EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Elävöittävän lähteen luostari (Anáfi)

Elävöittävän lähteen luostari () eli Káto Panagía (Κάτω Παναγία, ”Alempi Neitsyt Maria”) on ortodoksinen luostari Anáfin saarella Kreikassa. Se on omistettu Neitsyt Marialle ”Elävöittävälle lähteelle”. Luostari on munkkiluostari, mutta nykyisin asumaton. Elävöittävän lähteen luostari sijaitsee Anáfin itäosissa kannaksella, joka erottaa saaren itäkärjen muusta saaresta. Se on saaren tärkein luostari. Luostari on rakennettu samalla paikalle kuin antiikin aikainen Apollon Aigleteen temppeli, ja hyödyntää lukuisia temppelin rakenneosia. Luostarin alueella on myös paljon muita antiikin aikaisia jäänteitä. Luostarin kirkko on rakennettu vuonna 1887. Luostari on saarella suosittu vaelluskohde, ja kulku sinne saaren pääkylästä eli Chórasta kestää noin kaksi tuntia. Luostarilta kulkee polku edemmäksi Kalamiótissan luostarille (Áno Panagía, ”Ylempi Neitsyt Maria”). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Anáfi Luokka:Kreikan luostarit
Elävöittävän lähteen luostari

Elävöittävän lähteen luostari voi viitata seuraaviin luostareihin: * Elävöittävän lähteen luostari, luostari Anáfin saarella Kreikassa * Elävöittävän lähteen luostari, luostari Istanbulissa Turkissa
Filósofoksen luostari

Panagía (Neitsyt Maria) Filósofoksen luostari (, tai vain Μονή Φιλοσόφου, Moní Filosófou) on ortodoksinen luostari Kreikassa. Se sijaitsee Loúsioksen rotkossa Arkadiassa Peloponnesoksen niemimaalla. Filósofoksen luostari muodostuu kahdesta osasta, jotka ovat Vanha ja Uusi Filósofoksen luostari. Vanha luostari on perustettu bysanttilaisella kaudella vuonna 963, ja sen perusti keisari Nikeforos Fokaksen sihteeri ja filosofos Johannes (Ioannes) Lampardopulos. Luostari sai lisänimensä tämän virkanimikkeestä. Luostarista on säilynyt sen bysanttilaistyylinen kirkko. Uusi Filósofoksen luostari perustettiin 1600-luvun puolivälissä. Varmuudella sen tiedetään olleen olemassa vuonna 1691. Sen perustajat tulivat vanhasta luostarista. Uusi luostari sijaitsee Loúsios-joen länsipuolella. Luostarin katholikon eli pääkirkko on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle. Kirkko on pohjakaavaltaan risti suorakulmiossa ja siinä on kupoli. Kirkko on koristeltu sisältä kreetalaista koulukuntaa edustavilla seinämaalauksilla, jotka ovat vuodelta 1663. Uusi luostari toimii Johannes Kastajan luostarin alaisuudessa. Vuonna 2011 luostarissa oli 7 asukasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Gortynía Luokka:Kreikan luostarit
Leandersson

Leandersson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Gösta Leandersson (1918–1995), ruotsalainen maratonjuoksija * Jonas Leandersson (s. 1990), ruotsalainen suunnistaja * Matthew Leanderson (1931–2006), yhdysvaltalainen soutaja ja olympiamitalisti * Tomas Leandersson (1966–2021), ruotsalainen keilaaja
Sarr

Sarr on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Ismaïla Sarr (s. 1998), senegalilainen jalkapalloilija * Jacques Sarr (1934–2011), senegalilainen roomalaiskatolinen piispa * Malang Sarr (s. 1999), ranskalainen jalkapalloilija * Marian Sarr (s. 1995), saksalainen jalkapalloilija * Mohamed Mbougar Sarr (s. 1990), senegalilainen kirjailija * Momodou Sarr (s. 2000), suomalainen jalkapalloilija * Ouleymata Sarr (s. 1995), ranskalainen jalkapalloilija * Pape Sarr (s. 1977), senegalilainen jalkapalloilija * Théodore-Adrien Sarr (s. 1936), senegalilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali.
Hassan Paššan moskeija

Hassan Paššan moskeija () on moskeija Kosin kaupungissa Kosin saarella Kreikassa. Se sijaitsee lähellä Hippokrateen puuta ja Nerantzián linnaa. pienoiskuva|vasen|upright=0.96|Hassan Paššan moskeija ja Hippokrateen puu. Moskeija rakennettiin noin vuonna 1778–1786. Se on saanut nimensä rakennuttajastaan Hassan paššasta, saaren tuolloisesta hallitsijasta. Moskeijan rakentamisessa käytettiin uudelleen antiikin aikaisten rakennusten osia. Moskeija on kaksikerroksinen pienen palatsin näköinen rakennus vailla tyypillistä kupolia. Siihen kuuluu minareetti, joka kärsi vaurioita italialaisvallan aikana vuoden 1933 maanjäristyksessä, ja kunnostettiin tämän jälkeen. Moskeija kärsi vaurioita myös vuoden 2017 maanjäristyksessä, ja kunnostettiin uudelleen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kos Luokka:Kreikan moskeijat
Johannes Kastajan katedraali (Firá)

Johannes Kastajan katedraali () eli Ntómo (Ντόμο < ) on katolinen kirkko Firán kaupungissa Santorínilla Kreikassa. Se on roomalaiskatolisen Santorínin hiippakunnan katedraali eli piispanistuin. Katedraali sijaitsee Firán pohjoisosien katolisissa kortteleissa. Se valmistui vuonna 1823. Kirkko vaurioitui maanjäristyksessä vuonna 1956 ja sen kunnostaminen valmistui vuonna 1975. Väliaikana katedraalina toimi Neitsyt Marian perisynnittömän sikiämisen kirkko. Kirkko edustaa arkkitehtuuriltaan barokkityyliä ja eroaa monin tavoin saaren useimmista muista, ortodoksisista kirkoista. Kirkkoon kuuluu kupoli ja koristeellinen kellotorni. Santorínin ortodoksinen katedraali on samoin Firássa sijaitseva Vapahtajan temppeliintuomisen katedraali. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Firá Luokka:Kreikan katoliset katedraalit
Johannes Kastajan katedraali

Johannes Kastajan katedraali voi viitata seuraaviin kirkkoihin: * Johannes Kastajan katedraali, katolinen katedraali Santorínilla Kreikassa. * Johannes Kastajan katedraali, anglikaaninen katedraali St. John'sissa Kanadassa. * Johannes Kastajan katedraali, katolinen katedraali St. John'sissa Kanadassa. * Johannes Kastajan katedraali, katolinen katedraali Wrocławissa Puolassa. == Katso myös == * Pyhän Johanneksen katedraali, useita kirkkoja
Izzat Ghazzawi

Izzat Ghazzawi (; 1952–2003) oli palestiinalainen kirjailija ja yliopistoluennoitsija. Hänelle myönnettiin vuonna 2001 Saharov-palkinto. == Elämä ja kirjallinen ura == Izzat Ghazzawi syntyi Länsirannalla Palestiinassa, jonne hänen vanhempansa olivat muuttaneet pakolaisina vuonna 1948. Hän valmistui maisteriksi Birzeitin yliopistosta pääaineenaan englantilainen kirjallisuus. Hän työskenteli palestiinalaiskirjailijoiden liiton puheenjohtajana, kirjoitti novelleja, romaaneja ja arvosteluja sekä järjesti Palestiinan ensimmäisen kansainvälisen kirjailijakonferenssin vuonna 1997. Izzat Ghazzawi kuoli 4. huhtikuuta 2003. == Rauhantyö == Ghazzawi toimi palestiinalaisten oikeuden ja rauhan neuvoston toimeenpanevan komitean jäsenenä. Israelin viranomaiset vangitsivat Ghazzawin useaan otteeseen poliittisen toiminnan vuoksi. Vuonna 1992 Ghazzawi tapasi Jerusalemissa israelilaisten kirjailijoiden kanssa ja alkoi edistää yhdenvertaisuutta ja vuoropuhelua palestiinalaisten ja israelilaisten välillä. Vuonna 1993 Israelin armeija tappoi Ghazzawin 16-vuotiaan pojan Ramyn. Henkilökohtaisesta tragediasta huolimatta Ghazzawi jatkoi kulttuurista ja poliittista vuoropuhelua israelilaisten kanssa ja sai työstään Saharov-palkinnon vuonna 2001. == Lähteet == Luokka:Palestiinalaiset kirjailijat Luokka:Palestiinalaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Johannes Kastajan luostari (Gortynía)

Johannes Kastajan luostari () on ortodoksinen luostari Kreikassa. Se sijaitsee Loúsioksen rotkossa Arkadiassa Peloponnesoksen niemimaalla. Se on munkkiluostari ja omistettu Johannes Kastajalle eli Johannes Edelläkävijälle. Johannes Kastajan luostari on perustettu bysanttilaisella kaudella 1100-luvulla. Kreikan vapaussodan aikana vuonna 1821 luostari toimi turvapaikkana. Se lakkautettiin vuonna 1834 kuninkaan päätöksellä, joka lakkautti kaikki pienet luostarit. Se palautettiin toimintaan kuitenkin jo vuonna 1838. Luostariin ei kirjattu asukkaita vuoden 2011 väestönlaskennassa. Luostari sijaitsee Loúsios-joen itäpuolella Stemnítsan ja Dimitsánan kylien välillä. Se on rakennettu rotkon jyrkkään kallioseinämään, ja sieltä on hyvä näköala rotkoon. Luostarin katholikon eli pääkirkko on yksilaivainen basilika. Läheinen Filósofoksen luostari kuuluu Johannes Kastajan luostarin alaisuuteen. Tätä Johannes Kastajan luostaria ei tule sekoittaa Arkadian toiseen Johannes Kastajan luostariin Vóreia Kynourían kunnassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Gortynía Luokka:Kreikan luostarit
Johannes Kastajan luostari (Vóreia Kynouría)

Johannes Kastajan luostari () on ortodoksinen luostari Kreikassa. Se sijaitsee Vóreia Kynourían kunnassa Arkadian alueyksikössä Peloponnesoksen niemimaalla. Se on nunnaluostari ja omistettu Johannes Kastajalle eli Johannes Edelläkävijälle. Johannes Kastajan luostarin katsotaan olevan perustettu 900- tai 1000-luvulla. Viimeistään se on ollut olemassa vuonna 1126, jolta vuodelta luostarin kirkko siinä olevan kirjoituksen mukaan on peräisin. Luostarin rakennukset ovat saaneet nykyisen muotonsa vuonna 1704. Kreikan vapaussodan aikana luostari toimi turvapaikkana ja sotasairaalana. Luostari oli alun perin munkkiluostari. Se taantui 1800-luvulta 1900-luvulle tultaessa ja muutettiin nunnaluostariksi vuonna 1980. Luostari sijaitsee Párnonas-vuoren rinteessä Tános-joen rotkon laidalla lähellä Perdikóvrysin ja Kastrín kyliä, noin 30 kilometriä länteen Ástroksesta. Luostarin keljarakennukset on tehty Π-kirjaimen muotoon. Itä- ja eteläsivulla kerroksia on kolme ja pohjoissivulla kaksi. Keskellä on pieni piha sekä luostarin katholikon eli pääkirkko ja luola. Luostari juhlii vuosittain 6. ja 14. syyskuuta. Tätä Johannes Kastajan luostaria ei tule sekoittaa Arkadian toiseen Johannes Kastajan luostariin Gortynían kunnassa lähellä Dimitsánaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan luostarit Luokka:Vóreia Kynouría
Johannes Kastajan luostari

Johannes Kastajan luostari voi viitata seuraaviin luostareihin: * Johannes Kastajan luostari, luostari Loúsioksen rotkossa Arkadiassa Kreikassa * Johannes Kastajan luostari, luostari Vóreia Kynourían kunnassa Arkadiassa Kreikassa == Katso myös == * Pyhän Johanneksen luostari, useita luostareita
Methónin linna

Methónin linna () on linna Methónin kylässä Kreikassa. Se sijaitsee niemessä kylän eteläpuolella Peloponnesoksen niemimaan lounaiskulmassa. == Historia == Linna on venetsialaisten rakentama sen jälkeen kun nämä saivat paikan hallintaansa frankeilta neljännen ristiretken jälkeen vuonna 1209. Se kukoisti 1400-luvulle kestäneen venetsialaisvallan ajan ja oli tuolloin Kreikan merkittävimpiä linnoituksia. Koko kaupunki oli alun perin linnoitusmuurien sisällä. Linnoituskaupunki hyvine satamineen oli keskiajalla tärkeä asemapaikka pyhiinvaeltajien matkalla Länsi-Euroopasta Pyhään maahan sekä merkittävä kauppalaivojen satama idän ja lännen välillä. Turkkilaiset osmanit valtasivat linnan piirityksen jälkeen vuonna 1500. Venetsialaiset saivat sen takaisin vuonna 1686. Toinen osmanivallan aika alkoi vuonna 1715. Kreikkalaiset eivät saaneet linnaa vallattua vapaussodan aikana lukuisista yrityksistä huolimatta. Egyptin Ibrahim pašša saapui joukkoineen Methóniin vuonna 1825, ja linna toimi tämän jälkeen egyptiläisten päätukikohtana näiden kreikkalaisten vastaisissa sotatoimissa Peloponnesoksella. Egyptiläiset antautuivat Nicolas Joseph Maisonin johtamille ranskalaisille vuonna 1828. Itsenäisen Kreikan alkuaikoina asutus siirrettiin muurien ulkopuolelle nykyisen kylän paikalle, ja linnoitus autioitui. == Rakennus == pienoiskuva|vasen|Linnaa sisältä. Linnan pinta-ala on noin 9,3 hehtaaria. Sitä kiertää vallihauta, ja se yhdistyy Methónin kylään vallihaudan ylittävällä 14-kaarisella sillalla, joka johtaa pääportille. Linna voidaan jakaa kahteen osaan. Sen pohjoisosa nykyisen kylän ja pääportin puolella on linnoitettu voimakkaimmin, sillä se on linnoituksen haavoituvin osa. Linnan eteläpuoli taas muodostaa alueen, jossa kaupunki sijaitsi. Näitä kahta osaa erottaa muuri, jossa on viisi tornia. Pääportin kummallakin puolella on suuret bastionit. Kolmas bastioni on linnan länsisivulla. Pääportin lisäksi linnassa on kuusi muuta porttia, joista kolme oli sataman puolella. Muurin korkeus on pohjoissivulla 11 metriä. Linnan sisäosissa on venetsialaisaikaisten rakennusten raunioita sekä kahden turkkilaisen kylpylän jäänteet. Moskeija oli rakennettu varhaisemman kolmilaivaisen, oletettavasti Johannes Teologille omistetun basilikakirkon paikalle. Alueella on myös venetsialaisaikainen yksilaivainen Vapahtajan kirkastumisen kirkko. Linnan niemen eteläkärjessä olevalla luodolla on pieni merilinnoitus, joka on yhdistetty päälinnaan sillalla. Merilinnoituksessa on kahdeksankulmainen torni, ja se tunnetaan tästä nimellä Boúrtzi, mikä tulee turkin kielen tornia tarkoittavasta sanasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan linnat Luokka:Pýlos- Néstoras
Morosinin lähdekaivo

Morosinin lähdekaivo (), myös Leijonakaivo (Κρήνη των Λεόντων, Kríni ton Leónton) eli Liontária (Λιοντάρια), on lähdekaivo Iraklionin kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee kaupungin keskustassa Plateía Eleftheríou Venizélou -aukiolla tai epävirallisemmin Plateía Leontarión -aukiolla. Lähdekaivo valmistui venetsialaisvallan aikana vuonna 1628. Sen rakennutti Francesco Morosini, ja se otettiin käyttöön Pyhän Markuksen päivänä 25. huhtikuuta mainittuna vuonna. Lähdekaivon vesi tuli 15 kilometriä pitkästä akveduktista Gioúchtas-vuorelta, ja sen sanotaan tuoneen kaupunkilaisille tynnyriä vettä päivässä. Lähdekaivon alaosa on koristeltu kreikkalaisen mytologian vesiaiheilla, erityisesti tritoneilla ja delfiineillä. Yläosassa on neljä leijonaa, joiden suusta vesi virtaa. Kaiken huippuna oli alun perin Poseidon-patsas, joka tuhoutui osmanivallan aikana. Turkkilaiset tekivät lähdekaivoon muutoksia vuonna 1847, mikä tuhosi osan alkuperäisistä koristeluista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Iraklion Luokka:Kreetan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kreikan lähteet
Ntaoú Pentélin luostari

”Taó” (Ntaoú) Pentélin Pantokrátorin luostari () on ortodoksinen luostari Itä- Attikassa Kreikassa. Se sijaitsee Pentélin kunnassa Ntaoú Pentélin kylässä. Luostari on omistettu Pantokratorille eli Kristus kaikkivaltiaalle. == Historia == Ntaoú Pentélin luostari on perustettu bysanttilaisella kaudella 900-luvulla. Saraseenit tuhosivat sen, jonka jälkeen Johannes (Ioannis) Kamateros rakennutti sen uudelleen 1100-luvulla. Vuoden 1204 jälkeen luostariin asettuivat katoliset frankit. Turkkilaiset tuhosivat luostarin vuonna 1465. Se rakennettiin jälleen uudelleen vuonna 1575. Tämän jälkeen luostari kukoisti ja siellä oli suuri määrä asukkaita. Vuonna 1680 algerialaiset merirosvot surmasivat kaikki luostarin munkit paria lukuun ottamatta. Surmattujen 179 munkin haudat löydettiin vuonna 1965. Luostari perustettiin uudelleen nunnaluostarina vuonna 1963 ja avattiin vuonna 1971. Luostarin nimen ”Ntaoú" on muuntunut sen vanhasta lempinimestä ”Taó” (Ταώ), jonka taas arvellaan olevan peräisin sen kamanassa ja seinissä kuvatuista riikinkukoista (). == Rakennus == Luostarin vanha pääkirkko (katholikon) on alun perin bysanttilaiselta ajalta ja omistettu Vapahtajan kirkastumiselle (Metamórfosi tou Sotíros). Luostarissa on myös uusi suurempi kirkko sekä kappelit, jotka on omistettu Pyhälle Stylianokselle (Ágios Stylianós), Pyhälle Barsanufiokselle (Ágios Varsanoúfios), Pyhille taksiarkeille eli arkkienkeleille (Pammégistoi Taxiárches), Pyhälle Onufriokselle (Ágios Onoúfrios) ja Pyhälle Fanuriokselle (Ágios Fanoúrios). 179 marttyyrimunkin pyhäinjäännökset ovat kappelissa pääkirkon yhteydessä. Luostarissa on työpajatiloja sekä bysanttilaisen musiikin koulu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan luostarit Luokka:Pentéli
Thomas Graham

Thomas Graham (10. joulukuuta 1805 Glasgow, Skotlanti – 16. syyskuuta 1869 Lontoo, Englanti) oli brittiläinen kemisti ja virkamies, joka tunnettiin uraauurtavista tutkimuksistaan dialyysin ja kaasujen diffuusion alalla. Häntä pidetään yhtenä kolloidikemian perustajista. == Ura == Graham oli glasgowilaisen kauppiaan poika. Vuonna 1819 hän kirjautui Glasgowin yliopistoon aikomuksenaan päästä Skotlannin kirkon kirkon papiksi, mutta vaihtoi alansa luonnontieteisiin opintojensa aikana. Graham väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1824, nimitettiin kemian professoriksi vuonna 1830 Glasgowissa ja vuonna 1837 Lontoon University Collegessa. Hänet nimitettiin Englannin rahapajan johtajaksi vuonna 1855. Grahamin lukuisiin ja keskeisimpiin töihin kuuluvat tutkimukset kaasujen diffuusiosta, niiden liikkeestä ja purkautumisesta (1834, 1846 ja 1849) sekä nesteiden diffuusiota ja osmoottisia ilmiöitä koskevat tutkimukset (1850 ja sen jälkeen ilmestyneet julkaisut), jotka johtivat hänet keksimään dialyysi-menetelmän, jonka avulla kristalloidit ja kolloidit voidaan erottaa toisistaan. Graham näytti, että samaan kaasuun sekoittuvat eri tiheät kaasut saman lämpötilan ja paineen vallitessa nopeudella, joka on kääntäin verrannollinen niiden tiheyksien neliöjuuriin. Hänen puhtaasti kemiallisista teoksistaan mainittakoon tutkimukset isomeerisistä fosforihapoista (1833), fosforivedystä (1836) ja vedyn ja palladiumin seoksesta (1868). Grahamin tutkimusten omaperäisyyden lisäksi niiden yhteisenä piirteenä on hänen käyttämiensä menetelmien yksinkertaisuus. Hänen teoksensa kemian alkeista (1837) ja sen saksankielinen käännös olivat aikanaan suosituimpia oppikirjoja Euroopan yliopistojen kemian opetuksessa. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset kemistit Luokka:Brittiläiset fyysikot Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Royal Societyn jäsenet Luokka:Vuonna 1805 syntyneet Luokka:Vuonna 1869 kuolleet
Saulieu

Saulieu on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche- Comtén alueella. Se sijaitsee noin 46 kilometriä Montbardin kaupungista etelään. Saulieu oli tärkeä kaupunki Rooman vallan aikaan, ja jonka kautta kulki roomalainen tie Via Agrippa. Vuonna 177 kaupungissa kolme miestä koki marttyyrikuoleman uskonsa vuoksi, ja heidät julistettiin pyhiksi. Tämän jälkeen Saint Andochen, Saint Thyrsen ja Saint Felixin pyhäinjäännökset houkuttelivat pyhiinvaeltajia kaupunkiin tuoden samalla vaurautta. Pyhäinjäännökset ovat Carraran marmorista 200-luvulla valmistetussa sarkofagissa Saint-Andochen basilikassa, joka on rakennettu 1100-luvulla. Kaupungissa on jäljellä osia sen keskiaikaisesta linnoituksesta. Kaupungin nähtävyysiin kuuluu museo Musée François Pompon, jossa on näytteillä kaupungissa syntyneen kuvanveistäjä François Pomponin eläinaiheisia veistoksia. Saulieu on tunnettu gastronomiastaan. Kaupungin ravintoloissa tarjoillaan laadukasta burgundilaista ruokaa, ja ravintoloista kuuluisin on aikanaan jopa kolme Michelin-tähteä saanut La Côte d'Or. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Tunnettuja kuntalaisia== *Claude Courtépée (1721-1781), historioitsija *François Pompon (1855-1933), kuvanveistäjä *Alexandre Dumaine (1895-1974), kokki *Bernard Loiseau (1951-2003), kokki Tiedosto:Saulieu_-_Musee.jpg|Musée François Pompon Tiedosto:Saulieu_-_Taureau_de_Pompon_2.jpg|François Pomponin veistos Tiedosto:Triumph_TR3_04.jpg|Ravintola La Côte d'Or ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Anne Beathe Tvinnereim

Anne Beathe Kristiansen Tvinnereim (s. 22. toukokuuta 1974 Halden) on norjalainen keskustapuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kehitysyhteistyöministerinä Støren hallituksessa lokakuusta 2021 helmikuuhun 2025. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Anne Beathe Tvinnereim Norjan suurkäräjien nettisivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jamrudin taistelu

Jamrudin taistelu oli 30. huhtikuuta 1837 käyty taistelu Afganistanin ja Sikhivaltion välillä Jamrudin hallinnasta Khaibarsolan eteläosassa. Taistelu alkoi afgaanien yritettyä jälleenvallata aikaisemmin sikheille menettämänsä linnoitus Jamrudissa. Lopulta sen valtaus ei kuitenkaan onnistunut. ==Tausta== Jamrud oli strategisesti tärkeä paikka Khaibarsolan eteläosassa. Afgaanit olivat rakennuttaneet paikalle linnoituksen, jonka tarkoitus oli hallita kulkua solaan. 1800-luvun alkupuolella tuolloista fgaanien Dorrani-valtakuntaa uhkasi Randžit Singhin johtama Sikhivaltio. Sikhit olivat vallanneet useita Dorranien hallkitsemia alueita, kuten Attockin vuonna 1813 ja Multanin vuonna 1818. Afgaanit olivat myös menettäneet koko Kashmirin alueen. Eteneminen kohti Afganistanin sydänaluetta jatkui tulevina vuosina. Lopulta afgaanit menettivät myös Peshawarin ja talvella vuonna 1836 sikhit valtasivat myös Jamrudin linnoituksen. Huhtikuussa 1837 afgaaneille näytti tarjoutuneen tilaisuus iskeä takaisin. Afganistanin silloinen emiiri Dust Muhammad sai kuulla tiedustelijoiltaan, että huomattava osa Jamrudissa olleista sikhisotilaista oli vedetty sikhien pääkaupunki Lahoreen. Dust Muhammad alkoi kerätä joukkoja Jamrudin takaisinvaltaamiseksi omassa pääkaupungissaan Kabulissa. Jamrudin valtaus olisi saattanut merkitä myös Peshawarin jälleenvaltausta. Joukkojen innoittamiseksi ja keräämiseksi sikhejä vastaan julistettiin jihad. ==Taistelu== Kohti Jamrudia huhtikuussa 1837 eteneviä afgaanijoukkoja johti Dust Muhammadin kaksi poikaa Muhammad Akbar Khan ja Muhammad Afsal Khan. Perille päästyään afgaanit piirittivät linnoituksen. Piirityksen aikana he saivat lisää vahvistuksia Afganistanista ja joukkojen määrä Jamrudissa nousi suurin piirtein lukemaan 20 000. Piirityksen aikana linnoituksen muureja tulitettiin tykeillä. Afgaanien onnistui viimein murtaa osa muurista, mutta 30. huhtikuuta paikalle saapui sikhikenraali Hari Singh Nalwan johtama 10 000 miehen armeija. Sikhit hyökkäsivät afgaaneja vastaan ja heistä suurin osa pakotettiin vetäytymään. Muhammad Afsalin johtamat noin 2 000 afgaania onnistuivat kuitenkin viivyttämän sikhien etenemistä jonkin aikaa ja afgaanien ratsuväki teki onnistuneen rynnäkön. Muutamien onnistumisien innoittamana afgaanikomentajien onnistui kerätä vetäytyvät joukkonsa uudestaan kasaan ja järjestää vastahyökkäys. Sikhien Hari Singh Nalwa haavoittui ja kuoli myöhemmin vammoihinsa. Afgaanien ei kuitenkaan enää onnistunut vallata itse linnoitusta, vaan he vetäytyivät kun paikalle saapui uusia sikhien vahvistuksia. ==Seuraukset== Taistelun molemmat osapuolet julistautuivat sen voittajiksi. Sikhien oli lopulta onnistunut pitää Jamrudin linnoitus itsellään ja hallita näin Khaibarsolan eteläosaa. Toisaalta Sikhivaltion jatkuva laajentuminen kohti Afganistania pysähtyi. ==Lähteet== Luokka:Afganistanin sotahistoria Luokka:Pakistanin sotahistoria Luokka:1837
Harrogate Royal Hall

Harrogate Royal Hall on edvardiaanisen ajan teatterirakennus Harrogaten kaupungissa Pohjois-Englannissa. Se valmistui 1903 suunnittelijanaan Frank Matcham. Sen teatteri on kapasiteetiltaan 978 henkeä. Tila on muunnettavissa esimerkiksi juhlakäyttöön sekä pienemmille yleisömäärille. Alkuperäisen rakennuksen ympäristöön on rakennettu nykyaikainen konferenssikeskus jossa on mm. auditorio, ravintoloita sekä näyttelytiloja. == Lähteet == Luokka:Englannin teatterit Luokka:North Yorkshiren rakennukset ja rakennelmat
Sign of the Times

Sign of the Times on brittilaulaja Harry Stylesin kappale ja ensimmäinen soolosingle. Se julkaistiin 7. huhtikuuta 2017 ensimmäisenä singlenä tämän esikoisalbumilta Harry Styles. Stylesin mukaan kappale kertoo äidistä, joka saa hetki lapsensa syntymän jälkeen tietää kuolevansa pian. Sen ovat kirjoittaneet Styles, Jeff Bhasker, Tyler Johnson, Ryan Nasci, Mitch Rowland ja Alex Salibian. Bhasker myös tuotti kappaleen. Kappale nousi singlelistan ensimmäiselle sijalle Isossa-Britanniassa. Yhdysvalloissa se saavutti neljännen sijan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2017 kappaleet Luokka:Brittiläiset popkappaleet Luokka:Brittiläiset rockkappaleet Luokka:Alternative rock -kappaleet Luokka:Britannian singlelistan ykköset
Alomantia

Alomantia tarkoittaa suolan avulla ennustamista. Suolan avulla ennustamiseen sanotaan olevan kaksi tapaa. Suolaa voidaan heittää tuleen, jonka jälkeen tehdään ennustuksia siitä nousevan savun kuvioista. Voidaan myös heittää suolaa tasaiselle pinnalle ja tehdä tulkinta syntyneestä kuviosta. == Lähteet == * Suuri ennustuskirja, s.180. Suomentanut Eila Hirvonen. Gummerus, 1992. Luokka:Ennustaminen
Julkiset yrityspalvelut Suomessa

Julkiset yrityspalvelut Suomessa ovat Suomessa toimiville yrityksille suunnattuja, julkisen sektorin toimijoiden tuottamia palveluita. Julkiset yrityspalvelut erovat toisaalta yksityisten yritysten tuottamista ja toisaalta kuluttajille tarkoitetuista palveluista. Suomen virallinen tilasto tunnistaa seuraavat yrityspalveluiden ryhmät: # tietotekniset palvelut # mainostoiminta # työllistämistoiminta # lakiasiainpalvelut # laskentatoimi, kirjanpito ja tilintarkastus # liikkeenjohdon konsultointi # arkkitehti- ja insinööripalvelut # tekninen testaus ja analysointi # markkina- ja mielipidetutkimukset. Julkisten yrityspalveluiden merkittäviä tuottajia ovat: # kunnat # Pro Agria # ammattikorkeakoulut # Business Finland, 5. Finnvera # TE-palvelut # ELY:t # Uusyrityskeskukset. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalainen yhteiskunta Luokka:Yritystoiminta
Janwillem van de Wetering

Janwillem van de Wetering (1931 Rotterdam, Alankomaat – 2008 Blue Hill, Maine, YhdysvallatWetering, Van De Janwillem, Kirjasampo, viitattu 5.11.2021) oli alankomaalainen jännityskirjailija. Hän kirjoitti englanniksi ja hollanniksi. Ennen Yhdysvaltoihin muuttoaan Wetering työskenteli Amsterdamissa poliisina. Hän asui puolitoista vuotta buddhalaisessa luostarissa Japanissa, mistä hän kertoo omaelämäkerrallisissa teoksissaan. Esikoisteos Outsider in Amsterdam ilmestyi 1975, ja siinä hän kuvaa nuorisoa, huumeita ja buddhalaisuutta. Sama henkilökatras, rikospoliisit Henk Grijpstra ja Rinus de Gier, on mukana muissakin Weteringin poliisiromaaneissa. Hän on kirjoittanut myös lastenkirjoja. ==Suomennetut teokset== * Kuolema kanavalla (The Corpse on the Dike), suom. Aulis Rantanen ja opiskelijat, Helsinki: WSOY 1980 Sarja: Sapo, 245 ISBN 951-0-09600-8 * Mainen viikatemies (The Maine Massacre), suom. Aulis Rantanen, Helsinki: WSOY 1983 Sarja: Sapo, 278 ISBN 951-0-11574-6 * Taidekauppiaan kuolema (The Japanese Corpse), suom. Aulis Rantanen, Helsinki: WSOY 1988 Sarja: Sapo, 316 ISBN 951-0-14973-X * Tappava äly (Mind Murders), suom. Aimo Harjula, Hyvinkää: Viihdeviikarit 1987 Sarja: Jännityksen mestarit, 7 ISBN 951-611-131-9 * Tappava sade (Hard Rain), suom. Aimo Harjula, Hyvinkää: Viihdeviikarit 1989 Sarja: Jännityksen mestarit, 28 ISBN 951-611-208-0 * Komisario Saiton pieni satori (Inspector Saito's Ssmall Satori), suom. Aulis Rantanen ja opiskelijat, Helsinki: WSOY 1989 Sarja: Sapo, 332 ISBN 951-0-15900-X ** Kaukonäköinen Saito ** Komisario Saiton pieni satori ** Saito ja Kettutyttö ** Saito ja kahdenkymmenen senin postimerkki ** Saito ja pyhä kapula ** Saito ja shogun ** Saito vastaan Saatana ** Saito vastaan Saito ** Saiton selonteko ** Samurai Saito ** Sekoilua veneessä * Oikukkaat miljoonat (Seesaw Millions), suom. Hanna Tarkka, Helsinki: WSOY 1992 Sarja: Sapo, 357 ISBN 951-0-17941-8 * Katulintu (The Streetbird), suom. Hanna Tarkka, Helsinki: WSOY 1994 Sarja: Sapo, 377 ISBN 951-0-19391-7 ;Novelli * Lady Hillary, suom. Aimo Harjula, antologiassa: Pahan palkka, toim. Jeffery Deaver; suom. Aimo Harjula, Helsinki: Gummerus: Book Studio 2003 ISBN 951-20-6305-0 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Christopher Hawtree, Janwillem van de Wetering, Obituary, The Guardian 14.10.2008, viitattu 5.10.2021 Luokka:Alankomaalaiset kirjailijat Luokka:Englanninkieliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Eight Headed Serpent

__NOTOC__ Eight Headed Serpent on Impaled Nazarenen kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 28. toukokuuta 2021. Albumin avauskappale ”Goat of Mendes” julkaistiin 7″-singlenä, jonka b-puolelta löytyy uudelleen äänitetty versio Ugra-Karma-albumin kappaleesta ”The Horny and the Horned”. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 8-/10Levyarvostelu: Impaled Nazarene Eight Headed Serpent Viitattu 5.11.2021. * Kaaoszine: 7/10Impaled Nazarenen 13. studioalbumi ei pyydä (edelleenkään) anteeksi Viitattu 5.11.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2021 albumit Luokka:Impaled Nazarenen albumit
Pensasleppä

Pensasleppä (Alnus alnobetula) on pensasmainen leppälaji, joka esiintyy laajasti pohjoisen puoliskon lauhkealla ja boreaalisella vyöhykkeellä. Pensasleppä kasvaa 0,5–2 metriä korkeaksi. Sen kuori on harmaa tai ruskea ja sileä. Lehtilapa on tavallisesti 1–5 cm pitkä, ehyt, soikea ja lyhyesti suippokärkinen. Lehti on väriltään päältä tummanvihreä ja alta kirkkaanvihreä. Lehtilaita on sahahampainen tai heikosti toissahainen. Pensasleppä kukkii kesäkuussa.Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Pensasleppä (Alnus alnobetula) == Levinneisyys == Pensasleppä kasvaa luonnonvaraisena Keski- ja Itä-Euroopassa, Venäjällä, Koillis-Kiinassa, Mongoliassa, Japanissa, Alaskassa ja osassa muita Yhdysvaltoja, Kanadassa ja Grönlannissa.Plants of the World Online: Alnus alnobetula (Ehrh.) K.Koch Viitattu 5.11.2021. Laji jaetaan viiteen alalajiin: euroopanpensasleppä (subsp. alnobetula) joka esiintyy Euroopassa, subsp. crispa Pohjois-Amerikassa ja Grönlannissa, siperianpensasleppä (subsp. fruticosa) Venäjältä Pohjois-Amerikkaan, sitkanpensasleppä (subsp. sinuata) Itä-Aasiasta läntiseen Pohjois-Amerikkaan ja subsp. suaveolens Korsikalla. Sahalininpensasleppä (Alnus maximowiczii, syn. A. alnobetula subsp. maximowiczii), joka esiintyy Koreassa, Japanissa ja Venäjän Kaukoidässä, voidaan luokitella joko lajiksi tai myös yhdeksi pensaslepän alalajeista. Pensasleppä viihtyy tuoreissa ja kosteissa keskiravinteisissa metsänreunoissa sekä puron- ja tienvarsilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Pensasleppä – Alnus alnobetula Luokka:Lepät
Haase

Haase on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Antti Haase (s. 1972), suomalainen dokumenttielokuvien ohjaaja ja käsikirjoittaja * Curt Haase (1881–1943), saksalainen kenraalieversti * Gunnar Haase (1916–1999), suomalainen insinööri, yritysjohtaja ja teollisuusneuvos, "Lapin sähköistämisen isä" * Günther Haase (s. 1925), saksalainen uimahyppääjä * Helga Haase (1934–1989), itäsaksalainen pikaluistelija ja olympiavoittaja * Hugo Haase (1863–1919), saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja lyhytaikainen varapääministeri 1918 * Jürgen Haase (s. 1945), saksalainen kestävyysjuoksija * Rebekka Haase (s. 1993), saksalainen pikajuoksija * Robin Haase (s. 1987), alankomaalainen tennispelaaja * Werner Haase (1900–1950), saksalainen lääkäri ja SS-Obersturmbannführer.
Halo (Amorphiksen albumi)

Halo on Amorphiksen neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin 11. helmikuuta 2022. Albumin tuottajana toimi kahden aiemman albumin tapaan ruotsalainen Jens Bogren. Albumi päättää vuonna 2015 julkaistusta Under the Red Cloudista alkaneen albumitrilogian. Yhtyeen mukaan se edustaa energistä, raskasta ja koskettavaa Amorphista parhaimmillaan. "On hienoa huomata, että pystymme edelleen tuottamaan relevanttia musiikkia yhtyeenä. Ehkä tietynlainen itsekritiikki ja pitkä kokemus summautuu näissä viimeisimmissä albumeissa. Koko yhtyeelle Halo kuulostaa samaan aikaan tutulle ja erilaiselle. Koko albumi on tunnistettavaa Amorphista hiukan raskaammalla ja progressiivisemmalla otteella", yhtye kommentoi levynjulkaisutiedotteessa. Albumi voitti parhaan metallialbumin Emman vuonna 2023. == Kappaleet == Sanoitukset: Pekka Kainulainen, Ike Vil (englanninkielinen käännös). Sovitukset: Amorphis ja Jens Bogren. == Kokoonpano == * Tomi Joutsen – laulu * Esa Holopainen – kitara * Tomi Koivusaari – kitara * Santeri Kallio – koskettimet * Olli-Pekka Laine – basso * Jan Rechberger – rummut, koskettimet, perkussiot === Vierailijat === Vierailijat albumilla: * Francesco Ferrini – orkestraatiot, koskettimet * Noa Gruman – taustalaulu * Jesse Bartholomew Zuretti – orkestraatiot, koskettimet * Erik Mjörnell – kitara kappaleessa "My Name Is Night" * Oskari Auramo – perkussiot * Petronella Nettermalm – laulu kappaleessa "My Name Is Night" == Arvostelut == * Inferno: Vapautuneesti soiva levytrilogian päätös – arviossa Amorphis Viitattu 28.3.2022. * Kaaoszine: Kirkkaampi kruunu: Arvostelussa Amorphiksen ”Halo” Viitattu 11.2.2022. * Soundi: Arvio: Uusi Amorphis-levy on juuri sitä, mitä monet yhtyeeltä odottavat – miksi sen kuunteleminen kuitenkin turhauttaa? Viitattu 11.2.2022. * V2.fi: * Imperiumi: 8/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Amorphisin albumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Preeriahahtuheinä

Preeriahahtuheinä (Schizachyrium scoparium) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, hahtuheinien (Schizachyrium) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Preeriahahtuheinä muistuttaa jonkin verran isovarrasheinää (Andropogon gerardii). Preeriahahtuheinä kasvaa tiiviinä mättäinä, jotka voivat kasvaa 45–60 cm korkeiksi ja noin 30 cm leveiksi. Mättäistä kasvavat varret voivat kasvaa syyskuuhun mennessä noin 90 cm korkeiksi. Varret ovat aluksi sinivihreitä, mutta muuttuvat syyskuuhun mennessä tuleentuessaan mahonginpunaisiksi. Syksyllä kehittyvät myös siemenet, joissa on valkoiset hahtuvatupsut. Valkohahtuvaiset siemenet pysyvät korsissa lähes koko talven ja ovat tärkeää ravintoa talviaikaan monille pikkulinnuille. Preeriahahtuheinä kasvaa monenlaisilla avoimilla kasvupaikoilla, kuten niityillä, preerialla, laitumilla, mäenrinteillä ja metsänreunoilla. Lajia tavataan laajalti Pohjois- Amerikassa Kanadasta Lounais-Meksikoon ulottuvalla alueella. Preeriahahtuheinää kasvatetaan myös koristeheinänä. Se kasvaa parhaiten täydessä auringon valossa tai puolivarjossa kuivalla kasvupaikalla. Laji kestää hyvin kuivuutta ja menestyy monenlaisella maaperällä. Maaperä voi olla hyvin vettä läpäisevä, hiekkainen, savinen tai kalkkipitoinen, mutta kosteilla tai märillä kasvupaikoilla laji ei menesty. Preeriahahtuheinää on suositeltavaa kasvattaa isompina aloina. == Lähteet == * Wildflower.org: Plant Database: Schizachyrium scoparium == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Preeriahahtuheinä (Schizachyrium scoparium) * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Schizachyrium scoparium * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Schizachyrium scoparium * Missouri Botanical Garden: Schizachyrium scoparium Luokka:Heinäkasvit
John Newlands

John Alexander Reina Newlands (26. marraskuuta 1837 Lontoo, Englanti – 21. heinäkuuta 1898 Lontoo) oli brittiläinen kemisti, joka oli ensimmäinen, joka järjesti alkuaineet taulukkoon niiden atomimassan mukaan. ==Ura== Newlands opiskeli lyhyen aikaa Royal College of Chemistryssä ja oli siellä assistenttina. Hän vietti suurimman osan elämästään Lontoossa ja sen ympäristössä työskennellen konsultoivana kemistinä, kemian opettajana ja useita vuosia sokerinjalostamon pääkemistinä. Newlands, joka oli äitinsä puolelta italialaista syntyperää, taisteli vapaaehtoisena Italiassa Garibaldin joukoissa vuonna 1860. Newlandsin varhaisin panos jaksollisuuden kysymykseen oli kirje, joka julkaistiin Chemical News -lehdessä helmikuussa 1863. Vuonna 1865 Newlands esitti teorian, että kun alkuaineet järjestetään kasvavan atomipainon mukaiseen järjestykseen, havaitaan samankaltaisia toistuvia jaksoja ominaisuuksissa kahdeksan alkuaineen välein. Hän nimitti teoriaansa oktaavilaiksi. New­landsin teoriaa ei yleisesti hyväksytty tai siihen suhtauduttiin naureskellen, mutta myöhemmin Dmitri Mendelejevin ja muiden tutkijoiden havainnot osoittivat Newlandsin olleen oikeilla jäljillä. Hän kokosi alkuaineiden jaksollisuutta käsittelevät artikkelinsa pieneen teokseensa The Discovery of the Periodic Law, joka julkaistiin Lontoossa vuonna 1884. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset kemistit Luokka:Vuonna 1837 syntyneet Luokka:Vuonna 1898 kuolleet
Heartbeat (Can-linnin kappale)

Heartbeat on irlantilaisen Can-linn-yhtyeen kappale, jolla se edusti maataan vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa. Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui 12:nneksi eikä näin ollen päässyt finaaliin. Kappale on poppia ja sisältää vaikutteita perinteisestä irlantilaisesta kansanmusiikista. Kappale sisältää esimerkiksi bodhránia. == Lähteet == *Esittely Eurovision laulukilpailun virallisella sivustolla Luokka:Vuoden 2014 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Irlannin euroviisuedustuskappaleet
Sarvinauhakala

Sarvinauhakala (Eumecichthys fiski) on nauhakaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä lämpimistä valtameristä. ==Koko ja ulkonäkö== Sarvinauhakala voi kasvaa suurimmillaan 150-210 cm pitkäksi. Laji on ruumiinrakenteeltaan hyvin pitkä ja nauhamainen. Tunnusomainen piirre on otsasta eteenpäintyöntyvä sarvimainen uloke. Kalan selkäevä on hyvin pitkä ja etumaiset ruodot ovat pidentyneet. Peräevä on alkeellinen. Sarvinauhakala on väriltään hopeanharmaa ja ruumiissa on tummia juovia. Selkä- ja pyrstöevät ovat punaiset. ==Levinneisyys ja elintavat== Sarvinauhakalaa tavataan Atlantista Florida Brasiliaan ja Guineanlahdelta Etelä-Afrikkaan, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä Japanista Havaijilve ja Meksikoon. Laji elää noin 1 000 metrin syvyydessä. Sarvinauhakala voi hämätä saalistajiaan ruiskauttamalla peräaukostaan tummaa nestettä. ==Lähteet== Luokka:Kiiltolahnakalat
Edme Mariotte

Edme Mariotte (n. 1620 – 12. toukokuuta 1684 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen fyysikko ja roomalaiskatolinen pappi (abbé), joka tunnetaan Robert Boylen ohella kaasun paineen ja tilavuuden riippuvuuden lain löytämisestä. ==Ura== Mariotte oli Dijonin lähellä olevan luostarin esimunkki. Hän oli yksi Pariisiin vuonna 1666 perustetun Ranskan tiedeakatemian ensimmäisistä jäsenistä. Hän kuoli Pariisissa 12. toukokuuta 1684. Mariotten tieteellinen toiminta kohdistui etenkin mekaniikkaan, sekä sen teoreettiseen että kokeelliseen puoleen, joiden menettelytapoja hän yhdisti taitavasti. Suurimman kuuluisuutensa Mariotte saavutti keksimällä lain kaasun paineen ja tilavuuden riippuvaisuudesta toisistaan. Mainitun lain tosin Boyle oli keksinyt jo toistakymmentä vuotta aikaisemmin, mutta Mariotte, joka sovellutti sitä muun muassa ilmapuntarilla suorittamiinsa korkeudenmittauksiin, ei tiennyt Boylen löydöstä. Mariotten mittaustapa antaa liian pienet arvot suuremmille korkeuksille, kun hän ei ottanut huomioon ilmakehän lämpötilan alenemista ylöspäin. Mariotte toimi menestyksellisesti hydrostatiikan ja hydromekaniikankin alalla. Tulokset hän julkaisi teoksessa Traite du mouvement des eaux et des autres fluides (1686), jossa hän muun muassa esittää havaintonsa astiasta purkautuvien nesteiden nopeuden riippuvaisuudesta paine- korkeudesta. Mariotte tutki myös kappaleiden putoamista ja aseiden rekyyliä. Mariotten tutkimustyö ulottui muillekin kuin mekaniikan alalle. Valo- opillisessa teoksessaan Essai sur la nature des couleurs (1681) hän selostaa kappaleiden värien synnyn syitä. Lämpösäteilyä tutkiessaan hän huomasi, että lasi laskee melkein kokonaan läpi auringon lämpösäteet, mutta pidättää vähemmän kuumat, tavallisesta tulesta lähteneet lämpösäteet. Mariotte löysi myös silmän sokean pisteen. Hänen kootut teoksensa julkaistiin 1717 Leidenissä ja 1740 Haagissa. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset fyysikot Luokka:Ranskalaiset papit Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1684 kuolleet
Baihan

Baihan (; myös muodoissa Bayhan tai Beihan) on kaupunki Jemenin Šabwan maakunnassa. Kaupunki oli aikanaan Baihanin emiraatin keskus. ==Maantiede== Baihan sijaitsee Jemenin eteläosassa Šabwan maakunnassa noin 240 kilometriä Adenin kaupungista koilliseen. Baihanin länsipuolella sijaitsee Haribin kaupunki ja eteläpuolella al-Baydha. Alueen läpi kulkee Wadi Baihan. ==Historia== Antiikinaikoina nykyisen Baihanin aluetta hallitsi Qatabanin kuningaskunta. Kauan myöhemmin se oli osa Baihanin emiraattia. Emiraatin hallitsijat olivat sukua hašemiiteille. Baihanin emiraatista tuli brittiläinenprotektoraatti 1900-luvun alussa. Brittivallan päättyessä Baihan oli aluksi osa lyhytikäiseksi jäänyttä Etelä-Arabian federaatiota ja myöhemmin osa Etelä-Jemeniä. Jemenin sisällissodan aikana lähialueella käytiin taisteluja Jemenin kansainvälisesti tunnustetun hallituksen ja huthien välillä. Huthien onnistui vallata Baihan vuonna 2021. ==Väestö== Baihanin asukkaat ovat pääasiassa sunnalaisia muslimeja. ==Lähteet== Luokka:Jemenin kaupungit
Sándor Weöres

Sándor Weöres (1913 Szombathely, Unkari – 1989 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija, kääntäjä ja kirjastonhoitaja. Weöres oli kielellinen kokeilija, joka sovelsi erilaisia mittoja ja tyylilajeja. Hän käänsi unkariksi muun muassa William Shakespearea, William Blakea, Ezra Poundia ja Stéphane Mallarméta. == Suomennetut teokset == * Kivi ja ihminen, suom. Béla Jávorszky ja Hannu Launonen, WSOY 1986 ISBN 951-0-13474-0 * Kadonnut päivänvarjo, suom. Hannu Launonen, Helsinki: WSOY 2012 ISBN 978-951-0-39387-1 (Osa runoista julkaistu aiemmin suomeksi kokoelmassa Kivi ja ihminen) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Unkarilaiset kielenkääntäjät‎ Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Huippupeto

thumb|Susi on arktisen alueen huippupeto. Huippupeto tai huippusaalistaja on ravintoketjun huipulla oleva petoeläin, jolla itsellään ei ole saalistajia. Monet suurpedot ovat huippupetoja, mutta myös pienissä eläimissä on huippupetoja, kuten hyönteisissä sudenkorennot. Luokka:Petoeläimet
Antoine Jérôme Balard

Antoine Jérôme Balard (30. syyskuuta 1802 Montpellier, Ranska – 30. huhtikuuta 1876 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kemisti, joka tunnetaan bromin eristämisestä. ==Ura== Balard aloitti apteekkarina, mutta ryhtyi opettajaksi ja toimi kemian assistenttina kotikaupunkinsa luonnontieteellisessä tiedekunnassa, minkä jälkeen hänestä tuli kemian professori. Vuonna 1826 hän eristi merivedestä aineen, jonka hän tunnisti aiemmin tuntemattomaksi alkuaineeksi ja nimesi sen bromiksi. Myöhemmin hän todisti bromin esiintymisen merikasveissa ja -eläimissä. Tämän saavutuksen tuoma maine varmisti hänen valintansa Louis Jacques Thénardin seuraajaksi Sorbonnen luonnontieteellisen tiedekunnan kemian professoriksi, ja vuonna 1851 hänet nimitettiin kemian professoriksi Collège de Franceen. Balard kuoli Pariisissa 30. huhtikuuta 1876. Vaikka bromin löytäminen ja monien sen yhdisteiden valmistaminen oli hänen huomattavin työnsä, Balard oli myös muuten ahkera tutkija sekä puhtaalla että sovelletulla kemian alalla. Hän oli erityisesti kiinnostunut merivedestä kemikaalien valmistuksen lähteenä. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset kemistit Luokka:Ranskalaiset professorit Luokka:Vuonna 1802 syntyneet Luokka:Vuonna 1876 kuolleet
Martti Kasari

Martti Jaakko Kasari (7. marraskuuta 1913 Kurikka – 1. kesäkuuta 1990 Kurikka) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.Biografia-sampo: Martti Kasari Viitattu 5.11.2021. Kasarin vanhemmat olivat tiilitehtailija, Miedon Tiilitehtaat -yhtiön toimitusjohtaja Anton Kasari ja Maria Elina Syväoja ja puoliso Helka Mirjami Hakola. Kasari kävi Helsingissä Liikemiesten Kauppaopiston ja tuli isänsä johtaman yhtiön palvelukseen 1936. Talvisotaan hän osallistui tykistön tulenjohtajana ja jatkosotaan Raskas Patteristo 1:n tykkipatterin päällikkönä. Sotien jälkeen Kasari tuli vähitellen tiilitehdasyhtiön johtoon, muodollisesti hän aloitti toimitusjohtajana kuitenkin vasta 1955. Tehtaan tuotantoa uudistettiin ja se ryhtyi valmistamaan rakennustiilien ohella myös tiilisiä putkia salaojiin, samoin kuin erilaisia tiilielementtejä. Tehdas oli vuosituotannoltaan Suomen kolmanneksi suurin, raaka-aineensa se sai omistamiltaan usean kymmenen hehtaarin suuruisilta maa-alueilta. Kasari osallistui alansa järjestötoimintaan ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1975 saanut Kasari luopui yrityksestä 1979, jolloin se myytiin Partekille. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Luettelo Sándor Weöresin runojen suomennoksista

Tämä on luettelo Sándor Weöresin runojen suomennoksista: __TOC__ ==Suomennetut teokset== * Kivi ja ihminen, suom. Béla Jávorszky ja Hannu Launonen, WSOY 1986 ISBN 951-0-13474-0 * Kadonnut päivänvarjo, suom. Hannu Launonen, Helsinki: WSOY 2012 ISBN 978-951-0-39387-1 (Osa runoista julkaistu aiemmin suomeksi kokoelmassa Kivi ja ihminen) ** Aihelmia kuumalta vyöhykkeeltä: I–VII ** Apinamaa ** Ars Poetica ** Avaruus ** Barbaarilaulu: kuvitteellisella kielellä kirjoitettu runo ja sen tulkinta ** Elämän lopulla ** Ennen olit lehmus ** Gyula Juhász ** Hampaiden pylväikkö: 1–7 ** Ikuinen pimeys tarttuu kalvon sisäpintaan ** Kadonnut päivänvarjo: Lauluni punaisesta päivänvarjosta ** Kadonnut päivänvarjo: Siellä missä kivipolku johtaa ohenevaan ilmaan ** Kiinalainen temppeli ** Kuiskaus pimeässä ** Kivi ja ihminen: negrospirituaali ** Kuli ** Kuolleiden kuoro ** Kuu ja maatalo ** Merkkejä : I–V ** Ne jotka löytävät minut ** Omaelämäkerta ** Laulu rajattomuudesta ** Psalmi ** Rytmin jumalatar ** Räsymatto: 20, 33, 58, 61, 82, 93, 99, 101, 106, 107, 110, 116, 148 ** Satakieli ** Syksyn sadelaista nykylyriikkaa ** Teema ja muunnelmia ** Toivottomuuden kirja: 1–10 ** Vuoristo ** Yksirivisiä ja muita aforismeja: II–V, VII, X, XIII, XV, XIX–XXI, XXIV, XXIX, XXXIV, XXXVIII,XXXIX ** Yksirivisiä runoja: II, IV–VII, IX–XIV, XVII, XIX–XXII, XXVI, XXX, XXXIII ** Ääniryhmiä ===Antologioissa=== Antologiassa: Kaivojen maa: valikoima unkarilaista nykylyriikkaa, suom. ja toim. Anna-Maija Raittila, Helsinki: Kirjayhtymä 1970 * Ars poetica * Hedelmätön puu * Hopeapalmikot * XX vuosisadan fresko * Kasvot * Kaukaisuudet * Koraaleja * Maailma reikiä täynnä * Merkkejä * Omaelämäkerta * Satakieli * Sisältä, rajattomasta * Surmattu Orfeus * Terra sigillata * Tulva * Tyhjyys * Tähti * Uuden vuosituhannen henki * Vuoriseutu, ihminen * Ylevää olla suuri! Parnassossa: * Mehiläishoitajan tytär, Marja-Leena Mikkola, (käännös englannista) Parnasso 1985; nro 7 * Parinsa löytävät, Hannu Launonen; Béla Jávorszky, 1985, nro 6 * Pilvet (Felhők), Hannu Launonen; Béla Jávorszky, 1985, nro 6 (Runo kokoelmasta A fogak tornáka) * Tanssilaulu (Táncdal), Hannu Launonen; Béla Jávorszky, 1985, nro 6 (Runo kokoelmasta A fogak tornáka) Antologiassa: Suurempi kuin sydämeni: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa, toim. ja suom. Anna-Maija Raittila, Helsinki: Kirjapaja 1982 ISBN 951-621-339-1 * Katumuspsalmi ==Huomautuksia== ==Lähteet== * Sándor Weöres, Luettelo suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 28.10.2021, viitattu 5.11.2021 * Finna.fi-tietokanta Weöres, Sándor Weöres, Sándor
Kansainvälinen talous

Kansainvälinen talous käsittää kansainvälisen kaupan, rahamarkkinat sekä rahapolitiikan. Taloustieteessä tutkitaan kansainvälistä taloutta tarkastelemalla maiden välisiä eroja taloudellisessa toiminnassa ja kuluttajien preferensseissä sekä sitä, miten kansainväliset instituutiot vaikuttavat niihin. LIsäksi kansainvälisen talouden tutkimus selittää toimintamalleja muun muassa kansainvälisessä kaupassa, monikansallisten yritysten toiminnasa ja investoinneissa. Luokka:Taloustiede
Savannivarrasheinä

Savannivarrasheinä (Andropogon gayanus) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, varrasheinien (Andropogon) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Se on suurikokoinen ja mätästävä heinälaji, jonka lehdet voivat kasvaa jopa metrin pituisiksi ja varret 150–250 cm korkeiksi. Varsien halkaisija voi olla noin 6 mm. Mättäiden halkaisija voi olla noin metrin. Savannivarrasheinä kasvaa laajalti melko kuivilla sekä kausittaisesti sadetta saavilla alueilla. Laji kasvaa avoimilla metsämailla ja savanneilla. Luontaisena sitä kasvaa trooppisessa Afrikassa Sahelin alueelta etelään Namibiaan, Botswanaan ja Mosambikiin asti ulottuvalla alueella. Savannivarrasheinä on kuitenkin levinnyt monin paikoin viljelykarkulaisena luontoon ja etenkin Australian Pohjoisterritoriossa laji on levinnyt paikallista lajistoa haittaavana vieraslajina laajalti jokien ja teiden varsille, jouto- ja laidunmaille sekä eukalyptussavanneille – yleisesti ottaen alueille, joiden vuotuinen sadanta ylittää 600 mm. Savannivarrasheinää käytetään eroosion torjuntaan sekä ylilaidunnettujen maiden uudelleen kasvittamiseen. Lajin varsia käytetään myös mattojen punontaan sekä olkina. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Andropogon gayanus == Aiheesta muualla == * JSTOR Global Plants: Andropogon gayanus * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Andropogon gayanus * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Andropogon gayanus * Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Andropogon gayanus Luokka:Varrasheinät