EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Narve Gilje Nordås

Narve Gilje Nordås (s. 30. syyskuuta 1998) on norjalainen keskimatkojen juoksija ja kestävyysjuoksija. Hän on 1 500 metrin juoksun MM-mitalisti. Nordås sijoittui 2017 Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 10 000 metrillä viidenneksi ja 5 000 metrillä kymmenenneksi. Hän oli vuonna 2019 Gävlen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 10 000 metrillä kuudes ja maastojuoksun EM-kilpailuissa samassa ikäluokassa 19:s. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021, hän sijoittui 3 000 metrillä viidenneksi. Tokion olympialaisissa hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä. Saman vuoden maastojuoksun EM-kilpailuissa hän saavutti miesten joukkuekilpailussa pronssia. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli 24:s. Nordås karsiutui Eugenen MM-kilpailuissa 2022 5 000 metrin alkuerissä. Saman kesän Münchenin EM-kilpailuissa hän oli 5 000 metrillä seitsemästoista. Maastojuoksun EM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui 21:nneksi. Hän saavutti Budapestin MM-kilpailuissa 2023 pronssia 1 500 metrillä ajalla 3.29,68 ja sijoittui 5 000 metrillä 14:nneksi. Nordås on voittanut Norjan-mestaruuden 1 500 metrillä 2023 ja 5 000 metrillä 2020 ja 2021 sekä sisäradoilla 1 500 metrillä 2020 ja 3 000 metrillä 2023. Hän juoksi 1 500 metrin ennätyksensä 3.29,47 Oslossa 15. kesäkuuta 2023 ja mailin ennätyksensä 3.56,62 Bergenissä elokuussa 2020. 3 000 metriä hän on juossut ulkoradoilla aikaan 7.41,31 Lahdessa elokuussa 2021 ja hallissa aikaan 7.45,39 Sandnesissa helmikuussa 2023. Hänen 5 000 metrin ennätyksensä on 13.05,38 (Heusden, heinäkuu 2023) ja 10 000 metrin ennätyksensä 28.04,42 (Oslo, huhtikuu 2022). == Lähteet == Luokka:Norjalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Norjalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kreikan maastopalot 2023

Kreikan maastopalot 2023 vaivasivat Kreikkaa erityisesti heinä-elokuussa 2023. Paloja riehui varsinkin Keski-Kreikassa, Länsi-Traakiassa, Ródoksella ja Korfulla. 26. elokuuta mennessä paloissa oli tuhoutunut yhteensä noin hehtaaria maata ja niissä oli vapautunut noin 7,93 miljoonaa tonnia hiilidioksidia. Maastopalot alkoivat pitkän helleaallon jälkeen. Sitä kuvattiin pisimmäksi heinäkuun aikaiseksi helleaalloksi vuosikymmeniin, ja sen aikana lämpötila nousi 46 asteeseen. 18.–27. heinäkuuta palot tuhosivat Ródoksen saaren keski- ja kaakkoisosaa. Ne vaikuttivat noin 15 prosenttiin saaren pinta-alasta. Palaneen alueen koko oli hehtaaria, ja paloissa tuhoutui 45 rakennusta. Palojen tieltä evakuoitiin noin henkilöä. Evakuoinnit olivat Kreikan nykyhistorian suurimmat metsäpalojen vuoksi. Monet evakuoidut olivat turisteja. Kreikan valtio lupasi evakuoinnin kohteiksi joutuneille turisteille viikon ilmaisen loman maassa vuonna 2024. Heinäkuussa paloja oli myös muun muassa Attikan ja Boiotian rajaseudulla Dervenochóriassa, jossa tuhoutui noin hehtaaria maata, sekä Korfun saaren koillisosassa, jossa tuhoutui noin hehtaaria. 19\. elokuuta puhkesivat laajat palot Länsi-Traakiassa Évroksen alueyksikön alueella lähellä Alexandroúpolin kaupunkia. Ne tuhosivat erityisesti suojeltua Dadián metsää. Alueen palo oli suurin Euroopan unionin alueella sen jälkeen, kun yhteiseurooppalainen maastopalojen seuranta aloitettiin vuonna 2000. Palaneen alueen koko oli ainakin hehtaaria. Paloissa kuoli 20 ihmistä, joista 18 oli Kreikkaan Turkin rajan yli tulleita maahanmuuttajia. Elokuussa paloja oli myös muun muassa Párnitha-vuorella lähellä Ateenaa, jossa tuhoutui noin hehtaaria, sekä Ándroksen saarella. Samana vuonna oli lukuisia suuria maastopaloja myös muualla Euroopassa. Kreikan paloissa tuhoutunut alue vastasi noin 40 prosentista kaikista eurooppalaisista palotuhoista. Kreikka sai palojen sammuttamiseen apua muun muassa Albaniasta, Bulgariasta, Kroatiasta, Kyprokselta, Ranskasta, Romaniasta, Ruotsista, Saksasta, Serbiasta, Slovakiasta ja Tšekistä. Useita henkilöitä pidätettiin joko epäiltynä palojen sytyttämisestä tai erilaisten laiminlyöntien vuoksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 2023 Luokka:Vuoden 2023 luonnonmullistukset Luokka:2020-luvun maastopalot
Naisten Ykköspesis-kausi 2023

Ykköspesis-kausi 2023 oli Suomen pesäpallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykköspesiksen 43. kausi. Kauteen osallistui 16 joukkuetta maantieteellisesti jaettuna kahteen kahdeksan joukkueen lohkoon. == Runkosarja == === Etelälohko === === Pohjoislohko === == Pudotuspelit == ===Turnauspuu=== == Lähteet == Luokka:Pesäpallon Ykkössarjakaudet Luokka:Vuoden 2023 pesäpallo
Negishi (Taitō)

Negishi () on Tokion kaupunginosa Taitōn erillisalueella. Se sijaitsee erillisalueen pohjoisosassa JR:n Uguisudanin aseman koillispuolella Uenon ylänköalueen reunamilla. Negishi on asuinaluetta, joka oli Edo-kaudella erityisesti älymystön suosiossa. Seutu tunnettiin historiallisesti myös idänsilkkikerttusten (uguisu) esiintymispaikkana. Negishin kaupunginosan pinta-ala on 0,52 neliökilometriä, ja se jakautuu viiteen osa-alueeseen, jotka on numeroitu Negishi 1-chōme–Negishi 5-chōme. Niissä on yhteensä 13 922 asukasta (syyskuussa 2023). Kaupunginosan väestötiheys on siten noin 26 800 asukasta neliökilometrillä. == Historia == Paikannimi Negishi on peräisin siitä, että alue sijaitsee Uenon ylängön reunajyrkänteen (kishi) juurella (ne). Vielä Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla alueen läpi virtasi Otonashi- niminen joki, ja siellä oli kosteikkoja. Seudulla esiintyi runsaasti idänsilkkikerttusia, joiden ansiosta se sai lempinimen Hatsune no sato, ’[vuoden] ensimmäisen linnunlaulun kylä’. 1800-luvun alkupuolella Negishiin alkoi asettua asumaan kirjanoppineita, jotka rakensivat sinne huviloitaan. Tenpō-uudistuksissa sotilasluokkaa ja kaupunkilaisia kuitenkin kiellettiin asumasta maalaisväestölle tarkoitetuilla alueilla, ja seutu autioitui. Uuteen suosioon se nousi Meiji-restauraation jälkeen, kun siellä asuivat muun muassa runoilija Masaoka Shiki ja taidemaalari Nakamura Fusetsu. Myöhemminkin Negishi on kehittynyt lähinnä asuinalueena. == Kaupunkikuva ja rakennukset == Negishi sijaitsee Taitōn erillisalueen pohjoisosassa Uenon puiston ja Uenon rautatieaseman pohjoispuolella. Kaupunginosa on V-kirjaimen muotoinen. Lännessä se rajautuu Uenon ylänköön ja sen reunalla kulkevaan rautatiehen, idässä rajana toimii muun muassa Kanesugi-dōri-katu. Naapurikaupunginosia ovat idässä Minowa, Ryūsen ja Shitaya, etelässä Ueno, lännessä Ueno-Sakuragi ja Yanaka sekä pohjoisessa Arakawan erillisalueen Higashi-Nippori. Negishin keskiosassa on useita buddhalaisia temppeleitä. Tiedosto:Saizō-in (Negishi, Taito) 04.jpg|Saizō-inin buddhalainen temppeli Tiedosto:Uguisudani Station.19630626.jpg|Uguisudanin rautatieasema vuonna 1963, Negishi koillispuolella Tiedosto:Taito-Ku Calligraphy Museum.JPG|Taitōn erillisalueen kalligrafiamuseo Tiedosto:Ishi Inari-jinja (Negishi, Taito) 01.jpg|Ishi Inari- jinjan pyhäkkö == Liikenne == Negishin kaupunginosan läpi kulkee muun muassa itä–länsisuuntainen pääkatu Kototoi-dōri. Alueen länsireunalla ovat JR Higashi-Nihonin laaja rautatiealue ja Uguisudanin asema, jolla pysähtyvät Yamanote-linja ja Keihin–Tōhoku-linja. Koillisessa Negishi ulottuu pitkänomaisena Tōkyō metron Minowan metroasemalle, jolla pysähtyy Hibiya- linja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tokion kaupunginosat
Dadián metsä

Dadián metsä () on suuri luonnontilainen metsäalue Länsi-Traakiassa Kreikassa. Sen koko on noin hehtaaria. Metsä sijaitsee Souflín kunnassa Évroksen alueyksikön alueella noin 67 kilometriä pohjoiseen Alexandroúpolista. Se on osa Dadián, Lefkímin ja Souflín metsien kansallispuistoa sekä Natura-aluetta. Dadián metsä saa alkunsa Rodópi-vuorten itäpäästä ja ulottuu siitä itään metsälle nimensä antaneen Dadián kylän lähistölle. Se on pääosin matalaa kukkulaista maastoa, jossa suurin korkeus ei nouse yli 600 metrin merenpinnasta laskettuna. Puusto on pääosin tammi- ja mäntypuita. Metsä on merkittävä petolintujen elinympäristö, ja siellä on tavattu 36 petolintulajia koko Euroopan 38 lajista, mukaan lukien keisarikotka, merikotka ja munkkikorppikotka. Yhteensä lintulajeja on tavattu 219. Nisäkäslajeja on tavattu 48, mukaan lukien karhu, susi, sakaali ja villisika. Matelijalajeja on tavattu 40. Dadián kylässä on alueen ekoturismikeskus, ja se on myös seudun vaellusreittien lähtöpiste. Metsä kärsi laajaa tuhoa elokuun 2023 maastopaloissa, eikä se välttämättä palaa koskaan ennalleen. Yhteensä palot tuhosivat seudulla ainakin hehtaarin kokoisen alueen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan metsät Luokka:Kreikan Natura-alueet Luokka:Souflí
Jacob Krop

Jacob Krop (s. 4. kesäkuuta 2001) on kenialainen kestävyysjuoksija. Hän on 5 000 metrin juoksun kaksinkertainen MM-mitalisti. Krop saavutti vuoden 2019 Abidjanin alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa hopeaa 5 000 metrillä ajalla 13.14,44. Hän sijoittui samana vuonna Dohan MM-kilpailuissa kuudenneksi silloisella ennätysajallaan 13.03,08. Hän sijoittui Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 viidenneksi 3 000 metrin juoksussa. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän saavutti 5 000 metrillä hopeaa ajalla 13.09,98 ja Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa pronssia ajalla 13.08,48. Syyskuussa hän voitti Brysselin Timanttiliigan kilpailussa 5 000 metriä ennätyksellään 12.45,71. Hän saavutti Budapestin MM-kilpailuissa 2023 pronssia 5 000 metrillä ajalla 13.12,28. Krop juoksi 3 000 metrin ulkorataennätyksensä 7.30,07 Oslossa heinäkuussa 2021 ja halliennätyksensä 7.31,35 Liévinissä helmikuussa 2023. == Lähteet == Luokka:Kenialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nytt på nytt

Nytt på nytt on NRK:n uutis- ja ajankohtaissatiiri, jota on esitetty vuodesta 1999. Sitä esitetään perjantai-iltaisin ja se on yksi Norjan katsotuimmista televisio-ohjelmista. Nytt på nytt perustuu brittiläiseen Have I Got News for You -formaattiin, eli samaan kuin Uutisvuoto Suomessa. Juontajana on toiminut Bård Tufte Johansen vuodesta 2017, tätä ennen Jon Almaas. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ohjelma NRK:n sivuilla Luokka:Satiirisarjat Luokka:NRK:n televisio-ohjelmat
Bård Tufte Johansen

Bård Tufte Johansen (s. 19. kesäkuuta 1969 Skien) on norjalainen koomikko ja televisiojuontaja. Hänen läpimurtonsa oli NRK:n huumoriohjelma Lille Lørdag 1990-luvulla. Vuodesta 2017 hän on juontanut uutissatiiria Nytt på nytt. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset stand up -koomikot Luokka:Norjalaiset televisiojuontajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mialet (Dordogne)

Mialet on kunta Lounais-Ranskassa Dordognen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 26 kilometriä Nontronin kaupungista itään. pienoiskuva|vasen|Tekojärvi Vuonna 1993 Dronnen sivujoki Côle padottiin, ja tuolloin muodostui 77 hehtaarin laajuinen tekojärvi. Se on suurin vesistö 80 km:n säteellä, ja sijainniltaan sopii ihanteellisesti muuttolintujen pysähdyspaikaksi. Järven ympäri kulkee yli yhdeksän kilometrin mittainen luontopolku. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Dordognen kunnat
Mialet

Mialet voi tarkoittaa seuraavia: == Maantiede == * Mialet, kunta Dordognen departementissa Ranskassa * Mialet, kunta Gardin departementissa Ranskassa
Glaucidae

Glaucidae on trooppisilla ja subtrooppisilla valtamerialueilla tavattava kotiloheimo. Sen edustajat kelluvat ylösalaisin veden pintakalvolla ja saalistavat polttiaiseläimiä. == Kuvaus == Glaucidae-heimon edustajat hyödyntävät vastavarjostukseksi kutsuttua naamiointikeinoa. Vatsapuoli, joka osoittaa taivasta kohti eläimen kelluessa ylösalaisin, on sininen tai sinivalkoinen. Veden alle näkyvä selkäpuoli taas on hopeanharmaa. Tällä tavalla merietana suojautuu niin ilmassa lentäviltä linnuilta kuin vedessä uivilta kaloilta. == Elintavat == Useimmista merietanoista poiketen Glaucidae- lajit elävät veden pintakalvon tuntumassa, missä ne kelluvat ylösalaisin nielemiensä ilmakuplien kannattelemina. Ne eivät ole hyviä uimareita, vaan ne liikkuvat pääasiassa meren pintavirtausten mukana. Glaucidae-lajit ovat petoja, jotka syövät portugalinsotalaivan ja purjehtijamaneetin kaltaisia polyyppieläimiä. Portugalinsotalaivoilta ne saavat laukaisemattomia nematokystoja eli polttiaissoluja, jotka ne säilövät ruumiinsa ulokkeiden kärkiin. Merietana käyttää nematokystoja puolustukseen, ja se voi pistää myös ihmistä kivuliaasti. Tiivistynyt portugalinsotalaivan myrkky voi olla tarpeeksi voimakasta ollakseen ihmiselle vaaraksi. == Luokittelu == Glaucidae- heimoon on usein luettu kaksi lajia, sinimerietana (Glaucus atlanticus) ja Glaucilla marginata (myös nimellä Glaucus marginatus). DNA-tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että lajeja on viisi, sillä Glaucilla marginata on lajikompleksi. Alla olevassa luokittelussa Glaucilla on jaettu neljään lajiin, kun taas Glaucus sisältää vain sinimerietanan. * Heimo: Glaucidae ** Suku: Glaucilla *** Laji: Glaucilla bennettae *** Laji: Glaucilla marginata *** Laji: Glaucilla mcfarlanei *** Laji: Glaucilla thompsoni ** Suku: Glaucus *** Laji: Sinimerietana (Glaucus atlanticus) Laajasti käsitettynä Glaucidae sisältää myös Facelinidae-heimon. Fylogeneettisesti Glaucidae ja Facelinidae ovat lähellä toisiaan, mutta ulkonäöltään ja elintavoiltaan ne eroavat toisistaan merkittävästi. == Lähteet == Luokka:Vapaakiduskotilot
Norman Triplett

Norman D. Triplett (1861–1934) oli yhdysvaltalainen psykologi. Triplett toimi tohtorina Indianan yliopistossa. Triplett tuli tunnetuksi erityisesti artikkelistaan, jota pidetään ensimmäisenä tieteellisenä julkaisuna urheilupsykologian alalla. Artikkelissaan Triplett tutki pyöräilijöiden sosiaalista vaikutusta toisiinsa. Triplett pyrki ymmärtämään, miksi pyöräilijät ajoivat toisinaan nopeammin ajaessaan joko ryhmissä tai pareina. == Varhainen elämä ja koulutus == Norman Triplett syntyi maatilalla vuonna 1861 Perryssä, Illinoisissa. Triplett oli kyyvykäs urheilija. Hän suoritti Jacksonvillen Illinois Collgesta Bachelor of Arts-tutkinnon vuonna 1899. Triplett kiinnostui erityisesti psykologissta ja oli samalla poikkeuksellinen baseball-eplaaja ja lyhyiden matkojen juoksija. Triplett suoritti maisterintutkinnon W. L. Bryanin ja J. A. Bergstroemin alaisuudessa Illinoisin yliopistossa tehden empiiristä tutkimusta pyöräilijöiden kirittämisen dynamogeenisistä vaikutuksista. Vuonna 1900 Triplett valmistui tohtoriksi Clarkin yliopistossa Massachusetssissa. == Ura opettajana ja tutkijana == Vuonna 1901 Norman Triplett aloitti Kansasin normaalikoulussa, joka myöhemmin kehittyi Emporia State Universityksi. Triplett toimi psykologian ja filosofian opettajana ja hänellä oli erittäin laaja opetusohjelma. Triplett loi koulussa perusteet modernille psykologian ja tilastollisen metodologian koulutukselle. Vaikka Triplettin julkaisemien tieteellisten artikkelien jäi pieneksi, hänen työnsä korkeakouluopettajana ja empiiriset tutkimukset ovat luoneet perusteita useille psykologian osa-alueille. Triplettin tutkimusten aiheina olivat yleinen, differentiaalinen, sosiaalinen, eläin-, epänormaali-, pedagoignen ja urheilupsykologia. Triplettiä on pidetty kokeellisena tutkijana useissa psykologisissa aiheissa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset sosiaalipsykologit
Edward Wheeler Scripture

Edward Wheeler Scripture (21. toukokuuta 1864 – 31. heinäkuuta 1945) oli yhdysvaltalainen psykologi, lääkäri ja puhetieteilijä. Scripture perusti kokeellisen psykologian laboratorion Yalen yliopistoon, johti Vanderbiltin puheklinikkaa Columbian yliopistossa ja oli American Psychological Associationin perustaja. Scripture kirjoitti useita kirjoja ja artikkeleita puhetieteen eri näkökohdista käsin. == Varhainen elämä ja koulutus == Scripture syntyi Masonissa, New Hampshiressa vuonna 1864. Hän kasvoi New Yorkissa ja suoritti perustutkinnon College of the City of New Yorkissa vuonna 1884. Scripture opiskeli yhdessä vaimonsa kanssa H. Gutzmann Jr.:n opissa Skassaa. Vuonna 1891 Scripture väitteli tohtoriksi Leipzigin yliopistossa. == Ura akateemikkona == Scripture palasi perheineen Yhdysvaltoihin vuonna 1891. Granville Stanley Hall palkkasi Scripturen Clarkin yliopistoon, mistä hän siirttyi vuoden jälkeen Yalen yliopistoon. Yalessa Scripture suoritti tutkimusta kokeellisesta fonetiikasta. Vuonna 1892 Scripture perusti American Psychological Associationin yhdessä G. Stanley hallin kanssa. Vuonna 1903 Scripture erotettiin virasta kiistojen seurauksena. Scripture palasi perheineen Saksaan. Vuonna 1906 Scripture palasi jälleen yhdysvaltoihin ottaen vastaan viran Columbian yliopistossa. Scripturet perustivat puheklinikan, joka liittyi Vanderbilt-klinikkaan Columbia Medical Centerissä. Vuonna 1919 Scripture perusti puheklinikan Lontoon West Endiin. Vuonna 1929 hän otti vastaan kokeellisen fonetiikan viran Wienin yliopistossa. Wienin aikana Scripture perusti toisen laboratorion lingvistisen fonetiikan tutkimusta varten. Scripture kuoli vuonna 1945 Bristolin ulkopuolella. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset psykologit Luokka:Yhdysvaltalaiset lääkärit Luokka:Foneetikot
Pyhä Sigfrid

thumb|1450-luvulla rakennettu Sipoon vanha kirkko on nimetty pyhän Sigfridin mukaan Pyhä Sigfrid oli englantilaistaustainen pappi ja piispa. Hänen on arveltu vaikuttaneen Yorkissa ennen siirtymistään Skandinaviaan. Ensimmäiset maininnat hänestä ovat 1070-luvulta Adam Bremeniläisen lähteissä. Uskotaan, että Englannin kuningas olisi lähettänyt piispa Sigfridin Norjaan, jossa kuningas Olavi Tryggvenpoika oli omaksunut kristinuskon. Käännytettyään Norjassa useita kristinuskoon hän siirtyi Ruotsiin, jossa hän kastoi Ruotsin kuninkaan, Olavi Sylikuninkaan, josta tuli maan ensimmäinen kristitty kuningas. Sigfridin arvioidaan kuolleen noin 1040-1060 -luvuilla. Sigfridia on pidetty Ruotsin suojelupyhimyksenä ja häntä pidetään Ruotsin apostolina. Roomalaiskatolisena kirkkona alussa toiminut Sipoon vanha kirkko on nimetty pyhän Sigfridin mukaan.https://helda.helsinki.fi/server/api/core/bitstreams/19cb6b21-c70d-4936-822e-43d0d77d5708/content ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Sipoon suomalainen seurakunta Luokka:Brittiläiset pyhimykset Luokka:Keskiajan henkilöt
Matti Kallio

Matti Vilho Juhani Kallio (s. 31. lokakuuta 1945 Helsinki) on suomalainen eläköitynyt Keskon ylimmässä johdossa vaikuttanut kauppias, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 5.9.2023. Kallio syntyi laitosmies Unto Kallion ja kirjaltaja Lilja Pohjalaisen perheeseen. Hänen puolisonsa 1966–1976 oli kassanhoitaja Brita Yrjölä, 1992 hän avioitui erikoissairaanhoitaja Raakel Kokon kanssa. Kansakoulun käynyt Kallio oli SOK:laisen osuuskaupan harjoittelija 1960–1962, Kääpä Oy:n lihaosaston myyjä 1962–1965, Keskon elintarvikekonttorin tukkumyyjä 1966 ja elintarvikeosaston neuvoja 1967–1972, Talous-Osakekaupan pääneuvoja 1972, K-Forssarin kauppias Forssassa 1972–1974, K-halli Passelin kauppias Helsingissä 1974–1979 ja Espoossa 1980–1989, K-Supermarket Kotihallin kauppias 1989–1995, K-supermarket Jättijaon kauppias Vantaalla 1995–2001 ja vielä Kotihalli Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Kallio oli Keskon neuvottelukunnan jäsen 1984–1985 ja hallintoneuvoston jäsen 1986–2000, varapuheenjohtaja 1995–1996 ja puheenjohtaja 1997–2000 sekä Keskon hallituksen puheenjohtaja 2000–2003. Kallio oli myös Suomen Hippoksen hallituksessa 1999–2000 ja toimi Vermon ravirata -yhtiön hallituksen puheenjohtajana 1999–2000. Hänelle oli useita muitakin luottamus- ja asiantuntijatehtäviä, mukaan lukien Utele-teorian pohjalta perustettujen Utele International Oy:n hallituksen jäsenyys ja puheenjohtajuus, Utele Energy Oy:n hallituksen puheenjohtajuus ja Utele- Instituutti Oy:n hallituksen puheenjohtajuus. Espoon Vuoden Yrittäjäksi 1991 valittu Kallio sai kauppaneuvoksen arvonimen 1998. Taiteilija Sergei Zlenko on maalannut hänen muotokuvansa Keskon kokoelmiin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erkki Pehu-Lehtonen

Erkki Yrjö Juhani Pehu-Lehtonen (s. 31. lokakuuta 1950 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja ja paperiteollisuuden asiantuntija, joka toimi 1999–2008 konsulttiyritys Pöyry Oyj:n toimitusjohtajana. Helsingissä syntynyt Pehu-Lehtonen tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1970. Hän valmistui diplomi-insinööriksi Tampereen teknillisestä korkeakoulusta. Myös hänen isänsä Jaakko Pehu-Lehtonen (1925–1999) oli diplomi-insinööri ja aikoinaan johtajana Jaakko Pöyryllä. Suku on kotoisin Pehun kylästä Pirkanmaalta. Erkki Pehu- Lehtonen teki pitkän uran Valmetin paperikoneiden projekti-insinöörinä ja työskenteli sitten Australiassa Tampellan, Valmetin ja Wärtsilän yhteisyhtiössä TVW:ssä. Eräänä työnä oli paperitehtaan rakentaminen Alburyn kaupunkiin Uuteen Etelä-Walesiin, ja noihin aikoihin matkapäiviä ympäri maailmaa kertyi yli 300 vuodessa, kun tehdasta suunniteltiin Kanadan Vancouverissa ja konetta rakennettiin Jyväskylässä. Australiasta Pehu-Lehtonen palasi Suomeen Yhtyneiden Paperitehtaiden Jylhävaaran konepajalle Valkeakoskelle ja toimi sitten Valmetin Karlstadin konepajan johtajana Ruotsissa. 1990-luvun alussa hän jatkoi vielä pari vuotta Valmetin tehtävissä Suomessa, kunnes hänet valittiin suomalais-yhdysvaltalaisen teollisuusventtiilivalmistaja Neles-Jamesburyn Euroopan-toimintojen johtajaksi 1992. Vuonna 1994 hän siirtyi Pöyrylle, aluksi varatoimitusjohtajaksi ja sitten vuoden 1996 alusta Jaakko Pöyry Oy:n ja 1999 koko konsernin toimitusjohtajaksi. Myöhemmin Pehu-Lehtonen on toiminut Raute-yhtiön hallituksen puheenjohtajana ja Valmet Oyj:n palkitsemis- ja henkilöstövaliokunnassa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset insinöörit
Gunnar Heckscher

Gunnar Heckscher (8. heinäkuuta 1909 – 24. marraskuuta 1987) oli ruotsalainen valtiotieteen professori, diplomaatti ja maltillisen kokoomuksen puheenjohtaja vuosina 1961–1965. Hän istui valtiopäivillä vuosina 1957–1965 ja toimi suurlähettiläänä Intiassa 1965–1970 sekä Japanissa 1970–1975. Poliitikkona hän halusi Ruotsin lähentyvän Euroopan talousyhteisöä ja yritti yhdistää jakaantuneen porvarillisen leirin. Valtiopäivävaalien 1964 tulos oli kuitenkin pettymys, ja Heckscher jätti tehtävänsä seuraavana vuonna. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Maltillisen kokoomuksen poliitikot Luokka:Ruotsin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Ruotsalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Ruotsin suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Gerd Kristiansen

Gerd Kristiansen (s. 1. elokuuta 1955 Harstad) on norjalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi Landsorganisasjonenin puheenjohtajana vuosina 2013–2017. Hän on koulutukseltaan lähihoitaja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Markku Henriksson

Markku Henriksson (s. 4. syyskuuta 1949 Helsinki) on suomalainen Pohjois- Amerikan tutkija. Hän on Helsingin yliopiston Yhdysvaltain tutkimuksen McDonnell-Douglas-professori emeritus ja Tampereen yliopiston Yhdysvaltain ja Kanadan tutkimuksen dosentti. Henriksson valmistui Helsingin yliopistossa valtiotieteen kandidaatiksi ja poliittisen historian maisteriksi vuonna 1973, valtiotieteen lisensiaatiksi 1985 ja tohtoriksi 1988. Henrikssonille myönnettiin itsenäisyyspäivänä 2003 Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki. Hänet valittiin ensimmäisenä eurooppalaisena tutkijana Western History Association -yhdistyksen kunniajäseneksi vuonna 2005. Hän sai yhdistykseltä kansainvälisen intiaanitutkimuksen elämäntyöpalkinnon vuonna 2013 ensimmäisenä eurooppalaisena. Vuonna 2014 International Council for Canadian Studies myönsi hänelle Kanadan tutkimuksen Certificate of Merit -elämäntyöpalkinnon. Henrikssonin teos Tähtilipun maa – Yhdysvaltain alueen historia oli ehdolla tietokirjallisuuden Finlandia-palkinnon saajaksi vuonna 2021. == Kirjallinen tuotanto == * * * * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Yhdysvaltain tutkijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Norsk filminstitutt

Norsk filminstitutt (lyh. NFI) on Norjan valtiollinen elokuva-alan järjestö, joka huolehtii julkisen tuen kohdentamisesta elokuvatuotantoon. Se perustettiin vuonna 2008 yhdistämällä Norsk filmfond ja Norsk filmutvikling -järjestöt. Elokuvien arkistointi siirtyi tuolloin Norjan kansalliskirjaston vastuulle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Instituutin verkkosivut Luokka:Elokuvajärjestöt Luokka:Norjan elokuva
Loukkuharju

Loukkuharju on jääkauden aikainen harjumuodostuma Vääksyn itäpuolella. Loukkuharjulla, kuten myös Salpausselän harjulla on jäätikön reuna vuoroin vetäytynyt ja vuoroin edennyt lyhyitä matkoja. Loukkuharjun teollisuusalueen itäpuolella Mikkolankankaalla päättyy moreenikerros lohkareiseen moreenivalliin, joka osoittaa jäätikön reunan ulointa sijaintia, kun se työntyi sora- ja hiekkaselänteen päälle. Maantie Heinolaan kulkee Loukkuharjun tasaisempaa reunaa pitkin. === Teollisuutta === Loukkuharju on myös teollisuusalue Vääksyssä. Alueella on koneteollisuutta, autokorjaamoja, LVI- palveluja sekä puutarhaliikkeitä ja pitopalveluita. Luokka:Asikkala
De Jussieu

de Jussieu on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Adrien de Jussieu (1797–1853), ranskalainen kasvitieteilijä, Antoine Laurent de Jussieun poika * Antoine de Jussieu (1686–1758), ranskalainen kasvitieteilijä * Antoine Laurent de Jussieu (1748–1836), ranskalainen lääkäri, kasvitieteilijä ja professori * Bernard de Jussieu (1699–1777), ranskalainen kasvitieteilijä, Antoine de Jussieun veli
Vanhurskauttaminen

Vanhurskauttaminen on kristinuskossa termi, jolla tarkoitetaan syntien anteeksiantamista ja vapautusta kadotuksesta, ja tätä myöten sitä, että Jumala laskee ihmisen vanhurskaaksi. Paavalin kirjeissä ajatus vanhurskauttamisesta tulee monesti esille, muun muassa Roomalaiskirjeessä ja Galatalaiskirjeessä. Paavalin kirjeissä vanhurskauttaminen esitetään siten, että sillä tarkoitetaan Jumalan vanhurskauttavan syntisen ja Jumalasta erilleen ajautuneen ihmisen armollisuudellaan ja ihmisen uskoon perustuen. ==Vanhurskauttaminen luterilaisuudessa== Luterilaisuudessa on erityinen vanhurskauttamisoppi, missä vanhurskauttaminen on synninpäästö. Luterilaiseen määritelmään vanhurskauttamisesta kuuluu Jumalan lapseksi ottaminen. Sen perusajatus liittyy Kristuksen kuolemaan ristillä ja ylösnousemukseen. Luterilaisuudessa alkuaikoina, uskonpuhdistuksen aikaan vanhurskauttamisoppia pidettiin ensisijaisen tärkeänä ja sen katsottiin olevan perusajatus koko kirkon koossa pysymiselle. == Lähteet == Luokka:Uskonnolliset käsitteet
Coleman Griffith

Coleman Roberts Griffith (22. toukokuuta 1893 – 7. helmikuuta 1966) oli yhdysvaltalainen psykologi, joka tuli tunnetuksi ”urheilupsykologian isänä”. Griffith ryhtyi ensimmäisenä yhdysvaltalaisena tutkijana järjestelmälliseen urheilupsykologian näkökulmien tutkimiseen. Griffith työskenteli työuransa pääosin Illinoisin yliopistossa. Griffith omistautui erityisesti psykomotoristen taitojen, oppimisen ja persoonallisuusmuuttujien tutkimiseen. == Varhainen elämä ja nuoruus == Griffith syntyi Guthrie Centerissä, Iowassa 1893. Hän suorittti Bachelor of Arts-tutkinnon Greenville Collegesta vuonna 1915. Tohtoriksi hän valmistui Illinoisin yliopistosta vuonna 1920. Vuosina 1915-1916 Griffith toimi psykologian ohjaajana Grenville Collegessa. == Ura urheilupsykologina == Griffith aloitti tutkimuksensa Illinoisin yliopistossa vuonna 1918. Tuolloin hän suoritti ”sarjan epävirallisia havaintoja” joistakin koripalloon ja jalkapalloon liittyvistä psykologisista tekijöistä. Kaksi vuotta myöhemmin hän aloitti jalkapalloilijoiden testauksen reaktioajastimella. Tutkimukset tekivät vaikutuksen George Huffin, Illinoisin yliopiston yleisurheilun ja fyysisen kunnon osaston johtajaan. Huff muotoili suunnitelman tutkimuslaitoksesta ja syksyllä 1925 Griffithistä tuli Athletic Research Laboratoryn johtaja. Athletic Research Center oli ensimmäinen urheilupsykologian laboratorio Yhdysvalloissa. Griffith tutki tiiminsä kanssa pelaajien oppimista, persoonallisuutta ja psykomotoriasia taitoja. Rahoituksen puute johti kuitenkin laboratorion sulkemiseen vuonna 1932. Athletic Research Laboratory sulkemisen jälkeen Griffith keskittyi erityisesti kasvatuspsykologian professuuriin. Griffith kuitenkin suoritti laajan tutkimushankkeen Chicago Cubsille vuonna 1938. Chicagossa Girffith sai käyttöönsä merkittävän budjetin, laboratorion ja tarvitsemansa laitteet. Vuodesta 1932 lähtien Griffith toimi Bureau of Institutional Researchin johtajana. Vuosina 1944–1953 hän toimi yliopiston provostina. == Akateemisen uran jälkeen == Griffith jäi eläkkeelle vuonna 1953. Hän jatkoi aktiivista ammatillista toimintaa kuolemaansa saakka 1966. Joulukuussa 1964 hän esitteli tutkimusartikkelin "Sports and the Culture". Griffith sai uransa aikana lukuisia kunnianosoituksia ja tunnustuksia ammatillisilta ja koulutusseuroilta. == Julkaisut == Griffith on julkaissut monia teoksia akateemisen uransa aikana. Hänen tärkeimpinä teoksiaan on pidetty The Psychology of Coachingia (1926), joka on merkittävä panos urheilupsykologian alalla sekä Psychology and Athleticsia (1928). Griffith teki monia kirjoitui urheilusuoritusten psykologisista komponenteista The Athletic Journaliin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset psykologit Luokka:Urheilupsykologia Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Robert Schulte

Robert Werner Schulte (1897–1933) oli saksalainen urheilupsykologi. Schulte tuli tunnetuksi yhden ensimmäisen urheilupsykologian laboratorion perustajana. Schulte tutki erityisesti, kuinka erilaisia psykomotorisia taitoja ja kykyjä opittiin. Schulte kirjoitti useita kirjoja ja luennoi liikunnan opisklelijoille. Schulte opiskeli Leipzigin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi 1919. Hänen väitöskirjansa aihe oli Scheilermacher. Samana vuonna hän muutti Berliiniin ja alkoi Münsterbegin alaisuudessa kehittämään ja toteuttamaan psykoteknisiä valintamenettelyjä eri ammatteihin. Schulte pyrki soveltamaan differentiaalisen psykotekniikan perustekniikoita myös urheilun alalle, mikä oli uusi avaus. Schulte opetti vuodesta 1920 lähtien psykologian ja pedagogiikan lehtorina Carl Diemin johtamassa Saksan liikuntayliopistossa Berlin-Spandaussa. Schulte oli päälle 20-vuotiaana ensimmäine urheilupsykologian opettaja. Schulte kehitti suuren määrän psykoteknisiä laitteita ja jätti jälkeensä laajan työn. Schulte teki itsemurhan vuonna 1933. == Teokset == * Abriss der lautwissenschaft; eine erste einführung in die probleme und methoden der phonetik (O. R. Reisland, 1917) * Die berufseignung des damenfriseurs; methoden und ergebnisse eines psychotechnischen prüfsystems auf der grundlage einer funktionsanalyse (J. A. Barth, 1921) * Leistungssteigerung in Turnen, Spiel und Sport ; Grundlinien einer Psychobiologie der Leibesübungen. (Oldenburg : I.D., G. Stalling, 1927) * Psychotechnische Eignungsprüfungen im Schreibmaschinenbau (F. Enke, 1926) * Über des ringenden lebens rauschendem reihn; lyrik (Volger, 1919) == Lähteet == Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet Luokka:Saksalaiset psykologit Luokka:Urheilupsykologia
Avksenti Puni

Avksenti Tsezarevitš Puni (; 1898–1986) oli venäläinen urheilupsykologi. Puni tunnustetaan yhdeksi Neuvostoliiton ensimmäisistä urheilupsykologeista. Puni teki lähes 50 vuoden uraauurtavan uran. Punin teoriohin kuuluivat muun muassa psykologinen valmistautuminen urheilukilpailuihin keskittyen realistisiin tavoitteisiin, tinkimättömään panostukseen, optimaaliseen tunnetilojen virittämiseen sekä stressin sietokykyyn ja itsesäätelyyn. == Varhainen elämä ja koulutus == Puni syntyi Luoteis-Venäjän Vjatkassa vuonna 1898. Puni sai lukiokoulutuksen, johon kuului mm. klassisten kielten ja kirjallisuuden opiskelu. Vuonna 1917 Puni aloitti opiskelut Permin yliopistossa, mutta koulutusta rajoitettiin lokakuun vallankumouksen ja sisällissodan puhkeamisen myötä. Puni jätti yliopiston ja liittyi taisteluihin puna-armeijan rivissä. Puni oli aktiivinen ja lahjakas urheilija. Hän otti vastaan urheilun järjestäjän viran kotikaupungissaan Vjatkassa sodan jälkeen. == Ura urheilupsykologina == Punin kokemukset urheilijana ja urheilun järjestäjänä herättivät suurempaa kiinnostusta harjoitteluun ja suorituskyvyn psykologiaan liittyvissä kysymyksissä. Vuonna 1927 Puni teki ensimmäisen tutkimuksensa, jossa tutkittiin harjoittelun psykofysiologisia vaikutuksia pöytätenniksessä. Vuonna 1929 Puni muutti Leningradiin ja aloitti opinnot Pjotr Lesgaftin fyysisen kulttuurin instituutissa. Instituutti on Venäjän ensimmäinen liikuntakasvatukselle ja urheilututkimukselle omistettu oppilaitos ja on tullut tunnetuksi mm. liikunnanopettajien ja ammattivalmentajien valmentamisessa. Puni jatkoi opintoja Lesgaft-instituutissa jatkaen sen palveluksessa koko elämänsä. Puni oli mukana tutkimuksissa, joissa tutkittiin urheilusuorituksen psykolgoiaan liittyviä kysymyksiä. Puni julkaisi useita artikkeleita Neuvostoliiton tärkeimmässä urheilutieteen lehdessä Theory and Practice of Physical Culture. Punin tutkimukset edustavat aikaista urheilupsykologian venäläistä tutkimuksesta. Vuonna 1938 Puni nimitettiin tohtoriksi Lesgaft-insituuttiin. Psykologian osaston apulaisprofessorina Puni omistatuui psykologisten sovellutusten tutkimukseen urheilussa. Toisen maailmansodan aikaan Puni työskenteli fysioterapeuttina Leningradin sairaaloissa. Sodan jälkeen hän palasi Lesgaft-instituuttiin jatkamaan työtään urheilupsykologian parissa. Tähän mennessä urheilupsykologiasta oli alkanut kehittyä omana tutkimusalanaan. Puni ryhtyi vuonna 1946 työhön urheilupsykologian osaston perustamiseksi ja hän toimi osaston ensimmäisenä puheenjohtajna. Puni toimi osaston puheenjohtajana 30 vuoden ajan. Hän jatkoi työskentelyään professorina ja tohtoriopiskelijoiden ohjaajana aina kuolemaansa 1986 saakka. == Lähteet == Luokka:Venäläiset psykologit Luokka:Venäläiset professorit Luokka:Urheilupsykologia Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Pjotr Rudik

Pjotr Antonovitš Rudik (; 1893–1983) oli venäläinen urheilupsykologi. Rudik perusti vuonna 1925 Neuvostoliiton ensimmäisen urheilupsykologian laboratorioin. Seuraavien vuosien aikana Rudik ja hänen tutkijaryhmänsä tutkivat erityisesti neuvostourheilijoiden tahtoa, halukkuutta ja moraalista valmistautumista. Rudik oli yhdessä Avksenti Punin kanssa johtava urheilupsykologi Neuvostoliitossa. Rudik perusti oman urheilupsykologian ohjelmansa Moskovan valtiolliseen fyysisen kulttuurin keskusinstituuttiin. Rudikin työ päällekkäisyyksistä huolimatta Punia ideologisempaa ja vähemmän soveltavaa. == Lähteet == Luokka:Venäläiset psykologit Luokka:Urheilupsykologia Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Punch and Judy

pienoiskuva| Punch and Judy -esitys Punch and Judy on perinteikäs brittiläinen nukketeatteriesitys, jonka pääosissa ovat räävittömät nukkehahmot, koukkunenäinen Mr. Punch sekä hänen vaimonsa Judy. Punch and Judy -esityksillä on yli 350 vuoden historia. Mr Punch -hahmo perustuu alun perin italialaiseen commedia dell'arten Pulcinella-nukkehahmoon. Päiväkirjoistaan tunnettu kirjailija Samuel Pepys merkitsi päiväkirjaansa toukokuussa 1662 ensimmäisen maininnan nukketeatteriesityksestä Englannissa, jossa Punchia muistuttava nukke esiintyi yleisölle. Kyseessä oli Lontoon Covent Gardenissa pidetty italialaisen nukkenäyttelijä Pietro Gimonden esitys. Nykyisin Punch and Judy -esityksissä käytetään käsinukkeja, mutta Gimonden esityksessä käytettiin marionetteja. Samoihin aikoihin Englannissa esiintyi myös muita italialaisia nukketeatteriseurueita. Pepysin päiväkirjoissa esiintyy hahmo Punchinello, joka pian lyheni Punchiksi. Vuoteen 1700 mennessä Punch oli mukana käytännössä jokaisessa nukketeatteriesityksessä Englannissa, ja myös hänen vaimonsa Judy, alun perin nimeltään Joan, oli tunnettu hahmo. Kiertelevät teatteriseurueet esittivät Punch-näytelmiä kesäisin maaseudun markkinoilla ja vierailivat Lontoossa elo- ja syyskuussa pidetyillä messuilla. Mr. Punchin ja hänen edeltäjiensä tunnusmerkki on vaakkuva ääni, jonka nukkenäyttelijät saavat aikaan suuhun laitettavan eräänlaisen ruokopillin avulla. 1790-luvulla marionetit alkoivat menettää suosiotaan markkinoilla. Uusi innostus kohdistui kuitenkin yksinkertaisempiin käsinukkeihin, ja tässä muodossa Punch and Judy -nukkenäytelmistä tuli valtava menestys. Juonet vaihtelivat, mutta päähenkilöinä olivat aina Punchin ja Judyn ohella Toby-koira, vauva, lääkäri, neekeripalvelija, majatalonpoika, klovni, pyöveli, Judyn haamu, herra Jones, Hector-hevonen, krokotiili ja paholainen. Englantilaiselle Punch-hahmolle tyypilliset koukkunokka, kyttyräselkä, taipumus vaimojen hakkaamiseen ja törkeä käytös olivat vakiintuneita piirteitä 1800-luvulle tultaessa. Punch esiintyi säännöllisesti 1700- ja 1800-luvun improvisaationäytelmissä. Englannissa oli 1900-luvun jälkipuoliskolla yli 50 ammattimaista nukketeatteriseuruetta, jotka jatkoivat Punch-huumorin vahvaa perinnettä. Tämä vaikutus säilyi sellaisissa yleisissä sanonnoissa kuten "pleased as Punch". Punchin ronskiin komiikkaan sisältyi edelleen perheväkivaltaa, laittomuuksia ja auktoriteettien vastustusta, johon sekoittui myös häpeilemätöntä naisvihaa. Teatteriesityksiin alkoikin kohdistua yhä enemmän kritiikkiä. Ranskassa oli Punchia vastaava nukketeatterihahmo Polichinelle. Polichinellen suosio kuitenkin laski 1800- ja 1900-luvuilla, ja koomisena hahmona sen on korvannut Guignol. Muut vastaavat nukkehahmot ovat kehittyneet samojen esikuvien pohjalta kuin Punch, näitä ovat esimerkiksi Petruška Venäjällä ja Kasper Saksassa. == Lähteet == Luokka:Nukketeatteri Luokka:Nukkehahmot
Vanhurskauttamisoppi

Vanhurskauttamisoppi on kristinuskossa oppi syntisen ihmisen vanhurskauttamisesta, johon sisältyvät opit pelastumisesta. Oppi kuvaa sitä, miten Jumalan yhteydestä erkaantunut ihminen pääsee takaisin Jumalan yhteyteen ja pääsee eroon elämää tuhoavista voimista. Vanhassa Testamentissa puhutaan Jumalan vanhurskaudesta viitaten hänen oikeamielisyyteensä. Paavalin kirjeissä vanhurskauttamisoppiin liittyy ihmisen ja Jeesuksen läheisyys. Paavalin ajatukset vaikuttivat Pyhän Augustinuksen kuvaan vanhurskauttamisesta ja Augustinus esitti, miten ihmisen on mahdollista saavuttaa vanhurskaus. Augustinuksen ajatukset puolestaan vaikuttivat Martti Lutherin kuvaan vanhurskauttamisopista, jota hän toi julki arvostellessaan katollisen kirkkon käsityksiä tekojen ja uskon suhteesta. Vanhurskauttamisoppi on tärkeä osa erityisesti läntisessä kristinuskossa, missä se on ollut kulmakivi dogmien muodostumisessa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Vainio, Olli-Pekka: Luokka:Uskonnolliset käsitteet Luokka:Kristillinen usko ja oppi
Ruandan kansalaisuus

Ruandan kansalaisuus on laillinen suhde Ruandan tasavallan ja yksittäisen henkilön välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta. == Kansalaisuuden saaminen syntymällä == Vuodesta 2004 lähtien kaikki sellaiset lapset, joiden vanhemmista vähintään toisella on Ruandan kansalaisuus, ovat syntyperäisiä ruandalaisia. Lapsen ei tarvitse syntyä Ruandassa.Manby (2016): s. 55 Myös henkilöt, jotka ovat todistetusti ruandalaistaustaisia, sekä näiden henkilöiden jälkeläiset, lasketaan syntyperäisiksi maan kansalaisiksi.Manby (2016): s. 61 == Kansalaisuuden saaminen hakemuksella == Hakemuksen perusteella Ruandan kansalaisuuden voivat saada henkilöt, jotka täyttävät alla olevat ehdot. Huomionarvoista on, että tarvittaessa kaikki ehdot voidaan poistaa sellaisilta hakijoilta, joiden katsotaan olevan hyödyksi Ruandan valtiolle.Dusabe (2020): s. 11–12 * täysi- ikäinen * on asunut laillisesti Ruandassa vähintään 5 vuotta * omaa kestävän ja vakaan tulonlähteen, jolla pystyy elättämään itsensä Ruandalaisen kanssa avioliitossa elävä ulkomaalainen voi hakea Ruandan kansalaisuutta, jahka avioliitto on ollut laillinen ja kestänyt vähintään 3 vuotta.Dusabe (2020): s. 10–11 == Kaksoiskansalaisuus ja kansalaisuuden menettäminen == Ruanda on sallinut kaksoiskansalaisuuden lähes kaikissa tapauksissa vuodesta 2003 lähtien. Koska Ruanda on Itä-Afrikan yhteisön jäsen, ruandalaisia koskee vapaa liikkuvuus yhteisön muiden jäsenmaiden alueella ilman viisumia (poikkeuksena Kongon demokraattisen tasavallan kansalaiset). Ruandan kansalaiset voivat luopua kansalaisuudestaan hakemuksella, mutta tämän käsittelyaika saattaa olla jopa 3 vuotta. Hakemukseen tulee liittää mm. motivaatiokirje ja todistus siitä, ettei hakija ole poliisitutkinnan kohteena Ruandassa. Lisäksi vähintään kolmen muun henkilön tulee todistaa, että he tietävät hakijan olevan ruandalainen. == Lähteet == * Dusabe, Francis (2020): Report on Citizenship Law: Rwanda, Robert Schuman Centre for Advanced Studies, Fiesole. * Manby, Bronwen (2016): Citizenship Law in Africa: A Comparative Study, African Minds, Kapkaupunki, . === Viitteet === Luokka:Kansalaisuus kansalaisuus
Ruotsin urheilupsykologinen yhdistys

Ruotsin urheilupsykologinen yhdistys (, SIPF) on marraskuusssa 2000 perustettu ruotsalaisten urheilupsykologien etujärjestö. Yhdistyksen tavoitteena on parantaa urheilupsykologisen tutkimuksen edellytyksiä, vahvistaa koulutusta, hyödyntää ja välittää sovellettua urheilupsykologiaa sekä vahvistaa soveltavaa tutkimusta. Järjestön puheenjohtaja on vuonna 2023 Joakim Karlsson. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset urheilujärjestöt Luokka:Urheilupsykologia
Kuolleiden kielten muistopäivä

Kuolleiden kielten muistopäivä on Suomessa ja Virossa 20. syyskuuta vietettävä muistopäivä, joka on saanut alkunsa viimeisen kamassin kielen äidinkielisen puhujan Klavdija Plotnikovan kuolinpäivästä. Plotnikova menehtyi vuonna 1989, ja sitä myötä suomelle sukua oleva kamassi sammui. Muistopäivänä on Helsingissä tavattu järjestää kynttiläkulkue Uuden ylioppilastalon edestä M. A. Castrénin patsaalle. Castrén oli yksi ensimmäisiä kamassin tutkijoita. Kulkueella on pyritty kiinnittäämään huomiota kielten uhanalaistumiseen. Tapahtumaa on järjestetty vuodesta 2011 alkaen, ja tuolloin kulkueen reitti kulki muista vuosista poiketen Uudelta ylioppilastalolta Helsingin Tuomiokirkolle. == Lähteet == Luokka:Kuolleet kielet Luokka:Suomalais- ugrilainen sukukansatoiminta
Huopalahdentie

Huopalahdentie on pohjois-eteläsuuntainen katu Helsingin Munkkiniemessä ja Haagassa. Se alkaa etelässä Paciuksenkadun, Munkkiniemen puistotien ja Ramsaynrannan risteyksestä, kulkee Munkkivuoren ja Niemenmäen osa-alueiden välistä ja päättyy pohjoisessa Etelä-Haagan suureen liikenneympyrään. Turunväylä alkaa Huopalahdentieltä. Huopalahdentie on vilkas liikenneväylä; Munkkiniemenaukion ja Turunväylän välisellä osuudella liikennemäärä on noin 33 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Huopalahdentien eteläpään rakennuskanta koostuu pääosin 1950-luvun asuinkerrostaloista. Pohjoisempana on uudempaa ja hajanaisempaa rakennuskantaa. == Pikaraitiotie ja bulevardisointi == Huopalahdentielle on suunniteltu suuria muutoksia 2020-luvulla Vihdintien pikaraitiotien rakentamisen yhteydessä. Huopalahdentien ja Vihdintien kokonaisuudesta suunnitellaan ”bulevardikaupunkia”, jossa pyritään luomaan viihtyisämpi urbaani ympäristö, ja tiivistämään aluetta uudisrakentamisella. Uuden kaavan toteuttamisen on arvioitu maksavan yli 93 miljoonaa euroa, josta raitiotien osuus on 14 miljoonaa. Kaavoitetulle alueelle on suunniteltu rakennettavan uutta kerrosalaa 76 200 m². Helsingin kaupunginhallitus käsittelee uutta asemakaavaa syksyllä 2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin kadut Luokka:Munkkiniemi Luokka:Haaga
Bentseenisulfonihappo

Bentseenisulfonihappo (C6H6SO3) on aromaattisiin sulfonihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää happamana katalyyttinä ja muiden yhdisteiden valmistukseen. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa bentseenisulfonihappo on harmahtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja etanoliin. Poolittomiin organisiin liuottimiin se liukenee vain heikosti. Bentseenisulfonihappo on vahva happo ja sen pKa-arvo on 0,699. Yhdisteestä tunnetaan useita kidevedellisiä muotoja, esimerkiksi mono- ja seskvihydraatit. Kuumennettaessa voimakkaiden emästen kanssa yli 320 °C:n lämpötilaan bentseenisulfonihappo reagoi muodostaen fenolia.Otto Lindner & Lars Rodefeld: "Benzenesulfonic Acids and Their Derivatives", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Bentseenisulfonihappoa valmistetaan bentseenin ja väkevän rikkihapon, oleumin tai rikkitrioksidin reaktiolla. Reaktio on tyypiltään sulfonointi. : Bentseenisulfonihappoa käytetään muun muassa bentseenisulfonihappoanhydridin ja bentseenisulfonyylikloridin valmistukseen. Aiemmin yhdistettä on käytetty fenolin valmistamiseen, mutta tämä on korvattu muilla prosesseilla. Bentseenisulfonihappoa käytetään myös happamana katalyyttinä. ==Lähteet== Luokka:Aromaattiset yhdisteet Luokka:Sulfonihapot
Kap Verden kansalaisuus

Kap Verden kansalaisuus on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Kap Verden tasavallan välillä. Maassa noudatetaan sekaisin sekä ius sanguinis- että ius soli -periaatetta. == Kansalaisuuden saaminen syntymällä == Syntyperäisiä kapverdelaisia ovat sellaiset henkilöt, jotka täyttävät vähintään yhden seuraavista ehdoista:Manby (2016): s. 36–40 * vähintään toinen lapsen vanhemmista on asunut laillisella oleskeluluvalla Kap Verdella vähintään 5 vuotta * lapsen vanhemmista tai isovanhemmista vähintään yhdellä on ollut Kap Verden kansalaisuus * löytölapset ja orvot, jotka on löydetty Kap Verden alueelta, ja joiden vanhemmista tai kansalaisuudesta ei ole varmuutta * Kap Verden alueella syntyneet henkilöt, jotka ilman Kap Verden kansalaisuutta jäisivät valtiottomiksi == Kansalaisuuden saaminen hakemuksella == Hakemuksen perusteella Kap Verden kansalaisuuden voi saada sellainen henkilö, joka täyttää seuraavat ehdot: * on asunut maassa vakituisesti väh. 5 vuotta * on täysi-ikäinen * on todettu hyvämaineiseksi * ei ole vajaavaltainen ja pystyy elättämään itsensä Vaadittua asumisaikaa voidaan lyhentää ja muitakin ehtoja poistaa, mikäli henkilö on etniseltä taustaltaan kapverdeläinen tai kykenee tekemään kehittämään maata esim. investoimalla ja luomalla työpaikkoja. == Kaksoiskansalaisuus ja kansalaisuuden menettäminen == Kap Verde sallii kaksoiskansalaisuuden, eivätkä kapverdelaiset, jotka ottavat vastaan toisen maan kansalaisuuden, menetä alkuperäistä kansalaisuuttaan. Kap Verden kansalaiset ovat myös ECOWAS:n kansalaisia, ja mm. nauttivat liikkumisenvapaudesta jäsenmaiden sisällä. Syntyperäisiltä kapverdelaisilta ei lain mukaan voida poistaa Kap Verden kansalaisuutta. == Lähteet == * Manby, Bronwen (2016): Citizenship Law in Africa: A Comparative Study, African Minds, Kapkaupunki, . === Viitteet === kansalaisuus Luokka:Kansalaisuus
Ammattiylpeys

Ammattiylpeys on työpsykologiaan liittyvä käsite. Ammattiylpeys on lähtökohtaisesti myönteinen tunne tai asenne työtä kohtaan. Se voi toisaalta olla ylpeyttä saavutuksista työssä, tai yhtä lailla ylpeyttä työn kautta välittyvästä asemasta. Ammattiylpeys voi liittyä työntekijän omaan suoriutumiseen, omaan asemaan tai omiin saavutuksiin työssään. Lisäksi se voi liittyä myös työntekijän asemaan myönteisesti koetun organisaation jäsenenä, asemaan myönteisesti koetun ammatin edustajana tai asemaan jonkin myönteisesti koetun työtehtävän suorittajana. Sen lisäksi, että ammattiylpeyttä koetaan esimerkiksi myönteisenä pidetystä asemasta työelämässä tai onnistuneesta työtehtävästä, voidaan ylpeyttä kokea myös silloin, kun selvitään haastavana tai kielteisenä pidetystä tehtävästä. Esimerkiksi raskaasta, aliarvostetusta tai heikosti johdetusta työstä suoriutumisesta saatetaan kokea ylpeyttä juuri työn asettamien haasteiden ja niistä selviytymisen vuoksi. == Ammattiylpeys behavioraalisena ja sosiaalisena ilmiönä == Sen lisäksi, että ammattiylpeyden voidaan ajatella olevan yksilön sisäinen mielentila, voidaan sen myös ajatella näkyvän ulkoisena toimintana. Ammatistaan ylpeä henkilö voidaan esimerkiksi kuvata sellaisena, joka työskentelee kunniallisesti, tunnollisesti ja työlleen omistautuneesti. Toisaalta ammattiylpeys on myös usein sosiaalinen ilmiö, jota koetaan etenkin tilanteissa, joissa henkilö saa julkista arvostusta tai tunnustusta tekemästään työstä. == Myönteinen ylpeys ja hybrinen ylpeys == Vaikka ammattiylpeys nähdään usein myönteisessä valossa, voi se esiintyä myös aiheettomana, niin sanottuna hybrisenä ylpeytenä. Myönteinen ammattiylpeys näyttäytyy omanarvontuntona ja tyytyväisyytenä omalla työllä aikaan saatuihin saavutuksiin. Hybristä ylpeyttä taas kuvaa esimerkiksi tarpeeton ja katteeton rehvastelu. == Lähteet == Luokka:Työpsykologia