EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sam Lafferty

Sam Lafferty (s. 6. maaliskuuta 1995 Hollidaysburg, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Buffalo Sabresissa. Pittsburgh Penguins varasi keskushyökkääjänä pelaavan Laffertyn vuoden 2014 varaustilaisuudessa neljännellä kierroksella. Tammikuussa 2021 Penguins kauppasi Laffertyn Blackhawksiin vaihdossa Alexander Nylanderiin. https://www.tsn.ca/pittsburgh-penguins-alexander-nylander-trade-chicago- blackhawks-sam-lafferty-1.1742057 Lafferty on kätisyydeltään right. Kaudella 2019-2020 alkaneella NHL-urallaan Lafferty on 19. helmikuuta 2020 mennessä pelannut 43 runkosarjaottelua, joissa on tehnyt kuusi maalia ja seitsemän syöttöä eli 13 tehopistettä. Helmikuussa 2023 Blackhawks kauppasi Laffertyn, Jake McCaben, viidennen kierroksen varausvuoron vuoden 2024 varaustilaisuudessa ja viidennen kierroksen varausvuoron vuoden 2025 varaustilaisuudessa Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Joey Andersoniin, Pavel Gogoleviin, ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa ja toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/maple-leafs-acquire- jake-mccabe-sam-lafferty-from-blackhawks/ Lokakuussa 2023 Maple Leafs kauppasi Laffertyn Vancouver Canucksiin vaihdossa viidennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa. https://www.tsn.ca/nhl/toronto-maple-leafs- trade-forward-sam-lafferty-to-canucks-for-2024-fifth-round-pick-1.2018258 Kesäkuussa 2024 Canucks kauppasi Laffertyn, Ilja Mihejevin ja toisen kierroksen varausvuoron vuoden 2027 varaustilaisuudessa Chicago Blackhawksiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2027 varaustilaisuudessa. https://www.nhl.com/blackhawks/news/release-blackhawks-acquire-mikheyev- lafferty-and-2027-second-round-pick-from-canucks Heinäkuussa 2024 Lafferty teki vapaana agenttina Buffalo Sabresin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä kahden miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/buffalo-sabres-add-f-sam-lafferty-on-two- year-deal/ ==Lähteet== * https://www.nhl.com/player/sam-lafferty-8478043 Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Buffalo Sabresin pelaajat Luokka:Pittsburgh Penguinsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nuori Saksa

Nuori Saksa (Das junge Deutschland) on Saksassa 1830-luvulla esiintynyt kirjallinen suuntaus, joka tahtoi vapauttaa runouden porvarillisen moraalin ja hedelmättömien ihanteellisten ja romanttisten aatteiden kahleista ja panna sen palvelemaan vapaamielisiä ja kansanvaltaisia pyrintöjä. Suunnan edustajia olivat Heinrich Heine, Ludwig Börne, Karl Gutzkow, Heinrich Laube ja Theodor Mundt.Nuori Saksa, Tietosanakirja osa 6, palsta 1357, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Suuntauksen edustajat karsastivat taiteellisuutta ja esteettisyyttä, ja tärkeää oli ajankohtaisuus ja vaikuttaminen ja vaatimus yksilön ja mielipiteen vapaudesta. Nimeä Nuori Saksa tai Nuorin Saksa (Das jüngste DeutschlandAdalbert von Hanstein, Das jüngste Deutschland (Projekt Gutenberg. Viitattu 21.4.2022 käytti itsestään myös Saksassa 1880-luvulla esiintynyt naturalistinen kulttuurisuuntaus, jonka johtajia olivat muun muassa Otto Brahm, Arno Holz, Wilhelm Bölsche, Hermann Bahr, Hermann Sudermann ja Gerhard Hauptmann. 1831 perustettu Nuori Saksa -niminen yhdistys oli yksi alkujaan kolmesta poliittisen Nuori Eurooppa -järjestön kansallisista yhdistyksistä.Nuori Eurooppa. Tietosanakirja osa 6, palstat 1356-1357, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == Luokka:Kulttuurisuuntaukset Luokka:Kirjailijaryhmät Luokka:Saksan kirjallisuus Luokka:Salaseurat
Katie Moon

Katie Moon (o.s. Nageotte, s. 13. kesäkuuta 1991) on yhdysvaltalainen seiväshyppääjä. Hän sijoittui viidenneksi sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 tuloksella 470 cm ja seitsemänneksi Dohan MM-kilpailuissa 2019 tuloksella 470 cm. Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa vuonna 2019 hän saavutti hopeamitalin tuloksella 470 cm. Hän voitti olympiakultaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa tuloksella 490 cm. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa tuloksella 475 cm. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa tuloksella 485 cm. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän jakoi maailmanmestaruuden Australian Nina Kennedyn kanssa tuloksella 490 cm. Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 hän saavutti pronssia tuloksella 475 cm. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän sai hopeaa tuloksella 485. Ennätyksensä 495 cm Moon hyppäsi kesäkuussa 2021. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset seiväshyppääjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shabe Niloufari

Shabe Niloufari on iranilaisen pop-laulaja Ebin studioalbumi. == Kappaleet == # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2003 albumit
Haapajärvi (järvi Kirkkonummella)

Haapajärvi on noin puolen neliökilometrin laajuinen järvi Kirkkonummen pohjoisosassa. Järvi on matala ja runsasravinteinen. Sen vedet laskevat Pusinojan kautta Loojärveen ja edelleen Espoonlahden pohjukkaan. Haapajärveä ympäröi lukuisa määrä järviä ja lampia: lounaassa on Särkijärvi ja Tampaja, lännessä Kurkisto ja Hepari, luoteessa Kaljärvi ja koillisessa Klemetti. Haapajärven etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin neljätoista kilometriä pohjoiseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 30 kilometriä länsiluoteeseen. Kirkkonummen pohjoisin taajama, Veikkola, sijaitsee välittömästi Haapajärven pohjoispuolella. Haapajärvi on saareton. Sen ympäristö on kulttuurimaisemaa peltoaukeineen ja vanhoine kartanoineen. Haapajärven kylä sijaitsee järven itärannalla. Haapajärven ekologinen tila määriteltiin vuonna 2013 huonoksi. == Lähteet == Luokka:Kirkkonummen järvet Luokka:Mankinjoen vesistö
Stora Lonoks

Stora Lonoks on noin puolen neliökilometrin laajuinen arvokas lintujärvi Kirkkonummen länsiosassa. Järvi on erittäin matala ja runsasravinteinen. Sen vedet laskevat Lilla Lonoksin ja muutaman Siuntion alueella sijaitsevan järven kautta Pikkalanlahteen, joka on osa Suomenlahtea. Stora Lonoksin kaakkoinen naapurijärvi on Storträsk – Bakträsk, koillisessa on Saarlammi ja luoteessa Karhujärvi. Stora Lonoksin etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin kaksitoista kilometriä luoteeseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 35 kilometriä länteen. Stora Lonoks on saareton ja sen ympärillä on runsaasti peltoa. Asutusta ja metsää on jonkin verran. Järven teoreettinen viipymä on 1980-luvulla tehdyn arvion mukaan vain kymmenen vuorokautta. Stora Lonoks (22.008.1.008) kuuluu Harvsån valuma-alueeseen (22.008), joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Siuntionjoen päävesistössä (22). Stora Lonoks on Siuntionjoen alueen itäisiä vakavesiä ja Harvsån alueen neljänneksi laajin vakavesi. == Lähteet == Luokka:Kirkkonummen järvet Luokka:Siuntionjoen vesistö
Jalustinkannu

Jalustinkannu (lineaari-B ka-ra-re-we = (?), (?), tai (?)) on Egeanmeren pronssikautisissa kulttuureissa käytetty keraaminen kannu. Se tunnetaan vaasien muotona muun muassa minolaisesta ja mykeneläisestä keramiikasta. == Historia ja käyttö == Jalustinkannua käytettiin astiana oliiviöljylle ja viinille. Pienikokoisia muotoja voitiin käyttää hajusteastioina ja suurikokoisia kannuja kuljetusastioina. Muodon alkuperä vaikuttaa olevan keskisen minolaisen kauden Kreetalla. Manner-Kreikan mykeneläiseen kulttuuriin se tuli 1400-luvun eaa. alkupuolella. Tyyppi on mykeneläisissä arkeologisissa löydöksissä yleinen. Sitä vietiin myös laajalti muualle eri puolille itäisen Välimeren aluetta. Vaasityypin nykyinen nimitys on peräisin Heinrich Schliemannin käyttämästä saksankielisestä nimityksestä Bügelkanne, joka oli peräisin siitä, että hänen mielestään ensimmäisinä löytyneiden tyypin vaasien kädensijat näyttivät jalustimilta. Vaasimuodon mykeneläisaikainen nimi tunnetaan lineaari-B-kirjoituksista. == Muoto == Jalustinkannu on pyöreähkö ja siinä on suhteellisen kapea kaula ja pieni suu. Osassa kannuista on valenokka. Kaulan kummallakin puolella on kaareva kädensija, joka saa alkunsa vaasin hartiasta ja päättyy sen huuleen tai ainakin kaulan yläosaan. Pienen suunsa ansiosta jalustinkannu oli helposti suljettavissa kuljetusta varten. Tiedosto:Roussolakkos Vase 01.jpg|Minolainen jalustin­kannu, Rousolákos, n. 1370–1200 eaa. Tiedosto:Terracotta stirrup jar MET DP112875.jpg|Minolainen jalustin­kannu, LM IIIB, n. 1300 eaa. Tiedosto:Minoan pottery stirrup jar, 1300-1200 BC, BM Cat Vases C501, 142789.jpg|Minolainen kuljetus- jalustin­kannu, LM IIIB, n. 1300–1200 eaa. Tiedosto:Stirrup jar, Cypriot, Late Bronze Age, Late Cypriot III, c. 1200-1100 BC, terracotta - Middlebury College Museum of Art - Middlebury, VT - DSC08016.jpg|Myöhäiskyproslainen jalustin­kannu, LC (= Late Cypriot) III, n. 1200–1100 eaa. Tiedosto:Terracotta stirrup jar MET DP121154.jpg|Myöhäiskyproslainen jalustin­kannu, LC III B, n. 1000-luku eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Minolainen kulttuuri Luokka:Mykeneläinen kulttuuri
Kalalautanen

Kalalautanen on eräs antiikin aikainen lautasten tyyppi kreikkalaisessa keramiikassa. Kalalautasia käytettiin kalojen ja muiden merenelävien tarjoiluun, ja toisaalta lautaset oli myös koristeltu näiden kuvilla. Kalalautaset kehittyivät muotoonsa attikalaisessa keramiikassa 400-luvun eaa. lopulla. Ne olivat erityisen suosittuja 300-luvulla eaa., jolloin suosio siirtyi myös Suur-Kreikan eteläitalialaiseen keramiikkaan. Siellä muotoa käytettiin vielä hellenistisellä kaudella. Kalalautanen on malliltaan matala ja siinä on alaspäin kääntynyt huuli ja lyhyt jalka. Lautasen keskellä on pyöreä syvennys, jonka tarkoitus on ollut kerätä ylimääräinen öljy. Lautasten halkaisija on tyypillisesti noin 20–26 cm. Lautaset on yleensä koristeltu kaloilla ja muilla merenelävillä. Attikalaisissa lautasissa kalojen vatsa osoittaa yleensä lautasen reunaan päin ja eteläitalialaisissa lautasen keskustaa kohti. Tiedosto:Terracotta fish-plate MET DT4896.jpg|Kalalautanen, n. 375–360 eaa. Tiedosto:Terracotta fish-plate MET DP145541.jpg|Kalalautanen, n. 350–325 eaa. Tiedosto:Terracotta fish-plate MET DP145756.jpg|Kalalautanen, n. 350–325 eaa. Tiedosto:Attischer Fischteller aus der Werkstatt des Dareios- Malers, Hetjens-Museum Düsseldorf (DerHexer).JPG|Kalalautanen, n. 340–320 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot
Piisku (soitin)

Piisku on vanha karjalainen huilusoitin, joka on mahdollisesti ollut käytössä jo 600-luvulla. Pieniä piiskuja on voitu valmistaa linnunluusta tai sulan kynästä. Suurempia torvimaisempia piiskuja voidaan valmistaa pajusta tai männystä vääntötekniikalla. Niihin on toisinaan koverrettu kolme sormiaukkoa ja mahdollisesti niiden alapäähän on lisätty tuohinen kaikusuppilo. Komeimmissa paimentorvissa on usein myös juuresta tai tuohesta punottu kantokahva. == Lähteet == Luokka:Suomalainen kansanmusiikki Luokka:Puhallinsoittimet
Theodore Andrea Cook

Theodore Andrea Cook (28. maaliskuuta 1867 – 16. syyskuuta 1928) oli brittiläinen kirjailija ja olympiamitalisti. Cook harrasti yliopisto- opintojensa aikana jalkapalloa, soutamista ja miekkailua. Järjestötoiminnan osalta hän toimi Britannian Olympiajärjestössä () vuosina 1905–20 sekä Kansainvälisessä olympiakomiteassa () vuosina 1909–15. Cook erosi järjestötehtävistään, koska hänen mielestään saksalaiset eivät saaneet osallistua olympiatoimintaan ensimmäisen maailmansodan tapahtumien vuoksi. Cook itse osallistui vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisiin, joissa sai olympiahopeaa kirjallisuudesta runoteoksellaan Antwerpenin olympialaiset. Cook työskenteli päätoimittajana 1900–luvun alussa muun muassa St. James' Gazettessa, Daily Telegraphissa ja The Fieldissä. Hän kirjoitti myös paljon kirjoja, kuten *The Story of Rouen, *The Mark of the Beast, *The Official Report of the Olympic Games 1908, *Thomas Doggett, deceased : a famous comedian: PART I. The Man ja *The Cruise of the Branwen : being a short history of the modern revival of the Olympic Games, together with an account of the adventures of the English fencing team in Athens in 1906. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Lilla Lonoks

Lilla Lonoks on noin 18 hehtaarin laajuinen arvokas lintujärvi Kirkkonummen ja Siuntion rajalla. Järvi on erittäin matala, soistuva ja runsasravinteinen. Sen vedet laskevat Karhujärven, Tjusträskin ja Vikträskin kautta Pikkalanlahteen, joka on osa Suomenlahtea. Lilla Lonoksin itäinen naapurijärvi on Storträsk – Bakträsk, koillisessa on Stora Lonoks ja pohjoisessa Karhujärvi. Lilla Lonoksin etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin yksitoista kilometriä luoteeseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 35 kilometriä länteen. Lilla Lonoksiin kohdistuu sekä luonnonkuormitusta että maanviljelyksen ja asutuksen aiheuttamaa kuormitusta. Sen kaisloittuneet rannat sopivat huonosti virkistyskäyttöön. == Lähteet == Luokka:Kirkkonummen järvet Luokka:Siuntion järvet Luokka:Siuntionjoen vesistö
Karhujärvi (Siuntio)

Karhujärvi () on 1,9 neliökilometrin laajuinen järvi Siuntion koillisosassa. Järvi on rannoiltaan polveileva ja etelä–pohjoissuuntaisesti pitkänomainen. Karhujärven vedet laskevat Siuntionjokea pitkin Tjusträskin ja Vikträskin kautta Pikkalanlahteen, joka on osa Suomenlahtea. Karhujärven eteläisiä naapurijärviä ovat Stora Lonoks ja Lilla Lonoks. Lännessä on useita pieniä vakavesiä, kuten Lauklampi. Karhujärvi sijaitsee Helsingin keskustasta noin 37 kilometriä länteen. Sen pituus on noin 3,7 kilometriä ja leveys 900 metriä. Karhujärvellä ei ole saaria. Järven rantaviiva on 10,6 kilometriä pitkä, ja rannat ovat pääosin peltoa ja metsämaata. Karhujärven pohjoisrannoilla kasvaa ruovikkoa. Järven syvin kohta on 4,9 metriä ja keskisyvyys 2,2 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven länsiosassa. Karhujärven tilavuus on noin neljä miljoonaa kuutiometriä eli 0,004 kuutiokilometriä. Karhujärveä ympäröi arvokas kulttuurimaisema, ja sen vesistöalue on rehevää. Karhujärven ekologinen tila on välttävä ja kemiallinen tila hyvä. Siuntionjoki saa alkunsa järven luoteiskolkasta. Karhujärven pohjoisoaan laskee Palojoki ja Risupakanjoki. Karhujärvi on pinta-alaltaan Siuntion suurin ja tilavuudeltaan Siuntion toiseksi suurin järvi. Karhujärven rantaviiva on Siuntion järvistä pisin. == Lähteet == Luokka:Siuntion järvet Luokka:Siuntionjoen vesistö
Pinakion

Pinakion (, ’pieni taulu’ < dem., , ’taulu’) oli antiikin Kreikassa ja erityisesti Ateenassa pieni pronssilevy, jota käytettiin virkojen, erityisesti tuomarinvirkojen, arpomisessa kleroterion-arvontalaitteella sekä eräänlaisina virkamerkkeinä. Pinakioneihin oli yleensä kirjoitettu henkilön nimi ja joskus myös patronyymi eli isännimi sekä demonyymi eli demokseen perustunut nimi. Lisäksi niissä oli virallinen leima. Henkilön tuli esittää pinakioninsa, kun halusi tulla valituksi tuomariksi. Pinakion ripustettiin joskus kaulaan narulla, ja se haudattiin usein henkilön mukana. Pinaks voi tarkoittaa myös levyä, johon tuomarit kirjoittivat tuomionsa. == Katso myös == * Pinaks == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Ateenan politiikka Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Pinaks

Pinaks () on antiikin kreikkalaisessa kulttuurissa keraaminen, metallinen tai puinen levy, jossa on kirjoitusta, maalaus tai reliefi. Pinakseja ripustettiin votiivilahjoina kulttipaikoille sekä käytettiin seinämaalauslevyinä erityisesti pyhäköissä ja haudoissa. Termiä pinaks käytettiin myös kirjoituslevyistä yleensä sekä keramiikassa lautasista. Lisäksi termi pinaks viittasi Kreikassa erilaisiin kirjoitettuihin luetteloihin. Tällaisia olivat muun muassa Ateenan poliksen viralliset kansalaisluettelot () ekklesian kokouksiin osallistumista varten, näytelmäkilpailuiden voittajaluettelot sekä Kallimakhoksen tekemät Aleksandrian kirjaston teosluettelot. == Katso myös == * Pinakion == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan maalaustaide Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Kärjennoukka

Kärjennoukka (tai häriennoukka, käriennoukka, häriännoukka, paimenpilli, pajupilli, soittu, porshanhuuli, halkisoittu, leppäpilli, puavopilli) on vanha suomalainen soitin, joka on ollut käytössä ainakin 1200-luvulta lähtien. Voimakasäänistä soitinta on käytetty sekä viestimiseen, että ajanvietteeksi. Kärjennoukka valmistetaan halkaistusta puusta, jonka sisus on koverrettu. Puulajina on käytetty pajua, leppää, pihlajaa, koivua tai katajaa. Soittimia on ollut sormiaukollisia ja sormiaukottomia. Sormiaukottomien pituus on vaihdellut 7–15 senttimetrin välillä ja sormiaukollisten 14–28 senttimetrin välillä. Sormiaukkoja on ollut kahdesta neljään. Tanotorvi eli hautatorvi on kärjennoukka, johon tuohesta tai lepästä tehty kaikusuppilo. == Lähteet == Luokka:Suomalainen kansanmusiikki Luokka:Soittimet
Teganon

Teganon (, myös ) on antiikin aikainen yleensä keraaminen pannu. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. Teganon on muodoltaan pyöreä ja matala. Sana käännetään usein paistinpannuksi, jolta vaasimuoto näyttää ulkoisesti. Sen kaikkia käyttötarkoituksia ei kuitenkaan tunneta. Paistamisen lisäksi sitä voitiin käyttää myös muussa ruoanlaitossa. Paistettaessa teganon asetettiin suoraan tulen päälle. Öljyä käytettiin vain vähän. Lisäksi teganonissa voitiin pitää tulikuumia hiiliä, joiden päällä ruoka valmistettiin. Tiedosto:Teganon -a.jpg|Teganonin muoto ulkoa ja sisältä. Tiedosto:Ancient Greek pan.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Thymiaterion

Thymiaterion (, ) on antiikin aikainen keraaminen suitsukeastia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. Thymiaterionia käytettiin suitsutukseen jumalten kulttimenoissa, hautajaisissa sekä hallitsijakultin yhteydessä. Sen nimi perustuu kreikan sanaan thymiaō (), ’suitsuttaa’. Roomassa thymiaterionia vastasi turibulum. Thymiaterionissa on joko avoin tai rei'itetyllä kannella varustettu säiliö suitsukeainetta varten ja joskus korkea jalka. Thymiaterionit tehtiin savesta, pronssista tai jalometalleista. Tiedosto:Pittore di marburg 788, thymiaterion con volto di donna e cigno, 310-300 ac ca.jpg|Thymiaterion, n. 310–300 eaa. Tiedosto:Musée Saint-Raymond, 26160.jpg|Thymiaterion, 300-luku eaa. Tiedosto:Attis thymiaterion Louvre Tarse61.jpg|Thymiaterion, 100-luku tai 1. vuosisata eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Koivunmantokuoriainen

Koivunmantokuoriainen (Scolytus ratzeburgi) on kaarnakuoriaisten alaheimoon kuuluva mantokuoriaislaji. Koivunmantokuoriainen on kooltaan suuri ja kulmikas kuoriainen, jonka peitinsiivet ovat kiiltävät ja väriltään mustat tai punertavat. Aikuisena sen pituus on 4,5-6,5 mm. Koivunmantokuoriainen elää koivuissa useimmiten puun latvaosien kuoren alla. Parveilun ja muninnan aikaan kesäkuussa - heinäkuussa naaraat alkavat kaivamaan noin 10 cm pituisen emokäytävän puuhun, johon laskevat munansa. Toukat kuoriutuvat loppukesästä ja alkavat kaivaa emokäytävästä lähteviä toukkakäytäviä. Koivunmantokuoriaiset talvehtivat toukkana. Aikuiset kuoriutuvat koteloista kesä- heinäkuussa ja ovat sukukypsiä muutamassa päivässä kuoriutumisesta. Koivunmantokuoriaisen emo- ja toukkakäytävät estävät koivun nilan nestevirtauksia aiheuttaen koivun kuivumista latvasta lähtien. Kuoriainen suosii erityisesti pihojen, puistojen ja koivukujanteiden raudus- ja hieskoivuja. Laji elää myös tuoreessa koivupuutavarassa. Koivunmantokuoriainen on Suomessa yleinen Etelä- ja Keski- Suomessa ja sitä on tavattu myös Pohjois-Pohjanmaan korkeudelle saakka. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Metsäntutkimuslaitos (Metla): Koivunmantokuoriainen (Scolytus ratzeburgi) *iNaturalist: Scolytus ratzeburgi *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Scolytus ratzeburgi *UniProt: Taxonomy - Scolytus ratzeburgii *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Scolytus ratzeburgii *Bark and Wood Boring Beetles of the World, University of Georgia: Scolytus ratzeburgi *Pherobase: Semiochemicals of Scolytus ratzeburgi, the Birch sapwood borer Luokka:Kaarnakuoriaiset Luokka:Kasvien tuhohyönteiset
Anniina Kivimäki

Anniina Kivimäki (s. 3. maaliskuuta 1999 Lapua) on suomalainen kilpakävelijä, joka edustaa Lapuan Virkiää. Hänen valmentajansa on Marko Kivimäki. Kivimäki voitti vuoden 2020 Kalevan kisoissa Turussa kultaa 10 000 metrin kävelyssä. Tampereen Kalevan kisoissa 2021 hän voitti Suomen-mestaruuden 10 kilometrin kävelyssä. Lahden Kalevan kisoissa 2023 hän saavutti pronssia 10 kilometrin kävelyssä.Veikkola naisten 10 km kävelyn mestariksi: ”EM-kisoista palautuminen kesken” Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa Kivimäki on saanut kultaa 3 000 metrin kävelyssä vuosina 2020, 2021 ja 2022. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 3 × 3 000 metrin kävelyviestissä kultaa vuonna 2021 sekä hopeaa vuosina 2018, 2019 ja 2020. Kivimäki teki 22. helmikuuta 2020 hallissa Helsingissä 3 000 metrin kävelyssä alle 23-vuotiaiden Suomen ennätyksen kävelemällä ajan 13.00,22 minuuttia. Hän rikkoi sillä Sari Essayahin 32 vuotta vanhan ennätyksen. Hän paransi seuraavan talven SM-hallikisoissa ikäluokan Suomen ennätyksen aikaan 12.57,35.Kinnusen väkevä paluu: ”Olen kuin uudesti syntynyt” – Kivimäki ja Irintšejev kävelivät nuorten SE:t Kivimäki sijoittui 10 000 metrin kävelyssä 22:nneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018. Hän oli 20 kilometrin kävelyssä viidestoista alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 ja yhdeksäs saman ikäluokan EM-kilpailuissa Tallinnassa 2021. == Henkilökohtaiset ennätykset == ; Ulkoradat Laji Aika Paikka Päivä 3 000 metrin kävely 12.50,51 Lapua 27. heinäkuuta 2021 5 000 metrin kävely 22.34,31 Tukholma 4. syyskuuta 2021 10 000 metrin kävely 47.11,84 Turku 13. elokuuta 2020 10 km kävely 46.55 Tampere 26. elokuuta 2021 20 km kävely 1.38.15 Lapua 26. syyskuuta 2020 ; Sisäradat Laji Aika Paikka Päivä 3 000 m kävely 12.57,35 Jyväskylä 20. helmikuuta 2021 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jean Hilliard

Jean Hilliard (syn. 1961) on minnesotalainen nainen, joka selviytyi 6 tunnin pituisesta paleltumisesta pakkasessa auto-onnettomuuden jälkeen. Toimittajat ja lääkärit kuvailivat hänen selviytymistään "ihmeeksi". == Selviytyminen ja paraneminen == 20\. joulukuuta 1980 Jean joutui onnettomuuteen pakkassäällä. Hän käveli ystävänsä luokse 3,2 kilometriä, mutta lyyhistyi 4,6 metrin päähän ovesta. Pakkanen laski -30 °C, ja hänet löydettiin "jäisen jähmeänä" klo 7 aikoihin aamulla. Hän oli ollut pakkasessa kuusi tuntia. Hänet vietiin Fosstonin sairaalaan, jossa sairaanhoitajat sanoivat että hänen ihonsa oli liian kova pistettäväksi kanyylillä ja hänen ruumiinlämpönsä liian matala mitattavaksi lämpömittarilla. Hänen kasvonsa olivat kalpeat eivätkä silmät reagoineet valoon. Hänen pulssinsa laskettiin 12 lyöntiin minuutissa. Lääkärit arvelivat, etteivät hänen sisäelimensä olleet jäätyneet siksi, että hänellä oli alkoholia elimistössään. Tämä esti pysyvän vahingon. Sairaalaan päästyään hänet käärittiin sähköiseen lämpöpeittoon. Kaksi tuntia myöhemmin hän sai kohtauksia ja hänen tajuntansa palasi. Hänen ainoat vammansa olivat pakkasenpuremat, jotka hoidettiin siirtämällä ihoa muualta kehosta. Luokka:Yhdysvaltalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Lääketiede Luokka:Elävät henkilöt
Kärsimys ja kunnia

Kärsimys ja kunnia (Dolor y gloria) on espanjalainen elokuva vuodelta 2019. Sen ohjasi Pedro Almodóvar. Elokuva kertoo tulevan elokuvaohjaajan lapsuudesta ja nuoruudesta. Sen teemana ovat luovuus ja kutsumus taiteelliseen työhön. Antonio Banderas sai miespääosasta Cannesin elokuvajuhlien parhaan miespääosan palkinnon, sekä Oscar-ehdokkuuden. == Näyttelijät == Lähde: Viitattu 22.6.2021. == Lähteet == Luokka:Pedro Almodóvarin ohjaamat elokuvat Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat Luokka:Vuoden 2019 elokuvat Luokka:Elokuvat elokuvanteosta
Heta Veikkola

Heta Lyyli Veikkola (s. 23. toukokuuta 2003 Lapua) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Vasa Idrottssällskapia ja häntä valmentaa Mikko Kuivinen. Aikaisemmin häntä on valmentanut Marko Kivimäki (2015–2021) ja Jani Lehtinen (2022). Vuoteen 2023 asti hän edusti Lapuan Virkiää. Kalevan kisoista Veikkola on saavuttanut kultaa 10 kilometrin kävelyssä vuonna 2023 ajalla 48.46.Veikkola naisten 10 km kävelyn mestariksi: ”EM-kisoista palautuminen kesken” Samalta matkalta hän otti hopeaa vuonna 2021 silloisella ennätyksellään 46.57. Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa Veikkola on saanut pronssia 3 000 metrin kävelyssä vuosina 2020 ja 2021. Viestijuoksun SM- kilpailuissa hän on saavuttanut 3 × 3 000 metrin kävelyviestissä kultaa vuonna 2021 sekä hopeaa vuosina 2018, 2019 ja 2020. Veikkola on edustanut Suomea Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Bakussa Azerbaidžanissa 2019 sijoittuen 5 000 metrin kävelyssä kahdeksanneksi. Vuonna 2021 Veikkola edusti Suomea alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa sijoittuen 10 000 metrin kävelyssä kahdenneksitoista. Vuonna 2022 hän sijoittui Muscatin MM- joukkuekilpailuissa alle 20-vuotiaiden 10 kilometrin kävelyssä kolmanneksi ajalla 48.11 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Calissa 10 000 metrin kävelyssä 33:nneksi. Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Espoossa vuonna 2023 Veikkola sijoittui 20 kilometrin kävelyssä seitsemänneksi parantaen kilpailussa ennätystään reilulla minuutilla aikaan 1.37.12.EM-kisat Jokisen pronssilla käyntiin – viisi kävelijää kuudesta ennätykseen == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kawkaban

Kawkaban on kaupunki Jemenissä Al Mahwitin maakunnassa. ==Maantiede== Kawkaban sijaitsee Jemenin pääkaupunki Sanaan luoteispuolella. Kaupunki on rakennettu harjanteelle, joka alkaa hieman kaupungin kaakkoispuolella ja kulkee kohti luodetta. Paikallinen nimi harjanteelle on Jabal Dula. ==Historia== Kawkaban mainitaan kaiverruksissa jo muinaisen Himyarin ajoilta. Myös Al-Hamadani mainitsee paikan. Islamin saapumisen jälkeen Kawkaban oli saman nimisen ruhtinaskunnan pääkaupunki ja sen sijainti teki siitä hyvän pakjopaikan väkivaltaisuuksien uahtessa. Esimerkiksi osmanit piirittivät sitä epäonnistuen vuonna 1569. Itse ruhtinaskuntaa hallitsivat imaamit, joiden onnistui pysytellä piktään itsenäisinä niin osmaneista, kuin Sanaan imaameistakin. Vuonna 1872 osmanien onnistui kuitenkin vallata kaupunki seitsemän kuukautta kestäneen piirityksen jälkeen. Kawkabanin viimeinen hallitsija Sayyid Ahmad bin Abd al-Rahman eli sittemmni eläkkeellä Sanaassa. 1900-luvun alussa kaupunki oli hylätty lähes kokonaan ja siellä asui vain noin 100 asukasta. Jemenin sisällissodan aikana Saudi-Arabian johtama huthien vastainen liittouma on tehnyt ilma-iskuja kaupunkiin ja sen historialliset rakennukset ovat kärsineet vahinkoja. ==Kaupunkikuva== Kawkabanin kaupunginmuuri on nykyisin suurimmaksi osaksi sortunut. Muurin portti eli Bab al-Hadid on edelleen pystyssä. Kaupungin talot on rakennettu punaisesta kivestä. Niiden ovia koristavat usein rautaiset koristekuvioinnit. Kaupungin pääasiallisen moskeijan lisäksi muita moskeijoita on seitsemän. Imaamien aikanaan loistokkaasti rakennetut rakennusket ovat sittemmin kärsineet vaurioita. Kaupungin itä- tai luonaisosassa on vanha juutalainen kaupunginosa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Jemenin kaupungit
Ken Wregget

Kenneth Wregget (s. 25. maaliskuuta 1964 Brandon, Manitoba) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Wregget pelasi urallaan 575 NHL-ottelua Toronto Maple Leafsissa, Philadelphia Flyersissa, Pittsburgh Penguinsissa, Calgary Flamesissa ja Detroit Red Wingsissä. Wregget saavutti urallaan yhden Stanley Cupin Pittsburgh Penguinsin joukkueessa kaudella 1991–1992. Wregget pelasi urallaan myös 30 AHL-ottelua. Hän pelasi myös yhden A-maaottelun joka päättyi nollapeliin MM-kilpailuissa 1990. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Toronto Maple Leafsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Judy (elokuva)

Judy on vuonna 2019 valmistunut elämäkerrallinen draamaelokuva laulaja ja näyttelijä Judy Garlandista. Elokuvan on ohjannut Rupert Goold. Judy -elokuva on sovitus Peter Quilterin West Endissä ja Broadwaylla nähdystä näytelmästä End of the Rainbow. Judyn pääosassa Judy Garlandia esittää Renée Zellweger, joka myös itse laulaa elokuvassa. Zellweger palkittiin roolisuorituksestaan Oscar-, SAG-, BAFTA- ja Golden Globe -palkinnoilla. == Juoni == Elokuva kertoo Judy Garlandin elämästä vuonna 1969. Elokuva kuvaa Garlandin köyhtyneenä alkoholistina, joka esiintyy Lontoon yökerhoissa vaihtelevalla menestyksellä. Elokuvassa näytetään jaksoja myös 15-vuotiaan Garlandin elämästä elokuvastudiolla. Siellä hänelle valitetaan painosta sekä tarjotaan rauhoittavia ja piristäviä lääkkeitä, jotka johtavat väärinkäytön kierteeseen. == Rooleissa == * Renée Zellweger - Judy Garland * Darci Shaw - nuori Judy Garland * Jessie Buckley - Rosalyn Wilder * Finn Wittrock - Mickey Deans * Rufus Sewell - Sidney Luft * Michael Gambon - Bernard Delfont * Richard Cordery - Louis B. Mayer * Bella Ramsey - Lorna Luft * Royce Pierreson - Burt Rhodes * Andy Nyman - Dan * Phil Dunster - Ben * Daniel Cerqueira - Stan * Arthur McBain - Askith * John Dagleish - Lonnie Donegan * Gemma-Leah Devereux - Liza Minnelli * David Rubin - Noel * Lewin Lloyd - Joey Luft * Fenella Woolgar - Margaret Hamilton * Gus Barry - Mickey Rooney == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 2019 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Klaus K

Klaus K on Helsingissä Erottajalla, Bulevardin ja Erottajankadun kulmassa sijaitseva hotelli. Hotelli on osa Nordic Choice Hotels -konsernia. Hotellikiinteistön omistaa kuitenkin Rake Real Estate Oy. Nykyisin hotellina toimiva rakennus muodostuu kahdesta osasta. Erottajankadun puolella on vuonna 1883 valmistunut Frans Sjöströmin suunnittelema rakennus. Bulevardin puolella oleva rakennus on Lars Sonckin käsialaa vuodelta 1912. Rakennuksen omistaa Rake Real Estate Oy. Hotellin lisäksi talossa toimi pitkään myös Raken rauta- ja rakennustarvikeliike. Hotelli avattiin rakennusryhmässä vuonna 1938. Alun perin sen nimi oli Klaus Kurki. Se sai nimensä Elias Lönnrotin muistiinmerkitsemän ikivanhan Elinan surma -balladin mukaan, jossa päähenkilönä oli Klaus Kurki. Omistajan vaihdoksen yhteydessä vuonna 2005 hotellin nimi lyhennettiin nykyiseen muotoon Klaus K. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Helsingin hotellit Luokka:Kamppi Luokka:Lars Sonckin suunnittelemat rakennukset Luokka:Kämp Collection Hotelsin hotellit
Jangtsenbaraali

Jangtsenbaraali (Pseudois schaeferi) on keskiaasialainen, Kiinassa elävä vuohien alaheimon sorkkaeläinlaji. Sitä pidetään erittäin uhanalaisena lajina. ==Taksonomia== Jangtsenbaraali on luokiteltu vaihdellen joko omaksi lajikseen tai baraalin alalajiksi (P. nayaur schaeferi). Esimerkiksi Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee sen baraalin alalajiksi molekyyligeneettisten tutkimusten perusteella. ==Koko ja ulkonäkö== Jangtsenbaraali on tavallista baraalia pienempi. Urokset painavat 28–35 kg ja naaraat 25 kg. Ruumiin pituus on 106–140 cm ja säkäkorkeus 50–80 cm. Lajin turkki on talvisin hopeanharmaa ja kesäisin ruskeanharmaa. Vatsan ja ruumiin karvoitusta erottaa ohut musta raita. Ruumiin alapuoli ja jalkojen sisäosat ovat valkoisia. Uroksilla ja naarailla kasvaa sarvet, jotka ovat tavallisen baraalin sarvia paljon pienemmät. Uroksen sarvet ovat suhteessa naaraisiin paksummat ja ne kaartuvat sen sivuille. Naarailla on pienet suorat sarvet. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Jangtsenbaraalia tavataan Kiinassa osissa Sichuanin ja Yunnanin maakuntia sekä Tiibetin autonomisella alueella. Levinneisyysalue käsittää melko kapean alueen Jinshajiangin laaksossa Jangtsen yläjuoksulla. Lajin elinympäristö on vaikeakulkuista maastoa jyrkillä kalloilla 2 700 – 3 200 metrin korkeudella merenpinnasta. Kasvillisuus seudulla on harvaa. Lajia erottaa sen sukulaisen baraalin elinalueesta tammimetsävyöhyke, jota yksilöt eivät ilmeisesti ylitä. Niitä saattaa kuitenkin ajoittain esiintyä lähimetsissä ja metsäaukeilla. ==Elintavat== Jangtsenbaraalit esiintyvät nykyisin tavallisesti alle 15 yksilön laumoissa. Aiemmin yleisiä olivat 10–36 yksilön laumat. Urokset voivat muodostaa pelkästään uroksia käsittäviä ryhmiä tai liikkua naaraiden kanssa samassa ryhmässä. Jangtsenbaraalit ovat yleensä aktiivisimmillaan aamuisin ja myöhään iltapäivällä. Keskipäivän ne viettävät lepäillen. Jangtsenbaraali syö pääasiassa ruohoja, mutta myös muita kasveja. Kaikkiaan sen ruokavalioon on todettu kuuluvan yli 20 eri kasvilajia, joihin lukeutuvat heinät, esimerkiksi harjasheinälaji Cenchrus flaccidus ja Setarica glauca, sekä mähkälaji nuoramähkä (Selaginella sanguinolenta). Lajia saalistavat leopardi, vuorisusi, susi ja suuret petolinnut. Luonteeltaan jangtsenbaraalit ovat hyvin varovaisia, ja niitä on vaikea havaita luonnossa. ==Uhat ja suojelu== Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut jangtsenbaraalin erittäin uhanalaiseksi (ala)lajiksi. Kannan oli arvioitu vähentyneen 50 % 21 vuoden aikana. Kannan koosta on kuitenkin toisistaan poikkeavia arvioita, joiden mukaan kannan koko olisi 7 000 tai vain muutama sata yksilöä. Huomattavia uhkia lajille ovat elinympäristön tuhoutuminen ja metsästys. ==Lähteet== Luokka:Vuohieläimet
S. C. Jamir

S. C. Jamir (s. 17. lokakuuta 1931) on intialainen kongressipuoluetta edustava poliitikko, joka on toiminut viisi kautta Nagalandin osavaltion pääministerinä. Sen lisäksi hän on ollut kuvernöörinä Goassa, Maharashtrassa, Gujaratissa ja Odishassa. Vuonna 2020 hänelle myönnettiin Intian kolmanneksi korkein kunniamerkki Padma Bhushan. Jamir aloitti poliittisen uransa osallistumalla opiskelijapolitiikkaan. Hän liittyi Students' Christian Movement -opiskelijajärjestöön lukiessaan lakia Allahabadin yliopistossa vuosina 1954–1957. Hänet äänestettiin Lok Sabhaan ensimmäisen kerran vuonna 1961. Tuolloin hän aloitti silloisen ulkoministeri Jawaharlal Nehrun parlamentaarisena valtiosihteerinä. Vuonna 1967 hänestä tuli rautateistä vastaava apulaisministeri. Hän vaikutti parlamentissa yhtämittaisesti vuoteen 1970, jolloin neljännen Lok Sabhan virkakausi päättyi. Lok Sabhasta Jamir siirtyi Nagalandin osavaltiopolitiikkaan. Hänet valittiin Nagalandin osavaltioparlamenttiin ministeriksi 1974. Kolme vuotta myöhemmin hän oli osavaltion varapääministeri. Vuonna 1980 hänestä tuli alle kaksi kuukautta kestäneen osavaltiohallituksen pääministeri. Hän onnistui pääsemään pääministeriksi uudestaan vuoden 1982 osavaltiovaalien jälkeen. Hänen toinen kautensa pääministerinä kesti vuoteen 1986, jolloin hänen hallituksensa kohtasi kaksi kriisiä. Maaliskuussa kaksi mieltään osoittanutta opiskelijaa kuoli poliisin ampumina, mikä johti kahdeksan hänen hallituksensa 22:sta ministeristä eroamaan. Marraskuussa hän ajautui keskelle väitettyä korruptioskandaalia, jonka lisäksi hänellä epäiltiin olevan yhteyksiä kiinalaismieliseen National Socialist Council of Nagaland -järjestöön. Kongressipuolue halusi parantaa vaurioitunutta mainettaan ennen Nagalandin vuoden 1987 osavaltiovaaleja, minkä vuoksi Jamir suostuteltiin eroamaan. Pääministeri Rajiv Gandhi pakotti hänet eroamaan tehtävästään, kun useat Nagalandin lainsäätäjät syyttivät häntä korruptiosta. Seuranneet osavaltiovaalit olivat kongressipuolueelle tappio, jonka vuoksi Hokishe Semasta tuli seuraava Nagalandin pääministeri. Tappionsa jälkeen Jamir valittiin Rajya Sabhaan, jossa hän toimi kaksi vuotta. Hänet valittiin Nagalandin pääministeriksi uudelleen vuonna 1989, kun puolue koki hänen onnistuneen kaatamaan Seman osavaltiohallituksen. Vuonna 1993 hänet valittiin taas pääministeriksi, jonka jälkeen hän onnistui voittamaan toisen peräkkäisen kauden vuonna 1998. Näiden kausiensa aikana hän joutui useita kertoja murhayritysten kohteeksi. Vuonna 1993 hänen autosaattuettaan kohti ammuttiin mörssärillä. Vuonna 1999 joukko aseistautuneita miehiä yritti hyökätä hänen autosaattueensa kimppuun. Toimiessaan Goan kuvernöörinä vuonna 2007 häneen kohdistui neljäs murhayritys. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * S. C. Jamirin kuvaus Lok Sabhan sivuilta * S. C. Jamirin kuvaus Rajya Sabhan sivuilta Luokka:Nagalandin pääministerit Luokka:Odishan kuvernöörit Luokka:Gujaratin kuvernöörit Luokka:Goan kuvernöörit Luokka:Maharashtran kuvernöörit Luokka:Rajya Sabhan jäsenet Luokka:Lok Sabhan jäsenet Luokka:Intian kongressipuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirjallisuusvuosi 1826

Kirjallisuusvuosi 1826 käsittelee vuoden 1826 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Suomen kielen lehtorin virka perustettiin Turun akatemiaan * Vuoden 1825 epäonnistuneeseen dekabristikapinaan osallistuneita tuomittiin Siperian-karkotukseen. Kuolemantuomion sai viisi miestä. Tuomituista tuli kulttuuripiirien sankareita. * Aleksandr Puškin laati näytelmätekstin Boris Godunov, mutta Venäjän sensuuri esti sen julkaisemisen vuoteen 1866 asti. == Julkaisuja == * Giacomo Casanova - Histoire de ma vie (moniosaisen teoksen ensimmäinen osa) * James Fenimore Cooper - The Last of the Mohicans, or a Narrative of 1757 (suom. Viimeinen mohikaani, 1882, 1914, 1945 ja 2014) * Joseph von Eichendorff - Aus dem Leben eines Taugenichts (suom. Tyhjäntoimittajan elämästä, 1950) * Carl Helenius - Uudet Suomalaiset kirkko-virret * Victor Hugo - Odes et Ballades * Jaakko Juteini - Jak. Juteinin Runon tähteitä 1826 Luokka:1826
Palosuon rautatieasema

Palosuon rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Savon radalla Mikkelissä. Se perustettiin 1. kesäkuuta 1948 liikenteenhoidollisista syistä junakohtauspaikaksi. Liikennepaikalle rakennettiin pieni rakennus, joka purettiin 1980-luvulla. Miehitys lopetettiin 1. toukokuuta 1962 ja henkilöliikenne lakkautettiin 22. toukokuuta 1977. Liikennepaikka lakkautettiin kokonaan vuonna 2002. == Lähteet == Luokka:Mikkelin rautatieliikennepaikat Luokka:Etelä-Savon lakkautetut rautatieliikennepaikat
Demokraattinen puolue (Hongkong)

Demokraattinen puolue (; ; lyh. DP) on Hongkongissa toimiva liberaali puolue. Se kuuluu ns. demokratiamyönteiseen blokkiin ja tällä hetkellä blokin isoin yksittäinen puolue. Demokraattinen puolue syntyi 1994, kun kaksi puoluetta (United Democrats of Hong Kong ja Meeting Point) yhdistyivät. Demokraattista puoluetta edustava ja sen entinen parlamentaarikko Martin Lee on Liberal Internationalin henkilökohtainen jäsen. Marraskuussa 2020 puolueen edustajat Hongkongin lainsäädäntöneuvostossa (LegCo) erosivat yhdessä muiden demokratiamyönteisten puolueiden kanssa. Ero oli protesti neljän edustajan, joiden kaupunginhallitus katsoi olevan epälojaaleja ja epäisänmaallisia, erottamiselle. == Ideologia ja näkemyksiä == Demokraattisen puolueen mielestä yksi maa, kaksi järjestelmää -systeemi, jossa Hongkongille taataan laaja autonomia, on alueen kannalta paras vaihtoehto. Hongkongin katsotaan olevan erottamaton osa Kiinan kansantasavaltaa.. Kiinan ja englannin tulisi jatkossakin olla alueen virallisia kieliä. Ulkopolitiikassa puolue haluaa Hongkongin kehittävän kansainvälistä asemaansa kaupan ja talouden keskuksena. Sisäpolitiikassa DP kannattaa vallan kolmijako-opin ja oikeuslaitoksen riippumattomuuden säilyttämistä. Virkamiesten tulisi olla hongkonglaisia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Puolueen YouTube-kanava Luokka:Hongkongin puolueet
Hiekkasärkät Areena

Hiekkasärkät Areena (ent. Event Park Arena) sijaitsee Kalajoen matkailukeskuksen yhteydessä. Areenan pinta-ala on yli 3 000 m², ja sinne mahtuu noin 2 500 ihmistä. Hiekkasärkät Areenalla järjestetään konsertteja, kokouksia, yritystilaisuuksia, juhlia, messuja, sekä viihdetapahtumia. Keväällä 2020 areenalla järjestettiin muun muassa Tubetour ja Piha, puutarha ja kädentaito -messut. Hallin vieressä sijaitsee Kalajoen lentokenttä. Areenan tapahtumajärjestäjäksi tuli vuonna 2020 KPK Events. == Lähteet== Luokka:Kalajoen urheilu Luokka:Kalajoen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen urheiluhallit
Johann Rist

Johann Rist (s. 8. maaliskuuta 1607 Ottensen, nyk. Hampurin kaupunginosa, Saksa – 31. elokuuta 1667 Wedel, Holstein) oli saksalainen runoilija ja evankelisluterilainen pappi. == Elämä ja työ == Johann Rist oli papin poika, ja siten oli luonnollista, että hän lähti opiskelemaan samaan ammattiin. Hän kävi lukiota Hampurissa ja Bremenissä ja 21-vuotiaana aloitti opiskelunsa Rintelnin yliopistossa sekä Rostockin yliopistossa. Siellä teologi ja laulurunoilija Josua Stegmann herätti hänen kiinnostuksensa saksalaiseen kirjallisuuteen. Hän opiskeli teologian lisäksi myös luonnontieteitä ja lääketiedettä, etenkin farmasiaa. Vuodesta 1633 hän työskenteli yksityisopettajana kunnes hänet nimitettiin papiksi Wedeliin vuonna 1635, missä hän hoiti myös lääkärin ja apteekkarin tehtäviä sekä suoritti tieteellistä tutkimusta.Hän joutui myös 30-vuotisen sodan jalkoihin, Lennart Torstensonin ruotsalaiset sotajoukot ryöstivät 1643 hänen pappilansa. Sama toistui myöhemmin Ruotsin ja Tanskan välisen sodan aikana. Hän oli tuottelias runoilija, hän julkaisi kaksitoista runokokoelmaa ja 30 näytelmää, joista vain neljä on säilynyt. Hän oli yksi barokkikauden tuottavimmista runoilijoista. Maallisen runouden lisäksi kirjoitti yli 650 hengellistä laulua, jotka oli tarkoitettu ennen muuta kotihartauteen mutta niitä julkaistiin myös laulukirjoissa. Vuosien kuluessa hän sai yhä enemmän huomiota. Keisari Ferdinand III antoi hänelle ”seppelöidyn runoilijan” (poeta laureatus) arvon 1644 ja aateloi hänet 1653. Hänet nimitettiin kirkkoneuvostoksi ja konsistorineuvokseksi. Ristin virsiä on käytetty paljon etenkin Saksassa, mutta nykyään vain muutama on enää käytössä. Rist julkaisi omia virsiään kokoelmina kuten Himlische Lieder, 1641/42, 1976. Hänen aikalais-säveltäjät, etenkin Johann Schop oli paljon yhteistyössä Ristin kanssa. Johann Sebastian Bach on käyttänyt lukuisia hänen virsiään kantaateissaan, esimerkiksi koraali "O Ewigkeit, du Donnerwort" on pohjana kahdelle Bachin kantaatille, koraalikantaatti BWV 20 ja soolokantaatti BWV 60. Hän on käyttänyt myös Jouluoratoriossaan BWV 248 Uudenvuodenpäivän kantaatissa Ristin virren "Hilf, Herr Jessu, lass gelingen" säkeistöä "Jesus richte mein Beginnen" kantaatin loppukuorona. == Ristin virsiä suomenkielisissä virsikirjoissa == Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirja * 44 Jerusalem, katse nosta (Werde Licht, du Stadt der Heiden, 1655), suom. Elias Lönnrot 1874, uud. komitea 1984 * 82 On ehtoo jo (O Traurigkeit! O Hertzeleid!, säk. 1 Friedrich von Speen kokoelmassa 1628, säk. 2–6 Johann Rist 1641), suom. Elias Lönnrot 1874, uud. komitea 1984 * 224 Oi Jeesus, leipä elämän (Du Lebensbrot, Herr Jesu Christ, 1654), ruots. Jakob Arrhenius 1691, suom. virsikirjaan 1701, uud. Elias Lönnrot 1867, komitea 1937 Ruotsin kirkon virsikirja * 194 Onni, riemu, Jeesus, anna (Hilf, Herr Jesu, laß gelingen, 1642), ruots. Petrus Brask 1690, Britt G. Hallqvist 1983, suom. vuoden 1701 virsikirjaan, uud. suom. Pekka Kivekäs 1996 == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Vuonna 1607 syntyneet Luokka:Vuonna 1677 kuolleet Luokka:Saksalaiset virsirunoilijat
Rudolf Christian Böttger

Rudolf Christian Böttger (28. huhtikuuta 1806 Aschersleben – 29. huhtikuuta 1881 Frankfurt/MainBoettger, Rudolph Christian von (seit 1852), Deutsche Biographie, viitattu 19.2.2020 ) oli saksalainen kemisti, jonka monilla kemiallisilla keksinnöillä on ollut käytännöllistä arvoa. Böttger aloitti teologian opinnot 1824 Hallessa mutta siirtyi lyhyen opettajakauden jälkeen 1831 luonnontieteisiin ja erikoistui kemiaan. Hän oli perustamansa lehden Polytechnische Notizblatt päätoimittaja 35 vuotta. Böttger on keksinyt muun muassa, miten valmistetaan galvanoplastisia kopioita (niin sanottu galvanoksia) graveeratuista painovalmiista kuparilevyistä. 1842 Böttger keksi yhdessä August Bromeisin kanssa hyalografian eli lasilevyjen etsauksen ja 1846 Christian Friedrich Schönbeinistä riippumatta pumpuliruudin ja kollodiumin. Muita Böttgerin keksintöjä ovat lasin hopeointi, helposti hapettuvien metallien nikkelöinti, ja hän kehitti uusia menetelmiä harvinaisten metallien eristämiseksi.Böttger, Rudolf Christian, Tietosanakirja osa 1, palsta 1397, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1806 syntyneet Luokka:Vuonna 1881 kuolleet
Ceolwulf (Wessexin kuningas)

Ceolwulf (k. noin 611) oli Wessexin kuningas 597–611. Anglosaksien kronikan mukaan Ceolwulf nousi kuninkaaksi vuonna 597 ja soti angleja, walesilaisia, piktejä ja skotteja vastaan. William Malmesburylaisen mukaan Ceolwulf oli Cuthan poika ja siten edeltäjänsä Ceolin veli. Anglosaksien kronikan mukaan Ceolwulf taisteli eteläsakseja vastaan vuonna 607. Roger of Wendoverin mukaan Ceolwulf kuoli vuonna 610, mutta Anglosaksien kronikan mukaan vuonna 611. == Lähteet == Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat Luokka:500-luvulla syntyneet Luokka:610-luvulla kuolleet
Ceolwulf

Ceolwulf voi viitata seuraaviin henkilöihin: * Ceolwulf, Wessexin kuningas * Ceolwulf, Northumbrian kuningas * Ceolwulf, Lindseyn piispa * Ceolwulf I, Mercian kuningas * Ceolwulf II, Mercian kuningas
Kirjallisuusvuosi 1839

Kirjallisuusvuosi 1839 käsittelee vuoden 1839 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Helsingin yliopistossa hyväksyttiin Matthias Alexander Castrénin väitöskirja De affinitate declinationum in lingua Fennica, Esthonica et Lapponica. Siinä hän tarkasteli suomen, viron ja saamen deklinaation yhteisiä piirteitä. * Åbo Svenska Teater aloitti toimintansa 21. tammikuuta Turussa näytelmällä Gubben i Bergsbygden. == Julkaisuja == * Michel Eugène Chevreul - De la loi du contraste simultané des couleurs et de l'assortiment des objets colorés (kuvataiteen värioppi) * Charles Darwin - Beaglen matka * Charles Dickens - Oliver Twist (ensimmäinen osa) * Charles Dickens - Nicholas Nicklebyn elämä ja seikkailut (jälkimmäinen osa) * Elias Lönnrot - Suomalaisen talonpojan koti-lääkäri * Stendhal - La Chartreuse de Parme (Suom. Parman kartusiaaniluostari, 1971) 1839 Luokka:1839
Alfred Ost

Alfred Ost (1884–1945) oli belgialainen taidemaalari ja olympiamitalisti. Ost osallistui vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisiin, joissa sai olympiapronssia maalaustaiteessa teoksellaan Joueur de Football. ==Lähteet== Luokka:Belgialaiset taidemaalarit Luokka:Belgialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Piia Paemurru

Piia Paemurru (s. 23. syyskuuta 1962 Tallinna) on virolainen pianisti.Piia Paemurru Estonian Music Information Centre Paemurru valmistui Tallinnan valtionkonservatoriosta (myöhemmin Viron musiikki- ja teatteriakatemia) vuonna 1986, jolloin aloitti työskentelyn siellä laulajien säestäjänä. Vuonna 1999 hän sai taiteiden maisterin arvonsa pianistina. Hän on toiminut konservatorion laulun laitoksen varajohtajana. Hän on sekä konsertoinut soolopianistina että esiintynyt monien tunnettujen virolaisten ja ulkomaalaisten laulajien ja instrumentalistien kanssa. Paemurrua on kuultu esimerkiksi Musica Sacra -konserttisarjassa Anna Samsonovan, Enno Lepnurmin ja Pirjo Jonasin kanssa.Musica Sacra / Anna Samsonova, Enno Lepnurm, Piia Paemurru, Pirjo Jonas Visit Tartu Hänen muiden yhteistyökumppaneidensa joukossa ovat olleet Niina MurdveeNiina Murdvee Estonian Music Information Centre, Kristina Kriit, Pille LillPille Lill, sopran; Kristina Kriit, viiul; Piia Paemurru, klaver Muusikute Fond PLMF, Maria VereteninaLossimuusika: Maria Veretenina, Piia Paemurru Kadrioru Kunstimuuseum ja Oliver Kuusik.Pille Lille, sopran; Oliver Kuusik, tenor; Piia Paemurru, klaver Paemurru on voittanut useaan otteeseen parhaan säestäjän erikoispalkinnon Pärnun Kansainvälisessä Klaudia Taev -laulukilpailussa. Hän on julkaissut useita levytyksiä laulajien ja soitinsolistien kanssa. Paemurrun elämänkumppani on sellisti Peeter Paemurru.Dünastia. Perekond Paemurru Klassikaraadio == Lähteet == Luokka:Virolaiset pianistit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suutarkylä

Suutarkylä () on kylä Salon kaupungin Särkisalossa. Kylä sijaitsee Isoluodon pohjoisrannalla Norrbyn ja Särkisalon kirkonkylän välissä. Suutarkylä on harvaan asuttu kylä. Sen keskiössä on Suutarkylän maatila, joka sijaitsee pienellä kumpareella peltojen keskellä. Kylän muu harva asutus on hajallaan eri puolilla kyläaluetta. Kylän maisemaa leimaavat useat metsäiset mäet, joiden väliset laaksot ovat viljelykäytössä. Naapurikylistä poiketen Suutarkylän rannoille ei ole laajemmin rakennettu kesämökkejä. Suutarkylä on ollut kahden kantatilan muodostama kylä. Tilat yhdistyivät 1900-luvun alussa. Tilasta itsenäistyi kolme torppaa 1920-luvun aikana. ==Lähteet== Luokka:Särkisalon kylät