EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Yun Bo-seon

Yun Bo-seon (; 26. elokuuta 1897 – 18. heinäkuuta 1990) oli Korean tasavallan presidentti vuosina 1960–1962. Yun syntyi Asanissa, Etelä-Chungcheongin maakunnassa, ja valmistui Edinburghin yliopistosta vuonna 1930. Hän tuli mukaan politiikkaan japanilaismiehityksen päätyttyä vuonna 1945 ja tuki Syngman Rheetä. Vuonna 1948 Rhee nimitti Yunin Soulin pormestariksi. Vuotta myöhemmin hänet nimitettiin kauppa- ja teollisuusministeriksi. Pian Yun kuitenkin alkoi vastustaa Rheen autoritaarista politiikkaa. Hänet valittiin parlamentin jäseneksi 1954 ja vuoden päästä hän oli mukana perustamassa oppositiopuolue Demokraattista puoluetta. Sen jälkeen kun Rheen hallinto kaadettiin demokratiaa vaatineessa kansannousussa, Yun valittiin presidentiksi 13. elokuuta 1960. Hän oli lähinnä keulakuva, koska Etelä-Korea oli vastauksena Rheen hallintotavoille siirtynyt parlamentaariseen järjestelmään. Kenraalimajuri Park Chung-hee teki tukijoineen vallankaappauksen vuonna 1961, ja Yun pysyi presidenttinä marraskuuhun 1962 saakka. Hän vastusti Parkin autoritaarista hallintoa ja pyrki presidentiksi kahdesti vuosina 1963 ja 1967, mutta hävisi joka kerta. Saatuaan useaan otteeseen ehdonalaisen tuomion hallituksenvastaisista toimista Yun jäi eläkkeelle politiikasta 1980 ja keskittyi kulttuuritoimintaan. Hän kuoli vuonna 1990 diabetekseen ja korkeaan verenpaineeseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Korean presidentit Luokka:Soulin pormestarit Luokka:Korean vastarintaliikkeen henkilöt Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Hell of a Collection

Hell of a Collection on The Rasmuksen vuonna 2001 julkaistu, ensimmäinen kokoelmalevy. Muut albumit mukaan laskien se on viides. Se sisältää kappaleita aiemmilta levyiltä Peep, Playboys, Hell of a Tester ja Intolta. Hell of a Collection on myös ensimmäinen albumi, jossa on Janne Heiskasen tilalla uusi rumpali, Aki Hakala. Kokoelma myi Suomessa yli 50 000 kappaletta, mikä oikeuttaa platinalevyyn. Vuonna 2004 Hell of a Collectionista julkaistiin uusi versio, jossa oli kappaleita vain kolmelta ensimmäiseltä levyltä. ==Kappaleet (2001 versio)== # (Peep) # (Into) # (Into) # (Hellofatester) # (Hellofatester) # (Hellofatester) # (Hellofatester) # (Playboys) # (Playboys) # (Playboys) # (Playboys) # (Playboys) # (Peep) # (Peep) # (Peep) # (single "1st") # (Peep) # == Aiheesta muualla == *The Rasmus - virallinen kotisivu == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 kokoelma-albumit Luokka:The Rasmuksen albumit
Sarah Manners

Sarah Manners (s. 1975 Birmingham, West Midlands) on brittiläinen näyttelijä. Manners on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Tohtorit (Joanna Helmin rooli, 2000–2001), Kymppikerho (K.C. Gregory, 2003) ja Sairaalaelämää (Bex Reynolds, 2003–2005). Manners oli mukana toisella tuotantokaudella BBC:n Strictly Come Dancing ‑ohjelmassa (alkuperäisversio ohjelmalle Tanssii tähtien kanssa) ja sijoittui kuudenneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juurihoito

Juurihoito eli endodontia on tulehtuneen hampaan hoitomenetelmä. Juurihoidon tavallisin syy on hammasytimen tulehtuminen tai kuoleminen. Karies, traumat, korjaava hoito tai mikroskooppiset halkeamat avaavat tien dentiinitubuluksiin ja juurikanavaan. Hampaan tulehtuminen tai kuoleminen diagnosoidaan kliinisten oireiden ja löydösten, vitaliteetin sekä röntgenkuvien avulla. Kun hampaan ydin on vahingoittunut parantumattomasti tai kuollut, se tulee juurihoitaa. Juurihoidossa hoidetaan tai ehkäistään yksittäisen hampaan infektio. ==Työvaiheet== Hammas preparoidaan (eli poistetaan hampaan hermot ja verisuonet) pienillä avaaja- ja suuremmilla laajennusneuloilla. Tyhjät juurikanavat desinfioidaan ja kuivataan pienillä paperinastoilla. Sen jälkeen kanavat eristetään juuritäytteellä, joka on yleensä guttaperkkaa eli kumipuusta saatavaa elastomeeria. Juuritäytteen päälle laitetaan paikka. Juurihoito voi vaatia useamman hoitokerran, jotta tulehdus saadaan hoidettua. Ensimmäisellä käynnillä hampaan kruunua porataan, poistetaan suurin osa hampaan hermoista ja verisuonista sekä laitetaan lääkeainetta juurikanaviin. Tällöin hampaan puudutus on välttämätöntä, paitsi jos hampaan hermot ovat kuolleet. Seuraavilla kerroilla, jos juurikanavia vielä laajennetaan ja lääkeaineita vaihdetaan, puuduttaminen ei aina ole tarpeen, mikäli kaikki hermot ja verisuonet on saatu poistettua. Tällöin hammas ei tunne kipua. Juurihoidon päämääränä on mikrobien poistaminen juurikanavasta tai niiden pääsyn estäminen juurikanavaan. Tämän takia jokainen juurihoidon vaihe suoritetaan aseptisesti. Juurihoito on toimenpiteenä erikoislaatuinen, sillä työskentelyalue on mahdollista eristää muusta suuontelosta. Tähän käytetään yleensä ns. kofferdamia. ==Hoidetun hampaan ennuste== Juurihoito voi epäonnistua, mikäli kaikkia juurikanavia ei löydetä ja puhdisteta juurihoitoa tehtäessä. Joskus juurikanavien täyteaine ei ole tarpeeksi syvällä tai tiiviisti juurissa, jolloin hammas saattaa tulehtua uudelleen. Joskus instrumentti puhkaisee juuren ja tapahtuu juuren ylitäyttö ja täyteainetta pääsee juuren ulkopuolelle ja voi syntyä purentakipu. Amerikkalaisen Delta Dentalin teettämän tutkimuksen mukaan (jossa oli mukana 1,6 miljoonaa amerikkalaista) noin 97 % juurihoidetuista hampaista kyettiin säilyttämään kahdeksan vuoden seurannan ajan, ja näistä noin 1-1,5 % (hampaan sijainnista riippuen) jouduttiin tänä aikana hoitamaan uudelleen; loput noin 3 % juurihoidetuista hampaista jouduttiin seuranta-aikana poistamaan. Uusintahoitoa vaativat ongelmat ilmenivät yleensä kolmen ensimmäisen vuoden aikana juurihoidon jälkeen. Syy uusintahoitoon on yleensä hampaan reikiintyminen, jonka havaitsemista vaikeuttaa juurihoidetun hampaan tunnottomuus, tai hampaan tulehtuminen. == Lähteet == Luokka:Kariologia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Lämmönjakokeskus

Lämmönjakokeskuksella (joskus myös alajakokeskus) liitetään kiinteistön lämmitysjärjestelmä kaukolämpöön. Lämmönjakokeskus siirtää kaukolämpöveden lämpöenergian kiinteistön patteri-, ilma-, lattialämmityksen sekä käyttöveden verkoston veteen tehokkaasti. Lämpö siirtyy lämmönjakokeskuksen lämmönsiirtimissä. Lämmönjakokeskuksen automatiikka huolehtii, että kaukolämpöenergiaa käytetään järkevästi. Lämmönjakokeskukset valmistetaan tehdasvalmisteisina kokonaisuuksina. Suomessa lämmönjakokeskuksia valmistaa muun muassa Gebwell Oy, HögforsGST ja Kaukora. Kaukolämpö yleensä ja myös lämmönjakokeskukset ovat suomalaisia vientituotteita. == Aiheesta muualla == * Gebwell Oy:n kotisivut * HögforsGST:n kotisivut * Kaukora Oy:n kotisivut Luokka:Rakennuksen lämmitysjärjestelmät
Happohyökkäys

Happohyökkäys eli demineralisaatio tarkoittaa reaktiota, jossa hampaan pinnalta liukenee mineraaleja. Hampaat altistuvat happohyökkäykselle aterioinnin jälkeen, ja sylki kykenee korjaamaan pieniä kiillevaurioita noin puoli tuntia happohyökkäyksen alkamisesta. Syljen korjaamiskykyä kutsutaan remineralisaatioksi, ja sitä voidaan nopeuttaa ksylitolilla, mutta mikäli demineralisaatioprosessia ei pysäytetä tai se ei pysähdy itsestään, kariesvaurio laajenee, ja tällöin syntyy reikä. Normaali ravinto sisältää aina kariogeenisille mikrobeille sopivia hiilihydraatteja: sakkaroosia (ruokosokeri), glukoosia, fruktoosia, maltoosia, laktoosia ja sorbitolia. Ainoastaan ksylitoli, maltitoli ja aspartaami sekä sakariini eivät sovellu suubakteereiden glykolyysiin, eikä täten synny haitallisia aineenvaihduntatuotteita. Näistä ainoastaan ksylitolin on osoitettu olevan kaikista ei-kariogeenisin, koska ksylitoli lisää syljeneritystä. Ravintoaineen kariogeenisyyteen vaikuttaa sen sokeripitoisuus, happamuus, viipymisaika suussa, käyttötapa ja -tiheys, vaikutus syljeneritykseen ja mahdollisesti sisältämät hampaita suojelevat ainesosat. Selvästi karioitumista lisääviä ravintoaineita ovat sakkaroosipitoiset sokerimakeiset, leivonnaiset, keksit, siirapit ja sokeriset juomat. ==Lähteet== * Therapia Odontologica, Hammaslääketieteen käsikirja, s. 373–375. Luokka:Hammaslääketiede Luokka:Ravinto-oppi
Oulun Palloseura

Oulun Palloseura (OPS) on oululainen urheiluseura. Se perustettiin vuonna 1925 Oulun Pyrinnön lopetettua palloilutoimintansa. Seuralla on nykyisin toimintaa jalkapallossa ja keilailussa. == Jalkapallo == OPS pelasi jalkapallossa vuosina 1976–1983 kahdeksan kautta SM-sarjassa ja voitti kaksi peräkkäistä Suomen-mestaruutta vuosina 1979–1980. Mestaruuksien myötä seura osallistui myös Euroopan cupiin, jossa se hävisi molemmilla kerroilla ensimmäisellä kierroksella englantilaiselle Liverpoolille, yhteismaalein 2–11 ja 0–8. Syksyn 1980 kotiottelussa Raatin stadionilla OPS ylsi kuitenkin 1–1-tasapeliin. Samalla tehtiin stadionin yleisöennätys 14 000 katsojaa. Kaudeksi 1984 OPS putosi 1. divisioonaan, mitä seurasi usean vuoden taipale tätäkin alemmilla sarjatasoilla. Kaudella 1996 seura teki lyhyen vierailun Ykköseen, ja kausina 1997–1998 se pelasi vielä Kakkosessa. === Nykyaika === :Pääartikkeli: Oulun Palloseura (jalkapallo) Nykyään OPS:n nimeä jalkapallossa käyttää Oulun jalkapallon tuki ry., joka kauteen 2010 saakka käytti nimeä Oulun Palloseura- jalkapallo (OPS-jp). Kaudeksi 2011 Oulun Palloseura antoi seuralle luvan käyttää logoaan ja Oulun Palloseuran nimeä ilman jälkiliitettä.http://www.miestenykkonen.fi/taustasivut/artikkeliarkisto/?num=32642 === Saavutukset === * Suomen-mestaruus: 1979, 1980 === Naisjalkapalloilu === Kesällä 1971 perustettiin OPS:n naisjalkapallojoukkue, jonka valmentajana toimi Erik Carpén. Joukkue voitti pronssia v. 1973 SM-lopputurnauksessa Turussa HJK:n ja KTP:n jälkeen nousten samalla SM-sarjaan. Joukkueessa pelasivat mm. Leila Määttä (kapteeni), Anja-Leena Kauppi, Pirjo Riikola, Ritva Jokela, Leila Frondelius, Raija Hirvonen, Tuija Äijälä, Ritva Takavaara ja Raija Hietala. Joukkueen toimintaa sponsoroi voimakkaasti seuraan perustettu naistoimikunta, jonka näkyvinä voimahahmoina toimivat Onerva Carpèn ja Maria Kilponen. OPS pelasi SM-sarjassa vuodet 1974-75. == Jääpallo == :Pääartikkeli: Oulun Palloseura (jääpallo) OPS:n jääpallon edustusjoukkue pelasi Suomen pääsarjatasolla Bandyliigassa. OPS:n jääpallojoukkue lakkautettiin kauden 2009-2010 jälkeen. Joukkue on voittanut seitsemän Suomen-mestaruutta, joista viisi peräkkäin. Lisäksi se on voittanut 10 SM-hopeaa ja neljä SM-pronssia. === Saavutukset === * Suomen mestaruus: 1953, 1956, 1960, 1961, 1962, 1963, 1964 ** SM-hopeaa: 1945, 1946, 1947, 1948, 1951, 1952, 1955, 1957, 1958, 1959 ** SM-pronssia: 1949, 1954, 1965, 1967, 2009 == Lähteet == Luokka:Oululaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1925 perustetut urheiluseurat
OPS

OPS tai Ops voi tarkoittaa seuraavia: * OPS, Oulun Palloseura, palloilulajeihin keskittyvä urheiluseura * OPS, Oulun Purjehdusseura, veneilyseura * OPS, Oracle Parallel Server * OPS, Opetussuunnitelma * Ops, roomalaisessa mytologiassa vaurauden ja sadonkorjuun jumalatar.
Lobo (muusikko)

Lobo, oikealta nimeltään Roland Kent LaVoie (s. 31. heinäkuuta 1943 Tallahassee, Florida) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän saavutti soft rock -tyylisellä musiikillaan listamenestystä 1970-luvun alussa. ==Ura== LaVoie liittyi 17-vuotiaana Rumors-yhtyeeseen ja sen jälkeen Sugar Beatsiin, jonka riveissä hän julkaisi ensimmäisen singlensä ”What Am I Doing Here?” vuonna 1964. Yhtyeessä myös alkoi LaVoien ja tuottaja Phil Gernhardin pitkä yhteistyö. Sugar Beatsin jälkeen LaVoie kuului lyhyen aikaa Little-Known Ugliesiin ja Me & the Other Guysiin. Niiden jälkeen LaVoie julkaisi ensimmäisen soolosinglensä ”Happy Days in New York City” vuonna 1969. Vuonna 1971 LaVoie otti käyttöön taiteilijanimen ”Lobo” ja julkaisi singlen ”Me and You and a Dog Named Boo”, joka nousi Yhdysvaltain singlelistan viiden kärkeen. Lobon esikoisalbumilta Introducing Lobo (1971) pieniksi hiteiksi nousivat myös ”I’m the Only One” ja ”California Kid”. LaVoie ei ollut alun perin välttämättä tarkoittanut taiteilijanimeään pysyväksi mutta päätti jatkaa sen käyttöä. Hänen seuraava albuminsa Of a Simple Man (1972) sisälsi Lobon uran suurimman singlehitin ”I’d Love You to Want Me” sekä toisenkin top-10-hitin ”Don’t Expect Me to Be Your Friend”. Myös seuraavalta albumilta Calumet (1973) nousi top-40-singlehittejä. Sen jälkeen Lobon listamenestys hiipui, vaikka ”Don’t Tell Me Goodnight” menestyikin vielä vuonna 1975. Lobon viimeinen top-40:een yltänyt single oli ”Where Were You When I Was Falling in Love” vuodelta 1979. Lobo perusti vuonna 1981 oman levymerkin Lobo Records, joka nimettiin myöhemmin Evergreeniksi. Sen kautta Lobo julkaisi singlejä kunnes lopetti vuonna 1985 esiintymiset neljäksi vuodeksi. Tauon jälkeen hän jatkoi uraansa julkaisemalla levyjä Kaukoidässä, missä hän on yhä suosittu. ==Albumit== * Introducing Lobo (1971) * Of a Simple Man (1972) * Calumet (1973) * Just a Singer (1974) * A Cowboy Afraid of Horses (1975) * Come with Me (1976) * Lobo (1979) * Am I Going Crazy (1989) * Asian Moon (1994) * Classic Hits (1995) * Sometimes (1996) * You Must Remember This (1997) * You Must Remember This - The Instrumental Album (1997) * Out of Time (2008) * Propinquity (2010) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zoviet France

Zoviet France (joskus Soviet France ja :zoviet*france:) on ambient industrial, tai "post-industrial" -yhtye Englannin Newcastle upon Tynestä. Vuonna 1982 perustetussa Zoviet Francessa on sen historian aikana ollut lukuisia jäseniä, mutta tällä hetkellä se koostuu vain Ben Pontonista. Sen entisiä jäseniä ovat muiden muassa Robin Storey, jonka sooloprojekti on Rapoon, ja Mark Spybey, joka tekee musiikkia Dead Voices On Air -nimellä. Zoviet Francen musiikki, joka koostuu usein drone-tekstuurien ja tribaalisten rytmien vastakkainasettelusta sekä hetkellisistä melodioista, tehtiin usein huomiotta jätetyistä äänenlähteistä kuten epäselvistä radiolähetyksistä tai lelusoittimilla, joita käsiteltiin vahvasti ja loopattiin. Yhtyeen alkuajan julkaisut olivat erikoislaatuisia: pakkauksissa oli mukana muun muassa säkkikangasta, kattopäreitä, tinafoliota, huopaa, koristeellisia neuloja ja vaneria. Storey ja Spybey perustivat yhdessä kolmannen entisen Zoviet France -jäsenen Andy Eardleyn kanssa "The Reformed Faction Of Soviet France" -yhtyeen vuonna 2005. Vuonna 2006 he vaihtoivat yhtyeen nimeksi pelkän "Reformed Faction", välttääkseen mahdollisia oikeusjuttuja muiden Zoviet Francen entisten jäsenten kanssa. ==Diskografia== *1982: Garista *1982: Untitled (levystä käytetään usein nimeä Hessian (säkkikangas), koska levyn kansi on säkkikangasta) *1983: Mohnomishe *1983: Norsch *1984: Eostre *1985: Gris *1985: Popular Soviet Songs And Youth Music *1986: Gesture Signal Threat *1986: Misfits, Loony Tunes And Squalid Criminals *1987: A Flock Of Rotations *1987: Assault And Mirage *1987: Loh Land *1988: Shouting At The Ground *1990: Just An Illusion *1990: Look Into Me *1991: Shadow, Thief Of The Sun *1991: Vienna 1990 *1993: Collusion *1993: What Is Not True *1995: Zoviet France / Jim O'Rourke / The Hafler Trio: Unentitled *1996: Digilogue *1996: in.version *1998: Mort Aux Vaches: Feedback *2000: The Decriminalisation Of Country Music *2005: Music For A Spaghetti Western (ennen julkaisemattomia äänityksiä vuosilta 1985-86) *2008: shteirlel *2012: 7.10.12 *2013: The Tables Are Turning ==Aiheesta muualla== *Diskografia ja tietoa *Fanisivu: diskografia ja kansitaidetta Luokka:Brittiläiset industrialyhtyeet Luokka:Brittiläiset elektronisen musiikin yhtyeet
Indian Idol

Indian Idol on intialainen versio Idolsista. Indian Idolia esittää Sony Entertainment Television -kanava. Koelauluja järjestetään Delhissä, Kolkatassa, Lucknowissa ja Mumbaissa. == Voittajat == * Abhijeet Sawant (2004–2005) * Sandeep Acharya (2005–2006) * Prashant Tamang (2007) * Sourabhee Debbarma (2008–2009) * Sreeram Chandra (2010) * Vipul Mehta (2012) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Indian Idolin virallinen sivusto Luokka:Idols Luokka:Intialaiset televisiosarjat
Varjagien aarre

Varjagien aarre on Juuse Tammisen kirjoittama ja WSOY:n Nuorten toivekirjasto -sarjassa 1954 julkaisema nuortenkirja.Kirjasampo Viitattu 3.9.2024. Se kertoo nokkelasta 16-kesäisestä Terosta, jonka vaiheet sijoittuvat varhaiskeskiaikaiseen Suomeen. Yhdessä lapsuudenystävänsä Merjan kanssa Tero kohtaa monia jännittäviä seikkailuja. Mainitsemisen arvoinen on tapa, jolla hän koko talven kestäneellä työllä jäädytti järvessä olevan arvohylyn ympäristön vähä vähältä: hän hakkasi jään kuopalle hylyn päältä, odotti pari kovaa pakkasyötä ja kun ohuen kuopan läpi purrut pakkanen oli paksuntanut hylyn päällä olevaa jäätä hän syvensi kuoppaa, kunnes lopulta pääsi käsiksi hylkyyn eli varjagiveneeseen, josta nousikin kohtalaisen arvokas lasti. Kehyskertomuksena on "pojasta mieheksi" -matka. Kirja sai vuonna 1955 Topelius-palkinnon. ==Lähteet== * http://www.nuorisokirjailijat.fi ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset nuortenkirjat Luokka:Topelius-palkitut teokset Luokka:Vuoden 1954 kirjat
Managerointipeli

Managerointipelit ovat videopelejä, joissa pelaajan tehtävänä on hoitaa managerin tehtäviä. Managerointipelit ovat strategiapelien alatyyppi. Yleensä managerointipelit sijoittuvat urheilumaailmaan, mutta poikkeuksiakin on.http://www.peliplaneetta.net/arvostelut/147/ Managerointipelejä on monen tyyppisiä. Peli voi perustua suoraan todellisiin tapahtumiin. Esimerkiksi IS Liigapörssissä jaetaan pisteitä SM-liigan ottelutapahtumien perusteella. Toisaalta pelin alkutilanne voi pohjautua todelliseen tilanteeseen, mutta edetä todellisuudesta irrallaan: Eastside Hockey Manager 2007 -peliin on mallinnettuna noin 45 000 000 todellista pelaajaa joukkueisiinsa.http://www.eastsidehockeymanager.net/features.php On myös paljon pelejä, joissa keskitytään urheilulajin simulointiin ilman viittauksia todellisiin sarjoihin, seuroihin tai pelaajiin. Tällaisia ovat esimerkiksi internetissä pelattavat jalkapallomanagerointipelit kuten ManagerLeague ja Hattrick. Manageripeleille on tyypillistä, että pelaajalle annetaan käyttöön rajallinen määrä resursseja, rahaa tai muuta pelissä tarpeellista. Näiden käytölle tarjotaan runsaasti vaihtoehtoja. Useissa peleissä managerilla on johdettavanaan urheiluseura ja sitä voidaan kehittää useilla tavoilla: esimerkiksi parannella organisaatiota tai käydä kauppaa pelaajilla. Yleensä managerille annetaan myös valmentajan tehtäviä. Harjoittelu ja kokoonpanojen laadinta on monessa pelissä tärkeässä osassa. Tällaisia ovat muun muassa Football Manager, Hockey Arena ja Championship Manager. EA Sportsin NHL- pelisarjassa on manageripelien tapainen Be a GM -pelimuoto. Managerointipelejä on sekä yksin- että moninpeleinä. Monet pelit ovat nykyään selaimella pelattavia. Esimerkiksi Hattrick on selaimella pelattava MMOG-peli. == Managerointipelejä == * Areena * Battrick * Buzzerbeater * Championship Manager * Eastside Hockey Manager * Football Manager * Hattrick * Hockey Arena * Hockey GM * IS Liigapörssi * ManagerLeague * Managerzone * MHM * Planetarium Football Star * Planetarium Manager * Powerplay Manager * Rock Manager * Sokker * SoccerProject * Trophy Manager * Xpert Eleven * Top Eleven == Lähteet == Luokka:Videopelien lajityypit
Vuoden huvijärjestäjä

Vuoden huvijärjestäjä on Suomen Huvijärjestäjien Keskusliitton jäsenistöstään valitsema vuoden huvijärjestäjä. Jäsenistö koostuu yhdistyksistä, joiden tavoitteena on rakentaa puitteet huvitoiminnan parantamiseksi. == Valinta == Suomen Huvijärjestäjien Keskusliitto ry on vuodesta 1985 alkaen valinnut jäsenistöstään vuoden huvijärjestäjän. Palkittu huvijärjestäjä saa Parketti- patsaan ja lisäksi vuodeksi punaisen Huvihattu -kiertopalkinnon. Vuoden huvijärjestäjän valinnassa huomioidaan huvipaikan kehittäminen, ohjelmiston toimivuus, oman toiminnan kehittäminen sekä yhdistystoiminnan toimivuus. == Vuoden huvijärjestäjät == Vuoden huvijärjestäjäksi on valittu:Suomen Huvijärjestäjien Keskusliitto ry: Vuoden huvijärjestäjä * 1985 Suonenjoen Vasama ry * 1986 Evijärven Nuorisoseura ry / Evijärven Nuorisoseuran lava * 1987 Mietaan Nuorisoseura ry / Mietaan nuoriso- ja urheilutalo * 1988 Köyliön Lallintalo * 1989 Nivalan Urheilijat ry / Tuiskula * 1990 Teuvan Rivakka ry / Kaarihovi * 1991 Lestijärven Kiisto ry / Discoland * 1992 Yläneen VPK ry / Valasranta * 1993 Savitaipaleen Urheilijat ry / Säänjärven lava * 1994 Kauhajoen Karhu ry / Kauhajoen Kasino * 1995 Hankasalmen Hanka ry / Hangan lava * 1996 Evijärven Alapään Nuorisoseura ry / Alapään Nuorisoseura * 1997 Ruokolahden Raju ry / Suikkalan lava * 1998 Kuikan pvy ry / Kuikan lava (pienviljelijäyhdistys) * 1999 Lapuan Virkiä ry / Latosaari * 2000 Punkalaitumen Kunto ry / Särkkä * 2001 Sotkamon Nuorisoseura ry / Naapurinvaaran huvikeskus * 2002 Saarijärven Pullistus ry / Kukonhiekka * 2003 Auran Nuortentalosäätiö sr./ Auran Nuortentalo * 2004 Kangasniemen Retkipaikka säätiö/ Syvälahden lava * 2005 Ylikiimingin Nuijamiehet ry / Nuijamiesten lava * 2006 Someron Esa ry / Esakallion lava * 2008 Eräjärven Urheilijat / Rönnin lava * 2009 Aitoon VPK / Aitoon Kirkastusjuhlat * 2010 Kyrön Voima / Pukkilansaaren lava * 2011 Niinijoen seudun kyläyhdistys / Pappisten lava * 2012 Lusan kylän maamiesseura / Lusan Halli * 2013 Maaningan Mahti ry / Maaningan Kasino Vuonna 2007 vuoden huvijärjestäjää ei nimetty valintakäytännön muuttamisen vuoksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Huvijärjestäjien Keskusliitto ry Luokka:Tanssilavat Luokka:Kunniamaininnat
Eurooppalainen (kissa)

Eurooppalainen lyhytkarva on Pohjois- ja Keski-Euroopan alkuperäiseen kissakantaan perustuva kissarotu,Eurooppalainen lyhytkarva Suomen Eurooppalaiskissarengas ry joka on ollut hyväksytty kansainvälisessä FIFé- kissajärjestössä sen perustamisesta lähtien, vuodesta 1949. Rotu on tuntematon Euroopan ulkopuolella ja kohtalaisen suosittu oikeastaan vain Pohjoismaissa. Englannin GCCF ei ole hyväksynyt rotua. Eurooppalainen ei ole sama kuin maatiaiskissa, vaikka onkin siitä kehittynyt. Maatiaisia ei jalosteta, toisin kuin eurooppalaisia. Jotkut suomalaiset maatiaisyksilöt ovat kuitenkin niin lähellä rotumääritelmää, että ne voidaan rekisteröidä noviisiluokassa eurooppalaisiksi, jolloin niitä voidaan käyttää näyttelyissä ja jalostuksessa. Eurooppalaisessa kissassa ei saa olla merkkejä sekoittumisesta muihin kissarotuihin. Suomen Kissaliitto ry nimitti 22.7.2017 eurooppalaisen Suomen kansalliskissaksi. ==Värimuunnokset== Eurooppalaiselle hyväksytään vain rodulla luonnostaan esiintyviä värimuunnoksia, joita on noin 70. Hyväksytyt värit jaetaan yksivärisiin, tabby-kuviollisiin ja valkolaikullisiin. Yksivärisiin muunnoksiin kuuluvat muun muassa musta, sininen, valkoinen, punainen ja kilpikonnat. Tabby-kuviollisiin kuuluvat klassisen tabbyn ohella tiikeri ja täplikäs. Tabby-kuvioisille kissoille ei sallita valkoisia merkkejä. ==Rakenne== *Turkki: lyhyt, tiheä ja joustava, ei aluskarvaa, helppohoitoinen. *Pää: kohtalaisen leveä, kookas ja pyöreähkö. *Silmät: pyöreähköt, hieman vinoasentoiset ja avoimet. *Vartalo: kohtalaisen pitkä, notkea ja vahvarakenteinen. *Tassut: tanakat ja keskikokoiset. *Häntä: keskipitkä. Täysikasvuinen eurooppalaisuros painaa 5-7 kg ja naaras 4-6 kg. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kissarodut
Eino Mallila

Eino Ilmari Mallila (5. heinäkuuta 1919, Laihia – 26. helmikuuta 1942, Krivi) oli suomalainen Mannerheim-ristin ritari. Jatkosodassa alikersantti Mallila toimi konekiväärijoukkueen varajohtajana Jalkaväkirykmentti 3:n 2. konekiväärikomppaniassa. Hänet nimitettiin 7. lokakuuta 1941 Mannerheim-ristin ritariksi numero 20. Perusteluissa mainitaan hänen tuoneen puolijoukkueensa konekivääreineen taistellen pois saarroksista kolmen vihollislinjan lävitse. Mallila ylennettiin kersantiksi 7. syyskuuta 1941. Mallila kaatui 26. helmikuuta 1942 Krivillä vihollisen suorasuuntaustykin ammuksen räjähdettyä hänen edessään ja hän menehtyi vammoihinsa matkalla joukkosidontapaikalle. == Mannerheim-ristin ritariksi == ”Ylipäällikkö on pvm:llä 7.10.41 nimittänyt Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi alikersantti Eino Ilmari Mallilan, joka, jouduttuaan vihollisen saartamaksi [Porlammella] keskellä aukiota, johti kk. puolijoukkuettaan erittäin taitavasti ja rohkeasti. Joukkueen murtautuessa läpi pakotti ottamansa vangit valjastamaan hevosen, meni takaisin hakemaan konekiväärit pois ja taistellen 3 eri vihollislinjan läpi toi konekiväärit, miehensä sekä vangit takaisin omalle puolelle.” == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
Antoine Quentin Fouquier-Tinville

Antoine Quentin Fouquier-Tinville (10. kesäkuuta 1746 Herouël, Aisne – 7. toukokuuta 1795 Pariisi) oli ranskalainen lakimies, joka toimi vallankumoustuomioistuimen yleisenä syyttäjänä Ranskan suuren vallankumouksen terrorin aikana. Hänet tunnettiin työssään ahkerana ja armottomana.Antoine- Quentin Fouquier-Tinville Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 13.4.2013. Hän oli tosiasiassa puheenjohtajia tärkeämpi mies vallankumousoikeudessa. ==Elämä== Ennen vallankumousta Fouquier-Tinville toimi vuosina 1773–1783 Pariisin Châtelet’n tuomioistuimessa puolustusasianajajana (procureur). Jouduttuaan luopumaan omasta toimistostaan hän työskenteli Pariisin poliisikomentajan virastossa.Marcel Le Clère: Fouquier-Tinville Antoine Encyclopædia Universalis. Viitattu 28.4.2019.Fouquier-Tinville, Antoine Quentin Encyclopædia Britannica (1911), Wikisource. Viitattu 28.4.2019. Hän oli vallankumousjohtaja Camille Desmoulinsin sukulainen ja ystävä sekä innokas vallankumouksen kannattaja. Vuonna 1792 Fouquier-Tinville oli Pariisin Saint-Merrin piirin komissaarina kunnes sai nimityksen Pariisin rikosoikeuden syytevalamiehistön (jury d'accusation) johtajaksi. Maaliskuussa 1793 hänestä tuli Robespierren ja Dantonin tuella uuden vallankumoustuomioistuimen yleinen syyttäjä ja johtava hahmo. Hän hoiti työnsä tehokkaasti ja kävi joka päivä hakemassa ohjeensa suoraan Ranskaa hallinneelta yhteishyvän valiokunnalta. Seitsemäntoista kuukauden aikana Fouquier-Tinvillen on sanottu järjestäneen yli 2 400 ihmistä tuomituiksi kuolemaan. Hän oli syyttäjänä muun muassa kuningatar Maria Antoinetten, Philippe Égalitén, Dantonin, Desmoulinsin sekä johtavien girondistien ja hébertistien oikeudenkäynneissä. Hän oli aktiivinen myös keksityn ”vankiloiden salaliiton” nujertamisessa. Hän ei pyrkinyt niinkään syytteiden todistamiseen oikeiksi vaan lähinnä näennäisesti perustelemaan ennaltamäärätyt kuolemantuomiot.Antoine Fouquier-Tinville Alphahistory.com. Viitattu 28.4.2019. Terrorin ajan päätyttyä thermidorin vallankaappaukseen Fouquier- Tinville vangittiin kansalliskonventin päätöksellä 1. elokuuta 1794 ja hän joutui itse oikeuden eteen. Hänen oikeudenkäyntinsä kesti 41 päivää. Puolustuksessaan Fouquier-Tinville väitti pelkästään seuranneensa valiokunnilta saamiaan ohjeita. Hänet kuitenkin tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin giljotiinissa. Samassa yhteydessä teloitettiin vallankumoustuomioistuimen puheenjohtaja Martial Herman ja yhdeksän muuta tuomaria. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskan suuren vallankumouksen henkilöt Luokka:Ranskalaiset juristit Luokka:Ranskalaiset teloitetut Luokka:Syyttäjät Luokka:Vuonna 1746 syntyneet Luokka:Vuonna 1795 kuolleet
Volcom

Volcom on Richard "Wooly" Woolcottin vuonna 1991 perustama amerikkalainen yritys, joka tekee pääasiassa surffaus-, lumilautailu- ja rullalautailutuotteita. Volcomin tuottamia elokuvia ovat esimerkiksi Escramble (2006), Creepy Fingers (2006) ja The Bruce Movie (2005). Volcom sai alkunsa vuonna 1991 kun Richard Woolcott ja Tucker Hall olivat lumilautailumatkalla joka muutti heidän elämänsä. ==Tiimi== Volcomin sponsoroimia rullalautailijoita, surffaajia ja lumilautailijoita.http://www.volcom.com/team/team_listings.asp ===Rullalautailu=== Jake Duncombe, Geoff Rowley, Rune Glifberg, Mark Appleyard, Dustin Dollin, Jaiden Sharpe, Frazer Miller, Caswell Berry, Ryan Sheckler, Darrell Stanton, Keshav Saharia (entinen), Javier Sarmiento, Dennis Busenitz, Aaron Suski, Alan Petersen, Shaun White, Matt Dove, Collin Provost, Lauren Perkins, Nick Dompierre, Angel Ramirez, Andrew Robinson, Petia Blume, Chima Fergeson, Crandon Westgate, Shane Cross, Bam Margera. ===Surffaus=== Bruce Irons, Dean Morrison, Ozzie Wright, Gavin Beschen, Mike Morrissey, Nate Tyler, Alex Gray, Petia Blume, Shawn Barron, Randy Bonds, Dave Wassel, Jay Quinn, Tyler Smith, Bol, Gony Zubizarreta, Marcelo Trekinho, Kyle Garson, Tom Dosland, Marcus Hickman, Kilian Garland, Claire Bevilacqua, Sarah Hoffert, Dusty Payne, Andrew Doheny, Ezekiel Lau, Blake Jones, Coco Ho. ===Lumilautailu=== Terje Håkonsen, Shaun White, Gigi Ruf, Petia Blume, Elena Hight, Bjorn Leines, Wille Yli-luoma, Joel Mahaffey, Erik Leines, Jamie Lynn, Bryan Iguchi, Seth Huot, Micah Mcginnity, Janna Meyen, Cheryl Maas, Eero Niemelä, Mark Landvik, Chris Demolski, Chris Smith, Juuso Laivisto ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *http://www.volcom.com Luokka:Lumilautailu Luokka:Rullalautailu
Saint-Just

Saint-Just voi tarkoittaa ainakin seuraavia: == Paikkoja == * Saint-Just, kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. * Saint-Just, entinen kunta Cantalin departementissa Ranskassa, nykyisin osa Val d'Arcomien kuntaa * Saint-Just- sur-Loire, entinen kunta Loiren departementissa Ranskassa, nykyisin osa Saint- Just-Saint-Rambertin kuntaa * Saint-Just-le-Martel, kunta Haute-Viennen departementissa Ranskassa == Henkilöitä == * Louis Antoine Léon de Saint-Just (1767–1794), ranskalainen vallankumousmies, poliitikko ja runoilija
Sulkeuma (metallurgia)

Sulkeuma on metallisulaan sen käsittelyssä syntyvä tai jäävä partikkeli, joka sisältää metallisen komponentin lisäksi jotain kevyttä alkuainetta, kuten happi, rikki, typpi, boori, fosfori jne. Yleisiä ovat esimerkiksi oksidi-, sulfidi- tai nitridisulkeumat teräksessä. Sulkeumat ovat metallituotteessa usein haitallisia ja siksi niitä sanotaankin epäpuhtauksiksi. Ne voivat aiheuttaa sitkeyden alenemista, pinnanlaadun heikkenemistä tai terän kulumista lastuavassa työstössä. Sulkeumia voidaan käyttää myös hyödyksi esimerkiksi lastuamisessa, jossa runsaalla määrällä sulfidisulkeumia saadaan lastunmuodostusta parannettua ja voitelua lisättyä. Sulkeumien koostumusta analysoimalla saadaan tietoa metallin valmistuksesta, sillä sulkeumien koostumus heijastaa sulan käsittelyä. Esimerkiksi titaanimikroseostus näkyy sulkeumien kohonneina titaanipitoisuuksina. Luokka:Metallurgia
RCA

RCA voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Royal College of Art (RCA), brittiläinen taiteen ja muotoilun korkeakoulu * RCA Corporation (entinen Radio Corporation of America), vuosina 1919–1986 toiminut radioalan yritys * RCA Records, yksi RCA-tuotemerkin haltijoista * RCA-liitin * Rabbinical Council of America (RCA)
Elektronitykki

thumb|Television kuvaputki (kuvapuoli alaspäin), jonka päässä on elektronitykki. thumb|Ylemmässä kuvassa olevan kuvaputken elektronitykki lähikuvassa. Elektronitykki on elektroniputken osa, jossa tyhjiössä olevasta metallisesta elektrodista, katodista, irrotetaan elektroneja ja ne kiihdytetään sähkökentän avulla suureen nopeuteen. Elektronitykkiä käytetään katodisädeputkissa esimerkiksi kuvaputkissa (ks. kuva), klystronissa, kulkuaaltoputkessa, elektronimikroskoopissa ja hiukkaskiihdyttimissä. Usein katodisädeputkella tarkoitetaan nimenomaan kuvaputkea lähes synonyyminä engl. CRT (Cathode Ray Tube). ==Rakenne ja toiminta== Elektronien irtoamista metallipinnasta, esimerkiksi volframista, voidaan helpottaa kuumentamalla metalli korkeaan lämpötilaan. Kun tyhjiössä korkeassa lämpötilassa olevan metallisen elektrodin, katodin, ja positiivisen elektrodin, anodin, väliin kytketään useiden kilovolttien jännite, hehkuvasta elektrodista irtoaa elektroneja, jotka kiihtyvät sähkökentässä ja suuntaavat suurella nopeudella anodia kohti.http://www.kimballphysics.com/electron-gun-systems Katodisädeputken elektronitykissä/tykeissä on tyypillisesti katodi, jota ympäröi sylinterimäinen hila "Wehneltsylinteri". Sen positiivisessa sähkökentässä ja g2 vielä positiivisemman jännitteen ansiosta elektronit muovautuvat suihkuksi, jonka terävyyttä säädellään hilojen g2 ja g3 muodostavalla elektroneja taittavalla sähköisellä linssillä. Terävää suihkua pidetään koossa lieriömäisellä magneetilla, tai kuvaputkessa poikkeutetaan pysty -ja vaakasuunnassa joko sähköisesti tai magneettikentällä, jonka jälkeen elektronisäde osuu kuvapinnalle laittaen kuvapinnan pisteen loistamaan valoa.http://science.jrank.org/pages/1272/Cathode-Ray-Tube-Electron-gun.html ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Elektroniikka
Chris Anderson

Chris Anderson (s. 1961) on Wired-lehden palkittu päätoimittaja sekä kirjailija. Hän sai yhdysvaltalaisen National Magazine Award -tunnustuspalkinnon työstään lehdessä. Hän lanseerasi ”pitkä häntä” -käsitteen tunnetussa Wired-lehden artikkelissaan. Hän laajensi käsitettä 2006 julkaistussa kirjassaan Pitkä häntä: Miksi tulevaisuudessa myydään vähemmän enempää. Hän asuu nykyisin Berkeleyssä, Kaliforniassa. Ennen siirtymistään Wiredin toimitukseen vuonna 2001 Anderson työskenteli The Economist -lehdessä, missä hän aloitti lehden Internetin seurannan. Hän on suorittanut fysiikan tutkinnon George Washingtonin yliopistossa ja tehnyt tutkimusta Los Alamosin laboratoriossa. Anderson on työskennellyt myös arvostetuissa aikakauslehdissä, Naturessa ja Sciencessä. Anderson työskentelee tällä hetkellä toimitusjohtajana 3DRobotics -yrityksessä, jonka perustamisessa hän on ollut mukana. Yritys valmistaa miehittämättömiin ilma-aluksiin tarkoitettuja autopilotteja ja muuta elektroniikkaahttps://web.archive.org/web/20140209081250/http://3drobotics.com/about- us/. Yrityksen tuotteita ovat muun muassa avoimen lähdekoodin autopilotit Pixhawk ja Ardupilothttps://web.archive.org/web/20140116135819/http://3drobotics.com/landing- product/. == Teokset == *The Long Tail: Why the Future of Business Is Selling Less of More (2006). ISBN 1-4013-0237-8 ** *Free: The Future of a Radical Price (2009) ** *The Numbers Game: Why Everything You Know About Football Is Wrong (2003) ** ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Chris Andersonin kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carl-Birger Kvikant

Carl-Birger Valdemar Kvikant (30. kesäkuuta 1912 Kokkola – 17. kesäkuuta 1944 Perkjärvi) oli suomalainen kapteeni ja Mannerheim-ristin ritari. Carl-Birger Kvikant oli koulutukseltaan filosofian kandidaatti ja työskenteli historian- ja äidinkielenopettajana Oulussa. Kvikant osallistui talvi- ja jatkosotaan. Hänet ylennettiin kapteeniksi 8. lokakuuta 1942. Panssaridivisioonan Rynnäkkötykkipataljoonan komppanianpäällikkö Kvikant nimitettiin 26. kesäkuuta 1944 Mannerheim-ristin ritariksi numero 132, kuolemansa jälkeen. Kvikant haavoittui kuolettavasti vihollisen tykistökeskityksessä 16. kesäkuuta 1944 Perkjärven aseman lähellä taisteluosasto Kvikantin ollessa valmistautumassa hyökkäykseen. Hänet tuotiin 17. kesäkuuta 1944 kuolleena 39. kenttäsairaalaan Viipuriin. Hänet on haudattu Kaarlelan sankarihautaan Kokkolaan. ==Lähteet== * Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
Fobos (avaruusohjelma)

Fobos-ohjelma oli viimeinen osin toteutunut osa Neuvostoliiton Mars-ohjelmaa. Siihen kuului kaksi Fobos-nimistä () avaruusluotainta, jotka laukaistiin kesällä 1988 kohti Marsin Phobos-kuuta. Molemmat luotaimet kuljettivat myös Länsi-Euroopan avaruuslaitteita. Ohjelma oli ensimmäinen, johon osallistui suomalainen taho. Fobos-ohjelman tehtävänä oli suunnitella ja valmistaa kaksi Fobos-avaruusalusta ja suorittaa niiden avulla tieteellinen tutkimusohjelma, joka tutki Mars-planeettaa ja sen kuita. Alukset nimettiin Marsin suurimman kuun Phoboksen mukaan. Fobos-luotaimet laukaistiin Proton-kantoraketeilla Baikonurin kosmodromilta. Lento Marsiin kesti molempien alusten kohdalla 200 vuorokautta. Alusten piti toimia siirtolennon jälkeen 260 vuorokautta. Fobos 1 kuitenkin menetettiin jo siirtolennolla. Fobos 2 pääsi kiertoradalle ja toimi siellä jonkin aikaa. ==Alusten rakenne== Fobos-avaruusalukset olivat identtisiä rakenteeltaan ja hyötykuormaltaan. Ne olivat 3-akselistabiloituja avaruusaluksia, jotka on kehitetty Lavotškinin Venera-nimisistä Venus- luotaimista. Kumpikin alus painoi 1 850 kg, josta polttoainetta on 600 kg. Käytettävissä oleva sähköteho oli 750 W, josta 450 W oli hyötykuorman tarpeisiin. Avaruusaluksen rungon korkeus oli 3,8 m. Molemmat aurinkopaneelit avattuna aluksen kärkiväli oli 15 m. == Fobos 1 == Fobos-1 laukaistiin 7. heinäkuuta 1988 Proton-kantoraketilla Baikonurin kosmodromilta.http://nssdc.gsfc.nasa.gov/planetary/phobos.html Yhteys siihen menetettiin 12. syyskuuta 1988 kesken siirtolennon. Neuvostoliitto oli siirtänyt lennonjohtokeskuksen Krimiltä Moskovan lähelle ja väitetään, että alukselle lähetettiin virheellisiä komentoja. Myös Auringon säteily on voinut aiheuttaa avaruusaluksen tietojenkäsittelyjärjestelmän kaatumisen. ===Suomalaisten osallistuminen=== Fobos 1 oli ensimmäinen avaruuslaukaisu, johon suomalainen taho osallistui. Suomalaiset osallistuivat seuraaviin laitteisiin: ASPERA, DION, LIMA-D. Pääosapuoli oli Ilmatieteen laitos. VTT osallistui laitteiden tekniseen toteutukseen. == Fobos 2 == Fobos 2 laukaistiin 12. heinäkuuta 1988. Se saapui Marsin kiertoradalle 28. tammikuuta 1989. Luotain suoritti onnistuneesti joitakin mittauksia, mutta 27. maaliskuuta 1989 siihen ei enää saatu yhteyttä. Yhteys katkesi ennen kuin aiotut 2 laskeutujaa ehdittiin lähettää matkaan Phobokselle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fobos-luotaimet (saksaksi) Luokka:Neuvostoliiton avaruustoiminta Luokka:Mars-luotaimet
Kainuunsaame

Kainuunsaame on kuollut saamelaiskieli, jota puhuttiin Kainuussa. Se kuoli sukupuuttoon 1700-luvulla, kun aiemmin saamelaiskieltä puhuneet kainuunsaamelaiset sulautuivat suomalaisiin ja siirtyivät puhumaan suomea. Kainuunsaame kuului itäsaamelaiseen kieliryhmään. Kainuun alkuperäiset asukkaat olivat saamelaisia metsästäjiä ja kalastajia. 1600-luvulla Suomen kenraalikuvernööri Pietari Brahe vauhditti Kainuun väestönkasvua lupaamalla uudisasukkaille kymmenen vuoden verovapauden. Kainuun asuttaminen Ruotsille uskollisilla suomalaisilla oli välttämätöntä, koska venäläiset uhkasivat aluetta idästä. Uudisasukkaat tulivat pääasiassa Savosta. Arvostelussaan Jaakko Anhavan kirjasta Maailman kielet ja kielikunnat (1998) Tapani Salminen on pitänyt oletusta keminsaamesta erillisen kainuunsaamen olemassaolosta heikosti perusteltuna. == Katso myös == * Saamelaisten historia == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Saamelaiskielet Luokka:Euroopan kuolleet kielet Luokka:Suomen kielet Luokka:Kainuun historia
Adam Price

Adam Robert Price (s. 23. syyskuuta 1968, Carmathen) on Britannian parlamentin alahuoneen jäsen, joka valittiin vuoden 2001 vaaleissa. Hän edustaa walesilaista Plaid Cymru -puoluetta. Hän aloitti 25. elokuuta 2004 liikkeen aloittaakseen Britannian pääministeri Tony Blairiin kohdistuvan virkavirheestä johtuvan erottamismenettelyn (impeachment), jota edellisen kerran käytettiin 150 vuotta aikaisemmin kun parlamentti ei kyennyt yksiselitteisesti erottamaan kuninkaan nimittämää ministeriä poliittisella epäluottamuslauseella. 17\. maaliskuuta 2005 Price poistettiin alahuoneesta, koska hän oli syyttänyt pääministeri Tony Blairia parlamentin harhaanjohtamisesta, eikä ollut vetänyt lausuntoaan takaisin. 5\. toukokuuta 2005 Price valittiin uudelleen Britannian alahuoneeseen suuremmalla ääntenenemmistöllä kuin aikaisemmin. 31\. lokakuuta 2006 Price aloitti kolmen tunnin keskustelun Irakin sodasta parlamentissa, ensimmäisen keskustelun samasta aiheesta kahteen vuoteen. Tavoitteena oli perustaa seitsemän vanhemman alahuoneen jäsenen muodostama väliaikainen valiokunta tutkimaan, missä suhteessa hallitus laiminlöi velvollisuuksiaan Irakin suhteen. Ehdotus väliaikaisen valiokunnan perustamiseksi hävisi alahuoneessa äänin 298–273 hallitusrintaman voitettua. Ehdotusta kannatti kuitenkin 12 Tony Blairiin kriittisesti suhtautuvaa työväenpuolueen parlamenttiryhmään kuuluvaa alahuoneen edustajaa, kuten Glenda Jackson. Price jäi pois parlamentista vuonna 2010 ja lähti Harvardin yliopistoon opiskelemaan. Hän palasi politiikkaan 2016. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Adam Price * ImpeachBlair Luokka:Brittiläiset poliitikot Luokka:Brittiläisten puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Unto Helo

Unto ”Une” Helo (s. 8. huhtikuuta 1978 Helsinki) on suomalainen muusikko ja elokuvanäyttelijä. Helo laulaa thrash metalia/hardcore punkia, yhtyeen oman määritelmän mukaan ”surmacorea” soittavassa Rytmihäiriössä, jossa hän on toiminut vuodesta 2002http://www.metal-archives.com/band.php?id=24246. Lisäksi hän soittaa kitaraa Viimeinen Kolonna -nimisessä yhtyeessäMySpace: Viimeinen Kolonna. Helo on myös näytellyt pienen roolin televisiosarjassa Salatut elämät.YouTube Helo työskentelee freelancer-graafikkona. == Elokuvat == Vuosi Elokuva Rooli 1999 Pitkä kuuma kesä Paavo ”Patu” Taskinen 2003 Helmiä ja sikoja Timo Hirvonen 2008 8 päivää ensi-iltaan Ros == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Rytmihäiriön virallinen sivusto Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Suomalaiset rocklaulajat Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viivy vielä hetki

Viivy vielä hetki on Jukka Kuoppamäen vuonna 1975 julkaistu albumi, jonka kappaleet ovat alkuaan muiden kuin Kuoppamäen itsensä tuotantoa; kaksi kappaletta on kuitenkin hänen suomennoksiaan. Se on samalla ensimmäinen albumi sen jälkeen, kun Kuoppamäen yhteistyö Castanja-yhtyeen kanssa oli päättynyt. Kuoppamäen musiikillinen tyyli muuttui tällä levyllä, sillä edellisten rock- vaikutteisten albumien jälkeen Viivy vielä hetki nojasi enemmän viihdemusiikkiin. Lähes kaikkien kappaleiden taustat ovat peräisin espanjalaiselta Belter Recordsilta, joiden päälle Kuoppamäki tulkitsi lauluosuutensa. Saman yhtiön nauhoja hyödynsivät 1970-luvulla myös muun muassa Satsangan Piritta Perälä ja Fonovoxin Reijo Taipale. Kaupallisesti Kuoppamäen uudistuminen ei onnistunut, vaan Viivy vielä hetki jäi kohtalaisen vähälle huomiolle. Albumilta julkaistiin singlet Viivy vielä hetki / Rakkauden satu sekä Paloma Blanca / Lippu salkoon. == Kappaleet == A-puoli # (säv. C. Velasque, san. J. Kuoppamäki) # (säv. E. Milan, san. C. Johansson) # (säv. C. Almarán, san. Merja) # (säv. R. Carlos - E. Carlos, san. Telenius-Reponen) # (säv. ja san. V. Lattunen) # (säv. M. Siitonen, san. V. Salmi) B-puoli # * (säv. M. Grever, san. K. Valve) # (säv. Braulio, san. J. Kuoppamäki) # (säv. M. Siitonen, san. V. Salmi) # (säv. A. Utrera, san. Saukki) # (säv. S. Dean, san. P. Reponen) # (säv. J. Bouvens, san. C. Johansson) == Singlet == == Lähteet == *C-kasetti SATC 1018 === Viitteet === Luokka:Jukka Kuoppamäen albumit Luokka:Vuoden 1975 albumit Luokka:Satsanga Recordsin albumit
Leonid Duškin

Leonid Stepanovitš Duškin (; 15. elokuuta 1910 – 4. huhtikuuta 1990) oli neuvostoliittolainen raketti-insinööri, eräs alan uranuurtajia. Hän syntyi 15. elokuuta 1910 Spirovossa Tverin kuvernementissa. Hän valmistui insinööriksi Moskovan valtionyliopistosta pääaineinaan matematiikka ja mekaniikka. Lokakuussa 1932 hän liittyi Fridrih Tsanderin GIRD-tutkimusryhmään, joka kehitti Moskovassa rakettitekniikkaa. Hän osallistui ryhmän ensimmäisen rakettimoottorin, OR-2:n, suunnitteluun. Tsanderin kuoltua hän johti "GIRD-X"-rakettimoottorin kehittämistä. Duškinin moottorit olivat ensimmäisiä regeratiivisesti jäähdytettyjä. Suuttimissa kokeiltiin keraamisia osia. Hänen kehittämänsä 12K-moottori toimi Aviavnito-raketin voimalaitteena. Neuvostoliiton lentotekniikka-ala oli eräs, joka puhdistettiin (tai siis, jolla toimineita Stalinin vastustajia/epäluotettaviksi koettuja henkilöitä pidätettiin, vangittiin ja tapettiin) 1930-luvun jälkipuolella. Kun Valentin Gluško pidätettiin, Duškin sai johdettavakseen RP-318-rakettihävittäjän moottorien kehittämisen. Hänestä tuli tammikuussa 1938 oman yksikkönsä (NII-3) johtaja. Sen tehtävä oli kehittää nestemäistä ajoainetta käyttävä rakettimoottori. Hän aloitti kehitystyön Gluškon kehitelmistä (ORM-65 ja RD-1). Hän kehitti moottoria merkittävästi siirtämällä injektorit (polttoaineen syötöstä polttokammioon vastaavat koneen osat) moottorin päähän. Hänen RDA-300-moottorinsa käyttivät typpihappoa hapettimena, RDK-150 käytti nestehappea. D-1-A-1100-moottori tuotti 11 000 Newtonin työvoiman. Se kehitettiin BI-1-rakettihävittäjää varten. Se jäähdytti polttokammiota kerosiinilla ja moottorin suutinta typpihapolla. Tämän rakenteen pohjalta Aleksei Isajev kehitti omat rakettimoottorinsa, joista kehittyivät muun muassa avaruusalusten moottorit. ==Lähteet== * Luokka:Neuvostoliittolaiset raketti- insinöörit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Milko Vesalainen

Milko Vesalainen (s.1970) on suomalainen huilisti, kuvataiteilija ja intendentti. Vesalainen on Lappeenrannan kaupunginorkesterin intendentti ja Lappeenrannan valtakunnallisten laulukilpailujen sekä Saimaa Sinfoniettan intendentti. Hän toimi Hyvinkään Orkesterin intendenttinä vuosina 1994-2006, jolloin Hyvinkään Orkesteri pääsi ensimmäisenä uutena klassisen musiikin ammattiorkesterina lakisääteisen valtionosuuden piiriin vuonna 2005. Vesalaisen pitkäjänteisen työn myötä Saimaa Sinfonietta on nousemassa Saimaan alueen ilmiöksi 2020-luvulla. Vesalainen on ammattihuilisti ja huilunsoitonopettaja, joka on opiskellut huilunsoittoa muun muassa Timo Pulakan, Olli Pohjolan ja Ilpo Mansneruksen oppilaana, mutta myös musiikkitieteilijä ja semiootikko Helsingin Yliopistosta. Vesalainen on toiminut musiikkikriitikkona eri sanomalehdissä ja tehnyt Yleisradiolle klassisen musiikin esitelmiä ja radiodokumentteja vuodesta 1994 alkaen. Milko Vesalaiselle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun ansioristi 2019, Suomen sinfoniaorkesterit r.y:n hopeinen kunniamerkki 2005 ja Hyvinkään kaupungin nuoren taiteilijan palkinto 1990. Vesalainen on myös kuvataiteilija: Hän on ollut kotimaassa mukana muun muassa jurytetyissä valtakunnallisissa, Hyvinkään Taiteilijaseuran ja Viipurin taiteilijaseuran näyttelyissä ja pitänyt yksityisnäyttelyjä eri puolella Suomea. Hänet on jo aiemmin palkittu lukuisissa kansallisissa ja kansainvälisissä lasten ja nuorten taidekilpailuissa yli 70 palkinnolla vuosina 1974-1992. Luokka:Suomalaiset huilistit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pierre Amine Gemayel

Pierre Amine Gemayel () (tunnetaan yleisesti myös nimillä Pierre Gemayel Jr, Pierre Amine ja Pierre Gemayel) (24. syyskuuta 1972 - 21\. marraskuuta 2006) oli libanonilainen poliitikko. Gemayel murhattiin hänen toimiessaan maansa teollisuusministerinä. Hän oli tunnettu Syyrian tukeman libanonilaisen Hizbollah-järjestön vastustajana. Gemayel oli maan entisen presidentin Amin Gemayelin kristitty poika. ==Aiheesta muualla== *The New York Times – Anti- Syrian Minister Is Assassinated in Lebanon *Helsingin Sanomat – Syyrian- vastainen ministeri murhattiin Libanonissa Luokka:Libanonilaiset poliitikot Luokka:Libanonilaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Pilvet (albumi)

Pilvet on Jukka Kuoppamäen loppuvuodesta 1977 julkaistu albumi. Se oli ensimmäinen levy hänen Länsi-Saksaan muuttonsa jälkeen, ja kappaleet on sävelletty Stuttgartin pappisseminaarissa. Niistä kuvastuu katse elettyyn elämään, koti-ikävä ja ensimmäisen lukukauden teemat, joista lauluja syntyi. Se oli Kuoppamäen tapa sisäistää seminaarikursseja. Sävellykset ja sanoitukset on tehnyt Jukka Kuoppamäki, sovitukset ovat Pirjo ja Matti Bergströmin käsialaa. ”Keskeltä läpi” kertoo Parsifalin tarinan, kun taas ”Neito ja lohikäärme” käsittelee vanhaa tarinaa lohikäärmeen voittajasta. Singlenä julkaistiin kappale ”Taivaan linnut” B-puolenaan ”Mä olen puu”. Albumista ei muodostunut kaupallista menestystä, vaan se jäi vähälle huomiolle. Artisti oli keikkalavojen kiertämisen sijaan kaukana Länsi-Saksassa opiskelemassa. == Kappaleet == *Sävellykset ja sanoitukset Jukka Kuoppamäki *Sovitukset Pirjo ja Matti Bergström A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # == Singlet == == Kokoonpano == * Otto Berger, Nono Söderberg ja Jukka Kuoppamäki - kitara * Matti Bergström - basso * Nappi Ikonen - rummut * Mikko Kuoppamäki - bongot * Pirjo Bergström - kosketinsoittimet, haitari, syntetisaattori == Lähteet == LP-levy SATLP 1038 === Viitteet === Luokka:Jukka Kuoppamäen albumit Luokka:Vuoden 1977 albumit Luokka:Satsanga Recordsin albumit