EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Itanos

Itanos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kreetan saaren itäpään rannikolla Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Siteían kunnassa Lasíthin alueyksikössä Váin palmurannan pohjoispuolella. Itanos oli asuttuna minolaiselta ajalta aina bysanttilaiselle ajalle saakka. Antiikin ajalla se oli yksi Kreetan merkittävimmistä kaupungeista ja kukoisti erityisesti 600-luvulla eaa. Se oli merkittävä satamapaikka ja kävi kauppaa koko itäisen Välimeren alueella. Itanos oli toistuvasti sodassa ensin Praisoksen ja sitten Hierapytnan kanssa. Kiista koski muun muassa nykyisessä Palaíkastrossa sijainneen Zeuksen temppelin hallintaa. Itanos hylättiin vasta 1400-luvulla toistuvien merirosvojen hyökkäysten vuoksi. Paikalla on suoritettu arkeologisia kaivauksia, mutta suurta osaa kaupungista ei ole vielä kaivettu. Paikalla on rakennusten ja muurin jäänteitä sekä muun muassa bysanttilaisaikaisen basilikakirkon rauniot. Osa kaupungista on nykyisin meren alla, koska Kreetan itäpää laskee hitaasti samalla kun länsipää nousee. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreetan kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreetalla Luokka:Minolaiset kohteet Kreetalla Luokka:Siteía
Lato (kaupunki)

Lato () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kreetan saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Ágios Nikólaoksen kunnassa noin 2,5 kilometriä pohjoiseen Kritsán kylästä. == Historia == Laton perustivat doorilaiset 700-luvulla eaa., vaikkakin paikka on saattanut olla asuttu jo paljon aiemmin, sillä siihen viitataan mahdollisesti lineaari-B- tauluissa nimellä ra-to. Kaupunki rakennettiin kahden kukkulan väliin ja sai nimensä Apollonin ja Artemiin äidistä Letosta nimen doorilaisen murteen mukaisessa muodossa. Kaupungissa palvottiin kuitenkin ennen kaikkea Eileithyiaa. Lato oli yksi Kreetan merkittävimmistä kaupungeista. Se osallistui kreetalaisten kaupunkien liittoon ja oli liitossa eri vaiheissa myös Rhodoksen, Teoksen ja Pergamonin kanssa. Sen vihollinen oli puolestaan läheinen Olus. Laton satama oli Lato pros Kamara nykyisen Ágios Nikólaoksen paikalla. Kaupungin tiedetään lyöneen omaa rahaa. Lato oli muun muassa Nearkhoksen kotipaikka. == Rakennukset ja löydökset == Laton akropolis eli linnavuori sijaitsi kaupungin kahdella kukkulalla ja se oli linnoitettu muurein. Pääportilta johti katu agoralle, jossa oli mm. pienempi temppeli ja doorilaista tyyliä edustanut stoa. Kadun varrella oli suuri joukko asuin- ja työpajarakennuksia, mm. värjäämö. Agoran pohjoislaidalla oli prytaneion. Osa siitä muistutti teatterirakennusta, jossa oli tilaa 80 hengelle; toinen osa muodosti varsinaisen prytaneionin, jossa oli kokoontumis- ja ruokailupaikat kahdeksalle prytanille (kosmoi). Prytaneionin pohjoispuolella oli kaksi taloa, joissa toimi kaupungin arkisto. Agoran eteläpuolella oli suurempi temppeli, jonka koko oli 10 × 16 metriä. Sieltä löydettiin mm. kulttikuvan jalusta. Temppelin itäpuolella oli teatteri, johon mahtui 350 katsojaa. Sen katsomo oli osin kaiverrettu rinteeseen ja osin rakennettu. Sen lähellä oli myös eksedra. Kaupungin talot oli rakennettu rinteeseen porrastetusti. Sadevettä kerättiin maanalaisiin vesisäiliöihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ágios Nikólaos Luokka:Antiikin Kreetan kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreetalla
Mánika

Mánika () on helladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Euboian saarella Kreikassa. Se sijaitsee Chalkídan kaupungin pohjoispuolella. Paikan nimi on nykyaikainen. Sen muinaista nimeä ei tunneta. Asutus ajoittuu varhaiselle helladiselle kaudelle II noin vuosiin 3000–1900 eaa. Se on ollut yksi Kreikan suurimmista pronssikautisista asutuksista, jopa suurin tähän saakka tunnetuista, ja kokonsa puolesta sitä voidaan pitää kaupunkina. Se on ollut strategisesti merkittävällä paikalla Pohjoisen Euboianlahden rannalla. Löytöjen perusteella sillä on ollut kauppayhteydet kykladisen kulttuurin alueille sekä itään. Kaupungin suurikokoisesta alueesta vain pieni osa on kaivettu esiin ja se on pääosin nykyaikaisten rakennusten peitossa. Kaupungissa on ollut säännönmukainen pohjakaava. Hautausmaan arvellaan käsittävän ainakin 5 000 hautaa, mutta suuri osa siitä on tuhoutunut rakentamisen seurauksena. == Lähteet == Luokka:Chalkída Luokka:Helladiset arkeologiset kohteet
Megalopolis

Megalopolis () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Arkadiassa Kreikassa. Se oli yksi Peloponnesoksen suurimmista kaupungeista, ja perustettiin alun perin Arkadian liiton keskukseksi. Megalopoliin arkeologinen alue sijaitsee kaupungista nimensä saaneen nykyisen Megalópolin kaupungin pohjoispuolella. == Historia == Megalopolis tarkoittaa kreikaksi ”suurta kaupunkia” ja antiikin aikana se olikin suurikokoinen. Kaupungin perusti thebalainen kenraali Epameinondas noin vuonna 371/370 eaa. Megalopoliin oli tarkoitus olla Argoksen, Mantineian ja Messenen muodostaman Arkadian liiton pääkaupunki ja vastapaino Spartalle. Kaupunkiin siirrettiin väestö 40 arkadialaisesta kylästä. Arkadian liitto rakoili jo 360-luvulla eaa. ja tuolloin osa väestöstä palasi kotiseuduilleen. 300-luvulla eaa. Megalopolis oli liitossa Makedonian kanssa. Vuonna 331 eaa. spartalaiset yrittivät vallata kaupungin, mutta Aleksanteri Suuren Makedoniaan jättämä hallitsija Antipatros kukisti heidät Megalopoliin taistelussa. 200-luvulla eaa. kaupunki liittyi Akhaian liittoon. Vuonna 223 eaa. spartalaiset polttivat kaupungin, mutta megalopolislainen Filopoimen pelasti kaupungin asukkaat. Kaupunki rakennettiin uudelleen, mutta ei saavuttanut entistä asemaansa. Pausanias vieraili paikalla 100-luvulla jaa., jolloin se oli enimmäkseen raunioina. Kaupungin arkeologiset kaivaukset alkoivat vuosina 1890–1893. Merkittäviä kaivauksia on suoritettu myös mm. 1901 sekä 1962–1963. == Rakennukset ja löydökset == Megalopolis sijaitsi laajalla tasangolla, jonka läpi virtaa Alfeiós-joen sivuhaara Elissónas (antiikin Helisson). Kaupungin ympäröi noin yhdeksän kilometriä pitkä muuri. Joen pohjoispuolella sijaitsivat muun muassa kaupungin agora, Zeus Soterin temppeli sekä joukko stoia ja muita julkisia rakennuksia. Joen eteläpuolella sijaitsivat muun muassa Thersileion eli Arkadian liiton kokouspaikka sekä Megalopoliin teatteri, joka oli koko antiikin Kreikan suurin teatterirakennus. == Lähteet == Luokka:Antiikin Arkadian kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Megalópoli
Mideia

Mideia () eli Midea () oli mykeneläisaikainen kaupunki Argoliin maakunnassa Kreikassa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee Náfplion kunnassa noin 1,5 kilometriä etelään siitä nimensä saaneesta nykyisestä Midéan kylästä. thumb|left|240px|Mideian arkeologista aluetta. Mideia oli asuttuna varhaishelladiselta kaudelta 3000–2000 eaa. noin vuoteen 1200 eaa. Se oli Argoliin alueen kolmanneksi merkittävin mykeneläinen linnoitettu akropolis eli linnavuori Mykenen ja Tirynsin jälkeen. Antiikin aikana Mideia oli Argoksen alainen kylä. Mideia oli rakennettu noin 270 metriä korkean kukkulan huipulle. Se sijaitsee suurin piirtein Mykenen ja Tirynsin puolessa välissä. Kaupunki oli ympäröity kauttaaltaan kyklooppimuurilla lukuun ottamatta luonnostaan jyrkkää kaakkoisosaa, ja sen alue oli noin 24 000 neliömetriä. Muurissa on kaksi porttia. Mideian hautausmaa oli nykyisen Dendrán kylän alueella. Alueen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1907 ja jatkuvat edelleen. Niitä suorittivat ensin saksalaiset arkeologit ja sitten Ruotsin Ateenan- instituutti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mykeneläiset arkeologiset kohteet Luokka:Náfplio
Yangjiang

Yangjiang () on prefektuuritason kaupunki Kiinan Guangdongin maakunnan länsiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 195 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kantonista lounaaseen. Kaupungin väkiluku on 2,4 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 7 955 neliökilometriä. Prefektuuri rajoittuu lännessä Maomingin, pohjoisessa Yunfun ja idässä Jiangmenin prefektuuritason kaupunkeihin. Etelässä naapurina on Etelä-Kiinan meri. Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu 4 osaan. Osat ovat (numerointi kuten oheisessa kuvassa) ;Kaupunkipiirit (2) * 1. Jiangcheng (江城区), 676 857 as. * 4. Yangdong (阳东区), 442 762 as. ;Piirikuntatason kaupunki (1) * 2. Yangchun (阳春市), 849 504 as. ;Piirikunta (1) * 3. Yangxi (阳西县), 452 625 as. Yangjiang beach.jpg|Hiekkarantaa Yangjiangissa. Yangjiang3.JPG|Merellisen silkkitien museo. Yangjiang NPP 2009-1.jpg|Yangjiangin ydinvoimala. 阳江北山石塔.JPG|Beishanin kivipagodi Yangjiangissa. 阳西七贤书院.JPG|Qixian shuyuan (koulurakennus Ming- dynastian aikoina rakennettu) Yangxin piirikunnassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yangjiang Travel Guide (travelchinaguide.com) * Yangjiang Overview (chinatravel.com) Luokka:Guangdongin kaupungit Luokka:Guangdongin prefektuurit
Olus

Olus ( tai Olous; , Oloúnta) eli Olulis ( tai Oloulis) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kreetan saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee lähellä nykyistä Eloúntan kylää, noin seitsemän kilometriä pohjoiseen Ágios Nikólaoksen kaupungista. Eloúntan alue on ollut asuttu jo minolaisena aikana. Oluksen kaupunkivaltio syntyi antiikin aikana. Sen mainitsee ensimmäisen kerran Homeros. Kaupungin nimi on esihelleeninen ja voi palautua minolaisaikaiseen nimistöön. Kaupunki sijaitsi Kalydónin eli Kolokýthan niemen muuhun Kreetaan yhdistävän, nykyisin Póros-nimellä tunnetun kannaksen kohdalla. Kaupungissa arvioidaan olleen noin 30 000 asukasta. Arkeologisiin löydöksiin kuuluu muun muassa Artemis Britomartiksen pyhäkkö ja satama. Kaupungissa palvottiin myös muun muassa Apollonia ja Zeus Tallaiosta. Kaupungin tiedetään lyöneen omaa rahaa ja olleen vihollisuuksissa läheisen Laton kaupungin kanssa. Kaupunki kukoisti vielä roomalaisella ja bysanttilaisella ajalla. Viimeksi mainitulla ajalla kaupungissa oli kaksi basilikakirkkoa, joista toinen oli piispanistuin. Kaupunki hylättiin arabien hyökkäysten seurauksena 600-luvulla ja se upposi mereen joko maanvyörymän tai maanjäristyksen seurauksena noin vuonna 780. Osa siitä on edelleen nähtävissä meren pohjassa. Kaupunki on antanut nimensä Eloúntalle hieman muuttuneessa muodossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ágios Nikólaos Luokka:Antiikin Kreetan kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreetalla
Joitakin teknokukkasia

Joitakin teknokukkasia on Eero Merimaan valotaideteos Turun Raunistulassa, Aurajokirannan ulkoilupolun varressa. Se koostuu liiketunnistimilla toimivista, tyylitellyn kukan muotoisista, polun ylle kaartuvista värivalopylväistä. Vajaan parin metrin korkeudelle kohoaviin kukkiin syttyy hämärän tullen erivärisiä valoja, kun joku kulkee ohi. Taideteos on osa Turku 2011 -kulttuuripääkaupunkivuoden hanketta nimeltä ”Kulttuurikuntoilun keskuspuisto”, joka syntyi Turun kaupungin liikuntapalvelukeskuksen ja kulttuuriasiainkeskuksen yhteistyönä.Teknokukkaset tuovat valoa ja väriä jokirantaan, Turku 2011 -sivusto. Viitattu 9.11.2015. ==Lähteet== Luokka:Turun patsaat ja veistokset Luokka:Turku 2011 Luokka:Raunistula
Onni Penttilä

Onni Penttilä (29. elokuuta 1915 Kuopion maalaiskunta – 7. helmikuuta 1986) oli suomalainen vuorineuvos ja Askon pääjohtaja. Hän oli koulutukseltaan ekonomi ja varatuomari. Hän sai vuorineuvoksen arvonimen 1968. Penttilä oli Askon Tehtaat Oy:n toimitusjohtaja 1952–1965, Asko Oy:n toimitusjohtaja 1965–1973 ja Asko-yhtymän pääjohtaja 1973–1976.Facta 2001, WSOY 1985, 12. osa, palsta 645 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Easy A

Easy A on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. == Juoni == Kriitikoiden ylistämä elokuva kertoo lukiolaistytöstä nimeltä Olive, joka on kaikin puolin kunnollinen nuori nainen: hän ei ainoastaan ole siivosti käyttäytyvä ja hyvä oppilas, vaan myös vastuuntuntoinen – ja neitsyt. Välttääkseen telttaretken parhaanystävänsä Rhi'n ja tämän hippivanhempien kanssa Olive keksii hätävalheen: hän väittää menevänsä treffeille erään yliopistopojan kanssa, jota ei tietysti ole olemassakaan. Valhe kasvaa, kun Olive vielä väittää menettäneensä neitsyyden juuri tälle henkilölle. Kun koulun pahin juorukello saa tietää tämän paljastuksen, pian myös koko koulu on asiasta tietoinen. Hyväntahtoinen Olive haluaa vielä helpottaa homoystävänsä identiteettikärsimystä, ja valehtelee olleensa sängyssä myös tämän kanssa. Pian häntä aletaan pitää koulussa ”horona”, joka on muka maannut miltei kaikkien kanssa. Aluksi Olive nauttii tunnetuksi tulemisesta, mutta sillä on omat varjopuolensakin. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Kriitikot ottivat elokuvan vastaan yksimielisin kiitoksin. Rotten Tomatoes-sivuston arvioista 85% oli positiivisia, perustuen 175 arvosteluun. Sen painotettu keskiarvo oli 7.1/10. Metacriticin 34:stä arvostelusta positiivisia oli 72%. Internet- kriitikot sekä lehtien elokuva-arvostelijat kehuivat ennen kaikkea Emma Stonen roolisuoritusta. Elokuvan budjetti oli sangen pieni – lipputulot tuottivat sen jo pelkästään Pohjois-Amerikassa yhdeksänkertaisesti ja elokuvasta tuli taloudellinen jättimenestys. === Palkintoja === Palkinto Kategoria Ehdolla Tulos Golden Globe Paras naispääosa musikaalissa tai komediassa Emma Stone Casting Society of America Artios Award (casting, studio, independent-komedia) Lisa Miller Katz The Comedy Awards Paras komedianäyttelijä Emma Stone The Comedy Awards Paras komediaohjaaja Will Gluck The Comedy Awards Paras komediaelokuva People's Choice Award Paras komediaelokuva Broadcast Film Critics Association Awards Paras komediaelokuva MTV Movie Awards Parhaan naisnäyttelijän palkinto Emma Stone MTV Movie Awards Paras komediasuoritus Emma Stone MTV Movie Awards Paras repliikki elokuvasta Emma Stone ja Amanda Bynes Teen Choice Awards Elokuva: Romanttinen komedia Teen Choice Awards Miesnäyttelijä: Romanttinen komedia Penn Badgley Teen Choice Awards Naisnäyttelijä: Romanttinen komedia Emma Stone Teen Choice Awards Kohtauksen varastava naisnäyttelijä: Romanttinen komedia Alyson Michalka The A.C.E. Awards Paras leikkaus komediaelokuvassa Susan Littenberg == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2010 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat
Kari Penttinen

Kari Juhana Penttinen (17. helmikuuta 1918 Helsinki – 26. helmikuuta 2004 Espoo) oli suomalainen lääkäri ja professori. Penttisen vanhemmat olivat Martti Edvard Penttinen ja Elina Maria Nummelin ja puoliso vuodesta 1943 hammaslääkäri Marja Hellevi Rantanen. Penttinen tuli ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1935 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1945. Tohtoriksi hän väitteli seuraavana vuonna. Penttinen oli Helsingin yliopiston bakteeriopin ja serologian dosentti vuodesta 1950, sisätautien erikoislääkärin pätevyyden hän sai 1952. Hän työskenteli uransa alkuvuosina sekä yliopiston että Helsingin yleisen sairaalan, mutta myös muun muassa Valtion seerumilaitoksen, lääkeyritys Orionin ja Henkivakuutusyhtiö Salaman palveluksessa. Vuonna 1952 alkanut vakuutuslääkärin ura jatkui Suomi-Salaman palveluksessa aina Penttisen eläköitymiseen vuonna 1983 saakka. Penttinen oli 1966–1983 Helsingin yliopiston virusopin henkilökohtainen ylimääräinen professori. Hänen tutkimusalaansa olivat virusrokotteet ja verihiutaleiden käyttö immunologisissa tutkimuksissa.Facta 2001, WSOY 1985, 12. osa, palsta 646 Hän kehitti rokotteen sikotautia vastaan.Muistot. Hs.fi, viitattu 9.11.2015 Penttinen sai Äyräpää-palkinnon 1974. Sotilasarvoltaan hän oli lääkintämajuri. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset virologit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet Luokka:Suomalaiset vakuutuslääkärit
Perheentupa

Perheentupa on suomalainen sukunimi seuraavilla henkilöillä: * Antti Perheentupa (1889–1975), pappi ja lähetyssaarnaaja * Antti-Veikko Perheentupa (1930–2007), sosiaalipedagogi, kansanedustaja (sd) * Eljas Perheentupa (s. 1959), muotoilija * Erkki Perheentupa (1891–1963), Lapuan liikkeen vaikuttajia, kansanedustaja (kok) * Ester Perheentupa (1896–1979) tekstiilisuunnittelija, käsityönopettaja ja toimittaja * Jaakko Perheentupa (s. 1934), pediatri ja suomalaisen tautiperinnön tutkija
Yunfu

Yunfu () on prefektuuritason kaupunki Kiinan Guangdongin maakunnan länsiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 130 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kantonista länteen. Kaupungin väkiluku on 2,37 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 7 779 neliökilometriä. Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Zhaoqingin, idässä Foshanin ja Jiangmenin, etelässä Yangjiangin ja Maomingin, sekä lännessä Wuzhoun prefektuuritason kaupunkeihin. == Hallinnollinen jako == Yunfun hallinnollinen jako piirikuntatasolla Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan viiteen osaan seuraavasti: (Yunchengin ja Yun'anin piirien asukasluvut vanhojen rajojen mukaan) ;Kaupunkipiirit (2) * Yuncheng (云城区), 318 145 as. * Yun'an (云安区), 269 636 as. ;Piirikuntatason kaupunki (1) * Luoding (罗定市), 959 006 as. ;Piirikunnat (2) * Xinxing (新兴县), 431 635 as. * Yunan (郁南县), 388 732 as. == Galleria == Yunfu in 2013..JPG|Silta Nanshanjoella. Yunan Dawan 2013.11.17 14-48-38.jpg|Vanhoja taloja Yunanin piirikunnan Dawanin suurkunnassa. Luoding Xuegong 2013.11.17 16-18-23.jpg|Kungfutsen temppeli Luodingissa. Luoding Wen Ta 2013.11.17 17-34-21.jpg|Luodingin Wenta-pagodi. Luoding Jing'e Shuyuan 2013.11.17 17-08-55.jpg|Jing'e shuyuan (vuonna 1886 rakennettu koulurakennus) Luodingissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yunfu Travel Guide (travelchinaguide.com) * Yunfu Overview (chinatravel.com) Luokka:Guangdongin kaupungit Luokka:Guangdongin prefektuurit
Urheiluviikonloppu

Urheiluviikonloppu on Yle Urheilun urheiluohjelma. Urheiluviikonloppua esitetään Yle TV2 -kanavalla syksystä kevääseen, lähes joka viikonloppu. Lauantaisin ja sunnuntaisin esitettävä ohjelma on usean tunnin mittainen sisältäen suoria urheilulähetyksiä ja makasiiniohjelmia. Urheiluviikonlopun juontajia ovat muun muassa Kaj Kunnas, Niki Juusela, Kristiina Kekäläinen, Sinikka Rajamäki ja Inka Henelius. ==Ohjelmisto== ===Suorat lähetykset=== *Ampumahiihdon maailmancup *Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut *Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut *Hiihdon Suomen Cup *Lumilautailun maailmanmestaruuskilpailut *Lumilautailun X-Games *Korisliiga *Jääkiekon Euro Hockey Tour *Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut *Alamäkiluistelun MM-sarja *Pikaluistelun maailmancup *Salibandyliiga *Hiihdon maailmancup (Rukan ja Lahden osakilpailut) *Mäkihypyn maailmancup (Rukan ja Lahden osakilpailut) *Yhdistetyn maailmancup (Rukan ja Lahden osakilpailut) *Lentopallon Mestaruusliiga ===Makasiiniohjelmat=== *Mestareiden liigan makasiini *KHL: Tehtävä idässä Luokka:Suomalaiset urheiluohjelmat
Bancha

Bancha () on japanilainen vihreän teen luokka. Se koostuu teevuoden toisen ja kolmannen satokauden aikana kesällä ja syksyllä poimituista, senchan valmistuksessa hylätyistä isoista teelehdistä. Joskus banchaa luonnehditaan heikomman laatuluokan senchaksi. Joukossa on tyypillisesti satokauden alkua suuremmiksi kasvaneita ja vahvempia lehtiä ja versojen kärkiosia. Parhaan laatuinen bancha koostuu kesäkuussa (2. satokausi) kerätyistä teepensaan lehdistä. Banchan osuus japanilaisesta teetuotannosta on noin 9,8 %. Hinnaltaan edullista, arkista banchaa haudutetaan tyypillisesti 75–88 °C:n lämpöisessä vedessä 2–3 minuuttia. Toinen näkemys on, että haudutusveden lämpötila voi olla jopa 100 °C mutta että haudutusaika on lyhyt (15–30 s). Teejuoman makua ja tuoksua luonnehditaan paahteiseksi, länsimaalaisen teenjuojan mielestä usein miellyttäväksi muttei senchan tavoin maultaan hienostuneeksi. Maku on voimakas ja juoman väri kellertävä, (pitempään) haudutettuna kullankeltainen. Kofeiinipitoisuus (teiini) on matala, ja siksi banchaa usein suositaan iltateenä tai lastenteenä. Bancha on hyvin fluoripitoista ja siten hyväksi hampaille. ==Katso myös== *Hojicha ==Lähteet== Luokka:Vihreä tee Luokka:Japanilaiset juomat
André-Louis Debierne

André-Louis Debierne (14. heinäkuuta 1874 – 31. elokuuta 1949, Pariisi) oli ranskalainen kemisti, joka tunnetaan työstään aktiniumin löytäjänä ja varhaisena radiokemian pioneerina. Debierne opiskeli Pariisin École supérieure de physique et de chimie industrielles de la ville de Paris (ESPCI ParisTech) korkeakoulussa. Hän oli Charles Friedelin oppilas, ja läheinen ystävä Pierre ja Marie Curien kanssa, ja teki tieteellistä yhteistyötä heidän kanssaan. Vuonna 1899, hän löysi radioaktiivisen alkuaineen aktiniumin, jatkaessaan Curie-pariskunnan aloittamaa työtä pikivälkkeen parissa. Kaikki tieteenhistorioitsijat eivät ole yksimielisiä siitä, sisälsikö Debiernen alkuperäinen vuoden 1899 näyte aktiniumia, vai oliko sitä saatu vasta hänen 1904 julkaisemissaan kokeissa. Tästä syystä myös Friedrich Oskar Gieseliä, joka ensimmäisenä eristi puhdasta aktiniummetallia 1902, pidetään joissakin lähteissä myös tämän alkuaineen löytäjänä. Pierre Curien kuoltua 1906, Debierne auttoi Marie Curieta kemian tutkimuksessa ja opetuksessa usean vuosikymmenen ajan. Vuonna 1910 he ensimmäisinä valmistivat metallista radiumia nähtävissä olevia määriä. Tätä he käyttivät muiden radiumyhdisteiden valmistamiseen ja niiden ominaisuuksien tutkimiseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elämäkerrallista tietoa Debiernestä Luokka:Ranskalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Reichsjägerhof Rominten

Reichsjägerhof Rominten oli Hermann Göringin metsästysmaja vuosina 1936–1944 Romintenin Nummilla (; ) Itä-Preussissa. Metsästysmajan ja bunkkerin rauniot ovat nykyisellä Kaliningradin alueella. ==Historia== Romintenin nummet olivat Saksan keisari Vilhelm II:n metsästysmaina vuosina 1890–1913. Keisarilla oli metsästysmaja, jota kutsuttiin nimellä Jagdschloss Rominten. Adolf Hitlerin noustua valtaan 30. tammikuuta 1933 Hermann Göringistä tuli Hitlerin valtakunnanhallituksen salkuton ministeri ja vuonna 1934 hänet nimitettiin valtakunnan jahti- ja metsänhoitomestariksi. Maanpaossa asunut keisari Vilhelm II ei sallinut Göringin käyttää tai asua Jagdschloss Romintenissa. Vuonna 1935 Göring rakennutti oman metsästysmajansa Reichsjägerhof Romintenin muutamia kilometrejä pohjoiseen keisarin metsästysmajasta. Suomen Marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheim oli Hermann Göringin vieraana 27.–28. kesäkuuta 1942 Reichsjägerhofíssa Saksaan tekemänsä vastavierailun yhteydessä . Venäläisten hyökkäyksen lähestyessä Itä-Preussin aluetta metsästysmajassa toimi hetken aikaa Göringin esikunta. == Opastaulu ja uudelleenrakennussuunnitelma == Reichsjägerhof Rominten sijaitsee Kaliningradin alueen kaakkoisosassa Venäjän ja Puolan välisellä rajavyöhykkeellä. Lähin venäläinen kaupunki on Gusev () ; ). Romintenin metsässä on kaksi opastaulua, joissa on mm. seuraavaa tekstiä: Valtakunnanmarsalkka Hermann Göring rakennutti metsästysmajansa alle bunkkerin vuonna 1940. Reichsjägerhof'issa vierailivat Ison-Britannian suurlähettiläs Sir Nevile Hendersson, Puolan suurlähettiläs Jozef Lipski, Suomen Marsalkka Carl Gustav Mannerheim, Reichsführer-SS Heinrich Himmler, ulkoministeri Joachim von Ribbentrop ja Itä-Preussin gauleiter Erich Koch. Todisteita on myös Neuvostoliiton NKVDn turvallisuusjohtaja Lavrenti Berijan neuvottelusta majassa vuonna 1940. Lokakuun 16. päivänä 1944 Göring oli viimeistä kertaa metsäsästämässä. Lokakuun 20. päivänä 1944 Puna-armeijan hyökättyä Gumbinnenin alueelle, taloa vartioinut metsänvartijaa poltti muut Romintenin alueen rakennukset paitsi oman talonsa. Lokakuussa 2015 julkaistun saksalaisen Königsberger Express-lehden mukaan aluetta suunnitellaan rakennettavaksi uudelleen == Kuvia == Tiedosto:Bundesarchiv Bild 146-1979-138-33, Rominten, Reichsjägerhof.jpg|Juhlatila Tiedosto:Bundesarchiv Bild 146-1979-144-15, Rominten, Reichsjägerhof.jpg|Päärakennus Tiedosto:Bundesarchiv Bild 146-1979-136-18A, Rominten, Ernst Udet, Hans-Jürgen Stumpff.jpg|Pääsisäänkäynti v 1940 Tiedosto:Reichsjägerhof Rominten yr 2015 main entrance 3.jpg|Pääsisäänkäynti v 2015 Tiedosto:Reichsjägerhof Rominten yr 2015 air shelter 3.jpg|Päärakennuksen pommisuoja v 2015 Tiedosto:Reichsjägerhof Rominten yr 2015 information board 1.jpg|Opastaulu Romintenin metsässä v 2015 Tiedosto:Reichsjägerhof Rominten yr 2015 north corner 2.jpg|Itäseinustan pommisuojan ovi v 2015 == Lähteet == Luokka:Preussi Luokka:Saksan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Saksan sotahistoria 1939–1945 Luokka:Entiset rakennukset ja rakennelmat
Hōjicha

thumb|295px|Kuppi hōjichaa. Hōjicha (, ’paahdettu tee’) on japanilainen vihreän teen luokka. Väriltään ruskea tee on valmistettu paahtamalla noin 200 °C:n lämpötilassa banchaa, joskus senchaa tai kukichaa muutaman minuutin ajan. Juoma on kehitetty Japanin Kiotossa 1920-luvulla. Tarinan mukaan paikallisella kauppiaalla oli varasto vanhoja vihreän teen lehtiä. Kauppias paahtoi ne ja näin otti lehdet jatkokäyttöön eikä heittänyt niitä menemään. Hōjichan haudutukseen sopii 80–90 °C:n vesi, aika 1 minuutti. Tee sopii 2-3 haudutukseen. Toisen lähestymisen mukaan teelehtiä haudutetaan 100 °C:n vedessä 15–30 sekuntia. Väriltään punaruskehtavassa, lempeäluonteisessa teejuomassa on lievä pähkinäinen, hunajainen tai paahteinen maku. Maun paahteisuus riippuu paahdon voimakkuudesta. Kitkeryys on käytännössä poissa. Kofeiinipitoisuus (teiini) on matala, ja se sopii jääteeksi ja ruokajuomaksi. Tee käy lapsille ja iäkkäämmille. Teen kerrotaan sisältävän runsaasti verisuonia vahvistavaa P-vitamiinia, ja sitä voidaan juoda lääkkeidenkin kanssa, ja siksi juomaa suositaan japanilaisissa sairaaloissa. Teelehtien paahtaminen tosin vähentää monia vihreän teen terveellisenä pidettyjä ominaisuuksia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Liz Clayton: Tea Time: All About Hojicha (seriouseats.com) *Components (ippodo-tea.co.jp) Luokka:Vihreä tee Luokka:Japanilaiset juomat
Juan Marén

Juan Luis Marén Delís (s. 20. maaliskuuta 1971 Santiago de Cuba) on kuubalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän edusti synnyinkaupunkinsa Cerro Pelado -seuraa. Marén saavutti olympiapronssia 62 kg:n painoluokassa Barcelonassa 1992 kukistettuaan pronssiottelussa puolalaisen Włodzimierz Zawadzkin. Atlantan olympialaisissa 1996 hän sai samassa sarjassa hopeaa hävittyään loppuottelussa Zawadzkille. Hän saavutti olympiahopeaa 63-kiloisissa Sydneyssä 2000 hävittyään loppuottelussa venäläiselle Varteres Samurgaševille. Marén sai MM-kilpailuissa 62 kg:n sarjassa pronssia Varnassa 1991 ja Tukholmassa 1993 sekä sijoittui kymmenenneksi Prahassa 1995. 63-kiloisissa hän oli neljäs Patraksessa 2001, viides Gävlessä 1998 ja kuudes Wrocławissa 1997. 66 kg:n painoluokassa hän sijoittui kahdeksanneksi Moskovan MM-kilpailuissa 2002. Marén voitti junioreiden maailmanmestaruuden 58-kiloisissa 1988 ja sai nuorten MM-hopeaa 62-kiloisissa 1989. Hän voitti maailmancupissa 62 kg:n sarjan 1992 ja 1995 sekä sijoittui kolmanneksi 1996. Marén voitti Pan-Amerikan kisoissa kultaa 62 kg:n painoluokassa Havannassa 1991 ja Mar del Platassa 1995, 63-kiloisissa Winnipegissä 1999 ja 66-kiloisissa Santo Domingossa 2003. Hän voitti Pan- Amerikan-mestaruuden 62 kg:n sarjassa 1991, 1992, 1993 ja 1994, 63-kiloisissa 1997, 1998, 2000 ja 2001 sekä 66-kiloisissa 2002. Marén voitti Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa kultaa 62 kg:n painoluokassa 1990 ja 1993. Hän voitti Keski-Amerikan-mestaruuden samassa painoluokassa 1990. == Lähteet == Luokka:Kuubalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Kuubalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Spotlight (elokuva)

Spotlight on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Tom McCarthy. Sen on käsikirjoittanut McCarthy yhdessä Josh Singerin kanssa. Elokuvan pääosissa esiintyvät Mark Ruffalo, Michael Keaton, Rachel McAdams, Liev Schreiber, John Slattery ja Stanley Tucci. Spotlight kertoo The Boston Globe -sanomalehden tutkivan journalismin ryhmästä, joka paljasti vuonna 2002 katolisen kirkon vuosikymmeniä jatkuneet lasten hyväksikäyttötapaukset Bostonissa. The Globe voitti reportaasillaan Pulitzer- palkinnon vuonna 2003, ja paljastus aloitti maailmanlaajuisen ilmitulovyöryn katolisen kirkon piirissä. Spotlight sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 3. syyskuuta 2015 ja Yhdysvalloissa 6. marraskuuta 2015. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Spotlight on saanut laajasti kehuja elokuvakriitikoilta. Arvosteluja keräävä sivusto Rotten Tomatoes on laskenut elokuvalle pistemäärän 96% perustuen 240 arvosteluun, joiden keskimääräinen arvosana on 8,9/10. Metacriticissä elokuvalla on 93 pistettä 100:sta merkiten ”yksimielisen ylistäviä” arvioita. === Palkinnot === Spotlight voitti parhaan elokuvan Oscarin ja palkinnon alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Lisäksi elokuva oli ehdolla parhaan ohjauksen, miessivuosan (Mark Ruffalo), naissivuosan (Rachel McAdams) ja leikkauksen (Tom McArdle) kategorioissa. Se oli myös ehdolla kolmeen Golden Globe -palkintoon parhaasta draamaelokuvasta, ohjauksesta ja käsikirjoituksesta. ==== Kriitikoiden arvioita ==== Spotlight on ollut useiden kriitikoiden listalla yhtenä vuoden 2015 parhaista elokuvista. Vuonna 2016 Spotlight äänestettiin BBC:n kyselyssä vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.The 21st Century’s 100 Greatest Films, BBC Culture 24.8.2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Vuoden 2015 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Tom McCarthyn ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:SAG-palkitut elokuvat Luokka:BAFTA Film Award -palkitut elokuvat Luokka:Elokuvat seksuaali- ja sukupuolivähemmistöistä Luokka:Kristinuskosta kertovat elokuvat
Gloucester (täsmennyssivu)

Gloucester voi tarkoittaa ainakin seuraavia: ==Paikkakunnat== * Gloucester, kaupunki Lounais-Englannissa * Gloucester, paikkakunta Uudessa Etelä- Walesissa, Australiassa * Gloucester, nykyään Ottawaan kuuluva paikkakunta Ontariossa, Kanadassa * Gloucester, kaupunki Massachusettsissa, Yhdysvalloissa * Gloucesterin piirikunta, piirikunta New Jerseyssä, Yhdysvalloissa * Gloucesterin piirikunta, piirikunta Virginiassa, Yhdysvalloissa * Gloucester City, paikkakunta New Jerseyssä, Yhdysvalloissa * Gloucester, kylä Sierra Leonessa ==Laivat== * HMS Gloucester, Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksia * USS Gloucester (1891), Yhdysvaltain laivaston tykkivene ==Muut== * gloucester, perinteinen englantilainen juusto
Goito

Goito on Italian Lombardiassa Mantovan maakunnassa sijaitseva noin 10 000 asukkaan kunta. Se sijaitsee maakunnan pohjoisosassa eli Ylä-Mantovassa (Alto Mantovano) Minciojoen varrella.Mantova, Lombardia. Tutti Italia. Viitattu 10.11.2015. Kunnan nimen arvellaan viittaavan itägootteihin, jotka pitivät aluetta hallussaan 400-luvulla jaa. thumb|left|Goiton taistelu. Litografia noin vuodelta 1860 (Stanislao Grimaldi Dal Poggetto). == Historiaa == Goito on perustettu roomalaisajalla paikkaan, jossa Cremonan ja Veronan välinen tie ylittää Minciojoen. Myöhäiskeskiajalla se oli Canossa-suvun omistuksessa. 1400-luvulla siitä kiistelivät Viscontin ja Gonzagan suvut, ja kesällä 1453 kiista päättyi markiisi Ludovico III Gonzagan voittoon. Gonzaga-suku rakensi palatsinsa Goitoon ja palkkasi taiteilija Andrea Mantegnan työskentelemään siellä. 1700-luvun lopulta alkaen alue oli Ranskan ja Itävallan kiistakapula. Italian yhdistymisvaiheessa käyty Italian ja Itävallan välinen Goiton taistelu 1848 päättyi maan yhdistymistä ajaneiden piemontelaisten joukkojen voittoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mantovan maakunnan kunnat
Eräpyhä

Eräpyhä on kallioinen niemi Längelmävedessä Oriveden Eräjärvellä Uiherlan kylän Eräpyhän kulmakunnalla. Niemessä on luonnonsuojelualue ja virkistysalue.Eräpyhä ja Nunnankirkko, Orivesi; RetkipaikkaEräpyhä, Orivesi; Pirkanmaan Virkistysalueyhdistys Niemen kärjessä, noin 25 metrin korkeudella vedenpinnasta on pronssikautiseksi hautaröykkiöksi määritelty kiviraunio, jota kutsutaan Nunnankirkoksi. Eräpyhän niemi on valtakunnallisesti merkittävä kallioalue sekä maisemallisin, geologisin että biologisin perustein. Erityisen huomattava on alueella oleva liki kilometrin pituinen kalliojyrkänne.Heikkinen, R. & Husa, J. (1995). Luonnon- ja maisemansuojelun kannalta arvokkaat kallioalueet Turun ja Porin läänissä. Vesi ja ympäristöhallituksen julkaisuja. Sarja A 210. 321 s. Julkaisun Nokiaa ja Orivettä koskeva osuus Pirkanmaan liiton Maakuntakaavan 2040 aineistoissa. Viitattu 14.11.2015. == Lähteet == Luokka:Eräjärvi Luokka:Pirkanmaan luonnonsuojelualueet Luokka:Suomen niemet Luokka:Suomen luonnonnähtävyydet Luokka:Suomen luonnonsuojelualueet Luokka:Suomen kalliot
Gunnar Joutsensaari

Kaarlo Gunnar Johannes Joutsensaari (23. heinäkuuta 1927 Viipuri Suomen lakimiehet 1988 (vastaava toimittaja Jaana Tolonen), s. 306. Helsinki: Lakimiesliiton Kustannus, 1988. – 16. elokuuta 1991 Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1992, s. 105. Helsinki: Otava, 1991. Paimio) oli suomalainen lakimies ja Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustaja. Gunnar Joutsensaari valmistui lainopin kandidaatiksi vuonna 1953 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1960. Hän toimi ylimääräisenä esittelijänä maatalousministeriön asutusasiainosastolla vuosina 1954–1956 ja esittelijänä valtiovarainministeriössä vuosina 1956–1957 sekä toimistopäällikkönä Turun kaupungin verovirastossa vuosina 1957–1960. Vuosina 1961–1972 hän työskenteli viskaalina Turun hovioikeudessa, vuosina 1972–1975 vt. kihlakunnantuomarina Jämsän tuomiokunnassa, vuosina 1975–1984 kihlakunnantuomarina Halikon tuomiokunnassa, vuosina 1984–1987 hovioikeudenneuvoksena Turun hovioikeudessa sekä vuodesta 1987 kihlakunnantuomarina Piikkiön tuomiokunnassa. Joutsensaari oli Paimion kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 1964 ja valtuuston puheenjohtaja vuosina 1964–1968 sekä Paimion kunnanhallituksen jäsen vuosina 1969–1976. Lisäksi hän toimi Karjalan Liiton lakimiehenä vuodesta 1987. Sotilasarvoltaan Joutsensaari oli reservin kapteeni. Gunnar Joutsensaari nousi SMP:n kansanedustajaksi varasijalta Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä marraskuun alussa 1989, jolloin Pekka Vennamo erosi eduskunnasta siirtyessään Posti- ja telelaitoksen pääjohtajaksi, ja työskenteli eduskunnassa vaalikauden loppuun saakka.Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1991, s. 161. Helsinki: Otava, 1990. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen maaseudun puolueen poliitikot Luokka:Paimion kaupunginvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Pjotr Pavlenski

Pjotr Pavlenski (s. 1984) on venäläinen performanssitaiteilija. Hänet tunnetaan erilaisista kansalaisoikeuksia puolustavista tempauksistaan. Vuonna 2012 hän ompeli huulet yhteen, kun Pussy Riot oli saanut vankilatuomion. Marraskuussa 2015 hän kuvasi videon, jossa hän seisoo palavien ovien edessä vastalauseena Venäjän turvallisuusorganisaation FSB:n toiminnalle. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset taiteilijat Luokka:Venäläiset performanssitaiteilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
O’Neill

O’Neill tai O’Neil on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * O'Neill (suku) * Arthur Joseph O’Neill (1917–2013), yhdysvaltalainen katolinen piispa * Barbara O’Neil (1910–1980), yhdysvaltalainen näyttelijä * Brian O’Neill (s. 1988), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija * Buck O’Neil, oik. John O’Neil (1911–2006), yhdysvaltalainen baseballpelaaja * C. William O’Neill (1916–1978), yhdysvaltalainen poliitikko, Ohion kuvernööri * Chris O’Neil (s. 1956), australialainen tennispelaaja * Christopher O’Neill (s. 1974), brittiläis-yhdysvaltalainen liikemies, Ruotsin prinsessa Madeleinen aviomies * Ed O’Neill (s. 1946), yhdysvaltalainen näyttelijä * Eugene O’Neill (1888–1953), yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija * Fabián O'Neill (1973–2022), uruguaylainen jalkapalloilija * Garry O’Neill (s. 1973), australialainen karateka * Gary O'Neil (s. 1983), englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja * Hugh O’Neill (1540–1616), irlantilainen sotapäällikkö ja kapinanjohtaja * Jeff O’Neill (s. 1976), kanadalainen jääkiekkoilija * Jennifer O’Neill (s. 1948), yhdysvaltalainen näyttelijä * John O’Neil (1898–1950), yhdysvaltalainen rugby union -pelaaja * John O’Neil (1915–2004), yhdysvaltalainen taidemaalari ja kirjailija * John O’Neil (1920–2012), yhdysvaltalainen baseballpelaaja * John O’Neil (s. 1971), skotlantilainen jalkapalloilija * Kay O’Neill, uusiseelantilainen sarjakuvantekijä ja kuvittaja * Kevin O’Neill (s. 1953), englantilainen sarjakuvataiteilija * Kevin O’Neill (s. 1957), yhdysvaltalainen koripallovalmentaja * Kristin O’Neill (s. 1998), kanadalainen jääkiekkoilija * Liam O’Neil (s. 1993), walesilainen jalkapalloilija * Linda O’Neil (s. 1974), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli * Martin O’Neill (s. 1952), pohjoisirlantilainen jalkapalloilija ja valmentaja * Melissa O'Neil (s. 1988), kanadalainen laulaja ja näyttelijä * Michael O’Neill (s. 1969), pohjoisirlantilainen jalkapalloilija ja valmentaja * Michelle O’Neill (s. 1977), pohjoisirlantilainen poliitikko * Mike O'Neill (s. 1967), kanadalainen jääkiekkomaalivahti * Oona Chaplin, o.s. O’Neill (1925–1991), yhdysvaltalainen näyttelijä, Eugene O’Neillin tytär, Charlie Chaplinin puoliso * Owen Roe O’Neill (1580–1649), irlantilainen aatelisherra ja kapinanjohtaja * Phelim O’Neill (k. 1653), irlantilainen kapinanjohtaja * Riley O’Neill (s. 1985), kanadalainen jalkapalloilija * Shane O’Neill (1530–1567), irlantilainen aatelisherra ja kapinanjohtaja * Simon O’Neill (s. 1971), australialainen oopperalaulaja * Susie O’Neill (s. 1973), australialainen uimari ja olympiavoittaja * Terence O’Neill (1914–1990), Pohjois-Irlannin pääministeri 1963–1969 * Tip O’Neill (1912–1994), yhdysvaltalainen poliitikko ja edustajainhuoneen puhemies == Kuvitteellisia henkilöitä == * April O’Neil, IDW-kustantamon sarjakuvahahmo * Jack O’Neill, yhdysvaltalainen kenraaliluutnantti tv-sarjassa Tähtiportti
Sabbioneta

thumb|left|Sabionetan Galleria. Sabbioneta on Italian Lombardiassa Mantovan maakunnassa sijaitseva noin 4 300 asukkaan kaupunki ja kunta.Comune di Sabbioneta. Tutti Italia. Viitattu 11.9.2015. Se sijaitsee Pojoen tuntumassa kolmekymmentä kilometriä Parman pohjoispuolella. Vuodesta 2008 alkaen se on kuulunut yhdessä Mantovan kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon. == Historiaa == Sabionetan perusti 1500-luvun lopulla herttua Vespasiano I Gonzaga saadakseen itselleen asuntopalatsin ja linnakkeen. Juuri tuolloin oli julkaistu renessanssikauden kaupungin ihanteellinen rakenne (Vincenzo Scamozzin teos L’Idea dell’Architettura Universale), ja Vespasiano Gonzaga rakennutti kaupunkinsa tarkasti tämän mukaiseksi. == Nähtävyyksiä == Kaupungin tärkeimmät nähtävyydet ovat Palazzo Ducale (herttuan palatsi, nykyinen kaupungintalo), Palazzo del Giardino (kesäpalatsi), Galleria ja sen trompe-l'oeil -freskot, Teatro all'Antica (ensimmäinen antiikin jälkeen rakennettu teatteritalo), juutalaiskortteli ja sen synagoga sekä kirkot Assunta, Incoronata ja Carmine. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Italiassa Luokka:Mantovan maakunnan kunnat Luokka:Lombardian kaupungit
Charles Herbert

Charles Herbert Saperstein (23. joulukuuta 1948 – 31. lokakuuta 2015)New York Times oli yhdysvaltalainen näyttelijä joka loi uransa lapsitähtenä muun muassa elokuvissa Puhelu tuntemattomalta, Kuolemanloukku O.K. Corral ja Lemmenlaiva. Hän teki 20 elokuvaa ja näytteli 50 televisiosarjassa. Myöhemmin hän oli huumeriippuvainen vuosikymmeniä.Ilta-Sanomat == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 2015 kuolleet Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Kalle Lamberg

Kalle Lamberg (s. 11. helmikuuta 1987) on suomalainen näyttelijä. Komedian lajikseen jo nuorena ottanut Lamberg on näytellyt muun muassa Turun Linnateatterissa. Hän on työskennellyt Turun Nuoren Teatterin taiteellisena johtajana vuodesta 2012. Elokuussa 2016 Lamberg valittiin Turun Linnateatterin johtajaksi. Myös sähköisissä medioissa Lambergin roolitehtävät painottuvat komedian, parodian ja osin farssin suuntaan. Televisiossa hän on näytellyt MTV3:n suorissa estradiviihdeohjelmissa Saturday Night Live ja Kingi. Visailuohjelmassa Stadi vs. Lande Kalle on esiintynyt ohjelman alusta, vuodesta 2017 alkaen kaudet 1-6 toisena juontajaparina. Elokuvataiteessa hän on tehnyt lähinnä sivuosia, kuten Kallosen roolin komediassa Luokkakokous 2 – Polttarit. == Ura == Lamberg sai ensikosketuksensa teatteritaiteeseen pikkupoikana Sauvon kesäteatterissa, jossa hän näytteli Henrik Ibsenin klassikkonäytelmässä Peer Gynt. Yhdeksänvuotiaana hän muutti Turkuun, missä hän meni myöhemmin Turun Nuoreen Teatteriin. Lukion jälkeen Lamberg suoritti Teatterikorkeakoulun. Turun Linnateatterissa Lamberg on näytellyt muun muassa Aleksis Kiven klassikossa Seitsemän veljestä, komediassa Otto vai pano ja Råck. Lamberg on näytellyt myös Kotkan Kaupunginteatterissa ja Suomen Kansallisteatterissa, jossa hänellä oli rooli kappaleessa Pahuus. Teatterin ohella Lamberg on näytellyt elokuva- ja televisiotuotannoissa, kuten Yleisradion draamadokumentissa Jääkärit (2015), MTV3:n draamasarjassa Roba (2016), MTV3:n suorassa komediasarjassa Saturday Night Live kevätkaudella 2016 sekä MTV3:n komediaohjelmassa Kingi kevätkaudella 2018. Syksyllä 2018 hän on mukana Posse-televisiosarjan viidennellä tuotantokaudella. Lamberg valittiin kaikkien aikojen hauskimmaksi turkulaiseksi vuonna 2016. Lamberg kihlautui viittomakielen tulkkina työskentelevän naisystävänsä, Maria Mattelmäen kanssa lokakuussa 2016. He menivät naimisiin syyskuussa 2020. Lamberg valittiin positiivisimmaksi raisiolaiseksi vuonna 2019 == Valikoitu rooliluettelo == *Astrov (Vanja-eno, 2009) *Aapo / Tuomas (Seitsemän veljestä, 2010) *Pierre Tanguy (Pahuus, 2012) *Lauri (Monsteri olohuoneessa, 2013) *Rooli (Kristian - idiootti iskussa, 2014) *Asiakas (Otto vai pano, 2015) == Filmografia == Vuosi Elokuva / Televisiosarja Rooli 2012 Miss Farkku-Suomi Kurkku Elämää suurempaa Sami 2013 Vihaan rakastaa sua Vitun Ilkka 2015 Jääkärit 2016 Saturday Night Live useita rooleja Onnenonkija Joni Luokkakokous 2 – Polttarit Henrik Roba Pasi Lehto 2017–2023 Stadi vs. Lande juontaja 2017 Kimmo Jumala Olipa kerran elämä oma itsensä 95 Jonde Pää edellä Santtu 2018– Posse juontaja 2018 Kingi useita rooleja Onnela Kaarle 2021 Karuselli Elmeri Modernit miehet tuottaja 2022 Hymyä! Erkki Petman 2023 Maria Kallio Mikko Lumijoki Jarkko Tammisen maailma useita rooleja 2024 Vares X Timppa Mikä joulu! Petteri Punakuono Syke Tero Syrjävaara Jeopardy! Suomi juontaja 2025 Kaikki vs kaikki Juontaja == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *City.fi Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo uimahyppyjen olympiamitalisteista

Uimahypyt on ollut olympialaisten lajivalikoimassa vuodesta 1904. Menestynein maa uimahyppyjen olympiatapahtumissa on Yhdysvallat. Viimeisimmissä olympialaisissa suurinta menestystä on saanut Kiina. ==Miehet== === 10 metrin kerroshypyt === === 3 metrin ponnahduslauta === === 10 metrin kerroksen parihypyt === === 3 metrin ponnahduslaudan parihypyt === === Pituussukellus === === Suorat kerroshypyt === == Naiset == === 10 metrin kerroshypyt === ===3 metrin ponnahduslauta === === 10 metrin kerroksen parihypyt === === 3 metrin ponnahduslaudan parihypyt === == Lähteet == Uimahypyt Luokka:Uimahypyt olympialaisissa
PowerFlite

PowerFlite on Chrysler Corporationin vuosina 1954-1961 valmistama ja henkilöautoissaan käyttämä kaksiportainen automaattivaihteisto. Vaihteiston valmistus alkoi vuoden 1953 lopulla ja huolimatta Chryslerin kolmeportaisen TorqueFliten esittelystä vuonna 1956, yksinkertainen ja luotettava PowerFlite oli saatavilla Plymouthin ja Dodgen vaihteistoksi mallivuoden 1961 loppuun, jonka jälkeen sen valmistus lopetettiin.Popular Mechanics - Chrysler drops clutch pedal with new automatic transmission Chrysler Corporation oli yksi viimeisistä ajoneuvovalmistajista Yhdysvalloissa, joka esitteli täysautomaattisen vaihteiston. General Motors oli esitellyt Oldsmobilen Hydramatic-vaihteiston jo 14 vuotta aiemmin ja Ford Motor Company oman Ford-O- Maticinsa kolme vuotta aiemmin. Packardin Ultramatic oli tullut markkinoille vuonna 1949 ja Studebakerin Automatic Drive vuonna 1950. PowerFlite oli rakenteeltaan ja toiminnaltaan yksinkertaisempi kuin markkinoilla olevat muut automaattivaihteistot. Koska mekaanisia komponentteja ja toimintoja oli vähemmän, oli vaihteisto myös hyvin luotettava ja se palveli nöyrästi niin kuutoskoneisen Plymouthin kuin Hemi V8 -moottorisen Imperialin vaihteistona. Toisin kuin muissa automaattivaihteistoissa, PowerFlitessa ei ollut ”park”-toimintoa, joka lukitsee voimansiirron auton liikkumisen estämiseksi. Tämän takia seisontajarrun käyttö oli välttämätöntä aina, kun auto pysäköitiin. Kaikkien tuon aikakauden Chrysler-tuotteiden seisontajarru oli käyttöjarruista erillinen oma yksikkönsä, jossa vaihteiston hännän jälkeen sijoitettu jarrurumpu esti kardaaniakselin pyörimisen ja piti näin auton paikoillaan.Allpar.com - The Chrysler-Plymouth-Dodge-DeSoto Powerflite automatic transmission PowerFliten ohjaus tapahtui aluksi ohjauspylvääseen siijoitetun valitsimen avulla. Vaihdekaavio oli R-N-D-L, joka poikkesi muiden valmistajien käyttämästä P-N-D-L-R-järjestyksestä. Chrysler perusteli PowerFliten muista poikkeavaa kaaviota käyttöturvallisuudella. Koska auto käynnistettiin vaihteiston asennossa N, tarvittiin vain yksi valitsimen siirto, että auto saatiin liikkeelle eteen- tai taaksepäin. Peruutusvaihteelta ajovaihteelle kytkettäessä, D-vaihteen ohittaminen vahingossa ei myöskään aiheuttanut vaaraa tai vahinkoa. Myöhemmin, kun Yhdysvaltain liittovaltion liikenneturvallisuusvirasto NHTSA (National Highway Traffic Safety Administration) alkoi antaa ajoneuvojen hallintalaitteita koskevia määräyksiä, Chryslerin vaihteistokaaviosta, lisättynä ”park”-asennolla (P-R-N-D-L), tuli turvallisuusvaatimusten mukainen standardi. Vuonna 1955 vaihteenvalitsin siirtyi ohjauspylväästä kojelautaan, jossa sitä käytettiin pystysuorassa kaaviossa liikutettavalla vivulla. Tässä sovelluksessa peruutusvaihde oli ylimpänä ja L alimpana. Vuonna 1956 Chryslerin kojelaudan vaihteenvalitsin muutettiin painonapeilla kytkettäväksi. Tämä toiminto oli käytössä mallivuoden 1964 loppuun, eli myös TorqueFliten kanssa. Neuvostovalmisteinen, ZIL-111-mallissa käytetty kaksiportainen automaattivaihteisto perustuu rakenteeltaan Chryslerin PowerFliteen. == Aiheesta muualla == * PowerFlite- aiheisia videoita == Lähteet == Luokka:Chrysler-vaihteistot
Maher Zain

Maher Zain (s. 16. heinäkuuta 1981 Tripoli, Libanon) on Libanonissa syntynyt ruotsalainen R&B-laulaja;, lauluntekijä ja musiikkituottaja. Hän yhdistää uskonnolliset sanoitukset pop- ja R&B-musiikkiin; ja on yksi modernin islamilaisen musiikin suosituimmista artisteista. == Diskografia == * Thank You Allah (2009) * Forgive Me (2012) * One (2016) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset kotisivut Luokka:Ruotsalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt