EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Miika Saloranta

Miika (alias Comeetta, oikealta nimeltään Miika Saloranta, s. 31. tammikuuta 1991) on suomalainen hip hop -artisti. Miika on julkaissut nykyisellä artistinimellään debyyttisinglen V*tun Friendzone ja lisäksi artistinimellä Comeetta yhtyeessä TCT. Kultarajan ylittäneen albumin IOJK. Hän on julkaissut myös omakustannemusiikkia Comeetta -nimellä vuosien 2001–2011 välisenä aikana ja julkaissut muun muassa omakustannealbumin Athos Ingemar. == Ura == === TCT === Miika kiinnostui hip hop -musiikista 2000-luvun alussa seurattuaan MTV:tä. Miika on maininnut musiikillisiksi vaikutteikseen olevan muun muassa 2pac, Eminem ja Ludacris. Hän alkoi tekemään kappaleitaan vuonna 2001 ja myöhemmin hän julkaisi niitä musiikkipalvelussa mikseri.net. Vuonna 2011 hän julkaisi artistinimellä Comeetta omakustannealbumin Athos Ingemar. Vuonna 2012 hän perusti yhdessä Tuomas ja Matias Lehtisen kanssa bändin nimeltä TCT. Yhtye solmi levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa vuonna 2013. Bändin tunnetuin kappale "Rannalle" on ylittänyt jo platinarajan. === Sooloura === Vuonna 2016 Miika Saloranta solmi sooloartistina levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa. Soolodebyytti V*tun Friendzone -single julkaistiin keväällä 2018. Samana vuonna julkaistiin myös kappale Hengiltä ja vuoden 2019 keväällä vielä yksi single: Känäs Universal Musicin kautta. Kesäkuussa 2019 Miika ilmoitti purkaneensa sopimuksen Universal Musicin kanssa ja siirtyneensä independent- artistiksi, jonka jälkeen Miika on julkaissut itsenäisesti mm. kappaleet Hjallis, Kuka siin netis on ja Game Over. Vuonna 2020 julkaistiin myös yhdessä Johanna Von Herzenin kanssa yhteiskappale Apua!. === Muu toiminta === Miikalla on ollut vuoden 2018 keväästä alkaen oma YouTube-kanava "MiikaTV" jossa hän on pitänyt dokumenttisarjamaista vlogia nimeltä: "The Miika Show". == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Facebook: Miika Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Suomalaiset hip hop -artistit
Victoria Cartier

Prudença Victorine "Victoria" Cartier (4. huhtikuuta 1867 Sorel – 1. tammikuuta 1955 Montreal) oli kanadalainen pianisti, urkuri ja pedagogi. Hän oli George-Étienne Cartierin sisaruksentytär. Cartier sai pianon- ja urkujensoiton opetusta Romain-Octave Pelletierilta. Hän piti ensimmäisen resitaalinsa Sorelissa, jossa hän myös opetti pianonsoittoa ja soitti urkuja kirkossa. Vuonna 1896 Cartier lähti Pariisiin, jossa häntä opettivat Eugène Gigout, Élie Delaborde, Louis-Albert Bourgault-Ducoudray ja Hortense Parent. Pariisissa oleskellessaan hän myös tutustui Théodore Duboisiin, Raoul Pugnoon ja Camille Saint-Saënsiin. Palattuaan Montrealiin Cartier hän perusti École de piano Paris-Montréalin, jossa noin 25 vuoden ajan opetettiin musiikkia ranskalaisten mestarien opein. Lokakuussa 1898 Cartier piti Gigout'n hänelle omistaman urkukappaleen Rhapsodie sur des airs canadiens ensiesityksen. Cartier teki useita muitakin Euroopan-matkoja ja opetti useissa eri laitoksissa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Alfred Lamoureux, Jean Leduc, Éviola Plouffe ja Esther Wayland. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset pianistit Luokka:Kanadalaiset urkurit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Tiki

Tiki on polynesialaisessa mytologiassa joko jumala, joka loi ihmisen tai ensimmäinen ihminen. Havaijilla hänen nimensä on Ki’i. Myös ihmishahmoisia puusta tai kivestä veistettyjä jumalankuvia kutsutaan nimellä tiki.Lurker 1987, s. 184 == Lähteet == * Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 === Viitteet === Luokka:Polynesian jumalat Luokka:Myyttiset esivanhemmat
Kaarlo Tauriainen

Kaarlo "Kalle" Tauriainen (4. toukokuuta 1895 Suomussalmi – 4. heinäkuuta 1971 Oulu) oli suomalainen taidemaalari ja ammattivalokuvaaja. Hänen Tervavene- maalauksensa vuodelta 1963 on Suomussalmen kunnanvirastolla. Tauriainen syntyi Suomussalmessa Kiantajärven Salonsaarella sijainneessa Puppon talossa. Hänen vanhempansa olivat Juho Niilonpoika Tauriainen ja Saara Antintytär Manninen. Hänen ristimänimensä oli Kaarlo, mutta kirkonkirjoihin nimi oli virheellisesti vääntynyt "Kalleksi", vaikkakin muissa virallisissa asiakirjoissa nimi oli Kaarlo-muodossa. Tauriainen kävi maamieskoulua, jossa koulun kuvaamataidonopettaja huomioi lahjoitti hänelle öljyvärit. Jo vapaussodan aikana samalla kun Tauriainen palveli Rannikkotykistössä vääpelinä ja vt. patterin päällikkönä, hän maalasi tulojensa kartuttamiseksi. Tauriainen toimi Suomussalmen suojeluskunnan päällikkönä 1919–1926 ja osin samanaikaisesti metsätyönjohtajana Kajaani Oy:llä. Muita toimia olivat mm. kunnan rahastonhoitajana (1926–1932), kirjaston hoitajana (1925–1939) ja Säästöpankin kamreerina (1933–1952). 1920-luvulla Tauriaisen uudeksi intohimoksi muodostui valokuvaus. Hänen perustamansa valokuvaamo K. Tauriainen toimi Suomussalmen kirkonkylällä 1960-luvun lopulle saakka. Tauriainen oli naimisissa Saimi Johanna Pyykkösen (1895–1965) kanssa, ja heidän avioliitostaan syntyi viisi lasta: Hellin (s. 1920), Saima (s. 1922), Sirkka-Maija (s. 1925), Mauno (s. 1928) ja Saara (s. 1937). == Aiheesta muualla == * Tauriaisten sukuseura - Kuvataiteilija Kaarlo Tauriainen * Kaarlo Tauriainen Virtuaaligalleria * Egyptin prinsessa hurmasi koskenlaskullaan Kainuussa 1952 – mukana Suomessa 19 miljoonaa markkaa ja 300 kiloa tavaraa * Eero Moisalan vuonna 1970 Oulussa tekemä haastattelu Kalle-ukilleen Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Venla Hiidensalo

Venla Hiidensalo (s. 12. joulukuuta 1975) on suomalainen kirjailija, toimittaja, kriitikko ja kolumnisti. ==Elämä ja ura== Hiidensalo opiskeli Helsingin yliopistossa viestintää ja yleistä kirjallisuustiedettä ja valmistui valtiotieteen maisteriksi vuonna 2006. Hän on opiskellut myös kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa. Vuodesta 2023 hän on opiskellut oikeustieteitä Turun yliopistossa. Hiidensalo on toiminut vapaana toimittajana, kirjallisuus- ja mediakriitikkona ja kolumnistina vuodesta 1997. Hän on kirjoittanut muun muassa Imageen, Mondoon, Annaan, Oliviaan, Nykypäivään ja Kodin kuvalehteen. Hiidensalon esikoisromaani Mediahuora julkaistiin vuonna 2012. Teos käsittelee julkisuuden kirjoittamattomia lakeja ja valtasuhteita. Seuraava, vuonna 2014 julkaistu romaani Karhunpesä käsittelee sukupolvien yli jatkuvaa vaikenemisen ja syyllisyyden ketjua. Vuonna 2017 julkaistu teos Sinun tähtesi on historiallinen romaani, joka piirtää suomalaista kulttuuria muovanneen kuvataiteilijan Albert Edelfeltin elämäntarinan. Hiidensalon kerrontatyyliä on luonnehdittu maalaukselliseksi ja purevaksi. Hiidensalon mukaan kaunokirjallisuuden perimmäisenä tavoitteena on kertoa fiktion kautta todellisuudesta asioita, joita ei voi muilla keinoin kertoa. Kirjailija on totuuden etsijä, jolla on oltava ehdoton kirjoittamisen vapaus. Hiidensalo valittiin vuonna 2018 Suomen PEN -kirjailijajärjestön puheenjohtajaksi kolmivuotiskaudelle 2018–2020. Hän on ollut myös Kirjailijaliiton johtokunnan jäsen ja toiminut Helsingin Kirjailijoiden puheenjohtajana. ==Teoksia== * Mediahuora, romaani, Otava 2012, ISBN 978-951-1-27219-9 * Karhunpesä, romaani, Otava 2014, ISBN 978-951-1-28735-3 * Olkoon aurinko aina, novelli, 2015 (teoksessa: Granta: uuden kirjallisuuden areena, 5, Otava, ISBN 978-951-1-29116-9) * Sinun tähtesi, romaani, Otava 2017, ISBN 978-951-1-30201-8 * Sydän on vasemmalla, novelli, 2017 (teoksessa: Toinen tuntematon, WSOY 2017, ISBN 978-951-0-42230-4) * Suruttomat, romaani, Otava 2021, ISBN 978-951-1-33983-0 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:Suomalaiset kolumnistit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
You’re My Boss

You’re My Boss on Antoinette Jadaonen ohjaama filippiiniläinen tagaloginkielinen komediaelokuva vuodelta 2015. == Näyttelijät == Luokka:Vuoden 2015 elokuvat Luokka:Filippiiniläiset romanttiset komediat
Yanar Dağ

Yanar Dağ on jatkuvasti palava vuori Azerbaidžanissa. Palaminen johtuu maakaasusta. Toisin kuin mutatulivuoret, Yanar Dağin liekit palavat melko tasaisesti, koska kaasu poistuu tasaisesti pinnan alta. Yanar Dağin erottaa mutatulivuorista myös se, että sen sisuksista ei purkaudu mutaa tai muita aineita.Mud Volcanoes Yanar Dağ sijaitsee Absheronin niemimaalla Kaspianmeren rannalla lähellä pääkaupunki Bakua. On esitetty, että Yanar Dağin löysi sattumalta lammaspaimen 1950-luvulla.Azerbaijan with Georgia ==Yleisyys== Maailmassa on vain kourallinen palavia vuoria ja suurin osa niistä sijaitsee Azerbaidžanissa pääkaupunki Bakun lähettyvillä. Yanar Dağin tuli ei ole sammunut ikinä. Liekit ovat peräisin hiekkakivimuodostelmissa olevista aukoista ja voivat nousta jopa 10 metrin korkeuteen. Yanar Dağin lisäksi Azerbaidžanissa sijaitsee toinen kuuluisa palava vuori Atəşgah, joka sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Bakusta. Kuten Yanar Dağin liekit, myös Atəşgahin liekit ovat peräisin maakaasusta. Mutta toisin kuin Yanar Dağissa, Atəşgahissa luonnollinen maakaasun virtaus on jo lakannut, joten kaasua pumpataan alueelle keinotekoisesti turisteja varten. Methane emission from mud volcanoes in eastern Azerbaijan Liekit ovat palaneet Yanar Dağin alueella kautta aikojen ja niistä ovat raportoineet monet historioitsijat ja tutkimusmatkailijat kuten Marco Polo. Alexandre Dumas kuvailee nähneensä vastaavanlaisia liekkejä Yanar Dağin lähelle rakennetussa zarathurstralaisessa tulitemppelissä.Sea, mountains and Masalli == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Azerbaidžanin vuoret
Matti J. Kankaanpää

Matti Juhani Kankaanpää (6. marraskuuta 1943 Kokkola – 7. joulukuuta 2017 Virrat) oli tietokirjailija ja sukututkija. Matti Kankaanpää on tehnyt muun muassa useita sukukirjoja ja historiikkeja. Hän on myös julkaissut talohistorioita sekä kirjoittanut lukuisia lehtiartikkeleita. Hän pystyi tulkitsemaan vanhoja tekstejä ja käänsi esimerkiksi rippikirjoja sukututkijoiden työn helpottamiseksi. Hänen sukujuurensa olivat Virroilla Ala- Härkösen, Virtain Sipilässä ja Kauppilassa. Matti pääsi ylioppilaaksi Virtain yhteiskoulusta, opiskeli yhteiskuntatieteitä Turun yliopistossa, ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1972. Sen jälkeen jatko-opintoja, ennen kuin hän siirtyi päätoimiseksi sukututkijaksi ja perusti yrityksen T:mi Toiset Aijat. Matti Kankaanpää aloitti jo 1960-luvulla tutkia virtolaisia sukuja. Hän keräsi myös tarinoita, juttuja ja muistitietoa. Hän haastatteli iäkkäämpiä henkilöitä ja aluksi kirjasi muistiin käsin tiedot. Hän aloitti työnsä ennen tietokoneiden aikaa. Sen vuoksi hän kirjoitti ensimmäiset kirjansa tavallisella kirjoituskoneella. Tietokoneen hän otti käyttöön 1980-luvun alkupuolella. Matti Kankaanpäätä kiinnosti erityisesti Suomen vanhemmat ajat. Hän keräsi paljon historiallista aineistoa sukututkimuksen ohella. Näin syntyi hänen tärkeimpiä teoksia oli Suuri pohjansota, iso viha ja suomalaiset (2001) ja Suomalainen ratsuväki Ruotsin ajalla (2016). ==Teoksia== * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * ==Lähteet== *http://www.toisetaijat.fi/ Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset sukututkijat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Saat vihata maailmaa

__NOTOC__ Saat vihata maailmaa on Nollaseiskan studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1999. == Vastaanotto == Soundin arvostelun mukaan kappalemateriaali on kelvollista, mutta todellisia iskuhittejä levyltä ei löydy, vaikka etenkin kertosäkeisiin on panostettu. Soundi == Kappaleet == == Kokoonpano == * Janne – laulu, kitara * Heikki – basso * Aku – rummut == Lähteet == * CD-levyn kansivihko ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 1999 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit
Permin aluepiirin lippu

Permin aluepiirin lippu on Venäjän federaatioon kuuluvien Permin aluepiirin ja Permin alueen lippu. Lippu on pyhän Yrjön risti, jonka värit ovat valkoinen, sininen ja punainen. Ristin keskiosassa on Permin aluepiirin vaakuna. Lippu muistuttaa hieman Dominikaanisen tasavallan lippua. Valkoinen symboloi Permin kansan rauhaa, hyvyyttä ja puhtautta. Sininen symboloi ihmisten asenteiden lämpöä, kauneutta ja pehmeyttä sekä alueen vesistöjä ja niiden tuomia rikkauksia. Punainen symboloi permiläisten rohkeutta, urhollisuutta ja pelottomuutta. Lippu otettiin käyttöön 6. toukokuuta 2003. Lipun mittasuhteet ovat 2:3. == Lähteet == http://flagspot.net/flags/ru-59.htm Luokka:Venäjän tasavaltojen liput Lippu
Jyrki Näsänen

Jyrki Hemminki Näsänen (1947–2021Näsänen, Jyrki Hemminki. Hautahaku. Viitattu 23.10.2021.) oli suomalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut yksin tai yhteistyössä kolme dokumenttielokuvaa, aiheina chileläisen poliitikon Luis Corvalánin vierailu Suomessa (Kansojen omatunto, 1979), Koijärvi-liike (Taistelu senteistä, 1983) ja Piirpauke-yhtyeen musiikki (Piirpauke en Tenerife, 1988). Hänellä oli keskeinen osa Teiniteatterin vuonna 1967 esittämän Sex-kabareen suunnittelussa.Lindfors, Jukka: Sex-kabareessa 1967 ”joka kolmas morsian” oli raskaana. Yle Elävä arkisto 4.3.2016. Jyrki Näsäsen isä oli kemian professori Reino Näsänen, ja hänen sisaruksiaan ovat taiteilija Perttu Näsänen ja kuvanveistäjä Johanna Rytkölä. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat
Banaaninlastaajan laulu

Banaaninlastaajan laulu (Day-O tai The Banana Boat Song) on jamaikalainen laulu, josta tuli erittäin suosittu ympäri maailmaa vuonna 1956 Harry Belafonten levytyksenä. Siitä tuli Belafonten suurin hitti. Laulu on alun perin jamaikalainen kansansävelmä ja perinteinen työlauluhttps://historydaily.org/day-o-the-story-of-the-banana-boat-song/5. Laulu edustaa jamaikalaista mento-musiikkiperinnettä, joskin sitä usein pidetään calypso-musiikin edustajana. Calypso on kuitenkin kotoisin Trinidad ja Tobagosta eikä Jamaikasta. Suomeksi ”Banaaninlastaajan laulun” sanoitti Sauvo Puhtila, ja sen levyttivät vuonna 1957 sekä Taru Pyhälä että Olavi Virta. Jo ennen Belafontea kappaleen olivat levyttäneet ainakin trinidadilainen Edric Connor and the Caribbeans nimellä ”Day Dah Light” (1952) ja Louise Bennett (1954). Belafonten jälkeen kappaleen levyttivät englanniksi myös muun muassa Sarah Vaughan ja Shirley Bassey sekä The Tarriers -lauluyhtye, jonka jäseniin kuului sittemmin näyttelijänä tunnettu Alan Arkin. Yhtyeen jäsenet Arkin, Erik Darling ja Bob Carey mainitaan monissa lähteissä kappaleen säveltäjinä ja sanoittajina, koska he tekivät laulusta oman versionsa yhdistämällä lauluun katkelmia toisestakin jamaikalaisesta laulusta. Laulun sanoitus (alkusäe Come, mister tallyman, tally me banana) on banaaninlastaajan pyyntö esimiehelleen tulla laskemaan, paljonko banaaniterttuja on tänä yönä saanut lastatuksi, jotta saisi palkkansa ja pääsisi kotiin kun aamu jo sarastaa. ==Parodian kohteena== Laulusta on tehty monia parodiaversioita, kuten Stan Frebergin kuunnelmanomainen versio vuodelta 1957, jonka Hector suomensi ja esitti nimellä ”Panaani-laulu” Cumulus-yhtyeen albumilla Dick Dynamite and His Hot Lips (1974) sekä siitä irrotetulla singlellä. Siinä laulun levytystilanne keskeytyy jatkuvasti, kun kärttyisä bongorumpali ei voi sietää äänekästä ja yli-innokasta laulusolistia mylvimässä Day-O-fraasiaan. Solisti määrätään seisomaan yhä kauemmas bongorumpalista, lopulta studion oven taakse. Ovi lukittuu, ja solisti kiipeää takaisin sisään rikkomansa ikkunan kautta. Toinen suomalainen huumoriversio kappaleesta on Jig-Saw-yhtyeen vuonna 1975 albumilleen Ujo poika levyttämä ”Haaksirikko”, jonka sanat teki Repe Kupiainen. Myös Turo's Hevi Gee on tehnyt sävelmästä suomenkielisen version (Banaanivaltiolaulu) omilla sanoillaan, jotka kertovat banaanivaltiosta. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset käännöskappaleet Luokka:Vuoden 1956 kappaleet Luokka:Sauvo Puhtilan sanoittamat kappaleet Luokka:Jamaikalaiset musiikkikappaleet
Eskil Kinneberg

Eskil Kinneberg (s. 17. toukokuuta 1992) on norjalainen suunnistaja. Hän on voittanut maailmanmestaruuden viestissä Tarton MM-kilpailuissa 2017 sekä keskimatkalla ja viestissä Riian MM-kilpailuissa 2018. Doksyn MM-kilpailuissa 2021 Kinneberg saavutti viestissä hopeaa. EM-kilpailuissa hän voitti viestissä kultaa Ticinossa 2018 ja saavutti hopeaa Jesenikissä 2016. EM-kilpailuissa Neuchâtelissa 2021 hän oli mukana Norjan pronssia voittaneessa sprinttiviestijoukkueessa. Viron EM-kilpailuissa 2022 Kinneberg oli pitkällä matkalla toinen. Lisäksi hän oli Norjan voittaneessa viestijoukkueessa. Unkarin EM-kilpailuissa 2024 Kinneberg oli Norjan voittaneessa viestijoukkueessa. Juniorien MM-kilpailuista Kinnebergillä on kaksi maailmanmestaruutta ja kaksi pronssia.http://runners.worldofo.com/eskilkinneberg.html Seuratasolla Kinneberg edustaa IFK Göteborgia, jonka joukkueessa hän voitti Jukolan viestin Joensuussa 2017.http://results.jukola.com/tulokset/fi/j2017_ju/ju/lopputulokset/ == Lähteet == Luokka:Norjalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Route nationale 5

Route nationale 5 eli RN5 on valtatie Malissa. Se johtaa maan pääkaupungista Bamakosta Guinean rajalla sijaitsevalle Kourémalén rajanylityspaikalle. Tien pituus on 129 kilometriä. RN5 on osa Bamakon ja Guinean pääkaupungin Conakryn yhdistävää liikennekäytävää, jonka pituus on 980 kilometriä. Conakry on Bamakoa lähinnä oleva valtamerisatama, mutta sen kautta kulkee vain pari prosenttia Malin ulkomaankaupasta. 1940-luvulla rakennettu Bamakon ja Kankanin välinen 344 kilometrin osuus suoristettiin ja päällystettiin 2000-luvun alussa. Samalla rakennettiin myös Nigerin ja Tinkissojoen ylittävät sillat. 2010-luvun alussa rakennettiin 8,8 kilometrin pituinen nelikaistainen sisääntulotie Bamakoon. ==Lähteet== Luokka:Malin valtatiet
Iittalan yhtenäiskoulu

Iittalan yhtenäiskoulu on Hämeenlinnan Kalvolan pitäjän keskuksessa Iittalassa toimiva 1.–9. luokkien yhtenäiskoulu. Vuonna 2017 koulua kävi 374 oppilasta. Koulun rehtorin virkaan astui Mira Parikka, kun Anne Laatikainen siirtyi marraskuussa 2023 rehtoriksi Hämeenlinnan yhtenäiskouluun. Koulussa tehtiin putkiremontti keväällä 2018, jonka seurauksena ainakin yksi kerros oli toukokuussa poissa käytöstä. Iittalan yhtenäiskoulu siirtyi käyttämään maalämpöä keväällä 2023. ==Lähteet== Luokka:Hämeenlinnan peruskoulut Luokka:Kalvola
Nummen yhtenäiskoulu

