EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Apistogramma eremnopyge

Apistogramma eremnopyge on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa, pääasiassa trooppisissa vesissä elävä kalalaji. Apistogramma eremnopyge -lajin koiras voi kasvaa korkeintaan 3,4 senttimetrin mittaiseksi ja naaras korkeintaan 2,8 senttimetrin mittaiseksi. Selkäevässä on 16 piikkiruotoa ja seitsemän nivelruotoa, peräevässä kolme piikkiruotoa ja 6–7 nivelruotoa. Pyrstönvarressa on tumma laikku. Apistogramma eremnopyge -lajia tavataan ainoastaan Perusta. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet
Stella Gibbons

Stella Gibbons (5. tammikuuta 1902 Lontoo – 19. joulukuuta 1989 Lontoo) oli brittiläinen kirjailija. Hänen parodinen debyyttiteoksensa Cold Comfort Farm (1932) kuvaa tulevaisuutta “vuoden 1946 brittiläis-nicaragualaisten sotien” jälkeen. Se on myös Gibbonsin tunnetuin teos. Yleisradioyhtiö BBC valitsi sen vuonna 2019 yhdeksi sadasta inspiroivimmista englanninkielisestä romaanista100 'most inspiring' novels revealed by BBC Arts. BBC 5.11.2019. Viitattu 22.6.2020.. ==Teokset== === Romaanit === * Cold Comfort Farm (1932) * Bassett (1934) * Enbury Heath (1935) * Miss Linsey and Pa (1936) * Nightingale Wood (1938) * My American (1939) * The Rich House (1941) * Ticky (1943) * The Bachelor (1944) * Westwood, or The Gentle Powers (1946) * The Matchmaker (1949) * Conference at Cold Comfort Farm (1949) * The Swiss Summer (1951) * Fort of the Bear (1953) * The Shadow of a Sorcerer (1955) * Here Be Dragons (1956) * White Sand and Grey Sand (1958) * A Pink Front Door (1959) * The Weather at Tregulla (1962) * The Wolves Were in the Sledge (1964) * The Charmers (1965) * Starlight (1967) * The Snow Woman (1968) * The Woods in Winter (1970) * Pure Juliet (2016) * The Yellow Houses (2016) === Lasten- ja nuortenkirjat === * The Untidy Gnome (1935) === Novellikokoelmat === * Roaring Tower and other stories (1937) * Christmas at Cold Comfort Farm and other stories (1940) * Beside the Pearly Water (1954) === Runokokoelmat === * The Mountain Beast (1930) * The Priestess and other poems (1934) * The Lowland Venus (1938) * Collected Poems (1950) ==Lähteet== Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Max Dittmar

Max Uno Dittmar (2. maaliskuuta 1874 Helsinki – 28. elokuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen esittelijäneuvos, joka sai hallitusneuvoksen arvonimen.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 22.6.2020) ==Henkilöhistoria== Max Dittmarin vanhemmat olivat kamarineuvos Fredrik Wilhelm Dittmar ja Alvina Matilda Uggla ja puoliso vuodesta 1925 Irma Alida Maria Muhrjàn. Dittmar tuli ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta ja suoritti ylemmän hallintotutkinnon 1901. Hän toimi senaatin talousosaston virkamiehenä vuodesta 1906, ensin ylimääräisenä kopistina ja vuoteen 1913 ekspeditöörinä ja sitten ylimääräisenä esittelijänä, sekä vuonna 1918 senaatin maataloustoimikunnan kanslistina. Dittmar oli valtioneuvoston kauppa- ja teollisuusministeriön esittelijäsihteeri 1919–1922 ja esittelijäneuvos 1922–1944. Ministeriön merenkulkuasiain toimiston päällikkö hän oli vuodesta 1926. Hallitusneuvoksen arvonimen Dittmar sai vuonna 1938. Hän työskenteli useissa eri valiokunnissa ja toimi eduskunnan juhlamenojen ohjaajana useilla valtiopäivillä.Hallitusneuvos Max Dittmar 70-vuotias. Helsingin Sanomat, 2.3.1944, s. 8.Aikalaiskirja. Kuka kukin on 1934, s. 99. (Viitattu 22.6.2020) ==Julkaisuja== * Kokoelma valtion viran ja toimenhaltijoita koskevia lakeja ja asetuksia, 1929 (myös ruotsiksi) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Lauttakylän lukio

Lauttakylän lukio on Huittisissa sijaitseva toisen asteen oppilaitos. Koulu aloitti toimintansa vuonna 1909 kotikouluna. Sen pohjalta perustettiin Lauttakylän yhteiskoulu vuonna 1920, joka sai toimiluvan vuonna 1921. Ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat keväällä 1949. Vuonna 1973 yhteiskoulun toiminta päättyi ja koulusta tuli Lauttakylän lukio. Pellonpuiston peruskoulu käyttää myös lukion tiloja, kuten liikuntasalia. Vuonna 2018 lukiossa opiskeli 195 lukiolaista. Rehtorina on toiminut vuodesta 2006 lähtien Timo Mäkinen. Lukiossa toimii myös aikuislinja. == Rehtorit == Koulun rehtoreina ovat toimineet: * 1909–1913 Ida Virtanen * 1913–1917 Hilja Tikka * 1917–1922 K. A. Kuitti * 1922–1925 Lyyli Konsti * 1925–1928 V. A. Haila * 1928–1930 Harald Högström * 1930–1932 Eero Karjalainen * 1932–1938 Yrjö Syvälahti * 1938–1945 Toivo Vahervuo * 1945–1950 Erkki Nuutinen * 1950–1973 Olavi Ilola * 1973–1997 Raimo Alppiranta * 1997–1998 Ari Huovinen * 1998–2005 Erkki Yli-Olli * 2006– Timo Mäkinen == Entisiä opiskelijoita == * Tellervo Koivisto * Martti Kaasalainen * Juhani Keskitalo * Antti Rintakoski * Annika Saarikko * Jani- Matti Salo * Venla Viitanen == Katso myös == * Luettelo Suomen lukioista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lauttakylän lukion verkkosivut Luokka:Satakunnan lukiot Luokka:Huittisten oppilaitokset Luokka:Huittisten rakennukset ja rakennelmat Luokka:Lauttakylä
Folke Woivalin

Folke Edvin Ossian Woivalin (s. 14. huhtikuuta 1928 Finström) on ahvenanmaalainen maanviljelijä ja poliitikko.Uppslagsverket Finland : Folke Woivalin Woivalin valmistui agrologiksi 1947 ja hän viljeli kotitilaana Åmnäsissä 1951–1984. Woivalin oli Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä 1964–1978 sekä maakuntapäivien varapuhemiehenä 1971–1972 ja puhemiehenä 1972–1978. Ahvenanmaan maaneuvoksena Woivalin oli vuosina 1979–1988 ja hän edusti Ahvenanmaata Pohjoismaiden neuvostossa. Woivalin oli lisäksi muun muassa Ålandsbankenin hallintoneuvoston jäsenenä 1977–1997. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ahvenanmaan maaneuvos
Johan Justander

Johan Justander (8. joulukuuta 1713 Lempäälä – 23. joulukuuta 1774 Turku) oli suomalainen tähtitieteilijä ja maanmittari.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Johan Justander. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 22.6.2020.Observatorn vid landtmäteriet i Finland Johan Justanders lefverne, Samlingar i landtmäteri / Tredje samlingen. Bilder ur landtmätarnes lif 1901-1902 (Projekt Runeberg) Justanderin vanhemmat olivat Lempäälän kirkkoherra Henrik Justander (1676–1749) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Katarina Tolpo. Hän kävi Turun katedraalikoulua 1726–1731 ja pääsi ylioppilaaksi 1731. Justander valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1745. Hän oli Pikkuvihan aikana maanpaossa Ruotsissa 1742–1744. Justanderista tuli Turun akatemian matematiikan ja fysiikan dosentti vuonna 1748 ja samalla hän oli Turun tuomiokapitulin varanotaarina vuodesta 1749. Vuonna 1748 perustetun Suomen maanmittauskomission tähtitieteen observaattoriksi Justander tuli vuonna 1753. Komission observaattorina 1748–1753 toiminut Jakob Gadolin oli mitannut kolmioketjun Turusta Ahvenanmaalle ja sieltä edelleen Ruotsin puolelle Grisslehamniin vuosina 1748–1750 ja 1752–1753. Justander jatkoi tämän kolmioketjun mittausta Turusta itään Suomenlahden rannikkoa pitkin aina Helsinkiin saakka jonne hän sai ketjun mitattua 1774. Justander teki deklinaatiomittauksia talvella 1753 Pohjanmaan rannikkokaupungeissa ja 1754 Raumalla ja Uudessakaupungissa. Hän teki havaintoja Jupiterin kuiden pimennyksistä ja välitti tiedot ruotsalaiselle tähtitieteilijälle Per Wilhelm Vargentinille (1717-1783). Justander teki myös meteorologisia havaintoja kahdenkymmenen vuoden ajan. Kun Turun akatemian fysiikan professori Anders Planman oli vuonna 1761 tekemässä Kajaanissa havaintoja Venuksen ylikulusta Justander toimi hänen sijaisenaan. Justander teki samana vuonna myös itse havaintoja Venuksesta. Juhani Kakkuri : Geodeettisen laitoksen historia Johan Justander oli naimisissa vuodesta 1759 Anna Maria Hernmarckin (k. 1788) kanssa. Heidän poikansa oli tukholmalainen kirjakauppias ja Turun akatemian luonnonhistorian dosentti Johan Gustaf Justander (1764–1833). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tähtitieteilijät Luokka:Suomalaiset maanmittarit Luokka:Vuonna 1713 syntyneet Luokka:Vuonna 1774 kuolleet
Luettelo Pokémon-sarjan Johton ja Sinnoh’n alueiden rintamapäälliköistä

Tämä on luettelo Pokémon-peli- ja animesarjan rintamapäälliköistä () Johton ja Sinnoh’n alueilla. Ottelurintama () on peleissä Pokémon Diamond ja Pearl sekä HeartGold ja SoulSilver Johton ja Sinnoh’n alueilla sijaitseva haaste, jossa on voitettava viisi rintamapäällikköä, erityisen voimakasta kouluttajaa, näiden omissa ottelulaitoksissa. Voiton merkkinä kouluttaja saa rintamapäälliköltä yhden muistopainatuksena () tunnetun valokuvan. == Tornijohtaja Palmer == Palmer () tunnetaan Tornijohtajana () johtamansa ottelupaikkan, Ottelutornin (), mukaan. Hän on peleissä ensimmäinen haastettava rintamapäällikkö. Palmer on myös Barryn (joka on Diamondissa ja Pearlissa pelaajan kilpakumppani) isä. Palmer on rintamapäälliköistä ainut, joka on esiintynyt myös animessa. Hän esiintyi ensin jaksossa Mystinen matka historiaan!, kun Ash Ketchum, Dawn ja Brock saapuivat Dawnin ja Barryn kotikaupunkiin Twinleaf Towniin. Seuraavassa jaksossa, Haasteellinen vastustaja!, he osallistuvat Festivaaliotteluhaasteeseen, jonka voittaja pääsisi näytösotteluun Palmeria vastaan. Ash voittaa turnauksen mutta hän ja Pikachu häviävät ottelun Palmeria ja tämän Rhyperioria vastaan. == Tehtaanjohtaja Thornton == Thornton () tunnetaan Tehtaanjohtajana () johtamansa ottelupaikan, Ottelutehtaan (), mukaan. Hän on peleissä toinen haastettava rintamapäällikkö. Hän on hyvin älykäs ja väittää keksineensä laitteen, jolla voi analysoida vastustajan pokémonit. == Pelihallitähti Dahlia == Dahlia () tunnetaan Pelihallitähtenä () johtamansa ottelupaikan, Ottelupelihallin (), mukaan. Hän on peleissä kolmas haastettava rintamapäällikkö. Hän on hyvin muotitietoinen ja ihailee myös Kanton ja Hoennin rintamapäälliköihin kuuluvan Fantinan tanssityyliä. == Linnapalvelija Darach== Darach () tunnetaan Linnapalvelijana () johtamansa ottelupaikan, Ottelulinnan (), mukaan. Hän on peleissä neljäs haastettava rintamapäällikkö. Hän toimii rintamapäällikkönä linnan todellisen omistajan, Caitlinin, käskystä. == Halliemäntä Argenta== Argenta () tunnetaan Halliemäntänä () johtamansa ottelupaikan, Otteluhallin (), mukaan. Hän on peleissä viides haastettava rintamapäällikkö. Käsikonsolipeleissä hänet pääsee haastamaan vasta 50 peräkkäisen voiton jälkeen, kun taas muut rintamapäälliköt voi haastaa jo 21 peräkkäisen voiton jälkeen. == Aiheesta muualla == * Johton ja Sinnoh’n alueiden rintamapäälliköt - Bulbapedia Johton ja Sinnoh’n alueiden rintamapälliköt Johton ja Sinnoh’n alueiden rintamapälliköt
Ulysses Kay

Ulysses Simpson Kay (7. tammikuuta 1917 Tucson, Arizona – 20. toukokuuta 1995 Englewood, New Jersey) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän oli merkittävä uusklassistisen suuntauksen edustaja.Ulysses Kay Britannica Kay oli King Oliverin sisaruksen poika. Hän aloitti jazzin soittamisen saksofonilla lapsena, mutta siirtyi sitten pianon, viulun ja sävellyksen pariin. Hän sai kandidaatinarvon Arizonan yliopistosta vuonna 1938 ja maisterinarvon Eastman School of Musicista vuonna 1940. Lisäksi hän opiskeli Yalen yliopistossa (opettajanaan Paul Hindemith), Columbian yliopistossa ja Berkshire Music Centerissä. Toisen maailmansodan jälkeen Kay asettui New Yorkiin. Vuosina 1968–1988 hän toimi musiikin professorina New Yorkin kaupunginyliopiston Lehman Collegessa. Kayn kuolema 78-vuotiaana liittyi Parkinsonin tautiin.Ulysses Kay, Prolific Composer And Educator, Is Dead at 78 The New York Times Kayn teoksia ovat muiden muassa Song of Jeremiah (kantaatti, 1945), Suite for Strings (1947), Concerto (1948), Symphony (1967) ja Southern Harmony (orkesterille, 1975). Hän sävelsi myös viisi oopperaa: The Boor (1955), The Juggler of Our Lady (1956), The Capitoline Venus (1970), Jubilee (1976) ja Frederick Douglass (1991). Useista elokuvista, joihin Kay sävelsi musiikin, ensimmäinen oli The Quiet One (1948). Säveltäjä teki myös elokuvamusiikkiinsa pohjautuvan orkesterisarjan.Ulysses Kay: Twentieth Century Composer: The Quiet One - Score Columbia University Libraries == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Larissa (nimi)

Larissa on naisen etunimi. Se on Laura-nimen venäläinen muunnos. Nimi voi toisaalta pohjautua myös kreikan kielen sanaan láros, joka tarkoittaa lokkia. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Larissa on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä 919 naisella. ==Tunnettuja Larissoja== * Larissa Iapichino (s. 2002), italialainen pituushyppääjä * Larissa Loyva, kanadalainen laulaja-lauluntekijä * Larissa Nüsser (s. 2000), alankomaalainen käsipalloilija * Larissa Reissner, Larisa Reisner (1895–1926), venäläinen kirjailija, toimittaja ja vallankumouksellinen bolševikki * Larissa Sansour (s. 1973), palestiinalainen kuvataiteilija * Larissa Wilson (s. 1989), englantilainen näyttelijä ==Kuvitteellisia Larissoja== *Larissa, nymfi kreikkalaisessa mytologiassa * Larissa ”Lara” Fjodorovna Antipova, hahmo Tohtori Živago -romaanissa ja siihen pohjautuvassa elokuvassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Larissa (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Richard Björkstén

Richard Björkstén (5. tammikuuta 1872 Lappeenranta – 17. tammikuuta 1968 Helsinki) oli apteekkari, joka sai ensimmäisenä Suomessa apteekkineuvoksen arvonimen, vuonna 1938. Björkstén meni apteekkialalle heti koulunsa päätettyään vuonna 1889, mutta suoritti farmaseuttitutkinnon 1892 ja valmistui proviisoriksi 1898. Valmistuttuaan hän työskenteli apteekissa Karhulassa vuoteen 1900 ja oli Yliopiston Apteekin vuokraaja vuoteen 1910. Kemian assistenttina hän toimi lyhyen aikaa syksyllä 1910 ja sitten 1911–1917 lääkintöhallituksen apteekkitarkastajana. Saatuaan uuden XIV eli Kallion apteekin apteekkioikeudet Helsingissä 1915 Björkstén avasi apteekin 1918. Apteekkineuvos Björksténillä oli useita farmasia-alan ja muita luottamustehtäviä. Björksténin puoliso oli Elna Maria Emilia Dahlström.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 21.1.1968, s. 11.Aikalaiskirja. Kuka kukin on 1954, s. 70. (Viitattu 22.6.2020) ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset apteekkarit Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Berat Djimsiti

pienoiskuva|Berat Djimsiti toukokuussa 2016. Berat Ridvan Djimsiti (s. 19. helmikuuta 1993 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläis-albanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Albaniassa hänen sukunimensä kirjoitetaan muodossa Gjimshiti. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Atalantaa. Djimsiti nousi FC Zürichin junioreista edustusjoukkueeseen kaudella 2011–2012 ja pelasi seuraavasta kaudesta alkaen vakiokokoonpanossa. Hän pelasi viiden kauden aikana Sveitsin Superliigassa 110 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Tammikuussa 2016 hän siirtyi italialaisseura Atalantaan. Kauden 2016–2017 hän pelasi lainalla Serie B:ssä Avellinon joukkueessa ja kauden 2017–2018 Serie A:ssa Beneventon joukkueessa. Kaudesta 2018–2019 alkaen hän on saanut enemmän peliaikaa myös Atalantassa. Hän on pelannut Serie A:ssa kaikkiaan 214 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut Atalantassa 19 ottelua. Eurooppa-liigassa hän on pelannut Zürichissä viisi ottelua ja tehnyt yhden maalin sekä Atalantassa 15 ottelua, joissa on viimeistellyt kolme maalia. Djimsiti pelasi Sveitsin nuorisomaajoukkueissa. Aikuisten maaotteluissa hän on edustanut Albanian maajoukkuetta, jossa hän pelasi ensimmäisen kerran EM-karsintaotteluissa syyskuussa 2015. Hän teki toistaiseksi ainoan maaottelumaalinsa neljännessä maaottelussaan lokakuussa 2015 EM-karsinnassa Armeniaa vastaan. Albania selviytyi EM-kilpailuihin mutta Djimsitiä ei valittu joukkueeseen. Huhtikuun 2024 loppuun mennessä Djimsiti on pelannut 56 maaottelua. Otteluista 12 on ollut MM-karsintaotteluita, 19 EM- karsintaotteluita ja 12 Kansojen liigan otteluita. == Lähteet == Luokka:Albanialaiset jalkapalloilijat Luokka:Sveitsiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robin Gosens

Robin Everardus Gosens (s. 5. heinäkuuta 1994 Emmerich am Rhein) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan useimmiten vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Union Berliniä. Gosens syntyi alankomaalaiselle isälle ja saksalaiselle äidille Eltenissä maiden välisellä rajalla. Pelattuaan ensin paikallisissa juniorijoukkueissa Gosens siirtyi alankomaalaisen Vitessen akatemiaan mutta aloitti liigauransa lainasopimuksella samassa maassa Dordrechtin joukkueessa tammikuussa 2014 ja jatkoi seurassa myös kauden 2014–2015 joukkueen noustua Eredivisieen. Kaudet 2015–2017 hän edusti Eredivisiessä Heracles Almeloa. Kesällä 2017 hän siirtyi italialaisseura Atalantaan, jossa hän pelasi neljän ja puolen kauden aikana 121 Serie A -ottelua ja teki 25 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kaudella 2019–2020 kahdeksan ottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2020–2021 hän pelasi seitsemän Mestarien liigan ottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2021–2022 hän pelasi kaksi Mestarien liigan ottelua ja teki yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi kolme ottelua ja teki yhden maalin kaudella 2017–2018. Gosens siirtyi lainalle Serie A:n Interiin tammikuussa 2022 ja siirto vakinaistettiin 27,4 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2022. Hän pelasi Interissä puolentoista vuoden aikana 39 Serie A -ottelua ja teki kolme maalia. Hän voitti Italian cupin 2022 ja 2023. Mestarien liigassa hän pelasi 11 ottelussa kaudella 2022–2023. Avauskokoonpanossa hän oli kolme kertaa, ja tuli myös tappiollisessa loppuottelussa vaihdosta kentälle. Hän siirtyi Bundesliigan Union Berliniin 13 miljoonalla eurolla elokuussa 2023. Talvitaukoon mennessä hän on pelannut 13 bundesliigaottelua ja tehnyt neljä maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut kuusi ottelua ja tehnyt yhden maalin. Gosens pelasi Saksan maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan otteluissa Espanjaa ja Sveitsiä vastaan kieltäydyttään ensin kutsusta Alankomaiden maajoukkueeseen. Hän on pelannut kesäkuun 28. päivään 2021 mennessä kymmenen maaottelua. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Latviaa vastaan Saksan voittaessa 7–1. Toisen maalinsa hän teki vajaat kaksi viikkoa myöhemmin EM-kilpailujen toisessa alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marten de Roon

Marten de Roon (s. 29. maaliskuuta 1991 Zwijndrecht) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Atalantaa. De Roon nousi Sparta Rotterdamin junioreista edustusjoukkueeseen kauden 2009–2010 lopulla. Kesällä 2012 hän siirtyi Heerenveeniin, jossa hän pelasi kolme kautta. Kauden 2015–2016 hän pelasi Italian Serie A:ssa Atalantan joukkueessa ja kauden 2016–2017 Englannin Valioliigassa Middlesbrough'n joukkueessa, jonka pudottua mestaruussarjaan hän palasi Atalantaan elokuussa 2017. Hän on vuoden 2023 loppuun mennessä pelannut 257 Serie A -ottelua, joissa hän on tehnyt 15 maalia, ja 33 valioliigaottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia. Mestarien liigassa hän on kaudella 2019–2020 pelannut yhdeksän ottelua, joista kahdeksassa täydet minuutit, kaudella 2020–2021 kuusi ottelua, joista viidessä täyden ajan, ja kaudella 2021–2022 kuusi ottelua, joista neljä alusta loppuun. Eurooppa-liigassa hän on pelannut 19 ottelua. De Roon pelasi Alankomaiden A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2016 MM-karsintaottelussa Luxemburgia vastaan. Vuoden 2023 loppuun mennessä hän on pelannut 35 maaottelua, joissa 27 kertaa avauskokoonpanossa. Ainoan maalinsa hän on tehnyt EM-karsintaottelussa Kreikkaa vastaan syyskuussa 2023. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi avauskokoonpanossa kaksi ensimmäistä alkulohko-ottelua ja tappiollisen neljännesvälieräottelun Tšekkiä vastaan. MM-kilpailuissa 2022 hän tuli kahdessa ensimmäisessä ottelussa vaihdosta kentälle ja pelasi loput kolme ottelua avauskokoonpanossa. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vincent Persichetti

Vincent Persichetti (6. kesäkuuta 1915 Philadelphia, Pennsylvania – 14. elokuuta 1987 Philadelphia, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.Vincent Persichetti Britannica Persichetti aloitti pianonsoiton opiskelun 5-vuotiaana ja teki ensimmäiset sävellyksensä 14-vuotiaana. Hänen myöhempien opettajiensa joukossa olivat Roy Harris ja Fritz Reiner, jälkimmäinen Curtis Institute of Musicissa. Vuonna 1942 Persichetti aloitti opettamisen Philadelphian konservatoriossa, ja vuodesta 1947 hän opetti Juilliard Schoolissa. Persichetti yhdisteli klassismin, romantiikan ja modernismin aineksia sävellystyyleissään. Hänen tuotantoonsa kuuluvat muiden muassa pianokvintetto (1955), yhdeksän sinfoniaa, konserttoja, lauluja, soolosonaatteja (esimerkiksi yksi cembalolle) ja balettimusiikkia. Persichetti laati sekä yksinkertaisia, elegantteja kappaleita että kompleksisia virtuoositeoksia. Hänen viehätyksensä puhallinsoittimia kohtaan juonsi juurensa jo hänen lapsuuteensa, ja hän sävelsikin paljon musiikkia puhallinkokoonpanoille.Vincent Persichetti Naxos Hän julkaisi kirjan Twentieth-Century Harmony: Creative Aspects and Practice (1961). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
José Luis Palomino

José Luis Palomino (s. 5. tammikuuta 1990 San Miguel de Tucumán) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 188-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Atalantaa. Palomino edusti kotimaassaan San Lorenzoa kausina 2009–2013 ja Argentinos Juniorsia kauden 2013–2014. Euroopassa hän on edustanut ranskalaisseura Metziä kaudet 2014–2016, bulgarialaista Ludogorets Razgradia kauden 2016–2017 ja italialaisseura Atalantaa kesästä 2017 alkaen. Hän on pelannut Italian Serie A:ssa 173 ottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia, ja Ranskan Ligue 1:ssä 24 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin. Hän voitti Bulgarian mestaruuden vuonna 2017. Mestarien liigassa hän on pelannut Ludogoretsin joukkueessa viisi ottelua. Atalantassa hän on pelannut 18 ottelua ja tehnyt yhden maalin. Eurooppa-liigaa hän on pelannut Ludogoretsissa kaksi ja Atalantassa 12 ottelua. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vili ja kissojen taikalaakso

Vili ja kissojen taikalaakso (Cats and Peachtopia, ) on vuonna 2018 julkaistu kiinalainen animaatioelokuva, jonka ohjasi Gary Wang. == Juoni == Nyytti on yksinhuoltajaksi jäänyt kissa-isä, joka viettää leppoisaa elämää kerrostalossa poikansa Vilin kanssa. Vili on villi ja seikkailunhaluinen pentu, joka eräänä päivänä päättää karata asunnosta etsimään kissojen myyttistä taikalaaksoa, Persikkamaata, jossa toivoo kohtaavansa kadonneen äitinsä. Nyytti huomaan poikansa kadonneen ja lähtee hänen peräänsä ystävänsä papukaija Maran kanssa. Löytääkseen Vilin on Nyytin aloitettava Maran kanssa vaarallinen matka halki suurkaupungin katujen. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2018 elokuvat Luokka:Elokuvat kissoista
Michális Kakioúzis

Michális Kakioúzis (, s. 29. marraskuuta 1976 Ateena) on kreikkalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Isona laitahyökkääjänä tai pienenä laitahyökkääjänä pelannut Kakioúzis voitti urallaan muun muassa Kreikan, Turkin ja Italian mestaruudet sekä Kreikan, Espanjan ja Turkin cup- mestaruudet. Kreikan miesten maajoukkueessa hän saavutti MM-hopeaa vuonna 2006 ja Euroopan mestaruuden vuonna 2005. == Pelaajaura == Kakioúzis pelasi kotimaansa lisäksi muun muassa Italiassa, Espanjassa, Turkissa ja Kyproksella. Hän voitti muun muassa Kreikan, Italian ja Turkin mestaruudet, kaksi Kreikan cup-mestaruutta sekä Espanjan ja Turkin cup-mestaruudet. Vuonna 2000 hän voitti AEK Ateenassa Saporta Cupin mestaruuden.EuroliigaLiga ACB Kakioúzis pelasi Kreikan miesten maajoukkueessa vuosina 1994–2007 116 ottelua 6,9 pisteen keskiarvolla. Hän saavutti maajoukkueessa MM-hopeaa Japanissa 2006 ja Euroopan mestaruuden Serbia ja Montenegrossa 2005. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Ateenan kesäolympialaisissa 2004 sekä vuosien 1999, 2001, 2003 ja 2007 EM-kilpailuissa. == Lähteet == * Michalis Kakiouzis International Stats Basketball-Reference.com * Profiili Euroliiga * Profiili Liga ACB * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Mihalis Kakiouzis Basketball Player Profile eurobasket.com Luokka:Kreikkalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
MacOS Big Sur

macOS Big Sur on macOS-käyttöjärjestelmän seitsemästoista merkittävä macOS- julkaisu Applen Macintosh-tietokoneisiin. Se paljastettiin 22. kesäkuuta 2020 Worldwide Developers Conferencessa ja julkaistiin 12. marraskuuta 2020. Versio on nimetty Kalifornian rannikkoalueen Big Surin mukaan. Käyttöjärjestelmän uusin versio on 11.7.10, ja se julkaistiin 11. syyskuuta 2023. macOS Big Sur tukee seuraavia tietokoneita: * iMac (2014 tai uudempi) * iMac Pro (2017 tai uudempi) * MacBook (2015 tai uudempi) * MacBook Air (2013 tai uudempi) * MacBook Pro (loppuvuosi 2013 tai uudempi) * Mac Mini (2014 tai uudempi) * Mac Pro (2013 tai uudempi) macOS Catalinasta eroten macOS Big Sur ei tue vuoden 2012–2013 tietokoneita. == Lähteet == Luokka:MacOS Luokka:Vuoden 2020 ohjelmistot
Thaimaan terveysvirasto

Thaimaan terveysvirasto (; , lyhennys Thai NIH) on Thaimaan pääkaupungin Bangkokin vieressä Nonthaburissa sijaitseva kansanterveyden tutkimuslaitos ja viranomainen. Se toimii maan kansanterveysministeriön alaisuudessa. Thai NIH on toiminut kansallisena referenssilaboratoriona esimerkiksi covid-19-tautitapausten analysoinnissa vuonna 2020. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Thai NIH - History (moph.go.th) * Corona Virus Disease (COVID-19) - Thailand situation (moph.go.th) Luokka:Thaimaa Luokka:Kansanterveyslaitokset
Olavi Parjanen

Olavi Parjanen (s. 30. heinäkuuta 1979) on suomalainen keihäänheittovalmentaja. Hänen valmennettaviinsa ovat kuuluneet Lassi Etelätalo, Joni Karvinen, Heidi Nokelainen ja Jami Kinnunen. Parjanen on itse urallaan heittänyt 800 g keihästä 57,68 m vuonna 1998 Kiihtelysvaarassa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yleisurheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leo Peelen

Leopoldus Eduardus Theoduris ”Leo” Peelen (16. heinäkuuta 1968 Arnhem – 24. maaliskuuta 2017 Apeldoorn) oli alankomaalainen ratapyöräilijä ja olympiamitalisti. Peelen saavutti pisteajossa olympiahopeaa Soulissa 1988 ja kilpaili samoissa kisoissa myös joukkuetakaa-ajossa. Vuonna 1989 hän voitti pisteajon MM-pronssia. Peelen kuoli yllättäen Apeldoornissa 48-vuotiaana 24. maaliskuuta 2017https://www.destentor.nl/apeldoorn/olympisch-medaillewinnaar- leo-peelen-overleden-in-apeldoorn~aabf852d.Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Alankomaalaiset ratapyöräilijät Luokka:Alankomaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Criterion Games

Criterion Games on brittiläinen vuonna 1996 perustettu Electronic Artsin alaisuudessa toimiva pelitalo. Criterion Software oli alun perin Canonin omistuksessa, kunnes se myytiin Electronic Artsille vuonna 2004. Criterion Games tunnetaan Need for Speed ja Burnout -pelisarjoista ja Black -videopelistä. Myös RenderWare-pelimoottori on myös Criterionin kehittämä. Vuonna 2013 yhtiö työllisti 17 henkilöä, koska 60–65 siirrettiin Ghost Gamesille työskentelemään Need for Speed -pelien pariin. Criterion Games työllisti noin 90 henkilöä vuonna 2017. Vuonna 2020 ilmoitettiin, että EA aikoo siirtää Need for Speedin kehittämisen takaisin Criterionille. == Pelit == Vuosi Nimi Alusta(t) Julkaisija(t) Huomioita 1996 Scorched Planet Microsoft Windows Virgin Interactive 1997 Speedboat Attack Telstar Electronic Studios Sub Culture Ubi Soft 1998 Redline Racer Dreamcast, Microsoft Windows 1999 TrickStyle Acclaim Entertainment 2000 Deep Fighter Ubi Soft 2001 AirBlade PlayStation 2 Namco Burnout GameCube, PlayStation 2, Xbox Acclaim Entertainment 2002 Burnout 2: Point of Impact 2004 Burnout 3: Takedown PlayStation 2, Xbox Electronic Arts 2005 Burnout Legends PlayStation Portable Burnout Revenge PlayStation 2, Xbox, Xbox 360 2006 Black PlayStation 2, Xbox 2008 Burnout Paradise Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360 2010 Need for Speed: Hot Pursuit 2011 Burnout Crash! iOS, PlayStation 3, Xbox 360 2012 Need for Speed: Most Wanted Microsoft Windows, PlayStation 3, PlayStation Vita, Wii U, Xbox 360 2013 Need for Speed Rivals Microsoft Windows, PlayStation 3, PlayStation 4, Xbox 360, Xbox One Lisätyöt 2016 Star Wars Battlefront – Rogue One: X-Wing VR Mission PlayStation 4 2017 Star Wars Battlefront II Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One Lisätyöt 2018 Battlefield V Firestorm- pelimuoto 2019 Need for Speed Heat Lisätyöt 2021 Battlefield 2042 Microsoft Windows, Playstation 4, PlayStation 5, Xbox One, Xbox Series X/S Lisätyöt 2022 Need for Speed Unbound Microsoft Windows, PlayStation 5, Xbox Series X/S == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu * Criterion Games Next- lehden artikkelissa (PDF) Luokka:Brittiläiset videopeliyritykset Luokka:Electronic Arts
Raipikit

Raipikit (Bufonia) on kohokkikasvien (Caryophyllaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 30–35 lajia. == Lajeja == * Bufonia calyculata * Bufonia capsularis * Bufonia elata * Bufonia enervis * Bufonia hebecalyx * Bufonia kotschyana * Bufonia micrantha * Bufonia paniculata – ranskanraipikki * Bufonia stricta * Bufonia tenuifolia * Bufonia virgata == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Bufonia Luokka:Kohokkikasvit
Rennokit

Viuhkorennokit eli rennokit (Lepyrodiclis) on kohokkikasvien (Caryophyllaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu kolmesta kuuteen lajia . == Lajeja == * Lepyrodiclis holosteoides – valkorennokki eli rennokki * Lepyrodiclis stellarioides * Lepyrodiclis tenera == Lähteet == Luokka:Kohokkikasvit
William Bergsma

William Bergsma (1. huhtikuuta 1921 Oakland, Kalifornia – 18. maaliskuuta 1994) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.William Bergsma The Kennedy Center Bergsma aloitti musisoinnin pianon- ja alttoviulunsoitolla ennen sävellykselle omistautumista. 16-vuotiaana hän sai varhaisimman sävellysopetuksensa Howard Hansonilta, jonka johdolla myöhemmin opiskeli Eastman School of Musicissa. Hän opiskeli myös Rochesterin yliopistossa.Classical Brad Hill Vuosina 1946–1963 Bergsma työskenteli Juilliard Schoolin henkilökunnan jäsenenä eri tehtävissä, joista keskeisin oli sävellyksen laitoksen johtaminen. Vuosina 1963–1971 hän johti Washingtonin yliopiston musiikkikoulua. Hän jatkoi siellä professorina toimimista tämän jälkeen vielä vuoteen 1986. Bergsma kuoli 72-vuotiaana sydäninfarktiin sairaalassa, jossa oli ennestään hoidettavana lantion murtuman takia.William Bergsma Dies At 72 -- Heart Attack Fells Classical Composer Seattle Times Sävellystyyliltään Bergsma oli konservatiivinen. Hänet tunnetaan erityisesti oopperasta The Wife of Martin Guerre, ensimmäisestä sinfoniasta sekä sarjoista baleteista Paul Bunyan ja Gold and the Senor Commandante. Bergsma sävelsi myös esimerkiksi jousikvartettoja, puhallinkvinteton, soolosoitinteoksia ja vokaalimusiikkia. Hän sai urallaan monia palkintoja sekä kunnianosoituksia, ja vuonna 1992 hänet valittiin Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäseneksi. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Saamelaisveri

Saamelaisveri (, ) on Ruotsissa vuonna 2016 valmistunut elokuva. Suomessa sen ensi-ilta oli syksyllä 2017. Saamelaisveri on ensimmäinen eteläsaamenkielinen täyspitkä elokuva, toisena kielenä elokuvassa on ruotsi. Elokuvan ohjaaja ja käsikirjoittaja on Amanda Kernell, ja pääroolia esittää Lene Cecilia Sparrok. Saamelaisveri kertoo takauman avulla 14-vuotiaasta eteläsaamelaistyttö Elle Marjasta 1930-luvun Ruotsissa. Elle Marja on poronhoitajaperheen lapsi, joka lähetetään pikkusiskonsa Njennan (Mia Erika Sparrok) kanssa sisäoppilaitokseen. Siellä tyttöjä nöyryytetään saamelaisuutensa vuoksi ja pakotetaan puhumaan vain ruotsia. He joutuvat myös rotubiologisten tutkimusten kohteeksi. Elle Marja alkaa hävetä taustaansa ja päättää kaikin tavoin ruotsalaistua. Hän haluaa opiskella opettajaksi ja karkaakin tätä varten Uppsalaan, missä asiat eivät kuitenkin mene suunnitelmien mukaan. Elokuva on saanut useita palkintoja, muun muassa vuoden 2017 Göteborgin elokuvajuhlien parhaan pohjoismaisen pitkän elokuvan palkinnon ja Euroopan parlamentin Lux- palkinnon. == Näyttelijöitä == == Katso myös == Sámi Film Saamelaiset == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 ruotsalaiset elokuvat
Warface

Warface on Crytek Kievin kehittämä ja My.comin julkaisema ilmaiseksi pelattava ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli kehitettiin Crytekin omalla CryEngine V -pelimoottorilla. Se julkaistiin Windowsille vuonna 2013 ja myöhemmin Xbox 360-, PlayStation 4-, Xbox One- ja Nintendo Switch -laitteille. Pelin kehitystiimi siirtyi helmikuussa 2019 Crytek Kievin alaisuudesta Blackwood Games -pelistudion alaisuuteen, joka vastaan pelin kehityksestä tulevaisuudessa. Vuonna 2020 pelille julkaistiin spin-off nimeltä Warface: Breakout, joka julkaistiin PlayStation 4- ja Xbox One -alustoille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Warface.com Luokka:Ensimmäisen persoonan ammuntapelit Luokka:Ilmaispelit Luokka:Vuoden 2013 videopelit
Gustaf Rönnholm

Gustaf Wilhelm Rönnholm (30. marraskuuta 1858 Vaasa – 8. marraskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen eläinlääkäri, joka sai ensimmäisenä Suomessa eläinlääkintöasessorin arvonimen, vuonna 1933. Rönnholm ryhtyi koulunsa päätettyään apteekkialalle ja valmistui proviisoriksi. Eläinlääkäriksi hän valmistui eläinlääkintäkorkeakoulusta Kööpenhaminasta. Hän jatkoi vielä jonkin aikaa opintojaan Keski-Euroopassa ja työskenteli eläinlääkärinä Malmössä Ruotsissa. Suomeen palattuaan hän toimi ensin eläinlääkärinä Jyväskylän piirissä ja sitten vuodesta 1887 Porin piirieläinlääkärinä. Hän oli myös Porin kaupungin eläinlääkäri vuosikymmeniä. Porissa Rönnholm osallistui useisiin luottamustehtäviin, ja hän oli muun muassa Porin kaupunginvaltuuston jäsen yli kaksikymmentä vuotta. Suomen Eläinlääkäriyhdistyksen kunniajäseneksi nimitetty Rönnholm sai eläinlääkintöasessorin arvonimen 75-vuotispäivänään 30.11.1933.Päivästä päivään. Helsingin Sanomat, 2.12.1933, s. 8. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset eläinlääkärit Luokka:Porin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Bank Panic

Bank Panic on Sanritsun kehittämä ja Sega vuonna 1984 julkaisema kolikkopeli. Pelissä pelaajan täytyy suojella pankkia ja sen asiakkailta rosvoilta. Pelihahmo voi mennä pankin ympäri (vasemmalle tai oikealle), ovia on 12 ja kerralla pelaaja näkee kolme ovea. Ovesta voi tulla asiakas (joka tallettaa rahaa), rosvo (joka yrittää ampuu pelaajaa) tai naskali, jolla on hattuja kolmesta viiteen kappaletta, joista pelaaja saa nopeasti ampumalla rahaa tai lisäaikaa. == Lähteet == * https://www.arcade- museum.com/game_detail.php?game_id=7012 === Viitteet === Luokka:Vuoden 1984 videopelit Luokka:Segan kolikkopelit
Gustaf Timgren

Gustaf Viktor Timgren (27. helmikuuta 1859 Pori – 13. toukokuuta 1920 Helsinki) oli lääninrahastonhoitaja, joka sai ensimmäisenä itsenäisessä Suomessa kamarineuvoksen arvonimen, vuonna 1919. Gustaf Timgrenin vanhemmat olivat kauppias Karl Fredrik Timgren ja Matilda Elisabet Franck ja puolisot vuodesta 1889 Anna Palmberg (k. 1892) ja vuodesta 1896 Agnes Sofie Ekström. Turussa ylioppilaaksi tullut Timgren suoritti kameraalitutkinnon 1885. Hän oli Kylliälän kasvatuslaitoksen kassanhoitaja 1892–1906 ja Viipurin läänin lääninrahastonhoitaja 1906–1920, hoitaen tehtävää virkaatekevänä 1888–1903.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Gustaf Timgren (Viitattu 23.6.2020) Senaattori Carl Johan Timgren oli Gusfaf Timgrenin veli.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Carl Johan Timgren (Viitattu 23.6.2020) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Alasjärv

Alasjärv tai myös Piipse järv on Viron Võrumaassa Rõugen kunnassa sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järven pituus on 380 metriä, leveys 260 metriä ja pinta-ala 7,2 hehtaaria. Keskisyvyys on 2,8 metriä ja suurin syvyys 7,1 metriä. Järvi sijaitsee kolmen mäen, Tammõmägi, Utsämägi ja Haavamägi, välisessä soistuneessa painaumassa. Sitä ympäröivät metsäiset suot ja itäpuolella niitty. Rannat ovat autiot, mutta järven luoteispuolella sijaitsee Villan kylä, etelässä Piipsemäen kylä ja koillisessa Kirbun ja Mäe-Suhkan kylät. Järvelle ei tule tietä. == Luontoarvoja == Järvi luokitellaan limnologisesti lievästi dystrofiseksi järveksi, jossa järven vedessä on pienet humuspitoisuudet (, SD). == Vesistösuhteita == Alasjärv sijaitsee Piusa jõen valuma-alueella siten, että se on Piusa jõen läpivirtausjärvi. Piusa jõgi laskee Pihkovanjärveen, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Alasjäveen laskee kolme metsäojaa sekä neljäs pieni yhdysoja, joka alkaa viereisestä Küläjärvestä. Yhdysojaa kutsutaan myös Piusa jõeksi, joten kummatkin järvet kuuluvat joen alkulähteisiin. Yhdysojalla on pudotusta 4,4 metriä ja laskujoella jatkuu samanlainen nopea pudotus. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Võrumaan järvet Luokka:Piusa jõen valuma-alue Luokka:Rõuge
Need for Speed Heat

Need for Speed Heat on Ghost Gamesin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema ajopeli Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle. Se on Need for Speed -videopelisarjan 24. osa. == Pelaaminen == Need for Speed Heat keskittyy avoimen maailman Palm Cityyn, joka on kuvitteellinen versio Miamista. Aika ei kulu dynaamisesti, vaan pelaaja voi itse valita pelaako yö- vai päiväkisoja. Päivisin pelaajat voivat osallistua laillisiin ajokilpailuihin, joista saa palkinnoksi rahaa. Pelaajat voivat öisin osallistua laittomiin katukisoihin, jolloin voi kerätä mainetta itselleen. Mitä enemmän mainetta pelaaja kerää, sitä aggressiivisemmiksi poliisit tulevat. Pelaajien täytyy karata poliiseilta, sillä kiinni jäädessään menettää yöllä kerätyn maineen. == Kehitys == Videopeli paljastettiin trailerilla 14. elokuuta 2019 ja julkaistiin 8. marraskuuta 2019. Electronic Arts päätti siirtää tulevien Need for Speed -pelien kehittämisen takaisin Criterion Gamesille. Videopelin viimeisenä päivityksenä tuli ristiinpeluu kesäkuussa 2020, joka on myös ensimmäinen EA:n peli sillä ominaisuudella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Need for Speed Heat MobyGamesissa Luokka:Avoimen pelimaailman pelit Luokka:Need for Speed -pelit Luokka:Vuoden 2019 videopelit Luokka:Ruotsissa kehitetyt videopelit Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Xbox One -pelit
Ludwig Kosegarten

Ludwig Theobul (myös: Gotthard) Kosegarten (1758–1818) oli saksalainen runoilija. Hänestä tuli 1785 Wolgastiin koulun rehtori, 1792 pappi Altenkircheniin Rügenin saarelle, 1808 historian professori Greifswaldin yliopistoon. Hänen runoteoksistaan merkittävimpiä ovat Gedichte (1788), Rhapsodien (1790–1794), Romantische Dichtungen (1800–1806) ja Legenden (1804). Viitattu 23.6.2020. Kosegartenin runoja haittaa liiallinen koristelevien lisäsanojen käyttäminen, ja ne muistuttavat yleensä Hofmannswaldaun koulukunnan mahtipontista runotyyliä. Yleistä suosiota nauttivat hänen eeppis- idylliset kuvauksensa Die Inselfahrt (1805) ja varsinkin Jucunde (1808), joka on Johann Heinrich Vossin Luise-runoelman jäljitelmä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1758 syntyneet Luokka:Vuonna 1818 kuolleet
Pál Kovács

Pál Kovács (1. heinäkuuta 1808 Dég, Unkari – 13. elokuuta 1886 Győr, Unkari) oli unkarilainen kirjailija ja lääkäri. Hän oli 1830–1840-luvuilla suosittu humoristisilla novelleillaan, joiden aiheet ovat peräisin keskiluokan elämästä. Novellien lisäksi Kovács kirjoitti näytelmiä, joskin ne menestyivät vähemmän. Kovács sai vaikutteita tuotantoonsa Károly Kisfaludylta. Hänen tuotantoaan on julkaistu myös kokoelmina Thalia I–III (kokoelma näytelmiä, 1833–1837), Beszélyfüzér I–III (novellikokoelma, 1841–1846) ja Eredeti színművek (’Alkuperäisiä näytelmiä’, 1846). Viitattu 23.6.2020. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1808 syntyneet Luokka:Vuonna 1886 kuolleet
Ram Shakal

Ram Shakal (s. 21. maaliskuuta 1963) on intialainen poliitikko, joka on toiminut heinäkuusta 2018 alkaen parlamentaarikkona Rajya Sabhassa. Aikaisemmin hän edusti Uttar Pradeshin Robertsganjin vaalipiiriä Lok Sabhassa kolme kautta vuosina 1996–2004. Shakal kuuluu baiswar-yhteisöön, joka luokitellaan dalitryhmäksi vaikkakin baiswarit eivät suhteellisen varakkaina maanomistajina kohtaa vastaavanlaista syrjintää kuin muut kastittomat. Kun presidentti Ram Nath Kovind nimitti hänet Rajya Sabhaan heinäkuussa 2018, pääministerin kanslia kuvaili häntä dalitjohtajaksi, joka on omistanut elämänsä dalit-yhteisön hyvinvoinnin edistämiselle. Tämä kuvaus sai osakseen arvostelua joissakin dalit-yhteisöissä. Shakal liittyi hindunationalistiseen Rashtriya Swayamsevak Sangh (RSS) -järjestöön Indira Gandhin julistaman kansallisen poikkeustilan aikana. Hänestä tuli RSS:n täyspäiväinen vapaaehtoistyöntekijä (pracharak) vuonna 1986. ==Lähteet== Luokka:Intian kansanpuolueen poliitikot Luokka:Rajya Sabhan jäsenet Luokka:Lok Sabhan jäsenet Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rauhanlaki-aloite

Rauhanlaki oli SKDL:n kansanedustaja Mirjam Vire-Tuomisen ehdottama laki, josta hän teki eduskunnassa lakialoitteen (LA 28/1973) 15\. helmikuuta 1973. Aloitteen allekirjoitti Tuomisen lisäksi yhteensä 12 SKDL:n kansanedustajaa. Aloitteen takana oli myös useita SDP:n kansanedustajia, kuten Tellervo M. Koivisto, Erkki Liikanen, Kaisa Raatikainen ja Ulf Sundqvist. == Sisältö == Aloitteen perustelut alkoivat: Rikoslaissamme ei vielä ole säännöstä, joka kieltäisi sodan aloittamisen ja sotapropagandan harjoittamisen. Kuitenkin on sota kansainvälisen oikeuden mukaan oikeudenvastainen teko, jonka estäminen on kaikkien valtioiden velvollisuutena. Tällä perusteella aloitteessa ehdotettiin Suomen rikoslain 12. lukuun, joka käsitteli maanpetosta, lisättäväksi seuraava 5 a §: :Joka suunnittelee, valmistelee, aloittaa tai jatkaa hyökkäyssotaa tai sotaa, joka on vastoin Suomea velvoittavan kansainvälisen sopimuksen tai yleisesti tunnustettujen kansainoikeudellisten perusteiden määräyksiä, on tuomittava rikoksesta rauhaa vastaan kuritushuoneeseen elinkaudeksi tai määräajaksi, vähintään kahdeksi vuodeksi. :Joka julkisesti kiihottaa edellä 1. momentissa tarkoitetun tai muun kansainoikeudellisten sääntöjen tai periaatteiden vastaisen sodan alkamiseen tai jatkamiseen tai sodalla uhkaamiseen taikka julkisesti ihannoi sellaista sotaa, on tuomittava sotapropagandan harjoittamisesta vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi tai, jos teon vaikutus on katsottava vähäiseksi, sakkoon. :Tässä pykälässä mainittujen rikosten yritys on rangaistava.LA 28/1973 rikoslain 12 luvun muuttamisesta == Vastaanotto == Lakialoite koettiin julkisuudessa yritykseksi kieltää Neuvostoliiton kritisoiminen, mutta Vire-Tuominen perusteli sitä varsinkin YK:n kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen (1966) 20 artiklan kohdalla 1 ("Kaikki propaganda sodan puolesta on kiellettävä lailla"), johon Suomi kuitenkin muiden Pohjoismaiden tavoin oli tehnyt varauman hyväksyessään sopimusta, koska artiklan oli katsottu olevan ristiriidassa saman sopimuksen takaaman sananvapauden kanssa.HE 42/1974 taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen hyväksymisestä ja kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen sekä siihen liittyvän valinnaisen pöytäkirjan eräiden määräysten hyväksymisestä ja viimeksi mainitun yleissopimuksen 41 artiklassa tarkoitetun selityksen antamisesta. Ehdotus ei Vire-Tuomisen ehdottamassa muodossa tullut eduskunnassa edes äänestykseen, mutta kun hallitus saman vuoden lopulla laati esityksen rikoslain täydentämisestä rikoksia ihmisyyttä vastaan koskevilla säädöksillä, siihen sisältyi myös hyökkäyssodan aloittamisen, mutta ei sotapropagandan kriminalisointi.Hallituksen esitys 241/1973 Asian eduskuntakäsittelyn aikana 26. marraskuuta 1974 Anna-Liisa Hyvönen ehdotti rikoslain 13. lukuun lisättäväksi sotapropagandaa koskevan pykälän. Hallituksen ehdottama laki säädettiinkin, mutta Hyvösen lisäysehdotus hylättiin.Valtiopäivien pöytäkirjat 1973. == Lähteet == Luokka:Suomen oikeushistoria Luokka:Taistolaisuus Luokka:Rauha
Ralph Votapek

Ralph Votapek (s. 1939 Milwaukee, Wisconsin) on yhdysvaltalainen pianisti.Ralph Votapek AllMusic Votapek opiskeli 9-vuotiaasta saakka Wisconsinin musiikkikonservatoriossa. Hän jatkoi opintojaan Northwestern Universityssa, Manhattan School of Musicissa ja Juilliard Schoolissa. Hänen opettajiinsa kuuluivat Guy Mombaerts, Robert Goldsand, Rosina Lhévinne, Nadia Reisenberg ja Rudolf Serkin. Votapek voitti vuonna 1959 Naumburgin kansainvälisen pianokilpailun ja vuonna 1962 ensimmäisen kansainvälisen Van Cliburn -pianokilpailun. Näiden voittojensa myötä Votapek pääsi tekemään debyyttinsä The Town Hallissa sekä Carnegie Hallissa ja solmimaan sopimukset RCA Recordsin sekä impresario Sol Hurokin kanssa. Votapek on sittemmin toiminut keskeisten orkesterien solistina, kamarimuusikkona ja sooloresitalistina. Carnegie Hallissa hän on tehnyt lukuisia esiintymisiä. Hän on myös pitänyt yhteiskonsertteja kahdella pianolla ja nelikätisesti vaimonsa Albertine Votapekin kanssa. Vuonna 1966 Votapek piti ensimmäisen monista kiertueistaan Etelä-Amerikassa. Votapekin ohjelmistoon on kuulunut teoksia esimerkiksi sellaisilta säveltäjiltä kuin Ludwig van Beethovenilta, Franz Schubertilta, Robert Schumannilta, Claude Debussylta, Maurice Ravelilta, Sergei Prokofjevilta, Alberto Ginasteralta, George Gershwinilta, David Diamondilta, Kent Kennanilta ja James Willeylta. Votapek on levyttänyt eri levymerkeille kuten Ivory Classicsille, Deccalle ja Blue Griffinille. Hänen merkittäviin levytyksiinsä kuuluvat vuonna 2010 Blue Griffinin kautta julkaistu Schubertin sonaattilevy sekä 20th Century Masterpieces (Ivory Classics, 1998), joka sisältää 1900-luvun sooloteoksia Ginasteralta, Poulencilta, Szymanowskilta ja Piazzollalta. Vuonna 1979 Votapek tulkitsi Arthur Fiedlerin viimeisellä Boston Pops Orchestran kanssa tekemällä levytyksellä Gershwinin teoksen Second Rhapsody. Votapek työskenteli pianonsoiton professorina Michiganin osavaltionyliopistossa, jossa oli nimikkotaiteilijana 36 vuoden ajan. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
San Miguelin piirikunta (Colorado)

San Miguelin piirikunta () on Yhdysvaltojen Coloradon osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 8 179 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Telluriden kaupunki. Piirikunta on perustettu 2. maaliskuuta 1883. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Coloradon piirikunnat