Isabella Rossellini

Isabella Fiorella Elettra Giovanna Rossellini (s. 18. kesäkuuta 1952 Rooma, Italia) on amerikanitalialainen näyttelijä ja malli. Hän aloitti 28-vuotiaana uransa mallina, ja oli 1980-luvun alussa Lancôme-sopimuksensa turvin maailman parhaiten palkattu malli. Rossellinin vanhemmat olivat Ingrid Bergman ja Roberto Rossellini, jotka molemmat olivat maailmankuuluja elokuvantekijöitä. Isabella itse karttoi alkuun elokuvauraa, koska varhaisissa arvioissa häntä verrattiin aina äitiinsä. Rossellinin elokuvaläpimurto oli Blue Velvet – ja sinisempi oli yö (1986). Sen jälkeen hän on tehnyt uraa sekä ison budjetin elokuvissa että independent-elokuvissa. Hän sai vuonna 2025 uransa ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa. == Nuoruus == Isabella Rossellini syntyi Roomassa 1952, ja hänen vanhempansa olivat tunnettuja elokuvantekijöitä. Äiti oli ruotsalaissyntyinen Ingrid Bergman ja isä italialainen Roberto Rossellini. Isabella kasvoi rakastamaan elokuvia, mutta hän halusi alkujaan tehdä uraa muualla. Häntä omien sanojensa mukaan pelotti ryhtyä vanhempiensa maineen seurauksena näyttelijäksi. == Ura == === Mallina === Rossellini muutti vuonna 1971, ja hänen ura mallina käynnistyi, kun hän oli 28-vuotias. Rossellini tutustui valokuvaaja Bruce Weberin, joka halusi kuvata häntä. Weberin ottamasta valokuvasta tuli käytännössä välittömästä menestys, ja Rossellinista tuli valokuvamalli. Rossellini pääsi ensin sekä Yhdysvaltain että Britannian Voguen kanteen ja siitä useisiin muihin aikakauslehtiin. Rossellini teki vuonna 1982 Lancômen kanssa yksinoikeudellisen sopimuksen, ja hänestä tuli kosmetiikkayhtiön mainoskasvo. Sopimus teki Rossellinista myös maailman parhaiten palkatun mallin. Hän oli 14 vuoden ajan Lancômen kasvot, mutta yritys erotti hänet 43-vuotiaana. Lancômessa oltiin alettu pitää häntä liian vanhana. === Näyttelijänä === Rossellini teki ensimmäisen lyhyen elokuvaesiintymisensä äitinsä rinnalla elokuvassa Kohtalon tuulet (1976). Hänen varsinainen rooli oli elokuvassa Niitty (1979). Hän sai elokuvasta musertavat arviot, sillä häntä pidetiin kyllä äitinsä näköisenä mutta ilman äitinsä lahjoja. Arviot musersivat Rossellinin, joka jätti siksi elokuvauransa tauolle. Hän teki vain yhden komediallisen roolin Roberto Benignin elokuvassa Il Pap’occhio (1980). Rossellini keskittyi kuitenkin kuuden vuoden ajan pääosin uraansa mallina. Rossellinin ensimmäinen yhdysvaltalainen elokuva oli tanssidraama Valkeat yöt (1985), ja seuraavana vuonna ilmestyneessä David Lynchin elokuvassa Blue Velvet – ja sinisempi oli yö hän löi itsensä läpi. Hän sai siitä parhaan naispääosan Independent Spirit -palkinnon. Rossellini on esiintynyt aktiivisesti sekä ison budjetin elokuvissa että itsenäisissä tuotannoissa. Hänen Hollywood-elokuviaan ovat muun muassa Kuolema pukee häntä (1992) ja Peloton (1993). Hän oli mukana myös Lawrence Kasdanin elämäkerrallisessa lännenelokuvassa Wyatt Earp (1994). Rossellinin elokuvia ovat myös Peter Greenawayn The Tulse Luper Suitcases (2003), kokeellisen elokuvantekijän Guy Maddinin Brand Upon the Brain! (2006) ja Alice Rohrwacherin La Chimera – sielujen aarteet (2023). Rossellini ohjasi Sundance Channelille humoristisen Green Porno -lyhytelokuvasarjan, joka sai ensi- iltansa 2008. Niissä hän esittää useiden eläinten pariutumisrituaaleja. Lyhytelokuvat muistuttavat eräänlaisia gonzo-biologiantunteja, ja niissä yhdistyy uteliaisuus ja leikkimielisyys. Rossellini sai uransa ensimmäisen Oscar-ehdokkuuden, kun hänet valittiin ehdokkaaksi parhaasta naissivuosasta elokuvasta Conclave. Vatikaaniin sijoittuvassa jännityselokuvassa Rosselini näyttelee sisar Agnesta. == Yksityiselämä == Rossellinilla on tytär Elettra Rossellini Wiedemann (s. 1983) ja adoptoitu poika (s. 1993). == Osittainen filmografia == * A Matter of Time (1976) * Niitty (1979) * Il Pap'occhio (1980) * Taylor Hackfordin Valkeat yöt (1985) * Blue Velvet – ja sinisempi oli yö (1986) * Oci Ciornie (1987) * Kovat kundit eivät tanssi (1987) * Siesta (1987) * Red Riding Hood – Punahilkka (1987) * Zelly ja minä (1988) * Uskottomuus (1989) * Villi sydän (1990) * Dames Galantes (1990) * Caccia Alla Vedova (1991) * Kuolema pukee häntä (1992) * The Pickle (1993) * Muurin takana (1993) * Peloton (1993) * Wyatt Earp (1994) * Ikuinen rakkaus (1994) * Croce e delizia (1995) * Big Night (1996) * The Funeral (1996) * Left Luggage (1998) * The Impostors (1998) * Il Cielo cade (2000) * Empire (2002) * Roger Dodger (2002) * The Tulse Luper Suitcases, Part 1: The Moab Story (2003) * The Saddest Music in the World (2003) * The Tulse Luper Suitcases, Part 2: Vaux to the Sea (2004) * King of the Corner (2004) * Heights (2004) * The Feast of the Goat (2005) * Isäni on satavuotias (2005) * The Architect (2006) * Kunniaton (2006) * Tuplamorsian (2008) * The Last Jews of Libya (2007, kertoja) * My Dog Tulip (2008) * Joy (2015) * Vita & Virginia (2018) * Cat Person (2023) * La Chimera – sielujen aarteet (2023) * Conclave (2024) * Spaceman (2024) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Interview with Isabella Rossellini about her career and her parent's legacy Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt