EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Víctor Camarasa

Víctor Camarasa Ferrando (s. 28. toukokuuta 1994 Meliana, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Alavésia lainalla saman sarjan Real Betisista ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. == Seurajoukkueura == Camarasa liittyi Valencian nuorisoakatemiaan vuonna 2001. Kymmenen vuotta myöhemmin Camarasa pudotettiin seuran akatemiasta, jonka jälkeen hän siirtyi naapuriseura Levanten junioreihin. Hän nousi seuran reservijoukkueeseen kaudella 2012–2013, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.El Barça sigue a Víctor Camarasa El Mundo Deportivo. Viitattu 28.2.2015. 7\. joulukuuta 2013 Camarasa teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa Copa del Reyn ensimmäisessä osaottelussa Recreativo de Huelvaa vastaan.Ruymán decide 'a puerta cerrada' Marca. Viitattu 28.2.2015. Kaksi päivää myöhemmin hän solmi seuran kanssa kuusivuotisen sopimuksen.El Levante renueva a sus perlas, Jason y Victor Camarasa Plaza Deportiva. Viitattu 28.2.2015. 17\. joulukuuta 2013 pelatussa Copa del Reyn toisessa osaottelussa Recreativoa vastaan hän teki ensimmäisen maalinsa edustusjoukkueessa, kun Levante kaatoi huelvalaisseuran numeroin 4–0 ja eteni seuraavalle kierrokselle.Vendaval granota hacia octavos Marca. Viitattu 28.2.2015. 14\. tammikuuta 2014 hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa, tultuaan vaihdosta kentälle ottelussa paikallisvastustaja Valenciaa vastaan.¡Che, qué bueno que viniste! Marca. Viitattu 28.2.2015. Heinäkuussa 2014 päävalmentajana toiminut José Luis Mendilibar nosti Camarasan edustusjoukkueen kokoonpanoon tulevaksi kaudeksi.Víctor Camarasa: «Mendilibar quiere algo distinto a lo que quería Caparrós» Las Provincias. Viitattu 28.2.2015. 4\. lokakuuta 2014 Camarasa teki ensimmäisen maalinsa maan pääsarjassa ottelussa Eibaria vastaan.Piovaccari levels thriller late on ESPN. Viitattu 28.2.2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Víctor Camarasan tilastot BDFutbol- sivustolla * Víctor Camarasan tilastot Soccerway-sivustolla Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nico Ihle

Nico Herbert Ihle (s. 2. joulukuuta 1985 Karl-Marx-Stadt, Itä-Saksa) on saksalainen pikaluistelija, joka kilpailee pääosin 500 ja 1 000 metrillä. Ihle on 187 senttimetriä pitkä, painaa 85 kilogrammaa ja edustaa Chemnitzer SC:tähttp://www.sports-reference.com/olympics/athletes/ih/nico-ihle-1.html . Pikaluistelun maailmancupissa Ihle on kilpaillut marraskuusta 2005 asti. Hän on saavuttanut osakilpailuvoiton Berliinistä 1 000 metriltä kaudelta 2014-2015 sekä Naganosta ja Berliinistä 500 metriltä kaudelta 2016–2017, kaksi kakkossijaa 500 metriltä Inzellistä kaudelta 2013-2014 ja Heerenveenistä kaudelta 2017–2018 sekä seitsemän kolmossijaa. Hän sijoittui 1 000 metrin maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 2014-2015.http://www.isu.org/en/speed-skating/statistics-and- biographies#PageID%3D103037&SportID;%3D103&Personid;%3D208139&TaalCode;%3D2&StyleID;%3D0&Cache;%3D2.html?606731 Ihle on osallistunut kolmiin talviolympialaisiin, vuosina 2010, 2014 ja 2018. Hänen paras sijoituksensa on neljäs sija 1 000 metriltä vuodelta 2014 Sotšista. Samojen kisojen 500 metrillä hän oli kahdeksas. Pyeongchangissa 2018 hän sijoittui kahdeksanneksi sekä 500 että 1 000 metrillä. Matkakohtaisiin maailmanmestaruuskilpailuihin Ihle on osallistunut kahdeksan kertaa ja sprinttimaailmanmestaruuskilpailuihin yksitoista kertaa. Hän sai Gangwonissa 2017 hopeaa 500 metriltä ja oli neljäs 1 000 metrillä. Hän sijoittui 1 000 metrillä seitsemänneksi Heerenveenissä 2015 ja Salt Lake Cityssä 2020 sekä kahdeksanneksi Inzellissä 2019. Hän oli sprinttimaailmanmestaruuskilpailuissa neljäs 2016 ja 2018, seitsemäs 2019 sekä kahdeksas 2017. Hän saavutti EM- sprinttikilpailuissa pronssia 2017 ja matkakohtaisten EM-kisojen 1 000 metrillä pronssia 2018. Myös Ihlen isoveli Denny Ihle on pikaluistelija. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset pikaluistelijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Band Baaja Baaraat

Band Baaja Baaraat on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut intialainen romanttinen komedia, jonka on ohjannut Maneesh Sharma ja tuottanut Aditya Chopra. Päärooleja näyttelevät Anushka Sharma ja elokuvadebyyttinsä tekevä Ranveer Singh. Pienellä budjetilla tehty Band Baaja Baaraat menestyi yllättävän hyvin. Se esitettiin Suomessa Artisokka-elokuvafestivaaleilla. == Juoni == Valmistuttuaan yliopistosta Shruti ja Bittoo perustavat yhdessä hääsuunnitteluyrityksen, mutta romanttiset tunteet alkavat mennä liiketoiminnan edelle. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Palkinnot == *Filmfare Awards ** Paras miestulokas – Ranveer Singh ** Paras esikoisohjaus – Maneesh Sharma * International Indian Film Academy Awards ** Kuumin pari – Anushka Sharma ja Ranveer Singh ** Paras tulokas (mies) – Ranveer Singh ** Paras naispääosa – Anushka Sharma ** Paras puvustus – Niharika Khan ** Paras leikkaus – Namrata Rao ** Paras laulunäänitys – Vijay Dayal * Screen Awards ** Lupaavin esikoisohjaus – Maneesh Sharma ** Lupaavin tulokas (mies) – Ranveer Singh ** Paras dialogi – Habib Faisal ** Paras leikkaus – Namrata Rao * Stardust Awards ** Huomisen supertähti (mies) – Ranveer Singh * Zee Cine Awards ** Paras miestulokas – Ranveer Singh == Uudelleenfilmatisointi == Elokuvan tamilinkielinen versio Aaha Kalyanam sai ensi-iltansa 21. helmikuuta 2014. Päärooleja näyttelivät Nani ja Vaani Kapoor. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * * Luokka:Vuoden 2010 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset romanttiset komediat Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:Yash Raj Filmsin elokuvat Luokka:Maneesh Sharman ohjaamat elokuvat
Keltot

Keltot eli suomukeltot (Crepis) on asterikasveihin kuuluva suku, jossa on noin 200 lajia. Keltot ovat yksi- tai monivuotisia ruohokasveja, joilla on mykerökukinnot. Mykeröiden kukat voivat olla kirkkaankeltaisia, oransseja, vaaleanpunaisia tai magentanpunaisia. Muutamia kelttolajeja viljellään koristekasveina, toisaalta jotkin keltot ovat sitkeitä rikkakasveja.Brickell, Christopher & Cathey, H. Marc (toim.): A to Z Encyclopedia of Garden Plants (The American Horticultural Society). DK Publishing 2004. ISBN 0-7566-0616-0. Keltot muistuttavat ulkonäöltään jonkin verran ukonkeltanoita (Hieracium) sekä voikeltanoita (Pilosella). Suomessa kasvaa ainakin viisi kelttojen lajia luonnonvaraisena: suokeltto, piennarkeltto, vanakeltto, ketokeltto ja hoikkakeltto. Niistä suokeltto ja ketokeltto ovat yleisiä.Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.): Retkeilykasvio, 4. painos. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo. Helsinki 1998. ISBN 951-45-8167-9. Vanakeltto ja ketokelton alalaji pahtaketokeltto ovat Suomessa erittäin uhanalaisia. == Lajeja == * Crepis aurea – kultakeltto * Crepis biennis – piennarkeltto * Crepis bursifolia – italiankeltto * Crepis canariensis – kanariankeltto * Crepis capillaris – hoikkakeltto * Crepis chondrilloides – rihmakeltto * Crepis dianthoseris – etiopiankeltto * Crepis divaricata – madeirankeltto * Crepis foetida – haisukeltto ** Crepis foetida subsp. foetida – euroopanhaisukeltto ** Crepis foetida subsp. rhoeadifolia – kaakonhaisukeltto * Crepis foliosa * Crepis juvenalis – tunisiankeltto * Crepis mollis – pehmytkeltto * Crepis multicaulis – altainkeltto * Crepis nicaeensis – ranskankeltto * Crepis noronhaea – portosantonkeltto * Crepis paludosa – suokeltto * Crepis praemorsa – vanakeltto * Crepis pyrenaica – pyreneittenkeltto * Crepis rubra – punakeltto * Crepis sancta – välimerenkeltto eli helokeltto * Crepis setosa – sukaskeltto * Crepis sibirica – siperiankeltto * Crepis tectorum – ketokeltto ** Crepis tectorum subsp. czerepanovii – saariketokeltto ** Crepis tectorum subsp. nigrescens (subsp. nigritula ?) – pahtaketokeltto eli pahtakeltto ** Crepis tectorum subsp. pumila – alvariketokeltto ** Crepis tectorum subsp. tectorum – kallioketokeltto eli ketokeltto *** Crepis tectorum subsp. tectorum var. glabrescens – kalkkiketokeltto * Crepis vesicaria – voikeltto ** Crepis vesicaria subsp. andryaloides – madeiranvoikeltto ** Crepis vesicaria subsp. congenita – espanjanvoikeltto ** Crepis vesicaria subsp. hyemalis – sisilianvoikeltto ** Crepis vesicaria subsp. myriocephala – algerianvoikeltto ** Crepis vesicaria subsp. proleptica – marokonvoikeltto ** Crepis vesicaria subsp. stellata – libyanvoikeltto ** Crepis vesicaria subsp. taraxacifolia – euroopanvoikeltto ** Crepis vesicaria subsp. vesicaria – välimerenvoikeltto * Crepis zacintha – jooniankeltto Crepis aurea ENBLA05.jpg|Kultakeltto (Crepis aurea) 20131009Crepis biennis3.jpg|Piennarkeltto (Crepis biennis) Crepis capillaris (1047592171).jpg|Hoikkakeltto (Crepis capillaris) Crepis rubra.jpg|Punakeltto (Crepis rubra) == Lähteet == *
Santaskylä

Santaskylä on kylä Kankaanpään kaupungissa. Se sijaitsee noin 20 kilometrin päässä kaupungin keskustasta pohjoiseen. Kylän halki kulkee Santaskyläntie, joka alkaa Ala-Honkajoelta ja päättyy Honkajoelle. Santasten koulu oli koulukäytössä 1935–2004 ja on sen jälkeen ollut kylätalona. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Santaskylän kyläyhdistys Luokka:Kankaanpään kylät
SOKO J-21 Jastreb

SOKO J-21 Jastreb (suom. Kanahaukka) on Jugoslaviassa valmistettu kevyt hävittäjäpommittaja, jota voitiin käyttää lähinnä tiedustelutoimintaan ja maavoimien tukemiseen maataistelukoneena, ehkei niinkään ilmataistelutoimintaan. Konetyyppi ei oleellisesti eronnut G-2 Galeb -tyypistä, josta se kehiteltiin. Konetta valmisti SOKO:n lentokonetehdas Mostarissa. Konetyyppi on suorasiipinen ja joko yksi- taikka kaksipaikkainen, ja se on varustettu muun muassa heittoistuimin. Koneen enimmäisnopeus on 820 km/h. Lakikorkeus on 12 000 metriä ja kantama 1 520 kilometriä.Sharpe, M., 2002: s. 254 J-21 Jastrebin voimanlähteenä toimii paranneltu Bristol-Siddeley Viper -suihkumoottori. Koneessa on 3x 12,7 mm konekivääri-aseistus sekä 8x ripustuspisteet pudotettavalle aseistukselle, jota enintään 500 kg verran. Aseistukseen saattaa kuulua raketteja, tykkipodeja, pommeja sekä rakettipodeja tai rypälepommeja. Konetta myytiin Libyaan sekä Zaireen. == Lähteet == *Sharpe, Michael: Attack and interceptor jets, Grange Books, Lontoo Englanti, 2002. (s. 254) ISBN 1-84013-335-X. == Aiheesta muualla == *http://www.combataircraft.com/en/Military-Aircraft/Soko/J-1-Jastreb/ *http://www.aviastar.org/air/yugoslavia/soko_jastreb.php *http://www.livingwarbirds.com/j-21-jastreb.php *http://www.flugzeuginfo.net/acdata_php/acdata_galeb_en.php *http://www.muzejrv.mod.gov.rs/pages_files/spolja_files/spoexpo_files/j21_files/j21.html *http://www.airwar.ru/enc/attack/j1.html *http://forum.warthunder.com/index.php?/topic/213797-data-sheet- soko-j-21-jastreb/ Luokka:Tiedustelukoneet Luokka:Maataistelukoneet Luokka:SOKO:n ilma-alukset
Sääskijärvi

Sääskijärvi on Simojoen vesistöön kuuluva pieni järvi Ranualla Etelä-Lapissa Simojoen keskijuoksulla. Järven pinta-ala on noin 1,9 km2, ja sen korkeustaso on 155,3 metriä merenpinnan yläpuolella. Järvi laskee Sääskiojaa pitkin Simojokeen. Rantaviivaa järvellä on 9,59 km. Järven ainoat saaret ovat Koivusaari ja Petäjäsaari. Sääskijärven vedenlaatu on hyvä. Järvi saa vetensä koillisesta Palo-ojasta. ==Lähteet== Luokka:Simojoen vesistö Luokka:Ranuan järvet
Luiminkajärvi

Luiminkajärvi on Iijoen vesistöön kuuluva pieni järvi Ranualla Etelä-Lapissa. Järven pinta-ala on noin 3,6 km2, ja sen korkeustaso on 150,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Järvi laskee Luiminkajokea pitkin Siuruanjokeen ja siitä edelleen Iijokeen. Rantaviivaa järvellä on 17,8 km. Suurimmat saaret ovat Kuusisaari, Palosaari ja Kalliosaari. Luiminkajärven vedenlaatu on hyvä. Järvi saa vetensä idästä Petäjäjärvestä Alasalmi-nimisen pienen joen kautta. ==Lähteet== Luokka:Siuruanjoen valuma-alue Luokka:Ranuan järvet
Ilpo Rissanen

Ilpo Kalevi Rissanen (17. elokuuta 1950 Helsinki – 5. syyskuuta 1992 Oslo) oli suomalainen koripalloilija.Urheilumme Kasvot Osa 5, Rissanen, Ilpo Kalevi, sivu 889, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1979In memoriam: Valmentajamme Seppo Sonkeri Helsingin Kisa- Tovereiden kasvatti Rissanen pelasi kasvattajaseurassaan viisi kautta vuosina 1968−1973. HKT voitti tuona ajanjaksona Suomen cupin kerran ja otti kahdesti cup-hopeaa sekä neljä himmeämpää SM-mitalia. Vuodet 1973−1981 Rissanen pelasi Turun NMKY:ssä, joka selviytyi karsintojen kautta Euroopan mestareiden cupin lohkovaiheeseen ja sijoittui lopulta kymmenenneksi kaudella 1975–1976. Suomessa Rissanen ja NMKY voittivat Suomen mestaruuden vuosina 1975 ja 1977, kolme muuta SM-mitalia, Suomen cupin vuonna 1976 ja kaksi cup- hopeaa.baskethotel.com Suomen maajoukkueessa Rissanen pelasi vuosina 1972–1976 68 ottelua 5,5 pisteen keskiarvolla.Maajoukkueprofiili Rissanen valittiin vuonna 1968 HKT:n parhaaksi hyppääjäksi. Hän menestyi yleisurheilussa Helsingin piirin mestaruuskilpailuissa (pm 4x100 m). Rissanen suoritti SVUL:n urheiluohjaajakurssin ja valmensi HKT:n C-junioreja. Rissanen pelasi myös biljardia. Rissanen muutti myöhemmin Osloon, jossa hän kuoli 42-vuotiaana. == Saavutukset == * Euroopan mestareiden cupin kymmenes sija 1976 * Suomen mestaruus 1975 ja 1977 ** SM-hopeaa 1969, 1970, 1973, 1976 ja 1979 ** SM- pronssia 1972 ja 1974 * Suomen cup 1970 ja 1976 * Suomen cupin hopeaa 1968, 1972, 1974 ja 1975 == Lähteet == * Ilpo Rissanen baskethotel.com * Maajoukkueprofiili Suomen Koripalloliitto * In memoriam: Valmentajamme Seppo Sonkeri Suomen Koripalloliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Ville Heino (yrittäjä)

Ville Juhani Heino (s. 1980https://runtu.fi/henkilokuva-ville-heino-tv- veteraani-muistelee-miten-ura-televisiossa-tuoreena-yrittajana-sai-alkunsa Porvoo) on suomalainen yrittäjä. Heino johtaa Runtu-brändin alla operoivia yrityksiä, joihin kuuluvat mm. korjausrakennusyritys Runtu Works ja kiintokalusteita valmistava Runtu Custom Cabinets (Cuca). Hänet on nähty televisiossa korjausrakentamisen asiantuntijana ja remonttimiehenä lukuisissa remontti- ja sisustusohjelmissa kuten Inno, Huvila ja Huussi ja Kotoisa yhteensä 11 tuotantokaudella. == Televisioesiintymiset== *Inno, tuotantokaudet 7-9 (2008-2010) *Huvila ja Huussi, tuotantokaudet 7-9, 15 ja 16 (2014-2016 ja 2024-2025) *Kotoisa, tuotantokaudet 1-3 (2017-2019) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Runtu Works Oy - kotisivut Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anthony Mason

Anthony George Douglas Mason (14. joulukuuta 1966 Miami, Florida – 28. helmikuuta 2015 Manhattan, New York) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Mason pelasi NBA:ssa yhteensä 13 kautta vuosien 1989–2003 välillä. Lisäksi hän pelasi muun muassa Turkissa. NBA:ssa Mason valittiin tähdistöotteluun vuonna 2001 ja parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi vuonna 1995.Basketball-Reference.com Mason sai helmikuun 2015 alussa massiivisen sydäninfarktin. Hän ei toipunut vaan kuoli 28. helmikuuta 2015 Manhattanilla 48 vuoden iässä.http://nypost.com/2015/02/11/ex-knicks-great-anthony-mason-critical- after-heart- attack/http://www.nytimes.com/2015/03/01/sports/basketball/anthony-mason- bruising-forward-who-personified-mid-90s-knicks-dies- at-48.html?_r=1http://www.nydailynews.com/sports/basketball/knicks/anthony- mason-gritty-ex-knicks-power-dead-48-article-1.2132643 == Lähteet == * Anthony Mason NBA Stats Basketball-Reference.com * Anthony Mason nba.com (arkistoitu) === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Annabelle (nukke)

Annabelle on räsynukke, jota demonologeiksi itseään kutsuva Warrenien pariskunta pitää museossaan Monroessa, Connecticutissa, Yhdysvalloissa. Heidän mukaansa nukke on noiduttu. Annabellea säilytetään puisessa laatikossa, jonka päällä on varoitus ”Älä koske”. Nuken on epäilty liikkuneen, kirjoittaneen viestejä ja käyttäytyneen uhkaavasti. Nukke on antanut inspiraation esimerkiksi elokuville Kirottu (2013) ja Annabelle (2014), joista jälkimmäinen käsittelee itse nukkea ja tapahtumia. Elokuva on saanut myös jatko-osat Annabelle: Creation (2017) ja Annabelle Comes Home (2019). Myös Simpsonit- sarjan jaksossa ”The Ziff Who Came to Dinner” (suom. Exä syö pöydässäsi) on viittaus Annabelle-nukkeen. == Lähteet == Luokka:Kuvitteelliset henkilöt Luokka:Nuket Luokka:Paranormaalit ilmiöt
Pharaoh Overlord 1

__NOTOC__ #1 on vuonna 2001 ilmestynyt Pharaoh Overlordin debyyttialbumi. Stoner rock -tyylinen levy sisältää kuusi pitkää instrumentaalikappaletta, jotka koostuvat pääosin yhden riffin toistamisesta. == Kappaleet == # # # # # # == Kokoonpano == * Janne Westerlund – kitara * Jussi Lehtisalo – basso * Tomi Leppänen – rummut == Lähteet == *PHARAOH OVERLORD #1 Finnmusic. ===Viitteet=== Luokka:Pharaoh Overlordin albumit Luokka:Vuoden 2001 esikoisalbumit
II (Pharaoh Overlordin albumi)

__NOTOC__ II on vuonna 2003 ilmestynyt Pharaoh Overlordin toinen studioalbumi, jonka julkaisi amerikkalainen No Quarter Records. Se on edeltäjänsä tapaan instrumentaalilevy ja koostuu suurimmaksi osaksi samaa riffiä toistavista kappaleista. Tällä kertaa mukana on myös akustisia instrumentteja. == Kappaleet == # # # # # # == Kokoonpano == * Janne Westerlund – kitara * Jussi Lehtisalo – basso * Tomi Leppänen – rummut == Lähteet == *PHARAOH OVERLORD II Finnmusic. ===Viitteet=== Luokka:Pharaoh Overlordin albumit Luokka:Vuoden 2003 albumit
The Battle of the Axehammer

__NOTOC__ The Battle of the Axehammer on vuonna 2004 ilmestynyt Pharaoh Overlordin ensimmäinen livealbumi, jonka julkaisi amerikkalainen Last Visible Dog. Se äänitettiin Helsingin Stella Star Clubilla syyskuussa 2001. Levyllä on kolme kappaletta yhtyeen kahdelta ensimmäiseltä studioalbumilta sekä kaksi ennenjulkaisematonta kappaletta. Vierailijoina levyllä ovat Circlen entinen kitaristi Jyrki Laiho sekä useassa suomalaisessa yhtyeessä vaikuttanut Pekka Pirttikangas. == Kappaleet == # # # # # == Kokoonpano == ;Pharaoh Overlord * Janne Westerlund – kitara * Jussi Lehtisalo – basso * Tomi Leppänen – rummut ;Vierailijat * Pekka Pirttikangas – kitara * Jyrki Laiho – kitara == Lähteet == *PHARAOH OVERLORD The Battle of the Axehammer Finnmusic. ===Viitteet=== Luokka:Pharaoh Overlordin albumit Luokka:Vuoden 2004 konserttitallenteet
Kansan vapauden puolue Parnas

Kansan vapauden puolue "Parnas" () oli venäläinen liberaalidemokraattinen puolue. Puolueen edeltäjä tasavaltalaispuolue (RPR) perustettiin 17. marraskuuta 1990 yhtenä ensimmäisistä Neuvostoliiton loppuajan oppositiopuolueista. Venäjän korkein oikeus määräsi puolueen lakkautettavaksi jo vuonna 2007. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin totesi määräyksen laittomaksi, joten se saattoi rekisteröityä uudelleen toukokuussa 2012. PARNAS taas perustettiin 2010. RPR ja PARNAS yhdistyivät kesäkuussa 2012. Pelkkä nimi PARNAS omaksuttiin heinäkuussa 2015. Venäjän korkein oikeus lakkautti puolueen lopulta 25. toukokuuta 2023. Puolue korosti olevansa "eurooppalainen valinta" ja piti Venäjää osana eurooppalaista sivilisaatiota. Puolue oli suhtautui kriittisesti Venäjän hallintoon sekä korosti avoimuutta, ihmisoikeuksia ja markkinataloutta. Puolue oli liberaalipuolueiden ALDE:n jäsen.Рпр-Парнас стала полноправным членом партии "Альянс либералов и демократов за Европу" (ALDE) Svobodanaroda.org 1.12.2013 (Arkisto) Puolueen eräs edeltäjä, Venäjän federaation tasavaltalainen puolue (Республиканская партия России, RPR) rekisteröitiin 1991 NKP:sta irtautuneen Demokraattisen ohjelman liikkeen perustalta, joten se oli yksi kolmesta ensimmäisestä puolueesta Venäjällä. Puolue oli edustettuna neljässä duumassa. 2000-luvulla se liittyi Toinen Venäjä -liikkeeseen ja osallistui Erimielisten marsseille. Puolue menetti rekisteröintinsä vuonna 2007. Vuonna 2010 puolue liittyi "Kansan vapauden puolue – Venäjä ilman mielivaltaa ja korruptiota" -liikkeeseen (Parnas). Koalitioon kuuluivat silloin: * Venäjän republikaaninen puolue, johtaja Vladimir Ryžkov * Venäjän kansandemokraattinen puolue, johtaja Mihail Kasjanov * Solidaarisuus-liike, johtaja Boris Nemtsov * Demokraattinen valinta -liike, johtaja Vladimir Milov Vuonna 2012 Venäjän oikeusministeriö palautti puolueen puoluerekisteriin oikeudenkäynnin jälkeen, joka oli edennyt Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen saakka. Parnas-liikkeen aktivistit liittyivät tuolloin puolueeseen, ja 15. puoluekokous 16. kesäkuuta 2012 muutti puolueen nimen muotoon RPR-Parnas ja Kasjanov ja Nemtsov nousivat sen kanssapuheenjohtajiksi Ryžkovin rinnalle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * https://parnasparty.ru Luokka:Venäjän puolueet Luokka:Käännetyt artikkelit
Pharaoh Overlord 3

__NOTOC__ #3 on vuonna 2005 ilmestynyt Pharaoh Overlordin kolmas studioalbumi, jonka julkaisi brittiläinen Riot Season. Se sisältää kahteen edeltäjäänsä verrattuna monipuolisempaa ja myös kevyempää materiaalia, esimerkiksi Autobahn edustaa noisea. Full Contact Records julkaisi albumin vinyylinä vuonna 2013. Uudelleenjulkaisulta kuitenkin puuttuvat alkuperäisen CD-version kappaleet Blackout ja Autobahn.Pharaoh Overlord: #3 LP Ektro Records. Viitattu 1.3.2015. == Kappaleet == # # # # # # == Kokoonpano == * Aki Peltonen – kitara * Janne Westerlund – kitara * Jussi Lehtisalo – basso * Tomi Leppänen – rummut == Lähteet == *Pharaoh Overlord #3 Finnmusic. ===Viitteet=== Luokka:Pharaoh Overlordin albumit Luokka:Vuoden 2005 albumit
Maija Heino-Vesihiisi

Tyyni Maija Heino-Vesihiisi (o.s. Heino, 22. huhtikuuta 1924 Rautu – 27. heinäkuuta 2010 Espoo) oli suomalainen kansanedustaja, kunnallispoliitikko ja kieltenopettaja. Maija Heino syntyi Raudussa sittemmin luovutetun Karjalan alueella ja toimi sodassa valonheitinlottana. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1952 ja työskenteli englannin ja saksan kielten opettajana Iisalmella, Kemissä, Kuopiossa ja Espoossa. Hän avioitui toimitusjohtaja Veli-Mies Vesihiiden kanssa 1972. Maija Heino-Vesihiisi valittiin eduskuntaan kokoomuksen edustajana Kuopion läänin vaalipiiristä vuosiksi 1970–1972. Hän vaikutti myös Kuopion kaupunginvaltuustossa ja kaupunginhallituksessa. ==Teokset== Maija Heino-Vesihiisi toimitti kolme kirjaa: * * * ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kuopion kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Pohjois- Savon vaalipiiri Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Walhalla (ravintola)

Walhalla on Helsingissä Suomenlinnan eteläkärjen Kustaanmiekan saaren linnoitusmuureissa vuodesta 1952 toiminut ravintola, jonka nimi tulee Viaporissa 1780-luvulla toimineesta Valhalla-seurasta. Walhalla koostuu nykyisin kolmesta ravintolasta, jotka ovat iltaravintola Walhalla Gourmet, pizzeria Nikolai ja Aurinkoterassi & Bar. Lisäksi ravintolan piha-aluetta telttoineen käytetään suuriin tilaisuuksiin. Walhalla on avoinna kesäisin vapusta alkaen, mutta toimii ympäri vuoden tilausravintolana.Ravintolat ja kahvilat, Suomenlinna-sivusto, viitattu 1.3.2015.Ravintola Walhalla vuodesta 1952 , Ravintola Walhalla, viitattu 1.3.2015. == Historiaa == Ravintolatilat rakennettiin Suomenlinnan linnoitukseen vuosina 1949–1951 Helsingin vuoden 1952 kesäolympiakisojen edustustarkoituksiin. Tilojen suunnittelijana toimi arkkitehti Aulis Blomstedt. Ravintolan pääsali rakennettiin kaponieeri Delwigiin, ja osa kaponieeri Boijesta toimii kabinettina. Boijessa on myös ravintolan näköalaterassi. ==Lähteet== Luokka:Ravintolat Helsingissä Luokka:Suomenlinna
Marja Linnankivi

Marja Linnankivi, ent. Kekkonen, o.s. Linnala (23. heinäkuuta 1932 – 8. helmikuuta 2015Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 1.3.2015 s. C 27) oli suomalainen musiikinopettaja ja opetusneuvos. Hän työskenteli Kirkkopuiston tyttökoulussa ja Tyttönormaalilyseossa ja sen jälkeen Opetushallituksessa, josta jäi eläkkeelle opetusneuvoksena. Hän oli presidentti Urho Kekkosen pojan Matti Kekkosen puoliso. Avioliittonsa aikana Linnankivi karttoi julkisuutta. Hän kirjoitti kahdet muistelmat, nuoruusajasta kertovan Töölön tyttö ja avioliiton ajasta kertovan Kekkosten miniänä, sekä ammattikirjallisuutta. Linnankiven isä oli säveltäjä Eino Linnala, äiti laulajatar ja musiikkipedagogi Taru Linnala. ==Teokset== * Töölön tyttö – helsinkiläistytön muistelmia lapsuudesta ja nuoruudesta 1930-1950-luvuilla, Tammi 2003 ISBN 951-31-2587-4 * Kekkosten miniänä – muistelmia Sylvi ja Urho Kekkosen perheestä 1950-1970-luvuilla, Tammi 2010 ISBN 978-951-31-5366-3 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Urho Kekkoseen liittyvät henkilöt Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Aaro Stykki

Aaro Veikko Stykki (4. tammikuuta 1918 Johannes – 21. tammikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja, kunnallispoliitikko, rakennusmestari ja toimitusjohtaja. Aaro Stykki valmistui rakennusmestariksi 1944. Hän työskenteli useissa yrityksissä rakennusmestarina tai työpäällikkönä 1944–1953 sekä rakennusurakoitsijana ja Rakennusura Oy:n toimitusjohtajana 1953–1975. Aaro Stykki valittiin eduskuntaan Suomen Kansanpuolueen (vuodesta 1965 Liberaalisen Kansanpuolueen) edustajaksi Uudenmaan läänin vaalipiiristä vuosiksi 1958–1966. Hän oli myös Espoon kunnanvaltuuston, kauppalanvaltuuston ja kauppalanhallituksen jäsen sekä Uudenmaan maakuntaliiton varapuheenjohtaja. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Espoon kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen Kansanpuolueen poliitikot Luokka:Suomalaiset liberaalit poliitikot Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Il primo giorno d’estate

Il primo giorno d'estate (Suomeksi: Kesän ensimmäinen päivä) on italialaislaulaja Violettan kappale, joka julkaistiin hänen uransa toisena singlenä 21. kesäkuuta 2014. Kappale julkaistiin vain digitaalisesti ladattavana ja nykypäivään mennessä se ei ole ollut osana mitään albumia tai EP-levyä. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka kuvattiin Marina di Ravennassa, Italiassa kesäkuussa 2014. Violetta pyysi hänen Facebook-sivujensa kautta faneja tulemaan osaksi musiikkivideon kuvaamista, joka sijoittuu pääosin "Hana Bin" rannalle sekä muihin pienen rantakaupungin kohteisiin. Video julkaistiin virallisesti 4. heinäkuuta 2014. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2014 kappaleet Luokka:Italialaiset musiikkikappaleet
Dimmi che non passa

Dimmi che non passa on italialaislaulaja Violettan kappale hänen ensimmäiseltä samannimiseltä EP:ltä. Se julkaistiin digitaalisesti ladattavana singlenä 12. joulukuuta 2013, päivää myöhemmin Italian The X Factor-kilpailun seitsemännen tuotantokauden finaalista. Kuten yleensä monissa italialaisissa ohjelmissa, kaikilla semifinalisteilla oli mahdollisuus esittää joku ennenjulkaisematon kappale. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka kuvattiin Milanossa, Italiassa joulukuussa 2013. Sen ohjasi joukko tuottajia nimen Tom Summers alaisena ja se julkaistiin virallisesti 28. joulukuuta 2013. Kappale on onnistunut pääsemään listoille vain kotimaassaan, jossa se pääsi Italian virallisen latauslistan sijalle kuusi. Singlestä julkaistiin remix-versio vuonna 2014.iTunes: Violetta Dimmi che non passa (Remix) - Single == Kappaleet == ;Digitaalinen lataus # ;Vuoden 2014 remix-versio # # == Listasijoitukset == Lista Paras sijoitus Italia (Italian Top Download Chart) 6 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 kappaleet Luokka:Italialaiset musiikkikappaleet
Nurmijoki

Nurmijoki on Pohjois-Savossa Sonkajärven kunnan alueella virtaava joki. Joki kuuluu Vuoksen vesistön latvavesiin ja pituutta sillä on 25 kilometriä. Nurmijoki saa alkunsa Haapajärvestä ja laskee Koirakosken kylän kohdalla Sälevään. Joella on pudotuskorkeutta 25 km:n matkalla 28 metriä. Se on tunnettu kalastusmatkailukohde.Sonkajärvi.fi/nurmijoki Nurmijoki . Sonkajärvi. Viitattu 1.3.2015. Jokireitin varrella on 9 koskea: # Haapakoski # Päsmärinkoski # Nurmikoski # Koivukoski # Leppikoski # Mäkäräkoski # Saarikoski # Aittokoski # Koirakoski == Joen virkistyskäyttö == Nurmijoen ympäristö on suosittua virkistysaluetta, jota käyttävät kalastajat ja koskimelojat. Joen kalalajistoon kuuluvat mm. taimen, harjus, ahven, ja hauki. Sen rannoilla voi kokea erämaatunnelmaa. Vesi on puhdasta, mutta jonkin verran humuspitoista. Alueella asustaa majavia ja rannoilta voi tavata karhun jälkiä. == Lähteet == Luokka:Suomen joet Luokka:Sonkajärvi Luokka:Nilsiän reitin valuma-alue
Violetta Zironi

Violetta Zironi (s. 5. huhtikuuta 1995) on italialainen laulaja-lauluntekijä. Vuonna 2013 hän otti osaa The X Factorin italialaisversion seitsemännelle tuotantokaudelle hänen ukulelellään josta tuli myöhemmin hänen tavaramerkki- instrumenttinsa. Hän saavutti finaalin ja pääsi siellä sijalle kolme. Tähän mennessä hän on julkaissut kaksi singleä sekä EP:n nimeltään Dimmi che non passa, jolta julkaistiin hänen debyyttisinglensä "Dimmi che non passa". Kappaletta ylistettiin sen tuoreesta countrytyylistä, oltuaan hänen ensimmäinen tämän genren kappale jonka ovat täysin tuottaneet italialaiset tuottajat. ==Diskografia== Albumit ja EP:t # Dimmi che non passa (2013) Singlet # Dimmi che non passa (2013) # Il primo giorno d'estate (2014) ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Italialaiset laulaja- lauluntekijät Luokka:Elävät henkilöt
Ville Heino

Ville Heino voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: * Ville Heino, vapaapainija * Ville Heino, yrittäjä
All for You

All for You on yhdysvaltalaislaulaja Janet Jacksonin kappale, joka julkaistiin hänen seitsemännen, All for You-studioalbumin johdantosinglenä 6. maaliskuuta 2001. Jacksonin sekä Jam and Lewisin sanoittamana ja tuottamana "All for You" on dancepopkappale joka kertoo jonkun kanssa flirttailemisesta tanssilattialla. Kappale sai pääosin positiivisia vastaanottoja musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat sen muutosta pirteämpään ja vielä optimistisempaan tyyliin Janetin edellisestä, The Velvet Rope-albumista. MTV nimitti Jacksonin "Radion kuningattareksi", kun kappale teki radiohistoriaa oltuaan ensimmäinen single, joka soi jokaisessa pop, rytmi ja urbaanissa radioformaatissa sen julkaisuviikolla. Siitä tuli myös kaikkien aikojen menestynein debyyttisingle, joka ei ole ollut kaupallisesti saatavilla Yhdysvalloissa ja Ranskassa. Kappale saavutti Billboard Hot 100-listan ensimmäisen sijan seitsemäksi viikoksi, muodostuen siellä vuoden pisimpään listan kärjessä pysytelleeksi kappaleeksi. Kappale saavutti listan kärjen myös Brasiliassa, Kanadassa ja Japanissa sekä pääsi viiden ja kymmenen parhaan joukkoon monissa valtioissa maailmanlaajuisesti. "All for Youn" on kuvailtu olevan yksi Jacksonin nimikkokappaleista ja se voitti Grammy-palkinnon kategoriassa "Paras dance-levytys", ASCAP Awardin kategoriassa "Vuoden kappale" sekä Teen Choice Awardin kategoriassa "Paras single". Tämän lisäksi kappale sai muita myyntipalkintoja Isossa-Britanniassa ja Japanissa sekä levypalkintoja Australiassa, Ranskassa ja Uudessa-Seelannissa. Kappaleen musiikkivideo sai useita tunnustuksia, mukaan lukien ehdokkuuden MTV Video Music Awardsissa kategoriassa "Vuoden video". ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2001 kappaleet Luokka:Yhdysvaltalaiset popkappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset
Ohi Omoijuanfo

Ohikhuaeme Anthony "Ohi" Omoijuanfo (s. 10. tammikuuta 1994 Oslo) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.Ohi Omoijuanfo Soccerway-sivustolla Omoijuanfo aloitti ammattilaisuransa norjalaisessa Lillestrømissä. Hän teki ensiesiintymisensä Norjan pääsarjassa 16-vuotiaana tultuaan vaihdosta kentälle 7. marraskuuta 2010 Lillestrømin hävitessä vieraissa Strømsgodsetille 4–5. Omoijuanfo teki kauden 2010 ainoaksi jääneessä ottelussaan myös maalin. Kausien 2011–2014 aikana Omoijuanfo pelasi Lillestrømissä 81 sarjaottelua, joista 40:ssä hän oli avauskokoonpanossa. Maaleja hän teki näissä otteluissa kahdeksan. Kauden 2014 jälkeen Omoijuanfo on edustanut yhden kauden ajan toisella sarjatasolla Jerviä sekä jälleen pääsarjassa Stabækia, jossa hän pelasi 84 liigaottelua ja teki niissä 29 maalia, ja Moldea, jossa hän pelasi 83 liigaottelua ja teki niissä 54 maalia. Hän oli kaudella 2021 Norjan liigan paras maalintekijä 27 maalillaan. Hän voitti Molden joukkueessa Norjan-mestaruuden vuonna 2019 ja Norjan Cupin vuonna 2021. Omoijuanfo siirtyi tammikuussa 2022 serbialaiseen Belgradin Punainen tähteen. Hän pelasi Serbian Superliigassa 18 ottelua ja teki niissä kymmenen maalia. Hän voitti Serbian liigamestaruuden ja cupin. Hän siirtyi elokuussa 2022 tanskalaisseura Brøndbyhyn. Omoijuanfo pelasi useissa Norjan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Norjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2017 ystävyysottelussa Ruotsia vastaan. Hän teki maalin toisessa maaottelussaan, marraskuussa 2022 pelatussa ystävyysottelussa Irlantia vastaan. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Want U Back

Want U Back on brittiläislaulaja Cher Lloydin kappale hänen Sticks + Stones- debyyttistudioalbumilta. Se julkaistiin albumin kolmantena kansainvälisenä singlenä 19. helmikuuta sekä Yhdysvalloissa albumin ensimmäisenä singlenä 22. toukokuuta 2012. Kappaleen brittiläinen versio sisältää X Factor USA- kilpailija Brian "Astro" Bradleyn esittämiä sanoja, kun taas Calvin Broadusin sekä albumin alkuperäisversio ilman Bradleyn sanoja julkaistiin Yhdysvalloissa. Kappaleen sanoittivat Shellback sekä Savan Kotecha ja sen tuotti Shellback. Musikaalisesti "Want U Back" on dancepopkappale purukumipopin sekä synthpopin elementeillä kun taas kappaleen sanat kertovat tytöstä joka kiistää olevansa mustasukkainen siitä, että hänen ex- poikaystävänsä on löytänyt toisen tytön. Vaikka tämä olikin se joka halusi ensisijaisesti lopettaa suhteen, hän yrittää lukuisin eri keinoin sabotoida ex-poikaystävänsä uutta parisuhdetta. Kappale sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka ylistivät laulajan nenäkästä asennetta ja pitivät sitä "mukaansatempaavana". Kappaleesta on tehty kaksi erilaista musiikkivideota: Brittiläinen ja yhdysvaltalainen versio. Molemmissa videoissa nähdään Lloyd patikoimassa läpi vanhojen valokuvien hänen entisen poikaystävänsä kanssa sekä joissakin tämä poikaystävä hänen uuden tyttöystävänsä kanssa, joissa ex-tyttöystävä aiheuttaa tuhoa onnelliselle parille. Kappale saavutti Uuden-Seelannin singlelistan sijan kolme, Irlannin singlelistan sijan kahdeksantoista sekä Britannian singlelistan sijan kaksitoista. Yhdysvalloissa kappale saavutti Pop Songs-listan yhdeksännen sekä Billboard Hot 100-listan kahdennentoista sijan, joka oli hänen ensimmäinen neljänkymmenen parhaan joukkoon päässyt kappale Yhdysvalloissa. Se on nykypäivään mennessä sekä Yhdysvaltain että kansainvälisesti Lloydin menestynein kappale. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2012 kappaleet Luokka:Brittiläiset musiikkikappaleet
Böhm

Boehm, von Boehm, Bohm, Böhm tai Bøhm on seuraavien henkilöiden sukunimi: ==Boehm== * Alexander Boehm (1834–1904), suomalainen runoilija * Christian Edvard Boehm (1816–1870), suomalainen kauppias ja valtiopäivämies * Matilda Boehm (1872–1955), suomalainen toimistonhoitaja ja lahjoittaja ==von Boehm== * Aarne von Boehm (s. 1947), arkkitehti * Aino von Boehm (1892–1939), taidemaalari * Carmen Tawaststjerna, o.s. von Boehm (1923–2015), opettaja, Erik Tawaststjernan puoliso * Edvard von Boehm (1841–1919), suomalainen virkamies ja senaattori, Christian Edvard Boehmin poika * Eero von Boehm (1949–2012), suomalainen taidemaalari * Juhani von Boehm (s. 1943), suomalainen taidemaalari ja fysiikan emeritusprofessori * Kirsti von Boehm (1921–2003), suomalainen lastenkirjailija * Tuomas von Boehm (1916–2000), suomalainen taiteilija ==Bohm== * Carl Bohm (1844–1920), saksalainen säveltäjä ja pianisti * David Bohm (1917–1992), yhdysvaltalainen kvanttifyysikko ja filosofi * Oliver Bohm (s. 1992), ruotsalainen jääkiekkoilija ==Böhm== * Anna Böhm (s. 1992), suomalainen näyttelijä * Annett Böhm (s. 1980), saksalainen judoka ja olympiamitalisti * Daniel Böhm (s. 1986), saksalainen ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti * Dominikus Böhm (1880–1955), saksalainen arkkitehti * Eduard von Böhm-Ermolli (1856–1941), itävaltalainen kenraali ensimmäisen maailmansodan aikana * Eugen von Böhm-Bawerk (1851–1914), itävaltalainen taloustieteilijä, valtiomies ja Itävallan valtiovarainministeri * Georg Böhm (1661–1733), saksalainen urkuri ja säveltäjä * Gottfried Böhm (1920–2021), saksalainen arkkitehti * Karl Böhm (1894–1981), itävaltalainen kapellimestari * Karl Böhm (1844–1920), saksalainen pianisti ja säveltäjä * Karlheinz Böhm (1928–2014), itävaltalainen näyttelijä * Lucie Böhm (nyk. Rothauer, s. 1974), itävaltalainen suunnistaja ja maailmanmestari. Aktiivivuosinaan hän edusti ruotsalaista IFK Lidingöä * Werner Böhm (1941–2020), saksalainen laulaja ja muusikko ==Bøhm== * Eilert Bøhm (1900–1982), norjalainen voimistelija ==Katso myös== * Böhme
Michael Kenneth Moore

Michael Kenneth ”Mike” Moore ONZ (28. tammikuuta 1949 – 2. helmikuuta 2020) oli uusiseelantilainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi maansa 34. pääministerinä 4. syyskuuta – 2. marraskuuta 1990. Moore varttui maansa pohjoisosassa. Siellä hänestä tuli tavallisten uusseelantilaisten puolustaja. Hän lopetti koulut 15-vuotiaana ja liittyi työväenpuolueeseen jo 16-vuotiaana. Moore uskoi kovaan työhon ja lukemiseen, hänen poliittinen uransa muistutti työväenpuolueen juurista työväestön edustajana vaikka myöhemmin arvioitiin, että hän saattoi olla viimeinen näin vähän koulutusta saanut pääministeri. Pääministerikautensa jälkeen Moore toimi maailman kauppajärjestön WTO:n puheenjohtajana 1999–2002 ja Uuden-Seelannin suurlähettiläänä Yhdysvalloissa 2010–2015. == Lähteet == Luokka:Uuden-Seelannin pääministerit Luokka:Uuden- Seelannin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Laurent Dubreuil

Laurent Dubreuil (s. 25. heinäkuuta 1992 Lévis, Quebec) on kanadalainen pikaluistelija. Hän on 182 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kilogrammaa. Dubreuil on osallistunut kahdeksantoista kertaa MM-kilpailuihin, yhdeksiin matkakohtaisiin ja yhdeksiin sprintti-MM-kilpailuihin. Helmikuussa 2015 hän saavutti pronssia matkakohtaisten MM-kilpailuiden 500 metriltä Heerenveenistä. Vuonna 2020 hän saavutti Salt Lake Cityssä pronssia 1 000 metrillä. Heerenveenissä 2021 hän voitti 500 metrin maailmanmestaruuden ajalla 34,39 ja sai 1 000 metrillä pronssia. Heerenveenissä 2023 hän voitti joukkuesprintin maailmanmestaruuden ja sai 500 metrillä hopeaa. Calgaryssa 2024 hän saavutti joukkuesprintissä kultaa ja 500 metrillä hopeaa. Sprintti-MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Hamarissa 2020 ja pronssia Inzellissä 2024 sekä oli kuudes 2017. Hän on kilpaillut kaksissa olympialaisissa. Pekingissä 2022 hän saavutti hopeaa 1 000 metrillä ajalla 1.08,32 ja sijoittui 500 metrillä neljänneksi. Hän saavutti nuorten MM-kilpailuissa 500 metrillä kultaa 2012 ja hopeaa 2011 sekä 1 000 metrillä pronssia 2012.http://www.speedskating.ca/people/laurent- dubreuil Dubreuil on kilpaillut pikaluistelun maailmancupissa vuodesta 2012 lähtien. Hän voitti 500 metrin kilpailun Heerenveenissä marraskuussa 2017 ja 2022, Stavangerissa marraskuussa 2021, Calgaryssa joulukuussa 2021 ja 2022 sekä Tomaszów Mazowieckissa joulukuussa 2023. Toiseksi hän on sijoittunut 500 metrillä viisitoista ja kolmanneksi yksitoista kertaa. 1 000 metrillä hän on ollut kaksi kertaa toinen ja kerran kolmas.http://www.isu.org/en/speed- skating/statistics-and- biographies#PageID%3D103037&SportID;%3D103&Personid;%3D762751&TaalCode;%3D2&StyleID;%3D0&Cache;%3D2.html?397243. Hän voitti 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2021–2022 ja 2022–2023, sijoittui toiseksi kausilla 2014–2015, 2020–2021 ja 2023–2024 sekä kolmanneksi kausilla 2019–2020 ja 2022–2023. 1 000 metrin cupissa hän oli kolmas kausilla 2019–2020 ja 2022–2023. Dubreuilin valmentajana toimii Gregor Jelonek. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset pikaluistelijat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rosmariinit

Rosmariinit (Rosmarinus) on huulikukkaiskasveihin kuuluva suku, jossa on kaksi tai kolme lajia. Ne ovat ainavihantia pensaita, joita esiintyy Välimeren alueella. Rosmariinien lehdissä ja kukissa on runsaasti aromaattisia öljyjä. Pienet kukat ovat kaksihuuliset ja vaaleansiniset. Rohtorosmariini eli rosmariini (Rosmarinus officinalis) on hyvin tunnettu rosmariinilaji, jota käytetään paljon mausteyrttinä sekä myös lääke- ja huonekasvina.Brickell, Christopher & Cathey, H. Marc (editors): A to Z Encyclopedia of Garden Plants (The American Horticultural Society). DK Publishing 2004. ISBN 0-7566-0616-0.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. Uusimmissa lähteissä rosmariinit yhdistetään salvioihin. == Rosmariineja == * marokonrosmariini (Rosmarinus eriocalyx tai R. eriocalix) * rohtorosmariini eli rosmariini (Rosmarinus officinalis, syn. Salvia rosmarinus salvioiden suvussa) Rosmarinus eriocalyx2.jpg|Marokonrosmariini. Rosmarinus officinalis 'Tuscan Blue'1.jpg|Rohtorosmariini. Rosmarin.JPG|Rohtorosmariini. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Rosmariinit (Rosmarinus) *ITIS: Rosmarinus *United States Department of Agriculture (USDA): Rosmarinus *Flora of China: Rosmarinus Luokka:Huulikukkaiskasvit
Hein Otterspeer

Hein Otterspeer (s. 11. marraskuuta 1988 Gouda) on alankomaalainen pikaluistelija. Hän kilpailee pääosin 500 ja 1 000 metrillä. Otterspeer on osallistunut seitsemiin MM-kilpailuihin: kolmiin matkakohtaisiin MM- kilpailuihin sekä neljiin sprinttereiden MM- kilpailuihinhttp://www.isu.org/en/speed-skating/statistics-and- biographies#PageID%3D103037&SportID;%3D103&Personid;%3D642924&TaalCode;%3D2&StyleID;%3D0&Cache;%3D2.html?876232 . Vuonna 2013 hän saavutti sprinttereiden MM-pronssia Salt Lake Citystä ja vuonna 2015 MM-hopeaa Astanasta. Vuonna 2012 hän oli seitsemäs ja 2019 kahdeksas. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän on saavuttanut joukkuesprintissä hopeaa 2023 sekä sijoittunut 500 metrillä neljänneksi 2015 ja kuudenneksi 2023 sekä 1 000 metrillä viidenneksi 2015 ja kuudenneksi 2012 ja 2023. Hän saavutti sprintteiden EM-hopeaa 2021 ja 2023. Ainossa olympiastartissaan Pekingin vuoden 2022 olympialaisten 1 000 metrillä hän oli kymmenes.https://www.speedskatingnews.info/skater/hein-otterspeer Otterspeer on saavuttanut pikaluistelun maailmancupissa kuusi osakilpailuvoittoa: 1 000 metriltä Naganosta kaudella 2012–2013, Calgarysta kausilla 2012–2013 ja 2022–2023, Tomaszów Mazowieckista kausilla 2021–2022 ja 2022–2023 sekä 500 metriltä Minskistä kaudella 2017–2018.. Lisäksi hänellä on neljä kakkossijaa ja yhdeksän kolmossijaa. Hän voitti 1 000 metrin maailmancupin yhteispisteissä kaudella 2022–2023, sijoittui toiseksi 500 metrillä kaudella 2017–2018 sekä kolmanneksi 1 000 metrillä kausilla 2012–2013, 2020–2021 ja 2021–2022.. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset pikaluistelijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michael Somppi

Michael Somppi (s. 20. kesäkuuta 1988 Thunder Bay, Ontario) on kanadalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edustaa Lappe Nordic Ski Clubia. Somppi debytoi maastohiihdon maailmancupissa helmikuussa 2010 Canmoressa sijoittuen perinteisen hiihtotavan sprintissä sijalle 54. Hänen toistaiseksi paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa on 41:s sija, jonka hän saavutti niin ikään Canmoresta joulukuussa 2012, yhdistelmäkilpailusta. Sompilla on suomalaisia sukujuuria. Hänen isoisoäitinsä Alexsandra muutti Helsingistä Thunder Bayhyn ollessaan 17-vuotiashttp://finnishcanadian.com/profiles/blogs/halki-hohtavien-hankien. Sompilla on myös ollut suomalaistaustaisia valmentajia. Somppi lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2018. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sirokit

Sirokit eli mikromeriat (Micromeria) on huulikukkaiskasveihin kuuluva suku, jossa on noin 70 lajia. Niitä esiintyy Välimeren alueella, Kaukasuksella ja Lounais-Kiinassa. Ne ovat läheistä sukua kynteleille, käenmintuille (Acinos) ja mäkimintuille. Sirokit ovat yksi- tai monivuotisia ruohokasveja tai pieniä ikivihreitä pensaita. Lehdet ovat usein aromaattisen tuoksuiset. Pienet kaksihuuliset kukat, joiden väri vaihtelee valkoisesta violettiin, muodostuvat ryhmiksi lyhytvartisiin kiehkuroihin.Brickell, Christopher & Cathey, H. Marc (editors): A to Z Encyclopedia of Garden Plants (The American Horticultural Society). DK Publishing 2004. ISBN 0-7566-0616-0. Sirokkeja voidaan käyttää koristekasvina, lääkekasvina ja maustekasvina, lajista riippuen.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. == Lajeja == * Micromeria douglasii (syn. M. chamissonis) – valkosirokki eli valkomikromeria eli intiaaniminttu * Micromeria juliana – kesäsirokki eli kesämikromeria * Micromeria thymifolia → nykyisin Clinopodium album – timjamisirokki * Micromeria benthamii – tanasirokki * Micromeria glomerata – tagananansirokki * Micromeria graeca – hoikkasirokki * Micromeria helianthemifolia – ruususirokki * Micromeria herpyllomorpha – palmansirokki * Micromeria hyssopifolia – iisoppisirokki * Micromeria lachnophylla – teidensirokki * Micromeria lanata – villasirokki eli villamikromeria * Micromeria lasiophylla – lakisirokki * Micromeria lepida – gomeransirokki * Micromeria leucantha – neidonsirokki * Micromeria pineolens – tamadabansirokki * Micromeria rivas-martinezii – anagansirokki * Micromeria teneriffae – guimarinsirokki * Micromeria tenuis – hentosirokki * Micromeria varia – kanariansirokki eli kanarianmikromeria == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Micromeria – sirokit. * Suomen Lajitietokeskus: Sirokit – Micromeria Luokka:Huulikukkaiskasvit
Raul Šakirzjanov

Raul Nailjevitš Šakirzjanov (; s. 1. maaliskuuta 1989http://au.eurosport.com/cross-country-skiing/raul- shakirzianov_prs103961/person.shtml) on venäläinen maastohiihtäjä. Šakirzjanov debytoi maastohiihdon maailmancupissa tammikuussa 2010 Oberhofissa Tour de Skin osakilpailussa sijoittuen sijalle 53. Ensimmäistä kertaa hän sijoittui 30 parhaan joukkoon vain parin päivän päästä debyytistään niin ikään Oberhofissa Tour de Skin osakilpailussa sijoituttuaan sijalle 18. Šakirzjanovin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on 17:s sija, jonka hän saavutti maaliskuussa 2012 Falunin 15 kilometrin takaa-ajokilpailusta. Šakirzjanov on saavuttanut nuorten MM-kilpailuista kaksi kultaa, yhden hopean ja yhden pronssin. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuista hän on saavuttanut yhden kullan ja kaksi pronssia. Talviuniversiadeissa Šakirzjanov on ollut mukana kahdesti, voittaen vuoden 2013 kilpailuista yhden kullan, yhden hopean sekä kaksi pronssia ja vuoden 2015 kilpailuista yhden kullan, kaksi hopeaa sekä yhden pronssin. == Lähteet == Luokka:Venäläiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt