EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kustavin kirkko

Kustavin kirkko (ruots. Gustavs kyrka) on Kustavissa sijaitseva puinen satulakattoinen torniton ristikirkko , jonka rakensi Johan Höckert 1783 vanhemman kirkon runkoa korottaen ja sivusakaroilla laajentaen. Kirkon pitkillä sivuilla ovat ristivarsina matalammat sakarat, joista toisessa on eteinen. Myös kirkon länsipäädyssä on eteinen ja itäisen ristivarren pohjoispuolella sakaristo. Sisällä on puuholvikatto, ulkokatto on paanua. Kirkon pinta-ala on 338 neliötä ja siinä on istumapaikkoja 480 hengelle. Kirkon 14-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1952, ne siirrettiin kirkkoon Raision kirkosta 1969. Kaksiosainen alttaritaulu Pyhä ehtoollinen ja Ristiinaulittu on Jonas Bergmanin 1744 maalaama, saarnatuoli on 1600-luvulta. Erillinen kauttaaltaan paanuilla päällystetty kellotapuli siirrettiin kirkon yhteyteen Kustavin Kunnaraisen kylästä 1793. Kirkkoa on korjattu aiemmin useaan otteeseen, 1876-1879, 1895, 1903, 1921, 1928 ja 1965. Kirkkosalin uusiminen 1876-1879 tehtiin lääninarkkitehti C. J. von Heidekenin ja 1928 lääninarkkitehti Gunnar Wahlroosin suunnitelmien perusteella. Myöhemmin 1988 kirkkorakennusta korjattiin ulkoapäin. Kirkon aitta on kirkkoalueen länsiportilla ja leikkaushuone vuodelta 1929 kirkkomaan pohjoislaidalla. Sankarihaudalla on Jussi Vikaisen suunnittelema patsas. Kustavin kirkko ympäristöineen kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. ==Kirkon alkuperä== Aiemmin oletettiin että Kustavin kirkko olisi ollut alkujaan pitkäkirkko ja vasta myöhemmin laajennettu ristikirkoksi. Vuonna 2021 saatiin selville että kirkko on rakennettu ristikirkoksi jo vuonna 1676, ennen sen siirtämistä nykyiselle paikalleen. Historiantutkijat Outi Hupaniittu ja Panu Savolainen tutkivat kirkon historiaa sekä vanhoja pitäjänkokousten pöytäkirjoja ja tilikirjoja ja totesivat että ristikirkko on mitä todennäköisemmin kirkon alkuperäinen muoto. Täten se on yksi Suomen viidestä nykyaikaan säilyneestä 1600-luvulla rakennetusta ristikirkosta. == Lähteet == Luokka:Kustavi Luokka:Varsinais- Suomen kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset ristikirkot Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Álex Rins

Álex Rins Navarro (s. 8. joulukuuta 1995 Barcelona) on espanjalainen ratamoottoripyöräilijä. Kaudella 2015 hän kilpailee Páginas Amarillas HP 40 -tallissa Moto2-luokassa Kalexin pyörällähttp://www.motogp.com/en/riders/Alex+Rins . Rins on 176 senttimetriä pitkä ja painaa 62 kilogrammaa. == Ura == === Moto3 === Rins debytoi Moto3-luokassa kaudella 2012 Estrella Galician Suter Hondalla. Hän oli sarjan yhteispisteissä viides ja saavutti ensimmäisen palkintokorokesijansa Ranskasta. Kaudella 2013 Rins jatkoi saman tallin KTM:llä. Hän saavutti kauden aikana kuusi voittoa ja yhteensä 14 palkintokorokesijoitusta. Se riitti sarjan toiseen tilaan maanmies Maverick Viñalesin jälkeen. Kaudella 2014 Rins jatkoi Estrella Galicialla. Hän saavutti kauden aikana kaksi voittoa ja yhteensä kahdeksan palkintosijoitusta sijoittuen sarjan yhteispisteissä kolmanneksi. === Moto2 === Kaudeksi 2015 Rins siirtyy Moto2-luokkaan Páginas Amarillas HP 40 -talliin Kalexin pyörälle. === MotoGP === Álex Rins ajaa MotoGP -luokassa Team SUZUKI ECSTAR tallissa vuonna 2017 tallikaverinaan italialaiskuljetta Andrea Iannone. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Espanjalaiset ratamoottoripyöräilijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Makemakes

The Makemakes on itävaltalainen pop rock -yhtye, joka edusti isäntämaata vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Wienissä kappaleella I Am Yours. Yhtyeen muodostavat Dominic "Dodo" Muhrer, Markus Christ ja Florian Meindl. == Historia == The Makemakes perustettiin 1. toukokuuta 2012http://www.eurovision.tv/page/history/year/participant- profile/?song=32633. Nimensä yhtye sai kääpiöplaneetta Makemakesta. Runsaan kuukauden kuluttua yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä "The Lovercallin". The Makemakes lämmitteli vuonna 2013 Bon Jovia sen konsertissa Wienissä. Toisen singlensä yhtye julkaisi vuonna 2014. Kappaleen nimi oli "Million Euro Smile", ja se oli suosittu kotimaassaan. Yhtyeen kolmas single "I Am Yours", julkaistiin vuonna 2015. Kappale osallistui vuoden 2015 Eurovision laulukilpailuun. Isäntämaana yhtye pääsi suoraan finaaliin. Finaalissa kappale jäi jaetulle viimeiselle sijalle eikä saanut pisteitä. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset popyhtyeet Luokka:Itävaltalaiset rockyhtyeet Luokka:Itävallan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2015 euroviisuedustajat
Rasteau

Rasteau on kunta Kaakkois-Ranskassa Vauclusen departementissa Provence-Alpit- Rivieran alueella. Kunta on tunnettua viininviljelyaluetta ja alueen viini on saanut laatuluokituksen Rasteau AOC. Rasteaussa on keskiaikaisen linnan rauniot. Kunnan nähtävyyksiä ovat sen kirkot Église Saint-Didier sekä 1600-luvulla rakennettu Chapelle Notre-Dame des Vignerons.Paris-Nice 2015 ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Vauclusen kunnat
Tonight Again

Tonight Again () on australialaislaulaja Guy Sebastianin kappale, jolla hän edusti Australiaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä. Tonight Again on Australian historian ensimmäinen euroviisuedustuskappale. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Sebastian itse, David Ryan Harris ja Louis Schoorlhttp://www.eurovision.tv/page/history/year/participant- profile/?song=32993. Kappale eteni suoraan finaaliin, sillä Australia sai ensikertalaisena suoran finaalipaikan. Siellä se sai 196 pistettä ja sijoittui viidenneksi. Kappaleen kesto on kolme minuuttia ja yhdeksän sekuntiahttps://www.youtube.com/watch?v=i7MwzRBEY_M. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Australian euroviisuedustuskappaleet
Tapio Mattlar

Tapio Ilari Mattlar (s. 17. maaliskuuta 1953 Helsinki) on suomalainen muusikko, musiikkitoimittaja ja maaseutuaktivisti. Muusikkona Mattlar on erikoistunut muinaissoittimiin: hänen instrumenttejaan ovat kampiliira, viikinkilyyra, jouhikko, kantele ja šamaanirumpu. Helsinkiläissyntyinen Mattlar viljelee Harjun perinnemaisematilaa Hartolan VuorenkylässäHarjun perinnemaisematila , Nähtävyydet, Hartolan kunta, viitattu 17.3.2015. ja tunnetaan Suomen Kylätoiminta ry:n (SYTY) yhtenä perustajana. Kylätoiminnalle myönnettiin kunniapalkinto vuoden 1992 Right Livelihood -tapahtumassa.abc, mattlar.fi, viitattu 17.3.2015.Tapio Mattlar, Co-Founder of the Finish Village Action Network, Right Livelihood Award 1992 , Youth Future Project, viitattu 17.3.2015. Mattlar kirjoitti ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1972 ja pääsi opiskelemaan Helsingin yliopistossa journalismia ja etnomusikologiaa, haaveenaan musiikkitoimittajan työ. Vuosina 1977–1979 Mattlar toimitti ja juonsi Yleisradiossa ohjelmasarjaa Rock and rollin villit vuodet.Blues News -lehden & Finnish Blues Society ry:n historia vuodesta 1968. Yli 40 vuotta... ei sittenkään aivan suotta! Blues News, viitattu 17.3.2015. Vuonna 1996 Mattlar perusti folkrockyhtyeen Tarujen Saari. Hänen nykyinen yhtyeensä on nimeltään Ancient Bear Cult. Vuonna 2013 julkaistiin Tapio Mattlarin laulajapuolisostaan Marja Mattlarista toimittama kirja Marja Mattlar – musiikkiura omin päin.Tapio Mattlar (toim.) – Marja Mattlar – Musiikkiura omin päin , Keskisuomalainen 12.9.2013, viitattu 17.3.2015. Heidän poikansa on radiotoimittaja Mikko Mattlar.Kallionpää, Katri: Vanhoja vinyylejä uusin korvin. Iskelmäiltaman Mikko Mattlar soittaa suomalaisen musiikin historian uusiksi joka sunnuntai. Helsingin Sanomat 8.6.2013, viitattu 17.3.2015. ==Teoksia== *Mattlar, Tapio ja Mattlar, Marja: Maatilan elämää, lastenkirja,‎ 1985 *Mattlar, Tapio ja Mattlar, Marja: Muuttaisitko maalle, Otava 1988 *Marja Mattlar – musiikkiura omin päin, omakustanne 2013. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kansanmuusikot Luokka:Suomalaiset kanteleensoittajat Luokka:Jouhikonsoittajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Musiikkitoimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset ympäristöaktivistit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leevi Haapala

Leevi Haapala (s. 1972 Keuruu) on Taideyliopiston Kuvataideakatemian dekaani. Hän on toiminut tehtävässä maaliskuusta 2024 alkaen. Hän siirtyi tehtävään Kiasman museonjohtajan paikalta. Aiemmin Haapala on työskennellyt Taideyliopiston Kuvataideakatemian professorina sekä Kiasman amanuenssina ja nykytaiteen tutkijana. Hän teki väitöskirjansa Helsingin yliopiston taidehistorian oppiaineeseen. Väitöskirjan otsikko oli Tiedostumaton nykytaiteessa: Katse, ääni ja aika vuosituhannen taitteen suomalaisessa nykytaiteessa (2012). Haapala työskenteli Suomen nykytaiteen museossa jo 1994, johon hän tuli siviilipalvelusmieheksi Ars 95 -näyttelyn järjestelyiden avustajaksi. Vuodesta 1997 hän työskenteli Kuvataiteen keskusarkiston tutkijana ja Kiasman amanuenssina, kunnes 2014 nimitettiin Kuvataideakatemian Praxis-maisteriohjelman 2-vuotiseksi professoriksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Leevi Haapala 375 humanistia -sivusto 23.10.2015, Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta. * Kiasman johtaja yritti maksattaa puolisonsa yöpymis­kuluja.., 14.12.2022, Ilta-Sanomat, Sanoma Media Finland Oy Luokka:Kuvataideakatemian professorit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Antero Viljanen

Jarmo Antero Viljanen (11. maaliskuuta 1929 Rauma – 3. huhtikuuta 2008) oli suomalainen kirjailija ja käsikirjoittaja. Viljanen kävi ammattikoulun ja työskenteli kumikorjaamossa, kiviveistämössä, olut- ja tynnyritehtaassa sekä toimi postimiehenä ja varastonhoitajana. Antero Viljanen Kirjasampo.fi Viljanen teki käsikirjoituksen Mauno Hyvösen 1965 ohjaamaan tv-elokuvaan Lähimmäinen, Ilkka Kylävaaran 1975 ohjaamaan tv-näytelmään Elävän leski sekä Visa Mäkisen 1986 ohjaamaan elokuvaan Pekka Puupää poliisina ja Mäkisen vuonna 1986 tuottamaan tv-sarjaan Pekka Puupää. == Teoksia == * Onnellinen onnettomuus. Karisto 1952 * Tuhatkasvoinen mies: seikkailukertomus. Karisto 1956 * Leikki kaukana. Karisto 1965 * Elävän leski: kuunnelma. Yleisradio, Helsinki 1971, ilmestynyt myös teoksessa Kansan äänet. Suomalaisia kansankuunnelmia, toimittanut Outi Nyytäjä. Yleisradio ja Otava, Helsinki 1973 * Ajopuu: kuunnelma. 1973 * Tarazona: kuunnelma. 1974 * Keinuhevonen: kuunnelma ; dramaturgi Heljä Talvikki Ahonen. Yleisradio, Helsinki 1978 * Toukokuun toinen sunnuntai: kuunnelma; dramaturgi Johanna Rajamaa. Yleisradio, Helsinki 1984 == Lähteet == * (Arkistolinkki) ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Letaaliannos

Letaaliannos (LD, engl. lethal dose) on eräs lääketieteellinen ilmaus, joka tarkoittaa sanatarkasti kuolettavaa annosta. Se on määrä jotain tiettyä lääkeainetta tai myrkkyä, jonka saaminen tavanomaisesti johtaa ihmisen kuolemaan. LD-arvoa laskettaessa ei oteta huomioon mahdollisia ristikkäisiä yhteisvaikutuksia, kuten esimerkiksi usean saman aikaisesti saadun lääkkeen tai myrkyn kumuloituvaa vaikutusta. Jonkin tietyn yksilöidyn lääkkeen tai myrkyn kuolettavuutta on tutkittu yleisimmin eläinkokein. Natsi-Saksassa tällaisia myrkyllisyystestejä suoritettiin ihmisillä. Nykyään kehittynyt solubiologia mahdollistaa vastaavat kokeet soluviljelmien avulla. == Katso myös == *LC50 *LD50 Luokka:Lääketiede Luokka:Lääkkeet Luokka:Toksikologia
Ilmari Weneskoski

Ilmari Wäinö Ludvig Weneskoski (aik. Willgren; 2. lokakuuta 1882 Tampere – 8. helmikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen kapellimestari ja viulisti.Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 5, s. 594. Helsinki 1979. ISBN 951-1-05295-0. Weneskoski opiskeli Helsingissä, Pariisissa ja Leipzigissa. Hän perusti Tampereen musiikkikoulun vuonna 1917 ja toimi sen rehtorina vuoteen 1924 saakka. Hän toimi kapellimestarina Heinolassa, Helsingissä, Tampereella, Viipurissa ja Oulussa. Hän opetti myös viulunsoittoa Helsingissä. Hän oli naimisissa pianisti Gerda Weneskosken (1892–1984) kanssa. Weneskosken poika oli jazzmuusikko ja manageri Jorma Weneskoski (1929–2006). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Jyrki Vihma

Jyrki Kalevi Vihma (11. maaliskuuta 1929 Helsinki – 1. huhtikuuta 1993 Ranska)Heikki Wegelius: Kuolleita: Johtaja, lainopin kandidaatti Jyrki Vihma (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 5.5.1993. Viitattu 30.5.2018. oli suomalainen lainopin kandidaatti ja runoilija. Vihma julkaisi 1955 varhaista modernismia edustaneen runokokoelman Arpa. Vihma kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1947 ja valmistui lainopin kandidaatiksi vuonna 1957. Hän työskenteli vuodesta 1960 alkaen Liiketyönantajain Keskusliitossa, vuodesta 1976 kansainvälisten kysymysten johtajana. Vihma osallistui muun muassa yli 20 kertaa Kansainvälisen työjärjestön ILO:n vuosittaisiin yleiskokouksiin. Hän oli vuodesta 1972 Suomen ILO-neuvottelukunnan jäsen, julkaisi 1980-luvulla kolme kirjaa ILO:n toiminnasta ja piti luentoja järjestöstä oikeustieteellisessä tiedekunnassa.Seija-Riitta ja Jyrki Vihman stipendirahaston perustaminen, Helsingin yliopiston rehtorin päätös 27.5.2013 Vihma oli Työtuomioistuimen jäsen vuosina 1971–1987. Jyrki Vihman isä oli eversti Martti Vihma, vuoteen 1933 Wichmann.Kuka kukin on 1954, s. 969 Runeberg.org. == Teoksia == * Ylioppilasteatteri 1926-1951 ; toim. Maija Heino, Juhani Nuotto, Jyrki Vihma. Ylioppilasteatteri, Helsinki 1951 * Arpa : runoja. WSOY 1955 * Vuoden 1970 työsopimuslaki ; kirj. Tapani Kahri, Jyrki Vihma. Weilin + Göös, Espoo 1971 * !Olé! - herkkuja Espanjasta. Seepra 100. WSOY 1977 * Kansainvälinen työjärjestö ILO : työelämän kehittäjä. Suomalaisen lakimiesyhdistyksen julkaisuja. B-sarja 197. Lainopillinen ylioppilastiedekunta, Helsinki 1984 * Työsopimuslaki 1984 ; kirj. Tapani Kahri, Jyrki Vihma. Weilin + Göös, Espoo 1984, 2. painos 1987, 3. uud. painos 1989 * Järjestöjen asema työolojen hallinnassa : työmarkkinajärjestöjen osuus Kansainvälisen työjärjestön yleissopimusten ja suositusten valossa. Lakimiesliiton kustannus, Helsinki 1986 * Kolmio kärjellään : työolojen hallinnan avainkohtia. LTK-erityispalvelut, Helsinki 1987 == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Kari Rydmanin blogi 29.4.2010 : Jyrki Vihman Arpa (1955) - unohdetun kirjailijan maineen palautus Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Israelin parlamenttivaalit 2015

Israelin parlamenttivaalit 2015 järjestettiin 17. maaliskuuta 2015, koska hallitus oli kaatunut joulukuussa 2014 budjettia ja Israelin juutalaisvaltioksi määrittelevää peruslakiesitystä koskeviin erimielisyyksiin. Isaac Herzogin johtama perinteinen Työväenpuolue ja vuonna 2012 perustettu Tzipi Livnin johtama Hatnuah muodostivat 10. joulukuuta 2014 vaaleja varten uuden keskustavasemmistolaisen koalition nimeltä Sionistinen liitto, joka otti tavoitteekseen pääministeri Benjamin Netanjahun johtaman oikeistolaisen Likudin lyömisen. Vaikka koalitio saikin maltillisen vaalivoiton, sijoittui se lopullisessa vaalituloksessa toiseksi. Edellisissä vuoden 2013 parlamenttivaaleissa Likud ja Avigdor Liebermanin johtama Jisrael Beiteinu olivat muodostaneet yleisoikeistolaisen puolueliiton Likud Jisrael Beiteinun, joka sai 31 paikkaa 120-paikkaisessa Knessetissä. Tämä liitto kuitenkin hajosi heinäkuussa 2014 israelilaisteinien kidnappausmurhaan ja Gazan sotatoimiin liittyneisiin erimielisyyksiin Netanjahun ja Liebermanin välillä. Näin ollen puolueet lähtivät omilla listoillaan näihin vaaleihin. Likud onnistui näissä vaaleissa saamaan yksin omalla listallaan lähes saman tuloksen kuin vuoden 2013 puolueliitto ja oli siten selvä vaalivoittaja. Sen sijaan Jisrael Beiteinu kärsi kovan vaalitappion menettäen yli puolet paikoistaan. Muita vaalivoittajia oli arabien Yhteislista ja uusi keskustaoikeistolainen liberaalipuolue Kulanu. Vuoden 2013 vaaleissa äänikynnys oli ollut 2 prosenttia, mutta 11. maaliskuuta 2014 Knesset oli nostanut sen 3,25 prosenttiin, mikä pakotti ensi kerran suuret arabipuolueet yhdistymäänhttp://www.timesofisrael.com/arab-parties-and-hadash-finalize- unity-deal/ Kulanu taas syntyi marraskuussa 2014 kansansuosiota nauttineen entisen Likudin kansanedustajan ja ministerin Moshe Kahlonin perustamana.http://www.timesofisrael.com/popular-ex-likud-minister-launches- new-party/http://www.timesofisrael.com/ex-likud-minister-kahlon-to-call-his- new-party-kulanu/ Jisrael Beiteinun lisäksi tappion kärsivät uskonnollista oikeistoa edustavat Shas ja Yhdistynyt toorajuutalaisuus sekä laitaoikeiston Juutalainen koti. Sen sijaan jo vuodesta 1992 toimineen vasemmistopuolue Meretzin yhden paikan tappiota pidettiin menestyksenä, koska pitkään näytti siltä, ette Meretzin tulos jäisi vain neljään edustajaan.http://www.haaretz.com/news/israel-election-2015/1.647744 Äänestysaktiivsuus oli 72,3 %http://www.srugim.co.il/110810-%D7%91%D7%97%D7%99%D7%A8%D7%95%D7%AA-2015-%D7%94%D7%AA%D7%95%D7%A6%D7%90%D7%95%D7%AA-%D7%94%D7%A1%D7%95%D7%A4%D7%99%D7%95%D7%AA eli 4,6 % enemmän kuin edellisissä parlamenttivaaleissa. Lisäksi valituksi tuli 29 naista, mikä on ennätysmäärä.http://www.jpost.com/Israel- Elections/Final-Knesset-tally-bumps-female-MKs-up-to-29-394550 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Parlamenttivaalit 2015 Luokka:Vuoden 2015 vaalit
Surinamen jalkapallomaajoukkue

Surinamen jalkapallomaajoukkue edustaa Surinamea kansainvälisissä miesten arvokisoissa. Sitä hallinnoi Surinamen jalkapalloliitto. Joukkue ei ole koskaan selvinnyt maailmanmestaruuskisoihin. ==Menestys arvokisoissa== ===Maailmanmestaruuskilpailut=== * 1930–1934: Ei osallistunut * 1938: Vetäytyi * 1950–1958: Ei osallistunut * 1962–1986: Ei selvinnyt * 1990: Ei osallistunut * 1994–2014: Ei selvinnyt ===CONCACAF Gold Cup=== * 1991: Ei selviytynyt karsinnoista * 1993: Vetäytyi * 1996: Ei selviytynyt karsinnoista * 1998: Ei osallistunut * 2000-2002: Ei selviytynyt karsinnoista * 2003: Vetäytyi * 2005-2015: Ei selviytynyt karsinnoista == Lähteet == Luokka:Jalkapallomaajoukkueet Luokka:Surinamen urheilu
Aikuinen nainen (kappale)

Aikuinen nainen on Paula Koivuniemen vuonna 1982 levyttämä käännösiskelmä. Koivuniemen mukaan se on hänen suurin hittinsä, ja sen suosio perustuu hänen mielestään Kaisu Liuhalan vahvaan sanoitukseen ja tarttuvaan melodiaan. Kappaleen sovittaja on Esa Nieminen. Alkuperäiskappale on italiankielinen ”Maledetta primavera” () ja sen on säveltänyt Gaetano ”Toto” Savio ja sanoittanut Amerigo Cassella. Loretta Goggi esitti sen San Remon musiikkifestivaaleilla vuonna 1981, mutta hän ei voittanut kilpailua. ”Aikuinen nainen” on suosittu myös karaokessa. Iltalehti haastatteli vuonna 2012 kolmeakymmentä suomalaista karaokejuontajaa. Haastattelujen perusteella sävelteos sijoittui toiseksi suosituimmaksi suomenkieliseksi lauluksi. Samalla se on myös karaokejuontajien henkilökohtaisen inhokkilistan kakkonen. Vesa- Matti Loiri lauloi ”Aikuisen naisen” Tyyne-hahmossaan vuonna 2014 Vain elämää -televisiosarjan 3. tuotantokaudella. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1982 kappaleet Luokka:Suomalaiset iskelmät Luokka:Suomalaiset käännöskappaleet Luokka:Paula Koivuniemen kappaleet
Arlette Elkaïm-Sartre

Arlette Elkaïm-Sartre (1935 Constantine, Algeria – 16. syyskuuta 2016) oli algerialaissyntyinen ranskalainen toimittaja ja Jean-Paul Sartren sihteeri, jonka Sartre adoptoi 1965. == Elämäkerta == Elkaïm työskenteli 1960-luvun lopulla toimittajana Tribunal Russellin raporttien toimituksessa. Elkaïm aloitti Sartren teosten kriittisen laitoksen julkaisun, joka käynnistyi 1985 teoksen Critique de la raison dialectique kahdella osalla. Hän kirjoitti Sartren teoksiin esipuheet. Elkaïm käänsi ja varusti selityksin Babylonian Talmudin aggadat, Ein Yaakov. Hän on myös kääntänyt teatterille Sofokleen tragedian Oidipus Kolonoksessa, joka esitettiin 2006 Brysselissä. Elkaïm kuoli 16. syyskuuta 2016. == Julkaisut == ;J.-P. Sartren teosten esipuheet *Cahiers pour une morale (Bibliothèque de philosophie, Gallimard, 1983). *Critique de la raison dialectique (Nouvelle édition avec glossaire, Gallimard, 1985). *Mallarmé, la lucidité et sa face d’ombre (Présentation et notes, Arcades, Gallimard, 1986). *L'Idiot de la famille (Bibliothèque de philosophie, nouvelle édition, revue et augmentée, Gallimard, 1988). *Vérité et existence (NRF essais, Gallimard, 1989). *La Reine Albemarle ou le dernier touriste (Gallimard, 1991). *Carnets de la drôle de guerre (Nouvelle édition augmentée d’un carnet inédit, Gallimard, 1995). D'autres notes pour ce même ouvrage dans Les Mots et autres écrits autobiographiques. Bibliothèque de la Pléiade, Gallimard 2010. *L'existentialisme est un humanisme (Folio essais, Gallimard, 1996). *L'Imaginaire. Psychologie phénoménologique de l’imagination (Folio essais, nouvelle édition Gallimard, 2005). *Réflexions sur la question juive (Nouvelle édition, 2005). *Typhus (Scénario, Gallimard, 2007). *Qu'est-ce que la littérature ? (Nouvelle édition, Gallimard, 2009). *Situations I, (Nouvelle édition augmentée, présentation, notices et notes, Gallimard, 2010). *Situations II (Nouvelle édition augmentée, notices et notes, Gallimard, 2012). * Situations III (Nouvelle édition augmentée, notices et notes, Gallimard, 2013). ;Novellit *Fêtes de nuit (Les Temps Modernes n° 155, janvier 1959). *Rayon fillettes (Les Temps Modernes n° 203, avril 1963). *Le retour au pays (Les Temps Modernes n° 215, avril 1964). *Dans le temps (Obliques, 1er trimestre 1981). ;Artikkelit *À propos des « Bonnes femmes » (Les Temps Modernes n° 173-174, août-septembre 1960). *L'Avventura (Les Temps Modernes n° 178, février 1961). *Brassens à l’Olympia ( Les Temps Modernes n° 187, décembre 1961). *The Connexion (Les Temps Modernes n° 191, avril 1962). *Du cinéma considéré comme un assassinat (Les Temps Modernes n° 199, décembre 1962). *L’Ange exterminateur (Les Temps Modernes n° 206, juillet 1963). *Sur Huit et Demi (Les Temps Modernes n° 207-208, août-septembre 1963). *Alphaville ou Bêtafilm ? (Les Temps Modernes n° 229, juin 1965). *Le vieil homme et l’enfant (Les Temps Modernes n° 252, mai 1967). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Arlette Elkaïm-Sartre, sur France Culture Luokka:Ranskalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Kolmikkaanjärvi

Kolmikkaanjärvi on Kanta-Hämeessä lähellä Tammelan Letkua sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueen Kalliojärven (kuivatettu) valuma-alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 12,7 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 300 metriä. Siihen laskee kolme suo-ojaa ja neljäs oja, jonka luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, on 400 metriä pitkä oja Torronsuolle. Järven rantaviiva on 2,1 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja suomaata. Järven länsipäässä on halkaisijaltaan 50 metriä suuri saari. Rannoille on rakennettu 16 loma-asuntoa, joille johtaa metsäautotiet Letkulta, Paatamosta ja valtatieltä 2. Toronsuohon laskevat myös Kolmikkaanjärven länsipuolella suosta etelään sijaitseva Hakolammi ja siihen lännestä laskevat Kailaanlammi ja Karkonlammi. Sen sijaan Haiponjärvi yhtä lähellä suon reunaa näistä hiukan länteen laskee etelään Paimionjoen vesistöön. == Geologia == Järven eteläpuolella oleva korkea Kolmikkaanjärvenkallio on geologisesti arvokas kalliomuodostuma. == Lähteet == Luokka:Kalliojärven valuma-alue Luokka:Tammelan järvet
Paskolammi (Tammelan Torro)

Paskolammi on Kanta-Hämeessä Tammelan Torrolla sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueen Kalliojärven (kuivatettu) valuma-alueeseen. == Maantiede == Lammen halkaisija on 80 metriä ja se sijaitsee Torronsuolle viettävän painauman pohjukassa. Lampea ympäröivä suo on keskeltä ojitettu ja lammen vedet virtaavat Torronsuolle toista ojaa myöten. Lammen rannat ovat metsäistä suomaata eikä niitä ole rakennettu. Yksi metsäautotie läheiseltä Haiponjärveltä johtaa suon länsirantaan. == Lähteet == Luokka:Kalliojärven valuma-alue Luokka:Tammelan järvet
Pieni juhlija

Pieni juhlija on Love Recordsin julkaisema kokoelmalevy vuodelta 1971. Levyllä esiintyy: Ellipsi, Vesa-Matti Loiri, Irina Milan, Pepe Willberg, Heli Keinonen, Finntrio, Tuulikki Eloranta, Kiti Neuvonen, Otto Donner, Sinikka Sokka, Rauli "Badding" Somerjoki ja M. A. Numminen. == Kappaleet == === A-puoli === # Pieni juhlija (Ellipsi) # Kun portin aukaisen (Vesa-Matti Loiri) # Turhaan ehkä norkoilet (Irina Milan) # Merimies (A Salty dog) (Pepe Willberg) # Kohtasin teidät (Ja vstretil vas) (Heli Keinonen) # Lounatuulen laulu (Finntrio) === B-puoli === # Merimiehet, nainen, tuska (Marinai donne e guai) (Tuulikki Eloranta) # Syyslaulu (Tombstone valentine) (Vesa-Matti Loiri) # Nuoruustango (Kiti Neuvonen) # Pääskytorni (Otto Donner) # Kauneimmat aamut (Sinikka Sokka) # Pilvet karkaa, niin minäkin (Rauli "Badding" Somerjoki) # Gramofooni ja muita ihmeitä (Ich hab' zu Haus ein Grammophon) (M.A. Numminen) == Aiheesta muualla == * Pieni juhlija discogs.com -sivustolla * Albumi Fono.fi:in tietokannassa == Lähteet == Luokka:Vuoden 1971 kokoelma-albumit Luokka:Love Recordsin albumit
Pelimannipuuhissa

Pelimannipuuhissa on Finntrion albumi vuodelta 1972. == Kappaleet == Kaikki sävellykset Konsta Jylhä jollei toisin mainita. === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # == Aiheesta muualla == * Pelimannipuuhissa discogs.com -sivustolla * Albumi Fono.fi:in tietokannassa Luokka:Vuoden 1972 albumit Luokka:Suomalaiset folkalbumit Luokka:Finn Trion albumit
No Money – No Music

No Money – No Music on Erik Lindström Sextetin albumi vuodelta 1975. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # == Muusikot == * Heikki Annala – basso * Pentti Lasanen – klarinetti * Ilpo Kallio – rummut * Heikki Laurila – kitara * Raimo Roiha – piano * Erik Lindström – vibrafoni == Aiheesta muualla == * No Money - No Music discogs.com -sivustolla * Albumi Fono.fi:in tietokannassa == Lähteet == Luokka:Vuoden 1975 albumit Luokka:Love Recordsin albumit Luokka:Suomalaiset jazzalbumit
Mestarikustannus

Mestarikustannus Oy oli vuosina 1973–2004 toiminut kirjankustantamo,Mestarikustannus Oy, Kauppalehti, viitattu 18.3.2015. joka julkaisi etupäässä kotiin liittyvää tietokirjallisuutta kuten keittokirjoja kirjoina ja kirjasarjoina, aikakauslehtinä sekä myös uudenlaisina, vähitellen ilmestyvinä kortistosarjoina keräilykoteloineen. Tuotteita markkinoitiin etenkin suoramarkkinointia käyttäen postimyyntinä kirjakerhojen tapaan. Mestarikustannus Oy:n edeltäjäksi mainitaan vuonna 1956 perustettu Oy Maestrofon Ab, jonka toiminnasta ei ole tietoja. Nykyisin Mestarikustannus on Oy Apilanlehti/Klöverbladet Ab:n aputoiminimi.OY Apilanlehti/Klöverbladet AB , YTJ Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä, viitattu 18.3.2015. Mestarikustannuksen perusti ruotsalainen, Hemmets Journal -aikakauslehdessä aiemmin työskennellyt Alf Tönneson, joka oli perustanut Ruotsiin samankaltaisen yrityksen Skandinavisk Press. Mestarikustannuksen ensimmäinen menestystuote oli Mestarikokki-niminen reseptikorttisarja, joka tuli markkinoille 1973 samaan aikaan kuin samaan ideaan perustuva Sanoma Osakeyhtiön Kodin Kuvalehden Keittotaitokerho. Mestarikustannuksen versio menestyi paremmin, ja Sanoma lopetti oman korttisarjansa 1978.Kautto, Hannu: hakanmediakronikkaa-blogi 1.2.2012 viitattu 18.3.2015. Mestarikustannuksen tietokirjojen aihepiireihin kuuluivat ruoanlaiton lisäksi huonekasvit, neuleet ja muut käsityöt sekä autot ja niiden korjaus. Tietokirjojen lisäksi Mestarikustannus julkaisi myös lastenkirjoja ja sarjakuvia, kuten 1980-luvun puolivälissä kymmeniä belgialaisen sarjakuvapiirtäjä Willy Vandersteenin Anu ja Antti -tarinoita Soile Kaukorannan suomentamina ja Jarkko Uosukaisen tekstaamina.Fennica-haku : Mestarikustannus, viitattu 18.3.2015.Hakutulos: Mestarikustannus , Antikvariaatti.net, viitattu 18.3.2015. ==Lähteet== Luokka:Entiset suomalaiset kirjankustantamot Luokka:Postimyynti
Mario Guaita-Ausonia

Mario Guaita (taiteilijanimeltään Mario Ausonia, 1881 Milano – 1956 Marseille) oli italialainen elokuvanäyttelijä ja -ohjaaja. Lääketiedettä opiskellut Guaita keskeytti opintonsa voimailu- ja teatteriharrastuksensa takia ja ryhtyi esiintymään sirkus- ja vaudevillenäytöksissä Euroopassa ja Amerikassa. Hänen elokuvaläpimurtonsa tapahtui Enrico Vidalin Spartacuksen pääosassa vuonna 1913. Guaita esitti voimamies- ja akrobaatinrooleja Pasquali Filmin elokuvissa kuten Salambò (1914), työskenteli sen jälkeen Gloria Filmillä ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan. Guaita saavutti suurimman menestyksensä De Giglio Filmin voimamies- ja seikkailuelokuvissa kuten L’atleta fantasma (1919), Lotte di giganti (1919), Atlas (1920), La cintura delle Amazzoni (1920), La nave dei miliardi (1922) ja Il pescatore di perle (1923), joista eräissä hän toimi myös ohjaajana. Hän teki käsikirjoittajavaimonsa Renée De Liot’n kanssa viitisentoista elokuvaa Italiassa sekä Ranskassa, jonne he muuttivat Italian elokuvateollisuuden lamavuosina 1920-luvun alussa. Guaitan viimeinen elokuva oli western La donna carnefice nel paese dell’oro vuonna 1926. Sen jälkeen hän piti elokuvateatteria Marseillessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Internet Movie Database: Mario Guaita-Ausonia Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Lars Werner och hans vänner

Lars Werner och hans vänner on Lars Wernerin albumi vuodelta 1967. == Kappaleet == Kaikki sävellykset Lars Werner. === A-puoli === # # === B-puoli === # # # # # == Muusikot == * Christer Boustedt – alttosaksofoni * Sven Hessle – kontrabasso * Jan Carlsson – rummut * Lars Werner – piano * Göran Östling – tenorisaksofoni * David Liebman – tenorisaksofoni * Otto Donner – trumpetti == Lähteet == * Lars Werner och hans vänner discogs.com -sivustolla * Albumi Fono.fi:in tietokannassa Luokka:Love Recordsin albumit Luokka:Vuoden 1967 albumit Luokka:Suomalaiset jazzalbumit
Matti Rauhaniemi

Matti Rauhaniemi (s. 1954) on suomalainen kuvataiteilija ja aforistikko. Rauhaniemen useat teokset ovat käsitetaidetta, joiden tiimoilta taiteilijalla on ollut useita yksityisnäyttelyjä. Rauhaniemi työskentelee Helsingissä Lyhty ry:n Taide- ja tekstiilityöpaja Luovillassa. Matti Rauhaniemen taidetta on esitetty muun muassa TAJU 2004 – Sivusta katsoen -näyttelyssä Hyvinkään Taidemuseossa, Anna mun olla -näyttelyssä Annantalossa Helsingissä sekä kansainvälisissä näyttelyissä Islannissa ja Itävallassa. Lisäksi Rauhaniemen mietelmiä on julkaistu Lyhty ry:n kirjassa Luonto huutaa, jonka on kuvittanut lyhtyläistaiteilija Johanna Karvinen. Toisin ajateltu -näyttelyssä Galleria ARXissa Rauhaniemen taidetta esiteltiin laajasti ja pääpaino oli kuvataiteessa. Tosin sana ja kuva kulkevat Rauhaniemen teoksissa aina rinnakkain tai paremminkin sanottuna päällekkäin, sillä tekstit on useimmiten kirjoitettu kuvien taakse. Osuvimmat aforisminsa Rauhaniemi vääntää konkreettisesti rautalangasta, jotta sanoma menee taatusti perille. ”Et voi sanoa kahta sanaa yhdellä kertaa” on tyypillinen Rauhaniemen mietelmä. Aforismiteoksia Rauhaniemi on luonut 2000-luvun alusta saakka. Rauhaniemi kuuluu Suomen erityistaiteilijoihin. Kehitysvammaisten taiteilijoiden tuki ry (nykyisin Kettuki ry) valitsi hänet Vuoden taiteilijaksi vuonna 2010. Yksi Rauhaniemen kuuluisimmista aforismista on: "Ole oma it­se­si, ole mons­te­ri, ole op­ti­mis­ti". Muun muassa Taide- ja muotoilukeskus Ars Aut­toi­sten kesänäyttely 2014, johon Rauhaniemi osallistui, oli nimetty kyseisen aforismin mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *YLE, Strada: Matti Rauhaniemi vääntää aforismeja rautalangasta (julkaistu 06.09.2013) *Keskiaho, Salla 2011: "Vielä paljon edessä on". Galleria Art Kaarisilta tekee pioneerityötä vallan ytimessä. Näkysyys ei ole itsestään selvää kehitysvammaisille taiteilijoille. Tukiviesti 2/2011. Rauhaniemi, Matti Rauhaniemi, Matti Rauhaniemi, Matti Luokka:Aforistikot
Jos rakastat – lauluja rakkaudesta 2

Jos rakastat – lauluja rakkaudesta 2 on Love Recordsin julkaisema kokoelmalevy vuodelta 1975. Levyllä esiintyy: Kristiina Halkola, Aulikki Oksanen, Tauno Palo, Marja-Riitta Väkevä, Kaisa Korhonen, Anneli Sari,Kiti Neuvonen, Ellipsi ja Pepe & Paradise. == Kappaleet == === A-puoli === # (Kristiina Halkola) # (Aulikki Oksanen) # (Tauno Palo) # (Kristiina Halkola) # (Marja-Riitta Väkevä) # (Kaisa Korhonen) === B-puoli === # * (Anneli Sari) # (Tauno Palo) # (Kiti Neuvonen) # (Ellipsi) # (Pepe & Paradise) # (Aulikki Oksanen) # (Anneli Sari) == Aiheesta muualla == * Jos Rakastat - Lauluja Rakkaudesta 2 discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 1975 kokoelma-albumit Luokka:Love Recordsin albumit
Yrjö Aaltonen

Yrjö Aaltonen (31. tammikuuta 1916 Uusikaupunki – 19. huhtikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja. Hän sai vuonna 1946 Jussi- kunniamaininnan lyhytelokuvasta Syksy. Sodan aikana Aaltonen toimi TK-miehenä. == Filmografia == * 1946: Syksy (lyhytelokuva) * 1949: Sinut minä tahdon * 1961: Nuoruus vauhdissa * 1961: Pikku Pietarin piha == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Klofibraatti

Klofibraatti (C12H15ClO3) on orgaaninen yhdiste tarkemmin klofibriinihapon etyyliesteri. Yhdistettä käytettiin lääketieteessä vaikean hypertriglyseridemian hoidossa, mutta vedettiin markkinoilta vuonna 2002 yhdisteen aiheuttamien haittavaikutusten vuoksi. ==Ominaisuudet, vaikutusmekanismi ja käyttö== Huoneenlämpötilassa klofibraatti on väritöntä öljymäistä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee helposti orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin. Klofibraatti on aihiolääke, joka metaboloituu elimistössä klofibriinihapoksi. Klofibraatti alentaa veren tiheydeltään erittäin alhaisten lipoproteiinien eli VLDL-kolesterolin ja LDL-kolesterolin pitoisuutta veressä aktivoimalla lipoproteiinilipaasientsyymiä, jolloin näiden lipoproteiinien hydrolyysi kiihtyy. Samalla HDL-kolesterolin pitoisuus veressä kasvaa. Lääkeainetta käytettiin lähinnä vaikean kohonneen veren kolesterolipitoisuuden hoitoon, jos ruokavalio, liikunta ja muu lääkehoito eivät tehonneet.Gajanan S. Joshi & James C. Burnett: Cardiovascular Agents, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 18.3.2015 ==Haittavaikutukset== Klofibraatin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla huonovointisuus, ripuli, lihaskrampit, lihasten jäykkyys ja heikkous ja lihaskivut. Yhdiste alentaa myös seksuaalista halua ja voi aiheuttaa miehillä impotenssia. WHO:n suuressa yli 5 000 potilasta kattaneessa tutkimuksessa klofibraatin havaittiin alentavan ei-kuolettavien sydänkohtauksien määrää ainoastaan potilailla, joilla ei ennen hoidon alkua oltu havaittu sydäntapahtumia. Klofibraattia saaneiden ryhmässä kuolleisuus muihin kuin sydän- tai verisuonitauteihin, kuten munuaisten ja virtsarakon syöpään, oli suurempi kuin lumelääkettä saaneiden ryhmässä. ==Synteesi== Klofibraatin synteesin lähtöaineita ovat p-kloorifenoli, asetoni ja kloroformi, jotka kondensoituvat emäksisissä olosuhteissa muodostaen klofibriinihappoa. Klofibriinihappo reagoi etanolin kanssa rikkihapon toimiessa katalyyttinä muodostaen klofibraattia.Axel Kleemann: Cardiovascular Drugs, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2008. Viitattu 18.3.2015 : ==Lähteet== Luokka:Lääkkeet
Kiratat

Kiratat (Andrographis) on noin 20–30-lajinenhttp://www.theplantlist.org/tpl1.1/search?q=andrographis http://efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=2&taxon;_id=101685 ruohokasvisuku akanttikasvien heimossa (Acanthaceae). == Tuntomerkit == Kiratat ovat ruohoja tai pieniä pensaita, joissa on kystoliittejä. Lehdet ovat ehytlaitaisia. Kukat sijaitsevat varsipäätteisissä tai lehtihankaisissa röyhyissä, tertuissa tai toisinaan tähkissä tai tiheissä ryhmissä; kukinnossa on suojuslehtiä. Yhdislehtinen verhiö on viisiliuskainen, ja liuskat ovat kapeita ja ainakin melkein samankokoisia. Teriö on tyvestään putkimainen tai suppilomainen, reunaltaan kaksihuulinen; alahuuli on kolmiliuskainen, ylähuuli kokonainen tai kaksiliuskainen. Heteitä on kaksi ja ne saattavat pistää ulos teriötorvesta; palhot ovat toisinaan karvaisia, ja ponnen puoliskot (teekat) ovat ainakin lähes samankokoiset ja tyveltään karvaiset. Hedelmä on pitkänomainen tai soikea kota ja sisältää 6–20 pallomaista tai hieman litistynyttä siementä. == Levinneisyys == Kiratat ovat kotoisin trooppisesta ja subtrooppisesta Aasiasta. == Käyttö == Suvun tunnetuin laji on rohtokirata (Andrographis paniculata), jolla nimensä mukaisesti on ollut lääkinnällistä käyttöä. ==Kuvia== Tiedosto:Andrographis alata 1.JPG|Andrographis alata Tiedosto:Andrographis atropurpurea 02.JPG|Andrographis atropurpurea Tiedosto:Andrographis echioides (False Waterwillow) W IMG 1536.jpg|Andrographis echioides == Lähteet == Luokka:Akanttikasvit
Tampereen Taidehalli

Tampereen Taidehalli ry on vuonna 2018 perustettu nuorten tamperelaisten kulttuurialan ammattilaisten yhdistys ja samanniminen työtilakollektiivi. Yhdistyksellä on toimitilat Tampereen Epilässä. Tampereen Taidehalli toimii työhuoneena ja ammattitaiteilijoiden kohtauspaikkana. Tampereen Taidehallilla on järjestetty avoimia yleisötapahtumia, joiden tavoitteena on ollut lisätä taiteen saavutettavuutta lähiöissä. Tampereen Taidehalli yhteisö tunnettiin aiemmin Tesoman Taidehallina. Tesomalla sijainnut Pirkanmaan Osuuskaupan tila purettiin joulukuussa 2015 ja työtilakollektiivi muutti Epilään. Uusi tila nimettiin Tampereen Taidehalliksi vuonna 2016 ja samanniminen yhdistys perustettiin 2018. Nykyisin työtilassa on vuokralaisena kymmenen kulttuurialan toimijaa. == Aiheesta muualla == * Tampereen Taidehallin kotisivut * Tesoman Taidehallista Tehonrakentajat ry:n blogissa Luokka:Taiteilijoiden työtilat Luokka:Tampereen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tampereen kuvataide Luokka:Epilä Luokka:Suomalaiset taiteilijaryhmät
Friberg (pelaaja)

Adam ”friberg” Friberg (s. 19. lokakuuta 1991) on ruotsalainen Counter-Strike: Global Offensive -ammattilainen. Friberg kuului yhteen aikansa tunnetuimmista CS:GO -joukkueista, ruotsalaiseen Ninjas in Pyjamasiin eli NiP:iin. Hän edusti Ninjas in Pyjamasia 5 vuoden ajan. Marraskuussa 2017 hän siirtyi OpTic Gaming -joukkueeseen. Kuuden kuukauden jälkeen joukkue kuitenkin hajosi. Toukokuussa 2018 Friberg aloitti joukkueessa nimeltä Heroic. Tällä hetkellä hän ei pelaa millekään joukkueelle.https://kniferound.net/wiki/Friberg NiP:in kanssa Friberg on voittanut muun muassa Winter Assemblyn vuonna 2015 sekä monia muita turnauksia. Yhteensä hänellä on 33 turnausvoittoa NiP:in kanssa. Hän on saavuttanut urallaan 169 200 dollariahttp://www.clanwiki.nu/wiki/Friberg . == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset elektronisen urheilun ammattilaiset Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mustamangrovet

Mustamangrovet eli mustamangrovepuut (Avicennia) on puuvartisten kasvien suku, joka kuuluu akanttikasvien heimoon. == Tuntomerkit == Mustamangrovet ovat merenrantojen pensaita tai puita, joiden oksat ovat liereitä paitsi joissakin tapauksissa nuorina nelisärmäisiä. Lehtiasento on vastakkainen. Kukinnot ovat pieniä tähkiä tai mykeröitä. Kukkien suojuslehdet ovat soikeita, verhiötä lyhyempiä ja pysyviä. Kukat ovat pieniä, vastakohtaisia ja perättömiä. Verhiö on kuppimainen ja viisiliuskainen; liuskat ovat limittäisiä ja pysyviä. Teriö on lähes säteittäinen, kellomainen, neli- tai viisiliuskainen ja kiinnittyy huomaamattomaan pohjuskehrään. Heteitä on neljä, ja ne kiinnittyvät teriötorven yläosaan. Sikiäin on epätäydellisesti nelilokeroinen, ja siinä on vapaa keski-istukka. Siemenaiheet ovat riippuvia. Hedelmä on verhiöllinen kota, joka avautuu kahdeksi nahkamaiseksi liuskaksi.http://efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=2&taxon;_id=103258 == Levinneisyys == Mustamangrovet ovat tropiikin ja subtropiikin merenrantojen ja mangroverämeiden kasveja. == Luokittelu == Suvussa on noin 14 lajia.http://www.theplantlist.org/tpl1.1/search?q=avicennia Suomeksi nimettyjä niistä ovat amerikanmustamangrove (Avicennia germinans) ja merimustamangrove (Avicennia marina).Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Avicennia == Kuvia == Avic marin 070728 020 mank.jpg|Merimustamangroven (Avicennia marina) lietteestä ylös nousevia hengitysjuuria (ja ihmisen läsnäolosta muistuttavia roskia). Avicennia officinalis Blanco1.73-cropped.jpg|Avicennia officinalis == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Mustamangrovet – Avicennia Luokka:Akanttikasvit
Hr. Ms. Tydeman (A906)

Hr. Ms. Tydeman (runkonumero A906, IMO 7432044) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston merentutkimusalus. == Valmistus == Aluksen köli laskettiin 29. huhtikuuta 1975. Se laskettiin vesille saman vuoden lopulla 18. joulukuuta ja valmistui 10. marraskuuta 1976.navyinside.nl == Palvelus == Alus muodosti Hr. Ms. Buyskesin ja Hr. Ms. Blommendalin kanssa niin sanotun Alankomaiden merentutkimusosaston valkoisen laivaston. Osasto korvattiin 2003 ja 2004 palvelukseen otetuilla Hr. Ms. Snelliuksella ja Hr. Ms. Luymesillä. Alus poistettiin palveluksesta 3. kesäkuuta 2004 ja myytiin Nigerialle, joka ei kuitenkaan maksanut alustaan. Tammikuussa 2007 Oceanwide Expeditions lunasti aluksen 900 000 eurolla. Vuonna 2008 Reimerswaalin telakka Hansweertissä kunnosti aluksen. Se nimettiin 14. marraskuuta 2009 uudelleen MV Planciukseksi alankomaalaisen kartoittajan Petrus Planciuksen (1552-1622) mukaan. Alankomaiden lipun alla purjehtiva alus tekee risteilyjä eteläiselle ja pohjoiselle napa-alueelle. Sillä on 53 hytissä majoitustilat 114 hengelle, minkä lisäksi aluksella on tilat 45 hengen miehistölle. Miehistöön kuuluu 17 merenkulusta ja 19 majoituksesta vastaavaa, joiden lisäksi on kahdeksan opasta ja lääkäri. Toukokuussa 2011 alus oli kaksi viikkoa huollettavana Haneweertissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *myship.com Luokka:Alankomaiden laivaston apualukset
Särmiöt

Särmiöt (Barleria) on trooppinen kasvisuku, joka kuuluu akanttikasvien heimoon. == Tuntomerkit == Särmiöt ovat pensaita, varpuja tai monivuotisia ruohoja, jotka ovat tavallisesti piikkisiä ja joissa on kystoliittejä, kalsiumkarbonaattimuodostumia. Lehdet sijaitsevat vastakkaisesti ja ovat ruodillisia. Kukat ovat ryhmittyneet lehtihankoihin viuhkomaisiksi kukinnoiksi, varsipäätteisiksi tähkiksi tai sijaitsevat yksittäin. Kukan alla on toisinaan kaksi piikikästä esilehteä. Verhiö on neliliuskainen, liuskoista kaksi on isompia, kaksi pienempiä. Teriö on suppilomainen ja tavallisesti kookas, sen laide on viisiliuskainen, ja liuskat ovat suunnilleen toistensa kokoisia. Heteitä on kaksi tai neljä ja ne ovat kaksivaltaisia: toinen pari on tavallisesti hyvin surkastunut ja/tai steriili. Ponnen puoliskot eli teekat ovat samankokoisia ja lisäkkeettömiä. Sikiäimessä on kaksi siemenaihetta lokerossaan, ja luotti on kaksihalkoinen tai ehyt. Hedelmä on lyhyen varren päässä oleva soikiomainen tai munanmuotoinen kota, jossa on kahdesta neljään siementä kovettuneen varren, retinakulumin eli jakulaattorin, päässä. Siemenet ovat kiekkomaisia ja karvaisia. http://efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=2&taxon;_id=103517 == Levinneisyys == Särmiöt ovat kotoisin Afrikan ja Aasian trooppisilta seuduilta. Yksi laji kasvaa trooppisessa Amerikassa. == Luokittelu == Särmiöiden suvussa on noin 80–120 lajia. Suomenkielinen nimi on lajeilla mesisärmiö (Barleria eranthemoides) ja suikerosärmiö (Barleria repens).Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Barleria == Kuvia == Barleria affinis, blom, Walter Sisulu NBT.jpg|Barleria affinis -särmiön kukka. Barleria buxifolia L..jpg|Barleria buxifolia Barleria courtallica 10.JPG|Barleria courtallica Barleria greenii flower.jpg|Barleria greenii Barleria lawii - Law's Barleria (5039451672).jpg|Barleria lawii Barberio obtusa.jpg|Barleria obtusa Barleria prionitis (Porcupine flower) in Hyderabad, AP W IMG 9989.jpg|Barleria prionitis Barleria siamensis.jpg|Barleria siamensis == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lajiluettelo: http://www.theplantlist.org/tpl1.1/search?q=barleria Luokka:Akanttikasvit
Pteridospermatophyta

Pteridospermophyta eli siemensaniaiset on joukko esihistoriallisia siemenkasveja. Sen edustajia esiintyi devonikaudelta liitukaudelle. Monimuotoiseen kasviryhmään on luokiteltu kaikki siemenkasvit, jotka eivät kuuluneet havupuihin, neidonhiuspuihin, käpypalmuihin tai koppisiemenisiin. Pteridospermophytan kasveja on kutsuttu saniaispuiksi, koska joidenkin ryhmien lehdet muistuttavat saniaisen lehtiä. Niillä on kuitenkin vain vähän geneettistä yhteyttä saniaisiin. Kivihiilikaudella ja permikaudella Pteridospermatophyta oli olennainen osa kasvikuntaa. Joukkoon kuuluvista lahkoista varhaisimpia oli Lyginopteridales, johon kuuluivat heimot Lyginopteridaceae ja Elkinsiaceae. Suurikokoisimpiin kuuluivat puolestaan lahkon Medullosales kasvit. Tähän lahkoon kuuluivat Neuropteris, Alethopteris, Lonchopteris ja Odontopteris. Muita lahkoja olivat Umkomasiales, Glossopteridales, Caytoniales, Leptostrobales, Matatiellales, Petriellales, Hamshawviales ja Callistophytales. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.ucmp.berkeley.edu/seedplants/seedplantsfr.html Luokka:Esihistorialliset kasvit Luokka:Siemenkasvit
Pistiöt

Pistiöt (Blepharis) on trooppinen ja subtrooppinen ruohokasvisuku, joka kuuluu akanttikasvien (Acanthaceae) heimoon. == Tuntomerkit == Pistiöt ovat pääasiassa monivuotisia ruohoja, harvemmin yksivuotisia tai pensaita. Lehdet ovat keskenään erikokoisia, lähes tai kokonaan ruodittomia ja sijaitsevat neljän valekiehkuroissa, joskus vastakkaisesti; lapa on ehyt- tai hammaslaitainen. Kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa tai ryhmittyneinä terminaalisiksi tiheiksi mykerömäisiksi tähkiksi. Kukinnon nahkeat ja usein väkäskarvahampaiset suojuslehdet ovat usein viiden parin ryhmissä limittäin. Verhiö on joko kahden esilehden sisällä tai paljaana; sen neljä liuskaa sijaitsevat kahtena erikokoisena vastakkaisparina ja ovat paksuuntuneita ja kovia tyveltään. Teriötorvi on laidetta lyhyempi, tyvestä laajentunut, ylempää kuroutunut; laide on yksihuulinen, ja huuli on pitkänomainen ja 3–5-liuskainen. Kaksivaltaisessa hetiössä on neljä hedettä, jotka kiinnittyvät teriötorven suulle tai sen lähelle; palhot ovat kovia, ja kaksi niistä on käyriä, leveitä ja litteitä, tavallisesti kärjestään lisäkkeellisiä; ponnet ovat yksiteekaisia ja karvaisia. Sikiäin on kalju, siinä on kaksi siemenaihetta lokerossaan; luotti on halkoinen. Kota on varreton, pitkänomainen tai soikiomainen, 2–4-siemeninen; siemenet ovat kovan varren, retinakulumin, päässä ja ovat kiekkomaisia ja kosteuteen reagoivien pitkähaaraisten karvojen peitossa. == Levinneisyys == Pistiöt ovat kotoisin Vanhan maailman trooppisista ja subtrooppisista osista. == Luokittelu == Pistiöitä tunnetaan noin 130 lajia, tunnetuimpana afrikkalainen nauhapistiö (Blepharis linariifolia).http://finto.fi/kassu/fi/page/k98329 Blepharis- ciliaris.jpg|Blepharis ciliaris (Blepharis maderaspatensis) at Kambalakonda 01.JPG|Blepharis maderaspatensis Blepharis-mitrata001.jpg|Blepharis mitrata == Lähteet == Luokka:Akanttikasvit