madrid) oli espanjalainen säveltäjä. Hän toimi Fernando VI:n palveluksessa. Vuodesta 1748 lähtien hän toimi kuninkaallisen kappelin urkurina. Luokka:Espanjalaiset säveltäjät Luokka:Klassismin ajan säveltäjät Luokka:Vuonna 1722 syntyneet Luokka:Vuonna 1756 kuolleet
Marchetto Cara

Marchetto Cara (1470–1525) oli italialainen säveltäjä, luutisti ja laulaja. Hän toimi Mantovassa noin vuodesta 1494 lähtien. Cara sävelsi pääasiassa frottoloita, mutta hänen teoksiinsa lukeutuu myös hengellistä musiikkia, kuten kolmiääninen Salve Regina. Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Vuonna 1470 syntyneet Luokka:Vuonna 1525 kuolleet
Frottola

Frottola (ital. "huvittavien asioiden sekamelska") oli renessanssin ajan italialainen maallinen laulu. Frottolan - ja etenkin sen alalajin barzelletan - luonne oli humoristinen, usein teatraalisen tunteellinen. Tyypillisiä aiheita olivat rakkaus, juoma ja arjen askareet, ja sanoitukset oli kirjoitettu nimenomaan lauluja varten. Frottolaa pidetään monesti madrigaalin edeltäjänä. Frottoloiden säveltäminen oli aktiivisimmillaan vuosien 1470 ja 1530 välillä. Lauluäänien määrä vaihteli kolmesta neljään, mutta frottoloita saattoi myös esittää yksi laulaja luutun tai kokonaisen soitinryhmän säestyksellä. Musiikillisesti tekstuuri vältteli monimutkaisuutta ja oli usein varsin homofoninen. Frottoloille omistautuneita säveltäjiä tunnetaan kymmeniä, mutta useimmista heistä ei tiedetä juuri muuta kuin nimi. Säveltäjiä, joiden elämästä on säilynyt enemmän tietoa, ovat mm. Bartolomeo Tromboncino, Marchetto Cara sekä Filippo de Lurano. ==Kirjallisuutta== * Sadie, Stanley (toim.): The New Grove Dictionary of Music and Musicians, II Ed., New York, Grove, 2001 (korjattu laitos 2002), ISBN 0-333-60800-3 Luokka:Taidemusiikin muodot Luokka:Musiikkitermit Luokka:Italiankieliset sanat ja sanonnat
Augustinolaiset

Augustinolaisiin kuuluu useita katolisia sääntökuntia, joista osa on tarkoitettu miehille ja osa naisille. Augustinolaisuus on saanut nimensä Pyhästä Augustinuksesta, joka kuoli vuonna 430. Yhteistä sääntökunnille on eläminen Augustinuksen ohjeiden mukaan. Augustinuksella oli kiistaa donatolaisten ja Pelagiuksen kanssa. Myös augustinolaisilla oli kiistaa semipelagiolaisten Caesariuksen kanssa. Augustinolaisten aatemaailmaan kuuluivat perisyntioppi ja eräänlainen luonnonuskonto. Eräs maailman tunnetuimpia augustinolaisia on Martti Luther. Augustinolaisluostari oli aiemmin muun muassa Eibingenin luostari. == Lähteet == Luokka:Katolisen kirkon sääntökunnat
Haryana

Haryana (, ) on osavaltio Pohjois-Intiassa. Osavaltion asukasluku oli 25 351 462 vuoden 2011 väestönlaskennassa. Chandigarh on Haryanan pääkaupunki ja Faridabad on suurin kaupunki. Hindi on Haryanan virallinen kieli. Suurin osa osavaltiosta on alavaa jokilaaksoa, mutta koillisosassa on hiukan vuoristoa. Useimmat joista kuivuvat osaksi vuotta, mutta osavaltion itäosassa virtaa Yamuna ympäri vuoden. Maaperä on hedelmällistä, mutta monilla alueilla viljelyyn tarvitaan keinokastelua. Ilmasto on äärevä, touko-kesäkuussa on yli 40 astetta, mutta tammikuussa voi olla pakkasta. Haryana on perustettu vuonna 1966 vanhan Punjabinin osavaltion hindinkielisestä osasta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Johann Friedrich Franz Burgmüller

Johann Friedrich Franz Burgmüller (4. joulukuuta 1806 Regensburg – 13. helmikuuta 1874 Beaulieu) oli saksalainen säveltäjä. Hän kasvoi Düsseldorfissa, mutta muutti 1830-luvun lopulla Pariisiin. J. F. F. Burgmüller sai musiikin alalla opetusta Louis Spohrilta ja Moritz Hauptmannilta. Hänen ensimmäinen opuksensa oli vuonna 1826 Leipzigissa julkaistu rondo. Burgmüllerin tuotanto koostuu pääasiassa pienimuotoisista pianokappaleista. Hän sävelsi runsaasti nuorille pianisteille, ja hänen etydejään käytetään varsin usein pianonsoiton opetuksessa lapsille. Erityisen suosittu on kahdenkymmenenviiden etydin kokoelma op. 100. Burgmüller kirjoitti myös lauluja. Eräs suurempi teos on kaksinäytöksinen baletti La Péri, joka sai kantaesityksensä Pariisissa 17. heinäkuuta 1843. Myöhemmät vuotensa säveltäjä vietti lähinnä kesäasunnollaan Beaulieussa, jossa hän myös kuoli 67-vuotiaana. Burgmüller ei mennyt koskaan naimisiin. Myös Burgmüllerin isä Johann August Franz Burgmüller ja veli Norbert Burgmüller olivat säveltäjiä. Hän oli Johann August Franzin ja Therese Burgmüllerin toinen poika. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Vapaasti käytettävissä olevia Burgmüllerin partituureja Mutopia Project Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Vuonna 1806 syntyneet Luokka:Vuonna 1874 kuolleet
Suomen sarjakuvaseura

Suomen sarjakuvaseura ry on vuonna 1971 perustettu sarjakuva-alan kattojärjestö. Seuran tarkoitus on lisätä sarjakuvan arvostusta, edistää hyvän sarjakuvan tuntemusta ja sarjakuvien kriittistä lukemista. Kotimaisen sarjakuvan hyväksi seura toimii muun muassa osallistumalla virallisten tukitoimien kehittämiseen ja tekemällä yhteistyötä sarjakuvapiirtäjien ammattijärjestön Sarjakuvantekijät ry:n kanssa. Toiminnan näkyvintä puolta ovat vuosittaiset Helsingin sarjakuvafestivaalit, Sarjainfo-lehti, Puupäähattu-palkinto, Sarjakuvakeskus Helsingin Kalliossa sekä verkkopalvelut kuten Kvaak.fi ja Sarjakuvablogit.com. Suomen Sarjakuvaseuran kokoelma sijaitsee Aralis-kirjastokeskuksessa Helsingin Arabiassa. Seura toimii vapaaehtoisvoimin ja jäseniä on noin 800. ==Suomen sarjakuvaseuran verkkopalvelut== Kvaak.fi on Suomen sarjakuvaseuran ylläpitämä sarjakuvaportaali, johon kuuluu suosittu keskustelupalsta ja kaikille avoin kuvagalleria. Sivustolla julkaistaan myös artikkeleita ja arvosteluja. Sarjakuvablogit.com on Suomen sarjakuvaseuran ylläpitämä WordPress-pohjainen blogipalvelu, joka on suunniteltu nimenomaan sarjakuvein julkaisemista varten. Sivuston pääsivulla esitellään kuukausittain yksi palveluun rekisteröity blogi. Aiemmin seura on ylläpitänyt myös Finnishcomics.info-sivustoa, joka oli suomalaisen sarjakuvan vientiä edistämään luodun Finnish Comics Annual -antologiasarjan sivusto sekä kansainvälisen 24 tuntia sarjakuvaa -piirtämistapahtuman suomalaisia töitä kokoava sivustoa. ==Sarjainfo-lehti == Sarjainfo on alan vanhin ja laajin erikoislehti ja ilmestynyt neljästi vuodessa jo vuodesta 1972. Lehdessä uutisoidaan sarjakuvamaailman tapahtumia Suomesta ja ulkomailta, esitellään ja haastatellaan sarjakuvantekijöitä, raportoidaan festivaaleilta ja muista tapahtumista, arvostellaan sarjakuvajulkaisuja. Vuonna 2023 Sarjainfo palkittiin Vuoden sarjakuvatekona Tampere Kuplii -sarjakuvafestivaaleilla. ===Päätoimittajat=== *Juhani Härmä 1973 ja 1976 *Heikki Kaukoranta 1974–1975 *Juhani Tolvanen 1977–1982 *Kalervo Pulkkinen 1983–1985 *Heikki Jokinen 1986–1989 *Harto Hänninen 1990–1992 *Jukka Heiskanen 1993–1996 *Kivi Larmola 1997–1999 *Ville Hänninen 1999–2003 *Vesa Kataisto 2004–2009 *Mari Ahokoivu ja Vesa Saarinen 2010–2011 *Reetta Laitinen 2012–2015 *Aino Sutinen 2015– == Seuran kokoelma Aralis-kirjastokeskuksessa == Kokoelma sijaitsee Taideteollisen korkeakoulun kirjastossa, Aralis- kirjastokeskuksessa. Sarjakuvaseuran kokoelma sisältää aineistoa yli 100 hyllymetriä, ja teoksia kokoelmassa on yhteensä noin 5 000 nimikettä: * suomenkielisiä kustannettuja sarjakuva-albumeja noin 2 000 (joista kotimaisten tekijöiden teoksia noin 600) * suomalaisia pienlehtiä noin 700 * muilla pohjoismaisilla kielillä kustannettuja sarjakuvia noin 200 * ranskankielisiä sarjakuva-albumeja noin 2 000 * sarjakuvaa käsittelevää tietokirjallisuutta noin 300 * lehtiä noin 100 nimekettä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen sarjakuvaseuran verkkosivut * Sarjakuvakeskus * Kvaak.fi * Sarjakuvablogit.com Luokka:Sarjakuva-alan järjestöt Luokka:Suomalainen sarjakuva Luokka:Suomalaiset kulttuurijärjestöt
Henstock–Kurzweil-integraali

Matematiikassa Henstock-Kurzweilin integraali, tunnettu myös nimillä Denjoyn integral ja Perronin integraali, on Riemannin integraalin yleistys. Se on myös toisinaan kätevämpi kuin Lebesguen integraali. Integraalin määritteli ensimmäisen kerran Arnaud Denjoy vuonna 1912. Denjoy oli kiinnostunut integraalista, jolla voitiin integroida funktion :f(x)=\frac{1}{x}\sin\left(\frac{1}{x^3}\right). tyyppisiä funktioita. Tällä funktiolla on singulariteetti nollassa eikä funktio ole Lebesgue-integroituva. Vaikuttaa kuitenkin luonnolliselta integroida funktiota lukuun ottamatta väliä [-\epsilon,\epsilon] ja tämän jälkeen ε -> 0+ (tätä kutsutaan integraalin pääarvoksi tai ehdolliseksi suppenemiseksi. Denjoyn ja Lebesguen integraalin määritelmät yhtyvät positiivisilla funktioilla. Yrittäessään luoda yleistä teoriaa Denjoy käytti transfiniittistä induktiota erityyppisille singulaaripisteille, ja tämä teki integraalin määritelmän varsin monimutkaiseksi Nikolai Luzin ja Oskar Perron koettivat myös määritellä integraalia yksinkertaisemmin. Matemaatikoilta kesti hetken aikaa huomata, että Perronin ja Denjoyn integraalit ovat samat. Vuonna 1957 tšekkiläinen matemaatikko Jaroslav Kurzweil keksi integraalille elegantin määritelmän, joka oli luonteeltaan samanlainen kuin Riemannin integraali. Kurzweilin määritelmä sai jotkin yliopiston lehtorit harkitsemaan voitaisiinko uutta integraali käyttää differentiaali- ja integraalilaskennan peruskursseilla, mutta tämä ajatus ei lyönyt itseään läpi. Toinen Henstockin integraalin ominaisuus on se, että jokainen funktio, joka on jonkin toisen funktion derivaatta, on integroituva, joten analyysin peruslause on voimassa Henstockin integraalille. ==Määritelmä== Henstockin määritelmä on seuraava. Olkoon P välin [a, b] jako, toisin sanoen :a = u_0 < u_1 < \ldots < u_n = b, \ \ v_i \in [u_{i-1}, u_i] ja positiivinen funktio :\delta : [a, b] \to (0, \infty), jota kutsutaan mitaksi. Sanotaan, että P on \delta-hieno jos :\forall i \ \ u_i - u_{i-1} < \delta (v_i) . Jaolle P ja funktiolle :f : [a, b] \to \mathbb{R} määritellään Riemannin summa kaavalla : \sum_P f = \sum_{i = 1}^n (u_i - u_{i-1}) f(v_i) Määritellään nyt annetulle funktiolle :f : [a, b] \to \mathbb{R} mittaintegraali I siten, että kaikille \epsilon > 0 on olemassa \delta siten, että kaikilla \delta-hienoilla P on voimassa :\left| \sum_P f - I \right| < \epsilon. Riemannin integraali voidaan tulkita Henstockin-Kurzweilin integraalin siinä erikoistapauksena, missä sallitaan vain vakiomitat. Huomaa, että Cousinin lemman mukaan kaikilla mitoilla \delta on olemassa \delta-hieno ositus. ==Lähteet== * Russell A. Gordon, The integrals of Lebesgue, Denjoy, Perron, and Henstock, Graduate Studies in Mathematics, 4. ISBN 0-8218-3805-9 ==Aiheesta muualla== * http://www.math.vanderbilt.edu/~schectex/ccc/gauge/ * http://www.math.vanderbilt.edu/~schectex/ccc/gauge/letter/ Luokka:Integraalilaskenta
Norbert Burgmüller

Norbert Burgmüller (8. helmikuuta 1810 Düsseldorf - 7\. toukokuuta 1836 Aachen) oli saksalainen säveltäjä. Hän syntyi musikaaliseen perheeseen. Myös hänen isänsä, August sekä hänen veljensä, Johann Friedrich Franz olivat säveltäjiä. Norbert Burgmüller aloitti musiikin opiskelunsa vuonna 1826 Louis Spohrin johdolla Kasselissa. Burgmüller palasi Düsseldorfiin vuonna 1830. Hän kuoli Aachenissa vuonna 1836. Hänen kuolinsyystään ei ole täyttä varmuutta, mutta on arveltu hänen hukkuneen epileptisen kohtauksen vuoksi tai tehneen itsemurhan. == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Vuonna 1810 syntyneet Luokka:Vuonna 1836 kuolleet
Mariner 5

Mariner 5 avaruusluotain oli Mariner 4:n varakappale, joka laukaistiin kohti Venusta 14. kesäkuuta 1967. Mariner 4:n Mars-lennon onnistuttua varaluotain muunnettiin Venus-lentoa varten kääntämällä ja pienentämällä aurinkopaneelit ja lisäämällä lämpösuojan. Lämpöä pystyttiin hallitsemaan säädettävillä säleiköillä, aurinkoa varjostavilla suojilla, kiillotetuilla alumiinipinnoituksilla sekä verhoilun monikerroksisuudella ja eristävyydellä. Luotain ohitti Venuksen 19. lokakuuta 1967. Etäisyys Venkseen oli lyhimmillään 3 990 kilometriä. Se suoritti useita kokeita luotaamalla planeettaa radioaalloilla ja planeetan kirkkautta ultraviolettivalossa sekä otti näytteitä aurinkohiukkasista ja magneettikentän vaihteluista planeetan yläpuolella. Mariner 5 lakkasi toimimasta marraskuussa 1967, ja se kiertää edelleen Aurinkoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * * Luokka:Mariner-ohjelma Luokka:Avaruusluotaimet Luokka:Venus-luotaimet Luokka:Vuoden 1967 avaruustoiminta de:Mariner#Mariner 5
Uttar Pradesh

Uttar Pradesh (, ) on osavaltio Intiassa. Osavaltion pinta-ala on 238 566 km² ja asukasluku oli vuonna 2011 melkein kaksisataa miljoonaa. Uttar Pradesh on Intian suurin osavaltio asukasluvultaan ja pinta-alaltaan neljänneksi suurin. Uttar Pradesh on väkiluvultaan maailman suurin valtion sisäinen hallinnollinen yksikkö. Vuonna 2000 se jakautui kahteen osaan, jolloin sen luoteisosan vuoristoalueesta muodostettiin Uttarakhandin osavaltio. Osavaltion pääkaupunki ja suurin kaupunki on Lucknow, mutta vuonna 2011 suurin asutuskeskus oli Kanpur 2,92 miljoonalla asukkaalla, kun Lucknowin kaupunkiseudulla asui 2,90 miljoonaa asukasta. Hindi ja urdu ovat Uttar Pradeshin viralliset kielet. Uttar Pradeshin pääministeri on Mayawati. == Maantiede == Suurin osa Uttar Pradeshista sijaitsee Gangesin tulvatasangolla, mutta osavaltion eteläosa on kumpuilevampaa maastoa. Tasanko koostuu Himalajalta tulleista alluviaalisista maalajeista ja on hedelmällistä ja tasaista. Uttar Pradeshin ilmasto on lämmin ympäri vuoden. Vuoden sademäärästä 90 prosenttia saadaan kesäkuusta syyskuuhun ulottuvan sadekauden aikana. Tasankoalueella on ollut alkujaan varsin monipuolinen luonto, mutta alkuperäisluonto on hävinnyt lähes kokonaan ihmisasutuksen tieltä. Luonnontilaista metsää löytyy tasangolta vain pieninä laikkuina, mutta samanlaista metsää on enemmän kukkuloilla, jotka nykyisin kuuluvat Uttarakhandin osavaltioon. Kosteaa trooppista lehtimetsää kasvaa siellä missä vuosittainen sademäärä on 100–150 mm. Niissä kasvaa puiden lisäksi bambua, köynnöksiä ja liaaneita. Kuivaa trooppista lehtimetsää kasvaa kaikissa tasangon osissa, etenkin sen keskiosassa. Valo pääsee siellä kenttäkerrokseen asti, joten puiden välissä kasvaa ruohokasveja ja varpuja. Osavaltion vähäsateisessa lounaisosassa, missä sademäärä jää 50–70 millimetriin vuodessa, kasvaa piikkisiä metsiä ja pensaikkoja. Niiden lajeihin kuuluvat akasiat ja tyräkit. Sadekaudella niiden väliin nousee myös ruohovartisia kasveja. == Talous == Uttar Pradeshin tärkein elinkeino on maatalous. Viljelykasveihin kuuluvat riisi, vehnä ja sokeriruoko. Tärkeimpiä kaivannaisvaroja ovat pii, kalkkikivi ja kivihiili. Mirzapurin lähellä ovat suuret hiilikaivosalueet. Hiiltä poltetaan lämpövoimaloissa, sähköä saadaan myös vesivoimasta ja Bulandshahrin ydinvoimalasta. Sähkökatkot ovat silti hyvin yleisiä. == Väestö == Uttar Pradesh on kaupungistunut hitaammin kuin muut Intian osat, ja tulotaso on siellä osavaltioista kolmanneksi alhaisin. Naisten eliniänodote on 55 vuotta, ja alle viisivuotiaina kuolee 141 lasta tuhannesta. Vuoden 1991 tilastoissa vain neljännes seitsemän vuotta täyttäneistä naisista osasi lukea, maaseudulla paikoin alle viidennes.Profile: Economy Vuonna 2011 lukutaitoisia naisia oli jo 59 % ja miehiä 79 %. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Louis Spohr

Louis Spohr (5. huhtikuuta 1784 – 22. lokakuuta 1859) oli saksalainen säveltäjä, viulisti ja kapellimestari. Hänen ristimänimensä oli Ludwig Spohr, mutta hänet tunnetaan parhaiten hänen nimensä ranskankielisellä versiolla. Spohr liittyi 15-vuotiaana orkesteriin soittamaan viulua. Kolme vuotta myöhemmin hänet lähetettiin Pietariin opiskelemaan. Spohrin varhaisimmat tunnetut sävellykset, kuten ensimmäinen viulukonsertto, ovat peräisin näiltä ajoilta. Vuosina 1805–1812 Spohr toimi konserttimestarina orkesterissa. Tänä aikana hän meni naimisiin harpisti Dorette Scheidlerin kanssa. Spohr soitti Scheidlerin kanssa duossa esiintyen Italiassa (1816–1817), Englannissa (1820) ja Pariisissa (1821). Myöhemmin Scheidler jätti harpun soiton ja keskittyi hänen ja Spohrin lapsien kasvatukseen. Scheidler kuoli vuonna 1834. Spohrilta katkesi käsi vuonna 1858, jolloin hän joutui lopettamaan viulistin uransa. Spohr kuoli Kasselissa vuonna 1859 pitkällisen sairauden murtamana. Spohr tutustui Ludwig van Beethoveniin toimiessaan Wienissä vuosina 1813–1815. Vuosina 1817–1819 hän toimi oopperanjohtajana Frankfurtissa. Vuodesta 1822 kuolemaansa lähtien Spohr toimi Kasselissa. Spohr sävelsi sinfonioita, konserttoja, oopperoita, kamarimusiikkia ja pienimuotoisempia kappaleita. Spohr oli ensimmäinen orkesterinjohtaja, jonka väitetään käyttäneen nykyisen kaltaista tahtipuikkoa. == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset oopperasäveltäjät Luokka:Saksalaiset viulistit Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Vuonna 1784 syntyneet Luokka:Vuonna 1859 kuolleet
Kai Winding

Kai Winding (18. toukokuuta 1922 – 6. toukokuuta 1983) oli tanskalaissyntyinen jazzpasunisti ja -säveltäjä. Hän muutti perheineen Yhdysvaltoihin vuonna 1934. Winding valmistui vuonna 1940, jolloin hän alkoi myös soittaa pasuunaa Shorty Allenin yhtyeessä. Toisen maailmansodan jälkeen Winding liittyi Benny Goodmanin yhtyeeseen. Winding kuoli aivosyöpään New Yorkissa vuonna 1983. ==Diskografia== ===J. J. Johnson as co-leader=== * Jay and Kai Savoy SV0163 (CD) 1954 * An Afternoon at Birdland 1954 * Jay and Kai Prestige 1954 * 'Nuf Said Bethlehem 20-40062 (CD) 1955 * Trombone for Two Columbia (LP); Collectables (CD) 1955 * Jay and Kai + 6 Columbia (LP); Collectables (CD) 1956 * The Great Kai & J. J. Impulse! Records MCAD-42012 1960 * Israel (A&M;/CTI) 1968 * Betwixt & Between (A&M;/CTI) 1968 * Stonebone (A&M;/CTI (Japan)) 1969 ===Soololevyt=== * The Incredible Kai Winding Trombones (Impulse!) 1960 * Kai Ole 1961 * More!!!(Theme from Mondo Cane) featuring Kenny Burrell 1962 * The Kai Winding Trombones (Jazz Vault) 1963 * Rainy Day (verve) V-8620 1965 * Penny Lane and Time (Verve) V-8691 1967 * Modern Country (Verve) V6-8602 1964/1965 ===Curtis Fuller as co-leader=== * Bone Appétit 1980 * Giant Bones '80 1980 ===Jäsenenä=== ===Paul Desmond=== * Summertime (A&M;/CTI, 1968) ===The Giants of Jazz=== * The Giants of Jazz (Atlantic, 1971) ===the Modern Jazz Quartet=== * Jazz Dialogue (Atlantic, 1965) ===Lalo Schifrin=== * New Fantasy (Verve, 1964) Luokka:Tanskalaiset jazzmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset pasunistit Luokka:Jazzpasunistit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet Luokka:Amerikantanskalaiset
Radio Lakeus

Radio Lakeus oli 1930-luvun alun jälkeen Suomen ensimmäinen virallinen yksityinen paikallisradioasema. Radio Lakeus oli Suomen ensimmäinen kaupallinen radioasema. Se toimi Nivalassa ja aloitti lähetyksensä 27. huhtikuuta 1985. Sen toimiluvan omisti Nivala-lehteä julkaissut Nivala-seura. Aseman lähetystaajuus oli 90,8 MHz. Radio Lakeus lopetti vuonna 1989. Ennen virallista lähetyksen aloittamista ja avaamista Radio Lakeus lähetti koelähetystä. Viimeisen illan lähetyksessä 1989 soi Phil Collinsin ”One More Night”. Urheilutoimittaja Osku Laukkanen oli mukana radiokanavan toiminnassa alusta alkaen. Hän teki vuonna 1985 Radio Lakeuden ohjelmistoon viikoittain nuorten musiikkiohjelma Tesnusta yhdessä Mikko Jussilan kanssa. Ohjelma nimi tuli siitä, että Oskun ja Mikon DJ-ryhmän nimi on Sunset. Myös muita nykyisiä tunnettuja radio- ja mediapersoonia on työskennellyt Radio Lakeudessa. == Katso myös == * Kaupallinen radiotoiminta Suomessa == Lähteet == Luokka:Suomalaiset radioasemat Luokka:Nivala Luokka:Vuonna 1985 perustetut radioasemat Luokka:Vuonna 1989 lakkautetut radioasemat