EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Keltavyöseitikki

Keltavyöseitikki, vanh. kangasmyrkkyseitikki (Cortinarius gentilis) on ruskea sienilaji, joka kasvaa hyvin yleisenä kuusikoissa ja mäntymetsissä varsinkin sammalen seassa. Se on aluksi muodoltaan kellomainen, myöhemmin sienen lakki on muodoltaan laakea. Se on myös helppo tunnistaa jalan keltaisesta vyömuodostelmasta. Lajin lähisukulainen on myös laakamyrkkyseitikki. Keltavyöseitikin on myös arveltu käsittävän kaksi lähilajiaSuomen Sieniseura: Suursieniopas s. 174, 1976 Helsinki ISBN 951-95362-0-5. Sienessä on arveltu olevan samoja myrkkyjä kuin suippumyrkkyseitikissä, tosin huomattavasti vähemmänHarmaja-Korhonen-Åkerblom: Myrkkysienet ja sienimyrkytykset s. 42, Weilin Göös, Helsinki 1976, ISBN 951-35-1482-X. Nykytiedon mukaan keltavyöseitikki ei ole suippu- tai laakamyrkkyseitikin tapaan orellaniinia sisältävä myrkkysieni, mutta ruokasieneksi sitä ei suositellaSuomen sieniopas s. 201, Kasvimuseo, WSOY 2006 ISBN 951-0-30359-3. Värjäyksessä sitä käytetään erilaisten keltaisen sävyjen luomiseen.Coloria.net == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: keltavyöseitikki (Cortinarius gentilis) * Hattis harrastaa: Myrkylliset sienilajit * Cortinarius gentilis, keltavyöseitikki @ Natural Fungi in Finland * Kainuun Luontokuvat: Keltavyöseitikki, kangasmyrkkyseitikki, Cortinarius gentilis Luokka:Seitikit
Kalvasvahvero

Kalvasvahvero (Cantharellus pallens) on kantarellia muistuttava keltainen vahverolaji. Se kasvaa Lounais-Suomen kalkkimailla. Laji on erinomainen ruokasienihttp://sienet.luontonetti.com/fi/sivut/cantharellus_pallens.htm, kantarellin veroinen. Laji on yleinen jo Keski- ja Etelä-Ruotsissa. Sienen erottaa kantarellista vaaleamman ulkomuodon ja paksumman jalan perusteella. == Lähteet == Luokka:Vahverot
Kauko Harlos

Kauko Arvid Harlos (vuoteen 1960 Hokkanen, 24. syyskuuta 1933 Nokia – 1. huhtikuuta 1998) oli suomalainen moukarinheittäjä. Harlos voitti moukarin Suomen mestaruuden viidesti peräkkäin vuosina 1965, 1966, 1967, 1968 ja 1969. Vuonna 1964 hän sijoittui hopealle ja 1963 pronssille. Ateenan EM-kisoissa vuonna 1969 hän oli yhdeksäs. Harloksen ennätys oli vuonna 1969 Ruotsissa heitetty 66,12. Seuratasolla Harlos edusti Suomessa Tampereen Pyrintöä, HIFK:ta, Turun Tovereita ja Rosenlewin Urheilijat-38 -seuraa. Ruotsissa hän edusti seuroja Västerås IK ja IFK Västerås. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Tauriontatti

Tauriontatti (Suillellus luridus, aik. Boletus luridus) on Lounais-Suomessa ja Ahvenanmaalla esiintyvä punertava tattilaji. Väriltään se on oliivimaisen ruskea tai kellanpunertava, ja muuttuu kosketettaessa siniseksi. Tauriontatti on syötävä ja hyvä ruokasieni kypsennettynä. Se voi aiheuttaa vatsavaivoja raakana syötynä. Alkoholin kanssa nautittuna se voi aiheuttaa antabusreaktion. Tauriontatin lakin väri vaihtelee paljon. Tauriontatin pillistö on nuorena keltainen, mutta punastuu lakin kasvaessa. Varmin veritatista erottava tuntomerkki on jalan verkkokuvio, joka veritatilta puuttuu. Yksi huomattavimpia tuntomerkkejä tauriontatilla on sen pillistön ja sen yläpuolisen lakin mallon väliin muodostuva sininen/sinertyvä linja. Se puuttuu muilta saman värimaailman tateilta, jotka ovat yleisempiä etelämmässä. Tatti suosii kalkkimaita, ja se on sisä-Suomessa harvinainen. Tauriontattia muistuttavia sieniä ovat veritatti ja piruntatti. Tauriontatti on Suomessa silmälläpidettävä laji. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Tauriontatti (Suillellus luridus) * Mushroom Expert: Boletus luridus Luokka:Boletaceae Luokka:Myrkkysienet
Tähden ydinsynteesi

Tähden ydinsynteesi eli tähden nukleosynteesi on yleisnimitys tähdissä tapahtuville ydinprosesseille, joissa kevyistä alkuaineista syntyy raskaampia alkuaineita. Auringossa vedyn fuusio heliumiksi on tärkein tällainen reaktio ja se vastaa myös suurinta osaa Auringon energiantuotannosta. Tämä reaktio tarvitsee vähintään kolmen miljoonan kelvinin lämpötilan. Muut tähtien elinaikana tapahtuvat ydinreaktiot tuottavat alkuaineita aina rautaan asti. Tähden räjähtäessä neutronisieppaus tuottaa alkuaineita aina tinaan asti, ja raskaampia muut sieppaukset. ==Historiaa== Vuonna 1920 Arthur Eddington esitti Francis Astonin tutkimusten pohjalta, että tähdet tuottavat energiansa ydinfuusiolla. Kahdeksan vuotta myöhemmin George Gamow laski Gamowin tekijän, kvanttimekaanisen kaavan, jonka mukaan kahden atomin joutuessa tarpeeksi lähekkäin vahva ydinvoima voittaisi Coulombin vallin. Myöhemmin Gamowin tekijää käyttivät Robert Atkinson, Fritz Houtermans, Edward Teller ja Gamow itse laskiessaan tähtien ydinreaktioiden reaktionopeutta. "Energy production in stars"-julkaisussa vuonna 1939 Hans Bethe tutki mahdollisia vedyn fuusioreaktioita. Hän uskoi protoni-protoni-ketjun olevan Auringon massaisten ja pienempien tähtien tärkein energiaa tuottava reaktio, ja hiilisyklin olevan suurempien tähtien tärkein reaktio. Nämä reaktiot kattavat pääosan tähden energiantuotannosta ja sitä kautta niiden kuumuudesta, mutta eivät selitä raskaampien alkuaineiden syntyä. Vuonna 1946 Fred Hoyle esitti, että erittäin kuumien ydinten joukko voisi yhtyä raudaksi. Kahdeksan vuotta myöhemmin hän julkaisi teorian tähtien nukleosynteesistä, jossa syntyy alkuaineita hiilestä rautaan asti. Hoylen teoriaa kehiteltiin ja se johti vuonna 1957 kehuttuun "Synthesis of elements in stars"-julkaisuun (Geoffrey Burbidge, Margaret Burbidge, William Fowler, Fred Hoyle, kyseistä julkaisua kutsutaan myös nimien perusteella B2FH). Alastair Cameron ja Donald Clayton kehittivät teoriaa edelleen ja Cameron kehitti myös oman teoriansa. Clayton laski ensimmäisenä s-prosessin ja r-prosessin, piin palamisen rautaryhmän alkuaineiksi ja määritti alkuaineiden ikiä. 1970-luvulla nukleosynteesin tutkimus laajeni. ==Tärkeimmät reaktiot== *Vedyn palaminen: **Protoni-protoni-ketju **Hiilisykli *Heliumin palaminen: **Kolmialfareaktio **Alfareaktio *Raskaampien alkuaineiden palaminen: **Hiilen fuusio **Neonin palaminen **Hapen palaminen **Piin palaminen *Rautaa raskaampien alkuaineiden palaminen: **Neutronisieppaus ***Hidas neutronisieppaus ***Nopea neutronisieppaus **Protonisieppaus ***Nopea protonisieppaus **Fotodisintegraatio ***P-prosessi ==Aiheesta muualla== *How the Sun Shines *Nucleosynthesis Luokka:Astrofysiikka Luokka:Ydinfysiikka Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Piruntatti

Piruntatti (Rubroboletus satanas, aiemmin Boletus satanas) on myrkyllinen tattilaji, jonka lakki on väriltään valkoinen tai hopeanharmaa. Tatin maku on nuorena mieto, vanhemmiten epämiellyttävä. Jalka on yläosastaan kellertävä, alhaalta punertava. Muitakin myrkyllisiä tatteja, kuten tauriontatti, on olemassa. Punaiset tatit onkin syytä jättää sienikirjojen mukaan käyttämättä. == Esiintyminen == Piruntattia ei esiinny Suomessa. Sitä on ilmoitettu havaitun kerran Korppoossa,http://www.kolumbus.fi/~w425013/tatit.html mutta havainto on myöhemmin todettu virheelliseksi. == Lähteet == Luokka:Boletaceae Luokka:Myrkkysienet
Armenian jalkapalloliigakausi 2008

Armenian jalkapalloliiga-kausi 2008 Maa Armenia Kausi 18\. Joukkueita 8 Hallitseva mestari FC Pyunik Jerevan Nousseet joukkueet - Pudonneet joukkueet ? Armenian jalkapalloliiga-kausi 2008 on Armenian jalkapalloliigan 18. kausi. Kausi alkoi 6. huhtikuuta ja loppui 15. marraskuuta 2008. Kaudella oli mukana kahdeksan joukkuetta, ja hallitsevana mestarina oli Pjunik Jerevan. Edellisellä kaudella sarjaan ei noussut yhtäkään joukkuetta, sillä Dinamo Jerevan, jonka piti nousta sarjaan, ei halunnut nousta pääsarjaan ja antoi Kilikia Jerevanin jatkaa sarjassa. Liigassa pelattiin neljä kierrosta, eli kaikille joukkueille kertyi kauden aikana yhteensä 28 ottelua. Liigan mestaruuden voitti Pyunik Jerevan. == Osallistuneetjoukkueet == Joukkue Kaupunki Kotikenttä Kapasiteetti Edellinen kausi FC Ararat Jerevan Jerevan Hrazdan 60 000 4. pääsarjassa Banants Jerevan Banants Stadium 8 000 2. pääsarjassa Gandzasar Kapan Lernagorts 3 500 5. pääsarjassa Kilikia Jerevan Hrazdan 60 000 8. pääsarjassa FC MIKA Jerevan Mika Stadium 12 000 3. pääsarjassa Pyunik Jerevan Jerevan Hanrapetakan 15 000 Pääsarjan mestari Shirak Gyumri Gyumrin kaupunginstadion 7 000 6. pääsarjassa Ulisses Jerevan Kasakhi Marzik 3 500 7. pääsarjassa == Sarjataulukko == V = Voitot, T = Tasapelit, H = Häviöt, TM = Tehdyt maalit, PM = Päästetyt maalit, ME = Maaliero, P = Pisteet Sijoitus Joukkue Pelattu V T H TM PM ME P 1 Pyunik Jerevan 28 18 5 5 40 18 + 22 59 2 Ararat Yerevan 28 18 5 5 48 23 + 25 59 3 Gandzasar Kapan 28 13 8 7 39 27 + 12 47 4 Mika 28 13 7 8 38 28 + 10 46 5 Banants 28 11 8 9 34 25 + 9 41 6 Ulisses 28 7 8 13 19 29 - 10 29 7 Shirak 28 5 4 19 15 40 - 25 19 8 Kilikia 28 2 5 21 21 64 - 43 11 Liiga-kausi 2008
Come My Fanatics...

Come My Fanatics... on englantilaisen doom metal -yhtye Electric Wizardin toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1997. Yhtyeen tyyli muuttui albumilla entistä psykedeelisempään ja raskaampaan suuntaan. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 28. == Kappaleet == # # # # # # == Kokoonpano == * Jus Oborn – kitara, laulu * Tim Bagshaw – basso * Mark Greening – rummut == Arviot == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:Electric Wizardin albumit
Tallinnan pörssi

Tallinnan pörssi on Virossa toimiva arvopaperipörssi, joka kuuluu nykyään Nasdaq-konsernin omistukseen. Tallinnan pörssi on Viron ainoa säänneltyä osakekauppaa harjoittava pörssi. == Historia == Pörssitoiminta alkoi Virossa ensimmäisen kerran vuonna 1920 ja päättyi maaliskuussa 1941 Neuvostoliiton miehittäessä Viron. Viron palautettua itsenäisyytensä vuonna 1991 maahan alettiin luoda lainsäädäntöä arvopaperikauppaa varten. Tallinnan pörssin perustivat huhtikuussa 1995 yhteistyössä 10 liikepankkia, yhdeksän välittäjäliikettä ja kolme valtiollista instituutiota: Hüvitusfond, Viron keskuspankki ja Viron valtiovarainministeriö. Pörssin ensimmäinen kaupankäyntipäivä oli 31. toukokuuta 1996, jolloin listattuna oli 11 arvopaperia. Ensimmäinen laskentapäivä oli 3. kesäkuuta 1996, minkä jälkeen pörssin TALSE-indeksi putosi alemmas kuin koskaan, 84,24 pisteeseen, 17. kesäkuuta 1996. Seuraavana vuonna puolestaan, 29. elokuuta 1997, indeksi kohosi historian korkeimmalle tasolle 492,97 pisteeseen. Suomalainen HEX Oyj hankki enemmistöosuuden Tallinnan pörssistä vuonna 2001. Kaupan myötä Tallinnan pörssi siirtyi käyttämään HEXin kaupankäyntijärjestelmää helmikuussa 2002, jolloin pörssissä alettiin käydä kauppaa euroissa. HEX Oyj:n ja Tukholman pörssiä operoineen OM AB:n yhdistymisen myötä syyskuussa 2003 myös Tallinnan pörssi siirtyi yhdistymisestä syntyneen yhtiön, OMHEX:n, omistukseen – vuotta myöhemmin OMHEX muutti nimensä muotoon OMX. Tallinnan pörssin omistaja vaihtui jälleen helmikuussa 2008, kun OMX yhdistyi yhdysvaltalaisen NASDAQ Stock Market Inc:n kanssa muodostaen NASDAQ OMX Groupin. == Listatut yhtiöt == === Päälista === Tallinnan pörssin päälistan yhtiöt: (5.1.2017) * Arco Vara * Baltika * Ekspress Grupp * Harju Elekter * LHV Group * Merko Ehitus * Nordecon * Olympic Entertainment Group * PRFoods * Silvano Fashion Group * Skano Group * Tallink Grupp * Tallinna Kaubamaja Grupp * Tallinna Vesi === Toissijainen lista === Toissijainen lista on tarkoitettu yhtiöille, jotka eivät täytä päälistalla olemiseen asetettuja kvantitatiivisia vaatimuksia liittyen julkisen kaupankäynnin kohteena olevien osakkeiden määrään ja markkina-arvoon. Tallinnan pörssin toissijaiselle listalle oli 30. toukokuuta 2016 listattuna kaksi yhtiötä. * Pro Kapital Grupp * Trigon Property Development === First North Baltic Share -lista=== * Linda Nektar == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nasdaq Baltic Luokka:Tallinna Luokka:Arvopaperipörssit Luokka:Viron talous Luokka:NASDAQ OMX Group
Typäskääpä

Typäskääpä (Albatrellus confluens tai Scutiger confluens) on Russulales- lahkoon kuuluva, lampaankääpää suuresti muistuttava kääpämäinen sienilaji. Se on ruokasienenä vähäarvoinen. ==Tuntomerkit== Typäskäävän 5–20 cm leveän, epäsäännöllisen muotoisen lakin yläpinta on väriltään vaalean kellanruskea ja punertavan sävyinen. Lakin alapinnassa tiukasti kiinni olevat hyvin pienet pillit ovat johteiset ja lähes valkoiset, mutta muuttuvat vioittuneista kohdista punertavan ruskeiksi. Jalka on lyhyt, 1–3 cm paksu, täyteinen ja lakin värinen. Malto on valkoista, mutta se muuttuu vioittuneista kohdista ja kuivattaessa punertavan ruskeaksi. Tuoksu on miellyttävän hedelmäinen, mutta muuttuu kuivattuna pistäväksi. Typäskäävän erottaa parhaiten ruokasienenä paljon arvokkaammasta lampaankäävästä siten, että lampaankäävän lakki on kermanvalkoinen ja usein nahanruskeasuomuinen. Typäskääpä muuttuu kosketettaessa punertavan ruskeaksi, mutta lampaankääpä keltaiseksi. Lampaankäävällä ei myöskään ole hedelmäistä tuoksua. ==Kasvuaika ja -paikka== Typäskääpä kasvaa elo-lokakuussa yleisenä Etelä- ja Keski-Suomen kuusimetsissä. Lajille on ominaista kasvaa tiiviinä puolipallon muotoisina ryppäinä siten, että sen lakit peittävät kerroksittain toisensa. ==Käyttö ravinnoksi== Nuorena typäskääpä kelpaa ryöpättynä syötäväksi, mutta laji on ruokasienenä vähäarvoinen. Vanhat yksilöt ovat maultaan liian karvaita ja siten syömäkelvottomia. Useissa sienikirjoissa typäskääpä on luokiteltu syötäväksi kelpaamattomaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: typäskääpä (Albatrellus confluens) *Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Typäskääpä (Albatrellus confluens) *LuontoPortti: Typäskääpä Luokka:Käävät Luokka:Russulales Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Youssef Chahine

Youssef Chahine (; 25. tammikuuta 1926 Aleksandria – 27. heinäkuuta 2008 Kairo) oli egyptiläinen elokuvaohjaaja, joka kuului arabialaisen elokuvan arvostetuimpiin. Hän oli tunnettu sananvapauden puolustaja ja käsitteli elokuvissaan kriittisesti esimerkiksi Egyptin vallanpitäjiä. Hänen ensimmäinen elokuvansa Baba Amine valmistui 1949. Paljolti hänen ansiotaan oli näyttelijä Omar Sharifin uran käynnistyminen. Chanine kävi Sodankylän elokuvajuhlilla 1998. Hänen viimeisen, keskeneräiseksi jääneen elokuvansa Heya Fawda (2007) teki valmiiksi hänen kollegansa Khaled Youssef. ==Palkinnot ja tunnustukset== *elämäntyöpalkinto Cannesin elokuvajuhlat (1997). ==Filmografiaa== Joidenkin elokuvien julkaisuvuosi voi toisissa lähteissä poiketa (riippuen julkaisumaasta). Ohjauksia: * Baba Amine (Father Amine; 1950) * Ibn el Nil (The Nile’s Son; 1951); El Muharraj el Kabir (The Great Clown; 1951) * Sayidet el Kitar (The Lady in the Train; 1952); Nessa bala Rejal (Women without Men; 1952) * Sera’a fil Wadi (Struggle in the Valley; 1953) * Shaitan el Sahara (Devil of the Desert; 1954) * Sera’a fil Mina (Struggle on the Pier; 1955) * Inta Habibi (You Are My Love; 1956) * Wadaat Hobak (Farewell to Your Love; 1957) * Bab el Hadid (suom. Keskusasema; Iron Gate; Cairo Station; Gare centrale; 1958; esiintyi Kennawin roolissa); Gamila Bohraid (Djamila; 1958) * Hub illal Abad (Forever Yours; 1959) * Bayn Ideak (Between Your Hands; 1960) * Nedaa el Ochak (Lover’s Call; 1961); Rajol fi Hayati (A Man in My Life; 1961) * El Naser Salah el Dine (Saladin; 1963) * Fajr Yum Jadid (Dawn of a New Day; 1964) * Baya el Khawatim (The Ring Seller; 1965) * Rimal min Zahab (Sand of Gold; 1966) * El Nas wal Nil (People and the Nile; 1968) * El Ard (The Land; 1969) * Al Ekhtiar (The Choice; 1970) * Al Asfour (The Sparrow; 1973) * Awdat al Ibn al Dal (Return of the Prodigal Son; 1976) * Iskindria ... Leh? (Alexandria . . . Why?; 1978) (+ sc) * Hadota Misreya (An Egyptian Story; La Memoire; 1982) (+ sc) * Al Wedaa ya Bonaparte (Adieu Bonaparte; 1984) * Sarikat Sayfeya (1986+ ph), al-Yawm al-Sadis (1986) * Iskindiriah Kaman Oue Kaman (Alexandria Again and Forever; 1990) (+ sc) * Cairo as Told by Youssef Chahine (1991) * al-Mohager (The Emigrant; 1994+ sc) * Lumière et compagnie (Lumière and Company, yksi elokuvan lyhytelokuvista; 1995) * al-Massir (Destiny; 1997) (+ co-sc) * L’Autre (El Akhar; 1999) (+ co-sc) * 11'09"01 - September 11 (2002) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Arab cinema: Youssef Chahine. Egypt's great director (al-bab.com) Luokka:Egyptiläiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Dopethrone

Dopethrone on englantilaisen doom metal -yhtye Electric Wizardin kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 2000. Levy on yhtyeen tunnetuin ja sanasta "Dopethrone" tullut jonkinlainen tunnussana yhtyeelle. Tyyli oli jälleen muuttunut edellisestä albumista, ja Obornin vokaalit ovat säröisemmät ja aggressiivisemmat kuin aikaisemmin. Albumin tunnetuimmat kappaleet lienevät raidat "Dopethrone", "Vinum Sabbathi", "Funeralopolis" sekä "We Hate You". == Kappaleet == # # # #: I. Electric Frost #: II. Golgotha #: III. Altar of Melektaus # # # # # == Kokoonpano == * Justin Oborn – kitara, laulu * Tim Bagshaw – basso * Mark Greening – rummut == Arviot == * Allmusic: Allmusic review * I-Mockery: I-Mockery * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Electric Wizardin albumit
SV Caiquetio

Sport Vereingang Caiquetio on arubalainen jalkapalloseura, jonka kotikaupunki on Paradera. Kaudella 2010–2011 seura pelasi Aruban Division Dosissa, joka on Aruban kolmanneksi korkein sarjataso.http://www.rsssf.com/tablesa/aruba2011.html Seura pelasi korkeimmalla sarjatasolla vielä kaudella 2007, mutta sijoittui vasta yhdeksänneksi, ja pelasi neljän joukkueen putoamiskarsinnan ollessa viimeinen. Täten Caiquetio putosi toiselle sarjatasolle. ==Lähteet== Caiquetio
8 naista

8 naista (Huit femmes eli 8 femmes) on François Ozonin vuonna 2001 ohjaama, ranskalais-italialaisena yhteistuotantona syntynyt elokuva, joka sai maailmanensi-iltansa 8. tammikuuta 2002 Ranskassa. Genreltään se on lähinnä rikoskomedia. Nimensä mukaisesti elokuvassa on pääosassa kahdeksan naista. Useimmat heistä ovat ranskalaisen elokuvan kuuluisimpia tähtinäyttelijöitä. Ainoa niukka miesrooli on talon murhatulla isännällä Marcelilla. Elokuva sijoittuu äveriääseen porvariskartanoon 1950-luvulle. Elokuvan alussa Marcelin vaimo Gaby on kutsunut joukon Gabyn lähisukulaisia maaseutukartanoonsa viettämään joulua. Näiden viiden eri-ikäisen naisen lisäksi talossa on taloudenhoitajatar Chanel ja sisäkkö Louise. Sitten paljastuu, että isäntä Marcel on murhattu vuoteeseensa. Makuuhuone lukitaan, jotta johtolangat eivät turmeltuisi. He yrittävät kutsua paikalle poliisin, mutta puhelinlinja on katkaistu ja autoa on sabotoitu. Jopa kartanon portti on jumissa ja lunta sataa yhä enemmän, joten he ovat eristyksissä muusta maailmasta. Niinpä he alkavat keskenään selvittää murhaajaa. Selvittelytyön kuluessa paljastuu suuri joukko mitä odottamattomampia salaisuuksia, joista naiset olisivat mieluiten vaienneet. 8 naista on voimakkaasti tyylitelty ja hyvin teatterimainen. Tyylittely ilmenee esimerkiksi Technicolor-värityksessä sekä Agatha Christien dekkarityylin parodisessa liioittelussa. Kuvaan istuvat hyvin myös kahdeksan musikaalimaista laulunumeroa, jotka kukin kahdeksan naista esittävät vuorollaan elokuvan kuluessa. Numerot ovat cover-versioita ranskalaisen kevyen musiikin 1900-luvun historiasta, ja näyttelijät laulavat ne itse. Teatterimaisuus näkyy muun muassa siinä, että kaikki elokuvan kohtaukset sijoittuvat saman talon eri huoneisiin ja että näyttelijät elokuvan lopuksi kerääntyvät riviin kameran eteen. Itse asiassa elokuva perustuu näytelmään: ranskalaisen näytelmäkirjailijan Robert Thomasin (1927−1989) Huit femmes -kappaleeseen, joka sai ensi-iltansa vuonna 1961 Pariisissa. Alun perin ohjaaja Ozonin tarkoitus oli uudelleenfilmatisoida George Cukorin elokuva Naiset (1939), joka on kuuluisa siitä, että rooleissa on ainoastaan naisia, mutta hän päätyi lopulta Thomasin näytelmään. 8 naista oli seuraavana vuonna valmistuneen Swimming Poolin ohella se elokuva, joka nosti hänet kansainväliseen tietoisuuteen. Elokuva voitti joitakin kansainvälisiä elokuvapalkintoja. Kotimaassaan Ranskassa se sai kaikkiaan 12 César- palkintoehdokkuutta, muttei voittanut yhtäkään. == Rooleissa == == Aiheesta muualla == * * * 8 naista CBO:ssa * Mari Verho: "Kahdeksan naista ryhmäkuvassa", elokuva-arvostelu Film-o-holic.com. Luokka:Ranskalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 2002 ranskalaiset elokuvat Luokka:Elokuvat seksuaali- ja sukupuolivähemmistöistä Luokka:François Ozonin ohjaamat elokuvat Luokka:Ranskalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Ranskalaiset elokuvamusikaalit
Ludivine Sagnier

Ludivine Sagnier (s. 3. heinäkuuta 1979 La Celle-Saint-Cloud, Yvelines, Ranska) on ranskalainen näyttelijä. Sagnier aloitti elokuvauransa lapsinäyttelijänä vuonna 1988. Hän on näytellyt useissa François Ozonin elokuvissa, joista erityisesti Swimming Pool on tuonut hänelle mainetta. Hän on ollut kolme kertaa ehdolla César-palkintoon vuosina 2003, 2004 ja 2008. == Filmografiaa == * Les Maris, les femmes, les amants (1989) * Gouttes d'eau sur pierres brûlantes (2000) * 8 naista (8 femmes, 2002) * Swimming Pool (2003) * La Petite Lili (2003) * Pieni viilto vain (Petites coupures 2003) * Peter Pan (2003) * Pariisi, rakkaudella (2006) * La Californie (2006) * Les Chansons d'amour (2007) * Un Secret (2007) * L'Ennemi public no 1 (Yhteiskunnan vihollinen nro 1, 2008) * Love Crime (Crime d'amour, 2010) * Amour & Turbulences (2013) * Lou ! Journal infime (2014) * Tristesse Club (2014) * La Résistance de l'air (2015) * Rémi sans famille (2018) * Lola et ses frères (2018) * La Vérité (2019) * Un monde plus grand (2019) * Fourmi (2019) * La Forêt de mon père (2020) * Les Méchants (2021) * Adieu Paris (2022) * Napoleon (2023) Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Werner Wichtig

Werner Wichtig, oikealta nimeltään Raimund Thielcke, (15. tammikuuta 1962 - 6. lokakuuta 1992) oli saksalainen laulaja. Hänen nimensä tuli saksalaisesta sarjakuvahahmo Werneristä. ==Diskografia== ===Singlet=== *"Pump ab das Bier", 1989, saksankielinen cover-versio Technotronic-yhtyeen kappaleesta Technotronic, kappale oli Saksan listaykkösenä 15 viikkoaHit-Bilanz, deutsche Chart-Singles auf CD-Rom, Taurus Press *"Kebab (Jetzt kommt Maradona)", 1990 *"Bumm Bumm Bumm", 1991 *"Let's Talk About Sex - Deutsche Originalversion", 1992 *"Pump ab das Bier '98", 1998 ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset laulajat
Kaunojalkatatti

Kaunojalkatatti (Caloboletus calopus, syn. Boletus calopus) on Suomessa erittäin harvinainen syötäväksi kelpaamaton tattilaji. Se on oliivinvärinen tai harmaanruskea ja kasvaa vähäravinteisissä lehti- ja havumetsissä ja kalliolla. Laji on kerran löydetty Kaarinan Piispanristiltä. Löytö vuodelta 1876 on ainoa manner-Suomesta varmistettu. Lajia on tavattu myös AhvenanmaaltaTurun Sanomat 12.9.2008 Syyskuussa 2008 lajin itiöemiä löydettiin RuissalostaSuomen Luonto 8/2008 s.6 Tatti on pahan makuinen, jalassa on verkkokuvionti. == Lähteet == Luokka:Boletaceae
Antti Hietala

Antti Hietala (s. 1958) on suomalainen teatteriohjaaja. Hän toimi helsinkiläisen Q-teatterin johtajana 2012-2023. Taiken artikkeli näytelmäkirjailijoiden taloudellisesta tilanteesta ja toimii Uuden Näytelmän toimistossa (UNTO) yhdessä Elina Snickerin kanssa. Teatterityönsä lisäksi Hietala on toiminut muun muassa yhtenä Sosiaali- ja terveysministeriön Mahdollista menestys -kampanjan keulakuvista. == Ohjauksia == *Alfred Döblin: Berlin Alexanderplatz (Q-teatteri, 2002) *Fjodor Dostojevski: Riivaajat (Q-teatteri, 2004) *Wilhelm Busch: Maks ja Morits (Suomenlinnan kesäteatteri, 2005) * Antti Hietala: Variatio Delectat - Paha tahto (Q-teatteri, 2006) *William Shakespeare: Macbeth (Q-teatteri, 2008) * Antti Hietala: Aivan kuin minua ei olisi (Q-teatteri, 2010) * Antti Hietala: Tulipunainen hevonen (Q-teatteri, 2012) * Antti Hietala: Ihanat ihmiset (Q-teatteri, 2014) * Antti Hietala: Kevyttä mielihyvää (Q-teatteri, 2016) * Antti Hietala: Mount Everest (Q-teatteri, 2018) == Lähteet == *http://www.q-teatteri.fi *http://www.mahdollistamenestys.fi/articles/391/ Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Let Us Prey

Let Us Prey on englantilaisen doom metal -yhtye Electric Wizardin neljäs studioalbumi vuodelta 2002. Tyylillisesti levy noudattaa Dopethronen viitoittamaa tietä, mutta on entistäkin raskaampi ja synkempi sekä sludge- vaikutteita on entistäkin enemmän. Albumilla on myös joitakin yhtyeelle epätyypillisiä kokeiluita, esimerkiksi "We, the Undead" kulkee epätavallisen nopealla tempolla ja Justinin laulu on hänelle epätyypillistä rääyntää sekä tyylilajiltaan enemmänkin dark ambientia edustavassa "Night of the Shapessa" kuullaan pianoa ja viulua. Ambient-vaikutteita on havaittavissa muuallakin, sillä albumin kaikki raidat perustuvat pitkälti hypnoottiseen toistoon. Levy ei ole noussut suuren yleisön suosioon, mutta silti monet pitävät sitä yhtenä yhtyeen parhaista julkaisuista. Albumin yhdellekään kappaleelle ei ole julkaistu lyriikoita, ja se on viimeinen alkuperäisen Electric Wizard -kokoonpanon nauhoittama julkaisu. == Kappaleet == # # # #: I. House of Whipcord #: II. The Black Drug # # # == Kokoonpano == * Justin Oborn – kitara, laulu * Tim Bagshaw – basso * Mark Greening – rummut * Paul Sax – viulu kappaleessa Night of the Shape == Arviot == * Allmusic: Allmusic review * I-Mockery: I-Mockery * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka: Vuoden 2002 albumit Luokka:Electric Wizardin albumit
Juurtotatti

Juurtotatti (Caloboletus radicans, syn. Boletus radicans) on Suomessa erittäin harvinainen syötäväksi kelpaamaton tattilaji. Siitä tunnetaan löytöjä Suomessa ainoastaan Varsinais-Suomesta. Sienen lakki on harmaanvalkoinen, halkeillut tai oliivinvärinen. Sienen jalka on kellertävä ja maku on karvas. Sieni kasvaa kalkkimailla lehdoissa ja puistomailla. == Lähteet == Luokka:Boletaceae
Veritatti

Veritatti (Neoboletus luridiformis) on Suomessa harvinainen syötäväksi kelpaamaton tattilaji. Väriltään se on tummanruskea tai oliivinvärinen, pillistö on keltainen. Se muistuttaa suuresti kypsentämättömänä myrkyllistä tauriontattia ja on syytä jättää metsään kasvamaan. Tatti suosii lehtimetsiä, ja kasvaa nimenomaan lehmuksen seuralaisena. Sieni esiintyy Suomessa Lounais- Suomessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: veritatti (Neoboletus luridiformis) * Boletus luridiformis, veritatti @ Natural Fungi in Finland Luokka:Boletaceae
Rusoruututatti

Rusoruututatti eli ruututatti (Xerocomellus chrysenteron, syn. Xerocomus chrysenteron) on punertava tammi- ja pyökkimetsissä kasvava tattilaji. Se on aiemmin luokiteltu samettitatteihin (Xerocomus), mutta molekyylibiologiset tutkimukset ovat osoittaneet, etteivät lajit ole kovin läheisiä sukulaisia samettitatille. Lähisukulainen on sen sijaan valeruututatti. Rusoruututattia esiintyy Suomessa maan eteläosassa. Jalka ja pillistö ovat valkoiset. Punertavat tatit on syytä jättää metsään, koska niissä on myrkyllisiä lajeja, kuten tauriontatti. == Lähteet == Luokka:Boletaceae
We Live

We Live on Electric Wizardin viides albumi, joka on julkaistu vuonna 2004. Se on yhtyeen ensimmäinen albumi uudella kokoonpanolla Tim Bagshawin ja Mark Greeningin jätettyä yhtyeen. == Kappaleet == # #: I. Invocation #: II. Ritual # # # # # == Kokoonpano == * Justin Oborn – kitara ja laulu * Liz Buckingham – kitara * Robin Al-Issa – basso * Justin Greaves – rummut == Arviot == * Allmusic: Allmusic review * Imperiumi: 10-/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2004 albumit Luokka:Electric Wizardin albumit
Valeruututatti

Valeruututatti (Xerocomellus porosporus, syn. Xerocomus porosporus) on Suomessakin maan eteläosan tammimetsissä kasvava huonosti tunnettu tattilaji. Se on sukua ruututatille. Valeruututatin lakki on oliivin- tai likaisenruskea, pillistö on keltainen ja sinertyy kosketettaessa. Jalka on kellertävä ja vanhemmiten ruskea. == Lähteet == Luokka:Boletaceae
Haisuseitikki

Haisuseitikki (Cortinarius traganus) on yleinen, violetinvärinen seitikkilaji. Se kasvaa koko Suomessa havumetsissä. Sienen tuoksu on makea, mutta se ei sovellu ruokasieneksi. Lakki on violetti, vanhemmissa sieniyksilöissä ruskeankeltainen. Jalka on samoin violetti ja muuttuu vanhemmiten keltaisemmaksi, kuten myös sienen heltat. Houkuttelevan kauniit, violetin ja harmaan vivahteiset haisuseitikit saavat usein värjääjän innostumaan niiden käytöstä lankojen värjäyksessä. Violetti väri kuitenkin haihtuu keitettäessä taivaan tuuliin. Haisuseitikkejä voi kuitenkin käyttää vihreän värin aikaan saamiseksi. Samanlaista vihreää on vaikea saada mistään muusta luonnontuotteesta, joskin samantapaista löyhkäseitikkiä on kokeiltu.http://maahiska.blogspot.fi/2011/05/loyhkaseitikkivarjaysta.html == Lähteet == Luokka:Seitikit
Löyhkäseitikki

Löyhkäseitikki (Cortinarius camphoratus, aikaisemmin "sininen haisuseitikki" tai "sinimaltohaisuseitikki") on violetti, isohko helttasieni, jonka paras tuntomerkki on voimakas, epämiellyttävä tuoksu. Kangasmetsissä tavattava syötäväksi kelpaamaton seitikkilaji. Se muistuttaa haisuseitikkiä, mutta on violetimpi, vanhemmiten ruskehtavan kermanväriseksi vaaleneva. Tämän lajin voi sekoittaa sinivalmuskaan, joka on syötävä sieni. == Ulkonäkö ja koko == Lakki, 3-10 cm, nuorena lähes puolipallomainen, myöhemmin kuperaksi laakeneva, lopulta lähes tasainen. Lakin pinta on sileän silkinhohtoinen, nuorena vaalea tai vaalean violetti, vanhemmiten keskeltä ruskettuva ja lopulta ruskeankermansävyiseksi haalistuva. Heltat nuorena violetit, mutta värjäytyvät vanhemmiten itiöpölystä ruskeiksi. Nuoren itiöemän helttoja peittää runsas vaaleanvioletti seitti. Jalka on 4-8 cm pitkä ja 1-2,5 cm paksu, tanakka ja tasapaksu, tai tyvestä nuijamainen. Jalka on lakin lailla vaalea tai violetti, nuorena vaaleansinisten, myöhemmin kellertävien, suojusvöiden kirjoma. Malto on violetti. Haju on voimakas ja epämiellyttävä, joidenkin mielestä hieman raakaa perunaa muistuttava. == Kasvupaikka ja elinympäristö== Hyvin yleinen koko maassa kuusen levinneisyysalueella. Kasvaa havumetsien, useimmiten tuoreiden kuusikoiden sammalikossa elo-syyskuussa. Löyhkäseitikki on kuusen mykorritsasieni. == Käyttö == Seitikkiä on joskus käytetty lankojen värjäykseen. == Kuvia == Tiedosto:Cortinarius camphoratus 114071.jpg Tiedosto:Cortinarius.camphoratus.-.lindsey.jpg Tiedosto:Cortinarius camphoratus 2 - Lindsey.jpg Tiedosto:Cortinarius.camphoratus4.-.lindsey.jpg == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Luonto: Sienen tuoksu * Löyhkäseitikki (Cortinarius Camphoratus) Luokka:Seitikit
Porraslimaseitikki

Porraslimaseitikki (Cortinarius trivialis, aikaisemmin "porrasjalkainen limaseitikki") on kupera Lapissa asti yleisenä kasvava seitikkilaji. Se on väriltään punaruskea. Seitikin tunnistaa ennen kaikkea hyvin limaisesta pinnasta. Heltat ovat vaaleat ja ruskettuvat sienen vanhetessa. Sieni on saanut nimensä siitä että sienen lima muodostaa porrasmaisia vöitä lakin pinnalle. Seitikki kasvaa erityisesti haavan ja raidan seuralaisena, tienvarsilla ja ojanpenkoilla. Porraslimaseitikki on yleinen koko maassa. == Lähteet == Luokka:Seitikit
Informaatioähky

Informaatioähkyksi () kutsutaan tilaa, jossa ihminen on kykenemätön suodattamaan tarvitsemaansa tietoa informaatiovirrasta ja tuntee tämän vuoksi itsensä ahdistuneeksi ja turhautuneeksi. Syinä ähkyyn voivat olla informaation paljous, väsymys, stressi sekä informaation tai datan käsittelyyn käytettävissä olevan ajan rajoittuneisuus ja tästä juontuvat paineet. Ähkyn perimmäisenä aiheuttajana saattaa toimia myös ihmisen taipumus suodattaa tietoa totuttujen mallien ja uskomusten mukaisesti. Tällöin ihminen voi kokea epämukavuutta ja uhkaa, jos uusi tieto on ristiriidassa hänen aiempien käsitystensä kanssa. Merkittävä infoähkyn aiheuttaja on niin sanotun informaatiolukutaidon puute, kykenemättömyys arvioida tietojen merkityksellisyyttä ja luotettavuutta. Tällainen toistaitoisuus vie voimavaroja tärkeän tiedon käsittelystä, kun ihminen käyttää aikaansa epäoleellisen informaation tarkasteluun. Termiä käytetään kuvaamaan myös yleisellä tasolla tietoyhteiskunnan kehityksen suurissa ihmisjoukoissa ja yhteiskunnassa aiheuttamaa kitkavaikutusta; ihmiset kokevat jatkuvasti kasvavan tietomäärän hallinnan, oleellisten viestin löytämisen ja ymmärtämisen, mahdottomaksi. == Katso myös == * Infokondria ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Mediaopas.comin sanasto Luokka:Viestintä
Nurmimaamuna

Nurmimaamuna (Bovista nigrescens) on nurmikoilla yleisenä kasvava maamuniin (Bovista) kuuluva valkoinen sienilaji, joka kuitenkin tummuu vanhemmiten. Se on yleinen koko Suomessa. Laji on munanmuotoinen. Nuoret yksilöt ovat syötäviä, mutta maku huononee vanhemmiten ja nestemäinen vanhemman sienen malto ei myöskään ole omiansa houkuttelemaan ruokasienestäjää. Känsätuhkeloa sanotaan joskus maamunaksi, vaikka se on varsin erinäköinen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luonnossa.net: Nurmimaamuna (Bovista nigrescens) Luokka:Maamunat Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Witchcult Today

__NOTOC__ Witchcult Today on doom metal -yhtye Electric Wizardin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 20. marraskuuta 2007. Tyyli on lähempänä perinteistä doom metalia kuin muilla levyillä, mutta stoner-vaikutteita löytyy musiikista edelleen. Suurin muutos lienee kuitenkin Justin Obornin laulutyylissä, jonka täysin puhtaat ja kirkkaat kaukaa kaikuvat vokaaliosuudet luovat albumille erityisen uhkaavan tunnelman ja antavat täten yhtyeelle todella raskaan doom-tunnelman. Obornin laulutavasta tulee monelle mieleen yhdysvaltalainen doom-yhtye Saint Vitus. Levyllä soittaa uusi rumpali Shaun Rutter, moottoripyöräharrastaja, joka tuli Justin Greavesin tilalle tämän jätettyä yhtyeen. == Kappaleet == # # # # # # # #: I. Frisson Des Vampires #: II. Zora # == Kokoonpano == * Justin Oborn – laulu, kitara * Liz Buckingham – kitara * Robin Al-Issa – basso * Shaun Rutter – rummut == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * Imperiumi: 10-/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Electric Wizardin albumit
Nuijakuukunen

Nuijakuukunen (Lycoperdon excipuliforme, vanh. Calvatia excipuliformis) on tuhkeloiden (Lycoperdon) sukuun kuuluva sienilaji. Itiöemät ovat muodoltaan nuijamaisia, pituudeltaan 7–20 senttimetriä ja leveydeltään 4–8 senttimetriä. Yläosa on leveä ja pallomainen ja jalkaosa kapea. Nuoret itiöemät ovat vaaleanharmaita ja niiden pinta on pienten piikkien peittämä. Vanhetessaan ne muuttuvat ruskehtaviksi tai tummiksi, ja pinnalla olevat piikit irtoavat. Itiöiden kypsyttyä itiöemä hajoaa. Nuijakuukusta tavataan lähes koko Suomessa heinäkuusta lokakuuhun. Se kasvaa teiden varsilla, puistoissa, nurmikoilla, lehtimetsissä, avoimissa havumetsissä, metsänreunoilla joutomailla ja laitumilla. Nuoret ja vaaleat sienet ovat syötäviä. Nuijakuukunen ei ole kovin satoisa, ja sitä tavataan yksittäin tai muutaman itiöemän ryhmässä. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. Nuijakuukunen muistuttaa känsätuhkeloa, ryhmätuhkeloa ja nurmimaamunaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Nuijakuukunen (Lycoperdon excipuliforme) Luokka:Tuhkelot Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Jättikuukunen

Jättikuukunen (Calvatia gigantea tai Langermannia gigantea) on usean kilon painoiseksi kasvava kuukuslaji. Sieni on nuorena valkoinen ja muuttuu myöhemmin oliivinruskeaksi. Sieni on Suomessa paikoittainen. Se suosii typpipitoisia maita, kuten laitumia. Sieni on nuorena syötävä, mutta muuttuu myöhemmin pahan makuiseksi. == Tuntomerkit == Itiöemä on hyvin suuri (20-50 cm), jalaton ja pallomainen. Ulkokerros on valkoinen, sileähkö tai hieman epätasainen. Ajan kuluessa ulkokuori ruskettuu ja kuoriutuu pois, minkä jälkeen jäljelle jää kellanruskea, paperinohut kerros. Halkaisupinta on tasaisen valkoinen, kiinteä ja tummuu itiöiden kypsyessä. == Näköislajit == Jättikuukunen muistuttaa pienenä nurmimaamunaa ja ryhmätuhkeloa. Hieman isompana se muistuttaa ukonkuukusta. Suurta itiöemää on kuitenkin mahdotonta sekoittaa mihinkään muuhun lajiin. == Kasvupaikka ja -aika == Jättikuukusen satoaika on elo-lokakuussa. Se kasvaa puistonurmikoilla sekä puutarhoissa. Jättikuukunen suosii typpipitoista maata ja tarvitsee runsaasti ravinteita. Sieni lahottaa kariketta ja kasvaa toisinaan noidankehissä.Luontoportti.com: Jättikuukunen == Lähteet == Luokka:Lycoperdaceae Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Ukonkuukunen

Ukonkuukunen (Bovistella utriformis, syn. Lycoperdon utriforme tai Calvatia utriformis) on tuhkeloiden sukuun kuuluva pallomainen valkoinen sienilaji. Se kasvaa 5–20 senttimetriä korkeaksi ja 5–15 senttimetiä leveäksi. Sieni muuttuu vanhetessaan harmaaksi ja sen pinta alkaa lohkeilla. Ukonkuukunen kasvaa Suomessa paikoitellen typpipitoisilla alueilla, kuten laitumilla, hakamilla ja niityillä. Kasvuaika on elokuusta lokakuuhun. Sieni ei ole kovin satoisa, ja sitä tavataan korkeintaan muutaman itiöemän ryhmissä. Laji on hyvä ruokasieni nuorena, kun sen malto on valkoista. Ukonkuukunen on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. Ukonkuukunen muistuttaa jättikuukusta, mutta on sitä pienempi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Ukonkuukunen (Lycoperdon utriforme) Luokka:Lycoperdaceae
Ryhmätuhkelo

Ryhmätuhkelo (Apioperdon pyriforme, syn. Lycoperdon pyriforme) on puna- tai kellanruskea päärynämäinen ryhmätuhkelolaji, joka kasvaa yleisenä koko Suomessa. Se on pahan hajunsa vuoksi huono ruokasieni. Syötävä vain kun sisusta on valkoinen ja kiinteä. Malto muuttuu sienen eläessä aluksi nestemäiseksi kellanvihreäksi, sitten oliivinruskeaksi ja lopulta pöliseväksi mustaksi itiömassaksi. Se kasvaa useimmiten lehtipuiden kannoilla suurina ryhminä. Lähisukulainen on känsätuhkelo. == Lähteet == Luokka:Lycoperdaceae
Harmaatorvisieni

Harmaatorvisieni (Craterellus undulatus, syn. Pseudocraterellus undulatus) on harvinaisena Lounais-Suomessa kasvava mustatorvisienilaji. Se suosii lehtometsiä ja varsinkin tammen ja pähkinäpensaan seuraa. Laji on hyvä ruokasieni. Se on väriltään harmaanruskea. == Lähteet == Luokka:Mustatorvisienet
Standard Liège

Standard Liège, koko nimeltään Royal Standard de Liège, on jalkapalloseura Liègen kaupungista Belgiasta. == Saavutukset == === Kansalliset === *Jupiler Pro Leaguen voitto (10): 1957–1958, 1960–1961, 1962–1963, 1968–1969, 1969–1970, 1970–1971, 1981–1982, 1982–1983, 2007–2008, 2008–2009 *Belgian Cupin voitto (6): 1954, 1966, 1967, 1981, 1993, 2011, 2016 *Belgian Liigacupin voitto (1): 1975 *Belgian Supercupin voitto (4): 1981, 1983, 2008, 2009 === Kansainväliset === *Pääsy Cup-voittajien cupin finaaliin 1982 ==Entisiä valmentajia== * 07/1991–12/1993 Arie Haan * 01/1994–07/1994 René Vandereycken * 07/1994–07/1996 Robert Waseige * 07/1996–07/1997 Jos Daerden * 07/1997–10/1997 Aad de Mos * 11/1997–04/1998 Daniel Boccar * 04/1998–06/1998 Luka Peruzović * 07/1998–09/1999 Tomislav Ivić * 10/1999–12/1999 Željko Mijač * 01/2000–05/2000 Jean Thissen&Henri; Depireux * 05/2000–12/2000 Tomislav Ivić * 12/2000–01/2001 Dominique D'Onofrio * 01/2001–06/2002 Michel Preud'homme * 06/2002–10/2002 Robert Waseige * 10/2002–06/2006 Dominique D'Onofrio * 07/2006–09/2006 Johan Boskamp * 09/2006–06/2008 Michel Preud'homme * 06/2008–02/2010 László Bölöni Belgien: Dominique D'Onofrio beerbt Rumänen * 02/2010–06/2011 Dominique D'Onofrio * 06/2011–06/2012 José Riga * 06/2012–10/2012 Ron Jans * 06/2015–08/2015 Slavoljub Muslin * 06/2020–12/2020 Philippe Montanier * 07/2021–04/2022 Luka Elsner == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Seuran virallinen sivusto Luokka:Belgialaiset jalkapalloseurat
Jyvästatti

Jyvästatti (Suillus granulatus) on ruskeankeltainen tai punaruskea tahmatatteihin (Suillus) kuuluva tattilaji, joka kasvaa harvinaisina Etelä- Suomen kalkkipitoisilla alueilla. Sieni on miedon makuinen, hedelmäiselle tuoksuva ja hyvä ruokasieni. ==Näköislajit== Jyvästatin voi sekoittaa voitattiin (Suillus luteus), turjantattiin (Suillus clintonianus) tai lehtikuusentattiin (Suillus grevillei). Nekin ovat samanarvoisia hyviä ruokasieniä, joten sekoittumisesta ei ole suurta haittaa. http://sienet.luontonetti.com/fi/sivut/suillus_granulatus.htm ==Tuntomerkit== Jyvästatin lakki 3-12 cm leveä, kupera ja väriltään kullankeltainen, ruskeankeltainen tai punaruskea. Pintakelmu on kuivana kiinteä ja kiiltävä, märkänä limainen. Pillit ovat vaaleankeltaiset ja ne tihkuvat usein tuoreena maitomaisia pisaroita. Pillien suut ovat suuria ja kulmikkaita. Jalka on tasapaksu, 4-10 cm pitkä, vaaleankeltainen ja siinä ei ole rengasta, kuten näköislajillaan voitatilla. Jalan yläosassa on pieniä jyväsiä, jotka ovat tuoreena vaaleankeltaisia ja ruskettuvat vanhimmiten. Malto on kellanvalkeaa tai keltaista ja pehmeää. Itiöpölyn väri on ruskehtava. ==Kasvupaikka- ja aika== Jyvästatti kasvaa heinä-lokakuussa kuivahkoissa kangasmetsissä, hiekkaisissa mäntymetsissä sekä lehdoissa. Se suosii kalkkipitoisia kasvuympäristöjä. Jyvästatti on männyn juurisieni.Luontoportti.com: Jyvästatti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luontoportti: Jyvästatti (Suillus granulatus) * Mushroom Expert: Suillus granulatus Luokka:Tahmatatit Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Rusko-onttotatti

Rusko-onttotatti (Suillus cavipes vanh. Boletus cavipes) on Suomessa harvinainen kullankeltainen tai ruosteenruskea tattilaji. Lakki on muodoltaan kuperan poimuinen. Maku on mieto ja tatti on kelvollinen ruokasieni. Jalka on kirkkaankeltainen, yläosassa hento verkkokuvionti. Pillistö on oliivinvärinen tai keltainen. Sieni kasvaa lehtikuusien alla. == Lähteet == Luokka:Tahmatatit
Valvatit

Valvatit eli maitovalvatit (Sonchus) on asterikasvisuku, johon kuuluu noin 70 eri lajia vanhassa maailmassa, varsinkin Välimeren alueella. Valvatit ovat yksi- tai monivuotisia ruohovartisia kasveja, joissa on maitiaisnestettä. Valvatit voivat kasvaa melko suurikokoisiksi ja ovat kasvutavaltaan pystyjä. Lehdet ovat sepiviä ja muodoltaan jossain määrin liuskoittuneita. Lehtien laidoilla voi olla piikkimäisiä karvoja. Valvattien kukintona on useista mykeröistä koostuva huiskilomainen mykeröstö. Mykeröiden kukat ovat tavallisesti keltaisia ja mykeröissä on runsaasti kehtosuomuja. Valvattien siemenet ovat lenninhaivenellisia. Suomessa kasvaa kolme valvattilajia, joista yleisin on monivuotinen peltovalvatti (Sonchus arvensis). Myös yksivuotiset otavalvatti (Sonchus asper) ja kaalivalvatti (Sonchus oleraceus) ovat verraten yleisiä. == Lajeja == * Sonchus acaulis – kanarianvanavalvatti * Sonchus arboreus – palmannauhavalvatti * Sonchus arvensis – peltovalvatti * Sonchus asper – otavalvatti * Sonchus bornmuelleri – palmankampavalvatti * Sonchus bourgeaui – marokonvalvatti * Sonchus brachylobus – kanariannappavalvatti * Sonchus bulbosus * Sonchus bupleuroides, syn. Sventenia bupleuroides – eerikinvalvatti * Sonchus canariensis – kanariansulkavalvatti * Sonchus capillaris – mascanhapsivalvatti * Sonchus congestus – kanarianjättivalvatti * Sonchus esperanzae – palmansalaattivalvatti * Sonchus fauces-orci – mascansulkavalvatti * Sonchus filifolius – gomeranripsuvalvatti * Sonchus fruticosus – madeiranpensasvalvatti * Sonchus gandogeri – hierronkampavalvatti * Sonchus gomerensis – gomeransulkavalvatti * Sonchus gummifer – guimarinlimivalvatti * Sonchus hierrensis – hierronsulkavalvatti * Sonchus leptocephalus – kanarianripsuvalvatti * Sonchus lidii – johanneksenvalvatti * Sonchus macrocarpus * Sonchus maritimus * Sonchus microcarpus – guimarinhapsivalvatti * Sonchus oleraceus – kaalivalvatti * Sonchus ortunoi – vallehermosonvalvatti * Sonchus palmensis – palmansulkavalvatti * Sonchus palustris – rantavalvatti * Sonchus pendulus – riippavalvatti * Sonchus pinnatifidus – lanzarotensulkavalvatti * Sonchus pinnatus – madeiransulkavalvatti * Sonchus pitardii – hierronvanavalvatti * Sonchus platylepis – tejedansulkavalvatti * Sonchus radicatus – teneriffanlyyravalvatti * Sonchus regis-jubae – gomerannauhavalvatti * Sonchus tectifolius – anaganlimivalvatti * Sonchus tenerrimus – hentovalvatti * Sonchus tuberifer – teneriffanmukulavalvatti * Sonchus ustulatus – madeirankampavalvatti * Sonchus webbii – kanariansalaattivalvatti * Sonchus wildpretii – gomeranrihmavalvatti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Valvatit (Sonchus) * Suomen Lajitietokeskus: Valvatit (maitovalvatit) – Sonchus * Funet: Valvatit (Sonchus) * ITIS: Sonchus * United States Department of Agriculture (USDA): Sonchus * Flora of China: Sonchus *
Vilho Harinen

Vilho Harinen (käytti Saksassa peitenimeä Harris) (4. joulukuuta 1884 Rääkkylä – 14. huhtikuuta 1963) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat työnjohtaja Mikko Harinen ja Maria Päivinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Hilma Paavolan kanssa.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975 ==Opinnot== Harinen kävi kansakoulun ja Suomen liikemiesyhdistyksen liikeapulaisiltakurssit Helsingissä. ==Nuoruusvuodet== Opintojensa jälkeen Harinen siirtyi Joensuun postikonttorin ylimääräiseksi postiljooniksi 8. joulukuuta 1905 ja yleni postivaunupiirin vakinaiseksi postiljooniksi 1. tammikuuta 1915. Hän toimi ollessaan matkapostiljoonina Tornion–Seinäjoen rataosalla aktivistien salaisen postin kuljettajana vuosina 1915–1916. ==Jääkäriaika== Harinen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 6. huhtikuuta 1917, josta hänet siirrettiin pataljoonan 2. komppaniaan 7. elokuuta 1917. ==Suomen sisällissota== :Katso myös: Suomen sisällissota Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana jefreitteriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin Tampereella, Aittolahdessa, Lyykylässä, Mannikkalassa ja Talissa. ==Sisällissodan jälkeinen aika== Harinen palveli sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, jonka nimi muutettiin ensin Jääkärirykmentti n:o 3:ksi ja myöhemmin Savon jääkärirykmentti n:o 3:ksi ja lopuksi Uudenmaan rykmentiksi. Hän toimi rykmentissä komppanianvääpelinä. Hänet määrättiin 14. marraskuu 1919 2. pataljoonan adjutantiksi ja 23. toukokuuta 1920 alkaen rykmentin esikuntavääpeliksi sekä 1. kesäkuuta 1923 pataljoonan varusupseeriksi ja 1. kesäkuuta 1924 alkaen 1. pataljoonan taloudenhoitajaksi. Tampereen rykmenttiin 5. komppanian vääpeliksi hän siirtyi 1. elokuuta 1925, josta hänet siirrettiin 1. huhtikuuta 1926 rykmentin ase-, ammus- ja pioneerivaraston hoitajaksi ja 1. syyskuuta 1928 rykmentin asevaraston hoitajaksi ja edelleen 1. toukokuuta 1934 rykmentin esikuntavääpeliksi. Missä tehtävässä hän toimi aina talvisodan syttymiseen saakka. ==Talvi- ja jatkosota== Talvi- ja jatkosotaan Harinen osallistui Tampereen suojeluskunnan vahtimestarina ja varastonhoitajana, mistä hän siirtyi sotien jälkeen Oy Ratinanlinnan vahtimestariksi, missä toimessa oli vuoteen 1955 saakka. Hänet on haudattu Tampereelle. == Lähteet == * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. * Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet