EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tayfur Havutçu

Tayfur Havutçu (s. 23. huhtikuuta 1970 Hanau, Länsi-Saksa) on turkkilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan useimmiten puolustava keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Turkin A-maajoukkueessa 45 maaottelua vuosina 1994–2004 ja saavutti pronssia MM-kilpailuissa 2002. Havutçu aloitti pelaajauransa synnyinmaassaan Saksassa ja pelasi kauden 1992–1993 Darmstadtin joukkueessa 2. Bundesliigassa. Hän siirtyi kesällä 1993 Turkkiin, jossa hän edusti Fenerbahçea kausina 1993–1995, Kocaelisporia kausina 1995–1997 ja Beşiktaşia kausina 1997–2006. Hän toimi usean kauden ajan Beşiktaşin kapteenina. Hän pelasi Turkin Superliigassa kaikkiaan 361 ottelua ja teki niissä 26 maalia. Hän voitti Turkin liigamestaruuden vuonna 2003 sekä Turkin Cupin vuosina 1997, 1998 ja 2006. Hän pelasi Mestarien liigassa 18 ottelua ja teki maalin syyskuussa 2000 vierasottelussa AC Milania vastaan. Hän pelasi Cup-voittajien cupissa neljä ottelua, joissa hän teki yhden maalin, ja UEFA-cupissa 17 ottelua. Havutçu pelasi Turkin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 1994 ystävyysottelussa Makedoniaa vastaan. Toisen maaottelunsa hän pelasi elokuussa 1996. EM-kilpailuissa 2000 hän pelasi kaksi ottelua avauskokoonpanossa ja tuli yhdessä ottelussa vaihdosta kentälle. Hän saavutti MM-pronssia vuonna 2002 mutta pelasi tuossa MM-turnauksessa vain muutamia minuutteja alkulohko- ottelussa Kiinaa, neljännesvälieräottelussa Japania ja pronssiottelussa Etelä- Koreaa vastaan. Hän pelasi viimeiseksi jääneen 45. maaottelunsa maaliskuussa 2004 ystävyysottelussa Kroatiaa vastaan. Hän teki A-maaotteluissaan kuusi maalia: yhden syyskuussa 1998 EM-karsintaottelussa Pohjois-Irlantia, kaksi kesäkuussa 1999 EM-karsintaottelussa Suomea, yhden syyskuussa 1999 EM- karsintaottelussa Moldovaa, yhden marraskuussa 1999 EM-jatkokarsintaottelussa Irlantia ja yhden lokakuussa 2000 MM-karsintaottelussa Ruotsia vastaan. == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mojtaba Khamenei

Sayyid Mojtaba Hosseini Khamenei (, s. 8. syyskuuta 1969) on iranilainen uskonnollinen johtaja ja maan nykyisen hengellisen johtajan Ali Khamenein poika. Mojtabasta on povattu isänsä seuraajaa. == Varhainen elämä == Khamenei syntyi Mašhadissa vuonna 1969. Šaahi Mohammad Reza Pahlavin alulle panema valkoinen vallankumous oli johtanut uskonnollisten johtajien valta-aseman sivuuttamiseen, minkä johdosta Khamenein perheessä kannatettiin monarkian lakkauttamista. Ennen vuoden 1979 vallankumousta Khamenein perhe joutui SAVAK:in ahdistelemaksi useaan otteeseen, ja Mojtaba on kertonut nähneen salaisen poliisin piesseen isänsä yhden pidätyksen yhteydessä. Mojtaban isä Ali Khamenei nousi tätä kautta merkittävään asemaan vuoden 1979 vallankumouksessa. Ollessaan 17-vuotias Khamenei taisteli Irakin–Iranin sodassa osana ns. 27. Mohammad Rasulullahin divisioonaa. Divisioona tunnettiin erityisen ideologisena ja siihen kuului antisemitistisiä ja radikaali- islamilaisia taistelijoita. Vuonna 1999 Khamenei aloitti opintonsa Qomin šiialaisessa seminaarissa, jossa häntä opettivat hänen isänsä sekä äärikonservatiivinen Mohammad Taqi Mesbah-Yazdi. Mesbah-Yazdi antoi vuonna 2002 fatwan, jonka mukaan mm. avioliiton ulkopuolisiin suhteisiin osallistuvien iranilaisnuorten tappaminen on oikein. == Ura == Opintojensa jälkeen Khamenei alkoi opettaa Qomin seminaarissa. Hänen on kuitenkin uskottu olevan merkittävä toimija joskin kulissien takaa. Vuosituhannen vaihteessa Khameneilla oli jo hyvät kontaktit Iranin uskonnolliseen johtoon ja vallankumouskaartiin. Lisäksi hän osallistui hengellisen johtajan viraston toimintaan. Mojtabasta alettiin uutisoida laajemmin vasta vuonna 2005, kun Mahmud Ahmadinežad valittiin presidentiksi. Khameneita syytettiin kulissien takaa vehkeilystä, jolla suurelle yleisölle tuntemattoman Ahmadinežadin mahdollisuuksia tulla valituksi parannettiin. Ahmadinežadin vastaehdokas Mehdi Karroubi julkaisi syytöksensä avoimessa kirjeessä. Khamenein ja Ahmadinežadin välit kuitenkin kylmenivät ja vuonna 2012 Ahmadinežad syytti Khameneita valtion rahojen kavaltamisesta. Vuoden 2009 vaalien jälkeisissä mielenosoituksissa Khamenei otti väitetysti puolisotilaalliset Basij-joukot komentoonsa ja tukahdutti mielenosoitukset. == Potentiaalinen seuraava hengellinen johtaja == Khameneista oli jo jonkin aikaa povattu isänsä seuraajaa. Toinen mahdollinen ehokas oli presidentti Ebrahim Raisi. Raisin kuoltua helikopterionnettomuudessa toukokuussa 2024 Khameneita tuli todennäköisin seuraava hengellinen johtaja. Vuonna 2009 väkijoukko huusi toivovansa Mojtaban kuolemaa, jottei hän koskaan nousisi isänsä seuraajaksi. Pojan nimittäminen isänsä seuraajaksi olisi kuitenkin kiusallista, koska islamistivallankumouksen piti lopettaa perinnöllinen valta Iranissa. == Lähteet == Luokka:Iranilaiset uskonnolliset johtajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ergün Penbe

Ergün Penbe (s. 17. toukokuuta 1972 Zonguldak) on turkkilainen jalkapalloilija, joka pelasi useimmiten vasemmalla laidalla puolustajana tai keskikenttäpelaajana. Hän pelasi Turkin A-maajoukkueessa 49 maaottelua vuosina 1994–2006 ja saavutti pronssia MM-kilpailuissa 2002. Penbe pelasi Turkin Superliigassa ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 1992 Gençlerbirliğissä ja edusti seuraa kesään 1994 saakka. Kaudet 1994–2007 hän edusti Galatasarayta ja pelaajauransa viimeisen kauden 2007–2008 Gaziantepsporia. Hän pelasi Superliigassa kaikkiaan 378 ottelua ja teki niissä 13 maalia. Hän voitti Turkin liigamestaruuden vuosina 1997, 1998, 1999, 2000, 2002 ja 2006 sekä Turkin Cupin vuosina 1996, 1999, 2000 ja 2005. Kaudella 1999–2000 hän pelasi Galatasarayn voittamassa UEFA-cupissa kahdeksan ottelua ja teki loppuottelun Arsenalia vastaan ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa maalin joukkueensa ensimmäisenä laukojana. Hän pelasi Mestarien liigassa 51 ottelua ja teki niissä kaksi maalia: marraskuussa 1997 alkulohko-ottelussa Borussia Dortmundia ja marraskuussa 2000 alkulohko-ottelussa Sturm Grazia vastaan. Penbe pelasi Turkin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi Turkin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran huhtikuussa 1994 ystävyysottelussa Venäjää vastaan. Toisen maaottelunsa hän pelasi elokuussa 1997. EM-kilpailuissa 2000 hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa ja pelasi täydet minuutit tappiollisessa puolivälieräottelussa Portugalia vastaan. Hän saavutti MM- pronssia vuonna 2002. Hän pelasi tuossa MM-turnauksessa täyden peliajan yhdessä alkulohko-ottelussa ja kaikissa neljässä jatko-ottelussa Etelä-Koreaa vastaan käytyä pronssiottelua myöten. Japania vastaan pelatun neljännesvälieräottelun ainoa maali syntyi Ümit Davalan pukattua maalin Penben antamasta kulmapotkusta. Penbe saavutti pronssia Maanosaliittojen cupissa 2003. Hän pelasi viimeiseksi jääneen 45. A-maaottelunsa syyskuussa 2006 EM- karsintaottelussa Maltaa vastaan. Hän ei tehnyt A-maaotteluissaan yhtään maalia. == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Namık Kemal

Mehmed Namık Kemal (2. joulukuuta 1840 Tekirdağ Osmanien valtakunta -- 2. joulukuuta 1888 Sakız (nyk. Chios, Kreikka),Osmanien valtakuntaNamık Kemal, Britannica, viitattu 8.10.2024 ) oli turkkilainen runoilija, näytelmäkirjailija ja journalisti. Hän kuului uusosmanilaisen salaseuran perustajiin. Hän pakeni 1867 Pariisiin, josta hän palasi 1870 Konstantinopoliin. Näytelmän Vatan Yahut Silistre vuoksi hän joutui vankeuteen Kyprokselle 1873. Siellä hän kirjoitti päätyönsä, viisi näytelmää, romaanin ja kirjallisuuskritiikkiä. Hän sai armahduksen 1876. Runot ilmestyivät hänen kuolemansa jälkeen 1933 ja 1957. Niistä osa on klassisoivia ja tunteellisia, osa moderneja, lähes puhekielisiä.Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.), Otavan kirjallisuustieto, s. 521. Helsinki: Otava, 1990 ISBN 951-1-09209-X ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Turkkilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1840 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Arrubin pakolaisleiri

Arrubin pakolaisleiri on palestiinalaispakolaisten leiri Palestiinan Länsirannalla Hebronin pohjoispuolella. Vuonna 2023 leirissä asui 15 936 virallisesti rekisteröityä asukasta. ==Maantiede== Arrubin pakolaisleiri sijaitsee Palestiinan Länsirannan eteläpuoliskolla Hebronin kuvernementissa noin 11 kilometriä Hebronin kaupungista pohjoiseen. Sen naapuripaikkakuntia ovat Beit Fajjar idässä, al-Khader ja Gush Etzionin siirtokunta-alue pohjoisessa, Beit Ummar lännessä ja Sair etelässä. Arrubin pakolaisleirin korkeus merenpinnasta on 857 metriä. Pinta-alaa leirillä on 0,24 km². Leirin ohi kulkee valtatie 60. Vuoden keskimääräinen lämpötila Arrubissa on 16°C. Vuoden keskimääräinen sadanta on 565 mm. ==Historia== Arrubin pakolaisleiri perustettiin vuonna 1949. Sen asukkaat olivat Israelin itsenäisyyssodan palestiinalaisia pakolaisia. Pakolaisia saapui etenkin sodan päättäneen tulitaukolinjan lähellä sijainneista tuhoutuista kylistä, kuten Iraq al- Manšiyyasta, Zakariasta, Aggurista ja al-Qustantinyasta. Leirin perusti ja sen toiminnasta vastaa edelleen Yhdistyneiden kansakuntien UNRWA. Nimensä paikkakunta sai alueen vesilähteiden mukaan. Israelin turvallisuusjoukot ovat tehneet moneen otteeseen iskuja leiriin. Iskut ovat johtaneet esimerkiksi tulitaisteluihin ja pidätyksiin. ==Väestö== UNRWAn mukaan Arrubin leirissä asui vuonna 2023 15 936 virallisesti rekisteröityä pakolaista. Väestöntiheys oli näin 66 400 henkilöä/km². Tiheä asutus, korkea työttömyys ja elinolosuhteet ovat huomattava ongelma. ==Lähteet== Luokka:Palestiinan kaupungit Luokka:Palestiinalaisten pakolaisleirit
Tveitin kirkko (Kristiansand)

Tveitin kirkko () on Kristiansandin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kristiansand Luokka:Norjan kivikirkot
Tveitin kirkko

Tveitin kirkko voi tarkoittaa seuraavia: * Tveitin kirkko, kirkko Askøyn kunnassa Norjassa * Tveitin kirkko, kirkko Kristiansandin kunnassa Norjassa
Oddernesin kirkko

Oddernesin kirkko () on Kristiansandin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kristiansand Luokka:Norjan kivikirkot
Randesundin kirkko

Randesundin kirkko () on Kristiansandin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1864. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kristiansand Luokka:Norjan puukirkot
Finslandin kirkko

Finslandin kirkko () on Kristiansandin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1803. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kristiansand Luokka:Norjan puukirkot
Greipstadin kirkko

Greipstadin kirkko () on Kristiansandin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1829. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kristiansand Luokka:Norjan puukirkot
Grimin kirkko

Grimin kirkko () on Kristiansandin kunnassa Norjassa sijaitseva betoninen pitkäkirkko vuodelta 1969. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kristiansand Luokka:Norjan kivikirkot
Hellemyrin kirkko

Hellemyrin kirkko () on Kristiansandin kunnassa Norjassa sijaitseva betoninen pitkäkirkko vuodelta 1988. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kristiansand Luokka:Norjan kivikirkot
Hånesin kirkko

Hånesin kirkko () on Kristiansandin kunnassa Norjassa sijaitseva betoninen pitkäkirkko vuodelta 1986. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kristiansand Luokka:Norjan kivikirkot
Justvikin kirkko

Justvikin kirkko () on Kristiansandin kunnassa Norjassa sijaitseva tiilikirkko vuodelta 1996. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kristiansand Luokka:Norjan kivikirkot
Okan Buruk

Okan Buruk (s. 19. lokakuuta 1973 Istanbul) on turkkilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Turkin A-maajoukkueessa 56 maaottelua vuosina 1992–2010 ja saavutti pronssia MM-kilpailuissa 2002. Hän on kesästä 2022 alkaen toiminut Turkin Superliigassa pelaavan Galatasarayn päävalmentajana. Buruk edusti pelaajaurallaan Turkin Superliigassa pitkään Galatasarayta sekä kahden kauden ajan Beşiktaşia ja uransa lopulla kahden kauden ajan İstanbul Başakşehiria. Hän pelasi Superliigassa kaikkiaan 279 ottelua ja teki niissä 35 maalia. Hän edusti kausina 2001–2004 italialaista Interiä ja pelasi Serie A:ssa 25 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Buruk voitti Turkissa useita liiga- ja cupmestaruuksia. Kaudella 1999–2000 hän pelasi Galatasarayn voittamassa UEFA- cupissa seitsemän ottelua ja teki maalin ensimmäisessä puolivälieräottelussa Mallorcaa vastaan. Elokuussa 2000 hän pelasi Galatasarayn avauskokoonpanossa voitokkaassa UEFA Super Cupin loppuottelussa Real Madridia vastaan. Hän pelasi Mestarien liigassa 36 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Buruk pelasi Turkin alle 18- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Turkin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 1992 MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. Toisen maaottelunsa hän pelasi vasta huhtikuussa 1998. EM- kilpailuissa 2000 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki neljä ottelua ja teki maalin ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Italiaa vastaan. Hän saavutti MM-pronssia vuonna 2002 mutta pääsi tuossa MM-turnauksessa kentälle vain muutamaksi minuutiksi pronssiottelun lopulla. Buruk pelasi viimeiseksi jääneen 56. A-maaottelunsa toukokuussa 2010 ystävyysottelussa Tšekkiä vastaan noin 4,5 vuotta toiseksi viimeisen maaottelunsa jälkeen. Hän teki A-maaotteluissaan kahdeksan maalia, joista yhden EM-kilpailuissa, kolme EM- karsinnoissa ja neljä MM-karsinnoissa. Pelaajauransa päätyttyä Buruk aloitti Turkin maajoukkueen apulaisvalmentajana marraskuussa 2011. Sittemmin hän on valmentanut kotimaassaan useita eri seuroja, kuten Akhisar Belediyesporia, İstanbul Başakşehiria ja vuodesta 2022 alkaen Galatasarayta. == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset jalkapalloilijat Luokka:Turkkilaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Hopfield

John J. Hopfield (s. 15. heinäkuuta 1933 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen fyysikko, joka sai 2024 Nobelin fysiikan palkinnon Geoffrey Hintonin kanssa. Hän aloitti uransa tiiviin aineen fysiikan parissa, mutta suuntautui 1970-luvulla neurobiologiaan ja neuroverkkoihin. == Nuoruus ja opiskelu == John Hopfield syntyi vuonna 1933 Chicagossa. Hänen isänsä John J. Hopfield oli saanut sieltä vuoden viran Chicagon maailmannäyttelyn fysiikan näyttelyn pystyttämisessä. John ja Helen Hopfield olivat tavanneet yliopistossa opiskellessaan fysiikkaa. Helen tutki urallaan ilmakehän sähkömagneettista säteilyä. Hopfield opiskeli ensin Swarthmore Collegessa, mistä hän suoritti 1954 alemman korkeakoulututkinnon. Hän jatkoi väitöstutkimuksen pariin Cornellin yliopistoon ja erikoistui teoreettiseen tiiviin aineen fysiikkaan. Hän valmistui 1958 tohtoriksi. == Ura == Hopfield sai valmistuttuaan paikan Bell Laboratoriesista, jossa hän työskenteli vuoteen 1960. Sen jälkeen hän toimi vuoteen 1964 Berkeleyn yliopiston fysiikan apulaisprofessorina. Hopfield oli vuosina 1964–1980 Princetonin yliopiston fysiikan professorina. Hopfieldin ura sai uutta suuntaa 1970-luvulla, kun hän huomasi, että häntä kiinnostaneet tiiviin aineen fysiikan kysymykset alkoivat jo ratketa. Alan hohto alkoi siksi karista. Hän siirtyi fysiikasta biologiaan hemoglobiinitutkimuksen kautta. Hopfield tutki Bellillä usean vuoden ajan hemoglobiinin rakennetta. Hän innostui biologiasta syvemmin 1970-luvun lopulla osallistuttuaan Bostonissa neurotieteen seminaarisarjaan, jossa käsiteltiin mielen ja aivojen yhteyttä. Hopfieldin näkemyksen mukaan aivojen laadullinen tutkimus ei onnistuisi ratkaisemaan neurotieteen ongelmia, vaan niihin tarvittaisiin matemaattisia menetelmiä. Hopfield sai vuonna 1980 paikan Caltechin kemian ja biologian professorina ja suuntasi tutkimuksensa neurobiologiaan. Hopfield loi 1980-luvun alussa neuroverkkomallin, jonka tarkoitus on selittää, miten aivot muistavat muistoja. Mallilla Hopfield pystyi selittämään sen, miten neuronit luovat vakaan muiston ja miten neuronaalinen järjestelmä täydentää muistoja osittaisen informaation pohjalta. Hopfield julkaisi 1982 artikkelin ”Neural networks and physical systems with emergent collective computational abilities”, josta tuli hänen viitatuin tutkimuksensa. Se on teoreettisen fysiikan, neurobiologian ja tietojenkäsittelytieteen rajamaastossa ja johti Caltechin monitieteisen tohtoriohjelman perustamiseen. Tutkimuksen perustalta luotiin myöhemmin neuroverkko, joka tunnetaan Hopfieldin verkkona. Hopfield palasi vuonna 1997 Princetonin yliopistoon, jossa hän otti vastaan molekyylibiologian professorin viran. Hän toimi professorina vuoteen 2008, jolloin hänestä tuli emeritusprofessori. == Tunnustukset == Hopfield sai vuonna 2024 Nobelin fysiikan palkinnon, jonka hän jakoi Geoffrey Hintonin kanssa. Heidät palkittiin työstään neuroverkkojen parissa. Hopfield on saanut urallaan myös muun muassa Benjamin Franklin -mitalin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Darja (Pasila)

Darja on suomalaisessa animaatiosarjassa Pasila 2.5 – The Spin-Off esiintyvä fiktiivinen hahmo, Pasilan poliisiasemalla työskentelevä poliisi. Hahmo ei esiinny alkuperäisessä Pasila-sarjassa. Darjan ääninäyttelijä on Tiina Lymi. Helgan tavoin Darjan sukunimeä ei ole paljastettu. Darja ei ensin tule toimeen komisario Kyösti Pöystin kanssa, mutta sarjan viimeisessä jaksossa synnyttää heidän poikansa. Luokka:Pasila-hahmot Luokka:Kuvitteelliset poliisit
Hult (Eksjö)

Hult on taajama Eksjön kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 430 asukasta vuonna 2021. ==Kuvia== Albert Engströmsgården, juni 2019a.jpg|Pilapiirtäjä Albert Engströmin lapsuudenkoti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Eksjön kunta
Ingatorp

Ingatorp on taajama Eksjön kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 467 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Eksjön kunta
Hjältevad

Hjältevad on taajama Eksjön kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 383 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Eksjön kunta
Bruzaholm

Bruzaholm on taajama Eksjön kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 238 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Eksjön kunta
Lars Tingsten

Lars Tingsten (1857–1937) oli ruotsalainen kenraali, joka toimi maansa sota- eli puolustusministerinä vuosina 1905–1907. Hän julkaisi sotimisen teoriaa ja historiaa sekä puolustuspolitiikkaa käsitteleviä kirjoja. Hänen veljenpoikansa oli Herbert Tingsten. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kenraalit Luokka:Ruotsin puolustusministerit Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Tingsten

Tingsten on seuraavien henkilöiden sukunimi: * Herbert Tingsten (1896–1973), ruotsalainen päätoimittaja * Lars Tingsten (1857–1937), ruotsalainen kenraali ja ministeri
Gunhild Kyle

Gunhild Maria Kyle (o.s. Karlsson; 28. elokuuta 1921 Göteborg – 14. helmikuuta 2016 Tukholma) oli ruotsalainen historioitsija ja Ruotsin ensimmäinen naishistorian professori Göteborgin yliopistossa vuosina 1984–1987. Hänen tyttärensä on näyttelijä Sissela Kyle. ==Teoksia== * Svensk flickskola under 1800-talet (1972) * Gästarbeterska i manssamhället (1979) ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset historioitsijat Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Göteborgin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Christian Berg

Christian Berg (27. marraskuuta 1893 – 27. marraskuuta 1976) oli ruotsalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hän valmistui Kuninkaallisesta taidekorkeakoulusta vuonna 1919 ja teki 1920-luvulla opintomatkoja Euroopan mantereelle, missä hän omaksui modernistista ja abstraktia tyyliä. ==Teoksia== Solbåten skulptur 2011.jpg|Solbåten, Tukholma Torso framför Helsingborgs konserthus 1967.jpg|Torso, Helsingborgin kaupunginteatteri Christian Berg Monumentalfigur 01.JPG|Monomentalfgur, Moderna Museet Självporträtt - CB - 1941.jpg|Omakuva (1941) Porträtt av Wiwen Nilsson - CB - 1943.jpg|Wiwen Nilssonin muotokuva (1943) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kuvanveistäjät Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Brysselin soitinmuseo

Brysselin soitinmuseo (, ) on Brysselissä sijaitseva museo, jonka soitinkokoelma on kansainvälisesti tunnettu. Museo toimii jugendtyylisessä Old England -rakennuksessa Mont des Artsin alueella. Museo on yksi Belgian Kuninkaallisista taide- ja historiamuseoista.Musical Instruments Museum Brussels Museums, viitattu 8.10.2024 Brysselin soitinmuseon kokoelmissa on muun muassa vanhin säilynyt saksofoni ja koristeltuja cembaloita, jotka rakensi Ruckers-suku. Soitinmuseon yhteydessä toimivat konserttisali, ryhmätyöskentelytila, museokauppa ja kirjasto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , , Luokka:Belgian museot Luokka:Belgian musiikki Luokka:Brysselin rakennukset ja rakennelmat
Afráti (Euboia)

Afráti (, ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Euboian saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chalkídan kuntaan, Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on (2021). Afrátin kylä sijaitsee Euboian läntisissä keskiosissa noin 14 kilometriä itään Chalkídan kaupungista. Se on rakennettu noin 38 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Afráti muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Αφρατίου, Dimotikí Koinótita Afratíou), johon kuuluvat varsinaisen Afrátin kylän lisäksi kylät Gyrísmata ja Lechriés. Koko yhdyskunnan väkiluku on (2021). == Lähteet == Luokka:Chalkída Luokka:Keski-Kreikan kylät
Afráti

Afráti (, ) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa: * Afráti, kylä Chalkídan kunnassa Euboian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella * Afráti, kylä Viánnoksen kunnassa Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella
Arvo Niitenberg

Arvo Niitenberg (s. 27. syyskuuta 1934, Tallinna, Viro - 16. heinäkuuta 2003, Toronto, Ontario, Kanada) oli virolainen poliitikko, tiedemies ja energia-alan johtaja. Hän asui suurimman osan elämästään Kanadassa, mutta käytti ammattitaitoaan itsenäisen Viron energiaministerinä vuosina 1992-1995. Sitten hänestä tuli Viron edustaja Kansainvälisessä atomienergiajärjestössä (IAEA) vuosina 1995-1998. Niitenbergin perhe pakeni Suomen ja Ruotsin kautta vuonna 1944, kun Neuvostoliitto miehitti Viron, ja asettui Kanadaan vuonna 1949. Hän opiskeli konetekniikkaa Toronton yliopistossa ja ansaitsi lopulta filosofian tohtorin tutkinnon. Hän toimi johtotehtävissä Kanadan suurimmassa julkisessa energiayhtiössä Ontario Hydrossa. Niitenberg toimi itsenäisyytensä palauttaneen Viron viranomaisten neuvonantajana Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Hänen tarkoituksensa oli lähteä Viroon auttamaan nykyaikaistamaan siellä sähköntuotantoa - Hydron lainalla - kuudeksi kuukaudeksi. Kesäkuussa 1992 hänestä tuli Vähin siirtymäkauden hallituksen energiaministeri. Hän jatkoi energiaministerinä Mart Laarin ja Andres Tarandin hallituksessa. Niitenberg erosi muun Tarandin hallituksen kanssa huhtikuussa 1995. Niitenbergillä oli tärkeä rooli neuvostoajan radioaktiivisen jätteen puhdistamisessa ja loppusijoituksessa Virossa. Keskeisin paikka tässä asiassa oli Paldiski, jossa oli Neuvostoliiton laivastolla sijainnut ydinvoimapohjainen koulutusyksikkö. Hän oli myös energiayhtiö Eesti Energian hallituksen puheenjohtaja. == Lähteet == Luokka:Viron ministerit Luokka:Isänmaaliiton poliitikot Luokka:Kanadalaiset insinöörit Luokka:Kanadalaiset tieteilijät Luokka:Amerikanvirolaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Anafonítria

Anafonítria () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Zákynthoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Zákynthoksen kuntaan, Zákynthoksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Kylän väkiluku on 203 (2021). Anafonítrian kylä sijaitsee Zákynthoksen luoteisissa sisäosissa noin 30 kilometriä länsiluoteeseen saaren keskuksesta Zákynthoksen kaupungista ja noin 2,5 kilometriä sisämaahan saaren länsirannikosta. Kylä on saanut nimensä siellä olevasta Panagía (Neitsyt Maria) Anafonítrian luostarista. Kylän lähellä sijaitsee Navágion ranta. Anafonítria muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Αναφωνητρίας, Dimotikí Koinótita Anafonitrías), johon kuuluu varsinaisen Anafonítrian kylän lisäksi saaren länsirannikon edustalla sijaitseva Ágios Ioánnisin saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 203 (2021). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Jooniansaarten kylät Luokka:Zákynthos
Análipsi (Astypálaia)

Análipsi (, ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Astypálaian saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Astypálaian kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 111 (2021). Análipsin kylä sijaitsee Astypálaian saaren keskiosan etelärannikolla heti Astypálaian lentoaseman itäpuolella, noin yhdeksän kilometriä koilliseen saaren keskuksesta Astypálaian kylästä eli Chórasta. Se on saaren toiseksi suurin asutus, ja siellä on pieni satama. Kylän vanha nimi, joka on usein käytössä edelleen, oli vuoteen 1957 saakka Maltezána (Μαλτεζάνα). Vanhan nimen arvellaan tulleen paikan luonnonsatamaa asemapaikkanaan käyttäneistä maltalaisista merirosvoista. Nykyinen nimi on peräisin kylässä olevasta Kristuksen taivaaseenastumiselle (Análipsi) omistetusta kirkosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Astypálaia Luokka:Etelä-Egean saarten kylät
Áno Volímes

Áno Volímes (, ) on Kreikan kylä, joka Zákynthoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Zákynthoksen kuntaan, Zákynthoksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Kylän väkiluku on 204 (2021). Áno Volímesin kylä (”Ylä-Volímes”) sijaitsee Zákynthoksen pohjoisissa sisäosissa noin 33 kilometriä luoteeseen saaren keskuksesta Zákynthoksen kaupungista ja linnuntietä noin 3,5 kilometriä sisämaahan saaren länsirannikosta. Kylän länsipuolella sijaitsee Volímesin eli Káto Volímesin kylä (”Ala-Volímes”). Áno Volímes muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Άνω Βολιμών, Dimotikí Koinótita Áno Volimón), johon kuuluvat varsinaisen Áno Volímesin kylän lisäksi kylät Agía Thékli, Mikró Nisí ja Skinária. Koko yhdyskunnan väkiluku on 322 (2021). == Lähteet == Luokka:Jooniansaarten kylät Luokka:Zákynthos
Diafáni

Diafáni (, ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kárpathoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 248 (2021). Diafánin kylä sijaitsee Kárpathoksen pohjoisosan itärannikolla. Se on osa saaren sisäosissa sijaitsevan Ólympoksen kyläyhdyskuntaa, jonka satamana se toimii, ja se on saaren toiseksi tärkein satama saaren keskuksen Kárpathoksen kaupungin eli Pigádian jälkeen. Etäisyys Diafánista Ólympokseen on tietä pitkin noin kahdeksan kilometriä ja Pigádiaan noin 49 kilometriä. Diafánin ja Pigádian välillä kulkee laivayhteyksiä. Diafánista on yhteyksiä myös Kárpathoksen pohjoispuolella sijaitsevalle Sarían saarelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Egean saarten kylät Luokka:Kárpathos
Káto Lefkós

Káto Lefkós () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kárpathoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 114 (2021). Káto Lefkóksen kylä, suomeksi ”Ala-Lefkós”, sijaitsee Kárpathoksen länsirannikolla tietä pitkin noin 33 kilometriä luoteeseen saaren keskuksesta Kárpathoksen kaupungista eli Pigádiasta. Se on osa Mesochórin kyläyhdyskuntaa. Káto Lefkós on noin kolme kilometriä sisämaassa sijaitsevan Lefkóksen eli Páno Léfkoksen (”Ylä-Lefkós") kylän ja koko Mesochórin kyläyhdyskunnan satama. Se on nykyisin yksi saaren turistikylistä, ja turismiteollisuudessa usein juuri siihen viitataan nimellä ”Lefkós”. Kylän lähellä sijaitsee Sókastron saari. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Egean saarten kylät Luokka:Kárpathos
Lefkós

Lefkós () eli Páno Lefkós (Πάνω Λευκός) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kárpathoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 90 (2021). Lefkóksen kylä eli Páno Lefkós (”Ylä-Lefkós”) sijaitsee Kárpathoksen läntisissä sisäosissa tietä pitkin noin 33 kilometriä luoteeseen saaren keskuksesta Kárpathoksen kaupungista eli Pigádiasta ja noin kolme kilometriä sisämaahan saaren länsirannikosta. Se on osa Mesochórin kyläyhdyskuntaa. Usein nimellä Lefkós viitataan kuitenkin rannikolla sijaitsevaan alakylä Káto Lefkókseen (”Ala-Lefkós”), joka toimii Lefkóksen ja koko Mesochórin kyläyhdyskunnan satamana ja on nykyisin myös yksi saaren turistikylistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Egean saarten kylät Luokka:Kárpathos
Livádia (Astypálaia)

Livádia () tai Livádi (Λιβάδι) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Astypálaian saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Astypálaian kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 159 (2021). Livádian kylä sijaitsee Astypálaian länsiosan etelärannikolla olevan lahden pohjukassa noin kolme kilometriä lounaaseen saaren keskuksesta Astypálaian kylästä eli Chórasta. Kylän lähellä ovat saaren parhaat joskin vähäiset maanviljelysmaat. Kylän lähellä sijaitsee myös pieni saaren vesihuoltoa varten tehty tekojärvi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Astypálaia Luokka:Etelä-Egean saarten kylät
Pantokrátoras (Zákynthos)

Pantokrátoras (, ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Zákynthoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Zákynthoksen kuntaan, Zákynthoksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Kylän väkiluku on 921 (2021). Pantokrátorasin kylä, suomeksi ”Kaikkivaltias”, sijaitsee Zákynthoksen eteläisissä sisäosissa noin kymmenen kilometriä lounaaseen saaren keskuksesta Zákynthoksen kaupungista. Kylän vanha nimi on Pisinóntas (Πισινώντας). Nykyisen nimensä kylä on saanut siellä olevasta Kristus Vapahtajalle (Sotíras) tai Kaikkivaltiaalle (Pantokrátoras) omistetusta kirkosta, joka on entinen luostarikirkko ja ollut olemassa viimeistään vuonna 1491. Kylässä on myös Profeetta Elialle (Profítis Ilías) omistettu kirkko. Pantokrátoras muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Παντοκράτορος, Dimotikí Koinótita Pantokrátoros), johon kuuluu varsinaisen Pantokrátorasin kylän lisäksi Laganásin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on (2021). == Lähteet == Luokka:Jooniansaarten kylät Luokka:Zákynthos
Vasilikós

Vasilikós () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Zákynthoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Zákynthoksen kuntaan, Zákynthoksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Kylän väkiluku on 297 (2021). Vasilikóksen kylä sijaitsee Zákynthoksen kaakkoiskärjessä noin 15 kilometriä kaakkoon saaren keskuksesta Zákynthoksen kaupungista. Vasilikós muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Βασιλικού, Dimotikí Koinótita Vasilikoú), johon kuuluvat varsinaisen Vasilikóksen kylän lisäksi kylät Ágios Ioánnis, Áno Vasilikós ja Xirokástello sekä Laganáksenlahdessa sijaitseva Kalonísin saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 728 (2021). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Jooniansaarten kylät Luokka:Zákynthos
Volímes

Volímes (, ) eli Káto Volímes ( on Kreikan kylä, joka sijaitsee Zákynthoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Zákynthoksen kuntaan, Zákynthoksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Kylän väkiluku on 392 (2021). Volímesin kylä eli Káto Volímes (”Ala-Volímes”) sijaitsee Zákynthoksen pohjoisissa sisäosissa noin 33 kilometriä luoteeseen saaren keskuksesta Zákynthoksen kaupungista ja linnuntietä noin 2,5 kilometriä sisämaahan saaren länsirannikosta. Se on rakennettu noin 430 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Volímesin lähellä sijaitsee Pyhän Georgioksen luostari (Moní Agíou Georgíou ton Krimnón). Kylän itäpuolella sijaitsee Áno Volímesin kylä (”Ylä- Volímes”). Volímes muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Βολιμών, Dimotikí Koinótita Volimón), johon kuuluvat varsinaisen Volímesin kylän lisäksi kylät Ágios Nikólaos, Askós, Eliés, Koríthi ja Varvára sekä saaren luoteisrannikon edustalla sijaitseva Ágios Andréasin saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 534 (2021). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Jooniansaarten kylät Luokka:Zákynthos
Vittorio Arrigoni

Vittorio Arrigoni (4. helmikuuta 1975 Besana Brianza, Lombardia, Italia – 14. tai 15. huhtikuuta 2011 Gaza, Palestiina) oli italialainen ihmisoikeusaktivisti, pasifisti, toimittaja ja kirjailija, joka ajoi palestiinalaisten asiaa. == Jihadistien panttivanki == Arrigoni tuli meriteitse Gazaan vuonna 2008 tai 2009, jolloin Israel oli saartanut Gazan kaistan myös mereltä. Vuonna 2011 Al-Qaidaan kuulunut jihadistiryhmä Tawhid al-Jihad ("monoteismi ja jihad") kidnappasi hänet. Ryhmä vaati Gazaa hallinneelta islamistiselta Hamasilta lunnaiksi johtajansa Hesham al-Sa'eednin vapauttamista 30 tunnin kuluessa. Ryhmä kutsui Italiaa uskottomaksi valtioksi ja väitti, että Arrigoni oli saapunut Gazaan vain levittääkseen turmelusta (). Hamas ei suostunut vaihtoon, jolloin jihadistit hirttivät Arrigonin. == Poliittiset mielipiteet == Arrigoni kannatti Israelin ja Palestiinan konfliktin ratkaisemisessa yhden demokraattisen ja maallisen valtion mallia. Vuonna 2009 Arrigoni julkaisi kirjan “Ollaan ihmisiksi” (Restiamo umani) Kirjan tuotot hän lahjoitti Demokratian ja konfliktienratkaisukeskukselle vakavasti loukkaantuneiden ja traumatisoituneiden lasten auttamiseksi Gazassa. Huolimatta houkuttelevista tarjouksista, kuten Italian kiertueesta Noam Chomskyn kanssa, hän sanoi päättäneensä "pysyä helvetissä täällä Gazassa". Arrigonin "Guerilla Radio" oli radikaalien piirien pakollista luettavaa Italiassa. Arrigoni julkaisi intohimoisia kirjoituksia palestiinalaisten ahdingosta ja rikoksista, joihin syyllistyi Tel Avivin sionistinen hallinto, "yksi maailman pahimmista apartheid-hallituksista". Hänen viimeinen viestinsä ylisti selviytymistaistelua, jota salakuljettajat kävivät Gazan tunneliverkostossa Egyptin rajan alla Israelin saartoa vastaan. Vittorio Arrigoni tiivisti näkemyksensä blogissaan 27. tammikuuta 2010: > Tulee päivä, jolloin alueen maat joutuvat todistamaan sionistisen hallinnon > tuhoa", julisti Iranin korkein johtaja ajatollah Ali Khamenei tänään. Olen > täysin samaa mieltä hänen sanoistaan, kuten varmasti monet antisionistiset > israelilaiset ja juutalaiset. Sionismi on inhottava, rasistinen ja > kolonialistinen liike, ja on kaikkien edun mukaista, että se pyyhkäistään > pois, kuten muutkin kolonialismin ja apartheidin ilmaukset. Sen korvaaminen > ilman verenvuodatusta demokraattisella ja maallisella valtiolla, joka > sijaitsee ehkä historiallisen Palestiinan rajoilla ja johon palestiinalaiset > ja israelilaiset kuuluvat yhtäläisin kansalaisoikeuksin ilman etnistä ja > uskonnollista syrjintää, on toive, jonka toivon pian toteutuvan - - Ja > sionistisen Israelin vastustaminen ei todellakaan tarkoita juutalaisten > vastustamista, tervetuloa vieraat Teheraniin. == Lähteet == Luokka:Ihmisoikeusaktivistit Luokka:Pasifistit Luokka:Italialaiset toimittajat Luokka:Italialaiset kirjailijat Luokka:Terrori-iskujen uhrit Luokka:Gazan kaista Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Brabantin tappajat

Brabantin tappajat (, ) olivat Belgiassa toimineita tunnistamattomia rikollisia, jotka tappoivat yhteensä 28 ihmistä valintamyymälöiden ryöstöjen yhteydessä vuosina 1981–1985.Maïthé Chini, The enduring mystery of the Brabant Killers, Belgium's biggest cold case The Brussels Times 21.11.2023, viitattu 8.10.2024 Belgian tiedotusvälineissä Brabantin tappajien tapausta on luonnehdittu maan 1900-luvun suurimmaksi rikosmysteeriksi.Belgium’s ‘Crazy Killers’ mystery goes unsolved after police close file The Guardian 28.6.2024, viitattu 8.10.2024 Iskut kohdistettiin Delhaize-kauppoihin, ja osa niistä tehtiin päiväsaikaan. 9\. marraskuuta 1985 Aalstin kaupungissa tehdyssä hyökkäyksessä kuoli kahdeksan ihmistä. Kyse oli eniten kuolonuhreja vaatineesta iskusta, joka virallisesti on yhdistetty Brabantin tappajiin. Kyseisen iskun jälkeen ryhmän toiminta loppui äkillisesti. Rikoksista on pidätetty henkilöitä, mutta ei tuomittu ketään. Epäiltyihin ovat kuuluneet Madani Bouhouche ja Robert Beijer, jotka samoihin aikoihin tuomittiin muista rikoksista. Ryöstäjät saivat vuosien saatossa yhteensä noin 175 000 euron arvoisen saaliin, minkä tulkittiin viittaavan siihen, että raha itsessään ei ollut motiivi 28 henkirikokseen. Yhtenä hypoteesina tutkinnassa on huomioitu äärioikeistolainen pyrkimys belgialaisen yhteiskunnan epävakauttamiseen. Yhden epäillyn sukulaisen antama televisiohaastattelu johti siihen, että syyttäjät avasivat tutkinnan uudelleen vuonna 2018. Eläkkeelle jäänyttä poliisia vastaan nostettiin vuonna 2019 syyte, joka koski muun muassa aseiden ja ammusten heittämistä kanaaliin. Juristi Kristiaan Vandenbussche väitti poliisin tehneen vahinkoa tutkinnalle syyllisiä suojellakseen. Tutkinta suljettiin kesäkuussa 2024. Vuonna 2023 Brabantin tappajista tehtiin kahdeksanosainen televisiosarja 1985, jonka käsikirjoitti Willem Wallyn ja ohjasi Wouter Bouvijn. == Lähteet == Luokka:Tunnistamattomat sarjamurhaajat Luokka:Belgian historia Luokka:1980-luvun rikokset
Kamkars

Kamkars (, ) on iranilainen yhtye, joka yhdistää kurdien kansanmusiikin aineksia persialaisen musiikin vaikutteisiin. Yhtyeessä ovat käytössä molempiin perinteisiin kuuluvat soittimet.Kurt Keefner, The Kâmkârs AllMusic, viitattu 9.10.2024 Kamkars-yhtyeen perustivat yhden perheen seitsemän veljestä ja sisko, jotka ovat kotoisin Sanandajin kaupungista.Kamkars WOMEX, viitattu 9.10.2024 Sisarukset saivat varhaisimman musiikkikasvatuksensa isältään Hassan Kamkarilta, joka oli säveltäjä, multi-instrumentalisti ja kansanmusiikin keräilijä. Kamkars on esiintynyt muun muassa WOMAD- festivaalilla ja New Yorkin SummerStage Festivalilla. Yhtye teki ensimmäiset esiintymisensä Amerikassa vuonna 1999. Kamkars on tehnyt levytyksiä Long Distance Recordsille, Real World Recordsille ja Kereshmeh Recordsille. == Jäsenet == * Hooshang (s. 1947) on yhtyeen musiikillinen johtaja. Hän on opiskellut musiikkia Roomassa ja San Franciscossa. * Bijan (s. 1949) on yhtyeen päälaulaja ja soittaa yleensä daf-lyömäsoitinta. * Pashang (s. 1951) soittaa yhtyeessä santur-soitinta ja on johtanut yhtyeen konserttiesiintymisiä. * Ghashang (s. 1953) on kokoonpanon ainoa naisjäsen. Hän soittaa siinä setaria. * Arjang (s. 1956) toimii yhtyeessä tombak-rummun soittajana. * Arsalan (s. 1960) on yhtyeen udinsoittaja ja on lisäksi toiminut Teheranin sinfoniaorkesterin ensiviulistina. * Ardeshir (s. 1962) soittaa yhtyeessä kamancheh-soitinta. * Ardavan (s. 1968) soittaa yhtyeessä santuria kehittämällään uudella, osittain pianistisella tekniikalla. Yhtyeessä on lisäksi soittanut tar-luuttua Ghashang Kamkarin ja tämän puolison Mohammad Reza Lotfin poika Omid Lotfi (s. 1977). == Lähteet == Luokka:Iranilaiset yhtyeet Luokka:Kurdit
Hitlerin viittaus Armeniaan

Natsidiktaattori Adolf Hitlerin viittauksella Armeniaan tarkoitetaan Hitlerin väitettyjä kommentteja liittyen vuoden 1915 armenialaisten kansanmurhaan. Viimeisiä vedelleessä Ottomaanien imperiumissa turkkilainen nationalismi oli tehnyt esiinmarssin. Kansallismielisessä kiihkoilussa nostettiin turkkilaisuutta esille valtakunnan muiden kansojen kustannuksella. Muita kansoja, kuten esimerkiksi armenialaisia alettiin pitää epäilyttävinä ja heihin suhtauduttiin vihamielisesti. Armenialaisten epäiltiin liittyvän ympärysvaltoja edustaneiden venäläisten puolelle ensimmäisessä maailmansodassa. Keskusvaltoihin kuuluneet turkkilaiset käynnistivät lopulta laajan kansanmurhan, jossa murhattiin yli miljoona armenialaista. Ottomaanien joukoissa palveli myös saksalaisia, joiden on sanottu osallistuneen aktiivisesti armenialaisten kansanmurhaan turkkilaisten rinnalla. Armenialaisten totaaliseen tuhoon tähdänneen kampanjan on sanottu myöhemmin innostaneen natseja omissa kansanmurhissaan toisen maailmansodan aikana. Silminnäkijöiden mukaan Hitler olisi ennen Saksan hyökkäystä Puolaan todennut seuraavaa: Toteamuksen on sanottu liittyneen Hitlerin ja natsien havaintoihin, joiden mukaan isommat valloittajakansat eivät joutuneet vastuuseen kansojen totaalisista hävityksistä. Tämän näkökulman mukaan natsien tekemä holokausti sai sytykkeensä turkkilaisten vuoden 1915 kansanmurhakampanjasta. Vastakkaisissa mielipiteissä korostetaan sitä, että Armenia-viittaus perustuu kuulohavaintoihin, joista ei ole jäänyt kirjallisia todisteita. Norman M. Naimark esittää, että vaikka Hitler olisikin näin todennut, ei ole varmuutta, viitattiinko sillä armenialaisiin. Viittaus esitettiin toisaalta myös Puolaan tehtävän hyökkäyksen yhteydessä, jossa tähtäimessä oli puolalaisten tuhoaminen, pois elintilan tieltä. Tässä katsantakannassa ei uskota, että mahdollisella Armenia-viittauksella olisi ollut yhteyttä esimerkiksi juutalaisten joukkotuhon suunnittelussa. Näissä näkökulmissa myös korostetaan saksalaisten toteuttaman joukkotuhon ainutlaatuisuutta. Toisissa näkökulmissa taas tuodaan esille, kuinka natsit ihailivat nuorturkkilaisten kykyä joukkotuhoon vihollisiksi koettujen kansojen kohdalla. ==Lähteet== Luokka:Armenian historia Luokka:Turkin historia Luokka:Saksan historia Luokka:Kansanmurhat
Šaahi on poissa

Šaahi on poissa () oli Ettela’at-lehden etusivun 16. tammikuuta 1979 käytetty otsikko, joka julkaistiin šaahi Mohammad Reza Pahlavin paettua maasta. Monarkia kaatui Iranissa vain muutamaa päivää myöhemmin. Merkittävän otsikosta tekee se, että siinä käytetään titteliä ’kuningas’ () eikä ’kuninkaiden kuningas’ (). Jälkimmäinen oli paljon yleisemmässä käytössä šaahin valtakaudella. Otsikkoa on kuvattu Iranin historian kuuluisimmaksi lehtiotsikoksi ja islamistivallankumouksen voitoksi. Otsikkoa käytettiin myös šaahin vastustajien huudahduksena vallankumouksen aikana. == Lähteet == Luokka:Mohammad Reza Pahlavi Luokka:Iranin historia Luokka:1979
Carl Wilhelm Westerlund

Carl Wilhelm Westerlund (13. marraskuuta 1809 Tukholma Ruotsi – 23. joulukuuta 1879 Oulu) oli ruotsalaissyntyinen Suomessa vaikuttanut näyttelijä, teatterinjohtaja ja raatimies. Ruotsissa syntynyt Westerlund lienee tullut Suomeen jo 1826, mutta Suomen kansalaisuushakemuksen hän teki vasta 1845. Westerlund avioitui 1832 Maria Elisabeth Silfvanin (1802–1865), aiemmin Lemke, kanssa. Hänen toinen puolisonsa vuodesta 1868 oli taloudenhoitaja Katharina eli Kaisa Yrttiaho (1827–1887), jonka kanssa Westerlundilla oli yksi oma ja kaksi adoptoitua lasta. Westerlundilla ei ilmeisesti ollut varsinaista koulutusta näyttelemiseen. Hän toimi silti näyttelijänä ja Helsingissä Johan Henrik Hallin teatteriseurueessa kaudella 1829–1830 ollessaan myös seurueen johtajana keväästä 1830, kun Hall oli jättänyt tehtävän. Westerlund sai samana keväänä vain 20-vuotiaana senaatilta yksinoikeuden esittää ruotsiksi näytelmiä kaikissa kaupungeissa Suomessa. Hänen johtamansa seurueen ohjelmistoon kuului muun muassa William Shakespearen, Pedro Calderónin ja Friedrich Schillerin teoksia. Yksi seurueen jäsenistä oli Maria Silfvan, jonka kanssa hän avioitui. Kiertävää teatteriseuruettaan Westerlund johti noin yksitoista vuotta, kunnes luopui siitä 1841 ja muutti Ouluun ravintoloitsijaksi ja panimomestariksi. Sielläkin hän kuitenkin rakennutti 1849 talon paitsi ravintolalle ja tanssisalongille, myös teatterinäyttämölle, jossa esiintyivät sekä paikalliset näyttelijät että vierailevat seurueet. Oulussa Westerlund vaikutti myös raatimiehenä vuodesta 1869. (ei-vapaa) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Suomalaiset raatimiehet Luokka:Vuonna 1809 syntyneet Luokka:Vuonna 1879 kuolleet
Rehtilä

Rehtilä on Jokioisten kunnan Rehtijärven kylässä sijaitseva seurantalo. ==Historiaa== Rehtijärven nuorisoseura perustettiin vuonna 1923. Rehtijärven nuorisoseura, nykyiseltä nimeltään Rehtilän nuorisoseura, rakensi yhdessä Jokioisten maamiesseuran kanssa seuratalo Rehtilän, joka valmistui vuonna 1933. 2 hehraarin suuruinen tontti talolle saatiin hankittua valtiolta 1000 markalla Kupparinmäeltä. Rakennus rakennettiin osin lahjoituksena saaduista hirsistä, osin tontin puista. Talon rakentaminen maksoi 140 000 markkaa. Vuodesta 1938 lähtien rakennuksen hallinta on järjestetty Seuratalo Rehtilä Osakeyhtiön kautta. ==Rakennus== Rakennus on hirsirunkoinen. Julkisivut on verhoiltu valkoiseksi maalatulla peiterimalaudoituksella. Pääsisäänkäynnin portaikkoa koristaa 1920-luvun klassismia mukaileva katos paneloituine pilareineen. Rakennuksessa on suuri juhlasali tynnyriholvimaisella katolla, sekä salin jatkeena korotettu näyttämö. Varsinaisen rakennusrungon jatkeeksi toteutettiin 1960-luvulla laajennusosa, johon sijoitettiin pukuhuone, pesuhuone, sauna ja käymälät. Nykyisin talon WC-tilat, sauna ja peseytymistilat sijaitsevat kellarikerroksessa tilassa, jossa alun perin on ollut puuvarasto, talouskellari ja putka. ==Toimintaa Rehtilässä== Seurat ovat alkuajoista lähtien järjestäneet Rehtilässä tansseja ja näytelmäkerhoja. Seurantalon vierestä hankitulle lisämaalle toteutettiin 1950-1960-luvuilla lisäksi urheilukenttä. Rehtilässä järjestetään yhä teatteriesityksiä ja kylätapahtumia. Tämän lisäksi taloa vuokrataan yksityistilaisuuksiin. == Lähteet == Luokka:Seurantalot Luokka:Jokioisten rakennukset ja rakennelmat
Glow Festival

Glow Festival on Tampereella järjestettävä järjestettävä musiikkifestivaali. Tapahtuma järjestetään vuosittain elokuussa Nokia Arenalla. Tapahtuma on järjestetty ensimmäisen kerran vuonna 2024. Festivaalin tuotannosta vastaa Ohjelmatoimisto Kristalli Oy. Tapahtumassa soitetaan kristillistä pop- ja rockmusiikkia. Tapahtumassa palkitaan myös hengellisen musiikin tekijöitä, artisteja ja taustavaikuttajia. Glow Festival järjestettiin ensimmäisen kerran elokuussa 2024. Ensimmäisen vuoden tapahtuma oli loppuunmyyty ja keräsi yli 9 000 kävijää. == Festivaalin artistit == === 2024 === * bass’n Helen * Eve & Ossi * Lasse Heikkilä ja Gospel Power * HB * Tomas Höglund * Ida Elina * Immanuel * Jippu * Tommi Kalenius * Petri Laaksonen * Jukka Leppilampi * Jaakko Löytty * Maksetut Viulut * Outi & Lee * Jouko Mäki-Lohiluoma * Pekka Simojoki ja Exit * Petra * Pro Fide * Tera * The Rain == Glow Gospel Awards -palkinnot == Glow Festivalin yhteydessä jaetaan Glow Gospel Awards -palkintoja hengellisen musiikin tekijöille, artisteille ja taustajavaikuttajille. Vuosi Kategoria Voittaja Ehdokkaat Ref. 2024 Vuoden musiikintekijä Ossi Mäki-Reini Vuoden kappale Eve & Ossi – Sielläkin Vuoden Gospel-tunnustus Jan-Erik Lindqvist – Finngospelin perustaja Tulevaisuuden suunnannäyttäjä Henna-Maria Harju – gospelmuusikko Elämäntyöpalkinto Tarvo Laakso == Katso myös == * Dove-palkinto * Suomigospel == Lähteet == Luokka:Hengellisen musiikin tapahtumat Suomessa Luokka:Uskonto Tampereella Luokka:Tampereen tapahtumat Luokka:Musiikkifestivaalit Suomessa Luokka:Kristillisen musiikin palkinnot
Aamu Riissanen

Aamu Iiris Elmiina Riissanen (s. 6. kesäkuuta 2005 Joensuuhttps://issuu.com/pesapallo/docs/pesa_pallokirja-2022-web) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Riissanen pelaa ulkokentällä kopparina ja sisäpelissä vaihtajana. Riissanen on edustanut urallaan kasvattajaseuransa Joensuun Mailan lisäksi Viinijärven Urheilijoita vuosina 2023-2024. Ensimmäisen Superpesis-ottelunsa hän pelasi heinäkuussa 2022.https://www.pesistulokset.fi/pelaaja/12821/tilastot Riissanen opiskelee Tulliportin normaalikoulun lukion matemaattis-luonnontieteellisellä linjalla Joensuussa. Hänen pikkusiskonsa Sole on myös pesäpalloilija.https://www.karjalainen.fi/urheilu/cq4ar1ewz6 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Joensuun Mailan pelaajat Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt