EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pekka Haarla

Pekka Rafael (Pekka R.) Haarla (3. toukokuuta 1923 Tampere – 29. elokuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja, konsuli ja kokoomuksen kansanedustaja. ==Elämä== Haarlan vanhemmat olivat tehtaanjohtaja Eino Toivo Rafael Haarla ja Elma Kaarin Laurila ja hänen isoisänsä oli tunnettu teollisuusmies Rafael Haarla. Haarla pääsi ylioppilaaksi 1942 Tampereen suomalaisesta yhteiskoulusta ja valmistui ekonomiksi 1946 Helsingin kauppakorkeakoulusta ja paperi-insinööriksi (Bachelor of Science) Syracusen yliopistosta Yhdysvalloissa 1950. 1950-luvulla hän oli perustamassa Tampereen nuorkauppakamaria. Haarla toimi Haarlan paperitehdas Oy:ssä käyttöinsinöörinä ja konttoripäällikkönä 1950–1961 ja toimitusjohtajana 1961–1964 sekä 1971–1977. Hän oli myös Haarla & Co Internationalin toimitusjohtajana vuosina 1960–1974. Haarla oli välillä Suomen teollisuuden keskusvaliokunnan pääsihteerinä Helsingissä 1964–1971. Haarla toimi myös Itävallan konsulina Tampereella vuosina 1975–1977. Hän sai konsulin arvonimen 1995. Haarla oli kokoomuksen kansanedustajana 1966–1972 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamies vuoden 1968 presidentinvaaleissa. Haarlan tehtaat yhdistyivät UPM:n kanssa vuonna 1976, ja Pekka Haarla jäi pois paperitehtaan palveluksesta vuonna 1977. Hän asettui perheineen Pariisiin aloittaen uuden elämän poliittisena toimittajana. Hän kirjoitti Uuteen Suomeen, Kauppalehteen ja Aamulehteen Ranskan politiikasta ja taloudesta. Tämän jälkeen hän jatkoi kirjeenvaihtajana vielä Washingtonissa ja Genevessä. ==Yksityiselämä== Haarla oli naimisissa vuodesta 1946 Ulla Mai Camilla Takkulan kanssa. Perheessä on neljä tytärtä. == Teoksia == * Ranska 80 : talousvalta, tasavalta 1980 * Yhdysvallat : taustatietoa maasta, valtiosta ja taloudesta 1985 * Ukki muistelee 1999 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Pekka Haarlan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Kuolleisuus

thumb|Maailman kuolleisuus vuonna 2006. Kuolemien määrä tuhatta henkeä kohden vuoden aikana. Kuolleisuus on väestön mittaluku, joka ilmoittaa vuoden aikana kuolleiden lukumäärän tuhatta asukasta kohden. Kun kuolleisuus ja syntyvyys vähennetään keskenään, jää jäljelle väestönkasvua osoittava luku (ilman nettomaahanmuuttoa). Kuolleisuus voidaan ilmoittaa numeromääräisenä tai promilleina. Jos kuolleisuus on 9,5 tuhatta asukasta kohden eli 9,5/1 000 as. (9,5 ‰), 100 000 ihmisen väestössä se tarkoittaisi 950 kuollutta. Usein ollaan kiinnostuneita rajatummista populaatioista, jolloin puhutaan esimerkiksi äitiyskuolleisuudesta, perinataalisesta kuolleisuudesta, imeväiskuolleisuudesta, lapsikuolleisuudesta tai vakioidusta kuolleisuusluvusta. == Kuolleisuuteen vaikuttavia tekijöitä == Vuonna 2017 julkaistussa tutkimuksessa havaittiin, että pienituloisuuteen liittyy keskimäärin kaksi vuotta muuta väestöä varhaisempi kuolema, joka ei selity eroina diabeteksen ja verenpainetaudin esiintyvyydessä eikä myöskään tupakointiin, ylipainoisuuteen tai alkoholinkulutukseen liittyvillä eroilla. Tutkimukseen osallistui yhteensä 1,7 miljoonaa henkeä seitsemästä korkean elintason maasta. Havaittu ylikuolleisuus näyttäisi selittyvän suureksi osaksi sillä, että suurempituloiset nukkuvat pidempään ja sikeämmin. Kansainvälinen tutkimusryhmä havaitsi vuonna 2022 julkaistussa tutkimuksessaan, että runsaasti negatiivisia tunteita kuten surullisuutta tai yksinäisyyttä kokeneet elivät keskimäärin 1,65 vuotta muita lyhyemmän elämän. Maksa- tai keuhkosairaus lyhensi elinikää vain 1,5 vuodella. == Katso myös == * Tapauskuolleisuus == Lähteet == * WSOY Facta - kuolleisuus === Viitteet === == Aiheesta muualla == * EuroMOMO – European monitoring of excess mortality for public health action Luokka:Väestötiede Luokka:Kuolema Luokka:Epidemiologia
Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan lippu

Venäjän neuvostotasavallan lippu () otettiin virallisesti käyttöön Venäjän neuvostotasavallan perustuslain myötä kesällä 1918. Tätä aiemmin, marraskuussa 1917 bolševikkien suorittamasta lokakuun vallankumouksesta lähtien käytettiin ensin kommunismin punaista lippua ja sitten huhtikuusta kesäkuuhun 1918 punaista lippua, jossa valkoisin kirjaimin Россійская Соціалистическая Федеративная Совѣтская Республика, Rossijskaja Sotsialistitšeskaja Federativnaja Sovetskaja Respublika. Kesällä 1918 käyttöön otetussa punapohjaisessa lipussa oli keltaisella viivalla erotettu tangonpuoleinen yläreuna, jossa perinteisellä kyrillisellä kalligrafialla tyylitellyt keltaiset kirjaimet РСФСР, RSFSR viitaten neuvostotasavallan virallisen nimen alkukirjaimiin. Lippu vaihtui vuonna 1937 lippuun, jossa yläreunaa ei erotettu ja РСФСР on tavallisin kirjaimin. Seuraava lippu otettiin käyttöön 1954. Siinä punaisen osan vasemmassa yläkulmassa on neuvostotasavallan vaakunan symboleista sirppi ja vasara sekä punainen tähti. Tangonpuolisen reunan sininen väri viittaa Venäjään. Elokuun 1991 vallankaappausyrityksen jälkeen lipuksi tuli valko-sini-punainen trikolori, joka oli sellaisenaan pari vuotta myös Venäjän federaation lippuna. Venäjän liput bolsevikkivallankaappauksesta 1917 neuvostovallan hajoamiseen 1991 == Katso myös == * Venäjän neuvostotasavallan vaakuna * Neuvostoliiton lippu * Venäjän lippu Luokka:Neuvostotasavaltojen liput Luokka:Venäjän liput lippu
Gerald Ouellette

Gerald Raymond Ouellette (14. elokuuta 1934 – 2. syyskuuta 1975) oli kanadalainen kilpa-ampuja ja olympiavoittaja. Melbournen 1956 olympialaisissa Ouellette epäonnistui pienoiskivääriammunnan kolmen asennon kilpailussa. Hän ja hänen maanmiehensä Gilmour Boa päättivät sen jälkeen, että pienoiskiväärin makuuammuntakilpailussa molemmat ampuvat Boan aseella. Tämä tarkoitti sitä, että kummallakin oli käytettävissään vain puolet sääntöjen sallimasta ajasta. Boa ampui ensin omat 60 laukaustaan ja sivusi maailmanennätystään 598. Sitten hän antoi aseen Ouellettelle, joka ampui ainoana kilpailijana täydet 600 pistettä ja voitti kultamitalin. Maailmanennätykseksi tulosta ei hyväksytty, koska järjestäjät olivat sijoittaneet maalitaulut 1,5 metriä liian lähelle sääntöjen vaatimasta 50 metristä. Gilmour Boa sai kilpailussa pronssia. Méxicon 1968 olympialaisissa Ouellette sijoittui kuudenneksi pienoiskivääriammunnan kolmen asennon kilpailussa tuloksella 1151. == Saavutuksia == * olympiakultaa pienoiskivääriammunnan makuuasentokilpailussa Melbournessa 1956 ==Lähteet== * * Luokka:Kanadalaiset ampujat Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Alppinaakka

Alppinaakka (Pyrrhocorax graculus) on musta Euraasian alueella pesivä varislintulaji. Laji muistuttaa suuresti alppivarista (Pyrrhocorax pyrrhocorax). Alppinaakat ovat taitavia lentäjiä. Ne osaavat käyttää hyväkseen elinympäristölleen tyypillisiä nousevia ilmavirtauksia. == Koko ja ulkonäkö == Alppinaakka on väritykseltään musta. Sillä on punaiset jalat ja keltainen, lyhyehkö, suora nokka. Se on noin 36–39 senttimetrin mittainen ja sen siipien kärkiväli on noin 65–74 senttimetriä. Se painaa keskimäärin noin 210 grammaa. Sukupuolet ovat samannäköisiä. Aikuiset alppinaakat sulkivat täydellisesti pesinnän jälkeen loppukesällä.Perrins, Christopher M. (toim.) 1994: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-854679-3 == Levinneisyys == Alppinaakat pesivät Euroopassa ja Aasiassa pääasiassa vuoristoseuduilla. Alalaji graculus pesii Etelä-Euroopassa ja mahdollisesti Marokossa, Kaukasuksella ja Pohjois- Iranissa. Alalaji digitatus (Hemprich & Ehrenberg, 1833) pesii Etelä-Turkissa ja Levantista Lounais-Iraniin. Alalaji forsythi (Stolickza, 1874) pesii Keski- Aasiassa Afganistanista Himalajalle ja Keski-Kiinaan. Euroopassa elää 260 000–620 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Lajia ei ole tavattu Suomessa. == Elinympäristö == Alppinaakkaa tavataan vuoristoseuduilta. Alppinaakka välttää rannikkoseutuja, joita läheinen laji alppivaris suosii. Alppinaakka suosii puolestaan korkeita vuoristoja, joihin alppivaris ei juurikaan nouse. Alppinaakkaa on tavattu jopa yli 8 000 metrin korkeudesta Himalajalta. == Lisääntyminen == Laji tekee pesänsä tavallisesti kallionkielekkeelle tai -syvänteeseen, toisinaan rakennukseen. Pesä on löyhästi kasattu risuista, juurista, kuiduista ja sammalista, ja se on vuorattu karvoilla, juurilla, ruohoilla ja höyhenillä. Naaras munii 3–5, joskus 6 munaa. Muna painaa keskimäärin 14,1 grammaa. Muninta 1–2 päivän välein. Haudonta-aika on 18–21 päivää, vain naaras hautoo. Naaras lämmittää poikasia kolme päivää. Molemmat emot ruokkivat poikasia oksentamalla ruokaa kurkkupussistaan. Poikaset ovat lentokykyisiä noin kuukauden ikäisinä. == Ravinto == Alppinaakan ravintoa ovat kesäaikaan erityisesti hyönteiset (heinäsirkat sekä perhosten ja kovakuoriaisten toukat) ja talviaikaan marjat ja ruoantähteet, joita löytyy hiihtokeskusten lähettyviltä. Monet yksilöt kesyyntyvät niin, että syövät kädestä. Se syö myös linnunmunia ja -poikasia, liskoja, pikkujyrsijöitä, siemeniä ja viljaa. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Varikset
Bruno Vale

Bruno Miguel Esteves Vale (s. 8. huhtikuuta 1983 Mafamude, Vila Nova de Gaia, Portugali) on portugalilainen jalkapallomaalivahti. 193 senttimetriä pitkä Vale edustaa UD Leiriaa, joka lainasi hänet FC Portosta kaudeksi 2006/07. Vale nousi FC Porton ykkösjoukkueeseen vuonna 2003 pelattuaan ennen sitä seuran kakkosjoukkueessa vuodesta 2001 lähtien. Hän on kuitenkin edustanut FCP:ta toistaiseksi vain yhdessä virallisessa sarjaottelussa. Kauden 2005/06 Vale pelasi lainalla Estrela da Amadorassa. Portugalin maajoukkueessa Vale on pelannut yhden ottelun. Kyseessä oli vuonna 2003 pelattu ystävyysottelu Kazakstania vastaan, jossa hän tuli vaihdosta kentälle 22 minuutiksi. Vale valittiin maajoukkueeseen myös 2006 MM-kisoihin, mutta loukkaantui turnauksen alla pelatuissa alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa ja joutui jäämään pois lopullisesta kisajoukkueesta. Luokka:Portugalilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Unholy Terror

__NOTOC__ Unholy Terror on heavy metalia soittavan yhdysvaltalaisen W.A.S.P.-yhtyeen vuonna 2001 julkaistu studioalbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Chronicles of Chaos: 7/10Chronicles of Chaos: Album review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2001 albumit Luokka:W.A.S.P.:in albumit
Dying for the World

__NOTOC__ Dying for the World on heavy metal -yhtye W.A.S.P.:in vuonna 2002 julkaistu studioalbumi. Albumi on kunnianosoitus syyskuun 11. päivän terroriteoissa kuolleille ihmisille. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:W.A.S.P.:in albumit
Agneta Ara

Agneta Birgitta Ara (oik. Laurent; s. 4. lokakuuta 1945 Helsinki) on suomalainen ruotsinkielinen kirjailija. == Elämä ja ura == Ara valmistui merkonomiksi 1969, ylioppilaaksi 1972 ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1980. Työuransa alussa hän toimi Teollistamisrahasto oy:n toimistovirkailijana 1966–1967 ja Rautakonttori oy:n kirjeenvaihtajana 1969–1972. Ara oli Suomen Pankin sihteerinä 1973–1974 ja 1978–1980 ja aloitti vapaana kirjailijana 1980. Hän on myös kääntänyt kirjallisuutta suomesta ruotsiksi. Aralla on ollut lukuisia luottamustehtäviä. Hän oli Finlands svenska författareföreningin hallituksen jäsen 1985–1991 ja puheenjohtaja 1995–1998, Lukukeskuksen hallituksessa 1988–1991 ja 1994–1995 sekä ruotsinkielisen kirjallisuuden edistämisen valtuuskunnassa 1992–2002. Vuosina 2003–2007 Ara oli Kirjallisuuden edistämiskeskuksen varapuheenjohtaja ja 2005–2010 tekijänoikeusjärjestö Sanaston hallituksen jäsen. Hän on ollut myös Pyhän Henrikin katedraaliseurakunnan seurakuntaneuvoston jäsen 2000–2006 sekä Suomen ja Meksikon kulttuurivaihdon tuki ry:n hallituksen jäsen 2006–2008. Ara on saanut Svenska litteratursällskapet i Finlandin kirjallisuuspalkinnon vuosina 1976, 1984, 1991 ja 1996. Hän sai vuonna 1991 myös valtion kirjallisuuspalkinnon. Vuonna 1996 Ara sai Runeberg-palkinnon teoksesta Huset med de glömda dörrarna (suom. Unohdettujen ovien talo). Hänelle myönnettiin vuonna 2006 valtion taiteilijaeläke. Vuonna 2007 Aran teos Det har varit kallt i Madrid (suom. Matalapaine lähestyy Madridia) oli Finlandia- palkintoehdokkaana. Aran isä oli oopperalaulaja Ture Ara ja äiti näyttelijä Birgit Kronström. Hänen puolisonsa oli vuosina 1982–1986 lääketieteen lisensiaatti Nils Laurent. Aran sisar on kuvanveistäjä Birgitta Ara. Hänen velipuolensa oli laulaja ja muusikko Johnny Forsell. ==Tuotanto== ===Ruotsin kielellä=== ====Runokokoelmat==== * Det är redan en annan dag, 1975 * Det är som i dikter, 1977 * Hästens hjärta, 1979 * Omfamningen, 1982 * Korta stund, 1983 * Glömska, eld, 1986 ====Romaanit==== * Antonio Gades kommer inte, 1990 * Huset med de glömda dörrarna, 1995 * Det har varit kallt i Madrid, 2007 * Baton Rouge, 2013 ====Kuunnelmat==== * Fjäril av järn, 1979 * Ministerns gardiner, 1987 (sovitettu näytelmäksi 2001) ===Suomennetut teokset=== * * * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Finlandia-palkintoehdokkaat 2007 – Agneta Ara: Det har varit kallt i Madrid. Ylen Elävä arkisto. Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isolaatiomekanismi

Isolaatiomekanismit ovat eliöiden biologisia ominaisuuksia, jotka estävät lajien risteytymisen keskenään tai rajoittavat lajiristeymien menestymismahdollisuuksia. Niiden seurauksena lajien välille syntyy lisääntymisisolaatio. Isolaatiomekanismit ovat erityisen tärkeässä asemassa biologisessa lajikäsitteessä, jossa lajit määritellään lisääntymisisolaation avulla. Toisinaan isolaatiomekanismit ”vuotavat”, minkä seurauksena syntyy kahden lajin risteymä. Risteymien syntyminen johtaa kuitenkin vain hyvin harvoin kahden eri lajin populaatioiden laajaan sekoittumiseen ja uuden lajin syntyyn. Sen sijaan kasveilla risteytyminen voi allopolyploidian kautta johtaa uuden lajin nopeaan syntymiseen. Isolaatiomekanismit ovat eliöiden geneettisiä, morfologisia, ekologisia tai käyttäytymisen piirteitä. Ne voidaan jakaa pretsygoottisiin eli parittelua edeltäviin mekanismeihin ja posttsygoottisiin eli parittelun jälkeisiin mekanismeihin. Pretsygoottiset mekanismit estävät lajien yksilöitä pariutumasta keskenään, kun taas posttsygoottiset mekanismit vähentävät lajiristeymien menestymismahdollisuuksia. ==Pretsygoottiset mekanismit== * Vuodenaikaisisolaatio: Yksilöt eivät pariudu, koska ne lisääntyvät eri aikaan. * Elinympäristöisolaatio: Lajien yksilöt lisääntyvät vain tietyssä elinympäristössä. Koska lajeilla on usein hyvin erilaiset elinympäristövaatimukset, ne eivät välttämättä kohtaa, eivätkä näin ollen voi lisääntyä keskenään. * Etologinen isolaatio: Lajien erilainen käyttäytyminen estää yksilöiden pariutumisen. Esimerkiksi monilla linnuilla, kaloilla ja selkärangattomilla erot soidinkäyttäytymisessä voivat estää lajien yksilöiden lisääntymisen keskenään. * Mekaaninen isolaatio: Parittelu tapahtuu, mutta sukusolut eivät kohtaa. Syynä voivat olla esimerkiksi erot lajien rakenteessa tai koossa. ==Posttsygoottiset mekanismit== * Sukusolujen yhteensopimattomuus: Siittiö kohtaa munasolun, mutta hedelmöitystä ei tapahdu. * Tsygoottikuolleisuus: Munasolu hedelmöittyy, mutta tsygootti ei kehity ja kuolee. * Hybridin elinkelvottomuus: Tsygootti kehittyy F1-hybridiksi, mutta se on elinkelvoton. * Hybridin steriliteetti: Hybridi on elinkelpoinen, mutta sen lisääntymiskyky on heikko, se on kokonaan steriili tai se tuottaa elinkelvottomia tai steriilejä F2-hybridejä. ==Lähteet== * Luokka:Evoluutio Luokka:Risteymät
Irja Lappalainen

Irja Lappalainen (aiemmin Irja Malmila, oik. Irja Malmila-Lappalainen, 23. syyskuuta 1919Havaste 2000, s. 78. Jyväskylä - 16\. syyskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija, suomentaja ja lastenkirjallisuuden puolestapuhuja. Hänen ensimmäinen romaaninsa oli tyttökirja Hymyillään kun tavataan. Lappalainen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1940 ja aloitti seuraavana vuonna kustannusvirkailijana Gummeruksella.Havaste 2000, s. 79. Sitten hän työskenteli 1940-luvun lopulla Savo-lehden toimittajana, jona aikana hän aloitti kirjailijan uransa. Lappalainen palasi kustannusvirkailijan työhön vuonna 1950, tällä kertaa WSOY:lle. Myöhemmin hän siirtyi kaunokirjallisuudesta tietokirjallisuuden kirjoittajaksi. Hänen merkittävimpiä teoksiaan oli Suomalainen lasten- ja nuortenkirjallisuus vuodelta 1976. Hän toimi aktiivisesti lastenkirjajärjestöissä ja palkintoraadeissa. Lappalainen oli myös ahkera kirjallisuuden suomentaja, joka teki käännöksiä esimerkiksi Selma Lagerlöfin, Sonja Hedbergin ja Enid Blytonin kirjoista.Havaste 2000, s. 81. ==Teokset== Nimellä Irja Malmila: *Hymyillään kun tavataan koulunpenkiltä toimittajantuolille, Gummerus 1945 *Iloinen kesä kertomus lapsille, Paletti 1949 *Ulos aurinkoon ja elämään, Paletti 1948 Nimellä Irja Lappalainen: *Arja pyrähtää naapurimaassa, Paletti 1949 *Askeleita Koivikkotiellä, Tammi 1962 *Koivikkotie kahdeksan, Tammi 1961 *Nuortenkirja Suomessa ennen ja nyt, toim., WSOY 1966 *Näkemiin Koivikkotie, Tammi 1963 *Sadun avara maailma sadut varhaiskasvatuksen tukena, Sinikka Ojanen, Irja Lappalainen, Marjatta Kurenniemi, Otava 1980 *Suomalainen lasten- ja nuortenkirjallisuus, Weilin + Göös 1976 *Suomalaisen kirjallisuuden historian peruskurssi, Irja Lappalainen, Eilo Rekunen, Markkinointi-instituutti 1975 *Topeliuksen satuaarteet, suomeksi kertonut Irja Lappalainen, Otava 1990 *Tuuli tuli kaupunkiin, Tammi 1964 *Vippari-Villestä Kirkonkukkoon, Äänite ,1991 *Äidin muistikirja, toim., 1990 ==Lähteet== * Paula Havaste: Irja Lappalainen. Teoksessa Ismo Loivamaa (toim.): Kotimaisia nuortenklassikoita 1. BTJ kustannus 2000. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Irja Lappalaisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Club Universidad Nacional

Club Universidad Nacional tai lyhyemmin Universidad on jalkapalloseura Méxicosta Meksikosta. Seura edustaa Universidad Nacional Autónoma de México -yliopistoa (UNAM) ja se tunnetaankin yleisesti nimillä Pumas ja Pumas de la UNAM. Se on perustettu vuonna 1954. Seura pelaa maansa pääsarjatasolla. Seuran kotikenttänä toimiin lähes 70 000 katsojaa vetävä Estadio Olímpico Universitario. Seura on voittanut Meksikon mestaruuden viidesti. vuonna 2004 se voitti molemmat pääsarjan kilpailut. ==Saavutukset== * Liigamestaruus: 1977, 1981, 1991, 2004 (Clausura), 2004 (Apertura), 2009 (Clausura) * Meksikon Cupin voitto: 1975 * Mestarijoukkueiden kilpailun voittaja: 1975, 2004 * CONCACAF Champions' Cup: 1980, 1982, 1989 * Interamerikan Cup: 1981 * Trofeo Santiago Bernabéun voitto: 2004 ==Aiheesta muualla== *Seuran kotisivu Luokka:Meksikolaiset jalkapalloseurat Luokka:Méxicon urheilu
Gary Suter

Gary Lee Suter (s. 24. kesäkuuta 1964 Madison, Wisconsin, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen maajoukkuetason NHL-jääkiekkoilija. Suter pelasi puolustajana. ==Jääkiekkoura== Juniorina hän pelasi Dubuque Fighting Saints -joukkueessa. Lukiovaiheessa edustus vaihtui Culver Military Academy -oppilaitokseen ja sitten hän eteni University of Wisconsin-Madisonin yliopistojoukkueeseen. Gary Suterin varasi NHL:ään Calgary Flames kierroksella 9 kaikkiaan 180:n joukosta vuonna 1984. Gary Suter pelasi myös Chicago Blackhawksissa ja San Jose Sharksissa. Myös Gary Suterin veli Bob ja veljenpoika Ryan Suter, sekä sisarenpoika Jeremy Dehner ovat tunnettuja jääkiekkoilijoita. == Tilastot == 1981–1982 Dubuque Fighting Saints USHL 18 3 4 7 32 — — — — — 1982–1983 Dubuque Fighting Saints USHL 41 9 30 39 112 — — — — — 1983–1984 Wisconsinin yliopisto NCAA 35 4 18 22 32 — — — — — JMM 7 1 1 2 12 1984–1985 University of Wisconsin NCAA 39 12 39 51 110 — — — — — MM 10 1 2 3 22 1985–1986 Calgary Flames NHL 80 18 50 68 141 10 2 8 10 8 1986–1987 Calgary Flames NHL 68 9 40 49 70 6 0 3 3 10 1987–1988 Calgary Flames NHL 75 21 70 91 124 9 1 9 10 6 KC 5 0 3 3 9 1988–1989 Calgary Flames NHL 63 13 49 62 78 5 0 3 3 10 1989–1990 Calgary Flames NHL 76 16 60 76 97 6 0 1 1 14 1990–1991 Calgary Flames NHL 79 12 58 70 102 7 1 6 7 12 1991–1992 Calgary Flames NHL 70 12 43 55 128 — — — — — KC 8 1 3 4 4 MM 6 0 1 1 6 1992–1993 Calgary Flames NHL 81 23 58 81 112 6 2 3 5 8 1993–1994 Calgary Flames NHL 25 4 9 13 20 — — — — — 1994–1995 Chicago Blackhawks NHL 48 10 27 37 42 12 2 5 7 10 1995–1996 Chicago Blackhawks NHL 82 20 47 67 80 10 3 3 6 8 1996–1997 Chicago Blackhawks NHL 82 7 21 28 70 6 1 4 5 8 MC 6 0 2 2 6 1997–1998 Chicago Blackhawks NHL 73 14 28 42 74 — — — — — OK 4 0 0 0 2 1998–1999 San Jose Sharks NHL 1 0 0 0 0 — — — — — 1999–2000 San Jose Sharks NHL 76 6 28 34 52 12 2 5 7 12 2000–2001 San Jose Sharks NHL 68 10 24 34 84 1 0 0 0 0 2001–2002 San Jose Sharks NHL 82 6 27 33 57 12 0 4 4 8 OK 6 0 1 1 4 NHL yhteensä 1145 203 642 845 1349 108 17 56 73 120 == Saavutuksia == * NHL:n tähdistöottelussa neljästi (1986, 1988, 1989, 1991) * Calder Memorial Trophy NHL:n parhaana tulokkaana 1986 * NHL:n kakkostähdistössä 1988 * Stanley Cup 1989 Calgary Flamesissa * Yhdysvaltain joukkueessa Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002 (hopeaa) == Lähteet == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Calder Memorial Trophy -voittajat Luokka:Calgary Flamesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rial Racing

Rial on entinen saksalainen Formula 1 -talli. Talli osallistui yhteensä 32 Grand Prix'in kausina –, joissa se saavutti kuusi MM-pistettä. Rialin parhaaksi saavutukseksi jäi vuosien 1988 ja 1989 Yhdysvaltain GP:sta ajetut neljännet sijat. Rialin perusti Günter Schmid, joka on myös perustanut ATS- tallin. Rial valmistaa nykyään erikoisvanteita autoihin. == Formula 1 -tulokset kilpailuittain == Kausi Runko Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Pisteet Sija 1988 ARC-01 Ford DFZ V8 BRA SMR MON MEX CAN USA FRA GBR GER HUN BEL ITA POR ESP JPN AUS 3 9. Andrea de Cesaris Kesk. Kesk. Kesk. Kesk. 9 4 10 Kesk. 13 Kesk. Kesk. Kesk. Kesk. Kesk. Kesk. 8 1989 ARC-02 Ford DFR V8 BRA SMR MON MEX USA CAN FRA GBR GER HUN BEL ITA POR ESP JPN AUS 3 13. Christian Danner 14 DNQ DNQ 12 4 8 DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ Volker Weidler DNPQ DNPQ DNPQ DNPQ DNPQ DNPQ DNPQ DNPQ DSQ DNQ Pierre- Henri Raphanel DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ Gregor Foitek DNQ Bertrand Gachot DNQ DNQ ==Lähteet== Rial Luokka:Formula 1 -valmistajat
Keräkaali

Keräkaali (Brassica oleracea var. capitata) on kaalin (Brassica oleracea) muunnos.Maa- ja metsätalousministeriön asetus kasvilajikkeiden luettelosta finlex.fi Keräkaalista on jalostettu viljelyyn runsaasti erilaisia lajikkeita, jotka muodostavat Capitata-lajikeryhmän. Tähän kuuluu tavallisen keräkaalin eli valkokaalin lisäksi punakaali- ja suippokaalilajikkeet. Keräkaalilla on kookkaat lehdet, ja osa, joka syödään, on yhteen kiertyneiden nuorten lehtien muodostama kasvin keskiosa eli päätesilmu. Keräkaali sisältää runsaasti C-vitamiinia ja kalsiumiaVoi hyvin ja fyllokinonia eli K1-vitamiinia. Suomalaiset syövät vuodessa keskimäärin noin kolme kiloa valkokaalia henkeä kohti.Finfood == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Ravintoarvo fineli.fi *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Brassica oleracea var. capitata Luokka:Kaalit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Santa Maria Maggiore

thumb|220px|Ferdinando Fugan suunnittelema portiikki on peräisin vuodelta 1741 Basilica di Santa Maria Maggiore on yksi Rooman neljästä suuresta varhaiskristillisestä (paavillisesta, patriarkaalisesta) basilikasta, joita ovat sen ohella San Giovanni in Laterano, San Paolo fuori le mura ja Pietarinkirkon edeltäjä Konstantinuksen basilika – ja ainoa, jonka interiööri on säilynyt alkuperäisessä asussaan suurista ulkoisista muutoksista huolimatta. == Historia == Aiemmin samalla paikalla tai lähellä sitä oli ollut paavi Liberiuksen 360 rakennuttama Basilica liberiana. Katolisen legendan mukaan lapseton senaattori Giovanni Patricio ja hänen vaimonsa lahjoittivat omaisuutensa kirkolle, jonka jälkeen Neitsyt Maria ilmestyi senaattorille ja paavi Liberiukselle ja käski heidän rakentaa hänelle omistettu kirkko paikkaan, johon sataisi lunta.Vicchi, Roberta: The Major Basilicas of Rome, s.124 Nykyinen Santa Maria Maggioren basilika rakennettiin Esquilinus- kukkulalle Efesoksen kirkolliskokouksen jälkeen Sixtus III:n pontifikaatin aikana 432–440. Osa kirkon marmoripylväistä otettiin läheisestä Juno Lucinan temppelistä. Basilika oli ensimmäinen kristillisen maailman Neitsyt Marialle omistetuista kirkoista, ja sen tarkoituksena oli kääntää pakanallinen palvonta kristilliseen Marian kulttiin. EWTN Global Catholic Network: The Basilica of Summer Snows, June Hager == Kirkkorakennus == Kirkkoon on yhdistetty useita eri aikakausia. Se on säilyttänyt varhaiskristillisen kolmilaivaisuutensa. Julkisivu on 1700-luvulla eläneen Ferdinando Fugan suunnittelema. 75 metriä korkea kellotorni on keskiaikainen.Vicchi, Roberta: The Major Basilicas of Rome, s. 127–134 Kirkon päälaivan katto on koristeltu runsaasti kullalla. Se on tehty 1400-luvulla. Legendan mukaan koristeluun käytetyn kullan lahjoitti Kastilian kuningatar Isabella Katolilainen Kristoffer Kolumbuksen Amerikasta tuomasta aarteesta. Legenda on kuitenkaan tuskin totta, koska Kolumbus toi ensimmäiseltä Amerikan matkaltaan vain vähän tavaroita. Kirkko on tunnettu runsaista mosaiikeistaan. Huomattavin mosaiikki on apsiksessa kirkkosalin päässä oleva suuri, Neitsyt Marian taivaan kuningattareksi kruunausta esittävä mosaiikki, jossa on myös muita pyhimyksiä, eläimiä ja kasveja. Kuorin 46:sta alkuperäisestä mosaiikista 27 on edelleen olemassa.Vicchi, Roberta: The Major Basilicas of Rome, s. 147 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Papal basilica of Saint Mary Major Luokka:Katoliset pyhiinvaelluskohteet Luokka:Kivikirkot Luokka:Rooman kirkot
European Wind Energy Association

pienoiskuvaEuropean Wind Energy Association (EWEA) on tuulivoimatuottajien edunvalvontajärjestö, joka edistää tuulivoiman käyttöä Euroopassa ja maailmassa. Jäseninä on runsaat 300 yritystä yli 40 maasta. Jäsenyritysten markkinaosuus tuulivoiman maailmanmarkkinoista on lähes 98 prosenttia. Suomesta jäseninä ovat Winwind ja Tekes.About EWEA, The most powerful wind energy network EWEA pyrkii vaikuttamaan tuulivoimatuotantoon liittyvään poliittiseen päätöksentekoon, antaa lausuntoja ja rahoittaa aiheeseen liittyvää tutkimusta. Järjestön toimisto on Brysselissä (Renewable Energy House). Järjestö on Global Wind Energy Council (GWEC) jäsen ja Euroopan uusiutuvan energian neuvoston European Renewable Energy Council] (EREC) perustajajäsen. ==Lainsäädäntötavoitteet== Tuulivoiman lisäämiseksi EWEAN:n mukaan valtioiden olisi nopeasti säädettävä lainsäädäntö, joka sisältäisi:European Wind Industry calls for swift and effective legislation, press release, EWEA 15.2 2007 kansallisen toimintasuunnitelman, yksityiskohtaiset ja sitovat tavoitteet eri sektoreille (sähkö, lämpö ja kuljetus), lainsäädännöllisesti vakaan uusiutuvan sähköntuotannon, EU:ssa merituulivoiman vauhdittamisen, uusiutuvan energian sähköverkkoyhteyksien kehittämisen ja tuulivoiman tutkimuksen lisäämisen. ==EWEAn tavoitteet tuulivoimarakentamiselle== EWEA:n mukaan EU:ssa on alkanut tuulivoimakausi vuonna 2010. EWEA:n mukaan tuulivoima on yleisin sähköntuotantomuoto Eurooppaan rakennettavassa uudessa sähkövoimassa; vuonna 2008 36 prosenttia ja seuraavana vuonna 39 prosenttia rakennetusta sähkövoimasta oli tuulivoimaa. EWEAn mukaan tuulivoiman etuja ovat omavaraisuus, taloudellisuus, polttoaineettomuus, teollisuuden, viennin ja kotimaisen työllisyyden kehitys, sähköntuoton savukaasuttomuus ja hiilidioksidittomuus ja kansalaisten enemmistön kannatus.EWEA 2009 Annual Report , EWEA 2010 Tuottajajärjestö on asettanut omat tavoitteensa tuulivoimalla tuotetun sähkön tuotantomääräksi Euroopassa:EWEA 2009 Annual Report , s. 8, 13, EWEA 2010 * 2009: 75 GW, 4 % sähköstä. Tuulivoimateollisuudessa 192 000 työpaikkaa. * 2020: 230 GW, josta 40 GW merituulivoimaa. Tuotanto 582 TWh eli 24 % sähkön kokonaistuotannosta EU:ssa, 446 000 työpaikkaa. Uutta tuotantoa vuosittain 24,8 GW, vuosi- investoinnit 23,5 miljardia euroa. EWEAN arvion mukaan tuulisähkötuotanto säästäisi tuolloin vuosittain 28 mrd. euroa polttoaine- ja 8 mrd. euroa CO2-päästömaksuja. * 2030: 400 GW, josta 250 GW merituulivoimaa. Tuotanto 1 155 TWh sähköä, 38 % sähkön kokonaistuotannosta EU:ssa. Uutta tuotantoa vuosittain 24,2 GW, vuosi-investoinnit 24,8 miljardia euroa. EWEAN arvion mukaan tuulisähkötuotanto säästäisi tuolloin vuosittain 56 mrd. euroa polttoaine- ja 15 mrd. euroa CO2-päästömaksuja. ==Katso myös== * Luettelo tuulivoimalaitoksien valmistajista * American Wind Energy Association‎ * British Wind Energy Association‎ ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * EWEAn kotisivu Luokka:Teollisuusjärjestöt Luokka:Tuulivoima Luokka:Energiapolitiikka Luokka:Kansainväliset järjestöt
Ugra-Karma

Ugra-Karma on suomalaisen black metal -yhtye Impaled Nazarenen vuonna 1993 julkaistu toinen studioalbumi. Albumin alkuperäinen kansikuva kopioi laittomasti Madame Koslovskyn taidetta. Vuoden 1998 uusintapainokseen kansitaide vaihdettiin sekä levylle lisättiin kaksi bonuskappaletta, mutta tästä huolimatta muutamista levyistä kyseiset kappaleet puuttuivat kokonaan. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut Kimmo Luttinen ja Mika Luttinen. # # # # # # # # # # # # ;Uusintajulkaisun bonuskappaleet # * # == Kokoonpano == * Mika Luttinen – laulu * Kimmo Luttinen – rummut, kitara * Taneli Jarva – basso * Jarno Anttila – kitara === Muut tekijät === * Ahti "Toki" Kortelainen – äänitys ja miksaus * Arto Anttila – valokuvat == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1993 albumit Luokka:Impaled Nazarenen albumit
Sear

Sear oli vuonna 2001 perustettu suomalainen black metal/death metal -yhtye. == Jäsenet == * H. Hyytiäinen – laulu (2005–) * Matias Helle – kitara (2001–) * Juha Henttunen – kitara (2006–) * T. Landen – basso (2005–) * Perttu Saarsalmi – rummut (2008–) === Entiset jäsenet === * Thomas Vee – basso (2001–2003)] * Tony Steel – rummut (2001–2002) * K. Lilja – kitara (2001–2003) * Tapsa Kuusela – laulu (2001–2005) * Mika Nieminen – basso (2003–2005) * Lauri Laaksonen – rummut (2003–2008) * Alex – rytmikitara (2003) * Sami Wass – kitara (2004–2006) == Diskografia == * * * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset black metal -yhtyeet
Harmaahilse

pienoiskuva|Kuvassa olevan perunan pinnalla on harmaahilseen aiheuttamia laikkuja. Harmaahilse on perunan tauti, jonka aiheuttaa Helminthosporium solani -sieni. Taudin oireena ovat perunan mukulan pinnalla olevat hopeanharmaat laikut. Kosteassa laikkuihin muodustuu taudinaiheuttajan mustia itiöitä, jolloin mukulat näyttävät nokisilta. Ruokaperunassa harmaahilse on lähinnä ulkonäköhaitta. Ruokaperunateollisuudessa harmaahilseisten perunoiden nopeampi nahistuminen aiheuttaa tappioita. Harmaahilse leviää sairaan siemenperunan mukana, mutta taudinaiheuttajan itiöt voivat myös säilyä maassa ainakin seuraavaan kasvukauteen asti. Harmaahilseinen peruna ei idä normaalisti, mikä voi aiheuttaa aukkoisuutta perunakasvustoon. Tauti ei kuitenkaan yleensä alenna merkittävästi sadon määrää. Harmaahilseen torjunta perustuu terveen siemenperunan käyttöön. Taudin leviämismahdollisuuksia voidaan vähentää sadon nopealla kuivauksella noston jälkeen ja ehkäisemällä veden tiivistyminen perunoiden pintaan varastossa. Harmaahilsettä voidaan torjua myös kemiallisesti siemenperunan peittauksella. Peittauksen tehoaineita voivat olla iprodioni ja imatsaliili. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == *Farmit.net: Harmaahilse *TärkkiNetti: Harmaahilse Luokka:Perunan kasvitaudit
SELL Student Games

SELL Student Games, tuttavallisemmin SELL-kisat on monilajiurheilutapahtuma, joka on avoin kaikille yliopisto- ja korkeakouluopiskelijoille ympäri maailman. Kisojen nimi on lähtöisin järjestäjämaiden Suomen, Viron, Latvian ja Liettuan maiden nimistä, kunkin maan omalla kielellä. Kisat järjestetään vuorovuosin kussakin maassa ja ne keräävät vuosittain 1800-2000 opiskelijaa. SELL-kisojen periaatteisiin kuuluu, että tulosrajoja ei aseteta, jolloin samalla viivalla kilpailevat niin maailman huiput, kuin tavalliset harrastelijat. == Lajit == Nykyään kilpailut järjestetään pääsääntöisesti nk. kesälajeissa. Lajeina ovat yksilölajeista yleisurheilu, uinti, suunnistus, judo ja shakki. Joukkuelajeista puolestaan kisoissa esiintyy koripallo, lentopallo, (mini)jalkapallo ja salibandy. Lisäksi järjestäjästä riippuen SELL-kisoissa on myös ollut lajeina mm. tennis, sulkapallo, pöytätennis, paini, ultimate, joukkuevoimistelu ja jääkiekko. == Historia == Vuonna 1923 Suomen, Viron, Latvian ja Liettuan opiskelijaurheilujärjestöt solmivat yhteistyösopimuksen, jonka tuloksena syntyi SELL-kisat. Ennen toista maailmansotaa ehdittiin SELL-kesäkisoja pitää 13 kappaletta. Tuona aikana myös pidettiin erikseen SELL-talvikisoja sekä SELL-shakkiturnauksia. Viimeiset kisat ennen sotaa olivat Otepäässä pidetyt talvikisat 1940. Miehityksen aikana kisoja ei luonnollisesti pystytty pitämään, mutta 21.4.1997 pidettiin jälleen Suomen, Viron, Latvian ja Liettuan opiskelijaurheiluliittojen kokous, jossa allekirjoitettiin sopimus SELL-kisojen herättämisestä henkiin. Tällöin kisat myös aukenivat kaikille yliopisto- ja korkeakouluopiskeljoille ympäri maailman. == Kilpailut == === SELL-kesäkisat === Vuosi Kisapaikka I 1923 Tartto, Viro II 1924 Riika, Latvia III 1926 Helsinki, Suomi IV 1929 Kaunas, Liettua V 1930 Tallinna, Viro VI 1931 Riika, Latvia VII 1932 Helsinki, Suomi VIII 1933 Kaunas, Liettua IX 1934 Tartto, Viro X 1935 Riika, Latvia XI 1936 Helsinki, Suomi XII 1937 Kaunas, Liettua XIII 1938 Tartto, Viro XIV 1939 Riika, Latvia (peruutettiin) 1940 - 1997 ei pidetty XV 1998 Tartto, Viro XVI 1999 Kaunas, Liettua XVII 2000 Jelgava, Latvia XVIII 2002 Tartto, Viro XIX 2003 Kaunas, Liettua XX 2004 Tampere, Suomi XXI 2005 Riika, Latvia XXII 2006 Tartto, Viro XXIII 2007 Kaunas, Liettua XXIV 2008 Espoo, Suomi XXV 2009 Jelgava, Latvia === SELL-talvikisat === Vuosi Kisapaikka I 1929 Riika, Latvia II 1931 Helsinki, Suomi III 1933 Kaunas, Liettua (peruutettiin) IV 1935 Riika & Sigulda, Latvia V 1938 Zarasai, Liettua VI 1940 Otepää, Viro === SELL- shakkiturnaukset === Vuosi Kisapaikka I 1937 Riika, Latvia II 1938 Tartto, Viro III 1939 Helsinki, Suomi == Aiheesta muualla == *Vuoden 2006 SELL-kisojen viralliset kotisivut *Vuoden 2007 SELL-kisojen viralliset kotisivut *Vuoden 2008 SELL-kisojen viralliset kotisivut *Vuoden 2009 SELL-kisojen viralliset kotisivut *Opiskelijoiden liikuntaliitto Luokka:Kansainväliset urheilukilpailut Luokka:Opiskelijaurheilu
Jouko Arho

Jouko Olavi Kaarlo Arho (14. joulukuuta 1908 Tampere – 27. helmikuuta 1950 Turku) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 104. Miinalaiva Ruotsinsalmen päällikkönä toiminut Arho nimitettiin Mannerheim- ristin ritariksi 8. helmikuuta 1944. Sotilasarvoltaan Arho oli nimityshetkellä komentajakapteeni, komentajaksi hänet ylennettiin 4. kesäkuuta 1949.Hurmerinta 2008 s. 46 Arhon erikoisala oli miinoitus ja miinanraivaus. Miinalaiva Louhen päällikkönä hän laski huomattavan osan talvisodan aikaisista miinoituksista. Hän myös otti osaa sodanjälkeiseen miinanraivaukseen koko virallisen keston ajan vuosina 1944–1950.Suomen laivasto 1918–1968, osa II == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Esko Kausti

Esko Kausti (3. syyskuuta 1916 – 24. kesäkuuta 1944) oli talvi- ja jatkosotaan osallistunut suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 136. Luutnantti Kausti johti jatkosodassa panssarintorjunta-joukkuetta. Joukkue tuhosi Neuvostoliiton 26 raskasta hyökkäysvaunua kahden päivän aikana kesäkuussa 1944. Kausti osallistui taisteluihin käyttäen panssarintorjuntatykkejä ja muita pienempiä lähitorjuntavälineitä. Kausti kaatui kesäkuussa 1944 27-vuotiaana ollessaan tuhoamassa hyökkäysvaunua. Hänet nimitettiin kaatumisensa jälkeen Mannerheim-ristin ritariksi numero 136Hurmerinta 2008, s. 103. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
Jenna Dewan

Jenna Dewan (alk. Jenna Lee Dewan; s. 3. joulukuuta 1980 Hartford, Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tanssija. Dewanin äiti Nancy on sukujuuriltaan saksalainen ja englantilainen ja isä Darryl puolestaan libanonilaista ja puolalaista syntyperää. Hänellä on kolme veljeä, Dawson, Dayne ja Daniel. Dewanin vanhemmat erosivat hänen ollessa nuori ja hänen äitinsä meni uusiin naimisiin. Perhe muutti Jennan lapsuudessa usein, ja hän valmistui Grapevine High Schoolista Texasissa. Dewan on harrastanut tanssia viisivuotiaasta alkaen ja oli myöhemmin koulunsa cheerleader. Valmistuttuaan high schoolista vuonna 1999 Dewan aloitti opiskelut Etelä-Kalifornian yliopistossa. Dewan aloitti uransa Janet Jacksonin taustatanssijana. Lisäksi hän on esiintynyt muiden artistien kuten Sean Paulin, Ciaran ja Christina Aguileran musiikkivideoilla. Dewan debytoi näyttelijänä vuonna 2002 elokuvassa The Hot Chick. Hänen läpimurtonsa oli naispääosa tanssiaiheisessa elokuvassa Step Up (2006). Samana vuonna tuli ensi-iltaan elokuva Kauna 2, jossa Dewan teki sivuroolin. Sittemmin hän on näytellyt merkittäviä rooleja televisiossa, kuten sarjoissa Witches of East End ja Supergirl. Jenna Dewan on seurustellut Justin Timberlaken ja Shane Westin kanssa. Ex-aviomiehensä Channing Tatumin hän tapasi Step Upin kuvauksissa ja pari kihlautui Mauin saarella Havaijilla vuonna 2008. Kesällä 2009 he avioituivat Malibussa, Kaliforniassa. Dewanin ja Tatumin esikoistytär syntyi 2013 Lontoossa. Aviopari ilmoitti huhtikuussa 2018 erovansa. Dewan on eläinoikeusaktivisti sekä vegaani. == Filmografia == Elokuvat Vuosi Elokuva Rooli 2002 The Hot Chick Bianca Salsa Girl 2005 Waterborne Devi Smith 2005 Tamara Tamara Riley 2006 Take the Lead Sasha 2006 Step Up Nora Clark 2006 Kauna 2 Sally 2008 Love Lies Bleeding Amber 2009 Falling Awake Alessandra 2009 The Six Wives of Henry Lefay Sarah Jane 2009 American Virgin Priscilla White 2011 Balls to the Wall Rachel Matthews 2011 10 Years Jess 2011 Setup Mia 2012 Slightly Single in L.A. Hallie Televisio Vuosi Nimi Rooli Huomioita 2004 Quintuplets Haley jakso: ”Little Man on Campus” 2004 Tunteita ja tuoksuja Donna 2 jaksoa 2005 Joey Tanya jakso: "Joey and the Break-Up" 2008 Cheerleader-skandaali Emma Carr Televisioelokuva 2009 Melrose Place Kendra Wilson 2 jaksoa 2011 Bunny Janie 3 jaksoa 2012–2013 American Horror Story Teresa Morrison 4 jaksoa 2013 She Made Them Do It Sarah Pender Televisioelokuva 2013–2014 Witches of East End Freya Beauchamp / Ambrose Bancroft päärooli; 23 jaksoa jakso: ”Poe Way Out” 2014 The Mindy Project Brooke jakso: ”Be Cool” 2014 Tanssi jos osaat itsenään vieraileva tuomari; 3 jaksoa 2015– Supergirl Lucy Lane toistuva rooli; 13 jaksoa 2016 No Tomorrow Tuesday jakso: ”No Holds Barred” 2017 Man with a Plan Jen jakso: ”The A Team” == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Eero Leppänen

Eero Kaarlo Olavi Leppänen (12. marraskuuta 1907 Kauhava – 27. kesäkuuta 1944 Portinhoikka) oli Mannerheim-ristin ritari numero 135. Jääkäripataljoona 4:n pataljoonankomentajana toiminut Leppänen nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi kuolinpäivänään 27. kesäkuuta 1944. Sotilasarvoltaan hän oli nimityshetkellä majuri.Hurmerinta 2008 s. 155 Leppänen kaatui jatkosodassa johtaessaan vastahyökkäystä Portinhoikassa. http://www.mannerheim- ristinritarit.fi/ritarit?xmid=82 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
M/S Apollo (1964)

M/S Apollo () oli vuonna 1964 Ruotsissa Rederi Ab Slitelle valmistunut matkustaja-autolautta. Slite oli yksi Viking Linen osakasvarustamoista, ja M/S Apollo oli ensimmäinen laiva, joka maalattiin yhtiön punaisella tunnusvärillä. Alus sai kylkiinsä suuret Ålandspilen-tekstit. Alus romutettiin Kreikassa Agios Nektarios -nimisenä vuonna 2006. == Käyttöhistoria == * 1964: Liikenteessä välillä Simpnäs (Norrtälje) – Maarianhamina. Alus ajoi joitakin yövuoroja Uuteenkaupunkiin. Seuraavana talvena reitti kulki Norrtäljestä Maarianhaminaan. * 1965: Kapellskär– Maarianhamina–Parainen. * 1966: Helmikuussa jääesteiden vuoksi reittinä Nynäshamn–Maarianhamina–Parainen muutamien päivien ajan. * 1966: 24. huhtikuuta alus ajoi karille Lemlandin edustalla Ahvenanmaalla. * 1967: Syyskuussa ajoi jonkin aikaa välillä Kapellskär–Maarianhamina–Naantali, kunnes myydään La Traverse Nord-Sud Ltd:lle Kanadaan. Alus saa uudeksi nimekseen M/S Manic. Liikenne aloitetaan välillä Rimouski–Forestville. * 1978: Alus myytiin Kreikkaan Kefalliniki SA:lle. Alus liikennöi eri omistajien alaisuudessa Kreikassa vuoteen 1996, jonka jälkeen jäi pois käytöstä, alus myytiin vielä kerran vuonna 2000. Alus upposi vuonna 2003 Korfulla ja myytiin hylkynä romutettavaksi 2006. == Lähteet == Luokka:Viking Linen entiset alukset
Kauno Turkka

Kauno Josef Vilhelm Turkka (6. marraskuuta 1898 Alahärmä – 17. tammikuuta 1944 Rajajoki) oli Mannerheim-ristin ritari numero 126. Pataljoonankomentajana Jalkaväkirykmentti 27:ssä toiminut Turkka nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 16. tammikuuta 1944. Sotilasarvoltaan hän oli nimityshetkellä everstiluutnantti. Turkka on haudattu Kalevankankaan hautausmaan sankarihautaan. Hurmerinta; Viitanen 1994 s. 403 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
Eve 6

Eve 6 on rockbändi Etelä-Kaliforniasta, joka tunnetaan parhaiten kappaleista "Inside Out" "Leech" ja "Here's to the night". Yhtyeen musiikkityyli on useimmiten rockia ja punkrockia. Bändi hajosi vuonna 2004, mutta se perustettiin uudestaan niin, että mukana entisestä kolmesta jäsenestä ovat Max Collins (laulu, basso) ja Tony Fagelson (rummut). Vuonna 1995-2004 vaikuttaneessa kokoonpanossa oli edellä mainittujen lisäksi mukana myös Jon Siebels (kitara). == Hajoaminen == Huonomyyntistä It's All In Your Head -levyä seurasi se, että Eve 6 menetti levytyssopimuksensa RCA:n kanssa. Eve 6 soitti viimeisen kerran yöllä 15. heinäkuuta 2004. Max ja Tony perustivat uuden yhtyeen, The Sugi Tapin, jonka kanssa he ovat nauhoittaneet muutamia demoja ja esiintyneet muutamilla keikoilla. == Uudelleenyhdistyminen == 1\. lokakuuta 2007 The Sugi Tap vaihtoi nimeänsä, ja siitä muodustui uusi Eve 6. Tässä ote Tonyn ja Maxin kirjeestä, jonka he julkaisivat MySpace-sivustollaan. "Hei tytöt ja pojat, Meillä on suuria uutisia. Ette ehkä voineet kuvitella sitä, mutta kyllä, Eve 6 on täällä taas. Kolmen vuoden tauon jälkeen laitoimme kamamme yhteen ja soitamme jälleen yhdessä..." == Diskografia == === Albumit === *Eleventeen, 1996 (yhtyeen nimi silloin Eleventeen) *Eve 6, 1998 (platinaa) *Horrorscope, 2000 (kultaa) *It's All in Your Head, 2003 === Singlet === *Inside Out, 1998 *Leech, 1998 *Open Road Song, 1999 *Tongue Tied, 1999 *Promise, 2000 *On the Roof Again, 2000 *Here's to the Night, 2001 *Think Twice, 2003 *At Least We're Dreaming, 2003 *Good Lives, 2003 == Aiheesta muualla == *Eve 6 viralliset fanisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Niilo Korhonen

Niilo Juhani Korhonen (15. joulukuuta Nilsiä 1915 – 26. syyskuuta 1943 Ontajoki) oli Mannerheim-ristin ritari numero 107. Jalkaväkirykmentti 10:ssä komppanian päällikkönä toiminut Korhonen nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 8. helmikuuta 1943. Sotilasarvoltaan hän oli nimityshetkellä luutnantti. Korhonen on haudattu Kuopion sankarihautaan.Hurmerinta; Viitanen 1994 s. 156 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Toimi Ovaskainen

Toimi Ovaskainen (17. syyskuuta 1909 Karttula – 29. marraskuuta 1991 Kaarina) oli Mannerheim-ristin ritari numero 108. Moottoritorpedoveneen päällikkönä toiminut Ovaskainen nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 8. maaliskuuta 1943. Sotilasarvoltaan hän oli nimityshetkellä sotilasmestari.Hurmerinta; Viitanen 1994 s. 306 Ennen sotatoimien päättymistä hänet ylennettiin aliluutnantiksi. Sotien jälkeen Ovaskainen toimi muun muassa yksityisyrittäjänä sekä isännöitsijätoimiston johtajana. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Veikko Leskinen

Veikko Kullervo Leskinen (31. toukokuuta 1920 Kuhmo – 21. maaliskuuta 1958 Nilsiä) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 112. Kaukopartio-osaston johtajana 3. divisioonassa toiminut Leskinen nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 4. kesäkuuta 1943. Sotilasarvoltaan hän oli nimityshetkellä luutnantti.Hurmerinta 2008 s. 156 Leskisen sotien aikana suorittamien partioretkien pituus oli yli 5 000 kilometriä.Hurmerinta; Viitanen 2004 s. 482 Leskinen kuoli 37-vuotiaana sydänkohtaukseen. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet Luokka:Kaukopartiomiehet
Leevi Moisander

Leevi Veli Moisander (18. lokakuuta 1907 Muolaa – 29. toukokuuta 1997 Turku) oli Mannerheim-ristin ritari numero 113. Tähystäjäaliupseerina KevPsto 14:ssä palvellut Moisander nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 4. kesäkuuta 1943. Sotilasarvoltaan hän oli vääpeli. Sotien jälkeen Moisander työskenteli kiinteistönvälittäjänä.Hurmerinta; Viitanen 1994 s. 245 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Arvi Liikkanen

Arvi Anton Liikkanen (1. joulukuuta 1912 Sippola – 8. tammikuuta 1980 Sippola) oli Mannerheim-ristin ritari numero 114. Jalkaväkirykmentti 25:ssä joukkueenjohtajana toiminut Liikkanen nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 4. kesäkuuta 1943. Sotilasarvoltaan hän oli kersantti. Sotien jälkeen Liikkanen työskenteli paperityöntekijänä Myllykoski Oy:ssä.Hurmerinta; Viitanen 1994 s. 211 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Eino Laisi

Eino Laisi (20. maaliskuuta 1908 Säkkijärvi – 29. syyskuuta 1986 Salo) oli Mannerheim-ristin ritari numero 115. Tykkiryhmän johtajana 4. divisioonan 34. tykkikomppaniassa (34.TykK/4.D.) toiminut Laisi nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 4. kesäkuuta 1943. Sotilasarvoltaan hän oli korpraali, mutta ylennettiin alikersantiksi vuonna 1968 Sotien jälkeen Laisi työskenteli maanviljelijänä.Hurmerinta; Viitanen 1994 s. 195 Hänet on haudattu Saloon Helisnummen hautausmaalle. "Ylipäällikkö on pvm:llä 4.6.43 nimittänyt Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi korpraali Eino Laisin. Korpraali Laisi on koko sodan ajan toiminut panssaritorjuntatykin ampujana osoittaen tänä aikana erinomaista oma-aloitteisuutta, suurta urhoollisuutta ja alallaan hyvää taituruutta. Erikoisesti kunnostautui hän Viipurin taistelujen aikana. Vihollisen tehdessä voimakkaan, hyökkäysvaunujen ja tykistön tukeman ulosmurtoyrityksen Viipurin motista Säiniön aseman luona tuhosi korpraali Laisi seitsemän vihollisen hyökkäysvaunua, sekä jääden käteen haavoittuneena yksin vihollisen saartamalle tykille, vielä viisi kuorma-autoa. Tällä teollaan korpraali Laisi ratkaisevasti vaikutti Säiniön suurmotin muodostumiseen pysäyttäessään suurkolonnan alkupään. Sairaalasta palattuaan on hän edelleen osoittanut erinomaista taituruutta ja pelottomuutta tuhotessaan tykillään vihollisen bunkkereita." == Lähteet == * * http://www.mannerheim- ristinritarit.fi/ritarit?xmid=76 === Viitteet === Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet