EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
UCI World Tour 2022

UCI World Tour 2022 oli kahdestoista kausi, jolloin maantiepyöräilyn miesten korkeimman kategorian kilpailut kuuluivat UCI World Tour -sarjaan. Sarja muodostui lopulta 19 yhden päivän kilpailusta ja 12 etappikilpailusta, kun alkuperäisestä kalenterista peruttiin yksi yksipäiväinen kilpailu ja kolme etappikilpailua. Kausi alkoi UAE Tourilla helmikuun loppupuolella ja päättyi Lombardian ympäriajoon 8. lokakuuta. == Kilpailut == Lähde: Pro Cycling Stats Kilpailu Päivä(t) Voittaja Toinen Kolmas UAE Tour 20.–26.2. Tadej Pogačar Adam Yates Pello Bilbao Omloop Het Nieuwsblad 26.2. Wout van Aert Sonny Colbrelli Greg Van Avermaet Strade Bianche 5.3. Tadej Pogačar Alejandro Valverde Kasper Asgreen Pariisi–Nizza 6.–13.3. Primož Roglič Simon Yates Daniel Martínez Tirreno–Adriatico 7.–13.3. Tadej Pogačar Jonas Vingegaard Mikel Landa Milano – San Remo 19.3. Matej Mohorič Anthony Turgis Mathieu van der Poel Katalonian ympäriajo 21.–27.3. Sergio Higuita Richard Carapaz João Almeida Classic Brugge–De Panne 23.3. Tim Merlier Dylan Groenewegen Nacer Bouhanni E3 Saxo Bank Classic 25.3. Wout van Aert Christophe Laporte Stefan Küng Gent–Wevelgem 27.3. Biniam Girmay Christophe Laporte Dries Van Gestel Dwars door Vlaanderen 30.3. Mathieu van der Poel Tiesj Benoot Tom Pidcock Flanderin ympäriajo 3.4. Mathieu van der Poel Dylan van Baarle Valentin Madouas Baskimaan ympäriajo 4.–9.4. Daniel Martínez Ion Izagirre Aleksandr Vlasov Amstel Gold Race 10.4. Michał Kwiatkowski Benoît Cosnefroy Tiesj Benoot Pariisi–Roubaix 17.4. Dylan van Baarle Wout van Aert Stefan Küng La Flèche Wallonne 20.4. Dylan Teuns Alejandro Valverde Aleksandr Vlasov Liège–Bastogne–Liège 24.4. Remco Evenepoel Quinten Hermans Wout van Aert Tour de Romandie 26.4.–1.5. Aleksandr Vlasov Gino Mäder Simon Geschke Eschborn–Frankfurt 1.5. Sam Bennett Fernando Gaviria Alexander Kristoff Italian ympäriajo 6.–29.5. Jai Hindley Richard Carapaz Mikel Landa Critérium du Dauphiné 5.–1.6. Primož Roglič Jonas Vingegaard Ben O'Connor Sveitsin ympäriajo 12.–19.6. Geraint Thomas Sergio Higuita Jakob Fuglsang Ranskan ympäriajo 1.–24.7. Jonas Vingegaard Tadej Pogačar Geraint Thomas Clásica de San Sebastián 30.7. Remco Evenepoel Pavel Sivakov Tiesj Benoot Puolan ympäriajo 30.7.–5.8. Ethan Hayter Thymen Arensman Pello Bilbao Espanjan ympäriajo 19.8.–11.9. Remco Evenepoel Enric Mas Juan Ayuso Hamburg Cyclassics 21.8. Marco Haller Wout van Aert Quinten Hermans Bretagne Classic Ouest–France 28.8. Wout van Aert Axel Laurance Alexander Kamp Grand Prix Cycliste de Québec 9.9. Benoît Cosnefroy Michael Matthews Biniam Girmay Grand Prix Cycliste de Montréal 11.9. Tadej Pogačar Wout van Aert Andrea Bagioli Lombardian ympäriajo 8.10. Tadej Pogačar Enric Mas Mikel Landa == Joukkueet == Lähde: Pro Cycling Stats == Lähteet == Luokka:Pyöräilykausi 2022 2022
Ta Re Moriori

Ta Re Moriori on moriorin kielen opiskeluun tarkoitettu älypuhelinsovellus, joka julkaistiin maaliskuussa 2021. Moriorin kieli sammui 1900-luvun alussa. Sovelluksen koodasi yritys nimeltä Deving ja sovelluksen käyttäjäkunta on melko pieni, vain hieman yli 500. Sovelluksen omistaa yhdistys nimeltä Hokotehi Moriori Trust, ja se on osa kymmenvuotista projektia, joka tähtää moriorin kielen elvyttämiseen huolimatta siitä, että kielellä ei ole puhujia eikä siitä ole säilynyt tallenteita. Kielen opiskelu sovelluksen kautta ei vaadi mitään ennakkotietoja kielestä. Sovellus on julkaistu toistaiseksi vain Androidille, mutta myös iOS-versio on tarkoitus kehittää tulevaisuudessa. Tulevaisuudessa sovellusta on tarkoitus laajentaa siten, että siihen kuuluisi myös sanakirja ja fraasilista. == Lähteet == Luokka:Android-sovellukset Luokka:Moriorit Luokka:Vuoden 2021 ohjelmistot
Koulu maailman laidalla

Koulu maailman laidalla () on vuonna 2019 julkaistu bhutanilainen draamaelokuva. Se on Pawo Choyning Dorjin debyyttielokuva. Hän on sekä käsikirjoittanut että ohjannut elokuvan. Elokuva sai maailmanensi-iltansa vuonna 2019 Lontoon elokuvajuhlilla, ja kahden vuoden covid-19-pandemian jälkeen se otettiin teatterilevitykseen vuonna 2022. Elokuva oli ehdolla vuoden 2022 Oscar-gaalassa parhaan kansainvälisen elokuvan -sarjassa. == Juoni == Elokuva sijoittuu pääosin syrjäiseen bhutanilaiseen Lunanan vuoristokylään, joka sijaitsee noin 3 800 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella. Tarina seuraa nuorta Ugyenia, jonka on otettava vastaan paikka syrjäisestä kyläkoulusta täyttääkseen valtiollisen sopimuksensa opettajana. Ugyen on kotoisin pääkaupunki Thimpusta, eikä hän odota suurella innolla työtään ympäristössä, josta puuttuu matkapuhelinverkko ja internet ja jossa sähköäkin on tarjolla vain satunnaisesti. Hänen haaveenaan on muuttaa Australiaan ja aloittaa siellä laulajan ura. Ugyen hyväksyy lopulta tilanteensa. Patikoituaan pitkän matkan hän saa lämpimän vastaanoton uteliailta vuoren asukkailta. Hän joutuu selviämään niukoilla resursseilla ja oppii kyläläisiltä erilaista elämää, jossa jakilla voidaan lämmittää koulun sali. == Roolit == Useat elokuvan näyttelijöistä ovat Lunanan kylän asukkaita. Osa heistä esiintyy omilla nimillään. == Tuotanto == Elokuvaa valmisteltiin 1,5 vuotta, jona aikana tarvittavat laitteet saatiin kuljetettua ja kuvausryhmälle valmisteltiin majoitus. Ohjaaja käytti tämän ajan tutustuakseen kyläläisiin, joista osan hän pestasi näyttelemään itseään. Heidän rooleissaan on hyödynnetty osittain heidän omaa elämäänsä. Elokuvanteko oli kyläläisille uutta, sillä he eivät olleet koskaan nähneet elokuvakameraa tai edes elokuvia. Sää aiheutti haasteita tuotannolle, sillä sopivaa kuvausaikaa oli vain syys- ja lokakuussa, jolloin sää on kohtuullisen leuto. Sadekausia haluttiin välttää, sillä sähkön tuotantoon käytettiin aurinkopaneeleja. Lunana oli yksi harvoista alueen kylistä, jossa oli kyläkoulu. Paikallinen opettaja konsultoi elokuvan tuotannossa. Kuvausten myötä Lunanaan rakennettiin teitä ja puhelinpylväitä. == Jakelu ja vastaanotto == Koulu maailman laidalla sai maailmanensi-iltansa 5. lokakuuta 2019 Lontoon elokuvajuhlilla. Seuraavana vuonna sitä esitettiin useilla kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla, esimerkiksi Göteborgin elokuvajuhlilla. Bhutanin ensi-ilta oli helmikuussa 2020, huhtikuussa sitä alettiin esittää Japanissa ja saman vuoden syksyllä Etelä-Koreassa. Covid-19-pandemian vuoksi elokuva sai ensi-iltansa monissa maissa vasta vuonna 2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Bhutanilaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2019 elokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Oslon työväentalo

Oslon työväentalo (norj. Folkets hus) on Oslossa Youngstorgetin laidalla sijaitseva konttorirakennus, jossa on muun muassa Landsorganisasjonenin päätoimisto, työväenarkisto sekä kokous- ja konferenssitiloja. Se valmistui vuonna 1962 aiemman, vuodelta 1907 peräisin olleen työväentalon tilalle. Folkets Hus 1907.jpg|Vanha työväentalo, piirrustus vuodelta 1906. Arkkitehti Harald Olsen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Oslon työväentalon verkkosivut työväentalo Luokka:Työväentalot
Clifford Harmon

Clifford Burke Harmon (1865–1945) oli varakas yhdysvaltalainen ilmailun harrastaja. Hän perusti 1925 Pariisissa lentäjien kansainvälisen järjestön. Hän lahjoitti Harmon-patsaita palkinnoksi ilmailun alalla kunnostautuneille useaan maahan, myös suomalaisille. Vuodesta 1958 alkaen se on Suomessa myönnetty ansioituneimmalle lentäjälle."Harmon, Clifford Burke". Otavan Iso tietosanakirja. Osa 3, palstat 412–413. Helsinki: Otava 1962. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset lentäjät Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Budd–Chiarin oireyhtymä

thumb|right|Maksan etäpesäkkeisiin liittyvä Budd–Chiarin oireyhtymä Budd–Chiarin oireyhtymä on oireyhtymä, joka johtuu tukoksesta maksan laskimoverenkierrossa. Tukos syntyy vauriosta maksalaskimoissa tai alaonttolaskimon terminaaliosassa. Tukos aiheuttaa maksan liiallisen verekkyyden ja iskeemisen kuolion.Budd-Chiarin syndrooma (Orphanet) Terveyskirjasto 8.11.2019, viitattu 16.1.2023 Budd–Chiarin oireyhtymä voi olla myös sekundaarinen, jolloin tila johtuu kasvaimen tunkeutumisesta laskimo- onteloon tai ulkopuolisesta laskimokompressiosta. Oireita ovat askites ja siitä johtuva munuaisten vajaatoiminta, maha-suolikanavan vuodot ja maksan vajaatoiminta, joka aiheuttaa muun muassa maksaperäistä aivosairautta eli hepaattista enkefalopatiaa. Myös oireettomia tautimuotoja on kuitenkin kuvattu. Budd–Chiarin oireyhtymä todetaan kuvantamistutkimuksilla. Sen vaikeus riippuu oireiden alkamisen nopeudesta ja tukoksen laajuudesta. Hoitamattomana Budd–Chiarin oireyhtymää sairastavista yli 90 prosenttia kuolee kolmen vuoden sisällä oireyhtymän puhkeamisesta. Diagnosoinnin ja hoitojen aloittamisen nopeuden myötä viisivuotiseloonjäämisennuste on kuitenkin noussut 90 prosenttiin. Budd–Chiarin oireyhtymä on harvinainen. Ruotsissa tehty tutkimus vuosina 1986–2003 Budd–Chiarin oireyhtymää sairastaneista potilaista osoitti keskimääräisen ikästandardoidun ilmaantuvuuden olevan 0,8 miljoonaa kohden vuosittain ja esiintyvyyden 1,4 miljoonaa asukasta kohden. Aineiston potilaiden keskuudessa myeloproliferatiivinen häiriö oli yleinen tekijä oireyhtymän taustalla. Noin puolella potilaista oireyhtymän etiologia oli monitekijäinen. Selviytymisennuste todettiin huonoksi ilman maksansiirtoa.Rupesh Rajani ym., Budd-Chiari syndrome in Sweden: epidemiology, clinical characteristics and survival – an 18-year experience Liver International 2009, viitattu 16.1.2023 George Budd julkaisi vuonna 1845 lyhyen raportin kolmesta potilaasta, jotka kärsivät maksan verisuonten tukoksesta. Näillä potilailla tila yhdistettiin verenmyrkytykseen ja alkoholismiin. Vuonna 1898 Hans von Chiari oletti kupan aiheuttavan maksan verisuonten tukkeutumista. Antikoagulanttien laajamittainen käyttöönotto 1980-luvulla paransi potilaiden selviytymismahdollisuuksia. Vuonna 1976 oireyhtymän hoidossa aloitetut maksansiirrot vaikuttivat merkittävästi potilaiden mahdollisuuksiin.Milestones in the discovery of Budd-Chiari syndrome Liver International 2019, viitattu 16.1.2023 Muihin hoitovaihtoehtoihin lukeutuvat tukkeutuneiden suonten rekanalisointi ja maksansisäisen suntin asentaminen. == Lähteet == Luokka:Sydän- ja verisuonitaudit Luokka:Maksan sairaudet Luokka:Oireyhtymät
Veikko Holmberg

Veikko Holmberg (s. 1945 InariDavvin, kannen tekijäesittely.) on suomensaamelainen kielenkääntäjä ja kirjailija. Holmberg on valmistunut kansakoulunopettajaksi vuonna 1970. Hän on opiskellut Tromssan yliopistossa ja toiminut opettajana Alattion opettajakorkeakoulussa ja Saamelaisneuvoston kulttuurisihteerinä. Holmbergin kirjoittama Duvro-guovža ja skohtermáđii oli ehdolla Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2015. norden.org. Viitattu 16.1.2023 Kirja julkaistiin suomeksi nimellä Tuuru-karhu ja moottorikelkkareitti vuonna 2018 ja norjaksi Durrebjørnen og skuterløypa vuonna 2014. Holmberg on kirjoittanut kirjoja kielenopetuksen tarpeisiin. Hän oli mukana Davvin-oppikirjasarjan teossa 1980-luvulla. Holmberg, Per Stefan Labba ja Aage Solbakk toimittivat äidinkielisille tarkoitetun Sámás-kielikurssin ensimmäisen osan Saamen Radiolle 1987–1988. Varojen puutteessa Sámás-kurssi pääsi jatkumaan radiossa vasta 1990-luvulla. Holmbergin poika on kirjailija-muusikko Niillas Holmberg. ylioppilaslehti.fi. Viitattu 16.1.2023 == Teokset (valikoima) == ===Lastenkirjat=== *Duvro-guovža ja skohtermáđii (Davvi Girji, 2009) 1 *Duvro- guovža ja šibitdoaktára rehket (Davvi Girji, 2015) 2 1 kuvitus Sissel Horndal 2 kuvitus Marja Helander ===Oppikirjat === * Davvin 1–4 (pohjoissaamen oppikirjasarja) 3 * Sámás 1–2 (pohjoissaamen oppikirjasarja, 1985–1986) 4 * Amma mis nie! (pohjoissaamen harjoituskirja, 1998) 5 * Gáimmežiid gávnnadeapmi (pohjoissaamen harjoituskirja, 2016) 3 Inga Guttorm, Veikko Holmberg, Johan Jernsletten ja Klaus Peter Nickel samediggi.fi. Viitattu 16.1.2023 4 Per Stefan Labba, Aage Solbakk ja Veikko Holmberg 5 Tor Magne Berg ja Veikko Holmberg == Lähteet == * Nasjonalbiblioteket === Viitteet === Luokka:Saamelaiskirjailijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Something to Lose

Something to Lose on suomalaisen laulaja Lxandran kappale, jolla hän osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun 2023. Hän sijoittui finaalissa kuudenneksi eli toiseksi viimeiseksi. Kappaleen video julkaistiin YouTubessa 17. tammikuuta 2023. Kappale ylsi Suomen radiosoittolistalla sijalle 36. == Listasijoitukset == Lista Paras sijoitus Viikko Radiosoittolista 36. 8/2023 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Musiikkivideo YouTubessa Luokka:Suomalaiset musiikkikappaleet Luokka:Vuoden 2023 kappaleet
Erhard Büttner

Erhard Büttner (kastettu heinäkuussa 1592 Römhild – 19. tammikuuta 1625 Coburg) oli saksalainen säveltäjäBüttner Erhard (1592-1625) Musicologie 31.3.2022, viitattu 17.1.2023, urkuri ja kuoronjohtaja.Büttner, Erhard Bayerisches Musiker-Lexikon Online, viitattu 17.1.2023 Büttner oli luterilainen. Hän opiskeli Jenan yliopistossa ja sai joulukuussa 1616 Coburgin kaupungin koulun kanttorin paikan. Büttner meni naimisiin 8. helmikuuta 1619, mutta päätyi asumuseroon oltuaan avioliitossaan uskoton. Hän teki itsemurhan tammikuussa 1625. Büttner sävelsi lukuisia teoksia laulajille. Useimmista hänen sävellyksistään on kuitenkin säilynyt vain osia. Hän kirjoitti myös laulamisesta kiinnostuneille pojille suunnatun oppikirjan Rudimenta musica. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset urkurit Luokka:Saksalaiset kuoronjohtajat Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Vuonna 1592 syntyneet Luokka:Vuonna 1625 kuolleet
Oiva Nummelin

Oiva Jalmari Nummelin (15. syyskuuta 1903 – 3. marraskuuta 1981) oli suomalainen kontrabasisti. Hän sai director musicesin arvonimen.Otavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5 Nummelin oli muun muassa John Rosenbergerin oppilaana. Hän soitti Helsingin kaupunginorkesterissa vuosina 1932–1966, vuodesta 1939 äänenjohtajana. Nummelin opetti Sibelius-Akatemiassa vuosina 1956–1970 ja teki opetustyötä myös muissa musiikkioppilaitoksissa. Hänen oppilaisiinsa lukeutui aikanaan huomattava enemmistö Suomen keskeisistä kontrabasisteista. Suomen kontrabassoklubi rakentui perustamisvaiheessaan Nummelinin oppilaiden ympärille; Nummelinia on luonnehdittu Suomen kontrabassonsoiton isäksi, ja hänet valittiin jo järjestön perustamiskokouksessa vuonna 1976 sen kunniajäseneksi.Kontrabassoklubin historiaa Suomen kontrabassoklubi ry., viitattu 17.1.2023 Nummelin kuoli vuonna 1981, ja Teppo Hauta-aho sävelsi hänelle samana vuonna teoksen Oiva Nummelinin muistolle viidelle kontrabassolle.Oiva Nummelinin muistolle Music Finland Core, viitattu 17.1.2023 Nummelinin johdolla opiskelivat muiden muassa Teppo Hauta-ahoTeppo Hauta-aho Edgetone Records, viitattu 17.1.2023, Jorma KatramaArla Kanerva, Kontrabasisti Jorma Katrama on kuollut 85-vuotiaana Helsingin Sanomat 3.1.2022, viitattu 17.1.2023, Antti HyttiBasismia kuvassa ja ulkopuolella sen Suomen Musiikintekijät 21.10.2013, viitattu 17.1.2023 ja Häkä Virtanen.Perusbasisti ennättää joka lähtöön Helsingin Sanomat 4.9.2003, viitattu 17.1.2023 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kontrabasistit Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Kontrabassokonsertto (Aho)

Kalevi Ahon Konsertto kontrabassolle ja orkesterille on vuoden 2005 konsertto, jossa soolosoittimena on käytetty kontrabassoa.Kalevi Ahon kontrabassokonserton kantaesitys Lahdessa 6.12. Kontra-C 4/2005, viitattu 17.1.2023Concerto for Double Bass and Orchestra Music Finland Core, viitattu 17.1.2023 Koska kontrabasson hiljainen ääni voi helposti peittyä orkesterin äänten alle, on Ahon konsertossa käytetty kevyttä orkestraatiota. Orkesteria on voimakkaammin käytetty välisoitoissa ja huippukohdissa. Kontrasteja teokseen on luotu esimerkiksi erityisen korkeaäänisten lyömäsoitinten käytöllä. Teoksen viisi ilman välissä pidettäviä taukoja esitettävää osaa ovat myös luonteiltaan voimakkaasti toisistaan poikkeavia. Solistisissa kontrabassoteoksissa usein käytettyä nostettua sooloviritystä ei Ahon konsertossa ole. Kontrabassokonserton säveltämistä Aholta pyysi Eero Munter, jolle teos on myös omistettu. Aho lainasi Munterilta kontrabasson ennen teoksen säveltämistä saadakseen instrumenttiin läheisemmän tuntuman. Sinfonia Lahti kantaesitti Ahon kontrabassokonserton Eero Munterin toimiessa solistina ja Osmo Vänskän johtaessa orkesteria loppuunmyydyssä konsertissa 6. joulukuuta 2005.Kalevi Ahon kontrabassokonserton kantaesitys Lahdessa 6.12. Kontra-C 4/2005, viitattu 17.1.2023 BIS-levymerkillä ilmestyi vuonna 2013 levytys, jossa on muun muassa Ahon kontrabassokonsertto Munterin ja Jaakko Kuusiston johtaman Sinfonia Lahden soittamana.Sinfonia Lahden uutuuslevy sisältää Kalevi Ahon kontrabassokonserton ja orkesteriteoksia Suomen Sinfoniaorkesterit ry 12.11.2013, viitattu 17.1.2023 == Osat == # Moderato, Passionato # Cadenza I (Pizzicato) # Presto – Tranquillo – Presto # Misterioso (Cadenza II) # Andante – Allegro ritmico == Lähteet == Luokka:Kalevi Ahon teokset Luokka:Konsertot
Erkki Horelli

Erkki Esko Horelli (18. toukokuuta 1916 Kokemäki – 25. huhtikuuta 1992 Kokemäki) oli suomalainen maanviljelijä ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Viitattu 17.1.2023. Horellin vanhemmat olivat maanviljelijä Frans (Ransu) Emil Horelli ja Vilma Anni Alavuo, aiemmin Ahlgren, ja puoliso vuodesta 1942 varanotaari Leeni Kaino Helena Innilä. Horelli tuli ylioppilaaksi Kokemäen yhteiskoulusta 1935 ja valmistui Helsingin yliopistosta agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1944 ja maisteriksi 1962. Horelli oli Maataloustuottajien Satakunnan liiton toiminnanjohtaja 1945–1979 ja maanviljelijä omistamallaan Iso-Horellin tilalla Kokemäellä 1948–1988. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä, kuten toiminta Maataloustuottajain Keskusliiton sokerijuurikas-, mallasohra-, järjestö- ja teuraskauppavaliokunnissa. Pellervo-Seuran valtuuskuntaan Horelli kuului vuodesta 1968. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvonimen 1972. Taiteilija Ulla Liuhala maalasi hänen muotokuvansa 1986.Kuka kukin on 1978, s. 244. Viitattu 17.1.2023. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Somerniemen työväentalo

Somerniemen työväentalo eli Oinasjärven työväentalo on Somerolla, entisen Somerniemen kunnan Oinasjärven kylässä sijaitseva entinen työväentalo. Se myytiin yksityisomistukseen vuonna 1984. ==Historiaa== Somerniemen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906, ja siihen liittyi 101 henkilöä. Vuonna 1909 yhdistys osti rakennuksen pois siirrettäväksi sekä tontin Oinasjärveltä. Siirtohanke kuitenkin hidastui, sillä yhdistyksen jäsenmäärä oli nopeasti pudonnut vain kuuteen, ja heidänkin välillään oli erimielisyyttä tulevan toimitalon koosta. Talon siirto tapahtui lopulta talkoilla syksyllä 1912. Lautatavaraa ostettiin sahalta velaksi, ja yhdistys otti myös lainaa muilta työväenyhdistyksiltä. Talon suunnitteli kirvesmies Heikki Korteniemi. Ensimmäiset iltamat päästiin pitämään vappuna 1914. Yleisöä oli paikalla yli 300 henkeä. Sisällissodan aikaan punakaarti otti työväentalon majoituspaikakseen. Yhdistys päätti periä kaartilta vuokraa 400 markkaa kuukaudessa. Ilmeisesti tämän jälkeen talo oli suojeluskunnalla takavarikossa, sillä sen uutta avajaisjuhlaa vietettiin helluntaina 1919. Sekä 1920- että 1930-lukujen alussa työväentalo joutui ilkivallan kohteeksi. Vuonna 1922 suojeluskuntalaiset ampuivat talon ikkunat rikki, viilsivät puukolla Marxin kuvaa ja uhkasivat myös työväentalon vahtimestaria. Syksyllä 1932 taas talon oviin ja ikkunoihin maalattiin punaisella maalilla sirpin ja vasaran kuvia. Lapuanliikkeen aikaan myös työväenyhdistyksen puheenjohtaja joutui kokemaan väkivaltaa, kun hänet ”virutettiin” Oinasjärvessä. 1970-luvulla yhdistyksen toiminta hiljeni, ja vuonna 1984 se lakkasi kokonaan. Työväentalo myytiin yksityisomistukseen. Yhdistys purettiin virallisesti vuonna 1989, ja sen omaisuus lahjoitettiin Someron työväenyhdistykselle. ==Rakennus== Talo on hirsirunkoinen, ja se on vuorattu laudoilla vuonna 1928. Siihen kuului alun perin juhlasali, ravintola, keittiö sekä yhden huoneen ja keittiön sisältävä vahtimestarin asunto. Taloon tehtiin peltikatto vuonna 1935, ja talo maalattiin punaiseksi vuonna 1938. Piharakennuksessa sijaitsivat käymälät, puuvarasto ja putka. ==Toimintaa työväentalolla== Talolla näytettiin elokuvia vuodesta 1954 vuoteen 1967, jolloin elokuvatoiminta päättyi kannattamattomana. Tansseja pidettiin 1960-luvun lopulle saakka säännöllisesti, sen jälkeen satunnaisesti. Talolla on ilmeisesti 2010- ja 2020-luvuilla pidetty kirpputoria. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Someron rakennukset ja rakennelmat
Nummen Hyrsylän työväentalo

Hyrsylän työväentalo oli Lohjan kaupungissa Nummen Hyrsylän kylässä sijainnut työväentalo. Talon nykytilanteesta ei ole tietoa. ==Historiaa== Nummen Hyrsylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Samana vuonna ostettiin nimismiehen leskeltä huvila, joka kunnostettiin yhdistystoiminnan tarpeisiin. Työväentalon tontin vuokrasopimusta ei uusittu, ja talo jouduttiin purkamaan vuonna 1942. Yhdistys rakensi vuonna 1952 tanssilavan, jonka puuainekset myytiin vuonna 1964. Myöhemmin toimitilaksi ostettiin Haukanpesä-niminen kiinteistö, joka siirtyi Nummen työväenyhdistykselle 1980-luvulla. Talon nykytilanteesta ei ole tietoa. ==Toimintaa työväentalolla== Talossa oli juhlia ja iltamia keskeytyksettä vuoteen 1939 saakka. Talossa vieraili tunnettuja työväenpuhujia, kuten Sulo ja Wäinö Wuolijoki, Mikko Erich, Vihtori Huhta ja Cay Sundström. Näytelmiä valmistettiin ja esitettiin iltamissa. Vuonna 1932 vietettiin onnistunutta 25-vuotisjuhlaa. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Nummen rakennukset ja rakennelmat (Lohja)
Nummen Heijalan-Hyönölän työväentalo

Nummen Heijalan-Hyönölän työväentalo oli Lohjan kaupungissa Nummen Heijalan kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Nummen Heijalan-Hyönölän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1909. Se sai ostaa vuonna 1911 Ainola- nimisen rakennuksen työväentalokseen. Kauppahinta oli 1 900 markkaa, jolla yhdistys sai rakennuksen, palstan ja tontilla olleita veistettyjä hirsiä. Työväentalo oli taloudellisissa vaikeuksissa vuonna 1933. Osuusliike Keon kerho hankki rahaa huvitilaisuuksilla, ja naapurikuntien työväenyhdistykset antoivat rahallista apua. Huonossa kunnossa ollut talo myytiin pakkohuutokaupassa vuonna 1966. ==Toimintaa työväentalolla== Ensimmäiset iltamat pidettiin syyskuussa 1919, ja yhdistyksen kirjasto siirrettiin talolle. Vuonna 1914 talolla pidettiin herätyskokous. Osuusliike Keon kerholaiset alkoivat pitää talossa tansseja, juhlia ja muita huvitilaisuuksia 1930-luvulla. Sota-aikana järjestettiin joulu- ja vappujuhlia. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Nummen rakennukset ja rakennelmat (Lohja)
Pusulan Ikkalan työväentalo

Ikkalan työväentalo oli Lohjan kaupungissa Pusulan Ikkalan kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Pusulan Ikkalan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Työväentalo valmistui vuonna 1910. Työväentalossa tehtiin jatkuvia korjauksia, ja sähkövalo otettiin käyttöön vuonna 1925. Vuonna 1927 työväentalolle hankittiin radio ja puhelin. Tontin vuokrasopimus päättyi 1960-luvulla, eikä sitä uusittu, ja talo purettiin. ==Toimintaa työväentalolla== Työväentalolla järjestettiin uudenvuodenaattona pitkäksi perinteeksi muodostunut kuusijuhla. Itsenäisyyspäivänä vuonna 1944 järjestettiin kotiutettujen rintamamiesten tervetuliaisjuhla. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Pusulan rakennukset ja rakennelmat
Nummen Järvenpään työväentalo

Järvenpään työväentalo oli Lohjan kaupungissa Nummen Järvenpään kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Nummen Järvenpään työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907, ja sen jäseninä oli mäkitupalaisia ja torppareita. Työväenyhdistys kartutti rakennusrahastoaan alusta alkaen. Vasta vuonna 1946 yhdistys osti tontin ja siinä sijainneet rakennukset. Rakennus korjattiin väliaikaiseksi työväentaloksi. Vuonna 1954 yhdistys osti myös maalaistalon, jonka puut ajettiin talkoilla työväentalon tontille. Talo on ollut toiminnassa vielä vuonna 1958, jonka jälkeen se on purettu 1950-luvun lopulla. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Nummen rakennukset ja rakennelmat (Lohja)
Arthur Ravenel nuorempi

Arthur Ravenel nuorempi (29. maaliskuuta 1927 Charleston, Etelä-Carolina – 16. tammikuuta 2023 Charleston, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.Dylan Leatherwood, Former State Sen. Arthur Ravenel, Jr. dies at 95, family says Live 5 News 17.1.2023, viitattu 17.1.2023Ravenel, Arthur, Jr. Biographical Directory of the United States Congress, viitattu 17.1.2023 Ravenel oli Arthur Ravenel vanhemman ja Mary Allen Boykinin poika. Hän valmistui luonnontieteiden kandidaatin oppiarvolla College of Charlestonista vuonna 1950. Hän palveli Yhdysvaltain merijalkaväessä vuosina 1945–1946. Ravenel istui Etelä-Carolinan edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1953–1958 ja Etelä-Carolinan senaatissa 1981–1986 sekä 1997–2003.Senator Arthur Ravenel, Jr. South Carolina Legislature Online, viitattu 17.1.2023 Tammikuusta 1987 tammikuuhun 1995 hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Yhdysvaltain 100.–103. kongresseissa. Ravenel työskenteli työurallaan kiinteistönvälittäjänä ja pääurakoitsijana. Hän meni 27. elokuuta 1974 naimisiin Jean Elliott Rickenbakerin kanssa ja sai kuusi lasta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Someron Suojoen työväentalo

Suojoen työväentalo oli Someron kaupungin Suojoen kylässä sijainnut työväentalo, joka purettiin vuonna 1989. ==Historiaa== Ensimmäinen työväenyhdistys Suojoen alueella oli nimeltään Lautelan työväenyhdistys, joka perustettiin vuonna 1907. Vuonna 1917 yhdistys päätti ostaa yksityishenkilöltä talon, mutta ei ole tietoa, ehtikö kauppa toteutua. Yhdistys lakkasi toimimasta sisällissodan aikaan. Sen lakattua toimimasta perustettiin lähes samalle alueelle Suojoen työväenyhdistys. Talo rakennettiin talkootyönä vuosien 1920–1921 aikana. Talkooväkeä oli jopa 80 henkeä. Työväentalon käyttö hiipui 1940–1950-lukujen aikana, kun ”sakki meni kahtia”. Tällä viitataan mahdollisesti sodan jälkeiseen SKDL:n syntyyn ja työväenliikkeen jakautumiseen. Vuonna 1968 pidettiin vielä hirvipeijaiset ja Oraksen osuuskuntajuhlat. Yhden lähteen mukaan talo oli autiona jo vuodesta 1953 lähtien, eli vuoden 1968 juhlat olivat poikkeus. Vuonna 1977 heräsi ajatus talon korjaamisesta. Sen katto vuoti ja savupiiput olivat rapistuneet, mutta kantavat rakenteet olivat vielä ehjät. Someron Eläkeläiset olisi halunnut kunnostaa talon eläkeläisten vapaa-ajanviettopaikaksi ja koko Someron työväestön käyttöön. Suunnitelma ei kuitenkaan toteutunut. Loppuvaiheessa talo oli SKDL:n Suojoen yhdistyksen omistuksessa. Alkuvuodesta 1989 talo lahjoitettiin KtK:n Etelä-Hämeen aluejärjestölle. KTK purki rakennuksen ja käytti suurimman osan hirsistä. Osa varastoitiin peitteen alle, missä ne olivat muutaman vuoden, kunnes ne varastettiin. ==Rakennus== Talo oli hirsirakenteinen, lautavuorattu ja maalaamaton. Sen pinta-ala oli 106 m². Taloon kuului juhlasali näyttämöineen, keittiö, ravintola sekä yhden huoneen ja keittiön vahtimestarin asunto. Rakentamiseen käytettiin vanhan riihen hirsiä. Talossa oli pärekatto, joka uusittiin vuonna 1948. Lämmitys oli puulla, eikä vesijohtoa, viemäriä tai wc:tä ollut. Tontilla sijaitsi myös urheilukenttä, jolla oli 300 metrin juoksurata. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Someron rakennukset ja rakennelmat
Suomen kontrabassoklubi

Suomen kontrabassoklubi ry on 23. toukokuuta 1976 perustettu suomalainen soitinjärjestö kontrabasisteille.Kontrabassoklubin historiaa Suomen kontrabassoklubi ry., viitattu 17.1.2023 Suomen kontrabassoklubin esikuvana oli muutama vuosi sitä aiemmin perustettu Suomen käyrätorviklubi. Oiva Nummelinin oppilaat olivat avainasemassa järjestön perustamisessa, ja Nummelin valittiin perustamiskokouksessa järjestön kunniajäseneksi. Ensimmäisenä puheenjohtajana toimi vuoteen 1981 saakka Jorma Katrama. 1980-luvulla Suomen kontrabassoklubin toiminta laajeni alueellisesti. Aiemmin kokoukset ja tapahtumat olivat olleet lähes poikkeuksetta Helsingissä järjestettyjä, mutta tuolloin järjestö alkoi pitää kokouksia ja järjestää kontrabassotapahtumia myös muualla maassa. Vuonna 1982 Suomen kontrabassoklubi alkoi julkaista Basisti-lehteä. Vuoteen 1988 asti se ilmestyi neljästi vuodessa ja sen jälkeen kahdesti vuosittain. Vuonna 1996 lehden uudeksi nimeksi tuli Kontra-C; lehden ilmestymistahti on myös palannut alkuperäiseen. Vuonna 1984 Suomen kontrabassoklubi ylitti sadan jäsenen rajapyykin, ja myöhemmin vakiintunut jäsenmäärä on ollut 150–200. Vuonna 1987 järjestö aloitti "Vuoden basistin" tunnustuksen myöntämisen. Suomen kontrabassoklubi on myös järjestänyt kilpailuja. Vuonna 2012 perustettiin neljän vuoden välein järjestettävä Nuorten kansallinen kontrabassokilpailu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Verkkosivusto Luokka:Suomalaiset musiikkialan järjestöt
Hirsjärven työväentalo Venhola

Hirsjärven työväentalo Venhola oli Someron kaupungin Hirsjärven kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Hirsjärven työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Vuonna 1916 eräs työväenliikkeen kannattaja, seppä nimeltä Venhola, tarjosi taloaan työväentaloksi. Talo tunnettiin Venholana. Sisällissodan aikaan talolla majaili punakaartilaisia. Sen jälkeen yhdistyksen toiminta oli katkoksissa, ja se käynnistettiin uudelleen kesäkuussa 1919. Samana syksynä yhdistyksen nimi muutettiin Ihamäen työväenyhdistykseksi. Toiminta oli 1920-luvun puoleenväliin saakka vilkasta, ja yhdistyksen jäsenmäärä oli 40–70 henkeä vuosina 1919–1925. Vuonna 1926 jäsenmäärä oli enää 12. Vuonna 1928 Ihamäen työväenyhdistys päätti liittyä Someron työväenyhdistykseen. Talo myytiin huutokaupalla samana vuonna. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Someron rakennukset ja rakennelmat
Ojakkalan työväentalo Alkula

Ojakkalan työväentalo Alkula sijaitsi Vihdin Ojakkalan taajamassa. Talo ostettiin vuonna 1907, ja sen omisti Ojakkalan Työväenyhdistys Alku ry. ==Historiaa== Talo rakennettiin vuonna 1906ja Ojakkalan työväenyhdistys Alku osti talon vuonna 1907. Talo sijaitsi Ojakkalassa vuosina 1834–1872 toimineen lasitehtaan paikalla. Sotien jälkeen suunniteltiin uuden työväentalon rakentamista, ja sitä varten ostettiin tontti, mutta uuden talon rakentaminen ei koskaan toteutunut . ==Rakennus== Talo oli hirsirakenteinen ja lautaverhoiltu. Alkuvuosina taloon rakennettiin pieni juhlasali, ja vuonna 1914 suunniteltiin talon laajennusta. Laajentaminen kuitenkin kariutui ensimmäisen maailmansodan alkamiseen. Vuosina 1920–9121 taloa laajennettiin suurentamalla juhlasalia, ja rakennettiin näyttämö. Rakennusta kunnostettiin useaan otteeseen. Vuosina 1974–1976 laskettiin sisäkattoa ja talo maalattiin. Myöhemmin sisäkatto nostettiin taas alkuperäiseen korkeuteensa. Vuosina 1988–1992 opetusministeriö myönsi avustusta talon kunnostamiseen. Talon lattiat, katot, seinät ja ikkunat uusittiin. Samalla asennettiin sähkölämmitys ja maalattiin talo . Työt tehtiin talkoovoimin sähkö- ja putkitöitä lukuun ottamatta. Työväentalo tuhoutui tulipalossa täysin 2.11.2016. Nykyisin paikalla on muistokivi. ==Toimintaa työväentalolla== Talo oli koko historiansa ajan vilkkaassa käytössä. Erityisen vilkasta oli teatteriharrastus. Taloa myös vuokrattiin ja siellä vietettiin paljon häitä ja syntymäpäiviä sekä kylän muita tilaisuuksia. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Vihdin rakennukset ja rakennelmat
Royal Marsden Hospital

Royal Marsden Hospital on syöpäsairaala Lontoossa Englannissa. Se avattiin ensimmäisenä syöpätautien hoitoon ja tutkimukseen keskittyneenä sairaalana maailmassa.Our history Royal Marsden Hospital, viitattu 17.1.2023 William Marsden perusti sairaalan nimellä Free Cancer Hospital vuonna 1851 vaimonsa Elizabeth Annin kuoltua syöpään. Sairaalan sijainti vaihtui useita kertoja 1850-luvun mittaan, mutta nykyinen arkkitehti David Mocattan suunnittelema sairaalarakennus Fulham Roadilla (Kensington and Chelsea) avattiin potilaille vuonna 1862. Vuonna 1954 sairaala sai nykyisen nimensä. Royal Marsden Hospitalin käyttöön avattiin toinenkin tila Suttonin kaupunkipiiriin vuonna 1963. Institute of Cancer Research (alun perin The Cancer Hospital Research Institute) perustettiin vuonna 1909 pienenä tutkimuslaboratoriona myöhemmin Royal Marsden Hospitaliksi nimetyn sairaalan sisällä. Vuonna 1948 se itsenäistyi hallinnollisesti sairaalasta, mutta läheinen yhteistyö sairaalan ja tutkimusinstituutin välillä jatkui.Our history Institute of Cancer Research, viitattu 17.1.2023 Royal Marsden Hospital sai ensimmäisenä National Health Servicen sairaalana vuonna 1991 Queen's Award for Technologyn työstä lääkekehityksen parissa. Kansainvälisen ISO 9001 -laatusertifioinnin Royal Marsden Hospital sai sädehoidosta vuonna 1996 ja kemoterapiasta vuonna 2003. Tulipalon johdosta sairaalassa jouduttiin 2. tammikuuta 2008 toteuttamaan täysi evakuointi.Andrew Hough, Top London cancer hospital evacuated after fire Reuters 2.1.2008, viitattu 17.1.2023 == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan sairaalat Luokka:Lontoo
Monte Carlo -ralli 1981

pienoiskuva|Kilpailu voitettiin Renault 5 Turbolla. Monte Carlo -ralli 1981 (viralliselta nimeltään 49. Rallye Automobile de Monte-Carlo) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1981. Kilpailu järjestettiin 24. - 30\. tammikuuta 1981 Monte Carlossa. Kilpailu oli kauden ensimmäinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . Kilpailun voitti Jean Ragnotti, jolle voitto oli ensimmäinen MM-tasolla. Kilpailuun ilmoittautui 274 autokuntaa, joista kilpailuun lähti 263. Kilpailussa Hannu Mikkola oli kuuden minuutin johdossa uudella Audi Quattrolla, mutta keskeytti jarruvian vuoksi. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1\. Jean Ragnotti Jean- Marc Andrié Renault 5 Turbo 9:55.55 0.0 2\. Guy Fréquelin Jean Todt Talbot Sunbeam Lotus 9:58.49 +2.54 3\. Jochi Kleint Günther Wanger Opel Ascona 400 10:02.54 +6.59 4\. Anders Kulläng Bruno Berglund Opel Ascona 400 10:08.44 +12.49 5\. Henri Toivonen Fred Gallagher Talbot Sunbeam Lotus 10:11.42 +15.47 6\. Bernard Darniche Alain Mahé Lancia Stratos HF HF 10:13.02 +17.07 7\. Markku Alén Ilkka Kivimäki Fiat 131 Abarth 10:14.07 +18.12 8\. Björn Waldegård Hans Thorszelius Ford Escort RS 10:21.52 +25.57 9\. Jacques Almeras Christian Gilbert Porsche 911 10:33.38 +37.43 10\. Alain Coppier Josepha Laloz Renault 5 Turbo 10:37.25 +41.30 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rally-Maps.com Luokka:MM-rallikausi 1981 Luokka:Monte Carlo -ralli
Kerkolan työväentalo

Kerkolan työväentalo oli Someron kaupungin Kerkolan kylässä sijainnut työväentalo. Se jäi tyhjilleen 1920-luvun loppupuolella ja tuhoutui tulipalossa vuonna 1930. ==Historiaa== Kerkolan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Keväällä 1915 yhdistys vuokrasi tontin 50 vuoden vuokrasopimuksella ja rakensi siihen työväentalon. Talon rakentamisesta tosin kirjoitettiin lehdessä jo talvella 1915, joten se saatettiin rakentaa jo edellisenä vuonna. Rakennusaineina käytettiin erään navetan hirsiä. Noin vuodet 1922–1925 yhdistys oli toimimatta, ja vuonna 1925 järjestettiin kokous, johon saapui noin 60 henkeä ja jossa keskusteltiin piirisihteeri E. Kivisalon johdolla yhdistyksen henkiin herättämisestä. Kukaan ei kuitenkaan ilmoittautunut halukkaaksi toimimaan yhdistyksessä, joten se päätettiin lakkauttaa. Näin ei kuitenkaan vielä tapahtunut, sillä vielä vuonna 1927 yhdistys järjesti iltamia ja keräsi jäsenmaksuja. Yhdistyksen viimeinen tilinpäätös tehtiin kesällä 1929, ja kyseisenä vuonna yhdistys purettiin ja talo myytiin Pitkäjärven työväenyhdistykselle pois siirrettäväksi. Joulukuussa 1929 Kerkolan ja lähikylien nuoriso järjesti luvattomat tanssit työväentalolla. Niiden yhteydessä syntyi tappelu, jossa ammuskeltiin tuliaseella. Yksi henkilö menetti henkensä. Tappelusta tuomittiin kaksi henkilöä kolmen ja neljän kuukauden vankeusrangaistuksiin sekä sakkoihin. Tuomioiden pienuus johtui siitä, ettei tutkinnassa saatu lopullisesti selville, kuka kuolettavan laukauksen oli ampunut. Samanlainen tapaus oli sattunut myös vuonna 1924. Kesäkuun viimeisen päivän vastaisena yönä vuonna 1930 työväentalo paloi. Se oli tuolloin ollut jo jonkin aikaa tyhjillään. Palon epäiltiin saaneen alkunsa kortinpelaajien varomattomasta tulenkäsittelystä. Jotkut aikalaiset ovat myös muistelleet, että kommunistit ja porvarit olisivat polttaneet talon tarkoituksella sulassa sovussa. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Someron rakennukset ja rakennelmat
Nuoruus (albumi)

Nuoruus on Petri & Pettersson Brass -yhtyeen keulahahmona tunnetuksi tulleen Ilkka ”Petri” Petterssonin ensimmäinen sooloalbumi vuodelta 1977. Se sisältää monien tekijöiden teksteihin sävellettyjä lauluja, tunnetuimpina Mika Waltari tekstiin perustuva nimikappale ja Pablo Nerudan runoon sävelletty ”Tämänkin hämärän”. Albumilla soittaa Finnforest-yhtyeen muusikoita, keskeisimpinä säveltäjänä, sovittajana ja yhtyeenjohtajana esiintyvä Pekka Tegelman ja albumin tuottajaksi merkitty Jussi Tegelman. Yleisradion musiikkitoimittajat valitsivat albumin vuoden 1977 parhaaksi kevyen musiikin levyksi. Albumi julkaistiin uudelleen CD:nä vuonna 1996 laajennettuna kolmella bonusraidalla, jotka ovat peräisin Petterssonin myöhemmiltä albumeilta Ehkä meille vielä jää aikaa (Ponsi 1979) ja Oikku ja vapaus (Rondo 1981). Helsingin Sanomien Jukka Hauru piti silloin kokonaisuutta hieman epätasaisena, mutta aikaa hyvin kestäneenä. Kappale ”Tämänkin hämärän” on hänestä nerokas esimerkki luontevasta progressiivisesta rockista, jossa ei sorruta banaaliuteen tai tekotaiteeseen: ”Sen tyylistä musiikkia ei ole myöhemmin valitettavasti juuri kukaan yrittänyt tehdä.” Pettersson ja Pekka Tegelman jatkoivat samaa linjaa seuraavalla albumilla Ehkä meille vielä jää aikaa (Ponsi 1979), joka niin ikään sisältää sävellyksiä muun muassa Nerudan, Brechtin ja Waltarin teksteihin. ==Kappaleet== Kaikki orkesterisovitukset on tehnyt Pekka Tegelman, laulusovitukset Ilkka Pettersson. ===A-puoli=== # # # # # # ===B-puoli=== # # # # # # ===CD-bonuskappaleet=== # # # Nuoruus, Fono.fi. Viitattu 17.1.2023. ==Muusikot== * Ilkka Petterson – laulu * Pepe Willberg – taustalaulu (A4, A5, B3, B5) * Pekka Tegelman – kitara, akustinen kitara, syntetisaattori (B5) * Jussi Tegelman – rummut, lyömäsoittimet, syntetisaattori (A3) * Pertti Pokki – piano, sähköpiano, sähköurut, syntetisaattori * Jarmo Hiekkala – basso, kontrabasso * Sakari Kukko – sopraanosaksofoni (A4, B31), huilu (B3) * Tapio Lehtonen – fagotti * Erkki Paananen – oboe * Jorma Ylönen – viulu * Jussi Pesonen – viulu * Ahti Pilvi – alttoviulu * Kari Lindstedt – huiluLP- levynkannen tekstit, Discogs.com. Viitattu 17.1.2023. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1977 albumit Luokka:Petri Petterssonin albumit
Boris Pistorius

Boris Pistorius on saksalainen sosialidemokraattinen poliitikko. Hän on tammikuusta 2023 alkaen Olaf Scholzin hallituksen puolustusministeri Christine Lambrechtin jälkeen. Ennen valtakunnallisen ministerintehtävän vastaanottamista hän oli Ala-Saksin osavaltion sisäministeri. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksan ministerit Luokka:Puolustusministerit Luokka:Saksalaiset sosiaalidemokraattiset poliitikot‎ Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Viilasimpukat

Viilasimpukat (Limidae) on simpukoihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä. == Taksonomia ja anatomia == Viilasimpukat jaetaan kymmeneen sukuun. Lajeja heimossa on noin 125-130\. Heimon lajien kuori on muodoltaan kolmiomainen tai soikea ja usein epäsymmetrinen. Saranan vieressä on korvakkeet, ja kuoressa voi olla harjanteita. Viilasimpukoiden jalka on kookas, ja vaipassa on useita pitkiä lonkeroita. Heimon lajit tuottavat proteiinisäikeitä, joita kutsutaan nimellä byssus. ==Levinneisyys ja elintavat== Viilasimpukoita tavataan maailmanlaajuisesti lauhkeista ja lämpimistä meristä. Ne elävät kivikoissa ja riutoilla tai kaivautuvat hiekkapohjaan. Heimon lajeja elää niin matalissa kuin syvissäkin vesissä. == Lähteet == Luokka:Simpukat
Haimoon työväentalo

Haimoon työväentalo sijaitsi Vihdin Haimoon taajamassa. Talon omisti Haimoon työväenyhdistys ry. ==Historiaa== Haimoon työväenyhdistys perustetiin vuonna 1909. Aluksi kokoonnuttiin torppareiden tiloissa. Vuonna 1912 päätettiin työväentalon rakentamisesta, mutta hanke toteutui vasta vuonna 1922. Tontin yhdistys osti omalta jäseneltään vuonna 1919. Hirsirakenteinen talo valmistui vuonna 1922, ja se vihittiin käyttöönsä 1.10.1922 . Talon laajentamista suunniteltiin 1930-luvulla. Muutospiirustukset hyväksyttiin vuonna 1935. Helsingin Työväen Säästöpankilta haettiin lainaa hankkeelle, mutta lainaa ei myönnetty. Tämän ja heikentyneen toiminnan vuoksi laajennusta ei toteutettu . Sodan jälkeen toiminta elpyi ja yhdistys sai kerättyä varoja työväentalon kunnostamiseen. Vuonna 1951 toteutettiin katon korjaus talkoilla. Toiminta kuitenkin hiipui, ja talo myytiin vuonna 1967 purettavaksi.. ==Talon käyttö== Talo oli yhdistyksen omassa käytössä, ja siellä järjestettiin kokoustoiminnan lisäksi huvitilaisuuksia, urheilutapahtumia ja kesäjuhlia. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Vihdin rakennukset ja rakennelmat
Werner Christie

Werner Christie (s. 26. huhtikuuta 1949 Oslo) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan terveysministerinä vuosina 1992–1995. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Werner Christie Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Balduin

Balduin voi tarkoittaa seuraavia: == Flanderin kreivejä == * Balduin I, Flanderin kreivi n. 862–879 * Balduin II, kreivi 879–918 * Balduin III, kreivi 958–962 * Balduin IV, kreivi 988–1035 * Balduin V, kreivi 1035–1067 * Balduin VI, kreivi 1067–1070 * Balduin VII, kreivi 1111–1119 * Balduin VIII, kreivi 1191–1194 * Balduin IX, kreivi 1194–1205, sama kuin Latinalaisen keisarikunnan keisari Balduin I == Latinalaisen keisarikunnan keisareita == * Balduin I, keisari 1204–1205, sama kuin Flanderin kreivi Balduin IX * Balduin I, keisari 1228–1261 == Jerusalemin kuninkaita == * Balduin I, kuningas 1100–1118 * Balduin II, kuningas 1118–1131 * Balduin III, kuningas 1143–1162 * Balduin IV, kuningas 1174–1185 * Balduin V, kuningas 1185–1186 == Muita henkilöitä == * Balduin Alnalainen, Paavin alilegaatti ja myöhemmin legaatti Itämeren alueella 1230–1234. == Katso myös == * Baudouin I, Belgian kuningas 1951–1993
Kjell Borgen

Kjell Borgen (21. lokakuuta 1939 Oslo – 22. elokuuta 1996) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1977–1993 ja toimi Norjan liikenneministerinä 1986–1988 sekä kuntaministerinä 1988–1989 ja 1990–1992. Vuosina 1968–1977 hän oli Rendalenin pormestari. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kjell Borgen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan liikenneministerit Luokka:Norjan pormestarit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Someron Ollilan työväentalo

Ollilan työväentalo oli Someron kaupungin Ollilan kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Ollilan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Talo valmistui talkootyönä vuonna 1910 vuokratontille, joka myöhemmin lunastettiin omaksi. Ilmeisesti hieman myöhemmin rakennettiin vielä lisäosa, johon tuli juhlasali. Työväenyhdistyksen toiminta jakaantui torppariosaston (vuodesta 1919 eteenpäin pienviljelijäosasto), nuoriso-osaston ja puolueosaston kesken. Ilmeisesti pienviljelijäosaston perustamisen jälkeen yhdistyksessä alkoi olla sisäisiä ristiriitoja. Sisällissodan jälkeen toiminta oli seitsemän kuukautta pysähdyksissä, ja se aloitettiin uudestaan vuoden 1919 alkupuolella. 24 yhdistyksen jäsenistä oli kuollut sodassa. Lapuanliikkeen aikaan 1930-luvun alussa talon ikkunat rikottiin ja tervattiin. Lisäksi salin lamput ja kamiina sekä ravintolahuoneen kalustoa oli rikottu. Sotien jälkeen 1940-luvun lopulla puolue-erimielisyydet repivät yhdistystä kahtia, ja toiminta hiipui. Suunnitelmissa kuitenkin oli myös uuden työväentalon rakentaminen, ja materiaaleja sitä varten oli säilössä noin 10 vuoden ajan. Vuonna 1953 huonokuntoinen talo päätettiin siirtää Someron kirkonkylän työväenyhdistykselle käytettäväksi "sosialidemokraattisen puoluetoiminnan tekemiseen". Vuonna 1999 talosta oli jäljellä enää ”maatunut kivijalka”. ==Toimintaa työväentalolla== Talolla harrastettiin näytelmätoimintaa, pidettiin kursseja, iltamia ja kesäjuhlia sekä urheiltiin. ==Rakennus== Talo oli kooltaan noin 14 x 7 metriä. Siinä oli ainakin sali näyttämöineen, puffetti ja vahtimestarin asunto. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Someron rakennukset ja rakennelmat
Kullervo Mutanen

Jalo Kullervo Mutanen (29. helmikuuta 1920 Viipuri – 3. kesäkuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen klarinetisti, saksofonisti ja säveltäjä.Jaana Laitinen, Kuolleita: Muusikko Kullervo Mutanen Helsingin Sanomat 15.6.1992, viitattu 17.1.2023 Mutanen aloitti koulupoikien soittokunnassa soittamisen Viipurissa 10-vuotiaana. Hän liittyi 13-vuotiaana Karjalan kaartin rykmenttiin soitto-oppilaana soittiminaan es-kornetti ja alttotorvi. Klarinetinsoiton opintonsa hän aloitti Vilho Huomon johdolla. Mutanen astui asepalvelukseen vuonna 1939 juuri ennen talvisotaa. Hän oli mukana Karjalan kaartin soittokunnassa musiikkikapteeni August Huttusen johdolla ja taisteli jatkosodassa Kiestingin sekä Uhtuan alueilla. Sotien päätyttyä Mutanen soitti Dallapéssa, Lahden kaupunginorkesterissa sekä Leo Tallgrenin orkesterissa ja toimi lisäksi itse yhtyeenjohtajana. Vuonna 1953 hän liittyi Helsingin varuskuntasoittokuntaan (Kaartin soittokunta). Hän toimi sen klarinetistina, kunnes jäi vuonna 1970 eläkkeelle ylikersanttina. Mutanen oli vuonna 1963 saksofonisarjan voittaja puolustusvoimain soittomestaruuskilpailuissa.Olli- Pekka Tuomisalo: Näkymättömät puurtajat. Aviador Kustannus, 2020 ISBN 978-952-7347-55-3 Mutanen avusti usein Helsingin sinfonia- ja teatteriorkestereissa. Hän sävelsi runsaasti tanssi- ja viihdemusiikkia sekä parikymmentä klarinettipolkkaa (kuten "Iloiset klarinetit"). Hän myös opetti klarinetin- ja saksofoninsoittoa Helsingin Nuorten Miesten Kristillisessä Yhdistyksessä. Vuonna 1981 Olli-Pekka Tuomisalo aloitti saksofoninsoiton opiskelun Mutasen johdolla. Mutanen oli naimisissa vuodesta 1941. Hän kuoli Helsingissä, jossa hänet on haudattu Malmin hautausmaalle vaimonsa Paula Katariinan kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset klarinetistit Luokka:Suomalaiset saksofonistit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Someron Pitkäjärven työväentalo

Pitkäjärven työväentalo oli Someron kaupungin Pitkäjärven kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Pitkäjärven työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Työväentalo valmistui vuonna 1908 erään kartanon rouvan lahjoittamalle tontille. Lapuanliikkeen aikaan työväentalo kohtasi ilkivaltaa useita kertoja: vuonna 1930 se suljettiin mielivaltaisesti, ja kesällä 1932 sen ikkunat sotkettiin tervalla. Vuoden 1933 keväällä talo yritettiin polttaa ja saman vuoden kesällä räjäyttää. Viimeiset vappujuhlat talossa pidettiin vuonna 1966. Tämän jälkeen talo oli pitkään tyhjillään ja siirtyi jossain vaiheessa SDP:n Etelä-Hämeen piirille. Piiri myi sen vuonna 1983 yksityishenkilölle. Vuonna 1999 talossa toimi Perhekoti Valo Oy. 2020-luvulla talo on ollut yksityiskäytössä. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Someron rakennukset ja rakennelmat