EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Zeyd Ahsen-Böre

Zeyd Ahsen-Böre (myös Zeud; 9. joulukuuta 1920, Tampere - 28. elokuuta 1984, Itä-Götanmaan lääni, Ruotsi) oli tataaritaustainen jääkiekkohyökkääjä, joka pelasi vuosina 1943-1946 kaksi kautta TBK:n riveissä. Hänen veljet Feyzi, Murat ja Vasif pelasivat myös jääkiekkoa. He olivat Turkin kansalaisia.Leinonen, Kimmo: Koulukadun Sankarit, Tampereen jääkiekkoilun historia 1928-1965. APALI, 2014. ISBN 978-952-5877-38-0. (s. 158, 239) == Tilastot == Kausi Sarja O M S P R 1943-44 SM-sarja 4 0 0 0 0 1945-46 SM-sarja 1 3 0 3 0 YHT. 5 3 0 3 0 == Lähteet == Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat
Varpu Siirala

Varpu Sisko Siirala (o.s. Siukonen; 9. marraskuuta 1925 Viipuri – 6. kesäkuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen sellisti ja musiikkipedagogi.Muistot: Varpu Siirala 1925-2017 Helsingin Sanomat 11.7.2017, viitattu 1.1.2023 Siirala syntyi keskimmäisenä sisaruksista, joihin kuuluivat myös viulisti Leena Siukonen-Penttilä ja pianisti Inkeri Siukonen. Perhe muutti Helsinkiin vuonna 1927. Siirala soitti alun perin viulua, mutta siirtyi selloon saatuaan sellaisen 11-vuotiaana. Jo kouluaikoina hän perusti siskojensa kanssa pianotrion, joka myöhemmin tunnettiin nimellä Trio Siukonen. Kokoonpano esiintyi 1940–1970-luvuilla Suomessa ja Pohjoismaissa. Siirala opiskeli Sibelius-Akatemiassa Yrjö Selinin johdolla ja suoritti sellodiplominsa vuonna 1948. Samana vuonna hän meni naimisiin psykiatri Martti Siiralan kanssa. Avioliitosta syntyivät lapset Jussi (pianistiOtavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5), Seppo (kitaristi) ja Marja-Liisa. Siirala piti myös omia konserttejaan, joissa pianisteina hänen kanssaan soittivat hänen siskonsa Inkeri ja lankonsa Kauko Kuosma. Vuosina 1952–1957 hän asui perheensä kanssa Sveitsissä, jossa jatkoi konsertoimista. Siirala sai myös täydentävää opetusta Enrico Mainardilta Italiassa. Pedagogisen työnsä hän aloitti 1960-luvulla. Siirala opetti aluksi Lahden musiikkiopistossa, josta siirtyi Sibelius- Akatemian sellonsoiton opettajaksi ja myöhemmin lehtoriksi. Sibelius- Akatemiassa hän työskenteli vuoteen 1986 saakka. Siirala osallistui jousisoitinten soitonopettajien kansainvälisiin konferensseihin. Hän jätti sellonsoiton 1980-luvun lopussa kärsittyään kolmesta rannemurtumasta. Siirala sai lapsenlapsia ja lapsenlapsenlapsia. Pianisti Antti Siirala on hänen pojanpoikansa. Siirala erosi miehestään vuonna 1986. Hän kuoli kesäkuussa 2017 asuttuaan kaksi viimeistä vuottaan Kustaankartanon palvelukeskuksessa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sellistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
IIHF eWorld Championship

IIHF eWorld Championship on vuosittain järjestettävä IIHF:n elektronisen urheilun turnaus jossa IIHF:n jäsenmaat kilpailevat NHL-pelisarjan maailmanmestaruudesta. Eniten mestaruuksia on voittanut Suomi joka on voittanut vuosina 2020, 2022 ja 2023 mestaruuden. Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 Venäjän ja Valko-Venäjän joukkueet eivät saaneet osallistua vuoden 2022 maailmanmestaruuskilpailuihin. Joukkueet eivät saa osallistua kisoihin myöskään vuonna 2023. == Mitalistit == Vuosi Kulta Hopea Pronssi 2020 Suomi / 2022 Suomi / 2023 Suomi Kanada / Yhdysvallat ==Lähteet== Luokka:Elektronisen urheilun kilpailut
Inkeri Siukonen

Marja Inkeri Siukonen (15. marraskuuta 1927 Helsinki – 6. kesäkuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen pianisti ja pianopedagogi.Kuolleet: Pianotaiteilija loi merkittävän uran Sibelius-Akatemian pedagogina Jussi Siirala, Helsingin Sanomat 3.7.2014, viitattu 1.1.2023 Siukonen syntyi nuorimpana sisaruksista, joihin kuuluivat myös viulisti Leena Siukonen-Penttilä ja sellisti Varpu Siirala. Sisarukset esiintyivät useilla vuosikymmenillä pianotriona Suomessa ja muualla Pohjoismaissa. Siukosten isän Ollin kaikki sisarukset harrastivat musiikkia. Näihin kuului säveltäjä Wilho Siukonen. Inkeri Siukonen opiskeli Martti Paavolan johdolla Sibelius-Akatemiassa ja suoritti pianodiplominsa vuonna 1949. Hän piti ensikonserttinsa vuonna 1954. Siukonen täydensi musiikkiopintojaan 1950-luvulla Pariisissa ja Wienissä. Hän sai myös maisterin oppiarvon Helsingin yliopistosta suomen kielessä. Siukonen oli vuosina 1956–1977 naimisissa pianisti Kauko Kuosman kanssa. Pariskunta esiintyi duona etenkin 1960–1970-luvuilla. Yhteiseen ohjelmistoon kuului parin kantaesittämiä teoksia suomalaisilta säveltäjiltä. Siukonen opetti Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1958, lehtorina vuodesta 1973. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1994. Siukosen sisarenpoika, pianisti Jussi Siirala opiskeli pitkään hänen johdollaan. Siukonen joutui lähes vuosi ennen kuolemaansa onnettomuuteen ja kärsi tämän jälkeen parantumattomista komplikaatioista. Hän kuoli Kannelkodissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Geranyyliasetoni

Geranyyliasetoni (C13H22O) on ketoneihin ja terpenoideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy luonnossa useiden kasvien eteerisissä öljyissä ja hedelmissä. Geranyyliasetonia voidaan käyttää hajusteissa ja muiden yhdisteiden valmistamiseen. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa geranyyliasetoni on väritöntä nestettä. Yhdisteellä on mieto kukkaismainen tuoksu. Kasvit muodostavat ainetta hapettamalla karotenoideja. Geranyyliasetonia valmistetaan lähtien linalolista tai myrseenistä. Ne reagoivat metyyliasetoasetaatin, etyyliasetoasetaatin, 2-metoksipropeenin tai keteenin kanssa asetoasetaattiesteriksi. Tämä yhdiste toisiintuu geranyyliasetoniksi.Charles S. Sell: Terpenoids, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2006. Geranyyliasetonia käytetään ainesosana kukkaistuoksuissa ja saippuoissa. Siitä voidaan valmistaa myös muita yhdisteitä, esimerkiksi farnesolia, nerolidolia, skvaleenia ja E-vitamiinia. == Lähteet == Luokka:Ketonit Luokka:Terpeenit
Asian Le Mans Series -kausi 2015–16

Asian Le Mans Series -kausi 2015–16 oli Asian Le Mans Series -sarjan 4. kausi, joka alkoi lokakuussa 2015 ja päättyi tammikuussa 2016. == Kilpailukalenteri == Kaudella ajettiin neljä kilpailua, joista kaksi ajettiin Malesiassa. Kilpailut olivat kolmen tunnin pituisia lukuun ottamatta kaksi tuntista Fujin kilpailua, joka ajettiin FIA World Endurance Championship -osakilpailun kanssa vuonna 2015. Nro Kilpailu Rata Sijainti Ajankohta 1 Fujin 2 tunnin ajo Fuji Speedway Shizuoka, Japani 11. lokakuuta 2015 2 Sepangin 3 tunnin ajo Sepang International Circuit Sepang, Malesia 8. marraskuuta 2015 3 Buriramin 3 tunnin ajo Chang International Circuit Buriram, Thaimaa 10. tammikuuta 2016 4 Sepangin 3 tunnin ajo Sepang International Circuit Sepang, Malesia 24. tammikuuta 2016 == Tulokset == Nro Rata LMP2-voittajatalli LMP3-voittajatalli CN-voittajatalli GT-voittajatalli GT Am -voittajatalli Raportti Nro Rata LMP2-voittajakuljettajat LMP3-voittajakuljettajat CN-voittajakuljettajat GT- voittajakuljettajat GT Am -voittajakuljettajat Raportti 1 Fuji #8 Race Performance #1 DC Racing Ei osallistujia #3 Clearwater Racing #51 KCMG Raporttihttps://www.racingsportscars.com/results/Fuji-2015-10-11a.html 1 Fuji Nicolas Leutwiler Shinji Nakano David Cheng Ho-Pin Tung Ei osallistujia Robert Bell Keita Sawa Weng Sun Mok Paul Ip James Munro Christian Ried Raporttihttps://www.racingsportscars.com/results/Fuji-2015-10-11a.html 2 Sepang I #8 Race Performance #1 DC Racing #21 Avelon Formula #3 Clearwater Racing #51 KCMG Raporttihttps://www.racingsportscars.com/results/Malaysia-2015-11-08.html 2 Sepang I Nicolas Leutwiler Shinji Nakano David Cheng Thomas Laurent Ho-Pin Tung Denis Lian Giorgio Maggi Robert Bell Keita Sawa Weng Sun Mok Paul Ip Christian Ried Dan Wells Raporttihttps://www.racingsportscars.com/results/Malaysia-2015-11-08.html 3 Buriram #9 Jagonya Ayam with Eurasia #1 DC Racing Ei maaliin päässeitä #27 Nexus Infinity #51 KCMG Raporttihttps://www.racingsportscars.com/results/Buriram-2016-01-10.html 3 Buriram Sean Gelael Antonio Giovinazzi David Cheng Thomas Laurent Ho-Pin Tung Ei maaliin päässeitä Dominic Ang Joshua Hunt Yuan Bo Paul Ip Martin Rump Raporttihttps://www.racingsportscars.com/results/Buriram-2016-01-10.html 4 Sepang II #9 Jagonya Ayam with Eurasia #1 DC Racing #21 Avelon Formula #5 Absolute Racing #51 KCMG Raporttihttps://www.racingsportscars.com/results/Sepang-2016-01-24.html 4 Sepang II Sean Gelael Antonio Giovinazzi David Cheng Thomas Laurent Ho-Pin Tung Denis Lian Giorgio Maggi Jeffrey Lee Christopher Mies Alessio Picariello Yuan Bo Paul Ip Akash Nandy Raporttihttps://www.racingsportscars.com/results/Sepang-2016-01-24.html == Lähteet == Luokka:Asian Le Mans Series Luokka:Vuoden 2015 moottoriurheilu Luokka:Vuoden 2016 moottoriurheilu
Heart of Steel

Heart of Steel on ukrainalaisen yhtyeen Tvorchin kappale. Kappale voitti Ukrainan euroviisukarsinnan Vidbirin. Täten yhtye edusti kappaleella Ukrainaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa. Yhtyeen jäsen Andrii Hutsuliak aloitti Heart of Steelin kirjoittamisen Azovstalin piirityksen aikana. Katsottuaan videoita Ukrainan armeijasta puolustamassa teräs- ja rautatehtaita Azovstalissa hän innostui kirjoittamaan laulun, joka perustui päättäväisyyteen olla luopumatta alueesta. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 243 pistettä ja sijoittui kuudenneksi. == Lähteet == Luokka:Ukrainan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustuskappaleet
Nuffield Universal 4DM

Nuffield Universal Four (4DM) oli brittivalmisteinen traktori. Mallia tehtiin myös nelivetoisena. Moottori oli oli 4-sylinterinen ja sen valmisti BMC. Alkuperäisen mallin moottorissa oli 45 hevosvoimaa, mutta vuonna 1957 moottoria kasvatettiin 57 hevosvoimaan asti. Luokka:Traktorit
Duje

Duje (’Rakastaa’) on albanialaisen laulajan Albina Kelmendin ja hänen viiden perheenjäsenensä kappale, joka julkaistiin 19. joulukuuta 2022. Kappale voitti vuoden 2022 Festivali i Këngësin ja täten yhtye edusti kappaleella Albaniaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 76 pistettä ja sijoittui sijalle 22. == Lähteet == Luokka:Albanian euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2022 kappaleet Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustuskappaleet
Muodin historia

Muodin historia tutkii eri muoteja, joita ihmisillä on ollut historian saatossa. Muodin historia tai esihistoria alkaa esihistoriasta, jolloin ihmiset pitivät kasvikuiduista ja eläimen nahoista tehtyjä vaatteita ja tekivät erilaisia käyttöesineitä. Esihistoriallista aikaa enemmän todisteita vallinneesta muodista on säilynyt antiikin Kreikasta ja muinaisesta Egyptistä sekä niitä myöhemmiltä ajoilta. == Lähteet == *
Heinrich Gerber

Heinrich Gerber (1832–1912) oli saksalainen insinööri ja sillanrakentaja. Hän opiskeli Nürnbergissä ja Münchenissä ja toimi Baijerin valtionrautateiden palveluksessa rautasiltojen rakentajana.Gerber, Heinrich, Tietosanakirja. Osa 11. Täydennysosa. Palsta 309–310. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1922. Gerber antautui tälle siihen aikaan vähän tunnetulle erikoisalalle, jolla hän herätti varhain huomiota. Hän siirtyi 1858 toiminimi Klett & Co:n palvelukseen. Mainzin lähelle Reinin yli rakennettavaa siltaa varten Klett & Co perusti Mainzin lähelle Gustavsburgiin tehtaan. Tehtaasta kehittyi Gerberin johdolla Augsburg-Nürnbergin konetehtaan alainen tunnettu sillanrakennustehdas, joka rakensi siltoja Suomeenkin, muun muassa Kyrönsalmen rautatiesillan Savonlinnan lähelle. Gerber kehitti huomattavasti silta- ja rautarakenteiden sekä teoreettista että rakenteellista puolta ja esitti muun muassa ensimmäisenä tavan laskea vaihtelevien rasitusten alaisia sauvoja silloissa, avonaisten siltojen puristuspaarteen nurjahdusvarmuutta ja keinon vähentää rautarakenteiden sivujännityksiä. Hän keksi 1866 nivelien käytön monitukisissa palkeissa ja toteutti keksintönsä sekä teoreettisesti että rakenteellisesti hyvin suunnitelluissa silloissa, loi siltamuodon, joka hänen nimeään kantaen (Gerber-sillat eli ulokesillat) levisi ympäri maailman. Sitä käytettiin sekä rauta- että myös rautabetonialalla ja varsinkin suuriin pitkäjänteisiin sekä katu- että rautatiesiltoihin. Aikakauden maailman suurimmat sillat – joitakin riippusiltoja lukuun ottamatta – oli suunniteltu ja rakennettu Gerber- eli ulokesiltoina. Gerberin julkaisuja ovat muun muassa Berechnung der Brückenträger nach System Pauli (1865); Träger mit freiliegenden Stützpunkten (1870); Bestimmung der zulässigen Spannungen in Eisenkonstruktionen (1874). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Albina Kelmendi

Albina Kelmendi (s. 27. tammikuuta 1998 Peja, Serbia ja Montenegro) on Kosovon albaani laulaja ja lauluntekijä. Hän nousi kuuluisuuteen sijoittuessaan toiseksi The Voice of Albanian neljännellä tuotantokaudella vuonna 2014. Voitettuaan vuoden 2022 Festivali i Këngësin yhdessä perheensä kanssa, hänet valittiin Albanian edustajaksi vuoden 2023 Eurovision laulukilpailuun Liverpoolissa kappaleella "Duje". == Diskografia == === Studioalbumit === * Nana loke (2022) === Singlet === * "Ëndrrën mos ma merr" (2015) * "Hera e parë" (2016) * "Denim" (2018) * "Shko" (2020) * "Një takim" (2020) * "Ishim" (2020) * "Mos më lini vet" (2020) * "Ta fali zemra" (2020) * "Vjet e mija po kalojn" (2020) * "Hallakam" (2020) * "Ç'ka don tash prej meje" (2020) * "Mirazh" (2021) * "Kur ta ktheva Kosovë shpinën" (2021) * "Vullkan" (2021) * "Zot mos e bo" (2021) * "E kom prej teje" (2021) * "Pa mu" (2021) * "Çikë e bukur" (2021) * "Moj e mira te pojata" (2021) * "Jetoj me shpresë" (2022) * "Nanë moj kom gabu" (2022) * "Sytë e tu" (2022) * "Duje" (2022) == Lähteet == Luokka:Albanialaiset laulajat Luokka:Lauluntekijät Luokka:Albanian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Crown (4. tuotantokausi)

The Crownin neljäs tuotantokausi seuraa Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Elisabet II:n elämää ja hallitsijakautta. Se koostuu kymmenestä jaksosta, jotka julkaistiin Netflixissä 15. marraskuuta 2020. Olivia Colman näyttelee Elisabetia, ja pääosissa ovat myös Tobias Menzies, Helena Bonham Carter, Josh O'Connor, Marion Bailey, Erin Doherty ja Emerald Fennell toistavat roolinsa kolmannelta tuotantokaudelta. Päärooleihin kuuluvat myös Gillian Anderson, Emma Corrin ja Stephen Boxer. Lisäksi Charles Dance palaa kauden ensimmäisessä jaksossa, ja Claire Foy toistaa roolinsa Elisabetina takaumakohtauksessa. ==Lähtökohta== The Crown seuraa kuningatar Elisabet II:n elämää hänen häistään vuodesta 1947 nykypäivään. Neljäs kausi kattaa ajanjakson 1979–1990 ja näyttää Margaret Thatcherin 11-vuotisen pääministerikauden. Lady Diana Spencer esitellään kauden alussa. Kuvattuja tapahtumia ovat muun muassa prinssi Charlesin ja Diana Spencerin häät ja heidän vuoden 1983 kiertueensa Australiassa ja Uudessa-Seelannissa, Falklandin sodan, Michael Faganin murtautuminen Buckinghamin palatsiin, lordi Mountbattenin hautajaiset. Kauden lopussa Thatcherin eroaa pääministerin virastaan ​​ja Charlesilla ja Dianalla on avio-ongelmia. ==Näyttelijät== ====Pääosissa==== ====Muissa rooleissa==== == Jaksot == |} Luokka:Tuotantokaudet Luokka:2020
Volodymyr Strelnikov

Volodymyr (Vladimir) Strelnikov (s. 25. lokakuuta 1939 Odessa, Ukrainan SNT) on ukrainalainen kuvataiteilija. Strelnikov opiskeli jonkin aikaa Odessan taidekoulussa mutta on taiteilijana etupäässä itseoppinut. Hän maalasi Odessassa seinämaalauksia ja järjesti siellä epävirallisen taiteen näyttelyitä, joissa oli hänen omiakin töitään. Hän on tehnyt muodon kokeiluja ja tutkinut hahmojen ja arkkitehtuurin suhdetta. Strelnikov debytoi 1960 Odessan taiteilijayhdistyksen syysnäyttelyssä. Hän menetti sittemmin virallisen aseman taiteilijana eikä enää voinut vuoden 1972 jälkeen asettaa töitään julkisesti näytteille. Hän osallistui 1975 ja 1976 Moskovassa Feodosi Humenjukin, Volodymyr Makarenkon ja Vitali Sazonovin kanssa ukrainalaisten epävirallisten taiteilijoiden näyttelyyn. Hän sai 1978 luvan muuttaa Itävaltaan, ja 1979 hän asettui Müncheniin ja on pitänyt näyttelyjä Länsi- Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja sittemmin myös Ukrainassa. Hän hylkäsi figuratiivisen taiteen 1980-luvun lopulla ja on maalannut muodon ja värien suhdetta tutkivia ei-esittäviä maalauksia. Strelnikovin maalauksia on useissa kokoelmissa eri maissa. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset taiteilijat Luokka:Saksalaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vapauden tasavalta

__NOTOC__ Vapauden tasavalta on suomalaisen rock-yhtye Teksti-TV 666:n toinen studioalbumi, jonka julkaisi 24. helmikuuta 2023 levy-yhtiö Svart Records. == Kappaleet == == Arvostelut == * Kaaoszine: * Kulttuuritoimitus: * Soundi: * Imperiumi: 8½/10 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 albumit Luokka:Teksti-TV 666:n albumit Luokka:Svart Recordsin albumit
8 (Uniklubin albumi)

8 on Uniklubin kahdeksas albumi, joka julkaistiin 3. maaliskuuta 2023. Albumin tekeminen aloitettiin vuonna 2021 osittain koronan siivittämänä jolloin julkaistiin albumin eka sinkku "Hetken olen vapaa". Kahdesta singlebiisistä "Jos tähän jään" ja "Sammuttamaton" julkaistiin musiikkivideot jotka ohjasi Antti Väre. Sanoittajina kuullaan Jussi Selon lisäksi muitakin yhtyeen jäseniä kuten Pasi Viitalaa joka on tehnyt albumille eka kertaa biisin kokonaan itse. Albumin kansikuvan on tehnyt Joa Korhonen jonka käsialaa on myös Sammuttamaton-singlen kansikuva. == Kappaleet == Kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jussi Selo ellei muuta mainita # (säv. ja san. Tuomas Lepistö) # # (säv. ja san. Tuomas Lepistö) # # # (säv. ja san. Pasi Viitala) # # (säv. ja san. Jani Auvinen) # (säv. ja san. Jani Auvinen) # (säv. ja san. Janne Selo) == Arvostelut == * Desibeli.net: * Kaaoszine: * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 albumit Luokka:Uniklubin albumit
Matti Vaskio

Matti Vaskio, sukunimi aik. Widenius (18. helmikuuta 1896 – 4. tammikuuta 1966) oli suomalainen pankkiiriliikkeen omistaja ja lahjoittaja.Billion Graves : Matti Vaskion hauta Hietaniemen hautausmaallaHautahaku : Vaskio Matti Matti Vaskion vanhemmat olivat pankinjohtaja Karl Aristarchus Widenius ja Eva Emilia Engroos. Vaskio oli Kangasalan tukkuliikkeen Kangas-Keskus-Oy:n apulaisjohtajana. Vuonna 1954 Matti Vaskio ja hänen vaimonsa Maija Vaskio erosivat Kangas-Keskus-Oy:n hallituksesta ja Matti Vaskio myi osakkeensa yhtiön toimitusjohtajalle Bertel Sundgrenille. Samana vuonna 1954 Matti Vaskio perusti pankkiriliikkeensä. Pankkiiriliike Matti Vaskio & Co. Kommandiittiyhtiö toimi vuoteen 1965 saakka.Helsingin Pörssin kaikki jäsenet 1912-84, Pörssitieto G. Kock Matti Vaskio lahjoitti lääkäriseura Duodecimin lokakuussa 1960 perustamalle Suomen Lääketieteen Säätiölle kymmenen miljoonaa markkaa ja saman vuoden viimeisenä päivänä Vaskio lahjoitti säätiölle vielä viisitoista miljoonaa markkaa. Näistä lahjoituksista muodostettiin alkupääoma säätiön perustamalle Maija ja Matti Vaskion rahastolle. Vaskiot kartuttivat vielä rahastoa lisälahjoituksilla vuosina 1961–1965. Maija ja Matti Vaskion rahasto on edelleen säätiön suurin rahasto.Suomen Lääketieteen säätiön historiaa == Lähteet == Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Bayraktar

Bayraktar voi tarkoittaa seuraavia: * Baykar Bayraktar TB2, turkkilainen miehittämätön ilma-alus * ”Bayraktar”, Taras Borovokin kirjoittama ukrainalainen laulu * Bayraktar, sukunimenä: ** Erdoğan Bayraktar (s. 1948), turkkilainen poliitikko ja ministeri.
Bondevikin I hallitus

pienoiskuva|200px|Pääministeri Kjell Magne Bondevik Bondevikin I hallitus oli Norjan hallitus 17. lokakuuta 1997 – 17. maaliskuuta 2000. Se oli Kristillinen kansanpuolueen, Keskustapuolueen ja Venstren muodostama vähemmistöhallitus. ==Ministerit== Pääministeri * Kjell Magne Bondevik (Kristillinen kansanpuolue) Ulkoministeri * Knut Vollebæk (Kristillinen kansanpuolue) Kehitysapuministeri * Hilde Frafjord Johnson (Kristillinen kansanpuolue) Valtiovarainministeri * Gudmund Restad (Keskustapuolue) Puolustusministeri * Dag Jostein Fjærvoll (Kristillinen kansanpuolue) 17.10.1997–15.3.2000 * Eldbjørg Løwer (Venstre) 15.3.1999–17.3.2000 Kalastusministeri * Peter Angelsen (Keskustapuolue) 17.10.1997–21.1.2000 * Lars Peder Brekk (Keskustapuolue) 21.1.2000–17.3.2000 Sosiaaliministeri * Magnhild Meltveit Kleppa (Keskustapuolue) Terveysministeri * Dagfinn Høybråten (Kristillinen kansanpuolue) Liikenneministeri * Odd Einar Dørum (Venstre) 17.10.1997–15.3.1999 * Dag Jostein Fjærvoll (Kristillinen kansanpuolue) 15.3.1999–17.3.2000 Suunnittelu- ja yhteensovittamisministeri * Eldbjørg Løwer (Venstre) 17.10.1997–31.12.1997 Elinkeino- ja kauppaministeri * Lars Sponheim (Venstre) Öljy- ja energiaministeri * Marit Arnstad (Keskustapuolue) 17.10.1997–26.3.1998 * Anne Enger Lahnstein (Keskustapuolue) 26.3.1998–26.8.1998 (Arnstad äitiysvapaalla) * Marit Arnstad (Keskustapuolue) 28.8.1998–17.3.2000 Oikeusministeri * Aud Inger Aure (Kristillinen kansanpuolue) 17.10.1997–15.3.1999 * Odd Einar Dørum (Venstre) 15.3.1999–17.3.2000 Kunta- ja työministeri * Ragnhild Queseth Haarstad (Keskustapuolue) 17.10.1997–31.12.1997 Kunta- ja alueministeri * Ragnhild Queseth Haarstad (Keskustapuolue) 1.1.1998–16.3.1999 * Odd Roger Enoksen (Keskustapuolue) 16.3.1999–17.3.2000 Työ- ja hallintoministeri * Eldbjørg Løwer (Venstre) 1.1.1998–15.3.1999 * Laila Dåvøy (Kristillinen kansanpuolue) 15.3.1999–17.3.2000 Lapsi- ja perheministeri * Valgerd Svarstad Haugland (Kristillinen kansanpuolue) Maatalousministeri * Kåre Gjønnes (Kristillinen kansanpuolue) Ympäristöministeri * Guro Fjellanger (Venstre) Kirkko-, opetus- ja tutkimusministeri * Jon Lilletun (Kristillinen kansanpuolue) Kulttuuriministeri * Anne Enger Lahnstein (Keskustapuolue) 17.10.1997–8.10.1999 * Åslaug Haga (Keskustapuolue) 8.10.1999–17.3.2000 ==Lähteet== Luokka:Norjan hallitukset
Valeria (albumi)

Valeria on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Arpan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 10. maaliskuuta 2023 levymerkillä Johanna Kustannus. == Kappaleet == == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: * Kulttuuritoimitus: * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 albumit Luokka:Suomalaiset pop rock -albumit
Knut Vollebæk

Knut Vollebæk (s. 11. helmikuuta 1946 Oslo) on norjalainen diplomaatti ja kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Hän on toiminut Norjan ulkoministerinä 1997–2000 sekä Norjan Yhdysvaltain-suurlähettiläänä 2001–2007. Vollebæk on kotoisin Søndre Landista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Knut Vollebæk Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ulkoministerit Luokka:Norjan suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seppo Siirala

Seppo Martti Siirala (s. 29. helmikuuta 1952 Helsinki) on suomalainen klassisen musiikin kitaristi ja äänitetuottaja.Seppo Siirala ArtistInfo, viitattu 1.1.2023Otavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5 Siirala on Varpu Siiralan poika. Hän opiskeli 1960–1970-lukujen vaihteessa klassista kitaransoittoa Sibelius-Akatemian ensimmäisen kitaransoiton opettaja Ivan Putilinin johdolla.Seppo Siiralalle on myönnetty Pro Guitarra 2021 -palkinto Amusa Toimitus 3.1.2022, viitattu 1.1.2023 Hän täydensi opintojaan New Yorkissa ja Lontoossa opettajinaan Jorge Morel ja John W. Duarte. Siirala on konsertoinut laajalti Suomessa ja muuallaSeppo Siiralalle Pro Guitarra -palkinto Tampereen kitarafestivaalilta Jouni Tanninen, Yle 31.12.2021, viitattu 1.1.2023, kuten Australiassa. Hän kuului ensimmäisen aallon suomalaisiin ammattimaisiin kitarataiteilijoihin ja -pedagogeihin. Siiralalta on julkaistu monia levytyksiä, ja hän on ollut tekijänä klassisen kitaran nuottikirjoissa. Vuosina 1977–1991 hän opetti Sibelius-Akatemiassa. Tuottajana Siirala toimi vuodesta 1991 Ondine-levymerkillä, jonka palveluksesta hän siirtyi vapaaksi tuottajaksi vuonna 2010. Siirala sai vuonna 2021 Tampere Guitar Festivalin Pro Guitarra -palkinnon työstään klassisen kitarakulttuurin hyväksi. Vuonna 2018 hän oli mukana perustamassa Suomen kitarakilpailua, jonka tuomariston puheenjohtaja hänestä tuli. Siirala on myös toiminut Helsingin Kitaraseuran puheenjohtajana. Hän löysi isoisänsä, lääkäri Martti Johannes Siiralan (1889–1948) päiväkirjat vuosilta 1914–1918 ja toimitti tämän aikalaisdokumentin kirjan muotoon. Uutta aikaa ei uhreitta luoda -teoksen julkaisi Siltala-kustantamo. Johdannon siihen laati Samu Nyström.Seppo Siirala Siltala, viitattu 1.1.2023 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hamza (nimi)

Hamza () on arabialainen miehen etunimi. Se on vanha, jo ennen islamin syntyä käytetty nimi, joka pohjautuu mahdollisesti arabian kielen sanaan ’vahvistua’, ’olla vahva’ tai ’olla vakaa’. Profeetta Muhammedilla oli tämänniminen setä.Baker, Mona: Supplement 1. Common names in the Arab world. – Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston mukaan tilastoitu joulukuun 2022 loppuun mennessä noin 480–490 Hamza-nimistä miestä ja lisäksi noin 10–30 samannimistä naista. Todennäköisesti naisille ei kuitenkaan ole annettu etunimeksi miehennimeä, vaan kyseessä on arabiankieliseen nimeen sisältyvä isännimi eli nasab.Akar, Sylvia: Arabiankieliset nimet. – Pirjo Mikkonen (toim.) Sukunimi? Etunimi? Maahanmuuttajien nimijärjestelmistä, s. 17\. PDF Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2002. ISBN 951-9475-96-6 . == Tunnettuja Hamzoja == * Hamza Abourazzouk (s. 1986), marokkolainen jalkapalloilija * Hamza Aït Ouamar (s. 1986), algerialainen jalkapalloilija * Hamza Alić (s. 1979), bosniahertsegovinalainen kuulantyöntäjä * Hamza Barhoumi (s. 1991), tunisialainen judoka * Hamza Abdi Barre, Somalian pääministeri v. 2022– * Hamza bin Laden (n. 1989–2019), yksi Osama bin Ladenin pojista * Hamza El Fatouaki (s. 1991), marokkolainen moottoriurheilija * Hamza al-Ghamdi (1980–2001), saudiarabialainen terroristi * Hamza Hamry (s. 1995), tunisialainen judoka * Hamza ibn-'Ali ibn-Ahmad (s. 985), yksi druusilaisuuden perustajista * Hamza Katan (s. 1997), jordanialainen taekwondoin * Hamza Hakimzoda Niyoziy (1889–1929), uzbekistanilainen runoilija * Hamza Šahhata (1908–1972), saudiarabialainen runoilija * Hamza Tlili (s. 1990), tunisialainen jalkapalloilija * Hamza Yerlikaya (s. 1976), turkkilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja * Hamza Younes (s. 1986), tunisialainen jalkapalloilija == Lähteet == Luokka:Etunimet
Fauna (albumi)

Fauna on englantilaisen progressiivisen metalliyhtyeen Hakenin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 3. maaliskuuta 2023 levymerkillä Inside Out Music. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "Nightingale" ja "The Alphabet of Me". == Kappaleet == # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 8½/10 * Inferno: * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2023 albumit Luokka:Hakenin albumit
Piazza di Spagna

thumb|Yleisnäkymä Piazza di Spagnalta. Piazza di Spagna (kirjaimellisesti ”Espanjan aukio”) on aukio Rooman keskustassa Campo Marzion kaupunginosassa. Aukion tunnetuin nähtävyys ovat sen laidalla sijaitsevat Espanjalaiset portaat. Piazza di Spagnan eteläpäähän yhtyy pienempi aukio Piazza Mignanelli. Aukion itäpuolella on Pincion kukkulalla sijaitseva Trinità dei Monti -kirkko, jonka luo Espanjalaiset portaat johtavat. Piazza di Spagna tunnetaan Roomassa vierailevien matkailijoiden suosimana kohtaamispaikkana. Sen varrella on tunnettujen huippumuotimerkkien liikkeitä sekä englantilainen teehuone Babington’s tea room.Brigitte Hintzen-Bohlen: Taide & Arkkitehtuuri: Rooma (suom. Maija Pellikka et al.), s. 215, 225. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2006. Alkuteos Kunst & Architektur Rom.Piazza di Spagna Roma – sito turistico ufficiale (Rooman kaupungin viralliset turismisivut). Viitattu 1.1.2023. Via del Babuino -katu johtaa Piazza di Spagnalta Piazza del Popololle. Aukio on ollut tärkeä kauppapaikka jo 1400-luvulta alkaen. 1600-luvulla Espanjan ja Ranskan valtiot rakennuttivat lähikortteleihin paljon edustavia rakennuksia ja houkuttelivat alueelle ulkomaalaisia asukkaita, mukaan lukien tunnettuja taiteilijoita ja runoilijoita. Aukion eteläpäähän valmistui Espanjan lähetystötalo Palazzo di Spagna. Arkkitehti Francesco de Sanctisin suunnittelemat Espanjalaiset portaat puolestaan rakennettiin vuosina 1723–1726 Ranskan suurlähettilään rahoilla. Aukiolla on vuosina 1627–1629 rakennettu ovaalinmuotoinen suihkulähde Fontana della Barcaccia, jonka on suunnitellut joko Pietro Bernini tai hänen kuuluisampi poikansa Gian Lorenzo Bernini. Siihen kuuluu uppoavaa laivaa esittävä veistos. Aukion eteläpäässä Piazza Mignanellin kohdalla on 12-metrinen muistopylväs Colonna dell’Immacolata, jonka huipulla on Neitsyt Marian patsas. Arkkitehti Luigi Polettin suunnittelema muistomerkki pystytettiin vuonna 1857 paavi Pius IX:n määräyksestä. Patsaan toteutti kuvanveistäjä Giuseppe Obici. Pylväs on antiikin Rooman ajalta; se löydettiin vuonna 1777 ja sijoitettiin aluksi Palazzo Montecitorion luo.The Column of the Immaculate Roma – sito turistico ufficiale (Rooman kaupungin viralliset turismisivut). Viitattu 1.1.2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Rooman aukiot
Esko Syvinki

Esko Edvard Syvinki (s. 10. joulukuuta 1943 Ruovesi) on suomalainen säveltäjä, pianisti ja harmonikansoittaja.Otavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5Syvinki, Esko Kansalliskirjaston hakupalvelu, viitattu 1.1.2023 Syvinki opiskeli sävellystä Aulis Sallisen ja Einojuhani Rautavaaran johdolla. Hän opiskeli myös musiikin teoriaa Jouko Tolosen luennoilla, sekä pianon- että sellonsoittoa Riitta Parikan ja Timo Hanhisen oppilaana. Hän suoritti Sibelius-Akatemiassa musiikin teorian diplomin vuonna 1974 ja sävellysdiplomin 1979. Syvinki oli vuosina 1974–1981 lehtorina Päijät-Hämeen/Lahden konservatoriossa ja siirtyi tämän jälkeen Tampereen konservatorioon. Hän toimi siellä musiikin teorian ja säveltapailun yliopettajana vuosina 1982–1995. Syvingin johdolla ovat opiskelleet muiden muassa Jukka-Pekka Saraste, Paavo Kiiski, Harri Vuori, Juha LeinonenPorilaissäveltäjä Juha Leinonen sai levyn julki merkittävältä kustantajalta, nyt ehdolla vuoden levyksi Sini Kuvaja, Satakunnan Kansa 21.1.2020, viitattu 1.1.2023 ja Risto Pelli.Risto Pellin hengellinen sävelkattaus kuullaan Tammelassa Forssan Lehti 16.3.2018, viitattu 1.1.2023 Syvinki on myös julkaissut oppimateriaaleja yhteistyössä Eero Hakkaraisen kanssa. Syvingin teosten joukossa ovat kaksi pianokonserttoa (1977, 1982), sellokonsertto (1979), harmonikkakonsertto (1984), viulukonsertto (1996) sinfonietta jousille (1976) ja sinfonia (1988). Hänen teoksiaan on otettu suomalaisten orkesterien ohjelmistoihin.Merikanto on kauden suosituin konserttosäveltäjä Seppo Heikinheimo, Helsingin Sanomat 3.10.1993, viitattu 1.1.2023 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Suomalaiset harmonikansoittajat Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gottfried Glöckner

Johannes Gottfried Glöckner (12. syyskuuta 1861 Späningen, Altmark – 25. toukokuuta 1932 Naumburg, Saksa) oli saksalaisen evankelinen teologi. Hän suoritti opintonsa Leipzigin ja Hallen yliopistoissa. Hän valmistui filosofian tohtoriksi 1888 ja oli kasvatusopin dosentti Leipzigin yliopistossa vuodesta 1889.Glöckner, Johannes Gottfried, Tietosanakirja. Osa 11. Täydennysosa. Palsta 311. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1922 Glöckner siirtyi 1894 papilliselle alalle, ja hänet valittiin 1896 Helsingin saksalaisen seurakunnan kirkkoherraksi. Hän oli tehtävässä vuoteen 1910, jolloin hän palasi papiksi kotimaahansa. Helsingissä ollessaan Glöckner oli arvostettu saarnaaja. Hänen väitöskirjansa Ueber moderne Predigtreform ilmestyi 1912 (synodaaliväitöskirja). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Marius Ilas

Marius Ilas on romanialainen keskisarjan karateka. Hän on Kyokushinissa WKO- liiton kahdeksankertainen Euroopan-mestari.(RUM) Marius Ilas redondoshinkyokushin.wordpress.com Viitattu 1.1.2023 MM-kilpailuissa Ilas sijoittui parhaimmillaan seitsemänneksi.WKO World Weight Tournament kyokushinresults.com Viitattu 1.1.2023 ==Lähteet== Luokka:Romanialaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Synodaaliväitöskirja

Synodaaliväitöskirja on Suomessa vuoden 1869 kirkkolain 440 §:n edellyttämä, jostakin teologisesta aineesta laadittu "lyhykäinen kirjoitelma", jonka perusteella keskustellaan virallisessa hiippakunnan pappeinkokouksessa. Synodaaliväitöskirjan tekijä valitaan edellisessä pappeinkokouksessa.Synodaaliväitöskirja, Tietosanakirja. Osa 9. Palsta 761. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917. Synodaali- eli pappeinkokouksien yhteydessä alettiin vuonna 1628 järjestää teologisia väitöksiä, ja ne laadittiin ja käsiteltiin akateemisten väitösten tavoin latinaksi. Latinan käyttö päättyi vuonna 1842.Kieliä ja kohtaamisia Turun historiassa, s. 108 Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2021 ISBN 978-951-858-429-5 (pdf) ==Lähteet== Luokka:Väitöskirjat Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon hallinto
Mika Laurila

Mika Laurila (s. helmikuu 1980, Porvoon mlkSinivalkoinen NFL-ääni Helsingin Sanomat) on suomalainen amerikkalaisen jalkapallon selostaja ja entinen pääsarjatason pelaaja. https://www.opettaja.fi/vapaalla/mun-juttu-suomen- jenkkifutiksen-evankelista/ Kaudella 2022 Laurila selostaa NFL-liigan otteluita C Morelle. https://www.epressi.com/tiedotteet/urheilu/nfl-saapuu-c- moreen-kolmen-vuoden-sopimuksella.html Aiemmin hän on selostanut NFL:ää Viasatille. Hän selostaa myös Ruutu-palvelussa Vaahteraliigaa ja tekee Suplassa julkaistavaa NFL:ää käsittelevää Tailgate-podcastia. https://www.supla.fi/episode/11400257-9def-4bd3-a3bb-6b11ac18cb76 Laurila edusti omalla pelaajaurallaan Porvoon Butchersia. Hän saavutti kuusi SM-kultaa kausina 2005–2010. Hän aloitti Vaahteraliigan selostamisen 2010 ja NFL:n selostamisen 2014. Selostamisen lisäksi hän työskenteli aiemmin opettajana. Vuodesta 2022 lähtien hän on työskennellyt Uusimaan toimittajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheiluselostajat Luokka:Suomalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kungälvs-Posten

Kungälvs-Posten (lyh. KP) on ruotsalainen vuonna 1958 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Kungälv. Lehti ilmestyy kahdesti viikossa, on poliittiselta linjaltaan sitoutumaton ja kuuluu Stampen Media -konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Kungälvin kunta
Korkeat uimahypyt

Korkeilla uimahypyillä tarkoitetaan tavallista korkeammalta tehtyjä uimahyppyjä. Korkeita uimahyppyjä voi harjoittaa kilpaurheiluna muita osallistujia vastaan tai vain yrityksenä tehdä jokin ennätys. Korkeat uimahypyt oli ensi kertaa mukana uinnin maailmanmestaruuskilpailuissa Barcelonassa vuonna 2013. Maailmanmestaruuskisoissa miehet hyppäävät 27 metrin korkeudesta ja naiset 20 metrin korkeudesta. Muissa kilpailuissa miesten käyttämät korkeudet vaihtelevat 22–27 metrin ja naisten 18–23 metrin välillä. Urheilijat eivät yleensä voi harjoitella kilpailuympäristössä ennen kuin pari päivää ennen kilpailua. Uimahyppääjän vauhti hypyn aikana voi nousta 96 kilometriin tunnissa. Hyväksytyn ennätyshypyn kriteerit ovat kiistanalaiset. ABC-televisioyhtiön ohjelmassa Wide World of Sports osallistujien piti tehdä ainakin yksi voltti ja poistua vedestä ilman muiden apua. Vuonna 1985 Randy Dickinson hyppäsi 53,24 metristä Hongkongin Ocean Parkissa mutta mursi reisiluunsa eikä päässyt vedestä pois ilman apua. Vuonna 1987 sveitsiläinen Olivier Favre hyppäsi 53,9 metristä Ranskassa mutta mursi selkänsä, ja hänet piti pelastaa. Brasilialainen Laso Schaller hyppäsi vuonna 2015 Sveitsissä kalliolta 58,8 metrin korkeudesta. Hän rikkoi nivelsiteensä käyttämästään suojuksesta huolimatta mutta pääsi vedestä pois omin avuin ja on Guinnessin Ennätyskirjassa ennätyksen haltija. Hän ei kuitenkaan tehnyt ABC-yhtiön edellyttämää volttia. Suomessa Matti Myllymäki hyppäsi 50 metristä pellehypyn vuonna 2001, mutta loukkaantui hyvin pahasti. Luokka:Uimahypyt Luokka:Extremeurheilu
Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2022

Vuoden 2022 koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 22. syyskuuta – 1. lokakuuta 2022 Sydneyssa, Australiassa. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat, jolle mestaruus oli yhdestoista ja neljäs peräkkäinen. Se voitti loppuottelussa Kiinan. Isäntämaa Australia saavutti pronssia. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin yhdysvaltalainen A'ja Wilson. ==Joukkueet== Valtio Karsintatapa Aikaisemmat esiintymiset Edellinen esiintyminen Paras aikaisempi sijoitus Isäntämaa 15 2018 Mestari (2006) Olympiavoittaja 18 2018 Mestari (10 kertaa) Karsintaturnaus 1. kerta 1. kerta 1. kerta Karsintaturnaus 11 2018 Kolmas (1979, 1986) Karsintaturnaus 8 2018 Toinen (1975) Karsintaturnaus 10 2018 Toinen (1994) Karsintaturnaus 10 2018 Kolmas (1953) Karsintaturnaus 15 2018 Toinen (1967, 1979) Karsintaturnaus 2 2014 Kahdeksas (2014) Karsintaturnaus 1 2018 Neljäs (2018) Villi kortti 1 2018 16. (2018) Villi kortti 1 2010 15. (2010) Alun perin maailmanmestaruuskilpailuihin eteni Venäjä, mutta kansainvälinen koripalloliitto FIBA sulki sen pois kilpailuista Venäjän hyökkäyksen Ukrainaan takia. Venäjän korvasi Puerto Rico. Nigeria vetäytyi turnauksesta ja sen korvasi Mali. ==Arvontakorit== Joukkueet arvottiin kahteen alkulohkoon 3. maaliskuuta Sydneyssa. Kori A Kori B 1 1 Myöhemmin Mali korvasi Nigerian. Lähde: ==Turnaus== ===Alkulohkot=== Alkulohkojen ottelut pelattiin 22. – 27. syyskuuta. ====Lohko A==== \----- \------ \------ \------ ====Lohko B==== \----- \------ \------ \------ ===Pudotuspelit=== ====Puolivälierät==== ====Välierät==== ====Pronssiottelu==== ====Loppuottelu==== ==Lopulliset sijoitukset== # Joukkue 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9\. 10\. 11\. 12\. == Lähteet == Luokka:Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut Naisten maailmanmestaruuskilpailut 2022 Naisten maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Sydneyn urheilu
Samoan o le Ao o le Malon vaali 2022

Samoan o le Ao o le Malon vuoden 2022 vaali järjestettiin 23. elokuuta. O le Ao o le Malo on nimitys jota käytetään Samoan valtionpäämiehestä. O le Ao o le Malon valitsee Samoan parlamentti. Valtionpämiehen virkakauden pituus on 5 vuotta, mutta 2021 hallitus alkoi selvittää, josko maan perustuslakia muuttaa siten, että o le Ao o le Malon virka olisi elinikäinen. Istuva o le Ao o le Malo, Tuimalealiʻifano Vaʻaletoʻa Sualauvi II, oli vuoden 2022 vaalien ainoa ehdokas, minkä johdosta pääministeri Naomi Mataʻafa nimitti hänet jatkokaudelle. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 vaalit o le Ao o le Malon
Fidžin parlamenttivaalit 2022

Fidžin vuoden 2022 parlamenttivaalit järjestettiin 14. joulukuuta. Niissä valittiin kaikki parlamentin 55 edustajaa seuraavaksi nelivuotiskaudeksi. == Tausta == SODELPA valitsi puheenjohtajakseen Viliame Gavokan loppuvuodesta 2020. Entinen puheenjohtaja Sitiveni Rabuka erosi tämän jälkeen sekä opposition johtajan että parlamentaarikon pestistään sanoen, ettei pääministeri Frank Bainimarama enää luottanut häneen yhteistyön jatkamiseksi. SODELPA:n puheenjohtaja Gavoka kertoi olleensa järkyttynyt Rabukan erosta ja puoleen tarvitsevan tätä. Rabuka jätti SODELPA:n vuonna 2021 ja perusti uuden puolueen nimeltä kansan allianssi (, lyh. PA). == Äänioikeus ja ehdokasasettelu == Äänioikeutettuja ovat kaikki sellaiset vähintään 18-vuotiaat Fidžin kansalaiset, jotka ovat rekisteröityneet äänestäjiksi. Heillä ei myöskään saa olla muiden maiden kansalaisuuksia tai tuomioita sellaisista rikoksista, joiden vuoksi äänioikeus on erikseen evätty. Ehdokkaaksi voivat asettua sellaiset henkilöt: * jotka ovat Fidžin kansalaisia eivätkä omaa minkään muun maan kansalaisuutta * jotka ovat rekisteröityneet äänestäjiksi * jotka ovat asuneet Fidžillä vähintään 2 vuotta ennen ehdokkaaksi nimeämistä * joilla ei ole selvittämättömiä konkursseja * jotka eivät ole toimineet vaalivirkailijoina viimeisen 4 vuoden aikana * jotka eivät istu vankeustuomiota tai joita ei ole tuomittu yli vuoden mittaiseen vankeustuomioon viimeisen 8 vuoden aikana Vaaleissa sovelletaan 5 % äänikynnystä. == Tulokset == Puolue Ääniä Osuus äänistä (%) Paikkoja FijiFirst 200 246 42,55 26 PA 168 581 35,82 21 NFP 41 830 8,89 5 SODELPA 24 172 5,14 18 Hyväksyttyjä ääniä 470 584 Hylättyjä/ tyhjiä ääniä 3 326 Ääniä yhteensä 473 910 Rekisteröityjä äänestäjiä 693 915 Lähde: Vaalit pahiten hävinneestä SODELPA:sta nousi vaalituloksen selvittyä avainasemaan hallituksen muodostamisessa sekä FijiFirstin että PA:n kanssa. Puolue julkaisi 18. joulukuuta listan asioista, jotka ovat sen reunaehdot hallitusyhteistyölle: * Päälliköiden suurneuvoston palauttaminen * Korkeakoulutuksen muuttaminen ilmaiseksi ja opintolainojen anteeksianto * Fidžin suurlähetystön perustaminen Jerusalemiin SODELPA:n nuorisojärjestö vaati, ettei puolue lähde hallitusyhteistyöhön FijiFirstin kanssa, koska se halusi panna lopun Bainimaraman 16 vuotta kestäneelle valtakaudelle, jota nuorisojärjestö kutsui "diktaattorimaiseksi". == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 vaalit parlamenttivaalit_2022
Markku Järvinen

Markku Sakari Järvinen (30. heinäkuuta 1937 Tampere – 17. marraskuuta 2015 Kangasala) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 2.1.2023. Järvisen vanhemmat olivat insinööri Hugo Gunnar Järvinen ja talousopettaja Elma Värri ja puoliso vuodesta 1972 Riitta Kaarina Järvinen. Markku Järvinen kävi keskikoulun Tampereen lyseossa 1956 ja valmistui insinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta 1964. Hän kävi myös useita liikkeenjohdon kursseja. Järvinen oli Hankkijan asennusinsinööri Kotkassa 1964, osastonhoitaja Hämeenlinnassa 1965–1968, sähköasiain osastonhoitaja Helsingissä 1968–1971, laitoskonttorin johtaja 1971–1975 ja sähköasian osaston apulaisjohtaja 1975–1980. ELCO-Groupin projektijohtaja Bagdadissa Järvinen oli 1980–1983, Hankkijan vientijohtaja 1983, Are Oy:n Teknisen Aren johtajan varamies 1983–1984, Hankkijan Teollisuuspalvelun apulaisjohtaja 1985–1986, Teknisen ryhmän johtaja 1986–1987, Teollisuuspalvelun johtaja 1987–1988 ja yhtymän strategisen johtoryhmän jäsen vuodesta 1988. Järvinen oli Hankkija-Tekniikka Oy:n, vuodesta 1991 Hantec Oy, toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 1988–1992 ja Suomen Sähkötalo Oy:n, sittemmin Tekmanni Oy, toimitusjohtaja 1992–1999. Hän oli myös Suomen Sähkötukku Oy:n, vuodesta 1988 Suomen Sähkötalo Oy, toimitusjohtaja 1988 ja hallituksen jäsen 1988–1990 ja hänellä oli useita sähkö- ja talotekniikka-alojen asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Järvinen sai 1991. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Goltz

Goltz on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Christel Goltz (1912–2008), itävaltalainen laulaja, sopraano * Colmar von der Goltz (1843–1916), saksalainen sotilas ja sotahistorioitsija * Rüdiger von der Goltz (1865–1946), saksalainen sotilas
Forgách

Forgách (tai Forgács) on vanha unkarilainen aatelissuku, joka mainittiin jo 1200-luvulla. Suvun jäsenistä ovat merkittäviä muun muassa:Nordisk familjebok / Uggleupplagan. 8. Feiss - FruktmögelMeyers Konversationslexikon * Ferenc Forgách (1530-1575), Nagyváradin piispa, Transilvanian ruhtinaan kansleri, historioitsija. * Zsigmond Forgách (k. 1621), Unkarin palatiini. * Ádám Forgách (1601-1681), korotettiin 1640 kreivinarvoon. * Simon Forgách (1669-1729), otti osaa Rákóczin kapinaan vuodesta 1704. * Antal Forgách (1819-1885), kreivi, valtiomies. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset suvut
Kollonitsch

Kollonitsch (Kollonich, Kollonitz, Gollonitsch) oli Kroatiasta lähtöisin oleva suku. Sen merkittävin jäsen oli kardinaali Leopold Karl von Kollonitsch (1631–1707). Suvun viimeinen jäsen, kreivi Siegmund, (1676–1751) Wienin ensimmäinen arkkipiispa, adoptoi vuonna 1728 isänsä kreivi Johann Siegmundin (k. 1684) sisarpuolen pojan, vapaaherra Ladislaus Zay von Zajezdan, joka perusti Kollonitsch-Zay-sukulinjan, joka on 1863 sammunut mieslinjasta.Meyers Konversationslexikon ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kroatialaiset suvut Luokka:Unkarilaiset suvut Luokka:Itävallan aateli
Kansainvälinen elokuvamusiikkikriitikkojen järjestö

Kansainvälinen elokuvamusiikkikriitikkojen järjestö (, lyh. IFMCA, ent. Film Music Critics Jury) on elokuva- ja televisiomusiikkiin erikoistuneiden toimittajien muodostama järjestö. Sen tavoitteena on tukea elokuvamusiikkia ja sen säveltäjiä esimerkiksi musiikkiarvostelujen, haastattelujen ja palkintojen muodossa. Järjestöön kuuluu yli 65 jäsentä ympäri maailmaa. Järjestö aloitti toiminta 1990-luvun loppupuolella nimellä Film Music Critics Jury. Sen perusti toimittaja Mikael Carlsson. Järjestö ei ollut toiminnassa vuosina 2000–2003, mutta aktivoitui uudelleen vuonna 2004 ja vaihtoi nimensä nykyiseen muotoon. == IFMCA-palkinto == IFMCA-palkinnot () ovat järjestön säveltäjille vuosittain jakamia palkintoja, jotka jaettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2004. Elokuva- ja televisiomusiikkitoimittajat sekä kriitikot päättävät palkintojen saajat. Nordisk Filmin mukaan IFMCA-palkinnot ovat maailman arvostetuimpia elokuvamusiikin palkintoja. === Palkintokategoriat === Vuoden 2021 palkintokategoriat olivat seuraavat: * Film Score of the Year * Film Composer of the Year * Breakthrough Composer of the Year * Film Music Composition of the Year * Best Original Score for a Drama Film * Best Original Score for a Comedy Film * Best Original Score for an Action/Adventure/Thriller Film * Best Original Score for a Fantasy/Science Fiction/Horror Film * Best Original Score for an Animated Feature * Best Original Score for a Documentary * Best Original Score for Television * Best Original Score for a Video Game or Interactive Media * Best New Archival Release – Re-Release or Re-Recording * Best New Archival Release – Compilation * Film Music Record Label of the Year === Palkitut suomalaiset === Suomalainen säveltäjä Panu Aaltio on voittanut IFMCA-palkinnon kolmesti parhaasta dokumenttielokuvan musiikista elokuvilla Metsän tarina (2012), Järven tarina (2016) ja Tunturin tarina (2021). == Lähteet == Luokka:Musiikkialan järjestöt Luokka:Elokuvajärjestöt Luokka:Elokuvakritiikki Luokka:Elokuvamusiikki
Karl von Gontard

Carl (Karl) Philipp Christian von Gontard (13. tammikuutakastamispäivä 1731 Mannheim – 23. syyskuuta 1791 Breslau)Drescher, Horst: Gontard, Carl Philipp Christian von (Reichsadel 1767) Neue Deutsche Biographie 6 (1964), Deutsche Biographie. Viitattu 3.1.2023. oli saksalainen arkkitehti. Hän astui vuonna 1764 Fredrik Suuren palvelukseen Potsdamissa, jonne hän suunnitteli Neues Palaisin pihan päätteet pylväikköineen ja Sanssoucin ystävyydentemppelin. Berliiniin hän suunnitteli molemmat Gendarmenmarktin kupolitornit sekä Königsstraßen (nyk. Rathausstraße) ja Spittelbrücken pylväiköt (Königskolonnaden, 1777–1780). Hänen viimeinen suunnitelmansa oli Potsdamin Marmoripalatsi Heilige Seen rannalla (1788–1790). Gontard suunnittelu pohjautui ranskalaiseen klassisismiin, tosin sommittelujen luonne on pohjimmiltaan kuitenkin usein barokki. Brandenburger Tor Potsdam Stadtseite 2015.jpg|Potsdamin Brandenburgin portti, Gontardin suunnittelema puoli kaupunkiin päin. Toisen puolen on suunnitellut Georg Christian Unger. Koenigskolonnaden Berlin 1.jpg|Königskolonnaden Heinrich von Kleistin puistossa. ==Huomautukset== == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Gontard, Karl Philipp Christian Von A Dictionary of Architecture and Landscape Architecture, Encyclopedia.com Luokka:Saksalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1731 syntyneet Luokka:Vuonna 1791 kuolleet
Yleisöaalto

Yleisöaalto eli stadionaalto tai Meksikon aalto syntyy urheilukatsomossa, kun katsojat nousevat seisomaan aaltomaisesti niin, että kukin katsoja nousee ylös ja nostaa kätensä kohti taivasta noin sekunnin ajaksi, kun "aalto" tulee kohdalle. Joskus katsojat myös huudahtavat noustessaan seisomaan. Näin aalto kiertää koko stadionin. Aallon suunta on yleensä myötäpäivään. Yleisöaaltoa kutsutaan myös Meksikon aalloksi, koska aalto nähtiin ensimmäisen kerran suuren lajin arvokisoissa jalkapallon MM-kisoissa Meksikossa 1986. ==Lähteet== Luokka:Urheilukulttuuri