Bita Razavi

Bita Razavi (s. 1983 Teheranissa) on Helsingissä ja Mahussa elävä ja työskentelevä nykytaiteilija. Hänen eri puolille maailmaa sijoittuvissa näyttelyissä esitetyissä teoksissaan tarkastellaan sosiaalisia järjestelmiä ja niiden suhdetta poliittisiin rakenteisiin ja eri maiden historiallisiin kansallisiin tapahtumiin. Razavi hyödyntää työssään useita eri tekniikoita kuten videota, valokuvaa, installaatiota, ääntä ja performanssia. ==Koulutus== Bita Ravazilla on musiikin esittämisen BA-tutkinto Teheranin taideyliopiston musiikin laitokselta sekä kuvataiteen maisterin tutkinto Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta. ==Ura== Razavin työt ovat olleet esillä ryhmänäyttelyissä muun muassa Teheranin kolmannessa uudessa taidebiennaalissa (2004), Cité internationale des artsissa (2012), Videobrasilissa (2013), Ukrainan kansallistaiteen museossa (National Art Museum of Ukraine) (2016), Fotografisk Centerissä Kööpenhaminassa (2018), Latvian kansallistaiteen museossa (Latvijas Nacionālais mākslas muzejs) (2019) sekä Tallinna Kunstihoonessa (2019). Hänellä on ollut yksityisnäyttelyitä muun muassa Suomen Tukholman-instituutissa (2016), Kogo-galleriassa Tartossa (2019) sekä Oksasenkatu 11:ssa Helsingissä (2019). Razavin töitä on ollut esillä myös ensimmäisessä Trondheimin biennaalissa Norjassa, Suomen valokuvataiteen museossa, viidennessätoista Biennale de la Méditerranée -näyttelyssä Thessalonikissa, Helsingin valokuvabiennaalissa, Designmuseossa Helsingissä, Gothenburg International Biennial for Contemporary Artissa sekä Survival Kit 10.0 -tapahtumassa. Razavi tunnetaan parhaiten autofiktiivisistä teoksistaan, joissa hänen henkilökohtainen elämänsä sekoittuu hänen työhönsä. Taideyliopiston Kuvataideakatemian opinnäytetyössään ”How to Do Things with Words (A Legal Performance)” (2011) hän meni naimisiin taiteilija Jaakko Karhusen kanssa. Teos oli reaktio oikeistopopulistien uusiin maahanmuutto- ja taidepoliittisiin ehdotuksiin. Projekti päättyi vuonna 2017 julkiseen avioeroseremoniaan Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa Razavin saatua pysyvän EU-oleskeluluvan. Vuonna 2020 molemmat teokset liitettiin Kiasman kokoelmiin videoinstallaation ja henkilökohtaisten arvoesineiden muodossa. Teoksessaan ”The Yellow House” (2016) Razavi osti hylätyn talon ja kunnosti siitä kolmen vuoden kuluessa paikan levolle ja vieraanvaraisuudelle. Razavin teos “The Dog Days Will Be Over Soon” (2019) koostui taas perinteisiä valokuvia muistuttavista videopelin maisemakuvista. ===Venetsian biennaali === Razavi valittiin edustamaan Viroa vuonna 2022 59:nnessä Venetsian biennaalissa yhdessä taiteilija Kristina Normanin kanssa. Heidän Rietveldin paviljongissa, Giardinissa esillä olevan näyttelynsä ”Orchidelirium: An Appetite for Abundance” kuratoi Tallinna Kunstihoonen kuraattori Corina Apostol. Projektin inspiraationa toimivat Emilie Rosaly Saalin (1871-1954) teokset, ja sen teemoja ovat kolonialismi ja sen ekologiset vaikutukset. ===Residenssit=== * ISCP, New York (2017) * Culture Factory Polymer, Tallinna (2013) * MoKS, Mooste (2013) * Nida Art Colony (2011) * HIAP – Helsinki International Artist Programme, Suomenlinna (2011) ==Tunnustukset== Vuonna 2017 Razavi sai Oskar Öflundin säätiön tunnustuspalkinnon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Bita Razavin nettisivut Luokka:Iranilaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset taiteilijat (taiteen uudet alueet)