EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sitomaton rakastaja

Sitomaton rakastaja () on Mustan tikarin veljeskunta -kirjasarjan viides osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (toiselta nimeltään Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2007 ja se suomennettiin vuonna 2011. == Juoni == Miltä tuntuisi, jos saisit tietää, että kohtalosi olisi auttaa kokonaisen lajin säilymisessä? Vishous tapaa Kirjurineitsyen, joka on paitsi hänen äitinsä myös hyvin varma siitä, että hänen poikansa on paras mahdollinen suvunjatkaja. Vishousin pitäisi siittää neljälymmentä Valittua, jotta heidän rotunsa pääsisi kukoistamaan jälleen. Vishous ei ole ollenkaan tyytyväinen äitinsä suunnitelmiin, mutta huomaa että hänellä ei ole muita vaihtoehtoja. Vampyyrit ovat eläneet vuosituhansia salassa ihmisiltä, joten Vishousin vahingoittuminen taistelussa ja päätyminen ihmisten sairaalaan on pahin mahdollinen asia. Hän saa lääkärikseen asiantuntevan Jane Whitcombin, joka huomaa poikkeavuuksia leikatessaan Vishousia. Samalla komea ylilääkäri Manuel Manello yrittää lämmittää välejä Janen kanssa. Soturit saavat tietää Vishousin olinpaikan ja käynnistävät täysimittaisen pelastusoperaation, jossa mukaan eksyy myös vaalea lääkäri Jane. Jane on kauhuissaan kidnappauksesta eikä aluksi osaa suhtautua millään lailla tilanteeseen. Hänet suljetaan komean potilaansa kanssa samaan huoneeseen ja käsketään hoitamaan tämä kuntoon. Janen mielestä miehessä on jotain kummallista, mutta hän ei tiedä mitä. Aina niin nokkelan Janen ja karskin Vishousin välille syntyy kummallinen suhde, joka pikku hiljaa alkaa saada lämpimiä vivahteita. Kun Phury loukkaa itsensä ja Jane suostuu hoitamaan tämän kuntoon, Vishous on melkein kokonaan naisen lumoissa. Sillä aikaa kun Jane hoitaa Phurya, Vishous paljastaa Butchille yksityiskohtaisia asioita itsestään. Phury huomaa kuinka Vishous on Janen lumoissa ja tekee suuren uhrauksen suostumalla Vishousin sijasta Valittujen Esiurokseksi. Eräänä kohtalokkaana iltana Jane sattuu olemaan väärässä paikassa väärään aikaan ja joutuu ammutuksi. Vishous murtuu ja meinaa taipua äärimmäisiin keinoihin pelastaakseen Janen. Kuoleman ja elämän rajalla Jane tapaa Kirjurineitsyen, joka päättää palauttaa pojalleen tämän rakastettunsa. Jane ei kuitenkaan palaa täytenä ihmisenä. Toisella puolella Phury tapaa Cormian, jonka hän tuo omaan maailmaansa oppimaan uutta. Esiuroksena toimiminen kauhistuttaa häntä. Luokka:Vuoden 2007 kirjat Luokka:Mustan tikarin veljeskunta
Land of the Lost

Land of the Lost on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut tieteiskomediaelokuva, joka perustuu vuosina 1974–1976 esitettyyn samannimiseen televisiosarjaan. Elokuvan pääosia esittävät Will Ferrell, Anna Friel, Danny McBride, Jorma Taccone, John Boylan, Matt Lauer, Leonard Nimoy ja Douglas Tait. Elokuvan on ohjannut Brad Silberling. Elokuva oli taloudellinen floppi ja sai Razzie- palkinnon huonoimpana uudelleenjulkaisuna. == Juoni == Rick Marshall on tiedemies, joka yhdessä kauniin tutkimusapulaisen Hollyn ja punaniska Willin kanssa ammutaan vieraaseen ulottuvuuteen, jossa dinosaurukset ja avaruuden kumipukuiset heimot ovat arkea. Aseeton ja hippihenkinen 2000-luvun kolmikko joutuu hurjaan selviytymistaisteluun rinnakkaismaailman viidakossa. Edessä siintävä maine ja sankaruus ajavat ryhmää löytämään laitteen, joka palauttaa heidät takaisin kotiin, sillä ilman sitä he jäävät ikipakolaisiksi vieraaseen ulottuvuuteen, jossa dinosaurukset ovat aina nälkäisiä. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2009 yhdysvaltalaiset elokuvat ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Dinosauruselokuvat Luokka:Vuoden 2009 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Televisiosarjoihin perustuvat elokuvat Luokka:Brad Silberlingin ohjaamat elokuvat
Varjeltu rakastaja

Varjeltu rakastaja () on Mustan tikarin veljeskunta -kirjasarjan kuudes osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (toiselta nimeltään Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2008 ja se suomennettiin vuonna 2011. == Juoni == Phuryn täytyisi panna käytäntöön kutsumuksensa, mutta hän ei pysty. Ääni hänen päänsä sisällä ja kaipaus Bellaa kohtaan eivät jätä häntä rauhaan laisinkaan. Valittu Cormia on pysynyt hänelle täysin etäisenä eikä hän tiedä miten toimia naaraan kanssa. Samaan aikaan Lash ärsyttää Qhuinnin äärirajoille ahdistelemalla Johnia. Tapahtumalla on kohtalokkaita seurauksia ja Qhuinn on pahemmassa kuin pulassa. John sen sijaan taistelee itsensä kanssa ja haaveilee kauniista vampyyrinaaraasta, joka toimii portsarina Rehvengen klubilla. Rehvengellä on omat ongelmansa ja lesserit päättävät heittää kunnolla löylyä kiukaalle. Edessä on siis taisteluita ja lisää draamaa. Cormia alkaa tympääntyä Phuryn asenteeseen ja päättää näpäyttää urosta. Pian Phury huomaa, että hänen tunteensa Cormiaa kohtaan eivät olekaan aivan mustavalkoiset. Samalla kun Cormia ja Phury selvittävät välejään, veljeskunta saa yllättävän viestin. Vastassa on langennut enkeli Lassiter, jolla on veljeksille mieluinen yllätys, Tohr on löytynyt. Phury saa viimein itseään niskasta kiinni ja he Cormian kanssa päättävät käydä Kirjurineitsyen luona. Heidän mielestään jokaisella Valitulla on oikeus päättää omasta elämästään ja heidän ihmeekseen Kirjurineitsyt on samaa mieltä. Lopulta Phury alkaa päästä eroon kummituksistaan ja saa veljeltään viestin: Nalla on syntynyt. Luokka:Vuoden 2008 kirjat Luokka:Mustan tikarin veljeskunta
Koston rakastaja

Koston rakastaja () on Mustan tikarin veljeskunta -kirjasarjan seitsemäs osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (toiselta nimeltään Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2009 ja se suomennettiin vuonna 2012. == Juoni == Rehvenge, puoliksi vampyyri, puoliksi symphath tapaa Haversin klinikalla kauniin Ehlenan hakiessaan lisää dopamiinia symphath-puolensa aisoissa pitämiseen. Hän yrittää saada kauniin vampyyrinaaraan kanssaan illalliselle, mutta Ehlena ei lämpene ajatukselle. Kaksikko kuitenkin lähentyy ja Ehlena saa potkut klinikalta pihistäessään Rehvengelle antibiootteja ilman reseptiä. Potkut ovat Ehlenalle paha paikka, koska hänen on yritettävä elättää itsensä lisäksi sairas isänsä. Samaan aikaan Wrathilla ja Bethillä on ryppyjä rakkaudessa. Wrath on taistellut salaa ja se ei miellytä Bethiä. Lopulta Wrath sokeutuu kokonaan. Ylhäisöön kuuluva Montrag pyytää Rehvengeä tappamaan Sokean kuninkaan, mutta Rehvenge päättää kieltäytyä herkullisesta tarjouksesta ja pestaa Xhexin tappamaan miehen. Samaan aikaan Lash yrittää menestyä huumebisneksessä ja Rehvenge on hänen listallaan seuraavana. Kun Rehvengen äiti kuolee ja hän tajuaa tuntevansa Ehlenaa kohtaan enemmän kuin uskalsi kuvitellakaan, käynnit symphath-prinsessan luona raastavat häntä entistä enemmän. John ja Xhex pääsevät puolestaan intiimeihin väleihin keskenään, mutta sitten Xhex kohtelee vampyyria kehnosti ja saa Johnin poissa tolaltaan. Kun tilanne kärjistyy, Rehvenge lavastaa kuolemansa. Ehlena aistii miehen olevan elossa ja yhdessä Xhexin ja veljeskunnan kanssa he alkavat suunnitella pelastusoperaatiota symphathien siirtokunnasta. Taistelun tuoksinnassa Lash sieppaa Xhexin ja katoaa. Ehlena ja Rehvenge saavat toisensa. Luokka:Vuoden 2009 kirjat Luokka:Mustan tikarin veljeskunta
Minun rakastajani

Minun rakastajani () on Mustan tikarin veljeskunta -kirjasarjan kahdeksas osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (eli Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2010, ja se ilmestyi suomeksi 2012. Kirja kertoo John Matthew'n ja Xhexin tarinan. == Juoni == Menneisyyden traumoista hiljalleen parantuva John Matthew ei pysty unohtamaan räväkkää Xhexiä, mutta mahdollisuudet naaraan löytämiseksi ovat käytännössä nolla ja se saa uroksen epätoivoiseksi. Ilkeä Lash pitää edelleen vankina kaunista naarasta, jota hän käyttää törkeästi hyväkseen omien tarpeidensa tyydyttämiseksi. Kun John ja Xhex viimein löytävät toisensa, heillä on vielä edessään mutkikkaiden suhdekiemuroiden solmu, joka vaatii heiltä molemmilta suuria ponnistuksia. Xhex tapaa myös äitinsä ensimmäisen kerran. Kaiken sen keskellä Qhuinn riutuu epätoivoisuuden meressä katsellessaan serkkunsa Saxonin ja ystävänsä Blayn kuhertelua. Luokka:Vuoden 2009 kirjat Luokka:Mustan tikarin veljeskunta
Kaavinjärvi

Kaavinjärvi on keskikokoinen järvi joka sijaitsee Pohjois-Savossa Kaavilla. Sen pinta-ala on 21,047 km², syvyys 41,9 m, keskisyvyys 9,06 m, tilavuus 0,191 km³, rantaviiva 126,56 km ja korkeustaso 101 metriä.http://www.jarviwiki.fi/wiki/Kaavinj%C3%A4rvi_(04.731.1.001) == Satamat ja laiturit == Kaavinjärven ja Saimaan välillä on laivaväylä, joka kulkee Rikkaveden ja Juojärven kautta. Kaavinjärvellä on useita rantautumispaikkoja veneilijöille. Kaavinjärvi on Vaikkojoen vesiretkeilyreitin päätepiste. Kaavin vierasvenesatama sijaitsee suojaisessa paikassa Kirkkoselän Lukkarinlahdessa Kaavinjärven pohjoispäässä. Etäisyys keskustan palveluihin on noin 800 metriä. Tuloväylän syvyys on 1,5 metriä. Satamassa on veneluiska, telaranta, vesipiste, wc-jätepiste sekä vieraslaituri peräpoijuilla ja sivukiinnitysmahdollisuudella. Paikka soveltuu sekä tilapäiseen oleskeluun sekä yöpymiseen. Mönkkössaaren rantautumispaikka sijaitsee Kaavinjärven pohjoispäässä. Saaressa on grillikatos ja puuvarasto sekä WC. Melttusvirran retkisatama sijaitsee Kaavinjärven itäosassa pohjoiseen pistävän Ronkalanlahden pohjukassa. Tuloväylän syvyys on 1,2 metriä. Satama soveltuu sekä tilapäiseen oleskeluun että yöpymiseen. Melttusvirran silta (maantie 573 Kaavilta Outokumpuun) on sataman läheisyydessä. Melttusvirran retkisatamassa on nuotiokatos, käymälä, jätepiste, kelluva betoniponttonilaituri peräpoijuineen, veneluiska, telaranta sekä uimaranta pukukoppeineen. Kaavinkosken retkisatama sijaitsee Kaavinkosken länsirannalla, Kaavinjärven ja Rikkaveden välissä. Tuloväylän syvyys on 1,5 metriä. Kaavinkosken retkisatamassa on laiturin lisäksi mm. poijupaikkoja, veneenlaskupaikka, uimaranta, kota, jätepiste, käymälä ja pysäköintipaikka autoille. Kaavinkosken satama soveltuu sekä tilapäiseen oleskeluun että yöpymiseen. == Kalastus == Kaavinjärvi kuuluu Kaavi-Juojärven yhteislupa-alueeseen. Siihen kuuluvat myös muut alueen lähijärvet: Juojärvi, Rikkavesi sekä Pohjois-Karjalan puolella Outokummun alueen pienvedet. Kalastusmenetelmiä Kaavinjärvellä ovat onkiminen, pilkkiminen, uistelu, heittokalastus, verkkokalastus sekä katiskakalastus. Kaavinjärven kalalajistoon kuuluvat ahven, hauki, kirjolohi, kuha, järvitaimen, järvisiika, särki, säyne ja muikku. Myös jokirapu kuuluu vesistön lajeihin. == Täyssinän rauhan raja == Kaavinjärvi oli osa vuonna 1595 solmittua Ruotsin ja Venäjän välistä Täyssinän rauhan rajalinjaa. Täyssinän rauhan rajakivi on yhä nähtävissä Kaavinjärven pohjoispäässä Kaavin kirkonkylän länsilaidalla. Rajakivi on mannerjään paikalleen kuljettama kiillegneissilohkare. Kivellä on suuri historiallinen arvo, sillä se on ollut Suomen itärajan merkkinä vuodet 1595 - 1617. == Katso myös == * Vaikkojoki == Lähteet == Luokka:Kaavin järvet Luokka:Juojärven reitin valuma-alue
Laurens van der Post

Laurens van der Post (13. joulukuuta 1906 Philippolis, Etelä-Afrikka – 17. joulukuuta 1996 Lontoo, BritanniaLaurens van der Post,LObituary, Humancondition.org, viitattu 6.8.2021 ) oli eteläafrikkalainen kirjailija, joka asui Britanniassa. Hän kirjoitti useita kirjoja, joiden aiheena oli oma kotimaa ja matkat sekä oleskelu ulkomailla, esimerkiksi kaksi vuotta (1943–1945) sotavankina JapanissaLaurens Van der Post, Store norske leksikon . Van der Post kuvasi kiehtovasti ja runollisesti luontoa ja kansanelämää ja kohdisti usein huomionsa eri maiden yhteiskunnallisiin ja poliittisiin oloihin, muun muassa teoksissa Uhkaretki tuntemattomaan (Venture to the interior, 1951), The Heart of the Hunter (1961), Matka Venäjälle (1964) ja The Night of the New Moon: August 6, 1945 ... Hiroshima (1970). Van der Post tuo romaaneissa usein esiin voimakkaan vastenmielisyyden rotusyrjintää kohtaan. Hänen teostensa pohjalta on tehty kaksi elokuvaa, Matka aavikon halki (1993, teokset A Story Like the Wind ja A Far Off Place), sekä Merry Christmas Mr. Lawrence (1983, romaani The Seed and The Sower). ==Teokset== ===Suomennetut teokset === *Matka Venäjälle (alkuteos: Journey into Russia), suom. Matti Karjalainen. Gummerus, 1965 *Uhkaretki tuntemattomaan (alkuteos:Venture to the interior, 1951) *Venäjän kasvot (alkuteos: A portrait of all the Russias), Suom. Matti Karjalainen. Gummerus, 1967. *Kasvot nuotion loisteessa (alkuteos:The face beside the fire) suom. Anna-Liisa ja Eero Ahmavaara. Gummerus, 1954 *Kesyttömät asuinseudut (alkuteos: People of the earth's wild places) Valitut palat, [1998] == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Eteläafrikkalaiset kirjailijat Luokka:vuonna 1906 syntyneet Luokka:vuonna 1996 kuolleet
Helena Futtari

Eila Helena Futtari (19. lokakuuta 1919 Kokemäki – 22. syyskuuta 1973 Porvoo) oli suomalainen näyttelijä, lausuntataiteilija ja lausunnanopettaja. ==Elämä ja ura== Helena Futtarin vanhemmat olivat maanviljelijä Hannes Futtari ja Elina Turro. Ylioppilaaksi tulonsa jälkeen Futtari teki opintomatkoja Euroopan taidekeskuksiin. Hän toimi lausunnanopettajana Kuopiossa, Helsingissä ja Kotkassa. Vuosina 1956–1960 hän oli kiinnitettynä Intimiteatteriin. Futtari työskenteli vierailevana näyttelijänä Suomen Kansallisteatterissa ja Kotkan kaupunginteatterissa. Futtarin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Herrojen Eeva (kappaleessa Kihlaus), rouva Tabret (Pyhä liekki), rouva Vuorinen (Kunnioittaen), Ama (Suezin itäpuolella) ja Varja (Kirsikkapuisto). Näytelmässä Niskavuoren Heta hän tulkitsi nimiosan. Valkokankailla Futtari nähtiin kolmeen otteeseen. Kolmiodraamassa Sillankorvan emäntä hän teki vahvan roolitulkinnan maalaistalon valtiattarena.http://sedis.blogspot.com/2007/06/sillankorvan-emnt.html Lisäksi hänellä oli radio- ja televisiotehtäviä. Helena Futtarin puoliso oli hovioikeudenneuvos Hannes Hartikainen. Hänellä on tytär, Elina Maaria (s. 1961). ==Filmografia== ===Elokuvat=== *Sillankorvan emäntä (1953) *Herrojen Eeva (1954) *'Taas tyttö kadoksissa! (1957) ===Televisiotuotannot=== *Rippiaita (1959) *Kuopion takana (1959) *Juomalasi (1960) *Ei koskaan pilanpäiten (1964) *Lapsuuteni (1967) *Teatterituokio (1969) ==Lähteet == *Elonet *IMDb === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * *Kuvakokoelmat.fi Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset lausujat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Vienansara

Vienansara (Carex atherodes) on kasvilaji sarojen suvussa. Se on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi (NT) lajiksi ja se on myös yksi Suomen kansainvälisistä vastuulajeista. == Ulkonäkö ja koko == Vienansara kasvaa 60–150 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat tummanvihreät ja 4–8 millimetriä leveät. Lehtien alapinta ja lehtitupet ovat karvaiset. Vienansaran kukintotähkät ovat tiiviit ja pystyt, hede- ja emitähkät ovat 4–8 cm pitkiä. Pullakot ovat 6–9 mm pitkät ja niiden suuodassa on hyvin selvä lovi. Laji muistuttaa karvasaraa (Carex hirta), johon verrattuna vienansaran pullakot ovat karvattomat.Suuri Pohjolan kasvio 2005 s. 794. == Elinympäristö == Vienansaran kasvupaikkoja ovat puronvarsilehdot, rehevät korvet ja lähteiköt. Suomessa se on varsin harvinainen ja kasvaa Etelä-Lapin korkeudelle. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Vienansara (Carex atherodes) * Kasviatlas 2022: Vienansaran (Carex atherodes) levinneisyys Suomessa. * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Vienansara (Carex atherodes) * ITIS: Carex atherodes * United States Department of Agriculture (USDA): Carex atherodes Luokka:Sarat
Oktadekaani

Oktadekaani eli n-oktadekaani (C18H38) on 18-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä -valkeaa, palavaa, kiinteää ainetta. Oktadekaanin rakennekaava on CH3(CH2)16CH3, moolimassa 254,49 g/mol, sulamispiste 26–29 °C, kiehumispiste 317 °C, tiheys 0,777 g/cm3, leimahduspiste 154 °C, itsesyttymislämpötila 235 °C ja CAS-numero 593-45-3. Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kasvien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Suoraketjuiset alkaanit C17 C18 C19 Heptadekaani Oktadekaani Nonadekaani == Aiheesta muualla == *PubChem: Octadecane *Human Metabolome Database (HMDB): Octadecane *ChemBlink: Octadecane *https://phytochem.nal.usda.gov/phytochem/chemicals/show/59279 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Octadecane] {en}} *Pherobase: Floral Compound – 18Hy *Pherobase: Semiochemical – 18Hy Luokka:Alkaanit
Elisabet Schönaulainen

Elisabet Schönaulainen (1129 – 18. kesäkuuta 1164 Schönaun luostari, Strüth) oli saksalainen nunnaElisabeth Schoenaugiensis, Geschichts­quellen des deutschen Mittelalters. Viitattu 23.12.2020 ja pyhimysElisabeth Schoenaugiensis, Heilig. Geschichts­quellen des deutschen Mittelalters. Viitattu 23.12.2020 . Elisabet kuului Schönaussa sijainneeseen luostariin, ja hänet tunnettiin näyistään, joissa hän näki Raamatun kertomuksia ja sai jumalallisia ilmestyksiä. Hän sai näyn yhdentoistatuhannen neitsyen legendasta.Elisabeth von Schönau, Deutsche Biographie, viitattu 23.12.2020 Hän puuttui aikakauden siveelliseen rappioon ja osallistui jossain määrin ajan poliittisiin paaviuskiistoihin, luultavasti veljensä Ekbertin vaikutuksesta. Elisabetin veli Ekbert Schönaulainen, joka oli myöhemmin Schönaun benediktiiniluostarin apotti. on kirjoittanut muistiin Elisabetin tarinan ja tämän ilmestykset: Vita sanctae Elisabeth Schoenaugiensis.Eckbertus Schoenaugiensis, Geschichts­quellen des deutschen Mittelalters. Viitattu 23.12.2020 == Lähteet== Luokka:Pyhimykset Luokka:Kristityt nunnat Luokka:Saksalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1129 syntyneet Luokka:Vuonna 1164 kuolleet
Army of Mushrooms

__NOTOC__ Army of Mushrooms on Infected Mushroomin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 8. toukokuuta 2012. == Kappaleet == # # # (Mashina cover) # (single) # # (single) # # # # # (Foo Fighters cover) # (remix Infected Mushroom & DJ Jörg 2000 vuoden The Messenger) # (Bonus track) == Arvostelut == * Consequence of Sound: C+Consequence of Sound: Album review * Spin: 7/10Spin review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Army of Mushrooms discogs.com -sivustolla Luokka:Infected Mushroomin albumit Luokka:Vuoden 2012 albumit
Niitto

Niitto on korkean ruohovartisen kasvuston katkaisua. Se voi tapahtua käsin viikatteella tai sirpillä tai koneistetussa maataloudessa traktorin voimanottoon liitetyllä niittokoneella. Myös viljalajit ovat kasvitieteellisessä mielessä ruohoja. Heinä jätetään niiton jälkeen yleensä kuivumaan, viljakasvusto sen sijaan kerätään pois ja puidaan. Vilja voidaan puida eri pituiseen sänkeen. Eräissä kielissä on niiton aikaan kukkiville kasveille annettu tähän viittaavia nimiä. == Aiheesta muualla == Luokka:Viljankorjuutyöt Luokka:Heinätyöt Luokka:Perinnebiotoopit
Psykopatia (kirja)

Psykopatia on vuonna 2009 ilmestynyt psykologi Helinä Häkkänen-Nyholmin toimittama kirja, joka käsittelee sitä, mitä psykopatia on ja mistä se voi johtua. Kirjassa kerrotaan arviointimenetelmistä ja psykopatian yhteyksistä muihin psyykkisiin häiriöihin ja sen ilmenemismuodoista. Kirja käsittelee psykopatiaa työ- ja perhe-elämässä, rikostutkinnassa ja oikeusprosessissa sekä myös vankeinhoidon ja psykiatrisen hoidon näkökulmasta.Edita Kirjan kirjoittajina on sen toimittajan Häkkänen-Nyholmin lisäksi 14 aihepiirin asiantuntijaa, psykologeja, psykiatreja sekä varatuomari.Psykopatia s. 5-8 Kirjoittajat ovat kirjoittaneet aiheesta lukuisia tiedeartikkeleita ja hoitaneet ja tutkineet psykopaatteja.Psykopatia, takakansi Kirjassa käsitellään psykopatian teoreettista ja empiiristä perustaa sekä kuvaillaan käytännön sovellutusalueita.Psykopatia s. 9-12 Kirja on tarkoitettu eri alojen ammattilaisille ja opiskelijoille sekä myös kenelle tahansa, joka kohtaa psykopaatin omassa elämässään. Kirjan mukaan psykopatia liittyy erityisen voimakkaasti ns. B-ryhmän persoonallisuushäiriöihin (epäsosiaalinen, huomionhakuinen, epävakaa ja narsistinen).Psykopatia s. 152 Psykopatian hoitotuloksista ei ole tieteellistä näyttöä, vaikka jokseenkin kaikkia hoidon menetelmiä on kokeiltu, tuloksetta, ja siksi hoitoon ryhtymistä ei erityisemmin suositella. Olennainen syy on hoitomotivaation puute, koska psykopaatti ei koe olevansa sairas.Psykopatia s. 285 Psykopaatti voi pinnallisesti katsoen menestyä elämässä, sillä hän pystyy häpeilemättä käyttämään toisia ihmisiä hyväkseen. Hän ei myöskään tunnetasolla ymmärrä jäävänsä mistään paitsi. Psykopatia s. 286 Siksi kirja pyrkiikin erityisesti auttamaan psykopatian tunnistamisessa,Psykopatia, Esipuhe s. 13 joskin myös hoidossa kokeiltuja menetelmiä kuvataan tiivistelmänomaisesti.Psykopatia s. 285-290 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Psykopatia, Edita Publishing ISBN 978-951-37-5604-8 Luokka:Kirjat persoonallisuushäiriöistä
RFA Tidepool

RFA Tidepool (viirinumero A76) oli Royal Fleet Auxiliaryn Tide-luokan laivaston tankkeri, jollaisena sen tärkein tehtävä oli tankata muita laivaston aluksia merellä. Aluksella oli pitkä ura 1960-luvun alusta aina palveluksesta poistoonsa 1982 saakka. == Valmistus == Alus tilattiin 28. helmikuuta 1961 Hawthorn Leslie and Companyltä ja sen köli laskettiin saman vuoden lopulla 4. joulukuuta. Alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin 11. joulukuuta ja se valmistui 28. kesäkuuta 1963.Puddefoot, Geoff s. 190 == Palvelus == RFA Tidepool otti osaa Turskasotiin, Beiran valvontaan 1970-luvulla. Vuonna 1982 Falklandin sodan syttyessä alus oli matkalla Chileen romutettavaksi. Alus palautettiin Britannialle ja se osallistui sotatoimiin. Alus poistettiin palveluksesta 13. elokuuta 1982 ja se luovutettiin vielä samana päivänä Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Almirante Jorge Montt. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Tide-luokan tankkerit (1962) Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan Falklandin sodan sotalaivat Luokka:Hawthorn Leslien valmistamat alukset
Adolf Engström

Carl Adolf Engström (17. helmikuuta 1855 Vöyri – 19. kesäkuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen insinööri, vuorineuvos ja yritysjohtaja. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Engströmin vanhemmat olivat varamaanmittari Otto Leonard Engström ja Adolfina Kristina Taxell. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1874 ja suoritti koneinsinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1877. Engström suoritti tekniikan opintoja myös ulkomailla. Adolf Engström oli rautatiehallituksen konejohtajan apulaisena 1895–1900, Hietalahden Laivatelakka- ja Konepaja Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1900–1919 ja toimi Suomen Metalliteollisuuden Työnantajaliiton johtokunnan puheenjohtajana 1911–1919. Hietalahden laivatelakan osakepääoma nousi Engströmin vuosina toimitusjohtajana 500,000 markasta 6 miljoonaan markkaan. Ennen Hietalahden laivatelakkaa hän johti kivialan yritys Ab Granit Oy:tä. Engström vaikutti myös paikallispolitiikassa: hän istui Helsingin kaupunginvaltuustossa 1903–1911. Vuorineuvoksen arvo Engströmille myönnettiin vuonna 1917. Viitattu 1.2.2012 Engströmin vaimo oli Eva Carolina Jansson. Heidän yhteinen poikansa kaatui Suomen vapaussodassa vuonna 1919. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
RFA Blue Rover

RFA Blue Rover (viirinumero A270) oli Royal Fleet Auxiliaryn Rover-luokan laivaston tankkeri, jollaisena sen tärkein tehtävä oli tankata muita laivaston aluksia merellä. Aluksella oli pitkä ura 1970-luvun alusta aina palveluksesta poistoonsa 1993 saakka. == Valmistus == Alus tilattiin tammikuussa 1968 Swan Hunterilta Tyne and Wearista. Sen köli laskettiin vielä samana vuonna 30. joulukuuta ja alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin 11. marraskuuta. Alus valmistui 15. heinäkuuta 1970.Puddefoot, Geoff s. 196–197 == Palvelus == RFA Blue Rover oli kuninkaallisen jahdin huoltoaluksena Tyynenmeren kierroksella 1971-1972. Britannia joutui hinaamaan aluksen Singaporeen sen menetettyä peräsimensä. Vuonna 1982 alus otti osaa Falklandin sotaan, jonka lopulla se palveli South Georgialla tankkausasemana.Puddefoot, Geoff s. 197 Alus poistettiin palveluksesta 23. helmikuuta 1993 ja se myytiin maaliskuussa Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa. Alus nimettiin 31. maaliskuuta 1993 NRP Bérrioksi. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Rover-luokan tankkerit Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan Falklandin sodan sotalaivat Luokka:Swan Hunterin valmistamat alukset
RFA Brambleleaf (A81)

RFA Brambleleaf (viirinumero A81) oli Royal Fleet Auxiliaryn Leaf-luokan laivaston tankkeri, jollaisena sen tärkein tehtävä oli tankata muita laivaston aluksia merellä. == Valmistus == Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä. Sen köli laskettiin 23. heinäkuuta 1974 ja alus laskettiin vesille 22. tammikuuta 1976 nimellä Hudson Deep. Sen omistajana oli Finance for Shipping Limited, jonka omistajina oli muun muassa Jardine Mathison and Company. Aluksen leasing-sopimus allekirjoitettiin helmikuussa 1979 ja se varustettiin Merseyssä tulevaan tehtäväänsä laivastossa. Alus valmistui 20. helmikuuta 1980.Puddefoot, Geoff s. 199–200 == Palvelus == RFA Brambleleaf otettiin palvelukseen 26. maaliskuuta 1982 ja se otti 1982 osaa Falklandin sotaan. Puolustusministeriö lunasti aluksen 1980-luvun puolivälissä leasing- sopimuksen jatkuessa. Alus poistettiin palveluksesta 2007 kaksi vuotta aiemmin kuin oli suunniteltu. Alus hinattiin 18. elokuuta 2009 Gentiin Belgiaan romutettavaksi.Puddefoot, Geoff s. 200 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Leaf-luokan tankkerit (1975) Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan Falklandin sodan sotalaivat Luokka:Cammell Lairdin valmistamat alukset
Variaatioperiaate

Variaatioperiaate on tieteessä käytetty periaate, jota sovelletaan variaatiolaskennassa. Periaatteessa etsitään funktiota, joka maksimoi tai minimoi halutun suureen. Esimerkiksi variaatiolaskennalla voidaan selvittää mikä on köyden muoto, joka on kiinnitetty molemmista päistä. Variaatioperiaatteella minimoidaan köyden potentiaali. Cornelius Lanczosin mukaan jokainen fysiikan laki, joka voidaan johtaa variaatioperiaatteella, kuvaa itseadjungoituvaa operaattoria. Nämä kuvaukset ovat invariantteja hermiittisessä muunnoksessa. ==Esimerkkejä== * Ivar Ekelandin variaatioperiaate * Fermat'n periaate geometrisessä optiikassa. * Pienimmän toiminnan periaate mekaniikkassa, sähkömagneettisessa teoriassa ja kvanttimekaniikassa. * Maupertuisin periaate klassisessa mekaniikkassa. * Einsteinin kenttäyhtälöt voidaan johtaa käyttäen Einsteinin-Hilbertin vaikutusta. ==Lähteet== * * S T Epstein 1974 "The Variation Method in Quantum Chemistry". (New York: Academic) * R.P. Feynman, "The Principle of Least Action", an almost verbatim lecture transcript in Volume 2, Chapter 19 of The Feynman Lectures on Physics, Addison-Wesley, 1965. An introduction in Feynman's inimitable style. * C Lanczos, The Variational Principles of Mechanics (Dover Publications) * R K Nesbet 2003 "Variational Principles and Methods In Theoretical Physics and Chemistry". (New York: Cambridge U.P.) * S K Adhikari 1998 "Variational Principles for the Numerical Solution of Scattering Problems". (New York: Wiley) * C G Gray , G Karl G and V A Novikov 1996 Ann. Phys. 251 1. * C.G. Gray, G. Karl, and V. A. Novikov, "Progress in Classical and Quantum Variational Principles". 11 December 2003. physics/0312071 Classical Physics. * * Stephen Wolfram, A New Kind of Science p. 1052 * John Venables, "The Variational Principle and some applications ". Dept of Physics and Astronomy, Arizona State University, Tempe, Arizona (Graduate Course: Quantum Physics) * Andrew James Williamson, "The Variational Principle – Quantum monte carlo calculations of electronic excitations". Robinson College, Cambridge, Theory of Condensed Matter Group, Cavendish Laboratory. September 1996. (dissertation of Doctor of Philosophy) * * Komkov, Vadim (1986) Variational principles of continuum mechanics with engineering applications. Vol. 1. Critical points theory. Mathematics and its Applications, 24. D. Reidel Publishing Co., Dordrecht. Luokka:Matematiikka Luokka:Teoreettinen fysiikka
Cowboy Junkies

Cowboy Junkies on vuonna 1985 Ontariossa perustettu kanadalainen vaihtoehtorock-yhtye. Sen musiikki on saanut vaikutteita perinteisestä kantrista, bluesista ja folkista. Cowboy Junkiesin perustajista kitaristi- lauluntekijä Michael Timmins ja basisti Alan Anton (oik. Alan Alizojvodic) soittivat yhdessä yhtyeissä Hunger Project ja Germinal, joka oli Britanniassa toiminut avantgarde-instrumentaaliyhtye. He alkoivat Kanadaan palattuaan jammailla kokoonpanolla, jossa Timminsin veli Peter oli rumpalina. Vuonna 1985 he ottivat laulajaksi Michaelin ja Peterin siskon Margo Timminsin, sosiaalityöntekijän, joka ei ollut koskaan laulanut julkisesti. Yhtyeen debyyttialbumi Whites Off Earth Now!! ilmestyi 1986. Se sisälsi yhtä lukuun ottamatta lainakappaleita. Kriitikoiden arvostama kirkossa yhdessä yössä yhdellä mikrofonilla äänitetty kakkosalbumi The Trinity Session vuodelta 1988 sai laajempaa huomioita ja siitä tuli kulttisuosikki. Muun muassa Los Angeles Times valitsi levyn yhdeksi vuoden parhaista albumeista. The Trinity Sessionia seuranneet 1990-luvun albumit menestyivät myös hyvin Kanadassa. Vuonna 1996 yhtye siirtyi RCA-levymerkiltä Geffenin MCA Records Canada -merkille. Uudelle yhtiöille tehty ensimmäinen albumi Lay It Down tuotettiin yhdessä John Keanen kanssa ja se myi yli 600 000 kappaletta. 2000-luvulla yhtye on julkaissut useita albumeja ja kokoelmalevyjä sekä kiertänyt esiintymässä ympäri maailmaa. Esimerkiksi vuonna 2001 Cowbow Junkies esiintyi 108 konserttipaikassa ja 15 maassa. Yhtye teki laajat Pohjois-Amerikan ja Euroopan kiertueet myös vuosina 2002 ja 2004. == Diskografia == === Studioalbumit === Vuosi Albumi Listasijoitukset Myyntisaavutukset Kanada Kanada Country UK USA Kanada USA 1986 Whites Off Earth Now!! 1988 The Trinity Session 28 30 26 2× platinaa platinaa 1990 The Caution Horses 11 33 47 platinaa 1992 Black Eyed Man 8 21 76 1993 Pale Sun Crescent Moon 25 114 kultaa 1996 Lay It Down 20 55 kultaa 1998 Miles from Our Home 98 2001 Open 104 107 2004 One Soul Now 127 2005 Early 21st Century Blues 2007 At the End of Paths Taken Trinity Revisited 94 2010 Renmin Park 169 2011 Demons 2011 Sing in My Meadow 2012 The Wilderness 2018 All That Reckoning 2020 Ghosts 2022 Songs of the Recollection 2022 Sharon 2023 Such Ferocious Beauty == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * Luokka:Kanadalaiset rockyhtyeet
Artur Gatšinski

Artur Andrejevitš Gatšinski (, s. 13. elokuuta 1993 Moskova) on venäläinen taitoluistelija. Hän on voittanut pronssimitalin vuoden 2011 MM-kisoissa, hopeaa vuoden 2012 EM-kilpailuissa ja hopeaa Venäjän-mestaruuskilpailuissa vuosina 2011 ja 2012. == Lähteet == * ISUn profiili == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Se ensemble

Se ensemble on suomalainen nuorten muusikkojen perustama orkesteri. Ensimmäinen Se ensemblen konsertti järjestettiin kesäkuussa 2009, Lahden Ristinkirkossa. Ohjelmistossa oli muun muassa Maurice Ravelin La Valse. Sinfoniakonserttien ohella orkesterin jäsenet esiintyvät myös kamarimusiikkikokoonpanoina. Ensemblen ideana on toimia omana, vapaana ryhmänä Suomen musiikkikentällä. Konserteissa kuultavat teokset ovat niitä, mitä nuoret itse haluavat soittaa. Erityisen tärkeää Sen konserteissa on innostunut ohjelmistosuunnittelu, ja harvinaisten teosten esittely. Lukuisten omien konserttiensa lisäksi Se ensemble on muun muassa kesällä 2010 toiminut Kokkolan Oopperan orkesterina, on tilannut ja kantaesittänyt uutta suomalaista musiikkia, sekä yhteistyössä kapellimestari Jorma Panulan kanssa järjestänyt kansainvälisen kapellimestarikurssin Kaapelitehtaalla keväällä 2010. Helmikuussa 2011 Suomen Kulttuurirahasto myönsi Se ensemblelle 25 000 euron apurahan. Apurahan turvin Se ensemble järjesti kesäkuussa 2011 oman konserttisarjan, Se festivaalin Helsingin konservatoriolla. Tämän jälkeen Se ensemble on muun muassa esiintynyt Turun Musiikkijuhlilla sekä Musiikkitalossa. Joulukuussa 2011 Se ensemble esiintyi televisioidussa Espoon kaupungin itsenäisyyspäivän juhlakonsertissa. Alusta asti Se ensembleä on johtanut kaksi kapellimestaria, Santtu-Matias Rouvali ja Erkki Lasonpalo. Ensemblen taiteellinen neuvonantaja on kapellimestari Hannu Lintu. == Aiheesta muualla == Ensemblen nettisivu Se festivaalin konsertin arvostelu (HS) Luokka:Suomalaiset orkesterit
Väkivaltapornografia

Väkivaltapornografia on pornografian alalaji jossa esiintyy väkivaltaa. Suomessa väkivaltapornografian tuottaminen, levittäminen ja hallussapito on laitonta. Raja laittoman väkivaltapornografian ja sallitun sadomasokismin simuloinnin välillä on häilyvä, mutta esimerkiksi piiskaaminen joka ei ole juurikaan saunavihdalla läpsäisyä rankeempaa on sallittu pornossa. Myöskään esimerkiksi hiuksista vetäiseminen ei ole laitonta pornossa. Luokka:Pornografian tyylilajit
Citizen Jane Productions

Citizen Jane Productions Oy (vuosina 2009–2018 Pohjola-filmi Oy) on suomalainen elokuvayhtiö. Yhtiön toimitusjohtajana ja tuottajana toimii Elina Pohjola ja dramaturgina Mike Pohjola. Pohjola-filmi on erikoistunut ”pohjoiseen elokuvaan” ja tekee sekä dokumentteja että fiktioelokuvia. Toimitusjohtaja Elina Pohjola (s. 1981) on suomalainen elokuvatuottaja, joka on valmistunut medianomiksi Turun taideakatemiasta sekä taiteen maisteriksi Aalto-yliopiston taideteollisesta korkeakoulusta. Ennen elokuvatuottajan uraansa hän on työskennellyt muun muassa apulaisohjaajana, toisena apulaisohjaajana ja tuotantokoordinaattorina Aleksi Salmenperän elokuvissa Paha perhe ja Miehen työ, Mika Kaurismäen elokuvassa Haarautuvan rakkauden talo sekä elokuvissa Ganes ja Käsky. Yrityksen ensimmäinen teatterilevityksessä ollut elokuva oli Mikko Kuparisen ohjaama, Tuuve Aron novelliin pohjautuva Sirocco, jonka pääosaa esittää Eeva Putro. Lyhytelokuva kertoo yksinäisestä naisesta, joka löytää kerrostalonsa roskakorista vauvan ja alkaa kasvattaa sitä omanaan. Elokuva sai ensi-iltansa Kalifornian Palm Springs Int’l ShortFestissä kesäkuussa 2012 ja kiersi laajasti kansainvälisiä elokuvafestivaaleja, voittaen maineikkaan Odensen kansainvälisen elokuvafestivaalin pääpalkinnon elokuussa 2012. Vuonna 2012 ensi-iltansa sai Wille Hyvösen ohjaama dokumenttielokuva Kummisetäni thaimorsian. Se kertoo ohjaajan kummisedästä ja tämän thaimaalaisesta tyttöystävästä, joiden suhdetta ohjaaja ei voi hyväksyä. Elokuva sai kansainvälisen ensi-iltansa maailman suurimmalla dokumenttielokuvan festivaalilla Idfassa. Suomessa Kummisetäni thaimorsian sai elokuvateatterilevityksen ja keräsi lisäksi 522 000 televisiokatsojaa. Vuonna 2014 Pohjola-filmillä on tuotannossa kolme pitkää elokuvaa. Dokumenttielokuva Onnen ammattilaiset on Wille Hyvösen ohjaama dokumenttielokuva, joka kertoo onnellisuudesta, onnellisuusbisneksestä ja onnen asiantuntijoista. Kirsi Mattilan dokumenttielokuva Naisten Afganistan kertoo parikymppisen Marzian tarinan: hän unelmoi rakkaudesta, avioliitosta ja mielenkiintoisesta työstä, mutta yhteiskunta rajoittaa hänen valinnanvapauttaan. Musiikkielokuva Vapaita on nykypäivään sijoittuva raikas ja koskettava tarina kolmekymppisestä Seljasta, jonka ystävien- ja työntäyteisen elämän sekoittaa hänen kuusitoista vuotta sitten adoptoitavaksi antamansa poika. Elokuvan on käsikirjoittanut Tua Harno ja ohjaa Oskari Sipola. Lisäksi Pohjola-filmi tuottaa Dox@Net -lyhytdokumenttielokuvien sarjaa ja kehittelee useita elokuvia eri ohjaajien kanssa. == Elokuvat == * Baabelin metsä (2010) * Sirocco (2012) * Kummisetäni thaimorsian (2012) * Onnen ammattilaiset (2015) * Naisten Afganistan (2015) * Vapaita (2015) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Suomalaiset elokuvayhtiöt
Valtalaki (1941)

Laki talouselämän säännöstelemisestä poikkeuksellisissa oloissa eli niin sanottu valtalaki oli Suomessa vuosina 1941–1955 voimassa ollut poikkeuslaki, jolla valtioneuvostolle annettiin erityiset valtuudet säännöstellä maan talouselämää jatkosodan aikana ja sen jälkeen. Laki säädettiin toukokuussa 1941 määräaikaisena, ja sen voimassaoloaikaa jatkettiin yhdellä vuodella kerrallaan vuosina 1942–1954. Yhdessä tämän lain kanssa vuonna 1941 säädettiin myös laki väestön toimeentuloa vaarantavien rikosten rankaisemisesta (304/1941).Edilex (Etusivu » Säädökset » Säädösmuutosrekisteri » 304/1941) Näitä molempia lakeja koskeva ensimmäinen hallituksen esitys annettiin vuonna 1940 (HE 157/1940).Edilex (Etusivu » Säädökset » Säädösmuutosrekisteri » 303/1941) Valtalaki hyväksyttiin eduskunnassa toukokuussa 1941 äänin 147–33. Valtioneuvostolla oli melko laajat valtuudet säännöstellä talouselämää. Valtuudet perustuivat sotatilalakiin (303/1930) ja lakiin puolustusvalmiuden tehostamisesta sodanvaaran uhatessa (193/1939). Säännöstelymääräyksiä pidettiin tilanteeseen nähden riittämättöminä. Sotatilalain säännökset antoivat oikeuden säännöstellä vain yleisten tarvikkeiden tuotantoa, kauppaa, kulutusta, kuljetusta ja hintoja. Säännöstelyn ulkopuolelle olivat jääneet muut kuin yleiset tarvikkeet. Niidenkin säännöstelyä pidettiin tarpeellisena muun muassa raaka-aineiden säästämiseksi. Lisäksi valtioneuvostolle haluttiin valtuudet säännöstellä yleiseen hintatasoon vaikuttavia tekijöitä kuten vuokria, kuljetusmaksuja ja erilaisia tariffeja. Myös sotatilalain säännösten suppea ilmaisu oli tuottanut tulkintavaikeuksia ja siksi haluttiin selventäviä lisämääräyksiä.Hallituksen esitys Eduskunnalle laiksi talouselämän säännöstelemisestä poikkeuksellisissa oloissa sekä laiksi väestön toimeentuloa vaarantavien rikosten rankaisemisesta, HE 157/1940. Tarvittavat uudet säännökset olisi voitu antaa muuttamalla ja täydentämällä sotatilalakia, mutta säännöstely katsottiin tarpeelliseksi senkin jälkeen, kun sotatila julistettaisiin lakanneeksi. Siksi valtioneuvosto piti tarpeellisena kokonaan uutta lakia. Samalla valtioneuvostolle voitiin antaa uusia valtuuksia, kuten oikeus antaa määräyksiä työttömyyden torjumiseksi ja oikeus velvoittaa kunnat asettamaan lautakuntia ja toimihenkilöitä säännöstelymääräysten toimeenpanoa varten sotatilan lakkaamisen jälkeenkin. Valtalakiin ei sisällytetty rangaistusseuraamuksia määräysten rikkomisesta, vaan niistä säädettiin eri laissa. Se oli laki väestön toimeentuloa vaarantavien rikosten rankaisemisesta (304/1941) ja se tuli voimaan samana päivänä kuin valtalakikin. Sen sijaan valtalaissa oli säännös siitä, että valtalain nojalla annettuja määräyksiä noudattamatta tai niitä kiertäen tehty sitoumus, sopimus tai muu välipuhe oli mitätön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomen laki
Arvo (lehti)

Arvo oli SAK:n nuorten lehti, jota julkaistiin vuosina 2001–2013. Arvon kappalemääräinen levikki oli 104 500 ja sivumäärä 48. SAK:laiset liitot lähettivät Arvoa 18–35-vuotiaille jäsenilleen neljästi vuodessa. Vuodesta 2005 lähtien ilmestyi lisäksi Vappu-Arvo, jota oli jaettu SAK:laisissa vapputapahtumissa. Sen levikki oli noin 45 000 kpl. Lehden julkaiseminen lopetettiin vuonna 2013 usean SAK:n jäsenliiton peruttua tilauksensa. ==Historia== SAK aloitti nuortenlehden julkaisemisen vuonna 1995 ZigSak- lehdellä. ZigSakia seurasi vuonna 1998 Ay. Arvo ilmestyi vuodesta 2001 lähtien. Nuortenlehti ilmeistyi neljä kertaa vuodessa koko julkaisuajan läpi. Arvoa tehtiin alusta alkaen yhteistyössä Alma 360 Asiakasmedian kanssa. Arvon ulkonäöstä vastasivat ad:t *Mia Noronkoski 2001–2009 *Mika Soikkeli 2009–2013 Arvo palkittiin seuraavissa kilpailuissa: *2001 Postin asiakaslehtikilpailun voitto sarjassa henkilöstö- ja järjestölehdet *2004 Voitto toisen kerran Postin asiakaslehtikilpailussa (henkilöstö- ja järjestölehdet) *2005 Kunniamaininta Postin asiakaslehtikilpailussa (henkilöstö- ja järjestölehdet) *2008 Aikakausmedian Paras ilmeuudistus -kilpailun voitto, Arvon ad Mia Noronkoski palkittiin vuoden 2009 Ajankuva-gaalassa ===Päätoimittajat=== *Sami Turunen 2001–2004 *Sanni Halla-aho 2005–2013 ==Lähteet== *Arvo Suomen suurin nuortenlehti. SAK ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== Arvon näköisversio Luokka:SAK Luokka:Suomalaiset ammattilehdet
Örö

Örö on Saaristomeren kansallispuistossa Kemiönsaaren kunnassa Hiittisten lounaispuolella sijaitseva saari, joka aiemmin kuului Hiittisten ja myöhemmin Dragsfjärdin kuntaan. Saari on ollut sotilaskäytössä Venäjän vallan ajasta lähtien. ==Linnake== Örön linnoitteiden rakentaminen aloitettiin osana Venäjän keisarikunnan Pietari Suuren merilinnoitusta vuonna 1915. Suomen itsenäistyttyä saari on ollut osa Suomen meripuolustusta, ja siellä on ollut rannikkotykistön raskas ja järeä patteri. Puolustusvoimien toiminta Örön linnakkeella lakkasi pääosin vuonna 2005, mutta siellä on edelleen toimintakuntoinen kolmitykkinen 130 TK -rannikkopatteri. Museovirasto on määritellyt Örön linnakkeen yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. == Saaren luonto == Örö on matalalla vesialueella sijaitseva harjusaari, jolla esiintyy runsaasti arvokkaita luontotyyppejä, kuten erikoisen luonnontilaisena säilyneitä hiekkarantoja, dyynejä ja rantaniittyjä. Örössä on havaittu kaikkiaan 1 500 perhoslajia, joista uhanalaisia tai silmälläpidettäviä on yli sata. Se on tunnettu myös harvinaisten merenrantakasvien, kuten merijuolavehnän alalajin merivehnän (Elymus farctus ssp. boreoatlanticus) esiintymistä. Suomessa uhanalainen, rauhoitettu ja hyvin harvinainen merivehnä tunnettiin pitkään vain Öröstä. Muita uhanalaisia ja silmälläpidettäviä putkilokasveja saarella ovat muun muassa hietaneilikka, hietikkosara, isokrassi, kangasajuruoho, lännenhanhikki, meriotakilokki ja merikastikka. Saari on myös Suomen ainoa ketokylmänkukan nykyinen kasvupaikka. Örö.jpg Skogsutsikt_Örö_2015.jpg File:U7A8804-3.jpg Västra_stranden_vegetation_Örö_2015.jpg Västra_stranden_Örö_2015.jpg == Lähteet == * Metsähallitus: Saaristomeren ”suljettu” saari Örö avautuu matkailijaryhmille tänä kesänä Luettu 1.2.2012 * Lounais-Suomen ympäristökeskus: Örön Natura-alue Luettu 1.2.2012 === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Örön linnakesaari; Luontoon.fi, Metsähallitus Luokka:Hiittinen Luokka:Kemiönsaaren saaret
Schreyer

Schreyer voi viitata seuraaviin henkilöihin: * Edward Schreyer (s. 1935), kanadalainen poliitikko * Stefan Schreyer (s. 1946), itäsaksalainen kymmenottelija Luokka:Sukunimet
County-luokka (hävittäjä)

County-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston ensimmäinen ohjushävittäjäluokka, johon kuului kahdeksan 1962-1996 palvellutta alusta. Neljä aluksista on myyty palveluksesta poiston jälkeen Chilelle. == Alukset == County-luokan hävittäjätGardiner, Robert s. 508 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo HMS Devonshire Cammell Laird 9. maaliskuuta 1959 10. kesäkuuta 1960 15. marraskuuta 1962 uponnut maalilaivana 17. heinäkuuta 1984 HMS Hampshire John Brown and Company 26. maaliskuuta 1959 16. maaliskuuta 1961 15. maaliskuuta 1963 myyty romutettavaksi 1979 HMS Kent Harland and Wolff 1. maaliskuuta 1960 27. syyskuuta 1961 15. elokuuta 1963 myyty romutettavaksi 1998 HMS London Swan Hunter 26. helmikuuta 1960 7. joulukuuta 1961 14. marraskuuta 1963 Pakistanin laivastolle maaliskuussa 1982 Babur myyty romutettavaksi 1995 HMS Fife Fairfield Shipbuilding and Engineering Company 1. kesäkuuta 1962 9. heinäkuuta 1964 21. kesäkuuta 1966 Chilen laivastolle elokuussa 1987 Blanco Encalada myyty romutettavaksi marraskuussa 2005 HMS Glamorgan Vickers 13. syyskuuta 1962 9. heinäkuuta 1964 11. lokakuuta 1966 Chilen laivastolle syyskuussa 1986 Almirante Latorre myyty romutettavaksi 2005 HMS Norfolk Swan Hunter 15. maaliskuuta 1966 16. marraskuuta 1967 7. maaliskuuta 1970 Chilen laivastolle huhtikuussa 1982 Capitán Prat myyty romutettavaksi 2008 HMS Antrim Upper Clyde Shipbuilders 20. tammikuuta 1966 19. lokakuuta 1967 14. heinäkuuta 1970 Chilen laivastolle kesäkuussa 1984 Almirante Cochrane myyty romutettavaksi 2010 ==Lähteet == * === Viitteet === *
Vaarunvuoret

Vaarunvuoret on Jyväskylän Korpilahdella Päijänteen Korospohjan itäpuolella sijaitseva vuorialue. Vuoret kohoavat enimmillään 200 metrin korkeuteen merenpinnasta vieressä sijaitsevan Päijänteen 78 metristä. Kansalaisen karttapaikka == Luonto == Vaarunvuorten alueelle on perustettu noin 600 hehtaarin laajuinen Natura 2000-alue, johon kuuluu useita luonnonsuojelualueita, jotka on perustettu osana vanhojen metsien ja lehtojen suojeluohjelmia. Aivan Päijänteen rannalla sijaitsee kivikkoinen jyrkänne Vaarunjyrkkä. Maastonmuodon, pienilmaston ja osin emäksisen kallioperän yhdistelmänä paikalle on syntynyt niin sanottu etelävuori, jonka ainutlaatuiseen kasvillisuuteen kuuluu sekä alueen sijaintiin nähden levinneisyydeltään eteläistä että pohjoista lajistoa. Vaarunjärven laskupuron lehdossa kasvaa lukuisia Keski-Suomessa uhanalaisia lehtokasveja, vuorijalavia sekä Suomen pohjoisin luonnonvarainen euroopanpähkinäpensas. == Voimalaitosprojekti == Imatran Voima tutki mahdollisuutta pumppuvoimalaitoksen rakentamiseen Vaarunvuorelle energian varastointia varten. Hanketta nousi vastustamaan Vaarunvuori-liike, joka vastusti voimalan toteuttamista luontoarvoiltaan merkittävälle paikalle, ja siitä luovuttiin. == Lähteet == * Keski-Suomen ympäristökeskus: Vaarunvuorten Natura-alue Luettu 1.2.2012 === Viitteet === Luokka:Korpilahti Luokka:Suomen Natura-alueet Luokka:Keski-Suomen luonnonsuojelualueet Luokka:Jyväskylän nähtävyydet Luokka:Jyväskylän maankohoamat
In My Memory

In My Memory on Tiëston ensimmäinen studioalbumi ja sen ilmestymispäivä oli 15. huhtikuuta 2001. Singleinä albumilta julkaistiin Flight 643, Suburban Train ja Lethal Industry. Suomen singlelistalla Suburban Train oli sijalla 20. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * Tiëston viralliset sivut * Flight 643 -musiikkivideo * Suburban Train -musiikkivideo * Lethal Industry -musiikkivideo Luokka:Tiëston albumit Luokka:Vuoden 2001 albumit
Ric Todd

Damian Roderic "Ric" Todd (s. 1959 SussexCentre for East European Language Based Area Studies: Elites and Democracy in Post-Communist Europe ) on brittiläinen diplomaatti. Hänestä tehtiin syyskuussa 2011 Turks- ja Caicossaarten kuvernööri Gordon Wetherellin seuraajana. Aiemmin Todd oli toiminut muun muassa Yhdistyneen kuningaskunnan suurlähettiläänä Slovakiaan ja Puolaan.Caribbean Journal: Interview with Turks and Caicos Islands Governor Damian Roderic Todd Todd opiskeli historiaa Oxfordissa ja aloitti työnsä Foreign and Commonwealth Officen palveluksessa vuonna 1980.Foreign & Commonwealth Office: Change of Her Majesty’s Governor to Turks and Caicos Islands == Lähteet == Luokka:Brittiläiset diplomaatit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Turks- ja Caicossaaret Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pyhän Joosefin roomalaiskatolinen kirkko (Mobile)

thumb|300px|Pyhän Joosefin roomalaiskatolinen kirkko. Pyhän Joosefin roomalaiskatolinen kirkko () on kirkko Mobilen kaupungissa Alabaman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kirkko valmistui vuonna 1907. Vuonna 1991 kirkko pääsi National Register of Historic Places -rekisteriin. Kirkko edustaa tyyliltään uusgoottilaista arkkitehtuuria. Kirkko on muurattu tiilistä. == Lähteet == * Luokka:Yhdysvaltain kirkot Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Alabamassa Luokka:Kristinusko Alabamassa Luokka:Mobilen rakennukset ja rakennelmat