EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Owen Kline

Owen Joseph Kline (s. 14. lokakuuta 1991) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja entinen lapsinäyttelijä. Hänen vanhempansa ovat näyttelijät Kevin Kline ja Phoebe CatesSTLtoday Counts Are Counting On Clarence Thomas. Hänellä on yksi sisar.Kevin Kline: He gets a kick out of Cole Kline esiintyi Frank Berkmanin lapsiroolissa elokuvassa The Squid and the Whale (2005),AllMovie: The Squid and the Whale > Cast josta hän sai Young Artist Award -ehdokkuuden vuonna 2006.27th Annual Young Artist Awards - Nominations / Special Awards == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oksakosken koulu

Oksakosken koulu sijaitsee Oksakosken kylässä n. 8 km Perhon kirkonkylältä. Vuonna 2001 rakennettu liikuntasali ja 1998 remontoidut kaksi koulurakennusta tarjoavat puitteet n. 70 oppilaalle esikoululaisista kuudenteen luokkaan. Opettajia koulussa on kolme luokanopettajaa ja yksi esikoulunopettaja. Lisäksi koululla toimii iltapäiväkerho ja ryhmäpäiväkoti. Iltaisin on tarjolla eri järjestäjien monenlaisia kerhoja. Koulu tarjoaa puitteet mitä moninaisimmille aktiviteeteille. Liikuntasali on päivittäin koululaisten ja kyläläisten ahkerassa käytössä. Koulun läheisyydessä oleva pururata ja kota ovat kaikkien kyläläisten käytössä. Koulun järjestämät juhlat ja tapahtumat saavat koko kylän liikkeelle. == Aiheesta muualla== * Oksakosken koulun kotisivut Luokka:Perho Luokka:Suomen peruskoulut
Ricki-Lee Coulter

Ricki-Lee Coulter (s. 10. marraskuuta 1985), tunnetaan yleisesti nimellä Ricki-Lee, on uusiseelantilaissyntyinen australialainen pop/R&B-laulaja.; Hän nousi julkisuuteen vuonna 2004 kilpaillessaan Australian Idol -kilpailussa. Coulterin kappale Can't Touch It on Sex and the City – Sinkkuelämää 2 -elokuvan soundtrackillä. == Studioalbumit == * Ricki-Lee (2005) * Brand New Day (2007) == Aiheesta muualla == *Ricki-Leen virallinen sivusto Luokka:Australialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruostesiipi

Ruostesiipi (Phragmatobia fuliginosa) on siilikkäisiin kuuluva perhoslaji. Tavallisimmin sen tapaa toukkana. == Koko ja ulkonäkö == Ruostesiipi on selvästi punertavansävyinen, yleisilmeeltään tumma perhonen. Etusiivet ovat yksivärisen punertavan ruskeat ja kauttaaltaan läpikuultavat, mikä antaa eläimelle ehkä hieman muovisen vaikutelman. Takasiivissä, takaruumiissa ja jaloissa on yleensä kirkkaanpunaista väriä. Takasiivet ovat punamustat ja niiden väri vaihtelee mustavoittoisesta lähes kirkkaanpunaiseen. Kaikissa siivissä on myös kaksi mustaa täplää. Siipiväli 28-38 mm. Lennossa perhonen näyttää selvästi punertavalta.Keskisuomalainen: ruostesiipi Svenska fjärilar UK Moths Toukka muistuttaa paljon isosiilikkään toukkaa. Se on kauttaaltaan ruskean karvan peittämä. Karvat kasvavat helposti erottuvina kiehkuroina.Nationalnyckeln till Sverges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare–tofsspinnare Lepidoptera: Lasiocampidae–Lymantriidae. ISBN 978-91-88506-58-0 s. 378–380 == Levinneisyys ja lentoaika == Ruostesiipi on yleinen laji koko Suomessa ja sen levinneisyys kattaa Euroopan lisäksi Pohjois-Afrikan sekä Aasian pohjoisosatMarkku SavelaNorges sommerfugler . Ruostesiiven lentoaika on toukokuun lopulta kesäkuun loppuun. Lajilla kehittyy usein toinen sukupolvi, jonka yksilöt lentävät heinäkuun alun ja syyskuun puolenvälin välisenä aikana.Perhoswiki Ruostesiiven toukat lähtevät liikkeelle varhain keväällä, maalis-huhtikuussa, jo ennen lumien sulamista. Kookas, tumma ja karvainen toukka on helppo havaita keväthangelta. == Elinympäristö ja elintavat == Laji viihtyy avoimilla niityillä ja metsänreunoilla. Aikuiset perhoset lentävät enimmäkseen yöllä, mutta ajoittain niitä voi nähdä myös päivällä. Molemmat sukupuolet lentävät valolle, joskin naaraat hieman koiraita harvemmin. Naaras munii 300-400 munaa ryhminä ravintokasvien lehtien alapinnoille. Toukat ovat yöaktiivisia ja piilottelevat päivät matalalla kasvillisuuden joukossa. Ruostesiipi talvehtii täysikasvuisena toukkana. Keväällä toukka koteloituu maahan ja kotelovaihe kestää noin kaksi viikkoa. == Ravintokasvi == Toukka on polyfagi ja elää monilla eri kasvilajeilla. Talvehtinut toukka ja aikuinen perhonen eivät enää nauti ravintoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Moths and Butterflies of Europe and North Africa Luokka:Siilikkäät
Luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä vuonna 1992

Tämä on luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä 1992, joka sisältää kärkipaikkaa hallussaan pitäneet singlet vuonna 1992. Vuosina 1989-1993 Musiikkituottajat – IFPI Finland ry:n (entinen Suomen Ääni- ja kuvatallennetuottajat ÄKT) valtuuttamaa Suomen virallista listaa kokosi helsinkiläinen paikallisradio Radio Ykkönen. Listaa julkaistiin joka toinen viikko. == Lista == Lista koottu alkaen Artisti Single 20.1. The KLF Justified & Ancient 3.2. Justified & Ancient 17.2. Moogetmoogs Kolmen minuutin muna 2.3. Hausmylly Gigolo 16.3. Popeda Kersantti Karoliina 30.3. Kurre En rakkautta saa 13.4. J. Karjalainen yhtyeineen Telepatiaa 27.4. ZZ Top Viva Las Vegas 11.5. DJ Konnat 9700-Irma 25.5. Wilson Phillips You Won't See Me Cry 8.6. Kaivo Kun olet mennyt 22.6. Erasure ABBA-esque (EP) 6.7. ABBA-esque (EP) 20.7. Nirvana Lithium 3.8. Madonna This Used to Be My Playground 17.8. Shamen L.S.I. 31.8. 2 Unlimited The Magic Friend 14.9. Neon 2 Polku 28.9. Felix Don't You Want Me 12.10. East 17 House of Love 26.10. Neljä Ruusua Juppihippipunkkari (Remix) 9.11. Felix It Will Make Me Crazy 23.11. KCD Simo Goes Poing! 7.12. Simo Goes Poing! 21.12. Colours Help Us Back Home Sarajevo == Katso myös == * Luettelo musiikkilistoista == Lähteet== * Suomi soi 4: Suuri suomalainen listakirja (Tammi, 2005; toim. Jake Nyman) 1992 Singlelista 1992
Adam Kaczmarek

Adam Stanisław Kaczmarek (17. elokuuta 1961 Bydgoszcz – 5. kesäkuuta 2024) oli puolalainen pistooliampuja ja maailmanmestari. Kaczmarek saavutti urallaan henkilökohtaisen ja joukkuemaailmanmestaruuden 25 metrin olympiapistoolissa. Hän otti osaa olympialaisiin kahdesti. ==Olympialaiset== Laji 1988 1992 25 m olympiapistooli 5. 691 _(595+96) 7. 778 _(591+187) ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Puolalaiset ampujat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Isoylänköjuoksijat

Isoylänköjuoksijat (Attagis) on ylänköjuoksijoiden heimoon kuuluva eteläamerikkalainen kahlaajalintusuku. Suvun lajit ovat sopeutuneet kasvinsyöjiksi. Isoylänköjuoksijoihin kuuluu kaksi lajia: * Lumiylänköjuoksija (Attagis gayi) * Etelänylänköjuoksija (Attagis malouinus) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Attagis Luokka:Ylänköjuoksijat
Dashboard Confessional

Dashboard Confessional on yhdysvaltalainen vaihtoehtorockia soittava yhtye Floridasta. Yhtyeen solisti on Chris Carrabba.Dashboard Confessional: Bio Muut yhtyeen jäsenet ovat Scott Schoenbeck (basso), John Lefler (kitara) ja Mike Marsh (rummut). Carrabba itse soittaa kitaraa. Yhtyeen tunnetuimmat kappaleet ovat Stolen ja Spider-man 2:ssa kuultu Vindicated. == Diskografia == === Albumit === Ilmestymisvuosi Albumi Singlet 2000 The Swiss Army Romance - 2001 The Places You Have Come to Fear The Most "Screaming Infidelities", "Saints and Seilors" 2003 A Mark, A Mission, A Brand, A Scar "Hands Down", "Rapid Hope Loss" 2006 Dusk and Summer "Don't Wait", "Rooftops and Invitations", "Stolen" 2007 The Shade of Poison Trees "Thick as Thieves", "These Bones" 2009 Alter the Ending "Belle of the Boulevard" 2018 Crooked Shadows "We Fight" 2022 All the Truth That I Can Tell == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset indie rock -yhtyeet
Ammattietiikka

Ammattietiikka on soveltavan etiikan osa-alue, joka käsittelee ammatillisten tekojen eettisyyttä. Yleinen ammattietiikka on sovelletun etiikan laajin osa. Ammattietiikan tutkituimpia alueita Suomessa ovat lääketieteen etiikka ja bioetiikka, jotka tyypillisesti käsittelevät terveyden eettisiä kysymyksiä. Filosofiselta perustaltaan ammattietiikka liittyy siihen, miten tarkasteltava ammatti pohjautuu tieteeseen, millaisia palvelutehtäviä sille on asetettu ja millaisia valtatavoitteita tällä ammatilla on.Tuominen & Wihersaari 2006, 255-256 Ammattilainen on toisaalta yksilö ja toisaalta ammatillisen viiteryhmänsä, kuten ammattikunnan, jäsen. Kollegiaalisuus liittyy ammattietiikan käsitteeseen läheisesti. Tämän kaksinaisuuden pohjalta voi syntyä ristiriitoja. Maija-Riitta Ollila on tästä syystä pitänyt ammattietiikkaa ongelmallisena ilmiönä, jos ammattietiikka ohittaa ammatinharjoittajan etiikan ihmisenä.Tuominen & Wihersaari 2006, 255-257, 259 Ammattietiikka voi nykyään ilmetä ammattieettisten ohjeiden muodossa. Historiallisesti ne ovat kuitenkin uusi ilmiö: ammattieettiset ohjeet on muotoiltu laeiksi tai ne ovat välittyneet alan traditioissa esimerkiksi kunniatauluina.Tuominen & Wihersaari 2006, 259 Eettisiä ohjeita on eritasoisia: ylimpänä varsinainen eettinen koodi arvojen ja periaatteiden muodossa, sitten käytännön koodit ja alimpana konkreettiset toimintaohjeet.Sinkkonen 2008, 5-6 == Lähteet == * * * * === Viitteet === == Kirjallisuutta == * * * * * * Luokka:Soveltava etiikka Luokka:Työ
Pikkuylänköjuoksijat

Pikkuylänköjuoksijat (Thinocorus) on ylänköjuoksijoiden heimoon kuuluva eteläamerikkalainen lintusuku. Pikkuylänköjuoksijoihin kuuluu kaksi lajia: * Pikkuylänköjuoksija (Thinocorus orbignyianus) * Kääpiöylänköjuoksija (Thinocorus rumicivorus) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Thinocorus Luokka:Ylänköjuoksijat
Rukajärven tiellä

Rukajärven tiellä on Antti Tuurin kirjoittama romaani, joka on ensimmäinen osa hänen kolmiosaisesta Rukajärvi-sarjastaan. Kirja julkaistiin vuonna 1990, ja sen on kustantanut Kustannusosakeyhtiö Otava. Kirjan ajankohtana on jatkosodan aika, ja sen miljöönä on Aunuksen Karjalan Rukajärvi. Kirja perustuu 14. divisioonan veteraanien kertomuksiin. Teoksessa ei ole varsinaista dialogia, vaan kerronta tapahtuu kronologisesti kappaleilla, jotka on kirjoitettu haastattelujen pohjalta. Kirja päättyy siihen, kun Päämaja käskee pysäyttämään hyökkäyksen, kun Rukajärvi on vallattu syyskuussa 1941. == Lähteet == Luokka:Antti Tuurin teokset Luokka:Vuoden 1990 kirjat Luokka:Suomalaiset sotaromaanit
International Nomenclature of Cosmetic Ingredients

International Nomenclature of Cosmetic Ingredients (INCI, ) on Euroopan unionin kehittämä järjestelmä kosmetiikan ainesosaluettelon selkeyttämiseksi ja yhteyttämiseksi Euroopan alueella. INCI-nimillä oleva tuoteseloste on pakollinen Euroopan unionin alueella. Tuoteselosteessa tuotteen ainesosat ilmoitetaan pitoisuusjärjestyksessä. Aineet, joiden pitoisuus on alle 1 %, voidaan ilmoittaa sekalaisessa järjestyksessä. == Lähteet == * European Inventory of Ingredients == Aiheesta muualla == *Teknokemian yhdistys: Kosmetiikan ainesosaluettelo - mitä se kertoo tuotteesta? *Incihaku.fi on ilmainen kosmetiikan sanasto Luokka:Kosmetiikka Luokka:Kemiallinen nimeäminen
Suoraan seinään

Suoraan seinään (, kirjaimellisesti seinää vasten; ) on Fatih Akınin käsikirjoittama ja ohjaama saksalais-turkkilainen draamaelokuva vuodelta 2004. Elokuva palkittiin muun muassa Berliinin elokuvajuhlien pääpalkinnolla, Kultaisella karhulla. Suomen ensi-iltansa elokuva sai 1. lokakuuta 2004. == Juoni == Elokuva kertoo Hampurissa St. Paulin kaupunginosassa asuvista saksanturkkilaisista parikymppisestä Sibel Günerista (Sibel Kekilli) ja nelikymppisestä Cahit Tomrukista (Birol Ünel). Cahit on jäänyt keski-ikäisenä leskeksi. Hän on vaimonsa kuoleman jälkeen alkoholisoitunut, ja ajaa erään huonon illan lopuksi humalassa autolla päin seinää. Hän tulee tajuihinsa klinikalla, jonne hänet on viety sen jälkeen, siellä on myös Sibel, joka on myös yrittänyt itsemurhaa. Sibelillä on rasitteena perhe joka haluaa valvoa tätä, ja on kieltänyt häneltä hauskan pidon ja vapaan seurustelun. Hän saa ajatuksen että he kaksi voisivat solmia kulissiavioliiton jossa he asuisivat yhdessä, mutta voisivat kummatkin elää omaa elämää vapaana, ja saa Cahitin suostuteltua siihen. Pian avioliiton solmimisen jälkeen he kuitenkin huomaavat ettei se ehkä onnistukaan niin kuin he olivat kaavailleet; ilman seksiä ja rakkautta. Elokuvan luoppupuolella tapahtumat sijoittuvat Istanbuliin. == Rooleissa == == Arvioita == Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Akinin ihmissuhdetempoilu on hetkittäin varsin toimiva sekoitus mustaa komediaa ja traagista rakkaustarinaa Saksan turkkilaissiirtolaisista, mutta rosoisen realismin ja pateettisen melodraaman välissä kompuroivan elokuvan varsinainen sanottava jää hieman hämäräksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Vuoden 2004 saksalaiset elokuvat Luokka:Saksalaiset draamaelokuvat Luokka:Turkkilaiset elokuvat
Erik Granfelt

Pär Erik Granfelt (1. marraskuuta 1919 Jääski – 14. helmikuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja graafikko. Hänen debyyttinsä oli Nuorten näyttelyssä vuonna 1947. Granfelt opiskeli Vapaassa taidekoulussa vuosina 1946–1950 Sam Vannin ja Unto Pusan johdolla. Hänen sai runsaasti vaikutteita ranskalaisilta taiteilijoilta ja hänen työnsä olivat aluksi lähellä kubismia. Varhaiselle tuotannolle olivat tyypillisiä myös voimakkaat perusvärit. Myöhemmin hänen tyylinsä muotoutui realistisempaan suuntaan ja värinkäyttö muuttui herkemmäksi ja valoisammaksi. Granfeltin teosten aiheina ovat useimmiten ihmiset joko yksin tai ryhmänä sekä maisemat ja asetelmat. Hänen teoksissaan näkyy myös geometriseen abstraktioon perustuvaa ilmaisua. Maalausten ohella hän on tehnyt muun muassa litografiatöitä ja liitupiirustuksia. Granfeltilla oli usein näyttelyitä yhdessä Per Steniuksen, Anitra Lucanderin ja Rafael Wardin kanssa. ==Lähteet== * Uppslagsverket Finland * Niina Kalmari 2002. Tissarin taidekokoelma. Keräilijän ja kokoelman tarkastelua. Jyväskylän yliopisto, Pro gradu -tutkielma == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Curaçao (likööri)

Curaçao on likööri, joka on maustettu Curaçaon saarella kasvavan laraha- sitruspuun (Citrus aurantium ssp. currassuviencis) hedelmien kuivatulla kuorella. Alkoholia siinä on 20–40 tilavuusprosenttia. Espanjalaiset löytöretkeilijät istuttivat 1527 Curaçaolle appelsiinipuita, mutta saaren vähäravinteisen maaperän ja kuivan ilmaston vuoksi hedelmistä tuli pieniä ja kitkeränmakuisia. Aromikkaita kuoria ryhdyttiin käyttämään maustamiseen ja puu jalostettiin omaksi lajikseen sen hedelmien säilyttäessä voimakkaan karvaan makunsa. Curaçaoliköörin kehitti ja sitä markkinoi ensimmäisenä juutalainen espanjalais-portugalilaislähtöinen Seniorin perhe 1800-luvulla.Benjamin, Alan Fredric (2002). Jews of the Dutch Caribbean. Routledge. ISBN 0415274397 Liköörin valmistuksessa hedelmien kuoret kuivataan ja niitä liotetaan alkoholissa ja vedessä useita päiviä, jonka jälkeen kuoret poistetaan liemestä ja muut mausteet lisätään. Liköörissä tuntuu appelsiinin maku riippuen sen karvausasteesta. Se on luonnostaan väritöntä, liköörin väri tulee keinotekoisesta väriaineesta. Curaçao on yleensä sinistä, mutta se voi olla muunkin väristä. Curaçao on hyvin samantyyppinen juoma kuin Triple sec, joka on väritöntä. == Lähteet == Luokka:Liköörit
Kiss-Kiss

Kiss-Kiss on Fazerin vuonna 1897 lanseeraama makeinen. Se on Fazerin kolmanneksi vanhimpia makeistuotteita. Kiss-Kissiä myydään nykyisin joulun alla erillisissä paketeissa ja ympäri vuoden Fazerin Parhain -pussissa muiden makeisten joukossa. Se on suippo, päältä pehmeä, rapea ja vaaleanpunainen ja kätkee sisälleen venyvää ja sitkeää toffeeta. Kiss-Kiss-karamelli on kääritty kissakuvioiseen paperiin. Leikkivät tai soittavat kissanpennut ovat olleet kääreissä aina, ja kun Suomen makeisteollisuus täytti vuonna 1991 sata vuotta, kissat pääsivät postimerkkiin. Kiss-Kissin tavaramerkki rekisteröitiin 15. marraskuuta 1901, mikä tarkoittaa että se on vanhin suomalainen Suomessa voimassa oleva tavaramerkki. Neuvostoliitossa ja nyttemmin Venäjällä on saatavilla Кис Кис -toffeemakeisia, joissa Fazerin makeisten tapaan käärepaperissa on kissankuvia, mutta makeinen itse on neliön muotoinen. Кис- Кис ääntyy samoin kuin Suomen Kiss-Kiss. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *, lyhyt tv-mainos vuodelta 1985. Luokka:Fazerin makeiset
Paracoelops megalotis

Paracoelops megalotis on harvinainen lepakkolaji, jota on tavattu vain Vietnamin keskiosassa Nghệ Anin maakunnassa. Se on sukunsa ainoa laji. Sillä on hyvin suuret korvat, jotka ovat yläreunastaan pyöreät. == Lähteet == Luokka:Kaviokuonoyököt Luokka:Puutteellisesti tunnetut nisäkkäät
Natriumpropionaatti

Natriumpropionaatti eli natriumpropanaatti (C3H5O2Na, CH3CH2COONa) on propaanihapon natriumsuola eli koostuu natrium- ja propionaatti-ioneista. Natriumpropionaattia käytetään elintarvikkeissa säilöntäaineena ja lääketieteessä. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa yhdiste on kiteistä ainetta, joka liukenee hyvin veteen hieman emäksiseksi liuokseksi. Natriumpropionaatti on hygroskooppinen eli imee kidehilaansa kosteutta. == Valmistus == Natriumpropionaattia valmistetaan useimmiten neutraloimalla propaanihappoliuosta natriumhydroksidilla. :CH3CH2COOH + NaOH → CH3CH2COONa + H2O == Käyttö == Natriumpropionaattia käytetään muiden propionettisuolojen tavoin elintarvikkeissa säilöntäaineena, joka estää homeiden ja bakteerien kasvua estämällä niiden energiantuotantoa. Sitä saa käyttää leivissä ja leivonnaisissa. Natriumpropionaattia käytetään erityisesti kemiallisilla valmisteilla kohotetuissa tuotteissa, koska niin ikään useasti käytetyn kalsiumpropionaatin kalsiumionit voivat reagoida epätoivotulla tavalla nostatusaineiden kanssa. Natriumpropionaatin E-koodi on E281. Natriumpropionaattia voidaan käyttää lehmän ketoosin hoitoon. Propionaatti muuntuu lehmän aineenvaihdunnassa glukoosiksi ja näin ollen nostaa lehmän verensokeria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Sodium propionate *Food Component Database (FooDB): Sodium propionate *KEGG: Sodium propionate *ChemBlink: Sodium propionate Luokka:Natriumyhdisteet Luokka:Suolat Luokka:Säilöntäaineet
Lyhytkarvasaukko

Lyhytkarvasaukko eli intiansaukko (Lutrogale perspicillata) on aasialainen joissa elävä näätäeläin, sukunsa ainoa laji. Se on yksi suurimmista näätäeläimistä ja kasvaa yli metrin mittaiseksi ja painaa 7–11 kiloa.White, T. Lutrogale perspicillata Animal Diversity Web. 2004 Se on IUCN:n uhanalaisuusluokituksessa vaarantunut laji. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Intiansaukko (Lutrogale perspicillata) *iNaturalist: Intiansaukko (Lutrogale perspicillata) *ITIS: Lutrogale perspicillata *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Lutrogale perspicillata Luokka:Saukot Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Channel Nordica

Channel Nordica on Waltarin ja Angelit-yhtyeen vuonna 2000 julkaistu yhteisalbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== ;Waltari * Kärtsy Hatakka – laulu, basso, musiikkiohjelmointi * Roope Latvala – kitara * Jariot Lehtinen – kitara * Janne Immonen – kosketinsoittimet * Janne Parviainen – rummut ;Angelit * Tuuni Länsman – laulu * Ursula Länsman – laulu * Alfred Häkkinen – kitara, rummut * Samuli Kosminen – lyömäsoittimet * Mamba Assefa – lyömäsoittimet * Kimmo Kajasto – kosketinsoittimet, musiikkiohjelmointi == Arvostelut == * Soundi: Soundi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Waltarin albumit Luokka:Vuoden 2000 albumit
Gottfrid Gräsbeck

Gottfrid Gustaf Unosson Gräsbeck (15. helmikuuta 1927 Turku – 19. heinäkuuta 2010 Turku) oli suomalainen säveltäjä ja kuoronjohtaja. Säveltäjänä Gräsbeck sovelsi monia eri sävellystekniikoita. Hän sävelsi muun muassa kuoroteoksia, elektronimusiikkia ja dodekafonisia teoksia. Gräsbeckin varhaisemmat sävellykset edustivat vahvasti modernismia. Hänen suuriin sävellysteoksiinsa kuuluvat muun muassa Stämmor ur elementen (1965) ja Magnificat (1983). Gräsbeck toimi musiikin lehtorina Åbo Akademissa ja johti vuosikymmenien ajan Åbo Akademin kuoro- ja orkesteritoimintaa, muun muassa kuoroja Brahe Djäknar ja Florakören. Gräsbeckin johdolla yliopiston kuorot esiintyivät menestyksekkäästi myös ulkomailla. Ylioppilaskuoro Brahe Djäknar sai vuonna 1969 nais- ja mieskuorojen luokan ensimmäisen palkinnon Let the Peoples Sing -kilpailussa. Gräsbeckille myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1982. Gottfrid Gräsbeckin puoliso oli hammaslääkäri, pianisti La Vonne Gräsbeck (1929–2020Kuolinilmoitus. Hufvudstadsbladet 31.10.2020, s. 47.). Heidän lapsiaan ovat viulisti Manfred Gräsbeck, pianisti Folke Gräsbeck, pianisti Solveig Gräsbeck ja laulaja Yvonne Gräsbeck. __NOTOC__ == Lähteet == * * Korhonen, Kimmo 2007. Inventing Finnish Music: Contemporary Composers from Medieval to Modern. ISBN 978-952-5076-61-5 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Vladislav Ardzinba

Vladislav Ardzinba ( , 14. toukokuuta 1945 – 4. maaliskuuta 2010) oli Abhasian, kansainvälisesti valtaosin tunnustamattoman valtion, ensimmäinen presidentti 26. marraskuuta 1994 – 12. helmikuuta 2005. Presidentin tehtävissä häntä seurasi Sergei Bagapš. Presidenttiyden lisäksi Ardzinba oli Vähän-Aasian kansojen historian ja kulttuurin tutkija sekä Abhasian tiedeakatemian jäsen. Hän oli myös ensimmäisen demokraattisesti valitun Neuvostoliiton kansanedustajain kongressin jäsen. == Lähteet == Luokka:Abhasialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Luhtatasku

Luhtatasku (Saxicola jerdoni) on Kaakkois-Aasiassa elävä sieppojen heimoon kuuluva lintu. Koiraan selkä on kiiltävänmusta, vatsa ja rinta valkeat. Naaraan selkä on punaruskea, kurkku valkoinen ja muu vatsapuoli vaaleanrusehtava. Silmät ovat molemmilla sukupuolilla tummanruskeat, nokka ja jalat mustat. Lintu on hyönteissyöjä. Se tekee 3-4 tumman sinivihreää munaa.Tarier de Jerdon Oiseaux.net == Lähteet == Luokka:Siepot
Rolf Bergroth

Rolf Johannes Bergroth (4. elokuuta 1909 Turku – 28. tammikuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen pianisti ja pianonsoitonopettaja. Rolf Bergroth opiskeli pianonsoittoa 1920-luvun lopulla kotimaassa mm. Kosti Vehasen johdolla sekä sittemmin useaan otteeseen Pariisissa. Hän piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1930. Haapanen, Toivo ym. (toim.): Musiikin tietokirja, s. 49. Helsinki: Otava, 1948. Bergroth niitti mainetta pianistina sekä monissa soolokonserteissaan että pianosolistina orkesterisävellysten konserteissa. Hän konsertoi Suomen ohella laajasti myös ulkomailla. Hän oli ranskalaisen pianotyylin pidetty taitaja, jonka soitto oli eleganttia ja selkeää sekä soinniltaan läpikuultavaa. Hänen tulkintansa olivat yleensä vähäeleisen klassisia. Bergroth oli arvostettu muun muassa Chopin-tulkitsijana. Bergroth oli Sibelius-Akatemian pitkäaikainen pianonsoiton opettaja vuosina 1941–1978. Hän julkaisi myös esseitä. __NOTOC__ ==Julkaisuja== * Bergroth, Rolf: Ajatuksia pianonsoitosta ja sen opetuksesta. Helsinki 1983. ==Lähteet== * * Murtomäki, Veijo: Herrasmies ja pianisti. (Levyarvostelu.) Helsingin Sanomat 23.11.2009. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Oke

Oke on harvinainen suomalainen miehen nimi. Se voi olla muunnelma ruotsalaisesta nimestä Åke, mutta esiintyy myös Olavin ja Oskarin puhuttelumuotona. Okella ei ole nimipäivää. Tammikuuhun 2005 mennessä nimen on Suomessa saanut noin 100 miestä. == Tunnettuja Okeja == * Oke Jokinen (1918–1998), suomalainen radiotoimittaja ja tietokirjailija * Oke Peltonen (1909–2005), suomalainen pappi, opettaja ja kirjailija * Oke Tuuri (1909–1976), suomalainen näyttelijä == Lähteet == Luokka:Etunimet
Holvikivi

Holvikivi on arkkitehtuurin käsite, jolla tarkoitetaan kiilamaisia elementtejä, joita käytetään kaaren muodostamiseen. Holvikivet tehdään yleensä kivestä. Kaaren ylintä kiveä kutsutaan lakikiveksi. Se on usein koristeltu tai kooltaan liioiteltu. Manieristiset arkkitehdit tekivät usein kaaria, joiden huippukivi on hieman pudotettu. Kaaren lakikivi on sen tärkein kivi, sillä ilman sitä kaari ei vielä todellisesti tue rakennelmaa. Bysantin arkkitehtuurissa holvikivet maalattiin usein vaihtelevan värisiksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Arkkitehtuurin käsitteet
Luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä vuonna 1991

Tämä on luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä 1991, joka sisältää kärkipaikkaa hallussaan pitäneet singlet vuonna 1991. Vuosina 1989-1993 Musiikkituottajat – IFPI Finland ry:n (entinen Suomen Ääni- ja kuvatallennetuottajat ÄKT) valtuuttamaa Suomen virallista listaa kokosi helsinkiläinen paikallisradio Radio Ykkönen. Listaa julkaistiin joka toinen viikko. == Lista == Lista koottu alkaen Artisti Single 7.1 Raptori Debi Gibson viiraa pääzä mix 21.1 Raptori Debi Gibson viiraa pääzä mix 4.2 Iron Maiden Bring Your Daughter... to the Slaughter 18.2 The KLF 3 a.m. Eternal 4.3 Inner Circle Bad Boys 18.3 Hausmylly Se mustamies 2.4 Hausmylly Se mustamies 15.4 Hausmylly Se mustamies 29.4 Hausmylly Se mustamies 13.5 Popeda Punaista ja makeaa 27.5 London Boys Sweet Soul Music 10.6 De La Soul Ring, Ring, Ring (Ha Ha Hey) 24.6 Juice Leskinen Grand Slam Pienestä pitäen 8.7 Eppu Normaali Lensin matalalla 22.7 Guns N' Roses You Could Be Mine 5.8 Bryan Adams (Everything I Do) I Do It for You 19.8 Metallica Enter Sandman 2.9 Guns N' Roses You Could Be Mine 16.9 Guns N' Roses Don't Cry 30.9 Guns N' Roses You Could Be Mine 14.10 Ne Luumäet Onnellinen perhe 28.10 Ne Luumäet Onnellinen perhe 12.11 Ne Luumäet Onnellinen perhe 25.11 Michael Jackson Black or White 9.12 Sielun Veljet Laatikoita 23.12 Guns N' Roses Live and Let Die == Katso myös == * Luettelo musiikkilistoista == Lähteet== * Suomi soi 4: Suuri suomalainen listakirja (Tammi, 2005; toim. Jake Nyman) 1991 Singlelista 1991
Ernest Haller

Ernest Haller (31. toukokuuta 1896 Los Angeles, Kalifornia - 1970 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja. Haller aloitti näyttelijänä 1914, mutta siirtyi pian kuvaajaksi. Hän sai parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon vuoden 1939 elokuvasta Tuulen viemää. Kaikkiaan Haller oli Oscar-ehdokkaana seitsemän kertaa. Muita Hallerin kuvaamia elokuvia ovat muun muassa Jezebel (1938), Kuohuva 20-luku (1939), Mildred Pierce – amerikkalainen nainen (1945) ja Mitä tapahtuikaan Baby Janelle? (1962). Haller kuoli auto-onnettomuudessa 1970. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaajat Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Roope Lipasti

thumb|Roope Lipasti Turun Kirjamessuilla 2013. Roope Juhani Lipasti (s. 19. heinäkuuta 1970 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja toimittaja, joka kirjoittaa sekä lapsille että aikuisille. Hän on kirjoittanut yli 30 teosta. ==Elämä ja ura== Lipasti on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän opiskeli kotimaista kirjallisuutta ja filosofiaa Turun yliopistossa ja valmistui vuonna 1994. Hän on toiminut Turun ylioppilaslehden päätoimittajana. Lipasti on työskennellyt toimittajana, pakinoitsijana ja kolumnistina. Hän päätoimittaa myös Turun Aika -lehteä. Lipastin ensimmäinen lastenromaani, Vilhelmiina ja Justopään tapaus, ilmestyi vuonna 2006. Hänen ensimmäinen aikuisille suunnattu romaaninsa Rajanaapuri (2012) oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkaana. Lipastin teos Viikinkisolmu (2015) sai Lasten LukuVarkaus -palkinnon 2016. Sen jatko-osa Thorin pöly palkittiin Anni Polva -palkinnolla vuonna 2017. Vuoden 2017 Kirjan ja ruusun päivän kirja oli Lipastin teos Elovena-tyttö – suomalaisuuden käsikirja ulkomaalaisille. Vuonna 2023 Lipasti sai Runeberg Junior -palkinnon teoksellaan Palavan kaupungin lapset. Lipasti on kirjoittanut libreton Putkiremonttioopperaan (kantaesitys Turussa 2011) ja Salapoliisioopperaan (ensi-ilta tammikuussa 2014) sekä käsikirjoittanut turkulaiselle Linnateatterille näytelmän Rempallaan. Lipasti asuu Liedossa. Hänellä on neljä lasta. ==Teokset== ===Aikuisten kirjat=== * * * * * * * * * * * * * * ===Lastenkirjat=== * Ystäväni Pasilli (WSOY 2009) * Terveisin Robinson Saarinen (WSOY 2010) * Palavan kaupungin lapset (2022) * Rauniokaupungin lapset (2023) ;Vilhelmiina * Vilhelmiina ja Juustopään tapaus (WSOY 2006) * Vilhelmiina ja vaaralliset kirjat (WSOY 2007) * Vilhelmiina ja vanha röyhyttelijä (WSOY 2012) ;Viikinkitrilogia * * * ;Lätkä-Lauri * * * * * * * * * ;Oskari Onniston käsittämättömät vastoinkäymiset * * ;Rudolf Rosvo * * ;Aavepartio * * * ;Kopterijengi T-RX * * * ===Muut=== * Pihalla – erään remontin anatomia (Kustannusmajakka 2006) * Menittekö te bussilla naimisiin? (Edita 2008) * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Roope Lipasti Atenan sivuilla * Roope Lipastin kolumneja Ylen sivustolla * Lipastin Teini talossa -blogi Meilläkotona.fi-sivustolla * Karonen, Vesa: Roope Lipastin romaanissa ihmisten ongelmat muuttuvat huumoriksi (Arvio teoksesta Perunkirjoitus) HS.fi. 25.8.2013. * Viertola, Mari: Persoonallinen personal trainer (Arvio teoksesta Linnan juhlat) TS.fi. 9.8.2015. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siniritariyökkönen

Siniritariyökkönen (Catocala fraxini) on ritariyökkösiin kuuluva, kookas perhoslaji. Se on Suomen kookkain yökköslaji ja muutenkin yksi suurikokoisimmista perhoslajeista. == Koko ja ulkonäkö == Siniritariyökkönen on huomattavan kookas laji, ja sen siipienkärkiväli vaihtelee 86-96 mm. Siipien vaalean alapinnan ansiosta lennossa laji näyttää helposti tätäkin suuremmalta. Etusiipien harmaankirjava kuviointi naamioi kuitenkin lepäävän perhosen erinomaisesti ympäristöönsä. Etusiivet ovat kauttaaltaan harmaan eri sävyjen kuvioimat ja niissä on selvästi erottuva vaalea täplä sekä jyrkästi mutkitteleva ulompi poikkiviiru. Etusiiven keskiosa on siiven etureunan puolelta selvästi tummentunut ja siinä erottuu harmaankirjava munuaistäplä. Takasiivet, jotka jäävät perhosen levätessä etusiipien alle piiloon, ovat tummat ja niiden poikki kulkee leveä, vaaleansininen poikkiraita. Erityisesti takasiipien värityksen vuoksi siniritariyökköstä ei ole mahdollista sekoittaa muihin perhoslajeihin.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/c/catocala_fraxini.htmlhttp://ukmoths.org.uk/show.php?bf=2451Mikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 2. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1979. ISBN 951-1-04297-1 s. 119–120. Lajista tunnetaan etusiiviltään vihertävän harmaa värimuoto f. moerens. == Levinneisyys ja lentoaika == Laji esiintyy Euroopassa ja Aasian pohjoisosissa. Harhailijoita on tavattu Islannissa saakka. Suomessa se on sukunsa yleisin laji ja yleinen lähes koko maassa ja havaintoja on pohjoisinta Lappia myöten. Aikuiset perhoset lentävät yhtenä sukupolvena alkusyksyllä elokuun puolivälistä lokakuun alkuun, huipun ollessa elo-syyskuun vaihteessa.http://wibe.ath.cx/Lepidoptera/Noctuidae/Catocala/fraxini/Catocala%20fraxini.htm == Elinympäristö ja elintavat == Siniritariyökkönen viihtyy lehdoissa sekä lehti- ja sekametsissä, mutta myös kulttuuriympäristöissä kuten puistossa ja puutarhoissa. Laji lentää öisin ja hakeutuu usein valolle. Ehkä helpoimmin siniritariyökkösen tapaakin ulkovalojen läheisyydestä. Aikuisia perhosia houkuttelee valoakin tehokkaammin ateriointi perhosbaareissahttp://www.ess.fi/?article=205417. Hyvinä vuosina laji voi olla erittäin runsaslukuinen, kun huonompina havaintoja tehdään vain harvakseltaan. Kookas ritariyökkönen on lepakoille mieluinen saalis. Munat talvehtivat. == Ravintokasvi == Toukka elää pääasiassa metsähaavalla (Populus tremula), mutta myös monilla muilla lehtipuilla kuten koivuilla (Betula) ja lehtosaarnella (Fraxinus excelsior). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Perhoset: Siniritariyökkönen * Suomen perhostutkijain seura * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Moths and Butterflies of Europe and North Africa Luokka:Ritariyökköset
Sosva (taajama)

Sosva () on kaupunkimainen taajama Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Sosvajoen varrella 100 kilometriä (rautateitse) Serovista kaakkoon. Taajamassa on Alapajevskin ja Serovin väliseltä rautatieltä haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 9 400 henkeä (vuonna 2009). Taajamassa on puunjalostusteollisuutta. Siellä toimi vuonna 1938 perustettu, Gulag- järjestelmään kuulunut Pohjois-Uralin vankileiri, jossa oli enimmillään (vuonna 1942) 34 400 vankia. Nykyään Sosvassa on neljä vankilaa. Myös Hanti- Mansian Berjozovon piirin Saranpaulin maalaiskunnassa on Sosvan taajama. ==Lähteet== Luokka:Sverdlovskin alueen kaupunkimaiset taajamat
Ervi Sirén

Ervi Anneli Sirén (s. 1948) on suomalainen tanssitaiteilija ja koreografi. Sirén edustaa nykytanssia ja on vaikuttanut voimakkaasti suomalaiseen tanssitaiteeseen 1970-luvulta lähtien. Vuosina 1974–1980 Sirén oli tanssijana tanssiteatteri Rollossa, jossa hän työskenteli monien tunnettujen koreografien kanssa. Sen jälkeen hän on toiminut vapaana freelancer-tanssitaiteilijana. 1980- ja 1990-luvuilla hän työskenteli lisäksi Teatterikorkeakoulun tuntiopettajana sekä koulun tanssitaiteen ja liikunnan lehtorina. Vuosina 1998–2007 hän oli korkeakoulun tanssitaiteen professori, opetusalanaan tanssijantyö. Vuosina 2000–2004 hän toimi myös korkeakoulun tanssitaiteen laitoksen johtajana vuorotellen professori Marjo Kuuselan kanssa. Sirénin antama opetus on sisältänyt niin tanssitekniikkaa, tanssijantyön kokonaisuutta kuin koreografioiden luomista. Pitkäaikaisen opetustyönsä kautta hänellä on ollut merkittävä vaikutus suomalaisten tanssitaiteilijoiden koulutukseen ja laajemminkin tanssitaiteeseen. Koko taiteilijanuransa ajan Sirén on tutkinut ja kehittänyt sekä omaa työskentelytapaansa että opetusajatteluaan, joissa korostuu liikettä hienovaraisesti mutta syvästi ymmärtävä ote. Sirénille myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 2000 ja taiteilijaeläke 2015. ==Lähteet== *Ervi Sirén – taiteellinen toiminta *Zodiak: Ervi Sirén – Viita ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset nykytanssijat Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Teatterikorkeakoulun professorit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Tavda (kaupunki)

Tavda () on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Tavda-joen rannalla 360 kilometriä Jekaterinburgista koilliseen. Kaupungin kautta kulkee Artjomovskin ja Mežduretšenskin välinen rautatie. Asukkaita on 38 100 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1910 perustetusta metsätyöläisten asutuksesta. Vuosina 1912–1916 rakennettiin Irbitistä Tavda- joelle johtanut rautatie. Vuonna 1937 Tavdasta tuli kaupunki. Vuodesta 1942 lähtien siellä toimi Gulag-järjestelmään kuulunut Itä-Uralin vankileiri, jolla oli enimmillään yli 30 000 vankia. Vuosina 1942–1945 oli myös erillinen Tavdan vankileiri. Nykyään kaupungissa on lähinnä puunjalostusteollisuutta. Nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1975 avattu metsä- ja puunjalostusteollisuuden museo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Epävirallinen kaupunkisivusto Luokka:Sverdlovskin alueen kaupungit
Pikkupääskykahlaaja

Pikkupääskykahlaaja (Glareola lactea) on eteläaasialainen rantalintu. Sen esiintymisalue ulottuu itäisestä Afganistanista ja Pakistanista Intiaan, Sri Lankaan ja Bangladeshiin, ja sieltä Etelä-Kiinaan, Myanmariin, Thaimaahan, Laosiin ja Kambodžaan. Lajin holotyypin kuvaili Temminck Bengalista vuonna 1820.IBC Muista kahlaajista poiketen pikkupääskykahlaaja pyydystää myös lentäviä hyönteisiä. == Lähteet == Luokka:Pääskykahlaajat
Johann Friedrich von Eschscholtz

Johann Friedrich Eschscholtz (12. marraskuuta (J: 1. marraskuuta) 1793 Tartto, Liivinmaan kuvernementti – 19. toukokuuta (J: 7. toukokuuta) 1831 Tartto) oli venäläinen, baltiansaksalaista syntyperää ollut lääkäri sekä kasvi-, eläin- ja hyönteistieteilijä. Eschscholtz opiskeli Tarton yliopistossa lääketiedettä. Siellä hän myös työskenteli pääosan elämästään, ensin anatomian ylimääräisenä professorina 1819, eläintieteellisen kabinetin johtajana 1822, ja anatomian professorina 1828 alkaen. Vuosina 1815–1818 Eschscholtz toimi lääkärinä venäläisellä Otto von Kotzebuen johtamalla Rjurik-aluksen maailmanympäripurjehduksella. Hän keräsi näytteitä sekä neotrooppiselta alueelta, Tyyneltämereltä että Beringinmereltä ja sen ympäristöstä. Retken tulokset julkaistiin Berliinissä ilmestyneessä Entomographien-julkaisusarjassa 1822. Eschscholtz osallistui myös toiseen Kotzebuen johtamaan maailmanympäripurjehdukseen 1823–1826, tuolloin Predprijatije-laivalla. Hän keräsi laajan eläinkokoelman, pääasiassa kovakuoriaisia, tropiikista, Aleuteilta, Sitkasta ja Kaliforniasta. Eschscholtz kuvasi lukuisia eläinlajeja ja muun muassa ensimmäisen terhomatojen pääjaksoon kuuluvan eläimen. Eschscholtzin mukaan on nimetty tuliunikkojen Eschscholzia kasvisuku (muun muassa kaliforniantuliunikko E. californica).The Wisconsin Master Gardener Program: California Poppy, Eschscholzia californica Viitattu 8.2.2012. Kotzebue nimesi yhden Marshallsaariten saarista Eschscholtzin atolliksi. Vuonna 1946 saari nimettiin uudelleen Bikinin atolliksi. Eschscholtzinlahti taas sijaitsee Alaskassa laajemman Kotzebue Sound -lahden sisäosassa. Eschscholtzin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä Eschsch.. == Julkaisuja == Eschscholtzin tieteelliset kirjoitukset käsittelivät ensisijaisesti selkärangattomien eläinten systematiikkaa ja morfologiaa ja koralliriuttojen biologiaa. * Ideen zur Aneinanderreihung der rückgratigen Thiere, auf vergleichende Anatomie gegründet, Tartto 1819 * Beschreibung des innern Skelets einiger Insecten (Gryllotalpa), Tartto 1820 * Entomographien, 1. osa, Berliini 1823 * Species insectorum novae descriptae (Carabicini), Moskova 1823 * Dissertatio de coleopterorum genere Passalus, Mem. Soc. I. Nat. Moscou, 1829 * Zoologischer Atlas, enthaltend Abbildungen und Beschreibungen neuer Thierarten, während des Flottcapitains von Kotzebue zweiter Reise um die Welt, auf der Russisch- Kaiserlichen Kriegsschlupp Predpriaetie in den Jahren 1823—1826, osat 1-5, Berliini 1829—1833 * System der Acalephen. Eine ausführliche Beschreibung aller medusenartigen Strahlthiere, Berliini 1829 * Ueberischt der zoologischen Ausbeute. — Teoksessa: Kotzebue, Reise um die Welt i. d. Jahren 1823, 24, 25 u. 26, Weimar 1830 * Beschreibung der Auchinia, einer neuen Gattung der Mollusken, Pietari 1835 == Lähteet == Luokka:Baltiansaksalaiset Luokka:Venäläiset eläintieteilijät Luokka:Entomologit Luokka:Tarton yliopiston professorit Luokka:Venäläiset professorit Luokka:Venäläiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1793 syntyneet Luokka:Vuonna 1831 kuolleet
Irbit

Irbit () on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Nitsaan laskevan Irbit-joen suussa 204 kilometriä Jekaterinburgista koilliseen. Kaupungin kautta kulkee Artjomovskin ja Mežduretšenskin välinen rautatie. Asukkaita on 41 400 henkeä (vuonna 2009). Vuonna 1631 paikalle perustettiin Irbitin kauppataajama, jossa pidettiin vuosittain suuret markkinat. Vuonna 1775 siitä tuli Tobolskin lääniin kuulunut kaupunki ja vuonna 1781 Permin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvulla Irbitin markkinoiden liikevaihto oli Venäjän toiseksi suurin Nižni Novgorodin markkinoiden jälkeen. Kaupunki oli Euroopan tärkeimpiä turkiskaupan keskuksia. Jäätyään syrjään Siperian radasta kaupungin kaupallinen merkitys alkoi vähentyä. 1920–1930-luvuilla Irbitistä muodostui teollisuuskaupunki, jonka kasvua nopeuttivat toisen maailmansodan aikana sinne evakuoidut tehtaat. Nykyään Irbit on maatalousalueen keskus, jossa on mm. konepaja-, kemian ja elintarviketeollisuutta. Kaupungissa toimii teatteri, kotiseutumuseo ja taidegalleria. Nähtävyyksiin kuuluvat vanhat kauppiastalot. Lähistöllä sijaitsee 1000-luvulla rakennettu Irbitin muinaislinna. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Irbitin kaupungin sivusto Luokka:Sverdlovskin alueen kaupungit
Nitsa

Nitsa () on Obin vesistöön kuuluvan Turan sivujoki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Sen muodostavat Neiva ja Rež -joet. Nitsan pituus on 262 kilometriä (Neiva mukaan laskettuna 556 kilometriä) ja valuma-alueen laajuus 22 300 neliökilometriä. Joki virtaa Länsi-Siperian alangolla kohti kaakkoa. Se on liikennöintikelpoinen. Tärkein sivujoki on Irbit, jonka suussa sijaitsee Irbitin kaupunki. ==Lähteet== Luokka:Obin vesistö Luokka:Sverdlovskin alueen joet
Turinsk

Turinsk () on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Tura-joen rannalla 263 kilometriä Jekaterinburgista koilliseen. Kaupungin kautta kulkee Artjomovskin ja Mežduretšenskin välinen rautatie (Turinsk Uralskin asema). Asukkaita on 18 200 henkeä (vuonna 2009). Vuonna 1600 venäläiset perustivat Turinskin linnoituksen Jermakin vuonna 1581 hävittämän ostjakkiruhtinas Jepanzan hallintokaupungin Jepantšinin paikalle. Verhoturjen ja Tjumenin puolimatkassa sijainnut linnoitus valvoi Euroopan-puoleisen Venäjän ja Siperian välistä vesireittiä. 1600-luvun alussa se oli Siperian asuttamisen keskus. 1700-luvun loppupuolella kaupunki menetti strategisen merkityksensä Jekaterinburgin ja Tjumenin välisen maantien rakentamisen seurauksena. Vuosina 1830–1850 siellä asui karkotettuja dekabristeja (Ivan Annenkov, Nikolai Basargin, Jevgeni Obolenski, Ivan Puštšin ym.). Nykyään Turinskissa on sellu- ja paperitehdas sekä muuta puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiin kuuluvat varhaista klassismia edustava Vapahtajan kirkko (1786), barokkityylisesti koristeltu Herran temppeliin tuomisen kirkko (1751), empiretyylinen kauppias Tširkovin talo (1884–1896) sekä koristeelliset puiset asuintalot. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Turinskin kaupungin sivusto Luokka:Sverdlovskin alueen kaupungit
Aasianuikkukana

Aasianuikkukana, aikaisemmalta nimeltään aasianuimarikana (Heliopais personatus) on uikkukanojen heimoon kuuluva vesilintu. Se elää hajanaisella ja pienellä alueella Kaakkois-Aasiassa. Lajia tavataan paikoittain Bangladeshissa, Kambodžassa, Laosissa, Myanmarissa ja Vietnamissa. Aasianuikkukana on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi, koska sen elinalueiksi sopivat kosteikot ja alankojen joenvarsimetsät ovat vähenemässä. Lajin kanta on laskenut nopeasti, ja täysikasvuisten aasianuikkukanojen määräksi arvioidaan 100–300 yksilöä. Aasianuikkukana kasvaa noin 53 senttiä pitkäksi.BirdLife: Masked Finfoot Heliopais personatus (Arkistoitu versio) Sen räpyläliuskat ovat keltaiset, mutta muuten jalat ovat kirkkaanvihreät. Päälaki, naama ja kurkku ovat mustat, ja naaralla kurkun reunat ja keskusta ovat valkoiset. Koiraalla on valkoista vain kurkun reunoilla. == Lähteet == Luokka:Kurkilinnut Luokka:Uhanalaiset linnut
Tähti (albumi)

Tähti on vuonna 1999 ilmestynyt Don Huonojen kuudes studioalbumi. BMG Finlandin kautta julkaistua albumia on myyty yli 30 000 kappaletta, kultalevyyn oikeuttava määrä.Don Huonot ifpi.fi. Viitattu 6.3.2010. Albumi oli viikon ajan Suomen virallisen albumilistan kärjessä, viikolla 16/1999, ja yhteensä sille kertyi neljätoista listaviikkoa kevät-kesällä 1999. Albumin kymmenestä kappaleesta neljä julkaistiin myös singleinä: ”Tule sellaisena kuin olet”, ”Kannibaali”, ”Tuulee” ja ”Suojelusenkeli”.DONKKARIVUODET 1989 – 2003 (don huonot -biografia) blogs.myspace.com. Viitattu 6.3.2010. Kaikki nousivat Suomen viralliselle singlelistalle, ja parhaiten menestyi ensimmäisenä julkaistu ”Tule sellaisena kuin olet”, joka oli kahden viikon ajan, viikoilla 6/1999 ja 7/1999, singlelistan kärjessä. Albumin tuottajana toimi Kalle Chydenius, yhtyeessä rumpuja soittaneen Jussi Chydeniuksen veli. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Muusikot == === Yhtye === * Kalle Ahola – laulu, kitara * Kie von Hertzen – kitara * Jukka Puurula – bassokitara * Jussi Chydenius – rummut, lyömäsoittimet === Vierailevat muusikot === * Jarmo Saari – kitara * Kalle Chydenius – kosketinsoittimet * Antto Melasniemi – taustalaulu * Bollywood Strings Orchestra == Lähteet == * Tähti Discogs- sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1999 albumit Luokka:Don Huonojen albumit
Nižnjaja Tura

Nižnjaja Tura () on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Tura-joen varrella 243 kilometriä Jekaterinburgista pohjoiseen. Kaupungissa on Nižni Tagilin ja Serovin väliseltä rautatieltä haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 29 500 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1754 perustetun rautatehtaan asutuksesta. Sen myöhempi kehitys perustuu seudulta vuonna 1824 löydettyihin kulta- ja platinaesiintymiin. 1800–1900-lukujen vaihteessa Nižnjaja Turassa toimi ”Uralin Pähkinälinnana” tunnettu poliittisten vankien vankila. Karkotettujen joukossa olivat mm. Jakov Sverdlov, Ivan Malyšev ja Fjodor Sergejev (Artjom). Vuonna 1925 otettiin käyttöön uudelleen rakennettu metallitehdas. Kaupunginoikeudet Nižnjaja Tura sai vuonna 1949. Nykyään Nižnjaja Tura on suuren kaivosalueen keskus, jossa on mm. kone- ja laite- sekä rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Sverdlovskin alueen kaupungit
Verhnjaja Tura

Verhnjaja Tura () on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Obin vesistöön kuuluvan Tura-joen yläjuoksulla 187 kilometriä Jekaterinburgista pohjoiseen. Kaupungin ohi kulkee Nižni Tagilin ja Serovin välinen rautatie. Asukkaita on 10 600 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on syntynyt vuonna 1737 perustetun rautatehtaan yhteyteen. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1941. Nykyään Verhnjaja Turassa toimii konepaja. ==Lähteet== Luokka:Sverdlovskin alueen kaupungit
Karbogeenikaasu

Karbogeenikaasu on sekoitus hiilidioksidia ja happea. Karbogeenikaasun keksi Ladislas Meduna, unkarilaissyntyinen neurologi ja neuropatologi. Medunan alkuperäinen suhde oli 30 % hiilidioksidia ja 70 % happea mutta karbogeenikaasulla voidaan viitata mihin tahansa sekoitussuhteeseen näitä kahta kaasua. == Toimintamekanismi == Karbogeenikaasua hengitettäessä veren hiilidioksidipitoisuus nousee. Tämä aiheuttaa kokemuksen tukehtumisesta, koska aivot tulkitsevat hiilidioksidin määrän nousun happitason laskuna, kuten luonnollisessa tukehtumisessa tapahtuisi. Karbogeenikaasua hengitettäsessä keho reagoi kuin se ei saisi tarpeeksi happea: hengitys kiihtyy ja syventyy, pulssi kiihtyy ja solut vapauttavat alkaalisia puskuriaineita poistaakseen hiilidioksidia verenkierrosta. == Käyttö psykoterapiassa == Karbogeenikaasua käytettiin psykologiassa ja psykedeeliterapiassa selvitettäessä miten potilas reagoi muuntuneeseen tajunnan tilaan tai tunteeseen siitä että menettää kontrollin. Yksilöille, jotka reagoivat karbogeenikaasuun negatiivisesti, ei yleensä annettu muita psykoterapeuttisia aineita. Meduna antoi potilailleen karbogeenikaasua tuottaakseen heille tajunnan tilan, jossa he pystyivät Medunan avustuksella purkamaan ja käsittelemään neuroosinsa. Karbogeenikaasun sanotaan tuovan esiin alitajunnasta tukahdetettuja asioita niin että niiden uudelleen kokeminen vie ne mennessään. Eräs potilas kertoi kokemuksestaan: "Toisen henkäyksen jälkeen tuli värisyöksy, ensin hallitseva kerros kaunista ruusun punaa, sitten seurasi kirkkaiden värien ja mallien kerroksia, toiset geometrisiä, toiset siroja ja viehättäviä. Sitten värit erosivat; sieluni erosi ruumistani, kuin sitä olisi vedetty pois maan päältä ylöspäin, jossa se tavoitti yhteyden suurempaan Henkeen, mikä tuotti merkittävän, uudenlaisen rentoutumisen ja syvällisen turvan tunteen. Karbogeenia käytetään terapiassa enää harvoin. == Muu käyttö == Karbogeenikaasua, jossa sekoitussuhde on 95 % happea ja 5 % hiilidioksidia, voidaan käyttää osana verkkokalvon valtimon sulkeutuman alkuhoitoa. Karbogeenikaasua käytetään biologiassa tutkittaessa in vivo hapen ja hiilidioksidin kulkeutumista. == Katso myös == *Primaaliterapia == Lähteet == Luokka:Kaasut Luokka:Psykoterapia
Mankkaanpuron koulu

Mankkaanpuron koulu on Espoossa Mankkaalla sijaitseva peruskoulu. Koulussa on yli 500 oppilasta, luokat 1–6 ja esiopetusta. Koulun lähellä on myös yläkoulu nimeltä Mankkaan koulu. Vuosina 1944–1977 eli ennen peruskoulu-uudistusta Mankkaanpuron koulu oli Mankkaan kansakoulu. Koulun ensimmäiset rakennukset vuosilta 1901 ja 1932 eivät enää ole koulukäytössä. Vuonna 1952 valmistuneen koulutalon ja opettajien asuntolan on suunnitellut arkkitehti Erich von Ungern-Sternberg, ja vuonna 1980 valmistuneen läheisen Mankkaan koulun Kari Järvinen ja Timo Airas. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Koulun sivut Luokka:Espoon peruskoulut Luokka:Mankkaa
Deaf Dealer

Deaf Dealer on kanadalainen heavy metal -yhtye. Sen ehkä tunnetuin kappale on ”Back to God’s Country” albumilta Journey into Fear (1987). == Kokoonpano == * Jean-Pierre Fortin – basso * Marc "Hayward" Brassard – kitara * Yves "Ian Penn" Pedneault – kitara * Michel "Flynn" Lalonde – laulu * Dan "Mc Gregor" Gregoire – rummut == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset metalliyhtyeet