EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jalkapallon alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2001

Jalkapallon alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2001 järjestettiin Suomessa 21.–29. heinäkuuta 2001. Ottelukaupunkeina olivat Helsinki, Tampere, Valkeakoski ja Vantaa. Turnaukseen osallistui kahdeksan maata, jotka oli jaettu kahteen alkulohkoon. Lohkovoittajat selvisivät finaaliin ja toiseksi sijoittuneet kohtasivat pronssiottelussa. == Pelipaikat == Helsinki Tampere Valkeakoski Vantaa Finnair-stadion Ratinan stadion Tehtaan kenttä Pohjola- stadion 200px Kapasiteetti: 10 770 Kapasiteetti: 16 800 Kapasiteetti: 3 200 Kapasiteetti: 4 600 == Joukkueet == Lohko A * Jugoslavia * Suomi * Tšekki * Ukraina Lohko B * Belgia * Espanja * Puola * Tanska == Alkulohkot == === Lohko A === Joukkue Ott. V T H M P Tšekki 3 3 0 0 8–3 9 Jugoslavia 3 2 0 1 10–6 6 Ukraina 3 0 1 2 4–6 1 Suomi 3 0 1 2 6–13 1 \---- \---- === Lohko B === Joukkue Ott. V T H M P Puola 3 2 1 0 8–4 7 Espanja 3 2 0 1 5–5 6 Belgia 3 1 1 1 4–4 4 Tanska 3 0 0 3 2–6 0 \---- \---- == Pronssiottelu == == Loppuottelu == == Maalintekijät == 8 maalia * Jorge Perona 4 maalia * Danko Lazovic * Daniel Sjölund 3 maalia * Jovan Damjanovic * Łukasz Nawotczyński 2 maalia * Emir Bihorac * Jacinto Elá * Jiří Koubský * Łukasz Madej * Zvjezdan Misimovic * Serge Djamba-Shango * Filip Trojan * Dariusz Zawadzki 1 maali * Tim Aelbrecht * Mikel Arteta * Mads Beierholm * Peter Benjaminsen * David Bystron * Sasa Cilinsek * Petr Coupek * Tomas Dujka * Rafal Grzelak * Tomas Hudec * Jaroslav Karabkin * Przemyslaw Kazmierczak * Pavel Kutas * Wojciech Lobodzinski * Sergei Motuz * Antti Okkonen * Jussi Peteri * Dmitri Pintšuk * Tomas Rehak * Jonathan Walasiak * Mateusz Żytko == Suomen joukkue == Pelipaikka Pelaaja Seura MV Tomi Niemi MuSa P Henri Ahonen FC Lahti P Toni Hahto VPS P Janne Hannula FC Lahti P Matti Hurme TPS P Ossi Martikainen KäPa P Jukka Sauso VPS P Markus Sinisalo Inter Turku KK Mikko Innanen FC Haka KK Pekka Lagerblom FC Lahti KK Antti Okkonen MYPA KK Petri Oravainen HJK KK Kalle Parviainen KuPS KK Henri Scheweleff VPS KK Daniel Sjölund Liverpool KK Kristoffer Weckström Derby H Jari Niemi Tampere United H Jussi Peteri HJK == Lähteet == *European U-18 Championship 2001 RSSSF *U18 EURO 2001 Finland worldfootball.net == Aiheesta muualla == *Poland end U18 era on high UEFA Alle 18-vuotiaiden Euroopan- mestaruuskilpailut 2001 Luokka:Helsingin urheilutapahtumat Luokka:Tampereen urheilutapahtumat Luokka:Valkeakosken urheilutapahtumat Luokka:Vantaan urheilutapahtumat Alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2001 Alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut
Pikkukäärmekotka

Pikkukäärmekotka (Circaetus fasciolatus) on haukkojen heimon käärmekotkien sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Itä-Afrikassa Intian valtameren rannikolla Keniassa, Mosambikissa, Somaliassa, Etelä-Afrikassa, Tansaniassa ja Zimbabwessa. Sen populaation suuruudeksi arvioidaan 1 000–3 000 yksilöä eli noin 670–2 000 aikuista yksilöä, ja populaatio on pienenemässä. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät, satunnaisesti 1 500 metrin korkeuteen saakka. ==Ekologia== Se on salamyhkäinen petolintu, joka syö melkein pelkästään käärmeitä ja liskoja, mutta myös jyrsijöitä, sammakkoeläimiä, niveljalkaisia ja lintuja. Sen elinpiiriä ovat pääasiassa tiheät meren- ja joenrannan metsät, niiden viereiset marskimaat ja tulva- alueet. Se käyttää ravinnon hankintaan metsän viereisiä ihmisasutuksia, ja se voi pesiä eukalyptusviljelmillä. Laji on paikkalintu suurimmalla osalla levinneisyysaluettaan paitsi voi jonkin verran liikkua pohjoisen suuntaan Keniaan kuivan kauden aikana touko-syyskuussa. Muninta tapahtuu Itä-Afrikassa heinä-lokakuussa ja eteläisessä Afrikassa syys-lokakuussa. Se rakentaa pienen pesänsä risuista, ja pesä sijaitsee metsäpuun ylähaarukassa piilossa köynnöskasvien keskellä ==Ulkonäkö== Sen koko on 60 cm. Se on pieni käärmekotka, jonka alapuoli on juovikas, ja suhteellisen pitkässä pyrstössä on kolme valkoista raitaa. Yläpuoli on tummanruskea ja alapuoli punaruskea, jossa rinnan alapuolella on valkoisia juovia. Nuoret linnut ovat alta valkoisia mustin juovin. Jalat ja vahanahka ovat keltaiset. ==Lähteet== Luokka:Käärmekotkat
Tauroggenin sopimus

Tauroggenin sopimus oli 30. joulukuuta 1812 allekirjoitettu Preussin ja Venäjän armeijoiden välinen sopimus, jolla Napoleonin Venäjän-sotaretkeen osallistuneet preussilaiset joukot irtautuivat yhteistyöstä Ranskan kanssa ja ne julistettiin puolueettomiksi. Sopimuksen solmi preussilaisten joukkojen komentajana toiminut kenraali Ludwig von Yorck kuninkaansa Fredrik Vilhelm III:n tietämättä, sillä hän halusi irrottaa armeijansa pakotetusta yhteistyöstä Napoleonin joukkojen kanssa. Yorck tapasi Liettuan Tauroggenissa venäläisen kenraali Ivan von Diebitschin, jota avusti Venäjälle siirtynyt preussilainen upseeri Karl von Clausewitz. Tauroggenin sopimuksen mukaan Napoleonin Grande Arméen rinnalla taistelleet preussilaiset joukot katsottiin puolueettomiksi, ja niillä oli oikeus päästä vapaasti poistumaan Venäjältä myös siinä tapauksessa, että Preussin kuningas tai Venäjän tsaari Aleksanteri I eivät vahvistaisi sopimusta.Ihmiskunnan kronikka 1739–1860, s. 686. Gummerus 1988. Tieto Tauroggenin sopimuksesta käynnisti Saksan alueella Napoleonin vastaisen kapinaliikkeen, ja vapaaehtoisia alkoi virrata Preussin armeijaan päästääkseen taistelemaan ranskalaisia vastaan. Aluksi epäröityään kuningas Fredrik Vilhelm asettui lopulta johtamaan saksalaisten kansallista vastarintaa. Hän allekirjoitti 28. helmikuuta 1813 Kaliszin sopimuksena tunnetun liittosopimuksen Venäjän kanssa ja julisti 27. maaliskuuta sodan Ranskalle. ==Lähteet== Luokka:Napoleonin sodat Luokka:1800-luvun kansainväliset sopimukset Luokka:1812
Megan Ellison

Margaret Elizabeth ”Megan” Ellison (s. 31. tammikuuta 1986 Santa Claran piirikunta, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hänet tunnetaan tuottamistaan elokuvista Mestari, Zero Dark Thirty, American Hustle, Her ja Foxcatcher. Hänen isänsä on Oracle Corporationin pääjohtaja miljardööri Larry Ellison. Meganin veli David Ellison on myös elokuvatuottaja. Ellison opiskeli elokuva-alaa Etelä-Kalifornian yliopistossa vuoden ajan. Vuonna 2014 hänestä tuli ensimmäinen naistuottaja, joka on saanut kaksi elokuvaansa ehdolle parhaan elokuvan Oscarin saajaksi samana vuonna. Ellisonin tuotantoyhtiön Annapurnan elokuvat saivat yhteensä 17 Oscar-ehdokkuutta vuonna 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sevastopol-Belbekin lentoasema

Sevastopol-Belbekin lentoasema eli Sevastopolin lentoasema tai Belbekin lentoasema (, , ) on Ukrainan Krimin niemimaalla Sevastopolin kaupunkipiirin alueella sijaitseva, kansainvälisiin lentoihin hyväksytty lentoasema. Siviililentotoiminta tällä alkujaan vuonna 1941 sotilaskenttänä käyttöön otetulla lentoasemalla alkoi vuonna 2002 ja jatkui vuoteen 2007 saakka. Muutaman vuoden tauon jälkeen siviililentoliikenne kentälle käynnistettiin jälleen vuonna 2010 kausiluontoisesti. Reittilentoja kentälle on lähinnä kesän turistikauden aikana (huhtikuun loppupuolelta lähtien), jolloin esimerkiksi Dniproavia lentää sinne Borispolista, Kiovan naapurista.DniproAvian varaussivusto , Selite= Kesäkaudella 2014 lentoja löytyy Kiovan Boryspolin ja Sevastopolin välillä, dniproavia.com, Kenttä toimi ainakin aiemmin Sevastopol-Avia (Севастополь-Авиа) lentoyhtiön kotikenttä. Lentoasema sijaitsee linnuntietä runsas 10 kilometriä pohjoiskoilliseen Sevastopolin ydinkeskustasta, maanteitse matka on noin kolminkertainen. == Belbekin sotilastukikohta== thumb|250px|Ukrainan asevoimien Mikojan MiG-29 -hävittäjiä Sevastopol-Belbekin lentoasemalla. Sevastopolin Belbekin lentoasemaa käytetään myös sotilaallisiin tarkoituksiin. Ennen Venäjän keväällä 2014 alkanutta Krimin miehitystä sinne oli sijoittunut Ukrainan ilmavoimien 204. taktisen lentoprikaatin lentotukikohta. Helmikuun 28. päivänä 2014 uutisoitiin, että sotilasvarustein aseistautuneet, mutta ilman joukko-osastojen tunnuksia liikkuneet ja panssaroitujen henkilökuljetusajoneuvojen tukemat venäläisjoukot (tai venäläismieliset joukot) piirittivät ja valtasivat lentoaseman pyrkien estämään ukrainalaisten hävittäjälentokoneiden lentoaseman käytön.Military airport in Ukraine's Crimea taken over by Russian soldiers-Interfax , Ajankohta 28.2.2014, Julkaistu 28.2.2014, Julkaisija Reuters, uk.reuters.com, Sevastopolin lentokenttä piiritetty - Ukraina syyttää Venäjän laivastoa Julkaistu 28.2.2014), yle.fi) Vuonna 2017 uutisoitiin, että Belbekissä toimisi Venäjän federaation asevoimien 38. hävittäjälentorykmentti. Sillä oli tuolloin kaksitoita Suhoi Su-27:ää, kaksitoista Suhoi Su-27SM:ää, kolme kaksipaikkaista harjoitushävittäjä Suhoi Su-27UB:ä sekä viisi kaksipaikkaista Suhoi Su-30SM:ää. Joulukuussa 2021 uutisoitiin, että Belbekin sotilastukikohdassa toimivan 38. hävittäjälentorykmentin (38 IAP) kalustoon kuului yksi lentue Suhoi Su-27SM -hävittäjiä ja toinen lentue, joka käytti sekä Suhoi Su-27SM3 että Suhoi Su-30M2 -hävittäjiä. == Lähteet== == Aiheesta muualla == * Sevastopol (Belbek) (aviapages.ru) * Skyvector aeronautical charts: UKFB Sevastopol'/Bel'Bek Airport (skyvector.com) * Lentokonekuvia Sevastopolin Belbekin lentoasemalta (airliners.net) * Ukraine accuses Russia of 'armed invasion' after Crimea airports blockaded (telegraph.co.uk) *Rossijskije vojennoslužaštšije vzjali pod kontrol aeroport Sevastopolja (lenta.ru) Luokka:Sevastopol Luokka:Ukrainan lentoasemat Luokka:Venäjän lentoasemat Luokka:Venäjän ilmavoimien lentokentät
Roque Máspoli

Roque Gastón Máspoli Arbelvide (12. lokakuuta 1917 – 22. helmikuuta 2004) oli uruguaylainen jalkapalloilija ja vuoden 1950 maailmanmestari. Hän torjui Uruguayn mestaruuteen vuoden 1950 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuiden finaalissa Brasiliaa vastaan Estadio Maracanalla. Tätä Brasilian häpeäottelua kutsutaan Maracanaçoksi eli Maracanan iskuksi. == Pelaajaura == Montevideossa syntynyt Máspoli aloitti jalkapallouransa paikallisessa Club Nacional de Footballissa. Hän teki pääsarjadebyyttinsä vuonna 1939 Liverpool de Montevideon riveissä. Yhden Liverpool-kauden jälkeen Máspoli siirtyi Club Atlético Peñarolin riveihin, jossa hän pelasi koko uransa loppuun, aina vuoteen 1955 asti. Hän voitti jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 1950 Uruguayn riveissä. == Valmentajaura == Pelaajauransa jälkeen Máspoli siirtyi valmentamaan Peñarolia, jonka valmentajana hän voitti viisi Uruguayn pääsarjamestaruutta, Copa Libertadoresin sekä vuoden 1966 Intercontinental Cupin voitettuaan Real Madridin yhteismaalein 4-0. Myöhemmin hän valmensi joukkueita Espanjassa, Perussa ja Ecuadorissa. 1980-luvulla Máspoli toimi Uruguayn jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana. Vuonna 1997 hänet nimettiin uudestaan samaan toimeen ja näin hänestä tuli kaikkien aikojen vanhin maajoukkuevalmentaja 80-vuotiaana. == Yksityiselämä == Huolimatta Máspolin menestyksekkäästä urasta maajoukkueen maalivahtina ja Peñarolin valmentajana, hänellä ei usein edes ollut sähköä omassa vaatimattomassa Montevideon asunnossaan. Hän ei ikinä saanut paljoa rahaa, mutta mainetta hänellä oli sitäkin enemmän. == Muuta == Máspoli pukeutui aina otteluissa mustaan tai ruskeaan peliasuun. Vuonna 2002 hän kertoi, että tämä johtui siitä, että huomaamattoman väriin pukeutuneena vastustajan hyökkääjät eivät huomaisi häntä ja näin heidän olisi vaikeampi tehdä maali. Omien sanojensa mukaan hän torjui kuuluisassa MM-finaalissa ainakin yhden laukauksen näin. == Lähteet == * http://en.wikipedia.org/wiki/ * Bernard Lions: 1000 jalkapallopaitaa; Nemo, 2013 Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Janne Niska

Janne Niska (10. maaliskuuta 1975 – 27. helmikuuta 2014) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän oli Pekkaniska Oy:n hallituksen puheenjohtaja ja omistaja. Lisäksi hän oli Janneniska Oy:n ja JN Windpower Servicesin perustaja, hallituksen puheenjohtaja ja omistaja. Janne Niska oli Pekkaniska Oy:n perustajan Pekka Niskan poika. Hänen menehdyttyään 38-vuotiaana omaisuuden perivät testamentin perusteella yhdeksän työtoveria. https://www.iltalehti.fi/kotimaa/a/565c15fa-3ae0-4048-b436-9326f953cebd == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Kuusemajoki

Kuusemajoki () on Vienanmereen laskeva joki Karjalan tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 62,5 kilometriä, valuma-alueen laajuus 884 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama joen suussa 11,2 kuutiometriä sekunnissa. Joki saa alkunsa Keski-Karjalan tasangolta Ala-Kuusemajärvestä (ven. Nižneje Kumozero) ja virtaa mutkitellen kohti itää Vienanmeren alangolla laskien Vienanmereen Kuuseman kylän luona. Joen reitillä on kaksi järveä, Tširkozero ja Kutno. Tärkein sivujoki on Sigma. Kuusemajoessa on paljon kalaa, varsinkin haukia ja ahvenia. Muita kalalajeja ovat taimen, purotaimen, muikku, siika, made, säyne ja särki. Koskinen joki sopii retkeilyyn varsinkin kesäkuun alussa, jolloin vedenpinta on korkeimmillaan. ==Lähteet== Luokka:Karjalan tasavallan joet Luokka:Vienanmereen laskevat vesistöt Luokka:Louhen piiri Luokka:Kemin piiri
Lentiira (järvi)

Lentiira on keskikokoinen karu erämaajärvi Sotkamon reitillä Kuhmon pohjoisosassa. Sen vedet laskevat etelään Iivantiiran kautta Lentua- järveen.Järviwiki Lentiira. Viitattu 28.2.2014. Nämä muodostavatkin hyvän vesiretkeilykohteen. Tervareitti-niminen veneilyreitti alkaa Lentiiralta.Melontaretkeily Ystävyyden puistossa . Erä-Piirainen. Viitattu 28.2.2014. ==Lähteet== Luokka:Ontojärven–Lentuan valuma-alue Luokka:Kuhmon järvet Luokka:Melontapaikat ja -reitit
Ponkamajoki

Ponkamajoki eli Ponkamanjoki () on Vienanmereen laskeva joki Karjalan tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 86 kilometriä, valuma-alueen laajuus 1 220 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama joen suussa 30 kuutiometriä sekunnissa. Joki saa alkunsa Ponkamajärvestä (ven. Pongoma) ja laskee Vienanmereen Ponkaman kylän luona. Sen reitillä on useita järviä kuten Vuoksjärvi (Vokšozero) ja Ruokojärvi (Bolšoje ja Maloje Rogozero). Tärkein sivujoki on Jekuttijoki (Jegut). Aikaisemmin Ponkamajoki sai alkunsa Tuoppajärvestä, mutta Koutajoen tekoaltaita rakennettaessa Tuoppajärven ja Ponkamajärven väliseen salmeen rakennettiin pato. Ponkamajoen kalalajeja ovat taimen, harjus, hauki, ahven, muikku, siika, kuore, lahna, säyne, särki, mutu ja made. Koskinen joki soveltuu retkeilyyn varsinkin kesäkuussa, jolloin vedenpinta on korkeimmillaan. Kalastus onnistuu parhaiten yläjuoksulla ja järvissä. ==Lähteet== Luokka:Karjalan tasavallan joet Luokka:Vienanmereen laskevat vesistöt Luokka:Kemin piiri
Kesäjoki (joki)

Kesäjoki () on Vienanmereen laskeva joki Karjalan tasavallan Kemin piirissä Venäjällä. Sen pituus on 77 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 1 020 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Kesäjärvestä (ven. Letnjeje), virtaa kohti itää ja laskee Vienanmereen autioituneen Kesäjoen kylän (Letnjaja Reka) luona. Kalalajeja ovat lohi, taimen, siika, ahven, hauki, made, säyne, särki ja lahna. Koskinen joki on houkutteleva retkeilykohde. ==Lähteet== Luokka:Karjalan tasavallan joet Luokka:Vienanmereen laskevat vesistöt Luokka:Kemin piiri
Pariisin rauha (1814)

Pariisin rauhansopimus oli 30. toukokuuta 1814 allekirjoitettu rauhansopimus, joka päätti Napoleonin sotiin kuuluneen kuudennen liittokunnan sodan. Sopimuksen osapuolina olivat sodan hävinnyt Ranska sekä voittajavaltiot Iso- Britannia, Itävalta, Preussi, Venäjä, Ruotsi ja Portugali. Espanja solmi heinäkuussa 1814 Ranskan kanssa erillisen rauhansopimuksen, jossa oli sama sisältö.Treaties of Paris Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 28.2.2014. Liittokunnan joukot olivat vallanneet Pariisiin 30.–31. maaliskuuta, ja 6. huhtikuuta keisari Napoleon oli luopunut vallasta Fontainebleaussa. Jo neljä päivää ennen sitä Charles Maurice de Talleyrandin johtama väliaikainen hallitus oli kutsunut Bourbon-suvun kruununperijän Ludvig XVIII:n Ranskan valtaistuimelle. Napoleon lähti maanpakoon 28. huhtikuuta.Ihmiskunnan kronikka 1739–1860, s. 690–691. Gummerus 1988. Tässä tilanteessa voittoisat liittoutuneet olivat valmiit antamaan kukistetulle Ranskalle edulliset rauhanehdot, jotta kuningaskunnan palauttamiselle saataisiin suotuisat edellytykset. Toukokuussa solmittu rauhansopimus käsitti kaikkiaan 33 kohtaa. Keskeiset rauhanehdot olivat seuraavat: *Ranska sai takaisin vuoden 1792 alussa voimassa olleet rajansa ja säilytti siten vallankumouksen alkuaikoina hankkimansa aluelaajennukset. Ranskalle jäivät edelleen raja- ja erillisalueet Savoijissa, Elsassissa ja Saarin alueella sekä ennen vallankumousta paavin alaisuuteen kuulunut Avignon. *Iso-Britannia palautti Ranskalle pääosan sen merentakaisista siirtomaista. Tobago ja Saint Lucia Karibianmerellä sekä Mauritius Intian valtamerellä jäivät kuitenkin briteille. *Iso-Britannia sai takaisin Maltan saaren Välimerellä. *Vapaa purjehdusoikeus Reinillä taattiin kansainvälisesti. *Allekirjoittajavaltiot luopuvat kaikista Ranskan vallankumoussotiin ja Napoleonin valtakauteen liittyneistä korvausvaatimuksistaan. Preussin vaatimuksesta sopimuksessa mainittiin myös, että Ranskan oli palautettava Berliiniin Brandenburgin portin päältä varastettu nelivaljakkoa esittävä patsas. Pariisin rauhansopimus ei sisältänyt tarkempia määräyksiä siitä, mitä Ranskan imperiumiin Napoleonin aikana liitetyille alueille manner-Euroopassa tehtäisiin. Sopimuksen lopussa pyydettiin kaikkia sen allekirjoittajavaltioita lähettämään edustajansa Wienin kongressiin päättämään tästä asiasta. Napoleonin palattua vielä lyhytaikaisesti valtaan, perustettua niin sanotun satapäiväisen keisarikunnan ja aloitettua sotimisen uudestaan jouduttiin seuraavan vuonna solmimaan uusi rauhansopimus Pariisissa. Sen ehdot olivat Ranskalle ensimmäistä sopimusta ankarammat. ==Katso myös== *Kielin rauha ==Lähteet== Luokka:Kuudennen liittokunnan sota Luokka:Rauhansopimukset Luokka:Ruotsin rauhansopimukset Luokka:Pariisin historia Luokka:1814 Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Vonkajoki

thumb Vonkajoki () on Vienamereen laskeva joki Karjalan tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 106 kilometriä, valuma-alueen laajuus 2 580 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 10 kuutiometriä sekunnissa. Joki saa alkunsa Enkijärvestä ja laskee Vienanmeren Vonkalahteen (guba Vonga). Sen varrella on useita järviä kuten Pajujärvi (Paiozero), Tsokajärvi (Tšogozero), Pilsjärvi (Pildozero), Sintamajärvi (Sindamozero), Muramajärvi (Muramozero) ja Koirajärvi (Sobatšje). Alajuoksulla sijaitsee Vongan seisake. Vonkajoen kalalajeja ovat taimen, purotaimen, hauki, harjus, ahven, siika, särki, säyne, muikku, kuore ja made. Koskinen ja maisemiltaan kaunis joki on suosittu retkeilykohde. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Vonkajoen retkeilylle omistettu sivusto Luokka:Karjalan tasavallan joet * Luokka:Louhen piiri Luokka:Kemin piiri
Pariisin rauha (1815)

Pariisin rauha oli 20. marraskuuta 1815 allekirjoitettu rauhansopimus, joka päätti lopullisesti Napoleonin sodat. Kuudennen liittokunnan sodan päätteeksi Ranska oli allekirjoittanut toukokuussa 1814 ensimmäisen Pariisin rauhan.Treaties of Paris Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 28.2.2014. Elballe karkotettu Napoleon oli kuitenkin onnistunut seuraavana vuonna palaamaan lyhyeksi aikaa valtaan Ranskassa ja perustamaan niin sanotun satapäiväisen keisarikunnan, jolloin edellisen sodan voittajavaltiot kokosivat vielä seitsemännen liittokunnan ja löivät Napoleonin joukot Waterloon taistelussa 18. kesäkuuta 1815. Napoleon luopui toistamiseen vallasta neljä päivää myöhemmin. Kun hänet oli viety karkotukseen Saint Helenan saarelle, solmittiin marraskuussa uusi rauhansopimus Ranskan sekä liittoutuneiden Ison-Britannian, Itävallan, Preussin ja Venäjän välillä.Ihmiskunnan kronikka 1739–1860, s. 694–697. Gummerus 1988. Kun vuoden 1814 rauhansopimus oli kohdellut hävinnyttä Ranskaa varsin lempeästi, nyt voittajat määräsivät sille selkeämmin rankaisevat rauhanehdot. Vuoden 1792 rajojen sijasta Ranskalle määrättiin nyt vuoden 1790 alussa voimassa olleet rajat, eli Ranska menetti Savoijin ja Saarin alueet. Se joutui luovuttamaan raja-alueita Itävallalle, Preussille, Alankomaille, Sveitsille ja Sardinialle. Lisäksi Ranska joutui maksamaan 700 miljoonan frangin edestä sotakorvauksia ja sen alueelle määrättiin asetettaviksi kolmesta viiteen vuoteen 150 000 miehen suuruiset miehitysjoukot, joiden ylläpidon Ranska joutuisi itse maksamaan. Ranska määrättiin myös palauttamaan Napoleonin joukkojen Saksasta ja Italiasta ryöstämät taideaarteet. Varsinkin Saksassa näitäkin rauhanehtoja pidettiin liian lievinä Ranskalle. Miehitysjoukkojen poisvetämisestä Ranskasta sovittiin vuoden 1818 Aachenin konferenssissa. ==Lähteet== Luokka:Napoleonin sodat Luokka:Rauhansopimukset Luokka:Pariisin historia Luokka:1815
Kalkajoki

Kalkajoki () on Vienanmereen laskeva joki Karjalan tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 59 kilometriä, valuma-alueen laajuus 1 590 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 10 kuutiometriä sekunnissa. Joki saa alkunsa Enkijärvestä samannimisen taajaman luona, virtaa kohti itää ja laskee Vienanmeren Kalkalahteen samannimisen kylän luona. Kalkajoki on Enkijärven pääasiallinen laskujoki, mutta järvestä saa alkunsa myös Vonkajoki. Kalkajoen reitillä on useita järviä kuten Pirttilampi (Pirtozero) ja Kalkajärvi (Kalozero). Sen vesi on lukuisten soiden takia ruskeaa. Kalkajoki on hyvin kalaisa. Sen kalalajeja ovat taimen, hauki, ahven, särki, säyne, made ja lahna sekä toisinaan myös lohi ja kyttyrälohi. Joki on suosittu retkeilykohde. ==Lähteet== Luokka:Karjalan tasavallan joet Luokka:Vonkajoen vesistö Luokka:Louhen piiri Luokka:Kemin piiri
Daniel Fernando Sturla Berhouet

Daniel Fernando Sturla Berhouet (s. 4. heinäkuuta 1959 Montevideo) on Uruguayssa uransa luonut roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän liittyi salesiaaneihin vuonna 1987.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Daniel Fernando Sturla Berhouet, S.D.B. Sturla Berhouet sai 11. helmikuuta 2014 nimityksen Montevideon arkkipiispaksi. ==Teokset== * 1916-1917: Separación de la Iglesia y el Estado en el Uruguay, Instituto Teológico del Uruguay Mariano Soler, Libro Anual, 1993 * ¿Santa o de Turismo? Calendario y secularización en el Uruguay, Instituto Superior Salesiano, colección Proyecto Educativo, 2010 == Lähteet == Luokka:Uruguaylaiset papit Luokka:Uruguaylaiset piispat Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Salesiaanit Luokka:Uruguaylaiset kardinaalit
Antonio María Barbieri

Antonio María Barbieri () oli uruguaylainen pappi. Barbieri sai 1940 nimityksen Montevideon arkkipiispaksi. Hänestä tehtiin yksi katolisen kirkon kardinaaleista vuonna 1958.Catholic-hierarchy.org: Cardinal Barbieri ==Lähteet== Luokka:Uruguaylaiset papit Luokka:Uruguaylaiset kardinaalit Luokka:Uruguaylaiset piispat Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Boston Reds (1890–1891)

Boston Reds oli 1800 -luvun Major League Baseball -joukkue Bostonista. Joukkue otti nimensä perinteikkäältä (Boston) Red Stockings -joukkueelta, joka vuonna 1883 muutti nimensä Beaneatersiksi. Reds toimi vain kaksi kautta, mutta voitti molempina kausina liigansa mestaruuden. Vuonna 1890 Reds voitti Players Leaguen mestaruuden takanaan Brooklyn Ward's Wonders ja New York Giants. Seuraavana vuonna joukkue oli mestari American Association -liigassa. Reds on toinen kahdesta MLB -joukkueesta, joka on voittanut kahden eri liigan mestaruuden peräkkäisillä kausilla. Brooklyn Dodgers teki sen myös voittaen AA:n 1889 ja National Leaguen 1890. Kauden 1891 päätteeksi National League painosti AA:ta liittymään National Leagueen ja osana painostusta Boston Beaneaters ei pelannut Redsiä vastaan World Seriesiä. Lopulta neljä AA:n joukkuetta liittyi yhdistettyyn liigaan ja muut, mukaan lukien Reds, ostettiin ulos 135 000 dollarin summalla ja niiden pelaajat hajaantuivat jäljelle jääneisiin joukkueisiin. == Aiheesta muualla == * baseball-reference, Joukkueen historia Luokka:Entiset Major League Baseball -seurat Luokka:Vuonna 1890 perustetut urheiluseurat Luokka:Bostonin urheilu
WE-177

thumb|Kuvassa osittain avattu, museoitu WE-177A-ydinpommi. WE-177 on Britanniassa kehitetty ydinpommi. Sen eri versioita voitiin käyttää joko taktisena, kilotonni-luokan fissiota hyödyntävänä ydinräjähteenä tai strategisena fuusioräjähteenä eli lämpöydinpommina. Pommin räjähdysvoiman saattoi säätää ennakolta ennen pudottamista. Pommista oli olemassa versiot A, B ja C. Versio A oli kiihdytetty fissiopommi, mallit B ja C lämpöydinaseita. Sen käyttö aloitettiin syyskuussa 1966. WE-177 poistettiin palveluskäytöstä vuonna 1998. Se ei noudattanut enää brittien perinteistä, niin kutsuttua ”sateenkaarikoodia” (Rainbow Code), jossa ydinase nimettiin johonkin tiettyyn väriin liittyvän asian pohjalta. Ase korvasi suurelta osalta ainakin tyypit Red Beard, Blue Steel, Blue Danube ja Yellow Sun. Näistä viimeisin oli Green Grass -ydinkokeen tyyppinen, megatonni-luokan fuusiopommi. Kaikkiaan WE-177-ydinpommeja valmistettiin 319 kappaletta. Ydinräjähde saatettiin toimittaa kohteeseensa V-pommittajien avulla, sekä myöhemmin myös pommitukseen soveltuvilla lentokoneilla Blackburn Buccaneer, Harrier sekä Panavia Tornado, SEPECAT Jaguar ja McDonnell Douglas F-4 Phantom II. WE-177:n pudotukseen soveltuvia, lähinnä etupäässä hävittäjälentokoneita oli lukuisia muitakin. Selvyyden vuoksi, vain eräitä keskeisiä on tässä esitettynä. Osa Britannian käyttämistä laivastohävittäjistä (kuten Supermarine Swift ja Supermarine Scimitar) olivat olleet jokseenkin epäonnistuneita, ja siksi ne vedettiin pois palveluksesta varsin nopeassa tahdissa. Versio Aseen paino (omamassa) Arvioitu räjähdysvoima Käytössä Arvioitu lkm WE-177A 282 kg ½ tai 10 kT 1969–1992 107 WE-177B 457 kg 450 kT 1966–1995 53 WE-177C 457 kg 200 kT ~1980–1998 159 Yhteensä 319 == Aiheesta muualla == *http://nuclearweaponarchive.org/Uk/UKArsenalDev.html *http://www.nuclear- weapons.info/vw.htm *http://www.nukewatch.org.uk/accidents.php *http://www.avrovulcan.org.uk/nukes/we177a_b.htm Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ydinpommit
Jalkapallon alle 17-vuotiaiden Pohjoismaiden-mestaruusturnaus

Jalkapallon alle 17-vuotiaiden Pohjoismaiden-mestaruusturnaus () on vuosittain Pohjoismaissa järjestettävä alle 17-vuotiaiden jalkapalloturnaus. Se on Pohjoismaiden lisäksi avoin myös muille maajoukkueille. Turnaus on järjestetty vuodesta 1976 lähtien. Pohjoismaiden ulkopuolelta turnaukseen on yleensä osallistunut muun muassa Englanti, joka on myös sen kaikkien aikojen menestynein maa kymmenellä mestaruudellaan. == PM-turnaus 2000-luvulla == Vuosi Isäntämaa Voittaja 2. sija 3. Sija 2000 Färsaaret Ruotsi Englanti Suomi 2001 Tanska Englanti Slovakia Tanska 2002 Ruotsi Englanti Islanti Slovakia 2003 Norja Islanti Färsaaret Ruotsi 2004 Suomi Tanska Islanti Englanti 2005 Islanti Irlanti Englantii Tanska 2006 Färsaaret Tanska Englanti Suomi 2007 Tanska Ruotsi Belgia Englanti 2008 Ruotsi Norja Ruotsi Tanska 2009 Norja Englanti Skotlanti Norja 2010 Suomi Englanti Ruotsi Tanska 2011 Islanti Islanti Tanska Norja 2012 Färsaaret Ruotsi Englanti Suomi 2013 Norja Suomi Tanska Islanti 2014 Tanska Ruotsi Norja Tanska 2015 Ruotsi Ruotsi Puola Islanti 2016 Suomi Tanska Islanti Norja == Lähteet == *Ruotsin jalkapalloliiton kotisivut ===Viitteet=== Luokka:Jalkapallon maajoukkuekilpailut
Torri del Benaco

Torri del Benaco on kunta Veronan maakunnassa Veneton alueella Italiassa. Kunta sijaitsee Gardajärven itärannalla. Torri del Benacon sijainti on strategisesti niin hyvä, että se on ollut linnoitettuna jo roomalaisten ajoista alkaen. == Castello Scaligero == Vuonna 1383 Antonio della Scala rakennutti nykyisen linnan, Castello Scaligeron. Tätä edeltäneestä linnasta on kuitenkin vielä jäljellä 900-luvulla rakennettu läntinen torni. Vuonna 1760 osa linnan muureista purettiin, ja niiden tilalle perustettiin sitrusviljelmiä. Vuonna 1980 kunta otti huonoon kuntoon joutuneen linnan haltuunsa ja kunnosti sen. Nykyään linna toimii museona, Museo del Castello, jossa esitellään alueen historiaa. Museo del Castello == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Veronan maakunnan kunnat
Jenan–Auerstedtin taistelu

Jenan–Auerstedtin taistelu (myös Jenan taistelu) oli 14. lokakuuta 1806 käyty Napoleonin sotien taistelu, jossa Preussin armeija kärsi ratkaisevan tappion Napoleonin komentamalle Ranskan armeijalle. Taistelu käytiin Jenan ja Auerstedtin (Auerstädtin) kaupunkien alueella SaksissaBattle of Jena Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 28.2.2014. vain muutamaa viikkoa neljännen liittokunnan sodan syttymisen jälkeen. ==Tausta== Preussin kuningas Fredrik Vilhelm III oli solminut heinäkuussa 1806 salaisen liittosopimuksen Venäjän kanssa valmistautuen siten sotaan Ranskaa vastaan. Lokakuun alussa Braunschweigin herttua Kaarle Vilhelm Ferdinandin komentama preussilais-saksilainen armeija lähti etenemään Saksin läpi länteen uhatakseen ranskalaisia läntisessä Saksassa. Napoleon eteni kuitenkin nopeasti etelästä Thüringenin metsien kautta yhyttääkseen preussilaiset ennen kuin venäläiset ehtisivät liittyä heihin sekä katkaistakseen preussilaisten mahdollisen paluutien Elbejoelle. Kun Napoleonin 122 000 miestä käsittäneet joukot lähestyivät Preussin armeijan sivustaa, kuningas Fredrik Vilhelm määräsi jakamaan 114 000 miestä käsittäneet preussilais-saksilaiset joukot: Braunschweigin herttuan komentamat 63 000 miestä sijoitettiin Auerstädtiin ja ruhtinas Friedrich Ludwig zu Hohenlohe-Ingelfingenin komentamat loput 51 000 miestä 24 kilometrin mittaiselle rintamalle Jenasta Weimariin. ==Taistelun kulku== Lokakuun 14. päivän aamuna Napoleon iski ensimmäisenä Jenaan, johon ruhtinas Hohenlohe-Ingelfingen oli sijoittanut 38 000 miestä. Napoleon kukisti iltapäivään mennessä nämä ja muutkin ruhtinaan joukot. Samaan aikaan Louis- Nicolas Davout’n komentamat 26 000 miestä hyökkäsivät Braunschweigin herttuan joukkoja vastaan Auerstädtissä. Kaarle Vilhelm Ferdinand hajotti ylivoimaiset joukkonsa erillisiin hyökkäyksiin, mikä auttoi Davout’ta pitämään pintansa. Herttuan haavoituttua kuningas Fredrik Vilhelm ryhtyi itse komentamaan armeijaansa, mutta preussilaisten taisteluinto laski, kun tieto Jenan joukkojen tappiosta saapui. Heidän puolustuslinjansa Auerstädtissä luhistuivat noin tuntia myöhemmin. Myös kolmas, Jean-Baptiste Bernadotten komentama ranskalainen armeija oli ollut lähistöllä taistelun aikana, mutta Napoleonin määräyksestä huolimatta se ei osallistunut taisteluun. ==Seuraukset== Ranskalaiset menettivät taisteluissa noin 12 000 miestä. Preussilaiset ja saksilaiset menettivät 24 000 miestä kaatuneina ja haavoittuneina sekä 20 000 sotavankeina. Myös Braunschweigin herttua haavoittui kuolettavasti. Preussi kärsi seuraavina päivinä joukon muita murskatappioita ja 25. lokakuuta Davout’n joukot valtasivat kuningaskunnan pääkaupungin Berliinin. Kuningas ja Preussin armeijan jäljelle jäänyt osa joutuivat perääntymään Itä-Preussiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Napoleonin sotien taistelut Luokka:1806 Luokka:Neljännen liittokunnan sota Luokka:Jena
International Center of Photography

International Center of Photography (ICP) on Manhattanilla New Yorkissa sijaitseva valokuvamuseo ja -koulu sekä tutkimuskeskus. Cornell Capan vuonna 1973 perustama ICP on kasvanut yhdeksi maailman suurimmista valokuva-alan instituutioista. ICP:n museon kokoelmissa on yli 130 000 valokuvaa ja lisäksi yli 200 000 negatiivia ja diafilmiä sekä papereita, filmejä ja audio- sekä videomateriaalia. Kokoelmissa on kuvia vanhoista dagerrotypioista ja valokuvapostikorteista uusiin valokuviin. Kokoelmissa on runsaasti materiaalia muun muassa Robert Capalta, Roman Vishniacilta, David Seymourilta, Werner Bischofilta, Dan Weinerilta, Henri Cartier-Bressonilta ja Weegeeltä. ICP:n koulussa opiskelee noin 5 000 oppilasta, ja se järjestää vuosittain noin 400 kurssia, joiden sisältö vaihtelee perinteisestä valokuvauksesta ja pimiötyöskentelystä digitaaliseen valokuvaukseen. ICP:ssä on kolme opetusohjelmaa. Niistä yksi keskittyy dokumentaariseen valokuvaukseen ja kuvajournalismiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ICP:n kotisivut *ICP:n eMuseum Luokka:Manhattanin museot Luokka:Valokuvamuseot Luokka:Yhdysvaltalaiset kuvataideoppilaitokset Luokka:Lower Manhattan
Tarja Halosen puisto

Tarja Halosen puisto () on pienehkö puisto Helsingin kaupunginteatterin vieressä Helsingin Kallion kaupunginosassa. Puisto nimettiin presidentti Tarja Halosen mukaan tämän täyttäessä 70 vuotta joulukuussa 2013. Teatteria rakastava ja Kalliosta kotoisin oleva Halonen "ei olisi osannut kuvitellakaan parempaa lahjaa kuin nimikkopuisto Helsingin kaupunginteatterin kupeessa". Helsingin kaupungilla on ollut tapana nimetä jokin katu, aukio tai puisto jokaisen tasavallan presidentin mukaan. Myös kaikkien aikaisempien presidenttien mukaan on Helsinkiin nimetty vähintään yksi paikka. Puistossa sijaitsee vuonna 1970 pystytetty Kari Juvan suurikokoinen veistos Thalia ja Pegasos.Thalia ja Pegasos Helsingin taidemuseo. Viitattu 13.4.2017. ==Katso myös== * Suomen tasavallan presidenttien mukaan nimetyt kadut, tiet, aukiot ja puistot == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Tarja Halosen puiston viralliset rajat (pdf) Luokka:Helsingin puistot Luokka:Tarja Halonen
MKTO

MKTO on yhdysvaltalainen popduo, jonka muodostaa Malcolm David Kelley ja Tony Oller. Miehet tapasivat vuonna 2010 kuvatessaan televisiosarjaa Gigantic. Myöhemmin he päättivät perustaa duon, jonka nimi tulee jäsenten nimikirjaimista. He saivat levytyssopimuksen Columbian kanssa, ja julkaisivat debyyttisinglensä Thank You tammikuussa 2013. Yhtyeen mukaan nimetty esikoisalbumi julkaistiin 31. tammikuuta 2014. Se saavutti ensimmäisen sijan Australian albumilistalla. ==Diskografia== ===Albumit=== Nimi Albumin tiedot Korkeimmat listasijoitukset Myynti Myyntipalkinnot MKTO * Julkaistu: 31. tammikuuta 2014 * Formaatit: CD, digitaalinen AUS NZ US 1 6 – "-" tarkoittaa tallenteita, jotka eivät ole yltäneet listalle tai joita ei ole julkaistu ko. maassa ===Singlet=== Nimi Vuosi Korkeimmat listasijoitukset Sertifiointi Albumi AUS NLD NZ US ”Thank You” 2012 2 27 7 – * AUS: 3x Platinalevy * NZ: Platinalevy MKTO ”Classic” 2013 9 – 8 91 * AUS: 2x Platinalevy * NZ: Kultalevy ”Only God Knows” 11 – 19 – * AUS: Platinalevy "-" tarkoittaa tallenteita, jotka eivät ole yltäneet listalle tai joita ei ole julkaistu ko. maassa == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset popyhtyeet
Päijät-Hämeen neuroyhdistys

Päijät-Hämeen neuroyhdistys ry (entinen Päijät-Hämeen MS-yhdistys) toimii MS- tautia ja harvinaisia neurologisia sairauksia (harnes) sairastavien henkilöiden sekä läheistensä tukena ja vertaisverkostona. Yhdistyksen jäseneksi voivat liittyä sairastuneet ja heidän läheiset tai muuten yhdistyksen toimintaa kannattavat ihmiset ja yhteisöt. Yhdistyksen tarkoitus on jakaa tietoa, edistää kuntoutusta ja sosiaalisia oikeuksia. Yhdistys on Neuroliiton alueellinen jäsenyhdistys. == Historia == Päijät-Hämeen neuroyhdistys on perustettu 24.1.1979 Lahdessa. MS-yhdistystoiminta on kuitenkin alkanut seudulla ensimmäisen kerran jo vuonna 1974 Lahden MS- kerhona, joka toimi Helsingin MS-yhdistyksen alaisena. Lahden MS-kerhon perustavassa kokouksessa Risto ja Saara Mäki-Ketelän kotona oli toiminnanjohtaja Liisa Leiva MS-liitosta, ylihoitaja Soile Hemmi Lahden kaupungin avosairaanhoidosta, Juhani Siikander Inva-keskuksesta ja 13 MS- tautia sairastavaa henkilöä. Vuodesta 1979 yhdistys toimi nimellä Päijät- Hämeen MS-yhdistys. Vuoden 2016 alusta yhdistyksen nimi muuttui ja nykyinen nimi on Päijät-Hämeen neuroyhdistys. Päijät-Hämeen neuroyhdistyksen puheenjohtajat: * Esa Toivanen 1979-1983 * Simo Hieta 1984-1985 * Soile Helenius (Kinni) 1986-1999 * Eero Keto 2000-2005 * Pauli Hermunen 2006-2010 * Eero Keto 2011-2014 * Mikko Virtanen 2015 -> Lähde: Yhdistyksen historiikki ja toimintakertomukset. == Toimialue == Päijät-Hämeen neuroyhdistyksen toimialue on Päijät-Hämeen keskussairaalan piiri. Toiminta-alueen paikkakuntia ovat Asikkala, Hartola, Heinola, Hollola, Hämeenkoski, Iitti, Kärkölä, Lahti, Myrskylä, Nastola, Orimattila, Padasjoki, Pukkila ja Sysmä. Päijät-Hämeen neuroyhdistyksen toimisto sijaitsee Lahdessa. == Toiminta == Päijät-Hämeen neuroyhdistyksen toiminta sisältää mm. jäseniltoja, kerhomuotoisia tapaamisia, liikuntaryhmiä, retkiä, tapahtumia ja tukihenkilötoimintaa. Jäseniltoja on noin kerran kuukaudessa vaihtuvin teemoin, samoin kerhot kokoontuvat myös noin kerran kuussa. Yhdistyksen päätapahtuma on vuosittainen KesäMäsä, joka järjestetään Lahden satamassa yhteistyössä Invalidiliitto ry:n kanssa. Päijät- Hämeen neuroyhdistyksen toiminnan tarkoitus on: * vertaistuen antaminen * kuntouttavan liikunnan järjestäminen * virkistystoiminnan järjestäminen. Näiden lisäksi yhdistyksellä on: * edunvalvontatoimintaa * tiedotustoimintaa * hallintotoimintaa. Yhdistystoiminta on vapaaehtoistoimintaa. == Kerhot == * Asikkalan MS-kerho * Harnes-tukiryhmä * Heinolan MS-Oma-apu-kerho * Hollolan MS-kerho * Kässäkerho * Miestenkerho * Nuorten kerho NUORA * Omaisten kerho Päijät-Hämeen neuroyhdistyksen kerhot kokoontuvat noin kerran kuukaudessa. == Aiheesta muualla == * Päijät-Hämeen neuroyhdistyksen kotisivut * Päijät-Hämeen neuroyhdistyksen Facebook-sivut Luokka:Suomessa paikallisesti toimivat potilas- ja vammaisjärjestöt Luokka:Päijät-Häme
Kloorifeniramiini

Kloorifeniramiini eli kloorifenamiini (C16H19ClN2) on antihistamiineihin kuuluva lääkeaine. Se ei ole yhtä unettava kuin monet muut ensimmäisen sukupolven antihistamiinit. ==Ominaisuudet ja käyttö== Kloorifeniramiini on huoneenlämpötilassa kirkas öljymäinen neste. Yhdiste on optisesti aktiivinen ja sillä on kaksi enantiomeeria. Lääkkeenä kloorifeniramiinia käytetään tyypillisesti raseemisena seoksena, mutta kloorifeniramiinin S-enantiomeeri on vaikutuksiltaan sata kertaa potentimpi kuin R-kloorifeniramiini. Kloorifeniramiinin vaikutus perustuu H1-histamiinireseptorin toiminnan estämiseen, mikä estää histamiinin sitoutumisen reseptoriin ja histamiinin vaikutusten ilmentymisen. Yhdistettä käytetään allergisen nuhan, nokkosrokon ja astman hoidossa. Eläimissä yhdiste metaboloituu demetyloitumalla ja hapettumalla. ==Synteesi== Kloorifeniramiinin synteesiin käytetään kahta tapaa. Vanhemmassa tavassa p-klooribentsyylinitriili reagoi 2-bromipyridiinin kanssa natriumamidin vaikutuksesta p-kloorifenyyli-2-pyridyyliasetonitriiliksi, joka edelleen reagoi 2-dimetyyliaminoetyylikloridin kanssa ja tämän välituotteen hydrolyysi ja dekarboksylointi happamissa olosuhteissa johtaa kloorifeniramiinin muodostumiseen. : Toinen kloorifeniramiinin valmistukseen käytettävä menetelmä on 2-(4-klooribentsyyli)pyridiinin reaktio 2-dimetyyliaminoetyylikloridin kanssa natriumamidin läsnä ollessa.Norbert Höfgen, Sonja Beckh, Istvan Szelenyi & Pal L. Bölcskei: Antiallergic Agents, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 28.2.2014 : ==Lähteet== Luokka:Antihistamiinit Luokka:Anksiolyytit Luokka:Serotoniinin takaisinoton estäjät Luokka:H1-reseptorin vastavaikuttajat Luokka:Muskariiniantagonistit Luokka:Puudutteet Luokka:Pyridiinit Luokka:Natriumkanavan salpaajat Luokka:WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Tupakanvastainen liike natsi-Saksassa

Natsi-Saksassa aloitettiin tupakoinninvastainen liike sen jälkeen, kun saksalaiset lääkärit olivat havainneet yhteyden tupakoinnin ja keuhkosyövän välillä. Hallitus tuki kampanjaa natsien päästyä valtaan ja kansallissosialistien johto tuomitsi tupakoinnin. Liikkeen myötä muun muassa kiellettiin tupakointi raitiovaunuissa, linja-autoissa ja kaupunkijunissa, pienennettiin tupakka-annoksia Wehrmachtissa sekä korotettiin tupakkaveroa. Luokka:Natsi-Saksa Luokka:Tupakointi Luokka:Tupakan historia
Christian von Haugwitz

Christian August Heinrich Kurt von HaugwitzNordisk familjebok (1909), s. 95 Runeberg.org. Viitattu 28.2.2014. (11. kesäkuuta 1752 Peuke bei Oels, Sleesia – 9. helmikuuta 1832 Venetsia, Itävalta-Unkari) oli preussilainen kreivi, poliitikko ja diplomaatti, joka toimi Preussin ulkopolitiikan pääarkkitehtina vuosina 1792–1806.Christian, count von Haugwitz Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 28.2.2014. Haugwitz opiskeli Hallen ja Göttingenin yliopistoissa, minkä jälkeen hän matkusteli Euroopassa. Liityttyään ruusuristiläisiin hän pääsi tutustumaan Preussin kuningas Fredrik Vilhelm II:n tärkeään neuvonantajaan Hans Rudolf von Bischoffwerderiin. Tämä avasi Haugwitzille tien diplomaatiuralle ja 1792 hänet nimitettiin Preussin lähettilääksi Wieniin. Saman vuoden lopussa hänet kutsuttiin Preussin ulkoministeriksi. Hän neuvotteli tammikuussa 1793 Puolan toisen jaon yhdessä Venäjän kanssa itävaltalaisten tietämättä. Preussin ja Itävallan suhde jännittyi entisestään, kun Haugwitz vuonna 1795 junaili Baselin rauhansopimuksen, joka irrotti Preussin Ranskan vallankumoussodista. Ranskan voimistuttua Haugwitz olisi halunnut Preussin liittyvän Ranskan vastaiseen toisen liittokunnan sotaan vuonna 1799, mutta kuningas Fredrik Vilhelm III kieltäytyi. Toisen liittokunnan hajottua Preussi liittoutui Venäjän kanssa. Kun Napoleon vuonna 1803 miehitti Englannille kuuluuneen Hannoverin Saksassa, eikä kuningas Fredrik Vilhelm vieläkään suostunut toimiin Ranskaa vastaan, Haugwitz erosi vastalauseena elokuussa 1804. Kun Ranskan joukot kolmannen liittokunnan sodan aikana syksyllä 1805 loukkasivat puolueettoman Preussin aluetta Ansbachissa, Haugwitz toimitti henkilökohtaisesti Napoleonille Preussin uhkavaatimuksen, jossa uhattiin sodanjulistuksella mikäli Ranska ei hyväksyisi Preussin välitystä sotivien osapuolten kesken. Kun Napoleon kuitenkin löi itävaltalaiset ja venäläiset Austerlitzin taistelussa joulukuun 1805 alussa, Haugwitz joutui allekirjoittamaan 15. joulukuuta Schönbrunnin sopimuksen, jonka mukaan Preussin oli liittouduttava Ranskan kanssa sekä vaihdettava alueitaan Hannoveriin. Sopimus teki Preussin täysin riippuvaiseksi Ranskasta. Napoleon painosti Haugwitzin seuraajaksi tulleen Karl August von Hardenbergin eroamaan Preussin hallituksesta huhtikuussa 1806, jolloin Haugwitz palasi aiempaan tehtäväänsä. Hänen johdollaan Preussi ryhtyi sangen huonosti valmistautuneena elokuussa 1806 uuteen sotaan Napoleonia vastaan, mutta kärsi murskatappion Jenan–Auerstädtin taistelussa lokakuussa. Haugwitz erosi uudelleen hallituksesta marraskuussa 1806, eikä enää palannut. Hän asui vuodesta 1820 Italiassa. Hänen muistelmansa julkaistiin postuumisti vuonna 1837 nimellä Fragment de mémoires inédits du comte de Haugwitz. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1752 syntyneet Luokka:Vuonna 1832 kuolleet
Louis Ferdinand (Preussin prinssi)

Friedrich Ludwig Christian (tunnettu yleisesti nimellä Louis Ferdinand; 18. marraskuuta 1772 – 10. lokakuuta 1806 Saalfeld) oli Preussin prinssi ja sotilas. Hän oli prinssi August Ferdinandin poika ja kuningas Fredrik Suuren veljenpoika. Louis Ferdinand kunnostautui vuosina 1793–1794 käydyssä sodassa Ranskaa vastaan. Napoleonin sotien aikana vuonna 1804 hän pyrki saamaan sotaliiton Preussin ja Itävallan välille Ranskaa vastaan. Kun neljännen liittokunnan sota vuonna 1806 puhkesi, hän sai komentoonsa ruhtinas Hohenlohen komentaman armeijan 8 000 miestä käsittäneet etujoukot. Louis Ferdinand kaatui Saalfeldin taistelussa 10. lokakuuta ranskalaisen ratsumiehen surmaamana.Nordisk familjebok (1912), s. 1265 Runeberg.org. Viitattu 28.2.2014. Prinssi Louis Ferdinand tunnettiin myös musiikillisesta lahjakkuudestaan ja hän sävelsi joitain pianoteoksia. ==Lähteet== Luokka:Hohenzollernin hallitsijasuku Luokka:Prinssit Luokka:Sotilaat Luokka:Vuonna 1772 syntyneet Luokka:Vuonna 1806 kuolleet
Aku Paasi

Aku Paasi, (aik. August Pyy; 1895 Suurpero, Viipurin maalaiskunta – 1937 t. 1938 Neuvostoliitto) oli suomalainen SKP:n ns. revolverioppositioon kuulunut punaupseerikoulun oppilas. Hän johti vuonna 1920 Pietarissa ns. Kuusisen klubin murhat suorittanutta kuuden punaupseerikoulun oppilaan ryhmää. Viipurin seudulta kotoisin olleen Paaden isällä oli maatila ja Paasi kävi itsekin Suomessa pehtorikoulun. Hän työskenteli myös viilarina rautateillä ja johti sisällissodan aikana Suurperon punakaartia. Sen jälkeen hän siirtyi Venäjälle aikoen ryhtyä maanviljelijäksi Altain alueella. Oleskeltuaan vuonna 1918 Buin siirtolassa Paasi asettui Pietariin ja meni oppilaaksi Pietarin punaupseerikouluun. Hän valmistui huhtikuussa 1919 koulun tykistölinjalta ja osallistui 1919–1920 taisteluihin Itä-Karjalassa muun muassa tykkipatterin komentajana. Venäjälle paenneiden suomalaiskommunistien rivijäsenten elämä oli köyhää ja heidän arvostelunsa tukahdutettiin kommunistipuolueen johdon taholta muun muassa erottamalla arvostelijoita puolueesta. Puolueen sisälle muodostuikin oppositioryhmittymä (ns. revolverioppositio), joka päätti iskeä eli "poistaa johdon ja joukkueen välisen kuilun" avoimella hyökkäyksellä. Oppositio oli tyytymätön myös punaupseerikoulun komissaarina toimineen Eino Rahjan johtamistapaan, puolueen keskuskomitan jäsenille yhteisistä varoista maksettuihin palkkioihin sekä siihen että keväällä 1919 Narvan taisteluun lähetetty Suomen komppania oli kärsinyt jo ennen rintamalle tuloa suuret tappiot johdon tekemien virheiden takia. Paasi erotettiin oppositiotoimintansa vuoksi SKP:stä heinäkuussa 1920. Paaden johtama kuuden punaupseerioppilaan ryhmä ampui 31. elokuuta 1920 kahdeksan SKP:n jäsentä ja haavoitti kymmentä. Teon jälkeen ryhmä antautui vapaaehtoisesti miliisille. Kaksi vuotta myöhemmin pidetyssä oikeudenkäynnissä heidät tuomittiin lieviin, 3–5 vuoden vankeusrangaistuksiin lukuun ottamatta SKP:n oppositioon kuuluneita Voitto Elorantaa ja Elvira Willman-Elorantaa, jotka teloitettiin. Paasi sai viiden vuoden karkotustuomion, jota hän kärsi aluksi Taka-Baikalin Tšitassa. Sittemmin hän sai työpaikan Burjatian ASNT:n maatalousasiain kansankomissariaatissa ja asettui asumaan Verhneudinskiin. Vuodesta 1924 hän oli Burjato-Mongolian ASNT:n valtion karjanjalostuksen apulaisjohtaja. Eräiden tietojen mukaan hänet vangittiin Stalinin vainojen aikaan 1937 ja teloitettiin, toisten tietojen mukaan hän kuoli luonnollisen kuoleman. == Lähteet == * Mirko Harjula: Suomalaiset Venäjän sisällissodassa 1917–1922, s. 530–531. SKS, Helsinki 2006. * Kiviranta, Elina: ”Tervetuloa sorretut siskot, tänne joukkoomme joutukaa” - kansanedustaja Alma Jokisen tie Tampereen Amurista punapakolaiseksi Neuvosto-Venäjälle. Historia pro gradu – tutkielma, Tampereen yliopisto 2006, Aku Paadesta ja SKP:n oppositiosta sivuilla 83-84, 86 * * Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Punaupseerit Luokka:Suomalaiset murhaajat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:1930-luvulla kuolleet
Pekka Helo

Pekka Helo (s. 25. helmikuuta 1945 Kajaani) on suomalainen luontovalokuvaaja ja -kirjailija, koulutukseltaan kansakoulunopettaja.http://www.ikola.info/page.php?id=130 Hänen kirjansa Kotka, lintujen kuningas, valittiin vuoden luontokirjaksi 1981,http://wwf.fi/wwf-suomi/palkinnot-ja-tunnustukset/vuoden-luontokirja-- kilpailu/ ja vuonna 1985 hän sai Valtion tiedonjulkistamispalkinnon kirjastaan Yön linnut.http://www.tjnk.fi/fi/tsvfm Hän on toimittanut useita luontokirjoja, joilla on monta kirjoittajaa. Helo on kuulunut Vuoden luontokuva -kilpailun palkintotuomaristoon.http://www.vuodenluontokuva.fi/vlk/default.asp?iId=GFMEEI == Teoksia == *Kotka, lintujen kuningas, 1981 *Yön linnut, kirja Suomen pöllöistä, 1984 *Pakkasyön jäinen syleily (yhdessä Eine Syvävirran kanssa), 1987 *Kainuun uhanalaisia kasveja (yhdessä Tauno Ulvisen kanssa), 1992. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset luontokuvaajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vimpelinlampi

Vimpelinlampi on lampi Kajaanissa Huuhkajanvaaran itäpuolella ja Vimpelinvaaran länsipuolella. Sen pinta ala on 0,177 neliökilometriä. Sen ympäri kulkee kuntopolku. Rannalla on uimaranta. Luokka:Kajaanin järvet