EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Herman Gabriel von Bonsdorff

Herman Gabriel von Bonsdorff (25. joulukuuta 1830 Turku – 15. helmikuuta 1905 Ikaalinen oli suomalainen pappi ja kirkkoherra. Hän syntyi Turussa lääninkamreeri Karl Gustaf von Bonsdorffin ja vaimonsa Emerentia Josefina Sevónin perheeseen joulupäivänä vuonna 1830. Hän opiskeli Turun triviaalikoulussa toukokuusta 1840 helmikuuhun 1849. Opiskeluaikaa venytti pitkäaikainen poissaolo sairauden vuoksi. Joulukuussa 1850 hän aloitti opiskelun Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Hänet vihittiin papiksi Turun hiippakuntaan 29. maaliskuuta 1854. Bonsdorffin ensimmäinen virka pappina oli Pyhämaan kirkkoherran apulaisena vielä samana vuonna. Vuosina 1855–1867 Bonsdorff toimi 1. Turun ruotujakoisen tarkk'ampujapataljoonan virkaatekevänä saarnaajana ja tämän ohessa Teijon tehtaan saarnaajana ja pedagogina. Vuoden 1860 hän toimi Turun hiippakunnan varapastorina. 1869 hänet nimitettiin Korppoon kirkkoherraksi ja 1883 Ikaalisten kirkkoherraksi, jossa tehtävässä hän toimi kuolemaansa saakka. Vuonna 1879 Bonsdorffille myönnettiin rovastin arvonimi ja hän toimi virkaatekevänä lääninrovastina vuosina 1886–1892. Herman Gabriel von Bonsdorffin appi oli Oulun laamannikunnan laamanni Enok Vilhelm Sallmén. Bonsdorffin poika ensimmäisestä avioliitosta, Filip Gustaf von Bonsdorff (1866–1944), toimi Uudenkaupungin poliisimestarina ja myöhemmin Piikkiön kihlakunnan henkikirjoittajana. Bonsdorffin veli oli juristi, valtiopäivämies Alfred Oskar von Bonsdorff.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Von Bonsdorff Alfred Oskar Viitattu 4.8.2021. ==Lähteet== * Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Herman Gabriel von Bonsdorff. Verkkojulkaisu 2005 . Luettu 9.5.2020. * Ikaalisten seurakunnan rippikirja 1901–1910 s.371. Luettu 9.5.2020 ===Viitteet=== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1830 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
LPT

LPT voi tarkoittaa seuraavia asioita: *Rinnakkaisliitäntä, tietokoneiden ohjeislaiteliitäntä *Lapuan patruunatehdas, Lapualla toimiva patruunoita ja patruunatarvikkeita valmistava tuotantolaitos *Lampangin lentoasema, lentokenttä Thaimaassa, IATA-koodi LPT *Liikunnanohjauksen perustutkinto, joka on ammatillinen kolmevuotinen tutkinto. Tutkintonimikkeenä käytetään myös termiä liikuntaneuvoja.
Peter Georg Falck

Peter Georg Falck (23. lokakuuta 1811 Kivinokka, Helsinki – 6. kesäkuuta 1877 Pietari) oli suomalainen Venäjän keisarillisen laivaston vara-amiraali. Peter Georg Falck tuli vuonna 1826 tykistön aliupseerina sotapalvelukseen 3. meriekipaasiin. Hänet ylennettiin tykistön junkkariksi 1827, porte-épée- junkkariksi 1829 ja vänrikiksi laivaston tykistössä 1831. Vuosina 1831–1832 hän palveli Brienne-aluksen Itämeren risteilyllä. Vuonna 1833 hänet siirrettiin Henkivartioväen meriekipaasin tykkikomppaniaan. Hän osallistui fregatti Kastorin purjehdukseen Kronstadtista Hollantiin sekä 1834 Kastorin purjehdukseen Preussiin. Falck ylennettiin aliluutnantiksi 1835 ja luutnantiksi 1836 laivaston tykistössä. Vuosina 1835–1838 hän osallistui keisarillisen perheen matkoihin Preussiin ja Ruotsiin höyrylaiva Herkuleksella. Falck ylennettiin midshipsmaniksi 1836 ja luutnantiksi Henkivartioväen meriekipaasissa 1837. Vuosina 1839–1847 Falck palveli Pietarin ja Kronstadtin välillä höyrylaivoilla Aleksandria ja Nevka ja Družba-jahdilla. Hänet ylennettiin kapteeniluutnantiksi 1848. Falck toimi Aleksandrian, höyrylaiva Graf Vrontšenkon ja Nevkan päällikkönä Pietarin ja Kronstadtin välillä 1849–1855. Vuonna 1856 hänet ylennettiin 2. luokan kapteeniksi ja nimitettiin Venäjän meriministeriön laivanrakennuskomitean jäseneksi. Tässä tehtävässä hän johti vuonna 1856 Anianpellossa höyrylaiva Suomen rakentamista. Vuosina 1857–1858 Falck toimi Aleksandrian päällikkönä. 1. luokan kapteeniksi hänet ylennettiin syksyllä 1859, minkä jälkeen hän palveli 1859–1874 keisarillisen huvijahti Aleksandrian päällikkönä. Hänet ylennettiin kontra- amiraaliksi 1866 ja määrättiin huhtikuussa 1873 Henkivartioväen meriekipaasin komentajaksi, mutta tehtävää hän hoiti vain syyskuuhun asti. Falck ylennettiin vara-amiraaliksi 1875 ja nimitettiin Henkivartioväen meriekipaasin eskaaderin päälliköksi. Tässä tehtävässä hän toimi kuolemaansa saakka. Falck korotettiin joulukuussa 1875 keisarillisella käskyllä aatelissäätyyn Suomessa, mutta hänen kuoltuaan sukua ei introdusoitu Suomen ritarihuoneeseen. ==Lähteet== Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston amiraalit‎ Luokka:Suomalaiset amiraalit Luokka:Vuonna 1811 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
Georg Peter Falck

Georg Peter Falck (15. tammikuuta 1862 Pietari – 31. heinäkuuta 1919 Pietari) oli suomalainen Venäjän keisarillisen laivaston kontra-amiraali. ==Lähteet== Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston amiraalit‎ Luokka:Suomalaiset amiraalit Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt
Sulaimanin vuoristo

Sulaimanin vuoristo (, ) on vuoristo Pakistanin keskiosassa. Etelä- pohjoissuunnassa vuoriston pituus on noin 450 km ja sen korkein huippu on Takht-i-Sulaiman (5 633 m). ==Maantiede== Sulaimanin vuoristo alkaa Balochistanin koillisosasta Gomalin solan eteläpuolelta. Vuoristo erottaa Balochistanin Khyber Pakhtunkhwasta ja Punjabista. Etelästä vuoristo jatkuu kohti pohjoista Waziristania samalla pohjoista kohti madaltuen. Etelästä pohjoiseen vuoret kulkevat kaikkiaan 450 km. Vuoriston keskikorkeus on 1 800–2 100 metriä. Vuoriston korkein huippu on Takht-i-Sulaiman 5 633 metrin korkeudella merenpinnasta. Huippu sijaitsee lähellä Gomalin solaa. Indus virtaa vuorista itään. Vuoret loppuvat äkillisesti joen vastaisella pulellaan, mutta levittäytyvät pitkälle lännessä. Sään kannalta Sulaimanin vuoristo muodostaa luonnollisen esteen Intian valtamereltä puhaltaville kosteille tuulille. Vuoriston pohjoispuolella Afganistanin eteläosissa saadaan tästä syystä vain vähän sateita, kun taas vastaavasti Indusjoen alueella saadaan runsaita sateita ja niiden mukanaan tuomia tulvia. Kasvillisuus on vuoriston eteläosissa varsin köyhää. Pohjoisosissa kasvaa esimerkiksi mäntyjä ja katajia. Vuoriston keskiosan alueella kasvatetaan oliiveja. ==Historia== Kulku Sulaimanin vuoriston läpi on mahdollista vain muutamien solien kautta. Historiallisesti se onkin muodostanut merkittävän esteen kululle Afganistanista Indusjoen laakson alueelle. Vuoriston korkein huippu Takht-i- Sulaiman on liitetty legendaan, jonka mukaan Salomo olisi aikanaan matkustanut alueella. Nykyisin sen hupulla sijaitsee pyhiinvaelluskohteena tunnettu pyhättö. Sulaimanin vuoristoa on pidetty paštujen eli afgaanien alkuperäisenä kotiseutuna. Aikanaan aluetta asuttivat useat eri ilmeisesti iranilaisia kieliä puhuneita kansoja, joita ei historiallisissa lähteissä välttämättä eroteltu toisistaan. Nimitys afgaanit tarkoitti alun perin juuri näitä useita eri heimoja. Alueen muut kansat lienevät sittemmin kuitenkin sulautuneet paštuihin ja afgaani nimityksenä tarkentui tarkoittamaan erityisesi heitä. ==Lähteet== Luokka:Pakistanin vuoristot
Georg Ludvig Gadd

Georg Ludvig Gadd (17. toukokuuta 1827 Helsinki – 4. heinäkuuta 1895 Pietari) oli suomalainen Venäjän keisarillisen laivaston vara-amiraali ja salaneuvos.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Julius Fredrik Gadd. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 29.11.2020). Georg Ludvig Gadd opiskeli Helsingfors Lyceumissa 1836–1838, Pietarin merikadettikouluun hän tuli oppilaaksi talvella 1842. Gadd ylennettiin gardemariniksi 1846 ja midshipsmaniksi 1848. Päätettyään merikadettikoulun 1851 Gadd ylennettiin luutnantiksi ja määrättiin elokuussa palvelukseen 16. meriekipaasiin, josta hän sai jo lokakuussa siirron 1. meriekipaasiin. Vuosina 1851–1852 hän purjehti kuunari Doždilla Itämerellä, vuonna 1853 hänet siirrettiin palvelukseen 10. meriekipaasiin. Krimin sodan aikana Gadd palveli aluksi soutulaivaston reserviprikaatin 2. pataljoonassa ja osallistui Kronstadtin puolustukseen, 1855–1856 hän oli potkuritykkivene Postrelin päällikkö Suomenlahden saaristossa. Sodan jälkeen 1856–1857 Gadd komensi potkurifregatti Viborgia Kronstadtista Välimerelle ja takaisin. Helmikuussa 1858 Gadd erosi Venäjän laivaston palveluksesta ja siirtyi kauppalaivastoon, mutta joulukuussa 1860 hänet otettiin uudelleen aktiivipalvelukseen ja määrättiin klipperi Vsadnikin vanhemmaksi upseeriksi. Seuraavan vuoden helmikuussa hänet siirrettiin korvetti Bajanin vanhemmaksi upseeriksi. Gadd ylennettiin kapteeniluutnantiksi tammikuussa 1862 ja määrättiin kadettieskaaderin päälliköksi Volna-jahdille. Maaliskuussa 1863 hänet siirrettiin 3. meriekipaasiin ja hän palveli 1863–1864 Bajanin päällikkönä Kuurinmaan ja Ahvenanmaan vesillä. Kesällä 1865 hänet määrättiin fregatti Olegin päälliköksi ja lokakuussa samana vuonna panssaripatteri Admiral Tšitšagovin päälliköksi. Marraskuussa 1866 hän tuli panssaripatteri Pervenetsin päälliköksi, mutta siirtyi jo huhtikuussa seuraavana vuonna uudelleen kauppalaivaston palvelukseen. Hänet nimitettiin keväällä 1868 Volgan–Donin rautatie- ja höyryveneyhtiön toimitusjohtajaksi, mitä tehtävää hän hoiti syksyyn 1872 saakka, jolloin hän palasi laivaston aktiivipalvelukseen. Gadd ylennettiin 2. luokan kapteeniksi 1869 ja 1. luokan kapteeniksi 1872, jolloin hänet määrättiin amiraliteetin työpajojen päälliköksi Ižoraan Inkerinmaalle. Hänet ylennettiin kontra-amiraaliksi 1883. Heinäkuussa 1887 hän erosi sotapalveluksesta vara-amiraalina, mutta tuli lähes saman tien uudelleen palvelukseen salaneuvoksena meriministeriön luetteloihin merkittynä. Hänet määrättiin Obuhovin teräsvalimon johtokunnan jäseneksi. Tässä tehtävässä hän toimi aina kuolemaansa saakka. ==Lähteet== Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston amiraalit‎ Luokka:Suomalaiset amiraalit Luokka:Vuonna 1827 syntyneet Luokka:Vuonna 1895 kuolleet
Vladimir Lindeström

Vladimir Lindeström (? – ?) oli suomalainen Venäjän keisarillisen laivaston vara-amiraali. Kesällä 1883 Lindeström määrättiin miinavene Perepelin päälliköksi, kesällä 1885 hänet siirrettiin torpedovene 1:n päälliköksi ja huhtikuussa 1886 torpedovene 16:n päälliköksi. Hänet ylennettiin 2. luokan kapteeniksi huhtikuussa 1887 ja hän toimi saman vuoden kesällä torpedovene Renin päällikkönä. Helmikuussa 1889 Lindeström tuli risteilijä Admiral Kornilovin vanhimmaksi upseeriksi, syyskuusta 1890 lähtien hän toimi kuuden vuoden ajan päällikkönä tykkivene Burjalla, torpedovene Vzryvillä, monitori Jedinorogilla, syvänmerentykkivene Korejetsillä ja rannikkopanssarilaiva Bronenosetsilla. Huhtikuussa 1896 Lindeström nimitettiin 2. meridivisioonan esikunnan lippukapteeniksi Pietarissa ja ylennettiin joulukuussa 1. luokan kapteeniksi. Joulukuussa 1898 hänestä tuli 4. meriekipaasin komentaja ja risteilijä Nahimovin päällikkö, helmikuussa 1899 puolestaan rannikkovartiopanssarilaiva General-Admiral Apraxinin päällikkö. Tammikuussa 1902 hänet määrättiin 2. meriekipaasin ja rannikkopanssarilaiva Admiral Senjavinin päälliköksi ja syyskuussa 20. meriekipaasin päälliköksi. Kontra- amiraaliksi hänet ylennettiin helmikuussa 1903, marrasakuussa 1905 hänet nimitettiin Libaussa sijainneiden Aleksanteri III:n sataman meriekipaasien päälliköksi. Lokakuussa 1907 Lindeströmistä tuli Itämeren laivaston nuorempi lippumies, eron Venäjän armeijan laivastosta hän sai vara-amiraalina kesäkuussa 1908. ==Lähteet== Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston amiraalit‎ Luokka:Suomalaiset amiraalit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon Luokka:1800-luvulla syntyneet Luokka:1900-luvulla kuolleet
David Gaudu

David Gaudu (s. 10. lokakuuta 1996 Landivisiau) on ranskalainen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään yleisajaja. Hän on edustanut koko ammattilaisuransa FDJ / Groupama-FDJ -joukkuetta, jossa aloitti harjoittelijana 2016. Hän voitti samana vuonna Tour de l'Avenirin kokonaiskilpailun. Hän voitti vuoden 2020 Espanjan ympäriajossa 11. etapin, jonka maalipaikka oli Alto de la Farrapona, sekä Alto de la Covatillaan päättyneen 17. etapin. == Saavutuksia == Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives ;2014 :Aubel - Thimister - La Gleize, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto ;2016 :Rauhanajo, alle 23-v., kokonais- ja pistekilpailun sekä 2. etapin voitto :Tour de l'Avenir, kokonaiskilpailun ja 6. etapin voitto ;2017 :Boucles de l'Aulne, toinen :Tour de l'Ain, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun ja 3. etapin voitto ;2018 :Memorial Marco Pantani, toinen ;2019 :Tour de La Provence, nuorten kilpailun voitto :UAE Tour, kokonaiskilpailussa kolmas, nuorten kilpailun voitto :Liège-Bastogne-Liège, kuudes :Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa viides, nuorten kilpailun ja 3. etapin voitto :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 13:s, nuorten kilpailussa toinen ;2020 :UAE Tour, kokonaiskilpailussa neljäs :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas, nuorten kilpailussa toinen, 11. ja 17. etapin voitto ;2021 :Tour des Alpes-Maritimes et du Var, nuorten kilpailun voitto :Faun-Ardèche Classic, voitto :Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides, 6. etapin voitto :Liège–Bastogne–Liège, kolmas :Critérium du Dauphiné, nuorten kilpailun voitto :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 11:s, nuorten kilpailussa kolmas :Olympialaiset, maantieajossa seitsemäs :Luxemburgin ympäriajo, 5. etapin voitto :Lombardian ympäriajo, seitsemäs ;2022 :Volta ao Algarve, 2. etapin voitto :Critérium du Dauphiné, 3. etapin voitto :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs, 6. etapilla kolmas :Grand Prix Cycliste de Montréal, viides ;2023 :Tour des Alpes Maritimes et du Var, mäkikirikilpailun voitto :Faun-Ardèche Classic, toinen :Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa toinen :Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs ;2024 :Tour du Jura, voitto :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes, 19. etapilla toinen :Luxemburgin ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 5. etapin voitto ;2025 :Tour of Oman, kokonaiskilpailussa kolmas, 3. etapin voitto == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johan Knut Valdemar Uggla

Johan Knut Valdemar Uggla (10. kesäkuuta 1814 Kangasala – 28. tammikuuta 1884 Pietari) oli suomalainen Venäjän keisarillisen laivaston vara-amiraali. Luutnantiksi Uggla ylennettiin 1839, maaliskuussa 1842 hänet siirrettiin 1. suomalaiseen meriekipaasiin ja huhtikuussa 1845 25. meriekipaasiin. 1845–1846 hänet oli komennettu linjalaiva Katzbahin ja höyrylaiva Fontankan päälliköksi Pietarin ja Kronstadtin välille. Uggla ylennettiin kapteeniluutnantiksi joulukuussa 1849, huhtikuussa 1852 hänet siirrettiin 18. meriekipaasiin höyrylaiva Graf Vrontšenkon päälliköksi. Krimin sotaan Uggla osallistui 1854–1855 Turun puolustuksessa ja vuonna 1855 Graf Vrontšenkon päällikkönä Viaporin redillä. Sodan jälkeen syksyllä 1856 hänet ylennettiin 2. luokan kapteeniksi, huhtikuussa 1858 hänet siirrettiin 25. meriekipaasiin. Uggla erosi hieman myöhemmin sotapalveluksesta hovineuvoksena, mutta palasi vuoden 1860 lopussa uudelleen aktiivipalvelukseen 2. luokan kapteenina ja 13. meriekipaasiin määrättynä. Hänet nimitettiin 3. meriekipaasin päälliköksi heinäkuussa 1861, ylennettiin 1. luokan kapteeniksi huhtikuussa 1862 ja siirrettiin 8. meriekipaasin päälliköksi maaliskuussa 1863. Kontra-amiraaliksi siirrettynä laivaston reserviin Uggla yleni 1870, eron sotapalveluksesta hän sai vara-amiraalina toukokuussa 1875. Uggla oli sukunsa edustajana valtiopäivillä 1863–1864.Eduskunta. Alla armahan lakimme – Valtiopäivät 1863–1864. Edusmiehet kartalla. Viitattu 12.4.2021. ==Lähteet== Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston amiraalit‎ Luokka:Suomalaiset amiraalit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1814 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet
Carl August Hagberg

Carl August Hagberg (7. heinäkuuta 1810 Lund – 8. tammikuuta 1864 Lund) oli ruotsalainen kirjallisuudentutkija ja Shakespeare-kääntäjä. Hän toimi Lundin yliopiston opettajana, vuodesta 1840 estetiikan ja uusien kielten, vuodesta 1859 pohjoismaiden kielten professorina. Hänet valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi 1851.Hagberg, Carl August, Tietosanakirja osa 2, palsta 1726, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 Hagberg tunnetaan erityisesti Shakespeare- käännöksistään Shakespeares dramatiska arbeten (I–XII, 1847–1851), jonka tehtävän hän suoritti mestarillisesti, niin kääntäjänä kuin syvällisenä Shakespearen tuntijana. Hänen työnsä pohjautui kuitenkin osittain Johan Henrik Thomanderin julkaistuihin sekä myös julkaisemattomiin käännöksiin, joita Thomander luovutti hänen käyttöönsä.Karin Monié, Johan Henrik Thomander, Översättarlexikon, Litteraturbanken, viitattu 10.5.2020 Hänellä oli monipuoliset tiedot sekä vanhan että uuden kirjallisuuden alalla, ja hän julkaisi alalta muun muassa teokset Bidrag till den grekiska dramatikens historia (1834) ja Om den nya fransyska vitterheten (1837). Hänellä on tärkeä osa myös Ruotsin akatemian sanakirjatyössä, ja hän oli puhujana ja yliopistonopettajana arvostettu. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kirjallisuustieteilijät‎ Luokka:Ruotsalaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1810 syntyneet Luokka:Vuonna 1864 kuolleet
Alexander Adolf von Weymarn

Alexander Adolf von Weymarn (21. syyskuuta 1810 Hankoniemi – 26. kesäkuuta 1897 Jääski) oli suomalainen Venäjän keisarillisen laivaston vara-amiraali. Vuonna 1835 von Weymarn osallistui fregatti Jekaterinalla joukkojen siirtoihin Kronstadtista Danzigiin ja takaisin, seuraavana kesänä hän palveli priki Userdijella Itämerellä ja toimi 1837 tykkivene 8:n päällikkönä Viaporin redillä. Keväällä 1838 von Weymarn siirrettiin 12. meriekipaasiin, kesällä 1839 hän purjehti linjalaiva Azovilla Itämerellä. Von Weymarn sai heinäkuussa 1840 siirron Henkivartioväen meriekipaasiin ja purjehti samana vuonna jahti Drušballa Pietarin ja Kronstadtin välillä ja seuraavana vuonna korvetti Knjaz Požarskilla Kronstadtista Hollantiin ja takaisin. Vuosina 1842–1845 von Weymarn purjehti sekä Knjaz Požarskilla että linjalaiva Russijalla Itämerellä. Hänet ylennettiin toukokuussa 1845 kapteeniluutnantiksi ja määrättiin seuraavan vuoden keväällä höyrylaiva Aleksandrian päälliköksi Pietarin–Kronstadtin–Pietarhovin reitille. Elokuussa 1849 hänet siirrettiin Pietarhovin sataman päälliköksi ja ylennettiin joulukuussa 1853 2. luokan kapteeniksi. Krimin sodan aikana von Weymarn palveli siipirataslaiva Olafin päällikkönä, sodan jälkeen kesällä 1856 hän johti Olafin matkaa Kronstadtista Välimerelle. Keisarinna Aleksandra Feodorovna oli mukana aluksen paluumatkalla. Von Weymarn ylennettiin 1. luokan kapteeniksi matkan jälkeen syyskuussa 1856. Kontra-amiraaliksi hän yleni tammikuussa 1865, jolloin hänet siirrettiin Venäjän laivaston reserviin. Eron sotapalveluksesta von Weymarn sai vara-amiraalina tammikuussa 1870. ==Lähteet== Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston amiraalit‎ Luokka:Suomalaiset amiraalit Luokka:Vuonna 1810 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
Ulrica Lindström

Annelie Ulrica Lindström (s. 30. maaliskuuta 1979 Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalainen maajoukkuetasolla 1990- ja 2000-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi Ruotsin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 2002 Salt Lake Cityssä, jolloin Ruotsin joukkue saavutti pronssia. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan Suomessa 1999, Kanadassa 2000 sekä Yhdysvalloissa 2001. Seuratasolla Lindström edusti MODO Hockeytä ja Brynäs IF:tä Ruotsin naisten toiseksi ylimmällä ja ylimmällä jääkiekkosarjatasolla. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Friedrich von Hagedorn

Friedrich von Hagedorn (1708–1754) oli saksalainen runoilija. Hän julkaisi 1729 esikoisrunokokoelmansa Versuch einiger Gedichte, jonka runot muistuttavat Hofmannswaldauta. Vuonna 1738 ilmestyi Hagedornin pääteos Versuch in poetischen Fabeln und Erzählungen, jonka sirosti kirjoitettujen satujen esikuvana oli ranskalainen La Fontaine. Hagedornin teosten laitoksen on toimittanut Johann Joachim Eschenburg 1800.Hagedorn, Friedrich von, Tietosanakirja osa 2, palsta 1726, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 Hagedorn edustaa anakreonttista runoutta ja merkittävimpiä rokokooajan saksalaisia runoilijoita. Hagedornin runon "Satakielen liverrys kaikaa, se kuuluttaa kevään aikaa" suomennos on julkaistu antologiassa Lounatuulia (Kirjapaja 1990 ISBN 951-621-977-2).Hagedorn, Friedrich von, Linkki maailman runouteen, runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 19.3.2021, viitattu 24.4.3021 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1708 syntyneet Luokka:Vuonna 1754 kuolleet
Anna Andersson

Anna Christina Andersson (s. 28. tammikuuta 1982 Södertälje, Ruotsi) on ruotsalainen maajoukkuetasolla 1990- ja 2000-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli puolustaja. Hän pelasi Ruotsin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 2002 Salt Lake Cityssä, jolloin Ruotsin joukkue saavutti pronssia. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan Kanadassa 2000 sekä Yhdysvalloissa 2001. Seuratasolla Andersson edusti Segeltorps IF:tä ja MB Hockeytä Ruotsin naisten toiseksi ylimmällä ja ylimmällä jääkiekkosarjatasolla. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Barbodes truncatulus

Barbodes truncatulus on sukupuuttoon kuollut karppien heimon (Cyprinidae) kalalaji. Lajia tavattiin endeemisenä eli kotoperäisenä Filippiineillä Lanaojärvessä. Kala oli pienikokoinen ja yleensä kasvoi 10–12 senttimetrin mittaiseksi. Lajia ei ole tavattu vuoden 1973 jälkeen, ja Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokitteli sen hävinneeksi vuonna 2020. == Lähteet == Luokka:Karpit Luokka:Sukupuuttoon kuolleet kalat
Jääkiekon I-divisioonan kausi 1991–1992

Kausi 1991–1992 oli järjestyksessään 18. pelattu I-divisioonakausi. Kiekko- Espoo eteni SM-liigan karsintoihin voitettuaan I-divisioonan mestaruuden. Vaasan Sport putosi alempaan sarjaan. == Runkosarja == Joukkue O V T H Maalit Pisteet 1\. Kiekko-Espoo 44 32 5 7 222:121 69 2\. Kärpät Oulu 44 31 3 10 208:119 65 3\. KooKoo Kouvola 44 29 3 12 238:176 61 4\. FoPS Forssa 44 26 2 16 250:181 54 5\. Kiekko-67 Turku 44 20 4 20 185:182 44 6\. SaiPa Lappeenranta 44 19 5 20 178:154 43 7\. TuTo Hockey 44 18 5 21 154:180 41 8\. Centers Pietarsaari 44 20 1 23 176:203 41 9\. Vantaa HT 44 17 3 24 202:217 37 10\. HJK Helsinki 44 14 7 23 174:230 35 11\. Karhu-Kissat 44 11 6 27 175:216 28 12\. Vaasan Sport 44 4 2 38 125:308 10 Lyhenteet: O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt Lyhenteet: O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt Lyhenteet: O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt Lyhenteet: O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt Lyhenteet: O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt Lyhenteet: O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt Lyhenteet: O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt Lyhenteet: O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt == Lähteet == * 91 Luokka:Jääkiekkosarjojen kausi 1991–1992
George Gough Booth

George Gough Booth (24. syyskuuta 1864 Toronto – 11. huhtikuuta 1949) oli kanadalaissyntyinen yhdysvaltalainen kustantaja ja filantrooppi. Booth oli 1900-luvun alkupuoliskon huomattavimpia sanomalehtikustantajia ja Cranbrookin taideakatemian merkittävä mesenaatti. Booth syntyi Torontossa vaatimattomaan perheeseen vuonna 1864 ja sai vain suppean koulusivistyksen. Hän oli jo varhain kiinnostunut taiteista ja arkkitehtuurista, ja sen jälkeen kun hänen perheensä oli muuttanut Detroitiin 1881, hän hankki osakkuuden pienestä takorautakoristeita valmistavasta ontariolaisesta yrityksestä. Booth suunnitteli yritykselle useita koristemalleja. Booth meni vuonna 1887 naimisiin Ellen Warren Scrippsin kanssa, joka oli The Detroit News -lehden perustajan James Scrippsin tytär. Appensa toiveesta Booth luopui koristeyrityksen omistuksesta ja liittyi Detroit Newsin palvelukseen liiketoimintajohtajana. Vuonna 1906 Booth seurasi Scrippsiä lehden hallituksen puheenjohtajana. Vuonna 1929 Booth luopui puheenjohtajan tehtävästä, mutta jatkoi kuitenkin lehden johtajana kuolemaansa saakka. Booth oli 1890-luvulla ryhtynyt hankkimaan omistukseensa michiganilaisia pienlehtiä. Hän perusti yhdessä veljensä Ralphin kanssa Booth Publishing Companyn vuonna 1914. Yrityksen nimi muuttui myöhemmin Booth Publishing Companyksi, ja Booth toimi sen johtotehtävissä vuosikymmeniä. Yhtiö menestyi hyvin ja Booth hankki sen avulla itselleen huomattavan omaisuuden. Booth alkoi jo 1900-alussa osallistua Yhdysvaltain kulttuurielämän tukemiseen. Hän perusti kirjapainon ja oli yksi Detroit Society of Arts and Crafts –yhdistyksen perustajista. Hän ryhtyi myös lahjoittamaan koristetaidetta Detroit Institute of Artsille. Booth myös lahjoitti rahaa Michiganin yliopistolle arkkitehtuurin tutkimusta varten. Boothin merkittävin elämäntyö oli kuitenkin Cranbrookin oppilaitoisten ja museoiden perustaminen. Booth ja hänen vaimonsa Ellen perustivat Cranbrookiin yhteensä kuusi oppilaitosta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kustantajat Luokka:Yhdysvaltalaiset hyväntekeväisyyden harjoittajat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Ilmari Saari

Lauri Ilmari Saari (17. joulukuuta 1893 Kurikka – 11. syyskuuta 1951) oli suomalainen filosofian maisteri ja Henkivakuutusosakeyhtiö Pohjan toimitusjohtaja.De ledande män i Pohja, Pohja : tidskrift för agenterna, 01.02.1927, nro 2-3, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto > Vuosina 1950-1958 kuolleiden henkilöiden hakemistoKansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto > Vuosina 1950-1958 kuolleiden henkilöiden hakemisto > Reikäkorttikuva Saari pääsi ylioppilaaksi 1912 ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1917. Saari oli Tilastollisen päätoimiston kirjastonhoitajana 1917, Pellervo-seuran kirjallisena sihteerinä 1917–1918 ja Maaseudun Tulevaisuus-lehdessä toimitussihteerinä, toimittajana sekä lehden Saksan-kirjeenvaihtajana 1918–1919.Viljatullikysymys. Herra Ilmari Saari viljatullien vastustajana, Maaseudun Tulevaisuus, 26.03.1919, nro 6, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Saari oli ulkoasiainministeriössä harjoittelijana 1919, ylimääräisenä virkamiehenä ja ensimmäisenä sihteerinä 1920 sekä kauppapoliittisen osaston vt. osastopäällikkönä 1921. SOK:n jäsenosuuskaupat perustivat vuonna 1920 sairaus-, hautausapu- ja eläkekassan ja sen pohjalta syntyi Henkivakuutusosakeyhtiö Pohja, joka sai toimiluvan marraskuussa 1922. Ilmari Saaresta tuli uuden yhtiön toimitusjohtaja. Suomen Kulttuurirahaston nimikkorahastot : Keskinäisten vakuutusyhtiöiden Auran ja Pohjan nimikkorahasto == Julkaisuja == * Maaseudun palovakuutuksesta ja sen kehittämisestä. Pellervon pikkukirjasia n:o 9. Pellervo, Helsinki 1917 * Maatalouspulat : onko sellaisen syntyminen sodan jälkeen Suomessa mahdollinen?. Maataloustuottajain keskusliiton julkaisuja n:o 1. Edistysseurojen kustannus, Helsinki 1918 * Henkivakuutuksen historiaa. Pohja- yhtiön opintokirje n:o 1. Pohjayhtiö, Helsinki 1934 == Suomennoksia == * Svaami Abhedaananda : Miksi itämaalaiset ovat kasvissyöjiä? ; suomentanut I. S. Teosofisia esitelmiä n:o 9. Teosofinen kirjakauppa, Helsinki 1912, näköispainos Kesävuori, Purujärvi 1985 * Swami Vivekananda : Toiminnan tie täydellisyyteen eli Karma-Jooga ; suomentanut I. S. Teosofinen kirjakauppa, Helsinki 1912 * Édouard Schuré : Suuret vihityt : uskontojen salaisen historian esittämiskoe 1 : Pytagoras : Delfoin mysteerit ; 35:nnestä ranskank. pain. suom. L. I. S. Teosofinen kirjakauppa, Helsinki 1916 * Édouard Schuré : Suuret vihityt : uskontojen salaisen historian esittämiskoe 2 : Jeesus Kristuksen lähetystyö ; 35:nnestä ranskank. pain. suom. L. I. S. Teosofinen kirjakauppa, Helsinki 1917 * Gustav Schmoller : Luokkataistelut ennen ja nyt : (3:s kirja). Kansallisen edistyspuolueen kirjasarja n:o 1. Edistysseurojen kustannus, Helsinki 1920 (alkuteos Die soziale Frage) * Lujo Brentano : Nykyaikaisen kapitalismin alku. Kansallisen edistyspuolueen kirjasarja n:o 3. Edistysseurojen kustannus, Helsinki 1921 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Kopytovka (joki)

Kopytovka () on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava joki, joka on Aloljan sivujoki. == Joen kulku == Alla käytetyistä lähteistä ei selviä, mistä joki saa alkunsa. Ilmoitettu pituus on vain 10 kilometriä, joten se alkaa todennäköisesti joko Vodovojeesta () tai Ostrovitosta. Järvet sijaitsevat yli 600 metrin päässä toisistaan, joten tässä artikkelissa on valittu Ostrovito. Toisaalta, Ostrovitoon laskee idästä tuleva pitkä sivujoeksi luettava Stopno ( ), jonka alajuoksun alkupaikasta ei ole vastaavasti tarkkaa tietoa. Stopno kuitenkin alkaa siitä, mihin Kopytovka loppuu . Voidaankin ajatella, että Kopytovka ja Stopno muodostavat valuma-alueensa pääuoman, joka kerää pinta- alojensa perusteella suurimman virtaaman ja joka sitten virtaa usean järven läpi. Stopnon lähdejärvi jää myös epäselväksi, koska autioituneeseen kylään Sutokiin () tulee kaksi uomaa. Pohjoisesta tulee Gatšinosta () alkava oja ja idästä Sosonetsista () lyhyempi oja. Stopno virtaa ensin Dolgojeen läpi, sitten Puharkinin (), Lubenitsan (), Filevon () ja lopuksi Ostroviton kautta Kopytovkaan. == Valuma-alue ja sivujoet == Kopytovka sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Velikajan valuma-alueella. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Kopytovka on Velikajan sivujoen Aloljan sivujoki ja sen valuma- alue sijaitsee kokonaan Pihkovan alueella. Vaikka artikkeli nimi onkin Kopytovka, on seuraavaan taulukkoon lueteltu myös Stopno ja se sivuojat (merkitty tädellä). yhtyy Tsipiljankaan (km suusta) nimi nimi () pituus (km) valuma-alue (km²) lähde Kamenka Каменка 1 nimetön - 1 10 Vasjuhin oja - 1 10 nimetön - 1 10 Stopno Стοпно 16 2 nimetön* - 1 nimetön* - 1 Pryski* Πрыски 1 nimetön* - 1 Teminskojen oja* - 1 Gatšinon oja* - 1 Sosonetsin oja* - 1 Lähteet: 1 = 2 = Joen valuma-alueella on joitakin järviä. Stopnon latvoilla Sosonetsin yläjuoksulla on vielä viisi muutakin järveä: viereinen Gavriltsevo (), Ratkovskoje () ja kaksi pikkulampea ja Deminets (). Pieni Teminskoje () virtaa omaa laskuojaansa myöten ja se yhtyy Stopnoon ennen Dolgojeeta. Dolgojeehen tulee etelästä yksi nimetön oja, mutta ennen Lubenitsaa Stponoohon yhtyy suurempi sivuoja Pryski. Sen valuma-alueella sijaitsevat Isajevo, Ploskoje ja Gorbovskoje (). Sekä Lubenitsalla että Filevolla on omat järvettömät sivuojansa, mutta Ostroviton kahdella sivuojalla on kaksi lampea ja Vasjuhin järvi (). Kamenkan sivujoen valuma-alueella on kahden suuren järvensä Kamennojen ja Velikaja Vodan lisäksi monia muita järviä, kuten esimerkiksi kaksi Velikaja Vodaan laskevaa lampea, Kamennojeen laskeva Terehovo () ja Sivtsevskoje (). == Hallintoalue == Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (). Joen vesistörekisterin numero on 01030000112102000027734 . Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Pihkovan alueen joet *
Kellonummen kappeli

Kellonummen kappeli on Espoon Karhusuolla sijaitseva siunauskappeli, joka sijaitsee Kellonummen hautausmaan vieressä. Kellonummen kappeli on rakennettu vainajien hautaan siunaamista varten.Lehtimäki, Terhi & Lyytinen, Hanna, 2015, s. 8. == Kappeli kuvaus ja suunnittelijat == Valkobetonista valmistettu kappeli on arkkitehtiveljesten Timo ja Tuomo Suomalainen suunnittelema. Se vihittiin käyttöön vuonna 1993. Kokonaisuuden muodostavat rakennuksen eri päihin sijoitetut kaksi kappelisalia, iso ja pieni, sekä näitä yhdistävät tilat, jotka muodostavat rakennuksen keskiosan. Molemmat kappelisalit voivat olla häiriöttä käytössä yhtäaikaisesti. Saleissa on tilaa yhteensä 160 hengelle, josta isossa salissa 120 ja pienessä 40 paikkaa. Rakennusen sisääntulon tuntumassa on vieraita varten suojaisa odottelutila istuimineen. Ison kappelin alttariteoksen muodostaa suurikokoinen ikkuna, joka avautuu luontoon. Sitä koristaa Harry Kivijärven lasiteos, jollainen on myös pienen kappelin ikkunassa. Kummassakin kappelisalissa on omat urkunsa, jotka valmistuivat vuosina 1992 ja 1993. Ne on valmistanut urkurakentamo Martti Porthan. Kellonummi on yksi kolmesta veljesten Timo ja Tuomo Suomalainen suunnittelemasta siunauskappelista. Muut kaksi ovat Haminan Leirikankaan siunauskappeli ja Tuusulan Paijalan siunauskappeli.Lehtimäki, Terhi & Lyytinen, Hanna, 2015, s. 83. == Katso myös == * Kellonummen hautausmaa == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * kartta ja kappelin sijainti. Luokka:Espoon kirkkorakennukset Luokka:Karhusuo
Archibald Campbell, Argyllin ensimmäinen markiisi

Archibald Campbell, Argyllin ensimmäinen markiisi, (1607 – 27. toukokuuta 1661) oli skotlantilainen aatelinen ja Campbellin klaanin päällikkö. Hän johti Skotlannin de facto hallitusta sekä Skottipresbyteerien liittoa 1640-luvulla ja 1650-luvun alussa. Hänen päävastustajiinsa lukeutui rojalistinen kenraali James Graham. 1600-luvulla eläneen teologi Robert Baillien mukaan Archibald Campbell (aatelisnimeltään Argyll) oli Skotlannin toiseksi vaikutusvaltaisin henkilö kuninkaan jälkeen. Vuonna 1640 hänelle myönnettiin niin sanottu ”tulen ja miekan toimivalta” (), jonka avulla hän kukisti skotlantilaisten rojalistien vastarinnan. Silloin poltettiin ”Bonnie House of Airlie” eli Airlien linna, joka sijaitsi hieman Dundeesta pohjoiseen.1911 Encyclopedia Britannica, Wikisource Vuonna 1645 Argyll vetäytyi Loch Linnhen poukamaan, koska hän oli loukannut olkapäänsä pudottuaan hevosen selästä. Rojalistit hyökkäsivät hänen joukkojaan vastaan, ja hän näki poukamaan ankkuroidulta alukselta, kuinka Campbelliä kaatui. Tammikuussa 1649 Englannin parlamentti perusti ad hoc -tuomioistuimen kuningas Kaarle I:n tuomitsemiseksi. Skotlantilaiset kauhistuivat kuninkaan mestausta ja kutsuivat Kaarle II:n luokseen. Kaarle II kruunattiin kuninkaaksi Sconessa vuonna 1651. Kruunun laski kuninkaan päähän Argyll. Englannin restauraation alettua Argyll vangittiin, mutta häntä ei katsottu osalliseksi Kaarle I:n mestaukseen. Hänen kirjeenvaihtonsa George Monckin kanssa kuitenkin paljasti yhteydenpidon Oliver Cromwellin hallintoon, ja hänet päätettiin teloittaa. Tuomio pantiin täytäntöön skotlantilaisella neitsyellä, joka on giljotiinin kaltainen teloitusväline.1911 Encyclopedia Britannica, Wikisource Argyllille pystytettiin muistomerkki St Gilesin katedraaliin vuonna 1895. Hänen puheitaan on julkaistu kokoelmassa Harleian Miscellany. Kokoelmaan sisältyy hänen viimeinen puheensa, jonka hän piti mestauslavalla hetkeä ennen kuolemaansa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Archibald Campbell, 1st Marquis of Argyll, c.1607-61 BCW Project. Luokka:Skotlantilaiset poliitikot Luokka:Brittiläiset markiisit Luokka:Skotlantilaiset kirjailijat Luokka:Brittiläiset kenraalit Luokka:Teloitetut Luokka:Vuonna 1607 syntyneet Luokka:Vuonna 1661 kuolleet
Never Worn White

Never Worn White on yhdysvaltalaislaulaja Katy Perryn musiikkikappale. Sen julkaisi Capitol Records digitaalisesti ladattavana ja suoratoistettavana singlenä 5. maaliskuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Perry, Johan Carlsson, John Ryan ja Jacob Kasher Hindlin, joista Carlsson myös tuotti sen. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin singlen julkaisupäivänä. "Never Worn White" oli kaupallisesti huono menestys, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Skotlannissa, Unkarissa ja Uudessa- Seelannissa. Perry on esittänyt kappaleen ensimmäisen kerran livenä australialaisessa televisiosarjassa The Project 10. maaliskuuta 2020. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2020 kappaleet Luokka:Katy Perryn kappaleet
Rare (Selena Gomezin kappale)

Rare on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Selena Gomezin musiikkikappale. Sen julkaisi Interscope Records hänen kolmannen, kappaleen nimeä kantavan studioalbumin alkuperäisen painoksen kolmantena ja viimeisenä singlenä 10. tammikuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Gomez, Madison Love, Brett McLaughlin sekä sen tuottajat Sir Nolan ja Simon Says. Kappaleen musiikkivideon ohjasi BRTHR ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä. "Rare" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon Irlannissa, Itävallassa, Kreikassa, Libanonissa, Liettuassa, Malesiassa, Panamassa, Singaporessa, Slovakiassa, Tšekissä, Unkarissa ja Virossa sekä kolmenkymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Belgiassa (Flanderi), Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Kroatiassa, Norjassa, Sloveniassa, Sveitsissä, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa. Gomez esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä Village Studiossa 24. helmikuuta 2020. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2020 kappaleet Luokka:Selena Gomezin kappaleet
Polikarpov R-Z

Polikarpov R-Z on neuvostoliittolaisen Polikarpovin valmistama kevyt, kaksitasoinen ja yksimoottorinen lentokone, jota käytettiin tiedustelu- ja pommitustehtävissä. Se oli kehitetty Polikarpov R-5 -mallin pohjalta. Konetyyppiä käytettiin Espanjan sisällissodassa, talvisodassa ja Halhin-Golin taisteluissa. == Tekniset tiedot == ==Lähteet== == Aiheesta muualla == R-Z Luokka:Neuvostoliittolaiset tiedustelukoneet Luokka:1930-luvun tiedustelukoneet
Boyfriend (Selena Gomezin kappale)

Boyfriend on yhdysvaltalaislaulaja Selena Gomezin musiikkikappale. Sen julkaisi Interscope Records hänen kolmannen, Rare-studioalbumin erikoispainoksen ensimmäisenä ja koko albumin neljäntenä singlenä 9. huhtikuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Gomez, Julia Michaels, Justin Tranter, Jon Wienner ja Sam Homaee. Kappaleen tuotannosta vastasi puolestaan The Roommates. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Matty Peacock ja se julkaistiin Gomezin YouTube-kanavalla 10. huhtikuuta 2020. "Boyfriend" on menestynyt kaupallisesti parhaiten Uudessa-Seelannissa, jossa se on päässyt singlelistan kärkeen. Kappale on saanut myös muualla vähintään kohtalaista suosiota, sen päästyä singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon Kreikassa ja Liettuassa sekä neljänkymmenen parhaan joukkoon Irlannissa, Slovakiassa ja Virossa. Artistin kotimaassa Yhdysvalloissa kappaleen paras saavutus on Billboard Hot 100-listan sija 59. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2020 kappaleet Luokka:Selena Gomezin kappaleet
Marcus Paus

Marcus Paus (s. 14. lokakuuta 1979 Oslo, Norja) on norjalainen säveltäjä. == Elämänvaiheet ja työ == Hän on tunnettu keskittymisestään perinteisiin, tonaalisuuteen ja melodiaan, ja hän on yksi eniten esiintyneistä nykyajan skandinaavisista säveltäjistä. Hänen isänsä on Ole Paus.Nordal, Ola. "Marcus Paus". Store norske leksikon. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Norjalaiset säveltäjät Luokka:Elävät henkilöt
Kromibromidi

Kromibromidi (CrBr3) eli kromi(III)bromidi on kromi- ja bromidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa kromibromidi on tummanvihreää, lähes mustaa, kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene viileään veteen, mutta liukenee kuumaan veteen ja etanoliin. Kromibromidilla on kidevedellinen heksahydraatti (CrBr3·6H2O), jolla on kaksi rakenteeltaan erilaista isomeeria, jotka ovat väriltään vihreä ja violetti. Yhdiste voidaan pelkistää kromi(II)bromidiksi.Billie J. Page, Gary W. Loar: Chromium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2001. Kromibromidia valmistetaan kuumentamalla kromia ja bromia 1 000 °C:n lämpötilaan. :2 Cr + 3 Br2 → 2 CrBr3 Kromibromidia käytetään alkeenien polymeroinnissa.R. Frim & S. D. Ukeles: Bromine, Inorganic Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2011. ==Lähteet== Luokka:Bromidit Luokka:Kromiyhdisteet
Acheilognathus melanogaster

Acheilognathus melanogaster on katkerokalojen heimoon (Acheilognathidae) kuuluva makean veden särkikalalaji. Lajia tavataan ainoastaan Japanissa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokitteli sen vaarantuneeksi vuonna 2019. == Lähteet == Luokka:Katkerokalat
Axel Fredrik Boije af Gennäs

Axel Fredrik Boije af Gennäs (21. kesäkuuta 1828 Tyrväntö – 18. maaliskuuta 1903 Le Cannet, Ranska) oli suomalainen Venäjän keisarillisen laivaston kontra-amiraali ja vapaaherra. Krimin sodan alussa Boije komennettiin Poriin valvomaan viidentoista uuden tykkiveneen rakentamista, minkä jälkeen hän oli mukana sen soutulaivaston risteilyillä, joka upotti elokuussa 1854 neljä englantilaista höyryvenettä Porin edustalla. Boije kuljetti höyrykuunari Sterljadin Turusta Kronstadtiin ja risteili sillä Kronstadtin ja Pietarin välillä 1855. Heinäkuussa 1856 hänet nimitettiin suuriruhtinas, kenraaliamiraali Konstantin Nikolajevitšin adjutantiksi, missä tehtävässä hän toimi nimellisesti vuoteen 1881 saakka. Vuonna 1856 Boije komennettiin myös merenmittaustehtäviin Suomeen, seuraava vuonna hän palveli korvetti Bajanin vanhimpana upseerina. Vuonna 1858 Boije komennettiin englantilaiset höyrylaivat Agamemnon, Niagara, Valorous ja Gorgo käsittäneeseen eskaaderiin, jonka tehtävänä oli laskea lennätinkaapeli Irlannin ja Yhdysvaltojen välille. Boije sai ylennyksen kapteeniluutnantiksi tammikuussa 1859 ja purjehti fregatti Olegin vanhimpana upseerina Kronstadtista Välimerelle 1860–1861. Maaliskuussa 1863 hänet siirrettiin palvelukseen 3. meriekipaasiin, vuosiksi 1865–1866 hänet komennettiin Venäjän meriasiamiehen adjutantiksi Englantiin ja Ranskaan. Boije ylennettiin 2. luokan kapteeniksi tammikuussa 1866, 1. luokan kapteeniksi tammikuussa 1870 ja kontra-amiraaliksi syyskuussa 1881. Hän sai eron sotapalveluksesta sairauden takia lokakuun alussa 1881. ==Lähteet== Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston amiraalit‎ Luokka:Suomalaiset amiraalit Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1828 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Barbinae

Barbit (Barbinae) on karppien heimon (Cyprinidae) alaheimo, jonka lajeja tavataan Aasiassa, Euroopassa ja Afrikassa. Barbien rajaus ja asema ovat kiistanalaisia. Eri lähteiden mukaan se käsittää 9–11 sukua ja 130–146 lajia.Species in the subfamily Barbinae FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). 2022.Fricke, R., Eschmeyer, W. N. & Fong, J. D. 2022 Genera/species by family/subfamily in Eschmeyer's Catalog of Fishes California Academy of Sciences (22.10.2022) * Aulopyge * Barbus Cuvier & Cloquet, 1816 – Barbit * Caecocypris * Capoeta * Cyprinion * Luciobarbus Heckel, 1843 – Virtabarbit * Scaphiodonichthys * Schizocypris * Semiplotus == Lähteet == *
In Your Eyes (Robin Schulzin kappale)

In Your Eyes on saksalaisen DJ-tuottaja Robin Schulzin musiikkikappale, jolla vierailee myös norjalaislaulaja Alida. Sen julkaisi Warner Music Group digitaalisesti ladattavana ja suoratoistettavana singlenä 10. tammikuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Schulz, Alida, Daniel Deimann ja Junkx, joista Schulz myös tuotti sen Erik Smaalandin, Gaute Ormåsenin sekä Kristoffer Tømmerbakken kanssa. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin singlen julkaisupäivänä ja se on juoneltaan jatkumoa Schulzin edeltäjäsinglen "Rather Be Alone" musiikkivideolle. Videolla esiintyy edeltäjäsinglen musiikkivideon tavoin Robin Schulzin sekä saksalaismalli Toni Garrnin esittämät avatarit. "In Your Eyes" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Itävallassa, Saksassa ja Sveitsissä sekä kahdenkymmenen parhaan joukkoon Alankomaissa, Belgiassa (Flanderi), Kroatiassa, Norjassa ja Sloveniassa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2020 kappaleet Luokka:Robin Schulzin kappaleet
Karl Oskar Mannström

Karl Oskar Mannström (8. helmikuuta 1852 Lopen pitäjä – 3. maaliskuuta 1926 Ikaalinen) oli suomalainen pappi ja kirkkoherra. Karl Oskar Mannström syntyi Lopen pitäjässä ja valmistui Turun gymnaasin eli katedraalikoulun teologisesta tiedekunnasta 1873. Hän sai pappisvihkimyksen vuonna 1874. Ensimmäinen pesti oli Ahvenanmaalla Finnströmin seurakunnan armovuodensaarnaajana vuosina 1875–1878. Tämän jälkeen vuosina 1879–1886 Mannström toimi Jokioisten kappalaisena. Vuosina 1886–1893 Mannström toimi Perttelin kirkkoherrana ja 1893–1905 Liedon kirkkoherrana. Tämän jälkeen hänet valittiin Ikaalisten kirkkoherraksi edesmenneen Herman Gabriel von Bonsdorffin seuraajaksi. Ikaalisiin Mannström perheineen muutti toukokuussa 1906 Liedosta. Vuonna 1899 Mannströmille myönnettiin Lääninrovastin arvonimi. Mannströmin lapsista ainakin kaksi suomensi 1900-luvun alussa sukunimensä Mannerkoskeksi. ==Lähteet== * Ikaalisten seurakunnan rippikirja 1901–1910 s.371. Luettu 10.5.2020 * Veli-Matti Autio, Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Karl Oskar Mannström. Verkkojulkaisu 2005 . Luettu 10.5.2020. ===Viitteet=== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1926 kuolleet
Konstantin Ebeling

Konstantin Ebeling (? – 1886) oli suomalainen Venäjän keisarillisen laivaston kontra-amiraali. Ebeling erosi aktiivipalveluksesta ja siirtyi kauppalaivastoon maaliskuussa 1857, mutta palasi sotilaspalvelukseen ja määrättiin 21. meriekipaasiin korvetti Bajanin vanhimmaksi upseeriksi joulukuussa 1859. Hänet siirrettiin Hrabryille helmikuussa 1861 ja ylennettiin seuraavana vuonna kapteeniluutnantiksi. Palvelukseen 3. meriekipaasiin Ebeling siirrettiin maaliskuussa 1863. 2. luokan kapteeniksi ylennettynä hänet määrättiin ensin potkurivene Shtshitin päälliköksi maaliskuussa 1868 ja sitten höyrylaiva Araksin päälliköksi toukokuussa 1868 ja höyrylaiva Volgan päälliköksi heinäkuussa 1870. Seuraavana vuonna hänet ylennettiin 1. luokan kapteeniksi. Ebeling erosi Volgan päällikkyydestä marraskuussa 1872, eron sotapalveluksesta hän sai kontra-amiraalina kesäkuussa 1879. ==Lähteet== Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston amiraalit‎ Luokka:Suomalaiset amiraalit Luokka:1800-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1886 kuolleet
Dawkinsia assimilis

Dawkinsia assimilis on särkien (Cyprinidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Sen kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Thomas C. Jerdon vuonna 1849. Lajia tavataan ainoastaan Intiasta. Se kasvaa tavallisesti noin 10 senttimetrin mittaiseksi, mutta pisimmillään se voi olla yli 11 senttimetriä pitkä. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin erittäin uhanalaiseksi lajiksi. == Lähteet == Luokka:Karpit Luokka:Uhanalaiset kalat
Mannström

Mannström on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Annika Mannström (s. 1964), suomalainen kilpapurjehtija ja lastenkirjailija * Kaarlo Merimaa, aik. Mannström (1902–1969), suomalainen apulaisjohtaja ja nuortenkirjailija * Karl Oskar Mannström (1852–1926), suomalainen pappi ja kirkkoherra * Oscar Mannström (1875–1938), ruotsalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija. * Sebastian Mannström (s. 1988), suomalainen jalkapalloilija.
Alexander Elfsberg

Alexander Elfsberg (18. tammikuuta 1826 Oulu – 23. maaliskuuta 1903 Pietari) oli suomalainen Venäjän keisarillisen laivaston kontra-amiraali. Krimin sodan alussa Elfsberg palveli fregatti Sisopolin vanhimpana upseerina risteilyllä Kaukasian rannikolla, 1854–1855 hän toimi Sevastopolin redillä Sevastopolin varuskunnan Titovin patterin päällikkönä. Hän haavoittui taisteluissa ja hänelle myönnettiin 1855 Pyhän Yrjön ritarikunnan 4. luokan ritariristi. Sodan jälkeen Elfsberg palveli potkurivene Vjugan päällikkönä Pietarin ja Kronstadtin välillä. Helmikuussa 1858 hänet siirrettiin venäläis- amerikkalaisen kauppakomppanian palvelukseen ja hän toimi Ajanin sataman päällikkönä 1858–1866. Elfsberg ylennettiin kapteeniluutnantiksi 1859 ja 2. luokan kapteeniksi 1866. Hän palasi merivoimien palvelukseen 1867, jolloin hänet siirrettiin klipperi Almazin päälliköksi Kronstadtiin. Tammikuussa 1861 hänet nimitettiin fregatti General-Admiralin päälliköksi, mutta jo helmikuussa hän siirtyi uudelleen kauppalaivastoon. Elfsberg ylennettiin 1. luokan kapteeniksi 1870, eron sotapalveluksesta hän sai sairauden takia kontra- amiraalina tammikuussa 1877. Siviilissä Elfsberg toimi Oy Kaukas Ab:n asiamiehenä Bakussa ja yhtiön konttoripäällikkönä Astrahanissa 1870–1874. Hänet nimitettiin Oy Kaukas i Merkurin toimitusjohtajaksi vuonna 1881. ==Lähteet== Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston amiraalit‎ Luokka:Suomalaiset amiraalit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1826 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet