EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Minä määrään

Minä määrään on industrial metal -yhtye Turmion Kätilöiden kappale ja single yhtyeen kolmannelta studioalbumilta U.S.C.H!. Se julkaistiin 21. toukokuuta 2008 levymerkillä Raha Records. Nimikkokappaleessa on Zachary Hietalan soittama kitarasoolo. Singlen toinen kappale ”Shuttle to Venus” on käännöskappale Kikan kappaleesta ”Sukkula Venukseen”. == Kappaleet == # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 kappaleet Luokka:Turmion Kätilöiden kappaleet
Nykyaika (lehti)

Nykyaika-nimisiä lehtiä on useita: * Nykyaika, Eino ja Kasimir Leinon vuosina 1898–1899 julkaisema kulttuuriaikakauslehti * Nykyaika: Uuden Päivän klubin viikkolehti, Kustannusosakeyhtiö Ahjon vuonna 1918 julkaisema valtiollis- kirjallinen viikkolehti * Nykyaika, Yhdysvalloissa vuosina 1921–1937 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen lehti * Nykyaika, vuosina 1946–1949 ilmestynyt Kansallisen Edistyspuolueen puoluelehti * Nykyaika: sanoma aikamme ihmisille, Suomen adventtikirkon vuodesta 1968 ilmestynyt lehti
Nykyaika (täsmennyssivu)

Nykyaika tarkoittaa seuraavia: * nykyaika, aikakausi * Nykyaika, Charlie Chaplinin elokuva * Nykyaika, vuonna 1918 ilmestynyt Uuden Päivän Klubin viikkolehti * Nykyaika, Eino ja Kasimir Leinon 1898–1899 julkaisema kulttuuriaikakauslehti * Nykyaika, Yhdysvalloissa 1921–1937 ilmestynyt sosialidemokraattinen lehti * Valokuvakeskus Nykyaika, Tampereella toimiva alueellinen valokuvakeskus
Ihmisixsixsix

Ihmisixsixsix on industrial metal -yhtye Turmion Kätilöiden kappale ja single, joka julkaistiin 16. lokakuuta 2010 levymerkillä Osasto-A. == Kappaleet == # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2010 kappaleet Luokka:Turmion Kätilöiden kappaleet
Georgi Aljošin

Georgi Vasiljevitš Aljošin (, (s. 10. maaliskuuta 1931 Krasnojarsk, Neuvostoliitto – 4. toukokuuta 2011 Novosibirsk, Venäjä) oli Viron kommunistisen puolueen toinen sihteeri vuosina 1985–1990. Kansallisuudeltaan hän oli venäläinen. Aljošin opiskeli sähkötekniikkaa Novosibirskin rautatieinstituutissa vuosina 1949–1954. Sen jälkeen hän työskenteli vuosina 1954–1956 Novosibirskissa veturivarikolla. Vuonna 1957 hänestä tuli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) jäsen. Hän siirtyi puolueen työntekijäksi Novosibirskissa. Vuodesta 1985 alkaen hän siirtyi Moskovaan NKP:n tehtäviin. Näin Aljošin oli puhdas Neuvostoliiton nomenklatuuran edustaja. Vuoden 1985 joulukuussa NKP siirsi Aljošinin Neuvosto-Viroon paikallisen Viron kommunistisen puolueen toisen sihteerin eli paikallisen puolueen toiseksi vaikutusvaltaisimpaan virkaan. Ykköspaikalla eli ensimmäisen sihteerin virassa oli tiukan keskusvallan ja venäläistämisen kannattaja Karl Vaino. Aljošin oli Vainon kanssa samalla keskusvaltaa tukevalla linjalla kuten edeltäjänsä puolueen toisena sihteerinä ollut Aleksandr Kudrjavtsev. Aljošinin Neuvosto-Viron puoluesihteeritehtävän aikana alkoi virolaisen yhteiskunnan vapautuminen tiukasta kommunistipuolueen otteesta. Laulavan vallankumouksen myötä ensimmäinen sihteeri Vaino erotettiin kesäkuussa 1988 virolaisen Vaino Väljasin korvatessa Vainon. Kesällä 1988 järjestäytyi keskusvaltamyönteinen ja samalla Viron itsenäisyysliikkeen vastainen Inter-liike, jonka kanssa Aljošinin oli yhteistyössä. Keskusvaltakeskeisen liikkeen asema heikkeni kuitenkin koko ajan Virossa. Maaliskuussa 1989 käydyissä Neuvostoliiton kansanedustajien kongressin vaaleissa Aljošin kärsi tappion sijoittuen vaalipiirissään vasta 4:ksi. Maaliskuussa 1990 Viron kommunistinen puolue irrottautui NKP:n määräysvallasta. Aljošin oli vielä tällöin puolueen keskuskomitean jäsenenä, mutta siirtyi vuoden 1990 aikana takaisin Venäjälle. Hän palasi Novosibirskiin NKP:stä irrottautuneen Venäjän kommunistisen puolueen tehtäviin. ==Lähteet== Luokka:NKP:n keskuskomitean ehdokasjäsenet Luokka:Neuvostoliiton korkeimman neuvoston jäsenet Luokka:Viron kommunistisen puolueen keskuskomitean politbyroon jäsenet Luokka:Viron SNT:n korkeimman neuvoston jäsenet Luokka:Venäjän SFNT:n korkeimman neuvoston jäsenet Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Saint-Loup-sur-Semouse

Saint-Loup-sur-Semouse on kunta itäisessä Ranskassa Haute-Saônen departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se on pieni teollisuuskaupunki, jossa on vuodesta 1936 lähtien toiminut huonekalutehdas Parisot.Tour de France 2017 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Haute- Saônen kunnat
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 2001

Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 2001 järjestettiin 7. kesäkuuta 2001, neljä vuotta edellisten vaalien jälkeen. Vaaleissa valittiin Britannian alahuoneen kaikki 659 jäsentä kaudelle, joka kesti vuoden 2005 vaaleihin saakka. Pääministeri Tony Blairin johtama Työväenpuolue menetti kuusi edustajanpaikkaa mutta säilytti silti laajan enemmistön alahuoneessa. Näin ollen Blairin hallitus jatkoi Britannian johdossa. Suurin oppositioryhmä, Konservatiivipuolue, voitti vain yhden lisäpaikan. Absoluuttisesti suurin voittaja olivat Liberaalidemokraatit, jotka saivat kuusi lisäpaikkaa. Pohjois- Irlannissa Ulsterin unionistipuolue menetti kolme paikkaa Demokraattiselle unionistipuolueelle ja kaksi paikkaa Sinn Féinille.VOTE2001 BBC. Viitattu 6.7.2017. ==Tulokset== Puolue Johtaja Edustajanpaikat Ääniosuus Työväenpuolue Tony Blair 418 40,7% Konservatiivipuolue William Hague 166 31,7% Liberaalidemokraatit Charles Kennedy 52 18,3% Muut − 28 9,3% ==Lähteet== == Aiheesta muualla == 2001 Luokka:Vuoden 2001 vaalit
Soulot

Soulot (Catapodium) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi neljä lajia. == Lajeja ja alalajeja == * Catapodium demnatense * Catapodium mamoraeum * Catapodium marinum – merisoulo * Catapodium rigidum – tankisoulo ** Catapodium rigidum subsp. hemipoa – isotankisoulo ** Catapodium rigidum subsp. rigidum – pikkutankisoulo == Katso myös == * soulokkeet (Castellia) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Soulot (Catapodium) * ITIS: Catapodium * United States Department of Agriculture (USDA): Catapodium Luokka:Heinäkasvit
Arvo Pohjannoro

Frans Arvo Ilmari Pohjannoro (18. marraskuuta 1893 TampereKuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 655. (Viitattu 20.4.2019) − 10. lokakuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen pappi, poliitikko ja historioitsija. ==Henkilöhistoria== Arvo Pohjannoron vanhemmat olivat isännöitsijä Frans Fabian Pohjannoro Erikka Heiskanen ja puoliso vuodesta 1919 Hertta Kyllikki Manninen. Pohjannoro tuli ylioppilaaksi 1913 ja vihittiin papiksi 1917. Kolme vuotta myöhemmin hän suoritti pastoraalitutkinnon. Sotilaspappina hän toimi sisällissodassa 1918, jonka jälkeen hän oli myös Viipurin vankileirin koulutusohjaajana. Myöhemmin Pohjannoro toimi Oriveden seurakunnan apulaisena, Virolahden kappalaisena 1924–1931 ja Kerimäen kirkkoherrana 1931–1958. Vuonna 1942 hänelle myönnettiin rovastin arvonimi. Pohjannoro oli Kokoomuksen kansanedustaja Mikkelin läänin vaalipiiristä vuosina 1936–1948. Eduskuntauransa ohella Pohjannoro toimi neljästi valitsijamiehenä presidentinvaaleissa 1937–1950. Hän oli myös Kerimäen kunnanvaltuuston puheenjohtaja 1935–1950.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 12.10.1963, s. 12.Arvo Pohjannoro Eduskunta. Viitattu 6.7.2017. ==Julkaisuja== * Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4: sen synty, osanotto vapaussotaan, rykmentti rauhan kannalla, 1919 * Huone hongista rakettu: Kerimäen kirkon 100-vuotisjuhlajulkaisu 20.6.1948, 1948 * Kerimäen kansakoulu, Jouhenniemen kansakoulu 1875–1950: Kerimäen kunnan Jouhenniemen ja samalla koko kunnan kansakoulun 75-vuotisvaiheita, 1950 ==Lähteet== Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Kerimäen kunnanvaltuutetut Luokka:Etelä-Savon vaalipiiri Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat luokka:Vuonna 1893 syntyneet luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Hernesniemi

Hernesniemi on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Antti Hernesniemi (s. 1950), lääkäri, säveltäjä ja pianisti * Emilia Hernesniemi, muotialan vaikuttaja ja elokuvaohjaaja * Herkku Hernesniemi (1955–2015), poliitikko * Juha Hernesniemi (1947–2023), neurokirurgi * Mika Hernesniemi (s. 1973), jalkapalloilija.
Pienimäki

Pienimäki on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Arvo Pienimäki (s. 1955), iskelmälaulaja * Eila Pienimäki (nyk. Pienimäki-Kuukkula, s. 1939), iskelmälaulaja * Emil Pienimäki (1884–1949), päätoimittaja * Jarmo Pienimäki (s. 1973), kaupunginjohtaja * Sami Pienimäki (s. 1976), yrittäjä ja yritysjohtaja * Seppo Pienimäki (1939–2022), yritysjohtaja, teollisuusneuvos * Tomi Pienimäki (s. 1973), yritysjohtaja, Sami Pienimäen veli
Puskala

Puskala on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Jarmo Puskala (s. 1981), elokuvakäsikirjoittaja * Kalervo Puskala (1934–2021), valokuvaaja * Sirpa Puskala (s. 1945), kirjailija * Veikko Puskala (1911–1989), antikommunistinen tiedustelumies ja toimitusjohtaja
Wäinö Mäkinen

Wäinö Mäkinen (6. joulukuuta 1882 Sortavala – 16. toukokuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Mäkinen toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1922–1924 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Mäkinen toimi myös Sortavalan maalaiskunnan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Mäkinen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1903 ja valmistui musiikkiopistosta 1907 sekä suoritti musiikkiopintoja Saksassa. Politiikan ulkopuolella Mäkinen toimi Rauman seminaarin vt. musiikinlehtorina 1908−1910, maanviljelijänä Sortavalan maalaiskunnassa 1912−1939 ja 1941−1944, Karjalan Äänen päätoimittajana Sortavalassa 1918 sekä säestäjänä ja avustajana useiden taiteilijoiden konserteissa sekä piti lukuisia pianokonsertteja. Mäkisen vanhemmat olivat seminaarinlehtori Eero Mäkinen ja Maria Emilia Stenbäck. Mäkisen puoliso vuodesta 1913 oli Augusta Makarov. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Sortavalan maalaiskunnan kunnanvaltuutetut Luokka:Viipurin läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Sirkka Ahonen (toimittaja)

Sirkka Helena Ahonen (31. tammikuuta 1925 Juva – 22. syyskuuta 2003 Lontoo) oli suomalainen radiotoimittaja, joka teki yli 30 vuotta jatkuneen uran BBC World Servicen suomenkielisten radiolähetysten parissa Lontoossa. Jäätyään eläkkeelle vuonna 1985 hän kirjoitti pakinoita Britannian kulttuurielämästä; niitä julkaistiin aikakauslehdissä ja Helsingin Sanomissa.Toivanen, Erkki: BBC:n suomenkielisen uutistoimituksen toimittaja Sirkka Ahosen muistokirjoitus, HS 22.9.2003. Paikallisradiot-verkkomuseon sivusto. Viitattu 7.7.2017. Ahonen opiskeli englantia Helsingin yliopistossa ja matkusti vuonna 1947 Englantiin täydentääkseen opintojaan Lontoon yliopiston London School of Economicsissa. Vuonna 1953 hän sai viran BBC:n maailmanpalvelun suomenkieliseltä osastolta, aluksi sihteerinä ja sitten vakinaisena toimittajana ja Suomesta värvättyjen uusien toimittajien perehdyttäjänä. Ahonen on haudattu Helsinkiin Malmin hautausmaalle. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet Luokka:BBC Luokka:Britanniansuomalaiset
Emil Lautala

Emil Lautala (12. joulukuuta 1882 Vehkalahti – 9. huhtikuuta 1967 Vehkalahti) oli suomalainen poliitikko. Lautala toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1924–1933 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Lautala toimi myös Vehkalahden kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Lautalalle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1936. Siviiliammatiltaan Lautala oli maanviljelijä ja toimi kotitilansa viljelijänä vuoteen 1922, jolloin hänestä tuli Myllykylän kartanon omistaja. Lautalan vanhemmat olivat maanviljelijä Juhana Lautala ja Maria Stiina Anttila. Lautalan puoliso vuodesta 1910 oli Hilma Adolfiina Skogster. Lautalan pojanpojan tytär on olympiaurheilija Heini Lautala. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Vehkalahden kunnanvaltuutetut Luokka:Viipurin läänin läntinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Lautala

Lautala on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: * Antti Lautala, laulaja ja kitaristi * Emil Lautala (1882–1967), kansanedustaja (Maalaisliitto) ja kunnallisneuvos * Heini Lautala (s. 1977), rytminen kilpavoimistelija * Martti Lautala (1928–2016), maastohiihtäjä * Matti Lautala (1947–2024), pesäpalloilija.
Irlannin parlamenttivaalit 2016

Irlannin 32. parlamenttivaalit järjestettiin 26. helmikuuta 2016, 24 päivää sen jälkeen, kun pääministeri Enda Kenny oli ilmoittanut vaalien järjestämisestä.32nd Dáil electionsireland.org. Viitattu 7.7.2017. Vaaleissa valittiin Irlannin parlamentin alahuoneen (Dáil Éireann) kaikki 158 jäsentä siirtoäänivaalitapaa käyttäen. Hyväksyttyjä ääniä annettiin 2 151 293 kappaletta äänestysaktiivisuuden ollessa 65,2%.Election Booklet oireachtas.ie. Viitattu 7.7.2017. Noin kymmenen viikkoa vaalipäivän jälkeen Fine Gaelin johtaja Enda Kenny sai varmistukseen toiselle kaudelleen pääministerinä, kun Fianna Fáil suostui tukemaan Fine Gaelin vähemmistöhallitusta.Enda Kenny wins second term as Ireland's prime minister The Guardian. 6.5.2016. Viitattu 7.7.2017. ==Tulokset== Puolue Edustajanpaikat Fine Gael 50 (−26) Fianna Fáil 44 (+24) Sinn Féin 23 (+9) Sitoutumattomat 18 (+4) Työväenpuolue 7 (−30) Anti- Austerity Alliance−People Before Profit 6 (+4) Independents 4 Change 4 (+4) Sosiaalidemokraatit 3 (+3) Vihreä puolue 2 (+2) Workers and Unemployed Action 1 (±0) Sosialistinen puolue 0 (−2) Yhteensä 158 (−8) == Lähteet == luokka:Vuoden 2016 vaalit Parlamenttivaalit 2016
Kaarlo Hurme

Kalle Kustaa (Kaarlo) Hurme (5. maaliskuuta 1883 Punkalaidun – 5. kesäkuuta 1950 Saarijärvi) oli suomalainen poliitikko. Hurme toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1924–1929 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Hurme toimi myös Saarijärven kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Siviiliammatiltaan Hurme oli maanviljelijä ja hän toimi viljelijänä Saarijärvellä 1908–1950. Hän toimi myös meijerin- ja tilanhoitajana Padasjoella, Asikkalassa ja Somerolla sekä Saarijärven meijerin isännöitsijänä. Hurme toimi presidentin valitsijamiehenä vuonna 1925. Hurmeen vanhemmat olivat vuokraaja Kalle Heikki Alajalli ja Vilhelmiina Erlandintytär. Hurmeen puoliso vuodesta 1908 oli Sofia Vilhelmiina Pasanen. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Saarijärven kaupunginvaltuutetut Luokka:Vaasan läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
DTM-kausi 2006

DTM-kausi 2006 oli DTM-sarjan seitsemäs kausi. Kausi alkoi 9. huhtikuuta Saksan Hockenheimin radalta ja päättyi samalle radalle 29. lokakuuta. Sarjan mestaruuden voitti saksalainen Bernd Schneider. == Tallit ja kuljettajat == Valmistaja Auto Talli Nro Kuljettajat Kilpailut Audi Audi A4 DTM 2006 Audi Sport Team Abt Sportsline 4 Martin Tomczyk Kaikki 5 Mattias Ekström Kaikki 6 Heinz-Harald Frentzen Kaikki 7 Tom Kristensen Kaikki Audi A4 DTM 2005 Audi Sport Team Phoenix 12 Christian Abt Kaikki 14 Pierre Kaffer Kaikki Audi Sport Team Rosberg 15 Frank Stippler Kaikki 16 Timo Scheider Kaikki Audi A4 DTM 2004 Futurecom TME 19 Olivier Tielemans 1–3 Jeroen Bleekemolen 4–5 Nicolas Kiesa 6–8 Thed Björk 9–10 20 Vanina Ickx Kaikki Mercedes-Benz AMG-Mercedes C-Klasse 2006 HWA Team 2 Bernd Schneider Kaikki 3 Jamie Green Kaikki 8 Mika Häkkinen Kaikki 9 Bruno Spengler Kaikki AMG-Mercedes C-Klasse 2005 Persson Motorsport 10 Jean Alesi Kaikki 11 Alexandros Margaritis Kaikki AMG-Mercedes C-Klasse 2004 21 Mathias Lauda Kaikki AMG-Mercedes C-Klasse 2005 Mücke Motorsport 17 Stefan Mücke Kaikki 18 Daniel la Rosa Kaikki AMG-Mercedes C-Klasse 2004 22 Susie Stoddart Kaikki == Kilpailukalenteri ja tulokset == Kisa Rata Päivämäärä Paalupaikka Nopein kierros Voittanut kuljettaja Voittanut valmistaja 1 Hockenheimring 9. huhtikuuta Jamie Green Bruno Spengler Bernd Schneider Mercedes-Benz 2 EuroSpeedway 30. huhtikuuta Jamie Green Bruno Spengler Bernd Schneider Mercedes-Benz 3 Oschersleben 21. toukokuuta Tom Kristensen Tom Kristensen Tom Kristensen Audi 4 Brands Hatch 2. heinäkuuta Tom Kristensen Bernd Schneider Mattias Ekström Audi 5 Norisring 23. heinäkuuta Jamie Green Bruno Spengler Bruno Spengler Mercedes-Benz 6 Nürburgring 20. elokuuta Bruno Spengler Bruno Spengler Bruno Spengler Mercedes-Benz 7 Zandvoort 3. syyskuuta Jamie Green Mika Häkkinen Tom Kristensen Audi 8 Barcelona 24. syyskuuta Martin Tomczyk Bernd Schneider Martin Tomczyk Audi 9 Le Mans 15. lokakuuta Bruno Spengler Mika Häkkinen Bruno Spengler Mercedes-Benz 10 Hockenheimring 29. lokakuuta Heinz-Harald Frentzen Jamie Green Bruno Spengler Mercedes-Benz 2006 Luokka:Vuoden 2006 moottoriurheilu
Berndt Kullberg

Berndt Ivar Kullberg (20. toukokuuta 1883 Orimattila – 16. huhtikuuta 1953 Turku) oli suomalainen poliitikko. Kullberg toimi RKP:n kansanedustajana vuosina 1927–1929 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Kullberg toimi myös Inkoon kunnanvaltuuston jäsenenä. Kullberg kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1903 ja valmistui agronomiksi vuonna 1905. Kullbergin vanhemmat olivat maanviljelijä Anders Kullberg ja Ida Lovisa Henriksson. Kullbergin puoliso vuodesta 1910 oli Jenny Josefina Damén. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Inkoon kunnanvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
DTM-kausi 2005

DTM-kausi 2005 oli DTM-sarjan kuudes kausi. Kausi alkoi 17. huhtikuuta Saksan Hockenheimin radalta ja päättyi samalle radalle 23. lokakuuta. Sarjan mestaruuden voitti brittiläinen Gary Paffett. == Tallit ja kuljettajat == Valmistaja Auto Talli Nro Kuljettajat Kilpailut Audi Audi A4 DTM 2005 Audi Sport Team Abt Sportsline 1 Mattias Ekström Kaikki 2 Martin Tomczyk Kaikki 5 Tom Kristensen Kaikki 6 Allan McNish Kaikki Audi A4 DTM 2004 Audi Sport Team Joest 14 Christian Abt Kaikki 15 Pierre Kaffer Kaikki 18 Rinaldo Capello Kaikki 19 Frank Stippler Kaikki Mercedes-Benz AMG-Mercedes C-Klasse 2005 HWA Team 3 Gary Paffett Kaikki 4 Jean Alesi Kaikki 7 Bernd Schneider Kaikki 8 Mika Häkkinen Kaikki AMG-Mercedes C-Klasse 2004 Mücke Motorsport 16 Stefan Mücke Kaikki 17 Alexandros Margaritis Kaikki Persson Motorsport 20 Bruno Spengler Kaikki 21 Jamie Green Kaikki Opel Opel Vectra GTS V8 2005 OPC Team Holzer 9 Marcel Fässler Kaikki 10 Heinz-Harald Frentzen Kaikki OPC Team Phoenix 11 Laurent Aïello Kaikki 12 Manuel Reuter Kaikki == Kilpailukalenteri ja tulokset == Kisa Rata Päivämäärä Paalupaikka Nopein kierros Voittanut kuljettaja Voittanut valmistaja 1 Hockenheimring 17. huhtikuuta Mattias Ekström Jamie Green Jean Alesi Mercedes-Benz 2 EuroSpeedway 1. toukokuuta Gary Paffett Mika Häkkinen Gary Paffett Mercedes-Benz 3 Spa-Francorchamps 15. toukokuuta Mika Häkkinen Mika Häkkinen Mika Häkkinen Mercedes-Benz 4 Brno 5. kesäkuuta Gary Paffett Martin Tomczyk Mattias Ekström Audi 5 Oschersleben 26. kesäkuuta Tom Kristensen Mattias Ekström Gary Paffett Mercedes-Benz 6 Norisring 17. heinäkuuta Tom Kristensen Gary Paffett Gary Paffett Mercedes-Benz 7 Nürburgring 7. elokuuta Gary Paffett Gary Paffett Mattias Ekström Audi 8 Zandvoort 28. elokuuta Bernd Schneider Gary Paffett Gary Paffett Mercedes-Benz 9 EuroSpeedway 18. syyskuuta Jamie Green Gary Paffett Mattias Ekström Audi 10 Istanbul Park 2. lokakuuta Gary Paffett Mika Häkkinen Gary Paffett Mercedes- Benz 11 Hockenheimring 23. lokakuuta Jamie Green Jamie Green Bernd Schneider Mercedes-Benz 2005 Luokka:Vuoden 2005 moottoriurheilu
DTM-kausi 2004

DTM-kausi 2004 oli DTM-sarjan viides kausi. Kausi alkoi 18. huhtikuuta Saksan Hockenheimin radalta ja päättyi samalle radalle 3. lokakuuta. Sarjan mestaruuden voitti ruotsalainen Mattias Ekström. == Tallit ja kuljettajat == Valmistaja Auto Talli Nro Kuljettajat Kilpailut Mercedes-Benz AMG-Mercedes C-Klasse 2004 HWA Team 1 Bernd Schneider Kaikki 2 Christijan Albers Kaikki 7 Gary Paffett Kaikki 8 Jean Alesi Kaikki AMG-Mercedes CLK-DTM 2003 Persson Motorsport 17 Markus Winkelhock Kaikki 18 Stefan Mücke Kaikki Team Rosberg 20 Jarek Janiš Kaikki 21 Bernd Mayländer Kaikki Audi Audi A4 DTM 2004 Audi Sport Team Abt Sportsline 5 Mattias Ekström Kaikki 6 Martin Tomczyk Kaikki 11 Christian Abt Kaikki 12 Tom Kristensen Kaikki Abt Audi TT-R 2003 23 Peter Terting * Audi A4 DTM 2004 Audi Sport Team Joest 22 Rinaldo Capello * 44 Emanuele Pirro Kaikki 45 Frank Biela Kaikki Opel Opel Vectra GTS V8 2004 OPC Team Phoenix 3 Marcel Fässler Kaikki 4 Laurent Aïello 1-5, 7-11 14 Peter Dumbreck 1-5, 7-11 OPC Team Holzer 9 Heinz-Harald Frentzen Kaikki 10 Manuel Reuter 1-5, 7-11 15 Timo Scheider Kaikki Opel Astra V8 Coupé 2003 OPC Euroteam 16 Jeroen Bleekemolen Kaikki == Kilpailukalenteri ja tulokset == Kisa Rata Päivämäärä Paalupaikka Nopein kierros Voittanut kuljettaja Voittanut valmistaja 1 Hockenheimring 18. huhtikuuta Jean Alesi Bernd Schneider Gary Paffett Mercedes-Benz 2 Estoril 2. toukokuuta Mattias Ekström Gary Paffett Christijan Albers Mercedes-Benz 3 Adria 16. toukokuuta Mattias Ekström Bernd Schneider Mattias Ekström Audi 4 EuroSpeedway 6. kesäkuuta Christijan Albers Bernd Schneider Mattias Ekström Audi 5 Norisring 27. kesäkuuta Jean Alesi Bernd Schneider Gary Paffett Mercedes-Benz Shanghai 18. heinäkuuta Gary Paffett Peruttiin Peruttiin Peruttiin Shanghai 18. heinäkuuta Bernd Schneider Gary Paffett Mercedes-Benz 6 Nürburgring 1. elokuuta Gary Paffett Gary Paffett Gary Paffett Mercedes-Benz 7 Oschersleben 8. elokuuta Martin Tomczyk Tom Kristensen Tom Kristensen Audi 8 Zandvoort 5. syyskuuta Mattias Ekström Christijan Albers Mattias Ekström Audi 9 Brno 19. syyskuuta Mattias Ekström Manuel Reuter Mattias Ekström Audi 10 Hockenheimring 3. lokakuuta Martin Tomczyk Mattias Ekström Bernd Schneider Mercedes-Benz Shanghain kilpailu oli näytöskilpailu (ei kuulunut mestaruussarjaan). Shanghaissa ensimmäinen kahdesta suunnitellusta 30 minuutin kilpailusta peruttiin löysän kaivonkannen ja aikarajoituksen vuoksi. == Lähteet == 2004 Luokka:Vuoden 2004 moottoriurheilu
Shanghai Street Circuit

Shanghai Street Circuit on katurata Pudongissa Kiinassa. Radalla järjestettiin ensimmäinen DTM-sarjan osakilpailu 18. heinäkuuta 2004. Seuraavan kerran kisa ajettiin vuonna 2010, mutta poistui kisakalenterista jälleen seuraavana vuonna. == Voittajat == === DTM === Kausi Kuljettaja Talli 2004 Gary Paffett HWA Team 2010 Gary Paffett HWA Team ==Lähteet== Luokka:Kiinan moottoriradat Luokka:Shanghain rakennukset ja rakennelmat Luokka:Shanghain urheilu
Sveitsin pörssi

Sveitsin pörssi tai SIX Swiss Exchange on sveitsiläinen arvopaperipörssi ja osakeyhtiö. Sen pääkonttori sijaitsee Zürichissä Sveitsissä. Sveitsin pörssi perustettiin vuonna 1993 yhdistämällä Geneven, Baselin ja Zürichin pörssit yhteen yhdistysmuotoiseksi Sveitsin pörssiksi. 23. huhtikuuta 2002 yhdistys muutettiin osakeyhtiöksi (AG). Yhtiö muutti 2000-luvun alussa uuteen pörssitaloon. Loppuvuodesta 2015 kuitenkin uutisoitiin, että pörssitalon tiloihin muuttaa EF-kielikoulu. Kesällä 2017 Sveitsin pörssi toimikin jo kahdessa uudessa osoitteessa Zürichissä ("Hardturmstrasse" ja "Hard Turm Park").Zürich Hardturmstrasse Zürich Hard Turm Park Sveitsin pörssi toimii vuonna 2008 perustetun SIX Group AG:n tytäryhtiönä. Emoyhtiö SIX Groupin ja sen tytäryriysten palveluksessa on yhteensä runsas 3 800 ihmistä (2016). Vuonna 2016 pörssissä tehtiin kauppaa 254 pörssipäivänä ja yhteensä 1 279 miljardilla Sveitsin frangilla. Sveitsissä toimii myös toinen arvopaperipörssi eli huomattavasti pienempi Bernin pörssi. == Katso myös == * Luettelo Sveitsin pörssissä noteeratuista yhtiöistä == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Annual Report 2016 / SIX Group AG (pdf) (six-group.com) * Luokka:Sveitsiläiset pörssiyhtiöt
Walter Shaub

Walter Shaub on yhdysvaltalainen juristi ja politiikan toimija. Hän on Yhdysvaltojen politiikan eettisiä käytäntöjä valvovan elimen United States Office of Government Ethics (OGE) johtaja. Hän eroaa tehtävästä 19. heinäkuuta 2017. Vuonna 2013 alkaneen viisivuotiskauden oli määrä kestää vuoden 2017 loppuun. Eron taustalla on erityisesti presidentti Donald Trumpin kanssa syntyneitä ongelmia tämän taloudellisista sitoumuksista. Shaub siirtyy puolueista riippumattomaan vaalien lainvoimaisuutta valvovaan järjestöön Campaign Legal Center. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Leadership Walter Shaub OGE:n sivulla Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Gianna Terribili-Gonzales

Gianna Terribili-Gonzales (oikealta nimeltään Giovanna Terribili, 5. maaliskuuta 1882 Marino – 10. joulukuuta 1940 Rooma) oli italialainen näyttelijä. Terribili-Gonzales oli varhaisen italialaisen mykkäelokuvan suurin diiva. Hän aloitti näyttelijänuransa vuonna 1908 ja sai kansainvälistä mainetta rooleistaan Enrico Guazzonin Cinesillä ohjaamissa elokuvissa Marcantonio e Cleopatra ja La Gerusalemme liberata (molemmat 1913). Scuola d’eroin (1914) jälkeen Terribili-Gonzales riitautui Guazzonin kanssa ja perusti oman tuotantoyhtiön, joka ei menestynyt. Tyyliltään yliampuva näyttelijä vetäytyi alalta italialaisen elokuvan lamavuosina 1920-luvun alussa. Hän meni naimisiin ja sai viisi lasta. ==Elokuvia== * Alì Babà, 1911 * Messalina, 1923 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Internet Movie Database: Gianna Terribili-Gonzales Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Aavoja-Kaunissaare kanal

Aavoja-Kaunissaare kanal (myös Aavoja-Jägala kanal ) on kanava Anijassa Harjumaalla Virossa. Kanava alkaa Aavaojan tekojärvestä () ja se laskee Kaunissaaren tekojärveen (). Kanava on yksi osa Tallinnan vesihuoltojärjestelmää. == Kanavan kulku ja ominaisuudet == Kanavan tehtävänä on yhdistää kahden tekojärven vesivarastot toisiinsa. Kanava alkaa Aavoja veehoidlan lounaisesta haarasta ja se alittaa jo puolen kilometrin päässä Tallinna–Narva-rautatien. Kanava jatkuu tästä häiriöttä metsämaastossa kunnes se kohtaa Kaunissaaren tekojärven itärannan, missä se laskee Mulkojan viereen saarten taakse. Tekojärvien vedenpintojen korkeuserot on järjestetty niin, että vesi virtaa järvestä toiseen itsekseen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Viron kanavat Luokka:Jägala jõen vesistö Luokka:Harjun alavesistöalueen kanavat
The Escapists 2

The Escapists 2 on Team 17:n kehittämä ja julkaisema simulaatiopeli. Peli on julkaistu 22. elokuuta 2017 Linuxille, macOS:lle ja Windowsille ja se on julkaistu myös Nintendo Switchille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle. Peli on jatko-osa The Escapists -pelille. Jatko-osassa on muun muassa neljän pelaajan moninpeli. == Pelaaminen == Peli on simulaatiopeli, jossa tavoitteena on murtautua ulos vankilasta. Jatko-osassa on mukana moninpeli jaetulla näytöllä ja verkossa, yhteistyömoninpeli sekä vastustajamoodit. Pelihahmojen muokkaamista on myös kehitetty edelleen sekä uusia pakokeinoja ja uusia rakennettavia esineitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Virallinen traileri YouTubessa * Viralliset kotisivut Luokka:Team17 Luokka:Vuoden 2017 videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Xbox One -pelit Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:Nintendo Switch -pelit Luokka:Linux-pelit Luokka:MacOS-pelit
Tributyyliamiini

Tributyyliamiini (C12H27N) on alifaattisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa liuottimena, emäksenä ja orgaanisten yhdisteiden valmistuksessa lähtöaineena. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa tributyyliamiini on väritöntä nestettä ja sillä on tyypillinen ammoniakkia muistuttava haju. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen. Orgaanisista liuottimista sitä liuottavat hyvin muun muassa etanoli ja eetteri ja hieman huonommin asetoni. Muiden amiinien tavoin tributyyliamiini on heikko emäs. Yhdiste ärsyttää silmiä ja ihoa. Tributyyliamiinia valmistetaan butanolin ja ammoniakin välisellä reaktiolla ja tässä reaktiossa voi muodostua myös butyyliamiinia ja dibutyyliamiinia. Yhdistettä käytetään emäksisenä katalyyttinä muun muassa polymerointireaktioissa, liuottimena ja korroosionestoaineena hydraulisissa nesteissä. Siitä valmistetaan myös muita kemikaaleja kuten faasinsiirtokatalyyttinä käytettävää tetrabutyyliammoniumbromidia. ==Lähteet== Luokka:Amiinit
Vaalajärvi (järvi)

Vaalajärvi on Lapissa Sodankylän Vaalajärvellä sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 1 300 hehtaaria eli 13 km². Se on 6,2 kilometriä pitkä ja 3,2 kilometriä leveä. Järven vedenpinnan korkeus on 201,3 metriä mpy. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 19,8 miljoonaa m³ eli 0,02 km³. Järven keskisyvyys on 1,5 metriä ja suurin syvyys on 2,8 metriä. Järven pohjan profiili jatkaa samaa ilmettä kuin järven ympäröivä maasto. Järvessä on laskettu olevan 5 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 34 ha, mikä on noin 2,5 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista kaksi on yli hehtaarin suurisia ja kolme yli aarin kokoisia. Yksikään saari ei ylitä neliökilometriä. Suurin saari on Isosaari, joka sijaitsee järven eteläpäässä. Sinne on rakennettu viisi vapaa-ajan asuntoa. Keskellä järveä sijaitsee kapea Selkäsaari, jossa on yksi vapaa-ajan asunto. Muut saaret sijaitsevat lasku- tai tulojokien suulla ja ovat pieniä luotoja. Järven rantaviivan pituus on 25 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 4 kilometriä. Rannat ovat enimmäkseen suota tai avosuota, mutta osa soista on raivattu peltomaaksi, joka ulottuu rantaviivalle saakka. Vaalajärven kylä sijaitsee järven kaakkoispäässä, Kuusikonkummun kulmakunta sen eteläpuolella ja Länsiranta järven lounaispuolella. Rantaan on rakennettu lähes 30 vapaa-ajan asuntoa ja muutama maatila. Järven itäpuolella kulkee Vaalajärven kylän läpi kantatie 80 ja siitä haarautuu järven eteläpuolitse seututie 952. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Kitisen alueen (65.8) Jeesiöjoen valuma-alueella (65.85), jonka Vaalajoen valuma-alueeseen (65.854) järvi kuuluu. Valuma-alue saa kaiken vetensä Vaalajoen valuma- alueelta ja se laskee Vaalajoen kautta Jeesiönjokeen, joka yhtyy Kitiseen Sodankylässä. Vaalajärven alueella on 14 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Sallinkijärvi (44 ha) ja Hanhijärvi (20 ha), jotka laskevat Kalkojokea myöten koillisrantaan, Nojostijärvi (32 ha) ja Kalatonjärvi (11 ha), jotka laskevat Hanhijokea myöten pohjoisrantaan, Järvi-Järvinen (31 ha), joka laskee Joukhaisjokea myöten kaakkoisrantaan, sekä Katajajärvi (52 ha) ja Seimenlampi (12 ha), jotka laskevat Valajärven kylälle. Laskujoki Vaalajoki virtaa Vaalalompolon (51 ha) läpi. == Lähteet == Luokka:Kitisen alue Luokka:Sodankylän järvet
Ernst Wilhelm Floessel

Ernst Wilhelm Floessel (30. kesäkuuta 1819 Streidelsdorf (nyk. Studzieniec), lähellä Freystadtia (nyk. Kożuchów), Sleesia – 27. heinäkuuta 1874 Deuben, lähellä Dresdeniä, Saksan keisarikunta) oli Suomessa vaikuttanut saksalaissyntyinen muusikko ja sotilaskapellimestari, joka toimi Kaartin soittokunnan kapellimestarina vuosina 1853–1874.Åke Backström: Civilmilitärer vid Finlands armé 1871-1906 Genos 66 (1995). Viitattu 7.4.2019. Floessel on saattanut olla jo Saksassa sotilasmuusikko, mutta tätä ei tiedetä varmasti.Unohdettu suomalainen 1800-luvun vaskimusiikki (konsertin käsiohjelma) Helsingin Musiikkitalo 2017. Viitattu 7.4.2019. Hän oli huilisti, joka tuli 1840-luvun lopulla Suomeen saksalaisten kylpylämuusikoiden mukana ja jäi pysyvästi maahan. Hän työskenteli esiintyvänä muusikkona ravintoloissa ja piti Helsingissä yksityistä musiikkiopistoa sekä musiikkikauppaa. Vuonna 1853 hänet palkattiin Josef Tvarjanskyn seuraajana Kaartin soittokunnan johtoon, virallisesti musiikin opettajan nimikkeellä.Soi raikuen Torvet ja rummut: Suomen sotilasmusiikin perinteitä sanoin, kuvin ja sävelin, s. 44. Kaartin Jääkärirykmentin kilta ry, Helsinki 2006. Floessel johti soittokuntaa sen ensimmäisessä julkisessa konsertissa Helsingin teatteritalossa samana vuonna.Seitsikkohistoria lyhyesti Hermanni Seitsikko. Viitattu 7.4.2019. Hän jatkoi tehtävässä vuoteen 1874, jolloin palasi Saksaan. Floessel oli ahkera säveltäjä ja sovittaja. Hän aloitti suomalaisen torvisoittokuntamusiikin kehittämisen, jota hänen seuraajansa Adolf Leander myöhemmin jatkoi. Floesselin mielestä kaikkien orkesterille tai pianolle sävellettyjen musiikillisten standardien piti olla sovitettavissa myös vaskipuhaltimille. Hän sovitti torvisoittokunnalle vaikeitakin teoksia, kuten Beethovenin 5. sinfonian. Floesselia on arveltu kiivasluonteiseksi, sillä hänellä oli vaikeuksia tulla toimeen maanmiehensä Fredrik Paciuksen kanssa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset sotilaskapellimestarit Luokka:Saksalaiset muusikot Luokka:Sovittajat Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1874 kuolleet
Pompeijin viimeiset päivät (vuoden 1908 elokuva)

Pompeijin viimeiset päivät () oli vuonna 1908 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Edward Bulwer-Lyttonin samannimiseen romaaniin perustuvan lyhytelokuvan on ohjannut Luigi Maggi. Se aloitti italialaisten historiallisten elokuvien sarjan. ==Juoni== Eletään vuotta 79 Pompeijissa. Ylipappi Arbaces tavoittelee kaunista Jonea, joka rakastaa nuorta aatelista Glaucusta. Glaucus ottaa palvelijakseen sokean Nydian, joka on salaa rakastunut isäntäänsä. Arbaces huumaa pahaa-aavistamattoman Nydian avulla Glaucuksen, tappaa Jonen veljen Apacidesin ja syyttää Glaucusta murhasta. Glaucus tuomitaan heitettäväksi leijonille, mutta Vesuviuksen purkautuessa Nydia auttaa häntä ja Jonea pakenemaan. ==Näyttelijät== ==Tuotanto ja vastaanotto== Ambrosio Filmin valmistama Pompeijin viimeiset päivät oli ensimmäinen italialainen suurtuotanto ja yhtiön ensimmäinen menestyselokuva. Se oli myös ensimmäinen elokuva, jonka mainoskampanjassa mainittiin ohjaajan ja näyttelijöiden nimet . Luigi Maggin ohjaustyö ei kuitenkaan ollut ensimmäinen Edward Bulwer-Lyttonin teoksen filmatisointi: brittiläinen Walter Booth oli tehnyt aihetta käsittelevän lyhytelokuvan The Last Days of Pompeii vuonna 1900. Elokuvan uutuudenviehätys perustui sen taidokkaaseen lavastukseen, valaistukseen, ulkokuviin ja väkijoukkoihin. Lavasteina käytettiin ensimmäistä kertaa myös kiinteitä rakennelmia. Pompeijin viimeiset päivät oli suuri yleisö- ja arvostelumenestys eri puolilla maailmaa ja se aloitti pitkän historiallisten elokuvien sarjan, josta italialainen mykkäelokuva parhaiten tunnetaan. Ambrosio Film toteutti myös Edward Bulwer- Lyttonin teoksen seuraavan filmatisoinnin, Eleuterio Rodolfin Pompeijin viimeiset päivät ja häviön vuodelta 1913. Pompeijin viimeisiä päiviä esitettiin Suomessa vuodenvaihteessa 1908–1909. Lehtimainosten mukaan kyseessä oli ”loisteliaasti suoritettu romanttinen, jännittävä ja sensatsionelli taiteellinen kuvaus”, ”suurin draama mitä tähän asti tunnetaan”. Uuden Auran toimittajan mielestä elokuvan ”dekoratsionit ovat onnistuneet ja esiintyminen hyvää”. ==Restaurointi== Elokuvasta on säilynyt Jean Desmetin kokoelmaan kuuluva hollanninkielinen värjätty nitraattifilmikopio, joka on restauroitu Alankomaiden elokuvamuseossa. Alkuperäisestä 366 metrin pituudesta on jäljellä 346 metriä. Restaurointi on nähtävissä Italian kansallisen elokuvamuseon Vimeo-sivustolla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Italialaiset mykkäelokuvat Luokka:Italialaiset lyhytelokuvat Luokka:Vuoden 1908 italialaiset elokuvat
Unstoppable Gorg

Unstoppable Gorg on Futuremarkin kehittämä tornipuolustuspeli, joka on julkaistu vuonna . Pelissä on humoristinen 1950-luvun scifi-teema, jossa käytetään satelliitteja puolustautumaan lentäviltä lautasilta. Pelin full motion video -välikohtauksissa esiintyy muun muassa LouLou D’vil. == Vastaanotto == Peli sai arvosanaksi 7.5/10 GameSpotin arvostelussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2012 videopelit Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit Luokka:Tornipuolustuspelit Luokka:Mac OS -pelit Luokka:Windows-pelit
DTM-kausi 2003

DTM-kausi 2003 oli DTM-sarjan neljäs kausi. Kausi alkoi 27. huhtikuuta Saksan Hockenheimin radalta ja päättyi samalle radalle 5. lokakuuta. Sarjan mestaruuden voitti saksalainen Bernd Schneider. == Tallit ja kuljettajat == Valmistaja Auto Talli Nro Kuljettajat Kilpailut Audi Abt-Audi TT-R 2003 Abt Sportsline 1 Laurent Aïello Kaikki 2 Christian Abt Kaikki 5 Mattias Ekström Kaikki 6 Karl Wendlinger Kaikki Abt-Audi TT-R 2002 Abt Sportsline Junior Team 14 Martin Tomczyk Kaikki 15 Peter Terting Kaikki Mercedes-Benz AMG-Mercedes CLK-DTM 2003 HWA Team 3 Bernd Schneider Kaikki 4 Christijan Albers Kaikki 9 Marcel Fässler Kaikki 10 Jean Alesi Kaikki AMG-Mercedes CLK-DTM 2002 Persson Motorsport 11 Thomas Jäger Kaikki 12 Bernd Mayländer Kaikki 20 Katsutomo Kaneishi Kaikki AMG-Mercedes CLK-DTM 2002 Team Rosberg 24 Patrick Huisman 1–2 Gary Paffett 3–10 24 42 Stefan Mücke Kaikki Opel Opel Astra V8 Coupé 2003 OPC Team Holzer 7 Manuel Reuter Kaikki 8 Alain Menu Kaikki Opel Astra V8 Coupé 2002 OPC Euroteam 16 Joachim Winkelhock Kaikki 17 Jeroen Bleekemolen Kaikki Opel Astra V8 Coupé 2003 OPC Team Phoenix 18 Timo Scheider Kaikki 19 Peter Dumbreck Kaikki == Kilpailukalenteri ja tulokset == Kisa Rata Päivämäärä Paalupaikka Nopein kierros Voittanut kuljettaja Voittanut valmistaja 1 Hockenheimring 27. huhtikuuta Bernd Schneider Bernd Schneider Bernd Schneider Mercedes-Benz 2 Adria 11. toukokuuta Marcel Fässler Bernd Schneider Christijan Albers Mercedes-Benz 3 Nürburgring 25. toukokuuta Marcel Fässler Bernd Schneider Christijan Albers Mercedes-Benz 4 EuroSpeedway 8. kesäkuuta Bernd Schneider Alain Menu Bernd Schneider Mercedes-Benz 5 Norisring 22. kesäkuuta Bernd Schneider Bernd Schneider Christijan Albers Mercedes-Benz 6 Donington Park 27. heinäkuuta Bernd Schneider Bernd Schneider Jean Alesi Mercedes-Benz 7 Nürburgring 17. elokuuta Mattias Ekström Peter Dumbreck Laurent Aïello Audi 8 A1-Ring 7. syyskuuta Marcel Fässler Bernd Schneider Marcel Fässler Mercedes- Benz 9 Zandvoort 21. syyskuuta Timo Scheider Christijan Albers Christijan Albers Mercedes-Benz 10 Hockenheimring 5. lokakuuta Mattias Ekström Alain Menu Jean Alesi Mercedes-Benz 2003 Luokka:Vuoden 2003 moottoriurheilu
Veikko Teikari

Veikko Olavi Teikari (s. ) on suomalainen Teknillisen korkeakoulun työpsykologian ja johtamisen emeritusprofessori. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Viitaniemen yhteiskoulusta 1962. Hän valmistui Jyväskylän yliopistosta kasvatustieteen maisteriksi 1968, yhteiskuntatieteiden lisensiaatiksi 1975 ja yhteiskuntatieteiden tohtoriksi vuonna 1977.Kuka kukin on 2007, s. 1014. Helsinki 2006. ISBN 951-1-20606-0 Hänen suomenkielinen väitöskirjatyönsä (Vigilanssi-ilmiön mittaamisesta ja selitysmahdollisuuksista, 1977) liittyi tarkkaavaisuuteen eli käsitteli psykologisen valppauden (vigilanssin) mittaamista ja tulkintaa. Tampereen teknillisen korkeakoulun dosentti hän on ollut vuodesta 1981 lähtien. Teikari toimi virkaatekevänä assistenttina Jyväskylän yliopistossa 1967–1968. Teknillisessä korkeakoulussa hän työskenteli vanhempana assistenttina vuosina 1969–1973, laboratorioinsinöörinä 1973–1984, virkaatekevänä professorina vuosina 1984–1985 ja työpsykologian professorina vuodet 1985–2007. Teikarin kirjallinen tuotanto käsittää yli 180 tieteellistä julkaisua työpsykologian alalta. Hän on osallistunut muun muassa seuraavien teosten kirjoittamiseen: * Psykologinen työnopetus (1989) * Pyramidi murenee: Näkökulma tietotyön prosessijohtamiseen (1996) * Simulaatiopeli hallintotyön kehittämiseksi (1996) * Tiellä strategiasta toimintaan (2002) * Organisaation strategian toteuttaminen (2003, 2006). ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset psykologit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eda Tuğsuz

Eda Tuğsuz (s. 27. maaliskuuta 1997) on turkkilainen keihäänheittäjä. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä on Bakussa 18. toukokuuta 2017 heitetty 67,21 metriä. Se on myös naisten keihäänheiton Turkin ennätys. Tuğsuz sijoittui viidenneksi Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 ja kahdeksanneksi Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Tuğsuz sijoittui 11:nneksi tuloksella 56,97 metriä. Samana vuonna Bydgoszczissa järjestetyissä yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia tuloksella 56,71 metriä. Vuoden 2017 Islamic Solidarity Games -kilpailuissa Bakussa Tuğsuz voitti keihäänheitossa kultamitalin heitolla, joka kantoi 67,21 metriä. Tuğsuz sijoittui Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 neljänneksi ja saman vuoden Lontoon MM-kilpailuissa viidenneksi. Berliinin EM- kilpailuissa 2018 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän saavutti 2019 pronssia Napolin universiadeissa ja hopeaa Gävlen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa sekä karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 64,00. Seuraavana vuonna hän saavutti hopeaa Oranin Välimeren kilpailuissa, mutta karsiutui loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa ja Münchenin EM- kilpailuissa. Tuğsuz voitti Chengdun universiadeissa 2023 kultaa tuloksella 59,05. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän jäi karsinnassa ilman tulosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Turkkilaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
DTM-kausi 2002

DTM-kausi 2002 oli DTM-sarjan kolmas kausi. Kausi alkoi 21. huhtikuuta Saksan Hockenheimin radalta ja päättyi samalle radalle 6. lokakuuta. Sarjan mestaruuden voitti ranskalainen Laurent Aïello. == Tallit ja kuljettajat == Valmistaja Auto Talli Nro Kuljettajat Kilpailut Mercedes-Benz AMG-Mercedes CLK-DTM 2002 HWA Team 1 Bernd Schneider Kaikki 2 Jean Alesi Kaikki 5 Uwe Alzen Kaikki 6 Marcel Fässler Kaikki AMG-Mercedes CLK-DTM 2001 Persson Motorsport 11 Thomas Jäger Kaikki 12 Peter Dumbreck Kaikki Manthey Racing 16 Marcel Tiemann 1 Bernd Mayländer 2–10 17 Patrick Huisman Kaikki Team Rosberg 24 Stefan Mücke Kaikki 42 Christijan Albers Kaikki Audi Abt-Audi TT-R Abt Sportsline 3 Laurent Aïello Kaikki 4 Karl Wendlinger Kaikki 9 Mattias Ekström Kaikki 10 Christian Abt Kaikki 23 Martin Tomczyk Kaikki Opel Opel Astra V8 Coupé 2002 OPC Team Phoenix 7 Manuel Reuter Kaikki 8 Joachim Winkelhock Kaikki OPC Team Holzer 14 Timo Scheider Kaikki 15 Michael Bartels Kaikki Opel Astra V8 Coupé 2001 OPC Euroteam 18 Alain Menu Kaikki 19 Yves Olivier 1–7 31 Johnny Cecotto 10 43 Jyrki Järvilehto 8 44 Éric Hélary 9 == Kilpailukalenteri ja tulokset == Kisa Kisa Rata Päivämäärä Paalupaikka Nopein kierros Voittanut kuljettaja Voittanut valmistaja 1 1 Hockenheimring 21. huhtikuuta Laurent Aïello Laurent Aïello Martin Tomczyk Audi 1 2 Hockenheimring 21. huhtikuuta Christian Abt Laurent Aïello Audi 2 3 Zolder 5. toukokuuta Martin Tomczyk Christian Abt Laurent Aïello Audi 2 4 Zolder 5. toukokuuta Laurent Aïello Laurent Aïello Audi 3 5 Donington Park 19. toukokuuta Manuel Reuter Timo Scheider Jean Alesi Mercedes- Benz 3 6 Donington Park 19. toukokuuta Marcel Fässler Jean Alesi Mercedes-Benz 4 7 Sachsenring 2. kesäkuuta Laurent Aïello Karl Wendlinger Laurent Aïello Audi 4 8 Sachsenring 2. kesäkuuta Michael Bartels Laurent Aïello Audi 5 9 Norisring 30. kesäkuuta Mattias Ekström Mattias Ekström Mattias Ekström Audi 5 10 Norisring 30. kesäkuuta Laurent Aïello Laurent Aïello Audi 6 11 Lausitzring 14. heinäkuuta Laurent Aïello Laurent Aïello Laurent Aïello Mercedes-Benz 6 12 Lausitzring 14. heinäkuuta Bernd Schneider Bernd Schneider Mercedes-Benz 7 13 Nürburgring 4. elokuuta Uwe Alzen Jean Alesi Uwe Alzen Mercedes-Benz 7 14 Nürburgring 4. elokuuta Mattias Ekström Uwe Alzen Mercedes-Benz 8 15 A1-Ring 8. syyskuuta Laurent Aïello Laurent Aïello Mattias Ekström Audi 8 16 A1-Ring 8. syyskuuta Uwe Alzen Marcel Fässler Mercedes-Benz 9 17 Zandvoort 29. syyskuuta Laurent Aïello Christian Abt Marcel Fässler Mercedes-Benz 9 18 Zandvoort 29. syyskuuta Mattias Ekström Mattias Ekström Audi 10 19 Hockenheimring 6. lokakuuta Bernd Schneider Bernd Schneider Laurent Aïello Audi 10 20 Hockenheimring 6. lokakuuta Laurent Aïello Bernd Schneider Mercedes-Benz 2002 Luokka:Vuoden 2002 moottoriurheilu
Marssikapellimestari

Marssikapellimestari on muusikko, joka johtaa soittokuntaa marssin tai paraatin yhteydessä. Soittokunnan edessä kävelevä marssikapellimestari näyttää tahtia suurella marssisauvalla tai käsimerkeillä. Monissa Euroopan maissa marssisauvan käyttö on keskiajalle saakka yltävä perinne, mutta Suomen puolustusvoimien sotilassoittokunnat ottivat sen käyttöön vasta 1900-luvun jälkipuoliskolla. Ensimmäisenä marssisauvaa alkoi käyttää Kaartin soittokunnan kapellimestari Artturi Rope vuonna 1951. Sauvalla annettavista merkeistä on eri armeijoissa eri käytäntöjä.Jussi-Pekka Aukia: Marssisauvan lyhyt historia Suomessa Sotilasmusiikki-blogi 21.11.2016. Viitattu 7.7.2017. Monissa kielissä marssikapellimestaria tarkoittava sana on johdettu ranskankielisestä nimityksestä Tambour major, joka on alkujaan tarkoittanut sotilassoittajia johtavaa päärummuttajaa (tambour = rumpu). Tästä on johdettu myös suomen kieleen puhekielinen sana tampuurimajuri, jota nykyään käytetään pääasiassa leikillisenä nimityksenä ravintolan eteisvahtimestarista.Kaarina Turtia: Sivistyssanat, s. 965. Otava, Helsinki 2001. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Sotilasmusiikki
Barbara Fredrickson

Barbara L. Fredrickson (synt. ) on yhdysvaltalainen psykologian professori sekä positiivisten tunteiden ja psykofysiologian laboratorion (PEP) johtaja Pohjois-Carolinan Chapel Hillin yliopistossa. Hän on tunnettu positiivisen psykologian ja onnellisuutta käsittelevän psykologisen tutkimuksen edustaja. Hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon (B.A.) vuonna 1986 Carleton Collegessa Minnesotan osavaltiossa ja valmistui psykologian tohtoriksi vuonna 1990 Stanfordin yliopistosta. Vuosina 1990–1992 hän toimi apurahatutkijana UC Berkeleyssä, vuosina 1992–1995 apulaisprofessorina Duke Universityn psykologian laitoksella. Hän oli Michiganin yliopiston psykologian apulaisprofessorina (sosiaalipsykologia) vuosina 1995–2005. Vuonna 2005 hän oli sosiaalipsykologian ohjelman psykologian professori samassa yliopistossa. Vuodesta 2006 lähtien hän on ollut Pohjois-Carolinan yliopiston (Chapel Hill) sosiaalipsykologian ohjelman professori. Hän on lisäksi johtanut positiivisten tunteiden ja psykofysiologian laboratoriota (PEP) vuodesta 2000 ensin Michiganin yliopistossa ja sittemmin Pohjois-Carolinan yliopistossa. ==Tuotantoa== Barbara Fredrickson on julkaissut (5/2017 mennessä) toista sataa vertaisarvioitua artikkelia tai muuta tieteellistä julkaisua. Hänen tunnetuimpiin artikkeleihinsa oli Google Scholarin mukaan viitattu heinäkuuhun 2017 mennessä yli 11 000 kertaa. Yliopistollisen opetustyönsä lisäksi hän on esiintynyt puhujana lukuisissa kansallisissa ja kansainvälisissä tieteellisissä kokouksissa ja ollut kysytty haastateltava tiedotusvälineissä. Hänen yleistajuisia kirjojaan on käännetty yli kymmenelle kielelle. Hänen tunnetuimpia suurelle lukijakunnalle kirjoitettuja teoksiaan ovat muun muassa: * Love 2.0 (2013) * Positivity (2009) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Google Scholar: Barbara Fredrickson (scholar.google.com) * Meng-Wu Lecture (2013) Barbara L. Fredrickson, Ph.D.; CCARE at Stanford University (Youtube- video) (youtube.com) * Barbara L. Fredrickson Ph.D. (psychologytoday.com) *Barbara Fredrickson (23.3.2013) Your Phone vs. Your Heart (nytimes.com) Fredrickson, Barbara Fredrickson, Barbara Fredrickson, Barbara Luokka:Elävät henkilöt
Ognena zvezda

Ognena zvezda () on bulgarialaisen pop-folk-laulaja Malinan ensimmäinen albumi. Sen julkaisi levy-yhtiö Payner vuonna 2001. == Kappaleet == # Da ili ne # Ognena zvezda # Kam teb varvya # Luda svetlina # Meždu ad i rai # Muzika # Ne e gryah # Nežna lyubov # Diva strast # Samo ti # Lyubovnata strela # Gorski plod # Hai-li-li # Bolka == Aiheesta muualla == * Ognena zvezda discogs.com -sivustolla Luokka:Malinan albumit Luokka:Vuoden 2001 esikoisalbumit