EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Purple Passages

Purple Passages on vain Yhdysvalloissa julkaistu Deep Purplen kokoelma, joka sisältää ensimmäisen kokoonpanon tekemiä kappaleita vuosilta 1968–1969. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Muusikot == *Ritchie Blackmore: kitara *Rod Evans: laulu *Jon Lord: urut, kosketinsoittimet, laulu *Ian Paice: rummut, lyömäsoittimet *Nick Simper: basso, laulu Luokka:Vuoden 1972 kokoelma- albumit Luokka:Deep Purplen kokoelma-albumit
Pan (Dragon Ball)

Pan on Akira Toriyaman luoma kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy Dragon Ball Z-, Dragon Ball GT- ja Dragon Ball Super -animesarjoissa.http://www.dragonballz.com/ Ensimmäisen kerran sarjassa hän esiintyy Buu-saagan lopussa, jaksossa numero 288. Hänen roolinsa on huomattavasti merkittävämpi Dragon Ball GT -sarjassa.http://www.dragonballgt.com/ Pan on Gohanin ja Videlin ainoa lapsi ja siten hän on myös neljäsosa-saiyalainen. Pan osallistuukin jo viisivuotiaana maailmanmestaruusturnaukseen, jossa iästään huolimatta pärjää hyvin. Hän on myös myöhemmin kiinnostunut taistelulajeista ja on Dragon Ball GT -sarjan merkittävimpiä naispuolisia taistelijoita.http://www.myfavoritegames.com/dragonball-z/Info/Bios/dragonball- z-character-p.htm Siitä huolimatta hänen ei nähdä saavuttavan sarjassa esimerkiksi kykyä muuttua supersaiyalaiseksi.http://www.pojo.com/dragonball/pan.shtml Pan tulee olemaan isossa roolissa vuonna 2022 ilmestyvässä Dragon Ball Super: Super Hero -elokuvassa. == Lähteet == Luokka:Dragon Ball -hahmot ca:Llista de personatges de Bola de Drac#P en:List of Dragon Ball characters#Pan pt:Anexo:Lista de personagens de Dragon Ball#Pan
Mark I & II

Mark I & II on Deep Purplen kokoelma joka nimensä mukaisesti sisältää yhtyeen kahden ensimmäisen kokoonpanon kappaleita. Jotkut varhaiset painokset sisältävät editoidun version kappaleesta "Woman From Tokyo". == Kappaleet == #Hush (South) 4.22 #Mandrake root (Blackmore/Evans/Lord) 6.03 #Why didn't Rosemary? (Blackmore/Evans/Paice/Simper/Lord) 4.56 #Hey Joe (Deep Purple) 7.21 #Wring that neck (Blackmore/Lord/Simper/Paice) 5.09 #Emmaretta (Blackmore/Lord/Evans) 2.58 #Help (Lennon/McCartney) 5.54 #Chasing shadows (Lord/Paice) 5.31 #Black night (Blackmore/Gillan/Glover/Lord/Paice) 3.24 #Speed king (Blackmore/Gillan/Glover/Lord/Paice) 5.49 #Strange kind of woman (Blackmore/Gillan/Glover/Lord/Paice) 4.00 #Into the fire (Blackmore/Gillan/Glover/Lord/Paice) 3.29 #When a blind man cries (Blackmore/Gillan/Glover/Lord/Paice) 3.29 #Smoke on the water (Blackmore/Gillan/Glover/Lord/Paice) 5.37 #Woman from Tokyo (Blackmore/Gillan/Glover/Lord/Paice) 2.44 tai 5.47 #Highway star (live) (Blackmore/Gillan/Glover/Lord/Paice) 6.46 == Muusikot == *Ritchie Blackmore: kitara *Jon Lord: urut, kosketinsoittimet *Ian Paice: rummut, lyömäsoittimet *Rod Evans: laulu (1–8) *Nick Simper: basso (1–8) *Ian Gillan: laulu (9–16) *Roger Glover: basso (9–16) Luokka:Vuoden 1973 kokoelma-albumit Luokka:Deep Purplen kokoelma-albumit
Giovanni Alfonso Borelli

Giovanni Alfonso Borelli (alun perin Giovanni Francesco Antonio Alonso, 28. tammikuuta 1608 – 31. joulukuuta 1679) oli italialainen fysiologi sekä fyysikko. Borelli löysi vuonna 1656 valkosolut, jotka Antoni van Leeuwenhoek kuvasi 1680-luvun alussa. Borelli mittasi yhdessä Vincenzo Vivianin kanssa aiempaa huomattavasti tarkemman nopeuden äänelle. Borelli ja Viviani päätyivät tutkimuksissaan tulokseen 350 metriä sekunnissa. == Elämäkerta == Borelli syntyi vuonna 1608 Napolin kuningaskunnassa siajitsevassa Napoliin kaupungissa. Borellin isä oli espanjalainen jalkaväensotilas Miguel Alonso ja hänen äitinsä oli nimeltään Laura Porello (myös Porelli tai Borelli). == Tieteelliset julkaisut == *Della cagioni delle febbri maligne (Pisa, 1658) *Euclides Restitutus (Pisa, 1658) *Apollonii Pergaei Conicorum libri v., vi. et vii. (Florence, 1661) *De vi percussionis (Bologna, 1667) *Meteorologia Aetnea (Reggio, 1669) *De motionibus naturalibus a gravitate pendentibus (Bologna, 1670). == Lähteet == Luokka:Italialaiset fysiologit Luokka:Italialaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1608 syntyneet Luokka:Vuonna 1679 kuolleet
Ryūji Sasai

Ryūji Sasai (, s. 21. joulukuuta 1961) on japanilainen videopelimusiikin säveltäjä. Hän on muun muassa vastannut muutaman Squaren julkaiseman pelin sekä animesarjan The Mysterious Cities of Gold musiikista. Sasai on toiminut myös basistina kolmessa eri J-rock-yhtyeessä. == Ura == === Yhtyeet === Ryūji Sasai syntyi vuonna 1961 Japanin Osakassa. Vuonna 1982 hän liittyi kokeelliseen Novela-yhtyeeseen, jonka tunnetuimpia albumeita olivat Sanctuary ja Legend of Final War. Novelan hajoamisen jälkeen hän soitti ACTIONissa vuodesta 1983 lähtien. 15 vuotta aktiivisena toimineen ACTIONin hajottua Sasai päätti liittyä nykyiseen yhtyeeseensä Queen Maniaan. === Pelisävellykset === Sasain ensimmäisiä peliprojekteja oli MicroCabinin vuonna 1989 julkaisema Xak: The Art of Visual Stage, jolle hän sävelsi 42 kappaletta Tadahiro Nitan kanssa. Pari vuotta myöhemmin hän siirtyi Final Fantasy -pelisarjastaan tunnetulle Squarelle, jossa hän toimi kahden ensimmäisen vuotensa aikana Final Fantasy Legend III:n ja Final Fantasy Mystic Questin säveltäjänä. Kummankaan edellä mainitun Square-pelin soundtrackit eivät olleet yksin Sasain säveltämiä, sillä neljästä Final Fantasy Legend III:n kappaleesta vastasi pelin ohjaaja Chichito Fujioka; Mystic Questin musiikki oli taas osaksi Yasuhiro Kawakamin laatimaa. Vuonna 1996 ilmestyneen Treasure of the Rudrasin musiikki oli Sasain ensimmäinen itsenäisesti työstämä soundtrack. Sasain seuraava työkohde oli vuotta myöhemmin julkaistu Tobal No. 1, jonka musiikki syntyi hänen ja seitsemän muun Squaren säveltäjän yhteistyönä. Sasai päätti työskentelynsä Squarella vuoden 1998 jälkeen. Viimeisenä pelinään hän sävelsi Bushido Blade 2:n, jonka kappaleissa hän käytti niin rockista kuin itämaisesta musiikista saatuja vaikutteita. == Diskografia == Peli Ilmestymisvuosi Xak: The Art of Visual Stage 1989 Final Fantasy Legend III 1991 Final Fantasy Mystic Quest 1992 Treasure of the Rudras 1996 Tobal No. 1 1997 Bushido Blade 2 1998 == Lähteet == * Ryūji Sasain elämäkerta Square Enix Music Onlinessa === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Ryūji Sasai MobyGamesissa * Luokka:Japanilaiset säveltäjät Luokka:Videopelimuusikot Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
24 Carat Purple

24 Carat Purple (julkaistu toukokuussa 1975) on Deep Purplen kokoelmalevy. Se sisälsi mm. "Black Night" -kappaleen Japanissa 1972 nauhoitetun liveversion, joka ei tuolloin ollut muilla levyillä saatavissa. Albumi sisältää ainoastaan ns. Mark II -kokoonpanon materiaalia. == Kappaleet == *Kaikki kappaleet kirjoittaneet Ritchie Blackmore, Ian Gillan, Roger Glover, Jon Lord ja Ian Paice. # # # # # # # # == Kokoonpano == *Ritchie Blackmore – kitara *Ian Gillan – laulu, lyömäsoittimet *Roger Glover – basso *Jon Lord – kosketinsoittimet *Ian Paice – rummut ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1975 kokoelma- albumit Luokka:Deep Purplen kokoelma-albumit
The Bootleg Series

The Bootleg Series on 12 CD:n boksi, joka sisältää kuusi Deep Purplen bootlegia vuosilta 1984–2000. == Sisältö == *Highway Stars, Adelaide 30.11.1984 *Third Night, Tukholma 16.6.1985 *Hungary Daze, Budapest 26.–28.1.1987 *In Your Trousers, Tukholma 13.11.1993 *Purple Sunrise Florida 4.3.1995 *Made In Japan 2000 Osaka 1.4.2000 Luokka:Vuoden 2001 kokoelma- albumit Bootleg Series Luokka:Deep Purplen kokoelma-albumit Bootleg Series Bootleg Series
Kääpiörasbora

Kääpiörasbora (Boraras maculatus vanh. Rasbora maculata)ITIS (taksonomian lähde) on pieni särkikala. Muita pienenpieniä akvaariokalalajeja ovat sinineontetra, hehkutetra, kääpiömonninen, marmorimonninen, sekä kääpiörasboran lähisukulaiset: hehkurasbora, minirasbora, sekä juovaminirasbora. == Ulkonäkö ja käyttäytyminen == Aikuisena kääpiörasboran pituus on tavallisesti noin 2,5 cm ja korkeus noin 0,6 cm. Ruumiinmuodoltaan tämä kala on puikulan muotoinen. Koiras on väritykseltään punakampi, naaras taas ruumiinmuodoltaan pyöreämpi. Rauhallinen pinnan tuntumassa uiskenteleva parvikala, joka ei häiritse muita kaloja. Viihtyy ainoastaan suuressa parvessa. Parven yksilömäärä minimissään ainakin 20 yksilöä. Altaan minimikoko 40 litraa, näyttää parhaimmalta suuressa parvessa 60–150-litraisissa akvaarioissa. Vältettävä pitämästä sellaisten kalojen kanssa jotka mieltävät nämä pikkukalat ravinnokseen. Jo esimerkiksi aikuiset punapäätetrat sovittelivat näitä innokkaasti suuhunsa, kun erääseen punapäätetrojen asuttamaan altaaseen lisättiin kääpiörasboroita. Kääpiörasbora ei siis yleensä sovi yli 5 cm pitkien lihaa syövien kalojen seuraan. Parhaita asuinkumppaneita ovat piikkisilmät, sekä muut kääpiölajit. == Alkuperä == Malakan niemimaa, Singapore, Indonesia ja Sumatran länsipuoli. == Vesiolot ja ravinto == Humuspitoinen vesi on kalalle elinehto. Vesi mielellään hitaasti virtaavaa, lämpötila: 22–25 °C ja pH alle 7. Ruokintaan soveltuu pienet rakeet jotka ovat hyvin pieniä ja hiutaleet. Niille voi myös antaa pakastettuja ja kuivattuja hyönteisiä, toukkia ja eläinplanktonia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Harrastajan sivut *Aquarium Wiki (myös kuva) Luokka:Seeprakalat
Manny Mori

Immanuel "Manny" Mori (s. 25. joulukuuta 1948 Fefan, Chuuk, Mikronesia) on Mikronesian liittovaltion seitsemäs presidentti. Hänet valittiin 11. toukokuuta 2007, ja virkaanastujaiset tapahtuivat samana päivänä. Kausi jatkui 11. toukokuuta 2015 asti, jolloin presidentiksi nousi Peter M. Christian. Mori syntyi Fefanin saarella ja on sukujuuriltaan japanilainen. Hän valmistui Xavier High Schoolista ja Guamin yliopistosta. Hänet valittiin mikronesialaiseen kongressiin vuosina 1999, 2001, 2003, 2005 ja 2007. Vuonna 2007 hän jätti kongressipaikan presidentiksi nousemisensa yhteydessä. Häntä edelsi Joseph J. Urusemal. Morilla on puoliso Elina Ekiek ja neljä tytärtä. == Lähteet == Luokka:Mikronesian federaation presidentit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edward Short

Edward Watson Short, Paroni Glenamara CH PC (17. joulukuuta 1912 – 4. toukokuuta 2012) oli brittiläinen poliitikko. Hän edusti Työväenpuoluetta Short istui parlamentin jäsenenä Newcastle upon Tyne Centralista vuosina 1951–1976. Hän oli maansa kolmanneksi viimeinen Postmaster General vuosina 1966–1968. Sen jälkeen hän toimi mm. opetusministerinä 1968–1970 ja Työväenpuolueen varapuheenjohtajana 1972–1976. Short oli edustajainhuoneen johtaja ja Councilin Lord President vuosina 1974–1976. Hän oli Northumbrian yliopiston kansleri aina vetäytymiseensä vuonna 2005. Hänellä on ollut vuodesta 1977 elinikäinen päärinarvo. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset poliitikot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan opetusministerit Luokka:Elinikäiset päärit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Kymmenykset

Kymmenykset oli varhainen valtiollisen ja kirkollisen veron muoto, jonka kantaminen perustui Vanhan testamentin ohjeisiin. Kymmenysten maksaminen kuului jo varhaisina aikoina juutalaisten velvollisuuksiin. Raamatussa Jumala lupaa siunata kymmenysten maksajia yltäkylläisesti. Läntinen kirkko otti keskiajalla käyttöön kymmenysveron, jota oli maksettu hallitsijalle jo varhain eri puolilla maailmaa. Kymmenysten tuotto jaettiin neljään osaan: piispa, seurakunnan pappi, seurakunnan kirkko ja köyhäinapu saivat yhtä suuren osuuden. Paavi kehotti 1100-luvun alussa myös Ruotsin kuninkaita aloittamaan kymmenyksien perimisen, mutta se toteutui vasta myöhemmin. Keskiajan lopulla Ruotsissa suoritettiin kymmenykset eri viljalajeista, pellavasta, hampusta, humalasta ja karjakymmenykset kotieläimistä sekä oma kymmenyksensä metsästyksen ja kalastuksen tuotosta.OPH Etälukio. Historian käsitteet Reformaation jälkeen monissa maissa alettiin kerätä kruunun­kymmenyksiä eli valtionveroa. Kruununkymmenistä kuului yksi kolmasosa kirkolle, mutta niin sanotun pääkymmenyksen maksaminen kirkolle loppui. Pääkymmenys oli tarkoittanut kymmenystä kuolinpesien irtaimistosta. Kirkolle jäi kala- ja karjakymmenyksensä. Viljakymmenys oli aluksi aivan konkreettisesti joka kymmenes kuhilas, mutta vuonna 1688 se vakiintui ennalta määritellyksi viljamääräksi kylvön laajuuden mukaan. Karjakymmenys-termiä on käytetty myös talon emännän tai isännän kuoltua papistolle luovutettavasta lehmästä. Tämä oli eräänlainen papiston saama perintöosuus. Tästä tavasta on viimeinen löydetty maininta 1800-luvun puolivälin paikkeilta.Kustaa Paturi - Maamies. 2003. Nykyään mormonit ja monet vapaiden suuntien kristityt maksavat vapaaehtoisesti kymmenyksinä kirkolleen kymmenen prosenttia tuloistaan. == Katso myös == * Kirkollisvero == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kristilliset lait Luokka:Historialliset verot
Suoraan videolle julkaisu

Suoraan videolle julkaisu (myös DTV, direct-to-video tai OVA, original video animation, toisinaan myös OAV, original animation video) tarkoittaa sitä, että elokuva tai televisiosarja julkaistaan suoraan vähittäismyyntiin levitettäväksi sen sijaan, että niitä esitettäisiin ensin elokuvateattereissa tai television välityksellä. Tästä voidaan käyttää julkaisutavasta riippuen muun muassa myös käsitteitä suoraan DVD:lle tai suoraan internetiin. Verkossa julkaisusta käytetään toisinaan myös termiä ONA (Original Net Animation). == Katso myös == * Televisioelokuva == Lähteet == *
Francesco Rosi

Francesco Rosi (15. marraskuuta 1922 Napoli – 10. tammikuuta 2015 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja. Rosi opiskeli alun alkaen oikeustiedettä. Elokuvauransa hän aloitti käsikirjoittajana muun muassa Luchino Viscontin, Luciano Emmerin ja Michelangelo Antonionin hankkeissa. Sen jälkeen hän toimi samojen tekijöiden apulaisohjaajana vuosina 1948–1954. Esikoiselokuvansa La sfida (Haaste) hän ohjasi vuonna 1958. Hänen menestyselokuviaan olivat muiden ohella Rosvopäällikkö Salvatore Giuliano (1962), Verta hiekassa (1965), Il caso Mattei (1972), Susilauma (1973), Kristus pysähtyi Eboliin (1979) ja Kolme veljestä (1981). Useat Rosin teokset ovat yhteiskunnallisia analyyseja. Esimerkiksi vuoden 1972 filmi Il caso Mattei kertoo Italian valtiollisen öljy- yhtiön johtajasta sekä korkean tason poliittisen ja taloudellisen vallan välisistä suhteista. Hän voitti muun muassa Berliinin kansainvälisten elokuvajuhlien Hopeisen karhun, Baftan 1983, Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun 1972 ja Venetsian elokuvajuhlien Kultaisen leijonan 1963. Rosi kuului Venetsian elokuvajuhlien tuomaristoon vuonna 1997. Hänen tyttärensä on näyttelijä Carolina Rosi (s. 1966). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Brasilian Grand Prix 1987

Brasilian Grand Prix 1987 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 12. huhtikuuta 1987 Jacarepaguan radalla. Kilpailu oli kauden ensimmäinen, ja sen voitti McLaren-tallissa ajanut hallitseva maailmanmestari Alain Prost. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 1 Alain Prost McLaren-TAG 61 1:39:45.141 5 9 2 6 Nelson Piquet Williams-Honda 61 + 40.547 2 6 3 2 Stefan Johansson McLaren-TAG 61 + 56.758 10 4 4 28 Gerhard Berger Ferrari 61 + 1:39.235 7 3 5 20 Thierry Boutsen Benetton- Ford 60 + 1 krs. 6 2 6 5 Nigel Mansell Williams-Honda 60 + 1 krs. 1 1 7 11 Satoru Nakajima Lotus-Honda 59 + 2 krs. 12 8 27 Michele Alboreto Ferrari 58 Ulosajo 9 9 10 Christian Danner Zakspeed 58 + 3 krs. 17 10 (1) 3 Jonathan Palmer Tyrrell-Ford 58 + 3 krs. 18 11 (2) 4 Philippe Streiff Tyrrell-Ford 57 + 4 krs. 20 12 (3) 14 Pascal Fabre AGS-Ford 55 + 6 krs. 22 Kesk. 18 Eddie Cheever Arrows-Megatron 52 Ylikuumeneminen 14 Kesk. 12 Ayrton Senna Lotus- Honda 50 Moottori 3 Kesk. 7 Riccardo Patrese Brabham-BMW 48 Sähköt 11 Kesk. 8 Andrea de Cesaris Brabham-BMW 21 Tasauspyörästö 13 Kesk. 17 Derek Warwick Arrows-Megatron 20 Moottori 8 WD 21 Alex Caffi Osella-Alfa Romeo 20 Vetäytyi 21 Kesk. 24 Alessandro Nannini Minardi-Motori Moderni 17 Ripustukset 15 Kesk. 9 Martin Brundle Zakspeed 15 Turbo 19 Kesk. 19 Teo Fabi Benetton-Ford 9 Turbo 4 DSQ 23 Adrián Campos Minardi-Motori Moderni 3 Hylätty 16 DNS 16 Ivan Capelli March-Ford 0 Ei startannut 23 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Muuta == * Paalupaikka: Nigel Mansell – 1:26.128 * Nopein kierros: Nelson Piquet – 1:33.861 kierroksella 42 * Numerot sulkeissa tarkoittavat Jim Clark Trophy -kilpailuun osallistuneiden kuljettajien sijoituksia. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1987 Luokka:Brasilian Grand Prix
San Marinon Grand Prix 1987

San Marino Grand Prix 1987 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. toukokuuta 1987 Autodromo Dino Ferrari -radalla Imolassa, Italiassa. Kilpailu oli kauden toinen, ja sen voitti Williams-tallin Nigel Mansell. Maailmanmestaruudesta taistellut Nelson Piquet ei osallistunut kilpailuun, koska hän joutui vakavaan onnettomuuteen perjantaiaamuna. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 5 Nigel Mansell Williams-Honda 59 1:31:24.076 2 9 2 12 Ayrton Senna Lotus-Honda 59 + 27.545 1 6 3 27 Michele Alboreto Ferrari 59 + 39.144 6 4 4 2 Stefan Johansson McLaren-TAG 59 + 1:00.588 8 3 5 9 Martin Brundle Zakspeed 57 + 2 krs. 14 2 6 11 Satoru Nakajima Lotus-Honda 57 Polttoaine loppu 12 1 7 10 Christian Danner Zakspeed 57 + 2 krs. 17 8 (1) 4 Philippe Streiff Tyrrell-Ford 57 + 2 krs. 20 9 7 Riccardo Patrese Brabham-BMW 57 + 2 krs. 7 10 (2) 30 Philippe Alliot Larrousse-Ford 56 + 3 krs. 21 11 17 Derek Warwick Arrows-Megatron 55 Polttoaine loppu 10 12 21 Alex Caffi Osella-Alfa Romeo 54 Polttoaine loppu 19 13 (3) 14 Pascal Fabre AGS-Ford 53 + 6 krs. 24 Kesk. 19 Teo Fabi Benetton-Ford 51 Turbo 4 Kesk. 20 Thierry Boutsen Benetton-Ford 48 Moottori 11 Kesk. 18 Eddie Cheever Arrows-Megatron 48 Kytkin 9 Kesk. 3 Jonathan Palmer Tyrrell-Ford 48 Kytkin 23 Kesk. 8 Andrea de Cesaris Brabham-BMW 39 Ulosajo 13 Kesk. 23 Adrián Campos Minardi-Motori Moderni 30 Vaihdelaatikko 16 Kesk. 22 Gabriele Tarquini Osella-Alfa Romeo 26 Vaihdelaatikko 25 Kesk. 24 Alessandro Nannini Minardi-Motori Moderni 25 Turbo 15 Kesk. 16 Ivan Capelli March-Ford 18 Moottori 22 Kesk. 28 Gerhard Berger Ferrari 16 Sähköt 5 Kesk. 1 Alain Prost McLaren-TAG 14 Sähköt 3 Kesk. 26 Piercarlo Ghinzani Ligier-Megatron 7 Ohjattavuus 18 DNS 6 Nelson Piquet Williams-Honda Loukkaantui DNS 25 René Arnoux Ligier-Megatron 0 Ripustukset Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Muuta == * Paalupaikka: Ayrton Senna – 1:25.826 * Nopein kierros: Teo Fabi – 1:29.246 kierroksella 51 * Numerot sulkeissa tarkoittavat Jim Clark Trophy -kilpailuun osallistuneiden kuljettajien sijoituksia. * Satoru Nakajiman ensimmäinen pistesija * Gabriele Tarquinin ensimmäinen kilpailu ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1987 Luokka:San Marinon Grand Prix
Krzysztof Zanussi

Krzysztof Pius Zanussi (s. 17. kesäkuuta 1939 Varsova) on puolalainen elokuvaohjaaja. Zanussi opiskeli fysiikkaa Varsovan yliopistossa ja filosofiaa Jagellon yliopistossa Krakovassa. Hän on voittanut muun muassa Venetsian elokuvajuhlien Kultaisen leijonan vuonna 1984 ja ollut ehdolla Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun sekä Berliinin kansainvälisten elokuvajuhlien Kultaisen karhun voittajaksi. Yksi Zanussin tunnetuimmista elokuvista on Hiljaisen auringon vuosi (1984). Varhaisempia ohjaustöitä ovat tiedemiehen moraalia tutkiva esikoiselokuva Kohtaaminen (1969), sukupolvien välistä kuilua kuvaava Perhe-elämää (1971), kielitieteilijöiden kesäleirille sijoittuva Suojavärit (1976) sekä psyykkistä järkkymistä kuvaava pessimistinen Kierre (1978). Zanussi on myös julkaissut kirjoja ja toiminut professorina European Graduate Schoolissa Sveitsissä ja Sleesian yliopistossa Katowicessä. ==Filmografiaa== *1967: Silmästä silmään (Twarza w twarz, lyhyt fiktio) *1968: Lopputentti (Zaliczenie) *1969: Kohtaaminen (Struktura kryształu) *1971: Seinän takana (Za ścianą) *1971: Perhe-elämää (Życie rodzinne) *1973: Elämän valo / Kirkkaus (Iluminacja) *1974: Veriset dollarit (Pittsville – Ein Safe voll Blut) *1974: Välitilinpäätös (Bilans kwartalny) *1976: Suojavärit (Barwy ochronne) *1977: Naisten talo (Haus der Frauen) *1978: Kierre (Spirala) *1979: Tiet yössä (Wege in der Nacht ) *1980: Vakio (Constans) *1980: Sopimus (Kontrakt) *1984: Hiljaisen auringon vuosi (Rok spokojnego słońca) *1992: Hiljainen kosketus (Dotknięcie ręki) *1996: Laukka (Cwał) *2000: Elämä lyhyt, kuolema pitkä (Życie jako śmiertelna choroba przenoszona drogą płciową) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Puolalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paavo Lötjönen

Paavo Lötjönen (s. 29. heinäkuuta 1968 Kuopio) on suomalainen sellisti, joka soittaa Apocalyptica-yhtyeessä. Lötjönen on ollut mukana yhtyeen toiminnassa aina siitä lähtien, kun yhtye perustettiin vuonna 1996. Hän on Eicca Toppisen ja Perttu Kivilaakson tavoin valmistunut Helsingin Sibelius-Akatemiasta. Lötjönen opettaa sellon soittoa ja laskettelua vapaa-ajallaan. Lötjönen on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Paavo on opettanut sellonsoittoa mm. Nurmijärven musiikkiopistossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sellistit Luokka:Apocalyptica-yhtyeen jäsenet Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Belgian Grand Prix 1987

Belgian Grand Prix 1987 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 17. toukokuuta 1987 Spa-Francorchamps'n radalla. Kilpailu oli kauden toinen, ja sen voitti McLarenin Alain Prost. Voitto oli hänelle kauden toinen. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 1 Alain Prost McLaren-TAG 43 1:27:03.217 6 9 2 2 Stefan Johansson McLaren-TAG 43 + 24.764 10 6 3 8 Andrea de Cesaris Brabham-BMW 42 + 1 krs. 13 4 4 18 Eddie Cheever Arrows-Megatron 42 + 1 krs. 11 3 5 11 Satoru Nakajima Lotus-Honda 42 + 1 krs. 15 2 6 25 René Arnoux Ligier-Megatron 41 + 2 krs. 16 1 7 26 Piercarlo Ghinzani Ligier-Megatron 40 + 3 krs. 17 8 (1) 30 Philippe Alliot Larrousse-Ford 40 + 3 krs. 22 9 (2) 4 Philippe Streiff Tyrrell-Ford 39 + 4 krs. 23 10 (3) 14 Pascal Fabre AGS-Ford 38 + 5 krs. 25 Kesk. 19 Teo Fabi Benetton-Ford 34 Moottori 9 Kesk. 9 Martin Brundle Zakspeed 19 Ylikuumeneminen 18 Kesk. 20 Thierry Boutsen Benetton-Ford 18 Pyörän kiinnitys 7 Kesk. 5 Nigel Mansell Williams-Honda 17 Onnettomuus 1 Kesk. 16 Ivan Capelli March-Ford 14 Moottori 21 Kesk. 6 Nelson Piquet Williams-Honda 11 Pakoputki 2 Kesk. 21 Alex Caffi Osella-Alfa Romeo 11 Polttoainevuoto 26 Kesk. 27 Michele Alboreto Ferrari 9 Voimansiirto 5 Kesk. 10 Christian Danner Zakspeed 9 Jarrut 20 Kesk. 17 Derek Warwick Arrows-Megatron 8 Jäähdytin 12 Kesk. 7 Riccardo Patrese Brabham-BMW 5 Kytkin 8 Kesk. 28 Gerhard Berger Ferrari 2 Moottori 4 Kesk. 24 Alessandro Nannini Minardi-Motori Moderni 1 Turbo 14 Kesk. 12 Ayrton Senna Lotus-Honda 0 Onnettomuus 3 Kesk. 23 Adrián Campos Minardi-Motori Moderni 0 Vaihdelaatikko 19 Kesk. 3 Jonathan Palmer Tyrrell-Ford 0 Onnettomuus 24 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Muuta == * Paalupaikka: Nigel Mansell – 1:52.026 * Nopein kierros: Alain Prost – 1:57.153 kierroksella 26 * Numerot sulkeissa tarkoittavat Jim Clark Trophy -kilpailuun osallistuneiden kuljettajien sijoituksia. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1987 Luokka:Belgian Grand Prix
Monacon Grand Prix 1987

Monaco Grand Prix 1987 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 31. toukokuuta 1987 Monacon katuradalla. Kilpailun voitti Ayrton Senna, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Sennan voitto oli siinä mielessä merkittävä, että se oli ensimmäinen voitto autolla, jossa oli aktiivinen jousitus. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 12 Ayrton Senna Lotus-Honda 78 1:57:54.085 2 9 2 6 Nelson Piquet Williams-Honda 78 + 33.212 3 6 3 27 Michele Alboreto Ferrari 78 + 1:12.839 5 4 4 28 Gerhard Berger Ferrari 77 + 1 krs. 8 3 5 (1) 3 Jonathan Palmer Tyrrell- Ford 76 + 2 krs. 15 2 6 (2) 16 Ivan Capelli March-Ford 76 + 2 krs. 19 1 7 9 Martin Brundle Zakspeed 76 + 2 krs. 14 8 19 Teo Fabi Benetton-Ford 76 + 2 krs. 12 9 1 Alain Prost McLaren-TAG 75 Moottori 4 10 11 Satoru Nakajima Lotus-Honda 75 + 3 krs. 17 11 25 René Arnoux Ligier-Megatron 74 + 4 krs. 22 12 26 Piercarlo Ghinzani Ligier-Megatron 74 + 4 krs. 20 13 (3) 14 Pascal Fabre AGS-Ford 71 + 7 krs. 24 Kesk. 18 Eddie Cheever Arrows-Megatron 59 Ylikuumeneminen 6 Kesk. 17 Derek Warwick Arrows-Megatron 58 Vaihdelaatikko 11 Kesk. 2 Stefan Johansson McLaren-TAG 57 Moottori 7 Kesk. 30 Philippe Alliot Larrousse-Ford 42 Moottori 18 Kesk. 7 Riccardo Patrese Brabham-BMW 41 Sähköt 10 Kesk. 21 Alex Caffi Osella-Alfa Romeo 39 Sähköt 16 Kesk. 8 Andrea de Cesaris Brabham-BMW 38 Ripustukset 21 Kesk. 5 Nigel Mansell Williams-Honda 29 Turbo 1 Kesk. 24 Alessandro Nannini Minardi-Motori Moderni 21 Sähköt 13 Kesk. 4 Philippe Streiff Tyrrell-Ford 9 Onnettomuus 23 Kesk. 20 Thierry Boutsen Benetton-Ford 5 Voimansiirto 9 DSQ 10 Christian Danner Zakspeed Hylätty DNS 23 Adrián Campos Minardi-Motori Moderni 0 Ei startannut 0 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Muuta == * Paalupaikka: Nigel Mansell - 1:23.039 * Nopein kierros: Ayrton Senna - 1:27.685 kierroksella 72 * Numerot sulkeissa tarkoittavat Jim Clark Trophy -kilpailuun osallistuneiden kuljettajien sijoituksia. * Monacon kilpailu nähtiin Suomessa TV2:ssa selostajina Matti Kyllönen ja Keke Rosberg. * HS 31.5.1987 * Jonathan Palmerin ensimmäinen pistesija ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1987 Luokka:Monacon Grand Prix
The Essential Bruce Springsteen

__NOTOC__ The Essential Bruce Springsteen on amerikkalaisen laulaja- lauluntekijä Bruce Springsteenin tuplakokoelma, joka julkaistiin 11. marraskuuta 2003.http://www.rollingstone.com/music/artists/bruce- springsteen/albumguidehttp://www.zimbio.com/Bruce+Springsteen/articles/k9WqW9rUo5k/Bruce+Springsteen+Essential Se on osa amerikkalaista Essential -kokoelmasarjaa, ja toistaiseksi kattavin hittikokoelma Springsteeniltä. Järjestyksessään levy on Springsteenin neljäs "virallinen" kokoelmalevy. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 14. Suomessa se ylsi niin ikään virallisen albumilistan sijalle 14. == Kappaleet == === CD 1 === # Blinded by the Light # For You # Spirit in the Night # 4th of July, Asbury Park (Sandy) # Rosalita (Come Out Tonight) # Thunder Road # Born to Run # Jungleland # Badlands # Darkness on the Edge of Town # The Promised Land # The River # Hungry Heart # Nebraska # Atlantic City === CD 2 === # Born in the U.S.A. # Glory Days # Dancing in the Dark # Tunnel of Love # Brilliant Disguise # Human Touch # Living Proof # Lucky Town # Streets of Philadelphia # The Ghost of Tom Joad # The Rising # Mary's Place # Lonesome Day # American Skin (41 Shots) (live) # Land of Hope and Dreams (live) === CD 3 (Limited Edition) === # From Small Things (Big Things One Day Come) # Big Paypack # Held Up Without a Gun (live) # Trapped (live) # None But the Brave # Missing # Lift Me Up # Viva Las Vegas # County Fair # Code of Silence (live) # Dead Man Walkin' # Countin' on a Miracle (akustinen) == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Pitchfork Media: 8.6/10Pitchfork Media: Album review * Entertainment Weekly: A–Entertainment Weekly: Album review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2003 kokoelma-albumit Luokka:Bruce Springsteenin albumit Luokka:The Essential
Cherokeen kieli

Cherokee (cherokeeksi ᏣᎳᎩ, Tsalagi) on cherokee-intiaanien puhuma irokeesikieli. Cherokeen kieltä kirjoitetaan cherokeelaisella kirjaimistolla. Cherokee on ainoa eteläinen irokeesikieli, jota puhutaan edelleen. Cherokee on polysynteettinen kieli, joka painottuu vahvasti tavuille ja on hankala opittava englantia äidinkielenään puhuville. Cherokeelaisen kirjaimiston loi Sequoyah (n. 1767-1843) vuosien työn tuloksena 1800-luvun alkupuolella. Sequoyah sai idean eurooppalaisten kirjoituksesta, mutta ei osannut lukea sitä eikä siten suoraan kyennyt kopioimaan latinalaista aakkostoa. Hän päätyikin aakkoskirjoituksen sijaan tavukirjoitukseen, jossa merkit vastasivat cherokeen kielen tavuja. Kirjoituksessa käytetään monia suoraan latinalaisesta aakkostosta lainattuja kirjaimia, mutta täysin eri merkityksessä. Kirjoitusjärjestelmä saavutti cherokeiden keskuudessa suuren suosion, ja sitä käytetään edelleen. Internetissä cherokeen kirjoittamiseen käytettiin pitkään translitterointia tai heikosti sopivia, kielen merkkejä muistuttavia kirjasintyyppejä. Cherokeen kielen käyttö internetissä on kuitenkin elpymässä, sillä unicode-merkistö mahdollistaa kielen kirjoittamisen tietokoneella. Monet Oklahoman cherokeet käyttävät kuitenkin edelleen virallisesti muuta kuin unicode-merkistöä sähköisissä teksteissään. Myöskään Cherokee Phoenix -lehden verkkojulkaisu ei käytä unicode-merkistöä. Cherokeen kirjakieli ei sisällä r-äänteitä. Cherokeen Oklahoman murretta puhuva lausuukin sanan "cherokee" . Näin äänteet vastaavat kaikkein lähimmin sanan englanninkielistä lausuntaa. Alun perin eräs eteläinen cherokeemurre sisälsi tremulanttiäänteen. Tämä r-äänne hävisi 1800-luvulla Kyynelten tien aikoihin, jolloin cherokeet pakkomuutettiin nykyisessä Oklahomassa sijaitsevalle intiaanialueelle. Muinainen ani-kutani -murre (ᎠᏂᎫᏔᏂ) ja oklahomalaiset murteet eivät sisällä tremulantteja. == Äännerakenne == Cherokeen Pohjois-Carolinan murteen äännerakenne on seuraavanlainen:Lounsbury, Floyd G. (1978). "Iroquoian Languages". teoksessa Bruce G. Trigger: Handbook of North American Indians, Vol. 15: Northeast. Washington, DC: Smithsonian Institution. Konsonantit Labiaalit Alveolaarit Palataalit Velaarit Glottaalit Nasaalit m n Klusiilit t k ʔ Affrikaatat ts Frikatiivit s h Approksimantit l j ɰ Vokaalit etu keski taka suppea i u väli ə̃ väljä a == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Irokeesikielet Luokka:Yhdysvaltain kielet
Yhdysvaltain Grand Prix 1987

Yhdysvaltain Grand Prix 1987 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 21. kesäkuuta 1987 Detroitin katuradalla. Kilpailun voitti Ayrton Senna, jolle voitto oli kauden toinen. Kyseessä oli Team Lotus -tallin viimeinen voitto. Seuraavan kerran Lotus-niminen talli voitti kilpailun Abu Dhabin GP:ssä 2012. Kilpailusta käytettiin myös nimeä Detroitin Grand Prix. ==Tulokset== Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 12 Ayrton Senna Lotus-Honda 63 1:50:16.358 2 9 2 6 Nelson Piquet Williams-Honda 63 + 33.819 3 6 3 1 Alain Prost McLaren-TAG 63 + 45.327 5 4 4 28 Gerhard Berger Ferrari 63 + 1:02.601 12 3 5 5 Nigel Mansell Williams-Honda 62 + 1 krs. 1 2 6 18 Eddie Cheever Arrows-Megatron 60 + 3 krs. 6 1 7 2 Stefan Johansson McLaren- TAG 60 + 3 krs. 11 8 10 Christian Danner Zakspeed 60 + 3 krs. 16 9 7 Riccardo Patrese Brabham-BMW 60 + 3 krs. 9 10 25 René Arnoux Ligier-Megatron 60 + 3 krs. 21 11 (1) 3 Jonathan Palmer Tyrrell-Ford 60 + 3 krs. 13 12 (2) 14 Pascal Fabre AGS-Ford 58 + 5 krs. 26 Kesk. 20 Thierry Boutsen Benetton- Ford 52 Jarrut 4 Kesk. 26 Piercarlo Ghinzani Ligier-Megatron 51 Kytkin 23 Kesk. 4 Philippe Streiff Tyrrell-Ford 44 Pyörä 14 Kesk. 30 Philippe Alliot Larrousse-Ford 38 Onnettomuus 20 Kesk. 27 Michele Alboreto Ferrari 25 Vaihdelaatikko 7 Kesk. 24 Alessandro Nannini Minardi-Motori Moderni 22 Vaihdelaatikko 18 Kesk. 9 Martin Brundle Zakspeed 16 Turbo 15 Kesk. 17 Derek Warwick Arrows-Megatron 12 Onnettomuus 10 Kesk. 16 Ivan Capelli March- Ford 9 Sähköt 22 Kesk. 19 Teo Fabi Benetton-Ford 6 Onnettomuus 8 Kesk. 21 Alex Caffi Osella-Alfa Romeo 3 Voimansiirto 19 Kesk. 8 Andrea de Cesaris Brabham-BMW 2 Vaihdelaatikko 17 Kesk. 23 Adrián Campos Minardi-Motori Moderni 1 Onnettomuus 25 Kesk. 11 Satoru Nakajima Lotus-Honda 0 Onnettomuus 24 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Muuta == * Numerot sulkeissa tarkoittavat Jim Clark Trophy -kilpailuun osallistuneiden kuljettajien sijoituksia. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1987 Luokka:Yhdysvaltain Grand Prix
Hyllos

Hyllos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Herakleen ja Deianeiran poika ja Iolen puoliso, jonka tämä nai isänsä käskystä.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.7.7 (engl. käännös). Herakleen, jonka Zeus oli alun perin tarkoittanut olemaan Argoksen, Lakedaimonin ja Messenian Pyloksen hallitsija, oli Hera syrjäyttänyt juonikkuudellaan, ja kaikki valta oli valunut Eurystheuksen, Mykenen kuninkaan, käsiin. Herakleen kuoleman jälkeen hänen jälkipolvensa, herakleidit, pakenivat ensin kuningas Keyksin luo Trakhiiseen, ja sieltä edelleen Ateenaan, josta he saivat turvapaikan Eurystheukselta. Kun täällä Eurystheuksen vaatimukset jälkeläisten luovuttamisesta eivät tuottaneet tulosta, tämä hyökkäsi kaupunkiin, mutta kärsi tappion ja sai surmansa hyökkäyksessä.Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 1.32.6 (engl. käännös). Tämän seurauksena Hyllos veljineen hyökkäsi Peloponnesokseen, mutta he joutuivat lopettamaan sotaretkensä vuoden kuluttua ruton iskettyä joukkoihin. Niin he vetäytyivät Thessaliaan, jossa Aigimios, doorilaisten myyttinen kantaisä, jota Herakles oli aikanaan auttanut taistelussa lapiitteja vastaan, adoptoi Hylloksen, ja antoi Herakleelle antamansa lupauksen mukaisesti tämän osuuden, kolmasosa, valtakunnastaan. Aigimioksen kuoleman jälkeen tämän kaksi poikaa, Dymas ja Pamfylos, vapaaehtoisesti alistuivat Hylloksen valtaan, ja hänestä tuli doorilaisten hallitsija. Doorilaisten heimojen nimet tulevat näistä kolmesta kantaisästä. Halukkaana saamaan takaisin isänsä perinnön, Hyllos kysyi neuvoa Delfoin oraakkelilta, joka neuvoi häntä odottamaan ”kolmatta satoa”, ja sen jälkeen mennä Peloponnesokseen ”kapeaa merikäytävää pitkin”.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.8.2 (engl. käännös). Niin kolmen vuoden kuluttua Hyllos hyökkäsi Korintin kannasta pitkin lyödäkseen Atreuksen, Eurystheuksen seuraajan, mutta sai surmansa kaksinkamppailussa Ekhemoksen, Tegean kuninkaan kanssa.Diodoros Sisilialainen: Historian kirjasto 4.58.1–4 (engl. käännös). Tätä toista yritystä seurasi kolmas Kleodaioksen, Hylloksen pojan,Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 3.15.10 (engl. käännös). komennossa ja neljäs Aristomakhoksen johtamana, mutta joka kerta retket päättyivät epäonnistumiseen. Lopulta Aristomakhoksen pojat Temenos, Kresfontes ja Aristodemos valittivat oraakkelille, että tämän neuvot olivat osoittautuneet kohtalokkaiksi kaikille, jotka olivat niitä seuranneet. He saivat vastauksen, että ”kolmas sato” tarkoitti kolmatta sukupolvea, ja ”kapea käytävä” Rhiumin salmea. Näillä ohjeilla herakleidit saivat vihdoin Peloponnesoksen vallattua. == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Silvio Zavala

pienoiskuva|Rintakuva Silvio ZavalastaSilvio Arturo Zavala Vallado (7. helmikuuta 1909 Mérida – 5. joulukuuta 2014 México) oli meksikolainen historioitsija. Hänet tunnetaan muun muassa lainhistorian tutkimuksen pioneerina. Zavala syntyi Méridassa. Hän opiskeli Meksikon kansallisessa yliopistossa sekä Madridin yliopistossa, josta hän valmistui filosofian tohtoriksi laista. Hän aloitti työnsä Madridin Historiantutkimuskeskuksessa vuonna 1933 ja oli vuodesta 1947 El Colegio de Méxicon henkilökuntaa. Silvio Zavalalle myönnettiin muun muassa Kansallinen kirjallisuuspalkinto 1969, Vasco de Quiroga -mitali 1986, Rafael Heliodoro Valle -palkinto 1988, Eligio Ancona -mitali ja Asturian ruhtinaan palkinto 1993. Hän toimi Meksikon UNESCO- suurlähettiläänä 1961–1966 sekä suurlähettiläänä Ranskaan vuosina 1966–1975. == Julkaisuja == Zavalan kirjoitettuun tuotantoon kuuluu kymmeniä kirjoja ja satoja artikkeleita, joista muutamia ovat: * Las instituciones jurídicas en la conquista de América (1935) * La encomienda indiana (1935) * Fuentes para la historia del trabajo en Nueva España (1939–1946) * Ideario de Vasco de Quiroga (1941) * New Viewpoints on the Spanish Colonization of America (1943) * Ensayos sobre la colonización española en América (1944) * La filosofía política en la conquista de América (1947) * Aproximaciones a la historia de México (1953) * Sir Thomas More in New Spain: A Utopian Adventure of the Renaissance (1955) * La defensa de los derechos del hombre en América Latina (siglos XVI-XVIII) (1963) * Recuerdo de Vasco de Quiroga (1965) * El Mundo Americano en la Época Colonial (1968) * Orígenes de la colonización en el Río de la Plata (1978) == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset historioitsijat Luokka:Meksikolaiset diplomaatit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet meksikolaiset Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Ranskan Grand Prix 1987

Ranskan Grand Prix 1987 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 5. heinäkuuta 1987 Paul Ricardin radalla. Kilpailun voitti Williams-kuljettaja Nigel Mansell, jolle voitto oli kauden toinen. Mansell voitti Ranskan GP:n myös edellisellä kaudella. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 5 Nigel Mansell Williams-Honda 80 1:37:03.839 1 9 2 6 Nelson Piquet Williams-Honda 80 + 7.711 4 6 3 1 Alain Prost McLaren-TAG 80 + 55.255 2 4 4 12 Ayrton Senna Lotus-Honda 79 + 1 krs. 3 3 5 19 Teo Fabi Benetton-Ford 77 + 3 krs. 7 2 6 (1) 4 Philippe Streiff Tyrrell-Ford 76 + 4 krs. 25 1 7 (2) 3 Jonathan Palmer Tyrrell-Ford 76 + 4 krs. 24 8 2 Stefan Johansson McLaren-TAG 74 + 6 krs. 9 9 (3) 14 Pascal Fabre AGS-Ford 74 + 6 krs. 26 Kesk. 28 Gerhard Berger Ferrari 71 Ripustukset 6 NC 11 Satoru Nakajima Lotus-Honda 71 Ei sijoitusta 16 Kesk. 27 Michele Alboreto Ferrari 64 Moottori 8 Kesk. 17 Derek Warwick Arrows-Megatron 62 Turbo 10 Kesk. 30 Philippe Alliot Larrousse-Ford 57 Vaihdelaatikko 23 Kesk. 16 Ivan Capelli March-Ford 52 Moottori 22 Kesk. 23 Adrián Campos Minardi-Motori Moderni 52 Turbo 21 Kesk. 25 René Arnoux Ligier-Megatron 33 Pakoputki 13 Kesk. 20 Thierry Boutsen Benetton-Ford 31 Moottori 5 Kesk. 10 Christian Danner Zakspeed 26 Ylikuumeneminen 19 Kesk. 26 Piercarlo Ghinzani Ligier-Megatron 24 Moottori 17 Kesk. 24 Alessandro Nannini Minardi-Motori Moderni 23 Turbo 15 Kesk. 7 Riccardo Patrese Brabham-BMW 19 Tasauspyörästö 12 Kesk. 9 Martin Brundle Zakspeed 18 Pyörä 18 Kesk. 21 Alex Caffi Osella- Alfa Romeo 11 Moottori 20 Kesk. 8 Andrea de Cesaris Brabham-BMW 2 Turbo 11 Kesk. 18 Eddie Cheever Arrows-Megatron 0 Sähköt 14 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Muuta == * Paalupaikka: Nigel Mansell – 1:06.454 * Nopein kierros: Nelson Piquet – 1:09.548 kierroksella 68 * Numerot sulkeissa tarkoittavat Jim Clark Trophy -kilpailuun osallistuneiden kuljettajien sijoituksia. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1987 Luokka:Ranskan Grand Prix
Britannian Grand Prix 1987

Britannian Grand Prix 1987 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 12. heinäkuuta 1987 Silverstonen radalla. Kilpailun voitti kotikilpailuaan ajanut Nigel Mansell. Voitto oli hänelle kauden kolmas. Taistelu voitosta oli mielenkiintoinen. Nelson Piquet johti Manselliä 20 sekunnilla kierroksella 45, mutta Mansell ohitti hänet 15 kierrosta myöhemmin Stowe-mutkassa. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 5 Nigel Mansell Williams-Honda 65 1:19:11.780 2 9 2 6 Nelson Piquet Williams- Honda 65 + 1.918 1 6 3 12 Ayrton Senna Lotus-Honda 64 + 1 krs. 3 4 4 11 Satoru Nakajima Lotus-Honda 63 + 2 krs. 12 3 5 17 Derek Warwick Arrows-Megatron 63 + 2 krs. 13 2 6 19 Teo Fabi Benetton-Ford 63 + 2 krs. 6 1 7 20 Thierry Boutsen Benetton-Ford 62 + 3 krs. 5 8 (1) 3 Jonathan Palmer Tyrrell-Ford 60 + 5 krs. 23 9 (2) 14 Pascal Fabre AGS-Ford 59 + 6 krs. 25 Kesk. 4 Philippe Streiff Tyrrell-Ford 57 Moottori 22 NC 9 Martin Brundle Zakspeed 54 Ei sijoitusta 17 Kesk. 1 Alain Prost McLaren-TAG 53 Moottori 4 Kesk. 27 Michele Alboreto Ferrari 52 Ripustukset 7 Kesk. 18 Eddie Cheever Arrows-Megatron 45 Moottori 14 Kesk. 23 Adrián Campos Minardi-Motori Moderni 34 Polttoaineen syöttö 19 Kesk. 21 Alex Caffi Osella-Alfa Romeo 32 Moottori 20 Kesk. 10 Christian Danner Zakspeed 32 Vaihdelaatikko 18 Kesk. 7 Riccardo Patrese Brabham-BMW 28 Turbo 11 Kesk. 2 Stefan Johansson McLaren-TAG 18 Moottori 10 Kesk. 24 Alessandro Nannini Minardi-Motori Moderni 10 Moottori 15 Kesk. 8 Andrea de Cesaris Brabham-BMW 8 Turbo 9 Kesk. 28 Gerhard Berger Ferrari 7 Onnettomuus 8 Kesk. 30 Philippe Alliot Larrousse-Ford 7 Vaihdelaatikko 21 Kesk. 25 René Arnoux Ligier-Megatron 3 Sähköt 16 Kesk. 16 Ivan Capelli March-Ford 3 Onnettomuus 24 DSQ 26 Piercarlo Ghinzani Ligier-Megatron 0 Hylätty 19 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Muuta == * Paalupaikka: Nelson Piquet – 1:07.110 * Nopein kierros: Nigel Mansell – 1:09.832 kierroksella 58 * Numerot sulkeissa tarkoittavat Jim Clark Trophy -kilpailuun osallistuneiden kuljettajien sijoituksia. * Kilpailu nähtiin Suomessa TV1:ssä suorana lähetyksenä selostajana Juha Jokinen. * Helsingin Sanomat 12.7.1987 * Kilpailu nähtiin Suomessa suorana lähetyksenä klo 16.30-18.30 välisenä aikana. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1987 Luokka:Britannian Grand Prix
Saksan Grand Prix 1987

Saksan Grand Prix 1987 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 26. heinäkuuta 1987 Hockenheimringin radalla. Kilpailu oli kauden kahdeksas, ja sen voitti edellisessä kilpailussa täpärästi toiseksi jäänyt Nelson Piquet. Voitto oli hänelle kauden ensimmäinen. Paalupaikalta lähtenyt Nigel Mansell joutui keskeyttämään moottoririkon takia. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 6 Nelson Piquet Williams- Honda 44 1:21:25.091 4 9 2 2 Stefan Johansson McLaren-TAG 44 + 1:39.591 8 6 3 12 Ayrton Senna Lotus-Honda 43 + 1 krs. 2 4 4 (1) 4 Philippe Streiff Tyrrell- Ford 43 + 1 krs. 22 3 5 (2) 3 Jonathan Palmer Tyrrell-Ford 43 + 1 krs. 23 2 6 (3) 30 Philippe Alliot Larrousse-Ford 42 + 2 krs. 21 1 7 1 Alain Prost McLaren-TAG 39 Sähköt 3 NC 9 Martin Brundle Zakspeed 34 Ei sijoitusta 19 Kesk. 26 Piercarlo Ghinzani Ligier-Megatron 32 Moottori 17 Kesk. 23 Adrián Campos Minardi-Motori Moderni 28 Moottori 18 Kesk. 20 Thierry Boutsen Benetton-Ford 26 Moottori 6 Kesk. 5 Nigel Mansell Williams-Honda 25 Moottori 1 Kesk. 24 Alessandro Nannini Minardi-Motori Moderni 25 Moottori 16 Kesk. 17 Derek Warwick Arrows-Megatron 23 Turbo 13 Kesk. 10 Christian Danner Zakspeed 21 Vetoakseli 20 Kesk. 28 Gerhard Berger Ferrari 19 Turbo 10 Kesk. 19 Teo Fabi Benetton-Ford 18 Moottori 9 Kesk. 21 Alex Caffi Osella- Alfa Romeo 17 Moottori 26 Kesk. 8 Andrea de Cesaris Brabham-BMW 12 Moottori 7 Kesk. 27 Michele Alboreto Ferrari 10 Turbo 5 Kesk. 14 Pascal Fabre AGS- Ford 10 Moottori 25 Kesk. 18 Eddie Cheever Arrows-Megatron 9 Kaasu 15 Kesk. 11 Satoru Nakajima Lotus-Honda 9 Ripustukset 14 Kesk. 16 Ivan Capelli March-Ford 7 Moottori 24 Kesk. 25 René Arnoux Ligier-Megatron 6 Sytytys 12 Kesk. 7 Riccardo Patrese Brabham-BMW 5 Sytytys 11 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Muuta == * Paalupaikka: Nigel Mansell – 1:42.616 * Nopein kierros: Nigel Mansell – 1:45.716 kierroksella 24 * Numerot sulkeissa tarkoittavat Jim Clark Trophy -kilpailuun osallistuneiden kuljettajien sijoituksia. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1987 Luokka:Saksan Grand Prix
Unkarin Grand Prix 1987

Unkarin Grand Prix 1987 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 9. elokuuta 1987 Hungaroringin radalla. Kilpailu oli kauden yhdeksäs, ja sen voitti Williams-kuljettaja Nelson Piquet. Voitto oli hänelle toinen perättäinen. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 6 Nelson Piquet Williams-Honda 76 1:59:26.793 3 9 2 12 Ayrton Senna Lotus-Honda 76 + 37.727 6 6 3 1 Alain Prost McLaren-TAG 76 + 1:27.456 4 4 4 20 Thierry Boutsen Benetton-Ford 75 + 1 krs. 7 3 5 7 Riccardo Patrese Brabham-BMW 75 + 1 krs. 10 2 6 17 Derek Warwick Arrows- Megatron 74 + 2 krs. 9 1 7 (1) 3 Jonathan Palmer Tyrrell-Ford 74 + 2 krs. 16 8 18 Eddie Cheever Arrows-Megatron 74 + 2 krs. 11 9 (2) 4 Philippe Streiff Tyrrell-Ford 74 + 2 krs. 14 10 (3) 16 Ivan Capelli March-Ford 74 + 2 krs. 18 11 24 Alessandro Nannini Minardi-Motori Moderni 73 + 3 krs. 20 12 26 Piercarlo Ghinzani Ligier-Megatron 73 + 3 krs. 25 13 (4) 14 Pascal Fabre AGS-Ford 71 + 5 krs. 26 14 5 Nigel Mansell Williams-Honda 70 Pyörä 1 Kesk. 21 Alex Caffi Osella-Alfa Romeo 64 Polttoaineen syöttö 21 Kesk. 25 René Arnoux Ligier-Megatron 57 Sähköt 19 Kesk. 30 Philippe Alliot Larrousse-Ford 48 Onnettomuus 15 Kesk. 9 Martin Brundle Zakspeed 45 Turbo 22 Kesk. 27 Michele Alboreto Ferrari 43 Moottori 5 Kesk. 8 Andrea de Cesaris Brabham-BMW 43 Vaihdelaatikko 13 Kesk. 2 Stefan Johansson McLaren-TAG 14 Vaihdelaatikko 8 Kesk. 19 Teo Fabi Benetton-Ford 14 Vaihdelaatikko 12 Kesk. 23 Adrián Campos Minardi-Motori Moderni 14 Ulosajo 24 Kesk. 28 Gerhard Berger Ferrari 13 Tasauspyörästö 2 Kesk. 10 Christian Danner Zakspeed 3 Moottori 23 Kesk. 11 Satoru Nakajima Lotus-Honda 1 Vaihdelaatikko 17 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Muuta == * Paalupaikka: Nigel Mansell - 1:28.047 * Nopein kierros: Nelson Piquet - 1:30.149 kierroksella 63 * Numerot sulkeissa tarkoittavat Jim Clark Trophy -kilpailuun osallistuneiden kuljettajien sijoituksia. * Kilpailu nähtiin Suomessa TV2:ssa selostajina Matti Kyllönen ja Keke Rosberg. * HS 9.8.1987 ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1987 Luokka:Unkarin Grand Prix
Itävallan Grand Prix 1987

Itävallan Grand Prix 1987 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 16. elokuuta 1987 Österreichringin radalla. Kilpailun voitti Nigel Mansell, jolle voitto oli kauden neljäs. Aika-ajoissa sattui onnettomuus, kun Stefan Johansson törmäsi radalle eksyneeseen kauriiseen. Kauris kuoli onnettomuudessa. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 5 Nigel Mansell Williams-Honda 52 1:18:44.898 2 9 2 6 Nelson Piquet Williams-Honda 52 + 55.704 1 6 3 19 Teo Fabi Benetton-Ford 51 +1 krs. 5 4 4 20 Thierry Boutsen Benetton-Ford 51 +1 krs. 4 3 5 12 Ayrton Senna Lotus-Honda 50 +2 krs. 7 2 6 1 Alain Prost McLaren-TAG 50 +2 krs. 9 1 7 2 Stefan Johansson McLaren-TAG 50 +2 krs. 14 8 26 Piercarlo Ghinzani Ligier-Megatron 50 +2 krs. 18 9 10 Christian Danner Zakspeed 49 +3 krs. 20 10 25 René Arnoux Ligier-Megatron 49 +3 krs. 16 11 (1) 16 Ivan Capelli March-Ford 49 +3 krs. 23 12 (2) 30 Philippe Alliot Larrousse-Ford 49 +3 krs. 22 13 11 Satoru Nakajima Lotus-Honda 49 +3 krs. 13 14 (3) 3 Jonathan Palmer Tyrrell-Ford 47 +5 krs. 24 DSQ 9 Martin Brundle Zakspeed 48 Hylätty 17 NC 14 Pascal Fabre AGS-Ford 45 Ei sijoitusta 26 Kesk. 7 Riccardo Patrese Brabham-BMW 43 Moottori 8 Kesk. 27 Michele Alboreto Ferrari 42 Turbo 6 Kesk. 8 Andrea de Cesaris Brabham-BMW 35 Moottori 10 Kesk. 17 Derek Warwick Arrows-Megatron 35 Moottori 11 Kesk. 18 Eddie Cheever Arrows- Megatron 31 Rengas 12 Kesk. 28 Gerhard Berger Ferrari 5 Turbo 3 Kesk. 23 Adrián Campos Minardi-Motori Moderni 3 Sähköt 19 Kesk. 24 Alessandro Nannini Minardi-Motori Moderni 1 Moottori 15 Kesk. 21 Alex Caffi Osella-Alfa Romeo 0 Sähköt 21 Kesk. 4 Philippe Streiff Tyrrell-Ford 0 Onnettomuus 25 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Muuta == * Paalupaikka: Nelson Piquet – 1:23.357 * Kilpailu oli ensimmäinen toistaiseksi kolmesta kilpailusta, jossa kilpailu on keskeytetty ja käynnistetty uudelleen kahdesti onnettomuuden takia. Toinen kilpailu, jossa näin kävi, on Belgian Grand Prix 1990 ja kolmas Toscanan Grand Prix 2020. * Numerot sulkeissa tarkoittavat Jim Clark Trophy -kilpailuun osallistuneiden kuljettajien sijoituksia. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1987 1987