EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Graždanski prospektin metroasema

Graždanski prospekt () on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 29. joulukuuta 1978. Luokka:Pietarin metroasemat
Thuma mina

Thuma mina, thuma mina somandla (Lähetä, lähetä oi, Herra, meidät) on eteläisestä Afrikasta kotoisin oleva hengellinen laulu. Laulua on laulettu xhosa- ja zulukansan parissa. Laulun synnyn taustalla on katolisen papin David Dargien työ, jonka tarkoituksena oli 1960-luvulla luoda hengellistä musiikkia, joka perustuisi perinteiseen xhosa- ja zulukansojen musiikkiin. Suomeen se on tullut todennäköisesti ruotsinkielisen tekstin kautta. Vuonna 1978 Ruotsin kirkon lähetys (Svenska kyrkans Mission) järjesti opintomatkan Etelä- Afrikkaan, johon osallistui nuorten lauluyhtye Fejdur. Matkan tuloksena Ruotsin kirkon lähetys julkaisi kaksitoista laulua sisältävän vihkon Amandla vuonna 1979. "Thuma mina" -laulu oli sen viimeinen laulu. Amandla-vihkon syntyyn vaikutti Ruotsin Ransäterissä olevan Geijeskolan-oppilaitoksen ja zimbabwelaisen Kwanogogoma College of Musicin väliset yhteydet. Laulun on kääntänyt ruotsiksi ja musiikin sovittanut Fejdurin johtaja Anders Nyberg. Laulu on antanut nimen kansainväliselle ekumeeniselle laulukirjalle Thuma Mina, joka ilmestyi Ruotsissa 1995. Tämä laulu tuli Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjaan vasta kirkolliskokouksen käsittelyn yhteydessä, edustaja- aloitteen kautta (virsi 584 ”Sänd mig, Gud”). Sen on kääntänyt Ruotsin kirkon virsikirjaan suomeksi Anna-Maija Raittila 1999. Virren laulutyyli on erilainen kuin perinteisissä protestanttisissa koraaleissa. Se rakentuu esilaulajan ja laulavan ryhmän vuorottelulle. Esilaulaja aloittaa ”ilmoittamalla” mitä pyydetään. Esimerkiksi ”Lähetä”, ja laulajat jatkavat ”Lähetä, lähetä, oi Herra meidät, - - ”. Seuraavaan säkeistöön verbi vaihtuu esimerkiksi johdata, pelasta, armahda. Teksti muuttuu jossain määrin verbin mukaan (lähetä meidät, johdata meitä). Seurakunta voi laulaa osuuttaan kolmi- tai neliäänisenä. Virrestä on olemassa useita suomennoksia eri kokoelmissa (esimerkiksi Toivon lauluja), mutta Ruotsin kirkon virsikirjan käännöksessä on, että virren tekstiä ja siten rukousaihetta voidaan vaihdella kyseisen tilanteen mukaan ja jotta sitä voidaan laulaa ilman että kaikilla on painettu teksti edessään. Seurakunta voi laulaa osuuttaan kolmi- tai neliäänisenä. == Lähteet == Luokka:Virret
Tein kai lottorivini väärin

Tein kai lottorivini väärin on suomalaisen Maustetytöt-yhtyeen debyyttisingle. Kappale oli ensimmäinen single, joka sisältyi yhtyeen Kaikki tiet vievät Peltolaan -debyyttialbumille. Kappale on yhtyeen menestynein kappale. Kesäkuuhun 2021 mennessä kappaleen musiikkivideota oli katsottu YouTubessa yli 2,1 miljoonaa kertaa ja Spotifyssa kappaletta oli kuunneltu yli 3,5 miljoonaa kertaa. == Kappaleen tausta == Karjalaisten mukaan kappale tehtiin jo vuosia ennen levyttämistä ja alun perin diskotyyliseksi. Sanoituksessa ensimmäisen maailman ongelmia havainnollistetaan rinnastamalla ne mustan huumorin keinoin köyhien maiden ihmisten vastoinkäymisiin – ilman varsinaista konkluusiota. Laulun avainrivi on peruja lapsena kuullusta syyllistämisestä, miten lautanen pitää syödä tyhjäksi, koska Afrikassa lapsilla ei ole ruokaa. ==Hyllytys Emma- gaalaehdokkuuksista == Kappaleen varhaisen version sanoitukset herättivät keskustelua sosiaalisessa mediassa, koska laulun alkuperäisessä versiossa laulettiin ”Sudanin neekeripojista”. Levytetyssä versiossa lauletaan "Sudanin pienistä pojista". Maustetyttöjen levy-yhtiön Is This Art!:n toimitusjohtajan Aki Roukalan mukaan kyseessä oli ”pienellä paikkakunnalla kasvaneiden nuorten ihmisten tietämättömyys ja huolimattomuus”. Kappaleen sanoittajan Kaisa Karjalaisen mukaan sanan käytön syynä ei ollut tarkoituksellinen provokaatio vaan ajattelemattomuus. Kappaleen vuoksi Emma-gaalan raati päätti yhden äänen enemmistöllä, että yhtye ei saa olla ehdolla Tulokas-Emman saajaksi. Asian Emma-raadissa esiin nostanut toimittaja Renaz Ebrahimi perusteli ratkaisua sillä, että hän piti kappaletta "ongelmallisena" jo sinänsä ja että "lisäksi oli N-sana". Hänestä yhtyeen suosio oli tuntunut rasismin palkitsemiselta. Emma-raati ilmoitti myös, että yhtye ei saa olla ehdolla myöskään yleisöäänestyksessä, ettei äänestys muutu poliittiseksi. Emma-gaalassa Hartwall-areenalla 2020 vuoden tulokkaana palkittiin Jesse Markin ja yleisöäänestyksen voitti Lauri Tähkä. Helsingin Sanomien Arttu Seppänen piti tapausta kiinnostavana sananvapauden näkökulmasta. Hän huomautti myös, että kappaleissa kertoja on kuvitteellinen rooli ja että laululyriikan tekijä on samantyyppisessä asemassa kuin kirjailija, joka kirjoittaa hahmojen suuhun myös muita mielipiteitä kuin omiaan. Ebrahimin mukaan kertojan fiktiivisyyttä "monen kuulijan on vaikea tajuta". ==Kappalelista== ==Lähteet== Luokka:Maustetyttöjen kappaleet Luokka:Vuoden 2019 kappaleet Luokka:Suomalaiset popkappaleet
Duzey

Duzey on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 42 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 5,77 neliökilometriä. Duzeyn väkiluku on pienentynyt yhdeksällä asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 51 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 50, eli siellä asui kahdeksan asukasta vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa. == Kuvia == Tiedosto:Duzey L'église Saint- Quentin.JPG|Kirkko Tiedosto:Duzey (Meuse) city limit sign.JPG|Katukuvaa Tiedosto:Duzey (Meuse) croix de chemin.JPG|Tienvarsiristi == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meusen kunnat
Pruszkówin piirikunta

Pruszkówin piirikunta () on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 165 912\. Se on 246 neliökilometrin pinta-alallansa Puolan pienin piirikunta, mutta sen 656 asukkaan väestötiheys neliökilometriä kohden taas tekee siitä maan tiheimmin asutun piirikunnan. Pruszkówin piirikuntaan kuuluvat neljä kuntaa ovat Brwinów, Michałowice, Nadarzyn ja Raszyn. Vuoden 2019 lopussa Pruszkówin piirikunnan asukkaista 52,4 prosenttia oli naispuolisia ja 47,6 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 20,2 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 58,1 prosenttia ja eläkeikäiset 21,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,3 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 1 802 lasta. Pruszkówin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan kasvavan 185 267 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == Luokka:Masovian piirikunnat
Devjatkinon metroasema

Devjatkino () on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 29. joulukuuta 1978. Luokka:Pietarin metroasemat
Przasnyszin piirikunta

Przasnyszin piirikunta () on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 52 511\. Siihen kuuluvat kuusi kuntaa ovat Chorzele, Czernice Borowe, Jednorożec, Krasne, Krzynowłoga Mała ja Przasnysz. Vuoden 2019 lopussa Przasnyszin piirikunnan asukkaista 49,9 prosenttia oli naispuolisia ja 50,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 20 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,2 prosenttia ja eläkeikäiset 19,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,4 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 577 lasta. Przasnyszin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan kasvavan 43 091 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == Luokka:Masovian piirikunnat
Mäestjärv

Mäestjärv (myös Sibula järv) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Koloreinon, Palometsan ja Saaremaan kylässä sijaitseva järvi. == Maantietoa == Haanjan ylängöllä sijaitseva järvi on 310 metriä pitkä, 160 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,3 hehtaaria. Järven mitat vaihtelevat kuitenkin suuresti. Se on keskeltä vain 50 metriä leveä ja sen koillispää muistuttaa kanavaa, joka on 200 metriä pitkä ja 20 metriä leveä. Sen rantaviivan muoto muistuttaa kitaraa. Järvi sijaitsee mäkien välisessä painaumassa yhdessä viereisien Väikene Mäestjärven kanssa. Järviä erottaa kapea suokannas. Mäet kohoavat järvestä 20–30 metrin korkeuteen. Järven syvyys on 12,5 metriä ja keskisyvyys on 4,1 metriä. Sen ympäristö on metsämaata, jota suoniityt ja yksi peltopalsta rikkoo. Pohjoispuolella sijaitsee Palometsan kylän laaja peltoaukea, joka jää kapean metsäkaistaleen taakse näkymättömiin. Järvelle tulee kaksi tietä sen rannoilla sijaitseville taloille. Rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja se on enimmäkseen metsämaata tai vesirajalle ulottuvaa suoniittyä. == Luontoarvoja ja luokittelu == Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (). Järvi luokitellaan limnologisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt. Se sijaitsee Järvedeorun laaksossa ja on sen järviketjun suurin järvi. Järvessä on suoritettu järvenlasku, jonka seurauksena viereinen Väikene Mäestjärv on eronnut siitä omaksi järveksi. Mäestjärv sijaitsee laakson tulvatasanteella ja sen rantaviiva on soistunutta metsää tai niittyä. Järven pohja on mutaa, mutta se on samalla epätasainen. Järven syvin kohta sijaitsee sen koillisosassa. Vesi on kesäisin ja talvisin lämpötilakerrostunutta. Vedenväri on vihertävän keltaista ja näkösyvyys on 2,3 metriä. Järven vesikasvillisuus inventoitiin vuonna 1971. Vaikka kasvilajeja löydettiin 22, oli niiden määrä vähäinen. Järvessä elää ainakin lahna, hauki, särki ja ahven ja toisinaan tavataan suutaria, kiisteä ja madetta. Järveä pidetään kauniina. == Vesistösuhteita == Mäestjärv kuuluu Võhandu jõen valuma- alueeseen, jossa sen lasku-uoma Oraoja on Iskna jõen sivuhaara. Oraojalla, jonka toinen nimitys on Märssoo peakraav, on yläjuoksulla pituutta, sillä sen lähdelampi sijaitsee 2,5 kilometrin päässä. Oraoja laskee alas ylängöltä ja yhtyy Iskna jõgeen Noodasjärven lasku-uomaan, joka on suoraksi kaivettu itä- länsi-suuntainen kanava. Joki yhtyy Võhandu jõgeen neljän kilometrin päässä Kääpan taajaman lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Võrun kunta Luokka:Haanjan ylänkö Luokka:Võrumaan järvet Luokka:Iskna jõen valuma-alue
Sauvoy

Sauvoy on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 62 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 7,82 neliökilometriä. Sauvoyssa asui vuonna 2017 saman verran asukkaita kuin vuonna 2007. Vuonna 2012 väkiluku kohosi 64 asukkaaseen mutta pieneni taas kahdella asukkaalla vuoden 2017 väestönlaskentaan mennessä. == Kuvia == Tiedosto:Sauvoy ferme Sainte Valérie pont sur la Méholle.jpg|Jokimaisemaa Tiedosto:Jeanne d'Arc à Vacon.jpg|Jeanne d’Arcin patsas Tiedosto:Sauvoy ferme Sainte Valérie chemin et tunnel.jpg|Tunneli == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meusen kunnat
Se oli SOS

Se oli SOS on suomalaisen Maustetytöt-yhtyeen kappale vuodelta 2019. Kappale julkaistiin singlenä 31. toukokuuta 2019. Se oli toinen single, joka sisältyi yhtyeen Kaikki tiet vievät Peltolaan -debyyttialbumille. Huhtikuuhun 2021 mennessä kappaleen musiikkivideota oli katsottu YouTubessa yli 700 000 kertaa ja Spotifyssa kappaletta oli kuunneltu yli 1,8 miljoonaa kertaa. Single on myynyt kultaa. ==Kappalelista== Vinyyliversio ==Lähteet== Luokka:Maustetyttöjen kappaleet Luokka:Suomalaiset popkappaleet Luokka:Vuoden 2019 kappaleet
Misato (Saitama)

Misato () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Edo- ja Nakajokien välissä. Kaupungin alue on alavaa alluviaalitasankoa. Etelässä se rajautuu Tokion metropoliin. Misatossa on 142 868 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 30,13 neliökilometriä. Nykyisen kaupungin alue oli historiallisesti varhaisriisin (hayabamai) viljelyaluetta. Riisin lisäksi siellä tuotettiin myös vihanneksia, joita kuljetettiin Nakajokea pitkin myytäviksi Edoon. Toisen maailmansodan jälkeen alueelle alkoi sijoittua teollisuutta, ja myöhemmin 1960-luvulta lähtien se on kasvanut voimakkaasti yhtenä Suur-Tokion metropolialueen lukuisista esikaupungeista. Misaton kyläkunta perustettiin vuonna 1956 liittämällä yhteen Hikonarin, Tōwan ja Wasedan kyläkunnat. Tästä se on saanut nimensäkin, joka merkitsee ’kolmea kylää’. Misatosta tehtiin maaseutukaupunki vuonna 1964, ja kaupunkioikeudet se sai vuonna 1972. Misatoa palvelevat JR Higashi-Nihonin Musashino-linja ja Tsukuba Express -pikarautatie. == Kuvia == Tiedosto:Satuki001.JPG|Lunta Satsukin lähiössä Tiedosto:Saitama-kendo 52 Misato-shi.jpg|Prefektuurintie 52 Misatossa Tiedosto:Misato City Library & Municipal local museum.JPG|Misaton kaupunginkirjasto ja paikallismuseo Tiedosto:JR Musashino-Line Shin-Misato Station West Exit.jpg|Shin-Misaton rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Saitaman prefektuurin kaupungit
Kanta-Hämeen pelastuslaitos

Kanta-Hämeen pelastuslaitos on yksi Suomen 22:sta aluepelastuslaitoksesta. Se vastaa pelastustoimesta ja ensihoidosta Kanta-Hämeen maakunnan kaikkien 11:n kunnan alueella. Sen hallintoa hoitaa vuodesta 2023 alkaen Kanta-Hämeen hyvinvointialue, sitä aiemmin Hämeenlinnan kaupunki.https://www.pelastuslaitos.fi/tietoa-pelastuslaitoksesta/ == Paloasemat == Kanta-Hämeen pelastuslaitoksen paloasemathttps://www.pelastuslaitos.fi/tietoa- pelastuslaitoksesta/paloasemien-yhteystiedot/ : *40 Hämeenlinna *50 Janakkala *60 Riihimäki *65 Loppi *70 Forssa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut *
Sanziniinae

Sanziniinae on boakäärmeiden (Boidae) heimoon kuuluva käärmeiden alaheimo, jota tavataan vain Madagaskarilla. Se sisältää neljä lajia kahdessa suvussa. Lajit ovat kryptisesti kuvioituja kuristajakäärmeitä, jotka kasvavat noin 2–3 metriä pitkiksi. Sanziniinae sisältää Madagaskarin kookkaimmat käärmeet. Toisinaan alaheimoa pidetään omana heimonaan Sanziniidae. == Suvut ja lajit == Alaheimo sisältää kaksi sukua ja neljä lajia: * Madagaskarinboat (suomenkielisten nimien lähde) (Acrantophis) ** Dumerilinboa (Acrantophis dumerili) ** Madagaskarinboa (Acrantophis madagascariensis) * Malagasinpuuboat (Sanzinia) ** Madagaskarinpuuboa (Sanzinia madagascariensis) ** Sanzinia volontany == Lähteet == Luokka:Boakäärmeet
Einar Råberg

Einar Råberg (26. heinäkuuta 1890 Kalmar – 2. tammikuuta 1957 Kungsholm) oli ruotsalainen urheilujohtaja, joka teki pitkän uran erityisesti painin parissa toimiessaan Ruotsin painiliiton pitkäaikaisena puheenjohtajana. Råberg kasvoi Gotlannin saarella Visbyssä. Hän palveli armeijassa vuodesta 1909 Kuninkaallisessa Gotlannin tykistörykmentissä aliluutnanttina. Vuosina 1918–1920 hän opiskeli Sotakorkeakoulussa ja toimi 1922–1925 kadettiupseerina Karlbergin sotakorkeakoulussa. Hän palveli majurina vuodesta 1928 ja vuodesta 1940 majurina. Saman aikaisesti 1930-luvulla hänellä oli vaatetusliike Tukholmassa. Urheilu-urallaan Råberg kilpaili nuoruudessaan menestyksellisesti miekkailussa, painissa ja yleisurheilussa. Hän oli Ruotsin edustajana miekkailussa Antverpenin 1920 kisoissa kuitenkaan menestymättä. Sittemmin hän toimi Ruotsin painin olympiajoukkueen johtajana ja oli vuoden 1924 Pariisin olympialaisiissa Ruotsin joukkueen lipunkantajana avajaisissa. Urheilu-uran rinnalla hän oli myös aktiivi urheilujohtaja. Hänestä tuli vuosiksi 1918–1939 Ruotsin painiliiton puheenjohtaja. Samanaikaisesti hän toimi Kansainvälisen painiliiton (IAWF, myöh. FILA) ensimmäinen puheenjohtajana vuosina 1921–1924. Hän toimi IAWF:n varapuheenjohtajana vuosina 1930–1948. Råberg toimi aktiivisti murtaakseen Suomen vahvan aseman kansainvälisessä painissa. Tämän vuoksi hän palkkasi suomalaisen Robert Oksan Ruotsin painin valmentajaksi. Tulosta syntyikin sotien välisenä aikana, jota osoittivat ruotsalaisten painijoiden Axel Cadierin, Ivar Johanssonin, Johan Richthoffin, Rudolf Svenssonin ja Carl Westergrenin kansainvälinen menestys. Vuosina 1920–1939 hän oli Ruotsin urheilun valtakunnanliiton hallituksen jäsen ja vuodesta 1928 Ruotsin olympiakomitean jäsen aina vuoteen 1948 toimien kaksi viimeistä vuotta olympiakomitean sihteerinä. Vuonna 1939 hänet valittiin Ruotsin olympiakomitean ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi. Hänelle myönnettiin Suomen urheilun kultainen ansioristi vuonna 1949. ==Aiheesta muualla== * Einar Råberg Riksarkivetin sivustolla * Einar Råberg Sport refernce-sivustolla ] Luokka:Ruotsalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Ruotsalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Timo Kapanen

Timo Kapanen (s. 1946) on suomalainen elokuvaaja. Hän työskenteli Yleisradiossa 1966–2005. Hänen keskeisiä töitään ovat Siunattu hulluus (1975), Rauta-aika (1982), Elias vaeltaja (1985), Pentti Haanpää (1989), Metsolat (1993) ja Hovimäki (1999). Jussi-palkinnon Kapanen sai parhaasta kuvauksesta 1990 Pentti Haanpää -televisiosarjasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pakettitiedosto

Pakettitiedosto on paketinhallintajärjestelmän käyttämä tiedostomuoto, joka sisältää kaiken tietyn tietokoneohjelman suorittamiseen vaaditun. Paketti on kokoelma tiedostoja koottuna yhteen helpommin käsiteltäväksi. Itse ohjelman suorittamiseen vaadittujen tiedostojen lisäksi paketissa on metatietoa ja asennukseen tarvittavia skriptejä, jotka muun muassa kopioivat tiedostot tarvittavaan paikkaan. Paketinhallinnassa on myös ohjelman ja järjestelmän konfigurointiin tarvittavia tietoja. Pakettitiedostoja on tyypillisesti kahta tyyppiä: * binääripaketti, joka sisältää ohjelmatiedoston suoritettavassa muodossa, konfiguraatiotiedostot, man-sivut ja muuta dokumentaatiota * lähdekoodipaketti, joka sisältää ohjelman lähdekoodit Pakettiin liittyy myös riippuvuustietoa (control file), jota paketinhallintajärjestelmä käyttää toisistaan riippuvien pakettien tietoihin. Paketti voi sisältää digitaalisen allekirjoituksen ja asennettavan ohjelman arkistotiedostona. == Pakettimuotoja == Nimi Alusta(t) APK Android deb Debian, Ubuntu RPM Red Hat Linux, Fedora SIS Symbian == Lähteet == Luokka:Paketinhallintajärjestelmät Luokka:Tiedostomuodot
Ernst von der Recke

Ernst von der Recke (1848 Kööpenhamina – 1933Ernst von der Recke, Den store danske. Viitattu 13.9.2020 ) oli tanskalainen lyyrikko ja näytelmäkirjailija. Etevimmät näytelmät ovat Bertran de Born (1873), Kong Liuvigild og hans sønner (1878) ja Archilochos (1878). Ansiokkaita ovat myös Recken tieteelliset teokset metriikan alalta, väitöskirja Principperne for den danske Verskunst (1881), joka oli uraauurtava, ja Grundtræk av den danske Verslære (1894).Recke, Ernst von der, Tietosanakirja osa 7, Tietosanakirja-Osakeyhtiö 1915Recke, 2. Ernst von der R., Nordisk familjebok 22. 1915 Esikoisnäytelmä Bertran de Born oli menestys. Se esitettiin Tanskan kuninkaallisessa teatterissa pääosassa Emil Poulsen. Toisin kuin ennakoitiin, se ei kuitenkaan aloittanut Tanskassa romanttisen näytelmän suosion nousua. Seuraavat näytelmät eivät Kejser Michaelia lukuun ottamatta menestyneet. Recken näytelmistä puuttuu välittömyys, omaperäinen dramaattinen voima ja psykologinen uskottavuus, vaikka hän käsittelee historiallisia romanttisia aiheita hyvin. Maineeseen Recke varsinaisesti nousi lyyrikkona. Tosin kokoelmat ovat epätasaisia, mutta niissä on hienoa tunnetta ja muodonhallintaa. Recken runon "Kahdeksaan rakastunut" on suomentanut Kirsi Kunnas. Se sisältyy teokseen Aarteiden kirja 2 (2. p., WSOY 1965).Ernst von der Recke, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Viitattu 13.9.2020 == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Janne Jaakkola

Janne Alpertti Jaakkola (s. 17. heinäkuuta 1967 Vehmaa) on suomalainen kenraali ja Puolustusvoimain komentaja. Jaakkola aloitti tehtävässä 1. huhtikuuta 2024 hänen edeltäjänsä Timo Kivisen jäätyä eläkkeelle 31. maaliskuuta 2024. == Ura == Varsinais-Suomen Ruskolta kotoisin oleva Jaakkola kirjoitti ylioppilaaksi Tuureporin lukiosta 1986, valmistui Kadettikoulusta 1990 ja suoritti esiupseerikurssin Suomessa 1997–1998 ja yleisesikuntaupseerin kurssin Norjassa 2000–2001. Jaakkola oli Laskuvarjojääkärikoulussa opetusupseeri 1990–1993, komppanianpäällikkö 1994–1996 ja toimistopäällikkö 1996–1997. Utin jääkärirykmentissä Jaakkola oli toimistoupseeri 1998–2000 ja toimistopäällikkö 2001–2002. Osastoesiupseerina läntisen maanpuolustusalueen esikunnassa hän työskenteli 2002–2004 ja kriisinhallintatehtävässä KFOR- joukossa Kosovossa 2003. Vuonna 2004 Jaakkola oli ensin osastoesiupseeri pääesikunnan tiedusteluosastolla ja toimi sitten puolustusvoimain komentajan adjutanttina vuoteen 2007. Pataljoonan komentajana Utin jääkärirykmentissä hän toimi 2007–2010, kriisinhallintatehtävässä ISAF-joukossa Afganistanissa 2009 ja EUBG-erikoisoperaatio-osaston johtajana Utin jääkärirykmentissä 2010–2011. Jaakkolasta tuli vanhempi osastoesiupseeri puolustusministeriöön 2011 ja Porin prikaatin esikuntapäällikkö 2013. Pääesikuntaan hän palasi 2015 suunnitteluosaston sektorinjohtajaksi ja toimittuaan vuonna 2017 pääesikunnan logistiikkaosaston erityistehtävissä hänestä tuli 2018 puolustusvoimien logistiikkapäällikkö ja vuonna 2021 Pääesikunnan suunnittelupäällikkö. == Yksityiselämä == Jaakkolan puoliso on diplomi-insinööri Marjo Jaakkola (o.s. Hiltunen). Heillä on yksi aikuinen lapsi. Jaakkola viljelee Varsinais-Suomessa sivutoimisesti sukunsa maatilaa, jossa kasvaa mm. vehnää. Jaakkola harrastaa crossfitia ja kuntosalilla käyntiä. Puolustusvoimien komentajaksi nimittämistään hän kertoi juhlistavansa käymällä kuntosalilla. Hän on aiemmin harrastanut mm. brasilialaista jujutsua, karatea ja Krav Magaa, jossa hänellä on 2. danin musta vyö. == Ylennykset == * Vänrikki 1987 * Luutnantti 1990 * Yliluutnantti 1991 * Kapteeni 1994 * Majuri 2000 * Everstiluutnantti 2007 * Eversti 2014 * Prikaatikenraali 2017 * Kenraalimajuri 2021 * Kenraaliluutnantti 2023 * Kenraali 2024 == Kunniamerkit == * Suomen Valkoisen Ruusun komentajamerkki * Vapaudenristin 3. luokka miekkoineen * Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki * Sotilasansiomitali ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Jaakkola Twitterissä Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juliette Récamier

Julie (Juliette) Récamier, s. Bernard (1777–1849) oli kauneudestaan ja henkevyydestään kuuluisa ranskalainen nainen. Hän meni vuonna 1793 naimisiin pariisilaisen pankkiirin Recamierin kanssa. Direktorihallituksen ja konsulivallan aikana hän kokosi salonkiinsa sen ajan huomattavimmat henkilöt.Récamier, Julie Tietosanakirja. Osa 7. Tietosanakirja-Osakeyhtiö 1915 Récamier joutui Napoleonin epäluulojen alaiseksi, ja hänet karkotettiin Pariisista vuonna 1811. Myöhemmin hän keräsi uudelleen ympärilleen kirjallisen piirin, jonka keskuksena oli Chateaubriand. Souvenirs et correspondance tirés des papiers de madame Récamier julkaistiin 1859. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1777 syntyneet Luokka:Vuonna 1849 kuolleet
The Sin and the Sentence

The Sin and the Sentence on yhdysvaltalaisen metalcoreyhtyeen Triviumin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2017. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Matt Heafy – kitara, laulu * Corey Beaulieu – kitara, taustalaulu * Paolo Gregoletto – bassokitara, taustalaulu * Alex Bent – rummut == Arviot == * Kaaoszine.fi: 9+/10Kaaoszine.fi * Imperiumi: 8-/10imperiumi * Soundi: Soundi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Sin and the Sentence Discogsissa * Luokka:Triviumin albumit Luokka:Vuoden 2017 albumit
Jukka Ojala

Jukka Ojala (s. 23. huhtikuuta 1960 Vesanto) on suomalainen prikaatikenraali evp. Jukka Ojala syntyi ylikomisario Kalevi Ojalan ja Seija Hytösen perheeseen ja avioitui 1995 Pia Rautamiehen kanssa. Ojala tuli ylioppilaaksi 1979 Kuopion klassillisesta lukiosta ja valmistui Kadettikoulusta 1983 ja Sotakorkeakoulusta 1993. Ojala toimi Hämeen Ratsujääkäripataljoonassa opetusupseerina 1983–1984 ja Reserviupseerikoulussa opetusupseerina, komppanian varapäällikkönä ja toimistopäällikkönä 1984–1996, minkä jälkeen hän siirtyi opettajaksi Maanpuolustuskorkeakouluun. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1980, luutnantiksi 1983, yliluutnantiksi 1985, kapteeniksi 1989, majuriksi 1992 ja everstiluutnantiksi 1999. Everstiksi 2005 ylennetty Ojala yleni prikaatikenraaliksi 2011. Hän oli toiminut vuodesta 2010 Kainuun prikaatin komentajana ja sitä ennen muun muassa Maanpuolustuskorkeakoulussa laitoksen johtajana ja pääesikunnassa sektorijohtajana, apulaisosastopäällikkönä ja vanhempana osastoesiupseerina.Kenraalin virkaan nimittämisiä ja tehtävään määrääminen puolustusvoimissa. STT, 13.5.2011. (Viitattu 13.9.2020) Vuonna 2012 Ojala siirtyi takaisin pääesikuntaan, ensin erityistehtävään ja sitten pääesikunnan komentopäälliköksi.Eversti Jukka Sonninen Kainuun Prikaatin komentajaksi. Yle, 23.1.2012. (Viitattu 13.9.2020) Jäätyään tästä tehtävästä reserviin Ojala toimi vielä vuodesta 2017 Maanpuolustuskorkeakoulussa mentorina.Vuorovaikutteista keskustelua vaikeistakin asioista. Kylkirauta, 2/2017, s. 36. (Viitattu 13.9.2020) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
What the Dead Men Say

What the Dead Men Say on yhdysvaltalaisen metalcoreyhtyeen Triviumin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 24. huhtikuuta 2020. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Matt Heafy – kitara, laulu * Corey Beaulieu – kitara, taustalaulu * Paolo Gregoletto – bassokitara, taustalaulu * Alex Bent – rummut == Arviot == * Imperiumi: 8-/10Imperiumi * Kaaoszine.fi: 8+/10Kaaoszine.fi * Soundi: Soundi == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * What the Dead Men Say Discogsissa * Luokka:Triviumin albumit Luokka:Vuoden 2020 albumit
Utika lump

Utika lump on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Tohkrin kylässä sijaitseva pieni tekojärvi. Vironkielisessä nimistössä sana lump tarkoittaa samaa kuin suomenkielen lampi. == Maantietoa == Haanjan ylängöllä sijaitseva tekojärvi on 170 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,7 hehtaaria. Se on muodostettu patoamalla lähteiköistä vetensä saava puro mäkien väliseen painaumaan. Sen ympäristöä ei viljellä ja se onkin niittynä. Tohkrin mäenlaet ovat edelleen viljelyssä. Lammen etelärannan tuntumassa on talo, jonne tulee tiet. Lampi on ilmavalokuvien perusteella matala, sillä kesäisin sen vedenpinta on vesikasvillisuuden peittämää . == Vesistösuhteita == Utika lump kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen laskuoja on Iskna jõen sivuhaara. Oja on vähävetinen ja se päättyy karttojen mukaan Tüütsmäen kylän peltoaukealle, mutta ilmestyy kartalle uudestaan Sookülassa. Täällä se laskee Noodasjärveen. Järvi on Iskna jõen läpivirtausjärvi, jonka jälkeen joki yhtyy Võhandu jõgeen lähellä Kääpan taajamaa. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Võrun kunta Luokka:Haanjan ylänkö Luokka:Võrumaan järvet Luokka:Iskna jõen valuma-alue
Koitelainen (tunturi)

Koitelainen on 407 metriä korkea, aapasoiden ympäröimä tunturi Koitelaisenkairan erämaassa, Sodankylässä. Luokka:Sodankylän tunturit
Hanijärv

Hanijärv (myös Küünjärv, Ülemäejärv) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Holstan kylässä sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järvi on 210 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,0 hehtaaria. Se sijaitsee Haanjan ylängöllä Kütiorgin alkupäässä soistuneessa painaumassa. Laakso on syntynyt viime jääkauden loppuvaiheessa mannerjäätikön sulamisvesien uurtamana ja järvi sijaitsee ilmeisesti laakson alkupään syvänteessä. Laakson pohja on järven ympäristössä tasainen mutta samalla voimakkaasti soistunut . Laakson jyrkät rinteet kohoavat järven lähellä yli 25 metriä ylängölle, missä sijaitsee asutus peltoineen ja niittyineen. Eteläpuolella vajaa 300 metrin päässä järven ohittaa Vastseliinan ja Võrun välinen maantie. Järvi on autio eikä sinne tule tietä. == Luontoarvoja ja luokittelu == Kütiorg on laaksona suojainen ja ravinteiltaan rikas kasvuympäristö. Siellä menestyy seka- ja lehtimetsät ja sen kasvillisuus on rikasta. Järven ympäristössä tapahtuu soistumista, joka on koitunut laaksossa monen muun järven kohtaloksi. Hanijärvelläkin tapahtuu samaa umpeenkasvamista ja sen rannat lienevät hyllyvää hetteikköä . Hanijärven läpivirtaus on heikkoa, joten järvessä ei ole yhtä paljon lietettä kuin laakson muissa läpivirtausjärvissä. Kütiorgin laakso ja Hanijärv houkuttelevat luontoarvoillaan paikalle monia retkeilijöitä. == Vesistösuhteita == Hanijärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen laskuoja on Iskna jõen sivuhaara. Ojan alajuoksu laskeutuu Kütiorgin laaksoon kilometrin päässä sijaitsevasta Prandsumõtsa lumpista, jonka vedenpinta on 43 metriä korkeammalla. Laaksoon tulee muitakin ojia, mutta osa vedestä on peräisin lukuisista rinteissä pulppuavista lähteistä. Järvestä on kaivettu suora ja lyhyt oja kohti Iskna jõgea. Se ei ylety kartan mukaan suon reunasta alkavaan laskuojaan, joka yhtyy heti Iskna jõgeen. Iskna jõgi virtaa laaksoa myöten tasangolle ja yhtyy 11 kilometrin päässä Võhandu jõgeen Kääpan taajaman lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Võrun kunta Luokka:Haanjan ylänkö Luokka:Võrumaan järvet Luokka:Iskna jõen valuma-alue
Régnier

Régnier tarkoittaa muun muassa seuraavia ==Sukunimi== * Edme Régnier (1751–1825), ranskalainen insinööri ja keksijä * François-Séraphin Régnier- Desmarais, Ranskan akatemian pääsihteeri * Jean Clair, oik. Gérard Régnier (s. 1940), ranskalainen kansallisperintöä vaalivan viraston johtaja, kirjailija, esseisti * Henri de Régnier (1864–1936), ranskalainen symbolistinen runoilija * Marie de Régnier (1875–1963), ranskalainen kirjailija * Mathurin Regnier (1573–1613), ranskalainen kirjailija ja pappi ==Muuta== * Roche-en-Régnier, kunta Ranskassa Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Toots Hibbert

Frederick Nathaniel ”Toots” Hibbert (8. joulukuuta 1942 May Pen – 11. syyskuuta 2020 Kingston) oli jamaikalainen reggae-artisti, joka tunnettiin Toots and the Maytals -yhtyeen johtohahmona. Vuonna 1961 uransa aloittanut Hibbert oli yksi alansa pioneereista, jonka kappaleen Do the Reggay katsotaan antaneen nimen koko musiikkityylille. Hibbert kuoli koronavirukseen liittyviin komplikaatioihin 77-vuotiaana syyskuussa 2020. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Toots Hibbertin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Jamaikalaiset reggaemuusikot Luokka:Jamaikalaiset reggaelaulajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Mathurin Régnier

Mathurin Régnier (1573–1613) oli ranskalainen kirjailija ja pappi. Hän oli klassillisen ranskalaisen satiirin luoja. 16 satiirissaan hän kuvaa osuvasti Henrik IV:n aikaista yhteiskuntaelämää. Hän on Molièren ja Jean de La Bruyèren edeltäjä.Regnier, Mathurin, Tietosanakirja osa 7. Tietosanakirja-Osakeyhtiö 1915 Korkeista suhteistaan huolimatta Régnier ei itse saavuttanut koskaan korkeaa asemaa, sillä hän oli liian itsenäinen ja lisäksi huikentelevaisen elämäntyylinsä vuoksi hän kuoli jo neljänkymmenen ikäisenä. Hänen kirjallinen tuotantonsa on merkittävä, mutta hänen elinaikanaan julkaistiin vain yksi runokokoelma (1608). Hänen nimiinsä on aikoinaan pantu muiden runoilijoiden tekstejä.Régnier, Mathurin, Nordisk familjebok 22. 1915 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1573 syntyneet Luokka:Vuonna 1613 kuolleet
Keski-Suomen pelastuslaitos

Keski-Suomen pelastuslaitos on yksi Suomen 22:sta aluepelastuslaitoksesta. Se on perustettu vuonna 2004 ja se vastaa pelastustoimesta Keski-Suomen maakunnan alueella. Se on osa Keski-Suomen hyvinvointialuetta. Keski-Suomen pelastuslaitoksen toiminta-alue on jaettu pohjoiseen ja eteläiseen toiminta- alueeseen. Pelastusjohtajana toimii Ville Mensala. Pelastuslaitoksesa työskentelee noin 400 henkeä. == Paloasemat == Keski-Suomen pelastuslaitoksella on kahdeksan ympärivuorokautisesti miehitettyä paloasemaa. Ne ovat Jyväskylässä Ristonmaan, Seppälän ja Vaajakosken paloasemat. Lisäksi Jämsän paloasemalla, Laukaan paloasemaalla, Saarijärven, Viiasaaren paloasemalla sekä Äänekosken paloasemalla on ympärivuorokautinen miehitys. Päivisin toimii Keuruun paloasema, jolloin siellä on virka-aikana 3-4 hengen välitön lähtövalmius. Tämän lisäksi Keski-Suomen pelastuslaitoksen alueella toimii 19 sopimuspalokuntaa ja 25 paloasemalla on sivutoimista henkilöstöä. Keski-Suomen pelastustoimen paloasemat: https://www.keskisuomenpelastuslaitos.fi/kspelayhteys/paikkakunnittain * 10 Jyväskylän keskuspaloasema * 11 Seppälä * 12 Vaajakoski * 13 Palokka * 14 Tikkakoski * 15 Kuohu * 16 Rautpohja * 17 Säynätsalo * 18 Muurame * 19 Korpilahti * 20 Äänekoski * 21 Äänekosken VPK * 22 Suolahti * 23 Uurainen * 24 Konginkangas * 25 Sumiainen * 26 Viitasaari * 27 Pihtipudas * 28 Muurasjärvi * 30 Laukaa * 32 Lievestuore * 33 Leppälahti * 34 Konnevesi * 35 Hankasalmi * 36 Toivakka * 37 Leivonmäki * 38 Joutsa * 39 Luhanka * 40 Jämsä * 41 Jämsänkoski * 42 Koskenpää * 43 Halli * 44 Länkipohja * 50 Keuruu * 51 Haapamäki * 52 Pihlajavesi * 53 Multia * 54 Petäjävesi * 60 Saarijärvi * 61 Pylkönmäki * 62 Karstula * 63 Kyyjärvi * 64 Kannonkoski * 65 Kivijärvi * 66 Kinnula Pelastuslaitos on esittänyt uuden paloaseman perustamista Jyväskylän pohjoispuolelle palvelutason päivittämisen yhteydessä marraskuussa 2023. Aseman on tarkoitus parantaa Mannisenmäkeen muodostuva riskialueen ja pohjoisen Jyväskylän tavoitettavuutta. Myös toisen uuden paloaseman perustamista harkitaan, jos tilannetta ei muuten saada korjatuksi. Tämän toisen paloaseman paikaksi on suunniteltu Nisula–Killeri-aluetta. Tavoitteena on parantaa Laajavuoren ja Nisulan tavoitettavuutta. Samalla selvitetään Vaajakosken paloaseman siirtoa Kanavuoren alueelle, jotta Vaajakoski ja Lievestuore sekä isot liikenneväylät saavutettaisiin entistä paremmin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Keski-Suomen pelastuslaitos Luokka:Suomen pelastuslaitokset Pelastuslaitos
USP Victorville

United States Penitentiary, Victorville (lyh. USP Victorville) on Yhdysvaltain liittovaltion hallinnon korkean turvatason vankila miesvangeille Victorvillessa, Kaliforniassa. Yhdysvaltain oikeusministeriön alainen vankeinhoitolaitos ylläpitää vankilaa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltain liittovaltion vankilat Luokka:San Bernardinon piirikunta Luokka:Kalifornian vankilat
Resson

Resson on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 391 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 8,40 neliökilometriä. Ressonin väkiluku on pienentynyt 20 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 411 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 406, eli siellä asui 15 asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa. == Kuvia == Tiedosto:Resson12.jpg|Katukuvaa Tiedosto:Resson (Meuse) église (04).jpg|Kirkko Tiedosto:Resson (Meuse) croix de chemin.jpg|Tienvarsiristi Tiedosto:Resson11.jpg|Peltomaisemaa == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meusen kunnat
Przysuchan piirikunta

Przysuchan piirikunta () on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 41 455\. Siihen kuuluvat kuusi kuntaa ovat Borkowice, Gielniów, Klwów, Odrzywół, Potworów, Przysucha, Rusinów ja Wieniawa. Vuoden 2019 lopussa Przysuchan piirikunnan asukkaista 50,2 prosenttia oli naispuolisia ja 49,8 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 17,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,7 prosenttia ja eläkeikäiset 21,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 395 lasta. Przysuchan piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 31 172 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == Luokka:Masovian piirikunnat
Charpentry

Charpentry on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 22 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 4,41 neliökilometriä. Charpentryn väkiluku on pienentynyt kuudella asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 28 asukasta. Vuonna 2012 kunnassa asui saman verran asukkaita kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meusen kunnat
Pułtuskin piirikunta

Pułtuskin piirikunta () on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 51 824\. Siihen kuuluvat kuusi kuntaa ovat Gzy, Obryte, Pokrzywnica, Pułtusk, Świercze, Winnica ja Zatory. Vuoden 2019 lopussa Pułtuskin piirikunnan asukkaista 50,5 prosenttia oli naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,2 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,7 prosenttia ja eläkeikäiset 20,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,6 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 549 lasta. Pułtuskin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 46 181 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == Luokka:Masovian piirikunnat
Tuomas Tiilikainen

Tuomas Antero Tiilikainen (s. 15. kesäkuuta 1965 Kymi) on suomalainen kontra- amiraali ja Merivoimien komentaja 1. tammikuuta 2024 alkaen. Tuomas Tiilikainen syntyi everstiluutnantti Heikki Tiilikaisen ja kätilö Anna-Marja Lehmusmäen perheeseen ja avioitui vuonna 1990 Eija Adeniuksen kanssa. Tiilikainen tuli ylioppilaaksi Turun klassillisesta lukiosta 1985 ja valmistui Merisotakoulusta 1990. Esiupseerikurssin hän suoritti 1997–1998, yleisesikuntaupseerikurssin 1998–1999, ylemmän päällystön kurssin 2008, Naval Command Course -kurssin Yhdysvalloissa 2011–2012 ja ylemmän johdon kurssin 2017. Tiilikainen oli Rannikkolaivastossa aselajiupseeri 1990–1992 ja aluksen I-upseeri 1993. Saaristomeren laivastossa hän toimi aluksen päällikkönä 1994–1996 ja viirikön päällikkönä 1996–1997. Saaristomeren meripuolustusalueen laivueupseeri Tiilikainen oli 1999–2002, valmiuspäällikkö 2005–2007, osastopäällikkö 2007–2008 ja laivueen komentaja 2008–2009, toimittuaan välillä opettajana Maanpuolustuskorkeakoulussa 2002–2005. Merivoimien esikuntaan Tiilikainen tuli 2009 sektorijohtajaksi ja toimi siellä apulaisosastopäällikkönä 2012–2014. Pääesikunnan osastoesiupseerina hän toimi 2014–2015 ja Rannikkolaivaston esikuntapäällikkönä 2015–2016. Merivoimien esikunnan osastopäällikkönä Tiilikainen työskenteli 2016–2017, Merisotakoulun johtajana 2017–2018, merivoimien esikunnan esikuntapäällikönä 2019–2022 ja Pääesikunnan komentopäällikkönä 2022–2023. Tiilikainen ylennettiin vänrikiksi 1986, luutnantiksi 1990, yliluutnantiksi 1991, kapteeniluutnantiksi 1995, komentajakapteeniksi 1999, komentajaksi 2007, kommodoriksi 2016, lippueamiraaliksi 2019 ja kontra-amiraaliksi 2023. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset amiraalit Luokka:Suomen merivoimien komentajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mikke

Mikke on Suomessa käytetty miehen etunimi. Se on muunnelma nimestä Mikael. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Mikke on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 420 miehellä. Nimi ei ole mukana almanakassa, mutta Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemassa kissojen nimipäiväkalenterissa Mikkejen nimipäivä on 29. syyskuuta. ==Tunnettuja Mikkejä== *Mikke Jaakkola (s. 1997), pikajuoksija *Mikke Leinonen (s. 1992), hiihtäjä *Mikke Levo (s. 1995), jääkiekkoilija *Mikke Louhela (s. 1997), jalkapalloilija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Etunimien taivutus: Mikke (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Attacottit

Attacottit ( eli atticotti) olivat muinainen kansa, joka Ammianuksen mukaan teki 300-luvulla yhdessä skottien ja piktien kanssa hyökkäyksiä Britanniassa. Attacottit lienevät asuneet Skotlannissa ja Irlannissa. Hieronymus mainitsee kirjoituksissaan samannimisen gallialaisen heimon, joka harjoitti kannibalismia ja jonka miehillä oli yhteiset vaimot. Irlannin annaaleissa attacottit (Aiteachtuath) ovat tärkeämmässä roolissa. He olivat irlantilaisten vihollisia jo vuonna 56 jaa. mutta häviävät aikakirjoista melko pian lähestyttäessä historiallista aikaa. Siltä osin attacottit muistuttavat myyttistä Fir Bolg -kansaa. == Lähteet == Luokka:Muinaiset kansat Luokka:Skotlannin historia Luokka:Irlannin historia Luokka:Muinaisen Britannian heimot
Mikołaj Rej

Mikołaj Rej z Nagłowic (1505–1569) oli Puolan varhaisin huomattava kirjailija. Hän oli monien muiden ajan etevimpien puolalaisten tavoin liittynyt protestanttiseen oppiin ja julkaisi protestanttisessa hengessä uskonnollisia kirjoja, muun muassa laajalle levinneen postillan. Runoilijana hän oli pääasiassa hyvien avujen ja tapojen opettaja ja mukaili italialaisia ja ranskalaisia esikuvia.Rej, Mikolaj, Tietosanakirja osa7. Tietosanakirja- Osakeyhtiö 1915 Rej on nykyaikaisen puolalaisen kansankielisen kirjallisuuskielen luoja. Hän julkaisi 1543 satiirisen dialogin Krótka rozprawa między trzema osobami, Panem, Wójtem a Plebanem ('Herran, voudin ja papin lyhyt keskustelu') ja 1545 raamatullisen näytelmän Joosefin elämästä (Żywot Józefa z pokolenia żydowskiego, syna Jakubowego). Eeppisessä runoelmassa Wizerunek (1558) Rej esitti Danten esikuvan mukaisesti (vaelluksena helvetistä paratiisiin) eettisen maailmankatsomuksensa allegoriana. Hänen merkittävin teoksensa on Źwierciadło ('Peili') eli Zywot czlowieka poczci-wego ('Oikeamielisen ihmisen elämä', 1567), jossa hän esittää puolalaisen ylimyksen ideaalin. Lisäksi hän julkaisi Postillan (1556), Ilmestyskirjan käännöksen (1565) ja väitteli ahkerasti katolisuutta vastaan. Rejn teoksia julkaistiin jo hänen eläessään useina painoksina, ja ne ilmestyivät koottuina 1800-luvulla.Rej, Mikolaj z Nagłowic, Nordisk familjebok 22. 1915 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Puolalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1505 syntyneet Luokka:Vuonna 1569 kuolleet
Vesa Virtanen

Vesa Juhani Virtanen (s. 6. toukokuuta 1966 Oulu) on suomalainen kenraaliluutnantti ja Pääesikunnan päällikkö. Vesa Virtanen syntyi everstiluutnantti Pentti Virtasen ja farmaseutti Ella Koskisen perheeseen ja avioitui vuonna 1994 Sari Linkovuon kanssa. Virtanen tuli ylioppilaaksi Vehkalahden lukiosta 1985 ja valmistui Kadettikoulusta 1989. Virtasella on myös valtiotieteen maisterin tutkinto Helsingin yliopistosta vuodelta 1994. Esiupseeri- ja yleisesikuntaupseerikurssit hän suoritti 1996–1998. Uudenmaan jääkäripataljoonassa Virtanen oli opetusupseeri 1989–1990 ja komppanian varapäällikkö 1990–1992 ja Maanpuolustuskorkeakoulussa opettaja 1993–1995. Virtanen toimi YK:n sotilastarkkailijana entisessä Jugoslaviassa 1995–1996 ja osastoesiupseerina Helsingin sotilasläänin esikunnassa 1998–2000, osastoesiupseerina pääesikunnassa 2000, puolustusvoimain komentajan adjutanttina 2001 ja EU:n sotilaskomitean puheenjohtajan adjutanttina Brysselissä 2001–2004. Pääesikuntaan hän palasi osastoesiupseeriksi 2004 ja toimi siellä vanhempana osastoesiupseerina 2005–2007. Ylemmän päällystön kurssin vuonna 2006 suorittaneesta Virtasesta tuli 2007 Uudenmaan jääkäripataljoonan komentaja vuoteen 2009 asti, jolloin hän siirtyi pääesikunnan henkilöstöosastolle erityistehtäviin. Osaston koulutussektorin johtajana hän toimi 2010–2012 ja vierailevana tutkijana Harvardin yliopistossa 2012–2013. Turvallisuuskomitean pääsihteeriksi puolustusministeriöön Virtanen nimitettiin 2013. Ylemmän johdon kurssin 2015 suorittanut Virtanen oli Kainuun prikaatin komentaja 2015–2017. Puolustusvoimien suunnittelupäälliköksi hänet nimitettiin 2017, Puolustusvoimien henkilöstöpäälliköksi 2021 ja Pääesikunnan päälliköksi 1. heinäkuuta 2022 alkaen. Virtanen ylennettiin vänrikiksi 1986, luutnantiksi 1989, yliluutnantiksi 1991, kapteeniksi 1993, majuriksi 1998, everstiluutnantiksi 2006, everstiksi 2012, prikaatikenraaliksi 2016, kenraalimajuriksi 2020 ja kenraaliluutnantiksi 2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pirkanmaan pelastuslaitos

Pirkanmaan pelastuslaitos on yksi Suomen 22:sta aluepelastuslaitoksesta. Se vastaa pelastustoimesta Pirkanmaan maakunnan alueella. Sen hallintoa hoitaa Tampereen kaupunki.http://www.pirkanmaanpelastuslaitos.fi/Pirkanmaa-115 == Paloasemat == Pirkanmaan pelastuslaitoksen paloasemathttp://pirkanmaanpelastuslaitos.fi/Pirkanmaa-123: * 10 Keskuspaloasema * 12 Kangasala * 14 Hervanta * 17 Lempäälä * 35 Valkeakoski * 38 Kuhmoinen * 40 Akaa * 50 Nokia * 52 Pirkkala * 56 Teivo * 60 Vammala * 74 Hämeenkyrö * 76 Ikaalinen * 86 Vilppula * 88 Virrat * 93 Orivesi * 96 Parkano * 99 Kihniö == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Suomen pelastuslaitokset Pelastuslaitos
Radomin piirikunta

Radomin piirikunta () on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 152 291\. Siihen kuuluvat 12 kuntaa ovat Gózd, Iłża, Jastrzębia, Jedlińsk, Jedlnia-Letnisko, Kowala, Pionki, Przytyk, Skaryszew, Wierzbica, Wolanów ja Zakrzew. Vuoden 2019 lopussa Radomin piirikunnan asukkaista 50,2 prosenttia oli naispuolisia ja 49,8 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 20,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,7 prosenttia ja eläkeikäiset 18,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,5 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 1 649 lasta. Radomin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 151 890 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Masovian piirikunnat
Okegawa

Okegawa () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Ōmiyan ylängöllä. Kaupungin länsirajalla virtaa Arajoki, itärajalla Motoarajoki. Okegawassa on 75 259 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 25,35 neliökilometriä. Okegawa kehittyi Edo-kaudella markkinapaikkana ja yhtenä vilkkaan Nakasendō-tiereitin postiasemista (shukuba). Erityisesti se tunnettiin värisaflorin (benibana) ja siitä saatavan väriaineen kaupasta. 1960-luvulta lähtien Okegawaan on sijoittunut metalli-, kone- ja elintarviketeollisuutta. Samalla kaupunki on kasvanut nopeasti myös yhtenä Suur-Tokion metropolialueen lukuisista esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Okegawalle myönnettiin vuonna 1970. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla harjoitetaan esimerkiksi maidon tuotantoa. Okegawan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Senpuku-jin buddhalainen temppeli, jonka Amida- nyoraita esittävä patsas on veistetty Heian-kaudella. Kaupungissa on säilynyt jäänteitä vanhan Edo-kauden postiaseman arkkitehtuurista. Okegawaa palvelee JR Higashi-Nihonin Takasaki-linja. == Kuvia == Tiedosto:Okegawa City Hall 1.jpg|Okegawan kaupungintalo Tiedosto:Hikawatenman main building(1).jpg|Hikawa Tenman-jinja Tiedosto:Shiroyama namiki.jpg|Shiroyaman puistoa Tiedosto:Okegawa Mine.JPG|Mine-ostoskeskus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Saitaman prefektuurin kaupungit
Damloup

Damloup on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 131 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 5,28 neliökilometriä. Damloupin väkiluku on pienentynyt 14 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 145 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 141, eli siellä asui kymmenen asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meusen kunnat
Domremy-la-Canne

Domremy-la-Canne on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 36 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 3,09 neliökilometriä. Domremy-la-Cannen väkiluku on noussut neljällä asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 32 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 33, eli siellä asui kolme asukasta vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meusen kunnat
Siedlcen piirikunta

Siedlcen piirikunta () on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 81 362\. Siihen kuuluvat 12 kuntaa ovat Domanice, Korczew, Kotuń, Mokobody, Mordy, Paprotnia, Przesmyki, Siedlce, Skórzec, Suchożebry, Wiśniew, Wodynie ja Zbuczyn. Siedlcen piirikunnan pinta-alasta 77,5 prosenttia on maatalousmaata ja 18 prosenttia metsää. Vuoden 2019 lopussa Siedlcen piirikunnan asukkaista 49,7 prosenttia oli naispuolisia ja 50,3 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,9 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,9 prosenttia ja eläkeikäiset 19,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,1 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 936 lasta. Siedlcen piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 78 683 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Masovian piirikunnat