EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gonçalo Inácio

Gonçalo Bernardo Inácio (s. 25. elokuuta 2001 Almada) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 186-senttimetrinen. Hän edustaa kotimaansa Primeira Ligassa pelaavaa Sportingia. Hän pelasi Portugalin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2023. Inácio siirtyi Sportingin junioreihin vuonna 2012. Hän nousi edustusjoukkueeseen kaudella 2020–2021. Hän on pelannut neljän kauden aikana 113 Portugalin liigan ottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia. Hän voitti liigamestaruuden vuosina 2021 ja 2024. Hän pelasi Mestarien liigassa seitsemän ottelua kaudella 2021–2022 ja kuusi ottelua seuraavalla kaudella. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua kaudella 2022–2023 ja yhdeksän ottelua kaudella 2023–2024. Hän teki Eurooppa-liigassa maalin maaliskuussa 2023 neljännesvälierässä Arsenalia vastaan, kaksi maalia joulukuussa 2023 alkulohko-ottelussa Sturm Grazia vastaan ja yhden maalin helmikuussa 2024 ensimmäisellä pudotuspelikierroksella Young Boysia vastaan. Inácio pelasi useissa Portugalin nuorisomaajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Portugalin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan. Hän pelasi vuoden 2023 aikana kaikkiaan viisi EM-karsintaottelua. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Tšekkiä vastaan ja pelasi täydet minuutit alkulohkon päättäneessä ottelussa Georgiaa vastaan. Hän on pelannut heinäkuun 10. päivään 2024 mennessä 11 A-maaottelua, joissa hän on ollut kahdeksan kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki kaksi maalia syyskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Luxemburgia vastaan. == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eero-Pekka Uotila

Eero-Pekka Uotila (s. 23. kesäkuuta 1967 Tampere) on suomalainen asianajaja. Hän on toiminut Suomen Asianajajaliiton puheenjohtajana vuodesta 2024 alkaen. == Ura == Uotila valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1993. Uotila on toiminut asianajajana vuodesta 1997 alkaen. Hän on työskennellyt Asianajotoimisto Nieminen & Hamara Ky:n lakimiehenä 1993–1994, Asianajotoimisto Erkki J. Nieminen Oy:n lakimiehenä 1995–1996, Asianajotoimisto Uotila & Voutilainen Oy:n osakkaana 1997–2008, Asianajotoimisto Puiro Snellman Åkerlund Oy:n osakkaana 2009–2013, Asianajotoimisto Snellman Uotila Åkerlund Oy:n osakkaana 2014–2017 ja Properta Asianajotoimisto Oy:n osakkaana 2017 alkaen. Hän on erikoistunut kiinteistö-, asumis- ja rakennusoikeuteen, riitojen ratkaisuun, liikejuridiikkaan ja insolvenssioikeuteen. Uotila on toiminut Suomen Asianajajaliiton valtuuskunnan jäsenenä ja varajäsenenä 2009–2012, eettisen valiokunnan jäsenenä ja puheenjohtajana 2013–2020, hallituksen jäsenenä 2014–2020 ja varapuheenjohtajana 2020–2024. Hänet valittiin Asianajajaliiton puheenjohtajaksi kesäkuussa 2024. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1967 syntyneet
Syvänneliskokalat

Syvänneliskokalat (Bathysauridae) on auloppikaloihin kuuluva heimo. Lajeja tavataan syvissä vesissä kaikista valtameristä. Heimon lajit on aiemmin luokiteltu kuuluviksi liskokaloihin. == Lajit ja anatomia == Syvänneliskokaloihin kuuluu vain yksi suku Bathysaurus ja siinä kaksi lajia, jotka ovat syvänneliskokala (Bathysaurus ferox) ja valkoliskokala (Bathysaurus mollis). Heimon lajit voivat kasvaa 60–80 cm pitkiksi. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkänomaisia ja suuri- ja litteäpäisiä. Suu on suuri ja silmät pienet. Selkäevän jälkeen voi olla rasvaevä. == Levinneisyys ja elintavat == Syvänneliskokaloja elää lauhkeissa ja lämpimissä valtamerissä. Ne liikkuvat yksittäin useimmiten 1 000–3 500 metrin syvyydessä. Täysikasvuiset kalat uivat syvemmällä kuin poikaset. Syvänneliskojen ravintoa ovat kalat ja ravut ja muut äyriäiset. Heimon lajit ovat hermafrodiitteja. ==Lähteet== Luokka:Auloppikalat
Mark Noll

Mark Allan Noll (s. 18. heinäkuuta 1946 Iowa City, Iowa, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirkkohistorioitsija ja kirjailija. Noll on erikoistunut kristinuskon historiaan Yhdysvalloissa. Noll on toiminut historian professorina Notre Damen yliopistossa. Vuonna 2005 Time nimesi Nollin yhdeksi yhdysvaltain 25 vaikutusvaltaisimmasta evankelikaalista. Noll on tuottanut useita kirjoja. Erityisesti The Scandal of the Evangelical Mind-kirjaa on käsitelty laajasti sekä uskonnollisissa että maallisisissa julkaisuissa. Presidentti George W. Bush myönsi Nollin National Humanities Medal-palkinnon vuonna 2006. Noll on yhdessä muiden historioisijoiden kanssa edistänyt ymmärrystä evankelikaalisista vakaumuksist ja asenteista, historiasta ja nykypäivä. Nollin merkittäviä teoksia ovat The New Shape of World Christianity: How American Experience Reflects Global Faith (2009), The Rise of Evangelicalism: The Age of Edwards, Whitefield and the Wesleys (2004) sekä Clouds of Witnesses: Christian Voices form Africa and Asia (2011). == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset historioitsijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Laura Lilja

Laura Lilja (s. 1975 Hanko) on suomalainen kuvataiteilija. Lilja toimii myös Kankaanpään Taidekoulussa tuntiopettajana. Liljan teemoja ovat olleet muun muassa ylikulutus ja ympäristökuorma. Lilja on koulutukseltaan taiteen maisteri ja on lisäksi opiskellut Helsingin yliopistossa matematiikkaa, fysiikkaa sekä naistutkimusta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bill Hybels

William "Bill" Hybels (s. 12. joulukuuta 1951 Kalamazoo, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pastori ja kirjailija. Hybels toimi vuoteen 2018 saakka Willow Creek Community Churchin johtavana pastorina ja on tullut tunnetuksi erityisesti evankelikaalisen yhteisön keskuudessa. Willow Creekin perustajana Hybels on luonut ympäri Yhdysvaltoja toimivan seurakunnan ja kustannusyhtiön, joka on julkaissut Hybelsin ja useiden muiden kirkkojen pastoreiden kirjoittamia kirjoja ja opetusmateriaaleja. Hybels perusti myös Global Leadership Summit-järjestön, joka järjestää johtajuuskonferensseja maailmanlaajuisesti. == Elämä ja ura == Bill Hybels syntyi Michiganin Kalamazoossa ja perusti Willow Creekin vuonna 1975. Hybels aloitti jumalanpalvelukset elokuvateatterissa, ennen kuin seurakunta muutti luoteiseen esikaupunkiin. Willow Creek kasvoi Hybelsin aikana kahdeksaan toimipisteeseen Chicagon alueella ja siitä kasvoi yksi Yhdysvaltain suurimmista evankelikaalisista kirkoista. Muun muassa presidentti Bill Clinton osallistui Willow Creekin seurakunnan kokoukseen vuonna 1996. Clinton toimi vierailevana puhujana Global Leadership Summit-tapahtumassa vuonna 2000. Chicago Tribune lehti uutisoi vuonna 2018 tapahtumista, joissa Hybelsiä syytettiin väärinkäytöksistä 1990-luvulla. Hybels kiisti syytökset, mutta ilmoitti huhtikuussa 2018 siirtyvänsä eläkkeelle. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset papit
João Neves

João Pedro Gonçalves Neves (s. 27. syyskuuta 2004 Tavira) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 174-senttimetrinen. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Paris Saint-Germainia. Hän pelasi Portugalin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2023. Neves siirtyi Benfican junioreihin vuonna 2016. Hän nousi Primeira Ligassa pelaavaan edustusjoukkueeseen joulukuussa 2022 ja pelasi kaudella 2022–2023 Benfican voittamassa Primeira Ligassa 17 ottelua, joissa hän oli kuusi kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki toukokuussa vierasottelussa Sportingia vastaan viime hetken 2–2-tasoitusmaalin. Mestarien liigassa hän tuli vaihdosta kentälle kolmessa ottelussa. Kaudella 2023–2024 Neves pelasi 33 Portugalin liigan ottelua, joissa hän oli 27 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin marraskuussa Sportingia, helmikuussa Gil Vicenteä ja maaliskuussa Chavesia vastaan. Hän oli voittamassa Portugalin supercupia ja pelasi Portugalin cupissa kuusi sekä Portugalin liigacupissa kolme ottelua. Hän pelasi sekä Mestarien liigassa että Eurooppa-liigassa kuusi ottelua ja kaikissa niissä täyden ajan. Neves siirtyi elokuussa 2024 ranskalaisseura Paris Saint-Germainiin. Neves on pelannut Portugalin alle 15-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi avauskokoonpanossa Portugalin kaikki neljä ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023 ja teki maalin alkulohko-ottelussa Belgiaa vastaan. Hän pelasi Portugalin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2023 EM-karsintaottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Turkkia vastaan ja pelasi avauskokoonpanossa alkulohkon päättäneessä ottelussa Georgiaa vastaan. Hän on pelannut heinäkuun 10. päivään 2024 mennessä yhdeksän A-maaottelua, joissa hän on ollut kolme kertaa avauskokoonpanossa. == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robert Jeffress

Robert James Jeffress Jr. (s. 29. marraskuuta 1955 Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pastori, kirjailija sekä televisio- ja radio-ohjelman pitäjä. Jeffress toimii Dallasissa, Texasissa toimivan First Baptist Churchin johtavana pastorina. Jeffress on isännöinyt Pathway to Victory -televisio- ja radio-ohjelma, jota on lähetetty yli 1 200 televisioasemallaa ja 900 radioasemalla yhteensä 195 maassa. Jeffress on puolustanut presidentti Donald Trumpia ja pitänyt saarnan presidentin virkaanastujaisissa St. John's Episcopal Churchissa. Jeffress on toiminut myös apulaisprofessorina Dallasin teologisessa seminaarissa. Jeffress on esiintynyt useissa ohjelmissa Fox News Channelilla. Jeffress on kirjoittanut yli 32 kirjaa, joista tunnetuimpia ovat A Place Called Heaven, Courageous, 18 Minutes with Jesus, What Every Christian Should Know ja Are We Living in the End Times?. Jeffress on koulutukseltaan teologian tohri Southwestern Baptist Theological Seminarysta, maisteri Dallasin teologisesta seminaarista sekä kandidaatiksi Baylorin yliopistosta. Vuonna 2010 Dallas Baptist University myönsi Jeffressille teologian tohtorin arvon. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset papit Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Sultan Wáyis

Sultan Wáyis () on matala vuorijono Karakalpakian tasavallassa Uzbekistanissa. Se sijaitsee Amudarjajoen oikealla rannalla, Kyzylkumin aavikon reunalla. Vuorijonon pituus on 40–45 kilometriä ja sen korkeimmat kohdat ovat 485 ja 473 metriä merenpinnan yläpuolella. Vuorten eteläpuolella sijaitsee 1600–1800-luvuilla pystytetty Sultan Wáyis Baban rakennusryhmä, joka on alueen tärkeimpiä pyhiinvaelluspaikkoja. Se on omistettu Uwais al-Qaranille, joka oli yksi profeetta Muhammedin seuraajista. Horezmilaistyylinen rakennusryhmä käsittää Uwais al-Qaranin mausoleumin, moskeijan, pyhän lammen, majoitustiloja ja muita palveluja. ==Lähteet== Luokka:Karakalpakstan Luokka:Uzbekistanin maantiede
Noteeraus

Noteeraus tarkoittaa arvopaperin hinnan määräytymistä julkisessa kaupankäynnissä. Noteerauksella viitataan joissain yhteyksissä myös osakkeen vaihtokurssiin. == Lähteet == Luokka:Rahoitusmarkkinat
Steven Furtick

Larry Stevens Furtick Jr. (s. 19. helmikuuta 1980 Moncks Corner, Etelä- Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pastori, kirjailija ja lauluntekijä. Furtick on Pohjois-Carolinan Charlottessa sijaitsevan Elevation Churchin johtava pastori. Furtick on kirjoittanut useita kirjoja, joista Greater ja Crash the Chatterbox ovat New York Timesin best-sellereitä. Furtick on perustanut Elevation Church-seurakunnan, joka toimii suoratoistopalvelujen ja television kautta sekä tunnetaan Elevation Worship-yhtyestä. Furtickilla on teologian maisterin tutkinto Southern Theological Seminarysta. Furtick on voittanut vuonna 2022 Grammy-palkinnon parhaan kristillisen albumin kategoriassa albumilla Old Church Basement. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset papit Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Grammy-palkinnon saajat
Jyväskylän yliopiston avoin yliopisto

Jyväskylän yliopiston avoin yliopisto (engl. Open University of the University of Jyväskylä) on Jyväskylän yliopiston erillislaitos. Avoin yliopisto on perustettu vuonna 1984. Avoimessa tarjotaan yliopiston opetussuunnitelmien mukaisia opintoja ilman pohjakoulutusvaatimuksia. Jyväskylän avoin yliopisto on vuosittain suoritetuilla opintopisteillä mitattuna Suomen suurin avoin yliopisto. Avoimen yliopiston henkilöstön työtilat ovat Seminaarinmäen Ruusupuisto-rakennuksessa. Avoimen yliopiston johtaja on Merja Karjalainen. Avoimessa yliopistossa on kaikkien Jyväskylän yliopiston kuuden tiedekunnan opetusta. Oppiaineita on avoimessa yli 50. Avoimen yliopiston koulutuksesta suurin osa on verkossa tapahtuvaa aikaan sitomatonta opiskelua. Avoimessa on mahdollista suorittaa yksittäisiä opintojaksoja eli kursseja, tai opiskella esimerkiksi perus- ja aineopintokokonaisuuksia. Jyväskylän avoimen yliopiston opetusta tarjotaan eri puolella Suomea niin sanotuissa yhteistyöoppilaitoksissa, erilaisissa kansanopistoissa, kesäyliopistoissa ja kansalaisopistoissa. Tämä opetus tapahtuu lähiopetuksena. Avoimella yliopistolla on myös toimipisteet Kokkolassa ja Helsingissä, joissa järjestetään lähiopetusta. Avoimessa suoritettujen opintojen perusteella on mahdollista hakea yliopiston tutkinto-opiskelijaksi niin sanotun avoimen väylän kautta. Väylähaku järjestetään yhtä aikaa valtakunnallisten yhteishakujen kanssa. Myös maisteriohjelmien hauissa edellytetty hakukelpoisuus on mahdollista saavuttaa avoimen yliopiston opinnoilla. Vuonna 2023 Jyväskylän avoimessa yliopistossa suoritettiin noin 100 800 opintopistettä, mikä on hieman yli 25 prosenttia koko Suomen avoimista yliopisto-opinnoista. Luvuissa eivät ole mukana Jyväskylän yliopiston tutkinto-opiskelijoiden avoimessa yliopistossa suorittamat opinnot. ==Lähteet== Luokka:Jyväskylän yliopisto
Urhoollisuuden risti (Papua-Uusi-Guinea)

Urhoollisuuden risti () on papuauusiguinealainen kunniamerkki, joka perustettiin 23. elokuuta 2005 kuningatar Elisabet II:n käskystä ja Papua- Uuden-Guinean itsenäisyyden 30-vuotisjuhlan kunniaksi. Ristiä jaetaan tunnustuksena äärimmäistä rohkeutta vaativista ja epäitsekkäistä teoista, joissa henkilön oma henki on vaarassa. Saajan ei tarvitse olla Papua-Uuden- Guinean kansalainen. Papua-Uuden-Guinean kunniamerkkien keskenäisessä järjestyksessä urhoollisuuden risti on kaikkein korkein. Kunniamerkkiä jaetaan yhdessä luokassa: * kunniamerkin nauha == Lähteet == Luokka:Papua-Uuden- Guinean kunniamerkit
Etelä-Ustjurtin kansallispuisto

Etelä-Ustjurtin kansallinen luonnonpuisto () on kansallispuisto Karakalpakstanin tasavallassa Uzbekistanissa. Qońıratin piirissä Turkmenistanin ja Kazakstanin rajalla sijaitsevan puiston pinta-ala on 14 471 neliökilometriä, josta 9 345 neliökilometriä on suojelualuetta. Kansallispuisto käsittää Ustjurtin laakion kaakkoisosan sekä Aseke-Audanin ja Sarygamyşjärven syvängöt. Se on karua aavikkoa, jonka ilmasto on kuuma ja kuiva ja talvella kylmä. Eläinkuntaan kuuluvat kuhertajagaselli, onageri, ustjurtinvuorilammas, mesimäyrä ja turkmeniankorsakki. Vuonna 2020 perustetussa puistossa ei ole matkailupalveluja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * World Heritage Journeys: South Ustyurt National Park Luokka:Kansallispuistot Luokka:Karakalpakstan Luokka:Uzbekistanin luonnonsuojelualueet
Aki Turunen

Aki Turunen (s. 1983 Helsinki) on suomalainen taidemaalari. Hän valmistui kuvataiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta Helsingistä vuonna 2011. Turunen on opiskellut maalausta myös Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa Kööpenhaminassa. Aki Turusen teokset ovat usein tempera-, vesiväri- ja pastellitöitä, jotka ammentavat satujen, kansantarujen, kirjallisuuden ja taidehistorian maailmoista. Hänen teoksissaan usein fantasiaelementtejä. Turusen teoksia on ollut esillä yksityis- ja ryhmänäyttelyissä Suomessa mm. Helsinki Contemporaryssa, Galleria Forum Box ja Galleria Kluuvissa sekä Tanskassa mm. galleria Martin Asbækissa ja Saksassa Galleria Snow’ssa ja Schwarz Contemporaryssa. Hänen teoksiaan on muun muassa Nykytaiteen museo Kiasman, Saastamoisen säätiön ja Valtion taidetoimikunnan kokoelmissa. Suomen Taideyhdistys myönsi Turuselle syksyllä 2021 William Thuring -nimikkopalkinnon. Taiteellisen työskentelyn lisäksi Turunen on opettanut taidemaalausta Vapaassa Taidekoulussa Helsingissä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aralkumin kansallispuisto

Aralkumin kansallinen luonnonpuisto () on kansallispuisto Karakalpakstanin tasavallassa Uzbekistanissa. Se sijaitsee Moynaqin piirissä Araljärven kuivuneessa itäosassa. Puiston pinta-ala on 10 000 neliökilometriä, josta 5 850 on luonnonsuojelualuetta. Araljärven kuivumisen synnyttämällä Aralkumin aavikolla kasvaa saksaulpuita, otakilokkeja, tatarkasveja, röyhykaisloja, tamariskeja ja paikoin maahikkeja. Sen eläinlajeihin kuuluvat saiga, susi, kultasakaali, kettu, jänis, villisika, monet lintulajit, käärmeet, kilpikonnat ja liskot. Vuonna 2022 perustettuun kansallipuistoon kuuluu entinen Vozroždenija-saari, jossa kehitettiin neuvostoaikana biologisia aseita. Puiston alueella on vähäisiä matkailupalveluita. ==Lähteet== Luokka:Kansallispuistot Luokka:Karakalpakstan Luokka:Uzbekistanin luonnonsuojelualueet
Kaikkien pyhien kirkko (Publow)

Kaikkien pyhien kirkko () on 1300-luvulla rakennettu Englannin kirkon kirkko, joka sijaitsee Publow’n kylässä Bath and North East Somersetin piirissä Somersetin kreivikunnassa. Sillä on ollut Grade I -suojeluluokka vuodesta 1960. Tamminen saarnatuoli on 1600-luvun alusta. == Lähteet == Luokka:Grade I -luokan kirkot Somersetissa Luokka:Grade I -luokan rakennukset Bath and North East Somersetin piirissä Luokka:Kivikirkot
SHAPE America

SHAPE America (Society of Health and Physical Educators), (aik. American Alliance for Health, Physical Education, Recreation and Dance) on yhdysvaltalainen terveys- ja liikuntakasvatuksen ammattijärjestö. Järjestö on perustettu vuonna 1885. SHAPE America määrittelee koulujen terveys- ja liikuntakasvatuksen osaamista. SHAPE America pyrkii vaikuttamaan terveyden normalisointiin, liikunta- ja huippuosaamisen standardeihin, nuorten elintapoihin sekä liikuntaan ja koulujen terveyskasvatukseen liittyvään politiikkaan. Järjestö on muodostanut kansalliset liikunta- ja terveyskasvatusstandradit, jotka perustuvat taitopohjaisuuteen. Järjestö muutti nimensä nykyiseen muotoon vuoden 2014 alussa ja sillä on ollut historiansa aikana seitsemän eri nimeä. Vuonna 2013 järjestöön yhdistyivät viisi kansallista yhdistystä ja tutkimuskonsoritota. SHAPE America toimii yhteistyössä Alliance for a Healthier Generationin, American Heart Associationin, Cooper Instituteen, Michelle Obaman Let's Move! -aloitteen sekä President's Council on Fitness, Sports & Nutrition-järjestön kanssa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt Luokka:Liikunta
Atte Kuosmanen

Atte Kuosmanen (s. 29. tammikuuta 2002) on suomalainen pesäpalloilija. Kuosmanen edustaa Superpesiksessä pelaavia Alajärven Ankkureita. Hänen kasvattajaseuransa on Haapajärven Pesä-Kiilat. https://v2.pesistulokset.fi/pelaaja/9467/tilastot Hän pelaa sisäpelissä etenijänä https://www.ankkuritpesis.fi/2022/10/atte-kuosmanen-jatkaa- ankkureissa-kahden-vuoden-sopimuksella/ ja ulkokentällä kolmosvahtina. https://www.pesistulokset.fi/ottelut/84075 Kuosmanen on pelannut 43 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt kuusi tavallista juoksua, tuonut 20 juoksua ja kerännyt 129 kärkilyöntipistettä. Kuosmanen on pelannut yhdeksän Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden kunnarin ja yhden tavallisen juoksun, tuonut kahdeksan juoksua ja kerännyt 32 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty 4. heinäkuuta 2024. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alexander Everett

Alexander Everett (1790–1847) oli yhdysvaltalainen diplomaatti ja kirjailija. Hän toimi lähettiläänä muun muassa Haagissa 1818–1824 ja Madridissa 1825–1829.Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Everett, Alexander Everettin veli oli professori ja poliitikko Edward Everett.Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Everett, Edward ==Teokset (valikoima)== Lähde: * New ideas on population, with remarks on the theories of Godwin and Malthus (1822, Thomas Malthusta vastaan) * Europe; or, a general survey of the political Situation of the principal powers, with conjectures on their future prospects (1822) * America; or, a general survev of the political Situation of the several powers of the western continent, etc. (1827). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset diplomaatit Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1790 syntyneet Luokka:Vuonna 1847 kuolleet
Yrjö Vuorensola

Yrjö Vuorensola (9. lokakuuta 1893 Turku – 25. elokuuta 1978) oli suomalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa Helsingissä Sörnäisten Työväen Näyttämöltä vuonna 1912. Helsingin Työväen Teatterin vuosien jälkeen hän toimi johtajana Iin, Valkeakosken, Rauman ja Kemin Karihaaran työväennäyttämöillä sekä Helsingissä Vallilan ulkoilmanäyttämöllä. Uransa lopulla hän näytteli Suomen Työväen Teatterissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Antan kieli

Anta on yamkieliin kuuluva Papua-Uudella-Guinealla puhuttava kieli. Toisinaan kieli luokitellaan makrokieleksi, jonka sisällä on viisi omaa kieltä. Vuonna 2015 kielen puhujamääräksi arvioitiin 150. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. == Fonologia == === Konsonantit === Labiaali Dentaali Alveolaari Palataali Velaari Norm. Lab. Nasaali m n̪ ŋ Klusiili Norm. t̪ k kʷ Prenas. mb nd̪ ŋg ŋgʷ Affrikaatta Norm. t͡ʃ Prenas. nd͡ʒ Frikatiivi ɸ θ s Tremulantti r Puolivokaali w j Lähde: === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i ʉ u Puolisuppea e ə ~ ɵ o Puoliavoin ɜ ʌ Avoin æ a Lähde: == Lähteet == Luokka:Yamkielet
Timur Ivanov

Timur Vadimovitš Ivanov (; s. 19. elokuuta 1975 Moskova) on venäläinen poliitikko. Hän toimi maan varapuolustusministerinä vuosina 2016–2024 ja tuli pidätetyksi korruptiovyyhdin tiimoilta huhtikuussa 2024.Jessie Gretener, Darya Tarasova, Christian Edwards, Russian deputy defense minister dismissed after arrest on corruption charges CNN 25.4.2024, viitattu 4.7.2024 Russian Deputy Defense Minister Timur Ivanov Arrested on Treason Charges Il Messaggero 24.4.2024, viitattu 4.7.2024 Ivanov valmistui Moskovan valtionyliopiston matemaattisesta tiedekunnasta vuonna 1997. Vuonna 2016 hänestä tehtiin Aleksei Djuminin seuraaja Venäjän varapuolustusministerinä. Koronaviruspandemian puhjettua Ivanov osallistui tilojen järjestämiseen sairastuneille. Lokakuussa 2022 hänet asetettiin Euroopan unionin pakotteiden kohdehenkilöksi, sillä häntä pidettiin yhtenä Ukrainan sodan merkittävistä arkkitehdeista. Häntä kohtaan asetti pakotteita myös Yhdysvallat. Ivanovin vastuulla oli muun muassa Mariupolin jälleenrakennushanke, jota CNN luonnehti Venäjän yritykseksi rakentaa Potemkinin kulissit raunioittamalleen kaupungille. Ivanov sai Venäjällä huomiota ylellisestä elämäntyylistään, jota hän ei pyrkinyt peittelemään.Eva Hartog, Bribery case puts Russian Defense Minister Shoigu in the crosshairs Politico 2.5.2024, viitattu 4.7.2024 Aleksei Navalnyin perustaman Korruption vastaisen säätiön johtaja Marija Pevtšihin mukaan Ivanov rikastui Ukrainan sodan myötä huomattavasti. Hän piti vuonna 2023 tätä vaurautta korruptioon perustuvana. Julkisuudessa on kuvailtu myös Ivanovin entisen vaimon, Svetlana Maniovitšin ylellistä elämäntyyliä Pariisissa. Ivanov pidätettiin 23. huhtikuuta 2024 Venäjällä epäiltynä miljoonan ruplan vastaanottamisesta lahjuksena. Tapauksesta muodostui Venäjän korkeimman profiilin korruptioskandaali sitten vuoden 2022 Ukrainan-vastaisen suurhyökkäyksen alun. Vyyhdin yhteydessä tehtiin myös muita pidätyksiä. Ivanov erotettiin asemastaan puolustusministeriössä. Ennen tapahtunutta hänet nähtiin yhtenä Sergei Šoigun lähimmistä liittolaisista. Venäjän Transparency Internationalin johtajan Ilja Šumanovin mukaan Ivanovista tehtiin "sopiva syntipukki" laajemmalle ilmiölle. Ivanov siirrettiin Lefortovon vankilaan. Ivanovin ensimmäisestä avioliitosta syntyi kaksi tytärtä vuosina 2010 ja 2018. Toinen avioliitto Svetlana Maniovitšin kanssa päättyi kesäkuussa 2022. == Lähteet == Luokka:Venäjän ministerit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yamkielet

Yamkielet, tai Morehead-Ylä-Maron kielet, on pieni kielikunta Uuden-Guinean saaren eteläosissa Papua-Uuden-Guinean ja Indonesian rajalla. Toisinaan kielikunta lasketaan kuuluvan etälä- ja keskipapualaisiin kieliin. Kielikuntaan kuuluu 19 kieltä: * Kanumkielet ** Ngkontar Baedi ** Ngkontar Ngkolmpu ** Sota Kanum ** Smärky Kanum * Morehead-Maro -kielet ** Nambukielet *** Fre *** Nama *** Namat *** Nambo *** Len *** Namo *** Neme *** Nen ** Tondakielet *** Aramba *** Anta *** Kánchá *** Mblafe-Ránmo *** Rema *** Warta Thuntai ** Yei == Lähteet == Luokka:Kielikunnat Luokka:Papua-Uuden-Guinean kielet Luokka:Indonesian kielet
Hølen

Hølen on taajama Vestbyn kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 1 102 vuonna 2023. Vuosina 1847–1943 Hølen oli itsenäinen kunta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Norjan entiset kunnat Luokka:Vestby
Bjerkeskaug

Bjerkeskaug on taajama Vestbyn kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,07 neliökilometriä ja asukasluku 204 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Vestby
Vestbyn kirkko

Vestbyn kirkko () on Vestbyn kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1885. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot kirkko
Garderin kirkko

Garderin kirkko () on Vestbyn kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1881. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Vestby
Hvitstenin kirkko

Hvitstenin kirkko () on Vestbyn kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1902. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Vestby
Sånerin kirkko

Sånerin kirkko () on Vestbyn kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva teräksesta ja tiilestä rakennettu pitkäkirkko vuodelta 2000. Se rakennettiin paikalla aiemmin sijainneen, vuonna 1880 valmistuneen kirkon tilalle, joka oli tuhoutunut tulipalossa vuonna 1995. ==Kuvia== Saaner Kirke - no-nb digifoto 20150904 00053 bldsa PK24282.jpg|Sånerin kirkko (1880–1995) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Vestby
Benito Scocozza

Benito Scocozza (17. tammikuuta 1935 – 3. maaliskuuta 2020) oli tanskalainen historioitsija, joka toimi luennoitsijana Kööpenhaminan yliopistossa vuosina 1969–2001. Hän oli mukana perustamassa kommunistista työväenpuoluetta vuonna 1976, mutta vetäytyi politiikasta 1984. Scocozza julkaisi useita Tanskan historiaa käsitteleviä yleistajuisia historiateoksia. ==Teoksia== * Klassekampen i Danmarks historie: Feudalismen (1976) * Christian 4. (1988) * Politikens bog om danske monarker (1997) * Femten fortællinger fra det gamle Danmark (2008) ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset historioitsijat Luokka:Tanskalaiset kommunistit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Uuden-Kaledonian yliopisto

Uuden-Kaledonian yliopisto () on Nouméassa sijaitseva yliopisto. Se sai alkunsa vuonna 1987 nimellä Tyynenmeren ranskalainen yliopisto. Tämä yliopisto lopetti toimintansa vuonna 1999, kun se eriytettiin Uuden-Kaledonian ja Ranskan Polynesian yliopistoiksi. Yliopiston opetuskieli on ranska, ja esim. yliopistoon suuntaavilta vaihtoopiskelijoilta vaaditaan B1-tason kielitaitoa. Opiskelijoita yliopistossa on noin 3000. Vuonna 1998 solmitun Nouméan sopimuksen mukaan yliopiston koulutustarjonnan tulee tukea Uuden-Kaledonian kehitystä. Lisäksi se tutkii sellaisia asioita, esim. luonnontieteen ja humanismin saralla, jotka ovat ainutlaatuisia Uudelle-Kaledonialle ja sen lähialueelle. Vuonna 2021 yliopiston hallituksen puheenjohtajaksi valittiin Catherine Ris. Yliopisto koostuu kolmesta tiedekunnasta: * oikeus-, talous- ja hallintotieteellinen tiedekunta * kirjallisuuden, kielten ja humanismin tiedekunta * luonnontieteellinen ja teknillinen tiedekunta == Lähteet == Luokka:Uusi-Kaledonia Luokka:Ranskan yliopistot Luokka:Nouméa
Aleksei Tsydenov

Aleksei Sambujevitš Tsydenov (; s. 16. maaliskuuta 1976 Petrovsk-Zabaikalski) on venäläinen Yhtenäinen Venäjä -puolueen poliitikko.Aleksey Tsydenov Open Sanctions, viitattu 4.7.2024 Tsydenov opiskeli Kaukoidän liikenteen valtionyliopistossa ja Venäjän presidentillisessä kansantaloudessa ja julkishallinnon akatemiassa. Hän työskenteli rautatieliikenteen hallinnollisissa tehtävissä ja Venäjän liikenneministeriössä. Vuosina 2012–2017 Tsydenov oli Venäjän ja Mongolian kaupallis-taloudellisen, tieteellisen ja teknisen yhteistyön yhteiskomission työryhmän Venäjän- puheenjohtaja. Vuonna 2017 hänet valittiin Burjatian johtajaksi.Unurzul, Polar Star Order conferred upon Head of the Republic of Buryatia Montsame 18.1.2018, viitattu 4.7.2024 Tsydenov sai Mongolian Pohjantähden ritarikunnan arvon tammikuussa 2018. 24\. helmikuuta 2023 hänet asetettiin Yhdysvaltain pakotteiden kohteeksi.The United States Takes Sweeping Actions on the One Year Anniversary of Russia’s War Against Ukraine U.S. Department of State 24.2.2023, viitattu 4.7.2024 == Lähteet == Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Burjatia Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Orla Lehmann

Peter Martin Orla Lehmann (19. toukokuuta 1810 Kööpenhamina – 13. syyskuuta 1870 Kööpenhamina) oli tanskalainen juristi ja poliitikko. Hän oli 1830- ja 1840-luvuilla keskeinen Tanskassa kansallisliberalismia ajanut henkilö. Lehmann oli vaikuttamassa vuoden 1849 perustuslain syntyyn ja yksinvaltaisuuden kumoutumiseen. Vuodesta 1851 Lehmann oli kansanedustaja, ja 1861–1863 Tanskan sisäministeri. Lehmann kannatti skandinavismia ja Eider- politiikkaa. Hän luonnosteli vuoden 1863 perustuslain muutoksen, jolla Schleswigistä tehtiin tiiviimmin osa Tanskan kuningaskuntaa. Se laukaisi toisen Saksan-Tanskan sodan, jossa Tanska jäi ilman Ruotsin tukea ja hävisi. Tämän jälkeen Lehmannin poliittinen vaikutusvalta väheni huomattavasti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskan sisäministerit Luokka:Tanskalaiset juristit Luokka:Vuonna 1810 syntyneet Luokka:Vuonna 1870 kuolleet
Boris Kravtsov

Boris Vasiljevitš Kravtsov (; s. 28. joulukuuta 1922 Moskova) on venäläinen poliitikko. Hän työskenteli Venäjän federatiivisen sosialistisen neuvostotasavallan varasyyttäjänä tammikuusta 1960 ja syyttäjänä vuodesta 1971. Vuosina 1984–1989 hän oli Neuvostoliiton oikeusministeri.Кравцов Борис Васильевич Генеральная прокуратура Российской Федерации, viitattu 4.7.2024 Kravtsov haavoittui toisessa maailmansodassa 31. joulukuuta 1943 ja sai Neuvostoliiton sankarin arvon vuonna 1944. Hän on saanut monia muitakin tunnustuksia ja kunniamerkkejä, kuten helmikuussa 2022 Vladimir Putinin myöntämän Kunniamerkin ansioista isänmaallePutin presented state awards to outstanding figures in the Kremlin The Tribune 3.2.2022, viitattu 4.7.2024 . == Lähteet == Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet venäläiset
Roland Dumas

Roland Dumas (23. elokuuta 1922 Limoges – 3. heinäkuuta 2024) oli ranskalainen sosialistisen puolueen poliitikko. Hän toimi Ranskan ulkoministerinä vuosina 1984–1986 ja 1988–1993. Vuodesta 1995 hän toimi Ranskan perustuslakineuvoston puheenjohtajana, kunnes joutui vuona 2000 eroamaan rikossyytteiden johdosta.French political figure Roland Dumas, who served in François Mitterrand’s government, dies at 101 France 24 3.7.2024, viitattu 5.7.2024 Dumas osallistui ranskalaisten vastarintataisteluun toisessa maailmansodassa aikana. Hän joutui tuolloin itse pidätetyksiRoland Dumas, former French foreign affairs minister and Constitutional Council president, has died Le Monde 3.7.2024, viitattu 5.7.2024 , ja Gestapo surmasi hänen isänsä. Dumas opiskeli oikeustiedettä, kieliä, politiikan tutkimusta ja taloustiedettä. Hän työskenteli alueellisissa tiedotusvälineissä, kunnes sai Pariisissa juristin oikeudet vuona 1950. Dumas oli François Mitterrandin ystävä ja toimi tämän alaisuudessa Ranskan ulkoministerinä. Vuonna 1983 hänestä tuli Euroopan asioiden ministeri, vuonna 1984 ensimmäisen kerran ulkoministeri.Roland Dumas, figure de la politique française, est mort Le Figaro 3.7.2024, viitattu 5.7.2024 Vuonna 2001 hänet tuomittiin kuuden kuukauden vankeusrangaistukseen ja sakkoon Elf Aquitainen petosskandaaliin liittyneiden maksujen vastaanottamisesta. Tuomio kuitenkin kumottiin valituksen myötä vuonna 2003. Dumas sai silti vuoden ehdollisen tuomion ja sakon huutokauppias Jacques Tajanin kanssa tekemästään yhteistyöstä, jossa hän hyötyi petoksella Alberto Giacomettin taideteosten myynnistä. Rikos oli tehty vuonna 1994 Dumasin ollessa Giacomettin lesken kuolinpesän jakajana. Vuonna 2011 Dumas ilmoittautui osaksi Norsunluurannikon presidenttinä toimineen Laurent Gbagbon puolustusta. Gbagbo oli tullut pidätetyksi kieltäydyttyään eroamasta kiisteltyjen presidentinvaalien jälkeen. Helmikuussa 2015 Dumas aiheutti kohun väittämällä Manuel Vallsin olevan "juutalaisten vaikutuspiirissä". Dumas edisti urallaan merkittävästi Ranskan ja Saksan välisiä suhteita. Hän oli myös palestiinalaisten oikeuksien puolestapuhuja ja työskenteli Abu Daudin puolustusasianajajana. Dumasilla oli Kunnialegioonan ritarinarvo. Hänet tunnettiin kulttuuriharrastajana ja bel canton ystävänä. Hän myös harrasti taideteosten ja vanhojen kirjojen keräilyä. Dumas julkaisi lukuisia kirjoja historian, lain sekä kulttuurin aiheista. Hänellä oli kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Ranskan ulkoministerit Luokka:Ranskalaiset juristit Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet ranskalaiset Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
A Great Chaos

A Great Chaos on yhdysvaltalaisen rap-artisti Ken Carsonin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 13. lokakuuta 2023 Opiumin ja Interscopen kautta. Albumi debytoi Billboard 200-listan sijalla 11. Albumista julkaistiin 7 kappaleen deluxe-versio 5. heinäkuuta 2024. == Kansikuva == Nick Spidersin suunnittelema kansikuva on lähikuva Carsonista musta t-paita, timanttikoru ja korvakoru päällään kun hän seisoo hymyillen harmaan taustan edessä grill suussaan. == Kappaleet ==
Teen X

Teen X on yhdysvaltalaisen rap-artisti Ken Carsonin toinen EP, joka julkaistiin 14. elokuuta 2020 omakustanteena. EP:n kappale Yale myi kultaa Yhdysvalloissa. == Kappaleet ==
Anatoli Kuznetsov (näyttelijä)

thumb|Anatoli Kuznetsovin hauta Anatoli Borisovitš Kuznetsov (; 31. joulukuuta 1930 Moskova – 7. maaliskuuta 2014 Moskova) oli venäläinen näyttelijä.В Москве на 84-м году жизни скончался актер Анатолий Кузнецов Interfax 9.3.2014, viitattu 5.7.2024 Kuznetsov opiskeli Ippolitov-Ivanovin musiikkiopistossa, kunnes siirtyi vuonna 1951 Moskovan taideteatterin studiokouluun, josta valmistui vuonna 1955. Hän tuli tunnetuksi erityisesti sotilas Suhovin roolista Vladimir Motylin elokuvassa Aavikon laki (1970). Kuznetsov esiintyi myös muun muassa elokuvissa Daite žalobnuju knigu (1965) ja Ystäväni Kolka (1961). Hänellä oli Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan kunniataiteilijan arvonimi. == Lähteet == Luokka:Venäläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Rage rap

Rage rap on trapin alalaji , jolle tavanomaista on lyhyet looppaavat kertosäkeet, kovaääninen laulu sekä energiset trap-melodiat. Lajin pioneereihin kuuluvat mm. Playboi Carti, Lil Uzi Vert ja Trippie Redd. == Etymologia == Tyylilajin nimi juontaa juurensa Trippie Reddin ja Playboi Cartin kappaleeseen Miss The Rage, joka julkaistiin toukokuussa 2021. Kappaleen nimi taas viittaa siihen, että artistit kaipaavat konserteissaan olevia moshpittejä, sillä kappaleen julkaisun aikaan oli maailmanlaajuinen koronaviruspandemia. == Tyylilajin artisteja == * Playboi Carti * Lil Uzi Vert * Yeat * Destroy Lonely * Ken Carson * Cochise * Homixide Gang * Trippie Redd * Rich Amiri * UnoTheActivist * Lancey Foux * SoFaygo == Lähteet == Luokka:Hip hopin tyylilajit
Arthur Owen Jensen

Arthur Owen Jensen (5. elokuuta 1907 Auckland – 5. tammikuuta 1997 Wellington) oli uusiseelantilainen musiikkikriitikko, kolumnisti, musiikkipedagogi, pianisti ja säveltäjä.John Mansfield Thomson, Jensen, Arthur Owen Dictionary of New Zealand Biography, viitattu 5.7.2024 Hän käytti osassa kirjoituksistaan pseudonyymiä Ojay Jones.Jensen, Arthur Owen National Library of New Zealand, viitattu 5.7.2024 Jensen suoritti alun perin insinööriopintoja ja opiskeli sitten pianonsoittoa. Hän kuitenkin keskeytti musiikkiopintonsa Aucklandin yliopistossa. Hän johti omaa tanssiyhtyettään ja soitti orkesterien kanssa taustamusiikkia mykkäelokuviin. Vuonna 1940 Jensen perusti Auckland String Playersin ja Auckland Choral Groupin. Vuonna 1941 hän perusti Music Ho -lehden, jota julkaistiin vuoteen 1948 saakka. Jensen sai vuonna 1945 nimityksen musiikin opettajaksi Aucklandin yliopiston aikuiskoulutuskeskukseen. Hän oli perustamassa vuonna 1946 Community Arts Servicea, joka kiersi pitäen näyttelyitä sekä musiikki- ja teatteriesityksiä niin suurissa kaupungeissa kuin syrjäisillä paikkakunnillakin, esimerkiksi Te Arohassa ja Tiraussa. Jensen johti kaksitoista ensimmäistä Cambridge Summer School of Music -kurssia, joille hän kutsui puhujaksi ja sävellysopettajaksi Douglas Lilburnin. Vuonna 1957 hänet korvasi uusi aikuiskoulutusjohtaja Stuart Morrison. Jensen muutti tämän jälkeen Lontooseen, mutta palasi vuonna 1959 Uuteen-Seelantiin. Hän toimi wellingtonilaisen The Evening Post -lehden pitkäaikaisena kolumnistina ja musiikkikriitikkona. Vuonna 1979 hän sai Uuden- Seelannin säveltäjäliiton kunniamaininnan palveluksista maan musiikkielämälle. Lisäksi Jensen sai suuren yleisön radio-ohjelmallaan Music Ho, ja hänelle myönnettiin vuonna 1986 Mobil Radio Award. Säveltäjänä Jensen teki musiikkia radioon ja televisioon. Hän oli vuodesta 1934 naimisissa Irene Amy Millicent Schererin kanssa. Pariskunta sai kolme yhteistä tytärtä. Avioliitto päättyi vaimon kuolemaan vuonna 1969. Jensen meni uusiin naimisiin Margaret Ann MacEnultyn kanssa 15. syyskuuta 1978. Jäätyään eläkkeelle vuonna 1987 hän asui Waiheke Islandilla ennen paluutaan Wellingtoniin, jossa hän kuoli 89-vuotiaana. Jensenille pidettiin muistokonsertti Wellingtonissa 7. toukokuuta 1997. Tapahtumaa varten Lyell Cresswell sävelsi teoksen Con anima, jonka esitti viulisti Donald Armstrong. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset säveltäjät Luokka:Uusiseelantilaiset pianistit Luokka:Musiikkikriitikot Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Kolumnistit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Faydherbe

Faydherbe, myös muodossa Faid’herbe, on seuraavien saman flaamilaisen taiteilijasuvun jäsenten sukunimi: * Antoon Faydherbe (k. 1653), kuvanveistäjä * Hendrik Faydherbe (1574–1629), kuvanveistäjä ja runoilija * Jean-Luc Faydherbe (1654–1704), kuvanveistäjä ja arkkitehti * Lucas Faydherbe (1617–1697), kuvanveistäjä ja arkkitehti * Maria Faydherbe (1587–1643), kuvanveistäjä * Rombout Faydherbe (1649 – n. 1673), taidemaalari Luokka:Suvut
Epäkeskohiomakone

Epäkeskohiomakone on hionnassa käytettävä kone, jossa pyöreä hioma-alusta pyörii epäkeskeisesti akselinsa ympäri. Hiomapaperi kiinnittyy yleensä alustaan tarrakiinnityksen avulla. Epäkeskohiomakoneella voidaan hioa puuta tai metallia. Se soveltuu kotikäyttöön ja myös ammattilaisten käyttöön. Sillä voidaan hioa tasaisia ja kaarevia pintoja ja myös laajojen pintojen hiominen onnistuu sujuvasti. Joitakin malleja käytettäessä ei jää pintaan hiomajälkeä. Epäkeskohiomakoneella voidaan myös kiillottaa pintoja sekä poistaa maalia tai lakkaa. Koneen nopeutta voidaan säätää tilanteeseen tai hiottavalle materiaalille sopivaksi. == Lähteet == Luokka:Käsityökoneet Luokka:Metallintyöstökoneet
Lucas Faydherbe

Luc myös: Lucas Faydherbe (1617–1697) oli flaamilainen kuvanveistäjä ja arkkitehti ja suuren Faydherben taiteilijasuvun tunnetuin jäsen. Hän oli Rubensin mielioppilas ja asuintoveri tämän Ioppuiällä. Hän oli maineikas norsunluuteosten veistäjä, esimerkkeinä Madridin Pradon puttoreliefi ja Tukholman historiallisen museon suola-astia. Hänen töitään on myös Wienissä ja Karlsruhessa. Arkkitehtina hän on suunnitellut ja sisustanut — varhaisemmissa töissään yhdessä mestarinsa kanssa — entisissä Espanjan Alankomaissa useita kirkkoja, joista huomattavimpina Leuvenin jesuiittakirkko (Mikaelinkirkko, 1650–1656), Brysselin Begiinikirkko (1657–1676) ja Mechelenin Notre-Dame d’Hanswyk -kirkko (1663–1678).Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Fayd'herbe, Luc l. Lucas Belgialaisen barokin tapaan Faydherbe rakensi kirkkonsa vanhoille romaanisille perusmuureille, mutta tavoitteli muuten keskusrakennetta. Hänen interiööreilleen ja sen ajan belgialaiselle rakennustaiteelle yleensäkin ovat tyypillisiä Rubensin tapainen barokki, gotiikan perintönä koristuksen pystyviivaisuus, mustan ja valkean belgialaisen marmorin vaihtelu ja runsaat tammipuuleikkaukset. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Flaamilaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1617 syntyneet Luokka:Vuonna 1697 kuolleet
Kärkihiomakone

Kärkihiomakone on hionnassa käytettävä kone, jonka hioma-alusta on koneen päässä ja joka on muodoltaan kolmiomainen. Se sopii nurkkien ja muiden kapeiden ja vaikeiden kohtien hiomiseen. Sillä voi tehdä myös pitkän ajan vaativia hiomatöitä sujuvasti. Se sopii huonekalujen ja puutarhaelementtien hiomiseen sekä rakennus- ja asennustöihin. Tällaäinen konetyyppi on tarkoitettu erityisesti rakennusteollisuuden ja erilaisten asennusurakoiden tarpeisiin. == Lähteet == Luokka:Käsityökoneet Luokka:Rakennustyökalut
Rhiannon Giddens

Rhiannnon Giddens (s. 1977 Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Irlannissa asuva muusikko. Hän laulaa, soittaa banjoa ja viulua sekä säveltää ja kirjoittaa lauluja. Giddensin luoma musiikki pohjautuu folkiin ja amerikkalaiseen perinnemusiikkiin, mutta hän on saanut vaikutteita monenlaisista eri kulttuurien musiikista, ja luonut niistä oman hallitun yhdistelmänsä. Itse hän määrittelee esityksensä akustiseksi amerikkalaiseksi musiikiksi, jota hän itse ei suostu sen tarkemmin luokittelemaan. Giddens harrasti laulua jo lapsena ja opiskeli Yhdysvaltain toiseksi vanhimmassa eli Ohion Oberlin-konservatoriossa oopperalaulajaksi valmistuen vuonna 2000. Banjoa ja viulua hän alkoi soittaa vasta 23-vuotiaana palattuaan kotiseudulleen Pohjois-Carolinaan, jossa sai opastajakseen lähes 90-vuotiaan viulisti Joe Thompsonin. Häneltä saatu vanhan ajan musiikin oppi käänsi Giddensin suunnan muusikkona ja loi hänestä aktivistin, joka kyseli mitä kaikkea amerikkalaisen musiikin historiasta on unohdettu ja pyyhitty pois. Näin hänestä tuli muusikko, jonka elämäntehtävä on soittaa banjoa sekä puhua siitä ja orjuudesta. Vuosina 2006–2014 Giddens soitti ja lauloi yhdysvaltalaisessa, perinnemusiikkiin omistautuneessa yhtyeessä nimeltään Carolina Chocolate Drops. Yhtye teki neljä albumia, joista kolmas palkittiin 2011 Grammyllä. Giddens on vuoteen 2024 mennessä tehnyt viisi omaa studioalbumia, joista 2023 tehty sisältää ensi kertaa vain hänen omia laulujaan. Kaikkiaan hän on vieraillut soittajana tai laulajana noin 50 albumilla. Giddens sai musiikin Pulitzer-palkinnon 2023 kirjoittamastaan ja säveltämästään oopperasta Omar, joka perustuu orjan muistelmiin. Vuonna 2024 Giddens sai paljon julkisuutta vierailtuaan Beyoncén Cowboy Carter -albumin kappaleella ”Texas Hold ’Em” soittamassa banjoa ja alttoviulua. Suomessa Giddens on esiintynyt vuoteen 2024 mennessä kolme kertaa. Ensimmäinen vierailu tapahtui elokuussa 2013 Helsingin juhlaviikoilla Huvila-teltassa Carolina Chocolate Drops -yhtyeen jäsenenä. Vuonna 2023 hän vieraili Pori Jazzissa, mutta ensimmäinen oma konsertti oman kokoonpanon kanssa oli vuorossa 2. heinäkuuta 2024, kun hän esiintyi Kulttuuritalossa Helsingissä. ==Yksityiselämä== Giddensin isä on valkoinen amerikkalainen ja äiti musta afroamerikkalainen, jonka esivanhemmista osa on ollut Yhdysvaltain alkuperäisasukkaita. Giddensin nykyinen puoliso on italialaissyntyinen pianisti-säveltäjä Francesco Turrisi, jonka kanssa hän asuu Irlannin Limerickissa. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli irlantilainen kansanmuusikko, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta. ==Lähteet== Luokka:Irlantilaiset muusikot Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daniel Vivian

Daniel Vivian Moreno (s. 5. heinäkuuta 1999 Vitoria-Gasteiz) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 184-senttimetrinen. Hän edustaa Espanjan La Ligassa pelaavaa Athletic Bilbaota. Hän on Euroopan-mestari vuodelta 2024. Vivian pelasi kauden 2020–2021 toisella sarjatasolla Mirandésissa lainalla Athletic Bilbaosta. Seuraavalla kaudella hän nousi Athleticin edustusjoukkueeseen. Hän on pelannut La Ligassa kausittain 24, 29 ja 33 ottelua. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan hän teki maalin Mallorcaa ja Real Sociedadia vastaan sekä toisella Real Valladolidia vastaan. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Athleticin voittamassa Espanjan cupissa seitsemän ottelua, muun muassa täyden peliajan puolivälierässä Barcelonaa, välierissä Atlético Madridia ja loppuottelussa Mallorcaa vastaan. Vivian pelasi Espanjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Kolumbiaa ja toisen kerran kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Andorraa vastaan. Hän voitti mestaruuden EM-kilpailuissa 2024. Hän pelasi kolmannen A-maaottelunsa EM-kilpailujen viimeisessä alkulohko-ottelussa Albaniaa vastaan ja tuli vaihdosta kentälle loukkaantuneen Jesús Navasin tilalle välieräottelussa Ranskaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fermín López

Fermín López Marín (s. 11. toukokuuta 2003 El Campillo) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 174-senttimetrinen. Hän edustaa Espanjan La Ligassa pelaavaa FC Barcelonaa. Hän on Euroopan-mestari vuodelta 2024. López siirtyi Real Betisin junioreista FC Barcelonaan kesällä 2016. Ennen nousuaan Barcelonan edustusjoukkueeseen hän pelasi kauden 2022–2023 lainalla kolmannen sarjatason Linaresissa. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Barcelonassa 31 La Liga -ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua ja teki maalin alkulohko-ottelussa Šah’tar Donetskia ja neljännesvälierässä Napolia vastaan. López on pelannut Espanjan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kuusi ottelua ja tehnyt yhden maalin. Hän pelasi Espanjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Andorraa vastaan. Hän pelasi toisen A-maaottelunsa Espanjan mestaruuteen päättyneiden EM-kilpailujen 2024 viimeisessä alkulohko-ottelussa Albaniaa vastaan, missä hän tuli 62. minuutilla vaihdosta kentälle. Muissa EM-turnauksen otteluissa hän ei pelannut. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lahden seudun joukkoliikennelautakunta

Lahden seudun joukkoliikennelautakunta on Päijät-Hämeen joukkoliikenteen toimivaltainen viranomainen, joka vastaa joukkoliikenteen järjestämisestä. Vuodesta 2021 alkaen Asikkalan, Hartolan, Heinolan, Hollolan, Kärkölän, Lahden, Orimattilan, Padasjoen ja Sysmän kuntien alueellisesta paikallisliikenteestä vastaa liikenteen toimivaltaisena viranomaisena Lahden seudun joukkoliikennelautakunta. == Jäsenet == Kaudella 2021–2024 lautakunnan jäsenet ovat: * Siru Heromaa-Karjalainen (sd.), puheenjohtaja * Pasi Jalonen (kok.), varapuheenjohtaja * Simon Ekpa (kok.) * Ari Mähönen (sd.) * Mona Pyykkönen (kok.) * Jukka Pietiläinen (ps.) * Riina Puusaari (vihr.) * Hanna- Kaisa Kyyrönen (kesk.) * Juho Salonen (sdp.) * Ada Seppälä (kok.) * Tuija Pessinen (ps.) * Soile Laakso (sd.) * Mira Vilkman (sd.) * Jesse Hildén (ps.) == Lähteet == Luokka:Lahden liikenne
Ann Patchett

Ann Patchett (s. 2. joulukuuta 1963 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kirjailija. Patchett aloitti uransa toimittajana. Vuonna 2002 hän sai PEN/Faulkner-palkinnon ja Orange-palkinnon romaanistaan Bel Canto. Häneltä on suomennettu teos Dutch House (Hollantilainen talo), joka oli ehdolla Pulitzerin kaunokirjallisuuspalkinnon jaWomen’s Prize for Fiction -palkinnon saajaksi vuonna 2020. Kirjailijantyönsä ohessa Patchett omistaa kirjakaupan Nashvillessä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ann Patchettin virallinen verkkosivu Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt