EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Theodore Dreiser

Theodore Herman Albert Dreiser (27. elokuuta 1871 Terre Haute Indiana Yhdysvallat - 28\. joulukuuta 1945 Hollywood Kalifornia Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija. ==Henkilöhistoria== Dreiserin vanhemmat olivat saksalaisia siirtolaisia, joiden perheeseen syntyi kolmetoista lasta. Dreiser kävi kansakoulun ja lähti 16-vuotiaana töihin Chicagoon. Indianan yliopistossa hän opiskeli vuoden, mutta joutui keskeyttämään opinnot varattomuuden takia. Vuonna 1892 hän pääsi Chicago Daily Globe -lehden toimittajaksi, mistä avautui kriitikon ja lehtimiehen ura. ==Kirjallinen tuotanto== Dreiseria pidetään usein amerikkalaisen naturalistisen kirjallisuuden perustajana ja yhtenä sen merkittävänä edustajana. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat Amerikkalainen murhenäytelmä (An American Tragedy, julkaistu 1925), josta on tehty myös elokuva nimeltä Paikka auringossa (A Place in the Sun, 1951) ja Jennie Gerhardt (Jennie Gerhardt, julkaistu 1911). Dreiserin esikoisteos Sister Carrie (Sisar Carrie) ilmestyi vuonna 1900, mutta kustantaja päästi sen julkisuuteen vasta kuusi vuotta myöhemmin. Siihen perustuva elokuva Viattomuuden kasvot ilmestyi vuonna 1952. ==Teokset== === Suomennokset === * * Jennie Gerhardt, suom. Helvi Vasara. Otava, 1939. Sarja: Nykyajan valioromaaneja 7 (3. p. 1960) ;Novellit *Kadonnut Phoebe, suomentaja Jouko Linturi, teoksessa: Amerikkalaisia kertojia, Tammi 1959 *Vapaa, suomentaja Pekka Tarkka, teoksessa: Aikamme mestarikertojia, Tammi 1963 *Käsi (The Hand), suomentaja Anita Puumalainen, Sari Kallioinen, teoksessa: Amerikkalaiset aaveet, WSOY 1995 ISBN 951-0-20244-4 ===Alkukielinen tuotanto=== Dreiserin teoksia ovat: * Sister Carrie, 1900 (julkaistu 1906) * Jennie Gerhardt, 1911 * The Financier, 1912 * The Titan, 1914 * The 'Genius', 1915 * An American Tragedy, 1925. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka: Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Magnitogorski metallurgitšeski kombinat

Magnitogorski metallurgitšeski kombinat () eli MMK on Venäjän neljänneksi suurin kaivos- ja metallurgian alan yhtiö. Yhtiö toimii Tšeljabinskin alueella. Sen merkittävänä omistajana toimii venäläinen oligarkki Viktor Rašnikov. == Historia == MMK:n juuret ulottuvat vuoteen 1929, kun Stalin perusti Magnitogorskin kaupungin ensimmäisen viisivuotissuunnitelman myötä. Vuonna 1997 Viktor Rašnikovista tuli tehtaan johtaja. Seuraavana vuonna yritettiin tehdä yrityskaappaus, mutta Rašnikov torjui valtauksen. Valtio ja kilpailijat omistivat 40 prosenttia yhtiöistä, ja raaka-aineiden saanti vaikeutui. Rašnikov ratkaisi asian ostamalla – yhdessä liikekumppanin kanssa – kilpailijat pois yrityksestä. Samalla yhtiölle hankittiin oma rautakaivos. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Magnitogorski metallurgitšeski kombinat -yhtiön nettisivut Luokka:Venäläiset teräsyhtiöt Luokka:Venäläiset pörssiyhtiöt Luokka:MOEX Index Luokka:RTS Index Luokka:Magnitogorsk Luokka:Ensimmäinen viisivuotissuunnitelma
Ruusutetra

Ruusutetra (Hyphessobrycon rosaceus) on tetrojen heimoon kuuluva kala. Se oli ennen korutetran alalaji Hyphessobrycon bentosi rosaceus.ITIS == Koko ja ulkonäkö == Ruusutetra kasvaa neljä senttiä pitkäksi. Kuten korutetralla, sillä on harmahtava vartalo, ja hain evää muistuttava korkea mustakärkinen selkäevä, jonka päässä on valkea pilkku. Muut evät ovat punaiset. Ruusutetran erottaa korutetrasta siitä, että ruusutetralla on perä- ja vatsaevien kärjessä valkoinen täplä.Aqua-fish.net (hyvä kuva) == Alkuperä == Ruusutetra on peräisin Etelä-Amerikasta, Essequibo-, Corantijn- ja Suriname-jokien vesistöistä. == Käyttäytyminen ja lisääntyminen == Ruusutetra on vilkas, mutta sopuisa parvikala. Kudettamiseen sopiva lämpötila on suurin piirtein 25–26 astetta. Veden pitäisi olla hyvin pehmeää ja pH noin 6. Kalat kutevat hienolehtisten kasvien tiheikköön. Poikaset kuoriutuvat vuorokaudessa ja lähtevät uimaan noin viiden päivän kuluttua, jolloin niille kelpaavat esimerkiksi mikromadot. == Vesiolot ja ravinto == Ruusutetralle sopiva lämpötila-alue on 24–28 °C ja pH 6–7. Se syö pienijakeista sekaruokaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Harrastajan sivu (suomeksi, kuva) *The Aquarium Wiki Luokka:Akvaariokalat Luokka:Tetrat
Kalliokiipijä

Kalliokiipijä (Tichodroma muraria) on vuoristoissa elävä varpuslintu. Lajin nimesi ja kuvaili Carl von Linné 1766. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 15–17 cm, siipien kärkiväli 30–35 cm ja paino 15–20 g. Höyhenpuku on pääosin harmaa. Siipien yläpeitinhöyhenet ovat punaisia lukuun ottamatta ruskehtavia kyynärsulkien peitinhöyheniä. Koiraan kurkku on musta, naaraan valkea. Naaraan puku on ruskehtavampi kuin koiraan. Nokka on pitkä ja kärjestään hiukan alaspäin taipunut. Linnulla on vahvat jalat, joilla se ketterästi kiipeilee jyrkillä kallioseinämillä. Lento on perhosmaisen lepattavaa. Äänet ovat korkeita vihellyksiä. Kalliokiipijä on sukunsa ainoa laji. Siitä tunnetaan 2 alalajia, nimialalaji muraria ja itäinen nepalensis. == Esiintyminen == Kalliokiipijä asuu Euraasian vuoristoseuduilla Pyreneiltä ja Alpeilta läpi Aasian aina lähelle Kiinan itärannikkoa. Lajin kanta on elinvoimainen ja Euroopassa arvioidaan elävän 77 000–200 000 yksilöä. Laji on pääosin paikkalintu, mutta se voi talveksi siirtyä vuoriston alaosiin. Sitä ei ole toistaiseksi tavattu Suomessa. == Elinympäristö == Vuoristot, Euroopassa alle 2 500 metrin korkeudelle, Himalajalla jopa 5 000 metriin saakka. == Lisääntyminen == Pesä on kallionhalkeamassa, joskus myös rakennuksessa, ja se on vuorattu karvoilla. Naaras munii 3–4 munaa, joita se yksin hautoo. == Ravinto == Syö hyönteisiä, hämähäkkieläimiä ja muita pieniä selkärangattomia. == Lähteet == * BirdLife * Oiseaux * Alderton, David & Barrett, Peter 2006: Birds of the World. – Southwater. Kiina. * Harrison, Colin & Greensmith, Alan 2002: Koko maailman linnut. – WSOY. Helsinki. * Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Italia. ISBN 951-1-12001-8 === Viitteet === Luokka:Nakkelit
Siperian tataarit

Siperian tataarit (oma nimitys: Sibirtar, Sibirtatarlar) ovat etninen ryhmä Venäjällä, Länsi-Siperiassa. "Sipiirejä" on noin 200 000 ja he ovat yksi suurimmista tataarien alaryhmistä. Sipiirien puhuma kieli on seperia, joka käyttää tataarin kielen kirjakieltä, mutta on kehittynyt melko erilaiseksi. Sipiirien esi-isät ovat osittain lännempänä asuneita turkkilaisia ja suomalais-ugrilaisia kansoja, mutta pääasiassa Siperien juuret ovat kiptšakeissa. Tataarit muuttivat alueelle noin 1350–1900. http://newasp.omskreg.ru/hist/fotatlas/rezumeen.htm Siperian tataarien historiaa Samoin heidän kielessään on vaikutteita kiptšakkien kielestä, joka kuitenkin lähinnä muistuttaa Kazanin tataarien kieltä. Lainasanoja on myös kazakista, baškiirista, uzbekista ja venäjästä. Vuoden 2002 väestönlaskennassa Siperiassa asui 500 000 tataaria, mutta suurin osa (300 000) heistä oli Kazanin tataareja, jotka olivat asettuneet alueelle vasta myöhemmin. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Mы сибирские татары перепись населения 2020г * сибирские татары / Россия, любовь моя! / телеканал культура Luokka:Siperian etniset ryhmät Luokka:Tataarit
Sitruunatetra

Sitruunatetra (Hyphessobrycon pulchripinnis) on tetrojen (Characidae) heimoon kuuluva kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Sitruunatetra voi kasvaa melkein viisi senttimetriä pitkäksi. Sillä on harmaankellertävä, parhaimmillaan kullanhohtoinen vartalo, ja hain evää muistuttava korkea selkäevä, jonka päässä on valkea pilkku. Vatsaevässä on voimakkaan keltainen etureuna jonka takana on musta raita. Silmä on kirkkaan punainen. == Alkuperä == Sitruunatetra on peräisin Etelä-Amerikasta, Brasilian keskiosista.FreshAquarium Kaikki kaupoissa olevat sitruunatetrat ovat viljeltyjä. Kaukoidässä viljellyillä voi toisinaan esiintyä kalatuberkuloosia, joten kalojen valintaan kannattaa kiinnittää huomiota. == Käyttäytyminen == Sitruunatetra on vilkas, mutta sopuisa parvikala, joka kaipaa ainakin viiden yksilön parvea, ja akvaarion minimikoko on 60l, mutta kaikkein sopusuhtaisimmalta sitruunatetraparvi näyttää vasta lähemmäs 150-litraisissa akvaarioissa. == Vesiolot ja ravinto == Sitruunatetralle sopiva lämpötila-alue on 22–28 celsiuastetta ja pH 5.5–7. Veteen tulee lisätä humusuutetta tai turvetta - liian kovassa vedessä kala on väritön. Se syö pienijakeista sekaruokaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Harrastajan sivu Luokka:Akvaariokalat Luokka:Tetrat
Jim J. Bullock

James Jackson "Jim" Bullock eli JM J. Bullock (s. 9. helmikuuta 1955, Casper, Wyoming) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Bullock tuli tunnetuksi 1980-luvulla, jolloin hän sai roolin sarjasta Too Close for Comfort. Hän esiintyi usein myös John Davidsonin Hollywood Squares -televisiokomediassa ja -pelishow'ssa (1986–1989). Lisäksi hänellä oli vuosina 1989–1990 rooli suositussa televisiosarjassa Alf. Bullock esitti Mister Monroeta sarjassa Ned's Declassified School Survival Guide vuosina 2004–2007. Hän on avoimesti homoseksuaalinen. Hän ilmoitti vuonna 1995 kärsineensä HIV-tartunnasta jo vuodesta 1985. Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Days of Wonder (albumi)

Days of Wonder – Live 1976 on rockyhtye Magnumin vuonna 2000 julkaisema live- albumi. Se on nauhoitettu Birminghamin The Railway Innissä vuonna 1976 ja on eräs yhtyeen ensimmäisistä live-esiintymisistä. Albumi sisältää materiaalia lähinnä yhtyeen ensimmäiseltä albumilta Kingdom of Madness, joka kuitenkin julkaistiin vasta kaksi vuotta näiden live-versioiden nauhoittamisen jälkeen. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin ellei toisin mainita. # # # # # # # # # # # # (Dion DiMucci ja Ernie Maresca) # # # ==Kokoonpano== *Tony Clarkin – kitara *Bob Catley – laulu *Wally Lowe – basso *Richard Bailey – koskettimet, huilu *Kex Gorin – rummut ==Lähteet== luokka:Vuoden 2000 konserttitallenteet Luokka:Magnumin konserttitallenteet
Päänahka

Päänahka on pään yläosan iho. Se alkaa kasvojen yläpuolelta ja rajoittuu takana ja sivuilla niskaan. Yleensä päänahkaa peittävät hiukset, mutta toisinaan ne ajetaan pois tai ne vanhemmiten tai jonkin sairauden vuoksi lakkaavat kasvamasta. Ihonväristä riippumatta päänahka on usein kalpeahko, koska hiusten alla se ei rusketu. Päänahassa on runsaasti verisuonia, ja siksi pään alueen haavat vuotavat paljon verta. Päänahassa on myös laskimoita, jotka kulkevat kalloluun sisään ja läpi. Siksi alueen haavat on puhdistettava huolellisesti ja tulehdukset hoidettava. Lisäksi päänahassa on mikrobeja enemmän kuin useimmissa ihmiskehon alueissa. Päänahan hygienia on melko arka, koska hiuksien vuoksi se ei puhdistu yhtä tehokkaasti kuin paljas iho. Päänahan ja hiukset voi pestä shampoolla. == Katso myös == * Hilse == Lähteet == Luokka:Iho Luokka:Pää
Adam Woodyatt

Adam Brinley Woodyatt (s. 28. kesäkuuta 1968 Walthamstow) on brittiläinen näyttelijä, joka on esittänyt Ian Bealen roolia EastEnders-televisiosarjassa yhtämittaisesti vuodesta 1985. Woodyatt valmistui Sylvia Youngin teatterikoulusta Lontoossa. Hän teki 26. maaliskuuta 2007 kaikkiaan 2000. esiintymisensä EastEndersissä Ian Bealena. Hän on ollut sarjan ainoa jäljellä oleva alkuperäinen näyttelijä Wendy Richardin lähdettyä vuonna 2006. Woodyatt asuu Southamissa, Warwickshiressa. Hän meni 8. huhtikuuta 1998 naimisiin tanssija Beverley Sharpin kanssa Floridan Walt Disney Worldissa; parille on syntynyt kaksi lasta, Jessica (1994) ja Sam (1997). == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The River Sessions

The River Sessions on rockyhtye Magnumin vuonna 2004 julkaistu livealbumi. Se nauhoitettiin Glasgow'ssa vuonna 1985. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin. # # # # # # # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== *Tony Clarkin – kitara *Bob Catley – laulu *Wally Lowe – basso *Mark Stanway – koskettimet *Mickey Barker – rummut ==Lähteet== luokka:Vuoden 2004 konserttitallenteet Luokka:Magnumin konserttitallenteet
The Party’s Over

The Party’s Over on Talk Talk -yhtyeen debyyttialbumi, joka ilmestyi vuonna 1982. Albumi edustaa aikakautensa tyypillistä syntikkapoppia. Albumilla on mukana kappale ”Talk Talk”, josta yhtye on saanut nimensä. Albumilla syntetisaattoreita soittaa kosketinsoittaja Simon Brenner, joka erosi yhtyeestä jo vuonna 1983. ==Kappalelista== # # # # # # # # # ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1982 esikoisalbumit Luokka:Talk Talkin albumit
Laughing Stock

Laughing Stock on Talk Talk -yhtyeen viides ja viimeinen studioalbumi. Se ilmestyi vuonna 1991. Laughing Stock jatkaa samoilla linjoilla kuin edellinen albumi Spirit of Eden ja edustaa post-rockia. Taustalla soittaa joukko muusikoita. Jousisoittimet ovat erittäin hyvin edustettuina albumilla. Vaikka albumilla onkin vain kuusi kappaletta, musiikkia on yli 40 minuuttia, sillä useimmat kappaleet kestävät yli kuusi minuuttia. Pisimmät kappaleet ovat lähes kymmenminuuttinen New Grass ja yli 9 minuuttia 30 sekuntia pitkä After the Flood. == Kappaleet == # "Myrrhman" – 5:33 # "Ascension Day" – 6:00 # "After The Flood" – 9:39 # "Taphead" – 7:30 # "New Grass" – 9:40 # "Runeii" – 4:58 Luokka:Vuoden 1991 albumit Luokka:Talk Talkin albumit
Schrödingerin kuva

Schröringerin kuva on kvanttimekaniikan formalismin yksi muoto. Siinä oletetaan systeemin tilaa kuvaavien funktioiden, tilavektorien eli aaltofunktioiden riippuvan ajasta, ja observaabeleita kuvaavien lineaarioperaattorien olevan aikariippumattomia. == Käyttö == Merkitään Schrödingerin kuvan tilavektoria ket-merkinnällä |\psi(t)\rangle. Tuo tilavektori toteuttaa Schrödingerin yhtälön i \hbar \frac{d}{dt} |\psi(t)\rangle = H |\psi(t)\rangle, missä H on systeemin kokonaisenergiaa kuvaava Hamiltonin operaattori ja \hbar on Diracin vakio. Tällöin niinkutsutussa puhtaassa tilassa observaabeleiden odotusarvo \langle O \rangle voidaan laskea observaabelia kuvaavan (aikariippumattoman) operaattorin \hat{O} ja tilan |\psi(t)\rangle sekä tämän konjugaattitilan \langle \psi(t) | avulla: \langle O(t) \rangle = \langle \psi(t)| \hat{O} |\psi(t)\rangle. Sekoitetussa tilassa systeemiä ei voi kuvata aaltofunktiolla vaan tilaoperaattorilla eli tiheysmatriisilla, \rho(t)=\sum_i w_i |\psi_i(t)\rangle \langle \psi_i(t)|, missä w_i ovat eri puhtaiden tilojen |\psi_i(t)\rangle todennäköisyyksiä. Suljetussa systeemissä tiheysmatriisi toteuttaa Liouvillen yhtälön i \hbar \frac{d}{dt} \rho(t) = [H,\rho(t)], missä [H,\rho(t)] on Hamiltonin operaattorin ja tiheysmatriisin kommutaattori. Tällöin observaabeleiden aikakehitys saadaan kaavasta \langle O(t) \rangle = {\rm Tr}[\rho(t) \hat{O}]. Tässä {\rm Tr}[\hat{A}] on operaattorin \hat{A} jälki. Vastakkainen, mutta täysin ekvivalentti tapa kuvata observaabeleiden aikariippuvuutta on olettaa tilat aikariippumattomiksi, ja operaattorit aikariippuviksi. Tätä kuvaustapaa nimitetään Heisenbergin kuvaksi. Näiden välillä käytetään usein myös vuorovaikutuskuvaa, jossa tilojen aikakehityksestä kirjoitetaan erikseen auki johonkin tunnettuun Hamiltonialaiseen liittyvä osa, ja häiriötä kuvaava osa lasketaan erikseen. == Katso myös == * Heisenbergin kuva * Diracin kuva Luokka:Kvanttimekaniikka
Natalja Baranskaja

Natalja Vladimirovna Baranskaja (, 31. tammikuuta 1908 Pietari, Venäjä – 2004Baranskaja, Natalia, Kirjasampo, viitattu 5.12.2021) oli venäläinen novellikirjailija. Baranskaja opiskeli Moskovan yliopistossa historiaa ja etnologiaa ja valmistui 1929. Baranskaja jatkoi osa-aikaista opiskelua toisen maailmansodan jälkeen. Hän oli jäänyt leskeksi kahden lapsen kanssa miehensä kaaduttua vuonna 1943Natalya Baranskaya, Springer.com, viitattu 5.12.2021 . Hän työskenteli Moskovan Puškin-museossa ja saattoi omistautua kirjoittamiselle täysipäiväisesti vasta vuoden 1966 jälkeen. Ensimmäiset kertomuksensa hän julkaisi 1968. Merkittävimpiä Baranskajan teoksista on pienoisromaani Viikko kuin viikko, jonka venäjänkielinen alkuteos Nedelja kak nedelja ilmestyi 1969. Suomennos julkaistiin vuonna 1982. ==Suomennetut teokset== * Viikko kuin viikko (Nedelja kak nedelja); suom. Eila Salminen, Helsinki: Otava 1982 Sarja: Delfiinikirjat ISBN 951-1-05654-9 * "Lainen talo", suom. Eila Mäntysaari. Antologiassa: Mikä ihana päivä! Kertomuksia Venäjästä, toim. Arja Rosenholm, Helsinki: Taifuuni 1992 ISBN 951-581-000-0 ==Lähteet== Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Puna-aavetetra

Puna-aavetetra (Hyphessobrycon sweglesi vanh. Megalamphodus sweglesi ) on tetrojen heimoon kuuluva kala. == Koko ja ulkonäkö == Puna-aavetetra on noin 4,5 cm pitkä. Vartalon yleisväri on punainen, kyljessä on musta läikkä. Evät ovat isot ja kaarevat. Sukupuolet voi erottaa selkäevän muodosta: koiraan selkäevä muistuttaa banaania, naaraan sitruunaa. Naaraan selkäevän kärjessä on vähän mustaa ja valkoista, koiraan selkäevä on tasaisen punainen. == Alkuperä == Puna-aavetetra on kotoisin Etelä-Amerikasta Orinoco-joen vesistöstä. == Käyttäytyminen ja lisääntyminen == Puna-aavetetra on vilkas parvikala, joka viihtyy runsaskasvisessa akvaariossa. Erityisen kaunis se on akvaariossa jossa on runsaasti vihreitä kasveja ja näitä tetroja suuri parvi, ainoana parvikalana. Puna-aavetetra on parvikala, ja parvessa tulisi olla vähintään 6–10 yksilöä, mieluiten enemmänkin. Akvaariolla saisi olla kokoa vähintään 60 litraa, johon voi asuttaa jo pienen parven. Koiraat mahtailevat toisilleen levittämällä evänsä täyteen komeuteensa ja pörhistelemällä toisilleen, naaraat ovat passiivisempia. Puna-aavetetrat liikuskelevat rauhallisesti enimmäkseen akvaarion korkeuden puolenvälin alapuolella, melko lähellä pohjaa. == Vesiolot ja ravinto == Puna-aavetetra on viileän veden kala, joten sille sopiva lämpötila on 20–23 °C ja pH 5,5–7. Se syö sekaruokaa, kuten pellettejä, hiutaleita ja pakasteita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Harrastajan sivu (suomeksi) Luokka:Akvaariokalat Luokka:Tetrat
Ländler

Ländler on 3/4-tahtinen kansantanssi, joka oli suosittua Itävallassa, Etelä- Saksassa ja saksankielisessä Sveitsissä 1700-luvun lopulla. Ländler on paritanssi, jolle ovat ominaisia hypyt ja polkeminen. Joskus sitä esitetään vain instrumentaalisesti, joskus siinä on myös lauluosuus ja jodlausta. Monet säveltäjät ovat liittäneet sävellyksiinsä ländler-osuuksia, esimerkiksi Gustav Mahler, Ludwig van Beethoven, Franz Schubert ja Anton Bruckner. == Lähteet == Luokka:Kansantanssi Luokka:Itävallan musiikki Luokka:Saksan musiikki Luokka:Sveitsin musiikki
Véronique Mang

Véronique Mang (s. 15. joulukuuta 1984 Douala, Kamerun) on ranskalainen pikajuoksija. Mang kilpaili Ateenan olympialaisissa 2004, joissa hän karsiutui 100 metrin juoksun toisissa alkuerissä ajalla 11,39. Samoissa kisoissa hän oli mukana Ranskan joukkueessa, joka voitti olympiapronssia 4 x 100 metrin viestijuoksussa.http://news.bbc.co.uk/sport2/hi/olympics_2004/athletics/results/3532522.stm Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa kahdeksanneksi ajalla 11,30. Vuonna 2010 hän karsiutui 60 metrin välierissä Dohan sisäratojen MM- kisoissa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui 100 metrillä toiseksi ennätyksellään 11,11 s. Hän hävisi voittajalle Verena Sailerille yhden sadasosasekunnin. 200 metrin loppukilpailussa hänet hylättiin varaslähdön vuoksi. 4 × 100 metrin viestissä hän juoksi toisen osuuden Ranskan hopeajoukkueessa. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 60 metrillä kuudenneksi ajalla 7,22 s. Saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin välierissä. ==Henkilökohtaiset ennätykset== :Lähde: IAAF * 50 metrin juoksu: 6,24 (2010) * 60 metrin juoksu: 7,19 (2011) * 100 metrin juoksu: 11,11 (2010) * 200 metrin juoksu: 22,92 (2004) ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michelle Phillips

Michelle Phillips (s. 4. kesäkuuta 1944) on yhdysvaltalainen laulaja- lauluntekijä ja näyttelijä. Phillips syntyi nimellä Holly Michelle Gilliam Kalifornian Long Beachilla. Hän tuli 1960-luvulla kuuluisaksi The Mamas & the Papas -kokoonpanon jäsenenä. Hän meni 31. joulukuuta 1962 naimisiin tulevan yhtyetoverinsa John Phillipsin kanssa ja sai Chynna-tyttären (s. 1968), mutta erosi vuonna 1970. Phillips oli mukana kirjoittamassa mm. yhtyeen hittejä "Creeque Alley" ja "California Dreamin'". Phillipsin vuodet The Mamas & the Papasissa olivat ajoittain ongelmallisia, ja vuonna 1966 hän joutui joksikin aikaa jopa erotetuksi yhtyeestä. Hänen avioliiton ulkopuolinen rakkaussuhteensa Denny Dohertyyn paljastui, ja Phillipsin aloitettua suhteen myöhemmin Gene Clarkin kanssa John Phillips ei suostunut enää esiintymään vaimonsa kanssa. Phillips erotettiin kesäkuussa 1966 ja korvattiin tilapäisesti Jill Gibsonilla. Hänet kuitenkin kutsuttiin takaisin jo elokuussa. Yhtye hajosi heinäkuussa 1968. Vuonna 1970 Phillips esitti taustalaulut Leonard Cohenin keikalla, ja samoihin aikoihin hän solmi kahdeksan päivää kestäneen avioliiton näyttelijä Dennis Hopperin kanssa. Phillips on myöhemmin kommentoinut tapausta huumorimielellä ja luonnehtinut noita kahdeksaa päivää mm. hänen elämänsä onnellisimmiksi. Vuonna 1973 Phillips lauloi Cheech & Chongin listahitillä "Basketball Jones". Hän sai vuonna 1975 sooloartistina levytyssopimuksen A&M; Recordsilta, ja ensimmäinen oma albumi Victim of Romance ilmestyi vuonna 1977. Hän oli vuosina 1978–1980 naimisissa Robert Burchin kanssa. Hän sai vuonna 1982 toisen lapsensa Austin Hinesin. Omaelämäkerta California Dreamin': The True Story of the Mamas and the Papas julkaistiin vuonna 1986. Vuonna 1987 Phillips lauloi taustat Belinda Carlislen listaykköshitillä "Heaven Is a Place on Earth". Hän oli läheinen ystävä Sharon Tatelle, Abigail Folgerille, Jay Sebringille ja Wojciech Frykowskille, jotka kaikki murhattiin Charles Mansonin "Perheen" uhreina 9. elokuuta 1969. Phillipsillä on ollut tähän päivään saakka useita rooleja elokuvissa ja televisiossa. Hän jäi 19. tammikuuta 2007 The Mamas & the Papasin viimeiseksi elossa olevaksi vakituiseksi jäseneksi Denny Dohertyn kuoltua Mississaugassa. Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Denny Doherty

thumb|upright|Denny Doherty. thumb|upright|Denny Doherty (toinen oikealta) esiintymässä The Mamas & the Papasin kanssa, 1967. Dennis Gerrard Stephen "Denny" Doherty (29. marraskuuta 1940 – 19. tammikuuta 2007) oli kanadalainen laulaja-lauluntekijä. Hän tuli 1960-luvulla tunnetuksi The Mamas & the Papas -yhtyeen jäsenenä. Doherty syntyi Halifaxissa, Nova Scotiassa, ja aloitti uransa teini-ikäisenä rock-yhtyeessä The Hepsters. Sen jälkeen hän lauloi folk-yhtyeessä The Colonials, josta tuli myöhemmin The Halifax Three. Yhtyeestä tuli melko suosittu Kanadassa, ja se julkaisi Yhdysvaltoihin siirtymisensä jälkeen kaksi LP-levyä vuonna 1963. Yhtyeen hajottua Doherty perusti folkrock-yhtyeen The Mugwumps, jossa lauloi myös Cass Elliot. Lyhytikäiseksi jääneen yhtyeen jälkeen Doherty liittyi The Journeymen -yhtyeeseen; Elliot liittyi siihen vähän myöhemmin, minkä jälkeen yhtye muutti nimensä The Mamas & the Papasiksi. Dohertylla oli vuonna 1965 suhde yhtyetoveri Michelle Phillipsin kanssa, ja tämän paljastuttua Phillipsin miehelle John Phillipsille Michelle erotettiin tilapäisesti vuonna 1966. The Mamas & the Papas hajosi vuoteen 1969 mennessä. Dohertyllä oli vielä The Mamas & the Papasin hajoamisen jälkeen läheiset suhteet entiseen yhtyetoveriinsa Cass Elliotiin. Tämän kuoltua sydänkohtaukseen vuonna 1974 hän osallistui yhtyeen muiden jäsenten ohella laulajattaren hautajaisiin. Doherty aloitti soolouransa vuonna 1971, mutta pettyi levyjensä myyntiin ja alkoi keskittyä tekemään uraa näyttelijänä. Hän esiintyi John Phillipsin Broadway- musikaalissa, juonsi kanadalaista television musiikkiohjelmaa vuonna 1978, sekä näytteli televisiosarjassa Atlantic Summer. Vuosina 1982–1986 Doherty esiintyi John Phillipsin kanssa uudelleen muodostetun The Mamas & the Papasin mukana. Sen jälkeen hän palasi näyttelijän uralleen, jolla saavuttikin Kanadassa menestystä. Doherty kuoli 66-vuotiaana kotonaan Mississaugassa, Ontariossa. Hän oli saanut munuaisvaurion selvittyään vaikeasta vatsa- aortanpullistumaleikkauksesta. Hänellä oli kolme lasta: yksi lyhyestä ensimmäisestä avioliitosta sekä kaksi toisesta avioliitosta Jeannetten kanssa, joka kesti kaksikymmentä vuotta aina vaimon kuolemaan 1998 saakka. == Televisiosarjat == Ilmestymisvuosi Sarja Rooli 1984 Windows Billy Cooper 1992 Hurt Penguins Bilbo Roberts 1992 Oh, What a Night Harold 1993–2001 Teodor, pikku hinaaja Kertoja/Satamamestari 1997 Elvis Meets Nixon Vernon 1997-2000 Pit Pony Charley McGinnis 2001 Prince Charming Jeweller 2004 25 Years of Skinnamarink Denny 2005 This Is Wonderland ? 2007 Roskasakki Ryan Chalkneck ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset poplaulajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Bill Brack

William Brack (s. 26. joulukuuta 1935 Toronto, Ontario, Kanada) on entinen kilpa-autoilija. Brack osallistui Formula 1 -sarjaan kausilla 1968, 1969 ja 1972. Hän kilpaili Lotuksen ja BRM:n autoilla kaiken kaikkiaan kolmessa kilpailussa. Brack osallistui pelkästään Kanadan Grand Prix -kilpailuihin. Hän ei saavuttanut lyhyellä F1-urallaan yhtään MM-pistettä. F1:n jälkeen Brack menestyi Formula Atlantic -sarjassa 1970-luvun puolessavälissä ja voitti Kanadan Formula Atlantic -mestaruuden kolmesti peräkkäin vuosina 1973, 1974, 1975. Tämän jälkeen Brack vetäytyi kilpa-autoilusta. ==Formula 1 -tulokset== Vuosi Talli Auto Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Sijoitus Pisteet 1968 Gold Leaf Team Lotus Lotus 49B Cosworth V8 RSA ESP MON BEL DUT FRA GBR GER ITA CAN Kesk. USA MEX \- 0 1969 Owen Racing Organisation BRM P138 BRM V12 RSA ESP MON DUT FRA GBR GER ITA CAN NC USA MEX \- 0 1972 Marlboro BRM BRM P180 BRM V12 RSA RSA ESP MON BEL FRA GBR GER AUT ITA CAN Kesk. USA \- 0 == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Phillips (muusikko)

thumb|John Phillips (1967) John Edmund Andrew Phillips eli Papa John (30. elokuuta 1935 Parris Island, Etelä-Carolina – 18. maaliskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka tuli tunnetuksi The Mamas & the Papasin jäsenenä. ==Yhtyeet== Phillipsin ensimmäinen menestynyt yhtye oli folk-yhtye The Journeymen. Sen hajottua luoviin erimielisyyksiin Phillips perusti yhtyeen The New Journeyman, jossa oli mukana hänen vaimonsa Michelle. Yhtyeeseen liittyivät myöhemmin Denny Doherty ja Cass Elliot. Yhtye otti nimekseen The Mamas & the Papas ja se nousi suureen suosioon vuosina 1965–1968. Phillips oli yhtyeen pääasiallinen lauluntekijä, ja hän kirjoitti myös Scott McKenzien hitin "San Francisco (Be Sure To Wear Flowers In Your Hair)" (1967). ==Sooloura== Phillipsin ensimmäinen sooloalbumi Wolfking of L.A ilmestyi vuonna 1970. Hän vietti vuonna 1981 kuukauden vankeudessa huumausaineisiin liittyneestä rikoksesta tuomittuna ja julkaisi 1986 menestyskirjana omaelämäkertateoksensa Papa John. Hän oli mukana kirjoittamassa Beach Boysin listaykköshittiä "Kokomo". ==Yksityiselämä== Monien lähteiden mukaan John Phillips oli yksi aikansa musiikkipiirien vaikuttajia, ja oli samoissa piireissä tai tunsi monia viihdealan Beverly Hillsin huippuja, kuten Beach Boysin Dennis Wilson, Jay Sebring, Sharon Tate, Roman Polanski, musiikkialalle haluava Charles Manson, Anita Pallenberg ja Robert Evans.http://californiareport.org/archive/R201308161630/ccaliforniareport.org/archive/R201308161630/c http://earcandy_mag.tripod.com/rrcase-charlesmanson.htm http://books.google.fi/books?id=FYy7TTmQoD4C&pg;=PA433&lpg;=PA433&dq;=john+phillips+Helter_Skelter_(book)#v=onepage http://thespawnofthesphinx.com/spawn_of_the_sphinx_003.htm Eräs lähde mainitsee Phillipsin/Cassidyn piirin, ja että Phillips ja The Mamas and the Papasin Donny Doherty olisi olleet kutsutut Sharon Taten viimeisiksi jääneisiin juhliin. http://books.google.fi/books?id=7n38EhI2JaoC&pg;=PA95&lpg;=PA95&dq;=john+phillips++terry+melcher ===Perhe=== Phillipsille suoritettiin maksansiirto vuonna 1992. Hän kuoli Los Angelesissa sydänvikaan 65-vuotiaana, ja postuumisti julkaistiin albumi Phillips 66. Phillips eli vuosina 1962–1970 avioliitossa yhtyetoverinsa Michelle Phillipsin kanssa. Hän oli elämänsä aikana neljästi naimisissa ja sai viisi lasta: * Jeffrey Phillips * näyttelijä Mackenzie Phillips * laulaja, näyttelijä Chynna Phillips (lauluyhtye Wilson Phillipsin jäsen) * Tamerlane Phillips * näyttelijä, malli, laulaja Bijou Phillips ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet Luokka:Hipit
David Almond

David Almond (s. 15. toukokuuta 1951 Felling, Tyne ja Wear, Englanti) on brittiläinen kirjailija. Hänet tunnetaan ennen kaikkea nuortenkirjailijana, mutta hän on kirjoittanut myös aikuisille. Omien novellikokoelmien lisäksi Almondin novelleja on julkaistu lehdissä sekä antologioissa. Hänen ensimmäinen nuortenkirjansa, Nimeni on Skellig, voitti Carnegie-mitalin ja Whitbread- palkinnon vuoden parhaana lastenkirjana. Myös vuoden 2003 Tulennielijät voitti lastenkirjallisuuden Whitbread-palkinnon. ==Teoksia== * Sleepless Nights (novelleja aikuisille 1985) * A Kind of Heaven (novelleja aikuisille 1997) * Nimeni on Skellig (Skellig 1998, suom. Kaisa Kattelus 2000) * Pimeän peli (Kit’s Wilderness 1999, suom. Kaisa Kattelus 2001) * Taivassilmä (Heaven Eyes 2000, suom. Kaisa Kattelus 2002) * Tiikerisydän (The Secret Heart 2001, suom. Kaisa Kattelus 2003) * Wild Girl, Wild Boy (näytelmä 2001) * Tulennielijät (The Fire Eaters 2003, suom. Kaisa Kattelus 2005) * Kate, the Cat and the Moon (2004, kuvittanut Stephen Lambert) * Clay (2005) * Naakkakesä (Jackdaw Summer 2008, suom. Kaisa Kattelus 2010) == Aiheesta muualla == * Almondin viralliset kotisivut Luokka:Englantilaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Günther Bechem

Karl-Günther Bechem alias Bernd Nacke (21. joulukuuta 1921 Hagen – 3. toukokuuta 2011 Hagen) oli saksalainen kilpa-autoilija. Hän kilpaili Formula 1 -sarjassa kausilla 1952 ja 1953. Bechem kilpaili urheiluautoilla ennen Formula 1 -sarjaa. Ensimmäinen kilpailu F1:ssä oli Saksan Grand Prix 1952, johon hän osallistui Bernd Nacke -nimellä. Tuolloin hän ajoi BMW:n autoa. Kilpailu päättyi keskeytykseen, eikä hän kyseisenä vuonna enää osallistunut F1-kilpailuihin. Seuraavan vuoden Saksan GP:ssä Bechem oli taas mukana. Tällä kertaa hän kilpaili omalla nimellään, mutta kilpailu päättyi keskeytykseen. Kilpailussa hän ajoi AFM:n autoa. Kilpailu jäi Bechemin F1-uran viimeiseksi. Bechem F1-uran saldoksi jäi kaksi kilpailua, mutta yhtään pistettä hän ei saavuttanut. Vuonna 1954 Bechem kolaroi rajusti kilpaillessaan Carrera Panamericanassa. Vaikka hän toipui saamistaan vammoistaan, hän ei enää koskaan kilpaillut näin korkealla sarjatasolla. ==Formula 1 -tulokset== Vuosi Osallistuja Auto Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Sijoitus Pisteet 1952 "Bernd Nacke" BMW Eigenbau S6 SWI INDY BEL FRA GBR GER Kesk. DUT ITA \- 0 1953 Günther Bechem AFM U8 BMW S6 ARG INDY DUT BEL FRA GBR GER Kesk. SWI ITA \- 0 ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Henry Lee Lucas

Henry Lee Lucas (23. elokuuta 1936 – 12. maaliskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja, joka väitti murhanneensa jopa 600 ihmistä vuosina 1975–1983. Hänen kuitenkin todettiin murhanneen ainakin 175 ihmistä kahdeksan vuoden aikana.A&E; Biography -televisiodokumentti: Henry Lee Lucas Hänellä oli suhde ja hän myös murhasi ihmisiä Ottis Toole -nimisen rikollisen kanssa.A&E; Biography -televisiodokumentti: Ottis Toole Teini-ikäisenä hän alkoi tappaa eläimiä ja sekaantua niihin. Kun Lucas pidätettiin Texasissa, viranomaiset päättivät satojen murhien tutkinnan hänen tunnustustensa perusteella. Lucas tuomittiin 11 ihmisen murhasta, ja yhdestä niistä hän sai kuolemantuomion. Kuolemantuomio muutettiin elinkautiseksi vuonna 1998 sen jälkeen, kun sanomalehti oli selvittänyt kuinka epätodennäköistä Lucasin tunnustusten todenmukaisuus oli ja Texasin oikeuskanslerin tutkimus tuli siihen tulokseen, että tämä oli tunnustanut valheellisesti. Lucas kuoli vankilassa 12. maaliskuuta 2001. == Katso myös == * Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Productive Power of Confessions of Cruelty Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjamurhaajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jim Corr

James Steven Ignatius ”Jim” Corr (s. 31. heinäkuuta 1964 Dundalk) on irlantilainen kitaristi ja kosketinsoittaja. Hän on The Corrsin vanhin ja ainoa miespuolinen jäsen. Corrilla on vuonna 2006 syntynyt poika vuoden 2002 Miss Northern Irelandin Gayle Williamsonin kanssa. He kuitenkin erosivat jo puoli vuotta poikansa syntymän jälkeen. Corr on 9/11-totuusliikeen jäsen. Hän toimittaa verkkosivustoa, jossa hän kirjoittaa uudesta maailmanjärjestyksestä, johon sisältyy käsitys siitä, että syyskuun 11. päivän iskut 2001 oli sisäpiirin tekoa Jossain vaiheessa syyskuussa 2015 kaikki salaliittoon liittyvä sisältö poistettiin hänen sivustostaan ja URL-osoite alkoi ohjata Corrsin omille kotisivustolle. Osama bin Ladenin kuoleman jälkeen toukokuussa 2011 Corr väitti, että bin Laden oli tosiasiallisesti kuollut 10 vuotta aikaisemmin vuonna 2001."Jim Corr: 'Osama Bin Laden has been dead for 10 years'". NME. Retrieved 26 May 2011. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset kosketinsoittajat Luokka:Irlantilaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Salaliittoteoreetikot
Caroline Corr

Caroline Georgina Corr (s. 17. maaliskuuta 1973) on irlantilainen muusikko, joka tunnetaan The Corrsin rumpalina. Hän lisäksi soittaa bodhránia sekä pianoa ja laulaa taustoja. Corr meni elokuussa 2002 naimisiin pitkäaikaisen poikaystävänsä Frank Woodsin kanssa. Heillä on kolme lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Haastattelu 2022 Luokka:Irlantilaiset rumpalit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Steve Alten

Steve Alten (s. 21. elokuuta 1959 Philadelphia) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten Meg-romaanisarjastaan, joka kuvaa suurten Megalodon-haiden selviytymistä. == Teokset == Megalodon-sarja * Meg: A Novel of Deep Terror (1997, suom. MEG – syvyyksien kauhu) * The Trench (1999) * Meg: Primal Waters (2004) * Meg: Hell's Aquarium (2008) Domain * Domain (2001, suom. Mayojen testamentti) * Resurrection (2004, suom. Mayojen testamentti - ylösnousemus) Goliath * Goliath (2002) Muut romaanit * The Loch (2005) * The Shell Game (2008) ISBN 978-1599550947 == Aiheesta muualla == * Megsite.com Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bellerofon

Bellerofon (; ) oli kreikkalaisen mytologian suurimpia sankareita ja hirviöiden lyöjiä ennen Heraklesta. Hänen suurin saavutuksensa oli Khimairan, pedon, jolla oli leijonan pää, vuohen ruumis ja käärme häntänään, tappaminen. Bellerofonin tarina alkoi karkotuksella maanpakoon murhattuaan veljensä. Hakiessaan sovitusta teolleen hän saapui Proitoksen, Tirynsin kuninkaan, luokse, joka asemansa perusteella puhdisti tämän rikoksestaan. Kuninkaan vaimo kuitenkin iski silmänsä tähän, ja tultuaan torjutuksi syytti tätä yrityksestä maata hänet väkisin. Proitos ei kuitenkaan uskaltanut tappaa vierastaan, joten hän lähetti Bellerofonin kuningas Iobateksen, appensa, puheille mukanaan sinetöity viesti, jossa pyydettiin tappamaan sen kantaja. Bellerofonin saavuttua perille Iobates kestitsi häntä yhdeksän päivää ennen kuin avasi viestin. Hänkin kuitenkin pelkäsi erinyiden kostoa, jos hän murhaisi vieraansa, joten hän lähetti tämän suorittamaan mahdotonta tehtävää: tappamaan Khimaira Kaarian maakunnassa.Homeros, Ilias 6.144–221 (engl. käännös) == Pegasoksen sieppaus == Lyykialainen selvinnäkijä Polyidos kertoi Bellerofonille, että tämän tarvitsisi tehtäväänsä Pegasoksen. Onnistuakseen saamaan tämän avukseen, Polyidos käski Bellerofonin nukkua Pallas Athenen temppelissä. Unessa Athene asetti kultaiset suitset hänen viereensä ja käski hänen uhrata Poseidonille, hevosten kesyttäjälle. Bellerofon teki kuten hänen oli käsketty, ja löydettyään Pegasoksen Korintista Peirenen lähteen luota kuten Polyidos oli sanonut, hän suitsi tämän ja lensi sinne, missä Khimairan oli kerrottu olevan.Pindaros, Olympia 13 (engl. käännös) == Khimairan lyöminen == Khimairan lyömisestä on kaksi eri versiota. Pegasos on mukana versiossa, jossa hän surmasi Khimairan ampumalla sen nuolillaan korkealta Pegasoksen selästäApollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 2.3.2 (engl. käännös). Sen sijaan toinen kuvaus ei mainitse Pegasosta lainkaan, ja siinä Bellerofon sitoi keihääseensä suuren lyijykappaleen, jonka hän sai tungettua Khimairan kurkkuun, ja tämän kuuma hengitys sulatti sen tukehduttaen Khimairan. Bellerofon palasi voitokkaana Iobateen luokse, joka pettyneenä epäonnistumisestaan lähetti tämän uusiin haasteisiin: taistelemaan solymilaisia, amatsoneja ja lopuksi palkkaamiaan lyykialaisia vastaan. Bellerofon löi kuitenkin heidät kaikki, jolloin Iobates huomattuaan, kuinka toivotonta oli yrittää tappaa tätä, antoi tälle tyttärensä puolisoksi tehden hänestä samalla kruununperijänsä. He saivat lapset Isandros, Hippolokhos ja Laodamia. Samalla kun Bellerofonin maine kasvoi, kasvoi myös hänen hybriksensä. Hän päätti nousta taivaaseen Pegasoksen selässä, mutta Zeus lähetti paarman puremaan Pegasosta, joka heitti ratsastajansa selästään. Bellerofon eli loppuelämänsä raajarikkonaHyginus, Fabulae lvii (engl. käännös). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikkalaisen mytologian sankarit
Franz Werfel

Franz Werfel (10. syyskuuta 1890 Praha, Böömi – 26. elokuuta 1945 Beverly Hills, Kalifornia, YhdysvallatWerfel, Franz, Kirjasampo, viitattu 1.11.2021) oli itävaltalais-böömiläinen proosakirjailija, näytelmäkirjailija ja runoilija. Hän kirjoitti saksaksi. Werfel tutustui Alma Mahleriin Wienissä ensimmäisen maailmansodan aikana. He asuivat yhdessä vuosia ennen kuin avioituivat 1929. He joutuivat lähtemään 1938 maanpakoon ja 1940 Yhdysvaltoihin, sillä Werfel oli syntyperältään juutalainen. Werfel toimi Leipzigissa kustannustoimittajana ja oli ekspressionistisen runouden edustajia ja edistäjiä. Hän lähti maanpakoon 1938 ja Yhdysvaltoihin 1940. Hänen läpimurtoteoksensa oli romaani Verdi, joka ilmestyi 1924. Joissakin romaaneissa, kuten Luokkakokous (1928) näkyy psykoanalyysin vaikutus. Romaani Neljäkymmentä päivää Musa Daghilla (1933) kertoo armenialaisten kohtalosta Turkissa. Menestysteos oli 1941 ilmestynyt Bernadetten laulu, joka on kiitollisuudenosoitus pelastumisesta. Hän kirjoitti myös näytelmiä. == Suomennetut teokset == * Bernadetten laulu, suom. Kyllikki Sutinen, Helsinki: Fennia 1949 * Kirje naisen käsialalla, suom. Oili Suominen, Jyväskylä: Atena 2004 ISBN 951-796-336-X * Kuoleman voittaja (Der Tod des Kleinbürgers, 1928), suom. Anna Leivo, 1928 * Kuulkaa Herran ääntä, 1–2 (Höret die Stimme, 1937); suom. V. Hämeen-Anttila, 1938 * Luokkakokous, kertomus nuoruudenrikoksesta, suom. J. A. Hollo, 1930 * Neljäkymmentä päivää Musa Daghilla, romaani, 1–3; suom. V. Hämeen-Anttila, 1935 * * Verdi, oopperan romaani (Verdi. Roman der Oper, 1924), suom. Kyllikki Hämäläinen, 1949 ;Näytelmiä * Juarez ja Maximilian (Juarez und Maximilian, 1924) * Paavali ja juutalaiset (Paulus unter den Juden, 1926) * Jakobovski ja eversti (Jakobowsky und der Oberst, 1944) ;Novelleja * Hotellinportaat, teoksessa Aikamme parhaita rakkauskertomuksia, toim. Erkki Reenpää, Helsinki: Otava 1954, 2.p. 1965 * Pieneläjän kuolema, teoksessa: Yhdeksäs hyvää yötä"!: hetki lepoa kunnes nukutte, toim. V. Hämeen- Anttila, Hämeenlinna: Arvi A. Karisto 1942 ;Runo * Puhtauden rukous, suom. Uuno Kailas, teoksissa:Franz Werfel, Luettelo suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 28.10.2021, viitattu 1.11.2021 ** Kaunis Saksa: sarja saksalaista lyriikkaa, suom. Uuno Kailas, Porvoo WSOY 1924 ** Saksan kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Rafael Koskimies, Porvoo: WSOY, 1930 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lauri Viljanen : Eräs uuden vuosisadan runoilija. Franz Werfel, Helsingin Sanomat, 05.02.1928, nro 35, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Itävaltalaiset kirjailijat Luokka:Tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Sally Altschuler

Sally Altschuler (s. 1953) on tanskalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Häneltä on suomennettu Zone 5 -sarjan teoksia. == Teoksia == * Jordens salt, 1993. * Begyndelsen, 1994. * Psykocyber, 1994. * Manilagaleonen, 1996. * Blind makker, 1997. * Evelyn med de smukke øjne, 1998 * Den anden kind, 1999. * Da Tudse blev træt, 2000 * Hvordan man får sin kamel til tandlægen, 2000. * Venner ved verdens ende, 2001. * Der er noget i vejen, 2001. * Verdens navle, 2003. * De magiske briller, 2003. * Men jeg sagde ikke noget, 2003. * Tudses fine venner, 2003. * Store Tudse og Mutter Spidsmus, 2003. * Ballade med Bit, 2004. == Aiheesta muualla == * Litteratursiden.dk: Sally Altschuler Luokka:Tanskalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rafaello

Rafaello voi tarkoittaa *italialaista taiteilijaa Rafaelia *kuvittellista Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -hahmoa Raphaelia
Hanhimaa

Hanhimaa on pieni joenvieruskylä Kittilän kunnan Könkäällä, Lapin maakunnassa. Kylä sijaitsee Lismajoen äärellä ja Inarintien varressa, noin 44 kilometriä Kittilän kirkonkylältä koilliseen. Pohjoisesta etelään virtaava Lismajoki laskee Kapsajoen ja Loukisen kautta Ounasjokeen. Hanhimaa on valtakunnallisesti arvokasta maisema-aluetta. Luultavasti kylä on asutettu 1700-luvulla; tätä aikaisemmasta ihmistoiminnasta kertoo alueelta löytynyt kivikautinen nuija. Kylän perinteiset talonpoikaistalot on rakennettu pääasiassa 1900-luvun taitteessa tai alkuvuosikymmeninä. Vuonna 1992 julkaistun arvokkaiden maisema-alueiden kuvauksen mukaan rakennuksissa on runsaasti mielenkiintoisia yksityiskohtia. Hanhimaan vanhimmat rakennukset sijaitsevat erittäin kauniilla paikalla Lismajoen rantatörmällä. Hanhimaan pihapiiriin kuuluvat 1920-luvulla valmistuneen, laudoituskoristeluin varustetun päärakennuksen lisäksi makasiini, sauna sekä ladon, tallin ja navetan sisältävä talousrakennus. Ylinivan pirtti on komea, ja ollut osittain alkuperäisessä asussa; pihassa on 1800-luvun talousrakennuksia. Muita arvokkaita rakennuskohteita ovat Pietilä, Alanne ja Suonperä sekä jo autioitunut Hanhivaara. Kylän nimen sanotaan johtuvan siitä, että hanhet ovat mielellään ruokailleet Lismajoessa kylän kohdalla. Hanhimaassa asuu noin 50 ihmistä (2013). Pääelinkeinot ovat metsä- ja porotalous. Hanhimaan maasto on paljolti suota ja kangasmaastoa. Kapsajoki ja Lismajoki sopivat hyvin kalastukseen. Kylän luoteispuolella Vuossavaaralla voi nähdä punaista jaspista ja kylästä linnuntietä viitisen kilometriä itään sijaitsevassa Kirkkokuusikossa, Päivänhohtovuoman suoalueen pohjoispuolella ensimmäisen kirkon muistomerkin. ==Lähteet== Luokka:Kittilän kylät Luokka:Valtakunnallisesti arvokkaat maisema-alueet Suomessa
Javier Balboa

Javier Ángel Balboa Osa (s. 13. toukokuuta 1985 Madrid, Madridin alue, Espanja) on päiväntasaajanguinealainen jalkapalloilija. Hän edustaa portugalilaista Benficaa ja on pelipaikaltaan oikea laitalinkki. == Seurajoukkueura == Balboan vanhemmat ovat kotoisin Päiväntasaajan Guineasta, mutta pakenivat maasta diktaattori Francisco Macías Ngueman vainojen vuoksi ja asettuivat Madridiin. Juniorina Balboa pelasi Madridin naapurikunnassa Alcalá de Henaresissa Avancen ja Alcalán joukkueissa ennen liittymistään Real Madridin junioreihin vuonna 1999. Kaudeksi 2005–2006 hän nousi seuran reservijoukkueeseen Castillaan ja saman kauden aikana myös edustusjoukkueeseen. Edustusjoukkueen mukana hän debytoi Espanjan korkeimmalla sarjatasolla 26. lokakuuta Deportivoa vastaan ja Mestarien liigassa 6. joulukuuta lohkovaiheen ottelussa Olympiakosia vastaan. Kauden 2006–2007 Balboa vietti lainassa Racingissä hankkimassa kokemusta, ja pelasi 30 Espanjan korkeimman sarjatason ottelussa. Kesällä 2007 hän teki Real Madridin kanssa neljävuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2007–2008 Balboa kuului Real Madridin edustusjoukkueen kokoonpanoon, mutta peliaika jäi vähäiseksi. Espanjan liiga, Espanjan cup ja Mestarien liiga mukaan lukien hän pelasi yhteensä kymmenessä ottelussa, joista useimmat hän aloitti vaihtopenkiltä. Hän onnistui kuitenkin kertaalleen maalinteossa sekä cupissa että Mestarien liigassa. Kesällä 2008 Balboa siirtyi portugalilaisseura Benficaan, jonka kanssa hän teki neljävuotisen sopimuksen. Benfica maksoi Real Madridille neljän miljoonan euron siirtokorvauksen. Balboan hankinta oli Benfican valmentajan Quique Sánchez Floresin toive, sillä kaksikko oli työskennellyt yhdessä jo Real Madridin juniorijoukkueessa. Tammikuussa 2010 Balboa palasi synnyinmaahansa Espanjaan, kun sarjanoususta kamppaillut Segunda Divisiónin Cartagena hankki hänet riveihinsä loppukauden 2009–2010 kestäneellä lainasopimuksella. == Maajoukkueura == Maajoukkuetasolla Balboa edustaa Päiväntasaajan Guineaa. Hän teki ensiesiintymisensä maajoukkueessa 2. kesäkuuta 2007 Afrikan- mestaruuskilpailuiden karsintaottelussa Ruandaa vastaan. Vuoden 2010 MM- kilpailuiden karsinnoissa hän pelasi kolmessa ottelussa. == Saavutukset == * Primera División: 2008 == Lähteet == Luokka:Päiväntasaajanguinealaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Draiman

David Michael Draiman (s. 13. maaliskuuta 1973 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalaisen Disturbed-yhtyeen laulaja. Draiman on opiskellut taloushallintoa, yhteiskuntatieteitä ja filosofiaa. Draimanin taustat ovat juutalaiset, mutta hän ei ole uskonnollinen. == Diskografia == ;Disturbed *The Sickness (2000) *Believe (2002) *Ten Thousand Fists (2005) *Indestructible (2008) *Asylum (2010) *The Lost Children (2011) *Immortalized (2015) *Evolution (2018) *Divisive (2022) ;Soolo *"Forsaken" (2002) *"Dance in the Rain" (Megadethin vieraslaulaja) (2013) ;Device *Device (2013) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Amerikanjuutalaiset
Carlos Ortiz

Carlos Ortiz (9. syyskuuta 1936 Ponce – 13. kesäkuuta 2022 New York) oli puertoricolainen ammattinyrkkeilijä. Ortiz aloitti ammattinyrkkeilyuransa vuonna 1955, jolloin hän tyrmäsi Harry Bellin New Yorkissa Yhdysvalloissa. Hän pysyi mieluiten Uuden-Englannin osavaltioissa, lähinnä Massachusettsista New Jerseyyn. Ortiz piti hallussaan kevyen välisarjan maailmanmestaruutta 12.6.1959–1.9.1960 ja saavutti kevyen sarjan maailmanmastaruuden 21. huhtikuuta 1962 voitettuaan Joe Brownin. Hän menetti mestaruutensa lopullisesti vasta 29. kesäkuuta 1968 Carlos Teo Cruzille. Mestaruus oli tosin huhtikuusta marraskuuhun 1965 väliaikaisesti Ismael Lagunalla. Yhteensä Ortiz saavutti ammattilaisurallaan 61 voittoa, seitsemän häviötä ja yhden ratkaisemattoman. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Puertoricolaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet