EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Arja Raatikainen

Arja Anita Raatikainen (s. 1958) on suomalainen tanssija, tanssinopettaja ja koreografi. Raatikainen on tanssinut muun muassa Anzu Furukawan ja Kenneth Kvarnströmin teoksissa. Opetuksessaan ja teoksissaan hän korostaa tanssijan maahan juurtumista, sisäisiä mielikuvia ja kurinalaisutta. Hänen teoksiaan ovat muun muassa Valkoinen hymy, Vibrations, Painajainen 2, One way only ja Kommentteja. Raatikainen on toiminut Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen laitoksen professorina 1996–1998 ja taiteilijaprofessorina vuodesta 1998. Vuonna 2009 Raatikainen palkittiin Pro Finlandia -kunniamerkillä. Hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021. == Lähteet == * Suomi-Fakta (WSOY, 2002) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset nykytanssijat Luokka:Teatterikorkeakoulun professorit Luokka:Taiteilijaprofessorit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Jalo Sihtola

Jalo Toivo Sihtola, vuoteen 1918 Aaltonen (18. toukokuuta 1882 Lammi – 21. syyskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen teollisuusmies ja taidemesenaatti.Ylioppilasmatrikkeli 1900-1902 Sihtolalle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1967. Sihtolan vanhemmat olivat kirjansitoja Jaakko Aaltonen ja Amanda Felin. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1900 ja valmistui insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1905. Sihtola työskenteli metsäteollisuuden parissa. Hän toimi aluksi myyntitehtävissä ja myöhemmin Enso-Gutzeitin Tainionkosken ja Kaukopään tehtaiden paikallisjohtajana (vuosina 1932–1949). Noissa tehtävissä hän joutui matkustelemaan ympäri Eurooppaa, Aasiaa ja Pohjois-Amerikkaa. Vapaa-aikanaan hän sai mahdollisuuden tutustua maalaustaiteeseen, josta tuli hänelle tärkeä harrastus. Jalo Sihtola avioitui vuonna 1907 Ester Sofia Andersinin (1884–1964) kanssa, jonka vanhemmat olivat merenkulkuneuvos Ernst Andersin (1856–1926) ja Nanny Sahlberg. Ester ja Jalo Sihtola saivat kuusi lasta. Jalo Sihtola oli kirjailija Mika Waltarin isän Toimi Waltarin nuoruudenystävä. Toimi Waltarin kuoltua Sihtolasta tuli Mika Waltarin sijaisisä. Hän luki Mika Waltarin ensimmäisiä käsikirjoituksia, tuki häntä taloudellisesti, ja he olivat myös kirjeenvaihdossa aina Sihtolan kuolemaan saakka. Myös Waltari aloitti taiteen keräämisen Sihtolan esimerkin vaikutuksesta. Sihtolalla oli vaikutusta Waltarin tuotantoon, mm. kirjansa Mikael Hakim (1949) omisteessa Sihtolalle Waltari kirjoittaa: "Jalo Sihtolalle, pieneksi kiitokseksi Espanjankirjeistä, jotka virkistivät tämän kirjan loppuvaiheita, ja tuoreista matkavaikutelmista, jotka sytyttivät jälleen ulkomaiden intoni, sydämellisesti Mika Waltari 9.12.1949." ==Säätiö== Sihtolan ja hänen puolisonsa keräämästä mittavasta suomalaisen ja ulkomaisen taiteen kokoelmasta muodostettiin vuonna 1958 Ester ja Jalo Sihtolan Taidesäätiö, jonka kokoelmasta pääosa on sijoitettu Ateneumin taidemuseoon Helsingissä. Myös Imatran taidemuseo ja Jyväskylän taidemuseo saivat säätiöltä huomattavat lahjoitukset. == Lähteet == * Suomi-Fakta (WSOY, 2002) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Taiteen keräilijät Luokka:Suomalaiset keräilijät Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Iso Paja

Iso Paja () on Helsingin Länsi-Pasilassa sijaitseva toimitalo. Rakennus tunnettiin Yleisradion Pasilan alueen päärakennuksena. Rakennus valmistui vuonna 1993. Sen on suunnitellut Ilmo Valjakka. Ylen Eläkesäätiö vuokrasi Ison Pajan VR Groupille vuonna 2016. Rakennus remontoitiin VR:n pääkonttoriksi vuoden 2017 aikana. Valmistuessaan vuonna 1993 rakennus yhdisti muut Pasilan radio- ja televisiokeskuksen rakennukset, kuten Radiotalon (nyk. Mediatalo), Studiotalon ja Toimitustalon (nyk. Luovan talon), yhdeksi kokonaisuudeksi. Ylen pääkonttoritoiminnot siirtyivät Isoon Pajaan Kesäkadun rakennuksesta. Yleisradion vaalivalvojaiset lähetettiin Isosta Pajasta vaali-iltaisin presidentinvaaleista 1994 lähtien europarlamenttivaaleihin 2009 saakka. Yleisradio myi Ison Pajan Yleisradion eläkesäätiölle loppuvuodesta 2016. Yle muutti pois Isosta Pajasta maaliskuussa 2017. Ylen uusi pääsisäänkäynti sijaitsee Mediatalossa. VR Group siirsi pääkonttorinsa Isoon Pajaan toukokuun 2018 alussa. == Lähteet == Luokka:Ylen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Helsingin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Länsi-Pasila Luokka:VR- Yhtymä Luokka:Ilmo Valjakan suunnittelemat rakennukset
Liekomaiset (luokka)

Liekomaiset (Lycopodiopsida, syn. Lycopsida) on sanikkaisiin kuuluva luokka. Sen taksonomisesta luokittelusta on käyty keskusteluja. Integrated Taxonomic Information Systemin (ITIS) mukaan luokkaan kuuluu kolme lahkoa: Isoetales, Lycopodiales ja Selaginellales. Kuhunkin näistä lahkoista kuuluu vain yksi heimo. ITIS Liekomaiset muistuttavat varhaisimpia putkilokasveja; niitä voi pitää elävinä fossiileina. Liekomaisia oli runsaasti kivihiilikaudella.PEDA == Lähteet == *
Georgs Andrejevs

Georgs Andrejevs (30. lokakuuta 1932 – 16. heinäkuuta 2022https://www.lsm.lv/raksts/zinas/latvija/muziba-devies-izcilais-arsts-un- politikis-georgs-andrejevs.a465695/) oli latvialainen poliitikko. Hän edusti liberaalia Latvijas Ceļš -puoluetta. Georgs Andrejevs. Parlamentin jäsenet. Viitattu 19.7.2017. Andrejevs syntyi Tukumsissa. Hän luki itsensä lääkäriksi ja pääsi vuonna 1995 Latvian tiedeakatemian täysjäseneksi. Hän toimi vuosina 1995–1998 maansa suurlähettiläänä Kanadassa ja vuosina 1998–2004 Euroopan neuvostossa. Andrejevs oli Latvian ulkoministeri vuosina 1992–1994. Hän on istunut vuosina 2004–2009 Euroopan parlamentissa, jossa hän kuului Euroopan liberaalidemokraattisen puolueen ryhmään. == Lähteet == Luokka:Latvialaiset europarlamentaarikot Luokka:Latvian ministerit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Teema (kirjallisuus)

Teema eli perusajatus tarkoittaa kirjallisuudessa sitä, mitä aiheesta sanotaan teoksessa. Teoksen aihe voi esimerkiksi olla murha, mutta teemoina esimerkiksi kosto, rakkaus, mustasukkaisuus, ystävyys tai petos. Teema kertoo teoksen keskeisen sanoman, eli teema kuvaa teoksen perusideaa. Yksi teos voi sisältää useita eri teemoja, sillä eri lukijat voivat tulkita samaa tekstiä eri tavoin. Etenkin jälkistrukturalistiset kirjallisuudentutkijat ovat vastustaneetkin teeman käsitettä liian rajoittavana, koska lopullista tulkintaa teoksesta ei ole olemassa. Kuitenkin lukija yleensä etsii vaistomaisesti teoksesta jotain eheyttävää, kokonaisuutta selittävää teemaa, vaikka teksti olisikin vaikeasti hahmotettavissa tai tulkittavissa. Kirjallisuuskritiikissä teeman käsitettä alettiin käyttää 1900-luvulla; sitä ennen oli puhuttu ennemmin esimerkiksi teoksen moraalista, viestistä tai merkityksestä. Teemaa pidettiin vähemmän arvottavana käsitteenä kuin moraali, ja lisäksi sillä on vertailukohta musiikissa. Etenkin englanninkielisessä kirjallisuudentutkimuksessa käytetään usein käsitteitä teema, aihe ja motiivi jokseenkin samassa merkityksessä. Yrjö Hosiaisluoman mukaan teeman ja motiivin ero on kuitenkin siinä, että teema hahmottaa teoksen kokonaisidean, mutta motiivi on pienempi rakenneyksikkö. ==Lähteet== * Luokka:Narratologia Luokka:Taiteen aiheet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Alfonso Andria

Alfonso Andria (s. 27. toukokuuta 1952) on italialainen poliitikko, joka on ollut edustajana Euroopan parlamentissa ja Italian senaatissa. Andria syntyi Salernossa, valmistui lakimieheksi ja oli vuosina 1985–1993 Salernon kaupunginvaltuutettu. Andria edusti 2004–2008 Italiaan europarlamentissa ja kuului siellä Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmään. Italian parlamentin senaattorina Andria toimi 2008–2013. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Esittely Euroopan parlamentin sivuilla Luokka:Italialaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aršak II

Aršak II (, k. vuonna 1) tai Arsuk () oli Kaukasian Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) kuningas Nebrotiani-dynastiasta, Parnavaziani-dynastian jatkumosta vuosina 20 eaa.-1 jaa. Keskiaikaisten georgialaisten vuosikirjojen myyttisen kertomuksen mukaan hän oli Parnavaz I:n jälkeläinen isänsä Mirian II:n kautta. Hän kuului Aršakuni-dynastiaan äitinsä kautta. Aršak joutui kohtaamaan maanpaosta palaavan Parnavaziani-prinssi Aderkin (kuningas Bratmanin adoptoidun pojan Kartamin pojan). Aderki voitti taistelun ja tuli kuninkaaksi.Cyril Toumanoff on ehdottanut georgialaisten lähteiden Aderkin olevan antiikin lähteiden Pharasmanes I. Rapp, Stephen H. (2003), Studies In Medieval Georgian Historiography: Early Texts And Eurasian Contexts, p. 285. Peeters Bvba ISBN 90-429-1318-5. == Lähteet == Luokka:Georgian kuninkaat Luokka:Vuonna 1 kuolleet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Parnavazianit
Arsuk

Arsuk on 73 asukkaan (2020) kylä Grönlannin eteläosassa. Kylän väkiluku on laskenut 1990-luvulta lähtien tasaisesti. Vuonna 1990 kylässä arvioitiin olevan 333 asukasta, ja vuonna 1998 vain 200 asukasta. Arsuk on perustettu vuonna 1805. Kyläläiset ansaitsevat elantonsa pääasiassa kalastuksesta ja työstä palvelualalla. Arsuk on Kangasalan ystävyyspaikkakunta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Grönlannin kylät Luokka:Sermersooq
Laima Liucija Andrikienė

Laima Liucija Andrikienė (s. 1. tammikuuta 1958) on liettualainen poliitikko. Andrikienė syntyi Druskininkaissa. Hän valmistui Vilnan yliopistosta. Hänelle on vuonna 2000 myönnetty Liettuan itsenäisyysmitali sekä Britanniassa Kingstonin yliopistosta kunniatohtorin arvo. Andrikienėlle myönnettiin vuonna 1997 Kunnialegioonan suurupseerin arvo. Hän toimi vuonna 1996 Liettuan kauppa- ja teollisuusministerinä ja vuosina 1996–1998 Eurooppa-asiain ministerinä. Andrikienė on vuodesta 2004 ollut Euroopan parlamentin jäsen. Hän kuuluu siellä Euroopan kansanpuolueen ryhmään. Laima Liucija Andrikienė. Parlamentin jäsenet. Viitattu 19.7.2017. == Lähteet == Luokka:Liettualaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Inkkareita ja länkkäreitä

Inkkareita ja länkkäreitä on suomalaisen laulajan Irwin Goodmanin studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1977. Sen teemana on Villi länsi ja kannessa on teksti "lapsille ja lapsenmielisille". == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Rudolf Holtz, sanoittanut Vexi Salmi nimellä Emil von Retee ja sovittanut Paul Fagerlund. # # # # # # # # # # # # == Muusikot == * Irwin Goodman – laulu * Paul ”Ekke” Fagerlund – kapellimestari, kosketinsoittimet * Esa Katajavuori – piano (1, 2, 4, 6, 8, 9, 11, 12) * Juhani Aalto – pasuunat (7, 9) * Tom Bildo – pasuunat (7, 9), tuuba (5) * Unto Haapa-aho – saksofonit (7–9, 12), bassoklarinetti (2) * Pentti Lahti – saksofonit (7–9, 12), huilu (2, 4, 5, 10) * Eero Jantunen – käyrätorvi (4, 11) * Markku Johansson ja Simo Salminen – trumpetit (7, 9) * Tapio Lehtonen – fagotti (1–3, 5, 6, 10) * Juha Björninen – kitarat (2, 3, 8, 11) * Heikki Laurila – kitarat * Mia Englund, Mirka Lindström, Annika Metsäketo, Mira Milan, Nina Tapio ja Petri Tapio – lapsikuoro (1–3, 5, 7, 9) * Kai Lind, Martti Metsäketo, Irina Milan ja Irma Tapio – taustalaulu (6, 8–10, 12) * Tapani ”Nappi” Ikonen – rummut * tunnistamaton muusikko – lyömäsoittimet (2–5, 10, 11) * Heikki ”Häkä” Virtanen – basso ¨ == Lähteet == Luokka:Vuoden 1977 albumit Luokka:Irwin Goodmanin albumit Luokka:Vexi Salmen tuottamat albumit
Namibian dollari

Namibian dollari (valuuttakoodi: NAD) on Namibian valuutta vuodesta 1993. Sen lyhenteenä käytetään useasti dollarimerkkiä $ ja N$. Namibiassa on 5, 10 ja 50 sentin, sekä 1 ja 5 dollarin kolikot, ja 10, 20, 50, 100 ja 200 dollarin setelit. Luokka:Afrikan rahayksiköt Luokka:Namibian talous
Pekka Ylihurula

Pekka Ylihurula oli Suomen ensimmäisen kauppapankin S-Pankin toimitusjohtaja. Aiemmin hän työskenteli Sampo Pankissa muun muassa Itä-Suomen aluejohtajanahttp://www.talentum.com/doc.ot?d_id=322400. Koulutukseltaan Ylihurula on MBA (Master of Business Administration).http://www.s-pankki.fi/tiedotteet/fi_FI/toimitusjohtaja/ Ylihurula erosi S-Pankin toimitusjohtajan tehtävästä toukokuussa 2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:S-ryhmä Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Roberta Angelilli

Roberta Angelilli (s. 1. helmikuuta 1965) on italialainen poliitikko. Hän oli vuosina 1994–2014 Euroopan parlamentin jäsenenä. Hän oli vuoteen 2004 sitoutumattomana, vuosina 2004–2009 Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän jäsen ja vuosina 2009–2014 Euroopan kansanpuolueen ryhmän jäsen. 2010-luvulla hän toimi joitakin vuosia europarlamentin varapuheenjohtajana.Roberta Angelilli. Parlamentin jäsenet. Viitattu 18.7.2017. Angelilli on syntynyt Roomassa. Hän suoritti loppututkinnon valtiotieteen alalta vuonna 1993. == Lähteet == Luokka:Italialaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
François Hesnault

François Hesnault (s. 30. joulukuuta 1956 Neuilly-sur-Seine, Ranska) on entinen ranskalainen moottoriurheilija ja Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui F1-urallaan 21 osakilpailuun saavuttamatta ainuttakaan MM-pistettä. Hesnault selviytyi maaliin parhaimmillaan seitsemäntenä Hollannin GP:ssa 1984. Hesnault aloitti F1:sissä Ligier-tallissa kaudella . Seuraavalla kaudella tie johti Brabham-talliin, mutta tulokset eivät olleet kovinkaan vakuuttavia ja Hesnault sai lähteä tallista. Hän pääsi vielä ajamaan uransa viimeisen kilpailun Saksan GP:hin 1985 Renault'n kolmannella autolla. Samalla hän oli ensimmäisiä F1-kuljettajia, joiden autoon asennettiin kuljettajan kuvakulmaa seuraava onboard-kamera. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Markus Helanen

Markus Helanen (s. 27. huhtikuuta 1976 Helsinki) on entinen jääkiekkoilija. Maalivahtina liigatasolla pelannut Helanen kohosi julkisuuteen lokakuussa 2007, jolloin hänen elokuussa 2005 harjoitusottelussa saamansa aivovamma ja siitä alkanut korvauskiista vakuutusyhtiön kanssa uutisoitiin. Kiistaa on pidetty eräänlaisena ennakkotapauksena, sillä vaillinainen vakuutusturva voisi olennaisesti vähentää motivaatiota ammattilaisurheiluun. Harjoitusottelussa venäläistä Pietarin SKA:ta vastaan 20. elokuuta 2005 Helanen törmäsi oman pelaajan kanssa voimakkaasti oman maalin takana. Hän pelasi erän loppuun, mutta alkoi pukukopissa puhua sekavia, minkä lisäksi hänen silmänsä harittivat. Onnettomuuden jälkeen Helanen kertoo kärsineensä vakavista muistiongelmista sekä keskittymisvaikeuksista. Yksin elävällä Helasella on vaikeuksia selviytyä arkiaskareista, mutta vakuutusyhtiö Pohjolan mukaan hän pystyisi yhä pelaamaan jääkiekkoa pääsarjatasolla. Hänet tutkinut neurologian dosentti Jukka Turkka kuitenkin pitää Markus Helasta täysin työkyvyttömänä kiekkoilijan ammattiinsa. IS Veikkaaja toi Helasen tarinan julkisuuteen 22. lokakuuta 2007, ja sen jälkeen kiistanalaisiin aivovammatapauksiin perehtynyt juristi Hannu Kokko otti Helasen tapauksen hoitaakseen. Helasella on urheiluhallinnon kandidaatin koulutus. SM-liigassa Helanen on edustanut Jokereita, Pelicansia ja Lukkoa sekä pelannut Pohjois-Amerikassa yliopistosarjaa. Siellä hänet valittiin kahdesti yliopistojoukkueensa parhaaksi pelaajaksi kauden päätteeksi. Helanen oli Mestiksen tähtikentällisen maalivahti, ja vuonna 2002 hänellä oli sarjan paras torjuntaprosentti. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Niin vähän on aikaa

Niin vähän on aikaa on suomalaisen Pepe & Paradise -yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1972. Albumista on vuosien varrella tullut todellinen klassikko ja albumin kosketinsoittajana toiminut Heikki ”Pedro” Hietanen on pitänyt levyä onnistuneimpana levytyksenään.Flinkkilä 2024, s. 162–164. == Taustaa ja tuotanto == Albumin tuottajana toiminut Henrik Otto Donner toimi 1970-luvun alkupuolella Yleisradion kevyen musiikin päällikkönä ja toimi tuottajana Runosta lauluksi -nimisen ohjelmasarjassa. Sarjassa Paradise- yhtyeen jäsenet Pertti ”Pepe” Willberg ja Pekka ”Pave” Maijanen lauloivat suomalaisten runoilijoiden tekstejä, joihin Donner oli tehnyt sävellyksiä. Yhteistyön toimiessa hyvin Donner pyysi Paradisen silloiselta levy-yhtiöltä Finnlevyltä, että yhtye tekisi debyyttialbuminsa Love Recordsille. Finnlevy suostui tähän ja näin yhtye pääsi tekemään ensimmäistä, kokopitkää albumiaan. Levy äänitettiin Finnvoxin B-studiolla. Äänittäjänä toimi yksi Love Recordsin vakioäänittäjistä Erkki Hyvönen. Kosketinsoittaja Hietanen on kuitenkin muistellut, että Måns Groundstroem olisi työskennellyt jonkinlaisena äänitysassistenttina studiolla. Groundstroemin mukaan tämä väite on täysin mahdollinen, sillä Love Recordsin toimisto sijaitsi Finnvoxin kanssa samassa rakennuksessa ja Groundstroem pyöri useasti studiossa tarkkailemassa tuotantojen edistymistä. Hietasen ja solisti Willbergin mukaan Donnerin positiivinen asenne lisäsi yhtyeen yhteishenkeä ja täten albumi saatiin levytettyä noin viikossa. == Kappaleet == Kaikki sävellykset ja sovitukset Henrik Otto Donner. === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # # # # # == Muusikot == Kappaleessa ”Melkein sonetti Lauralle” muusikkoina / laulajina sekä stemmalaulajina ainoastaan Willberg ja Maijanen. * Pertti ”Pepe” Willberg – laulu, stemmalaulu, kitara * Pekka ”Pave” Maijanen – sähköbasso (1, 3, 5–7, 9, 10), kontrabasso (2, 8), stemmalaulu * Heikki ”Pedro” Hietanen – Hammond Spinet -urut (1, 6, 7, 9), Rhodes Suitcase -sähköpiano (2, 5, 8), flyygeli (1, 3, 6, 9), harmonikka (3, 10) * Markku Johansson – trumpetti, flyygelitorvi * Erik Dannholm – tenorisaksofoni, huilu * Erkki ”Unde” Lehtola – baritonisaksofoni, triangeli ja taustalaulu (6) * Paavo Honkanen – alttosaksofoni, bassoklarinetti * Antero ”Ande” Päiväläinen – rummut \+ * tunnistamaton jousiryhmä (6) * Seppo ”Emppu” Peltola – vetopasuuna (10) Lähde:Pepe & Paradise: Niin vähän on aikaa -vinyylialbumin uusintapainoksen liite, Svart Records, SRE118, 2016. == Lähteet == * === Viitteet === == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Discogs * iTunes Luokka:Vuoden 1972 esikoisalbumit Luokka:Pepe & Paradisen albumit Luokka:Love Recordsin albumit Luokka:Henrik Otto Donnerin tuottamat albumit
Erikoiset

Erikoiset on suomalaisen laulajan Irwin Goodmanin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2001. Albumi sisältää Irwinin harvinaisimpia kappaleita. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Muusikoita == * Antti Hammarberg – laulu, kitara (23) * Markku Johansson – kapellimestari (7) * Erik Lindström – basso (23) * Ilpo Kallio – rummut (23) * Rauno Lehtinen – viulu (23) Kappaleen ”Vain ulkomaista” (7) muusikot tunnistamattomia. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
Aristoteleen teologia

Aristoteleen teologia () oli Aristoteleen nimiin pantu uusplatonilainen teos, joka koostui tosiasiassa Plotinoksen Enneadien IV-VI materiaalista, sekä Porfyrioksen kommentaarista, jotka oli käännetty arabian kielelle. Teoksella oli suuri vaikutus varhaiseen islamilaiseen filosofiaan, koska islamilaiset oppineet olivat kiinnostuneita Aristoteleen ajattelusta. Muun muassa al-Kindi ja Avicenna saivat vaikutteita teoksesta. Kääntäjä pyrki yhdistämään Aristoteleen ajatuksia Plotinoksen ajatuksiin samalla, kun pyrki tekemään Plotinoksesta yhteensopivan kristinuskon ja islamin kanssa, mistä seurasi ainutlaatuinen synteesi. Aristoteleen teologia muodostaa yhdessä Kirje jumalallisesta tieteestä ja Kreikkalaisen viisaan sanontoja -nimisten teosten kanssa Arabialaisen Plotinoksen (Plotiniana Arabica) nimellä tunnettujen kirjoitusten joukon. Eräiden tutkijoiden mukaan ne on koonnut kristitty Ibn Na'ima al-Himsi ja niitä on muokannut islamilainen al-Kindi. Aristoteleen teologiasta tunnetaan myös pidempi versio, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Shlomo Pinèsin mukaan se saattaa olla ismailiittien kirjoittama. Paul Fentonin mukaan se saattaa sen sijaan olla peräisin egyptiläisiltä juutalaisilta.Fenton, Paul: ”The Arabic and Hebrew Versions of the The Theology of Aristotle”. Teoksessa Aristoteleen teologian lisäksi aristoteelista ja uusplatonista ajattelua yhdisteltiin myös Aristoteleen Sielusta-teoksesta tehdyssä arabiankielisessä parafraasissa. Näin aristotelismi välittyi varhaiseen islamilaiseen ja varhaiskeskiajan länsimaiseen filosofiaan hyvin uusplatonilaisesti värittyneenä. == Katso myös == * Liber de causis == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Aristotelismi Luokka:Kirjat filosofiasta Luokka:Uusplatonismi
Las Palmas (albumi)

Las Palmas on suomalaislaulaja Irwin Goodmanin studioalbumi vuodelta 1972. Levyltä suuriksi hiteiksi nousivat ”Oli simmarit, sammarit, kummarit ja pipo”, nimikappale ”Las Palmas”, ”Vielä yhdet” ja ”Laulajan testamentti”. Albumi nousi tammikuussa 1973 Suomen albumilistan sijalle kahdeksan. Joulukuussa 1972 albumi oli sijalla 19 ja helmikuussa 1973 sijalla 16.Pennanen, s. 308 ja 309 Se on yksi harvoista suomalaisista albumeista, joka on julkaistu myös 8-raitana.Pennanen, s. 14 == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Irwin Goodman ja sanoittanut Emil von Retee. # Oli simmarit, sammarit, kummarit ja pipo (2.39) # Sen aika näyttää (3.33) # Las Palmas (2.57) # Hi-li-li-loo hi- li-li-luu (2.39) # Kehdosta hautaan (3.06) # Täysin pieleen (2.57) # Laulajan testamentti (3.03) # Vielä yhdet (2.18) # Anteeksi väärä numero (3.02) # Maine kasvaa vain (3.09) # Älä välitä (2.23) # Ääneti vain (3.45) == Muusikot == * Irwin Goodman – laulu * Markku Johansson – kapellimestari (1–7, 9–12), trumpetit (1, 7, 8, 10) * Paul ”Nacke” Johansson – kapellimestari (8), piano (4, 7, 8) * Kaj Backlund – trumpetit (1, 7, 8, 10) * Juhani Aalto ja Sointu Huuskonen – pasuunat (3, 8) * Erik Dannholm ja Erkki Lehtola – saksofonit (1, 7, 10) * Unto Haapa-aho – saksofonit (8, 11) * Juhani Aaltonen – saksofonit (11) * Esa Katajavuori – piano (1, 2, 4, 5, 7, 9–12) * Aaro Kurkela – harmonikka (2) * Nono Söderberg – kitarat (1, 2, 4, 7, 9, 10, 12) * Ilpo Saastamoinen – kitarat (1, 3, 4, 7–9) * Antero Jakoila – kitarat (3, 6, 8) * Taisto Wesslin – kitarat (2, 5, 11, 12) * Heikki Laurila – kitarat (5, 11) * Ilkka Willman – basso (1, 2, 4, 6, 7, 9, 10) * Matti Bergström – basso (5, 8, 11) * Paavo Maijanen – basso (3) * Ilpo Kallio – rummut ja lyömäsoittimet (1, 2, 4–12) * Ande Päiväläinen – rummut ja lyömäsoittimet (3) * Tapani ”Nappi” Ikonen – rummut ja lyömäsoittimet (2, 3, 6, 12) * Matti Oiling – rummut ja lyömäsoittimet (5, 8, 11) * Christian Schwindt – rummut ja lyömäsoittimet (1, 4, 7–10) * Marjukka Gustafsson – taustalaulu (1, 3, 4, 12) * Kai Lind – taustalaulu (1, 3, 4, 8, 12) * Irma Tapio – taustalaulu (1, 3, 4, 8, 9, 12) * Martti Metsäketo – taustalaulu (3, 4, 8, 12) * Kai Ruohonen – taustalaulu (1, 12) * Kari Fall ja Maaria Virmavirta – taustalaulu (4) * Jorma Auvinen ja Markku Laamanen – taustalaulu (8) * Soila Ahlgren, Keijo Aulanne, Karoly Gáram, Pauli Granfelt, Esko Haapaniemi, Erkki Inkinen, Jorma Juntunen, Pirkko Saukkonen, Tauno Tiikkainen ja Jukka Tirkkonen – jouset (2) === Tuotanto === * Olavi Kaskisuo – valokuvat * Aimo Taleva – kansi LP-levyn (SFLP 9533) takakannen tiedot. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Irwin Goodmanin albumit Luokka:Vuoden 1972 albumit
Helminauhasalama

Helminauhasalama on harvinainen maasalama, jonka purkauskanava näyttää katkeilevan helminauhan tapaan.Ilmasähkösanasto == Lähteet == Luokka:Salamat
Työntöveturi

Työntöveturi on jyrkkänousuisilla rautateillä käytetty erityisveturi. Nummelin 2007 Veturityyppiä käytetään erityisesti vuoristoseuduilla. Kysymyksessä on yleensä erityisellä hidasvälitteisellä vaihteistolla, erikoisjarruilla ja joskus myös erityisesti tarkoitukseen suunnitelluilla pyörillä varustettu veturi, joka nousuissa pystyy työntämään junarungon ylös jyrkkääkin nousua ja vastaavasti laskeutuessa jarruttamaan sitä. Menetelmällä korvattiin jo 1920-luvulta alkaen entiset vaijerihinaukset, jotka oli jo todettu vaikeiksi ja jopa vaarallisiksi käyttää. Joillakin rautateillä on olemassa erillisiä, irrallaan liikkuvia työntövetureita, joiden avulla raskaat junat pääsevät liikkeelle sateen liukastamillakin kiskoilla. Näissä vetureissa on joskus ulkopuolinen voimamittari, josta kuljettaja näkee ettei työnnä liian suurella voimalla. Tällaiset työntäjät eivät kytkeydy itse junaan vaan työntävät irrallaan . Yhdysvalloissa noustiin metsätyömailla voimakkaimmilla Shay-höyryvetureilla jopa sadan promillen nousuja eli kymmenen senttiä ratametriä kohti -kaltevuuksia. Näissä vetureissa oli hammasvaihteistot. Tämä on paljon, koska jo 12 promillen eli 1,2 sentin nousu metriä kohti katsotaan normaali- ja leveillä raiteilla jyrkäksi. ==Lähteet== * Markku Nummelin: Kaltevuuksista rautateillä, Resiina 1/2007 === Viitteet === Luokka:Rautatiekalusto
Frontiers

Frontiers voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita: * Frontiers, Jesse Cookin musiikkialbumi vuodelta 2007 * Frontiers, Journeyn musiikkialbumi vuodelta 1983 * Frontiers Records, italialainen levy-yhtiö
Q-Continuum

Q-Continuum on helsinkiläinen vuonna 2002 perustettu funk-yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat laulaja-kosketinsoittaja Tuomo Prättälä (alias Organ Kane), kitaristi Aki Haarala, basisti Heikki Laine ja rumpali Mikko Kaakkuriniemi. Lisäksi yhtyeen levyillä esiintyvät muun muassa trumpetisti Verneri Pohjola, pasunisti Ilmari Pohjola sekä laulaja Emma Salokoski. Q-Continuum sai alkunsa nu-soul- yhtye Quintessencen tehdessä ensimmäistä albumiaan Talk Less Listen More. Quintessencen rytmisektion – eli Q-Continuumin jäsenistön – jamisessio päätyi albumille kappaleeksi "Funky Ass Guitar", ja miehet saivat studioaikaa Finvoxista uudelle yhtyeelleen. Eri tyylistä funk-materiaalia syntyi runsaasti, ja tuottajakaksikko Nestor eli Prättälä ja Haarala alkoivat koostaa kappaleita. Alun perin yhtyeen oli tarkoitus julkaista vain yksi tai kaksi muutaman kappaleen EP-levyä. Ensimmäinen, kolmen kappaleen Organ Kane presents: The Quintessential Grooves vol. 1 julkaistiin joulukuussa 2003. Edelleen julkaisujen piti jatkua EP:inä, mutta materiaalia oli syntynyt niin paljon, että yhtye julkaisi joulukuussa 2004 tupla-CD:n Organ Kane's Quintessential Grooves. Yhtyeen toinen EP Love in Fashion julkaistiin tammikuussa 2005. 1\. helmikuuta 2006 julkaistiin Q-Continuumin toinen albumi Q-Continuum presents: This Is The Marienhof. Levyllä vierailivat muun muassa räppärit Paleface, Don Johnson Big Bandin solisti Tommy Lindgren (taiteilijanimellä Father Metro), Puppa J ja Axl Smith. Albumi kävi Suomen virallisen albumilistan sijalla 35. Albumin kappale "Girls (Ladies)" on julkaistu CD-singlenä. ==Diskografia== *, vinyyli-EP * *, vinyyli-EP * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Q-Continuumin verkkosivut * * Luokka:Suomalaiset funkyhtyeet
Torsten Andersson

Torsten Andersson (6. kesäkuuta 1926 – 30. toukokuuta 2009 Hörby, Ruotsi) oli ruotsalainen taidemaalari, joka asui Benarpissa lähellä Hörbytä Skånessa. ==Elämäkerta== Andersson opiskeli 1945 Otte Sköldin taidekoulussa, 1947 Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa Kööpenhaminassa ja 1946–1950 Tukholman Kuninkaallisessa taidekorkeakoulussa hänet 1960 nimitettiin Kuninkaallisen taidekorkeakoulun professoriksi ennätyksellisen nuorena. Yritettyään uudistaa opetusta hän luopui professuurista 1966 ja muutti Benarpiin Hörbyhyn. Vuosiin hän ei maalannut ollenkaan, mutta 1970-luvulla hän löysi taiteen uudestaan. 1990-luvulla hän lahjoitti parikymmentä suurta maalausta Malmön taidemuseolle, jolla siten on merkittävin Anderssonin töiden kokoelma. Kesäkuussa 2007 tuli tieto, että Torsten Andersson saisi vuoden 2008 Carnegien taidepalkinnon. Palkinnon jako tapahtui Helsingissä 25. lokakuuta 2007. Andersson kuoli 30.5.2009 Hörbyssä 82-vuotiaana. Hän oli aktiivinen loppuun saakka ja asetti näytteille töitään vielä viime keväänä. ==Taide== Torsten Andersson omistautui yksinomaan maalaamisen tutkimiselle ja etsi koko uransa ajan sitä, mitä hän sanoi ”kielekseen”. Hänen mukaansa jokaisen taiteilijan tulisi etsiä sitä. Monen mielestä maalaaminen on tullut yksivärisyyden vuoksi (esimerkiksi Yves Klein) tiensä päähän, ja Torsten Andersson "otti tehtäväkseen" löytää maalaustaiteelle uuden tien, kuten hän asian ilmaisi. 1960-luvun alussa hän saavutti läpimurron teoksillaan Måsen (Malmön taidemuseossa), Källan (Tukholman nykytaiteen museossa) ja Molnen mellan oss. Sittemmin hän maalasi muotokuvia kuvitteellisista veistoksista. Nykytaiteen museon Moderna-näyttelyssä 2006 häneltä oli esillä maalaus, jossa oli keskellä T:n muotoinen ja verinen mestauspölkky. T tarkoittaa Torstenia ja mestauspölkky edustaa sitä uhria, jonka taiteilija antaa työnsä kautta. ===Työmenetelmä=== Torsten Anderssonin maalaukset näyttävät pinnallisesti katsoen sotkuisilta ja hätäisesti tehdyiltä, mutta joka maalauksen takana on satoja luonnoksia ja koemaalauksia. Työn kuluessa hän poltti kaiken, mitä ei täyttänyt vaatimuksia, "makuloi" kuten hän sanoi. Hänen ankara itsekritiikkinsä aiheutti myös sen, että hän hävitti maalauksia, jotka olivat olleet valmiina monta vuotta ja olleet esillä museoissa ja näyttelyissä. Näin kuvailee Tukholman Nykytaiteen museon johtaja Lars Nittve Torsten Anderssonin työmenetelmää Ruotsin taideyhdistyksen vuosikirjassa 2002: ==Kirjallisuutta== * Lars O Ericsson, ”Galleriet”, Dagens Nyheter, 31.3.1999 * Magnus Bons, "En målning är inte en bild – om några verk av Torsten Andersson", Konstvetenskapliga institutionen, Stockholms universitet * Tor Billgren: "Det är därför jag bosatt mig här ute", Kulturdokumentär i P1, oktober 2005. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Torsten Andersson: "Mellan språk och person finns en differens" * Carnegien palkinto Torsten Anderssonille , haastattelu, Dagens Nyheter, 2007-07-02. *Carnegie Art Award: Torsten Anderssoniin teoksia tietokannassa *Muistokirjoitus Sydsvenskanissa Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Valentin Conrart

Valentin Conrart (1603 Pariisi – 23. syyskuuta 1675), oli ranskalainen kirjailija ja yksi Ranskan akatemian alullepanijoista. Hänestä tuli akatemian jäsen heti sen perustamisen yhteydessä 1634, ja hänet valittiin myös akatemian pääsihteeriksi vuonna 1634. ==Elämäkerta== Conrart syntyi kalvinistiseen perheeseen, ja hänen kasvatuksessaan keskityttiin erityisesti tulevaan kauppamiehen uraan. Liian myöhään hän pääsi aloittamaan klassisten kielten opettelua ja omaksumaan italian ja espanjan kieliä sekä oman äidinkielensä ranskan syvällistä hallitsemista. Vuonna 1627 hänet kuitenkin valittiin kuninkaan valtiovarojen neuvonantaja-sihteeriksi, ja tällöin hän alkoi kutsua luokseen kirjailijoita. Hän oli Jean Chapelainin ja Guez de Balzacin ystävä, ja hänen luonaan tapasivat kirjailijat, jotka muodostivat myöhemmin Ranskan akatemian: Antoine Godeau, Jean Ogier de Gombauld, Philippe Habert, Claude Malleville, François Le Métel de Boisrobert, Jean Desmarets de Saint-Sorlin, Nicolas Faret ja Paul Pellisson. Conrartin luona pidetyt kirjalliset tapaamiset inspiroivat kardinaali Richelieuta, joka kehitti ajatukset suurisuuntaisiksi suunnitelmiksi, ja tuloksena oli akatemian perustaminen. Conrart laati lupa-anomukset ja kirjoitti akatemian säännöt vuonna 1635. Hän jäi tehtäväänsä ensimmäisenä pääsihteerinä, vaikka oli hugenotti ja hänen sitoutumisensa protestanttiseen uskoon oli luja. Richelieun myötävaikutuksella hän kuitenkin sai olla tehtävässä aina kuolemaansa saakka. Conrart ei julkaissut elämänsä aikana ainoatakaan merkittävää teosta, sillä hänen julkaistut teoksensa perustuvat vanhoihin käsikirjoituksiin. Jonkinlaista merkittävyyttä osoittaa hänen Nicolas Boileaulle kirjoittamansa teksti "J'imite de Conrart le silence prudent". ==Julkaisut== *Lettres familieres de Mr Conrard, a Mr Félibien (1681) *Les Psaumes de David mis en vers françois et revus par ordre du Synode Wallon des Provinces-Unies (1730) *Mémoires sur l'histoire de son temps (1825). Otteita bibliothèque de l'Arsenalin käsikirjoituksesta, julkaissut Louis Monmerqué. *Mémoires de Valentin Conrart, premier secrétaire perpétuel de l'Académie française, (1652-1661) (1854). Otteita bibliothèque de l'Arsenalin käsikirjoituksesta, julkaissut Louis Jean Nicolas Monmerqué. *La Journée des madrigaux, ja la Gazette de Tendre (avec la carte de Tendre) et du Carnaval des prétieuses (1856) *Lettres à Lorenzo Magalotti, Saint-Étienne, Université de Saint-Étienne, 1981. ==Lähteet== * René Pocard du Cosquer de Kerviler, Valentin Conrart, premier secrétaire perpétuel de l'Académie française. Sa vie et sa correspondance. Étude biographique et littéraire, suivie de lettres et de mémoires inédits (1881) * Charles Weiss, Histoire des réfugiés protestants de France depuis la révocation de l'Édit de Nantes jusqu'à nos jours (tome I, 1853) * Nicolas Schapira et Mathilde Bombart, Un Professionnel des lettres au XVIIe siècle. Valentin Conrart : une histoire sociale, Seyssel, Champ Vallon, 2003. ==Aiheesta muualla== * Ranskan akatemian elämäkertatiedot Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1603 syntyneet Luokka:Vuonna 1675 kuolleet
Liber de causis

Liber de causis (”Syiden kirja”) on uusplatonilainen filosofinen teos, joka on latinankielinen käännös Prokloksen Teologian alkeet (Elementatio theologica) -nimellä tunnetun teoksen osien arabiankielisestä käännöksestä. Teoksella oli suuri vaikutus varhaiseen islamilaiseen filosofiaan, ja se oli islamilaisten oppineiden merkittävimpiä lähteitä uusplatonilaiseen ajatteluun. Liber de causis on lyhyt metafysiikkaa käsittelevä tutkielma, joka vaikuttaa täydentävän Aristoteleen Metafysiikassa esitettyjä näkemyksiä. Mahdollisesti siitä syystä teos on jossain vaiheessa pantu Aristoteleen itsensä nimiin. Vasta Tuomas Akvinolainen ymmärsi tarpeeksi Aristoteleen metafysiikasta havaitakseen, ettei teos voinut eräiden ristiriitojen vuoksi olla Aristoteleen kirjoittama. Tuomas kirjoitti teoksesta kommentaarin. Teos on keskiajalla laitettu virheellisesti myös Gilbertus Porretanuksen nimiin. Myöhemmin kun uusplatonilaiset kirjoitukset löysivät tiensä länteen, kävi ilmi, että teos oli koottu Prokloksen kirjoituksista. Edelleen on epäselvää, kuka teoksen on koonnut. == Katso myös == * Aristoteleen teologia, Pseudo-Aristoteleen uusplatonilainen teos == Lähteet == Luokka:Aristotelismi Luokka:Kirjat filosofiasta Luokka:Uusplatonismi
Maakeuhkokotilot

Maakeuhkokotilot (Stylommatophora) on ilmaa hengittävien nilviäisten lahko. Niihin kuuluu suurin osa maalla elävistä etanoista ja muista kotiloista. Kaikki lajit ovat hermafrodiitteja. Maakeuhkokotiloilla on kaksi paria lonkeromaisia tai tappimaisia tuntosarvia, ja taempien sarvien päissä silmät. Vesikeuhkokotiloilla (Hygrophila) sekä muiden lahkojen maalla elävillä kotiloilla on vain yksi tuntosarvipari. == Lahkoon kuuluvia heimoja == *Peltoetanat (Agriolimacidae) *Siruetanat (Arionidae) *Matoetanat (Boettgerillidae) *Bradybaenidae *Bulimulidae *Camaenidae *Ceriidae *Charopidae *Cionellidae *Sulkukotilot (Clausiliidae) *Silokotilot (Cochlicopidae) *Napakotilot (Discidae) *Ahmattikotilot (Enidae) *Kartiokotilot (Euconulidae) *Ferrussaciidae *Kosteikkokotilot (Gastrodontidae) *Haplotrematidae *Helicarionidae *Tarhakotilot (Helicidae) *Helicodiscidae *Helminthoglyptidae *Humboldtianidae *Juovakotilot (Hygromiidae) *Harjaetanat (Limacidae) *Megomphicidae *Purje-etanat (Milacidae) *Oleacinidae *Oreohelicidae *Kiiltokotilot (Oxychilidae) *Philomycidae *Polygyridae *Kristallikotilot (Pristilomatidae) *Kääpiökotilot (Punctidae) *Sammalkotilot (Pupillidae) *Sagdidae *Spiraxidae *Streptaxidae *Strobilopsidae *Subulinidae *Meripihkakotilot (Succineidae) *Testacellidae *Thysanophoridae *Urocoptidae *Sirokotilot (Valloniidae) *Siemenkotilot (Vertiginidae) *Lasikotilot (Vitrinidae) *Xanthonychidae *Zonitidae == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Maakeuhkokotilot (Stylommatophora) *ITIS: Stylommatophora *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Stylommatophora == Kirjallisuutta == * *
Neunkirchen (Saarland)

Neunkirchen on kaupunki Saarlandin osavaltiossa, Saksassa. Se on Neunkirchenin piirikunnan keskuskaupunki ja sijaitsee Blies-joen varrella, noin 20 kilometriä koilliseen osavaltion pääkaupungista Saarbrückenistä. Noin 49 000 asukkaallaan Neunkirchen kuuluu Saarlandin väekkäimpiin kaupunkeihin. == Historia == Neunkirchenin alueella on ollut asutusta jo 700 eaa. Kaupungin vanhinta aluetta on Wiebelskirchenin kylä, joka sijaitsee pohjoiseen keskustasta. Nimi Neunkirchen esiintyi ensimmäisen kerran tekstissä vuoden 1281 tienoilla. Neunkirchen oli osa Nassau-Saarbrückenin ruhtinaskuntaa. Ruhtinassuku rakennutti alueelle kaksi linnaa, joista ensimmäinen tuhoutui Pfalzin kruununperimyssodassa eli yhdeksänvuotisessa sodassa ja toinen puolestaan Ranskan suuren vallankumouksen aikana. == Aiheesta muualla == * Neunkirchenin kaupungin viralliset Internet-sivut Luokka:Saarlandin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Neunkirchen

Neunkirchen on useiden kaupunkien tai kuntien nimi Itävallassa ja Saksassa. * Neunkirchen, kaupunki Saarlandissa * Neunkirchen, kaupunki Ala-Itävallassa * Neunkirchen am Brand, kunta Baijerissa * Neunkirchen am Sand, kunta Baijerissa * Neunkirchen, kunta Baijerissa * Neunkirchen, kunta Baden-Württembergissä * Neunkirchen, kunta Rheinland-Pfalzin Bernkastel-Wittlichissa * Neunkirchen am Potzberg, kunta Rheinland-Pfalzissa * Neunkirchen, kunta Rheinland-Pfalzin Westerwaldissa * Neunkirchen, kunta Nordrhein-Westfalenissa
Mauro Baldi

Mauro Baldi (s. 31. tammikuuta 1954 Reggio Emilia, Italia) on entinen italialainen kilpa-autoilija. Hän on Le Mansin 24 tunnin ajon voittaja vuodelta 1994. Baldi kilpaili Formula 1 -sarjassa kausina – saavuttaen viisi MM-pistettä. Parhaimmillaan Baldi oli viides. == Ura == ===Alkuvaiheet=== Baldi aloitti ajamalla Italian ja Euroopan Renault 5 -sarjoja, joissa hän voitti mestaruuden vuosina 1976-1977. Hän osoitti kuljettajan kykyjään myös Euroopan Formula 3 -sarjassa voittamalla vuonna 1980 sarjan Monacon GP:n ja vuotta myöhemmin mestaruuden kyseisessä sarjassa. ===Formula 1=== Baldi sai kilpakuljettajan paikan kaudeksi Arrowsin F1-tallista. Kauden aikana Baldi sijoittui kaksi kertaa kuudenneksi saavuttaen kaksi MM-pistettä. Kaudeksi hän siirtyi Alfa Romeolle. Kausi sujui pisteiden valossa hieman edelliskautta paremmin, kun hän saavutti 3 MM-pistettä ja sijoittui kuljettajien MM-sarjassa sijalle 16. Viimeiset vajaat kaksi kauttaan Baldi ajoi kilpailukyvyttömällä Spirit-tallin autolla saavuttamatta ainuttakaan MM-pistettä. Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Sija Pisteet 1982 Arrows Racing Team Arrows A4 Cosworth V8 RSA DNQ BRA 10 USW DNQ SMR BEL NC MON DNQ DET Kesk. CAN 8 NED 6 GBR 9 FRA Kesk. GER Kesk. AUT 6 SUI DNQ CPL 11 25\. 2 1982 Arrows Racing Team Arrows A5 Cosworth V8 ITA 12 25\. 2 1983 Marlboro Team Alfa Romeo Alfa Romeo 183T Alfa Romeo V8 BRA Kesk. USW Kesk. FRA Kesk. SMR 10 MON 6 BEL Kesk. DET 12 CAN 10 GBR 7 GER Kesk. AUT Kesk. NED 5 ITA Kesk. EUR Kesk. RSA Kesk. 16\. 3 1984 Spirit Racing Spirit 101 Hart S4 BRA Kesk. RSA 8 BEL Kesk. SMR 8 FRA Kesk. MON DNQ CAN DET DAL GBR GER AUT NED ITA EUR 8 POR 15 NC 0 1985 Spirit Enterprises Ltd. Spirit 101D Hart S4 BRA Kesk. POR Kesk. SMR Kesk. MON CAN DET FRA GBR GER AUT NED ITA BEL EUR RSA AUS NC 0 ===Siirtyminen muihin sarjoihin=== Baldi saavutti F1-uransa jälkeen parempaa menestystä muissa autourheilusarjoissa. Vuonna 1990 hän voitti Sauber-Mercedeksen -tallissa World Sports-Prototype -mestaruuden. Baldi osallistui Le Mansin 24 tunnin ajoihin vuosina 1984-86, 1988-89, 1991-94 sekä 1997-2000 ja voitti kilpailun vuonna 1994 yhdessä Yannick Dalmasin ja Hurley Haywoodin kanssa. Vuonna 1998 Baldi voitti Daytonan 24 tunnin ajon ja Sebringin 12 tunnin ajon yhdessä Arie Luyendykin ja Didier Theysin kanssa. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Le Mansin 24 tunnin ajon voittajat Luokka:World Sportscar Championship -kuljettajat Luokka:World Touring Car Championship -kuljettajat Luokka:American Le Mans Series -kuljettajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hōmura Uta

Hōmura Uta () on MUCCun toinen studioalbumi, jonka ensimmäinen painos julkaistiin Japanissa 6. syyskuuta. Levyn toinen painos, joka ilmestyi 18. lokakuuta 2002, sisälsi kolme kappaletta vähemmän. 17. elokuuta 2004 julkaistiin kolmas, 6900 kappaleeseen rajoitettu painos, joka sisälsi remasteroidun kappaleen "Suisō". Vuonna 2005 Hōmura Uta ilmestyi Euroopassa. Kyseinen versio sisältää sekä CD:n että DVD:n. Kappalelista on sama kuin vuonna 2002 julkaistussa ensimmäisessä painoksessa. Toukokuussa 2006 ilmestyi Euroopan-version toinen painos. == Kappaleet == # "Hōmura Uta" () # "Zetsubō" () # "Shiawase no Shuuchaku" () # "Kimi ni Sachi Are" () # "Boku ga Hontō no Boku ni Taekirezu Tsukutta Hontō no Boku" () # "Mama" () # "Kurayami ni Saku Hana" () # "Uso de Yugamu Shinzō" () # "Oyoge! Taiyaki-kun" () # "Mae e" () # "Kokuen" () # "Suimin" () # "Kaeranu Hito" () # "Zutazuta" () === Bonus-CD === # "Sekai no Owari" () # "Yume no Machi" () Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Muccun albumit
Lori Alan

Lori Alan Denniberg (s. 18. heinäkuuta 1966 Potomac, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan paremmin äänirooleistaan. ==Ura== Lori Alan aloitteli näyttelemisen yhdeksänvuotiaana ja myöhemmin esiintyi musikaaleissa, jonka myötä hän teki vierasesiintymisiä televisiosarjoissa ja elokuvissa, kuten Boys on The Side – Matka ystävyyteen, Father of the Bride Part II ja The Fluffer. 1990-luvun alkupuolella Alan alkoi tehdä enemmän äänirooleja, jonka myötä häntä on kuultu sadoissa eri mainoksissa ja videopeleissä. Erityisesti Alan kuitenkin tunnetaan ääninäyttelijänä animaatioista, kuten Paavo Pesusieni, Angry Beavers, Ihmeneloset ja Family Guy. 2000-luvulla Alan on esiintynyt myös televisiosarjoissa, kuten Siskoni on noita, Frendit, Mullan alla, C.S.I. ja Coryn koukerot. ==Aiheesta muualla== * Lori Alan Voice Chasersissa Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jumalan Karitsan kirkko

Jumalan Karitsan kirkko () on myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva, moniavioisuutta harjoittava yhteisö. Yhteisön perustaja Ervil LeBaron erosi vanhemman veljensä Joel LeBaronin johtamasta Aikojen täyteyden esikoisten kirkosta vuonna 1972 ja perusti San Diegossa vaimoineen oman yhteisön. Ervil LeBaron määräsi veljensä Joelin surmattavaksi seuraavana vuonna, minkä jälkeen hän itse johti hyökkäystä yhteisön omistamalle Los Molinos -kommuunille. Hänen ilmeisenä tarkoituksenaan oli surmata kommuunilla asunut nuorin veljensä Verlan LeBaron, joka kuitenkin oli matkoilla ja pelastui. Kommuuni kuitenkin tuhoutui liekeissä, ja kaksi ihmistä sai surmansa. Ervil LeBaron on määrännyt useita muitakin surmia toimeenpantaviksi. Hän on surmauttanut sekä liikkeestä eroon pyrkiviä sukulaisiaan että kilpailevien fundamentalistimormonien johtajia. Näistä huomattavin oli Rulon C. Allred, Apostolic United Brethren -ryhmän johtaja. Sekä LeBaronin vaimot että hänen tyttärensä ovat olleet mukana surmatöissä. LeBaron on ilmeisesti perustellut murhatöitä Brigham Youngin kauden verisovitus-opilla, jonka mukaan vakavista synneistä voi saada sovituksen vain, mikäli synnintekijän veri vuodatetaan maahan. Hän kirjoitti ennen vangitsemistaan 1979 kirjan "Uusien liittojen kirja" (), johon hän kirjoitti saamiaan ilmoituksia. Niiden mukaan Jumala oli käskenyt häntä surmaamaan vääräoppiset ja petturit. Kirjaa painettiin noin kaksikymmentä kappaletta. Ervil Lebaronin pienilukuinen, mutta sitäkin fanaattisempi kannattajajoukko, joista suurin osa oli hänen lapsiaan tai sukulaisiaan, pani toimeen toistakymmentä murhaa kirjassa annettujen määräysten perusteella. Ervil LeBaron tuomittiin 1979 elinkautisvankeuteen, jossa hän kuoli 1981. Ei ole selvää, jatkuuko hänen perustamansa kirkko vielä hänen perheessään. Luokka:Mormonistiset kirkkokunnat Luokka:San Diego
Lääkärioikeudenkäynti

Lääkärioikeudenkäynti (tunnetaan myös nimellä Yhdysvallat vs. Karl Brandt ja muut ) oli 9. joulukuuta 1946 – 20. elokuuta 1947 käyty ensimmäinen 13:sta Nürnbergin sotarikosoikeudenkäynneistä. Käsittelyssä oli syytettynä 23 SS:ään kuulunutta lääketieteen tohtoria, tiedemiestä ja virkamiestä. Syytökset oli jaettu neljään luokkaan: * 1. Yhteinen suunnittelu tai salaliitto kohtien 2 ja 3 toteuttamiseksi * 2. Sotarikokset * 3. Rikokset ihmiskuntaa vastaan * 4. Jäsenyys rikollisissa järjestöissä Rikoksiin lukeutuivat ihmisillä tehdyt kokeet, jotka käsittivät muun muassa korkeuden sietokyvyn mittaamista, kylmyyden sietokyvyn mittaamista ja meriveden juottamista. Ihmiskokeissa koehenkilöitä oli altistettu tarttuville taudeille, kuten kelta- ja lavantaudille. Kokeita oli tehty erilaisten hoitokeinojen, kuten luiden istuttamisen tutkimiseksi. Koehenkilöitä oli altistettu kemikaaleille kuten esimerkiksi sinappikaasulle. Kokeet vaativat tuhansia kuolonuhreja. Rotutieteellisestä syistä tohtorit olivat keränneet myös keskitysleireillä murhattujen juutalaisten pääkalloja. Samoin osa oli ollut mukana natsien eutanasiaprojektissa ja joukkosterilisaatioissa, joiden tarkoitus oli ei- toivottujen ainesten hävittäminen Saksasta ja sen valtaamilta alueilta. SS- lääkäri Hovenin todistajanlausunnossa Nürnbergissä mainittiin, että "tulisi olla yleisessä tiedossa että keskitysleireillä tehdyt ihmiskokeet tehtiin ainoastaan IG Farbenin etujen takia... IG Farbenin tarkoitus oli salata kaikki tämä, ja laittaa savuverho piilottamaan kokeet... Ei SS vaan IG Farben tekivät aloitteen ihmiskokeiden tekemisestä keskitysleireillä." == Lähteet == Luokka:Natsi-Saksa Luokka:Toisen maailmansodan sotarikokset Luokka:1940-luvun oikeustapaukset
The Crusher

The Crusher on ruotsalaisen melodisen death metal -yhtye Amon Amarthin kolmas täyspitkä albumi, joka julkaistiin vuonna 2001. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Johan Hegg – laulu * Olavi Mikkonen – kitara * Johan Söderberg – kitara * Ted Lundström – bassokitara * Fredrik Andersson – rummut === Muut tekijät === * Lars Szöke – äänittäjä * Peter Tägtgren – miksaaja * Peter In the Betou – masteroija * Tom Thiel – kansikuva * Thomas Everhard – layout, kansikuva == Arviot == * About.com: http://heavymetal.about.com/od/a/gr/amonamarth-thecrusher.htm * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/r529243 == Aiheesta muualla == * The Crusher discogs.com -sivustolla * == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 albumit Luokka:Amon Amarthin albumit
The Avenger

The Avenger on ruotsalaisen melodisen death metal -yhtye Amon Amarthin toinen täyspitkä albumi, joka julkaistiin vuonna 1999. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Johan Hegg − laulu * Olavi Mikkonen − kitara * Johan Söderberg − kitara * Ted Lundström − bassokitara * Fredrik Andersson − rummut === Muut tekijät === * Peter Tägtgren − äänittäjä, miksaaja * Peter In De Betou − masteroija * Thomas Everhard − kansikuva, layout == Arviot == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/r442787 == Aiheesta muualla == * The Avenger discogs.com -sivustolla * == Lähteet == Luokka:Vuoden 1999 albumit Luokka:Amon Amarthin albumit
Rentun rallit

Rentun rallit on suomalaisen laulajan Irwin Goodmanin kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1989. == Kappaleet == # Ryysyranta (3:25) # Reteesti vaan (2:30) # Marcello Magaroni (2:46) # Si si si (2:30) # Tositarkoituksin (2:37) # Häirikkö (3:55) # Cha cha cha (3:11) # Haistakaa paska koko valtiovalta (2:32) # St. Pauli ja Reeperbahn (3:26) # Meni rahahommat pieleen (3:03) # Tango Kauhajoen kasinolla (2:58) # Las Palmas (2:52) # Meidän lavstoori (2:47) # Kulta ei syytä huoleen (2:44) # Tää on maallista vain (2:47) # Manu vippaa muutama markka (3:12) Luokka:Vuoden 1989 kokoelma-albumit Luokka:Irwin Goodmanin kokoelma-albumit
Fate of Norns

Fate of Norns on ruotsalaisen melodisen death metal -yhtye Amon Amarthin viides täyspitkä albumi, joka julkaistiin vuonna 2004. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Fredrik Andersson − rummut * Olavi Mikkonen − kitarat * Johan Hegg − laulu * Johan Söderberg − kitarat * Ted Lundström − basso === Muut tekijät === * Berno Paulsson − tuottaja, miksaaja, masteroija (Berno Studio) * Udo Schlangschnabel - Käyrätorvi kappaleessa "Arson". == Arviot == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/r707341 * Imperiumi: 7/10Amon Amarth Fate of Norns Viitattu 12.12.2022. == Aiheesta muualla == * Fate of Norns discogs.com -sivustolla * == Lähteet == Luokka:Vuoden 2004 albumit Luokka:Amon Amarthin albumit