EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pikkukaupungin poika

Pikkukaupungin poika (The Bay Boy) on Daniel Petrien käsikirjoittama ja ohjaama kanadalais-ranskalainen, englanninkielinen draaamelokuva vuodelta 1984. Petrien omiin nuoruudenkokemuksiin pohjautuva elokuva on kasvutarina teini-ikäisestä pojasta 1930-luvun lopun Nova Scotian provinssin rannikkokaupungissa Kanadassa. Poikaa näyttelee Kiefer Sutherland ja hänen vanhempiaan Liv Ullmann ja Peter Donat. ==Juoni== 16-vuotias Donald Campbell hoitaa vammaista veljeään, käy katolista koulua ja toimii kirkon kuoripoikana. Äiti haluaisi pojastaan pappia, mutta pojan mieltä askarruttavat moraaliset kysymykset, kuten tyttöjen ja homoseksuaalisen papin lähentelyt ja paikallisen poliisin väärinkäytökset. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Pikkukaupungin poika palkittiin Genie Awards -palkintogaalassa vuoden parhaana kanadalaiselokuvana. Elokuva sai Suomessa teatteriensi-iltansa tammikuussa 1987. Se julkaistiin myös VHS-videona ja esitettiin Kolmoskanavalla 1991 ja MTV3-kanavalla 1999. Helsingin Sanomien Pertti Avolan mielestä Pikkukaupungin poika on sympaattinen ja pienimuotoinen nuoren pojan kehityskertomus, jossa hyvä paikallisväri ja aito tunnelma luovat varsinaisen jännitteen, kun taas itse tarina on varsin tavanomainen. Hänestä Kiefer Sutherland on tässä ensimmäisessä pääosassaan parempi kuin monissa sen jälkeisissä 1980-luvun elokuvissa. Sen sijaan äitiä esittävän Liv Ullmannin roolityö ei Avolaa vakuuttanut. Video-oppaan Asko Alasen mielestä elokuvan on haihatteleva mutta tunnelmallinen nuoruusmuisto, kolmen tähden viidestä arvoinen”Pikkukaupungin poika”, Video-opas 95. WSOY 1994.. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1984 ranskalaiset elokuvat Luokka:Kanadalaiset elokuvat Luokka:Kristinuskosta kertovat elokuvat Luokka:1930-luvulle sijoittuvat elokuvat
Lennart Lundberg

Lennart Arvid Lundberg (29. syyskuuta 1863 Norrköping – 27. heinäkuuta 1931 Karlshamn) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti ja pianopedagogi.Lennart Lundberg (1863−1931) Swedish Musical Heritage, viitattu 13.2.2024 Lundberg syntyi Magnus Lundbergin ja tämän vaimon Augustan perheeseen. Perheen isä kuoli vuonna 1864. Lundberg osoitti varhain musikaalista lahjakkuutta ja pääsi vuonna 1881 Tukholman kuninkaalliseen musiikkikorkeakouluun, jossa hän sai pianonsoiton opetusta Hilda Thegerströmiltä. Lundberg opiskeli myös lyhyesti Berliinissä Heinrich Ehrlichin johdolla. Vuoden 1887 lopussa hän lähti Pariisiin, jossa pysyi kesään 1890 saakka. Hän vietti myös tätä opintojaksoa seuranneet kaksi talvikautta Pariisissa. Lundberg opiskeli siellä Ignacy Paderewskin ja Camille Dubois'n sekä ilmeisesti Louis Diémerin johdolla. Hän sai samalla sävellyksen ja kontrapunktin opetusta Ernest Le Tourneux'lta. Pariisin-vuosinaan Lundberg ystävystyi Zygmunt Stojowskin kanssa. Hän esitti Hilda Thegerströmille omistetun sävellyksensä Au bord de la mer Salle Érardissa vuonna 1890. Pian tämä kappale ja laulu Sorg julkaistiin Pariisissa. Lundberg esiintyi konserttipianistina Tukholmassa jo ennen Pariisiin lähtemistään. Vuonna 1904 hän seurasi eläkkeelle jäänyttä Hilda Thegerströmiä tämän virassa Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Hän opetti siellä professorin arvolla vuodesta 1913, kunnes jäi itse eläkkeelle vuonna 1928. Lundbergin johdolla opiskelivat Stina Sundell, Sven Brandel, Olof Wibergh, Gunnar de Frumerie, Märtha Ohlson, Gösta Nystroem, Harry Ebert ja Henning Mankell. Lundberg oli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen vuodesta 1904. Hän sävelsi aikaansa suhteutettuna harmonisesti rohkeaa pianomusiikkia, kuten neljä pianosonaattia. Musiikkikriitikko Walter Niemann kirjoitti vuonna 1918 Lundbergin olevan ruotsalaisista pianomusiikin säveltäjistä modernistisin. Lundberg keskittyi laulujen lisäksi lähes yksinomaan pianomusiikin säveltämiseen. Hän vietti eläkepäivänsä Karlshamnissa, jossa kuoli sydänsairauteen vuonna 1931. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Ruotsalaiset pianistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Kauhukalkkarokäärme

Kauhukalkkarokäärme (Crotalus durissus) on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava kalkkarokäärmelaji. Kauhukalkkarokäärme kasvaa tyypillisesti vajaan metrin mittaiseksi, pisimmillään 1,6 metriä. Pää on suuri ja leveä ja erottuu selvästi kapean kaulan takia. Silmät ovat keskikokoiset tai pienet, ja niissä on pystysuunnassa soikeat pupillit. Vartalo on tukeva, häntä lyhyt ja sen päässä on sarvimainen helistin. Kauhukalkkarokäärmeet elävät monenlaisissa ympäristöissä, kuivasta kivikosta savannille ja ruohikkomaille. Se syö pääosin nisäkkäitä, lähinnä jyrsijöitä. Kauhukalkkarokäärme on myrkyllinen, ja aiheuttaa Brasiliassa enemmän kuolemaan johtavia käärmeenpuremia kuin mikään muu laji. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * UniProt: Taxonomy - Crotalus durissus Luokka:Kyykäärmeet
Suomen presidentinvaali 2030

Suomen presidentinvaalin 2030 ensimmäinen kierros järjestettäneen 27. tammikuuta 2030. Istuva tasavallan presidentti Alexander Stubb voi asettua vaaleissa ehdolle jatkokaudelle. Äänioikeus vaaleissa on kaikilla Suomen kansalaisilla, jotka ovat ensimmäisen kierroksen vaalipäivään mennessä vähintään 18-vuotiaita. Asuinpaikka ei vaikuta äänioikeuteen. == Lähteet == 2030 Luokka:Vuoden 2030 vaalit Luokka:Suomen politiikka 2030-luvulla
Åke Senning

Åke Senning (14. joulukuuta 1915 – 21. heinäkuuta 2000) oli ruotsalainen sydänkirurgi, joka kehitti 8. lokakuuta 1958 ensimmäisen ihonalaisen sydämentahdistimen 43-vuotiaalle miehelle. Tahdistin toimi kuusi tuntia. Senning kuoli Zürichissä pitkällisen sairauden jälkeen 21. heinäkuuta 2000. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kirurgit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Kyparissos

Kyparissos (, ; ”Sypressi”) tai Kypárissos () voi viitata seuraaviin: * Kyparissos, hahmo kreikkalaisessa mytologiassa * Kyparissos, antiikin aikainen kaupunki Fokiissa Kreikassa * Kyparissia eli Kyparissos, antiikin aikainen kaupunki Messeniassa Kreikassa * Kypárissos, kylä Kreetan saarella Iraklionin kunnassa Iraklionin alueyksikössä == Katso myös == * Kyparissia, useita paikkoja
Kangasalan helluntaiseurakunta

Kangasalan helluntaiseurakunta on Kangasalla toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1985. Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi nuorisotyö, lähetystyö ja työttömien ruokailutoiminta. Seurakunta julkaisee kaksi kertaa vuodessa Torin laidalla -nimistä lehteä. Seurakunnan pastori on Mika Rantanen. Kangasalan helluntaiseurakunnan yhteydessä toimii Royal Rangers-partiojärjestö. Seurakunta toimi aluksi Tampereen helluntaiseurakunnan alaisena rukouspiirinä vuosikymmenten ajan, kunnes se järjestäytyi seurakunnaksi. Seurakunnan rukoushuone Kangasalan torin varrella vihittiin käyttöön 15. tammikuuta 1989. == Historia == Helluntaiherätys saapui Kangasalle vuosina 1917–1918, jolloin evankelistat Martta Hellen, Frans Lieslehto ja Onni Viitanen piti kokouksia Suinulan alueella. Vuonna 1924 Huutijärven alueella Valde Kuusisto piti kokouksia, joissa useita perheitä tuli uskoon. Ensimmäiset helluntaiseurakunta liittyneistä olivat Majaalahdesta.Anttila 1987, s. 641–642 Seurakunta ryhtyi pitämään säännöllisesti kokouksia Kangasalan asemalla. Sodan jälkeen seurakunta sai Vääksyn kartanolta vanhan meijerirakennuksen rukoushuonekäyttöön. Täällä pidettiin myös suuria kesäjuhlia, joissa vieriili runsaasti vierailevia puhujia. === Toiminta Suinulassa === Toisen maailmansodan jälkeen helluntaiherätys aktivoitui Suinulan suunnalla uudelleen. Kivennavalta lähtöisin oleva Onni Hännikäinen ryhtyi järjestämämään kokouksia. Kokouksia pidettiin vuokrahuoneistossa ja vuonna 1951 operustettiin Suinulan rukoushuoneyhdistys, joka osti Pajalan kokoushuoneen tontteineen. Suinulaan kehittyi noin 70 hengen rukouspiiri, joka piti kokouksia myös Siltamaalla ja Sahalahdessa. Seurakunnan perustamisen jälkeen seurakunnan vakituiseksi työntekijäksi palkattiin Erkki Jääskeläinen. 1960-luvulla Suinulaan saatiin uusi rukushuone, mutta vähitellen Suinulan toiminta liittyi Tampereen helluntaiseurakunnan alaisuuteen vuonna 1974. === Toiminnan keskittyminen kirkonkylälle === Helluntaiherätys laajentui kirkonkylälle, jossa seurakunta piti kokouksia työväentalolla. Vuonna 1956 helluntaiherätys levisi myös Liuksialaan ja Haapaniemeen. Samoihin aikoihin seurakunnassa ryhdyttiin toimeen vaktuisen työntekijän palkkaamiseksi. Kirkonkylän helluntailaiset kuuluivat 1970-luvulla rukouspiirinä Tampereen helluntaiseurakunann alaisuuteen. Vuonna 1977 helluntailaiset hankkivat oman kiinteistön kokouskäyttöön, mutta suurempia kokouksia pidettiin kouluilla. 1970-luvulla rukouspiiriin kuului noin 200 jäsentä. Seurakunta järjestäytyi itsenäiseksi paikallisseurakunnaksi vuonna 1984. Seurakunnan rukoushuone Kangasalan vihittiin käyttöön 15. tammikuuta 1989. == Toimitilat == Kangasalan helluntaiseurakunnan rukoushuone on valmistunut vuonna 1989. Rukoushuoneen pinta-ala on 600 neliömetriä ja kirkkosalissa on istumapaikkoja 485 henkilölle. Rukoushuoneen suunnittelija on arkkitehti Veikko Gröhn. == Katso myös == * Tampereen helluntaiseurakunta == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Seurakunnan verkkosivut Luokka:Kangasalan seurakunnat Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat
Jämsän helluntaiseurakunta

Jämsän helluntaiseurakunta eli Jämsän Betania on Jämsässä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1933 ja se kuuluu Suomen Helluntaikirkkoon. Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja Sanan ja rukouksen iltojen lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, diakonia (Gospel-kolo), puhelinhartaus sekä lähetystyön tuki Japaniin ja Israeliin. Seurakunnan kirpputorin tuotto kanavoidaan Vepsän lähetystyöhön. Seurakunta on tukenut naisten turvakotia Boliviassa. Helluntaiseurakunta sijaitsee Jämsän Vitikkalassa Peltotiellä. Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla. == Toimitilat == Jämsän helluntaiseurakunnan ensimmäinen rukoushuone, vanha Betania, valmistui Pääskyläntielle vuonna 1967. Seurakunnan nykyinen toimitalo, uusi Betania, valmistui Peltotielle vuonna 1983. == Aiheesta muualla == * Helluntaiherätys Suomessa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seurakunnan verkkosivut Luokka:Jämsä Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat
Vanhakylä (Inkeri)

Vanhakylä () oli inkeriläinen kylä, joka kuului Kelton luterilaisen seurakuntaan. Entinen kylän alue kuului vuoteen 2023 saakka Seuloskoin piiriin. Kylä mainitaan ensimmäinen kerta vuonna 1696 (Nobria) ja Kelton seurakunnassa (22 kylää) oli silloin 127 taloa. Vuonna 1745 Kelton kirkonkirjassa kylä mainitaan nimellä Keltinkylä ja sen suvut oli Virolainen, Rikkinen, Kukkonen, Jääskeläinen, Anttonen, Häväli, Husu ja Levonen. Vuonna 1849 siellä asui 266 ihmistä, niistä inkeriläisiä (savakoita) - 196 (82 miestä ja 114 naista), ja Suomen karjalaisia - 70 (miehiä 43, naisia 27). 1900-luvun alussa kylän suurin suku oli Jääskeläinen. Muut isot suvut oli Anttonen, Ronkonen, Huuhka, Kelkka ja Kokko. Vanhakylän tilat oli Aatola, Tommola, Juhala, Henilä, Eskola, Eskolmattila, Huuska, Antursla, Sakarla, Saksala, Siprelä, Junuskila ja Pristava. Kylässä kukoisti maatalous, eritoten perunaviljeily ja karjanhoito. 1910-luvussa Vanhakylässä toimi osuuskauppa, maatalousseura, raittiusseura, oli oma voimistelujoukkue. Kylässä avattiin suomenkielinen koulu vuonna 1910, opettajina toimi P. Hutter ja Keltosta kotoisin ollut J. Parkkinen. Vuonna 1926 Vanhakylässä oli 97 taloa ja 475 asukasta, niistä 437 (86 taloa) - inkeriläisiä. 1930-luvun alussa kylässä oli perustettu Kelton ensimmäinen kolhoosi, "Murros", joka "mursi myös pohjan" monilla kylän asukkailla. Vuodesta 1931 varakkaita sukuja karkotettiin "kulakkeina" Keski-Aasiaan ja Hiipinään, missä osa kuoli nälkään ja vaikeiden asuinolosuhteiden takia. Vanhakylästä kotoisin ollut Matti Jääskeläinen kertoi näistä tapahtumista sanoittamalla uusiksi vanhan kansanlaulun. Toisen maailmansodan aikana kylä joutui Leningradin saartoon. Maaliskuussa vuonna 1942 kaikki kylän suomalaiset (470 ihmistä eli 124 perheettä) karkotettiin, vietiin Laatokan jään kautta läheiselle rautatieasemalle ja sieltä jälleen Siperiaan. Sodan jälkeen entisille asukkaille kiellettiin asumasta kotikylässä. == Lähteet == Luokka:Inkerin kylät Luokka:Kelton kylät
Uudenkaupungin helluntaiseurakunta

Uudenkaupungin helluntaiseurakunta eli Uudenkaupungin Ruksa on Uudessakaupungissassä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1974. Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja sanan ja rukouksen iltojen lisäksi lapsi- ja nuorisotyö sekä lähetystyö Thaimaassa. Ruksa sijaitsee Uudenkaupungin keskustassa. Seurakunta on Suomen Helluntaikirkon jäsenseurakunta. == Historia == Helluntaiherätys saapui Uuteenkaupunkiin ensimmäisen kerran 1930-luvulla, jolloin paikkakunnalla järjestettiin helluntaiaheärtyksen evankelioimistilaisuuksia. Vuonna 1947 Uuteenkaupunkiin perustettiin helluntailainen rukouspiiri, joka toimi Turun helluntaiseurakunnan alaisuudessa. Itsenäinen paikallisseurakunta perustettiin 28. huhtikuuta 1974. Seurakunnan perustajia olivat Veli Syrjä, Matti Kesälahti ja Jukka Valopaasi. == Toimitilat == Uudenkaupungin helluntaiseurakunta osti Ylinenkadun rukosuhuoneen vuonna 1977. Toimitilojen sisustusta on uusittu 2000-luvulla, jolloin tilaan hankitttiin pehmustetut tuolit puupenkkien tilalle. == Aiheesta muualla == * Helluntaiherätys Suomessa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seurakunnan verkkosivut Luokka:Uusikaupunki Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat
Graham Preskett

Graham Donald Harry Preskett on brittiläinen multi-instrumentalisti, muusikko, lauluntekijä ja sovittaja . Hän on työskennellyt muun muassa Cherin, Paul McCartneyn, Gerry Raffertyn, Tom Jonesin, Meat Loafin, Hans Zimmerin ja George Martinin kanssa. Hän on tehnyt musiikkia myös elokuviin. == Töitä == * Mott the Hoople: Mott (1973) – viulu * Mott the Hoople: The Hoople (1974) – sovittaja, kapellimestari, viulu, putkikellot, orkestrointi * Ralph McTell: Streets... (1975) – sovittaja, jousisovitukset * Edwin Starr: Afternoon Sunshine (1977) – viulu * Gerry Rafferty: City to City (1978) – mandoliini, viulu, vaskipuhaltimet, piano, sähköpiano, kosketinsoittimet, jousisovitukset, syntetisaattori * Whitesnake: Snakebite (1978) – viulu, kosketinsoittimet * Uskottomasti sinun -elokuva (1995) – säveltäjä (Hans Zimmerin kanssa) * Da Vinci -koodi -elokuvan soundtrack (2006) – sovittaja, säveltäjä (Hans Zimmerin kanssa) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Luokka:Brittiläiset multi-instrumentalistit Luokka:Brittiläiset lauluntekijät Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Sovittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Gro Hagemann

Gro Hagemann (s. 3. syyskuuta 1945 Oslo) on norjalainen historioitsija, joka on erikoistunut naisten aseman tutkimiseen. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1989, ja vuonna 1996 hänet nimettiin Oslon yliopiston professoriksi. Hagemann oli 1970-luvulla mukana perustamassa Kvinnefronten-järjestöä. Vuonna 2009 hän sai Gina Krog -palkinnon yhdessä neljän muun historioitsijan kanssa. ==Teoksia== * Skolefolk: lærernes historie i Norge (1992) * Kjønn og industrialisering (1994) * Feminisme og historieskriving: inntrykk fra en reise (2003) ==Aiheesta muualla== * Oslon yliopisto ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset historioitsijat Luokka:Norjalaiset feministit Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Oslon yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amal Aden

Amal Aden (s. 1983 Somalia) on somalialaissyntyinen norjalainen kirjailija ja yhteiskunnallinen keskustelija. Amal Aden ei ole hänen oikea nimensä, vaan pseudonyymi. Hän saapui Norjaan pakolaisena vuonna 1996 ja nostaa teoksissaan esiin maahanmuuttajanaisten asemaa, integroitumista ja tasa-arvoa koskevia epäkohtia omia kokemuksiaan hyödyntäen. ==Teokset== * Se oss – bekymringsmelding fra en norsksomalisk kvinne (2008) * ABC i integrering. 111 gode råd om hvordan alle kan bli fullverdige borgere av det norske samfunnet (2009) * Min drøm om frihet (2009) * Det skal merkes at de gråter – Om likestilling blant somaliere i Norge (2011) * Om håpet glipper er alt tapt. Homofile flyktninger. (2012) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset feministit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anja Breien

Anja Breien (s. 12. heinäkuuta 1940 Oslo) on norjalainen elokuvaohjaaja. Hän opiskeli Pariisissa ja debytoi lyhytelokuvalla Voks opp vuonna 1967. Ensimmäisen kokoillan elokuvansa Voldtekt Breien julkaisi vuonna 1971. Vuonna 1986 hän voitti parhaan ohjauksen Amandan elokuvalla Hustruer ti år etter. Breienin elokuvat käsittelevät usein naisen ja miehen välisiä suhteita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Troy de Haas

Troy de Haas (s. 1979) on australialainen suunnistaja. MM-kilpailuissa de Haasin paras saavutus henkilökohtaisilla matkoilla on sprintin seitsemäs sija Aichin MM-kilpailuista 2005. EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa on keskimatkan neljäs sija Sümegin EM-kilpailuista vuodelta 2002. Sama tulos on myös hänen paras sijoituksensa suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hänen paras saavutuksensa on 36:s sija vuodelta 2002. Nuorten MM-kilpailuissa de Haas saavutti pronssia pitkällä matkalla Varnassa vuonna 1999.http://runners.worldofo.com/troydehaas.html De Haas voitti Jukolan viestin vuonna 2001 Turun Suunnistajien joukkueessa.https://results.jukola.com/tulokset/fi/j2001_ju/ju/lopputulokset/ == Lähteet == Luokka:Australialaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rosław Szaybo

Rosław Szaybo (13. elokuuta 1933 – 21. toukokuuta 2019) oli puolalainen graafinen suunnittelija, kuvittaja ja valokuvaaja. Hän suunnitteli julisteita, näyttelyitä sekä albumien ja kirjojen kansia. Hän teki myös satiirisia piirustuksia. Szaybo asui vuodet 1966–1993 Lontoossa. Sinä aikana hän työskenteli muun muassa Young and Rubicam -mainostoimiston taiteellinen johtaja (1967–1972) sekä levy-yhtiö CBS Recordsin luovana johtajana (1972–1988). Vuonna 2002 hän sai Puolassa professorin arvonimen. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset valokuvaajat Luokka:Kuvittajat Luokka:Graafiset suunnittelijat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Tiina Lepistö

Tiina ”Tina” Lepistö (s. 14. tammikuuta 1963 Hyvinkää) on suomalainen käsikirjoittaja, radiojuontaja ja koomikko. Lisäksi hän on toiminut esiintyvien hevosten kouluttajana vuodesta 2002. Hän aloitti radiouransa Ylen radion 2-verkossa vuonna 1985. Tämän jälkeen hän on toiminut käsikirjoittajana ja koomikkona Radiomafialla (1990–1993) ja Radio Suomessa (1993–2008). Hänen tunnetuimpia radiosketsejä olivat ”Kyllikki Pöppönen” ja ”Taisto ja Irmeli”. Hän on myös ollut käsikirjoittamassa vuosina 1995–1999 Yle TV1:llä näytettyä poliittista satiiriohjelmaa Iltalypsyä. Vuonna 2003 hän oli käsikirjoittamassa MTV3:lla ja Sub Juniorilla esitettyä lastenohjelmaa Pelle Positiivi ja Sinisilmä. Hänen poikansa on punkyhtye Kirkkoveneen laulaja ja kitaristi Mitja Lepistö. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset käsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset koomikot Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hiroshi Teshigahara

Hiroshi Teshigahara (; 17. tammikuuta 1927 Chiyoda, Tokio – 14. huhtikuuta 2001 Tokio) oli japanilainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja Sogetsu-koulun iemoto (pääopettaja), joka tuli tunnetuksi avantgardistisista elokuvistaan ja myötävaikutuksestaan ikebana-taiteen edistämiseen. == Varhainen elämä ja koulutus == Teshigahara syntyi Tokiossa vuonna 1927. Hänen isänsä oli Sogetsu- koulun perustaja, Sofu Teshigahara. Nuorena Hiroshi opiskeli taidetta ja arkkitehtuuria, mutta hän löysi pian intohimonsa elokuvaa kohtaan. Vuonna 1953 hän liittyi Sogetsu-kouluun, jossa hän sai perusteellisen koulutuksen ikebana- taiteessa. == Elokuvaura == Teshigahara aloitti elokuvauransa dokumentaarisilla teoksilla, mutta nousi pian kansainväliseen maineeseen ensimmäisellä fiktiivisellä elokuvallaan Otoshiana (1962). Elokuva voitti Cannesin elokuvajuhlilla Kultaisen leijonan, ja se esitteli Teshigaharan ainutlaatuisen tyylin, joka yhdisti surrealismin, symbolismin ja japanilaisen estetiikan. Hänen seuraavat elokuvansa, kuten Dyynien daami (Suna no onna, 1964) ja Tanin no kao (1966), jatkoivat samaa eksistentiaalista teemaa ja saavuttivat kansainvälistä kiitosta. Teshigahara tunnetaan myös yhteistyöstään kirjailija Kōbō Aben kanssa, joka kirjoitti useimpien hänen elokuviensa käsikirjoitukset. == Ikebana ja taide-edistäminen == Vaikka Teshigahara oli menestyksekäs elokuvaohjaaja, hän ei unohtanut juuriaan ikebanassa. Hänestä tuli Sogetsu-koulun iemoto eli pääopettaja vuonna 1980, ja hän omisti suuren osan elämästään ikebanan edistämiselle ja sen modernisoinnille. Hän matkusti ympäri maailmaa opettamassa ikebanan merkitystä ja kauneutta. == Myöhempi elämä ja perintö == Teshigahara jatkoi elokuvaohjaajan uraansa ja ikebanan edistämistä aina kuolemaansa asti vuonna 2001. Hänen työnsä jätti pysyvän jäljen japanilaiseen elokuvakulttuuriin ja ikebana-taiteeseen. Hänet muistetaan visionäärisestä lähestymistavastaan elokuvaan ja sitoutumisestaan perinteiseen japanilaiseen taiteeseen. Teshigaharaa pidetään yhtenä japanilaisen elokuvan suurista mestareista, ja hänen vaikutuksensa näkyy edelleen nykyajan elokuvantekijöissä ja ikebana-harrastajissa ympäri maailmaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Jouko Vehmas

Jouko Seppo Armas Vehmas (s. 5. toukokuuta 1956 Riihimäki) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 14.2.2024. Jouko Vehmas syntyi Armas Emil Vehmaksen ja Vieno Kyllikki Korkeemäen perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi Riihimäen yhteislyseosta 1975 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1979. Vehmas oli SOK:n kenttäkoulutettava 1980–1982, Tukon kenttäpäällikkö 1982–1983 ja SOK:n Oulun konttorin osastopäällikkö 1983–1985 ja jakelukeskuksen päällikkö 1985–1987. Osuuskauppa Ympäristön kaupallinen johtaja Kouvolassa hän oli 1987–1994, toimitusjohtaja 1994–2012, hallituksen jäsen 1987–2012 ja hallituksen puheenjohtaja 1994–2012, ja sitten Kymen Seudun Osuuskaupan toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 2013–2017. (ei-vapaa) Vehmas oli myös Kouvolan Autola Oy:n hallituksen toimitusjohtaja 2005–2009, Kouvolan Auto-Prisma Oy:n toimitusjohtaja 2004–2009 ja Osuuskauppa Ympyrän toimitusjohtaja Haminassa vuonna 2012. Vehmaksella on ollut myös useita osuustoiminnan, liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. SOK:n hallintoneuvoston jäsen hän oli 1994–2000 ja ensimmäinen varapuheenjohtaja vuodesta 2004 ja SOK:n hallituksen jäsen 2001–2003. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2007. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cambi (1718)

Cambi oli Espanjan laivaston vuonna 1718 vesillelaskettu kaksikantinen 64-tykkinen Cambi-luokan linjalaiva. == Hankinta == Alus valmistettiin San Feliú de Guixolsissa, missä töistä vastasivat Bernardo Cambi. Köli laskettiin 21. lokakuuta 1717. Alus laskettiin vesille 24. elokuuta 1718. Syyskuussa 1718 Espanja osti aluksen, joka liitettiin laivastoon ensimmäisenä päällikkönään Francisco Javier Cornejo y Vallejo.Winfield et al 2023 s. 171 == Palvelus == Britannian kuninkaallisen laivaston alukset ajoivat 13. joulukuuta 1718 Combia takaa matkalla San Feliú de Guixolsista Cádiziin, jonne se saapui seuraavana päivänä. Alus siirrettiin 23. helmikuuta 1720 Havannaan, mistä se palasi 17. joulukuuta 1720 Baltasar de Guevaran laivueen mukana Cádiziin. Laivue kuljetti Veracruzista 3,6 miljoonaa pesoa Espanjaan. Vuonna 1722 alus kohtasi algerialaisia merirosvoja. Se lähti 9. heinäkuuta 1723 Cádizista Nuestra Señora del Pilarin ja fregatti San Josén kanssa Veracruziin Nueva Españan laivastoon laivueen lippulaivana päällikkönään Antonio Serrano. Laivueen tehtävänä oli saattaa 15 kauppalaivaa Veracruzista Cádiziin, jonne ne saapuivat 23. elokuuta 1724 mukanaan 12 miljoonan peson arvosta aarteita ja kauppatavaraa. Alus lähti 15. heinäkuuta 1725 Cádizista Veracruziin, jonne se saapui 21. syyskuuta. Alus lähti 9. kesäkuuta 1726 Veracruzista liittyäkseen Antonio Gaztañetan laivastoon Havannassa, mutta se paloi 26. syyskuuta onnettomuudessa Campechen edustalla, jolloin 400 miestä menetti henkensä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Cambi-luokan linjalaivat
Kehittämisalue

Kehittämisalue on käsite, joka perustuu kaupunki- ja taajama-alueiden kehittämiseen. Kehittämisaluemenettelyä käytetään rakennussuunnitelmiin joko ennen rakentamattomilla alueilla tai uudisrakennusalueilla. Alue voidaan määrätä kehittämisalueeksi myös, jos katsotaan, että alueella on syytä tehdä kehittämistoimia alueen suojelemiseksi, alueen käyttötarkoituksen muuttamiseksi tai alueen ihmisten hyvinvoinnin edistämiseksi. Rakentamattoman alueen rakentaminen kehitysalueena perustuu joko elinkeinoelämän tai asuntopolitiikan vaatimuksiin. Päätöksen alueen nimeämisestä kehittämisalueeksi tekee kunta ja alue voi olla kehittämisalue enintään 10 vuotta. Kehittämisaluepäätös voi liittyä yleis- ja asemakaavojen laatimiseen tai muuttamiseen. == Lähteet == Luokka:Kaavoitus
Bundeszollverwaltung

Bundeszollverwaltung on Saksan tulliviranomainen. Se on osa valtiovarainministeriötä ja on myös eräänlainen talousviranomainen. Tullin tehtävänä on hallinnoida liittovaltion veroja, suorittaa maksuvaatimuksia liittovaltion ja liittovaltion yhtiöiden puolesta, valvoa tavaroiden rajat ylittävää liikkumista sekä estää harmaata taloutta. == Yleistä == Tulli perustettiin Länsi-Saksassa vuonna 1949. Sen pääkonttori sijaitsee Bonnissa. Sillä on yli 48 000 työntekijää. == Tehtävä == Saksan tulli toimii tavararajavalvonnan lisäksi hyvin moninaisissa taloustehtävissä. Tulli perii tullimaksuja ja valmistusveroja, torjuu pimeää työtä, järjestäytynyttä rikollisuutta sekä savukkeiden, huumeiden ja aseiden salakuljetusta ja laitonta kauppaa sekä suojelee Euroopan teollisuutta ja Saksan työmarkkinoita. Näiden lisäksi tullin tehtävä on turvata myiden viranomaisten ohella yleistä turvallisuutta ja järjestystä. == Lähteet == Luokka:Saksan poliisitoimi Luokka:Tulli
Leaf International

Leaf International oli Chicagossa perustettu makeisvalmistaja. 1920-luvulla Sol Leaf ja hänen veljensä Harry omistivat useita yrityksiä, jotka 1940-luvulla yhdistyivät muodostaen Leaf Confectionary Company -yrityksen, josta myöhemmin tuli Leaf Brands International. Suomalainen Huhtamäki-yhtiö osti vuonna 1983 kolme yhdysvaltalaista yhtiötä (Leaf Candy Company, Phoenix Candy Company, Donruss) ja yhdisti ne Leafiin. 1990-luvulla Leafin Pohjois- Amerikan toiminnot myytiin Hershey Foodsille. Vastaavasti Huhtamäki osti Hersheyltä tämän Euroopan toiminnot. Hellas yhdistettiin Leafiin vuonna 1987. Huhtamäki myi Leaf-makeisryhmän vuonna 1999. Joulukuussa 2011 ilmoitettiin, että CVC Capital Partnersin omistama Leaf yhdistyy ruotsalaisen Cloettan kanssa. == Katso myös == * Cloetta Suomi == Lähteet == Luokka:Cloetta Luokka:Makeisvalmistajat
Cambi

Cambi tarkoittaa muun muassa seuraavia: * Carlotta Cambi (s. 1996), italialainen lentopalloilija * Suor Prudenza Cambi (k. 1601), firenzeläinen nunna ja taiteilija * Ulisse Cambi (1807–1895), italialainen kuvanveistäjä ==Muut== * Cambin linna, linna Kroatiassa * Cambi-luokka, Espanjan laivaston alusluokka * Cambi, Espanjan laivaston vuonna 1718 vesille laskettu linjalaiva. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Cambin linna

thumb|upright=1.0|Cambin linnan pienoismalli. Cambin linna (Kaštel Cambio) on linna Kroatiassa Kaštel Kambelovacissa. Linnan rakennuttivat 1517 splitiläiset veljekset Jerolim ja Nikola Cambi.Kaštel Kambelovac kastela-info, viitattu 13.2.2024 Linna on rakennettu puolustuslinnaksi, ja se sijaitsee merellä kallioluodolla. Linna on pyöreä ja siten helposti puolustettava. Lähellä on säilynyt myös kylän portti.Kastel Kambelovac, mdc.hr, viitattu 13.2.2024 (archive.org) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kroatian linnat
Vejin Apollo

Vejin Apollo on maalattu terrakottaveistos 500-luvulta eaa. Sitä pidetään yhtenä etruskien kuvanveistotaiteen mestariteoksista. Vejin Apollo oli yksi lukuisista patsaista, jotka koristivat Vejin Minervan temppeliä. Vejin Apollo kuului ilmeisesti yhdessä Heraklesta ja Merkuriusta esittävien patsaiden kanssa veistosryhmään, joka kuvasi yhtä Herkaleen sankaritöistä. Nämä veistokset edustavat joonialaista tyyliä. Veistos on 181 cm korkea, ja sen on mahdollisesti veistänyt Vejistä kotoisin ollut kuvanveistäjä Vulca. Vejin Apollossa on osittain säilynyt sen alkuperäistä maalauskoristelua. Patsas on nykyisin esillä Rooman Villa Giulian etruskimuseossa. Castrén & Pietilä- Castrén 2000, s. 619 == Lähteet == * Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Helsingissä: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === Luokka:Etruskien taide Luokka:Italian patsaat ja veistokset
Päihdeasiamiestoiminta

Päihdeasiamiestoiminta tekee edunvalvontatyötä päihteitä ongelmallisesti käyttävien ihmisten ja heidän läheistensä hyväksi. Päihdeasiamiestoiminta auttaa ja neuvoo lakisääteisten päihdepalveluiden, -hoidon ja -kuntoutuksen sekä etuuksien ja tukien saamisessa. Maksuton neuvonta on luottamuksellista ja sitä tarjotaan valtakunnallisesti. Lisäksi päihdeasiamies antaa muille päihdetoimijoille koulutusta ja konsultointia asiakkaan asemasta ja oikeuksista, tekee lausuntoja ja kannanottoja sekä seuraa aktiivisesti lainsäädännöllisiä asioita. Päihdeasiamiestoiminta on hyvinvointialueista ja muista palveluiden tuottajista riippumatonta. Se toimii Ehkäisevä päihdetyö EHYT ry:n yhteydessä ja täydentää siten lakisääteistä potilas- ja sosiaaliasiavastaavajärjestelmää järjestöpohjalta. Päihdepalveluista säädetään sosiaalihuoltolaissa ja terveydenhuoltolaissa. Lisäksi päihdepalveluihin sovelletaan lakia sosiaalihuollon asiakkaan asemasta ja oikeuksista sekä lakia potilaan asemasta ja oikeuksista. == Lähteet == Luokka:Päihderiippuvuus Luokka:Sosiaalihuolto
AAA-luokan peli

AAA-luokan peli on epävirallinen termi, jolla tarkoitetaan tarkoitetaan suuren kokoluokan ja budjetin videopelejä, jotka ovat usein isojen ja tunnettujen pelitalojen valmistamia. Tarkkaa määritelmää sille mitkä videopelit tulkitaan AAA-luokan videopeleiksi ei ole. AAA-luokan pelin vastakohta on indie-peli, eli pienemmän budjetin videopeli. Myös termiä AAAA-peli on käytetty, mutta se ei ole vakiintunut videopeliyhteisön keskuudessa. == Historia == Termiä AAA- luokan videopeli alettiin käyttämään jo 1990-luvulla ja se on vakiinnuttanut asemansa videopeliyhteisössä. Yksi ensimmäisistä AAA-luokan videopeleistä oli Squaresoft-pelitalon videopeli Final Fantasy VII (1997), minkä tuotannon on arvioitu kustantaneen 45 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. == Lähteet == Luokka:Videopeliteollisuus
Catalán (1719)

Catalán oli Espanjan laivaston vuonna 1719 vesillelaskettu kaksikantinen 66-tykkinen Cambi-luokan linjalaiva. == Hankinta == Alus valmistettiin San Feliú de Guixolsissa, missä töistä vastasivat Bernardo Cambi. Köli laskettiin syyskuussa 1718. Alus laskettiin vesille 13. kesäkuuta 17189. Espanja osti 19. kesäkuuta 1719 aluksen, joka liitettiin laivastoon ensimmäisenä päällikkönään jalkaväen eversti Francisco Sordes (Fardés).Winfield et al 2023 s. 171 == Palvelus == Alus lähti San Feliú de Guixolsista Cádiziin, jonne se saapui 19. joulukuuta 1719. Alus lähti 25. helmikuuta 1720 Cádizista Cambin ja fregatti Fidelan kanssa Havannaan. Huhtikuussa 1720 alus taisteli neljä tuntia Britannian kuninkaallisen laivaston HMS Marya ja fregatti HMS Ludlow Castlea vastaan. Taistelussa britit pakotettiin vetäytymään Havannasta. Tammikuussa 1721 se kohtasi Maryn toisen kerran. Alus palasi 23. helmikuuta 1721 Cádiziin, mistä se lähti 31. toukokuuta 1722 Serranon neljän linjalaivan, viiden fregatin ja viiden kaljuunan laivaston mukana Cartagena de Indiasiin. Alus saapui 11. huhtikuuta 1722 saattueen mukana Cádiziin. Alus ajoi 10. maaliskuuta 1724 takaa kuutta hollantilaista salakuljetusalusta, joista se taisteli neljää vastaan. Yksi hollantilaisalus Adriana Catalina vallattiin, mikä liitettiin laivastoon nimellä Santa Catalina. Alus lähti 7. huhtikuuta 1725 Portobellosta Cartagenaan. Se palasi 1. joulukuuta 1728 Cádiziin. Alus poistettiin 31. tammikuuta 1731 palveluksesta ja romutettiin La Carracassa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Cambi-luokan linjalaivat
Lethal Company

Lethal Company on yhteistyö- sekä selviytymiskauhuvideopeli, jonka on kehittänyt Zeekerss-niminen videopelikehittäjä. Peli ennakkojulkaistiin lokakuussa 2023 Steam-alustalla ja se saavutti nopeasti laajaa suosiota. Peliä voi pelata joko yksin tai jopa kolmen muun pelaajan kanssa tavoitteena kerätä sekä myydä erilaista hylkytavaraa hylätyiltä avaruusasemilta, samalla vältellen vaaroja, kuten ansoja ja avaruushirviöitä. Saadulla rahalla voi ostaa monia erilaisia työkaluja ja apuvälineitä, jotka helpottavat pelaamista. Pelaajien tulee täyttää heidän mysteerisen työllistäjänsä (the Company, suom. yhtiö) asettama rahakiintiö, joka kasvaa pelin edetessä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 videopelit Luokka:Selviytymiskauhupelit
Oinen

Oinen eli Oitenkylä on kylä Lammilla Hämeenlinnassa. Se sijaitsee Lammin kirkonkylän eteläpuolella Pääjärven länsipäässä, lähellä Hollolaan liitetyn Hämeenkosken rajaa. Varhaisin maininta Oisten nimestä on vuodelta 1485, tosin jo vuonna 1435 eräänä Lammin pappilan rajapaikkana mainitaan Oijos broo. Saulo Kepsun mukaan nimen taustalla on sana ’oja’, viitaten johonkin lähellä olevaan ojaan tai ojitettuun niittyyn, jonka nimi on voinut olla *Ojainen ennen kehittymistään nykyiseen muotoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Oitenkylä Häme-Wikissä Luokka:Lammin kylät
Kuoriaita

Kuoriaita (, 'ristikko'; ; tai chancel screen; ) on länsimaisessa kirkkoarkkitehtuurissa myöhäiskeskiajalla ja varhaisella renessanssiajalla yleinen rakennelma, joka erotti kuorin muusta kirkkosalista. Kuoriaitaan liittyi yleensä suurehko triumfikrusifiksi, joka oli alun perin itsenäinen, yhden poikkipuun kannattelema elementti kuorin etureunassa. Myöhemmin kuoriaita lisättiin täyttämään poikkipuun ja lattian välinen tyhjä tila, ja sitä saatettiin jatkaa vielä aidan yläpuolelle rakennetulla lehterillä. Lehterille sijoitettiin tavallisesti Neitsyt Mariaa ja Johannes Kastajaa esittäneet veistokset triumfikrusifiksin molemmille puolille. Kuoriaidat olivat 1300-luvulta 1500-luvun puoliväliin tunnusomainen piirre Manner- Euroopan ja Britteinsaarten kirkoissa. Aidat saattoivat olla hyvinkin koristeellisia: esimerkki tästä on Etelä-Ranskassa Albin katedraaliin noin vuonna 1500 veistetty kuoriaita ja lehteri, joka on edelleen olemassa. Myöhäisrenessanssin kirkkoarkkitehtuurissa yleistyi vastareformaation myötä näkemys, jossa suosittiin avointa näkymää kirkkosalista kuoriin. 1800-luvun alkuun mennessä kuoriaidat olivat käytännössä hävinneet Euroopan kirkoista. 1500-luvulla Englannissa reformaation yhteydessä määrättiin, että triumfikrusifiksit ja kaikki muut alkuperäisen poikkipuun yläpuoliset elementit tuli poistaa. Kuoriaitojen sallittiin jäädä, mutta niistä käytetty nimitys muuttui: katolisena aikana englannin kielessä käytettiin nimeä “rood screen” (‘krusifiksiseinä’), mutta anglikaanisen kirkon vakiinnuttua alettiin suosia nimitystä “chancel screen” (‘kuoriseinä’). Osa Englannin kuoriaidoista säilyi tuholta, kun taas osa on restauroitu myöhemmin. Uusgotiikan myötä on olemassa myös 1800–1900-luvuilla rakennettuja kuoriaitoja, joiden esikuvat ovat tyylin mukaisesti keskiajalla. Myös Suomen kirkoissa on ollut keskiajalla kuoriaidat.Aalto & Helkala 2016, s. 59–61. == Katso myös == * Ikonostaasi, vastaava rakennelma ortodoksisessa kirkossa == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Alttarin osat Luokka:Kirkkoarkkitehtuuri
Metsien suojelu

Metsien suojelu on osa luonnonsuojelua. Metsien suojelun tavoitteet vaihtelevat alueittain. Pohjoismaissa tärkeimpiä perusteita metsien suojelulle ovat luonnontilaisten vanhojen metsien ja uhanalaisten eliölajien suojelu. Keski-Euroopassa metsien suojelu on yleensä osa maisemansuojelua tai sitten suojellut metsät nähdään kulttuurillisesti arvokkaina. Pohjois-Amerkassa metsien suojeluun yhdistyy reservaattityyppinen malli, jolloin joitakin alueita rajataan ihmisen käytön ulkopuolelle. Nämä alueet ovat jopa satojen neliökilometrien suuruisia. Metsien suojelussa on kuitenkin toisinaan kysymys metsien käytön rajoittamisesta. Erilaisin kriteerein suojeltuja metsien- ja metsäalueiden suojelualueita ovat luonnonpuistot, kansallispuistot, erämaa- alueet, vanhojen metsien-, rantametsien-, soiden-, lehtojen- ja harjujensuojelualueet. Lisäksi Lapissa on suojametsiä, joiden tarkoituksena on estää tuntureiden metsärajan siirtymistä. Euroopan unionin alueella jotkin metsien suojelualueet kuuluvat Natura 2000-ohjelmaan. 1991 Lappiin perustettiin 12 erämaa-aluetta, joiden tarkoituksena on säilyttää alkuperäinen luonto, mutta joilla luontaiselinkeinojen harjoittaminen on sallittua. Natura 2000 alueilla pyritään turvaamaan luonnon monimuotoisuutta ja osaan niistä liittyvät EU:n lintu- ja luontodirektiivi. == Lainsäädäntö ja suojeluohjelmat == Suomessa metsälailla suojellaan joitakin erityisiä ympäristöjä, jotka ovat joillekin eliölajeille erittäin tärkeitä elinympäristöjä. Näitä voivat olla lähteiden ja purojen lähialueet, lehto- ja ruohokorvet, ravinteikkaat letot, jouto- ja kitumaiden suot, rehevät lehtoalueet, jyrkät rotkot ja kurut ja korkeat jyrkänteet. Metso-ohjelma antaa metsien maanomistajille mahdollisuuden oma-aloitteisesti osallistua metsän suojeluun. Tällöin asiasta voidaan tehdä kymmenen vuotta kestävä sopimus. Vanhoja metsiä, jotka ovat olleet pitkään luonnontilaisia ja joissa on runsaasti lahopuuta ja muita luonnon monimuotoisuuden kannalta tärkeitä tekijöitä, suojellaan Suomessa vanhojen metsien suojeluohjelmalla. Ohjelman piiriin kuuluvaa metsäalaa on 3200 neliökilometriä. Alueilla saa liikkua jokaisenoikeuksia noudattaen, mutta siellä ei saa leiriytyä tai tehdä tulta. == Elinympäristöjen ennallistaminen ja hoito == Luonnonsuojelullisesti arvokkaita elinympäristöjä hoidetaan eri tavoin. Tätä on muun muassa arvokkaiden puulajien turvaaminen siten, että muuta kasvillisuutta raivataan niiden ympäriltä. Myös paahde-elinympäristöissä raivataan ympäristöä varjostavaa puustoa ja muuta kasvillisuutta. Muita elinympäristöjen hoitotoimenpiteitä ovat vieraslajien torjunta, purojen virtauksen ennallistaminen, ojitettujen soiden ennallistaminen ojia tukkimalla ja lahopuun lisääminen. Elinympäristöjen ennallistamiseen ja kunnostamiseen liittyen Suomessa toteutetaan vapaaehtoisuuteen perustuva Helmi- elinympäristöohjelma vuosina 2021-2030. Tämän ohjelman piiriin kuuluvia alueita ovat suot, lintuvedet, kosteikot, perinnebiotoopit, pienvedet ja ranta-alueet. == Lähteet == Luokka:Luonnonsuojelu
Raittinen

Raittinen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Eemeli Raittinen (s. 2000), jalkapalloilija *Eero Raittinen (s. 1944), laulaja ja rumpali *Jussi Raittinen (1943–2024), muusikko, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja *Paavo Raittinen (1886–1961), osuustoimintamies ja yritys- ja pankinjohtaja *Venla Raittinen (s. 2002), lentopalloilija.
Anne Wikkula

Anne Wikkula myös Vikkula (s. 30. kesäkuuta 1954 Helsinki – 19. helmikuuta 1997) oli suomalainen arkeologi. Wikkula oli erikoistunut myöhäiskivikauteen ja hänen vuoden 1987 lisensiaatin työnsä käsitteli Pyheensillan ryhmää. Hänen tutkimiin kohteisiin lukeutui muun muassa Euran Tyttöpuisto, Ilomantsin Nuorajärvi, Kokemäen Kraviojankangas, Mynämäen Pyheensilta, Valkeakosken Rapola ja Vantaan Maarinkunnas-Stenkulla. Wikkula työskenteli Museovirastossa 1980-luvulla jossa hän edisti tietokonepohjaisiin järjestelmiin siirtymistä . 1990-luvulla hänen työnantajanaan oli Helsingin yliopiston arkeologian laitos, jossa oli hallinnollisissa ja opetustehtävissä. Vuonna 1996 hän toimi virkaatekevänä professorina. Wikkula oli Suomen arkeologisen seuran perustajajäsen, sihteeri (1984–89) ja puheenjohtaja (1990–94). Hän toimi myös Suomen meriarkeologisen seuran perustajajäsenenä ja hallituksen jäsenenä. ==Teoksia== * Vantaan Maarinkunnas-Stenkulla. Tutkimuksia Uskela-keramiikan alalta (Helsingin yliopisto 1981; Pro gradu -työ) * Pyheensilta-keramiikka (Helsingin yliopisto 1987; Lisensiaatintyö) * Suur-Ilomantsin esihistoria, teoksessa Suur-Ilomantsin historia: Enon, Ilomantsin ja Tuupovaaran historia vuoteen 1860 (Enon, Ilomantsin ja Tuupovaaran paikallishistoriatoimikunta 1991; s. 15-98) * Lappträsks förhistoriska skeden, teoksessa Lappträsk historia: två språk - en kommun (Lapinjärven kunta 1995) s. 17-58 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkeologit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Nannestadin kirkko

Nannestadin kirkko () on Nannestadin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko, joka rakennettiin alun perin 1200-luvulla. Kirkkoon toteutettiin mittavia uudistuksia 1690-luvulla. ==Kuvia== Nannestad kirke 20120527-03.JPG|Kirkkosali ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot kirkko
Holterin kirkko

Holterin kirkko () on Nannestadin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1600. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Nannestad
Siviilivalmius

Siviilivalmius on Suomen Sisäministeriön laatiman määritelmä mukaan huoltovarmuutta, pelastuspalvelua, väestönsuojelua sekä kriittisen infrastruktuurin suojelua edistävää ja ylläpitävää toimintaa. Pelastusopiston määritelmän mukaan siviilivalmius on kansalaisten turvaamista turvallisuusuhkia vastaan, pitäen sisällään myös laaja-alaista viranomaisyhteistyötä . Siviilivalmius uutena yhteiskunnallisena toimintamuotona on osa turvallisuusajattelun muutostrendiä kohti laajempaa näkemystä, jossa turvallisuus nähdään niin kansalaisten kuin organisaatioiden yhteisenä vastuuna . == Turvallisuuskäsitteiden terminologiasta == Valtioneuvoston vuoden 2023 raportin mukaan määrittelemättömät turvallisuuskäsitteet aiheuttavat laaja-alaista hämmennystä ja esimerkiksi siviilivalmiuden käsitteestä on esitetty useita eri tulkintoja niin kansallisesti kuin kansainvälisesti. Siviilivalmiutta ei ole määritelty virallisesti turvallisuuskäsitteenä. Aiemmin virallistetulla siviilivalmiuteen liittyvällä kokonaisturvallisuuden termillä on pyritty varmistamaan teeman yhteinen ymmärrys ja saamaan aikaan yhteisiä toimintamalleja turvallisuuden parissa työskentelevien välillä sekä tukemaan yleistä huoltovarmuutta. Suomen Pelastusalan Keskusjärjestön (SPEK) aloitteesta toteutetut Varautumisen ja väestönsuojelun sanastot vuodelta 2007 ja vuoden 2014 Kokonaisturvallisuuden sanastona (TSK 47). Sanaston viimeisin päivityskierros valmistui vuonna 2017. == Siviilivalmiuden lähihistoria == Kansallisesti siviilivalmiuden käsite pohjautuu varautumisen tematiikkaan, kotivaraan . Sisällöllisesti kotivara tarkoittaa kriistitilannetta varten hankittua kuivassa tilassa tai astioissa säilöttävää ruokaa, lääkkeitä ja muita välttämättömiä tarvikkeita sekä vesisäiliöitä. Kotivarasta, ja tarpeesta varautua siviilinä, on tutkimusten perusteella tullut keskeinen kulttuuri-ilmiö sotakokemusten tuoman niukkuuden seurauksena . Tämä siviilivalmiutta tukeva kansalaistoiminta on ilmennyt 2000-luvulla kulttuurisesti esimerkiksi ilmaisien ämpäreiden jonottamisena . Suomessa siirryttiin laajaan turvallisuuskäsitykseen 1990-luvulla samanaikaisesti kansainvälisen kylmän sodan jälkeisen turvallisuusparadigman muutoksen kanssa. Laajalla turvallisuuskäsityksellä tarkoitetaan sitä, että kansallisen turvallisuuden perusta nähdään muodostuvan monipuolisesti eri toimijoiden ja niiden yhteistyön kautta . Suomessa tämä kokonaisvaltainen ajattelu on ollut läsnä maanpuolustuksen suunnittelussa ainakin 1950-luvulta lähtien ja 2000-luvun alusta alkaen vähitellen esiintyä virallisesti kokonaisturvallisuuden käsitteenä . == Siviilivalmiuden kansainvälistä terminologiaa == Vuonna 1973 Yhdysvaltojen Puolustusvalmiusviraston (eng. Defence Civil Preparedness Agency) julkaisemassa raportissa korvattiin väestönsuojelu - käsite siviilivalmius - käsitteellä, sillä Yhdysvaltain hallitus halusi varautua ydinaseuhkiin aiempaa laaja-alaisemmin. Yhdysvalloissa siviilivalmiuden käsitteeseen sisältyy myös väestönsuojeluun liittyviä toimenpiteitä, kuten väestönsuojien rakentamista .. == Lähteet == Luokka:Turvallisuus Luokka:Valtionhallinto
Mihail Romanov (täsmennyssivu)

Mihail Romanov (joskus ) on seuraavien henkilöiden nimi: ==Romanov- hallitsijasuvun jäseniä== *Mihail (Mikael) Fjodorovitš Romanov (1596–1645), Venäjän tsaari vuosina 1613–1645 *Mihail Pavlovitš Romanov (1798–1849), venäläinen suuriruhtinas, keisari Paavali I:n poika *Mihail Nikolajevitš Romanov (1832–1909), venäläinen suuriruhtinas ja sotamarsalkka, keisari Nikolai I:n poika *Mihail Mihailovitš Romanov (1861–1929), venäläinen suuriruhtinas, Mihail Nikolajevitš Romanovin poika *Mihail (Mikael) Aleksandrovitš Romanov (1878–1918), venäläinen suuriruhtinas, keisari Aleksanteri III:n poika ==Muita== *Mihail Romanov (1891–1941), neuvostoliittolainen kenraalimajuri *Mihail Romanov (s. 1984), venäläinen poliitikko, valtioduuman edustaja *Michael Romanoff (alk. Hershel Geguzin, 1890–1971), yhdysvaltalainen ravintoloitsija ja Romanov-suvun suuriruhtinaana esiintynyt huijari
Vähä-Evo

Vähä-Evo on kylä entisen Lammin kunnan alueella Hämeenlinnan kaupungissa. Se sijaitsee Kuohijärven kaakkoispuolella sekä siihen laskevan Ekojärven eteläpuolella. == Lähteet == Luokka:Lammin kylät
Håkon Christie

Håkon Andreas Christie (30. elokuuta 1922 Nannestad – 14. joulukuuta 2010 Oslo) oli norjalainen arkkitehti ja rakennushistorioitsija. Hän tutki erityisesti Norjan vanhoja kirkkoja yhdessä vaimonsa Sigrid Christien kanssa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Teigebyen

Teigebyen on taajama Nannestadin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,6 neliökilometriä ja asukasluku 3 345 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Nannestad
Åsgrenda

Åsgrenda tai Åsgreina on taajama Nannestadin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja asukasluku 1 570 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Nannestad
Løkenfeltet

Løkenfeltet on taajama Nannestadin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 646 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Nannestad
Eltonåsen

Eltonåsen on taajama Nannestadin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 1 742 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Nannestad
Sirkku Pihlman

Sirkku Pihlman (s. 1954) on suomalainen arkeologi, joka toimii parhaillaan tuntiopettajana Turun yliopistossa. Pihlman väitteli vuonna 1990 filosofian tohtoriksi aiheenaan kansainvaellus- ja varhaismerovinkiajan aseet Suomessa. Pihlman toimi Suomen arkeologisen seuran puheenjohtajana vuosina 1995–1997. Hänelle myönnettiin Suomen leijonan ritarimerkki vuonna 2014. == Julkaisuja == * Kansainvaellus- ja varhaismerovinkiajan aseet Suomessa : typologia, kronologia ja aseet ryhmästrategioissa (Suomen muinaismuistoyhdistys 1990; väitöskirja) * A short history of archaeology at the University of Turku (University of Turku, Department of Archaeolog 1994; 36 sivua) * koonneet Arimo Helmisaari ja Sirkku Pihlman: Kartanon väen syksy: Yläneen Vanhankartanon työväki muistelee (Priimus Media / Ooli 2008) * useita kirjoittajia: Museopuutarha: perustaminen ja hoito (Jokioinen : MTT 2014; 91 sivua) * koonneet Sirkka Mäkinen, Sirkku Pihlman & Heikki Kallio: Vanhoja kuulumisia Turun Itäharjulta (omakustanne 2023) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkeologit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt