EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kronberg im Taunus

Kronberg im Taunus on kaupunki Hochtaunuksen piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se on osa Reinin–Mainin konurbaatiota. == Maantiede == pienoiskuva|vasen|200px|Viktoria Park Kronberg im Taunus sijaitsee Taunus-vuoristoon kuuluvan Altkönig-vuoren (798 metriä mpy) kaakkoisella rinteellä neljätoista kilometriä Frankfurt am Mainin keskustan Hauptwachelta luoteeseen. Se rajoittuu etelässä tiheäänasuttuun Main-Taunuksen piirikuntaan, idässä on Oberursel, kaakossa Steinbach ja lännessä Königstein im Taunus. Pohjoisessa ja luoteessa on suhteellisen harvaanasuttua vuoristoa. Kronbergiin kuuluu kantakaupungin lisäksi Oberhöchstadt ja Schönberg, jotka liitettiin siihen 1972. == Historia == Kronbergin historia alkaa keskiaikaisesta linnasta, joka ympärille tuli asutusta, joka kasvoi vähitellen kaupungiksi. Paikkakunta sai rajoitetut kaupunkioikeudet 1330 ja laajemmat oikeudet 1367. Kaupunki laajeni ja sen ympärille rakennettiin muuri. Kaupungin alue pysyi melko vakiona 1400-luvun puolivälistä 1800-luvun puoleenväliin. Kronbergin suku hallitsi kaupunkia aina vuoteen 1704, jolloin Johann Nicolaus von Kronberg kuoli vailla perillisiä. Sen jälkeen kaupunki oli osa Mainzin vaaliruhtinaskuntaa, kunnes se 1806 liitettiin Nassaun herttuakuntaan, joka liitettiin Preussiin 1866. Kronbergin keskiaikainen kaupunkikuva alkoi murentua Nassaun aikana. Suurin osa vanhoista linnoituksista purettiin ja katuverkkoa uusittiin. Kronberg laajeni voimakkaasti ja läheisen Frankfurtin asukkaat kiinnostuivat paikkakunnasta. Sinne kehittyi muun muassa frankfurtilaisten taidemaalareiden yhteisö, Künstlerkolonie Kronberg. Preussin aikana Kronberg vaurastui; kukoistuskausi päättyi ensimmäiseen maailmansotaan. Kronbergista tehtiin osa uutta Hessenin osavaltiota heti toisen maailmansodan jälkeen. Kronberg sai virallisen kylpyläkaupungin aseman 1966. Kronberg im Taunuksen historiallisia rakennuksia ovat muun muassa kirkot St. Peter und Paul, St. Vitus, St. Alban ja St. Johann. == Talous ja liikenne == Kronberg im Taunuksen elinkeinorakenne on palveluvaltainen, tietointensiivisiä yrityksiä on useita. Kronbergin rautatieasema on osa Frankfurtin seudun paikallisjunaliikennejärjestelmää. Lähimmät moottoritiet ovat BAB 66, BAB 661, BAB 3 ja BAB 3. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kronberg im Taunus, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Hessenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Koantaus

Koantaus on järvi Rautjärven pohjoisosassa Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on yksi neliökilometri. Etäisyys Imatralta on 42 kilometriä pohjoiskoilliseen.Koantaus Järviwikissä. Viitattu 29.10.2021. == Maantiede == Koantauksen mutkaisen rantaviivan pituus on 11 632 metriä. Useat saaret ja niemimaat jakavat järveä. Läntisin osa, Pieni-Koantaus, on vain kapean salmen kautta yhteydessä pääaltaaseen. Noin viidennes Koantauksesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, 19 metriä, sijaitsee järven länsipuoliskolla Karssaaren eteläpuolella. Koantauksen saariluku on kymmenen. Kaikki saaret ovat yli aarin laajuisia, kaksi saarta (Suursaari ja Ahosaari) on yli hehtaarin laajuisia. Koantauksen rannoilla on pientaloja ja peltotilkkuja. Lounaisrannan Ilomäen korkeustaso on noin 150 metriä merenpinnan yläpuolella. Koantauksen luoteispuolella sijaitsee Sarajärvi ja itäpuolella Pitkäjärvi. Koantauksen lounaisrannan tuntumassa sijaitsee runsaan kymmenen aarin laajuinen Iivanansaari, joka sai nimensä Isonvihan aikana. Saarella sijaitsee kalterijääkäri Erik Johan Reinikaisen hautakammio. Koantauksen vesitilavuus on 6 128 000 kuutiometriä. Koantaus (03.012.1.014) kuuluu Silamusjoen alueeseen (03.012), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Hiitolanjoen päävesistössä (03). Toinen jakovaihe on Hiitolanjoen alue (03.01). Koantaus on toiseksi laajin Silamusjoen alueen 19:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Silamus. Koantausta seuraa Saarilampi, Vihtari ja Suikka.Silamusjoen alue (03.012) Järviwikissä. Viitattu 29.10.2021. == Lähteet == Luokka:Rautjärven järvet Luokka:Hiitolanjoen vesistö
Kurtinjärvi (Kuusamo)

Keltinki-Räväjärvi-Kurtinjärvi on useasta altaasta koostuva järvi Kuusamon pohjoisosassa Pohjois-Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on 7,7 neliökilometriä. Etäisyys Kuusamon kuntakeskuksesta on 34 kilometriä pohjoiseen.Keltinki- Räväjärvi-Kurtinjärvi. Järviwiki. Viitattu 23.10.2021. == Maantiede == Keltinki ja Kurtinjärvi muodostavat järvikokonaisuuden eteläosan, joka on kaakkois–luoteissuuntainen. Keltingin koillisosasta kuljetaan Virtasalmen kautta pohjoisosaan, joka on länsi–itäsuuntainen. Lännessä on Räväjärvi ja idässä Hietalahti. Hietalahden pohjoispuolella sijaitsee järvikokonaisuuden koillisin osa, jonka itärannalta vedet laskevat Käylänkoskea itään Kitkajokeen, joka virtaa Juumajärveen ja jatkaa idän suuntaan. Lisäksi Kurtinjärven itärannalta virtaa laskuoja Perälampeen (239,8 metriä mpy). Keltinkiin laskee Kiveskoski lounaasta Ala-Kitkasta (240,4 metriä mpy), Räväjärveen laskee Koprajoki lännestä. Järvikokonaisuutta ympäröiviltä soilta virtaa useita laskuojia. Räväjärven syvin kohta on kartan mukaan 14 metriä. Kurtinjärvessä on 12 metrin syvänteitä ja Keltinki on kokonaisuudessaan matala. Räväjärvessä sijaitsee järvikokonaisuuden ainoa yli 10 hehtaaria laaja vähintään 10 metriä syvä alue. Kurtinjärven Pukkisaari on pinta-alaltaan yli 10 hehtaaria. Räväjärven ja Hietalahden välissä sijaitsevan Rävänsaaren pinta- ala on useita hehtaareja. Räväjärven etelärannan tuntumassa sijaitsee usean hehtaarin laajuinen Torvisensaari. Hietalahden itärannalla sijaitsee Käylän asutuskeskus. Kurtinjärven pohjoisrannalla ja Räväjärven länsirannalla on maatalousalueita. Keltinki-Räväjärvi-Kurtinjärvi (73.023.1.001) kuuluu Keltingin alueeseen (73.023), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Kitkajärven alue (73.02). Keltinki- Räväjärvi-Kurtinjärvi on Keltingin alueen laajin järvi. Sitä seuraa Säkkilänjärvi, Pikku-Rävä ja Pöytisjärvi. Alueeseen kuuluu 22 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.Keltingin alue (73.023). Järviwiki. Viitattu 23.10.2021. == Lähteet == Luokka:Kuusamon järvet Luokka:Koutajoen vesistö
Haukkajärvi (Mikkeli)

Haukkajärvi on järvi Mikkelissä Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelin keskustasta on 46 kilometriä eteläkaakkoon.Haukkajärvi Järviwikissä. Viitattu 1.11.2021. == Maantiede == Haukkajärven etelä–pohjoissuuntainen selkävesi on 1,9 kilometriä pitkä. Siitä työntyy lounaaseen järven pinta-alaan nähden laaja vesialue, jonka eteläosan nimi on Kuituranlahti. Haukkajärven lounaisosasta ulottuu järven pohjoisosaan yhtenäinen vähintään 10 metriä syvä vyöhyke, jonka keskellä on järven syvin kohta, 27 metriä. Noin 40 % järvestä on vähintään 10 metriä syvä ja viidennes vähintään 15 metriä syvä. Järven kaakkoisosa on matala. Haukkajärven kolmen saaren yhteispinta-ala on 33 aaria. Saaret sijaitsevat rantaviivan tuntumassa. Järven rannoilla on pientaloja. Haukkajärveen laskee Taivaloja pohjoisesta Sikolammelta (83,6 metriä mpy) ja muutamia muita laskuojia. Haukkajärvi laskee Haukkaojaa Myllylammen (78,3 metriä mpy) kautta Kuolimoon (77,0 metriä mpy). Haukkajärven vesitilavuus on 11 853 000 kuutiometriä. Haukkajärvi (04.141.1.028) kuuluu Kuolimon lähialueeseen (04.141), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kuolimon valuma-alue (04.14) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Haukkajärvi on kolmanneksi laajin Kuolimon lähialueen 124:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä edeltää Kuolimo ja Suomijärvi ja seuraa Vartusjärvi.Kuolimon lähialue (04.141) Järviwikissä. Viitattu 1.11.2021. Suomessa on kahdeksan Haukkajärveä, joista kolme on yli neliökilometrin laajuisia.Haukkajärvi Järviwikissä. Viitattu 1.11.2021. == Lähteet == Luokka:Mikkelin järvet Luokka:Kuolimon valuma-alue
Haaravesi

Haaravesi–Iso-Pitämä on järvi Suomussalmen kuntakeskuksen eteläpuolella Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 3,3 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 87 kilometriä pohjoiskoilliseen.Haaravesi-Iso Pitämä. Järviwiki. Viitattu 1.11.2021. == Maantiede == Haaravesi sijaitsee Kiantajärvestä Oulujärveen virtaavan Emäjoen yläjuoksulla. Järven länsiosa on Haaravesi ja itäosa Iso-Pitämä. Järven pinta-alasta viidennes on vähintään 10 metriä syvä. Syvimmät alueet sijaitsevat Haaravedellä. Haaraveden rannat ovat metsämaata, Iso-Pitämän itärannalla on asuinalue. Samantasoinen vesialue (186,4 metriä merenpinnan yläpuolella) jatkuu Haaravedeltä yli kymmenen kilometriä itään (Vuokinjoki, Hietajärvi, Alanteenjärvi, Parvajärvi). Myös Iso-Pitämän koillispuolisen Taivalalasen korkeustaso on 186,4 metriä mpy. Haaravesi laskee Aittokosken voimalan kautta Emäjokeen. Järvessä ei ole mainittavia saaria. Haaravesi–Iso-Pitämän vesitilavuus on 19 851 000 kuutiometriä. Haaravesi–Iso- Pitämä (59.611.1.001) kuuluu Aittokosken voimalan alueeseen (59.611), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Aittokosken-Alanteenjärven alue (59.61) ja ensimmäinen on Vuokkijärven reitin valuma-alue (59.6). Haaravesi–Iso-Pitämä on laajin Aittokosken voimalan alueen kahdestatoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.Aittokosken vl:n alue (59.611). Järviwiki. Viitattu 1.11.2021. == Lähteet == Luokka:Suomussalmen järvet Luokka:Vuokkijärven reitin valuma-alue
Nicolai Wammen

Nicolai Halby Wammen (s. 7. helmikuuta 1971 Holbæk) on tanskalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko ja Tanskan nykyinen valtiovarainministeri kesäkuusta 2019. Aiemmin hän toiminut Tanskan puolustusministerinä ja eurooppaministerinä sekä Aarhusin pormestarina. Hän on istunut kansankäräjillä vuodesta 2011, ja jo aiemmin vuosina 2001–05. ==Elämä ja ura== Wammen syntyi vuonna 1971. Hänen isänsä oli toimittaja ja äitinsä puheterapeutti. Vuonna 2001 hän valmistui Aarhusin yliopistosta valtiotieteiden maisteriksi (Tanskassa cand.scient.pol.) ja hänet valittiin ensimmäistä kertaa kansankäräjille. Vuosina 2006–11 hän toimi Aarhusin pormestarina, ja vuonna 2011 hänet valittiin uudelleen kansankäräjille. Helle Thorning-Schmidtin johtamissa hallituksissa hän toimi ensin eurooppa- ja sitten puolustusministerinä. Vuonna 2019 hänestä tuli Mette Frederiksenin johtaman hallituksen valtiovarainministeri. ==Yksityiselämä== Wammen on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Nicolai Wammen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Tanskan valtiovarainministerit Luokka:Tanskan puolustusministerit Luokka:Tanskan pormestarit Luokka:Elävät henkilöt
Kongōmaru (1936)

Kongōmaru () oli japanilainen matkustajalautta, joka liikennöi japanilaisen Shimonosekin ja korealaisen Busanin satamien välillä. Kongōmarun voimanlähteenä oli kaksi Zoelly-tyyppistä höyryturbiinien sarjaa, jotka pyörittivät kahta potkuria. Sen matkustajakapasiteetti oli 66 matkustajaa omissa hyteissään, 367 matkustajaa jaetuissa hyteissä ja 1 639 matkustajaa halleissa omilla futoneillaan. Vuonna 1943 Kongōmaru joutui ilmahyökkäykseen Hakatanlahdella, mutta se selvisi. Korean sodassa Kongōmaru kuljetti sotilaita Sasebon ja Busanin välillä. 14. lokakuuta 1951 se ajautui perä edellä rantaan Koshikijimasaarilla taifuuni Ruthin aiheuttamassa raskaassa merenkäynnissä. Kyydissä oli tuolloin noin 450-500 YK-joukkojen sotilasta ja noin 70 japanilaista miehistön jäsentä. He selvisivät onnettomuudesta vahingoittumattomina, ja heidät siirrettiin yhdysvaltalaisen USS George Clymerin kyytiin. Kahtia haljennutta Kongōmarua ei voitu enää palauttaa liikenteeseen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Höyrylaivat Luokka:Laivaonnettomuudet
Corancy

Corancy on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Yonnejoen varrella, noin 6 kilometriä Château-Chinon (Ville)’n kaupungista pohjoiseen. Kunnan nähtävyyksiä on Saint-Euphronen kirkko, joka on alun perin rakennettu 1100-luvulla. Kirkko on kuitenkin jälleenrakennettu 1400- ja 1500-luvuilla. Kirkko on omistettu Pyhälle Euphrônelle, joka oli Autunin piispa 400-luvulla. Toinen tärkeä uskonnollinen kohde on Faubouloinin kappeli, joka on suosittu pyhiinvaelluskohde. Metsän keskellä oleva kappeli on kunnostettu 1500-luvulla nykyiseen asuunsa. Samalla paikalla on ollut jo kelttien pyhä paikka. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nièvren kunnat
Melastomat

Melastomat (Melastoma) on melastomakasveihin (Melastomataceae) kuuluva kasvisuku. Sukuun voidaan lukea kuuluvaksi vain kymmenkunta lajia tai jopa sata lajia. Melastomat ovat pienehköjä pensasmaisia kasveja ja niiden lehtiasento on vastakkainen. Lehtilavat ovat molemmin puolin karvaisia. Kukat sijaitsevat yksittäin, ryhmissä tai tertuissa ja ovat viisilukuisia sekä näyttäviä. Kukkien terälehdet ovat muodoltaan vastapuikeita ja vinoja. Heteitä on kymmenen ja ne ovat keskenään eripituisia. Hedelmänä on kota, joillakin lajeilla marjaa muistuttava. Siemenet ovat pieniä ja niitä on paljon. Melastomat kasvavat luontaisina Kaakkois-Aasiassa, Malaijien saaristossa, Oseaniassa sekä Australian pohjoisosissa. Tuotuina niitä kasvaa myös muun muassa Madagaskarilla sekä Karibialla. == Lajeja == * Melastoma dodecandrum * Melastoma imbricatum * Melastoma malabathricum – purppuramelastoma * Melastoma penicillatum * Melastoma saigonense * Melastoma sanguineum == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Melastomat (Melastoma) * iNaturalist: Suku Melastoma * ITIS: Melastoma * UniProt: Taxonomy - Melastoma * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Melastoma Luokka:Melastomakasvit
Agnija Lozina-Lozinskaja

Agnija Sergejevna Lozina-Lozinskaja (; 3. elokuuta 1903 – 1958) oli venäläinen (neuvostoliittolainen) kasvitieteilijä. Hän syntyi Pietarissa ja valmistui Pietarin valtionyliopistosta. Vuosina 1922–1935 hän työskenteli kasvitieteellisellä puutarhalla ja vuonna 1945 Venäjän tiedeakatemian Komarovin kasvitieteellisessä instituutissa (Ботанический институт имени В. Л. Комарова Российской академии наук), jonka nimi siihen aikaan oli Ботанический институт Академии наук СССР eli Neuvostoliiton tiedeakatemian kasvitieteellinen instituutti. Lozina-Lozinskaja on nimennyt muun muassa useita mansikka- ja vanarikkolajeja. Hänestä käytetään tieteellisten nimien yhteydessä auktorilyhennettä Losinsk.. == Lähteet == Luokka:Venäläiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Biên Hòa

Biên Hòa on Đồng Nain maakunnan pääkaupunki Vietnamin eteläosassa. Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan siellä oli 830 829 asukasta. Se sijaitsee Đồng Nai- joen länsirannalla, noin 30 kilometrin päässä Hồ Chí Minhin kaupungista. Sen teollisuuslaitokset kärsivät vuonna 1975 pommituksista, mutta ne rakennettiin soda jälkeen uusiksi. Kaupunki saa sähköä Dai Nhamin vesivoimalasta. Biên Hoàn lentokenttä oli yhdysvaltalaisten ilmavoimien suurin tukikohta Vietnamin sodan aikana. == Lähteet == Luokka:Vietnamin kaupungit
Georgi Vladimov

Georgi Nikolajevitš Vladimov (; 19. helmikuuta 1931 Harkova, Neuvostoliitto (nyk. Ukraina) – 19. lokakuuta 2003 Frankfurt am Main, SaksaVladimov, Georgy Britannica Online, viitattu 12.11.2021 ) oli venäläis-neuvostoliittolainen kirjailija, kriitikko ja toimittaja. Vladimov opiskeli oikeustieteitä Leningradin yliopistossa ja valmistui 1953. Hänen tunnettuja teoksiaan ovat 1961 ilmestynyt realistinen tuotantoromaani Bolšaja ruda ja 1969 ilmestynyt merimieskuvaus Tri minuty moltšanija. Sen sijaan hänen sittemmin tunnetuimmaksi teoksekseen tullut Vernyi Ruslan ('Uskollinen Ruslan') jäi sensuurin vuoksi julkaisematta valmistuttuaan 1965. Se ilmestyi Länsi-Saksassa 1975 ja Venäjällä vasta glasnostin kaudella. Mustan huumorin keinoin kirjan kertojana toimii vankileireillä koulutettu ja palvellut koira.Markus Tuovinen, Kohti Venäjän markkinoita s. 20 opinnäyte, Haaga-Helia 2019 Vladimov saa teoksissaan sosialismin näyttämään kielteiseltä, jopa naurettavalta. Vladimov erosi Neuvostoliiton kirjailijaliitosta 1977 ja oli Amnesty Internationalin Moskovan osaston johtaja. 1982 hän loikkasi länteen. Sen jälkeen hän julkaisi Länsi-Saksassa muutkin teoksensa, mutta sittemmin niitä on julkaistu myös Venäjällä. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Venäjän Booker-palkinto 1995 ==Lähteet== Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Yhteisöohjautuvuus

Yhteisöohjautuvuus tarkoittaa työn organisoimista ja koordinointia yhdessä (Salovaara, 2020). Se perustuu ajatukseen, jonka mukaan perinteistä johtajavaltaa hajautetaan koko organisaatioon. Näin työntekijöille tulee mahdollisuus vaikuttaa omaan työhönsä, sen organisointiin ja koordinointiin. (Mäkkeli, Vuori & Malkavaara, 2021). Se on joiltain osin rinnasteinen termi itseohjautuvuudelle, mutta termeillä on myös selkeä ero. (Martela, 2021; Salovaara, 2018) Itseohjautuvuus mielletään tyypillisesti yksilön ominaisuudeksi, itsensä johtamiseksi, ja myös itseohjautuvuuteen viittaavat teoriat pääosin painottavat yksilölähtöisyyttä. Organisaatioissa koko työyhteisön yhteistyön järjestämisen kannalta ongelma on siinä, että itseohjautumisen yksilökeskeinen tulkinta sallii esimerkiksi ’sooloilun’ tai itsenäisen päätöksenteon yksilönäkökulmasta. Tässä riskinä on, että valitut toimenpiteet ja työ saattavat olla osaoptimoituja yksilön hyödyksi eivätkä ota huomioon tiimin tai koko organisaation tavoitteita. Yhteisöohjautuvuus vaatii toimiakseen demokraattisesti suunnattuja käytänteitä, prosesseja ja rakenteita. Siinä missä hierarkian rakenne, käytänteet ja prosessit toisintavat ja tuottavat eriarvoistavia suhteita (alainen-esihenkilö), yhteisöohjautuvuuden tueksi on muotoiltava kokonainen systeemi, joka estää eriarvoistumisen. Yhteisöohjautuvassa organisaatiossa toiminnan tueksi laaditaan usein työntekijän käsikirja tai kulttuurikäsikirja. Yhteisöohjautuvuus tarkoittaa (Martela, 2021; Mäkkeli et al., 2021; Salovaara, 2020): * “työn organisoimista ja koordinointia yhdessä.” * “työyhteisön pelisäännöt ja rakenteita, joiden avulla kaikki voivat osallistua työn muotoiluun ja yhteisön ohjaamiseen – ei sitä, että kukin saa päättää itse mitä tekee ja tehdä mitä haluaa.” * ”organisaatiota, jossa on rakenteita, prosesseja, käytänteitä ja kulttuuria. Niiden on tarkoitus ylläpitää tasa- arvoisempaa, vertaispohjaista toimintatapaa, ei autoritäärisiä valta- asetelmia.” * organisaation hahmottamista systeeminä, jossa ei riitä että oma tiimi sopii toiminnastaan, vaan kaikilla on vaikutusta toisiinsa. Yksilö elää sosiaalisessa verkostossa, joten johtaminenkin muodostuu verkostossa. == Lähteet: == * Martela, F. (2021). Itseohjautuvuus on yhteisöohjautuvuutta - ja sen lupaus on suuri. Teoksessa (toim.) Gamrasni, M, Matkaopas yhteisöohjautuvuteen, s. 11-18. * Mäkkeli, J., Vuori, J. & Malkavaara, H. (2021). Matkalla yhteisöohjautuvaksi - toimivat yhteisölliset käytänteet. Teoksessa (toim.) Gamrasni, M, Matkaopas yhteisöohjautuvuteen, s. 79-97. * Salovaara, P. (2020a). Johtopäätös. Yhteisöt ja organisaatiot pomokulttuurin jälkeen . Helsinki: Teos. == Lisälukemisto: == * Gamransi, M. (toim.) (2021). Matkaopas yhteisöohjautuvuuteen. * Salovaara, P. (2020b). Työn tuuli -lehti 2/2020 *Salovaara, P. (2018). Riisuttu organisaatio *Tampereen yliopiston TEOT-hanke (Työhyvinvointia esimiehettömässä organisaatiossa) Luokka:Organisaatiomallit
Pietro Bembo

Pietro Bembo (20. toukokuuta 1470 Venetsia – 18. tammikuuta 1547 Rooma) oli italialainen kardinaali ja oppinut. Bembo vaikutti Toscanan murteen kehittymiseen kirjakieleksi, johon nykyinen italian kirjakieli pohjautuu. ==Elämä== Lapsena Bembo lähti isänsä mukana Firenzeen ja oppi siellä rakastamaan toscanalaista murretta, jota hän sittemmin suosi kotikaupunkinsa murteen sijasta. Saatuaan opintonsa päätökseen, joihin kuului kahden vuoden paneutuminen kreikan kieleen Konstantinos Laskariksen johdolla Messinassa, hän valitsi kirkollisen uran. Vietettyään aikaa Italian eri kaupungeissa ja hoveissa, joissa hän oli jo oppineisuutensa ansiosta tervetullut, hän seurasi Giulio de' Medicia Roomaan, jossa hänet pian sen jälkeen nimitettiin paavi Leo X:n sihteeriksi. Paavin kuoltua terveydeltään heikentynyt Bembo vetäytyi Padovaan, jossa hän asui useiden vuosien ajan keskittyen kirjallisiin töihin ja huvituksiin. Vuonna 1529 hän otti vastaan kotikaupunkinsa Venetsian historiankirjoittajan viran, ja pian sen jälkeen hänet nimitettiin Pyhän Markuksen tuomiokirkon kirjastonhoitajaksi. Paavi Paavali III:n tarjoama kardinaalin virka vei hänet vuonna 1539 jälleen Roomaan, jossa hän luopui klassisen kirjallisuuden opiskelusta ja omistautui teologialle ja klassiselle historialle, ja hän sai ennen pitkää Gubbion ja Bergamon piispuudet. Bembo teki suuren palveluksen italian kielen maineelle ja oikeellisuudelle, ja hänen sanotaan olleen niin tarkka tyylin puhtaudesta, että hän oikoluki neljäkymmentä teostaan. Klassikoiden tyylin tarkka jäljittely oli hänen ihanteensa. Hänen teoksistaan voidaan mainita Gli Asolani (1505, dialogit rakkauden luonteesta, omistettu Lucrezia Borgialle), Prose nelle quale si ragiona della volgar lingua (1525, ansiokas kieliopillinen teos), Rime (1530), Carmina (1533) ja Rerum veneticarum libri XII (1487-1513). Jälkimmäinen teos julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen nimellä Istoria veneziana (12 osaa, 1552). Bembo kootut teokset, Tutte opere, ilmestyivät vuonna 1729 neljänä niteenä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset historioitsijat Luokka:Italialaiset kirjailijat Luokka:Italialaiset kardinaalit Luokka:Vuonna 1470 syntyneet Luokka:Vuonna 1547 kuolleet
Laakerikauluskukka

Laakerikauluskukka (Eupomatia laurina) on kauluskukkakasvien (Eupomatiaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta pensas tai pieni puu, joka voi kasvaa noin kuusi metriä korkeaksi. Lajin kukat ovat voimakkaasti tuoksuvia ja aukeavat vain yhdeksi päiväksi pölytystä varten. Kukkien pölyttäjinä toimivat pienet kärsäkkäät. Kukista kehittyvät hedelmät ovat halkaisijaltaan 1,5–2 cm olevia marjoja, ja niissä on paljon pieniä siemeniä. Hedelmät ovat aluksi vihreitä, mutta muuttuvat kypsyessään ruskehtaviksi. Laakerikauluskukka kasvaa lämpimien alueiden sademetsissä tai kosteissa eukalyptusmetsissä Australian itäosien sekä Uuden-Guinean alankoalueilla. Lajia voidaan myös kasvattaa tropiikissa. Laakerikauluskukan hedelmät ovat syötäviä, ja niitä on toisinaan kerätty luonnosta paikalliseen käyttöön. Hedelmiä voi syödä kypsentämättöminä ja ne ovat pehmeitä sekä makeita. Hedelmistä valmistettua mehua voidaan lisätä esimerkiksi jäätelöön tai jogurttiin. Lajin kaarnasta saatavaa kuitua on puolestaan käytetty perinteisesti narujen valmistukseen, mutta nykyisin luultavasti aika vähäisessä määrin. Lajin keltaisenruskea puuaines on pehmeää. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Eupomatia laurina === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Laakerikauluskukka (Eupomatia laurina) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Eupomatia laurina Luokka:Kauluskukkakasvit
Avartti-säätiö

Avartti-säätiö on suomalainen nuorisotyötä tukeva säätiö, joka toteuttaa Suomessa Avartti-ohjelmaa. Se on perustettu vuonna 2012. Säätiön tarkoituksena on edistää ja tukea nuorisotyötä sekä nuorten monipuolista harrastamista kansallisesti ja kansainvälisesti kielellisestä, etnisestä tai sosioekonomisesta taustasta, asuinpaikasta tai koulutuksesta riippumatta. Säätiöllä on The International Award for Young People –ohjelman (suomeksi Avartti) kansallinen toimilupa, joka antaa säätiölle yksinoikeuden toteuttaa ohjelmaa Suomessa. Avartti-säätiö sr vastaa ohjelman toteutuksesta Suomessa kansainvälisten periaatteiden mukaisesti. == Toiminta == Avartti-ohjelman toiminta-ajatus on tukea nuoren kokonaisvaltaista kasvua, vahvistaa osallisuutta ja vaikuttamismahdollisuuksia sekä antaa valmiuksia toimia paikallisella ja yhteiskunnallisella tasolla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset säätiöt Luokka:Suomalaiset nuorisojärjestöt
Kauluskukat

Kauluskukat (Eupomatia) on kauluskukkakasvien (Eupomatiaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku ja samalla myös heimon ainoa suku. Sukuun kuuluu kolme lajia, jotka kasvavat luonnossa Australian itäosissa sekä Uudessa-Guineassa. Joskus kauluskukkien suku on sijoitettu annoonakasvien (Annonaceae) heimoon. == Lajeja == * Eupomatia barbata * Eupomatia bennettii * Eupomatia laurina – laakerikauluskukka == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kauluskukat (Eupomatia) Luokka:Kauluskukkakasvit
Nils Collett Vogt

Nils Collett Vogt (24. syyskuuta 1864 Kristiania, Norja – 23. joulukuuta 1937 Oslo, Norja) oli norjalainen runoilija ja prosaisti. Vogtia luonnehditaan ideologisesti 1880-luvun porvarilliseksi radikaaliksi. Hänen runouttaan innoittaa luonnontunne ja myönteinen humanismi. Hän sai huomiota 1894 ilmestyneellä runokokoelmalla Fra Vaar til Høst. Proosatuotantoa on osin omaelämäkerrallinen romaani Familiens sorg (1889). Hän kirjoitti myös muita romaaneja sekä novelleja, näytelmiä ja esseitä. ==Suomennettuja runoja== ;LähdeNils Collett Vogt, Luettelo suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 28.10.2021, viitattu 12.11.2021 * Kallis leipä, suom. Aale Tynni, teoksessa: Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa, toim. Aale Tynni, Helsinki: WSOY 1957, 1974 ISBN 951-0-06216-2, WSOY 2004 ISBN 951-0-29121-8 * Kevätkaihojen herkinten saatossa kuljen –, suom. Elina Vaara, teoksessa: Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja, WSOY 1930 * Olisinpa metsän kuusi, suom. Lauri Viljanen, teoksissa: Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja, WSOY 1930 ja Helikonin lähde: maailmanlyriikan suomennoksia, WSOY 1951 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Laitikkala

Laitikkala on Pälkäneen kylä, joka sijaitsee Lahti–Tampere-tien (valtatie 12) lähellä ja Hämeenlinnaan vievän kantatie 57:n varrella. Laitikkalassa käytiin 25. huhtikuuta 1918 Suomen sisällissotaan liittynyt Laitikkalan taistelu. == Aiheesta muualla == * Laitikkala.fi – kylän sivusto * Esi-isien hautakumpu päivänvaloon Pälkäneen Laitikkalassa, Aamulehti, 19.01.1930, nro 17, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Pälkäneen kylät
Kärsimys kunniaan

Kärsimys kunniaan on suomalaisen metalli-yhtye Kuoleman Gallerian debyyttialbumi. Albumi julkaistiin 19. helmikuuta 2016. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # (Barathrum cover) == Arvostelut == * Imperiumi: 5½/10Levyarvostelu: Kuoleman Galleria – Kärsimys Kunniaan Viitattu 12.11.2021. * Kaaoszine: 7½/10Levyarvostelu: Kuoleman Galleria – Kärsimys Kunniaan Viitattu 12.11.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2016 esikoisalbumit
Pimeys saapuu pohjoiseen

Pimeys saapuu pohjoiseen on suomalaisen metalli-yhtye Kuoleman Gallerian toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 8. joulukuuta 2017. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Levyarvio: Kuoleman Galleria: Pimeys saapuu pohjoiseen Viitattu 12.11.2021. * Inferno: Tekee kaiken paremmin kuin useimmat kanssatoimijansa – arviossa Kuoleman Galleria Viitattu 12.11.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2017 albumit
Fritz Egli

Fritz Walter Egli (s. 30. kesäkuuta 1937 Zürich) on uransa päättänyt sveitsiläinen ratamoottoripyöräilijä ja moottoripyörien suunnittelija. Hän alkoi valmistaa moottoripyöriä vuonna 1965 nimellä Egli Motorcycles. Yrityksen tunnetuin tuote lienee Egli Vincent, jota valmistettiin noin 100 kappaletta vuodesta 1967 vuoteen 1972. Vuonna 1970 esiteltiin kuuluisa Egli Kawasaki MRD1 ja vuonna 1975 perustettiin Egli Motorradtechnik AG. Fritz Egli myi yrityksensä osakkeet vuonna 2015. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset ratamoottoripyöräilijät Luokka:Moottoripyörävalmistajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hietajärvi (Suomussalmi, Hietakylä)

Hietajärvi on järvi Suomussalmen kuntakeskuksen kaakkoispuolella Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 2,3 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 88 kilometriä koilliseen.Hietajärvi. Järviwiki. Viitattu 2.11.2021. == Maantiede == Hietajärvi on osa Suomussalmen kuntakeskuksen eteläpuolista pienehköjen järvien kokonaisuutta. Järvien korkeustaso on 186,4 metriä merenpinnan yläpuolella. Niihin kuuluu Hietajärven ohella Taivalalanen, Haaravesi, ja Alanteenjärvi-Parvajärvi. Hietajärvi on muodokas ja sen rantaviivan pituus on 20 285 metriä. Pääaltaasta työntyy länteen vesialue, jonka länsiosassa sijaitsee usean saaren rykelmä. Järven eteläosan Pitkäperä on matalahko, koillisessa sijaitsee 20 metrin syvänne. Noin seitsemän prosenttia järvestä on vähintään 10 metriä syvää. Hietajärven viidestätoista saaresta yksi on alle aarin laajuinen ja yksi on yli hehtaarin laajuinen. Hietajärven rannoilla on haja-asutusta. Länsirannalla sijaitsee kesäteatteri. Hietajärvi laskee Haaraveden etelärannalla sijaitsevan Aittokosken voimalan kautta Emäjokeen. Hietajärven vesitilavuus on 9 581 000 kuutiometriä. Hietajärvi (59.611.1.006) kuuluu Aittokosken voimalan alueeseen (59.611), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Aittokosken- Alanteenjärven alue (59.61) ja ensimmäinen on Vuokkijärven reitin valuma-alue (59.6). Hietajärvi on toiseksi laajin Aittokosken voimalan alueen kahdestatoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Haaravesi–Iso-Pitämä. Hietajärveä seuraa Taivalalanen.Aittokosken vl:n alue (59.611). Järviwiki. Viitattu 2.11.2021. Hietajärvi on toiseksi laajin Suomen 37:stä Hietajärvestä. Laajin on Juvan Hietajärvi, kolmanneksi laajin on Sallan Hietajärvi.Hietajärvi. Järviwiki. Viitattu 2.11.2021. == Lähteet == Luokka:Suomussalmen järvet Luokka:Vuokkijärven reitin valuma-alue
Alanteenjärvi-Parvajärvi

Alanteenjärvi-Parvajärvi on kaksialtainen järvi Suomussalmen kuntakeskuksen kaakkoispuolella Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 5,3 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 91 kilometriä koilliseen. Alanteenjärvi sijaitsee Parvajärven luoteispuolella.Alanteenjärvi-Parvajärvi. Järviwiki. Viitattu 2.11.2021. == Maantiede == Alanteenjärvi-Parvajärvi on osa Suomussalmen kuntakeskuksen eteläpuolista pienehköjen järvien kokonaisuutta. Järvien korkeustaso on 186,4 metriä merenpinnan yläpuolella. Niihin kuuluu Alanteenjärvi-Parvajärven ohella Taivalalanen, Haaravesi, ja Hietajärvi. Alanteenjärvi-Parvajärvi on muodokas ja sen rantaviivan pituus on 40 540 metriä. Etäisyys Parvajärven kaakkoisrannalta Alanteenjärven luoteisrannalle on noin kahdeksan kilometriä. Niemet ja saaret jakavat järveä, joten se koostuu lahdista ja salmista. Vain seitsemän hehtaaria Alanteenjärvi- Parvajärvestä on vähintään 10 metriä syvä. Syvin kohta, 13 metriä, sijaitsee Alanteenjärven luoteisosassa. 10–12-metrisiä syvänteitä on useita. Alanteenjärvi-Parvajärven 23:sta saaresta kolme on yli hehtaarin laajuisia. Laajin saari on Kirkkosaari Alanteenjärven luoteisosassa järven syvimmän kohdan itäpuolella. Parvajärven rannat ovat metsä- ja suomaata, Alanteenjärven rannoilla on jonkin verran pientaloja ja kulttuurimaisemaa. Parvajärven kaakkoispuolinen Vuokkijärvi laskee Nipaskoskea Parvajärveen, joka laskee Alanteenjärven kautta länteen Hietajärveen, joka laskee Haaraveden etelärannalla sijaitsevan Aittokosken voimalan kautta Emäjokeen. Alanteenjärvi-Parvajärven vesitilavuus on 17 695 000 kuutiometriä. Alanteenjärvi-Parvajärvi (59.612.1.001) kuuluu Alanteenjärven alueeseen (59.612), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Aittokosken-Alanteenjärven alue (59.61) ja ensimmäinen on Vuokkijärven reitin valuma-alue (59.6). Alanteenjärvi-Parvajärvi on Alanteenjärven alueen ainoa yli neliökilometrin laajuinen vakavesi. Alueeseen kuuluu sen ohella Mustalampi, Niipaslampi, Iso Pölylampi ja Karjolampi.Alanteenjärven alue (59.612). Järviwiki. Viitattu 2.11.2021. Alanteenjärvi-Parvajärvi on kymmenenneksi laajin Suomussalmen 1 600:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.Suomussalmi. Järviwiki. Viitattu 2.11.2021. == Lähteet == Luokka:Suomussalmen järvet Luokka:Vuokkijärven reitin valuma-alue
Fort Henryn taistelu

Fort Henryn taistelu oli 6. helmikuuta 1862 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu, joka päättyi Konfederaation hallitseman Fort Henry -linnoituksen antautumiseen. == Taistelu == Taistelu sai alkunsa, kun Unionin joukot päättivät hyökätä Konfederaation Tennesseejoen varrella sijainneen Fort Henry -linnoituksen kimppuun. Fort Henryn puolustukseen käytetyt tykit olivat vanhentuneita ja linnoitus oli kärsinyt vahinkoja Tennesseejoen tulvimisen takia. Helmikuussa Unionin lippu-upseeri Andrew Hull Foote alkoi ampumaan linnoitusta kohti tykkiveneillä, kun samaan aikaan Unionin prikaatikenraali Ulysses S. Grant asetti omat joukkonsa tukemaan hyökkäystä linnoituksen ympäristöön. Fort Henryn komentajana toiminut Konfederaation prikaatikenraali Lloyd Tilghman piti linnoituksen puolustamista mahdottomana tehtävänä ja päätti vetää joukkonsa linnoituksesta. Tilghman lähetti ison osan linnoituksessa olleista joukoista noin 10 mailin päässä sijainneeseen Fort Donelsonin linnoitukseen. Lopulta Tilghman antautui jäljelle jääneiden joukkojensa kanssa. == Seuraukset == Kymmenen päivää Fort Henryn taistelun jälkeen Grant ja Foote löivät Konfederaation joukot myös Fort Donelsonissa, jonne osa Fort Henrya puolustaneista Konfederaation joukoista oli ehtinyt vetäytymään. Fort Donelsonin taistelun myötä Unionin joukot olivat saaneet hallintaansa huomattavia vesireittejä, joita Unionin joukot pystyivät myöhemmin hyödyntämään joukkojen ja tarvikkeiden liikuttamisessa. == Lähteet == Luokka:Kentuckyn historia Luokka:Yhdysvaltain sisällissodan taistelut Tennesseessä Luokka:Vuoden 1862 sotahistoria
The Expendables 4

The Expendables 4 on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut Scott Waugh. Se on The Expendables -elokuvasarjan neljäs osa ja jatko-osa elokuvalle The Expendables 3 (2014). Sylvester Stallone, Jason Statham, Dolph Lundgren ja Randy Couture uusivat edellisten elokuvien roolinsa. Muita rooleja esittävät Curtis ”50 Cent” Jackson, Megan Fox, Andy García, Tony Jaa, Eddie Hall, Sheila Shah, Jacob Scipio, Levy Tran ja Iko Uwais. Uwais esittää elokuvan roistoa. Elokuvan oli määrä saada ensi-iltansa alun perin vuonna 2022, mutta sittemmin ensi-ilta lykkääntyi syyskuuhun 2023. Elokuva on ensimmäinen, jossa pääosaa esittää Jason Statham. Kolmessa aiemmissa elokuvissa pääosaa esittänyt Stallonen rooli on pienempi ja samalla hänen viimeinen esiintymisensä elokuvasarjassa. == Juoni == Expendables ryhmä matkaa Libyaan, jossa heidän on tarkoitus ottaa kiinni terroristi Stuarto Rahmat, jota Barney ei ole onnistunut nappamaan 25 vuoteen. Tehtävä epäonnistuu autojen ja muiden kuljetuksien räjähtäessä, sekä lentokone jossa Barney on ammutaan alas ja oletettavasti kuolee. Hänen palanut ruumiinsa löydetään yhdessä onnensormuksen kanssa. Myöhemmin ryhmä saa uuden tehtävän, jota johtaa CIA agentti Marsh. Ryhmän on tarkoitus pysäyttää Ocelot ja Rahmat, joiden suunnitelmissa on aloittaa kolmas maailmansota. == Näyttelijät == == Kuvaukset == Kuvaukset aloitettiin Syyskuussa 2021. Elokuvaa kuvattiin ainakin Lontoossa, Bulgariassa ja Kreikassa. Lokakuussa 2021 Sylvester Stallone ilmoitti, että hänen osuutensa oli kuvattu valmiiksi. Joulukuussa 2021 Tony Jaa ilmoitti kuvausten päättyneen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2023 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat
Titans of Creation

__NOTOC__ Titans of Creation on thrash metal -yhtye Testamentin musiikkialbumi, joka julkaistiin vuonna 2020 levymerkillä Nuclear Blast Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano== * Chuck Billy – laulu * Eric Peterson – soolo- ja rytmikitara, taustalaulu * Alex Skolnick – soolo- ja rytmikitara * Steve DiGiorgio – basso * Gene Hoglan – rummut == Arvostelut == * Imperiumi: 7½/10Levyarvostelu: Testament – Titans of Creation Viitattu 12.11.2021. * Inferno: Tunnelma on voittoisa – arviossa Testament Viitattu 12.11.2021. * Kaaoszine: 8-/10Vihaista runttausta Bay Arean konkareilta – Arviossa Testamentin ”Titans of Creation” Viitattu 12.11.2021. * Soundi: Arvio: Pois alta, Testament tulee – thrash-titaani on vanhoilla päivillään kovassa vedossa Viitattu 12.11.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Testamentin albumit
Inshallah

Inshallah tai inšallah () on muslimien käyttämä ilmaisu, joka tarkoittaa ”jos Jumala [niin] tahtoo”. Sitä käyttävät sekä muslimit että muut arabian puhujat viittaamaan tapahtumiin, joiden toivoo toteutuvan tulevaisuudessa.Clift & Helani 2010 Toinen samanlainen lausahdus on ”mashallah” (kuten Jumala on tahtonut). Sanonnat ilmaisevat islamiin kuuluvaa uskoa kohtaloon: mikään ei toteudu, ellei Jumala niin tahdo. Sanontaa inshallah käytetään usein myös ironisesti tai kohteliaana keinona torjua henkilölle esitetty pyyntö.Ismail 2020 Lause voi siten tarkoittaa tilanteen mukaan joko kyllä, ehkä tai ei. Tämä ilmenee jo Sunan ibn Majah -kokoelmaan sisältyvästä hadithista, joka kertoo Muhammedin lausuneen: ”Kuka tahansa, joka lausuu valan ja lisää siihen inshallah, voi tehdä niin tai näin rikkomatta valaansa.” Toinen ibn Majahin välittämä hadith toteaa kuitenkin: ”Se, joka vannoo valan ja lisää inshallah, ei koskaan riko valaansa.” Fraasi inshallah esiintyy myös Koraanissa: ”Älä sano mistään ’teen sen huomenna’ lisäämättä: ’Jos Jumala niin tahtoo’.” (Koraani 18: 23–24).Koraani 1995 Lause esiintyy myös pojan vastauksessa Abrahamille, kun Abraham kertoo tälle unesta, jonka mukaan hänen olisi uhrattava tämä Jumalalle (Koraani 37:102).Koraani 1942 Vaikka sanonta yleensä latinalaisin aakkosin kirjoitetaan yhteen, arabiassa se kirjoitetaan kolmena sanana: ’in shā’a llāh. Inshallah on siirtynyt myös eräisiin muihin kieliin, kuten espanjan sanaan ojalá (toivottavasti) tai italian nuorisoslangissa käytettyyn ilmaisuun scialla (ota rauhallisesti). == Katso myös == * Dhikr == Lähteet == * * * * * === Viitteet === Luokka:Islamilaiset käsitteet Luokka:Sanonnat
Orgaaniset atsidit

Orgaaniset atsidit ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R-N3, missä R on orgaaninen ryhmä. Orgaanisia atsideja käytetään orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet ja valmistus== Orgaanisten atsidien stabiilius vaihtelee runsaasti. Erityisesti alifaattiset yhdisteet voivat hajota räjähdysmäisesti kuumennettaessa ja useita atsidoryhmiä sisältävät yhdisteet voivat hajota jopa itsestään. Konjugaatiosta ja resonanssista johtuen aromaattiset atsidit ovat alifaattisia stabiiimpia. Orgaaniset atsidit ovat hyvin reaktiivisia. Tyypillisiä reaktioita ovat esimerkiksi nitreenien muodostuminen kuumennuksen tai UV- säteilyn vaikutuksesta ja heterosyklisiä yhdisteitä muodostavat sykloadditiot kuten Huisgen-sykloadditio. Atsidiryhmä voidaan myös pelkistää amiineiksi vedyttämällä tai boorihydrideillä.Thierry Muller & Stefan Bräse: Azides, Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2012Stefan Bräse, Marco Mende, Horst H. Jobelius & Hans-Dieter Scharff: Hydrazoic Acid and Azides, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2015. Orgaaniset atsidien valmistamiseen on useita tapoja ja yhdisteen tyyppi vaikuttaa valittavaan menetelmään. Alifaattisia atsideja voidaan valmistaa alkyylihalidien ja atsidien välisellä nukleofiilisellä substituutiolla, alkoholeista vetyatsidin tai difenyylifosforyyliatsidin avulla, alkeenien ja vetyatsidien additioreaktiolla, epoksideista tai atsiridiineista renkaanavautumisreaktioilla ja amiineista trifluorimetaanisulfonyyliatsidin avulla. : Aromaattisia atsideja valmistetaan diatsoniumsuolojen ja atsidien välisellä nukleofiilisellä aromaattisella substituutiolla, aromaattisten amiinien ja trifluorimetaanisulfonyyliatsidin reaktiolla tai aromaattisista nitrosoyhdisteistä. ==Lähteet== Luokka:Orgaaniset typpiyhdisteet
Olavi Rintala

Olavi Rintala oli Suomen Vapaakirkon kirkkokunnanjohtaja vuosina 2001–2009. Hän jäi eläkkeelle heinäkuussa 2009, jolloin toimessa jatkoi Hannu Vuorinen. == Lähteet == Luokka:Suomen Vapaakirkko Luokka:Suomalaiset uskonnolliset vaikuttajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Glitter Force

Glitter Force (Japanissa Smile PreCure!, ) on 2012 julkaistu japanilainen animesarja. Sarjasta on myös tehty elokuva, joka julkaistiin 26. lokakuuta 2012. Vuonna 2016 julkaistiin romaani, joka toimii sarjan epilogina ja sijoittuu 10 vuotta sarjan tapahtumien jälkeen. Englanninkielisessä versiossa Glitter Forcen jäsenten Glitter-nimet tulevat heidän edustamistaan asioista, kun taas suomenkielisessä versiossa heidän väreistään. == Juoni == Ennen sarjan tapahtumia paha keisari Nogo hyökkäsi kätyreidensä ja hirviöidensä kanssa Ilomaahan, jossa asuu eri satujen hahmoja ja sieltä löytyy kaikkien satujen alkuperäiset versiot. Ilomaan kuningatar Euphoria käyttää kaikki voimansa Nogon voittamiseen ja tuhoamiseen. Tämän tehtyään hänen kehonsa joutuu kivettyneeseen tilaan. Kuningattaren pystyy tuomaan takaisin vain Glitter-kivet, jotka hän menetti Nogon kätyreille. Euphoria lähettää Candy- nimisen keijun Ilomaasta Maahan, jotta hän kokoaisi Glitter Forcen, ja he voisivat hankkia Glitter-kivet takaisin ja elvyttää kuningattaren. Nogon kätyrit yrittävät Maan asukkaiden avulla elvyttää pahan keisari Nogon. Sarjassa seurataan viiden tytön ja yhden keijun seikkailuja. Nogon kätyrit Ulric, Brute, Brooha ja Rascal tulevat yksi kerrallaan aina vaivuttamaan ihmiset epätoivoon ja ottamaan negatiivista energiaa, jolloin he saavat käännettyä tuomion pyörää, jonka loppuun kääntämisen jälkeen Keisari Nogo elpyy. Tämän Glitter Force pyrkii estämään. Glitter-kivien avulla Nogon kätyrit luovat buffoneja jotka ovat pelleä muistuttavia pahiksia. Buffonit voivat ottaa minkä tahansa muodon, talon, kukan tai vaikka jalkapallon. Glitter-Force tuhoaa buffonit ja saavat samalla uusia Glitter-kiviä. == Ääninäyttelijät == === Alkuperäinen === Lähteet: === Englanninkielinen === Lähteet: === Suomenkielinen === == Lähteet == Luokka:TV Asahin televisio- ohjelmat Luokka:Lastenohjelmat Luokka:Animesarjat Luokka:Mangasarjat
Sosiaali- ja terveysjärjestöt

Suomessa sosiaali- ja terveysjärjestöillä tarkoitetaan rekisteröityjä, pääasiassa aatteellisia yhdistyksiä ja säätiöitä, jotka tukevat jäsentensä tai laajemman kohderyhmän terveyttä ja sosiaalista hyvinvointia pääasiassa vapaaehtoistoiminnalla. Sosiaali- ja terveysjärjestöt voivat myös tuottaa palveluita sekä omistaa palveluita tuottavia yhteisöjä. Sosiaali- ja terveysjärjestöt ovat esimerkiksi erilaisiin pitkäaikaissairauksiin keskittyvät potilasjärjestöt, päihde- ja mielenterveysjärjestöt, työllisyyttä edistävät järjestöt, vammaisjärjestöt, ikääntyneitä, nuoria ja lapsiperheitä tukevat järjestöt sekä useammalla toimialalla toimivia järjestöjä, kuten esimerkiksi Suomen Punainen Risti, setlementit ja diakoniasäätiöt. Suomalaisten sosiaali- ja terveysalan järjestöjen valtakunnallisena kattojärjestönä toimii SOSTE Suomen sosiaali ja terveys ry. == Toiminta == SOSTE arvioi eri aineistoihin perustuen Suomessa toimineen keväällä 2020 noin 10 600 sosiaali- ja terveysalan yhdistystä ja säätiötä. Sote-järjestöt voivat toimia valtakunnallisesti, alueellisesti tai paikallisesti. Sosiaali- ja terveysjärjestöjen toiminnan piirissä arvioitiin vuonna 2020 olleen 1,3 miljoonaa ihmistä. SOSTE julkaisee nykyisin joka toinen vuosi Järjestöbarometrin, joka kerää ajankohtaista tietoa sosiaali- ja terveysjärjestöjen toiminnasta, toimintaedellytyksistä, toimintaympäristöstä ja niiden muutoksista. Sosiaali- ja terveysjärjestöjen toimintaa on muun muassa: * Vertaistuki ja kokemusohjaajatoiminta * Neuvonta- ja kurssitoiminta * Virkistys-, kerho- ja lomatoiminta, * Kohtaamispaikkatoiminta * Kriisiapu * Asumiseen ja arjessa selvitymiseen liittyvä tuki * Yksilö- ja ryhmävalmennus * Vapaaehtoisten koulutus == Sosiaali- ja terveysjärjestöjä == Sosiaali- ja terveysjärjestöjä ovat esimerkisi SOSTEn valtakunnalliset jäsenjärjestöt. Vammaisjärjestöjä ovat esimerkiksi seuraavat: * Aivovammaliitto * Autismiliitto * Invalidiliitto * Kehitysvammaliitto * Kuurojen Liitto * Kynnys ry * Lihastautiliitto * Näkövammaisten Keskusliitto * Sotainvalidien veljesliitto * Suomen CP-liitto * Vammaisfoorumi == Viitteet == Luokka:Suomalaiset sosiaali- ja terveysjärjestöt
Šaikh al-balad

Šaikh al-balad oli joidenkin muodollisesti Osmanien valtakunnan alaisten Egyptin hallitsijoiden käyttämä arvonimi. Arabiankielinen arvonimi tarkoittaa suomeksi suurin piirtein "maan isäntää" ja ehkä tunnetuin arvonimeä käyttänyt hallitsija oli Ali Bei al-Kabir. Arvonimi ei ollut virallinen Osmanivaltakunnan arvonimi, mutta osmanitkin käyttivät sitä joissain yhteyksissä kanssakäynnissään Egyptin hallitsijoiden kanssa. Sen käyttö alkoi 1700-luvun alkupuoliskolla ja sen käyttö jatkui Napoleonin Egyptin sotaretkeen saakka vuoteen 1798. ==Arvonimi== Šaikh al-balad on arabiaa ja se voidaan suomeksi kääntää muotoon "maan isäntä". Arvonimi ei ollut osa virallista Osmanivaltion valtahierarkiaa. Arvonimi oli esimerkiksi muista virallisista osmanien käyttämistä arvonimistä täysin poiketen turkin sijaan arabiaa. 1700-luvulle tultaessa valta Egyptissä oli kuitenkin alkanut siirtyä muodollisesta osmanien yliherruudesta kuitenkin paikallisille hallitsijoille ja arvonimi symboloi paikallisten hallitsijoiden de facto herruutta. Osmanit vastustivatkin välillä ja etenkin aluksi jopa kiivainkin sanoin sen käyttöä. Toisaalta etenkin myöhemmin arvonimi tunnustettiin Egyptiin lähetetyissä virallisissa kirjeissä mikä voidaan nähdä osmanien jonkinlaisena tunnustuksena paikallisten hallitsijoiden arvovallalle. ==Käytön historia== Arvonimen käyttö alkoi yleistyä 1700-luvun alkupuoliskolla. Vuosisadan puoliväliin mennessä arvonimeä käyttivät etenkin Qazdaglijja-ryhmittymän jäsenet. Heidän valtansa tukipylväs oli Egyptin janitsaarirykmentti, jonka komentajat kilpailivat arvonimen käytöstä keskenään. Rykmentin ehkä huomattavin komentaja oli Ibrahim Džawiš Katkhuda, joka piti šaikh al-baladin arvonimeä vuosina 1743–1754. Ehkä tunnetuin arvonimen käyttäjä oli kuitenkin tuli myöhempi lempinimen Bülüt kapan eli "Pilviin kurkottaja" saanut Ali Bei al-Kabir. Ali Bei al-Kabir hallitsi käytännössä osmaneista itsenäisesti, mutta hänen seuraajansa Muhammad Bei Abu al-Dhahab tunnusti jälleen ainakin muodollisesti osmanien yliherruuden. Arvonimen käyttö jatkui Kairoa hallinneiden beiden parissa aina Napoleonin Egyptin sotaretkeen saakka vuonna 1798. ==Lähteet== Luokka:Egyptin historia Luokka:Arvonimet