EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Parsuna

Parsuna () on Venäjällä 1500-luvun lopulla kehitetty muotokuvamaalaustyyppi. Sitä voidaan pitää välivaiheena perinteisten ikoneiden ja realistisempien muotokuvien välillä. Parsunat pitäytyvät vielä ikonien kaksiulotteiseen tyylissä, ja niistä näkyy kokemattomuus naturalistisen kuvaustavan käytössä. Parsunoita alettiin tehdä muistoiksi ajan maallisista henkilöistä, kun perinteinen ikonimaalaus alkoi rappeutua. Myöhemmin 1700-luvulla länsieurooppalainen tyyli tuli yhä hyväksytymmäksi. Alexander Boguslawski, Russian Painting, Parsunas. Viitattu 15.5.2008. Kuten ikoni, parsuna maalattiin tavallisesti puulevylle. Toisin kuin ikoni, parsuna esitti tavallista ja elävää ihmistä. Hahmo on maalattu jäykästi viivaperspektiiviin, ikään kuin kiinnittäen ja kunnioittaen kuvatun henkilön muistoa.Jennifer R.Tishler, Introduction to Russian Civilization, Portrait Painting Under Elizabeth and Catherine, Dartmouth College. Viitattu 15.5.2008. Kuuluisia parsunoita ovat Iivana Julma (1500-luvun loppu), hänen poikansa Fjodor I (1500-luvun loppu) ja ruhtinas Mihail Skopin-Šuiski (1600-luku). Alexander Boguslawski Russian Painting, Parsunas . Viitattu 15.5.2008. ==Moderni parsuna== Venäjällä kehittyi Neuvostoliiton jälkeen parsunatyyppi, jossa oli vaikutteita niin ikonimaalauksesta kuin modernismista. ==Parsunoita== Kuva:Feodor_I_of_Russia_(parsuna,_1630s,_Moscow_History_museum).jpg|Fjodor I, 1500-luvun loppu. Kuva:M.V. Skopin-Shuyskiy (17th c., Tretyakov gallery).jpg|Mikael Skopin-Šuiski, 1600-luvun alku. Kuva:Mikhail fjodorovich2.jpg|Mikael I Romanov, 1600-luku. Kuva:Portrait of Patriarch Nikon.jpg|Patriarkka Nikon, 1660-1665. Kuva:Alexis I of Russia (1670-1680s, GIM).jpg|Aleksei I Mihailovitš, 1670-1680-luku. Kuva:Feodor III of Russia 2.jpg|Fjodor III, 1600-luvun loppu. Kuva:Young Peter the Great parsuna.jpg|Nuori Pietari I Suuri, 1600-luku. Kuva:Sophia Alekseyevna of Russia.jpg|Sofia Aleksejevna, 1682—1689. Kuva:Golytsin GIM.jpg|Vasili Golitsyn, 1600-luvun loppu. Kuva:Romodan.jpg|Fjodor Romodanovski, 1600-luvun loppu. Kuva:Lev Kir. Naryshkin.JPG|Lev Naryškin, 1600-luvun loppu. Kuva:Portrait of Tsaritsa Natalya Kirillovna Naryshkina - Google Cultural Institute.jpg|Natalja Naryškina, 1600-luvun loppu. Kuva:Grigoriy Adolsky - voevoda Vlasov.jpg|Ivan Vlasov, 1695. Kuva:Stolnik V.F.Lutkin.jpg|Vasili Ljutkin, 1698. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ikonien historia Luokka:Taiteen aiheet Luokka:Venäjän taide
Cansei de Ser Sexy

Cansei de Ser Sexy, tunnetaan myös nimellä CSS, on brasilialainen yhtye, joka yhdistelee musiikissaan elektroa, rockia ja tanssittavaa punkia. He laulavat sekä englanniksi että portugaliksi, ja sanoitukset käsittelevät useimmin populaarikulttuuria. Cansei de Ser Sexy on portugalia ja tarkoittaa suomeksi kyllästynyt olemaan seksikäs. Yhtyeessä esiintyy viisi naista ja yksi mies.http://www.noise.fi/levyarvostelut/?id=6225 Yhtye on esiintynyt Suomessa Gwen Stefanin lämmittelijänä lokakuussa 2007 ja Flow-festivaaleilla Helsingissä elokuussa 2008. Yhtyeen laulaja Lovefoxxx pukeutuu mitä mielikuvituksellisimmin ja esimerkiksi Flow’ssa hän pomppi lavalla kuin Duracell-pupu.http://www.festarit.org/raportit/127 Yhtyeen toisella albumilla Donkey on Left Behind -niminen laulu, joka on saanut innoituksensa Helsingistä ja yhtyeen ensimmäisestä Suomen matkasta.http://www.mtv3.fi/viihde/uutiset/musiikki.shtml/688490?css ==Julkaisut== ===Albumit=== * * * * ===EP:t=== * * * * === Singlet === * "Let's Make Love and Listen to Death from Above" (2004) * ”Bezzi” (2005) * ”Sperafilm” (2005) * ”Alala” (2006) * ”Off the Hook” (2006) * "Let's Make Love and Listen to Death from Above" (2007, uudelleenjulkaisu) * ”Alcohol” (2007) * ”Music is My Hot Hot Sex (2007) * ”Rat is Dead (Rage) (2008) * ”Left Behind” (2008) * ”Move” (2008) * ”Hits Me Like a Rock” (2011) * ”City Grrrl” (2011) * ”Hangover” (2013) * ”Into the Sun” (2013) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Cansei de Ser Sexy Flickr-sivustolla. Luokka:Brasilialaiset indie rock -yhtyeet Luokka:Brasilialaiset elektronisen musiikin yhtyeet Luokka:Brasilialaiset popyhtyeet
Teuthras

Teuthras () oli kreikkalaisessa mytologiassa Myysian kuningas, jonka mukaan Teuthranian kaupunki on saanut nimensä.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.7.4 ((engl. käännös)). Augen ja Telefoksen kertomuksessa Teuthras useimpien lähteiden mukaan menee naimisiin Augen kanssa ja ottaa Telefoksen kasvattilapsekseen, joka lopulta perii valtaistuimen Teuthraan jälkeen.Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 8.4.9 (engl. käännös).Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.9.1 ((engl. käännös)).Diodoros Sisilialainen: Historian kirjasto 4.33.10-12 (engl. käännös). Hyginuksen mukaan Teutras tosin luovuttaa vallan Telefokselle palkkioksi tämän kukistettua Idaan, joka puolestaan yritti anastaa kuninkuuden.Hyginus: Fabulae c (engl. käännös). Plutarkhos kertoo, että Teuthras oli metsästämässä vuorella, kun hän huomasi Artemiin lemmikkivillisian. Sen pyyntelystä huolimatta hän tappoi sian. Tämä suututti Artemiin, joka löi kuningasta hulluudella. Ainoastaan Teuthraan äidin lukuisat uhrilahjat Artemiille lopulta lepyttivät jumalattaren, ja Teuthras sai järkensä takaisin. Tapahtumien seurauksena hän nimesi vuoren itsensä mukaan.Plutarkhos: Moralia vol. 5 (engl. käännös). == Muita saman nimisiä henkilöitä == * Teuthras oli myös erään kreikkalaisen soturin nimi, jonka Hektor surmasi Troijan sodassa.Homeros: Ilias 5.703–710 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Helene Bützow

Helene Mirjam Bützow (s. 9. kesäkuuta 1955 Oulu) on suomalainen kääntäjä. Hän suomentaa kirjallisuutta englannista ja ruotsista. Bützow kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1974, minkä jälkeen hän opiskeli Saksassa ja Englannissa 1974–1979. Hän on suomentanut muun muassa Don DeLillon, Sarah Watersin, Kazuo Ishiguron, Philip Pullmanin, Suzanne Collinsin, John Greenin ja Lars Sundin tuotantoa. Vuonna 2001 Bützow sai kirjallisuuden valtionpalkinnon. Hänelle myönnettiin vuonna 2020 Mikael Agricola -palkinto Kazuo Ishiguron teoksen Surullinen pianisti suomennoksesta. Bützow sai valtion kolmivuotisen taiteilija-apurahan 2003 ja viisivuotisen 2008. Vuonna 2015 hän sai kirjastoapurahan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Helene Bützow Kirjasampo.fi. * Heino, Hannimari: Kun nainen kirjoittaa, kävelee ja hakkaa halkoja. Peilikuva 1/2002. (Arkistoitu sivu.) Luokka:Kirjallisuuden valtionpalkinnon saajat Luokka:Suomentajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1955 syntyneet
Peter Doherty

Peter Charles Doherty (s. 15. lokakuuta 1940 Brisbane) on australialainen lääketieteilijä ja eläinlääkäri. Hän sai vuoden 1996 Nobelin lääketieteen palkinnon immuunijärjestelmään liittyvistä tutkimuksistaan. Doherty selvitti, miten T-solut tunnistavat taudinaiheuttajat, joita niiden pitää tuhota. Doherty suoritti perustutkintonsa eläinlääketieteestä kotimaassaan Australiassa. Jatko-opintoja varten hän lähti Skotlantiin Edinburghin yliopistoon, missä hän väitteli vuonna 1970. Tuoreena tohtorina hän palasi Australiaan ja asettui Canberraan. Siellä hän aloitti myöhemmin palkitut tutkimuksensa T-soluilla. == Lähteet == *Nobelprize.com Luokka:Australialaiset tieteilijät Luokka:Eläinlääkärit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat
Wolfin lääketieteen palkinto

Wolfin lääketieteen palkinto on yksi Wolfin säätiön jakamista Wolfin palkinnoista. Palkinto lääketieteessä on jaettu vuodesta 1978 lähtien. Palkinnon arvioidaan olevan maailman kolmanneksi arvostetuin lääketieteen palkinto Nobelin lääketieteen ja Albert Lasker -palkintojen jälkeen. Runsas kolmannes palkituista on myöhemmin saanut lääketieteen Nobelin. ==Palkitut== Lähde: * 1978 – George D. Snell, Jean Dausset, Jon J. van Rood * 1979 – Roger W. Sperry, Arvid Carlsson, Oleh Hornykiewicz * 1980 – Cesar Milstein, Leo Sachs, James L. Gowans * 1981 – Barbara McClintock, Stanley N. Cohen * 1982 – Jean-Pierre Changeux, Solomon H. Snyder, James W. Black * 1983–1984 – ei jaettu * 1984 – 85 – Donald F. Steiner * 1986 – Osamu Hayaishi * 1987 – Pedro Cuatrecasas, Meir Wilchek * 1988 – Henri G. Hers, Elizabeth F. Neufeld * 1989 – John Gurdon, Edward B. Lewis * 1990 – Maclyn McCarty * 1991 – Seymour Benzer * 1992 – M. Judah Folkman * 1993 – Ei jaettu * 1994–1995 – Michael J. Berridge, Yasutomi Nishizuka * 1995–1996 – Stanley B. Prusiner * 1997 – Mary Frances Lyon * 1998 – Michael Sela, Ruth Arnon * 1999 – Eric R. Kandel * 2000 – Ei jaettu * 2001 – Avram Hershko, Alexander Varshavsky * 2002–2003 – Ralph L. Brinster, Mario Capecchi, Oliver Smithies * 2004 – Robert A. Weinberg, Roger Y. Tsien * 2005 – Alexander Levitzki, Anthony R. Hunter, Anthony J. Pawson * 2006–2007 – Ei jaettu * 2008 – Howard Cedar, Aharon Razin * 2009 – ei jaettu * 2010 – Axel Ullrich * 2011 – Shinya Yamanaka, Rudolf Jaenisch * 2012 – Ronald Evans * 2013 – ei jaettu * 2014 – Nahum Sonenberg, Gary Ruvkun, Victor Ambros * 2015 – John Kappler, Philippa Marrack ja Jeffrey Ravetch * 2016 – C. Ronald Kahn, Lewis C. Cantley * 2017 – James P. Allison * 2019 – Jeffrey M. Friedman * 2020 – Jennifer Doudna, Emmanuelle Charpentier * 2021 – Joan Steitz, Lynne Elizabeth Maquat, Adrian Krainer ==Lähteet== Luokka:Wolfin palkinto Luokka:Lääketieteen palkinnot
Juan Rulfo

Juan Rulfo (16. toukokuuta 1917 Apulco, Meksiko – 7. tammikuuta 1986 México, Meksiko) oli meksikolainen kirjailija. Hän julkaisi vain kaksi teosta, novellikokoelman Tasanko liekeissä (1953) ja romaanin Pedro Páramo (1955), jotka on käännetty useille kielille. Rulfo sai vuonna 1970 Meksikon kansallisen kirjallisuuspalkinnon ja vuonna 1983 Asturian ruhtinaan palkinnon. Rulfon osittain omaelämäkerrallista tuotantoa leimaa oma maaseudulle vietetty lapsuus. Hän kuvaa teoksissaan eleettömällä tyylillä Jaliscon maakunnan köyhää, oppimatonta väkeä. Rulfo käytti teoksissaan monia tekniikoita, joista sittemmin on tullut latinalaisamerikkalaisen kirjallisuuden tunnusmerkkejä, kuten tajunnanvirtaa, takaumia ja vaihtuvia näkökulmia. Rulfo vaikutti moniin latinalaisamerikkalaisiin kirjailijoihin, kuten Gabriel García Márqueziin. == Teokset == * Pedro Páramo (Pedro Páramo), suomentanut Tarja Roinila, Helsinki: Like 1991 ISBN 951-578-075-6 * Tasanko liekeissä (El Llano en llamas), suomentanut Tarja Roinila, Helsinki: Like 1998 ISBN 951-578-410-7 * Yhteisnide: ;Novelleja Antologiassa Kolmas maailma: uutta proosaa espanjankielisestä Amerikasta, toim. ja suom. Matti Rossi, Helsinki: Tammi 1966 * Luvina * Akkojen rinne * Sano niile etteivät tapa minua! * Anacleto morones Antologiassa Ihmisen tie: Valikoima latinalaisen Amerikan kirjallisuutta, toim. ja suom. Matti Rossi, Helsinki: Love kirjat 1983 ISBN 951-835-076-0 * Tasanko liekeissä * Maa on meille annettu * Me näet olemme niin köyhiä ==Lähteet== Luokka:Meksikolaiset kirjailijat Luokka:Espanjankieliset kirjailijat Luokka:Novellikirjailijat Luokka:Maaginen realismi Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Príncipe de Asturias

Príncipe de Asturias (Asturian ruhtinas) on Espanjan kruununperillisen arvonimi. Se voi tarkoittaa lisäksi seuraavia asioita: ;Maantiede *Príncipe de Asturias Peak, 4680 metriä korkea huippu Vinsonin massiivissa Etelä- Mantereella ;Espanjan laivasto *Príncipe de Asturias (1714), 30-tykkinen fregatti *Príncipe de Asturias (1717), 70-tykkinen linjalaiva *Príncipe de Asturias (1770), 14-tykkinen priki *Príncipe de Asturias (1794), 112-tykkinen linjalaiva *Príncipe de Asturias (1799), 24-tykkinen korvetti *Príncipe de Asturias (1914), risteilyalus *Príncipe de Asturias (R-11), lentotukialus
Yutaka Fukufuji

Yutaka Fukufuji (), s. 17. syyskuuta 1982 Kushiro, Hokkaido, Japani) on japanilainen jääkiekkomaalivahti. Fukufuji on ensimmäinen japanilainen, joka on pelannut NHL:ssä, ja toinen, joka on varattu NHL:ään, Hiroyuki Miuran jälkeen. Fukufuji pelasi uransa alun Asia League Ice Hockey:tä Kokudo Keikakun joukkueessa josta hän siirtyi kaudeksi 2002-03 ECHL:n Cincinnati Cyclonesin joukkueeseen josta Los Angeles Kings varasi hänet vuoden 2004 varaustilaisuudessa 8. kierroksella. Kauden 2004-05 hän pelasi ECHL:ssä Bakersfield Condorsin joukkueessa. Fukufuji teki sopimuksen Kingsin kanssa kesällä 2005 ja Kings sijoitti hänet ECHL:n Reading Royalsin kautta AHL:n Manchester Monarchsiin. Hänet kutsuttiin pariin kertaan NHL -joukkueeseen varamaalivahdiksi ja viimein 13. tammikuuta 2007 hän pääsi jäälle kolmanteen erään St Louis Bluesia vastaan. Muutaman päivän päästä 16. tammikuuta hän sai aloittaa pelin Atlanta Thrashersia vastaan. Kings ei tarjonnut Fukufujille enää sopimusta ja hän tekikin kaudesta 2007–2008 jälleen sopimuksen Bakersfield Condorsin kanssa. Sen jälkeen hän pelasi Alankomaissa. Kaudet 2010–2014 ja 2015–2023 Fukufuji on pelannut Asia League Ice Hockeyssa pelaavassa Nikkō Ice Bucksissa. Hän on edustanut ja pelannut Japanin joukkueessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Japanilaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lattia- ja kattofunktio

Lattia- ja kattofunktio ovat kaksi matematiikassa ja tietojenkäsittelytieteessä käytettävää funktiota, jotka muuntavat mielivaltaisen reaaliluvun kokonaisluvuksi.Ronald Graham, Donald Knuth ja Oren Patashnik. "Concrete Mathematics". Addison-Wesley, 1999. Chapter 3, "Integer Functions". Nimet "katto" (ceiling) ja "lattia" (floor) sekä vakiintuneet merkintätavat esitti ensimmäisenä Kenneth E. Iverson vuonna 1962. Kenneth E. Iverson. "A Programming Language". Wiley, 1962. == Lattiafunktio == Lattiafunktio reaaliluvusta x, joka merkitään \lfloor x \rfloor tai floor(x), palauttaa suurimman kokonaisluvun, joka on pienempi tai yhtäsuuri kuin x. Siis kaikille reaaliluvuille x pätee: : \lfloor x \rfloor=\max\, \\{n\in\mathbb{Z}\mid n\le x\\}. Esimerkiksi floor(2.9) = 2, floor(−2) = −2 ja floor(−2.3) = −3\. Positiivisilla luvuilla x funktiota floor(x) voidaan kutsua myös x:n kokonaislukuosaksi. Funktio x -\lfloor x\rfloor (myös x mod 1) on x:n desimaaliosa. == Kattofunktio == Kattofunktio, jota merkitään \lceil x \rceil tai ceil(x), palauttaa pienimmän kokonaisluvun, joka on suurempi tai yhtäsuuri kuin x. Siis kaikille reaaliluvuille x pätee: : \lceil x \rceil=\min\\{n\in\mathbb{Z}\mid x\le n\\} Esimerkiksi ceil(2,3) = 3, ceil(2) = 2 ja ceil(−2.3) = −2\. == Lattiafunktion ominaisuuksia == * Seuraava epäyhtälö on aina voimassa reaaliluvulle x : :: \lfloor x\rfloor \le x < \lfloor x \rfloor + 1 : *Kun x ja n ovat positiivisia lukuja, :: \left\lfloor \frac{n}{x} \right\rfloor \geq \frac{n}{x} - \frac{x-1}{x} * Lattiafunktio on idempotentti: \lfloor\lfloor x\rfloor\rfloor=\lfloor x\rfloor. * Mille tahansa kokonaisluvulle k ja reaaliluvulle x, : \lfloor {k+x} \rfloor = k + \lfloor x\rfloor * Luvun x perinteinen pyöristäminen voidaan ilmaista tavalla: floor(x + 0,5) * Lattiafunktio ei ole jatkuva, vaan puolijatkuva funktio. Vakiofunktiona sen derivaatta on nolla jokaisessa pisteessä jotka eivät ole kokonaislukuja. * Jos x on reaaliluku ja n on kokonaisluku, pätee n ≤ x jos ja vain jos n ≤ floor(x). * Reaalilukujen x, jotka eivät ole kokonaislukuja, lattiafunktio voidaan esittää Fourier-esityksenä: :\lfloor x\rfloor = x - \frac{1}{2} + \frac{1}{\pi} \sum_{k=1}^\infty \frac{\sin(2 \pi k x)}{k} * Jos m ja n ovat keskenään jaottomia lukuja, niin :\sum_{i=1}^{n-1} \lfloor im / n \rfloor = (m - 1) (n - 1) / 2 * Jokaisen positiivisen kokonaisluvun k numeroiden määrä määritellään :\lfloor \log_{10}(k) \rfloor + 1 == Kattofunktion ominaisuuksia == * Voidaan näyttää, että :\lceil x \rceil = - \lfloor - x \rfloor :sekä :x \leq \lceil x \rceil < x + 1 * Jokaiselle kokonaisluvulle k pätee : \lfloor k / 2 \rfloor + \lceil k / 2 \rceil = k == Lähteet == Luokka:Erikoisfunktiot
Tommy Franks

Tommy Ray Franks (s. 17. kesäkuuta 1945 Wynnewood, Oklahoma), alun perin Tommy Ray Bentley, on eläkkeellä oleva Yhdysvaltojen armeijan kenraali. == Nuoruus == Ottovanhempiensa tuella Tommy Ray Franks kävi lukion Texasin Midlandissa. Hän pääsi Texasin yliopistoon Arlingtonissa, mutta keskeytti suorittamatta arvosanaa. Hän liittyi armeijaan vuonna 1965 ja sai sotilaallisen peruskoulutuksensa Fort Leonard Woodissa Missourissa. Sen jälkeen hän siirtyi Fort Devensiin Massachusettsiin, missä opiskeli salakirjoituskoodien avaamista. Hän palasi Texasiin ja kävi upseerikoulun tykistö- ja ohjusalalla. == Sotilaallinen koulutus == Franks osallistui Vietnamin sotaan tykistössä 1967–1968. Sieltä palattuaan hän suoritti Arlingtonissa yliopisto-opintonsa loppuun pääaineenaan liikkeenjohto. Saatuaan lisäkoulutusta tykistöön hänet komennettiin Länsi-Saksaan liittoutuneiden tehtäviin. Vuonna 1976 Franks sijoitettiin Pentagoniin tarkastusjohtajaksi (Inspector General). Vuosina 1981–1984 hän toimi jälleen Saksassa, mistä hän palasi Yhdysvaltoihin Pennsylvanian sotakorkeakouluun. == Kokenut upseeri == Franks osallistui Persianlahden sotaan Aavikkokilpi- ja Aavikkomyrsky-operaatioissa. 1990-luvulla hän oli johtamassa Yhdysvaltojen joukkoja Etelä-Koreassa. Vuonna 2000 hänet nimitettiin kenraaliksi. Afganistanin sodassa hän oli vastuussa koko länsiliittouman sodanjohdosta talibaneja vastaan. Hän oli mukana myös Irakin sodassa, jonka eräs päämäärä oli Saddam Husseinin syrjäyttäminen. Hän toimi muun muassa Lähi-idän toimia johtavan USCENTCOM:n johdossa 2000–2003. Tommy Franksille myönnettiin lukuisia sotilaallisia kunniamerkkejä, ja hän jäi eläkkeelle keväällä 2003. == Lähteet == * https://www.britannica.com/biography/Tommy-Franks Luokka:Yhdysvaltalaiset kenraalit Luokka:Presidential Medal of Freedom Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heikki Haapa-aho

Heikki Haapa-aho (s. 1983 Alajärvi) on suomalainen judoka ja kreikkalais- roomalaisen tyylin painija. Haapa-aho sijoittui judon SM-kilpailuissa yli satakiloisten sarjassa toiseksi 2008 ja 2010 sekä kolmanneksi 2005–2007. Hän edustaa judokana Kurikan Seibukania. Kreikkalais-roomalaisen painin SM- kilpailuissa hän sijoittui 120 kilogramman sarjassa neljänneksi vuosina 2007 ja 2008. Painijana hän on edustanut Viipurin Voimailijoita ja Helsingin Hakaa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Suomalaiset judokat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marie Theres Kroetz-Relin

Marie Theres Kroetz-Relin (s. 30. kesäkuuta 1966 München, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä, kirjailija ja toimittaja. Relinin vanhemmat ovat näyttelijä Maria Schell ja elokuvaohjaaja Veit Relin. Hän vietti lapsuutensa Heberthalissa Wasserburg am Innin lähellä. Keskeytettyään koulun Relin lähti 16-vuotiaana Pariisiin. 1983 hän näytteli Zelda Baronin ohjauksessa Britanniassa ensimmäisessä näytelmäelokuvassaan Secret Places. 1984-1986 hän näytteli muutamissa televisioelokuvissa ja -sarjoissa. Roolistaan Franz-Josef Wildin televisionäytelmässä Das unverhoffte Glück' Relin palkittiin 1987 parhaana aloittelevana naisnäyttelijänä Kultaisella kameralla. 1988 hän esiintyi Sönke Wortmannin viimeisessä elokuvassa Drei D. Relin tutustui 1987 näytelmäkirjailija, näyttelijä Franz Xaver Kroetziin. Heidän ensimmäisen yhteisen tyttärensä synnyttyä lokakuussa 1988 seurasi vielä kaksi tehtävää elokuvaajana. Kroetz-Relinin toinen tytär syntyi helmikuussa 1992. Kroetz ja Relin avioituivat 5. maaliskuuta 1992. Avioliiton solmimisen jälkeen hän luopui näyttelijänurastaan ja omistautui äidinrooliinsa kotirouvana. Toukokuussa 1995 syntyi perheen kolmas lapsi Marraskuussa 2002 hän perusti internetsivuston www.Hausfrauenrevolution.com. Sen jälkeen hän on puolustanut julkisuudessa kotirouvien mainetta. 2004 ilmestyi "Hausfrauenrevolutions- Damenin" ensimmäinen kirja If pigs could fly, jossa on koottuna hänen sivustonsa kirjoittajilta erillisiä kertomuksia. Kroetz-Relin ja Kroetz erosivat 2005. Syksyllä 2006 ilmestyi hänen toinen kirjansa Wie Frauen ticken, jonka hän teki yhdessä Hauke Brostin kanssa. Kirjaan on jälleen koottu hänen sivustojensa kirjoittajien tarinoita. == Filmografia == * Piilopaikka (Secret Places, 1983) * Alte Gauner, (tv, 1985) * Poltettu kaupunki (Quo Vadis?, tv, 1985) * Das Teufelsschiff, (tv, 1985) * Derrick, televisiosarja, 1986, yksi jakso * Das unverhoffte Glück, (tv, 1987) * Drei D (1988) * Peter Strohm, (tv- sarja 1989) * Das letzte Wort, (tv-elokuva, 1991) == Aiheesta muualla == * * Relinin sivusto Hausfrauenrevolution * Relinin yksityinen sivusto Kroetz- Relin, Marie Theres Kroetz-Relin, Marie Theres Kroetz-Relin, Marie Theres Kroetz-Relin, Marie Theres
Irma Sulkunen

Irma Hilda Tuulikki Sulkunen (s. 16. toukokuuta 1948 Kuhmo) on suomalainen historiantutkija ja emeritaprofessori, oppiarvoltaan teologian kandidaatti ja filosofian tohtori. Hän oli Tampereen yliopiston Suomen historian professori vuosina 2004–2015. Sulkusen Suomen historian alan väitöskirja (1986) käsitteli raittiusliikettä. Hän on tutkijanurallaan tutkinut naishistoriaa, kansallista historiankirjoitusta ja suomalaisten naisten äänioikeutta. Hänen tutkimuskohteensa on 1700-luvulla elänyt paimen Liisa Eerikintytär, joka aloitti uskonnollisen hurmosliikkeen. Sulkunen on valittu 2006 jäseneksi Suomalaiseen Tiedeakatemiaan. ==Palkinnot ja tunnustukset== *Tiedonjulkistaminen valtionpalkinto 1990. *Suomen tietokirjailijat ry:n Warelius-palkinto, 2009 ==Julkaisut== *Liisa Eerikintytär ja hurmosliikkeet 1700–1800-luvulla, Gaudeamus, 1999 (Hanki ja jää) *Mandi Granfelt ja kutsumusten ristiriita, Hanki ja jää, 1995 *Naisen kutsumus, Miina Sillanpää ja sukupuolten maailmojen erkaantuminen, Hanki ja jää, 1989 *Naiset eduskunnassa, Edita, 2006 useita tekijöitä (Suomen eduskunta 100 vuotta ; 4) *Raittius kansalaisuskontona : raittiusliike ja järjestäytyminen 1870-luvulta suurlakon jälkeisiin vuosiin, Suomen historiallinen seura, 1986 (Historiallisia tutkimuksia, ISSN 0073-2559 ; 134), engl. History of the Finnish temperance movement temperance as a civic religion, 1990 *Raittiusliikkeen synty Suomessa, Alko. Alkoholipoliittinen tutkimuslaitos, 1977 (Alkoholipoliittisen tutkimuslaitoksen tutkimusseloste , ISSN 0356-8113 ; n:o 105) *Retki naishistoriaan, Hanki ja jää, 1991 *Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 1831–1892, SKS, 2004 (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia , ISSN 0355-1768 ; 952) *Why did the Finnish working class come to support prohibition?, Social Research Institute of Alcohol Studies, 1981 (Alkoholipoliittisen tutkimuslaitoksen tutkimusseloste , ISSN 0356-8113 ; nro 151) ==Lähteet== *Mari Koppinen, Professori pöyhii Suomen historiaa, Helsingin Sanomat 16.5.2008 s. C13, syntymäpäivähaastattelu ==Aiheesta muualla== *Tampereen yliopiston sivustolla Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset professorit
Ville Kangas

Jaakko Wiljami (Ville) Kangas (s. 1977) on kaustislainen viulisti, multi- instrumentalisti, säveltäjä ja tuottaja. Kangas on työskennellyt paitsi sooloartistina, myös erilaisia musiikkigenrejä edustavien yhtyeiden ja artistien kanssa muusikkona, säveltäjänä, sovittajana ja tuottajana, sekä Kaustisen kansanmusiikkijuhlien ohjelmatuottajana. Hän on toiminut myös kulttuuritapahtumien tiedottajana ja valokuvaajana. Kangas polveutuu kaustislaisista musiikkisuvuista kummankin vanhempansa kautta ja esivanhemmat (Wiljami Niittykoski, Aaro Kentala, Markun Joonas) kertovat vahvoista pelimannijuurista. Samasta suvusta on kysymys, kun puhutaan 1970-luvulla kansanmusiikkiin suuresti vaikuttaneista Kankaan pelimanneista tai klassiselta puolelta tutuista Kankaan veljeksistä. ==Palkinnot ja tunnustukset== *Suomen kulttuurirahaston kolmivuotinen apuraha 2006–2008 taiteelliseen työskentelyyn.Kaleva luettu 16.5.2008 ==Soolotuotanto== *Suuri erehdys (2001) *Yöaika (2005) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Ville Kankaan kotisivu Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lou Savarese

Lou Savarese (s. 14. heinäkuuta 1965) on yhdysvaltalainen nyrkkeilijä Houstonista, Texasista. == Amatööriura == Savarese voitti New Yorkin Golden glowes - kilpailun kahdesti. Savarese voitti vuonna 1985 superraskaassasarjassa noviisien kilpailut, ja vuonna 1986 Superraskaansarjan avoimet kilpailut. Vuonna 1986 hän voitti muun muassa Alex Stevardin kyseisissä kilpailussa. Vuonna 1987 Savaresen piti kohdata tuleva maailmanmestari - Riddick Bowe, mutta hän oli loukkaantunut eikä voinut nyrkkeillä. == Ammattiura == Savarese voitti ensiottelussaan 30. elokuuta 1989 James Smithin (ei entinen MM-mies) neljässä erässä Texasin Galvetonissa. Savaresen ensimmäinen 1. erän tyrmäysvoitto tuli hänen toisessa ottelussaan, jossa hän tyrmäsi Terrence Robertsin maaliskuun 25. päivänä Atlantic Cityssä. Savarese saavutti kohtalaisen aikaisin urallaan näyttävän 36-0, 30 tyrmäystä sisältävän listan, mutta ne olivat koostuneet lähinnä joukosta tuntemattomia miehiä. Saavuttaakseen julkisuutta, Savarese haastoi tunnetun nyrkkeilijän, Buster Mathis juniorin. Ottelussa oli panoksena Mathisin NABF-liiton väliaikainen mestaruusvyö. Savarese voitti ottelun tyrmäyksellä 7. erässä. Seuraava merkittävä Savaresen ottelu oli kaksinkertaista maailmanmestaria, George Foremania, vastaan Atlantic Cityssä. Ottelu oli Savaresen HBO boxing show'n televisiodebyytti, ja kamppailu käytiin WBU-liiton tittelistä. Savarese hävisi tuomariäänin täysien erien jälkeen. Vuonna 1998 Savarese voitti James Douglasin tyrmäten tämän ensimmäisessä erässä. Savarese otteli entistä mestaria Mike Tysonia vastaan 24. heinäkuuta vuonna 2000 Glasgow'ssa, Skotlannissa. Savarese oli kanveesissa jo parinkymmenen sekunnin kuluttua ottelun alkamisesta. Savarese pääsi ylös, ja Tyson tunki jälleen kimppuun. Kamppailun tiimellyksessä Tyson kaatoi hyökätessään tuomari John Coylen kanveesiin kuitenkaan tyrmäämättä tätä. Savarese yritti Tysonin kimppuun, mutta löi tätä vyön alle, ja tuli diskatuksi. Savarese muistetaan myös kamppailustaan Evander Holyfieldiä vastaan vuonna 2007. Luokka:Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vielä on kesää jäljellä

Vielä on kesää jäljellä on Mamba-yhtyeen musiikkikappale, joka äänitettiin ja julkaistiin keväällä 2002. Se oli yksi vuoden soitetuimpia kappaleita radiossa. Kappaleesta tuli suosittu, ja se oli vuoden 2002 kesähitti . Kappale julkaistiin samana vuonna ilmestyneeseen Meille vai teille -albumille. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen keulakuva Tero Vaara. Kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo, jossa viitattiin 1970-lukulaiseen tyyliin niin visuaalisesti kuin musikaalisestikin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * http://www.mamba.fi/Meille_vai_teille/vielaonkesaajalj.html Kappaleen sanat Mamban kotisivuilla. Luokka:Mamban kappaleet Luokka:Vuoden 2002 kappaleet
Vincerai

Vincerai on lauluduo Al Bano & Romina Powerin kokoelma-albumi vuodelta 1992. Se sisältää kaksitoista uudelleenmiksattua sävelmää lähinnä 1980-luvulta. ==Lyhyt tuoteseloste== We'll live it all again on englannin- ja italiankielinen versio laulusta E fu subito amore. Laulusta on tehty myös suomenkielinen versio Sen eläisin uudelleen, jonka ovat tulkinneet duo- esityksenä muun muassa Anita Hirvonen ja Keijo Paananen.http://www.aanitearkisto.fi/firs2/kappale.php?Id=Sen+el%E4isin+uudelleen Il poetan teemana on 1200--1300-luvuilla elänyt turkkilainen runoilija Yunus Emre. Caro Gesù -laulun teemana taasen on joulun ja uudenvuoden aika. Tu soltanto tu ja Che angelo sei on julkaistu niin ikään lukuisilla muilla kokoelmilla. Nimikappale Vincerai julkaistiin myös vinyylisinglenä (WEA 9031-75622-7) toisella puolellaan We'll live it all again.http://swisscharts.com/showitem.asp?interpret=Al+Bano+%26+Romina+Power&titel;=Vincerai&cat;=s Kappale on mukana myös kahdentoista tuuman vinyylilevynä julkaistulla maxisinglellä DJ Maxi Single 91.http://www.discogs.com/release/1105494 Vincerai-CD:n kaksitoistasivuinen kansivihko sisältää laulujen sanat. ==Kappaleet== #Vincerai (5:05) Carrisi/Camarro/Power - Ed. Felicità/Colomba (grand H)/Maialino #Tu soltanto tu (4:20) Hoffman, Marina/Minellono - Ed. Polygram/Maialino #We'll live it all again (4:13) Carrisi/Power - Ed. Maialino/Polygram #Makassar (3:51) Camarro/Horn/Power/Carrisi - Ed. Hanseatic MV #Cara terra mia (4:04) Camarro/Horn/Carrisi/Power - Ed. Felicità/Blue Team #Il poeta (Yunus Emrè) (4:38) Carrisi/Sacchi/Power - Ed. Felicità #Che angelo sei (3:29) Carrisi/Minellono/Power - Ed. Maialino/Polygram #Prima notte d'amore (2:57) Carrisi/Power - Ed. Maialino/Carrere #Io ti cerco (3:25) Carrisi/Power/Carrisi - Ed. Polygram/Maialino #Caro Gesù (3:56) Power/Carrisi - Ed. Polygram/Maialino #Commesso viaggiatore (3:35) Power/Carrisi - Ed. Felicità #Andrea (5:43) Bubola/De Andrè - Ed. Jubal/Editori Associati/Fado ==Tekijät== *Kitarat: Nils Tuxen, Ralf Denker, Wesley Plass, Roberto Puleo, Giorgi Coccilovo, Peter Weihe *Basso: Henner Malecha, Reggie Worthy *Kosketinsoittimet: Werner Becker, Al Camarro, Mario Pezzolla, Claudio Guidetti, Marco Grasso, Tony Monn, Joe Dorff, Claus Robert Kruse, Geoff Bastow, Victor Bach, Arnel B. Cosca *Rummut: Martin Langer, Gianni Dall'Aglio, Tim Root, Werner Schwarzer, Renè Robrahn *Taustakuoro: Brigit Fogle, Linda Barber, Reggie Worthy, Tommy Jenkins, Frank Ryan, Tom Jackson, Stefan Frank, Joachim Horn, Angelika Henschen, Brigitte Dunklau, Maurizio Fabrizio, Betty Maineri, Luana Heredia, Cristina Gagliardi *Lyömäsoittimet: Corinna Ludzuweit, Soenke Hardt *Miksauspaikka: Chameleon Studios, Hampuri ==Lähteet ja viitteet== *Albanocarrisi.com *Swisscharts.com Luokka:Vuoden 1992 kokoelma-albumit Luokka:Italialaiset albumit Luokka:Iskelmäalbumit
Hippocampus (täsmennyssivu)

Hippocampus voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Hippocampus, merihevosten suku * hippokamppi (, ), foinikialaisessa, kreikkalaisessa ja etruskilaisessa mytologiassa esiintyvä olento * hippokampus eli aivoturso, aivojen osa.
Neurohormoni

Neurohormonit ovat hormoneja, jotka erittyvät hermosolujen hermopäätteistä verenkiertoon. Neurohormonit toimivat täysin samalla tavalla kuin muutkin hormonit, mutta ne eroavat klassisista hormoneista erittymispaikkansa vuoksi. Esimerkiksi hypotalamuksen erittämät liberiinit, statiinit, ADH ja oksitosiini ovat neurohormoneja. Luokka:Hormonit
Gracious

Gracious (myös Gracious!) oli brittiläinen progressiivista rockia soittava yhtye. == Historia == Yhtyeen perustivat 1960-luvun puolivälissä Esherissä, Englannissa kitaristi Alan Cowderoy ja rumpali-laulaja Paul "Sandy" Davis. Cowderoy ja Davis opiskelivat katolisessa koulussa ja perustivat yhtyeen aluksi nimellä "Satan's Disciples" ("Saatanan opetuslapset"). Yhtye soitti aikansa pop-hittejä. Muutamien jäsenvaihdosten jälkeen yhtyeeseen liittyi pianisti Martin Kitcat sekä rumpali Robert Lipson Davisin keskityttyä laulamiseen. Alkuperäisen basistin Mark Lairdin lähdettyä yhtyeestä sen managerina toiminut Tim Wheatley liittyi basistiksi. Näihin aikoihin yhtye alkoi käyttää nimeä "Gracious". Yhtyeessä oli lyhyen ajan myös kuudes jäsen, stemmalaulajana ja lyömäsoittajana toiminut Keith Ireland. Gracious teki lyhyen Saksan kiertueen 1968 nauhoittaen samaan aikaan ensimmäisen julkaisemattomaksi jääneen konseptialbumin. Levyn materiaalin tekivät Kitcat ja Davis (kuten myöhemmilläkin levyillä). Levyllä yhtyeen ilmaisu oli muuttunut pop-musiikista progressiiviseen rockiin. Näihin aikoihin Kitcat alkoi soittaa pianon lisäksi mellotronia, joka vaikutti yhtyeen soundiin vahvasti. 1969 yhtye levytti ensimmäisen singlensä Beautiful / What a Lovely Rain tuottaja Tim Ricen kanssa Polydor Recordsille. Vertigo Records kiinnostui yhtyeestä singlen perusteella ja yhtye julkaisi 1970 Vertigon kautta albumin Gracious!. Albumilla tuottajana toimi Hugh Murphy. Levyn yhteydessä nauhoitettiin single Once on a Windy Day / Fuge in ’D’ Minor, jonka B-puoli on levyllä. Levy ei kuitenkaan myynyt kovin hyvin. Yhtye nauhoitti vielä toisen albumin Vertigolle, mutta Vertigo ei julkaissut sitä. Taloudellisten vaikeuksien vuoksi yhtye alkoi hajota. Aluksi yhtyeestä lähti Lipson ja myöhemmin Kitcat. Yhtye teki vielä kesällä 1971 kiertueen Saksassa Chris Braynen toimiessa rumpalina ja Davisin soittaessa mellotronia laulamisen oheessa, mutta hajosi pian kiertueen jälkeen. Yhtyeen toinen levy julkaistiin yhtyeen jo hajottua Philipsin halpamerkin kautta nimellä This Is ... Gracious!! vuonna 1972. Yhtyeen hajoamisen jälkeen Wheatley soitti Taggett -nimisessä yhtyeessä. Davis teki 1970-luvulla kaksi soololevyä, joista toisella soittaa myös Cowderoy. Lisäksi hän esiintyi Jesus Christ Superstar -levyllä apostoli Pietarin roolissa. ===Re-union=== 1990-luvulla yhtye teki re-unionin albumin, joskin aiemmista jäsenistä mukana oli ainoastaan Wheatley ja Lipson sekä Cowderoy yhdellä albumin raidalla. Levyllä kosketinsoittajana ja säveltäjänä toimii Sev Lewkowicz sekä kitaristina Stuart Turner. == Diskografia == * * * === Singlet === *1969 Beautiful / What a Lovely Rain *1970 Once on a Windy Day / Fugue in 'D' Minor == Aiheesta muualla == * * Luokka:Brittiläiset progressiivisen rockin yhtyeet
Jouko Järvinen

Jouko Järvinen (s. 20. huhtikuuta 1987) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Järvinen siirtyi Tapiolan Honkaan kaudeksi 2012–2013 pelattuaan urallaan tätä ennen Korisliigaa Lappeenrannan NMKY:ssä ja Kouvoissa sekä vaihto-oppilasvuotenaan Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla PSK Gequosissa. Pituudeltaan 192-senttisen Järvisen kasvattajaseura on Peli- Karhut. Järvinen pelasi 25 nuorten maaottelua. Niissä pisteitä kertyi 176. Pääsarjauransa Järvinen aloitti kaudella 2006–07 Kouvojen joukkueessa. Kaudeksi 2007–08 hän siirtyi Lappeenrannan NMKY:n joukkueeseen. Kauden aikana Järvinen oli joukkueensa mukana voittamassa Suomen cupia sekä SM-pronssia. Vuosina 2013–2015 Järvinen edusti Helsinki Seagullsia, minkä jälkeen hän pelasi yhden kauden Hongassa M1DB:tä. Heinäkuussa 2016 hän teki sopimuksen Espoo Unitedin kanssa.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=40868539 EU nousi Korisliigaan jossa pelasi kauden 2017–2018. Järvinen lopetti kilpauransa kauden päätyttyähttps://twitter.com/JoukoJarvinen/status/980471548745220096. == Lähteet == * Jouko Järvinen Suomen Koripalloliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sergio García de la Fuente

Sergio García de la Fuente (s. 9. kesäkuuta 1983 Barcelona, Barcelonan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. == Ura == García on Barcelonan kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa lokakuussa 2002 Mestarien liigan ottelussa Club Bruggea vastaan.Barcelona dent Brugge hopes UEFA. Viitattu 16.5.2008. Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa hän debytoi kauden 2003–2004 toisella kierroksella Sevillaa vastaan.Ficha del jugador LFP. Viitattu 16.5.2008. Kokonaisuudessaan esiintymiset seuran edustusjoukkueessa jäivät kuitenkin vähäiseksi, ja suurimman osan ajasta García pelasi seuran B-joukkueessa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Kaudeksi 2004–2005 García lainattiin valencialaiseen Levanteen, jossa hän oli runkopelaaja koko kauden ajan ja seitsemällä maalillaan joukkueen paras maalintekijä. Joukkue sijoittui kuitenkin sarjan kolmanneksi viimeiseksi ja putosi Segunda Divisióniin. Ennen kautta 2005–2006 García siirtyi Real Zaragozaan, jossa hän niin ikään vakiinnutti paikkansa. Zaragozassa hän pelasi hyökkäyksessä argentiinalaisen Diego Militon kanssa ja kaudella 2007–2008 enimmäkseen oikean laitalinkin paikalla brasilialaisen Ricardo Oliveiran liityttyä joukkueeseen. Elokuussa 2008 García siirtyi Real Betisin joukkueeseen noin 10 miljoonan euron siirtosummalla.Sergio García, nuevo jugador del Betis Marca. Viitattu 2.9.2008 Hän pelasi joukkueessa kahden kauden ajan, joista jälkimmäisen maan toiseksi korkeammalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Otteluita kausien aikana kertyi yhteensä 62 ja niissä syntyi 21 maalia. 16\. elokuuta 2010 hän siirtyi viisivuotisella sopimuksella kotikaupunkinsa Espanyoliin. Hänestä maksettiin 1,8 miljoonan euron siirtokorvaus.Sergio García deja el Betis y firma por cinco temporadas con el Espanyol Marca. Viitattu 16.8.2010. === Maajoukkue === Luis Aragonés valitsi Garcían Espanjan maajoukkueen kokoonpanoon kesän 2008 EM-kilpailuihin,La lista de Luis Aragonés Marca. Viitattu 1.6.2008. jossa Espanja voitti mestaruuden. Ensiesiintymisensä maajoukkueessa hän teki kilpailuihin valmistavassa harjoitusottelussa Perua vastaan 31. toukokuuta 2008.Jugadores de la selección Marca. Viitattu 30.6.2008. Aikaisemmin García on edustanut Espanjaa useissa nuorisoikäluokissa. Vuonna 2002 hän kuului alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden voittaneeseen joukkueeseen.Torres sparkles for Spain UEFA. Viitattu 16.5.2008. Vuotta myöhemmin hän pelasi nuorten MM- kilpailuissa, jossa Espanja hävisi loppuottelussa Brasilialle.Statistics by players FIFA. Viitattu 16.5.2008. Hän on myös pelannut muutamia otteluita epävirallisessa Katalonian maajoukkueessa.Gratacós dóna la llista oficial pel Euskal Herria-Catalunya FCF. Viitattu 16.5.2008. == Saavutukset == * Euroopan- mestaruus: 2008 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sergio Garcían tilastot BDFutbol-sivustolla Garcia de la Fuente, Sergio Garcia de la Fuente, Sergio Garcia de la Fuente, Sergio Garcia de la Fuente, Sergio
Bartın

Bartın on kaupunki Turkin pohjoisosassa lähellä Mustanmeren rannikkoa. Se on Bartınin maakunnan pääkaupunki. Kaupungissa on arviolta 63 253 asukasta (vuonna 2014). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin kotisivut Luokka:Turkin kaupungit Luokka:Bartınin maakunta
Piotr Kędzia

Piotr Kędzia (s. 6. kesäkuuta 1984 Zgierz) on puolalainen pikajuoksija, päämatkanaan 400 metriä. Kędzia saavutti Debrecenin alle 18-vuotiaiden MM- kisoista 2001 hopeaa 400 metrillä ajalla 47,12 maanmiehensä Karol Grzegorczykin jälkeen. Juniorien Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2003 Tampereella hän saavutti pronssia ajalla 46,69. Izmirin universiadeissa vuonna 2005 hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 46,89. Seuraavan vuoden Göteborgin EM-kilpailuissa Kędzia juoksi Puolan pronssia voittaneessa 4 x 400 metrin viestikvartetissa. == Ennätykset == ===Ulkoradat=== * 200 metriä: 21,09 (2006) * 400 metriä: 45,94 (2008) ===Sisäradat=== * 200 metriä: 21,61 (2006) * 400 metriä: 47,24 (2007) == Lähteet == Luokka:Puolalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heikki Seppälä (kirjailija)

Heikki Kauno Seppälä (31. elokuuta 1903 Orimattila – 1. marraskuuta 1980Heikki Seppälä, Kirjasampo, viitattu 11.10.2017Hietaniemen uurnalehto, kortteli 5, rivi 5, hauta 32 ) oli suomalainen kirjailija. == Teokset == * Vaarallista peliä: Parodioita. Karisto 1928 * Solovetskin aarre: Seikkailuromaani Vienan sodasta vv. 1921–22. WSOY 1941 * Amor rengasmatkalla. Lehtipaino, Helsinki 1944 * Musta pukki: Jännityskertomuksia. Lehtipaino, Helsinki 1944 * Punaiset skorpionit: Jännityskertomuksia. Lehtipaino, Helsinki 1944 * Kalifi myy mustaa valoa. Kansankirja, Helsinki 1945. Poikien sininen sarja 5. * Suurvisiirin jalokivet. Kansankirja, Helsinki 1945. Poikien sininen sarja 9. * Kokkikin kuopattiin palmurannalla. Kansankirja, Helsinki 1946. Poikien sininen sarja 13. * Saappaattomat sankarit. Kansankirja, Helsinki 1947. Poikien sininen sarja 19. * Onnenkäki ja käpälämäki: Eläinsatuja. Kuvitus Helga Sjöstedt. Valistus, Helsinki 1961 == Käännöksiä == * Freeman Wills Crofts: Kuin varas yöllä: Jännitysromaani. WSOY 1934 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Lennart Hoffrén

Toivo Ensio Lennart Hoffrén (5. syyskuuta 1919 Kuopion maalaiskunta – 11. toukokuuta 1976 Kajaani) oli suomalainen kirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkeillä Leni, Leni Hoffrén ja Leni Hoff.Pohjoissavolaisia kirjailijoita Hoffren suomensi australialaisen kirjailijanimimerkin Robert Dudgeonin kioskikirjoja ja todennäköisesti myös kirjoitti osan sillä nimimerkillä julkaistuista suomenkielisistä julkaisuista, joiden päähenkilö on Max Strong."I want the gams", Juri Nummelinin blogi, viitattu 12.12.2017 Hoffrénin vanhemmat olivat konemestari Erkki Armas Hoffren ja Selma Tiirikainen. Hän oli vuoteen 1968 saakka naimisissa Martta Viherpuun kanssa. == Teoksia == * Kajaanin linnanpäällikön tytär, näytelmä. 1946-1947 (nimellä Leni Hoffrén) * Sillä mallilla, farssi. 1948-1949 (nimellä Leni Hoffrén) * Erämaarotat, romaani. Sarjakustannus, Tampere 1963 * Tykkieskadroona, romaani. Gummerus 1963 * Viidakkolinnake. Sarjakustannus, Tampere 1963 * Ammun tappaakseni. TELH, Kajaani 1964 (nimellä Leni Hoff) * Tie Berliiniin, Teräskypärän alla 1. TELH, Kajaani 1964 * Berliinissä palaa, Teräskypärän alla 2. TELH, Kajaani 1964 * Veristä hiekkaa, Teräskypärän alla 3. TELH, Kajaani 1964 * Matkalla helvettiin, Teräskypärän alla 4. TELH, Kajaani 1964 * Vuoristosissit, Etulinja 2. Sarjakustannus, Tampere 1964 * Siviilikarkurit, romaani. Gummerus 1966 * Normandian helvetti, Etulinja Nro 371. Kustannus Oy Williams, Tampere 1971 ==Suomennoksia== Robert Dudgeonin Max Strong -sarjan suomennoksia: * Kiusausten katu (Temptation Street), Max Strong Nro 1/1962. Sarjakustannus, Tampere 1962 * Hintani on murha (My Price is Murder), Max Strong Nro 4/1962. Sarjakustannus, Tampere 1962 * Long Islandin erakko, Max Strong Nro 5/1962. Sarjakustannus, Tampere 1962 * Kuumat paikat, Max Strong Nro 6/1962. Sarjakustannus, Tampere 1962 * Houkutuslintu, Max Strong Nro 9/1962. Sarjakustannus, Tampere 1963 * Kuoleman kukka, Max Strong Nro 4/1963. Sarjakustannus, Tampere 1963 * Huuto yössä, Max Strong Nro 5/1963. Sarjakustannus, Tampere 1963 * Kaksin kortein, Max Strong Nro 7/1963. Sarjakustannus, Tampere 1963 * Lyijy tappaa nopeasti, Max Strong Nro 12/1963. Sarjakustannus, Tampere 1963 * Liian paljon rahaa, Max Strong Nro 1/1964. Sarjakustannus, Tampere 1964 * Lupakirja manalaan, Max Strong Nro 2/1964. Sarjakustannus, Tampere 1964 == Lähteet == * Robert Dudgeon, Bibliografia, Austlit (teosluettelon lähde) ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Perun vaakuna

Perun vaakuna on Perun tasavallan käyttämä kansallinen tunnus. Vaakunan vasemmassa yläkulmassa on vikunja symboloiden maan faunaa ja oikeassa yläkulmassa cinchonapuu symboloiden maan floraa. Vaakunan alalaidassa on runsaudensarvi, joka symboloi maan mineraalirikkauksia. Vaakunan yllä on tammenlehtiseppele. Luokka:Valtioiden vaakunat vaakuna
Pekka Mikkonen

Pekka Mikkonen on Don Johnson Big Bandin saksofonisti ja huilisti. == Musiikillinen historia == Aloitti huilunsoitolla 8-vuotiaana kotikaupunkinsa Porvoon musiikkiopistossa. Kävi tuolloin musiikkiluokkaa, ja soitti myös muutamassa kamarimusiikkiyhtyeessä ja suoritti eri perustutkintoja. Yläasteiässä kyllästyttyään klassiseen huiluun vaihtoi tenorisaksofoniin. Tuona aikana soitti mm. paikallisessa junior big bandissä ja hyvien kavereidensa kanssa perustetussa jazz-kvartetissa nimeltä Swing & Komppi Bois. == Nykyään == Nykyisin Mikkonen soittaa Don Johnson Big Bandissa huilua ja saksofonia. Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Vitalin peitelause

Reaalianalyysissä Vitalin peitelause on tärkeä Vitalin peitettä koskeva tulos. Olkoon E\subset \mathbb{R}^n ja V E:n suljettu Vitalin peite. Tällöin on olemassa numeroituva osaperhe G\subset V erillisiä kuulia siten, että m\left (E\setminus \cup_{B\in G}B\right )=0. Tässä m tarkoittaa Lebesguen mittaa. Luokka:Reaalianalyysi Luokka:Matemaattiset teoreemat
Ragga metal

Raggametal on metallimusiikin alalaji. Tyylissä metallimusiikkiin on yhdistetty jamaikalaisia soundeja. Usein raggametalissa on reggaetyyliä edustava laulaja. Raggametalin kärkinimiin kuuluvat mm. Skindred ja Anthirium. Luokka:Musiikkityylit
Yalova

Yalova on kaupunki ja piirikunta Luoteis-Turkissa Marmaranmeren itärannalla. Se on Yalovan maakunnan pääkaupunki. Vuonna 2020 Yalovan piirikunnan asukasluku oli 149 330\. ==Maantiede== thumb|vasen|Yalova mereltäpäin. Yalova sijaitsee Marmaranmeren rannikolla Gemlikinlahden ja Izmitinlahden välissä Armutlun niemimaan pohjoisosassa. Yalova on kuulunut vuodesta 1995 Yalovan maakuntaan, jossa se muodostaa oman piirikuntansa. ==Historia== Antiikin aikana nykyisen Yalovan alue oli osa Bithynia ja Rooma valloitti sen vuonna 74 eaa. Paikalla oli kuumista lähteistä vettä saava kylpylä, Asklepioksen pyhättö, sekä Drapenon ja Pitipolis-nimiset siirtokunnatedelleen . Keisari Konstantinus perusti paikalle äidinsä mukaan niimeämänsä Helenapoliksen kaupungin, joka kasvoi reitillä Konstantinopolita Nikeaan. Ensimmäisellä ristiretkellä kohti Helenapolista vetäytyvät ristiretkeläiset kärsivät suuren tappion seldžukeille. Osmanit valtasivat kaupungin vuonna 1307. Valtausta johti Yalwačoghlu-niminen sotapäällikkö, jonka mukaan kaupunki sai uuden nimen Yalakabad, joka sittemmin edelleen lyheni nykyiseen muotoonsa Yalova. Yalova kuului vuoteen 1867 saakka Hüdavendigârin eli Bursan maakuntaan. Sittemmin se liitettiin Istanbulin alaisuuteen. Vuonna 1888 Yalovan nahiye käsitti 27 kylää 2 426 asuntoa. Itse kaupungin asukasluku oli 1 025\. Heistä 500 oli turkkilaisia muslimeja, 250 kreikkalaisia ortodokseja ja 275 gregoriaanisia armenialaisia. Vuonna 1930 perustettiin Istanbulin alainen Yalovan ilçe. Sen asukasluku oli vuonna 1950 kaupungissa 3 833 ja sen kylissä 18 422\. Yalovan kaupunki on sittemmin kasvanut nopeasti. Se on vetänyt uusia asukkaita Istanbulin ja Bursan välisellä kulkureitillä. Sinne saapuu laivaliikennettä Turkin Euroopan puolelta. Kylpylät ja kuumat lähteet ovat tuoneet matkailijoita. Yalovasta tehtiin oma maakuntansa vuonna 1995. 17\. elokuuta 1999 suuri maanjäristys tappoi yli 2 500 henkilöä Yalovan maakunnan alueella. ==Väestö== Yalovan piirikunnan asukasluku oli Turkin tilastokeskuksen mukaan vuonna 2020 149 330. Vuonna 1990 vastaava lukema oli 65 823. ==Lähteet== Luokka:Turkin kaupungit Luokka:Turkin piirikunnat Luokka:Yalovan maakunta
Nihoanpalila

Nihoanpalila (Telespiza ultima) on äärimmäisen uhanalainen Havaijilla Nihoan saarella elävä varpuslintu. Kooltaan nihoanpalila on noin 17 senttimetriä pitkä. Koiraan pää ja rinta ovat keltaiset. Vatsa on valkoinen. Selkä koiraalla on keltaisen ja harmaan kirjava. Naaraan ja nuoren nihoanpalilan väritys ei ole yhtä kirkas kuin koiraan. Lajin laulu on monimutkainen ja eläväinen liverrys. Nihoanpalilan elinympäristöä ovat pensaikot ja ruohomaat. Ravintonaan linnut käyttävät hyönteisiä, siemeniä ja kukkia. Pesän laji tekee kivikkoon. Nihaonpalilakannan kooksi arvioidaan noin 3 180 yksilöä. Suurimmat lajiin kohdistuvat uhkat ovat saarelle levinneiden vieraiden lajien kantamat taudit sekä hurrikaanit ja ruohikkopalot. == Lähteet == Luokka:Peipot Luokka:Uhanalaiset linnut Luokka:Havaijin eläimistö
Robert Dudgeon

Robert Dudgeon on australialainen kirjailijanimimerkki, jota ovat käyttäneet useat kirjoittajat, joista Suomessa tunnetaan Frank S. Greenop ja Lennart Hoffrén, joka on myös suomentanut kioskikirjallisuuteen luettavia Greenopin kirjoja. Luokka:Salanimet
Kazahstanin sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna

Kazahstanin sosialistisen neuvostotasavallan vaakunan otti käyttöön Kazahstanin sosialistisen neuvostotasavallan hallitus 26. maaliskuuta 1937. Vaakuna pohjautuu Neuvostoliiton vaakunaan ja siinä on tyypilliset kommunismin tunnukset; sirppi ja vasara ja punainen tähti. Vaakunassa lukee "Kaikkien maiden proletariaatit, liittykää yhteen!" (, ). Neuvostoliiton romahdettua ja Kazakstanin itsenäistyttyä se luopui kommunistisesta vaakunasta. == Katso myös == *Kazakstanin vaakuna Luokka:Neuvostotasavaltojen vaakunat vaakuna Luokka:Kazakstanilainen kulttuuri