EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tinasotilas (albumi)

Tinasotilas on Rexin albumi, joka on julkaistu vuonna 1994. == Kappaleet == # Ei huolta rakkain '(Brave New World) - Säv. & san. G. Frey, J. Tempchin, suom. san. H. Miilumäki, sov. K. Salli \- 4'27 # Haaveilla sua kesketin - Säv. R. Kero, san. H. Miilumäki, sov. K. Salli, R. Kero, K. Vahtiala \- 4'18 # Ei soi bolero (No More Bolero) - Säv. & san. P. de Wijn, suom. san. T. Mali, sov. K. Vahtiala \- 3'47 # Tuntein tuhansin - Säv. R. Kero, san. H. Miilumäki, sov. K. Salli, R. Kero \- 4'14 # Ruskaa näin sinun silmissäs - Säv. R. Kero, san. H. Miilumäki, sov. V. Samuli \- 2'37 # Rakkauden ruusuinen tie - Säv. R. Kero, san. T. Mali, sov. R. Kero, K. Salli \- 3'13 # Rakkaus on kaunista (A Love so beautiful) - Säv. & san. R. Orbison, J. Lynne, suom. san. H. Miilumäki, sov. V. Torppa \- 3'32 # Ylpeä nuoruus - Säv. R. Kero, san. H. Miilumäki, sov. K. Salli, R. Kero \- 4'00 # Tinasotilas - Säv. R. Kero, san. H. Miilumäki, sov. V. Torppa \- 3'20 # Tuomas - Säv. & san. R. Kero, sov. K. Salli, R. Kero \- 4'32 == Lähteet == * CD-levy Selecta SECD 077 (Ensio Music Ltd., 1994) Luokka:Vuoden 1994 albumit Luokka:Rexin albumit
Martha Washington

Martha Washington (o.s. Dandridge, 13. kesäkuuta 1731 – 22. toukokuuta 1802) oli Yhdysvaltain ensimmäisen presidentin George Washingtonin vaimo vuodesta 1759 lähtien. Avioliitto oli Martha Washingtonin toinen. Pariskunnalla ei ollut yhteisiä lapsia, mutta heillä oli neljä lasta Marthan aiemmasta avioliitosta Daniel Parke Custisin kanssa. Elämänsä aikana Martha osti yli 80 orjaa Mount Vernonin plantaasille. Yksi selitys sille miksei parilla ollut omia lapsia on se, että George Washington olisi ollut steriili. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Luokka:Yhdysvaltain ensimmäiset naiset Luokka:George Washington Luokka:Vuonna 1731 syntyneet Luokka:Vuonna 1802 kuolleet
Serpien kylässä 5

Serpien kylässä 5 on viides osa Serpien kylässä -sarjasta. Levyille on koottu radiosketsejä Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Pedro Hietasen Yömyöhä-radio- ohjelmasta. Mukana ovat ohjelmat: Ey-henkinen vainajien toivekonsertti sekä Freoninkierrätysiltamat Gumbostrandissa. Tupla-CD:n saa myös Serpien kylässä Box 2:n mukana. == Kappaleet == === CD 1: Ey-henkinen vainajien toivekonsertti === #Aloitusjuonto #George Hyhmä toivoo #EY:n määritelmä #Tietokilpailukysymys #Ulla "Gigi" Saastamoinen ja kansainväliset työntekijämme ulkomailla #Lyyli Fyyli toivoo ja vastaa #Kyösti Komero ja Euroopan yhdentyminen #Hirvesmielet ja kansallinen identiteetti #Keijo Varman toivoo ja vastaa #Tietokilpailukysymys uudestaan #Charles Pokunen ja pyttipannu #Benjamin Piimä ja Eurooppaan tunkeminen #Raimo Östbacka ja uudet ulkomaanpuhelukäytännöt #SMP:n uutisia #Tapaus tullissa #Sladomir Bölygabsel ja kynnyskaupat #Vastaus tietokilpailuun ja lopetus === CD 2: Freoninkierrätysiltamat Gumbostrandissa === #Ohjelman avaus ja tietokilpailukysymys #Riki Bruch vastaa #Vettenranta ja pääprojektit Suomen tieverkostoon #Vihreä Hassi-merkkinen ekotynnyri #Auvo Ovaskainen vastaa #Kuola-merkkinen pelkkää ponnekaasua sisältävä deodorantti #Jarna vastaa #Paskaa Vaasa ja paskan puhuminen #Hirvesmielet ja ekohiihto #SKYP:n uutisia #Zanussi-freonitykki #Helga Orvo Hynninen ja maanviljelyn ympäristövaikutukset #C. A. Lindqvist soittaa väärään numeroon #Trabant ilman katalysaattoria #Usko Uskonto ja uudet ammattinimikkeet #Miten selvitä auton käynnistysongelmista #Kaija-Aarne Saarisen Ahokettu ja sävellystyö Pariisissa #Avanto #Tuure Junttura ja ympäristöketjukauppa #Otto-Ensio Suulasvuo ja käkättimeen riuhtominen #Vastaus tietokilpailuun ja hyvää yötä == Aiheesta muualla == * *Serpien kylässä huumorisarja huipentuu Serpibox 2 julkaisuun *Viralliset Serpien kylässä-sivut Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Serpien kylässä -albumit
Serpien kylässä 6

Serpien kylässä 6 on kuudes osa Serpien kylässä -sarjasta. Levyille on koottu radiosketsejä Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Pedro Hietasen Yömyöhä-radio- ohjelmasta. Mukana ovat ohjelmat: Kriittinen katsaus menneeseen sekä Uusia ilmiöitä ja teknologiaa. Tupla-CD:n saa myös Serpien kylässä Box 2:n mukana. __notoc__ == Kappaleet == === CD 1: Kriittinen katsaus menneeseen === #Avausjuonto #Ei mikään ole minulle mahdollista #Rosmo Koinihaara ja yhdentyvä Eurooppa #Vihta Raappana valittaa ja toivoo #Eeva Nykänder hautuumaalla #Tietokilpailukysymys #Pentti Nikula ja tasa-arvo #Kansanperinnelaulut #Kriitikko yrittää vastata tietokilpailukysymykseen #Jaroslav Holezek ja keinun valmistaminen #Silmi Lojasto valittaa ja vastaa #Los Homos esittää kappaleen El condom pasa #Pitkästyttävää, pitkäveteistä ja amatöörimäistä #Imaamipappi Helias ja luostarin uudistukset #Shiialainen repo #Elisabeth Rehn tapaa Eestin tulevan tasa-arvoministerin Jaan Villun #Videonurkka #Vastaus tietokilpailukysymyksen #Hyvää yötä, nähkää kummituksia === CD 2: Uusia ilmiöitä ja teknologiaa === #Avausjuonto #Heimo Klamydia ja käteen vetäminen #Zep "Hiippari" Ahkio saapuu studioon #Jukka "Julma" Päästäinen ja juoppojen olympialaiset #Siiri Hyhmä ja ohjelman moraali #Zep "Hiippari" Ahkio rakentaa hypokondristin #E. Taukkio esittelee elokuvaa 1 #Pekka ja Pätkä homoina #E. Taukkio esittelee elokuvaa 2 #Pekka ja Pätkä bordellissa #E. Taukkio esittelee elokuvaa 3 #Pera saapuu studioon #Jukka "Julma" Päästäinen ja ennätysnosto #SKL:n uutisia #Hirvesmielet matkalla Lappohjaan #Ensio Esso ja Finnbody- ruumiinpesula #Imaamipappi Helias saapuu studioon #Oikein hyvää yötä == Aiheesta muualla == * Serpien kylässä huumorisarja huipentuu Serpibox 2 julkaisuun * Viralliset Serpien kylässä-sivut Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Serpien kylässä -albumit
Internapoli Calcio

Internapoli Calcio on italialainen jalkapalloseura, joka pelaa Eccellenza Campania -sarjassa Italian viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla. Se on perustettu vuonna 1964. Joukkue pelaa kotiottelunsa Arturo Collana -stadionilla, jolle mahtuu 12 000 katsojaa. Internapoli Calcio nousi 1967 Serie C -sarjaan, josta se putosi neljä vuotta myöhemmin. Diego Maradonan poika Diego Sinagra pelasi joukkueessa kaudella 2006http://www.solonapoli.com/leggi_news.asp?Id=10522. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kotisivu Luokka:Italialaiset jalkapalloseurat Luokka:Napolin urheilu
Reichenau

Reichenau tarkoittaa seuraavia: * Reichenau, kunta Baden-Württembergissä Saksassa * Reichenau, kunta Kärntenissä Itävallassa * Reichenau, linna ja kylä Taminsissa Sveitsin Graubündenissä * Reichenau, luostaristaan kuuluisa saari Bodenjärvessä Saksassa * Walther von Reichenau, saksalainen sotamarsalkka. ==Katso myös== Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat: * Hartmannsdorf- Reichenau, kunta Saksissa Saksassa * Reichenau an der Rax, kunta Ala- Itävallassa Itävallassa * Reichenau im Mühlkreis, kunta Ylä-Itävallassa Itävallassa.
Hiihtoputki

pienoiskuva|oikea|Hiihtotunneli Ruotsissa Hiihtoputki eli hiihtotunneli on tunneli, jossa voi hiihtää keinotekoisessa lumessa. Joissakin hiihtoputkissa hiihdetään luonnonlumella. Hiihtoputkessa ilman ja lumen lämpötila on muutaman pakkasasteen verran. Hiihtoputki voi kulkea maan alla. Maailman ensimmäinen ympärivuotinen hiihtoputki rakennettiin Vuokattiin 1998http://www.hiihtoliitto.fi/maastohiihto/olosuhteet/hiihtotunnelit/ . Suomessa on hiihtoputket myös Helsingin Kivikossahttp://www.hel.fi/www/helsinki/fi/kulttuuri-ja-vapaa- aika/liikunta/sisaliikuntapaikat/liikuntahallit/kivikon-hiihtohalli , Jämijärvellähttp://www.jami.fi/harrastajat/hiihtotunneli , Leppävirrallahttp://www.vesileppis.fi/aktiviteetit/hiihtoareena/ , Uudessakaupungissahttp://www.vahterusring.fi/?page_id=27 ja Paimiossahttp://www.paippi.com/ . ==Lähteet== Luokka:Hiihto
Raahen majakka

Raahen majakka on pohjamajakka ja se on rakennettu Oulun öljysatamassa samaan aikaan kuin Oulu 1, Oulu 2 ja Oulu 3 eli vuonna 1965. Majakka sijaitsee Raahen poijuväylän suulla. Majakassa oli alun perin asetyleenikäyttöinen valolaitteisto, joka on myöhemmin muutettu aurinkoenergialla toimivaksi. Valon kantomatka on 10,8 meripeninkulmaa. ==Lähteet== Luokka:Perämeri Luokka:Raahen liikenne Luokka:Raahen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen majakat
Izzat Ibrahim al-Duri

Izzat Ibrahim al-Duri (1. heinäkuuta 1942 – 26. lokakuuta 2020) oli irakilainen sotilaskomentaja ja maan entinen varapresidentti ja vallankumousneuvoston varapuhemies aina vuoden 2003 Irakin miehitykseen. Presidentti Saddam Husseinin teloituksen jälkeen hänet nimitettiin kielletyn Baath-puolueen Irakin-siiven johtoon. Izzat Ibrahim al-Duri oli jäämyyjän poika Tikritistä. Hän oli yksi avainhenkilöistä kaappauksessa, joka toi Baath- puolueen valtaan 1968, ja vuonna 2003 yksi kolmesta kaappaukseen osallistuneesta Saddam Husseinin ja Taha Yasin Ramadanin kanssa, jotka olivat vielä elossa. Hän oli kotoisin Tikritin seudulta, ja kuului samaan klaaniin kuin Hussein, joten hänellä ei ollut tästä riippumattomia tukijoita. Al-Durin tytär oli lyhyesti naimisissa Udai Husseinin kanssa. Izzat Ibrahim al-Duri oli ollut sairas jo vuosia. Hän kärsi leukemiasta ja kävi verensiirrossa puolen vuoden välein. Kun hän oli 1999 hoidettavana Wienissä, Itävallan oppositio vaati hänen pidättämistään sotarikoksista. Al-Durin ilmoitettiin kuolleen useita kertoja. Maaliskuussa 2003 hän komensi joukkoja Pohjois-Irakissa Yhdysvaltain hyökätessä maahan. Yhdysvallat on luvannut hänestä tai hänen hautapaikkansa löytämisestä 10 miljoonan dollarin palkkion. Yhdysvaltojen vetäydyttyä Irakista al-Duri on johtanut Jaysh Rijal al-Tariqa al-Naqshbandia- terroristijärjestöä, joka tukee Baath-puolueen paluuta valtaan. Irakin viranomaiset uutisoivat al-Durin kuolleen taisteluissa Bagdadin pohjoispuolella 17. huhtikuuta 2015. Al-Durin kannattajat kiistivät väitteet. Al-Duri esiintyi 7. huhtikuuta 2018 suorassa lähetyksessä Baath puolueen 71-vuotispäivänä. Baath-puolueen 71-vuotispäivän tiedotteen video. ==Lähteet== * Izzat Ibrahim Al-Douri / Izzat Ibrahim al-Duri (Global Security) * Izzat Ibrahim: Top Saddam loyalist (BBC) ===Viitteet=== Luokka:Irakilaiset poliitikot Luokka:Sotarikoksista syytetyt Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Pietarsaaren majakka

Pietarsaaren majakka oli pohjamajakka ja se rakennettiin Nygrundetin kivikkomatalan pohjoisreunaan 1985. Majakan kasuuniosaa asennettaessa se upotettiin vahingossa 20 metriä väärään kohtaan, joten jo ennestään ahdas väylä tiukentui entisestään. Majakan tehtävänä oli opastaa laivat ohi Nygrundetin ja Kallanin vaarallisten karikkojen. Seudulla tapahtui vakava haveri 6. syyskuuta 1972, jolloin Nygrundetin luona ollut ruoppaaja Nostaja kaatui myrskyssä. Onnettomuudessa hukkui 16 ihmistä. Pietarsaaren majakan valonlähde toimi tuulienergialla. Majakka korvattiin 2016 valaistulla reunamerkillä. ==Lähteet== Luokka:Pietarsaaren liikenne Luokka:Pietarsaaren rakennukset ja rakennelmat Luokka:Perämeri Luokka:Suomen majakat
Kallan

Kallanin majakka sijaitsee Kallan-nimisellä luodolla Pietarsaaren edustalla. Vuonna 1956 rakennetussa majakassa on piirteitä, jotka muistuttavat Suomen ensimmäisiä merenpohjaan rakennettuja pohjamajakoita. Kallanin ensimmäinen valolaitteisto oli asetyleenikäyttöinen, mutta majakka sähköistettiin ja automatisoitiin vuonna 1964. Nykyisin majakka toimii tuulienergialla, ja sen valon kantomatka on 10 meripeninkulmaa. Majakkaan lisättiin vuonna 1971 tutkamajakka, joka ei kuitenkaan enää ole käytössä. ==Lähteet== Luokka:Pietarsaaren rakennukset ja rakennelmat Luokka:Perämeri Luokka:Suomen majakat
Kaksipuoluejärjestelmä

Kaksipuoluejärjestelmä on poliittinen järjestelmä, jossa vaalijärjestelmä tuottaa kaksi pääpuoluetta. Kaksipuoluejärjestelmässä toisella on hallitusvalta ja toinen on oppositiossa. Kaksipuoluejärjestelmä on käytössä muun muassa Britanniassa, Maltalla ja Yhdysvalloissa. Olemassa olevat kaksipuoluejärjestelmät ovat vapaita monipuoluejärjestelmiä, mutta enemmistövaalitapaa käyttävissä vaalipiireissä äänestäjien tahto polarisoituu kahteen. Toisin sanoen vain kahdella puolueella on mahdollisuus menestyä, mutta kaikki saavat osallistua. Pohjimmiltaan on äänestäjistä kiinni, keskittävätkö he äänensä kahdelle vai useammalle puolueelle. Kaksipuoluejärjestelmään kuuluu usein varjohallitus. Esimerkiksi Britanniassa se on vakiintunut poliittinen käytäntö.WSOY Iso tietosanakirja 10, s. 147, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 ==Suomalaista keskustelua== Jotkut kokoomuslaiset ja eräät talouselämän vaikuttajat herättivät 2000-luvun alussa keskustelua siirtymisestä kaksipuoluejärjestelmään. Kolumnisti Pekka Seppänen on arvellut, että se helpottaisi puolueen valintaa ja kasvattaisi äänestysinnokkuutta. Muut puolueet ovat vastustaneet ajatusta. Esimerkiksi Vihreiden Osmo Soininvaara on arvostellut Kokoomuksen Heikki A. Ollilan arveluja siirtymisestä kaksipuoluejärjestelmään sanoen kaksipuoluejärjestelmän olevan "epärealistinen" ja "kansanvaltaa halveksiva". Sen on nähty vastaavan äänestäjien mielipiteitä silloin, kun nekin ovat kaksijakoisia. Kaksipuoluejärjestelmää on kritisoitu myös siitä, että sen on sanottu kaventavan ihmisten valinnanvapautta ja kasvattavan eriarvoistumista. ==Katso myös== *Enemmistöparlamentarismi *Yksipuoluejärjestelmä == Lähteet == Luokka:Vaalitavat
Pelisuunnittelija

Pelisuunnittelija on pelejä suunnitteleva henkilö. Pelisuunnittelija voi suunnitella esimerkiksi videopelejä, lautapelejä tai roolipelejä. Videopeliteollisuudessa työskentelevä pelisuunnittelija suunnittelee pelille ulkoasun, peruskonseptin ja pelitavan. Siihen voi sisältyä pelialueiden ja monien muiden lopulliseen pelikokemukseen vaikuttavien asioiden suunnittelua. Pelisuunnittelijoilta vaaditaan kokemusta kirjoittamisesta. Myös taiteen ja ohjelmoinnin tuntemus ei ole pahitteeksi. Koska pelien budjetit voivat olla miljoonia euroja, on uusien peli-ideoiden toteuttaminen riskialtista. Peli- idea voi olla menestys tai floppi. Peliteollisuutta onkin kritisoitu siitä, että peliyhtiöt eivät ota riskejä, vaan tuottavat jatko-osia suosituille peleille. * Luokka:Viihdealan ammatit en:Game design#Game designer uk:Ігровий дизайнер
Reichenau (saari)

Reichenau on saari Bodenjärvessä eteläisessä Saksassa. Saari sijaitsee Reichenaun kunnan alueella länteen Konstanzin kaupungista. Saari on yhdistetty mantereeseen keinotekeoisella vuonna 1838 valmistuneella pengertiellä. Reichenau on pinta-alaltaan 4,3 neliökilometriä ja siellä asuu 5 100 ihmistä. Saari listattiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 2000 luostarinsa ansiosta. Reichenaun luostarin kirkko on pyhitetty Neitsyt Marialle ja evankelista Markukselle. Lisäksi saarelle on rakennettu kaksi muuta kirkkoa, joista toinen on omistettu Pyhälle Yrjänälle ja toinen apostoli Pietarille sekä Paavalille. Nykyään saari on kuuluisa myös vihannesfarmeistaan ja viinitarhoistaan. Wollmatinger Ried saaren vieressä on iso luonnonsuojelualue. Se on ruohikkoinen kosteikkoalue, jossa useat linnut pysähtyvät muuttonsa aikana. ==Kuvagalleria== Image:Reichenau.JPG|Näkymä Reichenauhun Sveitsistä Image:Oberzell.jpg|Pyhän Yrjänän kirkko Image:Niederzell.jpg|Pyhän Pietarin ja Paavalin kirkko == Aiheesta muualla == * Catholic Encyclopedia: Reichenau * Reichenaun luostarisaari UNESCOn sivuilla Luokka:Konstanzin piirikunta Luokka:Saksan saaret Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Saksassa
Stubbenin majakka

Stubbenin majakka on vuonna 1954 rakennettu nelikerroksinen yhdistetty luotsiasema ja majakkarakennus Uudenkaarlepyyn edustalla. Rakennus sijaitsee Stubbenin saarista pienemmällä, Lillskärillä. Stubbenin Storskärillä sijaitsee Stubbenin pooki, joka on rakennettu 1857. Sementtitiilistä muuratussa rakennuksessa on neljä kerrosta. Ylimmässä on päivystyshuone, jonka päällä on loistokoju. Majakan ulkoseinät maalattiin silloisen itäviitan väreihin, alaosaltaan valkoiseksi, keskeltä mustaksi ja aivan päältä valkoiseksi. Majakkasaaren luotsitoiminta lopetettiin 1960-luvulla ja majakka automatisoitiin. Majakan automatisointi ei kuitenkaan vaikuttanut saaren elämään, sillä sen itärannan kalastajakylässä käy paljon ihmisiä etenkin kesäisin. Merenkulkulaitos vuokrasi majakkarakennuksen vuonna 1992 matkailuyrittäjälle, joka pitää siinä kesähotellia. Tiloihin voidaan majoittaa 20 ihmistä. Majakka toimii nykyisin aurinkoenergialla. ==Lähteet== Luokka:Perämeri Luokka:Suomen majakat Luokka:Uudenkaarlepyyn liikenne Luokka:Uudenkaarlepyyn rakennukset ja rakennelmat
Lintuharrastus

thumb|Lintuharrastajia varten on monin paikoin varsinkin arvokkaiden lintuvesien äärelle rakennettu lintutorneja, joista käsin on mahdollista tehdä havaintoja laajalta alueelta. Kuva Liminganlahdelta keväältä 2006. Lintuharrastus on harrastus, joka koskee lintujen tarkkailemista tai seuraamista. Lajintunnistuksessa auttavien lintukirjojen ohella lintuharrastuksen perusvälineitä ovat kiikari ja kaukoputki, joiden avulla lintuja voi havainnoida kauempaa ja lennosta. Näköhavaintojen lisäksi lintuja voi tunnistaa myös niiden ääntelyn perusteella. Lintuharrastuksen eri muotoja ovat muun muassa muutonseuranta eli staijaus, talviruokinta, valokuvaus, retkeily, bongaaminen, linnunpönttöjen ylläpito ja lintujen rengastaminen. Bongaamiseen liittyy erilaisten pinnalistojen ylläpito – pinnan saa jokaisesta havaitsemastaan lintulajista. Erilaisia pinnoja ovat esimerkiksi elämänpinnat, maailmanpinnat, vuodenpinnat, retkipinnat ja lintuasemapinnat. Suomessa toimii suuri joukko lintuharrastajien yhdistyksiä, joiden keskusjärjestö on vuonna 1973 perustettu BirdLife Suomi (vuoteen 1995 asti Lintutieteellisten Yhdistysten Liitto eli LYL). Useimmat yhdistykset järjestävät retkiä ja tapahtumia, joissa voi tutustua muihin harrastajiin ja oppia kaikenlaista kiinnostavaa. Yhdistykset myös julkaisevat lintulehtiä ja -tiedotteita ja pitävät yllä verkkosivustoja. ==Katso myös== * Luettelo lintukirjoista *Ornitologia eli lintutiede *Pihabongaus ==Kirjallisuutta== * Unto Martikainen, Kimmo Aula. Linnut: Elämäni harrastus: Lintuharrastuksen historiaa, Kustantaja Laaksonen 2011. * Ari Linna. Bongauksen hurma – lintuharrastuksen kirja, Sammakko 2010. * * Esa Lehikoinen ym. Suomen lintutieteen synty – Turun Akatemian aika, Faros 2009. * Tim Birkhead. Lintujen viisaus – Lintutieteen kuvitettu historia, Readme.fi 2009. * Linnut 1-3 (kirjasarja), Weilin+Göös 2007. * Lasse J. Laine. Lintuharrastajan opas. Otava 2017 ISBN 951-1-30037-3 * Linna, Ari, Kostet, Jari, Andersson, Göran. Rakkaudesta lintuihin. Lintuharrastajien antologia, Tammi 2003. * Hänninen, Pekka. Kuukkelin kaltaiset: lintuharrastusopas, Birdlife 1999. * Matti Koivula, Jan Södersved. Ornimisen sietämätön keveys, Kirjayhtymä 1996, (Humoristinen lintuharrastusopas) * Pertti Koskimies. Linnut – Lajiopas, Readmi.fi 2017 ISBN 978-952-321-384-5 * Juha Tiainen, Patrick Hublin. Lintuharrastusopas, Lintutieteellisten yhdistysten liitto 1981. * Erkki Korpimäki ym. Harrasta lintuja, Suomenselän lintutieteellinen yhdistys 1983. == Aiheesta muualla == * BirdLife Suomi * Luontohavaintopäiväkirja Hatikka *
Hilaire Belloc

Joseph Hilaire Pierre René Belloc (27. heinäkuuta 1870 La Celle-Saint-Cloud, Ranska – 16. heinäkuuta 1953 Guildford, Surrey, Englanti) oli brittiläinen kirjailija ja poliitikko. Bellocin isä oli ranskalainen ja äiti englantilainen naisasianainen Bessie Rayner ParkesBessie Rayner Belloc, Spartacus, viitattu 30.12.2020 . Hän asui lapsuutensa Britanniassa ja valmistui Oxfordin yliopiston Balliol Collegesta ja oli Britannian kansalainen vuodesta 1902. Belloc oli Britannian parlamentin jäsen ensin liberaalipuolueen edustajana, myöhemmin riippumattomana 1906–1910 Salford Southin vaalipiiristä. Hän kirjoitti vuosina 1914–1920 Land and Water -lehteen. Bellocilla ja hänen vaimollaan Elodiella oli viisi lasta. Elodie kuoli influenssaan vuonna 1914 parin oltua naimisissa seitsemättätoista vuotta. Belloc sai aivohalvauksen 1941 eikä toipunut täysin. Hän kuoli palovammoihin 82-vuotiaana heinäkuussa 1953, kun hänen päälleen singonnut hehkuva kekäle sytytti vaatteet palamaan.Russell Ash: "Suuri faktakirja – 1001 listaa", Otava 1999 Belloc oli vahvasti katolinen. Hänen tuotantoonsa kuuluu useita esseitä, matkakirjallisuutta, runoutta ja myös poliittisia tutkielmia. Hänen sisarensa oli romaanikirjailija Marie Adelaide Belloc Lowndes. ==Pääteoksia== Lähde:Belloc, Hilaire , Gale Contextual Encyclopedia of World Literature 2009. Vaatii HighBeam-tilauksen. Viitattu 6.12.2015. *The Bad Child's Book of Beasts (1896) *The Path to Rome (1902) *The Servile State (1912) *A Companion to Mr. Wells's “Outline of History” (1926) *Essays of a Catholic Layman in England (1931) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Brittiläiset poliitikot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet Luokka:Katolinen yhteiskuntaoppi
Eternal Erection

Eternal Erection on suomalainen vuonna 1994 perustettu funk-yhtye. Perustajajäsenet olivat Sam Huber, Joakim Guthwert, Pontus Gylling ja Hemu Häsänen. Viimeisin albumi "It`s Easy" julkaistiin 2014.http://www.welldone.fi/artist.asp?id=1199 == Jäsenet == * Sam Huber (Rick Lover) - laulu, koskettimet * Joakim Guthwert (Ray Slick) - kitara * Ville Hukkinen (The Hook) - lyömäsoittimet * Markus Holkko (Furillo) - saksofoni * Tero Saarti (T-Roy) - trumpetti * Pontus Gylling (Chanell) - basso * Hemu Häsänen (Fifi) - rummut == Julkaisut == === Albumit === * Family Tree (1998) * No Funk About It (2000) * Family Tree Remastered Special Edition (2004) * On Top (2005) * On Tour (2006) * Angels and Bandits (2009) * It's Easy (2014) === Singlet === * "Eternal Erection" (1996) * "Genetics" (1997) * "7 Hours of Funk" (1999) * "C'MON" (2000) * "U Can Make Me Dance" (2000) * "Bad Stuff" (2005) *"Singalong" (2014) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Luokka:Suomalaiset funkyhtyeet
Reichenau (Saksa)

Reichenau on Saksan kunta Baden-Württembergin osavaltiossa Konstanzin piirikunnassa. Kunta sijaitsee Reichenaun saarella Bodenjärvellä ja osittain mantereen puolella. Reichenaun pinta-ala on 12,7 neliökilometriä. Kesäkuun 2022 lopussa kunnassa oli 5 489 asukasta. Reichenaun historia on tiiviisti kytköksissä Reichenaun luostariin, joka perustettiin vuonna 724. Koko saari oli luostarin maata ja maanviljelöiden työnä oli ruokkia luostariyhteisöä. Luostarisaari valittiin vuonna 2000 Unescon maailmanperintöluetteloon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kunnan kotisivut Luokka:Baden-Württembergin kunnat Luokka:Konstanzin piirikunta
Per Gerhard

Per Gerhard (alun perin Per Gerhard Johnson; s. 23. kesäkuuta 1924 Tukholma – joulukuu 2011)Svenska Dagbladet, viitattu 1.1.2012 oli ruotsalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja teatterinjohtaja. Per Gerhard on kuplettilaulaja Karl Gerhardin ja tanssija Valborg Geyronin poika. Hän oli naimisissa näyttelijä Maj-Britt Nilssonin kanssa vuodesta 1951 aina tämän kuolemaan asti vuonna 2006. Gerhard oli Johnson-niminen vuoteen 1946, kunnes hän muutti sukunimekseen Gerhard, kuten hänen isänsä aikoinaan. Hän opiskeli Dramatenin oppilaskoulussa 1946–1949. Nuoruudessaan hän kirjoitti revyykupletteja ja vaikutti Kar de Mumma -revyyssä. Gerhard debytoi ohjaajana vuonna 1949 ja ohjasi muun muassa viisi isänsä revyytä. Hän oli Tukholman Vasa-teatterin johtaja vuosina 1951–1985 ja ohjasi muun muassa menestysnäytelmät Spanska Flugan, Min fru går igen ja Charleys Tant. ==Ohjauksia== *1983 - Spanska flugan (TV) ==Käsikirjoitukset== *1957 - Sommarnöje sökes ==Valikoitu bibliografia== *1990 - För öppen ridå ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset teatterinjohtajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Guiding Light

Guiding Light oli yhdysvaltalainen saippuasarja, jonka esittäminen alkoi CBS- kanavalla 30. kesäkuuta 1952. Jo sitä ennen sarjaa oli esitetty radiossa NBC- kanavalla 25. tammikuuta 1937 alkaen. Guiding Light oli maailman pisimpään kestänyt saippuadraama ja yksi kaikkien aikojen pisimmistä televisiosarjoista. Sarjan 15 000\. jakso esitettiin 7. syyskuuta 2006. Guiding Lightia esitettiin Suomessa 1990-luvun alussa nimellä Unelmien pelikenttä. Sitä näytettiin kesäsarjana, kun Kauniit ja rohkeat oli tauolla. Suomessa näytetyt jaksot oli esitetty Yhdysvalloissa vuonna 1988. Guiding Lightin viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa syyskuussa 2009. Sarja sai kaikkiaan 69 Daytime Emmy -palkintoa. ==Lähteet== Luokka:1950-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:1960-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:1970-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:1980-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:1990-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:Saippuasarjat Luokka:CBS:n televisio- ohjelmat
Sarasvatin hiekkaa

Sarasvatin hiekkaa on Risto Isomäen kirjoittama ekologinen trilleri, jonka Tammi julkaisi vuonna 2005. Kirjan tapahtumat sijoittuvat vuoden 2020 paikkeille ja epilogi vuoteen 2026. Teos oli 2005 Finlandia-palkintoehdokkaana ja sai Tähtivaeltaja-palkinnon sekä Kiitos kirjasta -palkinnon 2006\. Into Kustannus julkaisi kirjan englannin kielisen käännöksen vuonna 2013. Kirja on käännetty myös latviaksi, liettuaksi, saksaksi, viroksi ja unkariksi. == Kirjan sovitukset == Kirjan pohjalta on tehty sarjakuva, joka ilmestyi Aamulehden sunnuntailiitteessä 3. kesäkuuta 2007 alkaen noin vuoden ajan.Aamulehti.fi Sarjakuvan on käsikirjoittanut Petri Tolppanen ja piirtänyt Jussi Kaakinen. Sarjakuvasta julkaistiin laajennettu albumiversio elokuussa 2008. Vuonna 2009 Sarasvatin hiekkaa -sarjakuva-albumi voitti Sarjakuva- Finlandian. Sarjakuva-albumi on julkaistu julkaistu myös englanninkielisenä (käännös Lola Rogers ja Owen Witesman). Maria Kilven dramatisoima näyttämöversio sai ensi-iltansa Espoon kaupunginteatterissa 15.2.2012. Aku Louhimies suunnitteli elokuvaversion ohjaamista, mutta se ei ole toteutunut. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pertti Lassila: Se lämpenee sittenkin. Helsingin Sanomat 9.10.2005. * Hannu Marttila: Meidän jälkeemme vedenpaisumus? Helsingin Sanomat 22.1.2007. * Markku Soikkeli: Jännitysromaani ilmastomuutoksen huomisesta. Turun sanomat 24.10.2005. * Sarjakuvaversion verkkosivut * Jussi Ahlroth: Hillityksi vesitetty maailmanloppu. Helsingin Sanomat 11.10.2008. Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 2005 kirjat Luokka:Jännitysromaanit
Opettajatar seikkailee

Opettajatar seikkailee on Aarne Tarkaksen ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 1960. Elokuvassa esiintyy ensimmäisen kerran Tarkaksen henkilögalleriaan kuuluva rikoskaksikko Arska ja Ville, joista Leo Jokela esittää Arskaa ja Risto Mäkelä ensimmäisessä elokuvaroolissaan Villeä. Toisen kerran mukana olivat höynäytettävät poliisit Koukku ja Ripatti. Elokuva aloittaa Tarkaksen uralla uuden lajityypin, sillä tämä oli Tarkaksen ensimmäinen seurapiiri-irvailuelokuva. Elokuva oli yleisömenestys.Taustatietoja musiikista ja tuotannosta. Elonet.fi. Viitattu 11.8.2012. Myöhemmissä kritiikeissä väärinkäsityskomediaa on kuitenkin pidetty kokonaisuutena epätasapainoisena.Pajukallio, Arto: Elokuvat. Helsingin Sanomat 19.10.2010 s. D 7.AL: Opettajatar seikkailee. Päivän elokuvia. Tv-maailma 32/2012 s. 21.. == Juoni == Leni Katajakosken esittämä tyttökoulun historianopettaja, maisteri Leena Kataja, on ankara moraalinvartija, joka ei siedä nuorten rakkaussuhteita ja muita koululaisten moraalille sopimattomia asioita. Hän jopa antaa eräälle tyttökoululaiselle käytöksenalennuksen, kun tämä jää kiinni suutelemasta poikaa. Opettajat tulevat siihen tulokseen, että he lähtevät iltamien sijasta viettämään iloista päivää autiolla saarella. Tyttökoululaiset saapuvat saarelle, jolla asuu heidän tietämättään taiteilija Pertti Rinne (Tommi Rinne) kaikkine röyhelöpartoineen. Yksi tyttökoululaisista on Tantalle pahoissaan ja lähtee tyttökoululaisten ja maisteri Tyynelän kanssa ennen häntä. Taiteilija ja opettajatar viettävät saarella yön yhdessä. Seuraavana päivänä Leena Kataja löytää koulun taidenäyttelyssä ”Alaston nymfi” -nimisen taulun, joka on Pertti Rinteen käsialaa ja jolle Rinne on antanut Leenan kasvot. Kataja vohkii taulun taidenäyttelystä, ja pian se joutuukin alamaailman ja yksinkertaisten poliisimiesten käsiin. Mukaan tempautuu myös muuta henkilögalleriaa. Leenaa epäillään kaikenlaisista tauluvarkauksista, ja hän saakin ”Liukas-Leenan” nimen, sillä häntä luullaan helsinkiläiseksi tauluvaras Leena Suuroseksi. == Näyttelijät == == Julkaisu == Sen ensi-ilta oli 28. lokakuuta 1960 Helsingissä. Silloin elokuvaa esitettiin Rexissä ja Tuulensuussa. Elokuva on esitetty usein televisiossa. == Vastaanotto == Elokuva oli yleisömenestys. Osa aikalaiskriitikkojen arvioista elokuvasta alkoi olla myönteisiä,Lehdistöarviot Elonet.fi. Viitattu 11.8.2012. toisin kuin monien muiden Tarkasten ohjausten suhteen. Myöhemmissä kritiikeissä elokuvaa on kuitenkin pidetty hauskuudestaan huolimatta tasapainottomana, sillä ”vauhdikkaan väärinkäsityskomedian nasevat ainekset ja hosuva toteutus jäävät tekijälleen tyypilliseen harmittavaan epätasapainoon” (Arto Pajukallio, Helsingin Sanomat). Kokonaisuutta on sanottu myös hahmottomaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1960 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Aarne Tarkaksen ohjaamat elokuvat Luokka:Aarne Tarkaksen käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
CyberLink

CyberLink on taiwanilainen, vuonna 1996 perustettu ohjelmistoja digitaalista viihdettä ja multimediaa varten tuottava yritys. Yhtiön toimitusjohtajana on vuodesta 1997 toiminut Alice H. Chang. Yhtiön tuotteita ovat muun muassa PowerDVD, PowerDirector, Power Encoder, PowerCinema, YouCam, DVD Suite, MagicSports, PowerProducer, Power2Go, PowerBackup, PowerRecover, MediaShow, PowerDVD Copy, LabelPrint, InstantBurn, DVD Menu Templates, CyberLink Live Premium, Media Deluxe, Soft DMA, Media Server, Infrared Remote Control. Yhteensä CyberLinkin valmistamia ohjelmistoja on toimitettu yli 200 miljoonaa kappaletta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * CyberLinkin virallinen sivusto Luokka:Taiwanilaiset yritykset
Tarja-Tuulikki Tarsala

Tarja-Tuulikki Tarsala-Salmi (4. syyskuuta 1937 Helsinki – 9. toukokuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. == Ura == Tarsala aloitti Yleisradion televisioteatterissa vuonna 1963 heti valmistuttuaan Suomen Teatterikoulusta. Viimeisenä vuotenaan televisioteatterissa valmistui Mikko Niskasen Kahdeksan surmanluotia, joka esitettiin televisiossa neliosaisena sarjana. Naispääroolia veritekoon ajautuvan pientilallisen emäntänä pidetään yhä yleisesti Tarsalan merkittävimpänä suorituksena. Tarsalan elokuvaura jatkui 1960-luvulta aina 2000-luvulle. Hän näytteli muutamassa Uuno Turhapuro- ja Vääpeli Körmy -elokuvassa. Tarsalan viimeisiin kuuluivat roolit elokuvissa Bad Luck Love (2000), josta hän voitti parhaan naissivuosan Jussi-palkinnon, Populäärimusiikkia Vittulajänkältä (2004), Suden vuosi (2007) ja Miehen työ (2007). Teatterissa Tarsala esiintyi aktiivisesti 1980-luvulta lähtien, kun hän lopetti 1970-luvun lopulla teatterikoulun opettajana. Hän toimi tämän jälkeen freelancer-näyttelijänä ja -ohjaajana ja vieraili muun muassa Intimiteatterissa, Lilla Teaternissa ja Lahden kaupunginteatterissa. Hän oli mukana Stidit-lauluyhtyeessä yhdessä Liisamaija Laaksosen ja Iris-Lilja Lassilan kanssa. Yhtyeen tunnetuin kappale on ”Pienenä tyttönä” vuodelta 1969. Tarsalan ensimmäinen aviopuoliso oli ohjaaja Ere Kokkonen (1960–1970), ja vuodesta 1973 lähtien hän oli naimisissa toimittaja Sauli Salmen kanssa. Tarsala palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1998. Tarsala menehtyi 69-vuotiaana pitkään sairastettuaan. Hänet on haudattu aviomiehensä Sauli Salmen viereen Maunulan uurnalehtoon Helsinkiin. == Filmografia == *Millipilleri (1966, poisleikattu rooli) *Paha kulkee (1966) *Pähkähullu Suomi (1967) *Rottasota (1968) *Näköradiomiehen ihmeelliset siekailut (1969) *Kahdeksan surmanluotia (1972) *Hiekkakuningas (1972) *Rautatie (1973) *Yön sylissä (1977) *Syksyllä kaikki on toisin (1978) *Ihmemies (1979) *Hei kliffaa hei (1985) *Uuno Turhapuro – kaksoisagentti (1987) *Robotti von Rosenbergin tutkimukset (1987) *Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva (1990) *Kauhun millimetrit (1992) *Back to the USSR – takaisin Ryssiin (1992) *Lipton Cockton in the Shadows of Sodoma (1995) *Vääpeli Körmy ja kahtesti laukeava (1997) *Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies (1998) *Sotamies Jokisen vihkiloma (1999) *Bad Luck Love (2000) *Hurmaava joukkoitsemurha (2000) *Aita (2001) *Mosku – lajinsa viimeinen (2003) *Uuno Turhapuro – This Is My Life (2004) *Populäärimusiikkia Vittulajänkältä (2004) *Suden vuosi (2007) *Miehen työ (2007) == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Tarja- Tuulikki Tarsalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Heinrich Lenz

Heinrich Friedrich Emil Lenz (myös Emil Khristianovitš Lenz; 12. helmikuuta 1804 - 10\. helmikuuta 1865) oli baltiansaksalainen fyysikko. Hänet tunnetaan kehittämästään sähködynamiikan laista, joka on nimetty hänen mukaansa Lenzin laiksi. Käytyään peruskoulun 1820 Lenz siirtyi opiskelemaan kemiaa ja fysiikkaa Tarton yliopistoon. Hän matkusti Otto von Kotzebuen kanssa tämän kolmannella maailmanympärysmatkalla 1823–1826. Matkalla hän tutki ilmasto- oloja ja meriveden fysikaalisia ominaisuuksia. Matkan jälkeen Lenz siirtyi työskentelemään Pietarin yliopistoon, jossa hän myöhemmin toimi matematiikan ja fysiikan dekaanina 1840–1863. Sähkömagnetismin tutkimuksensa hän aloitti 1831, ja Lenzin lain lisäksi hän tutki Joulen lakia. Venäjällä lakia kutsutaankin Joulen-Lenzin laiksi. ==Lähteet== Luokka:Baltiansaksalaiset Luokka:Virolaiset fyysikot Luokka:Venäläiset fyysikot Luokka:Vuonna 1804 syntyneet Luokka:Vuonna 1865 kuolleet
Eli Wallach

Eli Herschel Wallach (7. joulukuuta 1915 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 24. kesäkuuta 2014) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. == Elämäkerta == Wallachilla oli puolanjuutalaiset sukujuuret. Wallach palveli toisessa maailmansodassa lääkintämiehenä. Hänen näyttelijäuransa alkoi melkein heti sodan jälkeen. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat muiden muassa Nukkevaimo, Sopeutumattomat, 7 rohkeata miestä, Hyvät, pahat ja rumat, Vartija ja Kummisetä III sekä Menneisyyden ote, jossa hänellä oli cameorooli liköörikauppiaana. Hän esitti Pakkasherraa kahdesti 1960-luvun Batman-sarjassa. Wallach oli 2000-luvulla maailman vanhimpia yhä näytteleviä henkilöitä. Viimeisiin esityksiin kuului muun muassa vuonna 2006 valmistunut The Holiday -elokuva. Vuonna 2010 hänet nähtiin Roman Polanskin elokuvassa The Ghost Writer ja Oliver Stonen elokuvassa Wall Street: Money Never Sleeps. Wallach sai Oscar-kunniapalkinnon vuonna 2010. Wallach oli 5. maaliskuuta 1948 alkaen naimisissa näyttelijä Anne Jacksonin kanssa. Heille syntyi kolme lasta: Peter, Katherine ja Roberta. Hänen vasen silmänsä oli sokea aivoverenkiertohäiriön aiheuttaman silmäverenvuodon takia. == Valikoitu filmografia == * Nukkevaimo (Baby Doll, 1956). * Sopeutumattomat (The Misfits, 1960). * 7 rohkeata miestä (The Magnificent Seven, 1960). * Hyvät, pahat ja rumat (Il Buono, il brutto, il cattivo, 1966). * Vartija (The Sentinel, 1977). * Chinatown II (1990). * Kummisetä, osa III (The Godfather. Part III, 1990). * Menneisyyden ote (Mystic River, 2003). * The Holiday (2006) * Wall Street: Money Never Sleeps (2010) * The Ghost Writer (2010). == Bibliografia == * The Good, The Bad, and Me: In My Anecdotage (omaelämäkerta, 2005) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Oscar- palkinnon saajat Luokka:BAFTA-palkinnon saajat Luokka:Amerikanpuolalaiset Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Gaetano Braga

Gaetano Braga (9. kesäkuuta 1829 – 21. marraskuuta 1907) oli italialainen säveltäjä ja sellisti. Braga oli alun perin lähtöisin Giulianovasta Abruzzon alueelta, mutta kuoli Milanossa. Säveltäjän tuotantoon kuuluu kaksi konserttoa sellolle sekä kamarimusiikkia, jossa on mukana sello. Lisäksi hän sävelsi oopperoita: * Alina (1853) * Estella di San Germano (1857) * Il ritratto (1858) * Margherita la mendicante (1859) * Mormile (1862) * Ruy Blas (1868) * Reginella (1871) * Caligola (1873) Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset oopperasäveltäjät Luokka:Italialaiset sellistit Luokka:Vuonna 1829 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
Tupajumi

Tupajumi (Anobium punctatum) on ruskea, noin 3-4 mm:n mittainen puuta tuhoava kovakuoriainen. Tupajumi elää kosteissa rakennusten puurakenteissa ja huonekaluissa sekä luonnonvaraisena metsissä. Suomalaisissa metsissä sitä ei kuitenkaan tavata. Metsissä se ei aiheuta mainittavaa vahinkoa. Tupajuminaaras munii munansa tyypillisesti puunhalkeamiin. Naaras ei muni koskaan pyöreähköjä valkoisia muniaan umpimähkään esimerkiksi sileälle pinnalle, vaan harkitsee tarkoin mihin ne jättää. Munasta kuoriutuu toukka kahden kolmen viikon kuluttua. Tyypillisesti puussa elämiseen sopeutunut toukka porautuu munan alla olevaan puuhun ja pysyy siellä elinikänsä. Toukat viihtyvät kosteassa puussa ja käyttävät sitä ravinnokseen. Toukat ovat vaaleita, muodoltaan käyriä ja kasvavat 4–5 mm:n mittaisiksi. Rakennuksissa toukka asustaa puukäytävässään n. 3 vuotta ja luultavimmin rakennusten ulkopuolella huomattavasti lyhyemmän ajan. Kun toukka on kasvanut täysimittaiseksi se kaivaa pystysuoran käytävän lähelle puun pintaa, pysähtyy lähelle kuorta ja koteloituu muutamassa päivässä. Muutamien viikkojen kuluessa kotelosta kuoriutuu aikuinen joka lepää muutamia päiviä kotelokammiossaan ja kaivautuu sen jälkeen ulos pyöreästä ulostuloreiästä. Aikuinen tupajumi elää ainoastaan muutaman viikon, lisääntyy ja kuolee sen jälkeen. Tupajumien toukat tarvitsevat tietyn puuaineen kosteuden elääkseen. Puunkosteus puolestaan riippuu ilmankosteudesta. Vastakuoriutuneet toukat vaativat suuremman n. 65-75 % kosteuden kuin isommat. Tupajumeista ei ole rakennuksissa haittaa mikäli huoneiden kosteus pystytään pitämään keskimäärin 60 %:n alapuolella. Tupajumeja tuhoaa loispistiäinen nimeltään jumivainokainen (Spathius exarator).Sandhall-Hedqvist, Pistiäiset, sivu 77 ==Kuvia== == Lähteet == * Eläinten maailma, osa 5, s. 1908, ISBN 951-1-02059-5 * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Tupajumi (Anobium punctatum) * UPM-Kymmene, Kari Heliövaara: Metsiemme kovakuoriaisia, Tupajumi (Anobium punctatum) sivu 27 * Bayer: Tupajumi * ITIS: Anobium punctatum * Pherobase: Semiochemicals of Anobium punctatum, the Common furniture beetle * Building Conservation: Tim Hutton, Woodworm, Anobium punctatum Luokka:Erilaisruokaiset Luokka:Tuhohyönteiset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Oliveira da Figueira

Oliveira da Figueira on henkilöhahmo belgialaisen Hergén piirtämässä ja kirjoittamassa Tintti-sarjakuvassa. Figueira esitetään ystävällisenä rihkamakauppiaana, jolla on viikset ja vihreä hattu. Hän on kotoisin Portugalista ja saa myydyksi monenlaista tavaraa eri puolilla Lähi-itää. Figueira törmää päähenkilö Tinttiin ensi kertaa kirjassa Faaraon sikarit (1934). Figueira nähtiin Faaraon sikarien jälkeen kirjoissa Mustan kullan maa (1950) ja Seikkailu Punaisella merellä (1958). Kirjassa Castafioren korut (1963) hän on yksi henkilöistä, jotka onnittelevat Kapteeni Haddockia väitetystä kihlauksesta oopperadiiva Bianca Castafioren kanssa. Figueira oli lukenut asiasta sanomalehdestä eikä tiennyt, että huhut naimisiinmenoaikeista johtuivat vain kuulovammaisen Professori Tuhatkaunon sekaannuksesta. Portugalin ensimmäisessä versiossa Faaraon sikareista Figueira esitettiin espanjalaisena. Figueira pyrkii olemaan mahdollisimman ystävällinen Tintille ja hänen kumppaneilleen. Luokka:Tintti-sarjakuvan hahmot en:List of The Adventures of Tintin characters#Oliveira de Figueira fr:Liste des personnages des Aventures de Tintin#F
American History X

American History X on yhdysvaltalainen Tony Kayen ohjaama rikosdraamaelokuva vuodelta 1998. Se käsittelee aiheita kuten rasismi, laiton maahanmuutto, uusnatsismi ja mustien jengien hyväksikäyttämät haavoittuvaiset nuoret. Pääosissa näyttelevät Edward Norton (Derek Vinyard) ja Edward Furlong (Danny Vinyard). Sivurooleissa näyttelevät muun muassa Beverly D’Angelo, Jennifer Lien, Ethan Suplee, Fairuza Balk, Avery Brooks, Elliott Gould ja Stacy Keach. Edward Norton sai elokuvasta parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden. Elokuva kuuluu Internet Movie Databasen 50 parhaan elokuvan joukkoon. == Juoni == Entinen uusnatsi Derek Vinyard (Norton) vapautuu vankilasta kolmen vuoden tuomion jälkeen. Hän sai tuomion tapettuaan kaksi mustaihoista miestä, jotka yrittivät varastaa hänen autonsa. Vankilassa hänen silmänsä ovat kuitenkin auenneet: hän näkee muiden uusnatsien petturuuden ja tajuaa lopulta, ettei hyvä tai paha johdu ihonväristä. Vankilassa hänen luotettavin ystävänsä oli musta mies. Hänen nuorempi veljensä Danny (Furlong) on sillä välin seurannut hänen jalanjälkiään samassa uusnatsien porukassa. Derek haluaa pysyä kaukana vanhoista piireistään, eikä pidä siitä, että Danny veljeilee heidän kanssaan. Derekin tavoitteena on nyt pelastaa veljensä ja perheensä siltä väkivallalta, jonka hän itse on aiheuttanut. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1998 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat Luokka:Vankilaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat Luokka:Elokuvat rasismista Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Opera Cava

Opera Cava -festivaali järjestettiin vuosittain kesäisin Nilsiän Louhosareenalla. Nilsiän Satua vai totta -musiikkifestivaalin nimeksi vaihdettiin vuonna 2004 Opera Cava. Opera Cavan toiminnanjohtajana ja taiteellisena johtajana toimi 31. toukokuuta 2006 asti oopperalaulaja Satu Vihavainen. 1. Kesäkuuta 2006 toiminnanjohtajana aloitti Kimmo Hellgrén ja taiteellisena johtajana jatkoi edelleen Satu Vihavainen. Oopperasäätiön hallitus ilmoitti maaliskuussa 2008, että se hakeutuu konkurssiin. Menneitä produktioita: *2004 Taikahuilu (ohj. Olli Saarela, kapel. Pertti Pekkanen) *2005 Taikahuilu (ohj. Olli Saarela, kapel. Pertti Pekkanen) *2006 Paholaisen palkka-ampuja (ohj. Juha Hemanus, kapel. Florian Ludwig) *2007 Viimeiset kiusaukset (ohj. Åke Lindman, uusintaohj. Juulia Tapola, kapel. Florian Ludwig) Oopperoiden lisäksi Opera Cava -festivaali järjesti konsertteja ja tapahtumia. ==Aiheesta muualla== * Opera Cavan kotisivut Luokka:Oopperajuhlat Luokka:Entiset klassisen musiikin tapahtumat Suomessa Luokka:Nilsiä Luokka:Kuopion musiikki Luokka:Kuopion tapahtumat
Bianca Castafiore

Bianca Castafiore (lempinimi ”Milanon satakieli”) on kuvitteellinen italialainen oopperadiiva Hergén Tintti-sarjakuvissa. Castafioren ensiesiintyminen nähdään albumissa Kuningas Ottokarin valtikka (1939). Castafiore esitetään yhtenä johtavista italialaisista oopperasopraanoista, ja hänen aina laulamansa kappale on ”Koruaaria” Charles Gounod’n oopperasta Faust. Aaria alkaa sanoilla ”ah ma nauran, kun kuvani kauniin peilissäin nään”. Tintti, kapteeni Haddock ja Milou eivät siedä Castafioren voimakasta lauluääntä, mutta muut tuntuvat yleensä pitävän hänen laulustaan. Castafiore on aina kuvattu mahtailevana, itsekeskeisenä ja naiivina. Castafioren kanssa kulkevat yleensä silmälasipäinen pianisti Igor Wagner sekä kamarineito Irma, joita hän jatkuvasti komentelee. Castafiore on epäilemättä ihastunut kapteeni Haddockiin, mutta Haddock ei kuitenkaan voi sietää häntä. Tarinassa Castafioren korut sanomalehdet levittävät perätöntä huhua Castafioren ja Haddockin naimisiinmenoaikeista. Castafiore on tottunut lehdistöön ja nauraa huhuille, mutta Haddock pitää niitä äärimmäisen kiusallisina. Castafiore ei aina muista ystävänään pitämänsä kapteeni Haddockin nimeä, vaan kutsuu tätä lukuisilla väärillä nimillä, kuten ”kapteeni Bartok”. Castafioren koruissa Castafiore lahjoittaa Haddockille puna-aran, jota Haddock myös pitää rasittavana. Vaikka Castafiore on varsinkin Haddockin mielestä hyvin ärsyttävä, hän on kuitenkin useita kertoja auttanut Tinttiä ja Haddockia, ja joskus pelastanut heidät pulasta. Viimeisessä tarinassa Tintti ja Picarot Castafiore joutuu San Theodorosin valtiossa vankeuteen, koska häntä pidetään Tintin ystävänä. Bianca Castafioren esikuvana on saattanut olla suomalainen oopperadiiva Aino Ackte. Tätä olettamusta tukee muun muassa se, että Kuningas Ottokarin valtikassa Klowin kuninkaanlinnan, Kropowin, arkkitehtuuri muistuttaa suuresti Olavinlinnaa, ja Ackté oli Savonlinnan oopperajuhlien alkuunpanija.Severi Nygård. Tintti Suomessa. Helsingin Sanomat Kuukausiliite, lokakuu 2008, s. 58-65. Hergé itse ei juuri pitänyt oopperasta. == Lähteet == Luokka:Tintti-sarjakuvan hahmot
Fairuza Balk

Fairuza Balk (s. 21. toukokuuta 1974 Point Reyes, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa Valmont ja Noitapiiri. Balk on myös lainannut ääntään videopeleihin Grand Theft Auto: Vice City ja Lords of Everquest. == Valikoitu filmografia == * Oz – ihmeiden maailma (Return to Oz, 1985) * Valmont (1989) * Päätepysäkki New Mexico (Gas Food Lodging, 1992) * Häpeä (Shame, 1992) * Vaarallinen rakkaus (The Danger of Love: The Carolyn Warmus Story, 1992) * Nebraskan nuori murhaaja (Murder in the Heartland, 1993) * Huijari (Imaginary Crimes, 1994) * Tollbooth (1994) * Tohtori Moreaun saari (The Island of Dr. Moreau, 1996) * Noitapiiri (The Craft, 1996) * Juomahemmo (The Waterboy, 1998) * American History X (1998) * Deuces Wild – katujen kesyttömät (Deuces Wild, 2002) * Personal Velocity: Three Portraits (2002) * Don’t Come Knocking (2005) * Paha poliisi – määräsatama New Orleans (Bad Lieutenant: Port of Call - New Orleans, 2009) Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valmont

Valmont on Miloš Formanin ohjaama, vuonna 1989 ensi-iltansa saanut elokuva, joka pohjautuu Choderlos de Laclosin 1782 julkaistuun kirjeromaaniin Vaarallisia suhteita. Pääosissa nähdään Colin Firth, Annette Bening, Meg Tilly, Fairuza Balk ja Siân Phillips. ==Näyttelijät== ==Arvioita== Video- oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo sanoo klassisen tarinan muuttuvan Formanin käsissä jälkihippifilosofiseksi ihmissuhdeleikiksi. Hän antaa Valmontille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1989 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Miloš Formanin ohjaamat elokuvat
Ludovico Scarfiotti

Ludovico Scarfiotti (18. lokakuuta 1933 Torino, Italia – 8. kesäkuuta 1968 Berchtesgaden, Baijeri, Saksa) oli italialainen kilpa-autoilija ja teollisuusmoguli Gianni Agnellin sisarenpoika, joka kilpaili Formula 1 -sarjassa ja urheiluautosarjoissa. Juuri ennen F1-sarjaan tulemista hän voitti Lorenzo Bandinin kanssa Le Mansin 24 tunnin ajon vuonna 1963 Ferrarilla. Scarfiotti osallistui kaiken kaikkiaan kahteentoista F1-sarjan Grand Prix -kilpailuun ja saavutti yhden voiton ja 17 MM-pistettä. Scarfiotti on viimeisin italialainen Italian Grand Prix'n voittaja. Vuonna 1967 hän voitti sarjan ulkopuolisen Syrakusan GP:n yhdessä Mike Parkesin kanssa. Scarfiottia pidettiin herrasmiehenä, joka ei ollut kilpailuissa koskaan valmis riskeeraamaan kenenkään muun kuin oman turvallisuutensa. Scarfiotti kuoli vuonna 1968 Rossfeldin ylämäkikilpailun harjoituksissa auton luultavasti jumiuduttua viidennelle vaihteelle. ==Formula 1 -tulokset== Vuosi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Sijoitus Pisteet 1963 Ferrari MON BEL DUT 6 FRA DNS GBR DEU ITA USA MEX SAF 16. 1 1964 Ferrari MON DUT BEL FRA GBR DEU AUT ITA 9 USA MEX 26. 0 1965 Ferrari SAF MON BEL FRA GBR DUT DEU ITA USA MEX DNS \- 0 1966 Ferrari MON BEL FRA GBR DUT DEU Kesk. ITA 1 USA MEX 10. 9 1967 Ferrari SAF MON DUT 6 BEL NC FRA GBR DEU CAN 21. 1 Eagle ITA Kesk. USA MEX 1968 Cooper-Maserati SAF Kesk. 16\. 6 Cooper-BRM ESP 4 MON 4 BEL DUT FRA GBR DEU ITA CAN USA MEX == Lähteet == Luokka:Italialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Le Mansin 24 tunnin ajon voittajat Luokka:Moottoriurheilussa surmansa saaneet kuljettajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Florian Ludwig

Florian Ludwig on saksalainen kapellimestari ja Hagenin oopperan ylikapellimestari. Ludwig suoritti vuonna 1996 Münchenin musiikkikorkeakoulussa orkesterinjohdon loppututkinnon erinomaisin arvosanoin ja hänet hyväksyttiin mestariluokalle. Vuosina 1998-2001 Ludwig työskenteli kapellimestarina ja laulajien harjoittajana Mannheimin kansallisteatterissa. Syyskaudesta 2003 lähtien Ludwig on toiminut Bremenin oopperan ylikapellimestarina. Ludwig on myös vieraillut kapellimestarina ulkomailla, muun muassa Argentiinassa. Suomessa Ludwig on vieraillut Nilsiän Opera Cava -festivaalilla vuonna 2006 Carl Maria von Weberin Taika-ampuja-oopperan ja vuonna 2007 Joonas Kokkosen Viimeiset kiusaukset -oopperan kapellimestarina. Luokka:Saksalaiset kapellimestarit