EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
CNews

CNews (lausunta ranskaksi: [senjuz]; tyylitelty nimellä CNEWS, aiemmin i>Télé) on ranskalainen uutis- ja mielipidekanava, jonka omistaa Groupe Canal+. Se on Ranskan toiseksi katsotuin uutiskanava BFM TV:n jälkeen. Kanava aloitti lähetyksensä 4. marraskuuta 1999 nimellä i>Télé. Kanava uudelleennimettiin CNewsiksi 27. helmikuuta 2017. Tämän jälkeen se on ottanut oikeistokonservatiivisen toimituksellisen linjan.Popularity of far-right topics on France’s CNews sparks election concern, The Guardian, viitattu 29.10.2024 A Fox-Style News Network Rides a Wave of Discontent in France, The New York Times, viitattu 29.10.2024 Sitä on verrattu usein yhdysvaltalaiseen Fox News -kanavaan.The Fox News of France, Nieman Reports, viitattu 29.10.2024 Ranskan televiranomaiset ovat usein varoittaneet kanavaa siitä, että sen uutisraportointi ei ole rehellistä tai puolueetonta. Näiden rikkomusten vuoksi Ranskan audiovisuaalialan sääntelyelin määräsi sille 200 000 euron sakot vuonna 2021.CNews mise en demeure pour manquement à l'obligation d'honnêteté et de rigueur de l'information, Le Monde, viitattu 29.10.2024 Ranskan vuoden 2022 presidentinvaalien aikana monet tarkkailijat huomauttivat, että CNews tuki ja kannatti kommentaattorinsa Eric Zemmourin ehdokkuutta.Pushing far- right agenda, French news networks shape election debate, France 24, viitattu 29.10.2024 Le ton monte entre CNews et Marine Le Pen à propos de Zemmour, Le Nouvel Obs, viitattu 29.10.2024 Une semaine à regarder uniquement CNews : mépris de la gauche, critique contre l'exécutif, sympathie pour Eric Zemmour, Le Monde, viitattu 29.10.2024 Zemmourin epäonnistumisen jälkeen kanava on siirtynyt vähitellen tukemaan Kansallista liittoumaa.Entre le Rassemblement national et Bolloré, le grand rapprochement, Le Nouvel Obs, viitattu 29.10.2024 Kanava kampanjoi sen puolesta Ranskan vuoden 2024 parlamenttivaalien aikana.Législatives 2024 : comment les médias de Vincent Bolloré orchestrent l'alliance du RN et de la droite, Le Monde, viitattu 29.10.2024 CNews et C8 : en campagne pour une victoire de l'extrême droite aux élections législatives françaises ?, RTBF, viitattu 29.10.2024 Législatives 2024 : les médias Bolloré ont fait campagne jusqu'au bout, Le Monde, viitattu 29.10.2024 Kanavan pääomistajana toimii liikemies Vincent Bolloré, jota on syytetty CNewsin toimituksellisen vapauden rajoittamisesta."Stop Bolloré": un collectif dénonce l'empire médiatique "réactionnaire" du milliardaire, Libération, viitattu 29.10.2024 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kanavan kotisivut * Luokka:Ranskalaiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 1999 perustetut televisiokanavat
Deržprom

Deržprom () on Harkovan Vapauden aukion laidalla Ukrainassa sijaitseva tunnettu rakennuskokonaisuus. Se rakennettin vuosina 1925–1928 (1929), suunnittelijoinaan arkkitehdit Sergei Serafimov, Samuel Kravets ja Mark Felger. Toimistokokonaisuus edustaa arkkitehtuurin modernistisen aikakauden konstruktivismin tyylisuuntaa. Deržpromin on ollut Unescon maailmanperintöluettelon ehdokaslistalla vuodesta 2017. Uhattujen, erityistä suojelua vaativien maailmanperinnön kulttuurikohteiden listalle Deržprom liitettiin syksyllä 2023. Ilmaiskulla 28. lokakuuta 2024 Venäjä vaurioitti rakennusta. ==Kuvia== Palace of industry.jpg|Deržprom tunnetaan myös Teollisuuden palatsina. Kuva 1920-luvun lopulta. Держпром будівництво 1928 року.PNG|Rakennustöiden aikaan (1928). Прибиральники на площі біля Держпрому, 1930-ті, Харків.PNG|Kuva 1930-luvulta. Gosprom1943.JPG|Vuonna 1943. Харькову - 350. 2004.jpg|Deržprom oli yhtenä kuva-aiheena 350-vuotiaan Harkovan juhlapostimerkissä. Пл. Свободи, Держпром, пам'ятник Леніну.JPG|Vuonna 2012 Vapauden aukiolla komeili vielä Leninin patsas. (44) PANORAMIC VIEW ON CENTRAL DISTRICT IN CITY OF KHARKIV STATE OF UKRAINE PHOTOGRAPH BY VIKTOR O LEDENYOV 20160621.jpg|Vuonna 2016. Будинок держпромисловості 3.jpg|Deržprom kuvan vasemmassa osassa ympäristöineen (2021). Держпром, Харків, Україна.jpg|Kokonaisuuden kolme korttelia on liitetty toisiinsa katetuilla yhdyssilloilla. Держпром 010.jpg|Harkovan metron Deržpromin metroasema sijaitsee rakennuskokonaisuuden lähistöllä. Будинок держпромисловості (ДЕРЖПРОМ).jpg|Näkymä metroaseman suunnalta. Наслідки російського влучання по будівлі Держпрому.jpg|Yksityiskohta: Venäjän ilmaiskun jälkiä 29.10.2024. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * GOSPROM Building (architectuul.com) * Derzhprom Building in Kharkiv: Symbol of Modernity and Power (medium.com) Luokka:Harkovan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Ševtšenkon piiri (Harkova)
Kjøpsvikin kirkko

Kjøpsvikin kirkko () on Narvikin kunnassa Norjassa sijaitseva betoninen pitkäkirkko vuodelta 1975. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Narvik
Skjomenin kirkko

Skjomenin kirkko () on Narvikin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1893. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Narvik
Håkvikin kappeli

Håkvikin kappeli () on Narvikin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1980. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Narvik
Fenstadin kirkko

Fenstadin kirkko () on Nesin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1703. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Nes
Udenesin kirkko

Udenesin kirkko () on Nesin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1708. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Nes
Ingeborgrudin kirkko

Ingeborgrudin kirkko () on Nesin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1906. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Nes
Klodsboddingin kappeli

Klodsboddingin kappeli () on Nesin kunnassa Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1906. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Nes
Smålandsstenar

Smålandsstenar on taajama Gislavedin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 4 560 asukasta vuonna 2021. ==Tunnettuja henkilöitä== * Lars Danielsson (s. 1958), jazzmuusikko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Gislavedin kunta
Lars Danielsson

Lars Danielsson (s. 1958) on ruotsalainen jazzmuusikko, joka soittaa selloa ja kontrabassoa sekä säveltää. Hän on valmistunut Göteborgin musiikkikorkeakoulusta ja tehnyt 1980-luvulta alkaen yhteistyötä monien ulkomaisten artistien, muun muassa Jack DeJohnetten ja John Scofieldin, kanssa. Danielsson on naimisissa tanskalaisen laulajan Cæcilie Norbyn kanssa. Danielsson on kotoisin Gislavedin Smålandsstenarista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset jazzmuusikot Luokka:Ruotsalaiset sellistit Luokka:Ruotsalaiset kontrabasistit Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reftele

Reftele on taajama Gislavedin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 313 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Gislavedin kunta
Burseryd

Burseryd on taajama Gislavedin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 957 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Gislavedin kunta
Skeppshult

Skeppshult on taajama Gislavedin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 378 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Gislavedin kunta
Broaryd

Broaryd on taajama Gislavedin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 285 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Gislavedin kunta
Exonísi (Ródos)

Exonísi () eli Nisákia (Νησάκια) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen saaren itärannikolla Archángeloksen Stegnán kylän eteläpuolisen niemenkärjen edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,009 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Exonísi kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Exonísin ja Ródoksen pääsaaren välissä sijaitsee Archangéloun saari. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Dodekanesia Luokka:Ródos
Ftenó (Astypálaia)

Ftenó (, myös Ftenós, Φτενός) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Astypálaian saaren kaakkoispuolella. Saaren pinta- ala on noin 0,023 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Ftenó kuuluu Astypálaian kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Ftenó on osa Astypálaian kaakkoispuolella Koutsomýtin ja Kounoúpoin saarten välissä olevaa neljän pienen saaren joukkoa. Sen muut saaret ovat Chondronísi, Moní ja Tigáni. == Lähteet == Luokka:Astypálaia Luokka:Dodekanesia
Griá

Griá () eli Georgíou (Γεωργίου) eli Ágios Geórgios (Άγιος Γεώργιος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen saaren länsirannikon edustalla lähellä Monólithoksen kylää. Saaren pinta-ala on noin 0,049 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Griá kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Dodekanesia Luokka:Ródos
Karávolas

Karávolas () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen saaren eteläkärjen länsirannikolla. Saaren pinta-ala on noin 0,034 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Karávolas kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Dodekanesia Luokka:Ródos
Káto Prasoúa

Káto Prasoúa (, myös Káto Prasoúda, Κάτω Πρασούδα) eli Pelagoúsa (Πελαγούσα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Chálkin saaren itäpuolella sen ja Tragoúsan saaren välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,038 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Káto Prasoúa kuuluu Chálkin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Chálki Luokka:Dodekanesia
Nicolas Champion

Nicolas Champion (n. 1475 Liège – 1533) oli renessanssin ajan säveltäjä.CHAMPION Missa de Sancta Maria Magdalena Gramophone, viitattu 29.10.2024 LA MAGDALENE: The cult of Mary Magdalene in the early 16th century Glossa Music, viitattu 29.10.2024 Champion oli Josquin Desprez’n, Pierre de La Ruen ja Alexander Agricolan vähemmän tunnettu aikalainen. Hänet tunnetaan parhaiten neliäänisen, Josquin Desprez’lle attribuoidun De profundiksen todennäköisempänä säveltäjänä. Hänen muihin teoksiinsa kuuluu Missa de Sancta Maria Magdalena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Belgialaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Vuonna 1475 syntyneet Luokka:Vuonna 1533 kuolleet
Katsagrélli

Katsagrélli (, myös Katsagréli, Κατσαγρέλι, Kazagkréli, Καζαγκρέλι) eli Katergáris (Κατεργάρης, myös Katergári, Κατεργάρη) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Astypálaian saaren länsirannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,064 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Katsagrélli kuuluu Astypálaian kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Astypálaia Luokka:Dodekanesia
Vranov nad Topľou

Vranov nad Topľou on kaupunki Prešovin alueella Slovakiassa. Vuonna 2023 siellä asui 20 488 asukasta. == Maantiede == Vranov nad Topľou sijaitsee Nízké Beskydy vuoriston juurella, Topľajoen varrella. == Elinkeinoelämä == Vranov nad Topľou suurin teollisuudenala on puu- ja tekstiiliteollisuus. Kaupungissa on myös merkittävää konepaja-, rakentamis-, muovi- sekä elintarviketeollisuutta. == Hallinto == Kaupungin pormestarina on toiminut sitoutumaton Ján Ragan vuodesta 2010. == Historia == Ensimmäiset maininnat Vranov nad Topľousta ovat vuodelta 1270, jolloin sen alueet kuuluivat Čičvan linnan omistuksiin. Ensimmäisen kerran siitä puhutaan kaupunkina vuodelta 1410 peräisin olevassa asiakirjassa. Kaupungin nimi vaihdettiin Vranovsta Vranov nad Topľouksi Tšekkoslovakian aikana, erotukseksi maan muista Vranov nimisistä kaupungeista. == Kulttuuri == Vranov nad Topľoussa järjestetään vuosittain useita kulttuuritapahtumia, joista tunnetuimmat ovat Ylä-Zemplínin kansanperinnejuhlat (Hornozemplínske folklórne slávnosti), Vranovin kuoropäivät (Vranovské zborové dni), sekä laulukilailu Zlatý gaštan. ==Ystävyyskaupungit== * Bystřice na Pernštejnem (Tšekki) * Dynów (Puola) * Vynohradiv (Ukraina) * Mád (Unkari) == Kuuluisia kaupunkilaisia == * Ján Figeľ (s.1960), komissaari * Martin Koscelník (s.1995), jalkapalloilija == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Prešovin alue Luokka:Slovakian kaupungit
Katsikópoula

Katsikópoula () on kahden pienen Kreikan saaren ryhmä, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja jonka saaret sijaitsevat Sýrnan saaren itäpuolella, pohjoiseen Tría Nisián saarista. Saarista suurimman nimi on Katsíka (Κατσίκα; myös Katsikoúla, Κατσικούλα). Sen pinta-ala on noin 0,0185 neliökilometriä. Saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti Katsikópoulan saaret kuuluvat Astypálaian kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Astypálaia Luokka:Dodekanesia
Birds of a Feather

Birds of a Feather on yhdysvaltalaislaulaja Billie Eilishin kappale, joka kuuluu hänen vuonna 2024 ilmestyneelle albumilleen Hit Me Hard and Soft. Kappale julkaistiin albumin yhteydessä 17. toukokuuta 2024 ja singlenä heinäkuussa 2024. Sen musiikkivideo ensiesitettiin 27. syyskuuta 2024. Eilish on kirjoittanut kappaleen veljensä Finneasin kanssa ja Finneas on myös tuottanut sen. Kappaleen nimi viittaa englanninkieliseen idiomiin, jolla kuvataan toistensa kaltaisia henkilöitä. Sisarusten alkuperäisenä tarkoituksena oli luoda perinteinen rakkauslaulu ja kappale kertookin toisen syvästä rakastamisesta elämän loppuun asti. Siinä kuvattu rakkaus on kuitenkin sävyltään myrkyllistä ja muistuttaa rakkauspommitusta. Herkkää ja hillittyä kappaletta ei oltu tarkoitettu singleksi, vaan singlejulkaisu oli seurausta sen suosiosta. Suosionsa perusteella kappaletta on kuvailtu ”hitaasti syttyneeksi” hitiksi. Kesäkuun 2024 alussa se debytoi yhdysvaltalaisen Billboard Hot 100 -listan sijalla 13, mutta saman vuoden lokakuussa, 20. listaviikollaan, kappale nousi toiseksi. ”Birds of a Feather” on albumin kappaleista menestynein ja Eilishin koko tuotannosta kolmas vähintään listan toiselle sijalle yltänyt kappale. Elokuuhun 2024 mennessä kappale oli myynyt platinaa Yhdysvalloissa. Musiikkipalvelu Spotifyn kautta sitä on toistettu yli miljardi kertaa. Vuoden 2025 Grammy-palkintogaalassa kappale on ehdolla vuoden levytykseksi, vuoden lauluksi ja parhaaksi pop-sooloesitykseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2024 kappaleet Luokka:Billie Eilishin kappaleet Luokka:Finneasin tuottamat kappaleet
Thor Modéen

Thor Odert Folke Modéen (22. tammikuuta 1898 Kungsör – 28. toukokuuta 1950 Tukholma) oli ruotsalainen koomikko ja näyttelijä, joka tuli 1930- ja 1940-luvuilla suosituksi elokuvarooliensa, revyidensä sekä gramofoniäänitteidensä ansiosta. Kuluttava taiteilijaelämä ja alkoholin liikakäyttö aiheuttivat Modéenin uran loppumisen 1940-luvun lopulla ja hänet unohdettiin joksikin aikaa, mutta 1960-luvun lopulla nuorempi sukupolvi nosti hänet jälleen esiin. Kaikkiaan Modéen esiintyi 87 elokuvassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Ruotsalaiset koomikot Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Kolófonas (Chálki)

Kolófonas (, myös Kolofónas, Κολοφώνας) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Chálkin saaren itäpuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,012 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Kolófonas kuuluu Chálkin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Chálki Luokka:Dodekanesia
Kolófonas (Kásos)

Kolófonas (, myös Kolofónas, Κολοφώνας, Kolofónos, Κολόφωνος, Kolófono, Κολόφωνο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kásoksen saaren pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,002 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Kolófonas kuuluu Kásoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Dodekanesia Luokka:Kásos
Kolófonas

Kolófonas (, myös Kolofónas, Κολοφώνας) voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa: * Kolófonas, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Chálkia * Kolófonas, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Kásosta
Krevátia (Chálki)

Krevátia (, myös Kreváti, Κρεβάτι, Krevváti, Κρεββάτι, Krevvátia, Κρεββάτια, Kriátti, Κριάττι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Chálkin saaren kaakkoiskulman edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,013 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Krevátia kuuluu Chálkin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Chálki Luokka:Dodekanesia
Thomas Crecquillon

Thomas Crecquillon (1505? – 1557 Béthune?) oli ranskalais-flaamilaisen koulukunnan säveltäjä.Thomas Crecquillon The Kennedy Center, viitattu 29.10.2024 Joseph Stevenson, Thomas Crecquillon AllMusic, viitattu 29.10.2024 Hän edusti Josquin Desprez’n ja Orlando di Lasson välistä sukupolvea. Hänet tunnetaan varsinkin chansoneistaan ja moteteistaan, joista ensin mainittuja hän sävelsi yli 200 ja jälkimmäisiä yli 100. Crecquillonin muuhun sävellystuotantoon kuuluu toistakymmentä messua ja kaksi lamentaatioiden sarjaa. Crecquillon toimi asiakirjamerkintöjen mukaan ainakin vuonna 1540 maître de chapellena, joka vastasi uskonnollisen musiikin valitsemisesta, säveltämisestä ja esittämisestä Kaarle V:n palveluksessa. Vuonna 1547 tai 1548 Nicolaus Mameranus viittasi Crecquilloniin vain laulajana ja säveltäjänä. Maître de chapellen asemaan oli tuolloin siirtynyt Cornelius Canis. Crecquillon oli kaniikki Namurin St. Aubinissa, kunnes siirtyi kaniikiksi Dendermondeen vuonna 1552. Hän toimi kaniikkina myös Béthunessa vuonna 1555. Tielman Susato julkaisi Crecquillonin teoksen Le tiers livre de chansons (1544). Se oli ainoa säveltäjältä hänen elinaikanaan julkaistu teos. Crecquillon kuoli todennäköisimmin ruttoepidemian uhrina Béthunessa vuonna 1557. Hänet tunnettiin taitavana polyfonian ja imitaation hyödyntäjänä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Vuonna 1505 syntyneet Luokka:Vuonna 1557 kuolleet
Sakari Wilenius

Sakari Wilenius (s. 1997) on suomalainen taikuri ja juontaja. Hän innostui taikuudesta luokkakaverin näytettyä hänelle korttitempun. Ammattitaikurina Wilenius on toiminut noin vuodesta 2010. Wilenius on vieraillut televisiossa muun muassa Arto Nyberg Showssa ja Huomenta Suomi -ohjelmassa. Hänen esikuviaan ovat muun muassa taikurit Derren Brown, David Blaine ja Jose Ahonen. Wilenius on palkittu 5 kertaa taikuuden SM-mitalilla, kirkkaimpana saavutuksena 18-vuotiaiden SM-kulta vuonna 2014. Sakari Wilenius on jäsen Suomen Taikapiirissä, johon ovat vuosikymmenien aikana kuuluneet Suomen historian menestyneimmät taikurit. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taikurit Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jan Provoost

