EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Liikennealue

Liikennealue () on yksi lentopaikan osista. Se on tarkoitettu ilma-alusten lentoonlähtöön, laskuun ja rullaukseen. Liikennealueeseen eivät kuulu asematasot, jotka on tarkoitettu ilma-alusten matkustajien, postin tai rahdin lastausta tai purkamista sekä ilma-alusten tankkausta, paikoitusta ja huoltoa varten. Luokka:Lentoasemainfrastruktuuri
Rullaus

Rullaus tarkoittaa ilma-aluksen liikkumista lentopaikan pinnalla omaa voimalaitettaan käyttäen lukuun ottamatta lentoonlähtöä ja laskua. Tällaisia tapahtumia ovat esimerkiksi koneen siirtyminen asematason, lentokonehallin ja kiitotien välillä. Luokka:Ilmailu
Asemataso

Asemataso eli platta ( tai airport ramp) on määrätty maalentopaikan osa. Se on tarkoitettu ilma-alusten matkustajien, postin tai rahdin lastausta tai purkamista sekä ilma-alusten tankkausta, paikoitusta ja huoltoa varten. Asematason koko vaihtelee lentokentittäin. Joillain lentokentillä on matkustajien koneeseen siirtymiseen tarkoitettuja matkustajasiltoja, mutta pienemmillä lentokentillä koneeseen siirrytään siirrettäviä portaita pitkin. == Aiheesta muualla == Luokka:Lentoasemainfrastruktuuri
Esko Suomalainen

Esko Suomalainen (11. kesäkuuta 1910 Helsinki – 15. toukokuuta 1995 Helsinki) oli perinnöllisyystieteilijä ja Helsingin yliopiston perinnöllisyystieteen professori 1948–1976. Suomalainen valmistui ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1928, jonka jälkeen hän aloitti opiskelut Helsingin yliopistossa pääaineenaan perinnöllisyystiede. Hän tutki erityisesti hyönteisten perinnöllisyyttä sekä kromosomeja. Pro Gradu -tutkielmassaan vuonna 1933 hän selvitti kirvojen elämänkiertoa ja vuonna 1940 julkaistussa väitöskirjassaan hän käsitteli partinogeneesiä eli neitseellistä lisääntymistä. Hänelle myönnettiin Suomen akatemian kunniapalkinto vuonna 1974 ja akateemikon arvonimi vuonna 1990. Esko Suomalaisen vanhemmat olivat kanslianeuvos Gustaf Viktor Suomalainen ja Saimi Vilhelmina Suomalainen (os. Lähde). Suomalaisen veljiä olivat biokemisti Heikki Suomalainen ja eläintieteilijä Paavo Suomalainen. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == *Biography of Prof. Esko Suomalainen, honorary member of SEL BioStor. * Luokka:Akateemikot (Suomi) Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset biologit Luokka:Suomalaiset geneetikot Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Elias Tillandz

Elias Tillandz (oik. Elias Erici Til-Landz, 1640, Rogberga, Småland, Ruotsi – 18. helmikuuta 1693, Turku) oli ruotsalaissyntyinen suomalainen lääkäri, kasvitieteilijä ja yliopiston rehtori. Hän toimi lääketieteen professorina ja rehtorina Turun akatemiassa. Elias Til-Landz syntyi vuonna 1640 Ruotsin Smoolannissa kirkkoherra Erik Tillanderin ja hänen puolisonsa (o.s. Gildemeister) lapsena. Hän opiskeli ensin Turun akatemiassa vuosina 1659–1662, ja sitten Uppsalan (1663-1668) ja Leidenin yliopistossa (1668-1670). Leidenista hän valmistui lääketieteen tohtoriksi vuonna 1670. Hän työskenteli muun muassa lääketieteen professorina Turun akatemiassa (1670–1693), jona ajanjaksona hän oli kahdesti yliopiston rehtori (1676–1677 ja 1683–1684). Hän suoritti Suomen ensimmäisen ruumiinavauksen (1686).Veikko Huttunen: Vuosisadat vierivät 3, s. 134 Hän myös julkaisi johdatuksen anatomiaan (Disputatio medica isagogicen comprehendens, 1673). Tillandz perusti Turkuun Suomen ensimmäisen kasvitieteellisen puutarhan (1678). Hänen kuoltuaan puutarha kuitenkin rappeutui. Hänen tieteelliseen tuotantoonsa kuuluivat lääketieteen väitöskirjat (De Afrodia, Leiden 1670; 1673 ja 1692) sekä ensimmäinen Suomessa laadittu kasviluettelo Catalogus plantarum prope Aboam observatorum (toisen lähteen mukaan nimenä Catalogus plantarum, tam in excultis, quam in cultis locis prope Aboam superiore aestate nasci observatarum) Turun ympäristön kasveista (1673, 2. painos liitteineen 1683). Teoksen toinen painos oli kuvitettu, ja siinä esitellään kasveista latinankielisten nimien lisäksi ruotsin- ja suomenkieliset nimet; osasta myös kasvupaikka ja ominaisuuksia. Til-Landz toimi myös käytännön lääkärinä Turussa ja valmisti tarvitsemiaan lääkkeitä. Siksi häntä kiinnosti suuresti kasvien soveltuminen rohdoksi. Hän tutki myös Turun Kupittaan lähdeveden käyttöä sairauksien hoidossa. Nimi Tillandz juontuu merihädästä, jossa hän oli laivamatkalla Turusta Tukholmaan vähällä menettää henkensä. Hän lupasi, jos pelastuisi, ryhtyä seuraamaan Jeesusta, ja piti lupauksena. Paluumatkan hän teki maitse Haaparannan kautta ja otti nimekseen Til-Landz, 'maitse'. Tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1938 löytämä pikkuplaneetta 3272 Tillandz on nimetty Elias Tillandzin mukaan. Linné (1707–1778) nimesi hänen mukaansa kasvisuvun Tillandsia. Linnén nimeämä kasvisuku vieroksuu vettä.Niilo Ekqvist, Tillandsia-nimi kertoo merihädästä, Ykkössanomat, 27.1.2011 sivu 4 Tillandzin kunniaksi on nimetty myös Elias Tillandz -palkinto, joka jaetaan vuosittain Turun BioCityssä julkaistuista merkittävistä artikkeleista.Elias Tillandz -palkinto kahdelle tutkimusartikkelille == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Anto Leikola, "Elias Til-Landz, eurooppalainen lääkäri 1600-luvun Suomessa." Hippokrates 1993. * * T. J. Hintikka : "Suomen kasvitieteen isästä" ja hänen apureistaan - "Pohjolan luonnonkasveihin", Helsingin Sanomat, 03.07.1938, nro 174, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset kasvitieteilijät Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Vuonna 1640 syntyneet Luokka:Vuonna 1693 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Johan Axel Palmén

Johan Axel Palmén (7. marraskuuta 1845 Helsinki – 7. huhtikuuta 1919 Forssa) oli suomalainen eläintieteilijä ja professori Helsingissä 1882–1908. == Elämäkerta == Hänen vanhempansa olivat vapaaherra, lainopin professori, sijaiskansleri, senaatin oikeusosaston varapuheenjohtaja Johan Philip Palmén ja Johanna Charlotta Bonsdorff. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingfors Lyceumista 1864. Tohtoriksi Palmén väitteli 1875 aiheenaan lintujen muutto ja muuttoreitit. Väitöskirjan nimi oli Om foglarnes flyttningsvägar. Väitöskirja oli biologian alalla Suomen ensimmäinen kehitysoppiin perustuva tutkimus. Opiskellessaan Heidelbergissä Palmén julkaisi väitöskirjastaan laajennetun saksankielisen painoksen vuonna 1876: Über die Zugstrassen der Vögel on tutkimusalansa perusteos ja klassikko. Vuosina 1875–1876 Palmén opiskeli Saksassa Heidelbergin yliopistossa. Palmén nimitettiin vuonna 1875 eläintieteen dosentiksi. Viran edellisen haltijan Fredrik Mäklinin kuoltua hänet nimitettiin eläintieteen professoriksi vuonna 1884. Palmén oli perustamassa vuonna 1888 Suomen Maantieteellistä Seuraa, ja toimi 30 vuotta seuran sihteerinä. Palmén tutki muun muassa hyönteisanatomiaa ja lintujen muuttoa. Jäätyään eläkkeelle hän aloitti lintujen rengastustoiminnan Suomessa 1913. Hän oli luonnonsuojelutoiminnan uranuurtaja ja aloittaja Suomessa: vuonna 1917 hän teki senaatille ehdotuksen luonnonsuojelulain säätämiseksi Suomeen. Vuonna 1902 hän perusti omilla varoillaan Hankoniemen Tvärminneen biologisen tutkimusaseman, jonka hän testamentissaan lahjoitti Helsingin yliopistolle samoin kuin suuren osan omaisuudestaan. Palmén pysyi poikamiehenä koko elämänsä. Häntä seurasi professorin virassa Enzio Reuter. Palménin vanhemmat olivat professori, vapaaherra Johan Philip Palmén ja tämän ensimmäinen vaimo Johanna Charlotta Bonsdorff.Kuka kukin oli, Wikisource hänen veljensä oli historiantutkija E. G. Palmén. ==Teokset== *Om foglarnes flyttningsvägar / J. A. Palmén. Helsingfors 1874. Kansalliskirjaston kappaleen digitaalinen kopio. *Luonnonopillinen kuvasto koulun ja kodon tarpeeksi / J. A. Palmén ja A.J. Mela. Helsinki 1880. Kansalliskirjaston kappaleen digitaalinen kopio. ==Lähteet== *Palmén, Johan Axel (1845–1919) eläintieteen professori, maantieteen uranuurtaja www.kansallisbiografia.fi * Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1809–1917 === Viitteet === Luokka:Suomalaiset ornitologit Luokka:Suomalaiset entomologit Luokka:Suomalaiset maantieteilijät Luokka:Keisarillisen Aleksanterin- Yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Alvar Palmgren

Alvar Palmgren (28. huhtikuuta 1880 Helsinki – 30. marraskuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä ja Helsingin yliopiston professori. Hän tutki varsinkin Ahvenanmaan kasvistoa. Palmgren toimi pitkään opettajana eri kouluissa, muun muassa Nya svenska läroverketissä 1904–1948. Hän oli Helsingin yliopistossa 1916–1924 dosentti, 1924–1928 apulainen, 1928–1950 ruotsinkielinen professori ja vuosina 1947–1950 ruotsinkielinen vararehtori. Alvar Palmgrenin poika oli professori Pontus Palmgren. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kasvitieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston ruotsinkieliset professorit Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Enzio Reuter

Enzio Rafael Reuter (30. maaliskuuta 1867 Turku – 11. helmikuuta 1951 Helsinki) oli suomenruotsalainen eläintieteilijä ja professori Helsingin yliopistossa 1910–1935. Reuter tutki perhosten sukulaisuussuhteita sekä solun rakennetta. Hän teki myös tutkimusta punkeista.Kuka kukin oli, Wikiaineisto. Reuter valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 1897. Enzio Reuterin vanhemmat olivat rehtori Edvin Titus Feodor Reuter ja Aline Procopé. Hänen veljiään olivat professorit Odo Morannal Reuter ja Julio Nathaniel Reuter sekä agronomi Arno Reuter. Enzio Reuterin poika oli kielitieteilijä Ole Reuter. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset eläintieteilijät Luokka:Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset entomologit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Legenden om Ljusets rike

Legenden om Ljusets rike (, suom. 'Valon valtakunnan legenda') on norjalais- ruotsalaisen Margit Sandemon kirjoittama fantasiakirjasarja, joka käsittää 20 vuosina 1995–1999 ilmestynyttä osaa. Sarjaa ei ole suomennettu, mutta se on ilmestynyt ruotsiksi ja norjaksi. == Sarjan osat == Nimet ovat ruotsiksi, suluissa ne on käännetty suomeksi. *1. Viskningen (”Pakoreitti”), ISBN 91-7710-884-1 *2. Móri och Isfolket (”Móri ja Jääkansa”), ISBN 91-7710-885-X *3. Flickan som inte kunde säga nej (”Tyttö joka ei osannut sanoa ei”), ISBN 91-7710-944-9 *4. Dagg och dimma (”Kaste ja sumu”), ISBN 91-7710-887-6 *5. Johannesnatten (”Johanneksen yö”), ISBN 91-7710-888-4 *6. Den utvalde (”Päätös”), ISBN 91-7710-889-2 *7. Häxan (”Noita”), ISBN 91-7710-948-1 *8. Skräcken (”Kauhu”), ISBN 91-7710-949-X *9. Sol av Isfolket (”Jääkansan Sol”), ISBN 91-7710-950-3 *10. Nattsvarta rosor (”Yönmustat ruusut”), ISBN 91-7710-951-1 *11. Bländverk (”Harhanäky”), ISBN 91-7710-952-X *12. Det bävande hjärtat (”Pelokas sydän”), ISBN 91-7710-953-8 *13. Ond saga (”Vihainen tarina”), ISBN 91-7710-906-6 *14. In i värmen (”Lämpimässä”), ISBN 91-7710-955-4 *15. Mörkrets ande (”Pimeitä henkiä”), ISBN 91-7710-956-2 *16. Livshunger (”Elämännälkä”), ISBN 91-7710-957-0 *17. Från toppen och uppåt (”Huipulta alas”), ISBN 91-7710-935-X *18. Så djup en längtan (”Syvä kaipaus”), ISBN 91-7710-936-8 *19. Mördande oskuld (”Murhaava viattomuus”), ISBN 91-7710-937-6 *20. Ett hav av kärlek (”Rakkauden meri”), ISBN 91-7710-961-9 == Juoni == Legenden om Ljusets rike on Margit Sandemon kahden aikaisemman kirjasarjan, Jääkansan tarinan ja Noitamestari-sarjan jatko-osa ja siksi siinä esiintyy paljon samoja henkilöhahmoja kuin näissä sarjoissa. Legenden om Ljusets rike kertoo Noitamestari-sarjan päähenkilöiden elämästä sen jälkeen, kun nämä avasivat muinaisten Lemurien pyhien kivien avulla Portit tarunomaiseen Valon Valtakuntaan. Valon Valtakunta on täydellinen maailma, jossa ei ole kuolemaa, sairauksia eikä sotia. Aika kuluu siellä kaksitoista kertaa hitaammin kuin oikeassa maailmassa, joten yksi Valon Valtakunnan vuosi vastaa yhtä kuukautta. Sarja kertoo myös Jääkansasta 1990-luvulta eteenpäin, heidän voitettuaan pahan esi-isänsä Tengel Pahan ja suvun johtohahmon, Jääkansan Marcon, poistuttua Mustiin Saleihin, joiden tarkkaa sijaintia kukaan ei tunne. Valon Valtakunnan vastakohta on Pimeyden Valtakunta, jossa ihmiset elävät alkukantaista elämää, pukeutuvat turkiksiin ja asuvat maamajoissa. He odottavat Valon tulemista maailmaansa ja uhraavat tälle neitsyen joka kymmenes vuosi. Valon Valtakunnan legenda alkaa siitä, kun eräs neitsytuhri nimeltä Siska onnistuu karkaamaan ja pelastautuu Valon Valtakuntaan. Pimeyden Valtakunnan takana häämöttävät Mustat Vuoret, joilla asuu pahoja henkiä. Valon Valtakunnan ja Pimeyden Valtakunnan välissä sijaitsee Tuntematon Maa ja Uusi Atlantis. Valon Valtakunnassa on useita kaupunkeja, esimerkiksi Tarujen Kaupunki ja Pääkaupunki. Luokka:Fantasiakirjasarjat Luokka:Margit Sandemon tuotanto
Jacinto Benavente

Jacinto Benavente y Martínez (12. elokuuta 1866 Madrid – 14. heinäkuuta 1954 Madrid) oli espanjalainen kirjailija. Hänelle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 1922. Hän kirjoitti yli 150 näytelmää, draamoja ja komedioita. Hän uudisti Espanjan näytelmäkirjallisuutta hylkäämällä melodraaman ja tuomalla teoksissaan esiin yhteiskuntakritiikkiä ja kuvauksia kansan elämästä. Näytelmien aiheet olivat hyvin vaihtelevia. Kuuluisin näytelmä Veijareita (Los intereses creados) perustuu italialaiseen commedia dell'arteen, kun taas Espanjassa ja Yhdysvalloissa suosittu La malquerida on insestistä kertova maalaistragedia. Elokuvat Rakkautta tai vihaa (1921) ja Kiellettyä rakkautta (1949) perustuvat Benaventen teokseen La Malquerida. == Suomennettuja teoksia == * Veijareita: kaksinäytöksinen näytelmä (Los intereres creados, 1907), antologiassa: Nobel-kirjailijat: maailmankirjallisuuden mestarit. 2, Helsinki: Otava: Valitut palat 1977 ISBN 951-1-04345-5 * Väärä rakkaus (katkelma, La malquerida, 1913), antologiassa: Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Tyyni Tuulio, WSOY 1954 * Yhteisedun ritarit, näytelmä'Yhteisedun ritarit, Ilona.tinfo.fi, viitattu 16.12.2021 * Syksyn ruusut (Rosas de verano, 1905) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Espanjalaiset kirjailijat Luokka:Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Henrik Pontoppidan

Henrik Pontoppidan (24. heinäkuuta 1857 Fredericia, Tanska – 21. elokuuta 1943 Ordrup, Tanska) oli tanskalainen kirjailija. Hänelle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto yhdessä maanmiehensä Karl Adolph Gjellerupin kanssa 1917. Pontoppidanin romaanit ja novellit antavat realistisen ja yksityiskohtaisen kuvan tanskalaisesta elämänmenosta vuosisadan vaihteessa. Pontoppidan syntyi pappissukuun ja kasvoi 16-lapsisessa perheessä yhtenä keskimmäisistä lapsista. Hän kapinoi taustaansa vastaan ja aloitti vuonna 1873 Kööpenhaminassa insinööriopinnot. Vuonna 1879 hän kuitenkin keskeytti opinnot ja ryhtyi opettajaksi. ==Kirjailijana== Ensimmäisen kirjansa Pontoppidan julkaisi vuonna 1881. Vuoteen 1890 mennessä hän oli julkaissut toistakymmentä kirjaa, mutta hänen tunnetuimmat teoksensa kuuluvat myöhäistuotantoon. Teoksissaan Pontoppidan kuvaa aikansa Tanskan yhteiskunnallisia oloja, niin henkisiä kuin taloudellisiakin. Hän pyrkii kuvauksessaan neutraaliuteen, mutta höysteenä on usein terävää ironiaa. Lyhyet kertomukset, kuten Fra hytterne, samoin pienet romaanit Nattevagt (1894) ja Isbjørnen (1887), ovat etenkin luonnonkuvaukseltaan taitavasti kirjoitettuja. Parhaimpiin kuuluu kolmiosainen romaanisarja Det forjsettede land (Muld 1891, suom. Multaa; Det forjættede land, 1892; Dommens dag, 1895), joka kuvaa henkisiä virtauksia ja uskonnollisia kamppailuja maaseudulla, varsinkin grundtvigilaisissa piireissä. Lykke Perissä (1898–1904, suom. Onnen poika) Pontoppidan osoittaa, että ihminen on aina sidoksissa kasvuympäristöönsä. Henrik Pontoppidanin veli oli pappi ja uskonnollinen kirjailija Morten Pontoppidan. ==Suomennetut teokset== * Multaa: ajankuvaus, suom. Jakob Pehkonen. Helsinki: Päivälehti 1893. Sarja: Päivälehden novellikokoelma, 3. (Sarjan Det forjsettede land ensimmäinen osa) * Aave, suom. Fanny Johansson, Rauma: Rauman kirjapaino-osakeyhtiö 1896. * Onnen poika 1–2 (Lykke-Per), suom. Katri Ingman-Palola, Helsinki: WSOY 1957 * Jääkarhu. Kuvaus. Joensuu 1890. Teos verkossa ; Novellit *Teoksessa: Skandinaviasta: novelli-kirja, suom. Aatto S., WSOY 1884 ** Kalastuskylä, ** Rakkausjuttu * Ihmisten lapset, suom. Juhani Aho. Uusi Kuvalehti 1893: no 25–36. 1894:no 1–12 Lehti verkossa ; Runo * Neljäs päivä helmikuuta, suom. Eino Leino, kokoelmassa Runot. 4, 1908-1915. Maailman kannelPontoppidan, Henrik, Luettelo suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 4.8.2021, viitattu 9.8.2021 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vapaasti ladattavia Henrik Pontoppidanin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta Luokka:Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Amborellales

Amborellales on koppisiemenislahko, jossa on vain yksi heimo (Amborellaceae) ja siinä vain yksi laji: Amborella trichopoda. Laji on Uuden-Kaledonian pilvimetsissä kasvava lamoava pensas, jonka lehdet ovat sekä aalto- että hammaslaitaiset. Kasvi on kaksikotinen eli kukat ovat yksineuvoisia, ja hede- ja emikukat ovat eri yksilöissä. Erilliset emilehdet kehittyvät pieniksi marjoiksi. == Lähteet == *
Verner von Heidenstam

Carl Gustaf Verner von Heidenstam (6. heinäkuuta 1859 Olshammar, Askersund – 20. toukokuuta 1940 Övralid, Motala) oli ruotsalainen runoilija, joka sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon 1916. Heidenstam oli Ruotsin uusromanttisen runouden keskushahmoja Gustaf Frödingin ja Erik Axel Karlfeltin rinnalla. He katsoivat aikaisemmin johtotyylinä olleen naturalismin tulleen tiensä päähän. Heidenstamin runoissa tulevat esille värikkäät, eksoottiset, itämaiset ja myyttiset aihelmat. Toisaalta hänelle oli tyypillistä aristokraattinen eristäytyminen. Hänen suosionsa pohjautui vuonna 1895 ilmestyneeseen kokoelmaan Dikter. Sen aihelmat ovat Ruotsista. Suosituimman proosateoksensa Karolinerna Heidenstam julkaisi vuosina 1897–1898. Siitä alkoi hänen historiallisten romaaniensa kausi. Heidenstamin muistelmat När kastanjerna blommade julkaistiin 1941. Jälkimaailma on suhtautunut Heidenstamin tuotantoon huomattavasti kriittisemmin kuin hänen oman aikansa yleisö. == Suomennetut teokset == * Kansa ja sen kuninkaat (Svenskarna och deras hövdingar, 1908–1910) * Hans Alienus (1892; kehitysromaani) * Folkungien suku (Folkungaträdet, 1905) * Karoliinit (Karolinerna (1–2, 1897–98)) * Pyhän Birgitan vaellus (Heliga Birgittas pilgrimsfärd, 1901) ===Novelleja antologiassa=== * Väriä ja viivoja, suom. Yrjö Sirola, Tampere: K. Kaatran kustannuksella 1907; tittelipainos: Tampere: Isak Julin 1912. Sarja: Neljänkymmenen pennin kirjasto, n:o 3 * Katarina Jagellottaren kuolema * Vaihtelevainen * Herraseni luotan ritarillisuuteenne == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Vapaasti ladattavia Verner von Heidenstamin e-kirjoja Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta * Lauri Viljanen : Övralidin runoilijavanhus. Verner von Heidenstam 80-vuotias, Helsingin Sanomat, 06.07.1939, nro 177, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Mighty 44

Mighty 44 on suomalainen elektronista musiikkia soittava yhtye. Yhtyeen keulahahmona toimii laulusolisti ja MC Rummy Nanji alias Mr.B. Yhtyeen tuottaja on Jaakko Salovaara (alias JS16). == Kokoonpano == * Rummy Nanji (Mr.B.) (laulu, MC) * Jet Lili (kosketinsoittimet ja koneet) * Kris eli Kristian Wahlströmhttp://www.rockway.fi/opettajat/Kristian+Wahlstrom/ (kitara) * Mauro (rummut) * Tuukka Leino (basso) * Jay Em (Samplerit ja koneet) == Diskografia == ===Albumit=== * Greatest Hits vol. 1 (2003) * HeadBanger (2004) * Sky Rockers (2007) ===Singlet=== * "Mighty 44" (2002) * "Still Rocking" (2002) * "Push it" (2003) * "Superstar" (2003) * "This love ain't going on" (2004) * "Million Bucks" (2006) * "What's your Number" (2006) * "Same Thing We Believe In" (2007) * "Jump" (2013) * "Wicked" (feat. Jukka Poika) (2014) * "Empire" (2014) * "It's All Bout The Money" (2019) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivut * Luokka:Suomalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Puerto Ricon hauta

Puerto Ricon hauta on Atlantin valtameren syvin syvänmeren hauta Antillien pohjoispuolella. Sen syvin kohta on 8 376 metriä. ==Lähteet== Luokka:Atlantin valtameri Luokka:Syvänmeren haudat
Sere

Sere (oikealta nimeltään Matti Huhta, o.s. Nousiainen, s. 1976 Espoo), aiemmin nimellä Seremoniamestari, on alun perin espoolainen rap-artisti. Tampereella asuvan Seren musiikin taustavoimina on ollut tuottaja-DJ-duo Skillsters. Vuonna 2008 Sere julkaisi kirjan Aamunkoista tähtivyöhön – laululyriikan fraasikirja, jonka kustansi Ajatus Kirjat. == Ura == Sere julkaisi 2000-luvun alussa tiuhaan tahtiin sooloalbumeita, jonka jälkeen hän teki yhteislevyn rap- artisti Silkinpehmeen kanssa. Tätä seurasi pitkä tauko, kunnes Sere julkaisi kesällä 2011 uuden levyn, joka on Edustaa edustaa 3 -mixtape. Nykyään Sere toimii musiikin parissa lähinnä tuottajana. Hän tekee myös omia remixejä muiden räppäreiden kappaleista aliaksella Toinen poski. == Yksityiselämä == Sere on naimisissa tutkija Liisa Huhdan kanssa ja heillä on kaksi lasta. Perhe asuu Tampereella. == Diskografia == === Albumit === * Omin sanoin (2000) * Sanasta miestä (2001) * Sana viikonvaihteeksi (2002) * Vain nimi muuttunut (2003) * Pari valittua sanaa 2000–2004 (kokoelma, 2004) * Perusasioiden äärellä (2005, SP:n kanssa) * Ei oo helppoo (2016) ===Mixtapet=== * Edustaa edustaa (1998) * Edustaa edustaa 2 (2005) * Edustaa edustaa 3 (2011) * Mehukas mixtape (2013) === Singlet === * Viesti (2000) * Kappale kauneinta suomiriimiä (2000) * Ihana päivä (2000) * Pysähtyy & kysyy (2001) * Pummi [Skillsters Remix] (2001) * Chillaa meiä kanssa (2002) * Egotrippi (2002) * Uudestaan (2003) * Kuumotus ja lämmitys (2004) === Demot === * Maan alla (1999) * Potkin uutta tiedettä (1999) === Remixit === ====2008==== *Joniveli - "Jonivelipuoli Remix EP" ====2010==== * Toinen poski – Toinen poski - Kuka sä oot RMX * Timi Lexikon – Moon kuu (Toinen poski remix) (mukana Otto Martikainen) * Lord Est – Reggaerekka (Toinen poski remix) (mukana Timo Pieni Huijaus) * Cheek – Kyyneleet (Toinen poski remix) (mukana Sami Saari) ====2013==== * Supreme Team – Passaa tohon käteen (Toinen poski remix) * Jimmy Smallz - Rock The City (Toinen poski remix) ====2014==== * Gasellit - 2006 (Toinen poski remix) * Noah Kin - RBLS (Toinen poski remix) * Juju - Onnelliseksi (Toinen poski remix) ====2015==== * Olli PA - OPP (Toinen Poski Remix) ====2016==== * Stepa - Niin paljon tehtävää (Toinen Poski Remix) * Särre - Hesan naiset (Toinen Poski Remix) (mukana Mariska) ====2017==== * Pyhimys - Ei unta ennen Maltsuu (Toinen poski remix) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seren ja SP:n viralliset sivut * Syvällä Pelissä - Sere Luokka:Suomalaiset hip hop -artistit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seremoniamestari

Seremoniamestari voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Seremoniamestari (arvo), erilaisissa hoveissa oleva virka tai arvonimi * Master of Ceremonies * Sere, aiemmin nimellä Seremoniamestari, suomalainen rap-artisti
Sargassomeri

Sargassomeri on Pohjois-Atlantin osa Länsi-Intian, Bermudan ja Azorien saaristojen välissä. Sen pinta-ala on noin 8,5 miljoonaa neliökilometriä. Sargassomeri on saanut nimensä sitä kiertävien merivirtojen rannikoilta tuomista Sargassum-suvun levistä. Sargassomeren länsiosa on ankeriaiden kutupaikka. Sargassomeren ympärillä on usein sumua ja sateita, koska levää on paljon ja suurella alueella se haihduttaa itsestään vettä, joka muodostuu sumuksi ja nousee taivaalle muodostaen sadepilviä. Lisäksi Golfvirta aiheuttaa Sargassomereen pyörrettä, jolloin levä tiivistyy ja pysyy jatkuvassa liikkeessä. Sargassomeren keskelle kasaantuu biohajoamatonta muovijätettä merivirtojen aiheuttaman pyörteisyyden vuoksi. Tämä on samankaltainen ilmiö kuin Tyynenmeren jätepyörre. Sargassomeressä on arvion mukaan yli muovia. Vuonna 2011 tutkijat ovat kuitenkin löytäneet Sargassomereltä ongitusta jätteestä bakteerin, joka vaikutti syövän muovia. Tämä on ensimmäinen kerta, kun muovia syövä bakteeri on löydetty merestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Atlantin valtameri Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Länsituulten virta

Länsituulten virta on Antarktista ympäröivissä merissä lännestä itään kiertävä kylmä merivirta, joka kiertää päättymättömänä kehänä Antarktiksen ympäri. Länsituulten virrasta haarautuvat pohjoiseen Perunvirta, Benguelanvirta ja Länsi-Australian virta. Länsituulten virta eristää Etelämantereen globaalista lämmönkierrosta pitäen yllä sen hyistä ilmastoa. Nimensä Länsituulten virta on saanut alueella vallitsevista hyvin voimakkaista länsituulista, joiden nopeus saattaa olla 20–30 m/s. Länsituulten virta on Eteläisen jäämeren dominoiva merivirta. Merenkävijät ovat tunteneet sen jo kauan. Virta yhdistää Atlantin, Intian valtameren sekä Tyynenmeren altaat ja toimii siten pääasiallisena vesimassan vaihtajana näiden merien välillä. Niinkutsuttu klipperireitti kulkee Länsituulten virtaa pitkin Hyväntoivonniemeltä Australiaan ja edelleen Kap Hornille asti. Reitti oli purjealusten aikakaudella pääasiallinen rahtireitti maailman ympäri. Se on yhä edelleen tänäkin päivänä nopein reitti purjehtien maailman ympäri, ja kilpapurjehtijat käyttävät tätä reittiä. Länsituulten virta on maailman voimakkain merivirta, ja se kuljettaa noin kymmenen kertaa enemmän vettä kuin Golfvirta. Voimakkaimmillaan virtaus on Etelä-Amerikan ja Antarktiksen välisessä Drakensalmessa. == Lähteet == Luokka:Merivirrat Luokka:Eteläinen jäämeri
Nymphaeales

Nymphaeales on vesikasveja sisältävä koppisiemenislahko, johon kuuluvat kasvit ovat pohjaan juurtuneita ja kelluvavartisia (heimo Cabombaceae eli viuhkalehtikasvit) tai varrettomia ja lehtiruusukkeellisia (heimo Nymphaeaceae eli lummekasvit). Niillä on eräitä yksisirkkaisille ominaisia piirteitä, kuten pääjuuren korvautuminen versojuurilla ja nuoren varren hajallaan sijaitsevat suljetut johtojänteet, joista puuttuu jälsisolukko ja sen myötä sekundaarinen paksuuskasvu. Lehdet ovat kilpimäisiä, kourasuonisia ja joskus jakaantuneet liuskoiksi. Lehtilaita on ehyt tai hampainen ja lehtikanta leveä. Kukat ovat yksittäisiä ja usein näyttäviä. Niissä on kiehkuroissa sijaitsevat kehälehdet ja heteet, ja emilehdissä on laitaistukat. == Heimot == Lahkoon kuuluu kolme heimoa:Stevens 2001–, viitattu 15.3.2015 * Hydatellaceae ** Trithuria (Hydatella) * Cabombaceae – viuhkalehtikasvit ** Brasenia – laji Brasenia schreberi ** Cabomba – viuhkalehdet * Nymphaeaceae – lummekasvit ** Alaheimo Nupharoideae: vain yksi noin 10-lajinen suku *** Nuphar – ulpukat ** Alaheimo Nymphaeoideae: viisi sukua, 48 lajia *** Barclaya – aaltolumpeet *** Euryale – piikkilumpeet, laji Euryale ferox – piikkilumme *** Nymphaea – lumpeet *** Ondinea *** Victoria – jättilumpeet == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === *
Joonianmeri

Joonianmeri (, , ) on Sisilian ja Italian eteläosan sekä Kreikan välissä sijaitseva Välimeren osa. Pohjoisessa se liittyy Otrantonsalmen kautta Adrianmereen. Kapea Messinansalmi mannermaan ja Sisilian välillä puolestaan yhdistää Joonianmeren Tyrrhenanmereen. Joonianmeressä sijaitsevat Kreikalle kuuluvat Jooniansaaret. == Etymologia == Joonianmeren nimi ei välttämättä liity mitenkään joonialaisiin, mutta on mahdollista, että se on saanut nimensä aikana, jolloin joonialaiset vielä asuivat Akhaiassa mereen kytkeytyvän Korintinlahden rannalla. Myöhemmin nimen selitettiin tulleen kreikkalaisen mytologian Iosta. Tämä oli Zeuksen rakastajatar, jonka ylijumala muutti lehmäksi kätkeäkseen tämän puolisoltaan Heralta. Heran lähettämän paarman ahdistamana Io joutui vaeltamaan pitkin meren rantoja. Antiikin kirjallisuudessa merialueesta käytetään usein muotoa Joonianlahti (Ionios kolpos). == Maantiede == Joonianmeren pinta-ala on noin 616 000 km². Meren suurin leveys on noin 676 kilometriä, ja etäisyys Sisilian Cataniasta Zákynthokselle on noin 496 kilometriä ja Salentosta Korfulle noin 129 kilometriä. Merialueen keskisyvyys on noin 4 000 metriä. Koko Välimeren syvin kohta Kalypson syvänne, jonka syvyys on 5 267 metriä, sijaitsee Joonianmeressä Peloponnesoksen niemimaan lounaispuolella. Alue on maanjäristysherkkää. === Merialueet ja lahdet === Sisiliassa Joonianmeren länsilaidalla sijaitsee Catanianlahti, Sisilian ja Apenniinien niemimaan välissä Messinansalmi, sekä niemimaan eteläpäässä Squillacenlahti ja Tarantonlahti. Merialueen itälaidalla Manner-Kreikan rannikolla sijaitsee Amvrakikóslahti eli Ambrakianlahti. Etelämpänä Peloponnesoksen niemimaan länsirannikolla sijaitsevat Patraksenlahti, joka yhdistää Joonianmeren Korintinlahteen, sekä Kyparissíanlahti. Peloponnesoksen etelärannikolla sijaitsevat Messenianlahti ja Lakonianlahti. === Saaret === Joonianmeren suurimmat saaret ovat Kreikalle kuuluvat Jooniansaaret, jotka ovat saaneet merestä nimensä. Ne sijaitsevat merialueen itälaidalla Manner-Kreikan länsirannikon edustalla. Saariryhmän pääsaaret ovat (pohjoisesta etelään) Korfu, Paxós, Lefkas, Kefaloniá, Ithaka ja Zákynthos sekä Kythera, joka sijaitsee kauempana Manner-Kreikan eteläpuolella Joonianmeren ja Egeanmeren rajalla. Saarten yhteispinta-ala on 2 307 km². Monet saarista ovat suosittuja matkailukohteita. == Liikenne ja talous == Merellä on lauttayhteydet Kreikan Patraksesta ja Igoumenítsasta Italian Brindisiin ja Anconaan. Jooniansaarten pääelinkeinot ovat matkailun lisäksi oliivien, viinin ja hedelmien viljely sekä kalastus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Weddellinmeri

Weddellinmeri on Atlantin valtameren lahti Grahaminmaan itäpuolella Etelämantereen länsirannikolla. Sen pinta-ala on noin 2,8 miljoonaa neliökilometriä. Weddellinmeren pohjukka on lauttajäätä (Ronnen ja Filchnerin lauttajäät); jäähyllyt voivat olla kooltaan jopa 2 500 neliökilometriä. Weddellinmeri on nimetty englantilaisen tutkimusmatkailija James Weddellin mukaan. Ennen vuotta 1900 meri tunnettiin Yrjö IV:n merenä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Atlantin valtameri Luokka:Eteläinen jäämeri Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kvintiljoona

Kvintiljoona on miljoonan viides potenssi eli 10^{30} = (10^6)^5. Sana koostuu osista kvint- ja -iljoona, joista ensimmäinen tarkoittaa viittä ja jälkimmäinen viittaa miljoonaan. SI-järjestelmässä kvintiljoonaa vastaava kerrannaisyksikkö on kvetta- ja kvintiljoonasosaa vastaavasti kvekto-. Amerikanenglannin sana quintillion tarkoittaa lukua 1018, eli triljoonaa. Kvintiljoonaa tarkoittaa puolestaan sana nonillion. == Katso myös == * Suurten lukujen nimet == Lähteet == * * * Luokka:Luonnolliset luvut
Austrobaileyales

Austrobaileyales on kasvilahko, johon kuuluu puuvartisia kasveja. Ne ovat suhteellisen alkukantaisia ja sijoittuvat sukupuussa lahkojen Amborellales ja Nymphaeales läheisyyteen. Lahkoon kuuluu noin sata lajia. Ne jakautuvat kolmeen heimoon ja nämä edelleen viiteen sukuun. == Heimot == * Austrobaileyaceae: vain yksi suku Austrobaileya, jossa kaksi Koillis- Australiassa kasvavaa liaanilajia * Schisandraceae – palsamiköynnöskasvit: kaksi alaheimoa ja kolme sukua ** Illicioideae: vain yksi suku *** Illicium – tähtianikset: 42 lajia yhtäältä Kaakkois-Aasiassa, toisaalta Kaakkois- Yhdysvalloissa ja Väli-Amerikassa ** Schisandroideae: kaksi sukua *** Schisandra – palsamiköynnökset: 50 lajia yhtäältä Sri Lankassa ja Kaakkois- Aasiassa ja toisaalta Kaakkois-Yhdysvalloissa ja Meksikossa *** Kadsura – keräliaanit * Trimeniaceae: yksi tai kaksi sukua ** Trimenia (Piptocalyx) kuusi lajia Tyynenmeren alueen lounaisosissa == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Evoluutiopuu: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/trees/austrobaileyales20notl.gif *
Tuvan lippu

Tuvan lippu on Venäjälle kuuluvan Tuvan tasavallan tunnus. Se otettiin käyttöön 18. syyskuuta 1992. Lipun on suunnitellut Oyun-ool Sat. Tuvan lippu koostuu kahdesta vaaleansinisestä vaakatasossa olevasta puolisuunnikkaasta ja vaaleansinisestä viivasta, jota ympäröivät valkoiset viivat. Lipun vasemmassa päässä on keltainen kolmio. ==Värien merkitys== Tuvan lipun väreillä on omat merkityksensä, jotka ovat tärkeitä Tuvan asukkaille ja heidän kulttuurilleen. Valkoiset viivat kuvaavat hopeaa ja hyvyyttä. Keltainen väri kuvaa kultaa ja buddhalaisuutta. Vaaleansiniset kentät kuvaavat moraalia ja paimentolaisia sekä Tuvan taivasta. Sininen viiva puolestaan kuvaa kahden joen Bii-Khemin ja Kaa-Khemin yhtymistä Ulug-Khemiksi (Jenisei) maan pääkaupungin Kyzylin luona. ==Tuvan aiemmat liput== Tuvalla on ollut kaikkiaan seitsemän erilaista lippua, joita on käytetty Tuvan historian eri vaiheissa vuosina 1921–1991. Itsenäisyyden ajan liput: * Vallankumouksellisen kansanpuolueen lippu, 1921 * Tuvaanien kansantasavallan lippu, 1926–1930 * Tuvaanien kansantasavallan lippu, 1933–1941 * Tuvaanien kansantasavallan lippu, 1941–1943 * Tuvaanien kansantasavallan lippu, 1943–1944 Neuvostoliiton ajan liput: * Tuvan autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan lippu, 1961–1978 * Tuvan autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan lippu, 1978–1992 ==Aiheesta muualla== * OUTLINE OF TUVINIAN FLAGS lippu Luokka:Venäjän tasavaltojen liput Luokka:Historiallisten valtioiden liput
Lauri Aho

Lauri Emil Aho (vuoteen 1906 Finér; 18. heinäkuuta 1901 Pyhäjärvi Ul – 31. joulukuuta 1985 Helsinki) oli ylipormestari ja Helsingin kaupunginjohtaja. Puoluetaustaltaan hän oli kokoomuslainen. Lauri Aho toimi Helsingin kaupunginjohtajana vuosina 1956–1968 kahdentoista vuoden ajan. Tätä ennen hän toimi sanomalehti Uuden Suomen päätoimittajana. Lauri Aho oli koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän työskenteli Gummerus Oy:n kirjallisena johtajana vuosina 1931–1934, Uuden Suomen päätoimittajan apulaisena vuosina 1934–1937 ja päätoimittajana vuosina 1940–1956. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1946–1956, valtuuston puheenjohtaja vuosina 1953–1956 ja kaupunginhallituksen jäsen 1946–1952.Otavan Iso tietosanakirja, osa 1, palsta 146. Helsinki: Otava, 1962. Lauri Ahon vanhin poika oli toimitusjohtaja Matti L. Aho. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Helsingin pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Chloranthaceae

Chloranthaceae on koppisiemenisiin kuuluva, aromaattisia puuvartiskasveja käsittävä kasviheimo, joka muodostaa yksistään lahkon Chloranthales. Siinä on neljä sukua ja 75 lajia, jotka kasvavat tropiikissa ja subtropiikissa, eivät kuitenkaan Afrikassa. Madagaskarilla heimoa edustaa suku Ascarina.http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/chloranthaceaemap.gifStevens 2001–. Viitattu 4.12.2014 == Tuntomerkit == Heimon kasvit ovat ainavihantia puuvartiskasveja, joilla on nivelikkäät varret, vastakkainen lehtiasento, sahalaitaiset lehdet, pienet korvakkeet, jotka sijaitsevat tavallisesti tupen reunoilla, ja usein vahvasti turvonneet nivelet. Kukat ovat hyvin pieniä, yksineuvoisia, vastakohtaisia ja sijaitsevat tähkämäisissä ja usein haaraisissa kukinnoissa. Kukkalehdet sijaitsevat kiehkuroissa. Kehälehdet puuttuvat, eri kukissa heteitä ja emejä on yksi, samoin kärki-istukassa riippuvia ja suoria siemenaiheita. Hedelmä on mehevä, marjamainen tai luumarjamainen. Puuaines on pehmeää. Kromosomiluku n = 8, 14, 15. == Luokittelu ja evoluutio == Heimon neljästä suvusta Hedyosmum on suurin käsittäen 45 heimon 75 lajista. Heimo edustaa varhaista koppisiemenisten sopeutumislevittäytymistä, sillä sen fossiilit ovat yleisiä, monimuotoisia ja maailmanlaajuisia varhaisten koppisiemenisfossiilien joukossa. Varhaisliitukaudelta noin 125 miljoonan vuoden takaa tunnetaan fossiilista siitepölyä, jolle on annettu nimeksi Asteropollis ja joka on tunnistettu kuuluvaksi Hedyosmum-sukuun. Monia muitakin löytöjä on, mm. hetiöitä, joissa siitepöly on paikallaan ponnessa. Suvuissa rosolehdet (Chloranthus) ja Sarcandra kukat ovat sekundaarisesti eli toissijaisesti kaksineuvoisia: heimossa on yksineuvoisista kukista kehittynyt kaksineuvoisia. Suvussa Hedyosmum kehälehdissä on ainutlaatuiset ikkunamaiset aukot. Sen hedekukissa on heteitä satamäärin, ja sikiäin on kehänpäällinen. Hedyosmum edustanee heimon evoluutiopuun varhaisinta kladia, ja sitä seuraavat järjestyksessä Ascarina, rosolehdet (Chloranthus) ja Sarcandra. == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kuvia ja evoluutiopuu * Chloranthaceae trooppisessa Amerikassa Luokka:Chloranthales Luokka:Kasviheimot
Šerig-ool Ooržak

Šerig-ool Dizižikovitš Ooržak (s. 1942) on Tuvan tasavallan entinen presidentti. Hänet valittiin virkaansa ensimmäisen kerran 11. huhtikuuta 1992 ja toimi virassa vuoteen 2007 asti. Luokka:Venäjän federaation kuvernöörit ja aluejohtajat Luokka:Tuvalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aleksandreia Eskhate

Aleksandreia Eskhate (usein Aleksandria Eskhate; , myös ; ) oli antiikin aikainen hellenistinen kaupunki nykyisen Tadžikistanin alueella. Se sijaitsi nykyisen Hudžandin paikalla. Aleksandreia Eskhate, suomeksi ”Kaukaisin Aleksandreia”, oli yksi Aleksanteri Suuren sotaretkellään perustamista lukuisista Aleksandreia-nimisistä kaupungeista, ja lisänimensä mukaisesti niistä kaukaisin. Se perustettiin elokuussa 329 eaa. Kaupunki sijaitsi Keski- Aasiassa Jaksartes-joen (kreikkalaisten Tanais, nykyinen Syrdarja) varrella, ja toimi tukikohtana itäisiä heimoja vastaan. Aleksanteri viipyi paikalla 20 päivää valvoen kaupungin 60 stadioninmittaa pitkien muurien rakentamista. Kaupunkiin asutettiin makedonialaisia veteraaneja, kreikkalaisia palkkasotilaita ja paikallista väestöä. 200-luvulla eaa. kaupunki oli osa Seleukidien valtakuntaa. Antiokhos I rakennutti sen uudelleenArrianos: Anabasis 4.1.3; 4.1; 22.5; Quintus Curtius Rufus: Historiae Alexandri Magni Macedonis 7.6.13, 25–26; Plinius vanhempi: Naturalis historia 6.49; Appianos: Syriaka 57. ja antoi sille uuden nimen Antiokheia. == Lähteet == Luokka:Aleksanteri Suuren perustamat kaupungit Luokka:Hellenistiset kaupungit Luokka:Tadžikistanin historia
Miekkapyrstö

Miekkapyrstö (Xiphophorus hellerii) on hammaskarppeihin (Poeciliidae) kuuluva kalalaji. Miekkapyrstön tieteellinen sukunimi Xiphophorus eli "miekkaa kantava" ei viittaa täysikasvuisen uroksen pyrstössä olevaan miekkaan, vaan peräevästä muodostuneeseen paritteluevään.Animal World == Koko ja ulkonäkö == Aikuisen kalan pituus on 10–12 senttimetriä. Sukupuolet erottaa toisistaan koiraan pyrstöevän pitkulaisen ulokkeen avulla. Miekkapyrstöstä on jalostettu useita värimuunnoksia mm. risteyttämällä lähisukulaisen platyn (Xiphophorus maculatus) kanssa.Wetwebmedia Galleria eri värimuodoista Miekkapyrstön kotiseudulla, Väli-Amerikassa esiintyvät muunnokset ovat väriltään vihertäviä ja haaleita. == Alkuperä == Miekkapyrstö on kotoisin Meksikosta ja Keski- Amerikasta. Se on levinnyt ihmisen mukana muuallekin, tällaisia tulokaskantoja on muodostunut Namibian Otjkoto-järveen ja Transvaaliin. Kaikki kaupan miekkapyrstöt ovat viljeltyjä. Lemmikkieläinliike Faunatar == Käyttäytyminen ja lisääntyminen == Miekkapyrstö on vilkas kala, jota pidetään yleensä pienessä ryhmässä. Akvaariossa on syytä olla reheviä kasveja ja muita piilopaikkoja, jotta arempia kaloja ei kiusata liikaa. Miekkapyrstöt synnyttävät eläviä poikasia helposti kotiakvaarioissa. Ne saattavat kuitenkin syödä omia poikasiaan, joten tiheäkasvuinen kasviviidakko esimerkiksi jaavansammalta auttaa poikasia selviämään ensimmäisistä päivistä. On erimielisyyksiä siitä, voiko miekkapyrstö vaihtaa sukupuolta, nimittäin joskus näyttää siltä että täysikasvuiselle naaraalle kehittyy miekka. Tämä on mahdollisesti vain myöhäistä varttumista. == Vesiolot ja ravinto == Miekkapyrstö vaatii keskikovaa ja emäksistä vettä (pH yli 7), lämpötila 23-26 °C, akvaarion pituus vähintään 80 cm. Miekkapyrstöt syövät lihapitoista sekaruokaa. Akvaariossa ruoaksi sopivat hiutaleet, lasiin kiinnitettävät ruokatabletit, vesikirput ja levä.Helsingin akvaariokeskus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aquahobby Luokka:Akvaariokalat Luokka:Hammaskarpit
Ak-Dovurak

Ak-Dovurak ( ja ) on kaupunki Barun-Hemtsikskin piirissä Tuvassa Venäjällä 301 kilometriä Kyzylistä länteen. Kaupunki on perustettu 1964. Asukasluvun kehitys: *15 191 (1989) *12 965 (2002) *13 468 (2010) *13 769 (2021) == Lähteet == Luokka:Tuvan kaupungit
Norjanmeri

Norjanmeri on Atlantin valtameren sivumeri Norjan länsipuolella ja Grönlanninmeren itäpuolella, rajoittuen pohjoisessa Barentsinmereen ja etelässä Pohjanmereen, Shetlandin- ja Färsaariin sekä Atlanttiin (ydinosa). Merialueen suurin syvyys on 3 970 metriä (toisen lähteen mukaan 4 020 m) ja meriveden suolaisuus noin 35 tuhannesosaa. Kokonaispinta-ala on 1 400 000 neliökilometriä. Aiemmin merialueen nimi on kirjoitettu suomeksi myös muodossa Rudian meri (1764), Rutjanmeri (1844), Norjan-meri (1914) ja Norjan meri (1937, 1963, 1964, 1965). Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) määrittelee Norjanmeren rajat seuraavasti (1953): * Koillisessa: Huippuvuorten Länsimaan eteläisimmästä pisteestä Karhusaaren pohjoisniemeen (North Cape), saaren läpi Bullniemelle (Cape Bull) ja sieltä Norjan Nordkappiin (25°34’ E) * Kaakossa: Norjan länsirannikko Nordkappin (North Cape) ja Stadtkappin (Cape Stadt, ) välillä. * Etelässä: Norjan länsirannikon latitudipisteestä 61°00’ N leveyspiiriä pitkin longitudipisteeseen 0°53’ W, josta luoteeseen seuraten linjaa (Färsaarten) Fuglön koillisimpaan pisteeseen (, (täsmällisemmin noin )) ja edelleen Islannin Gerpirin itäisimpään pisteeseen (). * Lännessä: Grönlanninmeren kaakkoisraja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Katupoikien laulu

Katupoikien laulu on George de Godzinskyn säveltämä ja Turo Karton sanoittama laulu. Se kuultiin ensi kertaa Birgit Kronströmin esittämänä elokuvassa Onnellinen ministeri (1941). Laulun sanat kertovat helsinkiläisistä katunuorista, ja siinä käytetään vihellystä. Laulu on liitetty myös jääkiekkoseura Jokerien kotipeleihin, ja Problems?-yhtye on käynyt esittämässä sitä joukkueen kotiotteluissa Hartwall Areenalla. == Muita levyttäjiä == * Olavi Virta (1942) * Anja Piipponen (1960) * Katri Helena (1967) * Johnny Forsell (1971) * Esa Katajavuori (1976) * Esko Könönen (1976) * Kai Warner (1976) * Jörgen Petersen (1977) * Annikki Tähti (1978) * Pentti Puntti Band (1980) * Problems? (1980) * Katupojat (1981) * Juliska Koka (1983) * Jorma Matikainen (1985) * Alan Miehet (1987) * Modern Fox (1989) * Margareta Haverinen (1991) * Maarit Hurmerinta (1991) * Primus (1998) * Liljan Loisto (2012) * Costello Hautamäki (2024) ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1941 kappaleet Luokka:Suomalaiset musiikkikappaleet
Magnoliales

Magnoliales on kasvilahko varhaisten koppisiemenisten magnolidien kladissa. Ne ovat puuvartisia, joiden lehdet ovat kahdessa rivissä tai joskus kierteisasentoisia. Niiden kukkarakenteen on (aiemmin) ajateltu edustavan alkukantaista tyyppiä kierteisesti järjestyneine ja lukuisine kehälehtineen ja heteineen sekä erillisine emilehtineen. == Heimot == Lahkossa on nykyisen käsityksen mukaan kuusi heimoa. * Myristicaceae – muskottikasvit ** 20 sukua ja 475 lajia trooppisilla alueilla * Magnoliaceae – magnoliakasvit ** kaksi sukua ja 227 lajia Amerikassa ja Kaakkois-Aasiassa * Degeneriaceae ** yksi suku (Degeneria) ja kaksi lajia Fidžin Viti Levu -saarella * Himantandraceae ** yksi suku (Galbulimima) Uudessa-Guineassa ja Koillis-Australiassa * Eupomatiaceae – kauluskukkakasvit ** yksi suku (kauluskukat Eupomatia) ja kolme lajia Uudessa-Guineassa ja Itä-Australiassa * Annonaceae – annoonakasvit (annonakasvit) ** 129 sukua ja 2220 lajia enimmäkseen tropiikissa == Lähteet == *
Šagaan-Aryg

Puuttuva kuva Puuttuva kuva Lippu Vaakuna Perustiedot Valtio: Venäjä Alue: Tuva Pinta-ala: ? km² Asukasluku: 9 200 (2002) Asukastiheys: ? as./km² Koordinaatit: 51°34′N 93°01′E Kotisivu: ? Kaupunginjohtaja: ? Šagaan-Aryg (, ) on kaupunki Tuvassa Venäjällä 117 kilometriä Kyzylistä. Šagaan-Aryg on perustettu 1888, mutta kaupunki siitä tuli vasta 1945, jolloin Tuva liitettiin Neuvostoliittoon. Luokka:Tuvan kaupungit
Sandemo-sarja

Sandemo-sarja on norjalais-ruotsalaisen Margit Sandemon kirjoittama viihteellinen romaanisarja. Sarjaan kuuluu 40 osaa, jotka ovat: # Musta enkeli (Den svarta ängeln) # Metsän monet silmät (Skogen har många ögon) # Yön kyyneleet (Nattens tårar) # Näkinkenkä (Snäckan) # Vaarallinen pako (Farlig flykt) # Hopeahiuksinen tyttö (Flickan med silverhåret) # Yli kaikkien rajojen (Över alla gränser) # Lumouksen vallassa (Bergtagen) # Valkoiset kivet (De vita stenarna) # Noiduttu (Förhäxad) # Synkkien varjojen keskellä (Djupt inne i skuggorna) # Fabianin morsian (Fabians brud) # Kolme arvoitusta (Tre gåtor) # Vihan yö (Vredens natt) # Ikuisten tähtien alla (Under eviga stjärnor) # Noidat eivät osaa itkeä (Häxor kan inte gråta) # Noitamestarin linna (Häxmästaren borg) # Joku vaikeroi pimeydessä (Någon klagar i mörkret) # Syksyn lehtien peittämä hauta (Grav under höstlöv) # Susi ja kuu (Vargen och månen) # Liljegårdin salaisuus (Liljegärdens hemmelighet) # Rakkaudella on monta tietä (Kärleken har många vågar) # Ritarin tytär (Riddarens dotter) # Sumujen metsän neitsyt (Jungfrun i dimmornas skog) # Torni kaukaisuudessa (Tornet i fjärran) # Kultalintu (Guldfågeln) # Avain (Nyckeln) # Kuninkaan kirje (Kungabrevet) # Tähtikuvio (Stjärntecket) # Yksinäisyyden lapset (Barn av ensamheten) # Valo nummella (Ljuset på heden) # Kolme kosijaa (De tre friarna) # Ei rakkautta minulle (För mig finns ingen kärlek) # Vastaus yksinäiselle (Svar till "ensam") # Kirkko meren rannalla (Kyrkan vid havet) # Epäilyksen varjo (Skuggan av en misstanke) # Hylätyt lapset (De övergivna barnen) # Poikani Sindre (Sindre, min son) # Kuninkaan kruunu (Kungakronan) # Yksitoista lumista päivää (Elva dagar i snö) Sandemo-sarjan ensimmäinen kirja julkaistiin vuonna 1964 ja viimeinen 1981. Sandemo-sarjan kirjoja on olemassa vain pehmeäkantisina. Sandemo-sarja
Editha

Editha (910 – 29. tammikuuta 946 Magdeburg), tunnetaan myös kirjoitusmuodoissa Eadgyth, Edgith ja Edgitha, oli Englannin kuninkaan Edvard I:n ja kuningatar Aelflaedan tytär. Hän avioitui Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan perustajan Otto I Suuren kanssa vuonna 929. Edithan isoisä oli Alfred Suuri; kuningas Athelstan oli hänen velipuolensa. Vuonna 929 Saksan kuningas Henrik I Linnustaja lähetti valtuuskunnan Englantiin hankkimaan puolisoa Otolle. Valittavana oli kaksi sisarusta, Editha ja Adiva, joista Otto valitsi Edithan. Adiva oli myös naimisissa tuntemattoman eurooppalaisen hallitsijan kanssa. == Lähteet == Luokka:Anglosaksit Luokka:Valtionpäämiesten puolisot Luokka:Keskiajan henkilöt Luokka:Vuonna 910 syntyneet Luokka:Vuonna 946 kuolleet