EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
3G

thumb|UMTS-tukiaseman masto. 3G () on yleinen lyhenne ns. "kolmannen sukupolven" matkapuhelinteknologioille. 3G-verkko mahdollisti sen, että kännykän avulla saattoi käyttää internetiäKännykällä pääsee nettiin pian joka paikassa. 13.1.2010. https://yle.fi/uutiset/3-5488330. Kolmatta sukupolvea edustaa esimerkiksi Universal Mobile Telecommunications System UMTS, joka toimii W-CDMA-radiotekniikkalla. ==Määritelmä== ITU-T on luonut yleisimmin tunnetun 3G-määritelmän. Sen mukaan 3G-matkapuhelinjärjestelmän tulee tukea: 1) suuria bittinopeuksia * 144 kbit/s laajalla ulkopeittoalueella (kulkuneuvot) * 38 kbit/s laajalla ulkopeittoalueella (jalankulkijat) * 2 Mbit/s tai enemmän sisäpeittoratkaisuilla * mahdollistaa videopuhelut 2) sallia liikkuvuus eri operaattoreiden verkkojen ja eri maiden välillä, sekä mahdollistaa käyttö- ja laskutustietojen vaihtaminen eri operaattoreiden välillä 3) päätelaitteiden maantieteellisen sijainnin määrittelyä ja tukea multimediapalveluita * kiinteänopeuksisia ja vaihtelevannopeuksisia palveluita * epäsymmetristä lähetystä ja vastaanottoa * laajakaistayhteyksiä 2 Mbit/s -bittinopeuksiin asti Lisäksi 3G tekniikkaa standardoivat 3GPP (3G Partnership Project), joka määritteli alkuperäisen 3G UMTS -tekniikan, joka myös tunnetaan nimellä WCDMA (UTRAN), ja joka vuodesta 2001 lähtien on kehittänyt myös EDGE (GERAN) -tekniikkaa, sekä 3GPP2, joka kehittää CDMA2000-pohjaista tekniikkaa (mm. 1x, EVDO, EVDV). ==Standardit== 3G-standardeiksi lasketaan yleensä: * UMTS, Euroopan yleisin 3G-standardi, GSM-perhettä. * EDGE, alkujaan Amerikassa käyttöönotettu ja nykyään laajimmin käytössä oleva 3G-standardi (tai tarkemmin 2.5G), GSM-perhettä. * CDMA2000, Amerikassa suosittu kova kilpailija, myös käytössä Aasiassa ja Afrikassa, CDMA-perhettä. * FOMA, Japanin NTT DoCoMon kehittämä W-CDMA-pohjainen järjestelmä, joka yleensä lasketaan ensimmäiseksi kaupalliseksi 3G-verkoksi, GSM-perhettä. * HSDPA, 3G-standardin laajennus nopeampaan tiedonsiirtoon. == Katso myös == * 3G-verkot Suomessa == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Matkapuhelinverkot
FOMA

FOMA (engl. Freedom of Mobile multimedia Access) on Japanin NTT DoCoMon kehittämä W-CDMA-pohjainen 3G-standardi ja sen markkinointinimi. FOMA lanseerattiin vuonna 2001 maailman ensimmäisenä kaupallisena 3G-palveluna. Teoreettiset nopeudet ovat 384 kbit/s—2 Mbit/s. Puhelimilla voidaan siirtää liikkuvaa kuvaa. FOMA ei aluksi ollut yhteensopiva UMTS:n kanssa, mutta NTT DoCoMo suoritti vuoden 2004 aikana laajamittaiset verkon päivitystyöt, joiden ansiosta täysi UMTS-yhteensopivuus saatiin toteutettua. Korkean nopeuden versio pystyy 7,2 Mbit/s nopeuteen. == Lähteet == Luokka:Matkapuhelinverkot
2G

2G () on yleinen lyhenne niin sanotuille "toisen sukupolven" matkapuhelinteknologioille, joille on luonteenomaista, että ne ovat digitaalisia toisin kuin ensimmäisen sukupolven analogiset järjestelmät. Näihin järjestelmiin lisättiin myös mahdollisuus datasiirtoon kuten WAP- sivujen selailuun. Toista sukupolvea edustavat digitaaliset standardit kuten eurooppalainen GSM ja esimerkiksi Yhdysvalloissa käytetty IS-95. GSM on ylivoimaisesti suosituin standardi toisen sukupolven tekniikoista, ja siihen perustuvia verkkoja on kaikilla mantereilla ja lähes kaikissa maissa. GSM:ään siirtyminen mahdollisti tekstiviestien lähettämisenLangattomat sukupolvet 1G, 2G, 3G, 4G, 5G… 15.6.2018 https://www.ficom.fi/ajankohtaista/uutiset/langattomat- sukupolvet-1g-2g-3g-4g-5g%E2%80%A6 ja datasiirron käyttöönotto sähköpostin käytön ja internetin selailun. 1990-luvun alussa esitellyissä verkoissa ei kaikissa ollut alun perin datayhteyksiä, mutta sittemmin niitä kehitettiin aluksi piirikytkentäisin menetelmin (esimerkiksi HSCSD GSM-verkoissa) ja vähän myöhemmin myös tietokonemaailmasta tutuin pakettikytkentäisin menetelmin (esimerkiksi GPRS GSM-verkoissa.) 2G-teknologiaan on myöhemmin kehitetty niin sanottuja 2.5G-laajennuksia, kuten EDGE ja EGPRS, jotka huomattavasti parantavat datasiirtoyhteyden suorituskykyä. Suomessa 2G-verkolla on peittovelvoite ja sen pitää kattaa 99 prosenttia maasta ja kaikki maantiet ja rautatiet. 2G:n varaan on rakennettu runsaasti erilaisia hälytysjärjestelmiä, kuten hissien hälytysnappeja, erilaisia mittareita ja jopa lypsykoneita. Lisäksi mahdollisesti EU:ssa pakollinen autojen hätäjärjestelmä eCall voi perustua tähän. 2G on alaspäin yhteensopiva uudempien verkkojen kanssa ja 3G-verkkoja suljettaessa eräät sitä käyttävät vastaavat järjestelmät voivat siirtyä tukeutumaan 2G-verkkoon. Ahvenanmaan Ålcom on alkanut poistaa 2G-verkkoa käytöstä. Myös Ruotsi ja Norja ovat päättäneet sulkea 2G-verkon vuoteen 2025 mennessä. ==Lähteet== Luokka:Matkapuhelinverkot
Äpy

Äpy (kirjoitettuna myös ) on Suomen vanhin teekkarien vappulehti. Äpy-lehti syntyi jouluna 1948 Lönnrotinkadun Polilla. Ensimmäinen Äpy yhdisti humorististen joululehtien perinteen ja työttömien myymän Apu-lehden. Aluksi Äpy ilmestyi epäsäännöllisesti vuosina 1948, 1953, 1958, 1960, 1964, 1966 ja 1967. Tämän jälkeen Äpy on ilmestynyt parittomina vuosina ja sen ulkoasu on ollut aina erikoinen ja erilainen. Erikoisin lienee Äpyfoni (1983), joka oli sekä lehti, äänilevy että levysoitin. Vappuna 2009 ilmestyneen UniikkiÄpyn jokainen myyntikappale erosi sisällöltään muista. Äpyn julkaisijana toimii Suomen Äpy-lehtien Liitto ry. Äpyn tuotoilla on kautta aikain tuettu monenlaista teekkaritoimintaa, mm. saunojen ja Polyteekkarimuseon rakentamista, konserttien ja speksien järjestämistä, historiikkeja sekä avustettu muissa tärkeissä hankinnoissa. ==Äpyt kautta historian== * Äpy (1948) * Mustaäpy (1953) * Äpysäilyke (1958) * Äpylaukku (1960) * Äpylakana (1964) * Korttiäpy (1966) * Vaahtoäpy (1967) * Äpypussi (1969) * Taskuäpy (1971) * Äpytoora (1973) * Shekkiäpy (1975) * Äpyallakka (1977) * Mjölkkiäpy (1979) * Pläyäpy (1981) * Äpyfoni (1983) * Kaskutikkuäpy (1985) * Äpyasu (1987) * Äpysillis (1989) * Räpylä-Äpy (1991) * Mustalaatikkoäpy (1993) * Äguäpy (1995) * Äpycooler (1997) * Liiteäpy (1999) * Karvaäpy (2001) * Äpyhanuri (2003) * Piknik-Äpy (2005) * Finnish Design Äpy (2007) * Uniikki Äpy (2009) * Peli-Äpy (2011) * Äpy-Sanomat (2013) * Tupla-Äpy (2015) * PassiÄpy (2017) *LuontoÄpy (2019) *Arpa-Äpy (2021) *Kartta-Äpy (2023) ==Katso myös== * Aino * Hässi * Julkku * Tamppi * Ööpinen == Lähteet == * * * == Aiheesta muualla == *www.äpy.fi Luokka:Teekkarikulttuuri Luokka:Vappulehdet
Horemheb

Horemheb oli Egyptin 18. dynastian viimeinen faarao. Hän hallitsi vuosina 1323–1295 eaa. == Perhe == Horemheb ei ollut kuninkaallista syntyperää, vaan hän oli toiminut edeltävien faaraoiden (mm. Tutankhamonin ja Ayn) upseerina. Faarao Ayn kuoleman jälkeen silloinen upseeri Horemheb julisti itsensä faaraoksi. Hänen vanhemmistaan tai muusta perheestään ei ole asuinpaikan lisäksi juurikaan tietoa. He asuivat todennäköisesti Herakleopoliissa (muinaisegyptiläiseltä nimeltään Nen(i)-nesut/Hut-nen-nesu). Vaimoja hänellä oli kolme. Ensimmäinen, aatelisnainen Amenia, kuoli ehkä jo ennen Horemhebin nousua faraoksi. Toinen vaimo oli Mutnodjmet, joka oli mahdollisesti faarao Akhenatenin vaimon Nefertitin sisar. Mutnodjmet kuoli kai noin 45-vuotiaana Horemhebin hallittua 13 vuotta, ehkä synnytykseen. Muumion perusteella hän oli synnyttänyt useasti, mutta Horemhebillä ei kuollessaan ollut eläviä perillisiä. == Valtakausi == Valtaan päästyään Horemheb julkisti Horemhebin ediktin nimellä tunnetun julistuksen, joka on löydetty steelaan kaiverrettuna Karnakista. Siinä kuvattiin maan tuolloista surkeaa tilaa, kansan kurjuutta ja virkamiesten väärin­käytöksiä. Ediktissä uhattiin ankarilla rangaistuksilla: vilppiin syyllistyneiltä virkamiehiltä oli leikattava nenä ja myös maanpakorangaistus palautettiin käyttöön. Horemheb teki myös voitavansa hävittääkseen kaikki muistot Akhenatonista ja tämän kolmesta seuraajasta, Smenkhkaresta, Tutankhamonista ja Aysta, joita hän piti syyllisinä Egyptissä tuolloin vallinneeseen kurjuuteen. Niinpä heitä esittävät veistokset joko rikottiin tai niistä hakattiin nimet pois ja tilalle hakattiin uuden hallitsijan nimi. Myös Akhenatonin rakennuttamat Atonin temppelit purettiin. Horemheb selitti myös olleensa Amenhotep III:n laillinen seuraaja, minkä vuoksi egyptiläisissä asia­kirjoissa alettiin laskea hänen hallitus­vuotensakin Amenhotep III:n kuolemasta, vaikka hän todellisuudessa nousi valtaan lähes 30 vuotta myöhemmin. Sen vuoksi eräissä egyptiläisissä teksteissä hänen mainitaankin hallinneen 50 vuotta. Vielä seuraavan 19. dynastian aikaisissa luetteloissa, esimerkiksi Abydoksen kuningas­luettelossa, Horemheb mainitaan Amenhoptep III:n välittömänä seuraajana. == Hauta == Horemhebin hauta sijaitsee Kuninkaiden laaksossa (hauta KV57). Lisäksi hänellä oli Sakkarassa keskeneräinen ei-kuninkaallinen hauta, joka kuitenkin jäi käyttämättä. Horemhebin kivinen sarkofagi on yhä haudassa, mutta muumiota ei ole löydetty. Sen sijaan haudasta on löydetty naisen ja vastasyntyneen lapsen muumiot, jotka ovat todennäköisesti kuuluneet Mutnodjmetille ja hänen lapselleen. == Seuraaja == Horemhebilla ei ollut perillisiä, joten 18. dynastia päättyi hänen kuolemaansa. Hänen visiirinsä (pääministerinsä), armeijan komentajan poika, nousi faraoksi nimellä Ramses I. == Populaarikulttuurissa == Horemheb on myös keskeisessä sivuosassa Mika Waltarin romaanissa Sinuhe egyptiläinen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Wangari Maathai

Wangari Muta Maathai (1. huhtikuuta 1940 Nyeri, Kenia – 25. syyskuuta 2011 Nairobi, KeniaNobel-palkittu Wangari Maathai kuollut Yle.fi/uutiset 26.9.2011) oli kenialainen kikuju-heimoon kuulunut ympäristöaktivisti. Hän sai vuoden 2004 Nobelin rauhanpalkinnon työstään kestävän kehityksen, demokratian ja rauhan puolesta. Maathai perusti Green Belt -liikkeen vuonna 1977 taistelemaan muun muassa eroosiota vastaan puita istuttamalla. Järjestö on istuttanut miljoonia puita useissa Afrikan valtioissa. Liike laajeni myös ajamaan yhteiskunnallisia muutoksia ja vastustamaan Daniel arap Moin korruptoitunutta hallintoa. Maathai pidätettiin ja pahoinpideltiin useita kertoa hänen vastustettuaan muun muassa vaikutusvaltaisten poliitikkojen harjoittamaa maiden ja metsien anastusta. Moin valtakauden loputtua Maathai valittiin Kenian parlamenttiin ja hän toimi apulaisympäristöministerinä 2003–2005. Maathai oli ensimmäinen tohtoriksi väitellyt itäafrikkalainen nainen. Hän opiskeli ja opetti biologiaa eri yliopistoissa sekä Afrikassa että länsimaissa. Maathai oli Nairobin yliopiston ensimmäinen naisprofessori. Maathai on myös aiheuttanut polemiikkia mielipiteillään. Nobel-seremonian alla kenialainen lehti kertoi Maathain väittäneen HI-viruksen olevan alun perin länsimaisten tutkijoiden kehittämä Afrikan väestön kontrolloimista varten. Maathai kiisti tämän, mutta Time-lehden haastattelussa hän kuitenkin sanoi ettei HIV ole apinoista peräisin kuten väitetään. Maathai kuoli syöpään 71-vuotiaana. ==Julkaistut teokset== *Bottom is heavy too: Edinburgh medal lecture, Edinburgh UP, 1994 ISBN 0-7486-0518-5 *The Canopy of Hope: My life campaigning for Africa, women and the environment, Lantern Books, 2002 ISBN 1-59056-002-7 *'Tthe Greenbelt Movement: Sharing the approach and the experience, Lantern Books, 2003 ISBN 1-59056-040-X ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * The Green Belt Movement * Rauhan palkinnon lehdistötiedote * Biography The Nobel Foundation Luokka:Nobelin rauhanpalkinnon saajat Luokka:Kenialaiset poliitikot Luokka:Vihreät poliitikot Luokka:Right Livelihood -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Hovioikeus

Hovioikeus (lyhenne HO, ) on Suomen ja Ruotsin yleisten tuomioistuinten hierarkiassa toinen oikeusaste, johon asianosainen voi valittaa käräjäoikeuden ratkaisuista. Lisäksi hovioikeus käsittelee ensimmäisenä oikeusasteena valtio- ja maanpetosasioita sekä eräitä virkarikoksia. Muiden maiden toisen asteen tuomioistuimia (esimerkiksi Yhdysvalloissa Court of Appeals) ei suomeksi nimitetä hovioikeuksiksi, vaan vetoomustuomioistuimiksi tai valitustuomioistuimiksi. == Ruotsin hovioikeudet == Hovioikeuksia perustettiin 1600-luvulla käyttämään aiemmin kuninkaalle kuulunutta tuomiovaltaa. Ensimmäinen hovioikeus oli Svean hovioikeus, joka perustettiin 1614. Myöhemmin perustettiin Turun hovioikeus (1623), Liivinmaan hovioikeus Tarttoon (1629), Götan hovioikeus Jönköpingiin (1634) ja Vaasan hovioikeus (1775). Hovioikeuden oli alun perin tarkoitus olla ylin tuomioistuin, mutta jo vuodesta 1615 hovioikeuden tuomiot voitiin alistaa kuninkaalle. Käytännössä ylintä tuomiovaltaa käytti valtaneuvosto, ja myöhemmin sen erillinen revisio-osasto. Valtaneuvoston lakkauttamisen jälkeen perustettiin Ruotsin korkein oikeus vuonna 1789. Ruotsissa on nykyään kuusi hovioikeutta: Svean hovioikeus Tukholmassa, Götan hovioikeus Jönköpingissä, Skånen ja Blekingen hovioikeus Malmössä, Länsi-Ruotsin hovioikeus Göteborgissa, Ala-Norlannin hovioikeus Sundsvallissa ja Ylä-Norlannin hovioikeus Uumajassa. == Suomen hovioikeudet == Suomessa on nykyään viisi hovioikeutta, jotka ovat perustamisjärjestyksessä Turun hovioikeus (1623), Vaasan hovioikeus (1775), Kuopiossa toimiva Itä- Suomen hovioikeus (entinen Viipurin hovioikeus, 1839), Helsingin hovioikeus (1952), sekä Rovaniemen hovioikeus (1979). Suomen valtioneuvosto asetti 22. lokakuuta 1953 Toivo Tarjanteen johtaman komitean tutkimaan hovioikeuksien aluerajoja. Hovioikeutta johtaa presidentti ja oikeuden jäsentä kutsutaan hovioikeudenneuvokseksi. Hovioikeuden jaosta johtavaa tuomaria kutsutaan hovioikeudenlaamanniksi. Lisäksi hovioikeudessa on esittelijöitä ja tuomioistuinharjoittelua suorittavia käräjänotaareita, minkä lisäksi hovioikeudessa voi olla asessoreja. Pääsäännön mukaan mistä tahansa käräjäoikeuden tekemästä pääasiaratkaisusta voi valittaa hovioikeuteen. Hovioikeus voi kuitenkin joissain tapauksissa lopettaa valituksen enemmän käsittelyn jo alkuvaiheessa olemalla myöntämättä asiassa niin sanottua jatkokäsittelylupaa. Menettely hovioikeudessa on useimmissa tapauksissa kirjallista, mutta suullisia käsittelyjä järjestetään pääsäännön mukaan osapuolen niin vaatiessa. Hovioikeuden tekemästä ratkaisusta voi valittaa korkeimpaan oikeuteen, mikäli korkein oikeus myöntää asiassa valitusluvan. Varsinaisen ratkaisutoiminnan lisäksi hovioikeuden tulee valvoa oman hovioikeuspiirinsä käräjäoikeuksien toimintaa, mitä tehtävää hovioikeudet toteuttavat muun muassa tarkastuskäynneillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tietoa hovioikeuksien asiakirjojen tutkimisesta (Arkistolaitos) * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Netscape Navigator

Netscape Navigator on Netscapen kehittämä verkkoselain, joka on julkaistu vuonna 1994 nimellä Mosaic Netscape. Ohjelman kehittivät Marc Andreessen ja Jim Clark, jotka perustivat Netscape-yhtiön. Selain oli perustana myös Mozilla-projektin ohjelmistokehitykselle, josta on syntynyt Mozilla Firefox. == Versiot == * Mosaic Netscape 0.9 (13. lokakuuta 1994) * Netscape Navigator ** 1.0 (15. joulukuuta 1994) ** 2.0 (18. syyskuuta 1995) ** 3.0 (19. elokuuta 1996) ** 3.04 (4. lokakuuta 1997) ** 4.0 (kesäkuu 1997) ** 4.06 (17. elokuuta 1998) ** 4.08 (9. marraskuuta 1998) (Viimeinen julkaisu Windows 3.1:lle ja M68k Macintosh -koneille.) * Netscape Communicator ** 4.5 (19. lokakuuta 1998) ** 4.61 (14. kesäkuuta 1999) ** 4.7 (30. syyskuuta 1999) ** 4.79 (2001) ** 4.8 (22. elokuuta 2002) * Netscape (perustui Mozillaan) ** 6.0, 6.01 (14. marraskuuta 2000) (Mozilla M18) ** 6.1 (8. elokuuta 2001) (Mozilla 0.9.2.1) ** 6.2, 6.2.1, 6.2.2, 6.2.3 (0.9.4.1) ** 7.0 (29. elokuuta 2002) (1.0.1) ** 7.01 (10. joulukuuta 2002) (1.0.2) ** 7.02 (18. helmikuuta 2003) (1.0.2) ** 7.1 (30. kesäkuuta 2003) (1.4) ** 7.2 (17. elokuuta 2004) (1.7) * Netscape Browser (perustui Mozillaan) ** 8.0 Beta ja 8.0 (2005) ** 8.0.1 (19. toukokuuta 2005) ** 8.0.2 (17. kesäkuuta 2005) ** 8.0.3.1 (25. heinäkuuta 2005) ** 8.0.3.3 (8. elokuuta 2005) ** 8.0.4 (19. lokakuuta 2005) ** 8.1 (25. tammikuuta 2006) (1.7.5) ** 8.1.2 (29. syyskuuta 2006) (1.7.5) ** 8.1.3 (3. huhtikuuta 2007) (1.7.5) * Netscape Navigator ** 9 Beta 1 (5. kesäkuuta 2007) ** 9 (15. lokakuuta 2007) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Selaimet
Käräjäoikeus

Käräjäoikeus (lyhenne KO tai KäO, ) on Suomessa ja Ruotsissa tuomioistuin, joka toimii tuomiopiirinsä yleisenä alioikeutena. Käräjäoikeudessa käsitellään ensimmäisenä asteena riita-, rikos- ja hakemusasioita. Suomessa toimii 20 käräjäoikeutta. Käräjäoikeutta johtaa laamanni ja varsinaisina alioikeustuomareina toimivat käräjätuomarit. Lisäksi käräjäoikeudessa voi olla käräjäviskaaleja ja tuomioistuinharjoitteluaan suorittavia notaareja. Heidän toimivaltansa on käräjätuomaria suppeampi. Varsinaisen lainkäyttöhenkilöstön lisäksi kansliassa toimivat käräjäsihteerit voivat ratkaista eräitä selviä ja riidattomia velkomus- ja hakemusasioita. Rikosasiat käräjäoikeus käsittelee tavallisimmin lautamieskokoonpanossa, johon kuuluu lainoppinut puheenjohtaja sekä kaksi maallikkotuomaria eli lautamiestä. Vaativaa rikosasiaa käräjäoikeus saattaa käsitellä laajennetussa lautamieskokoonpanossa, jossa normaaliin kokoonpanoon on lisätty mahdollisesti yksi lainoppinut lisäjäsen ja mahdollisesti yksi maallikkojäsen. Näin toimitaan yleensä, jos asian käsittelyn odotetaan kestävän kauan, sillä tämä mahdollistaa yhden lainoppineen jäsenen ja kahden maallikkojäsenen tippumisen pois kokoonpanosta. Tuomiovaltainen käräjäoikeus on lautamieskokoonpanossa, jos läsnä on lainoppineen puheenjohtajan lisäksi kaksi lautamiestä. Kesken asian käsittelyn kokoonpanoon ei koskaan lisätä tuomareita. Vähäiset rikosasiat käräjäoikeus voi ratkaista myös yhden lainoppineen tuomarin istunnossa. Siviiliasioissa tavallisimmin oikeutta istuu yksi lainoppinut tuomari. Lainopillisesti hankalat asiat käsitellään kolmen lainoppineen tuomarin kokoonpanossa. Asianosainen voi valittaa käräjäoikeuden tekemästä ratkaisusta hovioikeuteen 30 päivän kuluessa ratkaisun antamisesta. Useimmissa asiaryhmissä ratkaisuun tyytymättömän on ilmoitettava tyytymättömyyttä seitsemän päivän kuluessa ratkaisun antamisesta. Jos ratkaisusta ei ilmoiteta tyytymättömyyttä tai tyytymättömyyden ilmoittamisesta huolimatta siitä ei valiteta säädettyjen määräaikojen kuluessa, tulee käräjäoikeuden ratkaisusta lainvoimainen. ==Katso myös== * Luettelo Suomen käräjäoikeuksista * Kihlakunnanoikeus * Raastuvanoikeus ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Käräjäoikeuksien yhteystiedot * (archive.org) *Tuomioistuinlaki (25.8.2016/673) * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Marko Asell

Marko Tapio Asell (s. 8. toukokuuta 1970 Ylöjärvi) on suomalainen painin olympiamitalisti (1996) ja SDP:tä edustava poliitikko. Hän on toiminut kansanedustajana vaalikaudella 2007–2011 ja uudelleen vuodesta 2019 alkaen. ==Urheilu-ura== Asellin uran paras saavutus oli Atlantan olympialaisissa 1996 kreikkalais-roomalaisessa painissa 74 kg sarjassa painittu hopea. Vuonna 1997 hän paini EM-hopeaa. Kevään 1996 EM-kilpailuissa hän ei onnistunut saamaan olympiapaikkaa. Tämän jälkeen Asell piti kuntoaan yllä lähinnä juoksemalla ja jalkapalloa pelaamalla. Pari viikkoa ennen Atlantan olympialaisten avajaisia hän sai kuitenkin kisoihin villin kortin. Lyhyestä valmistautumisestaan huolimatta hän eteni kisoissa aina finaaliin asti. Finaalissa hän hävisi kuubalaiselle Filiberto Ascuylle. Finaaliottelu oli tasainen, ja Asell sai nostettua vastustajansa junttaan. Tuomari ei kuitenkaan katsonut suoritusta riittäväksi ja täydet pisteet jäivät saamatta. Kultamitalia jaettaessa Ascuylle suosionosoitukset olivat vaisuja ja buuaustakin kuului. Sen sijaan Asell sai raikuvat aplodit. Kun muut suomalaiset painijat epäonnistuivat Atlantassa, tämä herätti keskustelua muiden painijoiden mahdollisesti liian rankasta valmistautumisesta kisoihin. Painiurallaan Asell tunnettiin erityisesti käsivarsiheitostaan. Hän kärsi urallaan olkapäävammoista. Hän lopetti painiuransa vuonna 2001 ja siirtyi valmentajaksi. Vuonna 2012 hän osallistui SM-kilpailuihin yli kymmenen vuoden tauon jälkeen ja sijoittui 84-kiloisten sarjassa seitsemänneksi. == Poliittinen ura == Asell valittiin vuoden 2000 kunnallisvaaleissa SDP:n listalta Nokian kaupunginvaltuustoon. Vuodesta 2013 hän on ollut valtuuston ensimmäinen varapuheenjohtaja. Asell valittiin eduskuntaan 4 597 äänellä Pirkanmaan vaalipiiristä vuoden 2007 vaaleissa. Hän oli liikenne- ja viestintävaliokunnan, ympäristövaliokunnan, tulevaisuusvaliokunnan ja hallintovaliokunnan jäsen. Lisäksi hän vaikutti valtion liikuntaneuvostossa. Vuoden 2011 vaaleissa Asell sai 5 840 ääntä ja jäi varasijalle. Hän oli ehdolla myös vuoden 2015 vaaleissa muttei tullut valituksi 4 167 äänellä. Hän tuli valituksi vuoden 2019 vaaleissa 7 349 äänellä. ==Julkisuudessa== Asell esiintyi Selviytyjät Suomi -tosi-tv-ohjelman helmikuussa 2019 alkaneissa jaksoissa.https://www.iltalehti.fi/viihdeuutiset/a/a4962c17-23c1-4f53-8c8f-5cb41c254d1e ==Yksityiselämä== Asell on naimisissa, hänellä on kolme lasta ja asuu urheiluteoistaan kunnalta palkinnoksi saamalleen tontille talkoovoimin vuonna 1998 rakennetussa talossa Nokialla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * YLE Elävä arkisto: Asellin hopeapaini Atlantassa Luokka:Nykyiset kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Nokian kaupunginvaltuutetut Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jani Sievinen

Jani Nikanor Sievinen (s. 31. maaliskuuta 1974 Vihti) on suomalainen uimari, joka saavutti urallaan muun muassa olympiahopeaa 1996 ja MM-kultaa 1994. Sievisen päämatka oli 200 metrin sekauinti. Jani Sievisen valmentajana toimi hänen isänsä Esa Sievinen. ==Ura== Sievisen ensimmäinen aikuisten arvokilpailuvoitto tuli 50 metrin selkäuinnissa lyhyen radan EM-kisoissa Gelsenkirchenissä 1991. Seuraavana vuonna Barcelonan olympiakisoissa hän sijoittui 200 metrin sekauinnissa neljänneksi. Tämän jälkeen Sievinen voitti 39 perättäistä 200 metrin sekauintikisaa, mukaan lukien MM-kulta maailmanennätysajalla 1.58,16 Roomassa 1994 sekä EM-kullat Sheffieldissä 1993 ja Wienissä 1995. Vuonna 1994 Sievinen valittiin Vuoden urheilijaksi ja hänen isänsä Esa Sievinen vuoden valmentajaksi.Vuoden Urheilija valinnat vuodesta 1947 lähtien Ensimmäinen tappio päämatkalla Barcelonan olympiakisojen jälkeen tuli Atlantan olympiakisoissa 1996, kun Sievinen jäi hopealle. Tämä hopea on Sievisen ainoa olympiamitali. Yhteensä hän on saavuttanut EM-, MM- ja olympiakisoissa 31 mitalia, joista viisi on maailmanmestaruuksia. Sievinen lopetti kilpauransa Helsingissä vuonna 2006 järjestettyihin lyhyen radan EM- uinteihin. Sievisen ura päättyi 100 metrin sekauintiin 5. sijalle. Työväen Urheiluliitto valitsi Sievisen vuoden 2002 parhaaksi urheilijaksi. Samassa yhteydessä Esa Sievinen valittiin vuoden valmentajaksi.Jani Sievinen TUL:n vuoden urheilija ==Yksityiselämä== Jani Sievisellä on kaksi poikaa avioliitostaan ex-missi Susanna Sievisen (nyk. Ingerttilä) kanssa. Sievisen toinen puoliso oli ruotsalainen Mari Samuelsen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 2009. Parilla on kolme tytärtä. He erosivat vuonna 2014. Vuonna 2020 Sievinen solmi avioliiton Maria Nyqvistin kanssa. == Muuta == Jani Sievinen on vuodesta 2007 saakka toiminut Eurosportin ja TV5:n uintikommentaattorina. Vuonna 2007 Sievinen kilpaili Tanssii tähtien kanssa -ohjelman toisella tuotantokaudella parinaan Helena Ahti-Hallberg.Tähtien kanssa tanssivat Kirka, Jani Sievinen ja Vanessa Forsman Vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa Sievinen oli SDP:n ehdokkaana. Hän keräsi 6 679 ääntä, mikä ei riittänyt valituksi tulemiseen. Sievisen oli tarkoitus olla SDP:n ehdokkaana myös vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiiristä, mutta hän luopui ehdokkuudesta elokuussa 2010.Jani Sievinen luopuu eduskuntavaaliehdokkuudesta == Lähteet == * Jani Sievisen kotisivut === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Jani Sievinen YLEn Elävässä arkistossa Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Arsi Harju

Arsi Ilari Harju (s. 18. maaliskuuta 1974 Kurikka) on suomalainen kilpauransa jo lopettanut kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja. Harjun uran suurin saavutus on olympiakulta vuoden 2000 kisoissa Sydneyssä tuloksella 21,29 metriä. Harjun ennätys on Sydneyn olympialaisten karsinnassa työnnetty 21,39 metriä. Vuoden 2001 yleisurheilun MM-kilpailuissa Harju työnsi pronssia tuloksella 20,93 metriä. Harju edusti Perhon Kiriä. Hänet valittiin Vuoden urheilijaksi vuonna 2000https://www.is.fi/urheilu/art-2000000179429.html. Hän toimi Suomen UNICEFin koulukävelijöiden suojelijana vuodesta 2003 vuoteen 2005. Arsi Harju palasi kuuden vuoden tauon jälkeen kilpailemaan Yhdysvaltojen Tucsonissa toukokuussa 2011 ja työnsi tuloksen 18,48Arsi Harju palasi kuularinkiin, mikä jäi kauden parhaaksi suomalaistulokseksi. Kauden 2012 parhaaksi tulokseksi tuli niin ikään 18,48Kuva: Huh, mikä parta! Tältä olympiavoittaja Arsi Harju näyttää nykyään, jonka Harju työnsi Hämeenkyrön kuulakarnevaaleilla. Harju kilpaili kaudella 2012 viidesti ja lopetti uransa toistamiseen kauden jälkeen. Vuodesta 2010 alkaen Harju on toiminut kuulantyöntäjä Suvi Helinin henkilökohtaisena valmentajanahttp://tampereenpyrinto.fi/yleisurheilu/arsi- harju/. Vuodesta 2022 lähtien Harju on valmentanut kuulantyöntäjä Nico Oksasta. Harju on töissä ylöjärveläisellä lihajalostamolla, ja hän asuu Sastamalan Kiikassa. ==Saavutukset== Nuorten MM-kilpailut 1992 11. sija 16,94 m Soul 19. syyskuuta 1992 MM-kilpailut 1995 A-karsintaryhmän 7. 18,79 m Göteborg 8. elokuuta 1995 Sisäratojen MM-kilpailut 1997 8. sija 20,00 m Pariisi (Bercy) 7. maaliskuuta 1997 MM-kilpailut 1997 A-karsintaryhmän 7. 19,43 m Ateena 2. elokuuta 1997 Sisäratojen EM-kilpailut 1998 pronssia 20,53 m Valencia 28. helmikuuta 1998 Sisäratojen MM-kilpailut 1999 5. sija 20,38 m Maebashi 5. maaliskuuta 1999 MM-kilpailut 1999 finaalissa, ei tulosta x Sevilla 21. elokuuta 1999 Kesäolympialaiset 2000 kultaa 21,29 m Sydney 22. syyskuuta 2000 MM-kilpailut 2001 pronssia 20,93 m Edmonton 4. elokuuta 2001 EM-kilpailut 2002 4. sija 20,47 m München 6. elokuuta 2002 Sisäratojen MM- kilpailut 2003 4. sija 20,96 m Birmingham 14. maaliskuuta 2003 ===Aikuisten SM-mitalit=== *Ulkoradat **kultaa 1996, 1998, 2000 **hopeaa 1997, 2005 **pronssia 1995 *Sisäradat **kultaa 1999 **hopeaa 1997, 1998, 2003 **pronssia 1993 ==Parhaat tulokset== *21,39 m (1) Sydney 22.9.2000 (Olympiakisat, karsinta) *21,29 m (1) Sydney 22.9.2000 (Olympiakisat, loppukilpailu) *21,11 m (1) Lapinlahti 14.7.2002 (Eliittikisat) *21,04 m (1) Oulu 7.8.1998 (Kalevan kisat) *20,98 m (1) Lapinlahti 22.7.2001 (Eliittikisat) *20,93 m (3) Edmonton 4.8.2001 (MM-kisat) *20,90 m (1) Hämeenkyrö 4.7.1998 (Kuulakarnevaalit) *20,88 m (1) Kiihtelysvaara 19.9.1998 *20,88 m (1) Lahti 26.8.2001 (Eliittikisat) *20,84 m (1) Lahti 20.8.2000 (Kalevan kisat) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * YLE Elävä arkisto: Arsi Harjulle MM-kuulapronssia * YLE Elävä arkisto: Kullattu kuulamies Arsi Harju * Arsi Harju European Athletics -sivustolla Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Suomalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jyri Kjäll

Jyri Göran Kjäll (s. 13. tammikuuta 1969 Seinäjoki) on suomalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Jyri Kjäll nyrkkeili olympiapronssia vuoden 1992 kisoissa 63,5 kilon sarjassa. Seuraavan vuoden MM-kisoissa Kjäll iski hopeaa. Kjäll siirtyi ammattilaiseksi Floridaan vuonna 1994. Uran varrelle mahtui loukkaantumisia ja managerisotkuja. Ammattilaisuralla Kjäll ei yltänyt merkittäviin titteliotteluihin. Hänen viimeinen ottelunsa oli 23. huhtikuuta 2002. Seuratasolla Kjäll edusti amatöörinä Porin NMKY:ta. Uransa jälkeen Kjäll asettui asumaan takaisin Suomeen ja työskentelee nykyisin Harjavallassa liikuntapaikanhoitajana. ==Barcelonan olympialaiset 1992== Barcelonassa 1992 Jyri Kjäll otteli neljä ottelua. Ensimmäinen vastustaja oli Espanjan Sergio Rey, jonka Kjäll voitti kehätuomarin keskeytyksellä ajassa 2.03. Neljännesvälierässään Kjäll voitti Italian Michele Piccirillon pistein 12–5. Puolivälierässä Kjällin vastustaja oli Unkarin László Szucs, ja 9–1-pistevoitto varmisti suomalaiselle mitalin. Kjällin välierävastustaja oli Kuuban 20–vuotias Héctor Vinent, joka otti jo kahdessa erässä selvän 3–12–pistejohdon. Viimeisessä erässä edes Kjäll ei jaksanut enää yrittää, ja kuubalainen otti voiton ja finaalipaikan pistein 3–13.Turun Sanomat 31.7.–8.8. 1992 Näin Jyri Kjäll sai yhdentenätoista suomalaisnyrkkeilijänä olympiapronssia. == Saavutuksia amatöörinä == * olympiapronssia Barcelonassa 1992 (nyrkkeily, kevyt välisarja) * MM-hopeaa Tampereella 1993 * SM-kultaa 1990-1994 == Ottelutilasto ammattilaisena == Otteluja yhteensä 24 Voitot 23 Tappiot 1 Ratkaisemattomat 0 Tyrmäysvoitot 18 == Yksityiselämä == Kjäll on tuomittu kolmesti pahoinpitelystä ja kerran rattijuopumuksesta. Kjäll pahoinpiteli vuonna 2012 helsinkiläisessä yökerhossa mieshenkilön lyömällä tätä nyrkillä päähän. Tuomio oli 425 euron sakot. Toisen kerran, myös helsinkiläisessä yökerhossa, vuonna 2015 Kjäll pahoinpiteli virolaista miestä lyömällä tätä nyrkillä kasvoihin. Teosta Kjäll sai 20 päivän ehdollisen vankeusrangaistuksen. Rattijuopumuksesta Vihdissä hän sai 45 päivän ehdollisen vankeusrangaistuksen vuonna 2013. Vuonna 2016 Kjäll joutui nujakkaan helsinkiläisessä ravintolassa ja tuomittiin syyskuussa 2017 Helsingin käräjäoikeudessa pahoinpitelystä 40 päivän ehdolliseen vankeusrangaistukseen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wovoka

Wovoka (s. 1856 – k. 1932), joka oli saanut valkoisilta kasvattivanhemmiltaan nimen Jack Wilson, oli paiute-heimon intiaani, joka johti intiaanien viimeistä merkittävää uskonlahkoa, aavetanssia. Vuoden 1890 paikkeilla hän alkoi saada näkyjä, joissa kristinuskon Jumala kehotti intiaaneja lopettamaan sotimisen ja tanssimaan aavetanssia, jolloin he saisivat maansa takaisin. Intiaaneja tuli paljon kuuntelemaan uutta profeettaa, ja hänen valkoiset kasvattiveljensä järjestivät joko hänen tahdostaan tai hänen tietämättään hänen ympärilleen joukon ihmeitä. Liike levisi laajalle, mutta valkoiset käsittivät sen väärin ja murskasivat sen Wounded Kneessä vuonna 1890. Moni liikkeen johtajista surmattiin, mutta Wovoka itse säilyi hengissä. Hän odotti koko ikänsä messiasta, jota ei koskaan tullut. Hän osallistui 1920-luvulla intiaanielokuvan tekoon ja kuoli vuonna 1932. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Uskonnolliset johtajat Luokka:Yhdysvaltalaiset intiaanit
Saku (nimi)

Saku on suomalainen miehen etunimi. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimen Saku on saanut 4524 miestä ja muutama nainen. Nimi on Sakarin, Sakariaksen, Zachariaksen ja Sakkeuksen kutsumamuoto ja tullut Suomen almanakkaan virallisena etunimenä 1973. Sakarin ja Sakun nimipäivää vietetään 14. tammikuuta, jolle nimet on sijoitettu Zachris Topeliuksen syntymäpäivän kunniaksi. Aikaisempi kirjoitusasu on ollut Zacharias. Nimen pohjana on heprealainen nimi, joka merkitsee ’Jahve on muistanut’. Sakkeus on myös peräisin hepreasta ja merkitsee ’oikeamielinen’. == Tunnettuja Sakuja == *Saku Forsblom (s. 1997), jääkiekkoilija *Saku Hakkarainen (s. 1994), pesäpalloilija *Saku Heinänen, kirjailija ja graafisen suunnittelun professori *Saku Joutsi (s. 2004), jääkiekkoilija *Saku Kaarnanen, BMX-pyöräilijä *Saku Kapanen (s. 1979), pesäpalloilija *Saku Kinnunen (s. 1995), jääkiekkoilija *Saku Koivu (s. 1974), jääkiekkoilija *Saku Kostet (s. 1979), pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja *Saku Kuusisto (s. 1982), keihäänheittäjä *Saku Kvist (s. 1995), jalkapalloilija *Saku Laaksonen (s. 1970), jalkapalloilija *Saku Lehikoinen (s. 1990), keskipitkän matkan juoksija *Saku Leppänen (s. 1994), jalkapalloilija *Saku Martikainen (s. 1979), jääkiekkoilija ja valmentaja *Saku Mäenalanen (s. 1994), jääkiekkoilija ja olympiavoittaja *Saku Nikkanen (s. 1977), suomalainen poliitikko ja SDP:n kansanedustaja *Saku Paasiniemi, kitaristi *Saku Pesonen (s. 1985), jalkapallomaalivahti *Saku Pollari (s. 1977), dokumenttiohjaaja, kuvaaja ja leikkaaja *Saku Puhakainen (s. 1975), jalkapalloilija *Saku-Pekka Sahlgren (s. 1992), jalkapalloilija *Saku Salmela (s. 1990), jääkiekkoilija *Saku Salminen (s. 1994), jääkiekkohyökkääjä *Saku Salminen (s. 1999), jääkiekkopuolustaja *Saku Savolainen (s. 1996), jalkapalloilija *Saku Sipola (s. 1968), SRV-yhtiöiden toimitusjohtaja *Saku Solin (s. 1989), laulaja *Saku Taittonen, näyttelijä *Saku Tuominen (s. 1967), televisiotoimittaja, yrittäjä ja tietokirjailija *Saku Vesterinen (s. 1999), jääkiekkoilija *Saku Ylätupa (s. 1999), jalkapalloilija == Kuvitteellisia Sakuja == *Saku, animaatiosarjassa Saku & Vaakku *Saku Salin, hahmo televisiosarjassa Salatut elämät *Saku Sammakko, samannimisestä iskelmästä (Four Cats) *Sakari "Saku" Östermalm on TV-viihdesarja Kummelin sketsihahmojen "Speedy ja Saku" toinen osapuoli. == Saku taiteilijanimenä == *Saku Eriksson, oik. Carljohan Eriksson (s. 1995), jalkapallomaalivahti *Saku Kuosmanen, oik. Saku Kuosmanen (s. 1956), laulaja ja näyttelijä ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Painevesireaktori

Painevesireaktori (PWR) () on ydinreaktorityyppi, jossa korkeapaineinen vesi jäähdyttää reaktorin sydäntä. Painevesi-nimitys tulee siitä, että jäähdytysvesi on niin korkeassa paineessa (usein yli sata baaria), ettei se höyrysty, vaikka sen lämpötila kohoaa useisiin satoihin asteisiin. Painevesireaktorit käyttävät kahta erillistä jäähdytysvesijärjestelmää. Ensiö- eli primääripiirissä kiertävä vesi jäähdyttää reaktoria, josta kuumentunut jäähdytysvesi johdetaan höyrystimiin. Höyrystimissä ensiöpiirin kuuma vesi höyrystää toisio- eli sekundääripiirin vettä, joka on alemmassa paineessa. Höyrystimen jälkeen jäähtynyt ensiöpiirin vesi palaa takaisin reaktoriin uudelleen kuumennettavaksi, ja toisiopiirin puolella syntynyt höyry johdetaan sähköä tuottaviin turbiineihin. Ensiöpiirin painetta säädetään paineistimella, jossa on vettä ja höyryä. Painevesireaktoria säädetään säätösauvakoneiston ja jäähdytysveteen liuotettavan boorin avulla. Säätösauvojen työntäminen reaktoriin hillitsee reaktiota, ja niiden poistaminen kiihdyttää sitä; boori toimii vastaavasti mutta pitkäkestoisemmin. Painevesireaktorin turbiinien huolto on helpompaa kuin kiehutusvesireaktorin, koska käytön aikana aktivoituva reaktorin jäähdytysvesi ei kulje turbiinin kautta. Painevesireaktori kehitettiin alun perin laivastokäyttöön Yhdysvalloissa Westinghousen Bettis Atomic Power Laboratoryssa. Painevesireaktoreita käytetään edelleen laivoissa, ja voimalaitoskäytössä siitä on tullut maailman yleisin reaktorityyppi. Painevesireaktoreita valmistavat mm. Westinghouse, General Electric ja yhteiseurooppalainen Areva NP (ent. Framatome ANP), joka toimitti myös painevesireaktoriin pohjautuvan EPR-reaktorin Olkiluoto 3:een. Neuvostoliitossa suunniteltu VVER (vodo-vodjanoi energetitšeski reaktor) on myös tyypiltään painevesireaktori. Suomessa on tällä hetkellä kaksi VVER- reaktoria Loviisan voimalaitoksella. Myös Hanhikiven ydinvoimalaitoksen oli tarkoitus olla VVER-tyyppiä. Olkiluoto 1 ja 2 ovat puolestaan kiehutusvesireaktoreita (BWR). == Lähteet == Luokka:Ydinreaktorityypit
Yhtyneet Paperitehtaat

Yhtyneet Paperitehtaat Oy oli suomalainen metsäteollisuusyhtiö, joka syntyi vuonna 1920 ja muodosti vuonna 1996 yhdessä paperiyhtiö Kymmenen kanssa UPM- Kymmene Oyj:n. ==Historia== Yhtyneet Paperitehtaat syntyi kesällä 1920, kun Ab Simpele, Jämsänkoski Oy ja Myllykoski Träsliperi Ab sulautuivat. Myöhemmin yhtiöön sulautettiin Valkeakoskella sijaitseva Walkiakoski. Kaikkien yhtiöiden johdossa ja suuromistajana oli kenraali Rudolf Walden. Kenraali Waldenin tavoitteena oli muodostaa Suomen hajanaisesta metsäteollisuudesta mahdollisimman suuri ja kilpailukykyinen yksikkö. Samaan tavoitteeseen pyrittiin perustamalla Suomen Paperitehtaitten yhdistys (1918-1996) Finnpap sekä kartonkiyhdistys Finnboard. Yhtyneet Paperitehtaat Oy:stä irtautui 1952 Myllykoski Oy, ja pääkonttori siirrettiin Myllykoskelta Valkeakoskelle. 1950-luvulla rakennettiin Kaipolan paperitehdas. Yhtyneet laajensi voimakkaasti ja ajautui rahoitusvaikeuksiin 1960-luvun lopulla. 1970- ja 1980-luvuilla yhtiö suuntasi ulkomaille ja investoi EEC-markkinoille Shottonin ja Stracelin tehtaisiin. Vuonna 1989 Yhtyneet sulautti itseensä Kajaani Oy:n. Suomen 1990-luvun alun laman yhtiö kohtasi hyvässä tuloskunnossa. Kansallis- Osake-Pankin johdolla yhtiö fuusioitiin Rauma-Repolan kanssa. Muodostettiin Repola Oy, josta tuli Suomen suurin teollisuusyritys. Yhtyneet muodosti konsernin metsäteollisuusyksikön Rauma Oy:n muodostaessa metalliteollisuusyksikön. Vuonna 1996 Yhtyneet Paperitehtaat Oy sulautui osana Repola Oy -konsernia Kymmene Oy:n kanssa muodostaen yhden maailman suurimmista metsäteollisuusyhtiöistä UPM-Kymmene Oy:n. Finnpap sulautettiin myös osaksi uutta yhtiötä. ==Johto== ===Yrityksen johdossa olleet=== * Kenraali Rudolf Walden, perustaja, pääomistaja ja hallituksen puheenjohtaja 1920–1944 * vuorineuvos Juuso Walden, toimitusjohtaja 1940–1969 * dipl. ins. Niilo Hakkarainen, toimitusjohtaja 1970–1991 * varatuomari Olli Parola, toimitusjohtaja 1990–1995 ===UPM-Kymmenen johdossa olleet=== * kauppatieteiden maisteri, vuorineuvos Juha Niemelä 1995–2004 * dipl. ins. Jussi Pesonen 2004–2023 * dipl. ins. Massimo Reynaudo 2024– == Lähteet == ==Kirjallisuutta== *Matti Autio & Toivo Nordberg: Vuosisata paperiteollisuutta: Valkeakosken, Simpeleen, Myllykosken ja Jämsänkosken paperiteollisuuden vaiheet Yhtyneet paperitehtaat osakeyhtiön perustamiseen saakka. Yhtyneet Paperitehtaat 1972. ISBN 9789519965819. *Niilo Hakkarainen: Oravanpyörässä. WSOY 1993. ISBN 951-0-18905-7 *Toivo Nordberg: Vuosisata paperiteollisuutta II. Yhtyneet Paperitehtaat Osakeyhtiö 1920–1951. UPM-Kymmene 1980. ISBN 9789519926919. *Toivo Nordberg: Vuosisata paperiteollisuutta III. Yhtyneet Paperitehtaat Osakeyhtiö 1952–1969. UPM-Kymmene 1998. ISBN 9789519774916. * Ari Sirén: Elämää portin kahta puolta. Valkeakosken paperiteollisuuden 125 vuotta. UPM- Kymmene 1997. ISBN 9789519774909. == Aiheesta muualla == * Yhtiön pörssihistoriaa Pörssitiedon nettisivuilla Luokka:UPM Luokka:Entiset suomalaiset metsäteollisuusyhtiöt
Arto Härkönen

Arto Kalevi Härkönen (s. 31. tammikuuta 1959 Helsinki) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmensi Kalevi Härkönen. Hänestä tuli keihäänheiton olympiavoittaja 1984 Los Angelesin olympialaisissa heitettyään finaalissa tuloksen 86,76. Härkönen sai hopeaa Donetskin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1977 tuloksella 82,98. Hän sijoittui toiseksi myös Méxicon universiadeissa 1979 tuloksella 87,10. Ateenan EM-kilpailuissa 1982 hän oli viides heitettyään 86,76. Hän karsiutui loppukilpailusta Helsingin MM-kilpailuissa 1983. Härkönen voitti Suomen- mestaruuden Kouvolassa 1982 ja sai hopeaa Helsingissä 1979. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1978–1983 ja voitti maaottelun keihäskilpailun Mikkelissä 1979 sekä Helsingissä 1980 ja 1982. Hän heitti ennätyksekseen vanhalla keihäsmallilla 92,40 Pihtiputaalla 1. heinäkuuta 1984. ==Evankelistana ja pappina== Härkönen tuli uskoon olympiavoiton jälkeen ja on toiminut evankelistana. Hän on myös opiskellut teologian maisteriksi ja saanut pappisvihkimyksen.Ex-olympiavoittaja jää pois Linnan juhlista Hän asuu Vantaalla. Arto Härkösen veli on Keravan entinen kaupunginjohtaja Petri Härkönen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ylen Elävä arkisto: Los Angelesin keihäsvoitto Arto Härköselle Luokka:Suomalaiset olympiavoittajat Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Suomalaiset evankelistat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Äänikynnys

Äänikynnys on ääniosuus, joka vaalilistan (kuten puolueen) on saatava yhden ehdokkaan läpipääsemiseksi vaalissa. Äänikynnys voi riippua vaalitavasta tai olla siitä riippumaton. Äänikynnys voidaan nimenomaisesti määrätä vaalilainsäädännöllä. Äänikynnys voi myös olla piilevä, jolloin se muodostuu automaattisesti vaalipiireittäin niiden kokojen pohjalta. == Vaalitavasta riippumaton äänikynnys == Äänikynnys voidaan asettaa lailla kiinteäksi koko valtakunnan tasolla. Suomen ulkopuolella äänikynnykset vaihtelevat noin 3–7 prosentin välillä. }} Suomen perustuslakivaliokunta perusteli vuonna 2010 valtioneuvoston sittemmin toteutumatonta esitystä kolmen prosentin äänikynnyksen käyttöönotoksi sillä, että äänikynnys estäisi hajaantumista pieniin puolueisiin. == Piilevä äänikynnys == Vaalitavasta riippuvaa äänestyskynnystä kutsutaan piileväksi äänikynnykseksi, koska lain sijaan se riippuu jaettavana olevien paikkojen määrästä, vaalitavasta ja hukkaäänistä. Yleisesti ottaen piilevä äänikynnys on sitä pienempi, mitä enemmän paikkoja on jaossa. === D'Hondtin menetelmässä === Suomessa käytössä olevan D’Hondtin menetelmän äänikynnys on Ä/(p+1) pyöristettynä ylöspäin seuraavaan kokonaislukuun. Kaavassa Ä on äänimäärä (joko absoluuttinen annettujen äänien määrä tai 100 %) ja p jaossa olevien paikkojen määrä. Jos äänestyksessä on jaossa esimerkiksi 8 paikkaa, on äänikynnys 11,1 % tai 12 ääntä sadasta. Eduskuntavaaleissa 2019 pienin piilevä äänikynnys oli Uudenmaan vaalipiirissä (noin 2,5 prosenttia) ja suurin Lapissa (noin 9,7 prosenttia). Äänikynnyksen suurta vahtelevuutta pienten ja suurten vaalipiirien välillä on pidetty Suomessa ongelmana. Pienten puolueiden on vaikea saada ensimmäistäkään ehdokastaan läpi vaalipiirissä, jossa äänikynnys on korkea. Suuressa vaalipiirissä se on paljon helpompaa. Vaihtelua on pyritty tasoittamaan lakimuutosehdotuksilla, kuten paikkajaon laskentamenetelmän vaihtamisella, pienten vaalipiirien yhdistämisellä tai suurten vaalipiirien jakamisella. Esitykset ovat pääpiirteissään kuitenkin aina kariutuneet eduskunnassa. Lisäksi Suomen perustuslaki estää vaalipiirien vähentämisen nykyisestä 12:sta. === Muissa menetelmissä === Sainte-Laguën menetelmässä äänikynnys on pienempi kuin d’Hondtin menetelmässä. Ruotsissa käytetään Sainte-Laguën menetelmän erästä muunnelmaa. Hare-Niemeyerin menetelmässä valtakunnalliset edustajanpaikat jaetaan suoraan puolueen valtakunnallisen ääniosuuden perusteella. Droop-menetelmä on periaatteeltaan samanlainen. Siirtoäänivaalitavassa äänikynnys voidaan ilmoittaa yleisesti muodossä Ä/(1+n), jossa n voi olla 0, 1 tai 2. Tasauspaikkamenetelmässä osa paikoista jaetaan puolueille valtakunnallisen ääniosuuden perusteella sen jälkeen, kun suurin osa paikoista on ensin jaettu d’Hondtin menetelmän mukaisesti. Vaalialuemenetelmässä käytetään vaalialueita, jotka muodostuvat kahdesta tai useammasta vaalipiiristä. Vaalipiirijaon muuttamisella voidaan suurentaa kaikkein pienimpiä vaalipiirejä ja siten pienentää niiden äänikynnystä. ==Lähteet== Luokka:Vaalit
Smenkara

Smenkara (vaihtoehtoisia kirjoitustapoja Smenkhare, Smenkhkare) oli Uuden valtakunnan aikana hyvin lyhyen aikaa hallinnut faarao. Hän aloitti sijaishallitsijana Akhenatenin hallituskaudella ja jatkoi sitä kuolemaansa asti 1336 eaa. Todellisuudessa hänen itsenäinen hallitusaikansa jäi todennäköisesti vain muutamaan kuukauteen. Smenkaran tarkkaa henkilöllisyyttä ei vielä nykypäivänäkään tunneta. Pääasiassa hänen epäillään olleen jokin näistä kolmesta henkilöstä: # Akhenatenin ensimmäinen päävaimo Nefertiti, joka ei eräiden spekulaatioiden mukaan kuollutkaan vaan muutti nimensä Smenkaraksi ja hallitsi Akhenatenin kuoleman jälkeen. # Akhenatenin tuntematon veli tai velipuoli. Hän oli mahdollisesti Amenhotep III:n nimeämätön poika. # Akhenatenin miespuolinen rakastaja. Eräiden teorioiden mukaan Akhenaten oli homoseksuaali. Mitään näistä teorioista ei voida kuitenkaan vahvistaa. Smenkara yhdistettiin hyvin läheisesti Akhenateniin ja hän lieneekin ollut Atonin palvelija. Faarao Horemheb tuhosi kaikki todisteet Smenkaran olemassaolosta perusteellisesti 18. dynastian lopussa. Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Nasdaq

thumb|210px|Nasdaq MarketSite -tornitalo, Times Square, New York. Nasdaq (engl. National Association of Securities Dealers Automated Quotations Stock Market) (Nasdaq-pörssi tai Nasdaq-US) on vuonna 1971 perustettu, New Yorkissa Yhdysvalloissa toimiva, Nasdaq, Inc. -holdingyhtiön omistama ja erityisesti teknologiayritysten osakkeita listaava ja niillä kauppaa käyvä arvopaperipörssi. Emoyhtiö Nasdaq Inc:iin kuuluu Nasdaq-US:n lisäksi myös esimerkiksi Nasdaq Nordic, Nasdaq Baltic, Nasdaq OMX Armenia ja kasvuyritysten First North -markkinat monine paikallisine pörsseineen. Yhdysvaltain Nasdaq- pörssillä ei ole fyysistä pörssisalia. Nasdaq poikkeaakin New Yorkin pörssistä (NYSE) keskeisesti siinä, että missä Nasdaq on kaupankäyjien sähköisesti esittämien osto- ja myyntitarjousten käsittelyyn luotu tietokoneverkosto, on NYSE selkeämmin fyysinen huutokauppapaikka, jossa myyvää ja ostavaa tahoa edustavat osakevälittäjät neuvottelevat osakekaupoista pörssisalissa huutokauppatyyppisissä tarjouskilpailuissa. Tunnettuja Nasdaq-pörssiin listautuneita suuryrityksiä ovat esimerkiksi Apple, eBay, Meta, Google, Intel, Microsoft, Netflix, Starbucks ja Yahoo. Nasdaq-US -pörssissä oli tammikuussa 2016 listattuna yhteensä 2 843 yritystä. Niiden markkina-arvo oli yhteensä 6 733,6 miljardia Yhdysvaltain dollaria (USD). Markkina-arvon perusteella Nasdaq-US oli tammikuussa 2016 maailman toiseksi suurin arvopaperipörssi New Yorkin pörssin jälkeen. Nasdaqissa listattujen yhtiöiden osakkeilla käydyn kaupan yhteismäärä tammikuussa 2016 oli 11 708 miljardia USD. Kaupankäynnin määrässä Nasdaq-US:n edellä olivat NYSE ja BATS Global Markets. Kiinan vuoden 2015 kevään ja kesän suurimman pörssihuuman aikana sekä Shanghain pörssi että Shenzhenin pörssi ohittivat kaupankäynnin kuukausiarvossa amerikkalaiset kilpailijansa ohimenevästi. Nasdaqin osakkeita kuvaavista osakeindekseistä tunnetuimpiin lukeutuu Nasdaq 100-indeksi. Se kuvastaa sadan keskeisen, Nasdaqin pörssissä noteeratun yrityksen osakkeiden keskimääräisiä kaupankäyntihintaa ja täten yhtiöiden markkina-arvoa. == Historia == Kun Nasdaq, joka oli alkujaan lyhenne sanoista National Association of Securities Dealers Automated Quotations (NASDAQ), aloitti osakekaupan 8. helmikuuta 1971, se oli maailman ensimmäinen elektroninen pörssi. Se oli alkujaan suunnattu teknologiayhtiöille, jotka eivät olleet listattuna New Yorkin pörssissä. Nasdaqin keskeisten yritysten Nasdaq 100 -indeksi nousi nopeasti huippulukuun vuonna 2000, joka viestitti IT-kuplan kehittymisestä. Vastaava kehitys oli Nasdaq Composite -indeksillä, jonka indeksiluku ylitti 5 000 pistettä IT- kuplan aikaan, ja seuraavan kerran maaliskuussa 2015. == Lähteet == Luokka:Arvopaperipörssit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Yhdysvaltain talous Luokka:NASDAQ OMX Group
Ääninen

Ääninen tai Äänisjärvi ( tai Оне́го, Onego; tai Oniegu-järve; tai Änižjärv) on Euroopan toiseksi suurin järvi. Se sijaitsee Luoteis-Venäjällä pääasiassa Karjalan tasavallan alueella. Järven lounaisosa kuuluu kuitenkin Leningradin alueeseen ja kaakkoisosa Vologdan alueesen. Äänisen pinta-ala on 9 800 km² ja sen syvin kohta 120 metriä. Keskisyvyys on 30 metriä. Järven pituus on 248 km ja leveys 90 km. Ääninen on maailman 17. suurin järvi. Altaan pohjoisosa on syvempi kuin eteläosa. Länsiosan keskipaikkeilla Sokšun ja Soutjärven pohjoispuolella on yli 30 km pitkä ja yli 100 metriä syvä hauta. Syvin kohta on Tšorganlahdella. Ääninen laskee Syvärin kautta Euroopan suurimpaan järveen Laatokkaan. Ääniseen laskevista joista tärkeimpiä ovat Vytegra, Suunujoki, Vodlajoki, Suoju, Lohijoki ja Merga. Ääninen on kanavien kautta yhteydessä Vienanmereen, Itämereen ja Volgan kautta Kaspianmereen. Äänisen rannikkokaupungit ovat Karjalan tasavallan pääkaupunki Petroskoi, Kontupohjanlahden perukassa sijaitseva Kontupohja ja järven pohjoispäässä Poventsanlahden perukassa sijaitseva Karhumäki. Äänisen rannalla sijaitsee myös entinen Poventsan kaupunki, joka on nykyään kaupunkimainen taajama. Äänisen suurin saari on Suuri Kliimonsaari (149 km²), joka sijaitsee Äänisniemen eteläpuolella.Karjala Autoilijan tiekartta 1:800000, Karttakeskus Oy 1996, ISBN 951-593-537-7 Muita saaria ovat Suuren Kliimonsaaren länsipuolella sijaitseva Lelikovski, rakennushistoriallisen museon takia suosittu matkailukohde ja Unescon maailmanperintökohde Kiži sekä Kontupohjanlahden suulla sijaitseva Suojunsaari eli Suisaari. Kaloja järvessä on yli 30 lajia. Eniten on kalastettu muikkua, kuoretta, siikaa, lohta ja nieriää. Harvinaisuuksia ovat sampi, sterletti ja järvilohi. Ääninen on Fennoskandian ja Itä-Euroopan sedimenttien välistä rajavyöhykettä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Karjalan tasavallan järvet Luokka:Leningradin alueen järvet Luokka:Vologdan alueen järvet * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit