EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Zakspeed 861

Zakspeed 861 ja Zakspeed 861B ovat Formula 1 -talli Zakspeedin käyttämiä autoja kausina –. Autoilla kilpailivat Jonathan Palmer, Huub Rothengatter, Martin Brundle ja Christian Danner. == Formula 1 -tulokset == Kausi Talli Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Pisteet Sijoitus Zakspeed Zakspeed BRA ESP SMR MON BEL CAN DET FRA GBR GER HUN AUT ITA POR MEX AUS 0 \- Jonathan Palmer Kesk. Kesk. Kesk. 12 13 Kesk. 8 Kesk. 9 Kesk. 10 Kesk. Kesk. 12 10 9 Huub Rothengatter Kesk. DNQ Kesk. 12 Kesk. Kesk. Kesk. Kesk. Kesk. 8 Kesk. Kesk. DNS Kesk. Zakspeed Zakspeed BRA SMR BEL MON DET FRA GBR GER HUN AUT ITA POR ESP MEX JPN AUS 2 10\. Martin Brundle Kesk. Christian Danner 9 7 ==Huomioita== ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1986 Luokka:Formula 1 -kausi 1987 Luokka:Zakspeedin Formula 1 -autot
Eino Rannikkoluoto

Eino Rannikkoluoto (30. lokakuuta 1901 Pielavesi – 6. marraskuuta 1960 Lappeenranta) oli suomalainen poliitikko. Rannikkoluoto toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1952–1954 edustaen Kymen läänin vaalipiiriä. Rannikkoluoto nousi eduskuntaan kesken vaalikauden kuolleen Paavo Leskisen tilalle. Kunnallispolitiikassa Rannikkoluoto toimi Nokian kunnanvaltuuston jäsenenä. Rannikkoluoto kävi kansakoulun. Hän toimi rakennustyömiehenä Nokialla vuoteen 1930, Sosialistisen Työväenpuolueen toimitsijana, oli vankilassa poliittisista syistä 1930–1934, toimi parturiliikkeen omistajana Nokialla, Kymissä, Kotkassa ja Tampereella vuoteen 1939, oli uudelleen vankilassa 1939–1940 ja 1941–1944, toimi Suomen Kansan Demokraattisen Liiton Pohjois-Hämeen piirin piirijärjestäjänä Nokialla 1945, Suomen Kommunistisen Puolueen piirijärjestön toimitsijana Kuopiossa ja Vuoksenlaaksossa, Suomen Kansan Demokraattisen Liiton Etelä-Saimaan piirijärjestön piirisihteerinä vuoteen 1960 sekä Suomen Kansan Demokraattisen Liiton Imatran kunnallisjärjestön toimitsijana vuoteen 1960. Rannikkoluodon vanhemmat olivat pienviljelijä Janne Saastamoinen ja Hilda Sofia Rytkönen. Rannikkoluodon puoliso vuodesta 1922 oli Lyydia Josefina Malmberg. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Nokian kaupunginvaltuutetut Luokka:Kymen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Kuulampi

Kuulampi (järvinumero 04.198.1.009) on Vuoksen vesistöön kuuluva järvi Rautjärvellä Etelä-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 23,92 hehtaaria, rantaviivan pituus 3,06 kilometriä ja korkeus merenpinnasta 111,4 metriä. Järven valuma-alue on 0, 586 903 km². Järvi on Vuokseen Venäjän puolella laskevan Helisevänjoen sivujoen Kuunjoen (myös Kuujoki, Kuununjoki, ) lähdejärvi. Järvi kuuluu Suomen nykyisessä vesistöaluejaossa Vuoksen alueen (04.19) osa-alueena olevaan Kuunjoen valuma-alueeseen (04.198) Nimi "Korisevanojan valuma-alue" valuma-alueen nimenä on epätarkka. Korisevanoja on Kuunjoen sivujoen Käräjoen Suomen puolelle ulottuva sivuhaara, jonka valuma- alueeseen kuuluu vain osa Suomen puolelle ulottuvasta Kuunjoen valuma- alueesta. Suomen nykyisessä valuma-aluejaossa nimi "Kuujoen valuma-alue" on virheellisesti annettu viereiselle Ilmeenjoen valuma-alueelle (04.199). ==Lähteet== Luokka:Vuoksen alue Luokka:Rautjärven järvet
Elizabeth Gilbert

Elizabeth Gilbert (s. 18. heinäkuuta 1969) on yhdysvaltalainen kirjailija, jonka menestynein teos on Omaa tietä etsimässä Italiassa, Intiassa ja Indonesiassa (Eat Pray Love, 2006, suom. 2007) ja sen jatko-osa Tahdonko? Kuinka päädyin naimisiin (Committed. A Skeptic Makes Peace with Marriage, 2010, suom. 2011). Gilbert on kotoisin Connecticutista ja opiskeli New Yorkin yliopistossa politiikan tutkimusta. Hän työskenteli kokkina ja tarjoilijana ja kirjoitti moniin eri lehtiin. Ensimmäinen kirja, novellikokoelma Pilgrims, ilmestyi vuonna 1997. Pitkällä matkallaan, josta kerrotaan Omaa tietä etsimässä -teoksessa, Gilbert tapasi Jose Nunesin ja meni tämän kanssa naimisiin 2007. Liitto päättyi eroon vuonna 2016. Vuonna 2017 hän juhlisti rakkauttaan Rayya Eliasin kanssa yksityisessä seremoniassa. Elias menehtyi vuoden 2018 alussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elizabeth Gilbert profile Washington Post 2010 Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sanna Mander

Sanna Mander (s. 20. helmikuuta 1980) on suomalainen lastenkirjailija, kuvittaja ja graafinen suunnittelija. Hän voitti teoksesta Avain hukassa lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandian. Sanna Mander kasvoi Tukholman lähiössä ja asui nuorena kirjaston yläkerrassa. Hän luki paljon lastenkirjoja ja ihaili Tove Janssonia ja Camilla Mickwitziä. Lukion jälkeen Mander muutti Helsinkiin opiskelemaan graafista suunnittelua Taideteolliseen korkeakouluun. Hän on tehnyt kuvituksia muun muassa kodin tekstiileihin, pakkauksiin, julisteisiin, levyinkansiin ja eri julkaisuihin. Manderin kuvittamiin teoksiin kuuluvat muun muassa Punis ja Prinsessavärityskirja. Vuonna 2017 julkaistu Avain hukassa on sekä Manderin kirjoittama että kuvittama. Mander kirjoitti itse tekstit sekä suomeksi että ruotsiksi. Mander sai kirjan kuvituksesta Rudolf Koivu -palkinnon, ruotsinkielinen laitos palkittiin Vuoden kaunein kirja -kilpailussa, ja hänelle myönnettiin kirjasta lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia. Jenni Erkintalo ja Reka Király ovat syyttäneet Manderia plagioinnista. Heidän mukaansa Avain hukassa muistuttaa liikaa heidän kirjaansa Talo kulman takana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paavo Karjalainen

Paavo Armas Karjalainen (5. joulukuuta 1904 Valkeala – 1. marraskuuta 1978 Mikkeli) oli suomalainen poliitikko. Karjalainen toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1945–1951 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Karjalainen toimi presidentin valitsijamiehenä vuonna 1950. Karjalainen kävi kansakoulun. Hän toimi Hämeen Kansan kirjeenvaihtajana 1925–1935, Kullervo-lehden vakinaisena avustajana, Eteenpäin-lehden Kuusankosken toimistonhoitajana 1935–1936, Mikkelin läänin vaalipiirin sosialidemokraattien piirisihteerinä 1937–1945, Vapaus-lehden toimitussihteerinä Mikkelissä 1942–1944 ja 1955–1961, Mikkelin lääninhallituksen hintatarkastaja 1951–1952 sekä Vapaus-lehden toimittajana 1952–1955. Karjalaisen vanhemmat olivat kapellimestari Anton Karjalainen ja Wilhelmina Pard. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Etelä-Savon vaalipiiri Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Sincina

Sincina on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee viisi kilometriä Koutialasta etelään. Kunnassa on 19 000 ja kylässä 9 700 asukasta (vuonna 2009). ==Maantiede ja ilmasto== Sincinan kunta rajoittuu pohjoisessa Koutialan ja Yognogon, idässä Nafangan, etelässä Koloniguén ja Kapalan ja lännessä N’Goutjinan kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Sadekaudella sen läpi virtaa väliaikainen joki.Patetsos, s. 26. Luonnonvarainen kasvillisuus on heinä- ja metsäsavanniaPlan, s. 5.. Alue kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 700–900 millimetriä. Sadekausi kestää toukokuusta lokakuuhun. Keskilämpötilat vaihtelevat 23 ja 31 asteen välillä. ==Asutus== Kuntaan kuuluu seitsemän kylää: Bania, Kaniko, Nampossela, N’Goukan, Sincina, Try I ja Try IIDiarra, s. 8.. Asukkaiden enemmistön muodostavat miniankat. Lisäksi on senufoja, bambaroita, fulbeja, boboja ja dogoneja.Diarra, s. 8–9. Miniankat ovat enimmäkseen kääntyneet muslimeiksi, mutta pitävät kiinni animistisista perinteistäänPatetsos s. 22.. Kunnassa on myös kristittyjäDiarra, s. 10.. ==Liikenne, talous ja palvelut== Kunnan läpi kulkevat Koutialan ja Sikasson välinen maantie RN11 sekä Koutialasta Kouryyn johtava RN12Plan, s. 4.. Sincinan kunta sijaitsee Malin tärkeimmällä puuvillanviljelyalueellaPatetsos, 21.. Viljelyn organisoinnista vastaa Compagnie Malienne pour le Développement des Textiles -yhtiö, joka myös ostaa talonpoikien tuottaman puuvillan. Tärkeimmät viljakasvit ovat hirssi, durra ja maissi. Muita viljelykasveja ovat lehmänpapu, maapapu, fonio, seesami ja teehibiskus (dah). Puutarhoissa kasvatetaan vihanneksia ja hedelmiä kuten mangoa ja banaania.Patetsos, s. 29–37. Maanviljelyyn integroitu karjanhoito perustuu laiduntamiseenPatetsos, s. 38–39.. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, vähäisessä määrin hevoset ja siat sekä siipikarjaPlan, s. 10.. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Kunnassa toimii seitsemän alakoulua, 11 lukutaitokeskusta ja terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Koutialan piiri Luokka:Malin kunnat
Benjamin Ingrosso

Benjamin Daniele Wahlgren Ingrosso (s. 14. syyskuuta 1997 Danderyd) on ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän voitti vuoden 2018 Melodifestivalenin musiikkikappaleella "Dance You Off" ja edusti Ruotsia toukokuussa 2018 Euroviisuissa Lissabonissa Portugalissa saaden 274 pistettä finaalissa sijoittuen seitsemänneksi. Aikaisemmin hän on kilpaillut Melodifestivalenissa vuonna 2017 musiikkikappaleella "Good Lovin'" sijoittuen viidenneksi finaalissa. Näyttelijänä hän on toiminut useissa musikaaleissa. Vuonna 2014 hän voitti Ruotsin Let's Dance (Tanssii tähtien kanssa) -ohjelman yhdessä Sigrid Bernsonin kanssa. Vuonna 2006 hän voitti Lilla Melodifestivalen -kilpailun kappaleella "Hej Sofia". Benjamin Ingrosso on tehnyt musiikkia muun muassa Isac Elliotille. == Julkaisut == === Singlet === *Fall In Love (2015) *Crystal Clear (2015) *Home for Christmas (2015) *Love You Again (2016) *Good Lovin' (2017) *Do You Think About Me (2017) *One More Time (2017) *Dance You Off (2018) *Tror du att han bryr sig (mukana Felix Sandman) (2018) *I Wouldn't Know (2018) *Costa Rica (2019) == Yksityiselämä == Ingrosson vanhemmat ovat laulaja ja näyttelijä Pernilla Wahlgren ja entinen tanssija sekä nykyinen ravintoloitsija Emilio Ingrosso. Benjamin Ingrosso on kulttuurisuvun kasvatti, esimerkiksi hänen äitinsä Pernilla Wahlgren on kilpaillut viisi kertaa Melodifestivalenissa, sisko Bianca Wahlgren Ingrosso on julkisuudessa mediapersoona ja euroviisuvoittaja Charlotte Perrelli on Benjamin Ingrosson sedän ex-aviopuoliso. Ingrosso on Swedish House Mafia -yhtyeen jäsenen Sebastian Ingrosson serkku. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset laulajat Luokka:Ruotsin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2018 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vekarus

Vekarus (järvinumero 04.198.1.012) on Vuoksen vesistöön kuuluva järvi Rautjärvellä Etelä-Karjalan maakunnassa. ==Järven tiedot== Järven pinta-ala on 19,57 hehtaaria, rantaviivan pituus 2,61 kilometriä ja korkeus merenpinnasta 102,3 metriä. Järvessä on Vekarussaari-niminen saari. Sen lasku-uomana on Vekarusoja, joka on yksi Venäjän puolelle laskevan Korisevanojan latvahaaroista. Järven valuma-alue on 2,070859 km². Valuma-alueelle jää kaksi pienempää lampea. ==Vesistösuhteet== Järven laskuoja Vekarusoja on yksi Suomesta Venäjän puolelle laskevan Korisevanojan latvahaaroista. Venäjän puolella Korisevanoja laskee Käräjokeen, joka edelleen laskee Suomen puolelta Kuulammesta alkunsa saavaan Kuunjokeen. Kuunjoki laskee Venäjällä Helisevänjärveen, josta vedet edelleen laskevat Vuoksen Käkisalmen haaraan Räisälässä ja siitä Laatokkaan. Järvi luetaan Suomen nykyisessä vesistöaluejaossa Vuoksen vesistön (04) Suur-Saimaan alueeseen kuuluvan Vuoksen alueen (04.19) osa-alueena olevaan Korisevanojan valuma-alueeseen (04.198). Vesistön osa-alueen 04.198 nimenä "Korisevanojan valuma-alue" on epätarkka. Joki, jonka koko valuma-alueesta on kysymys, on Kuunjoki. Korisevanoja on Kuunjoen sivujoen Käräjoen sivuhaara, jonka valuma-alueeseen kuuluu vain osa Suomen puolelle ulottuvasta Kuunjoen valuma-alueesta. Koko valuma-alue on Kuunjoen valuma-alue. Suomen nykyisessä valuma-aluejaossa nimi "Kuujoen valuma-alue" on virheellisesti annettu viereiselle Ilmeenjoen valuma- alueelle (04.199). ==Lähteet== Luokka:Vuoksen alue Luokka:Rautjärven järvet
Sexorcism

Sexorcism on suomalaisen hard rock- ja heavy metal -yhtye Lordin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 25. toukokuuta 2018.Facebook: LordiOfficial Levyn äänitykset alkoivat lokakuussa 2017 Finnvox-studiolla Helsingissä. Levyn tuotti Mikko Karmila. Albumin teemaksi valikoitui manaaminen, Manaaja sekä Conjuring -elokuvasarjojen innoittamana.Maria Jyrkäs, Mr. Lordi 2022, s. 668 Yhtye lupasi kohutuinta levyä tähän saakka.Metalliluola: Lordi julkaisee 'Sexorcism'-albumin toukokuussa Albumia varten oli demotettuna 20 kappaletta, joka on yhtyeen historiassa pienin määrä, joista albumin kokonaisuus on rakennettu. Äänitysten aikaan Mr. Lordilla oli paise kurkussa, joka jouduttiin leikkaamaan.Maria Jyrkäs, Mr. Lordi 2022, s. 671 Mr. Lordin ääni ei ollut enää entisellään. Ääni ei riittänyt Naked in My Cellar -kappaleen korkeimpaan kohtaan, joten siihen päädyttiin käyttämään lauluraitaa demolta.Maria Jyrkäs, Mr. Lordi 2022, s. 672 Albumi ylsi ensimmäisillä listaviikoillaan Suomen virallisen listan sijalle 19 ja fyysisten albumien listan neljänneksi. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Mr. Lordi – laulu * Amen – kitarat, taustalaulu * Mana – rummut, taustalaulu * OX – basso * Hella – koskettimet, laulu, taustalaulu === Vierailijat === * Netta Laurenne – taustalaulu * Isabella Larsson – acapella -laulu kappaleessa "Polterchrist" * Tracy Lipp – taustalaulu * Dylan Broda – taustalaulu * Jessica Love – taustalaulu * Ralph Ruiz – taustalaulu, puhe kappaleessa "SCG9: The Documented Phenomenon" * Tom Roine – taustalaulu == Arvostelut == * Kaaoszine: 9–/10Kaaoszine: Totuttua tyydytystä Suomen hirviöpoppoolta – Arviossa Lordin uutukainen 'Sexorcism' Viitattu 5.2.2019. * Soundi: Soundi: Arvio – Lordi päätti lyödä tällä kertaa pöytään hämmästyttävän törkyisen albumin Viitattu 5.2.2019. == Lähteet == Maria Jyrkäs, Mr. Lordi: Lordiary. Tammi, 2022 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Sexorcism Discogsissa * Luokka:Lordin albumit Luokka:Vuoden 2018 albumit Luokka:Mikko Karmilan tuottamat albumit
Triklofossi

Triklofossi (Tricloryl) on eräs lääkeaine. Sitä on käytetty unettomuuden hoitoon sekä päiväkäytön sedatiivina ja esilääkkeenä erinäisiin lääkinnällisiin toimenpiteisiin, kuten synnytyksissä. Ainoa tunnettu lääkeaineen annostelutapa on ollut suun kautta lääkesiirappina otettava. 1970-luvulla sitä suositeltiin käytettäväksi kloraalihydraatin sijasta. Pharmaca Fennica 1976 esittää lisäksi lääkkeen soveltuvan lapsille ja pienokaisille, esim. barbituurihapon johdoksia paremmin. Triklofossia on valmistanut Glaxo-lääkeyhtymä. Lääkkeen käytön sivuvaikutuksina kuvataan päänsärky sekä vatsan toiminnan häiriöt. Suurissa yliannostuksissa suositellaan dialyysihoitoa.1976 Lääkevalmisteet – Pharmaca Fennica, PF76: s. 380–381. Triklofossin ATC-koodi on N05CM07. == Lähteet == *1976 Lääkevalmisteet – Pharmaca Fennica, PF76 === Viitteet === == Aiheesta muualla == *PubChem: Triclofos *DrugBank: Triclofos *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Triclofos *ChemBlink: Triclofos Luokka:Organofosfaatit Luokka:Sedatiivit Luokka:Unilääkkeet
Sanna Suvanto-Harsaae

Sanna Mari Suvanto-Harsaae (s. 20. joulukuuta 1966) on suomalainen hallitusammattilainen ja talouselämän vaikuttaja. Hän on suorittanut Lundin yliopistossa liikkeenjohdon alemman korkeakoulututkinnon ja MBA-tutkinnon. Hän puhuu kuutta kieltä ja asuu Tanskassa. Vuonna 2017 Talouselämä-lehti arvioi hänet Suomen talouselämän kolmanneksi merkittävimmäksi päättäjänaiseksi. Tuolloin hän johti puheenjohtajana Altian hallitusta; tämän ohella hän johti myös useiden pohjoismaisten yritysten hallituksia (Babysam AS, Sunset Boulevard AS, VPG AS, Best Friend AB, Best VPG AS ja Footway AB) tai oli jäsenenä niiden hallituksissa (SAS, Clas Ohlson, Paulig, Broman Group, Upplands Motor, CCS Health­care). Vuosina 2018, 2019, 2020 ja 2021 Talouselämä-lehti arvioi Suvanto-Harsaaen vaikutusvaltaisimmaksi päättäjänaiseksi Suomessa. Vuodesta 2020 Suvanto-Harsaae on toiminut Posti Groupin hallituksen puheenjohtajana. Vuonna 2021 hän johti Postin hallituksen lisäksi Orthexin, Altian, BoConceptin, TMC:n, Nordic Pet Care Groupin ja Babysamin hallituksia. Lisäksi hän on mukana Harvian ja Broman Groupin hallituksissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *The Wall Street Journal: Sanna Mari Suvanto-Harsaae, 50. Chairman, Footway Group AB (wsj.com) *Portrait of Sanna Mari Suvanto-Harsaae, MBA (4-traders.com) *Kova talous: Kossu- yhtiöstä ylellisyysviinoihin - "Altia havittelee lisää brändejä" (5.3.2018, tv-ohjelma, kesto 11 min) (areena.yle.fi) *The M List: Sanna Suvanto-Harsaae (Dansk Markedsføring) (markedsforing.dk) *Sanna Suvanto-Harsaae (linkedin.com) *SannaSuvHar (twitter.com) *Speakersforum: Esittely Sanna Suvanto-Harsaae Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ulla-Maija Tolonen

Ulla-Maija Tolonen (o.s. Lehtonen, s. ) on suomalainen ekonomi, joka vuosina 2000–2007 oli Pirkanmaan Osuuskaupan toimitusjohtaja. Presidentti Halonen myönsi hänelle kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 2005. Tolonen oli esimerkiksi vuonna 2005 myös Talouselämä-lehden 100 vaikutusvaltaisinta naisjohtajaa -listalla. (Artikkeli on keskeneräinen) ==Julkaisuja== * Ulla-Maija Tolonen (1998), Merestä ja metsästä: kala-, riista- ja sieniruokia yhdessä ystävien kanssa. (keittokirja) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppatieteilijät Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuunjoki

Kuunjoki (myös Kuujoki, Kuununjoki, ) on Vuoksen vesistöön kuuluva joki Etelä- Karjalan maakunnassa Suomessa ja Leningradin alueella Venäjällä. ==Joen kulku== Joki saa alkunsa Kuulammesta Rautjärvellä Suomessa ja virtaa ensin Suomen ja sitten Venäjän alueella. Se laskee Venäjän puolella Helisevänjärveen, joka edelleen laskee Vuokseen. Toinen Helisevänjärveen Suomen puolelta laskeva joki on Helisevänjoki. ==Valuma-alue== Kuunjoen valuma-alue Helisevänjärven yläpuolella on 329,6715 km². Sen Suomen alueelle ulottuvista latvahaaroista Korisevanojan valuma-alue on 19,0253 km², Käräjoen valuma-alue Korisevanojan suun yläpuolella 27,4124 km² ja Kuunjoen valuma-alue Käräjoen suun yläpuolella 40, 6119 km². ==Sivujokia== Kuunjoen suurin Suomen puolelle ulotuva sivujoki on Suomen ja Venäjän rajalla sijaitsevasta Kärsälammesta alkunsa saava Käräjoki, joka virtaa ensin Suomen ja Venäjän rajajokena ja yhtyy sitten Kuunjokeen Venäjän puolella lähellä Suomen rajaa. Käräjokeen laskee Suomen puolelta Korisevanoja, jonka valuma-alueen suurin järvi on Vekarus Rautjärvellä Suomessa. ==Järviä== Kuulampi (23,92 hehtaaria) ja Vekarus (23,92 hehtaaria) ovat Kuunjoen valuma-alueen Suomen puoleisen osan suurimmat järvet. Näitä pienempiä pinta-alaltaan 1–8 hehtaarin suuruisia järviä joen valuma-alueen Suomen puoleisella osalla on kymmenkunta. ==Asema vesistöaluejaossa== Suomen nykyisessä valuma-aluejaossa Kuunjoen valuma-alue (04.198) luetaan osaksi Vuoksen aluetta (04.19) Suur-Saimaan alueella (04.1) Vuoksen vesistössä (04). Suomen nykyisessä valumaluejaossa valuma-alueen 04.198 nimeksi on epätarkasti annettu "Korisevanojan valuma-alue". Todellisuudessa Korisevanoja on Kuunjoen sivujoen Käräjoen sivuhaara, jonka valuma-alueeseen kuuluu vain osa Suomen puolelle ulottuvasta Kuunjoen valuma- alueesta, ja koko joen varsinainen nimi on Kuunjoki (osassa lähteitä myös Kuujoki tai Kuununjoki). Tämän perusteella koko valuma-alueen 04.198 yksiseliteisesti määrittelevä suomenkielinen nimi olisi Kuunjoen valuma-alue. Samanaikaisesti Suomen nykyisessä valuma-aluejaossa nimi "Kuujoen valuma-alue" on virheellisesti annettu viereiselle Ilmeenjoen valuma-alueelle (04.199). ==Lähteet== Luokka:Suomen joet Luokka:Rautjärven luonto Luokka:Leningradin alueen joet Luokka:Luovutettujen alueiden joet Luokka:Vuoksen alue
Rukkirahun majakka

Rukkirahun majakka sijaitsee Virossa Rukkirahun saarella Väinämeressä kaksi merimailia Rohukülasta länteen. Se ohjaa laivoja Heltermaan ja Rohukülan välillä olevalla väylällä. == Historia == Saarella oli ensimmäinen merimerkki vuonna 1860. Se oli 11 metriä korkea puinen pyramidi, jonka korkeus merenpinnasta oli 12 metriä ja se näkyi 4 merimailin päähän merelle. Maamerkki uusittiin vuonna 1895. Puinen majakka rakennettiin vuonna 1916. Vuonna 1925 majakkaan asennettiin vilkkuva lamppu, joka oli 17 metriä korkealla, merenpinnasta 19 metriä. Se näkyi 9 merimailin päähän. Vuonna 1940 rakennettiin betoninen valkoinen torni, jossa on lyhtyhuone ja parvek. Sen korkeus on 16 metriä ja siinä on automaattivalaisin. Siinä oli radioisotooppinen termosähkögeneraattori vuoteen 1990, jolloin se poistettiin ja tilalle tulivat aurinkokennot. Valojen sektorit vaihtelivat vuosien varrella. Nykyisin ovat käytössä seuraavat: Valon sektorit Väri Asteet Sektorin leveys Valkoinen 14,0°–104,0° 90,0° Punainen 104,0°–194,0° 90,0° valkoinen 194,0°–211,0° 17,0° valkoinen 211,0°–216,0° 5.0° punainen 216,0°–243,0° 27,0° valkoinen 243,0°–283,0° 40.0° punainen 283,0°–14.0° 91.0° == Kuvia == Rukkirahu saar Väinameres.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Rukkirahu 360° panoraama / ilmakuva Luokka:Läänemaan majakat Luokka:Haapsalu
Jaakko Nahkuri

Jaakko Nahkuri (17. marraskuuta 1946 Lappeenranta – 15. lokakuuta 2017 Lappeenranta) oli Raahen kaupunginjohtaja vuosina 1979–2007. Sitä ennen hän työskenteli Raahen kaupunginkamreerina 1978–1979. Nahkuri jäi eläkkeelle maaliskuussa 2006. == Lähteet == Luokka:Raahen kaupunginjohtajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Liisa Leino

Liisa Kristiina Leino (s. ) on suomalainen kasvatustieteen maisteri ja salolaisen perheyritys Leinovalun (Leino Group) toimitusjohtaja. Vuonna 2017 Talouselämä-lehti arvioi hänet Suomen talouselämän 34. merkittävimmäksi päättäjänaiseksi. Tuolloin hän toimi Leino Groupin ohella Metsä Boardin, Elomaticin ja Cadmaticin hallituksissa. Joulukuussa 2013 hänelle myönnettiin teollisuusneuvoksen arvonimi. Hänen isänsä oli teollisuusneuvos Heikki Leino. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Ulla Mattsson (8.10.2005) Viskuri pyöritti yrityksen vauhtiin (ts.fi) Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alf Prøysen

Alf Prøysen, alun perin Olafsen (23. heinäkuuta 1914 Rudshøgda i Ringsaker, Hedmark, Norja – 23. marraskuuta 1970 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija, runoilija, laulaja ja säveltäjä.Svend Erik Løken Larsen: Alf Prøysen Norsk biografisk leksikon 13.2.2009, viitattu 11.3.2018 Prøysen on merkittävin toisen maailmansodan jälkeinen norjalainen laulunsanoittaja ja keskeinen nykynorjalainen lastenkirjailija, mutta hän on merkittävä myös aikuisille kirjoittamansa proosan ansiosta. Häneltä on suomennettu vain lastenkirjoja. Prøysenin tytär on kirjailija, toimittaja, laulaja Elin Prøysen. Prøysen on haudattu Osloon Vår Frelsers gravlund -hautausmaalle. ==Suomennetut teokset== * Eukko Pikkurilli. ruotsissa julkaistusta valikoimasta suom. Kirsi Kunnas, kuv. Maija Karma. WSOY, 1959. * Pikkurillisen kepposet. Ruotsissa julkaistusta valikoimasta "Mera om gumman som blev liten som en tesked" suom. Eeva-Liisa Manner: kuv. Maija Karma. WSOY, 1961. (Karma sai vuonna 1962 kirjan kuvituksesta Rudolf Koivu -palkinnon.) * Eukko pikkurillin kepposet. suom. Kirsi Kunnas, kuv. Borghild Rud. WSOY, 1986 ISBN 951-0-13408-2 * Eukko pikkurillin joulukirja. kuv. Kari Grossmann, suom. Kaija Löytty, Kirsi Kunnas, Paula Karlsson. WSOY, 1989 ISBN 951-0-15750-3 * Eukko pikkurilli mustikassa, kuvittanut Björn Berg: suomentanut Kirsi Kunnas. WSOY, 1990 ISBN 951-0-16338-4 * Eukko pikkurilli ja hirvi, kuvittanut Björn Berg: suomentanut Kirsi Kunnas. WSOY, 1991 ISBN 951-0-16945-5 ===Suomeksi levytettyjä lauluja=== Lähde Kansalliskirjaston tietokanta Viola * Hiirten aamulaulu, suom. sanat Tuulia Aho * Keittiöpolkka (Husmannspolka) suom. sanat Orvokki Itä * Kun tulet illalla (Kom nu i kväll) suom. sanat Orvokki Itä * Saat huomennakin päivän (Du skal få en dag i mårå) suom. sanat Barbara Helsingius * Salaisuus, suom. sanat Tuulia Aho * Tango kahdelle (Tango for to) suom. sanat Reino Helismaa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Alf Prøysen Store norske leksikon viitattu * Sirkus Mikkelikski digitoituna Norjan kansalliskirjastossa * Prøysenhuset Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset säveltäjät Luokka:Norjalaiset laulajat Luokka:Norjalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka: Vuonna 1970 kuolleet
Pertti Nieminen (tuomari)

Pertti Rainer Nieminen (s. 13. marraskuuta 1952 Kymi) on entinen Itä-Suomen hovioikeuden presidentti.Itä-Suomen hovioikeus, henkilökunta. (Viitattu 11.3.2018) Pertti Niemisen puoliso on varatuomari Anna-Mari Ahonen. Nieminen valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi 1974 ja lisensiaatiksi 1977. Hän työskenteli Karhulan nimismiespiirin apulaisnimismiehenä 1974–1975 ja Kymin tuomiokunnan notaarina 1975–1976. Itä- Suomen hovioikeudessa Nieminen oli hovioikeuden viskaali 1977–1982, Kotkan raastuvanoikeudessa oikeusneuvosmies 1982–1990 ja vt. pormestari 1990–1993. Kotkan käräjäoikeuden käräjätuomarina hän toimi 1993–1998, Kouvolan hovioikeuden ma. hovioikeudenneuvoksena 1999, hovioikeudenneuvoksena 1999–2004, laamannina 2004–2005 ja presidenttinä vuodesta 2005 vuoteen 2014. Kouvolan hovioikeus yhdistettiin tuolloin Itä-Suomen hovioikeuteenItä-Suomen hovioikeus, historiaa. (Viitattu 11.3.2018). ==Lähteet== Luokka:Suomen hovioikeuksien presidentit Luokka: Suomalaiset tuomarit Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leena Ala-Kokko

Leena Maria Ala-Kokko, o.s. Hämäläinen (s. 20. heinäkuuta 1961 Oulu) on suomalainen biokemisti ja molekyylibiologi, joka on tutkinut urallaan kollageeniproteiineja ja erityisesti rustokollageeneja ja sidekudostauteja. Hän on toiminut professorina sekä Suomessa ja Yhdysvalloissa ja johtaa miehensä kanssa yhdysvaltalaista molekyylidiagnostiikkaa sidekudostauteihin tarjoavaa yritystä. == Koulutus == Ala-Kokko kirjoitti vuonna 1980 ylioppilaaksi Oulun Lyseon lukiosta. Hän jatkoi tämän jälkeen opintojaan Oulun yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1986 lääketieteen lisensiaatiksi. Seuraavana vuonna hän väitteli lääketieteen tohtoriksi. Ala-Kokko tutki väitöskirjassaan ihossa ja maksassa esiintyvää kollageenin liikatuotantoa. Ala-Kokko sai tutkijankoulutuksensa professori Kari Kivirikon kollageenitutkimusyksikössä. == Ura == Valmistuttuaan tohtoriksi Ala-Kokko suuntasi tutkijankoulutukseen Philadelphian Thomas Jefferson -yliopistoon, jossa hän toimi professori Darwin Prockopin tutkimusryhmässä. Ala-Kokon työ suuntasi Yhdysvalloissa aiempaa kiinteämmin niihin geenien rakenteen, toiminnan ja virheiden kuvaamisen, jotka koodittavat kollageeniproteiineja. Thomas Jefferson -yliopistossa Ala-Kokko työskenteli vuodet 1987–1989 tutkimusapulaisena ja 1989–1991 opettajana. Ala-Kokko nimitettiin vuonna 1990 Oulun yliopiston lääketieteellisen biokemian dosentiksi. Hänen tutkimustyönsä jatkui kuitenkin pääosin Philadelphiassa vuoteen 1997, jolloin hänet valittiin Suomen Akatemian vanhemmaksi tutkijaksi. Samana vuonna Ala-Kokko aloitti myös MCP Hahnemann -yliopiston dosenttina. Ala-Kokko aloitti vuonna 2000 työskentelyn New Orleansin Tulanen yliopiston geeniterapiakeskuksessa. Hän toimi siellä apulaisprofessorina ja professorina. Hänet nimettiin vuonna 2003 Oulun yliopiston lääketieteellisen biokemian ja molekyylibiologian professoriksi. Tulanen yliopiston Ala-Kokko jätti vuonna 2004. Ala-Kokko perusti vuonna 2004 miehensä James Hylandin kanssa Yhdysvaltoihin Connective Tissue Gene Tests -nimisen yrityksen. Sen valikoimassa on yli tuhat testiä, jolla se tekee molekyylidiagnostiikkaa sidekudostauteihin. Ala-Kokon vastuulla CTGT:ssä on tutkimus, kehitys ja teknologia, ja hän valvoo myös kaikkia yrityksen tekemiä kokeita. == Tutkimukset ja tunnustukset == Ala-Kokon alaa ovat erityisesti rustokollageenit ja sidekudostaudit. Hän on onnistunut osoittamaan ryhmänsä kanssa esimerkiksi rustokollageenissä olevien virheiden liittymisen muun muassa nivelrikon ja selän välilevysairauden kehittymiseen. Tulokset ovat auttaneet potilaiden hoidossa, diagnostiikassa ja uusien hoitomuotojen kehittämisessä. Ala-Kokko on julkaissut tutkimuksistaan noin 160 artikkelia, ja hänelle on myönnetty viisi patenttia. Oulun yliopiston kollageenitutkimusryhmä sai vuonna 1999 toisen kerran jaetun Suomen tiedepalkinnon. Ala-Kokon lisäksi ryhmään kuuluivat professorit Kari Kivirikko ja Taina Pihlajaniemi. Vuonna 2001 hän sai norjalaisen Anders Jahren nuoren tutkijan palkinnon. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset biokemistit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Molekyylibiologit
Louise Michel

Louise Michel (29. toukokuuta 1830 – 10. tammikuuta 1905) oli ranskalainen opettaja ja anarkisti, joka vaikutti Pariisin kommuunissa. Hän luennoi sosialismista, eikä uskonut parlamentaariseen vaikuttamiseen vaan näyttäviin väkivaltaisiin tekoihin ja lietsoi luokkasotaa. Michel syntyi Vroncourtin linnassa palvelijattaren lapsena, ja hänen isänsä oli joko linnanherra tai tämän poika. Isäntäväki vastasi hänen liberaalista kasvatuksestaan, hän sai lukea Voltairen, Rousseaun ja ensyklopedistien teoksia. Vuonna 1850, isän ja isovanhempien kuoltua, hänet ajettiin linnasta. Louise Michel päätti elättää itsenä opettajana. Hän kävi seminaarin ja perusti Vroncourtin lähelle oman koulun, jossa vei oppilaat tutustumaan luontoon ja opetti heidät laulamaan Marseljeesia. Vanhemmat valittivat tästä ja Michel joutui prefektin puhuteltavaksi. Hän opetti myöhemmin tyttökoulussa Millièresissä ja siirtyi 1856 Pariisiin. Pariisissa hän osti yksityisen päiväkoulun Montmartelta. Kolmannen tasavallan alkuaikana preussilaisten piirittäessä Pariisia Michel koetti pitää koulunsa toiminnassa ja hankkia ruokaa oppilailleen. Hän oli hyvin aktiivinen poliittisesti. Hän toimi Pariisin kommuunin ambulanssissa ja sotilaana Montmartren 61. pataljoonassa. Vasta kun hänen äitinsä otettiin kiinni, hän antautui ja joutui Satoryn vankilaan. Vuonna 1871 hänet karkotettiin Uuteen Kaledoniaan. Karkotuspaikassaan hän alkoi opettaa alkuasukkaita. Kun Pariisin kommuuni armahdettiin, Michel palasi Ranskaan 1880, missä 10 000 ihmistä vastaanotti hänet riemuiten. Hän osallistui useisiin puhetilaisuuksiin, joissa kertoi sosiaalisesta vallankumouksesta ja anarkismista. Tilaisuuksista kerättiin pääsymaksuja, jotka Michel näki tapana, jolla keskiluokka saattoi rahoittaa työväenluokan kamppailua. Vuonna 1883 Michel vangittiin hänen johdettuaan työttömien mielenosoitusta yhdessä Emile Pougetin kanssa. Seuraavina vuosina hänen elämässään vuorottelivat vankilajaksot ja poliittiset puhekiertueet. Vuonna 1890 hän muutti Lontooseen. Hän matkusteli sieltä käsin Manner-Euroopassa luentomatkoilla, ja kuoli Marseillessa yhdellä näistä matkoistaan. Michel julkaisi muistelmansa vuonna 1886, ja lisäksi runoja ja proosaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset kommunistit Luokka:Ranskalaiset anarkistit Luokka:Opettajat Luokka:Vuonna 1830 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
Klein Curaçao

Klein Curaçao () on asumaton saari Curaçaon kaakkoispuolella. Se on osa Alankomaiden Curaçaon autonomista aluetta. Saaren ainoat rakennukset ovat vanha majakka, rantatalo, ja muutama kota. Koralliensa ja vedenalaisten luoliensa vuoksi Klein Cuaraço on suosittu sukelluskohde. Vuohet saivat ennen vaeltaa saarella, mikä aiheutti sen aavikkoitumisen. Vuonna 1871 englantilainen kaivosinsinööri John Godden kävi saarella ja aloitti fosfaatin kaivuun, joka loppui vuonna 1886. Saari kaivettiin tyhjäksi, saaren korkeus laski, ja merilintupopulaatio romahti. Tällä hetkellä metsitys on CARAMBI- meritutkimusaseman hallussa. Hollannin Länsi-Intian kauppakomppania vei paljon orjia Curaçaoon. Ennen kuin orjat saapuivat Curaçaoon, sairaat pistettiin karanteeniin Klein Cuaraçoon. Ensimmäisen karanteenirakennuksen jäännökset ovat vieläkin saaren luoteisosassa. Orjat ja muut matkustajat, jotka eivät selvinneet laivamatkasta, haudattiin Klein Curaçoon. Nämä haudat ovat saaren eteläosassa. Alankomaiden Länsi-Intian yhtiö sai myös luvan uhanalaisten munkkihylkeitten metsästämiseen. Niin kuin Curaçossakin myös Klein Cuaraçossa vaikuttavat hurrikaanit. Osa hurrikaaneista on jättänyt merkkejä saareen. Ensimmäinen oli vuoden 1871 hurrikaani, joka tuhosi saaren ensimmäisen majakan. Toinen majakka, joka on toistaiseksi selvinnyt hurrikaaneilta, on rakennettu saaren kesiosaan. Klein Curaçossa ei ole pysyviä asukkaita. Saarella on palmun lehdillä vuorattuja vajoja päivämatkailijoita varten, ja koteja kalastajilla, jotka usein yöpyvät niissä muutaman päivän. He saavat vettä Curaçaon rannikkovartiostolta. Tuulenpuoli on hautausmaa haaksirikkoutuneille veneille. Pieni tankkeri Maria Bianca Guidesman on aaltojen iskujen purettavana. Muitten neljän tai viiden veneen jäännökset ovat ajautuneet rannalle. == Galleria == Tiedosto:Klein Curacao Leuchtturm (34071059804).jpg|Klein Curaçaon majakka Tiedosto:Klein Curacao Strand (34071071304).jpg|rantaa Klein Curaçaossa Tiedosto:Ausflug Klein Curacao (36530508962).jpg|Klein Curaçao Tiedosto:Shipwreck klein curacao.jpg|hylkyjä rannikolla Tiedosto:Beach of Klein Curacao.jpg|rantaa Klein Curaçaossa ==Lähteet== *http://www.michaeljohngrist.com/2011/08/abandoned-lighthouses- rubjerg-knude/ *http://www.michaeljohngrist.com/2011/08/abandoned-lighthouses- rubjerg-knude/ *https://www.notmar.gc.ca/list-livre-en.php Luokka:Curaçao
Virginia Raggi

Virginia Raggi (s. 18. heinäkuuta 1978) on italialainen asianajaja ja poliitikko. Hän toimi Rooman pormestari vuosina 2016–2021. Raggi edustaa Beppe Grillon perustamaa protestipuoluetta Viiden tähden liikettä. Raggin katsotaan edustavan tämän eurokriittisen sekä korruptionvastaisen protestipuolueen vakavimmin otettavaa osastoa. Raggi ilmoitti tärkeimmiksi tavoitteikseen saada jätehuollon ja julkisen liikenteen toimimaan ja kitkeä korruptiota. Raggi kasvoi Rooman keskustassa, mutta on asunut yli kymmenen vuotta Ottavian lähiössä. Hän on naimisissa radiojohtaja Andrea Severinin kanssa, ja heillä on yksi poika. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rooman pormestarit Luokka:Italialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alice Herz

Alice Herz oli Saksassa syntynyt juutalainen, joka pakeni toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltoihin ja toimi rauhanliikkeen parissa. 16. maaliskuuta 1965 hän sytytti itsensä palamaan protestina Vietnamin sodalle ja hän kuoli vammoihinsa 10 päivää myöhemmin. ==Elämäkerta== Alice Herz syntyi Saksassa vuonna 1883 ja hänen tarkkaa syntymäpäiväänsä ei tunneta. Taustaltaan hän oli juutalainen ja natsien noustua valtaan Saksassa vuonna 1933 tuolloin leskeksi jäänyt Alice pakeni tyttärensä Helgan kanssa Ranskaan. Saksan vallattua Ranskan Herzit pakenivat edelleen Espanjaan, jossa he päätyivät internointileirille lähelle maan rajaa. Vuonna 1942 Alicen onnistui matkustaa tyttärensä kanssa Yhdysvaltoihin. Perhe asettui Detroitiin, jossa Herz opetti saksaa Wayne Staten yliopistossa. Herz kiinnostui rauhanaatteesta ja liittyi esimerkiksi Women’s International League for Peace and Freedom-järjestöön. Järjestön jäsenyyden takia hän oli miltei menettää mahdollisuutensa saada Yhdysvaltojen kansalaisuus. WILPF oli viranomaisten mielestä radikaalijärjestö. Hän sai kuitenkin kansalaisuutensa viimein vuonna 1954 ja hän toimi edelleen etenkin toisen maailmansodan jälkeen ydinaseiden kiristämässä maailmantilanteessa rauhanaatteen puolesta Detroitin alueella. Yhdysvallat sekaantui yhä enenevissä määrin Vietnamin sotaan 1960-luvun puolivälistä lähtien ja Herz päätti ryhtyä radikaaliin tekoon rauhan puolesta. Hänen tekonsa innoittaja oli Thích Quảng Đức, buddhalainen munkki, joka oli vuonna 1963 sytyttänyt itsensä palamaan protestina Etelä-Vietnamin harjoittamille buddhalaisten vainoille. Herz kirjoitti ystävilleen ja muille aktivisteille jättämässään kirjeessä päättäneensä ryhtyä samaan, kun perinteiset protestikeinot, kuten mielenosoitukset ja lehtien mielipidekirjoitukset olivat osoittautuneet epäonnistuneiksi. 16. maaliskuuta 1965 hän käveli vilkkaalle risteykselle Detroitissa ja sytytti itsensä palamaan. Autolla kulkenut ohikulkija sammutti palon, mutta Herz kuoli vammoihinsa 26. maaliskuuta 1965. Herzin teon jälkeen itsensä sytytti protestina muitakin rauhan puolesta protestoineita, kuten Roger Allen LaPorte ja Norman Morrison. Herziä on pidetty ensimmäisenä amerikkalaisen Vietnamin sodan vastaisen liikkeen marttyyrinä. Alice-Herz-Platz Saksan Berliiniissä on nimetty Herzin mukaan. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kansalaisaktivistit Luokka:Sodanvastaiset aktivistit Luokka:Vietnamin sodan vastustus Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Anttoni Takala

Matias Anttoni Takala (9. marraskuuta 1896 Ylihärmä – 11. huhtikuuta 1947 Jyväskylä)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 15.4.1947, s. 2 Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille) oli suomalainen päätoimittaja.Aikalaiskirja 1934 Takalan vanhemmat olivat talollisen poika Juho Takala ja Anna-Kaisa Ikola. Hän oli Saarijärven Paavo -lehden toimitussihteerinä 1921–1922 ja 1923–1926 sekä lehden päätoimittajana 1926–1932. Jyväskylässä ilmestyvän Keskisuomalainen- lehden päätoimittajana Takala oli 1932–1947. Takala oli Maalaisliiton Vaasan läänin itäisen vaalipiirin piirisihteerinä 1923–1924. Takala oli Keski-Suomen nuorisoseurojen liiton johtokunnan jäsen 1922–1932, Jyväskylän sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 1929, maalaisliiton sanomalehtimiesyhdistyksen hallituksen jäsen vuodesta 1929, Suomen sanomalehtimiesten liiton hallituksen jäsen vuodesta 1930 sekä maalaisliiton lisätyn keskushallituksen jäsen vuodesta 1929. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Rimma Žukova

Rimma Žukova (14. maaliskuuta 1925Arponen at al – 5. elokuuta 1999) oli 1950-luvun parhaita naispikaluistelijoita. Hän voitti yhden maailmanmestaruuden ja viisi muuta MM-mitalia. Žukova saavutti MM-kilpailuissa pronssia vuosina 1949 ja 1950,SpeedSkatingNews sijoittui neljänneksi vuonna 1952, saavutti hopeaa vuosina 1953 ja 1954 sekä voitti ainoan maailmanmestaruutensa Kuopiossa 1955. Vielä vuonna 1956 hän saavutti MM-hopeaa ja sijoittui vuonna 1957 MM-kilpailuissa viidenneksi. Hän luisteli maailmanennätyksiä eri matkoilla 1 000 metristä 5 000 metriin. Neuvostoliiton mestaruuden hän voitti vuosina 1952, 1953 ja 1954. == Ennätykset == Matka Aika Paikka Vuosi 500 m 46,6 Alma-Ata 1952 1 000 m 1.34,4 Alma-Ata 1955 1 500 m 2.27,7 Alma-Ata 1955 3 000 m 5.13,8 Alma-Ata 1953 5 000 m 9.01,6 Alma-Ata 1953 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset pikaluistelijat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Dolley Madison

Dolley Madison (20. toukokuuta 1768 – 12. heinäkuuta 1849) oli Yhdysvaltojen presidentti James Madisonin puoliso. Dolley Madison oli naimisissa kolme vuotta John Toddin kanssa ja sai tämän kanssa pojan. Aviomies menehtyi keltakuumeeseen 1793. Syyskuussa 1794 Dolley vihittiin 17 vuotta vanhemman James Madisonin kanssa. Liitto oli onnellinen, mutta lapseton. James Madison työskenteli ystävänsä Thomas Jeffersonin hallinnossa ulkoministerinä tämän presidenttikaudella, ja Madisonit muuttivat Washingtoniin. Tarvittaessa leskimies Jefferson pyysi tilaisuuksiinsa emännäksi Dolley Madisonin. Dolley Madison oli suosittu Washingtonin seurapiireissä, ja tämä vaikutti myönteisesti James Madisonin valintaan presidentiksi 1808 ja 1812. Vuoden 1812 sodassa britit miehittivät Washingtonin ja polttivat presidentin virka-asunnon Valkoisen talon. Dolley Madison pakeni vasta viime hetkellä, kun britit olivat muutaman mailin päässä, mutta hän pakkasi mukaansa kuuluisan George Washingtonin muotokuvan ja mahdollisesti myös Amerikan itsenäisyysjulistuksen. Dolleyn urheudesta kirjoitettiin laajasti lehdistössä, ja vaikka Madisonia oli kehotettu siirtämään hallintonsa ja maan pääkaupunki turvallisempaan paikkaan, Valkoisen talon symboliarvo oli niin suuri, että kongressi päätti sittenkin jälleenrakentaa Capitolin ja Valkoisen talon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain ensimmäiset naiset Luokka:Vuonna 1768 syntyneet Luokka:Vuonna 1849 kuolleet
Compagnie Malienne pour le Développement des Textiles

Compagnie Malienne pour le Développement des Textiles eli CMDT on vuonna 1974 perustettu Malin puuvillan tuotantoyhtiö. Sen tehtävänä on ohjata ja kehittää puuvillan viljelyä, jalostaa tuotantoa kuiduksi ja myydä sitä maan tekstiiliteollisuudelle sekä vientiin. CMDT Holdingin pääomasta 99,49 % omistaa Malin valtio ja 0,51 % ranskalainen Geocoton-yhtiö. Neljästä alueellisesta tuotantoyhtiöstä 80 % kuuluu CMDT Holdingille ja 20 % Union Nationale des Sociétés Coopératives des Producteurs de Coton -järjestöön yhdistyneille tuottajille. Yhtiö toimii maan eteläosassa Kayesin alueen Kitan piirissä, Koulikoron alueen Dioïlan piirissä, koko Sikasson alueella sekä Ségoun alueen Barouélin, Blan, Sanin ja Tominianin piireissä. Se työllistää noin 1 500 vakituista ja 3 000 kausityöntekijää. Puuvillaa kasvatetaan 171 000 perheviljelmällä, jotka ovat järjestäytyneet kyläyhdistyksiksi ja osuuskunniksi. Keskimäärin kymmenen hehtaarin suuruisista viljelmistä kolmasosa on varattu puuvillan viljelyyn. Sen ohella viljellään maissia, hirssiä, durraa, riisiä ja vihanneksia. Malin puuvillan tuotanto on 2010-luvulla kasvanut tasaisesti lisääntyneen lannoitteiden käytön ja CMDT:n tukitoimien ansiosta. Satokaudella 2017–2018 saavutettiin uusi ennätystulos, yli 720 000 tonnia puuvillansiementä. Samalla myös maissin, hirssin ja durran tuotanto on lisääntynyt. CMDT:llä on 17 puuvillanpuhdistuslaitosta, jotka vuonna 2014–2015 tuottivat 232 748 tonnia kuitua ja 290 106 tonnia öljysiementä. Samana vuonna myydyn kuitutuotannon arvo oli 170,66 miljardia ja öljysiemenen 27,56 miljardia CFA-frangia. Malilainen puuvillakuitu on hyvälaatuista, ja se tuottaa 15 % maan vientituloista (vuonna 2012) . Kotimaiset yritykset Comatex, Batex-CI ja Fitina jalostavat alle kaksi prosenttia tuotannosta. Öljysiemenen jalosti aikaisemmin valtionyhtiö Huicoma, mutta nykyään se myydään markkinahintaan. Malin hallitus on suunnitellut CMDT:n yksityistämistä vuodesta 2001, mutta toistaiseksi hanke ei ole edennyt. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * CMDT:n sivusto Luokka:Malilaiset yritykset Luokka:Tekstiiliteollisuus
Liian myöhään

Liian myöhään (alkuperäinen engl. nimi Just Before Dawn) on vuonna 1981 ilmestynyt ns. slasher-elokuvien alalajityyppiin kuuluva yhdysvaltalainen kauhuelokuva. Elokuvassa seurataan joukkoa teini-ikäisiä retkeilijöitä Oregonin vuoristoseudulla matkalla tutkimaan yhden retkeilijän perinnöksi saamaa tilaa. Elokuva kuvattiin Silver Falls State Park -luonnonpuistossa Oregonissa Portlandin kaupungin lähistöllä Yhdysvalloissa.Just Before Dawn: Lions, Tigers and Inbred Twins Documentary [DVD]. Shriek Factory/Media Blasters. 2005. == Roolit == == Juoni == Syrjäseudun vuoristolaismies tekee murhatöiden sarjan syrjäisen kirkon alueella. Samoihin aikoihin viiden hengen joukko nuoria retkeilijöitä suuntaa juuri samalle seudulle huolimatta paikallisen riistanvartijan, McLeanin (George Kennedy), varoituksista alueen turvattomuudesta nuorille kaupunkilaisille. Kun ryhmä on jo matkannut pidempään syrjäisen vuoristoseudun sydämeen, kohtaavat he aiemmasta, kirkossa tapahtuneesta verilöylystä selvinneen miehen, mutta erehtyvät luulemaan tämän kuvauksia tapahtuneesta vain hulluuden syövereistä kumpuavaksi jorinaksi. Joukkio kulkeutuu vielä syvemmälle metsäisellä vuoristoseudulla ylittäen jopa ison rotkon huonokuntoisella ja kapealla riippusillalla. Murhaaja on ottanut joukkion nyt kohteekseen ja murhaa nuorukaisia julmasti yksi kerrallaan. Viimeisenä eloonjääneenä Connie (Deborah Benson) joutuu kohtaamaan murhaajan yön pimeydessä ja vastoin kaikkia odotuksia onnistuu pääsemään murhaajasta voitolle jääden henkiin. == Vastaanotto == Elokuva ei ollut kaupallinen menestys; siitäkin huolimatta, että se sai kriitikoilta hyvän vastaanoton, joissa kehuttiin mm. elokuvan ilmapiiriä ja kuvausta. Elokuvan julkaisu ei sujunut mutkitta ja se piti saada julkaistua Universal Pictures -tuotantoyhtiön toimesta, mutta tuotantoyhtiö perääntyi hankkeesta ja julkaisijaksi tuli juuri ennen elokuvan julkaisuajankohtaa pieni riippumaton tuotantoyhtiö Picturmedia. == Kohtelu Suomessa == Elokuva joutui Suomessa ennakkotarkastuksessa vuonna 1982 hetkellisesti kielletyksi raaistavana. Valtion elokuvatarkastamo asetti elokuvalle ikärajan KK (Kokonaan Kielletty), joten sitä ei saanut Suomessa laillisesti esittää eikä levittää. Neljää kuukautta myöhemmin kuitenkin leikattu (noin 2 minuuttia) versio elokuvasta sai uusintatarkastuksessa ikärajan K18 ja paria kuukautta sen jälkeen ensi- illan valkokankaalla. == Leikkaamaton, pidennetty versio == Vuonna 2013 elokuvan tallennejulkaisujen oikeudet Yhdysvalloissa raukesivat (entinen oikeuksien haltija oli Media Blasters -julkaisuyhtiö). Pian tämän jälkeen yhdysvaltalainen pienjulkaisuihin erikoistunut yhtiö Code Red julkaisi elokuvasta leikkaamattoman ja pidennetyn, noin 102-minuuttisen, version. Versio on lisensoitu suoraan tuottajana toimineelta V. Paul Hreljanovicilta. Just Before Dawn, Blu-ray -julkaisu 2013 / Juniper Pictures Inc, Code Red == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rotten Tomatoes Luokka:Vuoden 1981 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Slasher-elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Kokonaan kielletyt elokuvat Suomessa
Edith Wilson

Edith Wilson (o.s. Bolling; 15. lokakuuta 1872 – 28. joulukuuta 1961) oli presidentti Woodrow Wilsonin toinen vaimo ja Yhdysvaltain ensimmäinen nainen 1915–1921. Edith Wilson toimi käytännössä jonkin aikaa maan johtajana miehensä Woodrow Wilsonin saatua sairauskohtauksen 1919. Edith Bolling kasvoi Länsi- Virginian maaseudulla. Hän opiskeli Martha Washington Collegessa yliopistoon valmentavia aineita kuten kieliä, matematiikkaa, historiaa ja oikeinkirjoitusta. Hän jätti kuitenkin opiskelut kesken. Hän oli naimisissa jalokivikauppias Norman Galtin kanssa 1896–1908, kunnes Galt kuoli. Toisen avioliittonsa Edith Bolling Galt solmi 43-vuotiaana Woodrow Wilsonin kanssa vuonna 1915. Myös Wilson oli tuolloin leskimies. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain ensimmäiset naiset Luokka:Woodrow Wilson Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Ilmeenjoki

Ilmeenjoki () on Vuoksen vesistöön kuuluva joki Leningradin alueella ja Karjalan tasavallassa Venäjällä. Joki saa alkunsa Ilmeen luona Venäjällä lähellä Suomen ja Venäjän raja ja laskee Vuokseen Venäjällä lähellä Käkisalmea. Venäjällä joen yläjuoksu on rajajokena Karjalan tasavallan ja Lenigradin alueen välillä. Suomessa Ilmeenjoen valuma-alueeseen (04.199) kuuluu Pitkäjärvi () Suomen ja Venäjän rajalla sekä neljä muuta tämän yläpuolista järveä kokonaan Suomen puolella. Joen koko valuma-alue Suomessa ja Venäjällä on 612,15 km². Suomen nykyisessä valuma-aluejaossa Ilmeenjoen valuma-alue (04.199) luetaan osaksi Vuoksen aluetta (04.19) Suur-Saimaan alueella (04.1) Vuoksen vesistössä (04). Suomen nykyisessä valumaluejaossa Ilmeenjoen valuma-alue (04.199) on virheellistä nimetty "Kuujoen valuma- alueeksi". Todellisuudessa valuma-alueen 04.199 laskujoki on nimeltään Ilmeenjoki (). Samalla Suomen nykyiselle alueelle myös ulottuvan Kuunjoen (myös Kuujoki, Kuununjoki, ) valuma-alue (04.198) on Suomen nykyisessä valuma- aluejaossa on epätarkasti nimetty "Korisevanojan valuma-alueeksi". Todellisuudessa Suomesta Venäjälle laskeva Korisevanoja on vain yksi Kuunjoen sivujoen Käräjoen sivuhaara, ja sen valuma-alueeseen kuuluu vain osa Suomen puolelle ulottuvasta Kuunjoen valuma-alueesta 04.198. Täsmällinen nimi koko valuma-alueelle 04.198 olisi Kuunjoen valuma-alue. ==Lähteet== Luokka:Leningradin alueen joet Luokka:Karjalan tasavallan joet Luokka:Luovutettujen alueiden joet Luokka:Vuoksen alue