Jan Provoost (n. 1465 Mons – 1529 Brugge) oli yksi 1500-luvun Bruggen merkittävimmistä kuvataiteilijoista.Anne van Oosterwijk, Jan Provoost Flemish Primitives, viitattu 30.10.2024 Provoost sai opetusta Simon Marmionilta Valenciennesissa ja meni vuoden 1489 jälkeen naimisiin opettajansa lesken kanssa. Hän teki pyhiinvaelluksen Jerusalemiin vuosina 1498–1501 tai noin 1502–1505. Provoostin toinen vaimo kuoli 20. tammikuuta 1509 mennessä. Provoost toimi johtotehtävissä kuvanveistäjien ja satulantekijöiden killassa. Hän tapasi Albrecht Dürerin Antwerpenissä vuonna 1520. Tuolloin Dürer kirjoitti tekevänsä muotokuvaa Provoostista. Dürer oli Provoostin vieraana Bruggessa vuonna 1521 kolmen päivän ajan. Tuolloin Dürer teki Provoostista jälleen muotokuvan, tällä kertaa tämän kolmannen vaimon Katelijne Beaureinsin seurassa. Provoost liittyi vuonna 1523 Jerusalemin-pyhiinvaeltajien veljestöön ja oli sen johtaja vuonna 1527. Hän teki monia töitä Bruggen kaupunginhallinnolle, Brugse Vrijelle ja kirkoille. Provoost kuitenkin liitti nimensä ja ajoituksen vain kahteen teokseen. Muiden teosten on päätelty olevan hänen tekemiään tyylillisen vertailun sekä materiaalisen ja teknisen tutkimuksen perusteella. Myös Provoostin isä Jan Provoost vanhempi oli kuvataiteilija. Provoostin töitä kuuluu muun muassa Groeningemuseumin kokoelmiin. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset taidemaalarit Luokka:1460-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1529 kuolleet
Galp Energia

Galp Energia on portugalilainen öljytuote- ja maakaasukonserni, joka harjoittaa muun muassa öljyn ja maakaasun etsintää ja tuotantoa, öljytuotteiden jalostusta ja jakelua, petrokemian tuotteiden tuotantoa, maakaasun jakelua ja myyntiä sekä sähköntuotantoa. == Aiheesta muualla == Luokka:Öljy-yhtiöt Luokka:Portugalilaiset yritykset Luokka:Pörssiyhtiöt Luokka:Energia Portugalissa
Jan Maelwael

Jan Maelwael (n. 1370 tai n. 1375 – maaliskuu 1415) oli flaamilainen taidemaalari. Hän oli kotoisin Nijmegenistä. Häneen on viitattu kirjallisuudessa usein myös ranskankielisellä nimellä Jean Malouel.Dominique Deneffe, Jan Maelwael Flemish Primitives, viitattu 30.10.2024 Maelwaelin isä oli taidemaalari Willem Maelwael. Myös hänen setänsä tai enonsa oli taidemaalari. Limbourgin veljekset olivat Maelwaelin siskon Mettan poikia. Maelwael työskenteli vuosina 1396–1397 Ranskan hovissa. Vuonna 1397 hän seurasi Jean de Beaumetzia Burgundin herttua Filip Rohkean hovitaidemaalarina Dijonissa. Hän sai myös valet de chambren aseman. Filip Rohkean kuoltua vuonna 1404 Maelwael jatkoi Dijonissa työskentelyä Juhana I Pelottoman palveluksessa. Hän meni vuosien 1404–1406 välillä naimisiin Heylwig van Rendinchavenin kanssa. Kyse oli ilmeisesti hänen toisesta avioliitostaan. Maelwaelilta on säilynyt vähän teoksia eikä yhdenkään teoksen tekijyys ole täysin varma. Pariisin Louvressa on hänen teoksenaan pidetty, vuoteen 1404 mennessä tehty La grande Pietà ronde. Berliinin Gemäldegaleriessa on hänen teoksenaan pidetty Madonna lapsen, enkelten ja perhosten kanssa. Maelwael otti vastaan tilauksen Juhana I Pelottoman muotokuvan maalaamisesta, mutta teosta pidetään kadonneena. Hän kuoli ilmeisesti maaliskuun puolessavälissä 1415. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset taidemaalarit Luokka:1370-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1415 kuolleet
Petrus Christus

Petrus Christus (1415/1420 Baarle-Hertog – 1475/6) oli flaamilainen taidemaalari.Vanessa Paumen, Petrus Christus Flemish Primitives, viitattu 30.10.2024 Christus sai vuonna 1444 Bruggen kaupunkilaisoikeudet ja aloitti siellä työskentelyn taidemaalarina. Hän loi Bruggessa kolme vuosikymmentä kestäneen uran, jonka ajalta hänelle on attribuoitu kolmekymmentä maalausta, viisi piirrosta ja yksi sivu käsikirjoituksesta. Christuksen maalauksista yhdeksässä on tekijän nimi ja päiväys. Kaikki näistä teoksista ovat peräisin vuosilta 1446–1457. Christukselta tilasivat teoksia Bruggen suvut, kuten Adornes. Christus sai monia toimeksiantoja myös Espanjan ja Italian liikemiehiltä. Hänen eklektiseen tyyliinsä vaikuttivat Jan van Eyck, Rogier van der Weyden ja miniatyyritaide. Christus meni aikaisintaan vuonna 1444, viimeisintään vuonna 1463 naimisiin Gaudicine-nimisen naisen kanssa. Christuksen on esitetty olleen ainakin osan vuosien 1457–1463 välisestä ajasta Italiassa. Yritykset löytää häntä koskevia mainintoja italialaisista asiakirja-arkistoista eivät kuitenkaan ole tuottaneet tulosta. Christus pääsi 1460-luvun alkupuolella vaimonsa kanssa kristilliseen maallikkoyhteisöön, johon myös Burgundin herttuat kuuluivat. Vuosina 1467–1472 Christuksesta kirjattiin asiakirjoihin useita mainintoja kuvataiteilijoiden killan puhemiehenä. Christus kuoli aikaisintaan 2. syyskuuta 1475 ja viimeistään 13. maaliskuuta 1476. Hänen avioton poikansa Bastiaen Christus jatkoi työskentelyä hänen studiollaan. Myöhemmin siellä työskenteli Bastiaen Christuksen poika Petrus II Christus. Christuksen teoksia on muun muassa Belgian kuninkaallisissa taidemuseoissa (Bryssel), Antwerpenin kuninkaallisessa taidemuseossa, Metropolitan Museum of Artissa, Groeningemuseumissa ja Gemäldegaleriessa. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset taidemaalarit Luokka:1400-luvulla syntyneet Luokka:1470-luvulla kuolleet
Joachim Patinir

Joachim Patinir (n. 1480/5 Bouvignes tai Dinant – viimeistään 5. lokakuuta 1524 Antwerpen) oli flaamilainen taidemaalari.Joachim Patinir Britannica, viitattu 30.10.2024 Patinir, Joachim Museo Nacional Thyssen-Bornemisza, viitattu 30.10.2024 Hän on Britannican mukaan varhaisin länsimainen taiteilija, jonka tiedetään erikoistuneen maisemamaalaukseen. Patinir sai mahdollisesti opetusta Hieronymus Boschilta. Hän mahdollisesti myös työskenteli ennen Antwerpeniin muuttamistaan Bruggessa Gerard Davidin studiolla tai muutoin tämän vaikutuspiirissä. Patinir liittyi vuonna 1515 Antwerpenissä Pyhän Luukkaan kiltaan. Kaikki hänen teoksensa pohjautuvat vähintään nimellisesti uskonnolliseen aiheeseen. Maisemat kuitenkin ovat teoksissa keskeisemmässä osassa kuin nimelliset aiheet. Patinir teki usein yhteistyötä muiden taiteilijoiden, kuten Quentin Massysin ja Joos van Cleven kanssa. Albrecht Dürerin mukaan Patinirilla oli studiollaan Antwerpenissä useita oppilaita. Patinirin ensimmäinen vaimo oli Francisca Buyts, joka oli taidemaalari Edward Buyts de Dendermonden tytär. Toisen avioliittonsa Patinir solmi Johanna Noytsin kanssa. Hänen tiedetään kuolleen viimeistään 5. lokakuuta 1524, jolloin asiakirjassa viitattiin hänen toiseen vaimoonsa leskenä. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset taidemaalarit Luokka:1480-luvulla syntyneet Luokka:1520-luvulla kuolleet
Noel Bauldeweyn

Noel Bauldeweyn (n. 1480 – myöhemmin kuin 1512, mahdollisesti 1530) oli ranskalais-flaamilaista koulukuntaa edustanut renessanssin ajan säveltäjä.Bauldeweyn, Noel Hyperion Records, viitattu 30.10.2024 Noel Bauldeweyn Oxford Reference, viitattu 30.10.2024 Bauldeweynin tiedetään toimineen kuoromestarina St. Romboutsissa Mechelenissä, mutta hänen elämästään ei ole säilynyt juurikaan muuta tietoa. Vuonna 1972 American Musicological Society julkaisi Edgar H. Sparksin 155-sivuisen kirjan The Music of Noel Bauldeweyn.Edgar H. Sparks, The Music of Noel Bauldeweyn Google Books, viitattu 30.10.2024 Sparks esitti Josquin Desprez’lle attribuoidun Da pacem -messun olleen todellisuudessa Bauldeweynin säveltämä. Perusteluillaan Sparks sai näkemykselleen yleisen hyväksynnän musiikkitieteilijöiden parissa. Bauldeweynilta on säilynyt lukuisia muitakin messuja ja motetteja. Maallisia lauluja häneltä on säilynyt yksi tai kaksi.Noel Bauldeweyn Millennium of Music, viitattu 30.10.2024 Bauldeweyn jäi kokeilevampien säveltäjien kuten Nicolas Gombertin varjoon, mutta häneltä säilyi Euroopan pohjoisemmissa osissa noin kolmen tusinan verran käsikirjoituksia. Lisäksi Iberian niemimaalla on säilynyt kuusi käsikirjoitusta. Bauldeweynin Sine nomine -messusta tehtiin Sikstuksen kappelissa uusi kopio vielä 1570-luvulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Belgialaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:1400-luvulla syntyneet Luokka:1500-luvulla kuolleet
Henri Bellechose

Henri Bellechose (k. n. 1440 tai n. 1445?) oli flaamilainen taidemaalari.Henri Bellechose Oxford Reference, viitattu 30.10.2024 Bellechose oli lähtöisin Etelä-AlankomaistaBellechose, Henri Paintings Before 1800, viitattu 30.10.2024 , mutta työskenteli Burgundissa. Hän seurasi vuonna 1415 Jan Maelwaelia Dijonissa Burgundin herttuan hovitaidemaalarina, jolla oli valet de chambren arvo. Bellechosen teos Pyhän Dionysiuksen marttyyrius (1416) kuuluu Pariisin Louvren kokoelmiin. On kuitenkin esitetty, että Maelwael olisi tosiasiallisesti aloittanut työn, jonka Bellechose olisi saattanut valmiiksi.Martyrdom of St Denis by Bellechose, Henri Web Gallery of Art, viitattu 30.10.2024 Lähes kaikki Bellechosen dokumentoidut teokset olivat tilaustöitä Burgundin herttuoille. Juhana I Pelottoman kuoltua Bellechose jatkoi työskentelyä Filip Hyvän palveluksessa. Bellechose työskenteli suuressa studiossa, jossa enimmillään oli kahdeksán avustajaa ja kaksi harjoittelijaa. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset taidemaalarit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:1400-luvulla kuolleet
Susanna Landor

Susanna Landor (aik. Susanna Ilmoni, s. 1968) on suomenruotsalainen journalisti. Hän oli Hufvudstadsbladetin päätoimittajana 2016–2020 ja vuodesta 2008 lehden vastaavana kustantajana. Hän on kesäkuusta 2024 toiminut Åbo Underrättelser- ja Pargas Kungörelser -lehtien päätoimittajana ja niitä julkaisevan ÅU Median toimitusjohtajana. Aiemmin Landor teki parinkymmenen vuoden uran Yleisradion ruotsinkielisissä toimituksissa ja työskenteli sitten toistakymmentä vuotta Hufvudstadsbladetia julkaisseessa KSF Mediassa. Hän on vuodesta 2018 ollut naimisissa Åbo Underrättelserin entisen päätoimittajan Pär Landorin kanssa. 2020-luvun alkuvuosina hän toimi diakonina Kirkkonummella ja Paraisten Nauvossa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomenruotsalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ylen toimittajat
Erland Colliander

Alexander Erland Colliander (11. syyskuuta 1873 Hämeenlinna – 10. lokakuuta 1953 Turku) oli suomalainen opettaja, toimittaja, teatterikriitikko ja tietokirjailija. ==Henkilöhistoria== Collianderin vanhemmat olivat lennätinkonttorin päällikkö Carl Fredrik Colliander ja Valborg Amanda (Manni) Wahlman. Hänen puolisonsä vuodesta 1907 oli Helga Maria Thomé. Colliander tuli ylioppilaaksi 1891 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1900. Hän oli oppikoulun opettaja Turussa 1901–1919 ja Turun merikoulun äidinkielen ja maantiedon opettaja 1919–1940, samoin kuin Högre svenska lantbruksläroverketin opettaja 1916–1947. Västra Finlandin toimittaja Colliander oli vuodesta 1908 ja Åbo Underrättelserin 1912–1947. Hän oli myös teatteriarvostelija 1931–1947. Turun ruotsalaisen teatterin johtokunnan jäsen Colliander oli 1907–1929 ja toimi johtokunnan puheenjohtajana 1914–1929. (ei-vapaa) ==Julkaisuja== * Svenska inhemska teatern 1894–1919, Helsinki: Söderström, 1920 * Sparbanken i Åbo 1823–1923, Turku: Åbo tryckeri och tidnings aktiebolag, 1922 * Svenska klassiska lyceum i Åbo 1872–1922: en minnesskrift, Turku, 1923 * Åbo kakelfabriks A. B. 1874–1924, Turku, 1924 * Åbo teaterhus A. B. 1836–1936, Turku, 1937 * Föreningen Gubbhemmet i Åbo 1892–1942, Turku, 1943 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset teatterikriitikot Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Jommi Õunap

Jorma ”Jommi” Õunap (usein myös Öunap) on suomalainen toimittaja ja viestintäammattilainen. Hän työskenteli pitkään Ylessä, aluksi rinnakkaisohjelman radiokuuluttajana 1960-luvulta 1980-luvulle ja sitten liikenne- ja moottoriurheilutoimittajana sekä muun muassa Radio Suomen aamulähetysten juontajana. Vuonna 2009 hän siirtyi Autoalan tiedotuskeskuksen viestintäpäälliköksi. Õunap toimi Yleisradiossa monien liikenneohjelmien tuottajana, toimittajana ja juontajana, usein yhdessä Esko Riihelän kanssa. Hän oli kehittämässä Suomen liikennetiedotusjärjestelmää toimiessaan Ylen liikenteen strategiatiimissä ja projektipäällikkönä Euroopan yleisradiounionissa. 1960-luvulta 1980-luvulle Õunap kilpaili Suomessa järjestetyissä ralleissa ensin kartanlukijana ja sitten kuljettajana. 1980-luvun puolivälissä Õunap toimi Euroopan rallicross-liiton ERA:n pääsihteerinä. Vuonna 2019 Õunap sai Moottoriliikenteen Keskusjärjestön ansiomitalin ja vuonna 2023 Auto- ja liikennegaalan liikennevaikuttajapalkinnon. Markkinointitutkija Pertti Öunap oli Jommi Õunapin veli. ==Lähteet== Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset autourheilijat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Suomalaiset radiokuuluttajat
Bjørn Rongen

Bjørn Rongen (24. heinäkuuta 1906 Evanger, Voss, Hordaland, Norja – 26. syyskuuta 1983 Frogn, AkershusØystein Rottem, Bjørn Rongen, Store norske leksikon, päivitetty 29.6.2022. Viitattu 30.10.2024) oli norjalainen kirjailija. Hän kirjoitti myös lastenkirjoja, joista on suomennettu Bergtatt i Risehola (1953, suom. Tunturiluolan vankina, 1955). Rongen käytti kirjoittaessaan sekä uusnorjaa (nynorsk) että kirjanorjaa (bokmål). Hän oli sotien välisen ajan merkittäviä kansanelämän kuvaajia ja nosti kirjoissaan esiin ajankohtaisia yhteiskunnallisia ongelmia. Häntä luonnehditaan kulttuuriradikaaliksi, ja hän sai vaikutteita psykoanalyysistä. 1950-luvun puolivälistä hän oli erityisesti esillä lastenkirjailijana. Hänen ensimmäinen lastenkirjansa Bergtatt i Risehola palkittiin ja oli kansainvälinen menestys: se käännettiin muillekin kielille. Hän noudatti lastenkirjailijana perinteitä mutta toi mukaan uusia elementtejä ja näin loi pohjaa nykyaikaisille lastenkirjoille. Hänen muita tunnettuja lastenkirjojaan ovat Anne Villdyrjente, 5 døgn på isfjell ja Slalåm for livet. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Norjan kulttuuriministeriön lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinto ** 1953 Tunturiluolan vankina, 1. palkinto100-årsmarkeringa, Bjørn Rongen. Viitattu 30.10.2024 ** 1955 Anne Villdyrjente', 2. palkinto ** 1961: Slalåm for livet 3. palkinto * 1955 Gyldendals Legat * 1962 Melsomprisen ==Suomennettu teos== * Tunturiluolan vankina, (Bergtatt i Risehola 1953), suom. Kerttu Juva. Helsinki WSOY 1955. Sarja: Lasten Toivekirjasto, 9 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Bjørn Rongen Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Gyldendals legat

Gyldendals legat oli norjalainen kirjallisuspalkinto, joka edelsi Gyldendalin palkintoa. Palkintoa jakoi norjalainen kustannusyhtiö Gyldendal vuosina 1934–1995.Gyldendalprisen, Gyldendal.no. Viitattu 30.10.2024 ==Palkitut== * 1934: Olav Duun * 1935: Peter Egge, Herman Wildenvey, Arnulf Øverland * 1936: Gabriel Scott * 1937: Cora Sandel * 1938: Arthur Omre * 1939: Johan Falkberget * 1940: Sigurd Christiansen, Ronald Fangen, Sigurd Hoel * 1941: Gunnar Reiss- Andersen, Kristian Elster * 1942: Inge Krokann * 1943: Tarjei Vesaas * 1944: Inger Hagerup * 1945: Johan Borgen * 1946: Emil Boyson, Ernst Orvil, Tore Ørjasæter * 1947: Nils Johan Rud * 1948: Ingeborg Møller, Aksel Sandemose * 1949: Gunnar Larsen, Magnhild Haalke * 1950: Egil Rasmussen, Hans Henrik Holm * 1951: Gunvor Hofmo * 1952: Jakob Sande, Mikkjel Fønhus * 1953: Engvald Bakkan * 1954: Agnar Mykle, Terje Stigen * 1955: Bjørn Rongen, Alfred Hauge * 1956: Sigbjørn Hølmebakk * 1957: Eivind Tverbak, Halldis Moren Vesaas * 1958: Astrid Tollefsen * 1959: Alf Larsen, Åge Rønning * 1960: Finn Bjørnseth * 1961: Johannes Heggland, Per Bronken * 1962: Bergljot Hobæk Haff * 1963: Åsta Holth, Arnold Eidslott, Ola Viker * 1964: Aslaug Låstad Lygre, Odd Hølaas * 1965: Marie Takvam, Gisken Wildenvey * 1966: Georg Johannesen, Odd Winger * 1967: Kåre Holt, Per Hansson * 1968: Jan Erik Vold * 1969: Knut Faldbakken * 1970: Espen Haavardsholm, Sigmund Skard, Merete Wiger * 1971: Tor Obrestad * 1972: Jens Bjørneboe * 1973: Tor Edvin Dahl * 1974: Emil Boyson, Nils Johan Rud, Gunvor Hofmo, Bergljot Hobæk Haff, Tor Åge Bringsværd (kustantamon 50-vuotisjuhlassa) * 1975: Pål Sundvor * 1976: Finn Carling, Sigurd Evensmo * 1977: Jan Jakob Tønseth * 1978: Olav Nordrå, Arne Ruste * 1979: Cecilie Løveid, Wera Sæther * 1980: Marta Schumann, Tormod Haugen * 1981: Gidske Andersen, Stein Mehren * 1982: Ola Bauer, Ketil Gjessing * 1983: Karin Bang, Terje Johanssen * 1984: Mari Osmundsen, Simen Skjønsberg * 1985: Paal-Helge Haugen, Geir Kjetsaa * 1986: Inger Elisabeth Hansen, Erland Kiøsterud, * 1987: Hans Herbjørnsrud, Tor Ulven * 1988: Liv Køltzow, Øystein Lønn * 1989: Edvard Hoem, Gunnar Staalesen * 1990: Sigmund Mjelve, Atle Næss * 1991: Kjartan Fløgstad, Herbjørg Wassmo * 1992: Sissel Lie, Steinar Løding, Tor Fretheim * 1993: Britt Karin Larsen, Thorvald Steen * 1994: Kjersti Scheen, Bjørn Aamodt * 1995: Torgrim Eggen, Terje Holtet Larsen ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset kirjallisuuspalkinnot
Myrskynsilmä (Meri Luttisen kirja)

Myrskynsilmä on nuorille suunnattu fantasiaromaani ja suomalaiskirjailija Meri Luttisen esikoisteos. WSOY:n kustantama romaani julkaistiin vuonna 2020. Se palkittiin Topelius-palkinnolla vuonna 2021. Romaani oli samana vuonna myös Kuvastaja-palkintoehdokas ja julkaisuvuonnaan lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkintoehdokas. Romaani sijoittuu muinaissuomalaiseen fantasiamaailmaan, joka on saanut vaikutteita suomalaisesta mytologiasta ja saamelaisesta šamanismista. Se kertoo Kainu-tytöstä, joka saa aikuisuusriitin myötä kuulla olevansa voimakas parantaja ja tietäjä. Pelkoa herättävien voimiensa karttuessa Kainu joutuu jättämään kotinsa ja lähtemään pitkälle matkalle. Aikuistumista käsittelevän tarinan keskeisiä teemoja ovat petos, ulkopuolisuus ja erilaisuuden pelko. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 kirjat Luokka:Suomalaiset nuorten fantasiaromaanit Luokka:Topelius-palkitut teokset Luokka:Mytologia populaarikulttuurissa
Adam Larsson (jalkapalloilija)

Adam Mikael Larsson (s. 5. syyskuuta 1999 Motala, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Ennen Suomen tuloaan Adam Larsson on pelannut yhteensä 120 miesten ottelua Ruotsin eri sarjatasoilla, joista ensimmäisessä hän edusti Motala AIF:ää kaudella 2016. Kaudeksi 2020 Lhän siirtyi Superettanissa pelaneeseen AFC Eskilstunan riveihin. Larsson on edustanut lisäksi mm. FC Linköping Cityä, AFK Linköpingiä ja Åtvidabergs FF:ää. Hän saapui Suomeen vuoden alussa lainalle Eskilstunasta Ykkösessä pelanneen Ekenäs IF (EIF):n riveihin. Adam Larsson pelasi EIF:ssä tehden 13 ottelussa 12 maalia, joka johti vielä kauden 2022 aikana siirtymiseen Tampereen Ilveksen Veikkausliigajoukkueeseen. Ilveksessä Larsson pelasi vielä kaudella 2023 elokuun loppuun, jonka jälkeen hän palasi Eskilstunaan. Larsson palasi kauden 2024 alussa jälleen Veikkausliigaan; tällä kertaa IFK Mariehamniin. Larssonille Maarianhamina-kausi oli menestyksellinen, sillä hän pelasti seuran Veikkausliigan sarjapaikan kahdella maalillaan viimeisessä ottelussa AC Oulua vastaan. Kausi oli muutenkin erinomainen Larssonille, sillä hän tuli Veikkausliigan maalintekijätilastossa jaetulle kakkossijalle 11 maalilla. Adam Larsson on pelannut kolmen kauden aikana Veikkausliigaa 58 ottelua ja tehnyt 16 maalia. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Francisco Rúa

Francisco Rúa (4. helmikuuta 1911 Buenos Aires, Argentiina – 5. elokuuta 1993) oli argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Argentiinaa vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa ja pelasi turnauksessa yhden täysimittaisen ottelun. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Laulujen kirja

Laulujen kirja tai Shijing ( ) on noin vuosina 1000 eaa.–600 eaa. koottu muinainen kiinalainen runokokoelma. Laulujen kirja on yksi kungfutselaisuuden keskeisistä teksteistä ja yksi kiinalaisen kirjallisuuden viidestä klassikosta, jota on luettu ja tutkittu Kiinassa ja muualla Itä-Aasiassa liki kahden vuosituhannen ajan. == Sisältö == Laulujen kirja koostuu 305:stä runosta tai laulusta. Kokoelma jaetaan neljään osaan. # 國風 (Guó fēng): Yhteensä 160 "valtioiden laulua" kuvaavat tavallisen kansan elämää ja juhlia lyyriseen tyyliin ja usein viittauksin eläimiin ja kasvistoon. # 小雅 (Xiǎo yǎ): Yhteensä 74 "pientä laulua" kuvaavat yläluokan elämää. Osa runoista on tulkittu senaikaisen hallinnon kritiikiksi. # 大雅 (Dà yǎ): Yhteensä 34 "suurta laulua", jotka käsittelevät Zhou-dynastiaa ja Shang-dynastian kukistumista. Runot sisältävät ajan politiikan kritiikkiä ja viittauksia aiempien aikakausien mytologiaan. # 頌 (Zhōu sòng), 魯頌 (Lǔ sòng) ja 商頌 (Shāng sòng): Loput laulut, jotka ylistävät muinaisissa kiinalaisissa valtioissa harjoitettuja riittejä, rituaaleja, juhlia ja musiikkia. Laulut ovat alun perin rimmanneet, mutta alkuperäiset riimit ovat pitkälti kadonneet kiinan kielen lausumisen muutosten myötä. Useat lauluista sisältävät toistoa, mikä viittaa niiden juuriin kansankulttuurissa tai rituaaleissa. == Historia == Laulujen kirjaa on arvostettu Han-dynastiasta (206 eaa.–220 jaa.) lähtien. Kungfutsen on väitetty olleen oleellisessa roolissa Laulujen kirjan kokoamisessa, mutta tätä väitettä epäillään nykyisin. On kuitenkin varmaa, että Kungfutse piti kirjaa suuressa arvossa, ja hän viittaa siihen useissa teksteissään. Laulujen kirja löydettiin vuodelle 165 eaa. ajoitetusta haudasta itä-Kiinan Anhuin provinssista. Lisäksi teos on löytynyt kaiverrettuna kaksiin kivitauluihin, joista toinen on ajoitettu vuodelle 175 ja toinen vuodelle 837. Useita kokoelman runoja on säilynyt osana pitkälti buddhalaisia käsikirjoituksia vuosilta n. 400–1000 Gansun provinssin alueella sijaitsevissa Mogao-luolissa. == Aiheesta muualla == * Kirjoituksia kungfutselaisuudesta: Katkelmia teoksesta Xunzi ja muita kirjoituksia, jakso 12/19: Runoja Laulujen kirjasta == Katso myös == * Kiinan kirjallisuus * Viisi klassikkoa == Lähteet == * Luokka:Kiinan historia
José Nehin

José Nehin (13. lokakuuta 1905 San Juan, San Juanin maakunta, Argentiina – 16. joulukuuta 1957) oli argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Nehin edusti urallaan Desamparadosia 1934–1935 ja Estudiantesia 1935–1938. Hän liittyi Argentiinan A-maajoukkueeseen toukokuussa 1934 ja pelasi yhden täysimittaisen ottelun vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Arcadio López

Arcadio López (15. syyskuuta 1910 Buenos Aires, Argentiina – 12. huhtikuuta 1972) oli argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän oli pituudeltaan 170-senttimetrinen. López edusti urallaan muun muassa Lanúsia, Ferroa ja Flamengoa. Hän liittyi Argentiinan A-maajoukkueeseen toukokuussa 1934 ja pelasi joukkueessa kolme ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa ja pelasi turnauksessa yhden täysimittaisen ottelun. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Roberto Irañeta

Roberto Irañeta (21. maaliskuuta 1915 Mendoza, Argentiina – 30. marraskuuta 1992) oli argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Irañeta edusti koko 11-vuotisen ammattilaisuransa Gimnasia y Esgrima de Mendozaa. Hän liittyi Argentiinan A-maajoukkueeseen toukokuussa 1934 ja edusti joukkuetta vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa hän pelasi yhden täysimittaisen ottelun. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Alberto Galateo

Alberto Luis Galateo (4. maaliskuuta 1912 Santa Fe, Santa Fen maakunta, Argentiina – 26. helmikuuta 1961) oli argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Galateo edusti urallaan monia joukkueita, kuten Unión Santa Fea, Huracánia ja Racing Clubia. Hän liittyi Argentiinan A-maajoukkueeseen toukokuussa 1934 ja kuului joukkueen kokonpanoon vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa hän pelasi yhden täysimittaisen ottelun ja teki yhden maalin. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Riikinkukkosimppu

Riikinkukkosimppu (Prionotus ophryas) on kurnusimppuihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan trooppisista vesistä Atltantin länsiosista. == Koko ja ulkonäkö == Riikinkukkosimppu kasvaa suurimmillaan noin 27 cm pitkäksi. Lajin tunnusomaisia piirteitä ovat kuonossa ja silmien yläpuolella olevat lonkeromaiset ulokkeet ja hyvin pitkät ja leveät viuhkamaiset rintaevät. Selkäeviä on kaksi. Kala on väriltään puna- tai harmahtavanruskean kirjava. Riikinkukkosimpun selkä- ja rintaevissä ja täplistä muodostuvia juovia ja pyrstöevässä on kolme tummaa juovaa. == Levinneisyys ja elintavat == Riikinkukkosimpun levinneisyysalue ulottuu Pohjois-Carolinasta Venezuelaan. Laji elää muta- tai hiekkapohjaisilla alueilla useimmiten lähellä rannikkoa alle 110 metrin syvyydessä. Sen ravintoa ovat äyriäiset. Lisääntymiskausi on tammikuusta kesäkuulle.. == Lähteet == Luokka:Ahvenkalat
Héctor Freschi

Héctor Luis Freschi (22. toukokuuta 1911 Resistencia, Chacon maakunta, Argentiina – 18. heinäkuuta 1993) oli argentiinalainen jalkapallomaalivahti. Hän oli pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän edusti Argentiinaa vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa hän pelasi yhden täysimittaisen ottelun. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Felipe Pascucci

Felipe Pascucci (24. kesäkuuta 1907 Genova, Liguria, Italia – 18. joulukuuta 1966) oli italialainen jalkapallovalmentaja. Hän valmensi Argentiinan maajoukkuetta vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa Italiassa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Robert Lamoot

Robert Lamoot (18. maaliskuuta 1911 Oostende, Länsi-Flanderi, Belgia – 15. kesäkuuta 1996) oli belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän oli pituudeltaan 177-senttimetrinen. Lamoot edusti urallaan merkittävimpänä Daring Clubia, jonka kanssa hän voitti kahdesti Jupiler Pro Leaguen kausina 1935–1936 ja 1936–1937 sekä kerran Belgian cupin vuonna 1935. Lisäksi hän edusti AS Oostendea, Olympic Charleroita ja URS Centreä. Lamoot liittyi Belgian A-maajoukkueeseen lokakuussa 1933 ja pelasi joukkueessa seitsemän ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa mutta ei pelannut yhtään ottelua. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Jules Pappaert

Jules Pappaert (5. marraskuuta 1905 Uccle, Bryssel, Belgia – 2. tammikuuta 1946) oli belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Pappaert edusti merkittävimpänä Union Saint-Gilloisea, jonka kanssa hän voitti kolmesti Jupiler Pro Leaguen kausina 1932–1933, 1933–1934 ja 1934–1935. Hän liittyi Belgian A-maajoukkueeseen joulukuussa 1932 ja pelasi joukkueessa neljä ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa mutta ei pelannut yhtään ottelua. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Frans Peeraer

Frans Peeraer (15. helmikuuta 1913 Antwerpen, Flanderi, Belgia – 28. maaliskuuta 1988) oli belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän liittyi Belgian A-maajoukkueeseen tammikuussa 1934 ja kuului joukkueen kokoonpanoon saman vuoden maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa pelasi yhden ottelun. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Taiteen talo

Taiteen talo on Turussa sijaitseva taiteen ja kulttuurin keskus, joka toimii entisen Rettigin tupakkatehtaan tiloissa Turun II kaupunginosassa. Talossa toimii gallerioita, elokuvateatteri, kahvila, Turun ylioppilasteatteri, Turun Taidegraafikkojen grafiikanpaja sekä muita eri alojen taiteilijoiden tiloja. Päätalon kolmannessa ja neljännessä kerroksessa sijaitsevat Suomen Taiteilijaseuran ateljeesäätiön vuokraamat 43 kuvataiteilijoiden työhuonetta. Taiteen talo syntyi turkulaisten taiteilijoiden tilaongelmien seurauksena. Tilanpuutteen ratkaisemiseksi Turun kaupunki päätti lokakuussa 2021 ostaa P. C. Rettig & Co:n vanhan tehdaskiinteistön Åbo Akademin säätiöltä 12 miljoonalla eurolla taide- ja kulttuuritoimintaa varten. Kauppa toteutui joulukuussa, ja Taiteen talo vietti avajaisiaan 14. toukokuuta 2022. Syyskuussa 2024 Taiteen talon vanhaan palokuntarakennukseen avautui Varsinais- Suomen elokuvakeskuksen elokuvateatteri Kino Kilta ja Turun kaupungin taidemuseo WAMin Kilta Galleria, joka toimii väistötilana WAMin Itäisen rantakadun tilojen peruskorjauksen ajan syksyyn 2026 asti. Talosta ja sen toiminnasta vastaavat kaksi Turun kaupungin omistamaa yhtiötä, joista ensimmäinen ylläpitää Taiteen talon päivittäistä toimintaa ja toinen vastaa kiinteistön omistuksesta ja hallinnasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * Taiteen talon tarina Luokka:Suomen kulttuurikeskukset Luokka:Turun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Turun kulttuuri Luokka:II kaupunginosa‎ Luokka:Taiteilijoiden työtilat