Ville Juurikkala

Ville Akseli Juurikkala (s. 6. maaliskuuta 1980 Lohja) on suomalainen valokuvaaja ja musiikkivideo-ohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten ”rock- valokuvaajana”, ja hänellä on pitkä yhteistyö muun muassa HIMin, Nightwishin ja Apocalyptican kanssa. Muita Juurikkalan kuvaamia merkkihenkilöitä ovat esimerkiksi Mika Häkkinen, Andrea Bocelli ja Ban Ki-moon. Juurikkala on kuvittanut myös useita kirjoja. Ville Juurikkala on uransa aikana palkittu useilla valokuvausalan palkinnoilla. Hän on myös ensimmäinen suomalainen, jonka töitä on ollut esillä maailman tunnetuimpia musiikkialan valokuvaajia esittelevässä Morrison Hotel Galleryssa New Yorkissa. ==Tausta== Ville Akseli Juurikkala syntyi 6. maaliskuuta 1980 Lohjalla. Hänen äitinsä on elokuvaohjaaja Kaija Juurikkala, ja hänen isänsä Matti Tukiainen työskenteli SAK:n työ- ja elinkeinojohtajana. Juurikkalalla on myös vuotta nuorempi veli Oskari Juurikkala, joka on pappi ja Opus Dei -liikkeen jäsen. Vanhempiensa eron jälkeen Juurikkala muutti Vantaalle äitinsä ja veljensä kanssa. Lapsena hän harrasti lippupalloa, juoksemista ja pesäpalloa. Kymmenvuotiaana Juurikkala aloitti koskettimiensoiton, jonka hän vaihtoi kitaransoittoon puoli vuotta myöhemmin Guns N’ Rosesin ja Metallican innoittamana. Teini-ikäisenä Juurikkala soitti useissa eri yhtyeissä. Hän työskenteli myös valomiehenä erilaisissa elokuva- ja tv-tuotannoissa ja näytteli äitinsä elokuvissa Rosa Was Here ja Kyytiä Moosekselle. Juurikkala oli kiinnostunut elokuva-alasta, mutta häntä rohkaistiin tutustumaan ensin valokuvaukseen. Juurikkala aloitti valokuvausharrastuksen 16-vuotiaana ja huomasi lopulta pitävänsä siitä enemmän kuin elokuvatyöskentelystä. Hän aloitti maisemakuvauksella, jonka jälkeen hän ryhtyi kuvaamaan ystäviensä yhtyeitä. Lukion Juurikkala suoritti Vantaalla, minkä jälkeen hän pyrki Taideteolliseen korkeakouluun, mutta ei tullut valituksi. ==Ura== === Valokuvaus === Lukion jälkeen Juurikkala työskenteli mainos- ja muotokuvaajana, kunnes hänet palkattiin 20-vuotiaana City-lehteen freelancerina. Sen kautta hän päätyi kuvittamaan muun muassa WSOY:n kustantaman ravintola Papà Giovannin ruokakirjan. 2000-luvun alussa hän kuvasi myös Suosikki-, Soundi- ja Katso-lehdille, mitä kautta hän tutustui useisiin yhtyeisiin ja artisteihin. Ensimmäiset levynkantensa Juurikkala kuvasi Daruden Rush-albumia varten. Häntä pyydettiin vuonna 2005 The 69 Eyes -yhtyeen kiertuekuvaajaksi. Tuloksena syntyi vuonna 2006 julkaistu Route 69 – a Photographic Journey with The 69 Eyes -valokuvakirja, minkä lisäksi yhteistyö yhtyeen kanssa poiki hänelle lisää töitä muiden artistien ja yhtyeiden kanssa. Juurikkalasta tuli muun muassa HIMin ja Hanoi Rocksin luottokuvaaja. Myös Nightwish ja Apocalyptica ovat julkaisseet Juurikkalan kuvittamia valokuvakirjoja. Vuonna 2007 City-lehti palkitsi Juurikkalan Kaupungin paras Rock-kuvaaja -palkinnolla. Hänet palkittiin myös Vuoden huiput -kilpailussa sekä Kultajyvä-palkinnolla. Vuonna 2008 yhdysvaltalaisen Good Charlotte -yhtyeen laulaja Joel Madden pyysi Juurikkalaa yhtyeen kiertuekuvaajaksi. Yhteistyön myötä Juurikkala muutti Los Angelesiin, missä hän työskenteli muun muassa Kat Von D:n ja Chester Benningtonin kanssa. Juurikkala kuvasi myös Slashin vuonna 2010 julkaistun Live in Manchester -albumin kansikuvan. Muita hänen sittemmin kuvaamia merkkihenkilöitä ovat YK:n pääsihteeri Ban Ki-moon, formulakuljettaja Mika Häkkinen ja oopperalaulaja Andrea Bocelli. Juurikkalan töitä esiteltiin vuonna 2015 Helsingin Tiketti Galleriassa järjestetyssä It’s Only Rock’n Roll -näyttelyssä. Osa kuvista oli myöhemmin esillä Vantaan taidemuseo Artsin Sinä & Minä -muotokuvanäyttelyssä. Keväällä 2017 Helsingin taidemuseo HAMissa järjestettiin Juurikkalan kuvaama HIM: Right Here In My Eyes -näyttely. Näyttely koostui ennenjulkaisemattomista valokuvista, joissa HIM valmistautui jäähyväiskiertueelleen. Syksyllä näyttely järjestettiin myös New Yorkin arvostetussa rock-valokuvaukseen profiloituneessa Morrison Hotel Galleryssa. Juurikkala on ensimmäinen suomalainen, jonka töitä on otettu esille galleriaan. Juurikkala on työskennellyt myös still-kuvaajana erilaisissa elokuvatuotannoissa, kuten Keisarikunta, Ganes ja Imaginaerum. Hän toimii myös henkilö- ja luontokuvaajana. Vuonna 2019 julkaistiin Jarko Taivasmaan Metsässä – Uppoudu metsään, itseesi ja elämään -teos, jonka Juurikkala kuvitti. Kirjan tiimoilta Espoon kulttuurikeskuksessa järjestettiin samanniminen valkokuvanäyttely syyskuussa. Suomen moottoripyörämuseossa järjestettiin myös Juurikkalan The 69 Eyes -yhtyeestä ottamista kuvista koostuva näyttely. Juurikkalan omaelämänkerta Irti – Hollywoodista Santiagon tielle julkaistaan 18. huhtikuuta 2024. === Ohjaus === Ville Juurikkala ohjasi ensimmäisen musiikkivideonsa vuonna 2007 Hanna Pakarisen kappaleesta ”Black Ice”. Häntä pyydettiin vuonna 2012 ohjaamaan Jesse Kaikurannan ”Vie mut kotiin” -kappaleen musiikkivideo, jonka jälkeen Juurikkala on ohjannut videoita lukuisille suomalaisille artisteille. Hänellä on pitkä yhteistyö muun muassa Michael Monroen, Santa Cruzin ja Jonne Aaronin kanssa. Juurikkalan Michael Monroelle ohjaama ”Ballad of the Lower East Side” -musiikkivideo voitti vuoden 2013 yleisöäänestyksen Oulun musiikkivideofestivaaleilla. Lauri Tähkälle ohjattu ”Mä en pelkää” -video oli ehdolla vuoden 2018 musiikkivideoksi Emma Gaalassa. Kansainvälisiä videotuotantoja Juurikkala on tehnyt muun muassa Amaranthen ja Bullet for My Valentinen kanssa. Vuonna 2011 Yle Fem esitti Juurikkalan ja Jan-Olof Svarvarin ohjaaman tuottaja-muusikko Jimmy Westerlundiin perustuvan Lakeuksilta Hollywoodiin -dokumenttielokuvan. == Kuvaustyyli == Ville Juurikkalan suurimpia esikuvia ovat muun muassa Bob Gruen ja Anton Corbijn. Juurikkalan kuvat juontavat juurensa 1990-luvulla suosittuun ristikehitys-tekniikkaan. Kun hän aloitti ammattikuvaamisen, ristikehitys-tekniikkaa ei enää juurikaan käytetty. Tästä huolimatta Juurikkala on jatkanut sen käyttöä ja todennut: ”Tää on mitä mä haluun tehdä. Ei oo trendikästä, ei haittaa mua.” Olennaisinta Juurikkalalle sekä valokuvissa että musiikkivideoissa on se, että ”pääsee lähelle ihmistä, ja sitten se ihmisen läsnäolo välittyy muille”. Kuvaustyylistään hän on todennut: ”Sävymaailmani kyllä on jyrkkyydeessään melko rock mutta toisaalta pyrin tiettyyn maalausmaisuuteen väreissäni. Ehkä siksi etten osaa maalata. Sommitelmat ja poseeraukset eivät läheskään aina ole kovin rock. Ehkä juuri tämä pieni ristiriita tuo kuviin sen jonkin mielenkiintoisen lisän.” == Yksityiselämä == Juurikkala asui vuosina 2008–2011 Los Angelesissa. Hän alkoi väsyä työhönsä vuonna 2010 ja ilmoitti lähtevänsä kahdeksi kuukaudeksi kävelemään Santiago de Compostelan pyhiinvaellusreittiä Ranskasta Espanjaan. Matkan aikana Juurikkalan kaikki omaisuus varastettiin ja hän päätyi nukkumaan metsissä ja kodittomien kanssa. Tästä huolimatta Juurikkala totesi: ”En ollut koskaan ollut niin onnellinen. Tajusin, ettei menestys ja materia tuonut niin syvää onnea. Menestys ja materia luovat meille useimmille odotuksia ja pelkoja. Kaiken menettämisen jälkeen ei ollut enää mitään menettävää. Ei ollut pelättävää eikä odotuksia. Tilalle tuli tämä hetki. Syvä onni tuli siitä, kun vaan oli – tässä ja nyt.” Lopulta Juurikkalan äiti lennätti hänet takaisin Suomeen. Samalla Juurikkala päätti raitistua, ja vuonna 2012 hän muutti takaisin Suomeen. Elokuussa 2006 päihtynyt Juurikkala meni Las Vegasissa naimisiin paikallisen stripparin kanssa, joskin liitto purettiin myöhemmin. Vuonna 2012 Juurikkala tapasi tulevan vaimonsa Nooran, joka työskentelee sisustussuunnittelijana. Heillä on kolme yhteistä lasta: Valtteri, Lilja ja Maija. Juurikkalat asuivat Lohjalla vuosina 2016–2019. Ennen tätä he asuivat Kirkkonummella ja myöhemmin Los Angelesissa. Vuonna 2019 Juurikkalat muuttivat ensin Lahteen ja sieltä Porvooseen. Ville ja Noora Juurikkalan liitto päättyi loppuvuodesta 2019. == Bibliografia == * * * * * * * * * == Ohjauksia == === Dokumentit === * Lakeuksilta Hollywoodiin (2011) === Musiikkivideot === Vuosi Kappale Esittäjä Viitteet 2007 ”Black Ice” Hanna Pakarinen 2008 ”Mustat sydämet” 51koodia 2012 ”Vie mut kotiin” Jesse Kaikuranta 2013 ”Koko kuva” Irina 2013 ”Jokapäiväinen” Hanna Pakarinen 2013 ”Anna jotain” Nimetön 2013 ”The Ballad of the Lower East Side” Michael Monroe 2013 ”Taivas itkee hiljaa” Jonne Aaron 2013 ”So Happy I Could Die” Reckless Love 2013 ”Ruostunut ankkuri” Antti Railio 2013 ”Stained Glass Heart” Michael Monroe 2013 ”Sinä ja hän” Happoradio 2014 ”Jääkausi” Jannika B 2014 ”Mä tahdon tietää mitä rakkaus on” Stina Girs 2014 ”Tanssimalla” Olli Helenius 2014 ”We Are the Ones to Fall” Santa Cruz 2014 ”Only One” Aste 2014 ”Itseni herra” Jannika B 2014 ”Platinaa” Janne Ordén 2014 ”Jekyll ja Hyde” U.G.H. 2014 ”Tanssi pois paha” Elonkerjuu 2014 ”Yksin” Jonne Aaron 2014 ”Wasted and Wounded” Santa Cruz 2014 ”Enemmän kuin ystäviä” Stina Girs 2014 ”Sininen sunnuntai” Neljä Ruusua 2015 ”Ota mut” Jonne Aaron 2015 ”Emmauksen tiellä” Kotiteollisuus 2015 ”My Remedy” Santa Cruz 2015 ”Kuolevainen” Johanna Kurkela 2015 ”Sinun vuorosi loistaa” Juha Tapio 2015 ”Old King's Road” Michael Monroe 2015 ”Plastic World” Entwine 2015 ”Sunglasses at Night” The Local Band 2015 ”I Am the Antidote” Lost Society 2016 ”Jet Fighter Plane” The 69 Eyes 2016 ”Monster” Reckless Love 2016 ”Goin' Down with the Ship” Michael Monroe 2016 ”Dolce Vita” The 69 Eyes 2016 ”Knowing Me, Knowing You” MGT, mukana Ville Valo 2016 ”Battery” Apocalyptica 2016 ”The Urge” SAARA 2016 ”California” SAARA 2016 ”Aces High” Steve 'n' Seagulls 2016 ”Don't Wait Up” Takida 2016 ”The End (Easier Than Love)” Ancara 2016 ”Life” Sonata Arctica 2016 ”Don't Need You” Bullet for My Valentine 2016 ”Don't Fit In” Rosecraft 2016 ”Korkeella” Habio, mukana Paleface 2016 ”Juhli elämää” Sampsa Astala 2017 ”Indelible Heroes” Brother Firetribe 2017 ”Apologize” One Desire 2017 ”Maximize” Amaranthe 2017 ”Kaikki mitä rakastin” Leo 2017 ”Feeling High” Toni-Marie Iommi 2017 ”Christmas in New York City” The 69 Eyes 2018 ”Alone Against All” Blind Channel 2018 ”Sharks Love Blood” Blind Channel 2018 ”All of Me” Ipa 2018 ”Mä en pelkää” Lauri Tähkä 2018 ”Naurettava” Ilta 2018 ”Mul on sut” Leo, mukana Janna 2018 ”John” Juha Tapio 2019 ”Palavaa vettä” Lauri Tähkä 2019 ”Timantti” Mikko Harju 2019 ”Distorted Emotions” Temple Balls 2019 ”Liberta” White Cloud Fire, mukana Michael Monroe 2019 ”Tiikerin raidat” Jonne Aaron 2019 ”Drive It Like You Stole It” Smackbound 2019 ”Testify” Santa Cruz 2019 ”Ashes of the Modern World” Apocalyptica 2019 ”Kultaa” Leo 2019 ”Helvetti” Niko Tiuraniemi 2020 ”Greta” Ahti 2020 ”After You're Gone” One Desire 2020 ”Live or Die” Apocalyptica, mukana Joakim Brodén 2020 ”Shadowman” One Desire 2020 ”When It's Time” Altamullan Road 2020 ”Uuden edessä” Toivon kärki 2020 ”Tässäkö tää oli?” Arttu Wiskari, mukana Leavings- Orkesteri 2020 ”Night Drive” Brother Firetribe 2020 ”Me mennään tän läpi” Antti Ketonen 2020 ”Strong” Amaranthe, mukana Noora Louhimo 2020 ”Broken Into Pieces” Shiraz Lane 2020 ”En haluu vajoo” Sampsa Astala 2020 ”Super Mario” Happoradio 2021 ”Suudellaan” Samae Koskinen 2021 ”Kipee” Antti Tuisku 2021 ”Moonchild” Santa Cruz 2021 ”Aavikko” Lauri Tähkä 2021 ”Crossfire” Santa Cruz 2021 ”Jos et olis siinä” Happoradio 2021 ”Oon nähny unta” Mikko Harju 2021 ”Maa joka kantaa” Antti Ketonen 2021 ”Maksniemi” Niko Tiuranniemi 2021 ”Keskiyön Cowboy” Lauri Tähkä 2021 ”Dig a Hole in the Meadow” Jake and Rambling Blade 2021 ”Hetkessä” Rände 2021 ”Tämä maailma tarvitsee rakkautta” Suvi Teräsniska 2022 "Tampere" Niko Tiuraniemi 2022 ”Sytytä mut” Antti Ketonen 2022 ”Dark Energy” Serpico 2022 ”Piste” Mariska 2022 ”Hetken tässä kaikes on järkee” Elastinen, mukana Johanna Kurkela 2022 ”Elää” Mikko Harju 2022 ”Can't Stop Falling Apart” Michael Monroe 2022 ”Kun tuuli puhaltaa” Mustat Ruusut 2022 ”Everybody's Nobody” Michael Monroe 2022 ”Bad Seed” Erja Lyytinen 2022 ”Last Girl” Erja Lyytinen 2022 ”Waiting for the Daylight” Erja Lyytinen 2022 ”Derelict Palace” Michael Monroe 2023 ”I Live Too Fast to Die Young” Michael Monroe 2023 ”Live Your Life” Saving Jack 2023 ”Tokio” Mustat Ruusut 2023 ”Savon preeria” Olli Halonen 2024 ”Miten käärmeet lisääntyy” Olli Halonen 2024 ”Liekki” Eve 2024 ”Iltaisin” Pasi Mikael 2024 ”Suosikin julisteessa” Eve == Palkinnot == Vuosi Palkinnonjakaja Palkinto Ehdokas Tulos Viitteet 2007 City Kaupungin paras Rock-kuvaaja Ville Juurikkala 2007 Vuoden huiput Hopeahuippu Young Director Award -juliste 2007 Suomen Markkinointiliitto Kultajyvä Young Director Award -juliste 2013 Oulun musiikkivideofestivaalit Kansanpumpeli Michael Monroe – ”The Ballad of the Lower East Side” 2018 Emma-gaala Vuoden musiikkivideo Lauri Tähkä – ”Mä en pelkää” == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ville Juurikkalan verkkosivut Luokka:75 Graafinen taide, valokuvaus Luokka:Suomalaiset musiikkivideo- ohjaajat Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt