EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kokemäen helluntaiseurakunta

Kokemäen helluntaiseurakunta eli Kokemäen Eden-seurakunta on Kokemäellä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1931. Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi Sanan ja rukouksen illat, evankeliointitilaisuudet, raamatunopetus sekä vähäosaisille järjestetyt ruokailutapahtumat ja vierailut hoitokodeissa. Seurakunta tukee myös lähetystyötä Etiopiassa ja Keniassa. Seurakunnan pastorina toimii Hannu Puustelli. Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla. == Historia == Helluntaiherätys saapui Kokemäelle jo vuonna 1913. Ensimmäisiä tilaisuuksia paikkakunnalla järjestivät lähetyssaarnaaja Pekka Lattu sekä evankelistat Mimmi Tulimäki ja Antti Lajunen. Vuonna 1928 kokouksia pitivät Vieno Laine ja Ellen Roth, joiden toiminnan seurauksena järjestettiin kaksi kastetilaisuutta.Vahtera 1990, s. 145–154 Kokemäen helluntaiseurakunta perustettiin 4. huhtikuuta 1931 ja kokouksen puheenjohtajana toimi Lauri Mömmö. Seurakunta otti nimekseen Eden. Aluksi seurakunta kokoontui kalle Lehtimäen talossa. Kesällä 1936 seurakunta järjesti Satakunnan ensimmäiset helluntaiherätyksen lähetysjuhlat elokuvateatteri Kinossa. Sotavuosina seurakunnan toiminta lamaantui lähes täysin ja toiminta aloitettiin uudelleen 20. joulukuuta 1946. Seurakunta menetti kokoustilansa ja kokoontui kodeissa eri kylissä ja vuokratiloissa. Seurakunnan toiminta elpyi Simo Tommisen perheen ottaessa vastuuta toiminnasta. 1950-luvulla seurakunta järjesti kesäjuhlat Pälpälässä. Vuosina 1956–1958 seurakunnan piirissä oli herätystä erityisesti Peipohjassa. Vuodesta 1969 lähtien seurakunnassa on pidetty lähetysompeluseuroja. == Rukoushuone == Seurakunnalla on ollut useaan otteseen vuokrattu rukoushuone Tulkkilassa. Seurakunta osti oman rukoushuoneen 18. elokuuta 1984 linja-autoaseman läheisyydestä. Rakennus saneerattiin seurakunnan tarpeita vastaavaksi. Kokoussaliin tuli 60 istumapaikkaa, minkä lisäksi rakennuksessa on eteisaula, sosiaalitilat ja keittiö. == Saarnaajat == Seurakunnan saarnaajina ovat otimineet seuraavat henkilöt: * 1960–1962: Ensio Piironen * 1964: Juho Sainio * 1970: Mauri Kuokkanen * 1974– Veikko Matikka == Katso myös == * Helluntaiherätys Suomessa * Häyhtiönmaan helluntaiseurakunta == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kokemäen seurakunnat Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat
Oleksandrivskin piiri (Zaporižžja)

Oleksandrivskin piiri () on yksi Ukrainan Zaporižžjan seitsemästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Zaporižžjan keskustassa Dneprin vasemmalla rannalla sijaitsevan, vuonna 1935 perustetun kaupunkipiirin pinta- ala on 11,2 neliökilometriä. Piirin aiempi nimi oli vuoteen 1960 saakka Stalinin piiri ja sitten maaliskuuhun 2016 saakka Žovtnevin piiri (). Piiri on nimetty kaupungin alkuperäisen nimen mukaan (Oleksandrivsk, tai venäjästä Aleksandrivsk). Paikalliset asukkaat kutsuvat piirin aluetta vanhaksi kaupungiksi. Aiemmasta Žovtnevin piiristä on erotettu nykyisen keskustan itäpuolella sijaitseva Ševtšenkon piiri (vuonna 1962) ja Komunarin piiri (1977) omiksi kaupunkipiireikseen. Piirin väestöarvio on 68 666 (2015), ja aiemmin noin 76 300 (VL 2001). Piirin alueella sijaitsee muun muassa: * Zaporižžja II -rautatieasema * kolme yliopistoa, tunnetuimpana Zaporižžjan kansallinen yliopisto * kaksi teatteria: Zaporižžjan musiikki- ja draamateatteri sekä Zaporižžjan nuorisoteatteri * neljä kirjastoa, mukaan lukien Zaporižžjan alueen yleinen tiedekirjasto * Zaporižžjan alueen kotiseutumuseo * Dubovyi Hayn puisto Tiedosto:Запорожская дирекция Приднепровской УЗ - Запорожье II 20130718 150438.jpg|Rautatieasema Zaporižžja II. Tiedosto:Запоріжcький національний університет, вул. Жуковського, 66 (3).jpg|Zaporižžjan kansallisen yliopiston päärakennusta. Tiedosto:Запорожье, 2021 год, 66.jpg|Zaporižžjan musiikki- ja draamateatteri. Tiedosto:Запорожский областной краеведческий музей.jpg|Kotiseutumuseo. Tiedosto:Покровский собор в Запорожье (2011).jpg|Pokrovan katedraali. Tiedosto:Осеннее отражение - panoramio.jpg|Dubovyi Hayn puistoa. Tiedosto:Парк дубовая роща - Sunrise port (лодочки) причал.png|Dubovyi Hayn puistoa - Sunrise port ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Oleksandrivskin piirin rajat Open Street Map -kartalla (OSM) (openstreetmap.org) Luokka:Zaporižžjan piirit
Lyttän diskografia

Tämä on rap-artisti Lyttän diskografia. == Albumit == === Sooloalbumit === Nimi Julkaisutiedot Listasijoitukset Mr. Harald * Julkaistu: 2014 * Formaatti: CD, Soundcloud * Levy-yhtiö: KPC Records Reijo * 16. kesäkuuta, 2022 * Formaatti: LP, digitaalinen * Levy-yhtiö: Överdog & Universal Music Finland === Lyttä & Tohtori Getto === Nimi Julkaisutiedot Listasijoitukset Lyttä & Tohtori Getto!! * Julkaistu: 4. joulukuuta, 2020 * Formaatti: LP, kasetti, digitaalinen * Levy-yhtiö: Överdog Kaks nimee * Julkaistu: 1. maaliskuuta, 2024 * Formaatti: LP, kasetti, digitaalinen * Levy-yhtiö: === Korstoraatio === Nimi Julkaisutiedot Listasijoitukset Tsekkaa mutsi! * Julkaistu: 2016 * Formaatti: CD, LP, kasetti, digitaalinen * Levy-yhtiö: Överdog == EP:t == * Pieniä voittoi EP (2019, PME Records) * Laajapohjademot (2015, Soundcloudissa) == Singlet == === Soolo: === Vuosi Nimi Albumilta Listasijoitukset 2016 "Hoidetaan" (feat. Van Hegen & Pajafella) 2017 "Ei siin" (feat. Lauri Haav) 2019 "Demo" VOLUME 2020 "Periaattees" Lyttä & Tohtori Getto!! "Miehet sinisis" "Huhtasuo" 2021 "Pelei" (feat. Pyrythekid) REIJO "Yks päivä" 2022 "Numeroit" (feat. Axel Kala) "Hamilton" (feat. Gettomasa & Lauri Haav) 2023 "Mun maineel pt.2" Kaks nimee "Räkikset" "Kaks nimee" === Korstoraatio === Vuosi Nimi Albumilta Listasijoitukset 2015 "Dääm" Tsekkaa mutsi! 2016 "Edustetaan aikoja" "K.E.R.M.A." (feat. Kosola) "Kotibileet" "Tsekkaa mutsi!" == Vierailijana == Vuosi Kappale Artisti Albumilta Muut vierailijat 2016 "Benzi" Aksim Kymmenen euron kesämekot Joosu J 2019 "Luonastauko" Särre & Prinssi Jusuf Etelä vs. itä EP Dauda Koroma 2023 "Vespa" Shakkii == Musiikkivideot == * Korstopohja (2014) * Kaikki laiskurit (2014) * Mitä sä selität (2014) * Alueella (2015) * K.E.R.M.A. (2016) * Hoidetaan (2016) * Pieniä voittoi (2019) * Huhtasuo (2020) * Mutkal (2020) * Yks päivä (2021) * Numeroit (2022) * Mun maineel pt.2 (2023) * Räkikset (2023) * Kaks nimee (2023) Luokka:Diskografiat
Jämijärven helluntaiseurakunta

Jämijärven helluntaiseurakunta on Jämijärvellä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1931. Seurakunnan toimintaan kuuluvat päivätilaisuudet ja Sanan ja rukouksen illat. Lisäksi seurakunnassa tehdään nuorisotyötä, lähetystyötä ja kirjamyyntiä. == Historia == Ennen helluntaiherätystä Jämijärvellä vaikutti vapaa-evankelinen liike, jonka kautta tuli uskoon myös myöhempiä helluntaiherätyksen jäseniä. Helluntaiherätys tuli Jämijärvelle Suodenniemen kautta ja puhujia kutsuttiin Jämijärvelle.Vahtera 1990, s. 155–164 Seurakunnan perustava kokous pidettiin Tykköön kylässä Järventaustan talossa 7. heinäkuuta 1931. Seurakunnan vanhimmiksi nimettiin Arvo Linnamäki ja Väinö Kulmala. Seurakunnan toimintaa kuvasi alusta alkaen evankeliumin levittäminen eteenpäin. Seurakunta tuki 1930-luvulla muun muassa Viron lähetystä, Hangon lähetyskurssia ja Pohjanmaan evankeliointia. Sotien jälkeen Jämijärvellä oli voimakkaita herätyksiä. Sulo Pärssinen ja Eelis Penttilä pitivät eri kylillä kokouksia vuosina 1947–1948. Vuosina 1950–1951 kokouksia pitivät Taisto Vahtera ja Vilho Mäkelä. == Rukouhuone == Vuonna 1979 seurakunta sai oman rukoushuoneen Palokosken kylästä. Talo on entinen kauppaliike ja sijaitsee Niinisalo–Ikaalinen-tien varrella. Saneeraustöiden jälkeen otettiin käyttöön kokoussali, johon mahtuu noin 80 henkilöä. Vuonna 1981 seurakunta hankki oman evankelioimisteltan. == Saarnaajat == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Jämijärven helluntaiseurakunnan saarnaajina: * 1958–1961: Ensio Piironen * 1963–1965 ja 1967–1968: Heimo Aalto * 1970–1975: Rauno Haapala * 1980– Antero Lehtimäki * 1983– Matti Salmela == Katso myös == * Helluntaiherätys Suomessa == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Jämijärvi Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat
Merikarvian helluntaiseurakunta

Merikarvian helluntaiseurakunta eli Merikarvian Saalem-seurakunta on Merikarvialla toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1931.Seurakunnan toimintaan kuuluu ehtoolliskokousten lisäksi sana ja rukous -illat, Jumala voi! -päivätilaisuudet sekä ruokakassien jako. == Historia == Merikarvialla on ollut historian aikana useita voimakkaita herätyksiä. Ensimmöinen vapaiden suuntien kautta tapahtunut herätys alkoi vapaa- evankelisen liikkeen vaikutuksesta. Helluntaiherätys saapui Merikarville varhiaisessa vaiheessa. Vuonna 1911 Merikarvialla järjestettiin kastetilaisuuksia.Vahtera 1990, s. 165–174 Merikarvian helluntaiseurakunta järjestäytyi 28. syyskuuta 1931 ja seurakuntaan liittyi 21 jäsentä. Myöhemmin seurakunta vaihtoi nimensä Saalemiksi. Sodan jälkeen seurakunta järjestäytyi uudelleen. 1950-luvulla seurakunta järjesti telttakokouksia. Vuonna 1977 seurakunta osti kiinteistön Ylikylän keskustasta. == Rukoushuone == Seurakunnan rukoushuone on vihitty käyttöön maaliskuussa 1991. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Esko Räntilä. Rukoushuone on rakennettu pitkälti talkoovoimin ja lahjoitusvaroin. Ennen rukoushuoneen valmistumista seurakunta toimi Merikarvian keskustassa rukoushuoneeksi remontoidussa kiinteistössä. Kokouksia järjestettiin myös kodeissa ja kokoushuoneissa. == Katso myös == * Helluntaiherätys Suomessa == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Merikarvia Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat
Ilkka Kylävainio

Ilkka Tapani Kylävainio (s. 27. huhtikuuta 1946 Nakkila) on suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 8.2.2024. Ilkka Ylävainio syntyi Reino Olavi ja Maija Liisa Kylävainion perheeseen. Hänen puolisonsa on Merja Hannele Kylävainio. Ilkka Kylävainio valmistui puuteollisuusteknikoksi Kotkan puutalousopistosta 1970. Hän oli Oy Joh. Askolin Ab:n lautatarhanhoitaja Pernajassa 1971–1973, Pohjan Saha Oy:n jälkikäsittelypäällikkö Vilppulassa 1973–1976, Oy Mahoganyn konttorinjohtaja 1976–1978 ja Puukeskuksen konttorinjohtaja Oulussa 1978–1981. Keiteleen Teollisuussaha Oy:n, vuodesta 1998 Keitele Timber Oy, perustajaosakas Kylävainio oli 1981 ja hän on ollut yhtiön toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Vuonna 1988 hän oli Keiteleen Teollisuuspuu Oy:n, vuodesta 1998 Keitele Forest -osakeyhtiö, perustajaosakas ja hän on ollut yhtiön toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja, samoin kuin 1992 Keiteleen Teollisuuslämpö Oy:n, vuodesta 1999 Keitele Energy Oy, perustajaosakas ja 2005 Keitele Engineered Wood Oy:n perustajaosakas, ja hän on ollut myös näiden yhtiöiden toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja.Kylävainiolla on ollut lisäksi useita liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2011. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Neptune (1803)

Neptune oli Ranskan laivaston vuonna 1803 vesillelaskettu kaksikantinen 80-tykkinen Bucentaure-luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 16. syyskuuta 1802 Toulonin telakalta, missä köli laskettiin 4. tammikuuta 1803. Alus laskettiin vesille 15. elokuuta 1803 ja otettiin palvelukseen 21. huhtikuuta 1804.Winfield 2015 s. 58 == Palvelus == Espanja valtasi aluksen Cádizin taistelussa ja liitti 14. kesäkuuta 1808 sen laivastoonsa nimellä Neptuno päällikkönään Pedro de Valecia. Alus oli Cádisissa. Marraskuussa 1809 aluksen päälliköksi tuli Ignacio de Olaeta. Vuonna 1810 Ranskan joukkojen piiritettyä Cádizin alus lähti syyskuussa viiden muun satamassa olleen aluksen kanssa Máhoniin. Se poistettiin 1820 alusluettelosta ja romutettiin Cartagenassa. Winfield et al 2023 s. 122 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Bucentaure-luokan linjalaivat
Selafail-luokka

Selafail-luokka oli Venäjän keisarikunnan laivaston 23 kaksikantisen 74-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka. == Alukset == A. S. Katasonov suunnitteli luokan, jonka ensimmäinen alus valmistettiin Pietarissa. Loput alukset valmistettiin Arkangelissa, jossa A. M. Kuroškin muokkasi suunnitelmaa muun muassa vahvistamalla rakenteita ja parantamalla takilaa. Muutoksilla pyrittiin parantamaan alusten käytettävyyttä pohjoisilla merialueilla.Tredrea & Sozaev 2010 s. 188-190 Selafail-luokka Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Selafail Amiraliteetin uusi telakka, Pietari 3. elokuuta 1800 22. elokuuta 1802 myyty 1813 Silni Arkangeli 29. elokuuta 1801 28. toukokuuta 1804 romutettu 1819 Orjol Arkangeli 16. joulukuuta 1805 23. toukokuuta 1807 poistettu palveluksesta 1824 romutettu 1833 Severnaja Zvezda Arkangeli 16. joulukuuta 1805 23. toukokuuta 1807 poistettu palveluksesta 1824 romutettu 1827 Borei Arkangeli 16. joulukuuta 1805 23. toukokuuta 1807 poistettu palveluksesta 1824 romutettu 1829 Ne Tronmenia Arkangeli 28. elokuuta 1807 9. toukokuuta 1809 poistettu palveluksesta 1817 romutettu 1828 Trekh Ierarkhov Arkangeli 28. elokuuta 1807 9. toukokuuta 1809 muutettu varastolaivaksi 1827 Sviatoslav Arkangeli 2. elokuuta 1807 14. elokuuta 1809 karilleajo 7. marraskuuta 1824 romutettu 1828 Nord-Adler Arkangeli 20. marraskuuta 1809 9. toukokuuta 1811 myyty 1818 Prints Gustav Arkangeli 20. marraskuuta 1809 9. toukokuuta 1811 romutettu 1827 Berlin Arkangeli 10. maaliskuuta 1810 19. heinäkuuta 1813 poistettu palveluksesta 1824 Gamburg Arkangeli 10. maaliskuuta 1810 19. heinäkuuta 1813 muutettu varastolaivaksi 1827 Drezden Arkangeli 10. maaliskuuta 1810 19. heinäkuuta 1813 myyty 1818 Lübeck Arkangeli 10. maaliskuuta 1810 19. heinäkuuta 1813 myyty 1818 Katsbakh Arkangeli 30. tammikuuta 1814 26. toukokuuta 1816 proomuksi 1828 Arsis Arkangeli 30. tammikuuta 1814 26. toukokuuta 1816 proomuksi 1828 romutettu 1832 Retvizan Arkangeli 12. heinäkuuta 1816 20. toukokuuta 1818 poistettu palveluksesta 1824 romutettu 1833 Trjoh Svjatitelei Arkangeli 8. helmikuuta 1818 31. heinäkuuta 1819 romutettu 1828 Svjatoi Andrei Arkangeli 1820 18. toukokuuta 1821 tuhoutunut 1840 Sisoi Veliki Arkangeli 1820 20. toukokuuta 1822 poistettu palveluksesta 1830 romutettu 1837 Prokhor Arkangeli 28. marraskuuta 1821 23. toukokuuta 1823 poistettu palveluksesta 1840 romutettu 1846 Knjaz Vladimir Arkangeli 1822 27. toukokuuta 1824 poistettu palveluksesta 1830 Tsar Konstantin Arkangeli 5. heinäkuuta 1824 21. toukokuuta 1825 poistettu palveluksesta 12. toukokuuta 1830 romutettu 1831 == Lähteet == * === Viitteet === *
Olaus Ulhegius

Olaus Ulhegius (k. 1702) oli suomalainen yltiöpietistinen haaveilija, joka samanmielisen Lauri Ulstadiuksen juttuun sekaantuneena joutui 1688 viranomaisten tutkittavaksi. Hänet tuomittiin kuolemaan, mutta kun häntä pidettiin vähämielisenä, hän pääsi vankeudella, josta hänet 1693 vapautettiin, kun hän tunnusti erehtyneensä. Vähän ennen kuolemaansa hän kuitenkin ilmaisi eroavansa luterilaisesta kirkosta.Ulhegius, Olaus, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 162 . Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Vuonna 1702 kuolleet
Nord-Adler (1811)

Nord-Adler () oli Venäjän keisarikunnan laivaston vuonna 1811 vesillelaskettu kaksikantinen 74-tykkinen Selafail-luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Arkangelista, missä köli laskettiin 20. marraskuuta 1809. Alus laskettiin vesille 9. toukokuuta 1811.Tredrea & Sozaev 2010 s. 190-191 == Palvelus == Alus lähti 11. elokuuta 1812 Arkangelista vara-amiraali Crownin lippulaivana. Syyskuussa 1812 se menetti Shetlannin edustalla mastojen huiput nelipäiväisessä myrskyssä. Alus saapui 9. lokakuuta 1812 Suomenlinnaan, jolloin aluksella oli 219 miestä menettänyt henkensä keripukin vuoksi. Alus lähti 28. lokakuuta Suomenlinnasta ja saapui Sheernessiin 29. marraskuuta 1812. Se lähti 25. toukokuuta 1814 Sheernessistä laivueen mukana. Alus vastaanotti 27. toukokuuta Cherbourgissa kotimaahan kuljetettavaksi Venäjän kaartin sotilaita. Se saapui 8. heinäkuuta Kronstadtiin. Alus risteili 1817 Itämerellä ja kuljetti joukkoja Tallinnasta Suomenlinnaan. === España === Alus lähti 28. syyskuuta 1817 Kronstadtista viiden linjalaivan ja kolmen fregatin osastossa Espanjaan. Se saapui 10. joulukuuta Britteinsaarille Dealiin ja 21. joulukuuta Portsmouthiin, missä osaston alukset täydensivät varastojaan ja korjasivat vaurioita. Osasto jatkoi 4. helmikuuta 1818 matkaansa Cádiziin, jonne saavuttiin 21. helmikuuta. Kontra-amiraali Muller luovutti 27. helmikuuta aluksen virallisesti Espanjalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä España.Winfield et al 2023 s. 122. Huhtikuussa 1918 alus siirrettiin Cádizissa reserviin. Se liitettiin 1819 Cádizissa Mourelle de la Rúan laivueeseen. Aluksella oli 30. kesäkuuta 1818 Cádizissa ainoastaan 208 miestä, minkä lisäksi pääosa aluksen varusteista ja varastoista oli siirretty muille aluksille. Alus poistettiin 1821 palveluksesta La Carracassa ja asetettiin myytäväksi 13. joulukuuta 1822 Cádizissa. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Selafail-luokan linjalaivat
Beit Lahia

Beit Lahia tai Beit Lahiya () on kaupunki Palestiinan Gazan kaistan pohjoisosassa. Sen asukasluku oli vuoden 2017 arvion mukaan 88 768\. ==Maantiede== Beit Lahia sijaitsee Palestiinan Gazan kaistalla Pohjois-Gazan kuvernoraatin hallinnollisella alueella. ==Historia== Nykyinen Beit Lahia saattaa olla kristityn historioitsija Sozomenoksen mainitsema Bethelia. Paikan sanottiin sijaitsevan antiikin Gazan pohjoispuolella ja sen sanottiin olevan vauras kylä, jossa oli useita pakanallisia temppeleitä. Temppeliin kylän viereisellä kukkulalla viitataan mahdollisesti keisarinna Aelia Eudoxian käskyssä Porfyrios Gazalaiselle tuhota pakanalliset temppelit ja perustaa paikalle kirkko. Israel miehitti Gazan kaistaa kuuden päivän sodan jälkeen vuonna 1967. Beit Lahia oli yksi tunnetuista miehityksen vastarintakeskuksista, jossa israelilaisten oli vaarallista partioida. Vastarintataistelijat väittivät jopa "vapauttaneensa" kaupungin. Ensimmäisen intifadan aikana 7.12.1992 Hamasin Qassam -prikaatit ilmoittivat surmanneensa viisi israelilaista sotilasta intifadan verisimmässä yksittäisessä iskussa. Myöhemmissä Israelin ja palestiinalaisten konflikteissa kaupunkiin on tehty ilmaiskuja. Israel vetäytyi lopulta kaistalta vuonna 2005 ja myöhemmin sitä hallitsi Hamas. Israelin joukot etenivät jälleen kaupunkiin Gazan sodan aikana vuonna 2023 ja kaupunki kärsi merkittäviä tuhoja. ==Väestö== Beit Lahian asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen vuoden 2017 arvion mukaan 88 768. ==Lähteet== luokka:Palestiinan kaupungit Luokka:Gazan kaista
Rohdin

Rohdin on runkokuituja eli kasvin varresta saatavia kuituja häkilöitäessä muodostuva sivutuote. Runkokuituja häkilällä tai häkiläkoneella puhdistettaessa ne vedetään häkilän läpi, jotta kuidut oikenevat ja ne saadaan jaoteltua eri ryhmiin. Häkilöitäessä irtoavat ensin tappurat, sitten rohtimet ja jäljelle jää parhaat kuidut eli aivinat, jotka ovat pitkiä ja kiiltäviä. Rohtimet ovat aivinaa lyhyempiä kuituja ja siten vähempiarvoisia. Runkokuituja saadaan eri kasvilajeista. Alkuperän mukaan nimetään eri rohdinlajeja: pellava-, hamppu-, juutti- ynnä muut rohtimet. Niistä on valmistettu lankoja ja kankaita sekä karkeammista rohtimista köysiä, nyörejä, säkkejä sekä muita tuotteita kuten hirsirakennuksen seinäsaumojen riveämiseen (tiivistämiseen) käytettäviä tilkkeitä ja tervattuja tilkenuoria puulaivan saumojen tiivistämiseen. Rohdinlangasta voidaan valmistaa rohdinkangasta ja rohdinkankaasta rohdinhousut, rohdinmekko tai rohdinpaita. ==Lähteet== Luokka:Kuitukasvit Luokka:Rakennusmateriaalit
Kirjoperhoskukka

Kirjoperhoskukka eli siroperhoskukka (Schizanthus pinnatus) on koisokasvien (Solanaceae) heimoon, perhoskukkien (Schizanthus) sukuun kuuluva kasvilaji. Kirjoperhoskukaksi saatetaan kutsua myös tästä lajista jalostettua risteymää, loistoperhoskukkaa (Schizanthus × wisetonensis). Kirjoperhoskukka on yksivuotinen kasvi, joka kasvaa tavallisesti noin 45 cm korkeaksi. Sen varsi on haarova ja kasvutavaltaan pysty. Lehdet ovat noin 10 cm pitkiä ja syvään liuskoittuneita. Kukat kehittyvät viuhkomaisiin kukintoihin ja muistuttavat ulkonäöltään hieman joidenkin kämmeköiden kukkia. Kukat voivat olla monenvärisiä, muun muassa punaisia, violetteja, keltaisia tai valkoisia, mutta usein niissä on purppuranvärisiä pilkkuja ja keltainen keskusta. Kirjoperhoskukka kukkii keväällä. Kirjoperhoskukka kasvaa luontaisena Chilen vuoristoissa, mutta sitä kasvatetaan koristekasvina muualla. == Lähteet == * Missouri Botanical Garden: Schizanthus pinnatus == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Kirjoperhoskukka (Schizanthus pinnatus) Luokka:Koisokasvit
Samojedologia

Samojedologia on kielitieteen alaan kuuluvaa tutkimusta, joka tutkii uralilaisiin kieliin kuuluvia samojedikieliä. Alan tutkijaa nimitetään samojedologiksi. Ensimmäinen tieteellinen samojedikielten kuvaus on M. A. Castrénin Grammatik der Samojedischen Sprachen, joka on julkaistu vuonna 1854. Samojedologiassa käytetyn terminologian historian voidaan katsoa alkavan tuosta kielioppikuvauksesta. Historiallisesti samojedologia on ajottain haluttu rajata pois varsinaisen eli autonomisen fennougristiikan yhteydestä. Näin teki ennen muita August Ahlqvist, ja hänen näkökulmastaan siis samojedologiaa olisi jopa ollut pidettävä fennougristiikan naapurialana. Castrénin lisäksi eräitä merkittävimpiä suomalaisia samojedologeja olivat Toivo Lehtisalo ja Kai Donner. == Katso myös == * Estologia * Fennistiikka * Hungarologia * Lappologia * Permistiikka * Samojedit * Uralilaiset kansat == Lähteet == Luokka: Kielitiede
Drezden (1813)

Drezden oli Venäjän keisarikunnan laivaston vuonna 1813 vesillelaskettu kaksikantinen 74-tykkinen Selafail-luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Arkangelista, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1810. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1813.Tredrea & Sozaev 2010 s. 191 == Palvelus == Alus purjehti elokuusta lokakuuhun 1813 Arkangelista kontra- amiraali Mollerin mukana Tallinnaan. Alus risteili 1814 ja 1816 Itämerellä. Se kuljetti 1817 venäläisiä joukkoja amiraali Crownin laivueessa Calaisista. === Alejandro I === Alus lähti 28. syyskuuta 1817 Kronstadtista viiden linjalaivan ja kolmen fregatin osastossa Espanjaan. Se saapui 10. joulukuuta Britteinsaarille Dealiin ja 21. joulukuuta Portsmouthiin, missä osaston alukset täydensivät varastojaan ja korjasivat vaurioita. Osasto jatkoi 4. helmikuuta 1818 matkaansa Cádiziin, jonne saavuttiin 21. helmikuuta. Kontra- amiraali Muller luovutti 27. helmikuuta aluksen virallisesti Espanjalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Alejandro I.Winfield et al 2023 s. 164-165. Alus lähti 11. toukokuuta 1819 Cádizista San Telmon, fregatti Prueban ja rahtilaiva Maríanan kanssa Limaan päällikkönään Porlier. Aluksella havaittiin Brasilian rannikolla paha vuoto, joten se joutui palaamaan Cádiziin. Alus saapui 19. elokuuta 1819 yksin Cádiziin, missä se siirrettiin marraskuussa 1820 reserviin. Alus poistettiin joulukuussa palveluksesta La Carracassa. Se romutettiin ja puutavara myytiin 1823 La Carracassa. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Selafail-luokan linjalaivat
Lübeck (1813)

Lübeck oli Venäjän keisarikunnan laivaston vuonna 1813 vesillelaskettu kaksikantinen 74-tykkinen Selafail-luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Arkangelista, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1810. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1813.Tredrea & Sozaev 2010 s. 191 == Palvelus == Alus purjehti elokuusta lokakuuhun 1813 Arkangelista kontra- amiraali Mollerin mukana Tallinnaan. Alus risteili 1814 ja 1816 Itämerellä. Se kuljetti 1817 venäläisiä joukkoja amiraali Crownin laivueessa Calaisista. === Alejandro I === Alus lähti 28. syyskuuta 1817 Kronstadtista viiden linjalaivan ja kolmen fregatin osastossa Espanjaan. Se saapui 10. joulukuuta Britteinsaarille Dealiin ja 21. joulukuuta Portsmouthiin, missä osaston alukset täydensivät varastojaan ja korjasivat vaurioita. Osasto jatkoi 4. helmikuuta 1818 matkaansa Cádiziin, jonne saavuttiin 21. helmikuuta. Kontra- amiraali Muller luovutti 27. helmikuuta aluksen virallisesti Espanjalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Numancia.Winfield et al 2023 s. 164-165. Alus määrättiin 18. huhtikuuta 1820 Tyynenmeren laivueen lippulaivaksi, joka jäi kuitenkin täyttämättä aluksen ollessa Cádizissa. Se oli 1821 Cartagenassa reservissä. Alus asetettiin 13. joulukuuta 1821 myyntäväksi ja myytiin 12. maaliskuuta 1822 muiden Venäjältä hankittujen alusten kanssa. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Selafail-luokan linjalaivat
Abe Aaron

Alvin Abe Aaron (27. tammikuuta 1910 Toronto – marraskuu 1970 Kanada) oli kanadalainen jazzklarinetisti ja -saksofonisti.Aaron, Abe (Alvin) Grove Music Online 2003, viitattu 8.2.2024 Eugene Chadbourne, Abe Aaron AllMusic, viitattu 8.2.2024 Aaron syntyi musikaaliseen perheeseen ja työskenteli alun perin isänsä johtamassa kokoonpanossa. 1940-luvun alussa hän soitti alttosaksofonia Jack Teagardenin kokoonpanossa. Vuonna 1943 Aaron muutti Hollywoodiin. Tämän jälkeen hän esiintyi ja levytti Horace Heidtin ja Skinnay Ennisin kanssa. Hän teki Les Brownin kanssa yhteistyötä vuosikymmenen ajan kiertäen Kaukoidässä ja Euroopassa sekä levyttäen. Lisäksi Aaron levytti basssoklarinetistina Billy Usseltonin kanssa. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jazzmuusikot Luokka:Kanadalaiset klarinetistit Luokka:Kanadalaiset saksofonistit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Kalevi Kyläheiko

Erkki Kalevi Kyläheiko (s. 7. huhtikuuta 1952 Laitila) on suomalainen kansantaloustieteen tohtori ja professori. Hän teki lähes 40 vuoden uran Lappeenrannan–Lahden teknillisen yliopiston LUT:n kehittäjänä, muun muassa LUT-kauppakorkeakoulun dekaanina 1999–2003 ja 2007–2009 sekä LUT:n vararehtorina 2003­–2006. Hänet nimitettiin Bremenin yliopiston kunniaprofessoriksi vuonna 2011, ja hän on asunut Saksassa vuodesta 2017. Varsinais-Suomen Laitilassa syntynyt Kalevi Kyläheiko suoritti Turun kauppakorkeakoulussa ekonomin tutkinnon 1974, kauppatieteen kandidaattitutkinnon 1976 ja myöhemmin lisensiaattitutkinnon. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1995 LUT-yliopiston kauppakorkeakoulussa yhtenä sen ensimmäisistä väittelijöistä. Hän on suorittanut myös teoreettisen filosofian laudatur-opinnot Turun yliopistossa. Kyläheiko alkoi luennoida LUT- kauppakorkeakoulussa vuonna 1981, eteni apulaisprofessoriksi ja sai professorin viran 1998. Siitä ura eteni hallintojohtajaksi, vararehtoriksi ja dekaaniksi. Hän on julkaissut noin sata tieteellistä artikkelia akateemisissa julkaisuissa. ==Yksityiselämä== Kalevi Kyläheikolla on neljä aikuista lasta. Hänen puolisonsa on LUT-kauppakorkeakoulun tutkijaopettaja ja entinen Yle- toimittaja Päivi Maijanen-Kyläheiko. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Lappeenrannan teknillisen yliopiston professorit
Ullner

Ullner on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Carl Ullner (1739–1801), suomalaissyntyinen ruotsalainen valtiopäivämies ja korkeimman oikeuden jäsen * Constance Ullner (1856–1926), eläinsuojeluaktivisti ja kirjailija * Robert Ullner (1831–1897), tilanomistaja, kunnallisneuvos ja lasitehtailija
Claude Abadie

Claude Abadie (16. tammikuuta 1920 Pariisi – 29. maaliskuuta 2020 Suresnes) oli ranskalainen jazzklarinetisti.Michel Laplace, Abadie, Claude Grove Music Online 22.2.2023, viitattu 8.2.2024 Abadie perusti vuonna 1941 jazzyhtyeen, jossa työskentelivät muiden muassa Boris Vian, Claude Luter, Jef Gilson, Hubert Fol ja Raymond Fol. Yhtye omaksui vaikutteita Bix Beiderbeckelta. Vuonna 1949 Abadie perusti uuden kokoonpanon, jossa vaikuttivat muiden muassa Benny Vasseur ja Jean-Claude Fohrenbach. Vuosina 1952–1963 hän piti taukoa musiikkiurastaan. Vuodesta 1965 kuolemaansa saakka Abadie johti jazzkokoonpanoa, jonka jäsenten joukossa oli Paul Vernon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset jazzmuusikot Luokka:Jazzklarinetistit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet ranskalaiset
Tuhkatapakulo

Tuhkatapakulo (Myornis senilis) on tapakuloihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Tuhkatapakulo kasvaa 14–16 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, selkä ja siivet ovat tumman harmaat. Rinta ja vatsa ovat sävyltään vaaleammat. Tuhkatapakulon alavatsassa ja -perässä on vivahde punaruskeaa. ==Levinneisyys ja elintavat== Tuhkatapakuloa tavataan Kolumbiasta Peruun. Lajin elinympäristöä ovat kosteiden vuoristometsien bambutiheiköt 2 300–3 500 metrin korkeudella merenpinnasta. == Lähteet == Luokka:Tapakulot
Sarvi-implantti

Sarvi-implantti on ihmisen päähän asennettava implantti. Sen tarkoituksena on korvata ihmiseltä muuten puuttuvat ruumiinosat, sarvet. Se voi olla vahvuuden symboli. Mahdollista on myös eläimen sarvien istuttaminen ihmisen päähän. Tosin se voi aiheuttaa päänsärkyä. == Lähteet == Luokka:Implantit
Praha 6

Praha 6 on yksi Tšekin pääkaupungin Prahan piireistä. Vuonna 2021 siellä asui 103 254 asukasta. Pinta-alaltaan Praha 6 on Prahan suurin kaupunginosa. ==Hallinto== Vaalikaudella 2022–2026 Praha 6:n pormestarina toimii Kansallisdemokraattisen puolueen Jakub Stárek. == Aluejako == Kaupunginosa on jaettu useaan eri osaan. Praha 6 koostuu Břevnovin, Dejvicen, Libocin, Ruzyněn, Střešovicen, Veleslavínin, Vokovicen ja Dolní Sedlecin kaupunkialueista sekä osista Bubenečea ja Hradčanya. == Historia == Prahan luoteispuolella sijainneet asutuskeskukset liitettiin osaksi pääkaupunkia pian Tšekkoslovakian itsenäistymisen jälkeen. Břevnovista, Střešovicesta ja Dolní Libocista muodostettiin Praha XVIII. Bubenč, Dejvice, Sedlec, Veleslavín ja Vokovice muodostivat taas Praha XIX:n kaupunginosan. Kuntaliitosten myötä Prahalle siirrettiin entisten kuntien omaisuus, virkamiehet sekä työntekijät. Hallintonimet kokivat muutoksen vuonna 1949 kun Praha XVIII:stä tuli Praha 5 ja Praha XIX:stä Praha 6. Lopulta nämä yhdistyivät Praha kuudeksi vuonna 1960. Kaupunginosan rajat saivat nykyisen muotonsa vuonna 2005 kun Dolní Sedlec liittyi siihen kansanäänestyksen jälkeen. == Liikenne == Václav Havelin kansainvälinen lentoasema sijaitsee Praha 6:ssa Ruzyněn alueella. ==Väestö== Asukasmäärän kehitys {| Vuosi Asukkaita Muutos 1869 10 070 1880 13 180 30,89 % 1890 17 859 35,50 % 1900 25 673 43,75 % 1910 38 148 48,59 % 1921 50 617 32,69 % 1930 94 369 86,44 % 1950 114 886 21,74 % Lähde: == Ystävyyskaupungit== *Bayreuth (Saksa) *Wien 14 (Penzing) (Itävalta) *Roncegno Terme (Italia) * Drancy (Ranska) *Poreč (Kroatia) *Ružomberok (Slovakia) *Muratpaşa (Turkki) *Dijon (Ranska) *Hmelnytskyi (Ukraina) Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Praha 6:n kotisivut Luokka:Prahan kaupunginosat
Eskimologia

Eskimologia on kielitieteen alaan kuuluvaa tutkimusta, joka tutkii eskimo- aleuttilaisia kieliä. Alan tutkijaa nimitetään eskimologiksi. Tanskalais- grönlantilaista tutkimusmatkailija-antropologia Knud Rasmussenia on kutsuttu ”eskimologian isäksi”. Eräs alan arvostetuimmista tutkijoista on Ernest Jr. Burch. Kööpenhaminan yliopistossa on toiminut eskimologian laitos (Institut for Eskimologi). Oppiaine perustettiin yliopistoon 1900-luvun alussa. Nykyisin instituutin nimi on Institut for Tværkulturelle og Regionale Studier ja yksi sen osista on Grønland og Arktis. == Katso myös == * Aleutit * Aleuttilaiset kielet * Grönlannin kieli * Grönlanti * Eskimokielet * Eskimot * Inuiitit * Jupikit == Lähteet == Luokka:Kielitiede
Gintautas Abarius

Gintautas Abarius (28. maaliskuuta 1959 VilnaAušra Listavičiūtė, Abarius, Gintautas Grove Music Online, viitattu 8.2.2024 – 10. elokuuta 2010 Raleigh, Pohjois-CarolinaAbarius, Gintautas, 1959-2010 The Library of Congress, viitattu 8.2.2024 ) oli liettualainen jazzpianisti ja säveltäjä.Gintautas Abarius. The pages of creation Kakava, viitattu 8.2.2024 Hänen isänsä oli Lionginas Abarius.Legendos. Gintautas Abarius LRT 16.2.2017, viitattu 8.2.2024 Abarius aloitti 4-vuotiaana harmonikansoiton ja siirtyi muutama vuosi myöhemmin pianoon. Vuodesta 1977 hän opiskeli klassista pianonsoittoa ja sävellystä Liettuan musiikki- ja teatteriakatemiassa. Abarius erikoistui pianistina jazziin ja johti omia kokoonpanojaan. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa jazzia, popkappaleita, kamarimusiikkia ja hengellisiä sävellyksiä. == Lähteet == Luokka:Liettualaiset pianistit Luokka:Liettualaiset säveltäjät Luokka:Jazzpianistit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Lionginas Abarius

Lionginas Abarius (8. elokuuta 1929 Maniuliškės, Zarasain kunnallispiiri – 22. huhtikuuta 2022 Vilna) oli liettualainen säveltäjä ja kuoronjohtaja.Conductor and composer Abarius passes away at 92 Delfi 22.4.2022, viitattu 8.2.2024 In memoriam Lionginas Abarius Lietuvos chorų sajunga, viitattu 8.2.2024 Abarius valmistui vuonna 1953 Tallat-Kelpšan musiikkikoulusta Vilnassa. Vuosina 1953–1958 hän opiskeli kuoronjohtoa Liettuan konservatoriossa. Abarius valittiin Liettuan laulujuhlan pääkuoronjohtajaksi vuonna 1960. Lisäksi hän johti Liettuan radion ja television sekakuoroa vuosina 1963–1981. Abarius opetti Liettuan musiikki- ja teatteriakatemiassa ja johti vuosina 1988–1995 sen kuoronjohdon laitosta. Hänelle myönnettiin vuonna 1967 Liettuan sosialistisen neuvostotasavallan kunniataiteilijan arvonimi. Vuonna 1995 hän sai Gediminaksen ritarikunnan kolmannen luokan kunniamerkin ja vuonna 2016 Liettuan kulttuurin ja taiteen kansallispalkinnon. Abariuksen sävellystuotantoon kuuluu muun muassa messuja. Hänen poikansa oli muusikko Gintautas Abarius. Hänen tyttärestään Daina Lazauskienėsta tuli kuoronjohtaja. == Lähteet == Luokka:Liettualaiset säveltäjät Luokka:Kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Megalopolis (elokuva)

Megalopolis (tunnetaan myös nimellä Francis Ford Coppolan Megalopolis: Faabeli, engl. Francis Ford Coppola’s Megalopolis: A Fable) on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen eeppinen scifi-draamaelokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut ja tuottanut Francis Ford Coppola. Rooleissa nähdään muun muassa Adam Driver, Giancarlo Esposito, Nathalie Emmanuel, Aubrey Plaza, Shia LaBeouf, Jon Voight, Laurence Fishburne, Talia Shire, Jason Schwartzman, Kathryn Hunter, Grace VanderWaal, Chloe Fineman, James Remar, D. B. Sweeney ja Dustin Hoffman. Megalopolis on Coppolan intohimoprojekti, jonka käsikirjoittamisen hän aloitti jo 1980-luvulla. Coppola hylkäsi projektin vuonna 2007, mutta palasi siihen toukokuussa 2019. Kuvauksen aloitettiin marraskuussa 2022, ja päätettiin maaliskuussa 2023. Elokuvan budjetti on yli 120 miljoonaa dollaria, ja Coppola rahoitti elokuvan pääasiassa itse. Megalopolis sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 16. toukokuuta 2024, missä se kilpaili Kultaisesta palmusta. Elokuva sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton Cannesissa. Kesäkuussa 2024, kuukausi maailmanensi- illan jälkeen, Lionsgate osti elokuvan levitysoikeudet. Elokuva sai ensi- iltansa Pohjois-Amerikassa sekä Suomessa 27. syyskuuta 2024. Se sai huonon vastaanoton sekä floppasi taloudellisesti. == Juoni == Elokuva sijoittuu katastrofin jälkeiseen metropolikseen, New Romeen, ja sen keskiössä on idealistinen arkkitehti Caesar Catilina, joka haluaa rakentaa kaupungista utopian. === Livekohtaus === Cannesin ensi-illassa yleisön joukosta nousi mies, joka käveli näyttämölle ja neljättä seinää rikkoen esitti elokuvan hahmolle kysymyksen, johon valkokankaalla esiintynyt näyttelijä vastasi. 60:ssä elokuvan näytöksistä oli mukana tällainen live-esitys. Suunnitelman mukaan muissa näytöksissä yleisö olisi esittänyt näyttelijälle kysymyksen, puheentunnistusohjelma olisi tulkinnut sen, ja sitten tietokoneohjelma olisi valinnut sopivimman vastauksen useista ennalta kuvatuista pätkistä, mutta lopulta suunnitelmasta luovuttiin. Laajemmassa jakelussa näytelty kohtaus korvattiin tallenteella. == Näyttelijät == == Arvosteluja == Elokuva sai huonot arvostelut. Pertti Avolan mukaan se on ”kamala yhden tähden sotku”, jossa fokus on täysin hukassa. Muiden mukaan se on ”eeppinen epäonnistuminen” ja ”suuruudenhullu mutta vilpitön”. Pertti Avola, Helsingin Sanomat Henri Waltter Rehnström, Turun Sanomat Jussi Huhtala, Episodi Kalle Kinnunen, Suomen Kuvalehti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2024 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Eeppiset elokuvat Luokka:Francis Ford Coppolan ohjaamat elokuvat
Fiat 600 (2023)

Fiat 600 on Fiatin vuodesta 2023 lähtien valmistama pieni crossover-tyyppinen automalli. Auto perustuu PSA-konsernin kehittämälle EMP1-perusrakenteelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * 600 Fiatin kotisivuilla 600 (2023) Luokka:Hybridiautot Luokka:Sähköautot Luokka:B-segmentin autot Luokka:2020-luvun autot
Fiat 600 (täsmennyssivu)

Fiat 600 viittaa seuraaviin Fiat-malleihin: * Fiat 600, vuosien 1955–1969 malli * Fiat Seicento, vuosien 1998–2010 malli * Fiat 600, vuodesta 2023 lähtien valmistettu malli, jonka muotoilu pohjautuu retrotyylisesti 1950-luvulla esiteltyyn 600:aan.
Southmod

SOUTHMOD on kokoelma globaalin etelän maille kehitettyjä, kotitalouksien verotukseen ja tulonsiirtoihin keskittyviä mikrosimulaatiomalleja. Malleja ylläpitää Yhdistyneiden kansakuntien yliopistojen kehitystalouden tutkimusinstituutti (UNU-WIDER). SOUTHMOD kuuluu staattisten mikrosimulaatiomallien luokkaan ja sisältää mallimoduulit seitsemälle Afrikan maalle (Etiopia, Ghana, Mosambik, Ruanda, Tansania, Uganda, Sambia), neljälle Latinalaisen Amerikan maalle (Bolivia, Kolumbia, Ecuador, Peru) sekä yhdelle Kaakkois-Aasian maalle (Vietnam). Kerran vuodessa päivitetyt mallit ovat vapaasti saatavilla ei-kaupalliseen tutkimuskäyttöön. SOUTHMODin inspiraationa toimii EUROMOD, Euroopan unionin jäsenvaltioille suunniteltu malliperhe, jota hallinnoi Euroopan komission yhteinen tutkimuskeskus. == SOUTHMOD-malliperhe == SOUTHMOD on kokoelma mikrosimulaatiomalleja, joita käytetään esimerkiksi verotuksen ja tulonsiirtojen muutoksiin liittyvien vaikutusarvioiden ja tutkimuksen tuottamiseen. Mallit on kehitetty eurooppalaisten mallien tapaan avoimelle EUROMOD-ohjelmistoalustalle. Yhteisen alustan lisäksi SOUTHMODin jokainen maamoduuli sisältää kansallisen lainsäädännön pohjalta mallinnetut verot, sosiaalivakuutusmaksut ja tulonsiirrot sekä kansallisen yksilötason kyselyaineiston. SOUTHMODin avulla tutkijat voivat simuloida, arvioida ja vertailla useiden kehitysmaiden vero- ja etuuspolitiikan vaikutuksia käytettävissä oleviin tuloihin ja kotitalouksien kulutukseen. Tulosten perusteella tutkijat voivat tuottaa erilaisia indikaattoreita esimerkiksi köyhyyteen, tulonjakoon tai valtion budjettiin liittyen. Mallien avulla voidaan arvioida sekä nykyisen vero- ja tulonsiirtopolitiikan että politiikkareformien vaikutuksia. SOUTHMOD-mallit on harmonisoitu niin, että maakohtaiset tulokset ovat vertailukelpoisia eri maiden välillä. Harmonisointi edellyttää politiikkasääntöjen mallinnusta ja kyselyaineistojen käsittelyä yhteisten protokollien mukaisesti. == UNU-WIDERin SOUTHMOD-projekti == Malleja kehitetään ja ylläpidetään UNU-WIDERin SOUTHMOD – simulating tax and benefit policies for development -projektissa. Projekti perustuu kansainväliseen yhteistyöhön WIDERin tutkijoiden, muiden tutkimusinstituuttien sekä globaalin etelän tutkijoiden välillä. Mallien kehitystyön lisäksi SOUTHMOD-projekti pyrkii edesauttamaan mallien tehokasta käyttöä niiden isäntämaissa, esimerkiksi globaalin etelän tutkijoiden ja poliittisten päättäjien keskuudessa. Lisäksi projektissa tehdään kansainvälistä tutkimusta, jonka keskiössä on kohdemaiden vero- ja tulonsiirtopolitiikan arvioiminen ja kehittäminen. == Lähteet == Luokka:Tieteellinen mallintaminen
Desmond Tutun kunnianosoitukset

Desmond Tutu (1931–2021) otti vastaan useita erilaisia tunnustuksia elämänsä aikana. Tunnetuin näistä lienee Nobelin rauhanpalkinto. == Nobelin rauhanpalkinto == Nobelin rauhanpalkinto Tutulle myönnettiin vuonna 1984. Perusteluiksi mainittiin hänen roolinsa väkivallattoman vastarinnan johtavana hahmona apartheidin vastustamisessa. Hän ei jakanut palkintoa kenenkään kanssa. == Ritarikunnat == === Eteläafrikkalaiset === * Ansiokkaan palveluksen ritarikunta (Etelä-Afrikka, 1999) === Ulkomaalaiset === * Kunnialegioona (Ranska, 1998) * Bundesverdienstorden (Saksa, 1999) * Presidential Medal of Freedom (USA, 2009) * Kunniaritarien ritarikunta (Yhdistynyt kuningaskunta, 2015) * Pyhän Johanneksen ritarikunta (Yhdistynyt kuningaskunta, 2017) == Akateemiset == Maa Yliopisto Vuosi Tieteenala General Theological Seminary 1978 teologia Kentin yliopisto 1978 oikeustiede Harvardin yliopisto 1979 oikeustiede Ruhrin yliopisto 1981 teologia Aberdeenin yliopisto 1981 teologia Columbian yliopisto 1982 teologia Saint Paul's College 1984 humanistiset tieteet Claremont Graduate University 1984 oikeustiede Dickinson College 1984 teologia Howardin yliopisto 1984 humanistiset tieteet Rochesterin yliopisto 1985 teologia Länsi-Intian yliopisto 1987 oikeustiede Mount Allisonin yliopisto 1988 oikeustiede Oxfordin yliopisto 1990 Missourin yliopisto, Kansas City 1990 humanistiset tieteet Brownin yliopisto 1990 oikeustiede Albion College 1993 Australian kansallinen yliopisto 1994 oikeustiede Cambridgen yliopisto 1999 teologia Floridan kansainvälinen yliopisto 1999 Hullin yliopisto 1999 Toronton yliopisto 2000 oikeustiede Yalen yliopisto 2000 Trinity College 2000 teologia Albertan yliopisto 2000 oikeustiede Seattlen yliopisto 2000 humanistiset tieteet Pompeu Fabran yliopisto 2000 Osgoode Hall Law School 2000 oikeustiede Oklahoman yliopisto 2000 Fort Haren yliopisto 2001 Vaalin teknillinen yliopisto 2002 Washingtonin yliopisto 2002 humanistiset tieteet Potchefstroomin yliopisto 2002 Pretorian yliopisto 2002 teologia Pennsylvanian yliopisto 2003 humanistiset tieteet Elonin yliopisto 2003 humanistiset tieteet Rhodesin yliopisto 2003 oikeustiede Willametten yliopisto 2003 teologia Varsovan yliopisto 2004 Brittiläisen Kolumbian yliopisto 2004 oikeustiede Berea College 2005 Pohjois-Floridan yliopisto 2005 humanistiset tieteet Fordhamin yliopisto 2005 humanistiset tieteet Gentin yliopisto 2005 Nelson Mandelan yliopisto 2007 kasvatustieteet Ulsterin yliopisto 2007 oikeustiede Pittsburghin yliopisto 2007 humanistiset tieteet Carnegie Mellon -yliopisto 2007 humanistiset tieteet Wheelock College 2007 James Madisonin yliopisto 2007 humanistiset tieteet Belfastin yliopisto 2007 Wienin yliopisto 2009 teologia Geneven yliopisto 2009 Bangorin yliopisto 2009 Groningenin yliopisto 2012 teologia Lähde: Vuonna 1987 Tutu nimitettiin Länsi-Kapin yliopiston kansleriksi. Hän toimi virassa 25 vuoden ajan. == Lähteet == kunnianosoitukset Tutu, Desmond
Kytövuoren tuulivoimalaitos

Kytövuoren tuulivoimalaitos on Pirkanmaalla Ruoveden Pöytäniemen Kytövuorella sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 0,6 megawattia ja vuosituotanto on noin 0,3–0,4 gigawattituntia. Voimalan on rakentanut, sen omistaa ja sitä operoi Tuulivoima Heinola Oy. == Yleistä == Tuulivoimalaitos sijaitsee Pöytäniemessä ja sen etäisyys Ruoveden kirkosta on 5,3 kilometriä. Pohjoispuolella sijaitsevat Pöytäselkä ja Väärinselkä, joiden yli voimala näkyy selvästi. Voimala näkyy myös Ruhalaan, jossa autoilijat voivat nähdä sen koillisessa. Pöytäniemessä on kaksi pienempää kalliohuippua, josta Kytövuorella voimala sijaitsee. Voimalalle tulee Pöytäniemen maatilalta huoltotie. Se sijaitsee 152 metrin korkeudella mpy. Voimala on tanskalaisen Bonusin valmistama B44/600, jonka napakorkeus on 50 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 44 metriä ja jonka kapasiteetti on 600 kilowattia eli 0,6 megawattia. == Historiaa == === Rakentaminen === Tuulivoimalaitosta varten hankittiin rakennuslupa ja teetettiin ympäristöselvitys. Voimalan lähellä ei ollut asutusta, joten rakentaminen onnistui ilman rakennusluvasta tehtyjä valituksia. Voimalaitoksen hankki Saksasta käytettynä ja sen toimitti paikalle Alavudella toimiva Riiho-yhtiö, jolla on itselläänkin toiminnassa Riihontien tuulivoimalaitos. Tuulivoimala käynnistyi tammikuussa 2013 ja sen sähkö on myyty Turku Energialle . === Uutisia === Martti Pöytäniemi on hakenut vuonna 2023 suunnittelutarveratkaisuna lupia pystyttää paikalle ensimmäisen voimalan lisäksi kaksi samanlaista tuulivoimalaa. Niiden yksikkökapasiteetti olisi 2,1 megawattia ja niiden korkeudeksi tulisi 150 metriä. Voimalat on ajateltu tulevan Pöytäniemen toiselle kalliohuipulle kuin missä nykyinen voimala on. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Lähteet == Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Ruoveden rakennukset ja rakennelmat
Lyceum (lehti)

Lyceum oli ruotsalainen aikakauskirja, josta ilmestyi kaksi numeroa vuosina 1810 ja 1811. Julkaisun päätoimittaja oli Lorenzo Hammarsköld. Sen tavoitteena oli päästä eroon kirjallisen maailman akateemisesta mausta ja saada tilalle aidompia kirjallisia ihanteita. Se sisälsi kriittisiä artikkeleita ajankohtaisista aiheista ja runoja.Lyceum Nordisk familjebok. Uggleupplagan 17. Palsta 28. Nordisk familjeboks förlag 1912 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lyceum 1810 Litteraturbanken Luokka:Kirjallisuuslehdet Luokka:Ilmestymästä lakanneet ruotsalaiset aikakauslehdet
YMTC

YMTC (Yangtze Memory Technologies, ) on kiinalainen puolijohdeteollisuuden yritys, joka sijaitsee Hubein maakunnassa. YMTC on perustettu vuonna 2016 Wuhanissa Tsinghua Unigroupin, Hubein maakunnan ja kansallisen Big Fund -rahaston tuella. Vuonna 2020 yritys työllisti . YMTC valmistaa Flash- muistipiirejä. Statistan mukaan YMTC oli vuonna 2021 maailman kuudenneksi suurin NAND-muistien valmistaja. Yritys on Kiinan suurin NAND Flash-muistien valmistaja, jonka Yhdysvallat lisäsi vientirajoituslistalleen. YMTC:n mukaan sen tekniikka ei ole sotilaskäyttöön eikä se toimita asevoimille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yrityksen verkkosivut Luokka:Puolijohdevalmistajat
Trombosytoosi

Trombosytoosi on tila, jossa veressä esiintyy liiallinen määrä verihiutaleita eli trombosyytteja. Ihmisen normaali verihiutalemäärä on 150-360 miljardia kappaletta litrassa verta. Trombosytoosiksi näin ollen luokitellaan tila, jossa trombosyyttilukema on yli 360 miljardia kappaletta / litra. Trombosytoosi ei aina liity sairauteen. Verihiutalemääriä saattaa väliaikaisesti nostaa esimerkiksi liikunta, synnytys tai leikkaus. Sairauksista erilaiset tulehdustaudit, verenvuodot, raudanpuute ja tietyt syöpätaudit voivat aiheuttaa trombosytoosia. Mikäli trombosytoosi johtuu sairaudesta tai muusta ulkoisesta tekijästä, kutsutaan sitä sekundaariseksi trombosytoosiksi. Sekundaarisen trombosytoosin lisäksi trombosytoosi voi johtua myös luuytimen häiriöstä, joka vaikuttaa suoraan verihiutaleiden muodostumisnopeuteen. Tämän kaltaisia sairauksia kutsuteen myeloproliferatiivisiksi sairauksiksi. Näitä sairauksia ovat polysytemia vera, essentiaalinen trombosytemia, myelofibroosi ja krooninen myelooinen leukemia. Trombosytoosi ei yleensä aiheuta oireita ja se havaitaan useimmiten sattumalöydöksen verikokeesta. Hyvin suuri verihiutalemäärä voi lisätä verisuonitukosten ja verenvuotojen vaaraa. Sekundaarinen trombosytoosi hoidetaan hoitamalla sen aiheuttanutta tilaa tai sairautta. Myeloproliferatiivisia sairauksia taas usein hoidetaan oireenmukaisesti tukostaipumusta tai verihiutalemäärää laskevilla lääkkeillä. == Lähteet == luokka:veritaudit
Lorenzo Hammarsköld

Lorenzo (Lars) Hammarskjöld (1785–1827) oli ruotsalainen kirjallisuus- ja taidehistorioitsija ja kriitikko. Hammarskjöld oli fosforistisen suunnan merkittävimpiä edustajia. Hän taisteli sen puolesta aikakauskirjoissaan Läsning i hvarjehanda (1810) ja Lyceum (1810–1811) ja avusti julkaisuja Polyfem, Phosphoros, Poetisk kalender, Svensk Literatur-Tidning sekä toteutti romantiikan aatteita omissa kirjallisissa tuotteissaan, kuten Kärleksqväden (1811), Prins Gustaf, tragedi (1812), Poetiska studier (1813). Hän hyökkäsi akateemista kirjallisuusmakua vastaan ja kirjoitti Per Atterbomin ja muiden kanssa kanssa muun muassa pilarunoelman Markalls sömnlösa nätter, joka lähinnä oli tähdätty Per Adam Wallmarkia vastaan. Merkittävimpänä hänen tuotannostaan pidetään teosta Svenska vitterheten (1818–1819), joka yksipuolisenakin on ansiokas. Viimeisinä vuosinaan hän syventyi filosofisiin tutkimuksiin ja julkaisi muun muassa neliosaisen teoksen Grunddragen af filosofins historia (1825–1827).Hammarsköld, Lorenzo Tietosanakirja, osa 8, palsta 67–68. tietosanakirja-osakeyhtiö 1911 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kriitikot Luokka:Ruotsalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1785 syntyneet Luokka:Vuonna 1827 kuolleet