EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Etiopian maantiede

Etiopian maantiede kertoo Etiopian maantieteestä. Etiopian itäpuolella sijaitsee Djibouti ja Somalia, eteläpuolella sijaitsee Kenia, länsipuolella sijaitsee Sudan ja pohjoispuolella sijaitsee Eritrea. Etiopian alueella on osa Itä-Afrikan hautavajoamaa, jonka itäpuolella on Somalian ylänkö ja länsipuolella Etiopian ylänkö. Hautavajoama on 30-40 kilometriä leveä. Sen pohjalla on Abayan järvi ja monta muuta järveä sekä Danaklin syvänkö. Tämä syvänkö on syvimmillään 116 metriä merenpinnan alapuolella ja siellä on kuumia lähteitä. Hautavajoaman reunalla on jyrkkärinteisiä noin 1000 metriä korkeita tulivuoria, joista osa on toimivia. Etiopian pinta-alasta noin neljännes on yli 2000 metrin korkeudessa. Maan korkein vuorenhuippu on Ras Dashen. Sekä Somalian ylängöllä että Etiopian ylängöllä on jyrkkäreunaisia rotkoja, pöytävuoria, tasankoja ja tulivuoria ja välissä on jokilaaksoja. Somalian ylängön reuna-alueilla on myös kuumia lähteitä. Alueella esiintyy usein maanjäristyksiä. Etiopian ylänkö madaltuu Sudanin rajan tuntumassa. Etiopian ylängöltä alkavat useat joet, joita ovat Sininen Niili, Omo ja Avash. Voimakas haihdunta aiheuttaa sen, että jotkut joet kuivuvat pääsemättä laskemaan mereen ja jotkut sisämaan järvet ovat suolaisia. Etiopiassa on useita ilmasto- ja kasvillisuusvyöhykkeitä, jotka määräytyvät maaston korkeuden mukaan. Trooppisen vyöhykkeen kolla-vyöhykkeen alueita ovat merenpinnan tasolta 1800 metrin korkeudelle ulottuvat alueet. Tällä vyöhykkeellä vuoden keskilämpötila on 27°C ja vuotuinen sademäärä on alle 500 mm. Kasvillisuus vaihtelee Danakilin puoliaavikosta maan etelä- ja lounaisosan kuivaan savanniin. Trooppisen vyöhykkeen yläpuolella olevilla alueilla on ainavihantaa vyöhykettä woina degaa 2500 metriin saakka. Siellä vuoden keskilämpötila on 22°C ja vuotuinen sademäärä on 1000 mm. Vielä korkeammalla 3500 metriin saakka on viileä dega. Tällä vyöhykkeellä on puutonta ruohostomaata. Vuoden keskilämpötila vyöhykkeellä on alle 16°C ja vuotuinen sademäärä 1200-1800 mm. Yli 3500 metrin korkeudessa on choke-vyöhyke, missä kasvillisuus on ruohokasveja, kanervakasveja ja jättiläislobelioita. Yli 4000 metrissä kasvillisuus on harvaa. Yleisesti Etiopiassa sadekausia on maaliskuulta toukokuulle ja kesäkuulta syyskuulle. == Lähteet == *
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1929

Suomen vuoden 1929 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Kuopiossa Väinölänniemen jäällä 26.–27. tammikuuta. Järjestelyistä vastasi Kuopion Luistinseura. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu. Parhaista suomalaisluistelijoista Clas Thunberg ei osallistunut SM-kisoihin. == Miesten yleismestaruus == Sija Kilpailija 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # Pisteet 1 Ossi Blomqvist 49,5 9 9.02,0 1 2.33,0 2 18.34,5 1 210.425 2 Bertel Backman 48,3 3 9.16,4 2 2.31,5 1 19.05,5 2 211.715 3 Viljo Eerola 48,5 4 9.18,3 3 2.33,6 3 19.53,3 3 215.195 4 Walter Bergström 48, 6 5 9.22,5 5 2.34,9 5 19.53,7 5 216.168 5 Leo Lindell 49,6 10 9.21,8 4 2.33,8 4 19.43,0 3 216.196 6 Alfred Jokinen 49,0 6 9.25,0 6 2.35,5 6 20.15,3 7 218.098 7 Urho Pitkäsilta 49,4 8 9.35,9 7 2.36,6 8 20.03,2 6 219.350 8 Lennart Sundqvist 49,8 11 9.40,1 8 2.36,6 8 20.52,4 8 222.630 9 Isko Korpela 48,1 2 9.51,8 11 2.37,2 10 - - 159.680 10 Jaakko Friman 47,0 1 10.03,8 13 2.38,6 12 - - 160.246 11 Yrjö Päivinen 51,0 13 9.40,3 9 2.36,4 7 - - 161.163 12 Väinö Karjalainen 50,7 12 9.43,4 10 2.37,3 11 - - 161.473 13 Esko Laaksonen 49,3 7 9.53,4 12 2.40,2 13 - - 162.040 14 Väinö Ruotsalainen - - 10.13,8 14 - - - - == Lähteet == * Competition: Finnish Allround Championships 1929 === Viitteet === Luokka:Pikaluistelun Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1929 urheilu Luokka:Kuopion urheilutapahtumat
Ásatrúarfélagið

Ásatrúarfélagið () on islantilainen uskonnollinen yhdistys, joka harjoittaa aasainuskoa. Yhdyskunta on perustettu vuonna 1972, ja Islannin valtio tunnusti sen uskonnolliseksi yhdyskunnaksi seuraavana vuonna luterilaisen kirkon vastustuksesta huolimatta. Vuonna 2018 yhdyskunnan jäsenmäärä oli 4 349\. Ásatrúarfélagið on Islannin suurin ei-kristillinen uskonnollinen yhdyskunta. Yhdyskunnan hengellinen johtaja on käyttää titteliä allsherjargoði. Nykyisin tehtävässä toimii Hilmar Örn Hilmarsson, joka aloitti tehtävässä vuonna 2003. Ásatrúarfélagiðilla ei ole oppia eikä teologiaa. Jumalien palvontaa ei erityisesti korosteta, vaan yksilö voi melko vapaasti valita, mitä tiettyä jumalaa seuraa ja milloin. Yhdyskunta ei uhraa eläimiä eikä hyväksy militarismia tai rasismia. == Lähteet == Luokka:Aasainusko Luokka:Uskonto Islannissa Luokka:Uuspakanalliset järjestöt
Kuningasjakamari

Kuningasjakamari (Jacamerops aureus) on jakamareihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Kuningasjakamari kasvaa 25-31 cm pitkäksi, ja on heimonsa suurin laji. Sukupuolet muistuttavat pääosin toisiaan ulkonäöltään. Kuningasjakamarin pää, selkä ja siivet ovat vihreät. Varsinkin selän höyhenissä on ruskehtava kiilto. Koiraan kurkku on valkoinen, mutta naaraan vihreä. Lajin rinta ja vatsa ovat punaruskeat, ja naaras on koirasta vaaleampi. Kuningasjakamarin nokka on pitkä ja hieman alaspäinkaartuva. == Levinneisyys ja elintavat == Kuningasjakamaria tavataan Costa Ricasta Ecuadoriin ja laajalta alueelta Venezuelasta Brasiliaan ja Peruun. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat. Kuningasjakamari liikkuu yksin tai pareittain. == Lähteet == Luokka:Jakamarit
Osmo Niskanen

Osmo Olavi Niskanen (13. toukokuuta 1910 Helsinki – 31. maaliskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1974.Helsingin Sanomat. 17.4.1984. s. 14. Kuolleita. Niskasen vanhemmat olivat kirjapainaja Vilho Niskanen ja Ida Johanna Toivanen ja puoliso 1943–1983 diplomi-insinööri Eva Toini Kristina Hirn. Niskanen kirjoitti ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1932 ja opiskeli Helsingin yliopiston historiallis- kielitieteellisellä osastolla valmistumatta. Hän toimi 1934–1942 Keskinäisessä vakuutusyhtiö Kalevassa apulaishankintapäällikkönä, 1942–1946 Kuitu Oy:n huolto- ja sosiaalipäällikkönä ja 1946–1949 Suomen Kuituteollisuus Oy:n apulaisjohtajana. Teo Oy:n toimitusjohtajaksi Niskanen nimitettiin 1949. Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta (SOK) osti yhtiön 1959, ja teki Ruotsin osuuskauppojen keskusliikkeen Kooperativa Förbundetin (KF) kanssa sopimuksen, ja lisenssin turvin Teo sai valmistaa Ruotsin eniten myytyjä pesuaineita SOK:laisille osuuskaupoille. 1967 Niskanen nimitettiin Teo:n tytäryhtiön, pohjoismaisten osuustoimintaliikkeiden yhteistyössä perustaman aerosolitehdas Oy Nordspray Ab:n toimitusjohtajaksi. 1970-luvun loppupuolella Viertolan tehdas kohosi Pohjoismaiden suurimmaksi pesuainetehtaaksi ja työllisti noin 300 henkeä. Niskasella oli luottamustehtäviä muun muassa Teknokemiallisten Tehtaiden Yhdistyksessä, Teknokemian Teollisuusyhdistyksessä sekä pohjoismaiden osuuskauppajärjestöjen teknokemiallisessa valiokunnassa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Londoniitti

Londoniitti ((Cs,K,Rb)Al4Be4(B,Be)12O28) on Madagaskarilta löydetty boraattimineraali. Se on roditsiitinkaltainen mineraali, mutta sisältää runsaasti cesiumia. Londoniitin väri vaihtelee valkeasta vaaleankeltaiseen ja se fluoresoi heikosti kellanvihreää valoa lyhytaaltoisella (253,7 nm) ultraviolettisäteilyllä. Londoniitin kovuus on 8 Mohsin asteikolla ja sillä ei ole selkeää lohkeavuutta. Londoniitin mitattu tiheys on 3,34 g/cm3 ja laskennallinen tiheys 3,42 g/cm3. Londoniitti on nimetty Oklahoman yliopiston geologian ja geofysiikan professorin David Londonin mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mindat.org: Londonite * Webmineral.com: Londonite Luokka:Mineraalit Luokka:Booriyhdisteet Luokka:Cesiumyhdisteet
Erkki Sartio

Erkki Otto Evert Sartio (vuoteen 1934 Savander; 15. maaliskuuta 1913 Viipuri – 15. huhtikuuta 1983 Wien) oli suomalainen osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1974.Helsingin Sanomat. 24.4.1983. s. 14. Kuolleita. Sartion vanhemmat olivat isännöitsijä Gösta Lorenz Savander ja Tyyne Matilda Lieto (aiemmin Lundgren) ja puoliso vuodesta 1938 Lahja Kajander. Sartio kirjoitti ylioppilaaksi 1931 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1937. Hän työskenteli Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan (SOK) Viipurin myllyn käyttöinsinöörinä 1937–1939, talvisodan aikana Oy Frigator Ab:n Viipurin toimiston hoitajana, Oy Insinööritoimisto Rataksen toimistoinsinöörinä 1940–1941, Panni Oy:n teknillisenä johtaja sekä Myllyteos Oy:n toimitusjohtajana 1941–1943, 1943–1944 SOK:n Viipurin myllyn isännöitsijänä ja SOK:n Nokian tehtaiden isännöitsijänä 1945–1965. Vuonna 1965 Sartio nimitettiin SOK:n johtokuntaan teollisuustoiminnan johtajaksi. Elintarviketeollisuuden lisäksi Sartio toimi vuodesta 1966 lähtien SOK:n ostaman Yhtyneet Pukutehtaat Oy:n (vuodesta 1972 alkaen Oy Leijona-Pukine Ab) johtokunnan varapuheenjohtajana ja SOK:n ostaman Vakiopuu Oy:n johtokunnan varapuheenjohtajana vuodesta 1965. Sartion johdolla toimi kaikkiaan 31 SOK:n tehdasta. Hän jäi eläkkeelle teollisuusjohtajan tehtävästä 1977. Sartiolla oli luottamustehtäviä muun muassa Suomen Työnantajain Yleisen Ryhmän, Suomen Teollisuusliiton, Turveteollisuusliiton, Kauppamyllyjen Yhdistyksen, Suomen Sahanomistajayhdistyksen ja Öljynpuristamo Oy:n hallituksessa sekä Suomen Työn Liitossa ja Elintarviketeollisuusliitossa. Hän osallistui Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen elintarviketeollisuuslaboratorion neuvottelukunnan työskentelyyn ja toimi Väestönsuojeluneuvottelukunnan puheenjohtajana. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:SOK:n johtajat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Yömarssijat

Yömarssijat () ovat havaijilaisessa kansanperinteessä kummituksia, jotka marssivat nimensä mukaisesti öisin. == Historiallinen tausta == Kertoman mukaan yömarssijat liikkuvat yöaikaan juhlallisessa kulkueessa, jossa liikkuvat toisinaan myös havaijilaiset jumalat. Marssi kulkee yleensä vuorilta kohti rantaa. Kulkueen sanotaan tiedottavan lähestymisestään rummuilla ja lauluilla. Lähestyvät yömarssijat tunnistaa myös muun muassa kovasta tuulesta, ukkosesta ja äkillisestä sumusta. Yömarssijoiden kulkueeseen kuuluu päälliköitä (), joiden saattueena ja henkivartijakaartina yömarssijat toimivat. Tavalliset kansalaiset eivät esim. saaneet katsoa silmiin: vanhan kapu-käytännön mukaan päälliköitä loukkaavat henkilöt teloitettiin välittömästi. Päälliköt käyttivät juhlakulkueita tarkastellakseen maitaan ja kerätäkseen veroja. Nämä kulkueet liikkuivat auringon laskettua osittain siksi, ettei päällikkö loisi varjoa, joka saattaisi vahingossa koskea alempiarvoisia ihmisiä. Mikäli tavallinen kosketti päällikön varjoa, tästäkin rangaistiin kuolemalla. == Yömarssijoilta suojautuminen == Yömarssijoita ei pysäytä esimerkiksi niiden tielle sattuva rakennus. Paras tapa suojautua yömarssijoilta on välttää niiden kohtaaminen ja sitä kautta niiden suojelemien päälliköiden kohtaaminen. Havaijilaisen kansanuskon mukaan ihmisiä kehotetaan yömarssijan kohdatessaan lankeamaan maahan, sulkemaan silmänsä ja esittämään kuollutta. Toisinaan ihmisiä kehotetaan myös laskemaan alleen. Kertoman mukaan suoja on paras, jos yömarssijoiden joukossa on joku tielle sattuneen ihmisen sukulainen. Tällöin yömarssijoiden kerrotaan sanovan "na‘u!" (), jonka jälkeen yömarssijat eivät vahingoita kyseistä henkilöä. Mikäli yömarssijat kohtaavassa ryhmässä on muita kuin etnisiä havaijilaisia, yömarssijoiden kerrotaan tappavat näistä vähintään yhden. == Nykyään == Osa havaijilaisista välttää jo pelkästään puhumasta yömarssijoista, koska tämän pelätään vetävän ne puhujan puoleen. Yömarssijoihin liitetään myös paljon harhaluuloja, kuten esim. se, että yömarssijat keksittiin turisteja kiehtovaksi kummitusjutuksi. Havaijilla järjestetään turisteille ja paikallisislle kierroksia paikkoihin, joissa yömarssijoiden kerrotaan liikkuvan. Tarkoituksena on opettaa ihmisille paikallista mytologiaa ja kunnioittamaan yömarssijoita. Yömarssijat liikkuvat suurimmaksi osaksi sellaisilla paikoilla, jotka ovat havaijiaisessa uskonnossa pyhiä paikkoja, kuten esim. entisten temppelien paikat. Havaijilla sijaitsevia paikkoja, joissa yömarssijoita on väitetysti tavataan, ovat esimerkiksi: * Pali Highway (O‘ahun saarella) on paikalla, jossa Kamehameha Suuri taisteli * Kaunakakai (Moloka‘in saarella) on kertoman mukaan yömarssijoiden erityisessä suosiossa, koska paikalla on sijainnut vanha temppeli * Kamehameha-koulujen Kapalaman kampus (O‘ahun saarella) * Ahihi-Kinaun luonnonsuojelualue (Mauin saarella) == Lähteet == Luokka:Polynesialainen mytologia Luokka:Kummitukset Luokka:Hawaiiana
Jussi Nemes

Josef (Jussi) Aron Nemes (vuoteen 1943 Nemeschansky; 26. lokakuuta 1917 Turku – 19. lokakuuta 1986) oli suomalainen venealalla toiminut yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1974. Hän oli myös kilpapurjehduksen 5.5-luokan maailmanmestari 1963.Helsingin Sanomat. 21.10.1986. s. 12. Kuolleita. Nemesin vanhemmat olivat toimitusjohtaja Benjamin Elchanan Nemes (aiemmin Nemeschansky) ja Sara Seligson ja puoliso 1943–1983 Chaje Mary Steinbock. Hän suoritti ylioppilastutkinnon iltaopiskeluna Helsingin ruotsalaisessa lyseossa ja valmistui sähköinsinööriksi Tekniska läroverket i Helsingforsista 1939. Opiskeluaikanaan hän työskenteli harjoittelijana Valtionrautateiden Pasilan konepajalla, Oy Strömberg Ab:ssa sekä Kone Oy:ssä ja 1941–1944 veljensä Isac Nemeksen Helsingin Verkatehdas Oy:ssä isännöitsijänä. Hänen isänsä ja perhetuttu Fabian Jaarin omistaman Veneveistämö Ab Vator Oy:n (vuodesta 1953 Oy Vator Ab) toimitusjohtajana hän toimi 1944–1983. Vatorin johtamisen lisäksi Nemes toimi perheen tukkuliikkeen johdossa sekä Hyvinkäälle muuttaneessa Helsingin Verkatehtaassa. Nemes oli 1940-luvun lopulla perustamassa Suomen Veneveistämöyhdistystä (sittemmin Venealan Keskusliitto Finnboat) ja toimi sen puheenjohtajana 1949–1958. Hän oli myös Teollisuudenharjoittajain Liiton valtuuskunnan ja johtokunnan jäsen, Suomen Meripuolustusyhdistyksen hallituksessa sekä Pohja-yhtymän hallintoneuvostossa. Nemes kutsuttiin amerikkalaisen Boating Industry Associatioin jäseneksi, ja hän tutustui liiketoimissaan henkilökohtaisesti eri maiden kuninkaallisiin ja tunnettuihin liikemiehiin. Muun muassa Norjan kuningas Harald V sekä ruotsalainen vuorineuvos Marcus Wallenberg kuuluivat Nemeksen ystäväpiiriin. Hän toimi myös Helsingin juutalaisen seurakunnan luottamustehtävissä, ja voitti omalla veneellään purjehduksen 5.5-luokan maailmanmestaruuden 1963. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset kilpapurjehtijat Luokka:Suomen juutalaiset Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Lány

Lány on kylä Tšekissä noin 40 kilometriä Prahasta länteen. Kylässä asui vuonna 2021 noin 2 200 asukasta. Tšekin presidentin virka-asunto Lányn linna sijaitsee Lányssä. == Sijainti == Lány sijaitsee laajan Křivoklátskon metsäsuojelualueen pohjoisreunalla. Sen lähin keskuskaupunki on Kladno, joka sijaitsee kylästä noin 14 kilometriä itään. == Historia == Ensimmäinen maininta Lánystä on vuodelta 1392. Lányn linna rakennettiin vuosina 1592–1593. Linna, sekä sitä ympäröineet metsästysalueet alueet vaihtoivat moneen kertaan omistajaa eri aatelissukujen välillä kunnes Tšekkoslovakian tasavalta osti ne vuonna 1921 presidenttinsä virka-asunnoksi. Maan ensimmäinen presidentti Tomáš Masaryk asui siellä aina kuolemaansa 1937 saakka ja on haudattu kylän hautausmaalle. == Nähtävyydet == Kylän tärkein nähtävyys on Pyhän saksalais- roomalaisen keisarikunnan keisarin Rudolf II:sen rakennuttama Lányn linna. Se on tyyliltään myöhäisrenessanssinen, mutta vuosisatojen saatossa sitä on uudistettu ja laajennettu useaan kertaan. Vuodesta 1921 linna on toiminut ensin Tšekkoslovakian ja myöhemmin Tšekin presidentin virka-asuntona. Lányn hautausmaalle on haudattu muun muassa Tšekkoslovakian ensimmäinen presidentti Tomáš Masaryk, hänen vaimonsa Charlotte Garrigue sekä heidän lapsensa Jan ja Alice. Kylässä sijaitsee myös Tomáš Masarykin museo sekä Alice Masarykovalle omistettu muistosali. ==Väestö== Asukasmäärän kehitys {| Vuosi Asukkaita 1869 1 308 1880 1 158 1890 1 118 1900 1 291 1910 1 396 1921 1 349 1930 1 573 1950 1 452 == Kuuluisia asukkaita == * Tomáš Garrigue Masaryk, Tšekkoslovakian ensimmäinen presidentti * Charlotte Garrigue, Tomáš Masarykin vaimo, Tšekkoslovakian ensimmäinen nainen * Zdeněk Nedvěd, tšekkiläinen jääkiekkoilija == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kaupungin kotisivut ja Luokka:Tšekin kaupungit Luokka:Keski-Böömin lääni
Tulehduksellinen suolistosairaus

Tulehduksellisia suolistosairauksia ovat Crohnin tauti ja colitis ulcerosa eli haavainen paksusuolentulehdus. Välimuotoisesta koliitista tai luokittelemattomasta koliitista puhutaan silloin, kun sairautta ei voida luokitella selkeästi jommaksikummaksi. Sairauksista käytetään yleisesti lyhennettä IBD (inflammatory bowel disease). Colitis ulcerosassa tulehdus esiintyy paksusuolen ja peräsuolen alueella, kun taas Crohnin taudissa tulehdus voi esiintyä koko ruoansulatuskanavan alueella. Oireita ovat esimerkiksi vatsakivut, ripuli ja veriuloste. Sairauksiin voi liittyä myös esimerkiksi iho-, nivel- ja silmäoireita. Tulehduksellisia suolistosairauksia hoidetaan ensisijaisesti lääkkeillä. Osa sairastavista tarvitsee myös leikkaushoitoa. Tulehduksellisia suolistosairauksia sairasti Suomessa vuoden 2022 lopussa 58 000 ihmistä. Diagnoosin saa vuosittain noin 2 500 suomalaista. == Aiheesta muualla == * IBD ja muut suolistosairaudet ry * Mayo Clinic: Inflammatory bowel disease (IBD) * Johns Hopkins Medicine: Inflammatory Bowel Disease (IBD) * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Inflammatory bowel disease (IBD) Luokka:Ruoansulatuselinten sairaudet Luokka:Autoimmuunisairaudet
Lale Oraloğlu

Lale Oraloğlu (15. elokuuta 1924 – 15. tammikuuta 2007) oli turkkilainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja. Hän esiintyi muun muassa elokuvassa Kırık Çanaklar ("Rikkoutuneet Ruukut", 1960), joka näytettiin Berliinin elokuvajuhlilla. Hänen isänsä oli Venäjällä Kazanissa syntynyt ja Turkkiin muuttanut tataaritaustainen tiedemies-kirjailija Lebib Karan (Äxmätläbib, Әхмәтләбиб).Öztürk, Semire Ruken (2004). Sinemanın "Dişil" Yüzü: Türkiye'de Kadın Yönetmenler. Om Yayınevi. s. 110. ISBN 9756530596.Әбрар Кәримуллин. Ләбиб Каран турында бер-ике сүз. Китапта: Ә. Кәримуллин. Язмыш, язмыш. Казан: ТКН, 1996. 148-153нче бит. ISBN 5-298-00601-9 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lale Oraloglu - IMDb * Haastattelu turkiksi Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet Luokka:Turkkilaiset näyttelijät
Threads

Threads on yhdysvaltalaisen Metan yhteisö- ja mikroblogisalusta, joka kehitettiin Elon Muskin omistaman Twitterin kilpailijaksi. Threadsiä on kuvailtu Twitterin ”siistitymmäksi” ja ”ystävällisemmäksi” versioksi, joka on myös johtanut syytöksiin sisällön sensuroinnista. Sovellus julkaistiin heinäkuussa 2023, ja se keräsi ensimmäisen viiden päivän aikana yli 100 miljoonaa käyttäjää. Vuoden kuluttua julkaisusta Threadsilla ilmoitettiin olevan yli 175 miljoonaa aktiivista kuukausikäyttäjää, mutta Meta ei ole kertonut kaikkia käyttäjämäärää kuvaavia tunnuslukuja. Sovellus oli saatavilla julkaisuhetkellään maailmanlaajuisesti yli sadassa maassa, muttei Euroopan unionin alueella. Palvelu julkaistiin Euroopan unionin alueella 14. joulukuuta 2023. Toimiakseen Threads tarvitsee pääsyn huomattavaan määrään älylaitteen käyttäjän henkilökohtaisia tietoja, mikä ei sovi EU:lle. Sovellus kerää tietoja muun muassa käyttäjän selaushistoriasta, terveystiedoista, maksutavoista, sijainnista ja yhteystiedoista. == Toiminta == Threadsissa käyttäjä voi kirjautua sovellukseen Instagram-tunnuksilla. Sovellus tarjoaa mahdollisuuden lähettää enintään 500 merkkiä sisältäviä tekstijulkaisuja. Sovelluksessa voi jakaa kuvia, linkkejä ja videoita. Se tarjoaa myös kommentointimahdollisuuden. Erona Twitteriin Threadsissä ei ole aihetunnisteita ja hakupalkkia voi käyttää ainoastaan muiden tilien löytämiseen. Käytännössä käyttäjä näkee ainoastaan sisältöä, joka ilmestyy hänen aikajanalleen Metan algoritmin ohjaamana. Aikajanalla esiintyy myös sisältöä tileiltä, joita käyttäjä ei seuraa. Threadsiä voi käyttää ainoastaan mobiililaitteella. == Lähteet == Luokka:Yhteisöpalvelut Luokka:Yhdysvaltalaiset yritykset Luokka:Meta
Angolan maantiede

Angolan maantiede kertoo Angolan maantieteestä. Angolan pohjoispuolella sijaitsee Kongon demokraattinen tasavalta, itäouolella sijaitsee Sambia ja eteläpuolella sijaitsee Namibia. Angolan länsipuolella on Atlantin valtameri. Merenrannikolta alkaen on 15-200 kilometriä tasankoa, jonka laidalla sijaitsevat reunavuoret. Maan sisäosassa on pohjois-eteläsuuntaisia ylänköalueita, jotka ulottuvat Kongon altaalta Sambesin altaaseen ja Kalaharin autiomaahan. Sisämaan ylänköalueisiin kuuluvat muun muassa keskusylänkö ja Kongon ja Malanjen ylängöt. Joet Kongo ja Sambesi virtaavat molemmin puolin ylänköä, joka on niiden vedenjakaja. Usean Atlantiin laskevan joen juoksulla on koskia ja vesiputouksia. Joissakin joissa on vettä vain osa aikaa vuodesta. Joet Cuando ja Cubango virtaavat sisämaan kautta Okavangonjoen altaaseen. Keskusylänköä lukuunottamatta Angolan ilmasto on trooppista Sateisinta on maan pohjoisosassa ja kuivinta maan eteläosassa. Etelän sademäärä on puolet pohjoisen sademäärästä. Sateisimmat kuukaudet ovat loka-toukokuussa. Maan etelä- ja itäosassa on enimmäkseen hiekkaerämaata, mutta joissain paikoin on biombometsää. Ylänköalueilla on enimmäkseen savannia. Maan pohjoisosassa metsät ovat trooppista sademetsää. == Lähteet == *
Erkki Manner

Erkki Fredrik Manner (30. maaliskuuta 1909 Kuopio – 7. kesäkuuta 1983 Savonlinna) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1974. Mannerin vanhemmat olivat ylimestari Otto Manner ja Hilma Kaukonen ja puoliso vuodesta 1936 Elvi Vartiainen. Manner kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1930 ja valmistui koneenrakennuslinjalta diplomi-insinööriksi 1935. Hän oli 1936–1937 Kymin Oy:n Hallan selluloosatehtaan apulaisinsinöörinä, 1937–1942 Oulu Oy:n selluloosatehtaan osastoinsinöörinä, 1942–1944 samaan konserniin kuuluneen Pateniemen sahan yli-insinöörinä, 1944–1949 Enso-Gutzeit Oy:n suunnitteluosaston pääinsinöörinä Imatralla, 1950–1958 Enso-Gutzeitin Savonlinnan Lypsyniemen konepajan johtajana, sitten Enso-Gutzeitin metalliteollisuuden myyntijohtajana Helsingissä ja Lypsyniemen konepajan valvojana vuoteen 1965, jolloin Manner palasi Lypsyniemen konepajan paikallisjohtajaksi. Hän oli vielä 1968–1974 eläkkeelle jäämiseen saakka Enso- Gutzeitin konepajaryhmän johtaja. Mannerilla oli sivutoimia ja luottamustehtäviä muun muassa sotien aikana Oulun teollisuusalueen päällikkönä, Vuoksenlaakson Teknillisen Seuran puheenjohtajana, Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton ostokomitean jäsenenä, Metexin hallituksen varajäsenenä, Savonlinnan keskussairaalan rakennustoimikunnassa, Mikkelin kauppakamarin hallituksessa ja sen edustajana Keskuskauppakamarissa, Savonlinnan kauppaoppilaitoksen säätiön hallituksessa sekä Kansallis-Osake- Pankin Savonlinnan konttorissa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Luettelo Suomen lyhyimmistä ministerikausista

Luettelo Suomen lyhyimmistä ministerikausista Luettelo Suomen lyhyimmistä ministerikausista Luettelo Suomen lyhyimmistä ministerikausista Luettelo Suomen lyhyimmistä ministerikausista Luettelo Suomen lyhyimmistä ministerikausista Luettelo Suomen lyhyimmistä ministerikausista Luettelo Suomen lyhyimmistä ministerikausista Luettelo Suomen lyhyimmistä ministerikausista Luettelo Suomen lyhyimmistä ministerikausista Nro Nimi Puolue Ministeripäiviä Ajankohta Tehtävä Hallitus Eron syy Viitteet 1\. Karl Lennart Oesch ammattiministeri 12 päivää 3.–14.3.1932 apulaissisäministeri Sunilan hallitus tehtävä suoritettu 2\. Vilhelm Junnila perussuomalaiset 17 päivää 20.6.–6.7.2023 elinkeinoministeri Orpon hallitus kohu äärioikeistoon viittaavista puheista 3\. Henrik Kullberg ruotsalainen kansanpuolue 18 päivää 17.11.–4.12.1953 toinen maatalousministeri Tuomiojan hallitus kuolema 4\. Björn Westerlund ruotsalainen kansanpuolue 26 päivää 19.6.–14.7.1961 kauppa- ja teollisuusministeri Sukselaisen II hallitus pääministerin ero 5\. Elias Sopanen edistyspuolue 30 päivää 21.12.1923–18.1.1924 oikeusministeri Kallion I hallitus hallitus kaatui 6\. Samuli Sario suomalainen puolue 34 päivää 27.5.–29.6.1918 salkuton ministeri Paasikiven senaatti siirtyi sosiaaliasiain toimituskunnan päälliköksi … N/A Anders Hackzell virkamies 45 päivää 8.8.–21.9.1944 pääministeri Hackzellin hallitus pääministerin halvauskohtaus … N/A Keijo Liinamaa virkamies 56 päivää 26.5.–15.7.1970 ministeri valtiovarainministeriössä Auran I hallitus korvattiin poliittisella hallituksella … N/A Urho Castrén virkamies 58 päivää 21.9.–17.11.1944 pääministeri Urho Castrénin hallitus Wuoren ja K.-A. Fagerholmin pyydettyä eroa koko hallitus erosi Jukka Tarkka ja Allan Tiitta: Itsenäinen Suomi: seitsemän vuosikymmentä kansakunnan elämästä, s. 168. Helsinki: Otava, 1987. … N/A Teuvo Aura virkamies 63 päivää 14.5.–15.7.1970 pääministeri Auran I hallitus korvattiin poliittisella hallituksella … N/A Anneli Jäätteenmäki keskusta 69 päivää 17.4.–24.6.2003 pääministeri Jäätteenmäen hallitus Irak- vuoto *Huom. Hackzellin hallituksen kaikilla ministerillä oli yhtä monta päivää virassa kuin pääministerillä, samoin oli myös Urho Castrénin hallituksen ja Auran I hallituksen suhteen. Viimemainitussa myös oikeusministeri Keijo Liinamaalla oli samat ministeripäivät (63 päivää), mutta hän toimi myös ministerinä valtionvarainministeriössä 26.5.–15.7.1970 eli 56 päivän ajan. ==Lähteet== Luokka:Suomen hallitukset lyhyimmät ministerikaudet
Joona Keskitalo

Joona Keskitalo (s. 1992 Oulu) on suomalainen kirjailija. Keskitalo varttui Hämeenlinnassa ja asuu nykyään Espoossa. http://www.bazarkustannus.fi/kirjailijat/joona- keskitalo/http://kirja.fi/collections/joona-keskitalo Ennen kirjailijanuraansa Keskitalo työskenteli muun muassa varastotyöntekijänä. Hänen ensimmäinen kirjansa Tottelemattomat ilmestyi vuonna 2021. Teos on samannimisen trilogian ensimmäinen osa. Sarjan toinen osa Kunniattomat ilmestyi vuonna 2022. Trilogian kolmas osa, Rottien kuninkaat ilmestyi marraskuussa vuonna 2023. https://kirja.fi/collections/joona-keskitalo Kun Keskitalo ryhtyi kirjoittamaan trilogiaansa, hän päätti kirjoittaa tyypillisen ”kuinka rikos tehtiin ja siitä jäätiin kiinni” -teoksen sijaan tarinaansa monta eri päähenkilöä, jotka yrittävät välttää kiinnijäämistä. Lisäksi henkilöt ovat itsekin kummisssan, kuinka ajautuivat entistä syvemmälle rikoksiin. Trilogia on kiinnostanut myös Suomen ulkopuolella. Se ilmestyy Saksassa, Sveitsissä ja Itävallassa. Siitä on ostettu televisiosarjaoptiot. Helmikuussa 2024 Keskitalolta ilmestyi uusi teos, Saari joka repesi. Se on uuden, Korppooseen sijoittuvan trilogian ensimmäinen osa. http://www.bazarkustannus.fi/kirja/saari-joka-repesi/ Keskitalon isä on kymmenottelija Petri Keskitalo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://kirsinbookclub.com/2022/09/joona-keskitalo-kunniattomat- tottelemattomista-tutun-kolmikon-panokset-kovenevat/ Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
H. Olavi Laakso

Hannes Olavi Laakso (13. syyskuuta 1914 Lohja – 2. syyskuuta 1992) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1973. Laakson vanhemmat olivat metsätyönjohtaja, tekstiilikauppias Edward Laakso ja Martta Asplund ja puoliso Helvi Hurmerinta. Laakso kävi kansakoulun jatkoluokat ja meni 14-vuotiaana harjoittelijaksi salolaisen Radioliike Nordell & Koskisen palvelukseen. Kesälomallaan 1934 hän oli harjoittelijana Salon Sähkötehtaalla. Hän suoritti sotilasradiosähköttäjän toisen luokan pätevyysvaatimuksen varusmiespalveluksen aikana 1934–1936, ja toimi sitten Nordell & Koskisen radiotehtaalle työnjohtajana. Laakso lunasti Lauri Koskisen puoliosuuden ja tuli Fjalar Nordellin yhtiökumppaniksi yritykseen 1937 ja johtokunnan jäseneksi. Välirauhan aikana hän palasi työnjohtajaksi Nordell & Koskisen Radiotehtaalle ja jatkosodan jälkeen hän aloitti tuotannon johtajana. Yhtiöstä tuli osakeyhtiö ja sen nimeksi tuli Salora Oy 1945. Saloran teknisenä johtajana Laakso oli 1970 asti, jolloin hän siirtyi johtajaksi. Vuonna 1973 hän siirtyi komponenttituotantoon keskittyneen tytäryhtiö Salcomp Oy:n toimitusjohtajaksi Uuteenkaupunkiin. Hän kuului lisäksi Radiotuonti Oy:n ja Radiogramo Oy:n johtokuntaan 1961–1966 ja Tähti-Auto Oy:n johtokuntaan 1963–1965. Fjalar Nordellin kuoleman jälkeen Laakso toimi Salora Oy:n johtokunnan puheenjohtajana. Hän jäi eläkkeelle 1977 oltuaan lähes 48 vuotta Saloran palveluksessa. Salora-jutussa Jouko Nordell ja Laakso tuomittiin vankeusrangaistuksiin törkeästä veropetoksesta 1979. Korkein oikeus vahvisti tuomion 1981. Laakso vaikutti muun muassa Halikon kunnan elinkeinolautakunnan puheenjohtajana, Salon Seudun Väestönsuojeluyhdistyksen johtokunnan jäsenenä, Salon Seudun Reservialiupseerit ry:n puheenjohtajana sekä Salon Rotaryklubin presidenttinä. Hän osallistui talvi- ja jatkosotaan. Vuodesta 1967 hän omisti Kirjolan tilan Halikossa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Painajaisia ja unikuvia

Painajaisia ja unikuvia () on Stephen Kingin julkaisema vuoden 1993 novellikokoelma, joka julkaistiin vuosina 1999–2000 suomeksi kahdessa osassa nimillä Yksinäinen sormi ja Anteeksi, oikea numero. ==Tarinat== ===Yksinäinen sormi=== # Dolanin Cadillac (Dolan's Cadillac, 1985) # Koko sotkun loppu (The End of the Whole Mess, 1986) # Kärsikää, pikku piltit (Suffer the Little Children, 1972) # Yölentäjä (The Night Flier, 1988) # Pappa (Pops, 1987) # Siihen kasvaa kiinni (It Grows on You, 1982) # Jättihampaat (Chattery Teeth, 1992) # Omistus (Dedication, 1988) # Yksinäinen sormi (The Moving Finger, 1990) # Kumitossut (Sneakers, 1988) # Siellä on muuten helvetin hyvä bändi (You Know They Got a Hell of a Band, 1992) # Kotikonstein (Home Delivery, 1989) ===Anteeksi, oikea numero=== # Sadekausi (Rainy Season, 1989) # Uljas ratsuni (My Pretty Pony, 1989) # Anteeksi, oikea numero (Sorry, Right Number, 1993) # Kello kymmenen ihmiset (The Ten O'Clock People, 1993) # Esikaupunkielämää (Crouch End, 1980) # Talo Vaahterakadulla (The House on Maple Street, 1993) # Viides neljännes (The Fifth Quarter, 1972) # Tohtorin tapaus (The Doctor's Case, 1987) # Unneyn viimeinen juttu (Umney's Last Case, 1993) # Katse pallossa (Head Down, 1990) # Brooklynin elokuu (Brooklyn August, 1971) # Kerjäläinen ja timantti (The Beggar and the Diamond, 1993) ==Elokuvaversioita kirjan tarinoista== # The Night Flier (1997) – Ohjaus: Mark Pavia, Pääosissa: Miguel Ferrer, Julie Entwisle, Dan Monahan, Michael H. Moss # Quicksilver Highway (1997) – Ohjaus: Mick Garris, Pääosissa: Christopher Lloyd, Matt Frewer, Raphael Sbarge # Dolan's Cadillac (2009) – Ohjaus: Jeff Beesley, Pääosissa: Christian Slater, Emmanuelle Vaugier, Wes Bentley Luokka:Stephen Kingin novellikokoelmat Luokka:Vuoden 1993 kirjat
Rudolph

Rudolph () on englanninkielinen miehen etunimi, joka voi esiintyä myös sukunimenä. Se on muunnelma saksankielisestä nimestä Rudolf. Se lyhennetään usein muotoon Rudy ().Rudolph, Behind the Name, viitattu 6.7.2023.Rudy, Behind the Name, viitattu 6.7.2023. Suomessa etunimi Rudolph on vuoteen 2023 mennessä annettu yhteensä alle 54 miehelle ja alle 25 naiselle.Nimipalvelu, Digi- ja väestötietovirasto, viitattu 6.7.2023. == Tunnettuja Rudolph-nimisiä == Rudolph etunimenä: * Johann Rudolph Ahle (1625–1673), saksalainen säveltäjä ja urkuri * Rudolph Brandes (1795–1842), saksalainen farmaseutti * Rudolph Dirks (1877–1968), saksalais-yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija * Rudolph Giuliani (s. 1944), yhdysvaltalainen poliitikko * Rudolph Karstadt (1856–1944), saksalainen liikemies * Rudolph Lewis (1888–1933), eteläafrikkalainen maantiepyöräilijä * Rudolph Maté (1898–1964), puolalaissyntyinen elokuvaaja ja elokuvaohjaaja * Rudolph Pariser (1923–2021), yhdysvaltalainen kemisti * Rudolph Amandus Philippi (1808–1904), saksalais-chileläinen paleontologi * Rudolph Schildkraut (1862–1930), itävaltalainen näyttelijä * Rudolph Simonsen (1889–1947), tanskalainen säveltäjä * Rudolph Tesiny (1881–1926), yhdysvaltalainen painija * Rudolph Valentino (1895–1926), italialais- yhdysvaltalainen näyttelijä * Rudolph Walker (s. 1939), trinidadilais- brittiläinen näyttelijä Rudolph sukunimenä: * Alan Rudolph (s. 1943), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja * Arthur Rudolph (1906–1996), saksalainen rakettitieteilijä * Eric Robert Rudolph (s. 1966), yhdysvaltalainen terroristi * Maya Rudolph (s. 1972), yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko * Paul Rudolph (s. 1947), kanadalainen muusikko * Wilma Rudolph (1940–1994), yhdysvaltalainen pikajuoksija * Jeanne Zaidel-Rudolph (s. 1948), eteläafrikkalainen säveltäjä Kuvitteellisia hahmoja: * Petteri Punakuono (), kuvitteellinen Joulupukin poro == Lähteet == Luokka:Etunimet Luokka:Sukunimet
Ove Holvikari

Ove Alfons Thorleif Holvikari (vuoteen 1934 Halén 29. elokuuta 1920 Helsinki – 5. syyskuuta 1996) oli suomalainen vaateteollisuudessa toiminut yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1972. Holvikarin vanhemmat olivat autotarkastaja Hjalmar Alfons Holvikari (aiemmin Halén) ja postivirkailija Edith Hulda Josefina Lagerträd ja puoliso vuodesta 1945 näyttelijä Pirkko-Liisa Jurvanen. Holvikari kirjoitti ylioppilaaksi Oulunkylän yhteiskoulusta 1941 ja valmistui Maasotakoulun kadettikurssilta 1943. Sotien jälkeen hän perusti Helsingin Korsettineulomo Pirkka -yrityksen 1948. Hän osti 1953 Helsingin Urheilupusero- ja Paitatehtaan ja muutti 1956 yhtiön nimen Oy Korsettiteollisuus Ab:ksi. 1960- ja 1970-luvun vaihteessa Holvikaari muutti yrityksen nimeksi Oy Profileteollisuus Ab, ja se alkoi valmistaa korsettien sijaan rintaliivejä, uimapukuja ja yöasuja. Yritys kävi myös idänkauppaa ja 1977 työllisti yhteensä noin 140 henkeä. Vuonna 1985 Holvikari myi yrityksensä ruotsalaisomisteiselle Abecita Oy:lle ja siirtyi eläkkeelle. Holvikari vaikutti muun muassa Vaatetusteollisuuden Keskusliiton VATEVAn hallituksen puheenjohtajana ja Suomen Olympiakomitean valtuuskunnan jäsenenä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Namibian maantiede

Namibian maantiede kertoo Namibian maantieteestä. Namibian pohjoispuolella sijaitsee Angola itäpuolella sijaitsee Botswana ja eteläpuolella sijaitsee Etelä-Afrikka. Pohjoisessa on Angolan ja Botswanan välissä Namibiaan kuuluva kapea kieleke, joka ulottuu Sambian eteläpuolelle. Namibian länsipuolella on Atlantin valtameri. Etelä-Afrikan rajalla virtaa Oranjejoki, joka on maan pisin ja ainoa ympäri vuoden virtaava joki. Maan korkein vuori on 2573 metriä korkea Brandberg. Merenrannikolta sisämaahan on kapea kaista, missä sijaitsee Namibin aavikko. Sossuvien allasta reunustavat tähtidyynit, jotka ovat maailman korkeimpia. Namibin aavikon itäpuolella on rannikon suuntainen vuoristo. Vielä idempänä on rosoisia vuoria sisältävä ylänkö. Maan eteläosassa on maailman toiseksi suurin kanjoni Fish River Canyon. Maan pohjoisosassa kasvillisuus on puusavannia, pensastoa, ruohomaata aroa tai jokisusuistojen rehevää kasvillisuutta. Namibian ilmasto on kuiva. Maan sisäosassa päivälämpötila voi olla 40°C, mutta yölämpötila on paljon päivälämpötilaa alhaisempi. Maan keskiosan ylängön korkeilla alueilla ilmasto on alamaiden ilmastoa viileämpi. Merenrannikolla esiintyy usein sumua ja siellä vuotuinen sademäärä on alle 20 mm. Tämä johtuu rannikon läheltä virtaavasta kylmästä Benguelanvirrasta. == Lähteet == *
Vila Viçosan perisynnittömän sikiämisen ritarikunta

Vila Viçosan perisynnittömän sikiämisen ritarikunta () on portugalilainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1818 kuningas Juhana VI:n käskystä. Sitä jaettiin tunnustuksena sellaisille siviileille ja sotilashenkilöille, jotka olivat tehneet merkittävän palveluksen kruunulle, paaville tai Neitsyt Marialle. Saajan ei tarvitse olla Portugalin kansalainen. Ritarikunta lakkautettiin Portugalin kuningaskunnan myötä vuonna 1910, mutta se on säilynyt aktiivisena entisen kuningasperheen perheen ritarikuntana. Kunnianosoitusta jaetaan neljässä luokassa: * suurristi * komentaja * ritari * palvelija == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset ritarikunnat
Wieacker–Wolffin oireyhtymä

Wieacker–Wolffin oireyhtymä on erittäin harvinainen oireyhtymä, joka periytyy peittyvästi X-kromosomissa. Se aiheuttaa synnynnäisen, hitaasti etenevän hermostollisen kehityshäiriön. Tyypillisiin oireisiin kuuluvat etenevä lihasheikkous, distaalinen myopatia, niveljäykkyys ja kyvyttömyys eräiden pään alueen lihasten liikuttamiseen. Oirekuva on kuitenkin yksilöllisesti vaihteleva.Johanna Rintahaka, Wieacker-Wolffin oireyhtymä Tukiliitto 6.3.2023, viitattu 6.7.2023 Wieacker–Wolffin oireyhtymä aiheuttaa sikiön lihasheikkoudesta johtuvaa vähäistä liikkumista kohdussa. Tämä puolestaan johtaa nivelten virheasentoihin, ja seuraukset ilmenevät vaikeana synnynnäisenä artrogrypoosina. Oireyhtymässä tyypillistä on myös alaraajojen kärkiosissa ilmenevä lihasheikkous eli distaalinen myopatia. Spastisuutta saattaa esiintyä ja lapsella saattaa olla hidastunut pituuskasvu. Wieacker–Wolffin oireyhtymään liittyy motorinen kehitysviive, minkä lisäksi lihasheikkous kasvoissa ja kielessä voi aiheuttaa syömis- ja puhumisvaikeuksia. Kasvonpiirteisiin vaikuttaa lihasheikkous kasvojen alueella. Ptoosi, karsastus ja kaukonäköisyys ovat mahdollisia. Oireyhtymästä kärsivän korvat voivat myös sijaita poikkeuksellisen matalalla ja kitalaen kaari saattaa olla korkea. Myös suun poikkeavaa muotoa esiintyy oireyhtymän yhteydessä. Wieacker–Wolffin oireyhtymään liittyy lievä kehitysvamma ja osassa tapauksista epilepsia. Sen yhteydessä tavataan erilaisia luustomuutoksia, kuten kampurajalkaa, skolioosia, lordoosia ja kamptodaktyliaa. Oireyhtymään liittyy myös kasvanut alttius lonkkanivelen sijoiltaanmenoon. Wieacker–Wolffin oireyhtymä johtuu X-kromosomin ZC4H2-geenin mutaatiosta, ja sen yleisyydeksi on arvioitu alle yksi tapaus miljoonaa syntyvää lasta kohden. Parannuskeinoa oireyhtymään ei ole vaan hoito on oireenmukaista. Wieacker–Wolffin oireyhtymän kuvasivat vuonna 1985 P. Wieacker ja G. Wolf. Vuonna 1997 oireyhtymän aiheuttava geenimutaatio paikannettiin X-kromosomiin, ja vuonna 2013 sen taustalta löydettiin ZC4H2-geenin mutaatio. Wieacker–Wolffin oireyhtymä kuuluu ZC4H2-kytkeytyneiden harvinaissairauksien ryhmään. == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät Luokka:Perinnölliset sairaudet
Otto Jensen

Otto Jensen (11. syyskuuta 1856 Kongsberg – 26. helmikuuta 1918 Hamar) oli norjalainen teologi ja poliitikko. Hän toimi Norjan kirkko- ja opetuministerinä vuosina 1906–1907 ja oli Hamarin piispa vuosina 1917–1918. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan opetusministerit Luokka:Norjalaiset piispat Luokka:Norjalaiset teologit Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Georg Haupt

Georg Haupt (10. elokuuta 1741 – 18. syyskuuta 1784) oli ruotsalainen ebenisti ja aikansa tunnetuimpia ruotsalaisia huonekalusuunnittelijoita. Hän opiskeli Pariisissa ja omaksui uusklassistisen tyylin yhdistettynä rokokoohon. Hauptista tuli vuonna 1769 hovipuuseppä. ==Töitä== George haupt, cassettone, 1781.JPG|Lipasto. Golvur Haupt.jpg|Kaappikello. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset muotoilijat Luokka:Ruotsalaiset käsityöläiset Luokka:Vuonna 1741 syntyneet Luokka:Vuonna 1784 kuolleet
Jakov Melnikov

Jakov Fjodorovitš Melnikov (, 13. tammikuuta 1896 Moskova, Venäjän keisarikunta - 2. heinäkuuta 1960 Neuvostoliitto) oli Neuvostoliittoa edustanut venäläinen pikaluistelija. Jakov Melnikov aloitti pikaluistelu- uransa Venäjällä keisarivallan aikaan ennen ensimäistä maailmansotaa. Ensimmäisen kerran hän osallistui maan mestaruuskisoihin vuonna 1911 sotien välisenä aikana. Tähän aikaan Venäjän huippunimiä olivat Ippolitovin veljekset Vasili ja Platon sekä Nikita Naidenov. Melnikov nousi ensimmäisen kerran maansa mestariksi vuonna 1915 ja voitti Venäjän keisarikunnan pikaluistelumestaruuden yhteispisteissä kaikkiaan kaksi kertaa eli 1915 ja 1917. Sen jälkeen hän voitti Neuvosto-Venäjän mestaruuden kolme kertaa eli 1918, 1919 ja 1922. Sen jälkeen hän voitti yleisliittolaisia eli Neuvostoliiton mestaruuksia vielä kuusi kertaa (1924, 1927, 1928, 1933, 1934 ja 1935). Näin oli kaikkiaan 11 kertaa Venäjä & Neuvostoliiton mestari. Viimeisen kerran Melnikov osallistui maansa mestaruuskisoihin talvella 1939. Maailmansota oli keskeyttänyt kansainvälisen kanssakäymisen urheilussa. Niinpä Neuvosto-Venäjän edustajat tulivat EM- ja MM-kisoihin vain kerran eli talvella 1923. Niissä kisoissa Melnikov saavutti neljännen sijan yhteispisteissä EM- kisoissa Hamarissa ja pronssia MM-kisoissa Tukholmassa edellään Suomen Clas Thunberg ja Norjan Harald Strøm. Neuvostoliitolaisena kilpakumppanina hänellä oli Platon Ippolitov, joka menestyi heikommin kuin Melnikov. Vuoden 1923 jälkeen Neuvostoliiton urheilijat eivät osallistuneet enää EM- tai MM- kisoihin. Melnikov ja toiset Neuvostoliiton pikaluistelijat vierailivat Norjan, Ruotsin ja Suomen työläisurheiluliittojen kisoissa. Vuonna 1928 Talvispartakiadit järjestettiin Oslossa. Niissä Melnikov otti voitot 5 000 ja 10 000 metrillä. Melnikovin tulostaso oli niin hyvä, että hän olisi antanut kovan vastuksen ajan silloisille EM- ja MM-kisojen huippunimille eli Thunbergille, Norjan Ivar Ballangrudille ja Bernt Evensenille. === Henkilökohtaiset ennätykset === * 500 metriä: 44,0 (27. helmikuuta 1929, Oslo) * 1 000 metriä: 1.38,0 (27. helmikuuta 1929, Oslo) * 1 500 metriä: 2.23,0 (17. helmikuuta 1935, Oslo) * 3 000 metriä: 5.04,0 (2. maaliskuuta 1929, Drammen) * 5 000 metriä: 8.30,3 (12. helmikuuta 1927, Oslo) * 10 000 metriä: 17.38,7 (19. helmikuuta 1928, Oslo) == Urheilu-uran jälkeen == Toisessa maailmansodassa Melnikov oli autokomppanian komentajana. Sodan jälkeen hän siirtyi pikaluistelussa valmennustehtäviin. == Tunnustukset == Vielä Melnikovin urheilu-uran kestäessä Neuvostoliitossa perustettiin vuonna 1934"Neuvostoliiton urheilun mestari" -tunnustus. Ensimmäinen myönnettiin Jakov Melnikoville. Hän sai myös muita huomionosoituksia, kuten Työn punalipun kunniamerkin (1937) ja Punaisen tähden kunniamerkin. == Lähteet == Luokka:Venäläiset pikaluistelijat Luokka:Neuvostoliittolaiset pikaluistelijat Luokka:Neuvostoliittolaiset pikaluisteluvalmentajat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Uuden-Seelannin ritarikunta

Uuden-Seelannin ritarikunta () on uusiseelantilainen ritarikunta. Se on perustettu 6. helmikuuta 1987. Sitä jaetaan tunnustuksena kruunun tai Uuden- Seelannin kansalaisten hyväksi tehdyistä teoista niin siviileille kuin sotilashenkilöillekin. Uudessa-Seelannissa jaettavien ritarikuntien keskuudessa ritarikunta on korkea-arvoisin. Ritarikunnan jäsenmäärä on rajattu 20 elävään henkilöön kerrallaan. Ylimääräisiä jäseniä voidaan nimittää poikkeustapauksissa. Tällaisia poikkeusnimityksiä on tehty vain viisi kertaa: 1990 (Waitangin sopimuksen 150-vuotisjuhlapäivä), 2002 (kuningatar Elisabet II:n kultariemujuhla), 2007 (ritarikunnan 20-vuotisjuhla), 2012 (kuningatar Elisabet II:n timanttiriemujuhla) ja 2022 (kuningatar Elisabet II:n platinariemujuhla). Kunniamerkkiä jaetaan yhdessä luokassa: * ritarikunnan nauha == Lähteet == Luokka:Uuden-Seelannin kunniamerkit
Stina Saari

Stina Saari (s. 1992) on suomalainen runoilija. Hänen esikoiskokoelmansa Änimling ilmestyi 2018 Teoksen kustantamana. Kriitikko Virpi Alanen ihastelee: "nyt on raikasta settiä" ja toteaa että energisen hössöttävä kieli saa teoksessa päähuomion: se on "sinne tänne sinkoilevaa muttei hapuilevaa". Saaren kieli käy ylikierroksilla, kuin oltaisiin matkalla pois kielestä ja takaisin. Lopulta Alanen kuitenkin toteaa, että "tajunnanvirtamaisesti koheltava muoto hätkähdyttää alussa mutta käy loppupuolella toisteliaaksi". Teos kuitenkin hänen mielestään tavoittaa ajastamme hyvin keskeistä tunnelmaa.Virpi Alanen, Kielen energisiä öliöitä. Parnasso 2/2019 s. 70 Saari sai esikoisteoksestaan Ä nim ling Yleisradion Tanssiva karhu -palkinnon 2019.Saari, Stina Kirjasampo. Viitattu 6.7.2023 ==Teokset== * Ä nim ling, Teos 2018 ISBN 978-951-851-882-5 * Onninno, Kosmos 2023 ISBN 978-952-352-229-9 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reptil

Reptil (oikealta nimeltään Humberto Lopez) on Marvel-kustantamon sarjakuvien supersankari. Hän pystyy luuamuletin ansiosta muuttamaan ruumiinosiaan dinosaurusten ruumiinosiksi. Myöhemmin hän saa myös kyvyn muuttua kokonaan dinosaurukseksi. == Muissa medioissa == === Televisiosarjoissa === * The Super Hero Squad Show -televisiosarjassa Reptil kuuluu YPKVV:hen ja esiintyy useissa jaksoissa auttaen supersankareita estämään Tohtori Doomia kätyreineen saamasta Rautamiehen ja Doomin välisessä taistelussa hajonneen voimakkaan ikuisuuden miekan sirpaleita. Sarjan loppupuolella Reptil ja Wolverine kilpailevat golfissa MODOKia ja Kuvotusta vastaan, Reptil löytää sirpaleen ja ottaa sen käteensä. Normaalisti jotain tapahtuisi, mutta kun mitään ei tapahdukaan, he olettavat sen olevan jokin tavallinen esine. Kuitenkin Kuvotuksen mielestä se on nätti ja aikoo ottaa sen mukaansa, mutta koskiessaan siihen hän muuttuu MODOKiksi, jolloin he tajuavat, että se kuitenkin oli sirpale. Sarjan lopussa käy ilmi, että Reptilille voimat muuttaa ruumiinosiaan dinosaurusten ruumiinosaksi antama amuletti onkin oikeasti yksi ikuisuuden miekan sirpaleista, joka oli mennyt ajassa taakse päin. Tämä selittää sen, että hän oli aiemmin immuuni toiselle sirpaleelle. Hän joutuu antamaan amulettinsa pois ja jättämään supersankariuden. Kuitenkin hän yllättäen onkin saanut kyvyn muuttua kokonaan dinosaurukseksi. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Marvel-universumin supersankarit Luokka:Kuvitteelliset muodonmuuttajat‎