EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
İstiklal Caddesi

İstiklal Caddesi on yksi Istanbulin kuuluisimmista kaduista. Se sijaitsee historiallisessa Beyoğlun kaupunginosassa ja on noin parin kilometrin pituinen. Se johtaa Galatan sillan läheisyydessä olevan mäen päältä Galatan tornin juurelta Taksim-aukiolle. (Halutessaan voi mäkiosuuden kulkea maailman toiseksi vanhimmalla Tünel'in metrolla, rak. v. 1874 - 1875). Katu on suljettu autoliikenteeltä, mutta sen sijaan sillä liikennöivät vanhanmalliset raitiovaunut. Kadulla ja sen liikkeissä vierailee päivittäin noin kolme miljoonaa ihmistä. İstiklal Caddesin varsilla sijaitsee lukuisia kauppoja, musiikkiliikkeitä, kirjakauppoja, taidegallerioita, elokuvateattereita, teattereita, kirjastoja, kahviloita, pubeja, yökerhoja, leipomoita ja ravintoloita. Kadunvarren rakennukset edustavat 1800-luvun turkkilaista arkkitehtuuria. İstiklal Caddesin varrella sijaitsee monia historiallisesti, uskonnollisesti ja poliittisesti tärkeitä rakennuksia, kuten Çiçek Pasajın taidegalleria, Santa Marian ja S. Antonio di Padovan roomalaiskatoliset kirkot, ortodoksisen kirkon Haghia Triada sekä muun muassa armenialainen kirkko, moskeijoita ja synagogia. Kadulla sjaitsevat myös Ranskan, Kreikan, Venäjän, Espanjan, Ruotsin, Alankomaiden ja Ison-Britannian konsulaatit. Ottomaanien valtakunnan aikana Istiklal Caddesi oli nimeltään Cadde-i Kebir (Suuri avenue) ja se oli osmaniälymystön suosima paikka. Erityisesti nykyisen Italian ja Ranskan alueilta tulleet levantiinit asuttivat aluetta. 1800-luvulla monet eurooppalaiset matkailijat, jotka saapuivat Istanbuliin, eli "Idän Pariisiin", saapuivat ensimmäiseksi İstiklal Caddesille, joka on puoliksi eurooppalainen ja puoliksi aasialainen . Kun Turkki julistettiin tasavallaksi 29. lokakuuta 1923, kadun nimi muutettiin İstiklaliksi, joka suomeksi tarkoittaa itsenäisyyttä. == Aiheesta muualla == Luokka:Turkin kadut Luokka:Istanbulin liikenne
Viherahdinparta

Viherahdinparta eli ahdinparta (Cladophora glomerata) on viherleviin kuuluva rihmamainen makrolevä.ITIS Se rehottaa kesäaikaan Itämeren rantavesissä.Merentutkimuslaitos: Itämeri-sanakirja Viherahdinparran rihmat kasvavat 20 cm pitkiksi.Suomen ympäristökeskus Viherahdinparta on väriltään vaalean- tai tummanvihreän tuuhea huisku. Laji muodostuu useista pienistä päärankaa ympäröivistä huiskuista, jotka ovat viistosti ylöspäin taipuneita. Aivan vesirajassa viherahdinparta vaalenee voimakkaassa auringonvalossa muuttuen keltaiseksi. Tummemman viherahdinparran saattaa sekoittaa meriahdinpartaan (Cladophora rupestris). Viherahdinparran seassa kasvaa usein myös kiiltävämmän näköisiä suolileviä (Ulva).LuontoPortti: Viherahdinparta (Cladophora glomerata) Viherahdinpartaa kasvaa sekä makeassa että murtovedessä. Se viihtyy parhaiten runsasravinteisessa, melko nopeasti virtaavassa vedessä, niin matalassa, että se saa valoa yhteyttämiseen.Naturhistoriska riksmuseet == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Viherahdinparta (Cladophora glomerata) * iNaturalist: Viherahdinparta (Cladophora glomerata) * Valokuva (Matti Rosenberg) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cladophora glomerata * National Center for Biotechnology Information (NCBI): Cladophora glomerata Luokka:Viherlevät
Jessica Fox

Jessica Fox (s. 19. toukokuuta 1983) on englantilainen näyttelijä. == Ura == Foxin ura alkoi kahdeksanvuotiaana Persil-mainoselokuvassa Espanjassa. Sen jälkeen hän näytteli musikaaleissa Sound of Music, Les Misérables ja Oliver!. Fox opiskeli Redroofs Theatre Schoolissa Maidenheadissa. Myöhemmin hän oli yksi The Muppet Christmas Carol -elokuvan näyttelijöistä. Hieman myöhemmin hänen uransa televisiossa eteni rooleilla sarjoissa The Angel of Nitshill Road, May and June, Trial and Retribution ja The Bill. The Phoenix and the Carpet -sarjassa hän näytteli pääroolia, Antheaa. Sittemmin Fox näytteli "tuhmaa mutta mukavaa" Enid Nightshadea The Worst Witch -sarjassa. Myöhemmin hän alkoi näytellä saippuasarjoissa kuten Crossroads sekä lastensarjassa Powers. Heinäkuusta 2005 asti Fox on näytellyt Nancy Haytonia brittiläisessä saippuasarjassa Hollyoaks. == Yksityiselämä == Foxilla on vanhempi sisko Hannah, joka toimii draaman opettajana Thomas Bennett Community Collegessa West Sussexissa. ==Aiheesta muualla== * Jessica Foxin virallinen nettisivu * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Idänsydänsimpukka

Idänsydänsimpukka (Cerastoderma glaucum) on Suomen rannikolla Itämeren murtovedessä elävä simpukkalaji. Sen kuori on valkoinen tai ruskean kirjava, säteittäiesti harjanteinen ja sivusta katsoen sydämen muotoinen. Itämeressä se kasvaa halkaisijaltaan 1,5–3 cm leveäksi.Ympäristötutkimuksen kenttäkurssin moniste Idänsydänsimpukka elää pohjaan kaivautuneena hiekka- tai liejupohjalla. Idänsydänsimpukka on euryhaliini laji joka voi elää 4-100 promillen suolapitoisuudessa. Sen kokonaislevinneisyys käsittää Itämeren lisäksi Kaspianmeren, Mustanmeren, Välimeren sekä Euroopan Atlantin rannikon Pohjanmeren korkeudelle.Nikula R, Väinölä R (2003) Phylogeography of Cerastoderma glaucum (Bivalvia: Cardiidae) across Europe: A major break in the Eastern Mediterranean. Marine Biology 143: 339-350 Atlantin rannikolla se esiintyy lähinnä vähäsuolaisissa laguuteissa tai estuaareissa, kun taas avoimilla rannoilla elää saman näköinen sydänsimpukka (Cerastoderma edule), jonka levinneisyys ei ulotu Itämereen.. == Lähteet == Luokka:Sydänsimpukat
Keith Klohn

Keith Daniel Klohn on yhdysvaltalainen animaattori, joka on erikoistunut efektien animointiin. Hän sai Annie-ehdokkuuden vuonna 2007 elokuvasta Autot parhaasta animaatioefektistä. ==Filmografia== * Ice Age (2002) * Nemoa etsimässä (2003) * Ihmeperhe (2004) * Autot (2006) * Rottatouille (2007) == Aiheesta muualla == * * Movies.nytimes.com Luokka:Yhdysvaltalaiset animaattorit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Robert Ridgway

Robert Ridgway (2. heinäkuuta 1850 Mount Carmel, Illinois–25. maaliskuuta 1929) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä. Keväällä 1867 Ridgway palkattiin, 16-vuotiaana, luonnontieteilijäksi Clarence Kingin johtamalle tutkimusmatkalle Yhdysvaltain luoteisosiin. 2 vuoden aikana Ridgway keräsi runsaasti lintunäytteitä ja oli retken avainhenkilöitä. Ridgway oli eläintieteilijä Spencer Fullerton Bairdin oppilas. Bairdin siirtyessä Smithsonian-Instituutin sihteeriksi hän nimitti Ridgwayn Yhdysvaltain Kansallismuseon ensimmäiseksi täysipäiväiseksi lintutieteen intendentiksi, siitä huolimatta että Ridgway oli suorittanut vain lukion oppimäärän. Tässä virassa Ridgway palveli vuodesta 1880 kuolemaansa 1929 saakka. Ridgway julkaisi erään ensimmäisistä ja tärkeimmistä lintujen määrittämisen värijärjestelmistä teoksessaan A Nomenclature of Colors for Naturalists (1886, Boston: Little, Brown & Co.). 1912 hän julkaisi omakustanteena laajemman värinimikkeistön Color Standards and Color Nomenclature, jonka osittain rahoitti hänen ystävänsä ja kollegansa José Castulo Zeledón Costa Ricasta. Ridgway julkaisi yhdessä Thomas Mayo Brewerin ja Bairdin kanssa History of North American Birds (Boston, 1875-1884). Hän julkaisi myös useita muita teoksia sekä yli 450 tieteellistä artikkelia. Ridgway avioitui Julia Evelyn Parkerin kanssa 1875. Heille syntyi yksi poika, Audubon Whelock Ridgway, joka kuoli keuhkokuumeeseen työskennellessään Chicagon Field Museumissa. Robert Ridgwayn veli John Livzey Ridgway (1859–1947) oli taidemaalari. 1899 hän osallistui E. H. Harrimanin johtamalle retkelle Alaskan rannikoille. Yhdessä John Muirin ja muiden tutkijoiden kanssa he tekivät laajan tutkimuksen Alaskan kasvillisuudesta ja eläimistöstä. Ridgway kuvaili ja nimesi joukon lintulajeja, muun muassa tuhkapyyn (Dendragapus fuliginosus, joka on nykyisin yhdistetty lajiin Dendragapus obscurus) sekä pikkupreeriakanan (Tympanuchus pallidicinctus).Zoonomen Ridgwayn kunniaksi on nimetty punaniibis (Plegadis ridgwayi), haitinhiirihaukka (Buteo ridgwayi), ruskohelmipöllö (Aegolius ridgwayi), sirkkakehrääjä (Caprimulgus ridgwayi), jalisconneitokolibri (Thalurania ridgwayi), turkoosikotinga (Cotinga ridgwayi), kookossaarensieppari (Nesotriccus ridgwayi), harmaatiainen (Parus ridgwayi) ja asteekkirastas (Ridgwayia pinicola).BirdLife Suomi == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
MSV Duisburg

MSV Duisburg on jalkapalloseura Duisburgista, Saksasta. Se pelaa kaudella 2021–2022 maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 3. Ligassa, jonne se putosi 2. Bundesliigasta keväällä 2019. == Historia == Seura perustettiin vuonna 1902 nimellä Meidericher SV samannimisen kaupunginosan mukaan. Kolme vuotta myöhemmin nimi muutettiin SC Viktoria Meiderichiksi. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1967. Alkuaikoinaan seura voitti lukuisia alueellisia mestaruuksia. Vuosina 1929 ja 1931 se voitti Niederrheinin paikallismestaruuden ja pääsi valtakunnalliseen mestaruusturnaukseen. Sota- aikana menestys karttoi Duisburgia, mutta 1950-luvulla otteet paranivat. 1951 se nousi jälleen alueensa pääsarjaan Oberliga Westiin, joka noihin aikoihin oli eräs kovatasoisimmista Saksan aluesarjoista, voitettuaan alemman sarjatason mestaruuden. Yhtä kautta lukuun ottamatta Duisburg säilyi sarjassa aina Bundesliigan perustamiseen saakka (1963). Duisburg oli myös yksi niistä 16 joukkueesta, jotka pääsivät Bundesliigaan mukaan. Ensimmäisellä Bundesliigan kaudellaan Duisburg sijoittui sarjassa hopealle 1.FC Kölnin jälkeen, mikä on yhä sen paras liigasaavutus. Joukkue säilytti sarjapaikkansa aina kauteen 1982–1983 saakka, jolloin alkoi toistuva hissiliike ylemmän ja alemman sarjatason välillä. Joukkue nousi jälleen takaisin 1. Bundesliigaan kauden 2006–2007 päätteeksi sijoituttuaan kakkos-Bundesliigassa kolmanneksi mutta putosi heti takaisin sijoituttuaan 1. Bundesliigassa viimeiseksi. == Saavutuksia == Duisburg ei ole koskaan voittanut minkäänlaista valtakunnallisen tason pokaalia. Vuonna 1963 se sijoittui liigassa toiseksi, mikä on yhä sen paras liigasaavutus. Kaudella 1978–1979 joukkue selviytyi UEFA Cupissa välieriin. Saksan Cupin loppuottelussa Duisburg on ollut kolmesti (1966, 1975 ja 1998) aina häviävänä osapuolena. Seuran nuoriso- ja amatöörijoukkueet ovat sen sijaan saavuttaneet mestaruuksia myös valtakunnallisella tasolla. == Entisiä valmentajia == * Rudi Bommer * Friedhelm Funkel * Jürgen Kohler * Ewald Lienen * Pierre Littbarski * Gyula Lóránt * Norbert Meier * Peter Neururer * Milan Šašić * Rolf Schafstall * Heiko Scholz == Aiheesta muualla == * Virallinen sivu * Tilastoja Luokka:Saksalaiset jalkapalloseurat Luokka:Nordrhein-Westfalenin jalkapallo Luokka:Duisburgin urheilu Luokka:Vuonna 1902 perustetut urheiluseurat
Liejusimpukka

Liejusimpukka eli itämerensimpukka (Limecola balthica tai Macoma balthica) on suhteellisen pienikokoinen merenpohjaan kaivautuva simpukkalaji. Se on Itämeren tärkeimpiä pohjaeläinlajeja, ja Itämeren harvoista merisimpukoista kaikkein laimeimmassa murtovedessä toimeen tuleva simpukka. == Ulkonäkö ja koko == Liejusimpukka on litteä ja sileäkuorinen, muodoltaan soikeahko, hieman kolmiomainen simpukka. Kuoren väri Itämeressä on valkoinen tai vaaleanpunainen. Länsi-Euroopassa esiintyy muitakin värimuotoja. Kuoren pituus on yleensä alle 2 senttiä ja enintään 3 senttiä. == Levinneisyys ja alkuperä == Liejusimpukan kokonaislevinneisyys kattaa sekä Atlantin että Tyynenmeren pohjoisosien rannikkovedet, Euroopassa sen alue ulottuun Biskajanlahdelta Vienanmereen ja Karanmeren länsiosaan. Tyypillisiä elinympäristöjä ovat jokisuut ja mutaiset vuorovesirannat. Itämeressä liejusimpukka elää muta- ja hiekkapohjilla rannan tuntumasta lähes 100 metrin syvyyteen, runsaimmillaan 2-5 metrissä. Se on monin paikoin pohjayhteisön valtalaji. Suomen rannikolla sen levinneisyys ulottuu Virolahdelta Kokkolan seudulle noin 3 promillen suolapitoisuuteen. Itämeren liejusimpukan alkuperä on omalaatuinen: se on syntynyt Atlantista ja Tyynestämerestä saapuneiden simpukkakantojen sekoittuessa. == Elintavat ja lisääntyminen == Liejusimpukka elää pehmeään merenpohjaan kaivautuneena, jopa 10 cm syvyydessä. Sieltä se työntää pohjan pinnalle kaksi hengitysputkea, sifonia. Toisella se imuroi ravinnokseen planktonia ja orgaanista ainesta pohjan tuntumasta, toinen on poistoputki. Liejusimpukka lisääntyy alkukesällä. Naaraan ja koiraan kudussa vapautuvat sukusolut yhtyvät vedessä ja niistä syntyy toukka, joka ui vapaana planktoneläimenä muutaman viikon ajan ennen kuin laskeutuu pohjalle, käy läpi muodonmuutoksen ja jatkaa elämäänsä pohjaeläimenä. Ecomare - nonnetje (pcd01082-nonnetje-sd).jpg == Lähteet == * Jan-Erik Bruun: Liejusimpukka Luontoportti.com Luokka:Simpukat
Too Hot to Rock

Too Hot to Rock on Ironcross-yhtyeen julkaisema vinyylilevy vuodelta 1987. Too Hot to Rock julkaistiin myös CD-muodossa vuonna 2002. == Kappaleet == # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ironcrossin albumit Luokka:Vuoden 1987 albumit
Steel Warrior

Steel Warrior on Ironcross-yhtyeen toinen albumi vuodelta 1984. ==Kappaleet== A-puoli # # # # # B-puoli # * # # # # Vuoden 2008 uusintapainoksen bonuskappaleet # * Golden Lions #Fight for the Strangers #Rebels and Outlaws #Avalanche #Queen of the Night #Lady Luck ==Kokoonpano== * Esa "Gona" Leinonen - laulu * Ari Suomi - kitara * Pekka Nummela - basso * Esko "Eddy" Mänty-Sorvari - rummut * Kari Laihonen - kosketinsoitin == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ironcrossin albumit Luokka:Vuoden 1984 albumit
Bloodhounds

Bloodhounds on Ironcross-yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1982. ==Kappaleet== A-puoli # # # # # B-puoli # * # # # # CD-painoksen bonuskappaleet # * # # # # # # ==Kokoonpano== * Pekka "Badi" Nummela – basso, akustinen kitara * Esko Mänty-Sorvari – rummut * Kimmo "Kipi" Vanne – kitara * Esa "Lepa" Leinonen – laulu, rummut (kappaleet 9 ja 10) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1982 esikoisalbumit Luokka:Ironcrossin albumit
Karl-Heinz Körbel

Karl-Heinz "Charly" Körbel (s. 1. joulukuuta 1954 Dossenheim) on saksalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Nykyisin hän toimii Bundesliigassa pelaavan Eintracht Frankfurtin urheilutoimenjohtajana. Körbel pelasi koko aktiiviuransa, vuodet 1972–1991 Eintracht Frankfurtissa. Juniorina hän edusti synnyinkaupunkinsa FC Dossenheimia. Hän on kautta aikain eniten Bundesliigan otteluita, kaikkiaan 602, pelannut pelaaja. Maaleja hän teki Bundesliigassa 45. Saksan maajoukkueessa Körbel pelasi kuusi ottelua. Körbel omistaa Dossenheimissa Sport-Körbel -nimisen urheilumyymälän. Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Saksalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
So Ji-sub

So Ji-sub (s. 4. marraskuuta 1977 Soul) on eteläkorealainen näyttelijä. == Televisio-ohjelmia, joissa hän on näytellyt == * My Secret Terrius (MBC, 2018) * Oh My Venus (KBS2, 2015–2016) * Master's Sun (SBS, 2013) * Cain and Abel (SBS, 2008) * I'm Sorry, I Love You (KBS, 2004) * Something Happened in Bali (SBS, 2004) * Thousand Years of Love (SBS, 2003) * Glass Slippers (SBS, 2002) * We Are Dating Now (SBS, 2002) * Law Firm (SBS, 2001) * Delicious Proposal (MBC, 2001) * Long Way (New year's day special) (SBS, 2001) * Cheers for women (SBS, 2000) * Beautiful Sunday - Crossing Korean Straits (SBS, 2000) * Have you said 'I love you'? (Best theater) (MBC, 2000) * Because of you (MBC, 2000) * Good good (SBS, 2000) * Miss Hiphop Mister Rock (SBS TV movie love story ep 6) (SBS, 2000) * Wanglung's land (SBS, 2000) * Music camp (MC) (MBC, 1999-2000) * Decision, famous music (MC) (KMTV, 1999) * Hate or like (SBS, 1999) * What you keep is unforgettable (Best theater) (MBC, 1998) * Today is Saturday (MC) (KBS, 1998) * Three men three women (sitcom) (MBC, 1998) * Oh happy day (sitcom) (KBS, 1997) * Model (SBS, 1997) * Sunday march (KBS, 1995) * STORM model (1995) Luokka:Eteläkorealaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taylor Dayne

Leslie Wunderman, taiteilijanimeltään Taylor Dayne (s. 7. maaliskuuta 1962) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hän nousi kansainväliseen kuuluisuuteen 1980-luvun lopulla singlellään Tell It to My Heart. Myöhempien hittien joukossa on Love Will Lead You Back (1990). Dayne on julkaissut viisi studioalbumia. == Studioalbumit == * Tell It to My Heart (1988) * Can't Fight Fate (1989) * Soul Dancing (1993) * Naked Without You (1998) * Satisfied (2008) Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jarmo Viteli

Jarmo Viteli, Ed.D., (Computers in Education) on suomalainen kasvatustieteilijä ja e-oppimisen asiantuntija, joka toimii tutkimusjohtajana Tampereen yliopiston TRIM-tutkimuskeskuksessa. Viteli toimi Tampereen yliopiston hypermedialaboratorion johtajana 1995-2001, johon tehtävään hän palasi Tampereen kaupungin eTampere-ohjelman vetäjän tehtävistä. Viteli johti eTampere-ohjelmaa vuosina 2001-2005. Hän on ollut valtion Tietoyhteiskuntaneuvoston asiantuntija vuodesta 2003 ja Hämeenlinnan kesäyliopiston tiederehtori vuodesta 2007. Viteli oli yksi ensimmäisistä akateemisista tutkijoista, joka lähti kehittämään sosiaalisen median tutkimusta ja yhdistämistä opetukseen Suomessa. Hän nosti aiheen esiin ensimmäistä kertaa vuonna 2005. Jarmo Vitelin tausta on kansainvälinen. Ennen Hypermedialaboratorion johtajuutta Viteli työskenteli Unescon tietoyhteiskuntakehittäjänä Namibiassa. Jatko-opintonsa hän oli jo suorittanut USA:ssa. Vitelillä on kokemusta myös Euroopan unionin hankkeiden evaluoinnista. Hän toimi arvioitsijana mm. EU:n 7. puiteohjelman Technology Enhanced Learning -haussa. Lisäksi hänellä on ollut useita luottamustehtäviä erilaisissa hankkeiden johtoryhmissä, kilpailuraadeissa ja yritysten sekä yhteisöjen hallituksissa. Hän on ollut mm. Tietotekniikan liiton hallituksen jäsen vuonna 2001. Viteli on pitkään johtanut Interaktiivinen Tekniikka Koulutuksessa -konferenssia, josta käytetään lyhennettä ITK. Vuodesta 2007 hän on toiminut myös MindTrek ry:n puheenjohtajana. Viteli laulaa Digiveikot- yhtyeessä. Yhtye on esiintynyt lukuisia kertoja sekä ITK:ssa että MindTrekissa. Marraskuussa 2007 yhtye nähtiin Tampere-talon Isossa salissa Tampere Filharmonian vieraana. MindTrek-viikolla vuonna 2001 eTampere-ohjelman kollegat sanoittivat ja esittivät musiikin harrastajana tunnetulle Vitelille oman laulun. Vitelin pitkäaikainen työ informaatioteknologian edistämiseksi palkittiin vuonna 2005, kun Tampereen kaupunki myönsi hänelle kultaisen ansiomitalin. Professori on kertonut viihtyneensä tietokoneiden parissa vuodesta 1981. ==Verkkojulkaisut== * Jarmo Viteli, Tiina Järvinen & Simo Kaupinmäki (toim.), Tuovi 3: Interaktiivinen tekniikka koulutuksessa 2005 -konferenssin tutkijatapaamisen artikkelit. Tampere 2005. (PDF-julkaisu, 199 s.) * Leena Vainio, Kirsi Laaksonen, Markku Kuivalahti, Seija Mahlamäki- Kultanen, Jarmo Viteli VIRTUAALINEN TAITOKOULU eLearning, osa oppimista päivittäisessä työssä. Hämeenlinna 2001 (raportti, ISBN 951-563-380-X, 77 s.) ==Julkaisut== * Viteli, Jarmo (toim.). Tieto- ja viestintätekniikka opetuksessa ja oppimisessa 2. Esimerkkejä ja kokemuksia korkeakoulumaailmasta. 1998. Sitra. 951-563-346-X. * Viteli, Jarmo (toim.). Tieto- ja viestintätekniikka opetuksessa ja oppimisessa 1. Yliopistojen ja ammattikorkeakoulujen tilanne ja tulevaisuudennäkymät. 1998. Sitra. 951-563-345-1. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Uusia pelureita. Yhteisöllisyys jyllää verkossa Jarmo Vitelin haastattelu. Digitoday 15.11.2006 klo 08:52. *eNorssi-muistio Markus Leppiniemi. Tampere 4.-5.5.2006 Luokka:Suomalaiset kasvatustieteilijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Klaus Toppmöller

Klaus Toppmöller (s. 12. elokuuta 1951) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. ==Ura pelaajana== Toppmöller aloitti jalkapallouransa kotikaupunkinsa amatööriseurassa SV Rivenichissä, mistä hän siirtyi Eintracht Trieriin. Vuonna 1972 hän siirtyi bundesliigaseura Kaiserslauterniin, jossa pelasi 204 ottelua ja oli joukkueen paras maalintekijä 108:lla maalillaan. Saksan maajoukkueessa hän debytoi vuonna 1976 ottelussa Espanjaa vastaan. Kaikkiaan hän pelasi kolme maaottelua, joissa teki yhden maalin. Vuonna 1980 hän siirtyi Yhdysvaltoihin Dallas Tornadoon, mutta palasi takaisin kotimaahansa vuonna 1984 kun North American Soccer League lakkautettiin. Ennen lopettamistaan vuonna 1987 Toppmöller pelasi kaksi kautta kakkos-Bundesliigan FSV Salmrohrissa. ==Ura valmentajana== Lopetettuaan pelaajana Toppmöller toimi viimeisen seuransa Salmrohrin valmentajana yhden kauden ajan. Helmikuussa 1989 hän siirtyi SSV Ulm 1846:n peräsimeen. Hän käväisi hetken aikaa valmentamassa DDR-Oberligan Wismut Auea ennen paluutaan Saksaan ja SV Waldhof Mannheimin joukkueeseen. Vuonna 1993 hän aloitti Eintracht Frankfurtin valmentajana, mutta sai potkut yhden kauden jälkeen ja siirtyi Vfl Bochumiin ja valmensi joukkuetta aina vuoteen 1999 saakka. Kesällä 2001 Toppmöller siirtyi Bayer Leverkusenin valmentajaksi ja johdatti joukkueen aina Mestarien liigan loppuotteluun sekä Bundesliigan hopeasijalle saakka. Hänet valittiin myös vuonna 2002 vuoden valmentajaksi Saksassa. Seuraavalla kaudella joukkueen menestys kuitenkin hyytyi ja Toppmöller sai lähteä helmikuussa 2003. Hänen seuraava osoitteensa oli Hamburger SV, missä hän aloitti syksyllä 2003. Joukkue kuitenkin menestyi varsin heikosti ja työsuhde päättyi potkuihin seuraavan vuoden syksyllä. Helmikuussa 2006 Toppmöller palasi valmennustehtäviin siirryttyään Georgian jalkapallomaajoukkueen peräsimeen. Hän luotsasi maata Ralf Mingen kanssa EM-karsinnoissa 2008. Sijoitus karsintalohko B:ssa oli toiseksi viimeinen Georgian voitettua vain kolme pelaamastaan 12 karsintaottelusta. Georgian jalkapalloliitto antoi Toppmöllerille potkut huhtikuussa 2008. Georgia antoi kenkää Toppmöllerille Kesäkuussa 2008 Toppmöllerin nimi nousi esille, kun Tšekin jalkapallomaajoukkue etsii Karel Brücknerille seuraajaa. Toppmöller myönsi Kickerille olleensa yhteydessä Tšekin liittoon. Tschechen wollen Toppmöller ==Perhe== Toppmöller on ollut vuodesta 1977 naimisissa Roswitha Toppmöllerin kanssa. Tytär Sarah Nina (s.1977), joka työskentelee opettajana ja laulaa taiteilijanimellä Zaranina. Pojista Dino (s.1980) pelaa luxemburgilaisessa F91 Dudelangessa ja Tommy (s.1988) FSV Salmrohrissa. Toppmöller on Saksan sosialidemokraattisen puolueen jäsen. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Saksalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tom Simpson

Tom (Thomas) Simpson (30. marraskuuta 1937 Haswell, Durham, Yhdistynyt kuningaskunta – 13. heinäkuuta 1967 Mont Ventoux, Ranska) oli englantilainen pyöräilijä. Simpson kuului Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueeseen, joka saavutti pronssia Melbournen olympialaisissa 1956 ratapyöräilyn 4 000 metrin joukkuetakaa-ajossa. Vuonna 1958 hän saavutti hopeaa henkilökohtaisessa takaa- ajossa kansainyhteisön kisoissa Cardiffissa. Simpson kilpaili ammattilaisena maantiepyöräilyssä vuodesta 1959 lähtien. Hän voitti maantieajon maailmanmestaruuden Espanjan Lasarte-Oriassa vuonna 1965 voitettuaan loppukirissä Rudi Altigin. Hän voitti myös useita muita suurkilpailuja, kuten Flanderin ympäriajon vuonna 1961, Bordeaux–Pariisi-kilpailun 1963, Milano–San Remon 1964, Lombardian ympäriajon 1965 sekä Pariisi–Nizza-ajon vuonna 1967. Hän piti lisäksi Ranskan ympäriajon johtajan maillot jaune -paitaa vuonna 1962 sekä voitti kaksi etappia Espanjan ympäriajossa 1967. Simpson kuoli vuoden 1967 Ranskan ympäriajon 13. etapilla Mont Ventoux'n nousussa. Ruumiinavaus paljasti, että hän oli ajanut alkoholin ja amfetamiinin vaikutuksen alaisena. ==Saavutuksia== *Olympialaisten 4 000 metrin joukkuetakaa-ajo: 1956 pronssia *Kansainyhteisön kisojen 4 000 metrin henkilökohtainen takaa-ajo: 1958 hopeaa *Ratapyöräilyn MM-kilpailujen 4 000 metrin takaa-ajo: 1959 neljäs *Maantieajon MM-kilpailu: 1959 neljäs, 1961 yhdeksäs, 1963 kahdeksas, 1964 neljäs, 1965 kultaa *Milano–San Remo: 1964 voitto *Flanderin ympäriajo: 1961 voitto, 1962 viides, 1963 kolmas *Lombardian ympäriajo: 1965 voitto *Pariisi–Roubaix: 1963 kahdeksas, 1965 kuudes *La Flèche Wallonne: 1965 kolmas *Gent–Wevelgem: 1962 kuudes, 1963 toinen *Pariisi–Tours: 1963 toinen *Bordeaux–Pariisi: 1963 voitto, 1965 kolmas *Pariisi–Bryssel: 1963 toinen *Kuurne–Bryssel–Kuurne: 1964 toinen *Ranskan ympäriajo: **1960 etapeilla 2 ja 15 kolmas **1962 kokonaiskilpailussa kuudes **1964 kokonaiskilpailussa 14., etapilla 9 toinen **1966 etapeilla 12 ja 13 toinen *Pariisi-Nizza: **1961 kokonaiskilpailussa viides **1962 kokonaiskilpailussa toinen **1967 kokonaiskilpailun voitto *Espanjan ympäriajo: **1967 etappien 5 ja 16 voitto, toinen etapilla 7 *Grand Prix du Midi Libre: **1965 kokonaiskilpailussa kolmas *Sardinian ympäriajo: 1967 etapin 5 voitto *Tour du Sud-Est: 1960 voitto *Côte du Mont Faron: 1960 voitto ==Lähteet== *Tom Simpson Memoire du cyclisme -tietokannassa ==Aiheesta muualla== *Tom Simpsonin kuolemasta velofilo.fr-sivustolla Luokka:Englantilaiset maantiepyöräilijät Luokka:Englantilaiset ratapyöräilijät Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Jennifer Freeman

Jennifer Nicole Freeman (s. 20. lokakuuta 1985 Los Angeles, Yhdysvallat ) on kalifornialainen näyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjasta My Wife and Kids. Hänen hahmonsa sarjassa oli Claire Kyle, jota hän esitti vuosina 2001–2005. Lisäksi hän on esiintynyt elokuvassa Pähkähullu perheloma ja televisiosarjassa Seitsemäs taivas. Jennifer tunnetaan myös hip hop -tyylisestä tanssielokuvasta You Got Served, jossa hän esiintyy Liyah-nimisenä tyttönä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Llorenç Serra Ferrer

Llorenç Serra Ferrer (s. 4. maaliskuuta 1953) on espanjalainen jalkapallovalmentaja. Kesästä 2010 lähtien hän on toiminut RCD Mallorcan pääomistajana. ==Ura== Vaatimattoman pelaajauransa jälkeen Serra Ferrer aloitti valmennusuransa UD Poblensen päävalmentajana Segunda División B:ssä. 1985 hän siirtyi RCD Mallorcan päävalmentajaksi nousten kahdeksan kauden aikana tunnetuksi Espanjassa. 1993 hän siirtyi Real Betis Balompién päävalmentajaksi nostaen seuran pääsarjaan heti ensimmäisellä kaudellaan ja upeasti kolmanneksi kaudella 1994–1995. 1997 Serra Ferrer siirtyi FC Barcelonan organisaatioon juniorijoukkueen valmentajaksi. Louis van Gaalin jätettyä Barcan kesällä 2000 Serra Ferreristä tuli seuran päävalmentaja. Pesti jäi yhden kauden mittaiseksi Barcan jäätyä liigassa neljänneksi. Serra Ferrer oli jonkin aikaa ilman seuraa kunnes palasi Barcan nuorisojoukkueen peräsimeen. 2004 hän palasi jälleen Real Betisiin, jonka hän luotsasi Copa del Reyn voittoon 2005. Serra Ferrerin johdolla Betis selvisi ensi kertaa seuran historiassa Mestarien liigaan. Kesällä 2006 hän siirtyi Kreikkaan AEK Ateenan päävalmentajaksi. AEK:ssa Serra Ferrer on suosittu ja kunnioitettu valmentaja, joka on nostanut useita nuoria lahjakkuuksia ykkösjoukkueeseen. 13\. helmikuuta kreikkalaismediat uutisoivat Serra Ferrerin potkuista AEK:sta seuran hävittyä kaksi ottelua putkeen ja pudottua liigassa kolmanneksi neljän pisteen päähän Panathinaikoksesta. http://www.mtv3.fi/urheilu/futis/uutiset.shtml/arkistot/futis/2008/02/610656 Serra Ferrerin tehtäviä hoitaa 13.2. pelattavassa UEFA Cupin ottelussa Getafea vastaan kakkosvalmentajana toiminut Nikos Kostenoglou. http://www.uefa.com/competitions/uefacup/news/kind=1/newsid=657089.html Kesäkuussa 2010 Serra Ferrerin johtama ryhmittymä osti talousvaikeuksissa kärsivän La Liga -seura RCD Mallorcan. Former coach Serra Ferrer buys struggling Real Mallorca Meriitit valmentajana * Copa del Rey: 2005 ** Hopeaa: 1991 ==Lähteet== Serra Ferrer, Llorenç Serra Ferrer, Llorenç Serra Ferrer, Llorenç
Hapsiluikka

Hapsiluikka (Eleocharis acicularis) on sarakasvien heimoon ja pilliluikkien sukuun kuuluva monivuotinen vesikasvi. Hapsiluikka kasvaa 2–10 cm korkeaksi, ja sen 2–5 mm pitkät tähkäkukinnot kasvavat hentojen versojen päihin. Kasvi leviää rönsyjen ja maavarsien avulla usein laajaksi mattomaiseksi kasvustoksi. Suvullinen lisääntyminen käy tuulipölytyksen avulla. Hapsiluikkaa voidaan kasvattaa myös akvaariossa uposkasvina.Aquapage.eu Hapsiluikka kasvaa sisä- ja murtovesien rannoilla savisella, silttisellä tai hiekkaisella alustalla. Se voi kasvaa jopa kahden metrin syvyydessä. Hapsiluikkaa tavataan Keski- ja Pohjois-Euroopassa. Suomessa hapsiluikkaa kasvaa ympäri maata sekä merenrannikolla että sisämaassa, harvinaisempana kuitenkin Lapissa sekä Suomenselän alueella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Hapsiluikka (Eleocharis acicularis) * E. Nenonen: Valokuvia * ITIS: Eleocharis acicularis * United States Department of Agriculture (USDA): Eleocharis acicularis Luokka:Luikat
Hans Verèl

Hans Verèl (21. huhtikuuta 1953 Rotterdam, Alankomaat – 9. marraskuuta 2019) oli hollantilainen jalkapalloilija, joka toimi uransa jälkeen valmentajana. Pelaajana Verèl edusti Sparta Rotterdamia (1972–1976), SVV:tä (1976–1977) ja FC Den Boschia (1977–1978). Heti peliuransa jälkeen hän aloitti valmentamisen, aluksi Den Boschin apuvalmentajana vuosina 1978–1981 ja toimi sittemmin seuran päävalmentajana vuoteen 1984 saakka. Hän on valmentanut myös RBC Roosendaalia (1984–1987), NAC Bredaa (1987–1990), Dordrechtia (1990–1992), RKC Waalwijkia (1992–1994) sekä uzbekistanilaista Pahtakoria (1994–1996), jonka jälkeen toimi vuosina 1996–2001 Willem II:n apuvalmentajana ja yhden kauden Fortuna Sittardin päävalmentajana. ==Lähteet== * ==Viitteet== Luokka:Alankomaalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Natty Dread

Natty Dread on Bob Marley & The Wailersin studioalbumi vuodelta 1974. Albumi oli ensimmäinen albumi, joka julkaistiin nimellä "Bob Marley & The Wailers" eikä pelkkä "The Wailers", niin kuin aikaisemmin. Se oli myös ensimmäinen albumi, jolla ei ollut enää mukana The Wailersin entisiä jäseniä Peter Toshia eikä Bunny Waileria. == Listasijoitukset == Albumi sijoittui Billboard Black Albums chart -listalla sijalle 44 ja Pop Albums chart -listalla sijalle 92. == Kappaleet == === Puoli yksi === #"Lively Up Yourself" (Bob Marley) – 5:11 #"No Woman, No Cry" (Vincent Ford) – 3:46 #"Them Belly Full (But We Hungry)" (Lecon Cogill/Carlton Barrett) – 3:13 #"Rebel Music (3 O'Clock Roadblock)" (Aston Barrett/Hugh Peart) – 6:45 === Puoli kaksi === #"So Jah Seh" (Rita Marley/Willy Francisco) – 4:27 #"Natty Dread" (Rita Marley/Alan Cole) – 3:35 #"Bend Down Low" (Bob Marley) – 3:22 #"Talkin' Blues" (Lecon Cogill/Carlton Barrett) – 4:06 #"Revolution" (Bob Marley) – 4:23 === Vuoden 2001 bonus kappale === #"Am-A-Do" (Bob Marley) - 3:20 == Työryhmä == *Bob Marley- laulu, rytmikitara *Aston Barrett - basso *Carlton Barrett - rummut, perkussiot *Bernard "Touter" Harvey - piano, urut *Al Anderson - soolokitara *I Threes (Rita Marley, Judy Mowatt ja Marcia Griffiths) - taustalaulu *Sylvan Morris - musiikki-insinööri *Phil Ault - musiikki-insinööri *Chris Blackwell - tuottaja *The Wailers - tuottajat *Tony Wright - kansi Luokka:Bob Marleyn albumit Luokka:Vuoden 1974 albumit
John Richardson

John Richardson (5. marraskuuta 1787 Dumfries – 5. kesäkuuta 1865 Grasmere, Westmorland) oli skotlantilainen tutkimusmatkailija, laivaston lääkäri ja luonnontieteilijä. Richardson opiskeli lääketiedettä Edinburghissa ja hänestä tuli laivaston kirurgi 1807. Hän purjehti John Franklinin kanssa etsimässä Luoteisväylää vuosina 1819–1822. Richardson kirjoitti retkestä julkaistuun kirjaan kappaleet geologiasta, kasveista ja kaloista. Franklin ja Richardson palasivat Kanadaan vuosien 1825 ja 1827 välillä ja matkustivat maitse Jäämerelle. Retken luonnonhistoriallinen anti oli niin suuri, että se piti julkaista kahdessa erillisessä osassa, Flora Boreali-Americana (1833–1840), jonka kirjoitti William Jackson Hooker, ja Fauna Boreali-Americana (1829–1837), jonka kirjoittivat Richardson, William Swainson, John Edward Gray ja William Kirby. Vuonna 1838 Richardson sai lääkärin viran Portsmouthissa ja 1840 tarkastajan viran laivaston sairaalassa. Hänet äänestettiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1825. Richardson aateloitiin vuonna 1846. Hän teki John Raen kanssa epäonnistuneen retken etsimään Franklinia 1848–1849 ja kirjoitti retkestä teoksen An Arctic Searching Expedition (1851). Hän vetäytyi Lake Districtin alueelle 1855. Hänet on haudattu Grasmereen. Hänen muita teoksiaan ovat muun muassa Icones Piscium (1843), Catalogue of Apodal Fish in the British Museum (1856), toinen painos teoksesta Yarrell's history of British Fishes (1860) ja The Polar Regions (1861). Richardson nimesi linnuista ainakin valkopyrstöriekon (Lagopus leucura) ja trumpettijoutsenen (Cygnus buccinator).Zoonomen Hänen kunniakseen on nimetty rikkikurkkuseppä (Eubucco richardsoni) ja saintluciansirkkunen (Melanospiza richardsoni).BirdLife Suomi == Lähteet == Luokka:Brittiläiset tutkimusmatkailijat Luokka:Brittiläiset eläintieteilijät Luokka:Brittiläiset ornitologit Luokka:Skotlantilaiset biologit Luokka:Brittiläiset kirurgit Luokka:Vuonna 1787 syntyneet Luokka:Vuonna 1865 kuolleet
Tarmo Rüütli

Tarmo Rüütli (s. 11. elokuuta 1954) on virolainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Aktiiviurallaan Rüütli edusti vuosina 1971–1994 FC Normaa, Pärnu Kalevia, Pärnu Kalakombinaatia ja Tervis Pärnua. Peliuransa jälkeen Rüütli on valmentanut Tulevik Viljandia, Viron maajoukkuetta (1999–2000) ja FC Floraa (2000) ennen siirtymistään nykyisen seuransa FC Levadian valmentajaksi vuonna 2003. Syksyllä 2007 Rüütli valittiin toistamiseen myös maansa maajoukkueen päävalmentajaksi. Hän aloittaa tehtävässään vuonna 2008, mutta jatkaa myös Levadian päävalmentajana. Rüütlin aikakaudella Levadia on voittanut kolmesti sekä Viron mestaruuden että Viron Cupin. Vuonna 2006 hän valmensi joukkueen UEFA Cupin kolmannelle karsintakierrokselle. ==Aiheesta muualla== * Profiili Levadian sivuilla * Pärnu Postimees: Tarmo Rüütli mängijakarjäär möödus Pärnu meeskondades (viroksi) Luokka:Virolaiset jalkapalloilijat Luokka:Virolaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kauno

Kauno on suomalainen miehen etunimi. Kauno on alkavan suomalaisuuskauden nimiä, joista monet viittaavat johonkin ihmisen hyvään ominaisuuteen. Ensimmäinen Kaunoksi nimetty lienee syntynyt vuonna 1855. Nimi ei ole yleistynyt, mutta on pysynyt jatkuvasti käytössä. Suomen almanakassa Kauno on ollut vuodesta 1929 lähtien. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Kauno-nimen on vuoden 2019 loppuun mennessä saanut alle 2 147 henkilöä, joista alle 33 on naisia. ==Tunnettuja Kaunoja== *Kauno S. Kallio (1877–1966), arkkitehti *Kauno Kleemola (1906–1965), maalaisliittolainen poliitikko, ministeri ja maanviljelysneuvos *Kauno Laine (1919–2000), elokuvaaja *Kauno Peltoniemi (1899–1990), varatuomari ja kalanviljelyn kehittäjä *Kauno Salimäki (1905–1971), fyysikko ja professori, Säteilyfysiikan laitoksen johtaja 1958–1968 *Kauno Summala, Igor Widorow (1947-1995), suomalainen muusikko *Kauno Turkka (1898–1944), Mannerheim-ristin ritari *Kauno Uusipaikka (1920–2007), kirjailija, vakuutusvirkailija ja kauppias *Kauno Villberg (s. 1935), näyttelijä *Kauno Wirtanen (1903–1974), pianisti ja musiikkipedagogi ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Etunimet
Mr. Marley

Mr. Marley on reggae-artisti Damian Marleyn debyyttialbumi. Albumi julkaistiin vuonna 1996. == Kappaleet == #Trouble #Love and Inity #10,000 Chariots #Old War Chant #Party Time #Kingston 12 #Keep On Grooving #Searching (So Much Bubble) #One More Cup of Coffee #Julie #Me Name Jr. Gong #Mr. Marley Luokka:Damian Marleyn albumit Luokka:Vuoden 1996 esikoisalbumit
Beitostølen

thumb|Beitostølen Beitostølen on asutus- ja talviurheilukeskus Øystre Slidren kunnassa, Opplandin läänissä Norjassa. Paikka sijaitsee Jotunheimenin vuoristossa noin 900 metriä merenpinnan tason yläpuolella. Beitostølenissä on lukuisia laskettelurinteitä sekä hiihtolatuja. Siellä järjestetään vuosittain ampumahiihdon ja maastohiihdon maailmancupin osakilpailuita. Taajaman asukasluku oli 342 vuonna 2013. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * http://www.beitostolen.com/ * http://beitostolen.no/ Luokka:Norjan talviurheilukeskukset Luokka:Norjan kylät Luokka:Øystre Slidre Luokka:Norjan taajamat
Argentiinan Grand Prix 1975

Argentiinan Grand Prix 1975 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Autódromo Oscar Alfredo Gálvez -radalla 12. tammikuuta 1975. Kilpailun voitti Emerson Fittipaldi. Kilpailun paalupaikalle ajoi Shadow-tallin Jean-Pierre Jarier, mutta hän ei voinut lähteä kilpailuun vaihdelaatikon hajoamisen vuoksi. Kilpailun lähdössä Carlos Reutemann nousi kilpailun johtoon ja hän taisteli kilpailun aikana James Huntin ja Emerson Fittipaldin kanssa, kunnes hän pyörähti ja putosi kolmanneksi. Huntin osalta kilpailu vaikeutui, kun hän joutui keskittymään ohjauksensa korjaamiseen sen rikkouduttua kilpailun aikana. Näyttävin keskeytys toteutui Wilson Fittipaldin osalta, kun hän osui ratavalliin ja auto syttyi tuleen, mutta hän pääsi itse ulos mustasti savuavasta autostaan. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 1 Emerson Fittipaldi McLaren-Ford 53 1:39.26,29 5 9 2 24 James Hunt Hesketh-Ford 53 + 5,91 6 6 3 7 Carlos Reutemann Brabham-Ford 53 + 17,06 3 4 4 11 Clay Regazzoni Ferrari 53 + 35,79 7 3 5 4 Patrick Depailler Tyrrell-Ford 53 + 54,25 8 2 6 12 Niki Lauda Ferrari 53 + 1.19,65 4 1 7 28 Mark Donohue Penske-Ford 52 + 1 krs. 16 8 6 Jacky Ickx Lotus-Ford 52 + 1 krs. 18 9 9 Vittorio Brambilla March-Ford 52 + 1 krs. 12 10 22 Graham Hill Lola-Ford 52 + 1 krs. 21 11 3 Jody Scheckter Tyrrell-Ford 52 + 1 krs. 9 12 16 Tom Pryce Shadow-Ford 51 Voimansiirto 14 13 23 Rolf Stommelen Lola-Ford 51 + 2 krs. 19 14 2 Jochen Mass McLaren-Ford 50 + 3 krs. 13 Kesk. 8 Carlos Pace Brabham-Ford 46 Moottori 2 NC 20 Arturo Merzario Williams-Ford 44 Ei sijoitusta 20 Kesk. 27 Mario Andretti Parnelli-Ford 27 Voimansiirto 10 Kesk. 14 Mike Wilds BRM 24 Moottori 22 Kesk. 5 Ronnie Peterson Lotus-Ford 15 Moottori 11 Kesk. 21 Jacques Laffite Williams-Ford 15 Vaihdelaatikko 17 Kesk. 30 Wilson Fittipaldi Fittipaldi-Ford 12 Onnettomuus 23 DSQ 18 John Watson Surtees-Ford 6 Hylättiin 15 DNS 17 Jean-Pierre Jarier Shadow-Ford 0 Voimansiirto 1 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Muuta == *Paalupaikka: Jean-Pierre Jarier – 1.49,21 *Nopein kierros: James Hunt – 1.50,91 kierroksella 34 *Jean-Pierre Jarier ei lähtenyt paalupaikalta lämmittelykierroksella ilmenneiden voimansiirto- ongelmien takia. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1975 Luokka:Argentiinan Grand Prix
Halfway Tree

Halfway Tree on reggae -artisti Damian Marleyn toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin vuonna 2001 Motown -levy-yhtiön kautta. == Kappaleet == # "Educated Fools" (feat. Bounty Killer) # "More Justice" # "It Was Written" (feat. Stephen Marley, Capleton & Drag On) # "Catch a Fire" (feat. Stephen Marley) # "Still Searchin'" (feat. Yami Bolo) # "She Needs My Love" (feat.Yami Bolo) # "Mi Blenda" # "Where Is the Love" (feat. Eve) # "Harder" (interlude) # "Born to be Wild" # "Give Dem Some Way" (feat. Daddigan) # "Half Way Tree" (interlude) # "Paradise Child" (feat. Mr. Cheeks) # "Stuck in Between" # "Half Way Tree" (tuottanut Swizz Beatz) # "Stand a Chance" (feat. Yami Bolo & Treach) Luokka:Damian Marleyn albumit Luokka:Vuoden 2001 albumit
Welcome to Jamrock

Welcome to Jamrock on reggae-artisti Damian Marleyn kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 12. syyskuuta 2005 ja Britanniassa päivää myöhemmin. == Taustatietoa == Albumi sijoittui ilmestymisviikollaan Billboard Hot 100 -listan 55. sijalle. R&B; ja rap -listoilla sijoitus oli parempi 18. ja 12. sija. == Kappaleet == # "Confrontation" - 5:29 # "There for You" - 4:41 # "Welcome to Jamrock" - 3:33 # "The Master Has Come Back" - 4:41 # "All Night" (feat. Stephen Marley) - 3:30 # "Beautiful" (feat. Bobby Brown) - 4:48 # "Pimpa's Paradise" (feat. Stephen Marley & Black Thought) - 5:04 # "Move!" - 3:44 # "For The Babies" (feat. Stephen Marley) - 4:54 # "Hey Girl" (feat. Stephen Marley & Rovleta Fraser) - 4:16 # "Road to Zion" (feat. Nas) - 5:17 # "We're Gonna Make It" - 4:20 # "In 2 Deep" - 4:45 # "Khaki Suit" (feat. Bounty Killer & Eek-a-Mouse) - 3:57 # "Carnal Mind" (feat. Chew Stick) (Vain Ison- Britannian julkaisuissa) == Myynti == Maa Tilanne Myynti kpl Kanada KultaaCRIA Gold & Platinum certifications for February 2007 . Retrieved July 25, 2007. 50,000 USA Kultaa 559,308Top 200 SoundScan Album Sales (08/23/2006) == Singlet == * "Welcome to Jamrock" (2005) * "The Master Has Come Back" (2005) * "Road to Zion" (2005) * "Beautiful" (2006) * "All Night" (2006) == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Damian Marleyn albumit
Antofylliitti

Antofylliitti on amfiboliryhmään kuuluva mineraali, jonka kemiallinen kaava on (Mg,Fe)7Si8O22(OH)2, eli se on magnesium-rauta-inosilikaattihydroksidi. Antofylliitti, kuten cummingtoniitti, on polymorfinen mineraali. Jotkin antofylliitin muodot ovat lamellimaisia tai säikeisiä ja niitä käytetään asbestin tavoin. Nimi on johdettu latinan sanasta anthophyllum ’mausteneilikka’, joka on viittaus mineraalin yleisimpään väriin. == Esiintyminen == Antofylliittiä syntyy runsasmagnesiumisten kivien, etenkin ultramafisten magmakivien ja epäpuhtaiden dolomiittisaviliuskeiden, metamorfoosissa. Taantumistuotteena sitä muodostuu reunustamaan jäänneortopyrokseeneja ja oliviinia, ja kordieriittia sisältävässä gneississä ja liuskeessa se esiintyy lisämineraalina. Antofylliittiä esiintyy serpentiinin ohella taantuvan metamorfoosin tuotteena ultramafisissa kivissä. === Esiintyminen ultramafisissa kivissä === Antofylliittiä muodostuu etenevässä metamorfoosissa talkin hajotessa ultramafisissa kivissä veden ja hiilidioksidin vaikutuksesta. Hiilidioksidin (X CO2) partiaalipaine vesiperäisessä liuoksessa suosii antofylliitin syntyä. Korkeampi hiilidioksidin partiaalipaine vähentää antofylliitti-in-isograadin lämpötilaa. Täysin vetisessä, hiilidioksidittomassa ympäristössä ultramafiset kivet tapaavat muodostaa serpentiini-antigoriitti-brusiitti-tremoliitti-kokoumia (jotka ovat riippuvaisia MgO-pitoisuudesta), ja amfiboliitista granuliittiin -metamorfoosissa muodostuu metamorfista pyrokseenia tai oliviinia. Täten, antofylliittiä sisältävät ultramafiset kivet viittaavat ainakin viherliuskefasieksen metamorfoosiin, jossa on ollut mukana hiilidioksidipitoista metamorfista liuosta. Tavalliset metamorfisten muodostumien reaktiot vähämagnesiumisille (< 25 % MgO) ja runsasmagnesiumisille (> 25 % MgO) ultramafisille kiville ovat: * Oliviini + tremoliitti + talkki → oliviini + tremoliitti + antofylliitti (alhainen MgO, > 550 °C, XCO2 < 0,6) * Talkki + tremoliitti + magnesiitti → tremoliitti + antofylliitti + magnesiitti (korkea MgO, > 500 °C, XCO2 > 0,6) * Talkki + magnesiitti + tremoliitti → antofylliitti + tremoliitti + magnesiitti (alhainen MgO, > 500 °C, XCO2 > 0,6) Taantuva antofylliitti on verrattain harvinainen ultramafisissa kivissä, ja metamorfoosiin saatavan vähäisen energiamäärän takia ja metamorfoosin aiheuttaman yleisen kivimassan kuivumisen takia se on yleensä huonosti kehittynyttä. Siten myös merkittävä hiilidioksidin tarve metamorfisissa liuoksissa rajoittaa antofylliitin esiintymistä taantuvana mineraalina. Tavallinen taantuvasti metamorfoituvien ultramafisten kivien metamorfinen koostumus on siksi serpentiniitti- tai talkki-magnesiitti-kokouma. Taantuvaa antofylliittiä esiintyy yleisimmin heikkousvyöhykkeillä, jossa kivien rakoilu ja murtuminen tuottaa hiilihappopitoisille liuoksille putkia taantuvan metamorfoosin aikana. == Aiheesta muualla == * Webmineral: Anthophyllite Mineral Data * Mindat: Anthophyllite * Handbook of Mineralogy: Anthophyllite (pdf) * Geologia.fi: Amfiboliryhmä Luokka:Silikaattimineraalit
Kiekkokotilot

Kiekkokotilot (Planorbidae) on makeissa ja murtovesissä elävien vesikeuhkokotiloiden heimo. Suomessa tavataan 13 lajia, joista suurin on isokiekkokotilo ja yksi yleisimmistä pyörrekiekkokotilo (Anisus vortex).Avoin oppimiskeskus/Vantaa Useimpien kiekkokotiloiden kuori on tasossa kiertyvä spiraali, ja useimmat niistä ovat ”vasenkätisiä”. Toisaalta heimoon on luettu myös kartiomaiset Ancylus-kotilot. Heimon taksonomia on kuitenkin hyvin kiistanalainen. Toisin kuin monilla muilla vesinilviäisillä kiekkokotiloilla on veressään hemoglobiinia ja ne voivat käyttää hyväkseen ilmassa olevaa happea. == Lähteet == Luokka:Kotilot
Valkopyrstöriekko

Valkopyrstöriekko (Lagopus leucura) on pohjoisamerikkalainen kanalintu. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 30–35 cm ja paino 0,4–0,5 kg. Koiras on hieman kookkaampi. Valkopyrstöriekko on metsäkanoista pienin. Talvella se on valkoinen, vain nokka ja silmät ovat mustat. Kesäpuvussa siivet, pyrstö ja maha ovat valkoiset ja muu höyhenpuku on harmaanruskea. == Esiintyminen == Valkopyrstöriekko elää Pohjois-Amerikan länsiosissa New Mexicon pohjoisosista Alaskaan. Sen elinalueen laajuus on noin 1,6 miljoonaa neliökilometriä, maailman populaation koko on noin 2 miljoonaa yksilöä ja sen kanta on elinvoimainen. == Elinympäristö == Valkopyrstöriekko on korkeiden vuoristojen laji, joka pesii puurajan yläpuolella. Talveksi linnut laskeutuvat usein puurajan alapuolelle ja palaavat huhti–toukokuussa pesimäalueilleen. == Lisääntyminen == Valkopyrstöriekko on yksiavioinen. Pesä on maassa ja munia on 4–8. Naaras hautoo noin 23 päivää. Poikaset osaavat lentää 10-12 päivän ikäisinä ja saavuttavat täyden koon 12-14 viikon ikäisinä. Poikaset ovat pesäpakoisia. == Ravinto == Talvella valkopyrstöriekot syövät etupäässä pajunsilmuja. Keväällä ja kesällä ne syövät kukkia ja lehtiä sekä hyönteisiä ja tatarten ituja. Hiekkaa ne syövät ruuansulatuksen edistämiseksi. == Lähteet == Luokka:Metsäkanat
Brasilian Grand Prix 1975

Tulokset vuonna 1975 ajetusta Formula 1 Brasilian Grand Prix'stä, joka ajettiin Interlagosissa 26. tammikuuta 1975. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 8 Carlos Pace Brabham-Ford 40 1.44.41,17 6 9 2 1 Emerson Fittipaldi McLaren-Ford 40 + 5,79 2 6 3 2 Jochen Mass McLaren-Ford 40 + 26,66 10 4 4 11 Clay Regazzoni Ferrari 40 + 43,28 5 3 5 12 Niki Lauda Ferrari 40 + 1.01,88 4 2 6 24 James Hunt Hesketh- Ford 40 + 1.05,12 7 1 7 27 Mario Andretti Parnelli-Ford 40 + 1.06,81 18 8 7 Carlos Reutemann Brabham-Ford 40 + 1.39,62 3 9 6 Jacky Ickx Lotus-Ford 40 + 1.51,84 12 10 18 John Watson Surtees-Ford 40 + 2.29,60 13 11 21 Jacques Laffite Williams-Ford 39 + 1 Kierros 11 12 22 Graham Hill Lola-Ford 39 + 1 Kierros 20 13 30 Wilson Fittipaldi Fittipaldi-Ford 39 + 1 Kierros 21 14 23 Rolf Stommelen Lola-Ford 39 + 1 Kierros 23 15 5 Ronnie Peterson Lotus-Ford 38 + 2 Kierrosta 16 Kesk. 17 Jean-Pierre Jarier Shadow-Ford 32 Polttoainejärjestelmä 1 Kesk. 4 Patrick Depailler Tyrrell-Ford 31 Jousitus 9 Kesk. 16 Tom Pryce Shadow-Ford 31 Onnettomuus 14 Kesk. 20 Arturo Merzario Williams-Ford 24 Polttoainejärjestelmä 11 Kesk. 28 Mark Donohue Penske-Ford 22 - 15 Kesk. 14 Mike Wilds BRM 22 Elektroniikka 22 Kesk. 3 Jody Scheckter Tyrrell-Ford 18 Öljyvuoto 8 Kesk. 9 Vittorio Brambilla March-Ford 1 Moottori 17 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Muuta == *Paalupaikka: Jean-Pierre Jarier - 2.29,88 *Nopein kierros: Jean Pierre Jarier - 2.34,16 kierroksella 10 *Carlos Pacen ensimmäinen ja ainoa voitto ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1975 Luokka:Brasilian Grand Prix
Ri (kana)

り hiraganalla tai リ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen 40. sijalla ra- ja ru-tavujen välissä. == Alkuperä == Hiragana り ja katakana リ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 利. == Latinisaatio == Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei- shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « ri ». == Kirjoitus == Hiragana り kirjoitetaan kahdella vedolla, huolimatta siitä, että vedot voivat yhdistyä: # Vasemmalle pystyveto, joka päättyy koukkuun. # Oikealle suorana alkava pystyveto, joka kaartuu hieman vasemmalle. Katakana リ kirjoitetaan kahdella vedolla: # Pystyveto vasemmalle # Oikealle suorana alkava pystyveto, joka kaartuu hieman vasemmalle. == Tietotekniikassa == * Unicode-merkinnät: ** り: U+308A ** リ: U+30EA == Lähteet == * * * * Luokka:Kanat