EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Shanghain eläintarha

thumb|Shanghain eläintarhan lipputoimisto Shanghain eläintarha () on eläintarha, joka sijaitsee Shanghain Changningissa Kiinassa Shanghai Hongqiaon kansainvälisen lentoaseman läheisyydessä.Shanghai Zoo Top China Travel, viitattu 27.1.2024 Shanghain eläintarha perustettiin vuonna 1954. Sitä ennen samalla paikalla oli golfkenttä. Shanghain eläintarhan pinta-ala on noin 743 000 neliömetriä. Edustettuina on yli 400 eri eläinlajia. Eläinyksilöitä Shanghain eläintarhassa asuu yli 6 000\. Lisäksi eläintarhan alueella on noin 100 000 puuta. Perustamisestaan lähtien Shanghain eläintarhassa on vieraillut yli 150 000 000 kävijää. == Lähteet == Luokka:Shanghain rakennukset ja rakennelmat Luokka:Eläintarhat
Vihtiälä (Laukaa)

Vihtiälä on kylä Leppäveden taajama-alueellaIkonen 1997, s. 18. Laukaassa, Leppäveden luoteisrannalla ja Jyväskylän rajalla, Vaajakosken pohjoispuolella. Vihtiälän asutus sijaitsee lähinnä seututeiden 637 ja 638 (Jyväskyläntien ja Vaajakoskentien) välillä kulkevan Vihtiäläntien lähistöllä. Matkaa Laukaan kirkonkylään on noin 14 km. Vihtiälä kuului myös virallisesti Leppäveden rekisterikylään, mutta oli kuitenkin yksi virallisen kylän jakokunnista. Vihtiälän jakokuntaan kuului Nojosniemi sekä koko Autiolahden ympäristö, mukaan lukien suurin osa niemestä, jolla sijaitsee nykyinen Jyväskylän Kaunisharjun asuinalue.Berndtson 1983, s. 250 (kartta). == Historiaa == Ennen nykyisen asutuksen syntymistä Leppäveden Ankeriaslahden eli nykyisen Autiolahden ympäristö oli hauholaisten erämaata, ja kuului joko Ajorannan tai Kalailan kylälle. Omistuksesta ei ole varmaa tietoa, sillä kummankin eräkappaleen nimi viittasi vain Leppäveteen. Vuonna 1564 erämaalla oli uudisasukkaana Hauhon Vitsiälän kylästä saapunut Yrjänä Mikonpoika, joka perusti alueelle Vihtiälän talon.Berndtson 1983, s. 102. Vihtiälän kantatalo jakautui vuonna 1621 Seppälän ja Kovalan (Kovasen) taloiksi. Vihtiälän kantatalon perustanut hauholainen suku asui Seppälän talossa 1690-luvulle asti. Seppälästä erotettiin vuonna 1768 Lähteelä ja vuonna 1772 Luhtala. Nämä neljä taloa sijaitsivat tuolloin lähellä toisiaan ja muodostivat Vihtiälän asutuskylän.Berndtson 1983, s. 213. Vihtiälän jakokuntaan perustettiin vielä kaksi taloa ennen isonjaon suorittamista. Ensimmäinen näistä oli Saanijärven talo, joka syntyi vuonna 1786 Parkkosen suvun ostaessa maata Seppälän talolta. Toinen talo oli Riitaoja, joka oli Kovasen torppa vuoteen 1790 asti. Isojako Vihtiälässä suoritettiin vuonna 1804, jolloin talot siirrettiin myöhemmille paikoilleen. Vuonna 1835 Kovasesta erotettiin vielä Niemelän talo.Berndtson et al. 1986, s. 52-53. Luhtalan ja Saanijärven talot siirrettiin vuonna 1925 Laukaasta Jyväskylän maalaiskuntaan.Ikonen 1997, s. 60. Tieyhteydet Vihtiälään olivat heikot vielä 1960-luvulle asti, jolloin Leppäveden ja Vaajakosken välinen seututie 638 rakennettiin.Ikonen 1997, s. 126. == Palvelut == Jyväskylän Liikenteen linja 42 kulkee Vaajakoskentien kautta. === Entiset palvelut === Ennen Seppälän kansakoulun (myöhemmän Leppäveden koulun) perustamista vuonna 1903 Lähteelän talon mailla toimi vuonna 1897 perustettu Vihtiälän lainakirjasto. Kirjastossa oli sieltä säilyneiden luetteloiden mukaan 69 kirjaa. Kirjaston toiminta loppui vuonna 1918.Ikonen 1997, s. 132-134. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Laukaan kylät
Kiinan tasavallan laivasto

Kiinan tasavallan laivasto () on Kiinan tasavallan, eli Taiwanin, asevoimien alainen puolustushaara. Sen vastuulla ovat maan merioperaatiot ja mm. kansainvälisen kaupan turvaaminen Taiwanin alueella. Laivaston nykyisenä komentajan toimii Tang Hua. Ennen kuomintangin vetäytymistä Taiwaniin Kiinan sisällissodan päätteeksi, laivastosta käytettiin nimitystä Kiinan laivasto. Vetäytymisen aikana laivaston kalusto koki kovia, ja tätä alettiin korjaamaan Taiwanissa. Merisodankäyntiin erikoistunut korkeakoulu sijaitsee Kaohsiungissa. Syyskuussa 2023 laivasto vihki käyttöönsä ensimmäisen kotimaisen sukellusveneen. Taiwan on pyrkinyt ostamaan sukellusveneitä mm. Yhdysvalloista, mutta huonoin tuloksin, koska Kiinan reaktio aiheuttaa potentiaalisissa myyjissä huolta. Sen sijaan Yhdysvallat ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat toimineet salaa neuvonantajina Taiwanille, jotta maa kykenisi rakentamaan oman sukellusveneensä. Alkuvuodesta 2024 laivaston kerrottiin aloittavan sukellusveneiden torjumiseen tarkoitettuja fregatteja. == Lähteet == laivasto Luokka:Laivastot
Jekaterina Duntsova

Jekaterina Duntsova (; s. 24. huhtikuuta 1983 Krasnojarsk) on venäläinen poliitikko ja televisiojournalisti.Портрет дня: Екатерина Дунцова — решившая выдвинуться кандидатом в президенты России журналистка из Ржева Eho 28.11.2023, viitattu 27.1.2024 Ece Goksedef, Russia bans anti-war candidate from challenging Putin BBC 23.12.2023, viitattu 27.1.2024 Duntsova muutti lapsena perheineen Rževiin. Hän opiskeli oikeustiedettä ja televisiojournalismia. Vuonna 2003 Duntsova aloitti uransa toimittajana Rževin kunnallisessa televisioyhtiössä. Hän johti myös itsenäistä RiT- televisioyhtiötä, joka suljettiin vuonna 2022. Vuosina 2019–2022 Duntsova istui valtuutettuna Rževin kaupunginduumassa. Hän ilmoitti marraskuussa 2023 pyrkivänsä ehdokkaaksi Venäjän presidentinvaalissa 2024. Marraskuun 27. päivän iltaan mennessä Duntsova ilmoitti saaneensa noin 30 000 ilmoitusta valmiudesta tukea hänen ehdokkuuttaan. Vaalikomissio hylkäsi joulukuussa 2023 Duntsovan ehdokkuuden yksimielisesti ja vetosi "virheisiin" hakemuksessa. Duntsova piti ratkaisua lainvastaisena. Hän olisi osallistunut vaaleihin ohjelmalla, johon kuuluivat Ukrainan sodan lopettaminen ja poliittisten vankien vapauttaminen. Duntsova katsoi marraskuussa 2023 Venäjän kehittyneen väärään suuntaan jo vähintään edeltäneiden kymmenen vuoden ajan. Hänen mukaansa hänen presidenttiehdokkuutensa evättiin poliittisin perustein. 14. tammikuuta 2024 Duntsova osallistui Tverissä uuden Rossvet-puolueen perustamiskokoukseen, minkä jälkeen hänet pidätettiin. Poliisi pysäytti Duntsovan ajaman auton ja vei hänet huumetesteihin, joiden jälkeen hänet vapautettiin. Duntsova on kannustanut ihmisiä keräämään allekirjoituksia presidenttiehdokas Boris Nadeždinin tueksi. Venäjän hallinnon mukaan Duntsovan toimintaa rahoittaa Mihail Hodorkovski. Todisteita väitteen tueksi ei ole esitetty. Duntsovalle ovat ilmaisseet tukensa muiden muassa korruptionvastaisen järjestön johtaja Ivan Ždanov ja ihmisoikeusaktivisti Lev Ponomarjov.Под Тверью была задержана выдвигавшаяся в президенты Дунцова Radio Svoboda 14.1.2024, viitattu 27.1.2024 Duntsovalla on kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Venäläiset toimittajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pinja Ratilainen

Pinja Ratilainen (s. 2007 Espoo) on suomalainen lapsinäyttelijä, joka tunnetaan Siiri Jääskeläisen roolista Yellow Film & TV:n tuottamasta draamasarjasta Kotka 10 (2023). == Filmografia == * Tytöt tytöt tytöt (2022) * Comeback (2023) – Koulun oppilas * Kotka 10 (2023) – Siiri Jääskeläinen * Lindan Huone (2024) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Internet Movie Databasessa Luokka:Suomalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 2007 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Demokratytšna Ukrajina

Demokratytšna Ukrajina (, ”Demokraattinen Ukraina”) oli Kiovassa vuoteen 2020 saakka ilmestynyt ukrainalainen sanomalehti. Lehti perustettiin Moskovassa vuonna 1918 Ukrainan kommunistisen puolueen keskuskomitean äänenkannattajaksi nimellä Kommunist. Se siirtyi Harkovaan vuonna 1919 ja vaihtoi kielensä venäjästä ukrainaksi ja nimensä muotoon Komunist vuonna 1926. Lehti muutti Kiovaan vuonna 1934. Saksalaisten hyökättyä Neuvostoliittoon lehti ilmestyi Saratovissa ja erillisinä numeroina partisaanijoukoissa vihollisen selustassa. Vuonna 1943 se sai nimen Radjanska Ukrajina (”Neuvosto-Ukraina”) ja seuraavana vuonna se palasi Kiovaan. Vuonna 1938 perustettu venäjänkielinen painos Sovetskaja Ukraina muuttui itsenäiseksi lehdeksi vuonna 1943 ja sai seuraavana vuonna nimen Pravda Ukrainy. Radjanska Ukrajina oli Ukrainan kommunistisen puolueen keskuskomitean sekä Ukrainan SNT:n korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 550 000 kappaletta vuonna 1974. Lehti sai nimen Demokratytšna Ukrajina vuonna 1991. Sen levikki laski ja ilmestymistiheys harveni, ja vuonna 2008 se muuttui viikkolehdeksi. Lehden ilmestyminen lakkasi vuonna 2020. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden sivusto Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet Luokka:Ukrainalaiset sanomalehdet
Fredrik Wilhelm Baeckman

Fredrik Wilhelm Baeckman (16. kesäkuuta 1788 Vehkalahti – 22. helmikuuta 1853 Harjun kartano) oli suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan everstiluutnantti ja tilanomistaja.Suku Forum 2.12.2016 : Everstiluutnantti Fredric Wilhelm Baeckman Kymenlaaksolaiset vaikuttajahahmot : Fredrik Wilhelm Baeckman (Web Archive)"Suomen laulun" syntymä. Qvanten kirjoitti sen Harjun kartanossa v. 1842, Helsingin Sanomat, 29.01.1939, nro 27, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Family Group Sheet, The Federley family Vehkalahden Onkamaalla syntyneen Fredrik Wilhelm Baeckmanin vanhemmat olivat maanmittari Peter Johan Beckman ja Helena Charlotta Bökman. Hänen kasvatti-isänsä ja appensa oli Ruotsinpyhtäällä Stockforsin kartanon omistanut kapteeni Gustaf Schatelowitz. Baeckman pääsi erään venäläisen kenraalin avulla kouluttautumaan upseeriksi ja hän osallistui Napoleonia vastaan käytyihin taisteluihin venäläisessä husaarirykmentissä. Baeckman oli mukana 68 taistelussa, niiden joukossa oli vuonna 1813 käyty Leipzigin Kansojen taistelu. Hän oli mukana sodan voittajien marssissa Pariisiin ja sai mitaleja ja ylennyksiä. Baeckman meni naimisiin Elisabeth Stockforsin kanssa ja asettui vaimoonsa kanssa aluksi Venäjälle lähelle Puolan rajaa. Varakkaalta englantilaiselta Banksien perheeltä oli 1700-luvulla jäänyt suuri omaisuus ja tämän omaisuuden perijöihin kuului myös suomalaisen Beckmanin suvun jäseniä, heidän osuutensa oli noin 2 000 puntaa. Riita tämän englantilaisen perinnön jakamisesta kesti lähes sadan vuoden ajan mutta lopulta Baeckman sai osuutensa ja hänestä tuli varakas mies. Myöhemmin on selvinnyt että Baeckman ei kuitenkaan olisi ollut sukua Bankseille ja hän sai perinnön harhaanjohtaneiden ja puutteellisten henkilötietojen avulla. Baeckman osti sotapalveluksesta erottuaan ja perinnön saatuaan Harjun kartanon Virolahdelta Haminan läheltä ja asettui sinne asumaan. Harjun kartanossa vieraili usein läheisen Haminan kadettikoulun oppilaita, heidän joukossaan muun muassa Emil von Qvanten. Qvanten kirjoitti Suomen laulu-runonsa 15-vuotiaana pääsiäisenä 1842 ollessaan vierailulla Harjun kartanossa. Everstiluutnantti Baeckmanin musikaalinen poika V. Baeckman sävelsi sen ja Haminan kadetit esittivät sen vielä samana päivänä. Tämä sävellys väistyi kuitenkin Fredrik Paciuksen myöhemmän sävellyksen tieltä eikä se ole säilynyt. Otto Ehrström laati vuonna 1938 Fredrik Wilhelm Baeckmanista ruotsinkielisen henkilötutkielman Fredrik Wilhelm Baeckman. En landsman och krigare från Napoleons tid jämte en framställning av historien om det "engelska arvet". == Lähteet == Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Venäläiset sotilaat Luokka:Vuonna 1788 syntyneet Luokka:Vuonna 1853 kuolleet
TUSAŞ T-129 Atak

TUSAŞ T-129 Atak on turkkilainen taisteluhelikopteri, joka perustuu italialaiseen Agusta A129 Mangustaan. Sen kehittivät yhteistyössä Turkin asevoimille AgustaWestland ja Turkish Aerospace Industries. ==Käyttäjät== ; * Philippiinien ilmavoimat: 6 kopteria luovutettu vuoden 2023 loppuun mennessä. ; * Nigerian ilmavoimat: 2 kopteria (2023), yhteensä 6 tilattu. ; ==Tekniset tiedot== ==Lähteet== Luokka:Sotilashelikopterit Luokka:Turkin asevoimat
Sotilasarvot Kiinan tasavallan asevoimissa

Kiinan tasavallan, eli Taiwanin, asevoimien sotilasarvot jakautuvat upseereihin ja muihin, jotka toimivat näiden alaisina. == Upseerit == Sotilasarvo (kiinaksi perinteisin merkein) 一級上將 二級上將 中將 少將 上校 中校 少校 上尉 中尉 少尉 Pinyin yījí shàngjiàng èrjí shàngjiàng zhōngjiàng shaojiàng shàngxiào zhōngxiào shàoxiào shàngwèi zhōngwèi shàowèi Suomeksi täysi kenraali kenraali kenraaliluutnantti kenraalimajuri eversti everstiluutnantti majuri kapteeni luutnantti aliluutnantti Armeija Sotilaspoliisi – – Laivasto Merijalkaväki – Ilmavoimat Lähde: == Muut == Sotilasarvo (kiinaksi perinteisin merkein) 一等士官長 二等士官長 三等士官長 上士 中士 下士 上等兵 一等兵 二等兵 Pinyin yīděng shìguānzhǎng èrděng shìguānzhǎng sānděng shìguānzhǎng shàngshi zhōngshi xiàshi shàngděng bīng yīděng bīng èrděng bīng Suomeksi ylivääpeli vääpeli alivääpeli ylikersantti kersantti alikersantti ylikorpraali korpraali sotamies Armeija Sotilaspoliisi Laivasto Merijalkaväki Ilmavoimat Lähde: == Lähteet == Luokka:Kiinan tasavallan asevoimat Kiinan tasavalta
Zhou Long

Zhou Long (; s. 8. heinäkuuta 1953 Peking) on kiinalais-yhdysvaltalainen säveltäjä.Zhou Long Britannica, viitattu 28.1.2024 Hän on asunut Yhdysvalloissa vuodesta 1985Zhou Long The Living Composers Project, viitattu 28.1.2024 ja sai maan kansalaisuuden vuonna 1999.Zhou Long Oxford University Press, viitattu 28.1.2024 Zhou opiskeli lapsena pianonsoittoa. Kulttuurivallankumouksen aikana hänet lähetettiin maatilalle.Zhou Long (1953-) Pytheas Center for Contemporary Music, viitattu 28.1.2024 Vuosina 1977–1983 hän opiskeli Pekingin keskusmusiikkikonservatoriossa sävellystä Wu Zuqiangin johdolla. Valmistuttuaan Zhou sai nimityksen Kiinan radion kansallisen sinfoniaorkesterin residenssisäveltäjäksi. Vuonna 1985 hän pääsi stipendin turvin opiskelemaan Columbian yliopistoon. Hän sai musiikin tohtorin arvon vuonna 1993 opiskeltuaan Chou Wen-chungin, Mario Davidovskyn ja George Edwardsin johdolla. Zhou on yhdistellyt tuotannossaan kiinalaisia ja länsimaisia vaikutteita. Hän sai musiikin Pulitzer-palkinnon vuonna 2011 oopperasta Madame White Snake (2010). Ooppera perustuu kiinalaiseen kansantaruun ja on yksi säveltäjän tunnetuimmista teoksista. Suureen osaan teoksistaan Zhou on saanut vaikutteita kokemuksistaan Kiinan maaseudulta ja muinaisesta kiinalaisesta runoudesta. Hänen merkittäviin teoksiinsa kuuluvat myös Soul pipalle ja jousikvartetille (1992), The Ineffable (1994), Rites of Chimes (2000), Nine Odes (2013), Tales from the Nine Bells (2014) ja Postures (pianokonsertto, 2014). Vuonna 2001 Zhoulle myönnettiin Alpert Awards in the Arts. Hän sai myös Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian musiikkipalkinnon elinikäisistä saavutuksista vuonna 2003 sekä vuosien 2012–2013 Stoeger-palkinnon.Zhou Long Awarded 2012-13 Stoeger Prize New Music USA 1.5.2013, viitattu 28.1.2024 Zhoun sävellys Words of the Sun äänitettiin Chanticleerin Grammy-palkitulla albumille Colors of Love (1999). Zhou on toiminut sävellysprofessorina University of Missouri–Kansas Cityssa. Hän on vieraillut opettamassa myös muissa oppilaitoksissa ja pitänyt mestarikursseja sekä luennoinut Kiinassa ja Yhdysvalloissa. Zhou on toiminut Music from China -kokoonpanon taiteellisena johtajana New Yorkissa. Hän on naimisissa säveltäjä Chen Yin kanssa. Pariskunta sävelsi yhdessä sinfonian Humen 1839. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Pulitzer-palkitut
Jussi Tiainen (valokuvaaja)

Jussi Tiainen (s. 1954) on suomalainen valokuvaaja, joka on erikoistunut arkkitehtuurin valokuvaukseen. Tiainen on toiminut itsenäisenä valokuvaaja vuodesta 1976 lähtien ja on opettanut valokuvausta. Hänet tunnetaan myös taideteosten kuvaajana sekä arkkitehtuurikirjojen kustantajana. Tiainen on julkaissut useita kirjoita, joita ovat New Finnish Architecture (1996), Finnish Architecture (1994-1999), Contemporary Finnish Architecture (2002), Finnish New Architecture (2002), Helsinki Contemporary Urban Architecture (2004), Finnish New Architecture Volume II (2005), Wood Architecture in Finland (2007), Taiteilijatiloja (2006), Concrete Architecture in Finland (2008), Helsinkitiloja (2009) ja Human Scale in Finnish Architecture (2011). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Malvikin kirkko

Malvikin kirkko () on Malvikin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1846. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot kirkko
Hommelvik

Hommelvik on taajama Malvikin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 3,1 neliökilometriä ja asukasluku 5 824 vuonna 2023. Hommelvik stasjon 1.jpg|Hommelvikin asema Nordlandin radan varrella. Hommelvik kirke 2017.jpg|Hommelvikin kirkko ==Lähteet== Luokka:Malvik Luokka:Norjan taajamat
Hommelvikin kirkko

Hommelvikin kirkko () on Malvikin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1886. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Malvik
Muruvik

Muruvik on taajama Malvikin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 449 vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Malvik Luokka:Norjan taajamat
Rut Tellefsen

Rut Tellefsen (o.s. Fredriksen; s. 23. elokuuta 1930 Malvik) on norjalainen näyttelijä, joka aloitti uransa Norjan kansallisteatterissa vuonna 1956. Sittemmin hän on esiintynyt muun muassa Oslo Nye Teaterissa, NRK:n televisioteatterissa sekä freelancerina. Teatterin lisäksi Tellefsen on näytellyt televisiosarjoissa ja elokuvissa. Vuonna 1996 hän voitti parhaan naispääosan Amanda-palkinnon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tapani Mönkkönen

Veli Tapani Mönkkönen (s. 4. huhtikuuta 1946 Kuopio) on suomalainen insinööri, yrittäjä ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 28.1.2024. Mönkkönen kävi keskikoulun Kuopiossa ja suoritti Poliisiopiston 1967–1968. Koneenrakennusinsinööriksi hän valmistui Porin teknillisestä opistosta 1972. Mönkkönen oli nuorempi konstaapeli Uudenmaan Liikkuvassa poliisissa 1968 ja sitten Insinööritoimisto Tapani Mönkkösen, vuodesta 1975 Laitesuunnittelu Ky Tapani Mönkkönen & Co ja vuodesta 1982 Laitesuunnittelu Oy LTM Ab, toimitusjohtaja 1972–1989. Ette-Yhtiöiden markkinointijohtaja Mönkkönen oli 1988–1991, Etteplan Oy:n, vuodesta 2000 Etteplan Oyj, perustajaosakas 1983 ja enemmistöosakas vuodesta 1991 sekä yhtiön toimitusjohtaja 1991–1997, pääosakas ja hallituksen puheenjohtaja 1997–2008 ja varapuheenjohtaja 2008–2010. Hän on ollut myös Satateräs Oy:n toimitusjohtaja 1975–1977, Satalaite Oy:n toimitusjohtaja 1980–1987, Satanosto Oy:n toimitusjohtaja, Ette-Engineering Oy:n toimitusjohtaja 1993–1998 ja Ette- Ins Oy:n toimitusjohtaja 1996–1998. Mönkkönen on lisäksi ollut perustamassa ja osakkaana useissa muissa yrityksissä ja hänellä on ollut liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2007. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mönkkönen

Mönkkönen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Janni Mönkkönen (s. 1993), jalkapalloilija *Jari Mönkkönen (s. 1974), telinevoimistelija *Juho Mönkkönen, lapsinäyttelijä *Jukka Mönkkönen (s. 1959), biofarmasian professori, Itä-Suomen yliopiston rehtori *Mauri Mönkkönen (s. 1953), paikallishistorioitsija *Mikko Mönkkönen (s. 1961), biologi ja professori *Tapani Mönkkönen (s. 1946), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos *Ville Mönkkönen (s. 1983), peliohjelmoija ja taidemaalari
QBZ-191

QBZ-191 (lyh. sanoista qīngwǔqì bùqiāng zìdòng – kevyt, kivääri, automaattinen, ) tai Type 191 on kiinalaisen Norincon valmistama rynnäkkökivääri. Se on Kansan vapautusarmeijan ja Kansan aseistetun poliisin uusi palveluskivääri, joka korvaa QBZ-95:n. QBZ-191 esiteltiin ja nähtiin Kiinan kansantasavallan 70-vuotisjuhlaparaatissa 2019. == Suunnittelu == QBZ-191 ei ole bullpup-tyyppinen, kuten korvattava QBZ-95, vaan laukaisukoneisto on perinteisesti kahvan ja liipaisimen edessä. Ase muistuttaakin paljolti 2000-luvun alussa suunniteltua QBZ-03:a, joka meni armeijan sijasta viranomaiskäyttöön. QBZ-191 tulee käyttöön luultavasti kaikkialla Kansan vapautusarmeijassa. Armeijan suuren koon takia vanhojen aseiden korvaaminen kokonaan voi kestää pitkään. QBZ-191 on saatavissa varustettuna eri piipunpituuksilla, joita on valittavissa useita aiotun tarkoituksen mukaisesti. Ase on varustettu kiinnityskiskoilla lisävarusteita varten. Standardivarusteena on optinen tähtäin. Aseen ergonomiaan on kiinnitetty huomiota, jotta sitä olisi helpompi käyttää kuin edeltäjiään. Toiminnaltaan ase on lyhytiskuinen, valinnaisesti auto- tai puoliautomaattinen kaasumäntä-ase, jossa mäntään osaksi ohjattu ruutikaasun paine liikuttaa luistia ja lukkoa varren välityksellä ladaten aseen uudelleen. == Mallit == Aseesta on kolme pohjamallia: * Perusmalli: noin 370 mm pitkä piippu. * Karbiinimalli: lyhennetty, noin 260 mm pitkä piippu. * Tukiampujamalli: noin 550 mm pitkä ja raskaampi piippu sekä yleensä kiikaritähtäin. Pitkän kantaman ammuntaan. == Lähteet == Luokka:Rynnäkkökiväärit Luokka:Norinco
Pravda Ukrainy

Pravda Ukrainy (Правда Украины, ”Ukrainan totuus”) oli Ukrainan pääkaupungissa Kiovassa ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti. Lehti perustettiin vuonna 1938 nimellä Sovetskaja Ukraina (”Neuvosto-Ukraina”). Se irtautui ukrainankielisestä sisarlehdestään Radjanska Ukrajinasta vuonna 1943 ja sai seuraavana vuonna nimen Pravda Ukrainy. Toisen maailmansodan aikana vuosina 1941–1944 lehti ilmestyi Harkovassa, Saratovissa, Moskovassa ja Vorošilovgradissa. Pravda Ukrainy oli Ukrainan kommunistisen puolueen keskuskomitean sekä Ukrainan SNT:n korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 530 000 vuonna 1974. Lehti lakkautettiin väliaikaisesti elokuun 1991 vallankaappausyrityksen jälkeen. Siitä tuli myöhemmin riippumaton ja Ukrainan hallitukseen hyvin kriittisesti suhtautunut julkaisu, jolla oli suuri levikki. Pravda Ukrainy lakkasi talousvaikeuksien takia vuonna 2014. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet Luokka:Ukrainalaiset sanomalehdet
Tschudi

Tschudi on muun muassa seuraavien vvhenkilöiden sukunimi: * Ägidius Tschudi (Aegidius Tschudi, (1505–1572), sveitsiläinen historioitsija * Clara Tschudi (1856–1945), norjalainen kirjailija * Friedrich von Tschudi (1820–1886), sveitsiläinen kirjailija * Hugo von Tschudi (1851–1911), saksalainen taiteentuntija * Johann Jakob von Tschudi (1818–1889), sveitsiläinen luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija * Stephan Tschudi-Madsen (1923–2007), norjalainen taidehistorioitsija
Ye Jianying

Ye Jianying (; 28. huhtikuuta 1897 – 22. lokakuuta 1986) oli kiinalainen vallankumouksellinen ja poliitikko, joka oli korkeissa asemissa Kiinan valtionhallinnossa 1970- ja 1980-luvuilla. Hän oli Kiinan kansankongressin viimeinen puheenjohtaja 5. maaliskuuta 1978 – 18. kesäkuuta 1983. Yu kasvoi keskiluokkalaisessa perheessä, valmistui sotilasakatemiasta 1919 ja liittyi Sun Yat-senin kansallismieliseen liikkeeseen pian sen jälkeen. Hänestä tuli kommunistisen puolueen jäsen 1927, ja hän opiskeli Moskovassa 1929–1930. Toisesa maailmansoassa hän komensi kommunistien kahdeksatta armeijakuntaa, liittyi keskuskomiteaan 1945 ja johti sisällissodassa kommunistien joukkoja. Maon kuoleman jälkeen Yu vastusti Neljän koplaa ja tuki Hua Guofengiä. Hän oli puolustusministerinä 1975–1978, mutta korkean iän takia hänet siirrettiin 1978 kansankongressin puhemieheksi eli nimellisen valtionpäämiehen virkaan. Yu vastusti useimpia Deng Xiaopingin uudistuksia. == Lähteet == Luokka:Kiinan kansantasavallan johtajat Luokka:Kiinan marsalkat Luokka:Vallankumoukselliset Luokka:Puolustusministerit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Kiinan kansantasavallan marsalkat

Kiinan kansantasavallan marsalkat olivat Kansan vapautusarmeijan entisiä komentajia, jotka saivat marsalkan arvonimen vuonna 1955. Alkujaan heitä oli kymmenen, mutta vuosina 1971–1997 viralliset lähteet puhuivat yhdeksästä marsalkasta: Lin Biao oli epäsuosiossa. Kymmenen marsalkan keskinäinen järjestys on kiinalaisille tärkeä asia. Siihen on vaikuttanut kunkin marsalkan asema nimityshetkellä sekä asema Kiinan kommunistisessa puolueessa ja Kansan vapautusarmeijassa, sotilaalliset saavutukset ja tasapuolisuus puolueen ja armeijan eri osien välillä. File:Zhu De.jpg|1. Zhu De File:General Peng Dehuai.jpg|2. Peng Dehuai File:Lin Biao.jpg|3. Lin Biao File:Liu Bocheng.jpg|4. Liu Bocheng File:He Long.jpg|5. He Long File:Chen Yi(communist).jpg|6. Chen Yi File:Luo_Ronghuan.jpg|7. Luo Ronghuan File:Xu Xiangqian.jpg|8. Xu Xiangqian File:Marshal_Nie_Rongzhen.jpg|9. Nie Rongzhen File:Ye Jianying.jpg|10. Ye Jianying == Lähteet == *
Naemi Friberg

Naemi FribergEtunimi esiintyy lähteissä myös muodossa Naëmi tai Næmi. (29. tammikuuta 1869 – 1958 Fabian Dahlström : Musikliv i Hangö 1874-1914. Acta Musica - Källskrifter och studier utgivna av Musikvetenskapliga institutionen vid Åbo Akademi I-IX. Åbo 1976, kuolinvuosi sivu 173, alaviite 30 ) oli suomalainen Turussa asunut oopperalaulaja ja laulunopettaja.Päivästä päivään. 70 v. täytti..., Helsingin Sanomat, 30.01.1939, nro 28, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotNaemi Friberg 70-vuotias, Turun Sanomat, 29.01.1939, nro 27, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Naemi Friberg kävi Helsingin musiikkiopiston ja opiskeli sen jälkeen kolmen vuoden ajan valtion stipendiaattina Italiassa ja Saksassa. Hänet kiinnitettiin muun muassa Detmoldin hovioopperaan Saksassa ja hän esiintyi myös Düsseldorfin, Danzigin ja Hannoverin oopperoissa sekä Sveitsissä. Friberg oli ensimmäisen kerran mukana suomalaisessa oopperaesityksessä vuonna 1905 Helsingissä Richard Wagnerin Lohengrin-oopperassa Ortrudin osassa Robert Kajanuksen johtaessa esitystä ja Aino Acktén ollessa Elsan osassa.Naëmi Friberg 70-vuotias, Uusi Aura, 29.01.1939, nro 27, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Friberg oli ensimmäisen maailmansodan alkaessa 1914 vierailukäynnillä Suomessa ja hän jäi sitten laulunopettajaksi Turkuun. Hän toimi opettajana useita vuosikymmeniä ja vieraili myös kesäisin professori Arminin luona Berliinissä täydentämässä musiikkisivistystään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Naimi Friberg, Berliinin oopperan laulajatar, valokuva Candolinien suvun perhealbumista. Vantaan kaupunginmuseo (Finna) Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Pohjoisen sotaretki

Pohjoisen sotaretki oli Kiinan historiaa muokannut sotilasoperaatio joka alkoi vuonna 1926. Sitä johti Tšiang Kai-šek. Sotaherrojen aikakaudella Kiinan keskushallinto oli hajalla. Kuomintang-puolueen Kansallinen vallankumousarmeija liittoutui kommunistien kanssa ja käynnisti sotaretken Kantonista Jangtse-joelle asti tuodakseen maan taas yhden hallinnon alaisuuteen. Kuomintang sai sotaretkellä apua Neuvostoliitolta. Vuonna 1927 Kuomintang alkoi jakaantua kahteen osaan: oikeistolaisempi Nankingin osa oli Tšiang Kai-šekin takana, vasemmistolaisempaa Wuhanin osaa johti Wang Jingwei. Yhtenäisyyden säilyttämiseksi Tšiang luopui vallasta ja muutti Japaniin elokuussa 1927. Tammikuussa 1928 Tšiang palasi johtoon ja sotaretken toinen osa alkoi. Joukot etenivät Keltaiselle joelle asti. Sotaherrojen Yan Xishanin ja Feng Yuxiangin tukemina kansallismieliset pääsivät Pekingiin. Zhang Zuolinin johtama Mantšuria antautui joulukuussa 1928, ja niin Kiina oli kokonaan yhden vallan alla. Sotaherrojen kukistamisen jälkeen Kuomintang kääntyi siirtomaavalta Britanniaa vastaan. Britit luopuivat alueistaan Hankoussa ja Jiujiangissa mutta valmistautuivat puolustamaan Shangaita. Tässä vaiheessa Kuomingtanin ja kommunistien liitto hajosi, mikä pohjusti Kiinan sisällissotaa. File:Chinese warlords 1925.jpg|Ennen (Kuomintang sinisellä, sotaherrat vaaleanpunaisella) File:Chinese civil war map 02.jpg|Jälkeen (Kuomintangin suoraan hallitsemat alueet sinisellä, sotaherrat vaaleanpunaisella) == Lähteet == Luokka:Kiinan historia
Atlas Air

Atlas Air on yhdysvaltalainen rahtilentoyhtiö, joka tarjoaa lentopalveluita ympäri maailmaa. Rahtilentojen lisäksi Atlas Air vuokraa koneitaan ja palveluitaan muille yhtiöille ja on vuodesta 2010 lentänyt tilauslentoja myös matkustajakoneilla. Se on perustettu vuonna 1992. == Laivasto == Heinäkuussa 2024 Atlas Airin laivastoon kuului kaikkiaan 98 lentokonetta, joista kymmenen matkustajakoneita. * 8 Boeing 737-800BCF * 5 Boeing 747-400 (matkustajakoneita) * 2 Boeing 747-400BCF * 2 Boeing 747-400BDSF * 2 Boeing 747-400ERF * 33 Boeing 747-400F * 4 Boeing 747-400LCF Dreamlifter * 10 Boeing 747-8F * 5 Boeing 767-300ER (matkustajakoneita) * 8 Boeing 767-300ER BCF * 12 Boeing 767-300ER BDSF * 7 Boeing 777F (2 tilauksessa) == Lähteet == Luokka:Rahtilentoyhtiöt Luokka:Yhdysvaltalaiset lentoyhtiöt
John Hj. Kunnas

John Hjalmar Kunnas (31. tammikuuta 1879 Jyväskylä – 31. maaliskuuta 1943 Lohja) oli suomalainen toimitusjohtaja ja päätoimittaja.Päätoim. Hj. Kunnas 60-vuotias, Helsingin Sanomat, 31.01.1939, nro 29, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotDirektör John Hj. Kunnas död, Syd-Österbotten, 06.04.1943, nro 38, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Kunnas kävi Jyväskylän seminaarin mallikoulun ja kävi sitten tutustumassa kirjapainoihin Tukholmassa, Pietarissa ja Virossa. Kunnas toimi faktorina ja vuosina 1905–1916 hän avusti sivutoimisesti Syd-Österbotten-lehteä teatteri- ja taidearvosteluin ja kirjoituksin samalla kun hän toimi Kristinestads Tryckeri & Tidningsbolagen kirjapainon johtajana 1905–1916. Kunnas omisti vuosina 1915–1918 Hemmet-viikkolehden. Hän oli Hangon Suomalaisen Kirjapaino Oy:n toimitusjohtajana 1919–1938 ja vuodesta 1929 Lohjan Sanomalehti- ja Kirjapaino Oy:n toimitusjohtajana ja johtokunnan jäsenenä. Kunnas oli Lohjan Sanomalehti- ja Kirjapaino Oy:n toimitusjohtajana vuoteen 1943 saakka ja hän omisti 13 prosenttia yhtiön osakkeista. Yhtiö osti vuonna 1929 sanomalehti Länsi-Uusimaan, joka oli aloittanut ilmestymisen Hangossa 1914. Kunnas oli Länsi-Uusimaa-lehdessä toimitussihteerinä 1919–1928 ja vuodesta 1928 lehden päätoimittajana.Täydentäviä yhtiötietoja : Länsi-Uusimaa Oy (vanha), Pörssitieto G. Kock Kunnas oli Hangon Suomalaisen Yhteiskoulun kannatusyhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1926—1928 ja Hangon suomalaisen sekakuoron sihteerinä 1919—1928. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Battleship Cove

Battleship Cove on Fall Riverissa Massachusettsissa Taunton -joen suulla sijaitseva meritaistelumuseo. Museossa on näytteillä muiden muassa toisen maailmansodan aikaiset suuri taistelulaiva USS Massachusetts, hävittäjä USS Joseph P. Kennedy Jr, Balao-luokan sukellusvene USS Lionfish, sekä useita muita pienempiä aluksia. Alusten lisäksi alueelta löytyy myös helikoptereita ja muitakin taistelurekvisiittaa. Taistelulaivojen lisäksi alueella on merenkulkumuseorakennus, josta löytyy erilaista merenkulkuun liittyviä esineistöä myös siviilimerenkulun puolelta. ==Lähteet== * Battleship Cove Luokka:Yhdysvaltain museolaivat Luokka:Massachusetts
The Beano

The Beano on brittiläinen sarjakuvalehti, jonka ensimmäinen numero julkaistiin heinäkuussa 1938. Lehteä julkaisee dundeelainen DC Thomson -mediayhtiö. Sana beano tarkoittaa juhlia tai hyviä aikoja. Lehdessä on esiintynyt yli 400 hahmoa. Niistä suosituin on 10-vuotias ilkikurinen poika Dennis the Menace (eri kuin samanniminen yhdysvaltalainen hahmo). Lehden 4 000:s numero ilmestyi vuonna 2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Brittiläinen sarjakuva Luokka:Sarjakuvalehdet Luokka:Brittiläiset aikakauslehdet
He Long

He Long (; 22. maaliskuuta 1896– 9. kesäkuuta 1969) oli Kiinan kommunistisen puolueen jäsen, upseeri ja yksi kymmenestä Kiinan kansantasavallan marsalkasta. He johti kommunistijoukkoja Nanchangin kapinassa, joka oli kosto Shanghain verilöylyn jälkeen ja osa Kiinan sisällissotaan johtaneita tapahtumia. Kiinan kansantasavallan perustamisen jälkeen He johti kansallista urheiluliittoa. Myöhemmin vuonna 1966 kulttuurivallankumouksen aikana hän joutui epäsuosioon ja hänet todettiin puolueen vastaiseksi. He kuoli vankilasssa vuonna 1969. == Lähteet == Luokka:Kiinan marsalkat Luokka:Kiinalaiset kommunistit Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Ontarion kansainvälinen lentoasema

Ontarion kansainvälinen lentoasema (IATA: ONT ICAO: KONT) on lentoasema Ontariossa Kaliforniassa noin 50 kilometriä Los Angelesin keskustasta. Kenttä on erityisen paljon rahtiliikenteen käytössä ja kentän laitamilla onkin FedEXin ja UPS:n isot terminaalit ja kentän ympäristössä lisää logistiikka -alan yrityksien halleja. Kentältä on myös vilkasta kotimaan liikennettä ja jonkin verran kansainvälisiä lentoja Tyynenmeren alueelle. Kentällä on kaksi yli kolmen kilometrin pituista rinnakkaista itä-länsi suuntaista kiitotietä. ==Lähteet== Luokka:San Bernardinon piirikunta Luokka:Kalifornian lentoasemat
Qızıl tañ

Qızıl tañ (Кызыл таң, ”Punainen aamunkoitto”) on Venäjällä Baškirian pääkaupungissa Ufassa ilmestyvä tataarinkielinen sanomalehti. Qızıl tañin edeltäjä oli Orenburgissa vuonna 1918 perustettu Baškirian vallankumouskomitean lehti Başqortostan (”Baškiria”), joka vuonna 1924 jaettiin tataarin- ja baškiirinkielisiksi lehdiksi. Tataarinkielinen lehti sai nimen Yaña awıl (”Uusi kylä”) ja vuonna 1930 nimen Qommuna (”Kommuuni”). Se lakkasi vuonna 1941 ja alkoi ilmestyä uudelleen vuonna 1944 nimellä Qızıl tañ. Qızıl tañ oli neuvostoaikana NKP:n Baškirian aluekomitean sekä Baškirian ASNT:n korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 106 000 kappaletta vuonna 1972. Lehti on nykyään Baškortostanin tasavallan parlamentin ja hallituksen äänenkannattaja. Sen ilmestymistiheys on harventunut viidestä kolmeen kertaan viikossa. Painosmäärä laski 12 500:sta vuonna 2012 4 800 kappaleeseen vuonna 2019. Toimitus julkaisee myös lasten viikkolehteä Oçqın (”Kipinä”) ja aikakauslehteä Ällüki. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden sivusto Luokka:Baškortostan Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet Luokka:Venäläiset sanomalehdet
Luo Ronghuan

Luo Ronghuan (1902-1963) oli kiinalainen juristi, upseeri ja yksi kymmenestä Kiinan kansantasavallan marsalkasta. Vuoden 1949 jälkeen hän toimi oikeuslaitoksessa. Luo osallistui Mao Zedongin ja Zhu Den johtamiin yhteenottoihin pohjoisen sotaretken yhteydessä ja myöhemmin Pitkään marssiin. Toiosessa maailmansodassa hän oli kahdeksannen armeijakunnan poliitinen komissaari. Huolimatta pitkistä sairaalajaksoista Neuvostoliitossa hän ehti osallistumaan Kiinan sisällissodan ratkaiseviin vaiheisiin. == Lähteet == Luokka:Kiinan marsalkat Luokka:Kiinalaiset kommunistit Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Jäteautonkuljettaja

Jäteautonkuljettaja on henkilö, joka kuljettaa jäteautoa. Suomessa jäteautonkuljettajan palkka kuukaudessa on keskimäärin 2619 euroa. Jäteautonkuljettajan työssä pääsyvaatimuksia ovat voimassa oleva ajokortti, hyvä fyysinen kunto, koska tehtävänä on siirrellä ja kuljettaa jätteitä, sekä jäteauton kunnossapidosta huolehtiminen, koska sen täytyy olla aina käyttövalmis. Työ vaatii myös erityistä kokemusta ja koulutusta jätehuollon alalta. Tähän työhön valmistuneiden on noudatettava erittäin tiukkoja ympäristö- ja turvallisuussääntöjä ja osattava käsitellä erilaisia jätteitä. Jäteautonkuljettajaksi voi esimerkiksi opiskella Keski-Pohjanmaan ammattiopistolla, ammattiopisto Tavastialla, Keski-Uudenmaan koulutusyhtymällä, koulutuskeskus JEDU:lla, Pohjois-Karjalan koulutusyhtymällä, Salon seudun ammattiopistolla, Tampereen seudun ammattiopistolla, Ylä-Savon ammattiopistolla ja Turun seudun ammattiopistolla. ==Ammatin toimenkuva== Jäteautonkuljettajan tehtävänä on kerätä kaupunkien, kylien kuntien, kiinteistöjen ja laitoksien jätteet ja kuljettaa ne jäteasemalle tai jätekeskukseen. Työssä vaaditaan fyysisistä kuntoa ja kykyä kuljettaa painavia kuormia vakaasti, työssä on myös oltava huolellisia ja tarkkoja, jotta vaaratilanteiden syntymiseen on pienempi riski. Yleensä jäteautonkuljettajat työskentelevät ryhmissä ja heillä on tärkeä rooli jätehuollon sujuvuuden varmistamisessa. == Lähteet == Luokka:Logistiikka-alan ammatit Luokka:Jätehuolto
Heikki Numminen

Heikki Juhana Numminen (3. helmikuuta 1889 Hauho – 27. toukokuuta 1957) oli suomalainen diplomi-insinööri ja kauppa- ja teollisuusministeriön teollisuusneuvos.Kuka kukin on 195450-vuotias. Teollisuusneuvos Heikki Numminen, Helsingin Sanomat, 03.02.1939, nro 32, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto - 62_1 Vuosina 1950-1958 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit, Niskan, Aili- Nuotio, Tommi, jakso 2953: NUMMINEN HEIKKI JUHANA 03.02.1889 Hauho (Helsinki); Kansallisarkisto Viitattu 28.1.2024 Heikki Nummisen vanhemmat olivat työmies Kustaa Numminen ja Matilda Seppälä. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan klassillisesta lyseosta 1910 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1917 sekä suoriti insinööriupseeritutkinnon 1928. Numminen teki opintomatkan Viroon 1932 ja useita opintomatkoja Ruotsiin. Numminen oli insinöörinä Etelä-Suomen Voima Oy:ssä 1917–1918 ja Keskusosuusliike Hankkijan sähköosastolla 1918–1927. Hän siirtyi valtion palvelukseen 1927 ja oli ensin lyhyen aikaa rautatiehallituksessa ja sitten puolustusministeriön teknillisellä osastolla 1927–1938. Kauppa- ja teollisuusministeriön teollisuusneuvokseksi hänet nimitettiin 1938. Puolustuslaitoksen palveluksessa Numminen yleni insinöörieverstiluutnantiksi. Numminen oli Sähkötarkastuslaitoksen hallituksen jäsenenä vuodesta 1939 alkaen ja Invaliidisäätiön ammattikoulun johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1941 alkaen. Hän oli asiantuntijana ja jäsenenä useissa valtion komiteoissa ja eräissä komiteoissa myös puheenjohtajana tai sihteerinä. Numminen toimi myös Suomalaisten Teknikkojen Seuran Sähkökerhon sihteerinä puolisenkymmentä vuotta. == Julkaisuja == * Puolustuslaitoksen sähkölaitos-ohjeet. 1932 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
The Bash Street Kids

The Bash Street Kids on brittiläisessä The Beano -lehdessä julkaistava sarjakuva. Bash Street Kids on joukko vaikeasti hallittavia lapsia. Heistä yhdeksän tekee kepposia opettajalleen: Spotty, Danny, Smiffy, Wilfrid, Plug, Toots, Sidney, Fatty ja ’Erbert. Sen sijaan porukan kymmenes hahmo, Cuthbert Cringeworthy, on opettajan lellikki, jota muut yhdeksän lasta kiusaavat. Piirtäjä Leo Baxendale sai idean Bash Street Kidsiin vilkaistuaan Dundeessa sijaitsevan työhuoneensa ikkunasta viereisen koulun pihalle. Jengi esiintyi The Beano -lehdessä ensimmäisen kerran vuonna 1954. Hahmojen kunniaksi Dundeessa nimettiin vuonna 2014 Bash Street -niminen katu. == Lähteet == Luokka:Brittiläinen sarjakuva
Otto Behrens

Frans Otto Behrens (1850 Saksa – 25. tammikuuta 1939 Kirkkonummi) oli saksalaissyntyinen Ruotsissa ja Suomessa vaikuttanut puupiirtäjä.Kuolleita, Helsingin Sanomat, 03.02.1939, nro 32, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Behrens muutti Saksasta ensin Tukholmaan jossa hän opiskeli maalausta ja puupiirtämistä taideakatemiassa. Behrens toimi sitten jonkin aikaa Pietarissa ja muutti Suomeen vuonna 1884. Hän perusti Helsinkiin oman puupiirrosateljeen ja teki puupiirroksia muun muassa kuvalehdille ja aikakauslehdille. Viimeiset vuotensa Behrens asui Kirkkonummella, jossa hän harjoitti puutarhaviljelystä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Suomensaksalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Nie Rongzhen

Nie Rongzhen (1899–1992) oli Kiinan kommunistisen puolueen jäsen, upseeri ja yksi kymmenestä Kiinan kansantasavallan marsalkasta. Nie Rongzhen syntyi varakkaaseen perheeseen, joka lähetti hänet opiskelemaan Ranskaan ja Belgiaan. Hän tutustui Zhou Enlaihin, liittyi kommunisteihin ja jatkoi sotilasopintoja Moskovassa. Kiinaan palattuaan hön opetti Zhoun johtamassa Whampoan sotilasakatemiassa. Kiinan–Japanin sodassa Nie johti Kiinan panssarijoukkoja. Kiinan kansantasavallan perustamisen jälkeen hän osallistui sotateollisuuden kehittämiseen. Hän johti tutkimusryhmää, joka kehitti Kiinan ydinasetta. Nie oli yksi Hua Guofengin sotilaallisista tukijoista tämän noustessa Neljän koplaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Kiinan marsalkat Luokka:Kiinalaiset kommunistit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
David Brody

David Brody (s. 13. helmikuuta 1965 New Jersey) on yhdysvaltalainen toimittaja ja poliittinen analyytikko. Brody on tullut tunnetuksi Christian Broadcasting Networkin poliittisena kirjeenvaihtajana ja hän kommentoi usein politiikan ja uskonnon risteyskohtia yhteiskunnassa. == Ura == === Toimittaja === Brody on aikaisemmin työskennellyt uutisjohtajana ABC:n tytäryhtiösssä KRDO-TV:ssä Colorado Springissä. Hän on tuottanut erikoisprojekteja, juttuja ja ohjelmia Washingtonissa ja Denverissä. Vuonna 2003 Brody siirtyi CBN:n palvelukseen. === Politiikan kommentaattori === David Brody on toiminut yli 35 televisioalalla ja pääosin CBN:n palveluksessa. Lisäksi Brody on tehnyt poliittisia analyyseja CNN:lle ja Fox Newsille. Brody on ollut vuodesta 2007 lähtien säännöllinen panelisti NBC:n Meet The Press -ohjelmassa. Brody on kirjoittanut kaksi kirjaa, joista toinen käsittelee Donald Trumpin hengellisyyttä. Newsweek Magazine mainitsi Brodyn yhdeksi Amerikan sadan vaikutusvaltaisimman evankelisen joukosta. Adweek Magazine mainitsi Brodyn yhdeksi 15:stä suurimmasta poliittisesta vaikuttajasta mediassa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotoimittajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset politiikan kommentaattorit Luokka:Yhdysvaltalaiset politiikantoimittajat
Xu Xiangqian

Xu Xiangqian (1901-1990) oli Kiinan kommunistisen puolueen jäsen, upseeri ja yksi kymmenestä Kiinan kansantasavallan marsalkasta. Xu kuului ensimmäisiin Whampoan sotilasakatemiasta valmistuneisiin. Hän sai merkittäviä johtotehtäviä kommunistien Kansan vapautusarmeijassa, ja niissä toimimisestaan kunnioitusta myös Kuomintang-puolueen Kansallisen vallankumousarmeijan johdolta. Kun Deng Xiaoping joutui puhdistusten kohteeksi vuonna 1976, Xu nousi hänen tuekseen. Xu oli myös yksi Hua Guofengin sotilaallisista tukijoista tämän noustessa Neljän koplaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Kiinan marsalkat Luokka:Kiinalaiset kommunistit Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Margit von Bonsdorff-Edgren

Margit von Bonsdorff-Edgren (10. kesäkuuta 1891 Tampere – 1. helmikuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, opettaja ja Suomen ruotsalaisen naisliiton Svenska Kvinnoförbundetin puheenjohtaja.Kuolleita, Helsingin Sanomat, 03.02.1939, nro 32, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Margit von Bonsdorff-Edgrenin isä oli professori Carl von Bonsdorff. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1909 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1913. Margit von Bonsdorff oli opettajana eri kouluissa Turussa ja sitten Helsingissä. Hänestä tuli vuonna 1919 uuden ruotsalaisen tyttökoulun johtaja mutta hän luopui tästä toimesta mennessään 1923 naimisiin Anders Egrenin kanssa. Margit von Bonsdorff-Edgren oli pohjoismaisten naisyhdistysten yhteisjärjestön suomalaisen komitean sihteerinä 1916–1937 ja vuodesta 1937 alkaen hän toimi komitean puheenjohtajana. Hän oli Suomen ruotsalaisen naisliiton keskushallituksen jäsen vuodesta 1929 ja liiton puheenjohtaja 1937–1939. Margit von Bonsdorff-Edgren kuoli pitkällisen sairauden jälkeen 47-vuotiaana helmikuun alussa 1939. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Lykätty salamurha

Lykätty salamurha on kirjailija Markku Paasosen kielifilosofinen esseeteosArttu Seppänen, Markku Paasonen miettii muotoa liikaa. Helsingin Sanomat 28.1.2024 s. B 17. Teoksen on julkaissut vuonna 2023 Teos. Teoksen nimi on peräisin ranskalaiselta filosofilta Maurice Blanchot’lta, jonka ajatusta, että asioiden nimeäminen hävittää asian ainutkertaisen olemisen, Paasonen kirjassa pohtii. Teos on Paasosen ensimmäinen esseekokoelma, joskin hän on kirjoittanut esseistiikkaa aiemmin Nuoreen Voimaan, jonka päätoimittajakin hän on ollut. ==Arviot== Mikko Saari ottaa arviossaan Kulttuuritoimituksessa esiin Paasosen esseen, jossa tämä käsittelee Byung-Chul Hanin ajatusta itseriistoyhteiskunnasta. Entisaikaan kuriyhteiskunnassa järjestys syntyi rangaistuksen uhalla. Paasosen mukaan kurin tilalla on nyt palkinnot, jotka asettavat rajat hyväksyttävälle ja hylättävälle. Saari tiivistää: teos on "pieni, oivaltava teos. Se on täynnä hyvin mielenkiintoista kielifilosofista pohdiskelua". Paasonen kyseenalaistaa kielen ja kirjoittamisen mielekkyyden sivistyneesti ja terävästi, sanoo Saari. Herman Raivio kirjoittaa esseekokoelmasta Kritiikin Uutisissa ja arvioi, että teosta on kypsytelty pitkään, sen on niin mietityn ja tarkasti kirjoitetun oloinen ja vastaa esseististä akateemista tekstiä. Sakri Pölönen sanoo Suomen Kuvalehdessä, että tavallisesti sanoja vyöryttävä Paasonen kuulostaa kirjassa erilaiselta kuin voisi odottaa. Hän siteeraa Paasosta itseään, joka on vähän arkaillut asia edellä menevää kirjoittamista: ”Aiemmin se on tuntunut jotenkin ankealta tavalta kirjoittaa.” ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lykätty salamurha Teos.fi. Kirja kustantajan sivulla Luokka:Vuoden 2023 kirjat Luokka:Esseekokoelmat
Jie Chen

Jie Chen (; s. 1984/5 Guangdong) on kiinalainen pianisti.Jie Chen Takes Lincoln Center by Storm Yamaha, viitattu 28.1.2024 Chen aloitti pianonsoiton itsenäisen opettelun 4-vuotiaana. Hän muutti 12-vuotiaana Yhdysvaltoihin, jossa opiskeli Curtis Institute of Musicissa. Vuonna 2004 Chen voitti Minnesota International Piano-e-Competitionin. Vuonna 2005 hän sai ensipalkinnon Washingtonin kansainvälisessä pianokilpailussa, kolmannen palkinnon Santanderin kansainvälisessä Paloma O'Shea -pianokilpailussa, neljännen sijan Arthur Rubinstein International Piano Master CompetitionissaJie Chen The Arthur Rubinstein International Music Society, viitattu 28.1.2024 ja Jury Discretionary Awardin kansainvälisessä Van Cliburn -pianokilpailussa. Jie Chen Yenra 14.11.2005, viitattu 28.1.2024 Chen teki debyyttinsä orkesterin solistina Wolfgang Sawallischin johtaman Philadelphian orkesterin kanssa. Hän on esiintynyt kansainvälisesti monien orkesterien kanssa.Jie Chen Naxos, viitattu 28.1.2024 Resitaaleja hän on pitänyt muun muassa John F. Kennedy Center for the Performing Artsissa ja Carnegie Hallissa. Vuonna 2007 Chen julkaisi Naxos-levymerkillä albumin Chinese Piano Favourites.Jie Chen AllMusic, viitattu 28.1.2024 Hän on tehnyt transkriptioita perinteisestä kiinalaisesta musiikista pianolle. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset pianistit Luokka:1980-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vincent Vidal

Vincent Vidal (1811 Carcassonne - 1887 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari, joka maalasi akvarelleja ja pastellimaalauksia. Pääasiallisesti hänet tunnetaan muotokuvamaalauksistaan. http://www.artnet.com/artists/vincent- vidal/ http://en.muzeo.com/artist/vincent-vidal Vidal pääsi vuonna 1837 taideakatemiaan ja opiskeli Paul Delarochen oppilaana. Hän piti Pariisin salongissa säännöllisesti näyttelyitä vuosien 1843 - 1887 välillä. Bryan, Michael (1889). Dictionary of Painters and Engravers: Biographical and Critical, Volume 2. G. Bell and Sons. p. 666. Uransa varrella Vidal palkittiin toisen luokan mitalilla vuonna 1844 ja toisen luokan mitalilla vuonna 1849. Kunnialegioonan jäseneksi hänet nimitettiin vuonna 1852. Bryan, Michael and George Charles Williamson (1903). Bryan's Dictionary of Painters and Engravers. Volume 5. G. Bell. p. 298. . Malleikseen ja asiakkaikseen Vidal sai aikansa Pariisin muodikasta yläluokkaa kuten keisarinna Eugénien. Bryan, Michael and George Charles Williamson (1903). Bryan's Dictionary of Painters and Engravers. Volume 5. G. Bell. p. 298. . == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.mutualart.com/Artist/Vincent-Vidal/2751D97FCE2842C2/Biography Luokka: Ranskalaiset taidemaalarit Luokka: Vuonna 1811 syntyneet Luokka: Vuonna 1887 kuolleet