EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sudaporn Seesondee

Sudaporn Seesondee (, s. 10. lokakuuta 1991) on thaimaalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. == Urheilu-ura == Seesondee on kilpaillut vuodesta 2010 lähtien. Hän osallistui samana vuonna Barbadoksen MM-kilpailujen 60 kg sarjaan. Hän voitti karsintaottelussa egyptiläisen Omnia Saidin ja toisessa ottelussaan australialaisen Claire Ghabrialin. Seuraavassa ottelussa hän hävisi yhdysvaltalaiselle Queen Underwoodille. Qinhuangdaon MM-kilpailuissa 2012 Seesondee otteli 75 kg:n sarjassa. Hän voitti ensimmäisessä ottelussaan vietnamilaisen Lê Thị Nhungin mutta hävisi seuraavassa ottelussa kiinalaiselle Li Jinzille. Kaksi vuotta myöhemmin Jejun MM-kilpailuissa Seesondee otteli jälleen pienemmässä painoluokassa 64 kg:n sarjassa. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella ukrainalaisen Nila Lipskayan pistein 3–0 ja toisella kierroksella argentiinalaisen Macarena Ledesman samoin luvuin. Puolivälierissä Seesondee voitti tšekkiläisen Martina Schmoranzován 2–1. Välieräottelussa Seesondee hävisi englantilaiselle Sandy Ryanille 3–0, mutta hän saavutti uransa ensimmäisen MM-tason mitalin. Astanan MM-kilpailuihin Seesondee oli ilmoittautunut 75 kg sarjaan, mutta hän ei koskaan otellut karsintaotteluaan, ja ottelun voittajaksi julistettiin turkkilainen Sema Çalışkan. New Delhin MM- kilpailuissa 2018 Seesondee otteli 60 kg:n sarjassa. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella yhdysvaltalaisen Stacia Suttlesin pistein 3–2 ja toisessa ottelussa mongolialaisen Namuun Monkhorin 5–0. Puolivälieräottelussa Seesondee voitti Mira Potkosen 4–1. Loppuotteluun hän eteni voittamalla eteläkorealaisen Oh Yeon-jin välierissä 4–1. Loppuottelussa irlantilainen Kellie Harrington oli parempi pistein 3–2. Ulan-Uden MM-kilpailuissa 2019 Seesondee kilpaili 60 kg:n sarjassa. Hän voitti kahdessa ensimmäisessä ottelussaan australialaisen Anja Stridsmanin ja kazakstanilaisen Rimma Volossenkon, mutta hävisi puolivälierissä yhdysvaltalaiselle Rashida Ellisille. Hän osallistui myös Aasian-mestaruuskilpailuihin 2019, mutta hävisi karsintaottelun kiinalaiselle Yang Wenlulle 60 kg:n sarjassa. Vuonna 2020 Seesondee varmisti paikan Tokion kesäolympialaisten 60 kg:n sarjaan oltuaan kolmas Aasian karsintaturnauksessa. Seesondee voitti Tokiossa ensimmäisillä kierroksilla ecuadorilaisnyrkkeilijän ja intialaisen Simranjit Kaurin yksimielisillä tuomariäänillä ja varmisti olympiamitalin voitettuaan brittiläisnyrkkeilijän hajaäänituomiolla. Välieräottelunsa Seesondee hävisi Harringtonille hajaäänituomiolle ja saavutti siten pronssia. Elokuuhun 2021 mennessä Seesondee oli otellut amatööriurallaan 30 ottelua joista oli voittanut 20. == Lähteet == Luokka:Thaimaalaiset nyrkkeilijät Luokka:Thaimaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Unkarin Fed Cup -joukkue

Unkarin Fed Cup -joukkue edustaa Unkaria Fed Cupissa. Se toimii Unkarin tennisliiton alaisuudessa. Unkari osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1963. Kaiken kaikkiaan Unkari on pelannut 148 maaottelua, joista voittanut 78 ja hävinnyt 70. Unkari on pelannut parhaimmillaan puolivälierissä kahdesti; vuosina 1963 ja 1985. == Vuoden 2019 Fed Cupissa pelanneet == * Dalma Gálfi * Réka Luca Jani * Adrienn Nagy * Anna Bondár == Lähteet == Luokka:Fed Cup -joukkueet Fed Cup
Monique Pantel

Monique Pantel (11. joulukuuta 1932 – 7. huhtikuuta 2021) oli ranskalainen elokuvakriitikko ja toimittaja. Hän työskenteli RTL: ssä, France Interissä ja Europe 1:ssä.Disparition de la journaliste et critique de cinéma Monique PantelRTL : Monique Pantel interviendra occasionnellement dans Les Grosses têtes Pantel kuoli 88-vuotiaana 7. huhtikuuta 2021. ==Lähteet== Luokka:Elokuvakriitikot Luokka:Ranskalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Pilkkarääkkiäinen

Pilkkarääkkiäinen (Sarothrura ayresi) on rantakanoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Afrikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Pilkkarääkkiäinen voi kasvaa 14-15 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat pääosin toisiaan ulkonäöltään. Pilkkarääkkiäiskoiraan päälaki on väriltään punaruskea ja naaraalla se on hyvin tumman ruskea. Naama on valkoinen ruskein kuvioin ja silmäkulmajuova on musta. Linnun selkä ja siivet ovat mustat valkoisin viiruin ja siipien uloimmat sulat ovat valkoiset ja näkyvät vain lennossa. Lajin koiraan rinta on punaruskea ja naaraan vaaleampi. Pilkkarääkkiäisen vatsa on väriltään valkoinen ja kyljet ovat mustaraitaiset. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Pilkkarääkkiäistä tavataan hyvin laikuttaisesti Etiopiasta, Sambiasta sekä Zimbabwesta ja Etelä-Afrikasta. Se on osittain muuttolintu. Lajin elinympäristöä ovat tulvatasangot sekä saroja ja heiniä kasvavat suot ja muut kosteikot. Lintu elää piileskellen kasvuston seassa. Pilkkarääkkiäisen ravintoa ovat erityisesti pienet selkärangattomat eläimet, siemenet ja kasvinosat, mutta se voi syödä myös pieniä sammakoita ja kaloja. Etiopiassa pilkkarääkkiäisen pesimäkausi kestää heinäkuulta elokuulle. Se rakentaa pesänsä sarojen keskelle ja munat ovat valkoisia harmain ja vihrein pilkuin. Pilkkarääkkiäinen luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi ja kannan kooksi arvioidaan noin 700 täysikasvuista yksilöä. Suurin uhka kannalle on elinympäristön häviäminen, koska kosteikoita kuivatetaan maatalousmaaksi ja erityisesti Etelä-Afrikassa on kaivostoimintaa. Lajin geneettinen monimuotoisuus on myös matala. ==Lähteet== Luokka:Rantakanat Luokka:Uhanalaiset linnut
Sari Aaltonen (kuvaaja)

Sari Aaltonen on suomalainen elokuvaaja. Aaltonen on Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen jäsen. Sari Aaltonen palkittiin yhdessä Teemu Nikin ja Jani Pösön kanssa Nordisk Film -palkinnolla vuoden 2022 Jussi-gaalassa. Nordisk Film -palkinto myönnetään sellaisille tekijöille, jotka poikkeuksellisella panoksellaan rikastavat, syventävät tai muutoin edistävät kotimaista elokuvaa. Elokuvavuoden 2021 osalta palkinto myönnettiin tekijäryhmälle, joka on vuosia tehnyt töitä yhdessä valmistaakseen nimenomaan sellaisia elokuvia, joita muut eivät tekisi. == Filmografia == === Elokuvat === * Armomurhaaja (2017) * Joulumaa (2017) * Nimby (2020) * Sokea mies joka ei halunnut nähdä Titanicia (2021) * Levoton Tuhkimo (2024) === Dokumenttielokuvat === * Karsinasta kauppaan (2015) * Sota ja mielenrauha (2016) * Cheer Up (2016) * Hoppyhorse Revolution (2017) * Matka jatkuu (2017) * Warpeace (2017) * Arvet minussa (2018) * Miehen malli (2018) * Armotonta menoa - Hoivatyön lauluja (2022) === Televisiosarjat === * Uutishuone (2009) * Menestyksen takana – Kasvun rahoittajat (2012) * Totuus rakkaudesta (2013) * Dancing on Ice (2013) * Niko Kivelä ja nurkkakunnat (2015) * Sekasin (2016–2018) * HasBeen (2018) * Nyrkki (2019) * Eristyksissä (2020) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luova 100 – Elokuvaaja Sari Aaltonen | Yle Areena * * Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Evan Atar Adaha

Evan Atar Adaha (s. Torit, Etelä-Sudan) on eteläsudanilainen kirurgi. Hän on johtanut lääketieteellistä ryhmää Etelä-Sudanin koillisosassa, Ylä-Niilin osavaltion Bunjissa sijaitsevassa kirurgisessa sairaalassa. Atar on apulaisineen tuottanut 20 vuoden ajan kriittisiä lääketieteellisiä palveluja 200 000:lle konfliktialueilta pakenemaan joutuneille. Atar palkittiin epäitsekkäästä työstään vuoden 2018 Nansen-palkinnolla. Etelä-Sudanin itsenäistyessä 12 miljoonan asukkaan maassa oli vain 120 lääkäriä ja 100 sairaanhoitajaa. Terveydenhoidon ammattilaisten määrä kuitenkin väheni tästäkin, koska konfliktin aikana useita heistä surmattiin tai he joutuivat pakenemaan väkivaltaisuuksia. Tohtori Atar on vuodesta 2011 lähtien työskennellyt työryhmineen sairaalassa Bunjissa, Mabanin piirissä. Atar on ollut Ylä-Niilin alueen ainoan, vajavaisesti varustellun kirurgisen sairaalan ainoa lääkäri. Tohtori Atar on kotoisin Etelä-Sudanin eteläosan Toritista. Hän opiskeli lääketiedettä Sudanin Khartumissa ja työskenteli sittemmin Egyptissä. Kun sota raivosi Ylä-Niilin osavaltiossa vuonna 1997, tohtori Atar suostui vapaaehtoiseksi työskentelemään seudulla. Hän perusti ensimmäisen sairaalansa Kurmukiin alueelle, joka laaja-alaisen konfliktin aikana usein joutui ilmapommitusten kohteeksi. Väkivallan lisääntyminen pakotti tohtori Atarin vuonna 2011 kokoamaan sairaalansa ja pakenemaan henkilökuntansa ja mukaan saamiensa laitteistojen kanssa Sudanista Etelä-Sudaniin. Bunjissa hän pystytti ensimmäisen leikkaussalinsa hylättyyn terveyskeskukseen, ja kokosi pöytiä yhteen leikkauspöydäksi. Sairaalan perustamisesta lähtien tohtori Atar on työskennellyt uupumatta turvatakseen sairaalalle rahoituksen ja kouluttaakseen nuorista sairaanhoitajia ja kätilöitä. Tohtori Atar kertoi käyttävänsä 150 000 dollarin Nansen-palkintorahan laitehankintoihin sekä sairaanhoitajien ja kätilöiden koulutukseen. == Lähteet == Luokka:Eteläsudanilaiset lääkärit Luokka:Kirurgit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Elävät henkilöt Luokka:1960-luvulla syntyneet
Guillermo Lasso

Guillermo Lasso Mendoza (s. 16. marraskuuta 1955) on ecuadorilainen liikemies ja poliitikko. Lasso valittiin presidentiksi huhtikuun 2021 vaaleissa, joissa hän oli kolmatta kertaa ehdolla. Hän hävisi Rafael Correalle vuonna 2013 ja Lenín Morenolle vuonna 2017. Poliittisen uransa välissä Lasso on toiminut paikallisen pankin, Banco de Guayaquil, johtajana. ==Lähteet== Luokka:Ecuadorin presidentit Luokka:Ecuadorilaiset poliitikot Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1955 syntyneet
Saana Koivisto

Saana Koivisto (s. 12. lokakuuta 1996 Leuven, Belgia) on suomalainen näyttelijä. Koivisto on näytellyt muun muassa Antti J. Jokisen elokuvassa Helene sekä televisiosarjoissa The Serpent (BBC), Kullannuput (Yle) ja Jarno ja minä (Yle). Koiviston ensimmäinen päärooli oli elokuvassa Koputus. Koivisto valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2021. Ylioppilaaksi hän kirjoitti Tampereen yhteiskoulun lukiosta vuonna 2015. == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Elokuva Rooli 2019 Elvis & Onerva Milja 2020 Helene Tyra Arp 2022 Koputus Matilda Lyhytelokuvat Lyhytelokuvat Lyhytelokuvat Vuosi Lyhytelokuva Rooli 2015 My Dear Friend 2017 Kukista ja mehiläisistä Mari Paatero Viel' ehyt on yhteinen onni sisko Goldilocks Zone Sierra 2018 Sokkotreffit 2020 Now That You're Mine Aava Futur Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Sarja Rooli 2012 Uusi päivä Taina 2017 Karma Saaga 2018 HasBeen Malin 2019 Suden hetki tyttö Hiljaisten palvelijat Olivia 2020 Downshiftaajat Tia 2021 The Serpent Linnea Kullannuput Tessa 2022 Koskinen Sanni Luukkonen Pysäyttäkää Nyqvist Jenniina Miettinen Kaikki synnit Suvi Leppänen 2024 Jarno ja minä Soili Vuola Koivisto on myös mukana musiikkivideolla: Pete Parkkonen Voimaa ja valoa (2020). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Suomalaiset ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aqeela Asifi

Aqeela Asifi (s. 1966 Kabul) on afganistanilainen, Pakistanissa työskentelevä opettaja ja pakolainen. Asifi palkittiin työstään erityisesti pakolaistyttöjen opettajana YK:n pakolaisjärjestön (UNHCR) vuoden 2015 Nansen-palkinnolla. Asafi saapui 26-vuotiaana Punjabin maakunnan Mianwalin Kot Chandanan pakolaiskylään. Hän havaitsi, että monien pakolaisperheiden tytöt olivat kouluttamattomia, eikä heitä oltu päästetty opiskelemaan kodin ulkopuolelle. Yhdessä aviomiehensä kanssa Asafi, joka oli Kabulissa toiminut maantiedon ja historian opettajana ennen talibanien valtaantuloa vuonna 1992, ryhtyi keskustelemaan koulutuksesta kylän vanhimpien ja imaamien kanssa. Lisäksi he kiersivät ovelta ovelle saadakseen perheiden luottamuksen tyttöjen kouluttautumiselle. He pääsivät aloittamaan pakolaiskylässä telttakoulun, jonka opetus lähti käyntiin kotitalouden ja henkilökohtaisen hygienian opetuksella. Tämän tarkoituksena oli osaltaan voittaa oppilaiden luottamus siihen, ettei koulua tarvinnut pelätä. Aluksi oppilaita oli vain kourallinen. Sanan levitessä tyttöjen määrä lisääntyi niin, että opetusta piti antaa vuoroissa. Tyttöjen itsetunto kasvoi, ja koulutus auttoi tyttöjä elämässä. Sittemmin telttakoulu vaihtui pysyväksi rakennukseksi, ja jotkut oppilaista ovat itsekin opettajia, jotka perustavat omia koulujaan. Esimerkiksi kolme nuoriksi saakka koulua käynyttä tyttöä palasi naimisiin mentyään Afghanistanin Qunduzin maakuntaan. Siellä he avasivat jo kuukauden kuluessa välillä suljettuna olleen koulun. Tämä koulu oli toiminnassa vielä 12 vuotta myöhemmin, ja kaikki kylän tytöt käyvät tätä koulua. Asifi palkittiin pakolaistyttöjen opettajana 23 vuoden opetustyön jälkeen Nansen-palkinnolla. Tämän jälkeen hänen aloittamansa työ on saanut muitakin tunnustuksia. Vuonna 2016 Asafi valittiin yhdeksi kymmenestä Global Teachers Prize -palkintoehdokkaasta maailmassa. Yhdessä lainateltassa alkanut Kot Chandanan pakolaiskylän koulu oli hänen johdollaan laajentunut yhdeksäksi eri kouluksi. Näissä opettaa useita naisopettajia ja opiskelee noin 1 500 oppilasta, josta 900 on tyttöä. Asifi käytti pääosan Nansen-palkinnon yhteydessä saamastaan 100 000 dollarin kehittämisrahasta näistä yhden, perustamansa koulun laajentamiseen ja kehittämiseen. Punjabin maakunnan opetusviranomaiset tunnustivat kehittyneen koulun tason, ja myönsivät laajentuneelle koululle (Community Girls Model School No 2) ylemmän toisen asteen peruskoulun järjestämisluvan, jolloin luokka-asteiden määrä voitiin kasvattaa aiemmasta. Se mahdollistaa koululle myös pakolaislapsille annettavan 9. ja 10.-luokka- asteen opetuksen. Tämä oli Pakistanin ensimmäinen pakolaiskoulun saama virallinen yläkoulutason asema. == Lähteet == Luokka:Afganistanilaiset henkilöt Luokka:Opettajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jääkiekon SM-liigan pudotuspelit 2021

Jääkiekon SM-liigan pudotuspelit 2021 pelattiin SM-liigakauden 2020–2021 runkosarjan jälkeen alkaen 15. huhtikuuta 2021 ja päättyen toukokuussa 2021. Pudotuspeleihin etenivät runkosarjan kymmenen parasta joukkuetta, joista kuusi parasta suoraan puolivälieriin. Puolivälieristä eteenpäin pudotuspelisarjat pelattiin aiemmista kerroista poiketen paras viidestä-menetelmällä. ==Pudotuspelikaavio== ==1. kierros== Pudotuspelien 1. kierroksella pelasivat runkosarjan sijoille 7–10 sijoittuneet joukkueet: Kärpät, Ilves, KooKoo ja Sport. Sarjojen voittajat ratkotaan maalierolla kahdessa ottelussa. === Sport – Kärpät === Kärpät eteni puolivälieriin maalein 7–3. === KooKoo – Ilves === Ilves eteni puolivälieriin maalein 6–4. ==Puolivälierät== ===Lukko – Ilves=== Lukko eteni välieriin otteluvoitoin 3–0. ===HIFK – Kärpät=== HIFK eteni välieriin otteluvoitoin 3–0. ===TPS – Pelicans=== TPS eteni välieriin otteluvoitoin 3–2. ===Tappara – KalPa=== Tappara eteni välieriin otteluvoitoin 3–1. ==Välierät== === Lukko – Tappara=== Lukko eteni finaaleihin otteluvoitoin 3–1. === HIFK – TPS=== TPS eteni finaaleihin otteluvoitoin 1–3. ==Pronssiottelu== === HIFK – Tappara === HIFK voitti pronssia. ==Loppuottelut== ===Lukko – TPS=== Lukko voitti mestaruuden voittamalla ottelusarjan 3–1. ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto Luokka:Jääkiekon SM-liigakausi 2020–2021
Arthur Söderholm

Arthur Gustaf Alexander Söderholm (19. huhtikuuta 1875 Hanko – 18. huhtikuuta 1947) oli suomalainen juristi, yritysjohtaja ja kauppaneuvos. Hän toimi Stockmann Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1925–1947. Söderholmin vanhemmat olivat liikennepäällikkö Anders Alexander Söderholm ja Selma Nylund. Söderholm kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1895, suoritti oikeustutkinnon vuonna 1899, ylemmän hallintotutkinnon vuonna 1902 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1903. Hän toimi Vihdin nimismiehenä 1899–1903, Raaseporin kihlakunnan henkikirjoittajana 1903–1906, Uudenmaan lääninhallituksen esittelijänä 1906–1910, Helsingin kaupunginviskaalina 1910 ja asianajajana Helsingissä 1910–1919. Söderholm siirtyi liike-elämään vuonna 1918 Yhdyspankin johtajaksi. Hän toimi Stockmann Oy:n johtajana vuosina 1919–1925 ja toimitusjohtajana 1925–1947. Hän toimi lisäksi hallituksen puheenjohtajana Keravan puuseppätehdas Oy:ssä 1921–1947, Helsingin Puhelinyhdistykssä 1926–1947 ja puheenjohtajana Rautakauppojen Oy:n hallintoneuvostossa 1930–1947 sekä hallituksen jäsenenä Kymi Oy:ssä 1920–1947 ja Bensow Oy:ssä 1926–1947. Liikeuran ohella Söderholm oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen (rkp) vuodesta 1917 vuoteen 1922 ja kaupunginvaltuuston puheenjohtaja vuonna 1922. Söderholmille myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi vuonna 1939. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1900 Signe Mentzer. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Salibandyn naisten Suomen Cup 2020–2021

Naisten TEHO Sport Suomen Cupin kausi 2020–2021 in järjestyksessään 28. Suomen Cupin kausi. Suomen Cup pelataan 2020–2021 1-2 kierrokset peltaan IFF:n peliaika- ja pelaajamäärä 3x15 minuutin peliajalla ja ottelupöytäkirjaan saa merkitä vain 17 pelaajaa. Cupiin osallistuu 15 F-liigajoukkueesta 9. == 1. kierros == Blackbirds ja LASB ed jatkoon SS Nova ja HuKu jatkoon. Ä-Lasti ja SBSV jatkoon. O2-Jyväskylä II ja MIG jatkoon. KaPa-65 ja SalBa jatkoon. SBS Rupu jatkoon. HaHe ja Blue Fox jatkoon. == 2. kierros == Lohko 1 13.9.2020 Tahto Areena, Huittinen Lohko 2 13.9.2020 Pirkkalan vapaa-aikakeskus, Pirkkala Lohko 3 13.9.2020 Tähtihalli, Uusikaarlepyy Lohko 4 13.9.2020 Myllypuron AC, Helsinki == 3. kierros == == Puolivälierät == {{Turnauspuu8 pronssiotteluton |22.11.2020| O2-Jyväskylä II|3|FBC Loisto|4 |22.11.2020|PSS|2|Koovee|6 |22.11.2020|Classic|7|Blue Fox|2 |22.11.2020|O2-Jyväskylä|4|SB-Pro|5 |30.12.2020|Koovee|6|FBC Loisto|14 |19.01.2021|SB-Pro|8|Classic|2 |20.2.2021|FBC Loisto |5|SB-Pro|4 }} == Välierät == == Finaali == === Pikkufinaali === == Lähteet == * https://salibandy.fi/tulokset * https://salibandy.fi/huippu-urheilu/suomen- cup/naiset/ Luokka:Salibandykilpailut Luokka:Suomen salibandy
Manny Jacinto

Manny Jacinto (s. 19. elokuuta 1987 Manila, Filippiinit) on filippiiniläis- kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten NBC:n The Good Place -komediasarjan Jason Mendozana. Jacinton läpimurtorooli oli The Good Place -sarjan dj-tanssija Jason Mendoza. Sarjan päätyttyä hän sai roolin minisarjasta Nine Perfect Strangers. Vuonna 2021 hän esittää Yhdysvaltain laivaston lentäjää Tom Cruisen tähdittämässä Top Gun: Maverick -elokuvassa. Jacinto syntyi Filippiineillä ja muutti perheensä kanssa Kanadaan 3-vuotiaana. Hän on perimältään kiinalais-filippiiniläinen. Vaikka hän onkin kasvanut Kanadassa, hän identifioituu filippiiniläiseksi. Nuorena Jacinto pelasi koripalloa ja tanssi hiphoppia. Hänen tanssiryhmänsä kilpaili muun muassa Las Vegas World Hip-Hop Championships -kisoissa. Jacintolla on kandidaatintutkinto Brittiläisen Kolumbian yliopistosta, jossa hän opiskeli yhdyskuntatekniikkaa. Jacinto on kihloissa näyttelijä Dianne Doanin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Filippiiniläiset näyttelijät Luokka:Kanadalaiset näyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1987 syntyneet
SF9

SF9 (; lyhenne sanoista Sensational Feeling 9) on eteläkorealainen yhdeksänjäseninen yhtye, jonka levy-yhtiönä toimii FNC Entertainment. Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet Youngbin, Inseong, Jaeyoon, Dawon, Rowoon, Zuho, Yoo Taeyang, Hwiyoung ja Chani. SF9 julkaisi esikoissinglealbuminsa Feeling Sensation lokakuussa 2016. == Jäsenet == * Youngbin (영빈) – johtaja, rap * Inseong (인성) – päälaulu * Jaeyoon (재윤) – laulu * Dawon (다원) – laulu * Rowoon (로운) – laulu * Zuho (주호) – rap * Yoo Taeyang (유태양) – tanssi, laulu * Hwiyoung (휘영) – rap * Chani (찬희) – tanssi, rap == Diskografia == === Studioalbumit === * Sensational Feeling Nine (2017) * Illuminate (2019) * First Collection (2020) * Golden Echo (2020) === EP:t === * Burning Sensation (2017) * Breaking Sensation (2017) * Knights of the Sun (2017) * Mamma Mia! (2018) * Sensuous (2018) * Narcissus (2019) * RPM (2019) * 9loryUS (2020) === Singlealbumit === * Feeling Sensation (2016) * Special History Book (2020) === Singlet === ==== Korea ==== * ”Fanfare” (2016) * ”So Beautiful” (2016) * ”Roar” (2017) * ”Easy Love” (2017) * ”O Sole Mio” (2017) * ”Mamma Mia” (2018) * ”Now or Never” (2018) * ”Enough” (2019) * ”RPM” (2019) * ”Good Guy” (2020) * ”Summer Breeze” (2020) ==== Japani ==== * ”Fanfare” (2017) * ”Roar” (2017) * ”Easy Love” (2017) * ”O Sole Mio” (2017) * ”Mamma Mia” (2018) * ”Now or Never” (2018) * ”Enough” (2019) * ”RPM” (2019) == Lähteet == Luokka:K-pop Luokka:Eteläkorealaiset yhtyeet
Music to Listen To...

Music to Listen to~Dance to~Blaze to~Pray to~Feed to~Sleep to~Talk to~Grind to~Trip to~Breathe to~Help to~Hurt to~Scroll to~Roll to~Love to~Hate to~Learn Too~Plot to~Play to~Be to~Feel to~Breed to~Sweat to~Dream to~Hide to~Live to~Die to~Go To (usein lyhennettynä Music to Listen To… tai ~ Go To ~ ) on brittiläisen rockyhtyeen Bring Me the Horizon albumi. Se julkaistiin 27. joulukuuta 2019 ilman erillistä ilmoitusta. Levyn ovat tuottaneet yhtyeen vokalisti Oliver Sykes ja kosketinsoittaja Jordan Fish, ja siinä on mukana useita artisteja, kuten yhdysvaltalainen laulaja Halsey. Music to Listen To… on Bring Me the Horizonin pitkäkestoisin julkaisu, ja eri lähteet ovat kutsuneet sitä sekä EP-levyksi että albumiksi. Projekti syntyi ajatuksena käyttää yhtyeen Amo-albumin (2019) elementtejä ja aikaisemmin nauhoittamiaan demoja. == Kappaleet == # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Bring Me the Horizonin albumit Luokka:Vuoden 2019 albumit
Angélique Namaika

Angélique Namaika (s. 11. syyskuuta 1967 Kembisa, Kongon demokraattinen tasavalta) on roomalaiskatolisen sisarkunnan nunna, joka on työskennellyt vuodesta 2008 Kongon demokraattisen tasavallan syrjäisessä koillisosassa. Hänelle myönnettiin YK:n pakolaisjärjestön (UNHCR) vuoden 2013 Nansen-palkinto tunnustuksena työstään erityisesti Herran vastarinta-armeijan (LRA) väkivallan uhrien ja naispakolaisten hyväksi. Vuonna 2009 hän oli itsekin LRA:n väkivaltaisuuksien johdosta maan sisäinen pakolainen. Hän on perustanut Saint Daniel Combonin lastenklinikan, LRA:n uhrien toipumiseen keskittyvän Center for Reintegration and Development -keskuksen (CRAD) Ylä-Uelen maakunnan Dungussa (2012) ja orpokodin 6 kuukauden – 15 vuoden ikäisille lapsille (2014). 2010-luvulla yli 22 000 naista tuki sisar Angéliquen perustamaa keskusta. Hän asuu itse orpokodissa lasten luona ja valvoo CRAD-keskuksen päivittäistä toimintaa. CRAD-keskuksessa väkivallan uhreja ja pakolaisia autetaan muun muassa tervehtymään, heitä opetetaan lukemaan ja hankimaan toimeentulonsa. Sisar Angélique on saanut 2010-luvulla useita tunnustuksia ja joitain tukipäätöksiä toiminnan tukemiseksi. Tunnustuksiin lukeutuvat Stop Hunger Award, Nansen-palkinto (2013) ja siihen liittyvä 100 000 dollarin palkintoraha, Mundo Negro Prize of the Comboni Missionaries ja Aurora Humanitarian -valinta (2020, eli Aurora Prize -finalisti). == Lähteet == Luokka:Kinshasankongolaiset henkilöt Luokka:Nunnat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katja Lappi

Katja Lappi on suomalainen kapellimestari ja musiikinopettaja. Lappi on valmistunut Sibelius-Akatemian musiikkikasvatuksen osastolta. Lappi on toiminut kapellimestarina useissa viihdeohjelmissa, kuten Putous, Nieminen & Lahtinen show ja Joonas Nordman Show. Lappi on tunnettu mash-up-sovituksistaan sketsisarjassa Siskonpeti. Lappi on myös säveltänyt musiikkia elokuviin Heinähattu, Vilttitossu ja Rubensin veljekset ja Heinähattu, Vilttitossu ja ärhäkkä koululainen. Hän on myös säveltänyt Pelimiehen tunnusmusiikin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset kapellimestarit (viihdemusiikki) Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Evaleena Vuorenmaa

Evaleena Vuorenmaa on suomalainen tanssija ja läskiaktivisti. Vuorenmaa aloitti tanssiharrastuksen 14-vuotiaana ja on toiminut tanssiopettajana 20 vuotta. Vuorenmaa ryhtyi läskiaktivistiksi saatuaan lääkäriltä sopimattomia kommentteja raskaudenaikaisen lihomisensa takia. Hän alkoi vaatia lihavien syrjinnän lopettamista puhumalla kehopositiivisuudesta. Kehopositiivisuudesta Vuorenmaa on kertonut puhuvansa Instagram-tilillään paitsi itsensä myös tanssioppilaidensa vuoksi. Hän on kertonut kohdanneensa tansisoppilaita, jotka eivät halunneet esiintyä, koska eivät omasta mielestään olleet tanssijan näköisiä. Vuorenmaa on toiselta ammatiltaan lähihoitaja ja peräänkuuluttaa terveydenhuollon ammattilaisten sensitiivisyyttä ilman moralisointia. Vuorenmaa on julkaissut Instagram-tilillään seuraajiensa tarinoita terveydenhuollossa kohtaamastaan läskivihasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Evaleena Vuorenmaa Lääkärilehdessä Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Laura Rissanen

Laura Rissanen (s. 15. huhtikuuta 1976 Helsinki) on suomalainen poliitikko. Hän on työskennellyt vuodesta 2023 sosiaaliturvaministeri Sanni Grahn-Laasosen valtiosihteerinä. Tätä ennen hän toimi Keskon pääkaupunkiseudun aluejohtajana vuosina 2022-2023. Rissanen on Helsingin kaupungin varavaltuutettu ja VTM, HKL:n johtokunnan puheenjohtaja, sekä kaupunkiympäristölautakunnan jäsen. Aiemmin Rissanen on toiminut muun muassa Kokoomuksen valtuustoryhmän puheenjohtajana, kaupunginhallituksen jäsenenä, Helsingin joukkoliikennelautakunnan jäsenenä ja kulttuuri- ja kirjastolautakunnan varapuheenjohtajana, HYYn I varapuheenjohtajana, Kokoomusnaisten varapuheenjohtajana ja Helsingin Kokoomusnaisten puheenjohtajana. == Ura == Rissanen on syntynyt Helsingissä ja käynyt Helsingin Rudolf Steiner -koulun. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Ressun lukiosta keväällä 1995. Rissanen liittyi Kokoomuksen Opiskelijaliitto Tuhatkuntaan vuonna 1996. Hän valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteiden maisteriksi (poliittinen historia). Rissanen työskenteli vuosina 2001-2004 kansanedustaja Suvi Lindénin avustajana eduskunnassa. Hän oli vuosina 2004-2005 kokoomuksen puheenjohtaja Jyrki Kataisen erityisavustaja ja vuosina 2005-2007 europarlamentaarikko Eija-Riitta Korholan avustaja Brysselissä. Vuosina 2007-2011 Rissanen työskenteli opetusministerien Sari Sarkomaa ja Henna Virkkunen erityisavustajana. Hän oli vuosina 2011-2014 kunta- ja hallintoministeri Henna Virkkusen erityisavustajana. Rissanen työskenteli vuosina 2014-2019 kokoomuksen eduskuntaryhmän pääsihteerinä. Hän työskenteli vuosina 2019-2022 Sivistystyönantajat ry:llä johtaen järjestön elinkeinopoliittista edunvalvontaa. Rissanen työskenteli vuosina 2022-2023 Keskossa pääkaupunkiseudun aluejohtajana. Rissanen aloitti kesäkuussa 2023 Orpon hallituksessa sosiaaliturvaministeri Sanni Grahn-Laasosen valtiosihteerinä. == Yksityiselämä == Rissasella on kaksi poikaa entisen aviomiehensä Panu Laturin kanssa. He hakivat avioeroa vuonna 2021. ==Lähteet== Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Erityisavustajat Luokka:Suomalaiset valtiosihteerit
Maryam Razavi

Maryam Razavi on suomalainen malli, stylisti ja juontaja. Pitkän kansainvälisen uran mallina tehnyt Razavi on juontanut muun muassa Suomen Huippumalli haussa -ohjelmaa ja Menestystarinan metsästäjät -podcastia. Aktiivisina mallivuosinaan Razavi asui viisi vuotta Lontoossa ja työt veivät hänet ympäri maailmaa niin Milanoon, Barcelonaan kuin Los Angelesiin. Hän on esiintynyt samassa mainoksessa amerikkalaisen näyttelijän George Clooneyn kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Paula Hawkins (kirjailija)

Paula Hawkins (s. 26. elokuuta 1972) on brittiläinen kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten romaanistaan Nainen junassa. Hawkinsin ensimmäinen romaani Nainen junassa oli bestseller niin Yhdysvalloissa, Kanadassa kuin Euroopassakin. Se on julkaistu yli 40 kielellä ja 50 maassa. Kirjasta on tehty Emily Bluntin tähdittämä samanniminen elokuva. Hänen seuraavaa romaaniaan, Tummiin vesiin, myytiin kuukaudessa 100 000 kappaletta. Vuonna 2016 Forbes listasi Hawkinsin maailman eniten ansaitseviin kirjailijoihin. Aiemmin Hawkins on kirjoittanut neljä romaania salanimellä Amy Silver, mutta teokset eivät ole menestyneet. Hawkins syntyi ja eli nuoruutensa Hararessa, Zimbabwessa ja muutti Englantiin vuonna 1989. Hän opiskeli Oxfordin yliopistossa politiikkaa, filosofiaa ja taloustiedettä. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli 15 vuotta talousjournalistina The Times -lehdessä. == Teokset == Salanimellä Amy Silver * Confessions of a Reluctant Recessionista. Arrow, 2009. ISBN 978-0-09-954355-8 * All I Want for Christmas. Arrow, 2010. ISBN 978-0-09-955322-9 * One Minute to Midnight. Arrow, 2011. ISBN 978-0-09-956463-8 * The Reunion. Arrow, 2013. ISBN 978-0-09-957449-1 Nimellä Paula Hawkins * Nainen junassa. (The Girl on the Train, 2015.) Suomentanut Oona Timonen. Otava, 2015. ISBN 978-951-1-29163-3 * Tummiin vesiin. (Into the Water, 2017.) Suomentanut Antti Autio. Otava, 2017. ISBN 978-951-1-31439-4 * Kuin kytevä tuli. (A Slow Burning Fire, 2021.) Suomentanut Markku Päkkilä. Otava, 2021. ISBN 978-951-1-40544-3 * Sokea piste. (Blind Spot, 2022.) Suomentanut Antti Autio. Otava, 2023. * Sininen hetki. (The Blue Hour, 2024.) Suomentanut Oona Nyström. Otava, 2025. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Paula Hawkinsin kotisivut * Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erika Naakka

Erika Saana Sofia Naakka (s. 1989 Harjavalta) on suomalainen bloggaaja, vaikuttaja ja solubiologi, joka on suuntautunut syöpätutkimukseen. Naakka asui kotikaupungissaan Harjavallassa 20-vuotiaaksi asti, kunnes muutti Turkuun opiskelemaan Turun yliopistoon. Naakka on toiminut kauneustoimittajana useille suomalaisille lehdille kuten Trendi, Costume ja Demi. Naakka on kirjoittanut suosittua Nude-kauneusblogiaan vuodesta 2011. Naakalla on Instagramissa yli 15 000 seuraajaa. Naakan sisko on toimittaja-kirjailija Irene Naakka. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset bloginpitäjät Luokka:Suomalaiset biologit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fatima Verwijnen

Fatima Verwijnen (s. Tampere) on suomalainen diversiteettikonsultti, työelämävalmentaja ja ihmisoikeusaktivisti. Verwijnen puhuu rakenteellisesta rasismista työelämässä ja kouluttaa yrityksiä siitä, miten työelämästä voi tehdä vähemmistöille avointa. Oppilaitoksissa hän luennoi maahanmuuttajataustaisille nuorille. Verwijnen nostaa sosiaalisen median tileillään aktiivisesti esiin rasismia, feminismiä ja vähemmistöjen oikeuksia. Hän on ollut Iltalehden kolumnisti.Näkökulma: Hyvää itsenäisyyspäivää ulkopuoliset! Iltalehti Verwijnenistä tuli aktivisti 12-vuotiaana. Hän on yksi Silakkaliikkeen perustajista. Silakkaliike sai inspiraationsa Italian Sardiinit-liikkeestä, joka on antifasistinen, populismin vastainen sekä ihmisoikeuksia puolustava liike kansalaisaktivismille. Verwijnen on syntynyt ja asunut koko elämänsä Suomessa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * "Mustan naisen täytyy todistella olevansa fiksu" Yle Podcast * Aktivisti Fatima Verwijnen: "Me toivotaan, että tästä tulisi rasismin #metoo." Yle.fi * Kuka luulet olevasi, Fatima Verwijnen GroteskiMagazine * Fatima Verwijnen näkee itsenäistymisen oivaltamisena Punainen Risti * Someaktivismi: hyväosaisten kumbaijaata vai portti oikeuden­mukaisempaan maailmaan? Amnesty.fi * Silakkaliikkeen Fatima Verwijnenistä tuli aktivisti 12-vuotiaana Ilmastotoiminta.fi * Podcast: Aktivismi alkaa oman ajattelun muuttamisesta, Maailma kylässä 4.5.2021 * Oikeistopopulismiin kyllästyneiden Silakkaliike avaa vastarinnan koko kansalle, Voima.fi * Taiteen hiljaiset sopimukset – Vieraana Fatima Verwijnen Radio Helsinki * Mikä on Silakat-liike? Yle.fi * "Finländarna är obekväma med människor som inte har vit hud", Hbl.fi 5.12.2020 * Fatima Verwijnen: Työ rasismia vastaan on vasta alussa Mun Oulu 31.8.2021 * Digivaikuttamisen keinot, Ydin-lehti * Mikä meitä vaivaa? Jakso 76.1: Antirasismi ja hankala some w/ Fatima Verwijnen Supla.fi Luokka:Suomalaiset ihmisoikeusaktivistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Marie Duplessis

Marie Duplessis, alkuperäiseltä nimeltään Alphonsine Rose Plessis (15. tammikuuta 1824 - 3. helmikuuta 1847) oli ranskalainen kurtisaani ja monen varakkaan ja merkittävän miehen rakastajatar. Kun Alexandre Dumas nuorempi kirjoitti teoksensa Kamelianainen, oli Duplessis sen päähenkilön esikuva. Giuseppe Verdi sävelsi teoksesta oopperan. Se mitä hänestä tiedetään pohjautuu lähinnä Kamelianainen-romaaniin ja aikalaiskertomuksiin. http://interlude.hk/redemption-through-consumptionliszt-and-marie-duplessis/ https://web.archive.org/web/20080419052631/http://www.readliterature.com/R_camille.htm == Elämänvaiheita == Tuleva Kamelianainen syntyi köyhyyteen. Hänen äitinsä, joka oli maalaistalon tytär uskoi Marin Plessisin lupauksia ja avioitui hänen kanssaan. Mies osoittautui väkivaltaiseksi alkoholistiksi. Kylän asukkaat joutuivat tulemaan apuun, kun isä pahoinpiteli perhettään. Myös viranomaiset puuttuivat asioihin, kun epäiltiin, että isä yrittää myydä tyttärensä maksaakseen velkansa. http://www.normandythenandnow.com/the-gace-girl-who- became-a-paris-queen-la-dame-aux-camelias/ Duplessis muutti 15-vuotiaana Pariisiin ja pääsi töihin vaateliikkeeseen. Hän herätti jo pian huomiota kauneudellaan. 16-vuotiaana hänet nähtiin varakkaiden miesten seurassa ja he maksoivat hänelle siitä, että hän seurustelisi heidän kanssaan. Duplessis opetteli lukemaan ja kirjoittamaan ja ryhtyi seuraamaan politiikkaa, jotta voisi keskustella miesten kanssa. Hän laittoi nimensä eteen liitteen Du vaikuttaakseen aateliselta. Duplessis piti salonkia, josta tuli erittäin suosittu. Hänen salongissaan kävivät ajan kuuluisuudet keskustelemassa ajankohtaisista asioista ja nauttimassa virvokkeita. Alexandre Dumas nuoremmalla oli suhde Duplessisin kanssa ja uskotaan, että hän oli myös Franz Lisztin rakastajatar. Duplessis sairastui tuberkuloosiin ja kuoli vain 23-vuotiaana. Hänen kuolinvuoteensa vieressä istuivat aviomies kreivi Édouard de Perregaux ja rakastaja, diplomaatti Gustav Ernst von Stackelberg. Lyhyen elämänsä aikana Duplessis sai maineen älykkäänä ja huomaavaisena rakastajattarena. Hänellä oli velkoja ja niiden kattamiseksi hänen irtaimistonsa huutokaupattiin. Hänen hautajaisiaan seurasi satoja ihmisiä. http://www.normandythenandnow.com/the-gace-girl-who-became-a-paris-queen-la- dame-aux-camelias/ http://persephonemagazine.com/2013/04/la-dame-aux- camelias-the-tragedy-of-marie-duplessis/ == Viitteet == Luokka: Rakastajattaret Luokka:Kurtisaanit Luokka: Vuonna 1824 syntyneet Luokka: Vuonna 1847 kuolleet
Klára Rajnai

Klára Rajnai (s. 21. helmikuuta 1953 Budapest) on unkarilainen ratameloja ja olympiamitalisti. Rajnai edusti Unkaria Montrealin kesäolympialaisissa 1976, joissa hän saavutti hopeaa yhdessä Anna Pfefferin kanssa 500 metrin kajakkikaksikossa sekä pronssia 500 metrin kajakkiyksikössä. Rajnai saavutti Belgradissa 1975 MM-pronssia 500 metrin kajakkinelosessa sekä Duisburgissa 1979 MM-pronssia 500 metrin kajakkiyksikössä. Rajnai edusti Ferencvárosi TC -seuraa. Hän on pituudeltaan 173-senttimetrinen ja painaa 64 kilogrammaa. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset melojat Luokka:Unkarilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helén Kurri

Helén Kurri (s. Karlsson 24. huhtikuuta 1961 Vimmerby, Ruotsi) on suomalainen toimittaja, joka toimii Östnyland-lehden uutispäällikkönä ja päätoimittajana. Helén Kurri aloitti ruotsinkielisen KSF Media-mediatalon toimittajana Östra Nyland-lehdessä 2008. Kun Loviisassa ilmestynyt Östra Nyland 2015 yhdistettiin porvoolaisen Borgåbladet-lehden kanssa, Helén Kurri nimitettiin pian uuden Östnyland-lehden päätoimittajaksi vuonna 2016. Ruotsissa syntynyt Helén Kurri on koulutukseltaan valtiotieteen kandidaatti. Hän opiskeli toimittajaksi Helsingin yliopiston Svenska social- och kommunalhögskolanissa vuosina 1987–1992. Tämän jälkeen hän on työskennellyt toimittajana Ylessä 1992–2004 sekä freelancetoimittajana 2004–2008. Helén Kurrin aviomies on media- ja kirja-alan johtotehtävissä toiminut ekonomi Raimo Kurri (s. 1953). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Domaszowice (kunta)

Domaszowice on maalaiskunta Namysłówin piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 3 569\. Kunnan hallintokeskus on Domaszowicen kylä. Domaszowicen kunnan kylät ovat Domaszowice, Dziedzice, Gręboszów, Stary Gręboszów, Sułoszów, Nowa Wieś, Polkowskie, Siemysłów, Strzelce, Wielołęka Włochy, Woskownice Górne sekä Zofijówka. Sen pinta-ala on 113,86 neliökilometriä. Tärkeimmät kunnan aluetta halkovat liikenneyhteydet ovat Namysłówista Rudnikiin kulkeva valtatie 42 ja Kaletystä Wrocławiin kulkeva rautatielinja 143. Domaszowice rajautuu Namysłówin, Wołczynin, Świerczówin, Pokójin ja Rychtalin kuntiin. Domaszowicen kunnan pinta-alasta noin 64 prosenttia on maatalouskäytössä ja noin 28 prosenttia metsää ja metsämaata. Sen etelä- ja keskiosat sijaitsevat Oleśnican tasangolla ja pohjoisosa Wieruszówin kukkuloilla. Maasto madaltuukin kaikkialla kunnassa pohjoisesta etelään mentäessä. Vuoden 2019 joulukuussa 51,3 prosenttia Domaszowicen kunnan asukkaista oli naisia ja 48,7 prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 17,9 prosenttia, työikäiset 60 prosenttia ja eläkeikäiset 22,1 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 41,3 vuotta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gmina Wiejska Domaszowice Opolen tilastokeskus. Luokka:Opolen voivodikunnan kunnat
Le Mansin katedraali

Le Mansin katedraali () sijaitsee Le Mansin kaupungin keskustassa Ranskassa. Kirkko on omistettu Le Mansin pyhälle Julienille. Katedraalin rakentaminen aloitettiin 1000-luvulla, ja se valmistui 1400-luvulla. == Arkkitehtuuri == Le Mansin katedraali on arkkitehtuuriltaan yhdistelmä romaanista ja goottilaista tyyliä. Katedraali koostuu päälaivasta, kuorista, jonka holvin korkeus on 34 metriä, sekä kuorin ulkopuolella olevista kolmestatoista säteittäisestä kappelista. == Kirkon sisustus == === Muusikkoenkelit === Katedraalin holviin on maalattu neljäkymmentäseitsemän enkeliä erilaisten soittimien kanssa. Enkelit on maalattu 1400-luvulla, mikä antaa mahdollisuuden tutkia maalauksista keskiaikaisia musiikki-instrumenttejä. Taidemaalari Jean de Brugesin muusikkoenkelit ovat säilyttäneet kirkkaat värinsä nykypäivään saakka. === Haudat === Katedraalissa on useita loisteliaita hautoja. Diplomaatti Guillaume du Bellayn haudan teki kuvanveistäjä Pierre Bontemps. Guillaume du Bellayn hautajaiset oli ensimmäinen kerta, kun runoilijaryhmä Plejadi kokoontui. === Patsaat === Sisätiloissa on useita Gervais Delabarren ja Charles Hoyaun 1600-luvulla valmistamia terrakottaveistoksia. === Urut === Katedraalin urut on valmistunut vuonna 1519, ja suunnitellut arkkitehti Simon Hayneufvren. === Lasimaalaukset === Katedraalissa voi nähdä lasimaalauksen kehityksen 1000-luvulta aina meidän aikoihimme asti. Lasimaalaus nimeltään "Ylösnousemus" on tehty 1000-luvun lopulla tai 1100-luvun alussa. Se on vanhin uskonnollisessa rakennuksessa säilynyt lasimaalaus. Tiedosto:Le_Mans_- _Cathedrale_St_Julien_int_02.jpg|Muusikkoenkelit Tiedosto:Sarthe_Le_Mans_Cathedrale_Saint- Julien_Chapelle_Des_Fonts_Tombeau_Du_Bellay_17052012_-_panoramio.jpg|Guillaume du Bellayn hauta Tiedosto:Le_Mans_(72)_Cathédrale_Saint-Julien_-_Intérieur_- _Statue_de_Sainte-Cécile_-_01.jpg|Charles Hoyaun veistos Tiedosto:LeMansAscension_1.jpg|Ylösnousemus == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Gotiikka Luokka:Katedraalit Luokka:Ranskan kirkot Luokka:Kivikirkot Luokka:Le Mans
Rosa Florián

Rosa Madeleine Florián Cedrón (s. 18. toukokuuta 1969 Cajamarcan) on perulainen poliitikko. Hän on Cajamarcan aluetta kongressissa vuosina 2006 – 2011 edustanut kongressiedustaja. Florián kuuluu Kansallisen Yhtenäisyys- puolueeseen. Hän myös toiminut Contumazan kaupunginjohtajana. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Perulaiset poliitikot
Milja Köpsi

Milja Köpsi (s. 23. syyskuuta 1976) on suomalainen teknologia-alan vaikuttaja ja Software Finland ry:n Mimmit koodaa -ohjelman vetäjä. Vuonna 2018 käynnistetty Mimmit koodaa järjestää ohjelmisto- ja teknologia-alasta kiinnostuneille naisille koulutusta ja työpajoja, joiden avulla naisia kannustetaan IT- ja teknologia-alan urille tuomaan toimialalle lisää diversiteettiä ja osaamista. Ohjelma sai vuonna 2019 EU:n tasa-arvopalkinnon, minkä lisäksi se valittiin Euroopan unionin Erasmus-ohjelmassa benchmark- esikuvaksi siitä, miten naisten suuntautumista teknologia-aloille voidaan edistää konkreettisesti. Euroopan sosiaalirahasto (ESR) myönsi maaliskuussa 2021 Mimmit koodaa -ohjelmalle hankerahoituksen Pohjois-Karjalaan. Hankkeen tarkoituksena oli tuottaa paikallisesti räätälöityjä toimintoja kohderyhmälle yhdessä paikallisten yritysten ja toimijoiden kanssa. Hanke toteutti Pohjois- Karjalan maakuntaohjelmaa (POKAT 2021, painopisteenä koulutus ja osaaminen) tukemalla naisten kouluttautumista ja lisäämällä osaamista tulevaisuuden työtehtävissä. Hanke päättyi vuonna 2023. Köpsin työ Mimmit koodaa-ohjelman parissa palkittiin vuonna 2020 Nordic Women In Tech -kilpailun ”Diversity Leader of the Year” -sarjassa. Vuonna 2021 Köpsi valittiin vuoden Tivi- vaikuttajaksi sekä vuoden bisnesvaikuttajaksi. Vuonna 2024 Plan international luovutti vuoden tyttöpalkinnon Köpsille hänen pitkään jatkuneesta työstään tasa-arvon parissa teknologia-alalla. Kyseessä oli Suomen historian ensimmäinen Planin tyttöpalkinto. == Työelämä == Köpsi työskentelee Software Finland ry:ssä Mimmit koodaa -hankkeen vetäjänä. Köpsi kuuluu Pohjois-Karjalan Kauppakamarin digivaliokuntaan ja työ- ja elinkeinoministeriön Tekoäly 4.0 -ohjausryhmään. Köpsi on ollut vuosina 2019–2021 Tivin sadan ICT-vaikuttajan listalla. Köpsi on kirjoittanut ja julkaissut verkossa toimivan Rooma-oppaan ja toiminut Iltalehden matkabloggaajana vuosina 2014–2019. == Palkinnot ja tunnustukset == # Vuoden 100 IT-vaikuttajaa, 2024 # Plan Internationalin Tyttöpalkinto 2024 # Vuoden 100 IT-vaikuttajaa, 2023 # Tivia ry:n palkinto (tunnustus työstä Suomen ICT-yhteisöjen rakentajana, kouluttajana ja edistäjänä) # Diversify - Blaze Inclusion Awards - Catalyst / Finland 2022 - Mimmit koodaa # Vuoden IT-vaikuttaja 2021 # Bonfire, Vuoden Business Vaikuttaja 2021 # Nordic Women in Tech "Diversity Leader of the Year" 2020 # EU:n tasa-arvopalkinto, Euroopan Talous- ja sosiaalikomitea, 2019 - Mimmit koodaa. # Vuoden Mesoaja 2019 - Mimmit koodaa # Vuosina 2019–2022 Tivin sadan ICT-vaikuttajan listalla. # L'Ordine della Stella d'Italia ritariarvo työstä Rooman ja Italian kulttuurin ja matkailun hyväksi. == Yksityiselämä == Köpsi asuu Joensuussa. Aikaisemmin hän on asunut Vantaalla miniyksiössä. Köpsi on myös kertonut avoimesti kokemastaan lähisuhdeväkivallasta == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ohjelmoijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1976 syntyneet
Kristine Elo

Kristine Elo (s. 23. joulukuuta 1945 Helsinki) on suomalainen elokuva- ja TV- lavastaja. Kristine Elon isä oli teatteri- ja elokuvalavastaja Lasse Elo ja hänen veljensä Lauri Elo on myös toiminut lavastajana. Kristine Elo toimi lavastajana MTV3:ssa vuosina 1974–2001 ja hänen on lavastanut erityisesti useita Uuno Turhapuro -elokuvia. __NOTOC__ == Elokuvalavastuksia == * Professori Uuno D.G. Turhapuro 1975 * Lottovoittaja UKK Turhapuro 1976 * Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon 1977 * Rautakauppias Uuno Turhapuro, presidentin vävy 1978 * Koeputkiaikuinen ja Simon enkelit 1979 * Tup akka lakko 1980 * Uuno Turhapuron aviokriisi 1981 * Uuno Turhapuro menettää muistinsa 1983 * Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin 1983 * Lentävät luupäät 1984 * Uuno Turhapuro armeijan leivissä 1984 * Uuno Epsanjassa 1985 * Uuno Turhapuro muuttaa maalle 1986 * Uuno Turhapuro kaksoisagentti 1987 * Tupla-Uuno 1988 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lavastajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
U – July 22

U – July 22 (alkuperäiseltä nimeltään Utøya 22. juli, tunnetaan myös nimellä Utøya: July 22) on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut Erik Poppen ohjaama norjalainen draamaelokuva. Elokuva pohjautuu vuonna 2011 tapahtuneeseen Utøyan verilöylyyn, mutta sen hahmot ovat fiktiivisiä. Elokuva on kuvattu yhdellä 90 minuutin mittaisella katkeamattomalla otolla, jossa Utøyan saaren heinäkuun 22. päivän tapahtumat toisinnetaan reaaliajassa Kaja-nimisen tytön näkökulmasta. Ohjaaja Poppen suunnitelmat tehdä elokuva näistä tapahtumista herättivät laajaa keskustelua Utøyan verilöylyn kaltaisten traagisten tapahtumien dramatisoimisesta, erityisesti niin pian tapahtuneen jälkeen. Poppe suunnitteli elokuvansa tiiviissä yhteistyössä yli 40 saarelta selviytyneen kanssa, tavoitteenaan luoda mahdollisimman autenttinen ja puhtaasti uhrien näkökulman säilyttävä kokonaisuus. Iskujen tekijä nähdään elokuvassa vain kahdesti vilaukselta, etäältä kuvattuna. == Vastaanotto == U – July 22 sai ilmestyessään pääosin myönteisen vastaanoton. Elokuvasivusto Rotten Tomatoes ilmoittaa, että 83 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvostelun. Elokuvalehti Episodi antoi sille neljä tähteä viidestä, kutsuen sitä "karmaisevan tehokkaaksi" elokuvaksi, joka "jättää tyhjän olon, mutta se on todennäköisesti ollut tekijöiden päämääräkin". Helsingin Sanomien elokuvakriitikko Anton Vanha-Majamaa puolestaan antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä; hän piti elokuvaa "inhottavana kokemuksena, jota on vaikea suositella kellekään". Vanha-Majamaan mukaan elokuva ei opeta katsojalle mitään uutta uhreista, selviytyjistä, iskun tekijästä saati sen vaikutuksista Norjan yhteiskuntaan. == Lähteet == Luokka: Vuoden 2018 elokuvat Luokka: Norjalaiset elokuvat
Susanne Salmi

Susanne Salmi (s. 1992) on suomalainen toimittaja ja Ylioppilaslehden päätoimittaja 2018–2020. Nykyisin hän työskentelee toimittajan lisäksi Helsingin sanomien feature-toimituksen tuottajana. Salmen ollessa päätoimittajana Ylioppilaslehti voitti useita journalismipalkintoja. Vuonna 2019 lehti tuplasi yritysvoittonsa. Salmi valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 2014, ja sai Media-alan tutkimussäätiöltä 3500 euroa journalismin kesäopintoihin UC Berkeley -yliopistoon Kaliforniaan vuonna 2020. Sitä ennen Salmi on ollut opiskelijavaihdossa Washingtonin yliopistossa Seattlessa (2016) ja tehnyt viestintäharjoittelun Suomen Washingtonin-suurlähetystössä (2017). Salmi on tehnyt toimittajan työtä uransa aikana muun muassa Helsingin Sanomille, Ylelle, Otavamedialle ja Kotiliedelle, Turun ylioppilaslehti Tylkkäriin sekä Bassoradiolle, sekä työskennellyt freelancerina vuodesta 2013 alkaen. Salmi on profiloitunut erityisesti hitaan, aikakauslehtityyppisen journalismin tekijänä. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Elävät henkilöt
Johanna Lammintakanen

Johanna Lammintakanen (4. maaliskuuta 1969 Virolahti) on suomalainen sairaanhoitaja ja filosofian tohtori, joka toimii Itä-Suomen yliopiston terveyshallintotieteen professorina. Lammintakanen opiskeli Kotkan terveydenhuolto-oppilaitoksessa sairaanhoitajaksi (1991). Hän jatkoi opintojaan Kuopion yliopistossa, ja valmistui ensin terveydenhuollon maisteriksi (1997) ja sitten filosofian tohtoriksi (2005). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2005) käsitteli terveyspalvelujen priorisointia, terveydenhuollon päätöksenteko ja terveyspolitiikkaa. Tutkimus oli otsikoitu Health care prioritisation : evolution of the concept, research and policy process. Työurallan Lammintakainen on työskennellyt Kuopion yliopiston terveyshallintotieteen yliassistenttina (2004–2005) ja post doc -tutkijana (2006–2009). Yliopiston yhdistyttyä Itä-Suomen yliopistoksi, hän toimi sosiaali- ja terveysjohtamisen laitoksella terveyshallintotieteen määräaikaisena professorina (2010–2016). Vuoden 2017 alusta lähtien hän on ollut terveyshallintotieteen professori. Tämän ohella hän on ollut elokuusta 2013 lähtien sosiaali- ja terveysjohtamisen laitoksen johtaja. ==Teoksia== * Anneli Hujala & Johanna Lammintakanen (kirjoittajat): Paljon sote-palveluja tarvitsevat ihmiset keskiöön. KAKS - Kunnallisalan kehittämissäätiö 2018. ISBN 978-952-349-002-4 (pdf). * Sari Rissanen, Johanna Lammintakanen (kirjoittajat, toimittajat) & Anneli Hujala (kirjoittaja, + 12 muuta): Sosiaali- ja terveysjohtaminen. Sanoma Pro Oy 2017, 3., uudistettu painos. ISBN 9789526349527 (print), ISBN 978-952-63-5094-3 (pdf+DRM). * Johanna Lammintakanen: Health care prioritisation : evolution of the concept, research and policy process. Väitöskirja / Kuopion yliopisto 2005. ISBN 951-781-955-2. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Johanna Lammintakanen. University of Eastern Finland (UEF), Department of Health and Social Management (researchgate.net) Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset sairaanhoitajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt