Matti Niiranen

Matti Olavi Niiranen (s. 30. toukokuuta 1962 Oulu) on helsinkiläinen toimittaja, yrittäjä ja järjestöjohtaja. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta. Niiranen on ollut Keravan kaupunginvaltuutettu vuosina 1985–1990 ja Helsingin kaupunginvaltuutettu ja varavaltuutettu vuodesta 2013 alkaen. ==Työura== Niiranen toimi Kansallinen senioriliitto ry:n toiminnanjohtajana 2016–2021. Yrittäjänä hän on työskennellyt 1994-2016 ja 2021- . Kokoomuksen Nykypäivä-lehden politiikan toimittajana hän oli 1987–1994. Vuonna 1994 hän oli Kyllä Euroopalle -kansanliikkeen lehden tuottaja ja vuodet 1995–2005 Suomen Eurooppaliike ry:n Eurometri-lehden päätoimittajana. Hän toimi 1997–2008 Pro Estonia -lehden kustantajana ja päätoimittajana ja sen verkkolehden päätoimittajana vuosina 2000–2009. Vapaana toimittajana hän on avustanut lukuisia eri lehtiä vuodesta 1994 alkaen. Niiranen toimi Koululaisjärjestöjen keskusliitto ry:n (KKL) pääsihteerinä ja Koulusanomat -lehden päätoimittajana 1982-84. == Koulutus == Niiranen kirjoitti ylioppilaaksi Keravan lukiosta vuonna 1982. Vuotta aiemmin hän oli valmistunut ylioppilaaksi Jacksonissa, Michiganissa YFU-vaihto- oppilasvuotensa päätteeksi. Niiranen on valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta pääaineenaan poliittinen historia. Sivuaineina hänellä ovat olleet kaupunkitutkimus, johtaminen ja valtio-oppi. ==Politiikassa ja järjestöissä== Matti Niiranen vaikutti keskeisesti ylipolitisoituneen Suomen Teiniliiton lakkauttamiseen keväällä 1983 ja myöhemmin Suomen Lukiolaisten Liiton perustamiseen johtaneeseen kehitykseen 1983–1985. Vuonna 1985 liittokokouksessa Niiranen yritti Kokoomuksen Nuorten Liiton puheenjohtajaksi, mutta tässä kamppailussa hävittyään aloittikin KNL:n ja Tuhatkunnan yhteisen Tasavalta-lehden päätoimittajana 1987–1990.https://mattiniiranen.fi/matti- niiranen/elamantarina/ Niiranen toimi Keravan kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä 1985–1990. Kokoomuksen puoluevaltuuston jäsen hän oli 1983–1987, eli kolme kautta. Eduskuntaan Niiranen pyrki Uudenmaan vaalipiiristä 1987 ja sai noin 3 000 ääntä. Presidentin valitsijamiesvaaleissa hän oli ehdokas vuonna 1988 (Harri Holkeri). Poliittiset luottamustoimet hän jätti 1990 keskittyäkseen politiikan toimittajan työhön. Vuonna 1994 hän perusti oman viestintäalan yrityksen, ja toimi sen jälkeen yrittäjän ja vapaan toimittajan töidensä ohessa muun muassa kolmen kokoomuslaisen kansanedustajan poliittisena avustajana. 2012 kuntavaaleissa Niiranen valittiin Kokoomuksen listalta Helsingin kaupunginvaltuustoon 955 äänellä. Hän toimi valtuustokauden 2013-2017 kaupunkisuunnittelulautakunnan jäsenenä ja Uudenmaan liiton maakuntahallituksen varajäsenenä. Helsingin kaupunginteatteria hallinoivan teatterisäätiön hallituksen varapuheenjohtajana hän on toiminut vuodesta 2013 alkaen. Kuntavaaleissa 2017 hän oli aluksi menossa läpi, mutta putosi tarkastuslaskennan jälkeen valtuustosta, koska hänelle oli alustavasti merkitty vahingossa sata ääntä liikaa. Hän keräsi lopulta 575 ääntä ja tuli varavaltuutetuksi kaudelle 2017-2021. Niiranen valittiin kesäkuussa 2017 Helsingin seudun ympäristöpalvelut -kuntayhtymän (HSY) hallituksen jäseneksi. Kuntavaaleissa 2021 Niiranen sai Helsingissä 681 ääntä ja tuli varasijalle, minkä jälkeen kokoomus nimesi hänet kaudelle 2021–2025 jäseneksi sosiaali- ja terveyslautakuntaan sekä sote-yksilöasioiden jaostoon ja Helsingin teatterisäätiön hallitukseen. Niiranen oli Kiinteistöliitto Uusimaa ry:n hallituksen jäsen 2015–2019. Niiranen on paneutunut Suomen eläke-, sosiaali- ja terveyspolitiikkaan työssään Kansallisen senioriliiton toiminnanjohtajana ja kirjoittanut aiheesta lukuisia artikkeleita. Hän toimi 2016–2021 Eläkeläisliittojen etujärjestö EETU ry:n hallituksessa ja työvaliokunnassa sekä muun muassa Soste Suomen sosiaali-ja terveys ry:n valtuuston jäsenenä sekä Kansaneläkelaitoksen eläkeasiainneuvottelukunnassa ja Eläkefoorumissa. Suomen Viro-yhdistysten liitto ry:n varapuheenjohtajana (1995–2000) hän vahvisti järjestön organisaatiota vastaamaan nousevan valtakunnallisen Viro- toiminnan tarpeita. Niiranen on toiminut Helsingin käräjäoikeuden lautamiehenä (2005–2013). == Yksityiselämä == Matti Niiranen avioitui vuonna 2000 Suvi Rihtniemen kanssa. == Kunnian- ja huomionosoitukset == *Suomen Leijonan ritarikunta, ritarimerkki (SL R) (2012) *Viron Tasavalta, Maarjamaan Risti IV luokka (2006) *Suomen Sotaveteraaniliitto, ansiomitali (2022) *Kansallinen Kokoomus rp, kultainen ansiomerkki (2022) *Kokoomuksen Nuorten Liitto, kultainen ansiomerkki (2012) *Suomen Yrittäjät, kultainen yrittäjäristi (2014) *Suomen Viro-yhdistysten liitto, ansiomerkki (2000) *Kansallinen Kokoomus rp, 100-vuotisjuhlamitali (2018) *Kansallinen senioriliitto, 50-vuotisjuhlamitali (2021) *Helsingin Kokoomus ry, kultainen ansiomerkki (2013) == Lähteet == *Matti Niirasen kotisivut . *Pro Estonia ja sen verkkolehti. *Eurometri ja sen verkkolehti. * * *Kansallinen senioriliitto ry, Patina-lehti *Soimetsä Ville, Jouhki Essi, Lalu Liisa, Rentola Kimmo, Okkonen Ville, Roselius Aapo: Vimmaa ja voimaa, Suomen Teiniliitto ja yhteiskunta 1939-1983, Kustannusosakeyhtiö Teos 2023. ISBN 978-952-363-229-5 *Mykkänen Jouni ja Toropainen Hannele, Rohkeasti tulevaisuuteen, Uusi vuosituhat ja Kansallinen senioriliitto 1997-2021, Kansallinen senioriliitto ry, 2021, Otavan Kirjapaino, Keuruu. === Viitteet === Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset politiikantoimittajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Keravan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt