EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Prism (Katy Perryn albumi)

Prism on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Katy Perryn neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 18. lokakuuta 2013. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 15, ja se pysyi listalla yhteensä 22 viikkoa. Albumin tekeminen alkoi Teenage Dream: The Complete Confectionin valmistumisen jälkeen. Albumin johdantosingle "Roar" julkaistiin Yhdysvaltain radioasemilla 10. elokuuta 2013 ja se pääsi Billboard Hot 100 -listan kärkisijalle. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Metacritic: 61/100Metacritic aggregate * Allmusic: Allmusic review * The A.V. Club: C+The A.V. Club * Entertainment Weekly: B+Entertainment Weekly * Rolling Stone: Rolling Stone == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Katy Perryn albumit
Lorraine-Dietrich

Lorraine-Dietrich oli vuosina 1908–1934 valmistettu ranskalainen automerkki. Automerkin edeltäjä oli vuosina 1897-1908 valmistettu De Dietrich -merkkinen auto. Aiemmin rautatievaunuja valmistanut De Dietrich alkoi 1897 valmistaa autoja Ranskan Lunévillessä. 1902 de Dietrich -tehdas palkkasi myöhemmin kuuluisan Ettore Bugatin suunnittelemaan nelisylinterisen kansiventtiilimoottorin, joka tuotti 18 kW. 1920-luvun taitteessa Lorraine- Dietrich alkoi varustaa valmistamiaan autoja kansiventtiilimoottorilla, jossa oli kuusi sylinteriä. Tärkein Lorraine-Dietrich-auto oli 1923 esitelty B3-6 -malli.Mobilisti 5/2012 Lorraine-Dietrich osallistui moniin autokilpailuihin. Vuosina 1924-1926 Le Mansin 24 tunnin ajossa Lorraine-Dietrich B3-6 Sport menestyi erinomaisesti. Lujan alustansa ja etujarrujensa ansiosta B3-6-malli oli Bentley 3.0 -loistoauton kilpailija. Autotehtaan omistanut de Dietrich -perhe myi osuutensa yhtiöstä, joka muutti nimensä vuonna 1928 Lorraineksi. == Lähteet == Mobilisti 5/2012 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Franschhoek Motor Museum, Etelä-Afrikka Luokka:Ranskalaiset automerkit Luokka:Lentokonemoottorivalmistajat
Kupukirjovahakas

Kupukirjovahakas (Hygrophorus korhonenii) on Suomessa yleinen syötävä metsävahakaslaji. Se muistuttaa suuresti harmaakirjovahakasta, mutta on tanakampi ja tummempi. Sillä on myös selkeämpi kuvioitus jalassa. Kyseessä on kuusen juurisieni. Mikroskooppisesti lajin itiöt ovat hieman pienemmät kuin harmaakirjovahakkaalla. Laji on kuvattu tieteelle vasta 1980-luvulla, vaikka se on suhteellisen yleinen ainakin paikoittain. Lajin tieteellinen nimi on annettu sienitieteilijän ja tietokirjailijan Mauri Korhosen kunniaksi. Laji on syötävä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Hygrophorus korhonenii, kupukirjovahakas @ Natural Fungi in Finland Kuvia. Luokka:Metsävahakkaat
Martti Kirsitie

Martti Tapio Kirsitie (11. helmikuuta 1943 Helsinki – 18. heinäkuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen radiotoimittaja, mainonnan suunnittelija ja mainostoimistojohtaja. Diplomaatin urasta haaveillut Kirsitie toimi 1960- ja 1970-luvun vaihteessa Yleisradion radiotoimittajana ja juonsi muun muassa suosittua viikoittaista Lista-ohjelmaa. Vuodesta 1972 Kirsitie omisti Helsingin Fredrikinkadulla sijaitsevan ravintola Angleterren, ennen kuin uusi omistaja Elanto teki siitä englantilaistyylisen pubin 1976. Sittemmin Kirsitie toimi copywriterina ja johtajana mainostoimistoissa, kuten ruotsalaislähtöisessä Anderson & Lembkessä aluksi Helsingissä ja sitten Lontoossa, kunnes 1984 muutti perheineen takaisin Suomeen U.S.P. Helsinki Oy:n toimitusjohtajaksi.Martti Kirsitie 6.8.2015: Akvarellini Erkki Ruuhisesta ”A bit of a divvy.” Erkki Ruuhisen verkkosivusto 6.8.2015. Viitattu 7.11.2015. Kirsitien ”brittiläisen sivistynyt” kirjoitustyyli teki hänestä yhden 1980-luvun arvostetuimmista ja palkituimmista mainonnan suunnittelijoista, ja hänet palkittiin ansioistaan Platinahuippu-palkinnolla Grafian Vuoden huiput 1989 -gaalassa. Vuodesta 1991 vuoteen 2008 Kirsitie toimi Farnish & Company Ltd. -mainostoimiston johtajana Lontoossa. Vuonna 1993 hän perusti Helsingissä Kensington Limited -nimisen pienkustantamon, joka aikoi julkaista suomalaisten klassikkojen uusintapainoksia. Vuonna 2000 Kirsitie ohjasi Yleisradiolle opetusohjelmasarjan Etälukio: Kansainväliset suhteet. ==Yksityiselämä== Martti Kirsitie avioitui Miss Maailma -tittelin vuonna 1957 voittaneen Marita Lindahlin kanssa vuonna 1970.http://lempimissit.suntuubi.com/?cat=70 Kirsitie jäi leskeksi Lindahlin kuoltua 21. maaliskuuta 2017. ==Teoksia== *Oljenkorsi: Selviytymiskirja. Helsinki: SLEY-kirjat 1995. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Suomalaiset mainonnan suunnittelijat Luokka:Britanniansuomalaiset Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Miklós Horthy nuorempi

Miklós Horthy de Nagybánya II (14. helmikuuta 1907 Pula, Itävalta-Unkari – 28. maaliskuuta 1993 Estoril, Portugali) oli Unkarin valtionhoitajana 1920 – 1944 toimineen amiraali Miklós Horthyn nuorempi poika. Nuoruudessaan Miklós Horthy nuorempi ja hänen vanhempi veljensä István, olivat aktiivisia jäseniä Unkarin partiopoikien roomalaiskatolisessa partiolippukunnassa, vaikka hän kuten Horthyn perhe oli protestanttisia kristittyjä. Miklós opiskeli eri yliopistoissa, kuten Wienissä, Badenissa ja Budapestissä valmistuen taloustieteelliseltä opintosuunnalta. Urheilu oli Miklókselle hyvin tärkeä. Henkilökohtaisesti hän oli aktiivi auto- ja moottoripyöräurheilija 1920-luvun lopulla. Seuraavalla vuosikymmenellä hänestä tuli näkyvä Unkarin urheiluelämän hahmo. Hän johti vuodesta 1930 Unkarin nyrkkeilyliittoa, 1933 Unkarin Uimaliittoa, 1934 Unkarin Tennisliittoa. Vuodesta 1939 hänet valittiin Unkarin kansallisen olympiakomitean puheenjohtajaksi ja Kansainvälisen olympiakomitean jäseneksi vuodesta 1939. Näissä tehtävissä hän oli aina vuoteen 1948 asti. IOC: Members of the International Olympic Committee since 1933 Heinäkuusta 1939 Miklós toimi Unkarin suurlähettiläänä Rio de Janeirossa, Brasiliassa. Hän toimi tehtävässä toukokuuhun 1942 asti, jolloin maiden diplomaattisuhteet katkesivat. Kun hänen vanhempi veljensä, István kuoli 1942, Miklós alkoi osallistua aktiivisemmin isänsä hallintoon. Hän tuki isänsä pyrkimyksiä Unkarin kuningaskunnan irrottamisessa akselivalloista. Tilanne Unkarissa muuttui merkittävästi 15. lokakuuta 1944, kun natsi-Saksa aloitti operaation. Operaatiossa Otto Skorzenyn iskuryhmä vangitsi Miklóksen ja uhkasi tappaa hänet, ellei hänen isänsä antaudu ja nimitä uutta saksalaismyönteistä hallitusta. Valta Unkarissa vaihtui, ja äärioikeistolainen Nuoliristi-puolue sai vallan ja muodosti hallituksen. Vanhempi Miklos vietiin kotiarestiin Baijeriin, kun taas nuorempi Miklós vietiin ensin Mauthausen-Gusenin keskitysleiriin, josta hänet siirrettiin sitten Dachaun keskitysleirille. Huhtikuun lopussa 1945 Miklós ja muita merkittäviä Dachaun vankeja vietiin Tiroliin, jossa SS luopui vangeista liittoutuneiden edetessä. Yhdysvaltain 5. armeija vapautti Miklósin nuoremman 5. toukokuuta 1945.Peter Koblank: Die Befreiung der Sonder- und Sippenhäftlinge in Südtirol, Online-Edition Mythos Elser 2006 Kesän 1945 hän oli vangittuna Caprin saarella Italiassa. Miklós siirtyi maanpakoon Brasiliaan, jossa osallistui emigranttijärjestöjen toimintaan. Vuodesta 1976 lähtien hän muutti Portugaliin, jossa hän asui jo hänen isänsä. Hän kuoli Lissabonin lähellä Estorilissa vuonna 1993. Häneltä oli kaksi 1920-luvulla syntynyttä lasta, tyttäret Zsófia ja Nicolette. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset poliitikot Luokka:Unkarilaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Suojoki (Somero)

Suojoki on kylä Somerniemellä Somerolla. ==Kylä== Kylä sijaitsee Somerniemen Oinasjärveltä Someron Terttilään johtavan yhdystien 2801 varrella ja sen lähimpiä naapurikyliä ovat saman tien varressa sijaitsevat Somerniemen Kaskisto ja Mäyrämäki.Lehtonen 1990: 505. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 25, mikä tekee siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan seitsemänneksi pienimmän. Naapurikylissä Kaskistossa, Suojoella ja Mäyrämäessä toimii kyläyhdistys, joka järjestää juhlia ja tapahtumia ja omistaa entisen Kaskiston koulurakennuksen, jota käytetään juhla- ja harrastustilana. ==Luonnonympäristö== Kylä rajoittuu etelässä Uskelanjoen latvahaaran Terttilänjoen lähdejärveen Halkjärveen, joka on koko Uskelanjoen vesistön suurin järvi. ==Historia== Historialtaan Suojoki, jonka keskiaikainen nimi oli Suonkanto, oli vuoteen 1766 saakka yksinäistalo mutta jaettiin tuolloin kahteen osaan: Ylitaloon eli Veikkolaan ja Alitaloon. Vuonna 1990 sekä Veikkolan että Ylitalon talot sijaitsivat alkuperäisillä paikoillaan yhdystien 2801 varrella, kulttuurihistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävä Veikkola Suojoen yksinäistalon vanhalla paikalla ja rakennus- ja kulttuurihistoriallisesti merkittävä Alitalo pienellä kumpareella siitä jonkin matkan päässä. Sittemmin kylään muodostui myös torppia ja myöhemmin lohkotiloja. Vuonna 1930 kylässä oli jo 16 itsenäistä tilaa.Lehtonen 1990: 144-149. Hallinnollisesti Suojoki on yhdessä naapurikyliensä Kaskiston ja Mäyrämäen kanssa yksi niistä eteläisen Someron kylistä, jotka alkujaan olivat osa varsinaissuomalaista Uskelan seurakuntaa, mutta tulivat liitetyiksi osaksi hämäläistä Someron seurakuntaa vuonna 1492.Alanen et al. 1999: 21-24. Kun Somerniemestä tuli Someron kappeliseurakunta 1600-luvun lopullaAlanen et al. 1999: 83-92., Suojoki, Kaskisto ja Mäyrämäki luettiin Someron emäseurakuntaan, vaikka kylien asukkaat käyttivätkin tai alkoivat viimeistään tuolloin käyttää Somerniemen kappelikirkkoaAlanen et al. 1999: 192-194. Kun Etelä-Someron kylät vuonna 1492 oli siirretty osaksi Someron seurakuntaa, jäivät ne edelleen maallisessa hallinnossa kuulumaan samoihin hallinnollisiin kokonaisuuksiin Uskelan puoleisten naapurikyliensä kanssa ja olivat näin osa Turun ja Porin lääniä kun Somero ja koko Somerniemen kappeli kuuluivat Hämeen lääniin. Vasta kun lääninrajat vuonna 1870 koko Suomessa yhtenäistettiin seurakuntarajojen kanssa, näistä kylistä tuli myös hallinnollisesti osa Hämeen lääniä muun Someron tavoin.Koskimies, Y. S. Kruunun hallinto. Teoksessa: Somerniemen seurakunnan itsenäistyessä Suojoki, Kaskisto ja Mäyrämäki tulivat osaksi Somerniemeä, mutta liitos toteutui Suojoen ja Kaskiston osalta vasta Someron kirkkoherran vaihtuessa vuonna 1927, vaikka muu Somerniemi oli muodostettu itsenäiseksi seurakunnaksi jo vuonna 1917. Mäyrämäen yksinäistalo, jonka Somerniemen kunta oli hankkinut omistukseensa vuonna 1922, liitettiin Somerniemeen jo vähän tätä ennen vuonna 1924.Alanen et al. 1999: 192-196. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Somerniemen kylät
Veikko Hietanen

Veikko Lauri Hietanen (12. maaliskuuta 1928 – 23. marraskuuta 2012) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteen maisteri. Hän oli suurlähettiläs Addis Abebassa ja Nairobissa vuosina 1971–1977, ulkoasiainministeriön neuvotteleva virkamies 1977–1981 ja suurlähettiläs Beirutissa ja Damaskoksessa 1981–Facta2001, WSOY 1981, 6. osa, palsta 321984Suomen suurlähetystö Damaskoksessa. Hietanen aloitti ulkomisteriön palveluksessa 1956 harjoittelijana ja sen jälkeen työtehtävissä ulkomailla eri maissa vuodesta 1958, kunnes siirtyi suurlähettilääksi Etiopiaan.Muistokirjoitus, Hs.fi Hietasen isä oli vuorineuvos Lauri Hietanen. == Lähteet == Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Marskinliljat

Marskinliljat (Eremurus) on soihtukasvien heimoon kuuluva suku. Se on välillä luokiteltu kuuluvaksi heinäpuukasveihin. Lajeja tunnetaan 35. == Ulkonäkö ja koko == Kukkien värejä ovat valkoinen, vaaleanpunainen ja keltainen. == Levinneisyys == Marskinliljoja tavataan luonnonvaraisina lähinnä Keski-Aasian vuoristossa. == Elinympäristö == Kasvit viihtyvät auringossa. Kasvupaikan tulee olla ravinteikas. Kasvi menestyy kuivassa tai kosteahkossa maassa. == Käyttö == Himalajanmarskinlija, jättimarskinlilja, tarhamarskinlilja ja keltamarskinlilja soveltuvat käytettäviksi kukkatarhassa sekä leikkokukkana. == Lajeja == * Anatolianmarskinlilja (Eremurus spectabilis) * Himalajanmarskinlija (Eremurus himalaicus) * Jättimarskinlilja (Eremurus robustus) * Keltamarskinlilja (Eremurus stenophyllus) * Tarhamarskinlilja (Eremurus × isabellinus)Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. * Rusomarskinlilja (Eremurus aitchisonii) * Okramarskinlilja (Eremurus fuscus) * Valkomarskinlilja (Eremurus lactiflorus) * Huiskumarskinlilja (Eremurus olgae) * Tiukumarskinlilja (Eremurus soogdianus) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Eremurus * Suomen Lajitietokeskus: Marskinliljat – Eremurus Luokka:Heinäpuukasvit
Amerikadeutscher Bund

Amerikadeutscher Bund eli German American Bund oli Yhdysvalloissa ennen toista maailmansotaa toiminut amerikansaksalainen natsijärjestö, jota johti Baijerissa syntynyt ensimmäisen maailmansodan veteraani Fritz Julius Kuhn. Järjestö järjesti jäsenilleen harjoitusleirejä ja marssiharjoituksia sekä boikotoi juutalaiskauppoja. 20\. helmikuuta 1939 järjestö sai noin 20 000 katsojaa tapahtumaansa New Yorkin Madison Square Gardenille. Pitämässään puheessa Kuhn kritisoi juutalaisia, Yhdysvaltain presidenttiä Franklin D. Rooseveltia sekä maan hallitusta. Sen sijaan hän ylisti George Washingtonia, jota hän piti "ensimmäisenä fasistina". Aluksi Natsi-Saksa tuki järjestöä, mutta myöhemmin se otti siihen etäisyyttä peläten sen toiminnan vaikuttavan negatiivisesti Saksan ja Yhdysvaltojen suhteisiin. Yhdysvallat kielsi järjestön toiminnan vuonna 1941. == Lähteet == Historia-lehti 8/2013, sivu 81 == Aiheesta muualla == Luokka:Kansallissosialistiset järjestöt Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt
Studio Killers (albumi)

Studio Killers on suomalais-tanskalais-englantilaisen samannimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 14. kesäkuuta 2013. Kappaleet "Ode to the Bouncer", "Eros And Apollo", "Jenny" sekä "Who Is In Your Heart Now?" on julkaistu myös singlenä. Albumi nousi julkaisupäivänään ensimmäisenä suomalaisvaikutteisena yhtyeenä Yhdysvaltojen iTunesin dance-listan ensimmäiseksi. Albumi saavutti ensimmäisen sijan myös Kanadan iTunesin dance- listalla. Suomen virallisella listalla albumi pysytteli yhtäjaksoisesti 12 viikkoa saavuttaen korkeimmillaan sijan 10. ==Kappaleet== Chubby Cherry, Dyna Mink sekä Goldie Foxx ovat kirjoittaneet albumin kaikki kappaleet, ellei listauksessa toisin mainita. Studio Killers on myös tuottanut albumin. == Arvostelut == * MuuMuse: MuuMuse * Nuorgam: 86/100Nuorgam * Soundi: Soundi ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 esikoisalbumit Luokka:Elektronisen musiikin albumit
Osmo Hiltunen

Osmo Hiltunen (11. toukokuuta 1918 Helsinki – 21. heinäkuuta 2006Kuka kukin on 2007, s. 1165. Otava, Helsinki 2006.) oli suomalainen juristi ja Korkeimman oikeuden jäsen vuosina 1978–1988. Hiltunen suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1948 ja sai varatuomarin arvon 1950. Hän työskenteli Helsingin raastuvanoikeudessa vuodesta 1952. == Lähteet == Luokka:Korkeimman oikeuden jäsenet Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Dustin Colquitt

Dustin Farr Colquitt (s. 6. toukokuuta 1982 Knoxville, Tennessee) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan lentopotkun potkaisija. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan Kansas City Chiefsissä. Ennen ammattilaisuraansa Tennesseen yliopistossa yliopistojalkapalloa pelannut Colquitt on valittu urallaan kerran NFL:n tähdistöotteluun, Pro Bowliin. ==Perhe== Colquittin suvussa on myös useita muita NFL-tason lentopotkun potkaisijoita. Hänen isänsä Craig, setänsä Jimmy ja pikkuveli Britton ovat kaikki pelanneet urallaan NFL:ssä. Britton edustaa tällä hetkellä Denver Broncosia, joka pelaa Kansas Cityn kanssa samassa divisioonassa. Näin ollen veljekset pelaavat aina vähintään kerran kaudessa toisiaan vastaan. Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bernie Leadon

Bernard Mathew ”Bernie” Leadon, III (s. 19. heinäkuuta 1947 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, laulaja ja lauluntekijä. Hän oli yksi Eagles-yhtyeen perustajajäsenistähttp://www.rollingstone.com/music/news/eagles-tour-will- feature-founding-guitarist-bernie-leadon-20130705. Eaglesia ennen hän soitti useammassa country rock -yhtyeessä, joista tunnetuin on The Flying Burrito Brothers. Leadon on multi-instrumentalisti, joka soittaa kitaraa, mandoliinia, banjoa, dobroa ja steel-kitaraa sekä laulaa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset rockmuusikot Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Randy Meisner

Randy Herman Meisner (8. maaliskuuta 1946 Scottsbluff, Nebraska, Yhdysvallat – 26. heinäkuuta 2023 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen muusikko ja lauluntekijä, joka oli yksi Eagles-yhtyeen perustajajäsenistä. Ennen Eaglesiä hän soitti Poco-yhtyeessä. Meisner soitti Eaglesissa vuosina 1971–1977. Hän soitti bassoa ja lauloi, toimien pääasiassa taustalaulajana, mutta laulaen myös solistina muutamilla kappaleilla, joista tunnetuin on hänen osin kirjoittamansa ”Take It to the Limit”. Eagles-uran jälkeen Meisner levytti kolme sooloalbumia. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset rockmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Paavo Hiltunen

Paavo Oskar Hiltunen (2. kesäkuuta 1923 Helsinki – 31. elokuuta 2013 Järvenpää) oli suomalainen juristi, hovioikeudenneuvos ja evankelista. Hiltunen valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1946, lakitieteen lisensiaatiksi ja varatuomariksi 1948. Hän toimi asianajajana 1945–1950 ja Helsingin hovioikeudessa hovioikeudenneuvoksena 1957–1987.Suomen Lakimiehet 1970, s. 216. Suomen Lakimiesliitto. Hänen väitöskirjansa hylättiin 1952, jonka jälkeen hän koki voimakkaan uskonnollisen heräämisen. Hiltunen oli julkisuudessa voimakkaiden moraalisten kannanottojensa vuoksi, muun muassa Hannu Salaman Juhannustanssit-kirjaa koskevassa keskustelussaHovioikeudenneuvos Paavo Hiltunen kuollut. Kotimaa 2.9.2013. sekä pastori Jouni Apajalahden Minimessu- kirjaa koskeneessa arvostelussaan. Hän kirjoitti kymmeniä uskonnollisia kirjoja sekä omaelämäkerrallisia teoksia.Hiltunen, Petri: Tuomari julisti Jumalan sanaa. (Muistokirjoitus.) Helsingin Sanomat 14.9.2013. Tutkija Ville Okkonen on luonnehtinut Hiltusen ajattelua oikeiston marginaaliin kuuluvaksi. Hiltunen uskoi, että maailmassa alkaa pian Raamatun profetioiden mukainen antikristillinen diktatuuri, josta Suomen 1970-luvun ”vasemmistovyöry” oli yksi oire. Hiltunen kuvasi omaa Raamatun lukutapaansa sanomalla, että se on samanlainen kuin Israelin entisillä kuninkailla. Paavo Hiltusen elämäkerta ilmestyi vuonna 2023. Sen nimi on Paavo Hiltunen, persoonallinen vaikuttaja. Kerkeän kirjurin syntymästä 100 vuotta. Kirjan on kirjoittanut Petri Hiltunen ja kustantanut Kuva ja Sana. == Teoksia == * Daavid ja Jeesus *Daavid kuningas * Eksyttäjät (yhdessä Leo Mellerin kanssa) *Huomenna sinä saavut (yhdessä Vuokko Hiltusen kanssa) *Huumausaineista vapauteen *Huumausaineongelma *Hätähuuto nuorten puolesta * Israel ja Aamuruskon Peura *Ja maa tuli täyteen väkivaltaa *Joosef, Egyptin valtias * Jumalanpilkka *Kaksinkertainen osa *Kenet Suomi valitsee *Kohti kaaosta * Koulu harhateillä *Kuole Pojan puolesta *Käykäämme oikeutta * Lain ja Evankeliumin mies * Laki harhateillä * Lopun ajan Israel *Marian kolmet kasvot * Matkalla diktatuuriin * Matkalla utopiaan * Minun menestysteologiani *Mitä Rudolf Steiner todella opetti *Nooan arkki - totta vai tarua? * Orjuudesta vapauteen *Politisoituva rikoslaki *Rakastatko? *Raportti terrorista * Rukous on rakkautta *Seitsemän palmikkoa *Seurakunnan viimeiset 3 1/2 vuotta * Siunauksia syvyydestä *Sulkasato * Suomi Maailma Kristityt * Super-uskovat *Suurin sanoma * Takaisin helluntaihin * Toronto- ilmiö läpivalaisussa *Tror du på ett evigt liv? *Viisi kiveä *Äkäpussi kesytetään * Älä lyö Kristusta == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset tuomarit‎ Luokka:Suomalaiset evankelistat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Boss (televisiosarja)

Boss on yhdysvaltalainen poliittinen draamasarja. Se kertoo fiktiivisestä Chicagon pormestarista Tom Kanesta, jolla on diagnosoitu dementoiva aivosairaus, Lewyn kappale -tauti. Sarjan pääosaa esittää Emmy- ja Golden Globe -palkittu näyttelijä Kelsey Grammer. Yhdysvalloissa sarja näkyy Starz -maksukanavalla, kun taas Suomessa sarjaa esittää Yle TV2. Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:Starzin televisio-ohjelmat
Pentti Hintikka

Pentti Kalervo Hintikka (27. tammikuuta 1913 Viipuri – 25. heinäkuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen teollisuusjohtaja, koulutukseltaan diplomi- insinööri. Hän oli Pohjolan Voiman pääsuunnittelija 1952–1957 ja toimitusjohtaja 1958–1978. Vuorineuvoksen arvon hän sai 1972.Facta2001, WSOY 1981, 6. osa, palsta 73 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Bertel Hintze

Bertel Olof Hintze (14. toukokuuta 1901 Helsinki – 3. heinäkuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen taidehistorioitsija, joka toimi Helsingin Taidehallin intendenttinä vuosina 1928–1968. __NOTOC__ Hintze väitteli vuonna 1926 Helsingin yliopistossa filosofian tohtoriksi tutkielmalla, joka käsitteli R. W. Ekmania. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1965. Hintze tutki varsinkin 1800-luvun suomalaista maalaustaidetta.Facta 2001, osa 6, p. 73. WSOY 1981. Hän oli myös yksi Nykytaide ry:n perustajista vuonna 1939, ja hän toimi yhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana vuoteen 1954 saakka. Hintzen merkittävimpiin teoksiin kuuluu kolmiosainen elämäkerta Albert Edelfeltistä (1942–1944). Hintze haastatteli teosta varten Edelfeltin ystäviä ja aikalaisia, kuten Ville Vallgrenia. Elämäkerrassa käsitellään Edelfeltin uraa, avioliittoa ja taloudellista tilannetta. == Julkaisuja == *Robert Wilhelm Ekman, 1926 *Modern konst 1–2, 1928, 1930 *Albert Edelfelt 1–3, 1942–1944, suom. 1953. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Kruskopf, Erik & Paloposki Hanna-Leena (toim.): Taiteen maailmanmies: Bertel Hintze 1901–1969. Helsinki: Valtion taidemuseo, 1998. ISBN 951-583-041-9. ** == Aiheesta muualla == * * Bertel Hintze : Vanhan taiteen maailma uudelleen päivänvaloon. Piirteitä venäläisestä ikonimaalauksesta, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 16.04.1933, nro 16, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset taidehistorioitsijat Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Kopila

Kopila on kylä Somerniemellä Somerolla. Kylä sijaitsee seututien 280 varrella ja sen lähimpiä naapurikyliä Somerniemellä ovat Oinasjärvi lännessä ja Viuvala idässä.Lehtonen 1990: 505. Etelässä kylä rajoittuu Nummen Leppäkorven kylään ja kaakkoiskulmastaan myös Pusulan Marttilan kylään. Vuoden 2010 lopussa kylässä oli 78 asukasta, mikä teki siitä asukasluvultaan Someron 47 varsinaisesta kylästä 28:nneksi suurimman. Yhdessä Somerniemen Oinasjärven, Jakkulan ja Viuvalan kanssa Kopila on yksi Karjaanjoen vesistöön kuuluvan Oinasjärven rantakylistä. Kylän itärajana Somerniemen Viuvalan kylää vastaan on Oinasjärvestä alkava ja Nummen Pitkäjärveen Lohjalla laskeva Pitkiönjoki. Pitkiönjoen varressa sijaitseva 12 metriä korkea siirtolohkare Pitkäpaasi on rajakivenä Someroon nykyisin kuuluvien Somerniemen Viuvalan ja Kopilan sekä Lohjaan nykyisin kuuluvien Nummen Leppäkorven ja Pusulan Marttilan välillä. Historiallisesti Kopilan kylä on ollut samaa jakokuntaa viereisen Oinasjärven kylän kanssa ja kylän vanha tontti on sijainnut lähellä Oinasjärven rantaa. Vuoteen 1543 Kopila oli yksinäistalo, mutta jaettiin sitten kahtia. 1650-luvulla kylän taloista muodostettiin Kopilan kartano.Lehtonen 1990: 96-97. Kopilan kylän vanhalla kylätontilla sijaitseva, 1840-1860-lukujen välillä rakennettu Kopilan kartanon päärakennus on rakennus- ja kulttuurihistoriallisesti merkittävä.Lehtonen 1990: 99-100. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Somerniemen kylät
Ari Lohenoja

Ari Tapani Lohenoja (s. 13. toukokuuta 1958) on suomalainen entinen levy- yhtiöjohtaja, televisiotuottaja ja Puolustusvoimien markkinointiasiantuntija. Helsinkiläinen Lohenoja pääsi jo teinipoikana tekemään Yleisradiolle ohjelmasarjaa Huippuhittejä ja juontamaan Nuorten Radiota. Radio- ja tiskijukan työt jatkuivat opiskeluvuosina Turun kauppakorkeakoulussa. Lohenoja teki 15-vuotisen uran levy-yhtiöissä, ensin CBS:llä, josta siirtyi Warner Musicin markkinointipäälliköksi edistämään muun muassa Kaija Koon ja Taikapeilin levymyyntiä. Warnerilta Lohenoja siirtyi Sony Musiclle suomalaisen musiikin, kuten Aki Sirkesalon, markkinoijaksi. Vuonna 1998 Lohenoja kutsuttiin mainoselokuvista televisio-ohjelmien tuottajaksi laajentuneen Storyfilmin yhdistetyksi markkinointi- ja varatoimitusjohtajaksi, myöhemmin toimitusjohtajaksi. Storyfilmin menestysohjelmiksi tuolloin nousivat tv-sarja Aaken ja Sakun kesäkeittiö sekä 1960-luvulle sijoittuva musiikkisarja Iskelmäprinssi. 2000-luvun alussa Ari Lohenoja työskenteli Fremantle Mediassa ja Filmiteollisuus Finen omistaman Mediastationin varatoimitusjohtajana. Vuosikymmenen puolessavälissä hän siirtyi Puolustusvoimien viestintäosastolle vastaamaan markkinoinnin suunnittelusta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset musiikkivaikuttajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Suomalaiset televisiotuottajat Luokka:Elävät henkilöt
For The Imperium

For The Imperium on vuonna 2008 perustettu suomalainen crossover metal -yhtye. Yhtye julkaisi Warner Music Finlandin kautta 2011 nimialbuminsa, joka nousi Suomen virallisella listalla sijalle 26 ja Rumban listalla sijalle 5.IfpiRumba Yhtye on tullut tunnetuksi energisestä lavaesiintymisestään ja omaperäisistä kappaleistaan.Imperiumi Toinen albumi Hail The Monsters julkaistiin maaliskuussa 2013, josta singlenä julkaistun "Sudden Deathin" musiikkivideo joutui sensuurin kouriin Britanniassa.Iltasanomat.fi For the Imperium on esiintynyt ahkerasti ympäri Suomea sekä lämmitellyt Devin Townsend Projectia Britannian kiertueella.Warner == Historia == For The Imperium on perustettu Helsingissä 2008, kun muualta muuttaneet opiskelutoverit tutustuivat toisiinsa. Yhtye julkaisi itse kaksi EP:tä, jotka herättivät huomiota ja saivat ylistäviä arvioita musiikkimedioissa. Warner Music Finland kiinnitti yhtyeen riveihinsä 2010 ja A&R-henkil;öksi tuli Asko Kallonen.VarusmiesliittoGloom === Esikoisalbumi === Ensimmäisen pitkäsoiton äänitykset alkoivat 2010 Kari Huikurin johdolla Scandal Studiolla Helsingissä. Albumi sai myönteisiä arvioita mediassa, ja singlet "Pike River" ja "Creator" saivat radiosoittoa muun muassa YleX:llä ja Radio Rockilla.Toni Laaksonen, Ylex Ensialbumin julkaisi koko Euroopassa huhtikuussa 2012 saksalainen Lifeforce-yhtiö. Euroopan painos sisälsi yhden ennenjulkaisemattoman kappaleen "He's a Whore", joka on alun perin Cheap Trick -yhteen tuotantoa.For the Imperium lainaa Cheap Trickiä, Uutinen, Warner MusicRytmi.com === Hail the Monsters === Hail the Monsters julkaistiin 2013. Albumin on tuottanut ja äänittänyt Kari Huikuri Scandal Studiolla, miksannut Miitri Aaltonen ja masteroinut Mika Jussila Finnvox-studiolla.http://kaaoszine.fi/for-the- imperium-haastattelu-2013/ Levyltä julkaistu single "Sudden Death" joutui musiikkivideonsa takia brittiviranomaisten sensuurin kouriin. Levy sai kiitettäviä arvioita kriitikoilta musiikkilehdistössä ja Metal Hammer nosti yhtyeen "Hot New Band" -poiminnaksi. For The Imperium on esiintynyt ahkerasti ympäri Suomea sekä lämmitellyt Devin Townsend Projectia Britannian kiertueella. Yhtye on esiintynyt muun muassa Qstock- ja Tuska-festivaaleilla kesällä 2012 ja lämmitellyt Children of Bodomia syyskuussa 2013.http://www.inferno.fi/uutiset/children-of-bodom-kiertaa-syyskuussa- suomea/ Yhtye esiintyi vuonna 2014 myös Wacken Open Air -festivaaleilla. ==Jäsenet== * Hakim Hietikko – laulu (2008–) * Tuomas Rauhala – rummut (2008–) * Panu Rauhala – koskettimet (2014–) * Ossi Maristo – kitara (2016–) * Jyri Helko – bassokitara (2008–2016) * Joona Björkroth – kitara (2014–2016) * Ville Suorsa – kitara (2008–2014) == Diskografia == === Studioalbumit === * * === EP:t === * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yhtyeen virallinen kotisivu * For the Imperium Facebookissa Luokka:Suomalaiset metalliyhtyeet
Gorensteinin–Haradan teoreema

Äärellisten ryhmien teoriassa Gorensteinin–Haradan teoreema on lause, joka luokittelee ne äärelliset yksinkertaiset ryhmät, joiden sektionaalinen 2-rankki on korkeintaan neljäGorenstein, D. & Harada, Koichiro (1973): Finite groups of sectional 2-rank at most 4, in Gagen, Terrence & Hale, Mark P. Jr. & Shult, Ernest E., Finite groups '72. Proceedings of the Gainesville Conference on Finite Groups, March 23-24, 1972, North-Holland Math. Studies 7, Amsterdam: North-Holland, pp. 57–67, ISBN 978-0-444-10451-9, MR0352243Gorenstein, D. & Harada, Koichiro (1974): Finite groups whose 2-subgroups are generated by at most 4 elements, Memoirs of the American Mathematical Society 147, Providence, R.I.: American Mathematical Society, ISBN 978-0-8218-1847-3, MR0367048. Tulos on osa äärellisten yksinkertaisten ryhmien luokittelua. Lauseen todistus julkaistiin 464-sivuisessa artikkelissa. Äärellisillä yksinkertaisilla ryhmillä, joiden sektionaalinen 2-rankki on vähintään viisi, on Sylowin 2-aliryhmät, joilla on itsekeskittävä normaali aliryhmä, jonka rankki on vähintään kolme. Tästä seuraa, että nämä ovat joko komponenttityyppisiä tai karakteristikan kaksi tyyppisiä. Siten Gorensteinin–Haradan lause jakaa äärellisten yksinkertaisten ryhmien luokittelun näihin kahteen osaan. == Lähteet == Luokka:Ryhmäteoria Luokka:Matemaattiset teoreemat
Suojoki (täsmennyssivu)

Suojoki voi viitata seuraaviin: * Suojoki, Ääniseen laskeva joki Karjalan tasavallassa Venäjällä. Tähän liittyy: ** Suojoen vesistö, Ääniseen laskeva vesistö Karjalan tasavallassa Venäjällä * Suojoki, Kokemäenjokeen laskeva joki Huittisissa * Suojoki, joki Äänekoskella * Suojoki, kylä Naistenjärven kunnan eteläosassa Karjalan tasavallan Suojärven piirissä Venäjällä * Suojoki, kylä Somerniemellä Somerolla Suomessa * Sukunimenä: ** Niilo Suojoki (1908–1969), suomalainen taidemaalari, Kuhmoisten Riihigallerian perustaja.
Aberdourin linna

Aberdourin linna sijaitsee Aberdourissa, Skotlannissa. Se on yksi vanhimmista ajoitetuista linnoista Skotlannissa, vanhimmat osat ovat 1200-luvulta. Historic Scotland -järjestön hallinnassa oleva linna on avoin yleisölle ympärivuotisesti. == Historia == Sir Alan de Mortimer sai Aberdourin paronikunnan avioliiton kautta haltuunsa vuonna 1126, jolloin tornin arvioidaan rakennetun. Linna siirtyi vuonna 1351 Sir James Douglasin omistukseen ja säilyi Douglasien omistuksessa 1900-luvulle. Tornia laajennettiin 1400-luvulla. Linnaa laajentanut Mortonin 4. jaarli James Douglas sai inspiraatiota Hampton Courtin ja muiden palatsien terassipuutarhoista. Mortonit ostivat viereisen Cuttlehill Housen vuonna 1725, koska linna oli vahingoittunut kahdessa tulipalossa asuinkelvottomaksi. Itäsiipi tosin korjattiin. Valtion hallinnassa linna on ollut vuodesta 1924. == Puutarha == pienoiskuva|Kivinen kyyhkyslakka Linnalla on ollut puutarha ainakin vuodesta 1540, jolloin kyyhkyslakasta on ensimmäinen maininta. Kyyhkyslakalla on erikoinen mehiläispesää muistuttava muoto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Fifen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Skotlannin linnat
Saksan 170. jalkaväkidivisioona

170\. jalkaväkidivisioona () oli Saksan maavoimienn jalkaväkiyhtymä toisessa maailmansodassa. == Perustaminen == Wherkreis X perusti divisioonan 1. joulukuuta 1939 Münsterin sotaharjoitusalueella. Siihen liitettiin tammikuussa 1940 kenttätäydennyspataljoonat 28 ja 30, jotta sen miesvahvuus saataisiin täydennettyä. == Historia == Divisioona sai tulikasteensa Tanskan valtauksessa, mistä se siirrettiin heinäkuussa 1940 16. armeijan XXXII armeijakuntaan Lilleen ja edelleen armeijakunnan mukana 9. armeijaan elokuussa. Marraskuussa divisioona siirrettiin saman armeijan XXXXIII armeijakuntaan. Divisioona siirrettiin toukokuussa 1941 Ploestiin, josta se aloitti operaatio Barbarossan alkaessa Etelän armeijaryhmään liitetyn 11. armeijan LIV armeijakunnan osana etenemisen Neuvostoliittoon. ==Komentajatlexikon-der-wehrmacht== * kenraaliluutnantti Walter Wittke 1. joulukuuta 1939 - 8. tammikuuta 1942 * kenraaliluutnantti Erwin Sander 8. tammikuuta 1942 - 15. helmikuuta 1943 * kenraaliluutnantti Walther Krause 15. helmikuuta 1943 - 15. helmikuuta 1944 * kenraalimajuri Franz Griesbach 15.-16. helmikuuta 1944 * kenraalluutnantti Siegfried Hass 16. helmikuuta 1944 - == Lähteet == 170
Sinililjat

Kevättähdet eli sinililjat (Scilla) on parsakasvien (Asparagaceae) heimoon kuuluva suku. Ne luokiteltiin aikaisemmin toisinaan liljakasveihin ja toisinaan hyasinttikasveihin. Niiden läheisimpiä sukulaisia ovatkin hyasintit (Hyacinthus), helmililjat (Muscari) ja posliinihyasintit (Puschkinia). Scilla- suvussa on noin 90 lajia. Aiemmin se on käsitetty laajempana, mutta nykyisin siihen kuuluneista lajeista erotetaan kellosinililjat (Hyacinthoides), sinililjat (Othocallis) ja lumotähdet (Prospero) ja toisaalta yhdistetään välillä eri sukuna käsitelty Chionodoxa. Myös mesisinililjojen (Nectaroscilla) suku erotetaan mahdollisesti. == Ulkonäkö ja koko == Kukat ovat sinisiä, valkoisia tai sinivalkoisia. == Levinneisyys == Sinililjoja esiintyy luonnonvaraisina Euroopassa, Aasiassa ja jonkin verran myös Afrikassa. == Elinympäristö == Kasvit viihtyvät yleensä auringossa tai puolivarjossa, mutta osa lajeista menestyy myös varjossa. Maan tulee olla kosteahko tai kostea ja ravinteikas. == Käyttö == Pikku-, espanjan-, persian- ja idänsinililjaa käytetään koristekasveina kukkatarhoissa, ja ne sopivat myös kivikkoon. Pikku-, espanjan-, englannin- ja idänsinililja sopivat rodo- ja metsäpuutarhaan. == Lajeja == * Atlantinsinililja (Scilla verna) * Englanninsinililja (Scilla non-scripta eli Hyacinthoides non-scripta) * Espanjansinililja (Scilla hispanica eli Hyacinthoides hispanica) * Huiskusinililja (Scilla hyacinthoides, syn. Nectaroscilla hyacinthoides) * Idänsinililja (Scilla siberica eli Othocallis siberica) * Isokevättähti (Scilla luciliae) * Isosinililja (Scilla peruviana) * Jättisinililja (Scilla latifolia) * Kanariansinililja (Scilla dasyantha) * Kirjokevättähti (Scilla forbesii) * Madeiransinililja (Scilla madeirensis) * Persiansinililja (Scilla mischtschenkoana) * Pikkusinililja (Scilla bifolia) * Sinikevättähti (Scilla sardensis) * Sieväsinililja (Scilla amoena) * Syyssinililja (Scilla autumnalis) eli syyslumotähti (Prospero autumnale) * Unkarinsinililja eli dalmatiansinililja (Scilla litardierei, syn. Nectaroscilla litardierei) * Verisinililja (Scilla haemorrhoidalis) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sinililjat ja kevättähdet (Scilla) *Suomen Lajitietokeskus: Kevättähdet – Scilla *Funet: Sinililjat (Scilla) *United States Department of Agriculture (USDA): Scilla *
Saksan 198. jalkaväkidivisioona

198\. jalkaväkidivisioona () oli Saksan maavoimien jalkaväkiyhtymä toisessa maailmansodassa. == Perustaminen == Divisioona perustettiin 1. joulukuuta 1939 Prahan/Pilsenin alueen täydennysjoukoista. Siihen liitettiin 17. tammikuuta 1940 Landwehrin 35. jalkaväkirykmentti, jotta sen miesvahvuus saataisiin täydennettyä. == Historia == Divisioona sai tulikasteensa Tanskan valtauksessa, mistä se siirrettiin kesäkuussa 1940 1. armeijaan Epinaliin ja Vesouliin ja edelleen heinäkuussa saman armeijan XII armeijakuntaan itäisen Ranskan miehitysjoukoksi. Syyskuussa divisioona siirrettiin 2. armeijan XIV armeijakuntaan ja lokakuussa edelleen XXXXV armeijakuntaan. Se siirrettiin armeijakunnan mukaan 1. armeijaan marraskuussa ja joulukuussa divisioona siirrettiin XXVII armeijakuntaan. Divisioona siirrettiin huhtikuussa 1941 12. armeijan XI armeijakunnan mukana Romaniaan, josta se aloitti operaatio Barbarossan alkaessa Etelän armeijaryhmään liitetyn 11. armeijan XXX armeijakunnan osana etenemisen Neuvostoliittoon. ==Komentajatlexikon-der- wehrmacht== * jalkaväenkenraali Otto Röttig 10. tammikuuta 1940 - 10. huhtikuuta 1942 * kenraalimajuri Albert Buck 10. huhtikuuta - 27. elokuuta 1942 * jalkaväenkenraali Ludwig Müller 27. elokuuta 1942 - 5. helmikuuta 1943 * kenraaliluutnantti Hans-Joachim von Horn 5. helmikuuta 1943 - 1. kesäkuuta 1944 * kenraalimajuri Otto Richter 1. kesäkuuta - 1. elokuuta 1944 * kenraaliluutnantti Kurt Oppenländer 1.-5. elokuuta 1944 * kenraalimajuri Alfred Kuhnert 5. elokuuta - 1. syyskuuta 1944 * kenraalimajuri Otto Schiel 1. syyskuuta 1944 - 18. tammikuuta 1945 * kenraalimajuri Konrad Barde 18. tammikuuta - 26. huhtikuuta 1945 * kenraaliluutnantti Helmuth Städke 26. huhtikuuta 1945 - == Lähteet == 198
Tähdikit

Tähdikit eli liljatähdikit eli valkotähdikit eli linnunmaidot (Ornithogalum) on parsakasvien heimoon kuuluva suku, johon kuuluu 50 - 300 lajia lähteestä riippuen. == Ulkonäkö ja koko == Tähdikkien kukat ovat pääsääntöisesti valkoisia, mutta myös oransseja ja keltaisia kukintoja löytyy. Tähdikit kasvatetaan sipuleista. == Levinneisyys == Tähdikkejä esiintyy luonnonvaraisina Euroopassa, Afrikassa ja Länsi-Aasiassa. == Elinympäristö == Kasvit viihtyvät auringossa tai puolivarjossa. Maan tulee olla kosteahko ja ravinteikas. == Käyttö == Tähdikkejä käytetään koristekasveina. Sarjatähdikki sopii kivikkoon ja harjupuutarhaan. Nuokkutähdikki sopii metsäpuutarhaan ja leikkokukaksi. == Lajeja == * Arabiantähdikki (Ornithogalum arabicum) * Iltatähdikki (Ornithogalum boucheanum, syn. Honorius boucheanus) * Kellotähdikki, kellohyasintti (Ornithogalum candicans) * Mäkitähdikki (Ornithogalum collinum) * Välimerentähdikki (Ornithogalum divergens) * Oranssitähdikki (Ornithogalum dubium) * Arotähdikki (Ornithogalum fischerianum) * Peitsitähdikki (Ornithogalum lanceolatum) * Jättitähdikki (Ornithogalum magnum) * Vuoritähdikki (Ornithogalum montanum) * Balkanintähdikki (Ornithogalum narbonense) * Nuokkutähdikki (Ornithogalum nutans, syn. Honorius nutans) * Turkintähdikki (Ornithogalum oligophyllym) * Krimintähdikki (Ornithogalum ponticum) * Eteläntähdikki (Ornithogalum pyramidale) * Pyreneittentähdikki, pyreneidentähdikki (Ornithogalum pyrenaicum) * Kapintähdikki (Ornithogalum saundersiae) * Afrikantähdikki (Ornithogalum thyrsoides) * Sarjatähdikki (Ornithogalum umbellatum) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ornithogalum * Suomen Lajitietokeskus: Liljatähdikit – Ornithogalum * ITIS: Ornithogalum * Flora of North America: Ornithogalum *
Onnimanni

Onnimanni on Lastenkirjainstituutin julkaisema suomalainen kulttuurilehti, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Sen tehtävä on edistää lasten- ja nuortenkirjallisuutta ja sen tutkimusta. Lehdessä julkaistaan muun muassa haastatteluja, teemakatsauksia ja tutkimusartikkeleita, joissa esitellään niin uutuuskirjallisuutta ja klassikoita kuin niiden tekijöitäkin. Lisäksi lehti raportoi ja uutisoi alan palkinnoista, tapahtumista, kampanjoista ja ilmiöistä. Lehdessä julkaistaan vuosittain arviot noin 120–150 lasten- ja nuortenkirjasta. Lisäksi siinä käsitellään alan tutkimus- ja lähdekirjallisuutta. Kirjoittajat ovat lasten- ja nuortenkirjallisuuden asiantuntijoita, esimerkiksi tutkijoita, opettajia, kirjastonhoitajia, kirjailijoita ja kuvittajia. Onnimannin edeltäjä oli Lastenkirjainstituutin perustamisvuodesta 1978 asti ilmestynyt Suomen Nuorisokirjallisuuden Instituutin Tiedote. Lehti ilmestyi ensimmäisen kerran nimellä Onnimanni vuonna 1985. Vuonna 1990 Onnimanni alkoi ilmestyä neljä kertaa vuodessa. Vuodesta 2006 se on ilmestynyt nelivärisenä. Lehden päätoimittajana toimi vuosina 1988–2018 kirjailija Tuula Korolainen. Hänen jälkeensä päätoimittajaksi valittiin tietokirjailija ja lastenkirjallisuuden tutkija FT Päivi Heikkilä-Halttunen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset kirjallisuuslehdet
Saksan 14. panssaridivisioona

14\. panssaridivisioona () oli Saksan maavoimien panssariyhtymä, joka osallistui toisessa maailmansodassa sotatoimiin. == Perustaminen == Wehrkreis IV perusti lokakuussa 1934 Dresdenissä divisioonan peitenimellä Artillerieführer IV., jonka nimi vaihdettiin Saksan irtautuessa Versailles'n rauhan rajoituksista 15. lokakuuta 1935 4. jalkaväkidivisioonaksi. Sen yksiköt muodostettiin Reichswehrin 4. jalkaväkidivisioonasta. Divisioonan esikunta oli sijoitettu Dresdeniin. == Palvelus == Divisioona oli toukokuussa 1939 Sleesiassa ja se asetettiin liikekannalle 18. elokuuta. Puolan offensiivin alkaessa divisioona ylitti rajan 1. syyskuuta Guttenbergistä osallistuen taisteluihin Lublinitzissä, Mokrsescissä ja Kielcessä. Se osallistui Veikselin ylimenoon Anapolissa sekä eteni sen jälkeen Krasnislawiin. Taisteluiden päätteeksi se osallistui vielä sotatoimiin Lublinissa, Pulawyssä ja Wlodawassa. Divisioona siirrettiin länteen joulukuussa 1939 ja se ryhmittyi Reininmaalle. Divisioona ylitti Ranskan rajan 10. toukokuuta 1940 St. Vithin kaakkoispuolella. Sotatoimien päättyessä divisioona oli Cherissä. Heinäkuussa se siirrettiin takaisin kotivaruskuntiin Saksaan, missä divisioonasta muodostettiin 14. panssaridivisioona 15. elokuuta 1940 Milowitzin ja Königsbrückin koulutusalueilla. Marraskuussa divisioona liitettiin armeijaryhmä C:n 11. armeijan XLVI armeijakuntaan, mistä se siirrettiin helmikuussa 1941 edelleen armeijaryhmä B:n 17. armeijan XLVII armeijakuntaan. Divisioona oli marraskuussa armeijan reservinä Unkarissa. == Komentajat == ;4. jalkaväkidivisioonan komentajatLexikon der Wehrmacht 4. jalkaväkidivisioona: *kenraaliluutnantti Erich Raschick 1. lokakuuta 1934 – 10. marraskuuta 1938 * jalkaväenkenraali Erik Hansen 10. marraskuuta 1938 – 15. elokuuta 1940 ;14. panssaridivisioonan komentajatLexikon der Wehrmacht 14. jalkaväkidivisioona: * jalkaväenkenraali Erik Hansen 15. elokuuta – 1. lokakuuta 1940 * kenraaliluutnantti Heinrich von Prittwitz und Gaffron 1. lokakuuta 1940 – 22. maaliskuuta 1941 * panssarikenraali Friedrich Kühn 22. maaliskuuta 1941 – 1. heinäkuuta 1942 * kenraaliluutnantti Ferdinand Heim 1. heinäkuuta – 1. marraskuuta 1942 * kenraaliluutnantti Hans Freiherr von Falkenstein 1.–16. marraskuuta 1942 * kenraaliluutnantti Johannes Baessler 16.–26. marraskuuta 1942 * kenraalimajuri Martin Lattmann 26. marraskuuta 1942 – 1. huhtikuuta 1943 * kenraaliluutnantti Friedrich Sieberg 1. huhtikuuta – 29. lokakuuta 1943 * kenraaliluutnantti Martin Unrein 29. lokakuuta 1943 – 5. syyskuuta 1944 * kenraalimajuri Oskar Munzel 5. syyskuuta – 1. joulukuuta 1944 * kenraaliluutnantti Martin Unrein 1. joulukuuta 1944 – 10. helmikuuta 1945 * eversti Friedrich-Wilhelm Jürgen 10. helmikuuta – 15. maaliskuuta 1945 * eversti Karl Grässel 15. maaliskuuta 1945 – antautumiseen == Lähteet == * ===Viitteet=== 14
14\. divisioona

14\. divisioona voi tarkoittaa seuraavia asioita: == Asevoimien yhtymät == ;Suomi * 14. divisioona (jatkosota) ;Muut maat * Saksan 14. jalkaväkidivisioona * Saksan 14. panssaridivisioona
Recharged

Recharged on yhdysvaltalaisen Linkin Park -yhtyeen toinen remix-albumi, joka julkaistiin 29. lokakuuta 2013. Albumi sisältää uudelleentulkintoja yhtyeen vuonna 2012 julkaistulta Living Things -albumilta. Lisäksi albumilla on ”A Light That Never Comes” -kappale, jonka yhtye teki yhdessä Steve Aokin kanssa. Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 38. == Kappaleet == == Kokoonpano == ;Linkin Park * Chester Bennington – laulu * Rob Bourdon – rummut * Brad Delson – kitara, taustalaulu; lisälaulu kappaleessa "Until It Breaks"; syntetisaattori kappaleessa "Burn It Down"; sampleri kappaleissa "Lies Greed Misery", "Castle of Glass" ja "Victimized"; akustinen kitara kappaleessa "Castle of Glass" * Dave Farrell – basso, taustalaulu; sampleri kappaleissa "Lost in the Echo", "Lies Greed Misery" ja "Victimized" * Joe Hahn – levysoittimet, samplet, ohjelmointi, taustalaulu * Mike Shinoda – laulu, kitara, koskettimet, piano, syntetisaattori; jousisoittimet ja torvet kappaleessa "Castle of Glass" ;ja * Steve Aoki - ohjelmointi, tuotanto kappaleessa "A Light That Never Comes" == Arvostelut == * Metacritic: 49/100Metacritic aggregate * Allmusic: Allmusic review * NME: 5/10NME == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 remix-albumit Luokka:Linkin Parkin albumit Luokka:Mike Shinodan tuottamat albumit
Karin Oberhofer

Karin Oberhofer (s. 3. marraskuuta 1985) on italialainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. ==Arvokilpailut== Oberhofer on saanut EM-hopeaa naisten viestissä Ridnaun-Val Ridannassa 2011. Oberhofer osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 Oberhofer oli mukana Italian pronssia saavuttanessa viestijoukkueessa. Sotšin olympialaisista 2014 Oberhofer voitti pronssia sekaviestissä Italian joukkueessa, sijoittui neljänneksi sprintissä ja kahdeksanneksi takaa- ajokilpailussa. Kontiolahdella 2015 Oberhofer voitti pronssia yhteislähdössä ja Italian viestijoukkueessa. Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa Oberhofer voitti pikakilpailun pronssia Forni Avoltrissa 2013. ==Maailmancup== Oberhofer saavutti ensimmäisen palkintosijansa ampumahiihdon maailmancupin osakilpailussa oltuaan toinen Hochfilzenin pikakilpailussa kaudella 2014–2015. Cupin kokonaistilanteessa hän on sijoittunut parhaimmillaan kymmenenneksi kaudella 2014–2015. Oberhofer lopetti uransa ampumahiihtäjänä keväällä 2018. ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset ampumahiihtäjät Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
15\. divisioona

15\. divisioonaoi tarkoittaa seuraavia asioita: == Asevoimien yhtymät == ;Suomi * 15. divisioona (jatkosota) ;Muut maat * Saksan 15. jalkaväkidivisioona * Saksan 15. panssaridivisioona * 15. Waffen-SS-divisioona (1. latvialainen)
Saksan 33. jalkaväkidivisioona

33\. jalkaväkidivisioona () oli Saksan maavoimien yhtymä, joka osallistui toisessa maailmansodassa sotatoimiin länsirintamalla. == Perustaminen == Wehrkreis XII perusti divisioonan 1. huhtikuuta 1936 Darmstadtissa. Siihen kuuluivat 104., 110. ja 115. jalkaväkirykmentit. == Palvelus == Divisioona asetettiin liikekannalle 26. elokuuta 1939, jolloin se siirrettiin rajanvalvontaan Saarin-Karlsruhen alueelle. Se ylitti Belgian rajan 10. toukokuuta 1940 osallistuen sotatoimiin Belgiassa ja Ardennien alueella sekä etenemiseen Sommesta Loireen. Ranskan antauduttua divisioona oli miehitystehtävissä, kunnes se syyskuussa palasi Wehrkreis XII:n hallintaan. Divisioonasta muodostettiin vielä samana vuonna 11. marraskuuta 15. panssaridivisioona. == Komentajat lexikon-der-wehrmacht == *jalkaväenkenraali Eugen Ritter von Schobert perustamisesta - 4. helmikuuta 1938 *tykistönkenraali Hermann Ritter von Speck 1. maaliskuuta 1938 - 29. huhtikuuta 1940 *kenraaliluutnantti Rudolf Sintzenich 29. huhtikuuta - 5. lokakuuta 1940 * panssarikenraali Friedrich Kühn 5. lokakuuta 1940 - uudelleen nimeämiseen ==Lähteet== 33
Uusi-Kaskisto

Uusi-Kaskisto (myös Vähä-Kaskisto, Uuskaskisto) on kulmakunta ja entinen koulupiiri Somerolla. Kulmakunnalla toimi vuosina 1923–1967 Uuskaskiston kansakoulu. Kulmakunnan sivuitse etelässä virtaa Uskelanjoen latvahaara Terttilänjoki, johon pohjoisesta yhtyy läheltä Someron kirkkoa alkunsa saava Mustjoki. Tärkein liikennereitti on Somerolta Terttilään johtava yhdystie 2410. Historiallisesti Uusi-Kaskisto on osa Someron Kaskiston kylää, josta samoin kuin sen naapurikylistä Suojoelta ja Mäyrämäestä oli Somerniemen kappeliseurakunnan perustamisesta alkaen 1600-luvulla käyty kirkossa Somerniemellä, vaikka kylät muuten luettiinkin Someron emäseurakuntaan. Kun Somerniemen seurakunta 1900-luvun alussa itsenäistyi Somerosta oli Kaskisto ja sen naapurikylät Suojoki ja Mäyrämäki tarkoitus liittää vuonna 1901 itsenäistyneeseen ja vuonna 1917 oman kirkkoherran saaneeseen Somerniemeen, mutta liitos toteutui vasta vuonna 1927. Tätä ennen kuitenkin osa Kaskiston kylän asukkaista oli anonut saada jäädä edelleen osaksi Someron seurakuntaa ja anomus hyväksyttiin vuonna 1921. Näin Uuden-Kaskiston kulmakunta jäi vuonna 1927 toteutuneen alueliitoksen ulkopuolelle ja pysyi edelleen osana Someroa. ==Lähteet== Luokka:Someron kulmakunnat