EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Helvetinkolun työväentalo

Helvetinkolun työväentalo on Ruoveden kunnan Mustajärven kylässä sijaitseva työväentalo. ==Historiaa== Helvetinkolun työväenyhdistys rakensi talon vuonna 1913. Se rakennettiin osin talkoilla ja osin töistä maksettiin neljän markan päiväpalkkaa. Rahoitus saatiin keräyksillä, ja lisäksi otettiin 1 200 markkaa lainaa. Tammikuussa 1918 talolla kokoontui yhdistyksen jäseniä, joista muodostui Helvetinkolun komppania sisällissotaan. Sodassa kaatui 38 yhdistyksen jäsentä, joiden nimet laitettiin työväentalon seinälle tauluun. Helvetinkolun työväenyhdistys lakkautettiin ja talo suljettiin 1930-luvun alun kommunistilakien nojalla, ja se päätyi yksityiskäyttöön. Ajoittain sitä käytettiin jopa karjasuojana. Vuonna 1947 yhdistys sai talon takaisin. Talo oli yhdistyksen omistuksessa vielä 1980-luvun alussa, mutta huonossa kunnossa. Ilmeisesti talo oli ainakin vuonna 2018 yhä pystyssä. Tamperelaisperhe osti talon 1990 kesäasunnokseen. Taloon on uusittu mm. ulkovuori, savuppiippu ja vesikatto. ==Toimintaa työväentalolla== 1980-luvun alussa talo oli yhdistyksen omassa käytössä, ja siellä järjestettiin kesäisin tansseja. ==Rakennus== Talon pinta-ala on noin 140 m², mihin kuuluu juhlasali näyttämöineen, ravintola ja keittiö. Talo on rankorakenteinen ja ponttilaudoitettu. Alkuperäinen pärekatto vaihdettiin 1960-luvun lopulla huopakattoon. 1980-luvun alussa talossa oli alkuperäinen kamiinalämmitys, ei vesijohtoa, viemäriä eikä wc:tä, ja talon kunto oli heikko. == Lähteet == Luokka:Ruoveden työväentalot
Liisa Häikiö

Liisa Häikiö on suomalainen tutkija ja sosiaalipolitiikan professori Tampereen yliopistossa. Hänen tutkimusalueitaan ovat esimerkiksi kaupunkitutkimus, kestävä hyvinvointi ja kansalaisten osallisuus. Häikiö toimii Tampereen yliopiston konsistorin varapuheenjohtajana vuosina 2022–2025. Häikiö on asetettu talouspolitiikan arviointineuvoston jäseneksi toimikaudelle 1.4.2023–31.3.2027. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät
Eeva Moilanen

Eeva Moilanen (s. 29. kesäkuuta 1960) on suomalainen lääkäri ja farmakologian professori Tampereen yliopistossa. Lisäksi hän toimii Tampereen yliopiston konsistorin puheenjohtajana. Moilanen johtaa Suomen ainoaa immunofarmakologiaan keskittyvää tutkimusryhmää. Hän on tutkinut erityisesti tulehdussairauksia sekä ylipainoon liittyvää elimistön matala-asteista tulehdusta. Moilanen on toiminut useissa farmakologian alan luottamustoimissa niin Suomessa kuin kansainvälisesti. Hän on ensimmäinen nainen, joka on toiminut Euroopan farmakologijärjestön EPHARin presidenttinä. Lisäksi Moilanen on toiminut Professoriliiton varapuheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset farmakologit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pensasaita

Pensasaita koostuu pensaista tai pienistä puista, jotka ovat istutettu riviin aidan tai aidanteen muotoon. Pensasaita on puiseen tai metalliseen aitaan verrattuna luonnollinen. Sen tarkoituksena on rajata alueita tai toimia näkö- ja tuulensuojana. Pensaslajien valinta riippuu siitä, kuinka korkea aidan halutaan olevan. Lajin valinnassa huomiotavia seikkoja ovat myös pensaiden leveys, kuinka pitkäikäisiä ne ovat, leviävätkö ne tyvi- ja juurivesojen myötä sekä millä kasvillisuusvyöhykkeellä lajit menestyvät. Lajin valintaan vaikuttaa myös se, halutaanko aidasta runsaasti leikattava, tietynmuotoinen vai vapaasti kasvava pensasaita. Runsaasti leikattuun pensasaitaan sopivia lajeja ovat aitaorapihlaja (Crataegus grayana), isotuomipihlaja (Amelanchier spicata), kiiltotuhkapensas (Cotonaester lucidus), siperianhernepensas (Caracana arborescens), taikinamarja (Ribes alpinum) ja valkolumimarja (Symphoricarpos albus var. laevigatus). Vapaasti kasvavaan pensasaitaan sopivia lajeja ovat hansaruusu (Rosa 'Hansa'), norjanangervo (Spiraea 'Grefsheim'), viitapihlaja-angervo (Sorbaria sorbifolia), puistosyreeni (Syringa × henryi) ja pihasyreeni (Syringa vulgaris). Myös jotkin havukasvit sopivat pensasaitaan, kuten esimerkiksi jättituija (Thuja plicata 'Exeisa'). Pensasaidan leikkaamiseen voidaan käyttää pensasleikkuria. == Istutus == Pensasaitaa istutettaessa istutuspaikka ensin merkitään keppien ja narun avulla. Maahan kaivetaan ojamainen kaivanto, jonka pohjalle laitetaan multaa. Paljasjuuritaimille sopiva istutusväli on 25–30 cm. Keskikokoisille astiataimille sopiva istutusväli on 50 cm. Isokokoisille astiataimille sopiva istutusväli on metri. Pensasaitaan sopivat astiataimet ovat yleensä hyvästi haaroittuneet, joten niille ei yleensä tarvitse tehdä istutusleikkausta. Joskus taimet kuitenkin ovat hentoja ja vähäoksaisia, etenkin paljasjuuritaimet, jolloin istutusleikkaus on syytä tehdä. Tällöin taimia leikataan niin, että ne ovat leikkauksen jälkeen 10–15 cm pituisia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Meillä kotona: 8 tuuheaa koristepensasta * Pensasaitakasveja valitsemassa * Plantanavian aitakasvit: 10 erilaista aitakasvia Luokka:Pensaat Luokka:Puutarha
Tarkoituksista ja keinoista

Tarkoituksista ja keinoista on kirjailija Jarkko Tontin vuonna 2022 ilmestynyt esseekokoelma. == Esittely == Teos on aikalaispohdintaa yhteiskunnan ja kulttuurin tilasta, siinä etsitään ajanhenkeä eli Zeitgeistia erityisesti kirjallisuuden, politiikan ja filosofian näkökulmista. Aiheina ovat muun muassa heimoistunut identiteettipolitiikka, woke-aktivismi ja jyrkkä kansallismielisyys. Lisäksi esseissä käsitellään esimerkiksi Euroopan unionia ja sen historiallisia juuria, sananvapautta, supersankarisarjakuvia ja -elokuvia sekä runoutta ja romaanikirjallisuutta ajanhengen ilmentäjinä.Tarkoituksista ja keinoista. Docendo == Vastaanotto == Turun Sanomien kirja-arvostelijan Mari Viertolan mukaan Tontti puolustaa esseissään sananvapautta: "Demokraattinen yhteiskunta perustuu avoimelle keskustelulle, eikä toisinajattelijoiden suita saa tukkia." Helsingin Sanomiin teoksen arvioineen Jani Saxellin mukaan Tontin juuret ovat toisaalta mannermaisessa filosofiassa, toisaalta scifissä ja supersankarisarjakuvissa. Kokoelman parhaat esseet käsittelevät Saxellin mielestä kulttuuria yllättävistä kulmista. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Identiteettipolitiikka ja liberalismi. Teoksesta Futucastissa 2.5.2023. * "Onko demokratia uhattuna kun ääripäät kärjistyvät ja maltilliset vaikenevat?" Haastattelu MTV3 Uutisaamussa 15.9.2022. * Voiko "heimoistunut identiteettipolitiikka" olla uhka demokratialle? YLE Radio 1 Politiikkaradio 15.9.2022. * Palvoiko Suomi kalastavaa fasistia? YLE Radio 1 Ruben Stiller 16.9.2022. * Teoksesta kirjailijan sivuilla. * "Woke on rotuoppia!" – "Sekoitat käsitteet!" Jarkko Tontti ja Samuli Suonpää Ivan Puopolon vieraana 23.11.2022. Luokka:Suomalaiset esseekokoelmat Luokka:Vuoden 2023 kirjat
Valeria

Valeria voi viitata seuraaviin: * Valeria, naisen etunimi * Valeria eli Valeria suburbicaria, Rooman valtakunnan provinssi Italiassa nyk. Latiumin alueen koillisosassa * Valeria, Rooman valtakunnan provinssi Pannoniassa * Valeria Byzacena eli Byzacena, Rooman valtakunnan provinssi nykyisessä Tunisiassa * Valeria, Arpan studioalbumi vuodelta 2023.
Desideria (nimi)

Desideria on latinalainen naisen etunimi, jonka merkitys on ’ikävöity’. Ruotsissa Desideria-nimi lisättiin almanakkaan vuonna 1812. Edeltävänä vuonna kruununprinssi Karl Johanin ranskalaissyntyinen Désirée-puoliso oli muuttanut Ruotsiin ja hänen nimensä oli ruotsinnettu muotoon Desideria. Nimi poistettiin almanakasta vuonna 1993, mutta palautettiin takaisin vuonna 2001. Nimipäivä on 23. toukokuuta. Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston mukaan tilastoitu vuoteen 2023 mennessä noin 30–40 Desideria-nimistä naista. == Tunnettuja Desiderioita == * Desideria, alk. Désirée Clary (1777–1860), Ruotsin ja Norjan kuningatar; kuningas Kaarle XIV Juhanan puoliso == Lähteet == Luokka:Etunimet
Euroopan kemikaaliviraston pääkonttori

Euroopan kemikaaliviraston pääkonttori sijaitsee osoitteessa Telakkakatu 6 Helsingin Punavuoressa. Sen rakentaminen aloitettiin Telakkaranta- kokonaisuuden ensimmäisenä uudisosana joulukuussa 2017, ja se otettiin käyttöön tammikuussa 2020. Rakennus on kahdeksankerroksinen, sen pääsisäänkäynti on Telakkakadun varrella, ja toisella puolella avautuu näkymät Hietalahteen. Rannan puolelta uudisrakennus yltää vanhan suojellun verstaan päälle. Pääkonttorissa on työtilat noin 650 henkilölle. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto L-Arkkitehdit Oy pääsuunnittelijanaan Robert Trapp. == Arkkitehtuuri == Rakennuksessa on kahdeksan kerrosta ja yksi kellarikerros, sekä konehuone ullakolla. Rakennuksen julkisivu ja taitekatto muodostavan yhtenäisen kulmikkaan ulkokuoren. Se on päällystetty rei’itetyllä ruosteisella corten-teräksellä. Aluksi julkisivuun suunniteltiin myös kuparia, mutta siitä luovuttiin, koska ajan myötä patinoituva kupari muuttuisi mustaksi. Rakennuksen keskiössä on atrium, jota valaisee lasikatto. Alimmassa kerroksessa on pääaula ja ruokailutiloja. Toimistotiloja on toisesta kerroksesta ylöspäin. Vanhan verstasrakennuksen tiilijulkisivut jäävät osaksi uudisrakennuksen sisäpintoja atriumin puolella. == Historia == Alueella sijaitsi aiemmin Hietalahden telakan rakennuksia. Vanhimmat rakennukset suojeltiin asemakaavassa, joten ne säästyivät purkamiselta toisin kuin esimerkiksi samalla alueella sijaitseva Nosturi. Telakkarannan suunnittelu alkoi vuonna 2010 kansainvälisellä arkkitehtuurikilpailulla, jonka voitti tanskalainen Lundgaard & Tranberg Arkitekter. Sen pohjalta laadittiin alueen asemakaava, johon sisältyy myös asuinrakennuksia. Theodor Höijerin piirtämä kaksikerroksinen verstas rakentui rannan puolelle vuonna 1899. Se vaurioitui pahoin tulipalossa vuonna 1933, jonka jälkeen korjauksen yhteydessä se korotettiin kolmikerroksiseksi. Euroopan kemikaalivirasto sijaitsi aiemmin Annankadulla. Rakentaja Skanska ja kemikaalivirasto tekivät vuokrasopimuksen uusista toimitiloista joulukuussa 2017, ja samalla rakentaminen alkoi. Skanska kertoi sijoittaneensa hankkeeseen 96 miljoonaa euroa. Kesäkuussa 2019 Skanska myi rakennuksen saksalaiselle Hansainvest Real Estatelle 135 miljoonalla eurolla. Rakennus valmistui vuoden 2019 lopussa, ja kemikaalivirasto muutti siihen 7. tammikuuta 2020. == Kuvia == Tiedosto:European Chemicals Agency Headquarters 3.jpg|Vanha verstasrakennus. Tiedosto:European Chemicals Agency Headquarters 2.jpg|Kävelysilta. == Lähteet == Luokka:Punavuori Luokka:Helsingin toimistorakennukset
Küstendorf

Küstendorf on 2000-luvulla perustettu vuoristokylä Serbiaissa. Emir Kusturican suunnittelema asutuspaikka sijaitsee kilometrin Mokra Gorasta länteen Zlatibor-vuoristossa Länsi-Serbiassa lähellä Bosnia ja Hertsegovinan rajaa. Kusturican elokuvan Elämä on ihme kuvauspaikalla sijaitsevaa Küstendorfin laajennetaan jatkuvasti. 25 km päässä, mutta jo Bosnia-Hertsegovinassa, on kivivastine Andrićgrad. == Ajatus == Nemanja Kusturica kertoi: ==Kylä== Maksullinen ulkomuseomainen kylä, jossa on kahvila, ravintola, Kusturican talo ja uima-allas sekä kirjasto, maanalainen elokuvateatteri, matkamuistomyymälä, galleria ja useita pieniä asuntoja. Mökeissä on hotellihuoneita, joissa on tv ja WiFi, ja ne ovat vierailijoiden varattavissa. Paikan saksankielinen nimi on sen perustajan Nemanja Kusturican keksintö. == International Küstendorf Film Festival == Kylä ei näe itseään pelkästään vierailijakohteena, vaan pyrkii olemaan aktiivinen taiteellisen ja kulttuurisen keskustelun paikka. Tammikuussa 2008 Emir Kusturica järjesti täällä ensimmäisen International Küstendorf Film Festival, joka näkee itsensä vaihtoehtoisena nuorten lahjakkuuksien kilpailuna, etenkin länsimaisen ja Hollywoodin elokuvan vastakohtana. Küstendorf osoitteessa Webarchive.org == Galleria == Kuva:Drvengrad_church.jpg Kuva:Nacionalni-restoran-M.jpg Kuva:Mokra Gora, Drvengrad.JPG Drvengrad - Serbia 06.JPG Drvengrad - Serbia 20.JPG Drvengrad - Serbia 01.JPG Drvengrad - Serbia 11.JPG Drvengrad3.jpg Drvengrad - Serbia 03.JPG Drvengrad - Serbia 17.JPG == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto *Küstendorf Film & Music Festival Virallinen sivusto Luokka:Serbian kylät
Brassyylihappo

Brassyylihappo (C13H24O4) on dikarboksyylihappoihin eli kahdenarvoisiin karboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden yhdisteiden, kuten polyamidien, valmistuksessa. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa brassyylihappo on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene vain veteen, mutta liukenee esimerkiksi dietyylieetteriin, etanoliin tai kloroformiin. Brassyylihappo on kahdenarvoinen heikko happo ja sen pKa-arvot ovat 5,8 ja 6,5. Brassyylihappoa valmistetaan useimmiten hapettamalla erukahappoa otsonolyysillä tai typpihapolla. Yhdistettä voidaan valmistaa myös syklododekanonista lähtien. Japanissa sitä on valmistettu hapettamalla tridekaania bioteknisesti.Robert W. Johnson, Charles M. Pollock & Robert R. Cantrell: Dicarboxylic Acids, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2010. Brassyylihaposta valmistetaan voiteluaineina ja muovinpehmentiminä käytettäviä estereitä, polyestereitä, polyamideja kuten Nylon 13,13:a ja hajusteissa käytettävää myskintuoksuista etyleenibrassylaattia (C15H26O4).Johannes Panten & Horst Surburg: Flavors and Fragrances, 3. Aromatic and Heterocyclic Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PubChem: Tridecanedioic acid * Human Metabolome Database (HMDB): 1,11-Undecanedicarboxylic acid * Food Component Database (FooDB): 1,11-Undecanedicarboxylic acid Luokka:Dikarboksyylihapot
Pensasleikkuri

Pensasleikkuri on kone, jota käytetään pensaiden ja pensasaitojen leikkaamiseen. Sitä käytettäessä on syytä käyttää suojalaseja ja työkäsineitä sekä mahdollisesti myös muita suojavarusteita. Hento-oksaisen pensaan tai pensasaidan leikkaamiseen riittää vähemmän tehokas leikkuri, mutta paksumpioksaista pensasta tai pensasaitaa leikatessa tarvitaan tehokkaampi leikkuri. Osa pensasleikkureista on akkukäyttöisiä. Osa pensasleikkureista on polttomoottorikäyttöisiä. Joissakin leikkureissa terä tai teräkulma on säädettävissä. Joissakin malleissa on sisäänrakennettuna teräsuoja. Pensasleikkuria käytettäessä voidaan käyttää kypärää ja suojavaatteita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *https://www.biltema.fi/vapaa- aika/puutarha/puutarhakoneet/pensasleikkurit *https://www.k-rauta.fi/kategoria/piha/puutarhakoneet/pensasleikkurit Luokka:Puutarhatyökalut
Hratšja Atšarjan

Hratšja Hakobi Atšarjan (; 8. maaliskuuta 1876 — 16. huhtikuuta 1953http://www.iranicaonline.org/articles/acarean-hraceay-yakobi-armenian- linguist (Tekijä: J. R. Russell)) oli armenialainen kielentutkija, polyglotti ja Armenian SNT:n tiedeakatemian kantajäsen (1943)Bolšaja sovetskaja entsiklopedija. Hän oli tunnettu varsinkin armenian kielen murteita, etymologiaa ja historiaa käsittelevistä tutkimuksistaan.http://www.longsoft.ru/html/6/a/a4ar8n.html (Suuri venäjän tiedosanakirja) - arkistosivu: https://web.archive.org/web/20090613014037/http://www.longsoft.ru/html/6/a/a4ar8n.html Atšarjan hallitsi monta kieltä: armeniaa (nykyaikaista ja klassista; hänen äidinkielensä oli länsiarmenian murre), ranskaa, englantia, kriekkaa, persiaa, arabiaa, turkkia, hepreaa, venäjää, saksaa, italiaa, latinaa, kurdia, sanskrittia, kaldean (uusaramean) kieltä, avestania, lazia, georgiaa sekä keskipersian (pahlavien) kieltä.Baloyan, Hrachya (2016). "Ականավոր հայագետը (Հրաչյա Աճառյանի ծննդյան 140-ամյակի առթիվ) [The Eminent Armenologist (on the 140th birth anniversary of Hrachya Acharyan)] [Hrachia Acharian]". Patma- Banasirakan Handes (2): 32–47. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet Luokka:Armenialaiset tieteilijät
André Oscar Wallenberg

André Oscar Wallenberg (1816–1886) oli ruotsalainen pankkimies ja meriupseeri. Toimittuaan meriupseerina 1837–1851 Wallenberg siirtyi pankkialalle. Hän perusti 1856 pankkilaitoksen Stockholms Enskilda Bank ja oli sen johdossa kuolemaansa saakka. Hän käynnisti pankkitoimen alalla useita uudistuksia, esimerkiksi postilähetysvekselit. Wallenberg toimi myös taloudellisten uudistusten hyväksi sanomalehtikirjoituksilla ja valtiopäivämiehenä, ensin vuodesta 1853 säätyvaltiopäivillä ja sittemmin ensimmäisessä kamarissa. Hän oli 1867 Ruotsin edustajana kolmannessa Pariisin rahakonfernssissa 1867, missä hyväksyttiin hänen ehdotuksensa, että kaikki valtiot ottaisivat käytäntöön saman kultarahojen lejeerauksen.Wallenberg 2., André Oscar, Tietosanakirja osa 10, palsta 522, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1919Helmer Key, A. O. Wallenberg: En minnestekcning, s. 160–161 (Runeberg.org) Wallenbergin isosetä oli Jakob Wallenberg (1746–1778). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin säätyvaltiopäivien valtiopäivämiehet‎ Luokka:Ruotsalaiset pankinjohtajat Luokka:Vuonna 1816 syntyneet Luokka:Vuonna 1886 kuolleet
About Damn Time

About Damn Time on yhdysvaltalaislaulaja Lizzon kappale, joka julkaistiin singlenä 14. huhtikuuta 2022 albumilta Special. Kappale nousi ensimmäiselle sijalle Billboard Hot 100 -singlelistalla ja myi tuplaplatinaa Yhdysvalloissa. Vuonna 2023 ”About Damn Time” palkittiin vuoden levytyksen Grammy-palkinnolla. Kappale oli ehdolla myös vuoden lauluksi ja parhaaksi pop-sooloesitykseksi. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 kappaleet Luokka:Yhdysvaltalaiset popkappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset Luokka:Grammy-palkitut kappaleet
Keväjärven Pyhien Boriksen ja Glebin tsasouna

Keväjärven Pyhien Boriksen ja Glebin tsasouna on Inarin kunnassa Keväjärven kylässä oleva Lapin ortodoksisen kappeliseurakunnan rukoushuone. Sen vihki käyttöön metropoliitta Panteleimon vuonna 2008. Tsasounan suunnitteli arkkitehti Matti Porkka. Tsasouna on rakennettu keräysvaroin ja talkoovoimin ekumeeniseen käyttöön. Se tunnetaan myös nimellä Keväjärven kotakappeli. Rakennusprojektin ja keräyksen organisoi Koltta-asiain kannatusyhdistys, joka lahjoitti tsasounan seurakunnalle elokuussa 2009. Kappelin nimipäivää eli praasniekkaa vietetään heinäkuun 24., jolloin on pyhien Boriksen ja Glebin muistopäivä. == Lähteet == Luokka:Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset Luokka:Inarin kirkkorakennukset
Johannes Berget

Johannes Berget on norjalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinissa parhaimmillaan EM-pronssia. ==Kilpaura== Berget saavutti EM-pronssia vuoden 1997 kilpailuissa Puolassa.IKO European Championships kyokushinresults.com Viitattu 10.2.2023 Maaliskuussa 1998 Berget saavutti Euroopan cupissa pronssia voitettuaan mitalikamppailussa Kurt Indrebon.1998 European Cup haukis Viitattu 10.2.2023 ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kirkkonummen kaapelitorni

Kirkkonummen (uusi) kaapelitorni on 185 metriä korkea torni, jonka kaapelivalmistaja Prysmian Group rakentaa Pikkalan teollisuusalueelle Kirkkonummelle. Se nousi harjakorkeuteensa joulukuussa 2023 ja otti paikan Suomen korkeimpana rakennuksena. Torni on tarkoitus ottaa tuotantokäyttöön vuonna 2025. == Määritelmä ja käyttötarkoitus == Torni luokitellaan rakennukseksi, sillä se on erillinen, sijaintipaikalleen kiinteästi rakennettu ja omalla sisäänkäynnillä varustettu rakennelma, joka sisältää eri toimintoihin tarkoitettua, katettua ja ulkoseinin eristettyä tilaa. Monia muita teollisuuskäytön rakennelmia, kuten savupiippuja, mastoja ja nostureja ei tästä syystä luokitella rakennuksiksi. Tornin pääasiallinen käyttötarkoitus on merikaapelien valmistus, ja sen huipulle tulee mahdollisesti ylätasanne, jossa olisi yrityksen koulutus- ja neuvottelutiloja. Tornia tarvitaan suurjännitteisten kaapelien pinnoitukseen eli vulkanointiin, joka on tehtävä pystysuorassa. Mitä korkeampi tuotantotorni on, sitä pidempiä yhtenäisiä kaapeleita voidaan tuottaa. Alueella sijaitsee vanha 75 metriä korkea torni, joka valmistui vuonna 1974. Prysmian on kertonut tehtaan 100 miljoonan euron laajennushankkeen tuovan 100–120 uutta työpaikkaa, ja kasvattavan kaapeleiden tuotantokapasiteettia 400 kilometriä vuodessa. == Rakennuslupa ja valitukset == Prysmian Group haki kaapelitornille rakennuslupaa marraskuussa 2022, ja Kirkkonummen rakennus- ja ympäristölautakunta hyväksyi sen tammikuussa 2023. Rakennustyöt käynnistyivät samana vuonna. Rakennuslupa määrittää monen muun asian ohella, että tornin värin tulee olla harmaa, jotta se sopii ympäristöönsä ja profiloituu selkeästi teollisuusrakennukseksi. Huipulle tulevien yhtiön kylttien täytyy olla myös maltillisia, eikä niitä saa valaista. Helsingin hallinto-oikeus hylkäsi vuoden 2023 maaliskuussa kaksi valitusta rakennusluvasta. Valitukset liittyivät tornin korkeuteen. Lupahakemukseen liittyvän selvityksen mukaan tornin korkeus on perusteltua tuotantoprosessin sitä vaatiessa. Prysmian aikoo rakentaa tornin nopeaan tahtiin, ja se ilmoitti antaneensa Kirkkonummen kunnalle 2 miljoonan euron vakuuden siltä varalta, että rakennuslupa olisi hylätty. == Lähteet == Luokka:Kirkkonummen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Rakenteilla olevat rakennukset ja rakennelmat Suomessa Luokka:Suomen teollisuusrakennukset Luokka:Suomen tornit
Ursula Duetschler

Ursula Duetschler tai Dütschler on sveitsiläinen klassinen cembalisti. Hän opiskeli Bernin konservatoriossa Jörg Ewald Dählerin johdolla. Myöhemmin hän opiskeli Itävallassa Salzburgissa opettajanaan Kenneth Gilbert ja Yhdysvalloissa Cornellin yliopistossa opettajanaan Malcolm Bilson. Hän on saanut lukuisia palkintoja, kuten 1989 International Cembalo Competitionissa Pariisissa ja 1991 International Erwin Bodky Competition for Hammerflügelissa Bostonissa Yhdysvalloissa.Ursula Dütschler (Harpsichord) Bach Cantatas Dütschler asuu Alankomaissa ja jatkaa uraansa solistina ja säestäjänä sekä kamarimuusikkona. Hän on myös levyttänyt. ==Lähteet== Luokka:Sveitsiläiset cembalistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
David Inglis

David Inglis (s. 1973 Glasgow, Skotlanti)David Inglis – How did Finland become a wine-drinking country? , Helsingin yliopisto, 14.11.2017, viitattu 10.2.2023. on brittiläinen sosiologi, joka on toiminut sosiologian professorina Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa 1. elokuuta 2017 lähtien.Täytetyt professorin tehtävät, Helsingin yliopisto, arkistoitu 2.5.2018. Hän väitteli tohtoriksi Yorkin yliopistossa vuonna 1998. Hän on toiminut sosiologian professorina myös Aberdeenin yliopistossa ja Exeterin yliopistossa.David Inglis, Helsingin yliopiston tutkimusportaali, viitattu 10.2.2023. == Bibliografia == * David Inglis: Scatological investigations: excreta and excretion in modernity (väitöskirja). York: Yorkin yliopisto, 1998. https://etheses.whiterose.ac.uk/14013/ * David Inglis: Sociological History of Excretory Experience: Defecatory Manners and Toiletry Technology. Lewiston, New York: Edwin Mellen Press, 2001. * Andrew Blaikie, Mike Hepworth, Mary Holmes, Alexandra Howson, David Inglis & Sheree Sartain (toim.): The Body: Critical Concepts in Sociology. Lontoo: Routledge, 2003. * David Inglis & John Hughson: Confronting Culture: Sociological Vistas. Cambridge: Polity Press, 2003. * John Hughson, David Inglis & Marcus Free: The Uses of Sport: A Critical Study. Lontoo: Routledge, 2004. * David Inglis & John Hughson: The Sociology of Art: Ways of Seeing. Lontoo: Palgrave Macmillan, 2005. * David Inglis, John Bone & Rhoda Wilkie (toim.): Nature: Critical Concepts in the Social Sciences. Lontoo: Routledge, 2005. * David Inglis: Culture and Everyday Life. Lontoo: Routledge, 2005. * David Inglis & John Bone (toim.): Social Stratification. Lontoo: Routledge, 2006. * Rhoda Wilkie & David Inglis (toim.): Animals and Society: Critical Concepts in the Social Sciences. Lontoo: Routledge, 2006. * David Inglis, Debra Gimlin & Chris Thorpe (toim.): Food. Lontoo: Routledge, 2007. * Marta Herrero & David Inglis (toim.): Art and Aesthetics. Lontoo: Routledge, 2008. * David Inglis & Debra Gimlin (toim.): The Globalization of Food. Oxford: Berg Publishers, 2009. * David Inglis & Gerard Delanty (toim.): Cosmopolitanism. Lontoo: Routledge, 2010. * Les Back, Andy Bennett, Laura Desfor Edles, Margaret Gibson, David Inglis, Ronald Jacobs & Ian Woodward: Cultural Sociology: An Introduction. Oxford: Wiley-Blackwell, 2012. * David Inglis & Anna-Mari Almila (toim.): The SAGE Handbook of Cultural Sociology. Lontoo: SAGE Publishing, 2016. * David Inglis & Christopher Thorpe: An Invitation to Social Theory. Cambridge: Polity Press, 2018. * David Inglis & Anna-Mari Almila (toim.): The Globalization of Wine. Lontoo: Bloomsbury Publishing, 2019. == Lähteet == luokka:Brittiläiset sosiologit Luokka:Brittiläiset professorit luokka:Helsingin yliopiston professorit luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hallvard Bakke

Hallvard Bakke (4. helmikuuta 1943 Flesberg – 30. kesäkuuta 2024) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1977–1997 ja toimi Norjan ulkomaankauppa- ja merenkulkuministerinä 1976–1979 sekä kulttuuri- ja tiedeministerinä 1986–1989. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hallvard Bakke Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan kulttuuriministerit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Vireux-Wallerand

Vireux-Wallerand on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Maas-joen varrella, noin 48 kilometriä Charleville-Mézièresin kaupungista pohjoiseen. Vireux-Wallerandin hautausmaalla on Saint-Rochin kappeli. Se rakennettiin vuonna 1637 alueella 1600-luvun alussa riehuneen ruttoepidemian seurauksena. Pyhä Rochus on ruttoon sairastuneiden suojeluspyhimys. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ardennesin kunnat
Adobe XD

Adobe XD on Adobe Systemsin kehittämä verkkosivustojen ja -sovellusten suunnitteluun tarkoitettu ohjelma, joka on saatavilla sekä macOS- että Windows-käyttöjärjestelmille. Käyttöliittymä- ja käyttäjäkokemussuunnittelijat voivat mallintaa XD:n avulla suunnittelemaansa kokonaisuutta rakentamalla interaktiivisia rautalankoja ja prototyyppejä. Ohjelma tukee SVG- ja rasterimuotoista grafiikkaa ja osaa lukea Photoshopilla, Illustratorilla ja After Effectsilla luotuja tiedostoja. Se mahdollistaa myös rautalankojen ja prototyyppien jakamisen ja katselmoimisen Adoben verkkopalvelussa tai itsenäisessä XD-sovelluksessa, joka on saatavilla Android- ja iOS-laitteille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Adobe XD XD Luokka:Mac OS -ohjelmat Luokka:Windows-ohjelmat
Viennensis

Viennensis (lat., ”viennalainen”) on antiikin aikainen nimitys, joka tulee Galliassa sijainneen Viennan (nyk. Vienne) kaupungin nimestä. Se voi viitata seuraaviin: * Viennensis, myöhemmin Septem provinciae, Rooman diokeesi * Viennensis, Rooman provinssi == Lähteet ==
Prysmian Group

Prysmian S.p.A. on italialainen Milanossa pääkonttoriaan pitävä teollisuusalan yritys, joka valmistaa merikaapeleita, johtoja ja valokuituja. Prysmian on markkinajohtaja tuulivoimaloiden kaapelien valmistamisessa, ja sillä on tuotantolaitoksia ympäri maailmaa, mukaan lukien Suomessa Kirkkonummella. Yritys on listattu Italian pörssiin. == Katso myös == * Kirkkonummen kaapelitorni * Sumitomo denkikōgyō == Lähteet == Luokka:Italialaiset teollisuusyritykset Luokka:Italialaiset pörssiyhtiöt Luokka:Euronext 100 -indeksi Luokka:FTSE MIB -indeksi
Crowien reservaatti

Crowien reservaatti () on crow-intiaaneille varattu reservaatti, joka sijaitsee Montanan osavaltion eteläosissa. Pinta-alaltaan reservaatti on 9 339 km2, mikä tekee siitä Yhdysvaltain 7. suurimman intiaanireservaatin. Montanan osavaltion seitsemästä virallisesta reservaatista Crowien reservaatti on suurin. Crowien reservaatti on perustettu vuonna 1868. Omien, suullisten, kertomuksiensa mukaan crow't saapuivat idästä. Alkujaan crowien asuinalue ulottuin alueelle, joka käsittää nykyiset Montanan, Wyomingin ja Etelä-Dakotan osavaltiot. == Talous ja koulutus == Yksi merkittävimmistä työllistäjistä reservaatin alueella on Absalokan hiilikaivos, joka paikallisten työllistämisen lisäksi maksaa myös rojalteja reservaatille. Kaivoksen tuotot muodostivat noin puolet reservaatin budjetin siitä osuudesta, joka ei tule Yhdysvaltain liittovaltiolta. Maataloudella on melko pieni osuus reservaatin taloudessa, mutta laidunmaita, joilla ylläpidetään noin 300 biisonia, on merkittävästi. Tupakkaa kasvatetaan lähinnä vain uskonnollisiin tarkoituksiin. Vuonna 2017 reservaatin asukkaista 11 % oli työttömiä. Reservaatin pääkaupungissa, Crow Agencyssa, sijaitsee reservaatin omistama community college, Bigh Horn College. == Väestö ja kulttuuri == Reservaatin asukasluku on noin 7900. Näistä noin 85 % puhuu crow’n kieltä äidinkielenään. Reservaatin ulkopuolella asuu noin 3000 crow-intiaania. Vuodesta 1918 lähtien reservaatin alueella on järjestetty crow-messut, joita pidetään nykyään suurimpana Amerikan alkuperäiskansan leiriytymistapahtumana. Tapahtumassa nähdään 1200–1500 tiipiitä, minkä vuoksi messuja kutsutaan Yhdysvaltain tiipii- pääkaupungiksi. Lisäksi messuilla kuullaan crowien musiikkia ja järjestetään rodeo. Messut ovat tuoneet reservaattiin turisteja, joille crow't opettavat asioita elämäntavastaan. Helluntalaisuus on merkittävä uskonto reservaatin asukkaiden keskuudessa, vaikka reservaatin takaakin uskonnonvapauden. Helluntalaisuuden paastoaminen ja henkiparantaminen olivat crow-intiaaneille jo entuudestaan tuttuja. Vuonna 2018 reservaatin parlamentti antoi yksimielisen julkilausuman, jonka mukaan Jeesus on Crowien reservaatin herra. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain intiaanireservaatit Luokka:Montanan maantiede Luokka:Crow’t
Husön biologinen asema

Husön biologinen asema () on Åbo Akademin kokeellisen akvaattisen ekologian tutkimusasema Ahvenanmaalla Finströmin kunnassa. Tutkimusasema sijaitsee suojaisilla vesillä Bergön saaressa, johon on nykyään kiinteä tieyhteys Manner-Ahvenanmaalta. Husön alue kuului vuodesta 1910 lähtien taiteilija Sigrid Granfeltille, joka piti paikalla maatilaa. Hän lahjoitti alueen rakennuksineen Åbo Akademin säätiölle vuonna 1940. Åbo Akademiin perustettiin biologian laitos vuonna 1957 ja nopeasti huomattiin tarve kenttäasemalle. Hanketta ajoi etenkin professori Bo-Jungar Wikgren, ja vuonna 1959 perustettiin Husön biologinen asema. Nykyään tutkimusaseman toiminta keskittyy rannikkojen, saaristojen ja järvialueiden vesiekosysteemien tutkimukseen. Tarkemmin muun muassa toiminnalliseen ja rakenteelliseen biodiversiteettiin sekä ihmisen vaikutukseen meriympäristössä. Meribiologian opetus Åbo Akademissa keskittyy vahvasti Husöön, jossa pidetään kursseja ja tutkimuksen pohjalta tehdään opinnäytetöitä. Biologian opiskelijoille järjestetään vuosittain 3–4 kenttäkurssia. Maisterintutkinnon pro gradu -tutkielman kenttätyöt tekee asemalla vuosittain 3–5 opiskelijaa ja lähes yhtä monta tohtoriopiskelijaa. Asemalla on kaksi vakituista työntekijää. Huhtikuusta lokakuuhun kestävällä kenttäkaudella asemalla työskentelee 10–20 tutkijaa ja opiskelijaa. Asemanjohtaja on tohtori Martin Snickars. Asemalla on luentotila 25 henkilölle. == Lähteet == Luokka:Finström Luokka:Ahvenanmaan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Åbo Akademi Luokka:Suomen tutkimusasemat Luokka:Ympäristötieteelliset tutkimuslaitokset
Willochin hallitus

Willochin hallitus oli Norjan hallitus 14. lokakuuta 1981 – 9. toukokuuta 1986. Se oli aluksi pelkästään Høyrestä koostuva vähemmistöhallitus, mutta kesäkuussa 1983 siitä tuli enemmistöhallitus Kristillisen kansanpuolueen ja Keskustapuolueen liittyessä siihen. Syksyn 1985 vaaleissa hallitus menetti enemmistönsä. ==Ministerit== Pääministeri * Kåre Willoch (Høyre) Ulkoministeri * Svenn Stray (Høyre) Valtiovarainministeri * Rolf Presthus (Høyre) 14.10.1981–15.4.1986 * Arne Skauge (Høyre) 25.4.1986–9.5.1986 Elinkeinoministeri * Jens-Halvard Bratz (Høyre) 14.10.1981–16.9.1983 * Jan P. Syse (Høyre) 16.9.1983–4.10.1985 * Petter Thomassen (Høyre) 4.10.1985–9.5.1986 Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri * Arne Skauge (Høyre) 14.10.1981–8.6.1983 * Asbjørn Haugstvedt (Kristillinen kansanpuolue) 8.6.1983–9.5.1986 Puolustusministeri * Anders C. Sjaastad (Høyre) 14.10.1981–25.4.1986 * Rolf Presthus (Høyre) 25.4.1986–9.5.1986 Kalastusministeri * Thor Listau (Høyre) 14.10.1981–4.10.1985 * Eivind Reiten (Keskustapuolue) 4.10.1985–9.5.1986 Terveysministeri * Leif Arne Heløe (Høyre) Liikenne- ja viestintäministeri * Inger Koppernæs (Høyre) 14.10.1981–8.6.1983 * Johan J. Jakobsen (Keskustapuolue) 8.6.1983–9.5.1986 Kuntaministeri * Arne Rettedal (Høyre) Öljy- ja energiaministeri * Vidkunn Hveding (Høyre) 14.10.1981–8.6.1983 * Kåre Kristiansen (Kristillinen kansanpuolue) 8.6.1983–9.5.1986 Oikeusministeri * Mona Røkke (Høyre) 14.10.1981–3.10.1985 * Wenche Frogn Sellæg (Høyre) 3.10.1985–9.5.1986 Kuluttaja- ja hallintoministeri * Astrid Gjertsen (Høyre) 14.10.1981–18.4.1986 * Astrid Nøklebye Heiberg (Høyre) 18.4.1986–9.5.1986 Maatalousministeri * Johan C. Løken (Høyre) 14.10.1981–8.6.1983 * Finn T. Isaksen (Keskustapuolue) 8.6.1983–4.10.1985 * Svein Sundsbø (Keskustapuolue) 4.10.1985–9.5.1986 Ympäristöministeri * Wenche Frogn Sellæg (Høyre) 14.10.1981–8.6.1983 * Rakel Surlien (Keskustapuolue) 8.6.1983–9.5.1986 Kirkko- ja opetusministeri * Tore Austad (Høyre) 14.10.1981–8.6.1983 * Kjell Magne Bondevik (Kristillinen kansanpuolue) 8.6.1983–9.5.1986 Kulttuuri- ja tiedeministeri * Lars Roar Langslet (Høyre) Kehitysapuministeri * Reidun Brusletten (Kristillinen kansanpuolue) 17.6.1983–9.5.1986 ==Lähteet== Luokka:Norjan hallitukset
Ashton-Tate

Ashton-Tate oli ohjelmistojen kehittäjä, joka oli aikoinaan maailman kolmanneksi suurin ohjelmistojen kehittäjä henkilökohtaisille tietokoneille. Yhtiö kasvoi nopeasti 12 vuoden aikana ennen myyntiään Borlandille 1990-luvun alussa. Kaksi suurinta olivat Lotus Development ja Microsoft. Yhtiön perustajat olivat George Tate ja Hal Lashlee. Ashton oli Taten papukaija. Yhtiön merkittävin tuote oli dBase-tietokanta. dBasen oli kehittänyt C. Wayne Ratliff, joka oli kehittänyt sen Nasan Jet Propulsion Laboratorylla. Ratliff jatkoi ohjelman kehitystä Ashton-Tatella. Alkuperäinen versio toimi CP/M-käyttöjärjestelmällä. Vuonna 1982 dBase II julkaistiin IBM PC:lle, jolloin se oli yksi ensimmäisiä ammattimaisia läpimurtosovelluksia PC:lle. C-kielellä kirjoitettu dBase III julkaistiin 1984. Tämä mahdollisti ohjelman porttaamisen Unixille ja VMS:lle. Vuonna 1986 julkaistu dBASE III+ sisälsi merkkipohjaisen valikkojärjestelmän. Ashton-Tate laajentui ostamalla MultiMate-tekstinkäsittelyohjelman mutta hävisi markkinoilla WordPerfectille ja myöhemmin Microsoft Wordille. Toinen yhtiön toimisto-ohjelma oli Framework, joka sisälsi tekstinkäsittelyn, tietokannan, taulukkolaskennan ja graafien tuottamisen. George Taten kuoltua 41-vuotiaana sydänkohtaukseen työpöytänsä ääreen yhtiön johtoon nousi Edward M. Esber. Esber riitautui Ratliffin kanssa, joka oikeudenkäyntien jälkeen erosi yhtiöstä ja alkoi kehittää uutta tietokantaa kilpailevalle Migent Corp.:ille. dBase IV myöhästyi merkittävästi, ja se julkaistiin vajavaisena syksyllä 1988. Se oli hidas ja sisälsi virheitä, ja se sai huonot arvostelut. Yhtiön osakkeen arvo putosi 43 prosenttia vuonna 1989. Päivitetty versio dBase IV 1.1 julkaistiin heinäkuussa 1990. Borland osti Ashton-Taten viimein syyskuussa 1991 ja maksoi siitä 439 miljoonaa dollaria. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset ohjelmistoyritykset Luokka:Entiset yhdysvaltalaiset yritykset
Fossilworks

Fossilworks on julkinen, voittoa tavoittelematon verkkoportaali, jonka kautta käyttäjät voivat selata Paleobiology Databasen () sisältöä. Sivuston avasi tutkija John Alroy vuonna 1998, ja sen käyttäjiä ovat tutkijat, opiskelijat ja yleisön jäsenet. Sivustoa ylläpitää australialainen Macquarein yliopisto. == Lähteet == Luokka:Verkkoportaalit
Valeria (Pannonia)

Valeria (myös Pannonia Valeria, Pannonia ripensis, Valeria ripensis; ) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Pannoniassa nykyisen Unkarin alueella. Pannonian Valerian provinssia ei tule sekoittaa myöhäisantiikin aikana samaan aikaan olemassa olleeseen Valerian provinssiin Italiassa. == Maantiede == Valerian provinssi sijaitsi suunnilleen nykyisen Länsi-Unkarin alueella. Se käsitti aikaisemman Pannonia inferiorin provinssin pohjoisosan, siinä missä Pannonia secunda käsitti eteläosan. Provinssien välinen raja kulki jossakin Drave-joen pohjoispuolella. Valerian pohjois- ja itäpuolella sijaitsi Tonavan toispuolinen alue, joka ei ollut Rooman valtakuntaa, eteläpuolella Pannonia secunda, lounaispuolella Savia ja länsipuolella Pannonia prima. Valerian provinssin hallinnollinen keskus oli Sopianae. === Kaupunkeja === Valerian provinssin kaupunkeja olivat muun muassa: * Aquincum * Brigetio * Gorsium * Sopianae == Historia == Valerian provinssin alue oli aiemmin osa Pannonia inferiorin provinssia. Valerian provinssi perustettiin keisari Diocletianuksen uudistusten aikoihin, kun Pannonia inferiorin provinssi jaettiin kahtia Pannonia secundaksi ja Valeriaksi. Se sai lisänimensä Diocletianuksen tyttärestä ja Galeriuksen puolisosta Galeria Valeriasta. Tämän perusteella provinssi on perustettu aikaisintaan vuonna 295 Carpi-heimosta saadun voiton jälkeen. Provinssi esiintyy Veronan luettelossa noin vuonna 313/314. Se kuului alun perin Pannonian diokeesiin. 300-luvulla provinssi kuului välillä Italia, Illyricum et African prefektuuriin ja välillä Italia et African prefektuuriin. Rooman valtakunnan jaon vuonna 395 jälkeen provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Italia et African prefektuuriin ja nyt Illyricumin diokeesiin. Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat: == Lähteet == Luokka:Pannonia Luokka:Rooman provinssit
Crow’n kieli

Crow'n kieli (omakielinen nimi: Apsáalooke) on siouxilaisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhuvat pääsääntöisesti Montanan osavaltion, Crowien reservaatin, alueella asuvat crow-intiaanit. Vuonna 2016 kielellä arvioitin olevan 3 000 puhujaa, joista suurin osa on yli 30-vuotiaita, minkä vuoksi sitä pidetään uhanalaisena kielenä. Tavoitteena on kuitenkin opettaa kieli uudelle sukupolvelle. Crow'n lähin sukulaiskieli on hidatsa. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. == Fonologia == === Vokaalit === Etinen Takainen Suppea i u Puolisuppea e ~ æ o Avoin a Kaikki vokaalit voivat esiintyä sekä lyhyinä että pitkinä. Lähde: === Konsonantit === Labiaali Alveolaari Palataali Velaari Glottaali Nasaali m n Klusiili Norm. b d k ʔ Asp. pʰ tʰ kʰ Nas. bm Affrikaatta t͡ʃ Frikatiivi s ʃ x h Lateraali l ~ r Puolivokaali w Lähde: == Lähteet == Luokka:Siouxilaiset kielet Luokka:Crow’t Luokka:Yhdysvaltain kielet
Lynetteholmen

Lynetteholmen on ehdotettu uusi Keinotekoinen saari Kööpenhaminassa Refshaleøenin pohjoispuolella."Kunstig ø skal løse problemer med kystsikring og boligmangel" Ingeniørforeningen i Danmark 7 april 2021, läst 30 maj 2021 Hankkeen esittelivät pääministeri Lars Løkke Rasmussen ja muut lehdistötilaisuuden yhteydessä 5.10.2018.Statsministeren, transport-, bygnings- og boligministeren, erhvervsministeren og Københavns overborgmester holder pressemøde Saaren odotetaan tarjoavan asuntoja 35 000 ihmiselle ja pidemmällä aikavälillä yhtä monta työpaikkaa. Se auttaa myös suojelemaan Kööpenhaminaa merenpinnan nousulta. Keinotekoinen saari rakennetaan muiden hankkeiden ylijäämämaasta. Rakennustyöt on tarkoitus aloittaa vuonna 2035 ja saada valmiiksi vuonna 2070. Hankkeen yhteydessä Kööpenhaminan metroon suunnitellaan uutta linjaa (vaihtoehtoisesti M4:n jatkoa). == Lähteet == Luokka:Kööpenhaminan kaupunginosat Luokka:Keinotekoiset saaret Luokka:Suunnitteilla olevat rakennukset ja rakennelmat
Viennensis (provinssi)

Viennensis tai Gallia Viennensis () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Galliassa ja käsitti suunnilleen Rhône-joen alueen nykyisessä Ranskassa. Teoksen verkkoversio (Perseus) == Maantiede == Viennensiksen provinssi sijaitsi Gallian ja samoin nykyisen Ranskan kaakkoisosassa. Sen länsipuolella sijaitsivat alun perin provinssit Gallia Narbonensis (myöhemmin Narbonensis prima) ja Gallia Aquitania (myöhemmin Aquitania prima), ja pohjoispuolella Lugdunensis prima ja Maxima Sequanorum. Provinssin itäpuolella sijaitsivat alun perin provinssit Alpes Poeninae et Graiae ja Alpes maritimae. Kun Viennensiksen provinssi jaettiin kahtia, jäljelle jäänyt pienempi Viennensiksen provinssi käsitti aiemman provinssin länsiosan, ja sen itäpuolella sijaitsi uusi Narbonensis secundan provinssi. Viennensiksen provinssin hallinnollinen keskus oli Vienna (nyk. Vienne). === Kaupunkeja === Viennensiksen provinssin kaupunkeja olivat muun muassa: * Alba Helviorum * Arausio (nyk. Orange) * Arelate (nyk. Arles) * Augusta Tricastinorum eli Noviomagus (nyk. Saint-Paul-Trois-Châteaux) * Avennio (nyk. Avignon) * Cularo eli Gratianopolis (nyk. Grenoble) * Genava (nyk. Geneve) * Massilia (nyk. Marseille) * Valentia (nyk. Valence) * Vienna (nyk. Vienne) == Historia == Viennensiksen alue oli aiemmin osa Gallia Narbonensiksen provinssia. Viennensiksen provinssi perustettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin. Se sai nimensä pääkaupungistaan Viennasta. Viimeistään provinssi on ollut olemassa noin vuonna 314, sillä se maintaan Veronan luettelossa. Saman luettelon mukaan provinssi kuului Viennensiksen diokeesiin. 300-luvulta lähtien provinssi kuului Gallian prefektuuriin. Rooman valtakunnan jaon vuonna 395 jälkeen provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen Gallian prefektuuriin ja nyt Septem provinciaen diokeesiin. 400-luvun alun Notitia dignitatumissa maaherran virkanimikkeenä esiintyy consularis. Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat: == Lähteet == Luokka:Gallia Luokka:Rooman provinssit
Rochus

Rochus ( ) (n. 1349 – n. 1378–1379) on ruttoon sairastuneiden suojeluspyhimys. Rochus syntyi Montpellierissä. Tarinan mukaan hän täysi-ikäiseksi tultuaan jakoi kaiken omaisuutensa köyhille ja lähti pyhiinvaellusmatkalle Roomaan. Hän pysähtyi matkalla useisiin Italian kaupunkeihin, joihin musta surma oli levinnyt. Hän onnistui parantamaan useita ihmisiä, mutta lopulta hän sai myös itsekin taudin. Hän vetäytyi metsään potemaan, ettei tartuttaisi muita. Läheisen linnan herran koira kävi hänen luonaan ja toi hänelle joka päivä isäntänsä pöydältä varastettua leipää. Viimein linnanherra löysi hänet ja toi kotiinsa toipumaan. Pyhä Rochus kuvataan usein koiran kanssa, ja kuvissa näkyy ruton aiheuttamia haavoja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Pyhimykset Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1378 kuolleet
Jaapikat

Jaapikat (Jaapia) on orvakoita sisältävä sienisuku. Se on heimonsa ja lahkonsa ainoa suku. Jaapikoita on kaksi lajia: rantajaapikka (Jaapia argillacea) ja okrajaapikka (Jaapia ochroleuca). == Kuvaus == Jaapikoiden resupinaattiset itiöemät ovat pehmeät, ohuet ja reunastaan epämääräiset. Rihmastorakenne on monomiittinen, ja rihmat ovat sinkilälliset. Selkeästi esiin työntyvät kystidit ovat sylinterimäiset, tyvestä paksuseinäiset ja kärkeä kohti ohenevat. Basidiot ovat 4-itiöiset. Molemmilla lajeilla on enemmän tai vähemmän sukkulamaiset itiöt, mutta okrajaapikalla itiöiden leveys vaihtelee huomattavasti. Itiöt ovat sileät ja vanhemmiten paksuseinäiset. == Levinneisyys == Jaapikat ovat ilmeisesti harvinaisia mutta laajalle levinneitä sieniä. Niitä on havaittu Euroopasta, Aasiasta, Afrikasta sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikasta. Kumpikin laji on Suomessa elinvoimainen. == Ekologia == Jaapikat ovat puun lahottajia. == Taksonomia == Giacomo Bresadola kuvasi Jaapia-suvun vuonna 1911, jolloin se sisälsi vain rantajaapikan (Jaapia argillacea). Suvun nimi tulee saksalaisen kasvitieteilijän Otto Jaapin (1864–1922) nimestä. Myöhemmin sukuun alettiin lukea myös okrajaapikka (Jaapia ochroleuca), joka oli aiemmin luokiteltu jauhokesiköihin (Coniophora). Vielä tämän jälkeen jaapikoita pidettiin jauhokesiköiden sukulaisina, ja jotkin tutkijat luokittelivat molemmat suvut Coniophoraceae-heimoon. Fylogeneettisten tutkimusten myötä on kuitenkin käynyt ilmi jaapikoiden eristynyt sijainti muihin orvakoihin nähden. Tästä syystä jaapikat siirrettiin vuonna 2010 omaan Jaapiaceae-heimoonsa ja Jaapiales-lahkoonsa. == Lähteet == Luokka:Varsinaiset avokantaiset Luokka:Orvakat
Kamehameha-koulut

Kamehameha-koulut (, ) on yksityinen havaijilainen koulujärjestelmä, joka kattaa kolme samaan organisaatioon kuuluvaa koulua Havaijin osavaltiossa. Kamehameha-koulujen omaisuus oli 15,1 miljardia dollaria vuonna 2022. Noin neljännes koulun omaisuudesta on kiinni kiinteistöissä ja loput muissa sijoituksissa. Se on siten Yhdysvaltojen suurin yksityinen koulu ja Havaijin suurin yksityinen maanomistaja. Vuonna 1995 The Wall Street Journal kuvaili koulua "kansakunnan suurimmaksi hyväntekeväisyysjärjestöksi". Vuonna 2021 Kamehameha-koulut perusti 10 miljoonan dollarin arvoisen rahaston, jolla tuettaisiin Havaijin paikallista ruuantuotantoa. Ensimmäinen askel oli investoida 300 000 dollaria osuuskuntaan, joka viljelee leipäpuuta. Koulun taustalla oli prinsessa Bernice Pauahi Bishop, joka testamenttasi suurimman osan valtavasta omaisuudestaan perustaakseen koulun, jossa Havaijin alkuperäisväestöön kuuluvat saisivat englanninkielisen koulutuksen. Uskonnollisesti koulu nojaa protestantismiin. Ensimmäinen Kamehameha-koulu, joka oli tarkoitettu vain pojille, avasi ovensa 3. lokakuuta 1887. Oppilaita oli tuolloin 37 ja opettajia neljä. Prinsessa Bishopin testamentin mukaisesti koulun opiskelijavalinnoissa suositaan ensisijaisesti havaijilaisia. Vuonna 2008 se hyväksyi sovintoehdotuksen, jonka nojalla se maksoi seitsemän miljoonaa dollaria oppilaaksi pyrkineelle henkilölle, jolla ei ollut havaijilaista sukutaustaa. Nimetön henkilö oli nostanut oikeusjutun sillä perusteella, että havaijilaisten suosiminen rikkoi kansalaisoikeuslakia. Nykyään koulussa voi opiskella esikoulusta aina high schoolin loppuun. Oppilaiksi, joita on vähän yli 3 100, otetaan sekä tyttöjä että poikia. Opetushenkilökuntaa koululla on 362. Esikouluja on yhteensä 30 ympäri osavaltiota. Tätä ylempi koulutus on keskitetty kolmelle kampukselle O‘ahun, Mauin ja Havaijin saarille. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset oppilaitokset‎ Luokka:Yksityiset koulut Luokka:Hawaiiana
Inoue

Inoue on ainakin seuraavien japanilaisten henkilöiden sukunimi: * Enryō Inoue (1858–1919), filosofi, pappi ja opettaja * Kaoru Inoue (1836–1915), ulko-, sisä- ja valtiovarainministeri * Hisashi Inoue (1934–2010), kirjailija * Kazuhiko Inoue (s. 1954), ääninäyttelijä * Motokatsu Inoue (1918–1993), budoka * Naoya Inoue (s. 1993), nyrkkeilijä * Nisshō Inoue (1887–1967), nichirenbuddhalainen saarnaaja * Sadae Inoue (1886–1961), kenraaliluutnantti * Shigeyoshi Inoue (1889–1975), amiraali * Shunpei Inoue, jalkapalloilija * Takeshi Inoue (1928–1992), jalkapalloilija * Taki Inoue (s. 1963), kilpa- autoilija * Yasuji Inoue (1864–1889), taiteilija * Yasushi Inoue (1907–1991), kirjailija ja toimittaja * Yoshika Inoue (1845–1929), amiraali
Apocalypto (albumi)

Apocalypto on vuonna 2017 julkaistu suomalaisen rap-artisti Ameeban 13. studio-albumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Tekstit, tuotanto & miksaus - Ameeba * Masterointi - TTLangen == Lähteet == Luokka:Vuoden 2017 albumit
Type 10

Type 10 (jap. 10式戦車, Hitomaru-shiki sensha) on Mitsubishi Heavy Industriesin suunnittelema ja valmistama taistelupanssarivaunu, jonka valmistus aloitettiin vuonna 2012. Niitä on valmistettu ainakin 80 kappaletta. Vaunun panssarointi muodostuu keraamisesta komposiittipanssarista sekä nano-kristallisoidusta teräksestä. Vaunussa on kolmen hengen miehistö ja 1 200 hevosvoiman dieselmoottori. Toimintamatka on 500 kilometriä ja enimmäisnopeus 70 km/h. Omamassa on keskiarvolla 44 tonnia, sillä sen vaihteluväli on 40-48 tonnia.https://www.globalsecurity.org/military/world/japan/mbt-x.htm Vaunussa on hydropneumaattinen jousitus. Aseistuksena on automaattisesti lataava L44-tyyppinen 120 mm sileäputkinen panssarivaunukanuuna, 12,7 millimetrin ja 7,62 millimetrin konekiväärit. Tyypin 10 eli Projekti TK-X:n (MBT-X)https://www.militaryfactory.com/armor/detail.php?armor_id=414 Viitattu 11.2.2023. kehityskustannukset olivat noin 447 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria ja yhden vaunun hinta arviolta 15 miljoonaa dollaria. Vaunun edeltäjänä Japanin itsepuolustusvoimissa on Type 90. ==Lähteet== *http://www.military- today.com/tanks/tk_x.htm *https://www.army-technology.com/projects/type-10-tk- x-main-battle-tank-mbt/ *http://www.army-guide.com/eng/product4134.html *https://nationalinterest.org/blog/what-makes-japans-type-10-tank-so- good-17981 *https://www.militaryfactory.com/armor/detail.php?armor_id=414 *https://www.globalsecurity.org/military/world/japan/mbt-x.htm ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Japanin asevoimat Luokka:Japanilaiset taistelupanssarivaunut