EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Harattalanjärvi

Harattalanjärvi on monihaarainen järvi Luumäen ja Lappeenrannan rajalla Etelä- Karjalassa. Sen pinta-ala on 73 hehtaaria. Etäisyys Lappeenrannan keskustasta on 26 kilometriä lounaaseen.Harattalanjärvi Järviwikissä. Viitattu 3.2.2022. == Maantiede == Harattalanjärvi muodostuu lahdista ja salmista, sen mutkittelevan rantaviivan pituus on 10 938 metriä. Suurin ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 2,8 kilometriä. Harattalanjärven pohjoisosassa sijaitsee kaksi saarta, joista Suurisaari on pinta-alaltaan lähes viisi hehtaaria. Toinen saari on nimetön. Suurisaaren länsipuolella sijaitsee 14 hehtaaria laaja alue, jonka syvyys on vähintään 10 metriä. Järven keskiosan Isosalmen suurin syvyys on kahdeksan metriä, eteläisimmät osat ovat matalia. Harattalanjärven rannat ovat metsä- ja suomaata, pohjoisella rannalla on pientaloja. Järvi kapenee etelässä Harattalanjoeksi, joka laskee Matalajärveen (48,7 metriä mpy). Harattalanjärven vesitilavuus on 3 951 000 kuutiometriä. Harattalanjärvi (08.005.1.009) kuuluu Läntisen Vilajoen valuma-alueeseen (08.005), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vilajoen vesistössä (08). Läntisen Vilajoen valuma-alueeseen kuuluu 19 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Harattalanjärvi on suurin.Läntisen Vilajoen valuma-alue (08.005) Järviwikissä. Viitattu 3.2.2022. == Lähteet == Luokka:Lappeenrannan järvet Luokka:Luumäen järvet Luokka:Vilajoen vesistö
David Wilson (diplomaatti)

David Clive Wilson, Tillyornin paroni Wilson (; s. 14. helmikuuta 1935) on brittiläinen entinen diplomaatti ja sinologi, joka toimi Brittiläisen Hongkongin toiseksi viimeisenä kuvernöörinä vuosina 1987–1992. Tämän jälkeen hän istui Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneessa vuosina 1992–2021. Wilson syntyi Alloassa Skotlannissa. Hän opiskeli Oxfordin yliopiston Keble Collegessa. Vuosina 1960–1962 hän toimi Hongkongin kuvernöörin poliittisena neuvonantajana. Vuosina 1963–1965 hän opiskeli Pekingissä kiinan kieltä. Vuonna 1973 hän väitteli tohtoriksi Lontoon yliopistossa; hänen väitöskirjansa aiheena olivat Britannian ja Kuomintangin suhteet 1920-luvulla. Vuosina 1977–1981 hän toimi taas Hongkongin kuvernöörin poliittisena neuvonantajana. Vuonna 1984 hänet valittiin kiinalais-brittiläisen yhteisjulistuksen toimeenpanosta vastaavan työryhmän jäseneksi. Kuvernööri Edward Youden kuoltua vuonna 1986 Wilson valittiin hänen seuraajakseen. Hänen kuvernöörikaudelleen osuivat Taivaallisen rauhan aukion verilöyly sekä vietnamilaisten venepakolaisten aiheuttama ongelma. Wilson erotettiin kuvernöörin virasta vuonna 1992, ja hänen seuraajakseen valittiin Chris Patten. Opiskellessaan mandariinikiinaa Hongkongin yliopistossa Wilson oli valinnut kiinankieliseksi nimekseen Wei Dewei (), joka muistutti hänen omaa nimeään mandariinikiinaksi lausuttuna muttei kantoninkiinaksi lausuttuna. Lisäksi se lausuttiin kantoninkiinaksi samalla tavalla kuin ”vaarallisen tekopyhä” (), ja sukunimeä Wilson vastaava merkki ) oli mahdollista jakaa osiin , ’1800 naisaavetta’. Kuvernöörikautensa alussa hän vaihtoi kiinankielisen nimensä muotoon Wai Yik- shun (), joka kantoninkiinaksi lausuttuna muistuttaa lähemmin hänen oikeaa nimeään. Kuvernöörikautensa jälkeen Wilson aateloitiin Tillyornin paroni Wilsoniksi, minkä myötä hän sai paikan Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneessa. Hongkongin vuosien 2014 sekä 2019 demokratiamyönteisten mielenosoitusten aikaan Wilson puolusteli Hongkongin poliisin toimia mielenosoittajia vastaan keskusteluissa ylähuoneessa. Wilson lyötiin vuonna 1987 Order of St Michael and St George -ritarikunnan suurristin komentajaksi (KCMG) ja vuonna 1991 suurristin ritariksi, sekä vuonna 2000 skotlantilaisen Order of the Thistle -ritarikunnan ritariksi (KT). == Lähteet == Luokka:Hongkongin kuvernöörit Luokka:Brittiläiset diplomaatit Luokka:Elinikäiset päärit Luokka:Brittiläiset sinologit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Novhorod-Siverskyin piiri

Novhorod-Siverskyin piiri () on aluehallinnollinen, maaseutuvaltainen piiri Ukrainan pohjoisosassa Tšernihivin alueella. Dneprin sivujoki Desna laskee piirin läpi. Piiri rajoittuu pohjoisessa Venäjän Brjanskin alueeseen, idässä Sumyn alueen Šostkan piiriin, etelässä Nižynin piiriin ja lännessä Korjukivkan piiriin. Piirin hallinnollinen keskus on Novhorod-Siverskyin kaupunki (12 647 as., 2021). Novhorod-Siverskyin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina karsi Tšernihivin alueen piirien lukumäärän viiteen yhdistämällä aiempia piirejä. Uuden Novhorod-Siverskyin piirin pinta- alaksi tuli 4 630,4 neliökilometriä. Aiempi samanniminen piiri oli pienempi. Ukrainan tilastokeskus arvioi Novhorod-Siverskyin piirin väkiluvuksi 63 670 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 43,4 prosenttia piirin asukkaista (27 631 as.), eli kahden kaupungin (Novhorod-Siverskyi, Semenivka) ja kahden kaupunkityyppisen taajaman (Korop, Ponornytsja) väestö. Novhorod-Siverskyj Raion.png|Ennen heinäkuuta 2020 Novhorod-Siverskyin piiri oli nykyistä suppeampi. Дитинець літописногo м.Новгорода-Сіверського.jpg| Novhorod- Siverskyi, train station.jpg|Novhorod-Siverskyin rautatieasema. Весняний розлив річки Десни біля Новгорода-Сіверського.jpg|Tulviva Desnajoki aiemman, nykyistä suppeamman Novhorod-Siverskyin piirin alueella (2009). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Tšernihivin alueen piirit
Harald Tom Nesvik

Harald Tom Nesvik (s. 4. toukokuuta 1966 Ålesund) on norjalainen edistyspuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kalastusministerinä vuosina 2018–2020 ja istui suurkäräjillä vuosina 1997–2017. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Harald Tom Nesvik Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan kalastusministerit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Korjukivkan piiri

Korjukivkan piiri () on aluehallinnollinen piiri Ukrainan pohjoisosassa Tšernihivin alueella. Piiri rajoittuu pohjoisessa Venäjän Brjanskin alueeseen, idässä Novhorod-Siverskyin piiriin, etelässä Nižynin piiriin ja lännessä Tšernihivin piiriin. Piirin hallinnollinen keskus on Korjukivkan kaupunki (12 409 as., 2021). Korjukivkan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Tšernihivin alueen piirien lukumäärän viiteen. Uuden Korjukivkan piirin pinta-alaksi tuli 4 600,9 neliökilometriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi Korjukivkan piirin väkiluvuksi 88 329 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 51,7 prosenttia piirin asukkaista (45 649 as.), eli piirin kolmen kaupungin (Korjukivka, Mena ja Snovsk) ja kolmen kaupunkityyppisen taajaman (Makošyne, Sosnytsja, H’olmy) väestö. Aiempi samanniminen piiri oli pienempialaisempi (kartta), ja piirin väkiluku oli alhaisempi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
Macaon peruslaki

Macaon Kiinan kansantasavallan erityishallintoalueen peruslaki (, ) on Macaon vastine perustuslaille. Peruslaki määrittelee mm. kaupungissa käytettävän yksi maa, kaksi järjestelmää -mallin. Peruslaki otettiin käyttöön Macaon siirron yhteydessä vuonna 1999. Kiinan ja Portugalin välisen sopimuksen mukaan laki on voimassa 50 vuotta siirron jälkeen. Peruslaki takaa Macaon asukkaille mm. ilmaisun-, elinkeinon- ja kokoontumisenvapauden. Lisäksi peruslaki turvaa kaupungille demokraattisen järjestelmän ja vapauden valita hallinnon edustajat. Vuonna 2021 Portugalin hallitus ilmaisi huolensa peruslain toteutumista koskien, kun Macaon hallintojohtaja, Ho Iat-seng, halusi määritellä "median" olevan patrioottinen ja rakastavan erityishallintoaluetta. Portugali ilmaisi toivovansa Macaon hallinnon seuraavan peruslakia täysimääräisesti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Peruslaki Luokka:Macaon politiikka Luokka:Kiinan laki
Geely Xingyue L

Geely Xingyue L on Geelyn vuodesta 2021 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Xingyue L esiteltiin Shanghain autonäyttelyssä huhtikuussa 2021. Se perustuu samalle CMA-pohjalevylle kuin esimerkiksi Volvo XC40. Moottorina on nelisylinterinen 2,0-litrainen, jonka teho on etuvetoisessa versiossa 218 hevosvoimaa ja nelivetoisessa 238 hevosvoimaa. Etuvetomallissa voimansiirtona on seitsemänportainen kaksoiskytkinvaihteisto, nelivetoisessa kahdeksanportainen automaattivaihteisto. Vuoden 2021 lopulla esiteltiin myös hybridimalli, jossa kolmesylinterisen 1,5-litraisen (150 hv) bensiinimoottorin ja sähkömoottorin yhteisteho on 245 hevosvoimaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Xingyue L Luokka:Hybridiautot Luokka:J-segmentin autot Luokka:2020-luvun autot
Sundsten

Sundsten on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Johan Sundsten (1743−1813), muurarimestari, kirkonrakentaja ja Turun kaupunginarkkitehti *Simon Sundsten (s. 1978), pituushyppääjä
Sacklén

Sacklén on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Arne Sacklén (1906−1980), suomalainen liikennöitsijä, liikenneneuvos *Claes Johan Edelsköld (synt. Sacklén) (1762−1840), suomalainen senaattori ja laamanni *Fredrik Sacklén (1789−1866), suomalainen juristi ja Tampereen pormestari 1830−1861 *Johan Fredrik Sacklén (1763−1851), suomalais-ruotsalainen lääkäri ja elämäkertojen kirjoittaja *Lars Sacklén (1724−1795), suomalainen valtiopäivämies, Porin pormestari 1750−1791 ja kauppaneuvos
Edelsköld

Edelsköld on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Claes Johan Edelsköld (synt. Sacklén, 1762−1840), senaattori ja laamanni *Karl Johan Edelsköld (1831−1879), juristi, valtiopäivämies, sanomalehtimies ja runoilija.
Lizelius

Lizelius on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Antti Lizelius (1708−1795), pappi ja kirjallisuusmies *Samuel Lizelius (1755−1830), kirkkoherra ja Suomen ensimmäisten aikakauslehtien toimittaja
Liljegren

Liljegren on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Christian Liljegren (s. 1971), ruotsalainen laulaja *Sofia Liljegren (1765−1795), suomalainen oopperalaulaja *Tika Sevón Liljegren (s. 1992), suomenruotsalainen laulaja *Timothy Liljegren (s. 1999), ruotsalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Sackleen

Sackleen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Gösta August Sackleen (1864−1932), vapaaherra, upseeri, yritysjohtaja ja valtiopäivämies, Lars August Sackleenin poika *Lars Sackleen (1788−1870), senaattori ja virkamies *Lars August Sackleen (1821−1885), juristi, vapaaherra ja valtiopäivämies
J. M. Granit

Johannes Mikael Granit (27. heinäkuuta 1869 Korppoo – 12. toukokuuta 1972 Korppoo) oli suomalainen yliopettaja ja rehtori.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Granitin vanhemmat olivat kauppalaivuri Jeremias Granit ja Amanda Serafina Tengström. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta lyseosta 1887 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1890 ja filosofian lisensiaatiksi 1892. Granit toimi Helsingfors läroverk för gossar och flickor- yhteiskoulun rehtorina 1900–1905. Hän oli Helsingin ruotsalaisen normaalilyseon latinan ja kreikan kielen kollegana, lehtorina ja yliopettajana 1912–1936. Lyseon rehtorina hän oli 1918–1938.Svenska normallyceum - 150 år 2014Suomen yksityisten oppikoulujen digitaalinen matrikkeli : Helsingfors läroverk för gossar och flickor 1883-1912, Läroverket för gossar och flickor i Helsingfors 1912-1974, Minerva skolan (Helsingfors) 1974-1977 Granit oli naimisissa vuodesta 1909 Hanna Elisabet Pontánin kanssa. == Julkaisuja == * De infinitivis et participiis in inscriptionibus dialectorum graecarum quaestiones syntacticae, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingforsiae ex officina societatis litterariae fennicae, 1892 * Asklepios och hans underverk i helgedomen vid Epidauros. Normallyceum i Helsingfors Berättelse 1895, Helsingfors 1895 * Den svenska bildningens värde och betydelse för vårt land. Vårt Land, Helsingfors 1898 * Karl Theodor Broberg, samskolans förkämpe. Läroverket för gossar och flickor, Helsingfors 1949 == Lähteet == Luokka: Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka: Yli satavuotiaiksi eläneet suomalaiset Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Stefan Brennsteiner

Stefan Brennsteiner (s. 3. lokakuuta 1991) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän on menestynyt parhaiten suurpujottelussa. Brennsteiner osallistui Pyeongchangin olympialaisissa 2018 suurpujotteluun mutta keskeytti toisessa laskussaan. Åren maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 hän sijoittui suurpujottelussa yhdeksänneksi. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän keskeytti toisessa laskussaan. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa. Pekingin suurpujottelussa hän sijoittui 27:nneksi; hän oli ensimmäisen kierroksen toiseksi nopein mutta kaatui toisessa laskussaan ja sai heikon loppuajan. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli suurpujottelussa neljäs. Maailmancupissa Brennsteiner kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2012 ja toisen kerran tammikuussa 2014. Hän sijoittui maailmancupin pisteille eli kolmenkymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran St. Moritzin suurpujottelussa helmikuussa 2014, jolloin hän sijoittui 23:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän ylsi ensi kerran yhdeksännellä sijallaan Alta Badian parisuurpujottelussa joulukuussa 2018. Hän sijoittui kolmanneksi Banskon suurpujottelussa helmikuussa 2021 ja Kranjska Goran suurpujottelussa maaliskuussa 2021. Viikko Kranjska Goran kilpailun jälkeen hän oli Lenzerheiden suurpujottelussa neljäs. Parhaimmillaan hän on sijoittunut toiseksi Kranjska Goran suurpujottelussa maaliskuussa 2022. Hän sijoittui Val d’Isèren suurpujottelussa kolmanneksi joulukuussa 2024. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Itävaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arvottomat lapset

Arvottomat lapset on Kirsi Crowleyn ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumentti- ja televisioelokuva vuodelta 2019. Elokuvan aiheena ovat Filippiinien Manilan katulapset. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2019 dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2019 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat
Näyttämö-teatteri

Näyttämö-teatteri on esittävän taiteen vierailuteatteri Joensuussa. Se on toiminut vuodesta 2021 entisessä Joensuun lyseon lukion rakennuksessa Koskikadulla. Teatterinjohtaja on Rauli Kajavuori. Näyttämö on Sirkus Supiainen ry:n perustama ja toimii sen kotinäyttämönä. Katsomopaikkoja on 80–100. Ohjelmisto painottuu vierailuesityksiin ja Sirkus Supiaisen omiin näytöksiin. Teatteri tarjoaa tilojaan myös muiden teatteri-, tanssi- ja sirkusryhmien ja oppilaitosten käyttöön. ==Sirkus Supiainen== Sirkus Supiaisen toiminta alkoi vuonna 1986. Nimi Sirkus Supiainen otettiin käyttöön vuonna 1997. Sirkus toimii laaja-alaisesti esittävän taiteen kentällä. Yhdistyksen kotipaikka on vuodesta 2015 alkaen ollut Joensuu. Sirkus toimii Näyttämö- teatterin lisäksi Pilkontiellä, jossa Näyttämö aloitti vuonna 2018. Supiaisen toiminta kattaa muun muassa esityksiä, festivaaleja, leirejä sekä työpajojen järjestämistä sirkuskouluille ja -taiteilijoille. Yhdistys on ylläpitänyt lasten ja nuorten Supiaisen Sirkuskerhoa. Sirkus Supiainen on Suomen Nuorisosirkusliitto ry:n jäsen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Näyttämö- teatteri * Sirkus Supiainen Luokka:Joensuun kulttuuri Luokka:Suomen teatterit
Sota sisälläni

Sota sisälläni on Boris B. Bertramin ohjaama tanskalais-suomalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2017. Elokuva on henkilödokumentti tanskalaisesta sotakuvaajasta Jan Grarupista. Elokuvassa seurataan Grarupin elämää hänen palattuaan työkentältä hoitamaan perhettään vaimonsa sairastumisen vuoksi. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2017 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Ding Liren

Ding Liren (, s. 24. lokakuuta 1992 Wenzhou) on kiinalainen shakin suurmestari. Hän piti hallussaan shakin maailmanmestaruutta vuosina 2023–2024. ==Ura== Ding alkoi käydä shakkikerhossa Wenzhoussa nelivuotiaana. Hän sijoittui toiseksi 10-vuotiaiden ja 12-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Ding sai 12-vuotiaana tuloksen 3,5/7 aikuisten Kiinan mestaruusturnauksessa. Vuonna 2008 hän sijoittui mestaruusturnauksessa kuudenneksi tuloksella 5,5/11. Vuonna 2009 vasta 16-vuotias Ding voitti Kiinan mestaruuden kaikkien aikojen nuorimpana pelaajana tuloksella 8,5/11. Hän sai suurmestarin arvon samana vuonna. Hän uusi Kiinan-mestaruutensa vuosina 2011 ja 2012. Ding edusti Kiinaa vuoden 2012 shakkiolympialaisissa kolmannella pöydällä. Kaksi vuotta myöhemmin Ding pelasi kakkospöydällä kun Kiina voitti kultaa. Vuonna 2015 Ding oli Kiinan ykköspöydällä kun Kiina voitti joukkueiden maailmanmestaruuden. Ding sijoittui vuoden 2012 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa kolmanneksi. Vuonna 2015 Ding nousi ensi kertaa maailman ranking-listan kymmenen kärkeen. Vuosina 2015 ja 2016 hän sijoittui jaetulle kakkossijalle vahvassa Tata Steel -turnauksessa Hollannissa. Vuonna 2017 Ding voitti Moskovan Grand Prix -turnauksen ja sijoittui toiseksi Fiden maailmancup-turnauksessa. Tämä sijoitus toi hänelle paikan vuoden 2018 MM- ehdokasturnaukseen, jossa hän sijoittui neljänneksi. Ding teki vuosina 2017–2018 historiaa pelaamalla 100 tappiotonta turnauspeliä putkeen. Lokakuussa 2019 Magnus Carlsen rikkoi Dingin ennätyksen. Dingin korkein vahvuusluku on 2 816 marraskuulta 2018, jolloin hän oli maailman rankinglistan sijalla 4. Ding nousi maailman rankinglistan kolmossijalle helmikuussa 2019 ja kakkossijalle ensi kertaa marraskuussa 2021. Ding johdatti Kiinan maailmanmestaruuteen vuoden 2018 shakkiolympialaisissa ja oli ykköspöydän paras pelaaja. Vuonna 2019 hän voitti vahvan Sinquefield Cup -turnauksen Yhdysvalloissa ja sijoittui jälleen toiseksi Fiden maailmancupissa. Vuosina 2020–2021 pelatussa MM-ehdokasturnauksessa Ding sijoittui viidenneksi. Vuonna 2022 Ding sijoittui MM-ehdokasturnauksessa kakkoseksi. Kun maailmanmestari Magnus Carlsen luopui mestaruudestaan, Ding pääsi MM-otteluun Venäjän Jan Nepomnjaštšia vastaan. Ding voitti vuonna 2023 pelatun MM-ottelun jatkopeleissä ja nousi ensimmäiseksi kiinalaiseksi shakin maailmanmestariksi. Voitettuaan maailmanmestaruuden Ding piti terveyssyistä taukoa pelaamisesta. Hänen tuloksensa tauon jälkeen ovat olleet vaatimattomia. Ding kohtasi marras- joulukuussa 2024 maailmanmestaruusottelussa Intian Gukesh Dommarajun. Ding hävisi ottelun 6.5–7.5 ja menetti maailmanmestaruutensa. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset shakinpelaajat Luokka:Shakin suurmestarit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Shakin maailmanmestarit
Veikko Matikainen

Veikko Ilmari Matikainen (7. syyskuuta 1923 Savonlinna – 24. elokuuta 2006 Tampere) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Matikaisen vanhemmat olivat kirvesmies Pekka Matikainen ja Milma Immonen ja puoliso vuodesta 1950 Maija Helena Hämäläinen. Matikainen kävi ensin lyseota Viipurissa, mutta talvisodan sytyttyä suoritti keskikoulun loppuun Tampereella. Osallistuttuaan jatkosotaan hän opiskeli Tampereen teknillisessä koulussa ja valmistui sieltä rakennusmestariksi vuonna 1946. Matikainen työskenteli valmistuttuaan työmaamestarina useilla eri rakennustyömailla kymmenisen vuotta, kunnes perusti vuonna 1958 omaa nimeään kantavan rakennusliikkeen. Vaikka Matikaisen rakennusliikkeen alku oli melko vaatimaton, siitä kehittyi merkittävä yritys, joka rakensi muun muassa lukuisia tehdas- ja liikekiinteistöjä ja toteutti esimerkiksi vuonna 1965 alkaneen Tampereen yliopiston toisen vaiheen rakennustyöt. Tampereen Hervannan rakentamiseen yritys osallistui alusta pitäen. Kaupungin keskustaan se rakensi tavarataloja, hotelleja ja yritysten toimitaloja, Kalevankankaalle muun muassa siunauskappelin. Yrityksensä toimitusjohtajan tehtävästä Matikainen luopui vuonna 1992. Teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1973 saanut Matikainen oli jalkapallon ystävä. Hän osallistui Ilves-Kissojen toimintaan ja oli seuran kunniapuheenjohtaja. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Projekti Rockin' High

Projekti Rockin' High on Matleena Saarensalmi-Hintikan ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2016. Elokuva on dokumentti suomalaisesta AncarA- yhtyeestä, joka aikoo soittaa maailman korkeimmalla olevan sähköisen keikan Mount Everestin perusleirissä, noin 5300 metrin korkeudessa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Vasco Joaquim Rocha Vieira

Vasco Joaquim Rocha Vieira (; 16. elokuuta 1939 – 22. tammikuuta 2025) oli portugalilainen upseeri, joka toimi portugalilaisen Macaon viimeisenä kuvernöörinä. == Tausta ja yksityiselämä == Rocha Vieira syntyi vuonna 1939. Vuosi tämän jälkeen perhe muutti Mosambikiin. Vuonna 1976 Rocha Vieira meni naimisiin Maria Leonor -nimisen naisen kanssa. Parilla on kolme lasta. == Ura sotilaana ja poliitikkona == Rocha Vieira on koulutukseltaan insinööri. Hän aloitti sotilasopintonsa vuonna 1969, ja hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi vuonna 1984 ja kenraaliksi vuonna 1987. Hän työskenteli vuosina 1969–1973 Lissabonin kaupunginhallinnossa. Vuosina 1974–1975 hän työskenteli Macaon hallinnossa virkamiehenä. Tämän jälkeen hän toimi Portugalin armeijassa esikuntapäällikkönä. Hän oli vuoden 1974 Neilikkavallankumouksen jälkeen perustetun vallankumousneuvoston jäsen vuosina 1976–1978. Vuosina 1986–1991 hän toimi Azoreista vastaavana ministerinä. === Macaon kuvernöörinä === Vuonna 1991 hänestä tuli Macaon kuvernööri, jossa virassa hän toimi vuoteen 1999 asti, jolloin Macao luovutettiin Kiinalle, ja siitä tuli Macaon erityishallintoalue. Kuvernöörinä Rocha Vieira toimi paikallishallituksen päämiehenä ja teki mm. vuonna 1999 valtiovierailun Viroon. == Macaon jälkeen == Kuvernöörinkautensa jälkeen Rocha Vieira toimi mm. Portugalin sähköverkoista vastaavan Energias de Portugal -yrityksen tarkastuskomiteassa. Syyskuussa 2019 uutisoitiin, että entinen kuvernööri oli saanut viimeisen 19 vuoden ajan valtiolta eläkettä 13 607 euroa kuukaudessa. Vuonna 2016 julkaistiin kirja nimeltä O 25 de Novembro e a Democratização Portuguesa (), jonka yksi kirjoittajista Rocha Vieira on. == Kunnianosoituksia == === Portugalilaiset === * Tornin ja miekan sotilaallinen ritarikunnan suurristi (2015) * Henrik Purjehtijan ritarikunta ketjulla (2001) * Kristuksen sotilaallinen ritarikunnan suurristi (1996) * Avizin sotilaallinen ritarikunnan komentaja (1981) Lähde: === Ulkomaalaiset === * Rio Brancon ritarikunnan suurristi (Brasilia) * Kansallinen ansioritarikunnan komentaja (Ranska) * Ansiolegioonan komentaja (USA) Lähde: == Lähteet == Luokka:Macaon kuvernöörit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2025 kuolleet
Citi Zēni

Citi Zēni on latvialainen yhtye, joka perustettiin maaliskuussa 2020 laulunkirjoitusleirillä Riiassa. Yhtye edusti Latviaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa kappaleella "Eat Your Salad". Yhtye kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 10. toukokuuta, sijoittui semifinaalin 14:nneksi eikä päässyt finaaliin. == Diskografia == === Studioalbumit === * Suņi iziet ielās (2021) === Singles === * Vienmēr kavēju (2020) * Paradi kas tas ir (2020) * Suņi iziet ielās (2021) * Skaistās kājas (2021) * Eat Your Salad (2022) == Lähteet == Luokka:Latvialaiset yhtyeet Luokka:Latvian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2022 euroviisuedustajat
Xiu Deshun

Xiu Deshun (, s. 1. helmikuuta 1989) on kiinalainen shakinpelaaja. Hän saavutti vuonna 2011 suurmestarin arvonimen. Xiu oli helmikuussa 2022 maailmanlistan sijalla 553 vahvuusluvulla 2 524\. Kiinan aktiivipelaajien listalla hän oli 23:s. Parhaimmillaan Xiu on ollut syyskuussa 2013 vahvuusluvulla 2 585. Xiu on kilpaillut kolmissa Aasian-mestaruuskisoissa vuosina 2009, 2010 ja 2012. Hän edusti Kiinaa vuoden 2014 Aasian joukkuemestaruuskisoissa ja voitti kultaa. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset shakinpelaajat Luokka:Shakin suurmestarit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
My Dream

My Dream on maltalaisen laulajan Thea Garrettin esittämä kappale, jolla Garrett edusti maataan vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valittiin Maltan edustuskappaleeksi 20. helmikuuta pidetyssä GO Malta EuroSong 2010 -laulukilpailun finaalissa, jossa kappale oli sekä raatien että puhelinäänestäjien suosikki. Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 25. toukokuuta. Kappale sijoittui semifinaalin 12:nneksi eikä päässyt finaaliin. Myöhemmin julkaistuista eritellyistä tuloksista selvisi, että pelkillä asiantuntijaraatiäänillä kappale olisi sijoittunut semifinaalin seitsemänneksi ja päässyt finaaliin, mutta pelkillä puhelinäänillä kappale olisi jäänyt semifinaalin 12:nneksi eikä olisi päässyt finaaliin. ==Kappalelista== # "My Dream" – 03:00 # "Holma" (maltankielinen versio) – 03:00 # "My Dream" (Dance Mix) – 03:12 # "My Dream" (karaokeversio) – 03:00 # "My Dream" (instrumentaaliversio) – 03:00 ==Lähteet== *https://eurovision.tv/participant/thea-garrett ===Viitteet=== Luokka:Maltan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2010 euroviisuedustuskappaleet
Prylukyn piiri

Prylukyn piiri () on aluehallinnollinen piiri Ukrainan pohjoisosassa Tšernihivin alueella. Piiri rajoittuu pohjoisessa Nižynin piiriin, idässä Sumyn alueseen (Konotopin ja Romnyn piirit), etelässä Pultavan alueeseen ja lounaassa Kiovan alueeseen. Piirin hallinnollinen keskus on Prylukyin kaupunki (52 553 as., 2021). Prylukyn piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Tšernihivin alueen piirien lukumäärän viiteen. Uuden, laajemman Prylukyn piirin pinta-alaksi tuli 5 210,8 neliökilometriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi Prylukyn piirin väkiluvuksi 152 632 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 61,1 prosenttia piirin asukkaista (93 264 as.), eli piirin kahden kaupungin (Itšnja, Pryluky) ja yhdeksän kaupunkityyppisen taajaman (Varva, Dihtjari, Družba, Ladan, Lynovytsja, Mala Divytsja, Parafijivka, Sribne, Talalajivka) väestö. Prylutskyi-Raion.png|Aiempi Prylukyn piiri oli nykyistä (7/2020-) pienialaisempi. Priluki (UKBP).jpg|Prilukin sotilaslentokenttä sijaitsee Prylukyn kaupungin kyljessä. Вокзал станції Прилуки.jpg|Prylukyn rautatieasema. Pryluky Mykola Church.jpg|Pyhän Nikolauksen kirkko, muistomerkki ja Kirkastumisen katedraali Prylukyssä. Hustynskiy monastery.jpg|Hustynjan luostaria. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
Carmen Pereira

Carmen Maria de Araújo Pereira (22. syyskuuta 1936 Bissau – 4. kesäkuuta 2016 Bissau) oli guineabissaulainen poliitikko. Hän toimi maansa virkaa tekevänä presidenttinä kolmen päivän ajan toukokuussa 1984 ja oli näin Afrikan ensimmäinen naispuolinen valtionjohtaja. Carmen Pereira syntyi afrikkalaisen lakimiehen perheeseen. Hän liittyi Guinean ja Kap Verden afrikkalaiseen itsenäisyyspuolueeseen (PAIGC) vuonna 1962 ja osallistui miehensä kanssa sen maanalaiseen toimintaan. Vuonna 1964 hän siirtyi Guinean Conakryyn osallistuakseen Guinea-Bissaun itsenäisyyssotaan. PAIGC lähetti keskikoulun käyneen Pereiran saamaan poliittista koulutusta Neuvostoliittoon, jossa hän opiskeli myös sairaanhoitajaksi. Palattuaan Conakryyn vuonna 1966 Pereira työskenteli eteläisen rintaman terveydenhoitopäällikkönä ja poliittisena komissaarina João Bernardo Vieiran johdolla. Hän oli ainoa nainen PAIGC:n johdossa ja toimi Guinea-Bissaun itsenäisyyden syyskuussa 1973 julistaneen kansalliskokouksen varapuheenjohtajana. Pereira työskenteli kansalliskokouksen varapuheenjohtajana vuosina 1973–1984 ja puheenjohtajana vuosina 1984–1989, Guinea-Bissaun ja Kap Verden naistoimikunnan puheenjohtajana vuosina 1975–1981 ja maansa terveys- ja sosiaaliministerinä vuosina 1981–1983. Hän oli Guinea- Bissaun virkaa tekevä presidentti 14. toukokuuta – 16. toukokuuta 1984, mikä teki hänestä Afrikan ensimmäisen naispuolisen valtionjohtajan. Pereira oli valtioneuvoston jäsen vuosina 1989–1994 ja sosiaaliasioiden valtionministeri vuosina 1990–1992. Hän oli myöhempinä vuosinaan yksi PAIGC:n keskuskomitean ja politbyroon vanhimmista aktiivijäsenistä. ==Lähteet== Luokka:Guinea-Bissaun presidentit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Monika Liu

Monika Liubinaitė (s. 9. helmikuuta 1988 Klaipėda, Liettua), tunnettu myös nimellä Monika Liu, on liettualainen laulaja ja lauluntekijä. Liubinaitė syntyi Klaipėdassa. Hän opiskeli jazzia Klaipėdan yliopistossa ja jatkoi opintojaan Berklee College of Musicissa. Liu edusti Liettuaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa kappaleella ”Sentimentai”. Liu kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 10. toukokuuta, sijoittui semifinaalin seitsemänneksi ja pääsi finaaliin. 14\. toukokuuta pidetyssä finaalissa Liu sijoittui 14:nneksi. == Diskografia == === Studioalbumit === * I Am (2015) * Lünatik (2019) * Melodija (2020) === Singlet === * Journey to the Moon (2015) * On My Own (2016) * Hello (2017) * Komm Zu Mir (2019) * I Got You (2019) * Falafel (2019) * Vaikinai trumpais šortais (2019) * Troškimas (2020) * Sentimentai (2022) == Lähteet == Luokka:Liettualaiset laulajat Luokka:Liettuan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2022 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edward Youde

Edward Youde (; 19. kesäkuuta 1924 – 5. joulukuuta 1986) oli brittiläinen diplomaatti, joka toimi brittiläisen Hongkongin kuvernöörinä vuodesta 1982 kuolemaansa vuonna 1986 asti. Youde opiskeli kiinaa Lontoon yliopistossa. Hän alkoi työskennellä Britannian ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1947, ja matkusti pian sen jälkeen Kiinaan Nanjingiin Britannian suurlähetystöön, jossa hän toimi kolmantena sihteerinä. Vuosina 1956–1959 hän toimi Washington D.C.:ssä, vuosina 1965–1969 Britannian YK-edustustossa ja vuosina 1974–1978 Britannian Kiinan-suurlähettiläänä. Toukokuussa 1982 Youde nimitettiin Hongkongin kuvernööriksi Murray MacLehosen seuraajaksi. Hän oli merkittävässä roolissa Britannian ja Kiinan välisissä neuvotteluissa, joiden seurauksena vuonna 1984 allekirjoitettiin kiinalais-brittiläinen yhteisjulistus Hongkongin luovuttamisesta Kiinalle vuonna 1997. Hän kuoli vuonna 1986 nukkuessaan sydänkohtaukseen ollessaan vierailulla Pekingissä Britannian Kiinan- suurlähettilään luona. Youdelle myönnettiin seuraavat kunnianosoitukset: * Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen (MBE) (1949) * Order of St Michael and St George -ritarikunnan jäsen (CMG) (1968), komentaja (KCMG) (1976) ja suurristin ritari (GCMG) (1982) * Royal Victorian Order -ritarikunnan suurristin ritari (GCVO) (1986) == Lähteet == Luokka:Hongkongin kuvernöörit Luokka:Brittiläiset diplomaatit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Joan Rubió

Joan Rubió i Bellver (24. huhtikuuta 1870 – 30. marraskuuta 1952) oli katalonialainen arkkitehti, katalonialaisen modernismin edustaja. Rubió valmistui arkkitehdiksi vuonna 1893 ja työskenteli Antoni Gaudí assistenttina 1893–1905. Hän osallistui Sagrada Famílian, Casa Batllón ja Güellin puiston suunnitteluun. Hänen omia töitään on runsaasti Kataloniassa, etenkin Barcelonassa ja Mallorcan Sóllerissa.*Joan Rubió y Bellver Arquitectura modernista (teosluettelo ja valokuvia) Vuonna 1927 Barcelonan kaupunki antoi Rubion tehtäväksi uudistaa El Gòticin kaupunginosan vuoden 1929 maailmannäyttelyä varten. Hän suunnitteli kaikkien muiden kun goottilaisten rakennusten purkamista ja korvaamista uusgoottilaisilla. Suunnitelmasta toteutettiin vain kuuluisa kävelysilta Carrer del Bisben yli. Silta yhdistää Palau de la Generalitatin (Katalonian hallintorakennus) presidentin virka- asuntoon Casa dels Canongesiin. == Lähteet == Luokka:Katalonialaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Fäwziyä Bäyrämova

pienoiskuva|pysty|Fäwziyä Bäyrämova vuonna 2011. Fäwziyä Äwxädi qızı Bäyrämova (tat. Фәүзия Әүхәди кызы Бәйрәмова, ven. Фаузия Аухадиевна Байрамова; Fauzija Auhadijevna Bairamova, s. 5. joulukuuta 1950, Venäjän SFNT) on tataarilainen poliitikko, aktivisti, kirjailija, toimittaja ja julkaisija. Hän on tatarstanilaisen itsenäisyyspuolueen "Ittifaq" perustaja. Vuosina 1990-1995, Bäyrämova oli Tatarstanin tasavallan valtioneuvoston jäsen. 1994-1997 Bäyrämova toimi krimintataarien neuvoston puheenjohtajana (Qırımtatar Milliy Meclisi), jonka perustamisessa hän oli ollut mukana. Bäyrämova oli myös mukana Tatarstanin perustuslain luomisessa. Bäyrämova on kirjoittanut lukuisia poliittisia julistuksia ja historiikkeja, jotka keskittyvät tataareihin ja heidän poliittiseen asemaan. Bäyrämovan on sanottu olevan merkittävimpiä ja kiisteltyimpiä tataaripoliitikkoja, joka tunnetaan hänen ”tinkimättömästä etnisestä nationalismista”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bäyrämova - haastattelu, 2017 (tataarin kielellä) Luokka:Tataarinkieliset kirjailijat Luokka:Poliitikot Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nižynin piiri

Nižynin piiri () on aluehallinnollinen piiri Ukrainan pohjoisosassa Tšernihivin alueella. Piiri rajoittuu luoteessa Tšernihivin piiriin, pohjoisessa Korjukivkan ja Novhorod-Siverskyin piiriin, idässä Sumyn alueseen (Konotopin piiri), sekä etelässä Prylukyn piiriin ja lounaassa Kiovan alueeseen. Piirin hallinnollinen keskus on Nižynin kaupunki (66 983 as., 2021). Nižynin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Tšernihivin alueen piirien lukumäärän viiteen. Uuden, aiempaa laajemman ja väkirikkaamman Nižynin piirin pinta-alaksi tuli 7 219,0 neliökilometriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi Nižynin piirin väkiluvuksi 220 640 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 57,1 prosenttia piirin asukkaista (125 932 as.), eli piirin kuuden kaupungin (Bah’matš, Baturyn, Bobrovytsja, Borzna, Nižyn ja Nosivka) ja kahden kaupunkityyppisen taajaman (Dmytrivka, Losynivka) väestö. Nizhynskyi-Raion.png|Nižynin piiri ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta. Ніжин.Комплекс залізничного вокзалу.Перонний фасад.JPG|Nižynin rautatieasema. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
Alina Paš

Alina Ivanivna Paš (, s. 6. toukokuuta 1993 Buštyno, Ukraina) on ukrainalainen laulaja ja räppäri. Paš osallistui Ukrainan X Factorin kuudenteen tuotantokauteen, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Paš osallistui Ukrainan euroviisukarsintaan Vidbiriin kappaleella ”Tini zabutyh’ predkiv” ja voitti kilpailun. Hänelle annettiin mahdollisuus edustaa Ukrainaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa. 15\. helmikuuta 2022 Pašin edustuspaikka kuitenkin kyseenalaistettiin, kun laulajan syytettiin vierailleen laittomasti Krimillä. Ukrainan lain mukaan Krimille saapuminen suoraan toisesta maasta on laitonta. Seuraavana päivänä Paš ilmoitti vetäytyvänsä Eurovision laulukilpailusta syytösten vuoksi. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stefan Airapetjan

Stefan Airapetjan (s. 24. joulukuuta 1997 Viljandi, Viro), tunnettu myös taiteilijanimellään Stefan, on virolainen laulaja. Airapetjan syntyi Viljandissa armenialaisille vanhemmille ja aloitti laulamisen nuoruudesta lähtien. Hän edusti Viroa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa kappaleella ”Hope” voitettuaan Viron euroviisukarsinnan Eesti Laulin. Airapetjan kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 12. toukokuuta, sijoittui semifinaalin viidenneksi ja pääsi finaaliin. 14\. toukokuuta pidetyssä finaalissa Airapetjan sijoittui 13:nneksi. == Diskografia == === Singlet === * Without You (2018) * Better Days (2019) * We'll Be Fine (2019) * By My Side (2019) * Oh My God (2020) * Let Me Know (2020) * Doomino (2021) (Liis Lemsalun kanssa) * Headlights (2021) (WATEVA:n kanssa) * Hope (2022) == Lähteet == Luokka:Virolaiset laulajat Luokka:Viron euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2022 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Latvajärvi (Ulmosenjoen valuma-alue, Suojärven piiri)

Latvajärvi () on Venäjällä Karjalan tasavallan Suojärven piirissä sijaitseva järvi, jonka laskujoki Sarkajoki laskee Suistamonjärveen. == Maantietoa == Latvajärvi on 1,5 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Se on muodostunut harjujakson koillispuolelle. Harjujaksoon kuuluu Linnamäki ja kaksi pienempää harjua. Järvessä on metsäinen saari, jolla on pituutta alle 150 metriä, ja lisäksi järven kaakkoispään lahdessa on neljä luotoa. Järvi on vanhoissa suomalaiskartoissa asumaton metsäjärvi, jonka vedenpinnan korkeus on ympäröivillä järvillä sama. == Vesistösuhteita == Latvajärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Ulmosenjoen valuma-alue sijaitsee Jänisjärven lähialueella. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen. Latvajärvi sijaitsee Ulmosenjoen valuma-alueen pääuomassa niin, että sen yläjuoksun Lautaoja tulee siihen ja Sarkajoki laskee siitä. Latvajärvi kuuluu kapeaan luode-kaakko- suuntaiseen järvivyöhykkeeseen, joka on muodostunut maaston pitkittäiseen painanteeseen. Siihen kuuluu Ristijärvi, joka laskuoja yhtyy Lautaojaan aivan Latvajärven yläpuolelle. Latvajärven luoteisrantaan laskee Dantsajärvi (Tanskajärvi), jonka kautta laskevat muutkin yläpuoliset järvet kuten esimerkiksi Lamelikko ja Roukkeenjärvi. Kaakossa sijaitsevaan Hirsikkojärveen on yhdysoja, mutta se laskee aidosti Saarijärven kanssa yhteiseen lasku-uomaan. == Lähteitä == === Huomioita === === Viitteet === Luokka:Ulmosenjoen valuma-alue Luokka:Suojärven piiri Luokka:Luovutettujen alueiden järvet
Suomea rakentamassa

Suomea rakentamassa on Pasi Riialin ja Mikko Peltosen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2010. Elokuvan aiheena on omakotitalon rakentaminen Suomessa. Elokuvassa seurataan omakotitalojen rakennusprosesseja sekä taloa itselleen rakentavan perheen, että niitä rakentavan yrityksen näkökulmista. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2010 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
River Radamus

River Radamus (s. 12. helmikuuta 1998, Steamboat Springs, Colorado) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä. Hän on joukkuekilpailun maailmanmestari ja on suurpujottelussa sijoittunut parhaimmillaan arvokilpailuissa neljänneksi ja maailmancupin osakilpailuissa kolmanneksi. Radamus voitti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa suurpujottelussa ja supersuurpujottelussa vuonna 2019 sekä saavutti hopeaa alppiyhdistetyssä vuonna 2017 ja supersuurpujottelussa vuonna 2018. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui parisuurpujottelussa kahdeksanneksi, suurpujottelussa 11:nneksi ja joukkuekilpailussa kuudenneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui suurpujottelussa neljänneksi ja supersuurpujottelussa 15:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 Radamus voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä sijoittui alppiyhdistetyssä neljänneksi, suurpujottelussa 12:nneksi ja parisuurpujottelussa 15:nneksi. Maailmancupissa Radamus kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2017. Hän sijoittui maailmancupin pisteille eli kolmenkymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2018, jolloin hän sijoittui 24:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän on yltänyt suurpujottelussa viisi kertaa: hän sijoittui Söldenissä lokakuussa 2021 kuudenneksi, Alta Badiassa joulukuussa 2021 peräkkäisinä päivinä kuudenneksi ja kymmenenneksi sekä niin ikään Alta Badiassa joulukuussa 2022 kymmenenneksi. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui Palisades Tahoen suurpujottelussa kolmanneksi. Se oli hänen ensimmäinen maailmancupin palkintopallisijansa. == Perhe == Radamuksen vanhemmat ovat Aldo ja Sara Radamus. Aldo Radamus on Yhdysvaltain hiihtojoukkueen entinen valmentaja ja Ski Club Vail -hiihtoseuran johtaja. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lei Tingjie

Lei Tingjie (, s. 13. maaliskuuta 1997 Chongqing) on kiinalainen shakinpelaaja. Hän saavutti vuonna 2014 naisten suurmestarin arvonimen ja vuonna 2017 suurmestarin arvonimen. Helmikuussa 2022 Lein vahvuusluku oli 2 535, jolla hän oli maailman seitsemänneksi vahvin naispelaaja. Maailmanlistalla hän oli sijalla 481 ja Kiinan aktiivipelaajien listalla 20:s. Parhaimmillaan Lei on ollut maaliskuussa 2018 vahvuusluvulla 2 545. Lei voitti vuosina 2017 ja 2019 naisten nopean shakin MM-hopeaa. Marraskuussa 2021 Lei voitti naisten Grand Swiss -turnauksen, mikä varmisti hänen paikkansa naisten vuoden 2022 MM-ehdokasturnauksessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kiinalaiset shakinpelaajat Luokka:Shakin suurmestarit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thibaut Favrot

Thibaut Favrot (s. 22. joulukuuta 1994) on ranskalainen alppihiihtäjä. Hän on sijoittunut parhaimmillaan arvokilpailuissa viidenneksi ja maailmancupin osakilpailuissa toiseksi. Favrot sijoittui nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa parhaimmillaan kahdeksanneksi superalppiyhdistetyssä vuonna 2014. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän keskeytti suurpujottelussa ja parisuurpujottelussa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui suurpujottelussa viidenneksi. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän oli suurpujottelussa kuudes. Maailmancupissa Favrot kilpaili ensimmäisen kerran lokakuussa 2015 ja toisen kerran tammikuussa 2017. Hän sijoittui maailmancupin pisteille eli kolmenkymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2017, jolloin hän sijoittui 24:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon ja samalla palkintokorokkeelle hän ylsi ensimmäisen kerran Alta Badian parisuurpujottelussa joulukuussa 2018. Tavallisessa suurpujottelussa hän on parhaimmillaan sijoittunut neljänneksi Banskossa helmikuussa 2021. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Onnellisten kaupunki

Onnellisten kaupunki on Hannu-Pekka Vitikaisen ja Heikki T. Partasen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2011. Elokuva käsittelee Pieksämäelle mahdollisesti perustettavan Ideapark-kauppakeskuksen vaikutuksia kaupunkiin, työllisyyteen ja asukkaisiin. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2011 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Konotopin piiri

Konotopin piiri () on aluehallinnollinen piiri Ukrainan pohjoisosassa Sumyn alueella. Piiri rajoittuu kaakossa Sumyn piiriin, etelässä Romnyn piiriin, lännessä Tšernihivin alueeseen (Nižynin ja Novhorod-Siverskyin piirit) ja pohjoisessa Šostkan piiriin. Idässä naapurina on Venäjän Kurskin alue. Piirin läpi virtaa länttä kohti Seim (, ), joka Dnepriin laskevan Desnan suurin sivujoki. Piirin hallinnollinen keskus on Konotopin kaupunki (84 787 as., 2021). Konotopin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Sumyn alueen piirien lukumäärän viiteen. Uuden Konotopin piirin pinta-alaksi tuli 5 186,5 neliökilometriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi Konotopin piirin väkiluvuksi 198 238 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 67,1 prosenttia piirin asukkaista (133 017 as.), eli piirin neljän kaupungin (Buryn, Konotop, Krolevets ja Putyvl) ja yhden kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on huomattavasti aiempaa samannimistä piiriä (1923–2020) laaja- alaisempi ja väkirikkaampi. Konotopskyi-Raion.png|Konotopin piiri ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta oli paljon nykyistä pienempi. Р.Сейм. м.Путивль. Молченський монастир.jpg|Seim-joki ja Putyvlin Moltšenskin nunnaluostari. Konotop station.jpg| Konotopin rautatieasema. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
Alana Haim

Alana Mychal Haim (s. 15. joulukuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko ja näyttelijä. Hän on pop rock -yhtye Haimin pianisti, kitaristi ja laulaja. Vuonna 2021 Haim tähditti Paul Thomas Andersonin elokuvaa Licorice Pizza, josta hän sai parhaan musikaali- tai komediaelokuvan naispääosan Golden Globe -ehdokkuuden. Vuonna 2020 hän sai vuoden albumin Grammy-ehdokkuuden Haimin kolmannesta studioalbumista Women in Music Part III. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lee Erwin

Lee Harry Erwin (s. 19. maaliskuuta 1994) on skotlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Pohjois-Makedonian pääsarjassa pelaavaa Gostivaria. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Skotlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Elävät henkilöt
Álvaro Fernandes

Álvaro Fernandes oli portugalilainen merenkulkija, jonka uskotaan käyneen ensimmäisenä eurooppalaisena Ylä-Guinean rannikolla. Fernandes oli Madeiran löytäjän João Gonçalves Zarcon veljenpoika, joka sai kasvatuksensa Henrik Purjehtijan hovissa. Hän osallistui karavelin kapteenina vuoden 1445 retkeen Länsi-Afrikan rannikolle jatkaen matkaa kauas Kap Verden niemimaan eteläpuolelle. Fernandes nimesi yhden rannikon kiintopisteistä ”Mastojen niemeksi” (Cabo dos Matos). Henrik Purjehtija lähetti Fernandesin vuonna 1446 toiselle retkelle Länsi-Afrikan rannikolle. Fernandes eteni Gambiajoelle, jossa alkuasukkaiden myrkytetyt nuolet pakottivat hänen miehensä vetäytymään. Fernandes jatkoi etelään nykyisen Guinea-Bissaun luoteiskärkeen tai mahdollisesti Conakryn tienoille saakka. Hän palasi juhlittuna sankarina Portugaliin vuonna 1447. ==Lähteet== Luokka:Portugalilaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
Dilnigar Ilhamjan

Dilnigar Ilhamjan (, ; s. 3. toukokuuta 2001) on kiinalainen maastohiihtäjä, joka on etnisyydeltään uiguuri. Hän edusti isäntämaa Kiinaa vuoden 2022 talviolympialaisissa, joiden avajaisseremoniassa hän oli yksi olympiatulen sytyttäjistä. Dilnigar syntyi Xinjiangissa Altayn kaupungissa. Hänen isänsä Ilhamjan Miraji on itse entinen hiihtäjä, joka vuonna 1993 voitti hiihdon Kiinan-mestaruuskisoissa pronssia. Dilnigar alkoi hiihtää 12-vuotiaana. Hän on harjoitellut Norjassa kolme vuotta. Vuoden 2022 talviolympialaisissa Pekingissä hän oli yksi olympiatulen sytyttäjistä yhdistetyn hiihtäjän Zhao Jiawenin ohella. Hänen valintaansa olympiatulen sytyttämiseksi kritisoitiin sen valossa, että Kiina harjoittaa Xinjiangissa laajamittaista uiguurivähemmistön sortoa. Kansainvälinen olympiakomitea kuitenkin puolusti päätöstä. Dilnigar sijoittui naisten 15 kilometrin yhdistelmähiihdossa sijalle 43. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruelliat

Ruelliat (Ruellia) on akanttikasvisuku, johon kuuluu 365 lajia. Niitä esiintyy koko maailman tropiikissa ja subtropiikissa, lisäksi Yhdysvalloissa. == Lajeja == * palettiruellia (Ruellia colorata) * sinisiivikki (Ruellia devosiana, syn. Dipteracanthus devosianus) * ripsiruellia (Ruellia humilis) * pensasruellia (Ruellia macrantha) * tummasiivikki (Ruellia makoyana, syn. Dipteracanthus makoyanus) * ruususiivikki (Ruellia portellae, syn. Dipteracanthus portellae) Ruellioihin yhdistetään aiemmin eri sukuna pidetyt siivikit (Dipteracanthus). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ruellia * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Dipteracanthus * Suomen Lajitietokeskus: Ruelliat – Ruellia Luokka:Akanttikasvit
Taistelu joesta

Taistelu joesta on Maria Lappalaisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2010. Elokuvan aiheena on Metsä-Botnian Uruguayn Fray Bentosiin perustama sellutehdas. Elokuvassa seurataan tehdasta vastustavaa kansanliikettä ja tehtaan rakentamisen vuoksi Argentiinan ja Uruguayn välille muodostunutta konfliktia. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2010 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat