EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
FSP For Surface Protection

FSP For Surface Protection Oy on Euroopan suurimpia teolliseen pintakäsittelyyn ja korroosionestoon erikoistuneita yrityksiä. FSP tarjoaa pintakäsittely- ja engineering-palveluja sekä erilaisia lisäarvopalveluja. Yrityksellä on yhteensä noin 15 toimipistettä Suomessa, Irlannissa, Virossa ja Puolassa.FSP For Surface Protection Yrityksellä on tytäryhtiöt FSP For Surface Protection Finland Oy Suomessa, FSP Steel Painting Oü Virossa, Steel Painting Sp. Z o.o Puolassa ja For Surface Protection Ltd Irlannissa. Yhtiön johtamisjärjestelmä on sertifioitu laatu-, ympäristö-, työturvallisuus- sekä terveysstandardien ISO 9001, ISO 14001 ja ISO 45001 mukaisesti. ==Lähteet== * Yrityksen FSP For Surface Protection internet-sivusto * * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset
Myllyperä

Myllyperä on kylä Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee entisen Angelniemen kunnan alueella Kemiön saaressa Halikonlahden rannalla. Myllyperän naapurikylät ovat Ahtmaa, Sapalahti ja Paatelmaa. Myllyperä on myöhäiskeskiaikainen uudisasutuskylä. Se on kuulunut alun perin Kemiön pitäjään ja edustaa Ahtmaan kanssa Angelniemen nuorinta asutusta. Kylässä on nimensä mukaisesti ollut iso mylly. Myllyperän kantatila on edelleen alkuperäisellä paikallaan, mutta muutoin kylä on hiljentynyt. ==Lähteet== Luokka:Angelniemen kylät
Subsignal

Subsignal on saksalainen progressiivinen rockyhtye. Alun perin sivuprojektina alkaneen yhtyeen perustivat Sieges Evenissä soittaneet laulaja Arno Menses ja kitaristi Markus Steffen vuonna 2007. Nykykokoonpanoon kuuluvat heidän lisäkseen myös basisti Ralf Schwager, kosketinsoittaja David Bertok sekä rumpali Danilo Batdorf. Subsignalilta on tähän mennessä ilmestynyt kaksi studioalbumia: Beautiful & Monstrous vuonna 2009 sekä Touchstones vuonna 2011. ==Historia== Laulaja Arno Menses ja kitaristi Markus Steffen perustivat Subsignalin alun perin vain sivuprojektiksi heidän ensisijaiselle yhtyeelleen Sieges Evenille vuonna 2007. Erottuaan yhtyeestä vuonna 2008 etsivät täydennystä kokoonpanoonsa muuttaakseen Subsignalin toimivaksi yhtyeeksi. Yhtyeeseen liittyivät Dreamscape-yhtyeessä bassoa soittava Ralf Schwager, niin ikään Dreamscapen kosketinsoittaja David Bertok sekä Sun Caged -yhtyeen rumpali Roel van Helden. Subsignalin oli musiikillisesti määrä jatkaa siitä mihin Sieges Even jäi, ollen kuitenkin avoimempi eri tyyleille. Yhtye solmi levytyssopimuksen saksalaisyhtiö Zyx Recordsin kanssa huhtikuussa 2009. Saman vuoden syyskuussa Subsignal julkaisi ensimmäisen levynsä Beautiful & Monstrous. Seuraava albumi Touchstones julkaistiin syyskuussa 2011. Levy menestyi jo hieman saavuttaen Saksan virallisen albumilistan 53. sijan. Albumin myötä Subsignal lähti Euroopankiertueelle. Toukokuussa 2012 Roel van Helden jätti yhtyeen tarkoituksenaan keskittyä enemmän Powerwolf-yhtyeeseensä. Uusi jäsen löytyi jälleen Dreamscape-yhtyeestä, kun Heldenin korvasi Danilo Batdorf. Batdorf liittyi yhtyeeseen kesken meneillään olevan kiertueen ja soitti sen viimeisissä konserteissa. Kiertueen jälkeen yhtye alkoi työstämään uutta albumia, jonka on määrä ilmestyä vuonna 2013. ==Jäsenet== ===Nykyiset=== *Arno Menses – laulu (2007–) *Markus Steffen – kitara (2007–) *Ralf Schwager – basso, taustalaulu (2008–) *David Bertok – kosketinsoittimet, taustalaulu (2008–) *Danilo Batdorf – rummut, perkussio (2012–) ===Entiset=== *Roel van Helden – rummut (2008–2012) == Julkaisut == * * * * === DVD:t === * === Singlet === * ”The Blueprint of a Winter” (2013) ==Yhtyeen musiikki== Subsignal itse luonnehtii musiikkiaan muillekin genreille ja tyyleille avoimeksi progressiiviseksi rockiksi. Yhtyeen mukaan heidän musiikkinsa on melankolista, innovatiivista, emotionaalista ja hyvin melodista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Viralliset kotisivut *Virallinen YouTube-kanava * * Luokka:Saksalaiset progressiiviset rockyhtyeet
Steyr SSG 69

Steyr SSG 69 on itävaltalainen tarkkuuskivääri. Itävallan armeija otti sen käyttöönsä vuonna 1969.Modern Firearms- Steyr SSG 69 == Lähteet == Luokka:Tarkkuuskiväärit Luokka:Itävallan asevoimat
Orehovno

Orehovno () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Mošenskojen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Valdain ylängöllä 49 kilometriä Mošenskojesta kaakkoon. Kylässä on 400 ja kunnassa 1 500 asukasta (vuonna 2009). Orehovnon kunnan pinta-ala on 559,3 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Mošenskojen piirin Kirovskojen ja pohjoisessa Dolgojen kuntiin, koillisessa Novgorodin alueen Pestovon piiriin sekä idässä ja etelässä Tverin alueeseen. Pinta-alasta 69,0 % on metsää, 24,6 % maatalousmaata ja 3,6 % vesistöjä. Seudulla on lukuisia pieniä järviä. Joista huomattavin on Uverin sivujoki Radol. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora, turve ja sapropeeli. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 53 kylää: Alekseikovo, Berežok, Berezovik, Berjozno, Brodino, Dubiški, Glazovo, Glebovo, Gornitsy, Gorodištši, Grigorovo, Hirovo, Ivanovskoje, Jagailovo, Jazykova Gorka, Jezdunovo, Klimkovo, Klirošanskoje, Koršikovo, Kožuhovo, Lasitšiha, Lisitšiha, Morozovo, Nikiforkovo, Nikolajevskoje, Nikulkino, Nivka, Novaja, Olehovo, Orehovka, Ostrovno, Paryžiha, Pavlitsevo, Petrovo, Ploskoje, Pokrovskoje, Radolets, Ratkovo, Rogašino, Rykulino, Semjonkino, Smoliny, Tarasovo, Tšuvaševa Gora, Varygino, Vasiljovo, Vaskovo, Vatolino, Vysokoje, Zabolotje, Zaharkino, Žernovki ja Zinovkovo. Yli sadan asukkaan kyliä ovat Orehovnon lisäksi Petrovo ja Tšuvaševa Gora. Yhdeksässä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Orehovno mainitaan ensimmäisen kerran Bežetskin viidenneksen verokirjoissa vuosina 1581–1583. Myöhemmin se kuului Borovitšin kihlakuntaan. Uver- ja Udinajokia pitkin kulki Mstajoen kosket ohittanut Volgan ja Ilmajärven välinen reitti. Orehovno oli aluksi pogostan ja myöhemmin volostin keskus. Vuonna 1927 muodostettiin Borovitšin piirikuntaan kuulunut Orehovnon piiri, joka lakkautettiin jo vuonna 1931. Gorodištšen, Dubiškin ja Tšuvaševa Goran kunnat liitettiin Orehovnoon vuonna 2010. Kylistä on linja-autoyhteydet Mošenskojeen ja Borovitšiin. Seudun pääelinkeino on maatalous. Kunnassa toimii kolme maidon ja lihan tuotantoon erikoistunutta maatalousyritystä sekä yksi yksityinen maatila. Lisäksi on muutamia puunhankintayrityksiä. Palveluihin kuuluu kolme lastentarhaa, Orehovnon keskikoulu, Orehovnon ja Petrovon kulttuuritalot, Tšuvaševa Goran kerhotalo, kolme kirjastoa, kaksi postia, paikallissairaala, kolme lääkintäasemaa ja vanhainkoti. Vähittäiskauppaa harjoittaa etupäässä Mošenskojen piirin kulutusosuuskunta. Nähtävyyksiä ovat Gorodištšin ja Petrovon muinaislinnat, muinaiset hauta- ja asuinpaikat, Orehovnon kirkko ja koulurakennus, Ivanovskojen ja Petrovon kartanoalueet, Glebovon tsasouna ja Nikiforkovon koulurakennus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Orehovnon kunnan sivusto Luokka:Mošenskojen piirin kunnat Luokka:Novgorodin alueen kylät
Kirovskoje

Kirovskoje () on maalaiskunta Novgorodin alueen Mošenskojen piirissä Venäjällä. Piirin länsiosan käsittävän kunnan pinta-ala on 873,97 neliökilometriä. Asukkaita on 2 000 henkeä (vuonna 2009). Kirovskojen kunta rajoittuu pohjoisessa Novgorodin alueen Hvoinajan piiriin, idässä Mošenskojen piirin Kalininskojen, Mošenskojen, Dolgojen ja Orehovnon kuntiin, etelässä Tverin alueeseen ja lännessä Borovitšin piiriin. Pinta-alasta 72,9 % on metsää ja 22,0 % maatalousmaata. Seudulla on lukuisia pieniä järviä. Joista huomattavin on Mstan sivujoki Uver. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora, turve ja sapropeeli. Kunnan hallinnollinen keskus on Mošenskojen lounaispuolella sijaitseva Sloptovon kylä. Lisäksi siihen kuuluu 76 kylää: Aleksandrovo, Baryšovo, Belkovo, Bor, Borisovo, Derevjannyi Ostrov, Derjagino, Dmitrovo, Dorohovo, Falalejevo, Filistovo, Griškino, Hirtsovo, Isadi, Ivanova Gorka, Jahnovo, Jakovištšenskije Kljutši, Jakovištši, Jeskino, Juhnovo, Jurkino, Kamennyi Ostrov, Karmanovo, Kiverovo, Kosteljovo, Kotšerovo, Kozlovo, Kratši, Kukševo, Laptevo, Lasitšiha, Lopatino, Lvovo, Matvejevo, Megletsy, Meglino, Melehovo, Melnik, Mihejevo, Minkino, Mitrošino, Nikiforovo, Novoje Okatjevo, Osipovo, Ostaševo, Pestovo, Piligino, Platanovo, Podberezje, Poritšje, Rassohino, Savino, Sbojevo, Seltso, Šipino, Sirotšje, Sivtsevo, Slizeniha, Sludy, Sokirno, Sosonje, Stolbovo, Strjapovo, Štšitovo, Timonino, Tsarjovo, Tširkovo, Tšurikovo, Tšutšemlja, Uljankovo, Ustreka, Vasiljevo, Zadneje Selo, Zaitsevo, Zakarasenje ja Zaozeritsy. Kuntakeskuksessa ja Megletsyssä on reilut 300, Ustrekassa, Melnikissä ja Ostaševossa noin 200 asukasta. Yhdeksässä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Uver- ja Udinajokia pitkin on aikoinaan kulkenut Mstajoen kosket ohittanut Volgan ja Ilmajärven välinen reitti. Ensimmäiset pogostat perustettiin jo varhaisella keskiajalla. Venäläiset löivät ruotsalaiset joukot Ustrekan lähellä vuonna 1613. Myöhemmin seudun keskuspaikaksi muodostui Mošenskojen kylä, josta tuli piirikeskus vuonna 1927. Kirovskojen kuntaan liitettiin vuonna 2010 Baryšovon, Megletsyn, Ostaševon ja Ustrekan kunnat. Kylistä on linja-autoyhteydet Mošenskojeen ja edelleen Borovitšiin. Seudun pääelinkeino on maa- ja metsätalous. Kunnassa toimii maatalousyritys, kolme yksityistilaa sekä muutamia metsäteollisuusyrityksiä. Palveluihin kuuluu kuusi kulttuuri- tai kerhotaloa, viisi postikonttoria, kuusi kirjastoa ja lääkintäasemaa sekä lastenkoti ja lasten kesäleiri. Koulut on lakkautettu lasten vähyyden ja piirikeskuksen läheisyyden takia. Vähittäiskaupasta vastaa Mošenskojen piirin kulutusosuuskunta sekä muutama yksityinen kauppaliike. Nähtävyyksiä ovat muinaiset asuin- ja hautapaikat sekä kulttikivet, Platanovan ja Ustrekan kirkot, Kukševon, Sivtsevon ja Jakovištšenskije Kljutšin kartanoalueet sekä vanhat asuintalot. Ustrekassa toimii pieni museo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kirovskojen kunnan sivusto Luokka:Mošenskojen piirin kunnat
Meri-Seppälä

Meri-Seppälä on kylä Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee Kemiön saaren pohjoispäässä entisen Angelniemen kunnan alueella. Meri-Seppälä koostuu kahdesta tilasta Marttilan ja Tuiskulan kylien välissä. Meri-Seppälän rakennuskanta sijaitsee kylämäellä, jota ympäröi pellot. Samalla kylämäellä sijaitsee myös Marttilan kantatila, entinen Angelniemen pappila. Meri- Seppälässä on ollut kyläkantaista asutusta jo ainakin varhaiskeskiajalla, sillä kylä on kuulunut niin sanotun suomalaisen vero-oikeuden piiriin. Meri- Seppälästä on säilynyt huonosti arkistoja, ja ne sekoittuvat usein Halikossa sijaitsevan Seppälän kylän kanssa. Kylä on saanut meri-etuliitteensä vasta myöhemmin. ==Lähteet== Luokka:Angelniemen kylät
Kalininskoje

Kalininskoje () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Venäjällä Novgorodin alueen Mošenskojen piirissä. Piirin koillisosan käsittävän kunnan pinta-ala on 797,63 neliökilometriä. Asukkaita on 1 300 henkeä (vuonna 2011). Kalininskojen kunta rajoittuu pohjoisessa Hvoinajan ja idässä Pestovon piireihin, etelässä Mošenskojen piirin Dolgojen sekä lännessä Kirovskojen ja Mošenskojen kuntiin. Pinta-alasta 83,4 % on metsää, 11,3 % maatalousmaata ja 3,5 % vesialueita. Seudulla on lukuisia pieniä järviä. Suurimmat joet ovat Mstan sivujoki Uver sekä Mologan sivujoki Koboža. Hyötykaivannaisiin kuuluvat sora, hiekka, turve, sapropeeli ja kivennäisvesi. Kunnan hallinnollinen keskus on Mošenskojen koillispuolella sijaitseva Novyi Posjolokin kylä. Lisäksi siihen kuuluu Oktjabrskin taajama sekä 44 kylää: Balašovo, Beli, Bylova Gora, Fatjanovo, Gonotšarovo, kaksi Gorkan kylää, Gorodok, Gory, Gridino, Grineva Gora, Gudkovo, Gusevo, Kaboža, Kaplino, Krivtsovo, Krupino, Kurilovo, Ljanino, Lubenskoje, Luhanjovo, Lytkino, Matvejevo, Medvedevo, Mihejevo, Minino, Moiseiha, Novo-Demidovo, Olehovo, Ostratovo, Ovinets, Podol, Polovnikovo, Popovo, Priboi, Ragozino, Samuilovo, Šatrovo, Skuratovo, Tušovo, Vyskidno, Vysokogorje, Zabelino ja Žukovo. Kuntakeskuksessa on noin 450 ja sen lähellä sijaitsevissa Oktjabrskissa ja Polovnikovossa noin 200 asukasta. Kauempana sijaitsevassa Kabožassa on 150 asukasta (vuonna 2009). Yhdessätoista kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Seudulta on löydetty ajanlaskun alun molemmin puolin ajoitettuja suomalaisugrilaisia asutuksia sekä 900–1000-luvulta Kiovan Rusin aikaisia kurgaanihautoja. Vanhimmat arkeologiset löydöt ovat jo kivikaudelta. Uver- ja Udinajokia pitkin on aikoinaan kulkenut Mstajoen kosket ohittanut Volgan ja Ilmajärven välinen reitti. Kobožajoen varret kuuluivat Novgorodin Bežetskin viidenneksen Izboištšin, Tšerenskojen ja Megrinon pogostoihin. Myöhemmin alueen keskuspaikaksi muodostui Mošenskoje, josta tuli piirikeskus vuonna 1927. Kabožan kunta liitettiin Kalininskojeen vuonna 2010. Kylistä on linja-autoyhteydet Mošenskojeen. Kunnassa toimii muutamia pieniä metsäteollisuusyrityksiä, tielaitos ja sähköasennuspalvelu. Maataloutta edustavat asukkaiden henkilökohtaiset aputaloudet. Palveluihin kuuluu kaksi lastentarhaa, Kabožan peruskoulu, kolme kerhotaloa ja kirjastoa, Oktjabrskin nuorisokeskus, kaksi postia ja kolme lääkintäasemaa. Vähittäiskaupasta vastaa Mošenskojen piirin kulutusosuuskunta sekä muutama yksityinen kauppaliike. Nähtävyyksiä ovat muinaiset asuin- ja hautapaikat, Lytkinon kirkko sekä vanhat asuin- ja talousrakennukset. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kalininskojen kunnan sivusto Luokka:Mošenskojen piirin kunnat
Kulkurin tango (Esko Rahkonen, 2011)

Kulkurin tango on suomalaisen Esko Rahkosen kokoelma-albumi vuodelta 2011. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2011 kokoelma-albumit Luokka:Esko Rahkosen albumit
Raimo Piltz

Raimo Viktor Piltz (27. toukokuuta 1938 Helsinki – 25. marraskuuta 2024Timo Uusitalo, Yleisradion ohjaaja-legenda Raimo Piltz on kuollut Yle.fi, uutiset 25.11.2024, viitattu 25.11.2024) oli suomalainen televisio-ohjaaja. Hänet tunnetaan erityisesti merkittävien kansainvälisten urheilutapahtumien ohjauksistaan. Piltz ohjasi muun muassa Lake Placidin olympialaisten 1980 hiihdon sekä Soulin 1988 ja Barcelonan 1992 olympialaisten yleisurheilun kansainväliset televisiolähetykset. ==Ura== Piltz toimi Mainos-TV:n ohjaajana 1960–1963, Yleisradion TV 1:n ohjaajana 1963–1981 ja ruotsinkielisen urheilutoimituksen päällikkönä ja päätuottajana 1984–2001. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2001. Piltz sai Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun kultaisen arvomerkin 2001, sekä Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon 1980. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Hänen vaimonsa rikos

Hänen vaimonsa rikos () on vuonna 1932 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen dramaattinen rikoselokuva, jonka on ohjannut Mervyn LeRoy. Draaman pääosissa ovat Joan Blondell, Bette Davis ja Ann Dvorak. Sivuosissa ovat muun muassa Warren William, Allen Jenkins, Lyle Talbot ja Humphrey Bogart hänen ensimmäisessä "kovanaaman" roolissa. Lucien Hubbard laati käsikirjoituksen Kubec Glasmonin ja John Brightin tarinan pohjalta. Hänen vaimonsa rikos sai maanlaajuisen ensi-iltansa kotimaassaan 29. lokakuuta vuonna 1932. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 31. joulukuuta vuonna 1933. First National ja Warner Bros. -studiot toimivat elokuvan tuottajina. Elokuva sai ilmestyessään sekalaisia arvosteluja. Hänen vaimonsa rikos tuotti yli 535 000 dollaria maailmanlaajuisesti. ==Rooleissa== == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * * * Hänen vaimonsa rikos Classic Movies -sivustolla * Hänen vaimonsa rikos TCM Movie Databasessa Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat Luokka:Vuoden 1932 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Mervyn LeRoyn ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Melodraamat
Gone Fishin’ (videopeli)

Gone Fishin’ on SimGraphin kehittämä kalastusaiheinen urheilupeli DOS- käyttöjärjestelmälle. Amtex julkaisi sen vuonna 1994. Pelin tapahtumat sijoittuvat Ontariojärvelle, jossa pelaaja osallistuu kalastusturnaukseen. Ennen kalastuksen aloittamista pelaajan täytyy ostaa kalastusvälineet kaupasta, jonka kauppiaalta voi saada hyödyllisiä neuvoja. == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1994 videopelit Luokka:Urheilupelit
Kerro kultainen kuu

Kerro kultainen kuu on suomalaisen Esko Rahkosen studioalbumi vuodelta 1993. ==Kappaleet== # Kerro kultainen kuu # Särkynyt lasi # Veteraani-valssi # Kulkuri, kuu sekä tähti # Revontulten leikkiä # Sadoin kitaroin # Yö Volgalla # Reissumiehen erehdys # Kaunis maa # Miksi kuljet yksin # Sydän rakastaa # Pikku syntinen # Jäätynyt lehti # Elokuun tyttö # Pienen sillan satu # Kurjet Luokka:Vuoden 1993 albumit Luokka:Esko Rahkosen albumit
Lassi Urpilainen

Lassi Urpilainen eli Urpilan ukko oli suomalainen 1700-luvun alussa Kinnulassa Urpilan talossa elänyt voimamies ja karhunkaataja. Kansanperinteessä Urpilainen esiintyy myös noitana ja jättiläisenä. Hän oli kuitenkin oikea henkilö joka asiakirjain mukaan toimi 1707 käräjillä lautamiehenä.Suomalaisia "voimamiehiä", Etelä-Saimaa, 18.10.1924, nro 119, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 06.10.2024 Kansantarinoiden mukaan Urpilainen karkotti isonvihan aikana venäläispartion Kangaskylän Karkausmäellä. Partio oli ottanut vangiksi Pösölän talossa asuneen Lassi Urpilaisen veljen Yrjön, jota oli sitten kidutettu rahojen ja tavaroiden löytämiseksi. Lassi Urpilainen tuli apuun, kun oli saanut tiedon asiasta, mutta venäläiset ehtivät tätä ennen lähteä pakoon. Viikatteella ja karhukeihäällä aseistautunut Urpilainen ajoi heitä takaa aina Karkumäelle asti. Venäläiset olivat siihen mennessä jo päässeet Lestijärven puolelle. Urpilaisen kerrottiin olleen niin tukevan, että kun hän makasi penkillä, oli lonkka kolme hirsikertaa korkea. Kerran Kokkolassa käydessään Urpilainen otti siellä puolen tynnyriä suoloja selkäänsä ja leiviskän painoisen rautakangen käteensä ja hiihti näiden tavaroiden kanssa kotiinsa Kivijärven Urpilaan. Lassi Urpilainen kunnostautui myös karhunkaatajana. Hänen kerrotaan kaataneen 36 karhua elämänsä aikana. Lassi Urpilaisen muistopatsas sijaitsee Kangaskylän koulun tienhaaran lähellä neljä kilometriä Kinnulasta Lestijärvelle päin. Patsas pystytettiin 1961 ja sen suunnitteli metsäteknikko Mikko Nykänen. == Lähteet == * Kinnulan matkailu * Anna Naukkarinen ja Saija Silén : Lassi Urpilaisen patsaan ympäristönhoitosuunnitelma == Viitteet == Luokka:Suomalaiset voimamiehet Luokka:Suomalainen kansanperinne Luokka:Kinnula Luokka:Isoviha Luokka:1600-luvulla syntyneet Luokka:1700-luvulla kuolleet
Nils Skoglund

Nils Skoglund (15. elokuuta 1906 Tukholma - 1\. tammikuuta 1980 Tukholma) oli ruotsalainen uimahyppääjä ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Stockholms KK:ta. Skoglund voitti Antwerpenin olympialaisissa 1920 hopeaa suorissa kerroshypyissä vain 14 vuoden iässä. Nilsin veli Erik oli uimari. == Lähteet == * Skoglundin profiili sports-reference.com -sivustolla ===Viitteet=== Luokka:Ruotsalaiset uimahyppääjät Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Kaksi vuotta rakkautta

Kaksi vuotta rakkautta on suomalaisen Esko Rahkosen studioalbumi vuodelta 1997. ==Kappaleet== # Lähdit kanssani tanssimaan # Pienen pieni enkeli # Soita hiljaa # Kaksi vuotta rakkautta # Syksyinen kaipaus # Aamun koi # Tuuli tähkäpäitä # Tää valssi ei milloinkaan loppua saa # Kesän viimeinen yö # Kohtalon helmiä # Kotiseutuni # Ohi onneni kuljin # Anna anteeksi rakas # Veteraanivalssi Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:Esko Rahkosen albumit
Erik Skoglund

Erik Skoglund (1. lokakuuta 1903 Tukholma - 22\. helmikuuta 1984 Tukholma) oli ruotsalainen uimari. Hän edusti seuratasolla Stockholms KK:ta. Skoglund osallistui Pariisin olympialaisissa 1924 100 metrin selkäuintiin, jossa hän selvisi välieriin saakka. Erikin veli Nils oli uimahyppääjä. == Lähteet == * Erik Skoglundin profiili sports-reference.com -sivustolla ===Viitteet=== Luokka:Ruotsalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Kuoleman areena

Kuoleman areena () on vuonna 1994 valmistunut Lang Elliottin ohjaama yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Se on vuonna 1989 ilmestyneen Häkin (Cage) jatko-osa. ==Juoni== Aasialainen jengi sieppaa Vietnamin sodassa päähänsä vammautuneen Billyn (kehonrakentaja Lou Ferrigno) ja pakottaa tämän osallistumaan teräshäkissä käytäviin vapaaotteluihin. Lapsenmielisestä Billystä tulee rikollispomon (James Shigeta) paras nyrkkitaistelija, joka rakastuu häntä hoitavaan kiinalaistyttöön (Shannon Lee). Billyn ystävä Scott (Reb Brown) saa kuulla tämän olevan elossa ja päättää vapauttaa hänet kahden taistelulajimestarin opastuksella. Lopussa Billy ja Scott kohtaavat toisensa teräshäkissä ja tekevät selvää rikollisten pesästä. ==Tuotanto== Kuoleman areena on yksi 1980- ja 1990-lukujen vaihteen lukemattomista taistelulajielokuvista, eikä sellaisenakaan edusta lajityypin terävintä kärkeä. Juoneltaan kömpelön ja toteutukseltaan alkeellisen filmin ainoa vetonaula on huippuunsa bodattu Lou Ferrigno, joka tuhoaa vastustajansa brutaalin väkivaltaisesti. Ferrigno puhuu elokuvassa poikkeuksellisesti omalla äänellään, joka synnynnäisen kuulovian takia on toisinaan vaikeasti ymmärrettävissä. Suomessa Kuoleman areena on ollut Finnkinon videolevityksessä. Myöhemmin se on ollut saatavissa englanninkielisellä nimellään Global Videon pohjoismaisin tekstein varustettuna DVD-levynä. ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Vuoden 1994 yhdysvaltalaiset elokuvat
Starships

”Starships” on yhdysvaltalaisen laulajan Nicki Minajin kappale hänen toiselta studioalbumiltaan Pink Friday: Roman Reloaded. Kappaleen tuottivat RedOne, Carl Falk ja Rami Yacoub. Kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä ystävänpäivänä 2012. Kappale debytoi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -musiikkilistalla sijalle 9, ja parhaimmillaan se ylsi listasijoitukseen 5. Kesäkuussa 2012 single myi platinaa Yhdysvalloissa. == Musiikkivideo == Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Havaijilla 13.–15. maaliskuuta 2012 ja sen ohjasi Anthony Mandler. Video sai ensiesityksensä Music Televisionilla 26. huhtikuuta 2012. == Kappalelista == ;Digitaalinen lataus * ;CD single * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen musiikkivideo YouTubessa Luokka:Vuoden 2012 kappaleet Luokka:Nicki Minajin kappaleet
40-vuotisjuhlalevy – Elämän juhlaa

40-vuotisjuhlalevy – Elämän juhlaa on suomalaisen Esko Rahkosen studioalbumi vuodelta 2005. == Kappaleet == # Onnen sävel # Välimeren tyttö # Elämän juhlaa # Rakkauden satu # Kielot # Sinivalkoinen soitin # Maa muuttukoon # Tuu tyttö tanssiin # Hänelle, jota rakastan # Liian kauan liian vähän aikaa # Nostalgia, valkoakaasiat # Balailaikan soitto # Tankavaara # Kaunis maa # Jäljet hiekassa # Ilta Tornionjoella # Hyljätty tanssilava # Katse suuren kaupungin # Koeta kestää # Tangokavaljeeri Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Esko Rahkosen albumit
Pete Desjardins

Ulise Joseph "Pete" Desjardins (12. huhtikuuta 1907 St. Pierre, Kanada - 6\. toukokuuta 1985 Miami) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja. Desjardins syntyi Kanadassa Manitobassa, mutta hänen perheensä muutti Miami Beachille Yhdysvaltoihin hänen ollessaan nuori poika. Desjardins aloitti siellä uimahyppyjen harjoittelun ja saatuaan maan kansalaisuuden hän pääsi vuoden 1924 olympialaisiin Yhdysvaltain joukkueessa. Hän voitti kisoissa hopeaa kolmen metrin ponnahduslaudalta ja sijoittui kuudenneksi suorissa kerroshypyissä. Amsterdamin olympialaisissa 1928 Desjardins sai kultaa sekä ponnahduslaudalta että kymmenen metrin kerroshypyistä. Hän oli ponnahduslaudalla huippuvireessä saaden kahdesta hypystään täydet kymmenen pistettä. Desjardins oli kerroshypyissä ennemmin onnekas voittaessaan kultaa, sillä hopeaa saaneen egyptiläishyppääjä Farid Simaikan kunniaksi soitettiin jo maan kansallislaulu ennen kuin kultamitali annettiin Desjardinsille. Viidestä tuomarista neljä oli arvostellut hänet Simaikaa paremmaksi ja ajan säännöillä Desjardins oli siis voittaja. Hän säilytti molempia kultamitalejaan Stanfordin yliopistossa saatuaan tuplamestaruuden vuonna 1924 olympialaisissa menestyneen Albert Whiten tavoin. Desjardins voitti yhteensä kolmetoista AAU:n mestaruutta, joista viisi vielä high school -opiskelijana. Hän valmistui myöhemmin Stanfordin yliopistosta taloustieteistä. Desjardins julistettiin uimahyppyammattilaiseksi vuoden 1928 olympiakisojen jälkeen, sillä hän oli esiintynyt vesishow'ssa Miamissa. Hän jatkoi niissä esiintymistä toisen maailmansodan puhkeamiseen saakka, ja palasi areenoille vielä 1960-luvulla. == Lähteet == * Desjardinsin profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset uimahyppääjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Denise Hinrichs

Denise Hinrichs (s. 7. kesäkuuta 1987 Rostock, Saksa) on saksalainen kuulantyöntäjä. Junioreiden arvokisoista hän on voittanut ulkoradoilta EM- kultaa vuonna 2005 ja alle 23-vuotiaitten EM-kisoissa vuonna 2009 sekä hopeaa junioreiden MM-kisoissa vuonna 2006. Aikuisten arvokisoissa Hinrichs on saavuttanut sisäratojen EM-hopeaa vuonna 2009. Ulkoradoilla hän on sijoittunut 11:nneksi Berliinin MM-kilpailuissa 2009 ja kahdeksanneksi Barcelonan EM- kilpailuissa 2010. Hänen ennätyksensä on sisäradoilla 19,63 m ja ulkoradoilla 19,47 m, molemmat vuodelta 2009. == Lähteet == * Luokka:Saksalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Belojarski

Belojarski () on kaupunki Venäjän Hantien ja mansien autonomisen piirikunnan luoteisosassa, Obin itärannalla. Linnuntietä kaupunki sijaitsee noin 325 kilometriä piirikunnan pääkaupunki Hanty-Mansijskista pohjoisluoteeseen. Kaupungin aseman tämä 20 283 asukkaan (2010) taajama sai 1988. Belojarski toimii yhteensä 30 049 asukkaan Belojarskin piirin hallintokeskuksena. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Tietoa kaupungista Luokka:Hanti-Mansian kaupungit
Jugorsk

Jugorsk () on öljyntuotantoalueen kaupunki Venäjän Hantien ja mansien autonomisen piirikunnan itäosissa. Linnuntietä se sijaitsee 308 kilometriä itään piirikunnan pääkaupunki Hanty-Mansijskista. thumb|left| Jugorskin Geologitšeskaja rautatieaseman laituri thumb|left| Pyhän Sergei Radonežin mukaan nimetty ortodoksinen kirkko Jugorskissa Piirikunnan aluehallinnossa Jugorsk on 34 067 (vuonna 2010) asukkaan kaupunkipiiri, jonka sijaitsee maantieteellisesti Sovetskin piirin sisällä. Jugorskissa on rautatieasema ja sitä palvelee naapuritaajama Sovetskin lentokenttä. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu historiallis-kansantieteellinen museo. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Muzei istorii is etnigrafii (Jugorskissa sijaitsevan historiallis- kansantieteellisen museon kuvaus Venäjän museoiden sivustolla) (museum.ru) Luokka:Hanti-Mansian kaupungit
Michael Schoeffling

Michael Schoeffling (s. 10. joulukuuta 1960) on yhdysvaltalainen entinen näyttelijä ja malli. Schoeffling tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvissa Synttärit, Hulluna sinuun ja Äitini on merenneito. == Filmografia == === Elokuvat === * Tästä alkaa elämä (1984) * Synttärit (1984) – Jake Ryan * Hulluna sinuun (1985) – Kuch * Tsemppiä Charlie (1985) – Matt * Belizaire the Cajun (1986) – Hypolite Leger * Shrike ja kaapparit (1986) – Corey Burck * New Yorkin orjat (1989) – Jan * Ikuinen ystävyys (1990) – Michael * Äitini on merenneito (1990) – Joe Porretti * Laukkaava sydän (1991) – Al Carver === Televisio === * The Hitchhiker (1986) yksi jakso == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elena Asachi

Elena Asachi (alkuaan Teyber; 30. lokakuuta 1789 Wien – 9. toukokuuta 1877 Iaşi) oli romanialainen pianisti, laulaja ja säveltäjä. Hän oli itävaltalaisen säveltäjän Anton Teyberin tytär. Syntyään itävaltalainen Elena Teyber opiskeli lapsuudessaan musiikkia isänsä johdolla Dresdenissä. Sittemmin hän opiskeli Wienissä opettajanaan oopperalaulaja Domenico Donzelli. Saatuaan opintonsa päätökseen hän työskenteli Iaşin konservatoriossa pianistina ja säveltäjänä vuodesta 1827 vuoteen 1863.The Norton/Grove dictionary of women composers Elena Asachin aviopuoliso oli Gheorghe Asachi. Pariskunta teki yhteistyössä useita lauluteoksia ja teatteriesityksiä. ==Teoksia== *Fete pastoral des bergers moldaves (vaudeville-pastoraali) (1834) *Contrabantul (Salakuljettaja) (vaudeville-komedia) (1837) *Tiganii (Mustalaiset) (vaudeville laulujen kera) (1856) Lauluteoksia: *Ballade moldave (G. Asachin kanssa) (1834) *Se starb, sagst tu (G. Asachi, kääntäjänä E. Asachi) (1837) *Song of Society (G. Asachi) kanssa (1849) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Crispedia Luokka:Romanialaiset pianistit Luokka:Romanialaiset laulajat Luokka:Romanialaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1789 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
Mario Manningham

Mario Cashmere Manningham (s. 25. toukokuuta 1986 Warren, Ohio) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Manningham pelasi kuusi kautta NFL-liigassa edustaen New York Giantsia ja San Francisco 49ersia. Manningham on voittanut urallaan kerran Super Bowlin, kaudella 2011 New York Giantsin riveissä. ==NFL-ura== New York Giants varasi Michiganin yliopistossa pelanneen Manninghamin vuoden 2008 NFL:n varaustilaisuudessa, kolmannella kierroksella. Giantsissa Manningham pelasi mestaruuteen päättyneeseen kauteen 2011 asti, jonka jälkeen teki vapaana agenttina sopimuksen San Francisco 49ersin kanssa. Sopimus on kaksivuotinen, arvoltaan 7,375 miljoonaa dollaria. Manningham pelasi kaksi kautta San Franciscossa. Kaudeksi 2014 Manningham palasi New York Giantsiin, mutta loukkasi polvensa harjoituskaudella ja Giants vapautti hänet sopimuksesta ennen runkosarjan alkua. Tämän jälkeen Manningham ei ole pelannut missään, mutta ei ole myöskään ilmoittanut virallisesti lopettavansa ammattilaisuraansa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
”Weird Al” Yankovic in 3-D

”Weird Al” Yankovic in 3-D (puhekielessä tavallisemmin vain In 3-D) on yhdysvaltalaisen parodiamuusikko ”Weird Al” Yankovicin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 28. helmikuuta 1984 levy-yhtiö Rock ’n Roll Recordsin kautta ja sen on tuottanut Rick Derringer. Albumin musiikissa parodioidaan 1980-luvun puolivälin pop- ja rockmusiikin hittejä. Albumin toinen puoli on parodiamusiikkia, jossa mukaillaan esimerkiksi Michael Jacksonin, Men Without Hatsin, The Policen, Survivorin ja The Greg Kihn Bandin musiikkia. Toinen albumin puoli on alkuperäisen materiaalin ”tyyliteltyä parodiointia” ja esimerkiksi Bob Marleyn ja The B-52s:n imitaatiota. Musiikillisesti albumi eroaa edeltäjästään ”Weird Al” Yankovicista siinä, että albumin musiikki on sovitettu samantyyppisimmiksi kuin alkuperäiset kappaleet, eikä sen kaikilla kappaleilla soiteta enää myöskään harmonikkaa. Albumi on myös Yankovicin ensimmäinen, jolla hän esittää tunnettuja hittikappaleita sovitettuina polkkamusiikkiaiheiseksi potpuriksi. Julkaistaessaan ”Weird Al” Yankovic in 3-D vastaanotti positiivisia arvosteluita ja se sijoittui myös Billboard 200 -listan sijalle 17, ja Australiassa sen listasijoitus oli 61. Albumi sisältää myös yhden Yankovicin tunnetuimmista kappaleista, ”Eat It”, joka on parodia Michael Jacksonin kappaleesta ”Beat It”. Kyseinen single sijoittui Billboard Hot 100 -singlelistalla sijalle 12, ja se oli Yankovicin singlejulkaisujen korkein listasijoitus kunnes vuoden 2006 albumilla Straight Outta Lynwood julkaistu kappale ”White & Nerdy” sijoittui listalla yhdeksänneksi. Tämän lisäksi ”Eat It” voitti Grammyn parhaan komediamusiikin esityksenä ja sijoittui Australiassa singlelistan kärkipaikalle, mikä tekee siitä Yankovicin ainoan kärkipaikan missään maassa saavuttaneen singlen. Lisäksi kaksi muuta singleä, ”King of Suede” ja ”I Lost on Jeopardy” nousivat pienoisiksi hiteiksi Yhdysvalloissa. ”Weird Al” Yankovic in 3-D toi Yankovicille hänen uransa ensimmäisen kultalevyn, ja ylitettyään yli miljoonan myydyn äänitteen rajan hänelle myönnettiin Yhdysvalloissa albumista myös platinalevy. == Kappalelista == === A-puoli === # # # # # # *Polkkamusiikkiaiheinen potpuri, joka sisältää seuraavat kappaleet: **Devo - ”Jocko Homo” **Deep Purple - ”Smoke on the Water” **Berlin - ”Sex (I’m A…)” **The Beatles - ”Hey Jude” **The Doors - ”L.A. Woman” **Iron Butterfly - ”In-A-Gadda-Da-Vida” **The Jimi Hendrix Experience - ”Hey Joe” **Talking Heads - ”Burning Down the House” **Foreigner - ”Hot Blooded” **Lawrence Welk - ”Bubbles in the Wine” **The Police - ”Every Breath You Take” **The Clash - ”Should I Stay or Should I Go” **The Rolling Stones - ”Jumpin’ Jack Flash” **The Who - ”My Generation” **”Weird Al” Yankovic - ”Ear Booker Polka” === B-puoli === # # # # # Luokka:Yhdysvaltalaiset albumit Luokka:Vuoden 1984 albumit
Sotkamo Silver

Sotkamo Silver AB on ruotsalainen pörssiyhtiö. Sen tytäryhtiö Suomessa on Sotkamo Silver Oy, jonka toimitusjohtajana toimii Mikko Jalasto. Yhtiö kehittää hopeakaivoshanketta Sotkamossa Tipas-viherkivivyöhykkeellä. Yhtiö on noteerattu Tukholmassa NGM Equity pörssissä ja rinnakkaisnoteerattu Helsingin pörssissä 17. heinäkuuta 2012 lähtien. Pitoisuudet ovat hopeaa 96,06 g/t, lyijyä 0,36 g/t, sinkkiä 0,70 g/t ja kultaa 0,30 g/t.http://www.silver.fi/tiedostot/presentations/120906SotkamonSilverHelsingforsFIN.pdf Sotkamo Silverillä on myös Hopeajärvellä kultakaivoshanke Tampereen läheisyydessä ja esiintymiä Norjassa Mo i Ranan alueella.http://www.porssisaatio.fi/yritykset/i/sotkamo-silver-ab Kaivoksen tuotanto käynnistyi vuonna 2019. Tavoitteena on tuottaa 40 tonnia hopeaa vuodessa.https://www.is.fi/taloussanomat/art-2000005874267.html Sotkamon kaivoksella sattui keväällä 2019 vuoto, josta ei ilmoitettu heti viranomaisille. Vuoto syntyi kuitenkin vain sadevesisäiliöstä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Sotkamo Silverin kotisivut * Sotkamo Silver Helsingin pörssiin | Yle Uutiset | yle.fi Luokka:Ruotsalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Suomalaiset kaivosyhtiöt Luokka:Helsingin pörssissä noteeratut ulkomaiset yhtiöt Luokka:Sotkamo
Henri Montan Berton

Henri Montan Berton (17. syyskuuta 1767 Pariisi – 22. huhtikuuta 1844 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja viulisti. Hänen menestynein teoksensa oli Les deux mousqetaires, jonka kantaesityksen Opéra-Comique antoi Salle Feydeaussa vuonna 1824. Kappaletta esitettiin 117 kertaa seuraavien kymmenen vuoden aikana. ==Tausta== Henri Montan Bertonin isä, Pierre Montan Berton, oli myös säveltäjä ja Pariisin oopperan johtaja. Charlton 2001."Henri-Montan Berton" in Sadie 1992, vol. 1, s. 453–455. Henri Montan Bertonin tärkeimmät opettajat olivat Jean-Baptiste Rey ja myöhemmin Antonio Sacchini. ==Ura== Ranskan vallankumouksen aikana Berton teki kokeiluja niin kutsutun pelastusoopperan alueella. Hänen ensimmäinen menestysteoksensa oli lajityyppiin kuuluva Les rigueurs du cloître (23. elokuuta 1790), jota pidetään varhaisimpana pelastusoopperana.Smith 1970, s. 182The Music Review, 1981 Vuonna 1795 Berton sai professuurin Pariisin konservatoriosta ja opetti siellä musiikin harmoniaa. Vuonna 1807 hänestä tuli Opéra-Comiquen kapellimestari. Kaksi vuotta myöhemmin Berton johti Pariisin oopperan kuoroa. Vuonna 1817 hän palasi Konservatorioon ja alkoi opettaa myös säveltämistä. Bertonin sävellykset käsittävät 48 oopperaa, neljä balettia, viisi oratoriota sekä kantaatteja, messuja ja instrumentaaliteoksia. Eräät säveltäjän näyttämöteokset ovat romanttisen suuntauksen edelläkävijöitä. Bertonin poika Henri François Berton (3. toukokuuta 1784 – 19. heinäkuuta 1832) jatkoi suvun muusikkoperinnettä."Henri [François] Berton" in Sadie 1992, vol. 1, s. 455. Hän teki uran säveltäjänä ja muutamia hänen töistään esitettiin Opéra- Comiquessa.Wild and Charlton 2005, s. 487. ===Keskeisiä sävellyksiä=== *Montano et Stéphanie (ensiesitys 15. huhtikuuta 1799) *Le délire (7. joulukuuta 1799) *Aline, reine de Golconde (3. syyskuuta 1803) *La Romance (26. tammikuuta 1804) *Les Maris garçons (1806) *Virginie (1823) *Les deux mousqetaires (22. joulukuuta 1824) ==Lähteet ja viitteet== ==Aiheesta muualla== *Siba * CÉSAR *Clément, Félix: Les Musiciens célèbres depuis le seizième siècle jusqu'à nos jours, Paris, L. Hachette, 1868 et Cie Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1767 syntyneet Luokka:Vuonna 1844 kuolleet
Part of Me

Part of Me voi viitata seuraaviin: * ”Part of Me”, Stellar*:n kappale vuodelta 1999 * ”Part of Me”, Chris Cornellin kappale vuodelta 2008 * ”Part of Me”, Katy Perryn kappale vuodelta 2012 * Katy Perry: Part of Me, vuonna 2012 ensi- iltansa saanut dokumenttielokuva Katy Perrysta de:Part of Me
Anthony Davis (koripalloilija)

Anthony Davis jr. (s. 11. maaliskuuta 1993 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pääasiassa iso laitahyökkääjä. Hän pelaa NBA-joukkue Dallas Mavericksissa Davis oli vuoden 2012 NBA:n varaustilaisuuden ensimmäinen varaus. Ensimmäistä kertaa NBA:n historiassa kaksi ensimmäistä varausta olivat samasta yliopistosta, sillä Davisin joukkuekaveri Michael Kidd-Gilchrist varattiin tilaisuuden toisena pelaajana. Helmikuussa 2016 Davis heitti Detroit Pistonsia vastaan ennätyksensä 59 pistettä ja otti samassa ottelussa 20 levypalloa ollen NBA:n historiassa kolmas vuoden 1983 jälkeen 50/20-tilastolukemiin yltänyt pelaaja.http://yle.fi/urheilu/nuori_nba- tahti_laittoi_ennatykset_uusiksi_-_59_pistetta_ja_nimi_shaquille_onealin_rinnalle/8690076 Kesäkuussa 2019 Pelicans ja Los Angeles Lakers tekivät pelaajakaupan, jossa Davis siirtyi Lakersiin. Helmikuussa 2025 hän siirtyi Dallas Mavericksiin kaupassa, jossa toinen tähtipelaaja Luka Dončić siirtyi toiseen suuntaan. == Maajoukkueura == Yliopistokoripalloa Kentuckyn yliopiston joukkueessa pelannut Davis voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa olympiakultaa vuoden 2012 olympialaisissa Lontoossa. Hän pääsi joukkueeseen Blake Griffinin loukkaannuttua, ja oli ensimmäinen Yhdysvaltain olympiajoukkueen pelaaja sitten vuoden 2004 ja Emeka Okaforin, jolla ei ollut ainuttakaan NBA-ottelua. Davis pelasi Yhdysvaltain joukkueessa myös Espanjan MM-kilpailuissa 2014, missä maa voitti jälleen kultaa. Davisista tuli kaksinkertainen olympiavoittaja Pariisiissa 2024. == Muuta == Davisin persoonalliset kulmakarvat ovat synnyttäneet sittemmin tavaramerkillä rekisteröidyt sanonnat "Fear the Brow" ja "Raise the Brow". == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stroganov

Stroganov () (Stroganoff) oli merkittävä venäläinen kauppias-, teollisuus- ja virkamiessuku 1400–1900 luvuilla. Suku kehittyi alun perin Arkangelin alueella asuneista, pomoreiksi itseään kutsuvista venäläisistä talonpojista. Suvulla oli tärkeä rooli muun muassa Moskovan Venäjän ulkomaankaupassa 1500-luvulla ja merkittävä vaikutus Siperian valloituksessa 1500-luvun lopulla ja 1600-luvulla. Stroganov ruokalaji on nimetty suvun mukaan. Stroganovit oli yksi Venäjän rikkaimpia sukuja 1500–1900-luvuilla. == Tunnettuja suvun jäseniä == * Anikei Fjodorovitš Stroganov () (Novgorod 4. marraskuuta 1488 – 2. syyskuuta 1570 Solvytšegodsk), aloitti noin vuonna 1515 laajamittaisen ruokasuolan tuotannon Solvytšegodskissa, ja osti vähitellen alueen pienempien suolantuottajien maita pois. Sai tsaari Iivana Julmalta valtiollisen tarkastajan luvan brittien Arkangelin seutujen kautta Moskovaan suuntautuvalle kaupan valvomiseen. * Sergei Grigorjevitš Stroganov (1707–1756), paroni, rakennutti Stroganovin palatsin Pietariin. Palatsin viimeisteli vuoteen 1760 mennessä hänen poikansa kreivi Aleksandr Sergejevitš Stroganov (1733–1811), senaattori, taiteenkerääjä, Keisarillisen Taideakatemian puheenjohtaja ja Venäjän keisarillisen tiedeakatemian jäsen sekä Keisarillisen lainakirjaston johtaja. == Suvun rakennuttamia rakennuksia == Tiedosto:Хоромы Строгановых. Гравюра И. Ческого. 1842.jpg|Stroganovien kartano Solvytšegodskissa noin 1564, uusittu useasti myöhemmin Tiedosto:Chamber of stroganov in usolye 01.jpg|Stroganovin talo Usoljessa. Tiedosto:Строгановский дворец (1).jpg|Stroganovin palatsi Nevski prospektin ja Moikan varrella Pietarissa (59.935742 N, 30.320774 E) Tiedosto:Stroganov Palace.JPG|Stroganovin barokkipalatsi iltavalaistuksessa talvisessa Pietarissa. Tiedosto:Москва. 167. Строгановское училище 1902-1903гг Шерер v1 481747 e1.jpg|Stroganovin koulu Moskovassa. Tiedosto:Сольвычегодск. Собор Благовещения.jpg|Anikei Stroganovin määräyksestä rakennutettu Neitsyt Marian ilmestyspäivän kirkko Solvytšegodskissa Arkangelin alueella (1560) Tiedosto:Церковь Собора Пресвятой Богородицы.JPG|Stroganovien kirkko Nižni Novgorod == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Sukupuu Luokka: Venäjän historia Luokka:Venäjän aateli Luokka:Yrityssuvut
Romantica y calculadora

Romantica Y Calculadora on meksikolaisen poplaulajan Verónica Castron albumi. Se julkaistiin vuonna 1992. == Kappaleet== # ”Que Se Vaya A La Parranda” # ”Amorcito Corazon” # ”Tu Me Vas A Llorar” # ”Una Miradita” # ”Peso Sobre Peso” # ”Vete De Mi” # ”Era Chiquito” # ”El Huerfanito” # ”Conocerte A Ti” # ”A Que Le Tiras Cuando Sueñas Mexicano” Luokka:Vuoden 1992 albumit Luokka:Meksikolaiset albumit
40 tuttua ja toivotuinta 2

40 tuttua ja toivotuinta 2 on suomalaisen Esko Rahkosen studioalbumi vuodelta 2011. ==Kappaleet== #Onnen kyynel #Viimeinen kukka #Liian kauan liian vähän aikaa #Sydämet kohtaavat #Elämän juhlaa #Pohjoiset tähdet #Sinuun rakastunut #Don Juan #Kielot #Sinivalkoinen soitin #Rakkauden satu #Maria Teresia #Et ehkä mua muista #Onnen sävel #Minne häipyivät silmät tummat #Syksyinen kaipaus #Kuljen yksin autiolla saarella #Kesän viimeinen yö #Kaksi onnelista #Anna anteeksi rakas #Hiljainen Elegia #Jos lähtisit pois #Kerro kultainen kuu #Olisitko hän #Orvon kyynel #Tää valssi ei milloinaan loppua saa #Sua ilman #Jäätynyt lehti #Maa muuttukoon #Lähdit kanssani tanssimaan #Ei erossa yhtään iltaa #Tango Mandolino #Kaksi vuotta rakkautta #Sinne ainiaaksi jään #Puolet sydämestä #Osa elämääni * #Bussi Jurmuun #Hengähä Tok' #Muistoja karpaateilta #Äänisen aallot Luokka:Vuoden 2011 kokoelma-albumit Luokka:Esko Rahkosen albumit
Darrelle Revis

Darrelle Shavar Revis (s. 14. heinäkuuta 1985 Aliquippa, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettenut amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan kulmapuolustaja. Hän oli NFL:n varaustilaisuuden 14. varaus vuonna 2007. Revis muistetaan etenkin urastaan NFL-joukkue New York Jetsissä, jossa hän pelasi valtaosan 11 vuotta kestäneellä peliurallaan. Hänet valittiin urallaan seitsemän kertaa NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin. ==NFL- ura== New York Jets varasi Pittsburghin yliopistossa pelanneen Revisin vuoden 2007 NFL:n varaustilaisuudessa, ensimmäisellä kierroksella. Huhtikuussa 2013 Revis siirtyi Tampa Bay Buccaneersiin, joka antoi Jetsille vaihdossa varausvuoron ensimmäiseltä ja neljänneltä kierrokselta. Revis teki Buccaneersin kanssa kuusivuotisen sopimuksen, mutta pelasi joukkueessa lopulta vain yhden kauden. Buccaneers purki hänen sopimuksensa maaliskuussa 2014 ja hän siirtyi vapaana pelaajana New England Patriotsiin. Patriotsissa Revis oli voittamassa helmikuussa 2015 Seattle Seahawksia vastaan pelattua Super Bowlia (Super Bowl XLIX). Maaliskuussa 2015 Revis palasi viisivuotisella sopimuksella New York Jetsiin. Hän ilmoitti lopettavansa uransa heinäkuussa 2018. Revisistä oli yksi parhaista oman pelipaikkansa pelaajista ja tuli valituksi tähdistöotteluun Pro Bowliin seitsemällä kaudella. Tulokaskautensa jälkeen hänet valittiin Pro Bowliin neljällä kaudella peräkkäin. Putki katkesi kaudella 2012, jolloin syyskuussa tullut polvivamma päätti hänen kautensa vain kahden ottelun jälkeen. Revisin vartioima alue kentällä tunnettiin lempinimellä Revis Island. Monet pelinrakentajat yrittivät välttää heittämistä tuolle alueelle, mikä osaltaan heikensi Revisin tilastoja, erityisesti katkaistujen heittojen osalta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nnamdi Asomugha

Nnamdi Asomugha (s. 6. heinäkuuta 1981 Lafayette, Louisiana) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan kulmapuolustaja. Hän pelasi NFL-liigassa vuosina 2003–2013, joukkueinaan Oakland Raiders, Philadelphia Eagles ja San Francisco 49ers. Asomugha oli NFL:n varaustilaisuuden 31. varaus vuonna 2003. ==NFL-ura== Oakland Raiders varasi Kalifornian yliopistossa pelanneen Asomughan vuoden 2003 NFL:n varaustilaisuudessa, ensimmäisellä kierroksella. Hänestä tuli yksi parhaista oman pelipaikkansa pelaajista, ja tuli valituksi tähdistöotteluun Pro Bowliin kolme kertaa. Asomugha teki Philadelphia Eaglesin kanssa vapaana pelaajana viiden vuoden, 60 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen kesällä 2011. Jo kahden kauden jälkeen Eagles kuitenkin purki hänen sopimuksensa. Tämän jälkeen hän siirtyi San Francisco 49ersiin, jossa pelasi vain kolme ottelua kaudella 2013. https://www.nfl.com/news/ex-eagle-nnamdi-asomugha-joins-san- francisco-49ers-0ap1000000156693 Hän ilmoitti pelaajauransa päättymisestä joulukuussa 2013, yhdentoista NFL:ssä pelatun kauden jälkeen. == Yksityiselämä == Asomugha avioitui kesäkuussa 2013 näyttelijä Kerry Washingtonin kanssa. Parilla on yksi lapsi, huhtikuussa 2014 syntynyt tytär. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ljantor

Ljantor (, vuosina 1978-92 Ljantorsk) on kerrostalovaltainen öljyteollisuuskaupunki Venäjän Hantien ja mansien autonomisen piirikunnassa, Obin Pim-sivuhaaran varrella. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 78 kilometriä öljykeskus Surgutin luoteispuolella. Paikkakunnalla oli jo vuonna 1932 Pim-niminen kalastajakylä. 1967 sinne perustettiin geologiaan ja öljynporaukseen keskittyvä asuinalue, joka nimettiin vuonna 1978 Ljantorskiksi. Se sai 1980 kaupunkityyppisen taajaman statuksen. Ljantorin kaupunki siitä muodostettiin 1992. Nykyisessä Hanti-Mansian aluehallinnossa se on laajan, Surgutin piirin (113 515 as.) alaisuudessa toimiva kaupunki, jossa vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan asui 38 992 henkeä. Kaupunkiin johtaa maantieyhteys Surgutista. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Paikkakunnan kotiseutumuseo (museum.ru) *Kaupunkiin keskittynyt sivusto (lyantor.com) Luokka:Hanti-Mansian kaupungit
Carlos Rogers

Carlos Cornelius Rogers (s. 2. heinäkuuta 1985 Augusta, Georgia) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan kulmapuolustaja. Rogers pelasi kymmenen kautta NFL-liigassa edustaen Washington Redskinsia, San Francisco 49ersia ja Oakland Raidersia. Rogers valittiin urallaan kerran NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin. ==NFL-ura== Washington Redskins varasi Auburnin yliopistossa pelanneen Rogersin vuoden 2005 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella. Hän pelasi Redskinsissä kuuden kauden ajan ilman mainittavaa menestystä, kunnes teki kesällä 2011 vapaana pelaajana sopimuksen San Francisco 49ersin kanssa. Ensimmäisellä kaudellaan 49ersissa Rogers nousi uudelle tasolle ja oli yksi yllättäjäjoukkueen parhaista pelaajista sekä oleellinen osa yhdessä sarjan parhaista puolustuksista. Hänet valittiin kauden jälkeen ensimmäistä kertaa urallaan NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin. 49ers teki neljän vuoden jatkosopimuksen Rogersin kanssa keväällä 2012. Kaudella 2012 lehdistö valitsi Rogersin NFL:n sadan parhaan pelaajan joukkoon. Siitä huolimatta 49ers osti hänen sopimuksensa ulos kauden 2013 jälkeen. Kaudeksi 2014 Rogers siirtyi yksivuotisella sopimuksella Oakland Raidersiin. Kauden 2014 jälkeen Rogers ei ole pelannut missään, muttei ole ilmoittanut lopettavansa uraansa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
40 tuttua ja toivotuinta

40 tuttua ja toivotuinta on suomalaisen Esko Rahkosen kokoelma-albumi vuodelta 2007. ==Kappaleet== # Veteraanivalssi # Pikku syntinen # Aamunkoi # Tango Corazón # Tanssijan tie # Kuin pieni kaarnavenho # Tuo tie mua vie # Tuokioksi lämpösi jää # Maria Maria Maria # Yön kuumat tuulet # Laaksojen laulu # Vastaus # Hänelle, jota rakastan # Tangokavaljeeri # Pienen pieni enkeli # Loistaa tähdet # Vuodet kanssas # Soita hiljaa kitaraani # Takametsien kaipuu # Reissumiehen erehdys # Kotiseutu Pohjolassa # Juhannusruusut # Kotiseutuni # Tango Linetta # Minne kuljet merimies # Salattu rakkaus # Ensilumi # Tulen luokseni # Mitä tuulet eteen kantaa # Välimeren tyttö # Ohi onneni kuljin # Revontulen leikkiä # Rakkauden ruletti # Kotikylän poika # Tule lähemmäksi rakkahin # Kohtalon helmiä # Kaunis on Kainuu # Balalaikan soitto # Äidin syntymäpäivä # Yö kerran unhoa annoit Luokka:Vuoden 2007 kokoelma-albumit Luokka:Esko Rahkosen albumit