EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Stefan Pöntinen

Stefan Pöntinen (s. 1967 TukholmaHot Springs Music Festival: Pöntinen "Quartet No. 3") on ruotsalainen säveltäjäSwedish Musical Heritage: Stefan Pöntinen, viulisti ja viulupedagogiStefan Pöntinen . Hän on ollut vuodesta 2001 Ruotsin säveltäjäliiton jäsen.Föreningen svenska tonsättare: Stefan Pöntinen Hänen veljensä on pianisti Roland Pöntinen, joka on esittänyt myös veljensä sävellyksiä.Konserthuset Stockholm: Roland Pöntinen Pöntinen valmistui musiikin maisteriksi vuonna 1990 pääaineenaan viulu ja -opettajanaan Endre Wolf. Vuosina 1995–1998 hän opiskeli säveltämistä Pariisissa Yoshihisa Taïran ja Eugene Kurtzin johdolla. Pöntinen on itse opettanut viulunsoittoa monissa ruotsalaisissa oppilaitoksissa, Espanjassa ja Intiassa. Pöntiseltä ovat tilanneet teoksia muiden muassa Gotlannin kamarimusiikkijuhlat -tapahtuman järjestäjät ja Cappella Lundensis. Vuonna 2010 Göteborgin sinfoniaorkesteri kantaesitti hänen teoksensa Theodore Joachim Gustafssonin johdolla. Lukuisat muutkin henkilöt ja kokoonpanot ovat esittäneet hänen teoksiaan Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Puolassa, Venäjällä, Saksassa, Irlannissa, Bosnia ja Hertsegovinassa, Alankomaissa, Ranskassa, Espanjassa, Intiassa ja Yhdysvalloissa. Pöntinen omisti kolmannen jousikvartettonsa (2012) opettajansa Toshihisa Taïran muistolle. Pöntinen perusti omaan musiikkiinsa erikoistuneen Ensemble Pöntisen Pariisissa vuonna 1995. Kokoonpano on esiintynyt enimmäkseen Euroopassa. Pöntinen on osallistunut moniin levytyksiin niin viulistina kuin säveltäjänäkin. Osan levytyksistä hän on tehnyt kontrabasisti Johannes Nästesjön kanssa soittamiensa improvisaatioiden pohjalta.Johannes Nästesjö: The Pöntinen & Nästesjö Version == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Ruotsalaiset viulistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Samsung Galaxy Round

Samsung Galaxy Round on Samsung Electronicsin lokakuussa 2013 julkaisema älypuhelin, jossa on Android 4.3 Jelly Bean -käyttöjärjestelmä. Puhelimessa on 5,7 tuuman taipuva näyttö. Siinä on neliydinprosessori. Tallennustilaa on 32 gigatavua ja keskusmuistia on 3 gigatavua. Takakamera on 13 megapikseliä ja etukamera on 2 megapikseliä. Akkua on 2 800 milliampeerituntia. == Lähteet == Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet Galaxy Round Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2013 matkapuhelimet
Leonel Power

Leonel Power (k. 5. kesäkuuta 1445 Canterbury) oli yksi Englannin johtavista 1400-luvun säveltäjistä. Hän työskenteli Christ Church -luostarissa vuodesta 1423 todennäköisesti säveltäjänä ja urkurina.Britannica: Leonel Power Hän pääsi kirkon kuoromestarin tehtäviin viimeistään vuonna 1439.AllMusic: Leonel Power Hän oli John Dunstablen tavoin merkittävästi eurooppalaisen taidemusiikin kehitykseen vaikuttanut henkilö, mutta elämäntarinansa yksityiskohdat ovat jääneet pitkälti epäselviksi. Powerin syntymän on yleisesti arvioitu ajoittuneen vuosien 1370–1385 väliselle ajalle. Varhaisemmassa historiankirjoituksessa on esitetty aikaisempaakin syntymävuotta ja syntymäpaikaksi Irlantia, mutta näiden väitteiden todenperäisyys on hyvin kyseenalainen. Varhaisin kirjallinen merkintä Powerin elämästä on vuodelta 1419. Hän oli Clarencen herttua Thomaksen palveluksessa, kunnes tämä sai surmansa taistelussa vuonna 1421. Myöhemmin hän toimi Bedfordin herttua Johnin kappelissa. Viimeistään hän on ollut tämän palveluksessa vuosina 1439–1444, mutta on mahdollista, että hän siirtyi tehtäviinsä kappelissa heti Tuomaksen kuoleman jälkeen. Power oli säveltäjänä läheisesti kosketuksissa Ranskan musiikilliseen kehitykseen. Hän käytti messuissaan ja moteteissaan usein chansontyyliä, mistä esimerkki on hänen plainchant-hymniin Alma redemptoris mater pohjautuva messunsa. Merkittävässä Old Hall -käsikirjoituksessa on ehkä kolminkertainen määrä Powerin musiikkia verrattuna yhteenkään toiseen sen tiedossa olevista säveltäjistä. Power kirjoitti myös teoreettisen tutkielman. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Leonel Power: nuotteja Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Keskiajan säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:1300-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1445 kuolleet
Aufklärungsgeschwader 54

Aufklärungsgeschwader 54 (AG 54), oli Saksan ilmavoimien vuonna 1962 perustettu ja 1964 lakkautettu taktinen tiedustelulennosto. == Historia == Lennosto perustettiin 1. huhtikuuta 1962 Erdingin lentotukikohdassa kalustonaan Fiat G.91 ensimmäisenä ja ainoana komentajanaan everstiluutnantti Werner Dedekind. Lennosto siirrettiin 2. tammikuuta 1963 Oldenburgin lentotukikohtaan.Aufklärungsgeschwader 54 Lennosto lakkautettiin 1. lokakuuta 1964, jolloin sen henkilöstö ja kalusto siirrettiin perustettavaan Jagdbombergeschwader 43:een. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksan ilmavoimien historialliset joukko-osastot ja yksiköt
Ménage à trois (lehti)

Ménage à trois on queerfeministinen pornolehti, joka sisältää valokuvia, sarjakuvia, piirroksia ja novelleja. Lehti pyrkii monipuolistamaan sitä, millaiset kehot ja ihmiset esitetään seksuaalisina, ja tarjoamaan eettisesti tehtyä eroottista materiaalia. Kaikki lehden tekijät ovat vapaaehtoisia. == Historia == Ménage à trois -lehti on ilmestynyt vuodesta 2012. Sen perusti kirjailija Iida Rauma yhdessä silloisen kumppaninsa Saija Nojosen kanssa. == Lähteet == Luokka:Pornolehdet
Anthony Ritchie

Anthony Ritchie (s. 6. joulukuuta 1960) uusiseelantilainen säveltäjä.Edition Peters: Anthony Ritchie Hän on toiminut vapaana taiteilijana, ottanut vastaan useita residenssejä ja opettanut sävellystä Otagon yliopistossa.Centre for New Zealand Music: Anthony Ritchie Hän on säveltäjä John Ritchien poika.Te Ara – The Encyclopedia of New Zealand: John Ritchie Ritchie opiskeli Canterburyn yliopistossa ja Attila Bozayn johdolla Franz Liszt -musiikkiakatemiassa. Vuonna 1987 hän sai filosofian tohtorin arvon väitöskirjalla Béla Bartókin musiikista. Ritchie sävelsi neljästä sinfoniastaan ensimmäisen ollessaan Dunedinin sinfoniaorkesterin nimikkosäveltäjä vuosina 1993–1994. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös Alexa Stillille sävelletty laajalti esitetty huilukonsertto, Matthew Marshallin vuonna 1998 kantaesittämä kitarakonsertto, muuta orkesterimusiikkia, kamarimusiikkia (kuten jousikvartettoja, pianosävellyksiä, kuoroteoksia, oopperoita ja elokuvamusiikkia. Esittäjien joukossa ovat olleet Uuden-Seelannin sinfoniaorkesteri, Christchurchin sinfoniaorkesteri, BBC:n sinfoniaorkesteri, Ruotsin kamariorkesteri ja Takács- kvartetti. Ritchie on myös johtanut Dunedinin nuoriso-orkesteria ja tehnyt töitä sovittajana. Rugbyn vuoden 2011 maailmanmestaruuskilpailuja varten hän teki sovitukset kahdestakymmenestä kansallislaulusta. Hän on itsekin urheillut ja edustanut maailmanmestaruustasolla Uutta-Seelantia kroketissa.Otago Daily Times: Croquet: Ritchie named for world champs == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Uusiseelantilaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Kroketinpelaajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aatu Remunen

Aatu Remunen () on kuvitteellinen hahmo vuoden 1981 Disney-elokuvassa Topi ja Tessu. Hänen alkuperäisääninäyttelijänään toimi Jack Albertson ja suomenkielisessä versiossa Matti Ranin. ==Rooli== Aatu on vanha ja äkäinen metsästäjä, jolla on Pösö-niminen ajokoira. Aatu asuu vanhan leskirouva Hilma- tädin naapurissa. Elokuvan alussa Aatu tuo Pösölle kasvatiksi nuoren koiranpennun Tessun, aikeenaan kouluttaa tästä ajokoira, kuten Pösöstäkin. Eräänä päivänä Aatu huomaa nuoren ketunpojan, Topin, yhdessä Tessun kanssa. Aatu luulee Topin jahtaavan hänen kanojaan ja yrittää tappaa tämän, lähtien jahtaamaan tätä autolla. Hilma kuitenkin estää Aatua tappamasta Topia ja sieppaa tämän aseen. Aatu vannoo saavansa ketun aikanaan hengiltä. Aatu vie Pösön ja Tessun talven ajaksi metsästysretkelle, jonka aikana Tessu kasvaa oikeaksi ajokoiraksi. Topi yrittää tulla tapaamaan Tessua, mutta Aatu lähettää Pösön hänen peräänsä, ja Pösö loukkaantuu törmätessään junaan. Aatu ryntää Hilman kotiin aikeenaan tappaa Topi, mutta Hilma ei päästä Aatua sisälle. Myöhemmin Aatu huomaa Hilman jättäneen Topin metsään ja suunnittelee nappaavansa tämän karhunrautojen avulla. Topi onnistuu kuitenkin Tessun avulla välttämään ansat, ja Aatu yrittää savustaa Topin ja tämän naaraskumppanin Kikin ulos pesästään, mutta he onnistuivat pakenemaan. Aatu ja Tessu törmäävät suureen mustakarhuun, jota Aatu ampuu olkapäähän ja suututtaa tätä entisestään. Paetessaan Aatun jalka jää kiinni karhunrautaan, ja karhu yrittää tappaa hänet, mutta Topi ja Tessu taistelevat karhua vastaan ja lopulta Topi pudottaa pedon alas vesiputouksesta. Aatu meinaa ampua voimatonta Topia, mutta Tessu astuu ystävänsä eteen ja Aatu tajuaa, ettei Tessu aio antaa periksi, ja että Topi pelasti hänen henkensä. Aatu Remunen esiintyy myös elokuvan jatko- osassa Topi ja Tessu 2, jossa hän on paljon koomisempi kuin edellisessä elokuvassa. Aatu Remuseen perustuva hahmo esiintyi Olipa kerran -sarjaan perustuvassa romaanitarinassa Red’s Untold Tale, jossa hänet kuvattiin susimetsästäjäksi. Tarinassa Aatu sai surmansa susien hyökättyä hänen kimppuunsa. == Lähteet == Luokka:Disneyn hahmot
Kalevan kisat 2019

Kalevan kisat 2019 eli yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin 1. elokuuta – 4. elokuuta 2019 Lappeenrannassa. Kisat käytiin Kimpisen urheilukeskuksessa lukuun ottamatta kävelyä, jonka reitti kulki Lappeenrannan satamassa. ==Mitalistit== === Miehet === ==== Juoksu- ja kävelylajit ==== ==== Kenttälajit ==== === Naiset === ==== Juoksu- ja kävelylajit ==== ==== Kenttälajit ==== == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kalevan kisat Luokka:Vuoden 2019 yleisurheilu Luokka:Lappeenrannan urheilutapahtumat
Johannes Matthias Sperger

Johannes Matthias Sperger (23. maaliskuuta 1750 Feldsberg – 13. toukokuuta 1812 Schwerin) oli saksalainen kontrabasisti ja säveltäjä. Hän työskenteli uransa aikana useissa hoveissa, joista pisimpään Mecklenburgissa (1789–1812). Vuosina 1786–1789 hän matkusti laajasti esiintyäkseen Prahassa, Berliinissä, Ludwigslustissa, Ansbachissa, Passaussa, Parmassa, Triestessä ja Bolognassa.AllMusic.com: Johannes Matthias Sperger Spergerin omat kirjoitukset ovat olleet tärkeinä lähteinä tiedoille hänen elämästään ja sävellyksistään. Hänen tuotantoonsa kuuluu 45 sinfoniaa, 18 konserttoa kontrabassolle ja lukuisia kamarimusiikkiteoksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Johannes Matthias Sperger: nuotteja Luokka:Saksalaiset kontrabasistit Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1750 syntyneet Luokka:Vuonna 1812 kuolleet
Witch Hunter

Witch Hunter on saksalaisen Heavy Metal-yhtye Grave Diggerin toinen albumi, joka julkaistiin 10. toukokuuta 1985. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Chris Boltendahl – laulu * Peter Masson – kitarat * René T. Bone – basso * Albert Eckardt – rummut == Aiheesta muualla == * Witch Hunter discogs.com -sivustolla * Luokka:Vuoden 1985 albumit Luokka:Grave Diggerin albumit
Katarina Wennstam

Katarina Wennstam (s. 1973) on ruotsalainen rikoskirjailija ja toimittaja. Hänen käsialaansa on trillerisarja, jonka päähenkilönä on naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan työskentelevä syyttäjä Madeleine Edwards. Wennstam on myös kirjoittanut kaksi reportaasikirjaa naisten kohtaamasta väkivallasta sekä osallistunut näkyvästi julkiseen keskusteluun naisten ruumiillisesta itsemääräämisoikeudesta ja sen loukkauksista.Otava: Kirjailijat: Katarina Wennstam Wennstam on toiminut aikoinaan Ruotsin television rikosreportterina. Hänen aviomiehensä on elokuvaohjaaja Mani Maserrat-Agah, ja hänellä on kaksi lasta. Wennstam on saanut useita palkintoja työstään toimittajana, ja hän pääsi romaanillaan Flickan och skulden ehdolle August-palkinnon saajaksi. Suomeksi hänen teoksiaan ovat kääntäneet Laura Beck ja Anja Meripirtti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Ruotsalaiset rikoskirjailijat Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Merikilpi 2019

Merikilpi 2019 oli Venäjän merisotaharjoitus Itämerellä 1.–9. elokuuta 2019. Harjoitukseen osallistui 10 000 sotilasta, 49 sota-alusta ja 58 lento- ja taistelukonetta. Harjoitusta johti Venäjän laivaston amiraali Nikolai Jevmenov. Venäjä aloitti harjoituksen yllättäin, eikä siitä ilmoitettu etukäteen länsimaille. Suomessa puolustusvaliokunnan puheenjohtaja Ilkka Kanerva aavisteli Venäjän loppukesän harjoitusta, mutta ei ollut tarkemmin selvillä siitä. Yhdysvallat, Iso-Britannia ja Ruotsi lähettivät välittömästi tiedustelukoneita Itämerelle Suomen rannikon ja Kaliningradin väliselle kansainväliselle merialueelle tarkkailemaan harjoitusta. Ruotsi lähetti alueelle kaksi tiedustelulentokonetta, Saab 340 AEW ja Gulfstream S102B. ==Lähteet== Luokka:Venäjän laivaston historia Luokka:Sotaharjoitukset
Frans Frieberg

Frans Alfred Frieberg (13. joulukuuta 1822 Appuna – 20. syyskuuta 1913 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, urkuri ja sotilasmuusikko. Hän oli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen vuodesta 1866 ja osallistui akatemian toimintoihin aktiivisesti muutettuaan vuonna 1873 Tukholmaan. Frieberg sävelsi pääasiassa musiikkia miesten laulukvarteteille ja sotilassoittokunnille sekä soololauluja.Swedish Musical Heritage: Frans Frieberg Frieberg sai Tukholman kuninkaallisesta musiikkikorkeakoulusta pätevyyden urkurina vuonna 1840 ja musiikinopettajana vuonna 1843. Hän aloitti uransa Norrköpingissä. Säveltämillään laulukvarteteilla hän tuli tunnetuksi myös kaupungin ulkopuolella. Kustantaja Abr. Hirsch julkaisi 23 Friebergin laulua pianosäestyksellä kuuden kirjan muodossa, ja kirjakauppias M. W. Wallberg painoi kokoelman Från Östergötlands skärgård, jossa on kuusi Friebergin säveltämää laulua Carl Anton Wetterberghin sanoihin. Säveltäjän töihin kuuluu myös kaksinäytöksinen operetti Skogsfrun, johon kuuluvat kaksi laulua otettiin erityisen hyvin vastaan. Frieberg johti vuosina 1857–1865 tekstiilitehdasta Norrköpingissä. Hän oli vuodesta 1859 naimisissa Gabriella Carhlotta Arnbergin (1833–1903) kanssa. Frieberg sai vuonna 1866 kutsun johtamaan sotilassoittokuntaa Linköpingiin. Hänen toimenkuvaansa kuuluivat kokoonpanon ohjelmiston laajentaminen sekä omien ja muiden töiden orkestroiminen. Hän pysyi tehtävässään vuoteen 1883. Hänen sävellyksiinsä tältä ajalta kuuluu aikanaan erittäin suosituksi tullut "Svensk soldatmarsch" (För konung och för fosterland till striden glad jag tågar). Myöhemmällä urallaan Frieberg työskenteli kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa. Laajempiin laulu- tai soitinmusiikin kuuluvia teoksia Friebergiltä ei ole säilynyt. Hänen tuotantoonsa kuitenkin saattoi kuulua konserttialkusoitto, joka on ilmeisimmin kadonnut. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1822 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Salaperäinen Intia

Salaperäinen Intia (Aan) on intialainen elokuva vuodelta 1952. Sen ohjasi Mehboob Khan ja pääosia näyttelivät Dilip Kumar, Prem Nath, Nadira ja Nimmi. Se oli aikansa sekä kallein että tuottoisin intialainen elokuva. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Lähteet == * Luokka:Vuoden 1952 intialaiset elokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:intialaiset historialliset elokuvat
Johan David Zander

Johan David Zander (15. lokakuuta 1752 Tukholma – 21. helmikuuta 1796 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, viulisti ja kapellimestari. Hän oli vuodesta 1772 kuninkaallisen hovin palveluksessa, vuodesta 1788 lähtien toisena konserttimestarina. Vuonna 1784 hänestä tuli myös Carl Stenborgin teatterin pääkapellimestari. Zanderista tehtiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen vuonna 1788. Hän oli monipuolinen muusikko, mutta eniten hän vaikutti koomisten oopperoiden säveltäjänä.Swedish Musical Heritage: Johan Zander Muusikkoperheeseen syntynyt Zander esiintyi orkesteri- ja kamarimuusikon tehtäviensä ohella usein solistina. Vaikka hän oli taustaltaan viulisti, hän soitti välillä myös alttoviulua ja selloa. Näyttämömusiikin säveltäjänä Zander debytoi vuonna 1781 teoksella Kopparslagaren, jonka sanat ovat Carl Envallssonin käsialaa. Teos osoittautui suureksi menestykseksi. 25\. tammikuuta 1784 Ruotsin ritarihuoneen suuressa salissa juhlittiin Kustaa III:n syntymäpäiviä, joiden yhteydessä hovikapellimestari Francesco Antonio Uttini johti kokonaan Zanderin töistä koostuneen konsertin, jossa säveltäjä myös itse esiintyi viulusolistina. Zander myös johti itse kapellimestarina Joseph Haydnin ja Carl Stamitzin teosten esityksiä. Haydnin vaikutus kuuluu hänen omissa sävellyksissään. Hänen uskotaan lähteneen Stenborgin teatterin palveluksesta vuonna 1794, mutta hän jatkoi työskentelyä hovikappelissa. Ainoa Zanderin säilynyt suurimuotoinen orkesteriteos on neliosainen sinfonia B-duurissa (1785). Hänen säveltämistään konsertoista yksikään ei ole säilynyt. Pianokappaleita, kappaleita pianolle ja viululle sekä eräs harppusävellys ilmestyivät painettuina Olof Åhlströmin julkaisussa Musikaliskt tidsfördrif. Pianosäesteisiä lauluja ja aarioitakin on säilynyt; kamarimusiikkiin kuuluu kolme jousikvartettoa, jotka ovat todennäköisesti peräisin 1770-luvulta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Johan David Zander: nuotteja Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Ruotsalaiset viulistit Luokka:Ruotsalaiset kapellimestarit Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1752 syntyneet Luokka:Vuonna 1796 kuolleet
Serie A (naiset)

Serie A on Italian korkein naisten sarjataso jalkapallossa. Sarja perustettiin 1968, jolloin Italiaan syntyi naisten jalkapalloliitto (FICF, ). Italian jalkapalloliiton alaisuuteen sarja siirtyi vasta 2018. Serie A on UEFA:n rankingissa Euroopan viidenneksi paras sarja. Naisten Serie A:n menestynein joukkue on ASD Torres Calcio seitsemällä mestaruudella. == Joukkueet kaudella 2020–2021 == * Empoli Ladies, Empoli * CF Florentia, Firenze * ACF Fiorentina, Firenze * Juventus FC, Torino * AC Milan, Milano * Inter Milano, Milano * Napoli, Napoli * Pink Bari, Bari * AS Roma, Rooma * Sassuolo, Sassuolo * San Marino Academy, San Marino * Verona Calcio, Verona == Mestarit == Lähde: * 1968 ACF Genova * 1969 Roma CF * 1970 Gomma Gomma Milano * 1971 Piacenza * 1972 Gamma 3 Padova * 1973 Gamma 3 Padova * 1974 Falchi Astro Montecatini * 1975 ACF Milan * 1976 Valdobbiadene * 1977 Valdobbiadene Diadora * 1978 Jolly Cutisport Catania * 1979 Lubiam Lazio * 1980 Lazio '75 * 1981 Alaska Gelati Lecce * 1981–1982 Alaska Gelati Lecce * 1982–1983 Alaska Gelati Lecce * 1983–1984 Alaska Trani * 1984–1985 Sanitas Trani * 1985–1986 Despar Trani * 1986–1987 Lazio * 1987–1988 Lazio * 1988–1989 GB Giugliano Campania * 1989–1990 Reggiana Zambelli * 1990–1991 Reggiana Zambelli * 1991–1992 Milan '82 * 1992–1993 Reggiana Zambelli * 1993–1994 Torres * 1994–1995 Agliana * 1995–1996 Verona Gunther * 1996–1997 Modena * 1997–1998 Modena * 1998–1999 ACF Milan * 1999–2000 Torres * 2000–2001 Torres * 2001–2002 Ruco Line Lazio * 2002–2003 Foroni Verona * 2003–2004 Foroni Verona * 2004–2005 Poliplast Bardolino * 2005–2006 Fiammamonza * 2006–2007 Centropose Bardolino * 2007–2008 Centropose Bardolino * 2008–2009 Bardolino * 2009–2010 Torres * 2010–2011 Torres * 2011–2012 Torres * 2012–2013 Torres * 2013–2014 Brescia * 2014–2015 AGSM Verona * 2015–2016 Brescia * 2016–2017 Fiorentina * 2017–2018 Juventus * 2018–2019 Juventus * 2019–2020 Juventus * 2020–2021 Juventus * 2021–2022 Juventus * 2022–2023 AS Roma == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Liigan viralliset sivut Luokka:Italian jalkapallosarjat
Dimitrios Pantzopoulos

Dimitrios Pantzopoulos (1913 Alexandria, Egypti – 1981) oli egyptiläissyntyinen arkkitehti, joka valmistui Berliinin teknisestä korkeakoulusta vuonna 1941 ja muutti 1940-luvulla Turkuun, jossa hän suunnitteli useita rakennuksia, erityisesti asuinkerrostaloja keskusta- alueelle. Tyypillisiä yksityiskohtia Pantzopouloksen rakennuksissa ovat maltillisesti koristellut sisäänkäynnit ja kolmionmuotoiset erkkerit. ==Töitä== * Turun juutalaisen seurakunnan talo, Brahenkatu 17b (purettu) * Asuin- ja teollisuusrakennuskompleksi, Uudenmaankatu 13/Sirkkalankatu 15 (yhdessä Totti Soran kanssa) * Kerrostalo, Koulukatu 13 * Kerrostalo, Jarrumiehenkatu 3 * Omakotitalo, Kupittaankatu 194 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet Luokka:Egyptiläiset henkilöt
Thawar Chand Gehlot

Thawar Chand Gehlot (s. 18. toukokuuta 1948) on intialainen poliitikko, joka on vuodesta 2014 alkaen toiminut maansa sosiaaliministerinä. Dalitiperheessä syntynyt Gehlot toimi nuoruudessaan Rashtriya Swayamsevak Sangh -järjestössä ja siihen yhteydessä olleessa ammattiliitossa. Vuodesta 1986 alkaen hän toimi Intian kansanpuolueen Madhya Pradeshin paikallisyksikön johtajana vuoden ajan. Osavaltion lainsäätäjänä hän toimi 1980–1993, jonka aikana hän toimi ministerinä Madhya Pradeshin pääministerin Sunder Lal Patwan osavaltiohallituksessa 1990–1992. Intian parlamenttiin hän pääsi ensimmäistä kertaa 1996, jolloin hänet äänestettiin Lok Sabhaan, jossa hän palveli vuoteen 2009. Vuosina 2012 ja 2018 hänet valittiin edustajaksi parlamentin ylähuoneeseen. Ministerinä Gehlot on pyrkinyt parantamaan yhteiskunnan huono- osaisimpien sekä vammaisten asemaa. Hän on puhunut ministerinä kastittomien syrjinnästä, jota on itsekin kokenut. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Intian parlamentin alahuoneen profiili * Thawar Chand Gehlot Intian sosiaaliministeriön sivuilla Luokka:Intian ministerit Luokka:Lok Sabhan jäsenet Luokka:Rajya Sabhan jäsenet Luokka:Intian kansanpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
FC Internazionale Milano (naiset)

Football Club Internazionale Milano, tunnettu myös nimellä Inter tai Inter Milano, on italialainen jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Milano. Naisten joukkue, joka käyttää myös nimeä Inter Women, on yksi FC Internazionale Milanon jaostoista. Inter Women pelaa naisten Serie A:ssa. Naisten edustusjoukkue perustettiin lokakuussa 2018, kun FC Internazionale Milano osti nimi- ja pelaajaoikeudet Serie B:ssä pelanneelta ASD Femminile Inter Milanolta. Inter nousi pääsarjatasolle heti ensimmäisen kautensa päätteeksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Italialaiset naisten jalkapalloseurat Luokka:Milanon urheilu
Nils Ušakovs

Nils Ušakovs (; s. 8. kesäkuuta 1976) on latvianvenäläinen poliitikko, Harmoniapuolueen puheenjohtaja vuodesta 2014, Riian pormestari 2009–2019 ja europarlamentaarikko vuodesta 2019. Ennen poliittista uraansa hän toimi venäjänkielisen tv-kanava Pervyi Baltijskyi Kanalin toimittajana. Ušakovs aloitti vuonna 2009 Riian ensimmäisenä venäläistaustaisena pormestarina, kunnes vuonna 2019 hänet irtisanottiin virastaan taloudellisten epäselvyyksien vuoksi. Ušakovs on kritisoinut Euroopan unionin Venäjän vastaisia pakotteita ja kannattanut venäjänkielelle virallista asemaa Latviassa. Tämän lisäksi Ušakovs ei pitänyt Krimin miehitystä Venäjän aggressiona vastoin Latvian virallista kantaa. Saatuaan potkut pormestarin virasta Ušakovs lähti ehdolle europarlamenttivaaleissa. Puolueen puheenjohtajana Ušakovs on toiminut oppositiojohtajana vuosia, koska latvialaiset puolueet eivät tee yhteistyötä Harmonian kanssa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Latvialaiset europarlamentaarikot Luokka:Pormestarit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nils Inkovaara

Nils (Nisse) Olav Alfred Inkovaara, vuoteen 1941 Ingberg (17. kesäkuuta 1907 Säkkijärvi – 9. toukokuuta 1986 Praia da Rocha, Portugali) oli suomalainen maanviljelysneuvos, joka tuli tunnetuksi lammastalouden kehittäjänä. ==Henkilöhistoria== Nils Inkovaaran vanhemmat olivat lääkäri Väinö Ingberg ja Ingrid Matilda Carpén ja puoliso vuodesta 1933 lastentarhanopettaja Irma Durchman. Inkovaara tuli ylioppilaaksi 1926 ja valmistui agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1932. Hän toimi Ayrshireyhdistyksen piirikonsulenttina 1932–1939 ja Lampaanjalostusyhdistyksen toiminnanjohtajana vuodesta 1939 aina vuoteen 1972 asti ja sitten vielä yhdistyksen puheenjohtajana 1972–1978. Hän oli Lammastalous-lehden päätoimittaja 1943–1972, toimitusjohtaja Pirtin Kehräämö -yhtiössä 1949–1982 ja Lammaspalvelu-yhtiössä 1968–1982, samoin kuin useiden muiden lammastalousalan yhtiöiden sekä Lammastaloussäätiön hallitusten jäsen. Inkovaara myös julkaisi tietoteokset lammas- ja vuohitalouden alalta. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 1968. Molempiin sotiin osallistunut Inkovaara oli sotilasarvoltaan yliluutnantti.Kuolleita. Maanviljelysneuvos Nils Inkovaara. Helsingin Sanomat, 23.5.1986, s. 22. Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 265–266. (Viitattu 2.8.2019) ==Julkaisuja== * Kannattava lammastalous, 1943 * Vuohi – jokaisen lehmä, 1945 == Lähteet == Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka: Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka: Suomalaiset yritysjohtajat Luokka: Suomalaiset päätoimittajat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Vuonna 1907 syntyneet Luokka: Vuonna 1986 kuolleet
Sydämen mekaniikka (elokuva)

Sydämen mekaniikka (Jack et la mécanique du cœur) on ranskalainen animaatioelokuva, joka perustuu Mathias Malzieun romaaniin Sydämen mekaniikka sekä Dionysos-yhtyeen konseptialbumiin La Mécanique du Cœur. Elokuvan ensiesitys oli vuonna 2013. == Juoni == Jack syntyy maailman kylmimpänä yönä Edinburghissa vuonna 1874. Kätilönä toimii noitatohtori Madeleine, joka huomaa pian että vauvan sydän on umpijäässä. Madeleine poistaa jäätyneen sydämen ja asentaa tilalle käkikellon. Jackin äiti päättää, että lapsen on parempi jäädä Madeleinen luokse ja katoaa yöhön lapsen nukkuessa. Madeleine huolehtii pojasta kuin omastaan ja on huolissaan, miten Jackin heikko käkikellosydän kestää. Jackin on muistettava kolme kultaista sääntöä: kellon viisareihin ei saa koskea, ei saa vihastua eikä varsinkaan rakastua. Jack on viettänyt lapsuutensa visusti kotona, mutta 10-vuotispäivänään hän pääsee ensimmäisen kerran kaupunkiin. Siellä hän kohtaa sattumalta nuoren tytön, neiti Acacian, joka esiintyy kadulla posetiivin kanssa. Tapaaminen on lyhyt, mutta Jack rakastuu Acaciaan ja haluaa löytää tämän uudelleen. Jack menee kouluun, mutta tyttöä ei löydy mistään. Sen sijaan Jack törmää Joe-nimiseen poikaan, joka on myös hullaantunut Acaciaan. Joe kiusaa Jackia koulussa vuosien ajan. Eräänä päivänä, kun Joe on jälleen Jackin kimpussa, Jack suuttuu ja hänen kellonsa käki tökkää vahingossa Joen silmään. Jack luulee tappaneensa Joen. Jack juoksee kotiin, ja Madeleine auttaa hänet pakoon. Jack on saanut selville, että neiti Acacia on muuttanut Andalusiaan ja lähtee etsimään tätä sieltä. Jack matkustaa ensin junalla Pariisiin, missä hän kohtaa Georges Mélièsin. Mekaniikasta kiinnostunut, filmikameraa rakenteleva mies osaa korjata myös Jackin sydäntä. He lähtevät yhdessä jatkamaan matkaa kohti Andalusiaa. Parivaljakko löytää lopulta sirkuksen, jossa Acacia esiintyy. Lähes sokea Acacia ei ensin tunnista Jackia. Kun Jack saa lopulta ilmaistua, kuka hän on ja paljastaa tunteensa Acaciaa kohtaan, he päättävät paeta sirkuksesta. Ennen kuin he ehtivät lähteä, paikalle ilmaantuu Jackin vanha vihamies Joe. == Ääninäyttelijät == Englanninkielinen Suomenkielinen Rooli Mathias Malzieu Samuel Harjanne Jack Olivia Ruiz Saara Lehtonen neiti Acacia Grand Corps Malade Joonathan Kettunen Joe Marie Vincent / Emily Loizeau Katja Aakkula Madeleine Jean Rochefort Markus Niemi Georges Méliès Rossy de Palma Anna Laulumaa Luna Babet Elise Langenoja Anna Arthur H (Arthur Higelin) Arto Nieminen Arthur Dani (Danièle Graule) Elise Langenoja Brigitte Helm Luokka:Fantasiaelokuvat Luokka:Ranskalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Ranskalaiset animaatioelokuvat Luokka:Vuoden 2013 ranskalaiset elokuvat
Alphonse Hasselmans

Alphonse Hasselmans (5. maaliskuuta 1845 Liège – 19. toukokuuta 1912 Pariisi) oli belgialainen harpisti ja harppumusiikin säveltäjä. Hän oli harpunsoiton taidon avainhahmo 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa. Hänen ansiotaan oli harpunsoiton ranskalaisen koulukunnan perustaminen ja osaltaan yleisen kiinnostuksen herättäminen instrumenttia kohtaan.AllMusic.com: Alphonse Hasselmans Hasselmansin isä oli Josef H. Hasselmans, joka oli kapellimestari, harpisti ja viulisti. Nuorempi Hasselmans sai vanhemmalta harpunsoiton opetusta Strasbourgin konservatoriossa. Hän jatkoi opiskelua Stuttgartissa Gottlieb Krügerin, Brysselissä Xavier Desargasin ja Pariisin konservatoriossa Ange-Conrad Prumierin johdolla. Varhaisimman merkittävän työpaikkansa Hasselmans sai La Monnaien orkesterin harpistina Brysselissä. Hän sai laajempaa huomiota tekemällä sooloesiintymisten sarjan Pariisissa vuonna 1877. Tämän jälkeen hän sai useita peräkkäisiä virkoja Pariisin konservatorion orkesterissa, Pariisin oopperassa ja Opéra-Comiquessa. Hän jatkoi esiintymistä solistina ja soitti konserteissa usein omia sävellyksiään, joista monet ovat teknisesti hyvin vaativia. Kaikki hänen teoksensa ovat sooloharpulle sävellettyjä; tuotantoon kuuluu useita suosittuja harppukappaleita, kuten "Gitana" (Op. 21) ja "La Source" (Op. 44). Hasselmans keskittyi uransa myöhemmissä vaiheissa pedagogiseen työhön. Hänestä tuli vuonna 1884 Pariisin konservatorion harpunsoiton professori, jona hän toimi loppuikänsä. Hänellä oli useita oppilaita, joista tuli 1900-luvun merkittäviä nimiä harpunsoitossa; näihin kuuluivat Marcel Grandjany, Marcel Tournier, Pierre Jamet, Henriette Renié ja Carlos Salzedo. Hasselmansia kuvattiin ankaraksi, jopa "vaikeaksi" opettajaksi. Hän kirjoitti harpunsoiton periaatteistaan esseen La harpe et sa technique, joka julkaistiin hänen kuolemaansa seuranneena vuonna. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Belgialaiset harpistit Luokka:Belgialaiset säveltäjät Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Kirjokevättähti

Kirjokevättähti (Scilla forbesii) on parsakasvien heimoon kuuluvan sinililjojen (Scilla) suvun sipulikasvi. == Ulkonäkö == === Varret ja lehdet === Kirjokevättähden lehdet ovat ruodittomia ja suoria. Niiden pituus on noin 10–20 senttimetriä ja ne kasvavat lehtiruusukkeena tyvellä. Kukkavarsi on yleensä tummanvihreä tai ruskehtavanvioletti. === Kukat === Kirjokevättähden kukinto on terttu, joka sijaitsee kukkavarren latvassa. Kukkia siinä on 1–12. Ne ovat halkaisijaltaan 10–20 millimetriä. Kehälehtien väri on sininen mutta vaalenee keskustaan päin ja on aivan keskeltä valkoinen. Heteiden palhot ovat kärkeä kohti kapenevat ja ponnet ovat vaaleankeltaiset. Koska laji risteytyy helposti muiden sinililjojen kanssa, niin kirjokevättähdestä on olemassa paljon erilaisia variaatioita ja risteytymiä esimerkiksi vaaleanpunaisella kukalla oleva. == Kasvupaikat ja levinneisyys == Kirjokevättähteä kasvatetaan esimerkiksi pihoilla, puistoissa, puutarhoissa ja pensasaitojen vierillä koristekasvina. Se karkailee joskus mutta harvoin kovin kauas. Se lisääntyy itsestään tekemällä sivusipuleita. Kirjokevättähti on kotoisin Turkin länsiosista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kevättähdet
Hopeisen hummerihaarukan tapaus

Hopeisen hummerihaarukan tapaus on kanadalaisen Alan Bradleyn kirjoittama salapoliisiromaani. Se on Flavia de Luce -sarjan kolmas osa. Englanninkielinen alkuteos A Red Herring Without Mustard ilmestyi vuonna 2011 ja suomennos 2015. Kirjan tapahtumat sijoittuvat 1950-luvun Englantiin. ==Juoni== Flavia de Luce menee kylän markkinoilla mustalaisnaisen telttaan ja saa ennustuksen, joka järkyttää häntä. Seuraavana yönä samainen ennustaja löytyy Flavian kotikartanon mailta vankkureissaan henkihieveriin hakattuna. Flavia hakee lääkärin paikalle ja nainen saadaan sairaalaan. Pian kuitenkin löytyy seuraava uhri: paikallinen mies roikkuu kuolleena Poseidon-patsaassa de Luce -suvun tunnuksella varustettu hummerihaarukka päähänsä iskettynä. Lisäksi erinäisiä antiikkiesineitä katoaa ja ilmestyy esiin milloin missäkin. Flavia ryhtyy etsimään johtolankoja ja nuuskii tietoja tapauksiin mahdollisesti liittyneistä henkilöistä. Samalla hänelle selviää myös asioita edesmenneestä äidistään Harrietista. Luokka:Flavia de Luce -sarja Luokka:Vuoden 2011 kirjat
Olavi Isokallio

Uuno Kaarlo Olavi Isokallio (15. syyskuuta 1911 Huittinen – 25. marraskuuta 1979 Helsinki) oli diplomi-insinööri ja ammattikasvatusneuvos, joka teki elämäntyönsä ammattiopetuksen parissa. ==Henkilöhistoria== Olavi Isokallion vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Vihtori Isokallio ja Fanni Josefina Mattila ja puoliso vuodesta 1943 Aune Annikki Ala-Hellä. Kolumnisti, kirjailija ja yritysjohtaja Kalle Isokallio on heidän poikansa. Olavi Isokallio tuli ylioppilaaksi 1932 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1943 ja diplomi-insinööriksi 1952. Hän toimi uransa alkuvaiheessa oppikoulunopettajana ja puolustusvoimien aineenkoestuslaitoksen assistenttina ja sitten Ammattienedistämislaitoksen opettajana 1946–1953, kauppa- ja teollisuusministeriön ammattikasvatusosaston ammattiopetuksen tarkastajana 1953–1955 sekä ammattiopetuksen toimistopäällikkönä ja opetusneuvoksena 1955–1966 ja lopuksi opetusministeriössä ammattikasvatushallituksen ammattiopetuksen osastopäällikkönä ja ammattikasvatusneuvoksena 1966–1968. Molempiin sotiin osallistunut Isokallio oli sotilasarvoltaan kapteeni (1941).Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 282 (Viitattu 2.8.2019)Kuolleita. Olavi Isokallio. Helsingin Sanomat, 1.12.1979, s. 14. ==Julkaisuja== * Numero- ja kirjainlaskento, 1955 * Numero- ja kirjainlaskento: harjoitustehtävien tulokset, 1955 * Ammattikoulutustarve 1960–1965: selvitys maamme työntekijäasteisesta ammattikoulutustarpeesta sekä sen jakaantumisesta ammateittain ja koulutusasteittain, 1962 * Ohjeita ulkomaille harjoittelijoiksi lähteville: näitä ajatuksia ja ohjeita nuorelle ulkomaille lähtijälle esittää ammattikasvatusneuvos Olavi Isokallio taiteilija Olavi Hurmerinnan avustamana, 1966 == Lähteet == Luokka: Suomalaiset insinöörit Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Vuonna 1911 syntyneet Luokka: Vuonna 1979 kuolleet
Abdirahman Osman

Abdirahman Omar Osman (lempinimeltä Engineer Yarisow; 16. elokuuta 1965https://allafrica.com/stories/201908020331.html Mogadishu, Somalia– 1. elokuuta 2019 Doha, Qatar) oli somalialainen poliitikko. Hän toimi Mogadishun pormestarina, kunnes kuoli itsemurhapommituksen uhrina.BBC News: Abdirahman Omar Osman, Mogadishu mayor, dies after suicide bombing Osman pakeni Somalian sisällissodan aikana 1990-luvulla Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, sai maan kansalaisuuden ja toimi Labour-puolueessa, mutta palasi Somaliaan vuonna 2008 sen jälleenrakennuksessa auttamaan. Hänestä tuli vuonna 2015 Somalian hallituksen kauppa- ja teollisuusministeriGoobjoog News English: Prime minister Omar announces 66 cabinet members, vuonna 2017 informaatioministeriHiiraan: PM Khaire announces 27 member cabinet ja vuonna 2018 Mogadishun pormestari. == Kuolema == 24\. heinäkuuta 2019 Osman loukkaantui pahoin pommi-iskussa toimistollaan. Myös kuusi hänen työtovereistaan kuoli ja yhdeksän loukkaantui. Osman lennätettiin yhdeksän muun loukkaantuneen kanssa Qatariin hoidettavaksi, mutta hän kuoli 1. elokuuta. Iskun toteutti naispuolinen itsemurhapommittaja, jonka teosta vastuun otti Al-Shabaab. Sekä ääriryhmä että YK:n tukeman hallituksen edustajat kertoivat, että iskun pääkohteena oli ollut YK-lähettiläs James Swan, joka kuitenkin oli lähtenyt toimistolta minuutteja aiemmin.The New York Times: Mogadishu Mayor Dies of Injuries From Suicide Bombing == Lähteet == Luokka:Somalialaiset poliitikot Luokka:Somalialaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Félix Godefroid

Félix Godefroid (24. heinäkuuta 1818 – 12. heinäkuuta 1897) oli ranskalainen säveltäjä ja harpisti.AllMusic.com: Félix Godefroid Godefroid aloitti musiikkiopinnot pianonsoitossa hänen isänsä Boulognessa perustamassa koulussa. Hän voitti toisen palkinnon François-Joseph Nadermanin harppuoppilaana ja sai vielä lisäopetusta Elias Parish Alvarsilta sekä Théodore Labarrelta. Myöhemmin Godefroid matkusti harppuvirtuoosina Saksaan, Espanjaan, Englantiin, Alankomaihin, Belgiaan ja Lähi-itään. Hän sävelsi muun muassa harppumusiikkia ja oopperan La harpe d'or, joka esitettiin Pariisin Théâtre Lyriquessa. Harpputeoksissa vasemman käden asema on korostunut. Vuonna 1997 perustettiin Godefroidin mukaan nimetty kansainvälinen harppukilpailu, joka järjestetään kolmen vuoden välein.Godefroid Harp Competition == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Félix Godefroid: nuotteja Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset harpistit Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1818 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
Toronto Defiant

Toronto Defiant on kanadalainen elektronisen urheilun Overwatch- ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Atlantin divisioonassa. Seura perustettiin syyskuussa 2018 ja se on kotoisin Torontosta. Se on toinen kahdesta OWL:n kanadalaisjoukkueesta Vancouver Titansin ohella. Toronto Defiant pelasi ensimmäisen OWL-kautensa vuonna 2019. Seuran omistaa OverActive Media Group ja sitä hallinnoi e-urheiluorganisaatio Splyce. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto Luokka:Overwatch League -joukkueet Luokka:Kanadalaiset urheiluseurat Luokka:Toronton urheilu
Washington Justice

Washington Justice on yhdysvaltalainen elektronisen urheilun Overwatch- ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Atlantin divisioonassa. Seura perustettiin syyskuussa 2018 ja se on kotoisin Washington, D.C.:stä. Se pelasi ensimmäisen OWL-kautensa vuonna 2019. Seuran omistaa Washington Esports Venturesin toimitusjohtaja Mark Ein. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto Luokka:Overwatch League -joukkueet Luokka:Yhdysvaltalaiset elektronisen urheilun seurat Luokka:Washingtonin (DC) urheilu Luokka:Vuonna 2018 perustetut urheiluseurat
Ivan Šaponjić

Ivan Šaponjić (s. 2. elokuuta 1997 Nova Varoš, Serbia) on serbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Atlético Madridia. Šaponjić on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Seurajoukkueura == Šaponjić teki läpimurtonsa pääsarjatasolla belgradilaisessa Partizanissa, jonka riveissä hän voitti Serbian liiga- ja cup-mestaruudet.Ivan Saponjic - Detailed stats Transfermarkt (Luettu 2. elokuuta 2019) Vuonna 2016 hän siirtyi Portugalin pääsarjassa pelaavaan Benficaan, mutta sai peliaikaa vain seuran reservijoukkueessa. Kauden 2017–18 hän pelasi lainasopimuksella belgialaisessa Zulte Waregemissa. Šaponjić siirtyi nykyiseen seuraansa heinäkuussa 2019.Ivan Saponjic is a Red & White Club Atlético de Madrid (Luettu 2. elokuuta 2019) == Maajoukkueura == Šaponjić on edustanut maataan eri ikäkausimaajoukkueissa. Vuonna 2015 hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Uudessa- Seelannissa järjestetyssä lopputurnauksessa. Šaponjić teki turnauksessa kaksi maalia.Ivan Saponjic - National team Transfermarkt (Luettu 2. elokuuta 2019) == Lähteet == Luokka:Serbialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pederså

Pederså on kylä Kemiönsaaren kunnassa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee kunnan itälaidalla meren rannalla, vaikka varsinainen kylän keskus on hieman sisempänä maalla. Pederså on pinta-alantaan Kemiön suurin kylä. Pedersån asutus noudattelee mereen laskevaa Åmunsbäcken-ojaa. Kylän historiallinen kylätontti on edelleen tiiviisti asuttu. Lisäksi meren rannalla on sekä pysyvää että kesäasutusta. Ojalaakso on viljelty ja laaksoa raajaavat sekä pohjoisesta että etelästä jyrkästi nousevat kalliot. Kylän alue ulottuu laajalle Åmunsbäckenin eteläpuolisille kallio- ja metsäalueille. Ojan suisto on nimeltään Åmunnen. Sen edustalla oleva saari Kräpplan kuuluu Pedersåhon. Kyläalueen länsiosassa on kolme kuivattua suota Åkerkärret, Kvarnkärret ja Trankärret. Länsilaidan korkea Björnbergen kohoaa yli 60 metriin merenpinnasta. Varhaisin maininta Pedersåsta on vuoden 1566 maakirjassa. Tuolloin kylässä oli kuusi taloa. Isojako toteutettiin kylässä 1783, jolloin taloja oli yhdeksän. Kylässä on sijainnut ennen kansakoulu. Pedersån nuorisoseurantalo Ljungborg valmistui 1932. Kylässä sijaitsevalta Björnbergeniltä louhittiin kokeilumielessä kalsiittia 1990-luvulla. ==Aiheesta muualla== *Pederså Ungdomsförening rf ==Lähteet== Luokka:Kemiön kylät
War Games

War Games on saksalaisen Heavy Metal-yhtye Grave Diggerin kolmas albumi, joka julkaistiin 1. helmikuuta 1986. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Chris Boltendahl - laulu * Peter Masson - kitarat * C.F. Frank - basso * Albert Eckardt - rummut * Michael Flechig - taustalaulu == Aiheesta muualla == * War Games discogs.com -sivustolla * Luokka:Vuoden 1986 albumit Luokka:Grave Diggerin albumit
Rockwell (kirjaintyyppi)

Rockwell on egyptienne- tai slab serif -kirjaintyyppi, jonka suunnitteli Frank Pierpont. Monotype julkaisi sen vuonna 1934, jolloin slab serif -kirjaintyypit olivat tulleet uudestaan muotiin. Rockwellin suuri x-korkeus ja kirjainmuotojen selkeys tekevät siitä helppolukuisen. Rockwellista on saatavilla yhdeksän eri leikkausta, muun muassa kaksi kapeaa leikkausta, joten se on hyvin monipuolinen kirjaintyyppi. Se sopii erityisen hyvin mainostarkoituksiin, otsikoihin ja lyhyisiin tekstikappaleisiin. == Lähteet == Luokka:Kirjaintyypit
Nokia 2.2

Nokia 2.2 on suomalaisen HMD Globalin kesäkuussa 2019 julkistama älypuhelin, jossa on Android 9.0 Pie -käyttöjärjestelmä ja Android One. == Ominaisuudet == Puhelimessa on 5,71 tuuman näyttö ja neliydinprosessori. Lisäksi siinä on 3 000 milliampeeritunnin akku. Tallennustilaa on 16 tai 32 gigatavua ja keskusmuistia 2 tai 3 gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään 400 gigatavun microSD-kortilla. Puhelimessa on 13 megapikselin takakamera ja 5 megapikselin etukamera. == Lähteet == 2.2 2.2 Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2019 matkapuhelimet Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Evaldas Petrauskas

Evaldas Petrauskas (s. 19. maaliskuuta 1992 Šilutė) on liettualainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Petrauskas saavutti pronssia Lontoon olympialaisissa 2012 60 kg sarjassa. Hän otteli myös Rio de Janeirossa neljä vuotta myöhemmin, mutta hävisi tuolloin ensimmäisen ottelun. Petrauskasilla on myös EM-pronssia vuodelta 2017 64 kg sarjasta. Petrauskas otteli ensimmäisen ammattilaisottelunsa syyskuussa 2018. Hän voitti tuolloin Denys Kaushanin teknisellä tyrmäyksellä. Kyseinen ottelu oli myös elokuuhun 2019 mennessä hänen ainoa ammattilaisottelu. ==Lähteet== Luokka:Liettualaiset nyrkkeilijät Luokka:Liettualaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jussi Isosaari

Jussi Isosaari (12. tammikuuta 1916 Ylihärmä – 8. heinäkuuta 2006 Hämeenlinna) oli suomalainen opettaja, rehtori ja opettajankoulutuksen asiantuntija, joka toimi Tampereen yliopiston apulaisprofessorina. ==Henkilöhistoria== Jussi Isosaaren vanhemmat olivat maanviljelijä Jaakko Isosaari ja Maria Takaneva ja puoliso vuodesta 1940 opettaja Hilkka Maria Annikki Soininen. Alkujaan kierto- ja kansakoulun käynyt Isosaari valmistui kansakoulunopettajaksi 1938, tuli ylioppilaaksi 1945, valmistui filosofian kandidaatiksi 1948 ja lisensiaatiksi 1960 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1961. Hän toimi kansakoulunopettajana 1938–1948, kansakouluntarkastajana 1948, lehtorina Raahen seminaarissa 1948–1951, Kajaanin seminaarissa 1952-54, Heinolan seminaarissa 1954–1964 ja Hämeenlinnan seminaarissa 1964–1974. Turun opettajakorkeakoulun vt. rehtori Isosaari oli 1964–1965. Hän oli Tampereen yliopiston kasvatuksen historian dosentti vuodesta 1966 ja yliopiston Hämeenlinnan opettajankoulutuslaitoksen johtaja ja kasvatustieteen apulaisprofessori 1974–1979.Talvisodan aikana sotilaskoulutuksen saanut Isosaari toimi jatkosodassa joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti (1968).Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, ss. 283–284 (Viitattu 28.7.2019)Pekka Rautamaa: Jussi Isosaari. HS Muistot, 8.7.2006. (Tilaajille), (Viitattu 2.8.2019) ==Julkaisuja== * Jyväskylän seminaarin kasvatus- ja opetusopin opetus vuosina 1865–1901, 1961 (väitöskirja) * Bruno Boxström ja Sortavalan seminaarin kasvatusaineiden opetus 1882–1917, 1964 * Sata vuotta kansakouluopettajain valmistusta, 1966, julkaisussa Kansakoulu, ss. 199–217 * Suomen koululaitoksen rakenne ja kehitys, 1968 * Hämeenlinnan seminaari 1919–1969, 1969, Jussi Isosaari, Martta Seppänen, Taina Kallio, Urho Liimatainen, Eila Seppä * Peruskoulun kerhotoiminta: aineisto opettajankoulutusta varten, 1980 * Kaarlo Merikosken elämäntyö, 1980, julkaisussa Ajat muuttuvat: Sortavalan seminaarin perustamisen 100-vuotisjuhlakirja, ss. 23–28 * Hämeenlinnan seminaari – opettajankoulutuslaitos 60 vuotta, 1981 * Seminaarista yhteiskuntaan: Sortavalan seminaarista vuosina 1884–1940 valmistuneet kansakoulunopettajat maamme kulttuuri-, yhteiskunta- ja talouselämän vaikuttajina, 1989, Jussi Isosaari, Urho Somerkivi * Opettajana Itä-Karjalassa 1942–1944, 2000, julkaisussa Kasvatus ja koulutus murrosaikoina, ss. 118–128 * Muistumia ja dokumentteja opettajankouluttajan elämän varrelta, 2003, Taina Isosaari, Jussi Isosaari == Lähteet == Luokka: Suomalaiset kasvatustieteilijät Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Suomalaiset professorit Luokka: Tampereen yliopiston professorit Luokka: Vuonna 1916 syntyneet Luokka: Vuonna 2006 kuolleet
ITC Benguiat

ITC Benguiat on Ed Benguiatin suunnittelema art nouveau -vaikutteinen kirjaintyyppi. International Typeface Corporation eli ITC julkaisi sen vuonna 1977. Useiden ITC:n fonttien tavoin ITC Benguiatissa on suuri x-korkeus. Tämä huomiota herättävä kirjaintyyppi sopii parhaiten mainoksiin ja otsikoihin. ITC Benguiat oli 1970–1990-luvuilla erittäin käytetty kirjaintyyppi kirjankansissa, elokuvajulisteissa ja tv-sarjojen tunnuksissa. Muun muassa Star Trek Generations käytti alkuteksteissään ITC Benguiatia. Kirjaintyyppi on tullut uudestaan suosituksi 2010-luvulta lähtien 1980-luvun nostalgian myötä. Esimerkiksi Netflixin Stranger Things -sarjan tunnus käyttää ITC Benguiatia. == Lähteet == Luokka:Kirjaintyypit
Polemiikki (lehti)

Polemiikki on Kunnallisalan kehittämissäätiön tytäryhtiön Pole Kuntatieto Oy:n julkaisema aikakauslehti. Lehti on suunnattu kuntapäättäjille ja muille kunta- asioista kiinnostuneille. Lehti sisältää tuoretta tietoa kunta-alalta, tutkimustietoa ja tutkijoiden haastatteluja. Polemiikin levikki on n. 18 500 ja se ilmestyy neljästi vuodessa printtinä ja verkossa osoitteessa www.kaks.fi. Lehden päätoimittaja on Antti Mykkänen. https://kaks.fi/wp- content/uploads/2016/06/Polemiikki_media2016_web-MEDIAKORTTI.pdf ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset aikakauslehdet Luokka:Kunnallishallinto
Radiodiffusion Télévision Ivoirienne

Radiodiffusion Télévision Ivoirienne (RTI) on Norsunluurannikon kansallinen yleisradioyhtiö. Kokeelliset yleisradiolähetykset alkoivat Norsunluurannikolla vuonna 1949. Vuonna 1951 perustettiin Radio Abidjan, joka sai nimen Radio Côte d’Ivoire vuonna 1961. Radiodiffusion Télévision Ivoirienne on perustettu vuonna 1962. Televisiolähetykset alkoivat vuonna 1963 ja väritelevisiolähetykset vuonna 1973. Vuonna 1965 perustettiin alueellinen radioasema Bouakéen ja myöhemmin siellä oli myös sisällissodassa tuhoutunut televisiostudio. RTI:llä on kaksi kansallista radiokanavaa, yleiskanava Radio Côte d’Ivoire ja vuonna 1991 perustettu viihteellisempi Fréquence 2, joka on suunnattu etenkin nuorisolle. Ne lähettävät ohjelmia ULA-alueella 24 tuntia vuorokaudessa. Vuodesta 1998 lähtien maassa toimii myös noin viisikymmentä kaupallista, yksityistä ja yhteisöradiota. Yhtiön kahdella televisiokanavalla ei ole maassa kilpailijoita. RTI 1 on koko maahan lähettävä yleiskanava, joka toimii hallituksen äänitorvena. RTI 2 on nuorekkaampi viihdekanava. Siirtyminen digilähetyksiin on vasta suunnitteilla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Radiodiffusion Télévision Ivoirienne Luokka:Julkisen palvelun mediayhtiöt Luokka:Norsunluurannikon kulttuuri Luokka:Televisioyhtiöt Luokka:Radioasemat Luokka:Vuonna 1961 perustetut radioasemat Luokka:Vuonna 1962 perustetut televisiokanavat