EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mattachine Society

Mattachine Society (aluksi Mattachine Foundationhttps://guides.loc.gov/lgbtq- studies/before-stonewall/mattachine) oli yhdysvaltalainen vuonna 1950 perustettu homojen oikeuksien yhdistys ja ensimmäinen pitkään koossa pysynyt homojen oikeuksien organisaatio. Sen perustivat kommunistit ja johtohenkilö Harry Hay oli ollut Yhdysvaltain kommunistisen puolueen jäsen 15 vuotta. Kun toinen Red Scare kiihtyi, Mattachine Societyn jäsenet kokivat siitä pelkoa. Heidän tavoitteinaan oli yhdistää homoseksuaalit (silloin: homofiilit), kouluttaa heitä, tarjota johtajuutta ja auttaa ”seksuaalisesti poikkeavia” lakiongelmissa.Adam, s. 62–63. Mattachinen radikaali lähestymistapa kohtasi valtavaa vastustusta ja vuonna 1953 järjestö alkoi keskittyä assimilaation ja kunnioituksen edistämiseen. Sen jäsenet päättelivät, että he onnistuisivat muuttamaan useampien henkilöiden suhtautumista homoseksuaalisuuteen todistamalla, että homot ja lesbot olivat ”normaaleja” ihmisiä eivätkä eronneet heteroseksuaaleista.Adam, s. 63–64.Marcus, s. 42–43. Lokakuussa 1952 Mattachine Societyn ryhmässä syntyi idea lehdestä. Muuten yhdistykseen liittymätön ONE Magazine oli homojen oikeuksien taistelussa merkittävä. Lehteä julkaisivat aluksi Mattachine Societyyn kuuluvat henkilöt. Lehteä varten perustettiin kustannusyhtiö One, Inc.https://guides.loc.gov/lgbtq- studies/before-stonewall/one Yksi ensimmäisistä haasteista valtion syrjintää vastaan tuli vuonna 1953. ONE-järjestö julkaisi ONE, Inc. -nimistä aikakauslehteä, jota posti ei suostunut jakelemaan. Lehden numero, joka lähetettiin tilaajille ruskealla paperilla peitettynä, käsitteli homoja heteroseksuaalisissa avioliitoissa; posti väitti sitä rivoksi. Juttu eteni lopulta korkeimpaan oikeuteen, joka päätti vuonna 1958, että One, Inc. sai lähettää aineistoaan U.S. Postal Servicen kautta.Marcus, s. 47–48. ==Katso myös== *Daughters of Bilitis ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen järjestöt Luokka:Homoseksuaalisuuden historia
Seisminen hasardi

Seisminen hasardi eli uhka esittää kohdealueen luonnollisen seismisyyden tason todennäköisyyksien avulla. Tilastollisessa seismisen hasardin arvioinnissa lasketaan todennäköisyyksiä, joilla kohdealueella tai kohdepaikassa tietty maanjäristysvoimakkuuden tai maanjäristyksestä aiheutuvan maanliikkeen kynnysarvo ylittyy annetussa ajassa. Laajasti käytetty maanliikkeen suure on maksimikiihtyvyys (PGA < ). Seismisen hasardin laskemisessa tulee tiivistää paras mahdollinen seismologinen ja muu geotieteellinen tieto. Ihmisen toiminta ei vaikuta luonnolliseen seismisyyteen pohjautuvan seismisen hasardin tasoon. Seisminen hasardikartta esittää laskettujen maanliikkeiden, yleensä kiihtyvyysarvojen, tasa-arvokäyriä. Usein kartan (kiihtyvyys)arvojen on laskettu ylittyvän 10 prosentin todennäköisyydellä 50 vuodessa, mikä vastaa 475 vuoden ajanjaksoa. Tämä on seismologian ja insinöörien välinen sopimusasia. ==Katso myös== * Seisminen riski == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Seismologian-sanasto > Seisminen hasardi Seismologian instituutti Luokka:Seismologia
Seisminen riski

Seisminen riski kuvaa todennäköisyyttä, jolla tietynkokoinen maanjäristys aiheuttaa tietynlaisia vaurioita tietyssä ajassa ja paikassa. Seisminen riski esittää kohdealueen maanjäristyksien vaikutusta rakennettuun ympäristöön ja maanjäristyksien aiheuttamia inhimillisiä ja taloudellisia kustannuksia. Se muodostuu seismisestä hasardista, haavoittuvuudesta ja altistumisesta. Riskin tasoa voi alentaa rakentamalla voimakkaita maanliikkeitä kestäviä taloja. Seismisen riskin taso vaihtelee ajan ja paikan mukana. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Seismologian-sanasto > Seisminen riski Seismologian instituutti Luokka:Seismologia
Heikki Huhtanen

Heikki Martti Juhani Huhtanen (s. 23. tammikuuta 1938 Sortavala) on suomalainen diplomi-insinööri ja eläköitynyt graafisen alan yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 6.12.2023. (ei-vapaa) Huhtanen syntyi puutarhuri Martti Erland Huhtasen ja Ester Vilkin perheeseen ja avioitui 1962 toimittaja Marianna Nevakarin kanssa. Hän tuli ylioppilaaksi Kemin lyseosta 1956 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi- insinööriksi 1963 ja tekniikan lisensiaatiksi 1968.Arvonimet. Heikki Huhtasesta teollisuusneuvos. Helsingin Sanomat, 8.6.1996, s. A4. Huhtanen oli Graafisen tutkimuslaitoksen tutkija 1961–1963, Suomen Pankin setelipainon projekti-insinööri 1963–1965, Tampereen Kirjapaino Oy:n tuotantojohtaja 1965–1970, Yhteiskirjapaino Oy:n tuotantojohtaja 1971, Oy Foto-Set Ab:n toimitusjohtaja 1971–1976 ja Sanoma-yhtiössä Sanomapainon kirjapainon johtaja 1976–1981, Sanomaprintin aikakauslehti- ja kirjaryhmän johtaja 1981–1984 sekä yhtiön varatoimitusjohtaja ja sanomalehtiryhmän johtaja 1984–1994 ja varatoimitusjohtaja ja tuotanto- ja teknologiatoiminnon johtaja 1994–1998. Teknillisen korkeakoulun opetustehtävissä Huhtanen toimi 1970–1982 ja liikkeenjohdon konsulttina 1999–2009. Hänellä on ollut myös useita oman alansa ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 1996. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pälvi Pulli

Pälvi Pulli on Suomessa syntynyt, nykyään Sveitsissä asuva virkamies. Hän on toiminut Sveitsin puolustusministeriön turvallisuuspoliittisen osaston ylijohtajana vuodesta 2018 alkaen. Pulli on kotoisin Jyväskylästä. Valmistuttuaan ylioppilaaksi Pulli muutti Sveitsiin alun perin kesätöihin, mutta sitten jäi opiskelemaan ja asettui maahan. Sveitsissä hän on työskennellyt muun muassa poliisi- ja oikeusministeriössä sekä poliisivirastossa. Vuonna 2018 hänet nimitettiin puolustusministeriön turvallisuuspoliittisen osaston ylijohtajaksi, joka toimii Sveitsin hallituksen ylimpänä neuvonantajana puolustuspolitiikassa. Pulli on saanut Sveitsissä huomiota etenkin liittyen Venäjän hyökkäykseen Ukrainaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Virkamiehet Luokka:Sveitsiläiset henkilöt Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Chioggia

[ { "type": "ExternalData", "service": "geomask", "ids": "Q55416", "properties": {"fill":"#ffffff", "fill-opacity": 0.75, "stroke": "#ff0000", "stroke-width": 2} } ] Chioggia on kaupunki Adrianmeren pohjoisrannalla Venetossa Italiassa. Se on osa Venetsian metropolikaupunkia. == Maantiede == Chioggian historiallinen keskusta sijaitsee Venetsian laguunin eteläosassa muutamalle saarelle rakennettuna. Saaria erottaa kolme etelä–pohjoissuuntaista kanaalia. Chioggian etäisyys Venetsiasta on noin 25 kilometriä etelään. Maanteitse etäisyys Venetsiasta on noin 53 kilometriä ja Milanosta noin 275 kilometriä. Suurin osa kaupungin hallinnollisesta alueesta sijaitsee mantereella. Vanhan kantakaupungin itäpuolella on kaupunginosa ja turistikeskus Sottomarina, jonka hiekkaranta on viitisen kilometriä pitkä. Maanjäristysriskin osalta Chioggia on luokiteltu vyöhykkeelle 3 (zona 3). Aiemmin luokitus oli vyöhyke 4, joka on alhaisimman riskin vyöhyke. Chioggian vuotuinen keskilämpötila kaudella 1961–1990 oli 13,5 °C. Lämpimin kuukausi on heinäkuu (23,8 °C) ja kylmin on tammikuu (2,9 °C). == Historia == Ajanlaskun alussa elänyt Plinius vanhempi mainitsee Adrianmeren rannikosta kertovassa kuvauksessaan paikan Fossa Clodia, joka sijaitsi nykyisen Chioggian alueella. 400- ja 500-luvuilla alueelle siirtyi väestöä hunnien ja langobardien hyökkäysten tieltä. Vuonna 1110 Chioggia sai piispanistuimen. Kaupungissa käytiin Genovan ja Venetsian tasavaltojen välinen Chioggian sota, Guerra di Chioggia, 1379–1380. Seuraavat kaksi vuosisataa olivat huonoa aikaa kulkutauteineen ja nälänhätineen. Venetsian tasavallan sorruttua 1797 Chioggiaa hallitsivat puolen vuosisadan ajan vuoroin ranskalaiset, vuoroin itävaltalaiset. Italialainen kaupunki Chioggiasta tuli 15. lokakuuta 1866. Ensimmäisen maailmansodan aikana Chioggian julkisia rakennuksia muunnettiin sotasairaaloiksi. Toisen maailmansodan loppuvaiheessa Chioggia oli saksalaisten miehittämällä alueella. Liittoutuneet vapauttivat kaupungin 27. huhtikuuta 1945. Chioggian arkkitehtoninen perintö on mittava. Kaupungin merkittävin kirkko on barokkityylinen Pyhän Marian katedraali, cattedrale di Santa Maria Assunta. Se on rakennettu 1663–1674 arkkitehti Baldassare Longhenan piirustusten mukaan. Muita kirkkorakennuksia ovat esimerkiksi San Giacomo, San Andrea ja Santa Caterina. Kaupungin pohjoisosassa omalla saarellaan sijaitsee Forte San Felice, joka on entinen linnoitus. Chioggian tunnusomaisimpiin rakennelmiin, kaupunkia edustaviin symboleihin, kuuluu Colonna di Vigo historiallisen kantakaupungin pohjoisosassa. Chioggian museoita on esimerkiksi Museo civico della Laguna Sud. == Talous ja liikenne == Chioggian tärkeitä elinkeinoja ovat turismi ja kalastus. Chioggian rautatieasema, Stazione di Chioggia, sijaitsee rataosuudella Rovigo–Chioggia. Maantieliikenteen keskeinen väylä on Strada statale 309 Romea. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Chioggia, Veneto, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength *Nordesteconomia.gelocal.it Luokka:Venetsian metropolikaupungin kunnat
Ice Arena Wales

Ice Arena Wales (; sponsorinimeltään Vindico Arena) on vuonna 2016 avattu jäähalli Cardiffissa. Jäähallin kokonaiskapasiteetti on 3 088 katsojaa. Elite Ice Hockey Leaguessa pelaava Cardiff Devils pelaa kotiottelunsa Ice Arena Walesissä. Joukkueen ensimmäinen ottelu jäähallissa oli ottelu Belfast Giantsia vastaan 12. maaliskuuta 2016. == Aiheesta muualla == * Jäähallin kotisivut Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan jäähallit Luokka:Cardiffin urheilu
Kruunuvuorenrannan lautta

Kruunuvuorenrannan lautta liikennöi Helsingin Kruunuvuorenselällä osana Helsingin seudun liikennettä eli HSL-aluetta. Lautta kulkee ympärivuotisesti Laajasaloon kuuluvan Kruunuvuorenrannan ja Kruununhakaan kuuluvan Meritullintorin välillä. Lauttaliikenne käynnistettiin vapunpäivänä 2023 helpottamaan liikennettä Laajasalon ja Helsingin keskustan välillä. Liikenteen on tarkoitus jatkua siihen saakka, kun Kruunusillat-raitiotie valmistuu suunnitelman mukaan vuonna 2027. Lauttamatka kestää noin 20 minuuttia, ja lautat liikennöivät 50 minuutin välein. Lautalla voi matkustaa HSL:n AB- vyöhykkeet sisältävällä lipulla. Lautalla saa kuljettaa polkupyöriä. Lautalla on tilaa 218 matkustajalle ja 16 polkupyörälle. Lautan linjanumero on 17. Kesäkaudella 2023 ja 2024 lauttana käytettiin Amiraalia. == Matkustajamäärät == Kruunuvuorenrannan lauttaa on kutsuttu menestykseksi. Touko–syyskuun 2023 välillä lauttaa käytti HSL:n mukaan miltei 30 000 matkustajaa kuukaudessa. Toukokuusta joulukuuhun 2023 lautta keräsi yhteensä 174 981 matkustajaa sekä toukokuusta seuraavan vuoden huhtikuuhun mennessä 212 148 matkustajaa. Suosituin kuukausi oli kesäkuu ja hiljaisin tammikuu. Heinäkuun 2024 aikana tehdyt 34 238 matkaa oli uusi kuukausittainen matkustajaennätys, ja elokuuhun 2024 mennessä lautalla oli kokonaisuudessaan tehty 325 099 matkaa. Matkustajamäärät Matkustajamäärät Matkustajamäärät Ajankohta (mennessä) Matkustajat (yhteensä) Joulukuu 2023 174 981 Huhtikuu 2024 212 148 Elokuu 2024 325 099 == Katso myös == * Suomenlinnan lautta == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kruunuvuorenranta Luokka:Suomen lauttaliikenne Luokka:Helsingin liikenne Luokka:Helsingin seudun joukkoliikenne
Cnemaspis adii

Cnemaspis adii on gekkoliskojen heimoon kuuluva harvinainen matelija. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Liskon pituus kuononkärjestä hännäntyveen on noin 3,5 cm. Häntä on pidempi kuin muu eläin. Se on punertavan ja kellertävän ruskealäikkäinen ja sillä on pyöreät tummat silmät. Sitä on tavattu varmuudella vain Hampin maailmaperintökohteen alueelta Intian Karnatakasta. Läheiseltä Bellaryn alueelta on varmistamattomia havaintoja. == Lähteet == Luokka:Gekot Luokka:Uhanalaiset matelijat
Cnemaspis anaikattiensis

Cnemaspis anaikattiensis on gekkoliskojen heimoon kuuluva harvinainen matelija. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Liskon pituus kuononkärjestä hännäntyveen on noin 6 cm. Sitä on tavattu vain Anaikattin kukkuloilta Länsi-Ghatien vuoristossa Intian länsiosassa. == Lähteet == Luokka:Gekot Luokka:Uhanalaiset matelijat
Stockhausen

Stockhausen on muun muassa seuraavien saksalaisten henkilöiden sukunimi: * Adolf Stockhausen, rugbynpelaaja vuoden 1900 kesäolympialaisissa * Julius Stockhausen (1826–1906), baritoni, kapellimestari ja kuoronjohtaja * Karlheinz Stockhausen (1928–2007), säveltäjä
Guayanantangara

Guayanantangara (Cyanicterus cyanicterus) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikan pohjoisosissa. == Koko ja ulkonäkö == Guayanantangara kasvaa noin 17 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Guayanantangarakoiraan pää, selkä, siivet ja ylärinta ovat kiiltävät ja syvänsiniset. Rinnan alaosa ja vatsa ovat väriltään keltaiset. Lajin naaraan naama on keltainen. Päälaki, selkä ja siivet ovat koirasta vaaleammat ja sävyltään vihreämmät. Rinta ja vatsa ovat kirkkaan keltaiset. Guayanantangaran nokka on pitkä ja raskastekoinen. Koiraan nokka on musta, mutta naaraalla nokan alaosa on vaaleampi. ==Levinneisyys ja elintavat == Guayanantangaran levinneisyysalue ulottuu Venezuelan länsiosista Ranskan Guayanaan ja Brasilian pohjoisosiin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja savannien metsät. Guayanantangara liikkuu tavanomaisesti pareittain puiden latvuskerroksessa. Lintu liittyy usein myös sekaparviin muiden lintulajien kanssa. == Lähteet == Luokka:Tangarat
Rob Page

Robert John Page (s. 3. syyskuuta 1974) on walesilainen jalkapallovalmentaja ja uransa lopettanut jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on Walesin jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja. 18-vuotisen pelaajauransa aikana Page pelasi 550 ottelua Valioliigassa ja English Football Leaguessa kuudessa eri seurassa. Page oli Walesin päävalmentajana vuoden 2020 EM-kisoissa, jolloin Wales eteni neljännesvälieriin saakka. Kesäkuussa 2022 Pagen johtama Wales saavutti paikan vuoden 2022 MM-kisoissa ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1958. == Lähteet == Luokka:Walesilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Walesilaiset jalkapallovalmentajat
Cnemaspis tropidogaster

Cnemaspis tropidogaster on gekkoliskojen heimoon kuuluva harvinainen matelija. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Liskon pituus kuononkärjestä hännäntyveen on noin 3 cm. Sitä on tavattu vain Sri Lankalta läheltä pääkaupunki Colomboa. Se elää kostean metsän kallioisilla reunamilla. Molemmat nykyisin tunnetut alinpaikat ovat metsässä toimivien luostarien alueella. Lajin uhanalaisuuteen on vaikuttanut ihmisen toiminta: metsänhakkuut ja metsän korvaaminen ananasviljelmillä sekä graniitin louhinta. == Lähteet == Luokka:Gekot Luokka:Uhanalaiset matelijat
Viikinkimiekat Suomessa

Viikinkimiekat Suomessa on vuonna 2018 julkaistu Suomesta löydettyjä viikinkimiekkoja käsittelevä tietokirja, jonka on kirjoittanut Mikko Moilanen ja julkaissut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Moilanen on koulutukseltaan arkeologi ja seppä. Teos käsittelee sitä, miksi Suomesta on löytynyt niin paljon viikinkimiekkoja. Moilasen kirja haastaakin vanhan käsityksen rautakauden Suomesta, jota on totuttu pitämään köyhänä syrjäseutuna. Viikinkimiekat Suomessa johdattaa lukijan viikinkiajan Suomeen ja Eurooppaan, ajan väkivaltaiseen kulttuuriin ja uskomuksiin. Teos kertaa, miten miekka oli viikingeille sekä yliluonnollisia ominaisuuksia sisältävä ase että statusesine ja perintökalleus, jonka valmistaminen vaati suurta taitoa. Teos käsittelee sitä, miten tunnetut INGELRII- ja ULFBERHT-miekat olivat Ragnar Lothbrokin ja hänen aikalaistensa tavaramerkkejä. Kirja pyrkii myös vastaamaan siihen, että valmistettiinko näitä miekkoja myös viikinkiajan Suomessa, vai olivatko ne arvokasta tuontitavaraa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2018 kirjat
Pekka Vaara

Pekka Vaara (s. 1950 NivalaSyntymävuosi Kansalliskirjaston hakupalvelusta.) on suomalainen Espoon Tapiolassa asuva diplomi-insinööri ja Vienan Karjalan historiasta kirjoittanut historioitsija. Hän toimii Karjalan Sivistysseuran varapuheenjohtajana. Pekka Vaaran sukujuuret ovat Uhtualla Vienan Karjalassa, hänen isoisänsä oli Andronovin laukkukauppiassukua.Anneli Tuominen-Halomo : Espoolaisen historiaharrastaja Pekka Vaaran teos Vienan Karjalasta sai jatkoa – "Olen pyrkinyt syventämään karjalaisten omaa näkökulmaa", Länsiväylä 13.9.2020Suomen Tietokirjailijat ry. Pekka Vaara Vaaran isoisä lähetettiin 1900-luvun alussa oppiin Suomen puolelle Nivalaan veljensä hoitamaan kauppaan. Ensimmäisen maailmansodan aikana isoisä joutui pariksi vuodeksi Venäjän armeijaan ja palasi 1917 mennäkseen työhön suvun Oulaisissa omistamaan kauppaan. Isoisä ja hänen veljensä suomensivat sukunimensä Vaaraksi vuonna 1918.Anneli Tuominen-Halomo : Myös tavallinen kansa saa äänen historian harrastaja Pekka Vaaran kirjassa Viena 1918, Länsiväylä 5.9.2018 Pekka Vaara alkoi 1990-luvun alussa tutkia oman perheensä historiaa ja hankki useita hyllymetrejä Vienan Karjalaan liittyvää kirjallisuutta. Hän vieraili ensimmäisen kerran Uhtualla 1991 ja teki sitten useita matkoja Vienan Karjalan kyliin. Vaara oli Finn-Stroin palveluksessa 1980-luvulla ja vieraili useita kertoja Kostamuksessa, tässä vaiheessa hän hankki myös venäjän kielen taidon. Kirjojaan varten Vaara hankki lähdetietoa suomalaisista arkistoista ja Karjalan kansallisarkistosta Petroskoista. Hänellä oli myös suvussaan elänyttä historiatietoa. Vaaran mukaan karjalaisten näkemykset 1917-1919 vaihtelivat autonomiasta Venäjän yhteydessä itsenäisyyteen tai Suomeen liittymiseen. Vuonna 1918 ilmestynyt Viena 1918: kun maailmansota tuli Karjalaan käsitteli vuoden 1918 tapahtumia Vienassa. Tänä aikana vienankarjalaiset tavoitelivat eri aikoina autonomiaa Venäjän yhteydessä, liittymistä Suomeen tai itsenäisyyttä Ison-Britannian suojeluksessa. Vuonna 2020 ilmestynyt Viena 1919–1922 – Kun neuvostovalta tuli Karjalaan käsitteli taas aikaa ennen ja jälkeen Tarton rauhan solmimisen 1920. Vaaran vuonna 2022 ilmestynyt kirja Nivalan pojat heimosodissa käsittelee heimosotiin vuosina 1918–1922 osallistuneiden 38 nivalalaismiehen aiheita.Karjalan Sivistysseura : Pekka Vaara: Nivalan pojat heimosodissa 1918–1922 == Julkaisuja == * Uhtuan Andronoffit. Sumtsa, Espoo 2010, 2. painos 2011 * Viena 1918: kun maailmansota tuli Karjalaan. Docendo, Jyväskylä 2018 * Viena 1919-1922: kun neuvostovalta tuli Karjalaan. Docendo, Jyväskylä 2020 * Nivalan pojat heimosodissa. Nivala- seura ry, Nivala 2022 == Toimitustöitä == * A. V. Ervasti : Ahma: kertomus unohtuneitten maasta; toim. Pekka Vaara. Karjalan Sivistysseura, Helsinki 2013 == Lähteet == Luokka: Suomalaiset insinöörit Luokka: Suomalaiset historioitsijat Luokka: Vuonna 1950 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Cyclura collei

Cyclura pinguis on Jamaikan saarella tavattava leguaani. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Koiraan pituus kuonosta hännäntyveen on noin 43 cm, naaraan 38 cm. Sen yleisväri on tummanharmaa, jossa on hiukan sinisen ja vihreän sävyjä. Väri on voimakkain selän harjasuomuissa. Nuoret yksilöt ovat vaaleampia kuin aikuiset, ja niiden sävy on selvemmin raidallinen. Luonnossa tavattavat yksilöt, varsinkin pesivät naaraat, näyttävät usein punaruskeilta koska ne kaivavat rautapitoista maa-ainesta. Laji on ollut aiemmin yleinen Jamaikan kuivissa osissa, mutta harvinaistui nopeasti 1800-luvun loppupuolella. Nykyisin sitä tavataan vain Hellshiren kukkuloilla. Nämä leguaanit pesivät maanalaisissa onkaloissa, ja raskaana olevat naaraat kaivelevat harjoituskuoppia jo ennen munintaa. Ne munivat touko–kesäkuussa 6–20 munaa kerrallaan. Poikaset kuoriutuvat noin 85 päivän kuluttua. Nykyisin lajin suurimman uhan muodostavat haitalliset vieraslajit kuten mungot ja kissat, jotka saalistavat munia ja poikasia. Toinen uhka on luvaton metsänhakkuu. == Lähteet == Luokka:Leguaanit Luokka:Uhanalaiset matelijat
Santionvuoren tuulivoimalaitos

Santionvuoren tuulivoimalaitos on Satakunnan Huittisten Kolkanmaan ja Vakkilan lähellä Santionvuorella sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 75 kilowattia eli 0,075 megawattia. Voimalaitoksen on rakentanut Jaakko ja Johannes Kariniemi ja sen omistaa huittislainen Nordeco Oy. == Yleistä == Tuulivoimala sijaitsee Punkalaitumen tieltä (seututie 230) poikkeavan Vakkilaan johtavan kylätien (yhdystie 12799) varressa. Tieltä poikkeaa pieni huoltotie tuulivoimalan pihaan. Voimala sijaitsee 90 metrin korkeudella mpy. Tuulivoimalaitos on tanskalaisen Nordtankin valmistamaa NTK75/17-mallia , joita erään tiedon mukaan on 1980-luvun alkupuoliskolla valmistettu ainoastaan kuusi kappaletta. Sitä löytää toimivana vain satunnaisesti ja se on Suomessa tämä malliston ainoa voimala . Tuulivoimalan napakorkeus on 40 metriä ja tuuliturbiinin halkaisija on 20 metriä. == Historiaa == Voimalaitos on hankittu käytettynä ja käynnistetty sen jälkeen uudestaan maaliskuussa 2003. Erään tiedon mukaan tämä on toinen Fortumilta ostetuista kahdesta voimalasta , mutta Tuulivoimayhdistyksen taulukossa sille löytyisi vastine Paljasselän tuulivoimalasta, jonka tunnistetiedot täsmäävät ja jossa on merkintä ”Moved to Huittinen”. Se on luetteloitu esimerkiksi Valtion tieteellisen tutkimuslaitoksen tilastoissa nimellä Huittinen 1. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista * Vampulan tuulivoimapuisto, Nordeco Oy == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Huittisten rakennukset ja rakennelmat
Leonid Bykov

Leonid Fedorovytš Bykov (; 12. joulukuuta 1928 Zbamjakan kylä, Slovjanskin piiri, Donetskin alue – 11. huhtikuuta 1979 Kiova) oli ukrainalainen neuvostoelokuvan ohjaaja, teatteri- ja elokuvanäyttelijä sekä käsikirjoittaja. Bykov menehtyi liikenneonnettomuudessa Minskin ja Kiovan välisellä maantiellä. Bykov opiskeli Harkovan teatteritaiteen instituutissa (1946–1951) ja työskenteli sitten näyttelijänä Harkovan Taras Ševtšenkon draamateatterissa (1951–1960). Tänä aikana hänellä oli merkittävä rooli myös muutamissa elokuvissa, kuten Näkemiin, Marina (1954) ja Maksim Perepelitsa (; 1955). Ohjaajana Bykov debytoi vuonna 1962.. Hänen tunnetuin ohjauksensa on Taistelulentäjät (1973), jossa hän myös näytteli kapteeni Tytarenkon roolin, voitti useita palkintoja, muun muassa Ukrainan SNT:n valtionpalkinnon (1977). Elokuva tuli suuren yleisön nähtäville elokuussa 1974, ja jo saman vuoden aikana elokuvan oli nähnyt yli 44 miljoonaa katsojaa. Teos on arvostettu sittemmin Ukrainan elokuvahistorian sadan parhaan elokuvan listan sijalle 16 (Dovženko-keskus, 2021). Myös Bykovin toinen neuvostoliittolainen sotaelokuva (; 1977, missä hän näytteli Svjatkinan roolin) on laajalti tunnettu. Taiteellisista töistään sai muun muassa Venäjän SFNT:n (1965) ja Ukrainan SNT:n kansantaiteilijan arvon (1974), ja useita Neuvostoliiton valtionpalkintoja. Hänen muistokseen on pystytetty useita muistomerkkejä ja hänen mukaansa on nimetty asteroidi Bykov. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Ukrainalaiset näyttelijät Luokka:Neuvostoliittolaiset elokuvaohjaajat Luokka:Neuvostoliittolaiset näyttelijät Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Anolis bicaorum

Anolis bicaorum on harvinainen väliamerikkalainen matelija. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Liskon pituus kuononkärjestä hännäntyveen on 7,5 cm. Se on kotoperäinen laji Hondurasin Islas de la Bahían saarisryhmässä, Utilan saarella. Lajin uhanalaisuuteen ovat vaikuttaneet metsänhakkuut ja ihmisen mukana tulleiden eläinten kuten kissojen ja rottien saalistus. == Lähteet == Luokka:Leguaanimaiset
Arthur M. Granfelt

Arthur Mikael Granfelt (11. joulukuuta 1873 Kalvola – 31. tammikuuta 1954)Kuolinilmoitus, Arthur Mikael Granfelt, Helsingin Sanomat, 1954, No 33, sivu 2, julkaistu 4.2.1954 oli suomalainen teollisuusjohtaja ja suomalaisen hihnateollisuuden alkuunpanija.Johtaja Arthur M. Granfelt 60-vuotias, Aamulehti, 11.12.1933, nro 333, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotAdelsvapen-Wiki : Adliga ätten Granfelt nr 1974, tabell 3460-vuotias. Johtaja Arthur M. Granfelt, Helsingin Sanomat, 11.12.1933, nro 333, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Granfeltin vanhemmat oliat tilanomistaja Oskar Gustaf Fredrik Granfelt (1822–1896) ja Hanna Hellgrén (s. 1844). Hänen isänsä omisti Kalvolassa Ahlajärven kartanon. Granfelt lähti kouluopintonsa päätettyään vuonna 1890 Yhdysvaltoihin ja oli siellä työssä liikealalla kolmisen vuotta. Hän piti vuosina 1894–1895 laivanvälityskonttoria Libaussa ja palasi sitten muutamiksi vuosiksi Suomeen. Hän oli vuosina 1903–1910 taas Yhdysvalloissa, ja siirtyi sieltä vuonna 1911 Ruotsiin. Ruotsissa Granfelt toimi Ab Skandinaviska Remfabrikenin konttoripäällikkönä ja isännöitsijänä perehtyen samalla hihnateollisuuteen. Vuonna 1916 Granfelt oli mukana perustamassa Tampereelle Oy Suomen Hihnatehdasta ja oli sen ensimmäisenä johtajana vuoteen 1919 saakka. Suomessa oli syntynyt pula hihnoista, koska ensimmäisen maailmansodan vuoksi hihnojen maahantuonti oli tyrehtynyt. Hän perusti sitten 1920 samalle teollisuudenalalle toisen yrityksen, Herkules Oy:n hihnatehtaan Turkuun ja johti sitä vuoteen 1925 saakka. Vuonna 1926 Oy Suomen Hihnatehdas ja Herkules Oy yhdistettiin Suomen Hihnatehtaat Oy:ksi. Uuden yhtiön suurin osakas oli Gösta Serlachius, muita omistajia olivat Granfelt ja Edgar Grönblom. Granfeltista tuli tämän Tampereella toimineen yhtiön toimitusjohtaja. Granfeltin johtamat tehtaat keskittyivät lähinnä balatahihnain valmistamiseen. Suomen Hihnatehtaat Oy-Ab Finska Remfabrikerna-yhtiön nimeksi muuttui 1941 Tammer Tehtaat Oy. Yhtiö valmisti käyttö- ja kuljetushihnojen lisäksi teknisiä kumi- ja bakeliittituotteita sekä paloletkuja. Tehdas sijaitsi vuoteen 1963 saakka Näsilinnankatu 43:ssa Tampereella kunnes siirrettiin Kalkun teollisuusalueelle. Tammer Tehtaat Oy fuusioitiin Oy Nokia Ab:hen vuonna 1969. Hihnojen valmistusta jatkaa nykyisin ContiTech Finland Oy.Täydentäviä yhtiötietoja : Tammer Tehtaat Oy, Pörssitieto G. Kock Arthur Granfelt oli naimisissa vuodesta 1903 Signe Maria Elisabet Erikssonin (s. 1879) kanssa. Granfeltin veljistä Carl Oskar Samuel Granfelt (1870–1922) muutti Yhdysvaltoihin ja oli siellä sotaministeriön osastopäällikkönä. Allan Rikard Achates Granfelt (1872–1947) oli mukana perustamassa Kulosaaren huvilakaupunkia ja toimi Kulosaari-yhtiön johtajana. == Lähteet == Luokka: Suomalaiset yritysjohtajat Luokka: Vuonna 1873 syntyneet Luokka: Vuonna 1954 kuolleet
Anolis cusuco

Anolis cusuco on harvinainen väliamerikkalainen matelija. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Se on kotoperäinen laji Luoteis-Hondurasissa, missä sitä on tavattu Cusucon kansallispuistossa Sierra de Omoan vuoristossa. Lajin uhanalaisuuteen ovat vaikuttaneet metsänhakkuut. == Lähteet == Luokka:Leguaanimaiset
Bo Aurén

Bo Gustav Mikael Aurén (27. helmikuuta 1938 Alaveteli – 24. joulukuuta 2024 Kokkola)Kuolinilmoitus. Keskipohjanmaa, 25.1.2025, s. 15. oli suomalainen kuvataiteilija ja graafikko. Hän opiskeli mainosgraafikoksi Helsingissä ja työskenteli Keski-Pohjanmaan Kirjapainon palveluksessa 1963–1988. Sen jälkeen on työskenteli vapaana taiteilijana Kokkolassa. Aurén suunnitteli julisteita ja mitaleja ja maalasi muotokuvia sekä kuvitti useita teoksia, muun muassa Yrjö Kujalan lastenkirjoja. Pedersören kunnan vaakuna on Aurénin suunnittelema. thumb|upright=0.7|Aurénin suunnittelema reliefi Pasi Jaakonahon suunnittelemassa Juho Jaakonahon muistomerkissä (1982) Haapajärvellä. Juho Jaakonaho oli haapajärveläinen kilpapyöräilijä, joka voitti useita Suomen mestaruuksia vuosina 1910–1931. Hän oli myös suksiseppä. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Bo Aurén. Kuvittajabibliografia. Lastenkirjainstituutti. Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Anolis monteverde

Anolis monteverde on harvinainen väliamerikkalainen matelija. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Liskon pituus kuononkärjestä hännäntyveen on 5 cm. Se on kotoperäinen laji Costa Rican Puntarenasin maakunnassa Cordillera de Tilaránin alueella. Se elää metsänreunassa pensaiden ja saniaisten joukossa. Lajin uhanalaisuuteen on vaikuttanut ilmastonmuutos, jonka takia liskon pesimäalueelle on muuttanut uusia petolintuja kuten Momotus coeruliceps. == Lähteet == Luokka:Leguaanimaiset Luokka:Uhanalaiset matelijat
Kenworth

Kenworth Truck Company on yhdysvaltalainen kuorma-autojen valmistajayhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Washingtonin osavaltion Kirklandissa. Kenworthin emoyhtiö on PACCAR, joka omistaa myös Peterbiltin ja DAFin. ==Aiheesta muualla== *Kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset automerkit Luokka:Kuorma- autonvalmistajat Luokka:Yhdysvaltalaiset teollisuusyritykset
Pahkionvuoren tuulivoimapuisto

Pahkionvuoren tuulivoimapuisto on Satakunnan Huittisten Sampun Suontaustanmaalla ja siellä Pahkionvuorella sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii kaksi tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 3,6 megawattia ja vuosituotanto on noin viisi gigawattituntia . Tuulivoimapuiston on rakentanut ja sen myös omistaa Lännen Lintu Oy . Voimaloita operoi yhtiö itse . == Yleistä == Pahkionvuori on Huittisten savikoiden keskeltä 100 metrin korkeuteen mpy. kohoava kallioinen mäki, joka nousee 55 metriä peltomaiden yläpuolelle. Voimalaitokset sijaitsevat noin 160 metrin etäisyydellä toisistaan ja niille on tieyhteys vuoren pohjoispuolelta. Tuulivoimalaitokset ovat saksalaisen Enerconin valmistamaa E66/1800-mallia, jonka napakorkeus on 80 metriä , tuuliturbiinin halkaisija 70 metriä , ja kapasiteetti on 1,8 megawattia. == Historiaa == Tuulivoimapuistolle tehtiin suunnittelutarveratkaisu kesäkuussa 2008, myönnettiin rakennuslupa maaliskuussa 2010, muutettiin rakennuslupaa joulukuussa 2011 ja rakennettiin se tämän jälkeen. Voimalat otettiin käyttöön vuonna 2012. Tuulivoimalat on hankittu käytettyinä. Vaasan hallinto-oikeus päätti kesäkuussa 2017 ja jonka Korkein hallinto-oikeus vahvisti heinäkuussa 2018, että tuulivoimapuisto tarvitsee toimiakseen ympäristöluvan. Lännen Lintu Oy teetätti ympäristölautakunnalle mittauksia ja valitti päätöksestä Vaasan hallinto- oikeuteen, jossa se pyysi ympäristölupaan lievennyksiä. Oikeus ei kuitenkaan hyväksynyt valitusta syyskuussa 2021. Etelä-Satakunnan ympäristölautakunta käsitteli ympäristöluvan huhtikuussa 2020, ja se myösi ympäristöluvan asettaen samalla tuulipuiston meluhaitoille ja välkkeelle raja-arvot. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Huomioita == == Lähteet == Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Huittisten rakennukset ja rakennelmat
Western Star Trucks

Western Star Trucks Sales, Inc. on yhdysvaltalainen kuorma-autojen valmistajayhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Oregonin osavaltion Portlandissa. Western Star Trucksin emoyhtiö on Daimler Truck North America, joka on Daimler Truckin tytäryhtiö. ==Aiheesta muualla== *Kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset automerkit Luokka:Kuorma-autonvalmistajat Luokka:Yhdysvaltalaiset teollisuusyritykset
Merenneito Nerissa

Merenneito Nerissa on viihdetaiteilija Neea Paurin esittämä satuhahmo. Hän on Merenneito Riian ystävä. Pauri on esiintynyt Merenneito Nerissana aktiivisesti. == Katso myös == * Merenneito Riia == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Merenneito Nerissa Luokka:Suomalaiset viihdetaiteilijat
Eero Enberg

Eero Ludvig Enberg (19. toukokuuta 1874 Perniö – 11. joulukuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen komisario ja myöhemmin yksityisetsivä.Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat, 12.12.1933, nro 334, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKomis. Eero Enberg kuollut, Helsingin Sanomat, 12.12.1933, nro 334, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotDödsfall, Hufvudstadsbladet, 12.12.1933, nro 334, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Enberg kävi Turun klassillista lyseota ja toimi sitten maanviljelijänä Angelniemellä ja Halikossa 1894–1902. Hän oli Turun poliisilaitoksella kirjurina 1903–1904, notaarina 1904-1909 ja apulaisrikosasiain komisariona 1909–1911. Enberg oli sen jälkeen Helsingin poliisilaitoksella rikosasiain komisariona ja etsivän osaston päällikkönä sekä miehistön opettajana vuoteen 1917 saakka. Vuosina 1918–1919 hän oli kauppa- ja teollisuuskomissionin oikeudellisen osaston komisariona. Vuonna 1917 Enberg perusti komisario Koskisen kanssa yksityisen asianajo- ja etsivätoimiston Enberg & Koskinen ja vuonna 1924 hän perusti Helsinkiin oman toimistonsa Oy Eero Enbergin etsivä-, asianajo- ja vartiointitoimiston, jota hän piti kuolemaansa saakka. Enberg teki opintomatkoja Kööpenhaminaan ja Tukholmaan. Turussa ollessaan hän laati Oppikirjan poliisimiehistölle. Angelniemellä asuessaan Enberg oli muun muassa kunnallislautakunnan varapuheenjohtajana ja Salossa Salon Säästöpankin hallituksen jäsenenä. Eero Enberg kuoli 59-vuotiaana joulukuussa 1933 pitkän sairauden jälkeen. Enberg on haudattu Malmin hautausmaalle.Billion Graves : Eero Ludvig Enberg == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Messukylän murhajuttu. Komissario Eero Enbergin haastattelu, Iltalehti, 19.09.1924, nro 217, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka: Suomalaiset poliisit Luokka: Vuonna 1874 syntyneet Luokka: Vuonna 1933 kuolleet
International Motors

International Motors, LLC (aiemmin Navistar International Corporation) on yhdysvaltalainen holdingyhtiö, joka on International Harvesterin seuraaja. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Illinois’n osavaltion Lislessä. International Motors valmistaa alayhtiöidensä kautta International-brändin kuorma-autoja ja IC Bus -brändin linja-autoja. Vuonna 2021 International Motorsin (sillloisen Navistar Internationalin) osti Traton, jonka taas omistaa Volkswagen Group. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kotisivut Luokka:Kuorma-autonvalmistajat Luokka:Linja-autonvalmistajat Luokka:Yhdysvaltalaiset teollisuusyritykset Luokka:Yhdysvaltalaiset holdingyhtiöt
Matikkahirviöt

Matikkahirviöt (engl. Monster Math Squad) on Jeff Rosenin tuottama kanadalainen animaatiosarja, jonka on luonut CBC:n ja DHX Median sijasta. Sarjaan on tuotettu kaksi kautta. Suomessa sitä on esittänyt Yle TV2-kanavalla 29. toukokuuta 2013 lähtien. == Hahmot == * Max (engl. Max) * Lilja (engl. Lily) * Pöö (engl. Goo) == Matikkahirviöiden jaksot == #Turre ulkoilee #Numeromussuttaja #Kadonnut hirviötalo #Hirviösotku #Roskishirviö pulassa #Pulmia hirviöiden päiväkodissa #Mönjä-sedän erehdys #Röyhtäyshirviö kirjastossa #Hirviöt leikkivät #Hirviökaksosten hirviökeilaus #Ronkelihirviön eväsretki #Muffinimysteeri #Kuka on ensimmäinen? #Pelotusnaamiot sekaisin #Hirviöhattuhässäkkä #Limajädetötterö #Haiseva juttu #Pulmia leipomossa #Pieni pomppuhirviö #Hirviöiden ruutuhyppy #Aivasteleva jääkaappihirviö #Hirviön roskakasa #Kauhan varressa #Hirviöiden teekutsut #Varaosahirviön kadonnut nenä #Keinuhirviön arvoitus #Hammashirviöt kilpasilla #Hirviöiden katulätkä #Liikennepulmia #Äkäpäähirviön leluhässäkkä Luokka:Kanadalaiset televisiosarjat Luokka:2010-luvun piirrossarjat Luokka:2010-luvun lastenohjelmat
A. Wess Mitchell

A. Wess Mitchell (s. 1977) on yhdysvaltalainen politiikan tutkija ja virkamies.A. Wess Mitchell Office of the Historian, Department of State of the United States of America, viitattu 6.12.2023A. Wess Mitchell, Ph.D. United States Institute of Peace, viitattu 6.12.2023 Hänen erikoistumisalueitaan ovat kansainvälinen turvallisuus, transatlanttiset suhteet, alueellisen konfliktin hallinta, strateginen vakaus ja asekontrolli. Mitchell sai kandidaatin arvon historiassa Texas Tech Universitysta ja maisterin arvon Georgetownin yliopiston Edmund A. Walsh School of Foreign Servicesta. Filosofian tohtorin arvonsa hän sai politiikan tutkimuksessa Freie Universität Berlinin Otto-Suhr- Institut für Politikwissenschaftista. Mitchell toimi vuosina 2017–2019 Yhdysvaltain apulaisulkoministerinä Euroopan ja Euraasian asioissa.Wess Mitchell The Marathon Initiative, viitattu 6.12.2023 Tässä asemassa hän oli vastuussa Yhdysvaltain suhteista NATO-, EU- ja ETYJ-maihin, Venäjään, Kaukasuksen maihin sekä Turkkiin. Mitchell oli mukana perustamassa Center for European Policy Analysista (CEPA). Hän on toiminut sen puheenjohtajana ja toimitusjohtajana. Lisäksi hän on toiminut muun muassa Yhdysvaltain ulkoministerin vanhempana neuvonantajana ja United States Institute of Peacen vanhempana neuvonantajana. Vuoden 2012 presidentinvaalikampanjassa Mitchell kuului Mitt Romneyn kansalliseen turvallisuusryhmään. Mitchellin kirjoihin kuuluvat Unquiet Frontier: Rising Rivals, Vulnerable Allies and the Crisis of American Power (Jakub J. Grygielin kanssa) ja The Grand Strategy of the Habsburg Empire (2018). Hänen kirjoituksiaan on julkaistu muun muassa The Wall Street Journalissa, Foreign Affairsissa, Washington Postissa, The American Interestissä, The National Interestissä, Orbisissa ja Internationale Politikissa. Marraskuussa 2023 Mitchell arvioi artikkelissaan Foreign Policyssa, että Yhdysvallat saattaisi hävitä potentiaalisen kolmannen maailmansodan. Hän korosti Ukrainan, Israelin ja Taiwanin aseistamisen tärkeyttä. Hän ehdotti ratkaisuksi kiristyneeseen maailmanpoliittiseen tilanteeseen muun muassa sosiaaliturvajärjestelmän leikkauksia ja rahan ohjaamista sotateollisuuteen sekä siviiliteollisuuden hyödyntämistä sotilaallisiin tarkoituksiin. Lisäksi hän ehdotti tuotantoa helpottavia muutoksia ympäristölakeihin.Aino Vasankari, Korkea ex-virkamies: Yhdysvallat voi hävitä kolmannen maailmansodan Iltalehti, viitattu 6.12.2023 Mitchell on kuudennen sukupolven texasilainen, mutta asuu perheensä kanssa Virginian osavaltiossa. Hänelle on myönnetty Slovakian tasavallan ulkoministerin kultamitali, Unkarin ansioritarikunnan komentajan risti ja Puolan tasavallan ansioritarikunnan upseerin risti. Lisäksi Mitchell on saanut Stanton Foundationin palkinnon kirjoittajana soveltavan historiantutkimuksen alueella. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset politiikan tutkijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cyrtodactylus gordongekkoi

Cyrtodactylus gordongekkoi on harvinainen väliamerikkalainen matelija. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Lisko tunnetaan ainoastaan Indonesian Lombokin saarelta. Sitä on löydetty ikivihreästä metsästä, ihmisasutuksen raunioilta ja puronvarsien kivilohkareilta. Se on nimetty vuonna 1996 Wall Street – rahan ja vallan katu -elokuvan päähenkilön Gordon Gekon (jota esitti Michael Douglas) mukaan. == Lähteet == Luokka:Gekot Luokka:Uhanalaiset matelijat
Kirjallisuusvuosi 2024

Kirjallisuusvuosi 2024 käsittelee vuoden 2024 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * 28. elokuuta Pirkka- tuotemerkin alla julkaistua Kari Hotakaisen Helmi-romaania saivat yksinoikeudella myydä vain Keskon päivittäistavarakaupat. * 4. – 6. lokakuuta – Turun kansainväliset kirjamessut * 24. – 27. lokakuuta – Helsingin kirjamessut == Julkaisuja == * Tiina-Maija Anetjärvi & Olli Anetjärvi - Tunne tunteesi * Jessikka Aro - Putinin maailmansota : Venäjän salaiset operaatiot Lännen tuhoamiseksi * Tommi Kinnunen - Kaarna * Anni Kytömäki - Mirabilis * Mob Entertainment & Scholastic - Poppy Playtime: Orientation Notebook * Reijo Mäki - Maitolasimies * Serhii Plokhy - Historian paluu : Venäjän sota Ukrainassa * Alastair Reynolds - Machine Vendetta * Beata Rodas - Paqpan maailma. Väritä tie mielikuvitukseen! * Satu Rämö - Rakel * Pirkko Saisio - Suliko * Anja Snellman - Kirjeitä sotapäällikölle * Jarkko Tontti - Kangasalan ja Jerusalemin runot * Terhi Törmälehto - He ovat suolaa ja valoa == Palkintoja == ; Hugo-palkinto * Emily Tesh - Some Desperate Glory ; Goncourt- palkinto * Kamel Daoud – Houris ; Kaunokirjallisuuden Finlandia-palkinto * Pajtim Statovci – Lehmä synnyttää yöllä ; Lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkinto * Päivi Lukkarila – Skutsi ; Nobelin kirjallisuuspalkinto * Han Kang ; Runeberg-palkinto * Peter Mickwitz – Misslyckad i en uggla ; Tietokirjallisuuden Finlandia-palkinto * Sofia Tawast & Riikka Leinonen – Suuri valhe vammaisuudesta == Lähteet == 2024
Musiikkivuosi 2024

Musiikkivuosi 2024 käsittelee vuoden 2024 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Emma-gaala 2024 * 8. joulukuuta: Jean Sibeliuksen päivä == Julkaisuja == * Mob Entertainment, CG5: Sleep Well * Ariana Grande: Eternal Sunshine * Beyoncé: Cowboy Carter * Crownshift: Crownshift * Taylor Swift: The Tortured Poets Department * Apocalyptica: Apocalyptica Plays Metallica Vol. 2 * Evergrey: Theories of Emptiness * Dark Tranquillity: Endtime Signals * Billie Eilish: Hit Me Hard and Soft * Wintersun: Time II * Nightwish: Yesterwynde * Cemetery Skyline: Nordic Gothic * Ad Infinitum: Abyss * Swallow the Sun: Shining * Rotting Christ: Pro Xristou * Delain: Dance with the Devil * Ensiferum: Winter Storm * Dua Lipa: Radical Optimism == Kilpailuja == * Uuden Musiikin Kilpailu 2024 * Eurovision laulukilpailu 2024 == Lähteet == Luokka:Musiikkivuodet Luokka:Vuoden 2024 musiikki
David Unaipon

David Unaipon (28. syyskuuta 1872 Point McLeay Mission, Etelä-Australia, Australia – 7. helmikuuta 1967 Tailem Bend, Etelä-Australia) oli australialainen aborginaalitaustainen keksijä, kirjailija ja aktivisti. Hänen kuvansa löytyy 50 Australian dollarin setelistä. Unaipon oli kehittänyt vuoteen 1944 mennessä yhdeksän keksintöä patentoitavaksi, muttei kyennyt viimeistelemään patenttihakemuksia rahan puutteen vuoksi. Hän puhui usein aboriginaalien tasa-arvon puolesta ja kirjoitti aboriginaaleista kertovan kirjan vuonna 1927, minkä myötä hänestä tuli ensimmäinen australialainen aboroginaalikirjailija. == Lähteet == Luokka:Australialaiset kirjailijat Luokka:Keksijät Luokka:Aktivistit Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Venezuelan keskusyliopisto

Venezuelan keskusyliopisto () on Venezuelan vanhin yliopisto. Samalla se on yksi läntisen pallonpuoliskon vanhimmista yliopistoista. Se perustettiin nimellä Colegio Santa Rosa de Lima vuonna 1673, mutta yliopiston aseman se sai virallisesti vasta vuonna 1721. Tällöin sen nimi oli Universidad Real y Pontificia de Caracas (Caracasin kuninkaallinen ja paavillinen yliopisto).Central University of Venezuela Times Higher Education, viitattu 6.12.2023 Venezuelan keskusyliopisto koostuu yhdestätoista tiedekunnasta. Vuonna 2016 sen opiskelijoiden määrä oli 62 539\. Venezuelan keskusyliopiston pääkampukseksi suunniteltiin 1940-luvulla maan pääkaupungissa Caracasissa sijaitseva Ciudad Universitaria de Caracas. Sen arkkitehti oli Carlos Raúl Villanueva, ja rakennus pääsi UNESCO:n maailmanperintölistalle vuonna 2000. Venezuelan keskusyliopistolla on tiloja myös Maracayn kaupungissa. Venezuelan keskusyliopisto pääsi vuodelle 2024 laaditussa QS World University Rankings -vertailussa 637. sijalle.Central University of Venezuela, Caracas UniPage, viitattu 6.12.2023 Venezuela julistettiin itsenäiseksi Venezuelan keskusyliopistolle silloin kuuluneessa kappelissa vuonna 1811. Nykyään kyseinen rakennus tunnetaan nimellä Palacio Municipal de Caracas. Monet Venezuelan presidenteistä sekä johtavista poliitikoista, tieteilijöistä ja liike-elämän vaikuttajista opiskelivat Venezuelan keskusyliopistossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Venezuela Luokka:Korkeakoulut
Palataalinen nasaali

Palataalinen nasaali on konsonanttiäänne, joka esiintyy muun muassa tšekin, ranskan, italian ja espanjan kielissä. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkki on [ɲ]. Ranskan ja italian kielissä palataalinen nasaali kirjoitetaan kirjainyhdistelmällä gn. Espanjan kielessä sillä on oma kirjaimensa: suurena kirjaimena Ñ, pienenä ñ. == Lähteet == Luokka:Konsonantit
Vipera anatolica

Vipera anatolica on harvinainen kyykäärmeiden heimoon kuuluva matelija. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Sitä on tavattu vain Kohu Dagissa, Turkin Anatoliassa. Sen pituus kuonosta peräaukkoon on alle 40 cm, ja häntä lisää pituutta alle 6 cm. == Lähteet == Luokka:Kyykäärmeet Luokka:Uhanalaiset matelijat
Marapi

Marapi on tulivuori Indonesiassa Sumatran saaren länsiosissa. Se on Sumatran aktiivisin tulivuori, ja se on purkautunut viimeksi vuonna 2023. Marapin huippu on 2 885 metrin korkeudessa, ja se nousee yli 2 kilometriä korkeammalle kuin sitä ympäröivä Bukittinggin tasanko. Tulivuoren huippu on melko leveä, ja siellä on useita osittain toistensa kanssa lomittuvaa kraatteria 1,4 kilometriä leveässä kalderassa. Marapin tiedetään 1700-luvun jälkeen purkautuneen 66 kertaa. Sen purkaukset ovat räjähtävyydeltään pääsääntöisesti pieniä tai kohtalaisia. Joulukuussa 2023 Marapin purkauksessa kuoli ainakin 23 retkeilijää. Marapia ympäröivä tasanko on vulkaanisen tuhkan seurauksena varsin hedelmällistä, ja siksi kymmenen kilometrin säteellä siitä asuu noin 250 000 ihmistä. == Lähteet == Luokka:Indonesian tulivuoret Luokka:Sumatra
Karjalan jumalat – Uskontotieteellinen tutkimus

Karjalan jumalat – Uskontotieteellinen tutkimus on Martti Haavion kirjoittama ja WSOY:n vuonna 1959 julkaisema tietokirja, joka käsittelee Karjalan alueen muinaisuskoa ja mytologiaa. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi teoksen uudistetun laitoksen vuonna 2020. Teos on yksi Haavion klassikkoteoksista. Se avaa muinaisten karjalaisten kiehtovan mielenmaisemaa; millaisia olivat heidän vanhat jumalansa ja kuinka ne hallitsivat ihmisten elämää. Kirjassa Haavio käsittelee muun muassa kekriä ja siihen liitettyjä uhrimenoja. Lisäksi hän kertoo, miten Karjalan jumalat liittyvät kristillisiin pyhimyksiin. Teos esittelee myös yhteyksiä karjalaisen muinaisuskon ja muiden vanhojen kulttuurien legendojen välillä. Filosofian tohtori Ulla Piela on kirjoittanut uudistettuun laitokseen jälkisanat. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Kirjat suomalaisesta muinaisuskosta Luokka:Vuoden 1959 kirjat
Luis Landa Escober

Luis Landa Escober (28. joulukuuta 1875 Cedros, Francisco Morazán – 1977 Tegucigalpa) oli hondurasilainen professori ja akateemikko, joka suoritti opintonsa matemaattisissa ja fysikaalisissa tieteissä.Biografía de Luis Landa Escober Honduras.com, viitattu 7.12.2023 Hän teki paljon julkaisuja muun muassa kasvitieteen ja ornitologian aloilla.Biólogos de Honduras Scribd, viitattu 7.12.2023 Landa Escober kävi koulunsa Cedrosin kaupungissa ja jatkoi opintojaan Hondurasin pääkaupungissa Tegucigalpassa. Hän pääsi stipendillä suorittamaan opintoja ulkomaille Chilen yliopistoon. Hän opiskeli myös professori Domingo Amunátegui Solarin johtamassa Santiago de Chilen pedagogisessa instituutissa. Palattuaan Hondurasiin Landa Escober toimi koulun opettajana Comayaguassa. Hän pääsi johtamaan Instituto Departamental León Alvaradoa ja oppilaitosta, josta myöhemmin kehittyi La Rondan kaupunginosassa toimiva Escuela Francisco Morazán. Landa Escober toimi luonnontieteiden professorina Instituto Central de Varonesissa ja monissa muissa yksityisissä instituutioissa. Hän oli myös Hondurasin varaopetusministeri. Landa Escober sai kunniatohtorin arvon Nuevo Leónin autonomisesta yliopistosta Meksikosta. == Lähteet == Luokka:Hondurasilaiset henkilöt Luokka:Biologit Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet hondurasilaiset
Høylandetin kirkko

Høylandetin kirkko () on Høylandetin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1860. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Høylandet