EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Äitini merenneito

Äitini merenneito (, ) on vuonna 2004 valmistunut eteläkorealainen elokuva. Elokuva kertoo nuoresta naisesta, joka riitelee äitinsä kanssa, mutta jokin kuljettaa hänet takaisin aikaan, jossa hän näkee vanhempansa ja jotain todella merkillistä heistä. Elokuvan pääosissa näyttelevät Jeon Do-yeon, Park Hae-il ja Ko Du-shim. == Aiheesta muualla == * Luokka:Eteläkorealaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2004 elokuvat Luokka:Elokuvat aikamatkustuksesta
Matti Tiisala

Kalle Matti Tiisala (1. lokakuuta 1955 Helsinki – 17. marraskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, runoilija, aforistikko ja kustantaja. ==Henkilöhistoria== Tiisala syntyi lääketieteen lisensiaatti Kaarlo Walter Tiisalan ja Vieno Tellervo Leskisen perheeseen. Hän valmistui lääkäriksi ja toimi lääkärin ammatissa, mutta omistautui sitten kirjailijan työlle ja julkaisi runsaasti omakustanteita. ==Kirjallinen tuotanto== Tiisalan esikoisteos Se ei ollut ovi palkittiin J. H. Erkon palkinnolla ilmestymisvuonnaan 1982. Viisi vuotta myöhemmin Tiisalalle myönnettiin Valtion kirjallisuuspalkinto hänen toisen runokokoelmansa Uneksin kuun ilmestyttyä. === Teokset === * * * * * * Lisäksi runsaasti omakustanteita == Lähteet == * | Runoilija Matti Tiisala on kuollut Helsingin Sanomat 26.11.2007 * Leevi Lehdon muistokirjoitus Tiisalasta ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Matti Tiisalan aforismeja Luokka: Suomalaiset lääkärit Luokka:Aforistikot Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Klearkhos

Klearkhos (, ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin: * Klearkhos Ateenalainen, komediarunoilija * Klearkhos Herakleialainen, Herakleia Pontiken tyranni * Klearkhos Rhegionlainen, kuvanveistäjä * Klearkhos Soloilainen, peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi * Klearkhos Spartalainen, kenraali.
McLaren MP4/7A

McLaren MP4/7A oli Neil Oatleyn suunnittelema auto, jolla McLaren-talli kilpaili Formula 1:ssä kaudella 1992. Auton kilpakuljettajina toimivat brasilialainen Ayrton Senna ja itävaltalainen Gerhard Berger. McLaren lähti kauteen edellisen kauden MP4/6-autolla ja moottoreilla. MP4/7A:n oli suunniteltu debytoivan kauden neljännessä kilpailussa Espanjan GP:ssa, mutta Williamsin auton ylivoimaisuus pakotti McLarenia aikaistamaan auton debyyttiä kauden kolmanteen kilpailuun Brasiliaan. MP4/7A oli ensimmäinen McLarenin auto, jossa käytettiin puoliautomaattivaihteistoa. Se oli kehitetty yhdessä TAGn kanssa. Kaasuvaijeri korvattiin sähköisellä järjestelmällä, joka mahdollisti sen että kuljettaja pystyi pitämään kaasupolkimen pohjassa vaihteita vaihdettaessa. Luokka:Formula 1 -kausi 1992 M4/07A
Walesin lippu

Walesin lippu eli Punainen lohikäärme (, ) on Walesissa käytetty kansallislippu. Lipun mittasuhteet ovat 2:3. Lippu koostuu valkoisesta ja vihreästä poikkiraidasta, joiden päällä on punainen lohikäärme. Valkoinen ja vihreä ovat walesiläisen, Englantia vuosina 1485–1603 hallinneen Tudor-suvun värit. Värit viittaavat myös Walesin tunnukseen purjoon. Walesin lippu on Bhutanin lipun ohella ainoa, johon on kuvattu lohikäärme. Walesin lippu otettiin virallisesti käyttöön vuonna 1959. Vaikka Wales on osa Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Yhdistyneen kuningaskunnan lippuun ei ole sisällytetty mitään aihetta Walesin lipusta. Yhdistyneen kuningaskunnan lipun käyttöönoton aikaan Wales ei ollut kuningaskunta, vaan se oli jo aiemmin liitetty Englantiin ruhtinaskunnaksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Lippu Luokka:Valtioiden liput
Giselle Loren

Giselle Loren, joskus myös Giselle Achecar, on yhdysvaltalainen ääninäyttelijär, joka on työskennellyt erityisesti animaatiosarjoissa ja videopeleissä. Hänet tunnetaan parhaiten ääniroolistaan vampyyrintappaja Buffy Summersina tv-sarjaan Buffy, vampyyrintappaja pohjautuvissa peleissä. Loren myös äänitti Buffya Buffy–animaatiosarjan pilotissa, mutta ohjelmaa ei koskaan tuotettu sen enempää. Lorenin muihin töihin kuuluvat muun muassa elokuva Happy Feet ja televisiosarja Hämähäkkimies. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Oliver North

thumb|Oliver North vierailulla Irakissa vuonna 2007. Oliver Laurence North (s. 7. lokakuuta 1943 San Antonio, Texas) on yhdysvaltalainen politiikan kommentaattori, televisiojuontaja, sotahistorioitsija, kirjailija ja entinen Yhdysvaltain merijalkaväen everstiluutnantti. Hänet tuomittiin Iran-Contra- skandaalin yhteydessä 1980-luvulla, mutta tuomio kumottiin vuonna 1991. Hän valmistui 1968 Yhdysvaltain laivastoakatemiasta ja palveli pitkään Yhdysvaltain merijalkaväessä, jossa sai everstiluutnantin arvon 20 palvelusvuoden jälkeen. Osallistumisestaan Vietnamin sotaan North sai useita korkeita kunniamerkkejä. North oli osallinen niin sanotussa Iran-Contra- skandaalissa, jonka aikana hän toimi kansallisen turvallisuusneuvoston jäsenenä. Vuosina 2001–2016 North juonsi War Stories with Oliver North -ohjelmaa Fox News -televisiokanavalla. Myöhemmin hän on toiminut saman kanavan kommentaattorina. Toukokuussa 2018 North valittiin aseharrastajien etujärjestön National Rifle Associationin puheenjohtajaksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset sotilaat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiojuontajat Luokka:Salaliittojen jäsenet Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset politiikan kommentaattorit
Ofeq

Ofeq () on 1990-luvun alkunsa saanut sarja Israelin asevoimien vakoilusatelliitteja. ==Historiaa== Ofeq 1 laukaistiin 19. syyskuuta 1988. Satelliitin massa oli 155 kg, perigeum 249 km ja apogeum 1149 km. Satelliitti testasi aurinkokennoja ja tietoliikenneyhteyksiä. Ofeq 2 laukaistiin 23. huhtikuuta 1990, perigeum 149 km ja apogeum 251 km. Sitä käytettiin myös tietoliikenneyhteyksien testaukseen. Ofeq 3 laukaistiin 5. huhtikuuta 1995. Se oli ensimmäinen Israelin satelliiti joka kykeni ottamaan tiedustelua varten valokuvia. Satelliin massa oli 225 kg, perigeum 369 km ja se laukaistiin Shavit-kantoraketin uudella versiolla. Ofeq 4:n laukaisu 22. tammikuuta 1998 epäonnistui. Se ei saavuttanut kiertorataa ja menetettiin. Ofeq 5 laukaistiin 28. toukokuuta 2002. Ofeq 6:n laukaisu 6. syyskuuta 2004 epäonnistui. Kantoraketin kolmannen vaiheen toimintavirheen vuoksi satelliitti putosi Välimereen. Israel laukaisee satelliittinsa kohti länttä. Huhtikuussa 2006 Israel laukaisi toisen vakoilusatelliittisarjan satelliitin, D3 Eros B1:n. ==Ofeq 7== Israel laukaisi sotilaalliisella Shavit-kantoraketilla Ofeq 7-vakoilusatelliitin Palmahimin sotilastukikohdasta Tel Avivin eteläpuolelta 10. kesäkuuta 2007. ==Ofeq 8== Ofeq 8 eli TecSAR laukaistiin 21. tammikuuta 2008. Sen ja Iranin satlliittien kaavaillut laukaisut kuvataan Spacedaily- nettisivuilla alueellisena kilpavarusteluna. http://www.spacewar.com/reports/Iran_and_Israel_plan_new_satellites_999.html ==Ofeq 9== Ofeq 9 laukaistiin 22. kesäkuuta 2010 onnistuneesti Palmahimin lentotukikohdasta. ===Satelliitti=== Satelliitti on kuvaavaksi satelliitiksi edelleen hyvin pieni, vain 300 kg painava. Se rakensi Israelin valtion puolustusvälinekonserni Israel Aircraft Industries. ==Ofeq 10== Ofeq 10 laukaistiin 9. huhtikuuta 2014 onnistuneesti Palmahimin lentotukikohdasta Shavit 2 -kantoraketilla. Satelliitti on varustettu SAR-tutkalla ja sitä on luonnehdittu Oleq 8:sta edelleen kehitetyksi versioksi. ==Ofeq 11== Ofeq 10 laukaistiin 13. syyskuuta 2016 onnistuneesti Palmahimin lentotukikohdasta Shavit 2 -kantoraketilla. ==Ofeq 16== Ofeq 10 laukaistiin 6. heinäkuuta 2020 onnistuneesti Palmahimin lentotukikohdasta Shavit 2 -kantoraketilla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Artikkeli SpaceWar-sivustolla (lähde) Luokka:Tiedustelusatelliitit
Behind Silence and Solitude

__NOTOC__ Behind Silence and Solitude on All That Remainsin esikoisalbumi, joka julkaistiin 26. maaliskuuta 2002. Albumi eroaa huomattavasti tyylisuunnaltaan yhtyeen uudemmista albumeista, sillä se on enemmän melodiseen death metalliin kallistuvaa, eikä albumilla kuulla esimerkiksi ollenkaan puhdasta laulua. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Philip Labonte – laulu * Chris Bartlett – kitara * Oli Herbert – kitara * Dan Egan – basso * Michael Bartlett – rummut == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:All That Remainsin albumit Luokka:Vuoden 2002 esikoisalbumit
Uudenseelanninhaukka

Uudenseelanninhaukka (Falco novaeseelandiae) on Uuden-Seelannin ainoa endeeminen haukkalaji. ==Koko ja ulkonäkö== Täysikasvuinen uudenseelanninhaukkakoiras on noin 43 cm pitkä ja painaa noin 300 grammaa, naaras 47 cm ja noin 500 g. Ulkonäöltään se sekoitetaan usein australiansuohaukkaan (Circus approximans). Lajista erotetaan kolme eri muotoa, jotka eroavat hieman sekä väreiltään, kooltaan, esiintymiseltään että elinympäristövaatimuksiltaan. Aikuinen vaalean muodon uudenseelanninhaukka muistuttaa väritykseltään nuolihaukkaa. Se on liuskekivenharmaa päältä punertavin poikkijuovin. Alapuoli on valkea mustin pitkittäisjuovin ja kurkku on punertava. Myös lajin "housut" ovat punertavat. Jalat ja nokan vahanahka ovat keltaiset. ==Levinneisyys== Uudenseelanninhaukka elää lähinnä tiheän kasvillisuuden ja jyrkän maaston alueilla Uuden-Seelannin Eteläsaarella sekä Pohjoissaaren eteläosissa. Lajin koko populaatio on kooltaan noin 5 000 yksilöä. Haukka rauhoitettiin kokonaan vuonna 1970. Uudenseelanninhaukan suojelutyötä ja loukkaantuneiden lintujen hoitoa tehdään The Wingspan National Bird Of Prey Centressä. ==Elintavat== Uudenseelanninhaukka on erittäin aggressiivinen ja puolustaa reviiriään väkivaltaisesti. Se voi hyökätä jopa koirien ja ihmisten kimppuun. Haukka on erittäin nopea ja se metsästää saaliinsa lennosta. Saaliina voivat olla muut lentävät linnut tai maassa olevat eläimet. Uhrinsa haukka tappaa nokallaan kuten muutkin jalohaukat (Falconidae), eikä kynsillään kuten esimerkiksi kotkat tekevät. ==Muuta== Uudenseelanninhaukan kuva on Uuden-Seelannin 20 dollarin setelin kääntöpuolella. == Aiheesta muualla == * The Wingspan National Bird Of Prey Centre ==Lähteet== * Nzbirds * === Viitteet === Luokka:Jalohaukat
This Darkened Heart

__NOTOC__ This Darkened Heart on All That Remainsin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 23. maaliskuuta 2004. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Philip Labonte – laulu * Mike Martin – kitara * Oli Herbert – kitara * Matt Deis – basso, piano * Michael Bartlett – rummut == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * Desibeli.net: * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * The Metal Forge: 9/10The Metal Forge: Album review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:All That Remainsin albumit Luokka:Vuoden 2004 albumit
±0

±0 on lappeenrantalaisen Kotiteollisuus-yhtyeen vuonna 2002 ilmestynyt EP. Se sisältää muualla julkaisemattomat kappaleet "±0" ja "Iäisyyskutsu" sekä uudistetut versiot Kuolleen kukan nimi -albumilla julkaistuista kappaleista "Meren mutaa" ja "Valtakunta". ±0 sijoittui parhaimmillaan Suomen singlelistan kolmanneksi ja pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa. == Kappaleet == # # # # == Kokoonpano == * Jouni Hynynen – laulu, kitara * Janne Hongisto – basso * Jari Sinkkonen – rummut == Lähteet == Luokka:Kotiteollisuuden albumit Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Vuoden 2002 kappaleet Luokka:Mikko Karmilan tuottamat albumit
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Joensuu)

pienoiskuva|Kirkon Pietarissa maalattu ikonostaasi Pyhän Nikolaoksen kirkko on Joensuun ortodoksisen seurakunnan pääkirkko. Se on valmistunut 1887. Kirkko sijaitsee Joensuun keskustassa Kirkkokadun (entisen Nikolainkadun) pohjoispäässä. Kirkkoa ympäröi Ristinpuisto. Kirkkoa voidaan pitää 1800-luvun ortodoksisen puukirkkoarkkitehtuurin merkkiteoksena koristeineen ja yksityiskohtineen. G. I. Karpovin suunnitteleman kirkon arvokkain osa lienee ikonostaasi, joka on maalattu Aleksanteri Nevskin lavrassa Pietarissa. Kirkon kuusi kelloa ovat alkuperäiset. Ne on valettu Pietarissa.Karjalan Heili 24.10.2007 Kirkon 120-vuotisjuhlaa vietettiin 22.–23. syyskuuta 2007. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * *Pyhän Nikolaoksen 360-kuvat ja 3D-malli. Luokka:Joensuun kirkkorakennukset Luokka:Suomen puukirkot Luokka:Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset Luokka:Suomen 1880-luvulla rakennetut kirkot Luokka:Pohjois-Karjalan kirkkorakennukset
Huittula

Huittula on kylä ja taajama entisessä Sääksmäen kunnassa, joka kuuluu nykyään Valkeakosken kaupunkiin. Taajamassa oli vuoden 2011 lopussa 332 asukasta. Huittula on Sääksmäen kunnan entistä keskustaa, jonka lähellä sijaitsee keskiajalta peräisin oleva Sääksmäen kirkko. Kirkon seutu, joka muodostaa historiallisen Sääksmäen ytimen, kuuluu Valtioneuvoston päätöksen mukaisesti valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Huittulassa toimii Rauhalan koulu, ja lähellä sijaitsevat Rapolan kartano, Rapolanharjun muinainen linnavuori sekä Voipaalan kuvataidekeskus. Linkkimasto Huittulanharjun kupeessa on Huittulan ja Kemmolan kylien välisellä rajalla. Kylän pääkatu on Huittulantie, joka on osa yhdystietä 3071 eli Vanhaa Hämeenlinnantietä. ==Huittulan taiteilijayhdyskunta== Huittulassa oli merkittävä taiteilijayhdyskunta kesäisin 1910-luvulla ja itsenäisyyden alkuvuosina. Vakituisesti Huittulassa ovat asuneet ja työskennelleet taiteilijaveljekset Mikko Carlstedt ja Kalle Carlstedt. Heidän luoksensa kerääntyi kesäisin "marraskuulaisia" kuvataiteilijoita. Viljo Kojo kuvaa kylän ja taiteilijaboheemien kesäistä maalaiselämää teoksissaan Kylä ja kaupunki (1916), Aurinko, kuu ja valkoinen hevonen (1919), Kiusauksesta kirkkauteen (1922) ja Suruttomain seurakunta (1921). Kalle Carlstedtin ystävä Joel Lehtonen osti Vanajaveden saaresta Lintukoto-nimisen huvilan 1920-luvun alussa. Myös hän kertoo Huittulasta kirjassaan Hyvästi Lintukoto. Mikko Carlstedtin kanssa Huittulassa maalasi jopa samoja aiheita useana vuonna Mikko Oinonen, joka suunnitteli asettuvansa kylään vakituisesti asumaan. Filosofian tohtori Thorsten Renvall rakennutti Lars Sonckin suunnitteleman kansallisromanttisen huvilansa, nykyisen Tervapääskyn, keskeiselle paikalle Huittulaan vuonna 1913. ==Lähteet ja kirjallisuutta== * * Viljo Kojo: Liian onnellinen (1926). * Viljo Kojo: Postitalon Anna-Mari ja Särkän poika (1928). * Annamaija Kuuliala: Varrella Sääksmäen vienojen vesien. Sääksmäki-seura, 1988. * Joel Lehtonen: Putkinotkon herra. Joel Lehtosen kirjeitä Sylvia Avellanille, toim. Pekka Tarkka. Luokka:Sääksmäen kylät Luokka:Valkeakosken taajamat Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Suomen entiset kuntakeskukset
Suomen naisten lentopallomaajoukkue

Suomen naisten lentopallomaajoukkue on Suomen Lentopalloliiton alaisuudessa toimiva lentopallomaajoukkue. Sen nykyinen päävalmentaja on sveitsiläinen Nikolas Buser, joka valittiin tehtävään tammikuussa 2023 Tapio Kangasniemen seuraajaksi. Naisten maajoukkue on esiintynyt MM-kisoissa yhden kerran, vuonna 1978 Neuvostoliitossa. EM-kisoissa Suomi on pelannut viidesti. Kotikisoissaan vuonna 1977 ja Saksassa vuonna 1989 tuloksena oli 12. sija. Vuoden 2019 EM- kisoihin Suomi selviytyi voittamalla elokuussa 2018 kaikki neljä karsintaotteluaan. Lopputurnauksessa Suomi sijoittui Ankaran alkulohkossa viidenneksi ja kokonaistuloksissa 18:nneksi. 2021 Romanian Cluj Napocassa Suomi oli jälleen alkulohkonsa viides ja kokonaistuloksissa 18:s. 2023 Tallinnan EM-kisoissa tuloksena oli tuttu alkulohkon viides tila ja kokonaissijoitus oli 21:s, Syksyllä 2017 maajoukkue sijoittui Taiwanin kesäuniversiadeissa viidenneksi, joka on kaikkien aikojen paras palloilujoukkueen sijoitus kisojen suomalaishistoriassa. == Arvokilpailusijoitukset == MM-kilpailut *Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1978 – 21. sija EM-kilpailut *Lentopallon naisten Euroopanmestaruuskilpailut 1977 – 12. sija *Lentopallon naisten Euroopanmestaruuskilpailut 1989 – 12. sija *Lentopallon naisten Euroopanmestaruuskilpailut 2019 - 18. sija *Lentopallon naisten Euroopanmestaruuskilpailu 2021 - 18. sija *Lentopallon naisten Euroopanmestaruuskilpailu 2023 - 21. sija Euroopan liiga * Hopeaa 2017 Euroopan Kultainen liiga * Final4 2018 * 7:s 2019 == Tunnetuimpia pelaajia == * Riikka Lehtonen * Saara Esko * Mariliisa Salmi * Laura Pihlajamäki * Piia Korhonen * Roosa Koskelo * Kaisa Alanko == A-maajoukkue== === Joukkue 2024 === Maaottelumäärä 2023 kauden jälkeen. Nimi Ikä Pelipaikka Seura Maaottelut Pituus (cm) 3 Netta Rekola keskipelaaja LP Kangasala 17 183 8 Kaisa Alanko passari Paris St-Cloud 136 173 9 Ada Aronen yleispelaaja OrPo 7 177 13 Emilia Kääntä yleispelaaja Puijo Wolley 7 179 15 Daniela Öhman keskitorjuja Vandeuvre-Nancy 108 184 16 Netta Laaksonen libero LP Viesti 32 173 17 Saana Lindgren hakkuri Terville 7 188 20 Yasmine Madsen hakkuri Selmy Brno 67 182 x Emmi Jalonen passari LP Kangasala 10 173 x Laura Penttilä libero LP Kangasala 15 165 x Taija Tikka keskipelaaja Puijo Wolley 0 181 x Bettina Yli-Sissala keskipelaaja Pölkky Kuusamo 0 180 x Neea-Maria Joki yleispelaaja LP Kangasala 0 183 x Viivi Pyhäjärvi yleispelaaja LP Kangasala 3 177 === Valmennusjohto === Tehtävä Nimi Päävalmentaja Nikolas Buser Apuvalmentaja Pekka Seppänen Fysiikkavalmentaja Anuliisa Lähtitie, Laura Järvinen Joukkueenjohtaja, apuvalmentaja Ari-Matti Joki Fysioterapeutti Laura Gustavsson Tilastot Riccardo Lugli Lääkäri Kristiina Tapaninaho Tiedotus Toni Flink == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomen lentopallo Luokka:Naisten lentopallomaajoukkueet Lentopallo, naiset
Madior N’Diaye

Elhadjy Madior N’Diaye (s. 20. toukokuuta 1983) on senegalilainen jalkapalloilija. Portugalilaista Vitória Setúbalia edustavan N’Diayen pelipaikka on puolustaja. Kotimaassaan Senegalissa N’Diaye on edustanut AS Douanesia. Nykyisessä seurassaan Vitóriassa hän käyttää Madior-nimeään sukunimen sijaan, sillä joukkuetta edustaa myös hänen maanmiehensä Mamadou N’Diaye. Luokka:Senegalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jani Bäckman

Jani Bäckman (s. 20. maaliskuuta 1988 Helsinki) on uransa päättänyt suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja tai keskuspuolustaja. Juniorina ja ammattilaisuransa alussa Bäckman pelasi pääosin hyökkääjänä. Kaudella 2007–2008 Bäckman pelasi HJK:n reservijoukkueessa Klubi 04:ssä, jonka kapteeniksi hänet valittiin keväällä 2007. Helmikuussa 2008 Bäckman siirtyi FC Honkaan. Kaudella 2009 Bäckman edusti lainasopimuksella FC Hakaa. Sittemmin hän pelasi Veikkausliigassa myös Jaron ja FC Lahden joukkueissa ja Ykkösessä Viikinkien ja PK-35:n joukkueissa ennen siirtoaan HIFK:n riveihin Veikkausliigan kaudelle 2015. HIFK:n paidassa Bäckman pelasi kahdeksan kauden aikana yhteensä 190 virallista ottelua. Hän päätti uransa kauden 2022 päätteeksi. Bäckman on edustanut Suomea eri ikäkausijoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kily González

Cristian Alberto "Kily" González Peret (s. 4. elokuuta 1974 Rosario) on argentiinalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitalinkki.Kily González Transfermarkt-sivustolla González edusti ammattilaisuransa aikana argentiinalaisia Rosario Centralia (1993–1995, 2006–2009, 2010–2011) ja Boca Juniorsia (1995–1996), espanjalaisia Real Zaragozaa (1996–1999) ja Valenciaa (1999–2003) sekä italialaista Internazionalea (2003–2006).Kily González National Football Teams -sivustolla Argentiinan maajoukkueessa González pelasi 56 A-maaottelua ja teki yhdeksän maalia vuosina 1995–2005. Hän oli mukana Copa Américassa 1999 ja 2004 sekä MM- kisoissa 2002, missä hän pelasi yhden ottelun avauskokoonpanossa ja tuli kahdessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle. González pelasi myös Argentiinan kultaa voittaneessa joukkueessa olympialaisissa 2004. == Saavutukset == Valencia * Primera División: 2001–2002 Internazionale * Serie A: 2005–2006 * Italian cup (2): 2004–2005, 2005–2006 Argentiinan maajoukkue * Olympialaiset: kultaa 2004 == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Argentiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Päivä New Yorkissa

Päivä New Yorkissa (New York Minute) on vuonna 2004 tehty elokuva, jonka päähenkilöinä esiintyvät Mary-Kate Olsen (Roxanne Ryan) ja Ashley Olsen (Jane Ryan). Päivä New Yorkissa on Mary-Kate ja Ashley Olsenin viimeisin ja todennäköisesti myös heidän viimeinen yhteinen elokuvansa. == Näyttelijät == == Juoni == Roxy ja Jane ovat hyvin erilaiset siskokset: Jane suunnittelee kaiken ennalta ja merkitsee suunnitelmansa kalenteriin, kun taas Roxy ottaa rennommin, pinnaa koulusta ja on kiinnostunut bändistään, jossa hän on rumpalina. Tytöt ovat erkaantuneet toisistaan ja tulevat huonosti toimeen. Jane on menossa New Yorkiin pitämään puhetta, jotta saisi stipendin Oxfordin yliopistoon. Roxy taas haluaa päästä Simple Planin uuden musiikkivideon kuvauksiin. Samalla hän haluaisi antaa Simple Planin managerille oman bändinsä demonauhan. Jane on saanut luvan jäädä pois koulusta ja hän on hoitanut tavalliseen tapaansa kaiken ajoissa valmiiksi. Roxy taas päättää pinnata koulusta eikä ole edes vaivautunut ostamaan junalippua New Yorkiin. Tyttöjä seuraa koulupinnareita etsivä, poliisin urasta haaveileva Lomax ja joukko rikollisia, jotka levittävät piiraattielokuvia ja -musiikkia. Rikollisjoukon muistitikku jolta löytyy piraattimusiikkia miljoonien dollarien edestä, päätyy vahingossa tyttöjen haltuun, jonka jälkeen se joutuu koiran vatsaan ja moneen muuhun paikkaan aiheuttaen tytöille paljon ongelmia. Myös Roxya jahtaava Lomax lisää omat hankaluutensa tyttöjen päivään New Yorkissa. Päivästä tulee täysi kaaos ja mikään ei mene heidän suunnitelmiensa mukaan. Kaikki menee kuitenkin toisin kun siskokset ovat ajatelleet. Heidät kidnapataan, he putoavat viemäriin ja joutuvat monien selkkausten keskelle. Elokuvan lopussa Jane pääsee Oxfordin yliopistoon, Roxy saa levytyssopimuksen ja tytöt tajuavat kuinka paljon ovatkaan kaivanneet toisiaan. Luokka:Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Dennie Gordonin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat Luokka:New Yorkissa tapahtuvat elokuvat
Drosophila

Drosophila on mahlakärpäsiin kuuluva suku, johon lasketaan kuuluvaksi noin 1 500 – 2 000 lajia, joista pelkästään Havaijin saaristossa elää 800. Sukuun kuuluu myös perinnöllisyystieteessä paljon tutkittu banaanikärpänen. Suvun lajeista 14 ei ole luokiteltu mihinkään suvun kuuteen sektioon. Suvulle ei ole toistaiseksi annettu virallista suomenkielistä nimeä. Drosophila on suora latinankielinen lainaus kreikan kielen sanoista δρόσος, drósos (suom. aamukaste) ja φίλος, fílos (suom. rakastaminen) eli suora käännös on "aamukasteen rakastaja". Drosophila-suvun lajit ovat saalista monille saalistajille, kuten petokärpäsille ja Vespula-suvun ampiaisille. Havaijilla juuri kyseisen ampiaissuvun lajien leviäminen on aiheuttanut Drosophila-suvun lajien määrän vähenemisen. == Lähteet == Luokka:Mahlakärpäset
Koskisammakko

KoskisammakkoMikko's Phylogeny Archive (Leiopelma hochstetteri) on yksi Uuden- Seelannin neljästä primitiivisestä sammakkoeläimestä. Koskisammakoita elää ainoastaan Pohjoissaaren pohjoisosissa Great Barrier Island mukaan lukien. Se on suurin alkuperäisistä maan sammakoista mutta kasvaa silti vain 48 millimetrin pituiseksi. Sammakolla on osittain räpylämäiset jalat ja esihistoriallinen häntälihas, vaikkei sillä häntää olekaan. Sammakot eivät elä nuijapää-vaihetta vaan kehittyvät munassa olevan hyytelömäisen massan sisällä joten ne eivät tarvitse kehittyäkseen vettä, jossa uida. Sen sijaan aikuiset sammakot tarvitsevat ehdottomasti kostean elinympäristön sillä ne kuolevat nopeasti kuivissa olosuhteissa. Koskisammakot ovat tummanruskeita ja niillä on enemmän syyliä kuin muilla Uuden-Seelannin sammakoilla. Niitä on vaikea löytää ja tutkia, sillä niiden suojaväri on hyvä, ne ovat yöeläimiä ja lisäksi ne eivät kurnuta. ==Lähteet== Luokka:Sammakkoeläimet
Voltaj

Voltaj on romanialainen vuonna 1982 perustettu yhtye, joka soittaa pääasiassa popahtavaa rockia. Yhtyeen nimi Voltaj tarkoittaa jännitettä. Yhtye julkaisi ensimmäisen levynsä Pericol de moarten vuonna 1996 vasta 14 vuotta sen perustamisen jälkeen. Levylle oli koottu sen ajan yhtyeen suosituimpia hittejä. Heidän seuraava julkaisunsa oli Asta-i viaţa-single. Se julkaistiin helmikuussa 1999 ja pian sen jälkeen media julkisti kappaleen yhdeksi Romanian suurimmaksi hitiksi sinä vuonna. Samoihin aikoihin yhtye alkoi valmistella seuraavaa levyään, joka lopulta julkaistiin heinäkuussa samana vuonna. Levyn nimi oli Risk Maxim 2 ja se sisälsi niin Asta-i viatan kuin 11 muutakin kappaletta, joista suosituimpia olivat bändin alkuajoilta peräisin oleva Arma ta `99, Ora de germană sekä Lumina, joka oli myös uudelleentehty versio yhtyeen alkuajoilta olevasta Luminasta. Vuonna 2000 julkaistiin heidän kolmas albuminsa Bungee. Levyltä hitiksi asti nousi kappale Albinuţă, joka ylsi Romanian viiden parhaimman joukkoon. Muita suosittuja kappaleita levyltä olivat Zodiac C ja Un pas în faţă. Loppuvuodesta he myös julkaisivat uuden singlensä Iarnan. Se oli hyvin tarttuva kappale, ja vuoden 2001 puolella kappaleelle tehtyä musiikkivideota soitettiin lähes jokaisella Romanian musiikkikanavalla. Yhtye vaihtoi levy-yhtiötään kesäkuussa 2001, ja sen alla he myös julkaisivat seuraavan kappaleensa 3D:n. Huhtikuussa 2002 julkaistiin yhtyeen seuraava tuplasingle ...TU, jonka oli tarkoitus olla omistettu jokaiselle yhtyeen fanille ja satunnaiselle kuuntelijalle. Sitä seuraava levy julkistettiin jo saman vuoden elokuussa, ja se kantoi nimeä 424. Se sisälsi raidan nimeltä Scrisoare, joka nousi sen levyn suosituimmaksi kappaleeksi. Joulukuussa 2003 yhtye julkaisi ensimmäisen Best of -levynsä sekä tuplasinglen kappaleesta Noapte bună!. Single sisälsi niin alkuperäisen version kappaleesta kuin uudelleenmiksattuja ja yhden karaokeversion. Yhtyeen tuorein albumi on vuodelta 2004, Povestea oricui. Levyn kappaleista Eu cu mine, Şi ce?, Povestea oricui ja Patapetine tehtiin musiikkivideot. Toinen kokoelmalevy julkaistiin vuonna 2005, ja se sisälsi kappaleiden parhaimmistoa yhtyeen alkuajoilta tähän päivään asti. Voltaj on myös julkaissut yhden kuvakirjan ja DVD:n. Vuonna 2015 yhtye edusti Romaniaa Eurovision laulukilpailussa kappaleella De la capăt. ==Jäsenet== * Călin Goia, solisti * Oliver Sterian, rummut * Gabi Constantin, kitara * Bobby Stoica, kosketinsoittimet * Valeriu Ionescu, basso == Lähteet == Luokka:Romanialaiset yhtyeet Luokka:Romanian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2015 euroviisuedustajat
Christine Sixteen

Christine Sixteen on hard rock -yhtye Kissin kappale ja single vuonna 1977 julkaistulta Love Gun -albumilta. Single julkaistiin samana vuonna kuin albumi ja sen korkein sijoitus oli Billboard Hot 100 -listalla Yhdysvalloissa 25. ja Kanadassa 22. Kappaleen on kirjoittanut ja laulanut Gene Simmons. Pianoa kappaleessa soittaa tuottaja Eddie Kramer. Gene Simmons sävelsi kappaleen kosketinsoittimilla. Yhtyeen soolokitaristi Ace Frehley vihasi kappaletta ja piti sitä liian pop-tyylisenä. Paul Stanleyn mukaan Christine Sixteen -nimi oli hänen keksintönsä, mutta Simmons varasti idean ja kirjoitti siitä kappaleen. Stanley oli aikoinaan tehnyt saman tempun Simmonsille ”Black Diamond” -kappaleen kohdalla. Singlen B-raitana oli Ace Frehleyn ensimmäinen laulama kappale; ”Shock Me”. ==Kappaleet== # # == Lähteet == Luokka:Kissin kappaleet Luokka:Vuoden 1977 kappaleet
Mark Billingham

Mark Billingham on englantilainen rikoskirjailija. Häneltä on suomennettu vain romaani Vailla elämää (Lifeless), joka oli Billinghamin viides Tom Thorne -dekkari. Suomennos ilmestyi Loki-kirjojen kustantamana vuonna 2006. ==Teokset== * 2001: Sleepyhead * 2002: Scaredy Cat * 2003: Lazybones * 2004: The Burning Girl * 2005: Lifeless * 2006: Buried * 2007: Death Message * 2008: In the Dark * 2009: Bloodline * 2010: From the Dead * 2011: Good as Dead * 2013: The Dying Hours ==Aiheesta muualla== * Mark Billinghamin kotisivut Luokka:Englantilaiset rikoskirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Williams FW14

Williams FW14 oli Formula 1 -auto, jota käytti Williams -talli kaudella . Auton suunnittelivat Patrick Head ja Adrian Newey. Kilpakuljettajina olivat britti Nigel Mansell ja italialainen Riccardo Patrese. Auto oli selvästi muiden tallien autoja kehittyneempi. Siinä oli mm. puoliautomaattinen vaihdelaatikko, aktiivinen jousitus, luistonesto, lukkiutumattomat jarrut ja sen ajan kehittynein aerodynamiikka. == Williams FW14 == FW14 debytoi Yhdysvaltain GP:ssa 1991. Auto oli tekniikaltaan muita edellä, mutta uudesta tekniikasta ei ollut vielä kokemusta ja luotettavuus oli kateissa alkukaudesta. Mansell ja Patrese saavuttivat seitsemän voittoa, mutta McLaren voitti sekä kuljettajien että valmistajien mestaruuden luotettavamman tekniikan ansiosta. == Williams FW14B == Kaudelle Williams toi luotettavamman ja vieläkin kehittyneemmän auton (auto sisälsi uutuutena aktiivijousituksen). FW14B hallitsi sarjaa ylivoimaisesti, minkä ansiosta Mansell voitti yhdeksän kilpailua ja Patrese yhden. Kauden päätteeksi Mansell siirtyi CART -sarjaan ja Patrese siirtyi Benettonille. == Teknisiä tietoja == *moottori: Renault 3500cc vapaasti hengittävä V10 *vaihdelaatikko: Williams 6-vaihteinen, puoliautomaattinen *polttoaine: Elf *renkaat: Goodyear == Saavutukset == *valmistajien maailmanmestaruudet: 1 () *kuljettajien maailmanmestaruudet: 1 (Nigel Mansell) *kilpailut: 32 *voitot: 17 *paalupaikat: 22 *pisteet: 289 ==Tulokset== Lihavoitu tarkoittaa paalupaikkaa ja kursivoitu kilpailun nopeinta kierrosta. Vuosi Talli Valmistaja Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Pisteet Sijoitus Canon Williams Team FW14 Renault RS3C V10 USA BRA SMR MON CAN MEX FRA GBR GER HUN BEL ITA POR ESP JPN AUS 125 2\. Nigel Mansell Kesk. Kesk. Kesk. 2 6 2 1 1 1 2 Kesk. 1 DSQ 1 Kesk. 2 Riccardo Patrese Kesk. 2 Kesk. Kesk. 3 1 5 Kesk. 2 3 5 Kesk. 1 3 3 5 Canon Williams Team FW14B Renault RS3C / RS4 V10 RSA MEX BRA ESP SMR MON CAN FRA GBR GER HUN BEL ITA POR JPN AUS 164 1\. Nigel Mansell 1 1 1 1 1 2 Kesk. 1 1 1 2 2 Kesk. 1 Kesk. Kesk. Riccardo Patrese 2 2 2 Kesk. 2 3 Kesk. 2 2 8 Kesk. 3 5 Kesk. 1 Kesk. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1991 Luokka:Formula 1 -kausi 1992 Luokka:Williamsin Formula 1 -autot
Likaisia enkeleitä, valkoisia sotilaita

Likaisia enkeleitä, valkoisia sotilaita on punkrock-yhtye Loose Prickin kokoelma-CD, joka julkaistiin vuonna 2002. Sen kokosivat Loose Prick ja Epe Helenius. Kokoelman alaotsikkona on "Loose Prickin parhaat levytykset 1979-1982". == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * Likaisia enkeleitä, valkoisia sotilaita discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2002 kokoelma-albumit Luokka:Loose Prickin albumit
Elisabeth Grümmer

pienoiskuva|Elisabeth Grümmerin kunniaksi nimettiin kuja vuonna 2014 Alsbach- Hähnleinissä.Elisabeth Grümmer (31. maaliskuuta 1911 – 6. marraskuuta 1986) oli saksalainen sopraano. Hän syntyi Elsass-Lothringenin alueella. Grümmer asui vuodesta 1918 Meiningenissa, jossa hän opiskeli teatterialaa. Mentyään naimisiin teatterin orkesterinjohtaja Detlev Grümmerin kanssa ja saatuaan lapsen hän muutti perheineen Aacheniin. Siellä Grümmer tapasi Herbert von Karajanin, jonka kannustuksesta hänen ammattiuransa musiikin alalla sai alkunsa. Miehensä kuoltua toisen maailmansodan pommituksessa Grümmer muutti Berliiniin. Hän ehti esiintyä uransa aikana suurimmissa Euroopan ja Yhdysvaltain oopperataloissa. Hän lauloi etupäässä saksan kielellä ja levytti oopperamusiikin ohella mm. J. S. Bachia sekä useiden säveltäjien liedejä. Grümmer kuoli Warendorfissa, Westfalenissa 75-vuotiaana. Luokka:Saksalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
FV107 Scimitar

FV107 Scimitar on brittiläinen tiedustelupanssarivaunu. Se on yksi versio vuonna 1972 käyttöön otetusta CVR(T)-vaunuperheestä.Trewhitt, P., 2009: s. 98 Sen nimi tarkoittaa englannin kielen sapelia. Sen pääase on 30 mm konetykki. Vaunu on alumiinirunkoinen ja sitä on valmistanut Alvis-yhtiö (nykyään sulautettu aseyhtiö BAE Systemsiin). Alkuaan vaunussa oli 4,2-litrainen, kuusisylinterinen 142 kW:n Jaguar J60 -bensiinimoottori, sama jota käytettiin useissa Jaguar -henkilöautojen malleissa. Nykyään se on korvattu Cumminsin valmistamalla 5,9-litraisella BTA-dieselmoottorilla, tämä myös 142 kW:n tehoisena. Tämä muutos toteutettiin brittiarmeijan vaunuihin niiden käyttöiän pidentämiseksi tähdätyn ohjelman mukaisesti. Vaunun sisarversion FV101 Scorpionin ohella sitä käytettiin ensi kerran taisteluissa Falklandin sodassa. ==Käyttö== Vaunua käytetään pääasiassa tiedustelutehtäviin, RAF:n käytössä vaunulla paikannetaan pudotettuja räjähtämättä jääneitä lentopommeja ja löydetyt pommit tuhotaan ampumalla niitä vaunun konetykillä. Vaunussa on kolmen hengen miehistö. ==Tiedot== ===Aseistus ja suoja=== *pääase: 30 mm L21 RARDEN -tykki, 90 ls/min, 160 kranaattia *apuase: putken suuntainen 7,62 mm L37A1 MG -konekivääri, 3 000 patruunaa *panssarointi: 12,7 mm (1/2 tuumaa) *muuta 2 × 4 savuheitettä ===Mitat=== *pituus: 4,9 m *leveys: 2,2 m *korkeus: 2,1 m *paino: 7,8 tonnia *nopeus: 80 km/h == Lähteet == *Trewhitt, Philip: Panssarivaunut ja panssaroidut ajoneuvot. Karisto Oy, Hämeenlinna, 2009, suom. Petri Kortesuo. ISBN 978-951-23-5145-9. === Viitteet === Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimien kalusto Luokka:Falklandin sodan sotilaskalusto Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan muuntyyppiset panssarivaunut
Stephensaartensammakko

Stephensaartensammakko eli ruskoalkusammakko (Leiopelma hamiltoni) on yksi Uuden-Seelannin neljästä alkeellisesta sammakkoeläimestä. Stephensaartensammakko elää vain kahdella pienellä alueella Stephen-saarella Marlborough Soundsilla Uuden-Seelannin eteläsaaren pohjoisosissa. Sammakolla on esihistoriallinen häntälihas, vaikkei sillä häntää olekaan. Sen silmät ovat pyöreät eikä sillä ole ulkoista tärykalvoa. Sammakot eivät elä nuijapäävaihetta, vaan kehittyvät munassa olevan hyytelömäisen massan sisällä, joten ne eivät tarvitse kehittyäkseen vettä, jossa uida. Sen sijaan aikuiset sammakot tarvitsevat ehdottomasti kostean elinympäristön, sillä ne kuolevat nopeasti kuivissa olosuhteissa. Stephensaartensammakkoja on vaikea löytää harvinaisuutensa vuoksi sekä siksi, että niiden suojaväri on hyvä, ne ovat yöeläimiä ja lisäksi ne eivät kurnuta. Sammakot ovat tavallisimmin tummanruskeita ja niissä on vihreitä ja vaaleanruskeita laikkuja. == Suojelu == Sammakkoja eli vuoteen 1992 asti vain hyvin pienellä alueella. Tämä alue altistui pahoin säätilojen vaihtelulle, sillä alueelta hävisi osittain suojaava kasvipeite. Sammakkojen suojeluksi lähimaastoon tehtiin erillinen elinalue, joka suojattiin petoeläimiä estävin aidoin (erityisesti tuatarat olivat sammakoille vakava uhka). Toukokuussa 1992 tälle alueelle siirrettiin 12 aikuista sammakkoa ja alue "täytettiin" sammakoille sopivalla riistalla... == Lähteet == Luokka:Sammakkoeläimet Luokka:Uhanalaiset sammakkoeläimet
Torrensjärvi

Torrensjärvi () on järvi, joka sijaitsee Etelä-Australian osavaltiossa Australiassa 345 kilometriä pohjoiseen Adelaiden kaupungista. Järven pituus on 120 kilometriä, leveys 65 kilometriä ja pinta-ala noin 5 700 neliökilometriä. Se on maailman 26. suurin järvi ja Australian toiseksi suurin järvi. Torrensjärven löysi Edward John Eyre vuonna 1839, joka nimesi sen eversti Robert Torrensin mukaan. Järveä ympäröi Torrensjärven kansallispuisto. == Lähteet == Luokka:Australian järvet Luokka:Etelä-Australia
Kans’an Popeda

Kans'an Popeda on suomalaisen Popeda-yhtyeen kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1990. Albumin otsikko on väännös Guns N' Roses -yhtyeen nimestä. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Costello Hautamäki ja sanoittanut Pate Mustajärvi, ellei toisin mainittu. === A-puoli === # # # (san. Mustajärvi & Ahonen) # # # === B-puoli === # * # # # # # == Kokoonpano == * Pate Mustajärvi – laulu * Costello Hautamäki – kitara, laulu * Timo Tapaninen – kitara, laulu * Jyrki Melartin – basso, laulu * Kari Holm – rummut * Jukka Järvinen – kosketinsoittimet === Vierailevat muusikot === * Tapio Virtanen – akustinen kitara (1., 6., 12.) * Puntti Valtonen – taustalaulu * Juha Junttu – taustalaulu * Mika Sundqvist – taustalaulu * Frogley – taustalaulu * Jari Yliaho – taustalaulu === Tuotanto === * Costello Hautamäki – tuottaja * Mika Sundqvist – tuottaja * Juho Juntunen – kannet == Lähteet == Luokka:Popedan albumit Luokka:Vuoden 1990 albumit Luokka:Mika Sundqvistin tuottamat albumit
Rygar

Rygar on japanilaisen Tecmon kehittämä toimintaseikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna Nintendo Entertainment System -alustalle. Peli yhdistää seikkailun ja roolipelin elementtejä. == Pelaaminen == ￼Pelin tarkoituksena on auttaa Rygaria keräämään viiden Indoran jumalan aarteet. Niiden avulla hän pääsee lähemmäs päämääräänsä, joka on Ligarin linnake. Rygarin tavoitteena on palauttaa rauha Argooliin. == Tarina == Tarina sijoittuu Argoolin maahan miljoonia vuosia maapallon syntymisen jälkeen. Rygar kutsutaan pelastamaan Argoolin asukkaat, koska pahuuden kuningas Ligar on hyökännyt sinne ja varastanut "Rauhan Oven" (Door of Peace). Antiikin soturi Rygar saapuu auttamaan, koska Argoolin asukkaat alkoivat rukoilla armahdusta. Ihmisten rukoukset kulkivat yli vuorien Algosun maahan asti, jolloin Rygar nousi kuolleista tavoitteenaan palauttaa rauha. == Vastaanotto == Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi pelin NES-versiolle 84 pistettä sadasta kahteen kertaan.Mikrobitti 10/1990, Konsolaatikko-palsta, sivu 35Mikrobitti 3/1991, pelikonsoliliite == Lähteet == * RPG Classics === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Classic Game Review * RPG Classics Luokka:Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Vuoden 1987 videopelit Luokka:Tecmon kolikkopelit
Douglass Houghton

Douglass Houghton (21. syyskuuta 1809 - 13\. lokakuuta 1845) oli yhdysvaltalainen geologi ja fyysikko. Pääsääntöisesti hänet tunnetaan Michiganin osavaltion Keweenawin niemimaan tutkimuksesta. Houghton oli Michiganin ensimmäinen osavaltiongeologi. Douglass Houghton syntyi kaupungissa nimeltä Troy New Yorkin osavaltiossa. Hänen isänsä oli Jacob Houghton, joka oli asianajaja ja myöhemmin kuntatuomari. Douglasin äidin nimi oli Mary Lydia Douglass. Hän varttui Fredoniassa, New Yorkissa. Douglass Houghton oli pienikokoinen ja luonteeltaan ponteva ja heikkohermoinen, taipuvainen käytännöllisyyteen ja tieteeseen. Houghton valmistui Rensselaer Polytechnicista vuonna 1829, ja hänestä tuli sinne kemian apulaisprofessori. Seuraavana vuonna hänet kutsuttiin Detroitiin, ja Houghton asui Michiganissa lopun ikäänsä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Douglass Houghton: Michigan's First Pioneer Renaissance Man Michigan Technological University Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1809 syntyneet Luokka:Vuonna 1845 kuolleet
Donald Regan

Donald Thomas Regan (21. joulukuuta 1918 – 10. kesäkuuta 2003) oli Yhdysvaltain presidentti Ronald Reaganin valtiovarainministeri 1981–1985 ja Valkoisen talon kansliapäällikkö 1985–1987. Regan kannatti Reaganin "Reaganomicsia", joka tarkoitti talouden elvyttämistä veronkevennyksillä. Hän vaihtoi asemaa James Bakerin kanssa 1985. Regan joutui eromaan 1987 oltuaan mukana Iran-Contra-skandaalissa ja riideltyään Nancy Reaganin kanssa. Regan sai tutkinnon englannista Harvardissa ja meni edelleen opiskelemaan lakia, mikä jäi kesken hänen liittyessään toiseen maailmansotaan merijalkaväessä. Tyynellämerellä hän yleni everstiluutnantiksi. Sodan jälkeen hän meni Merrill Lynchin palvelukseen 1946 ja kohosi sen toimitusjohtajaksi 1971, samana vuonna kun yhtiö meni pörssiin. Hän oli myös Securities Investor Protection Corporationin johdossa ja New Yorkin pörssin johtokunnan varapuhemies. Regan paljasti muistelmissaan, että Nancy Reagan uskoi astrologiaan ja kysyi näiltä neuvoja, joiden mukaan presidentti valitsi esimerkiksi matkustuspäivänsä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain valtiovarainministerit Luokka:Valkoisen talon kansliapäälliköt Luokka:Ronald Reaganin hallituksen jäsenet Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Anja Silja

Anja Silja (s. 17. huhtikuuta 1940 Berliini) on saksalainen sopraanolaulaja. Hänen repertoaariinsa on kuulunut mm. Richard Wagnerin, Ludwig van Beethovenin, Sergei Prokofjevin, Richard Straussin, Alban Bergin, Hans Werner Henzen sekä Leoš Janáčekin tuotantoa. Silja aloitti oopperan laulamisen hyvin nuorena ja esitti jo vuonna 1956 Rosinan roolin Gioacchino Rossinin teoksessa Sevillan parturi. Hän esitti muutaman vuoden kuluttua Yön kuningattaren osan Wolfgang Amadeus Mozartin Taikahuilussa Wienin valtionoopperassa ja Aix-en- Provencen juhlilla. Silja esiintyi vuonna 1960 Bayreuthin juhlilla. Hän rakastui pian oopperaohjaaja Wieland Wagneriin (Richard Wagnerin jälkeläinen), jonka kanssa hän solmi avioliiton. Wagner menehtyi keuhkosyöpään vuonna 1966. Silja aloitti uuden suhteen kapellimestari André Cluytensin kanssa, mutta myös hän kuoli 1967. Myöhemmin hän oli naimisissa kapellimestari Christoph von Dohnányin kanssa ja sai kolme lasta. Suhde päättyi avioeroon. Luokka:Saksalaiset oopperalaulajat Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lejla Agolli

Lejla Agolli (s. 4. lokakuuta 1950 Korçë) on albanialainen säveltäjä. Hän opiskeli säveltämistä ja orkestraatiota Tiranassa Tish Daijan johdolla. Agollin tuotantoon kuuluu kaksi kantaattia, kolmiosainen sinfonia, kaksi pianokonserttoa, kaksi viulukonserttoa sekä kamarimusiikkia. == Lähteet == * Julie Anne Sadie, Rhian Samuel: The New Grove Dictionary of Women Composers Luokka:Albanialaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rita Gorr

Marguerite Geirnaert eli Rita Gorr (18. helmikuuta 1926, Zelzate – 22. tammikuuta 2012The mezzo Rita Gorr has died aged 85) on belgialainen mezzosopraano. Hän opiskeli Ghentissä ja Brysselin konservatoriossa. Gorr antoi oopperadebyyttinsä Antwerpenin oopperassa. Sen jälkeen hänellä oli kiinnitys Strasbourgin oopperassa vuoteen 1952. Myöhemmin hän tuli tunnetuksi Opéra-Comiquesta ja Grand Opérasta Pariisissa. Bayreuthissa hän esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1958. Gorr jatkoi säännöllistä esiintymistä koko 1990-luvun. Kesällä 2007 hän kuitenkin piti jäähyväisesiintymisensä esittämällä roolin Pjotr Tšaikovskin oopperassa Patarouva Antwerpenissä ja Ghentissä. Gorr tuli tunnetuksi mm. Richard Wagnerin tuotannon esittäjänä ja levyttäjänä. == Lähteet == Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Belgialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Agní Báltsa

Agní Báltsa (, kansainvälisesti usein Agnes Baltsa, s. 19. marraskuuta 1944, Lefkas) on kreikkalainen mezzosopraano. Báltsa aloitti lapsena pianonsoiton, mutta omistautui laulamiselle muutettuaan Ateenaan vuonna 1958. Hän valmistui Kreikan kansallisesta konservatoriosta vuonna 1965 ja matkusti sen jälkeen Müncheniin saamaan jatko-opintoja Maria Callasilta. Báltsan oopperadebyytti tapahtui Frankfurtissa 1968, jolloin hänellä oli rooli Mozartin Figaron häissä. Vuonna 1970 oli osa Richard Straussin oopperassa Ruusuritari Wienin valtionoopperassa. Báltsasta tuli pian Salzburg-festivaalien vakituinen vieras ja johtavia nykyajan mezzosopraanolaulajia. Hänet muistetaan kenties parhaiten Bizet'n oopperasta Carmen, jossa hän on usein esittänyt pääosaa yhdessä José Carrerasin kanssa. Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Kreikkalaiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Vuonna 1944 syntyneet
Brittiläisen Intian valtameren alueen lippu

Brittiläisen Intian valtameren alueen lippu on Brittiläisellä Intian valtameren alueella 8. marraskuuta 1990 alkaen käytetty lippu, jolloin Elisabet II hyväksyi lipun käyttöön. Sitä käytetään alueen ainoassa asutuksessa, Diego Garcian atollin brittiläis-yhdysvaltalaisessa sotilastukikohdassa, Yhdysvaltain lipun rinnalla. Lipun vasemmassa yläkulmassa on Ison-Britannian lippuna käytettävä Union Jack. Union Jack sekä kruunu symboloivat brittiläistä valtiovaltaa, sinivalkoiset aaltoviivat valtamerta ja palmu saaren luonnonkasvillisuutta. == Lähteet == Luokka:Yhdistynyt kuningaskunta Luokka:Intian valtameri Luokka:Britannian itsehallintoalueiden liput
Attack of the Killer B’s

__NOTOC__ Attack of the Killer B’s on thrash metal -yhtye Anthraxin kokoelmalevy, joka sisältää covereita, B-puolia ja harvinaisuuksia. Albumi julkaistiin kesäkuussa 1991. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Joey Belladonna – laulu * Dan Spitz – kitara * Scott Ian – kitara, laulu * Frank Bello – basso * Charlie Benante – rummut == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1991 kokoelma-albumit Luokka:Anthraxin kokoelma-albumit
Romano-tv

Romano-tv (alun perin Manne-tv) oli 13-osainen suomalainen televisiosarja, joka teki pilaa valtaväestön ennakkoluuloista romaneita kohtaan. Sen pääosissa nähtiin Santeri Ahlgrén ja Eeki Mantere. Sarja herätti kohua väitetyn rasistisuutensa vuoksi. Viihdeohjelmana se sai pääasiassa kielteisiä arvioita. Sarjan vitsit rakentuvat lähinnä päähenkilöiden Mannen (Ahlgrén) ja Asserin (Mantere) keskinäiseen jutusteluun ja romanistereotyypeillä leikitteleviin edesottamuksiin. Lisäksi mukana on musiikkia ja nimekkäitä vierailijoita. Sarjassa ovat esiintyneet esimerkiksi Andy McCoy, Mika Nuojua ja Eva Polttila. Se julkaistiin DVD:llä marraskuussa 2007. Kokoelmassa on mukana ”kadonnut” 13. jakso, jota ei esitetty televisiossa. Huhtikuussa 2009 Yle TV1 alkoi esittää Manne maailmalla -televisiosarjaa, joka on jatkoa Romano-tv:lle. __NOTOC__ == Kohu == Suomen Romanifoorumi vaati Yleisradiota hyllyttämään ohjelman rasismin vuoksi. Ylen ohjelmapäällikön mukaan sarjaa aiottiin kuitenkin jatkaa, mutta huomio kohdistettiin aiempaa tarkemmin valtaväestön ennakkoluulojen tarkasteluun. Ohjelman nimi muuttui 14. heinäkuuta 2007 alkaen Romano-tv:ksi. Viimeinen jakso esitettiin 18. elokuuta 2007. Romano-tv:n käsittely eri oikeusasteissa päättyi vasta keväällä 2011, lähes neljä vuotta ohjelman ensiesityksen jälkeen. Tuolloin korkein hallinto-oikeus antoi äänin 4-1 päätöksen, jonka mukaan ohjelman ei katsottu tarkoituksellisesti loukanneen romaniväestöä. == Vastaanotto == Romano-tv:n vastaanotto oli kielteinen. Helsingin Sanomien Jyrki Räikkä kuvaili sitä halvalla tehdyksi, kömpelösti näytellyksi ja epähauskaksi sarjaksi, jonka huonous saa itseironiseksi tarkoitetun huumorin tuntumaan rasistiselta. ”Mikäli Yle pitäisi etnisiä ennakkoluuloja kumoavaa viihdettä todella tärkeänä, yhtiö osoittaisi sen tekemiseen runsaasti rahaa ja voimavaroja. Parhain mahdollisin voimin tehtyjä ohjelmia esitettäisiin kevät- tai syyskauden lippulaivoina eikä loma-ajan tuutintäytteenä.” Smack the Jack -sivustolla vuonna 2013 julkaistun DVD- arvostelun mukaan Ahlgrén on Romano-tv:n ”ehdoton dynamo”, ”jonka fiilis ja teho kyllä välittyy kotikatsomoihin”. Muutoin sarja tarjoaa vanhoja vitsejä kömpelöllä toteutuksella, ja se lieneekin julkaistu pelkästään šokkiarvon vuoksi sekä ”vähemmistökiintiön” täyttämiseksi. DVD saa arvosanaksi kaksi pistettä viidestä. == Katso myös == * Ähläm Sähläm == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset komediasarjat Luokka:Suomen romanit
Sam Steiger

Sam Steiger (10. maaliskuuta 1929 New York, New York – 26. syyskuuta 2012 Prescott, Arizona) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Steiger sai Silver Starin sekä Purple Heartin ansioistaan Korean sodassa. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Arizonasta vuosina 1967–1977. Steiger ei ollut vuonna 1976 ehdolla enää edustajainhuoneeseen, vaan pyrki epäonnistuneesti Yhdysvaltain senaattiin häviten Dennis DeConcinille. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet