EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Laurio

Laurio on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Arnold Laurell (A. Laurio) (1894−1972), toimittaja, kirjailija ja suomentaja *Minna Laurio (s. 1966), Enonkosken kunnanjohtaja 2019− *Nina Laurio (o.s. Koljonen) (s. 1968), elokuvatuottaja *Pentti Laurio (1931−1987), toimittaja ja viihdetaiteilija
Karvasalmen työväentalo

Karvasalmen työväentalo oli Lapinlahden kunnan Karvasalmen kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Karvasalmen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1908, ja se liittyi SDP:hen. Vuonna 1909 yhdistyksellä oli 5 jäsentä, vuonna 1915 jäseniä oli 10. Yhdistys osti tontin 200 markalla vuonna 1916 ja aloitti työväentalon rakentamisen vuonna 1917. Sisällissota ja yhdistyksen sisäiset aatteelliset erimielisyydet viivyttivät rakennusprojektia, ja talo valmistui lopulta vuonna 1923. Yhdistys oli liittynyt vuonna 1920 perustettuun Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, ja talo takavarikoitiin pian valmistumisensa jälkeen. Karvasalmen työväenyhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla vuonna 1934. Talo myytiin valtion huutokaupalla vuonna 1936. Sotien jälkeen perustettu Karvasalmen sosialidemokraattinen työväenyhdistys anoi taloa valtiolta ja sai sen lunastettua vuonna 1948. Vuonna 1972 talo myytiin konevajaksi paikalliselle maansiirtourakoitsijalle. Vuonna 1996 talo oli edelleen pystyssä, mutta tyhjillään ja huonossa kunnossa. ==Rakennus== Talo oli hirsirakenteinen, sen pinta-ala oli 196 neliömetriä ja korkeus 4 metriä. Salissa oli istumapaikat 120 hengelle. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Lapinlahden rakennukset ja rakennelmat
Lobeliini

Lobeliini (C22H27NO2) on alkaloideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty muun muassa tupakoinnin lopettamiseen. == Ominaisuudet ja käyttö == Lobeliinia esiintyy muun muassa rohtolobeliassa (Lobelia inflata) ja erityisesti sen siemenissä. Huoneenlämpötilassa lobeliini on kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain vähäisissä määrin veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Lobeliini on optisesti aktiivista, ja sen kiertokyky etanoliliuoksessa on -43. Kiertokyky kuitenkin muuttuu mutarotaation vuoksi.David R. Dalton, Linda M. Mascavage & Michael Wilson: Alkaloids, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003. Linda M. Mascavage, Serge Jasmin, Philip E. Sonnet, Michael Wildson & David R. Dalton: Alkaloids, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011. Lobeliini on nikotiinireseptorien agonisti, ja se myös aktivoi aivojen hengityskeskusta. Lobeliinia on käytetty apuna tupakoinnin lopettamiseen, mutta se on osoittautunut tehottomaksi. Sitä on käytetty myös astman hoidossa ja myrkkykaasuille altistumisen jälkeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Lobelin *DrugBank: Lobeline *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Lobeline Luokka:Alkaloidit
Pohjois-Ollikkalan työväentalo

Pohjois-Ollikkalan työväentalo oli Lapinlahden kunnan Pohjois-Ollikkalan kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Pohjois-Ollikkalan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1914. Sen jäsenet olivat enimmäkseen torppareita. Yhdistys osti vanhan meijerirakennuksen ja kunnosti siitä työväentalon vuonna 1916, jolloin yhdistyksellä oli 31 jäsentä. Sisällissodan aikana talo takavarikoitiin, ja takavarikko jatkui vuoteen 1923 saakka, jolloin se vielä uusittiin; yhdistys todennäköisesti oli liittynyt vuonna 1920 perustettuun Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen. Takavarikon aikana talolla järjestettiin muun muassa iltamat Lapinlahden suojeluskunnan hyväksi toukokuussa 1918. Vuonna 1929 Suomen Sosialidemokraatti -lehdessä kirjoitettiin, että yhdistys olisi ollut taas sosialidemokraattien hallussa. Yhdistys joka tapauksessa lakkautettiin lopulta 1930-luvun alussa kommunistilakien nojalla, ja talo, joka oli suljettu syksyllä 1930, myytiin valtion huutokaupassa. ==Toimintaa työväentalolla== Vuonna 1921 Keski- Ollikkalan työväenyhdistys järjesti talolla iltamat, joissa oli myös tanssia. Vuonna 1922 piirisihteeri (ilmeisesti SSTP:n) vieraili Pohjois-Ollikkalan työväentalolla, joka oli täynnä yleisöä. Piirisihteerin mukaan yhdistyksen toiminnassa ei ollut ”erikoista moittimista”, mutta naisia olisi kaivattu mukaan enemmän. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Lapinlahden rakennukset ja rakennelmat
Nerkoon työväentalo

Nerkoon työväentalo oli Lapinlahden kunnan Nerkoon kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Nerkoon työväenyhdistys (myöhemmin Nerkoon Työväen ja Pienviljelijöiden Yhdistys) perustettiin vuonna 1907. Vuonna 1915 yhdistyksessä oli 34 jäsentä, mikä oli suurin SDP:n puoluetilastoon ilmoitettujen lapinlahtelaisten yhdistysten jäsenmääristä. Yhdistys onnistui vuonna 1915 tai 1916 hankkimaan tontin ja talon, mutta ennen kuin tonttimaa oli virallisesti yhdistyksen nimissä, se myytiin uudelle omistajalle, joka ryhtyi toimiin yhdistyksen talon poistamiseksi tontilta. Ei ole tietoa, onnistuiko yritys. Vuonna 1921 yhdistys liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, ja vuonna 1923 sen omaisuus takavarikoitiin. Vuonna 1925 perustettiin Nerkoon sosialidemokraattinen työväenyhdistys. Vuonna 1930 Kansan Työ -lehdessä ilmoitettiin, että Nerkoon Työväen ja Pienviljelijöiden Yhdistys oli päättänyt lopettaa toimintansa ja luovuttaa työväentalon Nerkoon sosialidemokraattiselle yhdistykselle. Sosialidemokraattisen yhdistyksen olivat todennäköisesti perustaneet vanhan työväenyhdistyksen jäsenet, jotka eivät olleet tyytyväisiä siihen, että yhdistys liittyi SSTP:en. Lehtijutussa nimittäin todettiin talon siirtyvän nyt takaisin alkuperäiselle omistajalle. Vuonna 1931 yhdistyksellä oli 20 jäsentä. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. Yksi lähde epäilee, että Nerkoon sosialidemokraattinen yhdistys olisi ajautunut talousvaikeuksiin ja joutunut sen takia luopumaan talosta. Vuonna 1996 talo oli kuitenkin edelleen pystyssä. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Lapinlahden rakennukset ja rakennelmat
Pontinen aro

Pontinen aro eli Mustanmeren–Kaspian arohttps://kaino.kotus.fi/eksonyymit/?a=tietue&id;=456&ex;=Pontinen+aro on aroalue, joka ulottuu Mustanmeren pohjoisrannalta Kaspianmerta ympäröivälle pohjoiselle alueelle. Se ulottuu Dobrudzhasta Bulgarian ja Kaakkois-Romanian koilliskulmasta Moldovan ja Etelä- ja Itä-Ukrainan läpi, Venäjän Pohjois- Kaukasian, Etelä- ja Ala-Volgan alueiden halki Länsi-Kazakstaniin.David W. Anthony (2010). The Horse, the Wheel, and Language: How Bronze-Age Riders from the Eurasian Steppes Shaped the Modern World. Princeton University Press. ISBN 978-1400831104. == Lähteet == Luokka:Arot
Gerald Fordin hallitus

Gerald Fordin hallitus () oli Yhdysvaltain hallitus, jonka virkakausi oli 9. elokuuta 1974 – 20. tammikuuta 1977. == Hallitus == Virka Viranhaltija Virassa Kuva Presidentti Gerald Ford 1974–1977 Varapresidentti avoin 1974 Nelson Rockefeller 1974–1977 Ulkoministeri Henry Kissinger 1973–1977 Valtiovarainministeri William E. Simon 1974–1977 Puolustusministeri James R. Schlesinger 1973–1975 Donald Rumsfeld 1975–1977 Oikeusministeri William B. Saxbe 1974–1975 Edward H. Levi 1975–1977 Sisäministeri Rogers Morton 1971–1975 Stanley K. Hathaway 1975 Thomas S. Kleppe 1975–1977 Maatalousministeri Earl Butz 1971–1976 John Albert Knebel 1976–1977 Kauppaministeri Frederick B. Dent 1973–1975 Rogers Morton 1975–1976 Elliot L. Richardson 1976–1977 Työministeri Peter J. Brennan 1973–1975 John Thomas Dunlop 1975–1976 William Usery, Jr. 1976–1977 Terveys-, opetus- ja hyvinvointiministeri Caspar Weinberger 1973–1975 F. David Mathews 1975–1977 Asunto- ja kaupunkikehityksen ministeri James Thomas Lynn 1973–1975 Carla Anderson Hills 1975–1977 Liikenneministeri Claude Brinegar 1973–1975 William Thaddeus Coleman, Jr. 1975–1977 Valkoisen talon budjettijohtaja Roy Ash 1973–1975 James Thomas Lynn 1975–1977 Kauppaedustaja William Denman Eberle 1971–1974 Frederick B. Dent 1975–1974 Yhdistyneiden kansakuntien suurlähettiläs John A. Scali 1973–1975 Daniel Patrick Moynihan 1975–1976 William Scranton 1976–1977 Valkoisen talon kansliapäälikkö Alexander Haig 1973–1974 Donald Rumsfeld 1974–1975 Dick Cheney 1975–1977 Presidentin neuvonantaja Anne Armstrong 1973–1974 Dean Burch 1974 Kenneth Rush 1974 Robert T. Hartmann 1974–1977 John Otho Marsh, Jr. 1974–1977 Rogers Morton 1974–1977 == Aiheesta muualla == * Ford, Gerald
Mäntylahden työväentalo

Mäntylahden työväentalo oli Lapinlahden kunnan Mäntylahden kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Mäntylahden työväenyhdistys perustettiin vuoden 1913 lopulla, jolloin mukaan liittyi 30 henkilöä. Seuraavana vuonna jäseniä oli jo 75, mutta jonkinlainen iltamien seurauksena tapahtunut yhteenotto virkavallan kanssa säikäytti jäsenet tiehensä. Vuonna 1916 yhdistys oli ollut ”nukuksissa lähes parin vuoden ajan”, ja se päätettiin perustaa uudelleen. Talon rakentamisajankohdasta ei ole tietoa. Vuonna 1916 SDP:n puoluetilastossa yhdistyksellä oli 22 jäsentä mutta ei vielä taloa. Sisällissodan jälkeen yhdistys liittyi vuonna 1920 perustettuun Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, ja sen omaisuus takavarikoitiin vuonna 1923. Vuonna 1931 yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla, ja talo myytiin Kivistön nuorisoseuralle vuonna 1932. Myöhemmin talo oli päätynyt Lapinlahden kunnan haltuun, joka luovutti sen vuonna 1948 SKDL:n paikalliselle osastolle. Saman vuoden syksyllä Suomi–Neuvostoliitto-Seuran elokuvakiertue saapui Mäntylahden työväentalolle. Lippuja elokuvaan oli tarkoitus myydä vain kyseisen seuran jäsenille, mutta niitä myytiin muillekin. Lippuja oli myyty lisäksi ylihintaan ja verottomasti, minkä vuoksi poliisi otti asian tutkittavakseen. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Lapinlahden rakennukset ja rakennelmat
François de Roubaix

François de Roubaix (3. huhtikuuta 1939 Neuilly-sur-Seine, Ranska – 22. marraskuuta 1975 Teneriffa, Kanariansaaret, Espanja) oli ranskalainen elokuvamusiikin säveltäjä. == Elämä ja ura == François de Roubaix ei saanut virallista musiikinopetusta, mutta hän innostui jazzmusiikista 15-vuotiaasta lähtien. Ystäviensä kanssa hän perusti yhtyeen, jossa hän soitti pasuunaa. Samoihin aikoihin hän oppi elokuvanteosta isältään Paul de Roubaix’lta, joka oli opetusvideoiden tuottaja. Kun nuori de Roubaix toimi apulaisleikkaajana Robert Enricon ohjaamassa lyhytelokuvassa, tämä pyysi hänet myös säveltämään elokuvaan musiikin. De Roubaix suostui ja täten pystyi toteuttamaan niin elokuvan kuin musiikin intohimoaan. Hänen ammattilaisuransa kesti vain vuosikymmenen; vuodesta 1965 vuoteen 1975. Tänä aikakautena hän sävelsi mainoksiin, televisiosarjoihin, lyhytelokuviin sekä noin kolmeenkymmeneen näytelmäelokuvaan, useimmiten Robert Enricon ja José Giovannin ohjaamiin mutta myös Jean-Pierre Melvillen, Jean-Pierre Mockyn sekä Yves Boisset’n ohjaamiin. De Roubaix rakasti merta ja hän kuoli sukellusonnettomuudessa Teneriffalla 22. marraskuuta 1975. Hän sai César-palkinnon musiikistaan Robert Enricon elokuvaan Kätketty ase (Le Vieux Fusil, 1975) postuumisti vuonna 1976. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * François de Roubaix’n viralliset kotisivut Luokka:César-palkinnon saajat Luokka:Ranskalaiset elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Kerran vielä, pojat!

Kerran Vielä, Pojat! on suomalaisen rockyhtye Jussi & The Boysin studioalbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: JUSSI & THE BOYS: Kerran vielä, pojat! Viitattu 30.9.2022. == Kappaleet == Luokka:Vuoden 2014 albumit Luokka:The Boysin albumit
Eric Tallberg

Eric Julius Tallberg (19. helmikuuta 1911 Helsinki – 16. kesäkuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Tallbergin vanhemmat olivat kauppaneuvos Bertil Tallberg ja Greta Helena Stråhle ja puoliso vuodesta 1935 May Harriet Fabritius. Peter Tallberg oli heidän poikansa, kuten on myös Henrik Tallberg. Eric Tallberg kävi kahdeksan luokkaa Nya svenska läroverketiä 1920–1930 ja harjoitti opintoja Kölnin yliopiston kaupallis-teknisellä linjalla 1932–1933. Hän oli harjoittelija Keski-Suomen Rautakauppa Oy:ssä 1930–1931, The Anglo-Finnish Hardware Company Ltd:ssa Birminghamissa Englannissa 1931–1932 ja sitten Ab Julius Tallberg Oy:n, vuodesta 1954 Oy Julius Tallberg Ab, palveluksessa eri tehtävissä vuodesta 1933, varatoimitusjohtaja 1946–1949, toimitusjohtaja 1949–1975 ja hallituksen puheenjohtaja 1969–1985. Tallbergilla oli myös useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin vääpeli. Kauppaneuvoksen arvonimen Tallberg sai 1962. Taiteilija Tauno Miesmaa maalasi hänen muotokuvansa 1971.Kuka kukin on 1978, s. 964. Viitattu 30.9.2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Unioninkatu 45

Unioninkatu 45 on suomalaisen rockyhtye Jussi & The Boysin studioalbumi, joka julkaistiin 24. elokuuta 2018. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Levyarvio: Uusi materiaali peittoaa vanhan kierrätyksen – Jussi Raittisen levy kärsii biisivalinnoistaan Viitattu 30.9.2022. == Kappaleet == Luokka:Vuoden 2018 albumit Luokka:The Boysin albumit
10 vuotta köyhyydestä

10 vuotta köyhyydestä on Olavi Puusaaren ohjaama suomalainen dokumentti- ja televisioelokuva vuodelta 1980. Elokuva on seurantadokumentti, jonka aiheena on Rautalammilta kotoisin oleva Miettisten perhe, joka on muuttanut Ruotsiin paremman toimeentulon toivossa. Elokuva on jatkoa Kuka on köyhä Suomessa -ohjelmasarjassa vuonna 1968 esitetylle, Lauri Markoksen ohjaamalle jaksolle Köyhyys, jossa Miettisten perhettä kuvataan heidän asuessaan Rautalammilla. == Palkinnot == Olavi Puusaari voitti elokuvasta vuoden 1980 Jussi-gaalassa Parhaan televisioelokuvan Jussi-palkinnon. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1980 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat
Tauno Väyrynen

Tauno Veikko Väyrynen (12. huhtikuuta 1911 Helsinki – 20. tammikuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen leipomoalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. ==Henkilöhistoria== Väyrysen vanhemmat olivat toimitusjohtaja Pekka Väyrynen ja Hilda Maria Lindroos ja puoliso vuodesta 1935 Irja Vellamo Kangasniemi. Väyrynen kävi viisi luokkaa Helsingin Suomalaista normaalilyseota 1922–1929 ja Suomen Liikemiesten Kauppaoppilaitoksen 1931 ja oli leipurin- ja kondiittorin opissa 1934–1936. Opintomatkoja hän teki sekä Eurooppaan että Yhdysvaltoihin. Väyrynen oli Oy Primula Ab:n apulaisjohtaja 1937–1940, toimitusjohtaja 1940–1974, johtokunnan jäsen vuodesta 1937 ja johtokunnan puheenjohtaja 1940–1978. Hänellä oli lisäksi lukuisia luottamustehtäviä, mukaan lukien Suomen Leipuriliiton johtokunnan pitkäaikainen puheenjohtajuus. Sotilasarvoltaan Väyrynen oli reservin yliluutnantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1962.Kuka kukin on 1954, s. 1004. Viitattu 30.9.2022. ==Julkaisuja== * Oy Primula Ab 50 vuotta: 1.10.1958, 1958. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Karttulan Talluskylän työväentalo

Talluskylän työväentalo oli Karttulan kunnan (vuodesta 2011 lähtien osa Kuopiota) Talluskylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Talluskylän työväenyhdistys perustettiin luultavasti vuonna 1909 tai 1910, sillä vuosi 1910 oli ensimmäinen, jolloin yhdistys lähetti tietoja SDP:n puoluetilastoon. Vuoden 1912 tilastossa yhdistyksellä oli 14 jäsentä ja oma talo. Vuoden 1910 tilastoon taloa ei vielä ollut ilmoitettu. Jo vuoden 1910 alussa ilmoitettiin tosin lehdessä valistustilaisuudesta, joka oli tarkoitus pitää ”Pohjois- Talluskylässä työväenyhdistyksen huoneistossa”. Syksyllä 1922 järjestettiin työväentalolla iltamat, joissa syntyneen kahakan seurauksena kuoli yksi henkilö poliisin luotiin. Kahakan kulusta esitettiin kaksi versiota: työväenlehti Savon Kansa kirjoitti, että paikallinen suojeluskunta oli suunnitelmallisesti lähtenyt häiriköimään iltamia. Työväentalolle päästyään suojeluskuntalaiset yhteislaukauksella ampuivat talon ikkunat rikki. Seurasi pakokauhu, ja iltamien järjestystä valvomassa ollut poliisi ryhtyi taltuttamaan suojeluskuntalaisia sillä seurauksella, että yksi suojeluskuntalainen kuoli poliisin luodista. Oikeistolaisen Uusi Suomi -lehden mukaan taas humalaisten iltamavieraiden kesken oli syntynyt tappelua, ja kun poliisi yritti sitä taltuttaa, alkoivat tappelijat ampua kohti poliisia. Poliisi ampui ensin varoituslaukauksia, mutta kun sekään ei auttanut, avasi tulen kohti tappelijoita, sillä seurauksella, että eräs paikallinen työmies ja ”tunnettu tappelupukari” kuoli. Talon tai yhdistyksen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Karttula Luokka:Kuopion rakennukset ja rakennelmat
Valdemar Söderlund

Adolf Waldemar (Valdemar) Söderlund (26. marraskuuta 1892 Västanfjärd – 16. helmikuuta 1985 Turku) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. ==Henkilöhistoria== Söderlundin vanhemmat olivat merimies Adolf Theodor Söderlund ja Erika Lovisa Isaksson ja puoliso 1919–1975 Margit Linnea Isaksson. Söderlund kävi kansakoulun ja oli kokki kaljaasi Rolandilla 1905, merimies barkentiini Venillä 1906 ja s/s Titanialla, kokki saksalaisilla laivoilla, kalakauppias Västanfjärdissä vuodesta 1915 ja Turussa vuodesta 1923 ja Turun Kala Oy:n perustajaosakas, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1937. Hän oli myös Toiminimi V. Haapasen osakas vuodesta 1923, Turun Silli Oy:n perustajaosakas vuodesta 1934, Oy Waasan Kalatukun omistaja vuodesta 1937, Elokuvateatteri Elyséen omistaja Helsingissä, H. Liljestrand Oy:n osakas ja hallituksen jäsen, Iniö Rederi Ab:n osakas, Kalayhtymä Oy:n osakas ja hallituksen jäsen, Kontio & Kontio Oy:n osakas ja hallituksen jäsen, Korpo Rederi Ab:n osakas ja Turun Kalastus Oy:n osakas. Söderlund perusti kettutarhan Nötölle 1936. Hän oli myös muun muassa Kalanjalostusteollisuuden luottamusneuvoston puheenjohtaja. Kauppaneuvoksen arvonimen Söderlund sai 1962. ==Julkaisuja== * Sjöfart och skeppsbyggeri i Kimito, Wästanfjärd, Dragsfjärd och Hitis under hundra år. 1960 (uusi painos 2000) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Sergio Camello

Sergio Camello Pérez (s. 10. helmikuuta 2001 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Atlético Madridia. Camello on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. == Seurajoukkueura == Camello on Atlético Madridin oma kasvatti ja hän aloitti pelaajauransa seuran juniorijoukkueissa jo vuonna 2009.Así es Sergio Camello, la joya de la cantera del Atlético ABC deportes (Luettu 30. syyskuuta 2022) Hän pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa miesten tasolla 18. toukokuuta 2019 Atléticon vierastasapelissä Levantea vastaan. Camello teki ottelun tasoitusmaalin ja hänestä tuli sen myötä ensimmäinen 2000-luvulla syntynyt Atlético-pelaaja, joka on onnistunut maalinteossa liigatasolla.Sergio Camello is Atletico Madrid's unexpected goalscorer Marca (Luettu 30. syyskuuta 2022) Kaudella 2021–22 Camello lainattiin sarjaporrasta alempana pelaavaan Mirandésiin, jonka riveissä hän viimeisteli 15 maalia. Hän liittyi nykyiseen seuraansa lainasopimuksella elokuussa 2022.OFICIAL: Sergio Camello, nuevo jugador del Rayo Vallecano Unión Rayo (Luettu 30. syyskuuta 2022) == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pulpetti

Pulpetti on yleensä alakoulussa oleva säilytyslokerollinen pöytä ja tuoli, jossa oppilas istuu tunnilla ja säilyttää kirjat ja omat tavarat. Yläkouluissa ja muissa oppilaitoksissa pulpetit ovat tavallisesti säilytyslokeroimattomia. Aikaisemmin, kuten Suomen kansakouluissa, oli tavallisempaa, että pulpetin tuoli- ja pöytäosa olivat kiinni toisissaan. Luokka:Pöydät Luokka:Säilytyskalusteet Luokka:Opiskelu
Ivalon työväentalo

Ivalon työväentalo ”Tökäri” on Ivalon keskustassa sijaitseva työväentalo. Ivalo on Inarin kunnan hallinnollinen keskus ja alueen suurin taajama. Talo on edelleen käytössä, ja sitä vuokrataan erilaisiin tilaisuuksiin. ==Historiaa== Ivalon työväentalo on rakennettu vuonna 1960. Talo sijaitsee valtion omistamalla 1 816 m² vuokratontilla, ja sen omistaa Ivalon Järjestöjenyhdistys ry.Talon on suunnitellut rakennusmestari Olavi Nurmi. ==Rakennus== Talon on puurunkoinen lautaverhoiltu kaksikerroksinen rakennus. Salin osalta rakennus on yksikerroksinen. Huoneistoala on 435 m2. Talossa on sähkö, viemäri, kylmä ja kuuma vesi, koneellinen ilmanvaihto. Alkuaan talossa oli öljylämmitys, mutta se vaihdettiin kaukolämpöön vuonna 2018. Talon tiloihin kuuluu eteinen 24,4 m², vaatesäilytys 8 m², sali 151 m², ravintola 48,6 m², keittiö 6 m², WC- tilat 20 m², liikuntasali 60 m², ja 43 m² asunto. Talossa on invaluiskasisäänkäynti. ==Toimintaa työväentalolla== Talon ravintolaa ja salia vuokrataan yhdessä tai erikseen erilaisten tapahtumien, kuten kokousten, syntymäpäivien ja muistotilaisuuksien järjestämiseen. ==Lähteet== ===Viitteet=== Luokka:Työväentalot Luokka:Inarin rakennukset ja rakennelmat
Kjeld Olesen

Kjeld Støttrup Olesen (8. heinäkuuta 1932 Kööpenhamina – 25. heinäkuuta 2024) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1966–1979 ja 1981–1987 sekä toiminut Tanskan puolustusministerinä 1971–1973, liikenneministerinä 1977–1978 ja ulkoministerinä 1979–1982. Heinäkuusta lokakuuhun 1979 hän oli Euroopan parlamentin jäsen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kjeld Olesen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla * Luokka:Tanskan ulkoministerit Luokka:Tanskan puolustusministerit Luokka:Tanskan liikenneministerit Luokka:Tanskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Orvokki Oksanen

Orvokki Marketta Oksanen (s. 20. heinäkuuta 1932 Vaajakoski) on suomalainen näyttelijä. Useissa teattereissa eri puolilla Suomea näytellyt Oksanen ankkuroitui Jyväskylän kaupunginteatteriin 1981. == Ura == Orvokki Oksasen vanhemmat olivat puuseppä Jaakko Oksanen ja Tyyne Valkonen. Hän aloitti näyttelijän uransa Jyväskylän Huoneteatterissa 1958–1961. Ura jatkui Savonlinnan Teatterissa 1961–1963, Kemin teatterissa 1963–1969, Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1969–1973, Lahden kaupunginteatterissa 1973–1981 ja Jyväskylän kaupunginteatterissa 1981–. Oksasen varhaisia näyttämötehtäviä olivat muun muassa Putkinotkon Rosina sekä Alman rooli näytelmässä Täällä Pohjantähden alla I ja Elinan rooli näytelmässä Täällä Pohjantähden alla II. Hänen myöhempiä näyttämötehtäviään ovat olleet muun muassa Tohvelisankarin rouvan Juulia, Niskavuoren Hetan nimiosa ja vanhan emännän rooli draamassa Niskavuoren naiset.Teatterin maailma 1965, s. 299Suomen teatterit ja teatterintekijät 1974, s. 392 Oksanen on näytellyt useissa Sina Kujansuun ohjaamissa televisioelokuvissa, kuten Poltettu oranssi (1980), Hengenmies (1984) ja Ventovieraat (1988). Vuonna 1980 hänellä oli äidin rooli Kujansuun televisionäytelmässä Ensio. Oksasen tunnettu elokuvarooli on Tyynen osa Timo Koivusalon komediassa Pekko aikamiespojan poikamiesaika (1993). == Valikoitu rooliluettelo == *Amerikan Mar (Anu ja Mikko) *Ulla (Arvottomat) *Lemminkäisen äiti (Kalevala) *Linda (Kauppamatkustajan kuolema) *Mamman Liisa (Kun ruusut kukkivat) *Lily Piper (Lily Piper) *Amalia (Miehen kylkiluu) *Amy Preston (Nainen aamutakissa) *Heta Niskavuori (Niskavuoren Heta) *Loviisa Niskavuori (Niskavuoren naiset) *Rosina (Putkinotko) *Opaali (Rakas murhakopla) *rouva Dulska (Rouva Dulskan moraali) *Sophie (Suloiset hupsut) *Juulia (Tohvelisankarin rouva) *Maija (Tukkijoella) *Alma Koskela (Täällä Pohjantähden alla I) *Elina Koskela (Täällä Pohjantähden alla II) *Maiju Miehimys (Viisas neitsyt) *äiti Kuraasi (Äiti Kuraasi ja hänen lapsensa) == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kasarmi-Valkea

Kasarmi-Valkea on metsäjärvi Lieksan eteläosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 39,2 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 68 kilometriä pohjoiskoilliseen.Kasarmi-Valkea. Järviwiki. Viitattu 22.9.2022. == Maantiede == Kasarmi-Valkean ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 1,2 kilometriä ja lännestä itään 850 metriä. Järven luoteisen ranta-alueen muodostaa noin puolen kilometrin mittainen Kasarminiemi, joka jakaa järven lounaiseen ja koilliseen osaan. Kasarmi-Valkean syvin piste, 16 metriä, sijaitsee altaan keskivaiheilla. Toinen syvänne sijaitsee altaan lounaisosassa. Kasarmi-Valkean ilmoitettu saariluku on kaksi. Toinen saarista sijaitsee järven länsiosassa ja toinen koillisessa. Niiden pinta-alat ovat noin 20–25 aaria. Kartalla on lisäksi useita luotoja. Kasarmi-Valkean rannat ovat metsää ja suota. Kasarmi- Valkean eteläpuolella sijaitsee Pitkä-Hukka (164,0 metriä mpy). Järvien välissä on noin 60 metriä leveä kaakkois–luoteissuuntainen kannas. Kasarmi- Valkean itäpuolella sijaitsee Talvi-Valkea (166,1 metriä mpy) ja pohjoispuolella Mäntyjärvi (165,9 metriä mpy). Kasarmi-Valkeaa yhdistää kumpaankin järveen kapea vesiuoma. Kasarmi-Valkean vesitilavuus on 1 880 000 kuutiometriä. Kasarmi-Valkea (04.945.1.031) kuuluu Hiienjoen valuma-alueeseen (04.945), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Koitereen alue (04.94) ja ensimmäinen on Koitajoen valuma- alue (04.9). Hiienjoen valuma-alueeseen kuuluu 72 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä. Laajimmat ovat Mäntyjärvi ja Murtojärvi. Niitä seuraa Pyytöjärvi ja Kasarmi-Valkea.Hiienjoen valuma-alue (04.945). Järviwiki. Viitattu 22.9.2022. == Lähteet == Luokka:Lieksan järvet Luokka:Koitajoen valuma-alue
Serge Lama

Serge Lama (oik. Serge Claude Bernard Chauvier, s. 11. helmikuuta 1943 Bordeaux) on ranskalainen laulaja-lauluntekijä. Lama edusti Ranskaa Eurovision laulukilpailussa 1971 kappaleella "Un jardin sur la terre" ja sijoittui kymmenenneksi 18 kilpailijan joukosta. Laman suurimpana hittinä pidetään vuonna 1973 julkaistua kappaletta "Je suis malade", joka tuli tunnetuksi alun perin Dalidan esittämänä, mutta joka on myöhemmin tullut tunnetuksi usean muun artistin esittämänä. ==Diskografia== ===Albumit=== *1964 : L'humanité *1964 : Bel Air *1965 : La voix de son maitre *1966 : 4 chansons d'Emile Stern et de Serge Lama *1966 : La voix de son maître *1967 : La voix son maître *1968 : D'aventures en aventures *1970 : Et puis on s'aperçoit *1971 : Superman *1973 : Je suis malade *1974 : Chez moi *1975 : La vie Lilas *1977 : L'enfant au piano *1978 : Enfadolescence *1979 : Lama chante Brel *1980 : Souvenirs...Attention...Danger *1981 : Lama Père et fils *1982 : De Bonaparte à Napoléon *1984 : Napoléon *1986 : Portraits de femmes *1987 : Je t'aime *1989 : A la vie, à l'aamour *1992 : Amald'me *1994 : Lama *1999 : Serge Lama *2001 : Feuilles à feuilles *2003 : Plurielles *2008 : L'Âge d'horizons *2012 : La balade du poète *2016 : Où sont passés nos rêves ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Serge Laman kotisivut Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Ranskan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1971 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pyytöjärvi

Pyytöjärvi on matala ja verraten tasasyvyinen metsäjärvi Hiienjoen reitillä Lieksan eteläosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 68 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 68 kilometriä pohjoiskoilliseen.Pyytöjärvi. Järviwiki. Viitattu 22.9.2022. == Maantiede == Pyytöjärven ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 1,7 kilometriä ja lännestä itään 1,05 kilometriä. Järven eteläisimmän osan muodostaa kapea Kämppälahti, koillisessa on Lauttalahti. Niiden ohella järvessä on lukuisia nimettömiä lahtia, myöskään järveen työntyviä niemiä ei ole nimetty. Runsas neljäsosa Pyytöjärvestä on enintään puolitoista metriä syvä. Vajaa kolme neljäsosaa on puolestatoista metristä kahteen ja puoleen metriin syvä. Pyytöjärven saariluku on kolme. Saarista laajin ja ainoa nimetty on järven pohjoisosan Raatosaari. Järven rannat ovat alavaa suomaata ja vain paikka paikoin maasto kohoaa 160 metrin korkeuskäyrän yläpuolelle eli vähintään kuusi metriä järven pinnan yläpuolelle. Pyytöjärveen laskee Koivaanjoki pohjoisesta Koivas-järveltä (155,6 metriä mpy). Etelästä laskee soiden halki virtaava Pyytöjoki. Pyytöjärvi laskee Hiienjokea kaakkoon Koitereen (143,4 metriä mpy) Hiienselälle. Pyytöjärven vesitilavuus on 1 153 000 kuutiometriä. Pyytöjärvi (04.945.1.011) kuuluu Hiienjoen valuma-alueeseen (04.945), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Koitereen alue (04.94) ja ensimmäinen on Koitajoen valuma- alue (04.9). Hiienjoen valuma-alueeseen kuuluu 72 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä. Laajimmat ovat Mäntyjärvi ja Murtojärvi. Niitä seuraa Pyytöjärvi ja Kasarmi-Valkea.Hiienjoen valuma-alue (04.945). Järviwiki. Viitattu 22.9.2022. == Lähteet == Luokka:Lieksan järvet Luokka:Koitajoen valuma-alue
KaiCell Fibers

KaiCell Fibers Oy on kainuulainen hanke jonka tavoitteena on toteuttaa sellu- ja biotuotetehdas Paltamoon. Suunniteltu tehdasalue sijaitsee Paltamossa golfkentän vieressä. Toteutuessaan tehdas tuottaa noin 600 000 tonnia valkaistua sellua, josta noin 85 % on pitkäkuituista havusellua ja 15 % lyhytkuituista koivusellua. Kokonaisinvestointi on noin 900 M€. Aiemmin samalle seudulle oli suunnitteilla Pohjan Sellu mikä ei toteutunut, koska alan yritykset keskittyivät parempituottoisiin hankkeisiin. == Lähteet == * KaiCell Fibers Oy Luokka:Suomen selluloosatehtaat Luokka:Paltamo
Pieni Ruosmanjärvi

Pieni Ruosmanjärvi on saareton metsäjärvi Lieksan pohjoisosassa Pohjois- Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 36,9 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 97 kilometriä pohjoiseen.Pieni Ruosmanjärvi. Järviwiki. Viitattu 18.9.2022. == Maantiede == Pienen Ruosmanjärven pituus kaakosta luoteeseen on 1,6 kilometriä. Järven eteläosa on keski- ja pohjoisosaa kapeampi. Noin viidesosa Pienestä Ruosmanjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, 23 metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa. Pienen Ruosmanjärven itärannalla on useita jyrkänteitä ja maasto kohoaa paikka paikoin yli 200 metriä merenpinnan yläpuolelle. Länsiranta on alavampaa. Ruosmanjärvi sijaitsee alle kilometrin Pieneltä Ruosmanjärveltä lounaaseen. Pienen Ruosmanjärven vesitilavuus on 2 239 000 kuutiometriä eli noin 2,2 miljardia litraa. Pieni Ruosmanjärvi (04.489.1.018) kuuluu Ruosmanjoen valuma-alueeseen (04.489), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Viekijoen valuma-alue (04.48) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Ruosmanjoen valuma-alueeseen kuuluu 24 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Laajimmat ovat Ruosmanjärvi, Pieni Ruosmanjärvi ja Kalliojärvi.Ruosmanjoen valuma-alue (04.489). Järviwiki. Viitattu 18.9.2022. == Lähteet == Luokka:Lieksan järvet Luokka:Pielisen reitin valuma-alue
Hart's Location

Hart's Location on kunta (town) Yhdysvalloissa New Hampshiren osavaltiossa. Sen väkiluku oli 68 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Carrollin piirikunnassa. Hart's Location on yksi ensimmäisistä paikoista Yhdysvalloissa, joka julkaisee Yhdysvaltojen presidentinvaalien esivaalien ja varsinaisten presidentinvaalien tulokset. == Väestö == Vuonna 2020 Hart's Locationin 68 asukkaasta valkoisia oli 92,6 % ja alkuperäisasukkaita 1,5 %. Asukkaista 1,5 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 4,4 % asukkaista asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Hampshiren kunnat
Monique Melsen

Monique Melsen (s. 24. helmikuuta 1951 Ettelbréck) on luxemburgilainen laulaja. Melsen nousi julkisuuteen vuonna 1969 Symphonie 69 -kilpailussa. Tuon jälkeen Melsen kisasi myös Grand Prix RTL ja Festival des trois Olympiades de la Chanson d'Athènes -laulukilpailuissa. Luxemburgin yleisradioyhtiö Télé Luxembourg valitsi Melsenin sisäisesti edustamaan maata Eurovision laulukilpailuun 1971 kappaleella "Pomme, pomme, pomme". Melsen sijoittui kilpailussa 13:nneksi 18 kilpailijan joukosta. Euroviisuedustuksensa jälkeen Melsen toimi pari vuotta Family Tree -yhtyeen jäsenenä, mutta vetäytyi julkisuudesta vuonna 1975. 2000-luvulla Melsen on ollut osana Cabarenert- kabareeteatteriryhmää. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Luxemburgilaiset laulajat Luokka:Luxemburgin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1971 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Puuruunjärvi

Puuruunjärvi on matala ja rantaviivaltaan mutkainen järvi Lieksan pohjoisosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,8 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 103 kilometriä pohjoiseen.Puuruunjärvi. Järviwiki. Viitattu 21.9.2022. == Maantiede == Puuruunjärven pituus kaakosta luoteeseen on neljä kilometriä. Sen epäyhtenäisen rantaviivan pituus on 21 601 metriä. Järven eteläisimmän osan muodostaa Kellolahti, jonka itäpuolella sijaitsee pääaltaasta erillinen Säyneenlampi. Järven pohjoisosaan kuljetaan Sijaissalmea. Pohjoisessa on Pitkälahti ja Rajalahti. Suurin niemimaa on järven pohjoisosaa jakava Pitkäniemi. Vain 2,5 hehtaaria Puuruunjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin kohta, yhdeksän metriä, sijaitsee Sijaissalmen luoteispuolella. Puuruunjärven saariluku on yksitoista. Laajin saari on järven eteläosassa sijaitseva usean hehtaarin laajuinen Jylmäkänsaari, jolta on löydetty kivikautinen asuinpaikka. Puuruunjärven rannat ovat suurimmalta osin metsää. Luoteisrannalla on asutusta ja peltotilkkuja. Järven tuntumassa on useita metsälampia, kuten Kalaton, Myllylampi ja Miinanlampi. Länsipuolella sijaitsee Nurmijärvi-niminen vakavesi ja saman niminen kylä. Puuruunjärveen laskee Huotarinpuro kaakosta Hymmä-järveltä (116,7 metriä mpy). Idästä Sammaleensuolta virtaa Sammalpuro. Puuruunjärven luusua sijaitsee altaan luoteiskolkassa, josta alkaa lyhyt ja mutkainen Puuruunjoki, joka yhtyy Nurmijärven kulttuurimaisemaa halkovaan Jongunjokeen. Puuruunjärven vesitilavuus on 3 510 000 kuutiometriä. Puuruunjärvi (04.431.1.016) kuuluu Hämeenjärven alueeseen (04.431), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijärven alue (04.43) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Hämeenjärven alueeseen kuuluu 34 vähintään hehtaarin laajuista järveä, joista laajimmat ovat Puuruunjärvi, Hämeenjärvi, Sauvonjärvi ja Nurmijärvi.Hämeenjärven alue (04.431). Järviwiki. Viitattu 21.9.2022. == Lähteet == Luokka:Lieksan järvet Luokka:Pielisen reitin valuma-alue
Punasilmämullo

Punasilmämullo (Upeneus asymmetricus) on mullojen (Mullidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji. Sitä pidetään hyvänä ruokakalana. == Koko ja ulkonäkö == Punasilmämullo kasvaa yleensä noin 7–9 senttimetrin mittaiseksi ja enintään 14 senttimetrin mittaiseksi (SL). Lajilla on pitkänomainen ruumis ja pyöreä kuono. Peräevä on hieman sirppimäinen ja pyrstö erittäin haarautunut. Ensimmäisessä selkäevässä on seitsemän piikkiruotoa ja toisessa selkäevässä yksi piikkiruoto sekä kahdeksan pehmeää ruotoa. Punasilmämullolla on leuassaan kaksi ohutta viiksisäiettä. Punasilmämullon pää ja ruumis ovat väritykseltään punaruskeita. Yläpuoli on tummempi ja alapuoli kylkiviivan jälkeen vaaleampi. Kiduksista pyrstön tyveen asti kulkee ruskea vaakasuora juova. Ensimmäisessä selkäevässä on neljä riviä punaruskeita täpliä ja rintaevä on väriltään vaaleanpunainen. == Levinneisyys ja elinympäristö == Punasilmämulloa tavataan indopasifisella merialueella Filippiinien, Indonesian ja Australian vesillä. Laji on pohjakala ja sen elinympäristöä ovat hiekkaiset ja vesikasvien peittämät alueet. Muiden mullojen tapaan punasilmämullo käyttää viiksisäikeitään ravinnonetsintään. == Lähteet == Luokka:Mullot
Valkeajärvi (Ilomantsi, Kelsimänjoen valuma-alue)

Valkeajärvi on useasta altaasta koostuva, rantaviivaltaan rikkonainen ja saariluvultaan runsas metsäjärvi Ilomantsissa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,6 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 75 kilometriä itäkoilliseen.Valkeajärvi. Järviwiki. Viitattu 22.9.2022. == Maantiede == Valkeajärven pituus kaakosta luoteeseen on 2,6 kilometriä. Järven mutkittelevan rantaviivan pituus on 19 146 metriä. Selkeimmin pääaltaasta erillään sijaitsevat järven lounaisimman osan muodostava Tammiselkä ja sen pohjoispuolinen Salmiselkä. Valtaosa Valkeajärvestä koostuu vesialueesta, jota luoteeseen suuntaava Pitkänniemi jakaa läntiseen ja itäiseen osaan. Ne jakautuvat edelleen useisiin lahtiin, joista laajimmat ovat Kaunislahti lounaassa ja Kylmälahti kaakossa. Muita nimettyjä lahtia ovat Humu-Pekan lahti ja Arhipanlahti. Pitkänniemen lisäksi on useita pienempiä niemiä, joista länsirannan kapeat niemet sulkevat sisäänsä Ampulampi-nimisen vesialueen. Yli puolet Valkeajärvestä on vähintään kolme metriä ja enintään kuusi metriä syvä. Syvin piste on noin yhdeksän metriä ja se sijaitsee järven eteläosassa. Myös Ampulammella on lähes yhtä syvä piste. Valkeajärven saariluku on 14. Saarista 5 on alle aarin laajuisia luotoja, 9 on laajuudeltaan yli aarin mutta alle hehtaarin. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on noin 2,4 hehtaaria. Järven keskiosassa on nimettömien saarten rykelmä, itäosassa sijaitsee Majasaari ja Talassaari. Valkeajärven länsipuolella on luonnonsuojelualue, joka ulottuu myös Pitkänniemelle. Myös järven saaret ovat luonnonsuojelualuetta. Rannat ovat metsä- ja suomaata. Valkeajärveen laskee Vepsänpuro pohjoisesta Ala- Vepsältä (158,5 metriä mpy) ja tulo-oja luoteesta Pyörälammelta (157,5 metriä mpy). Kaakosta Saarijärveltä (157,5 metriä mpy) virtaa tulo-oja Kylmälahteen. Aivan Kaunislahden eteläpuolella sijaitsee Kaunisjärvi (158,7 metriä mpy), josta ei kartan mukaan virtaa ojia mihinkään suuntaan. Valkeajärvi laskee Tammiselän luoteiskolkasta alkavaa Valkeajokea etelään Pyöreä-Kelsimään, jonka korkeustaso on kaksi metriä Valkeajärveä alempi. Valkeajärven vesitilavuus on 6 321 000 kuutiometriä. Valkeajärvi (04.923.1.012) kuuluu Kelsimänjoen valuma- alueeseen (04.923), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Mekrijärven-Nuorajärven alue (04.92) ja ensimmäinen on Koitajoen valuma-alue (04.9). Kelsimänjoen valuma-alueeseen kuuluu 34 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Viisi laajinta ovat Pyöreä-Kelsimä- Kaita-Kelsimä, Valkeajärvi, Alavepsä, Rahejärvi ja Muje-Oulu.Kelsimänjoen valuma-alue (04.923). Järviwiki. Viitattu 22.9.2022. Suomessa on 70 vähintään hehtaarin laajuista Valkeajärveä. Ilomantsin Valkeajärvi on niistä toiseksi laajin. Ilomantsin alueella sijaitsee myös kaksi pienempää Valkeajärveä, niiden järvinumerot ovat 04.948.1.004 ja 04.953.1.011.Valkeajärvi. Järviwiki. Viitattu 22.9.2022. == Lähteet == Luokka:Ilomantsin järvet Luokka:Koitajoen valuma-alue
Suuri-Juminen

Suuri-Juminen on matalahko, suurelta osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Lapinlahden koillisosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 3,8 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 62 kilometriä pohjoiseen.Suuri-Juminen. Järviwiki. Viitattu 23.9.2022. == Maantiede == Suuri-Juminen muodostuu lounaisesta, kaakkoisesta ja pohjoisesta vesialueesta, joten pohjoisesta katsoen se muistuttaa etäisesti y-kirjainta. Järven ulottuvuus kaakkoisimman lahden pohjukasta luoteisosan Vihtorinlahden rantaan on 3,9 kilometriä. Usean kymmenen hehtaarin laajuinen Jysmänniemi jakaa järven eteläosan lounaiseen ja kaakkoiseen vesialueeseen. Noin neljätoista hehtaaria Suuri-Jumisen alasta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin alue sijaitsee Jysmänniemen itäpuolella. Toinen syvänne sijaitsee järven pohjoisosassa, mutta järven pohjoisin osa on matalaa, kuten myös lounaisin osa. Suuri-Jumisen isoimmat saaret sijaitsevat järven matalassa lounaisosassa. Isoin on Kaimosaari (noin 8 ha) ja sen länsipuolinen Pienet Kaimosaaret (noin 5 ha). Järven koillisosassa sijaitsee Sälevänsaari (noin 3 ha). Järven kaakkoisosan isoin saari on Pitkäsaari (noin 1,5 ha). Keskellä järveä sijaitsee Vattusaari (noin 2 ha). Järven itärannan tuntumassa sijaitsee noin kymmenhehtaarinen Kärjensaari, joka jatkaa itärannan Seikanniemeä. Suuri-Jumisen ranta-alueella on sekä metsää että viljeltyä kulttuurimaisemaa. Maasto kohoaa Jysmänniemellä noin 125 merenpinnan yläpuolelle. Suuri-Jumiseen virtaa Vuorisjoki lännestä ja Petäysjoki luoteesta. Suuri-Juminen kääntyy alavirtaan Kärjensaaren koillispuolelta, josta alkaa noin puolitoista kilometriä pitkä Välijoki, joka laskee Pieni- Jumiseen (97,5 metriä mpy). Matalan ja vähävetisen Pieni-Jumisen kautta Suuri- Jumisen vedet virtaavat Suuri-Jumisen eteläpuolitse virtaavaa mutkaista Syvärinjokea ja laskevat Syvärin (95,5 metriä mpy) luoteiskolkkaan. Suuri- Jumisen vesitilavuus on 11 997 000 kuutiometriä. Suuri-Juminen (04.635.1.005) kuuluu Syvärinjoen valuma-alueeseen (04.635), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syvärin alue (04.63) ja ensimmäinen on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Suuri-Juminen on Syvärinjoen valuma-alueen laajin vakavesi. Toiseksi laajin Vuorinen. Alueeseen kuuluu 23 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, niistä viisitoista on alle kymmenen hehtaarin laajuisia.Syvärinjoen valuma-alue (04.635). Järviwiki. Viitattu 23.9.2022. == Lähteet == Luokka:Lapinlahden järvet Luokka:Nilsiän reitin valuma-alue
Vuorinen (Lapinlahti)

Vuorinen on syvyyssuhteiltaan epäyhtenäinen, osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Lapinlahden itäosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,7 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 58 kilometriä pohjoiseen.Vuorinen. Järviwiki. Viitattu 23.9.2022. == Maantiede == Vuorisen pituus lounaasta koilliseen on 3,5 kilometriä. Järvi levenee kohti pohjoista, missä se jakautuu Luodelahteen ja koilliseen lahteen, josta alkaa pohjoiseen virtaava lasku-uoma Vuorisjoki. Noin seitsemäsosa Vuorisesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Järven läntinen puolisko on huomattavasti itäistä syvempi. Syvin alue sijaitsee järven keskivaiheilla. Vuorisen laajin saari on pohjoisessa sijaitseva noin kolmihehtaarinen Pitkäsaari. Sen pohjoispuolella sijaitsee Tulisaari, eteläpuolella Rämesaari ja länsipuolella Paskosaari. Järven itäosan matalan Levälahden alueella sijaitsee Ellinsaari. Vuorisen vesitilavuus on 7 782 000 kuutiometriä. Vuorinen (04.635.1.022) kuuluu Syvärinjoen valuma- alueeseen (04.635), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syvärin alue (04.63) ja ensimmäinen on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Vuorinen on Syvärinjoen valuma-alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Suuri-Juminen. Alueeseen kuuluu 23 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista kahdeksan on yli kymmenen hehtaarin laajuisia.Syvärinjoen valuma-alue (04.635). Järviwiki. Viitattu 23.9.2022. == Lähteet == Luokka:Lapinlahden järvet Luokka:Nilsiän reitin valuma-alue
Volodymyr Lasovsky

Volodymyr Lasovsky (; 3. heinäkuuta 1907 Soroky, Butšatšin piiri, Galitsia – 1. marraskuuta 1975 New York, New York, Yhdysvallat) oli ukrainalainen taidemaalari ja taide-esseisti ja taideteoreetikko. Lasovsky opiskeli 1928–1933 Lvivissä Oleksa Novakivskyin taidekoulussa ja 1934 Pariisissa Fernand Légerin oppilaana Académie de la Grande Chaumièressa. Hän oli RUBin ja lviviläisen Riippumattomien ukrainalaisten taiteilijoiden liiton jäsen. Lasovsky emigroitui 1944 Itävaltaan, oli jonkin aikaa siellä pakolaisleirillä ja siirtyi 1946 Pariisiin. Vuodesta 1948 hän asui Argentiinassa ja muutti 1959 New Yorkiin. Lasovsky maalasi klassisia muotokuvia ja Légerin tyyliä noudattavia puoliabstrakteja kompositioita, joissa oli geometrisia hahmoja. Hän opetti Buenos Airesissa taidehistoriaa ukrainalaisessa teatteristudiossa. New Yorkissa hän johti Ukrainalaisten taiteilijoiden liiton yhdysvaltalaista osastoa, ohjasi ukrainalaisia näytelmiä ja oli Vapaiden ukrainalaisten maailmankongressin kulttuuriasiainneuvoston puheenjohtaja. Lasovskysta on julkaistu kirja nimellä Volodymyr Lassovsky 1980 Kanadassa Torontossa. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset taidemaalarit Luokka:Amerikanukrainalaiset Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Kansanäänestys Mississippin lipusta 2020

Mississippissä järjestettiin kansanäänestys osavaltion virallisesta lipusta 3. marraskuuta 2020, jolloin järjestettiin myös yleisvaalit liittovaltion tasolla. Äänestystuloksen myötä Yhdysvaltain viimeinen osavaltio poisti lipustaan Konfederaation tunnukset. == Taustaa == Mississippin lippua yritettiin vaihtaa jo vuonna 2001, mutta tuolloin enemmistö äänesti vanhan lipun pitämisen puolesta. Vuoden 2020 Black Lives Matter -mielenosoitukset nostivat lipun vaihtamisen jälleen ajankohtaiseksi. Kesäkuun 2020 lopussa osavaltio sääti lain, jonka nojalla lipun vaihtoprosessi aloitettiin. Uudelle lipulle asetettiin kaksi reunaehtoa: lipussa ei saanut olla Konferedaatioon viittavaa symboliikkaa ja siinä tuli olla Yhdysvaltain virallinen motto In God We Trust. Uuden lipun suunnittelusta vastaava komitea kokoontui ensimmäisen kerran 22. heinäkuuta. Komitean puheenjohtajaksi valittiin tuomari Reuben Anderson. == Tulokset == Vaihtoehto Äänet Osuus (%) Kyllä 943 918 72,98 Ei 349 522 27,02 Hylättyjä tai tyhjiä ääniä 30 609 Ääniä yhteensä 1 324 049 Lähde: == Galleria == Tiedosto:Flag of Mississippi (2001–2020).svg|Osavaltion lippu vuoteen 2020 asti Tiedosto:Flag of Mississippi.svg|Kansanäänestyksen tuloksena valittu uusi lippu == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 vaalit Luokka:Yhdysvaltain kansanäänestykset
Shelter Island (New York)

Shelter Island on kunta (town) Yhdysvalloissa New Yorkin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 3 253 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Suffolkin piirikunnan itäosassa. == Väestö == Vuonna 2020 Shelter Islandin 3 253 asukkaasta valkoisia oli 86,9 %, aasialaisia 1,5 %, mustia 0,9 % ja alkuperäisasukkaita 0,2 %. Asukkaista 2,6 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 8,0 % asukkaista asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. Asukkaista 5,2 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 6,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Yorkin kunnat Luokka:Suffolkin piirikunta (New York)
Karl Bror Lindberg

Karl Bror (K. B.) Lindberg (19. maaliskuuta 1912 Turku – 19. toukokuuta 1985 Turku) oli suomalainen osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Lindbergin vanhemmat olivat kauppias Karl Alfred Lindberg ja Kristina Emilia Wikström ja puolisot 1937–1966 Margit Rosenqvist ja vuodesta 1967 Maj-Lis Bjurström. Ylioppilaaksi Lindberg tuli 1931 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Turun yliopistosta 1935. Hän teki opintomatkoja Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan. Lindberg oli Turun Osuuskaupan harjoittelija vuodesta 1935, elintarvikealan tavaramies ja johtokunnan sihteeri 1937–1940, prokuristi 1940–1941, apulaisjohtaja 1942–1950, johtokunnan jäsen 1942–1970 ja toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1950–1970. Hänellä oli myös sekä liike-elämän että osuustoiminnallisia luottamustehtäviä, kuten SOK:n hallintoneuvoston jäsenyys vuodesta 1956 ja Kansainvälisen osuustoimintaliiton ICA:n eri komiteoiden jäsenyys vuodesta 1951. Seiväshyppyä harrastanut Lindberg sai hopeamitalin Suomen mestaruuskilpailuissa Turussa 1933. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni (1942). Kauppaneuvoksen arvonimi Lindbergille myönnettiin 1962. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat Luokka:Suomalaiset seiväshyppääjät Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Osmo Vartiainen (kauppaneuvos)

Osmo Johannes Vartiainen (28. huhtikuuta 1910 Kuopio – 11. elokuuta 1975 Kuopio) oli suomalainen rautakauppa-alan yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Vartiaisen vanhemmat olivat toimitusjohtaja Juho Petter Vartiainen ja Alina Kristina Rydberg ja puoliso vuodesta 1936 ekonomi Helvi Irene Konkonen. Vartiainen tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1929 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1932. Opintomatkoja hän teki Isoon-Britanniaan, Yhdysvaltoihin ja Neuvostoliittoon. Vartiainen oli Pohjois-Savon Rautakauppa Oy:n, vuodesta1962 Rautasavo Oy, myyjä ja konttoripäällikkö 1932–1933 ja toimitusjohtaja 1933–1970. Hän oli myös Savon Pussitehdas Oy:n ja Kuko Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1933, Rauta- ja Taloustarve Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1938 ja Pohjois-Savon Putki Oy:n johtokunnan puheenjohtaja ja toimitusjohtaja. Kuopion kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsen Vartiainen oli 1946–1964 ja hänellä oli myös muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Vartiainen oli reservin majuri. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1962. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kuopion kaupunginvaltuutetut Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet