EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Silkeborg

Silkeborg on Tanskassa Keski-Jyllannin alueella sijaitsevan Silkeborgin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 42 807 asukasta. Silkeborg on myös entinen kaupunki, mutta vuonna 1970 Tanskassa luovuttiin kaupunkikäsitteestä. Silkeborg alkoi kehittyä nykyaikaiseksi kaupungiksi vuonna 1844, kun sinne perustettiin paperitehdas. Toisen maailmansodan aikana saksalaisilla oli päämaja Silkeborgissa, mistä muistona on museoituja bunkkereita. Kaupungin jakaa eteläiseen ja pohjoiseen osaan Silkeborg Langsø -järvi. Kaupungissa on paljon autoliikkeitä ja Tanskan kolmanneksi suurimman pankin Jyske Bankin pääkonttori. Silkeborgin kaupunginmuseossa on näytteillä ikivanha suoruumis, Tollundin mies. ==Ystävyyskaupungit== *Savonlinna ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskan kaupungit Luokka:Tanskan kuntien keskustaajamat Luokka:Silkeborgin kunta
Born in the U.S.A.

Born in the U.S.A. on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin seitsemäs albumi. Se julkaistiin vuonna 1984. Albumista tuli suurmenestys, ja se sisältää monia Springsteenin suurimpia hittejä, kuten ”Dancing in the Dark”, ”Born in the U.S.A.” ja ”Glory Days”. Albumia on myyty pelkästään Yhdysvalloissa yli 15 miljoonaa kappaletta, jossa se on saavuttanut 15 platinalevyn rajan. Lisäksi levy on myynyt platinaa ainakin Australiassa (13×), Saksassa (3×) ja Suomessa (2×). Rolling Stone valitsi albumin 1980-luvun kuudenneksi parhaaksi rocklevyksi. Albumin CD-versio oli ensimmäinen Yhdysvalloissa valmistettu CD-levy. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Bruce Springsteen – laulu, kitara, akustinen kitara * Roy Bittan – piano, syntetisaattori, taustalaulu * Clarence Clemons – saksofoni, lyömäsoitin, taustalaulu * Danny Federici – Hammond-urut, kellopeli, piano kappaleessa "Born in the U.S.A.", taustalaulu * Garry Tallent – basso, taustalaulu * Steven Van Zandt – rytmikitara, akustinen kitara, mandoliini, harmoninen laulu * Max Weinberg – rummut, taustalaulu * Richie "La Bamba" Rosenberg – taustalaulu kappaleissa "Cover Me" & "No Surrender" * Ruth Davis – taustalaulu "My Hometown" == Listasijoitukset == Lista (2008) Korkein sijoitus Billboard 200 1 Britannian albumilista 1 Kanadan albumilista 1 Saksan albumilista 1 Itävallan albumilista 1 Norjan albumilista 1 Ruotsin albumilista 1 Australian albumilista 1 Uuden-Seelannin albumilista 1 == Lähteet == Luokka:Vuoden 1984 albumit Luokka:Bruce Springsteenin albumit
Suomalainen Nuija

Suomalainen Nuija oli vuonna 1875 perustettu suomenmielisten aatteellinen ylioppilasjärjestö.Helsingin yliopistomuseo Arppeanum Yhdistyksen jäseniksi otettiin Helsingin yliopiston opiskelijoita ja henkilökuntaa osakuntien jäsenyyksistä riippumatta. Se oli virallinen ylioppilasyhdistys vuoteen 1882Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8 p. 338 . Perustamisestaan lähtien Suomalainen Nuija edisti vierasperäisten nimien suomalaistamista. Vuonna 1876 nimensä muuttivat esimerkiksi järjestön tuleva puheenjohtaja Matti Äyräpää (aiemmin Europaeus), A. J. Mela (aiemmin Malmberg) sekä Lauri Kivekäs (Stenbäck).Suomalaisuuden liitto . Yhdistyksessä toimi erityinen nimensuomalaistuttamistoimikunta, joka julkaisi vuonna 1906 teoksen Kokoelma suomalaisia nimiä.Genealogia Samana vuonna julkaistiin myös Neuvoja muunkielisien sukunimiensä suomalaistuttajille (toim. Kotikielen seuran, Suomalaisen nuijan ja Ylioppilasten keskusteluseuran asettama nimien suomalaistuttamiskomitea) Helsinki : Ylioppilasten keskusteluseura 1906 Yhdistys harjoitti valistustoimintaa jäsentensä kotiseuduilla heidän pitämiensä kansantajuisten luentojen muodossa. Suomalainen Nuija maksoi esiintyjien edestakaiset matkat, mikä lienee ollut merkittävä kannustin tälle toiminnalle, vaikka mitään varsinaisia luentopalkkioita ei maksettukaan.F. H. B. Lagus: Muistelmia ja kuvaelmia kielitaistelun ajoilta Musiikillista antia yhdistyksessä edusti Suomalaisen Nuijan laulukunta. Sitä johti tenori, maisteri Taavi Hahl.Sulasol F. H. B. Laguksen mukaan Suomalainen Nuija sai nimensä käännöslainana. Yhdistyksen esikuvina olivat Ranskan suuren vallankumouksen aikaiset keskustelukerhot, joista käytettiin club-nimitystä. Tästä johdettiin yhteys ruotsin sanaan klubba, joka suomennettiin suoraan nuijaksi. Lehti-ilmoittelussaan yhdistys käytti lyhennettä S. N. Suomalaisen Nuijan esimerkin mukaan perustettiin myös esimerkiksi Pälkäneen Suomalainen Nuija, Sortavalan Suomalainen Nuija ja Varsinaissuomalaisten Nuija. Jyrkimmän linjan jäsenet erosivat yhdistyksestä 1879 ja perustivat K. P. T. -nimisen yhdistyksen. 1900-luvun alussa vähemmistöön jääneet "perustuslailliset" perustivat oman Ylioppilaiden Keskusteluseuran. Poliittisesti Suomalainen Nuija ja sen Raataja-lehti edustivat suomalaisen puolueen vasemmistoa, joskin vasemmistolaisimmat siirtyivät sosialidemokraatteihin. Yhdistyksen toiminta hiipui ensimmäiseen maailmansotaan mennessä.. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Pälkäneen Nuijantalo vuodesta 1907 Luokka:Entiset suomalaiset kulttuurijärjestöt Luokka:Entiset suomalaiset poliittiset opiskelijajärjestöt
Charles Griffes

Charles Tomlinson Griffes (17. syyskuuta 1884 – 8. huhtikuuta 1920) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja impressionismin keskeisiä edustajia maassaan. Griffes syntyi Elmirassa New Yorkin osavaltiossa, aloitti pianon- ja urkujensoiton kotikaupungissaan ja sai Berliinissä sävellyksenopetusta Engelbert Humperdinckiltä. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän aloitti vuonna 1907 loppuikänsä kestäneen työnsä Hackley Schoolin opettajana. Ranskalaisten impressionistien lisäksi Griffesin tuotantoon vaikutti myös venäläisten säveltäjien, kuten Aleksandr Skrjabinin musiikki. Griffesin tunnetuimpia sävellyksiä ovat muiden muassa The White Peacock (alun perin pianolle 1915, orkestroitu 1919), sävelruno The Pleasure Dome of Kubla Khan (1912, rev. 1916), pianosonaatti (1917–1918, rev. 1919) ja "runo huilulle ja orkesterille" (1918). Griffes oli homo. Hänen lupaavan uransa keskeytti influenssa, joka johti säveltäjän ennenaikaiseen kuolemaan vain 35-vuotiaana. Hänet on haudattu Bloomfield Cemeteryyn New Jerseyyn. Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet Luokka:Impressionistit
Italian Grand Prix 2003

Italian Grand Prix 2003 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 14. syyskuuta 2003 Autodromo Nazionale Monza -radalla Italiassa. Kilpailun voitti Michael Schumacher. Toiseksi sijoittui Juan Pablo Montoya ja kolmas oli Rubens Barrichello. == Aika-ajot == Sija Nro Kuljettaja Talli Aika Ero 1 1 Michael Schumacher Ferrari 1.20,963 2 3 Juan Pablo Montoya Williams-BMW 1.21,014 + 0,051 3 2 Rubens Barrichello Ferrari 1.21,242 + 0,279 4 6 Kimi Räikkönen McLaren-Mercedes 1.21,466 + 0,503 5 4 Marc Gené Williams-BMW 1.21,834 + 0,871 6 7 Jarno Trulli Renault 1.21,944 + 0,981 7 17 Jenson Button BAR-Honda 1.22,301 + 1,338 8 5 David Coulthard McLaren-Mercedes 1.22,471 + 1,508 9 20 Olivier Panis Toyota 1.22,488 + 1,525 10 16 Jacques Villeneuve BAR-Honda 1.22,717 + 1,754 11 14 Mark Webber Jaguar-Cosworth 1.22,754 + 1,791 12 21 Cristiano da Matta Toyota 1.22,914 + 1,951 13 11 Giancarlo Fisichella Jordan- Ford 1.22,992 + 2,029 14 10 Heinz-Harald Frentzen Sauber-Petronas 1.23,216 + 2,253 15 15 Justin Wilson Jaguar-Cosworth 1.23,484 + 2,521 16 9 Nick Heidfeld Sauber-Petronas 1.23,803 + 2,840 17 19 Jos Verstappen Minardi-Cosworth 1.25,078 + 4,115 18 12 Zsolt Baumgartner Jordan-Ford 1.25,881 + 4,918 19 18 Nicolas Kiesa Minardi-Cosworth 1.26,778 + 5,815 20 8 Fernando Alonso Renault 1.40,405 + 19,442 == Kilpailu == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytyssyy Lähtöruutu Pisteet 1 1 Michael Schumacher Ferrari 53 1.14.19,838 1 10 2 3 Juan Pablo Montoya Williams-BMW 53 + 5,294 2 8 3 2 Rubens Barrichello Ferrari 53 + 11,835 3 6 4 6 Kimi Räikkönen McLaren-Mercedes 53 + 12,834 4 5 5 4 Marc Gené Williams-BMW 53 + 27,891 5 4 6 16 Jacques Villeneuve BAR-Honda 52 + 1 krs. 10 3 7 14 Mark Webber Jaguar-Cosworth 52 + 1 krs. 11 2 8 8 Fernando Alonso Renault 52 + 1 krs. 20 1 9 9 Nick Heidfeld Sauber-Petronas 52 + 1 krs. 16 10 11 Giancarlo Fisichella Jordan-Ford 52 + 1 krs. 13 11 12 Zsolt Baumgartner Jordan-Ford 51 + 2 krs. 18 12 18 Nicolas Kiesa Minardi- Cosworth 51 + 2 krs. 19 13 10 Heinz-Harald Frentzen Sauber-Petronas 50 + 3 krs. 14 Kesk. 5 David Coulthard McLaren-Mercedes 45 Polttoaineen syöttö 8 Kesk. 20 Olivier Panis Toyota 35 Jarrut 9 Kesk. 19 Jos Verstappen Minardi- Cosworth 27 Öljyvuoto 17 Kesk. 17 Jenson Button BAR-Honda 24 Vaihdelaatikko 7 Kesk. 21 Cristiano da Matta Toyota 3 Pyörähdys 12 Kesk. 15 Justin Wilson Jaguar-Cosworth 2 Vaihdelaatikko 15 Kesk. 7 Jarno Trulli Renault 0 Hydrauliikka 6 === Johtokierrokset === Kuljettaja Talli Kierrokset Michael Schumacher Ferrari 1–14 Juan Pablo Montoya Williams-BMW 15–15 Michael Schumacher Ferrari 16–53 == Muuta == *Marc Gené tuurasi Ralf Schumacheria lauantaista lähtien. *Giancarlo Fisichella lähti kilpailuun varikolta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kuvia kilpailusta Luokka:Formula 1 -kausi 2003 Luokka:Italian Grand Prix
Tie My Rope

Tie My Rope on vuonna 2007 julkaistu Children of Bodomin kappale. Se on myös vuonna 2008 julkaistulla Children of Bodomin kuudennella studioalbumilla, Blooddrunkilla. Kappale tosin nauhoitettiin uudestaan, koska jäsenet eivät olleet tyytyväisiä kitaraosuuksiin edelliselle nauhoituksella. Alexi Laiho on sanonut, että kappale on vain yksi biisi Blooddrunkilta, se ei siis kuvaa koko levyn tyylisuuntaa. Kappale on myös uuden NHL 09 mainoksessa. == Kokoonpano == * Alexi Laiho – laulu, kitara * Roope Latvala – kitara * Janne Wirman – koskettimet * Jaska Raatikainen – rummut * Henkka T. Blacksmith – basso Luokka:Vuoden 2007 kappaleet Luokka:Children of Bodomin kappaleet
Tunnel of Love

Tunnel of Love on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin 8. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1987.http://www.rollingstone.com/music/artists/bruce-springsteen/albumguide Äänityksiä tehtiin teknikko Toby Scottin kanssa Springsteenin kotistudiossa New Jerseyssä. Miksauksen hoiti Bob Clearmountain. "Tunnel of Love" nousi Billboardin albumilistan ykköseksi, ja kappale "Brilliant Disguise" listahitiksi. Myös Suomessa Tunnel of Love nousi myydyimpien albumien listalla sijalle 1. == Kappaleet == Kaikki kappaleet sanoittanut ja säveltänyt Bruce Springsteen. Sanoitusten ytimen muodostaa Springsteenin yritys selvittää, kuka hän on, ja solmia rauha ajan ja kuoleman kanssa. Niiden juuret juontuivat "The River" -albumin kappaleesta "Stolen Car". # # # # # # # # # # # # ===Kokoonpano=== * Bruce Springsteen – laulu, taustalaulu, kitarat, mandoliini, bassokitara, koskettimet, huuliharppu, lyömäsoittimet, rumpukone, ääniefektit kappaleessa "Tunnel of Love" * Roy Bittan – piano kappaleessa "Brilliant Disguise", syntetisaattori kappaleessa "Tunnel of Love" * Clarence Clemons – taustalaulu kappaleessa "When You're Alone" * Danny Federici – Hammond-urut kappaleissa "Tougher Than the Rest", "Spare Parts" and "Brilliant Disguise" * Nils Lofgren – kitarasoolo kappaleessa "Tunnel of Love", taustalaulu kappaleessa "When You're Alone" * Patti Scialfa – taustalaulu kappaleissa "Tunnel of Love", "One Step Up" and "When You're Alone" * Garry Tallent – bassokitara kappaleessa "Spare Parts" * Max Weinberg – rummut kappaleissa "All That Heaven Will Allow", "Two Faces" and "When You're Alone"; lyömäsoittimet kappaleissa "Tougher Than the Rest", "Spare Parts", "Walk Like a Man", "Tunnel of Love", and "Brilliant Disguise" * James Wood – huuliharppu kappaleessa "Spare Parts" == Lähteet == Luokka:Bruce Springsteenin albumit Luokka:Vuoden 1987 albumit
Nuh

thumb|Nooan arkki vedenpaisumuksen keskellä. Turkkilainen miniatyyri 1500-luvulta Nuh (, ) on Koraanin 71. suura ja sisältää 28 jaetta.Koraani, 1995 == Teksti == Suura alkaa Ahsen-Bören suomennoksen mukaan seuraavasti:Koraani, 1942 # Totisesti Me lähetimme Nooan oman kansansa eteen sanoen: »Varoita kansaasi, ennenkuin tuskallinen rangaistus sen yllättää!» # Hän julisti: »Kansa, totisesti olen julkinen varoittajasi. # Palvelkaa Jumalaa, tarkoin täyttäen velvollisuutenne Häntä kohtaan, ja olkaa kuuliaisia minulle, # niin Hän antaa teille syntinne anteeksi ja myöntää teille armonaikaa. Mutta totisesti, kun Jumalan määräaika täyttyy, ei sitä voida pitkittää. Kunpa sen uskoisitte! == Sisältö == Suura kertoo Nooasta, jonka jumala pelasti vedenpaisumuksesta.Hämeen-Anttila, 2008, s. 216 Jumala antoi Nooalle käskyn rakentaa arkki ja ottaa mukaan perheensä ja kaikkia maailman eläimiä. Sama tarina kerrotaan myös suurassa numero 11 ja ensimmäisessä Mooseksen kirjassa. == Lähteet == * * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * The great Flood: the story from the Quran Luokka:Suurat
Seulaperiaate

Seulaperiaate, eli inkluusio-ekskluusioperiaate on kombinatoriikan tulos. Sen mukaan jos A_1,A_2,\cdots,A_n ovat perusjoukon S osajoukkoja, on voimassa :|A_1\cup \cdots \cup A_n|=\sum_{k=1}^n (-1)^{k+1}\sum_{1\leq i_1<\cdots. Luokka:Kombinatoriikka
Taidelainaamo

Taidelainaamo tai artoteekki ( = taide; = paikka) on paikka, josta voi lainata kuvataidetta pientä kuukausimaksua vastaan. Taidelainaamotoiminta alkoi kirjastoista. Kuvataiteen haluttiin löytävän tiensä koteihin siinä missä kirjallisuudenkin. Kynnyksen ajateltiin olevan matalammalla kirjastossa kuin taidegalleriassa. Taidelainaamo on esimerkki reilusta kaupankäynnistä, jossa tekijälle jää oikeudenmukainen korvaus. Suomessa taidelainaamot toimivat tavallisesti gallerioissa tai taiteilijaseurojen tiloissa. Taidelainaamo voi sijaita myös yleisen kirjaston yhteydessä. Kemissä taidelainaamo on Kemin taidemuseon tiloissa. ==Historia== Taidetta lainaavia organisaatioita oli ainakin jo 1800-luvulla sekä Yhdysvalloissa että Saksassa. Esimerkiksi Denverin museolla oli 1800-luvun lopulla lainattavien taideteosten kokoelma. Yhdysvaltain Illinoisiin perustettiin ensimmäinen taidelainaamo kirjaston yhteyteen 1920-luvulla. Eurooppaan saatiin ensimmäiset taidelainaamot 1940-luvulla. Berliiniläiset taiteilijat tutustuivat matkoillaan Yhdysvalloissa sikäläisiin taidelainaamoihin ja toivat idean Eurooppaan. Norjassa taidelainaamotoiminta käynnistyi vuosien 1958–1960 aikana. Nykyään taidelainaus on erittäin suosittua monissa Euroopan maissa. Esimerkiksi Ranskassa miltei jokaisen kirjaston yhteydessä toimii artoteekki. Suomen ensimmäinen taidelainaamo perustettiin 1971 Joensuuhun, Joensuun Taiteilijaseura ry ylläpitää lainaamoa edelleen, ja näin ollen se on Suomen vanhin. Seuraavana vuonna myös Helsinki sai oman taidelainaamonsa, mutta se jouduttiin lopettamaan kannattamattomana. Muita lainaamoja ovat esimerkiksi Lahden kaupunginkirjaston yhteyteen perustettu artoteekki ja Helsingin Taiteilijaseuran ja Helsingin kaupunginkirjaston yhteistyönä syntynyt Rikhardinkadun kirjaston yhteyteen perustettu taidelainaamo, joka aloitti toimintansa 1995. Verkkokauppamuotoisen teosten varaamisen ja maksamisen, sosiaalisen median kautta tapahtuvien teosesittelyjen sekä juhlatilaisuuksiin paikalle tuotavien teosten avulla on pyritty edistämään taidelainojen kysyntää esimerkiksi vuonna 2020 alkaneen koronapandemian aikana. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Anni Reenpää (11.9.2020) Taidelainaamo on erinomainen vaihtoehto taidehankinnoille – taideteoksia saa kotiin 20–500 euron kuukausimaksulla (kotiliesi.fi) *Vantaan taidelainaamo *Espoon taidelainaamo *Helsingin taidelainaamo *Hämeenlinnan taidelainaamo *Joensuun taidelainaamo *Jyväskylän taidelainaamo *Järvenpään taidelainaamo *Kemin taidelainaamo *Lahden taidelainaamo *Oulun taidelainaamo *Sipoon taidelainaamo *Tampereen taidelainaamo *Turun taidelainaamo Luokka:Kirjastot Luokka:Taidenäyttelypaikat
Lee Woon-jae

Lee Woon-jae (, (uudistettu latinisaatio Lee Un-jae) s. 26. huhtikuuta 1973 Cheongju) on eteläkorealainen jalkapallomaalivahti, joka edusti viimeisinä vuosinaan Chunnam Dragonsia. Lee pelasi Etelä-Korean maajoukkueessa vuosien 1994, 2002 ja 2006 maailmanmestaruuskilpailuissa ja kuului joukkueeseen myös vuoden 2010 MM-kilpailuissa. Hän tuli tunnetuksi Etelä-Korean ja Japanin vuonna 2002 järjestämissä kisoissa erinomaisena rangaistuspotkujen torjujana. Hän pelasi kaikkiaan 133 maaottelua vuosina 1994–2010. == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Space Vol 1 & 2

Space Vol 1 & 2 on Deep Purplen livejulkaisu. Se on taltioitu vuonna 1970 Saksassa Aachenin ratsastusstadionilla. Alun perin se on julkaistu bootlegina 1970-luvun alussa. Albumi on julkaistu myös nimellä Live in Aachen 1970. == Kappaleet == *Wring That Neck (Blackmore/Simper/Paice/Lord) 20:36 *Black Night (Blackmore/Gillan/Glover/Lord/Paice) 6:00 *Paint It Black (Jagger/Richards) 11:42 *Mandrake Root (Evans/Blackmore/Lord) 33:37 == Muusikot == *Ian Gillan: laulu, lyömäsoittimet *Ritchie Blackmore: kitara *Roger Glover: basso *Jon Lord: urut *Ian Paice: rummut == Lähteet == Luokka:Vuoden 2002 konserttitallenteet Luokka:Deep Purplen konserttitallenteet
Russellin teekannu

Russellin teekannu (myös taivaallinen teekannu, kosminen teekannu tai Bertrandin teekannu) on filosofi Bertrand Russellin (1872-1970) kehittämä analogia, jonka tarkoituksena on ilmentää, ettei filosofinen todistustaakka koske epäilijöitä, eikä heidän siten tule joutua todistamaan väittämiä vääriksi, etenkään uskonnon tapauksessa. Russell kirjoitti, että jos hän väittäisi, että Aurinkoa kiertää teekannu, hänen olisi järjetöntä odottaa muiden olevan epäilemättä häntä vain siksi, etteivät he pysty todistamaan hänen väitteensä olevan väärä. Russellin teekannuun viitataan yhä keskusteltaessa jumalan olemassaolosta. Lainaus Russellin artikkelista ”Onko Jumalaa olemassa?”: Richard Dawkins kehitti teekannuteemaa vielä pitemmälle kirjassaan A Devil’s Chaplain: Käsitettä Russellin teekannusta on sovellettu huumorintäyteisiin, selvempiin uskontoparodioihin kuten Näkymätön vaaleanpunainen yksisarvinen ja Lentävä spagettihirviö. == Aiheesta muualla == *Is There a God? [1952] The Collected Papers of Bertrand Russell, Vol. 11, sivut 542–548 (PDF) Luokka:Ateismin määritelmä Luokka:Filosofiset argumentit Luokka:Uskontojen parodiat Luokka:Uskontokritiikki Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Gemini Suite Live

__NOTOC__ Gemini Suite Live on Deep Purplen klassisen musiikin ja rockin yhdistävä liveäänite. Se on taltioitu syyskuussa 1970 Royal Festival Hallissa Lontoossa yhdessä Light Music Society-orkesterin kanssa, jota johti Malcolm Arnold. Teos on jaettu kolmeen osaan, joissa jokaisella yhtyeen jäsenellä on oma osuus orkesterin kanssa. Albumi julkaistiin vasta yli 20 vuotta esityksen jälkeen. == Kappaleet == # # # == Muusikot == * Ian Gillan – laulu * Ritchie Blackmore – kitara * Roger Glover – basso * Jon Lord – urut * Ian Paice – rummut \+ * Light Music Society Orchestra -orkesteri, kapellimestarinaan Malcolm Arnold Luokka:Vuoden 1993 konserttitallenteet Luokka:Deep Purplen konserttitallenteet
Ranskalainen korttipakka

Ranskalainen korttipakka eroaa tavallisesta korttipakasta siten, että siinä on vain 32 korttia seiskasta ässään. Jokereita ranskalaisessa korttipakassa ei käytetä. Ranskalaista korttipakkaa käytetään mm. Piquet'ssä, Telesinassa ja Americanassa. * Luokka:Korttipakka
Scandinavian Nights

__NOTOC__ Scandinavian Nights on Deep Purplen livealbumi joka nauhoitettiin Tukholman Konserhusetissa marraskuussa 1970. Alun perin se julkaistiin vuonna 1988. Uusi, remasteroitu painos nimellä Live in Stockholm julkaistiin vuonna 2005 oikealla kappalejärjestyksellä konsertin mukaan. == Kappaleet == === A-puoli === # === B-puoli === # * # # === C-puoli === # * === D-puoli === # * # == Kokoonpano == * Ian Gillan – laulu, lyömäsoittimet * Ritchie Blackmore – kitara * Roger Glover – basso * Jon Lord – urut * Ian Paice – rummut == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review == Lähteet == Luokka:Vuoden 1988 konserttitallenteet Luokka:Deep Purplen konserttitallenteet
Antifates

Antifates () viittaa kreikkalaisessa mytologiassa seuraaviin hahmoihin: * Antifates, näkijä Melampuksen poika. * Antifates, Sisilian laistrygonien kuningas. * Antifates, troijalainen sankari, jonka kuningas Leonteus surmasi Troijan sodassaHomeros, Ilias 12.181–194 (engl. käännös). * Antifates, yksi Troijan hevosen sisälle piiloutuneista kreikkalaisten sotureistaTryfiodoros, Troijan valloitus 152–183 (engl. käännös). * Antifates, Lyykian kuninkaan Sarpedonin poikaVergilius, Aeneid 9.798–799 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
40 Wall Street

40 Wall Street tai Trump Building on 72-kerroksinen pilvenpiirtäjä New Yorkin Manhattanilla, Yhdysvalloissa. Se on rakennettu vuosina 1929–1930 ja sen suunnittelusta vastasivat H. Craig Severance ja Yasuo Matsui. Pilvenpiirtäjällä on korkeutta 282,5 metrin verran ja valmistuttuaan vuoden 1930 huhtikuussa se ehti olla maailman korkein rakennus saman vuoden toukokuun 27. päivään asti, jolloin sen ohitti Chrysler Building. Rakennus on nykyään toimistokäytössä ja sen kokonaispinta-ala on noin 120 000 neliometriä.http://www.trump.com/Real_Estate_Portfolio/New_York/Trump_40_Wall_Street/Trump_40_Wall_Street.asp 40 Wall Street on listattu Yhdysvaltain historiallisten kohteiden kansallisrekisterissä (National Register of Historic Places, NRHP). Pilvenpiirtäjän nykyinen omistaja on Yhdysvaltain 45. presidentti Donald Trump. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Emporis.com - 40 Wall Street Luokka:Manhattanin pilvenpiirtäjät Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Manhattanilla Luokka:Financial District (Manhattan) Luokka:Manhattanin toimistorakennukset
Renaissance Tower

Renaissance Tower on 56-kerroksinen pilvenpiirtäjä Dallasin kaupungissa Texasissa, Yhdysvalloissa. Se on valmistunut vuonna 1974 ja sen suunnittelusta on vastannut arkkitehtitoimisto Hellmuth, Obata & Kassabaum. Rakennusta uudistettiin vuonna 1986 arkkitehtitoimisto Skidmore, Owings & Merrillin suunnitelmien mukaisesti. Pilvenpiirtäjä yltää 270 metrin korkeuteen. == Aiheesta muualla == * Tietoa Renaissance Towerista Emporis.com-sivustolla Luokka:Dallasin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Texasin pilvenpiirtäjät
Bank of America Corporate Center

Bank of America Corporate Center on 60-kerroksinen pilvenpiirtäjä Charlotten kaupungissa Pohjois-Carolinassa, Yhdysvalloissa. Se yltää 266 metrin korkeuteen ja se on rakennettu vuosina 1989–1992. Pilvenpiirtäjän suunnittelusta ovat vastanneet César Pelli ja arkkitehtitoimisto HSK Architects. Pilvenpiirtäjässä toimii Bank of American pääkonttori. Rakennus on valmistettu kokonaisuudessaan betonista, ja se on saanut energiaystävällisyydestään hopeisen LEED-sertifikaatin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tietoa pilvenpiirtäjästä Emporis.com-sivustolla Luokka:Pohjois-Carolinan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Yhdysvaltain pilvenpiirtäjät
Tuivio

Tuivio (Microbiota decussata) on sypressikasvien heimoon kuuluva ainavihreä matala pensas. Tuivio kasvaa luonnonvaraisena ja on kotoperäinen Sihote-Alinin vuoristossa Venäjän kaukoidässä, mistä se löydettiin vasta 1920-luvulla. Se on suvun Microbiota ainoa laji. Geneettisten tutkimusten perusteella sen lähin sukulaislaji on idäntuija (Platycladus orientalis). == Kuvaus == Tuivio on matala, leveähkö ja kasvutavaltaan suikertava havupensas. Se kasvaa yleensä 20–30 senttimetriä korkeaksi, joskus lähes metrin korkuiseksi. Suomumaiset lehdet ovat 2–4 mm pitkiä. Lehdet muuttuvat väritykseltään kuparinruskeiksi talvella ja vihertyvät uudelleen keväällä. Kävyt ovat 2–3 mm pitkiä, ja ne ovat pienimpiä havupuiden kävyistä. Siivettömät siemenet ovat 2 mm pitkiä, ja kävyissä on yleensä vain yksi siemen, harvoin kaksi. == Levinneisyys ja elinympäristö == Tuivio kasvaa luonnonvaraisena Venäjän kaukoidässä Sihote- Alinin vuoristossa Primorjen aluepiirissä. Lajia esiintyy lähes merenpinnankorkeudelta yli 1 300 metriin. Se viihtyy hyvin vettä läpäisevillä maaperillä, ja kestää hyvin pakkasta, jopa -40 C° asti. Tuivio kasvaa sekä harvassa alppiniityillä, usein pensassembran (Pinus pumila) tai koreanrohtokatajan (Juniperus sabina var. davurica) kanssa, että vuoristometsien aluskasvillisuudessa. Näiden metsien valtapuulajeja ovat usein ajaninkuusi (Picea jezoensis), koreansembra (Pinus koraiensis), ohotanpihta (Abies nephrolepis), amurinpihlaja (Sorbus amurensis), kiinanvaahtera (Acer ukurunduense), kivikoivu (Betula ermanii) sekä sahalininleppä (Alnus maximoviczii). == Käyttö == thumb|right|Tuivio ruskeassa talvivärityksessään. Tuivio on talvenkestävä koristekasvi, jota voidaan käyttää esimerkiksi peittokasvina. Yksi kasvi voi levitä nopeasti neliömetrin alueelle. Suomessa se menestyy maan eteläosissa ja voi pohjoisempanakin talvehtia lumen alla. Puutarhakasvina se on yleensä helppohoitoinen ja menestyy monenlaisilla kasvupaikoilla. Tuivion käytön historia on verrattain lyhyt. Laji löydettiin ja kuvailtiin tieteellisesti vasta 1920-luvulla, Neuvostoliiton ulkopuolelle sitä tuotiin ensimmäistä kertaa vasta 1960-luvulla. Nykyisin se on yleinen koristekasvi kaikkialla maailman viileän vyöhykkeen alueilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Tuivio – Microbiota decussata Luokka:Sypressikasvit
Joey Lauren Adams

Joey Lauren Adams (s. 9. tammikuuta 1968) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi varsinkin rooleillaan Kevin Smithin elokuvissa, kuten Amyn jäljillä (1997). == Elämäkerta == Adams syntyi North Little Rockissa, Arkansasissa, ja lähti Hollywoodiin 1988. Hän loi läpimurtoroolinsa elokuvassa Surutta? Sekaisin vuonna 1993. Hän on esiintynyt myös televisiossa ja tehnyt työtä elokuvaohjaajana. Adams oli vuonna 1998 ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi. Hän pitää countrymusiikista ja kirjoitti itse Amyn jäljillä -elokuvassa esittämänsä laulun. == Osittainen filmografia == * The Break-Up, Addie, 2006 * Come Early Morning, ohjaus, 2006 * Beeper, Julia Hyde, 2002 * Uhkapeli (Harvard Man), Chesney Cort, 2001 * Big Daddy, Layla Maloney, 1999 * Valinnan vaikeus (A Cool, Dry Place), Beth, 1998 * Amyn jäljillä (Chasing Amy), Alyssa Jones, 1997 * Bio-Dome - kuvulla kaaliin (Bio-Dome), Monique, 1996 * S.F.W., Monica Dice, 1995 * Surutta? Sekaisin (Dazed and Confused), Simone, 1993 Lähde: Viitattu 20.12.2021. Viitattu 20.12.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aegviidu

Aegviidu () on kauppala (alev) ja entinen kunta Harjumaan maakunnassa, Virossa. Sen asukasluku oli 717 (2014), pinta-ala 11,97 neliökilometriä ja asukastiheys 71,5 asukasta neliökilometrillä. Aegviidu mainitaan ensimmäistä kertaa vuoden 1796 kartassa nimellä Aegwid. Joidenkin lähteiden mukaan nimi Aegviidu esiintyi ensimmäistä kertaa 1700-luvulla kun Piibe-tietä rakennettiin paikallisten soitten läpi, tai 1800-luvulla kun Tallinna–Narva-rataa rakennettin, missä kesti kauan aikaa (aeg on viroksi "aika" ja viidu on "kulua, kestää"). Maininta Aegviidusta 1500-luvulla osoittaa nämä teoriat virheellisiksi.Joalaid, Marje: Dictionary of Estonian Place Names, www.eki.ee. Viitattu 13. maaliskuuta 2023. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Aegviidu menetti itsenäisen asemansa, kun siitä tuli Anijan kunnan osa. ==Väestö== Vuonna 2011 Aegviidun kunnassa (ja samalla Aegviidun kauppalassa, alev) oli 761 asukasta, joista 678 (89,1 %) oli virolaisia, 42 (5,5 %) venäläisiä ja 39 (5,1 %) muita kansallisuuksia. == Kuvia == Aegviidu jaama peahoone3.jpg| Rautatieasemalta on junayhteys Tallinnaan, Narvaan ja Tarttoon. File:Aegviiduperroon.jpg| Asemalaituri. File:Aegviidu vana kalmistu.jpg| Aegviidun luterilainen kirkko. File:Jägala–Käravete maantee Aegviidus.jpg| Kantatie 13 Aegviidussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Anija Luokka:Viron kauppalat Luokka:Viron entiset kunnat
The Yellow Kid

The Yellow Kid ( tai Kulmalan poika) eli Mickey Dugan oli päähahmo Yhdysvaltojen ensimmäisessä yhtäjaksoisesti ilmestyneessä sarjakuvassa, Hogan’s Alleyssä. The Yellow Kid oli kalju, irvinaamainen ja huonohampainen lapsi, joka seikkaili keltaisessa yöpaidassaan muiden yhtä outojen hahmojen kansoittamalla kadulla. The Yellow Kid -sarjakuvissa käytettiin hahmojen dialogia sisältäviä puhekuplia, joskin kakara itse kommunikoi paitaan putkahtaneilla tekstatuilla ilmauksilla. Yellow Kid puhui harvoin, ja hänen puheensa oli rikkonaista ja omalaatuista gettoslangia. Sarjakuvan piirtäjä oli Richard F. Outcault. Se ilmestyi aluksi joitakin kertoja Truth-lehdessä 1894–1895 mustavalkoisena, mutta saavutti suunnatonta suosiota New Yorkissa esiintyessään ensimmäisen kerran Joseph Pulitzerin New York World -sanomalehdessä 17. helmikuuta 1895 ja myöhemmin värillisenä 5. toukokuuta 1895. The Yellow Kid ilmestyi yleensä ruutuina ja vain harvoin strippeinä. Vuonna 1897 Outcault siirtyi piirtämään Yellow Kidiä William Randolph Hearstin New York Journaliin. Siksi Pulitzer palkkasi George Luksin tekemään sarjasta toista versiota Worldiin. Yellow Kid esiintyi näin ollen yhtaikaa kahdessa kilpailevassa lehdessä. Molemmat versiot lopetettiin 1898. Kahden edellä mainitun ”keltaisen lehden” harjoittama sensaatiojournalismi johti käsitteen keltainen lehdistö syntymään. 1940-luvulla Milton Caniffin piirtämässä ja käsikirjoittamassa Terry and the Pirates -sarjakuvassa esiintyi hahmo nimeltä Big Stoop, jonka visuaalinen ilmiasu parodioi The Yellow Kidiä. Toisaalta kuuluisa yhdysvaltalainen huijari Joseph Weil (1877–1975) tunnettiin nimellä ”Yellow Kid Weil”. The Yellow Kid oli yksi kahdestakymmenestä sarjakuvasta, jotka otettiin mukaan Yhdysvaltain postilaitoksen julkaisemaan Comic Strip Classics -postimerkkisarjaan 1991. Yellow Kidiä pidettiin pitkään historian ensimmäisenä sarjakuvana, mutta todellisuudessa sellaisen löytäminen on osoittautunut luultua vaikeammaksi. Sveitsiläisen Rodolphe Töpfferin Herra Koipeliini -sarjakuva sai esimerkiksi alkunsa vuonna 1830 eli jo kauan ennen Keltaista kakaraa. Yellow Kidiä julkaistiin myös suomalaisissa lehdissä. Jossain lehdessä nimenä on ollut Kulmalan poika tai Kulmalan kakara. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *The R. F. Outcault Societyn Yellow Kid -sivusto *Yellow Kidin historiaa, suosiota ja sisältöä valottava artikkeli Luokka:Sarjakuvahahmot Luokka:Yhdysvaltalainen sarjakuva Luokka:Kuvitteelliset lapset
Tryfiodoros

Tryfiodoros oli kreikkalainen runoilija, joka eli Egyptissä joko 200- tai 300-luvulla eaa. Hänen ainoa säilynyt työnsä on Troijan valloitus, 691 säkeen runoteos. Hänen tiedetään olleen myös tekijä kahdelle muulle sittemmin hävinneelle teokselle: Marathoniaka ja Hippodameian tarina. Tryfiodoroksen kirjoituksia pidetään tyyliltään Nonnoksen ja Quintus Smyrnaeuksen välimuotona. == Aiheesta muualla == * Online text: Tryphiodorus , Taking of Ilios translated by A. W. Mair Luokka:Antiikin kreikkalaiset runoilijat
Anija

Anija oli kunta Harjumaan maakunnassa, Virossa. Sen asukasluku oli 5 741 (1.1.2014), pinta-ala 520,94 neliökilometriä ja asukastiheys 11,0 asukasta neliökilometrillä. Kunnan keskus oli Kehran epäitsenäinen kaupunki (), jossa oli vuoden 2014 alussa 2 792 asukasta. Kunta koostui 31 kylästä. Vanha Anijan kunta liitettiin osaksi uutta Anijan kuntaa vuoden 2017 lokakuussa. ==Väestö== Vuonna 2011 Anijan kunnassa (Kehran epäitsenäinen kaupunki mukaan lukien) oli 5 731 asukasta, joista 4 020 (70,1 %) oli virolaisia, 1 251 (21,8 %) venäläisiä ja 450 (7,9 %) muita kansallisuuksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Viron entiset kunnat Luokka:Anija
Laistrygonit

Laistrygonit (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa jättiläisten kansa, joka harrasti ihmissyöntiä ja kuvattiin muutenkin äärimmäisen barbaariseksi. He eivät harjoittaneet maanviljelyä vaan ainoastaan karjankasvatusta. Laistrygonien esi-isäksi mainitaan Laistrygon, Poseidonin ja Gaian poika. Harharetkillään Odysseus poikkesi heidän maahansa sen jälkeen, kun hän oli lähtenyt Aioloksen saarelta, ja ennen kuin hän oli vieraillut Kirken luona Aiaian saarella. Hän menetti täällä suuren osan miehistöstään ja laivansa, jotka laistrygonit rikkoivat, yhtä lukuun ottamatta. Laistrygonien kaupungin nimeksi kerrotaan LamosOvidius, Muodonmuutoksia xiv.223–241 (engl. käännös), ja heidän kuninkaakseen nimetään Antifates, jonka tytär tapasi Odysseuksen tiedustelijat Artakian lähteelläApollodoros, Kirjasto Epitomi 7.12 (engl. käännös). Tytär toi tiedustelijat isänsä luo, joka söi yhden heistä herkkupalanaan. Homeroksen versiossa annetaan ymmärtää, että kaupunki, johon Odysseus rantautui, olisikin Telepylos, ja Lamos laistrygonien kuninkaan nimiHomeros, Odysseia 10.76–132 (engl. käännös). Odysseus onnistui pakenemaan pienen osan kumppaneistansa kanssa alukselleen, joka ainoana oli ankkuroitu sataman ulkopuolelle laistrygonien tuhotessa kaikki satamassa olevat alukset miehistöineen heittämällä niitä kalliolta valtavilla kiven järkäleillä. Laistrygonien maan sijainti ei ole tiedossa, mutta myöhemmät kreikkalaiset sijoittivat sen Sisiliaan, ja siellä erityisesti Etnan juurelle. Tosin viitteet maahan, jossa aurinko ei koskaan laskenut – Helios pysähtyi siellä tarun mukaan sekä matkallaan länteen että palatessaan takaisin itään – antaa ymmärtää sen sijainneen hyvinkin pohjoisessa, mutta siinäkin tapauksessa, että Odysseus olisi käyttänyt itäistä reittiä, maa on sijoitettu Mustanmeren rannikoille. == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia Luokka:Jättiläiset
Metsänokiperhonen

Metsänokiperhonen (Erebia ligea) on täpläperhosten (Nymphalidae) heimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen. == Koko ja ulkonäkö == Metsänokiperhosen siipien yläpinnan pääväri on ruskeanmusta. Siivissä on punaiset juovat, jossa etusiivissä 3–4 silmätäplää ja takasiivissä 3 silmätäplää. Siipiripset ovat voimakkaan mustan ja valkoisen kirjavat. Takasiipien alapinnalla on valkoinen viiru. Naaraan takasiiven alapuoli on yleensä vaaleampi kuin koiraalla. Siipien kärkiväli on 36–54 mm. Toukka on väriltään ruskeankellertävä. (MHNT) Erebia ligea ligea - Saint-Cergue Suisse - female dorsal.jpg|Erebia ligea ligea ♀ (MHNT) Erebia ligea ligea - Saint-Cergue Suisse - female ventral.jpg|Erebia ligea ligea ♀ △ == Levinneisyys ja lentoaika == Metsänokiperhosta tavataan Euroopasta Aasian kautta Japaniin saakka. Euroopassa on kaksi erillistä esiintymisaluetta, toinen on Keski- ja Etelä- Euroopan vuoristoissa ja toinen Pohjois-Euroopassa. Laji puuttuu muun muassa Pyreneiden niemimaalta, Etelä-Balkanilta, Britteinsaarilta ja Keski-Euroopan pohjoisosista. Suomessa Pohjois-Lapista ja Ahvenanmaalta on vain satunnaisia havaintoja, muuten laji esiintyy koko maassa. Lentoaika on heinä–elokuu. == Elinympäristö ja elintavat == Metsänokiperhonen on Keski- ja Etelä-Euroopassa yleensä vuoristolaji, jota tavataan 1 700 metrin korkeuteen. Fennoskandiasta itään Venäjälle se on alankolaji. Se elää tuoreissa metsissä ja metsänreunoilla. Toukan kehitys vie aikaa kaksi vuotta. Esiintymisen runsaudessa on havaittu jaksoittaisuutta, jossa samalla alueella se on yleinen joka toinen vuosi. == Ravintokasvi == Toukan ravintokasveja ovat heinälajit, kuten tesmat (Milium) ja lauhat (Deschampsia). == Lähteet == * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *LuontoPortti: Metsänokiperhonen (Erebia ligea) *Suomen Perhoset: Metsänokiperhonen *Keskisuomalainen: Metsänokiperhonen *Iltalehti: Metsänokiperhonen (Erebia ligea) *UniProt, Taxonomy: Erebia ligea Luokka:Heinäperhoset
Pinotage

Pinotage on eteläafrikkalainen viinirypälelajike, joka on Pinot Noirin ja Cinsaut'n risteytys. Tämä punaviinirypäle kehitettiin vuonna 1925, mutta siitä tuli suosittu vasta 1950-luvun lopulla. Pinotage'ia kasvatetaan laajasti Etelä-Afrikassa ja vähäisemmissä määrin Yhdysvaltojen Kaliforniassa sekä Uudessa-Seelannissa."Pinotage." Wine Lover's Companion. Barron's Educational Series, Inc, 2003. Answers.com 27 Aug. 2007. http://www.answers.com/topic/pinotage Rypäleet ovat keskikokoa pienempiä, vähäaromisia ja sokeripitoisia. Pinotage kypsyy varhain ja on runsassatoinen, joskus satomääriä onkin rajoitettava voimakkaasti. Uusilla trimmausmenetelmillä satojen määrää on saatu pienennettyä ja makua muutettua runsasaromisemmaksi. Pinotagesta tehdystä viinistä saattaa löytyä hillan, balsamiviinietikan, pihkan, tervan ja paahdettujen hedelmien aromeita."Pinotage" Alkon Etikettiklubi, www.alko.fi == Lähteet == Luokka:Viinirypälelajikkeet
Bromatsepaami

pienoiskuva|Japanilaisia 2mg bromatsepaamitabletteja.|alt= Bromatsepaami on bentsodiatsepiineihin kuuluva lääkeaine. Sen molekyylirakenne koostuu diatsepiinirenkaaseen kiinnittyneestä bentseeni- ja pyridiinirenkaasta. Bentseenirenkaassa on lisäksi kiinni bromiatomi. Kuten muitakin bentsodiatsepiineja, bromatsepaamia voidaan käyttää esimerkiksi ahdistuneisuuden ja unettomuuden hoitoon. Bromatsepaami ei ole Suomessa kaupan. ==Katso myös== * Luettelo YK:n yleissopimusten mukaisista huumausaineista Luokka:Bentsodiatsepiinit Luokka:Unilääkkeet Luokka:Bromiyhdisteet Luokka:Pyridiinit
Herra Koipeliini

Herra Koipeliini (Monsieur Cryptogame) oli vuonna 1830 alkunsa saanut sarjakuva, jonka kehitti yhtenä sarjakuvan kantaisistä pidetty sveitsiläinen Rodolphe Töpffer. Sen 1845 julkaistu kirjaversio levisi käännöksenä moniin Euroopan maihin. Suomessa osa siitä ilmestyi jatkosarjana Sanomia Turusta -lehdessä 1857. Sen mukaan on saanut nimensä suomalainen, käännössarjakuville myönnettävä Herra Koipeliini -palkinto. Aikuiselle väestölle suunnatussa Herra Koipeliinissa ei käytetty puhekuplia, ja tyyliltään se oli absurdia komediaa. Sarjakuvan päähenkilö oli nuori herra Koipeliini, jota kiinnostivat luonnontieteet ja perhosten keräily. Töpffer teki alkuperäiset piirroksensa litografioina. Taiteilija Cham valmisti niistä puupiirrosversiot vuonna 1845. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Koipeliinin linnustus. Sanomia Turusta -lehdestä kootut jaksot. Luokka:Sveitsiläinen sarjakuva Luokka:Sarjakuva- albumit Luokka:Vuoden 1845 kirjat Koipeliini, Herra
Anna-Maria Jurvelin

Anna-Maria Jurvelin (s. 1971 Oulu) on suomalainen sopraano ja oopperalaulaja.Anna-Maria Jurvelin 1.3.1971 – Klassinen.fi Jurvelin valmistui Oulun konservatoriosta Suomen evankelis-luterilaisen kirkon alimman asteen kanttoriksi 1993 ja jatkoi kirkkomusiikkiopintojaan Sibelius-Akatemiassa. Esittävän säveltaiteen osastolle hän siirtyi 1994 isänsä, tenori Esko Jurvelinin oppilaaksi. Vuonna 2001 hän suoritti Sibelius-Akatemian laulun diplomitutkinnon ja valmistui musiikin maisteriksi. Ensikonsertti Sibelius- Akatemiassa oli 2003. Jurvelin sijoittui toiseksi vuoden 1995 Timo Mustakallio -laulukilpailussa ja 1996 toiseksi Lappeenrannan kansallisissa laulukilpailuissa. Vuonna 1997 Jurvelin esiintyi Mozartin oopperoiden solistitehtävissä Savonlinnan oopperajuhlilla sekä Suomen Kansallisoopperassa. Vuosina 1998–99 hän opiskeli Zürichin oopperan studiossa Sveitsissä, ja oli kiinnitettynä Pforzheimin kaupunginteatteriin 1999–2000. Sittemmin hän on laulanut mm. Ruotsissa Dalhallan oopperajuhlilla, Vaasan Oopperassa ja Oulun Oopperassa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset sopraanot Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sulttaaniperhonen

Sulttaaniperhonen (Charaxes jasius) on täpläperhosten (Nymphalidae) heimoon kuuluva suurikokoinen päiväperhonen. ==Koko ja ulkonäkö== Sulttaaniperhosen siipien kärkiväli on noin 9 cm, naaras on koirasta kookkaampi. Siipien yläpinnan pääväri on tummanruskea ja siivissä on kellanruskea reunajuova. Siipien alapinnan tyviosa on ruskeiden valkoreunaisten juovien ja täplien kirjavoima. Charaxes jasius MHNT CUT 2013 3 12 male Roquebrun 34 Dorsal.jpg|♂ Charaxes jasius MHNT CUT 2013 3 12 male Roquebrun 34 Ventral.jpg|♂ △ == Levinneisyys ja lentoaika == Sulttaaniperhosen levinneisyys rajoittuu Välimeren alueelle Kreikasta länteen. Italiassa se on yleinen länsirannikolla, mutta puuttuu Adrianmeren rannikolta. Adrianmeren itäpuolella se sen sijaan on yleinen. Esimerkiksi Kroatian Splitissä lomailija voi helposti löytää niitä Marjanin luonnonpuistosta. Ranskassa se esiintyy harvinaisena Provence-Alpit- Rivieralta Itä-Pyreneille ja Espanjassa ja Portugalissa sitä on paikallisena ja niukkana rannikoilla ja sisämaassa. Pohjois-Afrikassa se esiintyy Marokon, Algerian ja Tunisian rannikoilla. Sulttaaniperhonen lentää kahtena sukupolvena, ensimmäinen maaliskuusta kesäkuuhun ja toinen heinäkuusta lokakuuhun. ==Elinympäristö ja elintavat== Sulttaaniperhosta tavataan merenpinnan tasolta noin 500 metrin korkeudelle. ==Ravintokasvi== Toukan ravintokasvi on mansikkapuu (Arbutus unedo). ==Lähteet== Luokka:Soturiperhoset
Nopsa

Nopsa on nykyään Intersportin omistama Suomessa markkinoitava polkupyörämerkki. Ensimmäiset Nopsa-pyörät tulivat myyntiin 1951. Nopsa-pyöriä valmisti Pyörätehdas Haapala Oy Turussa. Se fuusioitiin 1995 Tunturipyörä Oy:öön. Nopsa-malleja ovat muun muassa Fiore, Original, Picnic ja Sport. ==Aiheesta muualla== * Nopsa: Nopsa polkupyörät Luokka:Suomalaiset polkupyörävalmistajat Luokka:Polkupyörämerkit
Intersport

Intersport eli IIC – Intersport International Corporation on kansainvälinen urheilutarvikekaupan kauppaketju, joka on perustettu 1968. Sen pääkonttori sijaitsee Bernissä, Sveitsissä. Intersport-kauppoja on yli viisi tuhatta 42 eri maassa. Suomessa on 62 Intersport- kauppaa.https://www.intersport.fi/fi/intersport/ Ne kuuluvat K-ryhmään, mutta niissä toimivat itsenäiset kauppiaat. Intersport Finland toimii Suomessa myös Budget Sport -konseptilla. Pienemmillä paikkakunnilla toimii Kesport- urheilukaupat. ==Intersportin tuotemerkkejä Suomessa== *McKinley *8848 *Brooks *Canadien *Crazy Creek *Jamis *Etirel *Nopsa *FireFly *Pro Touch ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tietoja Intersportista * Intersportin englanninkieliset kotisivut Luokka:Sveitsiläiset kauppaketjut Luokka:Urheiluvälinekaupat
Sovetski sport

Sovetski sport () on venäläinen (aiemmin neuvostoliittolainen) päivittäin ilmestyvä urheiluaiheinen sanomalehti. Vuosina 1924–1946 sen nimi oli Krasnyi sport () eli ”Punainen urheilu”. Lehteä ei painettu vuosien 1928 ja 1932 välillä. Moskovassa 20. heinäkuuta 1924 perustettu lehti oli Neuvostoliiton ensimmäinen urheiluaiheihen sanomalehti ja Fyysisen kulttuurin ja urheilun komitean sekä ammattiliittojen VTsSPS:n () virallinen elin. Sovetski sport oli yksi Neuvostoliiton päälehdistä, ja vuonna 1975 sitä jaettiin 104 maahan levikin ollessa noin 3 900 000\. Vuonna 1988 levikki oli kohonnut jo yli viiteen miljoonaan. Lehti maksoi vain kolme kopeekkaa, joten se oli jokaisen asukkaan saatavissa. Sovetski sport tarjosi reportaaseja merkittävistä kilpailuista Neuvostoliitossa ja ulkomailla sekä selostuksia kansallisten ja kansainvälisten urheiluliittojen toiminnasta. Se myös julkaisi urheilijoiden ja valmentajien haastatteluja ja pyrki edistämään terveellistä elämäntapaa. Lisäksi lehti järjesti esimerkiksi jääkiekko-, yleisurheilu-, lentopallo-, uinti- ja hiihtokilpailuita. Sanomalehti palkittiin Työn punaisen lipun kunniamerkillä 1974. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen lehden levikki laski noin 123 000:een (2006). Yksi tärkeimmistä syistä tähän oli päivittäislehti Sport-Ekspressin perustaminen 1991. Senkään levikki – 650 000 – ei tosin ole yhtä suuri kuin Sovetski sportin aiemmin. Nykyisin Sovetski sportin julkaisijoina toimivat Venäjän olympiakomitea ja Sovetski sport -kustantamo. Vuodesta 2001 lähtien lehteä on painettu värillisenä. ==Aiheesta muualla== *Sovetski sportin verkkosivut Luokka:Urheilulehdet Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet Luokka:Venäläiset sanomalehdet
Jadel Gregório

Jadel Gregório (s. 16. syyskuuta 1980 Jandaia do Sul, Brasilia) on brasilialainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. 200-senttinen ja satakiloinen Gregório hyppäsi toukokuussa 2007 kolmiloikan ennätyksekseen 17,90 jolla hän rikkoi 32 vuotta vanhan João Carlos de Oliveiran nimissä olleen Etelä-Amerikan ja Brasilian ennätyksen yhdellä senttimetrillä. == Saavutuksia kolmiloikassa == * Kesäolympialaiset ** Ateena 2004 – viides ** Peking 2008 – kuudes * Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut ** Pariisi 2003 – viides ** Helsinki 2005 – kuudes ** Osaka 2007 – hopeaa ** Berliini 2009 – kahdeksas * Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut **Birmingham 2003 – kuudes **Budapest 2004 – hopeaa **Moskova 2006 – hopeaa **Doha 2010 – kuudes * Pan-Amerikan kisat ** 2003 – hopeaa ** 2007 – kultaa * Muita saavutuksia **Universiadit 2001 – pronssia **IAAF:n GP-finaali 2002 – neljäs **IAAF:n yleisurheilufinaali 2003 – neljäs **IAAF:n yleisurheilufinaali 2004 – neljäs **IAAF:n yleisurheilufinaali 2005 – toinen **IAAF:n yleisurheilufinaali 2006 – toinen ** Yleisurheilun maailmancup 2006 – toinen **IAAF:n yleisurheilufinaali 2008 – toinen ==Henkilökohtaiset ennätykset== *Pituushyppy – 822 (2004) *Kolmiloikka – 17,90 m (2007) == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Brasilialaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Papillon (elokuva)

Papillon on Franklin J. Schaffnerin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, joka pohjautuu ranskalaisen Henri Charrièren omaelämäkerralliseen teokseen Vanki nimeltä Papillon (1970). Pääosissa näyttelevät Steve McQueen ja Dustin Hoffman. Elokuva nimettiin Oscar-ehdokkaaksi parhaasta musiikista. Steve McQueen nimettiin Golden Globe -palkinnon saajaehdokkaaksi. Saksassa elokuva sai Goldene Leinwand -palkinnon. == Rooleissa == ==Vastaanotto== Papillon on yksi Suomen kaikkien aikojen eniten teatterikatsojia saaneista ulkomaisista elokuvista. Vuoteen 1981 mennessä sen oli teattereissa nähnyt lähes 641 000 suomalaista. Video-oppaassa vuodelta 1995 Bello Romano piti Papillonia pituudessaan ja synkkyydessään hieman puuduttavana, mutta päättäväisyydessään kiinnostavana tutkielmana ihmistahdosta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Papillon. Elokuvauutiset.fi. Luokka:Vuoden 1973 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vankilaelokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Franklin J. Schaffnerin ohjaamat elokuvat
Monarkkiperhonen

Monarkkiperhonen (Danaus plexippus) on täpläperhosten (Nymphalidae) heimoon kuuluva suurikokoinen päiväperhonen. Monarkkiperhosen alalaji Danaus plexippus plexippus vaeltaa Pohjois-Amerikassa vuosittain pitkiä matkoja Suurten järvien ja Meksikon välillä, alalaji Danaus plexippus megalippe ei vaella ja se esiintyy Yhdysvaltain Georgiasta ja Floridasta Länsi-Intian saarille ja sieltä Keski-Amerikan kautta Amazonasin alueelle. ==Koko ja ulkonäkö== Monarkkiperhosen siipien kärkiväli on noin 8,5–12,5 cm. Koiraan siipien yläpuolen pääväri on kastanjanruskea. Siipien suonien kohdat ja reunat ovat mustat. Reunassa on kaksi riviä valkeita täpliä. Koiraalla on takasiipien yläpinnalla koirastäplä, joka tuottaa feromoneja. Siipien alapinnan pääväri on vaaleampi kuin yläpinnan. Naaraan siipien pääväri on vaaleampi kuin koiraalla ja siipisuonet tummempia. Danaus plexippus MHNT.jpg| ♂ Danaus plexippus MHNT femelle.jpg|♀ ==Levinneisyys ja lentoaika== Monarkkiperhosen alkuperäiseen levinneisyysalueeseen kuuluu Amerikassa alue Kanadan eteläosista Amazonasin alueelle. Laji on levinnyt 1800-luvulla uusille alueille sopeuduttuaan uusiin ravintokasveihin. Sitä tavataan myös Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Atlantin itäpuolella sen esiintymisalueeseen kuuluvat Kanariansaaret Lanzarotea lukuun ottamatta, Azorit ja Madeira. Monarkkiperhonen puuttuu Aasian, Afrikan ja Euroopan mantereilta, mutta on satunnaisena vaeltajana tavattu monissa Atlantin rannikon maissa Euroopassa. Lentoaika on ympäri vuoden useina sukupolvina, ensimmäinen sukupolvi huhtikuusta alkaen. ==Elinympäristö ja elintavat== Monarkkiperhonen elää monenlaisissa ympäristöissä. Se muuttaa Pohjois-Amerikassa sankoin joukoin etelään elokuusta alkaen. Itäinen kanta muuttaa Meksikon keskiosiin, läntinen talvehtii Kalifornian rannikon keskiosissa. Talvehtinut kanta alkaa yleensä lisääntyä vasta sen jälkeen, kun se jättää talvehtimispaikkansa helmi-maaliskuussa. Itäinen kanta muuttaa keväällä suunnilleen Yhdysvaltojen Teksasiin ja Oklahomaan. Vasta seuraavat sukupolvet muuttavat pohjoisemmaksi Yhdysvalloissa ja Kanadaan. ==Ravintokasvi== Toukan ravintokasveja ovat alkuperäisillä esiintymisalueilla monet Asclepias-suvun lajit, Kanariansaarilla Gossypium arboreum ja Euphorbia mauretanica. ==Lähteet== * Luokka:Täpläperhoset