EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
O Canada

O Canada (englanniksi) tai Ô Canada (ranskaksi) on Kanadan kansallislaulu. Musiikin sävelsi Calixa Lavallée ja alkuperäiset sanat kirjoitti kanadanranskalainen patriootti Adolphe-Basile Routhier isänmaalliselle Société Saint-Jean-Baptiste -järjestölle. Englanninkieliset sanat kirjoitti Robert Stanley Weir 1908. Ne eivät ole kuitenkaan käännös alkuperäisestä. Laulu esitettiin ensimmäisen kerran 24. kesäkuuta 1880 Johannes Kastajan päivän (juhannuksen) juhlallisuuksissa Québecissä, mutta siitä tuli virallinen kansallislaulu vasta 1. heinäkuuta 1980. Vuonna 1980 englanninkielisiin sanoihin lisättiin uskonnollinen viittaus. Vuodet 1867–1980 O Canada, God Save the Queen ja The Maple Leaf Forever kilpailivat epävirallisen kansallislaulun asemasta. 1960-lukuun mennessä O Canada päätyi selvästi suosituimmaksi. Monet kanadalaiset yllättyivätkin kun laulusta tehtiin virallinen kansallislaulu, koska he uskoivat sen jo olevan virallinen. God Save the Queen on Kanadan kuninkaallinen hymni ja The Maple Leaf Forever lähes unohdettu. Laulun aiemmassa englanninkielisessä sanoituksessa laulettiin "true patriot love in all thy sons command." Sukupuolineutraalista sanoituksesta oli puhuttu pitkään, ja vuodesta 2018 alkaen on laulettu virallisissa yhteyksissä "true patriot love in all of us command." ==Ranskankieliset sanat== :Ô Canada! Terre de nos aïeux, :Ton front est ceint de fleurons glorieux! :Car ton bras sait porter l'épée, :Il sait porter la croix; :Ton histoire est une épopée :Des plus brillants exploits. :Et ta valeur de foi trempée :Protégera nos foyers et nos droits; :Protégera nos foyers et nos droits. ==Englanninkieliset sanat== :O Canada! Our home and native land! :True patriot love in all of us command. :With glowing hearts we see thee rise, :The True North strong and free! :From far and wide, O Canada, :We stand on guard for thee. :God keep our land glorious and free! :O Canada, we stand on guard for thee. :O Canada, we stand on guard for thee. Julkisissa tilaisuuksissa lauletaan usein ensimmäiset kaksi riviä englanniksi, seuraavat neljä ranskaksi ja loppu englanniksi. Muitakin tapoja on. Nunavutissa kansallislaulu lauletaan englanniksi, ranskaksi ja inuktitutin kielellä. Laulun nimi on inuktitutiksi O’Kanata. ==Inuktitutinkieliset sanat== :O’Kanata :O’Kanata nangmini Nunavut :Piqujatii / Nalattiaqpavut :Angiglivaliajuti sangijulutillu :Nanqipugu / O’Kanata :Mianiripluti :O’Kanata nunatsia :Nangiqpugu mianiripluti :O’Kanata salagijauquna ==Aiheesta muualla== * Kuuntele laulu (instrumentaalinen) * Ilmainen sovellus Android. Karaoke + käännös 10 kielellä == Lähteet == Luokka:Kanadan musiikki Luokka:Kansallislaulut Luokka:Kanadan kansallissymbolit
Luonnonfilosofia

Luonnonfilosofialla voidaan tarkoittaa seuraavia asioita: * Luonnontiede ja sen esimuodot antiikin kreikasta 1800-luvulle nykyaikaisen tieteen kehittymiseen asti ** Antiikin luonnonfilosofia *** Esisokraattinen luonnonfilosofia *** Aristoteelinen luonnonfilosofia ** Keskiajan luonnonfilosofia ** Islamilainen luonnonfilosofia ** Uuden ajan luonnonfilosofia (katso tieteellinen vallankumous) * Luontoa eli fysikaalista tai biologista maailmaa käsittelevä filosofian osa ** Romanttinen luonnonfilosofia (), Friedrich von Schellingin perustama filosofinen liike, jonka edustajia olivat muun muassa Hegel ja Goethe ** Mekanistinen luonnonfilosofia, filosofinen näkemys, jonka mukaan kaikki luonnonilmiöt voidaan ymmärtää mekaanisia lakeja noudattavien hiukkasten liikkeenä * Luonnonfilosofian seura, suomalainen filosofian ja luonnontieteen vuoropuhelua edistävä seura * Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica (), Isaac Newtonin pääteos == Katso myös == * Tieteen historia ** Fysiikan historia ** Lääketieteen historia ** Tähtitieteen historia * Tieteenfilosofia ** Fysiikan filosofia ** Biologian filosofia * Metafysiikka * Naturalismi == Aiheesta muualla ==
Liettuan kieli

Liettua (omakielinen nimi: lietuvių kalba) on balttilainen kieli, ja se kuuluu indoeurooppalaiseen kielikuntaan. Sen sukukieliä ovat latvia ja sammunut muinaispreussi. Liettuassa kielen puhujia on noin 3 miljoonaa (80 % väestöstä), Liettuan ulkopuolella noin miljoona (merkittäviä vähemmistöjä mm. Norjassa, Saksassa, Yhdysvalloissa ja Venäjällä). Se on Liettuan virallinen kieli. Puolassa liettualla on virallinen vähemmistökielen asema. Lisäksi se on yksi Euroopan unionin virallisista kielistä. Kielessä on kaksi päämurretta, yläliettualainen murre (aukštaičių tarmė) ja alaliettualainen murre (žemaičių tarmė). Murre-ero saattaa vaikeuttaa keskinäistä ymmärtämistä. == Fonologia == === Konsonantit === Bilabiaali Dentaali Palatoalveolaari Palataali Velaari Nasaali m n Klusiili b d g Affrikaatta dz dʒ Frikatiivi f z ʒ ɣ Lateraali l Tremulantti r Approksimantti ʋ j Kaikki konsonantit lukuun ottamatta [j] voivat esiintyä myös palatalisoituneina. Lähde: === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea iː uː Lähes suppea ɪ ʊ Puolisuppea eː oː Puoliavoin ɛ (ɔ) Avoin æː a ɑː Lähde: == Ortografia == Liettuaa kirjoitetaan latinalaisin aakkosin, eräitä erikoismerkkejä käyttäen. Aakkosia on 32 kappaletta: A Ą B C Č D E Ę Ė F G H I Į Y J K L M N O P R S Š T U Ų Ū V Z Ž a ą b c č d e ę ė f g h i į y j k l m n o p r s š t u ų ū v z ž Vanhin painettu liettuankielinen kirja on katekismuksen käännös vuodelta 1547. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan liettuaksi vuonna 1735. == Kielioppi == Liettua on inflektoiva kieli, eli verbien ja nominien taivutusmuodot ovat tärkeitä ilmausten muodostamisessa. Nominien sijamuotoja on 7, sukuja kaksi, lukuja kaksi (mutta murteissa esiintyy myös duaali eli kaksikko). Verbeillä on neljä yksinkertaista aikamuotoa sekä niitä vastaavat yhdistetyt aikamuodot ja neljä tapaluokkaa; lisäksi verbien nominaalitaivutus on hyvin rikas. Liettua on SVO- kieli kuten suomi: lauseenjäsenten tavanomainen järjestys on subjekti–predikaatti–objekti. Liettuassa ääntämyksessä ja kieliopissa on paljon arkaaisia piirteitä, toisin sanoen kielessä on säilynyt indoeurooppalaisen kantakielen ominaisuuksia, jotka muista kielistä ovat hävinneet. Se onkin kaikkein vanhakantaisin kaikista nykyään puhutuista indoeurooppalaisista kielistä. Tämän tähden sillä on poikkeuksellisen merkittävä sija indoeurooppalaisessa vertailevassa kielentutkimuksessa. Liettuan kielessä ja suomen kielessä on yhteisiä lainasanoja, kuten: aikštė (aukio), kirvis (kirves), kalakutiėna (kalkkuna), žirnis (herne), laivas (laiva), sirgti (särkeä, tuntea kipua, olla sairas), abejoti (epäillä).. Liettuan kielessä Suomi maana kirjoitetaan Suomija, suomen kieli suomių kalba ja suomalainen suomis. -škai- pääte vastaa kysymykseen millä kielellä. ==Kielinäyte== == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Lithuanian (lietuvių kalba) *https://web.archive.org/web/19970416061607/http://www.lmp.ucla.edu/profiles/profl03.htm * Liettualais-ranskalainen sanakirja Luokka:Liettuan kielet Luokka:Latvian kielet Luokka:Puolan kielet Luokka:Venäjän kielet Luokka:Balttilaiset kielet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Sorbi

Sorbin kieli (myös: vendin kieli) kuuluu länsislaavilaisiin kieliin. Kieltä puhutaan Lausitzissa (sorb. Lužica), joka sijaitsee Brandenburgin ja Saksin alueella Saksan itärajalla ja sivuaa sekä Tšekkiä että Puolaa. Kieli jakaantuu ylä- ja alasorbiin, joilla molemmilla on oma kirjakielensä. Tšekin, puolan ja sorbin välinen sukulaisuus on ilmeinen, mutta niiden keskinäinen ymmärrettävyys on silti heikko. == Asema ja levinneisyys == Yläsorbin kieltä (hornjoserbšćina tai hornjoserbska rěč) käytetään Ylä-Lausitzissa nykyisessä Saksin osavaltiossa. Sitä puhuu äidinkielenään noin 15 000 henkeä. Alasorbi (dolnoserbšćina tai dolnoserbska rěc) on noin 7 000 puhujan äidinkieli, ja sitä käytetään lähinnä Ala-Lausitzissa, nykyisessä Brandenburgin osavaltiossa. Lisäksi sorbin osaajia on useita kymmeniä tuhansia, mutta heidän pääkielensä on saksa. Kaikki sorbin puhujat osaavat myös saksaa. Saksan kieli on vaikuttanut sekä sanastoon että lauseoppiin. Sekä ylä- että alasorbin asema vähemmistökielenä on tunnustettu Saksassa. Lausitzin eli Lužican kaksikielisyys on taattu Saksin ja Brandenburgin laeissa. Useissa kymmenissä alueen kouluissa sorbi on oppiaineena; eräissä kouluissa muutamia aineita opetetaan sorbiksi. Ylempää opetusta ei sorbiksi juuri ole tarjolla. Yliopistotasolla sorbia tutkitaan ja opetetaan ennen kaikkea Leipzigissa. Yläsorbiksi ilmestyy sanomalehti Serbske Nowiny, alasorbiksi (ja saksaksi) ilmestyy viikkolehti Nowy Casnik. Arkielämässä, kuten viranomaisten kanssa asioitaessa, sorbinkieliset käyttävät yleensä saksaa. Kielen säilyminen ei ole välittömästi uhattuna, joskin puhujamäärä saattaa olla laskussa. Kielellä on myös jonkin verran puhujia Yhdysvalloissa Texasin Leen piirikunnassa, jossa ilmestyi vielä hiljattain sorbinkielinen sanomalehti. ==Kielinäyte== ==Katso myös== *Sorbit == Lähteet == *Sorbiyhdistys (sorbiksi) === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Riippumaton sorbinkielinen verkkolehti Luokka:Saksan kielet Luokka:Länsislaavilaiset kielet Luokka:Lausitzin historia
Cerium

Cerium on kemiallinen lantanoideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ce () ja järjestysluku 58 sekä CAS-numero 7440-45-1. Tiheys on 6,75 g/cm3. Sen sulamispiste on 1 071 K (798 °C) ja kiehumispiste 3 699 K (3 464 °C). Cerium on teräksenharmaa, kiiltävä metalli, joka hapettuu kosteassa ilmassa. Hapot ja kuuma vesi reagoivat ceriumin kanssa, jolloin kehittyy vetyä. Puhdas cerium todennäköisesti syttyy, jos sitä raaputtaa veitsellä. Ceriumia käytetään pyroforisissa metalliseoksissa, muun muassa sytyttimien kivissä. Lisäksi ceriumia on käytetään myös itsepuhdistavissa uuneissa ja kestomagneeteissa. Ceriumin löysivät Jöns Jacob Berzelius, Wilhelm von Hisinger ja Martin Heinrich Klaproth vuonna 1803. Nimensä alkuaine sai kääpiöplaneetta Cereksen mukaan, joka oli löydetty pari vuotta aikaisemmin.http://www.3rd1000.com/elements/Cerium.htm Cerestä pidettiin alkuaineen nimeämisen aikaan vielä planeettana.http://hubblesite.org/newscenter/archive/releases/2007/27/background/ Hubble Images of Asteroids Help Astronomers Prepare for Spacecraft Visit: When Ceres and Vesta Were Planets == Ceriumyhdisteitä == Cerium(IV)oksidia lisätään eräisiin lasilaatuihin, joita käytetään esimerkiksi ydinvoimaloissa, röntgenlaitteissa ja televisioissa. Ceriumoksidi suojaa lasia röntgen- ja ultraviolettisäteilyltä. Ceriumoksidia käytetään myös autojen katalysaattoreissa. Ceriumsulfidia käytetään punaisena väriaineena, jolla värjätään laatikoita, leluja ja kotitaloustavaroita. Ceriumnitraattia lisättiin aikoinaan kaasuvalojen sukkaan, jotta kaasu paloi puhtaammin. == Isotoopit == Luonnossa esiintyvä cerium koostuu neljästä isotoopista: pysyvästä 140Ce (osuus 88,48 %) ja kolmesta radioaktiivisesta, jotka ovat 142Ce (11,08 %), 138Ce (0,25 %) ja 136Ce (0,19 %). Alkuaineella on yhteensä 38 tunnettua radioaktiivista isotooppia joiden massaluvut vaihtelevat välillä 119-157 ja joiden puoliintumisajat vaihtelevat 1,02 sekunnista (151Ce) 5×1016 vuoteen (142Ce). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Helsingin Sanomat, Alkuaineet: Cerium, Punainen vihreiden metalli *Periodictable: Technical data for Cerium *WebMineral: Mineral Species containing Cerium (Ce) *Mindat: The Mineralogy of Cerium *Mindat: Cerium *WebElements: Chemical reactions of Cerium *ChemBlink: Cerium * * The Royal Society of Chemistry (RSC): Cerium * PeriodicTable: Cerium (Ce) * PubChem: Cerium * Human Metabolome Database (HMDB): Cerium * Food Component Database (FooDB): Cerium *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Cerium Luokka:Alkuaineet
Darmstadtium

Darmstadtium (aiemmin ununnilium tai eka-platina) on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ds ja järjestysluku 110. Sen isotooppien massaluvut ovat välillä 267–281. Darmstadtium on keinotekoisesti valmistettu radioaktiivinen alkuaine, joka hajoaa nopeasti. Sen oletetaan olevan metallinen ja kiinteä. Darmstadtiumin tunnettujen isotooppien puoliintumisaika vaihtelee 10 mikrosekunnin (267Ds) ja 14 sekunnin (281Ds) välillä == Historia == Ensimmäiseksi ainetta luotiin Darmstadtissa, Saksassa vuonna 1994. Ainetta ei ole koskaan nähty ja sitä on luotu vain joitain atomeja. Alkuaineen nimi hyväksyttiin virallisesti vuonna 2003. Darmstadtiumin nimeksi ehdotettiin myös policiumia, sillä alkuaineen järjestysluku 110 on myös Saksan poliisin hätänumero. Darmstadtiumia valmistettiin pommittamalla nikkeliatomeja lyijyllä: : {208 \atop 82}\mathrm{Pb}+{62 \atop 28}\mathrm{Ni}\quad\rightarrow\quad{269 \atop 110}\mathrm{Ds}+{1 \atop 0}\mathrm{n} \; == Isotoopit == Darmstadiumilla ei ole pysyviä tai luonnossa esiintyviä isotooppeja. Sille tunnetaan yhdeksän radioaktiivista isotooppia, joiden massaluvut ovat välillä 267–281. Massalukujen 268, 272, 274–276 ja 278 isotooppeja ei tunneta. Isotoopeista vakain on 281Ds, jonka puoliintumisaika on noin 14 sekuntia. Seuraavaksi stabiileimmat ovat 280Ds, jonka puoliintumisajaksi on mitattu noin 11 sekuntia, ja 280mDs (noin 1 s). Kaikkien muiden isotooppien puoliintumisajat ovat selvästi alle yhden sekunnin. Lisäksi darmstadiumilla on kolme tai neljä meta­stabiilia ydinisomeeria. Darmstadiumin isotoopit hajoavat useimmiten alfahajoamisella ja joskus spontaanilla fissiolla. Suuren atomimassan isotoopeilla 279Ds:sta alkaen spontaani fissio on tosin pääasiallinen hajoamistapa. Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden olemassaolo ja puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti varmentamaan (vuonna 2016): Isotooppi Puoliintumisaika Löytövuosi Hajoamistyyppi ja intensiteetti 267Ds 10±8 μs 1995 α=100 269Ds 230±110 μs 1995 α=100 270Ds 205±48 μs 2001 α≈100; SF<0,2 270mDs 10±6 ms 2001 α=?; IT ? 271Ds 90±40 ms 1998 α=100 271mDs 1,7±0,4 ms 1995 α=100 273Ds 240±80 μs 1996 α=100 273mDs 120 ms 1996 α=100 277Ds 6±3 ms 2010 α≈100; SF ? 279Ds 210±50 ms 2004 SF=90; α=10 280Ds 11±6 s 1999 SF=100 281Ds 14±4 s 2004 SF=85±1,2; α=15±1,2 281mDs 0,9±0,7 s 2012 α=100 == Huomautukset == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * The Royal Society of Chemistry (RSC): Darmstadtium * PeriodicTable: Darmstadtium (Ds) * PubChem: Darmstadtium Luokka:Alkuaineet
Dubnium

Dubnium (ennen hahnium tai unnilpentium) on keinotekoinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Db ja järjestysluku 105. Dubnium on äärimmäisen radioaktiivinen alkuaine, jonka pysyvimmän isotoopin 268Db puoliintumisaika on noin 29 tuntia. Ainetta syntetisoitiin ensimmäiseksi vuonna 1968 venäläisessä Dubnan kaupungissa olevassa ydintutkimuskeskuksessa pommittamalla amerikiumia neonilla. Samana vuonna myös Albert Ghiorson tutkimusryhmä Kalifornian yliopistossa valmisti dubniumia pommittamalla kalifornium-249 kohdetta typpi-15 isotoopin ioneilla: :249Cf + 15N → 260Db + 4 n IUPAC katsoo kuitenkin vuoden 1970 varsinaiseksi löytövuodeksi, ja nämä molemmat tutkimusryhmät uuden alkuaineen löytäjiksi. Aineen nimeämisestä oli kiistaa, ja IUPAC valitsi pysyvän nimen dubnium vasta 1997. Ennen tätä dubniumia kutsuttiin myös hahniumiksi (Ha) saksalaisen fyysikon Otto Hahnin mukaan. == Isotoopit == Dubniumilla ei ole pysyviä tai luonnossa esiintyviä isotooppeja. Sille tunnetaan 13 radioaktiivista isotooppia, joiden massaluvut ovat välillä 255–270. Näistä vakain on 268Db, jonka puoliintumisaika on 29±4 tuntia. Seuraavaksi stabiileimmat ovat 270Db, jonka puoliintumisajaksi on mitattu 2,0±1,3 tuntia, 267Db (puoliintumisaika 1,67±1 h) ja 266Db (puoliintumisaika 80±70 min). Kaikkien muiden isotooppien puoliintumisajat ovat alle minuutin, useimmiten vain joitain sekunnin murto-osia. Dubniumilla arvellaan olevan ainakin yhdestä kolmeen meta­stabiilia ydinisomeeriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PubChem: Dubnium * Mindat: The Mineralogy of Dubnium * * The Royal Society of Chemistry (RSC): Dubnium * PeriodicTable: Dubnium (Db) Luokka:Alkuaineet
Rannikkotykistö

thumb|152 mm rannikkotykki Fårösundissa Ruotsissa. Rannikkotykistö on meritse (tai muuten vesitse) tapahtuvien hyökkäysten torjuntaan tarkoitettu rannikolle sijoitettu asejärjestelmä. Rannikkotykistö on ollut osa asevoimia useimmissa Euroopan maissa, Saksassa, Skandinavian maissa, Venäjän keisarikunnassa ja Neuvostoliitossa. Rannikkotykistö on osa rannikkopuolustusta, johon osallistuvat merivoimat ja liikkuvat rannikkojoukot (muun muassa rannikkojääkärit) ilmavoimien tukemina. Rannikkotykistön kulta-aikaa erillisenä aselajina oli 1900-luvun alku. Sen rungon muodostivat kiinteät, suurikokoiset, pitkäkantamaiset tykit ja kanuunat, jotka ampuivat räjähtäviä ammuksia. Tykkeihin liittyi monimutkainen järjestelmä liikkuviin maaleihin tähtäämiseksi. Suomessa tätä kehitysvaihetta edustaa muun muassa Helsingin edustalla Kuivasaaressa sijaitseva 12-tuumainen (305 mm) rannikkotykki (ks. Suomenlinnan Rannikkotykistökilta) ja vastaavat tykit Örössä. Toisen maailmansodan jälkeen kiinteän tykistön alttius ilma- ja ohjushyökkäyksille on vähentänyt sen merkitystä. Tykistön etu verrattuna ohjuksiin on sen edullisuus. Lisäksi tykistöä voidaan käyttää myös varoitustulen antamiseen. Kuitenkin kiinteiden asemien haavoittuvuus ja staattisuus, pieni kantama verrattuna ohjuksiin (joiden kantama jopa yli 200 km) ja suhteellinen tehottomuus ovat johtaneet siihen, että kiinteän rannikkotykistön aika on loppumassa. == Katso myös == * Suomen rannikkotykistö == Lähteet == *http://search.eb.com/eb/article?tocId=9024515&query;=coastal%20artillery&ct;= == Aiheesta muualla == Luokka:Tukevat aselajit Luokka:Rannikkopuolustus Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Varhaiset korkeakulttuurit

Varhaiset korkeakulttuurit olivat ihmisyhteisöjä, johon kehittyi muita monimutkaisempi yhteiskuntajärjestelmä jo varhain, neoliittisen kauden alussa. Niille on yhteistä kaupunkimaisen asutuksen syntyminen, mutta niistä voidaan tunnistaa seitsemän muutakin yleistä piirrettä: järjestäytynyt hallinto, monimutkainen uskonto, eriytyneitä ammatteja, yhteiskuntaluokkia, taidetta ja arkkitehtuuria, julkisia laitoksia ja kirjoitusjärjestelmä. Varhaisin korkeakulttuuri syntyi Etelä-Mesopotamiassa Sumerissa, nykyisessä Etelä- Irakissa noin 3500 eaa. missä alettiin käyttää kuvakirjoitusta. Muita tunnettuja varhaisia korkeakulttuureja ovat faaraoiden Egypti, Indus- kulttuuri, Kiina sekä Amerikan mantereella Perun ja Mesoamerikan intiaanikulttuurit. Varhaisen korkeakulttuurin tuntomerkkejä ovat esimerkiksi * Kaupunki kaupan ja vallan keskusBodo Harenberg: Gummeruksen suuri maailmanhistoria osa 1. Atena kustannus Oy 1988. ISBN 951-20-3262-7, koko sarja ISBN 951-20-3080-2, s. 32. * Yhteiskuntaluokat, esimerkiksi kuningas, papisto, sotilaat, virkamiehet, talonpojat, orjat * Kirjoitustaito viestinnässä * Järjestäytynyt yhtenäinen uskonto * Ammatillinen eriytyminen, tehtävien mukainen työnjako == Varhaisia korkeakulttuureja == Mesopotamiassa, nykyisen Etelä-Irakin alueella oli Sumerin kulttuuri n. 3500–2000 eaa. Sitä edeltsivät Ubaidin kulttuuri ja Hassuna-, Halaf- ja Samarra-kulttuuri. Sumer- kulttuuria seurasivat myös Elamin (Iran n. 3000–570 eaa.), Akkadin (Keski-Irak n. 2500–2200 eaa.), Assyrian (n. 2000–700 eaa.) ja Babylonian kulttuurit (n. 1800–500 eaa.). Egyptissä oli ensin Naqada-kulttuuri noin 3600–3000 eaa. ja myöhemmin muinainen Egypti dynastioineen noin 3100–539 eaa. Intiassa oli ensin esiharappalaiset kulttuurit noin 3500 eaa. ja myöhemmin Indusjoen laaksossa oli Indus-kulttuuri eli Harappan kulttuuri n. 2500–1800 eaa.. Kiinassa oli varhain Erlitoun kulttuuri, johon kuuluivat Xia-dynastia n. 2200–1700 eaa. ja Shang-dynastia n. 1700–1050 eaa.. Erlitoun seuraajia olivat Zhou-dynastia n. 1040–221 eaa. ja Han-dynastia n. 206 eaa.–220 jaa. Keski-Andien varhaisimpia korkeakulttureja olivat inkoja edeltävät kulttuurit, joihin kuuluivat Caral- kulttuuri (n. 3000–2800 eaa.), Moche-kulttuuri ja Nazca-kulttuuri. Mesoamerikan eli Keski-Amerikan varhaisimpia suuria korkeakulttuureja olivat olmeekkien, zapoteekkien ja mayojen kulttuurit. ==Katso myös== *Hedelmällinen puolikuu *Muinainen Lähi-itä *Neoliittinen vallankumous *Päällikkökunta ==Lähteet== ===Kirjallisuutta=== * * * === Viitteet === Luokka:Korkeakulttuurit Luokka:Kulttuuriantropologia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Erbium

Erbium on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Er () ja järjestysluku 68 sekä CAS-numero 7440-52-0. Erbium on harvinaisiin maametalleihin, lantanideihin, kuuluva harvinainen alkuaine, jonka Carl Gustav Mosander löysi 1843 gadoliniitista Ytterbystä, Ruotsista. Erbiumin tiheys on 9,05 g/cm³, sulamispiste 1 712 K (1 522 °C) ja kiehumispiste 3 136 K (3 409 °C). Erbiumin suolat ovat ruusunpunaisia, ja alkuaine antaa tunnusomaisen absorptiospektrin näkyvässä, ultra­violetissa ja lähi-infrapunavalossa. Erbiumilla ei ole biologista merkitystä, mutta sen on arveltu voivan kiihdyttää aineenvaihduntaa. Luonnossa esiintyvä erbium koostuu kuudesta pysyvästä isotoopista: 166Er (osuus 33,5 %), 168Er (26,98 %), 167Er (22,87 %), 170Er (14,91 %), 164Er (1,6 %) ja 162Er (0,14 %). Alkuaineella on yhteensä 30 tunnettua radioaktiivista isotooppia joiden massaluvut vaihtelevat välillä 142-177 ja jotka ovat verraten epävakaita koska niiden puoliintumisajat ovat lyhyitä yhdestä sekunnista (145Er) 9,4 vuorokauteen (169Er) saakka. Erbiumia käytetään valokuvaussuotimissa, metallurgisena lisäaineena, halvoissa koruissa ja ydinteknologiassa neutronien absorbaattorina. Erbium­oksidia käytetään lasin­puhaltajien suoja­laseissa sekä vaalean­punaisena väri­aineena aurinko­laseissa. Sitä käytetään myös optisissa kuiduissa signaalien vahvistamiseksi, sillä se muuttaa muita aallon­pituuksia informaatiota kuljettavan signaalin aallon­pituudelle.Eskelinen, Karsikas s. 187 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Periodictable: Technical data for Erbium *Webmineral: Mineral Species containing Erbium (Er) *Mindat: The Mineralogy of Erbium * * The Royal Society of Chemistry (RSC): Erbium * PeriodicTable: Erbium (Er) * PubChem: Erbium * Human Metabolome Database (HMDB): Erbium * Food Component Database (FooDB): Erbium Luokka:Alkuaineet
Isokylä

Isokylä voi viitata: * Isokylä, kylä Eurajoella * Isokylä, kylä Halikossa * Isokylä, kylä Hyvinkäällä * Isokylä, kylä Iitissä * Isokylä, kylä Karstulassa * Isokylä, kylä Kemijärvellä * Isokylän rautatieasema Kemijärvellä * Isokylä, kylä Kiikalassa * Isokylä, , kylä Kokkolassa * Isokylä, kylä Laihialla * Isokylä, kylä (myös kulmakunta) Laitilassa * Isokylä, kylä Mäntsälässä * Isokylä, kylä Naantalissa * Isokylä, kylä Pajalassa Ruotsissa * Isokylä, kylä Pieksänmaalla * Isokylä, kylä Rantsilassa * Isokylä, kaupunginosa Salossa * Isokylä, kylä Salossa * Isokylä, kylä Vetelissä * Isokylä, kylä Ylistarossa.
Fermium

Fermium on keinotekoisesti valmistettu alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Fm (), järjestysluku 100 ja CAS-numero 7440-72-4. Fermium on hyvin radioaktiivinen, metallinen aktinoidisarjaan kuuluva transuraaninen alkuaine. Vain pieniä määriä fermiumia on tuotettu ja eristetty, joten sen kemiallisista ominaisuuksista tiedetään vähän. Fermiumin arvellaan olevan hopeanhohtoista tai harmaata metallia. Se on nimetty fyysikko Enrico Fermin mukaan. Fermiumia valmistetaan pommittamalla plutoniumia neutroneilla. Fermium on järjestysluvultaan korkein alkuaine, jota voidaan valmistaa reaktoreissa. Sitä raskaampia ytimiä, samoin kuin niitä fermiumin isotooppeja, joiden massaluku on suurempi kuin 257, saadaan vain hiukkaskiihdyttimistä. Fermiumista tunnetaan yhteensä 19 isotooppia, joista pysyvin on 257Fm. Sen puoliintumisaika on 100,5 päivää. Fermium löydettiin ensimmäisen kerran vetypommiräjähdyksen jäljiltä Marshallinsaarilla vuonna 1952. Lähiatollilla analysoitiin laskeumaa, josta löytyi kahta uutta alkuainetta. Ne nimettiin einsteiniumiksi ja fermiumiksi. Fermiumia syntyi vain parisataa atomia. Näitä uusia raskaita alkuaineita syntyi, kun uraanin 238U-isotoopin atomiytimet kaappasivat räjähdyksessä neutroneja. Tällä hetkellä fermiumille ei ole mitään tunnettua käyttöä. Isotooppia 255Fm kuitenkin tutkitaan mahdollisena syövän säteilyhoidon välineenä. ==Isotoopit== Fermiumille tunnetaan yhteensä 19 isotooppia. Niiden massaluvut ovat 242–260 välillä. Isotooppi Puoliintumisaika Hajoamistyyppi 242Fm 0,8 ms SF 243Fm 0,18 s α 244Fm 3,3 ms SF 245Fm 4,2 s α 246Fm 1,1 s SF (8%), α (92%) 247aFm 35 s EC (< 50%), α (> 50%) 247aFm 9,2 s α 248Fm 36 s SF (0,1%), α (99,9%) 249Fm 2,6 min α 250Fm 30 min α, SF (5,7*10-4%) 250mFm 1,8 s IT 251Fm 5,3 h EC (98,2%), α (1,8%) 252Fm 25,39 h α, SF (2,3*10-3%) 253Fm 3,0 d EC (88%), α (12%) 254Fm 3,240 h α (>99%), SF (0,0592%) 255Fm 20,07 d α, SF (2,4*10-5%) 256Fm 2,63 h SF (91,9%), α (8,1%) 257Fm 100,5 d α (99,79%), SF (0,21%) 258Fm 0,37 ms SF 259Fm 1,5 s SF 260Fm 4 ms SF Lähde: (247a-merkitystä isotoopista ei tiedetä, onko se perustilan nuklidi vaiko isomeeri) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PubChem: Fermium * Periodictable: Technical data for Fermium * Mindat: The Mineralogy of Fermium * The Royal Society of Chemistry (RSC): Fermium * Luokka:Alkuaineet
Nenä

Nenä on elin, jossa selkärankaisten kuten ihmisen hajuaistin sijaitsee ja joka toimii hengitystienä. Nenään kuuluu ulkoinen osa ja sisäinen osa. Ihmisen nenä sijaitsee keskellä kasvoja. == Tehtävät == Nenällä on useita tehtäviä. Nenän kautta voi hengittää, ja nenä lämmittää, puhdistaa ja kosteuttaa sisäänhengitysilman. Nenä haistaa ilmassa leijuvat hajut. Ääni voimistuu, kun uloshengitysilma resonoi nenäontelossa. == Rakenne == Nenän uloin ja näkyvä osa muodostuu ylempänä olevista nenäluista ja sen alapuolisesta nenärustosta. Nenän alaosassa on kaksi ruston ja sidekudoksen ympäröimää aukkoa eli sierainta. Kummankin sieraimen takana on eteinen, jonka seinämistä kasvaa nenäkarvoja. Ne pysäyttävät suuret kappaleet, kuten hyönteiset, ennen kuin ne pääsevät nenän sisään. Sisempänä nenässä on nenäontelo, joka jakautuu väliseinällä vasempaan ja oikeaan puoliskoon. Nenäontelo on melko ahdas, joten sen kautta kulkeva ilma on kosketuksissa ontelon lämpimiin ja kosteisiin seinämiin. Epäpuhtaudet ja taudinaiheuttajat tarttuvat nenäontelon limakalvojen erittämään limaan, ja sisäänhengitysilma lämpenee ja kosteutuu. Osa limakalvojen soluista tuottaa limaa, ja osa soluista siirtää sitä taaemmas, jotta se niellään pois. Nenäontelon yläosan hajuepiteelin aistinsolut keräävät molekyylejä, jotka hajuaisti tulkitsee hajuiksi. Nenässä on paisuvaiskudosta, joka paisuu 30–60 minuutin välein vuorotellen eri puolilla nenää. Tällöin ilma kulkee etupäässä vain toisesta sieraimesta sisään ja ulos, ja sulkeutunut puoli saa aikaa kosteutua uudelleen. Nenän takaosassa on kaksi aukkoa, jotka ovat yhteydessä nieluun. ==Sairauksia ja oireita== Nenästä voi vuotaa verta, jos väliseinä vaurioituu. Nuha tarkoittaa vuotavaa tai tukkoista nenää. Se on hyvin usein esimerkiksi flunssan tai allergian oire. Tunnetuimpia nenän sairauksia ovat muun muassa nenäsyöpä ja nenän polyyppi. Anosmia taas merkitsee hajuaistin puutetta. Nenän agenesia on äärimmäisen harvinainen tila, jossa nenä on synnynnäisesti osittain tai kokonaan puuttunut. ==Katso myös== * Kärsä * Nenähuuhtelu * Nenän kaivaminen * Nenäsumute == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Sormi

Sormet (lat. digitus manus, mon. digiti manus) ovat kädellisillä käden päässä olevia ulokkeita, joiden tärkein käyttötarkoitus on tarttuminen. Ihmisellä on syntyessään yleensä viisi sormea kummassakin kädessään, kämmen alaspäin katsottuna sisimmästä uloimpaan peukalo, etusormi, keskisormi, nimetön ja pikkusormi. ==Rakenne== Peukalo koostuu kahdesta sormiluusta, ja lopuissa neljässä sormessa on kolme luuta, kärjestä lukien sormen kärkiluu, sormen keskiluu ja sormen tyviluu. Sormien luiden ympärillä ei ole lihaksia, vaan sormia liikuttavat kyynärvarressa sijaitsevat sormien ojentajalihakset ja sormien koukistajalihakset.Opas anatomiaan 2015, s. 33. Peukaloa liikuttavat omat lihaksensa, joista peukalon lyhyt loitontajalihas sijaitsee kämmenessä peukalon tyvessä.Opas anatomiaan 2015, s. 39–41. Sormia päällystää iho. Sormenpään ihon uurteet muodostavat jokaiselle sormelle yksilöllisen sormenjäljen, joiden avulla ihminen voidaan tunnistaa. Sormissa on tuntoaisti, joka helpottaa esineisiin tarttumista ja voiman arviointia. Sokeille ja näkövammaisille sormet ovat lukemisen apuväline. Sormien päissä on kynnet, joita ympäröi kynsinauha.Opas anatomiaan 2015, s. 9. ==Populaarikulttuurissa== Useissa sarjakuvissa ja animaatioissa (muun muassa Aku Ankka, Family Guy ja Simpsonit) ihmisillä ja eläimillä on neljä sormea. ==Katso myös== * Sormus * Polydaktylia, monisormisuus/-varpaisuus * Syndaktylia, sormien/varpaiden kasvaminen yhteen * Sormilla laskeminen ==Lähteet== * ===Viitteet=== * ==Aiheesta muualla==
From Wishes to Eternity

From Wishes to Eternity on Nightwish-yhtyeen ensimmäinen DVD, jonka Spinefarm Records julkaisi vuonna 2001. Levyn rungon muodostaa Tampereen Tullikamarin Pakkahuoneella 29. joulukuuta 2000 kuvattu ja äänitetty konsertti. Konsertti on julkaistu myös CD- ja VHS-muodossa. ==Yhtyeen kokoonpano== *Tarja Turunen – laulu *Tuomas Holopainen – koskettimet *Emppu Vuorinen – kitara *Sami Vänskä – basso *Jukka Nevalainen – rummut ==Kappalelista== #The Kinslayer #She Is My Sin #Deep Silent Complete #The Pharaoh Sails to Orion (feat. Tapio Wilska) #Come Cover Me #Wanderlust #Instrumental (Crimson Tide / Deep Blue Sea) #Swanheart #Elvenpath #FantasMic, Part 3 #Dead Boy's Poem #Sacrament of Wilderness #Walking in the Air #Beauty and the Beast (feat. Tony Kakko) #Wishmaster ===Bonus-materiaali=== DVD sisältää myös: * Tarja Turusen ja Tuomas Holopaisen haastattelun *Poistettuja kohtauksia *Kaksi promo- ja livevideota **Promo: ”The Carpenter” ja ”Sleeping Sun” **Live: ”The Kinslayer” ja ”Walking in the Air” *Kuvagallerian *Diskografian Luokka:Vuoden 2001 konserttitallenteet Luokka:Nightwishin konserttitallenteet Luokka:Musiikki- DVD:t Luokka:Konserttielokuvat
Onoff

Onoff oli ruotsalainen kodinkoneiden vähittäisketju, joka syntyi Hans Westin johdolla, kun Telecall osti Sigges Radion 1982. Yritys meni konkurssiin 2011. Onoff-nimellä toimii vielä virolainen verkkokauppa ja seitsemän myymälää Virossa sikäläisen toimitusjohtajan ostettua toiminnot konkurssipesältä itselleen.Onoff.eePaikallinen ONOFF-ketju siirtyi Viron tj:n omistukseen , Baltic News for Finns 29.9.2011. Viitattu 7.9.2014. == Historia == Onoff lähti liikkeelle Hans Westin radioliikkeestä, joka myi japanilaisia stereolaitteita. Yritystoiminta oli tuolloin erittäin pientä. Liiketoiminta kannatti ja Hans Westin perusti 1973 liikkeen nimeltä Telecall. Liike sijaitsi Tukholman lähellä Åkersbergassa. Varsinainen myymälän Hans aukaisi 1976 ja pian aukaistiin kaksi muuta liikettä. thumb|250px|Myymälä Ruotsissa. Liikeketju syntyi 1982, ja sillä oli seitsemän myymälää. Vuonna 1985 rakennettiin pääkonttori. Onoff osti Resurs-ketjun 1990-luvun lopulla ja vuonna 1997 Axlin- ryhmän sekä Ljud & Bildin. Suuren oston yritys teki ostettuaan BIG-ketjun 1999. Kaikkiaan ketjulla oli tuolloin yli 80 liikettä ympäri Pohjoismaita. Ruotsissa sen markkinaosuus kodinkonekaupasta oli noin 30 prosenttia . Suomeen Onoff saapui vuonna 2001, kun se avasi kolme myymälää pääkaupunkiseudulle: Vantaalle Retail Park Vantaanporttiin, Espoon Isoon Omenaan ja Helsingin Itäkeskukseen. Vuonna 2005 ketju laajeni vasta-avattuihin Kampin ja Sellon kauppakeskuksiin. Keväällä 2009 Onoff sulki Kampin, Itäkeskuksen sekä Sellon myymälänsä. Samaan aikaan yhtiö vähensi yt-neuvotteluissa henkilöstöään reilusta sadasta työntekijästä 25:een. Kesällä 2011 yhtiö hakeutui konkurssiin Tukholmassa. Viikko konkurssiin ilmoittautumisen jälkeen norjalainen Expert- kodinkoneketju kertoi ostaneensa yhtiön Ruotsissa sijaitsevat liikkeet sekä keskusvaraston. Suomen ainoa jäljellä ollut Onoff-myymälä Vantaan Tammistossa suljettiin 21. heinäkuuta 2011. Verkkokauppa suljettiin hieman aiemmin. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kodintekniikkakaupat Luokka:Virolaiset yritykset
Puolan lippu

Puolan lippu on Puolan tunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Se on ollut käytössä 1800-luvun alkupuolelta asti. Valtiolippuun kuuluu vaakuna keskellä valkoista osaa. Lipun mittasuhteet ovat 5:8. 7\. marraskuuta 1831 kansannousun aikana Sejm päätti Puolan kansallisvärien olevan samat kuin Puola-Liettuan vaakunassa, valkoisen ja punaisen. Itsenäisen Puolan lippu otettiin käyttöön nykymuodossaan 1. elokuuta 1919.Suuri lippukirja, s.117 Puolan lipun päivää on juhlittu 2. toukokuuta vuodesta 2004 alkaen. Päivä on vapaapäivä. ==Muita lippuja== Kuva: Naval_Ensign_of_Poland.svg|Sotalippu merellä (10:21) Kuva:Naval_Jack_of_Poland.svg|Rainelippu Kuva: POL_Border_Guard_flag.svg|Rajavartioston lippu Kuva: Flag of the President of Poland.svg|Tasavallan presidentin lippu (5:6) ==Katso myös== * Luettelo valtioiden historiallisista lipuista == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Valtioiden liput Luokka:Puolan kansallissymbolit
Ammonios Sakkas

Ammonios Sakkas (, ; n. 175–242) oli antiikin kreikkalainen filosofi, jota pidetään uusplatonistisen koulukunnan perustajana. == Elämä == Ammonios Sakkas oli kotoisin Aleksandriasta. Hän oli alun perin kantaja, hänen lempinimensä "Sakkas" tulee sanasta sakkoforos, "säkinkantaja". Hänen elämänsä yksityiskohdista ei tiedetä paljoakaan. Pitkien opiskelujen ja meditaatioiden jälkeen hän avasi filosofikoulun Aleksandriassa. Hänen tunnetuimpia oppilaitaan olivat Herennios, Origenes, Kassios Longinos ja Plotinos. Ammonios ei itse kirjoittanut mitään, ja pyrki pitämään opetuksensa salaisena pythagoralaisten tavoin. Hänen opetuksistaan tiedetään ainoastaan Plotinoksen kirjoituksista. Tutkijat, kuten Eduard Zeller, ovat kuitenkin sitä mieltä, että hänen näkemyksensä olisivat kuitenkin olleet lähempänä alkuperäisiä platonilaisia, kuin Plotinoksen ajatuksia. Hierokles, joka kirjoitti 400-luvulla, sanoo hänen keskeisimmän opetuksensa olleen eklektistä eli eri oppisuuntia yhdistävää. Hän yhdisti lähinnä platonismia ja aristotelismiä. Hänen ihailijansa sanoivat hänen saattaneen näiden koulukuntien ajatukset sopusointuun keskenään. Ammonioksen sanotaan kuolleen joskus vuosien 240 ja 245 välillä. == Toinen, kristitty Ammonios Sakkas? == Ammonios Sakkaksen elämän yksityiskohdat ovat niin hämärän peitossa, että hänet sekoitetaan joskus samannimiseen kristittyyn filosofiin. Eusebius sanoo Kirkkohistoriassaan, että tämä olisi syntynyt kristittynä ja pysyi uskossa koko elämänsä, ja olisi jopa kirjoittanut kaksi teosta, Mooseksen ja Jeesuksen harmonia ja Diatessaron (Neljän evankeliumin harmonia). Hieronymus tukee Eusebiusta tässä ajatuksessa. Porfyrios, jota Eusebius käytti lähteenä, sanoo kuitenkin hänen luopuneen uskostaan myöhemmällä iällä, jättämättä jälkeensä yhtään kirjoituksia. Tästä voidaan päätellä, että Eusebius viittaa johonkin toiseen, kristittyyn filosofiin. Luokka:Antiikin kreikkalaiset filosofit Luokka:Uusplatonistit Luokka:170-luvulla syntyneet Luokka:240-luvulla kuolleet
PSP

PSP tarkoittaa seuraavia asioita: * PaintShop Pro, PSP, kuvankäsittelyohjelma * PSP, kuvatiedostomuoto * PlayStation Portable, PSP, Sonyn kädessäpidettävä pelikonsoli * Postisäästöpankki, PSP, entinen Suomen valtion omistama pankki * Progressiivinen supranukleaarinen halvaus, PSP, aivosairaus * Personal Software Process, PSP, henkilökohtainen ohjelmistoprosessi * Payment Service Provider, PSP, maksupalvelun tarjoaja.
Keskimaa

Keskimaa voi tarkoittaa seuraavaa: * Keski-Maa, J. R. R. Tolkienin luoma fantasiamaailma * Osuuskauppa Keskimaa, Keski-Suomessa toimiva S-ryhmän alueellinen osuuskauppa * Oy Keskimaa, sanomalehti Keskisuomalaista julkaisevan osakeyhtiön nimi vuoteen 1963 * Midgård, "Keskimaa", ihmisten asuttama maailma skandinaavisessa tarustossa * Kiinasta itsensä kiinalaisten käyttämä ilmaisu * Sveitsin Mittelland, "Keskimaa", maantieteellinen alue * Keskimaa, paikannimi eri puolilla Suomea, muun muassa kylä Punkalaitumella * Keskimaa, suomalainen sukunimi.
Nokkahuilu

Nokkahuilu on puupuhallinsoitin, jossa soittaja puhaltaa erityiseen suukappaleeseen eli ”nokkaan”. Nokkahuiluja valmistetaan sekä puusta että muovista useita eri kokoja. == Historiaa == Nokkahuilun syntyaikaa ei tiedetä, mutta se kehitettiin nykymuotoonsa 1600- ja 1700-lukujen vaihteessa. Soitinta arvostettiin sen suloisen äänen vuoksi ja se nousi tärkeäksi renessanssin ja barokin aikana. Nokkahuilulle ovat säveltäneet muiden muassa Vivaldi, Händel, Telemann ja Bach. Esimerkiksi monet perinteisesti poikkihuilulla soitettavat Bachin sävellykset sävellettiin alun perin nokkahuilulle, huomattavimpana kaiketi neljäs Brandenburg-konsertto. 1800-luvun alkaessa nokkahuilu oli enää lähinnä harrastelijoiden soitin, eikä se enää kuulunut orkestereihin. Nokkahuilut otettiin uudelleen käyttöön 1900-luvulla. Yhtenä tavoitteena oli vanhan musiikin esittäminen alkuperäisillä soittimillaan, mutta lisäksi havaittiin nokkahuilun soveltuvan hyvin musiikin opettamiseen. Nykyään nokkahuilua pidetään usein lasten soittimena, mutta maailmalla on useita ammattilaismuusikoita, jotka hyödyntävät nokkahuilua sen koko skaalalla. == Rakenne, toiminta ja ääni == Soittimen nokkamainen suukappale ohjaa puhalletun ilman ääniaukossa olevaan terävään kulmaan. Äänen korkeutta säädetään peittämällä sormilla soittimen varressa olevia aukkoja. Jotkin äänet vaativat aukkojen osittaista peittämistä tietyllä tavalla. Jotta puinen nokkahuilu toimisi moitteettomasti, sitä pitää öljytä säännöllisesti. Nokkahuilun pitää antaa myös kuivua siihen soiton aikana kerääntyneestä kosteudesta. Nokkahuiluja valmistetaan 22 eri kokoa, joista yleisimmin käytössä on neljä kokoa. Soitinta valmistetaan pääasiassa kahdella erilaisella sormituksella. * Englantilainen, moderni tai barokkisormitus kehitettiin Englannissa 1900-luvun alussa. Se ei ole yhtä johdonmukainen alimman nuotin diatonisella asteikolla kuin saksalainen sormitus, mutta mahdollistaa paremman vireen ja on yleisin sormitus nykypäivänä. * Saksalainen sormitus kehitettiin 1900-luvulla. Se on yksinkertaisempi ja helpompi, mutta ei kykene tuottamaan tiettyjä säveliä puhtaasti tai lainkaan. Nokkahuilun ääni on kirkas ja pehmeä, mikä johtuu osaksi yläsävelsarjojen heikkoudesta. Englannissa soitinta pidettiin aikanaan erityisen hyvänä lintujen äänten matkimiseen, ja sille onkin sävelletty erityisesti lintuja imitoivia kappaleita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puupuhaltimet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Palokka

Palokka on Jyväskylän 41. kaupunginosa.Jyväskylän kaavakartta Laajemmin ymmärrettynä Palokka käsittää Palokan kaupunginosan lisäksi sen lähialueet Palokkajärven ja Alvajärven rannoilla nelostien molemmin puolin. Virallinen Palokaksi nimetty kaupunginosa koostuu ainoastaan Pappilanrinteen ja Ritoniemen alueista. Aikaisemmin Palokka muodosti taajaman, mutta nykyisin se on osa Jyväskylän keskustaajamaa. Suur-Palokassa on yli 14 000 asukasta. Kaupungin tilastollisessa aluejaossa Palokka kuuluu Palokan-Puuppolan suuralueeseen. Alueella toimii Palokka-Seura -niminen asukasyhdistys, joka ylläpitää myös paikallisportaalia. Palokassa ja sen ympäristössä on ilmestynyt paikallinen ilmaislehti Palokka-lehti vuodesta 2004 lähtienPalokka-lehti . Palokassa on sekä omakotitaloasutusta että kerrostaloalueita. Palokassa sijaitsevat ostoskeskusalueet Palokankeskus ja Kirri. Palokan kirkko valmistui 1978 ja sitä laajennettiin 1999. Varsinaisen Palokan taajaman ulkopuolella maisemat ovat maaseutumaisia. Palokka-sana on peräisin kaskenpoltosta ja tulee palokki-sanasta. Palokilla tarkoitetaan kaskenpolton loppuvaihetta. == Urheilua ja musiikkia == Palokan Pyry voitti lentopallon naisten Suomen- mestaruuden 1995 ja sai hopeaa 1996. Kaukalopallossa seura sai SM-hopeaa 1985 ja pronssia 1984. Lisäksi Palokassa toimii juniorijääkiekossa Jyvässeudun Kiekko ja juniorijalkapallossa Palokan Riento. Palokan koululla on myös järjestetty vuodesta 2004 lähtien bänditapahtuma, jossa on esiintynyt paikallisia yhtyeitä, kuten Home Junior, Excalion ja muita. Palokan vanha tanssilava paloi 9. kesäkuuta 2014.Ylen uutiset 9.6.2014 == Tunnettuja palokkalaisia == Tunnettuja entisiä palokkalaisia ovat Katri-Helena Kalaoja, Heidi Willman ja Sauli Lehtonen. Nykyisistä palokkalaisista tunnettuja on voimanostaja Tuomas Korkia-aho ja ralliautoilija Mikko Hirvonen sekä Home Junior. Myös jääkiekkoilijat Kalle Koskinen ja Veini Vehviläinen sekä JYPin entinen päävalmentaja Jyrki Aho ovat kotoisin Palokasta. == Kuvia == == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Palokka-Puuppolan kaupunginosasivut . * Palokka.fi – paikallisportaali. * Keski-Palokan koulun sivut . *
Aslan

Aslan voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *Aslan-leijona, keskeinen hahmo C. S. Lewisin Narnia-kirjoissa *Suomen Elävät Vedet ry (ent. Aslan ry), suomalainen herätyskristillinen järjestö *Aslan, sukunimenä: ** Ana Aslan (1897–1988), romanialainen lääkäri ja gerontologi ** Reza Aslan (s. 1972), yhdysvaltalainen uskontotieteilijä *Aslan, kaukasialainen miehen etunimi ** Aslan Abašidze (s. 1938), georgialaisen Adžarian autonomisen tasavallan johtaja 1991–2004 ** Aslan Džarimov (s. 1939), Venäjän federaatioon kuuluvan Adygeian tasavallan presidentti 1992–2002 ** Aslan Mashadov (1951–2005), Tšetšenian separatistien presidentti ** Aslan Usojan (1937−2013), kurditaustainen rikollisjohtaja.
Vulgata

Vulgata on latinankielinen raamatunkäännös, joka valmistui vuonna 405. Nimi tulee sanoista versio vulgata eli ”yleinen versio”. Katolinen kirkko julisti Vulgatan viralliseksi raamatuntekstiksi Trenton kirkolliskokouksessa vuonna 1546. == Historia == Termiä vulgata käytetään usein myös eräistä Aleksanteri Suurta käsittelevistä antiikin teoksista.Livius.org Lännen kirkossa syntyi 100-luvulta lähtien latinankielisiä raamatunkäännöksiä. Nämä käännökset syntyivät kreikankielisen Septuagintan pohjalta. Paavi Damasus I (noin 305–384) antoi Hieronymukselle (noin 347–420) tehtäväksi vakiinnuttaa latinankielinen tekstin. Hieronymus laati psalmien käännökset Septuagintan pohjalta. Myöhemmin hän vakuuttui varhaisemmista hepreankielisistä teksteistä ja aloitti uuden käännöstyön niiden pohjalta.Kuula & Nissinen & Riekkinen 2008, s. 24–32. Käännös valmistui vuonna 405, mutta sen käyttö vakiintui vasta vuosisatoja myöhemmin. Katolinen kirkko julisti Vulgatan viralliseksi raamatuntekstiksi Trenton kirkolliskokouksessa vuonna 1546. Vulgatan vakiinnuttaminen oli vastine Martti Lutherin aloittamalle vaiheelle, jossa protestanttiset maat tuottivat omia kansankielisiä raamatunkäännöksiä.Kuula & Nissinen & Riekkinen 2008, s. 24–32. == Tyyli == Tyyliltään Vulgata ei ole taideproosaa, vaan oppimattomalle kansalle tarkoitettua tekstiä, myöhäistä ”arkilatinaa”, erotuksena klassisesta latinasta, jonka myös Hieronymus hyvin taisi. Vulgata suunniteltiin sekä täsmällisemmäksi että helpommin ymmärrettävämmäksi kuin aiemmat latinankieliset Raamatun käännökset. Vulgatan teksti oli usein lähellä alkukielen rakenteita, eli käännös oli tehty sanavastaavuuden periaatteella. === Esimerkki === Esimerkki Vulgatan latinasta: Ja sama suomeksi: == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Vulgata. The Latin Library. Luokka:Hieronymuksen teokset Luokka:Raamatunkäännökset
Viktor Tšernov

Viktor Mihailovitš Tšernov (; 1. joulukuuta (J: 19. marraskuuta) 1873 Kamyšin – 15. huhtikuuta 1952 New York) oli yksi Venäjän sosialistivallankumouksellisen puolueen perustajista. Tšernov opiskeli Moskovassa lakia, ja hänestä tuli laittoman opiskelijaliiton johtaja. Hänet pidätettiin, ja häntä pidettiin Pietari-Paavalin linnoituksessa Pietarissa. Vuonna 1899 Tšernov muutti Sveitsiin opiskelemaan Bernin yliopistossa. Tšernov palasi Venäjälle vuonna 1901 ja oli perustamassa sosialistivallankumouksellista puoluetta. Hänestä tuli puolueen keskuskomitean jäsen, hän kirjoitti puolueen ohjelman ja oli sen julkaiseman Revoljutsionnaja Rossija -lehden toimittaja. Tšernov karkotettiin, hän palasi uudelleen Venäjälle vuoden 1905 vallankumouksen jälkeen, mutta hänet karkotettiin uudelleen. Ollessaan maanpaossa Sveitsissä ensimmäisen maailmansodan syttyessä Tšernov osallistui sosialistien Zimmerwaldin liikkeen konferenssiin 1915. Helmikuun 1917 vallankumouksen jälkeen hän palasi Venäjälle ja sai paikan Kerenskin hallituksessa maatalousministerinä toukokuussa 1917. Hallituksen ohjelmaan kuului kuitenkin sodan jatkaminen ja maan puolustaminen Saksaa vastaan. Tšernov erosi hallituksesta syyskuussa. Tšernov toimi Delo Naroda -lehden toimittajana ja saavutti suosiota ajettuaan talonpoikien asemaa ja vastustettuaan puolueensa vasemmistosiipeä ja bolševikkeja. Hänet valittiin lokakuun vallankumouksen jälkeisissä vaaleissa 18. tammikuuta 1918 kokoontuneen perustuslakia säätävän kokouksen puhemieheksi, mutta bolševikit hajottivat kokouksen seuraavana päivänä. Tšernov oli lyhyesti mukana Venäjän sisällissodan aikana Samarassa muodostetussa sosialistivallankumouksellisessa hallituksessa. Hän pakeni vuonna 1921 Pariisiin, jossa hän asui toisen maailmansodan syttymiseen asti. Sen jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin ja oli mukana kommunisminvastaisessa toiminnassa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Venäjän perustuslakia säätävän kansalliskokouksen jäsenet Luokka:Maatalousministerit Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Jekaterina Breško-Breškovskaja

Jekaterina Konstantinovna Breško-Breškovskaja (; 1844–1934) oli venäläinen vallankumousjohtaja. Hänet tunnettiin lempinimellä babuška (isoäiti)Ben Hellman, Vapaus ja rauha, Venäläiset kirjailijat vuonna 1917, Ajan kohina 7/2017, viitattu 13.7.2019. Breško-Breškovskaja oli syntyisin rikkaasta aatelisperheestä Vitebskin alueelta nykyisellä Valko-Venäjällä. Uskonnollinen vakaumus sai hänet kyseenalaistamaan maaorjuuden, ja hän teki avustustyötä talonpoikien joukossa 1860-luvulla. Breško-Breškovskaja oli 26-vuotias, kun hän vuonna 1871 lähti kotoa liittyäkseen anarkisti Mihail Bakuninin kannattajiin Kiovassa. Hänet pidätettiin 1874 Pietarissa ja tuomittiin 1878 pakkotyöhön Siperiaan Venäjän vallankumousliikkeen ensimmäisessä suuressa oikeudenkäynnissä "193:n jutussa", jossa hänen ohellaan tuomittiin 192 muuta.Otavan Iso tietosanakirja, osa 1, palsta 1467, Helsinki, Otava 1968 20 vuodeksi. Hänet armahdettiin 1896, ja sen jälkeen hän oli mukana perustamassa sosialistivallankumouksellisen ryhmää. Vuonna 1900 hän pakeni Sveitsiin ja oleskeli 1904–1905 Yhdysvalloissa, jossa hän piti puheita ja keräsi varoja puolueelle. Breškovskaja palasi Venäjälle vuoden 1905 vallankumouksen jälkeen. Hänet pidätettiin jälleen 1907 ja karkotettiin taas 1910 Siperiaan. Kerenskin hallitus vapautti hänet 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen. Hän sai paikan väliaikaishallituksessa, joka kaatui bolševikkien lokakuun vallankumoukseen. Breškovskaja vietti loppuelämänsä Tšekkoslovakiassa, jonne hän pakeni 1919. Ennen eläkkeellejääntiään hän järjesti venäjänkielistä opetusta Ruteniassa. Breškovskajan poika oli kirjailija Nikolai Breško-BreškovskiNorma C. Noonan, Carol Nechemias, toim., Encyclopedia of Russian Women's Movements, s. 11 Google Books == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset aateliset Luokka:Narodnikit Luokka:Sosialistivallankumoukselliset Luokka:Venäjän perustuslakia säätävän kansalliskokouksen jäsenet Luokka:Vuonna 1844 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet