EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Casimir Périer

Casimir Pierre Périer (11. lokakuuta 1777 GrenobleNordisk familjebok (1915), s. 481–482 Runeberg.org. Viitattu 21.8.2021. – 16. toukokuuta 1832 Pariisi)Casimir Perier Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 4.8.2013. oli ranskalainen pankkiiri ja valtiomies, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1831–1832. Hän oli heinäkuun monarkian alkuaikojen merkittävä vaikuttaja. == Elämänvaiheita == Périerin isä oli varakas pankkiiri ja tehtailija. Périer palveli Ranskan armeijan esikunnassa Napoleonin Italian-sotaretkellä vuosina 1798–1801, minkä jälkeen hän palasi Ranskaan ja perusti veljensä Antoine Scipion Périerin kanssa menestyksekkääksi muodostuneen pankin. Hänestä tuli yksi Pariisin merkittävimmistä pankkiireista ja hänet valittiin vuonna 1817 edustajainkamariin, missä hän liittyi liberaaliin oppositioon. Périer vastusti muun muassa hallituksen suunnitelmaa Ranskan sotakorvausten maksamiseksi ulkomaisten pankkien rahoilla. Heinäkuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1830 hänet valittiin edustajainkamarin puhemieheksi. Kuningas Ludvig Filip nimitti Périerin pää- ja sisäministeriksi 13. maaliskuuta 1831. Hän palautti järjestyksen Ranskaan ankarilla keinoilla: kansalliskaarti sai tukahduttaa mielenosoitukset Pariisissa ja marras–joulukuussa 1831 armeija kukisti silkkityöläisten kansannousun Lyonissa. Périerin hallitus sääti myös uuden vaalilain, jolla äänioikeutta laajennettiin laskemalla kynnyksenä olevaa tulorajaa jonkin verran. Huhtikuussa 1831 edustajainkamari hajotettiin ja hallitus sai uusissa vaaleissa tuekseen vahvan enemmistön. Périerin aikana Ranska oli myös aktiivinen ulkopolitiikassa: heinäkuussa 1831 laivasto-osasto lähetettiin Lissaboniin pakottamaan Portugalin hallitus korvaamaan ranskalaisille kauppiaille aiheutuneita omaisuuden menetyksiä, elokuussa 1831 Ranskan armeija lähetettiin puolustamaan Belgiaa Hollannilta ja helmikuussa 1832 miehitettiin Anconan satamakaupunki Italiassa. Périerin johtamistapa oli autoritaarinen eikä aina miellyttänyt kuningastakaan. Périer sairastui koleraan vierailtuaan suuren koleraepidemian aikana pariisilaisessa sairaalassa ja kuoli kuusi viikkoa myöhemmin. Casimir Périerin poika oli ministerinä toiminut Auguste Perier (vuodesta 1874 Casimir-Perier) ja pojanpoika Ranskan pääministerinä ja presidenttinä lyhyen aikaa toiminut Jean Casimir-Perier. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Casimir Pierre Perier Assemblée nationale Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Pankinjohtajat Luokka:Vuonna 1777 syntyneet Luokka:Vuonna 1832 kuolleet
Vapauden palkinto

Vapauden palkinto (engl. Freedom Award) on kansainvälinen humanistipalkinto, joka myönnetään pakolaisten ja vapauden puolesta työskenneelle henkilölle. International Rescue Committee on jakanut palkintoa vuodesta 1957 lähtien. == Palkinnon saajat == Vuosi Palkinnon saajat Maa Lähde 1957 1958 1959 1960 1965 1966 1967 1969 1970 1975 1976 -- 1977 1978 -- 1979 -- [A] 1981 Irena Kirkland 1987 1987 -- 1989 prinssi 1989 1990 1991 -- Li Shuxian 1991 75px 1992 1993 [B] 1993 -- [C] 1994 -- [B] 1994 -- [C] 1995 [D] 1995 1995 1997 -- 1999 2001 2002 -- 2002 2003 2004 [B] 2005 George H. W. Bush Bill Clinton 2006 2007 Angelina Jolie 2008 2011 Tom Brokaw 2012 -- 2013 [B] 2014 Humanitaarisen avun työntekijä Honoring the humanitarian aid worker , 2014 2015 Shimon Peres 2016 Spyros Galinos 2017 75px ==Lähteet== Luokka:Ihmisoikeuspalkinnot
Pehr Arvid Säve

Pehr Magnus Arvid Säve (syntyi 19. huhtikuuta 1811 Roman pitäjässä Gotlannissa, kuoli 20. marraskuuta 1887 Visbyssä) oli ruotsalainen kulttuurihistorioitsija. == Elämäkerta == Säve oli Roman rovastin, teologian tohtori Pehr Säven ja Hedvig Lalleriuksen poika. Häm oli Visbyn gymnaasin kollega vuosina 1835–1871. Säveä voidaan pitää nykyaikaisen kulttuurihistorian tienraivaajana Gotlannissa. Hän kokosi Vitterhetsakademien kokoelmiin tietoja Gotlannin nuinaisjäännöksistä, kielestä, maantieteestä ja kulttuurista. 1861–1865 hän toimi akatemian muinaismuistointendenttinä Gotlannissa, Länsi- Götanmaalla ja Itä-Götanmaalla. Säven kirjoittamaa kuusiosaista Gotländska samlingar -teosta säilytetään Uppsalan yliopiston kirjastossa. Säve toimi aloitteentekijänä Gotlands fornvänner -yhdistyksen perustamisessa ja sen Gotlands fornsal -museon perustamisessa. Hän oli myös edelläkävijä ympäristönhoidossa ja luonnonsuojelussa. Säve kirjoitti 1877 kirjoituksen, jossa hän vaati eläinsuojelulakia. Samana vuonna hänestä tuli filosofian kunniatohtori Uppsalassa, 1882 kunniajäsen Ruotsin muinaismuistoyhdistyksessä ja 1885 Vitterhetsakademienissä. P. A. Säve on haudattu Östra kyrkogårdenille Visbyssä. Hänen mukaansa on nimetty visbyläinen Säveskolan-lukio. Luokka:Vuonna 1811 syntyneet Luokka:Vuonna 1887 kuolleet Luokka:Ruotsalaiset historioitsijat
Palkinto vapaudelle

Palkinto vapaudelle (engl. The Prize For Freedom) on Liberal Internationalin vuosittain jakama ihmisoikeuspalkinto, joka annetaan poliittista vapautta ja ihmisoikeuksia edistäneelle henkilölle tai järjestölle. Palkintoa on jaettu vuodesta 1985 lähtien. ==Palkinnon saajat== vuosi palkinnon saajat maa 1985 Raúl Alfonsín 1986 Sheena Duncan Etelä-Afrikka 1987 Corazon Aquino 1988 Hans- Dietrich Genscher 1989 Benazir Bhutto 1990 Václav Havel 1991 Gitobu Imanyara Domingo Laino 1992 María Elena Cruz Varela 1993 Mary Robinson 1994 Sadako Ogata 1995 Aung San Suu Kyi Burma 1996 Martin Lee 1997 Olusegun Obasanjo 1998 Khalida Messaoudi 1999 Lennart Meri 2000 Asma Jahangir 2001 Chen Shui-bian 2002 Helen Suzman 2003 Abdoulaye Wade 2004 Grigori Javlinski 2005 Antonino Zichichi 2006 Sam Rainsy 2007 Aljaksandr Milinkevitš 2008 Padraig O’Malley 2009 Eric Lubbock 2010 Shirin Ebadi 2011 Chee Soon Juan 2012 Colin Eglin 2013 Dick Marty 2014 Waris Dirie 2015 John Alderdice 2016 Raif Badawi 2017 Ilham Tohti 2018 Leila de Lima 2019 María Corina Machado 2020 Zeid Ra’ad Al Hussein 2021 Sima Samar 2022 Volodymyr Zelenskyi ==Lähteet== Luokka:Ihmisoikeuspalkinnot
Gwangjun ihmisoikeuspalkinto

Gwangjun ihmisoikeuspalkinto (kor.광주인권상) on kansainvälinen ihmisoikeus- ja demokratiapalkinto, jonka jakaa korealainen Toukokuun 18. päivän muistosäätiö. Palkinnolla muistetaan Gwangjun demokratialiikettä, joka järjesti vuonna 1980 suurmielenosoituksen Gwangjussa demokratian puolesta Chun Doo-hwanin diktatuuria vastaan. Mielenosoitus tukahdutettiin sotilaallisin keinoin. Palkintosumma on 50 000 dollaria. ==Palkinnon saajat== vuosi palkinnonsaajat maa 2000 Xanana Gusmão 2001 Basil Fernando 2002 Korean Association of Bereaved Families for Democracy 2003 Dandeniya Gamage Jayanthi 2004 Aung San Suu Kyi Myanmar 2005 Wardah Hafidz 2006 Malalai Joya Angkhana Neelaphaijit 2007 Irom Chanu Sharmila Lenin Raghuvanshi 2008 Muneer A. Malik 2009 Min Ko Naing Myanmar 2010 Sushil Pyakurel 2011 Binayak Sen 2012 Mun Jeong Hyeon 2013 HIJOS 2014 Adilur Rahman Khan 2014 Khavaranin äidit 2015 Latifah Anum Siregar 2016 Nguyễn Đan Quế 2016 Bersih 2017 Jatupat Boonpattararaksa 2018 Fr. Nandana Manatunga 2019 Joanna Cariño 2020 Bedjo Untung 2021 Anon Nampa 2022 Cynthia Maung ==Lähteet== Luokka:Ihmisoikeuspalkinnot
Jacques Laffitte

Jacques Laffitte (24. lokakuuta 1767 Bayonne – 26. toukokuuta 1844 Maisons- sur-Seine)Jacques Laffitte Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 4.8.2013. oli ranskalainen pankkiiri ja poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1830–1831. Laffitte oli puusepän poika, joka tultuaan vuonna 1788 Pariisiin pääsi töihin pankkiiri Perregaux’n yritykseen. Hänestä tuli vuonna 1800 pankin osakas ja Perregaux’n kuoltua vuonna 1804 sen johtaja. Pankki tunnettiin sen jälkeen nimellä Perregaux, Laffitte et Cie, ja se kasvoi yhdeksi Euroopan suurimmista. Laffitte nimitettiin 1809 Ranskan pankin johtokuntaan ja huhtikuussa 1814 sen pääjohtajaksi sekä samana vuonna kauppakamarin puheenjohtajaksi. Hän tuki suurilla summilla Ranskan väliaikaista hallitusta ja Ludvig XVIII:ta satapäiväisen keisarikunnan aikana. Laffitte valittiin edustajainkamariin Pariisin edustajana vuonna 1816 ja hän liittyi liberaaliin oppositioon, jonka johtohahmojen joukkoon kohosi pian. Poliittisten mielipiteittensä vuoksi hän menetti virkansa keskuspankin pääjohtajna vuonna 1819.Nordisk familjebok (1911), s. 793–794 Runeberg.org. Viitattu 4.8.2013. Heinäkuun vallankumouksen aikana vuonna 1830 Laffitten koti Pariisissa muodostui vallankumouksellisten päämajaksi. Perustuslaillisen monarkian kannattajana hän auttoi Orléansin herttua Ludvig Filipiä pääsemään uudeksi kuninkaaksi. Laffitte valittiin edustajainkamarin puhemieheksi ja nimitettiin salkuttomaksi ministeriksi ensimmäiseen vallankumouksen jälkeiseen hallitukseen. Ludvig Filip nimitti Laffitten pääministeriksi 3. marraskuuta 1830. Laffitte pyrki tukemaan vallankumousliikkeitä ulkomailla, varsinkin Italiassa, mutta vältti Ranskan sotilaallista väliintuloa, poikkeuksena itsenäistyneen Belgian tukeminen. Jouduttuaan arvostelun kohteeksi ja menetettyään kuninkaan luottamuksen Laffitte erosi 13. maaliskuuta 1831. Hän jatkoi kuolemaansa asti edustajainkamarin jäsenenä, missä vanhoilla päivillään muuttui vasemmistolaiseksi.Nordisk familjebok (1911), s. 793–794 Runeberg.org. Viitattu 4.8.2013. Laffitte menetti suuren osan omaisuudestaan pörssiromahduksen yhteydessä. Romahduksen johdosta hän joutui myymään Pariisin talonsa, mutta hän sai takaisin kansalaiskeräyksellä. Kansalaiskeräys oli merkki siitä, että hän nautti loppuun saakka suurta kansansuosiota. Laffitte omisti myös tunnetun Maisons-Laffitten linnan Pariisin lähellä.Château de Maisons Centre des Monuments Nationaux. Viitattu 8.2.2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Jacques Laffitte Assemblée nationale Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Ranskan valtiovarainministerit Luokka:Pankinjohtajat Luokka:Vuonna 1767 syntyneet Luokka:Vuonna 1844 kuolleet
Hans Brask

Hans Brask (1464–1538) oli uskonpuhdistuksen ajan ruotsalainen piispa. Hän toimi Linköpingin hiippakunnan piispana vuodesta 1513. Hän oli tiukka uskonpuhdistuksen vastustaja. Uskonpuhdistuksen päästyä voitolle Västeråsin valtiopäivillä 1527 Brask pakeni Puolaan. Brask toimi myös talouselämässä: hän perusti Ruotsin ensimmäisen paperitehtaan ja kirjapainon. Hän teki vuonna 1516 aloitteen Götan kanavan rakentamisesta. Ruotsin kieleen on jäänyt elämään käsite brasklapp, joka tarkoittaa varmuuden vuoksi tehtävää (yleensä salaista) varausta. Sana juontaa juurensa lappuun, jonka Brask kertomuksen mukaan oli laittanut sinettinsä alle arkkipiispa Gustav Trollen erottamispäätökseen. Siinä hän kertoi olleensa pakotettu hyväksymään päätös. Tämä lappu olisi sitten kertomuksen mukaan pelastanut Braskin hengen Tukholman verilöylyssä, mutta kertomuksen todenperäisyyttä ei ole pystytty todistamaan. == Lähteet == Luokka:Ruotsin kirkon piispat ja arkkipiispat Luokka:Linköpingin hiippakunta Luokka:Vuonna 1464 syntyneet Luokka:Vuonna 1538 kuolleet
Picardin kieli

Picardin kieli kuuluu romaanisiin kieliin, d'oïl-kielten ryhmään, ja se on hyvin läheistä sukua ranskan kielelle. Kieltä puhutaan kahdella alueella Ranskassa – Nord-Pas-de-Calais’ssa ja Picardiessa – sekä Vallonian alueella Belgiassa, jossa puhutaan myös vallonian kieltä. Picardin kielen omakielinen nimi on picard, mutta Nord-Pas-de-Calais’n alueella kieli tunnetaan paremmin nimellä ch'ti tai ch'timi. Valenciennesin ja Lillen alueilla siitä käytetään nimitystä rouchi (rushi). On myös käytetty nimitystä pohjoinen (picardilainen) patua. Keskiajalla, kun ranskan kirjakieli perustui Pariisin alueen murteeseen, picardin kielellä oli oma kirjakieli ja se oli yleinen ja arvostettu kieli ​​Pohjois-Ranskassa. Nykyisin picardin kielen käyttöala on kaventunut, koska Ranskan hallituksen kielipolitiikka pyrkii yhdenmukaistamaan kieltä. Ranskan hallitus pitää picardin kieltä murteena, ja kieltä käytetään Pohjois-Ranskassa pienellä alueella lähinnä puhekielenä. left|thumb|240px|Picardin kieli Picardie — Nord-Pas-de-Calais — Vallonia Luokka:Belgian kielet Luokka:Ranskan kielet Luokka:Romaaniset kielet
Henri Välimaa

Henri Mikael Välimaa (s. 3. helmikuuta 1992 Lappeenranta) on suomalainen koripalloilija. Hän edusti pääsarjatasolla kasvattajaseuraansa Lappeenrannan NMKY:ta ja Tampereen Pyrintöä, jossa hän pelasi myös Baltian liigaa. Välimaa pelasi 30 nuorten eri ikäluokkien maaottelua. == Ura == Välimaa on Lappeenrannan NMKY:n kasvatti, ja hän pelasi seuran paidassa A-junioreiden SM- sarjaa. Kaudella 2008–2009 hän debytoi seuran edustusjoukkueessa ja pelasi 13 ottelua. Kauden aikana joukkue voitti muun muassa Koripallon Suomen cupin. Kaudella 2011–2012 Välimaa pelasi 41 ottelua ja teki 3,4 pistettä sekä otti 1,2 levypalloa ottelua kohden. Varusmiespalveluksensa Välimaa suoritti Urheilukoulussa. Kaudeksi 2013–2014 Välimaa teki vuoden pelaajasopimuksen Tampereen Pyrinnön kanssa. Välimaa pelasi kauden aikana Pyrinnön reservijoukkueessa mutta myös edustusjoukkueessa. Pyrintö pelasi ensimmäisenä suomalaisjoukkueena Baltian liigaa, jossa se sijoittui neljänneksi. Korisliigassa Pyrintö voitti runkosarjan uudella voittoennätyksellä ja voitti kauden päätteeksi historian kolmannen Suomen mestaruutensa. Kauden 2014–2015 Välimaa pelasi Pyrinnön reservijoukkueessa I-divisioona A:ssa. == Saavutukset == * Suomen mestaruus 2014 * Suomen cup 2008 * Baltian liigan neljäs sija 2014 == Tilastot == === Runkosarja === Kausi Joukkue Sarja O 2P % 3P % 1P % HL PL LEV S M R T PTS PTS YHT 2008–2009 LrNMKY Korisliiga 13 33,3 % 36,4 % 100,0 % 0,1 0,4 0,5 0,2 0,1 0,1 – 1,4 18 2009–2010 LrNMKY Korisliiga 11 50,0 % 8,3 % 60,0 % 0,2 0,4 0,5 – – 0,1 – 0,9 10 2010–2011 LrNMKY Korisliiga 25 50,0 % 28,3 % 100,0 % 0,4 0,7 1,0 0,1 0,3 0,0 – 3,1 77 2011–2012 LrNMKY Korisliiga 38 47,3 % 36,6 % 46,2 % 0,4 0,8 1,2 0,2 0,5 0,1 0,0 3,6 136 2012–2013 LrNMKY Korisliiga 42 40,0 % 24,0 % 60,0 % 0,3 1,0 1,3 0,4 0,7 0,1 0,0 3,2 133 2013–2014 Tampereen Pyrintö Korisliiga 11 10,0 % 10,0 % – 0,3 0,3 0,5 – 0,4 0,2 – 0,5 5 2013–2014 Tampereen Pyrintö Baltian liiga 4 16,7 % 50,0 % – – 1,0 1,0 – – – – 2,0 8 Yhteensä Yhteensä Korisliiga 140 42,4 % 27,7 % 59,5 % 0,3 0,7 1,0 0,2 0,4 0,1 0,0 2,7 379 Yhteensä Yhteensä Baltian liiga 4 16,7 % 50,0 % – – 1,0 1,0 – – – – 2,0 8 === Pudotuspelit === Kausi Joukkue Sarja O 2P % 3P % 1P % HL PL LEV S M R T PTS PTS YHT 2011–2012 LrNMKY Korisliiga 3 50,0 % 25,0 % – – 1,3 1,3 – 0,7 – – 1,7 5 2012–2013 LrNMKY Korisliiga 4 20,0 % 33,3 % – 0,5 – 0,5 0,3 1,0 – – 2,0 8 2013–2014 Tampereen Pyrintö Korisliiga 4 100,0 % 0,0 % – – – – – – – – 0,5 2 Yhteensä Yhteensä Korisliiga 11 37,5 % 27,3 % – 0,2 0,4 0,5 0,1 0,5 – – 1,4 15 * O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo == Lähteet == * Henri Välimaa Suomen Koripalloliitto * Henri Välimaa – Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto * Henri Valimaa basketball profile eurobasket.com * Henri Valimaa - Baltic Basketball League bbl.net === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jerusalem-palkinto

Jerusalem-palkinto (engl. The Jerusalem Prize for the Freedom of the Individual in Society) on kansainvälinen kirjallisuuspalkinto. Se annetaan kirjailijalle, joka on tehnyt työtä ihmisoikeuksien ja sananvapauden eteen. Palkinto jaetaan Jerusalemin kansainvälisellä kirjallisuusmessuilla. Palkinnon arvo on 10 000 dollaria. ==Palkinnon saajat== vuosi palkinnon saajat maa kieli 1963 Bertrand Russell Britannia englanti 1965 Max Frisch Sveitsi saksa 1967 André Schwarz-Bart Ranska ranska 1969 Ignazio Silone Italia italiagnazio Silone to Be Awarded ‘jerusalem Prize’ by Kollek when Book Fair Opens 25.2.1969, viitattu 10.9.2021 1971 Jorge Luis Borges Argentiina espanja 1973 Eugène Ionesco Romania / Ranska ranska 1975 Simone de Beauvoir Ranska ranska 1977 Octavio Paz Meksiko espanja 1979 Isaiah Berlin Venäjä / Britannia 1981 Graham Greene Britannia 1983 V. S. Naipaul Trinidad ja Tobago / Britannia 1985 Milan Kundera Tšekkoslovakia / Ranska tšekki / ranska 1987 J. M. Coetzee Etelä-Afrikka / Australia englanti 1989 Ernesto Sabato Argentiina espanja 1991 Zbigniew Herbert Puola puola 1993 Stefan Heym Saksa saksa / englanti 1995 Mario Vargas Llosa Peru / Espanja espanja 1997 Jorge Semprún Espanja ranska / espanja 1999 Don DeLillo Yhdysvallat englanti 2001 Susan Sontag Yhdysvallat englanti 2003 Arthur Miller Yhdysvallat englanti 2005 António Lobo Antunes Portugali portugali 2007 Leszek Kołakowski Puola puola 2009 Haruki Murakami Japani japani 2011 Ian McEwan Britannia englanti 2013 Antonio Muñoz Molina Espanja espanja 2015 Ismail Kadare Albania albania 2017 Karl Ove Knausgård Norja norja 2019 Joyce Carol Oates Yhdysvallat englanti ==Lähteet== Luokka:Kirjallisuuspalkinnot Luokka:Ihmisoikeuspalkinnot
Victor Noir

Victor Noir (oikea nimi Yves Salmon; 27. heinäkuuta 1848 Attigny – 10. tammikuuta 1870 Pariisi)Victor Noir Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 4.8.2013. oli ranskalainen lehtimies, jonka murha aiheutti vuonna 1870 toisen keisarikunnan kannatusta heikentäneitä poliittisia levottomuuksia. Hän oli La Marseillaise -nimisen lehden toimittaja. Noir oli saapunut 10. tammikuuta 1870 kollegansa Ulric de Fonviellen kanssa tapaamaan Ranskan keisari Napoleon III:n serkkua, prinssi Pierre Bonapartea toimittaakseen tälle kaksintaisteluhaasteen toimittaja Paschal Grousset’n puolesta. Tapaamisessa syntyi riita, jonka päätteeksi Bonaparte ampui Noirin. Hänen hautajaisensa Neuillyssä kaksi päivää myöhemmin muuttuivat mellakaksi, joka suuntautui koko keisarikuntaa vastaan. Oikeus vapautti 25. maaliskuuta Bonaparten syytteistä tämän selitettyä Noirin provosoineen häntä läpsäyksellä kasvoihin. Fonvielle kiisti tämän kuvauksen tapahtumista. == Hautamonumentti == Noirin hautamonumentti Père Lachaisen hautausmaalla Pariisissa on naisten suosima nähtävyys. Se esittää Noiria kuolinhetkellä ja siinä on housuissa huomattava pullistuma. Uskotaan, että jos nainen hieroo pullistumaa, suutelee huulia ja pudottaa kukan Noirin hattuun, hän saa hedelmällisyyttä, autuaan seksielämän, puolison ja kauniin rakastajan. Patsaan huulet, nivuset ja kengät kiiltävätkin, vaikka muu on vihertävää hapettunutta pronssia. Tästä syystä patsas aidattiin vuonna 2004. Varoituskyltti uhkasi syytteellä "siveettömästi hierovia". Naisten vastarinta johti pian aidan repimiseen. Monet naiset ovat sittemmin laittaneet hattuun valokuvia "patsaan avulla" saamistaan lapsista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset toimittajat Luokka:Ranskalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1870 kuolleet
Augusto Genina

Augusto Genina (28. tammikuuta 1892 Rooma – 18. syyskuuta 1957 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja, joka teki elämänsä aikana yli sata elokuvaaMoliterno, s. 146.. Geninan elokuvaura alkoi vuonna 1912 käsikirjoittajana Film d’Arte Italiana ja Celio Film -yhtiöille. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli Espanjassa kuvattu La moglie di Sua Eccellenza (”Hänen ylhäisyytensä vaimo”, 1914). Seuraavan vuosikymmenen aikana Genina teki komedioita ja melodraamoja eri elokuvastudiolle sekä työskenteli Unione Cinematografica Italianan Torinon studion johtajana vuodesta 1919. Hänen ohjaamansa Cyrano de Bergerac -sovitus voitti Torinon elokuvajuhlien pääpalkinnon ja sai erinomaiset arvostelut Ranskassa. Italian elokuvateollisuuden kriisin jälkeen Genina muutti vuonna 1927 Saksaan ohjaten useita elokuvia UFA-studiolle. Vuonna 1929 hän siirtyi Pariisiin, jossa hän teki René Clairin kanssa suuren suosion saaneen elokuvan Miss Europa (Prix de beauté, 1930). Palattuaan Italiaan Genina ohjasi taiteellisesti merkittävät, mutta fasistisen propagandan läpitunkemat elokuvat Valkoinen eskadroona (Squadrone bianco, 1936), Alcazar (L’assedio dell’Alcazar, 1940) ja Bengasi (1942). Ohjaajan toisen maailmansodan jälkeisistä teoksista huomattavin on sävyltään neorealistinen Il cielo sulla palude (”Taivas suon yllä”, 1949) joka sai Venetsian elokuvajuhlien pääpalkinnot vuonna 1949 ja Nastro d’argenton vuonna 1950.Moliterno, s. 146–147. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Italialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Carmine Gallone

Carmine Gallone (18. syyskuuta 1886 Taggia – 4. huhtikuuta 1973 Frascati) oli italialainen elokuvaohjaaja, joka tunnetaan varsinkin historiallisista ja oopperaelokuvistaan. ==Elokuvaura== Näyttelijänä ja näytelmäkirjailijana toiminut Gallone liittyi vuonna 1913 Cinesiin tuoden mukanaan vaimonsa Stanislawa Winaverin, josta tuli Soava Gallonen nimellä yksi mykkäelokuvan suurista tähdistä. Gallonen ensimmäinen ohjaustyö oli La donna nuda (”Alaston nainen”) vuonna 1914. Seuraavina vuosina hän teki joukon hienostuneita komedioita ja melodraamoja muun muassa näyttelijä Lyda Borellin ja käsikirjoittaja Lucio D’Ambran kanssa. 1920-luvun puolivälissä Gallone ohjasi historialliset elokuvat La cavalcata ardente (”Hurja kavalkaadi”, 1925) ja Pompejin viimeiset päivät (Gli ultimi giorni di Pompei, 1926).Moliterno, s. 141. Italialaisen elokuvan kriisivuosina Gallone työskenteli muun muassa Ranskassa, jossa hän tutustui René Clairiin ja teki useita Henri-Georges Clouzot’n käsikirjoittamia elokuvia. Vuonna 1936 Gallone palasi Italiaan, jossa hän ohjasi fasistien rahoittaman elokuvan Scipio Africanus, Afrikan valloittaja (1937). Sitä pidetään yleisesti hänen uransa allonpohjana, vaikka se aikanaan saikin Mussolini-palkinnon Venetsian elokuvajuhlilla. Sen jälkeen Gallone keskittyi tekemään säveltäjäelämäkertoja ja oopperaelokuvia. Yli sata ohjaustyötä käsittäneen uransa lopuksi hän kuvasi peplum-elokuvan Kartago liekeissä (1960) ja kaksi Isä Camillo -elokuvaa.Moliterno, s. 141–142. ==Elokuvia== * Yöperhonen, 1916 * Malombran linnan salaisuus, 1917 * Scipio Africanus, Afrikan valloittaja, 1937 * Kartago liekeissä, 1960 ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Internet Movie Database: Carmine Gallone * Elonet: Carmine Gallone Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Pierre Bonaparte

Pierre Napoléon Bonaparte (11. lokakuuta 1815 Rooma, Italia – 7. huhtikuuta 1881 Versailles, Ranska)Pierre-Napoléon Bonaparte Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 4.8.2013. oli Lucien Bonaparten poika ja ranskalainen prinssi. Pierre Bonaparte osallistui vuonna 1831 Romagnan kapinaan ja sen jälkeen Amerikassa Kolumbian sisäiseen konfliktiin. Palattuaan Italiaan hänet vangittiin poliisin taposta, mutta tuomio lievennettiin armahduksella maastakarkotukseksi.Nordisk familjebok (1905), s. 1079–1080 Runeberg.org. Viitattu 4.8.2013. Ranskassa hänet valittiin helmikuun vallankumouksen jälkeen 1848 kansalliskokoukseen Korsikan edustajana, jolloin hän julistautui tasavaltalaiseksi. Serkkunsa Louis-Napoleon Bonaparten kaapattua vallan joulukuussa 1851 hän kuitenkin teki sovinnon tämän kanssa. Pierrestä tuli prinssi toisessa keisarikunnassa, ja hän sai suuren eläkkeen, mutta tasavaltalaiset hylkäsivät hänet, eikä keisariserkku luottanut häneen hänen menneisyytensä vuoksi. Hänellä ei ollut merkittävää vaikutusvaltaa keisarikunnan aikana. Tammikuussa 1870 Pierre Bonaparte riitautui toimittaja Paschal Grousset’n kanssa ja tuli ampuneeksi toimittaja Victor Noirin, joka toimitti hänelle Grousset’n puolesta kutsua kaksintaisteluun. Tapaus nostatti paljon koko keisarikuntaa vastaan suuntautunutta poliittista kuohuntaa. Tapausta käsitellyt erityistuomioistuin Toursissa vapautti Bonaparten murhasyytteestä. Keisari kuitenkin määräsi hänet lähtemään maasta, ja hän asettui joksikin aikaa Englantiin, mutta palasi myöhemmin takaisin Ranskaan. ==Lähteet== Luokka:Bonaparten suku Luokka:Ranskan kuninkaalliset Luokka:Tappajat Luokka:Vuonna 1815 syntyneet Luokka:Vuonna 1881 kuolleet
Eduardo De Filippo

Eduardo De Filippo (24. toukokuuta 1900 Napoli – 31. lokakuuta 1984 Rooma) oli italialainen näytelmäkirjailija, näyttelijä ja elokuvaohjaaja. De Filippo oli kuuluisan napolilaisen näyttelijän ja ohjaajan Eduardo Scarpettan avioton lapsi. Myös hänen veljensä Peppino ja siskonsa Titina olivat näyttelijöitä ja näytelmäkirjailijoita. De Filippo työskenteli näyttelijänä teatterissa ja teki ensimmäisen elokuvaroolinsa Mario Bonnardin elokuvassa Tre uomini in frak (Varastettu ääni, 1933). Hän esiintyi sisarustensa kanssa omiin näytelmiinsä perustuneissa elokuvissa ja teki vuonna 1939 ensimmäisen ohjaustyönsä In campagna è caduta una stella.Moliterno, s. 100–101. Toisen maailmansodan jälkeen De Filippo yhdisti napolilaisteatterin perinteitä italialaiseen neorealismiin omiin näytelmiinsä perustuneissa elokuvissa, joista parhaita ovat Napoli milionaria (1950), Filumena Marturano (1951) ja Questi fantasmi (Kummittelua italialaisittain, 1954). Federico Fellinin kertomukseen perustuva Fortunella – ruhtinatar laitakadulta (Fortunella, 1958) oli De Filippon viimeinen merkittävä ohjaustyö. 1960-luvun puolivälin jälkeen hän palasi teatteriin ja ohjasi näytelmiään televisioon.Moliterno, s. 101. ==Suomennettuja näytelmiä== * Vaimoni pojat: 3-näytöksinen näytelmä (Filomena Marturano); suom. Marja Rankkala, Teatterikorkeakoulu Näytelmämonisteet * Lauantai, sunnuntai, maanantai: kolme näytöstä (Sabato, domenica e lunedi); suomentanut Jaakko A. Ahokas, Helsinki: Suomen Teatteriliitto 1975. Näytelmämoniste * Napolin miljönääri (Napoli milionaria!); suom. Esko Elstelä, 1993 == Elokuvia == * Non ti pago!, 1942 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Italialaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
M/S AIDAbella

M/S AIDAbella on saksalais-amerikkalaisen AIDA Cruises -varustamon Sphinx- luokan risteilyalus. Se valmistui Saksan Papenburgissa Meyer Werftin telakalta vuonna 2008. Aluksen pituus on 251,89 metriä, leveys 32,2 metriä ja suurin syväys 7,5 metriä. Laivan koneet tuottavat 36 000 kilowatin tehon ja 21,8 solmun enimmäisnopeuden. Kansia aluksella on 14 ja hyttejä 1 025. AIDAbellan sisaralukset ovat AIDAblu, AIDAdiva, AIDAluna, AIDAmar, AIDAsol ja AIDAstella. == Käyttöhistoria == === Valmistus === Alus tilattiin 1. elokuuta 2005 Meyer Werftiltä Papenburgista Saksasta. Sen köli laskettiin 10. maaliskuuta 2007 telakkanumerolla S.666, ja alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 19. lokakuuta. Alus kastettiin 23. huhtikuuta 2008 ja se luovutettiin tilaajalle, joka maksoi siitä 377 388 900 Yhdysvaltain dollaria. AIDAstella on viides seitsemästä rakennetusta Sphinx-luokan risteilijästä. Aluksen voimanlähteenä on neljä saksalaisen Caterpillar Motoren GmbH & Co KG -yhtiön toimittamaa 9M43C-dieselmoottoria, jotka pyörittävät neljää 9 000 kilowatin generaattoria. Nämä on kytketty kahteen 12 500 kilowatin sähkömoottoriin, jotka pyörittävät kahta potkureihin kytkettyä akselia 130 kierrosta minuutissa. Voimanlähteen kokonaisteho on 36 776 kilowattia, millä alus kykenee saavuttamaan 21,8 solmun nopeuden. === Palvelus === Alus oli vuodenvaihteen 2013–2014 Karibialla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *AIDAbella AIDA Cruisesin verkkosivuilla Luokka:AIDA Cruises
Suraiya

Suraiya Jamaal Sheikh (15. kesäkuuta 1929 Gujranwala – 31. tammikuuta 2004 Mumbai), tunnettiin etunimellään Suraiya, oli intialainen näyttelijä ja laulaja, joka työskenteli hindinkielisissä elokuvissa. Hän oli suosionsa huipulla 1940-luvun lopussa ja 1950-luvun alussa. Suraiya lopetti uransa vuonna 1963, eikä sen jälkeen juurikaan esiintynyt julkisuudessa. == Valikoitu filmografia == * Anmol Ghadi (1946) * Vidya (1948) * Pyar Ki Jeet (1948) * Badi Behan (1949) * Dillagi (1949) * Dastan (1950) * Mirza Ghalib (1954) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Doria

Doria on Suomen kansalliskirjaston ylläpitämä digitaalisen aineiston julkaisuarkisto. Se avattiin käyttöön vuonna 2007. Doria on tarkoitettu helpottamaan suomalaisille kirjastoille asetettuja digitaalisten aineistojen tallentamisvelvoitteita tarjoamalla alustan ja käyttöliittymän aineistojen tallentamiseen. Palvelu toimii DSpace-tietokantaohjelmistolla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Dorian etusivu Luokka:Tietokannat Luokka:Kansalliskirjasto (Suomi)
Fort Wayne Komets

Fort Wayne Komets on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Fort Waynestä, Indianasta. Seura pelaa ECHL-liigaa. Suomalaisista Hannu Kamppuri, Mike Vaskivuo, Tero Lehterä ja Jani Honkanen ovat edustaneet seuraa. == Joukkue kaudella 2024–2025 == (Tilanne 16. lokakuuta 2024) Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka Brett Brochu L 2025 Tilbury, Ontario, Kanada Connor Ungar L 2025 Calgary, Alberta, Kanada Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 21 Noah Ganske R 2025 Bloomington, Minnesota, Yhdysvallat 28 Cameron Supryka L 2025 Belleville, Ontario, Kanada 55 Harrison Rees R 2025 Mississauga, Ontario, Kanada Darren Brady R 2025 Lake Orion, Michigan, Yhdysvallat Connor Corcoran R 2025 Beeton, Ontario, Kanada Tyler Inamoto L 2025 Barrington, Illinois, Yhdysvallat Kyle Mayhew L 2025 Anaheim Hills, Kalifornia, Yhdysvallat Dustyn McFaul L 2025 Waterdown, Ontario, Kanada Matt Murphy L 2025 Fredericton, New Brunswick, Kanada Ryan Orgel R 2025 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat Ethan Ritchie L 2025 Oakville, Ontario, Kanada Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 8 Jack Dugan R VLH 2025 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat 9 Oliver Peer L OLH 2024 Burlington, Ontario, Kanada 20 Jack Gorniak L VLH / KH 2025 West Salem, Wisconsin, Yhdysvallat 25 Ethan Keppen L VLH 2025 Whitby, Ontario, Kanada 27 Shawn Szydlowski R OLH 2024 St. Clair Shores, Michigan, Yhdysvallat 64 Nolan Volcan L VLH 2025 Edmonton, Alberta, Kanada 88 Brad Morrison L KH 2025 Prince George, Brittiläinen Kolumbia, Kanada 90 Alex Swetlikoff L KH 2025 Kelowna, Brittiläinen Kolumbia, Kanada Alex Aleardi R KH / OLH 2025 Fort Wayne, Indiana, Yhdysvallat Chase Bertholet R OLH 2025 The Pas, Manitoba, Kanada Nick Deakin-Poot L OLH 2025 Georgetown, Ontario, Kanada Michael Gildon L KH / VLH 2025 Plano, Texas, Yhdysvallat Jermaine Loewen L LH 2025 Mandeville, Jamaika Brannon McManus R KH / OLH 2025 Newport Beach, Kalifornia, Yhdysvallat Anthony Petruzzelli L LH 2025 Federal Way, Washington, Yhdysvallat Justin Taylor L KH 2025 Mindemoya, Ontario, Kanada Kirill Tjutjajev L VLH / KH 2025 Jekaterinburg, Venäjä Odeen Tufto R KH 2025 Chaska, Minnesota, Yhdysvallat Zach White R KH 2025 Milford, Connecticut, Yhdysvallat === Joukkueenjohto === * Päävalmentaja: Jesse Kallechy * Apuvalmentaja: Olivier Legault * Apuvalmentaja: Cory Melkert * Fysiikkavalmentaja: Austin Kessler * Luisteluvalmentaja: John Salway * Huoltopäällikkö: Skylar Garver * Puheenjohtaja: Michael Franke * Toimitusjohtaja: David Franke Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/613/fort-wayne-komets Viitattu 1.10.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fort Wayne Kometsin verkkosivut Luokka:ECHL-seurat Luokka:Fort Wayne Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Indianan urheilu Luokka:Vuonna 1952 perustetut urheiluseurat
Konniveden Haukkavuoren kalliomaalaus

Konniveden eli Kelloniemen Haukkavuoren kalliomaalaus sijaitsee Konnivedellä Iitissä Kymenlaaksossa. Se muodostaa yksinäinen hirveä esittävä kuvio, johon on viitattu monesti kalliomaalauksia käsittelevissä teksteissä. Maalauksen löysi Timo Miettinen vuonna 1976. == Sijainti == Maalaus sijaitsee kalliossa Konniveden eteläosan länsirannalla lahdessa, joka pistää ylös pohjoiseen. Paikka on suunnilleen puolessavälissä Heinolaa ja Iittiä. Kallio aukeaa itään ja on louhikkoinen. Maalaus sijaitsee kalliosta irronneen lohkateen takana. == Maalaus == Maalauksessa esiintyy vain yksi selkeä hirveä esittävä kuvio. Hirvi on maalattu täyteisesti ja sen jalat on taivutettu eläimen alle kuin laukkaavaan asentoon. Vaikutelma on kaunis, luonteva ja jopa realistinen. Kuvion koko on 28×27 senttimetriä. Kalliossa on muitakin kuvion katkelmia, mutta ne ovat heikkoja. Hirvi katsoo oikealle kohti kalliossa olevaa pystyhalkeamaa. Maalauskohta on sateelta suojassa ja on siksi niin hyvin säilynyt. == Ajoitus == Maalauksen ajoituksessa se kytketään Heinolan harjun puhkeamiseen ja myös kilometrin päässä olevien Rautakannanvuoren ja Saraakallion ylimpien kuvioiden arvellaan olevan samanaikaisia tämän kanssa. == Lähteet == * * * Muinaistaideyhdistys: Haukkavuori * Luukkonen, Ismo: Haukkavuori * === Viitteet === Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Iitin historia Luokka:Kymenlaakson historia
Kalamazoo Wings

Kalamazoo Wings on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, jonka kotipaikka on Kalamazoo Michiganissa. Se pelaa ECHL-liigaa. Wingsin ECHL-joukkue toimii Vancouver Canucksin sekä sen AHL-farmiseuran Abbotsford Canucksin farmijoukkueena. Suomalaisista Jarmo Myllys, Kari Takko ja Jarkko Varvio ovat edustaneet seuraa. == Joukkue kaudella 2024–2025 == (Tilanne 16. lokakuuta 2024) Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka Jonathan Lemieux L 2025 Saint-Hyacinthe, Québec, Kanada Hunter Vorva L 2025 Kalamazoo, Michigan, Yhdysvallat Ty Young L 2027 Coaldale, Alberta, Kanada Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 23 Colin Saccoman R 2025 Stillwater, Minnesota, Yhdysvallat 90 Jay Keranen L 2025 Brighton, Michigan, Yhdysvallat Joe Arntsen L 2025 Swift Current, Saskatchewan, Kanada Philip Beaulieu R 2025 Duluth, Minnesota, Yhdysvallat Zach Berzolla R 2025 Howell, New Jersey, Yhdysvallat Luc Salem L 2025 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat Kylor Wall L 2025 Edmonton, Alberta, Kanada Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 4 Evan Dougherty R OLH 2024 Kalamazoo, Michigan, Yhdysvallat 17 Ryan Naumovski R H 2025 Shelby Township, Michigan, Yhdysvallat 25 Travis Broughman R OLH 2025 Richmond, Virginia, Yhdysvallat 43 Quinn Preston R H 2025 Trenton, Michigan, Yhdysvallat 55 Drake Pilon R OLH 2025 Sault Ste. Marie, Ontario, Kanada 74 Tanner Sorenson R KH 2024 Anchorage, Alaska, Yhdysvallat 81 Jordan Seyfert R KH 2024 Annville, Pennsylvania, Yhdysvallat Ben Berard L VLH 2025 Duncan, Brittiläinen Kolumbia, Kanada Josh Bloom L VLH 2026 Oakville, Ontario, Kanada Blake Christensen L VLH 2025 Coral Springs, Florida, Yhdysvallat Davis Codd R OLH 2025 Brighton, Illinois, Yhdysvallat Ryan Cox L H 2025 St. Albert, Alberta, Kanada Jonathan Hampton L OLH 2025 Capreol, Ontario, Kanada Max Humitz L KH / VLH 2025 Livonia, Michigan, Yhdysvallat Lee Lapid R KH 2025 Thornhill, Ontario, Kanada Jonathon Martin R OLH / KH 2025 Winnipeg, Manitoba, Kanada Zachary Okabe R OLH 2025 Okotoks, Alberta, Kanada === Joukkueenjohto === * Päävalmentaja & Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Joel Martin * Apuvalmentaja: Kohl Schultz * Apuvalmentaja: Ben Wilson * Fysiikkavalmentaja: Cody Lindhorst * Huoltopäällikkö: Austin Dykstra * Toimitusjohtaja: Toni Will Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/787/kalamazoo-wings Viitattu 29.9.2021. ===Jäädytetyt numerot=== * 22 Mike Wanchuk == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kalamazoo Wingsin verkkosivut Luokka:ECHL-seurat Luokka:Michiganin urheilu Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 1974 perustetut urheiluseurat
Hurrikaani Tara

Hurrikaani Tara oli yksi tappavimmista tunnetuista Tyynenmeren hurrikaaneista. Meksikossa raportoitiin ainakin 436 kuolonuhria ja aineelliset vahingot nousivat 16 miljoonaan dollariin. ==Lähteet== Luokka:Luonnonmullistukset Meksikossa Tara Luokka:Vuoden 1961 onnettomuudet
Peter Capaldi

Peter Dougan Capaldi (s. 14. huhtikuuta 1958) on skotlantilainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hänen moniin roolitöihinsä lukeutuvat Malcolm Tuckerin hahmo televisiosarjassa Politiikan nappula (The Thick of It, 2005–2012) ja siihen perustuvassa elokuvassa In the Loop – Silmukka kiristyy (2009) sekä enkeli Islington televisiosarjassa Neverwhere (1996). Hän on näytteli 12. Tohtoria vuosina 2013–2017 televisiosarjassa Doctor Who.Peter Capaldi revealed as Doctor Who's new lead BBC News. 4.8.2013. ==Filmografia== Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 1982 Living Apart Together Living Apart Together Joe 1983 Local Hero – kylän sankari Local Hero Oldsen 1984 Paluu vapauteen Turtle Diary Assistant keeper 1987 The Lair of the White Worm The Lair of the White Worm Angus Flint 1988 Valheet ja viettelijät Dangerous Liaisons Azolan 1991 Joulukuun morsian December Bride Nuori Sorleyson 1993 Rahat pois! Soft Top Hard Shoulder Gavin Bellini 1994 Kuristavat kahleet Captives Simon 1997 Bean – äärimmäinen katastrofielokuva Bean Gareth 1997 Lumen taju Smilla's Sense of Snow Birgo Lander 1997 Shooting Fish – Huijareita kuten me Shooting Fish Mr. Gilzean 1998 Lainkiemuroita ja lemmenlurituksia What Rats Won’t Do Tony 1999 The Greatest Store in the World The Greatest Store in the World Mr. Whiskers 2000 Kaalisota Mrs Caldicot’s Cabbage War Derek 2001 Hotel! Hotel! Hilton Gilfoyle 2002 Max Max David Cohn 2002 Solid Geometry Solid Geometry David Hunter 2003 Shotgun Dave Rides East Shotgun Dave Rides East Rob 2004 Modigliani Modigliani Jean Cocteau 2004 Niceland (Population. 1.000.002) Niceland (Population. 1.000.002) John 2004 Wild Country Wild Country Father Steve 2005 House of 9 House of 9 Max Roy 2005 The Best Man The Best Man Priest 2006 Pinochetin 500 päivää Pinochet in Suburbia Andy McEntee 2007 Magicians Magicians Mike Francis 2009 In the Loop – Silmukka kiristyy In the Loop Malcolm Tucker 2012 Big Fat Gypsy Gangster Big Fat Gypsy Gangster Therapist 2013 World War Z World War Z W.H.O. Doctor 2013 Viides valta The Fifth Estate Alan Rusbridger 2014 Paddington Paddington Mr. Curry 2018 Risto Reipas ja Nalle Puh Christropher Robin Kani (äänirooli) 2021 The Suicide Squad: Suicide Mission The Suicide Squad Gaius Grieves / Ajattelija Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat 1996 Neverwhere Neverwhere Islington 2005–2012 Politiikan nappula The Thick of It Malcolm Tucker 2007–2008 Skins – liekeissä Skins Mark Jenkins 2008 Doctor Who Doctor Who Lobus Caecilius 2009 Torchwood Torchwood John Frobisher 2014 The Musketeers The Musketeers Kardinaali Richelieu 2013–2017 Doctor Who Doctor Who 12. Tohtori ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Skotlantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Sidney Moncrief

Sidney Alvin Moncrief (s. 21. syyskuuta 1957 Little Rock, Arkansas) on yhdysvaltalainen entinen ammattilaiskoripalloilija, joka pelasi pelintekijänä sekä heittävänä takamiehenä. Milwaukee Bucks varasi Moncriefin NBA:han vuorolla viisi varaustilaisuuden 1979 ensimmäisellä kierroksella. Hän edusti Bucksia kymmenen kautta ja valittiin tänä aikana kahdesti vuoden puolustuspelaajaksi (kausina 1982–1983 ja 1983–1984), viidesti tähdistöjoukkueisiin (kerran ykköstähdistöön ja neljästi kakkostähdistöön) sekä viidesti puolustustähdistöjoukkueisiin (neljästi ykköstähdistöön ja kerran kakkostähdistöön). Hän myös pelasi viidesti tähdistöottelussa. Moncrief ehti jo ilmoittaa uransa päättymisestä lokakuussa 1989 ja Bucks jäädytti hänen pelinumeronsa (numeron 4) tammikuussa 1990, mutta teki paluun ja pelasi vielä kauden 1990–1991 Atlanta Hawksissa. Moncrief pelasi yksitoistavuotisella NBA- urallaan yhteensä 767 runkosarja- ja 93 pudotuspeliottelua. Hän on Milwaukee Bucksin seurahistorian kolmanneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja Kareem Abdul-Jabbarin ja Glenn Robinsonin jälkeen, toiseksi eniten otteluita pelannut pelaaja Junior Bridgemanin jälkeen sekä toiseksi eniten korisyöttöjä antanut pelaaja Paul Presseyn jälkeen. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut muun muassa apuvalmentajana NBA-joukkueissa Dallas Mavericks (vuosina 2000–2003), Golden State Warriors (vuosina 2007–2009) ja Milwaukee Bucks (vuosina 2011–2013) sekä päävalmentajana NBA Development League -joukkue Fort Worth Flyersissa (vuosina 2006–2007). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jäänmurtaja Tarmo (1963)

Tarmo on Viron merenkulkulaitoksen jäänmurtaja. Se oli Viron ainut jäänmurtaja vuoteen 2012 saakka, jolloin Tallinnan satama osti suomalaisen Botnican 50 miljoonalla eurolla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Talvisen Itämeren työjuhdat Ylen Elävä arkisto Luokka:Jäänmurtajat Luokka:Viron liikenne Luokka:Wärtsilän valmistamat alukset
Peel (automerkki)

Peel on vuosina 1963–1969 valmistettu englantilainen automerkki. Peel Engineering Company valmisti Mansaarella Peelin kaupungissa 1950-luvulla lasikuituveneitä ja moottoripyörien katteita. Ensimmäinen yhtiön prototyyppiauto oli Peel Manxcar. Peel-yhtiön Peel P50-auto on yhä maailman pienin sarjatuotantoauto. Peel P50 -autossa on yhden hengen lasikuitukori, DKW/Zweirad Union -kaksitahtimoottori (50 cm3) ja kolme vaihdetta. Mallia valmistettiin vuosina 1963-1964 noin 48 yksilöä, joista vuonna 2008 oli jäljellä noin puolet.Mobilisti 8/2008, sivu 40 Peel P50 maksoi 200 puntaa, kun samaan aikaan halvin Minin malli maksoi 500 puntaa. Peel-yhtiön muita automalleja olivat Peel Trident, Peel Viking Sport sekä prototyyppi GRP Minis. Peel Trident -auto oli kaksipaikkainen ja sitä valmistettiin yli 70 kappaletta. Peel Viking Sport -autoa valmistettiin manner-Englannissa noin 25 kappaletta vuosina 1966–1967. Yhtiö lopetti autojen tuotannon vuonna 1969. Tiedosto:1964 Peel Viking.jpg|Viking Tiedosto:1965PeelTrident- front.jpg|Trident Tiedosto:1964 Peel P50 1.jpg|P50 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * BBC: The small car with the big reputation Luokka:Brittiläiset automerkit luokka:Kääpiöautot
Sosiokratia

Sosiokratia on päätöksenteon menetelmä, jossa tasa-arvoiset yksilöt päättävät asioista yhteisesti konsensusperiaatteella ja jossa organisaatiorakenne pohjautuu kybernetiikan periaatteisiin.Buck, John; Villines, Sharon (2007). We the People: Consenting to a Deeper Democracy (Ensimmäinen painos, toisessa painoksessa korjauksia) Washington DC: Sociocracy.info Press. s. 31, 39. ISBN 978-0-9792827-0-6 Viimeisin käytännön sovellus sosiokratiasta (Gerard Endenburg, Circular OrganizingEndenburg, Gerard (1998). Sociocracy As Social Design. Eburon. ISBN 90-5166-604-7.) on kehitetty yksityisen yrityksen hallintoa varten. Sosiokratia on myös käytössä useissa erityyppisissä organisaatioissa: julkisissa, yksityisissä, sekä ammattimaisissa että voittoa tavoittelemattomissa vapaaehtoisorganisaatioissa. Sana sosiokratia (engl. sociocracy) on johdettu latinan ja kreikan kielen sanoista socius (kumppani) ja kratein (hallinnoida). Englannin kieleen sana, alun perin sociocratie, on saapunut Auguste Comten käyttämänä vuonna 1851 (Comte on myös luonut englannin kielen sanan sociology), ja myöhemmin sosiologi Lester Frank Wardin kautta, jonka kirjoittamassa artikkelissa sana esiintyi vuonna 1881, ja vielä myöhemmin hollantilaisen Kees Boeken kautta, joka sovelsi käsitettä koulutukseen. Laajemmassa merkityksessään sosiokratia tarkoittaa että hallitsija on "socios" - ihmiset jotka ovat sosiaalisessa suhteessa keskenään - verrattuna demokratiaan, jossa hallitsijana on "demos", yleinen kansanjoukko. ==Lähteet== Luokka:Päätöksenteko
Nash (automerkki)

Nash oli Yhdysvalloissa vuosina 1917–1957 valmistettu automerkki. Autotehtaan perusti Charles W. Nash ostamalla Jeffery Motor Companyn vuonna 1916. Jeffery oli valmistanut ensimmäiset Rambler-nimiset autonsa jo 1897, ja valmisti 1910-luvulla enimmäkseen kuorma-autoja. Tehtaan nimi muuttui 1917 Nash Motors Companyksi ja samana vuonna valmistuivat ensimmäiset Nash-autot. Nash otti tuotantoon nelipyöräjarrut jo 1924. 1925 Nash-tehdas otti käyttöön Ajax- automerkin halvempaa automallia varten, mutta oltuaan vuoden tuotannossa Ajax- merkki hylättiin ja auton nimeksi tuli Nash Light Six.Mobilisti 3/2008, sivu 50 Nash Motors Company valmisti Nash-merkkisiä autoja Yhdysvalloissa vuosina 1917–1937. Vuosina 1937–1954 Nash-autoa valmisti Nash-Kelvinator Corporation ja viimeiset kolme vuotta 1954–1957 American Motors Corporation. American Motors Corporation (AMC) syntyi 1954 Nash- ja Hudson-autotehtaiden yhdistyessä. AMC kuitenkin lopetti 1957 sekä Nashin että Hudsonin valmistuksen ja valmisti 1958–1965 vain Rambler-merkkisiä autoja. Nash Motorsin pääsuunnittelijana vuodesta 1917 ja Nash-Kelvinator Corporationin teknillisenä johtajana vuoteen 1952 asti toimi suomalaissyntyinen Nils Erik Wahlberg.Hurjat amerikansuomalaiset. Bruno Nordberg, Nils Erik Wahlberg, Emil Hurja ja Gus Hall – tunnetut amerikansuomalaiset. Ismo Söderlingin esitelmä Tieteen päivillä 19.10.2013. Turun yliopisto. Viitattu 25.8.2015. == Lähteet == Mobilisti 3/2008 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Nash Motors cars, 1916 to 1954, Allpar Luokka:Yhdysvaltalaiset automerkit Luokka:1930-luvun autot
Grensholm

thumb|right|Kuva päärakennuksesta. Grensholm on linna Ruotsissa Vångan pitäjässä Norrköpingin kunnassa Itä-Götanmaan maakunnassa. Linna sijaitsee Roxen-järven rannalla. Päärakennus on peräisin luultavasti 1600-luvun jälkipuoliskolta. Nykyään se on muokattu karoliinisen tyylin mukaiseksi. Linnaa ympäröi ranskalainen puisto, jossa on peililampi. Kartanoon kuuluu joitakin torppia, joista monet ovat taalainmaalaisten 1700-luvun puolivälissä perustamia. Myöhäiskeskiaikainen kivinen päärakennus rakennettiin 1500-luvulla kartanon kappeliksi. Kartanolla on hyvin säilyneet talousrakennukset 1700- ja 1800-luvuilta, niiden joukossa muun muassa kartanon meijeri. Keskiaikaisen linnarakennelman Åls stenhusin rauniot sijaitsevat Slottsuddenilla. Linna sai nykyisen nimensä valtaneuvos Magnus Grenin mukaan. Erilaisten avioliittojen jälkeen linnan omistivat muun muassa Ryningin, Rosengrenin ja Ribbingin suvut, kun Metta Rosengren avioitui Sven Ribbingin kanssa vuonna 1644. Linna säilyi suvun omistuksessa vuoteen 1706. Linna kuului Spens-suvulle vuodesta 1706 vuoteen 1904, jolloin se myytiin vapaaherra Johan Mannerheimille. Grensholm kuului monta vuotta Augustin Mannerheimille, kunnes kartano myytiin vuonna 1982. Nykyään kartanon omistaa Lagerfeltin perhe. Kartanossa harjoitetaan maataloutta ja jonkin verran konferenssitoimintaa. ==Aiheesta muualla== * Grensholmin kotisivut Luokka:Itä-Götanmaan läänin linnat Luokka:Norrköpingin kunta