EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Myllykylänjärvi

Myllykylänjärvi () on järvi Porvoon koillisosassa itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on yksi neliökilometri. Etäisyys Porvoon keskustasta yhdeksän kilometriä koilliseen.Myllykylänjärvi. Järviwiki. Viitattu 31.5.2021. == Maantiede == Myllykylänjärven mutkittelevan rantaviivan pituus on 9 448 kilometriä. Etäisyys järven etelärannalta pohjoisrannalle on 2,1 kilometriä. Järvessä on kolme pientä saarta. Myllykylänjärveä reunustaa metsä, mutta valuma-alueella on runsaasti peltomaata. Järven syvin kohta, lähes kymmenen metriä, sijaitsee altaan eteläosassa Träsknäsin pohjoispuolella. Träsknäs jakaa järven lounaisosan kahteen lahteen, Båtstrandsvikeniin ja Långvikeniin. Järven pohjoisosassa on matala Bossaviken. Långvikenin eteläpuolella maasto kohoaa noin 40 metriä järven pinnan yläpuolelle. Myllykylänjärven kaakkoispuolella sijaitsee Lohijärvi. Järvien välisen metsäalueen sisällä on noin 80 aarin laajuinen Kakarträsket (52,9 metriä mpy). Myllykylänjärven vesitilavuus on 3 985 000 kuutiometriä. Myllykylänjärveen laskee Venjäsoja Venjärviltä, jotka sijaitsevat runsaan kilometrin pohjoiseen. Idästä virtaa laskuoja Uttervikeniin, joka on melko jyrkkärantainen lahti järven itäosassa. Myllykylänjärvi laskee Ilolanjokeen, joka virtaa järven länsipuolitse ja laskee Suomenlahteen noin viisi kilometriä järveltä etelään. Myllykylänjärvi (17.001.1.008) kuuluu Ilolanjoen alaosan alueeseen (17.001), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Ilolanjoen vesistössä (17). Ilolanjoen alaosan alueella sijaitsee yhdeksän vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, Myllykylänjärvi on niistä suurin. Toiseksi suurin on eteläinen Venjärvi, kolmanneksi suurin on pohjoinen Venjärvi.Ilolanjoen alaosan alue (17.001). Järviwiki. Viitattu 31.5.2021. == Lähteet == Luokka:Porvoon järvet Luokka:Ilolanjoen vesistö
Viksberginjärvi

Viksberginjärvi () on matala järvi Porvoon pohjoisosassa itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 67 hehtaaria. Etäisyys Porvoon keskustasta on viisi kilometriä pohjoiseen.Viksberginjärvi. Järviwiki. Viitattu 1.6.2021. == Maantiede == Viksberginjärven pituus lounaasta koilliseen on 1,4 kilometriä. Järven itäosassa on luoto. Syvin kohta sijaitsee altaan lounaisosassa Isoholman niemenkärjen tuntumassa. Viksberginjärven pohjoisosa on matalaa; aivan pohjoisessa järvi muuttuu suoalueeksi, joka jatkuu noin puoli kilometriä koilliseen, ja laajenee siellä Eriksdalinjärveksi. Viksberginjärven rannat on suurelta osin metsämaata ja suota, valuma-alueella on runsaasti peltomaata. Viksberginjärven vesitilavuus on 1 785 000 kuutiometriä. Viksberginjärveen virtaa laskuoja pohjoisesta peltojen halki ja kaakosta Papinjärveltä. Myös idästä virtaa laskuoja. Viksberginjärvi laskee Ilolanjokeen, joka virtaa järven itäpuolitse ja laskee Suomenlahteen. Viksberginjärvi (17.002.1.003) kuuluu Ilolanjoen keskiosan alueeseen (17.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Ilolanjoen vesistössä (17). Ilolanjoen keskiosan alueella sijaitsee seitsemän vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, Viksberginjärvi on niistä suurin. Toiseksi suurin on Papinjärvi, kolmanneksi suurin on Eriksdalinjärvi.Ilolanjoen keskiosan alue (17.002). Järviwiki. Viitattu 1.6.2021. Viksberginjärvi on kolmanneksi laajin Porvoon 45:stä vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä. Neljänneksi laajin on Sondbyträsket.Porvoo. Järviwiki. Viitattu 1.6.2021. Viksberginjärvellä asusti yksinäinen itämerennorppa 1990-luvulla. == Lähteet == Luokka:Porvoon järvet Luokka:Ilolanjoen vesistö
Adolf Ferdinand Spåre

Adolf Ferdinand Spåre (17. toukokuuta 1842 – 15. huhtikuuta 1917 Nokia) oli suomalainen sotilas ja virka- ja valtiopäivämies. Spåren vanhemmat olivat Gustaf Bror Salomon Spåre ja Carolina Charlotta Sofia Justander ja puolisot vuodesta 1870 Maria Josefina Nyberg (k. 1875) ja vuodesta 1878 Anna Sofia Eleonora Baer. Eversti ja virka- ja valtiopäivämies Maximilian Spåre oli Adolf Ferdinand Spåren poika toisesta avioliitosta. Spåre palveli aliupseerina vuodesta 1859, mutta erosi palveluksesta ja suoritti proviisorin tutkinnon, toimien sitten kuitenkin muun muassa asetehtaan palveluksessa. Kollegisessorin arvon hän sai 1882 ja hovineuvoksen 1886. Spåre työskenteli myös lennätintoimessa, mukaan lukien lennätinaseman päällikkyys Hämeenlinnassa. Spåre oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1900 ja 1904–1905.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1900 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1900. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1900, s. 1117-1125.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1904–1905 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1904–1905. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1905, s. 795-804. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset sotilaat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Papinjärvi (Porvoo)

Papinjärvi () on järvi Porvoon pohjoisosassa itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 24,7 hehtaaria. Etäisyys Porvoon keskustasta on neljä kilometriä pohjoiskoilliseen.Papinjärvi. Järviwiki. Viitattu 1.6.2021. == Maantiede == Papinjärven pituus etelästä pohjoiseen on 750 metriä, leveys lännestä itään on enimmillään puolisen kilometriä. Saaria ei ole. Rannoilla on sekä metsää että peltomaata. Papinjärveen virtaa laskuoja idästä Karijärvestä, järvien välisen kannaksen leveys on runsaat sata metriä. Papinjärven luoteisrannalta lähtee laskuoja Viksberginjärveen, joka sijaitsee 1,3 kilometriä luoteeseen. Papinjärvi (17.002.1.004) kuuluu Ilolanjoen keskiosan alueeseen (17.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Ilolanjoen vesistössä (17). Ilolanjoen keskiosan alueella sijaitsee seitsemän vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, Papinjärvi on niistä suurin Viksberginjärven jälkeen.Ilolanjoen keskiosan alue (17.002). Järviwiki. Viitattu 1.6.2021. == Lähteet == Luokka:Porvoon järvet Luokka:Ilolanjoen vesistö
Camilla Amado

Camilla de Hollanda Amado, (taiteilijanimeltään Camilla Amado; 7. elokuuta 1938 – 6. kesäkuuta 2021), oli brasilialainen näyttelijä ja opettaja. Hän oli Henriette Amadon ja televisioasema Televisão Educativan perustajan Gilson Amadon tytär. Hänen kaukainen sukulaisensa oli kirjailija Jorge Amado. Amado debytoi elokuvissa 1970-luvulla. Hän esiintyi muun muassa Arnaldo Jaborin elokuvassa O Casamento (1975), joka perustuu kirjailija Nelson Rodriguesin samannimiseen teokseen. Amado palkittiin Kikito Gold -palkinnolla parhaasta naissivuosasta ja tuomariston erikoispalkinnolla Gramado Festivaaleilla. Amado oli naimisissa näyttelijä Stepan Nercessianin kanssa neljätoista vuotta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Brasilialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Sarvalaxträsket

Sarvalaxträsket (myös Sarvlaxträsket) on matala järvi Loviisan eteläosassa itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 2,2 neliökilometriä. Etäisyys Loviisan keskustasta on viisi kilometriä länteen ja Helsingistä 71 kilometriä itäkoilliseen. Sarvalaxträsketin kryptodepressio on 3,7 metriä.Sarvalaxträsket. Järviwiki. Viitattu 2.6.2021. == Maantiede == Sarvalaxträsketin pituus kaakosta luoteeseen on 2,5 kilometriä. Järven länsiranta suuntaa etelärannalta katsoen lähes suoraan luoteeseen, itäranta puolestaan pohjoiseen, joten allas levenee pohjoista kohden. Järvi myös madaltuu pohjoiseen kuljettaessa. Syvin kohta sijaitsee altaan kaakkoisosassa lähellä rantaa. Saaria on kaksi, Limpan ja Kroholmen. Lisäksi on alle aarin laajuinen luoto. Sarvalaxträsketin rannat ovat metsämaata ja suota. Järven lähistöllä on runsaasti peltoja ja haja-asutusta. Eteläpuolella sijaitsee Lillträsket. Sarvalaxträsketiin virtaa useita laskuojia. Sarvalaxträsket sijaitsee Suomenlahden rantaviivan läheisyydessä, etäisyys rantaviivaan on pienimmillään noin kaksi kilometriä. Järven syvin kohta sijaitsee 3,7 metriä merenpinnan alapuolella. Sarvalaxträsketin vesitilavuus on 5 111 000 kuutiometriä. Sarvalaxträsket (81.029.1.001) kuuluu Sarvlaxträsketin valuma- alueeseen (81.029), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueella (81). Sarvlaxträsketin valuma-alueella sijaitsee Sarvalaxträsketin ohella 3,5 hehtaarin laajuinen Högbergsträsket.Sarvlaxträsketin valuma-alue (81.029). Järviwiki. Viitattu 2.6.2021. Sarvalaxträsket on neljänneksi laajin Loviisan 42:sta vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä. Viidenneksi laajin on Särkjärvi.Loviisa. Järviwiki. Viitattu 2.6.2021. == Lähteet == Luokka:Loviisan järvet
Särkjärvi (Loviisa)

Särkjärvi on karu ja kirkasvetinen järvi Loviisan ja Lapinjärven rajalla itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 2,2 neliökilometriä. Etäisyys Loviisan keskustasta on yhdeksän kilometriä itäkoilliseen ja Helsingistä 87 kilometriä itäkoilliseen.Särkjärvi. Järviwiki. Viitattu 2.6.2021. == Maantiede == Särkjärven pituus etelästä pohjoiseen on 2,5 kilometriä. Leveys on noin kilometrin. Saaria on kaksi: Rajasaari itärannan kupeessa ja Kakarsaari järven pohjoisosassa. Loviisan ja Lapinjärven raja kulkee Rajasaaren kautta. Särkjärven luoteis- ja keskiosa kuuluu Lapinjärveen. Syvin kohta sijaitsee altaan keskiosassa. Järven näkösyvyydeksi on arvioitu neljä metriä, joka ylittää järven keskisyvyyden. Särkjärvi on puhdasvetinen ja luonnontilainen. Vesitilavuus on 7 798 000 kuutiometriä. Rantoja reunustaa metsämaa, huviloita on kymmenittäin, vakituisia asukkaita on muutamia. Järven puhtautta on vaalittu kieltämällä moottoriliikenne ja minimoimalla metsätalouden ja loma- asutuksen vaikutus. Järven laskuoja Särkijärvibäcken alkaa lounaisrannalta ja virtaa Taasianjokeen, joka laskee Suomenlahteen. Särkjärvi (15.009.1.004) kuuluu Särkijärvibäckenin valuma-alueeseen (15.009), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Taasianjoen vesistössä (15). Särkjärvi on Särkijärvibäckenin alueen laajin makean veden allas, alueeseen kuuluu myös Tervajärvi, Pitkäjärvi ja Myllykylänlampi.Särkijärvibäckenin valuma-alue (15.009). Järviwiki. Viitattu 2.6.2021. Särkjärvi on viidenneksi laajin Loviisan 42:sta vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä. Seuraavaksi laajimmat ovat Vuohijärvi, Yläallas ja Lappominjärvi.Loviisa. Järviwiki. Viitattu 2.6.2021. == Lähteet == Luokka:Loviisan järvet Luokka:Lapinjärven järvet Luokka:Taasianjoen vesistö
Lappominjärvi

Lappominjärvi () on matala järvi Loviisan kaakkoisosassa itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Etäisyys Loviisan keskustasta on seitsemän kilometriä kaakkoon ja Helsingistä 82 kilometriä itäkoilliseen.Lappominjärvi. Järviwiki. Viitattu 2.6.2021. == Maantiede == Lappominjärven pituus etelästä pohjoiseen on 1,5 kilometriä. Leveys on noin kilometrin. Saaria on neljätoista, joista virallisesti nimettyjä ovat Storholmen, Vikesholmen ja Vinterholmen. Rannat ovat metsää ja suota, asutusta ei ole. Lappominjärvi laskee Lappomvikeniin, joka sijaitsee 600 metriä etelään. Lappominjärven vesitilavuus on 1 471 000 kuutiometriä. Lappominjärvi (81V026.1.004) kuuluu Välialueeseen (81V026), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueella (81). Välialueeseen 81V026 kuuluu lisäksi Lappomviken, Keitalaviken (l) ja Keitalaviken (i).Välialue (81V026). Järviwiki. Viitattu 2.6.2021. == Lähteet == Luokka:Loviisan järvet
Alkifron

Alkifron (, ; 100–200-luku) oli antiikin kreikkalainen sofisti ja epistolografi eli kirjemuotoisten teosten kirjoittaja. == Elämä == Alkifronin elämästä tai ajoituksesta ei ole minkäänlaista suoraa tietoa. Aiemmin tutkijat ovat ajoittaneet hänet ilman mitään erityistä syytä 400-luvulle eaa. Stephan Bergler puolestaan ajoitti hänet Lukianoksen ja Aristainetoksen väliseen aikaan eli noin vuosiin 170–350. Joskus taas on esitetty ajoituksia, joiden perusteella hän olisi elänyt jo ennen Lukianosta. Ainoa seikka, joka vaikuttaa antavan jonkinlaisen vihjeen hänen ajoituksestaan, on se, että Aristainetoksen kirjeiden joukossa on kaksi kirjettä Lukianoksen ja Alkifronin kirjeenvaihdosta. Näin Alkifron vaikuttaisi olleen Lukianoksen aikalainen. == Teokset == Alkifronilta on säilynyt noin 120 kuvitteellista kirjettä, jotka on jaettu kolmeen kirjaan. Kirjeiden tavoitteena on kuvata erilaisia ihmistyyppejä esittämällä heidät kuvaamassa omia ajatuksiaan ja mielipiteitään heille tutuista aiheista. Ihmistyyppeihin lukeutuu muun muassa kalastajia, maalaisia, parasiitteja ja hetairoita. Kaikki nämä ilmaisevat ajatuksiaan mitä eleganteimmalla kielellä, silloinkin kun ovat alaluokkaisia. Näin henkilöt nostetaan kielellisesti ylempään rekisteriin. Kirjeiden kieli on kaunista ja puhdasta attikalaista kreikkaa. Kirjeiden näyttämönä toimii muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta Ateena tai sen lähiseutu. Aika, sikäli kun se on pääteltävissä, on hellenististä kautta Aleksanteri Suuren ajan jälkeen. Henkilötyypit perustuivat paljolti attikalaiseen uuteen komediaan. Samalla ne antavat hyvän kuvan aikansa ihmisten tavallisesta yksityiselämästä. On sanottu, että Alkifron olisi jäljitellut Lukianosta; mutta lukuun ottamatta tyyliä ja joissakin tapauksissa aihetta, näiden kahden kirjailijan teoksissa ei ole kovin paljon yhtäläisyyttä, sillä he käsittelevät aiheitaan täysin erilaisessa hengessä. Yhtäläisyytenä on lähinnä se, että kummatkin saivat aineistonsa samoista lähteistä, ja kumpikin pyrki käyttämään täydellistä attikalaista kreikkaa. Berglerin mukaan Alkifronin voidaan nähdä olevan samassa suhteessa Menandrokseen kuin Lukianoksen Aristofaneehen. Alkifronin kirjeiden ensimmäinen painettu laitos (editio princeps) oli Aldus Manutiuksen painama kokoelma kreikkalaisten epistolografien kirjoituksia (Venetsia, 1499). Tämä laitos käsitti kuitenkin vain kirjeet, jotka myöhemmissä laitoksissa muodostivat kaksi ensimmäistä kirjaa. Bergler lisäsi omaan laitokseensa (Leipzig, 1715) 72 kirjettä Wienin ja Vatikaanin käsikirjoituksista, ja ne muodostivat kolmannen kirjan; lisäksi laitos piti sisällään selityksiä ja latinankielisen käännöksen. J. A. Wagner (Leipzig, 1798, 2 osaa) lisäsi kaksi uutta kirjettä ja katkelmia viidestä muusta. Nämäkään eivät sisältäneet vielä kaikkia säilyneitä kirjeitä. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset kirjailijat Luokka:Sofistit
Aristainetos

Aristainetos (, ; 500-luku?) oli antiikin kreikkalainen tai varhaisbysanttilainen epistolografi eli kirjemuotoisten teosten kirjoittaja. == Elämä == Aristainetoksen elämästä ei tiedetä myöhäisantiikin tai keskiajan lähteistä mitään. Epäselvää on sekin, onko nimi kirjailijan oikea nimi; nimi esiintyy hänen kirjeidensä ensimmäisen kirjeen lähettäjänä, mutta tämä ei välttämättä ole kirjailijan oma nimi. Joskus on ehdotettu, että Aristainetos olisi sama henkilö kuin Aristainetos Nikaialainen, jolle eräät Libanioksen kirjeet on osoitettu, ja joka kuoli maanjäristyksessä Nikomedeiassa vuonna 358.Ammianus Marcellellinus: Res gestae 17.7. Tämän osoittaa kuitenkin vääräksi se, että eräässä hänen kirjeessään mainitaan tunnettu pantomiimikko Karamallos. Hänet mainitsee myös 400-luvulla elänyt Sidonius Apollinaris, joka kuoli vuonna 484.Sidonius Apolloniaris 23.267. Nykyisin Aristainetos ajoitetaan noin vuoteen 520. Tämä perustuu siihen, että eräässä kirjeessä on nähty viittaus myöhemmin keisariksi nousseen Justinianuksen ja Theodoran avioliittoon. == Teokset == Aristainetoksen nimiin on laitettu Rakkauskirjeet (), kaksi kirjaa käsittänyt kokoelma lyhyitä toisiinsa liittymättömiä rakkauskertomuksia. Niiden sisältö on kuitenkin lähes kokonaan peräisin Platonilta, Lukianokselta, Filostratokselta ja Plutarkhokselta. Aristainetoksen ansiota on korkeintaan niiden kokoaminen yhteen. Rakkauskirjeiden ensimmäinen painettu laitos (editio princeps) oli Johannes Sambucuksen painama (Antwerpen, 1566). == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset kirjailijat Luokka:Bysanttilaiset kirjailijat
Hippolokhos

Hippolokhos (, ) voi viitata seuraaviin: * Hippolokhos, useita hahmoja kreikkalaisessa mytologiassa * Hippolokhos I, asklepiadi 2. sukupolvessa * Hippolokhos II (400-luku eaa.?), asklepiadi 16. sukupolvessa * Hippolokhos (300–200-luku eaa.), kirjailija * Hippolokhos (200-luku eaa.), thessalialainen sotilas * Hippolokhos (100-luku eaa.), thessalialainen sotilas * Hippolokhos (400-luku eaa.), yksi Ateenan kolmestakymmenestä tyrannista == Lähteet ==
Hippolokhos (kirjailija)

Hippolokhos (, ; 300–200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen, joka oli kotoisin Makedoniasta. Hän oli filosofi Theofrastoksen oppilas ja Lynkeus Samoslaisen ystävä. Häneltä on säilynyt tietoja hänen Lynkeukselle lähettämästään kirjeestä, jossa hän kuvaa suurta hääjuhlaa 200-luvun eaa. alkupuolella. Sulhanen oli eräs Karanos. Athenaios lainaa kirjettä laajasti teoksessaan Deipnosofistai. Athenaioksen mukaan Hippolokhos oli tehnyt Lynkeuksen kanssa vastavuoroisen sopimuksen, että jos toinen saisi osallistua suuriin juhliin, hän lähettäisi toiselle selonteon kaikista siihen liittyneistä valmisteluista.Athenaios: Deipnosofistai 4.128 (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset kirjailijat
Istros (grammaatikko)

Istros (, ) oli antiikin kreikkalainen grammaatikko, joka oli kotoisin Kallatiksesta Mustanmeren rannalta. Stefanos Byzantionlaisen mukaan Istros kirjoitti teoksen Tragediasta ().Stefanos Byzantionlainen: Ethnika, . Näin hän voi olla sama Istros, johon anonyymi Sofokleen elämäkerran kirjoittaja viittaa yhtenä niistä, jotka olivat kirjoittaneet tragediakirjailijan elämäkerran; toinen vaihtoehto olisi tunnetumpi historioitsija Istros. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset grammaatikot
Istros (historioitsija)

Istros (, ; 200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen historioitsija ja grammaatikko. == Elämä == Istroksen kotipaikkaa ei tunneta varmuudella; joskus kotipaikaksi mainitaan Kyrene, joskus Makedonia ja joskus Pafos Kyproksella.Suda, . Plutarkhos taas kutsuu häntä aleksandrialaiseksi. Näitä ristiriitaisia versioita on soviteltu yhteen niin, että hän olisi saattanut syntyä Kyrenessä, siirtynyt grammaatikko ja runoilija Kallimakhoksen kanssa Egyptin Aleksandriaan, ja elänyt myöhemmin Pafoksessa, joka oli Egyptin ptolemaiosten vallassa.Plutarkhos: Kreikkalaisia kysymyksiä (Quaestiones Graecae) 43. Istroksen sanotaan olleen ensin Kallimakhoksen orja ja myöhemmin tämän ystävä. Näin hän olisi toiminut Ptolemaios III:n aikana noin vuosina 250–220 eaa. Polemon, joka oli hänen aikalaisensa tai eli hieman myöhemmin, kirjoitti häntä vastaan. == Teokset == Istros kirjoitti suuren määrän teoksia, joista kaikki ovat kadonneet, lukuun ottamatta joitakin katkelmia. Teoksista tärkeimpiä olivat: * Atthis (）– teoksesta esiintyy myös lukuisia muita nimiä, kuten Attika ()Athenaios: Deipnosofistai 3.74, 13.557; Plutarkhos: Kuuluisien miesten elämäkertoja (Rinnakkaiselämäkerrat), Theseus 33. Ta tēs synagōgēs (), Attikai synagōgai () ja Synagōgē () sekä Atakta (); viimeksi mainittu voi olla myös erillinen teos. Harpokration mainitsee teoksen 16. kirjan.Harpokration: Leksikon, ; vrt. . * Argolika () – teos Argoksen historiasta.Athenaios: Deipnosofistai 14.650; Stefanos Byzantionlainen: Ethnika, . * Ēliaka () – teos Eliksen historiasta.Stefanos Byzantionlainen: Ethnika, ; Skolia Platoniin (Schol. in Platon.) s. 380, ed. Bekker; Skolia Pindaroksen Olympiaan 6.55, 7.146. * Egyptiläisten siirtokunnat ()Klemens Aleksandrialainen: Stromateis I s. 322; Konstantinos Porfyrogennitos: De thematibus I s. 13. * Ptolemais () eli Ptolemaisista () – teos egyptiläisestä Ptolemaisin kaupungista. Joidenkin mukaan se olisi voinut olla kirjoitettu runomuodossa.Athenaios: Deipnosofistai 10.478. * Apollonin ilmestymiset () – teos, joka käsitteli erilaisia uskonnollisia kultteja.Plutarkhos: Musiikista (De musica) 14; Harpokration: Leksikon, ; Fotios: Leksikon, . * Herakleen ilmestymiset () * Yhteenveto kreetalaisista uhreista ()Eusebios Kesarealainen: Praepaeario evangelica 4.16; Porfyrios: Sielullisten vahingoittamista vastaan (De abstinentia ab esu animalium) 2.56. * Helioksen kamppailuista () * Lyyrisistä runoilijoista (, myös )Suda, ; Skolia Aristofaneen Pilviin 967; Anonyymi Sofokleen elämä (Vita Sophoclis'). * Peri idiotētos athlōn ()Klemens Aleksndrialainen: Stromateis III s. 447. * Attikalaisia sanoja () – teos grammatiikastaEustath. ad Odyss. p. 1627. * Kommentaarit () – teos grammatiikasta * Sekalaisia () – teos grammatiikasta * Vastauksia Timaiokselle () Anonyymi Sofokleen elämäkerran kirjoittaja mainitsee ”Istroksen” yhtenä niistä, jotka olivat kirjoittaneet Sofokleen elämäkerran. Tässä voi olla kyseessä sama Istros tai sitten toinen grammaatikko Istros. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset grammaatikot Luokka:Antiikin kreikkalaiset historioitsijat
Kefisofon

Kefisofon (, ; 400/300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen, joka oli tragediakirjailija Euripideen ystävä tai orja. Hänen sanotaan paitsi toimineen päänäyttelijänä Euripideen tragedioissa, myös auttaneen neuvoillaan niiden kirjoittamisessa. Kefisofon liitetään perinteisesti aviorikosskandaaliin jonkun Euripideen vaimoista kanssa. Tämä on esitetty syyksi Euripideen väitetylle vihamielisyydelle naissukupuolta kohtaan. Kertomusta on kuitenkin epäilty sillä perusteella, ettei Euripidesta muutoin pilkannut Aristofanes mainitse koko tapausta, ellei siihen sitten viitata komediassa Sammakot, niin kuin jotkut ovat ajatelleet.Aristofanes: Sammakot 1044. On kuitenkin pidetty luultavana, että Aristofanes olisi huomioinut tapauksen näyttävämminkin, erityisesti Naistenjuhlassa ja Sammakoissa, mikäli se olisi ollut tosi. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset
Lampros

Lampros (, ) voi viitata seuraaviin: * Lampros, kreikkalaisessa mytologiassa Galateian aviomies * Lampros (400/300-luku eaa.), grammaatikko * Lampros (500/400-luku eaa.), musiikinopettaja * Lampros Erythrailainen (400/300-luku eaa.), peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi == Lähteet ==
Lampros (grammaatikko)

Lampros (, ; 400/300-luku eaa.?) oli antiikin kreikkalainen grammaatikko. Hänestä ei tiedetä juuri mitään. Hänet mainitaan Aristoteleen nimiin laitetussa teoksessa Suuri moraalioppi (Magna moralia). Tällöin hän olisi elänyt viimeistään 300-luvulla eaa.Aristoteles: Suuri moraalioppi 2.7. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset grammaatikot Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Lampros (muusikko)

Lampros (, ; 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen muusikko ja musiikinopettaja. Hän toimi Ateenassa Sokrateen ja Sofokleen nuoruudessa. Platon laittaa Sokrateen ylistämään Lamprosta ironisella sävyllä sanoen, että tämä hävisi vain Konnokselle.Platon: Meneksenos 236; vrt. Athenaios: Deipnosofistai 10.506f. Muista antiikin lähteistä Lamproksen tiedetään olleen hyvin arvostettu.Athenaios: Deipnosofistai 2.44d.; Plutarkhos: Musiikista 31, s. 1142; Cornelius Nepos: Kuuluisia miehiä, Epameinondas 2. Lamproksen sanotaan olleen Sofokleen opettaja musiikissa ja tanssissa. Tämä seikka sekä se, että Frynikhos mainitsee hänen kuolemansa, osoittaa hänen eläneen pääosin 400-luvun eaa. ensimmäisellä puoliskolla.Athenaios: Deipnosofistai 1.20; Sofokleen elämä (Vita Sophoclis). == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset muusikot
Lampros Erythrailainen

Lampros (, ; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi, joka oli kotoisin Erythraista. Hänestä ei tiedetä paljoakaan. Sudan mukaan hän toimi Aristoksenoksen opettajana. Tämän perusteella hän on elänyt pääosin 300-luvulla eaa.Sude, . == Lähteet == Luokka:Peripateettiset filosofit
Stasinos

Stasinos (, ; 700/600-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija, joka oli mahdollisesti kotoisin Kyprokselta. Hän oli yksi kyklisistä runoilijoista, ja hänen nimiinsä on usein laitettu eepos Kypria. Stasinos on ajoitettu joskus eläneeksi 700-luvulla eaa. samaan aikaan kuin Arktinos, joskus taas 600-luvulle eaa. Hänet samoin kuin hänen nimiinsä laitetun eepoksen alkuperä tunnetaan antiikin lähteistä kuitenkin huonosti. Perinteisesti eepos laitettiin Homeroksen itsensä nimiin. Muun muassa Pindaros viittaa sihen Homeroksen teoksena, vaikkakin kyseisen kohdan aitous on epäselvä.Pindaros, fragmentti 189, teoksessa Aelianus: Varia historia 9.15. Herodotos nimenomaisesti kiistää sen, että teos olisi ollut peräisin Homerokselta, koska sen kertomus eroaa Iliaasta; mutta samalla osoittaa näkemyksen Homeroksesta eepoksen runoilijana olleen hänen aikanaan edelleen vallitseva.Herodotos: Historiateos 2.117. Platon sen sijaan lainaa Homeroksen nimissä kahta säettä, jotka skoliastin mukaan olivat peräisin Kypriasta.Platon: Euthyfron 12a. Aristoteles erottaa Kyprian kirjoittajan Homeroksesta, kuitenkaan mainitsematta kirjailijan nimeä.Aristoteles: Runousoppi 23.6. Pausanias viittaa eepokseen samalla tavalla.Pausanias: Kreikan kuvaus 3.16, 4.2.7, 10.26.1, 10.31.2 Stasinoksen nimi alkaa esiintyä eepoksen yhteydessä vasta Athenaioksella ja grammaatikoilla, ja tällöinkin eepos laitetaan hänen nimiinsä vain epäröiden. Esimerkiksi juuri Athenaioksella esiintyy ”Kyprian runoilija, kuka hän olikaan”;Athenaios: Deipnosofistai 2.35c. toisaalla hän arvelee runoilijaa kyproslaiseksi tai Stasinokseksi tai joksikin muuksi;Athenaios: Deipnosofistai 8.334. ja kolmannessa kohdassa hän mainitsee runoilijaksi Hegesiaan tai Stasinoksen, ja lisää, että Demodamas piti kirjoittajana jotakuta halikarnassoslaista.Athenaios: Deipnosofistai 15.682e. Proklos, joka on päälähteitä koko eeppiseen kyklokseen, sanoo, että Kyprian kirjoitti Stasinos tai Hegesinas tai Homeros. Se, mitä hän ja muut kertovat Stasinoksesta, lisää vain epävarmuutta tätä koskien.Proklos: Khrestomatheia, teoksessa Gaisford, Thomas: Hephaestion et Proclus, s. 471, foil.; myös Fotios: Bibliotheke ccxxxix. s. 319, a. foll. Stasinoksen sanotaan olleen Homeroksen vävy. Homeros olisi runoillut Kyprian ja antanut sen vävylleen myötäjäisiksi tyttärestään.Proklos; Aelianus: Varia historia 9.15. Tämä vaikuttaa lähinnä yritykseltä sovittaa yhteen ne kaksi ristiriitaista perinnettä, että eepoksen olisi kirjoittanut Stasinos tai Homeros. Samankaltaista tarinaa kerrotaan myös Kreofyloksesta. Kerrotaan myös, että runoelma olisi nimetty Stasinoksen kotipaikan mukaan. Kriittisesti ajateltuna vaikuttaisi kuitenkin pikemminkin siltä, että ajatus muutoin lähes tuntemattoman Stasinoksen kotipaikasta olisi syntynyt perinteessä eepoksen nimen perusteella. Muut kohdat grammaatikoilla ja skoliasteilla jättävät Stasinokseen liittyvät kysymykset yhtä avoimiksi. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset eeppiset runoilijat
Illegal

"Illegal" on kolumbialaisen laulaja-lauluntekijän Shakiran kappale hänen seitsemännellä studioalbumillaan Oral Fixation Vol. 2 (2005). Sen ovat kirjoittaneet ja tuottaneet Shakira ja Lester Mendez, ja siinä on mukana meksikolainen kitaristi Carlos Santana. Epic Records julkaisi kappaleen levyn kolmantena ja viimeisenä singlenä 6. marraskuuta 2006 kappaleen Hips Don’t Lie jälkeen. "Illegal" on pop ja country -balladi, jonka sanoitukset koskevat surua entistä rakastajaa kohtaan, Shakiran laulaessa himmeästi ja Santanan sähkökitaran riffien säestämänä. Kappale sai sekalaisia arvosteluita musiikkikriitikoilta, jotka vertasivat sitä Alanis Morissetten materiaaliin ja joilla oli sekalaisia mielipiteitä Santanan panoksesta kappaleeseen. Kappale saavutti kohtuullista menestystä, saavuttaen ykkässijan Romaniassa ja Yhdysvaltain Dance Club Songs -listalla, sekä pääsi kymmenen parhaan joukkoon Itävallassa, Italiassa, Alankomaissa, Unkarissa ja Sveitsissä muiden maiden ohella. Jaume de Laiguanan ja Shakiran yhdessä ohjaaman kappaleen musiikkivideon ensi-ilta oli 16. marraskuuta 2006 MTV:n Total Request Live (TRL) -ohjelmassa. Videolla Shakira näyttelee nyrkkeilijän tyttöystävää, ja video seuraa samanlaista tarinaa kuin kappaleen sanat. Shakira on esittänyt kappaleen livenä muutaman kerran, esimerkiksi MTV 5 Star -tapahtumassa (2005) ja Good Morning America -ohjelmassa (2006). == Kriittinen vastaanotto == Digital Spy -sivuston Robert Copsey sijoitti kappaleen seitsemänneksi Shakiran kymmenen parhaan kappaleen luettelossa, joka julkaistiin vuonna 2014, kirjoittaen, että "se ei ole ikääntynyt päiväkään". Samana vuonna VH1:n Emily Exton sijoitti kappaleen Shakiran parhaiden duettojen luetteloon, yhteenvetäen kappaleen kertovan "Legendan ikonisen kitarasvengin säestämän naisen tuskallisista mietteistä". Telemundo- verkkosivuston kirjoittaja sisällytti "Illegal"-kappaleen luetteloon Shakiran parhaista yhteistyökappaleista vuonna 2015. Billboard sisällytti kappaleen "Illegal" Santanan 10 'ajattoman' yhteistyökappaleen joukkoon. == Live-esitykset == Kappaleen "Illegal" MTV 5 Star -esitys vuodelta 2005 ladattiin Shakiran viralliselle Vevo-kanavalle 24. maaliskuuta 2011. Joulukuussa 2006 Shakira esitti kappaleen Good Morning Americassa. == Lähteet == Luokka:Shakiran kappaleet Luokka:Singlelistan ykköset Luokka:Popkappaleet Luokka:Vuoden 2006 kappaleet
Thestorides

Thestorides (; 700-luku eaa.?) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija ja opettaja, joka oli kotoisin Fokaiasta. Hänet mainitaan Pseudo-Herodotoksen kirjoittamassa Homeroksen elämäkerrassa. Pseudo-Herodotoksen mukaan Homeros siirtyi kerran Joonian Fokaiaan. Koska hän oli köyhä, hänen täytyi asui suosijoiden luona. Thestorides, jonka ammattina oli opettaa kirjaimia nuorille, otti Homeroksen kotiinsa sillä hinnalla, että Homeros antaisi hänen tehdä kopiot runoilijan Fokaissa runoilemista eepoksista. Kertomuksen mukaan Homeros runoili Fokaiassa eepokset Pieni Ilias ja Fokais. Thestorides kirjoitti ne ylös, siirtyi Khiokselle ja esitti runoelmat ominaan. Kun Homeros sai kuulla tästä, hän teki kaikkensa päästäkseen Khiokselle. Lopulta hän pääsi saarelle ja esitti siellä omaa runouttaan. Thestorides poistui kuultuaan Homeroksen tulosta. Kertomus asettaa selvästi vastakkain Homeroksen suullisen runouden ja Thestorideen kirjallisessa muodossa olleen runouden. Myöhemmän antiikin aikana Pieni Ilias laitettiin Homeroksen sijasta useammin Leskheen nimiin. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset eeppiset runoilijat
Käyttöauto

Käyttöauto Oy on Seinäjoella vuonna 1970 perustettu autoalan perheyritys ja autokauppaketju. 2020-luvun alussa yrityksellä on toimipaikkoja kymmenellä Länsi-Suomen paikkakunnalla, eteläisin Raumalla, pohjoisin Kokkolassa ja itäisin Jyväskylässä. Käyttöauto myy ja huoltaa 17 henkilöautomerkkiä sekä Volkswagenin, Volvon ja Volvon omistaman Renault Trucksin hyötyajoneuvoja. Yrityksen liikevaihto on noin 330 miljoonaa euroa vuodessa, ja se työllistää viitisen sataa henkilöä. Yrityksen perusti Jaakko Viitala (1939–2025) vaimonsa ja kahden liikekumppanin kanssa vuonna 1970 nimellä Seinäjoen Käyttöauto Oy. Parin vuoden päästä Viitalat ostivat muiden osakkaiden osuudet itselleen, mistä lähtien Käyttöauto on ollut perheyritys. Aluksi Käyttöauto myi pelkästään Datsunia vuokratiloissa Seinäjoen keskustassa. Toimintaa laajennettiin ensin Alavudelle 1975, sitten Kauhajoelle 1982, Alajärvelle 1985, Vaasaan 1987 ja Tampereelle 1995. Vuonna 1988 Jaakko Viitalaa seurasi toimitusjohtajana hänen tuolloin 26-vuotias poikansa Jyrki Viitala. 2020-luvun taitteessa Käyttöauton kuorma-autoihin liittyvät toiminnot koottiin omaksi liiketoimintayksiköksi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset autoliikkeet Luokka:Suomalaiset kauppaketjut Luokka:Suomalaiset perheyritykset Luokka:Seinäjokelaiset yritykset
Día Especial

"Día Especial" ('Erityinen Päivä') on kolumbialaisen laulajan Shakiran latinopop -balladi albumilta Fijación Oral Vol. 1. Kappale kertoo siitä, kuinka anteeksianto tekee päivästä erityisen. Kappaletta "Día Especial" ei julkaistu virallisena singlenä albumilta Fijación Oral Vol. 1, mutta se oli suosittu levyn julkaisuhetkellä, ja se saavutti Billboard Latin Pop Airplay -listalla 26. sijan. Kappaleen tuottivat Shakira ja Luis Fernando Ochoa ja he kirjoittivat sen yhdessä Gustavo Ceratin kanssa. Shakira ja Gustavo Cerati esittivät kappaleen Live Earth -konsertissa Saksassa 7. heinäkuuta 2007. Kappaleen englanninkielinen versio "The Day and the Time" on Shakiran albumilla Oral Fixation Vol. 2. == Listasijoitukset == Lista (2003) Korkein sijoitus US Billboard Latin Pop Airplay 26 Luokka:Shakiran kappaleet Luokka:Vuoden 2006 kappaleet Luokka:Popkappaleet
Ana Diaz

Ana Gabriela Esmeralda Diaz Molina (s. 7. kesäkuuta 1977 Västerås) on ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän on tehnyt sanoituksia monille suosituille artisteille tai yhtyeille, kuten Britney Spearsille, One Directionille ja Zara Larssonille. Diazilla on suomalainen äiti ja venezuelalainen isä. Hän on kasvanut Ruotsin Västeråsissa. Hänestä piti tulla hammaslääkäri, mutta opinnot jäivät kesken, kun hän pääsi kokopäivätöihin Sony/ATV-levy-yhtiöön tekemään musiikkia muille artisteille. Tämän työn takia hän muutti Lontooseen. Nykyään hän asuu Tukholmassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset laulajat Luokka:Ruotsalaiset lauluntekijät Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johan Palmroot

Johan Palmroot (alias Johannes Palmroth), (22. maaliskuuta 1659 Arboga – 14. toukokuuta 1727 Uppsala) oli ruotsalainen orientalisti, teologi ja pastori. == Elämäkerta == Johan Palmroot oli kaupunginvaltuutetun Nils Svenssonin ja Arbogan pormestarin Jon Jonssonin tytär, Elisabet Palmgrenin vanhin poika. Uppsalan yliopistossa Palmroot ylennettiin maisteriksi vuonna 1685. Hän oli tullut niin kuuluisaksi opinnoistaan, että kolme päivää ylennyksen jälkeen hänelle tarjottiin paikka filosofian apulaisprofessorina . Neljä vuotta myöhemmin hän teki Karl XI : n kustannuksella opiskelumatkan aina Roomaan asti, hän vieraili matkalla mantereen hienoimmissa yliopistoissa. Hänet nimitettiin vuonna 1695 papiksi ja ylennettiin seuraavana vuonna Uppsalan yliopiston itämaisten kielten professoriksi. Palmroot sai myös teologian professuuriin Uppsalassa. Hänestä tuli teologian tohtori vuonna 1715. Vuosina 1706 ja 1718 hänet valittiin Uppsalan yliopiston rehtoriksi. Palmrothia kiitettiin paitsi hänen suuresta tietämyksestään myös epätavallisista opettajataidoistaan, erityisesti itäisessä kirjallisuudessa. Palmroth meni naimisiin vuonna 1698 Söderhamn-kauppiaan Hans Thelin tyttären Cecilia Thelin kanssa. Johanin veli Andreas Palmroot tuli Tartu yliopiston professoriksi vuanna 1701 ja siirtyi vuonna 1724 Uppsalan yliopistokirjaston johtajaksi vuonna 1724. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1727 kuolleet Luokka:Vuonna 1659 syntyneet Luokka:Ruotsalaiset teologit
Jon Jonsson (syntynyt 1582)

Jon Jonsson oli ruotsin kuningas Kaarle IX:n kamarihenkilö, Gripsholmin linnanvouti, asetehtaan johtaja ja Arbogan pormestari. Hän syntyi 11. huhtikuuta 1582 Vissefjärdassa. Hän kuoli 1663 jälkeen. Jonsson oli Vissefjärdan kirkkoherran poika. Isä oli Jonas Jonæ (latinaksi Jonsson) ja äiti Catarina Nilsdotter Halvhjort av Älmtaryd. Hän kävi koulua Kalmarissa noin 1589, Linköpingissä noin 1598–1599 ja Växjössä noin 1599–1600. Sitten hän palveli Kaarle IX kamarimiehenä, oli ratsastaja 1602–1604 ja linnanvouti Gripsholmin linnassa 1605. Vuonna 1605 Jon Jonssonista tuli tehtaanjohtaja Arbogan, Eskilstunan ja Närke’n aseiden työpajoissa. Vuosina 1631–1663 hän oli Arbogan kaupungin pormestari. Jon Jonsson tunnetaan parhaiten ”retkeilykirjastaan”, muistelmistaan elämästään vuoteen 1620 asti. Sen ensimmäinen osa kertoi elämästä Kaarle IX: n palveluksessa ja mm. hänen kuvauksensa Kirkholmin taistelusta. Hänen vaimonsa oli jahtimestarin tytär Anna ja heidän lapsillaan oli sukunimi Palmgren. Yksi hänen lapsenlapsistaan oli professori Johan Palmroth. == Lähteet == * Hans Gillingstam: Jon Jonsson i Svenskt biografiskt lexikon (1973-1975) === Viitteet === Luokka:1600-luvulla kuolleet Luokka:Vuonna 1582 syntyneet Luokka:Ruotsalaiset historioitsijat
National Policy Institute

National Policy Institute (NPI) on yhdysvaltalainen valkoista nationalismia kannattava ajatushautomo ja lobbausjärjestö. Sen puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2011 Richard B. Spencer. National Policy Institute pitää lehdistötilaisuuksia ja konferensseja Alexandriassa, Virginian osavaltiossa. Järjestön videot poistettiin videopalvelu YouTubesta vuonna 2020, kun niiden katsottiin rikkoneen palvelun vihapuhetta koskevia sääntöjä. Järjestö on tullut tunnetuksi valkoista ylivaltaa kannattavista puheistaan. == Rahoitus == Associated Pressin mukaan järjestö keräsi 442 482 dollaria verovähennetyistä lahjoituksista vuosien 2007 ja 2012 välillä. Yhdysvaltain verohallinto Internal Revenue Service poisti NPI:n verovapaan statuksen vuonna 2017, kun järjestö oli laiminlyönyt veroilmoitusten täyttämisen. == Johtajat == * Louis R. Andrews, puhemies (2005–2011) * Richard B. Spencer – puheenjohtaja (2011–) == Aiheesta muualla == * National Policy Instituten kotisivut == Lähteet == Luokka:Nationalismi Yhdysvalloissa Luokka:Nationalistiset järjestöt
Gert Frank

Gert Frank (15. maaliskuuta 1956 Hobro – 19. tammikuuta 2019) oli tanskalainen pyöräilijä ja olympiamitalisti. Etupäässä ratapyöräilijänä tunnettu Frank voitti maantiepyöräilyn joukkueaika-ajon olympiapronssia Montréalissa 1976. Hän menestyi sittemmin kuuden päivän kilpailuissa. Frank kuoli 62-vuotiaana 19. tammikuuta 2019.https://www.dr.dk/sporten/cykling/den-tidligere- cykelrytter-gert-frank-er-doedhttps://www.bt.dk/cykling/cykelrytter-gert- frank-er-doedOlympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Tanskalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Tanskalaiset ratapyöräilijät Luokka:Tanskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Eva Tammi-Salminen

Eva-Maija Tammi-Salminen (s. 12. elokuuta 1971 Tampere) on suomalainen juristi ja oikeustieteen tutkija, joka on toiminut oikeusneuvoksena eli korkeimman oikeuden jäsenenä elokuusta 2018 alkaen. Tammi-Salminen siirtyi virkaan Turun yliopistosta, jossa hän toimi siviilioikeuden professorina. == Ura == Oikeustieteen kandidaatiksi Tammi-Salminen valmistui vuonna 1994, ja vuonna 2001 hän väitteli oikeustieteen tohtoriksi Turun yliopistosta. Hän sai väitöskirjastaan Suomalaisen Lakimiesyhdistyksen Vuoden väittelijä 2001 -palkinnon. Tammi-Salmisen tutkimus on kohdistunut siviilioikeuden ytimen muodostaviin sivullissuojakysymyksiin. Hänen tutkimuksensa painopisteitä ovat olleet vakuutusoikeus, kiinteistöoikeus sekä varallisuusoikeuden eurooppalaistuminen. Tammi-Salminen toimi Helsingin yliopiston Kansainvälisen talousoikeuden instituutissa tutkijana vuosina 1995–1998, ja vuosina 1999–2005 hän työskenteli Turun yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa assistenttina, yliassistenttina ja määräaikaisena professorina. Suomen Akatemiassa hän toimi akatemiatutkijana vuosina 2006–2007. Lapin yliopistossa hän toimi esineoikeuden professorina vuosina 2008–2016 ja Turun yliopistossa siviilioikeuden professorina vuosina 2016–2018. Oikeusneuvoksena Tammi- Salminen aloitti elokuussa 2018, samaan aikaan rikosoikeuden professori Jussi Tapanin kanssa. Edellisen kerran professori nimitettiin korkeimman oikeuden jäseneksi vuonna 1990, kun Juhani Wirilander aloitti oikeusneuvoksena. Tammi- Salmisella on dosentuuri kolmessa yliopistossa: hän on siviilioikeuden dosentti Turun yliopistossa, esineoikeuden dosentti Helsingin yliopistossa ja varallisuusoikeuden dosentti Lapin yliopistossa. Hän on myös toiminut Lakimies-aikakauskirjan päätoimittajana vuosina 2014–2017. == Teokset == * * * * == Lähteet == Luokka:Korkeimman oikeuden jäsenet Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät‎ Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kierredynamiikka

Kierredynamiikka eli spiral dynamics tai kasvun pyörre on evolutiivisen kehityksen malli, jota sovelletaan yksilöihin, organisaatioihin sekä muihin yhteisöihin. Alun perin sen kehitti Don Edward Beck ja Christopher Cowan. == Lähteet == Luokka:Evoluutio Luokka:Kehityspsykologia
Henrik Carl Axel Standertskjöld

Henrik Carl Axel Standertskjöld (2. kesäkuuta 1876 Hämeenlinna – 5. heinäkuuta 1951 Janakkala) oli suomalainen tilanomistaja ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Standertskjöld Henrik Carl Axel Viitattu 8.6.2021. Standertskjöldin vanhemmat olivat insinööri Henrik Carl Gustaf August Standertskjöld ja Lovisa Charlotta Granlund ja puoliso 1905–1924 Märtha Helena von Knorring. Standertskjöld tuli ylioppilaaksi Helsingissä, suoritti ylemmän hallintotutkinnon 1899 ja harjoitti kieliopintoja Ranskassa ja Englannissa. Hän oli Vanantaan kartanon omistaja isänsä jälkeen vuodesta 1919 ja omisti tilan myös Sipoossa. Pankkiiriliike Söderhjelm & Thesleffin osakas Helsingissä hän oli 1914–1934, ottaen osaa liikkeen hoitoon vuodesta 1924. Standertskjöld oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1904–1905.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1904–1905 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1904–1905. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1905, s. 795-804. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Magyar Kupa

Magyar Kupa on Unkarin miesten jalkapalloilun cupturnaus. Sitä on pelattu vuodesta 1909 lähtien. Turnauksen historian menestynein seura on Ferencváros, joka on voittanut 24 mestaruutta. == Lähteet == Luokka:Unkarin jalkapallokilpailut Luokka:Kansalliset jalkapallocupit
Axel Edvard Wasastjerna

Axel Edvard Wasastjerna (17. marraskuuta 1866 Vaasa – 30. huhtikuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Wasastjerna Axel Edvard Viitattu 8.6.2021. Wasastjernan vanhemmat olivat senaattori Jakob Viktor Wasastjerna ja Wendla Helena Wilhelmina Bonsdorff ja puoliso vuodesta 1895 Agda Matilda Donner. Wasastjerna tuli ylioppilaaksi Helsingissä, valmistui filosofian kandidaatiksi 1887, molempien oikeuksien kandidaatiksi 1892 ja sai varatuomarin arvon 1895. Hän oli senaatin siviilitoimituskunnan kanslisti 1897–1902 ja lainvalmistelukunnan nuorempi jäsen 1899–1901 ja toimi sitten asianajajana Helsingissä. Wasastjerna oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897, 1899 ja 1904–1905.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1897 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1897. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1897, s. 1699-1707.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1899 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Urtima Landtdagen år 1899. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1899, s. 207-215.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1904–1905 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1904–1905. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1905, s. 795-804. Professori Jarl Axel Wasastjerna oli Axel Edvard Wasastjernan poika. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Valery Larbaud

Valery Larbaud (1881 Vichy, Ranska – 1957 Vichy, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, kääntäjä ja kriitikko. Hän vaikutti La Nouvelle Revue françaisen piirissä ja oli myös merkittävä kääntäjä. Teoksissaan hän hyödyntää omia kokemuksiaan. Hän kirjoitti matkaesseitä laajan matkustelunsa pohjalta ja myös novelli- ja runokokoelmia. ==Suomennettu tuotanto== * Oodi (Ode), suom. Anja Samooja, teoksessa Runon suku: valikoima suomeksi elävää käännöslyriikkaa, toim. Jarkko Laine, Otava Helsinki 1991 ISBN 951-1-11447-6 – julkaistu myös Parnassossa 1953; nro 4 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset kriitikot Luokka:Ranskalaiset kääntäjät Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Nemzeti Bajnokság II

Nemzeti Bajnokság II tai sponsoroituna nimenä Merkantil Bank Liga on unkarin miesten jalkapallon toiseksi korkein sarjataso. Kaudella 2020–21 siinä pelasi 20 joukkuetta. Kauden päätteeksi sarjan kaksi parasta joukkuetta nousee OTP Bank Ligaan ja kolme huonointa putoaa kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle. ==Joukkueet kaudella 2020–21== * Ajka * Békéscsaba * Budaörs * Csákvári TK * DEAC * Debreceni VSC * Dorogi * Gyirmót FC Győr * Győri ETO * Kaposvári Rákóczi * Kazincbarcikai * Nyíregyháza Spartacus * Pécsi * Siófok * Soroksár SC * Szeged-Csanád * Szentlőrinc SE * Szolnoki MÁV * Szombathelyi Haladás * Vasas ==Lähteet== Luokka:Unkarin jalkapallosarjat
Štš-301 Štšuka

Štš-301 Štšuka () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Sukellusvene tilattiin ensimmäisessä viisivuotisohjelmassa Leningradista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin 5. helmikuuta 1930 telakkanumerolla 199. Vene laskettiin vesille 1. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 11. lokakuuta 1933.Budzbon & Radziemski 2020 s. 93 == Palvelus == Saksan aloittaessa hyökkäyksensä Neuvostoliittoon sukellusvene oli Oranienbaumissa erillisessä koulutusdivisioonassa, jonka komentajana oli N. E. Ejhbaum.Valkonen 2020 s. 36 Komentajakapteeni I. V. Gratševin alaisuudessa alus lähti 21. heinäkuuta 1941 Oranienbaumista Kronstadtin ja Kundan kautta Tallinnaan, jonne saavuttiin seuraavana päivänä.Valkonen 2020 s. 73 Sukellusvene lähti 10. elokuuta Tallinnasta ensimmäiselle sotaretkelleen Tukholman saariston edustalle. Seuraavana päivänä alus oli Ristnan majakalla ja saapui 12. elokuuta kello 22.30 toiminta-alueelleen, missä veneen tähystäjä havaitsi 17. elokuuta saattueen. Valmistauduttaessa hyökkäykseen alukseen pääsi neljä tonnia vettä, mikä esti pituussuuntaisen vakauttamisen ja siten tähtäämisen ja torpedojen laukaisun. Seuraavana päivänä havaittiin etelään kohti Gotlantia kulkenut Ruotsin merivoimien hävittäjä HMS Göteborg, mutta sitä vastaan ei hyökätty. Uusi saattue havaittiin 19. elokuuta, mutta myös saattueen aluksilta havaittiin pinnalla ollut sukellusvene. Vene teki sukelluksen hävittäjien pudottaessa tuloksetta pari syvyyspommia. Veneen palatessa pintaan havaittiin hävittäjä ja rahtialus, jota kohti laukaistiin tuloksetta kaksi torpedoa. Alus teki 23. elokuuta seuraavan epäonnistuneen hyökkäyksen saattuetta vastaan, minkä se toisti seuraavana päivänä hyökkäyksen ilman tulosta. Vene sai yöllä 26.-27. elokuuta käskyn palata Tallinnaan, jonne se saapui illalla 28. elokuuta. Alus lähti Tallinnasta vielä samana iltana ensimmäisessä evakuointisaattueessa.Valkonen 2020 s. 74 Pelastusalus Neptunin vanavedessä matkannut alus joutui ilmahyökkäykseen, ajoi miinaan ja upposi. Paikalle saapuneiden hinaajan ja vartioveneen miehistöt pelastivat uponneen sukellusveneen päällikön ja kolmetoista miehistönjäsentä. Pelastetut siirrettiin Vironiaan, joka osui upposi osuttuaan miinaan. Vartioveneen miehistö pelasti sukellusveneen päällikön ja yhden miehistönjäsenen kuljettaen heidät rahtialus Kazahstaniin, johon osui ilmahyökkäyksessä kaksi pommia. Pommien räjähtäessä sukellusveneen päällikkö lensi mereen, mistä hänet pelasti vartiovene. Päällikkö laskettiin maihin Suursaaressa. Sukellusveneen muusta miehistöstä pelastui ainoastaan yksi muiden saadessa surmansa. Sukellusveneen hylkyä ei ole löydetty, mutta oletettavasti se on Jumindan alueella. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Štšuka-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet Luokka:Suomenlahden hylyt
Ring Lardner

Ringgold (Ring) Wilmer Lardner (1885 Niles, Michigan, Yhdysvallat – 1933 East Hampton, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Lardner keskeytti tekniikan alan opinnot ja teki sekalaisia töitä vuoteen 1905, jolloin hän aloitti toimittajana South Bend Timesissa ja pian urheilutoimittajana Chicagossa. Hän kirjoitti novelleja, joita on julkaistu kokoelmina, ja myöhemmin myös romaaneja ja omaelämäkerraksi nimetyn kuvitteellisen teoksen The story of a Wonder Man sekä näytelmiä, esimerkiksi June Moonin yhdessä George S. Kaufmanin kanssa.. Lardnerin poika oli Hollywoodin kymmenikköön kuulunut Ring Lardner Jr..The Hollywood Ten: The Men Who Refused to Name Names, The Hollywood Reporter 16.11.2015, viitattu 8.6.2021 ==Suomennetut teokset== * Tukanleikkuu, novelli, suom. Jouko Linturi, antologiassa Amerikkalaisia kertojia, Tammi 1959 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet