EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hannele Keinänen

Hannele Raija Irina Keinänen (16. helmikuuta 1929 Helsinki – 20. kesäkuuta 2004 HelsinkiTanssitaiteilija yhdisti klassiseen jazzbalettia Helsingin Sanomat) oli suomalainen balettitanssija ja koreografi.Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo Hän muun muassa yhdisti klassiseen tanssiin jazzbalettia. Keinänen aloitti tanssin opiskelun Suomalaisen Oopperan balettikoulussa seitsemän vuoden iässä. Hän oli myös Irja Koskisen ja Klaus Salinin sekä Kari Karnakosken balettikoulujen oppilas. Keinänen oli kiinnitettynä Suomen Oopperan balettiin vuosina 1946–1949, ranskalaiseen Grand Théâtre de Bordeauxiin ja Helsingin Svenska Teaterniin vuosina 1958–1963. Televisiossa hän esiintyi vuosina 1963–1973. Keinänen sai vuonna 1947 Kööpenhaminan koreografiakilpailun parhaan tanssijattaren palkinnon. Keinänen laati koreografioita muun muassa Helsingin kaupunginteatteriin ja vuosina 1954–1975 televisioesityksiä varten. Hän oli laatimassa myös julkaisua Balettia sinulle. Hän piti omaa balettikouluaan Helsingissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Hannele Keinäsen esitystiedot, Encore – Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Wheel

Wheel on englannikielinen sana, joka tarkoittaa pyörää. Wheel voi tarkoittaa myös seuraavia: * Wheel, suomalainen yhtye * Wheel, saksalainen doom metal -yhtye * Wheel, käyttäjäryhmä tietotekniikassa * Stealers Wheel, brittläinen pop-yhtye * Falkirk Wheel, Skotlannissa sijaitseva venehissi * Titans Wheel, Wigwam-yhtyeen albumi * Wheel of Fortune, visailuohjelma
Esko Pietilä

Esko Iisakki Pietilä (28. elokuuta 1929 Ruovesi – 30. huhtikuuta 1997 Tampere) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 6.12.2022. Pietilän vanhemmat olivat koneenhoitaja Martti Iisakki Pietilä ja Hellin Maria Salonen ja puoliso vuodesta 1952 Heli Aulikki Erenius. Pietilä kävi kauppakoulun 1948 ja harjoitti opintoja Pitmans Collegessa Lontoossa 1951–1952. Hän oli Otra Oy:n palveluksessa 1952–1958, toimien yhtiön polttoaineosaston osastopäällikkönä 1958–1960 ja varatoimitusjohtajana 1961–1963. Kesoililla Pietilä teki pitkän uran, oltuaan yhtiön toimitusjohtaja 1963–1986. Neste Oy:n johtajana hän työskenteli 1987–1988. Pietilällä oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Hän oli muun muassa perustamassa Öljyalan Keskusliittoa 1970 ja kuului pitkään liiton hallitukseen. Pietilä oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni (1977). Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1981. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Pirttiselän rautatieasema

Pirttiselän rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suonenjoella rataosalla . Se avattiin 5. marraskuuta 1901 harvaanasutulle alueelle Suonenjoen aseman alaisena laiturivaihteena. Miehitys lopetettiin 1. heinäkuuta 1963. Vuonna 1969 valmistuneen radanoikaisun takia liikennepaikkaa siirrettiin muutama sata metriä, ja samalla tavaraliikenne lakkautettiin ja sivuraide jäi pois käytöstä. Henkilöliikenne lakkautettiin 3. kesäkuuta 1984 ja koko liikennepaikka 2. kesäkuuta 1985. Pirttiselän laiturirakennus on purettu. == Lähteet == Luokka:Suonenjoen rautatieliikennepaikat Luokka:Pohjois-Savon lakkautetut rautatieliikennepaikat
Erkki Saarnilehto

Erkki Saarnilehto (28. maaliskuuta 1924 Tampere – 20. syyskuuta 2004 Pori) oli suomalainen graafisen alan yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 6.12.2022. Saarnilehdon vanhemmat olivat talousneuvos Martti Jalmari Saarnilehto, aiemmin Sirén, ja Dagmar Alice Mattsson ja puoliso vuodesta 1947 isännöitsijä Sirkku-Kaarina Vuori. Saarnilehto tuli ylioppilaaksi Porin lyseosta 1945 ja valmistui Turun kauppaopistosta 1947. Hän oli W. Rosenlew & Co. Ab:n säkki- ja pussitehtaan toimistopäällikkö 1947–1949, Satakunnan Kansaa julkaisevan Satakunnan Kirjateollisuus Oy:n konttoripäällikkö 1949–1966, toimitusjohtaja 1966–1984 ja hallituksen puheenjohtaja 1984–1993 sekä Kankaanpään Seutu Oy:n toimitusjohtaja 1968–1984. Saarnilehto oli myös merkittävä graafisen teollisuuden vaikuttaja, jolla oli useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä toimialan järjestöissä kuten Graafisessa Keskusliitossa. Sotilasarvoltaan Saarnilehto oli reservin kersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1981. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Osmo Schultz

Osmo Juhani Schultz (14. maaliskuuta 1921 Ristiina – 2. tammikuuta 2007) oli suomalainen järjestö- ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 6.12.2022. Schultzin vanhemmat olivat vanginvartija Lars Johannes Ilmari Schultz ja farmaseutti Signe Thyra Maria Laine ja puoliso vuodesta 1943 Vappu Eliina Hämäläinen. Schultz tuli ylioppilaaksi Iisalmen yhteislyseosta 1940 ja valmistui agronomiksi maitotaloustieteen alalta 1949. Hän oli Pohjois- Savon meijeriliiton konsulentti 1949–1950, Savo-Karjalan meijeriliiton toiminnanjohtaja Mikkelissä 1951–1956, Valion Kouvolan meijerin isännöitsijä 1956–1957, Iisalmen Osuusmeijerin toimitusjohtaja 1957–1961 ja Valion Kouvolan konttorin johtaja 1961–1982. Schultzilla oli myös luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti (1955). Kauppaneuvoksen arvonimen Schultz sai 1981. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Ronco

Ronco voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Ronco Biellese, kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Biellan maakunta * Ronco Canavese, kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Torinon metropolikaupungissa
Ronco Canavese

Ronco Canavese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Ronco Canavese Sapere.it Ronco Canavese Enciclopedia Treccani Ronco Canavese Turismo Torino Vuoden 2022 alussa kunnassa oli n. 300 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Pastorin vaimo

Pastorin Vaimo on vuonna 2021 julkaistu Arttu Kapulaisen ohjaama lyhytelokuva, jonka pääosaa näyttelee Rosanna Kemppi. Elokuvan on tuottanut näyttelijä Leo Sjömanin perustama tuotantoyhtiö Hoka Films. Lyhytelokuva valittiin mm. vuoden 2022 Beverly Hills sekä Santa Barbaran -elokuvafestivaaleille. == Juoni == Roosa (Rosanna Kemppi) valmistautuu näyttelemään ensimmäistä päärooliaan Pastorin Vaimossa. Saapuessaan kuvauspaikalle hän joutuu kohtaamaan ikävän yllätyksen. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lyhytelokuvat Luokka:Vuoden 2021 suomalaiset elokuvat
Kiinankukkasaarni

Kiinankukkasaarni (Fraxinus mariesii) on oliivikasvien (Oleaceae) heimoon, saarnien (Fraxinus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pieni puu, jolla on viisilehdykkäiset lehdet. Lehdykät ovat soikeita, 3,8–7,6 cm pitkiä ja yleensä sahalaitaisia, joskus harvoin ehytlaitaisia. Kukat ovat hyvin näyttäviä ja sijaitsevat pystyissä huiskiloissa. Kukinnot ovat suunnilleen yhtä pitkiä kuin lehdet. Kukissa on viisi tai kuusi terälehteä, jotka ovat noin 0,6 cm pitkiä. Heteitä on kukissa kahdesta neljään kappaletta ja ne ovat terälehtien pituisia. Kiinankukkasaarni on löydetty 1800-luvulla Lushanin vuorten alueelta Kiinasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Trees and Shrubs Online: Fraxinus mariesii * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Fraxinus mariesii * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Fraxinus mariesii Luokka:Saarnet Luokka:Aasian puut
Alueooppera

Alueooppera, entinen maakuntaooppera,Paikallisesti toteutettavat oopperat ovat tärkeää kansanoopperaa – ne voivat tehdä myös surutyötä, oopperatutkija Liisamaija Hautsalo sanoo Keskisuomalainen 21.12.2019. Päivitetty 14.1.2020. Viitattu 6.12.2022 on Suomessa ooppera, joka toimii alueellisesti. Alueoopperoiden avustukset jakaa Säveltaidetoimikunta.Säveltaidetoimikunta jakaa nyt alueoopperoiden kaikki avustukset Porstuakirjastot. Viitattu 6.12.2022 Alueoopperatoiminnalla on Suomessa pitkät perinteet.Almila, Atso: Oopperalaistako selvyys rahanjakoon? Helsingin Sanomat 21.4.1996 Suomen Oopperaliittoon kuuluu kymmenen alueoopperaa.Seitsemän alueoopperaa tarjoaa syksyksi ensi-illan Helsingin Sanomat 4.9.1998 Alueoopperoiden toiminnan tarkoituksena on oopperan ja musiikkiteatterin tunnetuksi tekeminen alueellaan,. Se tarjoaa työtilaisuuksia maaseudun laulajille ja muille musiikkialan toimijoille sekä oopperaesityksiä sellaiselle yleisölle, joka ei seuraisi oopperaa ilman paikallista alueoopperaa.Perustietoa Joensuun oopperayhdistys. Viitattu 6.12.2022 == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Oesch, Pekka: Alueoopperoiden toiminta ja talous 1979-1988. Taiteen keskustoimikunta 1991, ISBN 951-47-5494-8 * Kivekäs, Kyllikki: Alueoopperat ja yleisöt. Taiteen keskustoimikunta 1991, ISBN 951-47-4055-6 Luokka:Ooppera
Tervakosken koulu

Tervakosken koulu on Janakkalan Tervakosken taajamassa sijaitseva peruskoulu, joka sisältää luokat 1–6. Tervakosken yhteiskoulu, Vähikkälän ja Varatien koulut ovat hallinnollisesti osa Tervakosken koulua. Koulussa työskentelee 24 opettajaa ja noin 300 oppilasta. Koulun rehtori on Heli Raassina. Tervakoskelle on rakenteilla uusi koulukeskus. Ensin koulukeskukseen rakennetaan luokat 7–9, sitten luokat 1–6. Koulukeskuksen on tarkoitus olla valmis lukuvuoden 2025–2026 alussa. == Lähteet == Luokka:Janakkalan peruskoulut Luokka:Janakkalan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tervakoski
Alina Renfors

Alina Renfors (13. syyskuuta 1855 Rauma – 4. joulukuuta 1937 Tampere) oli suomalainen koulunjohtaja ja Viipurin suomalaisen jatko-opiston perustaja.Alina Renfors kuollut, Helsingin Sanomat, 06.12.1937, nro 330, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotAlina Renfors kuollut, Karjala, 06.12.1937, nro 330, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Alina Renforsin vanhemmat olivat pastori Karl Gustaf Renfors (1827–1906) ja Olivia Adolfina Bergroth (k. 1884). Hän kävi Kuopion ruotsalaisen tyttökoulun 1872 ja sai päästötodistuksen Jyväskylän seminaarista 1877.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Gustaf Renfors. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 6.12.2022. Renfors oli kansakoulunopettajana Asikkalassa 1877–1879 ja Käkisalmessa 1879–1881. Hän toimi sitten Viipurin yksityisen suomalaisen tyttökoulun opettajana vuodesta 1881 alkaen ja kun koulu siirtyi valtion haltuun Renfors oli koulun johtajana 1887–1915. Hän siirtyi eläkkeelle johtajan virasta 1915 mutta oli vielä parin vuoden ajan koulussa tuntiopettajana. Vuonna 1889 Renfors perusti yliopistoon johtavan Viipurin suomalaisen jatko-opiston, joka koulutti aluksi myös opettajia. Hän johti tätä opistoa vuoteen 1917 saakka. Opisto luovutettiin 1915 Viipurin Nais-Opisto Oy:lle ja valtiolle se siirtyi 1925 jolloin se liitettiin yläluokiksi Viipurin tyttölyseoon. Viimeiset vuotensa Renfors asui Tampereella. Hän kuoli Finlaysonin sairaalassa joulukuun alussa 1937. Alina Renforsin veljiä olivat Amerikassa kuollut pastori Karl Axel Adhemar Koski, ent. Renfors (1854–1907) ja Vapaakirkon saarnaaja ja toimittaja Emil Eskil Valfrid Renfors (1865–1953).Pappisluettelo - Suomen vapaakirkko: Helsinki == Lähteet == Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Kasvispihvi

Kasvispihvi on pihvi, joka koostuu pääosin kasviperäisistä raaka-aineista. Ruokalaji paistetaan tavallisesti uunissa tai pannulla. Kasvisruokia alettiin suosia Suomessa 1980-luvulla. Kasvispihvit kuuluivat tuolloin suosittuihin kasvisruokiin, vaikka ravintoloiden ruokalistoille ne tulivat hitaasti.Piia Ekola: Ravintolaruokakulttuurin muutokset Suomessa 1980-luvulta nykypäivään, s 19-20. Opinnäyte, Haaga-Helia 2015. Viitattu 8.12.2022. Alkuun kasvispihvien pääraaka-aineena oli usein juurekset. Lihaa imitoivat kasvispihvit ovat yleistyneet 2010-luvun lopulta alkaen ja saatavissa on useita valmiina myytäviä vaihtoehtoja. Uudentyyppisissä, prosessoidummissa kasvispihveissä raaka-aineena voi olla herne- tai muu kasvisproteiini ja niitä käytetään usein hampurilaispihveinä.Kotimainen ja edullinen vaihtoehto ryntäsi kasvisburgerpihvien markkinoille. City-lehti 26.9.2019 14:41. Viitattu 8.12.2022. Kaikki kasvispihvit eivät kuitenkaan ole vegaanisia, vaan mukana saattaa olla kananmunaa tai juustoa sitomassa raaka-aineita.4760 Saarioinen: Kasvispihvi 55 g kypsä pakaste 4,3 kg Viitattu 8.12.2022.Teemu Leminen, Katja Bäcksbacka: Kaikki osaavat tehdä kasvispihvejä, mutta näillä 10 kikalla saat niistä selvästi parempia. Helsingin Sanomat 25.9.2019 9:46. Viitattu 8.12.2022. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *https://yle.fi/a/74-20007526 "Tutkimus: Kasvisruokavalio on tavallisen kuluttajan tehokkain keino pienentää hiilijalanjälkeä" Luokka:Pihvit
Lapsisakko

Lapsisakko on mitta äitien tilanteiden kehityksestä työmarkkinoilla isiin verrattuna lapsen syntymän jälkeen. Vaikutukset näkyvät esimerkiksi palkassa ja työllisyydessä. == Lapsisakko Suomessa == Viiden vuoden aikaikkunassa lapsisakko on Suomessa naisille 25 %. Tämä on samaa luokkaa kuin vastaavassa tilanteessa Ruotsissa, jossa lapsisakko naisille on tällöin 26 %, ja Tanskassa, jossa lapsisakko naisille on tällöin 21 %. == Lähteet == Luokka:Työttömyys Luokka:Palkka Luokka:Sukupuolten tasa-arvo Luokka:Äitiys
Rouhialan siunauskappeli ja hautausmaa

Rouhialan siunauskappeli ja hautausmaa on Mikkelin tuomiokirkkoseurakunnan kappeli ja hautausmaa. Kappeli on rakennettu vuonna 1954, ja kappelin on suunnitellut arkkitehti Martti Riihelä. Sinne mahtuu noin 70 henkilöä. Hautausmaan pinta-ala on 4,8 ha, joka on kokonaisuudessaan hautakäytössä. Vuonna 1981 kappelia saneerattiin ja sen yhteyteen rakennettiin lisäsiipeen vainajien säilytystila ja omaisten huone. Kappeliin on vuonna 2005 rakennettu kirkkourut. Alue on kulttuurihistoriallisesti merkittävä kohde, jolla on rakennushistoriallisia ja maisemallisia arvoja. == Muistomerkit ja muistohaudat == Hautausmaalla sijaitsee Vakaumuksensa puolesta kaatuneiden muistomerkki (1955) sekä Suomen vapaussodan invalidien veljeshauta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mikkelin seurakunnat * Mikkelin hautausmaat Luokka:Mikkelin kirkkorakennukset Luokka:Suomen hautausmaat
Toyota-sota

Toyota-sota (arabiaksi حرب تويوتا Ḥarb Tūyūtā, ranskaksi Guerre des Toyota) oli vuonna 1987 Pohjois-Tšadissa sodittu Tšadin–Libyan konfliktin viimeinen osa. Sodan nimitys johtuu tšadilaisten sotilaiden käyttämistä Toyota- merkkisistä ajoneuvoista, kuten Toyota Land Cruiserista ja Toyota Hiluxista. Taistelut päättyivät Libyan häviöön. == Taustaa == Libya oli jo vuodesta 1978 hallinnut tšadilaisten kapinallisten kanssa Tšadn pohjoisosaa. Libyalaisten tarkoitus oli liittää itseensä niin sanottu Aouzoun kaistale. Maan eteläosaa taas hallitsi länsimaiden tukema hallitus. == Taistelu == Vuonna 1986 tšadilaiset kapinallisjoukot olivat taistelemassa libyalaisia joukkoja vastaan. Hissène Habrén johtamat hallituksen joukot liittyivät taistelemaan kapinallisten rinnalle saman vuoden joulukuussa. Vuoden 1987 alussa Tšadin puolella taistelleet joukot saivat tuhottua Libyan puolustuksen Fadassa. Kolmen kuukauden kuluessa Habré oli onnistunut valtaamaan Pohjois-Tšadin lähes kokonaan. Seuraavina kuukausina Libyan joukot kärsivät yhä lisää raskaita tappioita. Konflikti päättyi osa puolien solmimaan aselepoon. Tämänkin jälkeen kysymys Aouzoun kaistaleesta jäi auki vuoteen 1994 saakka, jolloin sen sovittiin kuuluvan Tšadille. == Lähteet == Luokka:Libyan historia Luokka:Tšadin historia
Piikkikotilot

Piikkikotilot (Muricidae) on kapeakielikotiloihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan meri- ja murtovesistä. == Taksonomia ja anatomia == Piikkikotilot jaetaan 12 alaheimoon ja 195 sukuun. Suvuista yksi on tarkemmin alaheimoihin luokittelematon. Heimon lajimääräksi on arvioitu noin 1 600. Heimon lajit kasvavat suurimmillaan noin 30 cm pitkiksi. Piikkikotiloiden kuoret ovat hyvin monimuotoisia. Ne voivat olla pitkänomaisia ja suippenevia tai pyöreämpiä ja pulleampia. Kuoressa on usein ulokkeita, kuten harjanteita, piikkejä tai liuskoja, mutta se voi myös olla sileä. Kuoressa on sulkulevy ja sifonikanava on vaihtelevasti lyhyt tai pitkä. Piikkikotiloiden jalka on pitkä ja sifoni on pitkähkö. ==Levinneisyys ja elintavat== Piikkikotiloita tavataan maailmanlaajuisesti erityisesti subtrooppisilta ja trooppisilta alueilta, mutta myös lauhkeista vesistä. Ne ovat matalien vesien kivikoiden ja riuttojen lajeja. Heimon lajien ravintoa ovat madot, merirokot ja nilviäiset. == Lähteet == Luokka:Kapeakielikotilot
Suhteita

Suhteita (Les Eygletière) on Henri Troyat’n romaaniin perustuva ranskalainen television minisarja vuodelta 1978. Kuusiosainen sarja kertoo promiskuöösin pariisilaisliikemiehen Philippe Eygletièren (Paul Guers) varakkaasta perheestä ja heidän romanttisista suhteistaan. Perheeseen kuuluvat hänen toinen vaimonsa, italialaissyntyinen Carole (Antonella Lualdi), äitipuolensa vokottelema esikoispoika Jean-Marc (Hervé Sainpierre), tytär Françoise (Didou Kapour), tämän aknekasvoinen sulhanen Daniel, tyttöä liehittelevä venäjänopettaja (Lucien Melki) ja täti Madou (Blanchette Brunoy), sisarusten entinen lastenhoitaja. Mainos-TV esitti sarjan Suomessa alkuvuodesta 1980. Helsingin Sanomien Jukka Kajava oli kehuvinaan sarjan ensijaksoa ilmeisen ironiseen sävyyn ja lupasi katsoa sitä lisää tarkistaakseen, voiko historiallisista elämäkertaromaaneistaan tunnettu Henri Troyat todellakin olla näin kammottava roskakirjailija. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset televisiosarjat Luokka:1970-luvun televisiosarjat Luokka:Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
Haukilampi (Äänekoski)

Haukilampi on Keski-Suomessa Äänekoskella Mäkikylän ja Multamäen lähellä sijaitseva järvi. == Maantietoa == Haukilampi on 600 metriä pitkä, 350 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 15,8 hehtaaria. Se sijaitsee Tunturikankaan pohjoisreunassa Haukimäen viereisessä notkossa. Siteä ympäröi kaksi muutakin mäkeä, joiden korkeudet ovat 205–215 metriä mpy. eli noin 35 metriä vedenpinnan yläpuolella. Lammen pohjoispuolella avautuu Isoneva, josta itäpuoli on luonnonsuojelualuetta ja länsipuoli turvetuotantoaluetta. Lammella ei ole saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuudeksi on määritetty 0,97 miljoonaa kuutiometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 6,1 metriä. Lammen keskellä sijaitsevassa ainoassa syvänteessä on 19,6 metriä syvää. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsä- ja suomaata. Lammen itärannassa on kolme vapaa-ajan asuntoa. Lammelle johtaa tiet sekä länsi- että itäpuolelle. == Vesistösuhteet == Haukilampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Lanneveden valuma-alueella (14.65), jonka Lanneveden alueeseen (14.651) lampi kuuluu. Se kuuluu Lanneveteen laskevan Kivipuron valuma-alueeseen. Kivipuro alkaa Lehmälammilta, jonne Haukilammen ojat on johdettu. Haukilammesta noin 400 metriä koilliseen sijaitsee Pienilampi. Haukilammen vedenpinnan korkeus on 179,5 metriä mpy. == Lähteet == Luokka:Lanneveden valuma-alue Luokka:Äänekosken järvet
Carl Petersen

Carl Petersen (1. toukokuuta 1894 Gundsølille – 21. toukokuuta 1984) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1935–1966 ja toimi Tanskan liikenneministerinä 1945, 1947–1950 ja 1953–1955 sekä sisäministerinä 1955–1957. Hän oli myös lyhyen aikaa maatalousministeri vuonna 1950. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Carl Petersen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan sisäministerit Luokka:Tanskan liikenneministerit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Sofyan Amrabat

Sofyan Amrabat (s. 21. elokuuta 1996 Huizen, Alankomaat) on marokkolainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edusti kaudella 2023–2024 Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia lainasopimuksella italialaisesta Fiorentinasta. Hän on pelannut Marokon maajoukkueessa vuodesta 2017. == Seurajoukkueura == Amrabat aloitti jalkapallon pelaamisen synnyinmaassaan Alankomaissa. Hän siirtyi FC Utrechtin junioreihin vuonna 2007 ja pelasi edustusjoukkueessa ensimmäiset pääsarjaottelunsa kaudella 2014–2015. Amrabat siirtyi kesällä 2017 Utrechtistä Feyenoord Rotterdamiin 4 miljoonan euron siirtosummalla ja voitti seurassa KNVB-cupin sekä kaksi Alankomaiden supercupia. Hän debytoi Mestarien liigassa 13. syyskuuta 2017 Manchester Cityä vastaan ja pelasi kaudella 2017–2018 kaikki Feyenoordin kuusi Mestarien liigan ottelua avauskokoonpanossa. Ensimmäisen maalinsa Mestarien liigassa hän teki 26. syyskuuta 2017 Napolia vastaan. Amrabat siirtyi 24. elokuuta 2018 nelivuotisella sopimuksella Club Bruggeen. Belgialaisseura maksoi hänestä 2,5 miljoonan euron siirtokorvauksen. Hän pelasi kaudella 2018–2019 Bruggessa 24 pääsarjaottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän pelasi kaudella myös kaksi ottelua sekä Mestarien liigassa että Eurooppa-liigassa. Elokuussa 2019 Amrabat siirtyi Italiaan, aluksi lainasopimuksella Hellas Veronaan ja sittemmin Fiorentinaan. Hän on pelannut Serie A:ssa 117 ottelua, joista 93 ottelua avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kaksi maalia. Kaudella 2022–2023 Amrabat pelasi 13 ottelua Konferenssiliigassa Fiorentinan hävitessä loppuottelun West Ham Unitedille. Syyskuussa 2023 Amrabat siirtyi Manchester Unitediin vuoden mittaisella lainasopimuksella, johon sisältyy myös 25 miljoonan euron osto-optio. Hän debytoi Manchester Unitedissa 23. syyskuuta 2023 valioliigaottelussa Burnleyä vastaan. Hän pelasi kauden aikana 21 ottelua Valioliigassa ja viisi ottelua Mestarien liigassa. Hän oli avauskokoonpanossa Unitedin voittaessa FA Cupin loppuottelussa Manchester Cityn. == Maajoukkueura == Amrabat pelasi Alankomaiden alle 15-vuotiaiden maajoukkueessa mutta siirtyi sitten edustamaan Marokon nuorisomaajoukkueita. Hän pelasi kolme ottelua alle 17-vuotiaiden MM- kilpailuissa 2013. Hän pelasi Marokon A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2017 ystävyysottelussa Tunisiaa vastaan. MM-kilpailujen 2018 alkulohko-ottelussa Irania vastaan hän tuli vaihdosta kentälle veljensä Nordin Amrabatin tilalle. MM-kilpailuissa 2022 Marokko selviytyi kaikkien aikojen ensimmäisenä afrikkalaismaana MM-kilpailujen välieriin ja Amrabat pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa seitsemässä ottelussa. Hän pelasi viisi ottelua Afrikan-mestaruuskilpailuissa tammikuussa 2022 ja neljä ottelua AM- kilpailuissa tammikuussa 2024. Hän on toukokuuhun 2024 mennessä pelannut 56 A-maaottelua, joissa hän on ollut 45 kertaa avauskokoonpanossa. == Lähteet == Luokka:Marokkolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomuhaprakkaat

Suomuhaprakkaat (Cystoagaricus) on Psathyrellaceae-heimoon kuuluva sienisuku. == Kuvaus == Suomuhaprakkaat ovat usein puulla kasvavia sieniä, joiden lakin pinta on säikeinen tai suomuinen. Jalka on kuituinen ja siinä on usein suojusjäänteitä. Malto on valkeaa mutta saattaa mustua. Itiöt eivät yleensä ole ellipsoideja vaan jollain tapaa kulmikkaita, esimerkiksi kolmiomaisia. == Levinneisyys == Suomuhaprakkaita tavataan ainakin Euroopassa, Aasiassa, Australiassa sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Suomessa suomuhaprakkaiden suku on harvinainen.Kytövuori, Ilkka et al.: Helttasienten ja tattien ekologiataulukko. Teoksessa Sitä on havaittu ainakin syyskuussa 1980 Ahvenanmaan Jomalasta. Näytteen lajiksi on määritetty ”Cystoagaricus silvestris”, mutta DNA-analyysin perusteella oikea lajimääritys näyttäisi olevan Cystoagaricus hirtosquamulosus. Cystoagaricus silvestris on useasta eri lajista käytetty nimitys, jota ei enää suositella käytettäväksi. == Taksonomia == Rolf Singer kuvasi Cystoagaricus-suvun vuonna 1947. Tyyppilaji on Cystoagaricus strobilomyces, joka oli aiemmin luokiteltu Nolanea-sukuun. 2010-luvulla Cystoagaricus-sukuun luokiteltiin neljä lajia, kunnes vuonna 2015 siihen siirrettiin haprakkaista (Psathyrella) neljä lajia lisää. Myöhemmin lajimäärä on edelleen kasvanut, ja vuonna 2022 suvusta tunnettiin 11 lajia: * Cystoagaricus hirtosquamulosus * Cystoagaricus jujuyensis * Cystoagaricus lepidotoides * Cystoagaricus olivaceogriseus * Cystoagaricus populinus * Cystoagaricus propinquus * Cystoagaricus sachaensis * Cystoagaricus squarrosiceps * Cystoagaricus strobilomyces * Cystoagaricus subamarus * Cystoagaricus weberi == Lähteet == Luokka:Psathyrellaceae
Timothy Laurence

Timothy James Hamilton Laurence (s. 1. maaliskuuta 1955 Lontoo) on eläkkeellä oleva brittiläinen merivoimien upseeri, sotilasarvoltaan vara-amiraali. Hän on kuningas Charles III:n sisaren, prinsessa Annen aviopuoliso. Laurence työskenteli prinsessa Annen äidin, kuningatar Elisabet II:n tallimestarina vuosina 1986–1989. Anne oli vielä silloin naimisissa ensimmäisen aviomiehensä, kapteeni Mark Phillipsin kanssa. He erosivat virallisesti huhtikuussa 1992. Laurence ja prinsessa Anne avioituivat Skotlannissa lähellä Balmoralin linnaa 12. joulukuuta 1992. Häitä ei järjestetty Englannissa, koska Englannin kirkko ei suostunut vihkimään sellaisia henkilöitä, joiden entinen aviopuoliso oli yhä elossa. Skotlannissa tällaista rajoitusta ei ollut. Laurence jäi kuninkaallisesta laivastosta eläkkeelle elokuussa 2010. Hän on sen jälkeen tehnyt hyväntekeväisyys- ja edustustyötä vaimonsa rinnalla. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset amiraalit Luokka:Kuuluisien henkilöiden puolisot Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mount Westmore

Mount Westmore on yhdysvaltainen rap-superyhtye, johon kuuluvat kalifornialaisperäiset artistit Snoop Dogg, E-40, Too Short ja Ice Cube. Loppuvuodesta 2020 perustettu yhtye julkaisi debyyttialbuminsa Snoop, Cube, 40, $hort 9. joulukuuta 2022. Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -yhtyeet
Juan Bosch

Juan Bosch Gaviño (30. kesäkuuta 1909 Concepción de La Vega, Dominikaaninen tasavalta – 1. marraskuuta 2001 Santo Domingo, Dominikaaninen tasavalta) oli dominikaanilainen kirjailija ja vasemmistopoliitikko. Hän nousi Dominikaanisen tasavallan presidentiksi helmikuussa 1963, mutta syrjäytettiin vallankaappauksessa saman vuoden syyskuussa. ==Poliittinen ura== Bosch tunnettiin Rafael Trujillon aikana diktatuurin arvostelijana ja hän joutui maanpakoon 1937. Pari vuotta myöhemmin hän perusti Partido Revolucionario Dominicano -puolueen. Trujillon diktatuurin kaaduttua Bosch voitti Dominikaanisen tasavallan presidentinvaalit joulukuussa 1962. Hänen onnistui saada kannatusta sekä köyhiltä talonpojilta että keskiluokalta ja älymystöltä. Boschin laatima uusi perustuslaki vei valtaa suurmaanomistajilta, kirkolta, elinkeinoelämältä ja armeijalta. Tämä johti siihen, että armeija kaappasi vallan syyskuussa 1963 ja Bosch joutui uudelleen maanpakoon. Hän pääsi palaamaan kaksi vuotta myöhemmin, ja hänet suostuteltiin osallistumaan vaaleihin. Hän ei kuitenkaan turvallisuutensa takia uskaltanut kampanjoida tosissaan. Bosch erosi PRD-puolueesta 1970-luvulla ja perusti uuden Partido de la Libración Dominicana -puolueen. Hän osallistui puolueensa ehdokkaana useisiin presidentinvaaleihin vuoteen 1994 saakka, mutta ei koskaan tullut valituksi. ==Perintö== Boschin presidentinkausi jäi lyhyeksi, mutta hänellä katsotaan olleen tärkeä osa maansa demokratian kehityksessä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Dominikaanisen tasavallan presidentit Luokka:Dominikaanilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Pienilampi

Pienilampi voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Pienilampi, lampi Hirvensalmella * Pienilampi, lampi Kangasniemellä * Pienilampi, lampi Keuruulla Pyörkkilänperän lähellä * Pienilampi, lampi Kuhmossa * Pienilampi, lampi Kuopion Airakselassa * Pienilampi, lampi Mäntyharjulla * Pienilampi, lampi Pihtiputaalla * Pienilampi, lampi Äänekoskella Kevätlahden lähellä * Pienilampi, lampi Äänekoskella Mäkikylän lähellä.
Keravan Puusepäntehdas

Keravan Puuseppätehdas Oy − Kervo Snickerifabriks Ab oli suomalainen Keravalla toiminut, vuonna 1908 perustettu huonekaluvalmistaja. Yrityksen puusepäntehdas sijaitsi nykyisen Keravan kaupungintalon paikalla. Yritys oli Stockmannin tytäryhtiö 1919–1985 ja se toimi Keravalla vuoteen 1987 saakka.Nykyaikaisia huonekaluja : Stockmannin piirustuskonttorin muotoilua – Keravan puusepäntehtaan työtäKeravan historiaa Stockmannin historiaaTuoleja kuin sieniä sateella Kuuden Porvoosta tulleen puusepän perustama yritys tuli alkuaan tunnetuksi apteekkikalusteiden valmistajana. Yritys aloitti yhteistyön Stockmannin tavaratalon kanssa ja vuonna 1919 Stockmannista tuli yhtiön pääosakas. Stockmannin tavaratalon tiloissa Helsingissä toimi tehtaan huonekalujen muotoilusta vastannut piirustuskonttori, jota johti aluksi huonekaluarkkitehti ja myöhempi Suomen Messujen toimitusjohtaja Harry Röneholm ja hänen jälkeensä 1920-luvulla Werner West. 1950-luvulla huonekaluja suunniteltiin huonekaluosaston päällikön ja sisustusosastojen taiteellisen johtajan Olof Ottelinin johdolla. Keravan Puusepäntehdas tuli erityisesti tunnetuksi uusasiallisista tummiksi petsatuista puuhuonekaluistaan. Yritys valmisti huonekaluja sekä yksityiskoteihin että julkisiin tiloihin. == Kirjallisuutta == * Nykyaikaisia huonekaluja : Stockmannin piirustuskonttorin muotoilua - Keravan Puusepäntehtaan työtä; toimitus Leena karttunen, Heli Tiensuu ; kirjoittaja Leena Karttunen. Keravan museo, Kerava 2014 ISBN 9789518161014 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Keravan Puuseppätehdas Oy - Kervo Kervo Snickerifabriks Ab:n tehdasrakennukset Puusepäntien (Aleksis Kiven tien, nyk. Paasikivenkatu) suunnasta vuonna 1927. Keravan museopalvelut (Finna) * Kansalliskirjasto : Keravan Puuseppätehdas Oy:n digitoituja pienpainatteita Luokka:Keravan historia Luokka:Suomen teollisuushistoria Luokka:Entiset suomalaiset huonekaluvalmistajat
John Bowring

John Bowring (17. lokakuuta 1792 Exeter, Englanti – 23. marraskuuta 1872 Claremont, Devonshire, Englanti) oli englantilainen liberaalipoliitikko, kielitieteilijä ja taloustieteilijä. Bowring vaikutti desimaalimuotoisen valuuttajärjestelmän ja floriinin käyttöönottoon. Diplomaattina hän vaikutti merkittävästi Siamin (nykyisen Thaimaan) avautumiseen länsimaille. ==Elämä ja ura== Bowring syntyi vanhaan puritaaniperheeseen. Hän pääsi varhain Jeremy Benthamin vaikutuksen alaiseksi ja opiskeli ahkerasti kirjallisuutta ja vieraita kieliä, erityisesti Itä-Euroopan kieliä. Kielitieteilijänä hän lukeutui Giuseppe Mezzofantin ja Hans Conon von der Gabelentzin kanssa aikansa suurimpiin. Hänen vieraskielisen kirjallisuuden tutkimuksensa ensimmäiset tulokset ilmestyivät teoksessa Specimens of the Russian Poets (1821–1823). Näitä seurasivat Batavian Anthology (1824), Ancient Poetry and Romances of Spain (1824), Specimens of the Polish Poets, Servian Popular Poetry, molemmat vuonna 1827, sekä Poetry of the Magyars (1830). Benthamin perustaman radikaalin Westminster Review -lehden päätoimittajaksi hänet nimitettiin vuonna 1825. Hän saavutti arvostusta vapaakauppaa puolustaneena taloustieteilijänä ja parlamentaarisena uudistajana. Hän vetosi myös katolisten emansipaation ja kansanopetuksen puolesta. Vuonna 1828 hän vieraili Hollannissa, jossa Groningenin yliopisto myönsi hänelle oikeustieteen tohtorin arvon. Seuraavana vuonna hän oli Tanskassa valmistelemassa skandinaavisen runokokoelman julkaisemista. Bowring, joka oli ollut Benthamin luotettu ystävä, nimitettiin tämän testamentin toimeenpanijaksi, ja hänelle annettiin tehtäväksi valmistella hänen teostensa koottu painos. Tämä ilmestyi vuonna 1843 11. niteessä. Bowring oli päässyt parlamenttiin vuonna 1835 Kilmarnockin edustajana, ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin Ranskaan lähetetyn toimikunnan johtajaksi tutkimaan maiden välisen kaupan tilaa. Hän teki samankaltaisia tutkimuksia Sveitsissä, Italiassa, Syyriassa ja eräissä Saksan osavaltioissa. Näiden matkojen tulokset julkaistiin alahuoneelle esitetyissä raporteissa. Hän istui seuraavaksi parlamentissa vuosina 1841–1849 Boltonin edustajana. Vuonna 1849 hänet nimitettiin Ison-Britannian konsuliksi Kantoniin ja Kiinan kaupan ylitarkastajaksi, ja hän hoiti tätä tehtävää neljä vuotta. Palattuaan hän kunnostautui kymmenjärjestelmän puolestapuhujana ja julkaisi teoksen The Decimal System in Numbers, Coins and Accounts (1854). Hänet lyötiin ritariksi vuonna 1854, ja samana vuonna hänet lähetettiin jälleen Hongkongiin kuvernööriksi. Vuonna 1855 hän vieraili Siamissa, jossa hän neuvotteli kuninkaan kanssa kauppasopimuksen (Bowringin sopimus), joka aloitti maan avautumiseen länsimaille. Vuonna 1861 hänet lähetettiin komissaariksi vastaperustettuun Italian kuningaskuntaan raportoimaan Britannian kauppasuhteista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:brittiläiset kielitieteilijät Luokka:brittiläiset taloustieteilijät Luokka:brittiläiset poliitikot Luokka:brittiläiset diplomaatit Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet Luokka:Vuonna 1792 syntyneet Luokka:Vuonna 1872 kuolleet
Tidningen Ångermanland

Tidningen Ångermanland on ruotsalainen paikallislehti. Se perustettiin vuonna 2000, kun sollefteålainen Nya Norrland ja härnösandilainen Västernorrlands Allehanda yhdistyivät. Lehti ilmestyy paperisena kuudesti viikossa ja kuuluu Bonnier-konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Bonnier Luokka:Härnösandin kunta
Rastikangas

Rastikangas on yritysalue Rastilan lähistöllä Janakkalassa. Se muodostaa yhdessä Hämeenlinnan Moreenin yritysalueen kanssa suuremman yrityskeskittymän, MOREn, ja alueelle on suunniteltu uutta eritasoliittymää läheiselle valtatielle 3. Rastikankaalla sijaitsee mm. Lidl Suomen keskusvarasto. == Lähteet == * Uuden yritysalueen suunnitelma (PDF) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * MOREn kotisivut * Janakkalan kunnan sivut Luokka:Janakkala
Savotta (konserni)

pienoiskuva|Savotta-reppu. Savotta on suomalainen perheyritys, joka valmistaa retkeily- ja maastotoimintaan soveltuvia varusteita kuten telttoja, reppuja ja rinkkoja. Savotta perustettiin 1955. Vuonna 2022 Savotalla oli noin 140 työntekijää. Suomen puolustusvoimat on käyttänyt Savotan välineitä 1960-luvulta asti. Savotta on valmistanut puolustusvoimille esimerkiksi taisteluliivejä, reppuja ja telttoja. == Konsernirakenne == * Finn-Savotta Oy, konsernin emoyhtiö. ** Finn-Savotta Systems Oy, Finn-Savotta Oy:n tytäryhtiö, joka vastaa teknologian ja tuotannon kehittämisestä. ** Savotta oÜ, Finn- Savotta Oy:n tytäryhtiö, joka vastaa konsernin Tartton tuotantolaitoksesta Virossa. ** Savotta Kiinteistöt Oy, Finn-Savotta Oy:n tytäryhtiö. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Verkkosivusto Luokka:Retkeilyvälineet Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Retkeily Suomessa
Greta Grönlund

Greta Grönlund (8. joulukuuta 1887 Reposaari – 1. lokakuuta 1974 Turku)Kuolinilmoitus, ent. Johtajatar Greta Grönlund, Uusi Suomi, 1974, No 278, sivu 5, julkaistu 15.10.1974 oli suomalainen pukuompelun opettaja, Ammattienedistämislaitoksen osastonjohtaja ja oppikirjojen tekijä.Päivästä päivään, Helsingin Sanomat, 08.12.1937, nro 331, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolleita, Ammattienedistämislaitoksen ent. osastonjohtaja Greta Grönlund, Uusi Suomi, 1974, No 278, sivu 4, julkaistu 15.10.1974 Työskenneltyään naisten pukimoissa Suomessa ja ulkomailla sekä pidettyään omaa liikettään Grönlund suoritti Helsingin käsityökoulun opettajaosaston ja Tukholman leikkuuakatemian aloittaen sitten opettajan uransa. Grönlund oli pukuompelun opettajana Viipurin ammattikoulussa, sen jälkeen Helsingin käsityökoulussa ja käsityönopettajaseminaarissa ja sitten 8 vuoden ajan Tyttöjen valmistavassa ammattikoulussa. Vuonna 1928 hän aloitti pukualan opetuksen Ammattienedistämislaitoksen kesäkursseilla. Vuodesta 1930 lähtien eläkkeelle siirtymiseensä asti vuoteen 1951 hän toimi Ammattienedistämislaitoksessa naisten pukualan osastonjohtajana ja opettajana. Hän teki opintomatkoja ulkomaille, julkaisi oppikirjoja, ja kehitti oman leikkuujärjestelmän, jota käytettiin Suomen kouluissa ja työsaleissa. Greta Grönlund on haudattu Uudessakaupungissa Uudelle hautausmaalle. == Julkaisuja == * Naisten pukujen peruskaavat ja kuosittelun alkeet; tekijät Greta Grönlund, Paula Maisniemi. Ammattienedistämislaitoksen ammattikirjoja 30. Otava 1947, 2. uusittu painos 1948, 3. uusittu painos 1953 * Tyttöjen pukujen peruskaavat ja kuosittelun alkeet; tekijät Greta Grönlund, Paula Maisniemi. Ammattienedistämislaitoksen ammattikirjoja 33. Otava 1949 == Suomennoksia == * Ludwig H. Wlcek : Naisten pukujen ja takkien ammattipiirustuksia ; mukaillen suom. Greta Grönlund. Ammattienedistämislaitoksen ammattikirjoja n:o 14. Otava 1932 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Kufran konflikti 2008

Kufran konflikti oli aseellinen konflikti Libyan hallituksen sekä Libyan pelastamisen tuburintama -ryhmän välillä marraskuussa 2008. == Taustaa == Muammar Gaddafim noustua valtaan Libyassa vuonna 1969 hän pyrki arabisoida valtion kokonaisuudessaan. Hänen valtakaudellaan esimerkiksi maan pääkieleksi tuli arabia ja sen alkuperäiskansoilla ja heidän kielillään ei ollut mitään merkitystä. Erityisesti berbereitä ja tubuja vainottiin Gaddafin valtakaudella. Tällöin maassa oli esimerkkinä laki, jonka mukaan berberien piti antaa lapsilleen arabialaisnimet. == Konflikti == Konflikti sai alkunsa marraskuun alussa vuonna 2008. Tätä ennen Libyan hallitus oli ottanut etnisiltä tubuilta kansalaisuutensa pois. Tämän seurauksena kapinalliset sytyttivät paikallisen hallintorakennuksen tuleen. Vastauksena tähän hallitus lähetti sotilaita ja helikoptereita alueelle sen miehittämiseksi. Yhteenotot loppuivat molempien osapuolten sopimaan aselepoon marraskuun puolivälissä. Konflikti johti 11-30 ihmisen kuolemaan ja noin sata ihmistä loukkaantui. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 konfliktit Luokka:Libyan historia
OAC Finland

OAC Finland Oy tai OAC/Outdoor Action Finland on suomalainen ulkoiluvälineitä suunnitteleva ja valmistava yritys. Sen tuotteita ovat OAC Skates -retkiluistimet ja Skinbased-karvapohjasukset. Etenkin Skinbased- karvapohjasukset ja niiden innovatiivinen suunnittelu ovat keränneet suosiota. OAC Finland Oy on jaettu kahteen liiketoimintayksikköön, OAC Techiin ja OAC Sportiin. OAC Tech vastaa komposiittivalmistuksesta ja sen kehittämisestä. OAC Sport vastaa ulkoiluvälineiden suunnittelusta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Verkkosivusto Luokka:Suomalaiset urheiluvälinevalmistajat
Vähikkälän koulu

Vähikkälän koulu on koulu Janakkalan Vähikkälän kylässä. Koulussa on kaksi opettajaa ja 32 oppilasta. Koulu sijaitsee kylän keskellä olevassa keltaisessa hirsirakennuksessa. Koulun rehtori on Sisko Lievonen. Koulu on Janakkalan vanhin toiminnassa oleva koulu, ja aloitti 1879 Toivan kartanossa Toivan kouluna. Oppilasmääräennusteen mukaan koulu on syksyllä 2026 lakkautusuhan alla. Lakkautuspäätöstä ei kuitenkaan ole tehty. == Lähteet == Luokka:Janakkalan peruskoulut Luokka:Janakkalan rakennukset ja rakennelmat
Harvialan koulu

Harvialan koulu on luokat 1–6 käsittävä peruskoulu Janakkalan Harvialassa viiden kilometrin päässä Turengista. Koulussa opetetaan 130 oppilasta. Koulun rakennuksessa toimii myös päiväkoti. Koulun rehtori on Anu Lindstén. Koulu sijaitsee osoitteessa Sääjärventie 43. == Lähteet == Luokka:Janakkalan peruskoulut Luokka:Janakkalan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Vanaja
Leppäkosken koulu

Leppäkosken koulu on peruskoulu Janakkalan Leppäkoskella, johon kuuluu luokat 1–6. Oppilaita opetetaan yhdysluokissa 1–3 ja 4–6. Koulun rehtori on Jonne Rautio. Koulussa on oppilaita 47. Leppäkosken koululle on myönnetty Vihreä lippu -palkinto hyvästä ympäristökasvatuksesta. == Lähteet == Luokka:Janakkalan peruskoulut Luokka:Janakkalan rakennukset ja rakennelmat
Tarinmaan koulu

Tarinmaan koulu on Janakkalan kirkonkylällä , Tarinmaalla, sijaitseva luokat 1–6 käsittävä peruskoulu. Koulu perustettiin vuonna 1861 nimellä Hamppulan koulu. 1954 rakennettiin nykyinen koulurakennus ja nimi vaihdettiin nykyiseen. Koulu sijaitsee lähellä Janakkalan Pyhän Laurin kirkkoa. Koulussa on 49 oppilasta ja kolme opettajaa. Koulun rehtori on Annemari Joro. == Lähteet == Luokka:Janakkalan peruskoulut Luokka:Janakkalan rakennukset ja rakennelmat
Viralan koulu

Viralan koulu on Janakkalan Viralan kylässä sijaitseva luokat 1–6 käsittävä peruskoulu. Koulussa opetetaan 33 oppilasta kahdessa eri yhdysluokassa. Koulun johtaja on Annemari Joro. Koulu sijaitsee Viralan keskipisteessä, seitsemän kilometrin päässä Turengista. == Lähteet == Luokka:Janakkalan peruskoulut Luokka:Janakkalan rakennukset ja rakennelmat
Höyryveturit Valtionrautateillä

Höyryveturit Valtionrautateillä / The Steam Locomotives of the Finnish State Railways on vuonna 2017 julkaistu tietoteos, jonka tavoitteena on esitellä teknisin tiedoin ja kuvin kaikki Valtionrautateillä höyryveturiaikakaudella vuosina 1862-1975 käytössä olleet höyryveturityypit. Esittelyt kattavat myös lyhyen aikaa käytössä olleet veturityypit, kuten sotasaalisveturit. Kirjassa on 528 sivua, joskin tekijöiden mukaan aineistoa olisi riittänyt yli 700 sivuun. Kuvituksena on 55 väri- ja 465 mustavalkokuvaa. Osa kuvista on aiemmin julkaisemattomia. Kirjan julkaisun kustansi Suomen Rautatiehistoriallinen Seura. Teoksen sisältämien tietojen keräys ja varmistustyö rautatieharrastajien toimesta oli kestänyt vuosikymmeniä. Toimituskuntana ja avustajina olivat tunnetut rautatieharrastajat Eljas Pölhön ja Pekka Honkasen johdolla. Toimitustyöstä vastasivat Pekka Välimäki, Matti Bergström ja Sakari K Salo. Kirja on täydellisesti kaksikielinen. Englanninkielisestä käännöksestä vastasi Allan Scotson. Kustantajan esipuheen kirjoitti SRHS:n puheenjohtaja Henri Hovi. Höyryveturit Valtionrautateillä-kirjan ilmestymisvuoteen liittyi kaksi juhlavuotta: Suomen itsenäisyys täytti sata vuotta ja kustantajayhdistys SRHS täytti 50 vuotta. Näihin liittyen teos hyväksyttiin Suomi 100-projektin osaksi ja julkistus tapahtui sekä paikallaolleet ennakkotilaajat saivat kappaleensa SRHS:n 50-vuotisjuhlassa 30.8.2017. ==Arviot== Petri Sallinen arviossaan Resiina-lehdessä korostaa kirjan merkitystä Suomessa vähäiselle rautatietutkimuksen alalle ja kiittää SRHS:ää taloudellisen riskin ottamisesta kirjan julkaisemisesta seuran juhlavuotena. Myös kirjan tietosisällön selkeys ja silmää miellyttävyys saavat kiitosta. Kirjan tyypiksi Sallinen toteaa käsikirjatyyppisen perusteoksen aiheestaan. Hän pitää teosta kirjana, joka asettaa 2000-luvun rautatiehistoriallisille julkaisuille nollatason, joita parempia tulevien julkaisujen olisi syytä olla. Saksalaisessa Eisenbahn Magazinissä ollut arvostelu korostaa kirjan olevan komplett Suomen höyryveturitypologia ja toteaa yleisesti kirjasta: de. Noch nie wurde finnische Eisenbahngeschichte derart umfangreich behandelt (vapaasti käännettynä: Suomen rautatiehistoriaa ei ole koskaan käsitelty näin laajasti). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2017 kirjat Luokka:Höyryveturit
Myllykylän koulu

Myllykylän koulu on peruskoulu Tammelassa. Se on kolmiopettajainen koulu, joka sijaitsee neljän kilometrin päässä kunnan keskustasta. Koulussa opetetaan 28 oppilasta luokilla 1–6. Koulua johtaa Ilona Hackzell. Koulussa opetetaan kolmea yhdysluokkaa 1–2, 3–4 ja 5–6. Koulu sijaitsee osoitteessa Taskuahteentie 19. == Lähteet == Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Tammelan rakennukset ja rakennelmat
Parkahaprakkaat

Parkahaprakkaat (Typhrasa) on Psathyrellaceae-heimoon kuuluva sienisuku. Se sisältää aiemmin haprakkaisiin (Psathyrella) luokiteltuja lajeja, joilla on öljypisaroita kystideissä. == Kuvaus == Parkahaprakkailla on ruskea, kosteusmuuntuva lakki. Heltat ovat valkoteräiset ja sijaitsevat hyvin tiheässä. Itiöt ovat pienet tai keskikokoiset. Heltan kystidien sisällä on suuria öljypisaroita, mikä on ainutlaatuista Psathyrellaceae-heimossa. == Levinneisyys ja elinympäristö == Parkahaprakkaat on harvinainen suku, jota tavataan Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Suomessa tavataan puutteellisesti tunnettua parkahaprakasta (Typhrasa gossypina).Kytövuori, Ilkka et al.: Helttasienten ja tattien ekologiataulukko. Teoksessa Parkahaprakkaat voivat kasvaa puulla tai maassa. == Taksonomia == Parkahaprakkaat luokiteltiin aiemmin haprakkaisiin (Psathyrella). Typhrasa- suku kuvattiin vuonna 2015, kun oli selvää, että lajit eivät ole läheistä sukua varsinaisille haprakkaille. Aluksi sukuun luokiteltiin vain kaksi lajia, parkahaprakas (Typhrasa gossypina) ja Typhrasa nanispora, mutta vuonna 2021 kuvattiin kaksi uutta lajia. Typhrasa delineata -lajia pidetään toisinaan Typhrasa gossypina -lajin synonyyminä, mutta vuonna 2022 se luokiteltiin omaksi lajikseen. Näin ollen lajeja on viisi: * Typhrasa delineata * Parkahaprakas (Typhrasa gossypina) * Typhrasa nanispora * Typhrasa polycystis * Typhrasa rugocephala == Lähteet == Luokka:Psathyrellaceae
Rowland Hill

Rowland Hill (3. joulukuuta 1795 Kidderminster, Englanti – 27. elokuuta 1879 Lontoo) oli englantilainen opettaja ja hallintovirkamies. Hän oli modernin postilaitoksen ja postimerkin isä. ==Elämä ja ura== Matemaattisesti lahjakas Hill aloitti opettamisen 12-vuotiaana isänsä, T. W. Hillin koulussa Hilltopissa, lähellä Birminghamia, ja johti koulua, joka siirrettiin vuonna 1819 Hazelwoodiin, vuoteen 1833 asti. Hänen siellä toteuttamansa koulujärjestelmän pääpiirteet esiteltiin teoksessa Plans for the Government and Education of Boys in Large Numbers (1822). Hänen mukaansa poikien olisi saatava mahdollisimman paljon itsenäisyyttä ja opiskeltava mahdollisimman omatoimisesti. Hillin voimakkaan persoonallisuuden ansiosta menetelmä tuotti hyviä tuloksia, ja järjestelmää jäljiteltiin muissa maissa. Vuonna 1832 Hill laati Gibbon Wakefieldille Etelä-Australian asuttamista koskevan suunnitelman ja myöhemmin liittyi Etelä-Australian siirtokuntakomission sihteeriksi. Vuonna 1835 Hill esitti tilastollisen analyysin perustuvan postiuudistussuunnitelman, jonka hallitus hyväksyi jyrkästä vastustuksesta huolimatta vuonna 1839 ja joka johti yhtenäisen postimaksujärjestelmän (postimerkin) käyttöönottoon. Hillin vaikutusvaltainen teos Post Office Reform: Its Importance and Practicability, joka julkaistiin vuonna 1837, esitti nykyaikaisen postimaksujärjestelmän periaatteet, ennakkomaksun ja standardoidun hinnoittelun postimerkillä. Hill sai vuonna 1839 viran valtiovarainministeriöstä valvoakseen uudistustensa toteuttamista, mutta menetti sen vuonna 1841, kun liberaalihallitus erosi. Hallituksen vaihduttua vuonna 1846 hänet nimitettiin valtiollisen postimestarin sihteeriksi ja vuonna 1854 pääsihteeriksi. Hänet lyötiin ritariksi vuonna 1860. Hill on haudattu Westminster Abbeyyn. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Opettajat Luokka:Kasvatustieteilijät Luokka:Brittiläiset tieteilijät Luokka:Brittiläiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1795 syntyneet Luokka:Vuonna 1879 kuolleet
Silhouette International Schmied

Silhouette International Schmied AG on silmälaseja valmistama yhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Linzissä, Itävallassa. == Tuotteet == Silhouette International Schmied AG valmistaa hengettömiä silmälaseja, kokoreunaisia ​​silmälaseja ja aurinkolaseja sekä linssejä. Silhouette International Schmied AG valmistaa tällä hetkellä silmälaseja kolmella tuotemerkillä: Silhouette, NEUBAU EYEWEAR (nykyään itsenäinen yhtiö) ja evil eye. Vuonna 1999 julkaistiin Silhouette Titan Minimal Art -lasit, joiden innovatiivinen kevyt ja hengetön rakenne on kerännyt mainetta. Vuodesta 2000 lähtien Titan Minimal Art -lasit on sertifioitu ainoina laseina maailmassa avaruusmatkoille, ja niitä on käytetty yli 35 avaruustehtävässä tähän mennessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Verkkosivusto Luokka:Itävaltalaiset yritykset Luokka:Silmälasit Luokka:Teollisuusyritykset