Nummen yhtenäiskoulu on Hämeenlinnan Voutilan kaupunginosassa Nummen alueella toimiva 1.–9. luokkien yhtenäiskoulu. Vuonna 2017 koulua kävi 843 oppilasta. Lukuvuodesta 2018-2019 alkaen koulu on sijainnut uudessa Nummikeskuksessa Kylätiellä, jossa yhtenäiskoulun ohella toimii neuvola ja kirjasto. Vielä edeltävänä lukuvuonna 2017–2018 koulu oli jakautuneena kolmeen eri osoitteeseen Ahvenistoon (4–9-luokat: Turuntie 33, 13130 HML; "Ahveniston koulu"), Kaurialaan (Seminaarin 1–4-luokat: Seminaarinkatu 2, 13130 HML; "Seminaarin koulu") ja Loimalahteen (Hirsimäen 1–2-luokat: Hirsimäenkatu 29, 13500 HML; "Hirsimäen koulu"). Koulun rehtorina toimii Kati Hirvonen ja apulaisrehtorina Joonas Rokkanen . ==Lähteet== Luokka:Hämeenlinnan peruskoulut Luokka:Voutila
Hauhon yhtenäiskoulu

Hauhon yhtenäiskoulu on Hämeenlinnan Hauhon pitäjässä toimiva 1.-9. luokkien yhtenäiskoulu. Vuonna 2021 koulua kävi noin 220 oppilasta. Koulun rehtorina toimii Kurt Palmroth. ==Lähteet== Luokka:Hämeenlinnan peruskoulut Luokka:Hauho
Lyseon koulu (Hämeenlinna)

Lyseon koulu on Hämeenlinnan 2. kaupunginosassa eli Koilliskulmassa toimiva 7.-9. luokkien yläkoulu. Vuonna 2018 koulua kävi noin 460 oppilasta. Koulu toimii myös väistötiloissa Verkatehtaalla (Keinusaaren kaupunginosassa). Koulun rehtorina toimii Pasi Seila. Yläluokkien lisäksi koulussa toimivat kaupungin kaksi pienluokkaa, valmistavan opetuksen luokka ja kymppiluokka. ==Lähteet== Luokka:Hämeenlinnan peruskoulut Luokka:Koilliskulma
Budapest Jégkorong Akadémia HC

Budapest Jégkorong Akadémia HC on unkarilainen jääkiekkoseura Unkarin pääkaupungista Budapestistä. == Joukkue kaudella 2022–2023 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit # Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka Roland Farkas L 2023 Budapest, Unkari Daniel Kornakker L 2023 Budapest, Unkari Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka Zsombor Dóczi R 2023 Budapest, Unkari Zsombor Garát L 2023 Budapest, Unkari Balázs Göz L 2023 Miskolc, Unkari Tamás Pozsgai L 2024 Dunaújváros, Unkari Bence Szabó L 2023 Székesfehérvár, Unkari Péter Tóth R 2023 Budapest, Unkari Joonas Uimonen L 2023 Hämeenlinna, Suomi Kaden Varga R 2023 Geneva, Illinois, Yhdysvallat Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka Zsolt Ádám L H 2023 Budapest, Unkari Mirko Dujmić R OLH 2023 Eetu Elo L VLH 2023 Kuusankoski, Suomi Kirils Galoha R KH / OLH 2023 Riika, Latvia Darren McCormick L KH 2023 Buffalo, New York, Yhdysvallat Bálint Molnár R H 2023 Budapest, Unkari Krisztián Nagy L KH / VLH 2023 Budapest, Unkari Csanád Ravasz L H Juniori Székelyudvarhely, Romania Zalán Ritter L H 2023 Budapest, Unkari Márk Schlekmann R H 2023 Budapest, Unkari Richard Tóth R OLH 2023 Budapest, Unkari Ilja Tsuligin R H 2023 Minsk, Valko-Venäjä Jesperi Viikilä L KH 2023 Asikkala, Suomi Márk Weidemann L H Juniori === Joukkueenjohto === * Päävalmentaja & Toimitusjohtaja: Balázs Kangyal * Apuvalmentaja: Tibor Marton * Maalivahtivalmentaja: Krisztian Budai ==Aiheesta muualla== *Seuran kotisivut Luokka:Unkarilaiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 2011 perustetut urheiluseurat Luokka:Budapestin urheilu
Keskikiina

Keskikiina (Middle Chinese) on alkuaan vuonna 601 julkaistussa Qieyun- riimisanakirjassa kuvailtu kiinan kielen varhaismuoto. Kirjoitusjärjestelmän luonteen johdosta itse lausuminen sekä äänteistö on jouduttu rekonstruoimaan. Aiemmasta muinaiskiinasta poiketen keskikiinaan oli kehittynyt toonijärjestelmä, jossa on neljä toonia. Monet nykyisistä kiinan murteista ovat kehittyneet keskikiinasta; poikkeuksiakin tosin on, ja niihin lukeutuu muun muassa joitain min-kiinan muotoja. Yksi merkittävistä keskikiinaa tutkineista kielitieteilijöistä on ollut ruotsalainen Bernhard Karlgren. Luokka:Siniittiset kielet
Seminaarin koulu

Seminaarin koulu on Hämeenlinnan Kaurialan kaupunginosassa toimiva 1.-6. luokkien alakoulu. Vuonna 2023 koulussa oli noin 750 lasta.Lapsista 90 opiskeli Ojoisten Lastentaloksi kutsutussa rakennuksessa Puistonmäen kaupunginosassa (4 luokka-asteiden 1-2 luokkaa). Koulussa toimi yhteensä 27 suomenkielistä yleisopetuksen luokkaa ja yksi ruotsinkielinen perusopetuksen luokka. Lisäksi kahdessa luokassa annettiin valmistavaa opetusta alkujaan vieraskielisille oppilaille. Seminaarin koulu on elokuussa 2012 toimintansa aloittanut suurehko alakoulu, joka toimii aiemman Hämeenlinnan normaalikoulun ja opettajankoulutuslaitoksen tiloissa. Koulutoiminta on aiemman Ojoisten koulun jatkoa; vuonna 2012 Hämeenlinnasta Tampereelle siirretyn normaalikoulun oppilaat kirjattiin tuolloin Ojoisten koulun oppilaiksi. Muodostunut uusi, aiempaa laajempi alakoulu nimettiin tammikuussa Seminaarin kouluksi. Sen koulurakennukset ovat pääosin Suomen yliopistokiinteistöt Oy:n omistuksessa ja Hämeenlinnan kaupunki on vuokrannut ne koulukäyttöön. Rakennuksista vanhin on Seminaarin kivitalo (keltainen rakennus, vuodelta 1930). Tähän on yhdistetty vuoden 1979 lisärakennus liikuntasaleineen. Vaaleankeltainen rakennus on vuodelta 1953 ja harmaa lisärakennus vuodelta 1984. Ojoisten Lastentaloksi kutsuttu uudisrakennus (Mäyräntie 3) valmistui aiemman Ojoisten koulun tilalle vuonna 2013; rakennuksessa toimii myös päiväkoti ja neuvola. Koulun rehtorina toimii Jari Aalto ja apulaisrehtorina Kristiina Lindoors. ==Lähteet== Luokka:Hämeenlinnan peruskoulut Luokka:Kauriala
Route nationale 16

Route nationale 16 eli RN16 on valtatie Malissa. Se johtaa Moptin esikaupungista Sévarésta Douentzan kautta Gaoon. Tien pituus on 568 kilometriä. RN16 toimii Bamakosta Sévaréen johtavan valtatie RN6:n jatkeena. Gaossa haarautuvat reitit Kidaliin, Nigeriin ja Algeriaan. Tie on rakennettu vuosina 1979–1986. Sen rahoitukseen osallistuivat Saksan KfW, Afrikan kehityspankki ja arabimaat. RN16 on tärkeä maan pohjois- ja eteläosien yhdistäjä ja sillä oli suuri merkitys ruoka-avun toimittamisessa 1980-luvun kuivuudesta kärsineeseen pohjoiseen. RN16 on nykyään erittäin huonossa kunnossa, ja Gossin ja Gaon välisellä osuudella voi nähdä rosvojoukkojen hyökkäyksissä palaneita ajoneuvoja. Tien kunnostuksesta vastaavat Malin armeijan pioneerijoukot. ==Lähteet== Luokka:Malin valtatiet
Racing FC Union Luxemburg

Racing Football Club Union Luxembourg tai Racing Football Club Union Lëtzebuerg tai usein vain Racing FC on jalkapalloseura Luxemburgin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2018–2019 Luxemburgin korkeimmalla sarjatasolla Kansallinen divisioonassa. ==Historia== Racing on virallisesti perustettu vuonna 2005, kun CS Alliance 01, CA Spora Luxemburg ja Union Luxemburg fuusioituivat. Racingin historiaan liittyy monia seurojen fuusioitumisia, sillä Racingin muodostaneet kolme seuraa ovat myös syntyneet seurojen fuusioiden kautta: * CS Alliance 01 muodostui vuonna 2001, kun FC Aris Bonnevoie ja CS Hollerich fuusioituivat * Union Luxemburg perustettiin vuonna 1925, kun US Hollerich Bonnevoie ja JS Verlorenkost fuusioituivat * CA Spora Luxemburg perustettiin vuonna 1923, kun Racing Club Luxemburg ja Sporting Club Luxemburg fuusioituivat Nykyinen seura ei ole saavuttanut kansallisia mestaruuksia, mutta sitä edeltäneet seurat ovat voittaneet useita mestaruuksia. Racing on voittanut Luxemburgin cupin vuonna 2018. ==Lähteet== Luokka:Luxemburgilaiset jalkapalloseurat Luokka:Luxemburg (kaupunki) Luokka:Vuonna 2005 perustetut urheiluseurat
Racing Club Luxemburg

Racing Club Luxembourg oli jalkapalloseura Luxemburgin kaupungista. Seura perustettiin kesäkuussa 1907. Vuonna 1923 se muodosti Sporting Club Luxemburgin kanssa CA Spora Luxemburgin. Seura voitti historian ensimmäisen Luxemburgin mestaruuden vuonna 1910. ==Lähteet== Luokka:Luxemburgilaiset jalkapalloseurat Luokka:Luxemburg (kaupunki) Luokka:Vuonna 1907 perustetut urheiluseurat
Sporting Club Luxemburg

Sporting Club Luxemburg oli jalkapalloseura Luxemburgin kaupungista. Seura perustettiin toukokuussa 1908. Sporting voitti Luxemburgin mestaruuden vuosina 1911 ja 1919. Sporting fuusioitui vuonna 1923 Racing Club Luxembourgin kanssa muodostaen CA Spora Luxemburgin. ==Lähteet== Luokka:Luxemburgilaiset jalkapalloseurat Luokka:Luxemburg (kaupunki) Luokka:Vuonna 1908 perustetut urheiluseurat
CA Spora Luxemburg

CA Spora Luxemburg oli jalkapalloseura Luxemburgin kaupungista. Seura perustettiin vuonna 1923, kun Racing Club Luxemburg ja Sporting Club Luxemburg fuusioituivat. Spora voitti Luxemburgin mestaruuden kausina 1924–25, 1927–28, 1928–29, 1933–34, 1934–35, 1935–36, 1937–38, 1948–49, 1955–56, 1960–61 ja 1988–89. Luxemburgin cupin seura voitti 1927–28, 1931–32, 1939–40, 1949–50, 1956–57, 1964–65, 1965–66 ja 1979–80. CA Spora fuusioitui vuonna 2005 CS Alliance 01:n ja Union Luxemburgin kanssa muodosten Racing FC Union Luxemburgin. ==Lähteet== Luokka:Luxemburgilaiset jalkapalloseurat Luokka:Luxemburg (kaupunki) Luokka:Vuonna 1923 perustetut urheiluseurat
Union Luxemburg

Union Sportive Luxemburg, usein vain Union Luxemburg, oli jalkapalloseura Luxemburgin kaupungista. Seura perustettiin vuonna 1925, kun US Hollerich Bonnevoie ja JS Verlorenkost fuusioituivat. Union Luxemburg voitti Luxemburgin mestaruuden kuudesti. Mestaruudet olivat kausilta 1926–27, 1961–62, 1970–71, 1989–90, 1990–91 ja 1991–92. Luxemburgin cupin se voitti kausina 1946–47, 1958–59, 1962–63, 1963–64, 1968–69, 1969–70, 1985–86, 1988–89, 1990–91 ja 1995–96. Vuonna 2005 Union Luxemburg fuusioitui CS Alliance 01:n ja CA Spora Luxemburgin kanssa muodostaen Racing FC Union Luxemburgin. ==Lähteet== Luokka:Luxemburgilaiset jalkapalloseurat Luokka:Luxemburg (kaupunki) Luokka:Vuonna 1925 perustetut urheiluseurat
FC Aris Bonnevoie

Football Club Aris Bonnevoie tai Football Club Aris Bonneweg oli jalkapalloseura Luxemburgin kaupungista. Bonnevoie perustettiin vuonna 1922. Se voitti kolmesti Luxemburgin mestaruuden. Mestaruudet ovat kausilta 1963–64, 1965–66 ja 1971–72. Luxemburgin cupin se voitti vuonna 1967. Aris Bonnevoie ja CS Hollerich fuusioituivat vuonna 2001 muodostaen CS Alliance 01:n. ==Lähteet== Luokka:Luxemburgilaiset jalkapalloseurat Luokka:Luxemburg (kaupunki) Luokka:Vuonna 1922 perustetut urheiluseurat
US Hollerich Bonnevoie

Union Sportive Hollerich Bonnevoie oli jalkapalloseura Luxemburgin kaupungista. Se perustettiin vuonna 1908. Se voitti Luxemburgin mestaruuden viidesti 1910–luvulla. Mestaruudet ovat kausilta 1911–12, 1913–14, 1914–15, 1915–16 ja 1916–17. Vuonna 1925 Hollerich Bonnevoie fuusioitui JS Verlorenkostin kanssa muodostaen Union Luxemburgin. ==Lähteet== Luokka:Luxemburgilaiset jalkapalloseurat Luokka:Luxemburg (kaupunki) Luokka:Vuonna 1908 perustetut urheiluseurat
FK Homel

FK Homel tai FK Gomel on jalkapalloseura Homelin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1959. Homel pelaa vuonna 2018 Valko-Venäjän jalkapalloliigassa, joka on maan korkein sarjataso. Se on voittanut Valko- Venäjän mestaruuden vuonna 2003. Valko-Venäjän Cupin se on voittanut vuosina 2002 ja 2011. ==Lähteet== Luokka:Valkovenäläiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1959 perustetut urheiluseurat Luokka:Homel
Route nationale 6

thumb|Liikennettä Ségoun ja Moptin välillä. Route nationale 6 eli RN6 on valtatie Malissa. Se johtaa maan pääkaupungista Bamakosta Ségoun, Blan ja Sanin kautta Moptin esikaupunkiin Sévaréen. RN6:n jatke on Gaoon johtava RN16. Tien pituus on noin 612 kilometriä. Bamakon ja Ségoun välistä tieosuutta alettiin leventää ja päällystää uudelleen vuonna 2012. Kiinalaisten suorittama rakennustyö eteni Bamakon porteille Niamanaan vuonna 2014. Seuraavaksi on vuorossa nelikaistainen sisääntuloväylä Bamakoon. Ségoun läpi on rakennettu uusi kymmenen kilometriä pitkä nelikaistainen väylä, joka jatkuu seitsemän kilometriä Saniin päin. Markalan liittymän sisältävä osuus vihittiin käyttöön huhtikuussa 2018. Kolmekymmentäviisi miljoonaa euroa maksaneen hankkeen rahoittajina toimivat Malin valtio (84 %) ja Länsi-Afrikan kehityspankki (16 %). ==Lähteet== Luokka:Malin valtatiet
Kuubanyölisko

Kuubanyölisko (Cricosaura typica) on yöliskojen heimoon kuuluva liskolaji, jota tavataan vain Kuuban itäosasta. Se on sukunsa ainoa laji. Kuubanyölisko on pieni, tummanruskea lisko. Sen pituus kuonosta peräaukkoon on alle neljä senttiä. Kuubanyöliskolla on pyöreät pupillit ja siltä puuttuvat silmäluomet. Se elää kivien alla kuivissa, subtrooppisissa metsissä. Vankeudessa lisko on aktiivinen illalla ja pysyttelee päivät suojan alla tai kaivautuneena maahan. Se syö hyönteisiä, pääosin muurahaisia, ja hämähäkkejä. Kuubanyölisko on ainoa tunnettu yölisko, joka munii. Se laskee yhden munan 1–2 senttiä syvään koloon. Munat kuoriutuvat kahden kuukauden kuluttua muninnasta. Vaikka kuubanyölisko ei ole uhanalainen, sen levinneisyysalue on rajallinen ja lajiin vaikuttaa metsien heikkeneminen. == Lähteet == Luokka:Liskot
Hydroksaamihapot

Hydroksaamihapot ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden rakenteessa on funktionaalinen ryhmä, jota voidaan kuvata yleisellä kaavalla RC(=O)NHOH. Hydroksaamihapoilla on kaksi tautomerista muotoa, jotka ovat keto- ja enolimuodot. Ketomuodossa on kaksoissidos hiilen ja hapen välillä ja enolimuodossa hiilen ja typen välillä. Hydroksaamihappoja valmistetaan hydroksyyliamiinista ja karboksyylihapoista tai niiden johdannaisista kuten estereistä, anhydrideistä tai happoklorideista. Toinen tapa on aldehydeistä Angeli–Rimini-reaktiolla. Hydroksaamihapot ovat heikkoja happoja. Ne muodostavat komplekseja metalli-ionien kanssa ja esimerkiksi kompleksit raudan kanssa ovat väriltään punaisia tai violetteja. Hydroksaamihapot reagoivat Lossen-toisiintumisella muodostaen amiineja.Josef Ritz, Hugo Fuchs & Howard G. Perryman: Hydroxylamine, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 12.7.2018. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Funktionaaliset ryhmät Luokka:Orgaaniset yhdisteet
Diósgyőri VTK

Diósgyőr-Vasgyári Testgyakorlók Köre on jalkapalloseura Miskolcin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2018–2019 Unkarin korkeimmalla sarjatasolla OTP Bank Ligassa. Diósgyőri on voittanut kahdesti Magyar Kupan vuosina 1977 ja 1980. Seura on perustettu vuonna 1910. ==Lähteet== Luokka:Unkarilaiset jalkapalloseurat Luokka:Miskolc Luokka:Vuonna 1910 perustetut urheiluseurat
Timo Laine

Timo Aleksander Laine (s. 5. heinäkuuta 1934 Turku) on suomalainen moottoripyöräilijä. Hän voitti maaradan Euroopan-mestaruuden vuonna 1961 ja hänestä tuli näin ensimmäinen suomalainen moottoripyöräilyn Euroopan-mestari. Laine nousi maarata-ajossa kansalliselle huipulle 1950-luvun puolivälissä ja voitti vuonna 1959 Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa joukkuemestaruuden sekä saavutti henkilökohtaisessa kilpailussa hopeaa. Henkilökohtaisen Pohjoismaiden-mestaruuden hän voitti vuosina 1964–1966. Henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden hän voitti vuosina 1962–1965, 1967–1968 ja 1972. Maaradan EM-kilpailuissa Oslossa 1961 Laine voitti mestaruuden niukasti ennen speedwayn maailmanmestaria, ruotsalaista Ove Fundinia. Vuonna 1962 Laine sijoittui EM- kisassa pronssille, vuonna 1963 neljänneksi, vuonna 1965 hopealle, vuonna 1967 viidenneksi sekä vuosina 1968 ja 1969 neljänneksi. Speedwayssä Laine voitti henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden vuosina 1961–1963. Laine valittiin vuoden 1961 toiseksi parhaaksi suomalaisurheilijaksi Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä ampumahiihtäjä Kalevi Huuskosen jälkeen. Urheilutoimittajat valitsivat Laineen myös vuoden parhaaksi moottoriurheilijaksi vuonna 1961 sekä autoilu- ja moottoripyöräilyvalintojen eriydyttyä vuoden moottoripyöräilijäksi vuosina 1963–1965. Laine edusti seuratasolla Turun Moottoriseuraa ja Turun Moottorikerhoa, ja hän oli Kakskerran Erän perustajajäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset moottoripyöräilijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ards FC

Ards Football Club on jalkapalloseura Bangorin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2021–2022 maansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Pohjois-Irlannin Mestaruussarjassa. Ards FC on perustettu vuonna 1900. Ards on voittanut kertaalleen Pohjois-Irlannin mestaruuden. Tämä tapahtui vuonna 1958. Irlannin Cupin se on voittanut 1926–27, 1951–52, 1968–69 ja 1973–74. ==Lähteet== Luokka:Pohjoisirlantilaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1900 perustetut urheiluseurat
Kuun etupuoli

Kuun etupuoli tai lähipuoliÖhman, T.: Pimeästä takapuolesta. Kraatterin reunalta Ursa, 28.2.2022 on se puoli Kuusta, joka näkyy Maahan. Se on Kuun pyörähdysajasta johtuen aina sama puoli, joskin Maahan näkyy eri aikoina kaiken kaikkiaan 59 prosenttia Kuun pinnasta. Käytäntönä on esittää kartoissa Kuun pohjoispuoli Maan pohjoisen pallonpuoliskon näkökulmasta, jolloin Maan päiväntasaajan eteläpuolella Kuu näkyy käänteisenä. Kuun etupuolen pohjoisosa koostuu pääosin niin sanotuista Kuun meristä, jotka ovat basaltin täyttämiä törmäyskraattereita, sekä merien lahdista. Niitä täplittävät nuoret kraatterit ja kaarevat vuoristot. Erityisen hyvin näkyvä muodostelma on lounaasta koilliseen kulkeva törmäyskraattereiden rivi, johon kuuluvat Kopernikus, Eratosthenes, Arkhimedes, Cassini ja Aristoteles. Eteläpuolta hallitsee kirkas kuuylänkö, jossa on vaihtelevan kokoisia kraattereita. Erityisen hyvin erottuu Tycho-kraatteri säteineen. Nollameridiaanin lähellä pohjois-eteläsuunnassa on suuria kraattereita kuten Ptolemaeus, Alphonsus, Arzachel ja Purbach. Hyvin erottuu myös Rupes Recta -murtumavyöhyke. Alla Kuun etupuolen kartta, jossa näkyvät selkeimmin erottuvat kohteet latinankielisine nimineen ja niiden englanninkielisine käännöksineen. Sinisellä tekstillä meret, keltaisella kraatterit. ==Katso myös== * Kuun Maahan näkymätön puoli == Lähteet == etupuoli
Coleraine FC

Coleraine Football Club on jalkapalloseura Colerainen kaupungista. Seura pelaa kaudella 2021–2022 maansa korkeimmalla sarjatasolla Pohjois-Irlannin Valioliigassa. Coleraine on perustettu kesäkuussa 1927. Coleraine on voittanut Pohjois-Irlannin mestaruuden vuonna 1974. Pohjois-Irlannin cupin se on voittanut kausina 1964–65, 1971–72, 1974–75, 1976–77, 2002–03 ja 2017-18. ==Lähteet== Luokka:Pohjoisirlantilaiset jalkapalloseurat
Jarl Gripenberg

Jarl Mauritz Leonard Gripenberg (18. joulukuuta 1914 Helsinki – 26. huhtikuuta 1997Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 30.4.1997, s. A 6 Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille)) oli suomalainen kemisti ja suunnistaja, lajissaan Suomen parhaita 1930-luvun loppupuolella ja 1940-luvulla. Gripenberg voitti SFI–Ruotsi-suunnistusottelun jo vuosina 1936 ja 1937. Hän voitti ylivoimaisesti ensimmäisen virallisen Ruotsi-maaottelun vuonna 1945 ja oli pohjoismaisen nelimaaottelun paras vuonna 1947. Henkilökohtaisen Suomen- mestaruuden hän voitti vuosina 1943 ja 1950 sekä viestin Suomen-mestaruuden Grankulla IFK:n joukkueessa vuosina 1937 ja 1947. Gripenberg valittiin vuoden 1947 neljänneksi parhaaksi suomalaisurheilijaksi Urheilutoimittajain Liiton ensimmäisessä Vuoden urheilija -äänestyksessä. Gripenberg aloitti opintonsa 1933, valmistui insinööriksi 1938 ja tekniikan tohtoriksi Teknillisessä korkeakoulussa 1944. Hän oli kemian apulaisprofessori 1939–1945, orgaanisen kemian lehtori 1949–1959, kemian apulaisprofessori 1952–1972 ja orgaanisen kemian professori 1972–1977, kaikki Teknillisessä korkeakoulussa. Hän oli Suomen Kemian Seuran puheenjohtaja vuosina 1951 ja 1963 ja kunniapuheenjohtaja 1977. Hänen julkaisujaan on muun muassa Über Cadalin und seine Monosubstitutionsderivate (väitöskirja, 1943). Jarl Gripenberg kuului Gripenbergin aatelissukuun. Hänen vanhempansa olivat sisällissodan aikana Korian joukkomurhissa surmattu insinööri Bertel Gripenberg ja Anna Beatrice Hallberg. Hänen isoisänsä olivat senaattori Lennart Gripenberg ja valtioneuvos Mauritz Hallberg. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset suunnistajat Luokka:Suomalaiset kemistit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Glenavon FC

Glenavon Football Club on jalkapalloseura Lurganin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2021–2022 maansa korkeimmalla sarjatasolla Pohjois-Irlannin Valioliigassa. Glenavon on perustettu vuonna 1889. Seuralla on kolme Pohjois- Irlannin mestaruutta kausilta 1951–52, 1956–57 ja 1959–60. Pohjois-Irlannin cupin seura on voittanut kausina 1956–57, 1958–59, 1960–61, 1991–92, 1996–97, 2013–14 ja 2015–16. ==Lähteet== Luokka:Pohjoisirlantilaiset jalkapalloseurat
Pasi Räty

Pasi Räty (s. tammikuu 1965 Lieksa) on suomalainen rikollinen ja yksi Suomen pitkäaikaisimmista elinkautisvangeista istuttuaan vankilassa yhtäjaksoisesti 22 vuotta. Räty sai ensimmäiset tuomionsa 15-vuotiaana polttoainevarkauksista, mökkimurroista, varkauksista ja näpistyksistä. Hän vapautui vankilasta loppuvuodesta 1989. Vapauduttuaan hän ryösti naisystävänsä avustuksella miehen. Ennen ensimmäistä murhatuomiotaan 25-vuotiaana Rädyn rikosrekisteriin oli kertynyt 21 ehdotonta vankeustuomiota, yhteensä seitsemän vuotta ja kahdeksan kuukautta. Räty kärsi ensimmäisestä elinkautisesta tuomiostaan 22 vuotta, mikä oli hänen pisin vankeusaikansa. 25-vuotias Räty tuomittiin vuonna 1990 tehdystä murhasta ja ryöstöstä elinkautiseen vankeuteen. Rahapulaansa helpottaakseen hän puukotti Lieksassa 74-vuotiaan liikuntarajoitteisen vanhuksen, jota hän ei tuntenut. Uhrin ruumiista löytyi 40 veitseniskua. Saalikseen hän sai 59 markan arvosta elintarvikkeita ja lääkkeitä. Vapauduttuaan vankilasta 2012 Räty ehti olla vapaana vain kuukauden, ennen kuin hän syyllistyi toiseen henkirikokseensa. Hän surmasi Kuopiossa samaan ryyppyporukkaan kuuluneen vankilassa tapaamansa 31-vuotiaan miehen hakkaamalla häntä käteen osuneella painavalla rautaputkella ja puukottamalla kaulaan. Hänet tuomittiin toistamiseen elinkautiseen vankeuteen murhasta. Motiivia teolle ei löytynyt. Mielentilatutkimusten mukaan Räty oli kummankin murhan tekohetkellä syyntakeinen, mutta toisessa tutkimuksessa hänellä todettiin vahva psykopatia. Lisäksi hänen etuaivoistaan löytyi vanhan trauman jäljet, jotka neurologin arvion mukaan sopivat ensisijaisesti vanhan päävamman aiheuttamiksi. Mielentilatutkimuksen mukaan Rädyllä on myös antisosiaalinen- ja epävakaa persoonallisuushäiriö. Vahvojen psykopaattisten piirteiden lisäksi Rädyllä on useita päihderiippuvuuksia. Vaarallisuusarviossa Räty katsottiin erittäin vaaralliseksi toisille ihmisille. Hänen riskinsä väkivaltaiseen käyttäytymiseen arvioitiin korkeaksi. Räty on ollut vankilassa koko aikuisikänsä suljetulla osastolla, lukuun ottamatta yhteensä 1,5 vuoden mittaista jaksoa tuomioiden välillä. Vahvan päihderiippuvuutensa vuoksi hän ei ole päässyt avovankilaan. Lisäksi hän on ollut väkivaltainen sekä vanginvartijoita että muita vankeja kohtaan. Toimittaja Rebekka Härkönen on kirjoittanut Rädystä kirjan Valmis tappamaan – kaksinkertaisen elinkautisvangin tarina (2021). Räty yritti käydä Härkösen kimppuun kirjan valmisteluun liittyvän vankilavierailun aikana. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset murhaajat Luokka:Suomalaiset elinkautisvangit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alfred Lamoureux

Alfred Lamoureux (29. joulukuuta 1876 Montreal – 10. maaliskuuta 1954 Montreal) oli kanadalainen säveltäjä, urkuri, pianisti, laulaja ja pedagogi. Hän opiskeli vuosina 1889–1897 Institut Nazarethissa, jossa häntä opettivat Achille Fortier, Romain-Octave Pelletier, Victoria Cartier, Frantz Jehin-Prume ja J.-J. Goulet. Hän opetti itse myöhemmin samassa opinahjossa ja monissa muissa laitoksissa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Louise André, Hervé Cloutier, Gabriel Cusson, Gérald Desmarais ja Sisar Marie-Stéphane.The Canadian Encyclopedia: Alfred Lamoureux Lamoureux'n tuotantoon kuuluu muun muassa neljä messua sekä oratoriot Tragédie d'Esther ja La Samaritaine. Lamoureux oli sokea. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Kanadalaiset urkurit Luokka:Kanadalaiset pianistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Sokeat henkilöt Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Route nationale 7

Route nationale 7 eli RN7 on valtatie Malissa. Se johtaa maan pääkaupungista Bamakosta Bougounin ja Sikasson kautta Norsunluurannikon rajalla sijaitsevalle Zégouan raja-asemalle. Tien pituus on 471 kilometriä. RN7 on osa 1225 kilometrin pituista liikennekäytävää, joka johtaa Bamakosta Abidjanin valtamerisatamaan. Burkina Fason kautta on yhteydet myös Ghanan, Togon ja Beninin satamiin. Tietä pitkin kulkee noin puolet Malin ulkomaankaupasta. Vuonna 1965 valmistunut maantie uudistettiin vuosina 1988–1990. Kymmenen metriä leveällä tiellä on seitsemän metriä leveä asfaltoitu ajorata. Tien kaltevuus on enintään 4,4 prosenttia ja viitenopeus sata kilometriä tunnissa. Bamakon ja Bougounin välinen 152 kilometrin osuus uudistettiin Maailmanpankin tuella 2000-luvun alussa . Vuonna 2017 ryhdyttiin rakentamaan Sikasson läpi kulkevaa nelikaistaista väylää, ja suunnitelmissa on myös Norsunluurannikon ja Burkina Fason rajoille johtavien osuuksien korjaaminen. Norsunluurannikolle on rakenteilla uusi päällystetty maantie RN7:lta Zantiébougousta. ==Lähteet== Luokka:Malin valtatiet
Panssarivyölisko

Panssarivyölisko (Ouroborus cataphractus) on vyöliskojen heimoon kuuluva liskolaji. Se elää vain Etelä-Afrikan aavikoilla. Lisko puolustautuu kiertämällä ruumiinsa tiukalle kerälle. Laji luokiteltiin aikaisemmin vyöpyrstöliskojen sukuun (Cordylus), mutta nykyään sitä pidetään oman sukunsa Ouroborus ainoana lajina. Suku on saanut kreikaksi hännänsyöjää tarkoittavan nimensä erikoisen puolustustapansa mukaan. Nimi viittaa ikivanhaan Ouroboros- symboliin, jossa käärme tai lohikäärme syö omaa häntäänsä. == Ulkonäkö ja koko == Panssarivyöliskon niskaa, ruumista, häntää ja jalkoja peittävät kovien, sarvimaisten suomujen piikkirivit. Sen keskimääräinen pituus kuonosta peräaukkoon mitattuna on 7,5–9 senttiä ja enimmäispituus 10,5 senttiä. Koiraat ovat naaraita suurempia. Häntä on yhtä pitkä tai hieman lyhyempi kuin liskon ruumis. Sen vanttera ja litteä ruumis vaihtelee väriltään likaisen kellertävänruskeasta oljenkeltaiseen. Sillä on keltainen kaula ja tummanruskeita täpliä. Panssarivyölisko voi vaaratilanteessa pudottaa piikkien ympäröimän häntänsä, joka kasvaa hitaasti takaisin. Koska häntä on tärkeä osa sen puolustusasentoa, se pudottaa sen vain viimeisenä vaihtoehtona. == Elintavat == Panssarivyölisko on sosiaalinen ja muodostaa enintään 60 yksilön ryhmiä, jotka voivat viettää pitkiä aikoja samassa kallionhalkeamassa, mikä on epätavallista liskoilla. Ryhmät koostuvat yleensä parista aikuisesta sekä esiaikuisista ja poikasista. Levätessään kallionhalkeamassa panssarivyölisko on piikikkäiden suomujen takia lähes mahdoton saada pois suojastaan. Kun vaara uhkaa kallionhalkeaman ulkopuolella, lisko pakenee takaisin piiloonsa. Jos saalistaja tai ihminen kuitenkin saa hitaasti juoksevan panssarivyöliskon kiinni, se puolustautuu kiertämällä ruuminsa tiukalle kerälle ja tarttumalla kiinni häntäänsä leuoillaan. Sen piikit estävät saalistajia nielemästä liskoa tai tarttumasta siihen. Puolustusasento suojaa liskon pehmeää, haavoittuvaista vatsapuolta. === Ravinto === Panssarivyölisko käyttää ravinnokseen runsaasti hyönteisiä, jotka viihtyvät seudun kukilla. Termiitit ovat sen tärkeintä ravintoa, mutta se syö myös kaksoisjalkaisia, skorpioneja ja kasvisainesta. == Lähteet == Luokka:Liskot
Huijari Felix Krullin tunnustukset (televisiosarja)

Huijari Felix Krullin tunnustukset (Bekenntnisse des Hochstaplers Felix Krull) on länsisaksalais-itävaltalainen viisiosainen television minisarja vuodelta 1982. Se perustuu Thomas Mannin samannimiseen romaaniin (1954, suom. Kai Kaila, Weilin + Göös, 1980). Bernhard Sinkelin ohjaamassa sarjassa nuorta Felix Krullia näyttelee englantilainen John Moulder-Brown, ja muissa pääosissa nähdään Klaus Schwarzkopf, Daphne Wagner, Rita Tushingham ja Joss Ackland. Romaani ja televisiosarja kertovat tarinan Reininlaakson samppanjatilalla kasvaneesta pojasta, joka kasvaa moraalittomaksi seikkailijaksi ja viettelijäksi opittuaan konkurssin ja itsemurhan tehneeltä isältään, miten maailma ja ihmiset taivutellaan omiin tarpeisiin soveltuvaksi. Poika aloittaa oman elämänsä tyhjätaskuna, mutta huijaa tiensä eteenpäin. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Sarja esitettiin Suomen televisiossa vuoden 1984 tammikuussa. Helsingin Sanomien Kirsikka Siikalan mielestä Huijari Felix Krullin tunnustusten ensimmäinen jakso lupaa paljon ja tarjoaa herkullista ajankuvaa ja satiiria. Sen sijaan vuotta myöhemmin Pertti Avola ei pitänyt tätä eikä vuoden 1984 aikana Suomen televisiossa esitettyä kahta muuta minisarjaa Der Zauberberg (ohj. Hans W. Geissendörfer, 1982, esitettiin ruotsinkielisin tekstein nimellä Bergtagen) ja Tohtori Faustus (ohj. Franz Seitz, 1982) järin mullistavina Thomas Mann -filmatisointeina. ==Aiempi elokuvasovitus== Mannin romaani filmattiin ensimmäisen kerran elokuvaksi Viettelijän tunnustukset (1957). ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset draamasarjat Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:Romaaneihin perustuvat televisiosarjat Luokka:Itävaltalaiset televisiosarjat