EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Isotiaisvanga

Isotiaisvanga (Calicalicus rufocarpalis) on vangoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Madagaskarilta. ==Koko ja ulkonäkö== Isotiaisvanga voi kasvaa 14-15 cm pitkäksi ja on ruumiinrakenteeltaan tukevahko. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Isotiaisvangakoiraan päälaki ja selkä ovat väriltään harmaat. Otsa, silmän takaosaan ulottuva silmäkulmajuova ja posket ovat valkoiset. Siipien olkapäät ovat väriltään punaruskeat ja siipisulat harmaat. Pitkä pyrstö on punaruskea. Isotiaisvangakoiraan kurkku ja rinnan yläosa ovat mustat ja rinnan alaosa ja vatsa ovat valkoiset. Naaraslintu on päästään ja slästään ruskea ja rinta on vaaleanpunertava ja vatsa vaalean ruskea. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Isotiaisvangaa tavataan Madagaskarin lounaisosasta. Lajin elinympäristöä ovat kuivat pensastiheiköt. Laji liikkuu tyypillisesti pieninä ryhminä. Isotiaisvangan ravintoa ovat hyönteiset kuten kovakuoriaiset ja heinäsirkat. Isotiaisvanga luokitellaan vaarantuneeksi. Kannan kooksi arvioidaan 350-1 500 yksilöä. Suurin uhka on elinympäristön häviäminen kivihiilikaivosten ja laiduntavien vuohien vuoksi. ==Lähteet== Luokka:Uhanalaiset linnut Luokka:Vangat
Alda-1

Alda-1 on ihmisen mitokondrioiden aldehydidehydrogenaasin eli ALDH2:n entsyymitoimintaa spesifisesti tehostava aine. Alda-1 on tutkimuskemikaali. Sitä on ehdotettu muun muassa hoidoksi antabusreaktioon, joka ilmenee geneettisesti heikon ALDH2-toiminnan omaavilla ihmisillä heidän juodessa etanolia. ==Toiminta== Ihmisissä on monia ALDH2-alleeleita. Näistä alleeleista ALDH2*1 ja ALDH2*2 ovat tärkeimmät. Pääosa maailman väestöstä omaa kaksi ALDH2*1 alleelia, mutta Itä-Aasiasta peräisin olevista ihmisistä jopa 40%:lla näiden tilalla on ainakin yksi ALDH2*2. ALDH2*2 heikentää etanolista kehossa muodostuneen asetaldehydin hapetusta etikkahapoksi. Siksi niillä, joilla yksi tai kaksi ALDH2*2-alleelia, etanolin juonnin yhteydessä muodostuu normaalia enemmän asetaldehydiä, jonka kertyminen kehoon aiheuttaa antabusreaktion. Alda-1 toimii in vitro ja in vivo. Se tehostaa ihmisten ALDH2*1-alleelin toiminnan noin 2.1-kertaiseksi ja ALDH2*2:n jopa 11-kertaiseksi. Neljä Alda-1:tä sitoutuu allosteerisesti ALDH2-homotetrameeriin, joka saa ALDH2:n muun muassa sitomaan helpommin entsyymitoimintaansa vaaditun NAD+:n. ==Historia== Alda-1:n kehittivät Chen ja kollegat vuonna 2008. Alda-1 on ensimmäinen aine, jonka tiedetään aktivoivan jotakin aldehydidehydrogenaasia. ==Lähteet== Luokka:Halogeeniyhdisteet Luokka:Amidit Luokka:Aromaattiset yhdisteet
Erik Johan Stråhle (nuorempi)

Erik Johan Stråhle (2. huhtikuuta 1850 Iitti – 8. toukokuuta 1900 Porvoo)Geni: Erik Johan Stråhle Viitattu 1.3.2021. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Stråhle Erik Johan. Viitattu 1.3.2021. Stråhlen vanhemmat olivat samanniminen isä, valtiopäivämies Erik Johan Stråhle ja Matilda Johanna Olsoni ja puoliso vuodesta 1878 Johanna Helena Wallgren. Stråhle tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja valmistui agronomiksi Alnarpin maanviljelysopistossa Ruotsissa 1878. Opiskeltuaan Tanskassa myös meijerialaa hän vuokrasi ensin isänsä omistaman tilan, mutta ryhtyi sitten viljelemään omaa tilaa Porvoon maalaiskunnassa. Suomen Talousseuran sihteeriksi Turkuun Stråhle tuli 1894 ja hoiti tehtävää kuolemaansa asti. Hän oli myös kunnallismies Iitissä ja Porvoon maalaiskunnassa, Turun kaupunginvaltuuston jäsen 1897–1900 sekä talonpoikaissäädyssä Raaseporin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1891 ja Porvoon tuomiokunnan edustaja 1894 ja vielä porvarissäädyssä Turun kaupungin edustaja valtiopäivillä 1900. Hän oli kaikilla valtiopäivillä laki- ja talousvaliokunnan jäsen. Erik Johan Stråhlen veljiä olivat lääkäri Axel Lennart Stråhle, joka sai professorin arvonimen ja juristi, Porvoon pormestari Rabbe Stråhle.Kuka kukin oli Viitattu 1.3.2021.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Turun kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet
Risto Summa

Risto Summa (2. helmikuuta 1854 Uusikirkko – 21. toukokuuta 1885 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä, maakauppias ja valtiopäivämies. Maakauppias, talollinen ja kunnallismies Risto Summa oli talonpoikaissäädyssä Rannan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1885. Hän oli valtiopäivillä säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen. Summa kuoli Helsingissä valtiopäivien päättyessä vain 31-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1885 kuolleet
Henrik Svanberg

Henrik Svanberg (22. joulukuuta 1826 Vehmaa – 8. tammikuuta 1900 Vehmaa)Geni: Henrik Juhonpoika Svanberg (Amberla) Viitattu 1.3.2021. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Svanbergin vanhemmat olivat Johan ja Maria Loviisa Amberla ja puoliso Eva Vilhelmina Efraimintytär Lindgren. Kirkkoherra Hjalmar Svanberg oli heidän poikansa. Henrik Svanberg oli ratsutilalinen ja kunnallismies ja talonpoikaissäädyssä Vehmaan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1882. Hän oli valtiopäivillä suostunta- ja asevelvollisuusvaliokuntien varajäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1826 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet
Luettelo Rooman provinsseista

Rooman valtakunnan provinssit ja tärkeimmät niissä eri aikoina tapahtuneet muutokset on kuvattu seuraavissa luetteloissa: * Luettelo Rooman provinssien muutoksista * Luettelo Rooman provinsseista Juliusten-Claudiusten hallituskauden lopulla (68 jaa.) * Luettelo Rooman provinsseista Trajanuksen hallituskauden lopulla (117 jaa.) * Luettelo Rooman provinsseista Diocletianuksen uudistuksen jälkeen (297 jaa.)
Luettelo Rooman provinsseista Juliusten-Claudiusten hallituskauden lopulla

Rooman valtakunnan provinssit Juliusten-Claudiusten hallituskauden lopulla vuonna 68 jaa. olivat: Provinssi Käskynhaltijan titteli Käskynhaltijan arvo Achaea prokonsuli preettori Aegyptus prefekti eques Africa proconsularis prokonsuli konsuli Alpes Cottiae prokuraattori eques Alpes maritimae prokuraattori eques Alpes Poeninae prokuraattori eques Asia prokonsuli konsuli Bithynia et Pontus prokonsuli preettori Britannia legati Augusti pro praetore konsuli Cappadocia legati Augusti pro praetore preettori Creta et Cyrene prokonsuli preettori Cyprus prokonsuli preettori Dalmatia legati Augusti pro praetore konsuli Galatia legati Augusti pro praetore preettori Gallia Aquitania legati Augusti pro praetore preettori Gallia Belgica legati Augusti pro praetore preettori Gallia Lugdunensis legati Augusti pro praetore preettori Gallia Narbonensis prokonsuli preettori Germania inferior legati Augusti pro praetore konsuli Germania superior legati Augusti pro praetore konsuli Hispania Baetica prokonsuli preettori Hispania Tarraconensis legati Augusti pro praetore konsuli Illyricum inferius legati Augusti pro praetore ? Illyricum superius legati Augusti pro praetore ? Judaea prokuraattori eques Lusitania legati Augusti pro praetore preettori Lycia et Pamphylia legati Augusti pro praetore preettori Macedonia prokonsuli preettori Mauretania Caesariensis prokuraattori eques Mauretania Tingitana prokuraattori eques Moesia legati Augusti pro praetore konsuli Noricum prokuraattori eques Numidia legati Augusti pro praetore preettori Raetia prokuraattori eques Sardinia et Corsica prokonsuli preettori Sicilia prokonsuli preettori Syria legati Augusti pro praetore konsuli Thracia prokuraattori eques == Lähteet == == Katso myös == * Luettelo Rooman provinssien muutoksista Provinsseista Juliusten- Claudiusten hallituskauden lopulla +
Luettelo Rooman provinsseista Trajanuksen hallituskauden lopulla

Rooman valtakunta oli laajimmillaan keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117. Siksi Rooman provinssit luetellaan usein tuon aikaisen tilanteen mukaan. Provinssit olivat: Provinssi Perustettu Lakkautettu Hallinnollinen keskus Achaea 27 eaa. Korintti (Corinthus) Aegyptus 30 eaa. Aleksandria (Alexandria) Africa proconsularis 27 eaa. Zama Regia / Karthago (Carthago) Alpes Cottiae 64/65 Segusio Alpes maritimae 14 eaa. Cemenelum/Eburodunum Alpes Poeninae et Graiae Axima Arabia Petraea 106 Bostra Armenia 114 118 Artaksata (Artaxata) ? Asia 127 eaa. Efesos (Ephesus) / Pergamon (Pergamum) Assyria 116 118 ? Bithynia et Pontus 63 eaa. Nikomedeia (Nicomedia) Britannia 43 n. 197 Camulodunum Cappadocia 17 / 98–117 Kaisareia (Caesarea) Cilicia 72 eaa. Tarsos (Tarsus) Creta et Cyrene 67/27 eaa. Gortyn (Gortyna) / Kyrene (Cyrene) Cyprus 22 eaa. Pafos (Paphus) Dacia 106/107 119 Sarmizegetusa/Porolissum/Apulum/Romula Dalmatia 70-luku Salona Epirus n. 67 Nikopolis (Nicopolis) Galatia 25 eaa. Ankyra (Ancyra) Gallia Aquitania n. 22 eaa. Mediolanum Santonum / Burdigala Gallia Belgica n. 22 eaa. Durocortorum Gallia Lugdunensis n. 22 eaa. Lugdunum Gallia Narbonensis 118 eaa. Narbo Germania inferior 83 Colonia Agrippinensis Germania superior 83 Mogontiacum Hispania Baetica 27 eaa. Corduba Hispania Tarraconensis Tarraco Judaea 6/44 Caesarea Maritima Lusitania 27/25 eaa. Augusta Emerita Lycia et Pamphylia Myra / Attaleia (Attalea) Macedonia 27 eaa. Thessalonike (Thessalonica) Mauretania Caesariensis 40 Caesarea Mauretania Tingitana 40 Tingi Mesopotamia 115 / 195–198 119 Nisibis Moesia inferior Tomis (Tomi) Moesia superior 85–89 Viminacium Noricum n. 41/54 Virunum/Lauriacum Pannonia inferior 103 Aquincum Pannonia superior 103 Carnuntum Raetia 17 Augusta Vindelicum Sardinia et Corsica 237/227 eaa. Caralis Sicilia 237 eaa. Syrakusa (Syracusa) Syria 64 eaa. Antiokia (Antiochia) Thracia 44/46 Perinthos (Perinthus) == Katso myös == * Luettelo Rooman provinssien muutoksista * Luettelo Rooman provinsseista Juliusten-Claudiusten hallituskauden lopulla (68 jaa.) * Luettelo Rooman provinsseista Diocletianuksen uudistuksen jälkeen (297 jaa.) == Lähteet == Provinsseista Trajanuksen hallituskauden lopulla +
Pretoriaaniprefektuuri

Pretoriaaniprefektuurit (; ) olivat myöhäisantiikin aikaisen Rooman valtakunnan hallinnollisia alueita, jotka perustettiin 300-luvun alussa. Ne jakaantuivat diokeeseihin ja ne edelleen provinsseihin. == Historia == Pretoriaaniprefektuurit (tai usein vain prefektuurit) perustettiin keisari Konstantinus Suuren aikana noin vuonna 306–337, jolloin jo aiemmin olemassa olleelta pretoriaaniprefektin viralta otettiin pois kaikki sotilaalliset tehtävät, ja virka muutettiin valtakunnan korkeimmaksi siviiliviraksi. Pretoriaaniprefektuurit jatkoivat tavallaan Diocletianuksen vuonna 293 perustaman tetrarkian aikaista valtakunnan jakoa neljään osaan. Prefektuurit vakiintuivat noin vuodesta 350 lähtien. Niiden määrä kuitenkin vaihteli jonkin aikaa kolmen ja neljän välillä, sillä Illyricumin prefektuuri perustettiin ja lakkautettiin usein. Se oli olemassa noin vuosina 347–361, 375–379 ja 388–391, sekä vuodesta 395 eli valtakunnan jaosta Länsi- ja Itä-Roomaan lähtien. == Hallinto == Prefektuuria johti pretoriaaniprefekti (praefectus praetorio), jolla oli alaisuudessaan paljon henkilökuntaa. Pretoriaaniprefektuurihallinnon (samoin kuin diokeesihallinnon) ulkopuolella olivat ne provinssit (provincia proconsularis), joita johti prokonsuli (proconsul), toisin sanoen Africa proconsularis, Achaea ja Asia; sekä Rooman ja Konstantinopolin kaupungit, joita johti kaupunginprefekti. == Luettelo pretoriaaniprefektuureista == Pretoriaaniprefektuurit olivat: Pretoriaaniprefektuurit n. vuosina 306/337–347, 361–375, 379–388, 391–395 n. vuosina 347–361, 375–379, 388–391, 395– Gallia Gallia Italia, Illyricum et Africa Italia et Africa Illyricum Oriens Oriens == Katso myös == * Luettelo Rooman provinssien muutoksista * Luettelo Rooman provinsseista Diocletianuksen uudistuksen jälkeen == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Rooman diokeesit

Diokeesit (; ) olivat myöhäisantiikin aikaisen Rooman valtakunnan hallinnollisia alueita, jotka perustettiin keisari Diocletianuksen aikana vuonna 293. Diokeesit jakaantuivat provinsseihin, toisin sanoen ne muodostivat ylemmän hallintotason jo aiemmin olemassa olleiden provinssien yläpuolelle. Diokeesien yläpuolella olivat myöhemmin puolestaan pretoriaaniprefektuurit. == Historia == Diokeesit perustettiin Diocletianuksen tetrarkia-uudistuksen yhteydessä noin vuonna 293 tai jonkin verran myöhemmin. Tätä ennen vastaava kreikankielinen sana dioikēsis oli tarkoittanut samaa kuin oikeudenkäyttöön liittynyt termi conventus latinassa. Diokeesihallinto alkoi hajota 500-luvulla ja katoaa historiasta 600-luvulla. Alkuperäisiä Diocletianuksen aikana perustettuja diokeeseja oli 12. Vuoteen 395 mennessä osa diokeeseista oli jaettu kahtia tai nimetty uudelleen. Italian diokeesi jaettiin kahdeksi diokeesiksi, jotka olivat Italia annonaria ja Italia suburbicaria. Samoin Moesian diokeesi jaettiin kahdeksi diokeesiksi, jotka olivat Dacia ja Macedonia. Pannonian nimeksi tuli Illyricum ja Viennensiksen nimeksi Septem provinciae. Oriensin diokeesista erotettiin Aegyptuksen diokeesi. Näin diokeeseja oli lopulta 15.Joskus lukumääräksi mainitaan kuitenkin 14, kun Italian kaksi diokeesia luetaan yhdeksi. == Hallinto == Diokeesia johti vicarius eli pretoriaaniprefektin sijainen, jolla oli alaisuudessaan paljon henkilökuntaa. Diokeesihallinnon (samoin kuin pretoriaaniprefektuurihallinnon) ulkopuolella olivat ne provinssit (provincia proconsularis), joita johti prokonsuli, toisin sanoen Africa proconsularis, Achaea ja Asia; sekä Rooman ja Konstantinopolin kaupungit, joita johti kaupunginprefekti. == Luettelo diokeeseista == Diokeesit olivat: Diokeesit n. vuosina 293–395Diokeesit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen. vuodesta 395Diokeesit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan. Africa Africa Asiana Asiana Britannia Britannia Gallia Gallia Hispania Hispania Italia Italia annonaria Italia suburbicaria Moesia Dacia Macedonia Oriens Aegyptus Oriens Pannonia Illyricum Pontica Pontica Thracia Thracia Viennensis Septem provinciae Selitykset: == Katso myös == * Luettelo Rooman provinssien muutoksista * Luettelo Rooman provinsseista Diocletianuksen uudistuksen jälkeen == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Diokeesi

Diokeesi (; ) voi viitata seuraaviin: * hiippakunta * diokeesi, myöhäisen Rooman valtakunnan hallinnollinen, provinssia suurempi alue == Lähteet ==
Henry Sanfourche

Henry Sanfourche (24. maaliskuuta 1775 Sarlat-la-Canéda – 10. huhtikuuta 1841 Sarlat-la-Caneda) oli Ranskan imperiumin eversti. Vuonna 1802 hänestä tuli luutnantti, sitten vuonna 1805 hänet nimitettiin luutnantiksi, 54. jalkaväkirykmentin jäsenenä hän osallistui Saksan kampanjaan (1805) ja Ulmin kampanjaan, joka oli tärkein toimenpide Itävallan armeijan valloittamiseksi. Kenraali Karl Mack von Leiberich ja taistelu Slavkovissa. Hänestä tuli kunnialeegonin upseeri ja St.Louisin ritarin ritari. Hän osallistui yhteensä 24 sotilaalliseen kampanjaan, joita johti Napoleon Bonaparte. Hänet on haudattu Sarlatin hautausmaalle lähellä kenraali François Fournier-Sarlovèzen hautaa. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1775 syntyneet Luokka:Vuonna 1841 kuolleet
Daddy and the Muscle Academy

Daddy and the Muscle Academy on vuonna 1991 julkaistu dokumenttielokuva, joka kertoo suomalaisen homotaiteilijan Tom of Finlandin eli Touko Laaksosen elämästä ja työstä. Elokuva koostuu taiteilijan, hänen työtovereidensa ja ihailijoidensa haastatteluista, piirustuksista ja poseerauksista. Daddy and the Muscle Academy on Ilppo Pohjolan esikoiselokuva. Ohjaaja suostutteli Laaksosta puolentoista vuoden ajan, ennen kuin tämä päätti osallistua elokuvahankkeeseen. Elokuvaa on levitetty sekä Suomessa että ulkomailla. Elokuvan tekijäryhmälle myönnettiin erikois-Jussi sekä Berliinissä Prix Futura -erikoispalkinto. Televisiossa elokuvaa on esitetty lyhennettynä. Iltalehden arvion mukaan Daddy and the Muscle Academy on ”informatiivinen, hallitusti jäsennelty”, ”suomalaisissa mittapuissa rohkea, tuore dokumentti”. Helsingin Sanomien mukaan elokuva on ”sävykäs ja taitavasti valaistu – se on määrätietoinen, mutta se tavoittaa jotain hyvin harrasta”. Daddy and the Muscle Academy on julkaistu 2000-luvun alussa useissa maissa DVD:näDaddy and the Muscle Academy (DVD). DVDCompare.net. sekä vuonna 2017 restauroituna blu- rayna Yhdysvalloissa.Daddy and the Muscle Academy (Blu-ray). DVDCompare.net. Useimmissa videojulkaisuissa on mukana Laaksosen haastattelukelat kokonaisuudessaan. ==Viitteet== ==Aiheesta muualla== * Daddy and the Muscle Academy. Yle Teema 31.3.2017. Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 1991 suomalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1991 dokumenttielokuvat Luokka:Homoseksuaalisuus taiteessa Luokka:Jussi-palkitut elokuvat Luokka:Elokuvat seksuaali- ja sukupuolivähemmistöistä
Tiia Olkkonen

Tiia Olkkonen (s. 25. marraskuuta 1999 Haapajärvi) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Haapajärven Kiiloja. Olkkonen saavutti uransa ensimmäisen Suomen Cupin palkintosijansa kaudella 2019–2020 Rovaniemellä ollen sprintin kolmas. SM-kilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan kolme kertaa viidenneksi. Hän kuuluu kaudella 2023–2024 Suomen Hiihtoliiton B-maajoukkueeseen kuuluttuaan aiemmin muun muassa alle 23-vuotiaiden valmennusryhmään. Olkkonen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lahdessa helmikuussa 2019. 30 parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan 26:s Rukan perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2023. Parhaimmillaan hän on ollut yhdestoista Östersundin perinteisen hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2023. Talviuniversiadeissa 2023 Olkkonen voitti Hilla Niemelän ja Vilja Kaurasen kanssa kultaa viestissä sekä saavutti hopeaa henkilökohtaisessa sprintissä. == Lähteet == * * Tiia Olkkonen Suomen Hiihtoliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Incirliova

Incirliova on piirikunta Turkin Aydınin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Incirliovan väkiluku oli 52 556. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Aydınin maakunnan piirikunnat
Karacasu

Karacasu on piirikunta Turkin Aydınin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Karacasun väkiluku oli 18 389. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Aydınin maakunnan piirikunnat
Kauklahden kirjasto

Kauklahden kirjasto on Espoon Kauklahden kaupunginosassa toimiva, vuonna 1987 perustettu yleinen kirjasto. Kirjasto kuuluu Espoon kaupunginkirjaston toimipisteiden joukkoon ja osa pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa. Kirjasto on palvellut asiakkaitaan myös itsepalveluperiaatteella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kauklahden kirjaston sijainti kartalla (Hansakallio 2) (espoo.fi) * Espoon kirjastot: Kauklahti (video) (kirjastokaista.fi) Luokka:Kauklahti Luokka:Espoon kaupunginkirjasto
Turkin alueet

Turkin alueet ovat seitsemän maantieteellistä aluetta (turkiksi bölge), joihin Turkki on jaettu. Jako juontuu Ankarassa 1941 pidettyyn Turkin ensimmäiseen maantieteelliseen kongressiin, ja on ollut käytössä siitä asti. Ne jakautuvat edelleen 21 osa-alueeseen (bölüm), jotka puolestaan jakautuvat lukuisiin seutuihin (yöre). Seutujako perustuu pienilmastoon ja paikalliseen maantieteeseen. Nämä alueet ovat nimenomaan maantieteellisiä, eivätkä ne vastaa Turkin aluehallinnollista jakoa. ==Alueet== * Marmaran alue sijaitsee luoteis-Turkissa Marmaranmeren ympärillä. Se on alueista pienin, mutta väkiluvultaan ja väentiheydeltään suurin. Istanbul sijaitsee tällä alueella. * Egeanmeren alue sijaitsee Turkin länsirannikolla. Lukuisten Egeanmeren saarien ja rikkonaisen rannikon ansiosta sen rantaviiva on alueista pisin. * Mustanmeren alue sijaitsee Turkin pohjoisosassa. Se käsittää Mustanmeren rannikon ja Pontiset vuoret. Vuotuiset sademäärät ovat Turkin suurimpia, ja alueella on runsaasti metsiä. * Keski-Anatolian alue sijaitsee Turkin keskellä; pääkaupunki Ankara jää tälle alueelle. Alue on kuivaa puoliaavikkoa, ja sademäärät jäävät Turkin alhaisimmiksi. * Itä-Anatolian alue sijaitsee Turkin itäosassa. Se on alueista laajin, harvimpaan asuttu ja sen keskikorkeus merenpinnasta on suurin. Kurdit muodostavat väestön pääosan. * Kaakkois- Anatolian alue sijaitsee Turkin kaakkoisosassa Välimeren rannikolla. Kesät ovat kuumimpia ja kuivimpia Turkissa, ja metsän osuus on pienin. * Välimeren alue sijaitsee Turkin etelärannikolla. Vuoden keskilämpötila on täällä korkein, ja talvet ovat lauhoja ja kosteita. Rannikolla on monia Turkin suosituimpia turistikohteita. ==Alueiden väkiluvut== Väkiluvut alueittain (2019) Alue Väkiluku Marmara 24 465 689 Keski-Anatolia 12 705 812 Välimeren 10 552 942 Egean 10 318 157 Kaakkois-Anatolia 8 876 531 Mustanmeren 7 674 496 Itä-Anatolia 5 966 101 ==Lähteet== Luokka:Turkin maantiede
Heinäjärvi (Jämsä, Turkinkylä)

Heinäjärvi on Jämsän kaakkoisosassa sijaitseva kahden hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kahdeksan kilometriä kaakkoon. == Maantiede == Heinäjärvi on saareton ja se sijaitsee Päijänteeseen työntyvän Jämsänniemen länsiosassa Turkinkylän maatalousmaisemassa. Vedet virtaavat Heinäjärveltä Nielevää pitkin luoteeseen kohti Jämsänjoen alajuoksua, josta virta vie etelään Päijänteeseen. Heinäjärven korkeustaso on kymmenen senttimetriä Päijännettä ylempänä. Sen eteläpuoliset Turkinkylän järvet ovat puolestaan noin 13–16 metriä Päijänteen tason yläpuolella. Heinäjärveen virtaa laskuoja paitsi etelästä, myös pohjoisesta ja kaakosta. Heinäjärven länsipuolella sijaitsee Kuutilasvuori ja itäpuolella Palomäet. Heinäjärvi kuuluu Nielevän valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Nielevän valuma-alue kattaa Jämsänjoen alueen kaakkoisosan. Heinäjärvi kuuluu Nielevän alueen läntisiin järviin.Nielevän valuma-alue (14.519). Järviwiki. Viitattu 28.2.2021. Heinäjärven eteläpuoliset Turkinkylän järvet: *Mutajärvi (Nielevän valuma-alue) *Turkinjärvi (Nielevän valuma-alue) *Hanhijärvi (Päijänteen lähialue) == Lähteet == Luokka:Jämsän järvet Luokka:Jämsänjoen alue
Karpuzlu

Karpuzlu on piirikunta Turkin Aydınin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Karpuzlun väkiluku oli 10 952. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Aydınin maakunnan piirikunnat
Jasmin Kähärä

Jasmin Kähärä (s. 4. toukokuuta 2000 Mikkeli) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Vuokatti Ski Teamia. Hän on kuulunut Suomen maajoukkueeseen kaudesta 2020–2021 lähtien. Hän on edustanut Suomea nuorten arvokilpailuissa. Alle 20-vuotiaiden sarjassa hän sijoittui parhaimmillaan sprintissä kuudenneksi 2020 ja alle 23-vuotiaiden sarjassa hän voitti sprintin maailmanmestaruuden vuonna 2023 Kanadan Whistlerissä. Kähärä hiihti naisten maailmancupissa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2018. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai vuoden 2021 lopulla ollen Lillehammerin vapaan sprintissä 30:s, Davosissa 23:s ja Dresdenissä viikkoa ennen joulua 10:s.. Parhaimmillaan hän on sijoittunut neljänneksi perinteisen hiihtotavan sprintissä Val di Fiemmessä tammikuussa 2025. Pekingin olympialaisissa 2022 Kähärä sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 26:nneksi. Planican MM- kilpailuissa 2023 hän oli perinteisen sprintissä 19:s. Kähärä voitti viestin Suomen-mestaruuden 2024. Hän on saavuttanut SM-hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä 2024 ja SM-pronssia perinteisen hiihtotavan sprintissä 2023. Jasmin Kähärän pikkusisko Jessica Kähärä kilpailee yleisurheilussa. Sisarusten äiti Catharina Svenlin valittiin 1980-luvulla kolmena vuonna Suomen parhaaksi naislentopalloilijaksi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Silén

Silén on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Amanda Silén, myöh. Amanda Kaarlonen (s. 1852), näyttelijä ja oopperalaulaja * Ann- Christine Nyström-Silén (1944–2022), iskelmälaulaja * Bengt Silén (1930–2017), maanviljelijä ja yritysjohtaja, maanviljelysneuvos * Gustaf Adolf Silén (1839–1899), maanviljelijä ja valtiopäivämies * Johan Silén (1869–1949), kilpapurjehtija ja olympiamitalisti * Markku Silén (s. 1956), yritysjohtaja * Micke Silén (s. 1953), mainonnan suunnittelija ja copywriter * Oskar Silén (s. 1973), näyttelijä, ohjaaja ja muusikko.
Kivijärvi (Jämsä, Himos)

Kivijärvi on Jämsän kaakkoisosassa Jämsänniemellä sijaitseva kahden hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kuusi kilometriä itään ja Tampereelta 91 kilometriä itäkoilliseen. == Maantiede == Kivijärvi on saareton ja sen itäosassa on pieni kaakkoon työntyvä lahti. Kivijärven pohjoispuolisen Himoksen matkailukeskuksen uudisrakennuksia on levittäytynyt aivan järven tuntumaan. Noin 300 metriä länteen sijaitsee 60 aarin laajuinen Pajulammi (150,5 metriä mpy) ja noin 650 metriä pohjoiseen sijaitsee 40 aarin laajuinen Muurajaisjärvi (132,2 metriä mpy). Kivijärvi kuuluu Nielevän valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Nielevän valuma-alue kattaa Jämsänjoen alueen kaakkoisosan. Nielevän alueen laajin vakavesi Alainen Liesjärvi sijaitsee kilometrin Kivijärveltä kaakkoon. Pajulammi ja Muurajaisjärvi kuuluvat Päijänteen alueeseen (14.22), joten niiden vedet laskevat toista reittiä Päijänteeseen.Nielevän valuma-alue (14.519). Järviwiki. Viitattu 20.2.2021.Päijänteen alue (14.22). Järviwiki. Viitattu 20.2.2021. Kivijärvi sijaitsee Kuikanvuoren eteläpuolella Himoksen alueen eteläreunalla. Kuikanvuoren puoli kilometriä pitkä lounaisrinne jatkuu Kivijärveen putoavana Kivivuorena. Alue kuuluu eteläboreaaliseen kasvillisuusvyöhykkeeseen ja Etelä-Hämeen eliömaakuntaan. Kalliomännikön ja vanhan kuusikon lisäksi alueella on rinnelehto, jossa kasvaa muun muassa kalliokielo, kevätlinnunherne ja mustakonnanmarja. Topografialtaan jyrkän kulmakunnan kasvuolosuhteet vaihtelevat suurestikin. Himosvuoren ja Kuikanvuoren välisessä laaksossa sijaitsevan Muurajaisjärven ympärillä on kapea neva- ja rämelaide. Pajulammia reunustaa saraneva ja isovarpuräme; lammelta laskee puro, jota reunustaa järeäpuustoinen kuusikko. Alue on liito- oravien elinpiiriä. Kivijärvestä käytetään myös murteellista nimeä Kiujärvi. Paikallisten mukaan järvi on syvä. == Lähteet == Luokka:Jämsän järvet Luokka:Jämsänjoen alue
Väivelammi

Väivelammi on Jämsän kaakkoisosassa Jämsänniemellä sijaitseva 1,3 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kaksitoista kilometriä itäkaakkoon. == Maantiede == Väivelammin pituus on 250 metriä. Järvi on saareton ja sitä ympäröi suoalue. Suoalueen ympärillä on metsäistä mäkimaastoa 180–200 metriä mpy. Noin 400 metriä pohjoiseen sijaitsee Yläinen Vaherjärvi ja noin 700 metriä itään Alainen Vaherjärvi, jonka korkeustaso on noin 55 metriä Väivelammia alempana. Noin 850 metriä etelään sijaitsee Vähä Ruuhijärvi. Väivelammi kuuluu Nielevän valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Nielevän valuma-alue kattaa Jämsänjoen alueen kaakkoisosan. Nielevän alueen laajin vakavesi Alainen Liesjärvi sijaitsee kuusi kilometriä Väivelammilta luoteeseen. Vaherjärvet kuuluvat Päijänteen alueeseen (14.22), joten niiden vedet laskevat toista reittiä Päijänteeseen.Nielevän valuma-alue (14.519). Järviwiki. Viitattu 25.2.2021.Päijänteen alue (14.22). Järviwiki. Viitattu 25.2.2021. == Lähteet == Luokka:Jämsän järvet Luokka:Jämsänjoen alue
Uusi Azerbaidžan

Uusi Azerbaidžan (, YAP) on Azerbaidžanin hallitseva puolue. Se perustettiin 21. marraskuuta 1992. YAP:n ensimmäinen puheenjohtaja oli Heydər Əliyev. == Poliittinen linja == Uusi Azerbaidžan -puolue on keskustaoikeistolainen ja kansallismielinen puolue, jonka tavoitteina on puolueen ohjelman mukaan vahvistaa valtion itsenäisyyttä, rakentaa demokraattista, laillista ja maallista valtiota sekä varmistaa kansalaisten rauhallinen ja vauras elämä. Puoluetta on luennehdittu konservatiiviseksi, statistiseksi ja panturkkilaiseksi. YAP on keskustademokraattinen internationaalin jäsen. == Azerbaidžanin presidentit == Puolueen johtaja Heydər Əliyev valittiin vuoden 1993 presidentinvaaleissa presidentiksi. Hän siirtyi vuonna 2003 terveyssyistä syrjään, ja seuraajaksi valittiin hänen poikansa İlham Əliyev. İlham Əliyev on toiminut YAP:n johdossa vuodesta 2005 lähtien. == Parlamenttipaikat == Azerbaidžanin 125-paikkaisessa parlamentissa Uusi Azerbaidžan -puolueella on ollut hallitseva asema vuoden 1995 ensimmäisistä vaaleista lähtien. Vuosi Paikkoja 1995 54 2000 75 2005 62 2010 71 2015 70 2020 70 == Kritiikki toimintaa kohtaa == Kaikissa vaaleissa ulkopuolisten tarkkailijoiden raportit ovat viestineet, että vaalijärjestelyt ovat suosineet Uusi Azerbaidžan -puoluetta. == Lähteet == Luokka:Azerbaidžanin puolueet Luokka:Konservatiiviset puolueet
William Bitten

William Bitten (s. 10. heinäkuuta 1998 Ottawa, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Minnesota Wildin riveissä. Hän on Montreal Canadiensin 3. Kierroksen varaus vuodelta 2016 numerolla 70. Hän pelaa pääosin Minnesota Wildin farmijoukkueessa Iowa Wildissa. Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Minnesota Wildin pelaajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1998 syntyneet
Harun Erdenay

Hakki Harun Erdenay (s. 27. toukokuuta 1968 Ankara) on turkkilainen koripallojohtaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Erdenay edusti Turkin maajoukkuetta pelaajana yksissä MM- ja neljissä EM-kilpailuissa saavuttaen EM-hopeaa vuonna 2001. == Elämä ja urheilu-ura == Erdenay oli pitkäaikainen Turkin maajoukkuepelaaja, joka edusti Turkin miesten maajoukkuetta vuoden 2002 MM-kilpailuissa ja vuosien 1993, 1995, 1997 ja 2001 EM-kilpailuissa. Turkin koti-EM-kilpailuista 2001 maa saavutti hopeaa. Seurajoukkueuransa Erdenay teki kotimaisissa joukkueissa voittaen kolmesti Turkin mestaruuden sekä maan pääsarjan korikuninkuuksia. Pelaajauransa Erdenay lopetti vuonna 2008.https://www.fiba.basketball/news/erdenay-handed-turkish- basketball-federation-presidency Pelaajauransa jälkeen Erdenay toimi Turkin miesten maajoukkueen general managerina: hänen aikanaan Turkki saavutti MM- hopeaa vuoden 2010 kotikisoista. Vuonna 2015 Erdenay valittiin Turkin koripalloliiton puheenjohtajaksi. Myös hänen Kemal-isänsä pelasi Turkin maajoukkueessa. == Lähteet == * Hakki Erdenay International Stats Basketball- Reference.com * Profiili Euroliiga === Viitteet === Luokka:Turkkilaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Desfontainia

Desfontainia on koppisiemenisten kasvien suku, joka kuuluu Columelliaceae- heimoon Columellia-suvun kanssa. Desfontainia-suvun sukulaisuussuhteita on selvitetty pitkään; se on joskus sijoitettu myös erilliseen Desfontainiaceae- heimoon tai ennen nykyistä luokittelusysteemiä kaukaiseen strykniinipähkinäkasvien heimoon. Suku sisältää joko kaksi tai kolme lajia,USDA, Germplasm Resources Information Network (GRIN-Taxonomy): Desfontainia Ruiz & Pav. Viitattu 1.3.2021. mutta APG:n mukaan vain yhden lajin: Desfontainia spinosa.Angiosperm Phylogeny Website: Columelliaceae Viitattu 1.3.2021. Desfontainia on nimetty ranskalaisen luonnontieteilijän René Louiche Desfontainesin mukaan. Suvun lajit ovat pensaita, joita kasvaa luonnonvaraisena Etelä- ja Keski-Amerikassa Costa Ricasta eteläiseen Patagoniaan Chilessä. == Lähteet == Luokka:Asteridit
Desfontainia spinosa

Desfontainia spinosa on eteläamerikkalainen kasvilaji, joka kuuluu sukuun Desfontainia ja heimoon Columelliaceae. Se on pensas, jolla on kiiltävän nahkeat piikkilaitaiset lehdet. Kukinto on yleensä yksikukkainen, kukka on viisilukuinen ja sen teriö yhdislehtinen, torvimainen, väriltään punainen ja keltainen. Hedelmänä on marja.Angiosperm Phylogeny Website: Columelliaceae Viitattu 1.3.2021. Laji on kuvattu ensimmäisen kerran Perusta. Sen levinneisyysalue riippuu lähteestä, sillä Desfontainia-suvun kasvit voidaan jakaa lajeihin eri tavoin. Suppeimman rajauksen mukaan se esiintyy vain Perussa, jolloin erotetaan myös eri lajeiksi Etelä-Amerikan pohjoisella puolella Costa Ricasta Boliviaan kasvava Desfontainia splendens ja eteläisellä puolella Argentiinassa ja Chilessä kasvava Desfontainia fulgens. Laajemman rajauksen mukaan puolestaan se on sukunsa ainoa laji, jota esiintyy Costa Ricasta Etelä-Chileen asti. == Lähteet == Luokka:Asteridit
Kampasarjaputki

Kampasarjaputki (Scandix pecten-veneris) on sarjakukkaiskasveihin kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ruoho, joka kasvaa 15–25 senttimetriä korkeaksi. Sillä on sarjakukinnoissa pienet valkoiset epäsymmetriset kukat. Kampasarjaputken lohkohedelmä on poikkeavan näköinen, jopa kahdeksan cm pitkä, sen pituudesta kolme neljäsosaa muodostuu nokkakärjestä. Kampasarjaputkea esiintyy alkuperäisenä Euroopassa, pohjoisessa Afrikassa ja läntisessä Aasiassa. Euroopassa sitä kasvaa lähes kaikissa maissa alkuperäisenä, joissain maissa tulokaslajina. Pohjoismaissa laji ei ole yleinen ja on harvinaistunut. Pohjoisimpana vakiintuneena kampasarjaputkea kasvaa Ruotsin Gotlannissa ja Öölannissa kalkkipitoisilla viljelymailla.Hand, R. (2011): Apiaceae. – In: Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. (Scandix pecten-veneris L.) Viitattu 28.1.2021.Naturhistoriska riksmuseet, Den virtuella floran: Nålkörvel (Scandix pecten-veneris) Viitattu 28.1.2021. Suomessa kampasarjaputkea on tavattu harvoin, vain ennen vuotta 1950. Se on kasvanut 1900-luvun alkupuoliskolla satamissa tulokaslajina.Kasviatlas 2020: Kampasarjaputki (Scandix pecten-veneris) Suomessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomen Lajitietokeskus: Kampasarjaputki (Scandix pecten-veneris) *ITIS: Scandix pecten-veneris *United States Department of Agriculture (USDA): Scandix pecten-veneris *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Scandix pecten-veneris Luokka:Sarjakukkaiskasvit
Hanhenputki

Hanhenputki eli euroopanhanhenputki (Berula erecta) on sarjakukkaiskasveihin kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen sellerintuoksuinen ruoho, joka kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Kasvi muistuttaa lähisukuista, samanlaisilla kasvupaikoilla kasvavaa sorsanputkea. Hanhenputken lehtien lehdykät ovat isohampaiset ja lohkohedelmä pyöreähkö, matalaharjuinen. Hanhenputki kasvaa vedessä tai märillä paikoilla.Naturhistoriska riksmuseet, Den virtuella floran: Bäckmärke (Berula erecta) Viitattu 28.1.2021. Hanhenputkea esiintyy miltei koko Euroopassa, mutta ei Islannissa. Pohjoisimmillaan se esiintyy eteläisen Ruotsin rannikkoseuduilla ja Virossa.Hand, R. (2011): Apiaceae. – In: Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity: Berula erecta (Huds.) Coville Viitattu 28.1.2021. Suomessa hanhenputki on havaittu ensimmäisen kerran luonnonvaraisena 2020-luvulla Ahvenanmaalla Kökarissa.Suomen Lajitietokeskus: Hanhenputki (euroopanhanhenputki) – Berula erecta Viitattu 10.10.2021. == Lähteet == Luokka:Sarjakukkaiskasvit
Maariankello

Maariankello (Campanula medium) on kaksivuotinen kellokasvilaji. Sitä käytetään koristekasvina. Se kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Varsi on jäykkä, pysty ja karvainen. Lehdet ovat kapeansoikeat tai suikeat ja nyhä- tai sahalaitaiset. Kukat kasvavat lehtihangoista pitkiin kukkaperiin. Maariankellon kukan teriö on uurnamainen, yhdislehtinen ja kärkipuolelta matalaan liuskainen, kooltaan 3–5,5 cm, väriltään tumman sinivioletti. Hedelmä on karvainen ja harjuinen kota. Maariankello esiintyy alkuperäisenä Ranskassa ja Italiassa, monissa muissa Euroopan maissa se kasvaa tulokkaana.Castroviejo, S., Aldasoro, J. J. & Alarcón, M.: Campanulaceae. – In: Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Campanula medium Viitattu 28.1.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Maariankello – Campanula medium Luokka:Sinikellot
Ukrainalainen viittomakieli

Ukrainalainen viittomakieli (ukrainaksi Українська жестова мова, lyh. УЖМ) on Ukrainan kuurojen käyttämä viittomakieli. Kieli perustuu venäläiselle viittomakielelle. Arviolta 219 000 henkilöä käyttää ukrainalaista viittomakieltä. Kielenhuollosta vastaa erillinen osasto Ukrainan kansallisessa pedagogisessa akatemiassa. Ensimmäinen kuuroille tarkoitettu koulu perustettiin Ukrainaan vuonna 1830. Ukrainan kuurojen liitto perustettiin vuonna 1933. Vuonna 1992 Ukrainan parlamentti tunnusti järjestön kuurojen viralliseksi edustajaksi. Syyskuussa Kiovassa järjestetään kuurojen teemaviikko, jonka tarkoituksena on tuoda esille ukrainalaisen viittomakielen käyttäjien kulttuuria sekä opettaa viittomakielen alkeita ihan kenelle tahansa. Ohjelmaan kuuluu myös ukrainalaista musiikkia, jota on käännetty viittomakielelle. Vuonna 2014 ensi-iltansa saanut elokuva Plemja (ukr. Плем'я) voitti monia palkintoja. Elokuvan alkuperäisessä julkaisussa käytetään ainoastaan viittomakieltä eikä sitä ole tekstitetty. == Lähteet == Luokka:Ukrainan kielet Luokka:Viittomakielet
Partakello

Partakello (Campanula barbata) on monivuotinen kellokasvilaji. Se on lehtiruusukkeellinen ruoho, joka kasvaa 10–40 senttimetriä korkeaksi. Kasvin lehdet, varsi ja kellojen liuskojen sisäpuoli ovat runsaskarvaisia. Kellomaisia kukkia on kahdesta kahdeksaan kappaletta varressa, ne ovat kooltaan 2–3 cm, nuokkuvia ja loistavansinisiä. Partakello esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoissa, lisäksi sen levinneisyyteen kuuluu pieni erillisalue Etelä-Norjan tuntureilla. Norjassa partakelloa esiintyy harvinaisena Opplandin läänissä.Castroviejo, S., Aldasoro, J. J. & Alarcón, M.: Campanulaceae. – In: Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Campanula barbata Viitattu 28.1.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Partakello – Campanula barbata Luokka:Sinikellot
Minna Leinonen (säveltäjä)

Minna Leinonen (s. 1977) on suomalainen säveltäjä.About Minna Leinonen Leinonen syntyi amatöörimuusikkoisälle, ja hänen isoisänsä oli pelimanni ja soitinrakentaja.Minna Leinonen kaipaa konsertteihin aikamme musiikkia ja kannustaa nuoria naisia säveltäjiksi Kulttuuritoimitus Ennen sävellysopintojaan Leinonen opiskeli Pirkanmaan ammattikorkeakoulussa, valmistui musiikin perusteiden opettajaksi ja aloitti vuonna 2004 työskentelyn Keski-Helsingin musiikkiopistossa.Minna Leinonen Suomen Työväen Musiikkiliitto Hänen sävellysopettajiaan olivat tämän jälkeen Jouni Kaipainen, Veli-Matti Puumala (Sibelius-Akatemia), Eero Hämeenniemi (Sibelius-Akatemia) ja Hannu Pohjannoro (Tampereen ammattikorkeakoulu). Sibelius-Akatemiasta Leinonen sai musiikin maisterin oppiarvon. Hän osallistui myös mestarikursseille sekä Suomessa että ulkomailla ja perehtyi Intiassa karnaattiseen musiikkiin. Hänen orkesteriteoksensa Kha kantaesitys vuonna 2006 oli merkittävä hänen säveltämiselle omistautumisensa kannalta. Leinosen teosten esittäjien joukossa ovat olleet Tampere Filharmonia, Tapiola Sinfonietta, Zagros Ensemble, Uusinta Ensemble, BBC:n filharmonikot, Radion sinfoniaorkesteri, defunensemble, Keski- Pohjanmaan Kamariorkesteri, ICE, TampereRaw ja Tampereen Kamarioopperayhdistys. Helmikuussa 2021 kantaesitettiin Leinosen liikeooppera ALMA!, jonka libretto pohjautuu Hanna Weseliuksen romaaniin Alma! ja jonka koreografian laati Petri Kekoni.ALMA!-liikeooppera Tanssiteatteri MD Teos nimettiin vuoden 2022 Teosto-palkinto- ehdokkaaksi.https://www.aamulehti.fi/kulttuuri/art-2000008743500.html Leinosen teos ...and we are rotating with it sai vuonna 2024 Teosto-palkinnon. Huhtikuussa 2022 Leinonen nimitettiin vuosien 2024 ja 2026 Tampere Biennalen taiteelliseksi johtajaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pikkuvirmajuuri

Pikkuvirmajuuri (Valeriana dioica) on monivuotinen kasvilaji, joka kuuluu nykyisessä luokittelussa kuusamakasveihin. Se on 20–60 senttimetriä korkeaksi kasvava virmajuurentuoksuinen ruoho. Laji on kaksikotinen (lajinimi dioica), hede- ja emikukat kasvavat eri yksilöissä. Kukintona on tiivis kerrannaisviuhko, kukat ovat vaaleanpunaiset. Hedekasveissa kukinnot ovat leveämpiä ja yksittäiset kukat teriöltään suurempia kuin emikasveissa. Hedelmänä on pieni lenninhaivenellinen pähkylä. Pikkuvirmajuuri esiintyy suuressa osassa Eurooppaa ja Turkissa. Suomessa se ei kasva. Pohjoismaissa lajia esiintyy eteläosissa.Raab-Straube, E. von & Henning, T. (2017+): Valeriana – In: Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro- Mediterranean plant diversity: Valeriana dioica. Viitattu 28.1.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Pikkuvirmajuuri – Valeriana dioica Luokka:Virmajuuret
Lännenvesiherne

Lännenvesiherne (Utricularia australis) on monivuotinen vesikasvilaji, joka kuuluu vesihernekasveihin. Se on juureton irtokelluja, jonka hienoliuskaisissa lehdissä on pyyntirakkuloita, joilla se pyydystää pieniä vesieliöitä. Laji muistuttaa paljon isovesihernettä, mutta on pienempi. Vedessä kasvavasta versosta nouseva kukintoperä on 10–20 senttimetriä korkea ja mutkainen. Kukat ovat vaaleankeltaisia, niitä on 3–12 kappaletta kukinnossa. Lännenvesihernettä esiintyy suurimmassa osassa Eurooppaa.Uotila, P. (2013): Lentibulariaceae. – In: Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Utricularia australis. Viitattu 28.1.2021. Suomessa laji on harvinainen ja esiintyy paikoitellen Ahvenanmaalta Pohjanmaan korkeudelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Lännenvesiherne – Utricularia ×neglecta Luokka:Vesiherneet
Masako Ono

Masako Ono on japanilainen odissitanssija. Hän aloitti tanssiharrastuksensa viisivuotiaana. Asuessaan Tokiossa hän harjoitteli länsimaista balettia, jazz- ja hiphop-tanssia. Hänen kiinnostuksensa odissia kohtaan heräsi hänen nähtyään videon Kelucharan Mohapatrasta. Video sai hänet ottamaan yhteyden Intian lähetystöön ja matkaamaan Intiaan vuonna 1996 Protima Bedin Nrityagram- tanssikoulun oppilaaksi. Japanin Newsweek-lehti valitsi hänet vuonna 2008 sadan maailman kunnioitetuimman japanilaisen henkilön listalle. Tokion kaupungin turismijaosto valitsi hänet taide-, kulttuuri- ja turismilähettilääkseen Intiaan vuosina 2019–2020. Ono vieraili Intiassa ensimmäisen kerran vuonna 1994 arkkitehtuuriopiskelijana katsomaan Taj Mahalia. Hän tutustui samalla eteläintialaisiin tanssimuotoihin kuten bharata natyamiin ja mohiniattamiin. Palattuaan Tokioon hän jatkoi bharata natyam -tanssin opettelua, mutta kiinnostui opettajansa kehotuksesta enemmän odissista. Hän sai Intian lähetystöstä esitteen, jossa kerrottiin Protima Bedin Bangaloren lähistöllä sijainneesta Nrityagram-tanssikoulusta. Hän matkusti sinne 1996 saadakseen Bediltä oppia odissista. Intiassa hän opiskeli myös flamencoa, kalarippayattua ja afrikkalaista tanssia. Protima Bedin oppilaana Onon täytyi harrastaa joogaa ja harjoitella odissia viisi tuntia päivässä. Bedi ei suostunut opettamaan häntä ilman, että hän vakuutti tulevansa ammattimaiseksi odissitanssijaksi. Ono asettui asumaan Bhubaneswariin ja avioitui odishalaisen Manas Dasin kanssa. Hän perusti oman tanssikoulunsa ja aloitti aviomiehensä kanssa Mudra Foundation -säätiön, jonka tarkoitus on tukea Odishan käsityöperinnettä. Joulukuussa 2015 Ono kutsuttiin esiintymään Intian ulkoministeriön järjestämässä tapahtumassa, jossa yleisöön lukeutui muun muassa pääministerit Narendra Modi ja Shinzo Abe. Hän lukeutuu harvoihin odissitanssijoihin, jotka ovat oikeutettuja saamaan tukea ulkomaisille esiintymisilleen Intian kulttuurisuhteiden neuvostolta. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset tanssijat Luokka:Intialaiset tanssijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Ukrainan kielet

Ukrainan kielistä ainoa virallinen on ukraina. Maassa puhutaan kuitenkin useita kieliä, jotka kuuluvat niin indoeurooppalaiseen, suomalais-ugrilaiseen kuin turkkilaiseen kieliperheeseen. Ethnologuen mukaan maassa tavataan yhteensä 22 elävää kieltä. == Ukraina ja ukrainalainen viittomakieli == Ukrainan perustuslaki (artikla 10) määrittelee maan ainoaksi viralliseksi kieleksi ukrainan. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan ukraina oli 67,53% äidinkieli. Vuonna 2016 säädetyn lain mukaan radio- ja TV-kanavien sisällöstä 60% on oltava ukrainaksi. Lain katsotaan olevan tapa ehkäistä separatistisia liikkeitä saamasta kannatusta. Oppositioblokki vastusti lakimuutosta.. Vuonna 2017 säädettiin jälleen uusi laki, jonka mukaan koulujen ensisijainen opetuskieli on ukraina. Ukrainan viranomaisten mukaan lain tavoite on vahvistaa kansalaisten ukrainan kielen taitoja. Muun muassa Unkarin ja Romanian poliittinen johto ilmaisi huolensa Ukrainan kielellisten vähemmistöjen puolesta lakimuutoksesta johtuen.. Ukrainalaista viittomakieltä käyttää arviolta noin 219 000 henkilöä. == Venäjän kieli == Venäjä on monen ukrainalaisen ensimmäinen vieras kieli. Ukrainasta ja venäjästä on myös muodostunut erillinen sekavariantti, suržyk, jota käytetään erityisesti maan keskiosissa, jossa kaksi kieliryhmää kohtaavat. Ukrainan perustuslaki takaa oikeuden käyttää ja kehittää venäjää siinä missä muitakin vähemmistökieliä. Vuonna 2001 venäjän laskettiin olevan 29,59% äidinkieli. == Muut kielet == Ukrainassa on näkyviä vähemmistöjä, jotka puhuvat puolaa, jiddišia, ruteenia, valkovenäjää, romaniaa, bulgariaa, krimintataaria ja unkaria. Romanikielistä erotellaan usein viisi kieltä: balkaninromani, karpaattienromani, baltianromani, sinteromani ja vlaxinromani. Ukrainan kielilaki tunnustaa virallisiksi vähemmistökieliksi yhteensä 9 muuta kieltä venäjän lisäksi. Nämä kielet ovat jiddiš, ruteeni, romania, valkovenäjä, krimintataari, bulgaria, unkari ja armenia.. Vuonna 2001 toteutetun väestönlaskennan mukaan vähemmistökielten puhujamäärät olivat seuraavat: Kieli Puhujamäärä Osuus krimintataari 231 382 0,48% moldavia 185 032 0,38% unkari 161 618 0,34% romania 142 671 0,30% bulgaria 134 396 0,28% valkovenäjä 56 249 0,12% armenia 51 847 0,11% gagauzi 23 765 0,05% romani 22 603 0,05% puola 19 195 0,04% saksa 4 206 0,01% kreikka 6 029 0,01% heprea 3 307 0,01% slovakki 2 768 0,01% karaiim 96 0,00% muut 143 163 0,30% ei merkitty 201 437 0,42% Yhteensä 48 240 902 100% == Lähteet == *
Kushk

Kushk (, ) on Murgabin sivujoki Afganistanissa ja Turkmenistanissa. Sen pituus on 277 kilometriä ja valuma-alue 10 700 neliökilometriä. Kesällä se kuivuu osittain. Joki alkaa Afganistanin luoteisosasta ja virtaa aluksi luoteeseen ja sitten pohjoiseen. Se toimii Afganistanin ja Turkmenistanin rajajokena 16 kilometriä. Turkmenistanissa joki virtaa koilliseen ja yhtyy Murgabiin. == Lähteet == Luokka:Afganistanin joet Luokka:Turkmenistanin joet