EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tytti Roto

Tytti Roto, artistinimeltään Ty Roxy, on suomalainen vaihtoehtopopia tekevä ja esittävä muusikko. Hänen musiikkinsa nojaa 1980-luvun tyylikeinoihin, kuten syntetisaattoriin instrumenttina. Esimerkiksi soolomusiikissa DIY-kulttuuri ja niin sanotun matalan estetiikan eli lo-fin hyödyntäminen ovat osa musiikin tekemistä sekä sen soundia. Roto julkaisi ensimmäinen sooloalbuminsa 音楽 (Music), joka ilmestyi vuonna 2021 Fonal Recordsin julkaisemana. Hän on kuulunut yhtyeisiin Kissa, Ghost World, Plastic Tones, Rosettes ja Tamara Luonto. Roton ja Ville Valavuon muodostaman Modem-syntikkapopyhtyeen albumi Megalomania julkaistiin huhtikuussa 2024. Julkaisun musiikkityyli edustaa 1980-luvun tyylistä syntetisaattoripoppia, jossa on vaikutteita italodiskosta Roto sai tunnustuksena Indie Awards 2023 -tapahtumassa Radio Helsingin kunniamaininnan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tytti Roton Discogs- sivu Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Jaana Hyvärinen

Jaana Hyvärinen on suomalainen jalkapalloilija, joka on pelannut neljä jalkapallon naisten A-maaottelua vuosina 1984–1985. Hänen seuransa oli Jalkapallokirjan mukaan Koparit. Hyvärisen pelipaikka oli maalivahti.Helsingin Sanomat 27.9.1984 s. 37 1980-luvun puolivälissä Hyvärinen siirtyi KPT:stä Turun Pyrkivään ja juuttui pysyvästi Turkuun. Hyvärisen poika Joni Kauko pelasi Interissä ja nuorten maajoukkueessa Koparien tarina -kirjan tekohetkellä vuonna 2011. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Dorothy Stickney

Dorothy Stickney (21. kesäkuuta 1896 – 2. kesäkuuta 1998) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten näytelmästä Life with Father. Stickney syntyi Dickinsonissa, Pohjois-Dakotassa. Hän oli lapsuudestaan asti puolisokea ja valoherkkä, minkä vuoksi hän joutui olemaan suurimman osan ajastaan pimennetyssä huoneessa. Stickney kävi koulua draamakoulussa Minneapolisissa. Hänen ensimmäinen teatterinäytelmä oli vuonna 1926 The Squall -näytelmässä. Muita hänen esittämiään näytelmiä olivat muun muassa Chicago, Philip Goes Forth, To Be Continued ja The Small Hours. Stickney meni naimisiin näytelmäkirjailija Howard Lindsayn kanssa vuonna 1927. Hän näytteli äidin hahmoa Lindsayn kirjoittamassa näytelmässä Life with Father vuodesta 1939 eteenpäin, ja näytelmää esitettiin 3 183 kertaa. Lindsay kuoli vuonna 1968. Stickney sai tutkinnon Dickinsonin yliopistosta sekä Bowdoinin yliopistosta. Vuonna 1963 hänestä tuli toinen pohjoisdakotalainen Rough Rider Award -palkinnon saaja. Vuonna 1976 May Hallissa auditorio nimettiin hänen mukaansa. Stickney kuoli kotonaan New Yorkissa 101 vuoden iässä 2. kesäkuuta 1998. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Keski-Uudenmaan kristillinen koulu

Keski-Uudenmaan kristillinen koulu on Järvenpään Lepolassa toimiva kristillinen peruskoulu. Koulu on perustettu vuonna 2000. Yläkoulu aloitettiin vuonna 2009. Keski-Uudenmaan kristillisessä koulussa opiskelee noin 220 oppilasta. Peruskoulun lisäksi kristillisen koulun yhteydessä toimii päiväkoti Petra, jossa on noin 60 lasta. Koulun rehtorina toimii Mari Vesin. Keski- Uudenmaan kristillinen koulu sijaitsi alkujaan Keravalla, josta se muutti Järvenpäähän vuonna 2009. Keski-Uudenmaan kristillinen koulu sijaitsee nykyisin Järvenpään kaupungin keskustan tuntumassa. Koulu toimii kahdessa eri rakennuksessa Lepolan alueella, joka on laaja historiallinen kampus. Päärakennus on rakennettu vuosina 1929-1931 maatalousnormaalikouluksi ja ympärillä on useita maatalouskoulun toimintaan liittyviä rakennuksia. Vuonna 2020 kristillisen koulun ja päiväkodin yhteyteen rakennettiin uusia lisätiloja, kun toinen käytössä olevista rakennuksista tuli elinkaarensa päähän. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Järvenpään peruskoulut Luokka:Suomen kristilliset peruskoulut
Mari Hokkanen

Mari Hokkanen (s. 1979 Espoo) on Helsingissä asuva ja työskentelevä suomalainen kuva- ja valokuvataiteilija, jonka teokset käsittelevät ihmisen suhdetta luontoon, yhteiskuntaan tai toisiin ihmisiin. ==Taiteellinen työskentely== __NOTOC__ Hokkasen valokuvat ovat kameralle esitettyjä performansseja ja lavastettuja tilanteita, joissa ihmishahmo esitetään oudoissa, surrealistisissa asetelmissa. Keskeinen lähtökohta teosten suunnittelussa on Hokkasen mukaan niiden värimaailma. Esimerkiksi Room of colours -sarjan (2018) valokuvat ovat väritutkielmia, joita varten Hokkanen etsi tietoa värien historiasta ja merkityksistä eri kulttuureissa. Tärkeä osa Hokkasen taiteellisen työskentelyn prosessia on mielikuvituksellisten lavasteiden rakentaminen sekä niiden valmistamisen edellyttämä käsityö ja ruumiillinen työskentely. Hokkanen on omaksunut työskentelyynsä vaikutteita myös teatterista. Lavastettujen valokuvien rakentamisessa Hokkanen käyttää muun muassa kierrätysmateriaalia ja erilaista orgaanista ainesta. Kuvien kohtauksissa ihmishahmo poseeraa usein luonnossa tai huoneinteriööreissä. Hokkasen valokuvien toistuva piirre on vaikutelma henkilöhahmon anonyymiydestä ja kasvottomuudesta: pää on rajattu ulos kuvasta tai peittyy kankaisiin, esineisiin tai asioihin. Osana kuvien rakentamisen menetelmää Hokkanen käyttää myös ennalta määriteltyjä sääntöjä. Hän myös esiintyy valokuvissaan useimmiten itse. Hokkasen teoksia on ollut näytteillä yksityis- ja ryhmänäyttelyissä vuodesta 2008 lähtien paitsi Suomessa ja muissa Pohjoismaissa, myös muun muassa Espanjassa, Italiassa, Saksassa, Virossa ja Luxenburgissa. ==Opinnot== Hokkanen on tehnyt valokuvaajan ammattitutkinnon Helsingin teknillisestä ammattikoulusta vuosina 2006–2008. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Mari Hokkasen verkkosivut *Mari Hokkasen teoksia 100 suomalaista valokuvaajaa -sivustolla. Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset valokuvaajat
Kopun kristillinen koulu

Kopun kristillinen koulu (lyh. KOKRIKO) on Vihdin Hiidenrannassa toimiva kristillinen peruskoulu. Koulu on perustettu vuonna 1992 ja sen ylläpitäjänä toimii Suomen Adventtikirkko. Koulu tarjoaa maksutonta perusopetusta vuosiluokille 1–6. Alun perin koulu aloitti toimintansa Helsingissä vuonna 1966. Nummelaan koulu siirtyi vuonna 1992. Koululla on ollut vuodesta 1997 lähtien pysyvä toimilupa. Koulun rehtorina toimii Anita Syväsalmi. Kopun kristlllinen koulu toimi Kopun kartanossa vuosina 1992–2013. Vuosien mittaan kasvanut oppilasmäärä johti uusien tilojen tarpeeseen. Koulu sai uudet vuokratilat lokakuussa 2013 Pelastusarmeijan lasten lomakodista. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Vihdin oppilaitokset Luokka:Suomen kristilliset peruskoulut Luokka:Nummela Luokka:Adventismi Suomessa
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2024

Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2024 järjestettiin Dohassa Qatarissa 2.–18. helmikuuta 2024. Kilpailuohjelmaan kuuluivat ratauinti, avovesiuinti, taitouinti, uimahypyt, korkeat uimahypyt ja vesipallo. Kilpailut oli alun perin tarkoitus järjestää marraskuussa 2023. Koronaviruspandemia aiheutti niin Tokion olympialaisten kuin sitä seuranneiden Budapestin ja Fukuokan MM-uintien siirtymisiä, joten Dohan MM-kilpailut käytiin alle seitsemän kuukautta edellisten MM-kilpailujen jälkeen ja alle puoli vuotta ennen Pariisin olympialaisia. Kilpailujen menestyneimmät maat olivat 23 kultamitalia voittanut Kiina, yhdeksään kultaan yltänyt Yhdysvallat ja seitsemän kultamitalin Australia. Kiina sai myös eniten mitaleja, kaikkiaan 33 kappaletta. == Lähteet == Luokka:Uinnin maailmanmestaruuskilpailut Maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Qatarin urheilutapahtumat Luokka:Doha
Leena Kuumola

Leena Kuumola (s. 1958) on suomalainen kuvataidekriitikko, jonka suomen- ja ruotsinkielisiä arvioita ja kolumneja ovat vuodesta 2006 alkaen julkaisseet Hufvudstadsbladet, Ny Tid, Taide, Mustekala ja Turun Sanomat. Kuumola on kirjoittanut taiteesta myös näyttelykatalogehin sekä tehnyt opetus- ja käännöstöitä. Koulutukseltaan Kuumola on filosofian maisteri. Vuosina 1992−2005 Kuumolalla oli oma taidegalleria, joka toimi aluksi Tukholmassa ja siirtyi vuonnna 1996 Helsinkiin Oksasenkatu 11:teen. Käsitteelliseen ja kokeelliseen taiteeseen keskittynyt Galleri Leena Kuumola tarjosi ajan taidemarkkinoista riippumattoman taiteen esityapaikan erityisesti vaihtoehtoisen taiteen tekijöille. Galleriassa esiteltiin monia marginaalisia taiteen muotoja, kuten käsite- ja tilataidetta ja ääni- ja valoteoksia sekä järjestettiin kokeellisen elokuvan näytöksiä, joissa esitettiin toisinaan myös äänitaidetta. ==Kirjoituksia näyttelykatalogeissa== * Ben af Schultén muotoilija = formgivare. Parus Verus, 2023. * Baroque. Ulla Maija Hänninen. Helsinki: Musta taide, 2019. * Senja Vellonen. Helsinki: Parvs, 2013. ==Palkinnot ja tunnustukset== Suomen Kulttuurirahasto myönsi Kuumolalle vuonna 2014 E. J. Vehmas -palkinnon, joka jaetaan ansioituneelle taidekriitikolle. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taidekriitikot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jokipitaho

Jokipitaho (Ochthornis littoralis) on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa. ==Koko ja ulkonäkö== Jokipitaho kasvaa noin 13–14 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää ja selkä ovat harmahtavanruskeat. Siivet ja pyrstö ovat tummemmat. Päässä on valkoinen silmäkulmajuova. Jokipitahon rinta on harmahtavanruskea ja vaalenee vatsaa kohden. ==Levinneisyys ja elintavat== Jokipitahoa tavataan Venezuelasta ja Ranskan Guayanasta Boliviaan. Lajin elinympäristöä ovat jokivarsien törmät. Se liikkuu yksin tai pareittain. Jokipitahon ravintoa ovat hyönteiset, joita se pyydystää vedenpinnan yltä. == Lähteet == Luokka:Tyrannit
Ludvig Lapsi

Ludvig IV (893–911), lisänimeltään Ludvig Lapsi, oli viimeinen karolingien sukuun kuulunut Itä-Frankian kuningas vuosina 900–911. Ludvig oli kuningas Arnulfin ainoa poika. Hänet julistettiin kruununperilliseksi vuonna 897 ja kruunattiin kuninkaaksi isänsä kuoleman jälkeen vuonna 900, jolloin hän oli vain 7-vuotias. Lapsikuninkaan puolesta valtakunnan asioita hoitivat Mainzin arkkipiispa Hatto I ja Konstanzin piispa Salomo. Ludvig IV:n valtakaudella maa oli unkarilaisten toistuvien hyökkäysten kohteena. Hänen kuolemansa jälkeen maa oli hajaannuksen tilassa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset hallitsijat Luokka:Vuonna 911 kuolleet Luokka:Frankkien kuninkaat
Hlávkan silta

Hlávkan silta (tšk. Hlávkův most) on silta Tšekin pääkaupungissa Prahassa, joka yhdistää toisiinsa Holešovicen ja Karlínin kaupunginosat. Se on nimetty arkkitehti Josef Hlávkan mukaan. == Historia == Samalla paikalla oli sijainnut aiemmin vuonna 1900 valmistunut puinen Teurastussilta (Jateční most), joka oli nimetty Holešovicessä sijainneen suuren teurastamon mukaan. Se kuitenkin purettiin suuremman Hlávkan sillan tieltä vuosina 1910–1912. Valmistuessaan Hlávkan silta oli nykyisen Tšekin alueen ensimmäinen betonia rakennusaineenaan käyttänyt silta. Se nimettiin tunnetun tšekkiläisen arkkitehdin ja mesenaatti Jesef Hlávkan mukaan.Dudák & Rípar, s. 135Dudák & Rípar, s. 152 Silta uudelleenrakennettiin vuosien 1958–1962 välillä tehdyssä remontissa. Hlávkan silta on yhä nykyäänkin Tšekin levein silta. Prahan Vltavan ylittävistä silloista sen tekee ainutlaatuiseksi se, ettei sitä ole uudelleennimetty kertaakaan Tšekin 1900-luvun hallintomuutoksissa. == Sijainti == Hlávkan silta ylittää Vltavajoen Štvanicen saaren kohdalla. Läntisellä puolella se yhdistää Holešovicen kaupunginosan idän Karlíniin ja Uuteen kaupunkiin. == Taide == Sillan näkyvimmät veistokset ovat sen Holešovicen päädyssä sijaitsevat massiiviset veistokset Práce (Työ) ja Humanita (Ihmiskunta). Ne veisti kuvanveistäjä Jan Štursa. Muita sillan taideteoksia ovat muun muassa Bohumil Kafkan ja Ladislav Kofránekin valmistamat ihmisruumiita esittävät kohokuvat sekä Josef Mařatkan ja Otto Gutfreundin kiveenhakatut muotokuvat kahdestatoista sillan valmistuskeen osallistuneesta prahalaisesta poliitikosta. 1960-luvulla tehdyssä remontissa osa sillan alkuperäisistä taideteoksista kadotettiin. == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Prahan sillat Luokka:Tieliikennesillat
Monika Österberg

Monika Österberg on suomalainen kemisti (PhD), joka työskentelee Aalto- yliopiston biotuotekemian professorina. Hän opiskeli kemiaa Helsingin yliopistossa (FM 1994). Jatko-opintoihin hän suuntasi professorinsa suosituksesta Ruotsiin, ja valmistui siellä tohtoriksi vuonna 2000. Hänen englanninkielinen, paperinvalmistamisen pintakemiaa käsittelevä väitöskirjansa (2000) Kuninkaaliselle teknilliselle korkeakoululle (KTH, Tukholma) oli otsikoitu On the Interactions in Cellulose Systems: Surface Forces and Adsorption. Väitöskirjansa jälkeen hän työskenteli tutkijana Teknillisessä korkeakoulussa Espoossa, ja lyhyen aikaa professorina Lappeenrannan teknillisessä korkeakoulussa. Vuonna 2012 hän pääsi professuuriin johtavalle urapolulle Aalto-yliopistossa. Hän on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Irtoaako puumuovista mikromuovia luontoon? Asiantuntija vastaa (1.2.2024) (forest.fi) * Introducing Monika Österberg, Associate Professor, Aalto University (2012) (youtube.com) * Monika Österberg. Aalto University, Department of Bioproducts and Biosystems (researchgate.net) Luokka:Suomalaiset kemistit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Aalto-yliopiston professorit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Taina Pihlajarinne

Taina Pihlajarinne (s. 1977) on suomalainen oikeustieteilijä ja varatuomari, joka työskentelee Helsingin yliopiston tekijänoikeuden professorina. Hän on ollut esillä myös joukkotiedotusvälineissä tekijänoikeusasioiden tiimoilta. Hänen suomenkielinen, tavaramerkkioikeuteen liittyvä väitöskirjansa (2009) Helsingin yliopistolle oli otsikoitu Tunnusmerkin suoja verkkotunnuskäytössä. Pihlajarinne on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2023. ==Teokset== * Yritys, kirjanpito, kestävyys (2023) * * Oikeustiede (2020) * Johdatus immateriaalioikeuteen (2014) * Nettiajan oikeus (2013) * (pdf), ISBN 978-952-246-144-5 (sidottu) * Vastaako joku viestistä? (2012) * Internetvälittäjä ja tekijänoikeuden loukkaus (2012) * Tavaramerkki ja toiminimi (2010) * Toisen tavaramerkin sallittu käyttö (2010) * * Riita verkkotunnuksesta (2007) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Taina Pihlajarinteen Google Scholar -profiili (scholar.google.com) Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit
Camilla Wide

Camilla Wide (s. 1967) on suomalainen kielitieteilijä (FT), joka työskentelee Turun yliopiston pohjoismaisten kielten professorina. Häntä on haastateltu runsaasti etenkin ruotsinkielisissä joukkotiedotusvälineissä sekä Suomessa että Ruotsissa, jossain määrin myös suomenkielisessä mediassa. Wide valmistui Helsingin yliopistosta (FM 1994, FT 2003) ja opiskeli myös Islannin yliopistossa (B. Phil. Isl.). Hänen englanninkielinen nykyislantia käsittelevä väitöskirjansa (2002) oli otsikoitu Perfect in dialogue : form and functional potential of the vera bi̮nn aö + inf. construction in contemporary Icelandic. Hänelle myönnettiin Uppsalan yliopiston kunniatohtorin arvo (2020). Wide on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2023. ==Teoksia== * * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Camilla Wide. FT (PhD) Turun yliopiston tutkimusportaalissa (utu.fi) * Camilla Widen Google Scholar -profiili (scholar.google.com) * Camilla Wide. University of Turku, School of Languages and Translation Studies. PhD (researchgate.net) * Hej, hallå, päivää, goddag! - Hur hälsar du? (19.1.2023) (arenan.yle.fi) * Modersmål och litteratur - Vetamix: Hur ska man använda utropstecknet?! (Utdrag ur Min Morgon; FST (2010) (arenan.yle.fi) Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit
Paramic

Oy Paramic Ab oli paksukalvohybridipiirejä Oulussa valmistanut yritys, jonka perustivat vuonna 1971 kauppa- ja teollisuusministeriön tuella noin 30 piensijoittajaa Oulun yliopistosta, Teknillisestä korkeakoulusta ja VTT:n Puolijohdelaboratoriosta, joissa oli tehty tutkimusta ko. aiheesta. Yritys patentoi Snapistor-kauppanimellä myytävän, mekaanisesti muutettavan/säädettävän vastuksen, jolla oli useita käyttökohteita elektroniikassa muun muassa televisioissa maailmanlaajuisesti. Lisäksi yritys kehitti kaksivuotisessa projektissa paksukalvotekniikkaa hyväksikäyttäen pienikokoisen mikroaaltotutkan, jonka se patentoi Snapistorin lisäksi vuonna 1975. Pienikokoinen mikroaaltotutka oli avainkomponentti muun muassa murtohälytysjärjestemissä, joita Aspo Elektroniikka valmisti. Aspo kiinnostui yrityksestä ja hankki vähitellen omistukseensa yrityksen osakkeet vuodesta 1972 alkaen. Yritys Oy Paramic Ab:n nimellä lakkasi v. 1976. Yrityksen tuotteita markkinoitiin Aspo Oy Paramic -nimellä useita vuosia, koska yritys oli jo saavuttanut markkinat kansainvälisesti ennen siirtymistään kokonaan Aspon omistukseen. Vuonna 1976 yrityksen tuotteita vietiin yli kahteenkymmeneen maahan. Moduliliiketoiminto liitettiin Aspo Oy:ssä myöhemmin osaksi Aspocompia, josta se myytiin Selmic Oy:lle vuonna 2006. Myyntihetkellä moduliliiketoiminnoissa työskenteli 150 henkilöä. == Lähteet == == Aiheesta lisää == * https://www.youtube.com/watch?v=Ns8FWobISNA Englanniksi, kohdasta 40:20 eteenpäin: miltä Snapistor näytti ja miten se toimii Luokka:Entiset suomalaiset teknologiayritykset Luokka:Oululaiset yritykset
Fogelstadin ryhmä

Fogelstadin ryhmä () oli ruotsalainen feministinen ryhmä, joka ylläpiti naisille tarkoitettua kansalaiskoulua Sörmlannin Fogelstadissa lähellä Katrineholmia vuosina 1925–1954. Ryhmä julkaisi myös Tidevarvet-nimistä aikakauslehteä. Naiset olivat saaneet äänioikeuden Ruotsissa vuonna 1921, ja Fogelstadin ryhmän tavoitteena oli antaa naisille tarpeellisia tietoja ja taitoja, jotta heistä tulisi itsenäisiä ja vastuullisia kansalaisia. Kurssien aiheina olivat muun muassa historia, yhteiskuntaoppi, ruotsin kieli, hygienia, kodinhoito ja käsityöt. Osallistujat saivat myös harjoitella kunnallishallintoa opettaja Ebba Holgerssonin kehittämässä fiktiivisessä Komtemåttan kunnassa. ==Kuvia== Fogelsta Kvinnliga medborgarskolan vykort.jpg|Fogelstadin päärakennus. Tidskriften Tidevarvets redaktion 1935.jpg|Vilinää Tidevarvet-lehden toimituksessa. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin poliittinen historia Luokka:Feministiset järjestöt
Berestetško

Berestetško () on pikkukaupunki Volynian alueen Lutskin piirissä Ukrainan länsiosassa. Kaupunki sijaitsee Dneprin Pripet-sivuhaaran Styr-sivujoen varrella aluekeskus Lutskista etelälounaaseen. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 1 630 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 1 904 asukasta. Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen Berestetško on kuulunut Lutskin piiriin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lutskin piiri Luokka:Volynian alueen kaupungit
Ann Miller

Ann Miller (oik. Johnnie Lucille Collier; 12. huhtikuuta 1923 Houston, Texas – 22. tammikuuta 2004 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija ja laulaja. Hänet muistetaan parhaiten rooleistaan 40- ja 50-luvun Hollywood-musikaaleissa, joihin lukeutuvat muun muassa Sinun kanssasi kahden (1948), Ilo irti (1949) ja Anna suukko, äkäpussi (1953). Lisäksi hän on esiintynyt elokuvissa Komedia meistä ihmisistä (1938) sekä Mulholland Drive (2001), joka jäi hänen viimeiseksi elokuvakseen. Miller esiintyi myös teatterinäytelmissä, joihin lukeutuu Broadway-musikaali Sugar Babies, josta hän sai Tony-ehdokkuuden vuonna 1980. Vuonna 1960 Miller sai oman tähtensä Hollywood Walk of Famelle. Vuonna 2017 The Daily Telegraph nimesi hänet yhdeksi kaikkien aikojen parhaimmista näyttelijöistä, jotka eivät olleet koskaan ehdolla Oscar-palkintoon. == Yksityiselämä == Miller oli elämänsä aikana naimisissa kolme kertaa: Reese Llewellyn Milnerin kanssa vuosina 1946–1947, William Mossin kanssa vuosina 1958–1961 sekä Arthur Cameronin kanssa vuosina 1961–1962. Hänellä oli myös lyhyitä seurustelusuhteita tunnettujen miesten, kuten Howard Hughesin ja Conrad Hiltonin, kanssa. Miller tuli raskaaksi Milnerille ja heidän lapsensa, Mary, syntyi 12. marraskuuta 1946. Mary menehtyi vain tunteja syntymän jälkeen. Uutislehtien mukaan Miller joutui auto-onnettomuuten ja joutui synnyttämään lapsensa ennenaikaisesti, mutta myöhemmin on paljastunut, että Milner oli raskauden aikana työntänyt hänet portaista alas ja tästä johtuen hän oli joutunut synnyttämään ennenaikaisesti. Miller jätti avioerohakemuksen pian synnytyksen jälkeen. == Kuolema == Miller menehtyi 22. tammikuuta 2004 80-vuotiaana kauhkosyövän takia. Hänet on haudattu Culver Cityssä sijaitsevalle Holy Crossin hautausmaalle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset tanssijat Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Jere Tuononen

Jere Tuononen (s. 17. kesäkuuta 2002 Nokia) on suomalainen kristillisdemokraattinen poliitikko ja oikeustieteen opiskelija. Hänet valittiin marraskuussa 2023 KD Nuorten puheenjohtajaksi kaudelle 2024–2025. Tuononen valmistui ylioppilaaksi Tampereen klassillisen lukion luonnontiedelinjalta vuonna 2021. Hän aloitti oikeustieteen opinnot Turun yliopistossa vuonna 2022 varusmiespalveluksensa jälkeen. Tuononen suoritti varusmiespalveluksensa toimittajana Suomen puolustusvoimien uutislehti Ruotuväessä ja on aktiivisesti mukana Pirkanmaan Reservipiirien tiedotustoimikunnassa. == Poliittinen ura == Tuononen valittiin KD Nuorten hallitukseen ensi kerran Vaasan vuosikokouksessa vuonna 2019, mistä lähtien hän toimi hallituksen jäsenenä kolmen vuoden ajan vuosina 2020–2022. Hänen kautensa hallituksen jäsenenä päättyi valintaan 1. varapuheenjohtajaksi ja kansainväliseksi sihteeriksi vuodelle 2023. Seinäjoen vuosikokouksessa marraskuussa 2023 Tuononen valittiin KD Nuorten puheenjohtajaksi kaksivuotiskaudelle vuosille 2024–2025. Tehtävässään Tuononen edustaa KD Nuoria puolueensa eduskuntaryhmässä ja puoluehallituksessa. Tuononen on ollut edustamassa nuorisojärjestöään muun muassa panelistina Kouvolan turvallisuuskonferenssissa. Puheenjohtajana hän on ottanut kantaa muun muassa tuen osoittamiseksi Israelille Haagissa ja äidin ja isän termien säilyttämiseksi lainsäädännössä. Kansainvälisellä areenalla Tuononen on ollut Euroopan kansanpuolueen nuorisojärjestön, Youth of the European People's Partyn kokouksissa. Hänen laatimansa kannanotto EU:n arktisen ohjelman uudistamisesta hyväksyttiin järjestön kokouksessa Haagissa huhtikuussa 2024. Kotimaassa Tuononen on toiminut puolueensa edustajana Eurooppalaisen Suomen hallituksessa vuonna 2023. == Lähteet == Luokka:KD Nuorten puheenjohtajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elsa Björkman-Goldschmidt

Elsa Andrea Elisabeth Björkman-Goldschmidt (16. huhtikuuta 1888 Linköping – 6. huhtikuuta 1982 Tukholma) oli ruotsalainen opettaja, kuvataiteilija ja kirjailija, joka työskenteli vapaaehtoisena sairaanhoitajana Punaisen Ristin palveluksessa ensimmäisen maailmansodan aikaisilla ja vallankumouksen jälkeisillä vankileireillä Venäjällä ja kirjoitti kokemuksistaan muistelmia. Hän laati myös elämäkerran lapsuudenystävästään Elsa Brändströmistä. Vuosina 1950–1978 hän oli Samfundet De Nion jäsen. Björkman-Goldschmidt oli myös mukana Fogelstadin ryhmän toiminnassa luennoitsijana. Björkman-Goldschmidt tapasi tulevan miehensä Waldemar Goldschmidtin moskovalaisessa sairaalassa, jossa tämä toimi kirurgina. Pari asui vuosina 1919–1938 Wienissä, missä Björkman-Goldschmidt jatkoi vapaaehtoistyötään paikallisen Punaisen Ristin palveluksessa ja työskenteli myös toimittajana. Hänen pakinoitaan julkaistiin Dagens Nyheterissä salanimellä Mélange. Vuonna 1938 pariskunta pakeni natseja Tukholmaan – molemmilla oli juutalaista taustaa. Toisen maailmansodan aikana Björkman-Goldschmidt oli mukana Suomea avustavassa toiminnassa ja auttoi Ruotsiin saapuvia pakolaisia. Sodan jälkeen hän palasi Wieniin, jossa hän toimi Pelastakaa Lapset -järjestön palveluksessa. Björkman-Goldschmidt kuoli vuonna 1982 ja hänet on haudattu Norra begravningsplatseniin. ==Biografia== * Elsa Brändström (1932) * Det var i Wien (1944) * Donaurapsodi (1945) * Elsa Brändströms liv och gärning i sammandrag (1945) * Harriet Löwenhjelm (1947) * Wien vaknar (1949) * Jag begär efterlysning (1951) * Fogelstad: berättelsen om en skola (1956, toim.) * Följ med till Wien (1959) * Jag minns det som igår (1962) * Vad sedan hände (1964) * Den värld jag mött (1967) * Vägen till Villagatan (1976) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset kuvataiteilijat Luokka:Ruotsalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Manda Björling

Hedvig Amanda "Manda" Björling (o.s. Lindroth; 15. lokakuuta 1876 Tukholma – 29. helmikuuta 1960 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa August Strindbergin perustamassa tukholmalaisessa Intima Teaterissa sekä tulevan miehensä August Falckin kiertävässä teatteriryhmässä. Björling esitti ensimmäisenä Neiti Julien naispääosan vuonna 1906. Björling näytteli myös muutamissa elokuvissa 1910- ja 1920-luvuilla. Björling kuoli karkauspäivänä 1960 ja hänet on haudattu Norra begravningsplatseniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2025

Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2025 pelataan Yhdysvalloissa 23. huhtikuuta – 3. toukokuuta 2025 Friscon ja Allenin kaupungeissa Texasin osavaltiossa. Otteluareenat ovat Comerica Center sekä Credit Union of Texas Event Center. Turnaukseen osallistuu kymmenen joukkuetta. Yhdysvallat on isännöinyt alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoja aiemmin kolmesti, vuosina 2009, 2016 ja 2021. == Otteluareenat == Frisco Allen Comerica Center Kapasiteetti: 4 700 Credit Union of Texas Event Center Kapasiteetti: yli 7 000 == Joukkueet == Lohko A * * * * * Lohko B * (I) * * * * == Turnausmuoto == Turnauksessa pelataan yhteensä 29 ottelua. Lohko A pelaa ottelunsa Allenin Credit Union of Texas Event Centerissä ja lohko B pelaa ottelunsa Friscon Comerica Centerissä. Turnauksen kaksi puolivälieräottelua, välierät sekä pronssi- ja loppuottelu pelataan Comerica Centerissä. Credit Union of Texas Event Centerissä pelataan A-lohkon otteluiden lisäksi kaksi puolivälieräottelua. == Lähteet == === Viitteet === 2025 Luokka:Vuoden 2025 jääkiekko Luokka:Yhdysvaltain jääkiekko Luokka:Texasin urheilu
Emilia Fogelklou

Emilia Maria Fogelklou (20. heinäkuuta 1878 Simrishamn – 26. syyskuuta 1972 Uppsala) oli ruotsalainen teologi, opettaja ja tietokirjailija. Hän oli maansa ensimmäinen nainen, joka suoritti yliopistossa teologian kandidaatin tutkinnon. Hän ei kuitenkaan sukupuolensa vuoksi voinut edetä akateemisiin virkoihin. Vuonna 1941 hänet nimettiin Uppsalan yliopiston kunniatohtoriksi. Fogelklou oli mukana Fogelstadin ryhmän toiminnassa. Uskonnolliselta vakaumukseltaan hän oli kveekari. Vuonna 1922 hän meni naimisiin Arnold Norlindin kanssa. ==Teoksia== * Birgitta (1919) * Bortom Birgitta (1941) * Arnold (1944) * Barhuvad (1950) * Resfärdig (1954) * Minnesbilder och ärenden (1963) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset teologit Luokka:Ruotsalaiset opettajat Luokka:Ruotsalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Ebba Holgersson

Karin Ebba Sofia Holgersson (13. elokuuta 1885 Karlskrona – 13. joulukuuta 1966 Karlskrona) oli ruotsalainen opettaja ja naisasianainen. Hän toimi Fogelstadin ryhmän ylläpitämän kansalaiskoulun ainoana vakituisena opettajana vuosina 1925–1954. Hän muun muassa kehitti kuvitteellisen Komtemåttan kunnan, jonka hallintoa kurssien osallistujat saivat johtaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset opettajat Luokka:Ruotsalaiset feministit Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Angelina Köhler

Angelina Köhler (s. 12. marraskuuta 2000 Dernbach) on saksalainen uimari. Hän voitti maailmanmestaruuden 100 metrin perhosuinnissa vuonna 2024. Köhler saavutti nuorten olympialaisissa 2018 hopeaa 100 metrin perhosuinnissa ja pronssia 50 metrin perhosuinnissa. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Gwangjun pitkän radan MM-kilpailuissa 2019 hän ylsi 100 metrin perhosuinnissa välieriin. Glasgow'n lyhyen radan EM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 100 metrin ja 200 metrin perhosuinnissa kahdeksanneksi. Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2021 hän karsiutui 100 metrin perhosuinnin välierissä. Kazanin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2021 hän jäi välieriin sekä sadalla että 200 metrillä. Vuonna 2022 Köhler sijoittui Budapestin pitkän radan MM-kilpailuissa kahdeksanneksi sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja karsiutui 100 metrin perhosuinnin välierissä. Pari kuukautta myöhemmin Rooman pitkän radan EM-kilpailuissa hän oli 100 metrin perhosuinnissa neljäs ja sai viesteistä sijat viisi, kahdeksan ja kahdeksan. Joulukuussa hän sijoittui Melbournen lyhyen radan MM-kilpailuissa 100 metrin perhosuinnissa neljänneksi. Fukuokan pitkän radan MM-kilpailuissa 2023 Köhler sijoittui 100 metrin perhosuinnissa viidenneksi ja sekajoukkueiden sekauintiviestissä kahdeksanneksi, mutta 50 metrin perhosuinnissa hän jäi välieriin. Hän saavutti ensimmäiset yleisen sarjan arvokisamitalinsa Otopenin lyhyen radan EM- kilpailuissa 2023, kun hän voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa ja sai hopeaa 100 metrillä. Hän sijoittui viidenneksi sekajoukkueiden 4 × 50 metrin sekauintiviestissä sekä jäi 50 metrin perhosuinnissa ja 50 metrin vapaauinnissa välieriin. Dohan pitkän radan MM-kilpailuissa 2024 Köhler voitti kultaa 100 metrin perhosuinnissa ja sijoittui viidenneksi 50 metrin perhosuinnissa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset uimarit Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lahden kristillinen koulu

Lahden kristillinen koulu on Lahden Kiveriössä toimiva kristillinen peruskoulu. Koulu on perustettu vuonna 2008 ja sen ylläpitäjänä toimii koulun kannatusyhdistys. Koulu tarjoaa perusopetusta vuosiluokille 1–6, minkä lisäksi koulun yhteydessä on aamu- ja iltapäivätoimintaa sekä kristillinen päiväkoti. Koulun rehtorina toimii Aleksi Rinne. Koulussa oli vuonna 2018 130 oppilasta ja päiväkodissa noin 20 lasta. == Historia == Kannatusyhdistys koulun perustamista varten perustettiin vuonna 2005. Koulun ensimmäiset 14 oppilasta aloittivat elokuussa 2008 Liipolan Ostoskadulla sijaitsevissa koulun vuokratiloissa. Koulu toimi Liipolassa vuoteen 2013 saakka, jolloin koulu siirtyi Kiveriöön, nykyisiin Teinintien tiloihin. Samaan rakennukseen muutti myös ruotsinkielinen koulu ja koulun pihapiiriin tuli myös Pelastusarmeijan ylläpitämä päiväkoti. Pelastusarmeijan toiminnan loputtua toimintaa jatkoi kristillinen päiväkoti Ilo, joka aloitti vuonna 2016. Kristillinen koulu sai pysyvän opetusluvan syksyllä 2019. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Lahden peruskoulut Luokka:Suomen kristilliset peruskoulut
Rosa García Ascot

Rosa García Ascot (1902 – 2. toukokuuta 2002 Torrelaguna) oli espanjalainen säveltäjä ja pianisti. Hän oli Grupo de los Ocho -säveltäjäryhmän ainoa naispuolinen jäsen, mutta asui pitkään maanpaossa Meksikossa.Alfredo Asensi, Rosa García Ascot, la vibrante compositora del 27 que decidió callarse en el exilio El Español 22.8.2023, viitattu 28.4.2024 == Elämä ja ura == === Varhaiset vaiheet === García Ascot opiskeli aluksi Felipe Pedrellin johdolla ja pääsi sitten Madridissa Manuel de Fallan ainoaksi oppilaaksi.Enín García Romero, Rosa García Ascot, su maestra Nadia Boulanger y Lili Boulanger Instituto Cervantes, viitattu 28.4.2024 Hän sai Espanjassa opetusta myös Enrique Granadosilta ja Joaquín Turinalta. García Ascot sävelsi opiskeluaikanaan pianokappaleita. Hänen ensimmäinen sävellyksensä, joka ei ollut pianoteos, oli kitarakappale Cielo bajo (1924). 1920-luvun jälkipuoliskolla García Ascot sävelsi muun muassa teokset Dos piezas para orquesta ja Suite para orquesta, joissa hän käytti aineksia aiemmista pianoteoksistaan. García Ascot oli Federico García Lorcan läheinen ystävä. Hän meni vuonna 1933 naimisiin säveltäjä Jesús Bal y Gayn kanssa. García Ascotin 1930-luvun tuotantoa edustaa muun muassa pianokonsertto. Uransa alkuvuosina García Ascot oli hyvin aktiivinen konsertti- ja resitaalisolisti, joka teki monia kiertueita. Sittemmin hän konsertoi vain harvoin. === Lähtö Espanjasta ja maanpako Meksikossa === 1930-luvun puolessavälissä García Ascot lähti miehensä kanssa Englantiin. Espanjassa tehtiin sotilasvallankaappaus vuonna 1936 pariskunnan ollessa lomalla Galiciassa. García Ascot palasi miehensä kanssa Englantiin. Mies lähti Meksikoon ja García Ascot Pariisiin, jossa hän sai lisäopetusta Nadia Boulangerilta. Näinä aikoina García Ascot sävelsi teoksen Canción en tres tiempos oboelle, klarinetille ja fagotille. Maaliskuussa 1939 hän lähti miehensä luo Meksikoon. Tiettävästi García Ascot ei enää säveltänyt tämän jälkeen. Hänen tuotantonsa onkin suppea. García Ascot oli Meksikossa aktiivinen kulttuurivaikuttaja. Hän perusti miehensä kanssa vuonna 1955 kansainväliselle nykytaiteelle omistetun Diana-taidegallerian. Tämän myötä pariskunta tutustui Vera de Bossetiin ja ystävystyi tämän kanssa. García Ascot vieraili miehensä kanssa Espanjassa jo vuonna 1962. Vuonna 1965 pariskunta asettui pysyvästi Madridiin suljettuaan gallerian Meksikossa. === Myöhemmät vaiheet === Madridissa García Ascot omistautui pianonsoiton opettamiselle. Vuonna 1989 hän sai miehensä kanssa Premio Comunidad de Madridin musiikillisista ansioista. García Ascot kuoli Torrelagunan vanhainkodissa 2. toukokuuta 2002 hieman satavuotispäivänsä jälkeen. Hän oli jäänyt leskeksi lähes kymmenen vuotta aiemmin. García Ascotilta julkaistiin vain vähän musiikkia hänen eläessään. Vuonna 2023 Cezanne-levymerkki julkaisi hänen kokonaistuotantonsa. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset säveltäjät Luokka:Espanjalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet espanjalaiset
Kati Sinisalo

Kati Sinisalo on suomalainen kulttuuritoimittaja ja elokuvakriitikko, kulttuuriaiheisten tv-dokumenttien tekijä sekä Yleisradion televisiotuottaja. Hän tuotti Yle Teeman Teemalauantaita vuodet 2009–2021. Hän on tuottanut alusta asti eli vuodesta 2011 Yle Teeman jokasyksyistä elokuvafestivaalia. Sinisalo oli 1990-luvun alkupuolella yksi WSOY:n Video-opas-hakuteoksen kirjoittajistaVideo-opas 95, WSOY 1994, s. XIV. ja toimitti Elokuvan vuosikirjoja. Samoihin aikoihin hän oli toimittajana Ylen elokuva-aiheisessa ajankohtaisohjelmassa Noitaympyrät. Sinisalo teki Ylen Mediakomppanialle tv- dokumentin Me laulutaidottomat, joka esitettiin jouluna 1994. Hän oli Yle TV1 -kanavalla vuonna 1995 aloittaneen Valopilkku-kulttuurimakasiinin ensimmäinen toimittaja ja juontaja. Vuodet 1996–2005 Sinisalo oli Helsingin Sanomien toimittaja ja elokuvakriitikko sekä Nyt-liitteen toimitussihteeri. Vuonna 2005 hän toimitti Helena Yläsen elokuva-arvosteluista kirjan Sata parasta elokuvaa ja kymmenen kehnoa kaupan päälle. Vuodesta 2006 Sinisalo on työskennellyt Ylessä. Hän toimi toisena käsikirjoittajana ja ohjaajana suomalaisen television historiaa käsitelleessä Muistikuvaputki-ohjelmasarjassa. Vuonna 2009 hän ohjasi ja käsikirjoitti ranskalaisen elokuvan uuden aallon jälkiä tutkineen tv-dokumentin Uuden aallon jäljillä. Muistikuvaputki ja Uuden aallon jäljillä saivat vuoden parhaan kulttuuriohjelman Koura-palkinnot vuosina 2008 ja 2010. Muistikuvaputki palkittiin myös Kultainen TV -palkinnolla (nykyisin Kultainen Venla). Teemalauantaiden lisäksi Sinisalo suunnitteli Yle Teeman sunnuntai-iltojen (myöhemmin lauantai- ja torstai-iltojen) musiikkidokumenttiohjelmistoja. Keväällä 2020 Sinisalo ideoi ja toteutti Ylelle koko kuukauden kestäneen Naisten maaliskuun, jossa kaikki elokuvat ja dokumetit olivat naisten ohjaamia. Teeman elokuvafestivaalin osana Sinisalo on käsikirjoittanut ja ohjannut elokuvaa käsitteleviä videoita ja videosarjoja kuten Ääniä elokuvasta, Elokuvataivaassa ja Shhh! Elokuvia kuuntelemassa. Sinisalo on työskennellyt aiemmin myös Ylioppilaslehdessä ja Uudessa Suomessa. Hän toimi Filmiauran puheenjohtajana 2000–2006. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Suomalaiset elokuvakriitikot Luokka:Suomalaiset televisiotuottajat Luokka:Suomalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Helsingin Sanomien toimittajat
Gerda Lundequist

Gerda Carola Cecilia Lundequist (virallisesti Lundequist-Dahlström; 4. helmikuuta 1871 Tukholma – 23. lokakuuta 1959 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän sai näyttelijänkoulutuksen Dramatenin näyttelijäkoulussa 1880-luvulla, jossa myös näytteli vuosina 1889–1891 ja 1906–1911. Vuosina 1923–1925 hän johti Helsingborgin kaupunginteatteria yhdessä Torsten Hammarénin kanssa, ja 1931–1946 hän opetti useissa näyttelijäkouluissa. Lundequist esiintyi myös radiossa ja elokuvissa. Häntä pidetään yhtenä aikakautensa merkittävimmistä ruotsalaisista teatterinäyttelijöistä, ja hänellä oli useita päärooleja kuuluisissa näytelmissä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Svensk Filmdatabas Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Ruotsalaiset teatterinjohtajat Luokka:Ruotsalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Freya Colbert

Freya Constance Colbert (s. 8. maaliskuuta 2004) on brittiläinen uimari. Hän voitti maailmanmestaruuden 400 metrin sekauinnissa vuonna 2024. Colbert saavutti ensimmäiset yleisen sarjan arvokisamitalinsa vuonna 2022. Hän sai Kansainyhteisön kisoissa pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Pari viikkoa myöhemmin Rooman pitkän radan EM-kilpailuissa hän voitti kultaa sekajoukkueiden 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä sekä saavutti hopeaa naisten 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä ja pronssia 400 metrin sekauinnissa. Otopenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2023 hän sai hopeaa 400 metrin sekauinnissa ja pronssia 200 metrin vapaauinnissa. Dohan pitkän radan MM-kilpailuissa 2024 Colbert voitti kultaa 400 metrin sekauinnissa ja saavutti hopeaa naisten 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset uimarit Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oulun kristillinen koulu

Oulun kristillinen koulu on Oulun Toppilansaaressa toimiva kristillinen peruskoulu. Oulun kristillisessä koulussa Toppilansaaressa toimivat peruskoulun luokat 0–9. Koulun yhteydessä toimivat myös taidekoulu sekä 43 paikan kristillinen päiväkoti Toivo Maikkulassa sekä 73 paikan Verso Toppilansaaressa. Koulu on toiminut pysyvänä peruskouluna vuodesta 2014 ja vuodesta 2019 lähtien koulun enimmäisoppilasmäärä on 500 oppilasta. Koulun rehtorina aloitti elokuussa 2023 Eliisa Leskisenoja. == Historia == Oulun seudun kristillisen koulun kannatusyhdistys ry (myöh. Oulun kristillinen kasvatus ry) perustettin vuonna 2004. Sen tehtäväksi asetettiin kristillisen koulun ja päiväkotien perustaminen. Koulutoiminta aloitettiin Karjasillalla elokuussa 2008. Ensimmäisenä lukuvuonna ykkösluokkalaisia oli kolme ja esiopetusoppilaita kuusi. Koulutoiminnan mahdollistamiseksi perustettiin päiväkoti esiopetusikäisille. Oulun kristillinen koulu sai Valtioneuvostolta vuonna 2009 ensimmäisen määräaikaisen perusopetuksen järjestämisluvan vuosiluokille 1–9 sekä esiopetukseen, mikä mahdollisti kotikuntakorvausten saamisen. Lukuvuoden 2009–10 aloitti 25 oppilasta. Koulupaikka siirtyi tuolloin Tuiran neuvolan yläkertaan. Oulun kristillinen koulu ja päiväkoti Verso siirtyivät Oulun kaupungin omistamaan Välivainion koulukiinteistöön elokuussa 2010. Toiminta oli kasvanut ja nyt lukuvuoden aloitti 54 oppilasta ja yhdeksän päiväkotilasta. Valtioneuvosto myönsi Oulun kristilliselle koululle pysyvän perusopetuksen järjestämisluvan 12.6.2014, mikä on mahdollistanut toiminnan pitkäjänteisen kehittämisen. 2019 valtioneuvosto päätti, että oppilasmäärä saa nousta 500 oppilaaseen. Elokuussa 2021 koululle ja päiväkoti Versolle valmistui uusi hirsirakenteinen kiinteistö Oulun kaupungin vuokratontille Toppilansaareen. == Lähteet == Luokka:Oulun peruskoulut Luokka:Suomen kristilliset peruskoulut Luokka:Toppilansaari
Voimaperheet

Voimaperheet on tutkimus- ja kehityshanke, jonka tavoitteena on lisätä lasten, nuorten ja lapsiperheiden hyvinvointia varhaisten ja matala-kynnyksisten digitaalisten mielenterveyden hoito-ohjelmien avulla. Hanketta johtaa Turun yliopiston Lastenpsykiatrian tutkimuskeskus ja rahoittaa muun muassa Euroopan tutkimusneuvosto DIGIPARENT-hankkeen kautta (2021–2026), Suomen Akatemia ja monet muut organisaatiot INVEST-hankkeen kauttaINVEST-kotisivu. https://invest.utu.fi/ (Viitattu 28.4.2024) sekä Lastentautien tutkimussäätiöhttps://sites.utu.fi/voimaperheet/lastentautien-tutkimussaatio- rahoittaa-professori-andre-souranderin-tutkimusta/ (Viitattu 28.4.2024).Voimaperheet-kotisivu. https://sites.utu.fi/voimaperheet/ (Viitattu 28.4.2024) Ohjelmiin kuuluvat esimerkiksi * Voimaperheet- toimintamalliRikoksentorjunta.fi. https://rikoksentorjunta.fi/voimaperheet (2010–), joka sisältää myönteiseen vanhemmuuteen ohjaavaa etähoitoa 4-vuotisneuvolassa seulotuille perheille, joissa lapsen käytösongelmien ja -häiriöiden riski on kohonnutSourander A, McGrath PJ, Ristkari T, Cunningham C, Huttunen J, Lingley-Pottie P, Hinkka-Yli-Salomäki S, Kinnunen M, Vuorio J, Sinokki A, Fossum S, Unruh A. Internet-Assisted Parent Training Intervention for Disruptive Behavior in 4-Year-Old Children: A Randomized Clinical Trial. JAMA Psychiatry. 2016 Apr;73(4):378-87. doi: 10.1001/jamapsychiatry.2015.3411. PMID: 26913614. * Ole läsnä lapsellesi, joka sisältää myönteiseen vanhemmuuteen ohjaavia oppimateriaaleja 3-vuotisneuvolaan tulevien lasten vanhemmille * Opitaan tunteista, joka sisältää 12 oppitunnin opetussuunnitelman 4.-luokkalaisten tunnekasvatukseen (tunneäly) * Huolet hallintaan, joka sisältää alakouluikäisten ahdistus- ja pelko-oireiden varhaista tunnistamista ja digiavusteista hoitoa kouluterveydenhuollossa * Kohti uutta, joka sisältää mielenterveysopetusta korkeakouluopinnot aloittaville nuorille * Kasvun voimaa, joka sisältää etäkoulutusta varhaiskasvatuksen henkilöstölle * Arjen askeleet, joka sisältää digiavusteista ohjausta ADHD-diagnoosin saaneiden lasten vanhemmille * Yhdessä vahvaksi, joka sisältää raskaudenaikaisen masennuksen varhaista käyttäytymisterapeuttista etähoitoa äitiysneuvolassaClinicalTrials.gov. https://clinicaltrials.gov/study/NCT04223115 (Viitattu 28.4.2024) == Lähteet == Luokka:Perhe
Gaositwe Chiepe

Gaositwe Keagakwa Tibe Chiepe (20. lokakuuta 1922 Serowe – 26. tammikuuta 2025Chiepe passes on) oli botswanalainen poliitikko ja diplomaatti.Ndulamo Anthony Morima, Celebrating our heroes and heroines: Dr. Gaositwe Chiepe Weekend Post 12.9.2017, viitattu 28.4.2024 Pako Lebanna, Chiepe national recognition mooted DailyNews 26.10.2022, viitattu 28.4.2024 Chiepe sai Fort Haren yliopistosta luonnontieteiden kandidaatin oppiarvon ja kasvatustieteiden diplomin. Vuonna 1958 hän valmistui kasvatustieteiden maisterin oppiarvolla Bristolin yliopistosta.Niamh Rowe, Dream big: 7 famous female Bristol Alumni you should know Epigram 8.3.2019, viitattu 28.4.2024 Chiepeä pidetään ensimmäisenä yliopistosta valmistuneena motswananaisena. Hän aloitti hallinnollisen uran Betšuanamaan protektoraatin opetusministeriössä. Hänestä tuli yksi kahdesta ensimmäisestä afrikkalaisesta, jotka saivat Botswanassa hallinnollisen roolin siirtomaa-aikana. Chiepe oli ensin vuodesta 1948 opetusvirkailija ja toimi vuosina 1968–1970 Botswanan opetustoimen johtajana. Vuosina 1970–1974 hän oli Botswanan suurkomissaari Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Nigeriaan sekä suurlähettiläs Länsi-Saksaan, Ranskaan, Tanskaan, Norjaan, Belgiaan, Ruotsiin ja Euroopan talousyhteisöön. Vuonna 1974 Seretse Khama nimitti Chiepen Botswanan ensimmäiseksi naispuoliseksi ministeriksi. Chiepe oli vuosina 1974–1977 kauppa- ja teollisuusministeri, vuosina 1977–1984 luonnonvaraministeri, vuosina 1984–1994 ulkoministeri ja vuosina 1994–1999 opetusministeri. Hän ja Kebatlamang Morake muovasivat merkittävästi Botswanan koulutusjärjestelmää. Chiepe on saanut monia palkintoja ja tunnustuksia Botswanasta ja ulkomailta. Hän on Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen ja ruotsalaisen Pohjantähti-ritarikunnan komentaja. Hän on saanut kunniaoppiarvoja eri yliopistoista, kuten DePaulin yliopistosta. == Lähteet == Luokka:Botswanalaiset poliitikot Luokka:Ulkoministerit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2025 kuolleet
Signe Vessman

Signe Augusta Maria Vessman (o.s. Svensson; 20. kesäkuuta 1879 Tukholma – 25. maaliskuuta 1953 Tukholma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli kansanedustaja Ruotsin valtiopäivien toisessa kamarissa vuosina 1925–1928. Vuosina 1906–1908 hän oli naisten ammattiliiton Kvinnornas fackförbundin puheenjohtaja ja 1920–1936 hän johti sosiaalidemokraattisen puolueen naisjärjestöä (SSKF), jonka jäsenlehteä Morgonbrisiä hän toimitti 1921–1932. Koulutukseltaan hän oli ompelija. Vessman kuoli vuonna 1953. Hänet on haudattu Norra begravningsplatsenille. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Ruotsalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Vaasan kristillinen koulu

Vaasan kristilinen koulu on Vaasan keskustassa Sepänkyläntiellä toimiva kristillinen peruskoulu. Vaasan kristillisessä koulussa toimivat peruskoulun luokat 1–9. Koulu tarjoaa yhteinäisen oppimispolun esiopetuksesta yhdeksännelle vuosluokalle. Koulun yhteydessä toimii Vaasan kaupungin hyväksymä palvelusetelipäiväkoti Lyhty. Koulun rehtorina toimii Henrik Vähäkangas. Koulun taustalla toimii Confido – Pohjanmaan kristillinen kasvatus-yhdistys, joka on yhteiskristillinen vuonna 2002 perustettu yhdistys. Vaasan kristillinen koulu on toimintu Sepänkyläntiellä vuodesta 2016 lähtien. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Vaasan peruskoulut Luokka:Suomen kristilliset peruskoulut
Laura Stephens

Laura Kathleen Jane Stephens (s. 2. kesäkuuta 1999 Lontoo) on brittiläinen uimari. Hän voitti maailmanmestaruuden 200 metrin perhosuinnissa vuonna 2024. Stephens saavutti ensimmäisen yleisen sarjan arvokisamitalinsa vuonna 2016, kultaa Lontoon pitkän radan EM-kilpailuissa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Vuonna 2021 hän voitti samassa lajissa kultaa Budapestin pitkän radan EM- kilpailuissa. Vuonna 2022 hän sai Kansainyhteisön kisoissa hopeaa 200 metrin perhosuinnissa ja pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Otopenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2023 hän saavutti pronssia 4 × 50 metrin sekauintiviestissä. Dohan pitkän radan MM-kilpailuissa 2024 Stephens voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa. Stephens sijoittui vuonna 2021 Tokion olympialaisissa 200 metrin perhosuinnissa kymmenenneksi. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset uimarit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gertrud Månsson

Gertrud Carolina Månsson (18. joulukuuta 1866 Tukholma – 30. joulukuuta 1934 Tukholma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja naisasianainen. Månsson sai kunnallisia luottamustoimia jo ennen kuin naisista tuli kunnallisesti vaalikelpoisia vuonna 1910. Tuona vuonna hänet valittiin ensimmäisenä naisena Tukholman kaupunginvaltuustoon. Hän istui valtuustossa vuoteen 1915 ja uudelleen vuosina 1919–1931. Poliitikkona Månsson keskittyi asuntopulaan ja köyhäinhuoltoon. Månsson kuoli 68-vuotiaana vuonna 1934. Hänet on haudattu Norra begravningsplatsenille. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsalaiset feministit Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet