EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Merete Morken Andersen

Merete Morken Andersen (s. 24. heinäkuuta 1965 Bergen) on norjalainen kirjailija. Hän on julkaissut muun muassa romaaneja, lastenkirjoja ja kirjallisuusaiheisia tietokirjoja. Vuosina 1993–1997 hän oli Vinduet- aikakauslehden päätoimittaja. Vuonna 2003 Andersen sai Amalie Skram -palkinnon. ==Bibliografia== ===Romaanit=== * Fra (1988) * Broren min løper (1991) * Dronningen etter badet (1996) * Hav av tid (2002) * Mandel (2005) ===Runoteokset=== * Fiendens musikk (1997) ===Lastenkirjat=== * Raske reven Rogers lille rotebok (2006) * Gode grisen Gautes lille gråtebok (2007) ===Asiaproosa=== * Ibsenhåndboka (1999) * Skriveboka (2008) * Blodet i årene. Amalie Skram og hennes tid. En biografisk collage (2018) * Å skape fortellinger. Den lille skriveboka (2022) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gibostad

Gibostad on taajama Senjan kunnassa Tromssan läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 312 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Senja
Matilda-ilmiö

Matilda-ilmiö eli Matilda-efekti () tarkoittaa taipumusta kiistää tai vähätellä naisten tieteellisiä saavutuksia ja antaa niistä kunnia miehille. Ilmiö on nimetty suffragetti Matilda Joslyn Gagen mukaan, ja käsitettä käytti ensimmäistä kertaa tieteenhistorioitsija Margaret W. Rossiter vuonna 1993. Ilmiöön liittyy läheisesti Matteus-vaikutus, jossa edut kasautuvat niille, joilla niitä jo on. == Historia == === Naiset tieteessä === Tiede on läpi historian ollut miesvaltaista. Merkittäviä eroja tieteenharjoittajien sukupuolten välillä esiintyy kaikkialla maailmassa erityisesti luonnontieteellisillä ja teknillisillä aloilla eli STEM-aloilla. Viime vuosina naisten määrä näillä aloilla on lisääntynyt, mutta he ovat miehiin verrattuna edelleen aliedustettuja. Maailmanlaajuisesti alle 30 prosenttia tutkijoista on naisia ja naisopiskelijoista vain 30 prosenttia valitsee korkeakoulussa STEM- alan. Erityisen vähän naisia opiskelee tieto- ja viestintätekniikan, luonnontieteiden, matematiikan ja tilastotieteiden sekä tekniikan, teollisuuden ja rakentamisen aloilla. Unescon mukaan naisia karkottavat tieteen parista muun muassa ennakkoluulot, sukupuolistereotypiat ja esikuvien puute. Vuonna 2016 Yhdistyneet kansakunnat julisti helmikuun 11. päivän kansainväliseksi naisten ja tyttöjen tiedepäiväksi, jolloin pyritään parantamaan naisten pääsyä ja osallistumista tieteeseen. === Käsitteen synty === Vuonna 1870 yhdysvaltalainen ihmisoikeusaktivisti ja sosiologi Matilda Joslyn Gage kirjoitti Woman as Inventor -pamfletin, jossa hän otti kantaa vallitsevaan ajatukseen siitä, että naisilla ei olisi kekseliäisyyttä tai tieteellistä osaamista. Pamfletissa Gage tyrmäsi väitteet vetoamalla perinteisiin, historiaan ja kokemuksiinsa naisista. Pamfletin lisäksi hän kirjoitti myös muita naisten syrjintää kritisoivia esseitä ja kirjoja. Noin sata vuotta myöhemmin historioitsija Margaret W. Rossiter sai Gagen pamfletin käsiinsä. Hän julkaisi vuonna 1993 esseen ”The Matilda Effect in Science”, joka käsitteli unohtuneita naistieteilijöitä. Esseessään Rossiter kirjoitti tiedeyhteisössä havaitsemastaan naisia syrjivästä ilmiöstä ja nimesi sen Matilda-ilmiöksi Gagen mukaan. == Esimerkkejä == * Jocelyn Bell Burnell, pulsarit löytänyt astrofyysikko * Marietta Blau, pionien löytämiseen käytetyn emulsiomenetelmän kehittänyt fyysikko * Rosemary Fowler, kaonien löytämiseen osallistunut fyysikko * Rosalind Franklin, DNA:n rakenteen selvittämiseen osallistunut kemisti * Katherine Johnson, Nasalle työskennellyt matemaatikko * Esther Lederberg, geneettistä rekombinaatiota ja bakteerien perimää tutkinut mikrobiologi * Lise Meitner, ydinfission keksimiseen osallistunut fyysikko == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Woman as Inventor, Matilda Joslyn Gagen pamfletti Luokka:Tiede ja yhteiskunta Luokka:Naiset ja yhteiskunta Luokka:Seksismi
Galil ACE

Galil ACE on Israel Weapon Industriesin valmistama sarja kiväärejä ja rynnäkkökiväärejä. Galil ACE suunniteltiin alkuperäisen Galil-rynnäkkökiväärin pohjalta. Aseesta valmistetaan useita eri malleja eri kaliipereilla. Galil ACE on otettu sotilaskäyttöön monessa maassa, esimerkiksi Chilessä, Vietnamissa ja Filippiineillä. Asetta myös valmistetaan Israelin lisäksi lisenssillä Kolumbiassa, Chilessä, Ukrainassa ja Vietnamissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rynnäkkökiväärit
Miliana

Miliana () on kaupunki ja piirikunnan keskus Aïn Deflan maakunnassa Algeriassa. Se sijaitsee Tell-Atlasvuorilla 35 kilometriä Aïn Deflasta itään. Milianan kunnassa oli arviolta 49 700 asukasta vuonna 2018. Milianan kunnan pinta-ala on 39 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Aïn Torkin, etelässä Khemis Milianan ja luoteessa Ben Allalin kuntiin. Kaupunki on rakennettu Zaccar Gherbi -vuoren etelärinteille. Sen eteläpuolella levittäytyy Chelifjoen laakso.. Kaupunki on perustettu roomalaisen Zucchabarin paikalle 900-luvulla. Se oli hedelmällisen maatalousalueen keskus, joka oli turkkilaisaikaan saakka ajoittain lähes itsenäinen. Abd al-Qadir miehitti Milianan vuonna 1834 ja ranskalaiset vuonna 1840. Seudulle asettuneet eurooppalaiset siirtolaiset viljelivät varsinkin viiniä. Milianan kautta kulkee maantie RN66. Kaupungissa toimii saniteettilaitteita valmistava yritys. Sen eteläpuolella sijaitseva Khemis Miliana on huomattava teollisuuskeskus. Paikallisia nähtävyyksiä ovat roomalais- ja turkkilaisajalta periytyvä kaupunginmuuri, kellotorniksi muutettu entisen moskeijan minareetti, maurilaistyylinen Abd al-Qadirin museo, vanha asepaja ja kasvitieteellinen museo. Vuonna 1774 rakennettu Sidi Ahmad ibn Yusufin moskeija ja mausoleumi on laajalti tunnettu pyhiinvaelluskohde. ==Lähteet== Luokka:Algerian kaupungit
Beren Saat

Beren Saat (s. 26. helmikuuta 1984) on turkkilainen näyttelijä. Saat on opiskellut liiketoimintaa ja hallintoa. Hän esiintyi vuonna 2004 television minisarjassa Aşkımızda Ölüm Var. Hänet valittiin Rexonan mainoskasvoksi vuonna 2011. Mainoksista saamansa tulot hän lahjoitti naisten turvakoteja ylläpitävälle järjestölle. Saat on ollut yksi Turkin suosituimmista televisiokasvoista. Monien turkkilaisten menestyssarjojen ja laajan instagram- näkysyyvden jälkeen hän on esiintynyt useissa Netflix-kanavan sarjoissa. Vuonna 2023 Saat oli naispääosassa Netflixin elokuvassa Last Call for Istanbul. == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eliot Sumner

Eliot Sumner (s. 30. heinäkuuta 1990) on englantilainen laulaja ja näyttelijä. Hän on muunsukupuolinen ja käyttää sukupuolineutraaleja pronomineja. Hänen isänsä on Sting. Sumner kirjoitti ensimmäisen laulunsa 13-vuotiaana ja oli mukana tekemässä bändiä ollessaan 14-vuotias. 18-vuotiaana hän allekirjoitti useamman levyn levysopimuksen Island Recordsin kanssa. Hänen debyyttialbuminsa The Constant julkaistiin vuonna 2010. Hän ei kuitenkaan pitänyt tekemäänsä musiikkia omanlaisenaan. Tutustuttuaan eri musiikkilajeihin hän aloitti uuden uran DJ:nä artistinimellä Vaal. DJ-uransa alussa Sumner piti todellisen identiteettinsä salassa. Hän on sittemmin julkaissut musiikkia myös omalla nimellään. Näyttelijänä Sumnerilla on ollut rooleja muun muassa elokuvissa Me Without You, Stardust ja The Gentlemen. Vuonna 2021 hänellä oli rooli James Bond elokuvassa No Time to Die. Vuonna 2024 hän esitti Freddie Milesiä Netflixin Ripley-sarjassa. Hän on seurustellut malli Frankie Herbertin kanssa, mutta pari erosi vuonna 2023. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Englantilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aviation (drinkki)

Aviation on ginipohjainen drinkki. Aviation lukeutuu International Bartenders Associationin viralliseen, 33 drinkkiä sisältävään "The Unforgettables" -drinkkikokoelmaan.https://archive.today/20170309093042/http://iba- world.com/iba-cocktails/ ==Historia== Aviation-drinkin loi Hugo Ensslin Walkick hotellissa New Yorkissa kirjoittaessaan kirjaa “Recipes for Mixed Drinks” (1916), yhtä viimeisiksi jääneistä ennen kieltolakia julkaistuista drinkkikirjoista. ==Resepti== IBA:n virallisessa Aviation -reseptissä on kolme osaa giniä, yksi osa Maraschinolikööriä, yksi osa sitruunamehua ja yksi baarilusikallinen Crème de Violette -likööriä, joka antaa drinkille kauniin sinivioletin sävynsä. Joskus Crème de Violette -likööri korvataan Crème Yvette -liköörillä. Drinkki valmistetaan ravistamalla ainesosat ravistimessa jäiden kanssa. Drinkki tarjoillaan martinilasista, ja sen voi koristella yhdellä Maraschinokirsikalla.https://iba-world.com/692/ ==Populaarikulttuurissa== Aviation mainitaan Netflixin Blacklist -alkuperäissarjassa. Raymond Reddington: Aviation cocktail. It's from the '20s. Tastes like spring, doesn't it? (K1 J2)https://blacklistdeclassified.net/surveillance-2/%E2%99%A4%E2%99%A4%F0%9F%94%B4-all- scripts-pending/#s1 ==Lähteet== Luokka:Drinkit
Kristiina Mäenpää

Kristiina Mäenpää (s. 1990 Tampere) on Helsingissä asuva ja työskentelevä kuvataiteilija ja valokuvaaja. Mäenpään teokset ovat useimmiten paikkalähtöisiä installaatioita, joissa raja taideteoksen ja sitä ympäröivän tilan välillä on häilyvä. Teosten ilmaisu on hienosyistä ja pelkistettyä muodon ja materiaalin estetiikkaa. Mäenpää on käsitellyt teoksissaan paitsi tilaan, paikkaan ja valokuvaan liittyviä kysymyksiä, myös energian ja materian kiertokulkua sekä ihmisen ylittävää ajallisuutta. == Opinnot == Mäenpää on opiskellut Turun Taideakatemian kuvataiteen koulutusohjelmassa, josta hän valmistui vuonna 2014. Hän on lisäksi opiskellut Aalto yliopiston valokuvataiteen koulutusohjelmassa. Vuonna 2023 Mäenpää valmistui taiteen maisteriksi Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta. Taiteellisena opinnäytteenään Mäenpää toteutti toisiinsa kytkeytyvät installaatiot Murtuma ja Osatekijät. == Näyttelyt == Mäenpään teoksia on ollut esillä monissa gallerioissa ja taidemuseoissa, kuten Galleria Anhavassa, Forum Boxissa, Poriginal galleriassa ja Suomen valokuvataiteen museossa. Vuonna 2024 Mäenpään yksityisnäyttely Core Collapse oli esillä HAM Helsingin taidemuseossa. == Palkinnot ja tunnustukset == * Turun taiteilijaseuran Vuoden taiteilija 2017. == Teoksia == * Kehänkiertäjät (2024) * Harmaat etäisyydet (2023) * Murtuma (2021) * Puitteissa (2019) * Kantava rakenne (2019) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kristiina Mäenpään verkkosivut Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eldrid Lunden

Eldrid Lunden (s. 5. lokakuuta 1940 Naustdal) on norjalainen runoilija ja kaunokirjallisuuden emeritaprofessori. Hänen esikoisteoksensa F.eks. juli ilmestyi vuonna 1968. ==Bibliografia== * F. eks. juli (1968) * Inneringa (1975) * Hard, mjuk (1976) * Mammy, blue (1978) * Essays (1982) * Gjenkjennelsen (1982) * Dikt i utval (1987) * Det omvendt avhengige (1989) * Noen må ha vore her før (1990) * Dikt i samling 1968–1990 (1991) * Slik sett (1996) * Til stades (2000) * Dikt i samling 1968–2000 (2001) * Kvifor måtte Nora gå? (2004) * Flokken og skukken (2005) * Modernisme eller litterær populisme? (2008) * Kan ein lærar å bli forfattar? (2014) * Det er berre eit spørsmål om tid (2018) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset runoilijat Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaisa Viitala

Kaisa Viitala (s. 17. huhtikuuta 2004) on suomalainen pesäpalloilija. Viitala edustaa Superpesiksessä pelaavaa Joensuun Mailaa. Hän on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Porin Pesäkarhuja ja Pöytyän Urheilijoita. Viitala on saavuttanut kaksi SM-kultaa kaudella 2021 ja kaudella 2023 ja yhden SM-pronssin kaudella 2020. Hän pelaa etenijäjokerina. Viitala on pelannut 45 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden kunnarin ja kaksi tavallista juoksua, tuonut 36 juoksua ja kerännyt 112 kärkilyöntipistettä. Viitala on pelannut 11 Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun ja kerännyt 22 kärkilyöntipistettä. Viitala on pelannut neljä Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä hän on tuonut kuusi juoksua ja kerännyt 14 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2023 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eleanor Coppola

Eleanor Jessie Coppola, o.s. Neil (4. toukokuuta 1936 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat – 12. huhtikuuta 2024 Rutherford, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvantekijä ja käsitetaiteilija, joka ohjasi useita dokumentteja sekä miehensä Francis Ford että tyttärensä Sofian elokuvatuotannoista. Coppola sai sotaelokuvan Ilmestyskirja. Nyt. kuvauksista kertovasta dokumentista Pimeyden sydämet: Elokuvantekijän ilmestyskirja Emmy- palkinnon. Hän ohjasi myöhemmin urallaan myös kaksi romanttista komediaa sekä teki käsitetaidetta. == Nuoruus ja perhe == Eleanor Neil syntyi Los Angelesissa 1936. Hänen isänsä Clifford oli poliittinen pilapiirtäjä, joka kuoli, kun Eleanor oli 10-vuotias. Eleanor kävi Los Angelesin yliopistoa, mistä hän valmistui 1959. Neil tapasi tulevan miehensä Francis Ford Coppolan kauhuelokuvan Dementia 13 kuvauksissa. Se oli Coppolan ensimmäinen ohjaustyö, ja Eleanor Neil työskenteli siinä avustavana art directorina. Eleanor Neil ja Francis Ford Coppola menivät naimisiin 1963. Eleanor odotti tässä vaiheessa jo pariskunnan ensimmäistä lasta, Gian-Carloa. Pariskunta sai vielä kaksi lasta, Romanin ja Sofian, joista kummastakin tuli elokuvantekijöitä. == Ura == Eleanor Coppolan ura dokumentaristina alkoi hänen miehensä elokuvan Ilmestyskirja. Nyt. kuvauksissa. Francis Ford pyysi vaimoaan dokumentoimaan sotaelokuvan tuotantoa. Hän oli tässä vaiheessa jo noussut elokuvantekijöiden tähtikaartiin kahden Kummisetä-elokuvan jälkeen, mutta Ilmestyskirja ajautui moniin vaikeuksiin. Rankkasateet hidastivat kuvausaikatauluja, ja hirmumyrsky tuhosi lavasteita Filippiineillä, jossa elokuvaa kuvattiin. Marlon Brando ei ollut valmistautunut kuvauksiin, ja pääosanesittäjä Martin Sheen sai sydänkohtauksen kuvausten aikana. Eleanor Coppolan kokoamasta aineistosta koostettiin vuonna 1991 julkaistu dokumentti Pimeyden sydämet: Elokuvantekijän ilmestyskirja. Hän toimi dokumentissa kertojana sekä ohjasi sen Fax Bahrin ja George Hickenlooperin kanssa. Ohjaajat palkittiin siitä Emmyllä, ja he saivat myös ohjaajien ammattiliiton palkintoehdokkuuden. Coppola dokumentoi Ilmestyskirjan jälkeen myös muidenkin elokuvien tuotantoa. Hän seurasi muun muassa miehensä ohjaaman John Grishamin Sateentekijän (1997) sekä tyttärensä Sofian elokuvien Virgin Suicides (1999) ja Marie Antoinette (2006) kuvauksia. Coppolan muistelmat Notes on a Life julkaistiin 2008. Coppola ohjasi myös kaksi romanttista komediaa. Hänen ensimmäinen fiktiivinen elokuvansa Pariisi saa odottaa (2016) ilmestyi, kun hän oli 80-vuotias. Coppolan toinen ohjaustyö oli vuonna 2020 ilmestynyt Love Is Love Is Love. Coppola teki uransa aikana myös paljon kuvataidetta, ja hänen valokuviaan, piirroksiaan ja käsitetaiteellisia teoksia on ollut esillä ympäri maailmaa. Hänen urastaan järjestettiin 2014 retrospektiivi Sonoma Valley Museum of Artissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttiohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset taiteilijat Luokka:Käsitetaiteilijat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
FCAA Hockey

FCAA Hockey on suomessa pelattava korkeakoulujen jääkiekkosarja. Sarjan ensimmäinen kausi pelattiin kaudella 2023–2024, jolloin mestaruuden voitti HH Rangers. Kaudella 2023–2024 FCAA:han runkosarjaan osallistui 17 joukkuetta, mutta lopputurnaukseen osallistui neljä joukkuetta lisää. == Joukkueet kaudella 2023–2024 == Joukkue Koulu Kaupunki FLL Hockey Turun yliopisto (oikeus- ja lääketiede) Turku HAMK Capybaras Hämeen ammattikorkeakoulu Hämeenlinna HC Morjens Kauppakorkeakoulu Hanken Helsinki HC Preemio Itä-Suomen yliopisto (kauppatiede) Kuopio HH Rangers Haaga-Helia ammattikorkeakoulu Helsinki JKV Jyväskylän yliopisto Jyväskylä KuoLo Eisbären Itä-Suomen yliopisto (lääke- ja hammaslääketiede) Kuopio KY-Jets Turun kauppakorkeakoulu Turku Metka HC Metropolia-ammattikorkeakoulu Vantaa Mighty Cocks Black Vaasan yliopisto ja ammattikorkeakoulu Vaasa Mighty Cocks Green Vaasan yliopisto ja ammattikorkeakoulu Vaasa Mighty Cocks White Vaasan yliopisto ja ammattikorkeakoulu Vaasa MPKK Maanpuolustuskorkeakoulu Helsinki Näädät Aalto- yliopiston kauppakorkeakoulu Helsinki Parru HT Lappeenrannan teknillinen yliopisto ja LAB-ammattikorkeakoulu Lappeenranta PUS-Hockey Aalto-yliopiston teknillinen korkeakoulu Espoo Pykälän Ranne Helsingin yliopisto Helsinki == Kausi 2024–2025 == FCAA:ssa pelaa jo 26 joukkuetta 12 kaupungissa. ==FCAA Hockey -seurat aikajanalla== 2023–2024 Lopputurnaus 2024 2024–2025 == Lähteet == Luokka:Suomen jääkiekkosarjat
Timanttei (Mirellan kappale)

Timanttei on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Mirellan toinen single, joka julkaistiin 4. tammikuuta 2024 Universal Musicin kautta. Kappale käsittelee toksisia ihmissuhteita. Mirellan lisäksi kappaletta ovat olleet tekemässä artisti Ilon Adlercreutz, Emma & Matilda -yhtyeen Emma Johansson sekä tuottaja Kim Mannila. Jo ennen julkaisuaan kappale trendasi vahvasti sosiaalisen median palvelu Tiktokissa ja keräsi siellä yli 15 miljoonaa näyttökertaa. Kappale nousi noin kahden päivän sisällä Spotifyn Suomen Top 50 -listan kärkeen, missä se pysyi neljä viikkoa putkeen. Myöhemmin se nousi takaisin 1. sijalle kahdeksi viikoksi. Kappale on myös ylittänyt seitsenkertaisen platinan oikeuttavan 28 miljoonan striimauksen rajan. Kappaleelle kuvattiin myös musiikkivideo, jonka on ohjannut Patrik Sundberg. Sillä on videopalvelu Youtubessa yli kaksi miljoonaa näyttökertaa. Kappaleen kertosäkeen melodia hyödyntää vuosisatoja vanhaa suosittua riffiä, joka tunnetaan muun muassa nimillä ”arabialainen riffi” (engl. Arabian riff) ja ”Kairon kadut” (engl. The Streets of Cairo). == Listasijoitukset == Lista Paras sijoitus Lähde Suomen virallinen lista 1. Radiosoittolista 1. == Sertifikaatiot == Valtio Sertifikaatti Striimauksia Suomi kultalevy 2 000 000 Suomi platinalevy 4 000 000 Suomi tuplaplatina 8 000 000 Suomi triplaplatina 12 000 000 Suomi nelinkertainen platina 16 000 000 Suomi viisinkertainen platina 20 000 000 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2024 kappaleet Luokka:Suomalaiset popkappaleet Luokka:Suomen singlelistan ykköset
Gustaf Fredrik Jakob Aminoff

Gustaf Fredrik Jakob Aminoff (9. tammikuuta 1805 – 22. maaliskuuta 1868 Turku) oli suomalainen eversti. == Perhe == Aminoffin isä oli Savon ja Karjalan läänin maaherra, kenraalimajuri Gustaf Aminoff ja hänen äitinsä oli Lovisa Jakobina Salsvärd. Aminoff oli naimisissa Emilia Aminoffin kanssa. Pariskunta sai seitsemän lasta. == Ura == Aminoff aloitti paašina Pietarin keisarillisessa hovissa vuonna 1812. Hänet ylennettiin ensin kornetiksi vuonna 1826 ja myöhemmin luutnantiksi vuonna 1828 Oranian prinssin husaarirykmentissä. Aminoff osallistui Venäjän ja Turkin väliseen sotaan vuosina 1828-1829. Hän osallistui marraskuun kansannousun rauhoittamiseen. Aminoff ylennettin alikapteeniksi ja ratsumestariksi vuonna 1831. Aminoff siirrettiin ruhtinas Wittgensteinin husaarirykmenttiin vuonna 1836. Aminoff osallistui Akhul'gon valtaukseen Kaukasuksella vuonna 1839. Aminoff ylenettiin Mozdokskan kasakkarykmentin päälliköksi vuonna 1840. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi vuonna 1840 ja everstiksi vuonna 1845. Aminoff ylennettiin 8. prikaatin päälliköksi, joka komensi Kaukasuksen kasakkajoukkoja. Aminoff sai kutsumanimen "tšetšenien kauhu", joka tuli tunnetuksi urhoollisuudesta ja rohkeudesta. Aminoff poistui armeijan palveluksesta vuonna 1849. Hän sai oikeuden täyteen eläkkeeseen ja virkapuvun käyttöön. == Ritarikunnat == * Pyhän Yrjön ritarikunta neljännen luokan ritarimerkki (1849) * Pyhän Annan ritarikunta toisen luokan ritarimerkki (1847) * Pyhän Stanislauksen ritarikunta toisen luokan ritarimerkki kruunulla (1842) * Pyhän Stanislauksen ritarikunta toisen luokan ritarimerkki (1840) * Pyhän Vladimirin ritarikunta neljännen luokan ritarimerkki (1835) * Pyhän Annan ritarikunta kolmannen luokan ritarimerkki (1830) * Pyhän Annan ritarikunta neljännen luokan ritarimerkki urhoollisuudesta (1828) == Mitalit == * Akhul'gon valtaamisen muistomitali (1839) * Virtuti Militari kultaristi (1831) * Venäjän-Turkin sota muistomitali (1829) == Katso myös == * Aminoff-suku == Lähteet == Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1805 syntyneet Luokka:Vuonna 1868 kuolleet
Blahovištšenske

Blahovištšenske (; vuoteen 1924 saakka Hruška, ; vuosina 1926-2016 Uljanovka, ); on kaupunki Ukrainan Kirovohradin alueen Holovanivskin piirissä. Blahovištšenske sijaitsee Synytsijoen varrella Etelä-Bugin vesistön valuma- alueella, maanteitse noin 200 kilometriä aluekeskus Kropyvnytskyista länteen. Kaupungissa on rautatieasema. Kaupungin läpi kulkee Kiovasta Odessaan johtava valtatie M05 (osa eurooppatietä ). Tammikuun keskilämpötila on -5,1 °C ja heinäkuun +20,3 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä on 520 millimetriä. Ukrainan tilastokeskus arvio kaupungin väkiluvuksi 5 825 asukasta (1.1.2022). Vuonna 2001 asukkaita oli 7 404, joista etnisesti ukrainalaisia oli 96,0 prosenttia, venäläisiä 2,7 % ja romaneja 0,28 %. Väestönlaskennassa 1989 kaupunkiin kirjattiin 10 648 asukasta. Paikkakunnan synty kytkeytyy vuonna 1870 alkunsa saaneen sokeritehtaan rakentamiseen. Hruškan kylän lähelle, ruhtinatar Marija Stroganovan (os. Potocki) omistamille maille perustettu Hruškivin tehdas oli vuonna 1872 jo miltei valmis, samoin vesimylly, tislaamo, useita apurakennuksia, 20 mökkiä ja kaksi työläisten parakkia. Nämä muodostivat asutuksen perustan, josta nykyinen kaupunki on sittemmin kehittynyt. Seuraavana vuonna aloitettiin sokerijuurekkaan viljely ja sokeritehtaan ensimmäiset tuotteet valmistuivat. Neuvostoaikana vuonna 1924 paikkakunta nimettiin Leninin alkuperäisen sukunimen (Uljanov) mukaan. Kaupungin aseman Uljanovka sai 1974. Kaupunki oli vuoteen 2016 saakka osa Uljanovkan piiriä, neuvostoaikaisesta nimestä luopumisen jälkeen Blahovištšensken piiriä. Kesän 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa piirien lukumäärää supistettiin merkittävästi ja kaupunki tuli osaksi laajentunutta Holovanivskin piiriä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kirovohradin alueen kaupungit
Molly Thompson-Smith

Molly Thompson-Smith (s. 7. marraskuuta 1997) on brittiläinen ammattikiipeilijä, joka on erikoistunut lead-kiipeilyyn. Hän voitti lead- kiipeilyn vuoden 2020 EM-kisoissa pronssia. Vuonna 2017 hän oli ensimmäisenä brittinaisena mitalisijoilla lead-kiipeilyn maailmancupissa voitettuaan pronssia. Ulkona hän on kiivennyt viisi 8c-vaikeustasoista köysireittiä ja viisi 8B-vaikeustasoista boulder-reittiä. Thompson-Smith aloitti kiipeilyn seitsemänvuotiaana. Pian sen jälkeen hän alkoi osallistua kansallisiin kiipeilykilpailuihin. 15-vuotiaana hän voitti Brittienmestaruuden lead- kiipeilyssä omassa ikäluokassaan ja aikuistensarjassa. Seuraavan viiden vuoden aikana hän voitti Brittien aikuisten lead-mestaruuden neljä kertaa. Vuonna 2017 häneltä repesi kolme jännettä yhdestä sormesta. Hän joutui sen takia pitämään kahdeksan kuukautta taukoa kiipeilystä sillä aikaa, kun kuntoutui. Tauon jälkeen hän voitti vuoden 2018 lead-kiipeilyn brittienmestaruuden. Hän ei onnistunut saamaan paikkaa Tokion kesäolympialaisiin, joissa kiipeily oli lajina ensimmäistä kertaa, mutta hän toimi kilpailun selostajana BBC:llä. Thompson-Smith putosi vuonna 2022 ulkokiviltä, ja hänen nilkkansa murtui ja meni sijoiltaan. Loukkaantumisen takia häneltä jäi välistä kauden viimeinen maailmancup. Hänen kuntoutumisensa on kuitenkin onnistunut, ja hän tavoittelee paikkaa vuoden 2024 kesäolympialaisiin Pariisiin. Thompson-Smith on sitoutunut lisäämään kiipeilyn monimuotoisuutta, sillä vain 6,3 prosenttia kiipeilijöistä Yhdystyneessä kuningaskunnassa on muita kuin valkoisia. == Kuvia == Tiedosto:2020-11-28 - IFSC Euros - Combined W-L - Photo 246.jpg|Thompson-Smith EM-kisoissa vuonna 2020. Tiedosto:2020-11-28 - IFSC Euros - Combined W-B - Photo 022.jpg|Thompson-Smith EM-kisoissa vuonna 2020. Tiedosto:2022-08-12 European Championships 2022 – Sport Climbing Women's Boulder by Sandro Halank–109.jpg|Thompson-Smith EM-kisoissa vuonna 2022. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liisa Tyrväinen

Liisa Helena Tyrväinen (s. 28. helmikuuta 1963, Varkaus) on suomalainen metsätieteilijä, joka on vuodesta 2015 ollut Luonnonvarakeskuksen (Luke) luonnon virkistyskäytön ja luontomatkailun tutkimusprofessori. Tätä ennen hän työskenteli Metsäntutkimuslaitoksen ja Lapin yliopisto luontomatkailun professorina vuosina 2005-2014. Tyrväinen opiskeli metsätiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui maatalous- ja metsätieteen maisteriksi (1988) sekä edelleen Joensuun yliopistosta lisensiaatiksi (1995) ja tohtoriksi (1999). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1999) tarkasteli kaupunkimetsän aineettomia hyötyjä ja oli otsikoitu Monetary valuation of urban forest amenities in Finland. Tyrväisen saamiin tunnustuksiin lukeutuvat Suomen metsäyhdistyksen hopeinen mitali (2014), A. K. Cajanderin pronssimitali (2016), Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. luokan ritarin arvo (2018), Metsähallituksen kultainen mitali ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäsenyys (2023). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Metsä vie stressin, luonto luo terveyttä (Yle podcast, 48 min, 16.2.2016) (areena.yle.fi) * Liisa Tyrväisen Google Scholar -profiili (scholar.google.com) * Liisa Tyrväinen. Natural Resources Institute Finland (Luke), Dr. (For) (researchgate.net) Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset metsätieteilijät Luokka:Luonnonvarakeskus Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Lapin yliopiston professorit
Monika Mihaličková

Monika Mihaličková, (os. Horváthová, s. 1973 Horváthová, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen muusikko ja Vapauden liittoa () edustanut kansanedustaja. Mihaličkoválla on psykologian maisterin tutkinto Masarykin yliopiston filosofian tiedekunnasta. Mihaličková oli yksi Romano hangos -lehden perustajista sekä sen toimittaja. Hän on tehnyt 1980-luvulta ammattimaisesti musiikkia ja toimii säveltäjänä ja sanoittajana. Vuoden 1998 vaaleissa Mihaličková valittiin Tšekin edustajainhuoneeseen. Hän oli nuorin vuonna 1998 valittu kansanedustaja ja ensimmäinen romanivähemmistön edustaja. Parlamentissa hän oli vetoomusvaliokunnan jäsen ja hallituksen romaniyhteisöasioiden osastojen välisen komission varapuheenjohtaja. Kansanedustajana ollessaan Mihaličková oli mukana romanien koulutusta edistävän Athiganoi-yhdistyksen perustamisessa. Yhdistys järjesti romaniopiskelijoiden ja korkeakoulututkinnon suorittaneiden välisiä tapaamisia. Yksi hänen tärkeänä pitämistään läpisaaduista esityksistään oli lakimuutos, joka salli myös erityiskouluissa lapsena opiskelleiden jatkaa lukio-opintoihin. Mihaličková sai ensimmäisen lapsensa hieman ennen edustuskauden päättymistä eikä asettunut ehdolle vuoden 2002 vaaleissa mutta jatkoi yhtenä tärkeimmistä romaniliikkeen edustajista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Monika Mihaličková parlamentin sivuilla Luokka: Vuonna 1973 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt Luokka:Tšekkiläiset poliitikot Luokka:Tšekin romanit Luokka:Tšekkiläiset muusikot
Aarni Koskela

Aarni Ilmari Koskela (19. marraskuuta 1928 Orivesi – 18. toukokuuta 2013) oli suomalainen voimistelunopettaja ja liikuntafysiologian kehittäjä, joka nimitettiin liikuntatieteen kunniatohtoriksi. ==Henkilöhistoria== Aarni Koskelan vanhemmat olivat rehtori Venni Johannes Koskela ja opettaja Paula Aira Yrjänäinen ja puoliso Vuokko Mirjam Hurmevirta. Koskela tuli ylioppilaaksi Oriveden yhteiskoulusta 1950 ja valmistui voimistelunopettajaksi 1954. Hän oli Työterveyslaitoksen tutkija ja fysiologi vuodesta 1954, fysiologisen osaston apulaisjohtaja vuodesta 1965 ja osaston johtaja 1969–1992. Jyväskylän yliopisto nimitti hänet liikuntatieteen kunniatohtoriksi 1982, samaan aikaan Elna Kopposen kanssa. Koskelalla oli myös useita kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän oli muun muassa valtion urheilulautakunnan jäsen 1966, valtion urheiluneuvoston jäsen 1967–1970 sekä valtion liikuntatieteellisen toimikunnan jäsen 1967–1969 ja puheenjohtaja 1970–1981, samoin kuin valtion liikuntatieteellisen neuvoston puheenjohtaja 1982–1987. International Council of Sport Science and Physical Education -järjestön johtokunnan jäsen Koskela oli 1980–1987 ja toimituskunnan jäsen 1984–1985. (ei-vapaa) ==Julkaisuja== * Työasento konekirjoitustyössä, 1975, Esa Vuorisen kanssa * Liikunnan merkitys selkä- ja polvivaivojen ehkäisyssä, 1977, muiden kanssa * Konttorikonehuolto- ja tietokoneteknikkojen työn ergonominen kartoitus, 1977, muiden kanssa * Myymälähenkilöstön työ- ja terveysolot: Liikeliiton tutkimuksen yleisraportti, 1979, muiden kanssa * Työviihtyvyys ja stressi myymälätyössä: jatkoraportti myymälähenkilöstön työ- ja terveysoloista, 1982, muiden kanssa * Tiedosta terveyttä työhön : raportti Liiketyöntekijäin liiton ja Työterveyslaitoksen yhteistyöstä, 1986, muiden kanssa * Työolot paremmiksi astianpesussa, 1987, Pekka Oksaman kanssa * Työolot paremmiksi: majoitus- ja ravitsemisala, 1987, Pekka Oksaman kanssa * Uudet ergonomiastandardit, 1995 * Innovaatioita ja vaikuttavuutta tutkimustuloksia soveltamalla: kokemuksia tutkijan, tutkimusyhteisön ja yrityksen mukanaolosta, 1998 * Työterveyslaitoksen fysiologian osasto 1966–91, 2001 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Tutkimuksella ihmisläheiseen työympäristöön: Aarni Koskela 60 vuotta 19.11.1988, 1988, Mikko Härmä Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset tieteilijät Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Elasticsearch

Elasticsearch on Elastic-yhtiön hakukoneohjelmisto. Vuonna 2021 yhtiö ilmoitti, että sen kaksi suosittua ohjelmistoa Elasticsearch ja Kibana eivät enää olisi saatavilla avoimen lähdekoodin Apache 2.0 -lisenssillä. Jatkossa ohjelmat julkaistaan SSPL ja Elastic License -lisensseillä. Elasticin mukaan muutos johtuu Amazon Web Servicesin tarjoamasta Elasticsearch-palvelusta. Vastauksena Elasticin muutokseen Amazon forkkasi Elasticsearchin OpenSearch- projektiksi. Elasticin perusti Elasticsearchin kehittäjä Shay Banon. Vuonna 2018 Banon kertoi, että Elasticsearch alkoi avoimena lähdekoodina ja tulee pysymään avoimena lähdekoodina, joka kuitenkin oli kiistanalaista, koska vain Elasticin työntekijät pystyivät osallistumaan kehitykseen. Elasticin julkaisema X-Pack julkaistiin Elastic-lisenssillä, joka ei ole avoimen lähdekoodin lisenssi. Elasticsearch perustuu avoimen lähdekoodin Apache Lucene -ohjelmistolle. Doug Cutting kirjoitti ensimmäisen version Lucenesta tavoitteenaan oppia Java-kieltä ja hän julkaisi projektinsa SourceForgessa huhtikuussa 2000. Myöhemmin Lucene liittyi Apache-projektiin == Lähteet == Luokka:Hakukoneohjelmistot
Spiritualismi (uskonto)

Spiritualismi oli fransiskaaniveljeskunnassa keskiajalla syntynyt suuntaus, joka vaati, että Pyhän Franciscuksen köyhyydenvaatimusta tuli soveltaa ankarimmassa muodossaan. Spiritualismin kannattajia sanottiin spirituaaleiksi tai observanteiksi. He tahtoivat valmistaa tietä uudelle kirkolle, joka olisi vapaa maallisen vallan ja omaisuuden pyyteistä. Pyhä Franciscus oli heille uusi apostoli, jonka Jumala oli lähettänyt saarnaamaan evankeliumia koko ihmiskunnalle. == Taistelu paavia vastaan == Spirituaalit joutuivat julkiseen välirikkoon johtaneeseen ristiriitaan katolista kirkkoa johtaneen paavi Johannes XXII:n kanssa, minkä seurauksena paavi julisti spirituaalien köyhyysihanteen kerettiläisyydeksi. Spirituaalit liittoutuivat kuitenkin keisari Ludwig IV:n kanssa, ryhmittyivät keisarin suojeleman Vilhelm Occamilaisen ympärille ja jatkoivat hänen johdollaan taistelua paavia vastaan. Taistelu jatkui pitkään vielä Vilhelm Occamilaisen kuoleman jälkeenkin. Kiista ratkaistiin vasta 1500-luvulla fransiskaanien kesken solmitulla sovittelusopimuksella. == Lähteet == Luokka:Fransiskaanit
Aron Syrjä

Aron Aleksi Syrjä on suomalainen näyttelijä ja juontaja. Hän on tullut tunnetuksi Leo Sievinen roolistaan televisiosarjassa Salatut elämät. Vuonna 2020 hän näytteli Viraalit Nerot -draamaelokuvassa Atlasta, ja hän on esiintynyt myös erilaisissa mainoksissa. Syrjä valmistui Kallion lukiosta keväällä 2023. Syrjä on myös tullut tunnetuksi Yle Summerin juontajana ja esiintyjänä. == Yksityiselämä == Syrjä on parisuhteessa Elsa Lagerstedtin kanssa, pari kertoi tästä sosiaalisessa mediassa vuoden 2023 kesäkuun alussa. Pari muutti vuoden 2024 kesällä yhteen Tampereelle. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva Rooli 2023 Valoa valoa valoa Janne 2020-2021 Viraalit Nerot Atlas === Televisio- ja nettisarjat === Vuosi Sarja Rooli 2020–2021 Viraalit Nerot Atlas 2022 Seriöst!? Samuel 2022–2023 Salatut elämät Leo Sievinen 2023 Räjähdysherkkä Emil 2023 Maria Kallio Janne Kivi 2024 Lindan huone Oskari 2024 Jarno ja minä Jani == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 2004 syntyneet
Michaela Pejzlová

Michaela Pejzlová (s. 4. kesäkuuta 1997 Pardubice) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut vuoden 2012 jälkeen Pohjois-Amerikassa ja Suomessa. Hän on saavuttanut Tšekin maajoukkueen pelaajana kaksi MM-pronssia. Pejzlová siirtyi pelaamaan Yhdysvaltoihin vuonna 2012. Vuosina 2014–2016 hän edusti Kanadassa Stanstead Collegea ja vuosina 2016–2020 Yhdysvalloissa Clarksonin yliopistoa. Hän voitti NCAA:n mestaruuden kausina 2016–2017 ja 2017–2018. Kausina 2020–2024 Pejzlová edusti Suomessa Naisten Liigassa Helsingin IFK:ta. Hän pelasi neljän kauden aikana liigan runkosarjassa 98 ottelua, joissa hän teki 94 maalia ja antoi 138 maalisyöttöä, sekä pudotuspeleissä 36 ottelua, joissa hän teki 26 maalia ja sai 32 syöttöpistettä. Hän oli liigan pistepörssin ykkönen kausina 2022–2023 ja 2023–2024, ja noina kausina hänet valittiin liigan ykköstähdistökentälliseen. Kaudella 2022–2023 hän oli myös pudotuspelien pistepörssin kärjessä. Hän saavutti SM-pronssia kaudella 2020–2021 ja SM-hopeaa kaudella 2021–2022 sekä voitti SM-kultaa kahdella seuraavalla kaudella. Pejzlová pelasi usean vuoden ajan Tšekin alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän on pelannut Tšekin naisten maajoukkueessa vuoden 2022 talviolympialaisissa ja seitsemissä MM-kilpailuissa vuosina 2016–2017, 2019 ja 2021–2024. Hän saavutti MM-pronssia vuosina 2022 ja 2023. Pejzlová opiskeli Helsingin yliopistossa neurotieteitä. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gunborg Hancock

Gunborg Marita Hancock (o.s. Westling; 20. huhtikuuta 1912 Helsinki – 16. lokakuuta 2024) oli pitkäikäinen suomenruotsalainen. Hancock syntyi Helsingissä, missä hän valmistui litografiksi Ateneumin taidekoulussa. Hän oli Pohjoismaiden vanhin henkilö. == Lähteet == Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet suomalaiset Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet ruotsalaiset Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Viola Čapková

Viola Čapková, myös Viola Parente-Čapková (s. 8. toukokuuta 1966) on Turun yliopiston kotimaisen kirjallisuuden oppiaineen professori ja kääntäjä. Čapková tutkii Suomen kirjallisuushistoriaa ja sen poliittisia konteksteja, erityisesti Suomen 1800- ja 1900-lukujen vaihteen kirjallisuutta kansainvälisessä kontekstissa. Čapkován asiantuntijuusaiheisiin kuuluu myös feministinen kirjallisuudentutkimus. Lisäksi Čapková on tutkinut kaunokirjallisuuden käyttöä kielenopetuksessa. Vuosina 2018–2020 Čapková toimi Turun yliopiston ja Tampereen yliopiston yhteisen Tekstit liikkeessä -hankkeen johtajana. Hanke oli ensimmäinen suomalais-venäläistä naiskirjallisuuden historiaa laajasti tarkastellut projekti. Čapkován väitöskirja käsitteli mimeettisiä strategioita runoilija L. Onervan teoksessa Mirdja. Čapková sai vuonna 2004 valtion kääntämispalkinnon tšekin- ja italiankielisistä käännöksistään yhdessä puolisonsa Antonio Parenten kanssa. Čapková on kääntänyt tšekin kielelle L. Onervan ja Eino Leinon tuotantoa ja esimerkiksi Johanna Sinisalon romaanin Ennen päivänlaskua ei voi. == Tutkinnot ja dosentuurit == * kotimaisen kirjallisuuden dosentti, Turun yliopisto 2017 * filosofian tohtori, Turun yliopisto 2014 * kirjallisuusteorian dosentti, Kaarlen yliopisto 2008 * filosofian lisensiaatti, Turun yliopisto 2003 == Julkaisut == Čapková on kirjoittanut tai toimittanut muun muassa seuraavia teoksia: * Decadent New Woman (Un)bound – Mimetic Strategies in L. Onerva's Mirdja (2014) (väitöskirja) * Nainen kulttuurissa, kulttuuri naisessa (H. Grönstrandin, R. Hapuliin & K. Launiksen kanssa, 2015) * Suomen kirjallisuuden historia (Finská literatura teoksessa Moderní skandinávské literatury 1870–2000, toim. M. Humpál 2006, 2. laitos 2013, sähköinen julkaisu 2015) * Nordic Literature of Decadence (P. Lyytikäisen, R. Rossin ja M. Hinrikuksen kanssa, Routledge, 2020) == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset kielenkääntäjät Luokka:Tšekkiläiset professorit Luokka:Kirjallisuudentutkijat Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Natálie Mlýnková

Natálie Mlýnková (s. 24. toukokuuta 2001 Zlín) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut vuodesta 2017 alkaen Pohjois- Amerikassa ja on edustanut ensin kolme kautta kanadalaista HTI Starsia ja sen jälkeen neljä kautta Yhdysvalloissa Vermontin yliopiston joukkuetta. Hän on saavuttanut Tšekin maajoukkueen pelaajana kaksi MM-pronssia. Mlýnková oli alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019 maalintekijätilaston jaetulla kärkipaikalla. Hän on pelannut Tšekin naisten maajoukkueessa vuoden 2022 talviolympialaisissa ja viisissä MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2021–2024. Hän saavutti MM-pronssia vuosina 2022 ja 2023. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Irene Kirpal

Irene Kirpal (o.s Grundmann, tšekiksi myös Kirpalová, 1. tammikuuta 1886 Hořice, Itävalta-Unkari – 17. joulukuuta 1977 Ústí nad Labem, Tšekkoslovakia) oli tšekkoslovakiansaksalainen poliitikko ja Tšekkoslovakian kansalliskokouksen jäsen koko Tšekkoslovakian ensimmäisen tasavallan ajan vuosina 1920–1938. == Elämä == Kirpal syntyi juutalaiseen perheeseen nykyiseen Pohjois-Tšekkiin kuuluvassa Hořicen kaupungissa lähellä Hradec Královéta. Valmistuttuaan koulusta vuonna 1902, hän toimi kotiopettajatterena vuoteen 1912 asti. Vuonna 1912 Kirpal liittyi Itävallan sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen, jonka jäsenenä hän toimi muun muassa kotikaupunkinsa Ústí nad Labemin kaupunginvaltuustossa ja puolueensa hallituksessa. Kirpal oli aktiivinen myös monessa eri naisasiajärjestössä. Tšekkoslovakian itsenäistyttyä vuoden 1919 lopulla maahan jäi suuri saksalaisvähemmistö, joka järjestäytyi poliittisesti osittain kansallisten jakolinjojen mukaan. Kirpal valittiin maan kansalliskokoukseen vuoden 1920 vaaleissa Tšekkoslovakian saksalaisen sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen listalta. Hänet uudelleenvalittiin myös vuosien 1925, 1929 ja 1935 vaaleissa. Tšekkoslovakian ensimmäisen tasavallan kaatumisen Münchenin sopimuksen solmimisen jälkeen maan saksalaiset puolueet kiellettiin lailla. Myös Kirpal menetti parlamentaarikon mandaattinsa ja hän pakeni Englantiin, jossa hän vietti koko toisen maailmansodan. Maanpaonsa aikana Kirpal työskenteli sekä Tšekkoslovakian naisneuvoston hallituksessa, että saksalaisten naisliikkeiden jäsenenä. Uudelleenperustettuun Tšekkoslovakiaan hän palasi vasta 1946, jossa hän vietti koko loppuelämänsä. Kirpal kuoli kotikaupungissaan Ústí nad Labemissa vuonna 1977. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kirpal Tšekin edustajainhuoneen verkkosivuilla. Luokka:Feministit Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet Luokka:Tšekkoslovakialaiset poliitikot Luokka:Juutalaiset
Rustamidit

Rustamidit oli persialaissyntyinen suku, joka hallitsi teokraattista ibadilaisvaltiota Pohjois-Afrikassa vuosina 778–909. Heidän pääkaupunkinsa oli Tahart. Valtion perustaja oli Abd al-Rahman ibn Rustam, joka oli toiminut Pohjois-Afrikan ibadilaisten johtajan Abu l-Khattab al-Maafirin käskynhaltijana Kairouanissa vuodesta 758. Abbasidien vallattua Kairouanin vuonna 761 Abd al-Rahman pakeni nykyisen Algerian länsiosaan Tahartiin, jossa hänet valittiin ibadilaisten imaamiksi. Ennen Abd al-Rahmanin kuolemaa hänen seuraajakseen valittiin hänen poikansa, ja teokratian myöhemmät johtajat olivat myös samasta suvusta. Rustamidien valta ulottui heidät tunnustaneiden berberi- ja arabiheimojen keskuuteen Aurèsvuorille, Tunisian eteläosaan, Tripolitaniaan ja Fezzaniin. Tahartista kehittyi vauras ja monikansallinen karavaanikaupan ja oppineisuuden keskus. Rustamidit kilpailivat lännen idrisidien ja idän aghlabidien kanssa ja ylläpitivät opillisista ristiriidoista huolimatta hyviä suhteita Córdoban emiireihin. Sisäisten ristiriitojen heikentämä valtio sortui, kun fatimidien hallitsijasuvun perustajan Abu Abd Allah al-Šiin joukot kukistivat rustamidit vuonna 909. Viimeinen rustamidihallitsija Abu Yusuf Yaqub pakeni Sedrataan. Myöhemmin monet ibadilaiset asettuivat Ouarglan ja Righin keitaisiin ja lopulta Mzabin laaksoon. ==Lähteet== Luokka:Afrikan historia Luokka:Historialliset valtiot Luokka:Islamin historia
Viesly

Viesly on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Cambrain kaupungista itään. Saint- Martinin kirkko on rakennettu vuonna 1765. Se on yksi harvoista alueen 1700-luvun uskonnollisista rakennuksista. Kirkko on rakennettu hiekkakivestä ja tiilestä, ja kirkon portaali on tehty sinisestä kivestä. Sisäänkäynnin vasemmalla puolella oleva kivinen alttaritaulu on vuodelta 1401, ja kirkon lasimaalaukset ovat vuodelta 1925. == Urheilu == Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Viesly- Quiévy osuuden pituus on 1 900 metriä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nordin kunnat
Marja-Leena Paavilainen

Marja-Leena Paavilainen (s. 1950) on suomalainen raviohjastaja ja entinen valmentaja. Hän on Hippoksen tilastoinnin mukaan eniten voittoja ohjastanut nainen Suomessa. Hän harrastaa edelleen hevoskasvatusta ja hänet valittiin vuoden suomenhevoskasvattajaksi vuonna 2022. Urallaan hän on ohjastanut 1686 lähtöä ja voittanut niistä 284. Hän toimi urallaan hevosenhoidon opettajana ja ravivalmentajana Ypäjän silloisella valtion hevoskasvatuslaitoksella, nykyisellä hevosopistolla. Hänen uransa merkittävin kasvatti on ollut ori Kokeva. Viimeisen kymmenen vuoden aikana hän ei ole ohjastanut kuin yhdessä kilpalähdössä, Forssan kuninkuusravien legendalähdössä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Adile Sevimli

Adile Sevimli (s. 1993) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Sevimli toimi vuosina 2022–2024 Ylioppilaslehden päätoimittajana. Aiemmin Sevimli on työskennellyt Long Play -verkkomedian toimittajana ja tuottajana. Lisäksi hän on työskennellyt Ylen toimittajana sekä podcastien ja tv-ohjelmien taustatoimittajana. Koulutukseltaan Sevimli on valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta. Opintojensa aikana hän toimi myös viestinnän opiskelijoiden ainejärjestölehti Groteskin päätoimittajana. Sevimlin yhdessä Oona Pohjolaisen kanssa kirjoittama Kärsimyskukkauuteaddiktio (Otava) voitti vuoden 2022 Savonia-kirjallisuuspalkinnon. == Teokset == * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Quiévy

Quiévy on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 16 kilometriä Cambrain kaupungista itään. Vuonna 1219 Saint-Aubertin herra myönsi kylälle perustamiskirjan. Renessanssin aikaan Quiévyn herralla oli tärkeä rooli Fontainebleaussa Frans I hovissa. 1700-luvun alussa protestantismi saapui ja kehittyi paikkakunnalla nopeasti. Protestantit rakensivat temppelin, joka jäi pian pieneksi. Nykyinen kappeli on rakennettu vuonna 1858. == Urheilu == Kunnassa on Pariisi–Roubaix-maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Viesly–Quiévy-osuuden pituus on 1 900 metriä. ==Tunnettuja kuntalaisia== * Auguste Herbin (1882–1960), ranskalainen taidemaalari * Geneviève Claisse (1935–2018), ranskalainen taidemaalari ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nordin kunnat
Henrietta Grönlund

Henrietta Grönlund on suomalainen teologi ja kirkkososiologi, joka työskentelee Helsingin yliopiston kaupunkiteologian professorina. Helsingin yliopiston dosenttiyhdistys nimesi hänet vuoden dosentiksi (2017). Hän on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Laura Hakoköngäs (18.2.2020) Keskellä yhteisöjä – kaupunkiteologit kansalaistoimintaa kokeilemassa (hdl.fi) * Meri Toivanen (30.08.2016) Kaupunkiteologi: Yksinäisyyden tabua on vasta alettu murtaa (kirkkojakaupunki.fi) * HelsinkiMissiossa toimii satoja vapaaehtoisia (07.11.2011) (kirkkojakaupunki.fi) * Henrietta Grönlund. University of Helsinki, Faculty of Theology. Professor (researchgate.net) Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit
Garry Hoy

Garry Hoy (28.1.1954 - 9.7.1993) oli kanadalainen lakimies joka kuoli pudottuaan Toronto-Dominion Centre -tornitalon 24. kerroksesta Torontossa, Ontariossa. Yrittäessään todistaa ryhmälle opiskelijoita rakennuksen ikkunoiden olevan särkymättömiä, hän ryntäsi ikkunaa päin. Lasi ei särkynyt hänen osuessaan siihen, mutta ikkunan kehys irtosi ja Hoy putosi kuolemaansa.Mikkelson, Barbara; Mikkelson, David P. (21.1.2007): "Through a Glass, Quickly", Snopes. Viitattu 5.9.2011. ==Tausta== pienoiskuva|Kolme Toronto-Dominion Centre -rakennuksen tornia (vasemmalta oikealle): Ernst & Young Tower, TD Bank Tower ja TD North Tower. Hoy putosi TD Bank Towerin (siihen aikaan nimeltään Toronto Dominion Bank Tower[https://findit- uat.library.yale.edu/catalog/digcoll:1794467 "Toronto-Dominion Centre (Toronto, Canada) : Royal Trust Tower (north tower), view over the central plaza"], Yalen yliopiston kirjasto, maaliskuu 2023.) ikkunasta. Garry Hoy oli lakiasioiden asiantuntija torontolaisessa Holden Day Wilson -yhtiössä. Esitellessään Toronto-Dominion Centreä opiskelijoille, hän yritti esitellä rakennuksen ikkunoiden lujuutta ryntäämällä päin ikkunaa. Hän oli ilmeisesti tehnyt saman tempun monta kertaa aiemminkin, jolloin hän oli vain turvallisesti kimmonnut lasista takaisin. Yritettyään temppua kerran ja huomattuaan lasin kestävän, Hoy yritti vielä kerran. Tällä kertaa Hoyn ryntäyksestä aiheutunut voima sai ikkunan irtoamaan kehyksestään, jolloin koko ikkunalasi ja Hoy itse putosivat rakennuksesta. Tämä tapahtui pienessä kokoushuoneessa jonka viereisessä hallituksen kokoushuoneessa pidettiin uusien opiskelijoiden vastaanottoa. Toronto Star -lehden haastattelussa rakennusinsinööri Bob Greer sanoi "En tiedä mistään rakennussäädöksestä koko maailmassa joka antaisi 73-kiloisen miehen rynnätä päin ikkunalasia sen särkymättä."Metzger, Patrick (3.1.2013): "Toronto Urban Legends: The Leaping Lawyer of Bay Street", Torontoist. Viitattu 23.1.2018. Toisessa haastattelussa yhtiön yhteyshenkilö kertoi että lasi ei särkynyt vaan irtosi liitoksistaan, johtaen Hoyn kuolemaan. Hoyn kuolema oli yksi syistä jotka johtivat Holden Day Wilson -yhtiön sulkemiseen vuonna 1996, joka oli suurin lakiyhtiön sulkeminen Kanadassa.McNish, Jaquie (14.3.2007): "Law firm Goodman and Carr shutting down", The Globe and Mail. Viitattu 15.1.2019. ==Populaarikulttuurissa== Hoyn tapaukseen viitataan monissa televisio-ohjelmissa kuten Myytinmurtajat ja 1000 Ways to Die (jaksossa "Unforced Errors"). Hoyn kuolemasta tehtiin myös kuvitteellinen juonenkäänne kanadalaisen TV-sarjan Workin' Moms viidennellä kaudella. ==Viitteet== Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet Luokka:Kanadalaiset asianajajat
Philippa Bowden

Philippa ”Phily” Bowden (s. 29. maaliskuuta 1995) on brittiläinen kestävyysjuoksija, valmentaja ja tubettaja. Bowden on Britannian naiskilpajuoksijoiden rankingissa sijalla 29, maailmanlaajuistesti 10 kilometrin matkalla 75:s ja 5 kilometrin matkalla 115:s. Bowden aloitti maratonuransa vuonna 2022 Sevillan maratonilla, jossa hän saavutti maaliviivan ajassa 2.29.16. Sevillan jälkeeen Bowden on kilpaillut lukuisissa maratoneissa ympäri maailmaa. Bowden juoksi nopeimman maratoninsa 14. tammikuuta 2024 Houstonissa ajassa 2.29.14. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kestävyysjuoksijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1995 syntyneet