EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ilse Kaaja

Ilse Kaaja (s. 7. elokuuta 1992) on suomalainen moukarinheittäjä, joka edustaa seuratasolla Espoon Tapioita. Hänen ennätyksensä on Stanfordissa toukokuussa 2016 heitetty 61,06. Kaaja sijoittui vuonna 2013 Kalevan kisoissa neljänneksi. Hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2010 asti Kalevi Kiintonen. Kaaja edusti Suomea myös vuoden 2011 alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa. == Lähteet == * * http://www.espoontapiot.fi/kilpaurheilu/edustusurheilijat/ilse-kaaja/ * http://www.european-athletics.org/athletes/group=K/athlete=127739-kaaja- ilse/index.html Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tales of Graces

Tales of Graces () on Namcon kehittämä ja julkaisema roolipeli. Peli julkaistiin Japanissa Wiille vuonna ja vuonna 2010 PlayStation 3:lle nimellä Tales of Graces f. Peli julkaistiin Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Australiassa vuonna 2012. Peli kuuluu Tales of -sarjaan. == Tarina == Peli sijoittuu maailmaan nimeltä Ephinea ja kertoo pojasta nimeltä Asbel Lhant. Hän ystävystyy nuoruudessaan erään muistinsa menettäneen tytön nimeltä Sophie ja todistaa pian tämän kuoleman. Seitsemän vuotta myöhemmin ilmenee, että Sophie onkin elossa, mutta aivan yhtä nuorena ja muistia vailla. == Ääniraita == Pelin tunnuskappaleen "I Want to Protect You ~White Wishes~ (Tales of Graces Version)" laulaa BoA (Boa Kwon). == Vastaanotto == Pelin PlayStation 3 -versio on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7/10. ==Äänirooleissa== ===Alkuperäiset=== ===Englanninkieliset=== ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Wii-pelit Luokka:PlayStation 3 -pelit Luokka:Vuoden 2009 videopelit Luokka:Tales Of
Hans Wegner

Hans Jørgensen Wegner (2. huhtikuuta 1914 – 26. tammikuuta 2007) oli tanskalainen huonekalumuotoilija. Hänen kalusteidensa orgaaniset ja elegantit linjat ja niiden valmistajien huolellinen puusepäntyö olivat avainasemassa nostamassa tanskalaisia puuhuonekaluja maailmanmenestykseen 1950-luvulla yhdessä Poul Henningsenin, Finn Juhlin ja Arne Jacobsenin töiden kanssa. Wegner piirsi uransa aikana yli 500 tuolia, joista noin sataa on sarjavalmistettu ja joista monista on tullut muotoiluikoneja. Etelätanskalaisen suutarin pojaksi syntynyt WegnerMuistokirjoitus, The New York Times. työskenteli jo lapsena kalustepuusepän apupoikana ja jatkoi pestiä 20-vuotiaaksi asti, jolloin lähti suorittamaan asepalvelustaan. Hän kävi teknillistä koulua ja opiskeli sitten taideteollisuus- ja arkkitehtuurikouluissa Kööpenhaminassa. Vuonna 1928 Wegner pääsi suunnittelemaan Århusin uuden kaupungintalon kalustusta Arne Jacobsenin toimistoon. Muutaman vuoden kuluttua Wegner perusti oman suunnittelutoimiston ja alkoi suunnitella huonekaluja yhdessä arkkitehti Børge Mogensenin kanssa FDB-yhtiölle ja myöhemmin yksin PP Møbler -yhtiölle. Wegner sai kaikkien aikojen ensimmäisen Lunning-palkinnon vuonna 1951 yhdessä Tapio Wirkkalan kanssa. Samana vuonna hänet palkittiin Grand Prix’llä Milanon triennaalissa. Hän on saanut myös ruotsalaisen Prinssi Eugenin mitalin ja tanskalaisen Eckersberg-mitalin.Biography of Hans J. Wegner, ScandianvianDesign.com. Hänen huonekalujaan on muun muassa Museum of Modern Artin kokoelmissa New Yorkissa. Wegner käytti tuoleissaan monia perinteisiä ja vaativia puuliitostekniikoita, veistoksellisia ja luonnosta vaikutteita saaneita muotoja sekä eri materiaalien kuten massiivipuun, vanerin, metallin, rottingin ja paperinarun yhdistelmiä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset muotoilijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Maaton mies

Maaton mies () on Kurt Vonnegutin vuonna 2005 ilmestynyt lyhyiden kirjoitusten kokoelma. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tasha Robinson: A Man Without A Country. The AV Club 21.9.2005. Luokka:Esseekokoelmat Luokka:Vuoden 2005 kirjat Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjat
Jalkapallon Suomen Cup 1969

Jalkapallon Suomen Cup 1969 oli cupin 15. järjestämisvuosi. == Suomen Cupin ottelut == Varsinaisen kilpailun 1. ja 2.kierros Kotijoukkue Tulos Vierasjoukkue 2.kierros Tulos Myllykosken Pallo-47, Sippola 2–4 Helsingin Ponnistus Ponnistus LaPa 9 0 Lappeenrannan Pallo 4-2 Lahden Reipas Ponnistus LaPa 9 0 Nokian Palloseura 4–1 Seinäjoen Sisu NoPS VPS 1 0 Kokkolan Palloseura 4-5 Vaasan Palloseura NoPS VPS 1 0 Rovaniemen Palloseura 5-0 Karihaaran Tenho, Kemi RoPS KPV 3 1 Vaasan IFK 1-2 Kokkolan Pallo-Veikot RoPS KPV 3 1 Rauman Pallo 5-0 PS-44, Valkeakoski RPallo I-Kissat 1 5 Töölön Vesa, Helsinki 1-2 Tampereen Ilves-Kissat RPallo I-Kissat 1 5 Lapuan Virkiä 8-2 Porin Ässät Virkiä Jaro 4 2 FF Jaro, Pietarsaari 2–0 Jämsänkosken Ilves Virkiä Jaro 4 2 Loviisan Tor 1–3 Käpylän Urheilu-Veikot, Helsinki KUV Haka 1 3 Tampereen Palloveikot 1-3 Valkeakosken Haka KUV Haka 1 3 Hyvinkään Apollo 2-4 Pohjois-Haagan Urheilijat, Helsinki PoHU Honka 0 2 Kotkan Jäntevä 1-2 Tapiolan Honka, Espoo PoHU Honka 0 2 Kajaanin Palloilijat 3-2 Mikkelin Palloilijat KaPa KuPS 0 1 Kajaanin Haka 2–3 Kuopion Palloseura KaPa KuPS 0 1 Lahden Palloseura 3-1 Lahti-69 LaPS HPS 3 2 Hermannin Pallo, Helsinki 1–3 Helsingin Palloseura LaPS HPS 3 2 Uudenkaupungin Roima 0-1 IF Finströms Kamraterna IF-FK HJK 0 4 Kronohagens IF, Helsinki 2–5 Helsingin Jalkapalloklubi IF-FK HJK 0 4 Oulun Työväen Palloilijat 1-0 Oulun Palloseura OTP Into 2 0 Oulun Tarmo 0-2 Kemin Into OTP Into 2 0 BK-46, Karjaa 1-2 Porvoon Akilles Akilles KTP 1 5 Voikkaan Pallo-Peikot, Kuusankoski 1–5 Kotkan Työväen Palloilijat Akilles KTP 1 5 Turun Weikot 0-4 Tampereen Palloilijat TaPa TuPy 2 1 Riihimäen Palloseura 1-4 Turun Pyrkivä TaPa TuPy 2 1 Valkeakosken Koskenpojat 1–3 Åbo IFK ÅIFK TPS 3 2 Turun Toverit 1-3 Turun Palloseura ÅIFK TPS 3 2 Warkauden Pallo -35 1-0 Kuopion Pallotoverit WP-35 Elo 3 6 Mikkelin Pallo-Kissat 0-1 Kuopion Elo WP-35 Elo 3 6 IF Sport, Vaasa 2-0 Pihlavan Työväen Urheilijat, Pori Sport GBK 1 3 Porin Pallo-Toverit 2-3 Gamlakarleby Bollklubb, Kokkola Sport GBK 1 3 == Loppuottelu == Loppuottelu pelattiin 8. lokakuuta 1969 Helsingissä. Cup- mestarit: Martti Halme, Seppo And, Jorma Huovinen, Timo Nieminen, Olavi Pärssinen, Esko Malm, Juhani Peltonen, Timo Lehto, Asko Mäkilä, Markku Eloranta ja Mauri Paavilainen sekä vaihdosta Juhani Tapola. Luokka:Vuoden 1969 jalkapallo Luokka:Suomen Cup
Esteettinen teoria

Esteettinen teoria () on Theodor Adornon vuonna 1970 ilmestynyt kirja estetiikasta ja taiteesta. Postuumin teoksen toimittivat Gretel Adorno ja Rolf Tiedemann. Teoksen on suomentanut Arto Kuorikoski ja julkaissut suomeksi Vastapaino vuonna 2006. == Aiheesta muualla == * Holvas, Jakke: Älä palvo neroa, oivalla hänen teoksensa. Helsingin sanomat 10.12.2006. (Internet Archive) * Kotkavirta, Jussi: Vielä toteutumattomasta. Niin & näin 3/2007. (PDF) Luokka:Kirjat estetiikasta Luokka:Kirjat taiteesta Luokka:Vuoden 1970 kirjat Luokka:Saksalaiset tietokirjat
Estimate

thumb|Säännöllisesti Estimaten jockeyna toimiva Ryan Moore joulukuussa 2012. Estimate (s. 4. huhtikuuta 2009 Irlanti) on irlantilaissyntyinen laukkahevonen. Estimaten omistaa kuningatar Elisabet II, ja sen valmentajana toimii Michael Stoute. Estimate voitti arvostetun Gold Cupin Royal Ascotissa kesäkuussa 2013. Näin siitä tuli ensimmäinen hallitsevan monarkin omistama Gold Cupin voittoon yltänyt hevonen. Seuraavana vuonna Estimate sijoittui samassa kilpailussa toiseksi. Hevonen on voittanut Royal Ascotissa myös Queen’s Vasen 2012. Estimate kärähti dopingtestin seurauksena morfiinista heinäkuussa 2014. Britannian hovin mukaan testituloksen syynä oli hevosen syömä saastunut rehu. Laukkaurheilussa morfiininin käyttö on sallittua lääkityksenä mutta kiellettyä kilpailupäivien aikana. == Lähteet == Luokka:Laukkahevoset
Ewerthon

Ewerthon Henrique de Souza, taiteilijanimeltään vain Ewerthon, (s. 10. kesäkuuta 1981 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai laitalinkki. Hän on edustanut brasilialaista Atlético Sorocabaa vuodesta 2014 lähtien. == Seurajoukkueura == Ewerthon aloitti ammattilaisuransa Corinthiansissa, jossa hän voitti Brasilian- mestaruussarjan Campeonato Brasileiro Série A:n kausina 1998 ja 1999 sekä seurajoukkueiden maailmanmestaruuden vuoden 2000 turnauksessa. Kaudeksi 2001–2002 Ewerthon siirtyi saksalaiseen Borussia Dortmundiin, jossa hän voitti Saksan-mestaruuden heti ensimmäisellä kaudellaan. Dortmund eteni samalla kaudella myös UEFA-cupin loppuotteluun, jossa Ewerthon oli avauskokoonpanossa. Dortmund kuitenkin hävisi Feyenoordille 2–3.Feyenoord seal Uefa Cup win. BBC Sport 8.5.2002. Ewerthon pelasi Dortmundissa vuosina 2001–2005 kaikkiaan 119 Bundesliiga-ottelua ja teki jokaisen neljän seurassa pelaamansa kauden aikana vähintään kymmenen liigamaalia. Kaudet 2005–2006 ja 2006–2007 Ewerthon pelasi Espanjan Primera Divisiónia Real Zaragozassa. Kahden kauden aikana hän teki 65 sarjaottelussa 18 maalia. Kaudeksi 2007–2008 hänet lainattiin ensin saksalaiseen VfB Stuttgartiin ja sitten espanjalaiseen RCD Espanyoliin. Zaragozassa Ewerthon pelasi jälleen kaudella 2008–2009, jolloin hän teki toiselle sarjatasolle Segunda Divisióniin pudonneessa joukkueeseen 28 maalia ja oli näin merkittävässä roolissa seuran noustessa takaisin pääsarjaan. Kesken seuraavan kauden Ewerthon palasi kotimaahansa Palmeirasin riveihin. Vuonna 2011 hän edusti venäläistä Terek Groznyitä ja vuonna 2012 qatarilaista Al Ahlia, kunnes palasi jälleen Brasiliaan. == Maajoukkueura == Ewerthon oli mukana alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan mestaruuskilpailut voittaneessa joukkueessa vuoden 2001 kisoissa, joissa hän voitti myös jaetun maalikuninkuuden yhdessä Adrianon kanssa.South American Youth Championships. RSSSF. Brasilian A-maajoukkueessa Ewerthon pelasi kolme ottelua vuonna 2001 ja toiset kolme ottelua vuonna 2003. Hän oli mukana Brasilian joukkueessa Copa Américassa 2001.Copa América 2001. RSSSF. == Saavutukset == Corinthians: * Seurajoukkueiden maailmanmestaruus: 2000 * Brasilian-mestaruus: 1998, 1999 * São Paulon osavaltion mestaruus: 1999, 2001 Borussia Dortmund: * Saksan-mestaruus: 2001–2002 Brasilian maajoukkue: * Alle 20-vuotiaiden Etelä- Amerikan mestaruus: 2001 == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jasse Tuominen

Jasse Tuominen (s. 12. marraskuuta 1995 Lahti)Jasse Tuominen FC Lahden sivustolla on suomalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Puolan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, I ligassa, pelaavaa Termalica Niecieczaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Aikaisemmin Tuominen on edustanut ulkomailla valkovenäläistä BATE:a, ruotsalaista Häckenia sekä norjalaista Tromsøa. Tuominen nousi FC Lahden edustusjoukkueeseen kaudella 2013, jonka aikana hän pelasi yhden Veikkausliigan ottelun ja kuusi reservijoukkue FC Lahti Akatemian ottelua Kakkosessa.Jasse Tuominen Soccerway-sivustolla Kaudella 2016 Tuominen teki Veikkausliigassa 27 ottelussa kymmenen maalia ennen siirtoaan Valko- Venäjälle ja BATE:en maaliskuussa 2017. Tuominen teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa Suomen pääsyn vuoden 2020 EM-kisoihin ratkaisseessa karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan 15. marraskuuta 2019 Helsingissä. Tuominen kuitenkin jäi polvivamman vuoksi pois EM-kisoista. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hafid Salhi

Hafid Salhi (s. 4. tammikuuta 1993 Dar El Kebdani, Marokko) on marokkolais- alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Alankomaiden toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa RKC Waalwijkiä. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Salhi pelasi juniorina Alankomaissa Willem II:n joukkueessa D-junioreista asti. Hän siirtyi kauden 2012 alussa RKC Waalwijkiin, jonka kokoonpanossa hän oli kaudella 2012–2013 kahdessa Eredivisie-ottelussa pääsemättä kuitenkaan kentälle.Hafid Salhi Soccerway- sivustolla Kaudella 2013–2014 Salhi toimi seuran reservijoukkueen kapteenina. Maaliskuussa 2014 hän siirtyi Veikkausliigassa pelanneeseen FC Lahteen.Hollantilainen Hafid Salhi FC Lahden riveihin ==Lähteet== Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lucas Severino

Lucas Severino, taiteilijanimeltään vain Lucas (s. 3. tammikuuta 1979 Ribeirão Preto, Brasilia), on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Lucas on voittanut brasilialaisessa Atlético Paranaensessa Paranán osavaltion mestaruuden Campeonato Paranaensen vuonna 2000, japanilaisessa Gamba Osakassa AFC Champions Leaguen vuonna 2008 sekä japanilaisessa FC Tokyossa J. League Cupin vuonna 2004 ja Emperor's Cupin vuosina 2009 ja 2011. Lucas edusti Brasiliaa kesäolympialaisissa 2000. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aílton

Aílton on brasilialainen miehen etunimi. == Taiteilijanimenä == * Aílton (Aílton dos Santos Ferraz, s. 1966), brasilialainen jalkapalloilija * Aílton (Aílton Gonçalves da Silva, s. 1973), brasilialainen jalkapalloilija * Aílton (José Aílton da Silva, s. 1977), brasilialais-meksikolainen jalkapalloilija * Aílton (Aílton José Almeida, s. 1984), brasilialainen jalkapalloilija == Etunimenä == * Aílton Lira, brasilialainen jalkapalloilija
SSC (täsmennyssivu)

SSC voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Sculptors' Society of Canada (SSC), Kanadan kuvanveistäjien kattojärjestö * Società Sportiva Calcio Napoli (SSC Napoli), italialainen jalkapalloseura * SSC Ultimate Aero TT, yhdysvaltalainen superauto * Superconducting Super Collider, suunniteltu hiukkaskiihdytin.
Verner Panton

Verner Panton (13. helmikuuta 1926 – 5. syyskuuta 1998) oli tanskalainen arkkitehti ja huonekalumuotoilija. Hänet tunnetaan rohkeista ja futuristisista kalusteistaan ja sisustuksistaan, jotka usein perustuvat selkeisiin geometrisiin muotoihin, kirkkaisiin väreihin ja muovien käyttöön. Monet Pantonin esineet ovat uustuotannossa muun muassa Vitran valmistamina. ==Elämä ja ura== Panton toimi jo kuvataiteilijana Odensessa ennen kuin lähti opiskelemaan arkkitehtuuria Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa Kööpenhaminassa, josta valmistui 1951. Hän harjoitteli pari vuotta Arne Jacobsenin arkkitehtitoimistossa, mutta lähti liian rajuina pidettyine idoineen pian perustamaan omaa toimistoa. Hän tuli tunnetuksi epätavallisista suunnitelmistaan, joihin kuuluivat 1950-luvun loppupuolella muun muassa kokoontaitettava talo, pahvinen talo ja muovinen talo. Myös huonekalusuunnittelijana hän teki pesäeroa tanskalaisiin hillittyihin puukalusteisiin piirtämällä jalattomia ja selkänojattomia tuoleja. Vuonna 1960 hän esitteli maailman ensimmäisen yhtenä kappaleena ruiskuvaletun muovituolin, pinoutuvan S-tuolin, josta tuli hänen ehkä tunnetuin klassikkotuotteensa. 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa Verner Panton alkoi tehdä kokeellisia sisustuksia psykedeelisen värikkäine kalusteineen, seinä- ja kattoverhoiluineen, tekstiileineen ja valaisimineen. Seuraavina vuosikymmeninä hänen 1960-lukulaisena pidetty tyylinsä menetti suosiotaan, mutta kiinnostus Pantonin esineisiin elpyi vuosituhannen vaihteen paikkeilla. == Töitä == * kartiomainen tuoli (1958) * S-tuoli (1960) * Riikinkukkotuoli * Bayer-yhtiön näyttelylaivojen Visiona O ja II sisustukset, Köln, 1968 ja 1970 ==Aiheesta muualla== * The Era Verner Panton - His Life & Work * Virallinen Verner Panton -portaali * Verner Pantonin elämäkerta Danish Furniture -sivustolla * Yksityisen keräilijän Pantonworld-blogi Luokka:Tanskalaiset muotoilijat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Bromipentafluoridi

Bromipentafluoridi (BrF5) on bromin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Ainetta voidaan käyttää eräiden fluoriyhdisteiden valmistukseen ja rakettien polttoaineissa. ==Ominaisuudet== Muodoltaan bromipentafluoridi on neliöpohjainen pyramidi. Yhdiste on huoneenlämpötilassa ulkomuodoltaan väritöntä nestettä. Bromipentafluoridi on erittäin reaktiivinen yhdiste ja reagoi happea, typpeä ja jalokaasuja lukuun ottamatta kaikkien alkuaineiden kanssa. Yhdiste reagoi myös monien kemiallisesti reagoimattomien eli inerttien yhdisteiden kuten silikaattien kanssa kuumennettaessa. Alkalimetallifluoridien kanssa reagoidessaan bromipentafluoridi muodostaa heksafluorobromaattisuoloja. Orgaanisten yhdisteiden ja veden kanssa reaktio voi olla räjähdysmäisen voimakas. Veden ja asetonitriilin seoksessa bromipentafluoridi hydrolysoituu bromihapoksi ja vetyfluoridiksi.R. Frim & S. D. Ukeles: Bromine, Inorganic Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 23.7.2014David Yoffe, Ron, Frim, Shmuel D. Ukeles, Michael J. Dagani, Henry J. Barda, Theodore J. Benya & David C. Sanders: Bromine Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2013. Viitattu 23.7.2014 Viitattu 23.7.2014. :BrF5 \+ 3 H2O → HBrO3 \+ 5 HF ==Valmistus ja käyttö== Teollisessa mittakaavassa bromipentafluoridia valmistetaan joko alkuaineistaan bromista ja fluorista teräs- tai kuparireaktorissa yli 150 °C:n lämpötilassa fluoriylimäärää käyttäen tai fluoraamalla bromitrifluoridia noin 200 °C:n lämpötilassa. Laboratoriomittakaavaan soveltuu huoneenlämpötilassa tapahtuva reaktio kaliumbromidin ja fluorin välillä. :Br2 \+ 5 F2 → 2 BrF5 :BrF3 \+ F2 → BrF5 :KBr + 3 F2 → BrF5 \+ KF Bromipentafluoridia voidaan käyttää synteettisessä orgaanisessa kemiassa fluoraavana reagenssina. Lisäksi se reagoi uraanin ja useiden uraaniyhdisteiden kanssa muodostaen uraaniheksafluoridia, jota voidaan käyttää uraanin rikastamisprosessissa. Bromipentafluoridia käytetään myös hapettimena rakettien polttoaineseoksissa. ==Lähteet== Luokka:Bromiyhdisteet Luokka:Fluoriyhdisteet Luokka:Halogeeniyhdisteet
Kostiainen

Kostiainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Auvo Kostiainen (s. 1946), historiantutkija, Turun yliopiston professori * Elina Kostiainen (s. 1992), kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä * Ilmari Kostiainen (1935–2011), valokuvaaja * Juha Kostiainen (s. 1965), hallintotieteiden tohtori ja diplomi-insinööri, Sitran Julkishallinnon johtamisohjelman johtaja * Joonas Kostiainen (s. 1987), autourheilija * Kalevi Kostiainen (s. 1967), kilpapurjehtija * Leena Kostiainen (s. 1956), pika- ja keskimatkojen juoksija * Leila Kostiainen (s. 1950), järjestövaikuttaja, ammattiyhdistysjohtaja ja valtiosihteeri * Pekka Kostiainen (s. 1944), säveltäjä ja kuoronjohtaja * Roope Kostiainen (s. 1985), jalkapalloilija * Tuomas Kostiainen (Costi, s. 1998), rap-artisti * Vilhelm Johan Kostiainen (1889–1968), Työväen Urheiluliiton ensimmäinen pääsihteeri * Veikko Kostiainen (1942–2013), suunnistaja, hiistosuunnistaja ja suunnistusvalmentaja
Lasse Wahlroos

Lasse Wahlroos on suomalainen tietokirjailija ja kotiseuduntutkija. Tuotannossaan hän on keskittynyt etenkin Luvian seudun merelliseen historiaan. ==Julkaisuja== ===Energiatekniikan alalta=== * Kotimaiset polttoaineet ja keskuslämmityskattilat . I painos. 340 s. ISBN 951-99219-3-1. Energiakirjat, Pori 1979. * Kotimaiset polttoaineet ja keskuslämmityskattilat. II laajennettu ja uudistettu painos. 372 s. ISBN 951-99259-1-0. Energiakirjat, Pori 1980. * Aurinkoenergia. 300 s.. ISBN 951-99299-4-0. Energiakirjat, Pori 1981. ===Paikallisihistorian alalta=== * Luvialaisista kalastuspaateista, I Osa, vv. 1880 - 1970 . 120 s., joista 40 piirrossivua. ISSN 0359-2367, ISBN 951-99970-3-2. Emil Cedercreutzin museo. Kokemäki 1988. * Luvian saariston autioitumisesta vv. 1850 - 1980. 160 s., joista 10 piirrossivua ISSN 0358-724X, ISBN 951-95139-0-6. Satakunnan museo. Pori 1989. * Kalastuksesta Luvialla vv. 1450 - 1990. I Osa Silakan pyynti, 230 s., joista 80 piirros- ja valokuvasivua. ISSN 0359-724X, ISBN koko työ 951-95139-1-4, I Osa 951-95139-2-2. Satakunnan museo. Pori 1990. * Luvian vesi- ja tuulimyllyt vv. 1450 - 1950. 230 s., joista 60 piirros- ja valokuvasivua. ISBN 951-96401-0-X.. Luvia Seor. Kokemäki 1992. * Luvialaisista kalastuspaateista, II Osa, vv. 1800 - 1970. 160 s., joista 80 piirros- ja valokuvasivua. ISBN 952-90-4451-8. Satakunnan Merihistorian Seura ry. Kokemäki 1993. * Luvian rannikon asutushistoriasta vv. 1700 - 1950. 340 s., joista 170 piirros- ja valokuvasivua. ISBN 951-96401-1-8. Luvia Seor. Ikaalinen 1994. * Kalastuksesta Luvialla vv. 1450 - 1990. II Osa-A Kalanpyynti ja markkinointi.141 s., joista 49 piirros- ja valokuvasivua. ISSN 0359-724X, ISBN 951-951139-1-4. Satakunnan Museo. Pori 1995. * Kalastuksesta Luvialla vv. 1450 - 1990. II Osa-B Kalanpyynti ja markkinointi.143 s., joista 51 piirros- ja valokuvasivua. ISSN 0359-724X, ISBN 951-95139-3-0. Satakunnan Museo. Pori 1995. * Luvian Lankoorin mennyt aika. 220 s. joista 84 valokuva- ja piirrossivua. ISBN 951-96401-2-6. Luvia Seor. Pori 1997. * Luvialaisia tapoja ja tarinoita vv. 1850 - 1950. 244 s., joista 20 valokuvasivua. ISBN 951-96401-3-4. Luvia Seor. Pori 1998. * Viasveden kyläkirja vv. 1850 - 1990. Toimittanut Lasse Wahlroos. 260 s., josta 70 valokuvasivua. ISBN 952-91-0679-3. Viasveden kiinteistöyhdistys. Pori 1999. * Opas historiakirjan tekijälle. 140 s. ISBN 951-792-089-X. Finn Lectura. Saarijärvi 2000. * Porin Kansalliset Seniorit 30 vuotta 1971 - 2001. 144 s., joista 20 valokuvasivua. ISBN 952-91-3485-1, Porin Kansalliset Seniorit ry, Pori 2001. Kokemäki 2001. * Luvian merenkulun historia. 420 s. ISBN 951-96401-4-2, Luvia Seor, Pori 2004. * Valoa ja voimaa Aittaluodosta. 324 s., ISBN 978-952-92-1074-9. Lasse Wahlroos. Vammala 2007. * Säppi, Selkämeren loisto. 152 s. ISBN 978-952-92-3041-9. Säppi 2000. Pori 2008. ==Lähteet== * http://www.satakirjastot.fi/ Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Oma huone

Oma huone (A Room of One’s Own) on Virginia Woolfin pitkä essee, joka ilmestyi 1929. Sen on suomentanut Kirsti Simonsuuri, joka on kirjoittanut teokseen myös alkusanat ja selitykset. Suomennoksen on julkaissut vuonna 1980 Tammi. Teos pohjautuu Woolfin luentosarjaan, jonka hän piti lokakuussa 1928 Cambridgen yliopiston kahdessa collegessa. Sen pohjalta hän julkaisi esseen, joka ilmestyi seuraavana keväänä julkaisussa Forum nimellä ”Women and Fiction”. Teos on muodoltaan kaunokirjallinen ja minämuodossa, vaikkakin sitä luonnehditaan yleensä esseeksi.Virginia Woolf Seminar (Alkuperäinen toimimaton Alabaman yliopiston linkki)Orlando, Cambridge.org Teosta on usein pidetty yhtenä merkittävimmistä feministisen kirjallisuudentutkimuksen perustaa hahmottavista teksteistä. Woolf pohtii siinä, miksi naisia ei ole – kirjoitusajankohtana vuonna 1929 – juuri lainkaan länsimaisen kaunokirjallisuuden kaanonissa, poikkeuksina muun muassa brittiläiset Jane Austen, Emily ja Charlotte Brontë ja George Eliot. Hän arvostelee teoksessa voimakkaasti ajan sukupuolittunutta taloudellista ja sosiaalista eriarvoisuutta.Virginia Woolf, Klassikkogalleria, Helsingin yliopisto, viitattu 23.7.2014 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * A Room of One’s Own vapaasti luettavissa Project Gutenbergissa * Teoksen syntyvaiheiden hahmotelma, Virginia Woolf -seminaari 2008 Luokka:Brittiläiset kirjat Luokka:Vuoden 1929 kirjat Luokka:Esseet
Viipurin ja Rannan väliaikainen tuomiokunta

Viipurin ja Rannan väliaikainen tuomiokunta oli 1942–1944 toiminnassa ollut tilapäinen kihlakunnantuomarin virka-alue. Talvisotaa seuranneessa alueluovutuksessa Neuvostoliitolle siirtyneet alueet vallattiin takaisin Suomelle syksyyn 1941 mennessä.Holmberg, Håkon et al.: Suomen tuomiokunnat ja kihlakunnantuomarit, Suomen kihlakunnantuomarien yhdistys 1959, sivut 243–245. Joulukuussa 1941 annettiin laki ja asetus alueen oikeudenhoidon järjestämisestä. Asetuksella muodostettiin viisi 1. helmikuuta 1942 alkaen toiminutta väliaikaista tuomiokuntaa. Niiden piti toimia vuoden 1943 loppuun, mutta aikaa pidennettiin vuoden 1944 loppuun. Viipurin ja Rannan väliaikainen tuomiokunta perustettiin 30. joulukuuta 1941 annetulla asetuksella ja siihen kuului kolme käräjäkuntaa:Laki oikeudenhoidon järjestämisestä valtakunnan yhteyteen palautetulla alueella, Suomen asetuskokoelma 913/1941.Asetus oikeudenhoidon väliaikaisesta järjestämisestä valtakunnan yhteyteen palautetulla alueella, Suomen asetuskokoelma 915/1941. # Viipurin, Vahvialan ja Säkkijärven pitäjät # Johanneksen ja Koiviston pitäjät ja Koiviston kauppala sekä kolme ulkosaarta, Lavansaari, Peninsaari ja Seiskari # Kanneljärven, Kuolemanjärven ja Uudenkirkon pitäjät. Tuomiokuntaan siirtyi Lappeen tuomiokunnan ainoasta käräjäkunnasta siihen sisältyneet Säkkijärven ja Vahvialan pitäjien osat. Kaikki väliaikaiset tuomiokunnat kuuluivat Viipurin hovioikeuspiiriin ja ne olivat suomenkielisiä. Viipurin ja Rannan väliaikaisen tuomiokunnan kihlakunnantuomarina toimi Tauno Wilhelm Rissanen. Jatkosota päättyi välirauhansopimukseen syyskuussa 1944 ja sopimukseen sisältyneet alueluovutukset edellyttivät oikeudenhoidon uudelleenjärjestelyjä. Valtioneuvosto päätti 14. joulukuuta 1944, että Suomelle jääneet tuomiokuntien osat siirretään vuoden 1945 alusta alkaen toisiin tuomiokuntiin. Viipurin ja Rannan väliaikaisen tuomiokunnan Viipurin, Vahvialan ja Säkkijärven pitäjäin käräjäkunnasta Suomelle jäänyt osa siirrettiin Lappeen tuomiokunnan ainoaan käräjäkuntaan.Valtioneuvoston päätös eräiden väliaikaisten tuomiokuntien osien siirtämisestä toisiin tuomiokuntiin, Suomen asetuskokoelma 935/1944. ==Lähteet== Luokka:Suomen tuomiokunnat Luokka:Viipurin historia
Matkalla

Matkalla () on yhdysvaltalaisen kirjailijan Jack Kerouacin vuonna 1957 julkaistu romaani, joka perustuu hänen ystäviensä kanssa poikki Amerikan tekemäänsä matkaan. Sitä pidetään toisen maailmansodan jälkeisen beat- sukupolven ja 1960-luvun vastakulttuurin keskeisenä teoksena. Se kuvaa elämää, jonka taustana on jazz, runous ja huumeet. Se on avainromaani, jonka henkilöt ovat beatin keskeisiä hahmoja, kuten Neal Cassady (Dean Moriarty), William S. Burroughs (Old Bull Lee), Allen Ginsberg (Carlo Marx) sekä Kerouac itse kertoja Sal Paradisen hahmossa. Matkalla on Kerouacin toinen romaani, ja se alkoi hahmottua 1940-luvun lopulla ensin muistikirjoissa, sitten kolmessa viikossa huhtikuussa 1951 konekirjoitetussa pitkässä paperirullassa. Sen julkaisi Viking Press vuonna 1957. Kerouac sai tuolloin useita tarjouksia sen sovittamisesta elokuvaksi, mutta filmatisointi toteutui vasta paljon myöhemmin – Walter Sallesin ohjaama elokuvaversio Matkalla sai ensi-iltansa vuonna 2012. Romaanin ilmestyessä The New York Timesin kriitikko Gilbert Millstein kehui sitä ”hienoimmin toteutetuksi, selkeimmäksi ja tärkeimmäksi ilmaukseksi sukupolvesta, jolle Kerouac itse vuosia sitten antoi nimen ’beat’ ja jonka tärkein henkilöitymä hän on.” Modern Library arvioi vuonna 1998 teoksen 55. sijalle listallaan 1900-luvun sadasta parhaasta englanninkielisestä romaanista. Time-lehti valitsi sen sadan parhaan vuosina 1923–2005 ilmestyneen englanninkielisen romaanin listalle.Time Magazine - All-Time 100 Novels: The Complete List . Teos on myös Le Monden Vuosisadan sata kirjaa -listalla. == Suomennos == Suomennoksen vuonna 2012 ilmestynyt laitos sisältää romaanin lisäksi neljä sitä käsittelevää artikkelia: * Howard Cunnell: Vauhdilla tällä kertaa: Jack Kerouac ja Matkalla-romaanin kirjoittaminen * Penny Vlagopoulos: Amerikkaa uudelleen kirjoittamassa: Kerouacin maanalaisten hirviöiden kansakunta * George Mouratidis: ”Asioiden ytimeen”: Neal Cassady ja autenttisuuden etsintä * Joshua Kupetz: ”Suora viiva johtaa vain kuolemaan”: käärökäsikirjoitus ja nykyaikainen kirjallisuustiede. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1957 kirjat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaanit
Paharikielet

Paharikielet ovat indoarjalaisten kielten pohjoiseen ryhmään kuuluvia kieliä, joita puhutaan Nepalissa, Pohjois-Intiassa ja Pakistanissa. Paharikielet jaetaan itä-, keski- ja länsipahariin, ja garhwalin kieli luetaan niiden rinnalla omaksi ryhmäkseen. Itäpaharikielistä puhutuin on Nepalin pääkieli nepali. Keskipahariin kuuluu kumaonin kieli, ja länsipaharikieliä ovat muun muassa dogri, mandeali ja sirmauri. ”Pahari” (पहाड़ी, pahāṛī) on hindiä ja tarkoittaa vuoristolaista. Paharikieliä puhuva paharien kansa asuu Himalajan vuoristossa. Länsipaharikielistä käytetään myös nimitystä himatšali. == Lähteet == Luokka:Intian kielet Luokka:Nepalin kielet Luokka:Pakistanin kielet
Garhwali

Garhwali on indoarjalainen kieli, jota puhuu äidinkielenään noin kolme miljoonaa ihmistä Intian Uttarakhandin ja Himachal Pradeshin osavaltioissa. Glottolog sijoittaa garhwalin paharikielten keskiseen ryhmään yhdessä kumaonin kanssa. Ethnologue puolestaan lukee garhwalin omaksi alaryhmäkseen itä-, keski- ja länsipaharikielten rinnalle. Garhwalia kirjoitetaan devanagari- kirjaimistolla. == Lähteet == Luokka:Paharikielet Luokka:Intian kielet
Lexi Lehtonen

Hannu "Lexi" Lehtonen (27. toukokuuta 1955 – 15. maaliskuuta 2013Lexi Lehtonen 27.5.1955-15.3.2013 Helsinki Racing Club. Viitattu 23.7.2014.) oli suomalainen toimittaja, urheiluselostaja ja kilpamoottoripyöräilijä. Lehtonen ajoi 1980-luvulla Road Racingiä ja siirtyi sen jälkeen freelance-toimittajaksi. Hän kirjoitti muun muassa MP Maailma -lehteen sekä toimi kymmenen vuoden ajan moottoriurheiluselostajana Eurosport-kanavalla. Vuonna 2005 ilmestyi Lehtosen kirjoittama Oy Otto Brandt Ab:n historiikki Otto Brandtin tie – Otto Brandts väg, joka valiittiin myöhemmin Vuoden urheilukirjaksi.Vuoden urheilukirjat Suomen urheilukirjasto. Viitatt 23.7.2014. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ratamoottoripyöräilijät Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Suomalaiset urheiluselostajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Ostosten palautusoikeus EU-alueella

Ostosten palautusoikeus EU-alueella tarkoittaa kuluttajalle sitä, että hänellä on EU:n alueella samat palautusoikeudet kuin Suomessa. Oikeudet ovat voimassa, kun kauppaa käydään Euroopan unionin sisällä. Samoja säännöksiä noudattavat kaikki EU:n 28 jäsenmaata sekä Islanti, Liechtenstein ja Norja. == Ostosten palauttaminen == EU:ssa on oikeus perua etämyyntituotteen kauppa 14 päivän kuluessa ostotapahtumasta. Sääntö pätee aina, kun tuotteita ostetaan muuten kuin käymällä fyysisessä kaupassa. Harkinta-aika päättyy 14 päivää tuotteen toimittamispäivän jälkeen. Jos harkinta-aika kuitenkin muuten päättyisi yleisenä vapaapäivänä, harkinta-aika jatkuu seuraavaan arkipäivään asti. Kuluttaja voi perua tilauksen mistä hyvänsä syystä, myös siitä, että hän on vain sattunut muuttamaan mielensä. Peruuttamisesta on aina kuitenkin ilmoitettava. Tuotetta ei voi kuitenkaan palauttaa ilmoittamatta kaupan purkamisesta. Myyjän on palautettava rahat kuluttajalle 14 päivän kuluessa siitä, kun ilmoitus on vastaanotettu. Myyjä voi lykätä rahojen palauttamista, jos tuotetta ei ole saatu takaisin tai jos ei ole näyttöä siitä, että se on lähetetty takaisin. Palautukseen tulee sisältyä myös kaikki toimituskulut, jotka on ostosten yhteydessä maksettu. Myyjä voi kuitenkin periä maksun lisätoimituskuluista, jos asiakas on erikseen pyytänyt pika- tai erikoistoimitusta. Kuluttajan on maksettava tuotteen palautuskulut. == Katso myös == * Kuluttajansuojalaki * Kauppaoikeus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Euroopan kuluttajakeskus (ECC) Suomessa Luokka:Kuluttajansuoja Luokka:Euroopan unionin talous‎
Joe Colombo

Joe Cesare Colombo (30. heinäkuuta 1930 – 30. heinäkuuta 1971) oli italialainen teollinen muotoilija, joka tunnetaan futuristisista kalusteistaan, valaisimistaan sekä kokonaissisustuksistaan eli ”asumisjärjestelmistään”.Joe Colombo, Designmuseum.org 30.7.1971, viitattu 23.7.2014. Colombo opiskeli maalausta Milanon Accademia di Belle Arti di Brerassa ja sitten vuoteen 1954 saakka arkkitehtuuria Politecnico di Milanossa. Vuonna 1951 hän liittyi Sergio D’Angelon ja Enrico Bajn perustamaan Movimento Nucleare -ryhmään ja toimi aktiivisesti taidemaalarina ja kuvanveistäjänä, tyylinään abstrakti ekspressionismi. 1950-luvun puolivälissä hän suuntautui teolliseen muotoiluun. Vuosikymmenen lopulla hän joutui ottamaan johtaakseen perheen sähkötarvikkeita valmistavan yrityksen, jonka puitteissa hän alkoi tehdä kokeita uudenlaisilla rakenteilla ja valmistusmenetelmillä. Uransa alusta asti Colomboa kiinnostivat ”asumisjärjestelmät”, sisustuksen ja rakentamisen muunneltavat kokonaisratkaisut sekä monikäyttöiset huonekalut. Colombon avaruusajan muotokieltä edustavia kokonaissisustuksia oli esillä muun muassa Kölnin huonekalumessuilla. Näitä olivat Additional Living System (1967–1968) sekä tuolit Tube (1969–1970) ja Multi (1970), jotka voitiin koota eri tavoin mahdollistamaan useita istumatapoja. Vuonna 1963 esitelty Kitchen-Box on pyörillä liikuteltava 90 x 75 x 75 cm kokoinen kuutio, joka sisältää kaasulieden, uunin, grillin, jääkaapin, leikkuulaudan, ulosvedettävän työtason ja säilytyslokeroita. Italialainen keittiökalustevalmistaja Boffi Spa on 2000-luvulla esitellyt siitä hieman suurennetun version.Minikitchen , Luminaire.The Mini Kitchen , Been-seen.com.Mini Kitchen , Boffi kitchens – bathrooms - systems. thumb|Colombon Boby-säilytysvaunu vuodelta 1969. Colombo suunnitteli 1960-luvulla tuotteita valaisinyritys Olucelle, Alessille, Kartellille, Bieffeplastille, Flexformille ja Boffille. Hänen tunnetuimpia töitä on pyörillä liikkuva Boby-säilytyslaatikosto (1969), valaisin Acrilica (1962) ja ensimmäinen ABS-muovista tehty aikuisten tuoli No. 4801 (1963–1967). Hän suunnitteli valaisimien ja huonekalujen ohella piippuja, herätyskelloja, ovenkahvoja, ammattilaiskameran Trisystem (1969) sekä vuonna 1970 Alitalia- lentoyhtiölle astiaston, joka on yhä käytössä. Vuonna 1964 Colombo sai IN- Arch-palkinnon sardinialaiselle hotellille suunnittelemastaan huonekonseptista. Vuosina 1967 ja 1968 ADI-muotoilujärjestö (Associazione per il Disegno Industriale) palkitsi hänet, ja vuonna 1970 hän sai Compasso d'Oro -palkinnon. Colombo kuoli 41-vuotissyntymäpäivänään 1971. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Joe Colombon virallinen sivusto *Colombon töitä architonic-sivustolla *Esite Colombon töistä issuu.comissa Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet Luokka:Italialaiset muotoilijat
Uus Ilm

Uus Ilm () oli 1909–1989 Yhdysvalloissa New Yorkissa ilmestynyt sosialistinen ja myöhemmin kommunistinen sanomalehti. Vielä 1930-luvulla sanomalehdellä oli vähän tilaajia, enemmistö painoksista jaettiin ilmaisena. Toisen maailmansodan aikana Uus Ilm kannatti Neuvostoliiton linjaa. Lehti heijasti elämää Virossa Neuvostoliiton näkökulmasta ja käsitteli marxismia ja Yhdysvaltojen virolaisten työväen ongelmiaEesti Entsüklopeedia 10. kd - Uus Ilm Sanomalehdellä oli kymmenkunta toimittajaa, muun muassa Mihkel Nukk vuosina 1933-1938, 1940-1944 ja 1947-1989 . Lehden ilmestyminen loppui vuonna 1989 Amerikan virolaisten kiinnostuksen hiipumisen ja Neuvostoliiton avun pysähtymisen vuoksi. ==Lähteet== Luokka:Virolaiset sanomalehdet Luokka:Virolaisten diaspora
Oier

Oier on baskimaalainen miehen etunimi. == Oier-nimisiä henkilöitä == * Oier Aizpurua, espanjalainen ratameloja * Oier Larraínzar, espanjalainen jalkapalloilija * Oier Olazábal, "Oier", espanjalainen jalkapallomaalivahti * Oier Sanjurjo, "Oier", espanjalainen jalkapalloilija
Kumaoni

Kumaoni on Intian Uttarakhandin osavaltiossa asuvien kumaonien puhuma indoarjalainen kieli. Se kuuluu paharikielten keskiryhmään ja on sukua muun muassa garhwalin ja nepalin kielille. Kumaonia kirjoitetaan devanagari- kirjaimistolla. == Lähteet == Luokka:Paharikielet Luokka:Intian kielet
Luettelo Kanadan pääministereistä

Tämä on luettelo Kanadan pääministereistä. ==Luettelo== Järjestys pääministeri pääministeri Virkakausi Puolue Monarkki 1\. Sir John A. Macdonald 1. heinäkuuta 1867 – 5. marraskuuta 1873 Liberaali-konservatiivinen puolue Viktoria 2\. Alexander Mackenzie 7. marraskuuta 1873 – 8. lokakuuta 1878 Kanadan liberaalipuolue 3\. Sir John A. Macdonald 17. lokakuuta 1878 – 6. kesäkuuta 1891 Liberaali-konservatiivinen puolue 4\. Sir John Abbott 16. kesäkuuta 1891 – 24. marraskuuta 1892 Liberaali-konservatiivinen puolue 5\. Sir John Thompson 5. joulukuuta 1892 – 12. joulukuuta 1894 Liberaali- konservatiivinen puolue 6\. Sir Mackenzie Bowell 21. joulukuuta 1894 – 27. huhtikuuta 1896 Liberaali-konservatiivinen puolue 7\. Sir Charles Tupper 1. toukokuuta 1896 – 8. heinäkuuta 1896 Liberaali-konservatiivinen puolue 8\. Sir Wilfrid Laurier 11. heinäkuuta 1896 – 7. lokakuuta 1911 Kanadan liberaalipuolue Edvard VII 9\. Sir Robert Borden 10. lokakuuta 1911-12. lokakuuta 1917 Liberaali-konservatiivinen puolue Edvard VII Yrjö V 10\. Sir Robert Borden 12. lokakuuta 1917-10. heinäkuuta 1920 Unionipuolue Yrjö V 11\. Arthur Meighen 10. heinäkuuta 1920 – 29. joulukuuta 1921 Kansallinen liberaali ja konservatiivinen puolue 12\. William Lyon Mackenzie King 29. joulukuuta 1921 – 28. kesäkuuta 1926 Kanadan liberaalipuolue 13\. Arthur Meighen 29. kesäkuuta 1926 – 25. syyskuuta 1926 Liberaali-konservatiivinen puolue 14\. William Lyon Mackenzie King 25. syyskuuta 1926 – 7. elokuuta 1930 Kanadan liberaalipuolue 15\. Richard Bedford Bennett 7. elokuuta 1930 – 23. lokakuuta 1935 Liberaali-konservatiivinen puolue 16\. William Lyon Mackenzie King 23. lokakuuta 1935 – 15. marraskuuta 1948 Kanadan liberaalipuolue Yrjö V Edvard VIII Yrjö V 17\. Louis St. Laurent 15. marraskuuta 1948 – 21. kesäkuuta 1957 Kanadan liberaalipuolue Yrjö V Elisabet II 18\. John Diefenbaker 21. kesäkuuta 1957 – 22. huhtikuuta 1963 Liberaali-konservatiivinen puolue Elisabet II 19\. Lester B. Pearson 22. huhtikuuta 1963 – 20. huhtikuuta 1968 Kanadan liberaalipuolue 20\. Pierre Trudeau 20. huhtikuuta 1968 – 3. kesäkuuta 1979 Kanadan liberaalipuolue 21\. Joe Clark 4. kesäkuuta 1979 – 2. maaliskuuta 1980 Liberaali-konservatiivinen puolue 22\. Pierre Trudeau 3. maaliskuuta 1980 – 30. kesäkuuta 1984 Kanadan liberaalipuolue 23\. John Turner 30. kesäkuuta 1984 – 17. syyskuuta 1984 Kanadan liberaalipuolue 24\. 70px Brian Mulroney 17. syyskuuta 1984 – 25. kesäkuuta 1993 Konservatiivinen edistyspuolue 25\. Kim Campbell 25. kesäkuuta 1993 – 4. marraskuuta 1993 Konservatiivinen edistyspuolue 26\. Jean Chrétien 4. marraskuuta 1993 – 12. joulukuuta 2003 Kanadan liberaalipuolue 27\. Paul Martin 12. joulukuuta 2003 – 6. helmikuuta 2006 Kanadan liberaalipuolue 28\. Stephen Harper 6. helmikuuta 2006 – 4. marraskuuta 2015 Kanadan konservatiivipuolue 29\. Justin Trudeau 4. marraskuuta 2015 – Kanadan liberaalipuolue ==Lähteet== Kanada *
Nathan Aké

Nathan Benjamin Aké (s. 18. helmikuuta 1995 Haag, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka pelaa Englannin valioliigan Manchester Cityssä. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai vasen puolustaja, nuorempana hän pelasi myös puolustava keskikenttäpelaajana. == Seurajoukkueura == Aké aloitti valioliigauransa Chelseassa kaudella 2012–2013. Hän pelasi myös lainasopimuksella mestaruussarjassa Readingissä sekä Valioliigassa Watfordissa ja Bournemouthissa. Kesällä 2017 hän siirtyi Bournemouthin omistukseen ja kuului siitä lähtien joukkueen vakiokokoonpanoon. Hän pelasi kausina 2017–2018 ja 2018–2019 joukkueen kaikki liigaottelut ja ensin mainittuna kautena kahta ottelua lukuun ottamatta ja jälkimmäisenä kautena yhtä ottelua lukuun ottamatta täydet minuutit. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 15 ensimmäistä liigaotteluaan alusta loppuun mutta loukkaantui 16. ottelussaan Liverpoolia vastaan ja joutui vaihtoon. Aké siirtyi 45,3 miljoonan euron siirtosummalla Manchester Cityyn kesällä 2020. Hän kärsi avauskaudella loukkaantumisista ja pelasi kaikkiaan vain 13 ottelua, näistä kymmenen Valioliigassa Cityn voittaessa mestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi kaksi alkulohko-ottleua Cityn tiellä finaaliin. Liigacupin voittajajoukkueessa hän pelasi vain 16 minuuttia neljännen kierroksen ottelussa. Kaudella 2021–2022 hän pelasi valioliigamestaruuden voittaneessa Cityssä 14 liigaottelua, joissa teki kaksi maalia. Mestarien liigan kuudessa pelissä hän viimeisteli yhden maalin. Kaudella 2022–2023 hän pelasi triplamestaruuden voittaneessa Cityssä 26 valioliigaottelua ja teki yhden maalin, kahdeksan peliä Mestarien liigassa ja kolme ottelua FA Cupissa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 29 valioliigaottelua, joissa teki kaksi maalia Cityn voittaessa jälleen mestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua. Hän voitti seurajoukkueiden maailmanmestaruuden ja UEFA Super Cupin. == Maajoukkueura == Aké on pelannut Alankomaiden eri nuorten maajoukkueissa. Hän pelasi yhtä vaille kaikki ottelut Alankomaiden voittaessa alle 17-vuotiaiden Euroopan- mestaruuden 2011 ja 2012. Hän pelasi myös ikäluokan MM-kilpailuissa 2011. Aké pelasi toukokuussa 2017 miesten maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa Marokkoa vastaan. Hän pelasi kahdessa ottelussa kesällä 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi täyden ajan joukkueensa kaikissa viidessä ottelussa. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa välieriin yltäneen joukkueensa kaikissa kuudessa ottelussa. Lokakuun 2024 puoliväliin mennessä hän on pelannut 53 maaottelua ja tehnyt maalin kesäkuussa 2018 Italiaa, marraskuussa 2019 Viroa ja maaliskuussa 2022 Tanskaa vastaan sekä kaksi maalia maaliskuussa 2023 Gibraltaria vastaan. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Venäjän presidenteistä

Tämä on luettelo Venäjän presidenteistä. Venäjän presidentin virka perustettiin vuonna 1991 Neuvostoliiton hajottua. Sama henkilö voidaan valita kahdelle peräkkäiselle kuuden vuoden kaudelle. == Venäjän presidentit == №. Presidentti (syntynyt–kuollut) Virkakausi Puolue 1\. (1931–2007) 10\. heinäkuuta 1991 – 31. joulukuuta 1999 Sitoutumaton 2\. (s. 1952) 31\. joulukuuta 1999 – 7. toukokuuta 2008 3\. (s. 1965) 7\. toukokuuta 2008 – 7. toukokuuta 2012 4\. (s. 1952) 7\. toukokuuta 2012 alkaen * Venäjän presidentit presidentit
Tavastbyn kaivos

Tavastbyn (Hämeenkylän) rautamalmikaivos toimi Hämeenkylässä Helsingin maalaiskunnan, nykyisen Vantaan kaupungin Myyrmäen suuralueen Linnaisten kaupunginosan alueella vuosina 1769–1860. Kaivosmiehiä varten Hämeenkylään rakennettiin viisi asuinrakennusta. Kaivos tunnettiin myös Juppin tai Gammelgårdin kaivoksen nimellä. Kaivoksen rautamalmista valmistettiin takkirautaa Vantaankosken länsirannalla sijainneessa masuunissa. Kaivoksen toiminta päättyi vararikkoon vuonna 1860 sen jälkeen kun ulkomaiselta rautamalmilta poistettiin tuontitulli. Kaivosalueelta on louhittu malmia pienessä mittakaavassa jo vuonna 1769. Kaivoksen perusti Strömforsin ruukinpatruuna H. J. af Forselles joka teki valtauksen alueella 1785. Kaivos oli suljettuna 1780-luvun lopulta vuoteen 1835. Tämän jälkeen kaivoksen omisti ensin Vantaan ruukkiyhtiö ja sitten vuodesta 1849 alkaen ruukinpatruuna Viktor Zebor Bremer. Kaivoksen malmintuotanto jakaantui kolmeen eri ajanjaksoon: * vuosina 1786–1788 louhittiin 353 tonnia malmia * vuosina 1827–1829 louhittiin 87 tonnia malmia * vuosina 1836–1860 louhittiin 18 491 tonnia malmia Yhteensä kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 19 043 tonnia malmia, jonka rautapitoisuus oli keskimäärin 42%. Malmia pidettiin puhtaana ja hyvätapaisena. Louhintaennätys saavutettiin vuonna 1844, jolloin Hämeenkylä oli koko maan rautakaivoksista suurin. Kaivosalueella sijaitsi parikymmentä rautamalmin louhintapaikkaa vajaan neliökilometrin kokoisella alueella. Tärkeimpiä niistä kutsuttiin suokaivoksiksi. Niistä saatiin normaalisti 2/3 tai parhaimmillaan enemmänkin Hämeenkylässä louhitusta malmista. Kaivosalue oli pääosin Helsingin maalaiskunnan puolella mutta kolme läntisintä kuilua sijaitsi Espoon Jupperin alueella. Kaivokset ovat nykyään veden ja jätekiven täyttämiä ja osa niistä on hävinnyt kokonaan esimerkiksi täyttämisen vuoksi. Entisellä kaivosalueella näkyy vielä jätekivikasoja, rakennusten paikkoja ja tiepenkereitä. == Lähteet == * Espoon luontokohteita 2009 === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Luokka:Vantaan nähtävyydet Luokka:Vantaan historia Luokka:Vantaan entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kaivokset Luokka:Linnainen Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Hiekkakettu

Hiekkakettu (Vulpes rueppellii) on kettujen sukuun kuuluva nisäkäslaji. Se muistuttaa fenekkiä eli aavikkokettua, mutta on kookkaampi. Turkin väri on hiekanruskea. Eläin on 40–52 cm pitkä. Lajia eniten esiintyy Saudi-Arabiassa, Algeriassa ja läntisen Saharan alueella. Levinneisyysalue kattaa kauttaaltaan Arabian niemimaan ja Pohjois-Afrikan. Se menestyy kuivilla ja puuttomillakin paikoilla. Se on kaikkiruokainen sekä yö- ja hämäräaktiivinen. Naaraan tiineys kestää 50 vuorokautta ja pesueessa on yleensä 2–3 pentua. == Lähteet == Luokka:Ketut
Tom Askey

Thomas Arthur Askey (s. 4. lokakuuta 1974) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija. Hän on Mighty Ducks of Anaheimin eli nykyisen Anaheim Ducksin kahdeksannen kierroksen varaus vuoden 1993 varaustilaisuudesta. == Ura == Askey pelasi seitsemän ottelua NHL:ssä Mighty Ducks of Anaheimissa. Kaudella 2005-2006 hän siirtyi Suomeen HIFK:iin, josta hänet kaupattiin paikallisvastustaja Jokereihin tammikuussa 2006. Jokereiden epäonnistuttua pudotuspeleissä, Askey siirtyi sveitsiläiseen HC Fribourg-Gottéroniin. Myöhemmin kesällä 2006 Askey siirtyi UHL-joukkue Kalamazoo Wingsiin. Hän siirtyi myöhemmin italialaiseen Alleghe Hockeyhyn, josta vielä EIHL-joukkue Nottingham Panthersiin, jossa hän päätti uransa. == Lähteet == * * * Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Anaheim Ducksin varaamat pelaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Salaattikirva

Salaattikirva, joissakin lähteissä herukan salaattikirva, (Nasonovia ribisnigri) on pieni kirvoihin kuuluva hyönteislaji. Se on merkittävä salaatinviljelyn tuholainen. == Koko ja ulkonäkö == Siivettömät yksilöt ovat kiiltäväpintaisia, vaalean vihreitä tai punertavia ja isäntäkasvin vaihdon jälkeen niiden selkäpuolella on tummia kuvioita. Takaruumiin jaokkeissa on tummia poikkijuovia. Takaruumiin kärjen cauda on pitkä ja vaalea. Raajat ja vaharauhasputket ovat vaaleat, raajat ovat kuitenkin nivelkohdista tummat ja vaharauhasputkien kärjet samoin. Takimmaisen raajaparin nilkan ensimmäisesä jaokkeessa on kolme karvaa. Siivekkäillä yksilöillä on selkeää tummaa kuviointia. Ruumiin pituus 1,3-2,7 mm.Aphids on World's Plants Aphid Identification Kromosomiluku 2n=12. == Levinneisyys == Salaattikirva on levinneisyydeltään kosmopoliitti. Suomessa laji on tavattu suuressa osassa maata pohjoisinta Lappia myöten.Suomen kirva-atlas == Elinympäristö ja elintavat == Salaattikirvan primääri-isäntinä toimivilla herukoilla kirvat elävät pieninä kolonioina versojen kärkiosissa sekä nuorten, rullalle kiertyneiden lehtien pinnoilla. Kesän aikana tapahtuu isännänvaihto, jossa sekundääri-isäntinä toimivat varsin monet ruohovartiset kasvit ainakin asteri-, ristikukkais-, ratamo-, naamakukkais- ja koisokasvien heimoista. Taloudellisesti merkittäviä isäntiä ovat salaatit ja sikurit. Salaattikirva kykenee elämään hyvin myös kasveilla, joissa on tahmeita karvoja. Lisääntyminen on neitseellistä, kunnes syksyllä herukkapensaisiin palanneet kirvat tuottavat suvullisesti lisääntyvän sukupolven. Muna on talvehtiva elämänvaihe.AphID HYPP Zoology Salaatin päätyessä sekundääri-isännäksi kirvat aiheuttavat lehtien kasvuhäiriöitä sekä lehtien kalpeutta. Lisäksi salaattikirva levittää ainakin neljää kasvien virustautia, joista ainakin salaatin mosaiikkivirus on taloudellisesti merkittävä. == Ravintokasvit == Primääri-isäntiä ovat herukat (Ribes), sekundääri-isäntiä muiden muassa asterikasvit (Asteraceae), ristikukkaiset (Brassicaceae) sekä koisokasvit (Solanaceae). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Nasonovia ribisnigri * Minna Pajunen: Salaattikirvan biologisen torjunnan tehostaminen kasvihuoneviljelyssä, Hämeen ammattikorkeakoulu opinnäytetyö, Lepaa, puutarhatalous, syksy, 2019 (pdf) * ITIS: Nasonovia ribisnigri * UniProt: Taxonomy - Nasonovia ribisnigri (lettuce aphid) * Aphid Species File * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Nasonovia ribisnigri * Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Nasonovia ribisnigri (currant-lettuce aphid) * Plantwise: Currant-lettuce aphid, Nasonovia ribisnigri * Pherobase: Semiochemicals of Nasonovia ribisnigri, the Currant lettuce aphid Luokka:Kirvat Luokka:Kasvien tuhohyönteiset