EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2008

Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2008 järjestettiin Joensuussa, Joensuu-areenalla 23.–24.2.2008. Kilpailujen järjestäjänä toimi Joensuun Kataja. ==Mitalistit== ===Miehet=== Laji Kultaa Aika / tulos Hopeaa Aika / tulos Pronssia Aika / tulos 60 m Joni Rautanen 6,73 Visa Hongisto 6,74 Hannu Ali-Huokuna 6,78 200 m Lauri Kohtamäki 21,72 Ilari Porkka 22,17 Joel Kuivaniemi 22,29 400 m Ilari Porkka 48,62 Petteri Monni 49,37 Tommi Poussu 49,53 800 m Niclas Sandells 1.50,75 Robert Rotkirch 1.50,91 Tommy Granlund 1.51,94 1 500 m Niclas Sandells 3.48,68 Mikael Bergdahl 3.50,05 Tommy Granlund 3.50,69 3 000 m Jukka Keskisalo 8.14,39 Mikael Bergdahl 8.19,58 Matti Räsänen 8.21,51 60 m aidat Markus Vilen 7,90 Otto Kilpi 7,93 Vesa Korjus 8,03 300 m aidat Ari-Pekka Lattu 37,33 Panu Pasanen 38,19 Toni Sofronjuk 38,29 5 000 m kävely Jarkko Kinnunen 20.53,89 Jani Lehtinen 21.05,27 Risko Nogelainen 21.47,11 Korkeushyppy Oskari Frösen 218 Osku Torro 218 Jussi Viita 214 Seiväshyppy Matti Mononen 540 Mikko Latvala 530 Vesa Rantanen 525 Pituushyppy Petteri Lax 786 Juho-Matti Pimiä 750 Otto Kilpi 742 Kolmiloikka Mikael Inkeroinen 15,16 Aleksi Tammentie 15,10 Antti Inkinen 15,06 Kuulantyöntö Robert Häggblom 19,92 Mika Vasara 19,21 Niko Hauhia 17,45 4×325 m Esbo If Oki Vuonoranta Tobias Öhman Robert Rotkirch Jan Bosas 2.35,94 Noormarkun Nopsa Tommi Poussu Hannu Poussu Arttur Raski Lauri Kohtamäki 2.36,94 Lahden Ahkera Jaakko Erkinheimo Ari-Pekka Lattu Wilson Kirwa Mustapha Mabrouki 2.37,58 ===Naiset=== Laji Kultaa Aika / tulos Hopeaa Aika / tulos Pronssia Aika / tulos 60 m Johanna Manninen 7,39 Sari Keskitalo 7,47 Katja Salivaara 7,56 200 m Sari Keskitalo 24,07 Katja Salivaara 24,80 Anna Heiniö 25,10 400 m Suvi Selvenius 55,49 Karin Storbacka 56,03 Maisa Korri 57,15 800 m Suvi Selvenius 2.10,17 Minna Järvenpää 2.11,62 Heidi Pappila 2.12,15 1 500 m Minna Nummela 4.31,41 Minna Järvenpää 4.32,83 Heidi Eriksson 4.33,34 3 000 m Johanna Peiponen 9.33,73 Sandra Eriksson 9.51,77 Saara Pekkarinen 9.56,65 60 m aidat Johanna Halkoaho 8,40 Emma Montell 8,47 Matilda Bogdanoff 8,50 300 m aidat Caroline Backa 42,86 Noora Toivo 43,35 Emma Millard 43,74 3 000 m kävely Karoliina Kaasalainen 14.08,63 Tiina Muinonen 14.28,77 Anne Halkivaha 14.38,62 Korkeushyppy Mari Sepänmaa 177 Reetta Kallio 174 Marika Salmi 174 Seiväshyppy Vanessa Vandy 430 SE Minna Nikkanen 425 Eeva Niemelä 395 Pituushyppy Noora Pesola 616 Pauliina Tuomaala 603 Susanna Rajamäki 595 Kolmiloikka Elina Sorsa 13,14 Sohvi Seppälä 12,97 Sofi Fagerholm 12,81 Kuulantyöntö Johanna Pulkkinen 15,39 Niina Kelo 14,48 Hennariikka Järvinen 14,20 4×325 m Toijalan Vauhti Nelli Toivo Tanja Viherä Emma Millard Noora Toivo 3.05,80 Mikkelin Kilpa-Veikot Katja Kuusela Katja Salivaara Sini Kuronen Milla-Mari Putkonen 3.06,14 Joensuun Kataja Pinja Natunen Noora Hämäläinen Hanna Kontturi Hanna-Maija Lasaroff 3.12,80 == Lähteet == * Tulospalvelu * Kisajärjestäjän sivut Luokka:Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2008 yleisurheilu Luokka:Joensuun urheilutapahtumat
Gataka

Gataka eli Matan Kadosh on psytrance-tuottaja Israelista. Hän on tuottanut psytrancea jo 15-vuotiaasta lähtien ja ensimmäisen albumin hän on julkaissut 2003 Phonokol levy-yhtiön kautta. Gatakan musiikki on pääsääntöisesti full on- tyylistä psytrancea, jossa on kauniita melodioita sekä suurta vaihtelevuutta, mutta hänen aikaisemmat albuminsa ovat edustaneet hieman erilaista psytrancen tyylisuuntaa. Gataka kuuluu myös Sesto Sento -psytrance-yhtyeeseen, joka myös tulee Israelista. ==Diskografia== * Drop The Mask (Phonokol 2003) * Home Made Madness (Phonokol 2004) * In Trance We Trust (Phonokol 2005) * Bless The Mess (Phonokol 2007) * Music is my Blood (Phonokol 2009) ==Aiheesta muualla== * http://www.myspace.com/gatakamusic (MySpace sivusto) Luokka:Psytrance- tuottajat Luokka:Israelilaiset muusikot
Mongolien hyökkäykset Keski-Aasiaan

Mongolien hyökkäykset Keski-Aasiaan tapahtuivat vuosien 1216–1221 välillä. Vuonna 1216 mongolit hyökkäsivät Karakitain valtakuntaan, joka tuhoutui kahdessa vuodessa. Vuonna 1218 mongolit hyökkäsivät muslimivaltio Kovaresmiaan, mistä alkoi sota Kovaresmian ja mongolien välillä. Sota päättyi vuonna 1221 ja se oli yksi Tšingis-kaanin suurimmista voitoista. Taisteluissa Tšingis-kaanin käyttämä hämäävä sotataktiikka ja tapa johtaa viholliset aukealle taistelemaan oli suurin ratkaisija. Hänen lisäkseen sodan muita merkittäviä mongolipäälliköitä olivat hänen poikansa Ögödei ja Tolui sekä hänen kolme lapsenlastaan. Sodan loputtua Tšingis-kaani suuntasi armeijansa Volga-joen varrella olevia valtioita kohti. Luokka:Mongolien sodat Luokka:1200-luku lt:Mongolų invazija į Chorezmiją
Kempelehalli

Kempelehalli on Kempeleessä, kunnan koulukeskuksen läheisyydessä sijaitseva vuonna 2001 rakennettu 6 000 neliömetrin kokoinen monitoimihalli. Rakennuksessa on jäähalli 900-paikkaisella katsomolla, palloiluhalli, jossa voi pelata muun muassa salibandya, sulkapalloa, lentopalloa ja käsipalloa sekä kuntosali. Hallissa järjestetään liikuntatapahtumien lisäksi erilaisia näyttelyitä ja messuja sekä konsertti- ja juhlatilaisuuksia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kempelehallin kotisivut Luokka:Kempeleen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kempeleen urheilu Luokka:Suomen jäähallit
Joanna Cassidy

Joanna Cassidy (s. 2. elokuuta 1945 Haddonfield, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka ura televisiosarjoissa alkoi vuonna 1968. Cassidyn tunnetuimpia sarjoja ovat Mullan alla (2001–2005), Poliisipäällikkö Mannion (2001–2002), Diagnoosi: Murha (1999–2000), Teräsmies (1997–1998), Buffalo Bill (1983–1984), 240-Robert (1979–1980) ja Vaarallinen tehtävä vuosina 1972–1973. Cassidy on näytellyt myös elokuvissa, kuten Ridley Scottin elokuvassa Blade Runner (1982) ja Roger Spottiswooden elokuvassa Tulen alla (1983). ==Aiheesta muualla== * Luokka:Näyttelijätyngät Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalevi Kalliomäki

Kalevi Juhani Kalliomäki (s. 15. maaliskuuta 1941) on Oulun yliopistosta vuonna 2004 eläkkeelle jäänyt mittaustekniikan emeritusprofessori. ==Henkilötiedot ja opinnot== Kalevi Kalliomäki syntyi Kauhajoella 1941 liikemies, pienviljelijä Tauno Kalliomäen ja Anni Kalliomäen (o.s. Leppinen) perheeseen. Ylioppilaaksi hän valmistui Kankaanpään yhteiskoulusta vuonna 1960 ja sitten Teknillisestä korkeakoulusta (TKK) diplomi-insinööriksi vuonna 1965, tekniikan lisensiaatiksi vuonna 1967 ja tekniikan tohtoriksi vuonna 1969. Sotilasarvoltaan Kalevi Kalliomäki on reservin insinööriluutnantti vuodelta 1972. ==Ammattiura== Kalevi Kalliomäki toimi Teknillisessä korkeakoulussa assistenttina 1965–1968, sähkötekniikan apulaisprofessorina 1970–1975 sekä dosenttina vuodesta 1976 alkaen. Oulun yliopiston sähkötekniikan vt. professorina hän toimi 1968–1970 ja sitten mittaustekniikan professorina vuodesta 1975 alkaen aina vuoteen 2004 eli eläkkeelle jäämiseensä saakka. Sähkötekniikan osaston johtajana hän toimi useaan eri otteeseen. Jo vuodesta 1976 alkaen Kalevi Kalliomäen ja Matti Karraksen professuurit muodostivat perustan Oulun yliopiston sähkötekniikan osaston mittaustekniikan laitoksen toiminnalle. Lisäksi Kalliomäki on ollut Metrologian neuvottelukunnan jäsen, Keksintösäätiön hallituksen jäsen, Suomen Akatemian teknisten tieteiden toimikunnan puheenjohtaja ja tieteen keskustoimikunnan jäsen 1989–1991, Suomalaisen tiedeakatemian jäsen sekä Teknisten tieteiden akatemian jäsen. Kalevi Kalliomäellä on julkaissut mittaustekniikasta, erityisesti tarkkuusmittauksista, sekä lääketieteellisestä tekniikasta. Hänellä on patentteja, joita muun muassa Vaisala Oyj, Outokumpu Oyj, sekä Topvawe Oy ovat hyödyntäneet. Emeritusprofessori Kalevi Kalliomäki toimii edelleen metrologian alan asiantuntijana, Mittatekniikan keskuksen Aika ja taajuus -alueella. Kalliomäki on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen.http://www.acadsci.fi/jasenet/varsinaiset_jasenet.htm ==Lähteet== * Autio, V.-M. (toim.). Suomen professorit. Finlands professorer. Professoriliitto 2000, s. 470–471. ISBN 951-95189-6-7 * Heikura, I. (toim.) 2005. Sähkötekniikan ensimmäiset vuosikymmenet Oulun yliopistossa. Julkaisija: Avanti Management Oy. Painopaikka: Kalevaprint Oy, Oulu. ISBN 952-91-9216-9 ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Mikkola, A. 2002. Sähkötekniikan kasvua uhkaa Oulussa opiskelijapula. Sanomalehti Kaleva, 25.4.2002 HighTechForum -haastattelu * Nurmi-Rättö, I. 2005. Karkaussekunnin verran lisäaikaa. Tiimalasi. Mittatekniikan keskuksen tiedotuslehti 2/2005, s. 18. Sekunti lisäaikaa -juttu Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tero Penttilä

Tero Penttilä (s. 9. maaliskuuta 1975 Suomussalmi) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja. Penttilä pelasi uransa alkupuolen enimmäkseen keskikentällä, mutta Hakaan siirryttyään Keith Armstrong siirsi hänet puolustukseen. Penttilä debytoi Veikkausliigassa kaudella 1999 FC Hakan paidassa, johon hän oli siirtynyt FC Lahdesta. Kausi oli Penttilälle menestys, sillä hän voitti Suomen mestaruuden toimien Hakan kapteenina, minkä lisäksi hänet valittiin myös kauden tulokkaaksi. Kauden päätyttyä Penttilä siirtyi Hakasta Skotlannin Valioliigan suurseura Rangersiin. Kesäkuussa 2000 Penttilä polvesta repeytyi eturistiside, mikä piti hänet pitkään peleistä sivussa. Vuonna 2001 Penttilä kävi loukkaantumisistaan toivuttuaan Hakassa hakemassa pelituntumaa. Toukokuussa 2002 Penttilä ja Rangers purkivat sopimuksensa yhteisymmärryksessä. Kuukautta myöhemmin hän palasi Veikkausliigaan, tällä kertaa Helsingin Jalkapalloklubiin. HJK:ssa joukkueen kapteenina toiminut Penttilä voitti toisen Suomen mestaruutensa. Kauden 2002 jälkeen hän ei kuitenkaan enää jatkanut uraansa. Maajoukkueessa Penttilä pelasi viisi ottelua. Myös hänen uransa viimeiseksi tosipeleiksi jäivät maaottelut joukkueen Karibian kiertueella. Jalkapallouransa päätyttyä Penttilä jatkoi lääketieteen opintojaan. Hän toimii nykyään Tampereen yliopistollisessa sairaalassa kardiologian erikoislääkärinä. == Saavutukset == * Suomen mestaruus 1999, 2002 * Vuoden liigatulokas 1999 * Vuoden liigapuolustaja 2002 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Suomalaiset kardiologit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mark Hateley

Mark Wayne Hateley (s. 7. marraskuuta 1961 Wallasey, Merseyside, Iso- Britannia) on englantilainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hateleyn pelipaikka oli keskushyökkääjä. Hateley pelasi Englannin jalkapallomaajoukkueessa 32 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia, ja 10 ottelua Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa. Seurajoukkuetasolla Hateley edusti Coventrya vuosina 1978–1983, mutta vuonna 1980 hän meni lainalle Detroit Expressiin. Kaudella 1983–1984 Hateley pelasi Portsmouthissa, mutta heti seuraavana vuonna hän vaihtoi joukkueekseen AC Milanin, jossa hän pysyi kauteen 1987 asti. Milanista Hateley vaihtoi seuraansa, seuraavaksi hän siirtyi AS Monacoon. Monacossakin Hateley pysyi vain vuoteen 1990 asti. Vuonna 1990 hän löysi vihdoinkin seuran, jossa hän pysyi pitempään. Hateleysta tuli ensimmäinen ei-skotlantilainen pelaaja joka voitti skotlantilaisten jalkapallotoimittajien Scottish Football Writers' Associationin oman vuoden pelaaja -palkinnon. Glasgow Rangersia Hateley edusti vuoteen 1995 asti, kunnes hän siirtyi Queens Park Rangersin riveihin. Vuoden päästä Hateley lähetettiin lainalle Leeds Unitediin. Vuonna 1997 Hateley palasi Glasgow Rangersiin, mutta tällä kertaa hän pelasi joukkueessa vain neljä ottelua. Tämän jakson jälkeen Hateley aloitti valmennusuransa Hull Cityn pelaajavalmentajana. Hull Cityssä Hateley pelasi kaksi vuotta, kunnes hän pelasi uransa viimeiset kaksi otteluaan skotlantilaisessa Ross Countyssa. Urallaan Hateley pelasi yhteensä 589 ottelua seuratasolla, joissa hän teki 220 maalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hemer

Hemer on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa. Sen pinta-ala on 67,66 km², ja se kuuluu Märkischer Kreisin piirikuntaan. Vuoden 2022 lopussa Hemerin väkiluku oli 34 024. pienoiskuva|vasen|Hemerin vanha raatihuone. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kaupungin verkkosivusto Luokka:Nordrhein-Westfalenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Viisiraitabarbi

Viisiraitabarbi (Desmopuntius pentazona) on särkiin kuuluva kalalaji. Se on suosittu akvaarion parvikala. == Koko ja ulkonäkö == Viisiraitabarbilla on viisi tummaa raitaa kellertävällä pohjalla, lähisukulaislajilla tiikeribarbilla raitoja on neljä. Lajeja sekoitetaan toisiinsa yleisesti. Evät ovat punaiset. Kuononkärki on koiraalla punainen, minkä avulla voi erottaa aikuisten yksilöiden sukupuolet toisistaan. == Alkuperä == Viisiraitabarbi on kotoisin Kaakkois-Aasiasta Malajin saaristosta ja Sumatralta. Kaikki kaupoissa myytävät viisiraitabarbit ovat vankeudessa syntyneitä. == Käyttäytyminen ja lisääntyminen == Viisiraitabarbi on melko rauhallinen kala, rauhallisempi kuin tiikeribarbi, joten se sopii paremmin seura-akvaarioon.Faunatar == Vesiolot ja ravinto == Vesi saisi olla hiukan hapanta, pH 5,5–7,5 ja lämpötila 24–28 celsiusastetta. Viisiraitabarbi on lähes kaikkiruokainen, ja syö akvaariossa hiutaleita ja pellettejä. == Lähteet == Luokka:Akvaariokalat Luokka:Karpit
Reija Kaskiaho

Reija Kaskiaho (s. 15. marraskuuta 1976 Hamina) on suomalainen kirjailija. Häneltä on julkaistu seitsemän nuortenromaania. Kaskiahon esikoisteos, Tulitikkuihmisiä, ilmestyi vuonna 2001. Kirjailija asuu Helsingissä. Kaskiaho on koulutukseltaan sairaanhoitaja. Hän on opiskellut nuorena myös muun muassa kaupallista alaa, luovaa ilmaisua ja lehtijournalismia. Kaskiaho harrastaa seinäkiipeilyä ja juoksemista. Myös meditaatio ja runojen lukeminen on hänelle tärkeää. Kaskiaho käsittelee kirjoissaan vakavia aiheita, mutta käyttää tekstissään myös huumoria. Kaskiahon esikoisteos Tulitikkuihmisiä kertoo nuorten huumeiden käytöstä. Kaskiaho on käsitellyt muissa kirjoissaan bulimiaa, koulukiusaamista, teiniraskautta, perheväkivaltaa ja homoseksuaalisuutta. Vuonna 2005 hän sai Topelius-palkinnon teiniraskautta käsittelevästä teoksestaan Rastas. Vuonna 2014 ilmestynyt Nikottelua kertoo homoseksuaalisuudesta ja siitä, millaista nuoren on yrittää elää normaalia elämää suvaitsemattomassa yhteiskunnassa. Kaskiaholta ilmestyi nuoren naisen vakavasta vammautumisesta kertova kirja Maantiekiitäjä keväällä 2022. ==Teokset== *Tulitikkuihmisiä, 2001 *Pientä purtavaa, 2002 *Veitsenterällä, 2004 *Rastas, 2005 *Ajolähtö, 2006 *Nikottelua, 2014 *Maantiekiitäjä, 2022 ==Palkinnot ja tunnustukset== * Topelius-palkinto 2005 == Lähteet == * Reija Kaskiaho Kirjasampo.fi:ssä == Aiheesta muualla == * Reija Kaskiaho kirja.fi- sivustolla * http://www.reijakaskiaho.fi/ Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alphonse Milne-Edwards

Alphonse Milne-Edwards (13. lokakuuta 1835 Pariisi – 21. huhtikuuta 1900 Pariisi) oli ranskalainen ornitologi ja äyriäistutkija ja Pariisin luonnontieteellisen museon Muséum National d'Histoire Naturellen johtaja. Hän oli englantilaista sukujuurta ja samassa museossa vaikuttaneen kuulun eläintieteilijän Henri Milne-Edwardsin poika. Milne-Edwards suoritti lääketieteellisen tutkinnon 1859. Vuonna 1876 hän sai lintu- ja nisäkästieteen professuurin Muséum National d'Histoire Naturellessa ja omistautui erityisesti fossiilisten lintujen ja syvänmeren eliöiden tutkimukseen. Milne-Edwards tutki myös Madagaskarin ja Keski-Aasian nisäkkäitä. Hän johti Biskajanlahden luontoa kartoittanutta retkikuntaa 1881 ja osallistui myöhemmn Kanariansaarten, Kap Verden ja Azorien vesille suuntautuneisiin tutkimuspurjehduksiin. Hänestä tuli museonsa johtaja 1891. Ranskan tiedeakatemian jäseneksi hänet valittiin 1879. ==Teoksia== *Rapport sur la production et l'emploi du sel en Angleterre. Pariisi 1850. *Monographie des crustacés de la famille cancériens. Annales des sciences naturelles, zoologie, 4 osaa, 1862-1865 *Recherches anatomiques, zoologiques et paléontologiques sur la famille des Chevrotains. Martinet, Pariisi 1864. *Recherches sur la faune ornithologique éteinte des iles Mascareignes et de Madagascar. Masson, Pariisi 1873. *Recherches anatomiques et paléontologiques pour servir à l'histoire des oiseaux fossiles de la France. Masson, Pariisi 1867-1871. *Recherches pour servir à l'histoire naturelle des mammifères. Masson, Pariisi 1868-1874. *Notice sur les travaux scientifiques. Martinet, Pariisi 1879. *Histoire physique, naturelle et politique de Madagascar. Pariisi 1879 (yhdessä Alfred Grandidierin kanssa). *Reports on the results of dredging, under the supervision of Alexander Agassiz, in the Gulf of Mexico and in the Caribbean Sea, 1877, ‘78, ‘79, by the United States Coast Survey Steamer "Blake"... VIII. Études préliminaires sur les Crustacés. Bulletin of the Museum of Comparative Zoology at Harvard College, 8 (1): 1-68. 1880. *Eléments de l'Histoire naturelle des Animaux. Masson, Pariisi, 1882. *Expéditions scientifiques du Travailleur et du Talisman pendant les années 1880, 1881, 1882, 1883. Masson, Pariisi, 1888-1906. *Crustacés. Gauthier-Villars, Pariisi 1891. *Notice sur quelques espèces d'oiseaux actuellement éteintes qui se trouvent représentées dans les collections du Muséum d'Histoire naturelle. Pariisi 1893. *Histoire naturelle des animaux. Masson, Pariisi 1897. Luokka:Ranskalaiset eläintieteilijät Luokka:Ranskalaiset paleontologit Luokka:Ranskalaiset ornitologit Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Ranskalaiset professorit Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet
Mongolien hyökkäykset Volgan Bulgariaan

Mongolien hyökkäykset Volgan Bulgariaan koostuu kahdesta 1200-luvulla mongolien tekemästä hyökkäyksestä Volgajoen varrella sijaitsevaan Volgan Bulgariaan. Volgan bulgaarit kukistivat ensin mongolit vuonna 1223, mutta valtakunta valloitettiin lopulta vuosina 1232 ja 1236 seuranneissa hyökkäyksissä. ==Historia== ===Voitto Samarajoella=== Kukistettuaan venäläisten ruhtinaiden ja kiptšakien liittolaisarmeijan joukot Kalkajoen taistelussa vuonna 1223 mongolien joukot siirtyivät Subutain ja Jeben johdolla pohjoiseen Volgan Bulgarian alueelle. Tähän saakka mongolit olivat jatkaneet valloituksiaan voittamattomina, mutta aikalaisten ihmetykseksi bulgaari Iltäbär eli kuningas Ghabdulla Chelbir, sekä mordvalaiset päälliköt Puresh ja Purgaz johtivat joukkojaan menestyksekkäästi väijyttäen mongolit Volgan sivuhaara Samarajoella. Aikalaislähteet eivät kuitenkaan ole yksimielisiä taistelun aiheuttamista tuhoista mongoleille. Mongolit olivat kuitenkin vielä tappionsa jälkeenkin tarpeeksi vahvoja kukistaakseen yhden kiptšakkiheimon matkallaan takaisin Mongoliaan. ===Toinen hyökkäys=== Mongolien muodostamasta yhteisestä uhasta huolimatta venäläiset ruhtinaat jatkoivat sotimistaan perinteisenä vihollisena nähtyjä bulgaareja vastaan. Tämän ohella mongolit palasivat takaisin vuonna 1229, tällä kertaa Kukdayn ja Bubedeyn johtamina. Mongolit kukistivat bulgaarien etuvartiojoukot ja valloittivat Uralvuoriston eteläosat. Kolmisen vuotta myöhemmin 1232 mongolit valloittivat myös osia Volga Bulgariasta itsestään ottamalla haltuunsa baškiirien alueiden eteläosat. Mongolit kuitenkin epäonnistuivat jälleen Volga Bulgarian terkeimpien alueiden valloituksessa. Epäonnistumisen myötä mongolit päättivät lähteä bulgaareja vastaan entistä suuremmalla joukolla ja johtajiksi valittiin Kiinassa ja Lähi- idässä kokemusta kartuttaneita kenraaleja. ===Kukistuminen=== Vuonna 1236 mongolit hyökkäsivät jälleen Batu-kaanin johdolla ja noin 30 000 sotilaan voimin Volgan Bulgariaan. Kohteina olivat bulgaarien kaupungit kuten Bilyar, Bulgar, Suvar ja Cükätaw. Tällä kertaa vastarinta kukistettiin ja valloitettujen kaupunkien asukkaat tapettiin tai myytiin orjuuteen. Volgan Bulgariasta tuli osa Jotši-kaanin ruhtinaskuntaa, josta muodostui myöhemmin Kultainen orda. Osasta aluetta muodostettiin myös osittain autonomisia pienempiä ruhtinaskuntia. ==Seuraukset== Mongolien hyökkäys oli näin johtanut Volga Bulgarian tuhoon. Joidenkin historioitsijoiden mukaan alueen asukkaista jopa 80 % kuoli tai siirrettiin muualle. Volga Bulgarian pohjoisosat, eli nykyinen Tatarstan ja Tšuvassia selvisivät hieman vähemmin vaurion kuin eteläosat. Volgan Bulgarian elliitin muodostaneet bulgaarit katosivat heidän omaksuessaan tataari-identiteetin osana Mongolien valtakuntaa. Mongolivaltion lopulta hajotessa 1400-luvulla entisen Volgan Bulgarian alueelle muodostui Kazanin kaanikunta. Joidenkin tutkijoiden mukaan hyökkäyksestä selvinneet bulgaarit muodostavat nykyisten Volgan tataarien esi-isät. Heidän etnogeneesistä ei kuitenkaan ole yksimielisyyttä. ==Lähteet== Luokka:Mongolien sodat Luokka:Venäjän historia Luokka:1200-luku
Turkoosiviiripyrstö

Turkoosiviiripyrstö (Fundulopanchax scheeli, syn. Aphyosemion scheeli) on hammaskarppikaloihin kuuluva akvaarioissakin pidettävä kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Turkoosiviiripyrstö kasvaa noin kuusi senttiä pitkäksi. Sen vartalossa on turkoosinsinisellä pohjalla ruukunruskeita täpliä, vähemmän kuin täpläviiripyrstöllä. Koiraan takaevissä on leveät keltaiset reunaraidat. == Alkuperä == Turkoosiviiripyrstö on kotoisin Nigeriasta ja Kamerunista. == Lisääntyminen == Turkoosiviiripyrstö kutee pohjalle tai kasvien joukkoon. Munat kuoriutuvat 2–3 viikon kuluttua kutemisesta. == Lähteet == Luokka:Vanhanmaailmankillit Luokka:Akvaariokalat Luokka:Uhanalaiset kalat
Poplatš meni, ritško...

Poplatš meni, ritško... (, ) on ukrainalaisen black metal -yhtyeen Krodan ensimmäinen studioalbumi. Albumista on julkaistu sekä C-kasetti- että CD- painos, joista C-kasettipainos on rajoitettu vain tuhanteen kappaleeseen. Albumista on myös julkaistu vuonna 2006 vinyylilevypainos, joka sisälsi kappaleen Осіннім Подихом Останнім... ja muista painoksista poikkeavan kansikuvan. Viimeisin painos on vuonna 2007 ulos tullut digipack, jonka julkaisi Hammermark Art, digipackin erikoisuutena on lisäkappale Борвій. Levyn musiikki yhdistelee ukrainalaista kansanmusiikkia sekä black metalia. Sanoitukset, jotka on kirjoitettu ukrainaksi, käsittelevät luontoa ja vanhoja slaavilaisia perinteitä. == Kappalelista == :1. Крода () (1:38) :2. Приданий Бесконечный Путь () (7:27) :3. Где Увековечен был Мир и Покой () (7:33) :4. Иней Крови () (5:01) :5. Рiдний Край () (8:45) :6. Грому Палицi Корявi () (5:45) :7. Поплач менi, Рiчко... (зрада Князя Володимира) () (5:52) :8. Apocalypse (Hypocrisy cover) (5:59) :9. Осіннім Подихом Останнім... () (lisäkappale vuonna 2006 julkaistuun vinyylipainokseen) (2:09) :9. Борвій () (lisäkappale vuonna 2007 julkaistuun digipackiin) (2:48) == Muusikot == *Viterzgir *Eisenslav == Aiheesta muualta == * * Luokka:Vuoden 2003 esikoisalbumit Luokka:Krodan albumit
Tiiliskivi-palkinto

Tiiliskivi-palkinto on suomalainen kirjallisuuspalkinto, jonka jakaa vuosittain Tampereen yliopiston kirjallisuustieteen opiskelijoiden ainejärjestö Teema ry. Palkinnon tarkoituksena on tuoda esiin ansiokkaita teoksia, jotka järjestön mielestä ovat jääneet valtamediassa liian vähälle huomiolle. Palkinto on kiertopalkintona kulkeva tiiliskivi, joka on peräisin Tampereelta, Finlaysonin seinästä. Ennen tiiliskiven mukana lähettiin pieni rahasumma, mutta siitä voidaan olla luovuttu. Tiiliskivi symboloi palkitun teoksen painavaa sanomaa ja palkinnon tamperelaisesta alkuperää. Tiiliskivi- palkintoa edelsi 1990-luvulla Teema ry:n ja Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan kulttuurijaoston jakama Koskenkorva-palkinto. Vuonna 2008 Tiiliskivi-palkinto jaettiin ensimmäisen kerran omalla klubillaan, Tiiliskivi- klubilla, kulttuuriravintola Telakalla. Vuodesta 2009 alkaen klubi on järjestetty Elävän Kirjallisuuden Festivaalin iltaklubina. ==Palkittuja== * 2001 Heikki Salo: Kynsilehto (Like) * 2002 Tommi Liimatta: Avainlastu (WSOY) * 2003 Jukka Naaranlahti: Istun asentoni sylissä (Savukeidas) * 2004 Marjo Niemi: Juostu maa (Teos) * 2005 Katja Kettu: Surujenkerääjä (WSOY) * 2006 Riikka Pelo: Taivaankantaja (Teos) * 2007 Päivi Honkapää: Viides tuuli (WSOY) * 2008 Marko Hautala: Itsevalaisevat (Tammi) * 2009 Antero Viinikainen: Orgo (WSOY) * 2010 Teemu Manninen: Futurama (Poesia) * 2011 Jermu Koskinen: Niin kauas kuin vyötä riittää (Helsinki-kirjat) * 2012 Marianna Kurtto: View-Master (WSOY) * 2013 Marisha Rasi-Koskinen: Valheet (WSOY) * 2014 Reetta Pekkanen: Pieniä kovia nuppuja (Poesia) * 2015 Inka Nousiainen & Satu Kettunen (kuvitus): Yökirja (Tammi) * 2016 Kirsi Alaniva: Villa Vietin linnut (Savukeidas) * 2017 Marko Annala: Värityskirja (Like) * 2018 Satu Vasantola: En palaa takaisin koskaan, luulen (Tammi) * 2019 Anna-Kaisa Linna-Aho: Paperijoutsen (Otava) * 2020 Otto Lehtinen: Nämä kallisarvoiset asiat (Gummerus) * 2021 Katja Keisala: Kuubalainen serenadi unelmoiville naisille (Atena) * 2022 Heidi Väätänen: Chloé S:n sanakirja (Gummerus) * 2023 Juha Siitonen: Laupeudentyö (Siltala) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Tiiliskivi-palkinnon kotisivut Luokka:Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Andrei Bogdanov

Andrei Vladimirovitš Bogdanov (, s. 31. tammikuuta 1970 Moskovassa) on venäläinen poliitikko. Bogdanov syntyi Moskovassa venäläis-tataarilaiseen perheeseen ja kävi koulua numero 1000 Solntsevossa. Hän valmistui Plehanovin taloustieteiden akatemiasta 1993 ja suoritti kandidaatin tutkinnon 2002 Moskovan valtionyliopistossa. Hän on ammatiltaan taloustieteilijä ja on ollut 1990-luvun alusta mukana erilaisissa oppositioryhmissä. Vuodesta 1990 hän on ollut Venäjän demokraattisen puolueen jäsen. Vuonna 1998 hänestä tuli Venäjän demokraattisen puolueen varapuheenjohtaja, mutta vuonna 2001 hän menetti tämän paikan. Joulukuussa 2001 hän liittyi uuteen Yhtenäinen Venäjä -puolueeseen, josta hänet erotettiin toukokuussa 2003. Toukokuussa 2005 hänet valittiin Venäjän demokraattisen puolueen puheenjohtajaksi. Bogdanov voitti valinnassa Mihail Kasjanovin, joka lähti perustamaan omaa puoluettaan. Puolue asetti hänet ehdokkaaksi vuoden 2008 presidentinvaalissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Demokraattisen puolueen kotisivu * Bogdanovin blogi ЖЖ:ssa Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eydie Gormé

Edith Gormezano, taiteilijanimeltään Eydie Gormé (16. elokuuta 1928 – 10. elokuuta 2013) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hän esiintyi ja levytti miehensä Steve Lawrencen kanssa 1950-luvulta lähtien. Gormé syntyi New Yorkin Bronxissa sefardijuutalaisille siirtolaisvanhemmille. Isä oli lähtöisin Sisiliasta ja äiti Turkista. Gormé oli laulaja Neil Sedakan serkku. Gormé ja Lawrence tekivät läpimurtonsa Steve Allenin The Tonight Show’ssa. Pari meni naimisiin 29. joulukuuta 1957 ja sai Songwriters Hall of Famen palkinnon vuonna 1995. Gormé on Grammy-palkittu, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Gormé saavutti suosiota myös duon ulkopuolella; "Blame It on the Bossa Nova" (1963) nousi Yhdysvaltain listoilla seitsemänneksi. Seuraavina vuosina hän teki kolme levyä meksikolaisen Los Panchos-yhtyeen kanssa saavuttaen suuren suosion latinalaisen musiikin ystävien joukossa. Gormé ja Lawrence saivat kaksi poikaa, Davidin ja Michaelin, joista viimeksi mainittu menehtyi sydänvikansa seurauksena 23-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet Luokka:Amerikanjuutalaiset
Isometrinen

Isometrinen voi viitata seuraaviin asioihin: * Samanmittainen, tasamittainen, vakiomittainen. * Staattinen. * Isometrinen voimaharjoittelu, lihasrasitusta ilman liikkeitä aikaansaamaan pyrkivä harjoittelu. * Isometrinen projektio * Isometrinen peli tai pelimoottori: käyttää isometrista projektiota.
Steve Lawrence

Sidney Liebowitz, taiteilijanimeltään Steve Lawrence (8. heinäkuuta 1935 New York, Yhdysvallat – 7. maaliskuuta 2024 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hän esiintyi ja levytti vaimonsa Eydie Gormén kanssa 1950-luvulta lähtien. Duo teki läpimurtonsa Steve Allenin Tonight Show’ssa. Lawrence syntyi juutalaiseen perheeseen New Yorkin Brooklynissä. Hän meni naimisiin Gormén kanssa 29. joulukuuta 1957 ja sai puolisonsa kanssa tähden Hollywood Walk of Famella. Myös Songwriters Hall of Fame on palkinnut heidät. Lawrence ja Gormé olivat huipussaan 1950-, 1960- ja 1970-luvuilla, mutta he esiintyivät yhdessä vuoteen 2009 asti. He saivat Grammy-palkinnon vuonna 1960 julkaistun We Got Us -albumin nimikkokappaleesta. Emmy-palkinto heille myönnettiin NBC:n erikoisohjelmasta Steve & Eydie Celebrate Irving Berlin. Lawrence teki myös soolouraa ja oli 1963 Billboard Hot 100 -listan kärjessä singlellä ”Go Away Little Girl”. Hän myös näytteli ja sai Tony-ehdokkuuden Broadway-musikaalista What Makes Sammy Run?. Lawrence ja Gormé saivat kaksi poikaa, joista toinen kuoli sydänvikansa seurauksena 23-vuotiaana. Gormé kuoli vuonna 2013. Lawrencen ura päättyi 2019 Alzheimerin tautiin, ja hän kuoli maaliskuussa 2024 sen aiheuttamiin komplikaatioihin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Toastmasters

Toastmasters on kansainvälinen verkosto, johon kuuluu lähes 16 200 klubia 145 maassa ympäri maailmaa. Toiminnan tarkoituksena on auttaa jäseniä kehittämään esiintymistaitojaan. Kokoukset ovat ei-poliittisia, ei-uskonnollisia ja avoimia kaikille kulttuureille. Toastmastersissa ei ole ohjaajia tai opettajia. Jokainen osallistuu pitämällä puheita ohjelman mukaisesti, kuitenkin omaan tahtiinsa edeten ja omat aiheensa valiten. Toiminnalla ei tavoitella voittoa. Suomessa Toastmasters-toimintaa on Helsingin seudulla, Turussa,Tampereella sekä Vaasassa. Myös täysin virtuaalisesti kokoontuva suomenkielinen Toastmasters-klubi on olemassa. Seuraavaksi toimintaa ollaan laajentamassa Ouluun. Kaikki klubit Suomessa kokoontuvat suomen ja englannin kielillä. Helsingin alueella on myös yksi espanjankielinen klubi. == Aiheesta muualta == * Kansainvälisen järjestön sivut * Suomalaisten klubien sivut Luokka:Järjestöt
Mario Bellini

Mario Bellini (s. 1. helmikuuta 1935) on italialainen arkkitehti ja muotoilija. Hän syntyi Milanossa, valmistui kaupungin polyteknisestä 1959 ja on sitä seuranneina vuosikymmeninä luonut menestyksekkään uran niin Italiassa kuin ulkomaillakin. Hän on voittanut useita Compasso d’Oro -palkintoja. Bellini suunnitteli Olivettille useita kirjoituskoneita ja Programma 101 -pöytälaskukoneen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset arkkitehdit Luokka:Italialaiset muotoilijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Do Nebokraju Žyttja...

Do Nebokraju Žyttja... (, ) on ukrainalaisen black metal -yhtyeen Krodan toinen studioalbumi. Levy-yhtiö Hammermark Art julkaisi sen vuonna 2005 C-kasetilla ja CD-levyllä. Levyn musiikki yhdistelee Krodalle tuttuun tyyliin ukrainalaista kansanmusiikkia ja black metalia, sanoitukset käsittelevät luontoa ja vanhoja uskomuksia. == Kappalelista == # Тризна () (1:25) # Долі Шляхи () (7:24) # Вітер з Гір (Весна Йде) () (7:05) # З-за Обрію () (6:16) # Пам'ять у Крові () (6:51) # Як Сталь Співала у Пожарах... () (5:13) # Лють Вовча (Ulfhednar) () (7:04) # Віє Дим... () (6:34) # Гнів () (6:20) == Muusikot == *Viterzgir *Eisenslav == Aiheesta muualta == * * Luokka: Vuoden 2005 albumit Luokka:Krodan albumit
Erysikhthon (Thessalia)

Erysikhthon () oli kreikkalaisessa mytologiassa Thessalian kuningas ja Triopaan poika. Hän kaatoi tammen Demeterille pyhitetystä lehdosta tappaen samalla siihen liittyneen dryadin. Tämän siskojen pyynnöstä Demeter rankaisi kuningasta lähettämällä kuninkaan luokse Aithonin, puutteen ja nälänhädän jumalattaren, joka istutti tähän loputtoman nälän kirouksen. Nälän kasvaessa Erysikhthon söi kaiken omaisuutensa, kunnes hänellä oli jäljellä ainoastaan tyttärensä Mestra. Tämä ei halunnut tulla myydyksi orjaksi, joten hän pyysi Poseidonia, jolle hän oli menettänyt neitsyytensä, auttamaan häntä. Poseidon antoikin Mestralle kyvyn muuttaa muotoaan, ja kun Erysikhthon sai asian selville, alkoi hän myydä tytärtään milloin minkäkin eläimen hahmossa tämän aina paetessa ja palatessa takaisin isänsä luo. Lopulta tämäkään ei enää riittänyt tyydyttämään Erysikhthonin alati kasvavaa nälkää, vaan hän kuoli alettuaan syödä itseään ruokkien ruumistaan kaikella, mitä siitä irti sai.Ovidius, Muodonmuutoksia viii.738–878 (engl. käännös) Kallimakhos ei omassa versiossaan mainitse tyttären osuudesta mitään, vaan kertoo kuninkaan syöneen itsensä perikatoon ja joutuneen kerjäämään murusia teiden risteyksessä.Kallimakhos, Hymni Demeterlle vi.31–117 (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Mestra

Mestra () oli kreikkalaisessa mytologiassa Thessalian kuninkaan Erysikhthonin tytär, joka mainitaan myös Autolykoksen puolisoksi. Hänen isänsä kaadettua tammen Demeterille pyhitetystä lehdosta Demeter rankaisi kuningasta lähettämällä kuninkaan luokse Aithonin, puutteen ja nälänhädän jumalattaren, joka istutti tähän loputtoman nälän kirouksen. Erysikhthon joutui myymään kaiken omaisuutensa tyydyttääkseen nälkänsä, ja lopulta hänellä oli jäljellä ainoastaan tyttärensä. Mestra ei kuitenkaan halunnut tulla myydyksi orjaksi, joten hän pyysi Poseidonia, jolle hän oli menettänyt neitsyytensä, auttamaan häntä. Poseidon vastasi hänen rukoukseensa antamalla Mestralle kyvyn muuttaa muotoaan. Erysikhthonin saatua asian selville hän myi tyttärensä useita kertoja milloin minkäkin eläimen hahmossa. Mestra kuitenkin aina pakeni ja palasi takaisin isänsä luo. Tämäkään ei kuitenkaan riittänyt tyydyttämään Erysikhthonin alati kasvavaa nälkää, vaan lopulta hän söi itsensä.Ovidius, Muodonmuutoksia viii.738–878 (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Kreikkalaisen mytologian muodonmuutokset
Modenan katedraali

Modenan katedraali sijaitsee Modenan kaupungissa Italiassa. Se on yksi Euroopan merkittävimpiä romaaniselta ajalta säilyneitä rakennuksia, ja siksi Unescon maailmanperintökohde. Katedraalin rakennustyöt aloitettiin vuonna 1099. Siellä säilytetään kaupungin suojeluspyhän Saint Geminianon maallisia jäännöksiä, ja se on rakennettu varhaiskristillisen kirkon paikalle. Canossan Matilda oli investituurariidan aikana paavi Gregorius VII:n pääasiallinen tukija Italiassa. Hän kiinnitti huomionsa pikkukaupunkiin, joka oli säästynty Attilan hirmuteoilta suojeluspyhimyksensä ansiosta, ja päätti rakennuttaa sinne katedraalin lujittamaan paavin valtaa alueella. Katedraali sai ulkomuotonsa arkkitehti Lanfrancon ja kuvanveistäjä Wiligelmuksen yhteistyönä. Yhdessä kellotorninsa ja kirkon edessä levittäytyvän aukion kanssa se julistaa sekä rakentajiensa uskoa että rakennuttajien, Canossan mahtisuvun valtaa. == Lähteet == Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Italiassa Luokka:Italian katedraalit Luokka:Modena Luokka:Kivikirkot
Guitar Heroes

Guitar Heroes on 7. marraskuuta 2007 ilmestynyt kokoelma-albumi, joka sisältää lähinnä metallimusiikin parista tunnettujen suomalaisten kitaristien musiikkia. Jokainen 11 soittajasta sävelsi albumia varten uuden instrumentaalikappaleen. Albumin myös tuottaneen Nino Laurennen säveltämällä avausraidalla ”12 Donkeys” esiintyvät kaikki albumille musiikkia säveltäneet 11 kitaristia sekä yleisökilpailun voittaja Matias Kupiainen. Kappale julkaistiin myös singlenä 31. lokakuuta 2007. Albumin julkaisukonsertti järjestettiin Helsingin Tavastia-klubilla 6. marraskuuta 2007.Voita pääsy Guitar Heroes -levynjulkaisukeikalle Tavastialle Guitar Heroes. Viitattu 7.3.2007. Albumi oli julkaisuviikollaan 45/2007 YleX:n viikon albumi ja Suomen albumilistalla se ylsi sijalle 28. == Kappaleet == # Nino Laurenne: 12 Donkeys – 5:01 #* kitaristit esiintymisjärjestyksessä: Timo Tolkki, Euge Valovirta, Nino Laurenne, Tuomio Louhio, Zachary Hietala, Mikko Salovaara, Matias Kupiainen (kilpailuvoittaja), Alexi Laiho, Emppu Vuorinen, Esa Holopainen, Roope Latvala ja Mr. Crab #* rummut: Mirka Rantanen #* basso: Pasi Heikkilä #* kosketinsoittimet: Jari Pailamo # Alexi Laiho: Sioux City Sarsaparilla – 3:33 #* rummut: Tonmi Lillman #* basso: Alexi Laiho # Mr. Crab: Fat Batman – 6:26 #* rummut: Kai Hahto #* basso: Lauri Porra # Roope Latvala: Soap on the Rope – 5:25 #* rummut: Janne Parviainen #* basso: Lauri Porra # Emppu Vuorinen: Ulterior Motive – 3:15 #* lyömäsoittimet: Kalle Torniainen # Euge Valovirta: Hellbilly – 3:23 #* rummut: Kai Hahto #* basso: Pasi Heikkilä #* slide-kitara: Mr. Crab #* cowboyt: Erä-Pentti, Euge Valovirta ja Madu # Esa Holopainen: Sauna Blast – 4:41 #* rummut: Mirka Rantanen #* basso: Pasi Heikkilä #* kosketinsoittimet: Jari Pailamo # Zachary Hietala: Antz – 4:03 #* rummut: Mirka Rantanen #* basso: Pasi Heikkilä #* kosketinsoittimet: Janne Tolsa # Mikko Salovaara: The Mystic Castle of Dr. Shred – 5:42 #* rummut: Kai Hahto #* basso: Pasi Heikkilä #* kosketinsoittimet: Jari Pailamo # Tuomio Louhio: Imolan musta viikonloppu – 4:27 #* rummut: Mirka Rantanen #* basso: Pasi Heikkilä # Timo Tolkki: If God Will Send Her Angels – 5:20 #* ohjelmointi: Timo Tolkki == Arvostelut == * Soundi: Soundi * V2.fi: Dome.fi == Singlet == 12 Donkeys # 12 Donkeys (Album Version) # 12 Donkeys (Radio Edit) # 12 Donkeys (Karaoke Version) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Guitar Heroesin sivusto * * YLE Elävä arkisto: Matias Kupiainen ja Mr. Crab Guitar Heroesissa Luokka:Vuoden 2007 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset metallialbumit Luokka:Nino Laurennen tuottamat albumit
Kombinatoriaalinen kemia

Kombinatoraalinen kemia (yhdistelykemia, kombikemia) on kemiallinen prosessi, missä joukko lähtöaineita (monomeereja) reagoi toistensa kanssa tuottaen jokaisen mahdollisen reaktiotuotteen. Reaktiotuotteiden kokoelmaa kutsutaan molekyylikirjastoksi. Esimerkiksi jos 50 erilaista amiinia reagoi 20 erilaisen happokloridin kanssa, on mahdollista saada 1000 erilaista reaktiotuotetta (amidia). Antamalla amidien reagoida edelleen 20 erilaisen lähtöaineen kanssa, saadaan 20 000 erilaista reaktiotuotetta. Kombinatoriaalinen kemia perustuu yleisiin kemiallisiin reaktioihin, joilla voidaan yhdistellä erilaisia lähtöaineita (yleensä kiinteän faasin pinnalla). Useita reaktioita voidaan suorittaa samanaikaisesti, jolloin on mahdollista syntetisoida nopeasti ja tehokkaasti suuri määrä molekyylejä ts. voidaan luoda molekyylikirjastoja. Kombinatoriaalista kemiaa tehdään yleensä ns. kiinteäfaasisynteesillä (solid phase synthesis), jonka etuna on että reaktiot voidaan suorittaa loppuun käyttämällä ylimäärin reagensseja ja lopputuotteet on helppo eristää. Lisäksi kiinteäfaasisynteesin etuna on, että synteesiprosessi voidaan automatisoida. Kiinteäfaasisynteesillä toteutettavan molekyylikirjaston suunnittelussa on huomioitava käytettävä kiinteä faasi ja linkkeri, käytettävät reaktiot ja lähtöaineiden rakenne. Kombinatoriaalista kemiaa käytetään erityisesti lääkekehityksessä, kun tarkoituksena on mahdollisimman moninaisen molekyylikirjaston luominen. Tällöin pyritään löytämään vaikutuskohteeseen sitoutuvia molekyylejä eli ligandeja. Kombinatoriaalisella kemialla voidaan myös luoda kohdennettuja molekyylikirjastoja, kun pyritään optimoimaan vaikutuskohteeseen sitoutuvan molekyylin rakenne. Luokka:Kemia
Poh’oron Sontsja

Poh’oron Sontsja (, ) on ukrainalaisen black metal-yhtye Krodan kolmas studioalbumi. Hammermark Art on julkaissut siitä sekä digipack- että tavallisen CD-version vuonna 2007. Krodalle tuttuun tapaan, sanoitukset on kirjoitettu ukrainaksi ja ne käsittelevät luontoa ja slaavilaista mytologiaa. == Kappaleet == # Початок Дикої Зимової Ночі () (11:41) # Крижані Вершники Велетнів Зими () (12:06) # …Де Вої Хоробрі Зустрінуться Знову () (8:54) # Похорон Сонця () (10:55) # Буревій (Branikald cover) () (11:24) == Jäsenet == * Viterzgir * Eisenslav == Aiheesta muualta == * * Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Krodan albumit
Brian Trenchard-Smith

Brian Trenchard-Smith (s. 1946) on brittiläinen elokuva- ja televisio-ohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hän on ohjannut yhteensä 42 elokuvaa tai televisiosarjaa. Hän on tunnettu töistään kauhu- ja toimintaelokuvien genressä 1970- ja 1980-luvulla. Hänen elokuvansa Turkey Shoot vuodelta 1982 on yksi Quentin Tarantinon suosikkielokuvista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Haastattelu Urban Cinefilessa Luokka:Brittiläiset elokuvaohjaajat Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Käsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Han (Japani)

Han () tarkoittaa Japanin historiassa feodaalikauden läänityksiä, joita hallitsivat 1100-luvulta lähtien soturit ja myöhemmin Edo-kaudella daimiot. Meiji-hallinto lakkautti han-järjestelmän vuonna 1871, ja ne jaettiin prefektuureiksi. Hanit erosivat provinsseista (), jotka keisarillinen hovi oli perustanut aiemmin pääosin 700-luvulla. Provinssi oli alun perin valtion alueellisen hallinnon jakoyksikkö. Muromachi-kaudella Ashikaga-bakufu nimitti shugon hallitsemaan jokaista provinssia. Heidän valtansa taantui suurimmaksi osaksi kauden lopulla, ja sengoku-daimiot korvasivat heidät. Suurin osa sengoku-daimioista oli shugoja alempiarvoisia samuraita, mutta jotkut shugot, kuten Shimazu-klaani Satsuman provinssissa, selviytyivät Edo-kaudelle saakka. Edo-kaudella provinssit säilyivät maantieteellisinä alueina. Nyt han oli kuitenkin alueellinen hallintoyksikkö ja määritteli siten alueen, jolla paikallishallinto voi käyttää valtaansa. Han-järjestelmän määritteli Tokugawa- bakufu: hanien koot vaihtelivat, mutta bakufun määritelmän mukaan jokainen han oli läänitysalue, jonka maatalous tuotti ainakin 10 000 kokun verran vuosittain. Daimio määriteltiin hanin pääksi, joka palveli shōgunia ilman välikäsiä. Jos daimion vasallilla oli yli 10 000 kokun arvoinen läänitys (kuten Katakura Kagetsunalla Sendaissa tai Inada Kurōbeilla Tokushimassa), hän ei palvellut shōgunia vaan daimiota – hän ei siis määritelmän mukaan ollut daimio. Tällaisten samuraiden hallituksia ja alueita kutsuttiin silti yksinkertaisuuden vuoksi haneiksi. Hanien koko ja riisin tuotanto vaihtelivat huomattavasti: suurimmat hanit, kuten Maeda-klaanin han, tuottivat yli miljoona kokua riisiä. Suuri osa haneista, noin kolmasosa, oli kuitenkin hyvin pieniä, ja niiden vuosituotto oli noin 10 000–20 000 kokua. Sotilashallinto määräsi hanit tarjoamaan sotilaita ja aseita niiden koon mukaan: 100 000 kokun hanilta vaadittiin esimerkiksi 170 hevosmiestä, 10 000 kokun hanilta vain 10. == Lähteet == Luokka:Edo-kausi
Murisijarihmakala

Murisijarihmakala (Trichopsis vittata) on aasialainen kala, jota pidetään myös akvaarioissa. == Koko ja ulkonäkö == Murisijarihmakala kasvaa 7 cm pitkäksi. Se on ruskeansävyinen, evissä on pitkät rihmat. == Alkuperä == Murisijarihmakala on kotoisin Aasiasta: Thaimaasta, Vietnamista, Sumatralta, Borneolta ja Jaavan saarelta. Kaupoissa myytävät murisijarihmakalat ovat syntyneet vankeudessa. == Käyttäytyminen ja lisääntyminen == Murisijarihmakaloja pidetään akvaariossa pareittain; koiraat saattavat taistella, jos ne eivät pääse välillä näkösuojaan kasvitiheikköjen taakse. Koiras osaa murista, kun se kosiskelee naarasta. Laji on saanut nimensä tästä äänestä. Koiras rakentaa vaahtopesän pinnalle ja vahtii pesää kudun jälkeen. Faunatar == Vesiolot ja ravinto == Murisijarihmakala-akvaariossa vesi on pidettävänä puhtaana ja hiukan happamana. Veden lämpötilan tulee olla 22–28 asteen väillä. Kala syö luonnossa hyönteisiä, akvaariossa hiutaleita ja pakasteruokaa.Helsingin Akvaariokeskus == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tim's Tropicals Luokka:Akvaariokalat Luokka:Rihmakalat
Han

Han voi tarkoittaa seuraavia asioita: * han-kiinalaiset, Kiinan suurin etninen ryhmä * Han-dynastia, Kiinaa 206 eaa. – 220 jaa. hallinnut dynastia: ** Läntinen Han-dynastia 206 eaa. – 24 jaa. ** Itäinen Han-dynastia 24–220 * Myöhempi Han-dynastia hallitsi osaa Pohjois-Kiinasta 947–950 * Shu Han -kuningaskunta, valtio Kiinassa 221–260 * Han, valtio Kiinassa 403–230 eaa. * Han Zhao, yksi kuudestatoista kuningaskunnasta Kiinassa * Cheng Han, yksi kuudestatoista kuningaskunnasta Kiinassa * Eteläinen Han, kuningaskunta Kiinassa * Pohjoinen Han, kuningaskunta Kiinassa * Hanjoki (joki Shaanxissa ja Hubeissa), Jangtsen sivujoki Kiinassa * han-koira, sukupuuttoon kuollut kiinalainen koirarotu * Han (joki Koreassa), Soulin läpi virtaava joki * Han (Japani), läänitysalueen nimitys Japanissa * han (käsite), korealainen kulttuurikäsite * Han-sur-Lesse, kylä Belgiassa * Han (Turkki), kaupunki Turkissa * Henkilöitä: ** Han Cong (s. 1992), kiinalainen taitoluistelija ** Han Drijver (1927–1986), alankomaalainen maahockeypelaaja ** Han Duck-soo (s. 1949), Etelä-Korean pääministeri 2007–2008 ** Han Fei (n. 280–233 eaa.), kiinalainen filosofi ** Han Gyeong-Ae (s. 1962), eteläkorealainen lentopalloilija ** Han Heijenbrock (1929–2015), alankomaalainen kilpasoutaja ** Han Hyo-joo (s. 1987), eteläkorealainen näyttelijä ** Han Ji-sung, Han (s. 2000), eteläkorealainen laulaja, lauluntekijä, rap-artisti, tanssija ja musiikkituottaja ** Han Kang (s. 1970), eteläkorealainen kirjailija, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja ** Hàn Mặc Tử, Nguyễn Trọng Trí (1912–1940), vietnamilainen runoilija ** Han van Meegeren (1889–1947), alankomaalainen taidemaalari ja taideväärentäjä ** Han Myeong-sook (s. 1944), Etelä-Korean pääministeri 2006–2007 ** Han Myung-Woo (s. 1956), eteläkorealainen vapaapainija ja olympiavoittaja ** Han Na-lae (s. 1992), eteläkorealainen tennispelaaja ** Han Peng (s. 1989), kiinalainen jalkapalloilija ** Han Hendrik Piho (s. 1993), virolainen yhdistetyn hiihtäjä ** Han Sanghyuk, Hyuk (s. 1995), eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä ** Han Seung-soo (s. 1936), eteläkorealainen poliitikko ja diplomaatti, pääministeri 2008–2009 ** Han Song-ryol (s. 1954), pohjoiskorealainen diplomaatti ja poliitikko ** Han Su-an (s. 1998), eteläkorealainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti ** Han Sun-hwa (s. 1990), eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä ** Han Sung-hee (s. 1990), eteläkorealainen tennispelaaja ** Han Suyin, alk. Rosalie Matilda Kuanghu Chou, myöh. Elizabeth Comber (1917–2012), kiinalaissyntyinen lääkäri ja kirjailija ** Han Xiaopeng (s. 1983), kiinalainen freestylehiihtäjä ** Han Xinyun (s. 1990), kiinalainen tennispelaaja ** Han Xu (s. 1999), kiinalainen koripalloilija ** Han Ye-seul (s. 1981), eteläkorealainen näyttelijä ** Han Ying (s. 1983), kiinalais-saksalainen pöytätennispelaaja ** Han Zheng (s. 1954), kiinalainen poliitikko ** Jenny Han (s. 1980), yhdysvaltalainen kirjailija ** Kevin Han (s. 1972), kiinalainen sulkapalloilija ** Yoonie Han (s. 1985), eteläkorealainen pianisti * Kuvitteellisia henkilöitä: ** Han Lue, Han Seoul-Oh, elokuvasarjassa Hurjapäät ja elokuvassa Better Luck Tomorrow ** Han Solo, elokuvassa Tähtien sota.
Korurihmakala

Korurihmakala (Trichopsis pumila) on aasialainen kala, jota pidetään myös akvaarioissa. Se muistuttaa paljon lähisukulaistaan murisijarihmakalaa. == Koko ja ulkonäkö == Korurihmakala kasvaa 4 cm pitkäksi. Se on pohjaväriltään vaaleanruskeansävyinen, mutta kimaltelee punaisen, vihreän ja sinisen sävyissä; rintaevissä on pitkät rihmat, selkäevä jatkuu pitkänä viirinä. == Alkuperä == Korurihmakala on kotoisin Aasiasta: Thaimaasta, Laosista, Malesiasta ja Indonesiasta. Se elää luonnossa pienissä lammikoissa seisovassa vedessä, joka on usein pintakasvien peitossa. == Käyttäytyminen == Korurihmakaloja pidetään akvaariossa pareittain; koiraat saattavat taistella, jos ne eivät pääse välillä näkösuojaan kasvitiheikköjen taakse. Muiden labyrinttikalojen tapaan se käy pinnassa haukkomassa ilmaa. Korurihmakalakoiraat murisevat murisijarihmakalan tavoin osana soidinmenoja ja selvitellessään keskinäistä arvojärjestystään. == Ravinto == Korurihmakala syö luonnossa eläinplanktonia ja pieniä hyönteisiä, akvaariossa hiutaleita ja pakasteruokaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Helsingin akvaariokeskus *Sanna Vihavainen *Tim's Tropicals Luokka:Akvaariokalat Luokka:Rihmakalat