EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Martin Behaim

Martin Behaim (; 6. lokakuuta 1459 Nürnberg, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 29. heinäkuuta 1507 Lissabon, Portugalin kuningaskunta) oli saksalainen kartografi ja merenkävijä, jonka laatima karttapallo ("Erdapfel") on varhaisin säilynyt karttapallo. Se on Germanisches Nationalmuseum -museon kokoelmassa. ==Elämä ja ura== Behaim polveutui varakkaasta kauppiassuvusta, joka asettui Nürnbergiin noin vuonna 1300. Hän sai tavanomaisen koulutuksen, mutta omien sanojensa mukaan hänen opettajiinsa kuului kuuluisa matemaatikko ja tähtitieteilijä Regiomontanus. Behaim aloitti liiketoiminnan jo varhain, ja hänestä tuli kauppaedustaja Antwerpenissä. Vuonna 1481 tai 1482 hän lähti liikematkalle Lissaboniin. Siellä hänen maineensa Regiomontanuksen oppilaana johti siihen, että kuningas Juhana II nimitti hänet jäseneksi tieteelliseen toimikuntaan, jonka tehtävänä oli löytää parannettu menetelmä leveyspiirien määrittämiseksi. Behaim väitetysti toimitti toimikunnalle meriastrolabin ja laadukkaampia navigointitaulukoita. Vuosina 1484–1485 hän väitti olleensa Diogo Cãon mukana tämän toisella Länsi-Afrikkaan suuntautuneella retkikunnalla. Tutkimusmatkoillaan Cão löysi Kongon suun ja eteni nykyiselle Walvis Bay -lahdelle asti. On kiistanalaista, ovatko Behaimin väitteet uskottavia; on mahdollista, että hän sijaan purjehti vain Guinean rannikoille, ehkä Benininlahdelle asti, mahdollisesti tähtitieteilijä José Vizinhon ja João Affonso d'Aveiron kanssa vuosina 1484–1486. Palattuaan Behaimista tehtiin vuonna 1486 portugalilaisen Kristuksen veljeskunnan ritari, ja hän meni naimisiin Azorien Faialin ja Picon saarten kuvernöörin Jobst von Hurterin tyttären kanssa. Palattuaan Nürnbergiin Behaim valmisti kuuluisan karttapallonsa, luultavasti nürnbergiläisen humanistin Hartmann Schedelin avustuksella, vuonna 1492. Siinä näkyy selvästi Ptolemaioksen vaikutus, mutta siihen on myös yritetty sisällyttää myöhemmän keskiajan, muun muassa Marco Polon, löytöjä. Tieteellisenä teoksena se oli jo aikanaan arvoton parhaisiin karttoihin verrattuna: sen Länsi-Afrikka on täysin virheellinen; Kap Verden saaristo sijaitsee satoja kilometrejä oikealta paikaltaan, ja Atlantti on täynnä kuvitteellisia saaria. Vaikka Kolumbus ja Behaim olivat ilmeisesti samaan aikaan Portugalissa, mitään yhteyttä miesten välillä ei ole osoitettu. Ei myöskään voida todistaa, että Fernão de Magalhães olisi eteläistä reittiä etsiessään käyttänyt Behaimin maailmankarttaa, kuten aikoinaan uskottiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Saksalaiset maantieteilijät Luokka:Vuonna 1459 syntyneet Luokka:Vuonna 1507 kuolleet
Carignan (Ardennes)

Carignan on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Chiers-joen varrella, noin 21 kilometriä Sedanin kaupungista itään. Carignanin kollegiaalinen Notre-Damen kirkko kärsi suurta tuhoa kolmikymmenvuotisen sodan taistelussa vuonna 1639. Samoin kävi toisessa maailmansodassa vuonna 1940, jonka jälkeen se rakennettiin uudelleen alkuperäisen suunnitelmansa mukaan myöhäisgoottilaiseen tyyliin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ardennesin kunnat
Carignan

Carignan voi tarkoittaa seuraavia: == Maantiede == * Carignan, kunta Ardennesin departementissa Ranskassa * Carignan, kunta Québecin provinssissa Kanadassa
Rumigny (Ardennes)

Rumigny on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Charleville-Mézièresin kaupungista länteen. Kunnan nähtävyyksiä on renessanssilinna Château de la Cour des Prés. Linnassa on varustuksena kaksi pyäreää tornia sekä vallihauta. Linnaa vuokrataan juhlatilaisuuksiin, ja siellä voi vierailla. ==Tunnettuja kuntalaisia== * Nicolas-Louis de Lacaille (1713-1762), tähtitieteilijä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ardennesin kunnat
Rumigny

Rumigny voi tarkoittaa seuraavia: == Maantiede == * Rumigny, kunta Ardennesin departementissa Ranskassa * Rumigny, kunta Sommen departementissa Ranskassa
Via Ardeatina

Via Ardeatina oli roomalainen tie, joka kulki Latiumissa Italiassa ja johti Roomasta sen eteläpuolella sijainneeseen Ardeaan. Se erkaantui Via Appiasta pian sen ylitettyä Almo (nyk. Almone) -joen, jonka jälkeen se suuntasi kohti Ardeaa, jonka etäisyys Roomasta oli 23 roomalaista mailia eli noin 34 kilometriä. Via Ardeatina mainitaan Curiosum urbis Romaessa yhtenä teistä, jotka kulkivat Rooman porteista.Curiosum urbis Romae, s. 28, ed. Preller Sen mainitsee myös grammaatikko Festus.Pompeius Festus, Sextus: De verborum significatione, ”Retricibus”. Nykyisin tien nimi esiintyy Rooman Annunciazione della Beata Vergine Maria a Via Ardeatina -kirkon sekä siihen liittyvän kardinaalinviran nimessä. Tie kulki suunnilleen nykyisten Tor Marancian ja Cecchignolan läpi. Lähellä nykyistä Solforataa noin 15 mailia eli 22 kilometriä Roomasta sijaitsi Vitruviuksen mainitsema kylmä, rikkipitoinen lähde, jota hän vertaa Aquae Albulaehen.Vitruvius: Arkkitehtuurista (De architectura) 8.3. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Latium Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Via Augusta Sallentina

Via Augusta Sallentina (tai vain Via Sallentina) oli roomalainen tie, joka kulki Apulia et Calabriassa Italiassa. Se sai alkunsa Hydruntumista, josta se jatkoi Via Trajanan Brundisiumista tullutta jatketta, ja päättyi Tarentumiin. == Historia == Via Augusta Sallentina rakennettiin roomalaiseksi tieksi keisari Trajanuksen aikana tai sen jälkeen. Tie tehtiin seudulla kulkeneen varhaisemman messapien käyttämän kulkureitin paikalle. Tien nimi tunnetaan Quintus Fabius Balbuksen hautapiirtokirjoituksesta, jossa hänet mainitaan kyseisestä tiestä vastanneena virkamiehenä (curator). Via Augusta Sallentina jatkoi Via Trajanaa, mutta toisaalta se nähtiin antiikin aikana todennäköisesti Via Appian jatkeena, sillä Via Appia johti Tarentumin kautta Brundisiumiin. == Reitti == Via Augusta Sallentina sai alkunsa Hydruntumista Calabrian niemimaan eli Italian ”saappaankoron” itärannikolta. Sinne kulki Brundisiumiin päättyneen Via Trajanan jatke. Via Augusta Sallentina kiersi Calabrian niemimaan rannikon ympäri ja päättyi sen länsirannikolle Tarentumiin. Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat Tabula Peutingerianan mukaan: Kaupunki tai muu asema Nykyinen paikka Etäisyys edellisestä mailia km (n.)Etäisyystaulukot on muodostettu sovittamalla yhteen tietoja eri itinerariumeista. Kilometrilukemat on laskettu niiden ilmoittamista roomalaisista maileista. Sekä maili- että kilometrilukemat ovat summittaisia. Hydruntum Otranto Castrum Minervae Castro 8 11,8 Veretum Santa Maria di Vereto 12 17,7 Uzentum Ugento 10 14,8 Aletium (Baletium) Alezio 10 14,8 Neretum Nardò 10 14,8 Manduria Manduria 29 42,9 Tarentum Taranto 20 29,6 Tämä tekee tien pituudeksi 99 roomalaista mailia eli noin 146 kilometriä. Tien leveys oli noin neljä metriä ja se oli kivetty. == Lähteet == Luokka:Regio II Apulia et Calabria Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Via Aurelia Aeclanensis

Via Aurelia Aeclanensis, alun perin Via ad Herdoniam, Via ducente Herdonias ja Via Herdonitana, oli roomalainen tie, joka kulki Apulia et Calabriassa Italiassa. Se oli Via Appian haarauma, ja johti Aeclanumista Herdoniaehen. Via Aurelia Aeclanensis rakennettiin oletettavasti 100-luvulla jaa. Se erkaantui Via Appiasta Aeclanumissa ja kulki jonkin matkaa Via Appian vanhaa linjaa, joka oli ollut käytössä vielä tasavallan ja Augustuksen aikana, mutta jonka uusi linjaus myöhemmin oli korvannut. Tie päättyi Herdoniaehen, jossa se liittyi Via Minuciaan/Via Trajanaan. == Lähteet == Luokka:Regio II Apulia et Calabria Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Via Caecilia

Via Caecilia oli roomalainen tie, joka kulki Samniumissa ja Picenumissa Italiassa. Se erkani Via Salariasta ja johti Amiternumin kautta Adrianmeren rannikolle. == Historia == Via Caecilian rakennutti konsuli Lucius Caecilius Metellus Diadematus vuonna 117 eaa. Tien alkuosa Amiternumiin saakka tuli ensimmäisellä vuosisadalla osaksi keisari Claudiuksen rakennuttamaa Via Claudia novaa, joka yhdisti Via Salarian ja Via Claudia Valerian. Via Caeciliaa ei tunneta itinerariumeista. == Reitti == Via Caecilian tarkkaa reittiä ei tunneta. Sen sanotaan erkaantuneen Via Salariasta 35 roomalaisen mailin päässä Roomasta, mikä sijoittaisi risteyksen lähelle Reatea (nyk. Rieti), mutta joskus risteys on sijoitettu Interocriumiin. Tämän jälkeen tie kulki Amiternumiin. Tien oletetaan jatkuneen ainakin Apenniinien yli Adriaan ja mahdollisesti aina Adrianmeren rannalla sijainneeseen Castrum novumiin saakka. Tien asemapaikkoja olivat oletettavasti: Kaupunki tai muu asema Nykyinen paikka Etäisyys edellisestä mailia km (n.) Interocrium Antrodoco Fisternae ? ? Foruli ? ? Amiternum San Vittorino ? ? Adria (Hatria) ? ? Castrum novum 15 22,2 Tien asemapaikkojen välisistä etäisyyksistä antiikin lähteissä esiintyy vain Adrian ja Castrum novumin välinen 15 mailia, joka mainitaan Itinerarium Antonini Augustissa osana Via Salarian jatketta. == Lähteet == Luokka:Regio IV Samnium Luokka:Regio V Picenum Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Via Campana

Via Campana oli roomalainen tie, joka kulki Tiber-joen pohjoispuolta Roomasta rannikolle Campus salinarum Romanarumiin. Via Campana oli Tiberin pohjoisrannan vanhin tie. Se sai nimensä Campus salinarum Romanarumista eli ”roomalaisten suola-allastasangosta”. Tie oli todennäköisesti hyvin vanha. Varhaisten roomalaisten historioitsijoiden mukaan sen olisi rakennuttanut kuningas Ancus Marcius. Myöhemmin joen pohjoispuolelle rakennettiin myös Via Portuensis. Tiet kulkivat alkuosaltaan samaa reittiä. Via Campanaa ja Tiberin toisella eli eteläpuolella kulkenutta Via Ostiensista hallinnoi yhteinen ritariluokkaan kuulunut virkamies. Tiestä on löydetty noin 50 metriä pitkä ja 4,6 metriä leveä osuus nykyisestä Pozzo Pantaleosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Latium Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Via Ciminia

Via Ciminia oli roomalainen tie, joka kulki Etruriassa Italiassa. Se erkaantui Roomasta tulleesta Via Cassiasta oikealle Sutriumissa ja johti pohjoiseen Ciminus-vuoren suuntaan. Tien nimi tunnetaan ainoastaan keisari Hadrianuksen ajalle ajoitetusta piirtokirjoituksesta.von Orelli, Johann Kaspar: Inscriptionum Latinarum selectarum 3306. == Lähteet == Luokka:Regio VII Etruria Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Laine Erik

Laine Erik (vuodesta 1976 Kallas; 21. huhtikuuta 1942, Retla Järvamaa Viro – 6. lokakuuta 2024https://sport.postimees.ee/8110470/suri-eesti-koigi-aegade- paremaid-jooksjaid-laine-erik-kallas) oli virolainen maataloustutkija ja entinen kansainvälisen tason Neuvostoliittoa edustanut keskimatkojen virolaisjuoksija. Laine Erik nousi Neuvosto-Viron naisten yleisurheilun huipulle 1960-luvun alussa. Ensimmäisen kerran hän paransi maansa ennätyksiä 1961. Kaikkiaan Erik paransi Viron ennätystä 24 kertaa vuosina 1961–69: 400 m (57,7 – 54,1), 800 m (2.13,0 – 2.03,6), 1000 m (2.48,3) ja 5 kertaa viestissä. Erik nousi vuoden 1964 800 metrin voitolla Neuvostoliiton mestaruuskisoissa olympiaedustajaksi Tokion olympialaisiin. Niissä hän eteni alkueränsä ja välieränsä 3. sijoilla loppukilpailuun, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Seuraavana vuonna hän oli kesäuniversiaadiedustaja Budapestissä, jossa hän otti voiton. Seuraavina vuosina Erikin uralla tuli menestystä - 2. ja 3. Neuvostoliiton mestaruus 800 metrillä vuosina 1967 ja 1968. Vuonna 1966 hän kuului Neuvostoliiton naisten joukkueeseen Vera Muhanova, Tamara Babintseva ja Laine Erik, joka teki maailmanennätyksen 3 x 800 metrin juoksussa. Vuoden 1968 Meksikon olympialaisista ei tullut Erikille aivan yhtä menestyksekkäät kuin Tokion olympialaiset, sillä hän jäi niukasti loppukilpailun ulkopuolelle 800 metrillä. Laine Erik kuului Neuvostoliiton ja Neuvosto-Viron maajoukkueeseen yhteensä 31 kertaa. Hän kilpaili maaotteluissa Suomea vastaan niin 400 kuin 800 metrillä ja oli ylivoimainen voittaja näissä 1960-luvun maaottelujuoksuissa. Hänet valittiin Viron vuoden naisurheilijaksi vuosina 1967 ja 1968. Laine Erik valmistui Viron maatalousakatemian kotieläintieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1969 ja puolusti vuonna 1984 tohtoriväitöskirjaansa. Vuosina 1969-1996 hän työskenteli tutkijana Viron maatalousyliopiston eläintieteen instituutissa. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Virolaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Virolaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Jeff Scissons

Jeff Scissons (s. 24. marraskuuta 1976 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet
Super Mario Advance (pelisarja)

Super Mario Advance on Game Boy Advance -videopelien sarja, joka koostuu Nintendon Mario-pelisarjan pelien uusintajulkaisuista: * Super Mario Advance (2001, käännös Super Mario Bros. 2:sta)Super Mario Advance – MobyGames * Super Mario World: Super Mario Advance 2 (2001, käännös Super Mario Worldistä)Super Mario World: Super Mario Advance 2 – MobyGames * Yoshi’s Island: Super Mario Advance 3 (2002, käännös Super Mario World 2: Yoshi’s Islandistä)Yoshi's Island: Super Mario Advance 3 – MobyGames * Super Mario Advance 4: Super Mario Bros. 3 (2003, käännös Super Mario Bros. 3:sta)Super Mario Advance 4: Super Mario Bros. 3 – MobyGames Kaikkien Super Mario Advance -sarjan pelien mukana on myös käännös Mario Bros.:ista. == Lähteet == Luokka:Mario-tasohyppelyt Luokka:Game Boy Advance -pelit Luokka:Nintendon julkaisemat videopelit
Argentiinan ralli 1991

Argentiinan ralli 1991 (viralliselta nimeltään Rally YPF Argentina) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1991. Kilpailu järjestettiin 23. - 27\. heinäkuuta 1991. Kilpailu oli kauden kahdeksas ja erikoiskokeiden yhteispituus oli (suunniteltu pituus oli ). Kilpailuun lähti 87 autokuntaa, joista 34 pääsi maaliin. Kaudella 1991 Argentiinan rallin voitto oli Carlos Sainzille kauden viides seitsemästä kilpailusta ja Argentiinan jälkeen hän oli 32 pisteen johdossa Juha Kankkusen edellä. Toyota ja Lancia kävivät kilpailua valmistajien mestaruudesta ja Lancia lähetti kilpailuun neljä autoa ja Toyota lähetti kolme. Kilpailijat pyysivät järjestäjiltä, että lähtöpaikkana ei olisi Buenos Aires, mutta pyyntöön ei suostuttu. Lähtöseremonian jälkeen kilpailijoiden oli ajettava lähes 500 mailin siirtymäosuus ensimmäiselle erikoiskokeelle Villa Carlos Paziin yön aikana, koska lähtö tapahtui kello yhdeksältä tiistai-iltana. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu 1\. Carlos Sainz Luis Moya Toyota Celica GT-Four 6:37.31 0.0 2\. Miki Biasion Tiziano Siviero Lancia Delta Integrale 16V 6:37.39 +0.8 3\. Didier Auriol Bernard Occelli Lancia Delta Integrale 16V 6:38.36 +1.05 4\. Juha Kankkunen Juha Piironen Lancia Delta Integrale 16V 6:43.24 +5.53 5\. Jorge Recalde Martin Christie Lancia Delta Integrale 16V 6:49.30 +11.59 6\. Mikael Ericsson Claes Billstam Toyota Celica GT-Four 6:50.13 +12.42 7\. Mohammed bin Sulayem Ronan Morgan Toyota Celica GT-Four 7:11.09 +33.38 8\. Gustavo Trelles Ricardo Ivetich Lancia Delta Integrale 16V 7:14.02 +36.31 9\. Grégoire de Mévius Hervé Sauvage Mazda 323 GTX 7:35.19 +57.48 10\. Minna Sillankorva Michela Marangoni Lancia Delta Integrale 16V 7:36.24 +58.53 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == Luokka:MM-rallikausi 1991 Luokka:Argentiinan ralli
Kolstadin hallitus

Kolstadin hallitus oli Norjan hallitus 12. toukokuuta 1931 – 14. maaliskuuta 1932. Se oli Talonpoikaispuolueesta koostunut vähemmistöhallitus. Hallitus erosi pääministeri Peder Kolstadin kuoleman johdosta. ==Ministerit== Pääministeri * Peder Kolstad 12.5.1931–5.3.1932 * Birger Braadland 1.2.1932–29.2.1932 (vs.) * Nils Trædal 29.2.1932–10.3.1932 (vs./vt.) * Birger Braadland 10.3.1932–14.3.1932 (vt.) Ulkoministeri * Birger Braadland * Nils Trædal 29.2.1932–10.3.1932 (vs.) Kirkko- ja opetusministeri * Nils Trædal Oikeusministeri * Asbjørn Lindboe Puolustusministeri * Vidkun Quisling Valtiovarainministeri * Peder Kolstad 12.5.1931–1.2.1932 * Jon Sundby 1.2.1932–14.3.1932 (vt.) Kauppaministeri * Per Larssen Työministeri * Rasmus Langeland Maatalousministeri * Jon Sundby 12.5.1931–25.2.1931 * Ivar Kirkeby- Garstad 25.2.1931–14.3.1932 (vt.) Sosiaaliministeri * Jacob Vik ==Lähteet== Luokka:Norjan hallitukset
Mowinckelin II hallitus

Mowinckelin II hallitus oli Norjan hallitus 15. helmikuuta 1928 – 12. toukokuuta 1931. Se oli Venstrestä koostunut vähemmistöhallitus. ==Ministerit== Pääministeri * Johan Ludwig Mowinckel Ulkoministeri * Johan Ludwig Mowinckel Valtiovarainministeri * Per Berg Lund Oikeusministeri * Haakon Martin Evjenth 15.2.1928–21.11.1930 * Arne Sunde 21.11.1930–12.5.1931 Maatalousministeri * Hans Jørgensen Aarstad Kirkko- ja opetusministeri * Sigvald Mathias Hasund Puolustusministeri * Torgeir Anderssen-Rysst Sosiaaliministeri * Torjus Værland Kauppaministeri * Lars Oftedal Työministeri * Ole Monsen Mjelde ==Lähteet== Luokka:Norjan hallitukset
Oslon pörssitalo

Oslon pörssitalo (norj. Børsen) on Oslon keskustassa sijaitseva vuonna 1828 valmistunut empiretyylinen rakennus, jossa toimii Oslon pörssi. Sen suunnitteli Christian H. Grosch ja sitä laajennettiin vuonna 1910 Carl Michalsenin piirustusten pohjalta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== pörssitalo Luokka:Uusklassinen arkkitehtuuri
Heikki Hakkola

Heikki Sakari Hakkola (s. 18. huhtikuuta 1937 Mäntsälä) on suomalainen eläköitynyt maataloustieteilijä ja tutkimusjohtaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen. Viitattu 17.5.2023. Hakkolan vanhemmat olivat maanviljelijä, agrologi Uuno Valdemar Hakkola ja Vieno Siviä Peltola ja hänen puolisonsa vuodesta 1962 on filosofian maisteri Seija Kaarina Kopra. Hakkola tuli ylioppilaaksi Mäntsälän yhteiskoulusta 1957 ja valmistui Helsingin yliopistosta agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1963. Hän oli Maatalouden tutkimuskeskuksen kasvinviljelylaitoksen vs. ylimääräinen tutkija 1963–1964, Lounais-Suomen koeaseman vs. johtaja Mietoisissa 1964–1967, Pohjois-Pohjanmaan koeaseman, vuodesta 1984 tutkimusasema, johtaja Revonlahdella vuodesta 1968 ja Ruukissa 1973–1998, Pohjois-Suomen tutkimusyksikön johtaja 1991–1997 ja hallituksen jäsen 1983–1985 sekä Maatalouden tutkimuskeskuksen alueellisen tutkimuksen johtaja 1998–2000. Hakkola oli Revonlahden kunnanhallituksen jäsen 1969–1972 ja Ruukin kunnanvaltuutettu 1973–1976 ja 1981–1984 sekä kunnahallituksen jäsen 1981–1988. Hänellä oli myös lukuisia oman alansa ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hakkola julkaisi runsaasti tutkimuksia ja asiantuntijakirjoituksia, erityisesti nurmen ja viljan viljelystä sekä naudanlihan tuotannosta. Häntä pidettiin yhtenä Suomen keskeisistä nurmitutkijoista ja nurmitalouteen perustuvan kotieläintuotannon asiantuntijoista. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 1999. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maataloustieteilijät Luokka:Ruukin kunnanvaltuutetut Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marcus Thrane

Marcus Møller Thrane (14. lokakuuta 1817 Kristiania, Norja – 30. huhtikuuta 1890 Eau Clairen piirikunta, Yhdysvallat) oli norjalainen poliittinen aktivisti ja varhainen työväenliikkeen johtohahmo. Ranskan vuoden 1848 helmikuun vallankumouksen innoittamana hän alkoi vaatia yleistä äänioikeutta, lisää sananvapautta ja sosiaalisia uudistuksia köyhyyden vähentämiseksi. Hänen liikkeensä keräsi parissa vuodessa noin 30 000 jäsentä 300 paikallisyhdistyksessä. Kannattajakunta koostui pääosin maaseudun pienviljelijäväestöstä sekä kaupunkien työläisistä. Thrane toimitti myös omaa lehteä nimeltä Arbeider-Foreningernes Blad. Heinäkuussa 1851 Thrane ja useita muita liikkeen johtohahmoja pidätettiin ja heitä syytettiin vallankumouksen suunnittelusta. Todisteiden puutteesta huolimatta Thrane tuomittiin vuonna 1854 neljäksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Korkein oikeus vahvisti tuomion seuraavana vuonna. Thrane oli ollut vangittuna koko pidätyksen ja tuomion vahvistamisen välisen ajan. Korkeimman oikeuden salaisista pöytäkirjoista on selvinnyt, että tuomarit myönsivät Thranen olevan syytön ja itse asiassa puhuneen vallankumousta vastaan, mutta hänet tuomittiin toiminnastaan kansanliikkeen perustajana ja johtajana. Tuomion jälkeen yhdistysten toiminta lakkasi nopeasti viranomaisten luvattua, että eronneiden jäsenten toiminta yhdistyksissä unohdettaisiin. Thrane vapautui vuonna 1858 ja muutti viisi vuotta myöhemmin Yhdysvaltain Wisconsiniin, jossa hän piti luentoja ja kirjoitti. Hän kuoli vuonna 1890 ja hänen ruumiinsa siirrettiin vuonna 1949 Vår Frelsers -hautausmaalle Osloon. Arbeider-Foreningernes Blads første nummer 1849.jpg|Thranen toimittaman Arbeider-Foreningernes Bladin ensimmäinen numero vuodelta 1849. Marcus Thrane skulptur i Drammen.jpg|Thranen muistomerkki Drammenissa. Portrett av Marcus Thrane, ca 1875.jpg|Thrane noin vuonna 1875. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset poliitikot Luokka:Norjalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1817 syntyneet Luokka:Vuonna 1890 kuolleet
Pentti Keynäs

Pentti Keynäs (19. marraskuuta 1929 Helsinki – 17. huhtikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja sekä Autismisäätiön perustaja. Keynään isä oli vuonna 1884 syntynyt Vasili Keynäs, karjalaisaktivisti ja Karjalan Heimo -lehden päätoimittaja. Keynäs valmistui Teknillisen korkeakoulun paperitekniikan linjalta 1956. Yritysura alkoi Tekno- Invest-yhtiöstä ja Veitsiluoto Oy:stä, jossa Keynäs toimi suunnittelupäällikkönä. Vuonna 1965 hänet kutsuttiin teollisuusventtiilivalmistaja Neles Oy:n varatoimitusjohtajaksi, vastuualueenaan myynti ja vientitoiminnan kehittäminen. Keynään pitkällä toimikaudella Neleksen liikevaihto kasvoi vähitellen 30-kertaiseksi ja yrityksestä tuli venttiilien maailmanmarkkinoilla merkittävä toimija muun muassa monin yritysostojen ja fuusioiden kautta. Keynään vuonna 1963 syntynyt tytär, kuvataiteilija Hanna Keynäs on autisti. Eläkkeelle jäätyään Pentti Keynäs perusti vuonna 1998 Suomen Autismiyhdistyksen kanssa Autismisäätiön. Hän toimi säätiön hallituksessa ja puheenjohtajana ja oli myös merkittävä lahjoittaja. Sukutaustaltaan itäkarjalainen Keynäs oli aktiivinen myös Karjalan Sivistysseurassa, jonka puheenjohtajana hän toimi 1990-luvulla. Hänet nimettiin sekä Autismisäätiön että KSS:n kunniapuheenjohtajaksi. Kääntäjä Ville Keynäs on Pentti Keynään poika. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Neferites II

Neferites II oli Egyptin 29. dynastian hallitsija eli faarao vuonna 380 eaa.. Hän oli luultavasti edeltäjänsä Hakorin poika. Neferites II hallitsi vain muutaman kuukauden, mahdollisesti kesäkuusta lokakuuhun vuonna 380 eaa., jolloin Nektanebo I syrjäytti hänet. == Lähteet == Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Oslon taidekorkeakoulu

Oslon taidekorkeakoulu (norj. Kunsthøgskolen i Oslo, lyh. KHiO) on Oslossa toimiva valtiollinen korkeakoulu, jossa annetaan opetusta muotoilun, kuvataiteen, tanssin, musiikin ja teatterin aloilla. Se perustettiin vuonna 1996 yhdistämällä Valtion taideakatemia (Statens kunstakademi), Valtion käsityö- ja taideteollisuuskoulu (Statens håndverks- og kunstindustriskole), Teatterikorkeakoulu (Teaterhøgskolen), Oopperakorkeakoulu (Operahøgskolen) ja Balettikorkeakoulu (Balletthøgskolen). Taidekorkeakoulu toimii entisessä tehdasrakennuksessa Akerselvan itäpuolella Grünerløkkan kaupunginosassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Koulun verkkosivut Luokka:Norjan yliopistot ja korkeakoulut taidekorkeakoulu Luokka:Kuvataideoppilaitokset
Meksikon maantiede

Meksikon maantiede kertoo Meksikon maantieteeseen liittyvistä asioista. Meksiko sijaitsee Pohjois-Amerikassa Guatemalan ja Belizen pohjoispuolella ja Yhdysvaltojen eteläpuolella. Maan pohjoisosassa on vuoristo, joka on osa Pohjois-Amerikan puolella sijaitsevia Kordillieereja ja päättyy Tehuantepecin niemimaan seudulla. Maan eteläosassa on Jukatanin niemimaa, jonka eteläpuolella alkaa Keski-Amerikan kannas. Tämän niemimaan pohjoispuolella on Meksikonlahti ja eteläpuolella on Karibianmeri ja niemimaan rannikolla on koralliriuttoja. == Maastonmuodot ja vesistöt == Suuri osa maan pinta-alasta on vuoristoja ja ylänköalueita. Maan keskiosassa on laaja ylänköalue, jonka pohjoisosa on keskimäärin noin 1200 metriä korkea ja pääkaupunki Mexico Cityn seudulla se on noin 2200 metriä korkea. Maan länsiosassa on vuoristo nimeltä Sierra Madre Occidental ja maan itäosassa on vuoristo nimeltä Sierra Madre Oriental. Molempien vuoristojen välissä on syviä kanjoneita. Idän ja lännen vuoristot yhtyvät maan eteläosassa Cordilla Volcánican vuoristoon, missä on tulivuoria ja maan korkeimmat vuorenhuiput. Aluella sijaitsevia vuorenhuippuja ovat 5700 metriä korkea Pico de Orizaba ja 5452 metriä korkea Popocatépeti. Maan eteläosassa virtaa joki Rio Balsas Gran Valle del Surin laaksossa. Maan eteläosassa on myös Chiapasin ylänkö. == Ilmasto == Meksiko sijaitsee subtrooppisen ja trooppisen vyöhykkeen välimaastossa, mikä vaikuttaa ilmastoon. Pasaatituulten vuoksi maan Atlantin rannikolla on sateinen ympäri vuoden. Tyynenmeren rannikolla on sadekausi kesäkuusta lokakuuhun. Chiapasin ylänkö on maan sateisinta aluetta, missä vuotuinen sademäärä on noin 2500 mm. Maan kuivin alue on maan kekiosan ylängön pohjoisosassa, missä vuotuinen sademäärä on alle 100 mm. == Luonto == Kasvillisuus on yleensä rehevää ja kuumalla tierra caliente-vyöhykkeellä on alueittain sademetsää. Vuoristojen ja ylänköalueiden rinteillä kasvaa sekametsää ja vielä korkeammilla alueilla on tundraa. Maan keskiosan ylängön pohjoisosan yleisiä kasveja ovat mehikasvit ja piikkipensaat. Rannikkoalueilla on kosteaa savannia. == Lähteet == *
Psammuthis

Psammuthis eli Pasherienmut ("Jumalatar Mutin poika") oli Egyptin 29. dynastian hallitsija eli faarao 392–-391 eaa. Faarao Neferites I:n kuoltua Egyptissä puhkesi vallanperimyssota. Vallasta kamppailivat Neferitesin sukulaiset Hakor ja Psammuthis. Ei tiedetä, olivatko he hänen poikiaan, veljiään tai muuta sukua. Hakor kruunattiin, mutta Ylä-Egyptiä hallinnut Psammuthis onnistui syrjäyttämään Hakoriksen. Hakor puolestaan syrjäytti Psammuthisin noin vuoden kuluttua ja yhdisti sen jälkeen koko Egyptin valtansa alle. == Lähteet == Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Joseph Dietzgen

Joseph Dietzgen (1828–1888) oli saksalainen filosofi, marxisti ja lehtimies. Hän syntyi Reinin provinssissa sijainneessa Blankenbergissä Preussissa 9. joulukuuta vuonna 1828. Hänen isänsä oli Johan Gottfried Anno Dietzgen (1794–1887) ja äitinsä Anna Margaretha Lückerath (1808–1881). Dietzgen oli itseoppinut työläinen, ensisijaisesti parkitsija. Dietzgen vaikuttui Ludwig Feuerbachin ajatuksista ja kehitti filosofina dialektista materialismia itsenäisesti, mutta tutustuttuaan Karl Marxin ja Friedrich Engelsin kirjoituksiin hänestä tuli heidän vankka kannattajansa. Dietzgen oli militantti ateisti. Hän asui ja työskenteli Saksassa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa. Dietzgenin työn tärkein anti marxilaisuudelle oli perusteellinen selvitys epistemologiasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Työväenliikkeen kirjasto Luokka:Saksalaiset filosofit Luokka:Ateistifilosofit Luokka:Materialistit Luokka:Vuonna 1828 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Hujing

Hujing () on pieni saari Taiwaninsalmessa Penghun piirikunnan (Peskadorien saariston) eteläosissa. Kravun kääntöpiiri kulkee saaren kautta ja saari on ilmastoltaan trooppinen tai subtrooppinen. Sijaintinsa myötä saaresta on kehitetty matkakohdetta, ja se on äänestetty kymmenen parhaimman joukkoon Lonely Planetin äänestyksessä maailman vähän tunnetuista matkailusaarista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Taiwanin saaret
Kuuban maantiede

Kuuban maantiede kertoo Kuuban maantieteeseen liittyvistä asioista. Kuuba on saarivaltio, joka sijaisee Meksikonlahden ja Karibianmeren välissä. Yli puolet maan pinta-alasta on tasankoa. == Maastonmuodot == Kuuban saarella on kolme vuorijonoa, joista yksi on Sierra del Rosario, jonka lomassa on Valle de Viñalesin laakso ja kuuluisat karstilaaksot. Toinen vuorijono on Sierra del Escambrayh, missä sijaitsee vuori Sierra de trinidad. Kolmas vuorijono on suurin piirtein rannikkoa myötäilevä Sierra Maestra, missä on maan korkein vuorenhuippu Pico Turquino. Pohjoisrannikon tuntumassa on laguuneja, joiden takana on korallisaaria. == Ilmasto == Kuubassa vallitsee tyypillinen trooppinen ilmasto. Vuodenaikojen lämpötilat eivät vaihtele paljoa maan itäosassa, mutta länsiosassa vuotuiset lämpötilat vaihtelevat hieman enemmän. Sadekausi on toukokuusta lokakuuhun ja vuotuinen sademäärä on noin 1000-1500 mm. Toisinaan esiintyy trooppisia myrskyjä ja hurrikaaneja. == Luonto == Kuuban luonto on säilynyt paremmin kuin muualla Karibialla. Kestämättömät metsänhakkuut ja kosteikkojen raivaus sokeripelloiksi ovat tosin tehneet tuhojaan myös Kuubassa, mutta maassa on edelleen myös koskematonta sademetsää ja kosteikkoja sekä koralliriuttoja. Talouskasvun pelätään kuitenkin jatkossa lisäävän luonnon kulumista.The Nature of Cuba Smithsonian 2003 Noin viidesosa saaresta, 200 metrin yläpuolella, on ollut alkujaan kosteiden metsätyyppien: sademetsän, vuoristometsän ja pilvimetsien peitossa. Niistä on löydetty noin 30 kotoperäistä lajia. Vuonna 1995 arvioitiin, että 75 % metsätyypistä on tuhottu kahvin ja kaakaon viljelyn seköä kaivoseollisuuden ja turismin takia. Yli puolet maan pinta-alasta on ollut kuivaa metsää, mutta 90 % siitä on raivattu viljelyksiksi, laitumeksi ja savanniksi. Vuoristoissa on kasvanut havumetsää, josta on jäljellä kolme yli 250 neliökilometrin laikkua. Metsän päälajina on karibianmänty (Pinus caribaea), jonka suojissa elää monia kotoperäisiä lintu- ja kasvilajeja. Kuuban alueella esiintyy yhteensä yli 7000 kasvilajia, joista 90 on palmuja. Maailman pienin lintu kimalaiskolibri elää Kuubassa, samoin kuin kuubansmaragdikolibri, endeeminen kuubantodi ja kuubanamatsoni. Kansallislintu on kuubantrogoni. Capromys pilorides -hutialajia tavataan Kuuban lisäksi joillakin lähisaarilla. Kuubankrokotiili on kadonnut muualta kuin Kuubasta. Desembarco del Granman kansallispuisto ja Alejandro de Humboldtin kansallispuisto ovat Unescon maailmanperintökohteita. Muita luonnonsuojelualueita on Torquinon ja Cristalin vuorilla sekä Isla de la Juventudin saarella ja Viñalesin laaksossa. == Lähteet == *
Toomas Turb

Toomas Turb (s. 31. tammikuuta 1957, Surju, Pärnumaa, Neuvosto-Viro) on entinen Neuvostoliittoa edustanut virolainen kestävyysjuoksija 1980-luvulla. Toomas Turb aloitti yleisurheilun vuonna 1969 koulussa valmentaja Ain Koovitin johdolla. Myöhemmin Turbin valmentajina toimivat Rein Rooks ja Olav Karikoska. Turb asui Tallinassa ja oli paikallisen "Kalevin" jäsen. Vuonna 1980 hän valmistui Tallinnan valtion pedagogisen instituutin liikuntatieteellisestä tiedekunnasta. Urheilussa Turb voitti kaudella 1979 Viron maastojuoksun 12 km:n mestaruuden. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen maastojuoksumestaruuden ja oli mukana Neuvostoliiton mestaruuskilpailuissa sijoittuen 7:ksi. Vuodesta 1981 tuli Turbille kansainvälinen läpilyöntivuosi. Hän voitti Bukarestissa kesäuniversiadien 10 000 metriä ja oli Neuvostoliiton mestaruuskisojen 10 000 metrillä 5. Samana vuonna hän teki ennätyksensä 3 000 metrillä ja 10 000 metrillä. Ennätyksellään Turb ei kuitenkaan rikkonut Viron 10 000 metrin ennätystä, jonka Enn Sellik oli tehnyt vuonna 1978. Vuonna 1982 hän sai hopea 14 km:n matkalla Neuvostoliiton maastojuoksun mestaruuskilpailuissa, ja näin Turb oli mukana maastojuoksun MM-kisoissa Roomassa kuten myös hänen virolainen maanmiehensä Sellik. He saavuttivat Neuvostoliiton joukkueessa MM-pronssia. Henkilökohtaisesti Turb oli sijalla 71. Saman vuoden Neuvostoliiton mestaruuskilpailuissa hän oli neljäs 10 000 metrilä. Samana vuonna hän teki 5 000 metrilä henkilökohtaisen ennätyksensä ajalla 13.30,53. Hänet valittiin saman vuoden Ateenan EM-kisoihin, mutta sijoitus oli vasta 15. tuloksella 29.15,75. Vuonna 1983 hän voitti hopeaa 10 000 metrissä Neuvostoliiton kansojen VIII kesäspartakiadissa Moskovassa. Samalla kun hänestä tuli Neuvostoliiton mestaruuden voittaja, koska hän oli paras Neuvostoliiton edustaja kisassa. Turbin alkoi tämän jälkeen hiipua. Hän oli vuoden 1984 mestaruuskisoissa 9. Sen jälkeen hän siirtyi ratajuoksusta enemmän maantiejuoksuihin, kuten puolimaratonille. Vuosina 1979–87 Toomas Turb tuli Viron mestariksi 20 kertaa ratajuoksuissa sekä maastojuoksussa. Uransa jälkeen Turb toimi Kalevin yleisurheiluvalmentajana ja yliopiston liikuntaopettajana. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Virolaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Virolaiset yleisurheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vyökäki

Vyökäki (Guira guira) on käkiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä- Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Vyökäki kasvaa 36–42 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Vyökäen pää on kellanruskea ja päälaella on töyhtö. Lajin tummanruskeissa selässä ja siivissä on ohuita valkoisia juovia. Yläperä on valkoinen, ja hyvin pitkä pyrstö on musta ja valkokärkinen. Vyökäen rinta ja vatsa ovat valkoiset ja rinnassa on harmaita juovia. ==Levinneisyys ja elintavat== Vyökäkeä tavataan Brasiliasta Argentiinaan ulottuvalta alueelta. Lajin elinympäristöä ovat ruohomaat, pellot, puoliavoimet metsät ja puistot. Linnut liikkuvat tavanomaisesti muutaman kymmenen yksilön parvina. Vyökäki on peto ja syö esimerkiksi hyönteisiä, sammakoita, matelijoita ja pieniä nisäkkäitä. Lisääntymiskausi on sadekaudella heinäkuusta maaliskuulle. Suuri risupesä on puussa tai kaktuksessa ja samaan pesään munii usea naaras. Jokainen naaras munii 5-7 vihreää munaa, mutta pienimmät munat poistetaan usein pesistä. Vyökäet voivat munia myös karakarojen tai anien pesiin. == Lähteet == Luokka:Käkilinnut
Petrus Plancius

Petrus Plancius (; 1552 Dranouter, Länsi-Flanderi – 15. toukokuuta 1622 Amsterdam, Yhdistyneet provinssit) oli alankomaalainen kartografi, tähtitieteilijä ja kalvinistinen teologi. Plancius oli Alankomaiden ensimmäisten Aasiaan suuntautuneiden retkien tärkeimmistä taustavoimista. Hän myös nimesi löytämiään eteläisen pallonpuoliskon tähdistöjä. ==Elämä ja ura== Saksassa ja Englannissa suoritettujen teologisten opintojen jälkeen Plancius saarnasi Flanderissa ja Brabantissa 1576, Mechelenin lähellä 1577, Leuvenissa ja tuli saarnamieheksi Brysseliin 1578. Kun Parman herttua Alessandro Farnese, Espanjan kuningas Filip II:n Alankomaiden kenraalikuvernööri, valtasi kaupungin vuonna 1585, Plancius pakeni Hollantiin ja ryhtyi samana vuonna Alankomaiden reformoidun kirkon pastoriksi Amsterdamissa, jossa hän teki itsensä tunnetuksi puolustamalla intohimoisesti reformoituja oppeja luterilaisia ja arminolaisia vastaan. Planciuksen osallistuminen Alankomaiden 1500-luvun lopun merellisen laajentumisen valmisteluun oli merkittävää. Hän oli hyvin perehtynyt maantieteeseen ja ylsi merkittäviin saavutuksiin myös kartanpiirtämisessä. Vuonna 1590 Plancius teki viisi karttaa alankomaalaista Raamatun painosta varten. Kaksi vuotta myöhemmin hän laati tunnetun maailmankartan: Nova et exacta terrarum orbis tabula geographica ac hydrographica. Hollantilaiset merenkulkijat ja kauppiaat noudattivat huomattavasti hänen neuvojaan luodessaan uusia reittejä Kiinaan, ja Planciuksen kerrotaan piirtäneen ensimmäisten Intiaan suuntautuneiden matkojen merikartat. Hän innoitti tuotoksillaan Willem Barentsin ja Henry Hudsonin retkikunnat Koillis- ja Luoteisväylän tutkimiseksi. Vuonna 1602 Plancius nimitettiin Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian kartografiksi. Plancius työskenteli eteläisen tähtitaivaan kartoittamisen parissa. Hän opetti merenkulkijoille, erityisesti Pieter Dircksz Keyserille, mutta myös muille merimiehille, miten tähtien sijainnit mitattiin astrolabilla, ja opasti heitä kartoittamaan eteläistä taivasta. Vuosina 1595–1597 hän luetteloi merenkulkijoiden avulla 135 aiemmin kartoittamatonta tähteä eteläiseltä taivaalta. Jotta merenkulkijat löytäisivät uudet tähdet, hän nimesi 12 uutta tähdistöä. Vuonna 1603 tähdistöt sisällytettiin Johannes Bayerin Uranometriaan. 1590_Orbis_Terrarum_Plancius.jpg|Orbis Terrarum 1592_4_Nova_Doetecum_mr.jpg|Nova Francia 1592_Insullae_Moluc._Plancius.jpg|Insulae Moluccae (Molukit) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Alankomaalaiset teologit Luokka:Alankomaalaiset tähtitieteilijät Luokka:Alankomaalaiset maantieteilijät Luokka:Vuonna 1552 syntyneet Luokka:Vuonna 1622 kuolleet
Villa Havulinna

Villa Havulinna voi tarkoittaa seuraavia rakennuksia: *Villa Havulinna, Noormarkun ruukin alueella sijaitseva entinen Ahlström-yhtiön johtajan asunto *Villa Havulinna, Helsingin Oulunkylässä sijainnut huvila, jossa V. I. Lenin asui vuonna 1907
Seinäjoen adventtiseurakunta

Seinäjoen adventtiseurakunta on Seinäjoella toimiva adventtiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1950. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Seinäjoen Pohjan kaupunginossa. Seurakunnan pastorina toimii Satu Mäkelä. Seurakunta kuuluu Suomen Adventtikirkko -kirkkokuntaan. == Lähteet == Adventtiseurakunta Luokka:Suomen adventtiseurakunnat
Jyväskylän Aalto

Jyväskylän Aalto ry on jyväskyläläinen uimaseura, joka syntyi, kun Swimming Jyväskylä ja Kampuksen Plaani yhdistyivät vuoden 2021 lopussa. Seura tarjoaa kilpauintia, taitouintia, uimahyppyjä, uimakouluja ja kurssitoimintaa. Sillä on myös Masters toimintaa ja vauvauintia.https://www.swim.fi/ Kotiuimahallina on Jyväskylän AaltoAlvari. Seuran kilpauimareita ovat muun muassa Ari-Pekka Liukkonen ja uransa päättänyt Mimosa Jallow. Vuonna 2022 seurassa oli noin 1 400 jäsentä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset uintiseurat Luokka:Jyväskyläläiset urheiluseurat
Kylkiäinen (täsmennyssivu)

Kylkiäinen voi tarkoittaa seuraavia: * kylkiäinen, tuote tai palvelu, jonka kuluttaja saa ostaessaan muun tuotteen tai palvelun == Järviä == * Kylkiäinen, Janakkala * Kylkiäinen, Joutsa * Kylkiäinen, Multia * Kylkiäinen, Soini ** Pikku-Kylkiäinen, Soini * Kylkiäinen, Suonenjoki * Kylkiäinen, Ähtäri. Luokka:Järvien täsmennyssivut
Park Lane

Park Lane on kaksiajoratainen tie Lontoon City of Westminsterin kaupunkipiirissä. Se alkaa Hyde Park Cornerin kiertoliittymästä läheltä Piccadillyn länsipäätä, seuraa Hyde Parkin itäreunaa pohjoiseen ja päättyy Marble Archiin Oxford Streetin tuntumassa. Park Lanen itälaidalta alkaa Mayfairin kaupunginosa, jossa tien välittömässä läheisyydessä sijaitsee useita loistohotelleja, esimerkiksi Grosvenor House Hotel, The Dorchester, Hilton ja Four Seasons. Hotellien lisäksi tien varrella on kalliiden automerkkien esittelytiloja. == Historia == Park Lane sai alkunsa Hyde Parkin itäreunaa seuranneesta kulkuväylästä, joka muodostui Henrik VIII:n ympäröityä puiston aidalla 1500-luvulla. Se ei ollut pahaista polkua kummempi ja tunnettiin nimellä Tyburn Lane 1700-luvulle asti. Vaunuliikenteen lisäännyttyä tiellä Kensington Turnpike Trust otti sen hallintaansa vuonna 1741 ja päällysti sen eteläisimmän osuuden kivillä. Mayfairin väkiluvun kasvaessa Park Lanen itälaidalle alettiin rakentaa aatelisten herraskartanoita. Dorchester House valmistui vuonna 1751; tosin rakennuksesta alettiin käyttää tätä nimeä vasta, kun sen ostanut Joseph Damer sai Dorchesterin jaarlin arvonimen vuonna 1792. Grosvenorit, joista myöhemmin tuli Westminsterin herttuoita, asuivat Park Lanella vuodesta 1806 alkaen. Park Lanen merkitys liikenneväylänä alkoi kasvaa 1820-luvulla, jolloin Hyde Park Cornerin ympäristöä kehitettiin arkkitehti Decimus Burtonin suunnitelmien perusteella. Samanaikaisesti Park Lanelle rakennettiin useita uusia arvokiinteistöjä ja kunnostettiin vanhoja. Esimerkiksi Benjamin Dean Wyatt suunnitteli Londonderry Housen ja Apsley Housen uudelleen, ja pohjoisempana kunnostettiin muun muassa Dudley Housea ja Grosvenor Housea. 1800-luvun puolivälissä Robert Stayner Holford muutti Dorchester Housen loisteliaaksi renessanssipalatsiksi. Park Lanen kapeudesta alkoi muodostua ongelma liikenteelle, kunnes hallitus lopulta levensi sitä Oxford Streetiltä Stanhope Gatelle asti vuonna 1868. Kauniit puistonäkymät houkuttelivat kiinteistökeinottelijoita rakentamaan loistohotelleja Park Lanelle maailmansotien välisenä aikana. Keinottelijoita eivät säikäyttäneet edes 1700- ja 1800-luvulla rakennettujen kartanoiden korkeat hinnat. Vuonna 1927 avattu art deco -tyylinen Park Lane Hotel (nykyinen Sheraton) oli Britannian ensimmäinen hotelli, jossa jokaiseen huoneeseen kuului oma kylpyhuone. Grosvenor House Hotel avattiin vuonna 1929, ja samana vuonna purettiin myös Dorchester House, joka korvattiin myöhemmin The Dorchester -hotellilla. Hyde Parkista erotettiin vuonna 1962 kaistale, jotta Park Lane saatiin levennettyä kaksiajorataiseksi. Itäisen ajoradan eteläisin osuus reititettiin Apsley Housen itäpuolitse Hyde Park Corneriin. Hyde Parkin alle rakennettiin valtava pysäköintiluola, jonne mahtuu 1 100 autoa. Vuonna 1963 valmistui 28-kerroksinen Hilton, josta tuli Lontoon uusi maamerkki, ja vuonna 1970 Inn on the Park -hotelli (nykyinen Four Seasons). == Lähteet == Luokka:City of Westminster Luokka:Lontoon kadut
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut 1982

Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1982 järjestettiin Roomassa, Italiassa 21. maaliskuuta, ja ne olivat 10. virallisen MM-arvon saaneet maastojuoksukilpailut. ==Mitalistit== ===Miehet=== Henkilökohtainen kilpailu Kultaa Hopeaa Pronssia Etiopia Mohammed Kedir 33.40,5 Yhdysvallat Alberto Salazar 33.44,8 Uusi-Seelanti Rod Dixon 34.01,8 Joukkuekilpailu Kultaa Hopeaa Pronssia Etiopia Mohammed Kedir Eshetu Tura Wodajo Bulti Miruts Yifter Hana Girma Dereje Nedi 98' 1 6 12 16 28 35 Englanti Mike McLeod Dave Clarke Hugh Jones Julian Goater Steve Kenyon Karl Harrison 114 5 9 11 18 22 49 Neuvostoliitto Aleksandr Antipov Valeri Sapon Enn Sellik Viktor Šumakov Jevgeni Okorokov Toomas Turb 257 19 24 45 46 52 71 === Naiset === Henkilökohtainen kilpailu Kultaa Hopeaa Pronssia Romania Maricica Puică 14.38,9 Romania Fița Lovin 14.40,5 Norja Grete Waitz 14.43,9 Joukkuekilpailu Kultaa Hopeaa Pronssia Neuvostoliitto Jelena Sipatova Raisa Smehnova Tatjana Pozdnjova Galina Saharova 44 7 8 11 18 Italia Agnese Possamai Nadia Dandolo Cristina Tomasini Rita Marchisio 57 4 9 19 25 Englanti Ann Ford Paula Fudge Jane Furniss Ruth Smeeth 67 13 14 16 24 ==Lähteet== * IAAF World Cross Country Championships, 12.0km CC Men, Roma Hippodromo della Campanelle, Date: Sunday, March 21, 1982 * IAAF World Cross Country Championships, 4.7km CC Women, Roma Hippodromo della Campanelle, Date: Sunday, March 21, 1982 1977 Luokka:Vuoden 1982 yleisurheilu Luokka:Rooman urheilu
Andrew Stanton

Andrew Ayers Stanton (s. 3. joulukuuta 1965 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat)Andrew Stanton, Rotten Tomatoes, viitattu 17.5.2023. on yhdysvaltalainen ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten työstään Pixarin animaatioelokuvien parissa. Hän on voittanut kaksi Oscar- palkintoa ja yhden Baftan elokuvapalkinnon. == Koulutus == Stanton suoritti kandidaatintutkinnon (Bachelor of Fine Arts) California Institute of the Arts -yliopistossa vuonna 1987.Taya Zoormandan: Pixar’s WALL-E Inducted Into National Film Registry, California Institute of the Arts, 5.1.2022, viitattu 17.5.2023. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Tehtävät 1995 Toy Story – leluelämää Toy Story Käsikirjoittaja 1998 Ötökän elämää A Bug's Life Käsikirjoittaja 1999 Toy Story 2 Toy Story 2 Käsikirjoittaja 2001 Monsterit Oy Monsters, Inc. Käsikirjoittaja 2003 Nemoa etsimässä Finding Nemo Ohjaaja, käsikirjoittaja 2008 WALL-E WALL·E Ohjaaja, käsikirjoittaja 2012 John Carter John Carter Ohjaaja, käsikirjoittaja 2016 Doria etsimässä Finding Dory Ohjaaja, käsikirjoittaja 2019 Toy Story 4 Toy Story 4 Käsikirjoittaja === Televisiosarjat === Vuodet Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Tehtävät 2017 Stranger Things Stranger Things Ohjaaja 2018 Better Call Saul Better Call Saul Ohjaaja 2019 Legion Legion Ohjaaja 2022 Obi- Wan Kenobi Obi-Wan Kenobi Käsikirjoittaja == Palkinnot ja ehdokkuudet == === Oscar-palkinnot === Vuosi Elokuva Palkinto Lopputulos 1996 Toy Story Paras alkuperäinen käsikirjoitus 2004 Nemoa etsimässä Paras animaatioelokuva 2004 Nemoa etsimässä Paras alkuperäinen käsikirjoitus 2009 WALL-E Paras animaatioelokuva 2009 WALL-E Paras alkuperäinen käsikirjoitus 2011 Toy Story 3 Paras sovitettu käsikirjoitus Academy Awards Search, Oscars.org, viitattu 17.5.2023. === Baftan elokuvapalkinnot === Vuosi Elokuva Palkinto Lopputulos 2004 Nemoa etsimässä Paras alkuperäinen käsikirjoitus 2009 WALL-E Paras animaatioelokuva 2017 Doria etsimässä Paras animaatioelokuva Andrew Stanton, Bafta, viitattu 17.5.2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Farrell

Farrell () on englanninkielinen sukunimi. Se perustuu iirinkieliseen sukunimeen Ó Fearghail, joka tarkoittaa "Fearghalin jälkeläistä".Farrell, Behind the Name, viitattu 17.5.2023. Vuonna 2023 Suomen väestötietojärjestelmässä oli 21 elävää henkilöä, joiden sukunimi oli Farrell.Nimipalvelu, Digi- ja väestötietovirasto, viitattu 17.5.2023. == Tunnettuja Farrell-nimisiä == * Angela Farrell (s. 1952), irlantilainen laulaja * Arthur Farrell (1877–1909), kanadalainen jääkiekkoilija * Bobby Farrell (1949–2010), arubalainen tanssija ja viihdyttäjä * Colin Farrell (s. 1976), irlantilainen näyttelijä * Dave Farrell (s. 1977), yhdysvaltalainen basisti * Glenda Farrell (1901–1971), yhdysvaltalainen näyttelijä * James Gordon Farrell (1935–1979), brittiläinen kirjailija * James T. Farrell (1904–1979), yhdysvaltalainen kirjailija * Jeffrey Farrell (s. 1937), yhdysvaltalainen uimari * Nicholas Farrell (s. 1955), brittiläinen näyttelijä * Perry Farrell (s. 1959), yhdysvaltalainen muusikko * Richard Farrell (1926–1958), uusiseelantilainen pianisti * Sean Farrell (s. 2001), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija * Suzanne Farrell (s. 1945), yhdysvaltalainen balettitanssija * Terry Farrell (s. 1938), brittiläinen arkkitehti * Terry Farrell (s. 1963), yhdysvaltalainen näyttelijä * Thomas F. Farrell (1891–1967), yhdysvaltalainen prikaatinkenraali * Tom Farrell (s. 1944), yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija * Wes Farrell (1939–1996), yhdysvaltalainen muusikko * Yvonne Farrell (s. 1951), irlantilainen arkkitehti == Lähteet == Luokka:Sukunimet
Mys Šmidtan lentoasema

Mys Šmidtan lentoasema (; ICAO: UHMI; kansallinen lentopaikka-tunnus: УХМИ ja ЬХМИ;) on lentoasema Mys Šmidtan kaupunkityyppisessä taajamassa Tšukotkan autonomisessa piirikunnassa Venäjän kaukoidässä, Tšuktšienmeren lähellä. Lentoasema sijaitsee noin kaksi kilometriä Mys Šmidtan keskustasta itäkaakkoon. Mys Šmidta tarkoittaa kirjaimellisesti 'Schmidtinniemeä' ja on nimetty Otto Schmidtin mukaan. Lentokenttä on rakennettu vuonna 1954 silloisen polaaritutkimusaseman läheisyyteen. Tiedosto:Iultinskiy r-n, Chukotskiy, Russia - panoramio.jpg|Iljušin Il-18 nousussa Mys Šmidtan lentoasemalta (2009). Tiedosto:Iultinskiy r-n, Chukotskiy, Russia - panoramio (8).jpg|Mys Šmidtan lentoasemarakennus ja matkustajalentokone sen edustalla (2004). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Mys Shmidta (wikimapia.org) *3 vrk:n sääennuste Mys Šmidtaan (gismeteo.ru) *Аэропорты Чукотки (livejournal.com) Luokka:Tšukotka Luokka:Venäjän lentoasemat Luokka:Arktisen alueen lentoasemat
Via Aurelia (Venetia)

Via Aurelia oli roomalainen tie, joka kulki Venetiassa Italiassa. Se johti Pataviumista Acelumin kautta Raetiaan johtaneelle Via Claudia Augustalle. Venetian Via Aureliaa ei tule sekoittaa paremmin tunnettiin Via Aureliaan, joka kulki Etrurian rannikolla. Venetian Via Aurelia tunnetaan vain huonosti. Sen rakennuttajana pidetään yleensä Gaius Aurelius Cottaa, joka toimi konsulina vuonna 75 eaa. ja Gallia cisalpinan prokonsulina vuonna 74 eaa. Tie mainitaan lähinnä seudun centuriation eli maanmittauksen yhteydessä. == Lähteet == Luokka:Regio X Venetia et Histria Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Via Aurelia (täsmennyssivu)

Via Aurelia voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin roomalaisiin teihin: * Via Aurelia, tie Etruriassa; tunnetuin samannimisistä * Via Aurelia, tie Venetiassa * Via Aurelia Aeclanensis, tie Apulia et Calabriassa
Via Claudia

Via Claudia voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin roomalaisiin teihin: * Via Claudia Augusta, tie Pohjois-Italiasta Raetiaan * Via Claudia nova, Via Caecilian ja Via Claudia Valerian yhdistänyt tie Samniumissa * Via Claudia Valeria, Via Valeriaa jatkanut tie Samniumissa * Via Clodia, tie Etruriassa