Mestarien liiga (jääkiekko)

Jääkiekon Mestarien liiga eli CHL () on eurooppalaisten jääkiekkoseurojen turnaus. Vaikka Kansainvälinen jääkiekkoliitto IIHF oli mukana CHL:n perustamisessa, ei turnauksessa pelata virallisesti Euroopan mestaruudesta. Sarjassa pelaa nykyään 24 eurooppalaista joukkuetta. Ensimmäinen CHL pelattiin kaudella 2008–2009, ja se korvasi aiemmin pelatun European Champions Cupin. Mestaruuden voitti sveitsiläinen Zürich Lions. Sarjaa alettiin pelata uudelleen kaudella 2014–2015, jolloin se korvasi välissä pelatun European Trophyn. Kilpailuun osallistui viisi joukkuetta Ruotsista ja Suomesta, neljä joukkuetta Sveitsistä ja Tšekistä ja kolme joukkuetta Saksasta ja Itävallasta vuoteen 2023 asti. Mukana oli myös Slovakian, Norjan, Tanskan, Valko-Venäjän, Ranskan, Puolan ja Britannian mestarit, sekä Continental Cup -voittaja vuoteen 2023 asti. Vuonna 2023 lohkoista ja lohko-jaoista luovuttiin ja käyttöön otettiin alkusarja, jossa jokainen joukkue pelaa kuusi ottelua. Myös joukkue määrää vähennettiin. Ennen joukkueita oli 32 kun nykyään niitä on 24. Sarjan omistavat perustajaseurat yhdessä kuuden maan pääsarjan ja IIHF:n kanssa. == Kaudet == === Kausi 2008–2009 === Suomesta, Tšekistä, Ruotsista ja Venäjältä osallistui kustakin kaksi joukkuetta kaudella 2008–2009 pelattavaan Champions Hockey Leagueen. Nämä joukkueet olivat maansa mestari sekä runkosarjan voittaja tai molemmat loppuottelijat, kuten Suomessa ensimmäisellä kaudella. Jos runkosarjan voittaja ja mestari oli sama joukkue, pääsi mukaan runkosarjan kakkonen. Venäjältä toinen osallistuja oli kuitenkin hallitseva Euroopan mestari Metallurg Magnitogorsk, joka pelasi myös Champions Hockey Leaguen voittajalle jatkossa kuuluvalla paikalla Victoria Cupissa NHL-joukkue New York Rangersia vastaan. Slovakiasta, Sveitsistä ja Saksasta mukaan pääsivät maan mestarit. Kahdestoista joukkue selviteltiin 12.–14. syyskuuta 2008 Nuremburg Arenassa, Saksassa pelatussa karsintaturnauksessa, johon osallistuivat saksalainen Sinupret Ice Tigers, sveitsiläinen SC Bern ja slovakialainen HC Košice. SC Bern varmisti viimeisen Mestarien liiga -paikan voittamalla sekä Ice Tigersin (4–1) että HC Kosicen (5–4). Champions Hockey Leaguen 12 joukkuetta oli jaettu neljään kolmen joukkueen lohkoon, joissa pelattiin kaksinkertainen sarja lokakuusta joulukuuhun. Kaikki ottelut pelattiin keskiviikkoisin kansallisten sarjojen lomassa. Lohkojen voittajat etenivät välierään, jotka pelattiin kaksiosaisina siten, että enemmän pisteitä kerännyt sai välieräotteluista jälkimmäisen kotiottelukseen. Kaksiosaisten välierien voittajat pääsivät loppuotteluihin. Myös ne pelattiin kaksiosaisena ja jälkimmäinen ottelu enemmän pisteitä keränneen kotikentällä. Mestarien liigan mestari pääsi pelaamaan Victoria Cupissa myöhemmin määrättävää NHL-joukkuetta (tai joukkueita) vastaan: ensimmäisellä kaudella Metallurg Magnitogorsk, joka voitti European Champions Cupin vuonna 2008. Se sai Bernissä 1. lokakuuta 2008 pelatussa ottelussa vastaansa New York Rangersin, joka voitti ottelun 3–4. CHL:n palkintopotti oli aikanaan Euroopan seurajoukkuekiekkoilun suurin. Se oli yhteensä 10 miljoonaa euroa, josta voittaja sai miljoonan. Turnauksen palkintopokaalina kiersi Silver Stone Trophy, aivan kuten Champions Hockey Leaguen edeltäjien, EHL:n ja ECC:n, aikana. === Kausi 2014–2015 === CHL:ään osallistui 44 joukkuetta 12 eri maasta. Suomesta ja Ruotsista oli molemmista kahdeksan joukkuetta, Saksasta, Sveitsistä ja Tšekistä jokaisesta kuusi ja Itävallasta kolme. Edellä mainituista maista tulleet 26 perustajaseuraa olivat mukana automaattisesti. Menestysperustein CHL:ään osallistui yhteensä 12 joukkuetta. Niin sanotulla villillä kortilla CHL:ään osallistuivat Slovakian, Ranskan, Norjan, Tanskan ja Britannian mestarit. Lisäksi mukana oli Continental Cupin voittaja. Joukkueet oli jaettu neljän joukkueen lohkoihin. Lohkon jokainen joukkue kohtasi toisensa kotona ja vieraissa. CHL käynnistyi elokuun lopulla ja ensimmäiset ottelukierrokset pelattiin ennen kansallisten sarjojen alkua. Lohkovaiheen viimeiset ottelut pelattiin lokakuussa. Lohkojen voittajat ja viisi parasta lohkokakkosta (16 joukkuetta) etenivät pudotuspeleihin. Neljännesvälierät pelattiin marraskuussa, puolivälierät joulukuussa ja välierät tammikuussa. Otteluparit kohtasivat toisensa kotona ja vieraissa viikon välein. Finaali pelattiin 3. helmikuuta 2015, ja sen voitti Luleå numeroin 4–2. Loppuottelua isännöi kauden aiemmissa CHL-otteluissa paremmin menestynyt joukkue. === Kausi 2015–2016 === Kaudella turnaukseen osallistui 48 joukkuetta, jotka jaettiin kuuteentoista lohkoon. Näistä jokaisessa pelasi kolme joukkuetta.http://www.iihf.com/home-of- hockey/news/news- singleview/?tx_ttnews[tt_news]=9230&cHash;=8cc65106b0788d56280c611f1bd4bda0 Turnauksen voitti Frölunda HC ja toiseksi tuli Oulun Kärpät. === Kausi 2016–2017 === Kaudella 2016–2017 oli edelliskauden tapaan mukana 48 joukkuetta, jotka oli jaettu 16:een kolmen joukkueen alkulohkoon. Suomalaisista seuroista kaudella olivat mukana Tappara, HIFK, Kärpät, JYP, TPS ja KalPa, jotka kuuluvat myös turnauksen perustajajäseniin, sekä edelliskauden liigasijoitusten perusteella myös SaiPa ja Lukko. === Kausi 2017–2018 === Kilpailuun osallistui viisi joukkuetta Ruotsista ja Suomesta, neljä joukkuetta Sveitsistä ja Tšekistä ja kolme joukkuetta Saksasta ja Itävallasta. 24 osallistumisoikeutta jaettiin kuuden liigan kesken edellisten kolmen kauden menestyksen perusteella. Lisäksi kilpailuun osallistuivat pudotuspelimestarit Slovakiasta, Norjasta, Tanskasta, Valko-Venäjältä, Ranskasta ja Puolasta sekä kaksi joukkuetta Isosta-Britanniasta. Kausi alkoi elokuussa 2017, ja loppuottelu pelattiin 6. helmikuuta 2018. Loppuottelussa kohtasivat suomalainen JYP ja ruotsalainen Växjö Lakers, ja JYP voitti mestaruuden. === Kausi 2018–2019 === Kilpailuun osallistui 32 joukkuetta 14 eri maasta. Kausi alkoi 30. elokuuta ja päättyi 5. helmikuuta 2019 pelattuun loppuotteluun. Mestaruuden voitti ruotsalainen Frölunda Indians, joka päihitti loppuottelussa saksalaisen Red Bull Münchenin lukemin 3–1. === Kausi 2020–2021 === Kilpailua ei järjestetty koronaviruspandemian vuoksi. === Kausi 2021–2022 === Kauden voitti Rögle BK. Se kohtasi loppuottelussa Tampereen Tapparan. Rögle voitti välierässä kestomenestyjä Frölundan sekä ensi kertaa näin pitkälle edennyt Tappara RB Münchenin. === Kausi 2022–2023 === Suomalaisjoukkue Mikkelin Jukurit hämmästytti nousemalla 8 parhaan joukkoon. Finaali-nelikossa olivat Luleå HF, jolle Frölunda HC putosi voittolaukaus-kisan jälkeen. Toinen kisapari oli Tampereen Tappara sekä EV Zug Sveitsistä. Tappara voitti loppuottelussa Luleå HF:n lukemin 3–2. === Kausi 2023–2024 === Kausi 2023–2024 käynnistyi elokuun lopussa. Kaudella mukana on vain 24 joukkuetta aiemman 32 sijasta. Suomalaisseuroista mukana ovat Tappara, Ilves, Lukko ja Pelicans. Liigaan tuli uusia sääntöjä, joiden mukaan tilanteessa, jossa ylivoimalla oleva joukkue onnistuu maalinteossa, ylivoima ei lopu vaan jatkuu niin kauan kuin jäähyä on jäljellä. Siirretyn rangaistuksen aikana tehty maali ei kumoa sitä seuraavaa jäähyä, vaan rangaistu pelaaja joutuu maalista huolimatta jäähylle. Lisäksi uusien sääntöjen mukaan tilanteessa, jossa alivoimalla oleva joukkue onnistuu tekemään maalin, joukkueen rangaistus päättyy. Yksikään Suomen Liiga-joukkueiden kapteeneista ei kannattanut sääntöjen ottamista käyttöön Suomen Liigassa. == Mestarit == Vuosi Voittaja Hopeaa 2009 ZSC Lions Metallurg Magnitogorsk 2015 Luleå HF Frölunda HC 2016 Frölunda HC Oulun Kärpät 2017 Frölunda HC HC Sparta Praha 2018 JYP Växjö Lakers 2019 Frölunda HC EHC München 2020 Frölunda HC Mountfield HK 2021 Ei järjestetty, syynä koronaviruspandemia 2022 Rögle BK Tappara 2023 Tappara Luleå HF 2024 Genève- Servette HC Skellefteå AIK Voittajat maittain, 2009–2023: Maa Voittojen määrä Ruotsi 6 Suomi 2 Sveitsi == Lähteet == Luokka:Jääkiekkokilpailut