EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Baseball kesäolympialaisissa 1964

Baseball järjestettiin näytöslajina vuoden 1964 kesäolympialaisissa neljättä kertaa. Näytöstapahtumassa pelattiin ainoastaan yksi ottelu. Peliä oli katsomassa 50 000 katsojaa. Vastakkain pelasivat Yhdysvallat ja Japani. Yhdysvallat voitti 6-2\. 1964 Luokka:Kesäolympialaiset 1964 Luokka:Vuoden 1964 baseball
Charles-Édouard Brown-Séquard

Charles-Édouard Brown-Séquard (8. huhtikuuta 1817 Port Louis, Mauritius – 2. huhtikuuta 1894 Sceaux, Ranska) oli mauritiuslaissyntyinen brittiläis- ranskalainen lääkäri, joka loi teorian, jonka mukaan jokin kivesten tuottama aine voi palauttaa ikääntyvän miehen elinvoiman ja potenssin. Hän testasi itseensä ainetta, joka oli tehty marsujen ja koirien kiveksistä.Eric Chaline, History's Worst Inventions, s. 180 Aine kulki nimellä Brown-Séquardin eliksiiri. Hän on kuvannut oireyhtymän, jota nykyisin nimitetään Brown- Séquardin oireyhtymäksi.C.-É. Brown-Séquard: De la transmission croisée des impressions sensitives par la moelle épinière. Comptes rendus de la Société de biologie, (1850)1851, 2: 33-44. Brown-Séquard valmistui lääkäriksi Pariisissa 1846. Hän työskenteli eri maissa, vuodet 1864–1867 hän oli Harvardin yliopiston fysiologian ja neuropatologian professori, ja työskenteli jälleen välillä Pariissa, mutta palasi sitten New Yorkiin harjoittamaan lääkärintointa. Vuodesta 1878 kuolemaansa saakka hän työskenteli Collège de Francessa kokeellisen lääketieteen professorina. Hän oli Ranskan tiedeakatemian jäsen vuodesta 1886. Hän oli myös Royal Society of Londonin jäsen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset lääkärit Luokka:Mauritiuslaiset lääkärit Luokka:Brittiläiset tieteilijät Luokka:Ranskalaiset lääkärit Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Royal Societyn ulkomaiset jäsenet Luokka:Vuonna 1817 syntyneet Luokka:Vuonna 1894 kuolleet
Aberdour

Aberdour () on pieni merenrantakylä Forthin vuonon pohjoisrannalla Fifen alueella Skotlannissa. Vuonna 2006 kylässä oli 1664 asukasta. Aberdour muodostui pitkään kahdesta erillisestä satamien ympärille muodostuneesta kylästä, Itä- ja Länsi-Aberdourista. Rautatien saapuminen 1890-luvulla kuitenkin pikkuhiljaa yhdisti itäisen ja läntisen osan toisiinsa. Aberdourin rautatieasema on edelleen käytössä, ja matka Skotlannin pääkaupunkiin Edinburghiin kestää noin puoli tuntia. Kylän tunnetuin nähtävyys on Aberdourin linna, jonka vanhimmat osat ovat 1200-luvulta. Linnan lähellä sijaitsee myös hyvin säilynyt keskiaikainen St Fillanin kirkko. Inchcolmin luostarisaari puolestaan sijaitsee Aberdourin edustalla vajaan puolen kilometrin päässä rannasta. Aberdourissa on myös kaksi hiekkarantaa, The Black Sands ja The Silver Sands, joista jälkimmäisellä on "Blue Flag" -status. AberdourHarbour.jpg|Aberdourin satama Aberdour Castle from dovecote.jpg|Aberdourin linna St Fillans Church -Aberdour -Scotland2.jpg|St Fillanin kirkko ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Fife Luokka:Skotlannin kylät
Palaunpöllönen

Palaunpöllönen (Pyrroglaux podargina, syn. Otus podarginus) on pöllöjen heimoon kuuluva lintu. Se on kotoperäinen laji Palaussa. Laji on yöaktiivinen ja täysikokoisen yksilön pituus on 22 cm. Laji yhdistettiin aiemmin Otus-suvun pöllösiin, mutta on sittemmin sijoitettu omaan sukuunsa Pyrroglaux. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Pöllöset
Aberdourin rautatieasema

Aberdourin rautatieasema on First ScotRailin ylläpitämä rautatieasema Aberdourin kylässä Fifen alueella Skotlannissa. Se sijaitsee Fife Circle Line -nimellä tunnetun rataosuuden varrella. Se yhdistää Aberdourin Skotlannin pääkaupunkiin Edinburghiin sekä useisiin Fifen alueen kyliin ja kaupunkeihin. Viikolla kyseisellä reitillä liikennöi kaksi junaa tunnissa molempiin suuntiin. == Lähteet == Luokka:Fifen rautatieliikennepaikat
Teiskon vaakuna

Teiskon vaakuna oli Teiskon kunnan vaakuna. Sen aihe liittyy lähinnä taontaan, mutta myös vanhaan kotiteollisuuskulttuuriin yleensäkin. Sideraudan muoto viittaa samanaikaisesti kunnan nimen alkukirjaimeen. Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä hopeinen Antoniuksen ristin muotoinen muurin siderauta.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Teiskon kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 24. kesäkuuta 1958. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 1. lokakuuta samana vuonna. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1972 Teiskon liityttyä Tampereen kaupunkiin. Teiskon vaakunan omistaa Tampereen kaupunki, mutta sitä hallinnoi Teisko-Seura ry, joka myöntää luvat vaakunan käyttöön. Yleensä lupia on annettu kotiseututyötä ja paikkakunnan tunnettavuutta lisääviin laadukkaisiin ja ei-kaupallisiin tarkoituksiin. Vaakunan käyttölupaa voi anoa seuran hallitukselta. == Lähteet == * * Teisko Luokka:Tampereen historia Vaakuna
The Boo Radleys

The Boo Radleys oli vuonna 1988 Wallaseyssa perustettu brittiläinen rock- yhtye. Yhtyeen perustivat kitaristi-säveltäjä Martin Carr, kitaristi ja laulaja Sice, basisti Tim Brown ja rumpali Steve Hewitt. Ensimmäisen albumin Ichabod and I julkaisun jälkeen Rob Cieka korvasi Hewittin. Yhtyeen läpimurto tapahtui vuoden 1993 Giant Steps -albumilla, jolta julkaistu single Lazarus oli pieni hitti Yhdysvalloissa. Britanniassa levy nousi albumilistan sijalle 17. Seuraava albumi, Wake Up! nousi Britannian albumilistan ensimmäiselle sijalle vuonna 1995. Yhtye hajosi vuonna 1999. ==Diskografia== ===Studioalbumit=== * Ichabod and I (1990) * Everything's Alright Forever (1992) * Giant Steps (1993) * Wake Up! (1995) * C'mon Kids (1996) * Kingsize (1998) * Keep on with Falling (2022) * Eight (2023) ===Kokoelmat=== * Learning to Walk (1992) * Find the Way Out (2005) * The Best of the Boo Radleys (2007) ===EP:t=== * Kaleidoscope (1990) * Every Heaven (1991) * Boo Up! (1991) * Adrenalin (1992) * Does This Hurt / Boo! Forever (1992) * A full Syringe and Memories of You (2021) ===Singlet=== * Lazy Day (1992) * Does this Hurt? (1992) * Lazarus (1992) * I Hang Suspended (1993) * Wish i Was Skinny (1993) * Barney (...And Me (1994) * Lazarus (1994, uudelleenjulkaisu) * Wake Up Boo! (1995) * Find the Answer Within (1995) * It's Lulu (1995) * From the Bench at Belvidere (1995) * What's in the Box (See Whatcha Got) (1996) * C'mon Kids (1996) * Ride the Tiger (1997) * Free Huey (1998) * Kingsize (1998) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yhtyeen kotisivut Luokka:Brittiläiset rockyhtyeet Luokka:Brittiläiset popyhtyeet
Burntisland

Burntisland on noin 5700 asukkaan pikkukaupunki Fifen alueella Skotlannissa. Sen tunnetuimpia maamerkkejä ovat The Blinn -kukkula sekä 1400-luvulta peräisin oleva Rossendin linna. Se on myös Fifen hallintoalueen ensimmäinen Reilun kaupan kaupunki. Burntislandin kesän kohokohta ovat ylämaan kisat heinäkuussa, jotka houkuttelevat kaupunkiin 30 000 vierailijaa . == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Fife Luokka:Skotlannin kylät
Phantoms Deurne

Phantoms Deurne (tunnetaan myös nimellä Phantoms Antwerpen) on belgialainen jääkiekkoseura Antwerpenista, Deurnen esikaupungista. Seura pelaa BeNe Leagueessa. == Aiheesta muualla == * Seuran viralliset kotisivut Luokka:Belgialaiset jääkiekkoseurat Luokka:Antwerpenin urheilu
Olympia Heist op den Berg

Olympia Heist op den Berg on belgialainen jääkiekkoseura Heist-op-den Bergistä. Seura pelaa maan pääsarjassa Eredivisiessä. == Aiheesta muualla == * Seuran viralliset kotisivut Luokka:Belgialaiset jääkiekkoseurat
Turnhout Tigers

Turnhout Tigers on belgialainen jääkiekkoseura Turnhoutista. Seura pelaa belgialais-hollantilaisessa jääkiekkosarjassa BeNe Leaguessa. == Pelaajat == päivitetty xx.xx.xxxx Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 1 Tyler O'Brien L 2012 Stowe, Vermont, Yhdysvallat 29 Kevin van Crabeekx 2012 Duffel, Belgia Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 5 Dustin DeGagne R 2012 Winnipeg, Manitoba, Kanada 8 Bobby Torney L Shelburne, Vermont, Yhdysvallat 13 Marek Jancek R 2012 Nove Zamky, Tšekkoslovakia 24 Christophe de Ridder C 37 Alexander Winterschladen L Niki De Herdt L 2013 Lier, Belgia Dustin Korlak R 2012 Stonewall, Manitoba, Kanada Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 7 Alexandre Lacombe L KH Orleans, Ontario, Kanada 10 Niels Oerlemans L H Turnhout, Belgia 14 Mike Baslyk KH 2012 Montreal, Québec, Kanada 17 Pieter Smet R H 19 Sjef Szarzynski C R OLH Turnhout, Belgia 20 Marek Ziarny L H 33 Lorenz Luyckx L H 34 Bram Bruyninckx H 2012 61 Don Geerts L VLH Geel, Belgia 88 Alexander Verherstraeten H Ward Szarzynski L KH 2012 Turnhout, Belgia Jimmy Ögren L VLH 2012 == Aiheesta muualla == * Seuran viralliset kotisivut Luokka:Belgialaiset jääkiekkoseurat
Kauhea kankkunen

Kauhea kankkunen tarkoittaa seuraavia asioita: * Kauhea kankkunen, vuoden 2009 elokuva * Kauhea kankkunen 2, vuoden 2011 elokuva * Kauhea kankkunen 3, vuoden 2013 elokuva * ”Kauhea kankkunen”, Juha Vainion kappale.
Palma de Mallorcan lentoasema

Palma de Mallorcan lentoasema (, ) on lentoasema Mallorcan saarella Espanjan Baleaareilla, noin kahdeksan kilometrin päässä saariston pääkaupungin Palman keskustasta. Lentoasema on Espanjan kolmanneksi vilkkain; vuonna 2009 sitä käytti yli 21,2 miljoonaa matkustajaa. Lentoasemalle lentäviä yhtiöitä ovat muun muassa Air Europa, Brussels Airlines, Bulgaria Air, easyjet, Iberia, Norwegian Air Shuttle, Ryanair, Swiss International Air Lines ja Vueling. File:X100 Flughafen Palma de Mallorca Schalter zum Einchecken Germand Wings.jpg| File:X100 Flughafen Palma de Mallorca Schalter zum Einchecken.jpg| File:X100 Flughafen Palma de Mallorca Guardia Civil.jpg| File:X100 Flughafen Palma de Mallorca Bildschirmanzeigen der Abfluege.jpg| File:X100 Flughafen Palma de Mallorca duty free shop.jpg| File:X100 Flughafen Palma de Mallorca Shop fuer Sonnenbrillen.jpg| File:X100 Flughafen Palma de Mallorca Burger King.jpg| == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lentoaseman esittely AENAn sivustolla Luokka:Espanjan lentoasemat Luokka:Mallorca
Tore Andreas Gundersen

Tore Andreas Gundersen (s. 4. helmikuuta 1986 Flisa) on norjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Hamarkameratenea. == Ura == Gundersen aloitti uransa Flisa IL:ssa, josta hän siirtyi tammikuussa 2003 Kongsvingeriin. Tammikuussa 2007 Gundersen siirtyi Tippeligaenissa pelanneeseen Lillestrømiin. Heikosti menneen kauden jälkeen hänet lainattiin tanskalaiseen Lyngby Boldklubiin 2008 ja Nybergsund IL-Trysiliin 2009. Tammikuussa 2010 Gundersen siirtyi saksalaiseen 3. Ligassa pelaavaan Dynamo Dresdeniin. == Aiheesta muualla == * Gundersen Dynamo Dresdenin sivuilla Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kauhea kankkunen (kappale)

Kauhea kankkunen on Toivo Kärjen säveltämä ja Juha Vainion sanoittama ja esittämä kappale , joka julkaistiin Vainion singlekokoelmalla Juha ”Watt” Vainio ja Reijo Tani vuonna 1968. Kappale oli ensimmäisiä Kärjen ja Vainion yhdessä tekemiä kappaleita.Legendan laulut s. 45 Kappaleen sovitti Rauno Lehtinen. Toimittaja Erkki Pälli kommentoi Kauheaa kankkusta seuraavasti: == Laulun tarina == Kappale kertoo krapulasta, joka muun muassa ”iskee miehen vaikka kuinka julman”. Teksti pohjautuu Vainion omiin kokemuksiin ja runsaaseen alkoholin käyttöön, kuten myös muun muassa laulu ”Mä en muista mitään” vuodelta 1969. Jälkeenpäin Vainio on todennut huomanneensa, että vaikka laulut kertovat elämänvaiheista, jolloin hän on niin sanotusti koukannut syvältä, hän ei kuitenkaan hehkuta, että tällainen elämäntapa olisi ollut kivaa. Vainion mukaan hän kirjoitti kappaleen sanat Toivo Kärjen kesähuvilalla Asikkalassa ennen kuin Kärki oli siihen tehnyt sävelen. == Äänitys == ”Kauhea kankkunen” äänitettiin Finnvox-studiolla Helsingissä 14. helmikuuta 1967. Äänittäjänä toimi joko Erkki Hyvönen tai Ronnie Kranck. Kappaleen tuotti säveltäjä Toivo Kärki ja sovitti Rauno Lehtinen. Äänitteellä soittavat seuraavat muusikot: * Juha Vainio – laulu * Rauno Lehtinen – kapellimestari * Pauli Granfelt – taustalaulu * Unto Haapa-aho – tenorisaksofoni * Sointu Huuskonen – pasuuna * Seppo Peltola – pasuuna * Raimo Roiha – haitari * Heikki Laurila – kitara, mandoliini * Raimo Sarkio – kitarabanjo * Erkki Seppä – basso * Ilpo Kallio – rummut == Julkaisut == Kauhea kankkunen julkaistiin singlenä 1967 ja esittäjäksi merkittiin Juha ”Watt” Vainio & The Chlorophyllies.Legendan laulut s. 75 B-puolella on kappale ”Lepakkomies”. Single julkaistiin myös Fordin mainoslevynä. Myöhemmin kappale on julkaistu Vainion kokoelmilla Juha ”Watt” Vainio ja Reijo TaniLegendan laulut s. 102, Tulta päin!, 28 hilpeää ja haikeaa rallia,Legendan laulut s. 103 20 suosikkia – Tulta päin!, Legendan laulut – Kaikki levytykset 1963–1990 ja sen tiivistelmällä Legendan laulut – 48 mestariteosta. Vesa-Matti Loirin versio kappaleesta on hänen albumillaan Ystävän laulut. Vuonna 2005 Kotkan Meripäivien Juha Vainio -konsertissa näyttelijä Tiina Lymi esitti Kalle Torniaisen yhtyeen säestyksellä kappaleesta huiman version Kärki 2015, s. 610. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kauhea kankkunen Suomen äänitearkistossa Luokka:Vuoden 1967 kappaleet Luokka:Juha Vainion kappaleet Luokka:Juha Vainion sanoittamat kappaleet Luokka:Toivo Kärjen säveltämät kappaleet
Raoul Pugno

Stéphane Raoul Pugno (23. kesäkuuta 1852 Montrouge, Ranska – 3. tammikuuta 1914 Moskova, Venäjä) oli ranskalainen pianisti, opettaja ja säveltäjä. Hän debytoi pianistina jo 1858 ja saatuaan prinssi Poniatowskilta taloudellista apua opiskeli Ecole Niedermeyer -koulussa. Vuosina 1866–1869 hän opiskeli Pariisin konservatoriossa, missä hän voitti palkinnon pianonsoitossa 1866, harmoniassa 1867, säveltapailussa 1867 ja urkujensoitossa 1869.The New Grove dictionary of music and musicians, Grove 2001, ISBN 0-333-60800-3 ja ISBN 1-56159-239-0. Pugno osallistui aktiivisesti Pariisin kommuunin toimintaan 1871 ja oli sen oopperan musiikillinen johtaja. Kommuunin kaaduttua hänestä tuli 1872 St Eugène-Ste Cécile -kirkon urkuri ja saman kirkon kuoronjohtaja vuosiksi 1878–1892. Vuodet 1892–1896 hän toimi Pariisin konservatorion harmoniaopin professorina ja 1896–1901 pianonsoiton professorina. Vuonna 1893 hän aloitti uudelleen konsertoinnin ja oli pian aikansa tunnetuimpia pianisteja. Hänen soittoaan levytettiin 1903 Pariisissa, jolloin jälkipolvet saivat käsityksen hänen kevyestä kosketuksestaan ja joustavasta tekniikastaan. Vuonna 1896 hän aloitti resitaalit viulisti Eugène Ysaÿen kanssa ja tuloksena oli juhlittuja esityksiä. Hän esitti myös varhain Wagnerin teoksia. Kuuluisa tapahtuma oli esimerkiksi 1893 yhdessä Debussyn kanssa pianolla soitettu esitys Reininkulta-oopperan kohtauksista. Pugno sävelsi operetteja, koomisia oopperoita ja salonkimusiikkia, mutta teokset on nykyään unohdettu. Pugno muistetaan parhaiten monista piano-oppilaistaan. ==Oppilaita== * Marion Bauer * Nadia Boulanger * Henry Février * Fanny Flodin-Gustafsson * Philippe Gaubert * Boris Markewitsch * Germaine Schnitzer * Magda Tagliaferro * Jakow Tkatsch, Emil Gilelsin opettaja * Juliusz Wolfsohn * Henry Woollett ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset pianistit Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset professorit Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Distributed.net

Distributed.net on maailmanlaajuinen hajautetun laskennan projekti. Projekti pyrkii ratkaisemaan suuren mittakaavan ongelmia hyödyntäen käyttämätöntä tietokoneaikaa. Projektissa voidaan hyödyntää sekä keskussuoritinta että uudehkoja näytönohjaimia. ==Aiheesta muualla== *Virallinen sivusto Luokka:Hajautetut järjestelmät Luokka:Matematiikka
QMC@home

QMC@home on BOINC-alustalla toimiva hajautetun laskennan projekti. Projektissa pyritään tutkimaan kvanttikemiaa. QMC toimii samalla periaatteella kuin muutkin hajautetun laskennan projektit eli projektiin osallistuva käyttäjä voi lahjoittaa projektille käyttämätöntä tietokoneaikaa. Projektin beetatestaus aloitettiin 23. toukokuuta 2006. Helmikuussa 2010 projektilla oli 102 eri maasta noin 7500 aktiivista käyttäjää, jotka lahjoittivat projektille yhteensä noin 5 teraflopsin laskentatehon. Projekti pilkkoo suuremmat ongelmat pieniksi työpaketeiksi, jotka lähetetään projektiin osallistuvien käyttäjien koneille. == Aiheesta muualla == * http://qah.uni-muenster.de/ Luokka:Hajautetut järjestelmät Luokka:Epäorgaaninen kemia
Hugo Riemann

Karl Wilhelm Julius Hugo Riemann (18. heinäkuuta 1849, Gross-Mehlra bei Sondershausen – 10. heinäkuuta 1919, Leipzig, Saksa) oli saksalainen musiikintutkija, pedagogi ja säveltäjä. Hän opiskeli Berliinin ja Tübingenin yliopistoissa oikeustiedettä, filosofiaa, germanistiikkaa ja historiaa. Musiikkitiedettä hän opiskeli Leipzigin yliopistossa Oscar Paulin johdolla ja pianonsoittoa Leipzigin konservatoriossa Carl Reinecken ja Salomon Jadassohnin oppilaana. Hänen väitöskirjaansa Über das musikalischen Hören ei hyväksytty Leipzigissa, vaan hän väitteli tohtoriksi Göttingenissä 1873. Väitöskirja julkaistiin painettuna 1874 nimellä Musikalische Logik.Otavan iso musiikkitietosanakirja, Otava 1976–1979, ISBN 951-1-02380-2. Riemann toimi 1873–1878 Bielefeldssä pianonsoitonopettajana ja kapellimestarina. Vuonna 1878 hänen dosentuuriväitöksensä hyväksyttiin Leipzigin yliopistossa. Tutkimus julkaistiin painettuna nimellä Studien zur Geschichte der Notenschrift 1878 ja siitä otettiin uusintapainos 1970. Hampurin konservatoriossa Riemann opetti pianonsoittoa ja musiikinteoriaa 1881–1890. Hampurista hän siirtyi Wiesbadenin konservatorion opettajaksi vuosiksi 1890–1895. Vuodet 1895–1910 hän opetti Leipzigin yliopistossa dosenttina ja sai professuurin 1901. Vuodesta 1911 lähtien hän oli vakinainen kunniaprofessori. Riemann toimi myös 1908 perustetun Musikwissenschaftliches Institutin ensimmäisenä johtajana ja 1914 perustetun Staatliches Forschungsinstitut für Musikwissenschaftin ensimmäisenä johtajana. Riemann oli yksi nykyaikaisen musiikkitieteen luojista, jonka käsitykset ovat vaikuttaneet paljon saksankielisissä maissa ja Pohjoismaissa. Hänen perehtyneisyytensä oli varsin laaja-alaista ja hän toimikin kaikilla aikansa musiikkitieteen osa-alueilla. Hän myös edesauttoi musiikkitieteen kehittymistä vakavastiotettavaksi akateemiseksi oppiaineeksi. Hän perusti tutkimustyönsä filosofian uuskantilaisiin virtauksiin, joista tärkeimpiä olivat Hermann Lotzen ja Wilhelm Windelbandin näkemykset. Riemannin varhaisimmat työt olivat empiirisesti suuntautuneita ja ne erosivat melkoisesti myöhemmistä idealistisista töistä. Varhaiset tutkimukset käsittelivät esimerkiksi sävelen akustisia ominaisuuksia ja sävelaistimuksen fysiologisia edellytyksiä. Riemann tunnetaan muun muassa Moritz Hauptmannin ja Arthur von Oettingenin töiden pohjalta luomastaan sointuteoriasta, jota nimitetään funktio-opiksi. Hän kehitti sitä vaihe vaiheelta 1870- ja 1880-luvuilla. Lopullisen muotonsa oppi sai Riemannin teoksessa Vereinfachte Harmonielehre (1893). Tunnettu on myös laaja musiikinteorian historia Geschichte der Musiktheorie im 9.–19. Jahrhundert (1898). Teos on puutteistaan ja virheellisyyksistään huolimatta merkittävä alansa perusteos. Aikanaan merkittävä kirja oli myös musiikkitietosanakirja Musik-Lexikon (1882). Hugo Riemannin sävellystuotanto käsittää noin 80 teosta, jotka ovat enimmäkseen kamarimusiikkia, pianosävellyksiä ja lauluja. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Markus Palionis

Markus Palionis (s. 12. toukokuuta 1987 Kaunas) on liettualainen jalkapalloilija, joka edustaa saksalaista 2. Bundesliigassa pelaavaa SC Paderbornia. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Palionis syntyi Liettuassa, mutta hän on asunut nuoruudestaan lähtien Saksassa ja hänellä on myös Saksan kansalaisuus. Palionis pelasi Bayern Münchenin juniorijoukkueissa, josta hän siirtyi Wacker Burghauseniin 2004. Hän pelasi Burghausenin edustusjoukkueessa 2006–2008 2. Bundesligassa ja Regionalligassa, minkä jälkeen Palionis siirtyi Dynamo Dresdeniin. Kesällä 2010 Palionis siirtyi SC Paderborniin. Palionis on pelannut Liettuan maajoukkueessa yhden maaottelun vuonna 2008. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Palionis Dynamo Dresdenin sivuilla Luokka:Liettualaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joulumerkkikodit

Joulumerkkikodit olivat vuodesta 1936 alkaen perustettuja, Suomen Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen omistamia lastenkoteja, joihin sijoitettiin tuberkuloosia sairastaneiden äitien vastasyntyneet lapset. Aloitteen joulumerkkikodeista teki 1930-luvun alussa Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen sihteeri, professori Severi Savonen, Ruotsista saamiensa kokemusten perusteella. Koteja oli Tampereella (perustettu vuonna 1936), Oulussa (1945) ja Kuopiossa (1954), ja niissä oli yhteensä 155 hoitopaikkaa. Esimerkiksi Tampereen joulumerkkikodin henkilökuntaan kuuluivat lääkäri, ylihoitaja, osastonhoitaja ja seitsemän lastenhoitajaa sekä kaksi imettäjää.Otavan iso tietosanakirja, osa 3. Helsinki: Otava, 1962. Pälkäneelle oli lisäksi vuonna 1939 perustettu Tampereen alaosasto. Väinö Blomstedtin suunnittelema vuonna 1912 ilmestynyt joulumerkki oli ensimmäinen varsinainen joulumerkki. Vuosina 1926–1931 ja vuodesta 1935 alkaen merkin tuotto ohjattiin Lastenparantola-rahastoon. Viimeinen joulumerkki julkaistiin vuonna 2001. Joulumerkkejä suunnittelivat Väinö Blomstedtin lisäksi mm. Martta Wendelin (lähes 30 merkkiä), Signe Hammarsten-Jansson ja Matti A. Pitkänen. Joulumerkkejä painettiin vuosittain noin 5,5 miljoonaa kappaletta. Mitä-Missä- Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1974, s. 145−149. Helsinki: Otava, 1973. Tuberkuloosia sairastavien lasten hyväksi myydyt joulumerkit otettiin ensimmäisen kerran käyttöön Tanskassa joulukuussa 1904, aloitteentekijänä oli postimestari Einar Holböll. Joulumerkkien käyttö levisi sitten sieltä ympäri maailmaa. Joulumerkkikodeissa hoidettiin niiden toiminta-aikana yhteensä 5 335 lasta keskimäärin puolentoista vuoden ikään saakka. Tuberkuloosin hoidon ja ehkäisyn tehostuttua ja tautitapausten vähennyttyä sekä toisaalta kallistuneen ylläpidon vuoksi joulumerkkikotien tarve ja käyttö vähenivät asteittain. Kuopion joulumerkkikoti lopetti toimintansa vuonna 1964, Oulun vuonna 1969 ja Tampereen vuonna 1973. Toistaiseksi ei ole tutkittu, miten joulumerkkikodeissa hoidettavina olleisiin lapsiin vaikutti useita kuukausia, jopa yli vuoden kestänyt omasta perheestä erottaminen. Joulumerkeistä on vuosien mittaan muodostunut suosittu keräilykohde. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Terveydenhoito Luokka:Lastensuojelu Suomessa
Maako Härönen

Maako Härönen on suomalainen muusikko, joka soittaa kitaraa Epilä-nimisessä yhtyeessä. Aiemmin hän on soittanut bassoa Aknestik-yhtyeessä. Hän soittaa myös Aknestikin solistin Jukka Takalon soololevyillä Jos annat kesän, Yks Tarja ja Ei ikinä naimisiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Epilä- yhtyeen kotisivut Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Pikornavirukset

Pikornavirukset ovat hyvin pieniä vaipattomia, ikosahedraalisia eli 20-tahoisia viruksia, jotka kuuluvuat Picornaviridae -heimoon. Pikornaviruksien genomi muodostuu positiivisesta yksisäikeisestä RNA- molekyylistä, jonka vuoksi ne lisääntyvätkin solujen sytoplasmassa. Tunnettuja pikornaviruksia ovat muun muassa ihmisillä esiintyvät enterovirus, poliovirus ja hepatiitti A -virus. Eläinten viruksista tunnetuin pikornavirus on suu- ja sorkkatautia aiheuttava virus. == Aiheesta muualla == *Finto: Pikornavirukset (Picornaviridae) *Laji.fi: Picornaviridae *ViralZone: Picornaviridae *National Center for Biotechnology Information (NCBI): Picornaviridae, taxonomy *
Kauan sitten

”Kauan sitten” on Toivo Kärjen säveltämä ja Juha Vainion sanoittama ja esittämä suomalainen kappale. Vainio levytti kappaleen kahteen kertaan, ensin vuonna 1971 ja uudestaan vuonna 1990 . Vuoden 1971 versio julkaistiin singlenäLegendan laulut s. 77 ja vuoden 1990 versio albumilla Viiskymppisen viisut.Legendan laulut s. 101 Kauan sitten oli Ilkka Vainion, Juha Vainion pojan, mukaan Juha Vainiolle erityisen tärkeä, minkä takia hän levytti sen useammin kuin kerran.Legendan laulut s. 50 Vuoden 1971 version sovitti Toivo Kärki, ja singlen b-puolella oli kappale ”Viimeinen juna”, joka on slaavilaistyylinen foksi. Se oli myös Kärjen säveltämä ja Vainion sanoittama. Vuoden 1990 versio on Jaakko Salon sovittama, ja siinä on mukana Hyvän Tuulen Laulajat -kuoro,Legendan laulut s. 87 joka oli aiemminkin tehnyt yhteistyötä Vainion kanssa. Kuoro oli mukana juuri Vainion tahdosta.Legendan laulut s. 64 1990 versio levytettiin kahdessa osassa: ensin lokakuussa levytettiin Vainion laulu ja taustamusiikki. Vainio kuitenkin kuoli 29. lokakuuta 1990, ja Hyvän Tuulen Laulajat kävivät äänittämässä taustalaulunsa pari päivää myöhemmin 1. marraskuuta. Kappaleen on levyttänyt myös muun muassa Arja Havakka levyllä Muistot ei kuole koskaan ja Vesa-Matti Loiri, jonka versio on hänen vuonna 2003 julkaistulla albumillaan Ystävän laulut. == Muusikot == === Vuoden 1971 versio === * Juha Vainio – laulu * Aarno Raninen – kapellimestari, haitari, taustalaulu * Juhani Aaltonen – huilu (todennäköisesti) * Rauno Lehtinen – viulu, taustalaulu * Erkki Seppä – basso * Erkki Valaste – rummut === Vuoden 1990 versio === * Juha Vainio – laulu * Hyvän Tuulen Laulajat, joht. Kalevi Ukkola – taustalaulu * Jaakko Salo – kapellimestari, haitari * Jari Lappalainen – viulu, mandoliini * Janne Louhivuori – kitara * Heikki ”Häkä” Virtanen – basso * Tapani ”Nappi” Ikonen – rummut == Lähteet == === Kirjallisuuslähteet === * == Viitteet == == Aiheesta muualla == * Kauan sitten Suomen Äänitearkistossa Luokka:Vuoden 1971 kappaleet Luokka:Vuoden 1990 kappaleet Luokka:Suomalaiset iskelmät Luokka:Juha Vainion sanoittamat kappaleet Luokka:Toivo Kärjen säveltämät kappaleet Luokka:Juha Vainion kappaleet
PGA European Tour

European Tour on golfin ammattilaiskiertue miehille, jota pelataan pääosin Euroopassa, mutta siihen kuuluu golfturnauksia myös Yhdysvalloissa, Aasiassa ja Afrikassa. Golfin European Tour perustettiin vuonna 1982. European Tourilla menestymällä voi saavuttaa pelioikeuden golfin rahakkaimmalle kiertueelle PGA Tourille. European Tourille voi saada pelioikeuden Challenge Tourilta, joka on Euroopan toisen tason kiertue. Luokka:Golfkilpailut
Lilli Porthan

Lilli Alfhild Porthan os. Tynkkynen (31. joulukuuta 1874 Rantasalmi (toisen lähteen mukaan Sääminki) – 22. maaliskuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen satukirjailija. Lilli Porthanin ensimmäinen teos oli vuonna 1916 julkaistu Äiti kertoo satuja ja kertomuksia lapsille, suuremmille ja pienemmille. Siinä hän kertoo omille pojilleen talosta, jonka esikuvana oli heidän oma kotinsa Kuopion Ranta-Toivalassa. Porthanin vanhemmat olivat kirjuri Petter Alfred Tynkkynen ja Wilhelmiina Maria Sonni. Hän oli naimisissa 1903–1939 Robert Porthanin kanssa, joka oli Kuopion maalaiskunnan ensimmäinen kunnansihteeri ja vuodesta 1918 Kuopion asevarikon ensimmäinen kamreeri. Porthaneilla oli pojat Olavi, Pentti ja Jorma. Porthanit asuivat Kuopiossa Ranta-Toivalassa Pökösenmäessä, kahden kilometrin päässä Toivalan laivalaiturista, vuosina 1903–1920. Vuonna 1920 muuttivat Kuopion kaupunkiin, Linnanpellon kaupunginosaan. Ranta-Toivalan-koti säilyi perheen kesäpaikkana. Linnanpellolla Porthanien koti oli Kalevalankadun ja Sibeliuksenkadun kulmassa, kulmatornillisessa puutalossa, jota naapurustossa on kutsuttu Muumitaloksi ja Satulinnaksi. Vuonna 1914 rakennettu talo on edelleen olemassa. Lilli Porthan muutti Kuopiosta Helsinkiin 1949. == Teoksia == * Äiti kertoo : satuja ja kertomuksia lapsille, suuremmille ja pienemmille, kuvitus Rudolf Koivu. Gummerus 1916, 2. painos 1922 * Tuuli toi, kevät kertoi : satuja ja kertomuksia, kuvitus Rudolf Koivu. Gummerus 1917, 2. painos 1927 * Mansikkamäen pojat : kertomus nuorisolle. Kirja, Helsinki 1920 * Valkoinen kenraali ja pieni Heinrikki: satuja ja kertomuksia, kuvitus Rudolf Koivu. Gummerus 1921 * Merenneito : uusia satuja ja kertomuksia, kuvitus Rudolf Koivu. Gummerus 1922 * Pulu-ukko, kuvitus Rudolf Koivu. Gummerus 1924 * Kuvakirja Korven kätkössä y.m. kertoelmia, kuvitus FGÅ ja Onni Muusari. Valistus, Helsinki 1925 * Erämaan ihme y.m. satuja ja kertomuksia, kuvitus Eva Anttila. Schildt, Helsinki 1926 * Äiti ja tuhlaajapoika : romaani. Gummerus 1929 * Rõõmu-Mati : romaani, kuvitus Rudolf Koivu. Lastejutuba n:o 35–36. Kirjastus "Pääsuke", Tallinn 1933 * Mirrin matka Onnelaan sekä muita satuja ja tarinoita, kuvitus Arvo Lukala. Aura, Turku 1942, 2. painos 1944 * Ilo-Matti ja prinsessa, kuvitus Arvo Lukala. Aura, Turku 1943 * Ilsa ja kultahiisi, kuvitus K. Eskola. Aura, Turku 1944 * Valkea vuorikauris, kuvitus Arvo Lukala. Aura, Turku 1946 * Sinisilmä : satuja, kuvitus Eeli Jaatinen. Kuva ja Sana, Helsinki 1950 == Lähteet == * * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : Lilli Porthan === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
The Jackson 5 US Tour

The Jackson 5 US Tour oli The Jackson 5 -yhtyeen kolmas yhdysvaltojen-kiertue, joka alkoi joulukuussa 1971 ja päättyi tammikuussa 1972. Yhtye esiintyi 50:ssä kaupungissa. == Lähteet == * Luokka:The Jackson 5:n konserttikiertueet Luokka:Vuoden 1971 konserttikiertueet Luokka:Vuoden 1972 konserttikiertueet
SpVgg Unterhaching

SpVgg Unterhaching on saksalainen jalkapalloseura Unterhachingista. Seura on pelannut parhaimmillaan kaksi kautta Bundesliigassa. == Historia == Seura perustettiin vuonna 1925 ja se nousi seitsemän vuotta myöhemmin A-Klasseen. Vuonna 1933 natsihallinto lakkautti seuran, mutta toisen maailmansodan jälkeen seuran toiminta aloitettiin uudestaan kaupunkisarjoissa. Vuonna 1976 seura nousi takaisin A-Klasseen ja seuraavana kautena jo Bezirksligaan. Seura onnistui voittamaan sarjan vuonna 1979, ja nousi Landesligaan. Samalla seuran valmentajaksi siirtyi entinen maajoukkuepelaaja Peter Grosser. Kaksi vuotta sarjanousun jälkeen Unterhaching nousi jo Fußball-Bayernligaan, joka oli korkein amatöörisarja. Kauden 1982–1983 päätteeksi seura voitti Bayernligan, ja pääsi 2. Bundesliigan karsintoihin. Unterhaching ei onnistunut nousemaan seuraavalle sarjatasolle, mutta pääsi kokeilemaan uudestaan vuonna 1988. Tällöinkin nousu epäonnistui, mutta kauden 1988–1989 päätteeksi seura nousi toiselle sarjatasolle. pienoiskuva|vasen|Seuran edustusjoukkue vuonna 2006. Ensimmäinen 2. Bundesliiga-kausi päättyi seuran osalta putoamiseen. Joukkue sijoittui sarjan viimeiseksi voitettuaan seitsemän ottelua 38:sta. Kaudeksi 1992–1993 Unterhaching teki paluun 2. Bundesliigaan, mutta tällöinkin vain yhden kauden ajaksi. Seura oli lopulta sarjan kahdeksastoista ja viimeinen putoaja. Seura vietti kaksi seuraavaa kautta kolmannella sarjatasolla, mutta teki paluun kaudeksi 1995–1996, jolloin se sijoittui sarjan neljänneksi. Kauden 1998–1999 päätteeksi Unterhaching pelasi itsensä sarjan toiseksi ja onnistui nousemaan Bundesliigaan. Ensimmäisellä kaudella joukkue sijoittui kymmeneksi, ja onnistui säilyttämään sarjapaikkansa. Kausi 2000–2001 oli seuran viimeinen Bundesliigassa, sillä se oli viimeinen sarjasta pudonnut seura. Nykyisin seura pelaa neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla, Regionalligassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Saksalaiset jalkapalloseurat Luokka:Baijerin jalkapallo Luokka:Vuonna 1925 perustetut urheiluseurat
Sahramisirkkunen

Sahramisirkkunen (Sicalis flaveola) on laajalla alueella Väli- ja Etelä- Amerikassa tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu. Lajia pidetään myös lemmikkilintuna. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan sahramisirkkunen on 13,5-14 cm. Koirassahramisirkkunen on yleisväritykseltään kirkkaan keltainen. Otsa ja päälaki ovat väriltään punaoranssit ja selässä on oliivinvihreää väritystä. Naaraat ovat väritykseltään koiraita vaaleampia. S. f. pelzelni- alalajin naaras on väriltään oliivinruskea tummin viiruin. Nuori koiras on selästään ruskea ja vatsastaan keltainen. == Levinneisyys ja elinympäristö == Sahramisirkkusta tavataan lähes koko Etelä-Amerikasta lukuun ottamatta Amazonian sademetsäaluetta. Linnun elinympäristöä ovat avoimet ja puoliavoimet ruohomaat ja maanviljelysalueet. Laji tavataan myös kaupungeissa. Sahramisirkkusen elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 2 000 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta lajia tavataan Andeilla korkeammallakin. == Pesintä == Sahramisirkkusen kuppimainen pesä sijaitsee puun kolossa tai talojen räystäiden alla. Naaras munii kahdesta kolmeen täplikästä munaa. == Lähteet == Luokka:Tangarat
Hengenpelastajat

Hengenpelastajat (Surf Patrol) on australialainen tositapahtumiin perustuva televisiosarja, jota Australiassa esittää Seven Network ja Suomessa JIM. Sarja seuraa rantavahtien työtä Uudessa Etelä-Walesissa, Victoriassa ja Queenslandissa. Hengenpelastajia on esitetty vuodesta 2007 lähtien. == Katso myös == * Rantavahdit Luokka:2000-vuosikymmenen tositelevisiosarjat Luokka:Australialaiset tositelevisiosarjat Luokka:Seven Networkin televisio- ohjelmat
Maik Wagefeld

Maik Wagefeld (s. 25. helmikuuta 1981) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Dynamo Dresdeniä. == Ura == Wagefeld pelasi juniorina Lokomotive Riesan ja Stahl Riesan joukkueissa, joista hän siirtyi Dynamo Dresdeniin vuonna 1993. Wagefeld nousi Dynamo Dresdenin juniorijoukkueista edustusjoukkueeseen, jossa hän teki ensiesiintymisen Oberliga Nordostissa vuonna 2000. 18-vuotiaana Wagefeld jopa toimi joukkueen kapteenina ja nosti Dynamon Regionalligaan vuonna 2002. Kesällä 2004 Wagefeld siirtyi Bundesliigassa pelanneeseen 1. FC Nürnbergiin. Hän pelasi Nürnbergissä kaksi kautta, joista jälkimmäisestä hän vietti puolet lainalla 2. Bundesligassa Dynamo Dresdenissä. Dynamo putosi kauden päätteeksi Regionalligaan. Kauden 2006–2007 Wagefeld pelasi 2. Bundesligassa Hansa Rostockissa, minkä jälkeen hän palasi takaisin Dynamo Dresdeniin. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jim Playfair

Jim Playfair (s. 22. toukokuuta 1964 Vanderhoof, Brittiläinen Kolumbia) on entinen jääkiekkoilija ja NHL-seura Calgary Flamesin päävalmentaja, joka toimii nykyään Abbotsford Heatin päävalmentajana. Playfair herätti suurta huomiota, kun hän menetti malttinsa 27. maaliskuuta 2010 käydyssä AHL- ottelussa ja rikkoi kaksi jääkiekkomailaa. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Edmonton Oilersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iso hätä

__NOTOC__ Iso hätä on suomalaisen rap-yhtye Teflon Brothersin 5. huhtikuuta 2010 julkaistu internet-mixtape.http://www.basso.fi/keskustelu/61497/teflon- brothers-iso-hata-internet-mixtape-lataa Levy koostuu yhtyeen edellisen albumin ylijäämäbiiseistä. Kaikki kappaleet on miksattu yhdeksi MP3:ksi. == Kappaleet == # Intro # Pelihimo (original) - Heikki Kuula, Pyhimys & Olli PA # 666 - Heinis, Voli, Heikki Kuula # Toisen eväät on toisen ruuat - Pyhimys, Heikki Kuula, Olli PA, Riki Hatka, Jii-Pee # Varo sun vihollisii - Voli # Anna rakkautta - Heinis # Oksennan onnesta - Heikki Kuula, Voli, Pyhimys # Paska Midas - Pyhimys, Heikki Kuula, Musti # Teflon Love - Pyhimys, Voli # Outro == Tuottajat == * Heikki: 1, 4, 5, 6, 8, 10 * Bleakk: 2 * Palmroth: 7 * Pekkajäbä: 9 == Lähteet == Luokka:Teflon Brothersin albumit Luokka:Vuoden 2010 albumit
Köhler's Medizinal-Pflanzen

Köhler's Medizinal-Pflanzen eli Köhler's Medizinal-Pflanzen in naturgetreuen Abbildungen mit kurz erläuterndem Texte : Atlas zur Pharmacopoea germanica on harvinainen saksalainen lääkekasviopas, joka ilmestyi vuonna 1887 kolmiosaisena. Tekstin on kirjoittanut Franz Eugen Köhler ja toimittanut Gustav Pabst, ja teos sisältää yli 300 kokosivun värilitografiaa. Kustantaja lupasi neljännenkin osan, mutta se ei kuitenkaan ilmestynyt. ==Kuvia== Esimerkkejä kuvituksesta: Tiedosto:Carica papaya - Köhler–s Medizinal- Pflanzen-028.jpg|Carica papaya L. (koko kasvi, kukkia) Tiedosto:koeh-029.jpg|Carica papaya L. (koko kasvi, hedelmiä) ==Aiheesta muualla== Kaikki teoksen kuvat * Luokka:Vuoden 1887 kirjat Luokka:Lääkekasvit Luokka:Saksalaiset kirjat
Luonnonvoima

Luonnonvoima on rap-yhtye Sauruksen toinen single neljänneltä Neon Saurus -studioalbumilta. Single julkaistiin digitaalisessa muodossa 29. huhtikuuta 2009. == Aiheesta muualla == * Saurus MySpace -sivustolla Luokka:Sauruksen kappaleet Luokka:Vuoden 2009 kappaleet
HMS Shakespeare (1917)

HMS Shakespeare oli Britannian kuninkaallisen laivaston Shakespeare-luokan laivueenjohtaja ensimmäisessä maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Woolstonista John I. Thornycroft and Companyltä, missä köli laskettiin 2. lokakuuta 1916. Alus laskettiin vesille 7. heinäkuuta 1917 ja otettiin palvelukseen 10. lokakuuta. == Palvelus == Alus oli 31. toukokuuta 1918 laivueenjohtajana osuessaan miinaan, minkä seurauksena se oli viisi kuukautta telakalla korjattavana.Preston, Anthony s. 26-27 Se oli lokakuussa Harwichiin sijoitetussa 10. hävittäjälaivueessa, jossa muina laivueenjohtajina olivat HMS Spencer, HMS Bruce ja HMS Montrose sekä niiden lisäksi kaksikymmentäneljä R-luokan hävittäjää.Friedman, Norman s. 141 Kevään 1919 uudelleen organisoinnin yhteydessä alus määrättiin Rosythiin sijoitettuun 2. hävittäjälaivueeseen, joka muodostettiin aiemmasta 13. hävittäjälaivueestaPreston, Anthony s. 35. Vuonna 1921 laivueet ryhmiteltiin uudelleen jakamalla ne pienemmiksi taktisiksi kokonaisuuksiksi, jolloin Shakespeare sijoitettiin Atlantin laivaston 6. hävittäjälaivueeseen laivueenjohtajaksiPreston, Anthony s. 35-36. Alus vapautettiin 1923 laivueenjohtajan tehtävistä, kun laivue siirrettiin HMS Valhallan alaisuuteenPreston, Anthony s. 45. Shakespeare korvasi Brucen 8. hävittäjälaivueen laivueenjohtajana, jolloin se sijoitettiin samalla reservistatuksellePreston, Anthony s. 45-46. Laivueen numeroitiin 1925 uudelleen 9. hävittäjälaivueeksiPreston, Anthony s. 46. Alus luovutettiin 1936 romutettavaksi, kun laivasto hankki RMS Majesticin.Preston, Anthony s. 57 ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Kuninkaallisen laivaston Shakespeare-luokan hävittäjät Luokka:Thornycroftin valmistamat alukset
HMS Spenser

HMS Spenser (viirinumerot F90 ja D40) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Shakespeare-luokan laivueenjohtaja ensimmäisessä maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 9. lokakuuta 1916. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1917 ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 12. joulukuuta.Friedman, Norman s. 314 == Palvelus == Vuonna 1921 alus oli 2. hävittäjälaivueen johtoaluksena laivueen osallistuessa 2. risteilijälaivueen mukana Itämeren purjehdukseen. Alus odotti 31. elokuuta 1921 Isle of Wightin edustalla HMS Vectiksen ja HMS Winchelsean kanssa Plymouthista saapuvia laivueensa aluksia HMS Viceroyta,HMS Vanquisheria ja HMS Venetiaa. Alusten saavuttua osasto siirtyi Kentin rannikolle Dealiin odottamaan 2. risteilijäviirikön alusten HMS Curacoan, HMS Caledonin, HMS Castorin ja HMS Cordelian sekä 2. hävittäjälaivueen loppuosan HMS Viscountin, HMS Violentin ja HMS Wolfhoundin saapumista.Naval-history.net Itämeren risteily 1921 Osaston kokoonnuttua siirryttiin Brunsbütteliin, jonne saavuttiin seuraavana aamuna. Osasto jatkoi matkaansa Kielin kanavan kautta Itämerelle, jossa ensimmäisenä vierailukohteena oli Danzig 4. syyskuuta. Osasto jatkoi matkaansa 7. syyskuuta Memeliin, josta se lähti edelleen 9. syyskuuta Libauhun. Osasto jatkoi matkaansa Riikaan 12. syyskuuta ja edelleen 25. syyskuuta Tallinnaan. Matka jatkui 20. syyskuuta Helsinkiin ja kolme päivää myöhemmin edelleen Ahvenanmaan kautta Tukholmaan, josta matka jatkui 27. syyskuuta Kööpenhaminaan. Alus myytiin romutettavaksi 1936. ==Lähteet== * * * * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston Shakespeare-luokan hävittäjät Luokka:Thornycroftin valmistamat alukset
Lusin koulu

Lusin koulu on Heinolan Lusissa sijaitseva alakoulu, jossa annetaan opetusta luokilla 1–6. Koulun rehtorina toimii Jarkko Granqvist. Vuonna 1882 toimintansa aloittanut Lusin kyläkoulu oli alkujaan entisen Heinolan maalaiskunnan ensimmäinen kansakoulu. Vuonna 2016 koulua kävi yhteensä 51 oppilasta. Koulun vanha osa paloi täysin 6. huhtikuuta 2018.Tulipalo tuhosi 1800-luvun koulurakennuksen Heinolassa täysin, Iltalehti Pääosa opetuksesta siirrettiin tästä syystä siirretty tilapäistiloihin Heinolan Kirkonkylän kouluun. Koulun vastuulla oleva esikouluopetus annetaan kuitenkin Lusin päiväkoti-Satulinnassa. Tuhoutuneen koulun tilalle rakennettava uudisrakennus pyritään saamaan käyttöön syksyllä 2020. Koulu on mukana Liikkuva Koulu -hankkeessa ja saanut pysyvän oikeuden Vihreän lipun käyttöön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lusin koulun historiikki Peda.net. Luokka:Heinolan oppilaitokset Luokka:Suomen peruskoulut
Alto Paraguay

Alto Paraguay on Paraguayn pohjoisin ja pinta-alaltaan suurin departementti. Sen pinta-ala on 82 349 neliökilometriä. Vuoden 2002 laskennassa asukkaita oli 11 587, arvio vuodelle 2016 on 16 900\. Departementin pääkaupunki on Fuerte Olimpo. Paraguayn osuus Gran Chacosta, joka muodosti aikoinaan oman departementtinsa, liitettiin Alto Paraguayhin vuonna 1993. Paraguayjoki jakaa departementin kahteen osaan. Joen eteläpuolinen osa on merkittävä luontoalue tulvatasankoineen ja erityyppisine metsineen. Joen pohjoispuolella, lähempänä Bolivian rajaa, maasto on kivikkoisempaa ja ilmasto kuivempi.Political divisions - Departments Chena Ventures Departementissa on neljä kansallispuistoa, joista suurin on Defensores del Chaco. == Lähteet == Luokka:Paraguayn departementit
Heikki Hyppönen

Heikki Lauri Hyppönen (13. toukokuuta 1885 Suistamo – 26. lokakuuta 1956 VaasaPäätoimittaja H. Hyppönen kuollut, Helsingin Sanomat, 27.10.1956, s. 12.) oli suomalainen päätoimittaja ja kirjailija. ==Henkilöhistoria== Hyppösen vanhemmat olivat maanviljelijä Lauri Hyppönen ja Anna Sofia Kettunen. Hän kävi 7 luokkaa oppikoulua ja hakeutui sen jälkeen sanomalehtialalle.Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961. Hyppönen oli päätoimittajana Keski-Suomi-lehdessä 1913–1917, Keskisuomalainen-lehdessä 1918–1928 ja Kaleva-lehdessä 1928-1929. Hän oli sitten Vaasa-lehdessä toimituspäällikkönä 1929–1941 ja päätoimittajana 1941–1951. Hyppönen oli myös Jyväskylän maistraatin ja raastuvanoikeuden kunnallisneuvosmiehenä 1921–1928, Karjalan sivistysseuran sihteerinä 1921–1923 sekä Suomen Matkailijayhdistyksen neuvottelukunnan jäsenenä 1924–1928 ja hallituksen jäsenenä 1944–1953.Kuka kukin on 1954, sivu 245. Runeberg.org. == Teoksia == * Petrunpäivän painajainen : tuokiokuvia. Gummerus 1927 * Neekerin iltalaulu Lolallensa : sävel: Muistatkos, Emma.... Oy Vaasa, Vaasa 1933 * Kesä, lumimyrsky, palmuranta : kertomus pääskysistämme. Tekijä, Vaasa 1934 * Sieltä, missä kulta käköset kukkuvat : pakinaa pikamatkalta runo-Karjalassa : satakunta tekijän ottamaa kuvaa. Tekijä, Vaasa 1934 * Juhannuksen alla Tuutunurkassa : elämän lehtiä pikkukaupungista. Tekijä, Vaasa 1935 * Kuinka rakasta siellä kaikki olikaan. Oy Vaasa, Vaasa 1949 * Raudan rahtaajat. Heimokirja, Jyväskylä 1953 * Takaisin kotiin - Karjalaan : 1-näytöksinen näytelmä talvi- ja jatkosodan väliajalta. WSOY 1957 == Lähteet== == Aiheesta muualla == * Heikki Hyppönen SKS:kirjailijatietokannassa (arkistoitu linkki) * Heikki Hyppönen : Villin lännen rakennustaiteessa olisi meillekin oppimista. Primitiivisyydellä on suuri siunaus (Alvar Aallon ja Aino Marsio-Aallon haastattelu), Karjala, 10.09.1939, nro 243, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Honour – Valour – Pride

Honour – Valour – Pride on englantilaisen death metal -yhtye Bolt Throwerin seitsemäs studioalbumi. Metal Blade julkaisi sen 15. tammikuuta 2002. Albumi nauhoitettiin ja miksattiin Sable Rose Studiolla Coventryssa, Englannissa. Levyn on tuottanut itse bändi sekä Andy Faulkner. Honour – Valour – Pride on yhtyeen ainoa studioalbumi, jolla Karl Willets ei ole laulamassa. Kuten kaikki Bolt Throwerin albumit, tämänkin levyn teema on sodat, erityisesti ensimmäinen maailmansota. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Muusikot == * Dave Ingram – laulu * Gavin Ward – kitara * Barry Thompson – kitara * Martin Kearns – rummut * Jo Bench – basso == Arvostelut == * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Bolt Throwerin albumit
Marja Lehtonen

Marja Lehtonen (s. 1968 Tampere) on suomalainen kehonrakentaja ja personal trainer. Lehtonen aloitti kilpaurheilun 1983. Pikajuoksijana hän kiinnostui painonnostosta. Pari vuotta kiinnostusta kehonrakennukseen sai hänet innostumaan kilpailemisesta, ja hän osallistui suomenmestaruuskilpailuihin. Kevyen sarja luokassa hän tuli toiseksi ja Meksikossa maailmanmestaruuskilpailuissa 1990 seitsemänneksi.Amg-lite.com == Kilpailusijoitukset == * 1990 Pohjanmaa Grand Prix – 1. kevyt (alle 52 kg) * 1990 suomenmestaruus – 2. (kevyt) * 1990 maailmanmestaruus – 7. (kevyt) * 1991 suomenmestaruus – 1. (keskisarja – alle 57 kg) * 1991 euroopanmestaruus – 7. (kevyt) * 1991 maailmanmestaruus – 14. (keskisarja) * 1994 maailmanmestaruus – 4. (keskisarja) * 1999 maailmanmestaruus – 4. (keskisarja) * 2000 euroopanmestaruus – 2. (keskisarja) * 2001 Jan Tana Classic – 3. (kevyt) * 2001 Women’s Extravaganza – 2. (keskisarja) * 2002 Jan Tana Classic – 3. (kevyt) * 2003 Night of Champions – 3. (kevyt) * 2004 Night of Champions – 2. (kevyt) * 2004 IFBB Ms. Olympia – 3. (kevyt) * 2005 IFBB Ms. Olympia – 14. * 2007 Jan Tana Classic – 3. (kevyt) * 2008 Atlantic City Pro – 4. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Marja Lehtosen kotisivu Luokka:Suomalaiset kehonrakentajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaisa Meri

Katri Aksa Kaisa Säivä, kirjailijanimi Kaisa Meri (sukunimi vuoteen 1936 Sjöman; 7. maaliskuuta 1898 Pori – 12. toukokuuta 1977 Pori) oli suomalainen Porissa asunut kauppias ja kirjailija. Kaisa Meri (Säivä) piti omaa myymälää Porin kauppahallissa 1920-luvun lopulta aina 1960-luvulle saakka. Hänen kirjallinen tuotantonsa koostui ajanvieteromaaneista ja näytelmistä. Meri sai Porin kaupungin tunnustuspalkinnon romaanistaan Kartanosta kaupunkiin. == Teoksia == Nimimerkillä Kaisa Meri: * Me piiat. Kirja, Helsinki 1929 * Pikku emäntä. WSOY 1929 * Isän luvalla : yksinäytöksinen huvitelma. Pienviljelijäin liitto, Helsinki 1934 * Mattilan talkoot : 1-näytöksinen näytelmä. Pienviljelijäin liitto, Helsinki 1940 * Sotavaimo : kertomus kotirintamalta. Karisto 1942, 2. painos 1943 * Me korvikkeet : kertomus työvelvollisuusnaisista. Karisto 1943, 2. painos 1943 * Olin kesälomalla : romaani. Karisto 1944 * Miina : romaani. Aura, Turku 1945 * Koivuniemen miniä : romaani. Karisto 1946, 2. painos 1946 * Sisarukset. Kansankirja, Helsinki 1946 * Herttuan lumoissa : romaani Porista Juhana Herttuan ajoilta. Karisto 1947 * Tavallinen perhe : kokoillan näytelmä. 1947 * Sellaista se on ... : kuvia ja tuokioita kesäiseltä päivältä. Karisto 1948 * Unohda entinen : romaani. Karisto 1949 * Helena-laivan messityttö : romaani. Karisto 1950 * Simpukka : kertomus nuorisolle. Suomen opettajain raittiusliitto, Helsinki 1950, 1957 * Kertun onni : romaani. Karisto 1951 * Toiveitten maja : romaani. Karisto 1953 * Holviportti : romaani. Karisto 1954 * Kaksi noitaa : raittiuskertomus nuorisolle. Suomen opettajain raittiusliitto, Helsinki 1954 * Perintö : kokoillan näytelmä. 1954 * Kartanosta kaupunkiin : romaani teollisuuskaupungiksi kehittyvästä Porista. Karisto 1958 * Meidän pihan lapset : tyttöromaani. Karisto 1961 * Mitta on täysi : kokoillan näytelmä. 1967 Nimimerkillä Lempi Alho: * Toimi työn tekee : kaksiosainen martta-aiheinen vuorokeskustelu. Pellervo-seura, Helsinki 1938 Nimellä Kaisa Sjöman: * Luonnonparantolassa : kolminäytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 282. Karisto 1926 * Kaikkein paras : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 300. Karisto 1928 Nimellä Kaisa Säivä: * Kaupassa : yksinäytöksinen näytelmä. Seuranäytelmiä 417. Karisto 1936 == Lähteet == * * Porin kaupunginkirjasto : 150 vuotta - 150 kirjaa : Meren romaani Kartanosta kaupunkiin == Aiheesta muualla == * Porilainen kirjailijatar, Seura, 09.02.1938, nro 6, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet