Pentti Irjala

Pentti Irjala (23. syyskuuta 1911 Kemi – 25. kesäkuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. == Varhainen elämä == Irjala syntyi Kemissä 1911 sahatyönjohtaja Feodor Irjalan perheeseen. == Ura == Irjalan näyttelijänura alkoi 1930-luvulla iltanäyttelijänä Kemin teatterissa, ja sotien jälkeen Irjala toimi järjestäjä-näyttelijänä aluksi Oulussa, Joensuun kaupunginteatterissa 1946–1948, Kuopiossa 1948–1952 ja Intimiteatterissa 1952–1959. Vuonna 1959 Irjala kiinnitettiin Suomen Kansallisteatteriin, jossa hän näytteli useita merkittäviä rooleja eläkkeelle jäämiseensä vuoteen 1978 asti. Oulun aikoina Irjala avioitui näyttelijä Pia Hattaran kanssa, ja avioliitto kesti aina Irjalan kuolemaan saakka. Irjala näytteli vuosina 1949–1979 yli 120 elokuvassa. Pelkästään 1950-luvulla hänellä oli lähes 90 elokuvatehtävää, enimmäkseen komedioissa, mutta myös monissa draamaelokuvissa. Muuntautumiskykyinen näyttelijä näyttelijä niin vanhojen ukkojen, poliisien, alkoholistien, konnien, johtajien sekä armeijan henkilökunnan edustajien rooleissa. Irjalan vaimon Pia Hattaran mukaan Roolit olivat useimmiten melko pieniä (joskus jopa avustajantehtäviin verrattavia), mutta sitäkin muistettavampia. Irjalan tunnetuimpia elokuvarooleja olivat muiden muassa Vekkulan ”paapa” komediassa Hilmanpäivät (1954), inhimillinen jääkärikapteeni Kaarna Edvin Laineen Tuntemattomassa sotilaassa (1955), vossikkakuski Aleksanterin osa draamassa 1918 (1957) sekä toimittaja Kärjen rooli alkoholistikuvauksessa Mies tältä tähdeltä (1958). Irjala kuului myös Pekka Puupää -elokuvien, Aarne Tarkaksen, Matti Kassilan ja Edvin Laineen elokuvien vakionäyttelijöihin, ja 1960- ja 1970-luvuilla Irjala nähtiin myös muutamissa Spede Pasasen elokuvissa. Irjala teki vielä vuonna 1970 koskettavan roolityön elämänmyönteisenä Preeti Leppäsenä Edvin Laineen elokuvassa Akseli ja Elina. Irjalan viimeinen elokuva oli vuonna 1979 valmistunut Natalia, jossa viettivät valkokankaan jäähyväisiä myös veteraaninäyttelijät Saara Ranin ja Uljas Kandolin. Irjala toimi myös vierailevana näyttelijänä Radioteatterin ja Televisioteatterin tuotannoissa sekä lukuisissa järjestelytehtävissä. Irjala palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1972. Hän kuoli kymmenen vuotta myöhemmin 70-vuotiaana vuonna 1982. Irjala on haudattu Kansallisteatterin näyttelijöiden yhteishautaan Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin. == Valikoitu filmografia == Vuosi Elokuva Rooli 1950 Tapahtui kaukana hotellivieras 1951 Radio tekee murron humalainen 1952 Muhoksen Mimmi veturinkuljettaja 1952 Niskavuoren Heta Nieminen, Niskavuoren renki 1954 Kovanaama vanki 1954 Hilmanpäivät Vekkulan paapa 1954 Kummituskievari pomo 1955 Kunnian kukko vahtimestari 1955 Rakkaus kahleissa Kustaa Kuusi 1955 Villi Pohjola äijä 1955 Sankarialokas eversti Sotavaara 1955 Tuntematon sotilas kapteeni Kaarna 1955 Pekka ja Pätkä pahassa pulassa puutyöfirman päällikkö 1955 Pekka ja Pätkä puistotäteinä 1955 Kiinni on ja pysyy eli Pekan ja Pätkän uusia seikkailuja valokuvaaja 1956 Elokuu mies saunalla / mies tansseissa 1956 Silja – nuorena nukkunut Kierikan isäntä 1956 Tyttö lähtee kasarmiin ylivääpeli Muttila 1956 Tyttö tuli taloon tri Sarvanto 1957 Pekka ja Pätkä ketjukolarissa baarimikko 1957 Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä vääpeli 1957 Vääpelin kauhu ylikersantti 1957 Kuriton sukupolvi johtaja Huitu 1957 1918 – mies ja hänen omatuntonsa setä Aleksanteri 1958 Sven Tuuva apulaiskokki 1958 Asessorin naishuolet konduktööri Vuosi Elokuva Rooli 1958 Paksunahka Werner 1958 Mies tältä tähdeltä toimittaja Kaarlo Kärki 1958 Pekka ja Pätkä Suezilla lampun henki 1958 Pekka ja Pätkä miljonääreinä keksijä Eisenstein 1959 Vatsa sisään, rinta ulos! lääkintäkapteeni Turve 1960 Pekka ja Pätkä neekereinä päätoimittaja Körmy 1960 Kaks’ tavallista Lahtista levytyspäällikkö 1960 Komisario Palmun erehdys tohtori Dahlberg 1960 Justus järjestää kaiken kehätuomari 1961 Minkkiturkki Irman isä 1961 Tyttö ja hattu tehtailija Kosonen 1961 Oksat pois... nimismies 1961 Mullin mallin Topi, hotellin omistaja 1961 Pikku Pietarin piha talonmies Harakka 1962 Tähdet kertovat, komisario Palmu humalikko 1962 Hän varasti elämän pankinjohtaja Wilhelm Veijalainen 1962 ”Ei se mitään!” sanoi Eemeli posteljooni Taneli Torvi, ”Postitorvi” 1963 Turkasen tenava! arkkitehti Kalle Jokinen 1967 Pähkähullu Suomi autoileva herra 1967 Työmiehen päiväkirja Ritvan eno, Erikin isä 1970 Speedy Gonzales – Noin 7 veljeksen poika pankkiiri 1970 Akseli ja Elina Preeti Leppänen 1970 Jussi Pussi professori Vaapio 1971 Aatamin puvussa… ja vähän Eevankin Hiski, lumppuri 1973 Pohjantähti Preeti Leppänen 1974 Sujut 1979 Natalia vanhapappa Taavitsainen === Ääninäyttelijänä === == Lähteet == * Sisko Rytkönen: ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet