EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jevgeni Hvalko

Jevgeni Hvalko (ven. Евгений Михайлович Хвалько, s. 7. maaliskuuta 1975 Krasnoturjinsk, Neuvostoliitto) on venäläis-valkovenäläinen jääpalloilija, joka on edustanut useita venäläisseuroja saavuttaen viisi Venäjän mestaruutta kolmessa seurassa, Krasnojarskin Jeniseissä, Arkangelin Vodnikissa ja Moskovan Dynamossa. Hvalko aloitti uransa 17-vuotiaana joulukuussa 1992 Majakissa. Hän edustaa Krasnojarskin Jeniseitä.Sport-express: Евгений Хвалько: "Предложение "Енисея" было самым достойным", 29.7.2012 Hvalko aloitti uransa Valko-Venäjän jääpallomaajoukkueessa vuoden 2003 kisoissa ja on edustanut sen jälkeen Valko- Venäjää kuusi kertaa vuoteen 2013 mennessä (2003, 2008, 2009, 2011, 2012 ja 2013). Hän on ollut Valko-Venäjän maajoukkueen näkyvimpiä pelaajia.HK Majak: Хвалько Евгений Михайлович ==Saavutukset== Seurajoukkueissa * 5 Venäjän mestaruutta vuosina 2001 Jenisein riveissä, 2004, 2005 Vodnikin riveissä sekä 2010 ja 2012 Moskovan Dynamossa, * 4 Venäjän mestaruushopeaa 2003 Jenisein riveissä, 2007, 2008 Zorkin riveissä sekä 2011 Moskovan Dynamossa, * 2 Jääpallon maailmancup voittoa: 2003 ja 2004 Vodnikin riveissä, * 3 Jääpallon Euroopan cup voittoa: 2001 Jenisein riveissä sekä 2003 ja 2004 Vodnikin riveissä, * 3 Jääpallon Champions Cup voittoa: 2004 Vodnikin riveissä, 2008 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä. Maajoukkueessa * MM-kisoissa Valko-Venäjän edustajana vuodesta 2003 kaikkiaan kuusi kertaa vuoteen 2013 mennessä. ==Lähteet== * Bandysidan: Jevgeni Hvalko * Hvalko Venäjän jääpalloliigan tietokannassa ] === Viitteet === Luokka:Valkovenäläiset jääpalloilijat Luokka:Venäläiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pax-Ting

Pax-Ting oli heinä-elokuussa 1939 Unkarin Gödöllőssä pidetty tyttöpartiolaisten kansainvälinen leiri, jonka järjesti Partiotyttöjen Maailmanliitto. Leiriä varjosti uhka toisesta maailmansodasta, joka alkoikin vain muutamaa viikkoa leirin päättymisen jälkeen. Pax-Tingistä piti alkaa säännöllinen perinne, mutta maailmansodan vuoksi se jäi ainoaksi laatuaan. Suomen Partiotyttöjen Neuvottelukunta teki vuonna 1937 Partiotyttöjen Maailmanliitolle aloitteen pienten kansainvälisten leirien karsimisesta ja voimavarojen keskittämisestä suuriin partiopoikien jamboreita vastaaviin leireihin. Liiton maailmankomitea hyväksyi ehdotuksen, ja unkarilaiset lupautuivat ensimmäisen maailmanleirin järjestäjiksi. Paikaksi valittiin Gödöllőn linnaa ympäröivä metsäpuisto lähellä Budapestia. Samassa paikassa oli järjestetty partiopoikien neljäs maailmanjamboree vuonna 1933. Alun perin leirin nimeksi päätettiin poikien vastaavaa leiriperinnettä mukaillen Jamboretta, mutta se ei kelvannut partiopojille, jotka katsoivat jamboreen omaksi ”tavaramerkikseen”. Uudeksi nimeksi valittiin Pax-Ting, ”rauhan käräjät”. Alkuosan voidaan katsoa viittaavan myös Pax Hilliin ja Paxtuun, Baden-Powellien asumuksiin Englannissa ja Keniassa. Leirin osallistumismaksu oli 60 pengőtä, johon sisältyivät muun muassa ruokailut, polttopuut ja patjan oljet. Leirille matkustavat saivat Euroopan rautateillä 60 prosentin alennuksen. Osallistujien alaikäraja oli 14 vuotta. Gödöllőn leirialue oli kooltaan kuusi neliökilometriä, ja sen varustukseen kuuluivat sähkövalaistus ja kaiuttimet. Leirille osallistui noin 5 000 partiolaista 36 maasta. Osallistujista suunnilleen kaksi kolmannesta oli unkarilaisia, joiden jälkeen suurimpia kansallisuusryhmiä olivat pohjoismaalaiset jopa runsaan 200 hengen lähetystöillään. Maakohtaiseksi osallistujamäärän ylärajaksi oli ensin asetettu 120 partiotyttöä ja yksi johtaja kymmentä tyttöä kohti, mutta kun kävi selväksi, etteivät monet kaukaisemmat partiomaat kuitenkaan saisi kiintiötään täyteen, leirille hyväksyttiin kaikki halukkaat eurooppalaiset. Maailmansodan uhka vähensi selvästi osallistumishalukkuutta, ja useimmista maista tuli leirille vain pieni ryhmä jos sitäkään. Suomessakin ennakkoilmoittautumisia oli ollut lähes 250, mutta monet peruivat osallistumisensa maailmanpoliittisen tilanteen tiukentumisen myötä. Suomesta leirille osallistui 181 partiotyttöä johtajanaan Helvi Maukola. Kulujen kattamiseksi järjestettiin muun muassa valtakunnalliset arpajaiset, joiden tuotto jäi kuitenkin toivottua laihemmaksi, 250 000 markkaan – samoihin aikoihin kerättiin rahaa myös Helsingin vuoden 1940 olympialaisiin ja maanpuolustuksen vahvistamiseen. Suomalaisten partiolaisten osallistumisintoa lisäsi ”heimokansan” asema järjestäjinä sekä se, että aloite leirin järjestämisestä oli tullut Suomesta. == Lähteet == Luokka:Partiotapahtumat Luokka:1939 Luokka:Unkarin historia
Dahl-linjaliikenne

Dahl-linjaliikenne Oy on kokkolalainen linja-autoyritys. Se on perustettu vuonna 1962. ==Historia== Dahl-linjaliikenteen perusti John Dahl (1922–1999). Hän osti vuonna 1962 Mercedes-Benz -pikkubussin, jolla ajoi taksiliikennettä, jonka oli aloittanut muutamaa vuotta aikaisemmin Pobeda-taksilla. Vuonna 1985 John luopui yrityksen aktiivisesta vetämisestä, ja hänen poikansa Vidar ja Göran Dahl jatkoivat. Vuonna 1999 yritys jaettiin niin, että Göran keskittyi lähiliikenteeseen (Dahl Citybus Oy), ja Vidar tilausajoihin (Dahl- Linjaliikenne). Vuonna 2012 Dahl-Linjaliikenteessä tehtiin sukupolvenvaihdos. Omistajaksi ja toimitusjohtajaksi tuli Jonas Dahl (Vidarin poika). Tällä hetkellä Dahl-linjaliikenne hoitaa koululaiskuljetuksia Kokkolassa ja Kruunupyyssä, palveluliikennettä Kokkolassa sekä reittiliikennettä Kokkolan – Kälviän – Lohtajan alueella. ==Kalusto== * Volvo 9700 6 kpl * Mercedes-Benz Sprinter 5 kpl *Volkswagen Crafter 2 kpl * Scania Lahti Falcon 540 * Scania Vest Horizon *Scania Omni *Iveco Wing ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kuvia Dahl-Linjaliikenteen busseista Bussidata-sivustolla Luokka:Suomalaiset linja- autoyhtiöt Luokka:Kokkolan liikenne Luokka:Kokkolalaiset yritykset
Fate of a Dreamer

Fate of a Dreamer on Ambeonin debyyttialbumi, joka ilmestyi vuonna 2001 alankomaalaisen levy-yhtiön Transmission Recordsin julkaisemana. Jokaisessa albumin kymmenessä kappaleessa on viittauksia Arjen Anthony Lucassenin Ayreon- projektin kappaleisiin. Albumi oli kymmenen vuotta loppuunmyyty. Vuonna 2011 ilmestyi uudelleenjulkaisu, jossa oli mukana Cold Metal -singlellä aiemmin julkaistuja bonuskappaleita sekä 14 Ambeonin ja Ayreonin kappaleiden akustista versiota sisältävä CD-levy. == Kappaleet == === CD 1 === Kappaleet 11–13 esiintyvät vain vuoden 2011 uudelleenjulkaisussa. # # # # # # # # # # # # # === CD 2 === CD 2 sisältää akustisia versioita Ambeonin ja Ayreonin tuotannosta ja se sisältyy ainoastaan vuoden 2011 uudelleenjulkaisuun. # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Astrid van der Veen – laulu * Arjen Anthony Lucassen – kitara * Stephen van Haestregt – rummut * Walter Latupeirissa – bassokitara === Vierailevat muusikot === * John McManus – huilu, säkkipilli * Pat McManus – alttoviulu * Erik Norlander – syntentisaattori * Lana Lane – taustalaulu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2002 esikoisalbumit Luokka:Alankomaalaiset progressiiviset rockalbumit
Dmitri Sergejev (jääpallo)

Dmitri Sergejevitš Sergejev (, s. 28. marraskuuta 1976 Kazan, Neuvostoliitto) on venäläis-valkovenäläinen jääpallomaalivahti, joka on edustanut uransa alussa Kazanin Vodnikia ja myöhemmin enimmäkseen Uljanovskin Volgaa. Sergejev aloitti uransa Valko-Venäjän jääpallomaajoukkueessa vuoden 2003 kisoissa ja on edustanut sen jälkeen Valko-Venäjää kaikkiaan kymmenen kertaa MM-kisoissa vuoteen 2013 mennessä. Business Gazeta: На ЧМ по бенди пока стартуют середнячки и аутсайдеры , 23.1.2013 ==Lähteet== * Bandysidan: Dmitri Sergejev * Sergejev Venäjän jääpalloliigan tietokannassa === Viitteet === Luokka:Valkovenäläiset jääpalloilijat Luokka:Venäläiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jadeiitti

Jadeiitti on pyrokseeniryhmään kuuluva mineraali, joka voi olla osana jadekorukivessä nefriitin kanssa. Jadeiittia käytetään myös sellaisenaan korukivenä. Sen nimi johtuu espanjankielisistä sanoista, jotka tarkoittavat lantiokiveä. Se on väriltään yleensä vihreän sävyinen, harmaa, violetti, ruskea tai oranssi, harvoin punasävyinen. Kun se kiiltää, se kiiltää lasin tai rasvan tavoin. Sitä esiintyy metamorfisten kivilajien yhteydessä. Kemiallinen kaava on Na(AlFe)Si2O6. == Historia == Jadeiitti tunnettiin jo neoliittisen kivikauden aikana. Muinaisessa Kiinassa sitä pidettiin valtiovallan symbolina. Myös muinaisten asteekki- ja mayaintiaanien tiedetään tunteneen jadeiitin. == Esiintyminen == Varhaisimmin löydettyjä jadeiittiesiintymiä on Kiinassa ja Myanmarissa. Sitä esiintyy merkittävissä määrin myös Yhdysvalloissa, Guatemalassa, Meksikossa, Kolumbiassa, Australiassa, Papua-Uudessa-Guineassa ja Uudessa-Seelannissa. Pieniä esiintymiä on Kazakstanissa, Venäjällä, Armeniassa, Grönlannissa ja Italiassa. == Työstäminen == Jadeiittia hiotaan pyöreäksi, gemmeiksi tai muiksi koruiksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Webmineral: Jadeite Mineral Data * Mindat: Jadeite * Handbook of Mineralogy: Jadeite (pdf) Luokka:Silikaattimineraalit Luokka:Korukivet
Cape Breton Eagles

Cape Breton Eagles on kanadalainen juniorijääkiekkojoukkue. Se pelaa Ligue de hockey junior majeur du Québecissa eli LHJMQ:ssa. Joukkueen kotipaikka on Sydneyn kaupunki Nova Scotian provinssissa. Cape Breton Screaming Eagles on perustettu vuonna 1997, jolloin Granby Prédateurs muutti Granbyn kaupungista Sydneyhin. Tätä ennen joukkue on muuttanut useasti, mutta lähtöisin se on Sorel-Tracyn kaupungista, jossa Sorel Éperviers perustettiin vuonna 1969. Cape Breton Screaming Eagles on jäädyttänyt seurassa vuosina 2000–2004 pelanneen maalivahdin Marc-André Fleuryn pelinumeron. Cape Breton Screaming Eagles ei ole koskaan voittanut konferenssiaan, mutta on päässyt neljästi konferenssin välieriin. Kaudesta 2019-2020 eteenpäin joukkue on toiminut nimellä Cape Breton Eagles. ==Joukkue== Maalivahti Maalivahti Maalivahti Maalivahti Maalivahti Maalivahti # Pelaaja Hanskakäsi Syntymävuosi Syntymäpaikka Jakub Milota L 2006 Ostrava, Tšekki Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Syntymävuosi Syntymäpaikka 3 Tomas Lavoie R 2006 Repentigny, Québec, Kanada 15 Owen Arnold R 2005 Quispamsis, New Brunswick, Kanada 17 Xavier Daigle L 2005 Lévis, Québec, Kanada 84 Brayden Schmitt R 2004 Truro, Nova Scotia, Kanada Andrew Brown L 2005 Oakville, Ontario, Kanada Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Syntymävuosi Syntymäpaikka 9 Antoine Roy L KH 2004 Bathurst, New Brunswick, Kanada 10 Luke Patterson L KH 2005 Moncton, New Brunswick, Kanada 12 Cam Squires R OLH 2005 Charlottetown, Prinssi Edwardin saari, Kanada 23 Jude Campbell R OLH 2005 Mermaid, Prinssi Edwardin saari, Kanada 27 Cameron Henderson L KH 2005 New Minas, Nova Scotia, Kanada 81 Angelo Fullerton L VLH 2005 Quispamsis, New Brunswick, Kanada 91 Jacob Newcombe L KH 2004 Sambro, Nova Scotia, Kanada Dylan Andrews L KH 2004 Dartmouth, Nova Scotia, Kanada Cole Burbidge L KH 2005 Windsor, Nova Scotia, Kanada Lewis Gendron R OLH 2005 Sherbrooke, Québec, Kanada Alexandre Guy R OLH 2005 Saint-Jérôme, Québec, Kanada Joseph Henneberry L KH 2004 Halifax, Nova Scotia, Kanada Noah Larochelle R OLH 2006 Québec, Québec, Kanada Nathan Plouffe L VLH 2006 Blainville, Québec, Kanada Lucas Romeo R OLH 2005 Oakville, Ontario, Kanada Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/893/cape-breton-eagles Viitattu 30.12.2021. == Joukkueenjohto == * Päävalmentaja: Jon Goyens * Apuvalmentaja: Matthew Anthony * Apuvalmentaja: Nick MacNeil * Maalivahtivalmentaja: Scott Gouthro * Videovalmentaja: Brett Dickie * Huoltopäällikkö: Aidan Rafuse * Puheenjohtaja: Gerard Shaw * Toimitusjohtaja: Sylvain Couturier * Apulaistoimitusjohtaja: John Hanna Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/893/cape-breton-eagles Viitattu 30.12.2021. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Nova Scotia Luokka:Vuonna 1969 perustetut urheiluseurat
Leopold Okulicki

Leopold Okulicki (12. marraskuuta 1898 – 24. joulukuuta 1946) oli puolalainen kenraali ja Armia Krajowan eli saksalaismiehitystä vastustaneen vastarintaliikkeen viimeinen päällikkö toisessa maailmansodassa. Hän kuoli vankeudessa Neuvostoliitossa. Okulicki tunnettiin myös lempinimillä Kobra, Kula, Niedźwiadek ja Termit. ==Elämäkerta== ===Nuoruus=== 180px|thumb|vasen|Okulicki nuorena upseerina. Okulicki syntyi Bratucicessä lähellä Bochniaa. Hän kävi peruskoulunsa Okulicessa ja lukion Bochniassa. Vuonna 1914 hän liittyi ensimmäisen maailmansodan itärintamalla Saksaa vastaan taistelleeseen puolalaiseen legioonaan, mutta joutui jättäytymään pois jo samana vuonna terveydellisten syiden takia. Seuraavan vuoden syyskuussa hän kuitenkin oli jälleen palveluksessa ja otti osaa taisteluihin Rarańczassa ja Kostiuchnówkassa, Vuonna 1916 hän haavoittui Polska Góran taistelussa. Niin sanotun valakriisin takia vuonna 1917 Okulicki siirtyi Itävalta-Unkarin armeijaan ja kouluttautui reservin upseeriksi Košicessa vuonna 1918. Sodan loputtua hän liittyi puolalaisten joukkoihin ja oli mukana riisumasta aseista itävaltalaisia sekä Ukrainan itsenäisyyssodan puolalaisjoukoissa. Vuonna 1920 hän yleni luutnantiksi ja haavoittui lievästi Berezinajoella käydyssä taistelussa. ===Toisen maailmansodan alku=== Vuonna 1925 Okulicki valmistui sotilaskorkeakoulusta Varsovassa. Sotaa edeltäneenä aikana hän toimi useissa eri tehtävissä ja yleni everstiluutnantiksi. Saksan hyökättyä Puolaan hän toimi Varsovassa ja johti kaupungin länsiosan puolustusta. Kaupungin kukistumisen jälkeen Okulicki oli perustamassa miehittäjien vastaista liikettä ja hän toimi vuosina 1939 ja 1940 Varsovassa ja Lvivissä. Tammikuussa 1941 hän joutui NKVD:n pidättämäksi. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon hänet kuitenkin armahdettiin ja myöhemmin hän toimi Neuvostoliiton seitsemännen jalkaväkidivisioonan johdossa. Sittemmin hän siirtyi Britanniaan ja sai koulutusta laskuvarjojääkäreissä tarkoituksenaan myöhemmin hypätä miehitettyyn Puolaan. ===Vastarintaliikkeen johdossa=== Okulicki hyppäsi Puolaan 22. toukokuuta 1944 ja hänet ylennettiin samana päivänä prikaatinkenraaliksi. Hän toimi ensin Armia Krajowassa, mutta liityttyään Niepodlegŀość-järjestöön hän asettui taka-alalle. Okulickilla oli kuitenkin tärkeä osuus päätöksessä ryhtyä Varsovan kansannousuun. Kansannousun kukistuttua Okulicki yleni Armia Krajowan johtoon joulukuussa 1944. 19. tammikuuta 1945 hän antoi määräyksen Armia Krajowan hajottamisesta, mutta määräsi myös aseita piilotettavaksi mahdollista uutta sotaa varten. 27. maaliskuuta 1945 hän saapui neuvotteluihin neuvostoliittolaisten kanssa näiden kutsumana, mutta joutuikin NKVD:n pidättämäksi syynä käskyjen tottelematta jättäminen ja sabotaasin järjestäminen puna-armeijaa vastaan. Hänet vietiin Lubjankan vankilaan ja hän sai kymmenen vuoden tuomion. Okulicki kuoli vankeudessa Moskovassa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Puolalaiset kenraalit Luokka:Puolan vastarintaliikkeen henkilöt Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Kulta-akaasia

Kulta-akaasia eli mimosa (Acacia baileyana) on akaasioiden sukuun kuuluva keltakukkainen pensas tai pieni puu. == Ulkonäkö == Kulta-akaasia kasvaa enintään kahdeksan metriä korkeaksi. Sen lehvästö on tiheä, oksat kaareutuvat alaspäin. Oksia peittää harmaa kaarna, nuoret oksankärjet ovat hienon nukan peitossa. Lehdet muistuttavat saniaisen lehtiä; niiden lehdykät ovat 3-6 mm leveitä. Kullankeltaiset kukat kasvavat noin 10–20 kappaleen tertuissa ja kukkien halkaisija on noin 5 mm. Koristekasviksi on jalostettu punalehtinen muoto ja toinen, jonka lehdenkärjet ovat keltaiset. == Levinneisyys ja elinympäristö == Kulta-akaasiaa kasvaa luonnonvaraisena Australiassa Uuden- Etelä-Walesin osavaltiossa. Se on levinnyt tulokaslajina muuallekin. Se kestää pakkasta 7 asteeseen asti, ja viihtyy monenlaisessa maaperässä aurinkoisilla kasvupaikoilla. Kulta-akaasiaa käytetään pensasaitoina ja tuulensuojakasveina. == Lähteet == Luokka:Akaasiat
Grodnon kuvernementti

Grodnon kuvernementti () eli Hrodnan kuvernementti oli Venäjän keisarikunnan hallinnollinen alue vuosina 1795–1915. Se käsitti alueen, joka nykyisin muodostaa Valko-Venäjän Brestin, Hrodnan alueiden länsiosat ja suuren osan Puolan Podlasian voivodikunnasta. Venäjän keisarikunnan ensimmäisessä koko maan kattaneessa väestönlaskennassa 1897 Grodnon kuvernementin asukasluku oli 1 603 409 henkeä ja pinta-ala 33 900,8 neliövirstaa eli nyky-yksiköissä 38 581,2 neliökilometriä. Väestöstä 84,1 prosenttia (1 348 818 as.) asui maaseudulla ja 15,9 prosenttia (254 591 as.) kaupungeissa. Kuvernementti jakautui kihlakuntiin (ujezd), joiden määrä oli esimerkiksi vuonna 1897 yhdeksän. Kuvernementinkaupunki oli vuodesta 1801 lähtien Grodno (Hrodna) (46 919 as.). Myös Slonim oli ollut muutaman vuoden kuvernementtiä vastaavan käskynhaltijakunnan (наместничество) hallintokeskus. Myös kihlakuntakaupungit Belostok (Białystok, 66 032 as.) ja Brest (Brest-Litovsk, 46 568 as.) olivat merkittäviä. Grodnon kuvernementin kihlakunnat 1897 Kihlakunta Pinta-ala (neliövirstaa) (neliövirsta=1,138062 km2) Asukasluku Hallintokeskus Grodnon kihlakunta Grodno (Hrodna, 46 919 as.) Brestin kihlakunta Brest-Litovsk (Brest, 46 568 as.) Belostokin kihlakunta Belostok (Białystok, 66 032 as.) Belskin kihlakunta Belsk (Bielsk Podlaski, 7 464 as.) Volkovyskin kihlakunta Volkovysk (Vaukavysk, 10 323 as.) Kobrinin kihlakunta Kobrin (Kobryn, 10 408 as.) Pružanyn kihlakunta Pružany (7 633 as.) Slonimin kihlakunta Slonim (15 863 as.) Sokółkan kihlakunta Sokolka (Sokółka, 7 598 as.) Kuvernementin suurimmat väestöryhmät olivat vuonna 1897 äidinkielen mukaan ryhmiteltynä: valkovenäläiset 44,0%, ukrainalaiset 22,6%, juutalaiset 17,4%, puolalaiset 10,1%, (iso)venäläiset 4,6%, saksalaiset 0,6%, liettualaiset ja samogiitit 0,2%, tataarit 0,2% ja muut 0,3%. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * 1870- Grodnenskaja gubernija (radzima.net) * *
Erkki Kaira

Erkki Rainer Kaira (5. kesäkuuta 1926 Turku – 28. huhtikuuta 1991 Helsinki)Katri Himma: Kuolleita: Kenraalimajuri Erkki Kaira (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 9.5.1991. Viitattu 19.5.2018. oli suomalainen kenraalimajuri. Hän oli Uudenmaan jääkäripataljoonan komentaja vuosina 1971–1975, sotilasasiamies Washingtonissa 1975–1978 ja Helsingin sotilaspiirin ja varuskunnan päällikkö 1978–1980.Facta2001, WSOY 1981, 7. osa, palsta 428WSOY Iso Tietosanakirja 3. osa, s. 125, WSOY 1995 Kaira osallistui useisiin YK:n rauhanturvaoperaatioihin, muun muassa vuonna 1956 Suezin suomalaisjoukoissa, vuonna 1958 sotilastarkkailijana Libanonissa ja vuosina 1964–1966 upseerina Kyproksen suomalaisjoukoissa. Vuonna 1980 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi, ja hän sai tärkeän tehtävän YK:n alipääsihteerinä Lähi-idässä. Hän oli ensin 1980–1981 UNTSO:n aselevontarkkailuelimen komentajana Palestiinassa ja 1981–1982 Golanin suomalaisjoukoissa sen komentajana. Hän jäi tämän komennuksen jälkeen eläkkeelle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Keski-Eleuthera

Keski-Eleuthera on Bahaman hallintoalue Eleutheran saarella. Hallintoalueen asukasluku on 2 363\. Alueen keskus on Governor's Harbour. ==Lähteet== Luokka:Bahaman alueet
Ilkka Nummela

Ilkka Antero Nummela (s. 24. syyskuuta 1950 Turku) on Jyväskylän yliopiston Suomen historian professori vuodesta 1995 ja taloushistorian vuodesta 2001. Nummela valmistui ylioppilaaksi Turun normaalilyseosta vuonna 1969 ja suoritti tohtorintutkinnon Jyväskylän yliopistossa vuonna 1990. Hän on suorittanut myös taloustieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1983. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet Suomen talouden suorituskyky, elintaso ja taloudellinen eriarvoisuus vuosina 1400–2000, nikkelikauppa sekä yhteiskunnan historian huippuyksikön tutkimuskohde kontekstuaalinen analyysi suomalaisen yhteiskunnan rakenteista ja identiteeteistä 1400–2000.Ilkka Nummela, esittely. Jyväskylän yliopisto. Viitattu 17.10.2023. Nummela johti Biografiakeskuksen Talouselämän vaikuttajat -julkaisuhanketta (2007–2013).Talouselämän vaikuttajat -julkaisuhanke (2007–2013). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Ilkka Nummelan julkaisujen luettelo Jyväskylän yliopiston sivulla Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Esteri Tomula

Ilta Esteri Tomula (31. lokakuuta 1920 Helsinki – 18. huhtikuuta 1998 HelsinkiLiukko-Sundström, Heljä – Pauloff, Marjatta – Vasa, Olli: Esteri Tomulan muistokirjoitus. Helsingin Sanomat 17.5.1998.) oli suomalainen keramiikkataiteilija, joka teki pitkän uran Arabian tehtaiden astia- ja kuviosuunnittelijana vuosina 1947–1984. Esteri Tomula pääsi ylioppilaaksi Tyttönormaalilyseosta vuonna 1939 ja valmistui keraamikoksi Taideteollisesta oppilaitoksesta vuonna 1947. Samana vuonna hän aloitti Arabian tehtaalla koristetaiteilijana ja pysyi siellä eläkkeelle jäämiseensä, vuoteen 1981 asti. Päivätyönsä ohessa Esteri Tomula toimi kolmisenkymmentä vuotta tuntiopettajana helsinkiläisessä Toimelan vapaaopistossa, jossa hän kasvattavalla otteella jakoi tietojaan ja taitojaan oppilailleen. Tomulan tunnetuimmat astiamallistot ovat Fennica-maljakot ja -vadit, Krokus-astiasto, Vegeta-sarjan ruokakasviaihein koristellut emaliastiat ja -kattilat sekä Botanica- seinälautaset. Koristekuvioissa Tomula yhdisti painamisen ja käsinmaalaamisen. Kuvioiden ohuet ääriviivat painettiin astioihin mustalla ja kuviot väritettiin sitten käsin maalaten. Esteri Tomula osoitti testamentissaan huomattavan summan hänen nimeään kantavan rahaston perustamiseen. Rahasto hankkii Taideteollisuusmuseoon ulkomaista ja kotimaista keramiikkaa sekä järjestää kansainvälistä taiteilijavaihtoa. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Leppänen, Helena: Keräilijän aarteet: Rakastetut Arabian astiat, koristelijana Esteri Tomula. WSOY 2013. ISBN 978-951-0-39494-6. Luokka:Suomalaiset keramiikkataiteilijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Keski-Abaco

Keski-Abaco on Bahaman hallintoalue Abacon saarella. Hallintoalue koostuu kolmesta kaupungista: Dundas Town, Marsh Harbour, Murphy Town. Hallinnollinen keskus sijaitsee suurimmassa kaupungissa, eli Marsh Harborissa. Hallintoalueen yhteenlaskettu asukasluku on 9 196. ==Lähteet== Luokka:Bahaman alueet
Raija Uosikkinen

Raija Liisa Uosikkinen (12. huhtikuuta 1923 Hollola – 15. tammikuuta 2004 HelsinkiKumela, Marjut: Raija Uosikkinen. (Muistokirjoitus.) Helsingin Sanomat 7.2.2004.) oli suomalainen keramiikkataiteilija, joka teki pitkän uran Arabian tehtaiden astia- ja kuviosuunnittelijana vuodesta 1947 vuoteen 1986, jolloin jäi eläkkeelle. Uosikkinen kävi viisi luokkaa Lahden tyttölyseota ja valmistui keraamikoksi Taideteollisesta oppilaitoksesta 1947. Raija Uosikkisen ensimmäisiä isoja tehtäviä Arabialla oli Kaj Franckin uuden B-astiaston koristeversioiden suunnittelu. Näihin kuuluvat muun muassa Linnea, Polaris, Pellervo sekä Hattara, joka palkittiin kultamitalilla Yhdysvaltain Sacramentossa 1961. Suosituimpia Uosikkisen malleja ovat Emilia-koriste- esinesarja sekä islamilaisesta ornamentiikasta vaikutteensa saanut koristekuvio Ali. Vuonna 1976 Uosikkinen sai suunniteltavakseen vuosilautassarjan, josta syntyi vähitellen 24-osainen Kalevala-aiheinen seinälautaskokonaisuus. Hän suunnitteli myös Arabian 1978–1983 valmistetut vuosittaiset joululautaset. Uosikkisen töitä esiteltiin Milanon triennaalissa 1954 ja 1960 sekä Brysselin maailmannäyttelyssä 1958. Raija Uosikkinen opetti posliininmaalausta Toimelan vapaaopistossa ja keraamista sarjatuotantokoristelua Taideteollisessa korkeakoulussa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset keramiikkataiteilijat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Kaunasin kuvernementti

Kaunasin kuvernementti (, ) oli Venäjän keisarikunnan hallinnollinen alue vuosina 1843–1915. Se lohkaistiin Vilnan kuvernementin alueesta. Venäjän keisarikunnan ensimmäisessä koko maan kattaneessa väestönlaskennassa 1897 Kaunasin kuvernementin asukasluku oli 1 544 564 henkeä ja pinta-ala 35 315,5 neliövirstaa eli nyky-yksiköissä 40 191,2 neliökilometriä. Väestöstä 90,7 prosenttia (1 401 420 as.) asui maaseudulla ja 9,3 prosenttia (143 144 as.) kaupungeissa.Tätä aiemmin asukasluku oli 969 369 (1857) ja kuvernementin loppuvuosina 1 857 100 (1914). thumb|450px| Kaunaisin kuvernementin kartta (1910-luvulla). Kuvernementti jakautui kihlakuntiin (ujezd). Kuvernementinkaupunki oli Kaunas (Kovno) (70 920 as.). Vuonna 1897 Kaunasin kuvernemenissä oli kaikkiaan seitsemän kihlakuntaa oheisen taulukon kuvaaman jaon mukaisesti: Kaunasin kuvernementin kihlakunnat 1897 Kihlakunta Pinta-ala (neliövirstaa) (neliövirsta=1,138062 km2) Asukasluku Hallintokeskus Kaunasin kihlakunta Kaunas (70 920 as.) Panevėžysin kihlakunta Panevėžys (12 968 as.) Raseiniain kihlakunta Raseiniai (7 455 as.) Šiauliain kihlakunta Šiauliai (16 128 as.) Telšiain kihlakunta Telšiai (6 205 as.) Ukmergėn kihlakunta Ukmergė (13 532 as.) Zarasain kihlakunta Zarasai (6 359 as.) Kaunasin kuvernementti Yhteensä Kuvernementin suurimmat väestöryhmät olivat vuonna 1897 äidinkielen mukaan ryhmiteltynä: liettualaiset 37,2%, samogiitit 28,8%, juutalaiset 13,7%, puolalaiset 9,0%, (iso)venäläiset 4,7%, valkovenäläiset 2,4%, latvialaiset 2,3%, saksalaiset 1,4%, ukrainalaiset 0,1% ja muut 0,2%. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Venäjän keisarikunnan kuvernementit Luokka:Liettuan entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Luzizila Kiala

Luzizila Kiala (s. 19. marraskuuta 1963) on angolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Uijen hiippakuntaan 23. elokuuta 1992 ja nimitettiin Sumben hiippakunnan johtoon 21. toukokuuta 2013. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Emílio Sumbelelo, jota avustivat Almeida Kanda ja Vicente Carlos Kiaziku. Kiala asetettiin virkaansa 8. syyskuuta 2013. Hänet nimitettiin 29. syyskuuta 2021 Malanjen arkkipiispaksi. == Lähteet == Luokka:Angolalaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Type 69/79

thumb|right|300px|Type 69 -taistelupanssarivaunu (MBT). Type 69/79 on kiinalaisvalmisteinen taistelupanssarivaunu. Nimiviite kohdistuu ajankohtaan, jolloin muutosversiointi tuli ajankohtaiseksi. 79 viittaa uuteen päivitettyyn muutosversiointiin. Vuonna 1969 tapahtui Kiinan sekä Neuvostoliiton välisiä rajakahakoita. Joitain T-62-tyypin vaunuja jäi sotasaaliina Kiinan puolelle. Kiinalaiset käyttivät saamiaan sotasaalisvaunuja uuden tyypin kehittämiseen, sillä viimeksi NL:sta aseapuna saatu versio oli T-54 sekä T-55. Nämä tunnettiin Kiinassa nimellä Type 59. Tämä vaunutyyppi esiteltiin ensi kertaa sotilasparaatissa Pekingissä, vasta vuonna 1982.Trewhitt: s. 89 Vaunutyypistä oli olemassa evakuointi-, silta-, sekä ilmatorjuntaversiot. Taistelumassa on 36,5 tonnia. Miehistön määrä on neljä henkeä. V12-dieselmoottori on nestejäähdytteinen, ja 580 hv tehoinen (432 kW). Panssaroinnin vahvuus oli 100 mm. Enimmäisnopeus maantieolosuhteissa on 50 km/h. Saudi-Arabian välityksellä tätä vaunutyyppiä vietiin paljon Irakiin. Siellä se oli tarkoitettu korvaamaan Irakin ja Iranin välisen sodan aiheuttamia menetyksiä. Kiinassa tätä tyyppiä seurasi Type 80 sekä sittemmin Type 85. == Lähteet == *Trewhitt, Philip: Panssarivaunut ja panssaroidut ajoneuvot, Karisto Oy, Hämeenlinna, 2009, suom. Petri Kortesuo ISBN 978-951-23-5145-9 (s. 89) == Aiheesta muualla == *http://www.sinodefence.com/army/tank/type69.asp *http://www.fas.org/man/dod-101/sys/land/row/type-69.htm *http://www.globalsecurity.org/military/world/china/type-69.htm *http://defence.pk/threads/type-69-mk-ii-g-main-battle-tank.17482/ *http://www.chinesedefence.com/gallery/g638-type-592f-692f-79-main-battle- tank.html (etupäässä kuvagalleria tähän aiheeseen liittyen) Luokka:Kiinalaiset taistelupanssarivaunut
Bienvenu Manamika Bafouakouahou

Bienvenu Manamika Bafouakouahou (s. 16. lokakuuta 1964 Brazzaville) on brazzavillenkongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Kinkalan hiipakuntaan 29. elokuuta 1993 ja nimitettiin Dolisien hiippakunnan johtoon 24. toukokuuta 2013. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andrés Carrascosa Coso, jota avustivat Louis Portella Mbuyu ja Daniel Mizonzo.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Bienvenu Manamika Bafouakouahou == Lähteet == Luokka:Brazzavillenkongolaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Almeida Kanda

Almeida Kanda (myös Canda; s. 10. toukokuuta 1959 Cangola) on angolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Uijen hiippakuntaan 6. heinäkuuta 1986 ja nimitettiin Ndalatandon hiippakunnan johtoon 23. heinäkuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Angelo Becciu, jota avustivat José Francisco Moreira dos Santos ja Filomeno do Nascimento Vieira Dias. Kanda asetettiin virkaansa 20. marraskuuta.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Almeida Kanda (Canda) == Lähteet == Luokka:Angolalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arne Johansen

Arne Leif Johansen (3. huhtikuuta 1927 Oslo – 25. lokakuuta 2013 Ørland) oli norjalainen pikaluistelija ja olympiamitalisti. Johansen saavutti 500 metrillä olympiapronssia Oslossa 1952. Hän jakoi pronssin samalla ajalla kanadalaisen Gordon Audleyn kanssa.Olympics at Sports-Reference.com Johansen kuoli 86 vuoden ikäisenä Ørlandissa 25. lokakuuta 2013.http://www.skoyteforbundet.no/nyheter/Sider/Minneord-om-Arne- Johansen.aspx == Lähteet == * Arne Johansen Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Norjalaiset pikaluistelijat Luokka:Norjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Yrjö Wiherheimo

Yrjö Vidor Wiherheimo (s. 8. marraskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen sisustusarkkitehti ja teollinen muotoilija sekä Vivero-designyrityksen pääsuunnittelija ja luova johtaja. Hän toimi kalustemuotoilun professorina Taideteollisessa korkeakoulussa 1997–2007. Wiherheimo syntyi lastenpsykiatri Salme Tyttö Wiherheimon (s. 1908) ja filosofian tohtori Onni Wihtori Wiherheimon (s. 1904) perheeseen. Hän pääsi ylioppilaaksi Arkadian yhteislyseosta 1962 ja valmistui Taideteollisesta oppilaitoksesta 1967. Hän on suunnitellut lukuisten yritysten, museoiden, lähetystöjen ja korkeakoulujen toimitiloja. Wiherheimo opetti Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosastolla 1974–1979 ja toimi kalustemuotoilun opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa vuodesta 1981 alkaen. Vuosina 1987–1993 hän toimi huonekalusuunnittelun professorina Norjan Bergenissä toimivassa Statens høgskole for konsthandverk og design -oppilaitoksessa. Hän on lisäksi ollut vierailevana professorina yliopistoissa Santiago de Chilessä, Argentiinan Buenos Airesissa ja Intian Ahmedabadissa. Wiherheimo on saanut muun muassa valtion taideteollisuuspalkinnon 1981, useita kunniakirjoja Suomi muotoilee -näyttelyissä 1983 ja 1986, Vuoden kalustesuunnittelija -palkinnon parhaasta suomalaisesta huonekalusta 1984,Vuoden kalustesuunnittelija (SIO), SIO ry. Internet Archive 21.10.2017. Viitattu 23.11.2021. Milanon triennaalin Italia’s Cup -kunniamaininnan 1986, Vuoden museo -palkinnon 1993, Ilmari Tapiovaara -palkinnon 2001 ja Asko Avonius -palkinnon 2006. Yrjö Wiherheimon töitä kuuluu New Yorkin Cooper Hewitt -museon, Chicagon Athenaeumin, Lontoon Victoria and Albert Museumin sekä Hampurin, Oslon, Kööpenhaminan ja Helsingin taideteollisuusmuseoiden kokoelmiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Yrjö Wiherheimon kalustetuotantoa Askon säätiön sivuilla *Yrjö Wiherheimon töitä pariskunnan yhteisellä KYW-sivustolla *Kristiina Wiherheimo, Martin Relander, Yrjö Wiherheimo, Birgitta Tuomaala: Kristiina & Yrjö Wiherheimo works. KYW Design, 2003 Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Suomalaiset sisustusarkkitehdit Luokka: Taideteollisen korkeakoulun professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kölintarkastus

Kölintarkastus oli aiemmin Suomessa nimitys ulkomailta saapuneen laivan tullitarkastukselle. Kölintarkastukseksi sanottiin sitä laivan tarkastusta, joka tehtiin ulkomailta saapuneeseen laivaan sen jälkeen kun sen lasti oli purettu. Laivan sisusta tutkittiin tarkasti sen varalta, oliko laivassa salaisia säilytyspaikkoja ja niissä tavaraa, jonka tuonti oli kielletty taikka joka oli tullissa ilmoitettava. Nimitys oli käytössä ainakin 1930-luvun Suomessa. == Lähteet == Luokka:Suomen tulli Luokka:Kauppamerenkulku
Branko Vidović

Branko Vidović (1923 Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 5. lokakuuta 2013) oli Jugoslaviaa edustanut uimari. Vidović saavutti uintiurallaan yhden arvokisamitalin, 4×200 metrin vapaauintiviestin EM- pronssin pitkällä radalla Wienissä 1950. Samalla matkalla hän sijoittui viidenneksi Lontoon kesäolympialaisissa 1948. Hän osallistui Lontoossa myös 400 metrin vapaauintiin, jossa karsiutui välierissä.Olympics at Sports- Reference.com Vidović kuoli 90 vuoden ikäisenä 5. lokakuuta 2013.http://www.hrt.hr/index.php?id=sport- clanak&tx;_ttnews[tt_news]=223025&tx;_ttnews[backPid]=1004&cHash;=ca4b62ac8a == Lähteet == * Branko Vidović Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === Luokka:Jugoslavialaiset uimarit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Kaukola (Laitila)

Kaukola on kaupunginosa Laitilan Keskustaajamassa, Keskustan ja Soukaisten välissä. Asutus on omakotitalovaltaista, mutta Kaukolassa on myös rivitaloja sekä yksi kerrostalo. Paikoitellen Kaukola on tiheästi asuttua, mutta myös peltoja on jonkin verran. Kaupunginosassa toimii vanhainkoti nimeltään Kaukolankoti. Tunnettuja rakennuksia ovat esimerkiksi Kaukolan kartano ja Kostiaisten työväentalo. Alueella virtaa myös kaksi jokea, Sirppujoki lounais- koillissuunnassa ja siitä haarautuva Ketunjoki länsi-itäsuunnassa. Kaukolan läpi menee Laitilan Keskustasta Soukaisten kautta Pyhärannan Ihodeen johtava Yhdystie 2051. Luokka:Laitilan kylät
Kristiina Wiherheimo

Else Helene Kristiina Wiherheimo (o.s. Saanio, s. 7. tammikuuta 1949 Rovaniemi) on suomalainen tekstiilitaiteilija. Wiherheimo valmistui tekstiilitaiteen linjalta Taideteollisesta oppilaitoksesta 1971. Wiherheimo on uransa aikana toiminut sekä kuvataiteen että muotoilun kentällä. Hänen teostensa keskeisiä piirteitä ovat laajat väripinnat, valot ja varjot.Kristiina Wiherheimo, Ornamo-säätiö Kristiina Wiherheimon julkisiin töihin lukeutuu Suomen Kansallisoopperan suuren näyttämön Rautaesirippu. Hänen töitään on valtion taidekokoelmissa sekä muun muassa Kone Oyj:n, Daniscon ja Vallila Interiorin kokoelmissa. Vuonna 2008 Kristiina Wiherheimo valittiin Vuoden tekstiilitaiteilijaksi. Vuonna 2012 hän sai Ornamo-säätiön stipendin näyttelyn järjestämiseksi synnyinkaupunkissaan Rovaniemellä. Näyttely Saturnuksen renkaat oli esillä Kulttuuritalo Korundissa alkuvuodesta 2013. Wiherheimolle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2016. Kristiina Wiherheimo on vuodesta 1983 ollut naimisissa sisustusarkkitehti, professori Yrjö Wiherheimon kanssa. Hänen isänsä oli valokuvaaja Matti Saanio ja äitinsä tekstiilitaiteilija Elsa Montell-Saanio. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kristiina Wiherheimon töitä pariskunnan yhteisellä KYW-sivustolla *Kristiina Wiherheimo, Martin Relander, Yrjö Wiherheimo, Birgitta Tuomaala: Kristiina & Yrjö Wiherheimo works, KYW Design, 2003 Luokka:Suomalaiset tekstiilitaiteilijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Emilia Amper

Emilia Amper (s. 1981) on ruotsalainen avainviulun soittaja. Hänet julistettiin vuonna 2010 avainviulun maailmanmestariksi, ja on valittu Ruotsin vuoden 2012 kansanmuusikoksi. Amper varttui Torsåsissa ja aloitti avainviulun soittamisen kymmenvuotiaana. Hän opiskeli Eric Sahlström -instituutissa. Hän sai Bachelor of Arts -arvon musiikkitieteessä ja sävellyksessä Trondheimin NTNU:sta. Hän sai saman oppiarvon ruotsalaisessa kansanmusiikissa Tukholman kuninkaallisesta musiikkikorkeakoulusta. Hän valmistui myös Nordic Master -ohjelmasta.Emilia Amper: Biography Euroopan lisäksi Amper on esiintynyt myös Kiinassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Namibiassa, Intiassa ja Brasiliassa. Hän on esiintynyt sekä solistina että kansanmusiikkiyhtyeiden, kuten ODE:n, Skaranin ja Blinkin, kanssa. Hän on myös esiintynyt esimerkiksi TrondheimSolistenen solistina ja Jon Lordin kanssa. Amper julkaisi TrondheimSolistenen, Gjermund Larsenin ja 2L:n kanssa albumin In folk style, jolla hän voitti Spellemannprisenin vuonna 2010. Amper on myös laulaja, säveltäjä ja opettaja. Hänen soolodebyyttialbuminsa oli Trollfågeln, joka julkaistiin BIS-levymerkillä joulukuussa 2012. Levyllä on sekä perinteistä musiikkia että Amperin omia sävellyksiä avainviululle, lauluäänelle, kansanmusiikkikokoonpanolle ja jousikvintetille. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset muusikot Luokka:Avainviulistit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maddie Bowman

Maddie Bowman (s. 10. tammikuuta 1994 South Lake Tahoe, Kalifornia) on yhdysvaltalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee half-pipessa. Hän voitti lajin olympiakultaa Sotšissa 2014. Bowman kilpaili freestylehiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Copper Mountainin osakilpailussa joulukuussa 2011 sijoittuen half-pipessa neljänneksi. Hän on voittanut urallaan kolme half-pipen maailmancupkilpailua. Ensimmäisen voittonsa hän otti Copper Mountainissa tammikuussa 2013, toisen Park Cityssä helmikuussa 2013 ja kolmannen Breckenridgessä tammikuussa 2014. Vuonna 2012 Bowman saavutti superpipen hopeaa Aspenin X Gameseissa. Vuosina 2013 ja 2014 hän voitti kultaa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset freestylehiihtäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Asfalttijärvi

thumb|200 px| La Brean tervahaudat, Yhdysvallat Asfalttijärvi (joskus suomeksi myös "tervahauta") on alue, jossa maaöljyä nousee maan pinnalle ja sen päälle muodostuu luonnonasfalttia. Luonnonasfalttia muodostuu siksi, että kevyemmät ainesosat höyrystyvät öljystä maan pinnalla pois. Maaöljyseos on erittäin paksua ja tahmeaa. Asfalttijärviä on monessa eri maassa. Tunnetuimpia ovat La Brean tervahaudat Yhdysvalloissa sekä Tierra La Brean tervahauta Trinidad ja Tobagossa. Asfalttijärvissä on myös paljon fossiileja niihin joutuneiden eläinten vuoksi. Joskus käytetään myös nimitystä tervahauta. Nimitys on kuitenkin harhaanjohtava, sillä asfalttijärvi ei sisällä tervaa. Sanan tervahauta merkitys yleisimmin käsitetään olevan puutervan valmistukseen käytetty maahan kaivettu rakennelma. == Elävät eliöt == La Brean tervahaudoista on löydetty eläviä bakteereita, jotka pystyvät elämään ilman vettä sekä happea. Helaeomyia petrolei-hyönteinen elää toukkavaiheen asfalttijärvessä. == Lähteet == Luokka:Maaöljy Luokka:Sedimentologia
Vygonitši

Vygonitši () on kaupunkityyppinen taajama ja samannimisen piirin hallintokeskus Venäjän Brjanskin alueella, 38 kilometriä Brjanskista lounaaseen. Taajamassa on rautatieasema. Vuonna 2010 taajaman muodostamassa kaupunkikunnassa asui 4 945 ja koko Vygonitšin piirissä 20 105 henkeä. Komaritšin taajamassa toimi neuvostovuosina asfalttiasema, meijeri (voin valmistusta) ja eläinkasvatukseen keskittynyt sovhoosi. ==Asukasluku== Oheinen taulukko kuvaa kaupunkimaisen taajaman väkiluvun kehitystä. Vuosi 1959(kylä) 1970 1979 1989 2002 2010 Väkiluku ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Piirin sivusto (adminwr.ru) Luokka:Brjanskin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Verhnedneprovski

Verhnedneprovski () on kaupunkityyppinen taajama Smolenskin alueella Venäjällä, Dneprin yläjuoksun länsirannalla. Taajamassa, joka on koko 29 077 asukkaan Dorogobužin piirin suurin kaupunkiasutus, asui 12 969 henkeä (vuonna 2010). Taajamasta on 4 kilometriä Strukovon rautatieasemalle ja 8 kilometriä Dorogobužiin. Taajamassa on Dorogobužin lämpövoimalaitos (Dneprin äärellä), lannoitetuotantoa, kattolevyjen valmistusta. == Lähteet == Luokka:Smolenskin alueen kaupunkimaiset taajamat‎
Köyhäinhoitolautakunta

Köyhäinhoitolautakunta oli aiemmin Suomessa kunnallinen lautakunta, jonka tehtävänä oli hoitaa kunnan köyhäinhoitoon liittyviä asioita. == Säännökset == Kuntien köyhäinhoitolautakunnista säädettiin vuoden 1922 köyhäinhoitolaissa.Köyhäinhoitolaki (1.6.1922). === Köyhäinhoitolautakunnan tehtävät === Köyhäinhoitolautakunnan oli pidettävä huolta hallintoon ja täytäntöönpanoon kuuluvista asioista. Lautakunnan tuli erityisesti: * määrätä, oliko köyhäinhoitoa annettava ja missä muodossa sitä oli annettava; * huolehtia lautakunnan haltuun uskottujen varojen ja omaisuuden hallinnosta ja hoidosta; * antaa vuosittain ehdotus seuraavan vuoden köyhäinhoidon talousarvioksi; * pitää kirjaa köyhäinhoitolautakunnan huostassa olevista varoista sekä tehdä tili hallinnostaan; * huolehtia luettelon pitämisestä köyhäinhoitoa nauttivista henkilöistä ja pitää heitä silmällä; * antaa voimassa olevien määräysten mukaan viranomaisille köyhäinhoidosta tilastollisia ja muita tietoja; * edustaa kuntaa ja valvoa sen oikeutta köyhäinhoitoa koskevissa asioissa; sekä * tehdä kunnalle esityksiä kunnan köyhäinhoidon järjestämiseksi ja toimittamiseksi. Köyhäinhoitolautakunnan tuli tarpeen mukaan olla yhteistoiminnassa toisten kuntien köyhäinhoitolautakuntien sekä, mikäli mahdollista, muidenkin sellaisten viranomaisten ja järjestöjen kanssa, joiden toiminnalla ja köyhäinhoidolla tai muulla huoltotoiminnalla oli keskinäistä yhteyttä. Tällainen viranomainen oli esimerkiksi lastenvalvoja, joka oli avioliiton ulkopuolella syntyneiden lasten uskottuna miehenä. == Lähteet == === Lakiviitteet === Luokka:Suomen sosiaali- ja terveyshuollon historia Luokka:Köyhyys
Baiba Skride

Baiba Skride (s. 1981 Riika) on latvialainen viulisti.AllMusic: Baiba Skride. Skride syntyi musikaaliseen perheeseen ja aloitti opintonsa Riiassa, josta hän vuonna 1995 siirtyi Rostockin Musiikki- ja teatterikorkeakouluun. Hän voitti vuonna 2001 ensimmäisen palkinnon Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa. Marraskuussa 2010 hän alkoi soittaa Stradivariuksen Ex Baron Feilitzsch -viululla (1734), jonka hän sai lainaksi Gidon Kremeriltä. Orkestereita, joiden kanssa Skride on esiintynyt, ovat olleet Baijerin radion sinfoniaorkesteri, Leipzigin Gewandhaus-orkesteri, Zürichin Tonhalle- orkesteri, Orchestre de Paris, Philharmonia-orkesteri, Sydneyn sinfoniaorkesteri, Philadelphian orkesteri, Houstonin sinfoniaorkesteri ja Cincinnatin sinfoniaorkesteri. Kapellimestareita, joiden kanssa Skride on säännöllisesti tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Charles Dutoit, Thierry Fischer, Paavo Järvi, Neeme Järvi, John Storgårds, Andris Nelsons, Kirill Petrenko ja Vasili Petrenko.Baiba Skride: Biography Skriden ohjelmistoon lukeutuvat Mozartin konsertot, Bergin viulukonsertto Erään enkelin muistolle ja Dmitri Šostakovitšin toinen viulukonsertto. Skride on omistautunut myös nykymusiikille; hän muun muassa kantaesitti Hans Abrahamsenin kaksoiskonserton Lauma Skriden kanssa. Siskokset Baiba ja Lauma Skride ovat myös tehneet pitkäaikaista yhteistyötä kamarimuusikkoina. Tähän yhteistyöhön ovat kuuluneet Pohjois-Amerikan- ja Japanin-kiertueet. Skride julkaisi Orfeo-levymerkillä Brahmsin musiikista koostuvan CD-boksin, jossa kuullaan hänen tulkintansa säveltäjän viulukonsertosta ja hänen siskonsa kanssa soittamina Unkarilaiset tanssit. Useita Skriden levyjä on myös julkaistu Sonylla. == Lähteet == Luokka:Latvialaiset viulistit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alakansakouluseminaari

Alakansakouluseminaari oli aiemmin Suomessa oppilaitos, joka valmisti opettajia alakansakouluihin. Suomessa toimi kaksi alakansakouluseminaaria, jotka sijaitsivat Hämeenlinnassa ja Torniossa. == Säännökset == Alakansakouluseminaareista vuonna 1926 annetun asetuksenAsetus alakansakouluseminaareista (24.9.1926). mukaan valtio ylläpiti opettajien valmistamiseksi alakansakouluihin tarpeellisen määrän naisseminaareja, joiden oppiaika oli kaksivuotinen. Näitä seminaareja kutsuttiin alakansakouluseminaareiksi. === Opetuksen sisällöstä === Alakansakouluseminaarit antoivat oppilailleen voimistelussa sekä laulussa ja soitossa sellaisen koulutuksen, että seminaarista valmistuneet olivat päteviä opettamaan laulua ja voimistelua myös yläkansakoulussa. Niille oppilaille, joilla oli käsitöissä suurempi harjaantuneisuus kuin mitä yläkansakoulun oppimäärän suorittaminen edellytti, piti antaa tilaisuus sellaisen opetuksen saamiseen käsitöissä, että he olivat päteviä opettamaan sitä myös yläkansakoulussa. === Oppilaitokseen pääsystä === Alakansakouluseminaariin olivat voimassa seuraavat pääsyvaatimukset: # pyrkijän piti olla täyttänyt tai hänen oli täytettävä seitsemäntoista vuotta ennen sen kalenterivuoden loppua, jona hän pyrki seminaariin; # hänen piti olla hyvämaineinen; # hänen piti olla rokotettu; # hänen piti olla käynyt yläkansakoulu tai omata vastaavat tiedot ja taidot; # hänellä piti olla soitannollisia taipumuksia; sekä # hänellä piti olla lääkärin todistama terve ja virheetön ruumiinrakenne. === Oppilaitoksesta === Alakansakouluseminaarit olivat joko yhdenkertaisia, joissa oli yksi ensimmäinen ja yksi toinen luokka, tai yhdistettyjä, joissa oli kaksi rinnakkaista ensimmäistä ja samoin kaksi rinnakkaista toista luokkaa. Alakansakouluseminaareihin oli yhdistetty harjoituskoulu, johon kuului yhdenkertaisessa seminaarissa kaksi ja yhdistetyssä seminaarissa neljä alakansakoulun luokkaa, joissa kussakin oli kaksi vuosiosastoa. Sen lisäksi järjestettiin voimistelun ja laulun sekä tarpeen mukaan käsitöiden opetuksen harjoittelua jossain paikkakunnan ylemmässä kansakoulussa. == Katso myös == * Opettajaseminaari * Kansakoulu == Lähteet == === Lakiviitteet === Luokka:Suomen koulutus Luokka:Itsenäisen Suomen historia
Siviilivirkakunnan leski- ja orpokassa

Siviilivirkakunnan leski- ja orpokassa oli aiemmin Suomessa valtion laitos, josta maksettiin kuolleiden virkamiesten leskien ja turvattomien lasten eläkkeet. == Toiminta == === Eläkkeen maksaminen === Siviilivirkakunnan leski- ja orpokassasta maksettiin eläkettä kassan osakkaiden leskille ja turvattomille lapsille. Kassan osakkaat oli jaettu vuoden 1923 palkkauslaissa määrättyjen palkkausluokkienLaki valtion viroista ja toimista suoritettavan palkkauksen perusteista (Suomen asetuskokoelma 299/1923. Annettu 29.12.1923.) mukaan kahteentoista luokkaan, joissa leskivaimon eläkkeiden määrät vaihtelivat 10 800 markasta 1 360 markkaan. Sekä lesken että turvattomien lasten eläkkeen suuruus vaihteli sen mukaan, milloin ja millaisilla ehdoilla perheen huoltaja oli otettu leski- ja orpokassan osakkaaksi. === Oikeus eläkkeeseen === Jotta kuolleen osakkaan kuolinpesä olisi voinut heti päästä nauttimaan täyttä eläkettä, vaadittiin yleensä, että osakas koko sen ajan, kun hän oli ollut kassan osakkaana, riippumatta siitä oliko hän kuolemaansa asti ollut peruspalkkaisessa virassa tai toimessa taikka saanut siitä eron, oli suorittanut eläkemaksuja kassaan ja että näiden eläkemaksujen yhteismäärä vastasi vähintään kymmentä vuosimaksua siinä palkkaluokassa, johon osakas oli kuolemansa aikana kuulunut. Jos osakkaan kuoleman aikana eläkemaksuja ei ollut suoritettu vaadittuja määriä, pidätettiin kassan hyväksi neljäsosa eläkkeestä siihen asti, kunnes kassa oli saanut korvauksen puuttuvista maksuista. === Eläkehakemus === Eläkehakemus tehtiin Helsingissä olevalle leski- ja orpokassan johtokunnalle. Hakemukseen piti laittaa liitteeksi muun muassa seuraavat asiakirjat:Siviilivirkakunnan leski- ja orpokassan ohjesääntö 12.11.1926 siihen myöhemmin tehtyine muutoksineen. :– todistus hakijan mies- tai vaimo- tai isä- tai äitivainajan viimeisestä virasta tai toimesta sekä sen peruspalkasta; :– papinkirja taikka ote siviilirekisteristä tai uskonnollisen yhdyskunnan luettelosta; :– lääkärintodistus; ja :– todistus siitä, että viimeksi kuluneiden kahdentoista kuukauden maksut oli suoritettu eläkelaitokseen. == Katso myös == * Leski- ja orpokassa == Lähteet == === Lakiviitteet === Luokka:Leski- ja orpokassat