EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Antti Kämäräinen

Antti Kämäräinen (16. toukokuuta 1895 Kiuruvesi – 17. kesäkuuta 2000 Kiuruvesi) oli maanviljelijä ja mestaripelimanni. Kiuruvedellä syntynyt Kämäräinen asui siellä koko elämänsä ajan. Kämäräisen musikaalisuus ilmeni jo kymmenvuotiaana, kun hän oppi soittamaan huuliharppua. Vuonna 1910 hän osti käytetyn kaksirivisen hanurin ja pelimannien tapaan opetteli soittamisen vanhempia pelimanneja kuuntelemalla. Vähitellen häntä ruvettiin pyytämään soittajaksi iltamiin ym. tilaisuuksiin, kun havaittiin että paikkakunnalla oli soittotaitoinen nuori mies. Tanssilavoja ei tuohon aikaan ollut, vaan tanssit järjestettiin nuorisoseurojen taloilla tai asuintalojen pirteissä. Joskus tanssittiin maantielläkin. Avioliiton Kämäräinen solmi 20-vuotiaana ja keskittyi tämän jälkeen kymmenlapsiseksi kasvaneen perheen elättämiseen maanviljelijänä. Hän lopetti soittamisen ja myi hanurinsa. Vasta sodan aikana hän soitti seuraavan kerran käydessään Helsingissä ja tavattuaan sokean katusoittajan, joka soitti kaksirivistä. Hän sai tilaisuuden kokeilla, oliko soittotaito vielä tallella ja olihan se. Vuonna 1943 hän osti Dallape- merkkisen viisirivisen hanurin, jolla aloitti soittamisen uudelleen. Hän esiintyi muun muassa Niilo Tarvajärven ohjelmissa, Kultainen harmonikka- ohjelmassa jne. Hän oli 1970-luvulta alkaen Kaustisen kansanmusiikkijuhlien vakioesiintyjä. Viimeisen kerran hän esiintyi 104-vuotiaana vuonna 1999. Hänet nimitettiin mestaripelimanniksi vuoden 1988 juhlilla. Antti Kämäräinen kuoli 105-vuotiaana 17. kesäkuuta 2000. ==Lähteet== * Antti Hervonen: Vuosisadan vartijat, ikääntymisen suomenmestarit kertovat (Tammi, 2001) ISBN 951-31-2056-2 ==Aiheesta muualla== * : Mestaripelimanni Antti Kämäräinen Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet suomalaiset Luokka:Suomalaiset harmonikansoittajat Luokka:Suomalaiset kansanmuusikot Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Saint-Savin-sur-Gartempe

Saint Savin tai Saint-Savin-sur-Gartempe on Ranskan kunta Uuden-Akvitanian alueella Viennen departementissa. Se sijaitsee departmentin pääkaupungin Poitiersin itäpuolella. Kunnan pinta-ala on 18,8 neliökilometriä ja siellä on arviolta 860 asukasta (vuonna 2016). Kunnassa sijaitsee luostari, joka on kuulunut Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 1983. == Luostari == Romaanisessa Saint-Savin-sur-Gartempen luostarissa, jonka rakentaminen aloitettiin 1000-luvun puolessavälissä, on useita yhä loistavassa kunnossa olevia 1000- ja 1100-lukujen seinämaalauksia. Ristinmuotoisen kirkon laivan ja sivulaivan risteymäkohdassa sijaitsee neliömäinen torni. Ensimmäisenä rakennettiin sivulaiva, kuori ja sen katettu käytävä sekä monikulmainen apsis. Seuraavassa rakennusvaiheessa tehtiin päälaivaan kolme syvennystä, kellotorni ja sen kuisti ja viimeiseksi vielä viimeiset kuusi syvennystä päälaivaan. Kellotorni viimeisteltiin 1300-luvulla yli 80 metriä korkealla kivisellä torninhuipulla. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Luostari Unescon sivuilla Luokka:Viennen kunnat Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Ranskassa
Vesa Hanski

Vesa Juhani Hanski (s. 13. syyskuuta 1973 Turku) on suomalainen perhosuimari. Hän osallistui kaksiin kesäolympialaisiin Suomen edustajana, vuosina 1992 ja 1996. MM-kilpailuissa Hanski sijoittui parhaimmillaan lyhyellä radalla seitsemänneksi sekä pitkän radan EM-kilpailuissa neljänneksi. Sprinttiuinnin EM-kisoissa 1992 hän voitti viestissä kultaa. Vesa Hanski toimii nykyään poliisina, ja hänet on valittu vuoden poliisiurheilijaksi vuonna 2001. Hänen arvonsa on ylikonstaapeli. Hanski valittiin RKP:n riveistä varasijalle Turussa kunnallisvaaleissa 2021.Vesa Hanski – Kunnallisvaalien 2021 tulos == Arvokisasijoituksia == * 1992 Sprinttiuinnin EM-kultaa 4 × 50 metrin sekauintiviestissä * 1993 Lyhyen radan MM-kisoissa seitsemäs 200 metrin perhosuinnissa * 1993 EM-kisoissa kuudes 4 × 100 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, yhdeksäs 200 metrin perhosuinnissa * 1994 MM-kisoissa yhdestoista 200 metrin perhosuinnissa * 1995 EM-kisoissa neljäs 200 metrin perhosuinnissa, kahdeksas 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, kolmastoista 100 metrin perhosuinnissa * 1995 Sotilaiden MM-kisoissa hopeaa 200 metrin perhosuinnissa * 1996 Olympiakisoissa kymmenes 200 metrin perhosuinnissa * 1997 EM-kisoissa viides 200 metrin perhosuinnissa, kymmenes 100 metrin perhosuinnissa * 1998 MM-kisoissa yhdestoista 200 metrin perhosuinnissa * 2000 EM-kisoissa yhdeksäs 200 metrin perhosuinnissa * 2001 Poliisien EM-kisoissa kultaa perhosuinnissa Hanskilla on yhä voimassa olevia Suomen ennätyksiä sekä poliisien Suomen ennätyksiä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nukkeanimaatio

Nukkeanimaatio on stop motion -animaatiotekniikka, jossa luodaan liikkeen illuusio erilaisia nukkeja apuna käyttäen. Nuken asentoon tehdään pieniä muutoksia ja nämä muutokset kuvataan. Kun kuvattu filmi näytetään normaalinopeudella, peräkkäin nopeasti vaihtuvat kuvat luovat illuusion liikkeestä. Nukkeanimaatiossa käytettävien nukkejen sisällä on yleensä jonkinlainen tukiranka, joka pitää nuken asennossaan. Tukiranka voidaan valmistaa joko alumiinilangasta tai metallisena nivelluurankona. Aiemmin nukkeanimaatio kuvattiin tarkoitukseen muokatulla elokuvakameralla filmille, mutta nykyisin nukkeanimaatio kuvataan usein digitaalitekniikalla sen edullisuuden tähden – esimerkiksi digitaalisella järjestelmäkameralla. ==Aiheesta muualla== *Animato – J.E. Nyströmin informatiiviset kotisivut *Stopmotionanimation.com – tietoa nukkeanimaation tekemisestä englanniksi Luokka:Animaatio
Paula Harmokivi

Paula Marja Johanna Harmokivi-Saloranta (o.s. Harmokivi, s. 20. toukokuuta 1975 Lahti) on suomalainen vapaauimari. Hän edusti Suomea muun muassa Atlantan kesäolympialaisissa 1996 ja voitti useita Suomen-mestaruuksia. Hän edusti Lahden Uimaseuraa. Harmokivi sijoittui vuoden 1996 olympialaisten alkuerissä 16:nneksi 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, 18:nneksi 200 metrin vapaauinnissa ja 33:nneksi 400 metrin vapaauinnissa. EM-kilpailuissa 1995 hän sijoittui yhdeksänneksi 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, 11:nneksi 200 metrin vapaauinnissa ja 15:nneksi 400 metrin vapaauinnissa. Paula Harmokiven sisar Päivi Harmokivi (s. 1972) kilpaili myös uinnissa ja voitti lyhyen radan Suomen-mestaruuksia viesteissä. Paula Harmokivi valmistui liikuntatieteiden maisteriksi vuonna 2005. Hän väitteli tohtoriksi tammikuussa 2020 tuotantotalouden väitöskirjalla ”Käyttäjät liikuntapalvelujen kehittäjinä – käyttäjälähtöisessä palveluinnovaatioprosessissa käyttäjien tuottama tieto tutkimuksen kohteena”. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saint-Savin

Saint-Savin on seuraavien ranskalaisten paikkojen nimi: * Saint-Savin, kunta Gironden departementissä * Saint-Savin, kunta Isèren departementissä * Saint- Savin, kunta Hautes-Pyrénéesin departementissä * Saint-Savin, kunta Viennen departementissä, tunnetaan myös nimellä Saint-Savin-sur-Gartempe
Vienne

Vienne on Ranskan departementti numero 86. Se sijaitsee Länsi-Ranskassa Uuden- Akvitanian alueella. Departementti on pinta-alaltaan 6 990 neliökilometriä ja asukasluvultaan 428 447 (vuonna 2011). Sen pääkaupunki on Poitiers. Vienne on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 38 kantoniin ja 281 kuntaan. == Katso myös == * Luettelo Viennen kunnista == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Viralliset sivut *Viennen turismi *
Quayn veljekset

Stephen ja Timothy Quay ovat yhdysvaltalaisia nukkeanimaation tekijöitä. He syntyivät identtisinä kaksosina Philadelphiassa vuonna 1947. 1960-luvun lopulla he muuttivat Britanniaan opiskelemaan Royal College of Artiin. He jäivät työskentelemään Eurooppaan. Heidän tunnetuin työnsä on Street of Crocodiles (1986]), joka on unenomainen sovitus Bruno Schulzin Krokotiilikuja- nimisestä tarinasta. == Filmografia == *Nocturna Artificialia (1979) *Punch & Judy: Tragical Comedy or Comical Tragedy (1980) *Ein Brudermord (1981) *Stravinsky - The Paris Years (1983) *The Cabinet of Jan Svankmajer (1984) *This Unnameable Little Broom (1985) *Street of Crocodiles (1986) *Stille Nacht I (1988) *Rehearsals for Extinct Anatomies (1988) *The Comb / Kampa (1990) *De Artificiali Perspectiva (1991) *Tales from the Vienna Woods (1992) *Are We Still Married (1992) *Stille Nacht IV (1993) *Institute Benjamenta, or This Dream People Call Human Life (1995) *The Sandman (2000) [TV] *Duet (2000) *In Absentia (2000) *The Phantom Museum: Random Forays Into the Vaults of Sir Henry Wellcome's Medical Collection (2003) [TV] *The Piano Tuner of Earthquakes (2005) == Aiheesta muualla == * Brothers Quay Faculty Page European Graduate School (Archive.org) Luokka:Yhdysvaltalaiset animaattorit Luokka:Elokuvantekijäsisarukset Luokka:Vuonna 1947 syntyneet
Valkokulmapingviini

Valkokulmapingviini (Pygoscelis papua) on pingviinilaji. Virallisesti hyväksyttyjä alalajeja ovat Pygoscelis papua papua ja Pygoscelis papua ellsworthii. Kolmantena mahdollisena alalajina mainitaan Pygoscelis papua taeniata. ==Koko ja ulkonäkö== Valkokulmapingviinin tunnistaa helposti leveästä valkoisesta raidasta päässä. Aikuisten yksilöiden koko on 75–90 cm. Koiras painaa 5,5–8 kiloa ja naaras 5–7,5 kiloa. ==Levinneisyys== Laji pesii useilla Etelämannerta ympäröivillä alueilla. Suurimmat yhdyskunnat ovat Falklandinsaarilla, Etelä-Georgialla ja Kergueleninsaarilla. Pienempiä yhdyskuntia on Macquariensaarella, Heard-saarilla, Eteläisillä Shetlandsaarilla ja Antarktiksen niemimaalla. ==Lisääntyminen== Valkokulmapingviinien pesät ovat yleensä noin 20–25 cm halkaisijaltaan olevia kivirenkaita. Naaras munii kaksi noin 500 gramman painoista munaa. Sekä koiras että naaras osallistuvat haudontaan vaihtaen vuoroa päivittäin. Poikaset kuoriutuvat 34–36 päivän haudonnan jälkeen. Pesässä poikaset olevat noin 30 päivää, jonka jälkeen muodostavat poikasryhmiä. Saatuaan aikuismaisen höyhenpeitteen 80–100 päivän ikäisenä poikaset ovat valmiit lähtemään merelle. ==Ravinto== Laji syö pääasiassa äyriäisiä kuten krillejä sekä kaloja. ==Lähteet== Luokka:Pingviinilinnut Luokka:Etelämantereen eläimistö
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1998

Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1998 Säkylässä 10.–11. tammikuuta, Hollolassa 24.–25. tammikuuta ja Lieksassa 28.–29. maaliskuuta 1998. ==Miehet== === 10 km === Sija Kilpailija Aika/ohilaukaukset 1 Paavo Puurunen 27.36,9 / 1 2 Harri Eloranta 28.06,8 / 2 3 Ville Räikkönen 28.16,3 / 2 === 20 km=== Sija Kilpailija Aika/ohilaukaukset 1 Paavo Puurunen 59.51,7 / 0 2 Harri Eloranta 1.04.41,1 / 3 3 Ville Räikkönen 1.04.56,4 / 4 === 10 + 12,5 km takaa-ajo=== Sija Kilpailija Aika/ohilaukaukset 1 Paavo Puurunen 1.00.44,7 / 8 2 Jaakko Niemi 1.00.45,6 / 4 3 Mikko Uusipaikka 1.01.19,2 / 0 === 4 x 7,5 km viesti=== Sija Kilpailijat Aika/ohilaukaukset 1 Lieksan Hiihtoseura I: Jukka Hautamäki Tatu Väänänen Jari Pursiainen Arto Nissinen 1.33.28,0 / 1 2 Ahveniston Ampumahiihtäjät: Mika Hakala Arto Hakala Markus Tainiola Ville Kotikumpu 1.34.03,8 / 1 3 Kuhmo-Ski: Ismo Niva Esa Huotari Jani Mikkonen Paavo Puurunen 1.34.50,4 / 1 === 10 km joukkuekilpailu=== Sija Kilpailijat Aika/ohilaukaukset 1 Säkylän urheilijat: Jani Narmio Harri Eloranta Johannes Kohonen Olli-Pekka Peltola 30.03,0 / 5 2 Kauhajoen Karhu: Tommi Pantti Jarkko Kauhajärvi Ilari Köykkä Erkki Latvala 30.15,0 / 2 3 Ahveniston Ampumahiihtäjät: Markus Tainiola Mika Hakala Arto Hakala Ville Kotikumpu 30.24,6 / 5 ==Naiset== === 7,5 km=== Sija Kilpailija Aika/ohilaukaukset 1 Katja Holanti 23.45,5 / 1 2 Tiina Mikkola 24.46,0 / 3 3 Sanna-Leena Perunka 24.59,9 / 1 === 15 km=== Sija Kilpailija Aika/ohilaukaukset 1 Niina Jyrkiäinen 57.18,9 / 2 2 Tiina Mikkola 57.27,7 / 4 3 Eija Salonen 58.45,4 / 2 === 7,5 + 10,5 km takaa-ajo=== Sija Kilpailija Aika/ohilaukaukset 1 Katja Holanti 57.49,3 / 2 2 Tiina Mikkola 58.28,9 / 4 3 Eija Salonen 59.13,3 / 2 === 3 x 7,5 km viesti=== Sija Kilpailija Aika/ohilaukaukset 1 Vehkalahden Veikot: Tuija Vuoksiala Katja Holanti Hanna Kajosmaa 1.24.32,0 / 3 2 Kymin Koskenpojat: Anu Moilanen Pälvi Suurnäkki Tiina Mikkola 1.26.00,4 / 0 3 Kärkölän Kisa-Veikot: Eija Salonen Katja Jokela Anu Markkola 1.26.19,3 / 3 === 7,5 km joukkuekilpailu=== Sija Kilpailija Aika/ohilaukaukset 1 Vehkalahden Veikot: Katja Holanti Hanna Kajosmaa Tuija Vuoksiala 30.03,9 / 4 2 Ahveniston Ampumahiihtäjät: Marjo Kokko Marja Papinsaari Anita Nyman 1.26.00,4 / 0 3 Kymin Koskenpojat: Tiina Mikkola Pälvi Suurnäkki Anu Moilanen 1.26.19,3 / 3 == Lähteet == * Markku Siukonen: Urheilun vuosikirja 1999, Gummerus 1999, s. 205 1998 Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Säkylä Luokka:Hollolan urheilu Luokka:Hollolan tapahtumat Luokka:Lieksan urheilu
Aloke

Aloke eli insatsi on soittimen alkusävel.Korpelan Pienehkö sanasto Sillä tarkoitetaan myös äänen alkamisen tapaa ja laatua.Ansatsikirja ==Lähteet== Luokka:Musiikin teoria Luokka:Laulu
Taka-Keljo

Taka-Keljo on metsäinen kaupunginosa Jyväskylän kaupungin keskustan lounaispuolella. Asukkaita siellä on vain noin 130. Taka-Keljossa on useita yli 200 metrin korkuisia mäkiä. Siellä on myös muutama lampi ja pieni järvi, muiden muassa Kolmisoppinen, Ylä-Kitulampi, Ala-Kitulampi, Ylä-Sallaajärvi, Pirttijärvi, Selkäjärvi, Uimalampi ja Myllyjärvi. Alueella on lain nojalla rauhoitettu Sallaajärven aarnialue ja Jyväskylän ladun hiihtomaja ja hiihtolenkkejä. Mustankorkean jätteenkäsittelykeskus sijaitsee Taka-Keljoon Jyväskylän keskustaajamasta vievän tien varrella samannimisen mäen lähettyvillä, mutta kaatopaikan siirtämistä on suunniteltu. Uudeksi paikaksi on esitetty ainakin Laukaan Mörkökorpea.http://www.ksml.fi/mielipide/mielipidekirjoitukset/morkokorpi-on- suuri-mahdollisuus/884698 Digita Oy:n Jyväskylän lähetysasema ja masto sijaitsevat Taka-Keljossa. Taka-Keljossa on toiminut myös Taka-Keljon kansakoulu, joka lakkautettiin 1967. Nykyisin entisen koulun tiloissa toimii Jyväskylän Katulähetyksen tuetun asumisen yksikkö ja päiväkeskus Etappi.http://www.jklkl.fi/vapaat-asunnot/37-etappi ==Jyväskylän korkein kohta== Taka-Keljon mäistä korkein on 249 metrin korkuinen Pirttimäki. Sen huippu oli Jyväskylän maalaiskunnan korkein kohta ennen vuotta 1965, jolloin Taka-Keljo liitettiin Jyväskylän maalaiskunnasta kaupunkiin. Jyväskylän kaupungin korkein kohta se oli vuodesta 1965 vuodenvaihteeseen 2008–2009. Tällöin Jyväskylän korkeimmaksi kohdaksi tuli siihen liitetyllä Korpilahdella sijaitsevan Uutelanmäen huippu. == Kuvia == Tiedosto:Ladun Maja 2.jpg|Ladun maja Kolmisoppisen lähellä. Tiedosto:Radio and TV tower.jpg|Taka-Keljon radio- ja TV-masto. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == *
Karju (sarjakuvahahmo)

Karju on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä kovaotteinen kätyri. Hahmon loivat käsikirjoittaja Chris Claremont ja piirtäjä John Buscema. Karjun ensiesiintyminen tapahtui Wolverine-lehden numerossa 4 (1989). Karju on enimmäkseen esiintynyt Wolverinen vihollisena. == Historia == Karju on yksi salaperäisimmistä vastustajista, joihin Wolverine on matkoillaan törmännyt ja hänen taustastaan tiedetään vähän. Karju on asgardilaisten kivipeikkojen jälkeläinen, eli samaa rotua kuin Thorin vanha vihollinen Ulik. Karjun tiedetään mutisseen erään kerran "Ymirin jäisen parran kautta!", mikä on viittaus huurrejättiläisten vanhimpaan jäseneen, muinaiseen Ymiriin. Karjun isä pahoinpiteli Karjua järjestelmällisesti lapsuudessa. Jotkut käsikirjoittajat ovat esittäneet Karjun kasvoilla olevien arpien olevan peräisin isän iskuista ja Karjun kätkevän häpeänsä valtavan parran alle. Karju siirtää sarjassa toimintapistettään Madripooriin yhdessä kumppaninsa Verihuudon kanssa. Pahamainen kenraali Coy, yksi Madripoorin suurimmista rikollisjohtajista otti heidät omaan palvelukseensa. Heidän yrittäessä eliminoida kilpailevan liigan johtajatarta nimeltään Tyger Tiger, Wolverine asettui kaksikkoa vastaan salanimellä Patch. Huolimatta lukuisista yhteenotoista Wolverinen kanssa Verihuuto ja Karju eivät koskaan ole onnistuneet voittamaan häntä. Lopulta kenraali Coy kyllästyi Karjun epäonnistumisiin ja myi hänet Geist-nimiselle entiselle natsille ja nykyiselle kyborgille. Geist tarvitsi koekaniinin uudelle kokeelliselle huumeelleen ja pisti sitä Karjuun ajellen ensin tämän karvoistaan. Parturointi vaikutti traumatisoivasti Karjuun ja Wolverine säntäsi huudot kuullessaan paikalle pelastamaan vihollistaanSarjakuvalehti #5 (1992). Kustannus Oy Semic.. == Lähteet == Luokka:Marvel-universumin superroistot Luokka:Marvel-universumin yli-inhimillisen voimakkaat henkilöt
Italianseisoja

Italianseisoja () on italialainen koirarotu, joka kuuluu FCI:n roturyhmään 7 (Seisovat lintukoirat)FCI 7 Seisovat lintukoirat Suomen Kennelliitto. Haettu 14.5.2021.. == Ulkonäkö == Italianseisoja on rakenteeltaan vahva ja tasapainoinen koira, jonka metsästysominaisuudet ovat erinomaiset. Väriltään se on valkoinen, jossa on erikokoisia oransseja tai tumman meripihkanvärisiä merkkejä, valko-vaaleaoranssi päistärikkö tai valkokastanjanruskea kimo (ruskea-roan). Symmetriset merkit päässä ovat toivottavia. Koiran raajat ovat jäntevät, ääriviivat selväpiirteiset ja lihakset hyvin kehittyneet. Uroksien säkäkorkeus on 58–67 cm, narttujen 55–62 cm. Italianseisojat painavat täysikasvuisina 25–40 kg säkäkorkeudesta riippuen. Häntä typistetään yleensä 15–25 cm:n pituiseksi, mutta Suomessa typistäminen on kiellettyä. == Luonne ja käyttäytyminen == Italianseisoja on tasapainoinen, sitkeä, luotettava, älykäs, lempeä ja oppivainen koira. Sitä on helppo kouluttaa ja se soveltuu kaikenlaiseen metsästykseen. Se soveltuu myös näyttelyihin, lenkkikoiraksi ja myös ihan kotikoiraksi kunhan sille tarjotaan virikkeitä. Metsästämään sitä ei tarvitse opettaa, vaan rodulla on perimässään satojen vuosien kokemus metsästämisestä. Italianseisoja suhtautuu vieraisiin ystävällisesti. Vahtiviettiä rodulta ei juuri löydy. left|thumb|200px|Valko-oranssi == Alkuperä == Rotu on alkuperältään ikivanha, ja osa italialaisista koira- asiantuntijoista uskoo sen olevan yksi kaikkein vanhimmista metsästyskoiristaMorris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1,000 Dog Breeds. Ebury Press, 2001. ISBN0-09-187091-7. Sivu 263.. Heidän mukaansa se olisi foinikialaisten mukanaan tuomien kevyiden vinttikoirien ja paikallisten raskaampien molossikoirien välisten risteytysten tulos. Toisen teorian mukaan italianseisoja olisi syntynyt vasta 1600-luvun lopulla lintukoiran ja ajokoiran välisestä risteytyksestä. Rotua tai sen mahdollista kantamuotoa on kuitenkin kuvattu freskoissa jo 1300-luvulla, ja niiden perusteella sen rotutyyppi on säilynyt muuttumattomana vähintään kyseiseltä ajalta asti. Se on jalostettu linnunmetsästykseen, ja se on sopeutunut alkuperäisestä verkkometsästyksestä nykyiseen ampumalla tapahtuvaan metsästykseen.Rotumääritelmä: Italianseisoja. Suomen Kennelliitto, 23.8.2016. Haettu 14.5.2021. == Lähteet == * Carl-Johan Adlercreutz. 2003. Karisto Oy. Koirarotujen maailma * Italianseisojan rotumääritelmä === Viitteet === Luokka:Italialaiset koirarodut Luokka:FCI 7 Seisovat lintukoirat Luokka:Seisojat
Rimonabantti

Rimonabantti (rimonabant, SR141716, Acomplia) on ensimmäinen selektiivinen CB1-kannabinoidireseptorin salpaaja eli antagonisti, joka vähentää endokannabinoidijärjestelmän säätelemää ruokahalua ja kiihdyttää elimistön rasva- ja sokeriaineenvaihduntaa. Lääkkeen on myös todettu auttaneen koehenkilöitä tupakoinnin lopettamisessa. Lääkkeen kehitti ranskalainen Sanofi-Aventis -lääkeyritys, euroopan komissio hyväksyi 21. kesäkuuta 2006 rimonabantin myynnin silloisessa 25-jäsenisessä euroopan unionissa From EMA index page ja sitä oli Suomessa saatavissa reseptilääkkeenä kauppanimellä Acomplia. Lääke vedettiin Suomen markkinoilta pois lokakuussa 2008. Ilmoitettuina perusteina olivat masentuneisuus, ahdistuneisuus, aggressiokohtaukset ja lisääntynyt itsemurhariski.https://www.laakarilehti.fi/tyossa/laakeinfo/haittavaikutusten- vuoksi-vuosina-2005-2010-kaytosta-poistuneet-laakkeet/ Rimonabantti on tarkoitettu ylipainoisille ja lihaville, joiden painoindeksi (BMI) on yli 27 kg/m2 ja joilla on vähintään yksi sydän- ja verisuonitautien riskitekijä sekä niille, joiden painoindeksi on vähintään 30 kg/m2. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Acomplia Resources * Acomplia Report * Kliinistä informaatiota lääkäreille * Uusi laihdutuslääke Suomen markkinoille *PubChem: Rimonabant *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Rimonabant *ChemBlink: Rimonabant Luokka:Lääkkeet Luokka:Synteettiset kannabinoidit Luokka:Markkinoilta poistuneet lääkkeet Luokka:Piperidiinit
Mohammed V

Mohammed V (10. elokuuta 1909 – 26. helmikuuta 1961) () oli Marokon sulttaani vuosina 1927–1953 ja maapaossa vuosina 1953–1955 ja Marokon kuningas vuosina 1957–1961. Mohammedin isä oli sulttaani Yusuf ibn al-Hasan. Vuonna 1953 ranskalaiset miehittäjät pakottivat kuninkaan perheineen maanpakoon Korsikalle ja myöhemmin Madagaskarille. Muhammadin sukulainen Muhammad ibn Arafa nousi tämän jälkeen maan hallitsijaksi. Vuonna 1956 hän neuvotteli ranskalaisten kanssa Marokon itsenäistymisestä, ja hänestä tuli maan kuningas vuonna 1957. Hänen siunauksellaan Marokon kuninkaallinen autoliitto suunnitteli ja rakennutti Formula 1:ssä käytetyn Ain-Diabin kilparadan. Casablancassa sijaitsee Mohammed V:n kansainvälinen lentoasema. Mohammed V:n yliopisto sijaitsee Rabatissa. Mohammed V kuoli 26. helmikuuta 1961, jolloin kuninkaaksi tuli hänen poikansa Hassan II. Marokon nykyinen kuningas Muhammad VI on Mohammed V:n lapsenlapsi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Marokon kuninkaat Luokka:Marokon sulttaanit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Calvities frontalis

Calvities frontalis on kohta keskellä hiusrajaa, otsalla, jossa hiusraja kääntyy v-kirjaimen tapaan alemmas otsan päälle. Piirre on periytyvä ja dominoiva, mutta suhteellisen harvinainen. Yleensä ihmisten hiusraja on otsan kohdalta jokseenkin suora. Luokka:Anatomia Luokka:Hiukset Luokka:Perinnölliset ominaisuudet
August Valta

August Valta (14. syyskuuta 1892 Pielavesi – 12. elokuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen isännöitsijä, sosiaalidemokraattinen poliitikko ja kansanedustaja. Vuonna 1905 Valta muutti Pielavedeltä Helsinkiin, jossa toimi viilaajana ja veturinlämmittäjänä. Suomen sisällissotaan Valta osallistui punaisten puolella. Sodan jälkeen hänet pidätettiin ja tuomittiin neljäksi vuodeksi kuritushuoneeseen ja menettämään kansalaisluottamuksensa kuudeksi vuodeksi. Kuopioon Valta muutti vuonna 1924 SDP:n Kuopion läntisen vaalipiirin piirisihteeriksi. Kansanedustajaksi Valta valittiin vuosiksi 1927–1933. Vuonna 1930 Valta valittiin Metallityöväen liiton ensimmäiseksi sihteeriksi ja taloudenhoitajaksi. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1943 saakka. Eduskuntaan Valta nousi uudelleen Uudeltamaalta vuonna 1941 ns. kuutosiin kuuluneen K.H. Wiikin tilalle. Edustajantoimi todettiin lakanneeksi marraskuussa 1944 Wiikin palattua vankilasta eduskuntaan. Vallasta tuli isännöitsijä ensimmäisen kerran vuonna 1942, aluksi Hakan palvelukseen. Helsingin kaupungin kunnallisten työväenasuntojen isännöitsijä hän oli vuodesta 1947 alkaen. Valta oli myös pitkäaikainen Helsingin kaupunginvaltuutettu. Erilaisia luottamustoimia työväenliikkeen yhdistyksissä ja järjestöissä hänellä oli runsaasti. Valta oli kahdesti naimisissa. == Aiheesta muualla == * Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansanedustajat Luokka:Pohjois-Savon vaalipiiri Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Muna Lee

Muna Lee (s. 30. lokakuuta 1981 Little Rock, Arkansas) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Lee voitti sisäratojen NCAA-mestaruuden 2002 60 metrin juoksussa, vuonna 2003 60 ja 200 metrin juoksussa sekä 2004 jälleen 60 metrillä. Vuonna 2004 hän sijoittui toiseksi Yhdysvaltain 200 metrin juoksun olympiakarsinnoissa ja selviytyi Ateenan olympialaisiin, joissa sijoittui seitsemänneksi ajalla 22,87. Lee oli 2005 Helsingin MM-kilpailuissa 100 metrin juoksussa seitsemäs ajalla 11,04. Hän oli samoissa kisoissa mukana Yhdysvaltojen joukkueessa, joka voitti maailmanmestaruuden 4 x 100 metrin viestijuoksussa. Vuonna 2008 hän voitti Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 100 metrin juoksun ennätyksellään 10,85.http://www.usatf.org/events/2008/OlympicTrials-TF/results/F2.asp Pekingin olympialaisissa hän oli viides 100 metrillä ajalla 11,07 ja neljäs 200 metrillä ajalla 22,01. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän karsiutui välierissä 100 metrillä ja sijoittui neljänneksi 200 metrillä ajalla 22,48. ==Ennätykset== * 100 metrin juoksu: 10,85 (2008) * 200 metrin juoksu: 22,01 (2008) ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Lee Yhdysvaltain olympiajoukkueen sivuilla Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kankkunen

Kankkunen on suomalainen sukunini, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Eero Kankkunen (1920–2004), lavastaja * Juha Kankkunen (s. 1959), ralliautoilija * Juho Kankkunen (1860–1926), kansanedustaja (Maalaisliitto) * Kaarlo Kankkunen (s. 1971), jalkapalloilija, jalkapallovaikuttaja ja yritysjohtaja * Lauri Kankkunen (s. 1990), sellisti * Pasi Kankkunen, muusikko * Pekka Kankkunen (1890–1972), kansanedustaja (Maalaisliitto), Juho Kankkusen poika * Tarja Kankkunen (o.s. Jaskari, s. 1974), kilpakävelijä * Teemu Kankkunen (s. 1980), jalkapalloilija.
Toijalan Pallo-49

Toijalan Pallo-49, lyhennettynä TP-49 tai ToiP-49, on vuonna 1949 perustettu akaalainen jalkapalloseura. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa jalkapalloa Nelosessa ja kakkosjoukkue Kutosessa. Lisäksi seuralla on juniori- ja JKKI- toimintaa. Seuran parhaat meriitit ovat vuosilta 1986–1991, 1993 ja 1996–1997, jolloin seuran miesten edustusjoukkue pelasi Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla eli nykyistä Kakkosta vastaavassa II divisioonassa. Toijalan Pallo-49:n poika-ja tyttöjuniorijoukkueissa pelaa noin 300 lasta. Joukkueet pelaavat Tampereen piirin sarjoissa ja lisäksi osallistuvat eri turnauksiin. Edustusjoukkue pelaa Nelosessa. Seuran toiminnassa on eri tavoin mukana viikoittain yli 400 akaalaista. Seuran puheenjohtaja on Juha Pietikäinen. Edustusjoukkueen valmentaja on Jari Hakala. Joukkueen kasveteista monet ovat pelanneet mestaruussarjassa ja jalkapalloliigassa. Heistä jääkiekossa Matti Vulli ja Ossi Valtonen pelasivat SM-sarjassa. TP-49:n kasvatti Petter Setälä on pelannut myös Hakassa, A-maajoukkueessa ja nuorten maajoukkueissa. Veikkausliigassa 2016 HIFK:ssa debytoinut 20-vuotias keskuspuolustaja Juho Pirttijoki siirtyy Allsvenskanissa pelaavan GIF Sundsvallin riveihin kolmivuotisella pelaajasopimuksella.Pirttijoki siirtyi HIFK:hon Hakasta. TP-49:n valmentajina ovat toimineet muun muassa Pekka Sumelahti ja hakalaiset Matti Pitko ja Juhani Peltonen. Seuraa ovat edustaneet myös Kalevi Nupponen ja Matti Mäkelä. TP-49:ssä on pelannut jalkapalloa tunnettu jääkiekkoilija Juhani Wahlsten. Seuran perinteitä vaalimaan perustettu 2003 TP-49 Kilta, jonka puheenjohtajana on toiminut perustamisesta alkaen Tapio Pajuoja, joka keskushyökkääjänä on seuran kaikkien aikojen paras maalintekijä. Killan jäseniä ovat muun muassa olympiamitalisti Eeles Landström, Palloliiton entinen puheenjohtaja Pertti Alaja ja hänen veljensä Erkki, joiden isä toimi 1970-luvulla Akaan seurakunnan kirkkoherrana, Rauno Mokka, jota on Lukon ja Rauman jääkiekon suurmies, Hiihtoliiton entinen puheenjohtaja Jaakko Holkeri, musiikin promoottori Juhani Merimaa, jalkapallon gladiaattorit Juhani Peltonen ja Matti Mäkelä, Juhani Wahlsten ja 123 muuta jalkapallon ystävää. == Aiheesta muualla == *Seuran kotisivut Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Akaalaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1949 perustetut urheiluseurat
Trauma

Trauma on kreikan kielestä tuleva sana, jolla tarkoitetaan ulkoisten tekijöiden vaikutuksesta aiheutuvaa henkistä tai ruumiillista vammaa. * fyysinen trauma, hoidetaan traumapoliklinikalla eli traumapolilla. * psyykkinen trauma * Trauma, yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye * Trauma, Dario Argenton elokuva vuodelta 1993 * Trauma, Marc Evansin elokuva vuodelta 2004 * Trauma, yhdysvaltalaisen rap-artisti DJ Quikin vuonna 2005 julkaisema studioalbumi. Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Iankaikkinen

Iankaikkinen on lappeenrantalaisen metalli/rock-yhtye Kotiteollisuuden 8. studioalbumi. Se julkaistiin 8. marraskuuta 2006 levymerkillä Megamania. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2. Albumia on myyty yhteensä 26 656 kappaletta, mikä on kultalevyn oikeuttava määrä.IFPI – Kulta- ja platinalevyt Levyltä ensimmäinen julkaistu single on Arkunnaula, joka sisältää samannimisen kappaleen ja bonuskappaleen joka on edellisen albumin 7:n äänityssessioista, nimeltään "Helvetinpyörä". Single nousi Suomen singlelistan kärkeen. Levyn toinen single oli Tuonelan koivut, joka julkaistiin 28. helmikuuta 2007, ja sisälsi ennen julkaisemattoman "Viimeistä päivää" -kappaleen. Tyyliltään albumi on yhtyeen raskaimipia ja basso on miksattu hyvin pintaan, korkeammalle kuin kitara. == Kappaleet == Sävellykset ja sovitukset Kotiteollisuus, ellei toisin mainita. Sanoitukset Jouni Hynynen. # Kivireki – 02:49 # Arkunnaula – 04:06 # Iankaikkinen – 04:13 # Kadonneet – 03:40 (sov. Kotiteollisuus + Karmila) # Ukko Perkele – 05:35 # Tuonelan koivut – 05:11 (sov. Kotiteollisuus + Duo Alibi) # Kaksin käsin – 03:26 # Kummitusjuna – 04:21 # Pullon henki – 06:04 (sov. Kotiteollisuus + Karmila) # Aamu – 05:02 # Unilaulu – 03:55 (sov. Kotiteollisuus + Karmila) Levyltä jätettiin pois ainakin kappale "Kuolemajärvi" (julkaistu Kummitusjuna-EP:llä). Kappaleista "Iankaikkinen" ja "Kummitusjuna" on kuvattu myös musiikkivideot, joista molemmat on ohjannut ja käsikirjoittanut Stam1na-yhtyeen Antti Hyyrynen. Iankaikkisen musiikkivideossa vieraili Idols-voittaja Hanna Pakarinen, mutta hän oli vain sivuroolissa. Lisäksi musiikkivideolla esiintyvät Stam1nan basisti Kai-Pekka Kangasmäki ja rumpali Teppo Velin. == Singlet == === Arkunnaula === # Arkunnaula – 04:12 # Helvetinpyörä – 04:09 Ilmestyi 4. lokakuuta 2006. === Tuonelan koivut === # Tuonelan koivut – 04:38 # Viimeistä päivää – 05:18 Ilmestyi 28. helmikuuta 2007. == Kokoonpano == * Jouni Hynynen – laulu, kitarat * Janne Hongisto – basso * Jari Sinkkonen – rummut === Vierailevat muusikot === * Tuomas Holopainen – kosketinsoittimet * Mikko Karmila – äänitys, tuotanto ja miksaus, kitara raidoilla 7 ja 9 * Janne Hynynen (Duo Alibi) – taustalaulut raidoilla 1,2,3,4,6,7,8,10 * Miitri Aaltonen (Duo Alibi) – taustalaulut raidoilla 1,2,3,4,6,7,8,10 * Janne Mannonen – taustalaulut raidoilla 5 ja 9 == Arvostelut == * Soundi: Soundi == Lähteet == Luokka:Kotiteollisuuden albumit Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Mikko Karmilan tuottamat albumit
UR-100

UR-100 (, , ) oli Neuvostoliiton mannertenvälinen ohjus.Tämä kolmannen sukupolven Neuvostoliiton mannertenvälinen ohjus oli eräässä vaiheessa Neuvostoliiton ohjusvoimien pääase. Aikaisempia mennertenvälisiä ohjuksia kevyempi ja pienempi otettiin käyttöön 1967 ja poistui 1996. Ohjuksen osumatarkkuus on 1 000–1 400 metriä ja kantomatka 10 600 kilometriä. Ohjuksen ensimmäisen version 0,5 – 1,1 megatonnia. UR-100MR on kokonaan erilainen ohjus, MR-UR-100 Sotka. == SS-11:n versioita == Järjestelmä RS-10 / UR-100 RS-10 / UR-100K RS-10 / UR-100U Grau-tunnus 8K84 15A20 15A20U Nato-tunnus SS-11 Sego mod 1 SS-11 Sego mod 2 SS-11 Sego mod 3 Käyttöön otettu 1966 1971 1974 Rakenne 2-vaiheinen nestemäinen polttoaine 2-vaiheinen nestemäinen polttoaine 2-vaiheinen nestemäinen polttoaine Pituus 16,70 m 18,90 m 19,10 m Läpimitta 2000 mm 2000 mm 2000 mm Paino 42300 kg 50100 kg 50100 kg Hyötykuorma 760–1500 kg 1200 kg 1200 kg Taistelukärki 1 RV ydinkärki 1,1 MT 1 RV ydinkärki 1,0 MT 3 MRV ydinkärki 350 kT + harhautuslaitteita? Kantomatka 11000 km 12000 km 10600 km Tarkkuus (CEP) 1400 m 900 m 2200 m == Aiheesta muualla == * Globalsecurity.org * www.dtig.org Übersicht ballistischer Lenkwaffen aus russischer Produktion (deutsch) * Missilethreat.com * Astronautix.com * Russianspaceweb UR100 * UR-100 Luokka:Mannertenväliset ballistiset ohjukset Luokka:Neuvostoliittolaiset ohjukset
Lahden seutu – Lahti Region

Lahden seutu – Lahti Region Oy (joskus myös Visit Lahti) on alueellinen kehitysyhtiö, joka on vastuussa Lahden seudun matkailullisesta vetovoimasta. Sen tehtäviin kuuluu muun muassa alueelle suuntautuvan matkailun ja siihen liittyvien palveluiden markkinointi. Yhtiön omistavat alueen kunnat, Lahden lisäksi Hollola, Heinola, Orimattila, Asikkala, Iitti, Kärkölä, Padasjoki ja Sysmä. ==Historia== Lahden seudulla toimiva kehitysyhtiö perustettiin vuonna 1997. Nimi Lahden Alueen Kehittämisyhtiö – LAKES oli käytössä vuosina 2005–2013. Lakesin toimitusjohtajia olivat muun muassa Petri Mäkinen ja Erkki Karppanen.http://www.muc.fi/fi/info/02ajankohtaista/news241108_1 Suurin osa Lahden Alueen Kehittämisyhtiö Oy:n LAKESin toiminnoista siirtyi tammikuussa 2013 uudelle Lahden Seudun Kehitys Ladec Oy -elinkeinoyhtiölle. Maaliskuussa Lakesin matkailuun liittyviin toimintoihin keskittynyt yhtiö otti uudeksi nimekseen Lahden seutu – Lahti Region Oy. Vuonna 2021 yhtiön omistajia olivat Lahti (53 %), Hollola (12 %), Heinola (10 %), Orimattila (8 %), Asikkala (4 %), Iitti (4 %), Kärkölä (3 %), Padasjoki (2 %) ja Sysmä (2 %). ==Organisaatio== Lahden seutu – Lahti Region Oy kehittää Lahden seudun matkailua erilaisten hankkeiden kautta. Yhtiöön kuuluu myös *Salpausselkä Geopark -yksikkö *Kansainvälisten suurtapahtumiin keskittynyt Sport Event Management Finland-yksikkö, jonka toimintaa rahoittavat Suomen opetus ja kulttuuriminiseriö, urheiluopistosäätiö ja -yhdistys, Lahden kaupunki ja kolme muuta suomalaista urheilukaupunkia (Helsinki, Turku ja Tampere). ==Palvelut== Lahden seutu – Lahti Region Oy:n tärkein tehtävä on kasvattaa matkailun määrää alueella. Tähän se pyrkii muun muassa: *matkailun markkinoinnilla, *brändityöllä, *myymällä ja välittämällä matkailupalveluita, *hankkimalla seudun kuntiin uusia tapahtumia ja *kehittämällä alueen matkailua == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lahden seutu – Lahti Region Oy Luokka:Lahtelaiset yritykset luokka:Elinkeinotoimi Luokka:Suomalaiset julkisomisteiset yhtiöt
Tokyo Tales

Tokyo Tales on ensimmäinen Blind Guardianin julkaisema live-levy. Se julkaistiin vuonna 1993 neljän täyspitkän albumin jälkeen. Tokyo Tales on nauhoitettu Somewhere Far Beyond -levyn jälkeisellä kiertueella Tokiossa. Albumi on koottu kahdesta eri Tokion konsertista ja se sisältää kappaleita kattavasti jokaiselta silloin julkaistulta Guardian-levyltä. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Hansi Kürsch – laulu * André Olbrich – kitara * Marcus Siepen – kitara * Thomen Stauch – rummut * Marc Zee (vieraileva muusikko) – koskettimet, taustalaulu == Lähteet == * http://www.blind-guardian.com * Blind Guardianin julkaisut === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1993 konserttitallenteet Luokka:Blind Guardianin albumit
RT-1

RT-1 oli varhainen mannertenvälinen ballistinen ohjusmalli, jota testattiin, muttei laukaistu Neuvostoliitossa kylmän sodan aikana. Kehitystä johti OKB-1 Sergei Koroljovin johdolla. Kaikkiaan tehtiin viisi lentotestiä, joista kaksi onnistui. RT-1:stä kehitettiin kaksi versiota. Ensimmäinen epäonnistui ensimmäisellä lennollaan, mutta onnistui toisella kerrallaan vuonna 1961. Toista versiota testattiin vuonna 1965 kolmella lennolla, joista kaksi epäonnistui. RT-1-ohjelma lopetettiin ennen ohjusten käyttöä. Luokka:Ballistiset ohjukset Luokka:Neuvostoliittolaiset ohjukset
INF-sopimus

INF-sopimus (, Intermediate-Range Nuclear Forces Treaty, keskimatkan ydinasevoimasopimus) on sopimus, joka hävitti keskimatkan ns. euro-ohjukset Euroopasta 1987–1991. Sopimus solmittiin 8. joulukuuta 1987 ja se tuli voimaan kesäkuussa 1988. Allekirjoittajina olivat Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton johtajat Ronald Reagan ja Mihail Gorbatšov. Sopimus koski 500–5 500 km kantavia keskimatkan ja keskipitkän matkan ohjuksia. Neuvostoliiton SS-20-ohjukset romutettiin vuonna 1991. Sopimukseen pääsy oli mahdollista Neuvostoliiton uudistuspolitiikan takia. Euroopassa on edelleen lyhyen kantaman taktisia ydinohjuksia, eikä mannertenvälisten ohjusten uhka ole vieläkään täysin väistynyt Euroopan yltä. Venäjällä sopimusta on myöhemmin arvosteltu virheeksi Yhdysvaltain suunnitellessa ohjuspuolustuksensa ulottamista uudelleen Eurooppaan. Helmikuussa 2007 Venäjän presidentti Vladimir Putin uhkasi Venäjän irtautuvan INF-sopimuksesta, ellei sitä laajenneta koskemaan myös muita maita, esimerkiksi Kiinaa. Vuonna 2018 Yhdysvaltain presidentti, Donald Trump kertoi haluavansa purkaa sopimuksen koska hänen mukaansa Venäjä ei ole noudattanut sopimusta. Helmikuussa 2019 Yhdysvallat ilmoitti vetäytyvänsä sopimuksesta. Seuraavana päivänä Venäjä ilmoitti myös vetäytyvänsä. == Asejärjestelmiä, jotka sopimus poisti Euroopasta == *Yhdysvallat **Pershing Ib **Pershing II **BGM-109 Tomahawk (vain maasta laukaistavat) *Neuvostoliitto/Venäjä **SS-4 Sandal **SS-5 Skean **SS-12 Scaleboard **SS-23 Spider **SS-20 Saber **SSC-X-4 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Sopimusteksti Luokka:Kylmä sota Luokka:Venäjän ja Yhdysvaltain suhteet
Zaum

Zaum (ven. за 'yli' + ум 'mieli, järki' > заумь 'mielen ylittävä; metalooginen; rikkiviisaus, viisastelu', заумный язык 'hölynpöly, nonsense') on käsite, joka liittyy venäläisten futuristirunoilijoiden kielikokeiluihin. Zaum tarkoittaa mielen tuolla puolen olevaa, loogisen ajattelun ja järjen tavoittamattomissa olevaa. Samalla tavoin kuin dada, zaum kuvastaa ensimmäisen maailmansodan aikana syntynyttä epäluottamusta sanojen ja kielen merkitykseen. Zaum on sukua länsieurooppalaisen kirjallisuuden nonsenselle, esimerkiksi Lewis Carrollin runolle Jabberwocky. == Zaum 1900-luvun alkupuoliskolla == Zaum-käsitettä käytti ensimmäisenä venäläinen runoilija Aleksei Krutšonyh vuonna 1913. Hän kuului venäläisen futurismin radikaaleimpiin edustajiin. 1900-luvun alkupuolella avantgardistiset runoilijat ja taiteilijat, kuten Velimir Hlebnikov, Vasili Kamenski ja Kazimir Malevitš olivat kiinnostuneita aistihavainnon ylittävän todellisuuden kuvaamisesta. Maalaustaiteessa tämä pyrkimys ilmeni suprematismissa, kubismissa ja kubofuturismissa. Kuvataiteilijat alkoivat maalata abstrakteja teoksia, joissa ei ole aihetta, subjektia, eikä myöskään objektia. Kuvallisuus ja esittävyys oli tahallisesti rikottu. Aiheet muuttuivat abstrakteiksi, geometrisiksi muodoiksi ja kuvakollaaseiksi. Kirjallisuudessa korostettiin kielen visuaalisuutta ja äänteellisyyttä merkityksen kustannuksella. Krutšonyh kirjoitti libreton futuristiseen oopperaan nimeltään Voitto auringosta, johon Malevitš suunnitteli puvut ja lavastuksen. Tambovin alueella Venäjällä toimii Sergei Birjukovin perustama Zaum-akatemia, johon kuuluvat muun muassa Sergei Sigei ja Ry Nikonova. Runoilija Krutšonyh pakeni Venäjältä Georgian Tiflisiin, jonka gruusialais-armenialaisella kielialueella, Tiflisin keskustassa sijainneen underground-kabareen Futuristiakatemiassa hänelle aukeni uudenlainen, tuoreen ulottuvuuden tarjonnut mahdollisuus kielikokeiluihin, jotka ovat tarjonneet myöhemmille tutkijoille paljon analysoitavaa. Janecek, Gerald: The Transrational Poetry of Russian Futurism. Chapter 9: Zaum in Tiflis 1917–1920. == Katso myös == * Kulkukoiran kellari * Voitto auringosta == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Janecek, Gerald (1996): Zaum: The Transrational Poetry of Russian Futurism. San Diego, California: San Diego State University Press. ISBN 1-879691-41-8 * Pasanen, Kimmo (2004): Musta neliö. Abstraktin taiteen salat. Helsinki: Kustannus Oy Taide. ISBN 951-608-052-9 == Aiheesta muualla == * Victory over The Sun (Voitto auringosta) * Mail Art Russia * Aleksei Krutšonyh, Kirill Zdanevitš: Onyi, 1918. * Gerald Janecek, Zaum: The Transrational Poetry of Russian Futurism. * Peter Conrad, The Early 20th- century Crisis of Confidence in Language * Velimir Hlebnikov, esittely Luokka:Runous Luokka:Venäjän ja Neuvostoliiton avantgarde
Sainte-Clotilde

La basilique Sainte-Clotilde on uuden ajan goottilaistyylinen kirkko Pariisissa. Kirkko vihittiin 30. marraskuuta 1857. Sainte-Clotilden kirkko on omistettu viidennen vuosisadan burgundikuningas Kilperik II:n tyttärelle Klotildelle. Klotilde oli frankkikuningas Klodvigin puoliso ja vaikutti siihen, että Klodvig kääntyi kristinuskoon vuonna 496, minkä jälkeen Ranskasta tuli kristitty kuningaskunta. ==Historia== Sainte-Clotilden kirkon suunnittelussa ja rakentamisessa koettiin vaikeuksia. Arkkitehti vaihtui kahdesti. Myös pyhimys, jolle kirkko omistettiin, vaihtui. Pariisin kaupunginvaltuusto oli päättänyt jo 1827 uuden kirkon rakentamisesta ja arkkitehti Jean-Nicolas Huyot (1870–1840) oli valittu suunnittelijaksi. Työ kuitenkin keskeytyi. Uusi prefekti Claude-Philibert de Rambuteau herätti projektin vuonna 1833 ja saksalaissyntyinen arkkitehti François-Christian Gau (1790–1853) sai tehtäväkseen suunnitella goottilaistyylisen rakennuksen. Työ alkoi vasta 1846. Ongelmia aiheutti rakennusmateriaali, joka ei olisi kestänyt tornien painoa ja tornit jätettiin keskeneräisiksi. Arkkitehti Cau luovutti vähän ennen kuolemaansa vuonna 1853, mutta hänen nuori assistenttinsa Théodore Ballu vei työn päätökseen. Torneihin jouduttiin tekemään radikaaleja modifikaatioita, jotta niille saatiin haluttu korkeus. Kirkko on latinalaisen ristin muotoinen ja 93 metriä pitkä ja tornit ovat 70 metrin korkuisia. ==Urut== Sainte-Clotilde on erityisesti tullut tunnetuksi urkureistaan ja uruistaan, jonka rakensi Aristide Cavaillé-Coll pääurkuri César Franckin ehdottamin parannuksin. Urut vihittiin vuonna 1859. Urkuja on sittemmin uudistettu kahdesti. Pääurkureina ovat olleet: * César Franck 1859–1890 * Gabriel Pierné 1890–1898 * Charles Tournemire 1898–1939 * Joseph-Ermend Bonnal 1942–1944 * Jean Langlais 1945–1987 * Jacques Taddei 1987– Luokka:Pariisin kirkot Luokka:Kivikirkot
Imaginations from the Other Side

Imaginations from the Other Side on Blind Guardianin vuonna 1995 julkaistu albumi. Tällä albumilla Blind Guardian otti tyylillisesti suunnan kohti melko puhdasta power metallia. Albumin tuotti Metallicankin kanssa yhteistyötä tehnyt Flemming Rasmussen. Albumilta julkaistiin Blind Guardianin ensimmäinen single, A Past and Future Secret. Japanin versiossa julkaistiin kaksi bonuskappaletta. == Kappaleet == # Imaginations from the Other Side - 7:18 # I'm Alive - 5:29 # A Past and Future Secret - 3:47 # The Script for My Requiem - 6:08 # Mordred's Song - 5:28 # Born in a Mourning Hall - 5:14 # Bright Eyes - 5:15 # Another Holy War - 4:31 # And the Story Ends - 6:01 == Kokoonpano == * Hansi Kürsch - laulu, basso * André Olbrich - kitara * Marcus Siepen - kitara * Thomen Stauch - rummut == Lähteet == * http://www.blind-guardian.com * Blind Guardianin julkaisut == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1995 albumit Luokka:Blind Guardianin albumit Luokka:Flemming Rasmussenin tuottamat albumit
Estenomi

Estenomi AMK on kauneudenhoitoalan ammattikorkeakoulututkinnon tutkintonimike. Tutkinto suoritetaan kauneudenhoitoalan koulutusohjelmassa, ja se on laajuudeltaan 210 opintopistettä. Koulutus kestää 3,5 vuotta ja valmistaa erilaisiin kauneudenhoitoalan asiantuntijatehtäviin. Estenomit voivat työskennellä kauneusalan palveluyrityksen asiantuntijana sekä kosmetiikan osto- ja myyntitehtävissä. Koulutus antaa myös valmiudet toimia itsenäisenä yrittäjänä. Luokka:Ammattikorkeakoulututkinnot
Matti Heinivaho

Matti Juhani Heinivaho (20. tammikuuta 1936 Messukylä – 16. syyskuuta 2024 Tampere) oli suomalainen laulaja sekä televisiotuottaja ja ‑ohjaaja. Laulajana Heinivaho aloitti uransa elokuussa 1951 jolloin hän esiintyi Tip Top -orkesterin solistina Lempäälässä Nurmen lavalla.Nahkaruoska soi Heinivahon juhlassa, Tamperelainen 21.10.2011 Seuraavana keväänä hän perusti Domino- orkesterin, mutta liittyi jo samana syksynä Pelimannipojat-yhtyeeseen. Tässä kokoonpanossa hän laulun lisäksi soitti vibrafonia. Varusmiespalveluksen jälkeen syntyi Matti Heinivahon kvintetti. 1950-lopulla hän teki ensimmäiset levytyksensä, ensin Levytukku Oy:lle ja sitten Westerlundin His Master's Voicelle. Vuonna 1960 julkaistu ”Tunturin juurella” oli Heinivahon läpimurtolevytys ja vuoden toiseksi suosituin kappale Mauno Kuusiston ”Kertokaa se hänelle” jälkeen. Vuonna 1964 Heinivaho aloitti työskentelynsä Yle TV2:n musiikkitoimituksessa. Tuottajana ja ohjaajana hänen työuransa jatkui vuoteen 1999, jolloin hän jäi eläkkeelle. Heinivaho ohjasi ja toimitti TV2:lle yli 700 musiikkiohjelmaa. Vuoden 1965 Miss Suomen Virpi Miettisen kunniaksi sanoitettu ruotsalainen käännöskappale ”Pikku neiti porvoolainen” oli Heinivahon toinen menestyslevyMuistojen bulevardi, Yle Radio 1, 21.2.2019, n. 40 min kohdalla.. Vuonna 1966 Heinivaho levytti kolmannen suuren hittinsä, käännöskappaleen "Lännen tie". Se oli alun perin Frankie Lainen tunnussävel samannimisestä televisiosarjasta. Vuonna 1971 ilmestyi Heinivahon ensimmäinen albumi, Lännen tiellä. 28. elokuuta 2001 hän juhli 50-vuotistaiteilijauraansa juhlakonsertissa Tampere-talossa. Konsertista julkaistiin live-albumi. Heinivaho toimi pitkään vibrafonistina sekä Tamjazz ry:n puheenjohtajana. Hän oli kunnallispolitiikassa mukana vuodesta 1972 lähtien. Heinivaho oli Kokoomuksen kaupunginvaltuutettu Tampereella, ja marraskuussa 2006 hän oli seurakuntavaalien ääniharava. Joulukuussa 2008 Heinivaholle myönnettiin Tampereen kaupungin anomuksesta musiikkineuvoksen arvonimi. Vuonna 2018 hän sai suomalaisen Louis Armstrong ‑palkinnon perinnejazzin edistämisestäSuomalaisia jazzpalkintoja, Perinnejazz.fi. Viitattu 18.11.2021.. Matti Heinivahon tytär Tiina Heinivaho valittiin vuonna 1977 ensimmäiseksi Miss Farkku-Suomeksi. Heinivaho kuoli syyskuussa 2024 pitkän sairastelun jälkeen. == Albumit == * Lännen tiellä (1971) * Eri esittäjiä: 16 tähteä – 16 iskelmää (kokoelma, live, 1975) * 20 suosikkia – Lännen tie (kokoelma, 1996) * Live Tampere-talo 28.8.2001 (live, 2001) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Matti Heinivaho Populaarimusiikin museon tietokannassa * * Matti Heinivaho haastattelee Olavi Virtaa vuonna 1970 (Yle Elävä Arkisto) * * Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Suomalaiset jazzmuusikot Luokka:Suomalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset vibrafonistit Luokka:Tampereen kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Pershing (ohjus)

Pershing oli Yhdysvaltain keskimatkan strateginen ohjus, josta oli kehitetty kaksi versiota, MGM-31 Pershing ja MGM-31B Pershing II. Ohjus oli nimetty kenraali John J. Pershingin mukaan. Ohjus kehitettiin korvaamaan Redstone- ohjus. Ohjuksen tarkkuus perustuu tutkaohjaukseen. Ohjusmallista luovuttiin vuoden 1987 INF-sopimuksen ehtojen mukaisesti. == Pershing I == Alkuperäisen Pershing-ohjuksen ensimmäinen koelaukaisu tehtiin vuonna 1960, ja ohjus otettiin käyttöön viimeistään 1963. Sitä alettiin välittömästi sijoittaa Länsi-Saksaan. Ohjuksen W50-ydinkärjen räjähdysvoima oli 400 kilotonnia. == Pershing Ia== Vuosian 1969–1970 käyttöönotettu Pershing Ia oli Pershing I, jossa oli nopeampi laukaisuaika ja uudempi elektroniikka, korvasti lähes täysin Pershing I -järjestelmän. Ohjuksen kantama 740 km, tarkkuus 150 metriä, kärjen suurin räjähdysvoima 400 kilotonnia. == Pershing II== Pershing II laukaistiin ensi kerran koemielessä 1977. Ohjuksessa oli MARV-kärki, eli ohjautuva paluukärki. Sen tutkaohjaus mahdollisti jopa 50 metrin tarkkuuden. *Korkeus 10,6 metriä *kaksi rakettivaihetta, kiinteä polttoaine *Kantomatka 1 770 kilometriä *Taistelukärki W85-lämpöydinkärki, räjähdysteho 5–50 kilotonnia *Inertiaohjaus ja loppuvaiheessa aktiivinen tutkaohjaus *Valmistaja Martin Marietta Corporation, Orlando, Florida, USA ===Ohjusten sijoittaminen Länsi- Eurooppaan=== Naton sotilaskomento päätti 12. joulukuuta 1979 sijoittaa Länsi- Eurooppaan 108 Pershing II ohjusta ja 464 risteilyohjusta seuraaviin Nato- maihin: *Englantiin 160 risteilyohjusta. *Italiaan 112 risteilyohjusta, jotka sijoitettiin Sisiliaan. *Länsi-Saksaan 96 risteilyohjusta ja 108 Pershing ohjusta. Pershing II -ohjusta oli määrä korvata Pershing 1a -ohjukset. *Belgiaan 48 risteilyohjusta *Alankomaihin 8 risteilyohjusta == Lähteet == == Aiheesta muualla == *FAS Pershing 1 *FAS Pershing 2 Luokka:Keskimatkan ballistiset ohjukset Luokka:Yhdysvaltalaiset ohjukset