EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Aavikkotylli

Aavikkotylli (Charadrius leschenaultii) on kurmitsoiden (Charadriidae) heimoon kuuluva pieni rantalintu. Se on nähty Suomessa ensimmäisen kerran 1964, 1970-luvulla kahdesti ja 1990-luvulla kahdesti. Vuosilta 2001 ja 2002 on jo kolme havaintoa. Lajin kuvaili ja nimesi René-Primevère Lesson vuonna 1826 ranskalaisen luonnontieteilijän Jean Baptiste Leschenault de la Tourin kunniaksi. __toc__ == Koko ja ulkonäkö == Aavikkotyllillä on pitkät jalat ja ohut nokka. Se muistuttaa suuresti ylänkötylliä mutta on hieman suurempi ja raskastekoisempi ja seisoma-asennossa vartalo on enemmän vaakatasossa. Lajin pituus on noin 13–24 cm, siipien kärkiväli 45–60 cm ja paino 55–120 grammaa. == Levinneisyys == Pesii Keski-Aasiassa ja paikoin Turkissa, Jordaniassa ja ehkä muuallakin Lähi-idässä. Maailman populaation koko on 190 000–360 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Pääosa kannasta muuttaa Australaasiaan ja Intian valtameren rannikoille. Pieni osa Turkmenian ja ilmeisesti myös Punaisen meren kannasta on paikkalintuja. == Elinympäristö == Lisääntymisaikana laji on alavien aavikoiden ja puoliaavikoiden lintu. Muuttomatkoilla ja talvehtimisalueilla se viihtyy lähes pelkästään merenrannikoilla. == Lisääntyminen == Pesä on maassa, joko avoimesti tai lyhytkortisen ruohikon suojassa. Munia on 2–4, yleensä 3. Haudonta-aika on vähintään 24 päivää, molemmat emot hautovat. Poikaset kuoriutuvat samanaikaisesti ja ovat pesäpakoisia. == Ravinto == Aavikkotylli syö enimmäkseen hyönteisiä ja etenkin kovakuoriaisia, myös äyriäisiä ja matoja. == Lähteet == * Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-857506-8. === Viitteet === Luokka:Tyllit
Operaatio Kesä-95

Operaatio Kesä-95 (, ) oli kroaattien hyökkäys Dinaarisilla Alpeilla Bosnia- hartsegovinan serbejä vastaan 25. - 30. heinäkuuta 1995 Kroatian sodan loppuvaiheessa. Operaatio tapahtui Dinaaristen vuorten eteläosissa Shatorin seuduilla, Bosnia-Hertsegovinan läntisen serbialueen eteläosissa. Kroaatit hyökkäsivät Hertsegovinasta pohjoiseen tarkoituksenaan heikentää serbialueen puolustusta. Kroatian joukot valtasivat operaatiossa 1300 neliökilometriä. Kninin takamaastossa Bosnian puolella olevat kaupungit vapautettiin; Serbit tekivät kovaa vastarintaa vahvalla tukialueellaan Bosanska Grahovossa, joka antautui 28. heinäkuuta ankarassa, kroaateille suuria tappioita aiheuttaneissa taistelussa. Serbikaupunki Glamoč kukistui 29. heinäkuuta, ja kroaatit olivat vallanneet myös Livnosta länteen olevia kyliä. Operaatio "Kesä-95" teki Bosnian puolelle kiilaa Bosnian serbialueiden ja Kninin Krajinan välille. Eräs serbien huoltotie katkesi, ja kroatian serbialueen Krajinan pääkaupunki Knin joutui saarroksiin kolmelta suunnalta. Kroaattien pioneerit rakensivat teitä Dinaarisille vuorille tulevien hyökkäyksien huoltoa varten. Kesä-95 hyökkäys raivasi osaltaan tietä suurelle Operaatio Myrskylle, joka luhisti Krajinan serbialueen. Kesä95 Luokka:1995
Vanhan maailman häntäapinat

Vanhan maailman häntäapinat (Cercopithecidae) on apinaheimo. Se muodostaa nykyisen luokituksen mukaan oman Cercopithecoidea-yläheimonsa. Heimoon kuuluvat muun muassa marakatit, makakit ja paviaanit. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus heimon uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on häntäapinat. Alaheimot, tribukset ja suvut: * Marakattiapinat (Cercopithecinae) ** Cercopithecini *** Suomarakatti (Allenopithecus) [1 laji] *** Allochrocebus [3 lajia] *** Marakatit (Cercopithecus) [19 lajia] *** Vihermarakatit (Chlorocebus) [7 lajia] *** Erythrocebus [3 lajia] *** Kääpiömarakatit (Miopithecus) [2 lajia] ** Papionini *** Mangabit (Cercocebus) [7 lajia] *** Valkoposkimangabit (Lophocebus) [2 lajia] *** Makakit (Macaca) [23 lajia] *** Mandrillus [2 lajia] *** Paviaanit (Papio) [6 lajia] *** Rungwecebus [1 laji] *** Tselada (Theropithecus) [1 laji] * Lehtiapinat (Colobinae) ** Colobini *** Gueretsat (Colobus) [6 lajia] *** Piliocolobus [17 lajia] *** Ruostegueretsat (Procolobus) [1 laji] ** Presbytini *** Nenäapina (Nasalis) [1 laji] *** Surelit (Presbytis) [19 lajia] *** Pystynenäapinat (Pygathrix) [3 lajia] *** Rhinopithecus [5 lajia] *** Hanumaanit (Semnopithecus) [8 lajia] *** Pystynenäapina (Simias) [1 laji] *** Langurit (Trachypithecus) [22 lajia] == Katso myös == * Luettelo kädellisistä == Lähteet == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Suomalainen vaara

Suomalainen vaara () tarkoittaa Norjassa ennen toista maailmansotaa vallinnutta uhkakuvaa, jonka mukaan Suomi voisi muodostua sotilaalliseksi vaaratekijäksi Pohjois- Norjalle.http://www.detgrenselosevannet.no/index.php?page_id=2⟨_id=2&article;_id=100 Suomalaisen vaaran pelkoa provosoi ensin Suomen asema Venäjän suuriruhtinaskuntana, sitten Suur-Suomi-ajatuksen leviäminen itsenäisessä Suomessa ja kylmän sodan aikana Suomen läheiset suhteet Neuvostoliittoon. Suur-Suomea ajavat tahot sisällyttivät joissain tapauksissa tavoittelemansa Suur-Suomen alueeseen myös alueita Pohjois-Norjan Ruijasta. Muun muassa tämän vuoksi Norjan valtio ei ollut varma Pohjois-Norjassa asuvien suomalaistaustaisten ihmisten lojaalisuudesta Norjan valtiolle. Suomalaista vaaraa käytettiin perusteena kveeneihin, Pohjois-Norjan suomenkieliseen vähemmistöön, kohdistuvalle syrjinnälle ja sulauttamispolitiikalle, jolla suomalaisuus pyrittiin kitkemään pois Norjasta. Samanlaista sulauttamispolitiikkaa kohdistettiin saamelaisiinhttp://www.uit.no/ssweb/dok/Minde/Henry/84.htm ]. Mukana oli myös paljon ajan skandinavismille ja germanismille tyypillistä suomalaisiin kohdistuvaa rasismia. Suomalaisia ja saamelaisia pidettiin suomalais- ugrilaisten kieltensä vuoksi ”alemman” mongolidisen rodun edustajina. ”Suomalaisella vaaralla” oli myös konkreettisia vaikutuksia. Kveenin kielen käyttöä ja opetusta pyrittiin vähentämään. Valtio tilasi Pohjois-Norjassa asuville kveeniä puhuville ihmisille norjalaisia aikakauslehtiä. Myös useiden Suomeen johtavien teiden rakentaminen Pohjois-Norjassa keskeytettiin. == Lähteet == * Eriksen, Knut Einar & Niemi, Einar 1981. Den finske fare. Sikkerhetsproblemer og minoritetspolitikk i nord 1860-1940. Oslo: Universitetsforlaget ===Viitteet=== Luokka:Suomalaisen siirtolaisuuden historia Luokka:Syrjintä Luokka:Norjan historia Luokka:Finnmarkin läänin historia
Mm

Mm tai MM tarkoittaa seuraavia: * * * herrat, MM, ranskan sanasta Messieurs, puhuteltaessa käytettävä titteli * maailmanmestaruus, MM, maailmanmestaruuskilpailuissa saavutettu voitto * maustemitta, tunnus mm, mittalusikka, jonka tilavuus on yksi millilitra * Media Molecule, brittiläinen videopeliyritys * * Miekka-Miehet, M-M, suomalainen urheiluseura * * MM-rasia (Moving magnet), levysoittimen äänirasiatyyppi * muistomitali, mm., jonkin tapahtuman muistoksi lyöty mitali * Muntra Musikanter, MM, suomalainen kuoro * musculi, mm., lihaksia, latinankielinen lyhenne * mutatis mutandis, m.m., asiakirjamerkintä * muun muassa, mm., suomenkielinen lyhenne * * ==Katso myös== Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat: * * . == Lähteet == Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Vanhan maailman apinat

Vanhan maailman apinat (Catarrhini) on Afrikasta ja Aasiasta kotoisin olevien apinoiden (Simiiformes) yhteisnimitys. ==Yläheimot== * Cercopithecoidea – vanhan maailman häntäapinat. Ryhmään kuuluu 253 lajia häntäapinoiden heimosta (Cercopithecidae), muun muassa makakit ja paviaanit. * Hominoidea – ihmisapinat. Ryhmään kuuluu 19 lajia gibbonien (Hylobatidae) ja ihmisapinoiden (Hominidae) heimoista muun muassa oranki‚ gorillat, bonobo, simpanssi ja ihminen. == Aiheesta muualla == *iNaturalist: Vanhan Maailman Häntäapinat (Parvolahko Catarrhini) *UniProt: Taxonomy - Catarrhini *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Catarrhini, Old World monkeys and apes *National Center for Biotechnology Information (NCBI): Catarrhini Luokka:Apinat
Ericus Svenonius

Ericus Svenonius (n. 1480 – viim. 1541) oli 24. Suomen piispa ja Suomen ensimmäinen luterilainen piispa. Ericus toimi piispana vuosina 1523–1527, reformaation aattona. Hän edisti reformaatiota maltillisesti. Paavi ei vahvistanut Ericuksen vaalia, mikä teki hänestä ensimmäisen ei-katolisen suomalaisen piispan. Svevonius oli Erasmus Rotterdamilaisen kannattaja.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, p. 679 ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Suomen keskiaikaisen roomalaiskatolisen kirkon piispat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:1400-luvulla syntyneet Luokka:1500-luvulla kuolleet
Ebba Brahe

Ebba Magnusdotter Brahe (16. maaliskuuta 1596, Lerjeholm – 5. tammikuuta 1674, Tukholma) oli ruotsalainen hovineiti. Hän oli kuningas Kustaa II Aadolfin rakastettu tämän ollessa prinssi, mutta hänet kuitenkin naitettiin sotamarsalkka Jakob De la Gardielle, sillä kuningatar Kristiina ei pitänyt häntä tarpeeksi hienona puolisona prinssille. Jakob De la Gardie ja Ebba saivat 14 lasta, joista 7 kuoli varhain. Kuuluisin lapsista oli Magnus Gabriel De la Gardie. Miehensä kuoleman jälkeen Ebba Brahe jatkoi tämän keskeneräisiä töitä ja muun muassa perusti Pietarsaaren, jolle antoi nimen (Jakobstad) miehensä mukaan. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset henkilöt Luokka:Kuuluisien henkilöiden puolisot Luokka:Vuonna 1596 syntyneet Luokka:Vuonna 1674 kuolleet
Magnus Gabriel De la Gardie

Magnus Gabriel De la Gardie (15. lokakuuta 1622 – 26. huhtikuuta 1686) oli ruotsalainen kreivi, upseeri ja valtiomies. Hän oli Jakob De la Gardien ja Ebba Brahen poika. Hän oli vuodesta 1647 naimisissa kuningas Kaarle X Kustaan sisaren Maria Eufrosynen kanssa. Hän oli kuninkaan läheinen avustaja. De la Gardie yleni sotilasuralla sotamarsalkaksi vuonna 1649 ja toimi valtamarsalkkana vuodesta 1651. On kuitenkin arvioitu, ettei hänellä ollut erityisiä sotilaallisia kykyjä. Hän siirtyikin siviiliuralle kamarikollegion presidentiksi ja valtiovarainhoitajaksi vuonna 1652. Hän oli Liivinmaan kenraalikuvernöörinä vuodesta 1655 ja valtiokanslerina vuodesta 1660. Kuningas Kaarle X Kustaan testamentin perusteella hän toimi alaikäisen Kaarle XI:n holhoojahallituksen ajoittain keskeisenäkin jäsenenä. Hän pyrki luomaan Ruotsin ja Ranskan liittosuhteen, jolloin olisi voitu välttää aatelistolle epäedullisen reduktion jatkuminen. Vuonna 1672 tämä liittosopimus saatiinkin aikaanOtavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 1248, mutta sen seurauksena oli, että Ruotsin oli osallistuttava Ranskan 1670-luvun sotiin. De la Gardien asema alkoi horjua Kaarle XI:n tultua täysi-ikäiseksi 1672, vaikka hän saikin drotsin viran 1681. Hän menetti valtavan omaisuutensa holhoojahallitusta vastaan nostetuissa tuhlaussyytteissä ja isossa reduktiossa. De la Gardie oli Ruotsin historian merkittävimpiä mesenaatteja. Hän rakennutti Ruotsiin lukuisia palatseja ja palkkasi aikansa merkittäviä ulkomaisia taiteilijoita ja arkkitehteja työskentelemään Ruotsissa. Hän myös osti Codex Argenteuksen eli gootinkielisen Raamatun käsikirjoituksen ja lahjoitti sen Upsalan yliopistolle. De la Gardie on kirjoittanut myös yhden virren. Kuolemaanvalmistautumisvirtensä hän lienee kirjoittanut viimeisen elinvuotensa aikana ja se on julkaistu vuoden 1695 virsikirjassa. Ruotsin kirkon virsikirjoissa se on virsi 621 "O Jesus, när mitt liv släcks ut", Ruotsin kirkon virsikirjassa Pekka Kivekkään 1998 suomentamana ”Kun täältä, Jeesus, erkanen” . Se on Suomen ev.- lut kirkon virsikirjassa virsi 605 ja Suomen kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa virsi 558. ==Katso myös== * De la Gardie-suku ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset virkamiehet Luokka:Ruotsin hovioikeuksien presidentit Luokka:Kenraalikuvernöörit Luokka:Ruotsalaiset kreivit Luokka:Vuonna 1622 syntyneet Luokka:Vuonna 1686 kuolleet Luokka:Ruotsalaiset virsirunoilijat
De la Gardie

De la Gardie, joskus de la Gardie, on ruotsalainen ranskalaisperäinen aatelissuku. Suvun yksi haara muutti Ruotsiin, ja suvun jäseniä on ollut Ruotsissa huomattavina valtiomiehinä ja sotapäällikköinä. == Suvun jäseniä == * Pontus De la Gardie (1520–1585), sotapäällikkö. Tanskan armeijassa palvellessaan hän joutui vuonna 1565 Ruotsin sotavangiksi ja siirtyi Ruotsin palvelukseen. Pitkän vihan aikana hän toimi vuosina 1580–1585 Ruotsin joukkojen ylipäällikkönä ja valtasi Käkisalmen. ** Johan De la Gardie (1582–1640), käskynhaltija Turussa ja Hämeessä, Pontus De la Gardien poika ** Jakob De la Gardie (1583–1652), sotapäällikkö, Pontus De la Gardien poika. Taitava soturi ja valtiomies, joka valloitti lyhyeksi aikaa Moskovan. *** Magnus Gabriel De la Gardie (1622–1686), valtiomies ja kulttuurihenkilö, Jakob De la Gradien poika. Vuodesta 1652 Ruotsin valtiovarain hoitaja, vuodesta 1655 Liivinmaan kenraalikuvernööri ja vuodesta 1660 Ruotsin valtakunnankansleri. *** Maria Sofia De la Gardie (1627–1694), ruotsalainen kreivitär, maanomistaja ja teollisuuspatruuna, Jakob De la Gardien tytär *** Axel Julius De la Gardie (1637–1710), sotamarsalkka ja valtaneuvos, Jakob De la Gardien poika * Hedvig Ulrika De la Gardie (1761–1832), Carl Julius De la Gardien tytär, Gustaf Mauritz Armfeltin puoliso * Jacob Gustaf De la Gardie (1768–1842), maamarsalkka 1834–1835 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Ruotsin aateli Luokka:Ranskalaiset suvut
Jasmin

Jasmin on Suomessakin viime vuosikymmeninä yleistynyt naisen etunimi, joka tarkoittaa jasmiinia. Nimestä on Suomessa käytössä useita muunnelmia, esimerkiksi Jasmine, Jasmi, Jasmina, Jasmiina, Yasmine tai Yasmin. Jasmin viettää nimipäivää 9. heinäkuuta. Etunimi lisättiin nimipäiväkalenteriin vuonna 1995. Digi- ja väestötietoviraston Nimipalvelun tilastojen mukaan Jasmin-nimi tuli Suomessa käyttöön aikaisintaan 1920-luvulla ja oli vielä sen jälkeen pitkään hyvin harvinainen. Kaiken kaikkiaan Suomessa on Jasmin-nimisiä naisia vuoden 2019 loppuun mennessä ollut yhteensä noin 8 470 ja miehiä alle 80. Nimestä tuli suosittu 1980- ja 1990-luvulla, jolloin nimi annettiin 4 522 lapselle. Vuosina 2000–2009 nimi annettiin noin 2 370 ja vuosina 2010–2019 noin 1480 lapselle. == Tunnettuja Jasmineja == * Jasmin Andreasen (s. 2002), suomalainen pesäpalloilija * Jasmin Beloued (s. 2000), suomalainen televisiotoimittaja ja -juontaja * Jasmin Burić (s. 1987), bosnialainen jalkapalloilija * Jasmin Eder (s. 1992), itävaltalainen jalkapalloilija * Jasmin Fazlić, Jala Brat (s. 1986), bosnialainen rap-artisti ja tuottaja * Jasmin Hamid (s. 1984), suomalainen näyttelijä ja kunnallispoliitikko * Jasmin Handanovič (s. 1978), slovenialainen jalkapallomaalivahti * Jasmin Hulanmäki (s. 1995), suomalainen jääkiekkoilija * Jasmin Kiiski (s. 1997), suomalainen ringettepelaaja * Jasmin Kurtić (s. 1989), slovenialainen jalkapalloilija * Jasmin Kähärä (s. 2000), suomalainen maastohiihtäjä * Jasmin Leppioja (s. 2000), suomalainen jalkapalloilija * Jasmin Manninen (s. 1999), suomalainen taekwondoin * Jasmin Mansaray (s. 2004), suomalainen jalkapalloilija * Jasmin Saario (s. 2000), suomalainen salibandyn pelaaja * Jasmin Schwiers (s. 1982), saksalainen näyttelijä * Jasmin Selberg (s. 1999), saksalais-virolainen malli, Miss International 2022 * Jasmin Showlah (s. 1989), suomalainen pikajuoksija * Jasmin Stavros (1954–2023), kroatialainen pop-laulaja * Jasmin Stowers (s. 1991), yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija * Jasmin Tabatabai (s. 1967), iranilaissyntyinen näyttelijä ja muusikko * Jasmin Voutilainen (1995–2023), suomalainen näyttelijä ja missi * Jasmin Vähäkangas, o.s. Mäntylä (s. 1982), suomalainen malli, juontaja, laulaja ja kunnallispoliitikko * Jasmin Wagner, Blümchen (s. 1980), saksalainen laulaja, malli ja juontaja * Jasmin Weber (s. 1982), saksalainen näyttelijä ja juontaja == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Eero Kiviniemi: Rakkaan lapsen monet nimet, Weiling+Göös 1982 * Kustaa Vilkuna: Etunimet, Otava 1990, tarkistettu painos Luokka:Etunimet
Pohjankiisla

Pohjankiisla (Uria lomvia) on Suomessa erittäin harvinainen lintu. == Koko ja ulkonäkö == Musta pää ja selkä, valkea rinta, maissa pysty istuma-asento. Pohjankiisla on hiukan suurempi kuin etelänkiisla: Pituus on 40–44 cm ja siipien kärkiväli 64–75 cm. == Levinneisyys == Pohjankiisla pesii luodoilla, saarilla ja rannikoilla kaukana pohjoisessa. Se siirtyy talveksi hiukan etelämmäksi jään rajaa seuraten. Suomessa laji on erittäin harvinainen. Ensimmäisen kerran laji tavattiin Korppoosta 1901. Vuonna 1902 Suomessa todettiin poikkeuksellinen pohjankiislojen massaesiintyminen. Jäämerellä riehunut talvimyrsky toi pohjankiisloja erityisesti Itä-Suomeen.Kauppinen, Jukka: Hämmästyttävä monimuotoisuus. Luonnon tapahtumia, kansan tietoa, museohavaintoja. Kuopion luonnontieteellisen museon julkaisuja 7. Hämeenlinna 2007, s. 82–85. Vuonna 1964 Suomesta löytyi kuollut pohjankiisla, 1986 elävä yksilö, joka kuitenkin kuoli seuraavana vuonna Korkeasaaressa. Viimeisin havainto on vuodelta 1988, kun löytyi kalaverkkoon kuollut yksilö.Bird Life Suomi: Rariteettikomitean hyväksymät havainnot Suomesta == Lisääntyminen == Pohjankiisla tekee vain yhden munan kerrallaan. == Ravinto == Pohjankiislat syövät enimmäkseen kalaa, mutta myös meren selkärangattomia. == Lähteet == *Birdlife Suomen sivusto ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruokit
Pikkuruokki

Pikkuruokki (Alle alle) eli vanhalta nimeltään jääkyyhky on ruokkien heimoon kuuluva pohjoisten merialueiden lintu. Se on Alle-suvun ainoa laji. Suomessa pikkuruokkeja havaitaan vuosittain yksittäisiä lintuja. == Koko ja ulkonäkö == Pikkuruokki on kooltaan puolet lunnista: 19–21 cm pitkä ja siipien kärkiväli 34–38 cm. == Levinneisyys == Pikkuruokkeja pesii Pohjoisen jäämeren saarilla: Grönlannissa, Islannissa, Novaja Zemljalla, Huippuvuorilla ja Frans Joosefin maalla. == Elinympäristö == Pikkuruokit elävät laajoissa yhdyskunnissa rannikon vuorenrinteillä, harvoissa tapauksissa myös tuntureilla. == Lisääntyminen == Pikkuruokki pesii kallion kielekkeillä. == Ravinto == Pikkuruokit syövät hankajalkaisia ja muita pieniä äyriäisiä. Pohjoisella jäämerellä pikkuruokkien tiedetään syövän lähes pelkästään Calanus glacialis -hankajalkaisen IV ja V toukka-asteita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *LuontoPortti: Pikkuruokki (Alle alle) *ITIS: Alle alle Luokka:Ruokit
Henget

Henget on rap-artisti Stepan neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 24. helmikuuta 2017 Monsp Recordsin kautta. Albumin ensimmäinen musiikkivideo julkaistiin kappaleesta Muksut julkaistiin elokuussa 2016 ja seuraava kappaleesta Kaunista ja Hyvää tammikuussa vuonna 2017. Kappaleesta Ystäviä aina julkaistiin video toukokuussa ja kappaleesta Oon 3 (ft. Are ja Nelli Milan kesäkuussa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Rumba: 7,2/10 Rumba: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Stepan albumit Luokka:Vuoden 2017 albumit
Preeriaviklo

Preeriaviklo (Tringa semipalmata, aikaisemmin Catoptrophorus semipalmatus) on suurikokoinen amerikkalainen kahlaajalintu. Lajin nimesi saksalainen luonnontieteilijä Johann Friedrich Gmelin vuonna 1789. == Koko ja ulkonäkö == Preeriaviklo on yleisväriltään harmaa, päältä tummempi kuin alapuolelta. Pyrstö on vaalea. Lennossa näkyy siipien leveä valkea raita. Jalat ovat harmaat, nokka musta tai siniharmaa, kärjestään tummempi. Nokka on paksu, pitkä ja suora. Linnun pituus on 33–41 cm, siipien kärkiväli 70 cm ja paino 200–330 g, eli kooltaan se on kuirien luokkaa. Sukupuolet ovat samanvärisiä, kooltaan naaras on hieman koirasta suurempi.AllAboutBirds == Levinneisyys == Preeriaviklon pesimäaluetta on Pohjois-Amerikka Nova Scotiasta Meksikonlahdelle (alalaji semipalmatus) sekä preeriat (alalaji inornatus). Maailmanpopulation koko on noin 250 000 yksilöä, lajin populaatiot ovat nykyisin elinvoimaisia. Niitä metsästettiin ankarasti 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa, mutta laji on vähitellen runsastunut. Semipalmatuksen talvehtimisaluetta on Atlantin rannikko sekä Etelä- että Pohjois-Amerikassa, inornatus talvehtii pääasiassa Tyynenmeren rannikolla Kaliforniasta Peruun ja Galápagossaarille. Preeriaviklo on Yhdysvalloissakin pesimäalueiden ja muuttoreittien ulkopuolella todella harvinainen, Euroopassa se on havaittu vain muutamia kertoja. Suomessa laji on tavattu kerran, 21. syyskuuta 1983 KemissäRariteettikomitea . == Elinympäristö == Preeriaviklo pesii preerian suoalueilla ja rantaniityillä. == Lisääntyminen == Pesii usein yhdyskuntina. Pesä on maassa kasvillisuuden kätköissä. == Ravinto == Syövät mudassa eläviä hyönteisiä, nilviäisiä ja muita selkärangattomia sekä vähäisessä määrin kasvien osia. == Lähteet == * Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-857506-8 ===Viitteet=== Luokka:Viklot
Rostov Veliki

Rostov () on noin 32 000 asukkaan kaupunki Venäjän Jaroslavlin alueella, Nerojärven rannalla. Rostov on kaupungin virallinen nimi, mutta siitä käytetään yleensä nimeä Rostov Veliki (), Mahtava Rostov, erotuksena Donin Rostovista, joka on nykyään suurempi kaupunki. == Maantiede == Rostov sijaitsee noin 50 km:n päässä Jaroslavlista ja noin 200 km Moskovasta koilliseen, Arkangeliin johtavan M8-valtatien ja Siperian radan varrella, Nero-järven rannalla. == Historia == Rostov on yksi Venäjän vanhimmista kaupungeista. Ensimmäinen maininta Rostovista on vuodelta 862. Piispanistuin sinne perustettiin vuonna 988. Rostovista tuli yksi merkittävimmistä venäläisistä ruhtinaskunnista. Se liitettiin Moskovan suuriruhtinaskuntaan vuonna 1474. 1500-luvulla siitä kehittyi merkittävä kauppapaikka Moskovan ja Vienanmeren välille. == Matkailu == Rostov on nykyään yksi kultaisen renkaan historiallisista matkailukaupungeista. Sen nähtävyyksiin kuuluvat Ylösnousemuksen katedraali vuodelta 1230, Teremin palatsi 1400-luvulta ja Valkea palatsi 1600-luvulta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Austr í Görðum: tulkintoja viikinkiajalta * * Viikinkiaika * Viikinkiaiheinen sivusto * Gardariki Luokka:Jaroslavlin alueen kaupungit Luokka:Viikinkiaika Luokka:Gardariki
Pappuksen–Guldinin lause

Pappuksen–Guldinin lauseen mukaan jos suljettu tasokäyrä pyörähtää sellaisen suoran ympäri, joka ei leikkaa käyrää, syntyneen kappaleen tilavuus saadaan siten, että käyrän rajoittaman kuvion ala kerrotaan kuvion painopisteen pyörähdyksessä kulkemalla matkalla. Lause esiintyi ensimmäistä kertaa Pappoksen Kokoelman kirjassa VII. Pappoksen kirjassa esiintyy myös tämän lauseen kanssa analoginen lause: suoran, joka ei leikkaa käyrää, ympäri pyörähtävän käyrän muodostaman pinnan ala saadaan kertomalla käyrän pituus käyrän painopisteen pyörähdyksessä kulkemalla matkalla. Luokka:Geometria
Palatsiseurakunta

Palatsiseurakunta on Tampereella sijaitseva luterilaisen tunnustuksen pohjalla toimiva karismaattinen kaupunkiseurakaunta. Seurakunnan johtaja on Jukka Hammarén. Seurakunnan ydintoimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi kotiryhmät ja tiimit. Seurakunta järjestää myös musiikkia ylistystilaisuuksia.Heino 1997, s. 63 Seurakunta sai nimensä siitä, että se toimi alun perin entisen elokuvateatteri Kino-Palatsin tiloissa Hämeenkadulla. == Oppi == Palatsiseurakunta ilmoittaa edistävänsä kristittyjen yhteyttä ja kertoo antavansa toimintamahdollisuuden maalikkoille ja pyrkii tavoittamaan ihmisiä, jotka ovat vailla seurakuntayhteyttä. Seurakunnan karismaattisuus ilmenee armolahjojen korostamisena ja ylistysmusiikkina. == Katso myös == * Uskonto Tampereella ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * http://www.palatsi.net/ Luokka:Protestanttiset kirkot Luokka:Tampereen seurakunnat Luokka:Karismaattinen liike
Cathedral

Cathedral on doom metal -yhtye Englannista. Sen perusti Napalm Death -yhtyeen entinen laulaja Lee Dorrian. Yhtyeen tyyli on vuosien saatossa muuttunut alkuaikojen hitaasta doom metallista enemmän stoner rock -tyyliin. == Jäsenet == * Lee Dorrian - laulu * Garry 'Gaz' Jennings - kitara * Leo Smee - basso * Brian Dixon - rummut == Diskografia == === Albumit === * Forest of Equilibrium (1991) * The Ethereal Mirror (1993) * The Carnival Bizarre (1995) * Supernatural Birth Machine (1996) * Caravan Beyond Redemption (1998) * Endtyme (2001) * The VIIth Coming (2003) * The Garden of Unearthly Delights (2005) * The Guessing Game (2010) * The Last Spire (2013) == Aiheesta muualla == * Cathedral Coven - viralliset sivut Luokka:Brittiläiset doom metal -yhtyeet
Geneettinen materiaali

Geneettinen materiaali on ainetta, johon eliön geneettinen eli perinnöllinen informaatio on varastoitu. Kaikkien tunnettujen eliöiden geneettinen materiaali on deoksyribonukleiinihappoa eli DNA:ta tai ribonukleiinihappoa eli RNA:ta. Joidenkin keinotekoisten elämänmuotojen geneettisenä materiaalina voidaan pitää tietokoneen muistia tai muuta digitaalista tiedonvarastointimuotoa. Luokka:Genomiikka id:Bahan genetik th:สารพันธุกรรม
Mars Exploration Rover

Mars Exploration Rover (MER)-kulkijat ovat NASAn kaksi Mars-mönkijää, jotka laukaistiin 10. kesäkuuta ja 8. heinäkuuta 2003. Nämä kulkijat laskeutuivat Marsiin 4. ja 24. tammikuuta 2004. Kulkijoiden nimet ovat Spirit ja Opportunity. Ne tarkoittavat henkeä ja mahdollisuutta. Maahan jätettiin kulkijoiden kaksoiskappale, jolla voidaan tehdä kokeita esim. hätätilanteissa. Sitä on kevennetty niin, että sen paino vastaa Marsissa olevien kulkijoiden painoa. Kulkijoiden nimet ovat peräisin Yhdysvalloissa järjestetystä nimikisasta. Yli 10 000 ehdotuksen joukosta 9-vuotiaan Sofi Collisin nimiehdotukset voittivat. Kulkijoiden alkuperäiseksi toiminta-ajaksi suunniteltiin 90 vuorokautta eli noin kolmea kuukautta, mutta ne ylittivät suunnitellun toiminta-aikansa moninkertaisesti. Spirit-kulkija on juuttui hiekkaan huhtikuun 29. päivä 2009, ja lopulta lakkasi toimimasta maaliskuun 22. päivä 2010. Opportunity puolestaan pysyi toiminnassa 10. kesäkuuta 2018 asti. Opportunityn Marsissa kulkema matka 45,16 kilometriä, on pisin minkä pyörillä kulkevan ajoneuvo on kulkenut maan ulkopuolella. 26\. marraskuuta 2011 NASA laukaisi onnistuneesti Curiosity-mönkijän kohti Marsia osana NASAn Mars Science Laboratory missiota. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *MER- kulkijoiden kotisivu *NASAn Mars-sivusto Luokka:Mars-luotaimet
Kadonneen kirjaston vartijat ja muita Don Rosan parhaita

Kadonneen kirjaston vartijat ja muita Don Rosan parhaita (ISBN 951-875-983-9) on Jukka Heiskasen ja Riku Perälän toimittama, maailman ensimmäinen Don Rosan sarjoista koostettu kovakantinen kokoelma. Kirja koostuu Don Rosan alkupuheesta, Jukka Lindforsin Don Rosan suuret ankkatarinat -esittelystä ja itse Don Rosan Aku Ankka -sarjakuvista, joista jokaiseen on liitetty Rosan omat kommentit kustakin tarinasta. Yhteensä kirjassa on 174 sivua. Kirjan ensimmäisen oranssikantisen painoksen julkaisi Helsinki Media vuonna 1995. Se kuitenkin myytiin loppuun, ja suuren kysynnän vuoksi kirjasta julkaistiin uusi punakantinen painos. Yhteensä painoksia on toistaiseksi tullut kuusi. Ensijulkaisun yhteydessä julkaistiin myös sadan kappaleen nahkakantinen erikoispainos. Kirjan tarinoista ainoastaan nimikkotarinaa Kadonneen kirjaston vartijat ei ollut aikaisemmin julkaistu Suomessa, mutta on sen jälkeen julkaistu Aku Ankassa 44/2003. == Tarinat == Tarinakoodi Suomenkielinen nimi Alkukielinen nimi Suomentaja Sivuja D 92380 Kadonneen kirjaston vartijat The Guardians of the Lost Library Jukka Lindfors 28 AR 104 Jos metsään haluat mennä nyt... Mythological Menagerie Markku Saarinen 10 D 91071 Saari ajan rajalla Island on the Edge of Time Aku Ankan toimitus 14 D 90345 Nokanneulan tapaus Incident at McDuck Tower Aku Ankan toimitus 10 D 91192 Windigojen mailla War of the Wendigo Jukka Lindfors 27 D 90057 Mestaripuutarhuri The Master Landscapist Aku Ankan toimitus 10 D 91076 Sankari ylitse muiden Super Snooper Strikes Again Aku Ankan toimitus 11 D 90147 Pysähtyneisyyden aika On Stolen Time Aku Ankan toimitus 13 D 90314 Takaisin Xanaduun Return to Xanadu Pekka Tuliara 30 ==Aiheesta muualla== *Inducksin listaus kokoelmasta Luokka:Don Rosa -kokoelmat Luokka:Vuoden 1995 kirjat
Murhasta tuli totta

Murhasta tuli totta () on vuosina 1984–1996 esitetty yhdysvaltalainen etsiväsarja, jonka pääosassa oli J. B. Fletcheriä esittänyt Angela Lansbury. Sarjasta tehtiin myöhemmin televisioelokuvia vuoteen 2003 saakka. Suomessa sarjaa on esittänyt Kolmoskanava, Yle TV1 ja MTV3 Sarja. == Sarja == Päähenkilö Jessica Fletcher on leski ja entinen opettaja, joka vanhoilla päivillään on alkanut kirjoittaa menestystä saaneita murhamysteeriromaaneja. Usein Jessica itse joutuu murhien ja salaperäisten tapahtumien keskelle, ja hänen on ratkaistava tapaukset joko poliisin avustamana tai itsenäisesti selvittäen. Jessican apuna ovat useissa jaksoissa hänen mainelaisessa kotikylässään Cabot Covessa asuvat ystävänsä, joihin kuuluvat muun muassa lääkäri Seth Hazlitt, seriffi Amos Tupper ja myöhemmin uudeksi seriffiksi saapunut Mort Metzger. Myös muita Jessican ystäviä ja sukulaisia on nähty sarjassa. Murhasta tuli totta sai laajan yleisön ja oli useiden vuosien ajan yksi television pitkäaikaisemmista etsiväsarjoista. Sarjaa tuotettiin 264 jakson verran vuosina 1984–1996, ja lisäksi sen pohjalta on tehty neljä tv- elokuvaa vuosina 1997–2003. Sarjan monien kausien aikana siinä vieraili useita tunnettuja näyttelijöitä. Vaikka Angela Lansbury oli sarjan tähti, hän sai välillä irrottautua kuvauksista, jolloin Jessica Fletcherin sijasta joku hänen ystävistään toimi rikosten selvittäjänä. Yksi näistä hahmoista oli näyttelijä Jerry Orbachin esittämä yksityisetsivä Harry McGraw. Harryn hahmosta tuli niin suosittu, että hän sai oman lyhytaikaisen tv-sarjan The Law & Harry McGraw. == Tuotanto == Murhasta tuli totta oli yksi Yhdysvaltain pitkäikäisimmistä ja omana aikanaan myös maan katsotuimpia draamasarjoja. CBS esitti sarjaa pitkään lauantai-illan prime time -aikaan, kunnes kanava päätti syksyllä 1995 siirtää sarjan ohjelmapaikan torstai-iltaan. Uudella ohjelmapaikalla sarjan piti kilpailla NBC-kanavan Frendien kanssa, minkä seurauksena sarjan katsojaluvut tippuivat rajusti. Laskeneiden katsojalukujen lisäksi sarja ei onnistunut houkuttelemaan mainostajien suosimia nuoria katsojia, minkä vuoksi CBS päätti lopettaa sarjan tuotannon vuonna 1996.https://www.nytimes.com/1996/04/14/weekinreview/whodunit-that- under-40-crowd.html 2010-luvulla sarjasta suunniteltiin uudelleenfilmatisointia, jossa pääosaa olisi esittänyt Octavia Spencer. Angela Lansbury kuitenkin vastusti uudelleenfilmatisointisuunnitelmia avoimesti, ja lopulta suunnitelmista luovuttiin vuonna 2014.https://entertainment.time.com/2014/01/22/dont-call-it-a-reboot-the- strange-case-of-murder-she-wrote/ == Henkilöt == == Televisioelokuvat == * Murhasta tuli totta: Kelttiläinen arvoitus == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Epäviralliset kotisivut *Murhasta tuli totta IMDb:n sivuilla Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:1990-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:1990-luvun yhdysvaltalaiset rikossarjat Luokka:CBS:n televisio-ohjelmat
Gobintylli

Gobintylli (Charadrius veredus) on kurmitsojen heimoon kuuluva kahlaajalintu. Lajin nimesi John Gould vuonna 1848. == Koko ja ulkonäkö == Gobintyllillä on valkea pää ja kaula, punaruskea rinta, hiekanruskeat siivet ja selkä. Sen voi sekoittaa kaspiantylliin. Linnun pituus on 22–25 cm ja paino 50 g. == Levinneisyys == Gobintylli pesii Gobin autiomaan laitamilla, Pohjois-Kiinan ja Mongolian aroilla ja talvehtii Luoteis-Australiassa syys-maaliskuussa. Maailman populaation kooksi arvioidaan 70 000 yksilöä. Se on Suomessa ja koko Euroopassa äärimmäisen harvinainen. Suomen ja Länsi-Palearktisen alueen ensimmäinen yksilö nähtiin vuonna 2003 Ilmajoella. == Elinympäristö == Pesii aroilla, suola-aavikoilla ja muilla kuivilla avomailla. Muuttoaikoina tavataan monenlaisilla avomailla ja rannoilla. Talvehtimisalueina suosii sisämaan tasaisia matalaruohoisia avomaita, esimerkiksi laitumia. == Lisääntyminen == Pesintä huhti-kesäkuussa. == Ravinto == Syö maasta kaivelemiaan hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia. == Lähteet == * Takapihan lintuja ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Luokka:Tyllit
Crystal Blaze

Crystal Blaze oli suomalainen metalliyhtye, joka aloitti vuonna 1995 tavallisella power metalilla Guardian Force -nimen alla. Vuosien varrella yhtyeellä on ollut kokoonpanomuutoksia ja nykyinen kokoonpano alkoi muodostua vuonna 2001, kun Lauri Koskenniemi ja Lari Sorvo liittyivät perustajajäsenten Max Obstbaumin, Mikael Grönroosin ja Gustaf Standertskjöldin mukaan. Eerik Purdon liittyi yhtyeeseen vuonna 2004. Kun yhtye keikkaili ja levytti nimellä Crystal Blaze, myös musiikkityyli muuttui, sillä yhtye ei ujostellut musiikkilajien sekoittamista metallin kanssa. Crystal Blazen ensimmäinen demo, Dreams, julkaistiin vuonna 2004. Yhtyeen toinen demo, The Punishment, julkaistiin vuonna 2006. Alkuvuodesta 2007 yksi perustajajäsenistä, rumpali Gustaf Standertskjöld, erosi yhtyeestä. Kesällä 2007 Crystal Blaze voitti Wacken Metal Battlen Suomen osakilpailun ja pääsi esiintymään Wacken Open Air festivaalille Saksaan. Alkuvuodesta 2008 Crystal Blaze julkaisi kolmannen demonsa, joka kulkee nimellä Beneath the Sands. Samaan aikaan yhtye julkisti uuden rumpalinsa, Juhana Karlssonin, joka vaikuttaa myös Amoralissa. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2009. Grönroos, Koskenniemi, Karlsson ja Sorvo vaikuttavat nykypäivänä Shear -nimisessä yhtyeessä. == Jäsenet == *Max Obstbaum - laulu *Mikael Grönroos - kitara *Lauri Koskenniemi - kitara *Eerik Purdon - basso *Juhana Karlsson - rummut *Lari Sorvo - kosketinsoittimet == Diskografia == * Land of Magic (2002) (nimen Guardian Force alla) * Dreams (2004) * The Punishment (2006) * Beneath the Sands (2008) Luokka:Suomalaiset power metal -yhtyeet
Benedictus XI

Paavi Benedictus XI syntymänimeltään Nicholas Boccasini, (1240 – 7. heinäkuuta 1304) oli paavina 22. lokakuuta 1303 – 7. heinäkuuta 1304.Hanska 2005: 321. Benedictus XI oli dominikaani. Vaikka hän olikin kardinaalina ollessaan puolustanut edeltäjäänsä Bonifatius VIII:aa, hän vapautti Ranskan kuninkaan Filip IV:n pannasta. Hän kuitenkin julisti 7. kesäkuuta 1304 pannaan Filip IV:n kanslerin Guillaume de Nogaret'n sekä kaikki italialaiset, jotka olivat avustaneet Bonifatius VIII:n vangitsemisessa. Benedictus XI:n äkillisen kuoleman on epäilty olleen Nogaret'n järjestämä murha. ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Paavit Luokka:Vuonna 1240 syntyneet Luokka:Vuonna 1304 kuolleet
Kaspiantylli

Kaspiantylli (Charadrius asiaticus) on kurmitsojen heimoon kuuluva kahlaajalintu. Lajin nimesi ja kuvaili Peter Simon Pallas 1773. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 18–20 cm, siipien kärkiväli 55–61 cm ja paino 59–91 g. Kaspiantylli on vähän isompi kuin kotoinen tyllimme, ja muistuttaa aavikko- ja ylänkötylliä ulkonäöltään. Sukupuolet ovat samanvärisiä. == Levinneisyys == Kaspiantylli pesii Keski-Aasiassa Kaspianmeren pohjois- ja itäpuolella. Maailman populaation koko on 40 000–55 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Se talvehtii itäisessä ja eteläisessä Afrikassa. Muuttomatkoillaan se joskus harhautuu Länsi-Eurooppaan. Suomessa kaspiantylli on havaittu kahdesti; Rovaniemellä lokakuussa 2005 ja Porissa maaliskuussa 2014. == Elinympäristö == Kaspiantylli viihtyy avoimella ruohikkomaalla niin pesimä- kuin talvehtimisalueellaan. == Lisääntyminen == Pesii yksittäisparein tai pienissä yhdyskunnissa, joissa on 10–25 paria. Kaspiantylli munii kolme munaa maahan rakennettuun pesään. Sekä naaras että koiras hautovat, ilmeisesti öisin vain naaras. Sukukypsä todennäköisesti 2-vuotiaana. == Ravinto == Kaspiantylli on hyönteissyöjä, joka voi syödä myös muita pieniä selkärangattomia ja siemeniä. == Lähteet == * Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-857506-8 * Oiseaux ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Luokka:Tyllit
Sammon salaisuus ja muita Don Rosan parhaita

Sammon salaisuus ja muita Don Rosan parhaita (ISBN 951-32-0702-1) on Helsinki Median (nykyinen Sanoma Magazines Finland) marraskuussa 1999 julkaisema Don Rosan Aku Ankka -sarjakuvien kokoelma. Kokoelmassa on 192 sivua, ja se koostuu Don Rosan esipuheesta, varsinaisista tarinoista sekä Rosan kommenteista kuhunkin tarinaan. Sen ovat toimittaneet Jukka Heiskanen, Riku Perälä ja Elina Toppari. Kokoelman ensipainoksen yhteydessä julkaistiin sadan kappaleen nahkakantinen erikoispainos, jonka nimilehdellä on Don Rosan piirros - numeroissa 1-20 värillinen ja numeroissa 21-100 mustavalkoinen. Kokoelma sai ilmestyessään runsaasti julkisuutta Kalevalaan liittyvän johtotarinan Sammon salaisuuden vuoksi. Tarinaan liittyi myös kirjan kansikuva, joka on Disney- hahmoilla höystetty versio Akseli Gallen-Kallelan Sammon puolustus -teoksesta. Kokoelmasta tuli myös myyntimenestys. Ensimmäinen 15 000 kappaleen painos myytiin nopeasti loppuun, ja jouluun mennessä kokoelmaa oli myyty jo 40 000 kappaletta. Syyskuuhun 2010 mennessä kokoelmasta oli julkaistu jo kymmenen painosta. ==Rosan vierailu Suomessa== Rosa kävi 10.–13. marraskuuta 1999 viidettä kertaa Suomessa juhlistamassa kokoelman julkaisua. Hän jakoi yhteensä tuhansia nimikirjoituksia kolmessa liikkeessä Tampereella, kahdessa Turussa, kuudessa Helsingissä ja yhdessä Vantaalla. Samalla hän antoi useita haastatteluja lehdissä, sekä televisio- ja radiokanavilla. ==Tarinat== Tarinakoodi Suomenkielinen nimi Alkukielinen nimi Julkaisuvuosi Suomentaja Sivuja D 99078 Sammon salaisuus The Quest for Kalevala 1999 Jukka Lindfors 33+1 AR 102 Auringon poika The Son of the Sun 1986 Jukka Lindfors 26 AR 103 Liikenerot Nobody's Business 1987 Markku Saarinen 10 AR 105 Monikäyttöauto Recalled Wreck 1987 Ilkka Syrén 10 AR 106 Rahavirta Cash Flow 1987 Jukka Lindfors 26 AR 110 Onnesta turtana Oolated Luck 1988 Jukka Lindfors 10 AR 128 Vaarojen vuori Fortune on the Rocks 1988 Markku Saarinen 12 AR 143 Nokkadamuksen kirous The Curse of Nostrildamus 1988 Jukka Lindfors 10 KD 0190 Ahneen palkka The Money Pit 1988 Markku Saarinen 12 D 90227 Aarre lasimaljassa Treasure Under Glass 1990 Jukka Lindfors 20 ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== *Inducksin listaus kokoelmasta *Don Rosan Kalevala-ankat, Don Rosan Aamu- TV:ssä antama haastattelu vuodelta 1999. Luokka:Don Rosa -kokoelmat Luokka:Vuoden 1999 kirjat
Jääkuikka

Jääkuikka (Gavia adamsii) on kuikista suurin. == Koko ja ulkonäkö == Jääkuikan väritys on musta-valkokirjava: pää on musta, vatsapuoli valkea ja vartalo mustan ja valkean kuvioima. Nokka on banaaninkeltainen. Lajin pituus on noin 77–90 cm, siipien kärkiväli 135–150 cm ja paino 5,8 kiloa. == Levinneisyys == Jääkuikka pesii Siperiassa, Alaskassa ja Kanadassa ja talvehtii Norjan rannikolla, Japanin ja Kamtshatkan välisellä merialueella sekä Pohjois- Amerikan länsirannikolla. Venäjän Euroopan puoleisessa osassa pesii 50-100 paria. Suomessa jääkuikka on keväisin ja syksyisin erittäin vähälukuinen läpimuuttaja ja talvella hyvin harvinainen vieras. Vuosittain Suomessa tavataan joitain kymmeniä jääkuikkia, pääosin Suomenlahden ja Pohjanlahden rannikoilla huhti-toukokuussa. Pohjois-Amerikan populaatio on kooltaan noin 16 000 yksilöä. == Elinympäristö == Puuton tundra; sekä merenrannikoilla, isoilla järvillä että jokien suistoissa. == Lisääntyminen == Pesä on maassa. Molemmat emot hautovat kahta munaa 4 viikkoa. Poikaset viipyvät pesässä 3 päivää, minkä jälkeen ne lähtevät emojen mukana uimaan. Emot ruokkivat poikasia 1½ kuukautta. Sukukypsä 4–5-vuotiaana. == Ravinto == Jääkuikka syö kalaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pettay, Timo 1982: Kuikan ja jääkuikan sukellusten kestoajoista Jäämerellä. - Ornis Fennica 59:38-39. Luokka:Kuikkalinnut
Tundrakuikka

Tundrakuikka (Gavia pacifica) on pieni holarktinen kuikka. == Koko ja ulkonäkö == Tundrakuikka on hyvin samankaltainen kuin tavallinen kuikka ja luokiteltiin aiemmin sen alalajiksi. Pää on sirompi, reidellä vähemmän valkeaa ja kurkussa erilainen sävy. Linnun pituus on 60–68 cm ja siipiväli 95–115 cm. Painoa on koiraalla 1 135–2 450 g ja naaraalla 990–2 038 g, joten se on hieman kaakkuria kookkaampi. == Levinneisyys == Tundrakuikka pesii Alaskassa ja Pohjois- Kanadassa, idässä aina Baffininsaarelle asti, sekä Venäjällä Lenan itäpuolella ja talvehtii Tyynenmeren pohjoisilla rannikoilla. Tundrakuikka on tavattu Suomessa marraskuussa 2010. == Ravinto == Tundrakuikka syö kalaa. == Lähteet == Luokka:Kuikkalinnut
Amerikanvesipääsky

Amerikanvesipääsky (Phalaropus tricolor) on suurin vesipääskyistä. Suomessa se on suurharvinaisuus. Ensimmäinen havainto on vuodelta 1973, sen jälkeen neljä muuta havaintoa.Rariteettikomitea Lajin nimesi Louis Jean Pierre Vieillot 1819 ja antoi sille englanninkielisen nimen Wilson's Phalarope Alexander Wilsonin kunniaksi. == Koko ja ulkonäkö == Amerikanvesipääsky on noin 23 cm pitkä, siipien kärkiväli on 39–43 cm ja paino 30-70 g. Se on kooltaan 20 % suurempi kuin vesipääsky ja höyhenpuvultaan eri värinen. Sukupuolet ovat kesäpuvussa erivärisiä, naaras on värikkäämpi ja suurempi. == Levinneisyys == Amerikanvesipääsky pesii preerioilla Kanadan ja Yhdysvaltojen länsiosassa, ja talvehtii Etelä-Amerikassa Perusta Argentiinaan. Joskus se eksyy muuttomatkoillaan Eurooppaan. Maailman populaation koko on noin 1,5 miljoonaa yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. == Elinympäristö == Amerikanvesipääsky pesii kosteilla niityillä, laitumilla ja heinäpelloilla sekä lampien ja järvien rantaniityillä. Muuttomatkoilla ja talvehtimisalueilla se viihtyy yleensä sisävesillä, mielellään suolajärvillä, joskus myös rannikoilla. == Lisääntyminen == Naaras munii 3 tai 4 munaa maassa olevaan pesään. Koiras huolehtii hautomisesta ja poikueen hoidosta naaraan lähtiessä muuttomatkalle. Poikaset ovat pesäpakoisia ja ne etsivät itse ruokansa. == Ravinto == Etsii ruokansa uimalla pientä ympyrää matalassa vedessä, jolloin syntyvä pyörre nostaa hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia pintaan. == Lähteet == * Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III. – Oxford University Press. Hong Kong. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Aunio, Hannu, Kormano, Hannu, Laiho, Heikki & Pajunen, Matti 1978: Amerikanvesipääsky Phalaropus tricolor* Turussa. - Lintumies 1.1978 s. 21. LYL. * Ryhtä, Matti 1976: Amerikanvesipääsky Phalaropus tricolor* ensi kerran Suomessa. - Lintumies 1.1976 s. 27. SLY. Luokka:Kurpat
Isovesipääsky

Isovesipääsky (Phalaropus fulicarius) on arktisten alueiden kahlaajalintulaji. Suomessa sitä tavataan satunnaisesti, ei edes vuosittain. Se vaikuttaa usein pelottomalta ja päästää ihmisen varsin lähelle. == Koko ja ulkonäkö == Nokka on suora ja paksumpi kuin vesipääskyllä. Naaras on isompi ja värikkäämpi kuin koiras. Pituus on 20–23 cm, siipien kärkiväli 35–40 cm, paino 35–70 g. == Levinneisyys == Isovesipääsky pesii Euraasian ja Pohjois-Amerikan pohjoisimmissa osissa, Euroopassa Islannissa ja Huippuvuorilla. Maailman populaation koko on 1–1,9 miljoonaa yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Se muuttaa meriä pitkin trooppisille merialueille talveksi. Pääosa kannasta viettää talvensa planktonrikkailla vesillä Atlantilla Afrikan länsipuolella ja Tyynellämerellä Etelä-Amerikan länsipuolella.Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III. – Oxford University Press. Hong Kong. == Elinympäristö == Isovesipääsky pesii rannikolla kostealla tundralla tai joskus myös kuivemmilla alueilla, mutta aina makean veden tai murtoveden läheisyydessä. == Lisääntyminen == Isovesipääsky tekee pesänsä veden ympäröimään mättääseen. Lajin sukupuoliroolit ovat käänteiset. Kirkkaamman väriset naaraat kokoontuvat kosimaan koiraita, jotka ne jättävät munien munimisen jälkeen hautomaan ja hoitamaan poikaset. File:Brednäbbad simsnäppa - Red phalarope - (Phalaropus fulicarius) - Ystad-2009.ogv|Isovesipääsky 2009 Ystad. Tiedosto:Phalaropus fulicarius MHNT.ZOO.2010.11.119.14.jpg|Isovesipääskyn munia. == Ravinto == Isovesipääskyn ravinto koostuu pääasiassa hyönteisplanktonista, poikkeuksellisesti myös siemenistä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kurpat
Arohyyppä

Arohyyppä (Vanellus gregarius) on harvinainen kahlaajalintu, jonka kannaksi koko maailmassa arvioidaan 600–1 800 yksilöä. Laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. Sen tieteellisen nimen jälkiosa, gregarius, merkitsee seurallista. Lajin kuvaili ja nimesi saksalainen luonnontieteilijä Peter Simon Pallas vuonna 1771. == Koko ja ulkonäkö == Vartalon yleisväri on hiekanruskea, mutta päälaki ja alavatsa ovat tiilenpunaiset. Jalat ovat pitkät ja mustat, nokka lyhyt ja musta. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Lajin pituus on noin 25–30 cm, siipien kärkiväli 68–75 cm ja paino 150–250 grammaa. == Levinneisyys == Arohyyppä pesii Irakissa ja sen lähiseuduilla keskisessä Aasiassa. Se muuttaa talveksi Pakistaniin, Sri Lankaan, Arabian niemimaalle ja Itä-Afrikkaan. Eurooppaan se voi joutua muuttoharhailijana. Suomessa se on tavattu viisi kertaa vuoteen 2006 mennessä. == Elinympäristö == Pesimäaikana arohyypän tapaa aroilla, suola-aavikoilla, kuivatuilla tulvaniityillä ja muilla avomailla. Pesimäajan ulkopuolella se viihtyy kynnetyillä pelloilla, mutarannoilla, ylätasangoilla, hirssipelloilla ja niin edelleen. == Lisääntyminen == Arohyyppä on yhdyskuntapesijä, jonka pesä on maahan rapsutettu kuoppa. Se pesii vain kerran kesässä. Munia on yleensä neljä, joskus viisi tai kolme. Haudonta-aika kestää noin 25 päivää. Poikaset kuoriutuvat samanaikaisesti ja ovat pesäpakoisia. Ne oppivat lentämään 35–40 päivän ikäisinä. == Ravinto == Arohyypän ravintoa ovat maassa elävät hyönteiset, etenkin kovakuoriaiset ja heinäsirkat. Myös kasvinosat kuuluvat sen ruokavalioon. == Lähteet == * Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-857506-8 ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Hyypät Luokka:Uhanalaiset linnut Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Suohyyppä

Suohyyppä (Vanellus leucurus) on hyyppien sukuun kuuluva aasialainen kahlaajalintu. Lajin kuvaili Martin Lichtenstein vuonna 1823. == Koko ja ulkonäkö == Suohyypän pyrstö on valkoinen. Pituus on 25–30 cm, siipien kärkiväli 60–70 cm ja paino 100–200 grammaa. Ääni muistuttaa töyhtöhyyppää. == Levinneisyys == Suohyyppä pesii Irakin ja Iranin suoalueilla sekä Etelä- Venäjällä. Maailman populaation koko on 20 000–130 000 yksilöä. Venäläiset linnut muuttavat talveksi Aasiaan ja Itä-Afrikkaan. Muuttajat voivat harhautua Eurooppaan. Suomessa suohyyppä on tavattu toistaiseksi kahdeksan kertaa: 11.–16. toukokuuta 1975 Vehkalahdella 15\. toukokuuta 1990 Siikajoella 11\. toukokuuta 1997 Parikkalassa 21\. toukokuuta 2000 Merikarvialla 20\. toukokuuta 2021 Lapualla 04\. kesäkuuta 2021 Turussa 28-29. kesäkuuta 2021 Kajaanissa 20\. heinäkuuta 2022 Lappeenrannassa. == Elinympäristö == Lajin elinympäristöä ovat järvien ja hitaasti virtaavien jokien rannat ja rantaniityt. == Lisääntyminen == Suohyyppä on yksiavioinen ja se pesii hajanaisissa yhdyskunnissa. Pesä on kuoppa maassa. Munia on neljä ja niitä haudotaan runsaat kolme viikkoa. == Ravinto == Linnun ravintoa ovat maassa elävät selkärangattomat. == Lähteet == * Rariteettikomitea * Stamps of Israeli Birds ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Haataja, Kari & Hämäläinen, Antti 1976: Suohyyppä Vanellus leucurus* ensi kerran Suomessa. - Lintumies 3.1976 s. 95. SLY. * Luokka:Hyypät
Siperiankurmitsa

Siperiankurmitsa (Pluvialis fulva) on keskikokoinen kahlaajalintu. Aikaisemmin sitä pidettiin amerikankurmitsan alalajina. == Koko ja ulkonäkö == *Pituus 21-25 cm *siipien kärkiväli 60-70 cm *paino 100-200 g. Kapustarinnan näköinen kahlaaja. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori yksilö ja talvipukuinen täyskasvuinen ovat lähes samannäköisiä. Ääni muistuttaa mustaviklon kutsuääntä. == Levinneisyys == Siperiankurmitsa pesii Pohjois-Siperiassa ja Länsi-Alaskassa. Koko maailman populaation koko on 170 000-220 000 yksilöä - laji on elinvoimainen. Se talvehtii Etelä-Aasiassa ja Australiassa. Suomessa siperiankurmitsa on tavattu vuoden 2023 loppuun mennessä 92 kertaa. == Elinympäristö == Muuttomatkoillaan siperiankurmitsa lepäilee ja ruokailee lieterannoilla, niityillä ja pelloilla. Se pesii tundralla. == Lisääntyminen == Pesä on maassa, kasvillisuuden suojassa. Munia on kerralla 4\. Niitä kumpikin puoliso hautoo noin 26 päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä noin 22 päivän ikäisinä.Oiseaux == Ravinto == Hyönteiset, nilviäiset, marjat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kahlaajat
Enäjärvi (Sammatti)

Enäjärvi on järvi Uudellamaalla ja Varsinais-Suomessa Lohjan ja Salon alueella entisten Sammatin, Karjalohjan ja Suomusjärven kuntien rajalla. Järvi kuuluu Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön ja sen keskikorkeus merenpinnasta on 57,6 metriä. Sen pinta-ala on 12,7 km² ja rantaviivaa on kapeista lahdista johtuen 117 kilometriä. Järven keskisyvyys on 5,14 metriä ja suurin syvyys 19,6 metriä.Enäjärvi Järviwikissä ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Enäjärven suojeluyhdistys Luokka:Karjalohjan järvet Luokka:Sammatin järvet Luokka:Suomusjärven järvet Luokka:Kurkelanjoen alue