EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Robert Liljequist

Hans Robert Liljequist (s. 27. tammikuuta 1971 Helsinki) on pelaajauransa jo lopettanut suomalainen sulkapalloilija. Seuratasolla hän edusti Helsingfors Badminton Clubia. Hän oli edustamassa Suomea sulkapallon kaksinpelissä vuosien 1992 ja 1996 olympialaisissa. Liljequist voitti Suomen-mestaruuden kaksinpelissä vuosina 1994–1997 ja nelinpelissä vuosina 1990 (parinaan Ronald von Hertzen) ja 1992 (parinaan Tony Tuominen). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sulkapalloilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalle Leivonen

Kaarle Herman ”Kalle” Leivonen (17. syyskuuta 1886 Jalasjärvi – 23. syyskuuta 1938 Petroskoi) oli suomalainen painija. Hän edusti Suomea kreikkalaisroomalaisessa painissa vuoden 1912 kesäolympialaisissa. Ennen ensimmäistä maailmansotaa Leivonen muutti Yhdysvaltoihin ja sieltä 1930-luvun alussa Neuvostoliittoon. Hän katosi Stalinin vainojen aikana 1938, ja hänet teloitettiin syksyllä 1938. Leivonen voitti vuonna 1914 SM-kultaa alle 60 kg:n sarjassa. Kalle Leivonen muutti vuonna 1914 Pietarsaaresta Yhdysvaltoihin. Vuonna 1929 käynnistynyt lama käynnisti amerikansuomalaisten keskuudessa muuttoliikkeen 1930-luvun alussa Neuvostoliittoon. Vuonna 1932 Leivonen seurasi tuhansia muita amerikansuomalaisia työläisiä. Uusi asuinpaikka Neuvostoliitossa oli Neuvosto-Karjalan Kontupohja, jossa hän työskenteli maalarina. Leivonen vangittiin vuonna 1938 ja sai kuolemantuomion 21. syyskuuta 1938, ja kaksi päivää myöhemmin hänet teloitettiin lähellä Petroskoita. Leivonen rehabilitoitiin vuonna 1989. Suomen viranomaiset julistivat hänet kuolleeksi 1. tammikuuta 1978. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset painijat Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
PlanetSide 2

Planetside 2 on vuonna julkaistu MMOG-peli. Peli on jatko-osa vuonna julkaistulle pelille PlanetSide. Peli on päässyt Guinnessin ennätysten kirjaan suurimmasta ensimmäinen persoonan taistelusta, jossa 1158 pelaajaa taisteli yhdellä palvelimella. Pelissä pelaajat taistelevat Auraxis -planeetan hallinnasta. == Lähteet == Luokka:MMOG-pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Vuoden 2012 videopelit Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:Ilmaispelit Luokka:PlayStation 4 Pro -tehostetut pelit Luokka:Yhdysvalloissa kehitetyt videopelit
Pekka Hautojärvi

Pekka Juhani Hautojärvi (s. 1944) on suomalainen fyysikko. Hän on ollut Teknillisen korkeakoulun fysiikan professori vuodesta 1981. Hän oli 1970-1980 -lukujen aikana ensimmäisten joukossa kehittämässä positronien annihilaatiomittauksia ja niihin liittyvää teoriaa.Facta2001, WSOY 1982, 5. osa, palsta 567 Hautojärvi on suomalaisen kokeellisen materiaalifysiikan uranuurtajia.Pekka Hautojärvi, vuoden 2012 kunniapalkinnon saaja Hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1982. Vuonna 2007 Hautojärvi jäi eläkkeelle Aalto-yliopiston teknisen fysiikan ja matematiikan -osaston (TFM) johtajan tehtävistä. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Magnus Ehrnroothin säätiön palkinto 1992 * Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1982 * Suomalaisen Tiedeakatemian kunniapalkinto 2012 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset fyysikot Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Paavo Havas

Paavo Johannes Havas (13. marraskuuta 1929 Oulu – 11. kesäkuuta 2011 Oulu) oli suomalainen kasvitieteen professori. Havaksen vanhemmat olivat metsänhoitaja Toimi Jalmari Havas ja farmaseutti Asta Johanna Niskanen. Havas valmistui ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1949 ja sitten filosofian kandidaatiksi (1954) ja lisensiaatiksi (1959) Helsingin yliopistosta. Filosofian tohtoriksi hän väitteli Oulun yliopistossa 1961. Helsingin yliopiston kasvitieteen assistenttina Havas toimi 1952–1959, Oulun yliopistossa hän oli kasvitieteen assistenttina 1959–1961, vt. apulaisprofessorina 1961–1962, apulaisprofessorina 1963–1973, vt. professorina 1963–1965 sekä 1971–1973 ja professorina 1973–1994. Yliopiston vararehtori hän oli kahteen otteeseen, 1980–1982 ja 1985–1986. Havas oli myös Helsingin yliopiston kasvitieteen dosentti 1975–1982. Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Havas oli vuodesta 1973 ja Suomen tiedeseuran jäsen vuodesta 1976. s. 116 Havas tutki varsinkin kasviekologiaa, kuten rinnesoita, talvehtimista ja ilmansaasteiden vaikutusta.Uppslagsverket Finland Facta2001, WSOY 1982, 5. osa, palsta 571 Havas kuului Oulun yliopiston rakentamisen neuvottelukuntaan ja hän oli ensimmäinen Oulun yliopistossa väitellyt tutkija, ensimmäinen priimustohtori ja ensimmäinen riemutohtori. Rakentajantie -niminen tie Oulun yliopiston kampusalueella nimettiin Paavo Havaksen tieksi keväällä 2012. Havas oli sotilasarvoltaan reservin vänrikki (1955). Hänen puolisonsa vuodesta 1955 oli Lahja Ester Summala (s. 1930). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Rauno Ruuhijärvi, 2011. Paavo Havaksen muistokirjoitus (Viitattu 11.5.2014) * Rakentajantiestä Paavo Havaksen tie (Viitattu 11.5.2014) Luokka:Suomalaiset kasvitieteilijät Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Väinö Havu

Väinö Kalervo Havu (vuoteen 1965 Hopsu, 3. marraskuuta 1933 Jämsä – 16. marraskuuta 2020 Turku)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 13.12.2020, s. C 16 oli suomalainen lääkäri ja professori. Havun vanhemmat olivat maanviljelijä Väinö Evert Hopsu ja Aune Niemi. Hän tuli ylioppilaaksi Jämsän yhteiskoulusta 1952 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1959, tohtoriksi hän väitteli seuraavana vuonna. Havu teki opintomatkan Sveitsiin 1960 ja Yhdysvaltoihin 1961–1963 WHO:n stipendiaattina. Helsingin yliopiston anatomian laitoksella hän työskenteli assistenttina 1957–1961. Havu oli Turun yliopiston anatomian apulaisprofessori 1961–1972. Oulun yliopiston anatomian professori hän oli 1970–1973 ja Turun yliopiston iho- ja sukupuolitautien professori vuodesta 1973. Hän oli Turun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan dekaani 1985–1987 ja yliopiston vararehtori 1987–1993, eläkkeelle professuuristaan hän jäi vuonna 1998. Havu tutki umpirauhasten toimintaa, ihon rakennetta ja ihosairauksia.Facta2001, WSOY 1982, 5. osa, palsta 574 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Pascal Tayot

Pascal Luc Tayot (s. 15. maaliskuuta 1965 Gennevilliers, Hauts-de-Seine) on menestynyt ranskalainen judoka, joka kilpauransa jälkeen on toiminut valmentajana. Tayot saavutti olympiahopeaa alle 86 kilon sarjassa Barcelonassa 1992. Euroopan-mestaruuden hän voitti vuosina 1992 ja 1993 sekä saavutti EM- pronssia vuonna 1988. Tayot toimi vuosina 2013–2015 Suomen judoliiton päävalmentajana. == Lähteet == * * Profiili Judoinside.com-sivustolla === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset judokat Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Ranskalaiset urheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vammaisten henkilöiden oikeuksia koskeva yleissopimus

Vammaisten henkilöiden oikeuksia koskeva yleissopimus on Yhdistyneiden kansakuntien laatima kansainvälinen sopimus, jonka tavoitteena on, että vammaisilla on samat yhteiskunnalliset oikeudet kuin muilla ihmisille. Sopimuksen allekirjoittaneiden maiden on varmistettava, että lainsäädäntö, politiikka ja erilaiset ohjelmat noudattavat yleissopimuksessa esitettyjä määräyksiä vammaisten oikeuksista. Sopimuksen voimaan saattaneiden maiden tulisi mahdollistaa vammaisten pääsy koulutukseen, työelämään, joukkoliikenteeseen ja julkisiin rakennuksiin, varmistaa äänioikeus vammaisille, parantaa vammaisten mahdollisuutta poliittisen osallistumiseen ja taata täysi oikeustoimikelpoisuus. Maiden on lisäksi säännöllisesti ilmoitettava YK:lle toimenpiteistä sopimuksen täytäntöönpanemiseksi. Sopimus sisältää yhteensä 50 artiklaa. Esimerkiksi artikla 24 (Koulutus) sisältää velvoitteen inklusiivisesta koulutuksesta (). == Sopimuksen voimaantulo ja valvonta == YK:n yleiskokous asetti vuonna 2001 komitean neuvottelemaan yleissopimuksesta. Komitea kokoontui ensimmäisen kerran elokuussa 2002, ja sopimusluonnoksen hahmottelu alkoi toukokuussa 2004. Sopimusteksti oli valmis elokuussa 2006. Sopimus hyväksyttiin yleiskokouksessa 13. joulukuuta, ja se astui voimaan 3. toukokuuta 2008, kun 20 maata oli allekirjoittanut sen. Sen oli 30. elokuuta 2013 mennessä allekirjoittanut 156 maata, joista sen oli ratifioinut 133. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien sopimukset Luokka:Vammaisten oikeudet Luokka:Ihmisoikeussopimukset Luokka:2006
Gaarriye

Maxamed Xaashi Dhamac eli Gaarriye (1949 Hargeisa – 30. syyskuuta 2012 Oslo)Poetry Translation: Maxamed Xaashi Dhamac "Gaarriye" oli somalialainen/somalimaalainen runoilija, kirjallisuuskriitikko ja kielitieteilijä. Hänellä oli merkittävä osuus somalinkielisen proosan ja runouden kehittämisessä sen jälkeen, kun kieli standardisoitiin vuonna 1972.Jubbaland News: The Great Somali Poet, Mohamed Hashi Dama (Gaarriye), Passes away in Norway Gaarriyella oli myös biologian oppiarvo Somalian kansallisesta yliopistosta. Hän työskenteli kirjallisuuden tutkijana Kulttuuriakatemiassa Mogadishussa ja luennoitsijana kansallisessa yliopistossa. Gaarriye otti runoudellaan usein kantaa poliittisiin aiheisiin; hän käsitteli muun muassa ydinaseita ja Nelson Mandelaa. Gaarriye asui Hargeisassa, kunnes lähti sairauden takia Norjaan vuonna 2011. Hän kuoli siellä sairaalassa vietettyään viimeiset viikkonsa tehohoidossa. == Lähteet == Luokka:Somalialaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
CSM Corona Brașov

CSM Corona Brașov on romanialainen jääkiekkoseura, joka pelaa Unkarin, Romanian ja Itävallan yhteisessä pääsarjassa Erste Ligassa. == NHL-pelaajat == * Jozef Čierny * Jaroslav Obšut == Aiheesta muualla == *Seuran kotisivut Luokka:Romanialaiset jääkiekkoseurat Luokka:Brașovin piirikunta Luokka:Vuonna 2007 perustetut urheiluseurat
HC Nové Zámky

HC Nové Zámky on slovakialainen jääkiekkoseura, joka pelaa Slovakian pääsarjassa Tipos Extraligassa. == Joukkue kaudella 2024–2025 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit # Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 32 Viktor Mičík L 2025+1 Nové Zámky, Slovakia 33 Juraj Beržinec L 2025 Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 3 Alex Čajkovič L Laina Bratislava, Slovakia 3 Adam Konrád R 2025 Bratislava, Slovakia 4 Adam Kremnický R 2025 Bratislava, Slovakia 5 Michal Roman L 2025 Kysucké Nové Mesto, Slovakia 17 Martin Semaňák L Laina Kežmarok, Slovakia 19 Áron Meszáros R 2025 20 Michal Čapoš R Juniori Bratislava, Slovakia 36 Branislav Ligas R Laina Martin, Slovakia 83 Peter Novajovský L 2025 Bratislava, Tšekkoslovakia Nathan Beaulieu L 2025 Stratford, Ontario, Kanada Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 7 František Ridzoň R LH Laina Lučenec, Slovakia 12 Viktor Petrík L LH 2025 Nové Zámky, Slovakia 15 David Kodhaj L H 2025 Nové Zámky, Slovakia 17 Ivan Berčík R H Laina Brezno, Slovakia 17 Aleksei Linjajev L H 2025 Krasnogorsk, Venäjä 17 Dávid Okoličány L OLH Laina Trstená, Slovakia 26 Stanislav Gron L H Laina 42 Patrik Šutý L KH 2025 Čadca, Slovakia 44 Jakub Ružek L VLH 2025 Jablonec, Slovakia 70 Richard Hazala R H Juniori Ilava, Slovakia 71 Róbert Bačo R OLH Laina Košice, Slovakia 81 Lukáš Handlovský R LH 2025 Banská Bystrica, Tšekkoslovakia 81 Martin Lachkovič L KH / OLH Juniori Bratislava, Slovakia 85 Adam Haluška L VLH Laina Liptovský Mikuláš, Slovakia 97 Richard Ondrušek L H / P 2025 Nové Zámky, Slovakia 98 Alex Géci L KH 2025 Topoľčany, Slovakia ===Valmennus & Joukkueenjohto=== * Päävalmentaja: Erik Caladi * Apuvalmentaja: Ján Tabaček * Maalivahtivalmentaja: Stanislav Petrík * Videovalmentaja: Attila Druja * Fysiikkavalmentaja: Lukáš Bezděk * Taitovalmentaja: Jozef Viszkocsil * Huoltopäällikkö: Patrik Hakke * Toimitusjohtaja: Ján Chovan * Joukkueenjohtaja: Patrik Koči Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/2207/hc-nove-zamky Viitattu 5.10.2021. ==NHL-pelaajat== * Josh Gratton * Milan Kytnár * Jesse Schultz * Brandt Clarke * Graeme Clarke * Martin Mišiak * Nick Ritchie * Jayce Hawryluk == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Seuran kotisivut Luokka:Slovakialaiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 1965 perustetut urheiluseurat Luokka:Nitran alue
Eagles (albumi)

Eagles on samannimisen rockyhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1972. Levy äänitettiin Lontoon Olympic Studiossa ja sen tuottajana toimi Glyn Johns. Albumi oli välitön menestys sijoittuen Billboard listalla sijalle 22 ja myyden platinaa. Albumilla oli merkittävä rooli country rockin popularisoijana eteläisessä Kaliforniassa. Kappaleet "Take it Easy", "Witchy Woman" ja "Peaceful Easy Feeling" julkaistiin singleinä ja kaikki sjoittuivat listoilla 40 parhaan joukkoon. Vuonna 2003 albumi sijoittui Rolling Stone -lehden listalla 500 Greatest Albums of All Time sijalle 374. Single "Take It Easy" on osa Rock and Roll Hall Of Famen "500 Songs That Shaped Rock and Roll" -listaa. Albumi valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. Glenn Frey paljasti History Of The Eagles -dokumentissa, että yhtye oli meskaliinikaktusen vaikutuksen alaisena, kun albumin kansikuva otettiin Joshua Treen kansallispuistossa. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Glenn Frey - kitara, slide-kitara, huuliharppu, koskettimet, laulu * Don Henley - rummut, kitara, laulu * Randy Meisner - basso, kitara, laulu * Bernie Leadon - soolokitara, mandoliini, banjo, laulu ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1972 esikoisalbumit Luokka:Eaglesin albumit
Robert Grant Aitken

Robert Grant Aitken (31. joulukuuta 1864 – 29. lokakuuta 1951) oli yhdysvaltalainen astronomi, joka erikoistui kaksoistähtien tutkimukseen. Hän löysi niitä kaikkiaan yli kolme tuhatta. Aitken kuuroutui lapsena toistuvien keskikorvatulehdusten takia. Hän kävi normaalia koulua, käytti kuulolaitetta ja opetteli lukemaan huulilta. Aitken opiskeli Williams Collegessa Massachussettsissa ja työskenteli sen jälkeen Lickin observatoriossa. Hänelle myönnettiin Bruce-mitali vuonna 1926. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Muistokirjoitus Calisphere Luokka:Yhdysvaltalaiset tähtitieteilijät Luokka:Kuurot henkilöt Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Anton Franck

Sten Anton Franck (12. joulukuuta 1858 Pori – 12. joulukuuta 1923 Oulunkylä) oli suomalainen teatterinjohtaja ja näytelmäkirjailija. Franckin vanhemmat olivat porilainen kauppias, palomestari Sten Johan Franck (1823–1895) ja Hilda Emelie Lindeqvist (1825–1895). Franck oli näyttelijäoppilaana Suomalaisessa teatterissa 1878–1882 ja sen jälkeen näyttelijänä Ruotsalaisessa teatterissa 1882–1887. Franck opiskeli näyttämötaidetta 1880-luvun lopulla myös ulkomailla, pisimpään Tukholmassa ja Berliinissä. Franck oli sitten uudelleen näyttelijänä Suomalaisessa teatterissa 1890–1894. Vuonna 1894 hän perusti Ruotsalaisen kotimaisen teatterin (Svenska inhemska teatern) ja toimi sen johtajana vuoteen 1898 saakka. Vuonna 1899 hän perusti Helsinkiin Folkteatern- teatterin ja toimi teatterin ensimmäisenä johtajana. Vuonna 1899 Franck perusti vielä ruotsalaisen kotimaisen teatterikoulun jota hän myös johti itse.Päivälehti no 26 01.02.1903, s. 3Björneborgs Tidning no 13 31.01.1903, s. 3Nya Pressen no 337 12.12.1908, Anton Franck 50 år s. 6 Franck toimi vuodesta 1904 Kansallisteatterissa ohjaajana ja vuonna 1905 hänestä tuli uudelleen Ruotsalaisen kotimaisen teatterin johtaja. Franck toimi sittemmin vuodesta 1915 alkaen operettiteatterin taiteellisena johtajana.Teatterinjohtaja Anton Franck 50 vuotta, Helsingin Sanomat 15.12.1908, s. 5 Franck asui 1900-luvun alkuvuosikymmeninä Oulunkylässä Villa Arkadia-nimisessä huvilassa. == Näytelmiä == * Perheen toivo : 5-näytöksinen näytelmä. Kansallisteatteri 1905Helsingin Sanomat no 123A 28.05.1905, s. 5 == Lähteet == * * Genealogy data : Sten Anton Franck === Viitteet === Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Satakunnantie

Satakunnantie () on tieosuus, joka kulkee Turun Pohjolasta Raision rajalle. Tie on Turun katuverkon kolmanneksi vilkkain tie, ja vuonna 2011 sitä käyttikin 18 700 – 40 000 autoa päivässä. Satakunnantien pituus on noin 3,9 kilometriä, ja sen varrella on Länsikeskuksen kauppakeskus. Satakunnantie on paikallisliikenteessä tärkeä Turun ja Raision välinen yhteys, ja ennen Naantalin pikatien valmistumista se oli myös ensisijainen reitti Naantaliin. Koska tien varrelle on muodostunut tiheä yhdyskuntarakenne, kulkevat lähes kaikki linja-autot Raisioon ja Naantaliin edelleen sen kautta. Turun raitioteiden 1-linja kulki myös aikoinaan pienen matkaa Satakunnantietä pitkin. == Tien kulku == Tie alkaa Turusta Aninkaistensillalta, josta se jatkuu kohti pohjoista. Raunistulanportin jälkeen tie kääntyy luoteeseen, minkä jälkeen se kulkee Kähärin ja Vätin kaupunginosien läpi. Tämän jälkeen tie saapuu Teräsrautelan kaupunginosaan, missä se risteää Suikkilantien ja Markulantien kanssa. Satakunnantie jatkuu sen jälkeen Ruohonpään kaupunginosan puolella, ja Länsikeskuksen jälkeen se saavuttaa Mälikkälän kaupunginosan. Tieosuus päättyy lopulta Raision rajalle, minkä jälkeen se jatkuu Raisiontienä. == Historia == Tie on osa Suurta Postitietä, Turusta Tukholmaan johtavaa vanhaa maantieyhteyttä. Alkuperäinen Raisioon johtava tielinjaus on mahdollisesti peräisin 1300-luvulta. Aluksi se oli osa postitien sivureittiä Turusta Maskuun, kun taas Ruskon kautta kulkeva reitti oli ensisijainen. 1500-luvulla nykyisen Satakunnantien kautta kulkevasta reitistä tuli kuitenkin ensisijainen. Myöhemmin tien kautta mentiin lähinnä Rauman suuntaan, mistä sen nimikin tulee. Nykyisen linjauksensa Satakunnantie sai 1930-luvulla, jolloin tie päällystettiin ja sen mutkia oikaistiin. Tämän jälkeen Raision rajalle kulkeva osuus nelikaistaistettiin 1960-luvun aikana. Tie oli osa valtatietä 8 vuoteen 1963, jolloin Turun ja Raision välinen moottoritie valmistui. Tämän lisäksi Satakunnantie oli osa seututietä 189, mutta sen korvasi Naantaliin vievänä päätienä Naantalin pikatie vuonna 1989. ==Lähteet== Luokka:Turun kadut 8
HC Viking Tallinn

HC Viking Tallinn (vuosina 2010–2011 TKK Tallinn, vuosina 2011–2014 Tallinn Viiking Sport, kaudella 2018–2019 Tallinna Kalev/Viking) on virolainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Tallinnasta. Seura on pelannut Viron pääsarjassa Meistriliigassa. Joukkueella on kolme Viron mestaruutta kausilta 2012–2013, 2013–2014 ja 2017–2018 sekä yksi A-nuorten mestaruus kaudelta 2014–2015. Kaudesta 2020–2021 alkaen joukkue ei ole enää pelannut Meistriliigassa. Seurassa pelasi kaudella 2016–2017 myös kaksi suomalaista pelaajaa; Marko Kettunen ja Atte Mikkola. Aikaisempia suomalaispelaajia ovat Tero Kotilainen ja Ville Lapinkorpi. Seuralla on myös nuorisotoimintaa E-, F- ja G-junioireissa. == Lähteet == *http://www.eurohockey.com/club/5976-hc- viking-tallinn.html === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Seuran kotisivut (venäjäksi) *Seuran fanisivut facebookissa Luokka:Virolaiset jääkiekkoseurat
Loimaan Kaupunginkirkko

Loimaan Kaupunginkirkko on Loimaan seurakunnan kirkkorakennus Loimaalla, Varsinais-Suomessa. Kaupunginkirkko on valmistunut vuonna 1973. Kirkko toimi Loimaan kaupunkiseurakunnan kirkkona valmistumisestaan vuonna 1973 vuoteen 2005, jolloin seurakunta yhdistyi Kanta-Loimaan seurakunnan kanssa Loimaan kaupungin ja Loimaan kunnan kuntaliitoksen yhteydessä. Nykyisen seurakunnan pääkirkko on Kanta-Loimaan kirkko Hirvikoskella. thumb|left|250px|Kirkkosalin lasiseinä. Rautatieaseman tuntumassa olevan monikäyttöisen Kaupunginkirkon on suunnitellut Reino Lukander arkkitehtitoimisto Lukander & Vahtera Ky.stä. Kirkko valmistui vuonna 1973 ja sen vihki käyttöön 1. adventtina arkkipiispa Martti Simojoki. Matalassa rinteessä olevan suhteellisen laakean kirkon rakennusaineena ovat betoni ja kalkkihiekkakivi. Modernistinen kirkko on ulkoväriltään vaalean harmaa. Rakennuksessa on kirkko- ja seurakuntasalien lisäksi kerho- ja toimistotiloja. Siellä oli alun perin myös kirkkoherranvirasto, joka siirtyi toisaalle. Nykyään seurakuntapalveluiden toimisto on kaupunginkirkolla. Erillinen kellotapuli on betonia ja siinä on kolme kelloa. Niistä kaksi on peräisin aikaisemmasta nikkarityylisestä kirkosta, joka sijaitsi torin laidalla ja purettiin uuden kirkon valmistuttua. == Sisätilat == Kirkon urut ovat Kangasalan urkutehtaan valmistamat, 17-äänikertaiset ja kirkossa järjestetäänkin paljon musiikkiesityksiä. Kirkkosali on pelkistetty, alttarilla on vain yksinkertainen risti. Avarasta ikkunasta näkyvä luonto toimii vuodenaikojen mukaan vaihtuvana alttaritauluna. Rakennuksessa on kuitenkin kaksi "oikeaa" alttaritaulua: edellisen Loimaan kirkon alttaritaulu, loimaalaisen taidemamaalari Uuno Soldanin maalaus kirkkosalin takaosassa ja taidemaalari Alexandra Frosterus-Såltinin maalaama Kurkijoen kirkon alttaritaulu seurakuntasalissa. Kirkkorakennuksessa on myös Alpo Jaakolan ja loimaalaisen akvarellimaalari Siiri Tannerin työt. Kirkkotekstiilit ovat Oili Mäen suunnittelemat. === Kurkijoen kirkon esineistö === Kaupunginkirkossa säilytetään osaa Kurkijoen kirkosta evakuoitua esineistöä. Suurin osa Kurkijoen seurakunnan jäsenistä – noin 6 500 jäsentä kaikkiaan 10 000:stä – sijoitettiin Loimaan seudulle. Esineistön omistaa Kirkkomuseo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Loimaan Kaupunginkirkko Loimaan seurakunnan www-sivuilla Kaupunginkirkko Luokka:Suomen kivikirkot Luokka:Keskusta (Loimaa)
Bianca Jagger

Bianca Jagger (synt. Bianca Pérez-Mora Macias, s. 2. toukokuuta 1945 Managua, Nicaragua on nicaragualaissyntyinen näyttelijä ja kansalaisaktivisti, jolla on myös Britannian kansalaisuus. Jagger toimii Euroopan neuvoston hyvän tahdon lähettiläänä sekä perustamansa Bianca Jagger Human Rights Foundation -ihmisoikeusjärjestön puheenjohtajana. Hän on myös muun muassa Amnesty Internationalin Yhdysvaltain-osaston hallituksen jäsen. Jagger on opiskellut politiikan tutkimusta Pariisin poliittisen tutkimuksen instituutissa.The Right Livelihood Foundation Viitattu 31.8.2013. Bianca Jagger avioitui The Rolling Stones -yhtyeen laulajan Mick Jaggerin kanssa toukokuussa 1971 Saint-Tropez’n kaupungissa Ranskassa. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1978. Pariskunnalla on yksi lapsi, vuonna 1971 syntynyt tytär Jade, joka tunnetaan muun muassa korusuunnittelijana ja entisenä mallina.Bianca Jagger Biography, Huffington Post Viitattu 31.8.2013. Jagger on näytellyt pieniä rooleja useissa elokuvissa sekä muun muassa televisiosarjoissa Miami Vice ja Katuhaukka. 2000-luvulla hän on esiintynyt Yhdysvaltain vuoden 2000 presidentinvaaleista kertovassa dokumentissa Last Party 2000 sekä saksalaisessa dokumenttielokuvassa Die 4. Revolution – Energy Autonomy, joka käsittelee uusiutuvaa energiaa. == Elokuvat == *Couleur Chair (1978) *All You Need Is Cash (1978) *The American Success Company (1979) *Kanuunankuularalli (1981) *In Our Hands (1984) *Erfolg (1989) *C.H.U.D. II: Bud the C.H.U.D. (1989) *Last Party 2000 (2001) *Die 4. Revolution – Energy Autonomy (2011) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Nicaragualaiset näyttelijät Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Brittiläiset kansalaisaktivistit Luokka:The Rolling Stones Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Synefriini

Synefriini, p-synefriini, on alkaloidi, jota on luonnostaan joissakin kasveissa ja eläimissä. Sitä valmistetaan myös synteettisesti. Synefriiniä käytetään ravintolisissä. Sen korkeat pitoisuudet voivat aiheuttaa muutoksia sydämen ja verisuoniston toimintaan sekä myös keskushermostoon. Kofeiini vahvistaa sen vaikutusta.Ravintolisiä vedetään markkinoilta, Helsingin Sanomat 31.8.2013 sivu A 19 Ainetta on monissa rasvanpolttoon käytetyissä valmisteissa. Synefriini on efedriinin kaltainen aine, jota esiintyy luonnostaan Citrus-sukuun kuuluvien kasvien hedelmien kuorikerroksessa. Pomeranssinkuorivalmisteissa sitä voi olla merkittäviä määriä. Synefriinin kemiallinen kaava on C9H13NO2, moolimassa 167,205 g/mol ja CAS-numero 94-07-5. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Synephrine *Human Metabolome Database: p-Synephrine *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Synephrine *ChemBlink: Synephrine *Liber Herbarum II: Synefriinia sisältäviä kasveja Luokka:Alkoholit Luokka:Fenetyyliamiinit Luokka:Fenolit Luokka:Hivenamiinit
Verbenat

Verbenat eli rautayrtit eli rautaverbenat (Verbena) on verbenakasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 250 luonnonvaraisena elävää lajia. Luonnonvaraiset lajit ovat monivuotisia, mutta puutarhoissa koristekasveina käytettyjä lajeja kasvatetaan usein yksivuotisina. Verbenoiden lähisukulaisia ovat liuskaverbenat eli liuskarautayrtit (Glandularia). == Ulkonäkö ja koko == Tarhaverbenat kasvavat vain 20–40 cm:n korkuisiksi, kun taas rohtoverbena on 60 cm:n korkuinen ja jättiverbena on 70–120 cm korkea. Koristekasveina kasvatettujen lajien kukkien väri on violetti, sininen, punainen, vaaleanpunainen tai valkoinen. == Levinneisyys == Luonnonvaraisena verbenoita tavataan lähinnä läntisellä pallonpuoliskolla kuumalla ja lämpimällä vyöhykkeellä. Myös itäisellä pallonpuoliskolla esiintyy kaksi lajia luonnonvaraisina. == Käyttö == Tarha-, sametti-, riippa-, tuoksu-, sini- ja jättiverbenoita käytetään koristekasveina puutarhoissa. Riippa- ja samettiverbena sopivat maanpeittokasveiksi sekä kasvatettaviksi amppelissa. Jättiverbena soveltuu leikkokukaksi. Viljellyt verbenat viihtyvät kosteahkossa hyvin ravitussa maassa aurinkoisella kasvupaikalla. Niiden taimet pitää taimikasvattaa. == Lajeja == * riippaverbena (Verbena bipinnatifida, syn. Glandularia bipinnatifida) * jättiverbena (Verbena bonariensis) * tuoksuverbena (Verbena canadensis, syn. Glandularia canadensis) * tähkäverbena (Verbena hastata) * rohtoverbena eli rohtorautayrtti (Verbena officinalis) * siniverbena (Verbena rigida) * komeaverbena (Verbena speciosa) * villaverbena (Verbena stricta) * rentoverbena (Verbena supina) * nokkosverbena eli nokkosrautayrtti (Verbena urticifolia) * tarhaverbena (Verbena-lajikkeet) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Rautaverbenat – Verbena * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Verbena * ITIS: Verbena * United States Department of Agriculture (USDA): Verbena * Flora of China: Verbena Luokka:Verbenakasvit
Miesten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1903

Pikaluistelun maailmanmestaruudesta kilpailtiin Pietarissa 20.-21. maaliskuuta 1903. Vain miehet kilpailivat. Osanottajia oli 15 viidestä eri maasta. Mestaruus jäi ratkaisematta, koska kukaan kilpailijoista ei voittanut kolmea matkaa. Kaikki matkavoitot menivät eri henkilöille, näistä kaksi Norjaan. == Miesten yleismestaruus == sija luistelija maa 500 m 5 000 m 1 500 m 10 000 m Johan Schwartz 50,0 (2) 10.15,2 (3) 2.59,0 (1) 22.47,6 (3) Theodor Bønsnæs 50,6 (4) 10.08,4 (2) 3.04,4 (5) 22.15,0 (1) Sigurd Mathisen 51,2 (5) 10.23,0 (6) 3.02,4 (4) 22.43,4 (2) Grigori Kiselev Venäjä 52,6 (9) 10.08,0 (1) 3.12,6 (11) 22.48,2 (4) Konrad Liljeberg Suomi 55,0 (13) 10.20,0 (5) 3.10,6 (10) 23.51,8 (6) Sergei Grigoriev Venäjä 53,2 (10) 10.33,2 (8) 3.17,0 (13) 24.29,0 (7) Erik Thour 55,4 (14) 10.46,0 (12) – (dnf) 23.05,8 (5) Franz Fredrik Wathén Suomi 49,4 (1) 10.17,0 (4) 3.01,0 (2) – (dns) Toivo Tillander Suomi 51,2 (5) 10.36,8 (11) 3.02,2 (3) – (dns) Johan Vikander Suomi 51,4 (7) 10.34,0 (10) 3.04,6 (6) – (dns) Gösta Hägg Suomi 54,0 (12) 10.25,8 (7) 3.07,6 (8) – (dns) Jussi Wiinikainen Suomi 52,0 (8) 10.52,6 (13) 3.09,0 (9) – (dns) Theodor Baltschewsky Suomi 53,6 (11) 11.33,6 (9) 3.19,8 (14) – (dns) Miltiades Mannó Unkari 50,4 (3) – (dnf) 3.05,6 (7) – (dns) Fjodor Zhakin Venäjä – (dns) – (dns) 3.15,8 (12) – (dns) == Lähteet == * .speedskatingstats.com == Aiheesta muualla == * 01.04.1903 Suomen Urheilulehti no 2 sivut 141-144 Luokka:Vuoden 1903 pikaluistelu Luokka:Pikaluistelun maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Pietarin urheilu
Antti Lindqvist

Antti Olavi Lindqvist (24. maaliskuuta 1953 Helsinki – 23. elokuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen elokuvakriitikko. Lindqvist kirjoitti kritiikkiä Tv- maailmaan, Katso-lehteen ja Kansan Uutisiin. Elokuvan Calamari Unionin nimi on hänen ideansa.Pauli Pentti, Kriitikolle elokuva oli ihme, Kuolleet, Helsingin Sanomat 31.8.2013 sivu C 21 Artikkelin verkkoversio Hän teki myös elokuvakäsikirjoituksia ja ohjasi kaksi lyhytelokuvaa. Lindqvist kirjoitti kritiikkiä myös Parnassoon.Esimerkiksi tässä on sitatti eräästä kirja- arvostelusta. Viitattu 31.8.2013 Lindqvist on haudattu Honkanummen hautausmaalle Vantaalle. Lindqvistin romaani Kävelykepin siemenet ilmestyi 1987. Hänellä oli myös tekeillä kirja Leo Jokelasta julkaisijana Johnny Kniga. ==Teokset== *Kävelykepin siemenet SEKL, 1987. ISBN 951-95135-5-8 ==Filmografia== * Suomalainen päiväkirja, 1984, kreditoimaton esiintyjä (mies Lepakon portaissa) * Pimeys odottaa, 1985, käsikirjoitus * Paperitähti, 1989, käsikirjoitus * Mitä se mulle kuuluu mitä mä teen, 1990, ohjaus, käsikirjoitus * Kuutamosonaatti 2: Kadunlakaisijat, 1991, näyttelijä (tunnistamaton rooli) * Mielenosoitus Suurtorilla, 1992, teksti * Hartolan syysmarkkinat, 1992, teksti * G A Serlachius, 1992, teksti * Arvo Ylppö, 1992, teksti * Mateli – säkeitä runonlaulajan elämästä, 1993, ohjaus, käsikirjoitus ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset elokuvakriitikot Luokka:Suomalaiset käsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Yhdystie 2680

Yhdystie 2680 on tie, joka kulkee Merikarvialta Ahlaisten Lamppiin Porissa. Tien pituus on 34 kilometriä ja se on profiililtaan pääosin mutkainen. Tien osoitenimenä on Rantatie Merikarvialta Porin rajalle. Sieltä tie kulkee Ahlaisiin nimellä Merikarvian Rantatie, ja Ahlaisten sekä Lampin välinen osuus on Ahlaistentie. Tie on osa Pohjanlahden rantatien matkailutietä. ==Lähteet== Luokka:Merikarvian liikenne Luokka:Porin liikenne 2680 Luokka:Ahlainen
Harmaanäkinparta

Harmaanäkinparta (Chara contraria) on näkinpartaisleviin kuuluva levälaji, joka elää lähinnä makeassa vedessä, joskus vähäsuolaisessa murtovedessä. Se voi kasvaa metrin mittaiseksi. 1990-luvun tutkimuksissa on käynyt ilmi, että klassinen Charophyceae-ryhmä eli näkinpartaislevät on parafyleettinen. Nykyisin ne luokitellaan Streptophyta-alakuntaan. == Lähteet == Luokka:Näkinpartaislevät Luokka:Suomen äärimmäisen uhanalaiset kasvit
Miesten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1922

Yleisluistelun maailmanmestaruudesta kilpailtiin Kristianiassa 18.-19. helmikuuta 1922. Vain miehet kilpailivat. Osanottajia oli 18 kolmesta eri maasta. === Miesten yleismestaruus === Sija Kilpailija Maa 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # Pisteet 1 Harald Strøm 45,2 4 8.26,5 1 2.25,3 3 17.37,5 1 9 2 Roald Larsen 43,6 1 8.43,8 4 2.24,8 2 18.04,1 6 13 3 Clas Thunberg 44,1 2 8.41,8 3 2.22,8 1 18.10,2 9 15 4 Ole Olsen 46,2 11 8.38,1 2 2.27,2 6 17.43,6 2 21 5 Julius Skutnabb 45,9 8 8.49,4 7 2.27,1 5 17.59,3 4 24 6 Sigurd Moen 46,4 12 8.46,3 5 2.26,1 4 18.05,6 7 28 7 Walter Tverin 45,4 5 8.52,4 10 2.27,2 6 18.21,7 10 31 8 Eric Blomgren 45,9 8 8.49,6 8 2.27,9 8 18.09,0 8 32 9 Waldemar Bergström 47,1 14 8.49,7 9 2.29,2 10 17.54,1 3 36 10 Oskar Olsen 45,1 3 9.00,6 11 2.29,2 10 18.45,6 13 37 == Lähteet == * SpeedSkatingNews [.info sivut] Luokka:Pikaluistelun maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1922 pikaluistelu Luokka:Norjan urheilutapahtumat Luokka:Norjan pikaluistelu Luokka:Oslon urheilu
Core Design

Core Design (tyyliteltynä CORE Design) oli Derbyssä, Englannissa, toiminut pelitalo. Yritys perustettiin vuonna . CentreGold osti yrityksen vuonna 1994 ja vuonna 1996 Eidos Interactive osti CentreGoldin. Vuonna 2006 Rebellion Developments osti yhtiön Eidosilta, mutta tuoteoikeudet kuten Tomb Raider jäivät Eidosille. Rebellion päätti sulkea Derbyssä sijaitsevan studion vuonna 2010. Core Design tunnetaan kenties parhaiten Tomb Raider -pelisarjan kehittäjänä, jonka ensimmäinen osa julkaistiin . Tomb Raider: The Angel of Darkness -pelin epäonnistumisen jälkeen Eidos siirsi sarjan tuotannon yhdysvaltalaiselle Crystal Dynamics -yhtiölle, joka julkaisi Tomb Raider: Legendin vuonna 2006. == Pelit == Yrityksen ensimmäinen julkaistu peli oli Rick Dangerous. Muita yrityksen pelejä: * Tomb Raider -pelisarja * Corporation * Project Eden * Chuck Rock * Heimdall == Palkinnot == Yritys on voittanut muun muassa Golden Joystick Awards -palkinnon: * Game of the Year: Rick Dangerous 2 (1990/1991) * 16-bit Game of the Year: Heimdall (1991/1992) * Favorite Game Character: Lara Croft (1996/1997) == Lähteet == == Aiheesta muualla== * Core Design Ltd. Mobygamesissä
All This Time (Pick-Me-Up Song)

All This Time (Pick-Me-Up Song) on Maria Menan kappale hänen viidenneltä, Cause and Effect-studioalbumilta. Sen julkaisi Sony Music Entertainment Norway albumin toisena singlenä 6. lokakuuta 2008. Kappale pääsi listoille viidessä eri valtiossa, joista kolmessa se sijoittui parhaimmillaan kymmenen parhaan joukkoon. ==Kappalelista== CD, Maxi-Single * 1. All This Time (Pick-Me-Up Song) - 3:18 * 2. All This Time (Pick-Me-Up Song) (Acoustic Version) - 3:13 * 3. All This Time (Pick-Me-Up Song) (Alternative Version) - 3:07 ==Listasijoitukset== Listat (2008) Sijoitus Alankomaat (Dutch Top 40) 7 Itävalta (Ö3 Austria Top 40) 7 Norja (VG-lista) 7 Suomi (Suomen virallinen lista) 11 Sveitsi (Swiss Music Charts) 14 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2008 kappaleet Luokka:Norjalaiset musiikkikappaleet
Fruktoosi-1-fosfaatti

Fruktoosi-1-fosfaatti (C6H13O9P) on fruktoosin fosforyloitu johdannainen ja tärkeä välituote fruktoosin metaboliassa. ==Fruktoosi-1-fosfaatin biokemiaa== Eliöt muuttavat fruktoosin fruktoosi-1-fosfaatiksi siirtämällä fosfaattiryhmän ATP-molekyyliltä fruktoosin 1-asemaan. Tätä reaktiota katalysoiva entsyymi on fruktokinaasi. Fruktoosi-1-fosfaatti muunnetaan Aldolaasi B:n katalysoimana glyseraldehydiksi ja dihydroksiasetonifosfaatiksi, joka on glykolyysin välituote. Näin eliöt voivat hyödyntää fruktoosia solujen energiantuotannossa. Aldolaasi B:n perinnöllisessä puutostilassa fruktoosi-1-fosfaatti kerääntyy ihmisen elimistöön, erityisesti maksaan ja munuaisiin. Poikkeuksellisen korkea yhdisteen määrä elimistössä johtaa glykolyysi ja glukoneogeneesin estymiseen ja sitä kautta laktiseen asidoosiin. Fruktoosi-1-fosfaatti inhiboi myös glykogeenin aineenvaihduntaan osallistuvia entsyymejä glykogeenifosforylaasia ja fosfoglukomutaasia. ==Lähteet== Luokka:Metabolia Luokka:Orgaaniset fosfaatit Luokka:Sokerijohdannaiset
HC Panter

HC Panter (vuosina 2011–2015 HC Panter/Purikad) on virolainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Tallinnasta. Se pelaa Viron pääsarjassa Meistriliigassa, mutta jätti sen kaudella 2016–2017 väliin keskittyen nuorisotoimintaan. Joukkue ei osallistunut Meistriliigaan myöskään kausilla 2017–2018 ja 2018–2019. Joukkueella on yksi Meistriliigan voitto, kaudelta 2003–2004 nimellä Tallinna HC Panter/Hansa Sport. Seuraavalla kaudella se saavutti hopeaa, kaudella 2005–2006 pronssia. Kaudella 2005–2006 HC Panter pelasi Suomen II-divisioonan Etelä-lohkossa sijoittuen neljänneksi. Kaudella 2021–2022 joukkue saavutti Meistriliigassa pronssia. Kaudella 2022–2023 joukkue voitti Viron-mestaruuden, sillä Meistriliigan paras joukkue oli latvialainen Riia HK Kurbads. Kaudella 2023–2024 seura pelasi sekä Meistriliigaa että Latvian pääsarjaa Optibet Hokeja Līgaa päävalmentajaan Märt Eerme. == Muut joukkueet == Seuralla on nuorisojoukkueita C-, D-, E- ja F-junioireissa. Joukkueen B-juniorit pelaavat Suomen jääkiekkoliiton alaisuudessa B2-nuorten Mestiksessä lohkossa 1. ja C-juniorit CAA-sarjan lohkossa 3. Tämän lisäksi seuralla on naisten ja tyttöjen joukkue. == Katso myös == * Tallinn Purikad == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Seuran kotisivut Luokka:Virolaiset jääkiekkoseurat Luokka:Tallinnan urheilu Luokka:Vuonna 2001 perustetut urheiluseurat
Painonlasku

Painonlasku voi tarkoittaa: *Laihtuminen, kehon painon putoamista *Laihduttaminen, tietoista toimintaa kehon painon alentamiseksi
Ilkka Ryömä

Ilkka Hannes Ryömä (20. toukokuuta 1937 Helsinki – 18. toukokuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja. Ilkka Ryömän vanhemmat olivat lääkäri, kansanedustaja Mauri Ryömä ja kirjailija Elvi Sinervo. Hänen sisarensa oli suomentaja Liisa Ryömä. Ryömä toimi 1960-luvun alussa Jarno Pennasen julkaiseman Tilanne-lehden toimitussihteerinä ja kuului vasemmistolaiseen kolmannen tien Faros-seuraan. Hän kannatti aluksi SKDL:ää, mutta liittyi myöhemmin SDP:hen. Ryömä suomensi laulutekstejä muun muassa yhdessä Elvi Sinervon kanssa Bertolt Brechtin Laulun Moldausta ("On keisarien hautoja Prahassa monta") ja hän suomensi myös Muksut-lauluyhtyeen levyttämiä lauluja (Niityllä missä sirkat soi). Ryömä käänsi laulujen tekstit tv- elokuvaan Alaston kuningas (1967) ja yhdessä Elvi Sinervon kanssa hän käänsi laulujen tekstit Brechtin näytelmään perustuneeseen tv-elokuvaan Svejk toisessa maailmansodassa (1979). == Suomennoksia == * Anna Seghers : Kuolleet pysyvät nuorina : romaani, osat 1-2 ; suom. Elvi Sinervo ja Ilkka Ryömä. Kansankulttuuri, Helsinki 1962 (alkuteos Die Toten bleiben jung) * Ivar Lo- Johansson : Onni : romaani rakkaudesta maan päällä ; suom. Elvi Sinervo ja Ilkka Ryömä. Tammi 1963, 6. painos 1966 (alkuteos Lyckan : en roman om kärlek på jorden) * Göran von Bonsdorff : Maailmanpolitiikka tekniikan aikakaudella. Karisto 1964 (alkuteos Världspolitik i teknikens tidsålder) * Wolfgang Leonhard : Vallankumous karkottaa lapsensa ; tekijän luvalla alkuteoksesta Die Revolution entlässt ihre Kinder lyhentäen suom. Ilkka Ryömä. Gummerus 1964 * Wolfgang Leonhard : Kreml Stalinin jälkeen. Tammi 1965 (alkuteos Kreml ohne Stalin) * Sverre Holm : Minä, mies. Tilia, Tampere 1966 (alkuteos Jeg - en mand) * Sverre Holm : Minä - rakastaja. Tilia, Tampere 1967 (alkuteos Jeg - en elsker) * Dylan Thomas : Maitometsässä : radiokuunnelma ; Yleisradiolle suomentanut Anselm Hollo ; laulut ja pastori Jenkinsin runot suomentanut Ilkka Ryömä ; musiikin säveltänyt Daniel Jones ; ohjaus Pekka Lounela. Radioteatteri 1968 * Jan-Magnus Jansson : Politiikan teoria ; suom. Esa Adrian, Aira Kalela ja Ilkka Ryömä. Tammi 1970, 3. painos 1981, 4. uud. painos 1985, 5. uud. painos 1990, 6. painos 1993 (alkuteos Politikens teori) == Lähteet == * * Kari Rydmanin blogi 30.3.2010 : Herrasmiehiä saksankokeessa - miten tutustuin Ilkka Ryömään * Jukka Kemppisen blogi 18.2.2006 : Bellman päissään * Helsingin kaupunginkirjasto : kysymykset : Moldau * Internet Movie Database : Ilkka Ryömä * Äänitearkisto : Ilkka Ryömä ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Ylen Elävä arkisto: Ilkka Ryömä laulaa laulun Omatekemä Luokka:Suomentajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Heimo Mäntynen

Heimo Henry Mäntynen on suomalainen muusikko ja sovittaja, joka on soittanut Tulipunaruusut-yhtyeessä. Mäntynen on toiminut säestäjänä ainakin seuraavien esiintyjien levyillä: Eino Grön, Teuvo Oinas, Lulu Tanhuanpää ja Jukka AmmondtFono.fi. ==Diskografia== * In the mood (1985) * Suosikkisävelet soitettuna (1985) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset sovittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Plaza de España (Sevilla)

Plaza de España on Maria Luisan puistossa, Sevillassa, Espanjassa, sijaitseva plaza eli aukio. Aukio rakennettiin vuonna 1928 vuoden 1929 iberoamerikkalaista maailmannäyttelyä varten. Aukio edustaa espanjalaiselta arkkitehtuuriltaan uusrenessanssia. == Aiheesta muualla == Luokka:Sevillan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Espanjan aukiot
Teppo Samooja

Teppo Samooja (sukunimi aik. Savolainen; 30. toukokuuta 1890 Skuoritsa, Pietarin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 18. kesäkuuta 1978 Turku, Suomi) oli suomalainen kirjastonjohtaja ja kirjastoneuvos. Samoojan vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Juhana Savolainen ja Anna Pokkinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta vuonna 1910 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1919 ja maisteriksi 1921. Samooja toimi Turun suomalaisen klassillisen lyseon saksan- ja ranskankielen vt. vanhempana lehtorina vuosina 1919–1921 ja oli kieltenopettajana Turun eri oppi- ja ammattikouluissa 1919–1941. Hän oli Turun kaupunginkirjastossa osastonhoitajana vuodesta 1924, apulaisjohtajana vuodesta 1925 ja kirjastonjohtajana vuodesta 1928. Samooja jäi eläkkeelle vuonna 1957. Samooja oli Turun Sanomain teatteriarvostelijana vuodesta 1919 alkaen, ja hän toimi Turun Teatterin radiokatsausten hoitajana vuosina 1933–1935, 1943 ja vuodesta 1946 eteenpäin. Hän oli Kirjastovirkailijain yhdistyksen puheenjohtajana 1945 ja Suomen kirjastoseuran keskustoimikunnan jäsenenä vuodesta 1941. Samooja oli myös Inkeriläisten Yhdistyksen johtokunnan jäsen ja Inkeriläisten Sivistyssäätiön hallintoneuvoston jäsen. Teppo Samooja oli naimisissa vuodesta 1917 alkaen kieltenopettaja Taimi Maria Suomisen kanssa. Hänen isänsä oli raittiusmies Kaarlo Suominen. Runoilija ja kääntäjä Anja Samooja oli heidän tyttärensä. == Teoksia == Nimellä Teppo Savolainen: * Teatteri, yleisö, arvostelu : esseitä. Kustannus Oy Smia, Helsinki 1943 * Turun teatteri 1918-1943. Turun teatteri, Turku 1943 == Lähteet == * * Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg) * Inkeriläisten Viesti 9/1978, Kirjastoneuvos Teppo Samooja poissa, s. 13 Luokka:Suomalaiset kirjastonhoitajat Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Rheydt

Rheydt on Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa sijaitseva entinen kaupunki, joka on nykyisin osa Mönchengladbachin kaupunkia. Rheydt, Mönchengladbach ja Wickrath yhdistyivät kuntauudistuksessa 1. tammikuuta 1975 Mönchengladbachin kaupungiksi. Rheydtissa sijaitsee Rheydtin linna. Natsijohtaja Joseph Goebbels oli syntynyt Rheydtissä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Rheydt online Luokka:Nordrhein-Westfalen Luokka:Saksan entiset kunnat
Kaisa Salmi

Kaisa Johanna Salmi (s. 1968 Helsinki) on suomalainen installaatio-, performanssi-, yhteisö-, ja ympäristötaiteilija. Hänet tunnetaan muun muassa mittavista ympäristötaideteoksistaan, kuten eduskuntatalon portaille (2007) ja Turun tuomiokirkon edustalle (2008) sommitelluista gerbera-asetelmista. Muita uutisoituja ja huomioita herättäneitä ympäristöteoksia ja performansseja ovat olleet muun muassa Helsingin Narinkkatorille Helsinki-viikolle muovijätteistä tehty teos "Muovivyöry" (2010), Lahdessa 28. huhtikuuta 2013 tuhansia osallistujia kerännyt Fellmanin pelto - "elävä monumentti" -suurperformanssi ja siitä tehty elokuva sekä Oulun keskustassa elokuussa 2013 Pakkahuoneenkadun peittänyt 34 000 ruusupensaasta koottu teos. thumb|Fellmanin pelto -performanssi Lahdessa 28. huhtikuuta 2013 Salmi on koulutukseltaan taiteen maisteri Aalto-yliopistosta (2011), teatteritaiteen maisteri valosuunnittelussa Teatterikorkeakoulusta (2006). Salmi on palkittu 1. palkinnolla ympäristötaidekilpailussa Helsingissä vuonna 2010 ja hänet valittiin Suomen instituutin vuoden 2011 suomalaiseksi taiteilijaksi Virossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaisa Salmen sivusto Luokka:Suomalaiset ympäristötaiteilijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhteisötaiteilijat Luokka:Suomalaiset performanssitaiteilijat
I. Grekova

I. Grekova (, oikealta nimeltään Jelena Sergejevna Venttsel, Еле́на Серге́евна Ве́нтцель; 21. maaliskuuta 1907 Tallinna – 14. huhtikuuta 2002 Moskova) oli venäläinen kirjailija ja matemaatikko. Jelena Venttsel syntyi opettajaperheeseen. Hän valmistui Leningradin yliopiston fysiikan ja matematiikan tiedekunnasta vuonna 1929 ja työskenteli vuodesta 1935 lähtien Žukovskin lentosota-akatemiassa Moskovassa ja vuosina 1968–1986 Moskovan rautatieinsinööri-instituutissa. Venttselin tieteelliset tutkimukset käsittelevät soveltavaa matematiikkaa. Hänestä tuli tekniikan tohtori vuonna 1954 ja professori vuonna 1955. ”Matemaattisella” salanimellä I. Grekova (venäjän igrek – tuntematonta tarkoittava y-kirjain) esiintyneen Venttselin kirjailijanura alkoi vuonna 1957. Hän tuli tunnetuksi Novyi mir -lehdessä ilmestyneistä kertomuksistaan Za prohodnoi (”Portin takana”, 1962) ja Damski master (”Kampaaja”, 1963). Niitä seurasivat muun muassa pienoisromaanit Na ispytanijah (”Kokeissa”, 1965), Malenki Garusov (”Pikku-Garusov”, 1970), Kafedra (”Oppituoli”, 1978) ja Leskien laiva (Vdovi parohod, 1981) sekä romaani Porogi (”Kynnykset”, 1984). 1960–1970-lukujen ”kaupunkilaisproosaan” liittyvä kirjailija tunnetaan neuvostoliittolaisen sivistyneistön ja arkielämän tarkkanäköisenä ja myötätuntoisena kuvaajana, joka Natalja Baranskajan tavoin tuo esille aikansa kirjallisuudessa harvinaisen naisnäkökulman. Grekova kirjoitti myös runo- ja proosamuotoisia lastenkirjoja. ==Suomennettu teos== * Leskien laiva. Suom. Marja-Leena Jaakkola. Helsinki: Tammi, 1982. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * I. Grekovan teoksia Lib.ru- sivustolla Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset matemaatikot Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Venäläiset matemaatikot Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Kirsti Toppari

Kirsti Hilja Julia Toppari (o.s. Harmaja, ent. Joutsia; 31\. elokuuta 1923 Helsinki – 1. marraskuuta 2018 EspooTopparin kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 25.11.2018, s. C13.) oli suomalainen toimittaja, koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri. Hän työskenteli Helsingin Sanomissa vuodesta 1950 alkaen ja oli Aku Ankan päätoimittajana vuosina 1978–1988. == Työura == Toppari aloitti työskentelyn Sanoma-yhtiössä vuonna 1950 ja loi uransa Helsingin Sanomien palveluksessa. Hän oli Helsingin Sanomien ”Nuorten posti” -palstan ensimmäinen toimittaja vuosina 1954–1968, ja vastasi lähes 20 vuotta yksinään myös lehden yleisönosaston toimittamisesta ennen siirtymistään vuonna 1978 saman yhtiön julkaisemaan Aku Ankkaan. Yhdessä Kaija Hackzellin kanssa Toppari toimitti Helsingin Sanomissa vuosina 1966–2001 ilmestynyttä paikallishistoriallista ”Helsingin vanhoja kortteleita” -artikkelisarjaa, jonka sisältö koottiin kuudeksi kirjaksi. Loppuvaiheessa Hackzell teki sarjaa yksin, ja kaksi viimeistä kirjaa ovat kokonaan hänen kirjoittamiaan.Siitä on lähes 40 vuotta: Kahden naisen jättiurakka tuotti 439 kirjoitusta ja kuusi kirjaa. Helsingin Sanomat 4.6.2005. Toppari ja Hackzell palkittiin molemmat työstään vuonna 2001 kultaisella Helsinki-mitalilla.Kirsti Toppari. Harmajan perhe (Sapar Oy:n sivut). Viitattu 2.11.2013. Toppari myös toimitti sisarestaan Saima Harmajasta kertovat teokset Palava elämä: Saima Harmajan päiväkirjaa ja kirjeitä (1985) sekä Varhainen kevät: lisälehtiä Saima Harmajan päiväkirjoihin (1977). Lisäksi hän kirjoitti helsinkiläisistä rakennuksista kertovat historiikit Vanha kauppahalli (1979), Vinttikamarista se alkoi: Pohjolan tie talosta taloon (yhdessä Kaija Hackzellin kanssa, 1982) ja Satavuotias Ulrikasborg (2007) sekä suomensi useita Disneyn sarjakuva- ja kuvakirjoja.Fennica-tietokanta, tekijähaku "Toppari, Kirsti". == Yksityiselämä == Kirsti Topparin vanhemmat olivat kansantaloustieteen professori Leo Harmaja ja taloustieteilijä Laura Harmaja. Toppari oli perheensä lapsista nuorin ja hänen sisaruksiaan olivat Outi Talvitie (o.s. Harmaja), runoilijana tunnettu tunnettu Saima Harmaja sekä Tapani HarmajaSaima Harmajan lähisuku (koonnut Anne Karuvuori). Helsingin Sanomat 2.11.2013, s. E 6.. Topparin elämää varjostivat kaikkien sisarusten varhaiset kuolemat: Outi kuoli synnytykseen 1936, Saima tuberkuloosiin 1937 ja Tapani hävittäjälentäjänä talvisodassa 1940. Perheen muiden jäsenten kuoltua Toppari tarjosi teoksillaan jälkipolville ensi käden tietoa Saima Harmajan elämästä.Perhe ja elämää. Saimaharmaja.fi. Topparin ensimmäinen puoliso oli tehtaanisännöitsijä Gösta Vilhelm Joutsia (ent. Johansson). Kasvitieteilijä Harri Harmaja on heidän poikansa. Hänen toinen puolisonsa vuodesta 1950 oli ekonomi Unto Toppari. Sota-aikana Toppari palveli lottana. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Saiman sisar muistelee. Saimaharmaja.fi. * Kirsti Topparin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Helsingin Sanomien toimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Sarjakuvien suomentajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet