EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kauppakeskus Hansa

Hansa tai Hansakeskus on Kouvolan keskustassa, kauppatorin ja Kävelykatu Manskin välissä sijaitseva kauppakeskus. Siellä sijaitsee mm. Kouvolan keskustan S-market, Picnic, apteekki, Speden Saluuna ja muita liikkeitä. Kauppakeskus sijaitsee aivan Kouvolan torin vieressä, ja sieltä pääsee sisätiloissa käytävää pitkin suoraan kävelykatu Manskille ja Kauppakeskus Manskin ovelle. Hansakeskus rakennettiin vaiheittain vuosituhannen vaihteen molemmin puolin. Hansakeskuksen kaksi matalaa kerrostaloa valmistuivat vuonna 1998, ja kauppakeskus sekä 13-kerroksinen Hansatorni avattiin vuonna 2000. == Rakentaminen == Nykyisen Hansakeskuksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1999 ja se avattiin loppuvuonna 2000. Hansassa sijaitsee 2-kerroksisen kauppakeskuksen lisäksi kolme vuokra-asuntoja sisältävää kerrostaloa; 11-kerroksinen ns. Hansatorni sekä 5- ja 6-kerroksiset pienemmät talot. Kerrostalojen ja kauppakeskuksen julkisivu edustaa 2000-luvun lasi- arkkitehtuuria, joka tekee Hansakeskuksesta yhden Kouvolan ydinkeskustan moderneimmista rakennuksista. Maan alla, kauppakeskuksen alapuolella on 400-paikkainen autohalli. == Pommiuhka vuonna 1999 == Aamulla 9. heinäkuuta 1999 nykyistä Hansakeskusta edeltäneestä liikekeskuksesta löytyi palopommi, kun poliisit olivat tutkimassa edellisyönä tapahtunutta murtoa Hansassa sijainneessa ravintolassa. Tämän vuoksi Hansakeskus, Kävelykatu Manski sekä muutamia asuintaloja tyhjennettiin ja suuri osa Kouvolan keskustasta eristettiin. Puolustusvoimat purki pommin saman päivän aikana ja se todettiin vaarattomaksi. == Liikkeet == * Ananassi (vaatekauppa) * Eurokangas * Fennia * Hansa-apteekki * Huoneistokeskus Oy * Jatke Oy * Keskusta – Kymenlaakson piiri * Lamykin's Cookhouse * Baari-ravintola Lasihelmi * Meditiimi * Neomatrix * Nordea Kouvola * Parturi-kampaamo City Salon * Picnic * Puff Kouvola * Ravintola Brooklyn * Ravintola Meat Gangsters * Ravintola Mei Lok * Ravintola Mimosan Aito * Sallan lihakauppa * Studio Move Up -tanssisali * S-market ** Pullonpalautus ** Otto-automaatti ** S-pankki * Speden Saluuna -pub * Tunnin Kuva * VMP * Yökerho Club Touba * Yökerho Rataklubi === Lakkautettuja liikkeitä === * Aleksi 13 (lakkautettu) * Arnolds (muuttanut Veturiin) * Asuntoverkko * Elisa-kauppa (muuttanut Veturiin) * H&M; (lakkautettu kannattamattomana, sillä Veturissa on toinen liike) * If * Kookenkä (muuttanut Veturiin) * Seppälä (muuttanut Kauppakeskus Veturiin) * Silmälasimarket == Lähteet == Luokka:Kouvolan kauppa- ja ostoskeskukset Luokka:Suomen tornitalot
Jaclyn Linetsky

Jaclyn Michelle Linetsky (8. tammikuuta 1986 – 8. syyskuuta 2003) oli kanadalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Hän ääninäytteli muun muassa Kaapoa sarjassa Kaapo ja näytteli sarjassa 15/Love. Linetsky kuoli liikenneonnettomuudessa 8. syyskuuta 2003. Onnettomuudessa kuoli myös 17-vuotias näyttelijä Vadim Schneider. He olivat olleet matkalla 15/Love- sarjan kuvauksiin, kun heitä kuljettanut auto kulkeutui vastaantulijoiden kaistalle ja törmäsi kuorma-autoon. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset näyttelijät Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1919

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1919 järjestettiin 5.–6. heinäkuuta Helsingissä Eläintarhan kentällä. ==Yleisen sarjan mitalistit== ===Miehet=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 5. osuus 4 × 100 m 1\. Helsingin IFK 44,8 Rafael Nyström Paul Jefimoff Erik Vilén Waldemar Wickholm 2\. Tampereen Pyrintö 45,5 Lönn Reijo Halme Ville Tuulos Hugo Lahtinen 3\. Helsingin Kisa- Veikot 46,3 Toivo Latvio Eränen Erkki Kättö Lauri Brander 4 × 400 m 1\. Helsingin IFK 1 3.37,9 Paul Jefimoff Lennart Öhman Waldemar Wickholm Erik Wilén 2\. Tampereen Pyrintö 3.38,3 Fredrik Tuulos Ville Tuulos Janne Seppälä Hugo Lahtinen 3\. Helsingin IFK 2 3.38,7 Hugo Hildén Rafael Nyström Bengt Bengtström Valter Nyström 5 × 2 000 m 1\. Helsingin Kisa-Veikot 30.49,5 Aarne Kallberg Tatu Kolehmainen Emil Ahtola Sven Väiniö Teodor Koskenniemi 2\. Tampereen Pyrintö 31.54,3 V.Nuotio Toivo Sipilä E.Tommola A.Ahlgren Fredrik Tuulos ==Lähteet== * Luokka:Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Helsingin urheilutapahtumat Luokka:Vuoden 1919 yleisurheilu
Ida Vitale

Ida Vitale (s. 2. marraskuuta 1923 Montevideo) on Texasissa Yhdysvalloissa asuva uruguaylainen kirjailija. Hän on keskeinen henkilö uruguaylaisessa Sukupolvi 45 (Generación del 45) -nimisessä taiteilijaryhmässä ja sen viimeinen elossa oleva jäsen.Generación del 45: severa en la crítica y brillante en la creación. El Pais 3.5.2008 (Web Archive 2012). Viitattu 6.4.2020. Hän sai vuonna 2016 Federico García Lorcan kansainvälisen runoilijapalkinnon ja vuonna 2018 Miguel de Cervantes -palkinnon. Jo aiemmin hän on saanut Uruguayn tasavallan yliopiston kunniatohtorin arvon sekä palkinnot Premio Octavio Paz (2009), Premio Alfonso Reyes (2014) ja Premio Reina Sofía de Poesía Iberoamericana (2015).Ida Vitale gana el Premio Internacional de Poesía Federico García Lorca. El Pais Granada 13.10.2016. Viitattu 6.4.2020. Vitalen teoksia ei ole suomennettu. Hänen teoksiaan ovat esimerkiksi La luz de esta memoria (1949), Jardines imaginarios (1996), El ejemplo de Antonio Machado (1940) ja Dónde vuela el camaleón (1996). ==Lähteet== Luokka:Uruguaylaiset kirjailijat Luokka:Uruguaylaiset kääntäjät Luokka:Uruguaylaiset runoilijat Luokka:Uruguaylaiset esseistit Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet uruguaylaiset Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1940b

Suomi–Ruotsi-maaottelu vuonna 1940 käytiin Tukholmassa B-otteluna Tukholman Olympiastadionilla 7. ja 8. syyskuuta. Vain miehet kilpailivat. ==Tulokset== Lopputulokset pisteet Suomi 99,5 Ruotsi 114,5 Tulokset (S=Suomi, R=Ruotsi) Laji 1. 2. 3. 4. 100 m H. Nilsson (R) 10,9 L. Nordin (R) 11,0 G. Högnäs (S) 11,1 T. Tuulari (S) 11,2 200 m Nilsson (R) 22,5 Lindgren (R) 22,7 G. Högnäs (S) 22,8 Tuulari (S) 23,4 400 m Sjögren (R) 50,1 A.Tonteri (S) 50,3 Feldt (R) 50,6 S.Aarniala (S) 51 800 m S. Malmberg (R) 1.53,4 O. Rislöv (R) 1.53,8 R. Björklöf (S) 1.55,2 J. Vallikari (S) 1.57,7 1500 m M. Salovaara (S) 3.54,0 Eriksson (R) 3.54,4 Durkfeldt (R) 3.54,8 Jousenlahti (S) 4.01,2 5000 m L. Nilsson (R) 14.45,4 M. Järvinen (S) 14.46,4 Olander (R) 14.50,8 V. Strömbäck (S) 15.17,2 10000 m M. Järvinen (S) 30.44,8 V. Strömbäck (S) 30.46,6 Tillman (R) 30.50,1 Essinger (R) 32.01,6 110 m aidat K.Arnberg (R) 15,0 V.Pällö (S) 15,3 N.Fabricius (S) 15,4 Lundberg (R) 15,6 400 m aidat O. Bjelkholm (R) 55,3 N.Fabricius (S) 55,7 T. Heliö (S) 55,7 K.E. Karlsson (R) 56,3 3000 m esteet Ollander (R) 9.14,8 Söderström (R) 9.20,8 Iso-Hollo (S) 9.30,0 A.Lindblad (S) 9.34,2 4x100 m viesti Ruotsi (Nordin, Lindholm, Nilsson, Lindgren) 42,8 Suomi (Tuulari, Kaskivirta, Lindgrer, Högnäs) 44,2 4x400 m viesti Ruotsi (Bergström, Rohding, Feldt, Sjögren) 3.19,2 Suomi (Aarniala, Björklöf, Merisavo, Tonteri) 3.21,5 Korkeus V. Peräsalo (S) 197 K. af Ursin (S) 183 Andersson (R) 180 L. Bågenholm (R) 180 Pituus V. Lehtonen (S) 708 L. Eliasson (R) 708 H. Sonck (S) 696 H. J. Johansson (R) 690 Seiväs Johansson (R) 390 P.Korpela (S) 380 Lange (R) 380 V.Kairanto (S) 380 Kolmiloikka Johnsson (R) 14,80 Savola (S) 14,64 Ilovaara (S) 14,57 Eliasson (R) 14,39 Kuula R. Kuntsi (S) 14,93 K. Hagman (S) 14,87 L. Andersson (R) 14,33 A. Hellberg (R) 14,16 Kiekko Westlin (R) 45,81 Andersson (R) 44,55 Penttinen (S) 42,19 Arivaara (S) 40,79 Moukari S.Heino (S) 51,67 Eriksson (R) 51,17 Arivaara (S) 48,78 Malmbrandt (R) 48,34 Keihäs M.Mikkola (S) 73,60 L.Atterwall (R) 70,54 E.Autonen (S) 68,17 Strömqvist (R) 61,88 ==Lisätietoa:== * taulukon yksiköt: s (alle 800 m juoksut), min s (muut juoksut), cm (korkeus, seiväs, pituus), m (muut kenttälajit) * lajeissa pisteet: 5,3,2,1; viestissä pisteet 5,3 * pituushypyssä Lehtosen toiseksi paras hyppy oli 700 cm ja Eliassonin 697 cm ==Lähteet:== * Helsingin Sanomat 8.9. ja 9.9. v. 1940 Luokka:Suomi–Ruotsi-maaottelu Luokka:Vuoden 1940 yleisurheilu Luokka:Tukholman urheilutapahtumat
Keihäs (liturginen esine)

Keihäs on ortodoksiseen ehtoolliskalustoon kuuluva esine. Keihäs on yleensä metallinen keihään muotoinen veitsi, jota käytetään ehtoollisleivän leikkaamiseen. Se symbolisioi sitä keihästä joka pistettiin Golgatalla Jeesuksen kylkeen ja sikai ehtoollisleipä lävistetään tällaisen kärjellä ja heti perään kaadetaan vedellä sekoitettu viini kalkkiin. Keihäät ovat periaatteessa uniikkikappaleita ja niitä on siis niin monenlaisia kuin tekijöitäkin. Niitä on kaikissa pyhäköissä missä ehtoolliskalustojakin ja Kirkkomuseon kokoelmissa huomattava määrä. Keihäs on myös vain papiston käyttämä väline. == Lähteet == * Arkkimandriitta Arseni: Ortodoksinen sanasto Luokka:Ehtoollisvälineet Luokka:Ortodoksisen kirkon käytännöt
Kirchheim unter Teck

Kirchheim unter Teck on kaupunki Esslingenin piirikunnassa Baden-Württembergin osavaltiossa Lounais-Saksassa. Kaupungissa oli kesäkuun 2022 lopussa 41 607 asukasta. == Maantiede == Kirchheim unter Teck sijaitsee ylänkömaalla Baden- Württembergin keskiosassa noin 25 kilometriä Stuttgartin keskustasta kaakkoon. Kirchheim unter Teck ja koko Esslingenin piirikunta kuuluu Stuttgartin metropolialueeseen. == Historia == Kirchheim unter Teckin alueella on eletty jo kivikaudella. Sen jälkeen alueelle jättivät jälkensä keltit ja roomalaiset. Alemannien asutuksesta on löydetty jälkiä, jotka alkavat 300-luvulta. Ensimmäinen kirjallinen maininta Kirchheimista on vuodelta 960, ja samalta ajalta on maininta myös Martinin kirkosta (Martinskirche).Paikkakunta siirtyi tuolloin Churin piispakunnalta Otto I Suuren läänityksiin. 900- ja 1000-luvuilla Kirchheim unter Teck kehittyi alueellisesti merkittäväksi markkinapaikaksi. Zähringin suku alkoi saada jalansijaa Alppien etumaalla vuoden 1060 paikkeilla. Suvusta erkaantuneet Teckin herttuat määrittivät paikkakunnan historiaa 300 vuoden ajan. Herttuat kohottivat paikkakunnan kaupungiksi noin 1220–1230. Seuraavalla vuosisadalla he myivät kaupunkinsa vähitellen Württembergin kreiveille. 1500-luvulla kaupunki linnoitettiin. Kolmikymmenvuotinen sota miehityksineen, ryöstelyineen ja kulkutauteineen oli erityisen tuhoisa. Paikallishistoriallinen käännekohta oli vuoden 1690 kaupunginpalo, joka tuhosi lähes koko rakennuskannan. Kirchheim unter Teckin teollistuminen alkoi 1700-luvulla ja kiihtyi 1800-luvulla. Syntyi muun muassa tekstiiliteollisuutta ja metalliteollisuutta. Rautatieyhteyden kaupunki sai 1864. Toisesta maailmansodasta Kirchheim unter Teck selvisi vähin vaurioin, joten sinne muutti peräti 7 000 pakolaista idästä. Sodan jälkeen alkoi nopean kehityksen vaihe: rakennettiin uusia teollisuusalueita, uusia asuinalueita ja parempia liikenneyhteyksiä. Myös vanhaa kantakaupunkia saneerattiin. Kirchheimin unter Teckin vanhankaupungin ilmettä hallitsevat ristikkotalot, Martininkirkko, vanha raatihuone ja Schloss Kirchheim. Kirchheim unter Teckiin liitettiin vuonna 1935 Ötlingen ja Lindorf ja vuonna 1974 Nabern ja Jesingen. == Talous ja liikenne == Kirchheim unter Teck sijaitsee Sinisen banaanin vyöhykkeellä. Kaupungin teollinen rakenne on monipuolinen: siellä toimii muun muassa kolme Daimler AG:n tytäryhtiötä ja purjelentokoneita valmistava Schempp-Hirth Flugzeugbau. Kircheim unter Teckissä on kaksi rautatieasemaa: Kirchheim (Teck)-Ötlingen ja Kirchheim (Teck). Bundesautobahn 8 on reititetty keskustan eteläpuolitse. == Lähteet ja viitteet == == Aiheesta muualla == *Kaupungin verkkosivut *Kirchheim unter Teck, Baden-Württemberg, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Baden-Württembergin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Christoffer Weiss

Christoffer Weiss (aik. Westerlund, s. 27. tammikuuta 1978 Karjaa) on suomalainen näyttelijä ja yrittäjä. Hän on työskennellyt ennen kaikkea tapahtuma-, media- ja koulutusalalla. == Ura == Weiss opiskeli näyttelijän ammattiin Teatterikorkeakoulussa. Hän on näytellyt teatterissa, elokuvissa ja televisiosarjoissa. Ennen kaikkea Weiss on työskennellyt yrittäjänä: hän on muun muassa kehittänyt tanssipelilaitteita ja tuottanut tapahtumia. Lisäksi on omistanut kaksi verkkokauppaa. Weiss on niin ikään toiminut puhujana ja juontajana. Weissin teatteritöihin kuuluu Tonyn rooli Viirus-teatterin näytelmässä Trainers Island vuonna 2006. Hän on näytellyt myös musiikkiteatterissa: hänellä oli rooli musikaalissa Housut pois, joka esitettiin Raaseporin kesäteatterissa vuonna 2007. Samassa teatterissa hän on esittänyt mm. Aatua Vaahteranmäen Eemelissä (2015) ja Oberonia Kesäyön unelmassa (2014). Christoffer on toiminut myös Raaseporin kesäteatterin tuottajana, vuonna 2023 Raaseporin teatterin esittäessä Monty Pythonin SPAMalot musikaalia. Weiss on näytellyt sivuosia muun muassa elokuvissa Leijat Helsingin yllä (2001) ja Etulinjan edessä (2004). Televisiossa hän on näytellyt muun muassa sarjoissa Kimmo (2017) ja Hotel Swan Helsinki (2020). Hänellä on rooli Vares TV-sarjassa (2025). == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 2024 To Thy Rest Juha 2022 Free Skate Nasty Client 2004 Etulinjan edessä Allan Finholm 2001 Leijat Helsingin yllä Kimpo Malm Lyhytelokuvat Lyhytelokuvat Lyhytelokuvat 2024 Varjojen kutsu Janne 2024 Kuula Olavi Laiho 2020 Taistelukypärä Neponen 2018 Saimaa Vice Pomo 2003 Killing Me Softly Leroy Televisio Televisio Televisio Televisio Vuosi Sarja Rooli Kanava 2025 Vares Teemu Grön MTV 2021 Rahti Arthur YLE 2020 Hotel Swan Helsinki Marc MTV 2017 Kimmo Kidnappaaja YLE 2015 Supergorillan Paha-Frank SVT 2015 Uusi Maani Juontaja FST Teatteri Teatteri Teatteri Teatteri Vuosi Sarja Rooli 2015 Vaahteramäen Eemeli Aatu 2014 Kesänyön unelma Oberon 2009 Eläinten vallankumous Lumipallo 2007 Housut pois Chip Dale 2006 Trainer's Island Tony 2004 Colorado Avenue Ed/Otto Näs 2002 Veljeni leijonamieli Orvar 2000 Grease Kenickie 1996 Maratontanssit Robert 1994 Myrskyluodon Maija Tobias 1993 Sound of Music Kurt == Vapauden puolesta == Christoffer järjesti koronarajoituksien aikana useita mielenosoituksia, sekä omissa että Vapauden puolesta ry:n nimissä. Weiss toimi yhdistyksen puheenjohtaja sen ensimmäisellä toimintakaudella 11.11.2021-31.12.2022. Hän on ollut mukana järjestämässä yhdistyksen tapahtumia ja verkkolähetyksiä, minkä lisäksi hän on tehnyt verkkolähetyksiä koronarajoituksia vastustavien ryhmien tapahtumista. Weiss käynnisti vuonna 2021 kansalaisaloitteen nimellä "Kansalaisaloite tartuntatautilain muuttamiseksi ja mielenosoitusoikeuden turvaamiseksi ulkotiloissa" joka keräsi 3 509 kannatusta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Puhujaprofiili * Juontajaprofiili Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sinihuulikala

Sinihuulikala (Labrus mixtus) on huulikalojen (Labridae) heimoon kuuluva subtrooppisissa merivesissä elävä kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Sinihuulikala on tavallisesti 30 senttimetrin mittainen. Enimmilläään se voi kasvaa 40 senttimetrin mittaiseksi. Sen ruumis on pitkänomainen. Koiraat ovat väritykseltään sinisiä ja oransseja, naaraat oransseja tai kellertäviä. Lajin pää on pitkä ja suippenee terävää kuonoa kohti. Huulet ovat paksut. Selkäevä on pitkä ja matala. Sinihuulikalan etuosassa on 16–18 piikkiruotoa ja takaosassa 12–14 haarautunutta nivelruotoa. Peräevän kolme ensimmäistä ruotoa ovat piikkiruotoja ja loput 10–12 haarautuneita nivelruotoja. Sinihuulikalan etummainen kiduskansi on sahalaitainen vain nuorilla yksilöillä. == Levinneisyys ja elinympäristö == Sinihuulikalaa tavataan Atlantin valtameren itärannikkoa pitkin Norjan keskiosista etelään Senegaliin asti. Sitä on havaittu usein myös Välimeressä. Tavallisesti laji elää kovilla vedenpohjilla levien seassa korkeintaan 80 metrin syvyydessä. Talvet se kuitenkin saattaa viettää syvemmissä vesissä. == Ravinto ja elintavat == Sinihuulikalan ravintoa ovat pääasiassa äyriäiset, mutta myös muut kalat sekä nilviäiset. Sen kutu tapahtuu Pohjanmeressä touko-heinäkuun välisenä aikana. Koiras valtaa itselleen alueen ja kyhää sinne leväpesän, jota se sitten vartioi munien kuoriutumiseen saakka eli yleensä noin kymmenen vuorokautta. Sinihuulikala kykenee vaihtamaan sukupuoltaan 7–13-vuotiaana, minkä tapahtuessa myös sen väritys vaihtuu. == Lähteet == Luokka:Huulikalat
Tyrrhenansisilisko

Tyrrhenansisilisko (vanh. bedriagansisilisko; Archaeolacerta bedriagae)Matelijoiden ja sammakkoeläinten nimistö Viitattu 8.4.2020. on sisiliskojen (Lacertidae) heimoon kuuluva matelijalaji. Se on sukunsa tyrrhenansisiliskojen (Archaeolacerta) ainoa laji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran italialainen Lorenzo Camerano vuonna 1885. Laji on saanut nimensä herpetologi Jacques von Bedriagan mukaan. == Koko ja ulkonäkö == vasen|pienoiskuva|211x211px|Tyrrhenansisilisko Tyrrhenansisilisko kasvaa yleensä alle 25 senttimetrin mittaiseksi, tosin uros saattaa olla joskus jopa 30 senttimetrin pituinen. Se on väriltään ruskea ja täplikäs. Naaras on tummempi kuin uros. == Levinneisyys ja elinympäristö == Lajia tavataan ainoastaan Korsikasta ja Sardiniasta. Sen luontaiset elinympäristöt ovat lauhkean vyöhykkeen metsät sekä vedenrannat ja kivikot. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin silmälläpidettäväksi. == Lähteet == Luokka:Sisiliskot
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1918

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1918 järjestettiin 14.–15. syyskuuta Helsingissä Eläintarhan kentällä. ==Yleisen sarjan mitalistit== ===Miehet=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 5. osuus 4 × 100 m 1\. Helsingin IFK 1 45,6 Lars Hornborg Erik Wilén Valentin Bergman Waldemar Wickholm 2\. Helsingin IFK 2 49,8 3\. Helsingin IFK 3 49,8 4 × 400 m 1\. Helsingin IFK 1 3.41,4 Lars Hornborg Erik Wilén Valentin Bergman Waldemar Wickholm 2\. Helsingin IFK 2 3.54,5 3\. Helsingin IFK 2 4.06,5 5 × 2 000 m 1\. Helsingin Kisa-Veikot 30.49,5 Tatu Kolehmainen Aarne Kallberg Emil Ahtola Teodor Koskenniemi Albin Stenroos ==Lähteet== * Luokka:Viestijuoksun Suomen- mestaruuskilpailut Luokka:Helsingin urheilutapahtumat Luokka:Vuoden 1918 yleisurheilu
Luciana Aymar

Luciana Paula Aymar (10. elokuuta 1977 Rosario) on argentiinalainen entinen maahockeyn pelaaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Hänet on äänestetty maailman parhaaksi naispelaajaksi kahdeksan kertaa (2001, 2004, 2005, 2007, 2008, 2009, 2010 ja 2012). Seuraurallaan hän edusti Rot Weiss Kölniä, Real Club de Barcelonaa, Quilmes Atlético Clubia ja GEBAa. Aymar osallistui olympialaisiin neljä kertaa. Sydneyssä 2000 hän pelasi kahdeksan ottelua, joissa teki kolme maalia. Argentiina hävisi kuitenkin loppuottelun Australialle. Ateenassa 2004 Argentiina saavutti pronssia voitettuaan loppuottelussa Kiinan. Aymar teki turnauksessa neljä maalia kuudessa ottelussa. Pekingin olympialaisissa 2008 Argentiina uusi olympiapronssin. Aymar teki seitsemässä ottelussa yhden maalin. Viimeisen kerran Aymar pelasi olympialaisissa Lontoossa 2012, jolloin Argentiina eteni loppuotteluun. Loppuottelussa se hävisi kuitenkin Alankomaille. Aymar teki Lontoossa kolme maalia seitsemässä pelaamassaan ottelussa. Maailmanmestaruuden Aymar voitti vuosina 2002 ja 2010. Hänellä on myös MM-pronssia vuosilta 2006 ja 2014. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Argentiinalaiset maahockeypelaajat Luokka:Argentiinalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1917

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1917 järjestettiin 7.–8. heinäkuuta Helsingissä Eläintarhan kentällä. ==Yleisen sarjan mitalistit== ===Miehet=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 5. osuus 4 × 100 m 1\. Helsingin IFK 45,3 Erik Wilén Waldemar Wickholm Valentin Bergman Ragnar Stenberg 2\. Helsingin Kisa-Veikot 45,9 Lauri Brander Vilho Osola Valter Gustafsson Erkki Kättö 3\. Turun Urheiluliitto 49,8 A.Vainio N.Nurminen Akseli Neittamo S.Vainio 4 × 400 m 1\. Helsingin IFK 1 3.41,4 B.Björkstén Ragnar Stenberg Erik Wilén Waldemar Wickholm 2\. Helsingin Kisa-Veikot 3.31,7 Lauri Brander Vilho Osola Emil Ahtola Erkki Kättö 3\. Helsingin IFK 2 3.40,2 Lars Hornborg V.Vilen Oskar Hakulin Lars Öhman 5 × 2 000 m 1\. Helsingin Kisa-Veikot 30.19,8 Einari Teräskivi Lauri Urho Tatu Kolehmainen Albin Stenroos Erik Schönberg 2\. Helsingin Jyry 30.38,7 L.Halonen A.Kaarna L.Tikkanen Eino Hakoniemi Kustaa Ottelin 3\. Helsingin Kiista 31.07,1 E.Kastus E.Salminen T.Ilander E.Fagerholm E.Kivinen ==Lähteet== * Luokka:Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Helsingin urheilutapahtumat Luokka:Vuoden 1917 yleisurheilu
Cyprianuksen rutto

Cyprianuksen rutto oli Rooman valtakunnassa noin vuosina 250–270 riehunut kulkutauti. Se on nimetty Karthagon piispa Cyprianuksen mukaan, sillä tietomme taudista perustuvat hänen silminnäkijäkuvauksiinsa. Epidemia sai alkunsa Etiopiassa vuonna 250. Se levisi Roomaan seuraavana vuonna ja surmasi kaupungissa väitteiden mukaan jopa 5 000 ihmistä päivässä. Tauti levisi idässä aina Syyriaan asti. Epidemian leviämistä edesauttoi se, että tuohon aikaan Rooma oli jatkuvassa sodassa niin lännessä kuin idässäkin. Epidemia kesti 20 vuoden ajan. Tauti tarttui hyvin herkästi, niin suoran kuin epäsuorankin kosketuksen kautta. Taudin oireita olivat ripulikohtaukset, jatkuva oksentelu, kuume, kuuroutuminen, sokeutuminen, jalkojen halvaantuminen, kurkun turpoaminen sekä silmien verestyminen ja veritahrat suussa. Uhri yleensä kuoli. Tautia ei ole kyetty tunnistamaan varmasti. Sen on muun muassa arveltu voineen olla isorokkoa, tuhkarokkoa, yhdistelmä useista taudeista tai jokin verenvuotokuume kuten Ebola. Ruttoon kuuluvia paiseita uhreille ei noussut. Epidemia surmasi suuren määrän ihmisiä, mukaan lukien keisarit Hostilianuksen ja Claudius II:n. Epidemia aiheutti monia mullistuksia ja levottomuuksia. Rooman puolustus heikkeni ja ihmisiä virtasi maalta kaupunkeihin, minkä seurauksena maataloustuotanto romahti. Epidemian on arveltu lisänneen kristinuskon suosiota Roomassa, sillä kristityt osallistuivat aktiivisesti sairaiden hoitamiseen ja kuolleiden hautaamiseen sekä lupasivat käännynnäisille palkintoja tuonpuoleisessa. ==Lähteet== Luokka:200-luku Luokka:Pandemiat
Piia Sormunen

Piia Sormunen (o.s. Lamberg, s. 1970) on suomalainen tekniikan tohtori. Hän on työskennellyt muun muassa tutkijana, opettajana ja konsulttina. Sormunen nimitettiin huhtikuussa 2020 Industry professorin tehtävään Tampereen yliopiston rakennetun ympäristön tiedekuntaan. Tehtävä on viisivuotinen, ja Sormunen aloitti siinä toukokuun 2020 alussa. Piia Sormunen valmistui diplomi- insinööriksi vuonna 1994 Lappeenrannan teknillisestä korkeakoulusta, pääaineenaan energiatalous. Sormunen työskenteli pari vuotta yksityisessä yrityksessä ja siirtyi vuonna 1997 Teknillisen korkeakoulun LVI-laboratorioon tutkimaan lämmön varastointia ja siihen liittyvää laskentaa. Hän väitteli tohtoriksi joulukuussa 2003, väitöskirjan nimi on Mathematical modelling and experimental investigation of melting and solidification in a finned phase change material storage. Väitöstyössään Sormunen tutki teollisesti käytettäviä faasimuutosmateriaaleja mallintamalla matemaattisesti sulamista ja kiteytymistä ja tutkimalla lämmön siirtymistä. Väitöskirjan viimeistelyn loppuvaiheessa Sormunen siirtyi Insinööritoimisto Olof Granlundille. Sormunen oli välillä muutaman vuoden yliopettajana Metropolia Ammattikorkeakoulussa ja palasi vuonna 2015 Granlundille sen tytäryhtiöön Granlund Consultingiin toimialajohtajaksi. Vuonna 2008 perustettu LVI-alalla toimivien naisten yhteistyöverkosto LVI-naiset ry valitsi Sormusen vuoden 2015 LVI-naiseksi. == Lähteet == Luokka:Työelämäprofessorit Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1970 syntyneet
Liisa Pentti

Liisa Pentti (s. 22. elokuuta 1958) on suomalainen tanssija, tanssinopettaja ja koreografi. Hän johtaa vuonna 2000 perustettua Liisa Pentti + Co -tanssiryhmää ja on ollut muun muassa Uuden tanssin keskuksen Zodiakin taiteellisessa toimikunnassa ja Sivuaskel-festivaalin johtoryhmässä. == Ura == Pentti suoritti vuonna 1981 valtiotieteen kandidaatin tutkinnon. Hänen pääaineen oli kansantaloustiede. Amsterdamin teatterikoulusta hän valmistui vuonna 1986. Hän opiskeli siellä modernin tanssin linjalla. Pentti valmistui vuonna 2010 tanssitieteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta. Pentti on Uuden tanssin keskuksen Zodiakin merkittävimpiä kehittäjähahmoja. Hän toimi sen taiteellisen toimikunnan ja hallituksen jäsenenä 1987–2012. Pentti oli myös perustamassa Sivuaskel-festivaalia, jonka johtoryhmässä hän vaikutti vuodet 1996–2009. Pentti perusti vuonna 2000 Liisa Pentti + Co -nimisen tanssiryhmän. Se tuottaa tanssiesityksien lisäksi erilaisia tanssitaiteen sisältöihin, sen pohdintaan ja artikulaatioon liittyviä seminaareja ja tapahtumia. Pentti on toiminut tanssiryhmänsä taiteellisena johtajana sen perustamisesta saakka. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Skottipresbyteerien liitto

pienoiskuva|Oletettavasti alkuperäinen National Covenant -asiakirja vuodelta 1638 Edinburghin kaupunginmuseossa (Huntly House). Skottipresbyteerien liitto () oli 1600-luvun Skotlannissa vaikuttanut kapinaliike, joka syntyi, kun Kaarle I yritti muuttaa Skotlannin presbyteeristä kirkkojärjestystä anglikaaniseksi. Kapinan ensimmäisiä merkkejä oli suullisen perimätiedon mukaan välikohtaus St Gilesin katedraalissa, jossa torikauppias Jenny Geddes heitti pappia tuolilla, koska pappi luki ääneen anglikaanista rukouskirjaa. Skotit muodostivat National Covenant -liiton vuonna 1638 oman kirkkojärjestyksensä suojelemiseksi. Kaarle I vastasi aloittamalla piispojen sodat, jotka olivat kolmen kuningaskunnan sotien ensimmäinen vaihe. Kolmen kuningaskunnan sotien tuhoisin vaihe oli Englannin sisällissota, jonka yhteydessä Kaarle I mestattiin. Presbyteerien johtajat muodostivat Skotlannin de facto hallituksen kolmentoista vuoden ajaksi (1638–1651). Englannin pitkä parlamentti pyysi heiltä sotilaallista apua, johon he suostuivat saatuaan vastineeksi juhlallisen vakuutuksen (Solemn League and Covenant, 1643) uskonnollisten oikeuksiensa turvaamisesta. Skotit lähettivät armeijansa Englantiin parlamentin tueksi ja voittivat rojalistien joukot Marston Moorin taistelussa vuonna 1644. Presbyteerien joukkoja johti kolmikymmenvuotisen sodan veteraani ja Ruotsin entinen sotamarsalkka Alexander Leslie. Presbyteerien liitolla oli kuitenkin monia vastustajia Skotlannissa, ja skotit kävivät keskenään sisällissotaa. Lisäksi heidän luottamuksensa Englannin parlamenttiin alkoi hiipua varsinkin kuninkaan mestauksen jälkeen, ja he liittoutuivat Kaarle II:n kanssa. Liittouma ei ollut sotilaallisesti riittävän vahva Oliver Cromwellin joukkoja vastaan, jotka valtasivat Ylämaiden eteläpuoliset alueet Englannin sisällissodan lopulla. Cromwellin tasavallan aikana Skotlannin kirkon poliittinen merkitys väheni ja presbyteerejä yritettiin käännyttää muiden protestanttisten suuntausten kannattajiksi. National Covenant -asiakirjassa on samantyyppisiä sanamuotoja ja poliittisia päämääriä kuin Yhdysvaltain perustuslain esipuheessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *The Covenanters BCW Project * Luokka:Kristilliset liikkeet Luokka:Skotlannin historia Luokka:Englannin historia Luokka:1600-luku Luokka:Uskonpuhdistus
Martina Müller

Martina Müller voidaan tarkoittaa seuraavia ihmisiä: * Martina Müller (s. 1980), saksalainen jalkapalloilija. * Martina Müller (s. 1982), saksalainen tennispelaaja.
Spleiknieriä

Spleiknieiriä (Salvelinus namaycush × fontinalis) on harmaanieriän (Salvelinus namaycush) ja puronieriän (Salvelinus fontinalis) välinen risteymä. Spleiknieriän evät ovat kolmiväriset. Kalan kyljillä on vaaleita ja punaisia täpliä tummalla pohjalla. Se ei vivahda purotaimenen tapaan siniseen. Spleiknieriän pyrstö on lievästi haarautunut. Sen pituus on tavallisesti 25–46 senttimetriä ja paino 450 grammasta 1,35 kilogrammaan. Spleiknieriä syntyi, kun harmaanieriän mätiä hedelmöitettiin puronieriän maidilla. Spleiknieriä on lisääntymiskykyinen, kasvaa nopeammin kuin harmaanieriä ja puronieriä sekä sen lisääntyminen tapahtuu syvässä vedessä. Lajia on istutettu Suomeen, mutta tulokset eivät vastanneet odotuksia ja istutukset lopetettiin. == Lähteet == Luokka:Nieriät
Akeet

Akeet (Blighia) on saippuamarjakasvien (Sapindaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, jonka kasveja kasvaa luontaisesti Afrikassa. == Lajit == Sukuun kuuluvat seuraavat lajitThe Plant List Viitattu 7.4.2020 : * Blighia kamerunensis * Blighia laurentii * Blighia mildbraedii * Blighia sapida – akee * Blighia unijugata * Blighia welwitschii == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Blighia Luokka:Saippuamarjakasvit
Oddur Gottskálksson

Oddur Gottskálksson, (noin 1515Nýja Testamenti Odds Bókmenntir Sigurjón Björnsson Hið Nya Testament Oddur, Nbl.is viitattu 7.4.2020 – 1556) oli islantilainen raamatunkääntäjä. Hänen Vulgatan mukaan tehty Uuden testamentin käännöksensä (1540) on ensimmäinen islannin kielellä painettu kirja. Hänen sanotaan tehneen käännöksensä tallissa saadakseen työskennellä rauhassa. Hän oli saanut paperia piispa Ögmunder Pálssonilta voidakseen kopioida muutamia vanhoja kirkon asiakirjoja. Luterilaiseen uskoon hän oli innostunut kuullessaan erään nuoren papin saarnaavan selibaattia ja pyhäinpalvelusta vastaan.Gottskálksson, Oddur, Tietosanakirja osa 2, palsta 1550, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Islantilaiset kääntäjät Luokka:Raamatun kääntäjät Luokka:1510-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1556 kuolleet
Albert Theodor Gellerstedt

Albert Theodor Gellerstedt (6. lokakuuta 1836 Säterbo – 7. huhtikuuta 1914 Tukholma) oli ruotsalainen arkkitehti, runoilija ja akvarellisti sekä Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1901. Hän oli vuodesta 1877 Tukholman teknillisen korkeakoulun arkkitehtuurin professori, vuodesta 1882 intendentti ja vuodesta 1897 yli-intendentinviraston yli-intendentti. Hän julkaisi Arkitektoniska fragmenter (1865–1877), toimitti Mönster för konstindustri och slöjd, utgifna af Svenska slöjdföreningen (1875–1876). Hän julkaisi myös muun muassa kaksi kokoelmaa runoja nimellä Dikter (1871 ja 1881) ja kokoelmat Eftersommar (1891), Gamla visor (1900) sekä Från hult och täppor (1906). Hän maalasi muun muassa vanhaa Tukholmaa esittäviä akvarelleja.Gellerstedt, Albert Teodor, Tietosanakirja osa 2, palsta 1392, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset arkkitehdit Luokka:Ruotsalaiset kuvataiteilijat Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Aleksandr Golovnin

thumb|upright|Aleksandr Golovnin Aleksandr Vasiljevitš Golovnin (; 6. huhtikuuta (J: 25. maaliskuuta) 1821 – 15. marraskuuta (J: 3. marraskuuta) 1886) oli venäläinen valtiomies. Hän kirjoitti laajan esityksen Suomen kaupunkien historiasta ja silloisesta asemasta. Hän osallistui valmisteluihin maaorjuuden poistamiseksi, tuli 1861 kansanvalistusministeriksi, pani 1863 toimeen käänteentekevän yliopistouudistuksen, joka muun muassa antoi yliopistoille itsehallinnon, tuomiovallan ylioppilaihin nähden, lisäsi professorinvirkoja ja niin edelleen. Golovnin perusti uusia kimnaaseja ja laati kansanopetuksen järjestämiseksi laajan suunnitelman, joka vain osaksi toteutui. Hänen toimestaan valmistettiin myös uusi painolaki, joka julkaistiin 1865. Hän luopui ministerinvirastaan 1866. Golovnin oli Aleksanteri II:n alkukauden voimakkaiden uudistuspyrintöjen huomattavimpia edustajia. Golovninin isä oli venäläinen meriupseeri ja löytöretkeilijä Vasili Golovnin.Golovnin. 1, Vasilij ja Golovnin. 2. Aleksander Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 9. palsta 1449 == Lähteet == Luokka:Venäjän ministerit Luokka:Venäjän valtakunnanneuvoston jäsenet Luokka:Vuonna 1821 syntyneet Luokka:Vuonna 1886 kuolleet
Dulce María Loynaz

Dulce María Loynaz (loka-joulukuu 1902 Havanna – 27. huhtikuuta 1997 Havanna) oli kuubalainen runoilija, jota pidetään yhtenä maan runouden johtohahmoista. Hän sai Miguel de Cervantes -palkinnon vuonna 1992. pienoiskuva|Kenraali Enrique Loynaz del Castillo oli Dulce María Loynazin isä. Loynaz syntyi varakkaaseen sotilas- ja kulttuuriperheeseen, jonka isä Enrique Loynaz del Castillo oli vuoden 1902 Kuuban vapaussodan sankari. Perheen lapset eivät lainkaan käyneet julkisia tai yksityisiä kouluja, vaan heillä oli kotiopettajat. Hän julkaisi ensimmäiset runonsa La Nación -lehdessä huhtikuussa 1920. Sen jälkeen hän teki useita matkoja Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa. Hänen matkoihinsa kuului vierailuja myös Turkkiin, Egyptiin ja Lähi-itään. Erityisesti muinainen Egypti tuli sittemmin esille hänen runoudessaan. 1930–1940-luvuilla hän matkusteli Etelä- ja Keski-Amerikassa sekä Kanariansaarilla vuonna 1947 ja 1951. Hän hankki juristikoulutuksen, vaikkakaan ei juuri toiminut lakimiehenä. Sen sijaan hänen kotinsa täyttyi sosiaalisesta elämästä: siellä vierailivat kirjailijat Federico García Lorca sekä Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat Gabriela Mistral ja Juan Ramón Jiménez.Dulce Maria Loynaz: A Woman Who No Longer Exists. Ruth Behar. Michiganin yliopisto. PDF. Viitattu 7.4.2020. Kuuban sosialistinen vallankumous oli Loynazille järkytys. Hän erakoitui kotiinsa, mutta ei halunnut poistua maasta, koska hänen isänsä oli maan vapaussankari. Parinkymmenen vaikenemisen vuoden jälkeen hän kuitenkin jatkoi runojen ja muiden teosten julkaisua. ==Teokset== ===Runot=== * Versos (1950) * Juegos de agua (1951) * Poemas sin nombre (1953) * Últimos días de una casa (1958) * Poemas escogidos (1985) * Poemas náufragos (1991) * Bestiarium (1991) * Finas redes (1993) * La novia de Lázaro (1993) * Poesía completa (1993) * Melancolía de otoño (1997) * La voz del silencio (2000) * El áspero sendero (2001, vuoden 1920 esikoisteoksen postuumi versio) *A woman in her garden: selected poems of Dulce Maria Loynaz. Judith Kerman (2002). ===Muut teokset=== * Jardín (1951) -novelleja- * Un verano en Tenerife (1958) -matkakertomus- * Yo fui (feliz) en Cuba (1993) -historiikki- * Canto a la mujer. Tomo I y II (1993) -kooste naisille kirjoitetuista teksteistä- * Confesiones de Dulce María Loynaz (1993) -kirjailijan haastattelu- * Fe de vida (1994) -mietelmiä- * Cartas a Julio Orlando (1994) -dokumentti- * Un encuentro con Dulce María Loynaz (1994) -haastattelu- * Alas en la sombra (1995) -omaelämäkerta- * Cartas que no se extraviaron (1997) -postuumi dokumentti- * Cartas de Egipto (2000) -postuumi dokumentti- * La palabra en el aire (2000) -postuumisti julkaistuja ajatelmia- ==Lähteet== Luokka:Kuubalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Delphine de Girardin

Delphine de Girardin (1804–1855) oli ranskalainen runoilija ja prosaisti. Hän tuli jo 17-vuotiaana tunnetuksi runoistaan ja kauneudestaan. Hänen maineensa perustuu etupäässä hänen runoihinsa Essais poétiques (1824) ja Poésies complètes (1842). Hän on kirjoittanut myös romaaneja, kuten Le Lorgnon (1831) ja Marguerite (1853), näytelmät Judith (1843), Cléopâtre (1847) ja La joie fait peur (1854) ja Lettres parisiennes (1836–1839). Kootut teokset ilmestyivät 1861.Girardin 2. Delphine de G., Tietosanakirja osa 2, palsta 1473, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 Girardinin äiti oli Sophie Gay ja puoliso Émile de Girardin. Girardin käytti muun muassa kirjailijanimiä Vicomte Charles Delaunay ja Vicomte Charles de Launay.Girardin, Delphine de, Bibliotheque nationale de France 13.9.2021, viitattu 19.6.2024 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1804 syntyneet Luokka:Vuonna 1855 kuolleet
Pinkkipesu

Pinkkipesu () tai sateenkaaripesu on termi, jolla kuvataan valtioiden tai yritysten tapaa esittää itsensä LGBT-ystävällisinä vain omaa imagoaan kohottaakseen. Pehmeän vaikuttamisen on tarkoitus esittää tahot suvaitsevina ja nykyaikaisina, vaikka teot jäisivät vain mainonnan ja retoriikan tasolle. == Maittain == === Yhdysvallat === Yhdysvalloissa Obaman hallintoa on syytetty pinkkipesusta. Kriitikoiden mukaan pinkkipesun varjolla pyrittiin viemään huomio pois politiikan ongelmakohdista, kuten miljoonien paperittomien maahanmuuttajien karkottamisesta sekä siitä, ettei terrorismin vastaisen sodan varjolla tehtyjä ihmisoikeusrikkomuksia tuomittu. === Israel === Israelin on kritisoitu julkisuusdiplomatiassaan hyödyntävän pinkkipesua edistääkseen imagoaan "uudenaikaisena demokratiana", "turvallisena ja varmana sijoituskohteena" sekä "auringon ja hiekkarantojen turistikohteena". Avraham, Eli. (2009), "Marketing and managing nation branding during prolonged crisis: The case of Israel". Vol. 5, 3, pp. 202–212. Ulkoministeriön on uutisoitu tukeneen erilaisia LGBT-kampanjoita torjuakseen kielteisiä stereotypioita, joita monilla liberaaleilla amerikkalaisilla ja eurooppalaisilla on Israelista. Pinkkipesun avulla Israel on pyrkinyt oikeuttamaan miehitystään, hallituksen korostaessa LGBT-oikeuksien toteutuvan paremmin Israelissa kuin miehitetyssä Palestinassa. Israelin retoriikka jättääkin yleensä mainitsematta palestiinalaiset sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen oikeuksia ajavat järjestöt. Suvaitsevaisuuttaan korostamalla Israelin on nähty pyrkivän vetämään huomio pois sen palestiinalaisia kohtaan tekemistään ihmisoikeusrikkomuksista. === Suomi === Suomessa Pride-viikon aikana monet yritykset liputtavat sateenkaarilippua, mutta eivät tee konkreettisia tekoja sateenkaari-ihmisten, oikeuksien ja yhteisöjen eteen. Pinkkipesusta on syytetty myös esimerkiksi Helsinki Priden yhteistyökumppaneita, kuten kokoomusta, kirkkoa ja poliisia. == Katso myös == * Viherpesu * Urheilupesu == Lähteet == Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöt Luokka:Tiedotus- ja suhdetoiminta
Edmund Gosse

Edmund Gosse (1849–1928) oli englantilainen runoilija ja kirjallisuushistorioitsija. Hänen runoteoksiaan ovat muun muassa Madrigals, songs and sonnets (1870), New poems (1879) ja English odes (1881). Gosse on Englannin 1600- ja 1700-lukujen kirjallisuuden etevimpiä tuntijoita, hänen kritiikkinsä on hienoa ja loistavatyylistä.Gosse 2. Edmund G., Tietosanakirja osa 2, palsta 1544–1545, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 Gossen vanhemmat olivat englantilainen luonnontieteilijä Philip Henry Gosse ja kuvittaja ja kirjailija Emily Bowes.L. R. Croft, Edmund Gosse and the "new and fantastic Cure" for breast cancer, Medical History, 1994, 38: 143-159, viitattu 7.4.2020 (pdf) ==Suomennettu teos== * Henrik Ibsen, suomentaja Jalmari Finne, Porvoo: WSOY 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Englantilaiset runoilijat Luokka:Kirjallisuushistorioitsijat Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Silmäkeneva

Silmäkeneva on laaja suo- ja peltoalue Riihimäellä, joka oli kivikaudella yli 10 000 vuotta sitten muinaisjärvi.Riihimäen kaupungin ympäristön tila 2017 , riihimaki.fi, viitattu 7.4.2020. Silmäkenevan muinaisjärvi syntyi mannerjään kuluttamaan kallioperän painanteeseen. Se erkani Yoldiamerestä n. 9 000 eaa.Kulttuuriympäristöpalvelut Heiskanen & Luotu OY - Riihimäki: Parooninmäen asemakaava ja asemakaavan muutos: Alueen arkeologinen potentiaali ja arkeologisen perinnön huomioiminen kaavaprosessissa (sivut 10 ja 12), riihimaki.fi, viitattu 7.4.2020. Lähiympäristöineen Silmäkeneva muodostaa Etelä-Suomen oloissa ainutlaatuisen kivikautisen muinaisjäännöskokonaisuuden. Silmäkenevan muinaisjärven entisiltä rannoilta on löydetty useita kivikautisia asuinpaikkoja, jotka sijaitsivat 93-88 metrin korkeudella merenpinnasta. Silmäkenevasta löytyi vuonna 1928 muinaissuksi, joka on radiohiilimenetelmällä ajoitettu ajanlaskun vaihteeseen.Etelä-Suomessa hiihdettiin Jeesuksen aikoihin nahalla liukastetulla mäntysuksella, yle.fi, viitattu 7.4.2020 Nykyinen Silmäkenevan suoalue on pinta-alaltaan noin 425 hehtaaria.Hämeen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus - Tulvavesien pidättäminen Vantaan-Herajoen valuma-alueella (sivu 33, kohde 12 - Silmäkeneva) ymparisto.fi, viitattu 6.10.2020. Vantaanjoki laskee alueen läpi kohti Suomenlahtea. Riihimäen kaupungilla on suunnitelmia alueen virkistyskäyttöä koskien. Kanta-Hämeen lintutieteellisen yhdistyksen tekemässä linnustoselvityksessä vuosilta 2013-2014 on Silmäkenevan alue katsottu linnustollisesti yhdeksi Riihimäen merkittävimmistä kohteista. == Aiheesta muualla == * Riihimäen arkeologiset tutkimukset - Silmäkeneva mikroliitti.fi * Silmäkenevan kaksitoista vuosituhatta utu.fi == Lähteet == Luokka:Riihimäen luonto Luokka:Suomen muinaisjäännökset
Émile de Girardin

Émile de Girardin (1806–1881) oli ranskalainen toimittaja. Hän perusti vuodesta 1828 alkaen useita sanomalehtiä, muun muassa 1836 La Presse -lehden, jolla oli mullistava merkitys sanomalehtioloissa: samalla kun se oli kilpailijoitansa puolta halvempi, se alkoi julkaista erityistä kaunokirjallista osastoa ja mainoksia ja oli polemiikissaan häikäilemätön. Poliittisesti Girardin häilyi ja kannatti milloin mitäkin puoluetta. Hänet valittiin ensi kerran edustajaksi 1834, ja tämän jälkeen hän kannatti Ludvig Filipin hallitusta, mutta asettui sitä vastaan, kun ei saanut tavoittelemaansa ministerinsalkkua. Samanlainen oli hänen suhteensa prinssi Ludvig Napoleoniin ja helmikuun vallankumouksen jälkeen asetettuun väliaikaiseen hallitukseen.Girardin. 1. Émile de Girardin, Tietosanakirja osa 2, palsta 1472–1473, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 1860-luvun lopulla Girardin yllytti lehdessään La Liberté sotaan Preussia vastaan. Vuosien 1870–1871 sodan aikana hän vastusti Léon Gambettan diktatuuria. Sodan jälkeen hänellä oli hallussaan useita lehtiä, muun muassa Le Petit Journal, jolla puolen miljoonan levikillä oli laaja lukijapiiri, ja La France, jossa hän 1877 kävi taistelua Albert de Broglien ministeristöä vastaan. Hänet valittiin samana vuonna edustajakamariin. Girardin oli taitava mutta häikäilemätön ja vakaumusta vailla oleva julkisen sanan käyttäjä, joka piti lehtitointa pelkästään elinkeinona. Hän on myös julkaissut muutamia romaaneja ja näytelmiä, yhdessä Alexandre Dumas’n kanssa näytelmän Le supplice d’une femme (1865). Girardinin puoliso oli kirjailija Delphine de Girardin.Girardin. 1. Delphinede G., Tietosanakirja osa 2, palsta 1473, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset toimittajat Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1806 syntyneet Luokka:Vuonna 1881 kuolleet
Emanuel Geibel

Franz Emanuel August Geibel, vuodesta 1852 von GeibelTekijähakemisto G, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta, päivitetty 28.1.2022, viitattu 16.2.2022 (1815–1884) oli saksalainen runoilija ja prosaisti. Hän oleskeli 1838–1839 Ateenassa kasvattajana venäläisessä lähettilään perheessä ja käänsi saksaksi Ernst Curtiuksen kanssa kreikkalaisia runoja, jotka ilmestyivät nimellä Klassische Studien (1840). Geibel julkaisi ensimmäiset lyyriset runonsa Gedichte 1840. Runot Zeitstimmen (1841) ovat yhteiskunnallisia. Taiteellista edistystä todistavat Geibelin Zwölf Sonette für Schleswig-Holstein (1846) ja eepos König Sigurds Brautfahrt (1846). Toinen runokokoelma Juniuslieder (1848) on taiteelliselta muodoltaan ensimmäistä paljon taidokkaampi.Geibel, Franz Emanuel August, Tietosanakirja osa 2, palsta 1384–1385, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 Kuningas Maksimilian II kutsui 1851 Geibelin Münchenin yliopistoon estetiikan kunniaprofessoriksi. Geibel luopui 1869 kaikista julkisista toimista ja vetäytyi yksityisyyteen synnyinkaupunkiinsa Lyypekkiin. Münchenin aika on Geibelin tuotannon kukoistuskausi. Tältä ajalta ovat huvinäytelmä Meister Andrea (1855), murhenäytelmä Brunhild (1858) ja runokokoelma Neue Gedichte (1856). Kokoelmassa Geibel osoittautuu aidoksi lyyrikoksi, syvätunteiseksi muodontaitajaksi. Geibelin viimeinen runokokoelma Spätherbstblätter ilmaisee jo vanhuudenheikkouden merkkejä. Münchenissä ollessaan Geibel käänsi saksaksi espanjan- ja portugalinkielistä runoutta kokoelmat Spanisches Liederbuch (1852) yhdessä Paul Heysen kanssa ja Romanzero der Spanier und Portugiesen (1860) Adolf Friedrich von Schackin kanssa ja ranskalaista runoutta kokoelman Fünf Bücher französischer Lyrik (1862) Heinrich Leutholdin kanssa. Geibelin kootut teokset ilmestyivät 1883. ==Suomennettu tuotanto== ;LähdeEmanuel Geibel, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta päivitetty 28.1.2022, viitattu 16.2.2022 * Armaalleni, suom. Leimu (Kustavi Grotenfelt) teoksessa: Leimu: Kevät-unelmia, WSOY 1888 * Hyvästijättö, suom. Paavo Cajander, teoksessa: Paavo Cajander: Runoelmia (Cajander), Helsinki: Kirja 1914 * Melkein suloisempi kuin sinä, virkistävä kasteenkostea kevät, suom. teoksessa: Lounatuulia, Kirjapaja 1990 ISBN 951-621-977-2 * Ulpukka, suom. Leimu (Kustavi Grotenfelt) teoksessa: Leimu: Kevät-unelmia, WSOY 1888 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Saksalaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1815 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet
Kirsten Aagaard Hansen

Kirsten Dorothea Aagaard Hansen (18. tammikuuta 1850 Moss, Norja – 20. joulukuuta 1902 Kristiania) oli norjalainen opettaja, kirjailija ja virsirunoilija. Hansen oli papintytär. Häntä ja hänen sisartaan opetti kotiopettaja, jolta hän sai syviä hengellisiä vaikutuksia. 18-vuotiaana hän pääsi opiskelemaan kieliä Englantiin ja Ranskaan. Hänen ollessaan ulkomailla, hänen kotiseudullaan vaikutti julistajana pappi Lars Oftetal, jonka toiminta sai aikaan suuria herätyksiä. Kotiin palattuaan Hansen liittyi mukaan liikkeeseen. Vuodesta 1876 hän työskenteli opettajana ja kääntäjänä Kristianiassa. Hän käänsi ennen muuta teologista kirjallisuutta ja elämäkertoja. Isänsä kuoleman jälkeen 1895 häntä vaivasi ajoittainen raskasmielisyys ja hän joutui sen takia sairaalahoitoon. Hänen virsituotannostaan tunnetaan vain kaksi virttä. Niiden syntyyn ja sisältöön ovat vaikuttaneet kokemukset, joita hän sai Lars Oftetalin vaikutteesta syntyneestä liikkeestä. Hansenin virsiä suomenkielisissä virsi- ja laulukirjoissa Suomen ev. lut.kirkon virsikirja * 289 Vain sinä tunnet minut, Vapahtaja. (Min Frelser, du som legedommen eier, suom. Ensio Kurki-Suonio 1921 ("Sä yksin, Jeesus, täytä elämääni"), Anna -Maija Raittila 1984. Säv. Nimimerkki E.G.O. Ruotsissa 1889. Ruotsin kirkon virsikirja * 232 Vain sinä tunnet minut, Vapahtaja / Frälsare, du som äger läkedomen (Min frelser, du som legedommen eier 1877). Suom. 1921, Anna-Maija Raittila 1984. Säv. Oskar Lindberg 1938 (a), E. G. O. 1923 (b) * 301 Oi riemua taivaan tiellä / Hur ljuvligt det är att möta (Hvor dejligt det er a møte 1871), ruots. Jakob Byström 1903, Chtharina Broomé 1984, suom. Anna-Maija Raittila 1999. Säv. Sophie Dedekam ennen v. 1845 ) Hengellinen laulukirja * 156 Kun käydessä taivaan matkaa (Säv. Sophie Dekedam ennen 1854) * 491 Sä yksin, Jeesus, täytä elämäni (Min Frelser, du som legedommen eier). Säv. E.G.O) Hengellisiä lauluja ja virsiä * 206 Sä yksin, Jeesus, täytä elämäni (Säv. E.G.O) Siionin matkalaulut * 117 Sä yksin, Jeesus, täytä elämäni Seurakunta laulaa * 379 Vain sinä tunnet minut (Anna-Maija Raittila 1984) == Lähteet == Luokka:Norjalaiset virsirunoilijat Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1902 kuolleet
Friedrich Gerstäcker

__NOTOC__ Friedrich Gerstäcker (1816–1872) oli saksalainen kirjailija, joka kirjoitti romaaneja ja matkakertomuksia. Hän teki laajoja vaellusmatkoja muun muassa Pohjois- ja Etelä-Amerikassa ja kirjoitti niistä lukuisia kuvauksia, esimerkiksi Die Regulatoren in Arkansas (1845), Mississippibilder (1847), Amerikanische Wald- und Strombilder (1849), samoin viihderomaaneja, kuten Der Wahnsinnige (1853), Tahiti, Roman aus der Südsee (1877), Gold (1878), Die beiden Sträflinge (1881) ynnä muita. Gerstäckerin kootut teokset ilmestyivät koottuna 44 nidoksena (1872–1879).Gerstäcker, Friedrich, Tietosanakirja osa 2, palsta 1440, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 ==Suomennetut teokset== *Haaksirikon jälkeen, Yhteissidoksessa Karl Listner, Friedrich Gerstäcker:Siirtolaisen elämän vaiheet Ynnä Haaksirikon jälkeen: kaksi kertomusta Austraaliasta, suomentaja Alexander Ramstedt, Jyväskylässä: Weilin ja Göös'in kirjapainossa ja kustantama 1875. Verkossa saatavilla * Maailma pienoisko'ossa: hupaisia ja opettavaisia kuvauksia maista ja kansoista (Die Welt im kleinen), suomentaja Wikki Ilmoni, Pori, Gust. Ronelius, 1903. Verkossa saatavilla * Jumalan silmä: satu, suom. Aune Krohn, kuvittaja Märtha Nordenswan-Lindgren, Porvoo: WSOY, 1908. Sarja: Suomen lasten kirjoja, 1 * Karkuri, suomentaja Teuvo Pakkala, Otava 1909. Sarja: Mailta ja meriltä 1. Verkossa saatavilla * Yö valaskalan selässä, suom. Teuvo Pakkala. Yhteissidoksessa: Friedrich Gerstäcker, Holger Drachmann, Jonas Lie, Yö valaskalan selässä ja muita meriseikkailuja, Otava, 1913 Sarja: Mailta ja meriltä 27. Verkossa saatavilla == Katso myös == * Karl May == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Vapaasti ladattavia Friedrich Gerstäckerin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergiltä Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1816 syntyneet Luokka:Vuonna 1872 kuolleet