EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
José de Orejón y Aparicio

José de Orejón y Aparicio (12. kesäkuuta 1703 Huacho – toukokuu 1765 Lima) oli perulainen säveltäjä, urkuri ja pappi.José de Orejón y Aparicio Real Academia de la Historia Orejón y Aparicio aloitti musiikillisen uransa lapsena laulajana. Hän opiskeli urkujensoittoa Juan de Peraltan ja todennäköisesti kontrapunktia Tomás de Torrejón y Velascon johdolla. Hän oli myös Roque Cerutin oppilas.Roque Ceruti Academia Musical de Indias Orejón y Aparicion uskotaan aloittaneen opiskelun pappisseminaarissa noin vuonna 1724. Myöhemmin hän opiskeli Universidad Nacional Mayor de San Marcosista, josta valmistuneeksi hänet on merkitty noin vuonna 1754 ilman tietoa tiedekunnasta. Orejón y Aparicio sai paikan Liman tuomiokirkon ensimmäisenä urkurina vuonna 1742. Vuonna 1760 hänet valittiin Roque Cerutin kuoltua tämän tilapäiseksi korvaajaksi maestro de capillan tehtäviin; hän sai pysyvän nimityksen tähän asemaan huhtikuussa 1764. Saman vuoden syyskuussa hän saneli testamenttinsa vammauduttuaan onnettomuudessa. Hänen tarkkaa kuolinajankohtaansa ei tiedetä, mutta urkurinpaikka julistettiin vapaaksi 21. toukokuuta 1765. Vuonna 2001 Juan Carlos Estenssoro kuvasi Orejón y Apariciota merkittävimmäksi Perussa syntyneeksi kolonialistisen ajan säveltäjäksi. Orejón y Aparicion tuotannon joukossa on messuja, motetteja, hymnejä ja litanioita.Latin American Classical Composers: A Biographical Dictionary, s. 443 Martha Furman Schleifer, Gary Galván == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Perulaiset säveltäjät Luokka:Urkurit Luokka:Perulaiset papit Luokka:Vuonna 1703 syntyneet Luokka:Vuonna 1765 kuolleet
Jorma Malinen

Jorma Malinen (s. 30. syyskuuta 1959 Rovaniemi) on Ammattiliitto Pron puheenjohtaja. Malinen valittiin tehtävään vuonna 2014. Vuosina 2009‒2012 Malinen oli Pron hallituksen jäsen. Ennen liittouraa Malinen työskenteli telakoilla asentajana. Työn ohessa hän kouluttautui automaatiosuunnittelijaksi. 2000-luvun alussa Malinen valittiin telakkayhtiö STX Finlandin eli nykyisen Meyer Turun toimihenkilöiden luottamusmieheksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ismo Kokko

Ismo Markus Kokko (s. 1971 Helsinki) on suomalaisen ammattiyhdistysliikkeen vaikuttaja. Kokko on toiminut mm. Teollisuuden Palkansaajat TP ry:n pääsihteerinä, Insinööriliiton neuvottelujohtajana, Tradenomimiliiton toiminnanjohtajana ja SAK:n työehtoasiantuntijana. Kokko valittiin marraskuussa 2021 AKT:n puheenjohtajaksi. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri ja tradenomi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1971 syntyneet
AMD K8

AMD K8 (Hammer, Sledgehammer) on seuraaja AMD Athlon -suorittimille (K7), jossa on merkittävänä uutuutena 64-bittinen moodi (AMD64). K8-sarjan seuraaja on K10 (K9 oli sisäistä kehitystä). K8-arkkitehtuurissa muistiohjain integroitiin suorittimeen. Integroidun muistiohjaimen kanssa pohjoissilta on vain silta suorittimen ja grafiikkalaitteelle välillä. HyperTransport-väylä mahdollistaa useampien suorittimien käytön moniprosessointikonfiguraatiossa, sekä nopean yhteyden muille laitteille. == Mallit == Suoritinsarjat: * AMD Opteron, palvelinmallit * Athlon 64 ja Athlon 64 FX, korkean suorituskyvyn työpöytäkäyttö * Sempron 64 (Sempron), edullisemmat työpöytäkäyttöön suunnatut suorittimet * Mobile Athlon 64, Mobile Turion ja Mobile Turion 64 X2 * Mobile Sempron == Lähteet == K8
Kansalliskokous (Slovenia)

Slovenian tasavallan kansalliskokous () on Slovenian lainsäädännöllinen elin, johon kuuluu 90 jäsentä. Ensimmäinen Slovenian kansalliskokous aloitti toimintansa 23. joulukuuta 1992. Perustuslaki takaa yhden paikan sekä unkarilais- että italialaisvähemmistöjen edustajille. Kansalliskokouksen toiminnasta raportoi Uradni list Republike Slovenije -lehti (), jota toimittavan yrityksen omistaa maan hallitus. Lehden tarkoitus on informoida kansalaisia lainsäädäntötyöstä, sillä lakimuutosten tulee olla julkisia ennen kuin ne astuvat voimaan. == Vaalit == Vaalit pidetään neljän vuoden välein. Vaalipäivä on sunnuntai tai muu ei-arkinen päivä.. Vaaleissa on 4 % vaalikynnys. Äänestäminen on mahdollista postitse ulkomailla asuville slovenialaisille, mutta myös Sloveniassa, mikäli henkilö on sairaalassa tai vanhainkodissa. Viimeisimmät vaalit pidettiin vuonna 2018, jonka jälkeen muodostettiin LMŠ-vetoinen vähemmistöhallitus, jolle Vasemmisto antoi epävirallisen tukensa. Pääministeri Marjan Šarecin erotessa 27. tammikuuta 2020 hän ilmoitti pyrkivänsä järjestämään ennenaikaiset vaalit. Presidentti Borut Pahor on kuitenkin pyrkinyt ensin neuvottelemaan uutta mahdollista hallitusta nykyisellä kansalliskokouksen kokoonpanolla.. == Aiheesta muualla == * Virallisen lehden kotisivut == Lähteet == Luokka:Kansalliset parlamentit Luokka:Slovenian politiikka
Cell-0

Cell-0 on suomalaisen Apocalyptican yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin 10. tammikuuta 2020 Silver Lining Music -levymerkillä. Albumi on instrumentaalilevy, jonka yhtye äänitti ilman ulkopuolista tuottajaa. Albumin miksasi Andrew Scheps. Albumi äänitettiin Helsingissä Sonic Pump Studioilla. Albumin kappale ”Ashes Of The Modern World” on albumin ensimmäinen singlejulkaisu, jolle on julkaistu Ville Juurikkalan ohjaama musiikkivideo. Yhtye juhlisti albumia lanseeraamalla heinäkuussa 2021 tummapaahtoisen nimikkokahvin. Kahvin valmistaa Helsingin kahvipaahtimo. == Kappaleet == Kappaleet: == Kokoonpano == Kokoonpano: * Eicca Toppinen – sello * Perttu Kivilaakso – sello * Paavo Lötjönen – sello * Mikko Sirén – rummut == Arvostelut == * Imperiumi: 9-/10Apocalyptica Cell-O Viitattu 22.4.2020. * Kaaoszine: 17 vuoden tauon jälkeen instrumentaalin äärelle – arviossa Apocalyptican ”Cell-0” Viitattu 24.6.2022. * Soundi: Levyarvio: Apocalyptica palasi juurilleen ja on nyt elämänsä vedossa – Isot tunnelmat kietovat kuulijan otteeseensa Viitattu 22.4.2020. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Apocalyptican albumit Luokka:Vuoden 2020 albumit
I Let My Heart Break

I Let My Heart Break on Tika Sevón Liljegrenin esittämä musiikkikappale, joka sijoittui kolmanneksi vuoden 2020 Uuden Musiikin Kilpailussa. Musiikillisesti ”I Let My Heart Break” on balladi, jonka sanoitus käsittelee murtumista ja yli pääsemistä. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Neea Jokinen, Timo Oiva, Oliver@i-One Music ja Lotus Wang. Sovittamiseen on heidän lisäkseen osallistunut Petri Somer. == Kappaleen synty == ”I Let My Heart Break” kirjoitettiin biisileirillä Taiwanin Taipeissa. Siellä Neea Jokinen ja Timo Oiva kirjoittivat kappaleen Taiwanissa asuvien Oliver@i-One Musicin ja Lotus Wangin kanssa. He kaikki osallistuivat myös sovittamiseen, jossa oli lisäksi mukana Petri Somer. Kappaleen tuottivat Sami Tamminen ja Kalle Mäkipelto. == Tyyli == ”I Let My Heart Break” on balladi murtumisesta ja yli pääsemisestä. Tekemiseen osallistuneiden Oivan ja Jokisen mukaan ”I Let My Heart Break” kertoo siitä, ”kuinka päästäkseen sydänsurusta yli täytyy päästää tuska itsestä kunnolla ulos”. Tikan mukaan kappaleeseen voi samaistua, jos läheinen on kuollut tai jos on menettänyt rakkaansa. Tikan mielestä kappaleen vahvuuksia ovat sen voimakkuus ja dramaattisuus. Tikan lauluääni on kappaleessa esillä. Tuottajat Mäkipelto ja Tamminen pitivätkin suurimpana haasteena sitä, että tuotanto ei veisi laululta liikaa tilaa. Haluttu soundi löytyi, kun kappaleeseen lisättiin jousisovitus. == Julkaisu == ”I Let My Heart Break” julkaistiin vuoden 2020 Uuden Musiikin Kilpailun kappaleista ensimmäisenä, 24. tammikuuta. Uuden Musiikin Kilpailussa 7. maaliskuuta 2020 kappale sijoittui 127 pisteellään kolmanneksi. Se sai 50 pistettä kansainvälisiltä raadeilta ja 77 pistettä yleisöltä. Tika esitti kappaleen viimeisenä. Esityksen aikana Tikan pää kahdesti katosi tv-ruudusta, ja kamera kuvasi vain tämän alavartaloa. Uuden Musiikin Kilpailun mukaan virheen aiheutti se, että yksi kameroista hajosi juuri ennen Tikan esitystä. Koska virhe ei ollut Tikan, Uuden Musiikin Kilpailu lisäsi YouTube-kanavalleen kappaleen live-esityksen finaalin sijaan harjoituksista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *YouTube: Kappaleen video *YouTube: Live-esitys UMK:n harjoituksissa *Yle Areena: Tika – biisin tarina Luokka:Suomalaiset musiikkikappaleet Luokka:Vuoden 2020 kappaleet
Video RAM

Video RAM (näyttömuisti, videomuisti, usein lyhennettynä VRAM) on tietokoneen muistia, joka on kahden laitteen välissä: suoritin kirjoittaa muistiin kun näyttöä on päivitettävä (esimerkiksi hiiren osoittimen liikkuessa tai kursorin vilkkuessa), sekä RAMDAC lukee muistista tiedon näyttölaitteelle. Näyttömuistia sijoitetaan näytönohjaimelle tai kuvapuskurilaitteelle. Näyttömuistia varten on kehitetty muistipiirejä kuten VRAM, WRAM, MDRAM ja SGRAM. Näyttömuisti voi olla kaksoisporttista (VRAM), jolloin RAMDAC voi lukea muistia eri portista kuin mistä sille kirjoitetaan eikä se näin joudu odottamaan. VRAM on monimutkaisempaa ja kalliimpaa valmistaa, mutta myös nopeampaa käytännössä kuin tavallinen DRAM. WRAM on eräiden valmistajien ratkaisu, joka on nopeampaa mutta myös noin 20% halvempaa valmistaa kuin VRAM. Näyttömuistille voidaan käyttää korkeaa väyläleveyttä tai suurempaa kellotaajuutta (SGRAM). IBM sai kaksoisporttiselle muistille patentin vuonna 1985, joka on myöhemmin vanhentunut. == Lähteet == Luokka:Muistit
Teemu Eskelinen

Teemu Petteri Eskelinen (s. 30. toukokuuta 1976) on suomalainen laulaja ja muusikko. Hän oli syksystä 1997 vuoden 2001 loppuun Absoluuttinen Nollapiste -yhtyeen taustalaulaja ja lyömäsoittaja. Vuodesta 2008 hän on soittanut rumpuja Musta Joutsen -yhtyeessä. Eskelinen on myös soittanut ja laulanut Tommi Liimatan sooloalbumilla Liimatan Pan Alley ja Tropical Cocktail sekä lukemattomissa Diu Dau Tapesin kokoonpanoissa, kuten Ahkerat Simpanssit (salanimellä Cornelius). == Lähteet == Luokka:Absoluuttinen Nollapiste Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset rumpalit Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Baumgarten

Baumgarten on saksalainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Adolf Baumgarten (1915–1942), saksalainen nyrkkeilijä * Alexander Gottlieb Baumgarten (1714–1762), saksalainen filosofi * Hermann Baumgarten (1825–1893), saksalainen historioitsija * Michael Baumgarten (1812–1889), saksalainen teologi ==Katso myös== *Baumgart *Baumgartner Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Baumgart

Baumgart on saksalainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Bernd Baumgart (s. 1955), Itä-Saksaa edustanut soutaja ja olympiavoittaja * Steffen Baumgart (s. 1972), saksalainen jalkapallovalmentaja ja hyökkääjä * Wolfgang Baumgart (1949–2011), saksalainen maahockeypelaaja ==Katso myös== *Baumgartner *Baumgarten Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Arnold Mendelssohn

Arnold Mendelssohn (26. joulukuuta 1855 Ratibor – 18. tai 19. helmikuuta 1933 Darmstadt) oli saksalainen säveltäjä.Arnold Mendelssohn AllMusicMendelssohn, Arnold Stadtlexikon Darmstadt Mendelssohn oli Felix Mendelssohnin kaukainen sukulainen. Hän kävi varhaisella iällä koulua Berliinissä ja Danzigissa. Ensimmäisen muodollisen musiikkiopetuksensa hän sai Kuninkaallisessa kirkkomusiikki-instituutissa Berliinissä, jossa opiskeli Friedrich Kielin johdolla urkujen- ja pianonsoittoa sekä sävellystä. Sittemmin Mendelssohn työskenteli urkurina kirkoissa Bonnissa ja Bielefeldissä. Lopulta hän pääsi opettajaksi Kölnin konservatorioon, jossa hänen oppilaidensa joukossa oli Paul Hindemith.Arnold Mendelssohn: Trio for 2 Violins & Piano in a minor, Op.76 Edition Silvertrust Mendelssohnin tuotannossa on lähes kolmesataa teosta kamarimusiikista oopperaan; hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluvat hänen kirkkomusiikkisävellyksensä. Hän edusti uusromanttista tyyliä, ja hänen musiikkiaan esitettiin usein ennen natsien valtaannousua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Pierre Terrail de Bayard

thumb|upright|Pierre Terrail de Bayard Pierre Terrail de Bayard (noin 1473 – 1524), "ritari peloton ja nuhteeton", oli ranskalainen soturi, joka taisteli Italiassa Kaarle VIII:n, Ludvig XII:n ja Frans I:n sodissa, joissa hän herätti suurta huomiota rohkeutensa, mutta myös harvinaisen jalomielisyytensä takia. Niinpä hän taisteli Gariglianon sillalla (1503) yksin 200 espanjalaista vastaan. Frans I nimitti hänet ansioiden vuoksi kenraaliluutnantiksi (Lieutenant général de province) Dauphinéhen ja myöhemmin armeijan ylipäälliköksi Italiaan. Bayard haavoittui 1524 kuolettavasti Sesiavirralla. Hänen historiansa kirjoitti hänen kirjurinsa Jacques Joffrey (le loyal serviteur) (Pariisi 1878).Bayard, Pierre Terrail de, Tietosanakirja osa 1, palsta 903–904, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset sotilaat Luokka:Ritarit Luokka:1470-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1524 kuolleet
Bayard

Bayard on ranskalainen nimi, joka voi tarkoittaa muun muassa seuraavia * Pierre Terrail de Bayard (noin 1473 – 1524), keskiaikainen ranskalainen soturi * Thomas F. Bayard, (1828–1898), yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattipuoluetta edustanut poliitikko * Pierre Bayard (s. 1954), ranskalainen kirjailija ja professori * Jean Bayard (1897–1995), ranskalainen rugbypelaaja Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Bayard (täsmennyssivu)

Bayard voi tarkoittaa muun muassa seuraavia: * Bayard, ranskalainen sukunimi * FS Bayard (1880), Ranskan laivaston vuonna 1880 vesillelaskettu teräsrunkoinen Bayard-luokan barbetteristeilijä * Bayard-luokka, Ranskan laivaston kahden puurunkoisen aluksen barbetteristeilijäluokka
Church of Confessing Anglicans of Aotearoa/New Zealand

Aotearoan/Uuden-Seelannin tunnustuksellisten anglikaanien kirkko (Church of Confessing Anglicans of Aotearoa/New Zealand) on evankelis-anglikaaninen kirkkokunta Uudessa-Seelannissa. Se ei ole osa Anglikaanista kirkkoyhteisöä (Anglican Communion), mutta se on saanut tunnustuksen muilta konservatiivisilta anglikaanisilta kirkoilta. == Historia == Toukokuussa 2018 Aotearoan, Uuden-Seelannin ja Polynesian anglikaanikirkko päätti hyväksyä samaa sukupuolta olevien parien liittojen siunaamisen. Osa sen jäsenistä ja seurakunnista piti päätöstä Raamatun ja anglikaanisen kirkon opin ja käytänteiden vastaisena. Nämä pitivät päätöksen jälkeen mahdottomana kuulua enää samaan kirkkoon, mutta he halusivat säilyä anglikaaneina. Tämän vuoksi he perustivat oman kirkon. 19\. lokakuuta 2019 vihittiin pastori Jay Behan kirkon ensimmäiseksi piispaksi. Tilaisuuteen osallistui yli 600 henkeä, joiden joukossa oli kolme arkkipiispaa ja 13 piispaa tuoden samalla tervehdyksen ja tunnustuksen uudelle kirkolle muiden maiden anglikaaneilta. == Hallinto ja rakenne == Kirkkoa johtaa piispa, joka tällä hetkellä on Jay Behan. Korkeinta valtaa käyttää vuosittain kokoontuva synodi, jossa on edustajia kaikista jäsenseurakunnista. Se valitsee Pysyvän komitean (Standing Committee) joka huolehtii päätöksenteosta ja hallinnosta silloin, kun synodi ei kokoonnu. Se kokoontuu säännöllisesti ja siinä on kahdeksan jäsentä, neljä pappia ja neljä maallikkoa. Kirkolla on tällä hetkellä 17 jäsenseurakuntaa. Niistä kuusi on Pohjoissaarella ja 11 Eteläsaarella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kirkon kotisivut Luokka:Anglikaaniset kirkkokunnat Luokka:Kristinusko Uudessa-Seelannissa
Saint-Amand Bazard

Saint-Amand Bazard, myös Amand Bazard, (1791−1832) oli ranskalainen sosialisti, Saint-Simonin koulukunnan tunnetuimpia johtajia. Oltuaan ensin mukana carbonaristisessa liikkeessä hän 1825 viehättyi Henri de Saint-Simonin oppiin, jota hän on kehitti ja täydensi varsinkin sen taloudelliseen puoleen nähden. Vasta hänen johdollaan syntyi varsinainen Saint-Simonin koulukunta. Heinäkuun vallankumouksen aikoina (1830) se esiintyi jonkinlaisena lahkona, jonka ylimmäisinä pappeina olivat Bazard ja Prosper Enfantin. Bazard erosi kuitenkin jo 1831 Enfantinista, koska hän piti kiinni avioliiton pyhyydestä. Tämän jälkeen lahko pian hajosi. Bazard ja Enfantin julkaisivat yhdessä Exposition de la doctrine de Saint-Simon (1828−1830).Bazard Amand, Tietosanakirja osa 1, palsta 906−907, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset poliitikot Luokka:Sosialistit Luokka:Vuonna 1791 syntyneet Luokka:Vuonna 1832 kuolleet
Bazin

Bazin on ranskalainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä: *André Bazin (1918–1958), ranskalainen elokuva-arvostelija ja -esseisti *Catherine Bazin (s. 1950), ranskalainen yleisurheilija *Claude Bazin de Bezons (1617–1684), ranskalainen asianajaja ja poliitikko sekä Ranskan akatemian jäsen *François Emmanuel Joseph Bazin (1816–1877), ranskalainen oopperasäveltäjä *Hervé Bazin (1911–1996), ranskalainen kirjailija *René Bazin (1853–1932), ranskalainen kirjailija, Ranskan akatemian jäsen Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
René Bazin

René François Nicolas Marie Bazin (26. joulukuuta 1853 – 20. heinäkuuta 1932René Bazin, Acdémie Française, viitattu 30.1.2020) oli ranskalainen kirjailija, Ranskan akatemian jäsen. Hän oli hieno, vakava, vaikka vähän ohuelta vaikuttava romaanien kirjoittaja, joka ranskalaisessa 1900-luvun alkupuolen kirjallisuudessa Maurice Barrès’n ohella ajoi varsinkin maaseudun asiaa pääkaupungin vastakohtana. Elävän luonnontunnon elähdyttämällä lämpimällä rakkaudella ja surunvoittoisella runollisuudella hän kuvailee häipyviä oloja ja sitä rakkautta, joka liittää ihmistä maahan. Hänen huomatuin kirjansa on La terre qui meurt (1899). Muita hänen teoksiaan ovat Le guide de l’empereur (1901) sekä Les Oberlé 1902 (suom. Oberlén perhe, 1903), jonka tapahtumapaikka on Elsassissa. Lisäksi Bazin on kirjoittanut huomiota herättäneitä matkakuvauksia Italiasta ja Espanjasta. == Suomennetut teokset == * Oberlén perhe, suomentanut Aune Krohn, Otava 1903. * Donatienne, suomentanut Santeri Rissanen, WSOY 1915. Sarja: Nuorisoseuran kirjasto, n:o 320. * Uhrattu rakkaus: romaani (De toute son âme), suomentanut H. Tiihonen, Helsinki, 1919. * Nouseva oras: romaani, suomentanut E. A. Berg, Helsinki: Kustannusoy. Ahjo 1919. Sarja: Kuuluisia romaaneja, 2 * Keisarin opas, (Le guide de l'empereur), suomentanut Toini Kalima, WSOY 1922. * Kuoleva maa: romaani (La Terre qui meurt), Gummerus, 1926. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Annukka Laine

Annukka Laine (s. 1955) on ylöjärveläinen kuvataiteilija, joka tekee sakraalimaalauksia. Hän on keskittynyt taiteessaan kristillisen elämänkatsomuksen ja sen perusteiden esille tuomiseen. == Lähteet == *Kirkon kulttuuripalkinto Annukka Laineelle ja Pekka Kivekkäälle; Tampereen seurakunnat 29.1.2020 == Aiheesta muualla == *Annukka Laine; Kuvataiteilijamatrikkeli Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Franz Schalk

Franz Schalk (27. toukokuuta 1863 Wien – 3. syyskuuta 1931 Edlach) oli itävaltalainen kapellimestari.Franz Schalk Mahler Foundation Schalk opiskeli Anton Brucknerin johdolla ja pääsi Wienin hovioopperan ensimmäiseksi kapellimestariksi vuonna 1900. Vuosina 1904–1921 hän johti samassa kaupungissa Gesellschaft der Musikfreundea ja vuosina 1918–1929 hovioopperaa seurannutta Wienin valtionoopperaa, vuosien 1919–1924 aikana yhteisesti Richard Straussin kanssa. Strauss erosi tehtävistään epäselvän vastuunjaon takia. Myöhemmin Schalk oli mukana perustamassa Salzburgin festivaalia. Schalk johti vuonna 1894 Brucknerin viidennen sinfonian kantaesityksen. Esityksessä olleiden useiden leikkausten ja muiden muutosten on useimmiten katsottu olleen ilman Brucknerin lupaa tehtyjä; säveltäjä itse oli poissa kantaesityksestä terveyssyistä. Schalkin versio viidennestä sinfoniasta oli kuitenkin ensimmäiseen julkaisuun valittu ja ainoa yleisön lähes neljään vuosikymmeneen kuulema versio teoksesta. Leon Botstein ja Hans Knappertsbusch ovat arvostaneet Schalkin Bruckner-tulkintoja, mutta häneen on kohdistettu myös ankaraa kritiikkiä Brucknerin eräiden merkittävien sinfonioiden alkuperäisversioiden peukaloinnista. Schalk kantaesitti Richard Straussin Die Frau ohne Schattenin vuonna 1919 ja oli mukana tekemässä varhaista julkaisua Gustav Mahlerin kymmenennestä sinfoniasta. Schalk teki usein yhteistyötä Lotte Lehmannin kanssa ja otti jälleen käyttöön Kammersängerin-tittelin erityisesti tätä varten. Lehmannista tuli vuonna 1926 ensimmäinen Kammersängerinin arvolla kunnioitettu laulaja sitten monarkian kaatumisen. Lehmann osallistui esimerkiksi Schalkin johtamiin Die Frau ohne Schattenin ja Hans Pfitznerin Palestrinan esityksiin. Ludwig van Beethovenin kuoleman 100-vuotismuistolle Schalk johti vuonna 1927 Fidelion, jossa Lehmann lauloi ensimmäistä kertaa Leonoren roolin. Schalkin ja Lehmannin viimeinen yhteinen esitys kuultiin Ariadne auf Naxoksen tulkinnassa Wienissä kesäkuussa 1931. Schalkin kuoltua syyskuussa 1931 Clemens Krauss johti kapellimestarikollegansa muistoksi Siegfriedin hautajaismarssin ennen Nürnbergin mestarilaulajien esitystä. 8. joulukuuta 1931 järjestettiin Schalkin muistolle vielä erikoiskonsertti, jossa kapellimestarina toimi Bruno Walter ja Lehmann lauloi Mahlerin Um Mitternachtin. Esimerkiksi Schalkin levyttämät tulkinnat Beethovenin ja Franz Schubertin kahdeksansista sinfonioista tulivat arvostetuiksi. Myös hänen isoveljensä Joseph Schalk loi uran kapellimestarina. Franz Schalkilta tunnetuksi tuli sitaatti, jonka mukaan "jokainen teatteri on hullujenhuone, mutta oopperateatteri parantumattomien osasto". == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Itävaltalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Tirat Carmel

Tirat Carmel () on kaupunki Israelin Haifan hallintoalueella. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 22 210\. ==Maantiede== Tirat Carmel sijaitsee Israelin pohjoisosassa Karmelvuoren etelärinteiden juurella lähellä Haifan kaupunkia. ==Historia== Nykyisen Tirat Carmelin paikalla on ollut asutusta Bysantin valtakunnan kaudella. Merkkejä vanhasta asutuskesta on löydetty arkeologisissa kaivauksissa. Sittemmin Osmanien valtakunnan kaudelta lähtien paikalla sijaitsi arabien asuttama kylä nimeltä al-Tira. Sen asukkaat pakenivat juutalaisten vallatessa kylän Israelin itsenäisyyssodan aikana 16. heinäkuuta 1948. Nykyinen juutalaisten asuttama asutuskeskus perustettiin vuonna 1949 ja se sai oman kunnallisvaltuustonsa vuonna 1951. Oma kaupunkinsa Tirat Carmelista tuli vuonna 1991. ==Väestö== Tirat Carmelin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 22 210. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 18 700. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Israelin kaupungit
Reaktioaika

Reaktioaika on se aika, joka kuluu ärsykkeen alkamisesta siihen, kun reaktiona ilmenevä toiminta alkaa. Yhdysvaltalaisilla lääketieteen opiskelijoilla tehdyssä kokeessa visuaaliseen ärsykkeeseen reagoinnin keskimääräiseksi ajaksi saatiin 0,247 sekuntia (247 ms) ja kuuloärsykkeeseen reagoinnin ajaksi 0,228 sekuntia (228 ms). Miesten reaktioajat olivat keskimäärin noin 0,015 sekuntia (15 ms) lyhyemmät kuin naisten. Kuuloärsykkeeseen reagoidaan näköärsykettä nopeammin, koska kuuloärsyke tavoittaa aivot 8–10 millisekunnissa mutta näköärsykkeeltä siihen kuluu 20–40 millisekuntia. Pikajuoksun arvokisafinalisteilla reaktioaika eli lähtölaukauksen ja ensimmäisen liikahduksen välinen aika on miehillä parhaimmillaan keskimäärin noin 0,142 sekuntia ja naisilla 0,153 sekuntia. Liikenteessä reaktioajalla viitataan aikaan, joka kuljettajalta kuluu vaaran havaitsemisesta jarrupolkimen painamiseen. Tämä aika on yleensä vähintään yksi sekunti. Ihmisen reaktioajan on todettu ennustavan kuolleisuutta suhteellisen hyvin. Hidas reaktioaika liittyy kokonaiskuolleisuuteen kaikissa ikäryhmissä sekä yli 45-vuotiaiden sydän- ja verisuonitautikuolemissa. Tutkijat arvelivat tämän johtuvan siitä, että reaktioaika kuvastaa laajasti yksilön neuropsykologista toimintakykyä ja muuta terveyttä. Alkoholin nauttiminen heikentää reaktioaikaa kun alkoholin määrä veressä nousee 0,5 promilleen. Viesti etenee hermostossa nopeimmillaan noin 55 metriä sekunnissa. Suurikokoisten eläinten reaktioajat ovat pitempiä kuin pienikokoisten eläinten, koska suuren eläimen hermostossa edestakainen matka ihosta aivoihin ja takaisin lihaksiin on pitempi kuin lyhyen eläimen hermostossa. Esimerkiksi norsun ja päästäisen välillä tämä ero on satakertainen. ==Lähteet== Luokka:Hermosto
Lobocheilos falcifer

Lobocheilos falcifer on karppien heimoon (Cyprinidae) kuuluva makean veden kalalaji. Lobocheilos falcifer on pohjakala, jota on tavattu Jaavalla Indonesiassa ja Borneon saarella Malesiassa. Kala kasvaa yleensä noin 20–30 senttimetrin mittaiseksi, suurimmillaan se voi olla 33,5 senttimetriä pitkä. Lajin uhanalaisuusluokitus on vaarantunt. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Labeoninae Luokka:Uhanalaiset kalat
Hreidmarr

Hreidmarr, myös Hreidmar tai Reidmar, on skandinaavisessa mytologiassa kääpiö ja mahtava taikuri. Hänen poikansa olivat nimeltään Reginn, Fafnir ja Otr. Hreidmarrin tytärten nimet olivat lofnheid ja lyngheid. Otr pystyi muuttumaan saukoksi, ja meni usein koskeen saukon hahmossa. Eräänä päivänä kujeilijajumala Loki surmasi Otrin. Jumalat maksoivat surmatyöstä Hreidmarrille verirahana kääpiö Andvarilta anastamansa kulta-aarteen. Andvari oli kuitenkin kironnut kullan ja sanonut, että se johtaisi kahden veljeksen surmaan ja kahdeksan ylimyksen sotaan, eikä kukaan saisi aarteesta onnea. Myöhemmin Hreidmarrin poika Fafnir tappoi isänsä, varasti aarteen ja muutti itsensä lohikäärmeeksi.Tynni 1980, s. 110-113 == Lähteet == * Eddan sankarirunot. Suomentanut sekä johdannolla ja selityksillä varustanut Aale Tynni. WSOY, 1980. ISBN 951-0-10173-7 === Viitteet === Luokka:Skandinaavisen mytologian kääpiöt
Here

Here on Alicia Keysin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 4 marraskuuta 2016. == Kappalelista == # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Alicia Keysin albumit Luokka:Vuoden 2016 albumit
Désiré Beaulieu

Marie Désiré Martin Beaulieu (1791 Pariisi, Ranska – 1863 Niort, Ranska) oli ranskalainen musiikkitieteilijä ja säveltäjä. Hän perusti Niortiin musiikkiseuran Association musicale de l’Ouest, joka toimeenpani vuosittain suuren musiikkijuhlan vuoroin eri paikoissa. Hän sävelsi pari oopperaa.Beaulieu Marie Désiré, Tietosanakirja osa 1, palsta 911, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Beaulieu oli Étienne Méhulin oppilas. Hän sai Grand Prix -apurahan Instituutin järjestämässä kilpailussa 1810, minkä jälkeen hän asettui asumaan Niortiin. Hän perusti sinne 1835 musiikkiseuran Association musicale de l’Ouest, johon kuului kuusi osastoa ja joka järjesti vuosittain suuren musiikkijuhlan vuoroin eri paikoissa. Niinpä Beaulieu sai tilaisuuden esittää esimerkiksi suuria oratorioteoksia ennen kuin ne saatiin Pariisiin. Hän testamenttasi seuralle 100 000 frangia. Hän perusti klassisen musiikin seuran myös Pariisiin. Beaulieu sävelsi itsekin pari oopperaa, "lyyriset näyttämöteokset" Psyché et Amour ja Jeanne d’Arc, oratorioita, messuja, hymnejä, orkesteriteoksia, viulufantasioita, kuoro- ja yksinlauluja ynnä muuta sekä kirjoitti musiikkikirjallisuutta, muun muassa teoksen Du rhytme (1852). Hän oli Académie des Beaux-Artsin kirjeenvaihtajajäsen.Beaulieu Marie Désiré, Nordisk familjebok, Uggleupplagan 2, palsta 1123 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Désiré Beaulieu, musimem.com Luokka:Ranskalaiset oopperasäveltäjät Luokka:Ranskalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Vuonna 1791 syntyneet Luokka:Vuonna 1863 kuolleet
D. Raja

Doraisamy Raja (s. 3. kesäkuuta 1949) on intialainen poliitikko, joka on toiminut kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuodesta 2019 alkaen. Aiemmin hän oli parlamentaarikkona Rajya Sabhassa kaksi kautta vuosina 2007–2019. Raja aloitti poliittisen uransa toimimalla All India Students Federation -opiskelijajärjestössä. Hänet valittiin kommunistisen puolueen nuorisojärjestön Tamil Nadun paikallisosaston osavaltiosihteeriksi vuonna 1975. Hän toimi tehtävässä viisi vuotta. Nuorisojärjestön pääsihteerinä hän toimi vuosina 1985–1990. Puolueensa kansallisena sihteerinä hän toimi vuodesta 1994, kunnes sai ylennyksen pääsihteeriksi vuonna 2019. Vuonna 2007 hänet valittiin ensimmäiselle kaudelleen edustajaksi Rajya Sabhaan. Hänet valittiin toiselle kaudelle vuonna 2013 AIADMK-puolueen tuella. Kun hänen toinen kautensa päättyi hänet valittiin kommunistisen puolueen pääsihteeriksi, terveyssyistä eronneen Suravaram Sudhakar Reddyn paikalle. Valituksi tullessaan hän oli ensimmäinen kastiton, joka on koskaan valittu suurimpien kommunististen puolueiden johtoon. Puolueen pääsihteerinä Raja on arvostellut Intian kansanpuolueen (BJP) yhteyksiä hindunationalistiseen Rashtriya Swayamsevak Sangh (RSS) -vapaaehtoisjärjestöön. Hänen mukaansa BJP ja RSS ovat yhdessä aiheuttaneet sisällissotaa muistuttavan tilanteen vuoden 2020 kansalaisuuslain uudistuksella. Hänen mukaansa Modin hallituksen ja RSS:n tavoite on muuttaa Intia hindulaiseksi teokratiaksi. Hänen mukaansa luokkataistelu ei Intiassa rajoitu vain taloudellisiin olosuhteisiin vaan myös kastisyrjinnän vastustamiseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Rajya Sabhan jäsenet Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katrin Kuhlbach

Katrin (ent. Kulbas, Liivak) Kuhlbach (s. 2. helmikuuta 1960 Tallinna) on virolainen entinen uimari ja Neuvostoliiton nuorten mestari. Hän opiskeli Tallinnan 2. Keskkool (Secondary School of Science) ja Helsingin Kairon Instituutissa vyöhyketerapiaa. Kuhlbach aloitti uinnin vuonna 1971 valmentaja Ester Sillasten ohjauksessa, Tallinnan Kalev uimakoulussa. Vuonna 1972 hänestä tuli Neuvostoliiton nuorten mestari 200 metrin rintauinnissa (2.55,8), jolla hän alitti 15 vuotta vanhan Viron aikuisten ennätyksen. Hän on viisinkertainen Viron mestari rintauinnissa ja viestiuinnissa (1973-1975) sekä lyönyt Viron ennätyksen 9 kertaa. Kuhlbachin parhaat tulokset rintauinnissa: 100 m, 25 m allas, 1.21,4 (1973), 200 m, 25 m allas, 2.51,5 (1973), 200 m, 50 m allas, 2.52,6 (1973). Mestariurheilija- titteli (Meistersportlane, Msp, 1972). Kuhlbach on Viron uinnin historian kaikkien aikojen nuorin mestarinormin ylittänyt uimari (12-vuotias). Hän kuului Viron maajoukkueeseen vuosina 1973-1975. Hän oli Tallinna Kalev Jahtklubi (Pursiseura) johtajan assistentti 1980-1985. Vuosina 1985-1990 hän oli vapaa-aikakeskus ja kahvila- elokuvateatteri Piritan johtaja (Kohvik-kino Pirita, direktor). Kuhlbach on toiminut vuodesta 1990 Suomessa yrittäjänä. Tulokset Kausi Urheilulaji Tyyppi Ikäryhmä Sija Nimet Tyyli Tulos Päivämäärä/paikka 1976 Uinti EMV U18 2 Katrin Kulbas, Tallinna Kalev N 100 m rintauinti 1.25,3 16.05.1976, Tallinn 1975 Uinti EMV 1 Tallinna Kalevi I (Marika Rattasepp, Katrin Kulbas, Karmen Braun, Marina Šarajeva) N 4 x 100 m viestiuinti 4.51,7 27.04.1975, Tallinn 1975 Uinti EMV 1 Katrin Kulbas, Tallinna SS Kalev N 200 m rintauinti 2.54,0 27.04.1975, Tallinn 1975 Uinti EMV U16 1 Katrin Kulbas, Tallinna Kalev N 100 m rintauinti 1.23,9 19.06.1975, Tallinn 1975 Uinti EMV U16 1 Katrin Kulbas, Tallinna Kalev N 200 m rintauinti 2.54,4 19.06.1975, Tallinn 1974 Uinti EMV U14 1 Katrin Kulbas, Tallinna Kalev N 200 m rintauinti 2.58,9 04.08.1974, Tallinn 1973 Uinti EMV 1 Tallinna Kalev (Marika Rattasepp, Katrin Kulbas, Karmen Braun, Kaire Üksi) N 4 x 100 m viestiuinti 5.01,7 07.07.1973, Tallinn 1973 Uinti EMV 1 Katrin Kulbas, Tallinna SS Kalev N 200 m rintauinti 2.54,9 07.07.1973, Tallinn 1973 Uinti EMV 1 Katrin Kulbas, Tallinna SS Kalev N 100 m rintauinti 1.23,6 07.07.1973, Tallinn 1972 Uinti EMV 2 Katrin Kulbas, Tallinna SS Kalev N 200 m rintauinti 3.00,5 07.07.1972, Tallinn 1972 Uinti EMV 2 Katrin Kulbas, Tallinna Kalev N 100 m rintauinti 1.25,2 07.07.1972, Tallinn 1972 Uinti NLMV U12 1 Katrin Kulbas, Eesti NSV N 200 m rintauinti 2.55,8 27.08.1972, Tallinn 1972 Uinti NLMV U12 2 Katrin Kulbas, Eesti NSV N 100 m rintauinti 1.23,7 27.08.1972, Tallinn == Lähteet == * https://www.esbl.ee/biograafia/Katrin_Kulbas/?tul=1&#tulemusedlist * https://dea.digar.ee/cgi-bin/dea?a=d&d=sirpjavasar19860711.1.2 Luokka:Virolaiset uimarit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valtionvaakuna

Valtionvaakuna on itsenäisen valtion symbolina toimiva vaakuna eli kilvelle sijoitettu heraldinen tunnus. Siinä missä kansalaisia rohkaistaan juhlistamaan pieniäkin tapahtumia kansallislipulla, vaakunan käyttöä on tiukemmin rajattu valtion edustajien käyttöön. Esimerkiksi Suomen vaakunan tunnuskuvaa voivat käyttää sineteissään ja leimoissaan vain laissa tarkoitetut valtioelimet, valtion viranomaiset ja Suomen Pankki. Euroopassa suosittuja valtionvaakunan aiheita ovat karhu ja leijona. == Katso myös == * Luettelo itsenäisten valtioiden vaakunoista == Lähteet == *
Cygnus X-3

Cygnus X-3 on suurimassainen röntgensäteilyn lähde, joka sijaitsee Cygnus X -molekyylipilven takana. Sen lähistöllä on pienempi röntgenlähde, jonka arvioidaan olevan Bokin globuli jossa on muodostunut prototähti. == Lähteet == Luokka:Röntgenkaksoistähdet Luokka:Wolfin–Rayetin tähdet
Rafael Donner

Rudolf Rafael Donner (s. 1990) on suomalainen kirjailija. Donner on koulutukseltaan medianomi, ja hän on ohjannut lyhytelokuvia. Hän on julkaissut esseekirjan Ihminen on herkkä eläin (2017) ja yhdessä isänsä Jörn Donnerin kanssa keskustelukirjan Ennen kuin olet poissa (2018). Donnerin äiti on toimittaja Bitte Westerlund. Rafael Donner on Donner Productions -yhtiön toimitusjohtaja. Hän asuu puolisonsa taidehistorioitsija Ninni Stenbergin kanssa Raaseporissa entisessä kyläkoulussa, jonka he ovat kunnostaneet asuin- ja työkäyttöön; kunnostustyötä seurataan televisiosarjassa Kaipuu maalle – kyläkoulusta koti (Längtan till landet). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaipuu maalle – kyläkoulusta koti. Yle Areena. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Adventures of Dino Riki

Adventures of Dino Riki () on Hudson Softin kehittämä ja Japanissa Rix Softin vuonna 1987 julkaisema shoot ’em up-videopeli Nintendo Entertainment Systemille. Pelissä on myöskin tasohyppelyelementtejä. Pelin päähahmo Riki perustuu japanilaiseen painijaan Riki Choshuun, joka osallistui myös pelin markkinointiin. == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1987 videopelit Luokka:Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Shoot 'em up -pelit Luokka:Japanissa kehitetyt videopelit
Elinkierto

Elinkierto on eliön elämänkaari hedelmöitymisestä seuraavan sukupolven vastaavaan vaiheeseen. Bakteerien, alkueliöiden ja monien muiden yksinkertaisten eliöiden elinkiertoa kutsutaan haplontiksi. Niillä elinkierto alkaa kun yksilö syntyy jakautumisen tuloksena ja päättyy kun se itse jakautuu. Korkeampien eläinten elinkiertoa kutsutaan diplontiksi. Niiden elinkierto alkaa uroksen ja naaraan sukusolujen yhtyessä. Kasvaessaan yksilö saavuttaa sukukypsyyden ja lopulta lisääntyy omien sukusolujensa avulla. Kaikilla kasveilla elinkiertoon kuuluu sukupolvien vaihtelu diploidisen sukupolven eli sporofyytin ja haploidisen sukupolven eli gametofyytin välillä. Lisäksi maakasvien sukusolut eli gameetit tuotetaan mitoosissa, ei meioosissa. Diploidiset sporofyytit tuottavat monisoluisia itiöpesäkkeitä eli sporangioita, joissa tapahtuu meioosi, jossa syntyy haploidisia itiöitä. Itiö jakautuu mitoottisesti kehittyen monisoluiseksi haploidiseksi gametofyytiksi. Gametofyytti tuottaa monisoluisia sukusolupesäkkeitä eli gametangioita, joissa sukusolut kehittyvät mitoosin kautta. Sukusolut itsessään jakautuvat naarasgametofyyttien tuottamiin munasoluihin ja koirasgametofyyttien tuottamiin siitos- eli siittiösoluihin, kuten eläimilläkin. Eri gametofyyttiyksilöiden sukusolut fuusioituvat muodostaen diploidisen tsygootin, joka vuorollaan kehittyy uuden diploidisen sporofyytin alkioksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Eläintiede Luokka:Kasvitiede Luokka:Lisääntyminen
Henry Becque

Henry François Becque (1837 Pariisi, Ranska −1899 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen toimittaja ja kirjailija. Hän oli naturalismin esitaistelija näytelmäkirjallisuuden alalla. Kieltä yksinkertaistamalla Becque uudisti teatteri-ilmaisua. Hän oli katkera, säälimätön realisti, jonka monivuotisten ponnistusten tuloksena syntynyt synkeä, kyyninen perhedraama Korppi (Les corbeaux, esitetty 1882) sai runsaasti huomiota ja aiheutti skandaalin. Muita hänen näytelmiään ovat huvinäytelmät Navette ja bulevardikomedia La parisienne.Becque Henry François, Tietosanakirja osa 1, palsta 920, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Näytelmien lisäksi Becque kirjoitti runoja, kirjallisuusesseitä ja omaelämäkerrallisia teoksia. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1837 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet
Ruskosusihai

Ruskosusihai eli syvännepiikkihai (Centroscymnus coelolepis) on Somniosidae- heimoon kuuluva kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Ruskosusihain tavallinen pituus on 92 senttimetrin luokkaa. Maksimissaan sen on havaittu yltävän 120 senttimetrin mittaan. Sen selkäevässä on kaksi hyvin pientä piikkiä. Sen ruumis on kohtalaisen tanakka. Kuono on lyhyt ja tylppä. Kiduskaaret ovat lyhyitä. Tämän hain suu on hiukan kaareva ja sitä ympäröivät paksut huulet. Sillä on hyvin lyhyet selkäpiikit, jotka tuskin näkyvät pienien selkäevien juuressa. Ensimmäisen selkäevä alkaa hyvin pyöreäreunaisten rintaevien takaosan kohdalla. Ruskosusihailta puuttuu peräaukko. Se voidaan sekoittaa leijahaihin (Dalatias licha) tai holkeriin (Somniosus microcephalus), mutta erotukseksi ruskosusihaihin niiltä puuttuvat selkäpiikit. == Levinneisyys ja elinympäristö == Ruskosusihaita tavataan laajasti mutta hajanaisesti Atlantin valtamerellä, missä sen levinneisyysalue kattaa alueen Islannista Etelä- Afrikkaan, Välimeren länsiosat sekä alueen Newfoundlandin matalikosta Delawarenlahteen. Tyynellämerellä sitä tavataan meren länsiosissa alueella Cape Hawkesta Beachportiin sekä Tasmaniassa. Vuonna 2007 ruskosusihai havaittiin yllättäen Grönlannista, minne sen uskotaan levinneen osaksi meriveden lämpenemisen takia. Ruskosusihai on tavattu Grönlannin vesiltä kolme kertaa myöhemminkin. Nämä hait elävät 270–3700 metrin syvyydessä merenpinnasta. Lajin tiedetään olevan vähälukuisempi kuin lattahai (Deania calcea) tai kuonosamettihai (Centroscymnus crepidater), vaikka sen populaatioita ei ole määrällisesti arvioitu. Näiden syiden takia Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee ruskosusihain silmälläpidettäväksi lajiksi. == Ravinto ja elintavat == Ruskosusihain ravintoa ovat pääasiassa kalat (mukaan lukien hait) ja pääjalkaiset sekä pohjalla elävät selkärangattomat ja valaat. Australian eteläosien ulkopuolella niiden syömiä varsinaisia luukaloja ovat silokuoreet, keltaroussi (Hoplostethus atlanticus) ja pienet valokalat. Portugalissa tehtyjen tutkimusten mukaan ruskosusihai tulee sukukypsäksi 95–110, keskimäärin 101 senttimetrin mittaisena. Australiassa taas on havaittu naaraiden saavuttavan sukukypsyyden 95 ja koiraiden 75 senttimetrin mittaisena. Australiassa syntyneiden poikasten koko oli keskimäärin 30 senttimetriä, ja niitä syntyi 8–19 kappaletta. Ruskosusihain lisääntyvyystehokkuus on todennäköisesti alhainen. == Lähteet == Luokka:Hait
Marshall (Texas)

Marshall on kaupunki Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se kuuluu Harrisonin piirikuntaan, joka rajoittuu idässä Louisianan osavaltioon. Marshall on merkittävä öljykaupunki ja East Texas Baptist Universityn kotipaikka. == Maantiede == Marshall sijaitsee Harrisonin piirikunnan keskiosassa, piirikunta sijaitsee Texasin koillisosassa ja Texas Yhdysvaltain eteläosassa. Marshall piirikuntineen on osa Ark-La-Tex-nimistä talousaluetta, joka on runsaan miljoonan asukkaan kokonaisuus Arkansasin, Louisianan ja Texasin rajaseudulla. Marshallin etäisyys Dallasista on noin 230 kilometriä itään ja Houstonista noin 320 kilometriä pohjoiseen. == Historia == Caddo-intiaanit asuttivat nykyistä Marshallin aluetta tuhansia vuosia ennen eurooppalaisten ja afrikkalaisten saapumista. Ensimmäinen kirjallinen maininta muiden kuin alkuperäisväestön edustajien läsnäolosta alueella on vuodelta 1543, jolloin espanjalainen retkikunta saapui seudulle. Pysyvää anglosaksista ja afrikkalaista asutusta alkoi muodostua 1830-luvun taitteessa. Harrisonin piirikunta lohkaistiin Shelbyn piirikunnasta 1839 ja Marshall perustettiin 1841. Seuraavana vuonna siitä tuli piirikuntansa hallintokeskus. Alkuvaiheessaan Marshall oli nykyistä merkittävämpi tekijä: se oli Texasin neljänneksi suurin kaupunki ja sisällissodan aikana, Vicksburgin luhistuttua se toimi Konfederaation läntisenä keskuksena. Rautatieyhtiö Texas and Pacific railroadin perustaminen 1870-luvulla avitti Marshallin nousua ja yhtiö oli kaupungin suurin työnantaja aina 1900-luvun puoleen väliin. Marshall oli Itä- Texasin suurin kaupunki, kunnes 1930-luvulla löydetyt öljy- ja kaasuesiintymät nostivat Longview'n sen rinnalle ja ohi. Marshallista tuli sittemmin osa Longview'n metropolialuetta. == Talous ja liikenne == Marshallin talouden runkona on öljytuotannon ja öljyjalosteiden ohella maatalous. Myös Marshallin keramiikkateollisuudella on vankat perinteet. Maaliikenteen keskeinen väylä on 2 470-kilometrinen Interstate 20, joka kulkee Länsi-Texasista Etelä-Carolinan Florenceen. Paikallinen lentoasema, Harrison County Airport, sijaitsee Marshallin keskustan kaakkoispuolella. Alueellinen lentoasema, East Texas Regional Airport, sijaitsee keskustan lounaispuolella. Lähin kansainvälinen lentoasema on Dallasin kansainvälinen lentoasema. == Oppilaitokset == Marshall on ollut perustamisestaan lähtien vireä koulukaupunki. Perusopetuksen ohella paikkakunnalla annetaan korkeampaa opetusta oppilaitoksissa East Texas Baptist University, Wiley College, Texas State Technical College ja Panola College. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Marshall, Texas, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Texasin kaupungit
En lähde surussa

En lähde surussa on Joose Keskitalon yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 11. tammikuuta 2019 levymerkillä Helmi Levyt. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Joose Keskitalo: En lähde surussa Viitattu 3.1.2022. * Helsingin Sanomat: Joose Keskitalon uutuuslevy kuolemasta saa neljä tähteä – viikon levyissä mukana myös Pykärin ja Versace Henrikin yhteistyö sekä kolme muuta musiikkisuositusta Viitattu 3.1.2022. * Soundi: Levyarvio: Erikoismies Joose Keskitalon uutuus luo vahvoja tunnelmia – Uusi levy päättyy lohdullisesti kuolemaan Viitattu 3.1.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 albumit Luokka:Joose Keskitalon albumit
Christian Gustaf Grenqvist

Christian Gustaf Grenqvist (28. tammikuuta 1852 Pietari – 15. elokuuta 1904 Pietari) oli Venäjän keisarillisen armeijan palveluksessa toiminut suomalainen kenraalimajuri. (Viitattu 30.1.2020) Grenqvistin vanhemmat olivat everstiluutnantti, pankinjohtaja, valtioneuvos Peter Gustaf Grenqvist ja Nathalia Bruun ja puoliso vuodesta 1888 Natalia von Daehn. Grenqvist tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1863, mutta siirtyi keisarin paašikouluun Pietariin 1869. Kamaripaašiksi hänet ylennettiin 1869 ja koulusta seuraavana vuonna valmistuttuaan vänrikiksi. Hänet määrättiin Henkivartioväen Liettuan rykmenttiin komennettuna palvelukseen Henkivartioväen 3. krenatööritykistöprikaatiin. Aliluutnantiksi Grenqvist ylennettiin 1872 ja luutnantiksi 1875. Seuraavana vuonna hänet komennettiin Kertšin linnoitustykistöön Krimille. Grenqvist osallistui Turkin sotaan 1877–1878. Sodan jälkeen loppuvuonna 1878 hänet ylennettiin alikapteeniksi. Grenqvist siirrettiin 1. reservitykistöprikaatin Henkivartioväen patteriin 1885 ja ylennettiin seuraavana vuonna kapteeniksi. Everstiluutnantiksi ylennettynä hän tuli Länsi-Siperian tykistöprikaatin palvelukseen 1888 ja everstiksi 1893 ylennettynä sai siirron ensin 3. krenatööritykistöprikaatiin 1895 ja sitten 14. tykistöprikaatiin 1897. Turkestanin tykistöprikaatin va. komentajaksi hänet määrättiin 1900 ja vakinaistettiin tehtävään kenraalimajuriksi ylennettynä 1901. Seuraavana vuonna hänestä tuli 8. tykistöprikaatin komentaja, missä tehtävässä hän toimi kuolemaansa saakka. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Punainen päivä

Punainen päivä oli Suomen Ammattijärjestön 1. elokuuta 1929 toimeenpanema mielenosoitus. Kommunistit olivat useissa maissa järjestäneet mielenosoituksia elokuun ensimmäiseksi päiväksi, mutta Suomessa hallitus kielsi ne. == Lähteet == Luokka:Mielenosoitukset ja levottomuudet Suomessa Luokka:Suomen kommunistinen puolue Luokka:Suomen politiikka 1920-luvulla Luokka:1929
Distoechodon

Distoechodon on aasiankarppien heimon (Xenocyprididae) kalasuku. Siihen luetaan kaksi lajia, joita tavataan endeemisinä eli kotoperäisinä Itä- Aasiassa. == Lajit == * Distoechodon macrophthalmus Zhao, Kullander, Kullander & Zhang, 2009 * Distoechodon tumirostris Peters, 1881 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aasiankarpit
Cecil Bridgewater

Cecil Bridgewater (s. 10. lokakuuta 1942 Urbana, Illinois) on yhdysvaltalainen jazztrumpetisti ja -säveltäjä.Cecil Bridgewater AllMusicCecil Bridgewater Manhattan School of Music Brridgewater opiskeli musiikkia Illinoisin yliopistossa ja aloitti sitten yhteistyön Ron Bridgewaterin kanssa Bridgewater Brothers Bandissa (1969). Vuonna 1970 hän muutti New Yorkiin. Osan 1970-luvusta hän oli naimisissa Dee Dee Bridgewaterin (o.s. Garrett) kanssa. Vuonna 1970 hän soitti Horace Silverin kanssa ja vuosina 1970–1976 toimi Thad Jonesin sekä Mel Lewisin orkesterissa. Myös Max Roachin kanssa Bridgewater alkoi soittaa 1970-luvun alussa. Hän pysyi Roachin kokoonpanojen avainhahmona siitä pitäen. Vuonna 1993 Bridgewater julkaisi debyyttilevynsä kokoonpanon johtajana (Bluemoon). Bridgewater sai Grammy-ehdokkuuden sovituksellaan "Undecided" Dee Dee Bridgewaterin Grammy-palkitulla albumilla Dear Ella. Hän liittyi Manhattan School of Musicin henkilökuntaan vuonna 1991. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazztrumpetistit Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Culex pairoji

Culex pairoji on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Sirivanakarn vuonna 1977. Lajia tavataan Thaimaasta. Sillä ei ole alalajeja. == Lähteet == Luokka:Hyttyset
Gregorius Lisitzin

Gregorius Lisitzin (8. huhtikuuta 1865 Käkisalmi − 27. tammikuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen vuori-insinööri, filosofian maisteri ja toimitusjohtaja.Lisitzinin kuolinilmoitus, Laatokka, 30.01.1930, nro 11, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotGregorius Lisitzin, Käkisalmen Sanomat, 30.01.1930, nro 11, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot60 vuotta, Uusi Suomi, 08.04.1925, nro 81, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotVuorineuvos Gr. Lisitzin, Laatokka, 28.01.1930, nro 10, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Lisitzin pääsi ylioppilaaksi 1885 Viipurin ruotsalaisesta lyseosta. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1888 ja suoritti vuoritutkinnon 1890. Hän opiskeli sitten Saksassa Freibergin vuoriakatemiassa ja valmistui sieltä vuori-insinööriksi 1892. Lisitzin oli Suomessa Värtsilän ja Karttulan ruukkien johtajana ja sen jälkeen hän oli Belgialais-Venäläisen vuoriteollisuusyhtymän palveluksessa ja teki tarkastusmatkoja yhtymän teollisusulaitoksille Belgiasta aina Uralille saakka. Lisitzin palasi Suomeen Venäjän vallankumouksen jälkeen ja hän toimi Pitkäranta Bruk Oy:n toimitusjohtajana. Lisitsin oli tunnettu sekä kotimaassa että ulkomailla lämpötekniikan ja erityisesti polttoturpeen käytön asianatuntijana. Hän laati kirjoitelmia ja piti esitelmiä Suomalaisten teknikkojen seurassa ja Viipurin teknillisessä klubissa jonka kunniajäsen hän oli. Lisitzin toimi 1920-luvulla myös Läskelä-Pitkäranta-rautatietoimikunnan puheenjohtajana ja vaikutti siihen että rata saatiin rakennettua.Läskelän- Pitkärannan radan synty oli monien suurten vaikeuksien takana, Laatokka, 10.03.1934, nro 29A, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Gregorius Lisitzin oli naimisissa Eugenie Maria de Ratomskan kanssa. Heidän tyttärensä oli filosofian tohtori, talassologi Eugenie Lisitzin.Vem och vad? Biografisk handbok 1967 : Eugenie Lisitzin == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Culex philippinensis

Culex philippinensis on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Sirivanakarn vuonna 1976. Lajia tavataan Filippiineiltä. Sillä ei ole alalajeja. == Lähteet == Luokka:Hyttyset
Culex grahamii

Culex grahamii on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Theobald vuonna 1910. Lajia tavataan Afrikasta. Sillä ei ole alalajeja. == Lähteet == Luokka:Hyttyset