EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ruutu+ Dokkarit

Ruutu+ Dokkarit (entiseltä nimeltä Nelonen Maailma) oli Nelonen Median omistama maksullinen televisiokanava, joka aloitti lähetyksensä 1. maaliskuuta 2011. Heinäkuussa 2018 Nelonen Media ilmoitti lopettavansa maksu-tv- toimintansa ja maksukanavien lähetyksien loppuvan syyskuun alussa. == Ohjelmisto == Ruutu+ Dokkarit -kanava esitti dokumentteja muun muassa luonnosta, kulttuureista sekä muun muassa matkailuaiheista ohjelmaa. Kanavan lähetysaika oli klo 10–01. Kanavalla oli suomenkielinen tekstitys. == Entiset logot == Tiedosto:Nelonen Maailma.png|1. maaliskuuta 2011 – 3. syyskuuta 2013 Tiedosto:NelonenMaailma.png|3. syyskuuta 2013 – 9. maaliskuuta 2017 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nelonen Median tiedote * PlusTV:n kotisivu Nelonen Maailma-esittely Luokka:Nelonen Median televisiokanavat Luokka:Vuonna 2011 perustetut televisiokanavat Luokka:Vuonna 2018 lakkautetut televisiokanavat
Pentti Styck

Pentti Teodor Styck (29. lokakuuta 1930 Helsinki – 19. kesäkuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Styck edusti urallaan Helsingin Jalkapalloklubia 1954–1962. Kaikkiaan hän pelasi yhdeksän kauden aikana 133 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 98Pelimiehet-kirjan mukaan 107 maalia. maalia. Styck oli mestaruussarjan paras maalintekijä kaudella 1956 ja hän kaikkien aikojen maalintekijätilastossa sijalla 24. Styck pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun vuonna 1956. == Lähteet == === Huomautukset === === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Lakio

Lakio on heraldiikan airutkuvio, joka viittaa kilven yläosaan. Se ulottuu aina kilven reunasta reunaan ja käsittää vajaan kolmanneksen kilven alasta. Jos lakio on selkeästi kapeampi, sitä kutsutaan kavennetuksi. Kuviota, jossa yhdistyvät sekä lakio että paalu siten, että ne muodostavat kilvelle yhtenäisen T:n muotoisen kuvion, kutsutaan lakiopaaluksi. Kyse on kuitenkin erillisistä lakiosta ja paalusta, jos toinen näistä on toisen päällikkeenä. == Lähteet == * Luokka:Airutkuviot fr:Liste de pièces héraldiques#Chef
Sven-Erik Sundberg

Sven-Erik Sundberg (9. marraskuuta 1934 Turku – 23. elokuuta 2017 HelsinkiKuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 22.10.2017 s. C 16) oli suomalainen jalkapalloilija. Välihyökkääjänä pelannut Sundberg edusti koko uransa ajan, vuosina 1955–1960, Kiffeniä. Kaikkiaan hän pelasi neljän kauden aikana 45 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Sundberg pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun vuonna 1957. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Turkka Sundbäck

Turkka Kalevi Sundbäck (23. kesäkuuta 1931 Turku – 9. elokuuta 2016) oli suomalainen jalkapalloilija.Urheilumme Kasvot Osa 3, Sundbäck Turkka Kalevi, sivu 276, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1978 Keskustukena pelannut Sundbäck edusti koko uransa ajan Turun Tovereita vuosina 1949–1961. Kaikkiaan hän pelasi neljän kauden aikana 64 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Sundbäck edusti Suomen maajoukkuetta neljässä maaottelussa vuonna 1954. Sundbäck toimi useasti joukkueensa kapteenina. Parhaimpana pelinään hän piti TUL:n liittojoukkueessa käytyä ottelua Moskovan Torpedoa vastaan vuonna 1950. Ammatiltaan Sundbäck oli puhelinasentaja ja hän harrasti lentopalloa. Hänen kotikuntansa oli Turku. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Vasilevitšy

Vasilevitšy () eli Vasilevitši () on pikkukaupunki Homelin alueen Retšytsan piirissä Valko-Venäjän kaakkoisosissa. Vuoden 2009 valkovenäläisen väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 3 923 henkeä. Rautatie on Vasilevitšyn identiteetille merkittävä tekijä; kaupungissa on Valko-Venäjän eteläläisen Homel–Retšytsa–Vasilevitšy–Kalinkavitšy–Luninets–Pinsk–Kobryn–Brest- poikittaisradan asema ja kaupungissa rata myös haarautuu etelään H’oinikiin. Lähimmät isommat kaupungit ovat Retšytsa ja Homel idän suunnalla ja Mazyr lounaassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ВАСИЛЕВИЧИ - Lyhyesti kaupungista & kantakaupungin kartta (dorogiby.info) *WikiMapia karttalinkki kohteiden selitykset pääosin *Neuvostoliiton aikaista topografiakarttaa alueesta *Valko-Venäjän rautateiden karttapohjainen aikatauluhaku Luokka:Homelin alueen kaupungit
Kauppinen

Kauppinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Aarne Kauppinen (1889–1927), kansanedustaja *Aki Kauppinen, urheiluselostaja ja snookervalmentaja *Antti Kauppinen (s. 1972), filosofi, professori *Ari Kauppinen (s. 1980), pikajuoksija *Arvo Kauppinen (1898–1969), jääkärikapteeni *Aulis Kauppinen (1903–1989), yritysjohtaja, kauppaneuvos *Eino Kauppinen (Kauppi, vuosina 1920–1988 Kauppinen, 1910–2001), professori ja kirjallisuudentutkija *Erkki Kauppinen (1948–2017), näyttelijä *Hannele Kauppinen ( o.s. Suominen, taiteilijanimi Taiska, s. 1955), laulaja ja teatteriohjaaja *Hannes Kauppinen (1900–1993), rovasti *Heikki Kauppinen (Kauppis-Heikki, 1862–1920), kirjailija *Isto Kauppinen (s. 1999), pesäpallovalmentaja *Jaakko Kauppinen (s. 1970), basisti, säveltäjä, sanoittaja ja levy-yhtiön toimitusjohtaja *Janiina Lammi (ent. Kauppinen), vuorikiipeilijä ja bloginpitäjä *Jari Kauppinen (1960–2011), kirjallisuudentutkija ja filosofi *Jarkko Kauppinen (s. 1982), ampumahiihtäjä *Juha Kauppinen (1944–2020), pappi ja tietokirjailija *Juha Kauppinen (s. 1975), tutkiva toimittaja ja kirjailija *Juha Kauppinen (s. 1986), moukarinheittäjä *Jukka O. Kauppinen (s. 1970), tietotekniikan journalisti *Justus Kauppinen (s. 1997), jalkapalloilija *Jyrki Kauppinen (s. 1944), fyysikko, emeritusprofessori *Kauko Kauppinen (1940–2023), koripalloilija *Liisa Kauppinen (o.s. Salokorpi, s. 1939), järjestöjohtaja, järjestöneuvos *Markku Kauppinen (1949–2019), poliitikko (Keskusta), kunnan- ja kaupunginjohtaja ja opettaja *Marko Kauppinen (s. 1979), jääkiekkoilija *Matias Kauppinen (s. 1998), pesäpalloilija *Matti Kauppinen (1843–1936), kansakoulunopettaja, sanomalehtimies, museonjohtaja ja arkeologi *Mika Kauppinen (s. 1971), jääkiekkoilija *Mikko Kauppinen (s. 1982), stand up -koomikko *Minna Kauppinen (o.s. Meriluoto, s. 1985), jalkapalloilija *Otto Kauppinen (s. 1999), pesäpalloilija *Paavo E. Kauppinen (1911–2004), merikapteeni, filosofian ja yhteiskuntatieteiden tohtori *Pasi Kauppinen, basisti *Pekka Kauppinen (s. 1966), viulisti *Perttu Kauppinen (s. 1978), toimittaja *Petri Kauppinen, varatoimitusjohtaja, Sotkamon ent. kunnanjohtaja *Pirjo Kauppinen (1961–2018), toimittaja *Päivi Kauppinen (s. 1973), kestävyysjuoksija *Raimo Kauppinen (1936–2001), jalkapalloilija *Riitta Kauppinen (s. 1946), lääkäri ja kansanedustaja *Santeri Kauppinen (taiteilijanimeltään MD$), musiikkituottaja *Sievä Kauppinen (o.s. Nordling, 1906–2008), taidemaalari ja graafikko *Sirkka Kauppinen (o.s. Talvensaari, s. 1937), kiekonheittäjä *Sirpa Kauppinen (s. 1972), vihreiden poliitikko *Tatu Kauppinen (s. 2000), sellisti *Tero J. Kauppinen (s. 1949), toimitusjohtaja ja kanslianeuvos, kirjailija *Toivo Kauppinen (nimimerkit Topias ja Lauri Yrjänä, 1907–1987), kirjailija *Tommi Kauppinen (s. 1985), jalkapalloilija *Veli Kauppinen (1933–2024), biotekniikan tutkimusprofessori *Veli Kauppinen (s. 1976), kulttuuritoimittaja ja muusikko *Ville Kauppinen (s. 1993), jalkapallomaalivahti.
Banach

Banach voi tarkoittaa seuraavia: ;Henkilöitä * Michael Wallace Banach (s. 1962), yhdysvaltalainen katolinen arkkipiispa * Stefan Banach (1892–1945), puolalainen matemaatikko ;Stefan Banachin mukaan nimensä saaneita matemaattisia käsitteitä: * Banach(in)-avaruus * Banachin kiintopistelause * Banachin–Tarskin paradoksi * Banachin tulitikkuongelma
Teknavi

Teknavi (aiemmin Teknari) on vuodesta 2010 lähtien ilmestynyt tekniikan alan verkkojulkaisu ja MTV3-kanavan viihteellinen tv-ohjelma, joka keskittyy autoihin, elektroniikkaan ja muihin teknisiin uutuuksiin. == TV- ohjelma == Teknavin televisio-ohjelmaa on tehty vuodesta 2011. Ohjelmassa testataan ja vertaillaan tekniikkaan liittyviä laitteita, asioita ja ilmiötä. Teknavin koeajajana toimii entinen ralliajaja Markku Alén, joka kiertää toimittaja Marko Terva-ahon kanssa ympäri maailmaa testaamassa superautoja ja muita ajokkeja. Autouutuudet ohjelmassa testaa ajokouluttaja Risto Virtanen. Ohjelman juontaa Satu Tuomisto. Teknavin tv-ohjelman 25. tuotantokausi käynnistyi sunnuntaina 19.3.2023 MTV3-kanavalla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisio-ohjelmat Luokka:Suomalaiset tietotekniikkalehdet
Eilinen on kuollut

Eilinen on kuollut on hard rock -yhtye Verenpisaran neljäs studioalbumi, joka ilmestyi helmikuussa 2011. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 15. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Santeri Kallio ja Rami Raski sekä sanoittanut Rami Raski. # # # # # # # # # # == Kokoonpano == ;Yhtye * Rami Raski – laulu * Santeri Kallio – kitara * Tomi Koivusaari – kitara * Niclas Etelävuori – basso * Atte Sarkima – rummut ;Vierailevat muusikot * Mikko Herranen – taustalaulut * Marko Manninen – sello == Arvostelut == * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio * V2.fi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2011 albumit Luokka:Verenpisaran albumit
Värirekisteröinti

Värirekisteröinti tarkoittaa jonkun tietyn värin tai väriyhdistelmän rekisteröintiä väritavaramerkiksi. Värirekisteröintiä haetaan silloin, kun väreillä on jokin erityinen merkitys mallissa. Suomessa rekisteröinnin suorittaa Patentti- ja rekisterihallitus. Värirekisteröinnin saaminen edellyttää erityisen kattavaa näyttöä. Edellytetään, että yritys pystyy osoittamaan tuotteen vakiintuneen aseman riittävällä käyttönäytöllä. Täytyy myös ottaa huomioon, että vaikka värirekisteröinnin saisi, se annetaan yleensä hyvin rajatulle tuoteryhmälle. Esimerkiksi Parocin värirekisteröinti koskee nimenomaan rakennuseristeitä, eikä vaikuta samankaltaiseen väriyhdistelmään Marianne-suklaamakeisissa. Suurin osa anomuksista hylätäänVärirekisteröinti vaatii kattavaa näyttöä. Väreistä aiheutuneita kiistoja on käsitelty korkeimmassa hallinto-oikeudessa saakkaKHO:2007:16 . == Väritavaramerkkejä == * Fazerin Sinisen Pantone 280 C, sininen väri on ensimmäinen Suomessa rekisteröity väri. Rekisteröity numerolla 220696 vuonna 2001.Kun taas saapuu hetki sininen.Tavaramerkkien suojaa Suomessa * Fiskarsin saksien kahvojen oranssi rekisteröitiin toisena numerolla 227503 vuonna 2003ORANSSI UUSIN VÄRIREKISTERÖINTI . Fiskars Orange® on rekisteröity myös Yhdysvalloissa.Fiskars Orange® * Parocin puna-valkoraidalliset eristepakkausten värit saivat värirekisteröinnin kolmantena vuonna 2007 numerolla 239226.Tavaramerkkilehti nro:7. 13.04.2007 sivu 7 * Kiinteistövälitys Huoneistokeskuksen tunnusväri on oranssi Pantone/PMS 165, rekisteröity 2007 nro. 239647. Tavaramerkkilehti nro:11. 15.06.2007 sivu 5 Kuva:Blue color Pantone 280C.png|Fazerin Sinisen Pantone 280 C Sininen. Kuva:Paroc Red Pantone 185.svg|Parocin puna-valkoraidat. Punainen on Pantone 185. Tiedosto:Orange Pantone 165.png|Pantone 165 Oranssi. Kuva:Skalm 2.JPG|Fiskarsin saksien oranssi väri tunnetaan laajalti. Kuva:Milka Lila.png|Milkan käyttämä lila on myös värirekisteröity. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tavaramerkkitietokanta * Pantone-värikartta * The fresh version of Non-Traditional Trade Mark Archives under publications Luokka:Markkinointi Luokka:Tavaramerkit
Modest Bogdanov

Modest Nikolajevitsh Bogdanov (; 7. syyskuuta 1841 Syzran, Simbirskin alue, Venäjä – 16. maaliskuuta 1888 Pietari) oli venäläinen tutkimusmatkailija ja eläintieteilijä. Päätettyään koulunsa Simbirskin kimnaasissa Bogdanov meni opiskelemaan Kazanin yliopistoon, josta hän valmistui kandidaatiksi 1864. Vuosina 1868–1870 hän tutki Volgan aluetta Kazanista Astrahaniin. Vuonna 1871 hän valmistui eläintieteen maisteriksi Pietarin yliopistosta. Samana vuonna hän sai päätoimisen lehtorin viran yliopistosta, ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin Keisarillisen tiedeakatemian eläinmuseon hoitajaksi Pietariin. Kesällä 1871 Bogdanov osallistui tutkimusretkelle Kaukasukselle. Hän sairastui kuumetautiin, jonka seurauksista hän ei koskaan kokonaan toipunut. 1873 Bogdanov osallistui Keski-Aasian Hivan seudulle tehtyyn retkeen. Seuraavan talvikauden hän työskenteli Venäjän maantieteellisen seuran palveluksessa. Seuraava retki suuntautui Araljärven ja Kaspianmeren alueille. Bogdanov ihastui alueen luonnosta ja teki sinne pian uuden retken, josta hän julkaisi raportin. 1870-luvun jälkipuoliskolla Bogdanov tutki Pariisin, Wienin ja Berliinin museoiden kokoelmia puolentoista vuoden ajan. Vuonna 1878 hänet nimitettiin Pietarin yliopiston eläintieteen apulaisprofessoriksi. 1880 hän osallistui Vienanmerelle ja Pohjoiselle jäämerelle suuntautuneelle tutkimusmatkalle. Professori Kesslerin kuoleman jälkeen Bogdanov nimitettiin ylimääräiseksi professoriksi, ja myöhemmin täysivaltaiseksi professoriksi. Sairauden pahetessa hänen oli jätettävä eläinmuseon kuraattorin virka, ja vuonna 1885 hän joutui lopettamaan luennoimisen. Yliopiston johto antoi hänelle paikan Kaukasuksen retkikunnassa, ajatellen lämpimän ilmaston olevan hyväksi hänen terveydelleen. Bogdanov asuikin alueella parisen vuotta, mutta sairauden yhä pahetessa hän matkusti kotiseudulleen Syzraniin, missä hän asui maaliskuusta elokuulle 1887. Hän palasi Pietariin, missä hän kuoli 1888. Bogdanovin kirjallinen tuotanto oli laaja. Hän julkaisi useita teoksia tutkimiensa alueiden eläimistöstä ja luonnosta, ja muun muassa ensimmäisen lajiluettelon Venäjän linnuista. Vuonna 1881 hän julkaisi kirjoituksen Venäjällä esiintyvistä lepinkäisistä ja niiden alalajeista (Shrikes of Russian fauna and allies). Vanhemmalla iällä hän julkaisi useita lasten luontokirjoja. == Lähteet == *History of the Department of Ornithology *Elämäkerta (persona.rin.ru) Luokka:Venäläiset eläintieteilijät Luokka:Venäläiset ornitologit Luokka:Venäläiset tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1841 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Bob Wootton

Bob Wootton (4. maaliskuuta 1942 – 9. huhtikuuta 2017 Gallatin, Tennessee) oli yhdysvaltalainen kitaristi. Hän liittyi Johnny Cashin taustayhtyeeseen, the Tennessee Threehen, alkuperäisenä soolokitaristina toimineen Luther Perkinsin kuoltua tulipalossa. Wootton oli Cashin musiikin ihailija ja soitti tämän kappaleita uskollisesti kunnes oli hionut täydelliseksi Cashin soundina tunnetun boom-chicka-boom -tyylin. Eräässä Cashin konsertissa Cash ja hänen rumpalinsa W.S. Holland olivat lennon peruuntumisen vuoksi joutuneet kahdestaan lavalle ja Woottonia pyydettiin tuuraamaan kitaristina. Wootton löi yleisön ja Cashin itsensä ällikällä esittämällä täydellisen tulkinnan joka ikisestä kappaleesta. Cash mainitsi päivän aikana, että saattasi vielä jonain päivänä ottaa yhteyttä Woottoniin, mutta pyysikin jo jonkin päivän kuluttua Woottonia yhtyeen uudeksi soolokitaristiksi. Eräs seuraavista ja ehkäpä tunnetuin Woottonin esiintymisistä tapahtui San Quentinin vankilassa, missä Cash levytti livealbuminsa. Wootton jatkoi pientä hengähdystaukoa lukuun ottamatta Cashin yhtyeessä, kunnes Cash vetäytyi musiikkibisneksestä vuonna 1997. Vuodesta 2006 vuoteen 2007 hän esiintyi Cashin alkuperäisen rumpalin W. S. Hollandin, vaimonsa Vickyn ja tyttärensä Scarlett Woottonin kanssa nimellä The Tennessee Three. Vuonna 2006 yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa Cashin kuoleman jälkeen nimellä The Sound Must Go On. Yhtyeeseen kuuluivat myöhemmin hänen lisäkseen rumpali Derrick McCullough, Vicky, Scarlett ja Montana Wootton. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tennessee Threen virallinen sivu *Cash compadre: Bob Wootton preserves the Tennessee Three style Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Kai Wartiainen

Kai Henrik Väinö Wartiainen (s. 8. maaliskuuta 1953 Kouvola) on suomalainen arkkitehti ja professori. Wartiainen on kritisoinut teknologian ylikorostamista arkkitehtuurissa ja kaupunkisuunnittelussa. Wartiaisen suunnittelemia rakennuksia ovat esimerkiksi Helsingin Ruoholahden High Tech Center ja Kauniaisten kauppakeskus Grani. Wartiainen kirjoitti ylioppilaaksi Kulosaaren yhteiskoulusta 1973, opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa 1973–1975 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1981. Työuransa hän aloitti isänsä kanssa Arkkitehtitoimisto Henrik ja Kai Wartiaisen palveluksessa 1973–1988. Wartiainen toimi myös Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuurin historian erikoisopettajana 1982–1986 ja yhdyskuntasuunnittelun väliaikaisena professorina 1988–1989. Arkkitehtitoiminta oy Kai Wartiaisen arkkitehtina hän toimi 1988–2003, Tukholman Kungliga Tekniska Högskolanin kaupunkirakentamisen professorina 1997–2006 ja Evata Finland oy/Pöyry Architects oy:n luovana johtajana 2004–2010. Vuodesta 2010 lähtien hän on ollut tukholmalaisen Arkitektur + development ab:n osakas. Kai Wartiaisen isä oli arkkitehti ja diplomi- insinööri Henrik Wartiainen ==Palkinnot== *Iakov Chernikhovin säätiön palkinto 1993 *Reima Pietilä -palkinto 1994 *Vuoden teräsrakenne -palkinto 2001 *Kansainvälinen ECCS Steel Design Award -palkinto 2003 *Lisäksi Wartiainen on saanut useita palkintoja kotimaisissa ja ulkomaisissa arkkitehtuurikilpailuissa ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
KNM Odin

KNM Odin oli Norjan laivaston Sleipner-luokan hävittäjä, joka osallistui toisessa maailmansodassa Norjan puolustukseen Saksan hyökättyä maahan huhtikuussa 1940. == Valmistus == Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 126. Alus laskettiin vesille 24. tammikuuta 1939 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna. == Palvelus == Toisen maailmansodan alkaessa alus kuului 1. meripuolustusalueen 3. hävittäjälippueeseen Kristiansandin puolustusvyöhykkeellä. Alus pelasti 8. huhtikuuta 1940 vartiolaiva Lyngdalin kanssa merimiehiä ja sotilaita Puolan laivaston sukellusveneen ORP Orzelin Lillesandin lähistöllä upottamalta saksalaiselta rahtialukselta Rio de Janeirolta. Seuraavana aamuna alus osallistui Kristiansandin puolustukseen saksalaisjoukkojen aloittaessa maihinnousunsa. Tulitaistelun alettua Odderøyan linnakkeen ja Saksan laivaston välillä Odin lähti merelle Toppdalsfjordista ja avasi tulen hyökänneitä Saksan ilmavoimien lentokoneita vastaan. Alus kykeni väistämään pudotetut pommit ja sai joitakin osumia hyökänneisiin koneisiinUboat.net - HNoMS Odin. Alus sai aamupäivällä käskyn olla avaamatta tulta brittiläisiä tai ranskalaisia joukkoja vastaan, mitkä ottaisivat vastuun Kristiansandin puolustuksesta. Käsky aiheutti sekaannuksen, jonka seurauksena saksalaiset pääsivät satamaan esteettä. Odin vallattiin Marvikan laivastoasemalta saman aikaisesti useiden muiden Norjan laivaston alusten kanssa. == Saksan laivaston Panther == Aluksen valtaamisen jälkeen se luovutettiin 11. huhtikuuta Saksan laivastolle, joka otti sen palvelukseensa 20. huhtikuuta nimellä Panther. Aluksen aseistus kuitenkin yhdenmukaistettiin muiden Saksan laivaston alusten kanssa korvaamalla pääaseet yhdellä 10,5 cm tykillä. Ilmatorjuntakonekiväärit korvattiin neljällä 2 cm ilmatorjuntatykillä. Lisäksi aluksen aseistusta täydennettiin 24 miinalla. Alus oli sodan lopun saattajana ja koululaivana Skagerrakin ja Kattegatin alueella, missä se muodosti yhdessä vallatun sisaraluksensa KNM Gyllerin kanssa 7. torpedovenelaivueen. Alus siirrettiin tammikuussa 1942 torpedoiden keräysalukseksi Gotenhafeniin. == Sodan jälkeen == Toisen maailmansodan päätyttyä alus löytyi toukokuussa 1945 Holmestrandista Norjasta, jolloin se palautettiin Norjan laivastolle. Aluksen nimi palautettiin KNM Odiniksi. Se jatkoi palvelustaan laivastossa, kunnes se muutettiin 1948 fregatiksi. Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin romutettavaksi 1959. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Norjan laivaston Sleipner-luokan hävittäjät Luokka:Norjan laivaston Sleipner-luokan fregatit Luokka:Norjalaiset toisen maailmansodan hävittäjät
KNM Tor

KNM Tor oli Norjan laivaston Sleipner-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus oli edelleen varusteltavana ja koulutuksessa Saksan hyökätessä Norjaan huhtikuussa 1940. Aluksen norjalainen miehistö upotti aluksensa estääkseen sen joutumisen miehittäjien käsiin. Saksalaiset nostivat hylyn. Korjausten jälkeen alus liitettiin Saksan laivastoon, jossa se palveli sodan ajan saattajana sekä koululaivana. Alus palautettiin sodan päätyttyä Norjan laivastolle. == Valmistus == Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta telakkanumerolla 128. Aluksen runko valmistettiin Fredrikstad Mekaniske Verkstedilla Fredrikstadissa ja se viimeisteltiin Hortenissa. Alus laskettiin vesille 7. syyskuuta 1939, mutta se oli edelleen varusteltavana ja miehistö koulutettavana Saksan aloitettua hyökkäyksensä Norjaan. Miehistö upotti aluksen Fredrikstadin satamaan. == Palvelus == Saksalaisten miehitettyä Fredrikstadin he aloittivat satamaan upotetun hylyn nostamisen. Tor nostettiin satama-altaasta 16. huhtikuuta vain viikko uppoamisen jälkeen. Hylky siirrettiin 22. huhtikuuta Drammeniin korjattavaksi ja varustettavaksi. Torin ja sen sisaraluksen Balderin kunnostus valmistui kesällä 1940 Karljohansvernin laivastontelakalla Hortenissa. Alus liitettiin Saksan laivastoon 13. kesäkuuta Tigeriksi nimettynäUboat.net - HNoMS Tor päällikkönään Friedrich Nose. Se uudelleenluokiteltiin samalla torpedoveneeksi. Alus liitettiin sisaralustensa kanssa 7. torpedovenelaivueeseen, jossa se aloitti palveluksensa saattajana Skagerrakissa ja Kattegatissa. Heinäkuusta joulukuuhun 1940 alus oli laivueen mukana koululaivana. Laivueen lakkauttamisen jälkeen alus siirrettiin 27. sukellusvenelaivueeseen Gotenhafeniin torpedoiden keräysalukseksi. Alus löytyi sodan päätyttyä toukokuussa 1945 Korsøristä Tanskasta, minkä jälkeen se palautettiin Norjan laivastolle. === Sodan jälkeen === Alus liitettiin Norjan laivastoon ja sen nimi palautettiin KNM Toriksi. Aluksen viirinumeroksi määrättiin 19. syyskuuta 1946 L04. Norjan parlamentille vuonna 1946 esitetyssä laivastoluettelossa aluksen tyypiksi oli merkitty saattuehävittäjä. Alus muutettiin 1948 fregatiksi. Norjan liityttyä Natoon aluksen runkonumeroksi merkittiin 1950-luvun alussa F303. Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin 1959 romutettavaksi. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Norjan laivaston Sleipner-luokan hävittäjät Luokka:Norjan laivaston Sleipner-luokan fregatit Luokka:Norjalaiset toisen maailmansodan hävittäjät
KNM Balder

KNM Balder oli Norjan laivaston Sleipner-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Norjan valtauksen jälkeen alus oli Saksan laivastossa saattajana ja koululaivana. Sodan jälkeen se palautettiin Norjalle. == Valmistus == Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 127. Alus laskettiin vesille 1938 ja se oli huhtikuussa 1940 edelleen varusteltavana ja koulutuksessa Saksan hyökätessä Norjaan. Saksalaiset valtasivat 9. huhtikuuta aluksen Karljohansvernissä. Balderin kunnostus valmistui kesällä 1940 Karljohansvernin laivastontelakalla Hortenissa. Alus otettiin Saksan laivaston palvelukseen 26. heinäkuuta Leopardiksi nimettynä ja torpedoveneeksi luokiteltunaUboat.net - KNM Balder. == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin sisaralustensa kanssa 7. torpedovenelaivueeseen, jossa se oli saattajana Skagerrakissa ja Kattegatissa. Se oli heinäkuusta 1940 alkaen koululaivana ja joulukuussa se siirrettiin 27. sukellusvenelaivueeseen Götenhafeniin torpedoiden kerääjäksi. Alus löytyi sodan päätyttyä toukokuussa 1945, minkä jälkeen se palautettiin Norjan laivastolle. === Sodan jälkeen === Alus liitettiin 10. syyskuuta 1946 Norjan laivastoon viirinumerolla L05. Norjan parlamentille 1946 esitetyssä laivastoluettelossa aluksen tyypiksi oli merkitty saattuehävittäjä. Alus muutettiin 1948 fregatiksi, jolloin sen nimi palautettiin KNM Balderiksi. Sen viirinumero vaihtui Natoon liittymisen jälkeen F304:ksi. Alus poistettiin palveluksesta 1959 ja sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin 1962 romutettavaksi Stavangeriin. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Norjan laivaston Sleipner-luokan hävittäjät Luokka:Norjan laivaston Sleipner-luokan fregatit Luokka:Norjalaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Vilhelm Poitierslainen

Vilhelm Poitierslainen (William de Poitiers, k. noin 1080) oli normannihistorioitsija. Vilhelmin sotaisan nuoruuden jälkeen 1030-luvulla hän vetäytyi luostariin ja opiskelemaan Poitiers´hen. Palattuaan 1050-luvulla Normandiaan Vilhelmistä tuli herttua Vilhelmin hovikappalainen ja Lisieux´n arkkidekoni. Hastingsin taistelun ja Englannin valloituksen jälkeen Vilhelm Poitirslainen alkoi koota kronikkaa Vilhelm Valloittajan elämästä ja teoista. Toeksesta on säilynyt epätäydellinen käsikirjoitus, joka ulottuu vuoteen 1076. Vilhelmin kirja tunnetaan nimellä Gesta Guillelmi. Teoksessaan Vilhelm kertoo Englannin valloitukseen johtavista syistä normanninäkökulmasta ja käsittelee tällöin Edvard Tunnustajaa, Godwinia ja Harald Godwininpoikaa. ==Kirjallisuutta== * Luokka:Kronikoitsijat Luokka:Englannin historia Luokka:Historioitsijat Luokka:Normannit Luokka:Poitiers’n historia Luokka:1020-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1090 kuolleet
Tantaalikarbidi

Tantaalikarbidi (TaC) on epäorgaaninen yhdiste ja tantaalin karbidi. Aine on erittäin kovaa ja sitä käytetään työkalujen terissä. ==Rakenne ja ominaisuudet== Rakenteeltaan ja ominaisuuksiltaan tantaalikarbidi muistuttaa huomattavasti niobiumkarbidia. Tantaalin ja hiilen yhdisteellä on kaksi faasia: ditantaalikarbidi ja tantaalikarbidi, joiden koostumusta voidaan kuvata kaavoilla Ta2C ja TaC. Näistä ainoastaan tantaalikarbidilla on merkittävää käyttöä. Tantaalikarbidi ei ole täysin stoikiometrinen ja sen koostumus vaihtelee rakenteesta TaC0,73 lähes stoikiometriseen. Tantaalikarbidilla on pintakeskeinen kuutiollinen alkeiskoppi. Tantaalikarbidi liukenee ainoastaan väkevän typpihapon ja vetyfluoridin seokseen. Hapen läsnä ollessa se hapettuu yli 800 °C lämpötiloissa tantaalipentoksidiksi. Muuten se on kemiallisesti hyvin inertti. ==Valmistus== Tantaalikarbidia valmistetaan kuumentamalla tantaalipentoksidin ja hiilen välisellä reaktiolla 1 700 °C lämpötilassa. Tantaalikarbidia voidaan valmistaa kuumentamalla tantaalipentoksidia hiilen kanssa. Hieman epäpuhtaampaa tuotetta saadaan kuumentamalla ferrotantaalia tai tantaalia sisältävää romua hiilen kanssa.John B. Lambert :Tantalum and Tantalum Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2001 Teoksen verkkoversio Viitattu 21.2.2011Helmut Tulhoff: Carbides, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2002 Teoksen verkkoversio Viitattu 21.2.2011 :Ta2O5 \+ 7 C → 2 TaC + 5 CO Yhdistettä voidaan valmistaa myös kemiallisella kaasufaasipinnoituksella. Tällöin reaktion lähtöaineina käytetään tantaalimetallia ja metaania tai tantaalitetrakloridia, kloorimetaania ja vetyä. Kloridia käytettäessä tarvitaan alhaisempi lämpötila. :Ta + CH4 → TaC + 2 H2 :TaCl4 \+ CH3Cl + H2 → TaC + 5 HCl ==Käyttö== Tantaalikarbidia käytetään muiden karbidien tavoin parantamaan metallien kemiallista ja sään kestävyyttä sekä kovuutta. Tantaalikarbidin lisääminen teräkseen parantaa erityisesti materiaalin kovuutta korkeissa lämpötiloissa. Yleensä yhdistettä käytetään muiden karbidien, kuten niobiumkarbidin, volframikarbidin ja titaanikarbidin kanssa. Tantaalikarbidia käytetään myös valmistettaessa metallista tantaalia. ==Lähteet== Luokka:Karbidit Luokka:Tantaaliyhdisteet
Henry Huntingdonilainen

Henry Huntingdonilainen (, k. noin 1157) oli Huntingdonin arkkidiakoni melkein viidenkymmenen vuoden ajan. Tässä virassa hän seurasi isäänsä Nicholasta. Hän kirjoitti muutamia merkittäviä teoksia, tärkeimpänä Historia Anglorum, Englannin historia, jota hän kirjoitti 1120-luvulta aina Henrik II:n hallituskaudelle saakka. De contemptu mundi puolestaan kertoo satiirin keinoin aikansa johtavista miehistä ja naisista. ==Kirjallisuutta== * Luokka:Brittiläiset historioitsijat Luokka:Kronikoitsijat Luokka:Brittiläiset papit Luokka:Englannin keskiaika Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:1100-luvulla kuolleet
KK Šibenik

GKK Šibenik on kroatialainen koripalloseura Šibenikistä. Seura tunnettiin nimellä KK Šibenik vuosina 1973–2010 ja vuodesta 2010 eteenpäin nimellä GKK Šibenik. == Historia == Šibenikin parhaat vuodet olivat 1980-luvulla, jolloin seura selviytyi suurimman tähtensä, Dražen Petrovićin, johdolla Korać Cupin loppuotteluun vuosina 1982 ja 1983. Molemmilla kerroilla seura hävisi kuitenkin CSP Limogesille. Kaudella 1982–1983 Šibenik voitti Jugoslavian mestaruuden, mutta poliittisten syiden takia seuralta vietiin mestaruus. Kroatian itsenäistyttyä seuran parhaaksi sijoitukseksi on jäänyt neljäs tila vuodelta 2004. Seura pelasi kaudella 2004–2005 Adrianmeren liigaa, mutta hävisi yksitoista ottelua kolmestakymmenestä. Kaudella 2009–2010 joukkue sijoittui A1 Ligan kolmanneksitoista ja putosi. KK Šibenikin toiminta lopetettiin loppuvuonna 2010, jolloin tilalle perustettiin GKK Šibenik. Perustetun seuran katsotaan olevan KK Šibenikin perillinen. == Entisiä pelaajia == *Dušan Ivković *Aleksandar Petrović *Dražen Petrović *Nikola Radulović *Zoran Slavnić *Ivica Žurić *Vlado Đurović == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Sibenik Luokka:Vuonna 1973 perustetut urheiluseurat
John Worcesterlainen

John Worcesterlainen (John of Worcester), Worcesterin luostarin munkki, käänsi latinaksi ja täydensi Anglosaksien kronikan. Hänen työnsä monipuolistui ja laajeni varsinkin vuotta 1067 jälkeen käsittelevältä osalta, joka käsitteli Hastingsin taistelua seurannutta normannien Englannin valloituksen aikaa. Kirjoitustyönsä John aloitti 1120-luvulla ja nojautui Eadmerin historiankirjaan Historia novorum sekä Gloucesterin luostarin kronikoihin. ==Kirjallisuutta== * Luokka:Brittiläiset historioitsijat Luokka:Kronikoitsijat Luokka:Kristityt munkit Luokka:Worcester Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:1140-luvulla kuolleet
Novalukomal

Novalukomal tai Novalukoml () eli Novolukoml () on pienehkö kaupunki Tšašnikin hallintopiirissä Vitsebskin alueen eteläosissa Valko-Venäjällä. Novalukomal sijaitsee linnuntietä 130 kilometriä pääkaupunki Minskistä koilliseen. Vuoden 2017 väestönlaskennassa Novalukomalin kaupungin asukasluku oli 13 072. Novalukomalin kaupunki Minskin ja Vitsebskin välimaastossa on tunnettu Lukomlskajan voimalan sähköenergian tuotannosta. Kaupunki sijaitsee valkovenäläisittäin suurehkon eli runsaat 10 kilometriä pitkän Lukomskaja- järven itärannalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupunkikuvaus (garady.org) * WikiMapia-karttalinkki, selitykset pääosin tai * Neuvostoliiton aikaisia topografiakarttoja alueesta *Valko-Venäjän rautateiden karttapohjainen aikatauluhaku * Kaupunkiportaali (novolukoml.com) * Kuvia kaupungista (globus.tut.by) * Kuvia kaupungista (razima.org) , tai Luokka:Vitsebskin alueen kaupungit
Jelizaveta Kozlova

Jelizaveta Vladimirovna Kozlova (, 19. elokuuta 1892 Kraassela, Pietari – 10. helmikuuta 1975 Leningrad) oli venäläinen lintutieteilijä. Jelizaveta Kozlovan isä oli lääkäri. Hän avioitui tunnetun tutkimusmatkailijan, eversti Pjotr Kozlovin kanssa, joka oli häntä 29 vuotta vanhempi. Vuosina 1923–1926 Kozlova osallistui Mongoliaan suuntautuneeseen tutkimusmatkaan. Matkan järjesti Venäjän maantieteellinen seura, ja sen johtajana toimi Pjotr Kozlov. Kozlova palasi Mongoliaan 1929 ja 1930 keräämään lisää lintunäytteitä ja jatkamaan tutkimuksiaan, joista hän laati julkaisun 1930 (Lounais-Transbaikalian, Pohjois-Mongolian ja keskisen Gobin linnusto). Maantieteellinen seura myönsi hänelle hopeisen ansiomerkin ansiokkaasta työstä. Hän kirjoitti myös tutkielmat Tiibetin ylängön linnusto, sen geneettinen sukulaisuus ja historia (1952), ja Keski-Aasian aavikko- ja arovyöhykkeen linnusto (1975). Kozlova työskenteli Neuvostoliiton tiedeakatemian eläintieteen laitoksella Leningradissa vuosina 1932–1975. Toisen maailmansodan aikana eläinmuseo siirrettiin Dušanbeen Tadžikistaniin, missä Kozlova perehtyi vuoristojen linnustoon ja fasaanin alalajiin bianchii. Elämä Dušanbessa oli raskasta, ja Kozlovan terveys romahti niin paljon, että hän ei enää jatkossa pystynyt osallistumaan tutkimusretkille. Sodan jälkeen Kozlova teki lajitutkielmat Neuvostoliiton kuikkalinnuista, ulappalinnuista, ruokkilinnuista ja kahlaajista. Kaksiosainen tutkielma kahlaajista (Charadriidae, 1961–1962) on suuresti arvostettu maailman lintutieteilijöiden keskuudessa. Kozlova julkaisi lisäksi lukuisia kirjoituksia lintujen luokittelusta ja fylogeniasta. Hän osallistui myös suurteosten Neuvostoliiton linnusto (1951–1953) ja Neuvostoliiton eläimistö kirjoittamiseen. Kozlova oli British Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäsen. == Lähteet == *Muistokirjoitus (Ibis 118.) Luokka:Venäläiset ornitologit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Kuka hän on

"Kuka hän on" on suomalaisen rap-artisti Brädin 16. kesäkuuta 2010 julkaistu toinen single hänen ensimmäiseltä toukokuussa 2010 ilmestyneeltä studioalbumilta Repullinen hiittiä. Singlen julkaisi Rähinä Records. Kappaleen kertosäkeen sanat on lainattu Kasevan "Striptease-tanssija" -kappaleesta. Kappale oli myös ehdolla The Voicen vuoden 2010 kesähittiäänestyksessä sijoittuen sijalle 8.http://www.voice.fi/index.php?mw=Suomen%20virallinen%20kesahitti+Kymppilinja&option;=com_sbsarticle&tmpl;=blog&cid;=17232&cat;=1 == Lähteet == Luokka:Brädin kappaleet Luokka:MGI:n tuottamat kappaleet Luokka:Vuoden 2010 kappaleet
YUBA Liga

YUBA Liga oli Jugoslavian ja Serbia ja Montenegron korkein sarjataso koripallossa. == Historia == Ensimmäistä kertaa sarjaa pelattiin vuonna 1945, jolloin sarja pelattiin cup-muotoisena Suboticassa. Seuraavana vuonna sarja pelattiin sarjamuotoisena. Kaudella 1949 YUBA Ligan pelit järjestettiin ensimmäistä kertaa kisakaupungin ulkopuolella ja sarja laajeni kaksinkertaiseksi. Kaudesta 1967–1968 lähtien sarjaa pelattiin syksy-kevät- rytmillä. Kaudeksi 1992–1993 sarja jaettiin ylempään Plava- ja alempaan Bela- liigaan. Näin pelattiin kaksi kautta, kunnes palatiin takaisin yhteen sarjaan. Kaudella 2003–2004 sarja jaettiin uudestaan ylempään Super Ligaan sekä alempaan Ligaan. Tätä pelitapaa käytettiin sarjan loppuun asti. == Mestarit == *1945: Jugoslovenska Armija *1946: Crvena Zvezda *1947: Crvena Zvezda *1948: Crvena Zvezda *1949: Crvena Zvezda *1950: Crvena Zvezda *1951: Crvena Zvezda *1952: Crvena Zvezda *1953: Crvena Zvezda *1954: Crvena Zvezda *1955: Crvena Zvezda *1956: Proleter Zrenjanin *1957: Olimpija *1958: OKK Beograd *1959: Olimpija *1960: OKK Beograd *1961: Olimpija *1962: Olimpija *1963: OKK Beograd *1964: OKK Beograd *1965: Zadar *1966: Olimpija *1967: Zadar *1967–1968: Zadar *1968–1969: Crvena Zvezda *1969–1970: Olimpija *1970–1971: Jugoplastika *1971–1972: Crvena Zvezda *1972–1973: Radnički Beograd *1973–1974: Zadar *1974–1975: Zadar *1975–1976: Partizan *1976–1977: Jugoplastika *1977–1978: Bosna *1978–1979: Partizan *1979–1980: Bosna *1980–1981: Partizan *1981–1982: Cibona *1982–1983: Bosna *1983–1984: Cibona *1984–1985: Cibona *1985–1986: Zadar *1986–1987: Partizan *1987–1988: Jugoplastika *1988–1989: Jugoplastika *1989–1990: Jugoplastika *1990–1991: POP 84 (Jugoplastika) *1991–1992: Partizan Serbia ja Montenegrossa * 1992–1993 - Crvena zvezda * 1993–1994 - Crvena zvezda * 1994–1995 - Partizan * 1995–1996 - Partizan Inex * 1996–1997 - Partizan Inex * 1996–1997 - Partizan Inex * 1998–1999 - Budućnost * 1999–2000 - Budućnost * 2000–2001 - Budućnost * 2001–2002 - Partizan ICN * 2002–2003 - Partizan Mobtel * 2003–2004 - Partizan Mobtel * 2004–2005 - Partizan Pivara MB * 2005–2006 - Partizan == Lähteet == Luokka:Jugoslavian koripallosarjat
Aldo Giuffrè

Aldo Giuffrè (10. elokuuta 1924 – 26. kesäkuuta 2010) oli italialainen näyttelijä ja koomikko, joka esiintyi yli 90 elokuvassa vuosien 1948–2001 aikana. Hän oli kotoisin Napolista ja kuoli Roomassa peritoniittiin eli vatsakalvon tulehdukseen 86-vuotiaana. Giuffrè esiintyi lähinnä italialaisissa tuotannoissa. Hänen tunnetuimmat esiintymisensä olivat elokuvissa Napolin neljä päivää (Quattro giornate di Napoli), joka käsitteli liittoutuneiden Napolin-valloitusta toisen maailmansodan lopussa, ja Yhdysvaltain sisällissotaan sijoittuvassa Sergio Leonen spagettiwesternissä Hyvät, pahat ja rumat. Elokuvassa Hyvät, pahat ja rumat Giuffrè esittää Yhdysvaltojen Pohjoisvaltioiden armeijan alkoholisoitunutta kapteenia, joka ystävystyy elokuvassa seikkailevien Blondien (Clint Eastwood) ja Tucon (Eli Wallach) kanssa. Kapteeni on lopen kyllästynyt turhalta tuntuvaan sisällissotaan ja toivoo Blondielta ja Tucolta apua sillan räjäyttämiseen. Silta on kapteenin joukkojen miehiä haaskaavan taistelun syy. Kuolettavasti haavoittunut kapteeni hymyilee viimeisillä hetkillään kuullessaan sillan räjähtävän. Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Tšulym (kaupunki)

Tšulym () on kaupunki Novosibirskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Tšanyjärveen laskevan Tšulymjoen varrella 131 kilometriä Novosibirskistä länteen. Kaupunki on Tšulymin piirin keskus. Sen kautta kulkee Barabinskin ja Novosibirskin välinen rautatie. Asukkaita on 12 000 henkeä (vuonna 2010). Kaupunki on perustettu vuonna 1947. Siellä toimii rautatieliikennettä palvelevia yrityksiä sekä meijeri. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tšulymin piirin sivusto * Epävirallinen kaupunkiportaali Luokka:Novosibirskin alueen kaupungit
Haradok

Haradok () eli Gorodok () on pienehkö kaupunki ja Haradokskin hallintopiirin keskus Vitsebskin alueen pohjoisosissa Valko-Venäjällä melko lähellä Venäjän rajaa. Vuoden 2009 väestönlaskennassa Haradokin kaupungin asukasluku oli 12 968\. Koko hallintopiirissä asui 26 760 henkeä, mikä sisältää myös Jezjaryštšan kaupunkimaisen taajaman väestön (1 575 as.). Haradok on liikenteen kauttakulkukaupunki; siellä on Valko-Venäjältä Venäjän Pihkovaan ja Pietariin vievän rautatien asema. Kaupunki sijaitsee myös valtatien eli :n läheisyydessä. Maakunnan pääkaupunki Vitsebsk sijaitsee 35 kilometriä eteläkaakkoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luettelo Valko-Venäjän rajanylityspaikoista * Kaupunkikuvaus (garady.org) * WikiMapia karttalinkki, selitykset pääosin tai * Neuvostoliiton aikaisia topografiakarttoja alueesta *Valko-Venäjän rautateiden karttapohjainen aikatauluhaku * Kaupunkiportaali (gorodok.by) * Kuvia kaupungista (globus.tut.by) * Kuvia hallintopiiristä tai (razima.org) Luokka:Vitsebskin alueen kaupungit
Tšulym

Tšulym tarkoittaa seuraavia asioita: * Tšulym, Obin sivujoki Krasnojarskin aluepiirissä ja Tomskin alueella Venäjällä * Tšulym, joki Novosibirskin alueella Venäjällä * Tšulym, kaupunki Novosibirskin alueella Venäjällä * Tšulymin kieli, tšulymilaisten puhuma turkkilainen kieli * Tšulymilaiset, tšulymin kieltä puhuva kansa Venäjällä
Heyday Films

Heyday Films on brittiläinen elokuvatuotantoyritys, jonka perusti elokuvatuottaja David Heyman Lontoossa vuonna 1997. Sen ensimmäinen tuotanto oli Antonia Birdin ohjaama Ravenous. Se on myös tunnettu tuottamistaan Harry Potter -elokuvista. == Yrityksen tuottamat elokuvat == * Ravenous (1999) * Harry Potter ja viisasten kivi (2001) * Harry Potter ja salaisuuksien kammio (2002) * Harry Potter ja Azkabanin vanki (2004) * Threshold (2005) * Harry Potter ja liekehtivä pikari (2005) * Harry Potter ja Feeniksin kilta (2007) * I Am Legend (2007) * Poika raidallisessa pyjamassa (2008) * Is Anybody There? (2008) * The Giants of Groil (2008) * The Occupants (2008) * Yes Man (2008) * Harry Potter ja puoliverinen prinssi (2009) * The History of Love (2010) * Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1 (2010) * Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2 (2011) * Kimba the White Lion (2012) * Millerit (2013) * Gravity (2013) * Paddington (2014) * Testament of Youth (2014) * Ihmeotukset ja niiden olinpaikat (2016) * Valo valtameren yllä (2016) * Paddington 2 (2017) * Ihmeotukset: Grindelwaldin rikokset (2018) * Once Upon a Time in Hollywood (2019) * Ihmeotukset: Dumbledoren salaisuudet (2022) * Vonkka (2023) Luokka:Brittiläiset elokuvayhtiöt
Tšerepanovo

Tšerepanovo () on kaupunki Novosibirskin alueella Venäjällä. Kaupunki on Tšerepanovon piirin hallintokeskus. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 19 803 henkeä ja koko piirissä 47 842 asukasta. Tšerepanovon kaupungin lisäksi piirissä oli kaksi kaupunkityyppisestä taajamaa: Dorogino ja Posevnaja. Tšerepanovo sijaitsee Novosibirskin ja Barnaulin välisen rautatien varrella 109 kilometriä Novosibirskistä kaakkoon. Paikkakunta on saanut alkunsa rautatien rakentamisen yhteydessä vuonna 1912. Aluksi taajaman nimenä oli Svobdnyi. Vuonna 1925 siitä tuli Tšerepanovon kaupunki. Nykyään siellä on kone-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta.Sen ohi kulkee myös Novosibirskin ja Mongolian rajan välinen M52-valtatie. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tšerepanovon piirin sivusto Luokka:Novosibirskin alueen kaupungit
Top Ten

Top Ten on elektronista musiikkia esittävän Uusi Fantasia -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 26. huhtikuuta 2004 norjalaisen Tellé- levymerkin alla. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Tuottajat == * Uusi Fantasia (Street Kobra, Kroko-Roc, Ercola): 1, 2, 4, 5, 10, 11 * Street Kobra, Kroko-Roc, Tapani Rinne & Tommi Tikkanen: 3 * Street Kobra, Kroko-Roc: 6, 8, 9 == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Vuoden 2004 esikoisalbumit Luokka:Uuden Fantasian albumit
Heimo (albumi)

Heimo on elektronista musiikkia esittävän Uusi Fantasia -yhtyeen toinen studioalbumi. Sen julkaisi Celebrities Records 10 marraskuuta 2010. Kappaleesta "Liian myöhään" on julkaistu musiikkivideo. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 11. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Rumba: Rumba: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Uuden Fantasian albumit Luokka:Vuoden 2010 albumit
Otto Uttendörfer

Otto Uttendörfer (14. tammikuuta 1870 Königsfeld, Schwarzwald – 21. maaliskuuta 1954 Herrnhut, Sachsen) oli saksalainen lintutieteilijä ja teologi. Uttendörferin vanhemmat olivat Otto Ferdinand Uttendörfer ja Marie Uttendörfer, omaa sukua Scheuber. Hän opiskeli teologiaa herrnhutilaisten teologisessa seminaarissa Gnadenfeldissä 1889–1892. Valmistuttuaan hän toimi opettajana Nieskyssä 1892–1897. Göttingenissä suoritettujen lisäopintojen jälkeen hän toimi myös kasvi- ja eläintieteen opettajana, sekä järjesti mineralogian kursseja. Vuodesta 1894 lähtien Uttendörfer ryhtyi järjestelmällisesti tutkimaan petolintujen ravintoa yhdessä William Baerin kanssa. Hän julkaisi aiheesta lukuisia kirjoituksia ja ainakin kaksi kirjaa. 12. helmikuuta 1950 hänet nimitettiin Berliinin yliopiston kunniatohtoriksi Erwin Stresemannin ja Konrad Herterin suosituksista. == Teoksia == * O. Uttendörfer: Die Ernährung der Deutschen Raubvögel und Eulen (1939) * O. Uttendörfer: Neue Ergebnisse über die Ernährung der Greifvögel und Eulen. Vogelwartenbuch Nr. 31. Eugen Ulmer, Stuttgart, 1952. Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Tudeer

Tudeer (alkujaan Tuderus) on suomalainen pappis- ja virkamiessuku, joka polveutuu 1500-luvulla eläneestä Someron kirkkoherrasta Bartholdus Johanniksesta. Nimi oli aluksi Somerus, mutta 1650-luvun puolivälissä nimeksi otettiin tuntemattomasta syystä Tuderus. Viitattu 2.11.2015. Myöhemmin suvussa on käytetty myös suomennettua muotoa Tuuteri. Hovitallimestari Sten Carl Tudeer aateloitiin 1897, mutta hän kuoli lapsettomana. Suvun muita jäseniä ovat olleet * Alf Tudeer (1885–1968), tilasto- ja taloustieteilijä * Carl Tudeer (1840–1905), kuvernööri, senaattori * Carl Tuderus (1675–1745), kirkkoherra * Erik Tudeer (1931–2001), poliitikko * Gabriel Tuderus (1638–1705), pappi * Gustaf Edvard Tuderus (1812–1877), suomalainen Venäjän armeijan kenraalimajuri * Johan Wilhelm Tuderus (1786–1810), asessori, kirjallisuuden ruotsintaja * Lauri Tudeer (1884–1955), ylikirjastonhoitaja * Maija Åkerman-Tudeer (1886–1984), kirjailija * Oskar Emil Tudeer (1850–1930), professori __NOTOC__ ==Lähteet== *Uusi sukukirja I. Suomen sukututkimuseuran julkaisuja XVI. Helsinki 1946, Otava. *Cederberg, A. R.: Vähäinen lisätieto Somerus-Tudeer-suvun varhaisempaan historiaan. Genos 1940: 58-61. ===Viitteet === Luokka:Suomalaiset suvut
Koripallon Jugoslavian cup

Koripallon Jugoslavian cup oli Jugoslaviassa vuosittain järjestetty cup- kilpailu. Nykyisin cup pelataan Serbiassa nimellä Kup Radivoja Koraća. == Mestarit == === Jugoslavian alaisuudessa === *1969: KK Cibona *1970: KK Zadar *1971: KK Crvena Zvezda *1972: KK Split *1973: KK Crvena Zvezda *1974: KK Split *1975: KK Crvena Zvezda *1976: KK Radnički Belgrad *1977: KK Split *1978: KK Bosna *1979: KK Partizan *1980: KK Cibona *1981: KK Cibona *1982: KK Cibona *1983: KK Cibona *1984: KK Bosna *1985: KK Cibona *1986: KK Cibona *1987: KK Atlas Belgrad *1988: KK Cibona *1989: KK Partizan *1990: KK Split *1991: KK Split === Jugoslavian liittotasavallan alaisuudessa === *1992: KK Partizan *1993: OKK Beograd *1994: KK Partizan *1995: KK Partizan *1996: KK Budućnost Podgorica *1997: KK FMP *1998: KK Budućnost Podgorica *1999: KK Partizan *2000: KK Partizan *2001: KK Budućnost Podgorica *2002: KK Partizan == Aiheesta muualla == * Cupin loppuotteluiden tulokset Luokka:Jugoslavian koripallosarjat Jugoslavia
Leif Jakobsson

Leif Verner Jakobsson (s. 22. elokuuta 1953 Pietarsaari) on suomenruotsalainen ohjelmajohtaja,Vem och vad 1996, s. 224. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X joka on vuodesta 2012 toiminut suomenruotsalaisen Svenska Kulturfonden -säätiön johtajana.Leif Jakobsson Svenska kulturfondenin johtajaksi. Yleisradio. Viitattu 9.11.2011. Jakobsson valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1982, oppiaineinaan skandinaavinen historia, taidehistoria, arkeologia, yleinen historia ja valtio-oppi. Vuosina 1983–2007 hän työskenteli julkisen palvelun TV-toiminnassa sekä Suomessa että Ruotsissa. Hän toimi FST5-kanavan johtajana vuosina 1996–2000. Jakobssonin viisivuotisella ohjelmajohtajakaudella SVT:llä käynnistyi kaksi uutta digitaalista tv-kanavaa ja digitalisoinnin ohella myös SVT:n verkkotuotanto kehittyi huomattavasti. Vuosina 2010–2011 hän toimi Taiteen keskustoimikunnan puheenjohtajana.Ilkka-lehti. Jakobssonilla on ollut useita luottamustehtäviä mm. Teatterikorkeakoulun, Kansallisoopperan ja Tukholman kuninkaallisen oopperan hallituksissa. Vuosina 2009-2015 hän toimi puheenjohtajana Färsaarten kulttuuritalossa Nordens Hus. Jakobsson on tehnyt tai ollut mukana tekemässä useita kulttuuri- ja media-alan selvityksiä sekä Suomessa että Ruotsissa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kulttuurielämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tordenskjold-luokka

Tordenskjold-luokka oli Norjan laivaston rannikkopanssarilaivaluokka, johon kuului kaksi Armstrong Whitworthin 1800-luvun lopulla valmistamaa alusta. Aluksia kutsuttiin Norjassa panssarilaivoiksi (). Luokan alukset olivat ensimmäiset Norjan laivastolle hankitut tämän tyyppiset alukset. Alukset muodostivat Norjan laivaston rungon yhdessä niitä seuranneiden Eidsvold-luokan alusten kanssa aina Saksan hyokkäykseen huhtikuussa 1940 saakka. Alusten aseistus oli valmistusajankohdalleen tyypillisesti useaa eri kaliiperia käsittävä. Alusten pääaseina olleet kaksi raskasta 210 millimetrin tykkiä oli asennettu torneihin keulaan ja perään. Apuaseina olleet kuusi 120 millimetrin tykkiä oli asennettu kasematteihin kolme kumpaankin laitaan. Kevyemmät 76 millimetrin tykit oli ryhmitelty pareittain laitoihin sekä perään ja keulaan. Alusten aseistuksen täydensivät kaksi 450 millimetrin torpedoputkea. Luokan alusten suoja oli suunniteltu lähinnä tykistötaistelua silmällä pitäen eikä niissä ollut torpedovöitä. Alusten kyljissä oli kuuden tuuman Krupp- panssarointi ja pääaseiden torneissa yhdeksän tuuman panssarointi. Apuaseiden kasemattien panssarointi oli ainoastaan kaksi tuumaa.Conway's 1860-1905 s. 370 Tordenskjold-luokan rannikkopanssarilaivat Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo KNM Tordenskjold Armstrong Whitworth, Elswick 18. maaliskuuta 1896 10. maaliskuuta 1897 2. huhtikuuta 1898 Saksan laivaston valtaama 1940 nimetty uudelleen Nympheksi saksalaisen miehistön upottama 17. toukokuuta 1945 nostettu ja myyty romutettavaksi 1948 KNM Harald Haarfagre Armstrong Whitworth 18. maaliskuuta 1896 4. tammikuuta 1897 10. kesäkuuta 1897 Saksan laivaston valtaama 1940 nimetty uudelleen Thetikseksi palautettu 1945 kelluva kasarmi romutettu 1947 ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== *