EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Täällä Pohjantähden alla II

Täällä Pohjantähden alla II on suomalainen elokuva, jonka ohjasi Timo Koivusalo Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla -romaanisarjan pohjalta. Elokuvasarjan ensimmäinen osa sai ensi-iltansa vuonna 2009. == Tuotanto == Koivusalon ensimmäinen Täällä Pohjantähden alla -elokuva perustui Väinö Linnan romaanitrilogian kahteen ensimmäiseen osaan, toinen elokuva kävi läpi kolmannen osan tapahtumia. Kahta elokuvaa kuvattiin limittäin Villilän studioilla Nakkilassa helmikuun 2008 ja helmikuun 2009 välisenä aikana. Elokuvassa näytteli noin 150 ammattinäyttelijää ja yli tuhat avustajaa. Musiikin sävelsi Jaakko Kuusisto ja sen esittäjänä oli Sinfonia Lahti. Elokuvan tuotantokustannukset olivat 1,6 miljoonaa euroa, Suomen elokuvasäätiön tukia se sai 673 764 euroa. Elokuvan ensi-ilta oli 24. syyskuuta 2010, mutta se nähtiin ennen sitä Kino Ylläs -tapahtumassa Kolarissa 3. syyskuuta 2010. Elokuvalla oli elokuvateattereissa 68 489 katsojaa. == Päärooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Artista-Filmi Luokka:Täällä Pohjantähden alla Luokka:Timo Koivusalon ohjaamat elokuvat Luokka:Väinö Linnan teoksiin perustuvat elokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat‎ Luokka:Vuoden 2010 suomalaiset elokuvat Luokka:Talvisotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Jatkosotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Suomalaiset historialliset elokuvat
M/S Amber

M/S Amber () on kyproslaisen POL-FIN Shipping Company Limitedin omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Aluksen rakentaminen on aloitettu vuonna 1992 Mačvanska Mitrovicassa, Serbiassa ja loppuun työt on saatettu norjalaisella Fosen Mekaniske Verksted -telakalla. Kuollutta painoa Amberilla on 5 400 tonnia ja jääluokitus on 1A Super eli se pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Alus on rekisteröity Norjan lipun alle ja sen kotisatama on Trondheim. Amberin sisaraluksia ovat M/S Birka Shipper, M/S Birka Exporter, M/S Birka Transporter, M/S Aknoul ja M/S Ahtela. == Käyttöhistoria == Vuonna 1992 alus laskettiin vesille Serbiassa, josta se hinattiin Fosen Mekaniske Verksted -nimiselle telakalle Fevagiin, Norjaan, jossa alus rakennettiin valmiiksi. Vuonna 1993 alus luovutettiin puolalaisen Rederi A/S Amberin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Norjan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Trondheim. Aluksen isännöinti annettiin puolalaiselle Euroafrica Shipping Linesille. Samana vuonna POLFIN RoRo aloitti liikennöinnin aluksella Suomen ja Gdynian välillä. Tammikuussa 1997 Amber siirtyi POLFIN Finncarriersin liikenteeseen, reitille Helsinki–Kotka–Gdynia–Szczecin. 15. helmikuuta 1998 alus aloitti liikenteen linjalla Helsinki–Travemünde–Århus. Jälleen syyskuussa 1998 reitti vaihtui: Turku–Travemünde–Hanko–Turku–Lyypekki. Tammikuun alussa 2003 Amber siirtyi reitille Lyypekki–Kaliningrad–Pietari. 25\. heinäkuuta–6. elokuuta 2007 välisen ajan Amber oli kuivatelakalla. Myöhemmin vuonna 2007 alus siirtyi kyproslaisen POL-FIN Shipping Company Limitedin omistukseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Amber Amber
Tendō-ryū naginatajutsu

Tendō-ryū naginatajutsu () on klassinen japanilainen bujutsu-koulukunta, jossa harjoitellaan naginatajutsua, miekkailua (kenjutsu), sauvankäyttötaitoja (jōjutsu) sekä ketjusirppitaitoja (kusarigamajutsu). Tendō-ryū naginatajutsun perusti Kashima shintō-ryūta opiskellut, Tsukahara Bokudenin oppilas, Saito Hangan Denkibo Katsuhide myöhäisellä Muromachi-kaudella vuonna 1582.Skoss: Koryu Bujutsu, 1997 s. 81 ==Perinteen päämestarit== Koulukunnan päämestarit Meiji-kaudelta lähtien:Bennett: Naginata, 2005 s. 60-66 # * sōke Shimogawara # * sōke Mitamura Akinori (4. joulukuuta 1847 - 1\. tammikuuta 1931) # sōke Mitamura Chiyo (18. huhtikuuta 1885 - 1966) # sōke Mitamura Takeko # sōke Kimura Yasuko ==Lähteet== * * * === Lähdeviittaukset === Luokka:Koryu bujutsu
Doris Laine

Doris Linnea Laine-Almi (31. lokakuuta 1931 Helsinki – 15. joulukuuta 2018Suomen Kansallisbaletin entinen johtaja Doris Laine on kuollut. Yle 15.12.2018 HelsinkiKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 22.12.2018, s. C 18.) oli suomalainen balettitanssijaKuka kukin on 2003, s. 486–487. Otava 2002. ISBN 951-1-18086-X, tanssialan vaikuttaja ja Suomen Kansallisbaletin johtaja vuosina 1984–1992. Hän opiskeli Helsingissä ja Moskovassa.Focus: Maija Plisetskaja ja Suomi Laine toimi Suomen Kansallisbaletin tanssijana vuosina 1947–1976, joista vuodet 1956–1976 ensitanssijana. Vuosina 1964–1966 hän oli Lontoon Royal Festival Balletin ensitanssija. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuului Illusia baletissa Pessi ja Illusia. Suomen Kansallisbaletin johtaja Laine oli vuodet 1984–1992,Virtual Finland. ja tätä seurasi kahden vuoden kausi Berliinin Komische Operin johtajana. Lisäksi Laine oli taiteen keskustoimikunnan puheenjohtaja vuosina 1995–1997 sekä Kuopio tanssii ja soi -festivaalin taiteellinen johtaja 1982–1992. Laine oli aktiivisesti perustamassa kansantanssiryhmä Katrillia. Hän oli Helsingin kansainvälisen balettikilpailun perustaja.Taustaa Laineelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1957 ja professorin arvonimi vuonna 1992. Hän sai Suomen Kulttuurirahaston 40 000 markan arvoisen tunnustuspalkinnon vuonna 1985. Laineen puoliso oli professori Alfons Almi vuodesta 1952 tämän kuolemaan 1991 asti. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== * * Doris Laineen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. * Doris Laineen muistokirjoitus Hufvudstadsbladetissa. Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Suomalaiset balettipedagogit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Jalkaväkirykmentti 58 (jatkosota)

Jalkaväkirykmentti 58 oli jatkosodassa Suomen maavoimien rykmentti, jonka perustamisesta vastasi Etelä-Pohjanmaan Läntinen suojeluskuntapiiri. Rykmentin yksiköt koottiin Isojoelta, Kauhajoelta, Karijoelta, Teuvalta, Jurvasta sekä Jalasjärveltä. Suuria tappioita rykmentti kärsi Kiteen taisteluissa 1941. Rykmentti liitettiin perustettaessa 19. divisioonaan, joka oli osa VII armeijakuntaa. Rykmentille on pystytetty Jalasjärven kirkonkylään muistokivi. ==Komentajat== Rykmentinkomentajina olivat: *everstiluutnantti (everstiksi 31. elokuuta 1942) Eero Juva 19. kesäkuuta 1941 - 8. lokakuuta 1944 *everstiluutnantti Alfons Järvi 14. lokakuuta - 20. marraskuuta 1944 ==Lähteet== *Kutsui ääni isänmaan: Jalkaväkirykmentti 58, 1941–1944, Viljo Ratia, Leo Saressalo, Esko Arosilta, JR 58:n asevelitoimikunta, 1982, ISBN 951-99412-2-3 (sidottu) *Rintamalehti 1942-1944, Pohjalainen (JR-58), Matti Puska === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Latvatalo Luokka:Jatkosodan suomalaiset jalkaväkirykmentit
Pekka Ojamaa

Pekka Edvard Ojamaa (11. kesäkuuta 1947 Helsinki - 9\. joulukuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen lavastaja ja pukusuunnittelija. Ojamaa toimi lavastajana vuodesta 1969 ja suunnitteli lavastuksia ja pukuja lähes kaikkiin Suomen teattereihin. Hän teki myös runsaasti vierailuja Pohjoismaihin, viime vuosinaan erityisesti Norjaan, sekä muualle Etelä-Amerikkaa myöten. Ojamaalla oli myös pitkä kokemus opetustehtävistä Taideteollisessa korkeakoulussa ja Teatterikorkeakoulussa. Ojamaa hoiti taiteilijaprofessuuria vuosina 1993-1998 ja toimi sen jälkeen lavastustaiteen professorina Taideteollisessa korkeakoulussa. Aivan viime vuosinaan Ojamaa toimi ennen kaikkea pienemmissä teattereissa Helsingin ulkopuolella. == Lähteet == * *Kuopion teatteri luettu 11.2.2008 == Aiheesta muualla == * Pekka Ojamaan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa *Kuopion teatteri luettu 11.2.2008 Luokka:Teatterilavastajat Luokka:Teatteripukusuunnittelijat Luokka:Suomalaiset lavastajat Luokka:Taiteilijaprofessorit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Ausdruckstanz

Ausdruckstanz eli ilmaisutanssi tarkoittaa 1900-luvun alun Saksassa kehittynyttä ekspressionistista tanssisuuntausta. Tanssityyli on osa kehityskaarta, josta moderni tanssi ja monet muut nykytanssin muodot ovat syntyneet. Se liittyy läheisesti eurooppalaisen tanssiteatterin kehitykseen. Kuten vapaan tanssin, myös ilmaisutanssin kehityksen pohjana Saksassa oli kyllästyminen balettiin. Monet tanssijat pitivät vanhaa balettia kuolleena järjestelmänä, joka ei anna yleisölle enää mitään. Vanhan järjestelmän murtamiseksi tanssijat alkoivat tehdä kokeiluja uusien tanssimuotojen luomiseksi. Saksaan perustettiin 1910-luvulta alkaen lukuisia eri tanssi- ja liikuntakouluja, mutta varsinainen tanssin kehityksen kulta-aika oli ensimmäisen maailmansodan jälkeen 1920-luvulla. Uuteen tanssikulttuuriin vaikutti voimakkaasti jo 1800-luvulla kehittynyt fyysisen ilmaisun koulukunta. François Delsarte (1811–1871) oli ranskalainen eleilmaisun tutkija, jonka kehittämää Delsarte-järjestelmää käytettiin sekä näyttämötaiteilijoiden että tanssijoiden koulutuksessa. Modernin tanssin pioneerit Isadora Duncan ja Ruth St. Denis olivat nuorena Delsarte-koulujen oppilaita. Delsarte ei itse ehtinyt julkaista näkemyksiään, sillä hänen kirjoituksensa tuhoutuivat ennen hänen kuolemaansa tulipalossa. Delsarten näkemyksiä kehitti edelleen Émile Jaques- Dalcroze (1865–1950), joka korosti rytmisen kokonaisliikunnan opetusmetodeissaan musiikin merkitystä fyysisyyden rinnalla. Monet ilmaisutanssin ja eurooppalaisen modernin tanssin tanssin varhaisista edustajista opiskelivat Dalcrozen johdolla, muun muassa Mary Wigman. Sekä Delsarte- että Dalcroze-järjestelmä käsittelivät elettä ja liikettä laajemmin kuin rajoitettuun liikesanastoon sitoutunut baletti. Delsarte-järjestelmä sitoi sisäisen tunteen ja kokemuksen ulkoisiin eleisiin ja liikkeisiin. Ilmaisutanssin edustajat jakoivat tämän ekspressionistisen näkemyksen ja korostivat sitä, että tanssi on nimenomaan liikettä sisältä ulospäin. Lisäksi molemmilla järjestelmillä oli yhtymäkohtia varhaisen modernin tanssin suuntausten taustalla olleeseen ihmis- ja maailmankuvaan. Ekspressionistisen tanssin merkittävin edustaja oli tanssija ja koreografi Mary Wigman (1886–1973). Toinen keskeinen vaikuttaja oli varhaisen modernin tanssin monitoimimies Rudolf von Laban (1879–1958). Myöhempiä tämän tanssimuodon suuria edustajia oli Mary Wigmanin oppilas, tanssija-koreografi Dore Hoyer (1911–1967), joka esitti sooloissaan tyylipuhdasta Ausdruckstanzia. Luokka:Nykytanssi Luokka:Saksankieliset sanat ja sanonnat Luokka:Vapaa tanssi
Nicholas Ray

Nicholas Ray (oik. Raymond Nicholas Kienzle Jr., ) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Ray tunnetuimmat ohjaustyöt ovat Johnny Guitar ja Nuori kapinallinen. Rayn tunnetuimmat työt ovat Helena Yläsen mukaan "vitaalisten, seksuaalisuudessaan varmojen aikuisten melodraaman rajoja kolkuttelevia tahtojen taisteluita." == Ura == Ray syntyi ja kasvoi Wisconsinissa. 1931 hän muutti nimensä Nick Rayksi ja vuotta myöhemmin hän muutti New Yorkiin. New Yorkissa hän oli mukana vasemmistolaisessa teatterimaailmassa. Hän näytteli muun muassa Elia Kazanin ensimmäisessä teatteriohjauksessa ja työskenteli Joseph Loseyn kanssa. 1940 hän siirtyi radioon ja 1945 Hollywoodiin, jossa hän työskenteli Elia Kazanin ensimmäisessä elokuvassa Brooklynissä kasvoi puu. Muutaman elokuvan jälkeen Ray palasi New Yorkiin ja ohjasi Broadwayllä Duke Ellingtonin musikaalin Beggar's Holiday 1946. == Filmografia == * Tuomion tie (Knock on Any Door, 1949) * Kiinnitys elämään (A Woman’s Secret, 1949) * He elävät öisin (They Live by Night, 1949) * Hermot pinnalla (In a Lonely Place, 1950) * Syntynyt pahaksi (Born to Be Bad, 1950) * Lentävät villikissat (Flying Leathernecks, 1951) * Pettävällä pohjalla (On Dangerous Ground, 1952) * Rodeon miehet (The Lusty Men, 1952) * Johnny Guitar (1954) * Luotien maa (Run for Cover, 1955) * Nuori kapinallinen (Rebel Without a Cause, 1955) * Mustalaiskuningatar (Hot Blood, 1956) * Peilin takana (Bigger Than Life, 1956) * Jesse James (The True Story of Jesse James, 1957) * Katkera voitto (Bitter Victory, 1957) * Suolla tuulee (Wind Across the Everglades, 1958) * Chicagon yöperhoset (Party Girl, 1958) * Paholaisen hampaat (The Savage Innocents, 1960) * Kuningasten kuningas (King of Kings, 1961) * 55 päivää Pekingissä (1963) * We Can’t Go Home Again (1976) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Scheibel, Will: American Stranger : Modernisms, Hollywood, and the Cinema of Nicholas Ray. Albany: State University of New York Press, 2017. ISBN 978-1-43846411-4. Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
SS Murata

SS Murata eli Società Sportiva Murata on jalkapalloseura San Marinon kaupungista (Muratan kylästä) San Marinosta. Seura on perustettu vuonna 1966. Joukkue pelaa San Marinon jalkapallon mestaruussarjassa. Kaudella 2006-2007 seura vei maansa mestaruuden toisen kerran peräkkäin. Ne ovatkin seuran ainoat mestaruudet liigasta. San Marinon Cupin voiton seura on napannut vuosina 1997 ja 2007. Seura sai kaudeksi 2007-2008 maansa mestarina paikan Mestarien liigan karsintaan ensimmäisenä sanmarinolaisseurana. Aiemmin San Marinon mestari oli päässyt vain UEFA Cupiin. Se arvottiin Mestarien liigan ensimmäisellä karsintakierroksella suomalaista TamU:a vastaan. Joukkuetta pidetään eurooppalaisittain kääpiönä ja se putosi kauden 2006 UEFA Cupin karsinnassa Kyproksen APOEL Nikosialle yhteismaalein 1-7. Silti Muratassa pelaa kaksi takavuosien kovaa nimeä: Serie A:ssa pelannut hyökkääjä Massimo Agostini ja vuoden 1994 brasilialainen maailmanmestari, keskuspuolustaja Aldair, jonka vanha seurakaveri Agostini sai houkuteltua osallistumaan karsintaan TamU:a vastaan. Seuran nykyinen puheenjohtaja on Davide Graziosi. Joukkueen kokoonpano on vuonna 2020 seuraavanlainen: Pelaaja Pelipaikka Kotimaa Simone Benedettini maalivahti San Marino Thomas Cavalli puolustaja Italia Marco Casadei hyökkääjä San Marino Espedito Marinaro hyökkääjä San Marino Nicolas Cavalli hyökkääjä Italia Matteo Valli hyökkääjä San Marino ==Saavutukset== San Marinon liigamestaruus (3): 2006, 2007, 2008 Coppa Titano (3): 1997, 2007, 2008 Trofeo Federale (3): 2006, 2008, 2009 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivut Luokka:Sanmarinolaiset jalkapalloseurat Luokka:Città di San Marino
Sankin kōtai

Sankin kōtai () oli Tokugawa-shōgunaatin Japanissa Edo-kaudella harjoittama poliittinen käytäntö. Sen mukaan jokaisen daimion tuli jättää vaimonsa ja perijänsä shōgunaatin hallintokaupunkiin Edoon panttivangeiksi sekä matkustaa itse kausittain oman haninsa ja Edon välillä viettäen vuoden Edossa ja vuoden hanissaan. Osalle daimioista aikaväli oli puoli vuotta. Politiikan tarkoituksena oli hallita daimioita ja estää heitä kapinoimasta shōgunaattia vastaan. Perheenjäsenten jättäminen Edoon panttivangeiksi oli jossain määrin käytössä jo ennen sankin kōtain voimaantuloa. Virallisesti kaikkia kattava käytäntö astui voimaan Tokugawa Iemitsun määräyksestä vuonna 1636\. Tämän jälkeen sankin kōtaista muodostui daimoiden elämää voimakkaasti hallitseva toimintatapa. Järjestelmän vuoksi monet daimiot ylläpitivät Edossa kartanoita palvelijoineen ja vartioineen. Ylimääräiset kartanot ja jatkuva matkustaminen aiheuttivat huomattavaa rasitusta daimioiden taloudelle, mikä esti heitä kokoamasta bakufua uhkaavia sotajoukkoja. Suurimmillaan daimioiden mukana matkustavien alaisten määrä nousi jopa useisiin tuhansiin. Vuosien kuluessa mukana kulkevien palvelijoiden ja sotilaiden lukumäärää jouduttiin supistamaan määräyksillä, koska suurten joukkojen katsottiin aiheuttavan kohtuutonta rasitusta tavalliselle kansalle. Vuoden 1862 lopussa sankin kōtai -järjestelmän määräyksiä lievennettiin, jotta daimot kykenisivät paremmin valmistautumaan mahdollisena pidettyyn sotaan länsimaalaisia vastaan. Daimioiden ei tarvinnut enää viettää Edossa kuin yksi vuosi kolmesta. Heillä oli myös lupa viedä perheensä pois Edosta. Järjestelmää yritettiin myöhemmin ottaa uudelleen käyttöön, mutta shōgunaatin valta daimioihin oli tuolloin heikentynyt niin paljon, etteivät korkeimmat daimiot enää suostuneet vastaamaan shōgunaatin vaatimukseen. Hovin kehotuksesta shōgunaatti lopulta luopui yrityksistä järjestelmän palauttamiseksi. == Lähteet == Luokka: Edo- kausi
Täikönkari

Täikönkari on pieni ja asumaton karikkojen ympäröimä kivikkoinen luoto Täikön saaren pohjoiskärjen pohjoispuolella Kemin kaupungin edustalla, noin viiden kilometrin päässä mantereelta. Luodolla ei ole rakennuksia, ja se on merilintujen pesimäsaari. Luokka:Kemin saaret
Tiepistiäiset

Tiepistiäiset (Pompilidae) on tiepistiäismäisten yläheimoon (Pompiloidea) kuuluva pistiäisheimo. Tiepistiäiset ovat yksineläviä petopistiäisiä, joita esiintyy etenkin trooppisilla alueilla. Useimmat lajit ovat huomattavan kirkasvärisiä ja monilla lajeilla on myös värikkäät siivet varoituksena saalistajille. Monista muista petopistiäisistä poiketen tiepistiäiset ovat pitkälle erikoistuneet saalistamaan hämähäkkejä toukkiensa ravinnoksi. Niillä onkin monia anatomisia sopeutumia, jotka mahdollistavat nopean ja ketterän liikkumisen pistiäisen saalistaessa usein sen itsensä kokoista hämähäkkiä. Munimiseen valmis naaras kaivaa maahan kolon ja lähtee etsimään sopivaa hämähäkkiä. Sellaisen löydettyään naaras, tavallisesti kamppailun jälkeen, lamauttaa hämähäkin pistämällä siihen myrkkyä ja raahaa saaliin pesäkoloon, jossa se munii yhden munan hämähäkin vatsapuolelle. Tämän jälkeen emo sulkee pesän ja siirtyy tekemään uutta. Kuoriuduttuaan pistiäistoukka syö liikuntakyvyttömän hämähäkin, koteloituu ja tulee ulos pesästä muodonvaihdoksen jälkeen. Aikuiset yksilöt elävät kukkien medellä. Tiepistiäiset eivät ole aggressiivisia, mutta niiden pisto on tavallisesti ihmisellekin varsin kivulias. Erityisen tuskallisina pidetään varsin kookkaiden Pepsis- ja Hemipepsis-sukuihin kuuluvien tiepistiäisten pistoa. Nämä suvut tunnetaan englanninkielisellä nimellä "tarantula hawk" viitaten niiden tapaan saalistaa toukilleen lintuhämähäkkejä. == Alaheimoja ja sukuja == *Ceropalinae **Kiehäpistiäiset (Ceropales) *Pepsinae **Laukkipistiäiset (Auplopus) **Kyssäpistiäiset (Caliadurgus) **Papumuspistiäiset (Cryptocheilus) **Partapistiäiset (Deuteragenia) **Dipogon **Raspipistiäiset (Priocnemis) *Pompilinae **Pilkkupistiäiset (Agenioideus) **Kimopistiäiset (Anoplius) **Päistärpistiäiset (Aporinellus) **Tikaripistiäiset (Arachnospila) **Turmanpistiäiset (Episyron) **Vainupistiäiset (Evagetes) **Pikipistiäiset (Ferreola) **Raudikkopistiäiset (Homonotus) **Nanoclavelia **Hiirakkopistiäiset (Pompilus) == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Tiepistiäiset (Pompilidae) * Funet: Tiepistiäiset (Pompilidae) * ITIS: Pompilidae Luokka:Hoikkatyviset
Dragsvik

Dragsvik voi tarkoittaa seuraavia: * Dragsvik, kylä Tammisaaressa Raaseporissa ** Dragsvikin varuskunta, Uudenmaan prikaatin ruotsinkielinen varuskunta Tammisaaren Dragsvikissa ** Dragsvikin seisake, seisake Karjaan–Hangon radalla Dragsvikissa ** Villa Dragsvik, Hjalmar Åbergin suunnittelema huvila Raaseporissa * Dragsvik, paikka Sognevuonon rannalla Norjan Balestrandissa.
Lamborghini Gallardo

Lamborghini Gallardo on italialaisen Lamborghinin valmistama, Gran Turismo ja superauto-luokkiin kuuluva yksi suorituskykyisimmistä vakioautoista. Myös Gallardo Spyder -avomallina valmistettu auto esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2003. Gallardo on ensimmäinen Lamborghinin valmistama automalli, jonka voidaan sanoa soveltuvan jossain määrin myös arkiajoon. Muun muassa tämän vuoksi siitä on tullut merkin historian eniten myyty automalli. Marraskuussa 2005 rikottiin 3 000 valmistetun kappaleen raja ja vuoden 2007 oli autoja valmistettu jo yhteensä 5 000 kpl. Auto on myös sisustettu aiempia malleja ylellisemmin ja muun muassa muoviosia on korvattu nahalla. == Tekniikka== Alumiinikorisen Gallardon saa joko kuusivaihteisella manuaalivaihteistolla tai automatisoidulla mekaanisella vaihteistolla (E-gear) varustettuna. === Moottori === Autossa on V10-moottori keskellä pitkittäin. * Iskutilavuus: 4 961 cm3 * Teho: 382 kW (520 hv) @ 8 000 r/min * Vääntö: 510 Nm @ 4250 r/min === Suorituskyky=== * Huippunopeus: 314/307 km/h (Coupe/Spyder) * Kiihtyvyys 0–100 km/h: 4,3 s == Mitat == Murcielagoon verrattuna auto on 280 mm lyhyempi ja akseliväli on 105 mm pienempi. * Pituus: 4 300 mm * Leveys: 1 900 mm * Korkeus: 1 184/1 165 mm * Akseliväli: 2 560 mm * Raideleveys (e/t): 1 622/1 592 mm * Omamassa: 1 420–1 570 kg * Polttoainesäiliö: 90 l == Gallardo Superleggera == Superleggera-versio esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2007. Tässä mallissa perusmallista lähtöisin olevan moottorin maksimiteho on 530 hv eli 10 hv enemmän kuin perusmallissa. Painoa on pudotettu 100 kg (USA 70 kg). Kiihdytys 0-100 km/h vie 3,8 sekuntia, eli 0,5 sekuntia perusmallia nopeammin. Auton kevyt kokonaispaino on saavutettu runsaalla hiilikuidun käytöllä. Mm. konepelti (läpinäkyvä), diffuusori, sivupeilit, ovipaneelit ja keskitunneli on valmistettu hiilikuidusta. * 5.0 V10, 4 961 cm3, 390 kW (530 hv) @ 8 000 r/min, 510 Nm @ 4 250 r/min == Lähteet == == Aiheesta muualla == *WorldCarFans.com - New Lamborghini Gallardo Superleggera Revealed Gallardo Luokka:Superautot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tramontana

Tramontana on espanjalainen yksi- tai kaksipaikkainen urheiluauto, jonka muotoilussa on otettu vaikutteita muun muassa Formula 1 -autoista. Se on valmistettu Gironassa, Costa Bravassa. Tramontana esiteltiin ensimmäisen kerran vuoden 2005 Geneven autonäyttelyssä. Kaksipaikkaisessa mallissa matkustaja istuu kuljettajan takana hieman kuljettajaa korkeammalla. Auton konepellissä oleva merkki on tehty puhtaasta valkokullasta. Autoja aiotaan valmistaa vain 12 kappaleen vuosivauhtia, kun tuotanto vuonna 2008 lähtee kunnolla käyntiin. Nimi Tramontana viittaa voimakkaasen vuoristotuuleen. == Runko == Auton runko on valmistettu alumiinista ja hiilikuidusta, jotta autosta on saatu mahdollisimman kevyt. == Tekniikka == Vaihteisto on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. Jousitus on toteutettu joka kulmassa kaksin koiranluin. == Moottorit == Moottori on DOHC V12 -moottori. *5.5 - 720 hv == Mitat == *Pituus: 4 850 mm *Leveys: 2 080 mm *Korkeus: 1 300 mm *Omamassa: 950 kg ==Aiheesta muualla== *Valmistajan nettisivut Luokka: Superautot
Matt Wachter

Matthew Walter Wachter (s. 5. tammikuuta 1976 Pottsville, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen muusikko, joka on soittanut yhtyeessä 30 Seconds to Mars bassoa ja kosketinsoittimia. Hän erosi yhtyeestä vuoden 2007 maaliskuussa viettääkseen enemmän aikaa perheensä kanssa. Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset basistit Luokka:Yhdysvaltalaiset kosketinsoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset rockmuusikot Luokka:Elävät henkilöt
Havaitseva kosmologia

Havaitseva kosmologia () on kosmologian haara, jossa keskitytään havaintojen järjestämiseen. Havainnoissa pyritään havaitsemaan maailmankaikkeuden rakennetta tarkoituksena saada tietoa sen alkuperästä ja kehityksestä. Havaitsevan kosmologian perustyökaluja ovat erilaiset kaukoputket, joilla havaitaan taivaankappaleiden lähettämää sähkömagneettista säteilyä. Koska Maan ilmakehä vaimentaa ja muuttaa tulevaa säteilyä, joudutaan havaintolaitteita viemään avaruuteen erilaisilla avaruusaluksilla. Tällöin havaintolaitteistosta käytetään yleisnimitystä avaruustutkimusasema tai avaruusobservatorio. Luokka:Kosmologia
Special Operations Executive

Special Operations Executive (SOE) oli brittiläinen vapaaehtoisista koostunut salainen agenttiyksikkö, jonka oli määrä taistella saksalaisia vastaan sabotaasein ja kommandoiskuin. Yksikkö perustettiin 1940 ja hajotettiin 1946. Agentit hyödynsivät tehtävissään erilaisia erikoisvarusteita, esimerkiksi kuulakärkikynäksi tai sikariksi naamioituja kertalaukauspistooleita. Agenttien odotettu elinikä oli todella lyhyt, sillä kiinni jääneet agentit joutuivat yleensä SS:n tai Gestapon kuulusteltaviksi ja heitä yleensä kidutettiin paljastamaan tietoja muista agenteista. Brittien sodanjohto myös uhrasi häikäilemättömästi tuoreita agenttejansa vuonna 1944 lähettämällä näitä jäämään kiinni muun muassa Pohjois-Ranskassa mukanaan vääriä tietoja vastarinta-operaatioista tulevan maihinnousun suhteen. SOE:n agenttien merkittävimmistä saavutuksista ensimmäinen oli kesällä 1941, jolloin he räjäyttivät ranskalaisen Pessacin voimalaitoksen. Sähkönjakelun häiriintyminen aiheutti Bordeaux’n sukellusvenetukikohdan sekä lähistön sähköisen junaliikenteen lamaantumisen. Vuonna 1942 agentit surmasivat Tšekkoslovakiassa Böömin ja Määrin protektoraatin käskynhaltijan Obergruppenführer (kenraali) Reinhard Heydrichin. Tämän SS kosti murhaamalla lähistöllä sijaitsevan Lidicen asukkaat ja polttamalla kylän. Agentit estivät myös saksalaisten ydinaseaikeet, sabotoimalla operaatio Gunnersidessa raskaan veden tuotantoa Vemorkin vesivoimalassa Telemarkin läänissä Norjassa vuonna 1943. SOE:n menestyksekkäin ja mahdollisesti merkittävin saavutus oli SS-divisioona Das Reichin kuljetuksen sabotointi vuonna 1944, minkä seurauksena divisioonan siirtyminen Normandiaan myöhästyi ratkaisevasti. SOE sai ansaitsemansa tunnustuksen sodan päätyttyä, kun yhdysvaltalainen kenraali Dwight D. Eisenhower kirjoitti vastarintamiesten ja erikoisagenttien toiminnan vaikuttaneen olennaisesti liittoutuneiden etenemiseen Ranskassa. Toisaalta monet SOE:n operaatioista myös epäonnistuivat totaalisesti, esimerkiksi Alankomaissa SOE päätyi yhteistyöhön vastarintaliikkeen sijaan saksalaismiehittäjien kanssa, toimittaen viranomaisille vuosina 1942 ja 1943 kymmenittäin agentteja varmaan kuolemaan nimellä Englandspiel tunnetussa tapahtumasarjassa. Kun SOE:n hollantilaisagenttien Pieter Dourleinin ja John Ubbinkin onnistui paeta keskitysleiriltä vuonna 1943 Lontooseen ennen teloitustaan ja varoittaa brittejä traagisesta erehdyksestä, vangittiin heidät itsensä pettureina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Erikoisjoukot Luokka:Vastarintaliikkeet toisen maailmansodan aikana Luokka:Yhdistynyt kuningaskunta toisessa maailmansodassa
Erkki Uotila

Erkki Antero Uotila (28. maaliskuuta 1904 Sääksmäki – 31. elokuuta 1975 Helsinki)Suomen kirjailijat -tietokanta Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. oli suomalainen teatterinjohtaja, näyttelijä, ohjaaja ja elokuva- ja näytelmäkäsikirjoittaja. Erkki Uotila toimi näyttelijänä Jyväskylän Työväenteatterissa, Kotkassa, Helsingin Työväenteatterissa sekä Helsingin Kaupunginteatterissa. Uotila toimi Fenno-Filmissä apulaisohjaajana ja ohjaajana, sekä teatterinjohtajana Repputeatterissa. Hän oli aikoinaan laulajana mukana Sodan viihdyttäjissä. Lisäksi hän toimi Helsingin Ympäristöteatterin johtajana. Uotila toimi myös pakinoitsijana, teki laulutekstejä ja suomennoksia. Teoksissaan hän toimi muutaman kerran nimellä Antero Kalliokoski. Hän on ollut käsikirjoittamassa muun muassa Hannu Lemisen elokuvia, sotaelokuvaa Ratkaisun päivät (1956) ja veijarikomediaa Muuan sulhasmies (1956). Uotilan yksi merkittävimmistä rooleista oli paroni Lichtenstein elokuvassa Jääkärin morsian (1938). Uotila oli kuitenkin tunnetuin näyttelijänä, ja esiintyi noin 25 elokuvassa, muun muassa Pekka Puupää -filmeissä. Loppu-ura päättyi tv-elokuviin. Erkki Uotila kuoli 71 vuoden ikäisenä Helsingissä. Hänen tyttärensä on näyttelijä Leena Uotila. ==Filmografia== === Näyttelijänä === *Jääkärin morsian (1938) *Herrat ovat herkkäuskoisia (1939) *Hätävara (1939) *Aktivistit (1939) *Kyökin puolella (1940) *Varjoja Kannaksella (1943) *Salainen ase (1943) *Hiipivä vaara (1944) *Erehtyneet sydämet (1944) *Suviyön salaisuus (1945) *Sinä olet kohtaloni (1945) *Pekka Puupää kesälaitumilla (1953) *Niskavuoren Aarne (1954) *Mä oksalla ylimmällä (1954) *Laivaston monnit maissa (1954) *Laivan kannella (1954) *Hei, rillumarei! (1954) *Pekka ja Pätkä puistotäteinä (1955) *Yhteinen vaimomme (1956) *Lain mukaan (1956) *Muuan sulhasmies (1956) *Risti ja liekki (1957) *Nummisuutarit (1957) *Totuus on armoton (1963) *Kesyttömät veljekset (1969) *Kujanjuoksu (1971) === Ohjaajana === *Varjoja Kannaksella (yhdessä Theodor Lutsin kanssa) (1943) *Salainen ase (yhdessä Theodor Lutsin kanssa) (1943) *Erehtyneet sydämet (yhdessä Eero Leväluoman kanssa) (1944) *Sinä olet kohtaloni (yhdessä Yrjö Norran kanssa) (1945) === Apulaisohjaajana === *Kultainen kynttilänjalka (1946) *Pikajuna pohjoiseen (1947) == Teokset == *Varjopolku (1927) *Kaarina (1934) *Hulluus hulluutta vastaan (1935) *Pasuuna puuttuu (1936) *Törmälä ja hänen poikansa (1936) *Reunalan Riku (1937) *Kauppias auttaa (1938) *Miss Vastamäki (1939) *Talosta ja torpasta (1939) *Se mammonan taakka (1941) *Suutarin saunalauantai (1942) *Rengit ja rakkaus (1945–1946) *Kartanon kaunis vieras (1953–1954) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Lehmäjoki

Lehmäjoki on kylä Isonkyrön pohjoisosassa. Kylässä toimii huoltoasema. Talouksia on noin 140, joista noin puolet saa ainakin osan elannostaan maataloudesta. Asukkaita on vähän alle 300, ja mökkeilijät kasvattavat lukua vielä noin 30:llä. Lehmäjoki sijaitsee asfaltoidun tien varrella Isonkyrön kunnan koillisosassa, Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Isonkyrön kunnan keskustaan on kylästä matkaa noin 14 kilometriä. Lähimmät kaupungit ovat Seinäjoki ja Vaasa. ==Aiheesta muualla== * Lehmäjoen Facebook-sivut Luokka:Isonkyrön kylät
Luettelo Smallvillen metaihmisistä

Luettelo televisiosarjassa Smallville esiintyneistä metaihmisistä. * Clark Kent * Greg Arkin * Walt Arnold * Tina Greer * Sean Kelvin * Harry Bolston/Volk * Cassandra Carver * Jodi Wilson * Arthur Curry * Bart Allen * Victor Stone * John Jones * Kara Zor-El * Mikhail Mxyzptlk * Kenraali Zod * Bizarro Smallville Luokka:Smallville
Anjan puisto

Anjan puisto on yksityinen, vuonna 1968 perustettu puulajipuisto eli arboretum Mikkelin Honkalahdessa Anjanpuistontiellä, noin 9 kilometriä Mikkelistä kaakkoon eli Anttolaan päin. ==Historia== Puiston on perustanut Anja Laaksonen. Ensimmäiset tammet, lehmukset ja perennat Laaksonen istutti vuonna 1968. Puisto sijaitsee Ala-Säynätjärven ja Iso-Palvasen välisellä kannaksella, maasto on kumpuilevaa ja viettää etelään päin. Vuosien aikana puiston alueelle on istutettu lukuisia puita ja perennoja, raivattu joutsenlampia suihkulähteineen ja laitettu esille paikalta löytyneitä erikoisia luonnonkiviä. ==Nykyisyys== Puisto on 7 hehtaaria laaja alue. Laaksosen tavoitteena on lisätä ja kasvattaa erilaisia hedelmäpuita ja perennoja perinteisten lisäksi ja istuttaa lisää puumaailman uutuuksia ja erikoisuuksia. Lukuisissa lammissa kasvaa erilaisia vesikasveja. Puistoon luontevana osana kuuluvat myös eläimet kuten riikinkukkoja, hanhia, myskisorsia ja helmikanoja. Anjan puisto on suosittu vierailukohde, jossa käy kesäkuukausina matkailijoita ympäri maailmaa. ==Puulajeja== Anjan puistosta löytyvät muun muassa seuraavat puulajit: Kuuset: hopeakuusi (Picea pungens 'Glauca' / blågran), kartiokuusi, lukuisat kultakuuset (Picea abies f. aurea), käärmekuusi (Picea abies f. virgata), mustakuusi (Picea mariana), pallokuusi (Picea abies f. globosa), pisan tuuheakuusi, serbiankuusi (Picea omorika l. Pančićeva omorika), sinikuusi (Picea pungens `Glauca´), siperianpihta (Abies Sibirica l. Siberian Fir) , surukuusi (Picea abies f. pendula) Männyt: Keltamänty (Pinus ponderosa), käärmemänty (Pinus sylvestris f. virgata), pylväsmänty, vanhat sembramännyt (Pinus cembra subsp. sibirica) Koivut: Kultakoivu (Betula pubescens f. aurea), kyynelkoivu (Betula pendula ’Youngii’), Ollin visakoivu, pirkkalankoivu (Betula pendula f. bircalensis), punalehtikoivu (Betula pubescens f. rubra), pahkavisakoivu, taalainkoivu (Betula pendula Dalecarlica), tunturivisakoivu (Betula pubescens subsp. czerepanovii) Muita puuerikoisuuksia ovat: korkkipuu (Phellodendron spp.), lamoavat lepät, pylväshaapa (Populus tremula 'Erecta' / pelarasp) , sulkalehtiharmaaleppä (Alnus incana f. laciniata), kartiojalava (Ulmus glabra Exoniensis) ym. == Lähteet == * Lähde: Haastattelu Anjan Puisto/Anja Laaksonen, Nettiradio Mikaeli/arkisto ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Anjan puiston kotisivut *Anjan puisto - Mikkelin Kaupunkiopas Luokka:Suomen arboretumit Luokka:Mikkelin nähtävyydet
Kosmiset etäisyystikapuut

Kosmiset etäisyystikapuut on yhteisnimitys menetelmille, joilla kosmologiassa määritetään taivaankappaleiden etäisyys havaitsijasta. Suora etäisyyden määritys onnistuu kosmisessa mittakaavassa vain verrattain lähellä oleville kappaleille. Nimitys tulee siitä ettei samoja menetelmiä voida käyttää kaikille etäisyyksille. Kutakin menetelmää voidaan käyttää varmentamaan seuraavan "askelman" paikkansa pitävyyttä. Etäisyysportaiden pohjalla ovat 'todelliset' etäisyyden mittaukset, joissa etäisyys määritetään suoraan ilman tarvetta tehdä oletuksia kappaleiden fysikaalisista ominaisuuksista. Nämä menetelmät perustuvat geometriaa ja valon tietyssä ajassa kulkemaan matkaan. Ensimmäinen askelma on etäisyys Maasta Aurinkoon, eli Maan kiertoradan säde. Tätä kutsutaan astronomiseksi yksiköksi (AU). Aurinkokunnan sisällä voidaan käyttää vielä tutkaa mutta sen ulkopuolisten kappaleiden määritykseen tarvitaan trigonometriaa ja tarkkaa kulman mittausta samaan tapaan kuin maanmittauksessa. Tärkein Aurinkokunnan ulkopuolisten kohteiden etäisyyden mittaukseen käytetty tapa on parallaksi. Suorilla mittausmenetelmillä päästään vain noin tuhannen parsekin etäisyyksiin. Suuremmilla etäisyyksillä, joudutaan tekemään oletuksia kappaleiden ominaisuuksista. Parallaksin jälkeen seuraava askel perustuu nk. standardikynttilöihin eli taivaankappaleisiin, joiden todellinen kirkkaus voidaan tietää jollain menetelmällä. Lyhyemmillä matkoilla käytetään kefeidi-tyypin tähtiä. Ne ovat joukko tähtiä, joiden kirkkaus sykkiin tietyssä jaksossa. Jakson pituuden on havaittu korreloivan tähden kirkkauden kanssa. Pidemmillä matkoilla käytetään tyypin Ia supernovia. Pisimmillä matkoilla käytetään punasiirtymää. == Aiheesta muualla == * The ABC's of distances (UCLA) * The Extragalactic Distance Scale by Bill Keel * The Hubble Space Telescope Key Project on the Extragalactic Distance Scale * The Hubble Constant, a historical discussion * The Cepheid Distance scale by N. J. Allen * We Can't Measure* Distance In Outer Space! The Science Asylum - Yleiskielinen esitys kosmisista tikapuista Luokka:Kosmologia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Uggla

Uggla () on ruotsalainen Länsi-Götanmaalta peräisin oleva aatelissuku. Suvun juuret juontavat 1600-luvulle. Uggla-sukuisia on Ruotsin lisäksi asunut muun muassa Suomessa. == Suvun henkilöitä == * Alarik Uggla (1860–1908), suomalainen oopperalaulaja ja kuoronjohtaja * Claas Uggla (1614–1676), amiraali * Claes Uggla (1766–1830), suomalainen kapteeni ja valtiopäivämies * Johan Knut Valdemar Uggla (1814–1884), suomalainen vara-amiraali * Carl Alfred Uggla (1831–1912), suomalainen upseeri ja virka- ja valtiopäivämies * John Rafael Uggla (1870–1954), suomalainen juristi ja valtiopäivämies * Magnus Uggla (s. 1954), ruotsalainen laulaja ja näyttelijä == Lähteet == Luokka:Ruotsin aateli Luokka:Suomalaiset aatelissuvut
Mandal

Mandal oli Norjan eteläisin kaupunki ja Länsi-Agderin läänin toiseksi väkirikkain kunta Skagerrakin rannikolla. Sen naapurikuntia olivat lännessä ja luoteessa Lindesnes, pohjoisessa Marnardal ja idässä Søgne. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Mandalin kunnassa oli 15 237 asukasta. Vuonna 2020 Mandal ja Marnardal liitettiin Lindesnesin kuntaan. Kaupungin vaakunaeläimestä, lohesta, kuulu Mandalinjoki (Mandalselva) jakaa keskustan lähes kahtia. Keskustalle, Sørlandetin alueelle tyypilliseen tapaan, ovat tunnusomaista valkoiset puutalot (sørlandshus) ja kapeat kujat. Pitkä kävelykatu pitkin Mandalinjoen reunaa luo kiireetöntä pikkukaupungin tuntua. ==Historia== Vanhimmat ase- ja esinelöydöt alueelta on ajoitettu noin vuoteen 3000 eaa. Mandal-nimi mainitaan jo 1300-luvun lopulla, jolloin kuningas Eerik Pommerilainen antoi alueelle kauppaoikeudet ns. mandalinloheen. Kaupungin palon yhteydessä tuhoutunut ensimmäinen kivikirkko rakennettiin 1500-luvulla. Täten Mandal on Sørlandetin vanhimpia asutuskeskuksia. Kunnallinen itsehallinto alkoi vuonna 1837 ja Mandal sai kaupunkistatuksen 1921. Toisen maailmansodan aikana alueelle oli sijoitettuna 2000 saksalaista sotilasta, joiden jäljiltä bunkkerit, juoksuhaudat ja parakkien jäännökset ovat edelleen nähtävillä., http://no.wikipedia.org/wiki/Mandal. Norjan valtion karttalaitoksen mukaan Norjan mannermaan eteläisin piste siirtyi kesällä 2007 kunnan alueelle Oddeniin (), koska Lindesnesissä aiemmin sijainneesta majakkaniemestä tuli Spangereidin kanavan avaamisen jälkeen saari. Helmikuussa 2008 Norjan karttalaitos kuitenkin pyörsi päätöksensä, jolloin Norjan mannermaan eteläisimmän pisteen todettiin kuitenkin sijaitsevan Lindesnesin majakalla, kanavasta huolimatta. pienoiskuva|vasen|Mandalin kirkko. ==Nähtävyydet, kulttuuri== Mandalin empiretyylinen kirkko vuodelta 1810 on Norjan suurin puukirkko. ==Urheilu== Mandalin jalkapalloseura, Mandalskameratene, pelaa kaudella 2024 Norjan neljänneksi ylimmällä sarjatasolla, 3. divisioonassa. Paikkakunnalla toimii myös Mandalin golfkerho. ==Media== Mandalissa ilmestyy paikallislehti Lindesnes. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Mandalin paikallislehti Lindesnes *
Tracy Chevalier

Tracy Chevalier (s. 19. lokakuuta 1962 Washington, DC, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti kirjastaan Tyttö ja helmikorvakoru. Kirjasta on tehty myös samanniminen elokuva. == Lapsuus ja opiskelu == Chevalier on syntynyt ja elänyt lapsuutensa Yhdysvaltojen pääkaupungissa Washingtonissa. Hän oli nuorin perheen kolmesta lapsesta. Chevalier suoritti vuonna 1984 BA-tutkinnon englanninkielestä, Oberlin Collegessa, Ohiossa. Vuonna 1994 hän suoritti Master-tutkinnon University of East Angliassa. Hän muutti Lontooseen, Isoon-Britanniaan vuonna 1984 Oberlinistä valmistumisensa jälkeen. Hänen oli tarkoitus alun perin olla siellä vain kuusi kuukautta mutta hän meni naimisiin englantilaisen miehen kanssa ja jäi asumaan sinne pysyvästi. Hänellä on Ison-Britannian kaksoiskansalaisuus. == Kirjailijan ura == Ennen kirjailijaksi ryhtymistään hän toimi useita vuosia tietokirjatoimittajana. Kirjansa Tyttö ja helmikorvakoru jälkeen vuonna 1998 hän aloitti kokopäiväisenä kirjailijana. Chevalier on kirjoittanut historiasta ja taiteesta myös romaaneissaan Neito ja yksisarvinen sekä Pudonneet enkelit. == Julkaistuja kirjoja == === Suomeksi ilmestyneitä === * * * === Englanniksi ilmestyneitä === * The Virgin Blue (1997) * Girl With A Pearl Earring (1999) * Falling Angels (2001) * The Lady and the Unicorn (2003) * Burning Bright (2007) * William Blake; and Remarkable Creatures (2009) * The Last Runaway (2013) * At the Edge of the Orchard (2016) * Reader, I Married Him: Stories Inspired by Jane Eyre (2016) * New Boy (2017) Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Samarkandin amuletti

Samarkandin amuletti () on Jonathan Stroudin kirjoittaman Bartimeus- fantasiatrilogian vuonna 2003 ilmestynyt ensimmäinen osa. Seuraavat osat ovat nimeltään Golemin silmä ja Ptolemaioksen portti. Suomeksi kirja ilmestyi vuonna 2004 Tammen kustantamana. Kirjan on suomentanut Mika Kivimäki. Koko trilogia sai Mythopoeic-nuortenkirjapalkinnon vuonna 2006.Mythopoeic-palkitut == Palkinnot == * Aleks' interesting award 2004 * A 2004 ALA Notable Book * A 2004 Best Books for Young Adults Top Ten Pick * A Bank Street 2004 Best Book of the Year * A Booklist Top 10 Fantasy Book for Youth 2004 * A Booklist Top 10 Fantasy Book for Youth 2004 == Juoni == Samarkandin amuletissa Nathaniel haluaa kostaa Simon Lovelacelle, toiselle maagikolle, joka on loukannut Nathanielia hänen mestarinsa talossa. Nathaniel on vasta 12-vuotias, mutta silti hyvin kunnianhimoinen. Hän manaa paikalle yli 5 000 vuotta vanhan Bartimeus-dzinnin. Nathaniel käskee tämän varastaa Samarkandin amuletin, joka on hyvin voimakas taikakalu. Sekalaisten sattumusten kautta Nathaniel pelastaa pääministerin ja koko hallituksen Samarkandin amuletin avulla. == Lähteet == * Risingshadow.net Luokka:Bartimeus-trilogia Luokka:Vuoden 2003 kirjat
Golemin silmä

Golemin silmä (The Golem's Eye) on Jonathan Stroudin kirjoittama Bartimeus- fantasiatrilogian toinen osa. Sarjan ensimmäinen osa on Samarkandin amuletti ja viimeinen osa Ptolemaioksen portti. Bartimeus-trilogia oli Mythopoeic- palkintoehdokkaana vuonna 2006. Tammen kustantaman kirjan on suomentanut Mika Kivimäki. Sen kannen on tehnyt Laura Lyytinen. == Juoni == Golemin silmässä Nathaniel on 14-vuotias ja töissä valtiossa uuden kylmäkiskoisen mestarinsa Jessica Whitvellin alaisena. Nathanielin tehtäväksi on annettu paljastaa vastarintaliike, joka vastustaa maagikoiden valtaa. Vastarintaliike varastaa maagikoiden esineitä, esimerkiksi elementaalipalloja, ja sitten käyttävät niitä maagikoita vastaan. Kun suuri turistikatu tuhotaan salaperäisesti, Nathaniel saa siitä syyt niskoilleen, sillä kaikki uskovat tuhoamisen olevan vastarintaliikkeen tekosia. Niinpä Nathaniel joutuu kustsumaan uudestaan Bartimeuksen, 5000 vuotta vanhan džinnin avukseen. Kun vastarintaliike hyökkää vanhan Ison-Britannian hallitsijan hautaan, tilanne riistäytyy käsistä. Tällä välin Nathaniel ja Bartimeus ovat Prahassa, kaikien magian syntymäpaikassa, joka on menettänyt ajan myötä loistonsa, etsimässä outoa syyllistä turistikadun tuhoon, sillä tämä sama henkilö joka aiheutti tuhon, koetti tappaa Bartimeuksen suuressa museossa. Siellä he saavat selville että tuhoaja on golem, jättimäinen joensavesta tehty otus, jota ohjaa maagikko suuren silmän kautta. Niinpä he jälleen kerran sekalaisten sattumusten kautta pelastavat Lontoon ja paljastavat golemin luojan. == Lähteet == * Risingshadow.net Luokka:Bartimeus-trilogia Luokka:Vuoden 2004 kirjat ru:Трилогия Бартимеуса#Глаз Голема
Libertad (albumi)

__NOTOC__ Libertad on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Velvet Revolverin vuonna 2007 julkaisema albumi. Albumin esikoissinglestä ”She Builds Quick Machines” kuvattiin musiikkivideo. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan viidennelle sijalle. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan neljännellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Scott Weiland – laulu, kosketinsoitin * Slash – soolokitara * Duff McKagan – basso, taustalaulu * Matt Sorum – rummut, taustalaulu * Dave Kushner – rytmikitara == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * Entertainment Weekly: A–Entertainment Weekly: Album review * Imperiumi: 9-/10 * Metacritic: 68/100Metacritic: Reviews for Libertad by Velvet Revolver * New York Post: New York Post: Album review q * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Velvet Revolverin albumit Luokka:Brendan O’Brienin tuottamat albumit Luokka:Vuoden 2007 albumit
M/S Astrea

M/S Astrea () on norjalaisen Finland RoRo KS:n omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1991 Kragerøssa, Norjassa. Kuollutta painoa Astrealla on 6 672 tonnia ja jääluokitus on 1A eli Astrea pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Alus on rekisteröity Norjan lipun alle ja sen kotisatama on maan pääkaupunki Oslo. Nykyään norjalainen Sea-Cargo Skips AS liikennöi Astrealla, reitillä Bergen–Håvik–Tanager–Immingham. == Käyttöhistoria == 7\. heinäkuuta 1990 alus laskettiin vesille. 14. tammikuuta 1991 alus luovutettiin Finncarriersin omistukseen, joka rekisteröi sen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Helsinki. Tämän jälkeen Astrea siirtyi reitille Suomi–Iso- Britannia–Espanja. Tammikuussa 2001 alus rekisteröitiin Finnlinesin omistukseen. Nykyisen omistajan, norjalaisen Finland RoRo KS:än haltuun Astrea päätyi 19. marraskuuta 2003. Uusi omistaja siirsi aluksen Norjan lipun alle ja vuokrasi aluksen Finnlinesille. Syyskuussa 2006 Tanskan puolustusministeriö vuokrasi aluksen ja teki sillä yhden matkan Itämeren ja Lähi-idän välillä. Tammikuussa 2007 norjalainen Sea-Cargo Skips AS vuokrasi aluksen ja aloitti liikennöinnin sillä reitillä Bergen–Håvik–Tanager–Immingham. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Astrea *Astreasta Sea-Cargon sivuilla Luokka:Rahtilaivat
Haikai

Haikai eli haikai no renga on japanilainen ketjurunouden muoto. Se kehittyi Heian-kaudella syntyneestä renga-runouden mushin-suuntauksesta. Haikai-runous on edeltäjäänsä rengaa leikkisämpää ja keveämpää. Renga-runouden valtakauden aikana haika ei saavuttanut suurta arvostusta. Ensimmäisiä varsinaisia haikai- koulukuntia olivat Matsunaga Teitokun perustama Teimon-koulu ja Nishiyama Sōinin Danrin-koulu. Haikai-runous uudistui 1680-luvulla, kun Matsuo Bashō kehitti siitä sisällöltään syvällisempää ja vakavammin otettavaa. Bashō perusti myös oman koulukuntansa ja oli aikanaan yksi merkittävimmistä haikai- runoilijoista. Hänen jälkeensä haikai teki tilaa maekuzuke-runoudelle ja alkoi elpyä vasta 1770-luvulla, jolloin haikaita harjoittivat muun muassa Yosa Buson ja myöhemmin Kobayashi Issa. Haikaissa on vuorotellen 5–7–5- ja 7–7-tavuisia säkeistöjä. Yleensä ne koostuvat kahden tai useamman kirjoittajan vuorotellen kirjoittamista säkeistöistä, joista kahdesta peräkkäisestä säkeistöstä syntyy kokonaisuus. Säkeistöjen liittymisestä sisällöllisesti toisiinsa on tarkat säännöt: monessako peräkkäisessä säkeistössä on sama vuodenaika, milloin kirjoitetaan kuutamosäkeistö, milloin rakkaussäkeistö. Merkittäviä runoilijoita olivat myös Sōkan (1460–1540), Arakida Moritake (1473–1549), Matsunaga Teitoku (1571–1653) ja Sōin (1605–1682). == Lähteet == Luokka:Japanilainen runous
Loviisan rauhanfoorumi

Loviisan Rauhanfoorumi on vuosittain järjestettävä kesätapahtuma Loviisassa. Perinteisesti siihen kuuluu rauhan- ja turvallisuuskysymyksiä käsittelevä seminaari, toritapahtuma, rauhanmessu, konsertteja, taidenäyttelyitä, kirkkokonsertteja sekä Hiroshima -päivänä järjestettävä rauhankulkue Laivasillalta uimarannalle. Rauhanfoorumia on järjestetty vuodesta 1987 alkaen. Seminaarin aiheina on viime vuosina olleet mm. koti- ja kouluväkivalta, Lähi-itä ja arabikevät. Vuonna 2012 teemana oli Mahatma Gandhi ja väkivallattomuus. Foorumin teemasta päättää kerran vuodessa kokoontuva Loviisan rauhanfoorumin neuvottelukunta, jonka puheenjohtajana toimii suurlähettiläs Ilari Rantakari. Käytännön järjestelyistä vastaa pääsihteeri, jona vuoteen 2007 asti toimi kirkkoherra Veli-Matti Hynninen ja vuoteen 2016 asti FM Timo Virtala. Nykyisenä pääsihteerinä toimii KM Leena Viikari. Loviisan Rauhanfoorumi Tapahtuman suojelijana toimii tasavallan presidentti Tarja Halonen. Vuodesta 2007 Suomen Kristillinen Rauhanliike on ottanut vastuun rauhanfoorumin järjestämistä.Suomen kristillinen rauhanliike ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Loviisan Rauhanfoorumi: Facebook *Loviisan Rauhanfoorumi *Suomen Kristillinen Rauhanliike *Veli-Matti Hynninen *Timo Virtala Luokka:Suomen tapahtumat Luokka:Loviisa Luokka:Pasifismi Suomessa