EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Martial Mbandjock

Martial Mbandjock (s. 14. lokakuuta 1985 Roubaix) on ranskalainen pikajuoksija. Hän edustaa seuratasolla Asptt Lille Metropole -seuraa. Hän on kolminkertainen EM-mitalisti. Mbandjock karsiutui 2004 Grosseton alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 200 metrin juoksun välierissä. Vuonna 2007 hän putosi jatkosta Birminghamin sisäratojen EM-kilpailuissa 60 metrin välierissä. Saman vuoden alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Debrecenissä hän sai pronssia 100 metrillä ajalla 10,27. Osakan MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin puolivälierissä. Mbandjock karsiutui 2008 välierissä sekä Valemcian MM- hallikilpailujen 60 metrillä että Pekingin olympialaisten 100 metrillä. Hän sai kultaa Pescaran 2009 Välimeren kilpailujen 100 metrillä ajalla 10,15. Berliinin MM-kilpailuissa hän karsiutui välierissä sekä 100 että 200 metrillä. Mbandjock voitti 2010 Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen 200 metrin juoksun. Barcelonan EM-kilpailuissa hän sai pronssia 100 metrillä ajalla 10,18 ja 200 metrillä ajalla 20,42. 4 × 100 metrin viestissä hän juoksi ankkuriosuuden Ranskan kultajoukkueessa. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän oli 60 metrillä viides. == Ennätykset == === Ulkoradat === Laji Aika Paikka Päivä 100 m 10,06 Albi 25. heinäkuuta 2008 200 m 20,38 Tomblaine 25. kesäkuuta 2010 === Sisäradat === Laji Aika Paikka Päivä 50 m 5,81 Bordeaux 16. helmikuuta 2008 60 m 6,61 Pariisi Pariisi 5. maaliskuuta 2011 6\. maaliskuuta 2011 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Red Horner

George Reginald ”Red” Horner (29. toukokuuta 1909 Lynden, Ontario – 27. huhtikuuta 2005) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka edusti puolustajana Toronto Maple Leafsia National Hockey Leaguessa vuodesta 1928 vuoteen 1940. Leafsin kapteenina hän toimi vuodesta 1938 uransa loppuun. Hän auttoi joukkuetta voittamaan seuran historian ensimmäisen Stanley Cupin NHL-kaudella 1931–1932. Horner valittiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1965. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Hockey Hall of Fame Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Arthur Farrell

Arthur "Art" Farrell (8. helmikuuta 1877 - 7\. helmikuuta 1909) oli kanadalainen jääkiekkoilija joka pelasi ammattilaisena McGill Universityn joukkueessa 1890-luvulla ja sittemmin Montreal Shamrocksissa Canadian Amateur Hockey Leaguessa. Montrealissa syntynyt Farrell auttoi Shamrocksia saavuttamaan Stanley Cupin mestaruudet vuosina 1899 ja 1900. Farrell kirjoitti ensimmäisen jääkiekkoa käsittelvän kirjan, Hockey: Canada's Royal Winter Game, vuonna 1899, ja siitä tiedetään olevan jäljellä vain neljä kappaletta. Hän kirjoitti vielä kaksi käsikirjatyyppistä teosta kiekkoilusta: Ice Hockey and Ice Polo Guide ja How to Play Ice Hockey. Farrell kutsuttiin Hockey Hall of Fameen 1965 pelaajana. ==Aiheesta muualla== * Elämäkerta: Arthur Farrell * LegendsOfHockey.net: Arthur Farrell *Read Hockey: Canada'a Royal Winter Game online at Library and Archives Canada Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet Luokka:Hockey Hall of Fame
Vitali Bianki

Vitali Valentinovitš Bianki (; 30. tammikuuta (J: 11. helmikuuta) 1894 Pietari – 10. kesäkuuta 1959 Pietari) oli venäläinen lastenkirjailija. Hänellä katsotaan olevan saksalaisia ja sveitsiläisiä sukujuuria, mistä juontunee italialainen sukunimi Bianchi. Hänen isänsä oli tunnettu eläintieteilijä Valentin Lvovitš Bianki. Bianki opiskeli Pietarin yliopiston matemaattis- luonnontieteellisessä tiedekunnassa. Hän taisteli ensimmäisessä maailmansodassa Venäjän keisarillisen armeijan tykistössä 1916–1917 ansioituen muun muassa praavosnikein . Hän liittyi Sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen eli niin sanottuihin eserriin. Hän toimi komiteassa, joka pyrki säilyttämään Tsarskoje Selon muistomerkit. Sittemmin hänellä oli komennuksia Ufassa, Jekaterinburgissa sekä Bijskissä. Tämän jälkeen hänet mobilisoitiin valkoisen kenraalin Aleksandr Koltšakin valkoarmeijaan, josta hän erkaantui ja liittyi piankin punaisiin salanimellä Vitali Beljanin. Hän joutui myös Valtiollisen keskuspoliisin pidättämäksi. Kirjailijana Vitali Bianki keskittyi lastenkirjallisuuteen. Hänen Petroskoissa suomeksi painettu sanomalehtensä Metsän sanomia löysi tiensä suomalaisiinkin koteihin. ==Aiheesta muualla== *http://shkolazhizni.ru/archive/0/n-17094/ (venäjäksi) Luokka:Venäläiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Venäläiset toimittajat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Juliska Koka

Juliska Koka, oik. Rachela Wollman o.s. Wieliczko-Krutkiewicz (4. huhtikuuta 1924 Bukarest, Romania − 28. toukokuuta 2011 New Jersey, Yhdysvallat), oli syntyperältään romanianjuutalainen, Suomessa 1940- ja 1950-luvulla vaikuttanut viihdetaiteilija, tanssija ja laulaja.Pertti Avola, Luontainen esiintyjä oli aina äänessä, Helsingin Sanomat 1.6.2011 sivu C 5. Artikkelin verkkoversio Koka työskenteli 1940-luvulla ensin kiinnitettynä Helsingin Kansanteatteriin, sen jälkeen hän esiintyi viisi vuotta suositussa Punainen Mylly -teatterissa. Hänellä oli rooli myös kolmessa suomalaisessa elokuvassa, joista tunnetuin on Rosvo-Roope. Alan opintojen vuoksi Koka muutti 1950-luvun alussa Yhdysvaltoihin, jossa hän avioitui liikemies Robert Wollmanin kanssa ja loi uran televisiossa, kiertueilla ja omilla ravintolashow-ohjelmillaan. Hänellä oli Broadwaylla show, jossa hän esitti Edith Piafia. Hänet palkittiin esityksestä Theatre World -palkinnolla. Jo Suomessa Koka oli levyttänyt Piafin tunnetuksi tekemän kappaleen "Hymne à l'amour" ("Hymni rakkaudelle"). Hän esitti myös Kurt Weillin lauluista kokoamaansa konserttiohjelmaa. Yhdysvalloissa hän käytti taiteilijanimeä Juliette Koka. Koka kävi myöhemmin usein Suomessa esiintymässä ja lomilla. Hänellä ja Wollmanilla oli kaksi poikaa. ==Filmografia== *Ketunhäntä kainalossa 1940 *Rosvo Roope 1949 (Veruska) *Vain laulajapoikia 1951 (ei rooliluettelossa) ==Diskografia== Juliska Kokan levyttämät kappaleet *"Domino" *"Hymni rakkaudelle" *"Itke en lemmen tähden" *"Katupoikien laulu" *"Lennä mun lempeni laulu" *"Mun syömmein kaipaa sun lempeäsi" *"Mustalaisen lempi" *"Oi niitä aikoja" *"Silkki Saara" *"Sulle salaisuuden kertoa mä voisin" *"Yön laulajatar" ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Joseph Whittaker

Joseph Whittaker (1815–1894) oli englantilainen puutarhuri ja kasvitieteilijä, kotoisin Derbyshiren Breadsallista. Hän tutki paljon Australian kasveja ja keräsi kolmensadan kasvin kokoelman Adelaiden lähistöltä ja Lofty Rangen eteläosista Encounter Baylle ulottuvalta alueelta Australian eteläosista vuosina 1839–1840. Ne ovat nyt Kew Gardensissa Lontoossa.Biography Australian National Herbarium Yli kaksituhatta hänen keräämäänsä brittiläistä kasvinäytettä on nykyään Derbyn kaupunginmuseossa. Australialainen kihokkilaji Drosera whittakeri on nimetty Whittakerin kunniaksi.A review of Drosera whittakeri s. lat. (Droseraceae) and description of a new species from Kangaroo Island, South Australia Telopea 12(2) 147–165 Whittakerille on omistettu juhlasali derbyläisen oppilaitoksen kestikartanossa.Whittaker room, Brromfield Hall Derby College == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1815 syntyneet Luokka:Vuonna 1894 kuolleet
Wilhelm von Tegetthoff

Wilhelm von Tegetthoff (23. joulukuuta 1827 Marburg (nyk. Slovenia), Steiermark, Itävallan keisarikunta – 7. huhtikuuta 1871, Wien, Itävalta) oli itävaltalainen amiraali. Hänen katsotaan kuuluvan 1800-luvun merkittäviin merikomentajiin, muun muassa uusien taktiikoiden kehittäjänä ja innostavana johtajana. Hän valmistui Venetsian Marinecollegiumista 1849. Tegethoff osallistui 1864 toiseen Saksan-Tanskan sotaan, jossa hänen komentamansa preussilais-itävaltalainen laivasto-osasto joutui perääntymään Helgolandin taistelussa. Vuonna 1866 Tegethoff johti Preussin-Itävallan sodassa Itävallan laivaston voittoon Preussin liittolaisesta Italiasta (Lissan taistelu). Tegetthoff kuoli yllättäen keuhkokuumeeseen Wienissä. Hänet on haudattu Graziin. Hänet on kuvattu itävaltalaiseen postimerkkiin 1935 ja 20 euron kolikkoon 2004. Hänen mukaansa on nimetty useita aluksia, muun muassa: * arktinen tutkimusalus SMS Tegetthoff (1872). * sotalaiva SMS Tegetthoff (1878) – myöhemmin nimetty nimelle SMS Mars 1912. * dreadnought-taistelulaiva SMS Tegetthoff (1912). Luokka:Itävalta-Unkarin laivaston amiraalit Luokka:Vuonna 1827 syntyneet Luokka:Vuonna 1871 kuolleet
Frederico Gil

Frederico Gil (s. 24. maaliskuuta 1985 Lissabon) on portugalilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 62 huhtikuussa 2011. Kaksinpelissä hän on kerran pelannut ATP-turnauksen finaalissa. Grand Slam -turnauksissa hän on kerran selviytynyt kolmannelle kierrokselle. Estoril Openissa 2010 Gil saavutti toistaiseksi uransa ainoan finaalipaikkansa voitettuaan välierissä Guillermo García-Lópezin. Finaalissa hän hävisi Albert Montañésille kolmessa erässä. Monte Carlo Mastersissa 2011 Gil selviytyi puolivälieriin voitettuaan kolmannella kierroksella maailmanlistan kymmenenneksi sijoitetun Gaël Monfilsin. Puolivälierässä hän hävisi maailmanlistan neljänneksi sijoitetulle Andy Murraylle. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Portugalilaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lowestoft

Lowestoft on kaupunki Suffolkin kreivikunnassa, Itä-Englannissa. Kaupunki sijaitsee Yhdistyneen kuningaskunnan itäisimmällä paikalla ja Pohjanmeren rannalla. Asukkaita kaupungissa on noin 71 000 (2011). Kalastus oli aikoinaan merkittävä tulonlähde Lowestoftissa, mutta vuonna 2015 oli jäljellä enää kymmenen kalastusalusta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Asutut paikat Suffolkissa Luokka:Englannin kaupungit Luokka:Englannin kunnat
Glyseroli-3-fosfaatti

Glyseroli-3-fosfaatti (C3H9O6P) on glyserolin ja fosforihapon muodostama esteri. Yhdiste on tärkeä muun muassa lipidien biosynteesissä. ==Metabolia== Glyseroli-3-fosfaattia muodostuu eliöissä kahdella tavalla. Glyserolikinaasientsyymi katalysoi fosfaattiryhmän siirtoa ATP-molekyyliltä glyserolille. Ihmisellä tämä entsyymi on aktiivinen maksassa. Eräillä eliöillä fosfaattiryhmän luovuttajana voi toimia myös jokin muu nukleotiditrifosfaatti. Muissa kudoksissa glyseroli-3-fosfaattia muodostuu dihydroksiasetonifosfaatista glyseroli-3-fosfaattidehydrogenaasin katalysoimana. Reaktio voi tapahtua kumpaankin suuntaan, ja entsyymi katalysoi myös glyseroli-3-fosfaatin hapettamista dihydroksiasetonifosfaatiksi. Pelkistäminen vaatii koentsyymiksi NADH-molekyylin ja hapettaminen NAD+-molekyylin, mitokondriaalinen entsyymi käyttää FAD-molekyyliä Glyseroli-3-fosfaatti toimii rasvahappomolekyylien vastaanottajana rasvojen biosynteesissä. Rasvahappomolekyylit ovat kiinnittyneet koentsyymi-A:han muodostaen asyylikoentsyymi-A:ta. Tältä molekyyliltä glyseroli-3-fosfaatti-O- asyylitransferaasi siirtää rasvahapon ja esteröi sen glyserolin ykköshiilen hydroksyyliryhmään, ja näin muodostuu lysofosfatidaatti- eli lysofosfatidihappomolekyyli. Sama entsyymi liittää vielä toisen rasvahappomolekyylin glyseroliin, jolloin muodostuu fosfatidaatti- eli fosfatidihappomolekyyli. Glyseroli-3-fosfaatilla on rooli myös NAD+-molekyylin regeneroinnissa hengitysketjun yhteydessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Human Metabolome Database: Glycerol 3-phosphate Luokka:Orgaaniset fosfaatit
Pekka Lempiäinen

Pekka Lempiäinen (26. helmikuuta 1888 Terijoki – 20. elokuuta 1939 Terijoki) oli suomalainen näytelmäkirjailija. == Näytelmiä == * Kiusallinen oppilas : 1-näytöksinen ilveily. Työväen näytelmäkirjasto n:o 34. Tampereen työväen sanomalehti, Tampere 1914 * Pettyneitä : 1-näytöksinen näytelmä, kirjoitti P. L. Työväen näytelmäkirjasto n:o 35. Tampereen työväen sanomalehti, Tampere 1914 == Lähteet == * * Teokset Fennica-tietokannasta Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
G. G. Ronimus

Gabriel Gideon Ronimus (12. elokuuta 1875 Viipuri – 23. lokakuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori ja kirjallisuuden suomentaja.Kuolleita, Helsingin Sanomat, 24.10.1937, nro 287, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Ronimuksen vanhemmat olivat director cantus Filip Ronimus ja Maria Pullinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1893 Viipurin lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1898 ja maisteriksi 1900. Ronimus oli saksan- ja ranskankielten lehtorina Jyväskylän lyseossa 1899–1900, Joensuun lyseossa 1900–l9Ol, Vaasan suomalaisessa reaalilyseossa 1901–1902 sekä samojen saksan- ja ranskankielten kollegana Jyväskylän lyseossa 1902–1903 sekä 1903–1918 saman koulun reaalilinjan luokilla V–VIII. Viimeksi Ronimus oli Savonlinnan lyseossa saksan- ja ranskankielten vanhempana lehtorina 1921–1934. Viimeiset vuotensa Ronimus asui Helsingissä. Ronimus oli Keski-Suomen nuorisoseuran johtokunnan jäsenenä ja puheenjohtajana ja hänellä oli myös muita luottamustoimia kunnallisella alalla ja yhdistyksissä. Ronimus julkaisi pari matkakertomusta, oppikirjan ja lisäksi hän laati Jyväskylän kirjastosta ensimmäisen systemaattisen luettelon. Ronimus kuoli 62-vuotiaana Mehiläisen sairaalassa Helsingissä. __NOTOC__ == Teoksia == * Kirjallisuuden lukemisesta : nuorisoa varten. Keski-Suomen nuorisoseura, Jyväskylä 1907, 2. painos 1908, 3. painos Gummerus 1918 * Sata saksankielen käännöstehtävää. Gummerus 1933, 2. painos 1936 == Suomennoksia == * E. von Keyserling : Dumalan pastori : romaani. Ahjo, Helsinki 1920 * Guy de Maupassant : Luja kuin kuolema : romaani. Ahjo, Helsinki 1920 * Kansantarinoita ranskalaisesta Sveitsistä, suomensi G. G. Ronimus. Yrjö Weilin, Helsinki == Lähteet == * * * Teokset Fennica- tietokannasta == Aiheesta muualla == * Keisariverta : kuvaus nykyhetken Pietarista. Suomen Kuvalehdelle tosiolojen perusteella kirj. maist. G. G. Ronimus, Suomen Kuvalehti 07.06.1919, nro 23, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Biarritz, Ranskan syyskauden kuuluisin kylpypaikka, viikkoliitteelle kirj. lehtori G. G. Ronimus, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 30.09.1928 nro 40, s. 3, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot] * Kotimaassa matkailemassa, viikkoliitteelle kirj. lehtori G. G. Ronimus, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 27.10.1929, nro 43, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Linus Sundell

Linus Sundell (27. marraskuuta 1868 Kirkkonummi – 23. lokakuuta 1937 Kirkkonummi) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. == Teoksia == * Ur livet i det gamla Kyrkslätt. Kyrkslätt hembygdsförenings skrifter 1. Kyrkslätt hembygdsförening, Helsingfors 1923 * Då farfar var ung. Söderström, Helsingfors 1928 * I den gamla goda tiden. Söderström, Helsingfors 1929 * Bygdens vandrande söner. Söderström, Helsingfors 1930 * Roliga paschaser : en samling bygdemålsberättelser. Tryckeri- & Tidnings A.B:s förlag, Borgå 1937 == Lähteet == * * Teokset Fennica-tietokannasta Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Toivo Hämeenkoski

Toivo Johannes Hämeenkoski (17. syyskuuta 1886 Mouhijärvi – 31. heinäkuuta 1941 Turku) oli suomalainen kirjailija. == Teoksia == * Baabelin virroilla. Tekijä, Jyväskylä 1925 * Viisaudensanoja maailmankirjallisuudesta. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1934 == Lähteet == * * Teokset Fennica-tietokannasta Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
SS Abukir (1920)

SS Abukir oli General Steam Navigation Companyn rahtialus, joka valmistui 1920 Swan, Hunter and Wigham Richardonin telakalla Wallsendissä. == Tuhoutuminen == Alus lähti 28. toukokuuta 1940 Oostende, Belgiasta mukanaan yli 200 matkustajaa, joiden joukossa 40–50 naista sekä muutamia lapsia. Aluksen maksiminopeus suuren kuorman vuoksi oli ainoastaan kahdeksan solmua, ja sen aseistuksena oli yksi Lewis-pikakivääri. Pian lähdön jälkeen alus joutui ilmapommitukseen, mutta siihen ei osunut. Aamuyöstä se joutui sukellusveneen maaliksi, mutta alus onnistui väistää keulan editse mennyt torpedo. Saksan laivaston moottoritorpedoveneet upottivat aluksen torpedoimalla Pohjanmerellä lähellä majakka-alus Noordhinderiä.Kauppalaivaston ansiomerkit Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjät HMS Codrington, HMS Jaguar ja HMS Javelin pelastivat joitakin tunteja myöhemmin 33 henkiinjäänyttä merestä. ==Lähteet== Luokka:Swan Hunterin valmistamat alukset
Šušin piiri

Šušin piiri (, ) on paikallishallintoalue virallisesti Azerbaidžaniin kuuluvassa, mutta de facto itsenäisessä Vuoristo-Karabahin tasavallassa. Sen pinta-ala on 381,3 neliökilometriä. Asukkaita on 4 300 henkeä (vuonna 2005). Vuoristo-Karabahin autonomiseen alueeseen kuulunut Şuşan piiri on perustettu vuonna 1930. Neuvostoaikana sen pinta-ala oli 300 neliökilometriä. Asukkaiden enemmistön muodostivat azerit: 58,3 % vuonna 1939 ja 80,9 % vuonna 1979. Armenialaisten osuus oli 38,6 % vuonna 1939 ja 18,0 % vuonna 1979. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan piirissä oli 20 400 asukasta. Vuoristo-Karabahin sodan jälkeen armenialaiset liittivät Šušin piiriin pienen osan valtaamastaan Laçınin piiristä. Nykyisellään piiri rajoittuu pohjoisessa ja koillisessa Vuoristo-Karabahin tasavallan Askeranin piiriin, kaakossa Hadrutin piiriin ja lännessä Qašataghin piiriin. Hallinnollinen keskus on Šušin () kaupunki, josta on 11 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Stepanakertiin. Asukkaista 99,6 % on armenialaisia. ==Lähteet== Luokka:Vuoristo-Karabah
Chungju

Chungju on kaupunki Pohjois-Chungcheonin provinssissa Etelä-Koreassa. Sen alueella sijaitsee Namsanin vuori. Kaupunki on kuuluisa vuotuisesta taistelulajeja esittelevästä tapahtumasta, joka on järjestetty vuodesta 1998 lähtien. Chungjussa on kaksi yliopistoa, Konkuk Universityn Chungjun kampus ja Chungju National University. Kaupungissa on asunut muun muassa Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri Ban Ki-moon, joka muutti kaupunkiin perheensä kanssa 3-vuotiaana. ==Ystävyyskaupungit== * Yugawara, Japani * Taichung, Taiwan * Musashino, Japani * Daqing, Kiina == Lähteet == Luokka:Etelä-Korean kaupungit
Sølvi Wang

Sølvi Valborg Wang (28. elokuuta 1929 Bærum, Norja – 31. toukokuuta 2011) oli norjalainen näyttelijä ja laulaja. == Valikoitua filmografiaa == Vuosi Nimi Rooli 1953 Brudebuketten laulaja 1954 Troll i ord laulaja 1962 Operasjon Løvsprett Hoitaja Florence 1964 Operasjon Sjøsprøyt Eli Sæter, apulaistohtori 1970 Balladen om mestertyven Ole Høiland Hilda Hauge 1972 Norske byggeklosser Mrs Valle 1974 Bør Børson Jr. Laura Isaksen 1974 Ungen Hønse-Lovisa 1978 Hvem har bestemt? Mrs Nelson == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sølvi Wang Internet Movie Databasessa Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Norjalaiset laulajat
Intiaanidisko

Intiaanidisko on TV-resistorin esikoisalbumi, joka julkaistiin kesällä 2004. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Yrjö Saarinen – urut, laulu, kitara * Päivi Kankaro – urut, laulu * Tomi Helomaa – kitara * Aleksi Salo – rummut * Martti Viljanen – basso == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Vuoden 2004 esikoisalbumit Luokka:TV-resistorin albumit
Šahumjanin piiri

Šahumjanin piiri (, ) on paikallishallintoalue virallisesti Azerbaidžaniin kuuluvassa, mutta de facto itsenäisessä Artsakhin tasavallassa. Sen pinta-ala on 1829,8 neliökilometriä. Alkuperäinen Vuoristo-Karabahin autonomisen alueen pohjoispuolella sijainnut Šaumjanin (Šahumjanin) piiri on perustettu vuonna 1931. Sen pinta-ala oli 600 neliökilometriä ja hallinnollinen keskus Šaumjanovskin taajama. Asukkaiden enemmistön muodostivat armenialaiset: 85,9 % vuonna 1939 ja 77,2 % vuonna 1959. Azereja oli vastaavasti 3,1 ja 16,7 %, venäläisiä 10,3 ja 5,9 %. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan piirissä oli 20 800 asukasta. Azerbaidžanin viranomaiset laukkauttivat Šaumjanin piirin helmikuussa 1991 ja liittivät sen Goranboyn piiriin. Syyskuussa 1991 armenialaiset julistivat Šaumjanin piirin ja osan Xanlarin piiristä liitetyksi Vuoristo-Karabahin tasavaltaan. Kesällä 1992 azerit valtasivat alueen ja ajoivat armenialaisväestön pois kodeistaan. Vuoristo-Karabahin sodan jälkeen armenialaiset liittivät Šahumjanin piiriin valtaamansa Kəlbəcərin piirin, joka puolestaan oli tyhjennetty azereista. Artsakhin tasavallan Šahumjanin piiri rajoittui pohjoisessa Azerbaidžaniin, idässä Martakertin ja etelässä Qašataghin piireihin sekä lännessä Armeniaan. Sen hallinnollinen keskus oli Qarvatšarin kaupunki (), josta on 143 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Stepanakertiin. Vuonna 2005 piirissä oli 2 600 asukasta, joista 99,5 % oli armenialaisia. Azerbaidžan sai alueen takaisin vuoden 2020 sodassa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Vuoristo-Karabah
Serkut rakastaa paremmin

Serkut rakastaa paremmin on TV-resistorin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 15. maaliskuuta 2006. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Yrjö Saarinen – urut, laulu, kitara * Päivi Kankaro – urut, laulu * Tomi Helomaa – kitara * Aleksi Salo – rummut * Martti Viljanen – basso == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * PopMatters: PopMatters: Album review * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:TV- resistorin albumit Luokka:Vuoden 2006 albumit
Lennart Vapaavuori

Knut Lennart Vapaavuori (14. toukokuuta 1912 Lemu – 7. helmikuuta 1957 Tuusniemi) oli suomalainen pappi ja nuortenkirjailija. Vapaavuori toimi 1940- ja 1950-luvulla rajaseutupappina ja kappalaisena Suomussalmella. == Teoksia == * Salmikämpän pojat. Nuorten toivekirjasto 1. WSOY 1951. * Puolikuun liitto. Nuorten toivekirjasto 33. WSOY 1953. == Lähteet == * Suomen kirjailijat. * Kajaanin kaupunginkirjaston sivu Vapaavuoren kirjasta Salmikämpän pojat. Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
TV-resistori (albumi)

TV-resistori on suomalaisen indie pop -yhtye TV-resistorin kolmas studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2011 levymerkillä Fonal Records. == Kappaleet == #Ajasta jäljessä #Funtsi #Ilta aikaa #Toivon että suukonkin saan #Pidän susta, tyhmä #Koputan puuta #Kaivoin kuopan #Voi ei, ei voi olla totta #Minne ratsuni laukkaa #E.s.o.p.m.j.m.v.m.p.s.o.(pallo) == Kokoonpano == * Yrjö Saarinen – urut, laulu, kitara * Päivi Kankaro – urut, laulu * Tomi Helomaa – kitara * Aleksi Salo – rummut * Martti Viljanen – basso == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Nyt.fi * Rumba: Rumba == Lähteet == Luokka:TV-resistorin albumit Luokka:Vuoden 2011 albumit
Alexis von Kræmer

Alexis Karl Oskar Fredrik von Kræmer (8. tammikuuta 1871 Pietari – 24. joulukuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen Helsingin yliopiston lehtori ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Von Kraemer Alexis Karl Oskar Fredrik Viitattu 14.4.2021. ==Henkilöhistoria== Von Kræmerin vanhemmat olivat amiraali Johan Fredrik Oskar von Kræmer ja Sofia Maria Julia Dorotea Cedercreutz ja hänen puolisonsa vuodesta 1905 oli Agnes von Kraemer. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta yksityislyseosta 1890 ja opiskeli Helsingin yliopistossa, valmistuen filosofian kandidaatiksi 1893, maisteriksi 1894 sekä lisensiaatiksi 1900 ja väitellen tohtoriksi 1901. Von Kræmer opiskeli myös Pariisissa useaan otteeseen vuosina 1893–1898. Hän toimi ranskan kielen opettajana Helsingin ruotsalaisissa oppikouluissa vuosien 1896–1922 välillä. Hän oli Helsingin yliopiston ranskan kielen lehtorina 1910–1927 ja toimi Helsingin Alliance françaisen sihteerinä 1894–1914, Helsingin ranskalais-englantilaisen kerhon puheenjohtajana 1918–1924 ja Société Franco- finlandaise’n puheenjohtajana 1924–1927. Von Kræmer sai Ranskan kunnialegioonan ristin 1920. Von Kræmer osallistui säätyvaltiopäiville aateliston edustajana 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1905–1906 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1905–1906. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1907, ss. 945-954. == Teoksia == * Villiers de l’Isle Adam: en literaturhistorisk studie, väitöskirja. Helsingfors 1900 * Edmond ja Jules de Goncourt. Helios Förlag, Helsingfors 1906. Sarja: Konst och kultur 6 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Tuomas Uusitalo

Tuomas ”Tume” Uusitalo (s. 1975) on suomalainen näyttelijä, ääninäyttelijä, laulaja ja muusikko. Hän on näytellyt kymmenissä televisiosarjoissa, elokuvissa ja teatteriesityksissä. Hän on ollut jäsenenä Leningrad Cowboys ja Sleepy Sleepers -yhtyeissä. Uusitalo on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri.Nelonen: Stage: TUOMAS ”TUME” UUSITALO - Tampereen yhteiskoulun lukio - Tampere, Nelonen 9.2.2011, viitattu 20.12.2014. Uusitalo on tehnyt rooleja etenkin musiikkiteatterituotannoissa, kuten ilveilijä Trinculo Ryhmäteatterin Myrskyssä 2002, Joonatan Turun kaupunginteatterin Kolmessa iloisessa rosvossa (2003), Edna Turnblad Helsingin Kaupunginteatterin Hairsprayssä 2005 ja Cosmo Brown Turun kaupunginteatterin Laulavissa sadepisaroissa 2009.Uusitalo Tuomas, Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 20.12.2014. Tuomas Uusitalo on myös esiintynyt Tellus Tähtinen -sarjassa. Keväällä 2011 Uusitalo toimi tähtivalmentajana Nelosen Stage-ohjelmassa, jossa etsittiin Suomen parasta koulumusikaalia. Hänen valmennettavana oli Tampereen yhteiskoulun lukion oppilaat. Uusitalon valmennettavat voittivat kilpailun ja pääsivät esiintymään seuraavana syksynä Linnanmäen Peacock-teatterissa.Stagen voittajat puurtavat musikaalia, Helsingin Uutiset 9.6.2011, viitattu 20.12.2014. Syksyllä 2012 Uusitalo ja Eero Ritala toimivat MTV3:n Sing along -viihdeohjelman joukkueiden kapteeneina.Television uusi musiikkivisa vilisee kotimaisia suosikkilaulajia - Lue lisää!, Radio Nova 8.8.2012, viitattu 20.12.2014. == Filmografia == Vuosi Elokuva / Televisiosarja Rooli 2021 Sokea mies, joka ei halunnut nähdä Titanicia naapuri 2021 Kummeli esittää: Kontio & Parmas Touko Sumelius 2020 Sunnuntailounas Jerkku Mattila Lelumesta ruutuaikapoliisi 2019 kokki 2015–2016 Ismo Suipponen 2015 Joulukalenteri: Kadonneiden lahjojen tapaus Aimo Liero 2014 Ei kiitos Kake #lovemilla TV- Ämpäri 2013 Kalervo Palsa ja kuriton käsi Mälli Kerran viikossa Tomi 2011 Vares – Huhtikuun tytöt Karvanoppa Likainen pommi Paavo 2010 Kotikatu Kärnävuori junior Alamaailma-trilogia: Vanki Raikka Risto Räppääjä ja polkupyörävaras Katusoittaja Tunarit 2008 Putoavia enkeleitä Sairaalan vahtimestari Sitoutumisen alkeet Kosti 2008–2012 Karjalan kunnailla Snadi Huttunen 2007 Lieksa! Hippo 2004 Keisarikunta Kinkku Kevin: Theme From Forever Tango Onnellinen pariskunta 2003 Raid Tullimies 2002 Rumble Nuori mies huoltamolla 2000 Kuningas Hidas Maalikaupan myyjä 1999 Lohdutusseremonia Janne === Dubbaukset === == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Suomalaiset ääninäyttelijät Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset rocklaulajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Hardy (R08)

HMS Hardy (viirinumero R08) oli Britannian kuninkaallisen laivaston V-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus upotettiin 30. tammikuuta 1944. == Valmistus == Alus tilattiin 1. syyskuuta 1941 8. hätälaivueessa () John Brown and Companyltä Clydebankista Glasgowista, missä köli laskettiin 14. toukokuuta 1942. Alus laskettiin vesille 18. maaliskuuta 1943 ja valmistui elokuussa, jolloin siihen oli asennettu uudistettu Mk6 tulenjohtolaite.Naval-history.net - HMS Hardy == Palvelus == Koeajojen päätyttyä alus liittyi syyskuussa 1942 Kotilaivastoon koulutettavaksi. Alus saattoi 14. lokakuuta HMCS Haidan, HMCS Iroquoisin, HMS Januksen ja HMS Vigilantin kanssa taistelulaiva HMS Ansonin Huippuvuorille. Se suojasi 23. marraskuuta Kuolan niemimaalle saattueen JW54B, josta se erkani 2. joulukuuta palaten itsenäisesti Scapa Flowhun. Alus liittyi 21. tammikuuta 1945 Akureyrissä Islannissa saattueen JW56A suojausosaston johtoalukseksi. Saavuttuaan Kuolan niemimaalle 28. tammikuuta se lähti suojueen kanssa liittyäkseen saattueeseen JW56B, joka oli joutunut sukellusveneryhmä Werwolfin kohteeksi Karhusaaren lähistöllä. Seuraavana päivänä se liittyi uuteen saattueeseen. Aluksen osui 30. tammikuuta Saksan laivaston sukellusveneen U-278 laukaisema akustinen T5-torpedo (GNAT), joka tuhosi aluksen perän. HMS Venus upotti aluksen torpedoimalla pelastettuaan sen eloonjääneet. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Kuninkaallisen laivaston V-luokan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:John Brownin valmistamat alukset
Haleh Sahabi

Haleh Sahabi (1957 – 1. kesäkuuta 2011) oli iranilainen ihmisoikeus- ja demokratia-aktivisti. Hän oli Ezzatollah Sahabin tytär. Haleh Sahabi kuoli isänsä hautajaisissa sydämenpysähdykseen. == Lapsuus == Sahabi syntyi vuonna 1957 Teheranissa, Iranissa. Hänen isänsä Ezzatollah Sahabi oli poliitikko ja hänen äitinsä Zahra Ataein eno oli Mehdi Bazargan. Haleh Sahabi oli naimisissa Mohammad Shamekhin kanssa ja heillä oli poika. == Pidätys == Sahabi oli "Mothers for Peace" -ryhmän jäsen, ja hän kampanjoi ahkerasti naisten oikeuksien puolesta. Hänet pidätettiin 5. elokuuta 2009, kun Mahmud Ahmadinežad oli valittu jatkokaudelle Iranin presidentiksi. Sahabi oli yksi hallituksen vastaisista mielenosoittajista. Hän sai kahden vuoden vankeustuomion, mutta hänet vapautettiin väliaikaisesti isänsä hautajaisiin. == Kuolema isän hautajaisissa == Isänsä Ezattollah Sahabin hautajaisissa Sahabin kerrotaan joutuneen riitaan useiden Basij-miliisien kanssa. Hänen poikansa Yahya Shamekhin mukaan > "Kun veimme isoisäni ruumista hautajaisseremoniaan, viranomaiset yrittivät > estää seremonian, jolloin tunnelma muuttui hyvin levottomaksi... Lopulta he > sieppasivat ruumiin väkivalloin ja veivät sen pois. Sitten äitini kaatui > maahan ja meni tajuttomaksi. Lääkäri kertoi hänen kuolleen > sydänkohtaukseen." Erään nimettömänä pysyvän toimittajan mukaan "suuri määrä" turvallisuusjoukkoja pahoinpiteli useita surijoita, joukossa Sahab. Iranin ihmisoikeusjärjestö antoi julkilausuman, jossa tapahtumaa kuvattiin ”tragediaksi”, joka osoittaa ”syvää halveksuntaa perinteitä kohtaa, jotka kuuluvat kaikille iranilaisille”. Järjestö on pyytänyt Iranin oikeuslaitosta tutkimaan tapausta ja kieltämään turvallisuusjoukkojen osallistumisen hautajaisiin sekä kaiken fyysisen ja henkisen väkivallan hautajaisissa. Turvallisuusjoukkojen päällikkö Alireza Janeh kiistää hautajaisissa olleen minkäänlaisia yhteenottoja. Hänen mukaansa Sahab kuoli sydänvaivoihin, joita oli pahentanut "stressi ja lämmin sää". == Lähteet == Luokka:Iranilaiset ihmisoikeusaktivistit Luokka:Kansalaisaktivistit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet Luokka:Demokratia-aktivistit
HMCS Sioux

HMCS Sioux (viirinumero R64) oli Kanadan laivaston V-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin 1. syyskuuta 1941 8. hätälaivueessa () J. Samuel White and Companylta Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin 31. lokakuuta 1942. Alus laskettiin vesille 14. syyskuuta 1943 nimellä HMS Vixen ja siirrettiin 5. maaliskuuta 1944 Kanadan laivastolle. Se nimettiin palvelukseen otettaessa 21. helmikuuta HMCS Siouxiksi.Naval-history.net - HMCS Sioux == Palvelus == Maaliskuussa 1944 aluksen miehistö oli koulutettavana Kotilaivastossa ennen liittymistään 26. hävittäjälaivueeseen. Huhtikuussa alus osallistui Kotilaivaston mukana raskaiden pinta-alusten suojaamiseen sekä partiointiin, kunnes se toukokuussa määrättiin osaksi Normandian maihinnousuun itäisen osaston Force J:hin. Alukselle määritettiin maalit St. Aubin-Sur-Merin alueelta. Laivueen mukana alus siirrettiin Kanaalin alueelle. Se osallistui 2.-3. toukokuuta Force O:lle, S:lle, J:lle ja G:lle pidettyyn viimeistelyharjoitukseen, jossa testattiin kiinnittymistä, kuormausta ja maihinnousualusten kanssa toimimista. Alus osallistui 4. toukokuuta maihinnousuharjoitukseen Brackleshamissa oman osastonsa mukana sekä 18. toukokuuta Force S:lle, G:lle ja J:lle järjestettyyn suojausharjoitukseen Brightonissa. Harjoitusten päätyttyä alus siirtyi Solentiin odottamaan maihinnousun aloittamista. Alus liittyi 4. kesäkuuta HMS Vigilantin kanssa saattueeseen J2 valmistautuen suojaamaan Kanaalin ylityksen. Saattueen muodostivat 7. miinanraivaajalaivue, neljä raivaajaa, neljä partiovenettä ja 2. BYMS-viirikkö. Merelle lähtöä viivästytettiin vuorokausi huonon sään vuoksi ja osasto lähti merelle vasta 5. kesäkuuta suunnaten Juno Beachille. Paluumatkalla seuraavana päivänä alus liittyi saattueeseen J4 siirtyen tulitukialueelle, josta se ampui ennalta merkittyihin maaleihin tulisuunnitelman mukaisesti. Alus ei kyennyt tuhoamaan 10. kesäkuuta Saksan laivaston Le Havren länsipuolella miinanlaskussa ollutta osastoa Puolan laivaston ORP Krakowiakin sekä fregatti HMS Duffin ja rannikkojoukkojen moottoritorpedoveneiden kanssa. Operaatiosta vapauduttuaan alus palasi Kotilaivastoon, jonka mukana se jatkoi partiointi tehtäviään. Alus lähti 6. huhtikuuta 1945 Halifaxiin huollettavaksi, mistä palattuaan alus siirrettiin Kanadan länsirannikolle Esquimaltiin. Se poistettiin palveluksesta 27. helmikuuta 1946 siirrettynä reserviin. Alus palautettiin 1950 modernisoinnin jälkeen palvelukseen. Vuosina 1951-1955 alus osallistui Yhdistyneiden kansakuntien johtamiin Korean vastaisiin toimiin, joista vapauduttuaan se palveli koulutustehtävissä. Alus poistettiin palveluksesta 30. lokakuuta 1963 ja myytiin 1965 romutettavaksi Italiaan. Portugalilainen hinaaja Praia Grande vei aluksen La Speziaan Italiaan, jonne se saapui 28. elokuuta romutettavaksi. ==Lähteet== * * * * * === Viitteet === Luokka:Kanadan laivaston V-luokan hävittäjät Luokka:Kanadalaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Robert Hichens

Robert Hichens (16. syyskuuta 1882 – 23. syyskuuta 1940) oli yksi RMS Titanicilla mukana olleista kansimiehistä ja oli Titanicin ruorissa kun laiva törmäsi jäävuoreen 14. huhtikuuta 1912. Hichens komennettiin pelastusveneeseen 6. Laivan upottua Hichens kieltäytyi veneen matkustajien pyynnöstä huolimatta palaamasta pelastamaan meressä olleita ja muun muassa veneessä ollut Molly Brown oli uhannut heittää hänet yli laidan. Hichens joutui kuulusteluihin, joissa hän todisti ettei ollut haukkunut meressä olleita ruumiita kankeiksi ja että hän oli saanut toiselta perämieheltä Charles Lightollerilta ja kapteeni Edward Smithiltä käskyn soutaa kohti valoa, jonka neljäs perämies Joseph Boxhall oli nähnyt horisontissa. Hichens vapautui häntä kohtaan esitetyistä syytöksistä. Hichens kuoli vuonna 1940 sydänkohtaukseen hänen ollessa mukana SS English Traderilla, joka oli ankkurissa Aberdeenin lahden liepeillä. Syyskuussa 2010 Hichensin nimi tuli jälleen esiin kun Charles Lightollerin pojantytär Louise Patten kertoi lehdistölle kirjansa Good as Gold julkistamistilaisuudessa, että Lightollerin päiväkirjan mukaan Hichens oli jäävuorta väistettäessä tulkinnut väärin ensimmäisen perämiehen William Murdochin käskyn ja oli kääntänyt ruoria vahingossa oikealle eikä vasemmalle, mikä olisi aiheuttanut laivan osumisen jäävuoreen. Britannian tiedustelupalvelu kuitenkin todisti, että kuudes perämies James Paul Moody olisi valvonut Hichensin tekoja ja ilmoittanut Murdochille, että käsky oli tulkittu oikein. Myös Hichensin lapsenlapsenlapsi Sally Nilsson kyseenalaisti Pattenin väitteen. Luokka:Titanicin matkustajat ja miehistö Luokka:Brittiläiset merimiehet Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Daniel Köllerer

Daniel Köllerer (s. 17. elokuuta 1983 Wels) on itävaltalainen entinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän sijoittui ATP-maailmanlistalla sijalle 55 lokakuussa 2009. Grand Slam -turnauksen kolmannelle kierrokselle hän selviytyi Yhdysvaltain avoimissa 2009. Hän voitti urallaan kuusi ATP-haastajaturnausta kaksinpelissä. Toukokuussa 2011 Köllerer tuomittiin elinikäiseen kilpailukieltoon ja 100 000 dollarin sakkoihin ottelutulosten järjestämisestä. Aikaisemmin, vuonna 2006 Köllerer oli saanut kuuden kuukauden kilpailukiellon huonon käytöksen takia. Köllerer teki elinikäisestä kilpailukiellosta valituksen, joka kuitenkin hylättiin. Sen sijaan hänen maksettavakseen määrätty sakko peruttiin. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Itävaltalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Bacchante

HMS Bacchante on ollut kuuden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen ja yhden tukikohdan nimenä. * HMS Bacchante (1803), 20-tykkinen kuudennen luokan alus * HMS Bacchante (1811), Lively-luokan 38-tykkinen viidennen luokan alus * HMS Bacchante (1859), potkurifregatti * HMS Bacchante (1876), Bacchante-luokan korvetti * HMS Bacchante (1901), Cressy-luokan panssariristeilijä * HMS Bacchante (tukikohta) Aberdeenin laivastotukikohta 1939-1945 * HMS Bacchante (F69), Leander-luokan fregatti
Rolling in the Deep

"Rolling in the Deep" on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Adelen kappale ja 29. marraskuuta 2010 julkaistu single hänen toiselta studioalbumiltaan 21. Kappaleen ovat kirjoittaneet ja tuottaneet Adele ja Paul Epworth. "Rolling in the Deep" voitti kolme Grammy-palkintoa 12. helmikuuta 2012, kategorioissa vuoden levytys, vuoden kappale ja vuoden musiikkivideo. Maailmanlaajuisesti kappale oli 8,2 miljoonalla kopiolla vuoden 2012 myydyin digitaalinen single. Kappaleen musiikkivideo on ylittänyt Youtubessa kahden miljardin katsomiskerran rajapyykin. ==Listasijoituksia== "Rolling in the Deep" sijoittui Isossa-Britanniassa ja Irlannissa parhaimmillaan toiseksi. Listaykköseksi kappale on päässyt muun muassa Yhdysvalloissa, Kanadassa, Saksassa, Italiassa, Alankomaissa, Sveitsissä ja Suomessa. Lisäksi kappale on sijoittunut kolmanneksi Australiassa, Ranskassa, Itävallassa, Tanskassa ja Uudessa-Seelannissa. Kymmenen parhaan joukkoon se pääsi muun muassa Espanjassa, Norjassa ja Slovakiassa. Lista Korkein sijoitus Alankomaat 1 Australia 3 Belgia (Flanderi) 1 Belgia (Vallonia) 1 Espanja 8 Irlanti 2 Iso-Britannia 2 Italia 1 Itävalta 3 Kanada 1 Norja 8 Ranska 3 Ruotsi 11 Saksa 1 Slovakia 10 Suomi 1 Sveitsi 1 Tanska 3 Tšekki 38 Uusi-Seelanti 3 Yhdysvallat 1 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2010 kappaleet Luokka:Adelen kappaleet Luokka:Grammy-palkitut kappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset
Leon Shamroy

Leon Shamroy (16. heinäkuuta 1901 New York, New York – 7. heinäkuuta 1974 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hän aloitti elokuvateollisuuden palveluksessa laboratorioapulaisena Foxilla 1920-luvun alussa. Shamroy siirtyi Pathélle, jossa ollessaan hän kuvasi muun muassa useita Charles Hutchisonin ohjaamia elokuvia. Shamroy palasi Foxin palvelukseen vuonna 1940 ja erikoistui Technicolor-kuvaamiseen. Vuonna 1953 hän kuvasi Foxin ensimmäisen CinemaScope-elokuvan Näin hänen kuolevan. Viimeisinä vuosinaan Shamroy kuvasi Foxin televisiosarjoja. Shamroy oli naimisissa näyttelijä Mary Andersonin kanssa, jonka hän oli tavannut vuonna 1944 valmistuneen Wilsonin kuvausten aikana. Shamroy oli kaikkiaan 18 kertaa ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Palkinnon parhaasta kuvauksesta hän sai elokuvista Musta joutsen (1942), Wilson (1944), Minun on kosto (1945) ja Kleopatra (1963). Shamroy on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle. == Valikoitu filmografia == * Karkuri (You Live Only Once, 1937) * Tanssi, senorita (Down Argentine Way, 1940) * Musta joutsen (The Black Swan, 1942) * Wilson (1944) * Minun on kosto (Leave Her to Heaven, 1945) * Ilmojen kotkat (Twelve O'Clock High, 1949) * Näin hänen kuolevan (The Robe, 1953) * Sinuhe, egyptiläinen (The Egyptian, 1954) * Päivien kimallus (Love Is a Many- Splendored Thing, 1955) * Kuningas ja minä (The King and I, 1956) * Kleopatra (Cleopatra, 1963) * Kardinaali (The Cardinal, 1963) * Apinoiden planeetta (Planet of the Apes, 1968) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaajat Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
M-150 (energiajuoma)

M-150 on energiajuoma, jota valmistaa thaimaalainen yritys Osotspa Co Ltd, jonka omistaa Osathanugrah-perhe. Juoman valmistus aloitettiin vuonna 1985. M-150 on Thaimaan myydyin energiajuoma. Sen myyntialue on laaja, ja sitä myydään Thaimaassa, Kambodžassa, Laosissa, Vietnamissa, Indonesiassa, Malesiassa, Filippiineillä, Japanissa, Yhdysvalloissa, Kyproksella ja Suomessa. Juoman asema on kuitenkin vahvin Thaimaassa, jossa se hallitsi vuonna 2010 65 prosenttia energiajuomamarkkinoista. Vuoteen 2014 mennessä osuus oli laskenut 46 prosenttiin.http://www.financeasia.com/News/391786,carabao-aims-to-energise- thai-ipo-market.aspx Juoma pakataan yleisimmin pulloihin mutta joskus myös tölkkeihin. Juoman etiketissä on tyypillisesti punainen tähti -rintanappitunnus, jonka keskellä on keltainen M-kirjain ja jota reunustavat sanat "uskollisuus" (), "rohkeus" () ja "uhraus" (). Juomaa myydään tavallisesti lasisissa ruskeissa 150 ja 75 millilitran pulloissa. Se on hiilihapotonta, ja kofeiinipitoisuudeltaan varsin vahvaa (67 mg per 100 ml). Suomessa M-150:ä maahantuo Lynx Racing Oy, ja sitä myydään myös Ruotsissa. == Ainesosat == Vesi, dekstroosi, sakkaroosi, sitruunahappo, tauriini (0,4 %), kofeiini (0,07 %), unositoli, säilöntäaineet (kaliumsorbaatti), vitamiinit (B2, B3, B5, B6), väriaineet (elintarvikeväri E150d). == Ravintosisältö == * Energiaa 282 kJ (66 kcal) * Proteiinia 0,4 g * Hiilihydraatteja 16,2 g * Rasvaa 0 g == Lähteet == == Aiheesta muualla == * juoman verkkosivu * valmistajan verkkosivu Luokka:Energiajuomamerkit Luokka:Thaimaalaiset juomat
Adelen diskografia

Englantilainen laulaja-lauluntekijä Adele on julkaissut neljä studioalbumia, yhden livealbumin, kaksi EP-levyä ja kuusitoista singleä. ==Albumit== ===Studioalbumit=== Nimi Albumin tiedot Listasijoitukset Sertifikaatti UK AUS CAN FIN FRA GER IRE NL SWI US 19 * Julkaistu: 28. tammikuuta 2008 * Levy-yhtiö: XL Recordings 1 3 18 26 15 15 2 1 15 4 * IFPI: Kultaa 21 * Julkaistu: 19. tammikuuta 2011 * Levy-yhtiö: XL Recordings 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 * IFPI: Tuplaplatinaa 25 * Julkaistu: 20. marraskuuta 2015 * Levy-yhtiö: XL Recordings 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 * IFPI: Tuplaplatinaa 30 * Julkaistu: 19. marraskuuta 2021 * Levy-yhtiö: Columbia Records 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 ===Livealbumit=== Nimi Albumin tiedot Listasijoitukset UK AUS FRA GER IRE NL SWI US Live at the Royal Albert Hall * Julkaistu: 28. marraskuuta 2011 * Levy-yhtiö: XL Recordings 2 1 1 5 1 1 1 1 ===EP:t=== Nimi Albumin tiedot Listasijoitukset UK IRE FRA US iTunes Live from SoHo * Julkaistu: 3. helmikuuta 2009 * Levy-yhtiö: XL Recordings — — — 105 iTunes Festival: London 2011 * Julkaistu: 13. heinäkuuta 2011 * Levy-yhtiö: XL Recordings 74 45 112 50 "–" tarkoittaa tallenteita, jotka eivät ole yltäneet listalle tai joita ei ole julkaistu ko. maassa ==Singlet== Nimi Vuosi Listasijoitukset Albumilta UK AUS CAN FIN FRA GER IRE NL SWI US "Hometown Glory" 2007 19 — — — 51 — 78 86 — — 19 "Chasing Pavements" 2008 2 — 28 — 180 46 7 3 — 21 "Cold Shoulder" 18 — — — — — — 68 — — "Make You Feel My Love" 4 — — — — — 5 1 — — "Rolling in the Deep" 2010 2 3 1 1 3 1 2 1 1 1 21 "Someone like You" 2011 1 1 2 1 1 4 1 2 1 1 "Set Fire to the Rain" 11 11 2 2 9 6 6 1 4 1 "Rumour Has It" 85 69 16 — 172 68 71 52 — 16 "Turning Tables" 62 34 60 — — 85 — 45 — 63 "Skyfall" 2012 2 5 3 15 1 1 1 1 1 8 "Hello" 2015 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 25 "When We Were Young" 2016 9 13 9 — 15 29 12 24 5 14 "Send My Love (To Your New Lover)" 5 13 10 — 45 31 7 32 18 8 "Water Under the Bridge" 39 23 37 — 56 80 27 71 77 26 "Easy on Me" 2021 1 1 1 2 2 1 1 1 1 1 30 "Oh My God" 2 6 8 6 48 24 3 6 7 5 "–" tarkoittaa tallenteita, jotka eivät ole yltäneet listalle tai joita ei ole julkaistu ko. maassa ==Musiikkivideot== Vuosi Kappale Ohjaaja 2008 "Chasing Pavements" Mathew Cullen "Cold Shoulder" Phil Griffin "Make You Feel My Love" Matt Kirkby "Hometown Glory" Rocky Schenk 2010 "Rolling in the Deep" Sam Brown 2011 "Someone Like You" Jake Nava 2015 "Hello" Xavier Dolan 2016 "Send My Love (To Your New Lover)" Patrick Daughters 2021 "Easy On Me" Xavier Dolan 2022 "Oh My God" Sam Brown == Lähteet == diskografia Luokka:Diskografiat
Äänilevyn historia

Äänilevyn historia on Pekka Gronowin ja Ilpo Saunion julkaisema kirja äänilevyn ja musiikin yhteisestä kulttuurihistoriasta. Teos ilmestyi WSOYn kustantamana vuonna 1990. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Heikki Hellman: Isännän äänen arkeologi. Helsingin sanomat 31.1.1991. * Pekka Gronow: 78 kierrosta minuutissa. Äänilevyn historia 1877-1960. Musiikkiarkiston avoin data. Luokka:Suomalaiset historian tietokirjat Luokka:Kirjat musiikista Luokka:Vuoden 1990 kirjat
Michael Ramsey (arkkipiispa)

Arthur Michael Ramsey (14. marraskuuta 1904 – 23. huhtikuuta 1988) oli Canterburyn arkkipiispa vuosina 1961–1974. Hän toimi Cambridgen yliopiston teologian professorina vuoteen 1952 jolloin hän siirtyi Durhamin piispaksi. Vuonna 1956 hänestä tuli Yorkin arkkipiispa ja 1961 Canterburyn arkkipiispa. Ramsey oli yksi 1900-luvun merkittävimpiä anglokatolisia teologeja. Hänen veljensä Frank Ramsey oli tunnettu taloustieteilijä ja matemaatikko, joka kuoli nuorena keltakuumeeseen. == Lähteet == Luokka:Canterburyn arkkipiispat Luokka:Yorkin arkkipiispat Luokka:Durhamin piispat Luokka:Brittiläiset teologit Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Cambridgen yliopiston professorit Luokka:Elinikäiset päärit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Narvan riemukaari

Narvan riemukaari () on riemukaari Pietarin kaupungissa Venäjällä. Portti rakennettiin alun perin vuonna 1814 Narvan aukiolle, jonka nimi oli neuvostoaikana Statšek-aukio. Portti rakennettiin Venäjän voitettua Napoleonin. Alkuperäinen portti oli puuta, mutta se purettiin, ja portti rakennettiin uudestaan tiilestä ja kivestä vuosina 1827–1834. Vuonna 1989 portin yhteyteen rakennettiin museo. 2000-luvulla porttia alettiin korjata, ja se saatiin alkuperäiseen kuntoon vuonna 2009. Narvan riemukaaren suunnitteli Vasili Stasov. Vuoden 1905 vallankumouksessa tammikuun 9. päivän verilöyly alkoi Narvan riemukaaren edustalla, missä kasakat yrittivät hajottaa kulkueen ryntäämällä kaksi kertaa sen läpi.Pethybridge, Roger "Venäjän vallankumous silminnäkijäin kuvaamana", 1967, s. 23-24 Riemukaari on seitsemän kilometrin päässä Talvipalatsista. Hajottaminen ei onnistunut, ja kilometriä myöhemmin sotilaat avasivat tulen protestikulkueeseen. == Katso myös == * Moskovan riemukaari == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pietarin muistomerkit Luokka:Riemukaaret
Andrzej Drozdowski

Andrzej Drozdowski (s. 22. syyskuuta 1950 Pabianice) on puolalainen entinen jalkapalloilija. Keskikenttäpelaajan paikkaa pelannut Drozdowski osallistui vuosina 1973–1974 Puolan maajoukkueen mukana seitsemään maaotteluun, joista ensimmäinen oli Torontossa elokuussa 1973 Kanadaa vastaan pelattu ottelu. Seurajoukkuetasolla hän edusti kolmea eri puolalaisseuraa, joista pisimpään ŁKS Łódź -seuraa yhdentoista kauden ajan. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jules Furthman

Jules Furthman (5. maaliskuuta 1888 Chicago, Illinois, Yhdysvallat – 22. syyskuuta 1966 Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja. Aikaisemmin lehtikirjoittajana toiminut Furthman aloitti elokuvien parissa vuonna 1915. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän käytti ajan saksalaisvastaisuuden vuoksi salanimiä Jules Grinnell ja Stephen Fox. Sodan päätyttyä hän ohjasi muutamia elokuvia ennen siirtymistään takaisin käsikirjoittamisen pariin. Hän teki yhteistyötä muun muassa elokuvaohjaaja Josef von Sternbergin kanssa, jolle hän käsikirjoitti muun muassa elokuvat Shanghain pikajuna (1932) ja Vaalea Venus (1932). Alkuperäiskäsikirjoitusten lisäksi Furthman teki romaaneiden käsikirjoitussovituksia. Furthman oli ehdolla parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta Kapina laivalla (1935). == Valikoitu filmografia == * New Yorkin öitä (New York Nights, 1929) * Shanghain pikajuna (Shanghai Express, 1932) * Vaalea Venus (Blonde Venus, 1932) * Bombshell (1933) * Kapina laivalla (Mutiny on the Bounty, 1935) * Matkalla Singaporeen (China Seas, 1935) * Uhkapeliä Shanghaissa (The Shanghai Gesture, 1941) * Kirjava satama (To Have and Have Not, 1944) * Syvä uni (The Big Sleep, 1946) * Painajaiskuja (Nightmare Alley, 1947) * Rio Bravo (1959) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet