EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vernon Township (New Jersey)

Vernon Township on kunta (township) New Jerseyn osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 22 358 vuonna 2020, ja se oli Sussexin piirikunnan suurin kunta. == Väestö == Vuonna 2020 Vernon Townshipin 22 358 asukkaasta valkoisia oli 92,8 %, mustia 3,6 % ja aasialaisia 0,2 %. Vuonna 2019 8,2 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 6,6 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Kuvia kunnasta == Kuva:Lake Wanda 02.jpg Kuva:Flickr - Nicholas T - Far-Reaching.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Jerseyn kunnat
Anttilan renkitupa

Anttilan renkitupa on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva kotiseututalo. Rakennus on rakennettu 1800-luvun puolivälissä ja se on alun perin toiminut Anttilan kantatilan renkitupana. Anttilan renkitupa sijaitsee samassa korttelissa Puu-Anttilan eli entisen Lohjan yhteiskoulun kanssa. Renkitupa toimikin koulun rehtorin asuntona vuosina 1914–1958. Anttilan renkitupa on toiminut myös Lohjan museon näyttelytilana. Nykyisin rakennuksessa toimii myymälä ja kahvila. == Arkkitehtuuri == Anttilan renkitupa on hirsirakenteinen ja yksikerroksinen. Sen itäisellä julkisivulla on umpikuisti, jonka päällä on loiva satulakatto. Rakennuksen ikkunoiden päällä on koristeelliset puiset listat. Pohjoispuolen päätykolmion yläpuolella on puolikaaren muotoinen ikkuna. == Lähteet == Luokka:Lohjan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Washington Township (Gloucesterin piirikunta)

Washington Township on kunta (township) New Jerseyn osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 48 677 vuonna 2020, ja se oli Gloucesterin piirikunnan suurin kunta. == Väestö == Vuonna 2020 Washington Townshipin 48 677 asukkaasta valkoisia oli 85,0 %, mustia 5,9 % ja aasialaisia 4,9 %. Vuonna 2019 8,9 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 6,1 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Jerseyn kunnat
Phillipsburg (New Jersey)

Phillipsburg on kunta (town) New Jerseyn osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 15 249 vuonna 2020, ja se oli Warrenin piirikunnan suurin kunta. == Väestö == Vuonna 2020 Phillipsburgin 15 249 asukkaasta valkoisia oli 78,0 %, mustia 10,3 % ja aasialaisia 2,0 %. Vuonna 2019 13,6 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 10,2 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Kuvia kunnasta == Kuva:Green's Bridge, CNJ, Phillipsburg, NJ - looking southwest.jpg Kuva:Pburg-281.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Jerseyn kunnat
Candolinin huvila

Candolinin huvila (ruots. Villa Candolin) on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva vuonna 1915 valmistunut huvila, jonka rakennutti Lohjan entinen kirkkoherra ja tuomiorovasti Einar Candolin. Huvilan on piirtänyt ja suunnitellut Einar Candolinin puoliso Aino Candolin. Candolinit muuttivat huvilaan asumaan eläkkeelle jäätyään 1950. Rakennus on yksityisomistuksessa. Candolinin huvila on listattuna Lohjan kaupungin rakennetun kulttuuriympäristön inventointiluetteloon, sillä se on henkilöhistoriallisesti arvokas ja tyyliltään hyvin säilynyt. == Historia ja arkkitehtuuri == Candolinin huvila valmistui alun perin kesähuvilaksi vuonna 1915. Sen rungossa on käytetty entisen Lohjan panimon hirsiä, jotka on liitetty kulmistaan takoraudoilla. Hirsiseinät koostuvat pystyhirsisistä elementeistä. Rakennuksen pohjoispuolella sijaitsee umpikuisti. Alun perin kuisti oli pienempi porstua. Tyylisuunnaltaan rakennus edustaa yksinkertaista jugendia. Vuonna 1947 rakennusta remontoitiin, jotta siellä voitaisiin asua talvisinkin. Samassa remontissa huvilan päätyyn rakennettiin siipi kotiapulaiselle, keittiön paikkaa siirrettiin länsisivulta koilliskulmaan ja itäjulkisivun sisäänkäynnin yhteyteen tehtiin tuulikaappi. Myös alun perin kattoon asti avoimeen eteiseen rakennettiin välikatto. 1990-luvulla huvilaa remontoitiin jälleen. Tuolloin huvilan ullakkotilat otettiin asuinkäyttöön. Pohjoispäätyyn avattiin kolme keskenään yhtä suurta ikkunaa ja kaikki ikkunat koristeellisine vuorilautoineen entisöitiin vanhan mallisiksi. Itäpuolen kuisti, joka oli 1980-luvulla purettu rakennettiin uudelleen. Myös eristystä lisättiin, sähköistykset uusittiin ja huvilan alapohja oikaistiin. Huvilassa on yhä säilynyt jäljellä alkuperäisiä pönttöuuneja. Huvilan pihapiiriin kuuluu lisäksi myös puuvaja ja käymälä vuodelta 1915. Koillispuolella huvilaa sijaitsee entinen navetta ja asuinrakennus 1940-luvulta. == Lähteet == Luokka:Lohjan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Huvilat
Harjula (Lohja)

Harjula on vuonna 1929 rakennettu entinen seurojentalo Lohjalla, Uudellamaalla. Rakennusmestari Heikki Siikosen suunnittelema Harjula edustaa 1920-luvun klassismia. Harjula sijaitsee Lohjan keskustassa Lohjanharjun kupeessa. Nykyisin rakennus on Lohjan kaupungin nuorisotoimen käytössä. == Historia ja arkkitehtuuri == Alun perin rakennuksen piti tulla Lohjannummen suomenkielisten seurojen seurojentaloksi ja juhlarakennukseksi. Varojen puutteen vuoksi rakennus jouduttiin kuitenkin myymään pian lohjalaisille teollisuuslaitoksille seuraintaloksi. 1930-luvulla Harjulaa laajennettiin ja siihen lisättiin näyttämöosa. 2000-luvun alussa rakennusta peruskorjattiin ja rakennuksen saleihin, aulaan, portaikkoihin ja salin parveen palautettiin klassismin piirteitä. Rakennuksessa on myös säilynyt vanhoja alkuperäisiä sisäovia, mosaiikkibetonilattioita ja portaikkojen koristeellisia kaiteita. == Lähteet == Luokka:Lohjan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Seurantalot
Fish River (Namibia)

Fish River (afrikaansiksi Visrivier, saksaksi Fischfluss) on joki Namibiassa. Joen pituus on 650 kilometriä ja se saa alkunsa Naukluft-vuorilta ja virtaa 150 km Hardapin padolle lähellä Marientalia, missä sen virtaus on padon vuoksi estynyt. Siitä alaspäin kaikki joen virtaama tulee sivujoista. Joessa on vettä vain ajoittain ja talvisin joki kuivuu kokonaan. Tästä huolimatta joki muodostaa näyttävän Fish Riverin kanjonin, joka on 160 km pitkä ja syvimmillään 550 m syvä. Fish River laskee Oranjeen Namibian ja Etelä-Afrikan rajalla n. 100 km ennen kuin Oranje laskee Atlanttiin. Kuva:Fish River Crossing.JPG Kuva:Fish river.jpg Kuva:Bottom of Fish River Canyon.JPG Kuva:Fish River Namibia anagoria.JPG Kuva:Fish River Canyon.jpg Luokka:Namibian joet Luokka:Oranjen sivujoet
Herkkäsupukki

Herkkäsupukki (Biophytum sensitivum) on käenkaalikasvien (Oxalidaceae) heimoon ja supukkien (Biophytum) sukuun kuuluva kasvilaji. Herkkäsupukki on yksivuotinen kasvilaji, joka kasvaa noin 25 cm korkeaksi. Varsi on haaraton, tyvestä puutunut ja kärjestään karvainen. Lehtiä on enintään 13 kappaletta ja niissä on 6–14 paria lehdykkämäisiä liuskoja, jotka ovat 0,3–1,5 cm pitkiä ja 0,2–0,7 cm leveitä. Kukintona on sarja, joka sijaitsee 2–7 cm pitkän kukintoperän päässä. Kukkien terälehdet ovat verholehtiä pidempiä ja väriltään keltaisia. Hedelmänä oleva kota on 4–5 mm pitkä, halkaisijaltaan 3–4 mm ja pinnoiltaan karvainen. Herkkäsupukki kasvaa luonnossa varjoisilla paikoilla jokien varsilla, joutomailla, tiheiköissä sekä muilla vastaavanlaisilla paikoilla aina 250 metrin korkeuteen asti. Luonnossa lajia tavataan itäisessä Aasiassa Intian niemimaalla, Kiinassa, Myanmarissa, Thaimaassa, Vietnamissa, Malesiassa, Indonesiassa ja Filippiineillä. Herkkäsupukkia on kerätty luonnosta paikallisesti ravinnoksi sekä perinteiseen lääkintään. Herkkäsupukkia voi kasvattaa myös ruukussa huonekasvina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Herkkäsupukki (Biophytum sensitivum) * JSTOR Global Plants: Biophytum sensitivum * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Biophytum sensitivum * Flora of China: Biophytum sensitivum Luokka:Käenkaalikasvit
Emily in Paris

Emily in Paris on Darren Starin luoma draamakomediasarja, joka sai ensi- iltansa Netflix-suoratoistopalvelussa 2. lokakuuta 2020. Sarja seuraa yhdysvaltalaisen Emily Cooperin siirtymistä Savoir-nimisen markkinointiyhtiön palvelukseen Pariisin. Emily yrittää sarjassa selviytyä työn ja rakkauselämän haasteista sekä käy kulttuurikamppailua ”tylsän” amerikkalaisen elämäntyylinsä ja ranskalaisen elämäntavan välillä. Sarjaa tähdittävät Lily Collins, Ashley Park, Philippine Leroy-Beaulieu, Lucas Bravo, Samuel Arnold, Camille Razat, Bruno Gouery ja Lucien Laviscount. Sarjan toinen tuotantokausi julkaistiin 22. joulukuuta 2021, kolmas 21. joulukuuta 2022 ja neljäs 12. syyskuuta 2024. == Lähteet == Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset komediasarjat Luokka:Netflix- alkuperäissarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamasarjat
Matti Sarvilahti

Matti Sarvilahti (18. toukokuuta 1864 Luumäki − 26. joulukuuta 1936 Helsinki) oli ensimmäinen sukeltajan ammatissa toiminut suomalainen.Geni.com : Matti Sakarinpoika SarvilahtiSukeltaja Matti Sarvilahti kuollut, Helsingin Sanomat, 29.12.1936, nro 350, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotMatti Sarvilahden kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat, 29.12.1936, nro 350, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Sarvilahti ryhtyi sukeltajaksi 19-vuotiaana, näihin aikoihin Suomessa ei ollut yhtään suomalaista sukeltajaa. Hän suoritti välillä asevelvollisuutensa Suomen kaartissa ja oli sitten sukeltajan ammatissa yli 50 vuoden ajan aina 1930-luvulle saakka jolloin hän joutui korkean iän ja vaikean sairauden takia lopettamaan työt. Sarvilahti oli mukana nostamassa useita uponneita laivoja. Suomen sisällissodan jälkeen hän otti tehtäväkseen nostaa Laatokkaan uponneen miinanlaskija Ahmolan ja sen 125 ladatun merimiinan lastin. Sarvilahti toi miinat yksi kerrallaan ylös ja sen jälkeen myös itse laiva voitiin nostaa. Sarvilahti työskenteli useiden vuosien ajan myös Helsingin satamarakennuksilla. Hänelle myönnettiin 70-vuotiaana Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan mitali pitkäaikaisesta ansiokkaasta työstään. Matti Sarvilahti kuoli 72-vuotiaana joulukuussa 1936. Hänet on haudattu Suomen kaartin hautausmaalle Helsinkiin.Billion Graves : Matti Sarvilahti == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sukeltajat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Crone

Crone on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Elizabeth Crone (s. 1969), yhdysvaltalainen kasvitieteilijä sekä populaatioekologian ja -dynamiikan professori * Eveline Crone (s. 1975), alankomaalainen psykologian tohtori ja yhteiskunnallisen kehitysneurotieteen professori * Patricia Crone (1945–2015), tanskalainen orientalisti ja historioitsija * Victor Crone (s. 1992), ruotsalainen laulaja
Liettuan naisten jääkiekkomaajoukkue

Liettuan naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Liettuaa kansainvälisissä naisten jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2021 maassa oli 40 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa. Joukkue oli tuolloin Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n hallinnoimalla maailmanranking-listalla 40. sijalla eli kolmanneksi viimeinen. Joukkue sijoitettiin listalle ensi kerran vuonna 2020, jolloin se oli myös 40. sijalla eli viimeinen. Vuonna 2022 maassa oli 90 naisjääkiekkoilijaa, ja joukkue nousi alkuvuonna rankingissa 36. sijalle. Vuoden lopulla joukkue eteni 34. sijalle. Vuoden 2025 alussa naispelaajia oli 150. == Sijoitukset == === Maailmanmestaruuskilpailuissa === * 2020 - 3. divisioona, 5. *2021 - 3. divisioonan turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. Kisojen oli määrä olla Liettuan kotikisat. *2022 - 3. divisioona, 2. *2023 - 3. divisioonan A-lohko, 3. *2024 - 3. divisioonan A-lohko, 3. === Maailmanranking === * 2020 - 40. * 2021 - 40. * 2022, helmikuu - 36. * 2022, syyskuu - 34. * 2023 - 32. * 2024 - 34. == Lähteet == Luokka:Liettuan jääkiekko Luokka:Naisten jääkiekkomaajoukkueet
Étang-sur-Arroux

Étang-sur-Arroux on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Arrouxjoen varrella, noin 16 kilometriä Autunin kaupungista lounaaseen. Kunta on kehittynyt vanhan roomalaisen tien varrelle, joka kulki Autunin ja Toulon-sur-Arroux’n välillä. Se oli pitkään pieni kalastajakylä. Teollisen vallankumouksen aikana 1800-luvulla teitä ja rautateitä rakennettiin Ranskassa, ja Étang-sur-Arroux’sta muodostui näiden risteysasema. Tämä taas antoi vauhtia kunnan kehitykselle. Kehityksen symboli on vuonna 1851 valmistunut joen ylittävä graniittinen viisiaukkoinen holvisilta, joka on kuvattuna kunnan vaakunassa. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saône-et-Loiren kunnat
Hoya cinnamomifolia

Hoya cinnamomifolia on posliinikukkiin ja oleanterikasveihin kuuluva kasvilaji, jonka on kuvannut William Jackson Hooker 1848. Se on köynnös, jonka kukat ovat keltapunaisia ja jonka lehdet muistuttavat kanelipuiden (Cinnamomum) lehtiä. Laji esiintyy Indonesian Jaavalla.Plants of the World Online: Hoya cinnamomifolia Hook. Viitattu 29.12.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * UniProt – Taxonomy: Hoya cinnamomifolia * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Hoya cinnamomifolia cinnamomifolia
Silkkisarvet

Silkkisarvet (Periploca) on kasvisuku oleanterikasvien heimossa. Siihen kuuluu 17 lajia, joita esiintyy alkuperäisinä Etelä-Euroopassa, -Aasiassa ja osassa Afrikkaa. Ne ovat maitiaisnesteellisiä köynnöksiä tai pensaita. Euroopassa kasvaa kolme silkkisarvilajia: kreikansilkkisarvi (Periploca graeca) itäisellä Välimerenalueella, kanariansilkkisarvi (Periploca laevigata) Kanariansaarilla ja Periploca angustifolia Espanjassa, Sisiliassa ja Kreetalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Periploca * Suomen Lajitietokeskus: Silkkisarvet – Periploca Luokka:Oleanterikasvit
La Celle-en-Morvan

La Celle-en-Morvan on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Autunin kaupungista luoteeseen. Kunnan keskustan liepeillä on linna Château de la Vesvre. Se on rakennettu alun perin 1200-luvulla. Linna kuitenkin tuhottiin vuonna 1365 Burgundin herttuan Filip II:n määräyksestä. 1500-luvulla linna rakennettiin uudelleen, mutta se tuhoutui jälleen. Nykyinen linna rakennettiin vuonna 1627, mutta sitä muutettiin paljon vuonna 1926, eikä keskiaikaisesta linnasta jäänyt paljoa jäljelle. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saône-et- Loiren kunnat
Hietaliljat

Hietaliljat (Anthericum) on parsakasveihin kuuluva kasvisuku. Aiemmin se on luokiteltu muun muassa entiseen agaavekasvien heimoon. Hietaliljoja on kahdeksan lajia, joita esiintyy Euroopassa, Afrikassa ja Lounais-Aasiassa. Kaksi hietaliljaa, tähkähietalilja eli isohietalilja (Anthericum liliago) ja haarahietalilja eli pikkuhietalilja (Anthericum ramosum), kasvaa luonnonvaraisena Pohjoismaissa, Etelä-Ruotsissa asti. Lajit ovat monivuotisia, paksujuurisia ruohoja, joiden tyvellä kasvaa lehtiruusuke. Kukat ovat valkoiset, kuusilukuiset ja avoimina tähtimäiset. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Anthericum * Suomen Lajitietokeskus: Hietaliljat (Anthericum) * ITIS: Anthericum * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Anthericum Luokka:Parsakasvit
Cēsu alus

Cēsu alus on latvialainen Cēsisin kaupungista lähtöisin oleva panimoalan yritys. Panimo on Latvian vanhin ja suurin. Panimon historia yltää aina vuoteen 1590 saakka. Nykyisin yrityksen omistaa suomalainen Olvi. Ensimmäinen maininta oluen tuottamiseen liittyvästä toiminnasta löytyy Cēsisin linnan merkinnöistä vuodelta 1590. Tätä vuotta pidetään panimon perustamisvuotena. Vuonna 1878 panimo oli Graf Emanuel Sieversin omistuksessa, ja panimolle rakennettiin omat tilat. Vuonna 1922 cēsisiläiset yrittäjät ostivat panimon ja toimintaa jatkettiin Augļu dārzs nimisen yrityksen alla. Vuonna 1922 yhtiö kansallistettiin, kunnes se vuonna 1995 jälleen yksityistettiin Cēsu alus -nimisenä. Vuonna 1999 yhtiö siirtyi Olvin alaisuuteen, kun Olvin tytäryhtiö A. Le Coq osti sen. Vuoden 2021 maaliskuussa Cēsu alus ilmoitti ostavansa latvialaisen panimon Piebalgas alusin. == Tuotteita == * Cēsu Premium * Latvijas Pilzenes * Brūža Nefiltrētais == Lähteet == Luokka:Panimot Luokka:Latvialaiset yritykset
Signe Riisalo

Signe Riisalo (s. 8. lokakuuta 1968 Tallinna) on virolainen reformipuolueen poliitikko ja Viron nykyinen sosiaaliturvaministeri vuodesta 2021. Vuosina 2019–2021 hän istui riigikogussa. Kesäkuusta heinäkuuhun 2022 Riisalo toimi myös Viron terveys- ja työministerinä sen jälkeen kun pääministeri Kaja Kallas oli erottanut hallituksesta keskustapuolueen ministerit. Keväällä 2023 nimitetyssä Kallaksen III hallituksessa hän jatkaa taas sosiaaliturvaministerinä. ==Yksityiselämä== Riisalolla on tytär ja poika. Hänen aviomiehensä Tiit Riisalo on myös ministerinä Kallaksen III hallituksessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Signe Riisalo Viron hallituksen verkkosivuilla Luokka:Viron ministerit Luokka:Viron reformipuolueen poliitikot Luokka:Riigikogun jäsenet Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mainz-Bingenin piirikunta

Mainz-Bingenin piirikunta () on piirikunta Saksan Rheinland-Pfalzin osavaltiossa Reinin varrella. Sen keskus ja suurin kunta on Ingelheim am Rheinin kaupunki. Piirikunnalle nimensä antanut Mainzin kaupunki ei kuulu piirikuntaan vaan on piiritön kaupunki. Mainz-Bingenin piirikunta luotiin vuonna 1969 pääosin aiemmista Bingenin ja Mainzin piirikunnista sekä osista aiempia Bad Kreuznachin ja St. Goarin piirikuntia. Piirikunnan pinta-ala on 605,4 neliökilometriä, ja vuonna 2020 piirikunnan väkiluku oli 211 525 asukasta. Mainz-Bingenin piirikunta koostuu yhdeksästä alueyhteisöstä, joissa on yhteensä 64 kuntaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Piirikunnan verkkosivut *
Tiina Santonen

Tiina Santonen (s. 1972) on suomalainen lääkäri ja toksikologi, joka on vuodesta 2021 työskennellyt Työterveyslaitoksen (TTL) työtoksikologian tutkimusprofessorina. Hän on suomalaisen työympäristön kemiallisen altistumisen johtavia asiantuntjoita. Santonen valmistui Turun yliopistosta lääkäriksi (LL) ja edelleen lääketieteen tohtoriksi (LT). Hänen englanninkielinen genotoksikologian alaan kuuluva väitöskirjansa (1997) oli otsikoitu Genotoxicity in male germ cells : effects of mutagens on spermatid micronuclei, DNA synthesis, p53 expression and apoptosis in rat testis. Santonen on lisäksi suorittanut soveltavan toksikologian maisteritutkinnon brittiläisessä Surreyn yliopistossa (Guildford). Santonen tuli Työterveyslaitoksen palvelukseen vuonna 2001 ja on sittemmin keskittynyt työtoksikologiaan. Hän tekee tutkimusta tällä alalla ja toimii työtoksikologian, biomonitoroinnin ja kemikaalien riskiarvioinnin asiantuntijana. Hän osallistuu myös kemikaalien terveysperusteisten raja- arvojen asettamiseen. Hän on ollut EU:n Työympäristön altistumisrajojen tieteellisen komitean (SCOEL) jäsen (2010-2019) ja on Euroopan kemikaaliviraston Riskinarviointikomitean (RAC) jäsen vuodesta 2014. == Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Santonen, Tiina. Työterveyslaitos, Helsinki, Finland (scopus.com) *Tiina Santonen. Finnish Institute of Occupational Health, Centre of Expertise for Work Environment Development (researchgate.net) Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset toksikologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oppenheim (Rheinland-Pfalz)

Oppenheim on kaupunki Saksan Rheinland-Pfalzin osavaltion Mainz-Bingenin piirikunnassa. Kaupungin pinta-ala on 7,1 neliökilometriä, ja vuonna 2020 siellä oli 7 582 asukasta. == Historia == Nykyisen Oppenheimin alueella asui roomalaisia 500-luvulle asti, ja 1950-luvulla tehdyissä rakennustöissä löydettiin roomalaisaikaisia seinien jäänteitä, tiiliä, vesiallas ja muurattu kanava vuonna 1837 puretun Pyhän Sebastianin kirkon paikalta. Mahdollisesti vanhan roomalaisen asutuksen paikalle perustettu Oppenheim syntyi 600-luvun alussa; perustajan kerrotaan olleen frankkiaatelinen nimeltä Obbo, jonka mukaan paikkaa alettiin kutsua nimellä Obbenheim. Ensimmäinen kirjallinen maininta Oppenheimista on vuodelta 765. Kaupunki sai markkinaoikeudet vuonna 1008 ja vuonna 1225 se sai vapaan valtakunnankaupungin arvonimen. Vuosina 1315–1353 kaupunki kuului Mainzin arkkipiispalle ja vuodesta 1375 eteenpäin Reinin pfalzkreiveille, jotka hallitsivat sitä 1700-luvun lopulle saakka osana Pfalzin vaaliruhtinaskuntaa. 1500-luvulla uskonpuhdistus vaikutti kaupungissa. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana kaupunkiin hyökättiin lukuisia kertoja, ja espanjalaiset miehittivät sitä 11 vuoden ajan. Espanjalaismiehityksen aikana luterilaiset, kalvinistit ja muut protestantit pakotettiin lähtemään kaupungista. Kustaa II Aadolfin johtamat ruotsalaiset kukistivat espanjalaiset 19. joulukuuta 1631, minkä jälkeen kaupunkia hallitsivat vuorollaan niin keisarilliset, baijerilaiset kuin ranskalaisetkin. Pitkään kestänyt sota käytännössä tyhjensi kaupungin, sillä kun Westfalenin rauha solmittiin vuonna 1648, kaupungissa oli vain 20 asukasta. 1600-luvun lopulla kaupunki joutui keskelle Pfalzin perimyssotaa, ja ranskalaiset polttivat sen 31. toukokuuta 1689. Kaupungista tuolloin paenneet asukkaat perustivat Reinin vastakkaiselle rannalle Neu-Oppenheimin kaupungin vuonna 1696. Myös 1700-luvulla kaupungissa sodittiin useita kertoja. Ranskan joukot valloittivat Oppenheimin 18. lokakuuta 1792 osana Ranskan vallankumoussotia, ja 9. joulukuuta 1797 kaupungista tuli virallisesti osa Ranskan ensimmäistä tasavaltaa. Oppenheimista tuli nyt rajakaupunki, mutta se säilytti asemansa hallinnollisena keskuksena. Tammikuun alussa 1814 kenraali Langeronin johtamat venäläiset joukot ottivat kaupungin hallintaansa. Wienin kongressissa vuonna 1816 Oppenheimista tehtiin osa Hessenin suurherttuakuntaa. Vuonna 1853 kaupunki liitettiin rautatieverkkoon ja vesilaitos rakennettiin vuonna 1888. Sähkövalaistus otettiin käyttöön vuonna 1899 ja puhelinliikenne vuotta myöhemmin. Vuonna 1925 myös kaupungin kaupunkioikeudet uusittiin. Toisen maailmansodan jälkeen kaupunki tuli osaksi uutta Rheinland-Pfalzin osavaltiota muiden Reinin vasemmalla rannalla sijainneiden entisten Hessenin alueiden tavoin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mainz-Bingenin piirikunta Luokka:Rheinland-Pfalzin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Richard Sackler

Richard Stephen Sackler (s. 10. maaliskuuta 1945) on yhdysvaltalainen lääkäri ja liikemies, joka on toiminut OxyContin-kipulääkkeen kehittäneen Purdue Pharman toimitusjohtajana. Sacklerien nimi on poistettu opioidikriisin vuoksi useiden museoiden tiloista. Näin ovat ilmoittaneet muun muassa British Museum, Tate, jonka Sackler Octagon -galleria nimetään uudelleen, samoin New Yorkin Metropolitan-museo ja Pariisin Louvre.Riitta Koivuranta, British Museum poistaa Yhdysvaltain historian pahinta opioidikriisiä edesauttaneen Sacklerin nimen kaikista tiloistaan, Helsingin Sanomat 26.3.2022, viitattu 26.3.2022 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Yhdysvaltalaiset lääkärit Luokka:Sacklerin suku Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Villa Haikari

Villa Haikari, joka tunnetaan myös nimellä Villa Harbonäs on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva vuonna 1905 rakennettu huvila. Huvila sijaitsee aivan Lohjanjärven rannalla ja nykyisin siellä toimii kesäravintola. Villa Haikari on inventoitu osaksi Lohjan kaupungin rakennetun kulttuuriperinnön luetteloa. Huvilan omistaneen Laguksen suvun kesken huvilaa on kuitenkin kutsuttu nimellä Lilla Ojamo. == Historia ja arkkitehtuuri == 1870-luvulla Ojamon kartanosta erotettiin Haikarinniemi ja sen pohjoispuolinen alue Vähä-Ojamon huvilatilaksi. Tilan omistajiksi tuli Laguksen suku. Valtioneuvos Wilhelm Laguksen poika filosofian tohtori Hugo Lagus rakennutti tilalle uuden puurakenteisen ja jugend-tyylisen huvilan vuonna 1905. Tilalla sijaitsi jo ennestään vanhempi päärakennus. Vuonna 1938 Hugo Lagus myi Villa Haikarin Lohjan kauppalalle ja siitä asti huvila on toiminut muun muassa retkeilymajana ja kesäkahvilana. Villa Haikarissa tehtiin väliseinämuutoksia vuonna 1981. Rakennuksen perustuksia nostettiin 1990- ja 2000-lukujen vaihteessa, jolloin myös rakennetiin kuisti. Pohjoispuolella Villa Haikaria on puinen terassi. Rakennus sijaitsee Haikarinniemen kärjessä puistomaisessa ympäristössä. Villa Haikarin tunnusomaisia piirteitä ovat ullakkokerroksen suuret ovaalin muotoiset ikkunat. 1990-luvun taitteessa Lohjan kaupunki ja Penttilän rakennusyhtiö kaavailivat Haikarin alueelle rantahotellia, mutta hanke kariutui asukkaiden vastustukseen ja Suomen 1990-luvun alun lamaan. == Lähteet == Luokka:Lohjan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Huvilat
Villa Luther

Villa Luther on 1880-luvulla rakennettu huvila Lohjalla, Uudellamaalla. Huvilan rakennutti Lohjan silloisen kirkkoherran poika, hovineuvos Gustaf Adolf Helsingius. Alkuperäiseltä nimeltään huvila on Helsingtorp. Huvilaa on kuitenkin myös kutsuttu nimellä Villa Linnainen. Tyylisuunnaltaan huvila on uusrenessanssityylinen säätyläishuvila. Nykyisin rakennuksessa toimii Lohjan Työterveys ry. == Historia ja arkkitehtuuri == Villa Lutherin eli Helsingtorpin rakennutti 1880-luvulla hovineuvos Gustaf Adolf Helsingius. Tontti, jonka nimi on Solbacka, oli erotettu Kiviniemen tilasta. Helsinkiläinen, saksalaissyntyinen kauppiaan leski Marie Pauline Henriette Luther muutti Lohjalle lapsiensa ja palveluskuntansa kanssa vuonna 1892 ja osti Villa Lutherin itselleen. Luther teki rakennukseen peruskorjauksen samana vuonna ja laajensi huvilan nykyiseen muotoonsa. Lutherit muuttivat takaisin Helsinkiin vuonna 1903. Vuodelta 1905 on säilynyt ilmoituksia, joissa kerrotaan leskirouva Lutherin vuokraavan huoneita huvilasta matkailijoille. Kamarijunkkari Hjalmar Linder, joka omisti Lohjan selluloosatehtaan osti Villa Lutherin 17. huhtikuuta 1907. Linder käytti huvilaa työläisten kulttuuritalona ja huvilaan sisustettiin muun muassa lukusali. Linder muutti ulkomaille 1918 ja tehdas siirtyi osakeyhtiölle, joka muutti Villa Lutherin asunnoiksi. Villa Luther oli kolmen perheen asuinkäytössä vuonna 1979. Tuona vuonna rakennus peruskorjattiin ja maalattiin. Peruskorjauksen yhteydessä remontoitiin putkistot, ikkunat uusittiin ja palautettiin alkuperäiseen asuunsa ja yläkertaan tehtiin majoitustilat vieraille. Alakerran sisätilat remontoitiin vuonna 1981 Lohjan Työterveys ry:n käyttöä varten. Seitsemän vuoden päästä myös yläkerran tilat muutettiin Lohjan Työterveys ry:n käyttöön soveltuviksi. Osa Villa Lutherin hirsirungosta on remonttien yhteydessä vaihdettu. Nykyinen ruskea ulkomaalaus kerman värisine yksityiskohtineen on ollut lähes samanlainen koko sotien jälkeisen ajan. Myös Villa Lutherin kuistit ja parvekkeet on paikoin uusittu. Viimeinen vakituinen asukas huvilasta muutti pois vuonna 2000 jättäen rakennuksen ainoastaan työterveysaseman käyttöön. Villa Luther sijaitsee pienellä kukkulalla, jolle oli vuonna 1892 istutettu laaja puutarha. Puutarhasta ei ole enää nykyisin jäljellä paljoakaan sillä tontin ympärille on kasvanut paljon kerrostalo- ja omakotitaloasutusta. == Lähteet == Luokka:Lohjan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Huvilat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Kiviniemi (Lohja)

Kiviniemi (joskus myös: Skräddars) on yksi Lohjankylän kantatiloista. Tila on Lohjan kaupungin keskustan vanhoista kantatiloista ainoa, joka on säilyttänyt talonpoikaisen maatalouskeskuksen luonteen. Kiviniemi on aiemmin tunnettu nimellä Skräddars. Tilan päärakennus on 1800-luvun puolivälistä. == Historia ja arkkitehtuuri == Kiviniemen kantatila koostuu entisistä Kiviniemen, Rajakorven, Rauhan ja Raatteen tiloista. Vanha kantatila on yksi ainoista, joka on säilynyt jäljellä Lohjan kaupungin keskustassa säilyttäen myös maatalouskeskuksensa. Kiviniemi eli entinen Skräddars siirsi tilakeskuksensa ryhmäkylän ulkopuolelle jo ennen isojakoa, joka tapahtui Lohjalla 1765. === Päärakennus === Kiviniemen tilan päärakennus on järjestyksessä tilan kolmas. Se on rakennettu 1800-luvun puolivälin jälkeen ja uusittu vuonna 1911, jolloin se sai klassistisia piirteitä. Päärakennus käsittää kahdeksan huonetta, hallin ja kaksi keittiötä. Rakennuksen pohjoispuolella on sijainnut portaat yläkertaan palvelusväen huoneeseen. Vuoden 1965 remontissa Kiviniemen tilan päärakennuksen uunit purettiin ja niiden tilalle asennettiin keskuslämmitys. Saman remontin yhteydessä myös tuvasta erotettiin wc ja keittiö. Myös länsipäädyn kuistia on muutettu 1960-luvulla. Rakennuksen ikkunat entisöitiin vanhojen kaltaisiksi vuonna 1985. Päärakennus sijaitsee puiston ympäröimänä pienellä mäellä lehmuskujan päässä. Tilalla sijaitsi myös vanha, 1700-luvun loppupuolella rakennettu kaksikerroksinen päärakennus, mutta se purettiin 1900-luvun alussa. === Talousrakennukset === Talouskeskus sijaitsee rakennuksen lounaispuolella ja tilan talousrakennukset ovat sijoitettu tiiviisti toisiinsa nähden muodostaen suljetun pihan. Tilan tiilirakenteinen navetta ja talli ovat valmistuneet vuonna 1904, kun taas sikala on vuodelta 1908. Yksi tilan vanhimpia rakennuksia on päärakennuksen länsipuolella sijaitseva riihi vuodelta 1862. == Lähteet == Luokka:Lohjan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Sundmanin liiketalo

Sundmanin liiketalo on vuonna 1926 rakennettu kivinen liiketalo Lohjalla, Uudellamaalla. Rakennus, joka sijaitsee osoitteessa Laurinkatu 46 oli aikanaan Lohjan kolmas kivitalo. Rakennus edustaa tyylisuunnaltaan myöhäistä jugendia. == Historia == Kauppias Gustaf Walfrid Sundman syntyi Siuntiossa Ollaksen tilalla vuonna 1867. Hän opiskeli leipuriksi Helsingissä Ekbergillä. Vuonna 1891 Sundman matkusti Pietariin opiskelemaan leipomo- ja konditittorialaa. Palattuaan Pietarista muutti Sundman Lohjalle vuonna 1906, josta hän oli ostanut entisen Åströmin leipomon Laurinkatu 44:ssä. Leipomo sijaitsi kaksikerroksisessa puutalossa, joka purettiin uuden liiketalon tieltä 1972. Vuonna 1926 Sundman rakennutti Lohjalle Laurinkatu 46:n uuden kivisen liike- ja asuintalon. Vuonna 1912 Sundman oli siirtänyt alun perin Helsingissä sijainneen elintarvikeliikkeensä Lohjalle. Liike muutti uuteen Sundmanin liiketaloon heti sen valmistuttua. 1930-luvulla Sundmanilla oli Lohjalla yhteensä viisi myymälää. Sundmanin liike toimi tässä Laurinkadun jugendrakennuksessa aina 1970-luvun alkuun saakka, jolloin Lohjan I apteekki siirtyi liiketilaan. == Lähteet == Luokka:Lohjan rakennukset ja rakennelmat
Lohjan kauppatori

Lohjan kauppatori (ruots. Lojo salutorg) on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva kauppatori. Tori on siirretty nykyiselle paikalleen Kauppakadun, Sepänkadun ja Torikadun rajaamalle aukiolle 1900-luvun alussa nykyisen Nahkurinkadun varrelta. 1960-luvulla toria laajennettiin purkamalla sillä sijainnut vanha paloasema. Tori kivettiin 1930-luvun alussa Liessaaren punaisesta graniitista tehdyillä nupukivillä. == Lähteet == Luokka:Lohjan rakennukset ja rakennelmat
Luoman talo

Luoman talo on vuonna 1932 rakennettu varhais-funktionalistinen asuinrakennus Lohjalla, Uudellamaalla. Rakennuksen on rakennuttanut Lohjan Kivenhakkaamon johtaja Unto Luoma ja sen on suunnitellut arkkitehti Oiva Kallio. Luoman talo on suojeltu rakennussuojelulailla. == Historia ja arkkitehtuuri == Luoman talo valmistui 1932 ja se edustaa varhaista funktionalismia. Samalla tontilla talon kanssa sijaitsi Lohjan Kivenhakkaamo, joka lopetti toimintansa 1970-luvulla. Vuonna 1983 rakennus vaurioitui pahasti sen osittaisessa purkutyössä. Talo kuitenkin korjattiin entiselleen. Vuonna 2002 tontin ympärille rakennettiin valkea muuri. Luoman talon naapureina on Lohjan pääkirjasto ja Laurentiussali. Taloa vastapäätä sijaitsee Lohjan kaupungintalo Monkola. == Lähteet == Luokka:Lohjan suojellut rakennukset
Nahkurinkatu 10

Nahkurinkatu 10 on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva asuinkerrostalo. Rakennus on ensimmäisiä vuonna 1931 vahvistetun Birger Brunilan asemakaavan mukaan toteutettuja asuinkerrostaloja, jonka perusidea oli rakentaa kaupunkimaisia kerrostaloja umpikortteleihin. Lohjan oloissa rakennus edustaa harvinaisen puhdastyylistä 1920-luvun klassismia ja on siten paikallisesti hyvin arvokas. == Lähteet == Luokka:Lohjan rakennukset ja rakennelmat
Kansallisosakepankin talo (Lohja)

Kansallis-Osake-Pankin talo sijaitsee Lohjan keskustassa Laurinkadun varrella. Rakennus on valmistunut vuonna 1925 Kansallis-Osake-Pankille ja sen on suunnitellut arkkitehti Annikki Paasikivi. Lohjan Kansallis-Osake-Pankin talo edustaa tyyliltään 1920-luvun klassismia. Rakennuksessa on toiminut Kansallis- Osake-Pankin lisäksi muun muassa vakuutusyhtiöitä ja ravintola. == Arkkitehtuuri ja historia == Lohjan Kansallis-Osake-Pankin talo on sileäksi rapattu tiilitalo, jossa on tiilillä katettu aumakatto. Rakennuksen ikkunat ovat alakerrassa pyöristetyt yläosastaan ja yläkerrassa kaksiosaisia. 1970-luvun vaihteessa rakennus muuttui vakuutusyhtiön konttoriksi, jolloin tehdyn peruskorjauksen yhteydessä talon sisätilat muutettiin täysin. Ikkunoita suurennettiin ja puitejakoa muutettiin. Myös talon pääovea on muutettu portaaleineen. == Lähteet == Luokka:Lohjan rakennukset ja rakennelmat
Jounieh

Jounieh () on rannikkokaupunki Libanonissa Beirutin pohjoispuolella. Kaupunki on pääasiassa maroniittien asuttamaa. ==Maantiede== Jounieh sijaitsee Välimeren rannikolla Libanonin pääkaupunki Beirutin pohjoispuolella. Rannikolla on Jouniehinlahti. Kaupungin vieressä sijaitsee maroniittikirkon keskus Bkerké. ==Historia== Muslimimaantieteilijä al-Idrisi kirjoitti Jouniehista mainiten sen asukkaiden olevan "jakobiitteja" eli syyrialias- ortodoksisen kirkon jäseniä. Maroniittikirkon patriarkka siirtyi Bkerkéen Jouniehin vieressä vuonna 1830. Myöhemmin syvästi uskonnollinen maroniitti ja Jouniehissa nuoruudessaan varttunut Libanonin presidentti Fouad Chehab teki investointeja Jouniehin satamaan. Chehab tarkoituksena oli luoda maroniiteille oma itsenäinen yhteytensä meriliikenteeseen, vaikka virallisesti syyksi annettiinkin Libanonin laivaston tarpeet. Libanon sisällissodan aikana vuosien 1975 ja 1990 välillä Jounieh oli maroniittien muodostamien asejoukkojen tukikohta. Maroniitit valtasiva kokot alueen Itä-Beirutin ja Jouniehin välillä ja Jouniehista muodostui heidän epävirallinen pääkaupunkinsa. Syyrian sekaannuttua sisällissotaan Jounieh oli Syyrian laivasto merisaarrossa vuonna 1988. ==Väestö== Jouniehissä on 95 193 asukasta, jotka ovat pääosin maroniitteja. ==Lähteet== Luokka:Libanonin kaupungit
Norell

Norell on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Erkki Norell (1940–2021), suomalainen kirjailija * Ingeborg Norell (1727–?), ensimmäinen virallisesti palkittu naispuolinen suomalainen hengenpelastaja * Ola Rapace, vuoteen 2001 Pär Ola Norell (s. 1971), ruotsalainen näyttelijä ja muusikko * Robin Norell (s. 1995), ruotsalainen jääkiekkoilija
Ghislaine Maxwell

Ghislaine Maxwell ([ɡiː’leɪn]; s. 25. joulukuuta 1961 Maisons-Laffitte, Île- de-France, Ranska) on brittiläinen entinen seurapiirihenkilö ja seksuaalirikollinen, joka tunnetaan yhteydestään yhdysvaltalaiseen seksuaalirikolliseen Jeffrey Epsteiniin. Epsteinin seksuaalirikosten vyyhtiin on linkitetty myös useita muita julkisuuden henkilöitä, mahdollisesti tunnetuimpana Britannian kuninkaalliseen perheeseen kuuluva prinssi Andrew. Maxwell todettiin 29. joulukuuta 2021 syylliseksi useisiin seksuaalirikoksiin, mukaan lukien alaikäisen ihmiskauppa seksuaalisessa hyväksikäyttötarkoituksessa. Hänet tuomittiin vuosina 1994–2004 tehdyistä rikoksista. 28\. kesäkuuta 2022 Maxwell tuomittiin 20 vuodeksi vankilaan. Hän harjoittaa juutalaisuutta vankilassa. Elokuussa 2022 Maxwellin puolustuksesta vastannut lakimiesfirma haastoi tämän oikeuteen, koska Maxwell ei ollut maksanut näille 878 000 Yhdysvaltain dollarin laskuaan. Maxwell on brittiläisen mediamoguli Robert Maxwellin tytär. Maxwellilla on sekä Ranskan, Yhdistyneen kuningaskunnan, että Yhdysvaltain kansalaisuudet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset julkisuuden henkilöt Luokka:Brittiläiset rikolliset Luokka:Seksuaalirikoksista tuomitut henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset julkisuuden henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset rikolliset Luokka:Amerikanjuutalaiset Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rentola

Rentola on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Antti Rentola (1881–1919), kappalainen ja Maalaisliiton kansanedustaja * Kai Rentola (s. 1955), graafinen suunnittelija ja kuvanveistäjä * Kari Rentola (s. 1952), teatteriohjaaja ja Teatterikorkeakoulun rehtori * Kimmo Rentola (s. 1953), historiantutkija ja poliittisen historian professori * Liisa Rentola (1935–2014), opettaja ja kirjailija * Rauha Rentola (1919–2005), näyttelijä
Pierre Daumesnil

Yrieix-Pierre Daumesnil (1776 – 1832) oli Ranskan ensimmäisen keisarikunnan ja Bourbon-restauraation aikainen ranskalainen kenraali.http://thierry.pouliquen.free.fr/noblesse/Noblesse_D1.htmhttps://books.google.fr/books?id=vFiaBgAAQBAJ&pg;=PA9&redir;_esc=y#v=onepage&q;&f;=falsehttps://www.napoleon- empire.net/personnages/daumesnil.phphttps://www.frenchempire.net/biographies/daumesnil/ == Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskan historia Luokka:Vuonna 1776 syntyneet Luokka:Vuonna 1832 kuolleet
Erik Granholm

Erik Olof Granholm (6. kesäkuuta 1917 Teerijärvi – 5. huhtikuuta 2006 Kruunupyy) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Granholmin vanhemmat olivat johtaja Johan Lennart Granholm ja Edit Johanna Forss ja puoliso vuodesta 1942 Rose Marie Björk. Granholm kävi keskikoulun ja valmistui kauppaopistosta 1939. Talvisotaan osallistuttuaan hän meni opiskelemaan tekstiilialaa Boråsiin, mutta tuli sieltä jatkosotaan ja valmistui sen jälkeen tekstiili-insinööriksi vuonna 1946. Valmistuttuaan hän toimi vuoteen 1948 Hyvinkäällä Yhtyneet Villatehtaat -yrityksen työntutkimuspäällikkönä ja 1949–1959 suunnittelupäällikkönä. Vuonna 1949 Granholm siirtyi tekniseksi johtajaksi Terjärv Spinneri -yhtiöön, jonka nimi oli vuodesta 1968 Terinit. Vuodesta 1960 hän toimi yrityksen myyntipäällikkönä ja vuodesta 1963 toimitusjohtajana, yhtiön osakas hänestä tuli 1962. Granholm perusti vuonna 1962 Teerijärvelle myös Oy Granholm Ab -yhtiön, jonka johtokunnan puheenjohtaja hän oli 1963–1970. Vuonna 1972 hänestä tuli myös Terinitin Lappajärven tehtaan toimitusjohtaja ja vuonna Terinitin 1976 Simon tehtaan toimitusjohtaja. Vuonna 1975 Granholm oli perustamassa Teriwood- ja Oranit-yhtiöitä ja toimi kummankin johtokunnan puheenjohtajana. Granholm oli Teerijärven ja Kruunupyyn kunnanvaltuutettu ja hänellä oli useita muitakin luottamustoimia, hän oli esimerkiksi vuodesta 1964 Keski-Pohjanmaalla tekstiilien ja asusteiden tavarantarkastaja. Teollisuusneuvoksen arvonimen Granholm sai vuonna 1977. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Teerijärven kunnanvaltuutetut Luokka:Kruunupyyn kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Mike Ramsay

Mike Ramsay (s. 13. syyskuuta 1984 Newmarket, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Ramsay pelasi juniorina OHL:n Peterborough Petesissä vuosina 2001–2003 ja QMJHL:n Victoriaville Tigresissä 2003–2005. Ramsay aloitti ammattiuransa vuonna 2005 UHL:n Motor City Mechanicsissa. Samalla kaudella 2005–2006 hän pelasi myös Porin Ässien hopeaa voittaneessa SM-liigajoukkueessa. Kaudeksi 2006–2007 Ramsay lähti pelaamaan CHL:n Odessa Jackalopesiin ja jatkoi matkaansa seuraavaksi kaudeksi ECHL:n Fresno Falconsiin. Kaudella 2008–2009 Ramsay pelasi Mestiksen KooKoossa ja CHL:n Odessa Jackalopesissa. Hän jatkoi Odessa Jackalopesissa myös kaksi seuraavaa kautta. Kaudella 2011–2012 Ramsay pelasi EIHL:n Sheffield Steelersissä ja seuraavalla kaudella Norjan Sparta Sarpsborgissa. Ramsayn uran viimeiseksi kaudeksi jäi 2013–2014, jonka hän pelasi CHL:n Missouri Mavericksissa. ==Tilastot== 2005–2006 Motor City Mechanics UHL 24 5 7 12 10 – – – – – Ässät SM-liiga 20 4 1 5 4 14 3 3 6 6 2006–2007 Odessa Jackalopes CHL 62 24 20 44 26 – – – – – 2007–2008 Fresno Falcons ECHL 65 18 17 35 20 6 2 1 3 2 2008–2009 KooKoo Mestis 9 4 7 11 0 – – – – – Odessa Jackalopes CHL 55 15 36 51 14 13 1 2 3 8 2009–2010 Odessa Jackalopes CHL 64 30 39 69 16 13 5 3 8 4 2010–2011 Odessa Jackalopes CHL 64 34 37 71 14 9 4 7 11 8 2011–2012 Sheffield Steelers EIHL 48 30 41 71 14 2 0 0 0 2 2012–2013 Sparta Sarpsborg NOR 45 29 23 52 26 11 1 7 8 4 2013–2014 Missouri Mavericks CHL 61 23 27 50 21 6 3 4 7 4 5 kautta yhteensä CHL 306 126 159 285 91 41 13 16 29 24 ==Lähteet== * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heikki Walldén

Heikki Walldén (8. tammikuuta 1914 Tampere – 12. heinäkuuta 2006 Tampere) oli pitkään Porissa toiminut taidemaalari ja Porin taiteilijaseuran perustajajäsen. Walldénin ensiesiintyminen näyttelyissä tapahtui vuonna 1946. Hän oli tyyliltään koloristi, ja oli saanut vaikutteita muun muassa impressionismista. Vuonna 1977 Walldén toimi lyhyen aikaa Porin kaupungin kuvataidelautakunnan puheenjohtajana. Walldénin teoksia on Porin kaupungin taidekokoelmassa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Nikonvaahtera

Nikonvaahtera (Acer maximowiczianum, aik. Acer nikoense) on saippuamarjakasvien (Sapindaceae) heimoon, vaahteroiden (Acer) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pienehkö kausivihanta puulaji, joka kasvaa tavallisesti noin 9–14 metriä korkeaksi ja on melko hidaskasvuinen. Nikonvaahteran lehdet ovat kolmilehdykkäiset, yläpinnoiltaan himmeänvihreitä ja alapinnoiltaan harmaanvihreitä. Lehdykät ovat muodoltaan soikeita, ja keskimmäinen lehdykkä on kahta reunimmaista suurempi, enintään noin 12 cm pitkä. Lehtien syysväri vaihtelee oranssista punaiseen. Nikonvaahteran kukinnot ovat kolmikukkaisia viuhkoja. Yksittäiset kukat ovat keltaisia ja lähes huomaamattomia. Nikonvaahtera kukkii keväällä ja kukista kehittyvät hedelmät ovat lenninsiivellisiä pähkylöitä (samaroita). Nikonvaahtera kasvaa luontaisena Kiinassa ja Japanissa. Nikonvaahteran tieteellisen nimen lajinimi (maximowiczianum) viittaa Karl Maksimovitšiin, joka löysi puun Japanista 1860-luvulla. Lajin kansanomainen nimi viittaa puolestaan Japanissa sijaitsevaan Nikōn kaupunkiin. Nikonvaahteraa voi kasvattaa koristekasvina esimerkiksi pihapuuna. Laji kasvaa helposti keskikosteassa maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa, mutta parhaiten puolivarjossa. == Lähteet == * Missouri Botanical Garden: Acer maximowiczianum === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Trees and Shrubs Online: Acer maximowiczianum * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Acer maximowiczianum Luokka:Vaahterat Luokka:Aasian puut
Malesian naisten jääkiekkomaajoukkue

Malesian naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Malesiaa naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Vuonna 2022 maassa oli 80 rekisteröitynyttä naisjääkiekkoilijaa, mutta joukkuetta ei ollut vielä sijoitettu Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa. Seuraavana vuonnakaan joukkuetta ei sijoitettu ja pelaajien määrä oli romahtanut 20:een. Vuoden 2025 alussa pelaajia oli 32. Joukkue on osallistunut IIHF:n Challenge Cup of Asian 1. divisioonan turnaukseen ja voittanut sen. Malesian jääkiekkoliiton Hisham Yahaya totesi vuonna 2018, että joukkue tavoittelee paikkaa maailmanmestaruuskilpailuissa vuodeksi 2022 tai 2023. Tavoite ei toteutunut, mutta vuoden 2023 Aasian ja Oseanian -mestaruuskilpailuissa joukkue sijoittui 6. sijalle. Kaudesta 2014–2015 kauteen 2017–2018 joukkuetta valmensi suomalainen Nikolas Sepponen. == Lähteet == Luokka:Malesian jääkiekko Luokka:Naisten jääkiekkomaajoukkueet
Elkan Baggott

Elkan Baggott (s. 23. lokakuuta 2002 Bangkok, Thaimaa) on indonesialainen jalkapalloilija. Hän pelaa tällä hetkellä Englannin ykkösliigassa Ipswichin joukkueessa. Hän pelasi Indonesian maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2021. Baggott on syntynyt Thaimaassa. Hänen isänsä on brittiläinen ja äitinsä indonesialainen. == Lähteet == Luokka:Indonesialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Päijät-Hämeen hyvinvointialue

Päijät-Hämeen hyvinvointialue vastaa vuoden 2023 alusta lähtien kymmenen päijäthämäläisen kunnan sosiaali-, terveys- ja pelastustoimen palveluista.https://soteuudistus.fi/mika-on-hyvinvointialue Mikä on hyvinvointialue? Viitattu 30.12.2021 Nämä tehtävät siirtyivät hyvinvointialueen vastuulle alueen kunnilta ja kuntayhtymiltä. Tehtäviä hoitava henkilöstö siirtyi liikkeenluovutuksella kunnista ja kuntayhtymistä hyvinvointialueen palvelukseen. Suomessa on yhteensä 21 hyvinvointialuetta.https://soteuudistus.fi/hyvinvointialuekartta Hyvinvointialuekartta Viitattu 30.12.2021.. Päijät-Hämeen hyvinvointialueen valtuustoon valitaan 69 aluevaltuutettua.https://soteuudistus.fi/hyvinvointialueen-johtaminen Hyvinvointialueen johtaminen. Viitattu 30.12.2021.. Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022. Siihen asti hyvinvointialueen toimintaa valmisteli väliaikainen valmistelutoimielin (vate). == Kunnat == Hyvinvointialueeseen kuuluu 10 kuntaa, joista kolme on kaupunkeja. * Asikkalan kunta * Hartolan kunta * Heinolan kaupunki * Hollolan kunta * Iitin kunta * Kärkölän kunta * Lahden kaupunki * Orimattilan kaupunki * Padasjoen kunta * Sysmän kunta Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 204 839 asukasta. == Palvelut == === Sosiaalihuolto === === Terveydenhuolto === Alueen laboratoriopalvelut tuottaa Fimlab Laboratoriot Oy. === Pelastustoimi === Pelastustoimen palvelut Päijät-Hämeessä tuottaa Päijät-Hämeen pelastuslaitos. Pelastusjohtajana toimii Jari Hyvärinen. == Valtuutetut == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Päijät-Hämeen hyvinvointialue * Sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen uudistus *
Meksikon naisten jääkiekkomaajoukkue

Meksikon naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Meksikoa naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2022 maassa oli 270 rekisteröitynyttä naisjääkiekkoilijaa, vuoden 2025 alussa 290. Vuonna 2024 joukkue oli sijoitettuna Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämällä maailmanrankinglistalla 25. sijalle. Se sijoitettiin listalle ensi kertaa huhtikuussa 2014, jolloin se oli 35. sijalla. Maa ei ole koskaan tippunut listalla yhtään sijaa. == Sijoitukset == === Maailmanmestaruuskilpailuissa === * 2014 – 2. divisioonan karsinnat, 1. * 2015 – 2. divisioonan B-lohko, 2. * 2016 – 2. divisioonan B-lohko, 4. * 2017 – 2. divisioonan B-lohko, 1. * 2018 – 2. divisioonan A-lohko, 6. * 2019 – 2. divisioonan A-lohko, 4. * 2020 – 2. divisioonan A-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. * 2021 – 2. divisioonan A-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. * 2022 – 2. divisioonan A-lohko, 5. * 2023 – 2. divisioonan A-lohko, 3. * 2024 – 2. divisioonan A-lohko, 3. === Maailmanranking === * 2014, huhtikuu – 35. * 2015 – 35. * 2016 – 32. * 2017 – 29. * 2018, helmikuu – 26. * 2018, huhtikuu – 26. * 2019 – 26. * 2020 – 26. * 2021 – 26. * 2022, helmikuu – 25. * 2022, syyskuu – 25. * 2023 – 25. * 2024 – 25. == Lähteet == Luokka:Meksikon jääkiekko Luokka:Naisten jääkiekkomaajoukkueet
Verdiana

Pyhä Verdiana (myös Veridiana tai Viridiana; 1182 Castelfiorentino, Firenze, Italia – 1242 Firenze, Italia) oli köyhän mutta ylhäisen perheen lapsi josta tuli myöhemmin pyhiinvaeltaja ja erakko. Hän teki pyhiinvaellukset Roomaan ja Compostellaan. Nainen rupesi erakoksi 26-vuotiaana, eli pienessä sellissä kappelin yhteydessä 34 vuotta ja otti vastaan sekulaarifransiskaanien sääntökuntapuvun pyhältä Franciskus Assisilaiselta vuonna 1211. Hän eli seuraavan 9 paavin hallintokausien aikana: Lucius III (1181-1185), Urbanus III (1185-1187), Gregorius VIII (1187), Klemens III (1187-1191), Celestine III (1191-1198), Innocentius III (1198-1216), Honorius III (1216-1227), Gregorius IX (1227-1241) ja Celestine IV (1241). Paavi Klemens VII kanonisoi hänet 1533, hän on Italian Castelflorentinon ja Firenzen suojeluspyhimys, häntä kuvataan käärmeillä ja hänen muistopäiviään vietetään 1. ja 16. helmikuuta. == Lähteet == Luokka:Italialaiset pyhimykset Luokka:Erakot Luokka:Vuonna 1182 syntyneet Luokka:Vuonna 1242 kuolleet