EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kumela

Kumela on kaupunginosa Riihimäellä. Alue on yksinomaan omakoti- ja rivitaloaluetta. Siellä on myös ruokakauppa, autokauppa ja huoltoasema. Kumelassa on myös kaksi puistoa: Kumelanpuisto ja Vehmaspuisto. Asukasluku oli vuonna 2015 noin 1 163.Tilastokirja 2016 - Riihimäki Kotikaupunki (sivu 9, kohta Taajama-alue, rivi Kumela, vuosi 2015), riihimaki.fi, viitattu 1.8.2020. Alueen muodostumisen kannalta ratkaisevaa oli Kumelan lasitehtaan perustaminen 1930-luvulla sekä myös Riihimäen lasitehtaan perustaminen ennen tätä vuonna 1910. Kumelan lasitehdas sai alkunsa, kun lasinkaivertaja Toivo Kumén perusti paikalle vuonna 1933 lasimaalaamon ja kaivertamon.Juho Haavisto & Sami Louekari - Riihimäen jälleenrakennuskauden pientaloaluetarkastelu, Patastemäki - Kumela - Hirsimäki - Petsamo (sivu 55 - Aluettainen tarkastelu, kohta 4. Kumela, Alueen historia), docplayer.fi, viitattu 31.7.2020 Ensimmäinen tuotantorakennus, hiomo, rakennettiin 1934. Sitten kaivertamossa työskennelleet Kuménin veljekset Toivo, Ilmari ja Oiva muuttivat sukunimensä Kumelaksi ja perheyhtiö Osakeyhtiö Kumela perustettiin 1936. Talvisota pysäytti tehtaan toiminnan, mutta sotien jälkeen toimintaa laajennettiin. Tehtaassa oli alkujaan vain koristelasiin keskittynyttä tuotantoa, mutta sittemmin tuotantoa laajennettiin käyttölasiin ja siellä valmistettiin muun muassa lääkelasia ja pulloja Alkolle sekä myös valaisinlasia. Pullotuotanto päättyi tehtaassa 1960. Monista tuotannon uudelleenjärjestelyistä ja toiminnan kehittämisestä huolimatta vaikeudet jatkuivat 1970-luvulla ja lasitehtaan toiminta päättyi konkurssiin 1985. Tämän jälkeen tehdas rakennuksineen purettiin ja tilalle nousi rivitaloalue.Kumela - tutustu lasitehtaan historiaan - Meillä kotona, meillakotona.fi, viitattu 1.8.2020. == Lähteet == Luokka:Riihimäen kaupunginosat
Lauri Liedes

Lauri Kalervo Liedes (10. tammikuuta 1922 Kemi – 9. lokakuuta 2013)Kari Kilpinen 2013. Kalastusneuvos Lauri Liedes. Suomen Kalastuslehti, 120 (2013) 3, ss. 12–13.Kuolinpäivä hautakivessä Hietaniemen hautausmaalla, kortteli H42, rivi 5, hauta 272 oli järjestöjohtaja, joka sai ensimmäisenä Suomessa kalastusneuvoksen arvonimen, vuonna 1982. ==Henkilöhistoria== Lauri Liedeksen vanhemmat olivat opettaja Jaakko Liedes ja Elin Maria Kylmäkoski ja puoliso vuodesta 1952 oopperalaulaja Anna Mutanen. Liedes tuli ylioppilaaksi 1942 ja valmistui agronomiksi 1951 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1952. Hän oli maataloushallituksen tutkija 1952 ja Suomen Kalastusyhdistyksen (vuodesta 1978 Kalatalouden Keskusliitto) toiminnanjohtaja 1953-1985. Suomen Kalastuslehden päätoimittaja Liedes oli vuodesta 1954. Hänellä oli myös lukuisia kalastusalan asiantuntija- ja luottamustehtäviä.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 524. (Viitattu 1.8.2020) ==Julkaisuja== * Lohi- ja maataloustulon suhteesta sekä lohenkalastusta harjoittavien maanviljelijöiden asemasta Simon kunnassa vv. 1945–1947, 1951 (pro gradu) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lauri Liedes 60 vuotta huomenna. Olen virkistyksekseni kotitarvekalastaja. Helsingin Sanomat, 9.1.1982, s. 16. Luokka: Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka: Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Pertti Voutilainen (insinöörineuvos)

Pertti Tauno Juhani Voutilainen (14. kesäkuuta 1930 Joroinen – 3. marraskuuta 2009 Espoo) oli diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka sai ensimmäisenä Suomessa insinöörineuvoksen arvonimen, vuonna 1992. Pertti Voutilaisen vanhemmat olivat diplomi-insinööri Tauno Aleksanteri Voutilainen ja lastentarhanopettaja Tyyni Saima Stålhammar ja puoliso vuodesta 1955 diplomikirjeenvaihtaja Riitta Helena Lehto. Voutilainen tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1948, diplomi-insinööriksi hän valmistui Teknillisen korkeakoulun sähköosastolta vuonna 1953. Voutilainen työskenteli koko uransa ajan Imatran Voimassa, eläkkeelle hän jäi vuonna 1992. Voutilainen oli työuransa alussa Kemijokeen rakenteilla olevien voimalaitosten sähkötekniikan pääsuunnittelija, mutta myöhemmin hän oli vastuussa myös muun muassa yhtiön uuden pääkonttorin suunnittelemisesta ja rakentamisesta Vantaan Myyrmäelle arkkitehti Erik Kråkströmin kanssa. Yhtiön osastonjohtajaksi ja johtokunnan jäseneksi hänet nimitettiin vuonna 1973, vuodesta 1983 hän oli yhtiön teknillinen johtaja. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä ja hän osallistui energia-alan kotimaiseen ja kansainväliseen yhteistyöhön.Kalevi Numminen: Insinöörineuvos Pertti Voutilainen. HS Ihmiset, 11.12.2009. (Tilaajille, Viitattu 1.8.2020) Pertti Voutilaisesta Suomen ensimmäinen insinöörineuvos. HS Ihmiset, 2.6.1992. (Tilaajille, Viitattu 1.8.2020)Kuka kukin on 1990, s. 1177.Kuka kukin on 1978 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset insinöörit Luokka: Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Koiran koronavirus

Koiran koronavirus eli CCoV (lyhenne englanninkielen sanoista canine coronavirus) on nimi ryhmälle RNA-koronaviruksia, jotka tartuttavat muun muassa koiria, susia, kojootteja ja joitakin muita koiraeläimiä. Koirille CCoV aiheuttaa yleensä lievää tai keskivaikeaa ripulia. CCoV-tartuntoja vastaan on CCoV-rokotteita. Tartuntaa hoidetaan takaamalla riittävä nesteytys ja suolojen saanti. CCoV eristettiin ensi kerran 1971 Saksassa vahtikoirilta. CRCoV (eng. canine respiratory coronavirus) on eräs 2003 tunnistettu koronavirus, joka aiheuttaa hengitystieinfektioita koirilla (esimerkiksi kennelyskää). CRCoV ei kuulu samaan virusryhmään kuin CCoV:t. ==Rakenne== CCoV:t jaetaan kahteen genotyyppiin, jotka ovat CCoV1 ja CCoV2. Näistä on olemassa useita alatyyppejä. CCoV:t ovat positiivisjuosteisia RNA- eli ssRNA(+)-viruksia. Niiden yksijuosteinen perimä on epäsymmetrisen lipidikalvon sisällä, jonka halkaisija on noin 220 nanometriä. Perimän pituus on noin 29 000 nukleotidia. Virusten perimä koodaa muun muassa seuraavia viruksen rakenteeseen kuuluvia proteiineja: RNA-polymeraasi, S-proteiini (eng. spike), E-proteiini (envelope), M-proteiini (membrane) ja nukleokapsidi eli N-proteiini. N-proteiinit ovat fosfoproteiineja. Niitä on viruksen kuoren sisällä ja ne päällystävät viruksen perimää. Muut edellä mainitut proteiinit taas ovat kuoren pinnassa kiinni. CCoV2:t tartuttavat soluja sitoutumalla S-proteiinistaan solun pinnan alaniiniaminopeptidaasi-reseptoriin (eli AAP- tai APN-reseptori). CCoV1-serotyypin reseptoria taas ei tunneta. CCoV2 ja kissan koronaviruksen (FCoV) serotyyppi 1 eli FCoV1 ovat läpikäyneet geeniensä osittaisen vaihdon (homologisen rekombinaation) S-proteiineja ja osin myös muita proteiineja koodaavien geeniensä kohdalta. CCoV1 ja FCoV2 ovat muodostuneet tämän rekombinaation seurauksena. ==Tarttuminen ja oireet== CCoV tarttuu koirasta koiraan ensisijaisesti ulosteiden ja suun välisen kontaktin kautta. Tartunta alkaa oireilemaan 1–3 päivän kuluttua tartunnan saamisesta. Virus poistuu kehosta yleensä 6–9 päivän kuluessa oireiden ilmenemisestä. CCoV aiheuttaa ensisijaisesti lievän tai keskivaikean suolistollisen tulehduksen. Tulehduksen oireet ovat vakavampia pennuilla kuin täysikasvuisilla koirilla. Aluksi voi ilmetä oksentelua, joka loppuu jo päivässä. Muita tyypillisiä oireita ovat nestehukka, ruokahaluttomuus tai muutaman päivän kestoinen limainen tai vetinen ripuli. Ripulissa voi olla verta. Joskus CCoV-tartunta on tappava. ==Hoito== CCoV-tartuntaa hoidetaan antamalla sairaalle koiralle kylliksi vettä ja suoloja. Viruslääkkeitä tartuntaan ei käytetä. Tartunnan vakavuutta voidaan ennaltaehkäistä CCoV-rokottein, mutta nykyiset rokotteet eivät pysty täysin estämään tartuntaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *zooplus.fi: Koronavirus koiralla Luokka:Koronavirukset
CCoV-rokote

CCoV-rokotteella tarkoitetaan koiran koronavirus- eli CCoV-tartunnalta suojaavia rokotteita. CCoV-tartunnat aiheuttavat koirille lähinnä lievää ripulia. Tartunnan voivat aiheuttaa kaksi pääasiallista genotyyppiä: CCoV1 ja CCoV2. Näistä genotyypeistä on useita alatyyppejä. CCoV-rokotteet eivät suojaa CRCoV:ltä, joka aiheuttaa muun muassa kennelyskää. Vaikka CRCoV on koronavirus, se on rakenteellisesti hyvin erilainen kuin CCoV-virukset. Toisin kuin muun muassa koirien vesikauhurokotteet, CCoV-rokotteiden antaminen koirille ei ole lain puolesta pakollista Suomessa. ==Rokotteet ja niiden teho== CCoV-rokotteita on saatavilla muun muassa kauppanimillä Nobivac ja Duramune. Ne ovat injektiona annettavia yksittäisrokotteita, jotka suojaavat vain CCoV-tartunnalta, tai yhdistelmärokotteita, jotka suojaavat CCoV:n lisäksi muiltakin taudinaiheuttajilta, kuten (valmisteesta riippuen) koiran adenoviruksilta ja parvoviruksilta. CCoV-tartuntaa voidaan ennaltaehkäistä rokottamalla, mutta viruslääkkeitä jo saadun tartunnan hoitoon ei ole. Nykyiset rokotteet eivät kuitenkaan luo täyttä suojaa CCoV:tä vastaan, mutta vähentävät viruksen monistumista koiran suolistossa. Koska rokotteiden tarjoama suoja ei ole täydellinen, CCoV-rokotteiden käytännön hyöty on kiistanalainen. Kiistanalaisuutta lisää myös se, että CCoV-tartunta oireilee usein lievästi ja virus tartuttaa koiria usein jo alle 6 viikon vanhoina pentuina. Nykyisiä rokotteita taas ei yleensä suositella annettavan kuin yli 6-viikkoisille koirille. ==Historia== CCoV eristettiin 1971. Ensimmäiset kaupalliset CCoV-rokotteet kehitettiin 1980-luvun puolivälissä. Nykyiset rokotteet ovat turvallisia, mutta varhaiset 1980-luvulla käytetyt heikennettyyn CCoV-virukseen perustuvat rokotteet aiheuttivat koirilla hermostollisia ongelmia ja kuolintapauksia. ==Lähteet== Luokka:Rokotteet
FCoV-rokote

FCoV-rokotteella tarkoitetaan kissan koronavirus- eli FCoV-tartunnalta suojaavia rokotteita. FCoV:t jaetaan kahteen pääasialliseen serotyyppiin, jotka ovat FCoV1 ja FCoV2. Molemmista serotyypeistä on kaksi oireiltaan poikkeavaa alaryhmää (patotyyppiä), jotka ovat FECV ja FIPV. FCoV-tartunta on yleisempi ja aiheuttaa usein lieväoireisen ripulin. FPIV-tartunta taas on harvinainen ja aiheuttaa usein tappavan kissan tarttuvan vatsakalvontulehduksen. Kaupallisia FCoV-rokotteita on yksi, jota myydään nimellä Felocell FIP. Rokote suojaa FIPV-tartunnalta. Se annostellaan nenäsumutteena vähintään yli 16 viikon ikäisille kissoille. Rokote annostellaan sitten vielä uudestaan kaksi kertaa 3–4 viikon välein. Tämän jälkeen uusintarokote on suotavaa antaa kerran vuodessa. Rokote lieventää tartunnan oireita, muttei estä tartuntaa. Kaikki rokotetut kissat eivät selviä FIPV-tartunnasta rokotteesta huolimatta. Verrattuna FIPV:n saaneihin rokottamattomiin kissoihin, on FIPV:n saaneiden rokotettujen kissojen kuolleisuus kuitenkin yli 70 % matalampi. Saatavilla oleva FCoV-rokote on kiistanalainen muun muassa siksi, että sitä ei suositella annettavan alle 16 viikon ikäisille kissanpennuille. FCoV-tartunnat ovat kuitenkin yleisiä pennuilla. Pennut voivat siten saada FCoV-tartunnan jo ennen kuin rokotteen voi antaa. Edellä mainitun rokotteen lisäksi muita FCoV-rokotteita on kehitteillä. ==Lähteet== Luokka:Rokotteet
BCoV-rokote

BCoV-rokotteella tarkoitetaan naudan koronavirus- eli BCoV-tartunnalta suojaavia rokotteita. Virustartunta ilmenee naudoilla. BCoV-rokotteita on saatavilla muun muassa lihakseen tai ihon alle pistettävinä yhdistelmärokotteina muun muassa kauppanimillä Rotavec Corona, ScourGuard, Guardian ja Calf-guard. Rokotteet tulee antaa useaan kertaan muutaman viikon välein ennen täyden suojan kehittymistä. Yhdistelmärokotteista eräs suojaa esimerkiksi tietyiltä naudan rotaviruksilta (serotyypit G6 ja G10) ja tietyltä Escherichia coli -bakteerikannalta (K99-kanta), ja se voidaan antaa täysikasvuisille naudoille tai vasikoille. BCoV-rokote on saatavilla myös vain vasikoille tarkoitettuna nenäsuihkeena (kauppanimi Bovilis), joka ei suojaa muilta taudinaiheuttajilta. BCoV on levinnyt kaikkialle maailmaan. Se tarttuu ulosteiden ja nenän eritteiden kautta naudasta nautaan. Se voi aiheuttaa suoliston, ylä- tai alahengitysteiden infektion aiheuttaen esimerkiksi yskää, kuumetta, nenävuotoa tai pahimmillaan keuhkokuumeen. Suolistoinfektio aiheuttaa muun muassa ripulia tai veriripulia. Esimerkiksi täysikasvuisilla naudoilla tartunnan itämisaika on 2–8 päivää ja taudin kesto 1–2 viikkoa. Vaikka tartunta aiheuttaa täysikasvuisille naudoille usein vakavia oireita, on kuolleisuus BCoV-infektioon alle 2 %. ==Lähteet== Luokka:Rokotteet
Koronavirusrokote

Koronavirusrokote tarkoittaa seuraavia: *SARS-CoV-2-rokote, rokote, joka tehoaa vuonna 2019 maailmanlaajuisesti leviämään alkanutta SARS- CoV-2-tartuntaa vastaan *BCoV-rokote, naudan koronavirus- eli BCoV-tartunnalta suojaava rokote *CCoV-rokote, koiran koronavirus- eli CCoV-tartunnalta suojaava rokote *FCoV-rokote, kissan koronavirus- eli FCoV-tartunnalta suojaava rokote
Suokylä (Riihimäki)

Suokylä on kaupunginosa Riihimäen keskustassa. Se on yksi ensimmäisistä Riihimäen kaupunginosista, jotka asemakaavoitettiin 1925.Riihimäen rakennetut kulttuuriympäristöt (sivulla 10), riihimaki.fi, viitattu 24.9.2020. Alueella on enimmäkseen kerrostaloasutusta, mutta myös muutamia omakotitaloja. Asukasluku oli vuonna 2015 noin 329.Tilastokirja 2016 - Riihimäki Kotikaupunki (sivu 10, kohta Keskusta, rivi Suokylä, vuosi 2015), riihimaki.fi, viitattu 1.8.2020. Suokylästä syntyi Riihimäen keskusta, ja se on suuri osa nykyistäkin keskikaupunkia. Suokylässä sijaitsee Riihimäen lukio, ja siellä toimii myös alakoulu Pohjoinen koulu sekä päiväkoti.Riihimäen Broadway oli Suokadulla - perinteet elävät edelleen - Aamuposti, aamuposti.fi, julkaistu 9.12.2018, viitattu 1.8.2020. Suokylässä sijaitsevat myös Kino Sampo, kaupunginkirjasto, musiikkiopisto, Hotelli Seurahuone sekä arkkitehti Eino Forsmanin suunnittelema asuin- ja liiketalo Västäräkki. Hämeenkadulla toimii Sale Riihimäki. == Lähteet == Luokka:Riihimäen kaupunginosat
Isumi

Isumi () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin kaakkoisosassa Bōsōn niemimaalla Tyynenmeren rannikolla. Kaupungin läpi virtaa Isumijoki. Isumissa on 37 337 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 157,50 neliökilometriä. Isumin kaupunki perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Isumin, Misakin ja Ōharan maaseutukaupungit. Edo-kaudella seutu kehittyi osana Kariyan daimiokuntaa; tärkeitä asutuskeskuksia olivat muun muassa Chōja ja Ōhara, jotka toimivat postiasemina (shukuba). Kaupungin rannikolla harjoitetaan kalastusta, sisämaassa riisin, vihannesten ja hedelmien viljelyä sekä karjanhoitoa. Isumin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu esimerkiksi Ōharassa sijaitseva Daishō- jin buddhalainen temppeli, jonka Fudō-halli on valittu Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Luonnonnähtävyyksiä ovat Taitōnniemi majakoineen ja niemen eteläpuoliset hiekkarannat. Osa kaupungin alueesta kuuluu Minami-Bōsōn puolikansallispuistoon. Isumia palvelevat JR Higashi-Nihonin Sotobō-linja ja Isumi-rautatien Isumi-linja. == Kuvia == Tiedosto:Isumi (44382835162).jpg|Näkymä Taitōnniemeltä Tiedosto:Isumi Kiyomizu-dera 04.jpg|Kiyomizu-deran portti Tiedosto:Ohara Station May 2005-2.jpg|Ōharan rautatieasema Tiedosto:太東付近の風景 - panoramio.jpg|Tyynenmeren rantakallioita Isumissa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Chiban prefektuurin kaupungit
Tiémé

Tiémé on kunta Norsunluurannikon Kabadougoun alueen Odiennén departementissa. Se sijaitsee maan luoteisosassa 28 kilometriä Odiennéstä itään. Kunnassa on 9 200 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta). Tiémen kunnan pinta-ala on 180 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Goulian, idässä Madinanin, etelässä Séguélonin ja lännessä Odiennén kuntiin. Tiémen kautta kulkee Odiennén ja Boundialin välinen maantie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kaupankäynti. Tärkein vientituote ovat cashewpähkinät. ==Lähteet== Luokka:Norsunluurannikon kaupungit
Jokikylä (Riihimäki)

Jokikylä on kaupunginosa Riihimäellä, keskustan tuntumassa. Se on yksi ensimmäisistä Riihimäen kaupunginosista, jotka asemakaavoitettiin 1925.Riihimäen rakennetut kulttuuriympäristöt 2020 (sivulla 10), riihimaki.fi, viitattu 24.9.2020. Kaupunginosassa ei juurikaan ole asutusta muuten kuin kaakkoiskulmassa. Vuonna 2015 asukasluku oli 21.Tilastokirja 2016 - Riihimäki Kotikaupunki (sivu 10, kohta Keskusta, rivi Jokikylä, vuosi 2015), riihimaki.fi, viitattu 1.8.2020. Jokikylän pohjoisosassa on Riihimäen rautatieasema ja matkakeskus. Luoteispuolella on kauppakeskus Atomi, joka valmistui vuonna 2008.Riihimäen kuusitoista vuosikymmentä - 2000-luku , Riihimäen kaupunki, riihimaki.fi, viitattu 1.8.2020. Lounaispuolella on myös rakennus, jossa toimii kuntosali sekä Rusta Finland Group Oy:n (ent. Hong Kong) myymälä. Rakennuksen vieressä on myös Kastanjapuisto. Jokikylään on suunniteltu rakennettavaksi uusia kerrostaloja.Jokikylään kerrostaloja ja yhteys Peltosaareen - Riihimäen asemaseutu kehittyy - Aamuposti, aamuposti.fi, julkaistu 3.2.2018, viitattu 1.8.2020.Riihimäen suuret suunnitelmat: Asemanseudulle valtavasti uudisrakennuksia ja 5 000 uutta asukasta – Jokikylästä aloitetaan - Hämeen sanomat, hameensanomat.fi, julkaistu 23.1.2020, viitattu 1.8.2020. == Lähteet == Luokka:Riihimäen kaupunginosat
Klas Ekeblad

Klas (Claes) Ekeblad (30. maaliskuuta 1708 Elbing – 9. lokakuuta 1771 Tukholma) oli kreivi ja virkamies, joka toimi Turun akatemian rehtorina 1725–1726. Ekebladin vanhemmat olivat valtaneuvos, kenraalimajuri, kreivi Claes Ekeblad ja Hedvig Mörner ja puoliso vuodesta 1741 Eva de la Gardie (k. 1786). Ekeblad oli ylioppilas Uppsalassa 1719, Turussa 1724 ja Hallessa 1727. Toimittuaan Turun akatemian rehtorina Ekeblad oli Ruotsin valtionarkiston ylimääräinen kanslisti 1726 ja kansliakollegion ylimääräinen kanslisti 1727. Kansliajunkkari hänestä tuli 1729, kamariherra 1731, Ruotsin tiedeakatemian jäsen 1740 ja kanslianeuvos 1741. Ekeblad toimi alilähettiläänä Ranskassa 1742–1744. Valtaneuvos hänestä tuli 1746, valtiokanslianeuvos 1747, everstimarsalkka 1751 ja kansliapresidentti 1761. Turun akatemian kanslerina Ekeblad toimi 1762–1765 ja 1769–1771. Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Claes Ekeblad. Verkkojulkaisu 2005, Viitattu 1.8.2020. == Lähteet == Luokka:Turun akatemian rehtorit Luokka:Ruotsalaiset kreivit Luokka:Ruotsalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1708 syntyneet Luokka:Vuonna 1771 kuolleet
Maustetyttöjen diskografia

Maustetytöt on julkaissut kolme studioalbumia, EP:n, yhdeksän singleä ja kahdeksan musiikkivideota. ==Albumit== ===Studioalbumit=== Nimi Julkaisutiedot Listasijoitukset Myynti FIN Albumilista Fyysinen albumilista Kaikki tiet vievät Peltolaan * Julkaistu: 25. lokakuuta 2019 * Formaatti: CD, LP, kasetti, digitaalinen lataus, striimaus * Levy-yhtiö: Is This Art! 1 1 kultaa Eivät enkelitkään ilman siipiä lennä * Julkaistu: 13. marraskuuta 2020 * Formaatti: CD, LP, kasetti, digitaalinen lataus, striimaus * Levy-yhtiö: Is This Art! 2 2 kultaa Maailman onnellisin kansa * Julkaistu: 17. maaliskuuta 2023 * Formaatti: CD, LP, kasetti, digitaalinen lataus, striimaus * Levy-yhtiö: Is This Art! 1 1 – ==EP:t== Nimi Julkaisutiedot Listasijoitukset Myynti FIN Albumilista Fyysinen albumilista Maustetytöt X Agents (Agentsin kanssa) * Julkaistu: 22. huhtikuuta 2022 * Formaatti: LP, digitaalinen lataus, striimaus * Levy-yhtiö: Is This Art!, Vallila Music House – – – ==Singlet== Nimi Formaatti Vuosi Listasijoitukset Myynti Albumi FIN Radiolista ”Tein kai lottorivini väärin” digitaalinen lataus, striimaus 2019 – platinaa Kaikki tiet vievät Peltolaan ”Se oli SOS” 7", digitaalinen lataus, striimaus 79 kultaa ”Viidestoista päivä” digitaalinen lataus, striimaus – kultaa ”Jos mulla ei ois sua, mulla ei ois mitään” 7", digitaalinen lataus, striimaus – kultaa Eivät enkelitkään ilman siipiä lennä ”Tee se itse” digitaalinen lataus, striimaus 2020 – – (julkaistu vain singlenä) ”Ne tulivat isäni maalle” 7", digitaalinen lataus, striimaus – – Eivät enkelitkään ilman siipiä lennä ”Salattu suru” (Agentsin kanssa) digitaalinen lataus, striimaus 2022 – – Maustetytöt X Agents ”Näkymätön Anna” digitaalinen lataus, striimaus 2023 – – Maailman onnellisin kansa ”Ei niin kovin suuri city” digitaalinen lataus, striimaus – – ==Muut listasijoitukset ja myyntiluvut== Nimi Vuosi Listasijoitukset Myynti Albumi FIN Radiolista ”Eivät enkelitkään ilman siipiä lennä” 2020 – kultaa Eivät enkelitkään ilman siipiä lennä ”Maailman onnellisin kansa” 2023 77 – Maailman onnellisin kansa ==Musiikkivideot== Nimi Vuosi Katselukerrat Ohjaaja YouTube ”Tein kai lottorivini väärin” 2019 yli 3 100 000 Aki Roukala ”Se oli SOS” yli 800 000 ”Viidestoista päivä” yli 1 300 000 ”Tee se itse” (singleversio) 2020 yli 700 000 ”Ne tulivat isäni maalle” yli 500 000 ”Salattu suru” (Agentsin kanssa) 2022 yli 900 000 ”Näkymätön Anna” 2023 yli 200 000 ”Ei niin kovin suuri city” yli 100 000 ==Lähteet== Maustetytöt Diskografia
Bergenin johdinautoliikenne

Bergenin johdinautoliikenne on Norjan Bergenissä toimiva johdinautojärjestelmä. Se on Norjan ainut jäljellä oleva johdinautojärjestelmä ja toinen Skandinavian kahdesta johdinautojärjestelmästä. Johdinautoliikenne alkoi 24. helmikuuta 1950,Murray, Alan (2000). World Trolleybus Encyclopaedia. Yateley, Hampshire, UK: Trolleybooks. . kun Bergenin raitioliikenne lakkautettiin osittain ja osa raitiolinjoista muunnettiin johdinautolinjoiksi. Johdinautojärjestelmän rakensi ja sitä liikennöi Bergen Sporvei, ja nyt sitä liikennöi tämän seuraaja, Tide Buss. Vuonna 2007 käytössä oli kuusi johdinautoa ja kaksi duobussia. == Historia == Norjan ensimmäinen johdinautoverkosto avautui Drammenissa vuonna 1909. Bergenin johdinautojärjestelmän suunnittelu alkoi vuonna 1928, ja vuonna 1937 raitiotien liikennöitsijä Bergen Sporvei alkoi opiskella johdinautojärjestelmiä ympäri Eurooppaa. 7. heinäkuuta 1940 kaupunginvaltuusto päätti kahden johdinautolinjan rakentamisesta: linja 5 Mulenista keskustan kautta Møhlenprisiin ja linja 7 Nordnesistä keskustan kautta Fjøsangerveieniin. Vuonna 1942 yhtiö aloitti joidenkin bensiinibussiensa muuntamisen johdinautoiksi, mutta vuonna 1944 Saksan miehitysjoukot ottivat valmistuneen johdinauton haltuunsa ja siirsivät sen Lyypekkiin. Samalla yhtiö lopetti johdinautojen tekemisen. Toisen maailmansodan aikainen polttoainepula teki johdinautoista todella suosittuja, koska Norjalla oli runsaasti halpaa sähköä. Sodan jälkeen alkoi 4,1 kilometrin pituisen linjan 5 rakentaminen, ja vuonna 1950 se korvasi raitiolinjan 3. Tähän mennessä myös viisi polttomoottoribussia muunnettiin johdinautoiksi, ja vuoroväliksi saatiin kymmenen minuuttia. Vuotta myöhemmin Strømmenin konepajalta ostettiin kolme johdinautoa, ja vuoroväli lyheni 7,5 minuuttiin. Linja oli suosittu ja liikenne lisääntyi. Vuonna 1954 raitiolinjasta 2 alettiin tehdä johdinautolinjaa, ja vuonna 1957 6,5 kilometrin mittainen linja 2 avautui 18 uuden johdinauton voimin. Matkustajamäärä saavutti huippunsa vuonna 1959, jolloin kahdella johdinautolinjalla oli yli kymmenen miljoonaa matkustajaa vuodessa. Vuonna 1960 autojen myynnin sääntely Norjassa purettiin, mikä vähensi julkisen liikenteen käyttöä. vasen|pienoiskuva|Škoda 9Tr, joka liikennöi Bergenissä vuodesta 1973 vuoteen 1986. 1970-luvulla Bergen Sporvei yritti lakkauttaa johdinautoliikenteen, mutta kaupunginvaltuusto ei antanut tähän lupaa. Vuonna 1995 tehtiin kuitenkin suuria tietöitä, jotka johtivat linjan 5 sulkemiseen. Linjaa 5 ei ole avattu uudelleen, joten 2 on Norjan ainut johdinautolinja. Bergenin uuteen pikaraitiotiehen liittyviin suunnitelmiin sisältyy johdinautolinjan pidentäminen Møhlenprisistä Oaseniin ja Mulenista Paradikseen. Vuonna 2019 tilattiin kymmenen johdinautoa 80 miljoonalla Norjan kruunulla. Kussakin on 55 kilowattitunnin akku, mikä mahdollistaa linjan jatkamisen Laksevågiin. == Katso myös == * Bergenin raitioliikenne * Johdinauto == Lähteet == Luokka:Bergenin liikenne
Bandungin konferenssi

Bandungin konferenssi oli Afrikan ja Aasian maiden konferenssi (), joka pidettiin Bandungissa Indonesiassa 18.–24. huhtikuuta 1955. Se järjestettiin niin sanottujen Colombo-valtioiden konferenssiin edellisvuonna osallistuneiden maiden aloitteesta, ja se oli suurin ei-eurooppalaisten valtioiden välinen kokous siihen mennessä. Osallistujamaiden yhteenlaskettu väkiluku oli noin 1,5 miljardia eli yli puolet silloisesta ihmiskunnasta. Konferenssiin ei kutsuttu Israelia, Etelä-Afrikkaa, Etelä-Koreaa, Pohjois-Koreaa eikä Kiinan tasavaltaa. Kommunistisista maista mukana olivat Kiinan kansantasavalta sekä Pohjois- Vietnam. Keskeisiä konferenssiin osallistuneita poliitikkoja olivat Intian pääministeri Jawaharlal Nehru, Kiinan ulkoministeri Zhou Enlai, Pakistanin pääministeri Muhammad Ali Bogra sekä Indonesian ensimmäinen presidentti Sukarno. Bandungin konferenssissa keskusteltiin aasialaisten ja afrikkalaisten kansojen yhteistyöstä ja kansainvälisestä asemasta. Osallistujamaat esittivät vaatimuksen rasismin torjumisesta, kolonialismin lopettamisesta sekä maailmanrauhan aikaansaamisesta. Kolonialismiksi määriteltiin niin Neuvostoliiton kuin länsimaidenkin valtapyrkimykset Afrikassa ja Aasiassa. Ydinvoiman rauhanomaisen käytön edistäminen julistettiin tavoiteltavaksi. Konferenssi tunnusti jokaisen valtion oikeuden liittyä alueellisiin puolustusliittoihin.Final Communique. Asian-African Conference Bandung, April 18-24, 1955. PDF. ==Lähteet== Luokka:Aasian historia Luokka:Afrikan historia Luokka:Konferenssit Luokka:Kansainvälinen politiikka Luokka:1955
Claes Israel Joakim Molander

Claes Israel Joakim Molander (23. joulukuuta 1829 Kangasniemi – 19. helmikuuta 1908 Kaukola) oli suomalainen pappi, rehtori ja Sortavalan seminaarin ensimmäinen johtaja.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Claes Israel Joakim Molander. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 1.8.2020. Molanderin vanhemmat olivat alikapteeni Per Henrik Molander (k. 1862) ja Eva Margareta von Becker. Hän kävi Loviisan triviaalikoulua, Porvoon yläalkeiskoulua ja Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1850. Molander vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 1853. Molander oli pappina Rantasalmella, Heinävedellä ja Viipurissa. Hänestä tuli Viipurin ala-alkeiskoulun 1. apulaisopettaja 1862 ja opettaja 1864. Molander sai varapastorin arvon 1867. Hän oli Viipurin reaalikoulun ruotsin kielen kollegana ja koulun rehtorina 1874–1880 ja Sortavalan seminaarin johtajana 1880–1888. Viimeksi Molander asui Kaukolan Kalliohovissa. Molander oli naimisissa vuodesta 1854 Vendla Gustava Charlotta Karolina Gustavsonin (k. 1909) kanssa. Molanderin veli oli Ruskealan kirkkoherra Evert Feodor Molander (1828–1891). == Lähteet == Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1829 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Karl Oskar Hynninen

Karl Oskar Hynninen, sukunimi aik. Hynén (10. marraskuuta 1845 Ristiina – 13. kesäkuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen kanslianeuvos, valtiopäivämies ja opettajaseminaarin johtaja.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Hynnisen vanhemmat olivat varanimismies Thomas Hynén ja Edla Katarina Wallenström. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion kymnaasista 1863. Hynninen toimi useita vuosia kotiopettajana opintojensa ohella kunnes hänestä tuli 1872 Helsingin yksityisen suomalaisen alkeisopiston opettaja. Hän toimi ylioppilaskunnan taloudenhoitajana 1875–1876, Porin kaupungin kansakoulujen tarkastajana 1876 ja jälleen suomalaisen alkeisopiston opettajana ja taloudenhoitajana 1878–1881. Hynninen toimi Viipurin kaupungin ja lähiseudun maalaiskuntien kansakoulujen tarkastajana 1881-1888. Hän oli Sortavalan seminaarin johtajana 1888-1896 ja Rauman seminaarin johtajana 1896-1907. Hynninen sai kanslianeuvoksen arvon 1904. Hynninen oli useiden koulukomiteoiden ja kirkolliskokouksen jäsenenä. Hän oli porvarissäädyssä Rauman edustaja valtiopäivillä 1904–1905, toimien säätynsä varapuhemiehenä.Kuluneen vuoden vainajia, Kansakoulun lehti : kasvatusopillinen aikakauskirja kodille ja koululle, 01.01.1914, nro 1-2, s. 51, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolleita, Kajaanin Lehti, 18.06.1913, nro 68, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hynninen oli naimisissa vuodesta 1889 Klara Magdalena Nohrströmin kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Orimattilan yhteiskoulu

Orimattilan yhteiskoulu on Orimattilan keskustaajamassa toimiva yläkoulu (luokka-asteet 7-9). Koulun oppilaat tulevat Orimattilan ja naapurikunta Myrskylän alueelta. Vanhassa koulurakennuksessa oli sisäilmaongelmia ja se oli jäänyt pieneksi, joten vuodesta 2018 lähtien koulun toimintoja oli hajautettu muihin tiloihin. Lopulta siirryttiin kokonaan väistötiloihin ja vanha koulu purettiin. Uuden koulurakennuksen rakentamistyöt alkoivat vuoden 2023 alussa ja valmista pitäisi olla vappuna 2024. Vuonna 2018 koulua kävi yhteensä 456 peruskoulun oppilasta. == Rakennukset == === Vanha koulurakennus === Vanha koulu oli rakennettu vuonna 1976. Siihen liittyviä sisäilmaongelmia alkoi esiintyä vuonna 2013, joita tutkittaessa todettiin tiloissa olevan mikrobikasvustoa ja rakenteellisia ongelmia. Korjaukseksi yritettiin mm. tiivistämistä ja ilmanvaihdollisia toimenpiteitä. Rakennus oli oppilasmäärään nähden jäänyt myös pieneksi, joten sen ja sisäilmaongelmien vuoksi koulun toimintoja hajautettiin vuodesta 2018 lähtien muihin tiloihin. Opetus tapahtui useana lukuvuonna Konttikoulussa, Erkko-lukion, Orimattila Areenan ja Wanhan Amiksen rakennuksissa sekä koulun lähiympäristössä. Lopulta siirryttiin kokonaan väistötiloihin ja vanha koulu purettiin alkuvuonna 2022. === Uudisrakennus === Tilalle päätettiin rakentaa uusi rakennus, jonka oli hahmotelmien mukaan tarkoitus valmistua vuonna 2023. Kilpailutuksen käynnistyessä kokonaishinnaksi arvioitiin 12,1 miljoonaa euroa. Hanke kuitenkin viivästyi, koska kaupungin tilapalvelu ei saanut aluksi yhtään tarjouspyynnön mukaista tarjousta. Tämän jälkeen siirryttiin neuvottelumenettelyyn kolmen soveltuvan tarjoajan kanssa. Orimattilan kaupunkikehitys- ja tekninen valiokunta kertoi, että määritellyt kriteerit parhaiten täytti Varte Lahti Oy, ja esitti sen valitsemista pääurakoijaksi. Varte Lahti Oy:n tarjous oli 10,5 miljoonaa euroa ilman arvonlisäveroa. Kalusteineen hankkeen kokonaisarvo on 14,5 miljoonaa euroa. Rakentamistyöt alkoivat vuoden 2023 alussa ja valmista pitäisi olla vappuna 2024. Koulu mitoitetaan 530 oppilaalle. ==Lähteet== Luokka:Orimattilan oppilaitokset Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Orimattilan rakennukset ja rakennelmat
Jokivarren koulu (Orimattila)

Orimattilan yhteiskoulu on Orimattilan kaupungin keskustaajamassa toimiva yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1-9). Vuonna 2018 koulua kävi yhteensä 570 peruskoulun oppilasta. Oppilasmäärällä mitattuna se oli Orimattilan suurin peruskoulu. ==Lähteet== Luokka:Orimattilan oppilaitokset Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Orimattilan rakennukset ja rakennelmat
Vuorenmäen koulu (Orimattila)

Vuorenmäen koulu on Orimattilan kaupungin Artjärven pitäjässä toimiva alakoulu (luokka-asteet 1-6). Nykyinen vuonna 2007 valmistunut koulurakennus on järjestyksessään kolmas. Aiemmat koulurakennukset olivat käytössä vuosina 1903-1966 ja 1953-2006. Vuonna 2018 Vuorenmäen koulua kävi yhteensä 78 peruskoulun oppilasta. Tämän lisäksi koulussa annetaan esiopetusta. ==Lähteet== Luokka:Orimattilan oppilaitokset Luokka:Artjärvi Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Orimattilan rakennukset ja rakennelmat
Pennalan koulu

Pennalan koulu on Orimattilan kaupungin pohjoisosassa, Pennalan kylässä toimiva alakoulu (luokka-asteet 1-6). Koulurakennus on alkujaan vuodelta 1919. Rakennusta laajennettiin lisäsiivellä (1970) ja yläkerran lisäluokalla (2003). Vuosina 2008-2009 rakennus kunnostettiin kokonaisuudessaan ja se sai uuden laajennusosan. Vuonna 2018 koulua kävi yhteensä 123 peruskoulun oppilasta. ==Lähteet== Luokka:Orimattilan oppilaitokset Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Orimattilan rakennukset ja rakennelmat
Kuivannon koulu

Kuivannon koulu on Orimattilan kaupungin pohjoisosassa, Kuivannon kylässä toimiva kyläkoulu (luokka-asteet 1–6). Koulurakennus on vuodelta 1953. Vuonna 2022 koulua kävi yhteensä 42 peruskoulun oppilasta. ==Lähteet== Luokka:Orimattilan oppilaitokset Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Orimattilan rakennukset ja rakennelmat
Virenojan koulu

Virenojan koulu on Orimattilan kaupungin keskustaajaman pohjoispuolella, Virenojan kylässä toimiva alakoulu (luokka-asteet 1-6). Vuonna 2023 koulua kävi yhteensä 115 peruskoulun oppilasta. Tämän lisäksi koulu antaa esiopetusta. ==Lähteet== Luokka:Orimattilan oppilaitokset Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Orimattilan rakennukset ja rakennelmat
Reinhold Alexander von Willebrand

Reinhold Alexander von Willebrand (17. joulukuuta 1866 Uusikaupunki – 28. huhtikuuta 1921 Turku) oli suomalainen juristi, valtiopäivämies ja Turun kunnallispormestari.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Von Willebrandin vanhemmat olivat tullinhoitaja, kollegiasessori August Reinhold von Willebrand (1829–1896) ja Viktoria Fahler, tullinhoitaja August von Willebrand oli hänen veljensä. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta lyseosta 1884 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon, kameraalitutkinnon ja yleisen oikeustutkinnon 1889. Von Willebrand sai varatuomarin arvon 1892.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: August Reinhold von Willebrand. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 1.8.2020. Von Willebrand toimi Turun kunnallispormestarina vuosina 1900–1921. Valtiopäivämies aatelissäädyssä hän oli 1899. Von Willebrand oli naimisissa vuodesta 1896 Berta Matilda Hoffstedtin kanssa. Heidän tyttärensä oli arkkitehti Märta Blomstedt. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Turun kaupunginjohtajat ja pormestarit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Tönnön koulu

Tönnön koulu on Orimattilan kaupungin keskustaajaman lounaisosan Tönnössä, Porvoonjoen äärellä, Tönnön sillan lähellä toimiva alakoulu (luokka-asteet 1-6). Koulurakennus valmistui alkujaan vuonna 1906. Koulua on sittemmin laajennettu tai uusittu useaamman kerran (1922, 1988-1989, 2014). Vuonna 2018 koulua kävi yhteensä 123 peruskoulun oppilasta. ==Lähteet== Luokka:Orimattilan oppilaitokset Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Orimattilan rakennukset ja rakennelmat
Kamagaya

Kamagaya () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteisosassa Shimōsan ylängöllä. Kamagayassa on 109 384 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 21,08 neliökilometriä. Asutus Kamagayan alueella on vanhaa. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla seutu tunnettiin villihevosten laidunalueena ja haukkametsästysalueena. Maanviljelyn käyttöön aluetta alettiin ottaa Meiji- restauraation jälkeen, ja siellä tuotettiin muun muassa vihanneksia ja päärynöitä. 1960-luvulta lähtien se on kasvanut nopeasti yhtenä Tokion esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Kamagaya sai vuonna 1971. Silloin siellä oli noin 45 000 asukasta. Kamagayaa palvelevat Hokusō-rautateiden Hokusō-linja, Keisei-rautateiden Naritan lentoasemalinja, Shin-Keisei-rautateiden Shin- Keisei-linja ja Tōbu-rautateiden Noda-linja. == Kuvia == Tiedosto:NezuKamagaya05.jpg|Nezu-jinja Tiedosto:Kamagaya Sta 001.jpg|Kamagayan rautatieasema Tiedosto:Chiba prefectural road route 57 (Chiba-Kamagaya-Matsudo line) in Maruyama,Kamagaya city.JPG|Maruyaman kaupunginosaa Tiedosto:Kamagaya- daibutsu.jpg|Kamagaya-daibutsu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Chiban prefektuurin kaupungit
Vladimir Meštšerski

Vladimir Petrovitš Meštšerski (1839–1914), ruhtinas, oli venäläinen kirjailija. Meštšerski palveli sisäministeriössä ja perusti 1872 Graždanin- nimisen lehden. Hän kirjoitti näytelmiä ('Miljoona') ja sai jossain määrin mainetta sensaatiohakuisilla mutta taiteellisesti merkityksettömillä romaaneilla, joiden aiheina oli Pietarin seurapiirielämä ('Pietarin suuren maailman naisia', 'Yksi meidän Bismarckeistamme'). Meštšerski oli Nikolai Karamzinin tyttärenpoika.Meštšerskij, Vladimir Petrovitš, Tietosanakirja osa 11, Täydennysosa, palsta 790, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1922Mestjerskij, Vladimir Petrovitj, Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 3. palsta 234. Nordisk familjeboks förlags 1913 Meštšerskij, Vladimir Petrovitš, Tietosanakirja, osa 6, palsta 366, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1914 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Kamogawa

Kamogawa () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla Bōsōn niemimaan eteläosassa. Sisämaassa kaupungin alue ulottuu Bōsōn kukkuloille. Kamogawassa on 31 786 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 191,14 neliökilometriä. Kamogawan kaupunki perustettiin vuonna 1971 liittämällä yhteen Emin, Kamogawan ja Nagasan maaseutukaupungit. Nykyisen kaupungin keskusta sijaitsee Maebaran kaupunginosassa, joka on vanha kalastuskylä. Vanhastaan seutu tunnettiin hampun tuotannosta, nykyisin siellä harjoitetaan kalastusta, riisin, vihannesten ja koristekukkien viljelyä sekä maidon tuotantoa. Maatalous on keskittynyt kaupungin läpi virtaavan Kamojoen viljavalle tasankoalueelle. Alue alkoi kehittyä matkailukohteena sen jälkeen, kun Bōsōn niemimaan kiertävä rautatielinja valmistui vuonna 1929. Vuonna 2005 Kamogawaan liitettiin Amatsu-Kominaton maaseutukaupunki. Kamogawan luonnonnähtävyyksiä ovat Niemonjiman saari, joka tunnetaan Minamoto no Yoritomoon liittyvästä legendasta, Kamogawa-Matsushiman saaristo sekä Mineoka- ja Kiyosumivuorten luonnonalueet. Rannikolle on rakennettu hotelleja, virkistysalueita ja Kamogawa Seaworld -akvaario. Kaupungin rannikko kuuluu Minami-Bōsōn puolikansallispuistoon. Kamogawaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Sotobō-linja ja Uchibō-linja. == Kuvia == Tiedosto:Kamogawa Tanjo-ji 01.jpg|Tanjō-jin temppeli Tiedosto:Futomihama,Kamogawa,Chiba 千葉県鴨川市太海浜 DSCF7396.JPG|Futomihaman rannikkoa Tiedosto:Oyama Senmaida (41312372610).jpg|Ōyaman terassiviljelmiä Tiedosto:Kominato fish port.jpg|Kominaton satamaa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Chiban prefektuurin kaupungit
Julidochromis

Julidochromis on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kuusi lajia, joita tavataan Afrikasta: * Julidochromis dickfeldi Staeck, 1975 – Sinikoruahven * Julidochromis marksmithi Burgess, 2014 * Julidochromis marlieri Poll, 1956 – Ruutukoruahven * Julidochromis ornatus Boulenger, 1898 – Kultakoruahven * Julidochromis regani Poll, 1942 – Juovakoruahven * Julidochromis transcriptus Matthes, 1959 – Täpläkoruahven == Lähteet == * Lajien suomenkieliset nimet: === Viitteet === Luokka:Kirjoahvenet
Copenhagen Business School

Copenhagen Business School (lyhennetään usein CBS) on Tanskassa Kööpenhaminassa sijaitseva kansainvälinen ja liiketalouteen erikoistunut yliopisto. Se on perustettu vuonna 1917. CBS:ssa opiskelee noin 21 000 opiskelijaa. Työntekijöitä on yli 1 500, johon sisältyvät jatko-opiskelijat ja hallintohenkilökunta. == Yliopisto == CBS on Tanskan suurin taloushallinnon ja talouden tutkimus- ja koulutuslaitos. CBS tarjoaa yritystoimintaan liittyviä koulutusohjelmia ja jatkokoulutusta julkiselle ja erityisesti yksityiselle sektorille. CBS toimii valtion rahoittamana yliopistona. Suuri osa yliopistolle myönnettävästä rahoituksesta perustuu aktiivisuusperusteiseen koulutusapurahaan ja tutkimuksen perusrahoitukseen. Noin kaksi kolmasosaa yliopiston rahoituksesta on peräisin koulutustoiminnasta. === Koulutus ja tutkimus === CBS:n koulutus- ja tutkimusohjelmat perustuvat kansainvälisesti tunnettuun tutkimukseen. CBS:n alaisuudessa toimii Tanskan kansallisen tutkimussäätiön rahoittama huippuosaamiskeskus, jota rahoitetaan viidestä Euroopan tiedeneuvoston rahastosta. CBS välittää tietoa ja ideoita yritysjohtajille ja yhteiskunnalle. CBS:n tärkein panos liittyy tutkimukseen ja tutkimukseen perustuvaan koulutukseen. == Rehtorit == CBS:lla on ollut sen historian aikana 12 rehtoria:http://100.cbs.dk/portraits/ # Marius Vibæk (1917-1938) # Christen Møller (1938-1957) # Poul Winding (1957-1963) # Jan Kobbernagel (1963-1975) # Carl E. Sørensen (1975-1978) # Lauge Stetting (1978-1979) # Frode Slipsager (1979-1987) # Finn Junge-Jensen (1987-2009) # Johan Roos (2009-2011) # Alan Irwin (2011-2012) # Per Holten-Andersen (2012-2019) # Nikolaj Malchow-Møller (2019-) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tanskan yliopistot Luokka:Kööpenhamina
Alma-Atinskajan metroasema

Alma-Atinskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 24. joulukuuta 2012. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Kosovon keskiaikaiset monumentit

Kosovon keskiaikaiset monumentit ovat 1200–1600-luvuilla kehittyneen roomalaisbysanttilaisen kirkkokulttuurin kohokohtia edustava neljä rakennusta (Dečanin luostari, Pećin luostari, Ljevisan neitsyen kirkko ja Gračanican luostari) Kosovossa, jotka valittiin Unescon maailmanperintökohteeksi 2004 kriteereillä ii, iii ja iv. Vuonna 2006 ne lisättiin Unescon vaarantuneisiin maailmanperintökohteisiin. == Lähteet == Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Serbiassa
Ludovic Orban

Ludovic Orban (s. 1963) on romanialainen poliitikko. Hän on johtanut liberaalia PNL-puoluetta vuodesta 2017. Vuonna 2019 Orban valittiin Romanian pääministeriksi. Orbanin ensimmäinen hallitus kaatui parlamentin epäluottamuslauseeseen helmikuussa 2020, mutta samaa PNL-puoluetta edustava presidentti Klaus Iohannis nimesi hänet myös uuden hallituksen muodostajaksi. Orban liittyi PNL-puolueeseen 1990-luvulla. Hän aloitti paikallispolitiikassa, ja nousi liikenneministeriksi vuonna 2007. Hän pääsi Bucharestin varapormestariksi vuonna 2004, ja pyrki pormestariksi turhaan vuosina 2008, 2012 ja 2016. Hänen kolmatta pormestarivaalikampanjaansa varjostivat korruptioepäilyt, mutta ne eivät johtaneet syytteisiin. Välittömästi vuoden 2020 parlamenttivaalien jälkeen Orban ilmoitti eroavansa pääministerin virasta huonon vaalituloksen vuoksi. Virkaa tekeväksi pääministeriksi nimitettiin entinen kenraali Nicolae Ciucă.. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Romanian pääministerit Luokka:Liikenneministerit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Birger Fridolf Winter

Birger Fridolf Winter (17. maaliskuuta 1846 Maaninka – 21. kesäkuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen valtioneuvos. Hän oli tullihallituksen päätirehtööri 1890–1902. Winter valmistui Haminan kadettikoulusta vuonna 1865, mutta erosi armeijasta jo vuonna 1869 alikapteenina. Hän siirtyi Venäjän keisarikuntaan kuuluneen Kuurinmaan aksiisilaitoksen piiritarkastajan apulaiseksi. Winter yleni tarkastajaksi vuonna 1874 ja Mitaun (nykyään Jelgava) kuvernementinhallituksen vanhemmaksi tarkastajaksi vuonna 1886. Hänelle myönnettiin valtioneuvoksen arvonimi vuonna 1889. Vuonna 1890 Winter nimitettiin Suomen suuriruhtinaskunnan tullihallituksen päätirehtööriksi. Hän erosi virasta vuonna 1902 ja siirtyi Helsingin kaupungin liikennekonttorin kamreeriksi. Winter kuoli Helsingissä 21. kesäkuuta 1916. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Tullivirkamiehet Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Valtionlaitosten johtajat Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Kirkonkylän koulu (Myrskylä)

Kirkonkylän koulu on Myrskylän kunnan kirkonkylässä toimiva alakoulu (luokka- asteet 0-6). Vuonna 2018 koulua kävi yhteensä 132 peruskoulun oppilasta. Tämän lisäksi koulussa annetaan esiopetusta nuoremmille lapsille. Yläasteen eli vuosiluokkien 7-9 opetus on myrskyläläisille järjestetty Orimattilan yhteiskoulussa, ruotsinkielisille oppilaille Loviisassa. 2020 alettiin Myrskylään rakentaa uutta suurta puurakenteista peruskoulua, missä on suuri liikuntahalli. ==Lähteet== Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Myrskylän rakennukset ja rakennelmat
Hilary

Hilary on englanninkielisissä maissa käytetty etunimi. Se voi olla naisen tai miehen nimi. Rinnakkaismuotona esiintyy nimiasu Hillary.Lempiäinen 2004, s. 107. Suomessa on vuoteen 2024 mennessä tilastoitu noin 30–90 Hilary-nimistä henkilöä, joista suunnilleen puolet on naisia ja puolet miehiä. Hillary- nimisiä henkilöitä on Digi- ja väestötietoviraston etunimitilaston mukaan ollut noin 10–40. == Tunnettuja Hilaryja ja Hillaryja == * Hilary Bader (1952–2002), yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja * Hillary Clinton (s. 1947), yhdysvaltalainen poliitikko ja Bill Clintonin puoliso * Hilary Cruz (s. 1988), yhdysvaltalainen missi * Hilary Deacon (1936–2010), eteläafrikkalainen arkeologi ja professori * Hilary Duff (s. 1987), yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä * Hilary Dwyer (1945–2020), englantilainen näyttelijä * Hilary Haag (s. 1972), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä * Hilary Baumann Hacker (1913–1990), yhdysvaltalainen piispa * Hilary Hahn (s. 1979), yhdysvaltalainen viulisti * Hilary Jenkinson (1882–1961), brittiläinen arkistonhoitaja ja arkistoalan tutkija * Hilary R. W. Johnson (1837–1901), Liberian tasavallan 11. presidentti * Hilary Knight (s. 1989), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja * Hilary Lindh (s. 1969), yhdysvaltalainen alppihiihtäjä ja olympiamitalisti * Hilary Mantel (s. 1952), brittiläinen kirjailija * Hilary Mason (1917–2006), brittiläinen näyttelijä * Hilary Masters (1928–2015), yhdysvaltalainen kirjailija * Hilary Paul Odili Okeke (s. 1947), nigerialainen piispa * Hilary Putnam (1926–2016), yhdysvaltalainen filosofi * Hilary Rhoda (s. 1987), yhdysvaltalainen malli * Hillary Scott (s. 1983), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä * Hilary Shepard (s. 1961), yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko * Hilary Swank (s. 1974), yhdysvaltalainen näyttelijä * Hillary Wolf (s. 1977), yhdysvaltalainen näyttelijä ja judoka == Lähteet == Luokka:Etunimet
Marianne Lundquist

Ingrid Marianne Lundquist (myöh. Grane, 24. heinäkuuta 1931 Karlskoga – 10. huhtikuuta 2020 Tukholma) oli ruotsalainen uimari. Lundquist voitti 4×100 metrin vapaauintiviestissä EM-pronssia Wienissä 1950. Hän kilpaili myös kesäolympialaissa Lontoossa 1948 ja Helsingissä 1952. Hän avioitui vuonna 1956 radiojuontaja Kjell Granen kanssa. Pariskunta asui vanhainkodissa ja kuoli COVID-19-koronavirustautiin pandemian yhteydessä vuonna 2020, Marianne kahdeksan päivää miehensä jälkeen 10. huhtikuuta.Ruotsin olympiakomiteahttps://www.expressen.se/nyheter/coronaviruset/gifta-i-65-ar- marianne-och-kjell-dog-i-corona/Olympedia == Lähteet == * Profiili Ruotsin olympiakomitea * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Robert Beck

Robert Lee ”Bob” Beck (30. joulukuuta 1936 San Diego, Kalifornia – 2. huhtikuuta 2020 San Antonio, Texas) oli yhdysvaltalainen nykyaikaisen viisiottelun olympiamitalisti ja miekkailija. Beck voitti nykyaikaisessa viisiottelussa olympiapronssia Roomassa 1960 sekä yksilö- että joukkuekilpailussa. Hän kilpaili myös Méxicon kesäolympialaisissa 1968 sijoittuen yksilökilpailussa 22:nneksi ja joukkuekilpailussa neljänneksi. Lisäksi Beck edusti Yhdysvaltoja Méxicossa miekkailussa kalvan joukkuekilpailussa. Pan-Amerikan kisoissa Beck voitti yksilökilpailusta kolme ja joukkuekilpailusta kaksi mestaruutta. Hammaslääkärinä työskennellyt Beck kuoli 83-vuotiaana 2. huhtikuuta 2020. Hän oli ollut sairaalassa helmikuusta lähtien loukattuaan päänsä kotona kaatumisen yhteydessä.https://www.teamusa.org/USA-Modern- Pentathlon/Features/2020/May/02/Double-Olympic-bronze-Medalist-Dr-Robert-Bob- Beck-Passes-at-83Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset nykyaikaiset viisiottelijat Luokka:Yhdysvaltalaiset miekkailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet