EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nicholas Pegg

Nicholas Pegg on brittiläinen kirjailija, ohjaaja ja näyttelijä. Hän on ollut mukana televisiosarjoissa Doctor Who, EastEnders ja Doc Martin. Kirjailijana hänen ensimmäinen teoksensa oli muusikko David Bowieta käsittelevä The Complete David Bowie (2000). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Nicholas Pegg Interview Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Ohjaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Life on Mars?

Life on Mars? on brittimuusikko David Bowien musiikkikappale vuonna 1971 julkaistulta albumilta Hunky Dory. Musiikillisesti kappale on voimallinen balladi. Siinä yhdistyvät kuvat teatterin elämästä ja campin estetiikan näkemys todellisesta elämästä teatterina. Sanoitus on surrealistinen, ja Bowie itse kuvasi sitä kappaleen ilmestymisen aikoihin ”herkän nuoren tytön reaktioksi mediaan”. Sävellys perustuu Bowien yritykseen tehdä laulu Frank Sinatran ”My Way” -kappaleen sointukulun pohjalle. Siksi Hunky Dory -albumin kansiteksteihin merkittiin ”Life on Mars?” -kappaleen kohdalle teksti ”Inspired by Frankie” (). Jousisovituksen teki Bowien taustayhtyeen kitaristi Mick Ronson.Immonen 2016, s. 106. Singlenä kappale julkaistiin vasta kesäkuussa 1973, jolloin se nousi Britannian singlelistan kolmanneksi. Kappaleesta kuvattiin singlejulkaisun yhteydessä myös Mick Rockin ohjaama promovideo.Immonen 2016, s. 145. Kappaleen on levyttänyt suomeksi Johnny nimellä ”Jönglöörit”, jonka oli sanoittanut Vexi Salmi. Hector on julkaissut kappaleen omalla tekstillään ”Sudenkorento”. == Kokoonpano == *David Bowie – laulu *Mick Ronson – sähkökitara, mellotron *Rick Wakeman – piano *Trevor Bolder – bassokitara *Mick Woodmansey – rummut == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:David Bowien kappaleet Luokka:Vuoden 1971 kappaleet
The Class of ’84

The Class of ’84 on suomalaisen rap-yhtye The Master Brothersin debyyttialbumi, joka julkaistiin 29. helmikuuta 2020. Projekti on kunnianosoitus suomalaisen hiphopin vanhalle koulukunnalle. Levyllä ovat äänessä The Master Brothersin lisäksi Freak MC, J.A.K., Paleface, Mr. B ja Max ’C. Levystä on tehty ainoastaan rajoitettu vinyylipainos. Kannet on suunnitellut Wartecs. == Kappaleet == === A-puoli === # Headbanger (Mr. B / B.O.W.) # Freak Comes Out at Night (Freak MC) # Crash Crew (Paleface / B.O.W.) # ”13” (Kool Ski / B.O.W.) === B-puoli === # * Rock Steady (To My Funky Beat) (B.O.W. / Mr. B) # The Baddest Around (J.A.K.) # The Class of ’84 (B.O.W. / Freak MC / J.A.K.) # Rockin’ Out (B.O.W. / Max ’C) Luokka:Suomalaiset hip hop -albumit Luokka:Vuoden 2020 esikoisalbumit
Kankaanpäänmäen tuulivoimapuisto

Kankaanpäänmäen tuulivoimapuisto on Etelä-Pohjanmaalla Seinäjoen Peräseinäjoella sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 3 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 7,5 megawattia.Tuulivoimapuiston on rakentanut Yard Energy, sen omistaa Eurus, jonka tytäryhtiö on SPC 1-Kankaanpäänmäki Oy, ja sitä operoi Eurus. == Yleistä == Tuulivoimapuisto sijaitsee Peräseinäjoen kirkolta neljä kilometriä koilliseen ja Kankaanpäältä länteen päin Penikkanevan läheisyydessä. Tuulipuiston pituus on 0,5 kilometriä, leveys 0,3 kilometriä, ja kolme voimalaa sulkevat väliinsä yhdeksän hehtaarin kokoisen alueen. Voimaloiden luokse tulee yhdystieltä 6942 huoltotie. Lähin asutus sijaitsee puolen kilometrin päässä. Tuulivoimalaitokset ovat alankomaalaisen Lagerweyn valmistamaa LW100-mallia, jonka napakorkeus on 135 metriä , tuuliturbiinin halkaisija 100 metriä, ja jonka kapasiteetti on 2,5 megawattia. Voimalat sijaitsevat noin 105 metrin korkeudella mpy. == Historiaa == Tuulivoimapuistosta ei löydy Internetistä kovinkaan paljon tietoa. Yritys Tuulivoimapuisto Kankaanpäänmäki Oy voi liittyä tuulipuistoon. Se perustettiin vuonna 2012, mutta se ei toimi enää. Yritys SPC 1-Kankaanpäänmäki Oy on merkitty tuulivoimapuiston omistajaksi . Se perustettiin vuonna 2013 ja toimii edelleen. Yard Energy ja Maas Capital Renewables, jotka myivät omistamansa SPC 1-Mustaisneva Oy:n ja SPC 2-Mustaisneva Oy:n eli Mustaisnevan tuulivoimapuiston japanilaiselle Eurukselle lokakuussa 2016. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Lähteet == Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Seinäjoen rakennukset ja rakennelmat
Bailén (1854)

Bailén oli Espanjan laivaston vuonna 1854 vesille laskettu 40-tykkinen fregatti. Se oli viimeinen Espanjan laivastolle valmistettu purjefregatti. == Valmistus == Alus tilattiin Ferrolista Reales Astilleros de Esteirolta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 150. Alus laskettiin vesille 29. maaliskuuta 1854.Winfield et al 2023 s. 222 == Palvelus == Alus lähti 28. tammikuuta 1857 Cádizista linjalaiva Reina Isabel II:n ja höyrylaiva Colónin kanssa Máhoniin, jonne ne saapuivat 8. helmikuuta. Alus lähti 21. helmikuuta Máhonista paluumatkalle Cádiziin, mistä se lähti 12. toukokuuta José Manuel Pareja y Septien osastossa, johon kuuluivat Reina Isabel II, priki Pelayo, urcat Pinta ja Santacilia sekä siipirattain varustettu tykkivene Francisco de Asís. Ne saapuivat 25. kesäkuuta mukanaan 1 500 sotilasta Havannaan.Winfield et al 2023 s. 124 Alus oli Havannassa, kunnes se palasi 1858 Espanjaan. Alus myytiin romutettavaksi 21. elokuuta 1865 Ferrolissa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Espanjan laivaston fregatit
Pelayo (1849)

Pelayo oli Espanjan laivaston vuonna 1849 vesille laskettu 17-tykkinen priki. == Valmistus == Alus tilattiin 5. kesäkuuta 1847 Ferrolista Reales Astilleros de Esteirolta, missä köli laskettiin 21. kesäkuuta 1849. Alus laskettiin vesille 24. elokuuta ja valmistui 1. huhtikuuta 1850.Winfield et al 2023 s. 279 == Palvelus == Alus lähti 12. toukokuuta 1857 Cádizista José Manuel Pareja y Septien osastossa, johon kuuluivat linjalaiva Reina Isabel II, fregatti Bailén, urcat Pinta ja Santacilia sekä siipirattain varustettu tykkivene Francisco de Asís. Ne saapuivat 25. kesäkuuta mukanaan 1 500 sotilasta Havannaan.Winfield et al 2023 s. 124 Alus poistettiin 1866 alusluettelosta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Espanjan laivaston sotalaivat
Aleksei Toroptšenko

Aleksei Toroptšenko (s. 25. kesäkuuta 1999 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija. Toroptšenko edustaa NHL-joukkue St. Louis Bluesia. Hänen pelipaikkansa on oikea laitahyökkääjä ja hän laukoo vasemmalta. Ennen NHL- uraansa Toroptšenko pelasi MHL-joukkue HK MVD:ssä, OHL-joukkue Guelph Stormissa ja KHL-joukkue Kunlun Red Starissa. St. Louis Blues varasi hänet neljännellä kierroksella 113. varausvuorolla vuoden 2017 NHL:n varaustilaisuudessa. Toroptšenko on pelannut 187 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 26 maalia ja 17 syöttöä eli yhteensä 43 tehopistettä. Toroptšenko on pelannut 12 NHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on syöttänyt kaksi maalia. Toroptšenko on pelannut 45 KHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt seitsemän maalia ja neljä syöttöä eli yhteensä 11 tehopistettä. Kaikki uran tilastot päivitetty 30. lokakuuta 2024. Lokakuussa 2024 Toroptšenko solmi Bluesin kanssa vuoden mittaisen 1,7 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:St. Louis Bluesin pelaajat Luokka:St. Louis Bluesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sortenyn laakson luonnonpuisto

Sortenyn laakson luonnonpuisto () on 1 080 hehtaarin suuruinen luonnonpuisto Andorrassa.Sorteny Nature Park Visit Andorra, viitattu 27.5.2024 Sortenyn laakson luonnonpuistossa esiintyy muun muassa gemssejä, metsäkauriita, murmeleita, näätiä ja villisikoja. Luonnonpuiston alueella tavataan myös yli 700 siemenkasvilajia. UNESCO tunnusti luonnonpuiston biosfäärialueeksi lokakuussa 2020. Sortenyn laakson luonnonpuistossa 2 082 metrin korkeudesta saa alkunsa Sortenyjoki, johon Riu de la Cebollera ja Riu de la Serrera yhdistyvät. Sortenyn laakson luonnonpuistoon järjestetään erilaisia teemaretkiä ympäri vuoden. Luonnonpuistoon on pääsy läheltä El Serratin kylää. Alueelta pääsee kahteen Andorran korkeimmista kohdista: Pic de l'Estanyóon ja Pic de la Serreraan.Guide Sorteny Nature Park Parc natural de la vall de Sorteny, viitattu 27.5.2024 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Andorran maantiede Luokka:Luonnonpuistot
Nuestra Señora del Rosarío (1770)

Nuestra Señora del Rosarío oli Espanjan laivaston vuonna 1770 vesillelaskettu Nuestra Señora del Rosarío -luokan 36-tykkinen fregatti. == Valmistus == Alus tilattiin 17. kesäkuuta 1770 Reales Astilleros de Esteirolta Ferrolista, missä köli laskettiin telakkanumerolla 27. Alus laskettiin vesille 4. huhtikuuta 1770.Winfield et al 2023 s. 236 == Palvelus == Marraskuussa 1774 alus lähti Cartagena de Indiasiin ja saapui 9. joulukuuta Havannaan telakalle. Alus lähti 7. elokuuta 1775 Havannasta päällikkönään Francisco de León y Luna Cartagena de Indiasiin, mistä se palasi 2. heinäkuuta 1776 mukanaan aarteita ja erilaisia tarvikkeita. Alus saapui 23. elokuuta 1776 Cádiziin mukanaan 1,3 miljoonaa pesoa ja erilaisia tarvikkeita. Vuosina 1776-1777 alus oli Genovassa ja Napolissa. Se palautettiin palvelukseen elokuussa 1778 partioimaan fregatti Santa Bárbaran kanssa Cabo de São Vicenten ja Cabo de Santa Marian alueilla päällikkönään Baltasar de Sesma y Zaylorda. Se siirrettiin syyskuussa partioimaan Cape Trafalgarin ja Spartelin edustoille, kunnes se liitettiin Algecirasissa Araozin ksebekkidivisioonaan. Joulukuussa alus oli Málagassa. Alus lähti 23. kesäkuuta 1779 Cádizista Córdoban laivastossa, joka liittyi d'Orvilliersin johtamaan Ranskan laivastoon Englannin kanaalin sotaretkelle. Alus palautettiin palvelukseen 9. heinäkuuta 1780 partioimaan Santa Gertrudisin ja Santa Catalinan kanssa Gibraltarin edustalla. Se saattoi 30. syyskuuta Algecirasiin vallatun brittiläisen kaapparin. Alus lähti 29. heinäkuuta 1781 Cartagenasta Santa Gertrudisin kanssa liittyäkseen Cádizista Menorcalle purjehtineeseen Morenon laivastoon. Alus oli 1783 reserviin sijoitettuna Cádizissa Pedro Ristirin alaisuudessa. Vuonna 1789 alus oli Tejadan koelaivueessa päällikkönään Rafael de Orozco y Ruíz. Alus oli 1790 Cádizissa päällikkönään Juan Vicente Yáñez, kunnes se toukokuussa suojasi sotatarvikkeita kuljettaneen saattueen Havannaan. Alus suojasi 3. elokuuta 1790 Havannasta HMS Winchcombin kanssa saattueen Cádiziin, jonne se saapui 19. syyskuuta. Alus partioi 1790-1792 Pohjois-Afrikan rannikolla ja suojasi saattueita. Se kuljetti maaliskuussa 1793 Cádizista Nuestra Señora de la Asunciónin ja Preciosan kanssa joukkoja Barcelonaan. Alus haaksirikkoutui matkalla 11. maaliskuuta kymmenen merimailia Barcelonasta, mutta kaikki aluksella olleet ja lastina olleet tarvikkeet pelastettiin ennen uppoamista. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Reales Astilleros de Esteiro Luokka:Nuestra Señora del Rosarío -luokan fregatit
Dmitri Nakonetšnyi

Dmitri Nikolajevitš Nakonetšnyi (; s. 15. tammikuuta 1991 Kaliningrad, Venäjä)https://cska.ru/person/2076 on venäläinen suunnistaja. Nakonetšnyin paras saavutus MM-kilpailuissa henkilökohtaisilla matkoilla on keskimatkan 28. sija Riian MM-kilpailuissa 2018. EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa on sprintin 82. sija Neuchâtelin EM-kilpailuista vuodelta 2021. Suunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailussa hänen paras saavutuksensa on 55. sija vuodelta 2016. Yksittäisessä maailmancupin osakilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan seitsemänneksi pitkällä matkalla samana vuonna. Nuorten MM- kilpailuissa Nakonetšnyi voitti keskimatkan maailmanmestaruuden vuonna 2011. Seuratasolla hän edustaa suomalaista Hiisirastia. http://runners.worldofo.com/dmitriinakonechnyi.html == Lähteet == Luokka:Venäläiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jugyd van kansallispuisto

Jugyd van kansallispuisto () on Komin tasavallan kaakkoisosissa sijaitseva kansallispuisto. Venäjän federaation hallitus perusti sen 23. huhtikuuta 1994.Yugyd Va (Komi Ural) National Park, Komi Republic, Russia GRID-Arendal, viitattu 27.5.2024 Jugyd van kansallispuiston pinta-ala on 18 917 neliökilometriä. Se sijaitsee kokonaisuudessaan Petšorajoen valuma-alueella pohjoisten Uralvuorten ympäristössä. Jugyd van kansallispuisto rajoittuu etelässä Petšora–Ilytšin luonnonpuistoon. Näihin alueisiin jakautuvat Komin aarniometsät tunnustettiin vuonna 1995 UNESCO:n maailmanperintökohteeksi. Jugyd van kansallispuiston päähallintopaikka on Vuktylissa. Sivutoimistot sijaitsevat Petšorassa ja Intassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Югыд Ва Национальный парк (oopt.info) *Национальный парк «Югыд Ва» (arctic- russia.ru) Luokka:Komin tasavallan luonnonsuojelualueet Luokka:Venäjän kansallispuistot
Rebecca Goldstein

Rebecca Newberger Goldstein (s. 23. helmikuuta 1950 White Plains, New York) on yhdysvaltalainen filosofi ja kirjailija. Hän valmistui Barnard Collegesta ja väitteli filosofian tohtoriksi Princetonin yliopistossa. Goldstein on opettanut filosofiaa muun muassa Harvardin yliopistossa. Hän on julkaissut seitsemän kaunokirjallista teosta ja kolme tietokirjaa. Vuonna 1996 Goldsteinille myönnettiin MacArthur Fellowship -palkinto. Vuonna 2005 hänet valittiin American Academy of Arts and Sciences -yhteisön jäseneksi ja vuonna 2015 hänelle myönnettiin National Humanities Medal. Goldsteinin ensimmäinen romaani The Mind-Body Problem ilmestyi vuonna 1983. Goldsteinin romaani The Dark Sister (1993) sai Whiting Writer’s Awardin ja romaani Mazel (1995) sai National Jewish Book Awardin ja Edward Lewis Wallant Awardin. Hänen novellikokoelmansa Strange Attractors vuodelta 1993 sai National Jewish Book Honor Awardin. Hänen filosofi Baruch Spinozaa käsittelevä tietokirjansa sai Koret International Jewish Book Awardin. Goldstein sai vuonna 2006 Guggenheim Fellowship- ja Radcliffe Fellowship -tunnustukset. Vuonna 2008 hän sai Center for Inquiryn Humanist Laureate -tunnustuksen sekä kunniatohtorin arvonimen Emerson Collegesta. Vuonna 2011 American Humanist Association antoi Goldsteinille vuoden humanisti -palkinnon ja Freedom From Religion Foundation Freethought Heroine -palkinnon. Goldstein on toiminut Maailman talousfoorumin Council of values -neuvostossa. Goldstein kasvoi ortodoksijuutalaisessa perheessä. Teini-iässä hänestä tuli ateisti. Goldsteinin tytär hänen ensimmäisestä avioliitostaan on kirjailija Yael Goldstein Love. Rebecca Goldsteinin toinen aviomies on psykologi Steven Pinker. == Teokset == === Kaunokirjallisuus === * The Mind-Body Problem (Random House, 1983) * The Late- Summer Passion of a Woman of Mind (Farrar, Straus and Giroux, 1989) * The Dark Sister (Viking, 1993) * Strange Attractors. Stories (Viking, 1993) * Mazel (Viking, 1995) * Properties of Light. A Novel of Love, Betrayal, and Quantum Physics (Houghton Mifflin, 2000) * Thirty-Six Arguments for the Existence of God. A Work of Fiction (Pantheon, 2010) === Tietokirjallisuus === * Incompleteness. The Proof and Paradox of Kurt Gödel (Atlas Books/Norton, 2005) * Betraying Spinoza. The Renegade Jew Who Gave Us Modernity (Nextbooks/Schocken, 2006) * Plato at the Googleplex. Why Philosophy Won’t Go Away (Pantheon, 2014) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut. Luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nekorok

Nekorok on Tinyhawk & Bizzarron debyyttialbumi, joka julkaistiin 29.9.2023 Humu Recordsin kautta sekä digitaalisena että LP-formaatissa. Albumi voitti vuoden 2024 jaetun Teosto-palkinnon Jenni Kinnusen sävellyksistä sekä Kinnusen ja työryhmän sovituksista. == Kappaleet == === Digitaalinen albumi === # Manuru # Yorokobi # Yama # Uji # Nekorok # Umi # Haato # Hachi-GO! # Mono (tribute to) # Edie-San === LP === A # Manuru # Yorokobi # Yama # Uji # Nekorok B # Umi # Haato # Hachi-GO! # Mono (tribute to) # Edie-san == Arvostelut == Helsingin sanomat: Soundi: Desibeli.net: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Albumi Discogs-sivustolla Luokka:Suomalaiset albumit
Qorakoʻl

Qorakoʻl (uzb. kyrill. Қоракўл, ) on kaupunki ja Qorakoʻlin piirin keskus Buharan alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee samannimisellä keidasalueella 61 kilometriä Buharasta lounaaseen. Kaupungissa oli 22 300 asukasta vuonna 2016. Vuonna 1980 perustettu kaupunki on maatalousalueen keskus, jossa toimii muun muassa puuvillankäsittelylaitos ja tiilitehdas. Sen kautta kulkee Buharan ja Türkmenabatin välinen maantie ja rautatie. Keidas saa vetensä Zarafšonjoesta ja kanavien kautta Amudarjasta. Keitaasta on saanut nimensä siellä kehitetty karakullammas. ==Lähteet== Luokka:Buharan alue Luokka:Uzbekistanin kaupungit
Otava (joki)

Otava on joki Tšekissä.On the river Otava Sušice, viitattu 27.5.2024 Sen pituus on 111,7 kilometriä.Řeka Otava Šumava Net, viitattu 27.5.2024 Otava saa alkunsa Vydra- ja Křemelná-jokien yhtymäkohdasta lähellä Čeňkova pilaa. Se virtaa Sušicen, Horažďovicen, Strakonicen ja Písekin kaupunkien läpi. Se yhdistyy Vltavaan Zvíkovin linnan luona. Otava on ollut suosittu kullanhuuhdontapaikka. Nykyisin se on varsinkin suosittu melontakohde. == Lähteet == Luokka:Tšekin joet
Rautasäde

Rautasäde (, ), virallisesti מגן אור, magen or eli Valon kilpi on israelilainen lasertoiminen ilmatorjuntajärjestelmä, jonka tarkoitus on torjua lyhyen kantaman raketteja, miehittämättömiä ilma-aluksia sekä tykistön ja kranaatinheitinten kranaatteja. Rautasäde vastaa Rautakupolin kanssa lyhyen kantaman ilmatorjunnasta, pidemmillä kantamilla Israelin ilmatorjuntaa hoitaa Daavidin linko ja Arrow -järjestelmät. == Kehitys == Rautasäteen kehitys alkoi vuonna 2010, mutta tehokkaita lasereita on tutkittu kauan. Järjestelmää kehittää Rafael Advanced Defense Systems ja rahoittaa Israelin puolustusministeriö. Lockheed Martin on projektissa mukana Yhdysvalloista. Rautasäde on yhä (2024) jonkinlaisessa koevaiheessa. Sitä on testattu onnistuneesti useita kertoja erilaisia maaleja vastaan ja sen on tarkoitus tulla käyttöön joidenkin vuosien sisällä. Toukokuussa 2023 Rafael julkaisi laivastokäyttöön tarkoitetun version, jonka 100 kW laser voi puolustaa sotalaivaa meritojuntaohjuksilta ja parvidronehyökkäyksiltä. Järjestelmä voidaan asentaa kiinteänä tornina laivaan tai lastata kontissa, kun tarvitsee. Lokakuussa 2023, Gazan sodan sytyttyä ilmoitettiin, että Rautasäde- järjestelmiä sijoitetaan lähelle Gazan kaistaa. Niillä kokeillaan torjua Hamasin ampumia raketteja. Rautasäde integroidaan todennäköisesti Rautakupoliin, joten torjuntatilanteessa voidaan valita, kumpaa käytetään. Rautasäde ei siis korvaa Rautakupolia, kuten joskus on epäilty. Rautasäteen arvioitiin tulevan operatiiviseen käyttövalmiuteen vuoden 2025 loppuun mennessä. == Tekniikka == Rautasäde käyttää kuitulaseria, jolla muodostetaan tehokas lasersäde. Tämä suunnataan kohti torjuttavaa uhkaa, jota seuraa tutka. Rautasäde voi torjua vain verrattaen kevyitä uhkia, eikä sillä pysty pudottamaan nopeasti lentäviä tai raskaita ilma-aluksia ja ohjuksia. Uskotaan, että laserin torjuntakantama on 10 kilometriä ja teho 100 kW. Yhteen kokonaiseen järjestelmään kuuluu tutka, tulenjohtoyksikkö ja kaksi laseryksikköä. == Lähteet == Luokka:Laserit Luokka:Ilmatorjunta-aseet Luokka:Israelin puolustusvoimat Luokka:Rafael Advanced Defense Systems
Xonobod

Xonobod () on kaupunki Andižanin alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee Karadarjajoen oikealla rannalla 80 kilometriä Andižanista itään. Kaupungissa oli 38 900 asukasta vuonna 2024. Xonobod on tarinan mukaan saanut nimensä seudulla metsästystä harrastaneista Kokandin kaaneista. Vuonna 1969 alettiin rakentaa Andižanin tekojärven muodostavaa patoa, ja vuonna 1972 perustettu kaupunki sai nimekseen Sovetobod. Alkuperäinen nimi palautettiin vuonna 1991. Kaupungista on maantie- ja rautatieyhteydet Andižaniin, Ošiin ja Biškekiin. Siellä toimii Andižanin vesivoimalaitos, kaapelitehdas, sähkölaite- ja nahkateollisuutta. ==Läheet== Luokka:Andižanin alue Luokka:Uzbekistanin kaupungit
Jawbar

Jawbar tai Jobar on Syyrian pääkaupunki Damaskoksen kaupunginosa. Aikanaan oman kylänsä muodostanut Jawbar on liitetty Raamatun tarinaan profeetta Elisasta ja sen asukkaat olivat aikanaan juutalaisia. Kylä on myöhemmin sulautunut suurempaan kaupunkialueeseen. Alue kärsi huomattavia tuhoja Syyrian sisällissodan taisteluissa. ==Maantiede== Jawbar sijaitsee Damaskoksen vanhankaupungin koillispuolella Damaskoksen historiallisen niin sanotun Ghutah'n alueella. Paikka oli aikanaan oma kylänsä pari kilometriä kaupunginmuurien ulkopuolella, mutta se on myöhemmin sulautunut laajempaan kaupunkialueeseen. ==Historia== Jawbar on joskus liitetty Vanhan testamentin tarinaan profeetta Elisasta. Ensimmäisen kuninkaiden kirjan tarinan mukaan Jumala käskee Eliaa matkustamaan "lähelle" Damaskosta voitelemaan Aram- Damaskoksen kuningas Hasael hallitsijaksi. Paljon myöhemmin tarinaan liitetylle paikalle Damaskoksen vanhankaupungin muurien ulkopuolella rakennettiin synagoga. Synagoga sijaitsi kalliolla ja sen alla oli myös Elisaan liitetty luola, jossa hänen sanottiin piileskelleen Isebelin toteuttamia vainoja. Monet matkailijat, kuten Petachia Regensburgilainen vuonna 1180 ja Samuel ben Samson vuonna 1211, mainitsevat paikalla olleen arabiankielisen juutalaisyhteisön. Vielä vuonna 1660 ranskalainen matkailija Laurent d'Arvieux mainitsi kylän olleen lähes kokonaan juutalainen mainiten myös sen synagogan. Suurin osa juutalaisista oli muuttanut pois 1900-luvun aikana, joskin paikalla kävi vielä myöhemmin juutalaisia pyhiinvaeltajia. Aikanaan oman kylänsä muodostanut Jawbar on myöhemmin sulautunut Damaskoksen kasvavaan kaupunkialueeseen. Se kärsi huomattavia tuhoja vuonna 2011 alkaneen Syyrian sisällissodan aikana. Taisteluissa kapinallisten ja Bašar al-Assadin hallinnon välillä tuhoutui esimerkiksi Jawbarin vanha synagoga sekä suurmoskeija. ==Lähteet== Luokka:Damaskos Luokka:Kaupunginosat
David Zima

David Zima (s. 8. marraskuuta 2000 Olomouc) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi 2,5 vuotta italialaisseura Torinossa mutta palasi tammikuussa 2024 kotimaahansa Slavia Prahaan. Hän on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa vuodesta 2021. Zima pelasi Tšekin jalkapalloliigassa ensimmäiset kaksi otteluaan Sigma Olomoucin joukkueessa marras-joulukuussa 2019. Hän siirtyi helmikuussa 2020 Slavia Prahaan, aluksi lainasopimuksella. Elokuusta 2021 tammikuun 2024 loppuun hän edusti italialaista Torinoa ja pelasi Serie A:ssa 34 ottelua. Tämän jälkeen hän palasi Slavia Prahaan. Hän on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut Tšekin liigassa 64 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, kesäkuussa 2020 Baník Ostravaa vastaan. Hän on voittanut Tšekin liigamestaruuden vuosina 2020 ja 2021 sekä Tšekin Cupin vuonna 2021. Hän on pelannut Eurooppa-liigassa 12 ottelua. Zima pelasi Tšekin nuorisomaajoukkueissa alle 18-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Viroa vastaan. Hän kuului Tšekin joukkueeseen kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa ja vuoden 2024 EM- kilpailuissa mutta ei saanut kummassakaan turnauksessa peliaikaa. Hän on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut 22 A-maaottelua, joissa hän on ollut 20 kertaa avauskokoonpanossa. Ainoan A-maaottelumaalinsa hän on tehnyt maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Norjaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jean Bullant

Jean Bullant (n. 1515–1578) oli ranskalainen arkkitehti ja kuvanveistäjä. Hän oli ensimmäisiä ranskalaisia renessanssin arkkitehtejä, jonka töissä esiintyy selvimmin pyrkimys puhtaaseen klassisuuteen. Roomassa opiskellessaan Bullant tutustui antiikin arkkitehtuuriin. Hän julkaisi Rooman pylväsjärjestelmistä tutkielman Reigle généralle d’architecture des cinq manières de colonnes... (1564, 1568, 1619, varustettuna Salomon de Brossen lisäyksin). Toisessa kirjallisessa teoksessaan Recueil d’horlogiographie (1561) Bullant käsittelee aurinkokellojen rakenteita.Tietosanakirja 1909, osa 11. Hakusana: Bullant, JeanOtavan Iso tietosanakirja. Osa 1. Hakusana: Bullant, Jean Bullantin rakennustöistä on ollut vallalla epävarmuutta. Koko uransa ajan hän rakensi Montmorencyn perheelle: Écouenin linna on tyylillisesti puhtaimpia aikakauden monumentteja, jossa ovat Bullantin tekemiä vuoden 1556 jälkeen kaikki klassiset lisäykset, etenkin pihanpuolen portiikit kahden kerroksen korkuisina kohoavine palladiolaisine suurpylväikköineen. Samoin ovat Bullantin töitä Chantillyn linnan Petit Chateau suurpylväikköineen sekä Fère-en-Tardenois’n linnan roomalaisia akvedukteja muistuttava, vanhan ja uuden linnan toisiinsa rotkon yli yhdistävä kaksikerroksinen käytävä (valmistui 1560). Kuninkaallisista rakennuksista sittemmin hävitetyn Tuileries’n palatsin kulmapaviljonkeja suurpilastereineen pidetään Bullantin suunnittelemina. Katariina de' Mediciä varten rakennetusta upeasta Palais de Ia Reinestä (Hôtel de Soissons) on säilynyt Trajanuksen pylvästä jäljittelevä ontto pylväs Halle aux blés’ssä (viljapörssi). Bullantin vaikutteita näkyy myös monissa Ile de Francen kirkollisissa rakennuksissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset arkkitehdit Luokka:1510-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1578 kuolleet
Eetu Tiusanen

Eetu Anton Tiusanen (s. 7. huhtikuuta 2002 Mikkeli) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Mestis-joukkue Kiekko-Vantaata. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä, mutta Tiusanen osaa pelata myös keskellä. == Ura == Tiusanen on Mikkelin Jukurien kasvatti. Kaudella 2019–2020 hän oli U18 Mestiskarsinnoissa joukkueensa paras maalintekijä 17 osumallaan. Kaudella 2023–2024 Tiusanen nousi Jukurien U20-joukkueen kapteeniksi. Hän jakoi tehoilla 17+12=29 joukkueen sisäisen maalipörssin toisen sijan Matti Butkovskiyn kanssa sekä sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Butkovskiyn, Jiro Frilanderin ja Bence Horváthin kanssa. Tiusanen debytoi kauden aikana myös Jukurien SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 9. helmikuuta 2024 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Tiusanen merkittiin Jukurien nelosketjun vasempaan laitaan Jarkko Immosen ja Jesper Piitulaisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.01 minuuttia. Tiusanen sai myös yhden kahden minuutin jäähyn huitomisesta. Kaudeksi 2024–2025 Tiusanen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis- joukkue Kiekko-Vantaaseen. == Muuta == Tiusanen valmistui ylioppilaaksi Mikkelin lukiosta keväällä 2022. == Tilastot == 2020–2021 Jukurit U20-SM 24 2 4 6 4 3 0 0 0 0 2021–2022 Jukurit U20-SM 33 3 11 14 12 – – – – – 2022–2023 Jukurit U20-SM 39 7 5 12 14 – – – – – 2023–2024 Jukurit (C) U20-SM 46 17 12 29 8 – – – – – Jukurit SM-liiga 1 0 0 0 2 – – – – – 1 kausi yhteensä SM-liiga 1 0 0 0 2 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kiekko-Vantaan pelaajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shirin

Shirin (uzb. kyrill. ja ) on kaupunki Syrdarjan alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee Syrdarjajoen varrella 52 kilometriä alueen pääkaupungista Gulistonista kaakkoon. Kaupungissa oli 19 400 asukasta vuonna 2024. Paikkakunta on syntynyt vuonna 1943 Farhodin voimalaitostyömaan asuintaajamaksi. Siitä tuli kaupunki vuonna 1972. Shirinissä toimii Farhodin vesivoimalaitos, Syrdarjan lämpövoimala, konepaja sekä elintarvike- ja rakennusteollisuutta. Lähistöllä sijaitsee Farhodin rautatieasema. ==Lähteet== Luokka:Syrdarjan alue Luokka:Uzbekistanin kaupungit
Michal Sadílek

Michal Sadílek (s. 31. toukokuuta 1999 Uherské Hradiště) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut ison osan aikuisurastaan Alankomaissa ja vuodesta 2021 alkaen FC Twenten joukkueessa. Hän on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa vuodesta 2021. Sadílek siirtyi 1. FC Slováckon junioreista alankomaalaiseen PSV Eindhoveniin vuonna 2015. Hän nousi PSV:n edustusjoukkueeseen kaudella 2018–2019, jolloin hän pelasi Eredivisiessä 11 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän pelasi 14 pääsarjaottelua ja teki niissä yhden maalin. Kauden 2020–2021 alussa hän pelasi PSV:ssä vielä kaksi Eredvivisie-ottelua mutta siirtyi lokakuussa 2020 lainalle tšekkiseura Slovan Libereciin, jossa hän pelasi kauden aikana 24 Tšekin liigan ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Kaudesta 2021–2022 alkaen Sadílek on pelannut Twentessä, ensimmäisen vuoden ajan lainasopimuksella. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 30 Eredivisie-ottelua, joissa hän teki yhden maalin, loukkaantumisten rikkomalla toisella kaudellaan pudotuspelit mukaan lukien 17 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia, ja kolmannella kaudellaan 31 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän on kaikkiaan pelannut Mestarien liigassa yhden ottelun ja Eurooppa-liigassa kymmenen ottelua. Sadílek pelasi Tšekin nuorisomaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Italiaa vastaan. Kesällä 2021 käydyissä EM- kilpailuissa hän pääsi pieneksi hetkeksi vaihdosta kentälle voitokkaassa neljännesvälierässä Alankomaita vastaan. Hän on huhtikuun 2024 loppuun mennessä pelannut 23 A-maaottelua, joissa hän on ollut 17 kertaa avauskokoonpanossa. Ainoan A-maaottelumaalinsa hän on tehnyt kesäkuussa 2023 ystävyysottelussa Montenegroa vastaan. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heinrich Bruns

Ernst Heinrich Bruns (4. syyskuuta 1848 Berliini – 23. syyskuuta 1919 Leipzig, Saksa) oli saksalainen matemaatikko, astronomi ja geodeetti. Hän opiskeli Berliinin yliopistossa 1866–1871 ja väitteli siellä. Väitöskirjan otsikko on De proprietate quadam functionis potentialis corporum homogeneorum.Ernst Heinrich Bruns Bruns työskenteli ensin observatorioissa Pulkovassa ja Tartossa. Hän avioitui Pulkovassa tapaamansa Marie Wilhelmine Schleussnerin kanssa. Sen jälkeen hän sai 1876 kutsun Berliinin yliopistoon matematiikan ylimääräiseksi professoriksi ja 1882 Leipzigiin tähtitieteen professoriksi ja observatorion johtajaksi. Tietosanakirja. Osa 11. Hakusana: Bruns, Ernst Heinrich ==Julkaisuja== * De proprietate quadam functionis potentialis corporum homogeneorum (väitöskirja; 1871) * Über die Periode der elliptischen Integrale erster und zweiter Gattung (1875) * Die Figur der Erde (1878) * Über die Integrale des Vielkörperproblems(1887) * Wahrscheinlichkeitsrechnung und Kollektivmasslehre (1906) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset matemaatikot Luokka:Saksalaiset tähtitieteilijät Luokka:Saksalaiset geodeetit Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Yangiyer

Yangiyer (uzb. kyrill. ja ) on kaupunki Syrdarjan alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee Janubiy Mirzachoʻl -kanavan varrella 30 kilometriä alueen pääkaupungista Gulistonista etelään. Kaupungissa oli 48 000 asukasta vuonna 2024. Kaupunki on perustettu vuonna 1957 Nälkäaron raivaamisen yhteydessä. Siellä toimii rakennus- ja elintarviketeollisuutta. ==Lähteet== Luokka:Syrdarjan alue Luokka:Uzbekistanin kaupungit
Sotilasarvot Israelin asevoimissa

Israelin asevoimissa sotilasarvot jaetaan upseereihin ja miehistöön. Sotilasarvojen nimissä ei ole eroa puolustushaarojen välillä (esim. suomessa kenraali vs. amiraali). == Upseerit == Hepreaksi רב-אלוף אלוף תת-אלוף אלוף משנה סגן-אלוף רב סרן סרן סגן סגן-משנה קצין אקדמאי בכיר קצין מקצועי אקדמאי Translitterointi rav aluf aluf tat aluf aluf mišne sgan aluf rav seren seren segen segen mišne katzin akademai bakir katzin miktsoi akademai Suomeksi Kenraaliluutnantti Kenraalimajuri Prikaatikenraali Eversti Everstiluutnantti Majuri Kapteeni Luutnantti Aliluutnantti Vanhempi kadetti Nuorempi kadetti Maavoimat Laivasto – Ilmavoimat Lähde: == Miehistö == Hepreaksi רב-נגד רב-סמל בכיר רב-סמל מתקדם רב-סמל ראשון רב-סמל סמל ראשון סמל רב טוראי טוראי Translitterointi rav nagad rav samal bakir rav samal mitkadel rav samal rišon rav samal samal rišon samal rav turai turai Suomeksi Ylisotilasmestari Sotilasmestari Ylivääpeli Vääpeli Ylikersantti Kersantti Alikersantti Korpraali Sotamies Maavoimat – Laivasto – Ilmavoimat – Lähde: == Lähteet == Israelin asevoimissa Luokka:Israelin puolustusvoimat
Pascal Zerressen

Pascal Zerressen (s. 22. marraskuuta 1992 Tönisvorst, Saksa) on saksalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-joukkue Starbulls Rosenheimissa. Aiemmin hän pelasi yhdeksän kautta Kölner Haiessa Saksan ensimmäisessä liigassa, DEL:ssä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Saksalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nurafshon

Nurafshon (uzb. kyrill. Нурафшон, , vuoteen 2017 saakka Toʻytepa, Тўйтепа; ven. Тойтепа, Toitepa) on kaupunki Taškentin alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee 37 kilometriä Taškentista etelään. Kaupungissa oli 56 200 asukasta vuonna 2024. Nurafshonin kautta kulkee Taškentista etelään johtava valtatie ja Angrenin rautatie. Sen lounaispuolella sijaitsee Tuyaboʻgʻizin tekojärvi (”Taškentin meri”). Kaupungissa on metalli- ja tekstiiliteollisuutta. ==Lähteet== Luokka:Taškentin alue Luokka:Uzbekistanin kaupungit
David Douděra

David Douděra (s. 31. toukokuuta 1998 Brandýs nad Labem-Stará Boleslav) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut kotimaassaan Dukla Prahaa vuoden 2019 loppuun, Mladá Boleslavia vuoden 2020 alusta kesään 2022 saakka ja sen jälkeen Slavia Prahaa. Hän on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa vuodesta 2023. Douděra on pelannut Tšekin pääsarjassa vuoden 2024 loppuun mennessä pudotus- ja karsintapelit mukaan lukien 187 ottelua, joissa hän on tehnyt 20 maalia. Hän voitti Tšekin Cupin vuonna 2023 ja teki maalin välieräottelussa ja loppuottelussa. Hän pelasi Konferenssiliigassa viisi ottelua kaudella 2022–2023 ja Eurooppa-liigassa kahdeksan ottelua, joissa hän teki kolme maalia, kaudella 2023–2024. Kauden 2024–2025 Eurooppa-liigassa hän on pelannut vuodenvaihteeseen mennessä neljä ottelua. Douděra pelasi Tšekin alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2023 EM- karsintaottelussa Puolaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täyden ajan ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan mutta ei päässyt muissa otteluissa kentälle. Hän on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut kymmenen A-maaottelua, joissa hän on ollut seitsemän kertaa avauskokoonpanossa. Ainoan A-maaottelumaalinsa hän on tehnyt marraskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Moldovaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kremlin muuri

Kremlin muuri () on Moskovan Kremliä ympäröivä muuri. Kremlin muuri on kaikkiaan 2,2 kilometriä pitkä, seinän paksuus on 3,5–5,5 metriä ja korkeus 5–19 metriä.Venäjän sydän sykkii KremlissäБолее 500 метров стены Московского Кремля отреставрируют в 2016 году Torneja on 20, joista kuuluisin on Spasskaja-torni. Kurkistus Moskovan Kremlin muurien sisään Moskovan Kremlin muurit olivat alun perin puuta. Italialaiset käsityöläiset rakensivat nykyiset muurit ja tornit 1400-luvun jälkipuoliskolla Iivana III:n tilaamina. Muurissa ja sen edessä on hautausmaa, nimeltään Kremlin muurin nekropoli, joka perustettiin vuonna 1917 lokakuun vallankumouksen jälkeen. Siellä lepää monia Neuvostoliiton johtohahmoja ja merkkihenkilöitä. Otto Wille Kuusinen on ainoa suomalainen, jonka tuhkat on haudattu Kremlin muuriin. ==Kremlin muurin nekropoliin haudattuja tunnettuja henkilöitä== Hautausvuosi Henkilöt 1919 Jakov Sverdlov 1920 Inessa Armand, John Reed 1921 Fjodor Sergejev 1923 Vatslav Vorovski 1925 Mihail Frunze, Nəriman Nərimanov 1926 Feliks Dzeržinski 1927 Pjotr Voikov 1926 Leonid Krasin 1927 Charles Ruthenberg 1928 Bill Haywood 1931 Vladimir Triandafillov 1933 Anatoli Lunatšarski, Clara Zetkin 1934 Vjatšeslav Menžinski, Sergei Kirov 1935 Valerian Kuibyšev 1936 Maksim Gorki, Sergei Kamenev, Aleksandr Karpinski 1937 Grigori Ordžonikidze, Marija Uljanova 1938 Valeri Tškalov 1939 Nadežda Krupskaja 1943 Marina Raskova, Jemeljan Jaroslavski 1945 Boris Šapošnikov 1946 Mihail Kalinin 1947 Rozalija Zemljatška 1948 Andrei Ždanov 1949 Fjodor Tolbuhin 1951 Mihail Vladimirski 1953 Lev Mehlis 1954 Andrei Vyšinski 1955 Leonid Govorov 1956 Ivan Nosenko 1958 Grigori Petrovski 1959 Gleb Kržižanovski 1960 Igor Kurtšatov 1961 Mihail Hrunitšev 1961 Josif Stalin (kuoli 1953) 1964 Otto Wille Kuusinen 1966 Sergei Koroljov, Jelena Stasova 1967 Vladimir Komarov, Rodion Malinovski 1968 Juri Gagarin, Kirill Meretskov, Konstantin Rokossovski 1969 Kliment Vorošilov 1970 Nikolai Švernik, Semjon Timošenko, Andrei Jerjomenko 1971 Sojuz 11:n miehistö (Georgi Dobrovolski, Viktor Patsajev, Vladislav Volkov) 1973 Ivan Konev 1973 Semjon Budjonnyi 1974 Georgi Žukov 1976 Andrei Gretško, Ivan Jakubovski 1977 Aleksandr Vasilevski 1980 Aleksei Kosygin 1982 Hovhannes Baghramjan 1982 Mihail Suslov 1982 Leonid Brežnev 1983 Arvīds Pelše 1984 Dmitri Ustinov 1984 Juri Andropov 1985 Konstantin Tšernenko == Lähteet == Luokka:Moskovan Kreml Luokka:Muurit
Svanvikin kirkko

Svanvikin kirkko () on Etelä-Varangin kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1934. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Etelä-Varanki
Miritza Lundberg

Miritza Lundberg (s. 16. maaliskuuta 1980) on suomalainen viulisti. Lundberg kuuluu tunnettuun romanisukuun, johon kuuluvat muun muassa hänen isänsä Taisto Lundberg, setänsä Feija Åkerlund, tätinsä Anneli Sari sekä veljensä Amadeus Lundberg. Lundberg aloitti viulunsoiton 6-vuotiaana Jerzy Blaszkiewiczin johdolla Helsingin konservatoriossa. 12-vuotiaana hän siirtyi Sibelius- akatemiaan professori Igor Bezrodny ja Mari Tampere-Bezrodnyn viululuokalle. Viuludiplomin hän suoritti erinomaisin arvosanoin professori Mi-kyung Leen johdolla. Hänen muita opettajiaan ovat olleet muun muassa Jean-Jaques Kantorow, Sergei Kravchenko ja Ana Chumachenco. == Ura == Lundberg on esiintynyt laajasti niin Pohjoismaissa kuin muuallakin Euroopassa sekä myös Yhdysvalloissa. Klassisten soolokonserttien lisäksi hän on esiintynyt erilaisten kansanmusiikin ja maailmanmusiikin yhtyeiden kanssa. Vuonna 2016 hän perusti yhdeksänhenkisen yhtyeen "Miritza Lundberg ja Baro Baht Ensemble", jonka musiikin keskiössä on perinteinen romanimusiikki, sisältäen aineksia sekä kansanmusiikista että taidemusiikista. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Suomen romanit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hesseng

Hesseng on taajama Etelä-Varangin kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,2 neliökilometriä ja asukasluku 1 636 vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Etelä-Varanki Luokka:Norjan taajamat
Ohangaron

Ohangaron (uzb. kyrill. Оҳангарон, ) on kaupunki Taškentin alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee Ohangaronjoen varrella Quramavuorten juurella 68 kilometriä Taškentista kaakkoon. Kaupungissa oli 41 400 asukasta vuonna 2024. Ohangaronin taajama on syntynyt vuonna 1960 sementtitehtaan rakentamisen yhteydessä. Siitä tuli kaupunki vuonna 1966. Se kasvoi nopeasti lähellä sijaitsevien Angrenin ja Olmaliqin kaivoskaupunkien rakentamisen ansiosta. Kaupungin kautta kulkee Taškentin ja Angrenin välinen rautatie. Siellä on sementtitehtaan lisäksi myös muuta rakennustarviketeollisuutta. ==Lähteet== Luokka:Taškentin alue Luokka:Uzbekistanin kaupungit
Mojmír Chytil

Mojmír Chytil (s. 29. huhtikuuta 1999 Skalka) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut kotimaassaan Sigma Olomoucia, lainasopimuksella Pardubicea ja heinäkuusta 2023 alkaen Slavia Prahaa. Hän on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa vuodesta 2022. Chytil on pelannut Tšekin pääsarjassa vuoden 2024 loppuun mennessä pudotus- ja karsintapelit mukaan lukien 167 ottelua, joissa hän on tehnyt 48 maalia. Hän teki hattutempun eli kolme maalia helmikuussa 2024 Slavia Prahan ottelussa Pardubicea vastaan ja marraskuussa 2024 Karvináa vastaan. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Eurooppa- liigassa seitsemän ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Kaudella 2024–2025 hän on pelannut vuodenvaihteeseen mennessä kuusi Eurooppa-liigan ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Chytil pelasi Tšekin alle 17- ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2022 ystävyysottelussa Färsaaria vastaan ja teki kolme maalia 23 minuutissa ottelun alusta lukien. Hän teki neljännen maaottelumaalinsa kesäkuussa 2023 ystävyysottelussa Montenegroa vastaan sekä viidennen ja kuudennen kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Maltaa vastaan. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 18 A-maaottelua, joissa hän on ollut kahdeksan kertaa avauskokoonpanossa. Otteluista seitsemän on kuulunut EM- kilpailujen karsintaan ja yksi Kansojen liigaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa ja pelasi avauskokoonpanossa kolmannessa. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hans Thomas Lange Schaanning

Hans Thomas Lange Schaanning (2. maaliskuuta 1878 Oslo – 5. maaliskuuta 1956 Kragerø) oli norjalainen ornitologi. Hän julkaisi vuonna 1916 tunnetun lintuoppaan Norges Fuglefauna ja kirjoitti muitakin kansantajuisia kirjoja ja artikkeleita. Schaanning myös perusti Norjan lintutieteellisen yhdistyksen vuonna 1921. Schaanning oli pitkälti itseoppinut. Kristine Bonnevie toimi jonkin aikaa hänen kotiopettajanaan. Vuonna 1900 Schaanning matkusti stipendin avulla Paatsjoen seudulle, johon hän asettui ystävänsä Johan Korenin kanssa keräämään näytteitä paikallisesta linnustosta ja eläimistöstä. Siellä hän meni naimisiin 15-vuotiaan suomalaistaustaisen Elsa Fiina Rautiolan kanssa. He saivat kolme lasta, ennen kuin Elsa kuoli 21-vuotiaana vuonna 1907. Pari vuotta myöhemmin Schaanning tapasi Hedvig Lysholm Schjelderupin, jonka kanssa hän avioitui ja sai viisi lasta. He muuttivat vuonna 1911 Kristianiaan (nyk. Oslo). Schaanning haaveili pohjoiseen palaamisesta, mutta perhe-elämä ei mahdollistanut sitä. Vuonna 1918 hänet palkattiin Stavangerin museoon konservaattoriksi. 1930-luvulla hän perusti Revtangenin lintuaseman, jossa hän rengasti lintuja. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset ornitologit Luokka:Konservaattorit Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Lukáš Provod

Lukáš Provod (s. 23. lokakuuta 1996 Plzeň) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai laitahyökkääjä. Hän pelasi Viktoria Plzeňin junioreissa ja on edustanut miesten sarjoissa lainasopimuksilla Baník Sokolovia ja Dynamo České Budějovicea sekä syksystä 2019 alkaen Slavia Prahaa, jota sitäkin aluksi lainalla. Hän on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa vuodesta 2020. Provod on pelannut Tšekin pääsarjassa vuoden 2024 loppuun mennessä 132 ottelua ja tehnyt niissä 18 maalia. Hän on voittanut Tšekin liigamestaruuden vuosina 2020 ja 2021 sekä Tšekin Cupin vuosina 2021 ja 2023. Hän on pelannut Mestarien liigassa kaksi ottelua, Eurooppa-liigassa 23 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, ja Konferenssiliigassa kolme ottelua. Provod pelasi Tšekin alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Slovakiaa vastaan. Toukokuussa 2021 tulleen pahan jalkavamman vuoksi hän joutui jäämään pois kesällä 2021 pelatuista EM-kilpailuista. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kolme ottelua ja teki tappiollisessa alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan joukkueensa ainoan maalin. Provod on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 28 A-maaottelua, joissa hän on ollut 19 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kolme maalia: maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Belgiaa, kesäkuussa 2023 ystävyysottelussa Montenegroa ja kesäkuussa 2024 EM- kilpailuissa Portugalia vastaan. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johan Koren

Johan Koren (4. lokakuuta 1879 Fredrikstad, Norja – 3. maaliskuuta 1919 Vladivostok, Venäjä) oli norjalainen eläintieteilijä ja tutkimusmatkailija. Vuosina 1897–1899 hän osallistui Antarktikselle suuntautuneelle tutkimusretkelle valaanpyyntialus Belgican kyydissä. Palattuaan Norjaan hän asettui ystävänsä Hans Thomas Lange Schaanningin kanssa Paatsjoen seudulle tekemään kenttätutkimusta paikallisesta eläimistöstä. Koren kuoli vuonna 1919 Vladivostokissa espanjantautiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Norjalaiset eläintieteilijät Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Jan Kuchta

Jan Kuchta (s. 8. tammikuuta 1997 Liberec) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut kotimaansa pääsarjassa Slavia Prahaa, Bohemiansia, Slováckoa, Tepliceä, Slovan Libereciä ja Sparta Prahaa. Hän edusti venäläistä Lokomotiv Moskovaa vuoden 2022 alkupuoliskon. Hän siirtyi elokuussa 2024 tanskalaisseura Midtjyllandiin mutta palasi tammikuussa 2025 kauden loppuun kestävälle lainalle Sparta Prahaan. Hän on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa vuodesta 2021. Kuchta on pelannut Tšekin pääsarjassa vuoden 2024 loppuun mennessä 174 ottelua ja tehnyt niissä 68 maalia. Hän on voittanut Tšekin liigamestaruuden Slavia Prahassa vuonna 2021 sekä Sparta Prahassa vuosina 2023 ja 2024. Hän on voittanut Tšekin Cupin Slavia Prahassa vuonna 2021 ja Sparta Prahassa vuonna 2024. Hän pelasi Venäjän Valioliigassa kymmenen ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän pelasi syksyllä 2024 Tanskan Superliigassa yhdeksän ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä Eurooppa-liigassa 25 ottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia, ja Konferenssiliigassa viisi ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia. Kuchta pelasi Tšekin nuorisomaajoukkueissa alle 18-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Walesia ja Valko- Venäjää vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2024 avauskokoonpanossa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan ja tuli vaihdosta kentälle kolmannessa alkulohko-ottelussa Turkkia vastaan. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 27 A-maaottelua, joissa hän on ollut 14 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kolme maalia: kesäkuussa 2022 Kansojen liigan otteluissa Sveitsiä ja Espanjaa vastaan sekä maaliskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Puolaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Travis Ewanyk

Travis Ewanyk (s. 29. maaliskuuta 1993 St. Albert, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-joukkue Starbulls Rosenheimissa ja hänellä on myös Saksan kansalaisuus. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stavangerin museo

Stavangerin museo () on Norjan Stavangerissa sijaitseva luonto- ja kulttuurihistoriallinen museo. Se on perustettu vuonna 1877, ja nykyinen museorakennus on vuodelta 1893. Stavangerin museon rakennuksen suunnitteli arkkitehti Hartvig Sverdrup Eckhoff. Rakennus kunnostettiin nykyiseen muotoonsa vuonna 1930. Nykyinen hallintorakennus, jonka arkkitehtitoimisto Retzius & Bjoland suunnitteli, valmistui vuonna 1964. Rakennuksen vanhimmassa osassa on luonnon- ja kulttuurihistoriallisia näyttelyitä sekä lastenmuseo. Uusimmassa osassa sijaitsevat luonnon- ja kulttuurihistorian osastot, hallinto ja kirjasto. Stavangerin museossa on useita alueen historiaa ja kulttuuria käsitteleviä osastoja. Näihin kuuluvat eläintieteen osasto, kulttuurihistorian osasto, Stavangerin luonnonhistoriallinen museo, Stavangerin merimuseo, Norjan lastenmuseo, Norjan painomuseo, Stavangerin koulumuseo, Stavangerin taidemuseo ja Norjan säilykemuseo. ==Kuvia== Bispekåpe.png|Piispankaapu 1480-luvulta Blikkleketøy fra Norsk barnemuseums samling.png|Vanhoja leluautoja En jaktfalk (Falco rusticolus) som ble innsamlet på Grønland og gitt i gave til museet av Fridtjof Nansen (1888.png|Täytetty tunturihaukka ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Museon verkkosivut Luokka:Norjan museot Luokka:Stavanger