EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Rikkapähkämö

Rikkapähkämö (Stachys arvensis) on yksivuotinen pähkämölaji, jota esiintyy Etelä- ja Keski-Euroopassa. Se on haarovavartinen ruoho, joka kasvaa kymmenestä 30:een senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat herttamaisen puikeita tai kapeampia, laidoiltaan iso- ja tylppähampaisia. Alemmat niistä ovat ruodillisia, ylemmät ruodittomia. Kukinnon valekiuhkurat sijaitsevat latvaa kohti tihenevästi. Teriö on vaaleanpunainen, alahuuli tavallisesti punapisteinen. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. == Aiheesta muualla == *Kasviatlas: Rikkapähkämö (Stachys arvensis) *ITIS: Stachys arvensis *United States Department of Agriculture (USDA): Stachys arvensis *Flora of China: Stachys arvensis Luokka:Pähkämöt
Jalopähkämö

Jalopähkämö (Betonica macrantha) on monivuotinen pallepähkämöiden sukuun kuuluva laji. Se on kuin rohtopähkämö (Betonica officinalis), mutta lehtilavat ovat muodoltaan pitkulaisesta kolmiomaiseen puikeita ja selvästi tyveltä leveneviä. Kukinto on purppuranpunaisista kukista muodostuva latvatähkä. Teriö on 2,5–3,5 senttimetriä pitkä. Jalopähkämöä esiintyy alkuperäisenä Lounais- Aasiassa. Sitä käytetään koristekasvina ja havaitaan satunnaisesti tulokkaana Suomen luonnossa. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Kurtto, Arto, Lampinen, Raino, Piirainen, Mikko, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno, Uotila, Pertti & Väre, Henry. 2005. Lisäyksiä ja korjauksia Retkeilykasvion neljänteen painokseen. Lutukka 21:69. === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Pohjolan kasvien pauloissa: Betonica macrantha - jalopähkämö *Puutarha.net: Jalopähkämö (Stachys macrantha) *ITIS: Stachys macrantha *United States Department of Agriculture (USDA): Stachys macrantha Luokka:Huulikukkaiskasvit
Frans Fredrik Sedmigradsky

Frans Fredrik Sedmigradsky (13. lokakuuta 1783 Tukholma – 4. syyskuuta 1855 Helsinki) oli lahjoittaja ja piirustuksenopettaja. Sedmigradskyn vanhemmat olivat ravintoloitsija Frantz Joseph Hörl eli Sedmigrasky ja Margareta Maria Törnblom. Sedmigradsky kävi koulua Tukholmassa ja kirjoittautui vuonna 1801 maalari- ja kuvanveistäjäakatemiaan. Vuonna 1812 hänet nimitettiin Turun akatemian ylimääräiseksi piirustusmestariksi, mutta hän ei koskaan hoitanut tointa, josta hän sai eron vuonna 1840. Sedmigradsky toimi yksityisenä piirustustustaidon opettajana ja samalla piirustuksenopettajana saksalaisessa koulussa Pietarissa vuosina 1817–1841. Myöhemmin hän asui Helsingissä ja lahjoitti kaiken omaisuutensa ja talonsa pientenlastenkoulun perustamiseen ja ylläpitoon.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. 1211 ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Edith Holmström: Franz Fredric Sedmigradsky (1783-1855) och hans skola. Sedmigrandskys småbarnsskola, 1933. (79 s.) * Roy Wenman, Sedmigradskys småbarnsskola. Stiftelsen Sedmigradsky, 2006 ISBN 952-92-0314-4 (88 s.) * Stolt, Sofia: Den gamle herrn, Stiftelsen Sedmigradsky, 2011 ISBN 978-952-92-9231-8 (20 s.) Luokka:Venäläiset henkilöt Luokka:Hyväntekeväisyyden harjoittajat Luokka:Vuonna 1783 syntyneet Luokka:Vuonna 1855 kuolleet
Hammasakankaali

Hammasakankaali (Ajuga genevensis) on monivuotinen akankaalilaji, jota esiintyy Euroopassa. Suomessa se on satunnainen tulokaslaji. Sen varsi kasvaa kymmenestä 35:een senttimetriä korkeaksi ja on kauttaaltaan hapsikarvainen. Lehdet ovat puikeita tai pitkänsoikeita ja isohampaisia. Kukinnon alimmat tukilehdet ovat niiden kaltaisia, ylemmät pienempiä. Kukan teriö on tavallisesti kirkkaansininen. Heteet ovat sen ylähuulta paljon pidempiä. Hammasakankaali voi risteytyä rönsyakankaalin (Ajuga reptans) ja kartioakankaalin (Ajuga pyramidalis) kanssa. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. == Aiheesta muualla == *Luontoportti: Hammasakankaali (Ajuga genevensis) *Pohjolan kasvien pauloissa: Ajuga genevensis - hammasakankaali *Puutarha.net: Hammasakankaali (Ajuga genevensis) *ITIS: Ajuga genevensis *United States Department of Agriculture (USDA): Ajuga genevensis Luokka:Akankaalit
Hietakurjenherne

Hietakurjenherne (Astragalus arenarius) on monivuotinen hernekasvi kurjenherneiden suvussa. Sitä esiintyy Euroopassa. Se kasvaa kymmenestä 30:een senttimetriä korkeaksi. Lehdissä on kolmesta viiteen paria suikeita tai tasasoukkia lehdyköitä. Terttukukinto on harsu, pystyjen kukkien teriö on sinipunainen. Hietakurjenherneen varsi on valkokarvainen, lehdykät tiheäkarvaisia ja palot harmaakarvaisia. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Suomen Lajitietokeskus: Hietakurjenherne (Astragalus arenarius) *Luontoportti: Hietakurjenherne (Astragalus arenarius) *Kasviatlas: Hietakurjenherne (Astragalus arenarius) *ITIS: Astragalus arenarius *United States Department of Agriculture (USDA): Astragalus arenarius Luokka:Kurjenherneet
Vuorirevonpapu

Vuorirevonpapu (Thermopsis montana) on monivuotinen, hernekasveihin kuuluva ruoho, joka on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikasta. == Ulkonäkö ja koko == Vuorirevonpapu kasvaa 40:stä 80:een senttimetriä korkeaksi. Kierteisesti olevat lehdet ovat kolmisormisia ja lehtien korvakkeet isoja ja lehdykkämäisiä. Lehdykät ovat 3–8 cm pitkiä, alta karvaisia ja vaihtelevat muodoltaan vastapuikeasta suikeaan. Vuorirevonpavun kukinto on harsu latvaterttu. Kaksineuvoisten kukkien verhiö on viisilehtinen ja kellomainen. Teriö on hernekasvien tapaan muodoltaan vastakohtainen ja perhomainen: ylinnä on purje, sivuilla siivet ja alinna kahdesta terälehdestä muodostunut venho. Väriltään teriö on keltainen ja kooltaan 20–24 mm pitkä. Suomessa laji kukkii heinäkuussa. Hedelmä on uloskaartuva, karvainen ja monisiemeninen palko.Retkeilykasvio 1998, s. 271–272. Ulkonäöltään laji muistuttaa jossain määrin lupiineja, mihin myös viittaa lajin nimi esimerkiksi ruotsiksi (lupinväppling) ja englanniksi (False Lupin).Den virtuella floran: Lupinväppling (Thermopsis montana) Viitattu 1.12.2012. == Levinneisyys == Vuorirevonpapu kasvaa alkuperäisenä lajina Pohjois-Amerikassa.Retkeilykasvio 1998, s. 272. Laji on villiintynyt luontoon muun muassa Euroopassa. Suomessa vuorirevonpapua voi tavata satunnaisesti eri puolilta maata Keski-Lappia myöten.Lampinen, R., Lahti, T. & Heikkinen, M. 2012: Kasviatlas 2011: Vuorirevonpavun levinneisyys Suomessa. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki. == Elinympäristö == Suomessa vuorirevonpapua tavataan luonnosta asutuksen läheisyydestä viljelyjäänteenä tai karkulaisena. Villiintyneenä lajia kasvaa esimerkiksi joutomailla ja tienvarsilla. == Käyttö == Vuorirevonpapua viljellään sekä puutarhojen koristekasvina että pelloilla typpikasvina. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Kasviatlas 2020: Vuorirevonpavun (Thermopsis montana) levinneisyys Suomessa. *Puutarha.net: Vuorirevonpapu (Thermopsis montana) *ITIS: Thermopsis montana *United States Department of Agriculture (USDA): Thermopsis montana Luokka:Hernekasvit
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2004 – miesten kaksinpeli

Pöytätenniksen miesten kaksinpeli Ateenan kesäolympialaisissa 2004 alkoi 14. elokuuta ja finaali pelattiin 23. elokuuta 2004. Yhteensä osallistujia oli 64 pelaajaa 39 maasta. Olympiakultaa voitti Ryu Seung-Min. == Neljänneltä kierrokselta eteenpäin == {{Turnauspuu16 |18.8.| Wang Liqin|4| Joo Se-Hyuk|1 |18.8.| Ko Lai Chak|4| Jörgen Persson|1 |18.8.| Chuang Chih-yuan|4| Oh Sang- Eun|2 |18.8.| Lin Ju|1| Wang Hao|4 |18.8.| Ryu Seung-Min|4| Chiang Peng-lung|3 |18.8.| Vladimir Samsonov|3| Leung Chu Yan|4 |18.8.| Werner Schlager|3| Timo Boll|4 |18.8.| Jan-Ove Waldner|4| Ma Lin|1 |20.8.| Wang Liqin|4| Ko Lai Chak|1 |20.8.| Chuang Chih-yuan|2| Wang Hao|4 |20.8.| Ryu Seung-Min|4| Leung Chu Yan|2 |20.8.| Timo Boll|1| Jan-Ove Waldner|4 |22.8.| Wang Liqin|1| Wang Hao|4 |22.8.| Ryu Seung-Min|4| Jan-Ove Waldner|1 |23.8.| Wang Hao|2| Ryu Seung-Min|4 |23.8.| Wang Liqin|4| Jan-Ove Waldner|1 }} === 4. kierros === === Puolivälierät === === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Mitalistit == Sija Maa Pelaaja 1 Etelä-Korea RYU Seung Min 2 Kiina WANG Hao 3 Kiina WANG Liqin 4 Jan-Ove Waldner == Lähteet == * ITTF: Athens 2004 * Sport-reference.com Men's Singles Athens 2004 miesten kaksinpeli
Peltolinnunjalka

Peltolinnunjalka (Ornithopus sativus) on yksivuotinen hernekasvi, jota esiintyy Lounais-Euroopassa. Se kasvaa 30:stä 60:een senttimetriä korkeaksi. Lehdissä on kahdeksasta kuuteentoista paria soikeita lehdyköitä ja päätölehdykkä. Sarjakukinto on lehtihankainen, pitkäperäinen ja koostuu kahdesta viiteen kukasta, joiden teriö on väriltään valkoisesta vaaleanpunaiseen. Peltolinnunjalan juurissa on ilmakehästä typpeä sitovia typensitojabakteereja, jotka lisäävät maan typpipitoisuutta. Lajista esiintyy kaksi alalajia: etelänpeltolinnunjalka (Ornithopus sativus subsp. isthmocarpus) ja rehupeltolinnunjalka (Ornithopus sativus subsp. sativus). == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. == Aiheesta muualla == *Suomen Lajitietokeskus: Peltolinnunjalka (Ornithopus sativus) *Kasviatlas: Peltolinnunjalka (Ornithopus sativus) *ITIS: Ornithopus sativus *United States Department of Agriculture (USDA): Ornithopus sativus *Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Ornithopus sativus (Bird's foot) Luokka:Hernekasvit
Johan Reinhold Seipel

Johan Reinhold Seipel (1751–1819) oli suomalainen ravintoloitsija. Seipel oli kellarimestari, jota on sanottu "Suomen hotellilaitoksen isäksi", sillä hän rakensi Turkuun Suomen ensimmäisen hotellin. Hotellissa oli myös sen ajan suurin juhla- ja konserttisali.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. 1229 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset ravintoloitsijat Luokka:Vuonna 1751 syntyneet Luokka:Vuonna 1819 kuolleet
Catalan Bay

Catalan Bay on pieni lahti ja kalastajakylä Gibraltarinvuoren itäpuolella. Paikka tunnetaan myös nimellä La Caleta. ==Historia== Catalan Bay tunnettiin ennen yleisemmin nimellä La Caleta. Nimi mainitaan lähteessä vuodelta 1634, jolloin paikan mainittiin kuuluvan Granadan kuningaskuntaan. Catalan Bayn nimen alkuperä ei ole selvillä. Erään tarinan mukaan paikka sai nimensä katalaaneista, joita olisi tullut asuttamaan paikkaa Gibraltarin valtauksen jälkeen. Tästä ei kuitenkaan ole mitään todisteita. Katalaanien sijaan alueella tiedetään asuneen genovalaisia, jotka asuttivat Gibraltarin rannikkoa 1700-luvulla. Genovan murretta puhuttiin Catalan Baylla vielä 1800-luvulla. Samalla vuosisadalla paikalla saivat asua vain kalastajat, joiden täytyi heidänkin hankkia kuvernöörin lupa. Catalan Bayn kohdalta lähtee Gibraltarinvuoren läpi kulkeva Dudley Ward -tunneli, joka nimettiin vuosina 1962–1965 Gibraltarin kuvernöörinä toimineen Alfred Dudley Wardin mukaan. ==Nykypäivä== Nykyisin Catalan Bayn eteläpäässä sijaitsee Caleta Hotel. Lahden ranta on suosittu turistikohde. Kylän keskustassa sijaitsee Our Lady of Sorrows -kirkko. Kirkkoon liittyvää uskonnollista tapahtumaa vietetään syyskuussa, jolloin Our Lady of Sorrows -patsas tuodaan lahden rannalle ja Gibraltarin piispa siunaa meren. Sukunimien mukaan genovalaistaustaiset muodostavat edelleen suurimman osan Catalan Bayn asukkaista. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Gibraltarin maantiede Luokka:Välimeren lahdet
Scarboroughin matalikko

thumb|Scarboroughin matalikon sijainti. Scarboroughin matalikko on Etelä- Kiinan merellä 160 kilometriä Filippiinien rannikolta sijaitseva pienten kalliosaarten joukko. Matalikon hallinnasta on kiistaa. Alueella saattaa olla öljy- ja kaasuesiintymiä. Kiina pitää Scarboroughin matalikkoa omanaan vedoten yhdeksän viivan rajan vaatimukseensa. Kansainvälinen tuomioistuin päätti 12. heinäkuuta 2016, että Kiinan aluevaatimuksille ei ole perusteita. Kiina on ilmoittanut vastustavansa päätöstä ja todennut, ettei se noudata sitä. == Lähteet == Luokka:Aasian saaret Luokka:Kiistanalaiset alueet
Hans Selye

250px|pienoiskuva|oikea|Hans Selyen patsas Hans Selye (26. tammikuuta 1907 Wien, Itävalta – 16. lokakuuta 1982) oli itävaltalaissyntyinen kanadalainen lääkäri, vuodesta 1945 alkaen Montrealissa professori. Hän loi endokrinologisten tutkimustensa perusteella käsitteen adaptaatio- oireyhtymä.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. 1269 ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset lääkärit Luokka:Fysiologit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Richard Seppälä

Richard Rafael Seppälä (15. tammikuuta 1905 Pori – 25. syyskuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti. ==Ura== R. R. Seppälän vanhemmat olivat kauppias Juho Seppälä ja Aurora Maria Sotka. Seppälä kirjoitti ylioppilaaksi 1924, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1929 ja sai varatuomarin arvon 1936. Työskenneltyään vuoden ajan lakitoimistossa hän tuli ulkoministeriön palvelukseen ja toimi avustajana Suomen edustustossa Riiassa 1930–1932 sekä Rio de Janeirossa 1932–1934. Hän oli välillä jaostosihteerinä Helsingissä, mutta siirtyi 1937 lähetystösihteeriksi Lontooseen. Talvisodan aikana hän edesauttoi englantilaisten vapaaehtoisten tuloa Suomeen. Kun Iso-Britannia julisti Suomelle sodan vuoden 1941 lopussa, Suomen Lontoon-lähetystön toiminta lakkasi ja Seppälä palasi Helsinkiin jaostopäälliköksi. Hän toimi poliittisen osaston apulaisosastopäällikkönä 1943–1947 sekä vt. osastopäällikkönä ja osastopäällikkönä 1947–1948. Vuosina 1948–1953 Seppälä oli Suomen pääkonsulina New Yorkissa ja Suomen pysyvänä tarkkailijana YK:ssa. Sen jälkeen hän toimi Helsingissä ulkoministeriön kansliapäällikkönä 1953–1956 ja valtiosihteerinä 1955–1956. Seppälän ura huipentui toimintaan Suomen suurlähettiläänä Pariisissa 1956–1958, Washingtonissa 1958–1965 sekä uudelleen Pariisissa 1965–1972. Jälkimmäisellä Pariisin kaudellaan Seppälä oli samalla Suomen pysyvä edustaja Unescossa. Suomen liityttyä OECD:n jäseneksi hän toimi myös Suomen edustajana kyseisessä järjestössä 1968–1969. Seppälä kuului 1940-luvulta alkaen Suomen Sosialidemokraattiseen Puolueeseen (SDP).Timo Soikkanen: Presidentin ministeriö II – Uudistumisen, ristiriitojen ja menestyksen vuodet 1970–81, s. 57. Otava, Helsinki 2008. Diplomaattina hänen on kuitenkin sanottu vältelleen politikointia. ==Perhe== R. R. Seppälän ensimmäinen vaimo oli englantilainen Isabelle Mary Durrant-Fox, mutta liitto päättyi eroon 1952. Hänen toinen puolisonsa oli vuosina 1953–1982 Patricia Seppälä (o.s. Erkko), ja heidän tyttärensä on Rafaela Seppälä. Toinenkin liitto päättyi eroon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomen ulkoministeriön valtiosihteerit Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet Luokka:Suomen Yhdysvaltain suurlähettiläät
Gibraltarin kansanäänestys suvereniteetista 2002

Gibraltarin kansanäänestys suvereniteetista oli 7. marraskuuta 2002 järjestetty kansanäänestys, jolla otettiin kantaa suunnitelmiin jakaa Gibraltarin suvereniteetti Yhdistyneen kuningaskunnan ja Espanjan välillä. Kansanäänestyksen tulos oli suunnitelman suuri vastustus. Vaikka Yhdistynyt kuningaskunta ja Espanja eivät kummatkaan tunnustaneet Gibraltarilla itsenäisesti järjestettyä kansanäänestystä, suunnitelmat alueen suvereniteetin jakamisesta haudattiin toistaiseksi. ==Tausta== Espanjan ja Britannian aluekiista Gibraltarilla juontaa juurensa Gibraltarin valtaukseen vuonna 1704 ja Utrechtin sopimukseen vuonna 1713, jolla Espanja luovutti alueen Britannialle. Espanja on kuitenkin yrittänyt saada alueen myöhemmin takaisin niin sotilaallisesti kuin diplomaattisestikin. Espanjan ja Britannian välillä oltiin käyty keskusteluja alueen suvereniteetin jakamisesta maiden välillä ja tieto näistä keskusteluista vuoti lehdistölle tammikuussa 2002. Tieto johti Gibraltarilla suuriin mielenosoituksiin. Gibraltarin parlamentti alkoi valmistella kansanäänestystä ja pääministeri Peter Caruana antoi tiedon äänestyksen pitämisestä 3. syyskuuta. Britannian Peter Hain oli jo aiemmin samana vuonna todennut, että maa ei tunnustaisi mitään kansanäänestystä, jonka järjestämisessä Britannia ei ollut mukana. Saman toisti Jack Straw. ==Järjestelyt== Britannian vastustuksesta huolimatta Gibraltarilla aloitettiin äänestykseen liittyvät järjestelyt 7. lokakuuta, jolloin valmisteltiin muun muassa äänestyksessä esitettävä kysymys ja lista 25:stä ulkomaalaisesta tarkkailijasta äänestystä varten. Kansanäänestykseen valittu kysymys oli yksinkertainen kyllä tai ei -kysymys: :Do you approve of the principle that Britain and Spain should share sovereignty over Gibraltar? :Oletko samaa mieltä periaatteesta, että Britannian ja Espanjan tulisi jakaa Gibraltarin suvereniteetti? ==Äänestys== Äänestyspäivänä äänestyspaikkoja oli yhteensä 16, joista neljä oli liikkuvia. Äänestyspaikat aukesivat kello kahdeksan aamulla ja äänestys alkoi vilkkaana. Noin kolmessa tunnissa neljäsosa äänioikeutetuista oli käynyt äänestämässä. Koko äänestyksen aikana heistä äänestämässä kävi 87,9 %. Äänestyksen lopputulos oli lopulta ei-äänien murskavoitto. Kaikista äänistä niitä oli 98,97 % eli noin 17 900 kappaletta. Kyllä-ääniä oli vain 187. Tyhjiä äänestyslippuja palautettiin 72 kappaletta. Äänestyksen tulos julkaistiin puoli kolmelta aamulla. ==Reaktiot== Ei-äänien suuri määrä oli voitto asiaa ajaneille gibraltarilaisille poliitikoille. Peter Caruana puhui tulosten julkaisun jälkeen gibraltarilaisten lähettämästä selkeästä viestistä. Britanniassa virallinen kanta oli kuitenkin edelleen se, että äänestyksellä ei ollut sitovaa merkitystä. Espanjassa asenteet olivat samankaltaiset. Ana Palacio kommentoi äänestystä sanomalla, että sillä ei ollut laillista sitovuutta ja että se oli YK:n päätöslauselmien vastainen. ==Lähteet== Kansanäänestys 2002 Kansanäänestys 2002 Luokka:2002
Hult

Hult on muiden muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Bertil Hult (s. 1941), ruotsalainen yritysjohtaja * Fanny Hult (o. s. Nylander, 1861–1945), suomalainen päätoimittaja ja kotitaloustoiminnan uranuurtaja * Johan Hult, HV71:n toimitusjohtaja * Juhani Hult (1933–2015), suomalainen maantieteilijä, Joensuun yliopiston maantieteen professori * Mikko Hult (1915–1993), suomalainen pienviljelijä, SDP:n ja TPSL:n kansanedustaja * Niklas Hult (s. 1990), ruotsalainen jalkapalloilija * Oskari Hult (s. 2004), suomalainen jääkiekkoilija * Ragnar Hult (1857–1899), suomalainen maantieteilijä ja kasvitieteilijä. Hult on myös paikannimi: * Hult, taajama Alen kunnassa Ruotsissa * Hult, taajama Eksjön kunnassa Ruotsissa * Hult, taajama Mörbylångan kunnassa Ruotsissa.
Petrus Serlachius

Petrus Serlachius (16. maaliskuuta 1655 Porvoon pitäjä – 20. lokakuuta 1738 Pernaja) oli suomalainen pappi ja Pernajan kirkkoherra vuodesta 1681. Serlachiuksen vanhemmat olivat vuorimestari Johan Danielsson ja Anna Thorwöste, veli kirkkoherra Johannes Serlachius, poika juristi ja runoilija Karl Serlachius ja puolisot Elsa Stachaeus (k. 1703), Anna Maria Kristina Huggut (k. 1706) ja Briita Katariina Bosin (k. 1746). Serlachius opiskeli Helsingin triviaalikoulussa ja Viipurin lukiossa, tuli ylioppilaaksi Turkuun 1674 ja valmistui maisteriksi 1677. Hän toimi vuodesta 1681 Turun hovioikeuden presidentin Ernest Johann Creutzin kotisaarnaajana ja Pernajan kirkkoherrana, lääninrovasti hänestä tuli 1695. Serlachius määrättiin isonvihan aikana 1718 Porvooseen asetetun konsistorin esimieheksi. Hänen onnistui säilyttää konsistori, jonka kenraalikuvernööri Gustav Otto Douglas oli määrännyt lakkautettavaksi. Porvoon tuomiokapitulin lisäjäsen Serlachius oli 1722–1724 ja valtiopäivämies vuonna 1697.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. 1803Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Petter Serlachius. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 14.12.2019) ==Lähteet== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Ruotsin säätyvaltiopäivien valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1655 syntyneet Luokka:Vuonna 1738 kuolleet
Toivo Korhonen

Toivo Korhonen voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: *Toivo Korhonen (1916–1969), kapteeni, Mannerheim-ristin ritari nro 187 *Toivo Korhonen (1926–2014), arkkitehti *Toivo Korhonen (1929–2013), musiikkineuvos, musiikinlehtori
Karl Serlachius

Karl Serlachius (n. 1687 t. 1693 – 16. toukokuuta 1754 t. 1755 Västerås, Ruotsi) oli suomalainen juristi ja runoilija. Karl Serlachiuksen isä oli Pernajan kirkkoherra Petrus Serlachius. Hän valmistui ylioppilaaksi Turussa 1706 ja Tukholmassa 1711 ja oli Svean hovioikeuden asianajaja 1720. Hän joutui maanpakoon 1721 hoitaessaan Ruotsissa asianajajana poliittista tehtävää. Hän palasi armahduksen jälkeen Tukholmaan ja sai 1728 jatkaa asianajajana. Hän menetti Tukholman tulipalossa 1751 talonsa. Serlachius julkaisi 1726 lauluja sisältävän teoksen Christeliga fägnetimmar eller 100 sånger.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. 1303 art. Serlachius, PetrusLars Hammarsköld: Svenska vitterheten, Archive.org s. 176 (200) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1693 syntyneet Luokka:Vuonna 1755 kuolleet
Hylättyjen vaimojen kerho

Hylättyjen vaimojen kerho () on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1996. Elokuva perustuu Olivia Goldsmithin samannimiseen romaaniin vuodelta 1992. Pääosia näyttelevät Goldie Hawn, Diane Keaton ja Bette Midler. == Aiheesta muualla == * * * Elokuvan arvostelu, MTV Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1996 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Paramount Picturesin elokuvat Luokka:Elokuvat ystävyydestä
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2008 – naisten kaksinpeli

Pöytätenniksen naisten kaksinpeli Pekingin kesäolympialaisissa 2008 alkoi 18. elokuuta ja finaali pelattiin 22. elokuuta 2008. Yhteensä osallistujia oli 42 maasta, 78 urheilijaa. == Puolivälieristä eteenpäin == {{Turnauspuu8 |21.8. | Zhang Yining|4| Feng Tianwei |1 |21.8. | Wang Chen|1| Li Jiawei|4 |21.8. | Wang Nan|4| Tie Ya Na|1 |21.8. | Wu Xue|0| Guo Yue|4 |23.8. | Zhang Yining|4| Li Jiawei|1 |23.8. | Wang Nan|4| Guo Yue|2 |23.8. | Zhang Yining|4| Wang Nan|1 |23.8. | Li Jiawei|2| Guo Yue|4 }} === Puolivälierät === === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Mitalistit == Sija Maa Pelaaja 1 Kiina Zhang Yining 2 Kiina Wang Nan 3 Kiina Guo Yue == Lähteet == * ITTF: Beijing 2008 naisten kaksinpeli
Juuso Hassi

Juuso Antero Hassi (s. 4. huhtikuuta 1993) on suomalainen kymmenottelija. Hän edustaa Oriveden Ponnistusta ja häntä valmentaa Matti Liimatainen. Vuonna 2010 Hassi voitti kymmenottelussa 17-vuotiaiden SM-kultaa, vuosina 2011 ja 2012 19-vuotiaiden SM-kultaa ja vuonna 2014 22-vuotiaiden SM-kultaa. Sisäradoilla Hassi voitti seitsenottelun 19-vuotiaiden SM-kultaa vuonna 2012 ja 22-vuotiaiden SM-kultaa vuosina 2013, 2014 ja 2015. Kalevan kisoissa hän on voittanut kymmenottelussa Suomen-mestaruuden vuosina 2016, 2017, 2018, 2020 ja 2022, saavuttanut SM-hopeaa vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2019 sekä SM-pronssia 2021. Hassi voitti seitsenottelun sisäratojen Suomen-mestaruuden 2016, 2017 ja 2021 sekä sai hopeaa 2018, 2019, 2022 ja 2023. Vuonna 2011 Hassi oli 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa kymmenottelun yhdeksäs tuloksella 7400. 22-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän oli 19:s vuonna 2013 ja yhdeksäs vuonna 2015. Hän voitti kymmenottelun 19-vuotiaiden Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 2012 ja 22-vuotiaiden mestaruuden vuonna 2013. Vuoden 2017 kesäuniversiadeissa Hassi sijoittui kymmenottelussa toiseksi. Hassin ennätys kymmenottelussa on heinäkuussa 2016 Kalevan kisoissa Oulussa oteltu 7734 pistettä. ==Henkilökohtaiset ennätykset== === Ulkoradat === Laji Tulos Paikka Päivä 100 m 10,93 Ribeira Brava 5. heinäkuuta 2014 400 m 49,03 Espoo 17. elokuuta 2014 1 500 m 4.35,01 Tampere 29. elokuuta 2021 110 m aj 14,76 Jyväskylä 22. kesäkuuta 2016 Korkeus 195 Taipei 24. elokuuta 2017 Seiväs 470 Seinäjoki 23. heinäkuuta 2017 Pituus 732 Jämsä 27. kesäkuuta 2015 Kuula 14,22 Ikaalinen 20. heinäkuuta 2015 Kiekko 46,33 Uppsala 9. kesäkuuta 2019 Keihäs 61,28 Ratingen 26. kesäkuuta 2016 Kymmenottelu 7734 Oulu 24. heinäkuuta 2016 === Sisäradat === Laji Tulos Paikka Päivä 60 m 7,06 Helsinki 7. maaliskuuta 2015 1 000 m 2.47,34 Helsinki 3. maaliskuuta 2019 60 m aj 8,36 Tampere 22. helmikuuta 2015 Korkeus 194 Jyväskylä 1. maaliskuuta 2014 Seiväs 470 Tampere 5. maaliskuuta 2017 Pituus 728 Turku 28. helmikuuta 2015 Kuula 14,32 Helsinki 7. maaliskuuta 2015 Seitsenottelu 5529 Helsinki 8. maaliskuuta 2015 Lähde == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Team Hassin kotisivut * Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Etelännenätti

Etelännenätti (Rorippa austriaca) on monivuotinen nenättilaji, jota esiintyy Keski- ja Itä-Euroopassa. Sen kaikki lehdet ovat ehyitä ja korvakkeellisia. Lehtilavat ovat kapeansoikeita, hammaslaitaisia ja niiden tyviliuskat korvakemaisia. Keltaiset terälehdet ovat kolmesta neljään millimetriä pitkiä. Lidut ovat lähes pallomaisia, otakärkisiä ja sijaitsevat yläviistoon siirottavissa lituperässä. Etelännenätin ja rikkanenätin risteymästä on syntynyt laji puistonenätti (Rorippa × armoracioides). == Lähteet == * Hämet- Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas: Etelännenätti (Rorippa austriaca) * ITIS: Rorippa austriaca * United States Department of Agriculture (USDA): Rorippa austriaca Luokka:Nenätit
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2000 – miesten kaksinpeli

Pöytätenniksen miesten kaksinpeli Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 alkoi 17. syyskuuta ja finaali pelattiin 25. syyskuuta 2000. Olympiakultaa voitti Kong Linghui. == Toiselta kierrokselta eteenpäin == {{Turnauspuu16 |22.9.| Kong Linghui|3| Lucjan Błaszczyk|2 |22.9.| Timo Boll|2| Werner Schlager|3 |22.9.| Jörgen Persson|3| Koji Matsushita|0 |22.9.| Liu Guozheng|3| Chiang Peng-lung|0 |22.9.| Liu Guoliang|3| Damien Eloi|2 |22.9.| Jörg Roßkopf|3| Toshio Tasaki|2 |22.9.| Jan-Ove Waldner|3| Jean-Michel Saive|1 |22.9.| Christophe Legout|0| Vladimir Samsonov|3 |23.9.| Kong Linghui|3| Werner Schlager|2 |23.9.| Jörgen Persson|3| Liu Guozheng|1 |23.9.| Liu Guoliang|3| Jörg Roßkopf|0 |23.9.| Jan- Ove Waldner|3| Vladimir Samsonov|2 |24.9.| Kong Linghui|3| Jörgen Persson|1 |24.9.| Liu Guoliang|0| Jan-Ove Waldner|3 |25.9.| Kong Linghui|3| Jan-Ove Waldner|2 |25.9.| Liu Guoliang|3| Jörgen Persson|1 }} === Neljännesvälierät === === Puolivälierät === === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Mitalistit == Sija Maa Pelaaja 1 Kiina Kong Linghui 2 Jan- Ove Waldner 3 Kiina Liu Guoliang 4 Jörgen Persson == Lähteet == * ITTF: Sydney 2000 * Sports-reference.com Men's Singles Sydney 2000 miesten kaksinpeli
Vesinenätti

Vesinenätti (Rorippa amphibia) on vedessä ja märillä paikoilla kasvava monivuotinen nenättilaji. Sen lehdistä alemmat ovat ruodillisia, tavallisesti liuskaisia ja ylemmät ruodittomia, ehytlapaisia. Terälehdet ovat keltaisia, neljästä viiteen millimetriä. Lidut ovat pallomaisen pitkulaisia, otakärkisiä ja sijaitsevat vähän alaviistoissa lituperässä. Vesinenätin ja rikkanenätin risteymästä on syntynyt laji kärsänenätti (Rorippa × anceps). == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luontoportti: Vesinenätti (Rorippa amphibia) * ITIS: Rorippa amphibia * United States Department of Agriculture (USDA): Rorippa amphibia Luokka:Nenätit
Poko klassikot (Hassisen kone)

Poko klassikot on rock-yhtye Hassisen koneen kokoelma-albumi, jonka Poko Rekords julkaisi lokakuussa 1987 silloisten artistiensa Poko klassikot -sarjassa. ==Kappaleet== ;A-puoli # # # ;B-puoli # * # # Luokka:Vuoden 1987 kokoelma-albumit Luokka:Hassisen Koneen albumit
Välimerensinappikaali

pienoiskuva|oikea|Vihannessinappikaalin (Eruca vesicaria subsp. sativa) lehtiä. Välimerensinappikaali eli sinappikaali (Eruca vesicaria) on sinappikaaleihin kuuluva ristikukkaislaji, jota esiintyy Etelä-Euroopassa. Laji on salaattikasvina viljelty. Välimerensinappikaali on yksivuotinen tavallisesti kalju ruoho. Sen lehdet ovat pariosaisia–parilehdykkäisiä, päätöliuska on suuri. Terälehdet ovat ensin vaaleankeltaisia, sitten haalistuvia, niiden suonet ovat tummanvioletteja. Pystyhköt lidut ovat lyhyiden perien päissä, litujen tyvi on pullea ja kärki litteän nokkamainen. == Katso myös == * Sinappikaali == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Välimerensinappikaali – Eruca vesicaria * Kasviatlas 2022: Välimerensinappikaali (Eruca vesicaria) Suomessa. * ITIS: Eruca vesicaria * United States Department of Agriculture (USDA): Eruca vesicaria Luokka:Ristikukkaiskasvit
Fischtown Pinguins

Fischtown Pinguins on saksalainen jääkiekkojoukkue Bremerhavenin kaupungista. Vuonna 2002 perustettu joukkue pelaa Saksan korkeimmalla sarjatasolla DEL- liigassa. Joukkue pelasi pitkään maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, mutta kaudeksi 2016-2017 se sai paikan pääsarjasta Hamburg Freezersin ajauduttua konkurssin. == Pelaajat == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit # Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 1 Sebastian Graf L 2025 Düsseldorf, Saksa 30 Kristers Gudļevskis L 2025 Aizkraukle, Latvia 56 Maximilian Franzreb L 2025 Bad Tölz, Saksa Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 6 Anders Grönlund L 2025 Piitime, Ruotsi 15 Rayan Bettahar L 2025 Nowy Targ, Puola 17 Ludwig Byström L 2025 Örnsköldsvik, Ruotsi 22 Vladimír Eminger R 2025 Most, Tšekki, Tšekkoslovakia 32 Nicolas Appendino L 2025 Kempten, Saksa 42 Matthew Abt L 2025 Leduc, Alberta, Kanada 48 Nicholas B. Jensen L 2025 Kööpenhamina, Tanska 53 Maksim Rausch L 2025 Miass, Venäjä 72 Phillip Bruggisser R 2025 Rødovre, Tanska Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 8 Nino Kinder L VLH 2025 Berliini, Saksa 9 Jan Urbas (C) L H 2025 Ljubljana, Slovenian ST, Jugoslavia 13 Žiga Jeglič R H 2025 Kranj, Slovenian ST, Jugoslavia 14 Ross Mauermann L H 2025 Janesville, Wisconsin, Yhdysvallat 23 Max Görtz R LH 2025 Höör, Ruotsi 25 Fabian Herrmann L H 2025 Regensburg, Saksa 26 Dominik Uher L KH 2025 Frydek-Mistek, Tšekki, Tšekkoslovakia 28 Marly Quince L KH 2025 Sioux Lookout, Ontario, Kanada 37 Markus Vikingstad L H 2025 Karlstad, Ruotsi 54 Felix Maegaard Scheel L LH 2025 Virum, Tanska 57 Alex Friesen L KH 2025 St. Catharines, Ontario, Kanada 65 Christian Wejse R KH / VLH 2025 Esbjerg, Tanska 71 Cedric Schiemenz L KH 2025 Berliini, Saksa 76 Justin Büsing L H 2026 Bremerhaven, Saksa 79 Colt Conrad R KH 2025 Brandon, Manitoba, Kanada 91 Miha Verlič L KH / VLH 2025 Maribor, Slovenian ST, Jugoslavia ===Valmennus & Joukkueenjohto=== * Päävalmentaja: Alexander Sulzer * Apuvalmentaja: Marian Bazany * Maalivahti- & Videovalmentaja: Edgars Lūsiņš * Fysiikkavalmentaja: Leon Lilik * Huoltopäällikkö: Ralf Schreuder * Huoltopäällikkö: Stefan Wohlschlager * Puheenjohtaja: Hauke Hasselbring * Toimitusjohtaja: Alfred Prey * Urheilutoimenjohtaja: Sebastian Furchner Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/441/fischtown-pinguins Viitattu 29.9.2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Viralliset kotisivut Luokka:Saksalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Bremen (osavaltio) Luokka:Vuonna 2002 perustetut urheiluseurat
Markku Paretskoi

Markku Paretskoi (s. 1956 Pielavesi) on suomalainen toimittaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan erityisesti huumorilehti Pahkasian perustajana ja sen pitkäaikaisena päätoimittajana. Paretskoi opiskeli toimittajaksi ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistossa. Hän asui Tampereella vuosina 1975–2010. Vuonna 1998 Paretskoi sai Suomen sarjakuvaseuran myöntämän Puupäähatun käsikirjoittamastaan sarjakuvasta Vanhat herrat yhdessä piirtäjä-käsikirjoittaja Pauli Heikkilän kanssa. Suomalainen Markku-liitto on valinnut hänet 16. vuoden Markuksi 2012. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Asetyylikloridi

Asetyylikloridi eli etanoyylikloridi tai etaanihappokloridi (CH3COCl) on happoklorideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään orgaanisessa synteesissä. ==Ominaisuudet== Asetyylikloridi on pistävänhajuista ja syövyttävää nestettä. Asetyylikloridi liukenee orgaanisiin liuottimiin, kuten bentseeniin, asetoniin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Veden kanssa se reagoi voimakkaasti ja hydrolysoituu etaanihapoksi ja suolahapoksi.Frank S. Wagner Jr.: Acetyl Chloride, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2002 Viitattu 09.09.2012Hosea Cheung, Robin S. Tanke & G. Paul Torrence: Acetic Acid, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 09.09.2012 :CH3COCl + H2O → CH3COOH + HCl Asetyylikloridi reagoi alkoholien kanssa muodostaen etikkahapon estereitä, tertiääristen alkoholien kanssa usein tertiäärisiä alkyyliklorideja, ja amiinien kanssa reagoidessaan amideja. Yhdiste reagoi myös eetterien ja tiolien kanssa. Yhdiste reagoi myös aromaattisten hiilivetyjen ja alkeenien kanssa muodostaen ketoneja. ==Valmistus ja käyttö== Teollisuudessa asetyylikloridia valmistetaan etikkahappoanhydridin ja suolahapon välisellä reaktiolla. Myös etaanihapon ja suolahapon välistä reaktiota voidaan käyttää tai valmistaa yhdistettä rikkidioksidin, kloorin ja natriumasetaatin välisellä reaktiolla.Tuote puhdistetaan tislaamalla. :(CH3CO)2O + HCl → CH3COCl + CH3CO2H Laboratoriomittakaavassa asetyylikloridia valmistetaan etaanihapon ja fosforitrikloridin, fosforipentakloridin, rikkimonokloridin tai tionyylikloridin välisellä reaktiolla. Yhdistettä käytetään orgaanisessa kemiassa asetyloimisreagenssina. Se on reaktiivisempi kuin etikkahappo tai etikkahappoanhydridi ja sitä voidaan käyttää myös silloin, kun nämä eivät reagoi. Ainetta käytetään useiden lääkeaineiden, kuten asetyylisalisyylihapon, asetaminofeenin ja asetanilidin valmistuksessa. Lisäksi sitä käytetään väriaineiden valmistuksessa. Asetyylikloridi reagoi aromaattisten hiilivetyjen kanssa Friedel–Crafts-asylointireaktiolla, jolloin muodostuu ketoneja. Näin valmistetaan muun muassa asetofenonia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * *Asetyylikloridin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 26.12.2014. Luokka:Happokloridit
Söörmarkku

Söörmarkku () on kylä ja taajama nykyään Porin kaupunkiin kuuluvassa entisessä Noormarkun kunnassa. Asukkaita siellä on 997 (2017), joista taajaman alueella 398 (2021). Söörmarkku sijaitsee kymmenen kilometriä Porin keskustan pohjoispuolella valtateiden 8 ja 23 risteyksen tuntumassa. Kyläraitin muodostaa sen lävitse kulkeva Söörmarkuntie. Maanteiden lisäksi Söörmarkun yhdistää Porin keskustaan kevyen liikenteen väylä. Kunnallisia palveluja ovat vuosiluokkien 1–4 opetusta tarjoava Söörmarkun koulu, sivukirjasto sekä toimintansa vuonna 2009 aloittanut päiväkoti.Porin kaupunki/Söörmarkun päiväkoti Viitattu 9.9.2012 Yritystoiminta Söörmarkun alueella on vilkasta. Kylässä ja sen läheisyydessä sijaitsevilla teollisuusalueilla toimii yli 40 yritystä. Söörmarkussa sijaitsee myös vuonna 1925 rakennettu nuorisoseurantalo, jossa Suomalainen Markku-liitto kokoontuu vuosittain Markun päivänä 25. huhtikuuta.Suomalainen Markku-liitto ry Viitattu 9.9.2012 Söörmarkun pronssikautisesta historiasta kertovat Karimaan hautaröykkiöt. Asiakirjoissa Söörmarkku mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1473. Ruotsalainen luonnontieteilijä Carl von Linné vieraili kylässä 1723 ja mainitsee matkakertomuksessaan löytäneensä Söörmarkusta maailman pohjoisimman tammen. Kyseinen puu kaatui myrskyssä vuonna 1979. Söörmarkun kylä on tunnustettu valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö koostuu edustavasta talonpoikaisesta rakennuskannasta, joka sijoittuu tiiviisti vanhan kylätien varrelle. Kylässä näkyy erinomaisesti kerroksellisuus. Kantatilat myötäilevät joen viljavia viljelyalueita ja pienasutus sijaitsee mäkisellä rinteellä. Kylässä on edelleen nähtävissä vahvaa talonpoikaiskulttuurin vaalimista ja maatalous eri muodoissaan on voimissaan. Kylällä toimii useita aktiivitiloja ja mm. Pyntösjärven metsästysseura, jolla on omat kotisivut. Kulttuuriympäristön luokitteluja on kolme: alueellisesti merkittävä, maakunnallisesti merkittävä ja valtakunnallisesti merkittävä. Söörmarkku sijoittuu näistä korkeimmalle tasolle ja tämä on huomioitu kattavilla suojelumerkinnöillä esim. osayleiskaavassa. == Kirjallisuutta == * Rainiola, Veini ym.: Söörmarkku eilen ja tänään -kyläkirja. Söörmarkku-seura, 2004. ISBN 952-91-7557-4. == Lähteet == * Karhuseutu/Söörmarkun kyläsuunnitelma 2003-2013 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Noormarkun kylät Luokka:Porin taajamat Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Vitalis

Vitalis voi tarkoittaa ainakin seuraavia: ==Etunimenä== *Karl Vitalis Karnell (1862–1921), ruotsalainen pappi *Vitalis Pantenburg (1901 – jälkeen 1976), saksalainen diplomi-insinööri ja talousmaantieteilijä *Erik Sjöberg (1784–1828) eli Vitalis, ruotsalainen runoilija ==Tuotemerkkinä== *Vitalis, suomalainen ihovoide *Vitalis, Dr. Oetker -yhtiön myslimerkki
Jews’ Gaten hautausmaa

Jews’ Gaten hautausmaa eli Windmill Hillin hautausmaa on Gibraltarin vanhin juutalainen hautausmaa. Sen ensimmäiset haudat ovat vuodelta 1746, ja hautausmaan käyttö jatkui yli sadan vuoden ajan vuoteen 1848. Hautausmaalle on haudattu monia kuuluisia rabbeja tuolta ajalta. Se sijaitsee lähellä Gibraltarinvuoren luonnonsuojelualueen sisäänkäyntiä Queen’s Roadin ja Engineer Roadin risteyksen kaakkoispuolella. Hautausmaa on Gibraltar Heritage Trustin luetteloima historiallinen suojelukohde. Utrechtin sopimuksessa (1713) Britannia oli luvannut katoliselle Espanjalle ettei se suosisi juutalaisten tai maurien asutusta Gibraltarissa. Ehkä siksi juutalainen hautausmaa sijoitettiin syrjäiseen paikkaan jossa se ei pistäisi espanjalaisten kävijöiden silmiin. Talvella ja keväällä rikkaruohojen annetaan kasvaa hautausmaalla vapaasti, ja se vaikuttaa silloin hoitamattomalta alueelta. Päätös on tehty kalliopyyn suojelemiseksi, sillä hautausmaa on niiden suosima soidinpaikka. Hautausmaalla oleva muistomerkki on pystytetty Herakleen pylväiden kunniaksi ja se esittää Heraklesta kannattelemassa koko maailmaa. == Lähteet == Luokka:Gibraltarin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Juutalaiset hautausmaat
Hannu Artinaho

Hannu Artinaho (s. 1946 Lieksa) on suomalainen taidegraafikko ja taidemaalari. Hän asui ja työskenteli 34 vuotta Raumalla, kunnes muutti Turkuun vuonna 2007. Artinaho on valmistunut Turun piirustuskoulusta 1972. Hän on tehnyt lavastuksia Rauman ja Rovaniemen kaupunginteatterille. Artinaho on saanut muun muassa Valtion vuosiapurahan ja hänet on palkittu esimerkiksi Rauman kaupungin kulttuuripalkinnolla 2006 ja Ruorimies-mitalilla 2002. Hannu Artinaho debytoi taiteilijana 1969 ja hänen teoksiaan on muun muassa Suomen, Ruotsin ja Puolan valtion kokoelmissa. Artinaholle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014. ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
KiRaKa

KiRaKa on saksalainen lapsille tarkoitettu radiokanava, joka aloitti toimintansa 4. syyskuuta 2006. Sen nimi on lyhenne sanoista Kinderradiokanal, lasten radiokanava. == Aiheesta muualla == * KiRaKa:n nettisivut (saksaksi) Luokka:Saksalaiset radioasemat Luokka:Vuonna 2006 perustetut radioasemat
Valehtelija (elokuva)

Valehtelija on Mika Kaurismäen esikoiselokuva ohjaajana vuodelta 1981. 53-minuuttisen suomalais-saksalaisen tuotannon pääosaa esittää ohjaajan veli Aki Kaurismäki. Tämä esittää Ville Alfaa, patologista mutta pohjimmiltaan rakastettavaa valehtelijaa elokuvassa, joka tunnustaa velkansa ranskalaisen 1960-luvun uuden aallon elokuvaohjaajista varsinkin Jean-Luc Godardille ja François Truffaut’lle. Elokuva oli Mika Kaurismäen diplomityö Münchenin elokuvakoulusta. ==Näyttelijät== ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo Valehtelijan aikoinaan vapauttaneen suomalaisen elokuvan kulttuurijäykistelyn ja pöljien puskafarssien kahtiajaosta. Hän sanoo sen sisältävän monia Aki Kaurismäen parhaista selityksistä, tokaisuista ja godardilaisista puuskista, joista tosin on paikoin vaikea saada selvää. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset lyhytelokuvat Luokka:Mika Kaurismäen ohjaamat elokuvat
Gibraltarin piiritys (1309)

Gibraltarin piiritys oli Reconquistan aikana, vuonna 1309 tapahtunut taistelu. Gibraltaria puolustaneet Granadan kuningaskunnan muslimit antautuivat sen jälkeen Kastilian kuningaskunnan voitoilla. Gibraltar oli tämän jälkeen 24 vuoden ajan espanjalaisilla, kunnes muslimit valloittivat sen uudestaan vuoden 1333 piirityksessä. == Tausta ja taistelu == Reconquista oli edennyt jo hyvin 1200-luvulla, ja vuosisadan puolivälin jälkeen Kastilian kuninkaat pyrkivät pääsemään etelään jo Gibraltarinsalmelle. Sen hallitseminen estäisi uusien valtauksien tulemisen Pohjois-Afrikasta.Fa & Finlayson, s. 11. Kastilian kuningas Ferdinand IV ja Aragonian Jaakko II yhdistivät voimansa 1309. Ferdinand piiritti Algecirasia ja Jaakko Almeríaa. Algecirasin piirityksen aikana Ferdinand huomasi Gibraltarin haavoittuvuuden ja lähetti joukkoja valtaan sen.Rogers, s. 209. Ferdinand lähetti Alonso Pérez de Guzmánin hyökkäämään Gibraltarille maitse, ja samaan aikaan Kastilian laivasto Jaspert V de Castellnoun johdolla saartoi sen.O’Callaghan, s. 128–129. Gibraltarin puolustajat eivät kestäneet piiritystä ja neuvottelivat pian antautumisehdoista. Maurit antautuivat lopulta 12. syyskuuta, ja Gibraltar siirtyi espanjalaisten haltuun. == Seuraukset == Vaikka Gibraltar ei ollut yhtä merkittävä kuin viereinen Algeciras, voitto oli merkittävä saavutus, ja se antoi Kastilialle pysyvän tukikohdan Gibraltarinsalmelle. Ferdinand saapui Gibraltarille todennäköisesti 14. syyskuuta ja määräsi vaurioituneiden muurien korjaamisen sekä uuden kaleereille turvallisen telakan rakentamisen. Gibraltarin asukkaista monet lähtivät pakoon, sillä antautumissopimuksen mukaan 1 125 muslimia muutti Marokkoon, sillä he eivät halunneet jäädä espanjalaisvallan alle. Gibraltar oli 24 vuoden ajan Kastilian yksinäinen tukikohta keskellä muslimialueita. Se oli kuitenkin heikosti puolustettu, eikä sitä pystytty varustamaan kunnolla, sillä Kastilialla ei ollut vakituista laivastoa. Marokkolaisjoukot valtasivatkin sen takaisin muslimeille vuoden 1333 piirityksessä. == Lähteet == * * * === Viitteet === Valtaus 1309 Luokka:Espanjan taistelut Luokka:Reconquista Luokka:1300-vuosikymmen
Sumuvirnayökkönen

Sumuvirnayökkönen (Lygephila viciae) on keskikokoinen keskikesän yöperhoslaji. Se on luokiteltu Suomen lajien uhanalaisarvioinnissa 2010 vaarantuneeksi (VU).Jari-Pekka Kaitila, Kari Nupponen, Jaakko Kullberg & Erkki Laasonen 2010. Perhoset. Julk.: Rassi, P., Hyvärinen, E., Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. s. 430–470 == Koko ja ulkonäkö == Keskikokoinen yökkönen, jonka siipien pohjaväri on ruskeanharmaa. Siipisuonet erottuvat selvästi vaaleina pitkittäisviiruina ja siiven kärkiosa on muuta siipeä tummempi, ruskeansävyinen. Siipisuonet jakavat munuaistäplän 5-7 erilliseksi täpläksi. Näiden täplien väri on yleensä mustanruskea, mutta joskus musta väri puuttuu ja täplät ovat lähes yhtä vaaleita kuin muukin siipi. Rengastäplä puuttuu kokonaan. Siiven etureunassa, lähellä tyveä on yksi selkeä mustanruskea täplä ja aaltoviiru erottuu lähellä siiven kärkeä vaaleana poikkiviiruna. Takasiivet ovat vaalean rusehtavanharmaat, sekä ylä- että alapinnaltaan ulospäin hieman tummuvat. Keskiruumiin etuosa on silmiinpistävän tumma. Siipien kärkiväli on 35-40 mm.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/l/lygephila_viciae.htmlMikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 2. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1979. ISBN 951-1-04297-1 s. 232 Hyvin samannäköinen on sinivirnayökkönen (Lygephila craccae). Sumuvirnayökkösen voi myös sekoittaa yleisempään hakasvirnayökköseen (Lygephila pastinum), jonka siipisuonet eivät kuitenkaan erotu samaan tapaan. == Levinneisyys ja lentoaika == Sumuvirnayökköstä tavataan Etelä-Ranskasta ja Alpeilta aina Kiinaan, Japaniin ja Kuriileille saakka.http://www.artfakta.se/Artfaktablad/Lygephila_Viciae_101252.pdf Lajin esiintyminen Suomessa on selvästi keskittynyt Etelä-Hämeeseen. Muutoin sitä on tavattu vain hajanaisesti etelärannikolla, lounaissaaristossa ja Etelä- Savossa. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun alkupuolelta heinäkuun puoleenväliin lennon huipun ollessa kesä-heinäkuun vaihteessa.Perhoswiki == Elinympäristö ja elintavat == Hyvin paikoittainen ja melko harvinainen laji. Hyvällä paikalla se saattaa olla runsaslukuinen, mutta muuten perhosia tavataan yksitellen. Virnayökkösen elinympäristöjä ovat lämpimät niityt, joilla kasvaa pensaikkoa, erilaiset rinnepaikat, tienpientareet sekä valoisat lehtimetsät. Perhoset lentävät hämärän tulosta alkaen koko yön ja käyvät ahkerasti kukilla. Ne myös tulevat valolle ja jossain määrin makealla nesteellä kostutetulle syötille. Toukkia voi tavata heinäkuusta syyskuuhun. Kotelo talvehtii.http://www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/viciae.html Ruotsissa laji on luokiteltu silmälläpidettäväksihttp://www.artfakta.se/SpeciesFact.aspx?TaxonId=101252, Suomessa se on vaarantunut. == Ravintokasvi == Toukka elää hiirenvirnalla (Vicia cracca), mutta ainakin Keski-Euroopassa myös muilla hernekasveilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen perhostutkijain seura * Bestimmungshilfe des Lepiforums * lepidoptera.pl Luokka:Ritariyökköset
Sinivirnayökkönen

Sinivirnayökkönen (Lygephila craccae) on virnayökkösten sukuun kuuluva harmaa yöperhonen. == Koko ja ulkonäkö == Melko kookas ja rotevatekoinen yökkönen. Etusiipien pohjaväri on vaalean sinertävän harmaa, kärkiosasta ruskeampi. Siiven etureunassa on kolme hyvin erottuvaa mustanruskeaa täplää. Siipisuonet erottuvat vaaleina pitkittäisviiruina ja ne jakavat mustanruskean munuaistäplän 4-7 erilliseen täplään. Rengastäplä puuttuu kokonaan tai näkyy vain terävänä pisteenä. Takasiivet ovat harmaat, ulospäin tummenevat ja alapinnalla näkyy tumma reunavyö. Keskiruumis on pään takaa voimakkaasti tummentunut. Siipien kärkiväli 37-42 mm.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/l/lygephila_craccae.htmlhttp://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=2467Mikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 2. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1979. ISBN 951-1-04297-1 s. 233 Erityisen samannäköinen on sumuvirnayökkönen (Lygephila viciae), johon verrattuna sinivirnayökkönen on rotevampi ja siiven etureunassa on enemmän tummia täpliä. == Levinneisyys ja lentoaika == Lajia tavataan Pohjois-Afrikasta Euroopan poikki aina Itä-Siperiaan saakka.http://www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/craccae.html Suomessa laji on lounais- ja etelärannikon harvinaisehko asukki. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena elokuun alusta syyskuun alkupuolelle.Perhoswiki Lentoaika on myöhempi kuin kahdella muulla virnayökkösellä. == Elinympäristö ja elintavat == Sinivirnayökkönen elää lämpimillä ja avoimilla paikoilla, kuten niityillä, kedoilla, tienpientareilla sekä erilaisilla joutomailla. Sitä tavataan tavallisesti yksitellen, mutta laji saattaa ajoittain olla myös runsas. Perhoset lentävät yöllä, käyvät kukilla ja tulevat sekä valolle että syötille. Toukka koteloituu maahan löyhään kotelokoppaan. Talvehtii munana. == Ravintokasvi == Toukka syö hiirenvirnaa (Vicia cracca) ja metsävirnaa (Vicia sylvatica). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen perhostutkijain seura * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Moths and Butterflies of Europe and North Africa Luokka:Ritariyökköset