EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Peveril Meigs

Peveril Meigs, III (5. toukokuuta 1903 Flushing New York, Yhdysvallat – 16. syyskuuta 1979 Wayland, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen maantieteilijä, joka tuli tunnetuksi maapallon kuivien alueiden tutkijana ja työstään Meksikon Baja Californian alueen alkuperäisasukkaiden parissa. Meigs syntyi New Yorkissa. Hän muutti perheensä kanssa Santa Barbaraan, Kaliforniaan. Meigs opiskeli Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, josta hän valmistui maisteriksi vuonna 1925 ja tohtoriksi vuonna 1932. Opiskeluaikanaan hän kiinnostui Baja Californian alueesta ja teki alueelle ensimmäisen retkensä opiskelutoverinsa C. W. Thornthwaiten kanssa. Vuonna 1926 Meigs teki toisen retkensä Baja Californiaan. Mukana oli myös hänen ohjaajansa Carl O. Sauer. Tämän jälkeen Meigs vieraili alueella joka kesä seuraavien kolmen vuoden ajan. Hän keskittyi dominikaanien lähetysasemien ja näitä ympäröivien alkuperäisasukkaiden yhteisöjen maantieteeseen. Vuonna 1928 Meigs asui useita viikkoja kiliwa-intiaanien kanssa ja tutki heitä. Hän palasi vielä vuonna 1936 kiliwojen pariin ja viimeisteli tutkimuksensa, jotka julkaistiin vuonna 1939 nimellä The Kiliwa Indians of Lower California. Valmistumisensa jälkeen Meigs opetti Kaliforniassa ja Louisianassa. Vuosina 1942–1945 hän toimi tiedustelupalvelu Office of Strategic Servicesin maantieteilijänä ja vuosina 1948–1949 Arctic Institute of North American palveluksessa. Meigs työskenteli melkein koko uransa ajan maapallon kuivien alueiden tutkijana. Hän jakoi vuonna 1953 maan kuivat alueet kolmeen kategoriaan. Äärimmäisen kuivilla alueilla on täysin sateettomia 12 kuukauden jaksoja, kuivilla alueilla sataa vettä korkeintaan 250 mm vuodessa ja puolikuivilla 250–500 mm vuodessa. Alle 250 mm sadetta vuodessa saavia alueita pidetään aavikkoina ja puolikuivia alueita aroina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Meigsin bibliografia Luokka:Yhdysvaltalaiset maantieteilijät Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Sairaalan syke (suomalainen televisiosarja)

Sairaalan syke on suomalainen televisiosarja, joka esitettiin Sub-kanavalla. Sarjassa kuvataan dokumentaarisesti sairaalan arkea. Ohjelmassa nähdään monenlaisia potilaita ja siinä kuvataan toimintaa leikkaussaleissa, poliklinikalla, vastasyntyneiden osastolla ja kirurgisella osastolla. Ohjelma on kuvattu Jorvin sairaalassa Espoossa. Sarjassa ovat mukana hoitajat Jyri, Jenni, Jaana, Tero, Anki, Annukka, Jaana, Katja ja Jukka. Ohjelmassa kuvaillaan potilaiden hoitoa, työntekijöiden kahvihuoneiden rupattelua, päivystystä, ja potilaita. Sairaalan syke alkoi Subilla 29. elokuuta 2008.Sairaalan syke -sarja vie Jorviin == Päähenkilöt == * Katja, Leikkaus ja anestiasairaanhoitaja * Jaana, Sisätautikirurginen sairaanhoitaja * Jaana, Sairaanhoitaja * Jyri, Tehohoitaja * Annukka, Tehohoitaja * Jukka, Osastonylilääkäri * Anki, Lastensairaanhoitaja * Jenni, Lastensairaanhoitaja * Teemu, Tehohoitaja * Tero, Tehohoitolääkäri == Jaksot == Jakso Ensiesitys 1\. 29. elokuuta 2008 2\. 5. syyskuuta 2008 3\. 12. syyskuuta 2008 4\. 19. syyskuuta 2008 5\. 26. syyskuuta 2008 6\. 3. lokakuuta 2008 7\. 10. lokakuuta 2008 8\. 17. lokakuuta 2008 9\. 24. lokakuuta 2008 10\. 31. lokakuuta 2008 11\. 7. marraskuuta 2008 12\. 14. marraskuuta 2008 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sairaalasarjat Luokka:MTV Subin televisio-ohjelmat Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset dokumenttiohjelmat
Isogaselli

Isogaselli eli grantingaselliIsogaselli (grantingaselli) – Nanger granti laji.fi - Suomen Lajitietokeskus (2023) (Nanger granti) on Itä-Afrikassa elävä gasellilaji. == Tuntomerkit == Isogasellin ruumis on 140–170 cm pituinen, ja eläin painaa 60–82 kg. Sen säkäkorkeus on 85–95 cm ja hännän pituus 25–35 cm. Kyljissä on selvä värien rajaviiva, joskin musta juova puuttuu. Päässä on valkeat juovat sarvien tyveltä silmien molemmille puolille. Uroksella on noin 60 cm:n mittaiset S-kirjaimen muotoiset sarvet. Naaraan sarvet ovat hieman edellistä lyhyemmät. == Levinneisyys == Etiopian ja Somalian eteläosista Itä- Ugandaan, koko Keniaan ja Tansanian eteläosiin saakka. == Lähteet == Luokka:Gasellit
Illinoisin yliopisto, Chicago

Illinoisin yliopisto, Chicago eli UIC () on Illinoisin osavaltiossa, Chicagossa, sijaitseva julkisrahoitteinen yliopisto. Sen lääketieteellinen tiedekunta on yksi Yhdysvaltain suurimmista. Yliopisto kuuluu Illinoisin yliopistojärjestelmään, joka koostuu kolmesta kampusyliopistosta. Kaksi muuta sijaitsevat Urbana-Champaignissa ja Springfieldissa. ==Historia== Illinoisin yliopiston Chicagon-kampus juontaa juurensa kolmesta 1800-luvun lopulla perustetusta yksityisestä terveysalan oppilaitoksesta: *farmasian oppilaitos Chicago College of Pharmacy (perustettu 1859) *lääkärikoulu College of Physicians and Surgeons (perustettu 1882) *hammaslääkärioppilaitos Columbian College of Dentistry (perustettu 1891) Chicagon terveysalan oppilaitokset liitettiin vuosien 1896-97 aikana Illinoisin yliopistoon. Vuonna 1965 avattiin uusi kampusalue. ==Tiedekunnat== *Arkkitehtuuri ja taiteet *Farmasia *Hammaslääketiede *Kasvatustieteet *Kauppatieteet *Kaupunkisuunnittelu ja julkishallinto *Lääketiede *Sosiaalityö *Tekniikka == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Chicagon yliopistot ja korkeakoulut
Christopher Heino-Lindberg

Christopher Heino-Lindberg (s. 29. tammikuuta 1985 Helsingborg, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka siirtyi kaudeksi 2011–2012 Ruotsin kolmannen sarjatason Nackaan. Urallaan hän on pelannut myös Elitserienissä, jossa on voittanut Ruotsin-mestaruuden. == Ura == Heino-Lindberg pelasi ensimmäisen aikusten ottelussa Allsvenskanissa Hammarby IF:ssä kaudella 2002–2003. Kesällä 2003 Montreal Canadiens varasi hänet NHL:ään. Seuraavalla kaudella hän pelasi Allsvenskania sekä Vallentunassa että Hammarbyssä, jota edusti myös kauden 2004–2005. Kaudeksi 2005–2006 Heino-Lindberg siirtyi Ruotsin pääsarjassa pelaavaa Färjestadia. Heti ensimmäisellä kaudellaan hän oli mukana voittamassa Ruotsin-mestaruutta. Hän pelasi Färjestadissa vielä kaksi seuraavaa kautta ja siirtyi kaudeksi 2008–2009 Allsvenskanissa pelaavaan AIK:hon. Ensimmäisellä kaudellaan AIK:ssa Heino-Lindbergillä oli Allsvenskanin paras torjuntaprosentti ja vähiten päästettyjä maaleja. Toisella kaudella hän oli nostamassa AIK:ta takaisin Elitserieniin. Elitserienissä Heino-Lindberg pelasi kaudella 2010–2011 vain neljä ottelua. Loukkaantumisten takia hän ei lopulta saanut seuraavalle kaudelle uutta sopimusta Elitserieniin. Hän siirtyikin elokuussa 2011 Ruotsin kolmanneksi korkeammalla sarjatasolla pelaavaan Nackaan. == Tilastot == ===Runkosarja=== Kausi Joukkue Liiga GP GPI W L T MIN GA SO GAA 2001–02 Hammarby IF Allsvenskan 2 0 0 0 0 0 0 0 0.00 2002–03 Hammarby IF Allsvenskan 11 1 60 2 0 2.00 2003–04 Vallentuna BK Allsvenskan 32 23 1158 92 0 4.77 2003–04 Hammarby IF SuperAllsvenskan 7 1 17 1 0 3.73 2004–05 Hammarby IF Allsvenskan 41 41 2476 89 3 2.16 2005–06 Nybro Vikings IF Allsvenskan 5 5 299 19 0 3.82 2005–06 Färjestads BK Elitserien 50 7 384 16 1 2.51 2006–07 Färjestads BK Elitserien 50 18 1056 41 0 2.33 2007–08 Färjestads BK Elitserien 39 29 1710 76 1 2.67 2008–09 AIK Allsvenskan 28 1,83 2009–10 AIK Allsvenskan 35 2,04 2010–11 AIK Elitserien 4 209 12 0 3,45 Elitserien yht. 139 54 3148 133 2 NA == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Montreal Canadiensin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt
Iso Hiekka-aavikko

Iso Hiekka-aavikko on aavikko Australiassa Länsi-Australian ja Pohjoisterritorion alueilla. Iso Hiekka-aavikko on pääosin alavaa hiekka- aavikkoa. Punaiset pitkät ja rinnakkaiset hiekkadyynit peittävät valtaosan aavikosta. Alueella on kuitenkin myös joitakin matalia kukkuloita ja suolajärviä. Ison Hiekka-aavikon pohjoisosan ilmasto on trooppista, ja myös trooppisia monsuuneja esiintyy. Ison Hiekka-aavikon alueella on vain vähän asutusta. Merkittävimmät keskukset ovat Telfer Länsi-Australiassa ja Yulara Pohjoisterritoriossa. Uluru-Kata Tjutan kansallispuisto sijaitsee Ison Hiekka- aavikon kaakkoisosassa. == Lähteet == Luokka:Australian aavikot Luokka:Länsi- Australia Luokka:Pohjoisterritorio
Astyanaks

Astyanaks (, ”kaupungin valtias”) oli kreikkalaisessa mytologiassa Hektorin ja Andromakhen poika. Syntymässään hänelle annettiin nimi Skamandrios () Skamandros–joen mukaan, mutta troijalaiset nimesivät hänet Astyanaksikseksi hänen asemansa vuoksi kaupungin uljaimman sankarin esikoispoikana.Homeros: Ilias vi.390–413 (engl. käännös). Myös Herakleella oli samanniminen poika Thespioksen tyttären kanssa.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.7.8 engl. käännös. Troijan kukistumisen jälkeen Andromakhe kätki lapsen puolisonsa hautakammioon. Astyanaks kuitenkin löydettiin piilostaan, jolloin kreikkalaiset päättivät heittää lapsen alas kukistuneen Troijan muureilta, peläten tämän vartuttuaan kostavan isänsä kuoleman.Hyginus: Fabulae cix (engl. käännös).Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') Epitomi 5.23 (engl. käännös).Quintus Smyrnaeus: Troijan tuho xiii.279–317 (engl. käännös).Ovidius: Muodonmuutoksia xiii.399–417 (engl.käännös).Euripides: Andromakhe 5–9(engl.käännös).Euripides: Troijan naiset 1118–1122(engl.käännös). Lähteestä riippuen tämän teki joko OdysseusIliou persis frag. 1, 3 (engl. käännös ). tai NeoptolemosIlias mikra frag. 14 (engl. käännös ).Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 10.25.9 (engl. käännös). – tosin Seneca kertoo lapsen hypänneen itse muurilta alas Odysseuksen lausuessa Kalkhaan ennustusta, joka vaati lapsen uhraamista suotuisien tuulien varmistamiseksi.Seneca: Troijan naiset 1088–1103 (engl. käännös). Tarinasta on lukuisia muunnelmia keskiajalta ja renessanssin aikakaudelta, joissa Astyanaks onnistui pelastumaan Troijan tuhosta ja perusti myöhemmin uuden Troijan. == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Nasarawa

Nasarawa eli Nassarawa on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan keskiosassa. Nasarawan pinta-ala on 27 117 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan osavaltiossa oli noin 1 863 000 asukasta. Nasarawan pääkaupunki on Lafia ja maatalous on seudun tärkein elinkeino. Raaka-ainevaroina alueelta löytyy suolaa ja bauksiittia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Osavaltion kotisivut Luokka:Nigerian osavaltiot
Robinhood

Robinhood tai Säästötalo Robinhood (puhekielessä Robbari) oli suomalainen halpahalliketju. Ketjun toimipaikat sijaitsivat Orimattilassa, Nastolassa, Haminassa, Heinolassa, Hollolassa, Inkeroisissa, Kotkassa, Karhulassa, Kouvolassa, Pernajassa, Kuusankoskella, Lappeenrannassa, Mäntsälässä ja Porvoossa. Ketjun iskulause oli "Aina hintansa väärti". Jukka ja Seppo Saastamoinen perustivat ketjun vuonna 1987 Kouvolaan. Vuonna 2005 ketjun omistus siirtyi Tokmanni-konsernille 36,6 miljoonalla eurolla. Syksyllä 2015 kaikki Robinhood-myymälät muutettiin Tokmanneiksi. Samalla myös muut Tokmannin omistuksessa olleet erillisten ketjujen myymälät siirrettiin Tokmanni-ketjuun. ==Lähteet== Luokka:Halpamyymäläketjut Luokka:Tokmanni Luokka:Entiset suomalaiset vähittäiskaupan yritykset Luokka:Entiset suomalaiset kauppaketjut
Niger (osavaltio)

Niger on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan länsiosassa. Nigerin pinta-ala on noin 76 363 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Nigerissä oli noin 3 950 000 asukasta. Alueen eteläosassa elävät nupet, idässä gwarit, lännessä busat ja pohjoisosassa monet kansat kuten hausat ja fulanit. Väestössä on sekä kristittyjä että muslimeita, mutta osavaltio on päättänyt noudattaa islamilaista lakia. Nigerin pääkaupunki on Minna. Osavaltioon saanut nimensä Niger-joesta. Kaksi Nigerian suurinta vesivoimalaa sijaitsevat tässä osavaltiossa, samoin Kainji-järven ympärille perustettu Kainjin kansallispuisto. Alueen väestötiheys pieneni 1800-luvulla, kun läheisten emiraattien fulanit sieppasivat sieltä orjia. Tsetsekärpäset ovat haitanneet asuttamista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Nigerian osavaltiot
Tarim (joki)

Tarim (, ) on joki Kiinan luoteisosassa. Se on Xinjiangin alueen merkittävin joki. Tarim muodostuu Xinjiangin länsiosassa Yarkandjoen ja Kaxgarjoen yhdistyessä. Muita Tarimiin laskevia jokia ovat Aksu ja Hotanjoki. Yarkandin lähdejoki mukaanluettuna Tarimin pituus on noin 2 000 kilometriä. Joen pääuomaa ei kuitenkaan ole kaikkialla selkeästi määritelty ja joki vaihtaa usein uomaansa, joten myös joen pituus vaihtelee. Tarimin valuma-alue on noin 557 000 neliökilometriä. Tarim virtaa itään Taklimakanin aavikon lävitse. Se laskee vetensä Lop Norin kausittaiselle järvi- ja suoalueelle. Tarim-joen allasta ympäröivät korkeat vuoristot: Tienšan, Pamir ja Kunlun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kiinan joet Luokka:Xinjiangin maantiede
Tarim

Tarim voi viitata seuraaviin paikkoihin: *Tarimin allas, maanpinnan painautuma Tamir-joen laaksossa, Kiinassa *Tarim, joki Kiinassa *Tarim, kaupunki Jemenissä
Ogun (osavaltio)

Ogun on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan lounaisnurkassa Beninin rajalla. Ogunin pinta-ala on 16 762 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Ogunissa oli noin 3 728 000 asukasta. Ogunin pääkaupunki on Abeokuta. Ogun on Nigerian suurin kolapähkinöiden tuottaja. Suurin osa Ogunista on trooppista sademetsää; luoteisosassa on puusavannia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Nigerian osavaltiot
Paavo Tirkkonen

Paavo Juhani Tirkkonen (2. lokakuuta 1947 Savonlinna – 5. elokuuta 2012) oli suomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja. Tirkkosen seurana oli Savonlinnan Pallokerho. Ammatiltaan Tirkkonen on sähköasentaja. Tirkkonen pelasi jääkiekkoa SaPKon junioreissa kaudet 1960–1962. Edustusjoukkueeseen hän nousi vuonna 1963 ja pelasi SaPKossa aina vuoteen 1983. Kaudet 1966–1983 Tirkkonen pelasi yhtä kautta lukuun ottamatta SaPKon kapteenina. Tirkkonen pelasi myös SaPKon neljällä SM-sarjakaudella. Tirkkonen on pelannut 42 A-maaottelua ja 12 nuorten maaottelua. Olympialaisissa hän oli mukana vuonna 1968 Grenoblessa. Maajoukkueesta Tirkkosella on myös hopeaa Jaroslavin nuorten EM-turnauksesta. Uransa jälkeen Tirkkonen ryhtyi valmentajaksi. Nykyisin SaPKo on jäädyttänyt Tirkkosen pelinumeron 2. Tirkkonen toimi myös pelaajavalmentajana jo SaPKon pelattua SM-sarjassa. Myöhemmin Tirkkonen on toiminut SaPKon A-nuorten valmentajan sekä kakkosvalmentajana SaPKon I-divisioonassa pelanneessa edustusjoukkueessa. Ennen jääkiekkouransa alkua Tirkkonen pelasi jalkapalloa vuodesta 1959 vuoteen 1967. Viimeiset vuodet hän pelasi SaPKon edustusjoukkueessa. Jääpalloa Tirkkonen pelasi kaudet 1960–1963. Paavo Tirkkosen pojat Pekka Tirkkonen ja Antti Tirkkonen pelasivat jääkiekkoa SM-liigassa. Paavon veli Heikki Tirkkonen edusti Suomea alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1971 ja pelasi parhaimmillaan I-divisioonassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Péter Medgyessy

Péter Medgyessy (s. 19. lokakuuta 1942 Budapest) on unkarilainen poliitikko, joka oli Unkarin pääministeri vuosina 2002-2004\. Hän erosi tehtävästään elokuussa 2004 hallituskoalition hajotessa. Medgyessy toimi kuitenkin väliaikaisena pääministerinä vielä 30 vuorokautta eroilmoituksensa jälkeen perustuslain mukaisesti sekä muutaman lisäpäivän kunnes Unkarin parlamentti oli hyväksynyt hänen seuraajansa Ferenc Gyurcsányn. == Elämäkerta == Budapestissa syntynyt Medgyessy luki teoreettista ekonomiikkaa Karl Marxin taloustieteellisessä yliopistossa (nyk. Budapestin Corvinusin yliopistossa). Medgyessy valmistui vuonna 1966, minkä jälkeen hän jatkoi opintojaan samassa yliopistossa, mutta tällä kertaa jatko-opiskelijana. Medgyessy puhuu ranskaa ja romaniaa sujuvasti ja osaa jonkin verran englantia ja venäjää. Valmistuttuaan yliopistosta Medgyessy työskenteli valtiovarainministeriön palveluksessa. Medgyessy nimitettiin valtiovarainministeriksi vuonna 1987 ja hän toimi Unkarin varapääministerinä 1988–1989. Kommunistihallinnon kaatumisen jälkeen Medgyessy siirtyi pankkiiriksi, minkä jälkeen hän toimi uudelleen valtiovarainministerinä 1996–1998 sosialistien ensimmäisessä hallituksessa. Medgyessy oli valtiovarainministerinä sosialistien kompromissiehdokas puolueen eri laitojen välillä. Medgyessy itse ei ollut puolueen jäsen. Hän on naimisissa Katalin Csaplárin kanssa, ja heillä on yhteinen tytär, joka on syntynyt vuonna 1969. Tyttärensä lisäksi Medgyessyllä on vuonna 1970 syntynyt poika edellisestä avioliitostaan. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarin pääministerit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ondo

Ondo on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan länsiosassa. Ondon pinta-ala on 14 606 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Ondossa oli noin 3 441 000 asukasta. Suurin väestöryhmä ovat jorubat. Ijaw-heimoja asuu lähinnä rannikkoseudulla. Ondon pääkaupunki on Akure. Ondo on suuri kaakaon tuottaja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Nigerian osavaltiot
Osun

Osun on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan länsiosassa. Osunin pinta-ala on 9 251 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Osunissa oli noin 3 423 000 asukasta. Suurin väestöryhmä ovat jorubat. Jorubien kulttuurin keskeinen paikka Ife sijaitsee Osunissa. Osunin pääkaupunki on Osogbo. Osavaltio on saanut nimensä Osun-joesta. == Lähteet == Luokka:Nigerian osavaltiot
Juho Kananen

Juho Heikki Kananen (28. huhtikuuta 1874 Heinävesi – 4. maaliskuuta 1955 Heinävesi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1911–1914 ja 1919–1922. == Elämä == Juho Kanasen vanhemmat olivat mökkiläinen Matts Kananen ja Anna Kaisa Heimonen. Hän viljeli Heinäveden Hasumäessä sijainnutta kotitilaansa ensin torpparina ja myöhemmin torpparivapautuksen jälkeen itsenäisenä pienviljelijänä. Kananen oli kunnallislautakunnan jäsen jo vuosisadan alussa. Vuonna 1908 hänet valittiin kuntakokouksen puheenjohtajaksi, mutta päätös kumottiin, koska vaali oli suoritettu huutoäänestyksellä. Kananen oli myös Heinäveden työväenyhdistyksen puheenjohtaja sekä sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön perustajajäsen ja puheenjohtaja. Lisäksi hän osallistui muun muassa vuoden 1908 Tampereen torpparikokoukseen Heinäveden ja Kangaslammin torpparien edustajana. Vuonna 1911 Kananen valittiin eduskuntaan. Maltillisena sosialidemokraattina Kananen ei osallistunut sisällissodan tapahtumiin, mutta hän erosi sodan aikana kunnallisista luottamustehtävistään. Sodan jälkeen Kananen oli vaalipiirinsä ainoa sosialidemokraattinen varaedustaja, joka olisi kelpuutettu täydentämään niin sanottua tynkäeduskuntaa. Syksyllä 1918 hän oli elvyttämässä sodan lamaannuttamaa SDP:n toimintaa osallistumalla muun muassa joulukuussa pidettyyn ylimääräiseen puoluekokoukseen. Vuonna 1919 Kananen valittiin jälleen kansanedustajaksi. Jätettyään eduskunnan 1922 Kananen jatkoi edelleen kunnallispolitiikassa. Helmikuussa 1923 hänet valittiin Heinäveden kunnanvaltuuston puheenjohtajaksi. Kananen joutui luopumaan tehtävästään jo samana keväänä, kun hänet tuomittiin välikäräjillä sakkoihin juopumuksesta ja määrättiin menettämään kunnalliset luottamustoimensa. Kesällä 1932 Kananen herätti valtakunnallista huomiota, kun hänen puheensa keskeytettiin Lapuan liikkeen murhaaman Onni Happosen hautajaisissa. Porvarilehtien mukaan Kananen oli arvostellut työväenliikkeen nuorempaa polvea liian kiihkomieliseksi ja piti sitä osasyynä Happosen kohtaloon. Suomen Sosialidemokraatti sen sijaan kertoi keskeyttämisen syynä olleen Kanasen tukevan humalatilan. == Perhe == Juho Kanasen vaimo oli Ida Maria Pitkänen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1903. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Heinäveden kunnanvaltuutetut Luokka:Etelä-Savon vaalipiiri Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Plateau

Plateau on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan keskiosassa. Plateaun pinta-ala on 26 899 neliökilometriä.http://www.plateaustategov.org/history/geo-info.html Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Plateaussa oli noin 3 179 000 asukasta. Osavaltiossa asuu yli 40 etnistä ryhmää, joista jokaisella on oma kielensä. Englanti on virallinen kieli, ja hausa on myös saamassa kannatusta kansainvälisenä kielenä. Väestön enemmistö on kristittyjä. Plateaun pääkaupunki on Jos. Plateau tarkoittaa tasankoa, ja osavaltio on saanut nimensä Josin tasangon mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Nigerian osavaltiot
Sokoto (osavaltio)

Sokoto on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan luoteisnurkassa. Sokoton pinta-ala on 25 973 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Sokotossa oli noin 3 697 000 asukasta. Suurimmat väestöryhmät ovat hausat ja fulanit, suurin osa väestöstä on muslimeja. Sokoton pääkaupunki on Sokoto, joka on ikivanha kaupunki ja toimi aikanaan Sokoton kalifaatin hallintokaupunkina. Suurin osa osavaltiosta kuuluu kuivaan Sahelin alueeseen; sitä ympäröivät savanni ja yksittäiset kukkulat. Maanviljelystä voidaan harjoittaa Sokoto-joen tulva-alueella. == Lähteet == Luokka:Nigerian osavaltiot
Aarne Kauppinen

Aarnet (Aarne) Kauppinen (4. heinäkuuta 1889 Rantasalmi – 7. heinäkuuta 1927 Rantasalmi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922. == Elämä == Aarne Kauppisen vanhemmat olivat torppari Johan Wilhelm Kauppinen ja Anna Josefina Lind. Kansakoulun käytyään hän työskenteli sekatyömiehenä ja käsityöläisenä sekä viljeli kotitorppaansa Osikonmäen kylässä. Kauppinen liittyi sosialidemokraattiseen puolueeseen vuonna 1907. Hän oli perustamassa Rantasalmen työväenyhdistys Sovintoa ja toimi Mikkelissä ilmestyneen Vapaus-lehden avustajana sen perustamisesta lähtien. Kauppinen oli myös Rantasalmen kunnallislautakunnan jäsen ja toimi myöhemmin kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Vuonna 1919 Kauppinen valittiin kansanedustajaksi, mutta sEuraavissa vaaleissa hän jäi varasijalle. Eduskuntatyönsä jälkeen Kauppinen viljeli pientilaansa Rantasalmella. Hän kuoli kotonaan sydänkohtaukseen heinäkuussa 1927. == Perhe == Aarne Kauppoisen puoliso oli Hilda Kauppinen. Perheessä oli neljä lasta. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Rantasalmen kunnanvaltuutetut Luokka:Etelä-Savon vaalipiiri Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Taraba

Taraba on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan kaakkoisosassa. Taraban pinta-ala on 54 473 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Tarabassa oli noin 2 300 000 asukasta. Taraban pääkaupunki on Jalingo. Osavaltio on saanut nimensä sen eteläosien halki virtaavan Taraba-joen mukaan. Osavaltion pohjoisosa on puusavannia, eteläosassa on jopa tuhannen metrin korkuisia vuoria. == Lähteet == Luokka:Nigerian osavaltiot
Nylén

Nylén ja Nylen on sukunimi. Nimi on Suomessa muodossa Nylén nykyisin sadalla henkilöllä ja muodossa Nylen kymmenellä. Tunnettuja nimenkantajia: * Antti Nylén, esseisti ja suomentaja * Leif Nylén (1939–2016), ruotsalainen kirjailija, kriitikko ja muusikko * Robert Nylén, jalkapalloilija. == Lähteet == Luokka:Sukunimet
Žlobin

Žlobin (, , ) on keskikokoinen kaupunki ja hallintopiiri Homelin alueella Valko-Venäjän eteläosissa. Vuoden 2009 väestötietojen mukaan kaupungissa asui 75 866 ihmistä. Koko hallintopiirin asukasluku 104 871 kattoi lisäksi ympäröivän maaseudun väestön sekä pienen 1 263 asukkaan Strešynin kaupunkimaisen taajaman (). Žlobinin kaupungin pinta-ala on 26 km². Paikkakunta mainitaan kirjallisissa dokumenteissa jo vuonna 1492, mutta kaupunki siitä muodostettiin vasta 1925. Žlobin sijaitsee usean liikenneväylän kannalta edullisesti. Eurooppalainen suurjoki Dnepr virtaa navigoitavana kaupungin itäreunalla. Merenkulku on ollut kaupungille tärkeä; kaupungin vaakunassa on kuvattu heraldisesti tyylitelty purjealus. Minskin ja Homelin yhdistävä päärata kulkee kaupungin läpi; samoin maan itäinen päärata, joka muodostaa osan esimerkiksi Pietarin ja Kiovan välisestä rautatiestä. Žlobinin rautatieasema sijaitsee keskustassa, noin 200 metriä keskusaukion ja runsas 100 metriä piirin hallintorakennuksen eteläpuolella. Valtatie M5 (E271) Miskistä Homeliin kulkee aivan kaupungin pohjoispuolelta. Teräksen suurvalmistaja BMZ:n (Бмз, Белорусский металлургический завод, Valko-Venäjän terästehdas) keskustoimipaikka sijaitsee Žlobinissa. Yritys valmistaa teräksestä tankoja, putkia, lankaa ja vaijeria. Tämä Valko-Venäjän suurimpiin kuuluva valtionyritys on kaupungin työllisyyden ja talouden tukipilari. BMZ:n tuotannosta 85 % viedään ulkomaille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *http://zhlobin.gomel-region.by/ru *Tiivis kaupunkikuvaus (BYcity.org) *Kaupunkikartta (BYcity.org) *WikiMapia karttalinkki Žlobiniin, kohteiden selitykset pääosin tai *http://www.belsteel.com/english.php?section=2 *Zhlobin.org: Žlobinin kaupungin epäviralliset sivut *http://brestrw.by/trains1/selStations4MapAction.do?shed_type=pass *Valokuvia Žlobinista Radzima.org, selitys *
Huvipursi (televisio-ohjelma)

Huvipursi oli yksi TV1:n Viihdetoimituksen (ent. Ajanvietetoimitus) varhaisaikojen suuria kesäsarjoja. Kesällä 1966 tuotetun sarjan ideana oli tehdä Suomea tutuksi, kiertää kaunista Saimaan vesistöä pikinytky Mikolla ja pysähtyä lauantaisin tekemään suoria lähetyksiä eri paikkakunnilta. Mikko hinasi perässään kelluvaa tanssilavaa, joka toimi Mikon ja sataminen lisäksi ohjelman estradina. Suoran tv-lähetyksen päätyttyä sillä alkoivat tanssit. Nuorten päivälehti 23.6.1966: "Televisioviihdettä tervahöyry Mikolta.". Viitattu 21.10.2020. Pikinytky Mikon kapteeni oli Antti Sinkkonen. Lähetyksiä tehtiin Yleisradion ulkotuotantoautoilla Iisalmesta 2.7.1966, Kuopiosta 9.7., Varkaudesta 16.7., Savonlinnasta 23.7., Helsingin Sanomat 23.7.1966: "Huvipursi vuolaan virran rannalla.". Viitattu 21.10.020, Sulkavalta 30.7.Katso-lehti 30.7.1966. Viitattu 21.10.2020., Pistohiekasta 6.8., Mikkelistä 13.8. ja Lappeenrannasta 20.8.1966 Katso-lehti 20.8.1966. Viitattu 21.10.2020. . Niissä oli mukana myös kuvaa reitin varrelta. Tällaisen television viihdesarjan tekeminen tuohon aikaan 60-luvun puolessa välissä oli melkoisen mittava urakka. Huvipurren vakioesiintyjiin kuuluivat Ossi Törrönen, Rauha Puntti, Tatu Asumaniemi, Rauno Alhonniemi sekä Nacke Johanssonin orkesteri. Suomalaisen viihdemaailman tähtien lisäksi ohjelmaan etsittiin paikallisia kykyjä. Joukkoon mahtui myös kansainvälisiä tähtiä kuten poplaulaja Millie http://www.yle.fi/elavaarkisto/?s=s&a;=145 - 12k Lappeenrannassa. Paikallista elämää valotettiin muun muassa haastatteluin ja insertein. Ohjelmaa suunnittelivat ja tuottivat Aarre Elo, Matti Kuusla ja Jukka Virtanen (VEK). Ohjaajina toimivat Virtasen lisäksi Riitta Degerholm, Heikki Seppälä ja Erkki Pohjanheimo. Lavastaja oli Aimo Pöyhönen. == Lähteet == Luokka:Viihdeohjelmat Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat Luokka:1960-luvun televisiosarjat
Insertti

Televisiosanastossa insertti () tarkoittaa etukäteen tallennettua osaa televisio-ohjelmasta, joka muuten on suora lähetys tai yhtenäinen kokonaisuus. Insertit ovat tyypillisiä uutisissa, ajankohtaislähetyksissä ja makasiiniohjelmissa. Insertti voi olla esimerkiksi haastattelu, uutispätkä tai ohjelman kuvitusjakso. ==Inserttien juttutyyppejä== Makasiiniohjelmien insertit noudattavat yleensä yhtä seuraavista juttutyypeistä: * uutinen, tuore ajankohtaisjuttu, sijoitettu useimmiten ohjelman alkuun * reportaasi, television yleisin inserttityyppi, taustoittava ja pitkähkö, moniosainen juttu * raportti: toimittaja raportoi paikan päältä, usein suorana lähetyksenä tai samana päivänä nauhoitettuna * raportaasi, kahden edellisen yhdistelmä, jossa painotetaan asiasisältöä draamallisuuden sijasta * sähke, lyhyt tietoisku tai uutinen * vox pop eli katugallup, kysellään yleisön mielipiteitä tietystä asiasta * kollaasi: leikataan peräkkäin lyhyitä otteita eri asiantuntijoiden haastatteluista, jolloin vaikutelma on katugallupmainen * puheenvuoro, yksittäinen asiantuntija tai asianosainen kertoo aiheestaan suoraan kameralle * arvostelu: yksi kriitikko tai useampia ”testihenkilöitä” kertoo kokemuksistaan tietystä kulttuuri- tai muusta teemasta, esim. tuotteesta tai palvelusta * henkilökuva, esitellään yhtä henkilöä tietystä näkökulmasta, pisimmillään kerrotaan koko elämäntarina tiiviisti * sketsi, leikkisä esitys asia-aiheesta, esim. stand up -komiikkaa tai editoitu koominen kollaasi tietystä asiateemasta * esitys, vakavampi taide-esitys aiheesta, esim. lausuntaa, laulua, tanssia tms. (nykyajan asiaohjelmissa harvinainen) ==Lähteet== *Burrows-Wood: Television Production, disciplines and techniques, s 350. California State University 1978,1982 * *”Insertti”, Luokka:Televisiotermit
Bilel Yaken

Bilel Yaken (, s. 5. tammikuuta 1981 Biserta) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut Tunisian pääsarjassa pelaavaa Stade Tunisienia sekä CA Bizertinia ja Espérancea. == Saavutukset == * Tunisian cup: 2008 == Lähteet == * Transfermarkt * Kawarji Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
IFAB

International Football Association Board eli IFAB on jalkapallon säännöistä päättävä kansainvälinen elin. Elimen perustivat vuonna 1886 Yhdistyneen kuningaskunnan neljän osan (Englannin, Skotlannin, Walesin ja Pohjois- Irlannin; viimeksi mainittu kattoi ennen Irlannin itsenäistymistä koko Irlannin saaren) jalkapalloliitot yhtenäistämään lajin säännöt. Kansainvälinen jalkapalloliitto Fifa liittyi mukaan vuonna 1913. Elin kokoontuu nykyisin kahdesti vuodessa. Päätöksen läpiviemiseen tarvitaan kuusi ääntä kahdeksasta. Fifalla on käytössään neljä ääntä. Lisäksi perustajaliitoilla on yksi ääni kullakin. ==Aiheesta muualla== *Elimen historiaa Luokka:Kansainväliset jalkapalloliitot
Arbi Jabeur

Arbi Jabeur (, s. 25. toukokuuta 1985) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa tunisialaista Club Athlétique Bizertinia. ==Ura== Jabeur aloitti uransa Espérancen riveissä kaudella 2004–2005, jossa hän voitti viiden kauden aikana muun muassa Tunisian cupin kolmesti ja kahdesti Tunisian pääsarjamestaruuden. Lokakuussa 2009 hän ilmoitti siirtyneensä libyalaiseen Al Ittihadiin kahden vuoden sopimuksella. == Saavutukset == * Arabian Mestarien liiga: 2009 * Tunisian liigamestaruus: 2006, 2009 * Tunisian cup: 2006, 2007, 2008 == Lähteet == * National Football Teams Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sergijev Posad

Sergijev Posad () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan ja Jaroslavlin välisen rautatien varrella 71 kilometriä Moskovasta koilliseen. Kaupunki on Sergijev Posadin piirin keskus. Asukkaita on 110 878 henkeä (vuonna 2010). == Troitse-Sergijevin luostari== thumb|230px|right|Pyhän kolminaisuuden luostarin sisäpihaa (joskus 1890-1905) Kaupungin ydin on Sergei Radonežilaisen vuoden 1345 tienoilla perustama Pyhän kolminaisuuden eli Troitse-Sergijevin luostari, josta jo 1300-luvulla muodostui yksi Moskovan ruhtinaskunnan ja myöhemmin koko Venäjän hengellisistä ja kulttuurikeskuksista. Luostarissa työskentelivät mm. ikonimaalarit Andrei Rubljov ja Daniil Tšornyi, kultaseppä Amvrosi, kirjailijat Jepifani Premudryi, Pahomi Logofet, Maksim Grek ja Avraami Palitsyn. Vuosina 1540–1550 luostarin ympärille rakennettiin tornein varustettu paksu kivimuuri ja siitä tuli osa Moskovan puolustusjärjestelmää. Vuosina 1608–1610 puolalaiset piirittivät luostaria, joka toimi aktiivisesti Venäjän vapauttamiseksi miehittäjistä. Luostarin ympärille syntyneet kylät ja esikaupungit sulautuivat 1700-luvun alussa yhdeksi esikaupungiksi, joka sai vuonna 1782 nimen Sergijev Posad. Sen asukkaat palvelivat lavran arvonimen vuonna 1744 saaneen luostarin pyhiinvaeltajia, joiden määrä lisääntyi voimakkaasti maantien (1845) ja rautatien (1862) rakentamisen jälkeen. Paikkakunta oli myös huomattava käsityöammattien keskus. ==Historiaa ja nykypäivää== Vuonna 1919 luostari lakkautettiin ja sen esikaupungista muodostettiin Sergijevin kaupunki. Vuosina 1930–1991 se nimenä oli Zagorsk Venäjän kommunistisen puolueen Moskovan komitean sihteerin Vladimir Zagorskin mukaan. Nykyään kaupungissa on mm. koneenrakennus-, kemian, sähkölaite-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Vuonna 1946 uudelleen avatun luostarin yhteydessä toimii Moskovan hengellinen akatemia ja pappisseminaari. Luostarialue on Unescon maailmanperintökohde. Venäjän kultaiseen renkaaseen kuuluva kaupunki on suosittu matkailukohde. Kaupungin tärkein nähtävyys on Pyhän kolminaisuuden luostari. Muita nähtävyyksiä ovat luostarin eteläpuolella sijaitsevat Neitsyt Marian temppeliin tuomisen ja Pjatnitskajan kirkot (molemmat 1547, jälkimmäinen on rakennettu uudelleen 1600-luvulla) ja pyöreän tšasounan ympäröimä Pjatnitskin kaivo sekä 1700-luvun lopun barokkityyliset seurakuntakirkot (Kristuksen ja Neitsyt Marian taivaaseen astumisen kirkot, Pyhän Eliaan kirkko). Kaupungin keskusta on rakennettu vuonna 1792 laaditun säännöllisen asemakaavan mukaan. Luostarin itäpuolella on suuri Krasnogorskaja-aukio, jota reunustavat barokkityylinen tšasouna (1770), klassistinen luostarihotelli (1823) ja 1900-luvun alussa rakennettu kauppahalli. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Sergijev Posadin piirin sivusto * Sergijev Posadin museon sivusto Luokka:Moskovan alueen kaupungit
Sameh Derbali

Sameh Derbali (, s. 23. marraskuuta 1986 Jelma, Tunisia) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitalinkki ja laitapuolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Espérancea. ==Ura== Derbali aloitti uransa AS Jelman junioreissa, josta hän siirtyi Espéranceen. Ensimmäisellä kaudellaan Derbali voitti joukkueensa kanssa Tunisian cupin ja teki liigassa neljä maalia. Kaudeksi 2009-2010 hän siirtyi lainalle Olympique de Béjaan, jossa hän saavutti uransa kolmannen Tunisian cupin voiton. Kesäkuussa 2010 Derbali solmi vuoden mittaisen lainasopimuksen AS Marsan kanssa.Derbali à l'AS Marsa Eurosport 19.6.2010 Viitattu 19.6.2010 Siirto kuitenkin peruuntui, kun Espérance halusi pitää hyökkääjän joukkueesaan hyökkääjäpulan vuoksi. ==Maajoukkue== Derbali on edustanut Tunisian maajoukkuetta vuodesta 2011 lähtien. Hän on pelannut laitapuolustajana. == Saavutukset == * Tunisian cup (3): 2007, 2008, 2010 * Tunisian-mestaruus: 2009 * Arabian Mestarien liiga: 2009 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Transfermarkt * Kawarji Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Štšerbinka

Štšerbinka () on kaupunki ja kaupunkipiirikunta Moskovan lounaisosissa, 1. heinäkuuta 2012 perustetussa uudessa Moskovan Novomoskovskin piirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee 37 kilometriä Moskovan keskustasta etelään, sen eteläpuolella sijaitsee Podolsk. Štšerbinkan läpi kulkee Moskovan ja Kurskin välinen rautatie (Štšerbinkan asema) ja M2-valtatie. Asukkaita on 32 300 henkeä (vuonna 2012). Štšerbinkan kylä tunnetaan 1300-luvun lopulta lähtien. 1800-luvun lopussa rakennettiin Kurskin rautatie, jolle myöhemmin syntyi Štšerbinkan asema. Vuonna 1939 asemanseudun asutukseen liitettiin lähikylät ja muodostettiin Štšerbinkan taajama, joka sai kaupunginoikeudet vuonna 1975. Kaupungin suurin teollisuuslaitos on hissitehdas. Lisäksi Štšerbinkassa toimii metalli-, laiterakennus- ja rakennustarviketeollisuutta sekä tieteellisiä tutkimuslaitoksia. Huomattava osa asukkaista käy työssä Moskovassa. Kolmen kilometrin päässä kaupungista sijaitsee Vjazemskin ruhtinassuvulle kuulunut Ostafjevon kartano, joka 1800-luvun alussa oli yksi Venäjän kulttuurielämän keskuksista. Vuosina 1801–1815 siellä asui ja työskenteli historioitsija Nikolai Karamzin. Runoilija Pjotr Vjazemskin toimiessa isäntänä kartanossa vierailivat usein mm. Aleksandr Puškin, Vasili Žukovski, Aleksandr Gribojedov, Adam Mickiewicz ja Nikolai Gogol. Kartanon rakennuskokonaisuuteen kuuluvat klassistiset Arkkienkeli Mikaelin kirkko (1780-luvun alku), päärakennus (1801) ja säännöllinen puisto. Nykyään alueella toimii museo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Štšerbinkan kaupungin sivusto * Ostafjevon museoalueen sivusto Luokka:Moskovan kaupungit
Šatura

Šatura () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Meštšeran alangolla Muromskoje-, Svetloje- ja Tšornoje-järvien lähellä 124 kilometriä Moskovasta itään. Kaupunki on Šaturan piirin keskus. Sen läpi kulkee Moskovan ja Kazanin välinen rautatie (Šaturan asema). Asukkaita on 32 885 henkeä, koko piirissä 72 087 (vuonna 2010). Kaupunki on saanut alkunsa paikallista turvetta polttoaineenaan käyttävästä sähkövoimalasta, jota ryhdyttiin rakentamaan vuonna 1918. Voimalan työläisasutukset yhdistettiin vuonna 1928 Šaturan taajamaksi, josta vuonna 1936 tuli kaupunki. Nykyään kaupungissa toimii sähkövoimala, turvetuotantoyritys, huonekalutehdas, elintarviketeollisuutta sekä kaksi Venäjän tiedeakatemian tutkimuslaitosta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Šaturan piirin sivusto Luokka:Moskovan alueen kaupungit Luokka:Šaturan piiri
Ruza

Ruza () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Moskovajokeen laskevan Ruzajoen rannalla 110 kilometriä Moskovasta länteen. Kaupunki on Ruzan piirin keskus. Asukkaita on 13 300 henkeä (vuonna 2005). Ruza mainitaan ensimmäisen kerran Moskovan ruhtinaan Iivana Kalitan testamentissa vuonna 1328 tai 1339. Se kuului Zvenigorodin ja vuosina 1462–1504 Volokin ruhtinaskuntaan. Vuosina 1504–1533 se oli läänitettynä Dmitrovin ruhtinaalle Juri Ivanovitšille ja liitettiin sittemmin Moskovaan. Moskovan, Tverin ja Smolenskin ruhtinaskuntien rajaseudulla sijainneella paikkakunnalla oli huomattava strateginen merkitys. Jo 1100-luvulla Ruzajoen rannalle rakennettiin puinen linnoitus, jonka korkeat maavallit ovat säilyneet. Vuonna 1618 puolalaiset piirittivät linnoitusta, jota ei piirityksen ja tulipalon jälkeen enää rakennettu uudelleen. Vuonna 1781 Ruzasta tuli samannimisen Moskovan kuvernementtiin kuuluneen kihlakunnan keskus. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli saksalaisten miehittämä lokakuusta 1941 tammikuuhun 1942. Nykyään Ruza on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarviketeollisuutta. Kauniiden maisemiensa ja puhtaan luontonsa ansiosta kaupungin ympäristö on suosittua lomanviettoseutua. Nähtävyyksiä ovat vuosina 1714–1721 rakennettu Ylösnousemuksen kirkko, Jumalansynnyttäjän kirkko vuodelta 1781, barokkityyliset Pyhän Dimitreoksen (1792) sekä Borisin ja Glebin (1801) kirkot. Kaupungissa on myös kotiseutumuseo. Река Руза зимой 2.jpg|Ruzajokea. Администрация (Руза).jpg|Ruzan piirin hallintorakennus. Palace of water sports in Ruza.jpg|Uimahalli. Ruza Partizan Sq 12.JPG|Katunäkymä Ruzan Partisaaniaukion laidalta. Ruza Solnceva St 01.JPG|Kantakaupunkia: Ulitsa Solntseva. Собор воскресения 03.JPG|Ylösnousemuksen kirkko (1714–1721) Церковь благоверных князей Бориса и Глеба 2.JPG|Pyhien Borisin ja Glebin kirkko (kuvan mukaan vuodelta 1721). Церковь Покрова Пресвятой Богородицы 01.jpg| Jumalansynnyttäjälle omistettu kirkko. Церковь Дмитрия Солунского в Рузе..JPG| Pyhän Dimitreoksen kirkko (1792). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ruzan piirin sivusto Luokka:Moskovan alueen kaupungit
Rošal

Rošal () on kaupunki Moskovan alueen itäosissa Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Meštšoran alangolla Voimega-joen rannalla 156 kilometriä Moskovasta itään. Asukkaita oli 21 272 henkeä (vuonna 2010). Kaupunki on saanut alkunsa vuonna 1916 rakennetun ruutitehtaan työläisasutuksesta, jonka nimenä oli aluksi Krestov Brod. Vuonna 1918 paikkakunta nimettiin uudelleen lokakuun vallankumoukseen osallistuneen Semjon Rošalin mukaan. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1940. Neuvostoaikana kaupungin suurin yritys oli ammustehdas, joka suljettiin 1990-luvulla. ==Lähteet== Luokka:Moskovan alueen kaupungit
Naro-Fominsk

Naro-Fominsk () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okaan laskevan Nara-joen rannalla 70 kilometriä Moskovasta lounaaseen. Kaupunki on Naro-Fominskin piirin keskus. Sen läpi kulkee Moskovan ja Kiovan välinen rautatie (Naran asema). Asukkaita on 71 400 henkeä (vuonna 2008). Kaupunki on saanut alkunsa Nara-joen molemmin puolin sijainneista Fominskojen ja Malaja Naran kylistä. Fominskoje mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1339. 1500-luvulle saakka se toimi Moskovan ruhtinaskunnan etuvartiona. Vuonna 1812 Fominskojessa pysähtyi Napoleon vetäytyessään Moskovasta. 1840-luvulla paikkakunnalle syntyi kaksi puuvillakehräämöä, joiden pohjalle perustettiin vuonna 1864 suuri tekstiilitehdas. Vuonna 1926 tehtaan työläisasutus sai kaupungin statuksen. Toisen maailmansodan aikana seudulla käytiin kovia taisteluja, ja saksalaiset pitivät jonkin aikaa hallussaan osaa kaupunkia. Nykyään kaupungissa on tekstiili-, metalli- ja rakennusteollisuutta. Neuvostoajan suurin teollisuuslaitos, Naro-Fominskin silkkikombinaatti, on lopettanut toimintansa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Naro-Fominskin piirin sivusto Luokka:Moskovan alueen kaupungit
Reutov

Reutov () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee 12 kilometriä Moskovasta itään Moskovan kehätien välittömässä läheisyydessä. Kaupungin läpi kulkee Moskovan ja Nižni Novgorodin välinen rautatie (Reutovin asema). Asukkaita oli 87 195 henkeä (vuoden 2010 väestönlaskenta). thumb|210px|left|Reutovin rautatieaseman laitureitathumb|240px|right|Kaupungintalo == Historiaa ja nähtävyyksiä == Reutovin kylä tunnetaan 1500-luvun loppupuolelta lähtien. Ensimmäinen historiallinen maininta kaupungista on vuodelta 1573-74 ja siinä alue kuvataan joutomaaksi. Vuonna 1824 sinne perustettiin puuvillakehräämö. Tehtaan lankoja pidettiin Venäjän laadukkaimpiin kuuluvina ja ne voittivat 1831 kultamitalin kansallisessa näyttelyssä. Kehräämön pohjalta kehittyi myöhemmin suuri tekstiilitehdas. Lokakuun 7. päivänä 1940 Reutovin taajama sai kaupunginoikeudet. Nähtävyyksistä huomattavin on vuosina 1748–1773 rakennettu barokkityylinen Arkkienkeli Mikaelin kirkko. Kuuden kilometrin päässä Feninon taajamassa sijaitsee klassistinen Troitskoje-Kainardžin kartanokokonaisuus. == Avaruus- ja ohjusteknologian tutkimus- ja tuotekehityskeskus== Nykyään Reutovissa on esimerkiksi tekstiili-, koneenrakennus- ja laiteteollisuutta. Suuri osa kaupungin asukkaista käy työssä Moskovassa. Reutovin merkittävimpänä yrityksenä pidetään ilmailu-, avaruus- ja ohjusteknologiayhtiö NPO Mašinostrojenijaa. Reutov sai vuonna 2003 tuotekehitys- ja tutkimuskaupungin asemaa kuvaavan naukogradin (tiedekaupunki) aseman. Hallinnollisesti kaupungista tuli vuonna 1970 Moskovan alueen alainen subjekti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Reutovin kaupungin sivusto Luokka:Moskovan alueen kaupungit Luokka:Naukograd
Sininen linja (Tukholman metro)

Sininen linja () on Tukholman metron ratajärjestelmä, jolla liikennöivät linjat 10 (Kungsträdgården–Hjusta) ja 11 (Kungsträdgården–Akalla). Sininen linja on lyhin Tukholman metron kolmesta linjasta. Linjalla on 20 asemaa,SL: Tunnelbana joista 19 on maan alla, ja vain yksi asema, Kista on maan pinnalla. Sen pituus on 24,5 kilometriä. Linja alkaa Tukholman keskustasta Kungsträdgårdenista, haarautuu kahteen suuntaan Västra skogenissa ja päättyy Akallaan ja Hjulstaan Kistassa. Linja avattiin 31. elokuuta 1975 T-Centralenin ja Hjulstan välillä. Kaksi vuotta myöhemmin sitä jatkettiin ensin kesäkuussa Hallonbergenistä Akallaan ja lokakuussa T-Centralenista Kungsträdgårdeniin. Akallaan avatulle osuudelle rakennettiin Kymlingen asema, joka kuitenkin jäi keskeneräiseksi eikä sitä ole otettu käyttöön. Västra skogenin ja Rinkebyn asemien välille avattiin uusi Sundbybergin kautta kulkeva linjaus 19. elokuuta 1985. Vanha Hallonbergenin ja Rinkebyn välinen rata on nykyisin huoltokäytössä, ja sen varrella on Rissnen metrovarikko. Vuonna 2013 päätettiin, että sinistä linjaa jatketaan luoteessa Akallasta Barkarbyn paikallisjuna-asemalle ja etelässä Kungsträdgårdenilta Gullmarsplanille, jossa rata haarautuu uudelle rataosuudelle Nackan keskukseen ja yhdistyy nykyiselle vihreän linjan rataosuudelle kohti Hagsätraa. Molempien laajennusten rakennustyöt alkavat vuonna 2019, ja niiden on arvioitu kestävän 7–8 vuotta. Södermalmille rakennetaan töiden yhteydessä metron syvimmällä oleva asema, Sofia, noin sadan metrin syvyyteen. Vuonna 2020 sinisellä linjalla kulki 124 400 matkustajaa päivässä. ==Lähteet== Luokka:Tukholman metro
Aleksandr Gegello

Aleksandr Ivanovitš Gegello (; 10(22). heinäkuuta 1891 Jekaterinoslav – 11. elokuuta 1965 Moskova) oli neuvostoliittolainen arkkitehti. Gegello opiskeli siviili-insinööri-instituutissa, taideteollisessa korkeakoulussa ja Pietarin taideakatemiassa, joista hän valmistui 1920-luvun alussa. Arkkitehdin tuotantoon on vaikuttanut erityisesti hänen opettajansa Ivan Fomin. 1920- ja 1930-luvulla Gegello osallistui useiden konstruktivistista tyylisuuntaa edustavien julkisten rakennusten suunnitteluun. Hänen töitään Pietarissa ovat muun muassa Maksim Gorkille nimetty kulttuuritalo (yhdessä David Kritševskin kanssa, 1925–1927), Viipurin puolen kulttuuritalo (Grigori Simonovin kanssa, 1925–1927) ja elokuvateatteri Gigant (Kritševskin kanssa, 1934–1936). Gegello oli suunnittelemassa myös Traktorikadun asuinaluetta (1925–1927) ja Moskovan prospektin asuintaloja (1937–1940). Vuosina 1937–1948 Gegello johti Neuvostoliiton arkkitehtiliiton Leningradin osaston hallitusta, vuosina 1948–1950 Neuvostoliiton arkkitehtiakatemian Leningradin filiaalia ja vuosina 1950–1953 hän toimi jälkimmäisen varapresidenttinä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Aleksandr Gegello Pietari-tietosanakirjassa Luokka:Venäläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Lars Hornborg

Lars Rudolf (Lasse) Hornborg (13. joulukuuta 1890 Helsinki – 1. syyskuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen lakimies ja urheilujohtaja. Hän oli nuoruudessaan aktiivi ja kansallisesti menestynyt yleisurheilija. ==Henkilöhistoria== Lars Hornborgin vanhemmat olivat senaattori Nikolai Konstantin Hornborg ja Aleksandrine Roedinger. Hänen toinen puolisonsa vuodesta 1933 oli Ingrid Margareta Sahlberg. Hornborg tuli ylioppilaaksi 1909, suoritti oikeustutkinnon 1913, yleisen hallintotutkinnon 1914 ja saavutti varatuomarin arvon 1916. Sen jälkeen hän toimi asianajajana omistamassaan Asianajotoimisto Procopé & Hornborgissa 1918–1961. Hän toimi lisäksi Suomen Asianajajaliiton pitkäaikaisena puheenjohtajana. ==Urheilu- ja urheiluvaikuttajan ura== Urheilujohtajaurallaan hän toimi SVUL:n urheilujaoston puheenjohtajana 1923 ja sitä ennen SVUL:n liittojohtokunnan jäsenenä 1918–1923 sekä varapuheenjohtajana 1918–1919. Suomen Olympiakomitean hallituksessa Hornborg toimi 1923–1926 ja valmennusvaliokunnan puheenjohtajana 1919–1920. Oman seuransa Helsingin IFK:n puheenjohtajana hän oli 1923–1928 ja sitä ennen varapuheenjohtajana 1917–1919. Oman aktiiviuransa aikana 1910-luvulla hän saavutti Suomen mestaruuden kymmenottelussa 1912, vauhdittomassa korkeudessa 1911 tuloksella 140, 110 metrin aidoissa 1918 ajalla 16,8 sekä Helsingin IFK:n viestijoukkueen jäsenenä 4 × 100 ja 4 × 400 metrillä vuonna 1918.20.06.1912 Suomen Urheilulehti no 21, sivut 3-4 == Lähteet == * Martiskainen, Seppo et.al (toimi.): Suomi voittoon - kansa liikkumaan, Suomen yleisurheilun 100 vuotta. SUL Julkaisut Oy, 2006. ISBN 951-98952-2-1. s.40. === Viitteet === Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
D.E.V.O.L.U.T.I.O.N.

__NOTOC__ D.E.V.O.L.U.T.I.O.N. on thrash metal -yhtye Destructionin elokuussa 2008 julkaistu kymmenes studioalbumi. Sen julkaisi Yhdysvalloissa Candlelight Records, muualla AFM Records. Kappaleiden alkukirjaimet muodostavat albumin nimen Devolution. == Kappaleet == # # # # # # # # # # #Shellshock (Tank -cover) == Kokoonpano == * Marcel "Schmier" Schirmer – laulu, basso * Mike Sifringer – kitara * Marc Reign – rummut === Vierailijat === * Vinnie Moore – kitarasoolo kappaleessa "Devolution" * Gary Holt – kitarasoolo kappaleessa "Urge" * Jeff Waters – kitarasoolo kappaleessa "Urge" == Arvostelut == * About.com: About.com: Album review * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Destructionin albumit Luokka:Vuoden 2008 albumit