EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Heimo Turunen

Heimo Kyösti Turunen (22. joulukuuta 1916 Ilomantsi – 22. tammikuuta 1990 Kuopio) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.Biografia-sampo: Heimo Turunen Viitattu 16.10.2021. Heimo Turusen vanhemmat olivat kauppias Antti Turunen ja Hanna Vappu Tahvanainen ja puoliso vuodesta 1946 Veera Elina Mönkkönen. Kansakoulun käytyään Turunen tuli 15-vuotiaana työnjohtajaksi Hackmanille. Vuonna 1939 hänestä tuli myyntimies Turo-yhtiöön, jonka perustajiin hänen veljensä Oiva Turunen kuului. Myös Heimo Turusen vaimon 1950 perustamassa Essilä-vaateyrityksessä, joka valmisti aluksi esiliinoja, Turunen hoiti alkujaan myyntiä oman työnsä ohella. Hänestä tuli kuitenkin sittemmin yrityksen toimitusjohtaja. Yrityksen palkattua useita kymmeniä työntekijöitä jo 1950-luvun puoliväliin mennessä ja rakennettua uudet tuotantotilat 1961 se pääsi mukaan valmisvaateteollisuuden, erityisesti urheilu- ja ulkoiluvaatteiden mutta myös farkkujen ja päällystakkien kysynnän kasvuun. Vuonna 1975, kun Heimo Turunen siirtyi toimitusjohtajan työstä yrityksen hallituksen puheenjohtajaksi, sillä oli jo 330 työntekijää. Menestyksestä huolimatta yhtiö ajautui konkurssiin 1979. Vuonna 1967 teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Turunen toimi myös talviurheilun piirissä, hän oli Puijon talvikisojen järjestelytoimikunnan jäsen ja hänen yrityksensä lahjoitti Suomen Hiihtoliitolle olympia- ja maailmanmestaruuskisoihin hiihtopuvut vuodesta 1958 lähtien sekä kehitti hiihtomaajoukkueen asusteita liiton kanssa.Kuopio on vaatekaupunki. Helsingin Sanomat, 18.11.1973, s. 12. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Metallum Nostrum

Metallum Nostrum on Powerwolfin 11. tammikuuta 2019 julkaistu cover-albumi. == Kappaleet == # (Judas Priest cover) # (Running Wild cover) # (Savatage cover) # (Chroming Rose cover) # (Gary Moore cover) # (Ozzy Osbourne cover) # (Amon Amarth cover) # (Iron Maiden cover) # (Black Sabbath cover) # (Judas Priest cover) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2019 albumit Luokka:Cover-albumit Luokka:Powerwolfin albumit
Will Schusterick

Will Schusterick (s. 1992) on yhdysvaltalainen frisbeegolfaaja ja kolminkertainen USDGC:n voittaja. == Saavutukset == === Major-turnaukset === Maailmanmestaruuskilpailut * Toinen 2011 * Kolmas 2012 ja 2015 United States Disc Golf Championship * Voitto 2010, 2012 ja 2014 European Open * Kolmas 2013 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset frisbeegolfaajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Episulfidit

Episulfidit eli tiiraanit ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on kahden hiiliatomin ja yhden rikkiatomin muodostama kolmiatominen rengas. Ne ovat siis epoksidien analogeja. Yksinkertaisin episulfidi on etyleenisulfidi. ==Ominaisuudet ja valmistus== Episulfidit ovat rengasjännityksen vuoksi hyvin reaktiivisia ja voivat polymeroitua itsestään. Mitä enemmän renkaassa on substituentteina orgaanisia ryhmiä, sitä stabiilimpia ne ovat. Nukleofiilit reagoivat episulfidien kanssa, jolloin rengasrakenne avautuu ja reaktio on vastaava kuin mikä tapahtuu epoksideille. Episulfidit voidaan hapettaa episulfidioksideiksi tai pelkistää alkeeneiksi fosfiinien avulla. : Episulfidien valmistamiseen on useita menetelmiä. Tyypillisimmät tavat ovat epoksidien ja tiosyanaattien tai tioureajohdannaisten reaktio, hydroksitiolien reaktio fosgeenin kanssa ja muodostuvan tiokarbonaatin kuumentaminen tai β-halotiolin reaktio emäksen kanssa. Eräät rikkiyhdisteet reagoivat alkeenien kanssa episulfideiksi. : ==Lähteet== Luokka:Orgaaniset rikkiyhdisteet Luokka:Funktionaaliset ryhmät
Jämsän pääkirjasto

Jämsän pääkirjasto on keskisuomalaisessa Jämsän kaupungissa toimiva yleinen kirjasto. Se on Jämsän kaupunginkirjaston pääkirjasto ja osa Keski-Suomen maakunnan kirjastojen vuonna 2013 muodostamaa kirjastokimppaa eli Keski- kirjastoja. Kirjastotoiminta alkoi Jämsässä 1860-luvulla; 150-vuotiasta kirjastotoimintaan juhlistettiin vuonna 2012. Jämsän pääkirjasto oli tässä vaiheessa käynyt ahtaaksi, päässyt jo huonoon kuntoon, kaipasi perusteellista remonttia ja lisätiloja. Sisäilmaongelmien vaivaamasta kirjastorakennuksesta jouduttiin muutamaa vuotta myöhemmin luopumaan. Vuoden 2016 alussa Jämsän pääkirjasto siirtyi väistötiloihin, vuonna 1969 rakennettuun Jämsänkosken virastotaloon. Syksyllä 2021 uutisoitiin päätöksestä siirtää Jämsän pääkirjasto alkuvuodesta 2022 kaupungin keskustassa sijaitseviin, Forumin liikekiinteistöstä vuokrattuihin tiloihin. Pääkirjasto avasi asiakkaille ovensa uusissa tiloissa kesäkuussa. Samassa Raitti-kokonaisuudessa ovat myös kaupungin neuvonta, nuorisotilat ja vapaa-aikapalvelut. Pääkirjaston ja sen lehtilukusalin ohella Jämsässä kunnallisia kirjastopalveluja tarjotaan omatoimikirjastoissa Kuoreveden kirjastossa Hallissa, Länkipohjan kirjastossa Längelmäellä, Jämsänkoskella ja Severus-kirjastoauton kautta. Lisäksi jämsäläisten käytössä ovat muut Keski-kirjastojen toimipisteet ja verkkoaineistot. == Lähteet == Luokka:Jämsän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot
Heikki Kurikka

Heikki Artturi Kurikka (31. lokakuuta 1887 Kuortane – 6. toukokuuta 1972 Helsinki) oli eteläpohjalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka tuli tunnetuksi etenkin sahateollisuuden edistäjänä eri puolilla Suomea, mutta myös muun muassa laivanvarustajana. Hän sai kauppaneuvoksen arvon vuonna 1948. Heikki Kurikan liikekumppanina oli usein veli Svante Kurikka, joka sai kauppaneuvoksen arvon 1962. Heikki Kurikan työtä sahateollisuudessa jatkoi hänen poikansa, ekonomi Heikki Olavi Kurikka. Kurikka syntyi Kuortaneella, jossa hänen isänsä, myös nimeltään Heikki Kurikka, harjoitti maanviljelyn ohella sahatoimintaa. Kun isä yhdessä Salomon Niinimaan ja Juho Heikkilän kanssa osti vuonna 1912 Kouran höyrysahan Nurmosta, sen johtoon asetetettiin 25-vuotias poika Heikki, joka oli käynyt Tuomarniemen metsänvartijakoulun. Sittemmin Heikki Kurikka nuorempi oli perustamassa, omistamassa ja johtamassa monia puunjalostusyrityksiä. Näitä olivat Suolahden Puu Oy (per. 1927), Vuokalan Saha Oy Savonrannalla (ost. 1939), Viitasaaren Saha Oy (myllytoimintaa vuodesta 1940), Alavuden Puunjalostustehdas Oy (per. 1917) sekä kyllästettyä puuta valmistanut Lapinkesto Oy Aavasaksalla. 1960-luvulta alkanut rakennemuutos teki monista pienistä sahoista huonosti kannattavia, ja monet Heikki Kurikan sahayrityksistä myytiin Rauma-Repolalle. Koska valtaosa Kurikan omistamien sahojen tuotannosta vietiin ulkomaille, Heikki Kurikka kiinnostui 1930-luvun alussa myös rahtilaivatoiminnasta. Hän perusti neljä varustamoa, jotka olivat Vaasan Laiva Oy, Kouran Laiva Oy, Kurikan Laiva Oy ja Kuurtanes Oy. Yhtiöillä oli suurimmillaan neljä noin 5;000 dwt:n höyrylaivaa (Koura, Kemi, Kurikka ja Kuurtanes) ja vuodesta 1962 lähtien lippulaivana 13 000 dwt:n kokoinen M/S Vaasa Leader, jolla kuljetettiin useiden vuosien ajan Euroopasta Kanadan länsirannikon Vancouveriin muun muassa Volkswagen-autoja osana Vaasan Laivan ja Suomen Tankkilaivan yhteistä Tyynenmeren rahtilinjaa nimeltä Vaasa Line. Pääosa alusten lastista oli Suomen satamista lähdettäessä puutavaraa. Kurikan yhtiöt harjoittivat merenkulkua aina 1970-luvulle asti, jolloin laivat myytiin suuremmille varustamoille. Sahateollisuuden ja varustamotoiminnan ohella Heikki Kurikka perusti tiilitehtaita, joista kaksi oli Ilmajoella ja yksi Ylivieskassa. Kurikka hankki omistukseensa myös metsää sekä Kaltsilan kartanon Vesilahdella. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Heikki A. Kurikan varustamo-osakkuudet, Pörssitieto G. Kock 2017 * Kansallisbiografia, Suomen talouselämän vaikuttajat: Kauppaneuvos Heikki Kurikka (1887–1972) Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Spiders (yritys)

Spiders on ranskalainen videopelejä kehittävä yritys, joka on perustettu vuonna . Bigben Interactive (nykyisin nimellä Nacon) osti yrityksen vuonna 2019. == Pelit == Yrityksen pelejä ovat Mars: War Logs, Bound by Flame, The Technomancer ja Greedfall. Steelrising on vuonna 2022 julkaistava peli. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Profiili MobyGamesissä Luokka:Ranskalaiset videopeliyritykset
Nacon

Nacon on ranskalainen videopelejä julkaiseva yritys. Yritys muutti nimen vuonna 2020 kun se yhdisti pelaamiseen tarkoitettujen oheislaitteiden valmistajan Naconin ja pelien julkaisemiseen keskittyneen Bigben Interactiven. Yritys on ostanut muun muassa Cyaniden, Eko Softwaren, Kylotonnin sekä Spidersin. Nacon on kertonut keskittyvänsä AA-peleihin, jotka se määrittelee tuotteiksi, joiden budjetti on yhdestä 20 miljoonaan euroa ja ennakoitu myynti ja kolmen miljoonan kappaleen välillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Profiili MobyGamesissä Luokka:Ranskalaiset videopeliyritykset
Galina Beljajeva

Galina Beljajeva viittaa seuraaviin henkilöihin: * Galina Beljajeva (s. 1951), kazakstanilainen ampumaurheilija * Galina Beljajeva (s. 1961), venäläinen näyttelijä * Galina Beljajeva (s. 1967), venäläinen ampumaurheilija
Rubysuklaa

Rubysuklaa tai rubiinisuklaa on vuosina 2004–2017 kehitelty uusi suklaatyyppi. Se on väriltään vaaleanpunaista, mikä johtuu siitä ettei sitä ole ruskean suklaan tavoin fermentoitu vaan happokäsitelty. Suklaatyypin toi markkinoille belgialais-sveitsiläinen kaakaonjalostusyhtiö Barry Callebaut vuonna 2017, ja sitä on markkinoitu ”maailman harvinaisimpana suklaana”, jonka saatavuus on ollut rajoitettua. Toisaalta valmistusprosessi soveltuu erinomaisesti massatuotantoon myös halvemmista kaakaolaaduista. Vaaleanpunaisella värillä nähdään olevan suurta kaupallista potentiaalia. Maultaan rubysuklaata kuvataan marjaisan hapokkaaksi. Rubysuklaa on herättänyt kiistelyä muun muassa fosforihappoa käyttävän teollisen valmistusprosessinsa takia, eivätkä monet suklaa-asiantuntijat hyväksy sitä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Suklaa
Markku Suonenvirta

Markku Suonenvirta (s. 12. huhtikuuta 1955) on entinen poliisi, voimanostaja ja voimamies. Hän on yhdessä Ilkka Nummiston kanssa Suomen vahvin mies -kisan perustaja, sekä kilpailun voittaja vuodelta 1989. ==Lähteet== Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Suomalaiset voimamiehet Luokka:Suomalaiset voimanostajat
Davlat Bobonov

Davlat Bobonov (s. 7. kesäkuuta 1997) on uzbekistanilainen judoka, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Bobonov saavutti pronssia Tokion olympialaisissa 90 kg sarjassa. Tokiossa hän oli myös osa Uzbekistanin joukkuetta joukkuekilpailussa, mutta maa jäi yhdeksännelle sijalle. Hän voitti 90-kiloisten maailmanmestaruuden Taškentissa 2022. Bobonovilla on myös yksi MM-hopea vuodelta 2021 ja MM-pronssia samalta vuodelta. Hän voitti Aasian- mestaruuden 2021. Hän on ollut kolmas Universiadeissa 2019 ja alle 18-vuotiaiden Aasian-mestaruuskilpailuissa 2014. IJF World Tourin kilpailuissa hänellä on kaksi voittoa, kolme kakkossijaa ja kolme kolmossijaa. ==Lähteet== Luokka:Uzbekistanilaiset judokat Luokka:Uzbekistanilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stellaarinen musta aukko

Stellaarinen musta aukko on musta aukko, joka on syntynyt massiivisen tähden luhistuessa. Aukon muodostuminen tapahtuu hypernovan tai gammasädepurkauksen osana. Niistä on käytetty myös termiä kollapsaari (engl. "collapsar"). ==Ominaisuudet== Niin sanotun "karvattomuusteoreeman" mukaan mustilla aukoilla on vain kolme ulkoisesti havaittavaa ominaisuutta: massa, sähkövaraus, ja pyörimismäärä. Stellaarisen mustan aukon pyörimismäärä on jäänne sen muodostaneen tähden pyörimismäärästä. Jos luhistuvan tähden massa jää alle Tolmanin–Oppenheimerin–Volkoffin rajan, siitä muodostuu joko neutronitähti tai valkoinen kääpiö (jos massa on alle Chandrasekharin rajan). Jos tähden massa ylittää TOV-rajan, mikään prosessi ei pysäytä luhistumista ja siitä muodostuu musta aukko. Stellaaristen mustien aukkojen massa vaihtelee noin viidestä Auringon massasta (M_\bigodot) joihinkin kymmeniin Auringon massoihin. ==Röntgenkaksoistähdet== Stellaarisia mustia aukkoja on vaikea havaita suoraan niiden suhteellisen pienen massan ja pienen koon vuoksi. Sellainen voi kuitenkin olla röntgenkaksoistähden röntgensäteilijä neutronitähden sijaan. Ne voidaan erottaa toisistaan mustan aukon suuremman massan (>3 M_\bigodot) perusteella. Tunnetuin esimerkki on Cygnus X-1, jonka mustan aukon massa on ~15 M_\bigodot. ==Katso myös== * Supermassiivinen musta aukko * Primordiaalinen musta aukko ==Lähteet== Luokka:Mustat aukot
Maryana Iskander

Maryana Felib Iskander (; 1. syyskuuta 1975 Kairo) on egyptiläissyntyinen yhdysvaltalainen juristi, joka on toiminut Wikimedia Foundationin toiminnanjohtajana tammikuusta 2022 lähtien. Huhtikuuhun 2021 saakka säätiön toiminnanjohtajana työskenteli Katherine Maher. Iskander työskenteli aiemmin kymmenen vuoden ajan toiminnanjohtajana eteläafrikkalaisessa Harambee Youth Employment Accelerator -kansalaisjärjestössä, jonka tavoitteena on vähentää nuorisotyöttömyyttä. Hän muutti nelivuotiaana perheensä kanssa Egyptistä Yhdysvaltoihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöjohtajat Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Wikimedia Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Intel i860

i860 eli Intel 80860 oli Intelin kehittämä RISC-mikroprosessori. Intel i860 oli ensimmäinen alusta, jolle Windows NT kehitettiin. Sen suorituskyky yleiskäyttöisenä suorittimena ja menetys markkinoilla jäi hyvin vajavaiseksi, ja suoritinta käytettiin lähinnä apusuorittimena grafiikkakorteissa ja digitaaliseen signaalinkäsittelyyn. Intel esitteli i860:n vuonna 1989 ja lopetti sen 1990-luvun puolivälissä. i860 oli 32-bittinen prosessori, jossa oli 64-bittinen ulkoinen dataväylä. Intel itse mainosti prosessoria 64-bittisenä. Prosessorissa oli 32 32-bittistä yleiskäyttöistä kokonaislukurekisteriä ja 32 32-bittistä liukulukurekisteriä. Liukulukurekistereitä pystyi käyttämään pareittain 64-bittisille liukuluvuille. i860 pystyi suorittamaan liukulukukomentoja joko liukuhihnalla tai skalaarisesti peräkkäinen, joka vaati kolmesta neljään kellosykliä käskyä kohden. Liukuhihnalla käskyt voitiin pilkkoa kolmeen tai neljään vaiheeseen. Kaksoiskäskymoodi pystyi aloittamaan yhden kokonaislukukäskyn ja yhden liukulukukäskyn kellojaksoa kohden, mutta kaksoiskäskymoodiin siirtyminen ja poistuminen vaativat kaksi kellojaksoa, joka teki siitä vaikean käyttää muutoin kuin käsin tehdyllä assembly-koodilla. Suorittimessa oli pieni grafiikkaprosessori lisättynä sen matematiikkaprosessoriin. Suorittimesta oli 80860XP-malli, joka oli parannettu versio 80860XR:stä ja sisälsi suuremman välimuistin sekä moniprosessointituen. Intel korvasi suorittimen StrongARM- sarjalla. == Käyttökohteet == Suoritin oli käytössä Oki Electricin OKI Station 7300 -työasemassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dokumentaatiota BitSavers.orgissa Luokka:Intelin suorittimet
Uuno Kansa

Uuno Kansa (7. maaliskuuta 1902 Humppila – 19. lokakuuta 1995 Turku) oli suomalainen muistelmakirjailija.Geni.com : Uuno Kansa Uuno Kansan vanhemmat olivat seppä Frans Fredrik Kansa (1873–1917) ja Maria Kristina Karlin (1875–1918). Hän oli naimisissa Saimi Poikulaisen (1904–1981) kanssa. Uuno Kansa oli laulaja Tapani Kansan isosetä.Willimiehen jäljillä-blogi 9.10.1993 : Pietari / Kuusisen klubin uhrit == Teoksia == * Pakolla puna-armeijaan; toim. Reijo Ikävalko. Gummerus 1987 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Uuno Kansa Turun Ukkokodissa helmikuussa 1993 (Youtube) Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Tekoälyn etiikka

Tekoälyn etiikka tai keinoälyn etiikka on filosofian haara, jossa keskitytään erityisesti tekoälyyn liittyviin asioihin. == Katso myös == * LaMDA == Lähteet == Luokka:Tekoäly Luokka:Kognitiotiede Luokka:Koneoppiminen
Please Excuse Me for Being Antisocial

Please Excuse Me for Being Antisocial on yhdysvaltalaisen rap-artistin Roddy Ricchin esikoisalbumi, joka julkaistiin Atlantic Recordsin kautta 6. joulukuuta 2019. Albumia myytiin julkaisuviikolla 101 tuhatta albumiyksikköä vastaava määrä Yhdysvalloissa ja se nousi ensimmäiselle sijalle Billboard 200 -albumilistalla. Albumi oli ylittänyt platinalevyrajan kaksinkertaisesti vuoden 2021 maaliskuuhun mennessä. Vuonna 2020 se palkittiin vuoden albumina BET Awards -gaalassa. == Arvostelut == * AllMusic: * NME: == Listasijoitukset == Lista Sijoitus Lähde Britannian albumilista 13. VG-lista 4. Sverigetopplistan 10. Suomen virallinen albumilista 13. Hitlisten 7. Billboard 200 1. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 esikoisalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit
Alfredo Pacheco

Alfredo Alberto Pacheco (1. joulukuuta 1982 Santa Ana – 27. joulukuuta 2015 Santa Ana) oli elsalvadorilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hänellä on El Salvadorin maajoukkueessa eniten maaotteluita, 85 kappaletta. Pacheco edusti kotimaassaan FAS:ia, Águilaa ja Isidro Metapánia. Vuonna 2009 hän pelasi pohjoisamerikkalaisessa MLS:ssä 14 ottelua lainasopimuksella New York Red Bullsin joukkueessa. Pacheco pelasi El Salvadorin maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2002 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Hän kuului El Salvadorin joukkueeseen vuosien 2003, 2007 ja 2009 CONCACAF Gold Cupissa ja pelasi kahdeksassa joukkueensa yhdeksästä ottelusta täydet minuutit. Vuoden 2003 turnauksessa hän teki maalin tappiollisessa puolivälieräottelussa Costa Ricaa vastaan. Kaikkiaan Pacheco pelasi 85 maaottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Hän teki kaksi maalia kesäkuussa 2004 MM-karsintaottelussa Bermudaa vastaan ja tammikuussa 2009 UNCAF Nations Cupin ottelussa Belizeä vastaan. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi toukokuussa 2013 Venezuelaa vastaan. Pacheco sai syksyllä 2013 elinikäisen ottelukiellon sotkeuduttuaan monen muun pelaajan tavoin sopupeleihin. Hänet ammuttiin kuoliaaksi huoltoasemalla kotikaupungissaan Santa Anassa joulukuussa 2015. == Lähteet == Luokka:Elsalvadorilaiset jalkapalloilijat Luokka:Elsalvadorilaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Dennis Alas

Dennis Jonathan Alas Morales (s. 10. tammikuuta 1985 San Salvador) on elsalvadorilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänellä on El Salvadorin maajoukkueessa toiseksi eniten maaotteluita, 83 kappaletta. Alas edusti seuratasolla kotimaassaan San Salvadoria, Luís Ángel Firpoa, Santa Teclaa sekä Yhdysvalloissa Real Marylandia vuonna 2008 ja Kosovossa Feronikelia kaudella 2014–2015. Alas pelasi El Salvadorin maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2002 ystävyysottelussa Meksikoa vastaan. Hän kuului El Salvadorin joukkueeseen vuosien 2007, 2009 ja 2011 CONCACAF Gold Cupissa. Vuoden 2007 turnauksessa hän teki maalin alkulohko-ottelussa Trinidad ja Tobagoa vastaan. Kaikkiaan Alas pelasi 83 maaottelua ja teki niissä kolme maalia. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi lokakuussa 2012 MM-karsintaottelussa Meksikoa vastaan. == Lähteet == Luokka:Elsalvadorilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Slayerin diskografia

Slayer oli yhdysvaltalainen thrash metal -yhtye. == Studioalbumit == * * * * * * * * * * * * == EP:t == * * == Livealbumit == * * * * == DVD:t == * * * * == Kokoelma-albumit == * * ==Singlet == * Raining Blood (1986) * Angel of Death (1986) * Postmortem (1986) * Seasons in the Abyss (1990) * Serenity in Murder (1995) * I Hate You (1996) * Stain of Mind (1998) * Bloodline (2001) * Eternal Pyre (2006) * Cult (2006) * Eyes of the Insane (2006) * Psychopathy Red (2009) * Hate Worldwide (2009) * World Painted Blood (2010) * Implode (2014) * When the Stillness Comes (2015) * Repentless (2015) * You Against You (2016) * Pride in Prejudice (2016) == Musiikkivideot == * ”War Ensemble” (1990) * ”Raining Blood” (1991) * ”Seasons in the Abyss” (1991) * ”Serenity in Murder” (1994) * ”Dittohead” (1994) * ”I Hate You” (1996) * ”Stain of Mind” (1998) * ”Bloodline” (2001) * ”Eyes of the Insane” (2006) * ”Beauty Through Order” (2010) * ”World Painted Blood” (2010) * ”Repentless” (2015) * ”You Against You” (2016) * ”Pride In Prejudice” (2016) Luokka:Slayer Luokka:Diskografiat
Hiirikoski

Hiirikoski on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Jenni Hiirikoski (s. 1987), jääkiekkoilija ja olympiamitalisti *Joonas Hiirikoski (s. 1989), pesäpalloilija
Olga Potapova

Olga Potapova (, s. 16. joulukuuta 1976 Almaty) on kazakstanilainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä. Hän edusti Kazakstania Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002, joissa hän pelasi viisi ottelua keräten yhden syöttöpisteen. Potapova kuului Kazakstanin joukkueeseen myös viisissä MM- kilpailuissa vuosina 2001 Yhdysvalloissa, 2005 Ruotsissa, 2007 Kanadassa, 2009 Suomessa ja 2011 Sveitsissä. Aasian talvikisoissa Potapovan edustama Kazakstan voitti kultaa Changchunissa 2007 ja Astanassa ja Almatyssa 2011 sekä pronssia Gangwonissa 1999. == Lähteet == Luokka:Kazakstanilaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kasimir Lilius

Karl August Kasimir Lilius (30. huhtikuuta 1863 Tyrvää – 8. tammikuuta 1936 Hanko) oli suomalainen everstiluutnantti, pankinjohtaja ja liikemies. Hän toimi valtionhoitaja Carl Gustaf Emil Mannerheimin vanhempana adjutanttina ja kansliapäällikkönä 1919.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Kuolleita, Kauppalehti, 10.01.1936, nro 7, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Liliuksen vanhemmat olivat Tyrvään kirkkoherra, rovasti Karl Efraim Lilius ja Matilda Helena von Knorring. Hän pääsi ylioppilaaksi 1881 Hämeenlinnan normaalilyseosta ja suoritti Haminan kadettikoulun loppututkinnon 1884. Lilius palveli eri joukko-osastoissa Suomessa ja Venäjällä. Hän erosi armeijan palveluksesta alikapteenina vuonna 1893 ja siirtyi Suomen Yhdyspankin palvelukseen. Lilius oli pankin Viipurin ja Hangon konttorien johtajana ja hän toimi välillä myös kirjapainoalan yrityksen Lilius & Hertzbergin johtajana. Vuosina 1915–1916 Lilius oli arvopaperiosaston johtajana Thuringin pankkiiriliikkeessä, mutta hän vetäytyi tämän jälkeen syrjään liike-elämästä. Lilius palveli itsenäisen Suomen armeijassa 1918–1919, oli majurina Helsingin Jääkäriprikaatissa 1918 ja hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1919. Lilius oli vuonna 1919 valtionhoitaja Mannerheimin vanhempana adjutanttina ja valtionhoitajan sota-asiainkanslian päällikkönä. Muita Mannerheimin adjutantteja olivat tällöin Heikki Kekoni, Akseli Gallen-Kallela ja Bertel Rosenbröijer. Vuoden 1919 presidentinvaalien jälkeen hän palasi liikealalle ja asui viimeksi Hangossa. Lilius oli Forssa Oy:n, Tervakoski Oy:n ja Tampereen Verkatehdas Oy:n johtokuntien jäsenenä ja hän osallistui muun muassa Kenraali Mannerheimin lastensuojeluliiton toimintaan. Kasimir Lilius oli naimisissa 1894–1920 Vera von Brinckmannin (k. 1920) kanssa ja vuodesta 1923 Ellen Marianne Wikströmin kanssa. Kuvanveistäjä, taidemaalari ja kirjailija Carl- Gustaf Lilius oli Kasimir Liliuksen poika hänen toisesta avioliitostaan. Kasimir Liliuksen veljiä olivat Turun hovioikeuden presidentti, senaattori, eduskunnan oikeusasiamies ja kansanedustaja Frans Hugo Lilius (1860–1936), rehtori ja liikemies Hjalmar Filip Lilius (1858–1918) ja rehtori ja liikemies Arvid Ferdinand Lilius (1861–1926). Turun oikeuspormestari Karl Fredrik Samuel Lilius (1839–1906) oli hänen velipuolensa.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Efraim Lilius. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 17.10.2021. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Kanelitanko

Kanelitanko tarkoittaa tankomaiseksi rullaksi käpristynyttä kanelipuun (Cinnamomum) kuivattua sisäkaarnaa. Sitä voidaan käyttää mausteena hedelmä- ja raparperijälkiruoissa, vihannes- ja hedelmäsäilykkeissä ja juomissa sekä afrikkalaisessa ja aasialaisessa keittiössä myös eturuoissa. Mausteeksi käytettäessä kanelitanko lisätään ruokaan valmistuksen alkuvaiheessa, poistetaan valmiista ruoasta ja pestään käytön jälkeen. Sitä voi käyttää uudelleen niin monta kertaa kuin siitä irtoaa makua. == Lähteet == Luokka:Mausteet
Raúl Díaz Arce

Raúl Ignacio Díaz Arce (s. 1. helmikuuta 1970 San Miguel) on elsalvadorilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on eniten maaleja El Salvadorin maajoukkueessa tehnyt pelaaja; hän teki 72 maaottelussaan 39 maalia. Díaz Arce pelasi pitkään Yhdysvalloissa MLS:ssä, jossa hän edusti D.C. Unitedia, New England Revolutionia, San Jose Clashia, Tampa Bay Mutinya ja Colorado Rapidsia. Lisäksi hän edusti Yhdysvalloissa USL:ssä pelannutta Charleston Batterya, kotimaassaan CD Luis Angel Firpoa ja Águilaa sekä uransa lopulla Puerto Ricossa Puerto Rico Islandersia. Hän voitti D.C. Unitedin joukkueessa MLS Cupin vuosina 1996 ja 1997; ensin mainitulla kaudella hän oli pudotuspelien paras maalintekijä tehtyään kuudessa ottelussa kuusi maalia, muun muassa kolme maalia eli hattutempun ensimmäisessä välierässä Tampa Bay Mutinya vastaan. Díaz Arce pelasi El Salvadorin maajoukkueessa ensimmäisen kerran huhtikuussa 1991 UNCAF Nations Cupin karsinnassa Nicaraguaa vastaan. Hän kuului El Salvadorin joukkueeseen vuosien 1996 ja 1998 CONCACAF Gold Cupissa ja teki vuoden 1996 turnauksessa kaksi maalia Trinidad ja Tobagoa vastaan. Kaikkiaan hän pelasi 72 maaottelua ja teki niissä 39 maalia. Hän teki hattutempun toukokuussa 1994 Hondurasia ja heinäkuussa 2000 Saint Vincent ja Grenadiineja vastaan. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi syyskuussa 2000 MM- karsinnassa Hondurasia vastaan. == Lähteet == Luokka:Elsalvadorilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
École supérieure de physique et de chimie industrielles de la ville de Paris

thumb|right|300 px|ESPCI École supérieure de physique et de chimie industrielles de la ville de Paris (ESPCI) on ranskalainen grande école ja osa PSL Research Universityä. Se kouluttaa fysiikan, kemian ja biologian perustutkinto- ja jatko-opiskelijoita ja tekee tutkimusta näillä aloillaL’Ecole supérieure de physique et de chimie industrielle (ESPCI). Vuoden 2017 Shanghain rankingissa se on ensimmäinen ranskalainen École d'IngénieursClassement de Shanghai 2017. == Kuuluisia valmistuneita == * Marie Curie, puolalainen fyysikko * André-Louis Debierne, ranskalainen kemisti * Pierre-Gilles de Gennes, ranskalainen Nobel-palkittu fyysikko * Frédéric Joliot-Curie, ranskalainen kemisti * Paul Langevin, ranskalainen fyysikko * Georges Urbain, ranskalainen kemisti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ESPCI kotisivut Luokka:Ranskan yliopistot Luokka:Pariisin koulutus
Musta valo (albumi)

Musta Valo on rap-artisti Altiksen albumi. Levy julkaistiin 10. heinäkuuta 2020. == Kappaleet == # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Altiksen albumit
Reactor (videopeli)

Reactor on Gottliebin vuonna 1982 julkaisema räiskintätyyppinen kolikkopeli. Pelin tarkoituksena on töniä laajenevasta ydinreaktorista lähtevät hiukkaset seinään osumatta seinään itse. Lisäpisteitä saa, jos hiukkaset saa erillisiin säiliöihin. Parker Brothers julkaisi Reactorin Atari 2600 -version samana vuonna. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Reactor-pelin kuvaus Museum of the Game -sivustolla Luokka:Kolikkopelit Luokka:Vuoden 1982 videopelit
Radioaktiivisen aineen hallussapitorikos

Radioaktiivisen aineen hallussapitorikos on rikos, josta Suomessa säädetään rikoslain 44 luvussa. Rikokseen syyllistyy se, joka pitää hallussaan radioaktiivista ainetta ilman Säteilyturvakeskuksen myöntämää turvallisuuslupaa. Asianmukainen turvallisuuslupa edellyttää, että paikka, tarkoitus ja välineen eivät aiheuta vaaraa ja radioaktiivista jätteistä on huolehdittava asianmukaisesti. Myös käyttötarkoituksen on oltava hyväksyttävä, eikä ihmisen saama säteilyannos saa ylittää enimmäisarvoa. == Rangaistus == Radioaktiivisen aineen hallussapitorikos on toissijainen. Rangaistuksena tuomitaan sakkoa tai vankeutta enintään kuusi kuukautta. == Aiheesta muualla == https://www.minilex.fi/a/radioaktiivisen-aineen-hallussapitorikos Luokka:Rikokset Luokka:Radioaktiivisuus
Philip Toynbee

Philip Toynbee (1916 Oxford, Britannia – 1981 St Briavels, Gloucestershire, Britannia) oli brittiläinen kirjailija. Opiskeltuaan Oxfordin yliopistossa hän työskenteli toimittajana ja kustannusalalla. Hän kirjoitti kokeellisia romaaneja, antiromaaneja, joiden aikakäsitys poikkeaa perinteisestä. Hän kirjoitti myös runomuotoisia romaaneja. Philip Toynbeen isä oli historioitsija Arnold J. Toynbee, hänen tyttärensä on toimittaja Polly Toynbee.Lewis Jones, Toynbee: the great comic figure of our age, The Week, 7.8.2008, viitattu 17.10.2021 ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Herman Julius Roos

Herman Julius Roos (1. maaliskuuta 1725 Ruotsi – 5. lokakuuta 1786 Rosenborgin kartano, Vermlanti) oli ruotsalainen sotilas ja Pohjanmaan talousdeputaation puheenjohtaja 1760-luvun alkupuolella. Roosin vanhemmat olivat majuri Carl Gustaf Roos af Hjelmsäter ja Marta Magdalena von Stefken. Roos tuli ylioppilaaksi Uppsalassa toukokuussa 1736, minkä jälkeen hän osallistui sotilaana mm. Pommerin sotaan. Hänet ylennettiin kapteeniksi vuonna 1752, majuriksi vuonna 1765 ja vuonna 1773 everstiluutnantiksi. Sotapalveluksesta Roos erosi everstinä vuonna 1783. Siviilissä Roos oli vuodesta 1760 Suomen talousdeputaatiossa ja tuli Pohjanmaan talousdeputaation puheenjohtajaksi. Osin Roosin vaikutuksesta, osin käytännön seikoista isojako aloitettiin juuri Pohjanmaalta ja Roos edisti työtä tarmokkaasti. Jo ennen vuosien 1765–1766 valtiopäiviä niityt ja pellot oli saatu jaetuksi Laihialla, Vähässäkyrössä ja Koivulahdella, pellot lisäksi Lapualla ja Isossakyrössä. Vuonna 1770 Roos sai valtiosäädyiltä 3 000 hopeataalarin palkkion toiminnastaan deputaation puheenjohtajana ja isonjaon edistäjänä. Roos avioitui elämänsä aikana kahdesti. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli torvensoittaja Kuhlaun tytär Beata Kuhlau (k. 1760-luvulla), jonka kanssa hän sai seitsemän lasta. Toinen puoliso oli vapaaherratar Andreetta Beata Roos (k. 1779), kenraaliluutnantti ja maaherra Axel Erik Roosin ja hänen toisen vaimonsa Hedvig Charlotta Cronhielm af Flostan tytär. Toisen vaimonsa kanssa Roos sai neljä lasta. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Ruotsalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1725 syntyneet Luokka:Vuonna 1786 kuolleet
Veikko Niemi-Aro

Veikko Johannes Niemi-Aro (23. syyskuuta 1913 Kauhajoki – 23. heinäkuuta 1998 Oulu) oli suomalainen sahateollisuuden yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.Biografia-sampo: Veikko Niemi-Aro Viitattu 17.10.2021. Niemi-Aron vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Jaakko Niemi-Aro, aiemmin Kasari-Aro, ja Aino Sesilia Filppula. Hänen puolisonsa olivat 1947–1970 Sinikka Marttila ja vuodesta 1975 Eira Hasanen. Niemi-Aro kävi kansakoulun ja itseopiskeluna kirjallisen konttoriopiston kurssin, samoin kuin kirjanpitokursseja. Hän toimi vuodesta 1935 sahateollisuudessa ja aloitti 1939 sahateollisuuskoulun Viipurissa, valmistuen sahateknikoksi 1941 Kotkassa. Niemi-Aro toimi työnjohtajana useilla sahoilla. Vuonna 1938 hän tuli Kauhajoen Saha -yhtiön palvelukseen, osallistuen kuitenkin sekä talvisotaan että jatkosotaan ja yleten suoraan ylikersantista vänrikiksi käymättä Reserviupseerikoulua. Sotilasarvotaan Niemi-Aro oli reservin kapteeni. Oltuaan ensin Kauhajoen Sahan saha- ja metsäpäällikkö Niemi-Aro tuli yhtiön toimitusjohtajaksi 1958. Hän kehitti yrityksestä monipuolisen puunjalostuslaitoksen, jossa oli puutalotehdas, liimapalkkien valmistamo, höyläämö ja kyllästämö. Yritys oli aikanaan Suomen suurimpia talotehtaita. Vuonna 1976, kun Niemi-Aro jäi eläkkeelle, sen palveluksessa oli 450 henkilöä. Niemi-Aro myös edisti laajasti sahateollisuuden yhteistyötä ja hänellä oli useita alansa ja muita luottamustoimia. Hänet tunnettiin urheilun ystävänä ja etenkin Kauhajoen Karhun tukijana. Teollisuusneuvoksen arvonimen Niemi-Aro sai vuonna 1967.Ihmiset. Kuolleet. Teollisuusneuvos Veikko Niemi-Aro. Helsingin Sanomat, 3.8.1998. (Tilaajille), Viitattu 17.10.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Cure (elokuva)

Cure () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut japanilainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Kiyoshi Kurosawa sekä tähdittänyt Kōji Yakusho, Masato Hagiwara, Tsuyoshi Ujiki ja Anna Nakagawa. Se on yksi japanilaisen uuden aallon kauhuelokuvan merkittävimmistä elokuvista yhdessä Hideo Nakatan Ringun ja Takashi Shimizun Ju-On: The Grudgen kanssa. Ilmestyessään Cure oli kriitikoiden ylistämä sekä Japanissa, että maailmanlaajuisesti. Kriitikot ylistivät erityisesti Kurosawan ohjausta sekä elokuvan visuaaleja ja tunnelmaa. Vuonna 2012 eteläkorealainen elokuvaohjaaja Bong Joon-ho listasi Curen yhdeksi kaikkien aikojen parhaimmaksi elokuvaksi ja sanoi sillä olleen suuri vaikutus hänen uraansa. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1997 japanilaiset elokuvat Luokka:Japanilaiset kauhuelokuvat Luokka:Sarjamurhaajaelokuvat Luokka:Film noir -elokuvat
Bertel Rosenbröijer

Edvin Bertel Rosenbröijer (14. joulukuuta 1887 Baku, Venäjän keisarikunta – 26. syyskuuta 1943 Tilkan sotilassairaala, Helsinki) oli suomalainen everstiluutnantti ja sotilasasiamies.Ylioppilasmatrikkeli 1907, matrikkelinumero 31564Adelsvapen-Wiki Adliga ätten Rosenbröijer nr 404, tabell 17Överste Bertel Rosenbröijer död, Hufvudstadsbladet, 28.09.1943, nro 261 (2. painos), s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Rosenbröijerin vanhemmat olivat merikapteeni Hugo Boris Rosenbröijer ja Josefina Katarina Fredrika Lindstedt. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1907 ja opiskeli Helsingin yliopistossa oikeustedettä. Rosenbröijer oli rautatiehallituksessa kirjurina ja kirjanpitäjänä 1909–1918. Hän oli mukana ensimmäisten suojeluskuntien järjestäytymisessä jo 1905 ja osallistui Hakaniemen mellakka]an 1906. Rosenbröijer osallistui uudelleen suojeluskuntien perustamiseen 1917–1918 ja Suomen sisällissodan aikana hän oli mukana huhtikuussa 1918 Helsingin valtauksessa. Hän siirtyi 1918 armeijan palvelukseen ja kävi kadettikoulun 1920. Rosenbröijer oli vuonna 1919 valtionhoitaja Carl Gustaf Emil Mannerheimin toisena adjutanttina ja sen jälkeen presidentti Kaarlo Juho Ståhlbergin nuorempana adjutanttina. Hän opiskeli Ranskassa 1920–1921 ja palveli sinä aikana 54. jalkaväkirykmentissä Compiègnessa ja 26. jääkäripataljoonassa Metzissä. Rosenbröijer palveli yleisesikunnassa toimistoupseerina ja vt. toimistopäällikkönä 1921–1927, oli sotilasasiamiehenä Tukholmassa 1927 ja Suomen valkoisen kaartin komppanianpäällikkönä 1927–1928. Hän oli vanhempana toimistoupseerina yleisesikunnan ulkomaantoimistossa 1928–1929 ja sotilasasiamiehenä Tukholmassa, Oslossa ja Kööpenhaminassa 1929–1933. Vuodesta 1933 lähtien Rosenbröijer oli yleisesikunnan ulkomaanosaston toimistopäällikkönä. Rosenbröijer ylennettiin luutnantiksi 1920, kapteeniksi 1923, majuriksi 1928 ja everstiluutnantiksi 1938. Vuonna 1936 Rosenbröijer oli vielä Mannerheimin adjutanttina, kun tämä oli Suomen virallisena edustajana Lontoossa Englannin kuninkaan Yrjö V:n hautajaisissa. Rosenbröijer palveli jatkosodan aikana päämajan sotilasasiamiestoimiston päällikkönä. Hän kuoli pitkäaikaiseen vakavaan sairauteen 53. sotasairaalassa syyskuussa 1943.Suomen sodissa 1939-1945 menehtyneet Bertel Rosenbröijer oli naimisissa vuodesta 1916 toimittaja, kääntäjä ja kirjailija Gurli Sofie Ingeborg Sevónin kanssa. Bertel Rosenbröijer oli jääkärieverstiluutnantti John Rosenbröijerin serkku. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Juho Koivistoinen (leipuri)

Johan (Juho) Koivistoinen (13. joulukuuta 1867 Laukaa – 14. huhtikuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen leipuri, joka toimi Suomen Leipurityöntekijäin Liiton (myöh. Suomen Ravinto- ja Nautintoainetyöväen Liitto) puheenjohtajana vuosina 1906–1913. == Elämä == Laukaassa syntynyt Koivistoinen lähti leipurinoppiin Jyväskylään vuonna 1884 ja muutti Helsinkiin 1889, jossa hän piti oma leipomoa 1897–1903. Koivistoinen oli ensimmäinen yötyöstä luopunut leipomoliikkeenharjoittaja. Vuodesta 1909 lähtien Koivistoinen työskenteli leipurina Elannon leipätehtaalla. Rutiinityön ohellä hän oli kiinnostunut leivontatekniikasta kokeillen eri raaka-aineita ja valmistusmenetelmiä. Koivistoinen liittyi Helsingin Leipomotyöntekijäin ammattiosastoon vuonna 1890 ja toimi sen puheenjohtajana 1899–1909. Vuonna 1899 Koivistoinen teki aloitteen leipurien valtakunnallisen ammattiliiton perustamista. Samana vuonna hän toimi myös leipurien ensimmäisen lakkokokouksen puheenjohtajana. Suomen Leipurityöntekijäin Liitto perustettiin lopulta syyskuussa 1906, jolloin Koivistoinen valittiin sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Vuonna 1907 Koivistoinen valittiin myös leipurien edustajaksi vastaperustetutn Suomen Ammattijärjestön keskustoimikuntaan. Hän toimi leipurityöntekijäin liiton puheenjohtajana vuoteen 1913. Sisällissodan käynnistyessä Koivistoinen liittyi Helsingin punakaartiin. Hän katosi Helsingin taistelun yhteydessä ja julistettiin kuolleeksi 1923. Joidenkin tietojen mukaan Koivistoinen olisi kadonnut jossakin Helsingin ja Keravan välillä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset leipurit Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Tokugawa Tsunayoshi

Tokugawa Tsunayoshi (23. helmikuuta 1646, Edo — 19. helmikuuta 1709 Edo) oli Japanin Tokugawa-shōgunaatin viides shōgun. Hänet tunnetaan myös lisänimellä ”Koirien shōgun”, mikä johtuu hänen säätämistään eläinsuojelulaeista, jotka koskivat erityisesti koiria. Tsunayoshi oli edellisen shōgunin Tokugawa Ietsunan nuorempi velipuoli. Tsunayoshin isä oli Tokugawa-shōgunaatin kolmas shōgun Tokugawa Iemitsu ja hänen äitinsä palatsin palvelijatar. Tsunayoshi julistettiin shōguniksi vuonna 1680, jolloin Japani eli yhtä historiansa vauraimmista ja rauhallisimmista kausista. Tsunayoshi pyrki edistämään uuskungfutselaisuutta, jonka oli kehittänyt 1100-luvulla elänyt kiinalainen oppinut Zhu Xi. Zhu Xin oppien mukaan ihmisen tärkein tehtävä oli pysyä uskollisena valtiovallalle. Kautensa loppupuolella Tsunayoshi menetti kuitenkin kiinnostuksen virkatehtäviensä hoitoon ja keskittyi ylelliseen elämään palatsissaan. Hallinnosta tuli heikko ja todellisuudesta vieraantunut, mistä olivat hyvänä esimerkkinä Tsunayoshin omalaatuiset koirien hyvinvointia koskevat määräykset. Tsunayoshi oli syntynyt koiran vuonna, ja eräs buddhalainen munkki väitti Tsunayoshille, että tämä oli ollut edellisessä elämässään koira. Tämän seurauksena Tsunayoshi määräsi kuolemantuomion jokaiselle, joka vahingoitti koiraa. Lisäksi hän vaati, että koiria puhuteltaisiin aina kunnioittavasti. Tsunayoshi myös piti valtion varoin yllä tarhassa arviolta 50 000 koiraa, joita ruokittiin riisillä ja kuivatulla kalalla. Koirien asemalla Tsunayoshin vuodesta 1687 lähtien annetuissa laeissa oli toisaalta myös perusteet. Edo kuhisi 1600-luvulla kaltoin kohdeltuja, nälkiintyneitä ja villiintyneitä kulkukoiria sekä kuolleiden koirien mätäneviä ruumiita, ja näihin ongelmiin oli epäilemättä puututtava jo hygienian vuoksi. Tsunayoshin laeissa oli lisäksi myös lukuisia muita edunsaajia. Raskaana olevat naiset olivat lakien mukaan varattomina oikeutettuja sosiaalihuoltoon, hylätyille lapsille perustettiin ensimmäiset lastenkodit, paikallisviranomaisten oli huolehdittava sairaanhoidosta ja vankien oloja parannettiin. Huhtikuussa vuonna 1701 Edon hovissa tapahtui välikohtaus, kun Akōn daimio Asano Nakanori hyökkäsi hoviherra Kira Yoshinakan kimppuun ja haavoitti tätä veitsellä. Hyökkäys johtui siitä, että Kira oli aiemmin loukannut Asanoa, joka ei tuntenut hovietikettiä. Shōgun Tsunayoshi ei voinut hyväksyä Asanon raivonpurkausta ja määräsi tämän tekemään seppukun, kunniaitsemurhan. Tämä tapaus johti sittemmin tapahtumiin, jotka ovat 47 rōninin legendan taustalla. == Lähteet == Luokka:Tokugawa-suvun shōgunit Luokka:Vuonna 1646 syntyneet Luokka:Vuonna 1709 kuolleet
Poikon kartano

Poikon kartano on Otavan saarella Rymättylässä nykyisessä Naantalin kaupungissa sijaitseva kartano Isopoikon kylässä. Kartanon nykyinen päärakennus on vuodelta 1828 ja nykyisen ulkoasunsa se sai 1924 kun se korotettiin kaksikerroksiseksi Lars Sonckin suunnitelmien mukaisesti. Kartano ja sen piharakennukset muodostavat hyvin säilyneen arvokkaan kokonaisuuden, joka on rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävä. Kartano piharakennuksineen on suojeltu seutu- ja osayleiskaavassa seudullisesti merkittävänä. Kartanon pihapiiri on vanhoja puita kasvavaa puistoa. Ensimmäinen kirjallinen maininta vanhaan rälssiin kuuluvasta Isopoikosta eli Poikosta on vuodelta 1442. 1400-luvulla kartano oli Fincke-suvun omistuksessa. 1610-luvulta 1730-luvulle kartanon omisti sama suku kuin läheisen Viljaisten kartanon. 1800-luvun vaihteessa Poikon omistus siirtyi aatelisilta pois ja tuolloin tila oli Rymättylän suurimpia. Nykyinen vuonna 1828 rakennettu päärakennus tehtiin merikapteeni E. P. Thomen omistuksessa. Kartanorakennus on luonnonkiviperustainen, hirsirunkoinen ja aumakattoinen. Ulkopuolelta rakennus on vuorattu vaakaponttilaudoituksella, joka on jaettu vyöhykkeisiin seinän pilarimaisilla ulkonemilla. Yläkerran ikkunat ovat neliruutuisia ja alakerran kuusiruutuisia, ja niiden päällä on puuleikkauksin koristellut otsikot. Pääsisäänkäyntiin rakennettiin vuonna 1924 kuisti ja sen päälle 1980-luvulla kuusipylväinen terassi. Toisessa päässä taloa on lasiveranta pieniruutuisilla ikkunoilla ja vastakkaisessa päässä taloa satulakattoinen kuisti ja 1980-luvulla sen jatkoksi rakennettu avokuisti. Alakerran pohjakaava on säilynyt karoliinisena ja ulkoasultaan pitkälti alkuperäisenä, 1980-luvulla uudistettua keittiötä lukuun ottamatta. Ruokasalissa on kaakeliuuni 1800-luvun puolivälistä. Pihapiirissä on 1800-luvun puolivälissä rakennettu "muorin rakennus", joka ainakin vielä 2000-luvun taitteessa toimi kotiseutumuseona ja oli säilynyt vanhassa asussaan. Nelihuoneinen hirsitalo on rakennettu luonnonkiviperustalle. Rakennuksen alla on osittain kellari, joka on mahdollisesti 1400-luvulta eli Suomen keskiajalta. Neljän metrin syvyydessä sijaitsevaan kellariin johtaa edelleen portaat. Luonnonkiviseinäinen kellari on 5,5 metriä leveä ja sen holvi on muurattu tiilistä. Pihassa on myös toinen holvikellari, joka on todennäköisesti myös kuulunut Poikon keskiaikaiseen kivilinnaan. Kivilinnasta on jäljellä kivimuurin pätkä. Muita pihapiirin rakennuksia ovat aitta vuodelta 1737 ja todennäköisesti samalta vuosisadalta empiretyylinen avosolainen luhti. Huvimaja vuodelta 1861, sikapiikojen asunto ja sauna 1800-luvun lopulta ja tiilinavetta 1900-luvun alkupuolelta. Jalmari Finnen kirja Rakkaudentarina: historiallinen romaani vuodelta 1913 sijoittuu Poikon ja Viljaisten kartanoihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Naantalin kartanot Luokka:Rymättylä Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:Naantalin suojellut rakennukset Luokka:Lars Sonckin suunnittelemat rakennukset
See What's on the Inside

See What's on the Inside on Asking Alexandrian seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 1. lokakuuta 2021. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Danny Worsnop - laulu * Ben Bruce - laulu, soolokitara * Cameron Liddel - rytmikitara * Sam Bettley - bassokitara * James Cassells - rummut == Arvostelut == * Imperiumi: 8+/10Asking Alexandria See What's On The Inside Viitattu 17.10.2021. * Soundi: Levyarvio: Metalcore-juurista versoi ehtaa teatraalisuutta – Asking Alexandria yllättää vihaajat housut nilkoissa Viitattu 16.10.2021. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 albumit Luokka:Asking Alexandrian albumit
Teleskooppikala

Teleskooppikala (Gigantura chuni) on teleskooppikaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä. ==Koko ja ulkonäkö== Teleskooppikala voi kasvaa suurimmillaan noin 16 cm pitkäksi. Lajin ruumiinmuoto on pitkänomainen ja sen silmät ovat suuret ja teleskooppimaisen varren päässä. Hampaat ovat kookkaat ja terävät. Teleskooppikalan selkäevä sijaitsee ruumiin takaosassa, rintaevät ovat viuhkamaiset ja pyrstöevä on haarautunut ja sen alimmat ruodot ovat pidentyneet. Väriltään kala on harmaa tai ruskehtava. ==Levinneisyys ja elintavat== Teleskooppikalaa tavataan trooppisista vesistä Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Se on syvän veden kala ja liikkuu useimmiten 500-1 500 metrin syvyydessä. Nuoret yksilöt liikkuvat lähempänä pintaa kuin täysikasvuiset. Lajin ravintoa ovat kalat. Teleskooppikalat ovat hermafrodiitteja ja muodostavat mahdollisesti pareja. ==Lähteet== Luokka:Auloppikalat
Staffan Bergsten

Staffan Bergsten (12. marraskuuta 1932 Örebro, Ruotsi – 8. tammikuuta 2022) oli ruotsalainen kirjailija, kriitikko ja kirjallisuudentutkija. Hän väitteli 1960 Uppsalan yliopistosta filosofian tohtoriksi. Hän julkaisi sekä kaunokirjallisuutta että kirjallisuudentutkimuksen alalta.Vem är det 1993 ==Kaunokirjalliset teokset== * Gamle Kant, 1979 * Olyckan, 1982 * Omvägen hem, 1985 ===Suomennettu tuotanto=== * Ylös syvyyksistä. Julkaisussa Parnasso 46 (1996) nro 1 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Joseph Plateau

Joseph Antoine Ferdinand Plateau (14. lokakuuta 1801 Bryssel, Belgia – 15. syyskuuta 1883 Gent, Belgia) oli belgialainen fyysikko, joka kehitti stroboskooppisen menetelmän liikkuvien kuvien esittämiseen. ==Elämä== Plateau oli L. A. J. Quetelet'n oppilas ja ystävä, jolla oli suuri vaikutus hänen uransa alkupuolella. Plateau oli vuodesta 1835 lähtien professori Gentin yliopistossa, jossa hänen tutkimuksensa liittyvät pääasiassa optiikkaan tai molekyylien välisiin voimiin. Hän kehitti stroboskooppisen menetelmän, jolla tutkitaan värähtelevän kappaleen liikettä katsomalla sitä pyörivässä levyssä olevien yhtä kaukana toisistaan olevien säteittäisten rakojen läpi. Vuonna 1829 Plateau katsoi varomattomasti keskipäivän aurinkoa 20 sekunnin ajan tutkiakseen sen jälkivaikutuksia. Seurauksena oli sokeutuminen muutamaksi päiväksi, jonka jälkeen hän toipui tilapäisesti, mutta seuraavien neljäntoista vuoden aikana hänen näkönsä heikkeni vähitellen, ja vuonna 1843 hänestä tuli pysyvästi sokea. Vaimonsa ja poikansa sekä myöhemmin vävynsä G. L. van der Mensbrugghen avustamana hän jatkoi elämänsä loppuun asti tutkimuksiaan, ohjasi heidän hänelle tekemiensä kokeiden kulkua ja tulkitsi tulosten merkitystä. Hänen suuri teoksensa Statique experimentale et theorique des liquides soumis aux seules forces moleculaires (1873), on arvokas panos kapillaari-ilmiöiden ymmärrykseen. Hänen pojastaan Felix Auguste Joseph Plateausta tuli Gentin eläintieteen ja vertailevan anatomian professori vuonna 1870. ==Lähteet== Luokka:Belgialaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1801 syntyneet Luokka:Vuonna 1883 kuolleet Luokka:Royal Societyn ulkomaiset jäsenet Luokka:Sokeat henkilöt
Like a House on Fire

Like a House on Fire on Asking Alexandrian kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 15. toukokuuta 2020. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Danny Worsnop - laulu * Benjamin Bruce - soolokitara, taustalaulu * Cameron Liddel - rytmikitara * Sam Bettley - bassokitara * James Cassells - rummut == Arvostelut == * Imperiumi: 4-/10Asking Alexandria Like A House On Fire Viitattu 17.10.2021. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 albumit
William Trevor

William Trevor, koko nimi William Trevor Cox, (24. toukokuuta 1928 Mitchelstown, Corkin kreivikunta, Irlanti – 20. marraskuuta 2016 Somerset, BritanniaTrevor, William, Kirjasampo, viitattu 17.10.2021) oli irlantilainen kirjailija. Hän oli vuodesta 1960 Englannissa opettajana ja mainostoimittajana ja harrasti myös kuvanveistoa ennen kirjailijanuran vakiintumista toisen romaanin The Old Boys julkaisemisen jälkeen 1964. Hänen romaaniensa henkilöt ovat yksinäisiä ja juurettomia väliinputoajia. Hän kirjoitti romaanien lisäksi novelleja. ==Palkinnot ja tunnustukset== ;Lähde * Whitbread-palkinto (paras romaani) 1976 * Whitbread-palkinto (paras romaani) 1983 * Whitbread-palkinto (paras romaani) 1994 ==Lähteet== Luokka:Irlantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet