Peplum

Peplum on Italiassa 1950-luvun lopulla ja 1960-luvun alkupuolella kukoistanut seikkailuelokuvan tyylilajiMoliterno 2008, s. 245.. Sen nimitys perustuu antiikin Kreikassa käytetyn peplos-asusteen latinalaistettuun muotoonElley 1984, s. 21.. Genrestä puhutaan myös miekka ja sandaali -elokuvina.Moliterno 2008, s. 245–246.. Italialainen ohjaaja Vittorio Cottafavi kutsui sitä neomytologiaksi. Peplum-elokuvien keskiössä on yleensä yhdysvaltalaisen kehonrakentajan esittämä, antiikin historiasta tai mytologiasta peräisin oleva sankari. Peplumin juuret ovat mykkäelokuvan kauden historiallisissa spektaakkeleissa kuten Giovanni Pastronen Cabiria (1914), Cinecittàn studioilla 1950-luvun alussa kuvatuissa amerikkalaisissa historia- ja raamattuaiheisissa elokuvissa sekä Alessandro Blasettin Fabiolan (1949) ja Mario Camerinin Odysseuksen (Ulisse, 1954) kaltaisissa italialaisissa suurtuotannoissa. Niistä poiketen peplum-elokuvat tehtiin yleensä nopeasti ja pienellä budjetilla. Kriitikoiden sijasta ne oli suunnattu halpojen kansanteatterien yleisölle. Elokuvat olivat usein eri kielille jälkiäänitettyjä eurooppalaisia tai amerikkalaisia yhteistuotantoja, jotka löysivät tiensä myös kansainvälisille markkinoille.Moliterno 2008, s. 247. Niiden huono maine perustuu osin surkeaan amerikkalaiseen dubbaukseen sekä heikkolaatuisiin televisiokopioihin, joita on sittemmin päätynyt myös DVD:lle. Todellisuudessa niissä käytettiin aikansa parasta väri- ja laajakangastekniikkaa, ja Italiassa lähes kaikki elokuvat dubattiin ammattimaisesti myös alkukielelläBondanella 2009, s. 162.. Monissa elokuvissa käytettiin suurten budjettien elokuviin kuten Ben-Hur ja Kleopatra valmistettuja lavasteita ja samoja lavasteita kierrätettiin kosmeettisin muutoksin.Same set, different films Ensimmäisenä peplum-elokuvana pidetään Pietro Franciscin ohjaamaa Voittamatonta Herkulesta (1957), joka nosti kuuluisuuteen Herkulesta esittäneen Steve Reevesin ja saavutti valtavan menestyksen varsinkin Yhdysvalloissa. Sitä seurasi saman ohjaajan Herkules ja Lyydian kuningatar (1958), Vittorio Cottafavin Herkuleen kosto (1960) ja Herkules – Atlantiksen valloittaja (1961) sekä suuri joukko Riccardo Fredan, Carlo Campogallianin, Domenico Paolellan, Sergio Corbuccin, Duccio Tessarin ja muiden ohjaajien elokuvia. Mario Bava sekoitti peplumiin kauhufilmin aineksia elokuvassaan Herkules voittaa helvetin (1961) ja Sergio Leone ohjasi yhden genren klassikkoteoksista Taistelu Rhodoksesta (1961). Steve Reevesin lisäksi elokuvien pääosia esittivät brittiläissyntyinen Reg Park, yhdysvaltalaiset Gordon Scott, Brad Harris, Dan Vadis, Gordon Mitchell, Mark Forest, Mickey Hargitay ja Reg Lewis, kanadalainen Samson Burke sekä italialaiset Sergio Ciani (alias Alan Steel) ja Adriano Bellini (alias Kirk Morris)Bondanella 2009, s. 163–166.. Elokuvien päähenkilö on yleensä lihaksikas supersankari, jota kutsutaan vaihtelevasti nimillä Herkules, Maciste, Ursus, Goljat tai Simson. Hänen seikkailunsa voivat antiikin Kreikan ja Rooman lisäksi sijoittua varhaiseen keskiaikaan, muinaiseen Egyptiin, Kiinaan, itämaille tai täysin kuvitteelliseen ympäristöön.Moliterno 2008, s. 246–247.Dyer, Richard: Valkoisen miehen muskelit. Teoksessa Elokuvien pääteema on vapaus. Sankari vapauttaa julman hirmuvaltiaan alistaman kansan käytyään läpi erilaisia voimainkoetuksia ja pelastaa samalla siveän rakastettunsa. Usein läsnä on myös sankaria himoitseva paheellinen kuningatar. Toistuvia aineksia ovat kidutus, erilaiset luonnonmullistukset sekä hovin tanssitytöt.Hughes 2011, s. 18. Kaikkiaan Italiassa tehtiin vuosina 1957–1965 noin 180 peplum-elokuvaa. 1960-luvun puolivälissä peplumin tilalle tuli uusi genre, italowestern, jonka ensimmäinen suuri menestys oli Sergio Leonen ohjaama Kourallinen dollareita vuonna 1964.Moliterno 2008, s. 245, 247. 1980-luvun alussa Italiassa kuvattiin jälleen muutamia peplum-elokuvia. Niillä on paljon yhtymäkohtia Conan – barbaaria (1982) seuranneeseen miekka ja magia -genreen, jossa on kuitenkin selvästi enemmän fantasia- ja maagisia aineksia. Barbaarielokuva muodostuikin peplumin henkiseksi perilliseksi. Italian jälkipeplumin parhaana elokuvana pidetään Luigi Cozzin Herculesta (1983)Hughes 2011, s. 287. ==Peplum- elokuvia== * Afrodite, dea dell’amore, 1958 * Akhilleus – voittamaton soturi, 1962 * Anno 79 – La distruzione di Ercolano, 1962 * Anthar l’invincibile, 1964 * Brenno, il nemico di Roma, 1963 * Le calde notti di Poppea, 1969 * Il Colosso di Roma, 1964 * Il conquistatore di Atlantide, 1965 * Il conquistatore di Corinto, 1961 * Ercole contro i tiranni di Babilonia, 1964 * Ercole contro Moloch, 1963 * Ercole contro Roma, 1964 * Ercole l’invincibile, 1964 * Ercole, Sansone, Maciste e Ursus gli invincibili, 1964 * L’eroe di Babilonia, 1963 * La furia di Ercole, 1962 * Il gigante di Metropolis, 1961 * I giganti della Tessaglia, 1960 * I giganti di Roma, 1964 * Giulio Cesare contro i pirati, 1962 * Giulio Cesare, il conquistatore delle Gallie, 1962 * Il gladiatore che sfidò l’impero, 1965 * Golia alla conquista di Bagdad, 1965 * Goliat ja barbaarit, 1959 * Goliath contro i giganti, 1961 * Goliath e la schiava ribelle, 1963 * Hannibal, 1959 * Hercules, 1983 * Herkuleen kosto, 1960 * Herkules – Atlantiksen valloittaja, 1961 * Herkules ja Lyydian kuningatar, 1959 * Herkules ja rakkauden kuningatar, 1960 * Herkules voittaa helvetin, 1961 * Gli invincibili fratelli Maciste, 1964 * Kartago liekeissä, 1960 * Kindar, l'invulnerabile, 1965 * Kleopatra ja miehet, 1962 * La leggenda di Enea, 1962 * Il leone di Tebe, 1964 * Maciste contro Ercole nella valle dei guai, 1961 * Maciste contro i mostri, 1962 * Maciste contro il vampiro, 1961 * Maciste e la regina di Samar, 1964 * Maciste, il gladiatore più forte del mondo, 1962 * Maciste ja manalan valtiatar, 1961 * Maciste kauhujen maassa, 1961 * Maciste nelle miniere del re Salomone, 1964 * Marathonin sankari, 1959 * Marte, dio della guerra, 1962 * Messalina, 1960 * Nefertite – Niilin kuningatar, 1961 * Nel segno di Roma, 1959 * Niilin legioonat, 1959 * Odysseus vastaan Hercules, 1962 * Orjien kapina, 1960 * Perseo l’invincibile, 1963 * Pompeijin viimeiset päivät, 1959 * I predoni della steppa, 1964 * La rivolta dei pretoriani, 1964 * Romulus ja Remus, 1961 * Sansone, 1961 * Sansone contro il Corsaro Nero, 1964 * Seitsemän raivoisaa gladiaattoria, 1983 * Le sette folgori di Assur, 1962 * I sette gladiatori, 1962 * La sfida dei giganti, 1965 * Simson ja orjakuningatar, 1963 * Spartacuksen poika, 1962 * Spartan gladiaattorit, 1964 * Taistelu Rhodoksesta, 1961 * Il trionfo di Ercole, 1964 * Il trionfo di Maciste, 1961 * Troijan urhot, 1961 * Ursuksen kosto, 1961 * Ursus, il gladiatore ribelle, 1962 * Ursus leijonien laaksossa, 1961 * Ursus – sankareista suurin, 1963 * La vendetta dei gladiatori, 1964 * La vendetta di Spartacus, 1964 * Veriveljet, 1962 * Viimeinen gladiaattori, 1964 * Voittamaton gladiaattori, 1961 * Voittamaton Herkules, 1958 * Voittamaton Maciste, 1962 * Voittamaton soturi, 1960 * Vulcano, figlio di Giove, 1962 ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Elokuvaan liittyvät käsitteet Luokka:Italian elokuva