EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kuoleman alttari

Kuoleman alttari (; myös The Crimson Altar ja The Crimson Cult) on vuonna 1968 julkaistu Vernon Sewellin ohjaama brittiläinen kauhuelokuva, jonka pääosissa ovat Boris Karloff ja Christopher Lee. Muissa rooleissa ovat muun muassa Barbara Steele ja Mark Eden. Kuoleman alttari on kauhulegenda Boris Karloffin viimeisimpiä elokuvia ja viimeinen elokuva, joka julkaistiin hänen elinaikanaan. ==Juoni== Kuoleman alttari sijoittuu syrjäiseen, synkkään taloon. Robert Manning ja hänen tyttöystävänsä lähtevät etsimään kadonnutta Robertin veljeä. He asettuvat taloon, jossa veljen jäljet katoavat. Pian Robert tuntee uhan ilmassa, josta hän ei pääse eroon. Hänellä ei ole aavistustakaan, että häntä kohtaa todellinen vaara, johon on sekoittunut mustaa magiaa ja pahuutta... ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Elokuva perustuu H. P. Lovecraftin novelliin The Dreams in the Witch House (1933). Kuoleman alttarin tuotti Lewis M. Heyward Tigon British Film Productionsille. Elokuva kuvattiin Middlesexin Harrow Wealdissa ja Hertfordshiren Ridgen kylässä, Englannissa. Boris Karloff sairastui keuhkokuumeeseen elokuvan kuvauksien aikana oltuaan jääkylmässä vesisateessa. Kuoleman alttari jäi hänen viimeiseksi brittiläiseksi elokuvaksi. Karloff toipui tarpeeksi ja teki vielä kolme ulkomaalaista elokuvaa Kuoleman alttarin jälkeen lyhyessä ajassa; nämä elokuvat julkaistiin vasta Karloffin kuoleman jälkeen. Karloff kuoli 2. helmikuuta 1969, vain kaksi kuukautta myöhemmin Kuoleman alttarin ensi-illan jälkeen. ==Julkaisu== Kuoleman alttari julkaistiin kotimaassaan Isossa- Britanniassa joulukuussa vuonna 1968. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa 15. huhtikuuta vuonna 1970. Suomessa Kuoleman alttaria esitettiin Night Visions Film Festivalilla 5. maaliskuuta vuonna 2005 ja IIK!!-kauhuelokuvafestivaalilla 6. marraskuuta vuonna 2010. American International Pictures toimi elokuvan levittäjänä. Kuoleman alttari on julkaistu videolle ja DVD:lle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1968 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset kauhuelokuvat
Thure Drufva

Thure Peter Gerhard Drufva (1767–1822) oli ruotsalainen sotilas. Hän otti osaa vuosina 1788–1790 käytyyn Kustaa III:n sotaan ja jäi vangiksi Ruotsinsalmen taistelussa 1789. Hän osallistui myös Suomen sotaan. Drufva erosi everstinä 1809 ja oli vuodesta 1816 Västeråsin läänin maaherra. J. L. Runeberg mainitsee hänet Vänrikki Stoolin tarinoissa runossa ”Wilhelm von Schwerin”.J. L. Runeberg, Vänrikki Stoolin tarinat, Paavo Cajanderin suomennosOtavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2 p. 565 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset upseerit Luokka:Ruotsin maaherrat Luokka:Vänrikki Stoolin tarinoiden esikuvat Luokka:Vuonna 1767 syntyneet Luokka:Vuonna 1822 kuolleet
Tone Damli

Tone Damli Aaberge (s. 12. huhtikuuta 1988 Sogndal, Norja) on norjalainen laulaja, joka nousi julkisuuteen sijoituttuaan toiseksi Norjassa järjestetystä Idols-laulukilpailussa vuonna 2005. Hän osallistui Eurovision laulukilpailun Norjan karsintana toimineeseen Melodi Grand Prix'iin kappaleella "Butterflies" vuonna 2009, mutta sijoittui toiseksi Alexander Rybakin jälkeen. Vuonna 2013 hän osallistui Ruotsin-karsintaan Melodifestivaleniin yhdessä Erik Segerstedtin kanssa kappaleella "Hello, Goodbye". Vuonna 2020 Damli osallistui Melodi Grand Prixiin kappaleella "Hurts Sometimes", joka karsiutui finaalin ensimmäisellä kierroksella. == Diskografia == === Albumit === * Bliss (2005) * Sweet Fever (2007) * I Know (2009) * Cocool (2010) * Looking Back (2012) * Di første jul (2014) === Singlet === * "The Bliss Song" (2005) * "Somewhere Soft to Land" (2006) * "Fever" (2007) * "Young and Foolish" (2007) * "Butterflies" (2009) * "I Know" (2009) * "I Love You" (2010) * "Crazy Cool" (2010) * "Stuck in My Head" (2010) * "Look Back" (2012) * "Imagine" (mukana Eric Saade) (2012) * "Smash" (2013) * "Hello Goodbye" (Erik Segerstedtin kanssa) (2013) * "Winner of a Losing Game" (2013) * "Perfect World" (2013) * "Heartkill" (2013) ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset laulajat Luokka:Norjalaiset televisiojuontajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Meksiko olympialaisissa

Meksiko osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Pariisissa vuonna 1900. Seuraavan kerran se osallistui olympialaisiin Pariisin vuoden 1924 kisoissa, mistä lähtien se on osallistunut yhtäjaksoisesti jokaisiin kesäolympialaisiin. Mitalimäärällä mitattuna Meksikon menestyksekkäimmät urheilulajit olympialaisissa ovat uimahypyt ja nyrkkeily. == Mitalit lajeittain == == Mitalit olympialaisittain == == Olympiamitalistit == == Lähteet == Luokka:Meksiko olympialaisissa
Pikkuflamingo

Pikkuflamingo (Phoenicopterus minor, syn. Phoeniconaias minor) on flamingolintulaji. == Tuntomerkit == Pikkuflamingo on 80–90 senttimetriä pitkä ja sen siipien kärkiväli 90–100 senttimetriä. Flamingoon verrattuna se on pienikokoinen. Pikkuflamingo on väriltään vaaleanpunertava ja sen selässä ja hartioilla on punaisia juovia. Sen jalat ovat kokonaan punaiset. == Levinneisyys == Pikkuflamingoja tavataan Länsi-, Etelä- ja Itä-Afrikassa sekä Arabian niemimaalla ja Etelä-Aasiassa. Pikkuflamingopopulaatioksi arvioidaan 15000–25000 yksilöä Länsi-Afrikassa, 1,5–2,5 miljoonaa Itä-Afrikassa, 55000–65000 Etelä-Afrikassa ja 650000 Etelä-Aasiassa. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska lajin kannat ovat laskeneet nopeasti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * BirdLife: Lesser Flamingo (Phoeniconaias minor) * ITIS: Phoeniconaias minor Luokka:Flamingolinnut
Donner

Donner (saksaksi ukkonen) voi tarkoittaa ainakin seuraavia: ==Suomeen liittyviä Donner-nimisiä henkilöitä== * Donner, suomalainen suku * Anders Donner vanhempi (1796–1857), kauppias, hyväntekijä * Anders Severin Donner (1854–1938), tähtitieteen professori, yliopiston kansleri * Arthur Donner (1884–1928), insinööri ja Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n toimitusjohtaja, Anders Severin Donnerin poika * Fredrik Donner (1950–2016), ralliautoilija * Georg Raphael Donner (1692–1741), barokin rokokoon aikainen itävaltalainen kuvanveistäjä ja arkkitehti * Gustav Donner (1902–1940), historioitsija * Hans Otto Donner (1903–1982), diplomi-insinööri, keksijä, liikemies ja asesuunnittelija * Harry Donner (1889–1954), tilanomistaja, sukututkija ja päätoimittaja * Henrik Otto Donner (1939–2013), muusikko, kulttuurivaikuttaja * Jakob Donner-Amnell (s. 1959), sosiologi, tutkija * Joakim Otto Evert Donner (1864–1942), kirjallisuustieteilijä * Joachim Donner (1763–1862), kauppias, laivanvarustaja ja kauppaneuvos * Joakim Donner (s. 1926), Helsingin yliopiston professori, kvartäärigeologi * Johan Donner (s. 1955), elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja * Jörn Donner (1933–2020), kirjailija, elokuvantekijä, poliitikko (SKDL, RKP, SDP) ja diplomaatti * Kai Donner (1888–1935), kielitieteilijä ja poliitikko * Harry Donner (1889–1954), tilanomistaja ja sukututkija * Kai Otto Donner (1922–1995), Helsingin yliopiston eläintieteen professori * Kristian Donner (s. 1952), Helsingin yliopiston eläinfysiologian professori * Minette Donner (1848–1922), filantrooppi * Märta Donner (1922–2013), lastenneurologian erikoislääkäri ja dosentti * Olly Donner (1881–1956), kirjailija * Ossian Donner (1866–1957), teollisuusyrittäjä ja diplomaatti * Otto Donner (1835–1909), vertailevan kielitieteen professori ja senaattori * Otto Donner (junior) (1871–1932), mesenaatti ja taiteenharrastaja * Patrick Donner (1904–1988), Britannian parlamenttiedustaja * Rafael Donner (s. 1990), kirjailija * Sven Donner (1890–1970), ylilääkäri, Suomen partioliikkeen kehittäjä * Ulla Donner (s. 1988), suomenruotsalainen sarjakuvataiteilija * Uno Donner (1872–1958), teollisuusjohtaja, insinööri ja antroposofi * Wolfgang Donner (1904–1980), kirjallisuustieteilijä, Åbo Akademin professori ==Muita Donner-nimisiä henkilöitä== *Clive Donner (1926–2010), brittiläinen televisio- ja elokuvaohjaaja *Helmut Donner (s. 1941), itävaltalainen korkeushyppääjä *Lauren Shuler Donner (s. 1949), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja *Raphael Donner (1692–1741) itävaltalainen kuvanveistäjä *Richard Donner (1930–2021), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ==Sukunimen mukaan nimetty== *1398 Donnera, asteroidi, joka on nimetty tähtitieteilijä Anders Donnerin mukaan *Donner- instituutti, Åbo Akademin yhteydessä toimiva uskontotieteen ja kulttuurihistorian tutkimuslaitos *Donnerin uudisraivaajajoukko, vuosina 1846–1847 Sierra Nevadan ylittänyt kuuluisa uudisraivaajajoukko Yhdysvalloissa Luokka:Sukunimet
Joey Logano

Joseph Thomas "Joey" Logano (s. 24. toukokuuta 1990 Middletown, Connecticut) on yhdysvaltalainen autourheilija. Hän ajaa tällä hetkellä Amerikan suurimmassa moottoriurheilusarjassa NASCAR:issa Penske Racing -tallin riveissä, kilpailunumerolla 22. Logano on NASCAR:in pääluokan Sprint Cupin historian nuorin osakilpailuvoittaja, hänen otettuaan kaudella 2009 avausvoittonsa 19 vuoden ja 35 päivän iässä. Logano on NASCAR Cup Seriesin kolminkertainen mestari. Mestaruudet ovat tulleet vuosilta 2018, 2022 ja 2024. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset autourheilijat Luokka:NASCAR-kuljettajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jääpallon Maakuntasarja 1964

Jääpallon Maakuntasarja kaudella 1963-1964 pelattiin kahdessa lohkossa, yhteensä kolme joukkuetta nousi seuraavaksi kaudeksi ylemmälle sarjatasolle. Osallistuvia joukkueita oli kuusi. == Maakuntasarja == === 1. lohko === Joukkue O V T H Maalit P Kulosaaren Vesta 3 2 0 1 13-7 4 Lohjan Kisaveikot 3 2 0 1 17-14 4 Herttoniemen Urheilijat 3 1 0 2 11-14 2 Pohjois-Haagan Urheilijat 3 1 0 2 16-22 2 === 2. lohko === Joukkue O V T H Maalit P Suolahden Urho 2 2 0 0 14-5 4 Vimpelin Veto 2 0 0 2 5-14 0 ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Maakuntasarja Luokka:Vuoden 1964 jääpallo
Vaaralliset kädet

Vaaralliset kädet (; ) on Edmond T. Grévillen ohjaama brittiläis-ranskalainen kauhutrilleri vuodelta 1960. Kauhutrillerin pääosissa ovat Mel Ferrer ja Christopher Lee. Vaaralliset kädet perustuu Maurice Renardin romaaniin. Vaaralliset kädet kuvattiin samaan aikaan sekä englanniksi että ranskaksi. Sujuvasti ranskaa puhuvat Mel Ferrer ja Christopher Lee käyttivät omia ääniään molemmissa ääniraidoissa. Vaaralliset kädet julkaistiin Isossa-Britanniassa joulukuussa vuonna 1960; Ranskan ensi-ilta oli 12. huhtikuuta vuonna 1961. Suomessa elokuva ilmestyi 30. maaliskuuta vuonna 1962. ==Juoni== Vaaralliset kädet kertoo kuuluisasta konserttipianisti Stephen Orlacista (Ferrer), jonka kädet tuhoutuu lentokoneonnettomuudessa. Kirurgi Volchett (Wolfit) suorittaa hänelle kädensiirron; valitettavasti kädet olivat ennen kuuluneet teloitetulle murhaajalle. Orlac pian huomaa, että kädet alkaa vallata hänen elämänsä, ja entinen pianisti alkaa syyllistyä rikoksiin. Rähjäinen taikuri (Lee) huomaa mitä on tapahtumassa ja alkaa kiristää häntä. ==Näyttelijät== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1960 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 1960 ranskalaiset elokuvat Luokka:Brittiläiset kauhuelokuvat Luokka:Ranskalaiset kauhuelokuvat Luokka:Ranskalaiset psykologiset jännityselokuvat Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Brittiläiset mustavalkoelokuvat Luokka:Ranskalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Ranskalaiset mustavalkoelokuvat
Sprint Cup Series

NASCAR Sprint Cup Series on Yhdysvaltain suosituimman autourheilusarjan NASCAR:in pääluokka. Nykyisellä nimellään sarja on kulkenut vuodesta 2008 lähtien, jolloin nimioikeuksien haltija, teleoperaattori Sprint Nextel vaihtoi nimen NEXTEL Cupista nykyiseen versioon. == Mestarit == Kausi Kuljettaja Talli 1949 Red Byron Raymond Parks 1950 Bill Rexford Julian Buesink 1951 Herb Thomas Herb Thomas 1952 Tim Flock Ted Chester 1953 Herb Thomas Herb Thomas 1954 Lee Petty Petty Enterprises 1955 Tim Flock Carl Kiekhaefer 1956 Buck Baker Carl Kiekhaefer 1957 Buck Baker Buck Baker 1958 Lee Petty Petty Enterprises 1959 Lee Petty Petty Enterprises 1960 Rex White Rex White 1961 Ned Jarrett Ned Jarrett 1962 Joe Weatherly Bud Moore 1963 Joe Weatherly Bud Moore 1964 Richard Petty Petty Enterprises 1965 Ned Jarrett Bondy Long 1966 David Pearson Cotton Owens 1967 Richard Petty Petty Enterprises 1968 David Pearson Holman Moody 1969 David Pearson Holman Moody 1970 Bobby Isaac Nord Krauskopf 1971 Richard Petty Petty Enterprises 1972 Richard Petty Petty Enterprises 1973 Benny Parsons L.G. DeWitt 1974 Richard Petty Petty Enterprises 1975 Richard Petty Petty Enterprises 1976 Cale Yarborough Junior Johnson & Associates 1977 Cale Yarborough Junior Johnson & Associates 1978 Cale Yarborough Junior Johnson & Associates 1979 Richard Petty Petty Enterprises 1980 Dale Earnhardt Osterlund Racing 1981 Darrell Waltrip Junior Johnson & Associates 1982 Darrell Waltrip Junior Johnson & Associates 1983 Bobby Allison DiGard Motorsports 1984 Terry Labonte Hagan Racing 1985 Darrell Waltrip Junior Johnson & Associates 1986 Dale Earnhardt Richard Childress Racing 1987 Dale Earnhardt Richard Childress Racing 1988 Bill Elliott Melling Racing 1989 Rusty Wallace Blue Max Racing 1990 Dale Earnhardt Richard Childress Racing 1991 Dale Earnhardt Richard Childress Racing 1992 Alan Kulwicki AK Racing 1993 Dale Earnhardt Richard Childress Racing 1994 Dale Earnhardt Richard Childress Racing 1995 Jeff Gordon Hendrick Motorsports 1996 Terry Labonte Hendrick Motorsports 1997 Jeff Gordon Hendrick Motorsports 1998 Jeff Gordon Hendrick Motorsports 1999 Dale Jarrett Robert Yates Racing 2000 Bobby Labonte Joe Gibbs Racing 2001 Jeff Gordon Hendrick Motorsports 2002 Tony Stewart Joe Gibbs Racing 2003 Matt Kenseth Roush Racing 2004 Kurt Busch Roush Racing 2005 Tony Stewart Joe Gibbs Racing 2006 Jimmie Johnson Hendrick Motorsports 2007 Jimmie Johnson Hendrick Motorsports 2008 Jimmie Johnson Hendrick Motorsports 2009 Jimmie Johnson Hendrick Motorsports 2010 Jimmie Johnson Hendrick Motorsports 2011 Tony Stewart Stewart-Haas Racing 2012 Brad Keselowski Team Penske 2013 Jimmie Johnson Hendrick Motorsports 2014 Kevin Harvick Stewart-Haas Racing 2015 Kyle Busch Joe Gibbs Racing 2016 Jimmie Johnson Hendrick Motorsports 2017 Martin Truex Jr. Furniture Row Racing 2018 Joey Logano Team Penske ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:NASCAR Luokka:Yhdysvaltain moottoriurheilu
BVB

Lyhenne BVB voi viitata seuraaviin: * Black Veil Brides, yhdysvaltalainen glam metal -musiikkia soittava yhtye * Ballspielverein Borussia 09 e.V. Dortmund, saksalainen urheiluseura Dortmundin kaupungista
Das Rätsel der roten Orchidee

Das Rätsel der roten Orchidee (; myös The Secret of the Red Orchid) on vuonna 1962 julkaistu Helmut Ashleyn ohjaama saksalainen rikoselokuva, jonka pääosissa ovat Christopher Lee, Adrian Hoven ja Marisa Mell. Das Rätsel der roten Orchidee kertoo Chicagosta Lontooseen muuttaneista gangstereista, jotka alkavat kiristää rahaa rikkailta briteiltä. Das Rätsel der roten Orchidee perustuu Edgar Wallacen romaaniin When the Gangs Came to London, jonka pohjalta Egon Eis laati käsikirjoituksen. Rialto Film tuotti elokuvan. Elokuva kuvattiin Cuxhavenissa, studioilla Hampurissa ja Lontoossa. Kuvaukset olivat alkaneet 15. joulukuuta 1961 ja päättyneet 15. tammikuuta 1962. Das Rätsel der roten Orchidee sai ensi-iltansa Länsi-Saksassa 1. maaliskuuta vuonna 1962. Elokuva on julkaistu sekä videona että DVD:nä. Brittiläinen Christopher Lee puhuu elokuvassa saksaa ja hänen äänensä dubbasi toinen näyttelijä englanninkielistä versiota varten. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 1962 saksalaiset elokuvat Luokka:Saksalaiset rikoselokuvat Luokka:Saksalaiset mustavalkoelokuvat
Tony Stewart

Anthony Wayne "Tony" Stewart (s. 20. toukokuuta 1971 Columbus, Indiana) on yhdysvaltalainen autourheilija. Hän ajaa tällä hetkellä Amerikan suurimmassa moottoriurheilusarjassa NASCAR:issa Stewart-Haas Racing -tallin riveissä, jonka hän myös omistaa puoliksi yhdessä Gene Haasin kanssa. Stewart on kolminkertainen Sprint Cup Series -mestari. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset autourheilijat Luokka:NASCAR-kuljettajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alias John Preston

Alias John Preston on vuonna 1955 ensi-iltansa saanut David MacDonaldin ohjaama brittiläinen romanttisia elementtejä sisältävä mysteerinen kauhuelokuva, jonka pääosissa ovat Betta St. John, Alexander Knox ja Christopher Lee. Alias John Prestonin käsikirjoituksen laati Paul Tabori, ja tuottajana toimi Sidney Stone. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 14. joulukuuta vuonna 1955. Kotimaan ensi-ilta oli kesäkuussa vuonna 1956. == Juoni == Salaperäinen ja varakas mies John Preston (Lee) muuttaa pieneen Deanbridgen kylään, jossa hän ulospäin vaikuttaa olevan ystävällinen. Hänellä on kuitenkin vaarallinen salaisuus... == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1955 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset kauhuelokuvat Luokka:Brittiläiset mustavalkoelokuvat
Kuopion ravirata

Kuopion ravirata sijaitsee Sorsasalon kaupunginosassa ja siitä käytetään myös nimitystä Sorsasalon ravirata. Vuonna 2013 radalla on yhteensä 27 kilpailupäivää, joista valtakunnallisia Toto75-päiviä on kolme. Rata valmistui vuonna 1980 ja se korvasi vuonna 1906 rakennetun Kuopion vanhan raviradan, joka sijaitsi nykyisen Keskuskentän paikalla. Sorsasalon raviradan suunnittelu aloitettiin 1970-luvun alussa, kun raviurheilussa vallinneen noususuhdanteen vuoksi vanha rata alkoi käymään ahtaaksi suurille ravitapahtumille. Uuden radan avajaisravit järjestettiin 13. heinäkuuta 1980. Kuopion raviradan katsomorakennuksessa on istumakatsomon lisäksi 350-paikkainen ravintolakatsomo sekä muun muassa 80 paikkainen olutravintola. Radan tärkeimmät vuosittaiset suurkilpailut ovat 4-vuotiaille lämminverisille tarkoitettu Kuopio Stakes sekä suomenhevosten Savo-ajo. Kuninkuusravit Sorsasalon raviradalla on järjestetty vuosina 1982, 1998 ja 2013. Sorsasalon rataennätykset ovat lämminveristen Womanizerin 10,2a vuodelta 2013 ja kylmäverisissä Lissun Eerikin 20,4a vuodelta 2021. ==Lähteet== *Sorsasalon raviradan historiikki *Suomen Hippoksen kilpailukalenteri === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Kuopion raviradan kotisivut *Tietoja Kuopion Ravirata Oy:stä yhtiönä Luokka:Suomen raviradat Luokka:Kuopion urheilupaikat
Alcobaça

Alcobaça on kaupunki Oesten alueella Keski-Portugalissa. Se on syntynyt kahden joen (Alcoa ja Baça) muodostamaan laaksoon ja näiden joennimien yhdistelmästä on tullut kaupungin nimi. Kaupungin syntyyn on vaikuttanut 1100-luvulla rakennettu Alcobaçan luostari.Lissabon matkaopas, s. 74. Berlitz, 2002. ISBN 951-31-2705-2. Kaupunki ja sen ympärillä olevat kylät muodostavat Alcobaçan kunnan. Asukkaita kunnassa on 55 269 ja sen pinta-ala on 408,1 km². Kaupungissa on 6 232 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaupungin viralliset sivut Luokka:Portugalin kaupungit Luokka:Oeste Luokka:Região Centro
Wikimatkat

Wikimatkat () on internetissä oleva matkaopas, jota muokkaavat vapaaehtoiset käyttäjät. Tällä hetkellä se on saatavissa 21 eri kielellä.meta:Wikivoyage Sivusto aloitti toimintansa vuonna 2006, jolloin Wikitravelin italian- ja saksankielisistä versioista kopioitiin sisältö Wikivoyageen. Tämä johtui siitä, että Internet Brands -yhtiö osti Wikitravelin alkuperäisiltä kehittäjiltään eivätkä käyttäjät halunneet jatkaa toimintaansa kaupallisella sivustolla. Marraskuussa 2012 Wikivoyagesta tuli osa Wikimediaa ja muiden Wikimedia-projektien tapaan myös Wikivoyage on mainokseton. Palvelun virallinen avauspäivä oli 15. tammikuuta 2013, jolloin Wikipedia täytti 12 vuotta. Suomenkielinen Wikimatkat-versio avattiin yleisölle 1. joulukuuta 2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Wikivoyage *Suomenkielinen Wikivoyage eli Wikimatkat Luokka:Wikimedia-hankkeet Luokka:Matkailu
Bentso(a)pyreeni

Bentso(a)pyreeni eli BaP on orgaaninen yhdiste ja se kuuluu polysyklisiin aromaattisiin hiilivetyihin. Yhdiste on palavaa ja huoneenlämmössä (20 °C) se on olomuodoltaan vaaleankeltaista kiteistä ainetta. Sen kemiallinen kaava on C20H12. Bentso(a)pyreenista käytetään myös nimityksiä bents(a)pyreeni, 3,4-bentsopyreeni ja bentso(d,e,f)kryseeni. Bentso(a)pyreenin moolimassa on 252,31 g/mol, sulamispiste 178,1 °C, kiehumispiste 496 °C, suhteellinen tiheys 1,4 g/cm3 ja CAS-numero 50-32-8. Yhdiste liukenee huonosti veteen (<0,1g/100 ml). Aine reagoi voimakkaiden hapettimien kanssa. Bentso(a)pyreenia syntyy usein epätäydellisen palamisen tai orgaanisen aineksen pyrolyysin seurauksena. == Ympäristö- ja terveysvaikutukset == Bentso(a)pyreeni on luokiteltu Suomessa syöpäsairauden vaaraa aiheuttavaksi aineeksi (ryhmä 3) ja se on erittäin myrkyllistä vesieliöille. Jotkut sienet, kuten nukkaorvakat (Phanerochaete) ja osterivinokkaat (Pleurotus), pystyvät hajottamaan jopa bentso(a)pyreeniä hiilidioksidiksi erittämiensä solunulkoisten peroksidaasien avulla.Sari Timonen, Jari Valkonen (toim.): Sienten biologia, toinen uudistettu laitos sivu 382, Gaudeamus, 2018, ISBN 978-952-495-472-3 == Katso myös == *Bentso(e)pyreeni eli (BeP) C20H12, CAS-numero 192-97-2 == Lähteet == * *Bentso(a)pyreenin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 26.12.2014. === Viitteet === == Aiheesta muualla == *PubChem: Benzo(a)pyrene *Human Metabolome Database (HMDB): Benzo[apyrene] *Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Benzo(a)pyrene *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Benzo(a)pyrene *International Agency for Research on Cancer (IARC): Benzo(a)pyrene (pdf) Luokka:Polysykliset aromaattiset hiilivedyt
Goliat ja barbaarit

Goliat ja barbaarit () on vuonna 1959 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Carlo Campogalliani. Sen pääosaa esittää yhdysvaltalainen kehonrakentaja Steve Reeves. ==Juoni== Elokuva sijoittuu vuoteen 568, jolloin langobardit hyökkäsivät Alppien yli Italiaan. Veronalainen Emiliano päättää kostaa isänsä kuoleman hyökkäilemällä barbaareja vastaan leijonan taljaan pukeutuneena. Emiliano, joka tunnetaan myös nimellä Goliat (eräissä kieliversioissa Herkules) kohtaa barbaariprinsessa Landan ja rakastuu tähän. Barbaarit vangitsevat Emilianon, joka voimainkoetuksista selvittyään vapautetaan Landan pyynnöstä. Emiliano ystävineen jatkaa hyökkäyksiään, tunkeutuu barbaarien linnakkeeseen ja lyö heidät lopullisessa taistelussa. ==Näyttelijät== ==Tuotanto ja vastaanotto== Goliat ja barbaarit edustaa varhaiseen keskiaikaan sijoittuvaa peplumtyylilajin muunnosta, josta sittemmin kehittyi kokonainen viikinkielokuvien sarja. Elokuva on kuvattu Jugoslaviassa ja Incir-De Paolisin studioilla Roomassa. Monet ulkokohtauksista on todellisuudessa tehty sisätiloissa. Steve Reevesin sijaisnäyttelijänä toimi Giovanni Cianfriglia. Reevesin lihasten ohella elokuvan vetonaulana toimii kuubalainen seksipommi Chelo Alonso eksoottisine tanssiesityksineen. Seikkailuelokuvana Goliat ja barbaarit ei kuitenkaan ole kovin onnistunut. Tästä huolimatta se oli suuri kaupallinen menestys varsinkin Yhdysvalloissa, jossa American International Pictures lyhensi elokuvan 85 minuuttiin ja korvasi alkuperäisen musiikin Les Baxterin sävellyksillä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Italialaiset historialliset seikkailuelokuvat Luokka:Vuoden 1959 italialaiset elokuvat
20 suosikkia – Rasputin

20 suosikkia – Rasputin on Mona Caritan järjestyksessään toinen kokoelma- albumi. Se julkaistiin vuonna 1997 levymerkillä Fazer Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * 20 suosikkia – Rasputin discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1997 kokoelma-albumit Luokka:Mona Caritan albumit Luokka:Timo Lindströmin tuottamat albumit
Carlo Campogalliani

Giovanni Battista Carlo Campogalliani (10. lokakuuta 1885 Concordia sulla Secchia – 10. elokuuta 1974 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä. ==Elokuvaura== Carlo Campogalliani aloitti elokuvanäyttelijänä vuonna 1910 ja ohjasi ensimmäisen elokuvansa vuonna 1914. Hän teki useita rikosjännäreitä ja Maciste-elokuvia perustaen oman tuotantoyhtiön vuonna 1920. Vuonna 1922 Campogalliani muutti vaimonsa kanssa Etelä-Amerikkaan, jossa hän kuvasi elokuvia Argentiinassa ja Brasiliassa sekä kierteli oman teatteriseurueensa kanssa. Vuodesta 1927 lähtien hän työskenteli Saksassa palaten sitten Italiaan, jossa hän ohjasi kaksi koomikko Ettore Petrolinin elokuvaa. Nukke-elokuvan I quattro moschettieri (”Neljä muskettisoturia”, 1936) jälkeen Campogalliani ohjasi ehkäpä parhaan elokuvansa Montevergine, joka tunnetaan myös nimellä La grande luce (”Suuri valo”, 1939). Se sai palkinnon Venetsian elokuvajuhlilla.Moliterno, s. 62. Toisen maailmansodan jälkeen Campogalliani ohjasi komedioita, kauhuelokuvia ja Carolina Invernizion romaaneihin perustuvia melodraamoja. Uransa loppuvaiheessa hän teki kaksi merkittävää peplumelokuvaa, Kuninkaiden laakson jättiläinen (Maciste nella valle dei re, 1960) ja Ursus – orjien vapauttaja (Ursus, 1961). Campogallianin viimeinen elokuva oli varhaiseen keskiaikaan sijoittuva seikkailufantasia Valloittajan miekka (Rosmunda e Alboino, 1961).Moliterno, s. 63. ==Elokuvia== * Saatana, 1912 (näyttelijä) * Pompeijin viimeiset päivät ja häviö, 1913 (näyttelijä) * Goliat ja barbaarit, 1959 ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Elonet: Carlo Campogalliani * Internet Movie Database: Carlo Campogalliani Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Verrannollisuuslaskuri

Verrannollisuuslaskuri on geigermittarin ja ionisaatiokammion ohella yksi kaasutäytteisistä hiukkasilmaisintyypeistä, jonka toiminta perustuu kaasussa tapahtuneeseen ionisaatioon. ==Toimintaperiaate== Verrannollisuuslaskurin kammio muistuttaa perusrakenteeltaan geigermittaria. Ilmaisinkammion tyypillisesti sylinterimäinen seinämä muodostaa katodin ja sisällä on anodilanka. Katodin ja anodin välille on säädetty jännite, joka luo kammion sisään sähkökentän. Täytekaasuna voidaan käyttää esimerkiksi argonia. Ilmaisimeen kuuluu myös signaalinkäsittelyyn liittyvää elektroniikkaa. Kun ilmaisimen läpäisee säteilevä hiukkanen, se ionisoi kaasumolekyylejä eli hajottaa molekyylin ioniksi ja elektroniksi. Sähkökentän vaikutuksesta ionit pyrkivät kohti katodia ja elektronit kohti anodia. Kun elektronit ovat lähellä anodilankaa, hyvin voimakas sähkökenttä kiihdyttää elektroneita ja ne törmäilevät kaasumolekyyleihin ionisoiden näitä, jolloin niistä irtoaa lisää elektroneita. Tämä monistuva ionisaatio aiheuttaa anodia kohti kulkevan elektronivyöryn. Syntyneiden elektronivyöryjen aiheuttaman signaalin voimakkuus on verrannollinen kammion läpäisseen hiukkasen energiaan. Tämän vuoksi verrannollisuusilmaisin kykenee erottamaan korkea- ja matalaenergiaiset hiukkaset. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Hiukkasilmaisimet de:Proportionalzähler
Luossan kerjäläinen

Luossan kerjäläinen () on ruotsalaisen runoilijan Dan Anderssonin kirjoittama runo. Se on yksi hänen tunnetuimmista runoistaan. Runoon on tehty monta sävellystä, ehkä tunnetuin on Gunde Johanssonin vuodelta 1954. Sen ovat levyttäneet muun muassa Thorstein Bergman, Hootenanny Singers ja Sofia Karlsson. Runo on suomennettu moneen kertaan. Kirjallisessa muodossa se sisältyy Otto Varhian toimittamaan suomennosvalikoimaan Miilunvartijan lauluja ja muita runoja (1948, uusi painos 1981). Lauluna sen ovat suomentaneet Sauvo Puhtila, jonka käännöksen on levyttänyt Finntrio 1974; Aappo I. Piippo, joka suomensi valikoiman Dan Aderssonin runoihin tehtyjä lauluja Esa Niemitalon vuonna 1977 julkaistulle albumille Laulelmia suomalaismetsistä; sekä Hector ja Tommy Tabermann, jotka suomensivat valikoiman Dan Anderssonin runoihin sävellettyjä lauluja vuonna 1979 ilmestyneelle Hectorin albumille Ruusuportti. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Runot Luokka:Hectorin kappaleet
Jérôme Duquesnoy

Jérôme Duquesnoy (k. 1641) oli flaamilainen kuvanveistäjä. Hänen veistämänsä oli Brysselin alkuperäinen Manneken Pis -veistos.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2 p. 596 (art. Duquesnoy, François) Veistos on varastettu useita kertoja. Nykyinen on vuonna 1965 siitä tehty jäljennös.World City Guides: Brussels Myös Duquesnoyn poika François Duquesnoy oli kuvanveistäjä. ==Lähteet== Luokka:Alankomaalaiset kuvanveistäjät‎ Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1641 kuolleet Luokka:Barokkitaiteilijat
Ionisaatiokammio

Ionisaatiokammio on geigermittarin ja verrannollisuuslaskurin ohella yksi kaasutäytteisistä hiukkasilmaisintyypeistä ja sen toiminta perustuu kammion sisältävän kaasun ionisaatioon. ==Rakenne ja toimintaperiaate== Ionisaatiokammio on muodoltaan tavallisesti joko sylinterimäinen tai suorakulmainen, joka on täytetty kaasulla. Sylinterinmallisessa ilmaisimessa seinämä on katodi ja keskellä on anodilanka. Anodin ja katodin välille on synnytetty oikeansuuruinen jännite, jotta ilmaisin toimii halutulla tavalla. Jännitteen on oltava riittävän suuri ja toisaalta jännite ei saa olla liian suuri. Pienillä keräysjännitteen arvoilla osa syntyneistä positiivisista ja negatiivisista ioneista ehtii yhtyä uudelleen neutraaleiksi atomeiksi eli rekombinoitua ennen saapumista elektrodeille. Keräysjännitteen pitää olla tarpeeksi suuri, niin että käytännöllisesti katsoen kaikki varaukset saadaan kerättyä ennen rekombinaatiota. Keräysjännitteen nostaminen lisää ionien ja erityisesti elektronien energiaa tarpeeksi, ne alkavat aiheuttaa lisää ionisaatiota törmäillessään kaasumolekyyleihin. Syntyneet uudet elektronit kiihtyvät myös sähkökentässä ja lisäävät edelleen ionisaatiota. Seurauksena on elektronivyöry, joka loppuu vasta, kun kaikki vapaat elektronit ovat kulkeutuneet anodille. Kun säteily läpäisee ilmaisinkammion, se irrottaa kaasumolekyyleistä elektroneita. Ionit pyrkivät siirtymään katodille ja elektronit anodille. Toisin kuin geigermittarissa tai verrannollisuuslaskurissa, ionisaatiokammiossa ei synny elektronivyöryjä. Syntynyt signaalivirta on verrannollinen ilmaisimen läpäisseen säteilyhiukkasen energian suuruudelle. Tämän vuoksi ilmaisimella on mahdollista erottaa suuri- ja matalaenergiaiset hiukkaset, toisin kuin geigermittarilla. Ionisaatiokammion huono puoli on se, ettei ilmaisin kykene erottamaan samaan aikaan saapuneita hiukkasia. Ionisaatiokammiolla on myös heikko aikaresoluutio, sillä se ei pysty havaitsemaan kahta perättäistä hiukkasta, jos ne saapuvat alle millisekuntien aikavälillä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Hiukkasilmaisimet
Frans Oskar Durchman

Frans Oskar Durchman (13. helmikuuta 1813 Kuivaniemi – 27. maaliskuuta 1880 Vöyri) oli suomalainen pappi, myöhemmän herännäisliikkeen johtohenkilöitä, ja valtiopäivämies. Durchmanin vanhemmat olivat kappalainen Gustaf Durchman ja Brita Maria Sarelius ja puolisot vuodesta 1838 Evelina Augusta Bergroth (k. 1850) ja vuodesta 1850 Vendla Margareta Hällfors (k. 1896). Durchman tuli ylioppilaaksi 1831 ja vihittiin papiksi 1835, varapastorin arvon hän sai 1854 ja rovastin arvon 1862. Durchman toimi pappina Kalajoella, Ylihärmässä, Ullavassa, Isossakyrössä ja Munsalassa. Hänet oli 1842 pidätetty virantoimituksesta puoleksi vuodeksi luvattomien hartauskokousten pitämisen takia. Isonkyrön pitäjänapulainen Durchmanista tuli 1842 ja vt. kirkkoherrana hän toimi 1846–1848 ja 1854–1856. Koivulahden kirkkoherraksi Durchman tuli 1858 ja Iin kirkkoherraksi 1867, astuen virkaan 1869. Vöyrin kirkkoherra hänestä tuli 1875. Durchman oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Frans Oscar Durchman. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 15.12.2020) Hän suomensi yhdessä A. W. Ingmanin kanssa Lutherin postillan (1848–1851).Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2 p. 597 ==Lähteet== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Herännäiset henkilöt Luokka: Suomentajat Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1813 syntyneet Luokka:Vuonna 1880 kuolleet
She’s Madonna

She’s Madonna on Robbie Williamsin kolmas ja viimeinen virallinen single seitsemänneltä studioalbumilta, Rudeboxilta. Pet Shop Boysin kanssa yhteistyössä tehtynä se on rakkauslaulu poptähti Madonnalle ja se julkaistiin 5. maaliskuuta 2007. Kappaleesta tuli yksi Williamsin alemmille sijoille sijoittuneista kappaleista Britannian singlelistalla, sijoittuen korkeimmillaan sijalle 16. Tästä huolimatta sitä on silti soiteltu säännöllisesti musiikkivideokanavilla sekä Britannian radioasemilla. On myös vahvistettu, että singleä ei tulla julkaisemaan lainkaan Latinalaisessa Amerikassa. Tästä huolimatta single julkaistiin Meksikossa digitaalisesti ladattavana. Musiikkivideokin saapui MTV Brazilille sekä muille brasilialaisille musiikkikanaville. ==Raitalista== UK CD1 * 1. "She’s Madonna" - 4:16 * 2. "Never Touch That Switch" [Switch Remix] - 5:06 UK CD2 * 1. "She’s Madonna" - 4:16 * 2. "She’s Madonna" [Chris Lake Remix] - 5:43 * 3. "She’s Madonna" [Kris Menace Vocal Re-Interpretation] - 4:24 * 4. "She’s Madonna" [Kris Menace Dub] - 5:37 UK DVD Single * 1. "She’s Madonna" [Video] * 2. "Never Touch That Switch" [Nightmoves Remix - Audio] - 6:52 * 3. "Never Touch That Switch" [Dark Horse Remix - Audio] - 4:33 * 4. "Photo Gallery & Video Clip" ==Listat== Listat (2007) Sija Tšekki 2 Belgia (Flanders) 3 Hollanti 2 Italia 3 Tanska 4 European Hot 100 Singles 4 Saksa 4 Sveitsi 8 Belgia (Wallonia) 10 Billboard Hot Dance Club Play 12 Suomi 13 Itävalta 14 Iso- Britannia 16 Ruotsi 20 Kreikka 25 Kanada 33 Irlanti 38 ====Loppuvuoden sijoitukset==== Listat (2007) Sija Saksa 36 ==Lähteet== Luokka:Robbie Williamsin kappaleet Luokka:Vuoden 2007 kappaleet
José Alves da Costa

José Alves da Costa DC (20. huhtikuuta 1939 Catanduva – 4. joulukuuta 2012) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. helmikuuta 1965 ja nimitettiin Ponta Grossan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Thubursicumin titulaaripiispaksi 3. tammikuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Furno, jota avustivat Geraldo Claudio Luiz Micheletto Pellanda ja Getúlio Teixeira Guimarães.Catholic-Hierarchy.org: Bishop José Alves da Costa, D.C. Alves da Costa sai 8. toukokuuta 1991 nimityksen Corumbán piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 21. heinäkuuta 1999. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Ray Benge

Raymond Adelphia Benge (22. huhtikuuta 1902 Jacksonville, Texas – 27. kesäkuuta 1997 Centerville, Texas) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan syöttäjä. Hänen koulunsa oli Huntsvillen Sam Houston State University. Hänen seuroinaan olivat Cleveland Indians (1925–1926), Philadelphia Phillies (1928–1932, 1936), Brooklyn Dodgers (1933–1935), Boston Bees (1936) ja Cincinnati Reds (1938). Benge on haudattu Concordin hautausmaalle Texasiin.Ray Benge Statistics and History - Baseball- Reference.com == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Jerry Brown (amerikkalaisen jalkapallon pelaaja)

Jerome "Jerry" Brown, Jr. (20. lokakuuta 1987 St. Louis, Missouri – 8. joulukuuta 2012 Irving, Texas) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan tukimies. Lyhyellä ammattilaisurallaan Brown edusti Indianapolis Coltsia ja Dallas Cowboysia. ==Kuolema== Brown kuoli 8. joulukuuta 2012 autokolarissa. Autoa ajoi hänen joukkuetoverinsa Josh Brent, joka asetettiin syytteeseen kuolemantuottamuksesta ja rattijuopumuksesta. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Unisphere

Unisphere on 42 metriä korkea maapalloa kuvaava ruostumattomasta teräksestä rakennettu veistos. Unisphere rakennettiin alun perin vuoden 1964 maailmannäyttelyä varten. Veistoksen suunnitteli amerikkalainen maisema- arkkitehti Gilmore David Clarke. Veistos sijaitsee Flushing Meadows–Corona Park -puistossa New Yorkin kaupungissa Yhdysvalloissa. Vuosina 1993–1994 Flushing Meadows–Corona Park uudistettiin ja sen yhteydessä Unisphere restauroitiin. == Lähteet == Luokka:Queensin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Yhdysvaltain patsaat ja veistokset
Henrik August Reinholm

Henrik August Reinholm (21. maaliskuuta 1819 Rauma – 15. kesäkuuta 1883 Viapori, Helsinki) oli suomalainen pappi ja kansatieteilijä, oppiarvoltaan filosofian tohtori. Reinholmin vanhemmat olivat tilanomistaja, lääninviskaali Henrik Gudmund Reinholm (k. 1852) ja Agata Nordlund. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1837. Reinholm valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1844, lisensiaatiksi 1853 ja tohtoriksi 1857. Reinholm väitteli 1853 aiheesta Om Finska Folkens fordna hedniska dop och dopnamn ja samana vuonna hänet vihittiin Porvoossa papiksi. Hän oli Suomen ensimmäisiä kansanperinteen tallentajia. Varsinaisen päätyönsä Reinholm teki Viaporin seurakunnan kirkkoherrana ja vankilapastorina, jota virkaa hän hoiti vuodesta 1856 lähtien. Reinholm aloitti opinnot Helsingin yliopistossa vuonna 1837 ja koki opiskeluaikoinaan voimakkaan kansallisen heräämisen. Reinholm osallistui vuonna 1847 David Europaeuksen runonkeräysmatkalle, joka suuntautui Novgorodiin sekä Tverin ja Aunuksen Karjalaan. Matkalta keräämäänsä aineistoa hän toimitti Elias Lönnrotille, joka käytti sitä 1849 julkaistussa Kalevalan toisessa painoksessa eli niin sanotussa Uudessa Kalevalassa. Lisäksi Reinholmin tallentamaa kansanperinnettä julkaistiin muun muassa Zachris Topeliuksen teoksessa Finland framställdt i teckningar. Reinholm matkusti Karjalan lisäksi myös eri puolilla Suomea ja tallensi runsaasti materiaalia. Hänen lähes sadasta paksusta kansiosta koostuvaa aineistoaan säilytetään Kansallismuseossa. Lisäksi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistossa on noin tuhat Reinholmin keräämää kalevalamittaista runoa. Tutkijana Reinholm ei ollut kovinkaan lahjakas, eivätkä hänen kykynsä siten ilmeisesti riittäneet kerätyn aineiston kunnolliseen analysointiin. Reinholmin käsikirjoituskokoelma sisältää pitkälti muinaissuomalaista mytologiaa, muun muassa tarinoita jatuleista ja Suomen muinaisista kuninkaista. Lisäksi hän tallensi paljon erilaisia kansantansseja ja -leikkejä. Reinholm keräsi myös työ- ja asuinpaikkansa Viaporin historiaa. Viaporia koskeva aineisto on kuitenkin vielä pääosin analysoimatta. == Julkaisuja == * Suomalaisia kasvu-nimejä. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1850 * Finlands fornborgar. 1, Kastelholm ; kirj. K. A. Bomansson, H. A. Reinholm. Helsingfors 1856 * Tampereen kaupunki : historiallisia ja tilastollisia tietoja koottuina ja kirjoitettuina sen satavuotis-juhlan muistoksi 1 p. Lokakuuta 1879 ; tekijät Karl Otto Johan Blåfield ja Henrik August Reinholm.. Hagelstam, Tampere 1879 (Kirja digitoituna Doriassa) * Kristinuskon saatosta Suomeen. Suomen muinaismuistoyhdistyksen aikakauskirja 6. Helsinki 1883 * J. R. Aspelin : Suomen mustalaiset : kirjoitussarja Uudessa Suomettaressa 1894-95 H. A. Reinholmin aineiston pohjalta ; toimittanut Harry Halén. Unholan aitta 2. Tuohivirsu, Helsinki 1994 * Skeppsgosseskolan på Sveaborg 1778-1826 ; redigerad och utgiven av Harry Halén. Unholan aitta 16. Tuohivirsu, Helsingfors 2003 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset etnologit Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1883 kuolleet
Lalli (veistos)

Lalli (myös ”Lallin patsas”) on talonpoika Lallia esittävä Aimo Tukiaisen veistos entisen Köyliön kunnan keskustaajamassa Kepolassa. Vuonna 1989 paljastetun patsaan pystytti Köyliön Säästöpankki 100-vuotisjuhliensa yhteydessä. Se sijaitsee pankin vanhan liikerakennuksen vieressä Köyliöntien ja Kirkkosaarentien risteyksessä. == Veistos == Legendan mukaan Lalli surmasi piispa Henrikin Köyliönjärven jäällä vuonna 1156. Graniittijalustalla seisova yli 3 metrin korkuinen pronssinen veistos esittää Lallia, jolla on vasemmassa kädessään pitkä keihäs ja vyöllään kirves. Toisessa kädessään Lalli pitelee murrettua lukkoa. == Historia == Patsashanke käynnistettiin vuonna 1955, jolloin Kirkkokariin pystytettiin piispa Henrikin ja kristinuskon Suomeen saapumisen muistomerkki. Tuolloin virisi ajatus myös Lallin muistomerkistä, jonka hankkimiseksi Köyliössä perustettiin muistomerkkitoimikunta. 1960-luvun alussa Lallin muistomerkkiä suunniteltiin myös Harjavallan Hiirijärvelle. Hanke toteutui vasta 1980-luvun lopussa, jolloin Köyliön Säästöpankki tilasi veistoksen Aimo Tukiaiselta 100-vuotisjuhlansa kunniaksi ja maaherra Pirkko Työläjärvi paljasti patsaan 27. elokuuta 1989. Köyliön Säästöpankki liittyi pankkikriisin aikana Satakunnan Säästöpankkiin, josta puolestaan tuli pian osa Suomen Säästöpankkia. Sen lakkauttamisen myötä 1993 pankin taidekokoelma siirtyi Valtion vakuusrahastolle, joka myi Köyliön Säästöpankin entisen liikerakennuksen patsaineen yksityiselle. Paikallisiin perinteisiin kuuluu koululaisten vappuna suorittama patsaan lakitus. ==Lähteet== Luokka:Suomen patsaat ja veistokset Luokka:Aimo Tukiaisen veistokset Luokka:Satakunnan nähtävyydet Luokka:Piispa Henrik ja Lalli Luokka:Köyliö
Vinhin lääketieteellinen yliopisto

Vinhin lääketieteellinen yliopisto () sijaitsee Vietnamissa Vinhin satamakaupungissa. Sen perustamispäätöksen 1077/2010/QĐ-TTg on allekirjoittanut Vietnamin varapääministeri Nguyễn Thiện Nhân.Vmu.edu.vn ==Lähteet== Luokka:Vietnamin yliopistot Luokka:Lääketieteelliset yliopistot ja korkeakoulut
Osmo Durchman

Osmo Durchman ['durkman] (11. heinäkuuta 1890 Ruovesi – 18. tammikuuta 1959Genealogia.fi ) oli suomalainen sukututkija. ==Henkilöhistoria== Durchmanin vanhemmat olivat rovasti Lahja Hyvä Durchman ja Fanny Fredrika Ehrström. Ylioppilaaksi 1908 tullut Durchman valmistuivalmistui Kauppakorkeakoulusta 1915. Hän työskenteli Tampereen Osake-Pankissa 1916–1922, Otavan palveluksessa 1922–1935, Tieteellisten seurain kirjaston palveluksessa vuodesta 1946 ja Suomen tiedeseuran kirjastonhoitaja vuodesta 1952. Hän oli Aikalaiskirjan 34 päätoimittaja, Aikalaiskirjan 41 toimittaja ja Genoksen toimituskunnan jäsen vuodesta 1930.Aikalaiskirja 1954 Durchmanille myönnettiin kanslianeuvoksen arvonimi 1944. Hän työskenteli pankki-, kustannus- ja kirjastoalalla. Suomen Sukututkimusseura käynnisti vuonna 1924 hänen aloitteestaan kirkonarkistojen tili- ja historiakirjojen jäljennystyön. Kokoelmaa säilytetään Valtionarkistossa.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2 p. 598 ==Julkaisuja ja toimitustöitä== * Senaattori P. E. Svinhufvudin esivanhemmat, 1918 * Bidrag till kännedom av å Finlands Riddarhus icke upptagna adliga ätter av utländskt ursprung. 8, Von Hausen (von Husen), 1920 * Suku Weissmann von Weissenstein Suomessa, 1920 * Cremer. Adl. ätten n:r 713: en på Svenska och Finska Riddarhusen icke upptagen, i Finland fortlevande gren (Kraemer), 1922 * V. von Zweygberg (von Zweygbergk), 1922 * Suomen sukututkimusseuran vuosikirja: Genealogiska samfundets i Finland årsskrift, 1923, 1928, 1929, 1930–1931, 1933, 1935 * Polviander-suvun alkuperä ja varhaisimmat polvet 1600-luvun tuomiokirjojen valossa, 1925 * Tieteellisestä sukututkimuksesta, 1926 * Suomen piirilääkärit 1749-1927: kokoelma lyhyitä elämäkertoja, 1928, Gunnar Johnsson, Osmo Durchman, Karl Hedman * Alvar Renqvistin sukuperä, 1928 * Suomen sukututkimusseuran julkaisuja. VI-VIII, Johnsson, 1928, Gunnar Johnsson, Gunnar Soininen, Karl Hedman, Osmo Durchman * Domkyrkans i Viborg räkenskaper 1655-1704, 1929 * Tietoja erikoislaatuisista seurakunnista ynnä vastaavista historia- ja rippikirjoista, 1932 * Kirkonarkistojen tuhoutumiset, 1932 * Aikalaiskirja 1934: henkilötietoja nykypolven suomalaisista, 1933, Osmo Durchman, Ilmari Havu, Lauri Hendell * Henrik Johannes Boström: muistopuhe, 1933 * Sukututkimuksesta ja sen tärkeimmistä koti- ja ulkomaisista lähteistä, 1937 * Huomautuksia vanhimmista säilyneistä historia-, tili-, muuttaneitten- ja rippikirjoista, 1939 * Aikalaiskirja 1941: henkilötietoja nykypolven suomalaisista, 1941, J. A. Wecksell, Osmo Durchman, Ilmari Havu * Kruununprinssi ja -prinsessa, 1941 * Hallman ja Malmborg suvut jälkeläistöineen, 1943 * Lisätietoja seurakunnanarkistoista: nuoret seurakunnat, 1943 * Slægtforskning i Norden: Finland, 1943, julkaisussa Haandbog i Slaegtsforskning * Bruksägarsläkten Timm i Finland och Sverige, 1943 * Aili Vallin: Kouluhistoriikit ja matrikkelit kaupungeittain ja kunnittain, 1944 * Eeli Granit-Ilmoniemi, 1945 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset sukututkijat Luokka: Suomalaiset kirjastonhoitajat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Kalevi Pyykönen

Kalevi Pyykönen (27. elokuuta 1934 Nurmes – 19. elokuuta 1994 Tukholma)Kuvataiteilijamatrikkeli oli suomalainen taidemaalari, joka maalasi kubistiseen tyyliin. Pyykösen työskentelytapa oli rytmittäinen ja pitkäjännitteinen. Hän palasi samaan aiheeseen tai teokseen vuosienkin päästä. == Taiteilijan ura == Pyykönen valmistui 1950-luvulla opettajaksi, ja toimi opettajana yli kaksi vuosikymmentä. Työn ohessa hän opiskeli kuvataidetta muun muassa Tapani Raittilan ohjauksessa ja Taideteollisen korkeakoulun kursseilla. 1970-luvulla hän ryhtyi taidemaalariksi. Pyykönen oli 1960-luvulla Savonlinnassa perustamassa taideyhdistys Ars Novaa, jonka puheenjohtajana hän oli pitkään. 1980-luvulla hän oli valtion kuvataidetoimikunnan jäsenenä. Hän kuului lisäksi itäsuomalaisten taiteilijoiden Tutka-ryhmään. Pyykönen työskenteli Savonlinnassa ja piti siellä myös ensimmäisen yksityisnäyttelynsä 1964. Tärkeimmät yksityisnäyttelyt olivat Bäcksbackan Taidesalongissa Helsingissä. Näyttelyjä oli myös muun muassa Tukholmassa ja Saksassa. Laajimmin hän esitteli tuotantoaan retrospektiivisessä näyttelyssä Mikkelin taidemuseossa vuonna 1992. Teoksia oli näytteillä myös yhteisnäyttelyissä, kuten Suomen taiteilijain ja Tutka-ryhmän näyttelyissä sekä ryhmänäyttelyssä Pariisissa. Kalevi Pyykösen teoksia on muun muassa Suomen valtion, Wäinö Aaltosen museon, Aineen taidemuseon, Helsingin kaupungin sekä Tukholman kaupungin kokoelmissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Kiiltokurjenpolvi

Kiiltokurjenpolvi (Geranium lucidum) on yksi- tai kaksivuotinen kasvilaji kurjenpolvien suvussa. Kiiltokurjenpolvi kasvaa kymmenestä 35:een senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on lähes kalju. Lehdet ovat kiiltäviä, munuaismaisia ja jakautuneet leveiksi tylppähampaisiksi liuskoiksi. Kukissa on pullea verhiö, jonka verholehdet ovat pystyjä, eivät siirottavia. Terälehdet ovat niitä pidempiä ja vaaleanpunaisia. Laji muistuttaa näöltään ja kasvutavaltaan jossain määrin haisukurjenpolvea (Geranium robertianum), jolla lehden liuskat ovat erimuotoiset ja varsi karvainen. Kiiltokurjenpolvi on hajuton haisukurjenpolveen verrattuna. Kiiltokurjenpolvea esiintyy Suomen alueella Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa rannikolla ja saaristossa. Se kasvaa kallioisilla paikoilla ja suosii kalkkia sekä typpeä. == Lähteet == * Hämet- Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. Luokka:Kurjenpolvet
Jääpallon Suomensarja 1965

Jääpallon Suomensarja pelattiin kaudella 1964-1965 nelilohkoisena. Lohkovoittajat etenivät SM-sarjakarsintaan. == Sarjataulukko == === Etelälohko === Joukkue O V T H Maalit P Pallokerho-35 8 7 1 0 28-13 15 Porvoon Akilles 8 7 0 1 48-14 14 Turun Pyrkivä 8 5 0 3 35-24 10 Kulosaaren Vesta 8 4 2 2 28-24 10 Peli-Peikot, Helsinki 8 4 1 3 31-25 9 Tolkis BK, Porvoon mlk 8 2 0 6 22-31 4 Helsingin Palloseura 8 2 0 6 18-30 4 Dicken 8 2 0 6 15-38 4 Lohjan Kisa- Veikot 8 1 0 7 13-39 4 === Länsilohko === Joukkue O V T H Maalit P Jääpallo-64, Tampere 4 3 0 1 18-13 6 Vaajakosken Pallo 4 2 0 2 12-14 4 Suolahden Urho 4 1 0 3 13-16 2 === Itälohko === Joukkue O V T H Maalit P Varkauden Työväen Palloilijat 8 6 1 1 51-22 13 Joensuun Maila-Pojat 8 5 2 1 39-19 12 Imatran Pallo-Salamat 8 3 4 1 37-25 10 Varkauden Pallo-Pojat 8 2 1 5 24-33 5 Savonlinnan Työväen Palloseura 8 0 0 8 19-71 0 === Pohjoislohko === Joukkue O V T H Maalit P Oulun Työväen Palloilijat 8 7 0 1 48-13 14 Pateniemen Vesa 8 6 1 1 37-12 13 Rovaniemen Palloseura 8 1 4 3 14-25 6 Tornion Palloveikot 8 1 2 5 12-30 4 Veitsiluodon Kisaveikot 8 1 1 6 11-42 3 === SM- sarjakarsinta === Joukkue O V T H Maalit P VarTP OTP JP-64 PK-35 Varkauden Työväen Palloilijat 3 3 0 0 25-5 6 9-2 11-0 - Oulun Työväen Palloilijat 3 2 0 1 13-13 4 - - 7-2 Jääpallo-64 3 1 0 2 6-17 2 - 2-4 4-2 Pallokerho-35 3 0 0 3 7-16 0 3-5 - - VarTP ja OTP nousivat mestaruussarjaan, josta putosivat Veiterä ja Oulun TArmo ==Lähteet== * Suomen Palloliiton toimintakertomus 1965 * Suomen Palloliiton toimintakertomus 1965 (jatkuu) ===Viitteet=== 1965 Luokka:Vuoden 1965 jääpallo