EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jakovlev Jak-11

Jakovlev Jak-11 oli neuvostoliittolainen Jakovlevin valmistama sotilaskoulutuslentokone, joka oli käytössä vuosina 1947–1962. ==Kehitys== Jak-11 pohjautui Jakovlev Jak-3-hävittäjään. Koneen pääsuunnittelija oli V.A. Shavrin. Ensimmäisen prototyypin Jak-UTI (Jak-3UTI) ensilennon teki Jakovlevin suunnittelutoimiston (OKB) koelentäjä G. S. Klimushkin 10. marraskuuta 1945. Koneen moottori oli merkittävästi vähätehoisempi kuin hävittäjän: AŠ-21 (7-sylinterinen ilmajäähdytetty tähtimoottori) moottorin teho oli 570 hevosvoimaa. 3-metrinen kaksilapainen VISh-111V-20-potkuri pyöri vakiokierroksilla. Ohjaamo oli peräkkäisistuttava, ajalleen tyypillinen. Lentoranka kesti 15.4 g:tä, joka salli oppilaiden tehdä virheellisiä ohjausliikkeitä. Koneessa oli yksi Berezin UBS -konekivääri maaliammuntaa varten. Siinä oli sata patruunaa. Myös pommituslentoja voitiin harjoitella koneella. Neuvostoliiton ilmavoimien NII-VVS testasi koneen tehtaan testien jälkeen lokakuussa 1946. Tehtaat Saratovissa ja Leningradissa alkoivat valmistaa koneita vuoden 1947 puolivälissä. ==Käyttö== Kaikkiaan 4 566 Jak-11-konetta valmistettiin vuoteen 1955 mennessä, näistä 3 859 Neuvostoliitossa. Suomessa oli jatkosodan jälkeen aprikoitu, että Neuvostoliitto ostaisi sotakorvauksena Valtion lentokonetehtaalta koulukoneita. Jak-11 osoitti selkeästi, miten perusteeton moinen ajatus oli. Tšekkoslovakiassa valmistettiin 707 konetta lisenssillä – Let Kunovicen C-11. Jak-11 saavutti viisi maailmanennätystä. Varsovan liiton maiden lisäksi koneita vietiin Kiinaan, Afganistaniin, Algeriaan, Egyptiin, Indonesiaan, Pohjois-Koreaan, Somaliaan, Syyriaan, Vietnamiin, Jemeniin ja Itävaltaan. == Tekniset tiedot == ==Kirjallisuutta== * Gunston, Bill. Yakovlev Aircraft since 1924. London, UK: Putnam Aeronautical Books, 1997. ISBN 1-55750-978-6. * Thompson, Warren. "Double Trouble, The F-82 Twin Mustang In Korea." Air Enthusiast, March 2001. Jak-011 Luokka:Neuvostoliittolaiset koulukoneet Luokka:1940-luvun koulukoneet
Hyönteissyöjä

Hyönteissyöjä eli insektivori on eläin, jonka ravinto koostuu yksinomaan tai pääasiassa hyönteisistä. == Esimerkkejä hyönteissyöjistä == Nämä eläimet ovat pelkästään tai pääasiassa hyönteissyöjiä. Jotkut niistä voivat murskata luitakin. * Monet pikkulinnut, mehiläissyöjät * Muurahaiskarhut * Nokkasiilit * Vyötiäiset * Muurahaiskävyt * Maasusi * Korvakoirat * Päästäiset * Sudenkorennot * Leppäkertut * Marmosetit * Kummituseläimet * Sormieläimet Luokka:Eläintiede Luokka:Ekologiset vuorovaikutussuhteet Luokka:Ravinto-oppi
Nacho Novo

Ignacio Javier Gómez Novo yleensä vain Nacho Novo (s. 26. maaliskuuta 1979 Ferrol, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa puolalaista Legia Varsovaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Seurajoukkueura == Novo siirtyi heinäkuussa 2001 kotimaansa Huescasta Skotlannin 1. divisioonan Raith Roversiin. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 4. elokuuta 2001 ottelussa Airdrieoniansia vastaan. Samaisessa ottelussa hän onnistui myös maalinteossa. Heinäkuussa 2002 hän siirtyi 100 000 punnan kaupassa skotlantilaisseura Dundeehen. Hän pelasi maan pääsarjassa ensimmäisen ottelunsa 3. elokuuta 2002 Heartsia vastaan. Hän pelasi joukkueessa kahden kauden ajan, ja hänelle kertyi otteluita yhteensä 71 ja maaleja 26. 6\. heinäkuuta 2004 Novo teki sopimuksen skotlantilaisjätti Rangersin kanssa, ja hänestä maksettiin 450 000 punnan siirtokorvaus. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan joukkueessa 35 ottelua ja teki niissä 19 maalia. Maalisaldo oli lopulta hänen parhaansa Rangersissa pelaamansa kuuden kauden aikana. Hän voitti joukkueessa pelaamanaan aikana kolmesti maan pääsarjanmestaruuden, kahdesti cupin ja kolmesti liigacupin. Toukokuussa 2010 Novo palasi kotimaahansa ja siirtyi Sporting Gijóniin kaksivuotisella sopimuksella.Nacho Novo se presenta como nuevo jugador del Sporting Marca. Viitattu 3.7.2010. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Novon tilastot Soccerbase -sivustolla * Nacho Novo (90minut.pl) Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Mentors

The Mentors on yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye, joka tunnetaan tarkoituksellisen seksistisistä shock rock -sanoituksistaan. Yhtye perustettiin Seattlessa, Washingtonissa vuonna 1977Virallinen biografia ja se siirtyi Los Angelesiin, Kaliforniaan vuonna 1979. Yhtyeen tyyli on vuosien saatossa kehittynyt garagesta heavy metallin ja hardcore punkin kautta kokeelliseen thrash metalliin. Yhtye tunnetaan sen itse nimeämän "rape rock" -tyylilajin (suom. raiskausrock) keksijänähttp://austinist.com/2007/04/02/music_mondays_presents_el_duce_vita_the_mentors_dvd.php ja se esiintyy mustiin pyövelin huppuihin pukeutuneena. ==Jäsenet== ===Nykyiset=== *Eric Carlson (Sickie Wifebeater) – kitara (1977–) *Steve Broy (Dr. Heathen Scum) – basso (1977–1979, 1984–1986, 1989–) *Sickie J – komppikitara (2001–) *Marc Deleon (Mad Dog, Marc Duce) – rummut, laulu (2005–) ===Entiset=== *Eldon Hoke (El Duce) – rummut, laulu (1977–1997) *Rick Lomas – rummut (1989) *Clark Savage (Moosedick) – rummut (1991–2008) *El Rapo – laulu (2001–2004) *Jeff Dahl – basso (1979–1980) *Jack Shit – basso (1980) *Mike Dewey (Dr. Heathen Scum) – basso (1980–1984) *Ed Danky (Poppa Sneaky Spermshooter) – basso (1986–1987) *Zippy – basso (1987–1989) ==Diskografia== * Get Up and Die (1981 Mystic Records) * Live at the Whiskey/Cathey de Grande (1981 Mystic Records) * You Axed for It! (1985 Metal Blade/Death Records) * Up the Dose (1986 Metal Blade/Death Records) * Sex Drugs and Rock 'n' Roll (1989 Ever Rat Records) * Rock Bible (1990 Mentor Records) * To The Max (1991 Mentor Records) * Over The Top (2005 Mentor Records) * Ducefixion (2009 Mentor Records) * The Illuminaughty (2017 Mentor Records) ==Videografia== * Get Up and Die (1983) * Mentors Fuck Movie (1987) * A Piece Of Sinema (1990) * The Wretched World of The Mentors (1990) * Mentors Tour De Max '91 (1991) * El Duce, The Man. The Myth. The Video. (1993) * Mentors - El Duce Vita DVD (2007) * Perverted Movie (2010) * The Kings of Sleaze (2017) * The El Duce Tapes (2019) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivu * The Mentors MySpacessa * Fanisivu * The Mentors Encyclopedia Metallumissa * Rape Rock .net Luokka:Yhdysvaltalaiset metalliyhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Steve Broy

Steven Broy (taiteilijanimeltään Dr. Heathen Scum ja Pope Heathen Scum) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten heavy metal -yhtye The Mentorsin perustajajäsenenä ja tämänhetkisenä basistina. Broy on tehnyt yhteistyötä useiden yhtyeiden kanssa ja julkaissut soololevyjä Dr. Heathen Scum -taiteilijanimellään. ==Diskografia== ===The Mentorsin kanssa=== * Get Up and Die (1981 Mystic Records) * You Axed for It! (1985 Metal Blade/Death Records) * Up the Dose (1986 Metal Blade/Death Records) * Rock Bible (1990 Mentor Records) * To The Max (1991 Mentor Records) * Over The Top (2005 Mentor Records) * Ducefixion (2009 Mentor Records) ===The Mantorsin kanssa=== *Lust Muscle (2008 Mad Dog/Mentors Records) *Matando Emo (2009 Mad Dog/Mentors Records) ===El Ducen kanssa=== *Musical Pornography (1993 Mind Boggler Records) ===Nimellä Pope Heathen Scum=== *Top Notch Rock (Mentors Records) *Lady Killer (2008 Mind Boggler Records) ===Nimellä Dr. Heathen Scum with Hammergirl=== *Songs of Sex and Love (2009 Mind Boggler Records) ===Church Of El Ducen kanssa=== *The Devils Hand (2005) ===Mentor Heathen Scum's Church Of El Ducen kanssa=== *Not Suitable For Anyone (2006 Usmetal Records) *Ladies Man (album) (2006 Usmetal S&m; Records) ===Kill Allen Wrenchin kanssa=== *My Bitch Is A Junky (Wanker Records) ==Videografia== * Get Up and Die (1983) * Mentors Fuck Movie (1987) * A Piece Of Sinema (1990) * The Wretched World of The Mentors (1990) * Mentors Tour De Max '91 (1991) * El Duce, The Man. The Myth. The Video. (1993) * Mentors - El Duce Vita DVD (2007) ==Aiheesta muualla== *Pope Heathen Scum Encyclopaedia Metallumissa *Dr. Heathen Scum's Church of El Duce *Dr. Heathen Scumin kanava YouTubessa *The Mentorsin virallinen sivu *Mentors @ the Metal Archives *Dr. Heathen Scum MySpacessa *Church of El Duce MySpacessa *Kill Allen Wrench MySpacessa Luokka:Yhdysvaltalaiset rockmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset basistit Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Vadelmakupu

Vadelmakupu () on saari Helsingissä. Se kuuluu Pihlajasaarien saariryhmään Länsisaarten osa-alueella. Läntiseltä Pihlajasaarelta on kävelysilta Vadelmakuvulle. Nykyisin Vadelmakupu on Pihlajasaaren isännän ympärivuotisena asuinpaikkana.http://www.albumit.lasipalatsi.fi/search/photo.html?photo_id=21656&restype;=&formtype;= == Historia == Luodolle asettui kalastaja Matti Sundberg, joka 27-vuotiaana 1787 sai vuokraoikeuden saareen velvollisuutena toimia kaupunginkalastajana ja toimittaa helsinkiläisille kalaa torimyyntiin. Näin kului rauhalliset 13 vuotta, sitten raaka verityö muutti kaiken. Ensimmäisenä paastosunnuntaina maaliskuun 2. päivänä 1800 Sundberg lähti Viaporin sotamiehen Adolf Fredrik Adlerin kanssa jäälle kulkemaan, jolloin Adler lahtauspuukolla oli katkaissut Sundbergin kaulan palaten Vadelmakuvulle surmaten vielä vaimon ja kuusivuotiaan pojan Isaacin. Murhaaja teloitettiin tarinan mukaan tammikuussa 1801 Helsingissä.http://www.albumit.lasipalatsi.fi/search/photo.html?photo_id=21655&restype;=&formtype;= == Lähteet == Luokka:Ulkosaaret
Santakarin pooki

Santakarin pooki on vuonna 1857 rakennettu tunnusmajakka eli pooki Rauman edustalla. Pookin on suunnitellut lääninarkkitehti G. T. Chiewitz. Pooki on kahdeksankulmainen, 21,5 metriä korkea ja pohjaltaan 7×7 metriä. Rauman kaupunki peruskorjasi rakennuksen vuonna 1997. Kaupunki vuokrasi pookin Rauman Satamalle nimellisellä sadan euron vuosivuokralla. Pooki on jälleen peruskorjattu 2009. Suomen Majakkaseura palkitsi vuonna 2009 Rauman sataman Santakarin pookin kunnostuksesta, jonka yhteydessä kunnostettiin pookin runko ja laudoitus ja se maalatiin.Raumalaisten majakoiden kunnostus pakittiin (Arkistoitu versio) Yle Uutiset, 6.6.2011. Vuonna 2009 myös Museovirasto määritteli Santakarin pookin valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. ==Lähteet== Luokka:Suomen tunnusmajakat Luokka:Rauman rakennukset ja rakennelmat Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Kivijärven kinttupolku

thumb|Kinttupolun varrella sijaitseva Kivijärvi. Kivijärven kinttupolku on noin 25 kilometrin pituinen erämaavaellusreitti, josta osa kuuluu kansainväliseen eurovaellusreitti E 6:een. Reitti johtaa Oulujoen pohjoisrannalta Utajärven Sotkan kylästä Kivijärven kautta Kiiminkijoen etelärannalle Ouluun Ylikiimingin Ylivuoton kylään. Kinttupolku seurailee osin vanhoja kulkureittejä, osin metsäautoteitä. Reitti johtaa halki Oulu- ja Kiiminkijokien välisen suo- ja kangasmaaston. Reitin vaikeakulkuisimpiin kohtiin on rakennettu pitkospuut, ja reitti on merkitty maastoon valkeilla maalauksilla sekä huipustaan valkeaksi maalatuilla reittipaaluilla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * YLE Areena: Oulu Radio: Tarinoita Kivijärven kinttupolun varrelta Luokka:Oulun luonto Luokka:Utajärven luonto
Nick Barmby

Nicholas Jonathan ”Nick” Barmby (s. 11. helmikuuta 1974 Hull, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti valioliigaurallaan muun muassa Tottenham Hotspuria, Evertonia ja Liverpoolia. Uransa viimeiset kahdeksan kautta hän edusti Hull Cityn joukkuetta ja niistä kaksi kautta valioliigassa ja muun muassa kaksi viimeistä Englannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla mestaruussarjassa. Hän pelasi yhteensä 23 maaottelussa Englannin maajoukkueessa vuosina 1995–2001. Niissä hän teki neljä maalia. Hän kuului Englannin joukkueeseen vuosien 1996 ja 2000 Euroopan- mestaruuskilpailuissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla== Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1974 syntyneet
Saana Saarteinen

Saana Saarteinen (s. 11. helmikuuta 1993) on suomalainen tennispelaaja. Tampereen tennisseuraa edustava Saarteinen voitti ulkokenttien Suomen mestaruuden 2010. Lisäksi hän on edustanut Suomea Fed Cupissa. == Ura == Kesäkuussa 2009 Saarteinen voitti parinsa Ella Leivon kanssa junioreiden 4. kategorian ITF-pistekilpailun Kööpenhaminassa. Heinä-elokuussa hän selviytyi Tampereen ja Savitaipaleen ITF-turnauksien puolivälieriin. Huhtikuussa 2010 Saarteinen teki Fed Cup -debyyttinsä maaottelussa Armeniaa vastaan Eurooppa/Afrikan II ryhmässä. Maaottelun ratkettua Suomen voitoksi Saarteinen pääsi pelaamaan Heini Salosen kanssa nelinpeliä häviten ottelunsa. Heinäkuussa Saarteinen voitti ulkokenttien Suomen mestaruuden. Loppuottelussa hän voitti Cecilia Estlanderin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kara Winger

Kara Estelle Winger (o.s. Patterson, s. 10. huhtikuuta 1986 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen keihäänheittäjä. Hän on MM-hopeamitalisti ja Pan-Amerikan kisojen mestari. Vuoden 2008 olympialaisissa Winger ei selviytynyt karsinnasta finaaliin heitettyään 54,39 metriä ja jäätyään sijalle 41. Vuoden 2009 yleisurheilun MM-kisoissa hän ei selviytynyt finaaliin, vaan jäi sijalle 29 heitettyään 52,71 metriä. 25\. kesäkuuta 2010 Winger rikkoi Kim Kreinerin vuonna 2007 heittämän Pohjois-Amerikan ennätyksen 64,19 metriä. Hän heitti uudeksi ennätykseksi 66,67 metriä Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa parantaen aiempaa ennätystään lähes kolmella metrillä. Ennätyksen rikkoi Maggie Malone toukokuussa 2021. 3. heinäkuuta 2010 Winger heitti Eugenen Timanttiliiga-kisassa 65,90 metriä, joka oli uusi Timanttiliigan (ent. Kultainen liiga) ennätys naisten keihäänheitossa. Winger karsiutui loppukilpailusta myös Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja Lontoon olympialaisissa 2012. Hän saavutti hopeaa Pan-Amerikan kisoissa 2015 tuloksella 61,44. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli kahdeksas. Hän karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Lontoon MM- kilpailuissa 2017. Winger voitti kultaa Liman Pan-Amerikan kisoissa 2019 tuloksella 64,92. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui viidenneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa tuloksella 64,05. == Henkilökohtaiset ennätykset == Laji Paras tulos (m) Paikka Päivä Keihäänheitto (ulkona) 68,11 Bryssel, Belgia 2. syyskuuta 2022 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ivanava

Ivanava () eli Ivanovo (, , ) on pieni kaupunki Brestin alueella Valko-Venäjän lounaisosissa. Беларусь Автодорожная (Belarus Avtodorožnaja), 1:1 200 000. Квадрограф, Minsk, 2008. Kaupunki, jonka asukasluku oli 16 086 vuoden 2009 väestönlaskennassa, on Ivanavan maaseutuvaltaisen hallintopiirin keskus (kaikkiaan 43 586 asukasta, mukana kaupunkilaiset). Республики Беларусь Атлас автомобильных дорог (Respubliki Belarus Atlas Avtomobilnyh Dorog) 1:200 000. Государственный комитет по имуществу Республики Беларусь & "Белкартография", Minsk, 2007. ISBN 978-985-508-010-8. , Е.Л. Макаревич (toim.): Атлас автомобильных дорог (Atlas Avtomobilnyh Dorog), 2005. 1:500 000, sivu 71. Издательство Янсеян, Minsk, 2005. ISBN 985-6501-12-1. == Unescon maailmanperintökohde Struven ketju Ivanavassa == Kolme kansainvälisen Struven ketjun 34 suojellusta kolmiomittauspisteistä sijaitsee Brestin alueen Ivanavan piirissä. Näistä yhdellä, metsässä noin seitsemän kilometriä Ivanavan kaupungin keskustan pohjoispuolella sijaitsevalla Štšekotskin mittauspisteellä (), on muistopatsas tämän Jäämereltä Mustallemerelle ulottuvan kulttuurihistoriallisen saavutuksen merkiksi (koordinaatit: ). == Liikenneyhteydet == Lähin suurempi kaupunki on Pinsk, joka sijaitsee maanteitse 40 kilometriä Ivanavan itäpuolella. Valko-Venäjän eteläosien poikki kulkeva M10-valtatie (Brest–Kobryn–Ivanava–Pinsk–Homel (Gomel)) on tärkein valtatieyhteys; valtatie kulkee kaupunkikeskustan pohjoispuolitse. Kantatie P144 muodostaa reitin etelään piirin eteläosiin ja Ukrainaan (raja-asemalle 25 km keskustasta). Ivanavan piirissä on myös neljä länsi-itäsuuntaisen Brest–Homel-radan seisaketta tai asemaa. Näistä Janau-Paleski () sijaitsee vain pari kilometriä Ivanavan keskustasta eteläkaakkoon. Vesiteistä tärkein on kunniostettavana oleva Dnepr–Bug-kanava, joka kulkee piirin eteläosien läpi ja tarjoaa proomuyhteyden niin itään kuin länteenkin. == Lähteet == == Aiheesta muualla== *Lyhyt kuvaus kaupungista (bycity.org) *Hieman pitempi kuvaus (garady.org) *Kantakaupungin kartta (bycity.org) *WikiMapia karttalinkki, kohteiden selitykset pääosin , tai *Neuvostoliiton aikaista 1:200 000 topografikarttaa alueesta *Kuvia kaupungista , ja (radzima.org) *Kuvia piiristä , ja (radzima.org) *Valokuvia Ivanavan kaupungista (globus.tut.by) *Valko-Venäjän juna-aikatauluja *Ivanovosta matkailuviranomaisen silmin (belarustourism.by) Luokka:Brestin alueen kaupungit
Rantasalmen vaakuna

Rantasalmen vaakuna on Rantasalmen kunnan tunnus, joka on saanut aiheensa kunnan nimestä ja on siten puhuva vaakuna. Siinä aaltokoroinen palkki kuvastaa salmea kahden rannan välissä. Vaakunan selitys on ”kultakentässä musta, aaltokoroinen palkki.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Rantasalmen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 16. kesäkuuta 1958. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 1. lokakuuta samana vuonna. == Lähteet == * * Rantasalmi Vaakuna
Lokkiluoto

Lokkiluoto () on pieni kallioluoto Pihlajasaarien kaakkoispuolella Helsingin edustalla. Luodolla on kaksi linjamerkkiä, jotka on varustettu linjatauluilla ja pienellä loistolla. MTV Uutiset kertoi 16. toukokuuta 2023 silminnäkijöiden havainneen mahdollisen sukellusveneen Helsingin edustalla. Seuraavana päivänä Merivoimat kumosi epäilyt sukellusveneestä ja totesi havainnoin olleen Lokkiluoto ja sen linjataulut. == Lähteet == Luokka:Ulkosaaret Luokka:Suomen loistot
Tatu Mäkelä

Tatu Mäkelä (s. 14. kesäkuuta 1988 Pori) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai oikea laitapuolustaja. Ensimmäisellä kaudellaan Hämeenlinnassa Mäkelä onnistui vakiinnuttamaan paikkansa avauskokoonpanossa pelatessaan oikean laitapuolustajan paikalla. Mäkelä esiintyi kaudella 25 ottelussa, mutta avausmaali jäi tekemättä. Mäkelä oli Hämeenlinnan ehdokas kesäkuun 2009 kuukauden pelaajaksi. Kauden 2010 alussa Mäkelä loukkasi polvensa harjoitusottelussa Porin Palloilijoita vastaan ja palasi kentälle vasta toukokuussa pelatussa sarjaottelussa Mikkelin Palloilijoita vastaan. Kauden aikana hän palasi alkuperäiselle pelipaikalleen, toppariksi. Liigadebyyttinsä Mäkelä pääsi tekemään 3. heinäkuuta FC Lahden paidassa ottelussa IFK Mariehamnia vastaan. Mäkelä pelasi 90 minuuttia ja kirjasi itselleen varoituksen. 7\. helmikuuta 2013 julkaistiin Mäkelän kaksivuotinen sopimus Hämeenlinnan Härmän kanssa ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Grigori Geršuni

Grigori Andrejevitš Geršuni (, 29. syyskuuta (J: 17. syyskuuta) 1870 Šiauliai – 29. maaliskuuta 1908 Zürich) oli venäläinen sosialistivallankumouksellinen ja terroristi. Grigori Geršuni oli ammatiltaan apteekkari. 1890-luvun lopussa hän liittyi vallankumousliikkeeseen ja tutustui Jekaterina Breško- Breškovskajaan. Syksyllä 1901 Geršuni matkusti ulkomaille, missä hän osallistui sosialistivallankumouksellisen puolueen perustamiseen. Puolueen taistelujärjestön johtajana hän suunnitteli Venäjän sisäministerin Dmitri Sipjaginin ja Ufan kuvernöörin Nikolai Bogdanovitšin murhat sekä Harkovan kuvernöörin Ivan Obolenskin epäonnistuneen murhayrityksen. Geršuni pidätettiin toukokuussa 1903 ja suljettiin Pietari-Paavalin linnoitukseen. Hän sai kuolemantuomion, joka muutettiin elinkautiseksi pakkotyörangaistukseksi. Lokakuussa 1906 hän pakeni Nertšinskin pakkotyövankilasta Akatuista. Helmikuussa 1907 Geršuni osallistui sosialistivallankumouksellisten Tampereen puoluekokoukseen, jossa hän kannatti yhteistyötä kadettien kanssa sekä terrorismin jatkamista. Hän puolusti voimakkaasti salaisen poliisin agentiksi epäiltyä Jevno Azefia. Seuraavan vuoden keväänä hän kuoli sarkoomaan. Geršuni on kirjoittanut muistelmateoksen Iz nedavnego prošlogo (1907) (suom. ”Vankiloissa ja kidutuskammioissa”, Otava 1907) sekä proosarunon Razrušennyi mol (”Särkynyt laituri”, 1901), jota jonkin aikaa pidettiin Maksim Gorkin tekemänä. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset terroristit Luokka:Venäläiset vallankumoukselliset Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Mutala (Ylöjärvi)

thumb|225px|Mutalan kylätietä. Mutala on maalaiskylä Ylöjärven kaupungin kuntakeskuksesta pohjoisen suuntaan noin 15 km. Kylän sijainti mukailee kauniita Näsijärven rantoja. Kylässä on ollut koulu vuodesta 1896, jossa opiskelee tällä hetkellä noin 150 oppilasta luokilla 1 - 6. Koulua saneerattiin ja laajennettiin vuosina 2004–2006. Kylän asukas- ja koululaismäärän yhä lisääntyessä koululle on hankittu vielä lisätilaa parakkirakennuksilla. Koulurakennuksessa toimii myös päiväkoti sekä Ylöjärven seurakunta kerhotoiminnallaan. Koulun vanha päärakennus on yhä ennallaan. Mutalassa oli aikoinaan myös paloasema, kaksi kauppaa ja posti mutta nämä tilat toimivat nykyisin yksityisasuntoina. Mutalan seurantalo, joka on rakennettu vuonna 1930, on hyvin suosittu mm. hääjuhlapaikkana myös ulkopaikkakuntalaisten keskuudessa. Taloa ylläpitää Ylöjärven-Mutalan Maa- ja kotitalousseura ry. Eppu Normaali äänitti akustiseen muotoon sovitetun Mutala- albuminsa tällä seurantalolla kesällä 2011. Paikan valinnan vaikuttimeksi yhtye kertoi "mainion akustiikan". Mutalassa virtaa Myllyoja, joka on saanut nimensä joen rannalla aikoinaan olleen myllyn mukaan. Joessa on ollut myös lohenkasvatusaltaita, mutta veden laskun myötä ne on poistettu käytöstä. Mutalassa toimii useita yrittäjiä, mm. maanrakennusyritykset Yhtymä Tahlo sekä Pekka Siuko. Mutalan Helmi vastaa kylän ravintolatoiminnasta. Mutala on nykyisin hyvin suosittua asuinaluetta. Vakituisten asukkaiden lisäksi Mutalassa on paljon mökkikansaa Näsijärven kauniilla rannoilla. == Lähteet == Mutalan koulun nettisivusto Luokka:Ylöjärven kylät Luokka:Pirkanmaan maakunnan entiset taajamat
Shannyn Sossamon

Shannyn Marie Kahololani Sossamon (s. 3. lokakuuta 1978 Honolulu, Havaiji) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan Coralinena televisiosarjassa Moonlight. Sossamon aloitti uransa tanssijana ja mallina, ja esiintyi aluksi lähinnä televisiomainoksissa. Sossamon on näytellyt myös useissa elokuvissa, mutta merkittävimmät roolinsa hän on tehnyt indie- filmeissä. Hän teki debyyttinsä Ritarin tarinassa vuonna 2001, joka toi hänelle tunnettavuutta. Vuonna 2002 hän oli Teen Choice-palkintoehdokkaana elokuvasta 40 päivää ja 40 yötä. Sossamon näytteli myös kauhuelokuvissa Sielunsyöjä ja One Missed Call. Sossamon on tunnettu myös useista menestyselokuvista, kuten Kiss Kiss Bang Bang ja Holiday. Lisäksi hänet tunnetaan lyhyeksi jääneestä vampyyriaiheisesta televisiosarjasta Moonlight, jossa hän näytteli Coralinea. Vuonna 2010 Sossamon esiintyi naispääosassa elokuvassa Tappolistalla. Shannyn Sossamon seurusteli vuosina 2003–2004 kirjailija Dallas Claytonin kanssa. Heillä on vuonna 2003 syntynyt poika. Maaliskuussa 2012 Sossamon synnytti toisen poikansa. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iveco

Iveco on italialainen kuorma-auto-, linja-auto-, ja dieselmoottorivalmistaja, jonka kotipaikka sijaitsee Torinossa, Italiassa. Se kuuluu Iveco Group -konserniin. == Malleja == === Nykyisiä === ==== Kuorma-autoja ==== *S-Way, valmistettu vuodesta 2019 * Iveco Eurocargo, valmistettu vuodesta 1991 * Iveco Trakker, valmistettu vuodesta 1992 * Iveco Stralis, valmistettu vuosina 1993-2019 ==== Pakettiautoja/ Kevyt kuorma-autoja ==== * Iveco Daily, valmistettu vuodesta 1981 ==== Linja-autot ==== === Entisiä === ==== Kuorma- autoja ==== * Iveco Stralis, valmistettu vuosina 1993-2019 ==== Maastureita ==== * Iveco Massif, valmistettu vuosina 2007–2011 == Lähteet == == Aiheesta muualla == https://www.iveco.com/finland/pages/homepage.aspx * Luokka:CNH Industrial
Mirja Airas

Mirja Inari Airas (oik. Raipala, s. 26. joulukuuta 1945 Helsinki) on suomalainen taidemaalari ja kuvataiteilija. Hänen ensinäyttelynsä oli Helsingissä vuonna 1972.Mirja Airas, Uppslagsverket Finland Viitattu 27.10.2022. Mirja Airas Kuvataiteilijamatrikkelissa. Arkistoitu 18.10.2007. Airas opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa grafiikan linjalla vuosina 1965–1969 ja lisäksi 1969–1971 Kaskipuron koulussa samoihin aikoihin kuin Outi Heiskanen ja Marjatta Hanhijoki. Hän jätti myöhemmin grafiikan omistautuakseen akvarellimaalaukselle. Piirtäjänä Airas on tehnyt hiilipiirroksia. Airas on toteuttanut Kuopion Männistön kirkkoon Paavo Ruotsalaisen elämäntyötä kuvaavan 46 akvarellimaalauksen sarjan, ja Mikkelin tuomiokirkkoseurakunnan siunauskappeliin 20 piirustuksen sarjan. Airas kuului Record Singers -taiteilijaryhmään ja oli ryhmän Lyyra-lehden toimittaja 1974. Hän julkaisi myös taiteilijakirjan Toipilaskevät vuonna 1974. Airaksen vanhemmat ovat professori Erkki Airas sekä Anna Airas. Hänen puolisonsa on maanviljelijä Markku Raipala, ja parilla on kaksi lasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * *Mirja Airas Kuvataiteilijamatrikkelissa Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Honkaluoto

Honkaluoto () on pieni saari Mustikkamaan itäpuolella Helsingissä. Saari kuuluu Kulosaaren kaupunginosaan. Honkaluodolta on kävely-yhteys Mustikkamaalle Honkaluodonsiltaa pitkin. Saarella on päärakennus ja sauna, jotka ovat Suomalaisen kalastusmatkailun edistämisseura ry:n käytössä. Päärakennus on Museoviraston suojelema. == Lähteet == Luokka:Helsingin saaret Luokka:Kulosaari
Nyköpings Hockey

Nyköpings Hockey on ruotsalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Nyköpingin kaupungista. Seura perustettiin vuonna 1990, jolloin se sai nimen IK Nyköping Hockey 90. Nimi vaihtui vuonna 2003 IK Nyköpings Hockeyksi ja vuonna 2009 nykyiseksi Nyköpings Hockeyksi. Seura pelaa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyEttanissa. Sillä on myös junioritoimintaa useissa eri ikäluokissa. == Joukkue kaudella 2024-2025 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 37 Sebastian Wagner L 2025 Georg Vladimirov L Juniori Tallinna, Viro Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 7 Linus Malm L 2025 9 Filip Gunnarsson R 2025 Köping, Ruotsi 12 Wilmer Mattiasson L 2024 Jesper Andersson L 2025 Elias Holmberg R 2025 Tullinge, Ruotsi Otto Humble L 2025 Lidingö, Ruotsi Petter Sjöcrona R 2025 Göteborg, Ruotsi Adam Wagner L 2025 Nyköping, Ruotsi Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 19 Albin Kedbrant L KH 2025 Gävle, Ruotsi 40 Ville Hornborg L KH / OLH 2024 Kalmar, Ruotsi 47 William Hildebertzon L KH / VLH 2025 Sollefteå, Ruotsi 77 Jonas Risberg L VLH 2025 92 Christian Olsson L LH 2024 Tukholma, Ruotsi Jonathan Andersson L VLH / KH 2025 Flen, Ruotsi Charlie Berglund L KH 2025 Valter Björnsson L OLH 2025 Oskar Cederqvist R KH 2025 Ivan Kolsmyr L LH 2025 Uppsala, Ruotsi Leo Landor L LH 2025 Kristoffer Mourujärvi L H 2025 ===Joukkueenjohto=== * Päävalmentaja: Tobias Snäll * Maalivahtivalmentaja: Mathias Oscarsson * Huoltopäällikkö: Göran Blanck * Huoltopäällikkö: Jan Bruhn * Toimitusjohtaja: Magnus Eriksson * Joukkueenjohtaja: Anton Grentzelius Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/4095/nykopings-sk Viitattu 29.9.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivut Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Nyköpingin kunta
Taivalluoto

Taivalluoto () on pieni saari Etu-Töölön edustalla Helsingissä. Taivalluodon luoteiskärjessä on yksi viidestä professori Antti Nurmesniemen suunnittelemasta Salmisaari–Meilahti-voimajohdon maisemapylväästä eli “Antin askelista”http://www.helen.fi/energia/antinaskel.html. == Lähteet == Luokka:Helsingin saaret Luokka:Etu-Töölö
Proš Prošjan

Proš Pertševitš Prošjan (, 22. huhtikuuta 1883 Aštarakin kylä nykyisen Hrazdanin kaupungin lähellä Armeniassa – 16. joulukuuta 1918 Moskova) oli armenialaissyntyinen venäläinen sosialistivallankumouksellinen. Proš Prošjan oli armenialaisen kirjailijan Pertš Prošjanin poika. Lukion jälkeen hän opiskeli Novorossijan yliopistossa Odessassa, josta hänet erotettiin rästiin jääneiden lukukausimaksujen takia. Vuonna 1903 hän liittyi sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen ja toimi yhtenä sen paikallisjärjestön johtajista. Vuonna 1905 hän yritti vapauttaa poliittisia vankeja Odessan vankilasta, jäi kiinni ja tuomittiin kuudeksi vuodeksi pakkotyöhön. Rangaistustaan hän kärsi Nertšinskin pakkotyövankilassa. Vuonna 1913 hän pakeni karkotuspaikaltaan ulkomaille. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän levitti hallituksen ja sodanvastaista propagandaa. Helmikuun vallankumouksen jälkeen Prošjan saapui Pietariin, jossa hänet valittiin sosiaalivallankumouksellisen puolueen aluekomiteaan. Myöhemmin hänestä tuli yksi sosialistivallankumouksellisten vasemmistosiiven johtajista. Prošjan kannatti yhteistyötä bolševikkien kanssa ja osallistui lokakuun vallankumoukseen. Sen jälkeen hän toimi Venäjän toimeenpanevan keskuskomitean ja sen puhemiehistön jäsenenä. Marraskuussa 1917 hänet valittiin vasemmistososialistivallankumouksellisen puolueen keskuskomiteaan. Joulukuun lopusta hän työskenteli postin ja lennätinlaitoksen kansankomissaarina. Talvella 1918 hän valmisteli Venäjän ja Suomen välistä sopimusta. Helmikuussa Prošjan valittiin kansankomissaarien neuvoston väliaikaiseen toimeenpanevaan komiteaan, johon hänen lisäkseen kuuluivat Lenin, Stalin, Trotski ja Vladimir Karelin. Brest-Litovskin rauhan jälkeen maaliskuussa 1918 Prošjan erosi protestina kansankomissaarien neuvostosta, mutta jatkoi toimintaansa Venäjän toimeenpanevassa keskuskomiteassa. Heinäkuun alussa hän osallistui vasemmistososialistivallankumouksellisten kapinaan Moskovassa. Kapinan epäonnistuttua hän jatkoi puolueen maanalaista toimintaa. Lokakuussa 1918 pidetyn vasemmistososialistivallankumouksellisen puolueen edustajainkokouksen jälkeen hän sairastui ja kuoli lavantautiin. ==Lähteet== Luokka:Vasemmistososialistivallankumoukselliset Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Suti

Suti voi viitata muun muassa seuraaviin asioihin: *Siveltimestä käytetty kansanomainen nimitys *Suunnittelun ja toteutuksen iteraatio (SUTI) *Panssari- Sisu -kuljetuspanssariajoneuvosta käytetty nimitys *Kansanedustaja Sulo Aittoniemen lempinimi *Pakinoitsija Sulo Kivisen käyttämä nimimerkki
Kultainen pallo (Algeria)

Kultainen pallo () on algerialaisten El Heddaf ja Le Buteur -lehtien vuodesta 2001 lähtien vuosittain jakama palkinto, joka myönnetään parhaaksi valitulle algerialaiselle jalkapalloilijalle. ==Voittajat== Vuosi Voittaja Seura 2001 Djamel Belmadi Marseille 2002 Ali Bernabia Manchester City 2003 Amar Ammour USM Alger 2004 Moussa Saïb JS Kabylie 2005 Bilal al-Dziri USM Alger 2006 Karim Ziani Sochaux 2007 Karim Ziani Marseille 2008 Rafik Saïfi Lorient 2009 Madjid Bougherra Rangers 2010 Madjid Bougherra Rangers 2011 Ryad Boudebouz Sochaux 2012 Sofiane Feghouli Valencia 2013 Islam Slimani Sporting 2014 Yacine Brahimi Porto 2015 Riyad Mahrez Leicester 2016 Riyad Mahrez Leicester 2017 Faouzi Ghoulam Napoli ==Eniten voittoja== ===Sarjoittain=== # Sarja Voittoja 1 Ranska 5 2 Algeria 3 =2 Englanti 3 4 Skotlanti 2 =4 Portugali 2 ==Aiheesta muualla== *El Heddaf.com *Le Buteur Luokka:Jalkapallopalkinnot Luokka:Algerian jalkapallo
Nordea Nordic Light Open

Nordea Nordic Light Open oli tenniksen Tier IV-tason WTA-turnaus, joka järjestettiin vuosina 2002–2003 Espoossa ja vuosina 2004–2009 Tukholmassa. Turnaus järjestettiin heinä-elokuun vaihteessa tai elokuun alussa. Espoossa turnaus pelattiin massakentillä ja Tukholmassa kovilla kentillä. == Tulokset == === Kaksinpelin loppuottelut === Paikka Vuosi Voittaja Finaalivatustaja Tulos Lähde Espoo 2002 Svetlana Kuznetsova Denisa Chládková 0–6, 6–3, 7–6(2) 2003 Anna Smašnova-Pistolesi Jelena Kostanić 4–6, 6–4, 6–0 Tukholma 2004 Alicia Molik Tetjana Perebyinis 6–1, 6–1 2005 Katarina Srebotnik Anastasija Myskina 7–5, 6–2 2006 Zheng Jie Anastasija Myskina 6–4, 6–1 2007 Agnieszka Radwańska Vera Duševina 6–1, 6–1 2008 Caroline Wozniacki Vera Duševina 6–0, 6–2 === Nelinpelin loppuottelut === Paikka Vuosi Voittajat Finaalivastustajat Tulos Lähde Espoo 2002 Arantxa Sánchez Vicario Svetlana Kuznetsova Eva Bes María José Martínez Sánchez 6–3, 6–7(5), 6–3 2003 Olena Tatarkova Jevgenija Kulikovskaja Tatiana Perebiynis Silvija Talaja 6–2, 6–4 Tukholma 2004 Alicia Molik Barbara Schett Anna-Lena Grönefeld Emmanuelle Gagliardi 6–3, 6–3 2005 Émilie Loit Katarina Srebotnik Eva Birnerová Mara Santangelo 6–4, 6–3 2006 Eva Birnerová Jarmila Gajdošová Yan Zi Zheng Jie 0–6, 6–4, 6–2 2007 Anabel Medina Garrigues Virginia Ruano Chin Wei Chan Tetjana Lužanska 6–1, 5–7, [10–6] 2008 Iveta Benešová Barbora Záhlavová-Strýcová Petra Cetkovská Lucie Šafářová 7-5, 6-4 == Lähteet == Luokka:Espoon urheilutapahtumat Luokka:Tukholman urheilutapahtumat Luokka:Ruotsin tennisturnaukset Luokka:Suomen tennisturnaukset
Courage the Cowardly Dog

Courage the Cowardly Dog on yhdysvaltalainen Annie-palkittu piirrossarja, jonka tuottivat Cartoon Network Studios ja Stretch Films ja luonut John R. Dilworth. Sen juoni keskittyy Kansasin osavaltiossa Nowheressa asuviin antropomorfismiseen koiraan, Courageen, sekä tämän omistajiin Murieliin ja Eustaceen, jotka joutuvat paranormaaleihin tai yliluonnollisiin seikkailuihin. Sarja on tunnettu erityisen synkästä, ja surrealistisesta huumoristaan ja ilmapiiristään. Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa vuosien 1999-2002 aikana yhteensä 52 jakson verran neljän tuotantokauden ajan. Sarjaa esitettiin ensimmäisen kerran Suomessa maksullisella Cartoon Networkilla lokakuussa 2000. Sarja sai alkunsa alun perin myös sarjan luoneen John R. Dilworthin lyhytanimaatiosta "The Chicken from Outer Space".Courage the Cowardly Dog Pop Matters Viitattu 4.7.2010 ==Hahmot== *Courage on pelokas koira, joka asuu Nowheressa, Kansasissa omistajiensa lemmikkinä. Hänet hylättiin pentuna, kun tämän vanhemmat lähetettiin ulkoavaruuteen. Sittemmin Muriel-niminen nainen adoptoi koiran. Hänen aviomiehensä Eustace ei kuitenkaan kohtele koiraa oikein ja toistuvasti kiusaa tätä. Ironisesti koira sai nimekseen Courage (), mutta pelokkuudestaan huolimatta hankalan paikan tullen hän tekee kaikkensa pelastaakseen omistajansa. Courage on lisäksi erittäin sisukas ja päättäväinen. Useimmiten sarjan aikana Courage loukkaantuu usein todella vakavasti, mutta selviää päättäväisyydellään, tai tuurilla. Hahmo tunnetaan myös tavaramerkistään, jolloin tämä huutaa kauhuissaan näyttäen hampaansa, jota nähdään joka jaksossa. Courage käyttää myös sarjan aikana apunaan tietokonetta, josta hän selvittää erinäisiin vaikeisiin kysymyksiin vastauksia. *Muriel Bagg on kiltti ja ylipainoinen skotlantilainen nainen, joka otti Couragen huostaansa kadulta. Muriel viettää usein aikaansa kutoen tai tehden muita kotitöitä, kuten ruoanlaittoa. Sarjan aikana Muriel käyttäytyy harvoin väkivaltaisesti, mutta tarpeen tullen hän lyö Eustacea kaulimella, mikäln hän kiusaa Couragea. *Eustace Bagg, tunnetaan sarjassa myös nimellä The Farmer (suom. Maanviljelijä), on useimmiten kärttyisä ja itsekäs rahanahne vanha mies. Eustace ei juuri koskaan sano kenestäkään hyvää, vaan usein valittaa jokaiselle, kuten vaimolleen Murielille mm. ruoasta tai haukkuu koiraansa. Siitä huolimatta koira päätyy pelastamaan Eustacen, joka joutuu usein pulaan ahneudensa vuoksi. Eustacen kärttyisyys johtuu lähinnä huonoista kotioloista ja erityisesti äidistään, joka on tyytymätön poikaansa, eikä pidä häntä "tosimiehenä". ==Äänirooleissa== ==Lähteet== Luokka:1990-luvun piirrossarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Åsa Svensson

Åsa Svensson (s. 16. heinäkuuta 1975 Surahammar) on ruotsalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän sijoittui tenniksen maailmanlistalla sijalle 28 sekä kaksinpelissä että nelinpelissä. Hän voitti urallaan kaksi WTA- kaksinpeliturnausta ja seitsemän WTA-nelinpeliturnausta. Yhdysvaltain avoimissa 1996 hän selviytyi neljännelle kierrokselle. Hän edusti Ruotsia Fed Cupissa vuosina 1993–2002 25 maaottelussa. Svensson lopetti uransa vuonna 2005. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wellington Phoenix FC

Wellington Phoenix FC on wellingtonilainen jalkapalloseura. Wellington Phoenix on perustettu vuonna 2007 ja se pelaa kotiottelunsa Westpac Stadiumilla. Se on pelannut A-Leaguessa kaudesta 2007–2008 alkaen. == Historia == Uudella- Seelannilla oli yksi paikka vuonna 2004 perustetussa Australian pääsarjassa, mutta New Zealand Knightsin lakkauttamisen jälkeen Australian jalkapalloliitto uhkasi ottaa paikan pois. Vuonna 2007 seuran nykyinen puheenjohtaja Terry Serepisos sijoitti suuren summan rahaa uuteen seuraan. Päävalmentajaksi saatiin Uuden-Seelannin maajoukkueen päävalmentaja Ricki Herbert. Ensimmäisen kauden A-leaguessa joukkue pelasi samana vuonna 2007-2008. Joukkueen paras saavutus on A-League Pre-Season Challenge Cupin toinen sija vuodelta 2008 sekä A-leaguen neljäs sija kausilta 2009–2010, 2011–2012 ja 2014–2015. == Tilastot kausittain== Kausi P V T H TM PM Joukkueet yhteensä Sijoitus liigassa Sijoitus finaalisarjassa Sijoitus cupissa 2007–08 20 5 5 11 25 37 8 8. DNQ Lohkovaihe 2008–09 26 7 5 9 23 31 8 6. DNQ 2. 2009–10 40 10 10 7 37 29 10 4. 3. 2010–11 41 12 5 13 39 41 41 6. 6. 2011–12 40 12 4 11 34 32 40 4. 4. 2012–13 27 7 6 14 31 49 27 10. 2013–14 17 4 5 6 20 18 17 9. P = Pisteet; V = Voitot; T = Tasapelit; H = Häviöt; TM = Tehdyt maalit; PM = Päästetyt maalit; DNQ = Karsiutui == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 2007 perustetut urheiluseurat Luokka:Wellingtonin urheilu
Drahitšyn

Drahitšyn () eli Drogitšin () on pieni kaupunki Brestin alueella Valko-Venäjän lounaisosissa. Беларусь Автодорожная (Belarus Avtodorožnaja), 1:1 200 000. Квадрограф, Minsk, 2008. Kaupungin asukasluku oli noin 15 000 vuoden 2007 alussa ja samannimisen maatalousvaltaisen hallinnollisen piirin 49 358. Республики Беларусь Атлас автомобильных дорог (Respubliki Belarus Atlas Avtomobilnyh Dorog) 1:200 000. Государственный комитет по имуществу Республики Беларусь & "Белкартография", Minsk, 2007. ISBN 978-985-508-010-8. , Е.Л. Макаревич (toim.): Атлас автомобильных дорог (Atlas Avtomobilnyh Dorog), 2005. 1:500 000, sivu 71. Издательство Янсеян, Minsk, 2005. ISBN 985-6501-12-1. Piirin alueella tiedetään olleen esihistoriallista asutusta ainakin 11 000–9 000 vuotta eaa. 900-luvulla Drahitšynin alue kuului Kiovan Rusiin. Historiallinen maininta kylästä löytyy vuodelta 1452. == Liikenneyhteydet == Lähin suurempi kaupunki on Kobryn, joka sijaitsee maanteitse 53 kilometriä Drahitšynin länsipuolella. Valko-Venäjän eteläosien poikki kulkeva M10 valtatie (Brest-Kobryn-Drahitšyn-Pinsk-Homel (Gomel)) kulkee 4 kilometriä kaupunkikeskustan pohjoispuolitse. Kantatie P84 muodostaa reitin pohjoiseen Bjazoraan (41 km) ja tuo yhteyden M1 (E30) moottoritielle ja sitä kautta esimerkiksi Minskiin. Drahitšynin piirissä on useita länsi-itäsuuntaisen Brest-Homel-radan seisakkeita tai asemia. Näistä Drahitšynin kaupunkiasema () sijaitsee keskustan eteläpuolella. Dnepr–Bug-kanava tarjoaa proomuyhteyden piirin eteläosien läpi. == Lähteet == == Aiheesta muualla== *Lyhyt kuvaus kaupungista (bycity.org) *Hieman pitempi kuvaus (garady.org) *Kantakaupungin kartta (bycity.org) *WikiMapia karttalinkki, kohteiden selitykset pääosin , tai *Neuvostoliiton aikaista 1:200 000 topografikarttaa alueesta *Kuvia kaupungista , ja (radzima.org) *Kuvia piiristä , ja (radzima.org) *Valokuvia Drahitšynin kaupungista (globus.tut.by) *Valko-Venäjän juna-aikatauluja *Drahitšynista matkailuviranomaisen silmin (belarustourism.by) Luokka:Brestin alueen kaupungit
Skandinavisk Aero Industri

Skandinavisk Aero Industri A/S (SAI) oli tanskalainen lentokonetehdas, joka toimi vuodet 1937-1954. Yhtiön perustivat lentokonemekaanikko Viggo Kramme (1905–1984) ja insinööri Karl Gustav Zeuthen (1909–1989). Sen toimipaikka oli Kööpenhamina. Yhtiön lentokoneet saivat tunnuksen "KZ" Krammen ja Zeuthenin mukaan. Ensimmäinen kone oli valmis vuonna 1937: KZ I. KZ IV rakennettiin vuonna 1944 ambulanssikoneeksi. Koneet KZ VII ja KZ VIII suunnitteli ruotsalainen insinööri Björn Andreasson. Toisen maailmansodan jälkeen yhtiön myynti laski ja yhtiön kannattavuus romahti vuonna 1950, jolloin sen toiminta hiipui. Yhtiö valmisti kaikkiaan noin 200 lentokonetta. == Lentokoneet == Nimi Vuosi Muuta SAI KZ I 1937 Prototyyppi SAI KZ II 1937/38 Kolme versiota ("Kupé", "Sport", "Trainer") SAI KZ G-II 1943 Purjelentokone SAI KZ III 1944 Ambulanssikone SAI KZ IV 1944 Ambulanssikone SAI KZ VII 1946 Yleisilmailukone SAI KZ VIII 1949 Taitolentokone SAI KZ Ellehammer 1950 Jacob Ellehammerin vuoden 1909 koneen replika SAI KZ X 1951 Tykistön tulenohjauskone ==Museokoneita== Vuonna 2005 Dansk Veteranflysamlingilla oli kokoelmissaan kone jokaisesta KZ-mallista. == Aiheesta muualla == * History of The Danish Collection of Vintage Aircraft and the KZ planes * List of aeroplanes at The Danish Collection of Vintage Aircraft * Skandinavisk Aero Industri and the KZ planes from The Danish Collection of Vintage Aircraft * The KZ & Vintage Aircraft Club * About the KZ IV planes from The Danish Aviation Historical Society Luokka:Lentokonevalmistajat Luokka:Tanskalaiset yritykset
Rudolf Abelin

Rudolf Abelin (8. tammikuuta 1917 – 17. marraskuuta 2003) oli ruotsalainen lentokonesuunnittelija ja eräs komposiittirakenteiden pioneereista. Abelin kouluttautui lentokoneinsinööriksi Saksassa ja työskenteli 1930-luvulla de Havillandin lentokonetehtaalla Englannissa. Ruotsiin palattuaan hän alkoi 1937 suunnitella Gunnar Sundbladin kanssa purjelentokonetta Hüttner H 17 Båstadissa sijaitsevassa kanoottitehtaassa. Yhtiön muutettua Halmstadiin se yhdistyi AB Flygindustri (AFI) -yhtiöön, ja Abelinista tuli yhtiön laatupäällikkö ja koelentäjä. AB Flygindustri Fi-3 -rahtiliitokoneen suunnitteluun Abelin osallistui kehittämällä luonnonkuitulujitemateriaaleja. Abelin on Ruotsin komposiittimateriaaliteollisuuden kehitykseen eniten vaikuttanut henkilö. Vuonna 1947 yhtiön osti Frans Henrik Kockum, ja tehdas siirtyi Malmöhön. Abelin nousi Kockums flygindustrin tehtaanjohtajaksi. Vuonna 1952 yhtiö myytiin uudelleen, ja ostaja Förenade Bil antoi sille uudeksi nimeksi Malmö flygindustri. Abelin oli yhtiön toimitusjohtaja kunnes se fuusioitiin Saab- konserniin 1968. Luokka:Ruotsalaiset lentokonesuunnittelijat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Boateng

Boateng on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Derek Boateng (s. 1983), ghanalainen jalkapalloilija. * George Boateng (s. 1975), alankomaalainen jalkapalloilija * Jérôme Boateng (s.1988), saksalainen jalkapalloilija, Kevin-Prince Boatengin veli * Kevin-Prince Boateng (s. 1987), ghanalainen jalkapalloilija, Jérôme Boatengin veli * Nana Boateng (s. 1994), ghanalainen jalkapalloilija.
Gornyi

Gornyi () on suljettu kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Drovjanajan taajaman vieressä 70 kilometriä Tšitasta etelään. Asukkaita on 11 400 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on saanut alkunsa vuoteen 2002 saakka toimineesta ohjustukikohdasta. Sen aikaisempi nimi oli Tšita-46. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Gornyi Taka-Baikalian tietosanakirjassa Luokka:Taka-Baikalian aluepiirin kaupunkimaiset taajamat Luokka:Venäjän suljetut alueet
Demokraattinen sosialismi

:Demokraattista sosialismia ei pidä sekoittaa sosiaalidemokratiaan. Demokraattinen sosialismi on ideologia, joka korostaa kansanvaltaan perustuvaa valtiojärjestystä sosialistisen talouspolitiikan rinnalla. Jotkut pitävät termiä sosiaalidemokratian synonyyminä. Jotkut demokraattiset sosialistit ilmoittavat vastustavansa sosiaalidemokratiaa, koska se perustuu kapitalistiseen tuotantomuotoon.Social Democracy Versus Revolutionary Democratic Socialism , Yhdysvaltain sosialistipuolue (J. David Edelstein) == Määritelmä == Demokraattiselle sosialismille on annettu hyvin erilaisia määritelmiä. Jotkut kutsuvat demokraattiseksi sosialismiksi kaikkea pyrkimystä luoda sosialismia ilman vallankumousta. Tässäkin ongelmaksi jää sosialismin määritelmä: jotkut määrittelevät sen siten, että se on yhteensopivaa kapitalismin kanssa (vertaa hyvinvointivaltio sekä Joseph Schumpeterin Capitalism, Socialism and Democracy (1941), jonka mukaan monissa liberaaleissa kapitalistisissa valtioissa oli kehitystä kohti demokraattista sosialismia). Toisaalta demokraattiseksi sosialismiksi on kutsuttu myös uudistettua neuvostomallia; esimerkiksi Mihail Gorbatšov sanoi perestroikaa tavaksi rakentaa ”uusi, humaani ja demokraattinen sosialismi”.Paul T. Christensen “Perestroika and the Problem of Socialist Renewal” Social Text 1990. == Demokraattista sosialismia kannattavia puolueita ja poliitikkoja == Merkittäviä puolueita, jotka ilmoittavat kannattavansa tätä ideologiaa, ovat Venezuelan yhdistynyt sosialistinen puolue,http://www.psuv.org.ve/temas/biblioteca/libro-rojo/#.Vnbj0qbUgic Britannian Työväenpuolue,Labour Party constitution, 1995: Clause 4: "The Labour Party is a democratic socialist party." Espanjan Podemos ja Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue.Puolueohjelman ensimmäinen luku: "DEN DEMOKRATISKA SOCIALISM" Suomalaisista puolueista ideologiaa kannattaa Vasemmistoliitto. Yhdysvalloissa aatetta kannattaa Bernie Sanders, joka on pitkään ollut sitoutumaton, mutta liittyi vuonna 2015 Yhdysvaltain demokraattiseen puolueeseen osallistuakseen vuoden 2016 presidentinvaaleihin. Sanders on sittemmin ottanut osaa vuoden 2020 presidentinvaaleja edeltäneeseen demokraattien esivaaliin. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen jotkin entiset kommunistipuolueet ovat brändänneet itsensä uudelleen ”demokraattisiksi sosialisteiksi”. Esimerkiksi Berliinin muurin murruttua vuonna 1989 Itä-Saksaa hallinnut Saksan sosialistinen yhtenäisyyspuolue (SED) luopui marxismi- leninismistä ja otti nimekseen Saksan sosialistinen yhtenäisyyspuolue – Demokraattisen sosialismin puolue (SED-PDS). Seuraavana vuonna nimi lyhennettiin muotoon Demokraattisen sosialismin puolue (PDS).Junnila, s. 144. Puolueen nykyinen seuraaja on nimeltään Vasemmisto (Die Linke). == Katso myös == * Eurokommunismi * Yhdysvaltain demokraattiset sosialistit == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sosialismin suuntaukset
Demokraattisen sosialismin puolue

Demokraattisen sosialismin puolue (, PDS) oli vuosina 1989–2007 toiminut saksalainen demokraattista sosialismia ja eurokommunismia ajanut puolue. Puolue oli suora Saksan demokraattisen tasavallan kommunistisen valtapuolueen Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) seuraaja. Saksojen yhdistymisen jälkeen se profiloitui itäisen Saksan vasemmistopuolueena, joka sai idässä 15–25 prosentin kannatusta, kun taas lännessä sen kannatus oli vähäistä. Puolue muodosti koalitiohallituksia sosiaalidemokraattien (SPD) kanssa Mecklenburg-Etu-Pommerin ja Berliinin osavaltioissa. Vuonna 2001 Berliinin osavaltiovaaleissa se sai parhaimmain vaalituloksensa sitten Saksojen yhdistymisen, kun se nousi osavaltion kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi 22,6 prosentin ääniosuudella.Kommunistit ja sosiaalidemokraatit voittoon Berliinin vaaleissa (2001) Mtv3.fi 21.10.2001Landeswahlleiterbericht Wahlen, Berlin.de (pdf) Vuonna 2005 puolue otti uuden nimen Vasemmistopuolue.PDS (Die Linkspartei.PDS) ja solmi vaaliliiton länsisaksalaislähtöisen "Vaalivaihtoehto työn ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden puolesta" (Arbeit und soziale Gerechtigkeit – Die Wahlalternative, WASG) kanssa. SPD:n vasemmistosiipi oli perustanut WASG:in saman vuoden alussa. Vaaliliitto sai valtakunnallisesti 8,7 prosentin ääniosuuden vuoden 2005 Saksan liittopäivävaaleissa, mikä oli yli tuplasti enemmän kuin PDS:n keräämä neljän prosentin kannatus edellisissä vuoden 2002 liittopäivävaaleissa. Lopulta 16. huhtikuuta 2007 ilmoitettiin, että PDS ja WASG yhdistyvät uudeksi puolueeksi nimeltä Vasemmisto (Die Linke).Saksaan uusi vasemmistovoima Turun Sanomat 16.6.2007 (Arkistoitu artikkeli == Vaalit == === Euroopan parlamentti === Vuosi Ääniosuus Paikat + / - 1994 4,7 % 0 / 99 - 1999 5,8 % 6 / 99 + 6 2004 6,1 % 7 / 99 + 1 === Liittopäivät (Bundestag) === Vuosi Ääniosuus Paikat + / - 1990 2,4 % 17 / 614 + 17 1994 4,4 % 30 / 622 + 13 1998 5,1 % 36 / 631 + 6 2002 4,0 % 2 / 603 - 34 ==Lähteet== Luokka:Saksan puolueet Luokka:Euroopan vasemmistopuolue