EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tawast

Tawast tai Tavast on suomalainen aatelissuku. Nimi Tawast tai Tavast on ollut usean hämäläisen suvun nimenä. Aatelissuvulla ei ole mieslinjassa tunnettua yhteyttä keskiaikaiseen Tavast-sukuun. Nimellä Tawast aateloitiin alkujaan vuonna 1582 linnanpäällikkö Arvid Henrikinpoika Tavast, joka oli vanhaa hämäläistä sukua Hauhon Kokkalasta. Viitattu 29.9.2012. Hänen isänsä nimi oli Kaas, eikä tiedetä miksi hän alkoi käyttää nimeä Tavast. Ruotsin ritarihuoneen järjestäytyessä vuonna 1625 hänen sukunsa sai arvalla numeron 64 aatelissukujen joukossa. Tämä suku kuitenkin sammui mieslinjalta vuonna 1731. Nykyinen Tawast-suku polveutuu 1500-luvun puolivälissä Lempäälän Hietaniemen tilan omistaneesta Henrik Jönsinpojasta, jonka suku vaikutti porvareina Turussa. Vuonna 1765 Ruotsin aateliin hyväksyttiin tähän sukuun kuulunut luutnantti Carl Johan Tawast sisaruksineen ja he saivat käyttöönsä aiemmin sammuneen Tawast-suvun nimen ja numeron 64, sillä heidän virheellisesti oletettiin kuuluneen siihen. Samaten hyväksyttiin myös Kerimäen Hannolanpellosta olleen vääpeli Christoffer Tawastin (k. 1742) jälkeläiset, joiden katsotaan olleen edellisten kanssa samaa sukua. Suomen ritarihuoneen järjestäytymisen yhteydessä 1818 tämä uusi Tawastin suku liitettiin Suomen aateliin aatelisena sukuna numero 3. Sukuun kuulunut kenraali Johan Henrik Tawast korotettiin Ruotsissa vuonna 1802 vapaaherraksi ja 1818 kreiviksi, mutta koko turkulainen sukuhaara sammui hänen kuollessaan Ruotsissa vuonna 1841. Suku jatkui kuitenkin vielä kerimäkeläisestä haarasta, johon nykyään Suomessa elävät Tawastit kuuluvat. Sen uusia sukuhaaroja on liitetty Suomen ritarihuoneelle vielä 1900-luvun jälkipuoliskon aikana. Sukuun kuulunut Herman Berndt Tawast sai Venäjän keisarilta vuonna 1830 oikeuden muodostaa oman aatelissukunsa nimellä Stålarm-Tawast, sillä tuolloin vallinneen virheellisen käsityksen vuoksi Tawastien oletettiin olleen sukua Ruotsin vallan aikaiselle Stålarmin mahtisuvulle. Stålarm-Tawastin suku esiteltiin Suomen ritarihuoneelle samana vuonna aatelisena sukuna numero 189, mutta se sammui mieslinjalta vuonna 1880. Samaa alkuperää nykyisen Tawastin suvun kanssa ovat lisäksi 1664 aateloitu Tawasténin ja 1687 aateloitu Tawaststjernan suku, joiden kantaisät olivat myös 1500-luvulla eläneen Henrik Jönsinpojan jälkeläisiä. == Suvun jäseniä == * Torsten Tawast (1685–1750), suomalainen sotilas, Henrik Tawastin poika * Carl Johan Tawast (1724–1778), Torsten Tawastin poika * Magnus Fredrik Tawast (1728–1789), suomalainen ammattisotilas, Torsten Tawastin poika * Torsten Tawast (1752–1823), muonituskomissariaatin intendentti, Johan Henrik Tawastin veli * Johan Henrik Tawast (1763–1841), kreivi, diplomaatti ja kenraali, Magnus Fredrik Tawastin poika * August Leonidas Tawast (1835–1877), upseeri ja valtiopäivämies * Fredrik Kristoffer Tawast (1848–1905), virka- ja valtiopäivämies * Hjalmar Edvard Tawast (1880–1952), apteekkari, valtiopäivämies * Saima Tawast-Rancken (1900–1983), lääkäri, fysioterapian kehittäjä ja professori == Lähteet == Luokka:Suomalaiset aatelissuvut
Kōchi

Kōchi () on Kōchin prefektuurin pääkaupunki Shikokun saarella Japanissa. Sen väkiluku on 339 163 (vuonna 2014). Kaupungissa toimii kaksi yliopistoa: Kōchin yliopisto ja Kōchin naisten yliopisto. Tunnettuja nähtävyyksiä on muun muassa Kōchin linna. Kōchi on valittu yhdeksi Japanin ydinkaupungeista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin kotisivut Luokka:Kōchin prefektuurin kaupungit
Åke Forsman

Åke Johannes Forsman (21. marraskuuta 1923 Tenhola – 22. lokakuuta 1995)Turun ja Kaarinan seurakunnat, Forsman, Åke Johannes, Turun hautausmaa, hautatunnus 01V.07.02.05.75, viitattu 13.10.2021Urheilumme Kasvot Osa 3, Forsman, Åke Johannes, sivu 106, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1978 oli suomalainen jalkapalloilija, jonka ura päättyi 1950. Oikeana välihyökkääjänä tai oikeassa laidassa pelannut Forsman edusti koko uransa ajan 1945–1950 HIFK:ta mestaruussarjassa ja 1. divisioonassa. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1947. Kaikkiaan hän pelasi neljän kauden aikana 59 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 33 maalia. Maajoukkueessa Forsman pelasi vuosina 1947–1948 neljä maaottelua ja teki sinä aikana yhden maalin. Suomen Palloliiton pronssinen mitali hänellä on vuodelta 1948. Forsman on myös saanut LTC-33:n hopeisen ja HIFK:n pronssisen ansiomerkin. Forsman pelasi myös jääpalloa ja käsipalloa mestaruussarjassa 1940-luvulla. Käsipallossa hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1945 (HIFK). Tenniksessä hän kukisti sekanelinpelissä Kaija Horsman kanssa Curt Lincolnin ja Greta Ståhlen SM-kilpailujen loppuottelussa 1958 ja sai siten kolmannen lajin Suomen mestaruuden. Forsman valmistui vuonna 1948 metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta ja opiskeli liiketaloutta ASLA- Fulbright-stipendillä 1952–1954 Washingtonin yliopistossa Yhdysvaltojen Seattlessa. 1960-luvulla hän työskenteli Finska Gummi AB:n palveluksessa Ruotsissa.Aaltio, Tauri & Noreila, Lauri: ASLA Directory, ASLA Grantees 1950–1963. ASLA Alumni Association, Helsinki 1965. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Tuomo Haapa

Tuomo Haapa (5. toukokuuta 1946 – 25. huhtikuuta 2012) oli suomalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Haapa edusti urallaan Kemin Intoa 1965–1973 ja 1976–1979 sekä Oulun Työväen Palloilijoita 1974–1975. OTP pelasi mestaruussarjassa, kun taas Into oli kautta 1970 lukuun ottamatta 1. divisioonassa tai alemmilla sarjatasoilla. Kaikkiaan Haapa pelasi kolmen pääsarjakauden aikana 51 ottelua, joissa hän teki 16 maalia. Lisäksi hän teki 1. divisioonassa seitsemän kauden aikana 62 maalia. Maajoukkueessa Haapa pelasi yhden maaottelun vuonna 1973. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Juhani Haavisto

Juhani Haavisto (s. 20. marraskuuta 1945) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut Haavisto nousi Kotkan Reippaan edustusjoukkueeseen 1965. Hän edusti Kotkan Työväen Palloilijoita 1966–1969 ja 1975 sekä Valkeakosken Hakaa 1970–1974. Haavisto voitti Suomen Cupin Hakassa 1967. Kaikkiaan Haavisto pelasi kahdeksan kauden aikana 163 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 12 maalia. Maajoukkueessa Haavisto pelasi yhden maaottelun vuonna 1968. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raimo Hagström

Raimo Hagström (s. 1. marraskuuta 1934) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Tukimiehenä pelannut Hagström edusti urallaan 1952–1966 Vasa IFK:ta, Helsingin Palloseuraa ja FC Sportia. Hän voitti Suomen mestaruuden VIFK:ssa 1953. Kaikkiaan Hagström pelasi kahdeksan kauden aikana 99 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Maajoukkueessa Hagström pelasi neljä maaottelua vuonna 1956. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pertti Haikonen

Pertti Haikonen (s. 18. huhtikuuta 1948) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Haikonen edusti urallaan mestaruussarjassa ja 1. divisioonassa pelannutta Helsingin Ponnistusta 1967–1969 ja 1972–1975 sekä mestaruussarjan Helsingin Jalkapalloklubia 1970–1971. Kaikkiaan Haikonen pelasi neljän kauden aikana 63 pääsarjatason ottelua. Maajoukkueessa Haikonen pelasi vuosina 1968–1969 kolme maaottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tatra 70

Tatra T70 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1931–1936 sekä 1947 valmistama ensisijaisesti edustuskäyttöön tarkoitettu auto. Auton alustalle tehtiin useita korimalleja, monet niistä Sodomkan ja muiden itsenäisten korivalmistajien rakentamia versioita. Autoja käytettiin muun muassa paloautojen alustoina. == Teknisiä tietoja == === Moottori === Autossa oli kuusisylinterinen, vesijäähdytteinen rivimoottori, joka pohjautui perusrakenteeltaan edeltäjämallien T17 ja T31 voimanlähteisiin. Erotuksena edeltäjämalleihin, kampiakseli oli laakeroitu seitsemästä kohtaa liukulaakerein, sillä aikaisemmin käytetty vierintälaakerointi ei ollut toiminut tyydyttävästi. Moottoriin oli vaihdettu hammaspyörämallinen voiteluöljypumppu mäntäpumpun tilalle. Polttoaineensyötöstä huolehti kaksi Zenith 36 DV 1 -kaasutinta. === Voimansiirto ja alusta === Autossa oli kuiva kaksilevyinen kytkin ja nelivaihteinen vaihteisto. Kantavana rakenteena oli Tatralle ominainen keskusputkirunko. Voima välittyi vaihteistosta runkoputken sisällä kulkeneen voimansiirtoakselin kautta heilurityyppisellä erillisjousituksella varustetulle taka-akselille. Taka-akselilla oli vinottain asennetut neljänneselliptiset lehtijouset, jotka oli kiinnitetty vetopyörästön rungon takaosaan sekä jarrukilpiin. Etuakselilla erillisjousitus oli toteutettu päällekkäisin kolmiotuin ja poikittaisella, puolielliptisellä lehtijousella. Jarruina olivat rumpujarrut, jotka olivat hydraulitoimiset ja ensimmäisenä maailmassa kaksipiiriset. == Valmistus == T70-malleja valmistui kaikkiaan 50 kappaletta, kunnes se korvattiin vuonna 1933 T70:n tehokkaammalla moottorilla varustetulla T70A:lla. T70A:n huippunopeus oli 130 km/h ja sitä ehdittiin valmistaa 70 kappaletta ennen kuin valmistus päättyi 1936. Toisen maailmansodan jälkeen yli jääneistä osista rakennettiin vielä yksi kappale Tšekkoslovakian presidentti Edvard Benešille. Auto luovutettiin hänelle 23. toukokuuta 1947. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Teknisiä tietoja ja kuvia ja T70 Luokka:62.415 Autot
Tuomo Hakala

Tuomo Hakala (s. 9. lokakuuta 1957) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Hakala edusti urallaan 1977–1984 Rovaniemen Palloseuraa mestaruussarjassa ja alemmilla sarjatasoilla. Lisäksi hän pelasi 2. divisioonassa vuosina 1987–1988 Rovaniemen Reippaassa ja Rovaniemen Lapissa. Hakala oli kaudella 1979 1. divisioonan paras maalintekijä 19 maalillaan. Kaikkiaan Hakala pelasi kolmen kauden aikana 42 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Maajoukkueessa Hakala pelasi vuosina 1979–1984 yhteensä 11 maaottelua, joissa hän teki yhden maalin. Tuomo Hakala kävi 1980-luvun alassa testeissä Kreikassa, mutta ammattilaissopimusta ei silloin syntynyt. Jalkapallon lisäksi Hakala pelasi aktiivisti lentopalloa hakkurin pelipaikalta jalkapallon rinnalla. Työuransa jälkeen Hakala on toiminut yrittäjänä ja toimitusjohtajana kone- ja hitsausalan palveluyrityksissä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lasse Orimus

Lasse Antero Orimus (s. 2. tammikuuta 1950 Kokkola) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti urallaan vuoteen 1972 asti Kokkolan Veikkoja, vuoteen 1986 Gamlakarleby Idrottsföreningiä ja vuodesta 1987 lähtien Tampereen Urheilijat -38:aa. Orimus edusti Suomea Montrealin olympialaisissa 1976 5 000 metrin juoksussa. Hän ei selviytynyt loppukilpailuun ajallaan 13.23,43. Orimus sijoittuu 5 000 metrin ennätyksellään 13.18,19 Suomen kaikkien aikojen tilaston toiselle sijalle Lasse Virénin (13.16,4h) jälkeenhttp://www.apulanta.fi/matti/yu/suomi.html#5000_m_miehet. 10 000 metrillä hän on puolestaan kaikkien aikojen kahdeksanneksi nopeinhttp://www.apulanta.fi/matti/yu/suomi.html#10000_m_miehet. Orimus piti vuosina 1990–2018 Tampereella erotiikkaliikettä. == Aikuisten SM-mitalit == *Kalevan kisat: Hopeaa 1976 (5 000 m 13.25,52) ja 1978 (5 000 m 13.45,22 ja 10 000 m 28.39,0h) *SM-hallit: Hopeaa 1976 (5 000 m 14.04,8h), pronssia 1977 (5 000 m 14.03,4h) *SM-viestit: Pronssia 1975 (4×800 m 7.39,0h) == Henkilökohtaiset ennätykset == *800 m 1.54,3h (Kokkola 31.7.1971) *1 500 m 3.49,5h (Kouvola 6.9.1977) *Maili 4.08,8h (Oulu 2.9.1975) *3 000 m 7.52,8h (Saarijärvi 26.6.1976) *5 000 m 13.18,19 (Tukholma, Ruotsi 5.7.1976) *10 000 m 28.05,72 (Helsinki 30.6.1977) == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Puzzle Station

Puzzle Station on Ninai Gamesin luoma tietokonepeli. Se on englanninkielinen ja sen on luonut Mikko Miettinen . Peliä pystyy pelaamaan myös Joystickilla tai Gamepadilla. Puzzle Stationia myytiin kesällä 2000 jäätelöautoissa 19 markan hintaanhttp://dome.fi/pelit/artikkelit/pelit/kesapelattavaa- jaateloautolta . == Pelaaminen == Pelin ideana on pudotella väripalikoita toistensa päälle. Kun vähintään neljä samanväristä palaa koskettavat toisiaan, ne poistuvat pelikentästä. Pelissä on monia tuhottavia väripalikoita. Tämän lisäksi on kivipalikoita jotka tuhoutuvat, mikäli väripalikat tuhoutuvat niiden vieressä. Pelissä olevia metallipalikoita ei voi tuhota. Pelissä on kaksi pelimuotoa, joissa kummassakin on 50 tasoa, jotka on jaettu kymmeneen World-osioon. Arcade-pelissä tavoite on räjäyttää mittarin näyttämä määrä palikoita määrätyssä ajassa. Räjäytetty palikka vähentää mittarin lukumäärää, joka kertoo kuinka monta palikkaa täytyy vielä räjäyttää kentän selvittämiseksi. Jokaisen kentän jälkeen lasketaan pisteet. Pistemäärään vaikuttaa räjäytettyjen palikoiden määrän lisäksi myös jäljelle jäänyt aika. Tekemällä chain- ja combo-temppuja saa enemmän pisteitä. Puzzle-pelin tavoitteena on tyhjentää pelikenttä kaikista värillisistä palikoista. Pelaajalla on käytössään "pudotusvuoromittarin" näyttämä määrä pudotuksia. Kentälle saa jäädä ainoastaan kivi- tai metallipalikoita. == Puzzle Station 15th Anniversary Retro Release == Steam-palvelussa on Puzzle Station 15th Anniversary Retro Release Windows-alustalle, jossa julkaisijana on YeaBoing. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kesäpelattavaa jäätelöautolta Pelilehti Domen artikkeli arvio PuzzleStationista vuodelta 2000 Luokka:Pulmapelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit Luokka:Vuoden 2000 videopelit
Ernst Kock

Ernst Albin Kock (1864–1943) oli ruotsalainen kielentutkija ja professori. Hänen merkittävimmät tutkimuksensa koskivat muinaisislantilaista runoutta, josta hän julkaisi 28-osaisen sarjan Notationes norrœnæ: Anteckningar till Edda och skaldediktning (1923–1944). Kock oli Lundin yliopiston professori vuosina 1906–1929. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kielitieteilijät Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Gokutama Rock Cafe

Gokutama Rock Cafe on An Cafen neljäs albumi, joka julkaistiin vuonna 2008. Albumi sisältää kappaleet Cherry Saku Yuuki, Ryusei Rocket sekä Kakusei Heroism. == Kappaleet == # Ryusei Rocket # S*B*Y # Cherry Saku Yuuki # Nyappy In The World 3 # Baby King # Daybreak # Pierced # Koritsu Hospital # Kakusei Heroism # Aijo Cycling # Orange Dream ;Bonuskappaleet # Respect Mommy # Koi no Dependence # One Way Love ==DVD== # Kakusei Heroism PV # Ryusei Rocket PV # Cherry Saku Yuuki PV # Charinko Man Special (livedokumentti 26.8.2007 Yagai de Nyappy-Yanen) Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Antic Cafen albumit
Feodosi Rubtsov

Feodosi Antonovitš Rubtsov (Феодосий Антонович Рубцов, 30. joulukuuta tai 17. joulukuuta 1904 Olša, Mogiljovin alue (nykyinen Rudnja, Smolenskin alue), Venäjä – 6. marraskuuta 1986 Leningrad, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen etnomusikologi. Rubtsov tunnetaan venäläisten kansanlaulujen tutkimuksesta ja teoriastaan, jonka mukaan vanhoissa venäläisissä napevi-kansanlauluissa esiintyy anhemitonisia asteikkoja, ja ne poikkeavat tavallisista kansanlaulujen tonaalisista rakenteista. Sellaiset laulut voivat alkaa mistä sävelestä tahansa ja päättyä mihin säveleen tahansa. Rubtsov oli ensimmäisiä Neuvostoliitossa konserttimusiikkia harmonikalle tuottaneita säveltäjiä teoksellaan Konsertto nro 1 bajanille ja venäläiselle kansanmusiikkiorkesterille. Henry Doktorskin mukaan teos oli ensimmäinen laajempi venäläinen harmonikalle varta vasten tehty taidemusiikkisävellys. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Biografia Luokka:Etnomusikologit Luokka:Neuvostoliittolaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Bing (leipä)

Bing () on kiinalainen vehnäjauhoista tehty leipä, joka leivotaan ohueen, kiekkomaiseen muotoon. Siitä on useita erilaisia versioita, joista jotkin muistuttavat esimerkiksi länsimaisia pannukakkuja ja jotkin tortilloja. Bingit ovat tavallista ruokaa Kiinassa, ja niitä syödään erityisesti lounaan yhteydessä, vaikka niistä voidaan myös valmistaa varsinaisia aterioita. Esimerkiksi Pekingin ankka syödään tavallisesti käärittynä bao bingin sisään yhdessä vihersipulin ja kastikkeen kera. Bingit kuuluvat myös korealaiseen ruokakulttuuriin, missä tavallisin muunnos on being jian bing, jota syödään yhdessä meren antimien kanssa. Luokka:Leivät Luokka:Kiinalainen keittiö
Axel Kock

Karl Axel Lichnowsky Kock (2. maaliskuuta 1851 Trelleborg – 18. maaliskuuta 1935 Lund) oli ruotsalainen kielentutkija ja professori. Hän oli Ruotsin akatemian jäsen vuosina 1924–1935 (tuoli numero viisi). Kock toimi professorina Göteborgissa vuosina 1890–1893 ja Lundissa 1907–1916. Hänen ruotsin kielen äännehistoriaa koskevat tutkimuksensa olivat uraauurtavia. Kockin pääteos on 5-osainen Svensk ljudhistoria (1906–1929). == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kielitieteilijät Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Sari Kulmala

Sari Marika Kulmala (s. 25. toukokuuta 1974 Kankaanpää) on entinen suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti Kankaanpään seudun Leiskua ja häntä valmensi Matti Kero. Hänen ennätyksensä on 13,56, jonka hän hyppäsi Göteborgissa, Ruotsissa 5. syyskuuta 1999. Hallissa hän on loikkinut 13,35 Kuopiossa 13. helmikuuta 2000. Hänen paras saavutuksensa on Kalevan kisojen voitto 1997. Hän voitti kultaa myös SM-halleissa 2001. Hän edusti Suomea Suomi–Ruotsi-maaottelussa yhteensä kuusi kertaa vuosina 1993 ja 1997–2001 sijoittuen kerran toiseksi, kolme kertaa kolmanneksi ja kaksi kertaa neljänneksi. == Aikuisten SM-mitalit == *Ulkoradoilla **Kultaa 1997 (13,39) **Hopeaa 2000 (13,65) **Pronssia 1998 (13,37) ja 2001 (13,23) *Sisäradoilla **Kultaa 2001 (13,05) **Hopeaa 1995 (12,78) ja 2000 (13,35) **Pronssia 1994 (12,85) ja 1999 (13,01) == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Black or White

Black or White on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin ensimmäinen vuoden 1991 albumilta Dangerous julkaistu single. Se julkaistiin lokakuussa 1991. Jackson on säveltänyt, sanoittanut, sovittanut ja tuottanut kappaleen itse. Siinä soittaa muun muassa kitaristi Bill Bottrell. Kappaleen musiikkivideolla esiintyvät esimerkiksi näyttelijät Macaulay Culkin, George Wendt ja Tyra Banks. Single menestyi listoilla hyvin. Se saavutti ensimmäisen sijan sekä Britannian singlelistalla, Yhdysvaltain singlelistalla Billboard Hot 100 että 18 muun valtion singlelistalla. == Kappaleet == * Maxi CD # ”Black or White” (singleversio) – 3:22 # ”Black or White” (instrumentaali) – 3:22 # ”Smooth Criminal” – 4:16 * 7" single # ”Black or White” (singleversio) – 3:22 # ”Black or White” (instrumentaali) – 3:22 * Black or White (The Clivillés & Cole (C&C;) Remixes) # ”Black or White” (The Clivillés & Cole House/Club Mix) – 7:36 # ”Black or White” (The Clivillés & Cole House/Dub Mix) – 6:34 # ”Black or White” (The Underground Club Mix) – 7:29 # ”Black or White” (House with Guitar Radio Mix) – 3:53 # ”Black or White” (Tribal Beats) – 3:38 Visionary single * CD-puoli # ”Black or White” (singleversio) – 3:22 # ”Black or White” (Clivillés & Cole House Guitar Radio Mix) – 3:50 * DVD-puoli # ”Black or White” (musiikkivideo) thumb|250px|Kuvakaappaus musiikkivideosta. == Listasijoitukset == Lista (1991) Sijoitus Yhdysvaltain Billboard Hot 100 1. Britannian singlelista 1. Alankomaiden singlelista 1. Australian singlelista 1. Brasilian singlelista 1. Belgian singlelista 1. Kanadan singlelista 1. Ranskan singlelista 1. Irlannin singlelista 1. Italian singlelista 1. Uuden- Seelannin singlelista 1. Norjan singlelista 1. Singaporen singlelista 1. Espanjan singlelista 1. Ruotsin singlelista 1. Sveitsin singlelista 1. Itävallan singlelista 1. Saksan singlelista 1. Tanskan singlelista 1. Lista (2009) Sijoitus Itävallan singlelista 17. Tanskan singlelista 22. Uuden- Seelannin singlelista 16. Norjan singlelista 18. Sveitsin singlelista 7. Britannian singlelista 25. Yhdysvaltain Billboard Hot Digital Songs 13\. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kappaleen sanat * Musiikkivideo Luokka:Vuoden 1991 kappaleet Luokka:Michael Jacksonin kappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset
Shiogama

Shiogama () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Miyagin prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Matsushimanlahden rannikolla Sendain koillispuolella. Kaupunkiin kuuluu osa Matsushiman maisemiltaan kauniista alueesta lukuisine saarineen. Shiogamassa on 53 519 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 17,37 neliökilometriä. Shiogama kehittyi historiallisesti satamakaupunkina ja entisen Mutsun provinssin pääpyhäkön Shiogama-jinjan portineduskaupunkina. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla se toimi Sendain ulkosatamana ja kalastussatamana. Se säilytti merkityksensä Meiji- restauraation jälkeen, ja sen satamaa on kehitetty ja laajennettu nykyaikaan saakka. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Shiogama sai vuonna 1941. Kaupungissa on elintarviketeollisuutta, etenkin surimin tuotantoa. Siellä harjoitetaan myös nori-merilevän, osterien ja simpukoiden vesiviljelyä. Kaupunki kärsi vahinkoja vuoden 2011 Tōhokun maanjäristyksessä ja tsunamissa, kun 42 ihmistä sai surmansa ja 672 asuinrakennusta tuhoutui kokonaan. Shiogama on Matsushiman saaristoalueen ja Shiogama-jinjan pyhäkön ansiosta suosittu turistikohde. Kaupunki tunnetaan myös Shiogama minato- matsuri -festivaalista. Shiogamaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Tōhoku- päälinja ja Senseki-linja. == Kuvia == Tiedosto:桂島 - panoramio.jpg|Matsushiman saaria Tiedosto:Port of Shiogama from the sea.jpg|Shiogaman satamaa Tiedosto:JREast-Senseki-line-Hon-shiogama-station- platform-20140813-082956.jpg|Hon-Shiogaman rautatieasema Tiedosto:Shiogama city center area Aerial photograph.1984.jpg|Shiogama vuoden 1984 ilmakuvassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Miyagin prefektuurin kaupungit
Raisionlahti

thumb|250px|Kuva otettu Raisionlahden pohjukassa Piuhanjoen ylittävältä kävelysillalta etelään päin. Raisionlahti on Varsinais-Suomessa sijaitseva matala ja liejupohjainen, voimakkaasti ihmistoiminnan seurauksena rehevöitynyt merenlahti, joka on valtakunnallisesti arvokas lintuvesi ja kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan. Raisionlahden pohjukka ja Raision eli Hahdenniemen venesatama, sekä uloimmasta osasta läntinen puoli kuuluvat Raisiolle, kun loput uloimmasta osasta Turulle, mukaan lukien Pernon telakka. Raisionlahdesta on rauhoitettu 28 hehtaarin kokoinen alue luonnonsuojelulain perusteella ja 74 hehtaarin alue lintuvesien suojeluohjelmaan. Raisionlahden perukassa jonne Piuhanjoki laskee, vedenvaihto on rajoittunutta. Lahteen laskee myös pienempi Järvenoja. == Vedenlaatu ja pohja == Raisionlahden ylittävä kantatie 40 ja seututie 185 penkereineen vähentävät merkittävästi veden virtausta lahden pohjukkaan. Alueella toimivan Meyer Turku Oy:n telakan (Pernon telakka) ja suuren pienvenesataman takia alueella tehdään toistuvia ruoppauksia. 2000-luvulla veden hygieenin tila on vaihdellut välttävästä tyydyttävään. Vielä 2000-vuosikymmenen puolessa välissä lahden suulle johdettiin Raision kaupungin keskuspuhdistamon käsitellyt jätevedet. Lahden veden laatua on seurattu velvoitetarkkailututkimuksin 1970-luvulta lähtien. Raision jätevedenpuhdistamon sulkemisen jälkeen lahden hygieeninen tila on parantunut nopeasti. Talvella 2009/2010 tehdyissä mittauksissa lahden hygieenisen tilan todettiin parantuneen: indikaattoribakteerien määrä desilitrassa Raisionlahden vettä oli laskenut aiemmasta tuhannesta kymmeneen. Lahden pohjasedimenttien haitta- ainepitoisuudet ovat erittäin suuria. Vuosien 2000–2006 tammi-helmikuussa otetuissa näytteissä selviää a-klorofylli pitoisuuden olleen 43 μg/l, kokonaisfosforin 72,5 μg/l, kokonaistypen 1 895 μg/l ja näkösyvyyden 0,4 metriä. == Linnusto == Raisionlahti kuuluu Varsinais-Suomen merkittävimpiin muuttolintujen levähdys- ja ruokailupaikkoihin ja se on kävijämäärältään Raision suosituin luontokohde. Lahden nykyinen lintutorni on tarkoitus purkaa ja tehdä sen tilalle samaan paikkaan isompi kustannusarvioltaan 30 000–40 000 euron lintutorni kevääksi 2018. Lahden linnusto on runsas ja monipuolinen. Se on muuttavien vesilintujen ja kahlaajien suosima. == Lähteet == Luokka:Raision luonto Luokka:Turun luonto Luokka:Saaristomeren lahdet Luokka:Perno
Voitonpylväs

Voitonpylväs tai muistopylväs on sodassa saavutetun voiton tai muun merkittävän historiallisen tapahtuman muistoksi pystytetty muistomerkki, joka on muodoltaan korkea pylväs. Voitonpylväät sijoitetaan usein aukion keskelle. Alkujaan muistopylväs oli roomalaisten kehittämä uusi kaupunkimonumentin tyyppi triumfikaarten ja ratsastajapatsaiden ohella. Muistopylväät olivat korkeita ja niiden kuvakertomukset toimivat politiikan välineenä ja historiallisina dokumentteina. Trajanuksen pylväs (113 jaa.) oli ensimmäinen roomalainen muistopylväs. Pylvästä kiertää nauhamaisena spiraalina reliefikuvat Trajanuksen sotaretkistä. Kuvissa ei pyritä hellenistisen kauden tapaan selkeyteen ja fyysiseen kauneuteen tai kokoperspektiiviin. Marcus Aureliuksen pylväs (161–180 jaa.) jatkoi kertovien muistopylväiden perinnettä. Honour, Hugh & Fleming, John: Maailman taiteen historia s. 183-185. Helsinki: Otava 1992 ISBN 951-1-11486-7 Tunnettuja modernilla ajalla pystettyjä voitonpylväitä ovat esimerkiksi Colonne Vendôme Pariisin Place Vendôme -aukiolla (1810), Aleksanterin pylväs Pietarin Palatsiaukiolla (1832), Nelson’s Column Lontoon Trafalgar Squarella (1843) ja Siegessäule Berliinin Tiergartenissa (1873). == Lähteet == Luokka:Muistopylväät
Denny Duquette

Denny Duquette on fiktiivinen hahmo ABC:n tv-sarjassa Greyn anatomia, jossa häntä esittää näyttelijä Jeffrey Dean Morgan. == Tarina == Denny Duquette esiintyi Greyn anatomiassa ensimmäisen kerran sarjan toisella tuotantokaudella. Denny joutuu Seattle Gracen sairaalan sydänvian takia. Sairaalassa ollessaan hän flirttailee avoimesti tohtori Izzie Stevensin kanssa. Dennyn oli määrä saada sydänsiirre, mutta siirteen huonon kunnon takia se on käyttökelvoton ja Denny kotiutetaan. Myöhemmin Denny palaa sairaalaan odottamaan uutta sydäntä ja tutustuu paremmin Izzieen. Izzie ja Denny rakastuvat toisiinsa, minkä takia Izzie eroaa silloisesta poikaystävästään Alex Karevista. Denny ja Izzie alkavat seurustella sairaalan muun henkilökunnan vastustuksesta huolimatta. Dennylle ilmoitetaan, että hänellä on tilaisuus saada uusi sydän toisesta sairaalasta, Mercy Westistä. Käy kuitenkin ilmi, että Denny on jonossa 17 sekuntia toisen sydämensiirtopotilaan takana. Dennyn kardiologi Preston Burke ja toisen potilaan kardiologi Erica Hahn haluavat molemmat sydämen omalle potilaalleen. Izzie panikoi tajutessaan, että Denny ei luultavasti saa sydäntä ja saa idean pahentaa Dennyn terveydentilaa tilapäisesti, jotta tämä saisi sydämen. Sydän luvataan lopulta Dennylle tämän tilan romahdettua Izzien toimien takia, ja Dennyn leikkaus menee hyvin. Hän kosii Izzietä leikkauksen jälkeen, ja tämä suostuu. Denny kuolee kuitenkin pian leikkauksen jälkeen komplikaatioihin. Izzie järkyttyy Dennyn kuolemasta ja syyttää siitä itseään. Dennyn kuoleman jälkeen Izzie ei halua enää olla lääkäri ja eroaa työstään, mutta palaa siihen myöhemmin. Dennyn isä ottaa Izzieen yhteyttä ja haluaa tämän selittävän hänelle, mitä Dennylle tapahtui. Dennyn isä kertoo Izzielle Dennyn jättäneen tälle perinnöksi 8,7 miljoonaa dollaria. Izzie käyttää rahat perustaakseen tohtori Baileyn kanssa ilmaisklinikan, jonka nimeksi tulee Denny Duquette Memorial Center. Denny esiintyy sarjassa muutaman kerran vielä kuoleman jälkeenkin. Hän ilmestyy ensin Meredith Greylle tämän ollessa elämän ja kuoleman rajalla satama- altaaseen vajoamisen jälkeen, ja myöhemmin Izzielle unessa ja hallusinaatioissa. Sarjan viidennellä tuotantokaudella Izzie sairastuu syöpään, joka leviää hänen aivoihinsa aiheuttaen hallusinaatioita mm. Dennystä. Izzie ei ensin ymmärrä, miksi hän näkee ja tuntee taas Dennyn, ja luulee jopa Dennyä kummitukseksi. Izzie alkaa kuvitella seurustelevansa taas Dennyn kanssa. Hänelle kuitenkin selviää lopulta, että näyt johtuvat sairastumisesta. Luokka:Greyn anatomian hahmot
Piuhanjoki

Piuhanjoki (myös Piuhanoja) on seitsemän kilometrin pituinen peltojen keskellä virtaavaa Maskusta alkava ja Raision Raisionlahteen laskeva joki, jonka valuma alue on 31 km². Se on Raisionlahden pääasiallinen kuormittaja jollei lasketa merestä itsessään tulevaa kuormitusta. Sen latvaosat koostuvat kahdesta isommasta ojasta Maskussa: Noin kolmen kilometrin pituisesta Karevanojasta joka alkaa Karevansuosta ja lyhyemmästä nimettömästä ojasta joka alkaa Pirttimäestä. Joen alajuoksulla Raisio yhtymän tehtaiden kohdalla on isompi sivuhaara Kuuanoja, jonka pituus on neljä kilometriä. Kuuanoja alkaa Metsäsylttylästä ja kulkee osan matkaa maan alla Raisio yhtymän kohdalla. Piuhanojasta kulkeutuva kiintoainekuormitus mataloittaa lahtea nopeasti. Vuonna 1999 tehdyssä selvityksessä hajakuormitusarvot Raisionlahden pohjukassa, jonne Piuhanjoki laskee, olivat: 2,2–2,6 tonnia fosforia vuodessa ja typen 23–31 tonnia vuodessa. Piuhanjoen veden laatua ei tarkkailla säännöllisesti. == Kuuanoja == Kuuanoja padottiin vuonna 1989 Raisio yhtymän kohdalla. Pato estää piha-alueiden hulevesien pääsyn ojaan. Raisio yhtymä laskee sadevesiä ja voimalaitoksen neutralointivesiä pH-säädön jälkeen ojaan. Kuuanojan veden laatua seurataan automaattisella näytteenottimella joka analysoi kemiallisen hapenkulutuksen, kiintoaineen, rasvan, kokonaisfosforin ja pH:n. Vuosina 2002–2006 vesi oli lievästi emäksistä, pH keskimäärin 7,5, fosfori 0,5 mg/l, kemiallisesti happea kuluttavia yhdisteitä 73 mg 02/l, kiintoainetta 48 mg/l ja rasvoja 2 mg/l. == Kasvillisuus == Piuhanojan varrella kasvaa järviruokoa koivikon seassa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomen joet Luokka:Saaristomereen laskevat vesistöt Luokka:Raision luonto Luokka:Maskun luonto
Kymmenen (elokuva)

Kymmenen (10) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut iranilainen elokuva, jonka on ohjannut Abbas Kiarostami. Sen pääosaa esittää Mania Akbari, ja se kuvaa episodimaisesti Iranin nykyistä elämänmenoa naisen näkökulmasta. Kymmenen oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi vuoden 2002 Cannesin elokuvajuhlilla ja on sijalla 447 Empire-lehden kaikkien aikojen 500 suurimman elokuvan listalla (2008). Vuonna 2016 elokuva äänestettiin BBC:n kyselyssä vuosisadan sadan parhaan elokuvan joukkoon sijalle 98. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. == Juoni == Elokuva koostuu päähenkilö Akbarin autossa tapahtuvista jaksoista. Muutamien päivien kuluessa Akbarin kyydissä matkustaa hänen perheenjäseniään, ystäviään ja tuttaviaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kymmenen IMDB:ssa Luokka:Iranilaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2002 elokuvat Luokka:Abbas Kiarostamin ohjaamat elokuvat
Cornwallisinsaari (Nunavut)

Cornwallisinsaari () on saari Pohjois-Kanadassa Nunavutissa Qikiqtaalukin alueella. Saaren pinta-ala on noin 6 995 km².Sea Islands Natural Resources Canada , Se on 96. suurin saari maailmassa ja 21. suurin Kanadassa. Saarella on 229 asukasta, jotka kaikki asuvat saaren ainoassa kylässä Resolutessa.2006 Community profiles Statistics Canada , Cornwallisinsaaren itäpuolella sijaitsee Wellingtoninkanava ja Devoninsaari, eteläpuolella Parrynkanava ja Somersetinsaari, luoteessa McDougallinsalmi ja Bathurstinsaari sekä joukko pienempiä saaria joista suurin on Pieni Cornwallisinsaari. Pienehkö Griffith Island sijaitsee alle 3 km Resoluten kylän rannasta lounaaseen. Resolute on Kanadan toiseksi pohjoisin siviiliasutuskeskus. Saaren löysi tutkimusmatkailija William Edward Parry vuonna 1819 ja nimesi sen Britannian laivaston amiraalin William Cornwallisin mukaan. Cornwallisinsaarella ja Devoninsaarella elää erikoisia ekstremofiilejä hypoliittieliöitä, jotka ovat sopeutuneet paikalliseen ilmastoon ja elävät läpikuultavien kivien, kuten kvartsin, alla ja reunoilla. Auringonvalo läpäisee kivet, jotka kuitenkin suojaavat organismeja auringon ultraviolettisäteilyltä. == Lähteet == Luokka:Kuningatar Elisabetin saaret Luokka:Nunavutin saaret
Cornwallisinsaari

Cornwallisinsaari tarkoittaa seuraavia saaria: * Cornwallisinsaari, arktinen saari Nunavutissa Kanadassa * Cornwallisinsaari, saari Australiassa * Cornwallisinsaari, Eteläisten Shetlandsaarien saari Etelämantereella
Haunisten allas

Haunisten allas on vuonna 1973 rakennettu tekojärvi Raisiossa Mahittulan kaupunginosassa. Sen pinta-ala on 38 hehtaaria ja sitä käytettiin raakavesivarastona vuoteen 2012 saakka. Sen rakensi Raision-Naantalin vesilaitos, ja ensimmäisen kerran se täytettiin Raisionjoen vedellä vuonna 1974. Sen tilavuus on 1,4 miljoonaa m³ ja valuma-alue 80 ha. Haunisten allasta suunnitellaan muutettavaksi virkistyskäyttöön. Altaan ongelmana on veden hidas vaihtuvuus, jota on mahdollista nopeuttaa juoksuttamalla altaaseen Härjänruopan vedenottamon pohjavettä Turun ja Ruskon rajalta. Altaan ympäri kiertää ulkoilureittejä, mutta kalastaminen altaalla on ollut kielletty ilman vesilaitoksen lupaa. Myös ratsastaminen ja koirien ulkoiluttaminen sen lähellä oli kiellettyä, koska altaasta otettiin juomavettä. Nykyään kalastaminen on sallittua. Vuonna 2007 altaalla tehdyssä pohjaeläintutkimuksessa kävi ilmi, että altaan makrofaunalajisto on varsin niukka ja saman määräinen kuin vuonna 1997 tehdyssä tutkimuksessa, tosin pohjaeläinlajistossa havaittiin eroja. Pohjaeläimistön kokonaisbiomassan yleistason mukaan laskettiin altaan pohjan olevan lievästi ravinteikas. Edellisen kerran tutkimus tehtiin vuonna 1997. Altaan 3,5 kilometrin pituinen rantaviiva on suurimaksi osaksi mäntymetsää, mutta paikalla kasvaa myös muun muassa jänönsara, ahdekaunokki, punasänkiö, keltamatara, keltakannusruoho ja niittynätkelmä. == Lähteet == * === Viitteet === == Kirjallisuutta == * Luokka:Raision luonto Luokka:Suomen tekojärvet Luokka:Raisionjoen vesistö Luokka:Vesihuolto Suomessa
Stefanssoninsaari

Stefanssoninsaari () on saari Pohjois-Kanadassa Nunavutissa Kitikmeotin alueella. Saaren pinta-ala on noin 4 463 km²,Sea Islands Natural Resources Canada , se on 128. suurin saari maailmassa ja 27. suurin Kanadassa. Saari sijaitsee Victoriansaaressa olevan Storkersoninniemimaan koillispuolella. Saaren pohjoispuolella on Viscount Melville Sound ja itäpuolella M'Clintock Channel. Saaren korkein kohta on nimeämätön huippu, joka kohoaa 290 m merenpinnasta. Saarella ei ole pysyvää asutusta. Saari on nimetty kanadalaisen tutkimusmatkailija Vilhjalmur Stefanssonin (1879-1962) mukaan. == Lähteet == Luokka:Kanadan arktiset saaret Luokka:Nunavutin saaret
Suomen naisten koripallomaajoukkue

Suomen naisten koripallomaajoukkue edustaa Suomea koripallon naisten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Suomen Koripalloliitto. Suomi pelasi EM-kilpailuissa ensimmäisen kerran Neuvostoliiton kisoissa 1952. Joukkue hävisi alkulohkon otteluissaan selvänumeroisesti Italialle, Itävallalle ja Unkarille. Jatkolohkossa se hävisi Romanialle ja voitti Itä-Saksan sijoittuen 11:nneksi. Tšekkoslovakian EM-kilpailuissa 1956 Suomi kärsi alkulohkon otteluissa tappiot Jugoslavialle, Bulgarialle ja Puolalle. Jatko-otteluissa Suomi voitti Sveitsin, Tanskan ja Alankomaat sekä hävisi Romanialle ja toistamiseen Jugoslavialle. Joukkue sijoittui lopulta yhdenneksitoista. Jugoslavian EM-kilpailuissa 1980 Suomi hävisi karsintakierroksella Romanialle, Ranskalle ja Alankomaille. Jatko-otteluissa joukkue hävisi Espanjalle ja Italialle, mutta voitti Belgian ja Englannin. Italian EM-kilpailuissa 1981 Suomi voitti alkulohkon ottelussa Länsi-Saksan, mutta hävisi Italialle, Puolalle, Jugoslavialle ja Alankomaille jääden lohkossa viimeiseksi. Jatko- otteluissa Suomi kärsi tappiot Unkarille ja Ruotsille sijoittuen 12:nneksi. Toistaiseksi viimeisen kerran Suomi on esiintynyt naisten EM-kilpailuissa Espanjan kisoissa 1987. Joukkue hävisi alkulohkon otteluissaan Espanjalle, Italialle, Tšekkoslovakialle, Jugoslavialle ja Bulgarialle sekä jatko- otteluissa Puolalle ja Romanialle. Joukkueen sijoitus oli kahdestoista. Suomen naisten maajoukkue ei ole kertaakaan selviytynyt MM-kilpailuihin eikä olympialaisiin. == Kokoonpano == Suomen maajoukkuerinki vuoden 2021 EM- karsinnoissa. == Katso myös == *Luettelo 1 000 pistettä Suomen koripallomaajoukkueessa tehneistä pelaajista == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Naisten maajoukkue Luokka:Suomen koripallomaajoukkueet Luokka:Naisten koripallomaajoukkueet
Lea Hakala

Lea Helena Hakala (s. 15. maaliskuuta 1960 Helsinki)) on suomalainen koripallovalmentaja ja -toimija sekä kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Vielä lähes 50-vuotiaana I-divisioonassa pelanneen 183-senttisen Hakalan kasvattajaseura on Lahden Sampo. Hakalaa pidetään kaikkien aikojen parhaana suomalaisena naiskoripalloilijana. Hän voitti 16 naisten Suomen mestaruutta. Maajoukkueessa hän pelasi kaikkiaan 26 vuotta ja 251 ottelua joissa teki 4138 pistettä. Hän kuului Suomen joukkueeseen, joka pelasi EM-kilpailuissa 1980 (pistekeskiarvo 16,7 pistettä/ottelu), 1981 (18,9) ja 1987 (21,2). Hakala kuuluu kansainvälisen koripalloliiton FIBA:n naiskomissioon ja suomalaisen huippu-urheilun kehittämisryhmään. Lisäksi hän toimii Suomen naisten maajoukkueen joukkueenjohtajana. Hän työskentelee apulaisrehtorina ja valmentajana Pohjois- Haagan yhteiskoulussa. Vuonna 1995 Hakala pääsi postimerkkiin neljän ensimmäisen joukkueurheilijan joukossa. Hakalalla on myös koripalloa pelannut tytär.http://www.iltasanomat.fi/urheilu/art-2000000311952.html Kontio, Kimmo: Harrastuksista ponnistusvoimaa joka uralle. Työvoitto 1/10. Hakalan Eila-äiti pelasi myös koripalloa ja kuului vuoden 1952 EM-kilpailuissa Suomen joukkueeseen. Vuonna 2013 Hakala nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen. Hänet kutsuttiin naisten vuoden 2015 EM-kilpailujen yhteydessä pelattuun FIBA Europe Legends -otteluun.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=32443503 Tammikuussa 2019 Hakala nimettiin historian toisena koripallotaustaisena henkilönä Suomen urheilun Hall of Fameenhttps://www.basket.fi/basket/uutiset/lea-hakala-nimettiin-suomalaisen- urheilun-hall-of-fameen/. == Saavutuksia == Saavutusluettelo on epätäydellinen. === Henkilökohtaiset saavutukset === * Suomen Vuoden koripalloilija (urheilutoimittajien valitsema) 1981 * Naisten SM-sarjan vuoden pelaaja 1987, 1988, 1993 ja 1994 * Naisten SM-sarjan korikuningatar (koko kausi) 1976, 1977, 1978, 1980, 1981, 1982, 1993 ja 1994 (8 kpl) * Naisten SM- sarjan levypallokuningatar (koko kausi) 1980, 1981, 1982 ja 1985 === Joukkuesaavutukset === * Naisten EM-kilpailut 1980, 1981 ja 1987 * Suomen mestaruus 1977, 1982, 1985, 1987, 1988, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002 ja 2004 (16 kpl) ** SM-hopeaa 1978, 1979, 1981, 2003 ja 2005 ** SM-pronssia 1976 ja 1986 * Suomen cup-mestaruus 1981, 1984, 1985, 1986, 1987, 1993, 1994 ja 2003 (8 kpl) ** Suomen cup -hopeaa 2001 ja 2004 == Katso myös == * Luettelo 1 000 pistettä Suomen koripallomaajoukkueessa tehneistä pelaajista == Lähteet == * Lea Hakala Suomen Koripalloliitto * Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto * Lea Hakala Suomen Koripallomuseo * Taatila, Hippo: Lea Legendan jalanjäljillä Koripalloelämää-blogi 24.5.2016 === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruslan Gritsan

Ruslan Gritsan (; s. 7. joulukuuta 1978 Moskova) on venäläinen hiihto- ja pyöräsuunnistaja. Hän on molempien lajien moninkertainen maailmanmestari. Seuratasolla hän edustaa suomalaista suunnistusseuraa nimeltä Suunta 2000. ==Hiihtosuunnistus== Viimeisenä juniorivuotenaan Gritsan voitti nuorten MM- kilpailuissa kultaa normaali- ja pikamatkalta. Borovetsin MM-kilpailuissa 2002 hän voitti viestikultaa Andrei Gruzdevin, Viktor Kortšaginin ja Eduard Hrennikovin kanssa. Åsarnassa 2004 he uusivat MM-viestikultansa. Tosin Viktor Kortšaginin tilalla hiihtosuunnisti Vasili Gluharjov. Vuotta myöhemmin Kittilässä viesti oli muuttunut kolmiosuuksiseksi. Gritsan voitti kolmannen viestikultansa yhdessä Andrei Gruzdevin ja Eduard Hrennikovin kanssa. Samoissa kisoissa hän voitti myös keskimatkalta kultaa. ==Pyöräsuunnistus== Banská Bystrican MM-kilpailuissa 2005 Gritsan voitti kultaa keskimatkalta ja pitkältä matkalta. Seuraavana vuonna Joensuussa hän voitti hopeaa pitkältä matkalta ja viestistä sekä pronssia keskimatkalta. Nové Město na Moravěssa 2007 hän voitti toisen pitkän matkan MM-kultansa. Ostródan MM-kilpailuissa 2008 hän voitti kultaa pitkältä matkalta ja hopeaa viestistä. Ben Shemenin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti viestikultaa Maxim Zhurkinin ja Anton Foliforovin kanssa, hopeaa pitkältä matkalta ja pronssia sprintistä. EM-kilpailuissa Gritsan on voittanut yhden kullan ja kolme pronssia. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset hiihtosuunnistajat Luokka:Venäläiset pyöräsuunnistajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joe Ranft

Joseph Henry "Joe" Ranft (13. maaliskuuta 1960 – 16. elokuuta 2005) oli yhdysvaltalainen taikuri, animaattori ja ääninäyttelijä, joka työskenteli yhdessä Disneyn ja Pixarin kanssa. Hänen veljensä Jerome Ranft on kuvanveistäjä, joka myös on työskennellyt muutamissa Pixarin elokuvista. == Varhainen elämä == Ranft syntyi Pasadenassa, Kaliforniassa, mutta kasvoi Whittierissä. Nuoruudessaan hän harjoitteli paljon taikatemppuja. 15 vuoden ikäisenä Ranftista tuli Magic Groupin jäsen. Lukion jälkeen vuonna 1978 hän aloitti animaatiohahmojen suunnittelun kurssin. == Ura == Viisi ensimmäistä vuottaan Disneyllä, Ranft työskenteli joidenkin televisio-ohjelmien parissa, jotka eivät koskaan valmistuneet. 1980-luvulla hän työskenteli animaatioelokuvien Leijonakuningas ja Kaunotar ja hirviö parissa. Elokuvassa Monsterit Oy yksi hirviöistä nimeltään J. J. Ranft on nimetty hänen mukaansa. Ranft on antanut äänensä elokuviin: *Urhea pikku leivänpaahdin - Elmo St. Peters *Kuka viritti ansan, Roger Rabbit? - Forensic #3 *Painajainen ennen joulua - Igor *Toy Story – leluelämää - Lenny the Binoculars *Ötökän elämää - Heimlich the Caterpillar *Toy Story 2 - Wheezy the Penguin (laulajaäänen teki Robert Goulet) *Monsterit Oy - sivuäänet *Nemoa etsimässä - Jacques the Shrimp ja Phil *Ihmeperhe - sivuäänet *Autot - Red Ranft käsikirjoitti myös elokuvan Urhea pikku leivänpaahdin ja jälkiäänitti Elmo Saintpetersin roolin.Hänen suosikkikirjailijansa olivat Kurt Vonnegut, Hunter S. Thompson ja Tom Wolfe. == Kuolema == Ranft kuoli, kun hänen autonsa törmäsi kaiteeseen ja suistui Navarro River -jokeen Mendocino Countyssa, Kaliforniassa. Ranft kuoli kesken Autot-elokuvan tuotannon. Elokuva tehtiin loppuun Ranftin muistoksi, samoin kuin Tim Burtonin Corpse Bride, jossa hän oli vastaavana tuottajana. == Filmografia (valikoima) == *Urhea pikku leivänpaahdin (1987) *Kuka viritti ansan, Roger Rabbit? (1988) *Oliver ja kumppanit (1988) *Pieni merenneito (1989) *Bernard ja Bianca Australiassa (1990) *Kaunotar ja hirviö (1991) *Painajainen ennen joulua (1993) *Leijonakuningas (1994) *Toy Story – leluelämää (1995) *James ja jättipersikka (1996) *Ötökän elämää (1998) *Toy Story 2 (1999) *Fantasia 2000 (1999) *Buzz Lightyear Avaruusranger: Seikkailu alkaa (2000) *Monkeybone (2001) *Monsterit Oy (2001) *Nemoa etsimässä (2003) *Ihmeperhe (2004) *Corpse Bride (2005) *Autot (2006) == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset animaattorit Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Hideki Noda

Hideki Noda (, s. 7. maaliskuuta 1969 Osaka) on japanilainen rata-autoilija. Hidekin Nodan vuonna 2006 syntynyt tytär Juju Noda on myös kilpaillut rata- autoilijana. ==Ura== Nodan ura alkoi kartingissa vuonna 1982, missä hän ajoi vuoteen 1987 asti. Kartingista hänen uransa jatkui Japanin Formula 3-sarjasta Britannian Formula Vauxhallin ja Formula 3 kautta International Formula 3000-sarjaan. Noda osallistui kolmeen Formula 1 -osakilpailuun kaudella 1994. Hän keskeytti kaikissa kilpailuissa, eikä saavuttanut pisteitä. Hän toimi Simtekin testikuljettajana kaudella 1995 toivoen saavansa ajopaikan, mutta Kōben maanjäristys ja tallin lakkauttaminen lopettivat hänen uransa. Häntä povailtiin Forti-tallin kuljettajaksi seuraavalle kaudelle. Noda siirtyi Indy Lights -sarjaan seuraavana vuonna ollen ainoa japanilainen, joka on voittanut CART-tapahtuman. Hän palasi Japaniin muutaman vuoden päästä ajamaan Team Cerumo Toyota Supralla yhdessä Hironori Takeuchin kanssa. Hän siirtyi vuonna 1999 Esson Tiger -tiimiin Le Mansissa. Hän onnistui voittamaan Fujissa kyseisenä vuonna. Vuonna 2002 Noda palasi yhdysvaltoihin ja ajoi 6 kilpailua Indy Racing Leaguessa Indycar-sarjoissa ollen parhaimmillaan 10. Phoenixin International Racewaylla. Hän osallistui myös A1 Grand Prix -sarjaan saavuttaen kolme pistettä. Hän osallistui Le Mansin 24 tunnin kilpailuun vuonna 2008, mutta hän keskeytti. Vuosi 2009 päättyi keskeytykseen ja vuonna 2010 hän oli luokkansa kymmenes. Hän ajoi myös Japanin Super GT-sarjassa vuosina 1998–2012. == Lähteet == Luokka:American Le Mans Series -kuljettajat Luokka:Japanilaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rodney Nuckey

Rodney Nuckey (26. kesäkuuta 1929 Wood Green, Lontoo – 29. kesäkuuta 2000 Manila, Filippiinit) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1953. Hän oli 11. Saksan GP:ssä 1953. Nuckey lähti kilpailuun ruudusta 20. Hän osallistui myös MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin ollen parhaimmillaan kolmas Syrakusan GP:ssä 1953. Hän kilpaili myös 500 cc F3-luokassa. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Turvaamistoimi

Turvaamistoimi eli turvaamistoimenpide on yhteiskunnan yksilöön kohdistama toimenpide, jolla rajoitetaan hänen vapauttaan tai oikeuksiaan yhteiskunnan etujen suojelemiseksi. Käytännössä turvaamistoimi pyydetään tuomioistuimelta. Se eroaa rangaistuksesta siten, että sen tarkoituksena ei ole aiheuttaa kärsimystä, vaikka se käytännössä saattaakin aiheuttaa kärsimystä. Turvaamistoimet jaetaan rikosoikeudellisiin ja hallinnollisiin turvaamistoimiin. Edelliset edellyttävät rikoksen tekemistä (postdeliktuaaliset turvaamistoimet), jälkimmäiset taas eivät (predeliktuaaliset turvaamistoimet).Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966. Rikosoikeudellisia turvaamistoimia ovat tai ovat olleet * ajokielto * ammatinharjoittamisoikeuden menetys * elinkeino-oikeuden menetys * eläintenpitämiskielto * liiketoimintakielto * lähestymiskielto * menettämisseuraamus * metsästyskielto * pakkokasvatus * pakkolaitokseen eristäminen Hallinnollisella turvaamistoimella voidaan varmistaa hakijan saamisoikeus, parempi oikeus esineeseen tai muun yksityisoikeudellisen oikeuden säilyminen tai toteutuminen. Velkoja voi riita-asiassa pyytää turvaamistointa, jos pelkää velallisen yrittävän vaarantaa myöhemmän täytäntöönpanon esimerkiksi hävittämällä kiinteää tai irtainta omaisuuttaan. Hakija voi myös saada oikeuden päätöksen, joka sakon uhalla velvoittaa henkilön tekemään jotakin, kieltää häntä tekemästä jotakin, oikeuttaa hakijan teettämään tai tekemään jotakin tai määrää henkilön omaisuutta toimitsijan haltuun.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa IV palstat 748–751. ==Lähteet== Luokka:Rikosoikeus
Ferrari California

Ferrari California on Ferrarin vuosina 2008–2017 valmistama urheiluautomalli, joka oli tarkoitettu malliston edullisimmaksi malliksi. Auto lainaa nimensä 1960-luvun Ferrari 250 GT California Spyder- ja Ferrari 365 California -malleilta. Mallin seuraajaksi tuli Ferrari Portofino. == Ferrari California (2008–2013) == California esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä lokakuussa 2008. Malli merkitsi Ferrarille kokonaan uutta luokkaa. Se oli valmistajan ensimmäinen auto, jossa on eteen sijoitettu V8-moottori. Myös avattava kovakatto nähtiin ensimmäistä kertaa Californiassa. Moottorina autossa on suorasuihkutteinen 4,3-litrainen V8 teholtaan 460 hevosvoimaa. California oli ensimmäinen Ferrari-malli, johon oli saatavana kaksoiskytkinvaihteisto, ja samalla viimeinen, johon oli valittavissa manuaalivaihteisto. == Ferrari California T (2014–2017) == Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2014 esiteltiin uudistunut malli, joka sai nimekseen California T. Moottoriksi tuli turboahdettu 3,9-litrainen V8, jonka teho on 560 hevosvoimaa. Sen voimin auto kiihtyy nollasta sataan 3,6 sekunnissa. Malli sai samalla myös uudelleenmuotoillun keulailmeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == California Luokka:S-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot