EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sinfonia nro 2 (Brahms)

Johannes Brahmsin sinfonia nro 2 D-duuri op. 73 sävellettiin kesällä 1877. Se valmistui erittäin nopeasti verrattuna ensimmäiseen sinfoniaan, jota Brahms työsti ainakin 14 vuotta. Teos kantaesitettiin Wienissä 30. joulukuuta 1877 Hans Richterin johdolla. ==Rakenne ja orkestraatio== Sinfoniassa on neljä osaa: #Allegro non troppo #Adagio non troppo #Allegretto grazioso (quasi andantino) #Allegro con spirito Brahmsin toinen sinfonia on sävelletty suurelle orkesterille, joka koostuu 2 huilusta, 2 oboesta, 2 klarinetista, 2 fagotista, 4 käyrätorvesta, 2 trumpetista, 3 pasuunasta, tuubasta, patarummuista ja jousisoittimista. Luokka:Sinfoniat Luokka:1870-luvun musiikkiteokset Luokka:Johannes Brahmsin teokset
Luonnonalue

Luonnonalue on alue, jota ei ole otettu tehokkaan tuotannon piiriin, kulttuurimaaksi tai rakennusmaaksi. Ihmisen toiminnan vuoksi monet luonnon itsensä luomat elinympäristöt katoaisivat ilman suojelua. Saman kohtalon ovat kokeneet vanhojen ja hylättyjen maankäyttömuotojen luomat maisematyypit. Siksi on perustettu säilyttämään tällaisia luonnonalueita mm. luonnonsuojelualueet: kansallispuistot, luonnonpuistot ja muut luonnonsuojelualueet. == Lähteet == * Luokka:Luonnonsuojelu
Ikuinen sävel

Ikuinen sävel, joskus myös suomenkielisenä nimenä Humoresque, (engl. Humoresque) on Jean Negulescon ohjaama yhdysvaltalainen melodraamaelokuva vuodelta 1946. Elokuvan päärooleissa esiintyvät Joan Crawford ja John Garfield. Sivurooleissa nähdään muiden muassa Oscar Levant, J. Carrol Naish ja Ruth Nelson. Ikuinen sävel on 125 minuutin, eli 2 tunnin ja 5 minuutin mittainen, ja se on mustavalkoinen. Ikuinen sävel sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa joulupäivänä vuonna 1946 ja Suomeen elokuva tuli vasta vajaa vuosi myöhemmin, marraskuussa 1947. Vuoden 1946 versio on uudelleenfilmatisointi vuoden 1920 samannimisestä mykkäelokuvasta, joka perustui Fannie Hurstin romaaniin. Ikuinen sävel sai parhaan musiikin Oscar- ehdokkuuden vuonna 1947, muttei voittanut. Elokuva kertoo viulistista (Garfield), joka rakastuu jo naimisissa olevaan naiseen (Crawford). == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Vuoden 1946 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Jean Negulescon ohjaamat elokuvat Luokka:Melodraamat
Norman Dello Joio

Norman Dello Joio (24. tammikuuta 1913 – 24. heinäkuuta 2008) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Dello Joio syntyi New Yorkin kaupungissa italialaisille vanhemmille. Hän aloitti muusikonuransa urkurina ja kuoronjohtajana. Hän sai pianonsoiton opetusta isältään. Myöhemmin Dello Joio opiskeli urkujensoittoa Pietro Yonin johdolla, ja vuonna 1939 hän pääsi Juilliard School of Musiciin. Dello Joio toimi opiskeluaikoinaan urkurina St. Anne's Churchissa mutta ryhtyi säveltäjäksi. Paul Hindemith opetti häntä vuodesta 1941. Dello Joiosta tuli vähitellen yksi aikansa keskeisimmistä säveltäjistä Yhdysvalloissa. Hänelle myönnettiin vuonna 1957 Pulitzer-palkinto teoksesta Meditations on Ecclesiastes, joka oli saanut kantaesityksensä 20. huhtikuuta 1956. Hänet muistetaan myös kuoromusiikistaan. Lisäksi tuotantoon kuuluu mm. musiikkia puhaltimille ja jousille. Dello Joio opetti Sarah Lawrence Collegessa vuosina 1944–1950 sekä Mannes College of Musicissa. Hän toimi professorina ja dekaanina Bostonin yliopistossa. Hän siirtyi vuonna 1978 Long Islandille, jossa hän jatkoi sävellystyötään siitä lähtien. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan balettitanssija Grayce Baumgoldin kanssa yksi tytär ja kaksi poikaa.http://www.nndb.com/people/249/000092970/ == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet Luokka:Kirjallisuuden Pulitzer-palkinnon saaneet
Maisemanhoito

Maisemanhoito tarkoittaa toimenpiteitä, joilla pidetään yllä, entistetään tai uusitaan ihmisen elinympäristön esteettisiä näkökohtia. Maiseman hoidossa pyritään sopeuttamaan ympäristön uudet ominaisuudet vanhoihin, perinteikkäisiin ja historiallisesti merkittäviin maiseman ominaisuuksiin. Näihin asioihin kuuluu myös historiallisesti merkittävien rakennusten vaaliminen. Myös luonnonsuojelun kannalta arvokkaiden luonnonsuojelualueiden hoito kuuluu maisemanhoitoon. Nämä luonnonsuojelualueet on saatettu perustaa ympäristöministeriön tai Ely-keskusten toimesta. Joskus kulttuurimaisemaan liittyvät ihmiskunnan tarpeet ja luonnonmaiseman arvot ovat ristiriidassa keskenään ja tämä seikka on haaste maisemansuojelussa. Tällaiset ristiriidat ovat aiheuttaneet maanomistajien ja luonnonsuojelijoiden välille eripuraa. Monet maisemanhoitohankkeet ovat lähteneet paikallisten ihmisten toivomuksista. == Maisemanhoito metsissä ja maaseudulla == Maisemanhoitoa tehdään muun muassa kaupunkien ulkoilualueilla ja kuntien ja valtion retkeilyalueilla pusikoita raivaamalla, poistamalla kuolleita puita tai esimerkiksi pähkinäpensaslehdoissa tukahduttavia kuusia. Maisemaa voidaan myös avata, kun puut ja pensaat estävät näkyvyyttä vesistölle, pellolle tai muulle kiinnostavalle nähtävyydelle. Myös hakkuutähteiden keräys ja poiskuljetus edistää maisemanhoitoa. Lisäksi metsäympäristön hoidossa on otettava huomioon kullakin alueella vallitsevat puiden kasvuolosuhteet. Maaseutumaiseman hoidon kannalta on olennaista, että maatalouden tuotantotoimenpiteet pyritään tekemään kestävän kehityksen mukaisiksi. Maaseutumaisemassa ovat olennaisena osana vesistöt. == Maisemanhoito kulttuurimaisemassa == Maisemanhoitoa on tehty esimerkiksi suojelualueilla kunnostamalla siellä olevia vanhoja tiloja rakennuksineen ja niiden pihapiirejä ja viljelyksiä. Näin on haluttu säilyttää nähtävyytenä perinteistä rakennustyyliä ja viljelymaisemaa eri elementteineen. Maisemanhoito on myös niittyjen ylläpito, kun niityt ovat katoamassa Suomesta perinteisen maatalouden muuttuessa. Sen takia monia niittyjä hoidetaan erikoistoimenpitein ja myös siksi, että niittyjen runsas kasvi- ja perhoslajisto säilyisi. Rakennetun ympäristön maisemanhoitoa suunniteltaessa on otettava huomioon rakennusten menneisyys sekä niiden mahdolliset kunnostustoimenpiteiden tarpeet. Maisemanhoidossa huomioitavia kohteita ovat myös muinaisjäännökset ja muut arkeologisesti merkittävät kohteet. == Lähteet == * * Immonen T. & Solonen T.: Puistometsänhoito. 1994. Kauniaisten kaupungin ympäristönsuojelutoimisto. ISBN 951-96894-2-7. === Viitteet === Luokka:Luonnonsuojelu Luokka:Viherrakentaminen Luokka:Maisema
Siniharjarapu

Siniharjarapu (Atya gabonensis) on Länsi-Afrikasta ja Brasilian Atlantin puoleisista sisävesistä kotoisin oleva äyriäinen, jota pidetään myös akvaarioissa sukulaisensa juovaharjaravun tavoin. Siniharjarapu on katkarapu, jolla ei ole saksia, joten se sopii hyvin myös vähintään 100-litraiseen seura- akvaarioon.Anniina Saksien sijasta siniharjaravulla on eturaajoissa harjakset, joilla se pyydystää planktonia ja muita vedessä olevia pieneliöitä. Siniharjaravulla on kova sininen kuori, joka yksilön vanhetessa muuttuu vähitellen ruskeaksi. Luotuaan uuden kuoren siniharjarapu syö vanhan kuorensa. Se saa siitä tarvittavia vitamiineja ja kalsiumia uuden kuoren kasvatukseen. Nahanluonnin jälkeen uusi kuori on jonkin aikaa väriltään vaaleahko. Laji kasvaa enintään 15 cm:n pituiseksi. Siniharjarapu voi elää yksin tai parvena. Lisääntyminen akvaariossa on harvinaista, ja poikaset saattavat tarvita murtovettä kehittyäkseen.Akvaarioeskus == Lähteet == Luokka:Kymmenjalkaiset
Geert Adriaans Boomgaard

Geert Adriaans Boomgaard (21. syyskuuta 1788 – 3. helmikuuta 1899) oli alankomaalainen mies, jota useimmat tutkijat pitävät historian ensimmäisenä tunnettuna 110 vuoden iän saavuttaneena henkilönä. Boomgaard syntyi ja kuoli Groningenissa. Hänen isänsä toimi laivan kapteenina ja säilyneiden tietojen mukaan Boomgaard oli samalla alalla. Joidenkin lähteiden mukaan hän oli sotilaana Napoléon Bonaparten armeijassa. Boomgaard meni 4. maaliskuuta 1818 naimisiin Stijntje Busin ja 17. maaliskuuta 1831 Grietje Abels Jonkerin kanssa. Hän eli 110 vuotta ja 135 päivää. Tutkijat julkaisivat vuosina 1976–1978 kolme tieteellistä artikkelia Boomgaardista, eikä hänen saavuttamaansa ikää ole asetettu kyseenalaiseksi. Thomas Petersin väitetään eläneen jo Boomgaardia aiemmin yli 110-vuotiaaksi, mutta yleisesti hyväksyttyjä todisteita ei ole. ==Lähteet== Luokka:Alankomaalaiset sotilaat Luokka:Maailman vanhimmat henkilöt Luokka:Vuonna 1788 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet alankomaalaiset
Suojametsä

Suojametsä on tarkoitettu suojaamaan joko asutuksia ja viljelyksiä luonnontuhoilta tai estämään pohjoisessa metsänrajan alenemista. Suomessa tunnetuinta on valtion Pohjois-Suomeen perustama suojametsävyöhyke, jonka alarajat noudattivat lähinnä 300 metrin korkeuskäyrää, jonka yläpuolella metsien hakkuusta pidättäydyttiin. Nykyään varsinaisen suojametsän rauhoittamiselta on osittain luovuttu. Suojametsävyöhykealueilla on myös tehty kaistalehakkuita puunrajan alenemisen riskien vähentämiseksi. == Lähteet == * Luokka:Luonnonsuojelu
Pennitön ja suruton

Pennitön ja suruton () on vuonna 1947 ensi-iltansa saanut Disneyn animaatioelokuva. Elokuvassa on kaksi osaa. Ensimmäinen osa on nimeltään ”Bongo”, ja se perustuu Sinclair Lewisin tarinaan. Elokuvan toinen osa ”Mikki ja pavunvarsi” pohjautuu Jaakko ja pavunvarsi -satuun. Siinä Aku Ankka, Hessu Hopo ja Mikki Hiiri joutuvat nälissään myymään lehmänsä ja saavat tilalle kolme taikapapua, joista kasvaa yön aikana pavunvarsi. Elokuvan jälkimmäistä puolta on levitetty myös erikseen. Irralisena versiona Mikki ja pavunvarsi -pätkästä on kaksi versiota, joista toisessa kertojana toimii Taavi Ankka. Elokuvan blu-ray-versio julkaistiin vuonna 2014. Koko elokuva dubattiin suomeksi vuonna 2004 DVD-julkaisua varten. ==Näyttelijät== ===Alkuperäiset ääninäyttelijät=== * Cliff Edwards – Samu Sirkka * Dinah Shore – Kertoja (Bongo) * Walt Disney – Mikki Hiiri * Clarence Nash – Aku Ankka * Pinto Colvig – Hessu Hopo * Billy Gilbert – Vili Jättiläinen * Anita Gordon – Harppu * The King's Men – Varikset ===Live-action -näyttelijät=== * Edgar Bergen – Omana itsenään * Luana Patten – Omana itsenään ===Suomenkieliset äänetDisney+ -palvelun lopputekstit=== * Seppo Mäki - Samu Sirkka * Ulla Renko - Kertoja (Bongo) * Veikko Honkanen - Edgar Bergen * Thelma Romu - Luana Patten * Antti Pääkkönen - Mikki Hiiri * Jukka Rasila - Aku Ankka * Petri Liski - Hessu Hopo * Rauno Ahonen - Vili Jättiläinen * Päivi Ristimäki - Harppu Suomenkielinen ohjaus: Annamari Metsävainio (dialogi), Ulla Renko (laulut). Suomenkielinen käännös: Annamari Metsävainio (dialogi), Ulla Renko (laulut). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Disneyn animaatioelokuvat Luokka:Vuoden 1947 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Elokuvat eläimistä Luokka:Jack Kinneyn ohjaamat elokuvat
Korvatorvi

Korvatorvi () yhdistää korvan nieluun. Korvatorven sisäpuolella on sileä ja kostea limakalvo. == Toiminta == Korvatorven kautta välikorvassa oleva lima pääsee poistumaan. Korvatorvi toimii myös paineen tasaimena: Nielaistessa tai haukotellessa korvatorven alaosassa oleva aukko avautuu ja välikorvaan pääsee ilmaa, joka tasaa paineen yhtä korkeaksi tärykalvon molemmin puolin. Kitapurjeen jännittäjälihas () avaa korvatorven. Paineen muuttuessa äkisti tärykalvo saattaa painua sisään tai pullistua ulos aiheuttaen kipua. Tämä tila voi helpottua voimakkaalla nielemisellä tai käyttämällä ns. Valsalvan puhallusta, jossa puhalletaan ulospäin kaikki hengitystiet suljettuina. == Korvatorven sairaudet == Nuhakuume saattaa tukkia korvatorvea, jolloin paineentasaus ei onnistu. Jos tässä tilassa joutuu alttiiksi suurille paineenmuutoksille, saattaa kehittyä ilmanpainevamma. Korvatorven tukkeutuminen saattaa johtaa välikorvatulehdukseen, joka heikentää kuuloa. Tämä sairaus on lapsilla aikuisia yleisempää johtuen lasten suuremmista kitarisoista. Lapsen korvatorvi on myös aikuisen korvatorvea lyhyempi ja suorempi joten bakteerit pääsevät sinne helpommin. On olemassa avoimen korvatorven oireyhtymä. Tällöin korvatorvi ei sulkeudu ollenkaan jolloin oma puhe kaikuu korvissa ja tämä vaikeuttaa kuulemista ja häiritsee omaa puhumista. Syitä tälle oireyhtymälle ovat muun muassa äkillinen laihdutus, reumaperäiset sairaudet (nämä kaksi syytä aiheuttavat noin 2/3 osaa kaikista tapauksista) ja limakalvojen ohentuminen esimerkiksi hormonaalisista syistä. On normaalia tuntea korvatorven ”lukkiutuvan” esimerkiksi lentokoneen nousuissa ja laskuissa. Jos tukkoisen korvatorven oireilu on jatkuvaa ja pitkäaikaista korvan lukkoisuutta tai paineen tunnetta korvassa, on kyseessä korvan paineentasausongelma, jota voidaan hoitaa korvatorven pallolaajennuksella. Korvatorven pallolaajennus tehdään yleensä lyhyessä nukutuksessa tähystysmenetelmällä pallokatetrilla, jolla laajennetaan korvatorven ahtaumia. Otoplug, Potilasohje: Lukkoiset korvat? https://otoplug.fi/ext/cms3/attachments/lukkoiset-korvat-2016.pdf == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Solunetti: Korvatorvi eli tuba auditiva Luokka:Korva
Lelystad

Lelystad on kunta ja kaupunki keskellä Alankomaita. Kaupunki on myös Flevolandin provinssin pääkaupunki. Kaupunki on perustettu vuonna 1967 IJsselmeer-järvestä kuivatulle maalle. Asukkaita kaupungissa on 77 000. Nimensä kaupunki on saanut Cornelis Lelyltä, joka oli insinöörinä Afsluitdijkin padon rakennustöissä. Lelystad sijaitsee noin viisi metriä merenpinnan alapuolella. Lelystad on pinta-alaltaan (765,39 km²) Alankomaiden suurin kunta. Suurin osa alueesta (531,26 km²) on vettä: Markermeeriä ja IJsselmeeriä. Kansainvälisestikin kuuluisa luonnonpuisto, Oostvaardersplassen sijaitsee kaupungissa. == Matkailu == Vaikka Lelystadissa ei ole vanhaa kaupunkia tai historiallista keskustaa, siellä on turistihoukutuksia kuten vuonna 1628 rakennetun Batavia-purjelaivan jäljennös ja Kansallinen ilmailumuseo, Aviodrome. Kaupungissa on monia yhden päivän tapahtumia, kuten lentonäytöksiä, vesifestivaaleja, kansallinen vanhanajanpäivä, speedwaykisoja, arkkitehtuuripäivä ja lukuisia urheilutapahtumia. Rannikon lukuisista pienvenesatamista voi vuokrata huvipurren, jolla voi osallistua esimerkiksi moniin purjehdustapahtumiin. == Infrastruktuuri == Lelystadissa on hyvä infrastruktuuri. Kaupunkiin pääsee lentäen, vesitse ja maitse. * Lentäen: Lelystadissa on pieni kansallinen lentokenttä. Kenttä on Alankomaiden päälentoaseman Schipholin alaisuudessa. * Vesitse: Kaupungissa on oma sisämaan satama, lukuisia pienvenesatamia ja kanavia * Junalla: Rautatie yhdistää Lelystadin keskustan Almereen, Amsterdamiin ja Utrechtiin. * Tietä pitkin: A6-moottoritie Amsterdamista pohjoiseen kulkee Lelystadin itäpuolella. Kaupungin läpi, lännestä itään kulkee N302 Hoorniin ja Kootwijkiin. == Kuuluisia lelystadilaisia == * Thijs van Valkengoed (*1983), alankomaalainen uimari. thumb|220px|right|Lelystadin luonnonpuisto, Oostvaardersplassen * Aron Winter, jalkapalloilija * Ruben Schaken, jalkapalloilija == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kaupungin kotisivut *Satelliittinäkymä kaupungista *Lelystadin lentokenttä *Nature Reserve Oostvaardersplassen Luokka:Alankomaiden kaupungit Luokka:Flevolandin kunnat
Tuplatiimi

Tuplatiimi on ryhmätyöskentelytapa, jossa pyritään ryhmätyömenetelmin ratkaisemaan jokin ongelma keksimällä uusia ideoita ja ratkaisuja, ja valitsemalla näistä parhaimmat toteutettavaksi. Tuplatiimi on Innotiimi Oy:n rekisteröimä tavaramerkki, joka muistuttaa hiukan Nominal Group Technique nimellä kulkevaa kansainvälistä menetelmää, lisäten siihen kuitenkin Suomessa tärkeänä pidetyn parityöskentelyvaiheen. Tällä ryhmätyöskentelytavalla pyritään nopeuttamaan ja varmistamaan ideointia poistamalla henkisiä ja sosiaalisia esteitä. Sitä käytetään usein prosessienkehittämisessä, koska sen avulla saadaan aikaan uusia ideoita, että sitoutetaan ryhmän jäsenet hyväksymään ja toteuttamaan itse valitsemansa ratkaisut. ==Tilaisuuden kulku== Tuplatiimi alkaa tilanteen kuvauksella. Tyypillisesti tilaisuuden vetäjä kuvailee ratkaistavaa ongelmaa, sen taustoja ja mahdollisesti saatavilla olevia tilanneanalyysejä. * Tilanteeseen liittyviä ongelmia mietitään ensin yksin. * Seuraavaksi valitaan pareittain tärkeimmät aiheet, jotka kirjoitetaan paperille (A4), esitellään muille lyhyesti ja kiinnitetään seinälle kaikkien nähtäväksi. * Esitetyt aiheet ryhmitellään, ja valitaan niistä tärkeimmät, useimmiten äänestämällä. Äänestys voi tapahtua siten, että jokainen osanottaja käy merkitsemässä tärkeimpinä pitämiinsä asioihin merkin. Eniten ääniä saaneet asiat otetaan tyypillisesti jatkokäsittelyyn, esimerkiksi uuden tuplatiimiosuuden avulla. ==Tuplatiimin toimivuuden perusteet== Optimaalinen osallistujamäärä on 8-12 henkeä. Tuplatiimi perustuu peräkkäisiin vaiheisiin: * Tilanteen tarkennukseen * Aivoriiheen, minkä aikana luovuutta ja ideointia kannustetaan kieltämällä kritisointi. * Arvosteluun, joka hoidetaan hienovaraisesti valitsemalla parhaat ideat, mutta edelleen välttäen heikoimpien ideoiden kritisointia. Erityisen toimiva tuplatiimi on noin 10-15 ryhmissä, joissa on vaikea saada aikaan tehokasta ja tasapuolista keskustelua ryhmän koon takia. Menetelmä sopii myös tilanteisiin, joissa jäsenillä on erilaiset taustat, tai puhetyylit - sen avulla kaikki joutuvat ja pääsevät osallistumaan ryhmän toimintaan. ==Toimivuus== Tuplatiimi toimii kokemusten mukaan erittäin hyvin. Osittain tämä saattaa johtua siitä että ryhmäideoinnin tuottavuushuippu on parityöskentelyssä. Virkkala, 1994 Tutkimuksien tulokset viittaavat vahvasti ongelmanratkaisu- ja ryhmätyömenetelmien (muun muassa Tuplatiimin) tehokkuuteen Työsuojelurahasto, 1997. ==Katso myös== * Luovuustekniikka ==Lähteet== * Marsh, Laatutyökalut A:sta Ö:hön. Rastor, Helsinki. (Quality Toolkit, An A-Z of Tools and Techniques) * Virkkala, 1994, Luova ongelmanratkaisu. Virkkala, Helsinki. * Tuplatiimi Yhdistysnetti * Toimiva tiimi -raportti Työsuojelurahasto * Menetelmäraportti (sis. Nominal Group Technique) A-klinikka (pdf) ===Viitteet=== Luokka:Psykologia Luokka:Ongelmanratkaisu Luokka:Liiketaloustiede Luokka:Johtaminen Luokka:Laatu
Ulkoilualue

Ulkoilualue on tarkoitettu palvelemaan ihmisten liikunnantarvetta varaamalla siihen jokin hoidettu alue ja luomalla kyseiselle alueelle liikuntamahdollisuuksia ulkoilupoluin ynnä muin rakentein. Ulkoilualuetta kutsutaan myös virkistysalueeksi. Tunnettuja ovat muun muassa Helsingin, Espoon ja Vantaan ulkoilualueet, joita on oman kunnan ulkopuolellakin laajoissa metsissä tai rannoilla ja saarissa eri puolilla Uuttamaata. Uusmaalaisten kuntien yhteenliittymä Uudenmaan virkistysalueyhdistys ry. on myös hankkinut omistukseensa ulkoiluun soveltuvia, luonnonkauniita alueita eri puolilta Uuttamaata. Espoon ja Vihdin Nuuksion alueella oli aiemmin useitakin ulkoilualueita, joista osa kuuluu nykyään muodostettuun Nuuksion kansallispuistoon. Helsingin kaupunki on myös rakentanut ulkoilualueiden yhteyteen monia ulkoilumajoja palvelemaan retkeilijöitä. Helsingin kaupungin ulkoilumajoja ovat muun muassa Maunulan, Paloheinän, Luukkaan ja Salmen ulkoilumajat. Espoon kaupungilla on Nuuksion ulkoilumaja Brobackassa Nuuksionjärven eteläpuolella. Metsähallituksella on vastaavia retkeilyalueiksi tai virkistysalueiksi nimitettyjä retkeilijöitä varten erotettuja alueita valtion mailla. == Pääkaupungin ulkoilu- ja virkistysalueita == * Espoon kaupungin omistamia ulkoilualueita: ** Iso Vasikkasaari, Espoo ** Kattilajärven ulkoilualue, Espoo ** Kurkijärven ulkoilualue, Espoo ** Pentalan saari, Espoo ** Sorvalammen ulkoilualue, Espoo ** Stora Herrö, Espoo ** Väransbyn ulkoilualue, Kirkkonummi * Helsingin kaupungin omistamia ulkoilualueita: ** Karjakaivon ulkoilualue, Espoo ** Kauhalan ulkoilualue, Kirkkonummi ** Kaunissaari, Sipoo ** Keskuspuisto, Helsinki ** Lähteelän ulkoilualue, Porkkala, Kirkkonummi ** Paloheinä, Helsinki ** Pihlajasaari, Helsinki ** Pirttimäen-Oittaan ulkoilualue, Espoo ** Luukkaan ulkoilualue, Espoo ** Salmen ulkoilualue, Vihti ** Uutelan ulkoilualue, Helsingin Vuosaari ** Vaakkoin ulkoilualue, Espoo, Vihti ** Vasikkasaari, Helsinki * Vantaan kaupungin omistamia ulkoilualueita: ** Kuusijärven ulkoilualue, Vantaa ** Ojangon ulkoilualue, Vantaa ** Rauhanimeen ulkoilualue, Vihti ** Vetokannas, Kirkkonummi == Lähteet == * Haapanen A., Mikkola P., Tenovuo R.: Luonto ja luonnonsuojelu, s. 353. Otava, 1977. ISBN 951-1-04400-1. * Liikuntapalvelut. Helsingin kaupungin liikuntavirasto. Alue Luokka:Luonnonsuojelu
Maaperänsuojelu

Maaperänsuojelu on toimintaa, jolla pyritään torjumaan maan viljavuuden tai käyttökelpoisuuden alenemista ja ekologista toimintakykyä. Tavoitteena on myös arvokkaiden maisema-alueiden sekä geologisesti, kulttuurihistoriallisesti tai arkeologisesti tärkeiden kohteiden säilyminen. Maaperänsuojelun tarkoituksena on ehkäistä maaperän vaurioitumista, ylläpitää sen arvoja elinympäristönä, luonnonvarana ja kulttuuriperinnön säilyttäjänä, sekä kunnostaa jo vaurioituneita alueita ja estää haittojen leviäminen. Maaperänsuojelussa käytettäviä ohjauskeinoja ovat lainsäädäntö, kaavoitus, YVA-lain mukainen ympäristövaikutusten arviointi, lupakäsittely ja valvonta sekä eräät maksut ja verot. Kansallisesti yleiset tavoitteet maaperänsuojelulle on määritelty Maaperänsuojelun tavoitteet –mietinnössä. Monet lait sivuavat maaperänsuojelua, kuten vesilain säädökset, erityisesti pohjavettä koskevat, laki maa-alueilla tapahtuvien öljyvahinkojen torjumisesta, torjunta-ainelaki ja säteilysuojalaki. Laki maa-alueilla tapahtuvien öljyvahinkojen torjumisesta pyrkii estämään ihmiselle ja luonnolle aiheutuvia haittoja, jotia öljyn joutuminen maaperään voi aiheuttaa. Rakennuslaissa ja terveydenhoitolaissa on säädöksiä mm. sorakuopista, katopaikoista, viemäröinnistä ym. EY:n Komissio hyväksyi ehdotuksen yhteisön teemakohtaiseksi maaperänsuojelustrategiaksi 22.9.2006. == Katso myös == * Maaperän pilaantuminen == Lähteet == * Haapanen A., Mikkola P., Tenovuo R.: Luonto ja luonnonsuojelu. Otava. 1977, s. 302-303, 352. ISBN 951-1-04400-1. * Ympäristöministeriö: Maaperänsuojelu Luokka:Ympäristönsuojelu Luokka:Maaperätiede
Henri Cartan

Henri Cartan (8. heinäkuuta 1904 Nancy - 13\. elokuuta 2008 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko. Hänen isänsä Élie Cartan toimi samalla alalla. Cartan tunnettiin varsinkin työstään, jonka hän teki algebrallisen topologian alueella. Hän osallistui aktiivisesti ”Nicolas Bourbaki” -ryhmän toimintaan. Cartan sai urallaan lukuisia palkintoja ja tunnustuksia, joista tärkeimpänä vuoden 1980 Wolfin palkinto. Hän oli vuodesta 1974 Ranskan tiedeakatemian jäsen. Hän oli myös ulkomaalaisjäsen useissa muiden maiden tiedeakatemioissa ja -seuroissa, kuten Royal Societyssä. Vuosina 1963–1966 Cartan toimi matemaatikkojen kansalaisjärjestön International Mathematical Unionin (IMU) varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana vuosina 1967–1970. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset matemaatikot Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Wolfin matematiikan palkinnon saajat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet ranskalaiset Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Les Concerts en Chine

Les Concerts en Chine tai The Concerts in China on Jean Michel Jarren live- albumi, joka taltioitiin vuonna 1981 ja julkaistiin 1982 Disques Dreyfus- levymerkillä. Se nauhoitettiin Jarren Concerts in China -kiertueella syksyllä 1981, joka kattoi viisi esiintymistä Pekingissä ja Shanghaissa Kiinan kansantasavallassa. Tämä merkitsi ensimmäistä läntisen pop-artistin esiintymistä Kiinassa kulttuurivallankumouksen jälkeen. Albumi on yhdistelmä aiempien Jarren albumien sävellyksiä ja uusia sävellyksiä, joihin Jarre sai inspiraationsa kiinalaisesta kulttuurista, mukana on myös Jarren sovitus kiinalaisesta perinteisestä musiikista ("Jonques de pêcheurs au crépuscule"). Musiikki on yhdistelmä live- ja studiosoittoa sekä taustaäänityksiä. Eniten live-osuuksia sisältävät raidat ovat Équinoxe ja Les Chants Magnétiques -levyjen kappaleita. Uusia Jarren esittämiä kappaleita ovat "Nuit à Shanghai", "Harpe Laser", "Arpégiateur", "Orient Express", "Souvenir de Chine" ja "Jonques de pêcheurs au crépuscule", joka esitettiin ja nauhoitettiin yhdessä Pekingin konservatorion sinfoniaorkesterin kanssa. Albumin alkuperäinen ensijulkaisu oli tupla-LP, sittemmin julkaistiin myös tupla-CD. Konsertti on julkaistu CD-muodossa myös jaettuna kahteen erilliseen levyyn, joiden kansiväritys on normaalista poikkeava: sininen (Vol. 1) ja keltainen (Vol. 2). Vuonna 1997 julkaistiin remasteroitu yhden CD:n versio. Konsertin mahduttaminen yhdelle CD:lle oli mahdollista ylisoittotallennuksen ansiosta (80 minuutin CD normaalin 74 minuutin sijasta) sekä yhdistämällä "Jonques de pêcheurs au crépuscule" yhdeksi, lyhennetyksi raidaksi. Albumi saavutti listasijoituksen #6 UK chartissaConnolly Company ja #1 Portugalissa. == Kappaleet, alkuperäinen painos == # # # # # # # # # # # # # # # ==Kappaleet, englanninkielinen painos== # # # # # # # # # # # # # # # ==Muusikot ja instrumentit== * Jean Michel Jarre - Fairlight CMI, Eminent, Oberheim OB-Xa, Moog Taurus, EMS Synthi AKS, EMS VCS 3, Elka Synthex, LinnDrum, Electro- Harmonix Micro Synthesizer, Laser harp * Frédéric Rousseau - MDB Polysequencer, RSF, Yamaha CS 60, Korg Rhythm, ARP 2600 * Dominique Perrier - Moog Liberation, Sequential Circuits Prophet-5, Eminent, Korg Polyphonique, RSF Kobol * Roger Rizzitelli - Electronic percussion, Simmons electronic drum * Pierre Mourey - Musical instrument coordinator == Lähteet == Luokka:Vuoden 1982 konserttitallenteet Luokka:Jean Michel Jarren albumit
Áššu

Áššu oli vuonna 1993 perustettu pohjoissaamenkielinen sanomalehti, jota julkaistiin kaksi kertaa viikossa: tiistaisin ja perjantaisin. Vaikka sitä julkaistiin Kautokeinossa, sitä jaettiin myös Norjassa, Ruotsissa ja Suomessa. Lehden julkaisija oli Aviisa AS, jonka omistavat Nordavis AS (35,0 %), Norjan saamelaisyhdistys (32,5 %) ja Norske Reindriftssamers Landsforbund (32,5 %). Áššu lakkautettiin ja yhdistettiin kaarasjokelaisen Min Áigin kanssa Ávvir- lehdeksi joka alkoi ilmestyä saamelaisten kansallispäivänä 6. helmikuuta vuonna 2008.Ávvir, Store norske leksikon 20.2.2018, viitattu 8.4.2018 ==Levikki== * 2002: 1129 * 2003: 1117 * 2004: 1084 * 2005: 1021 == Lähteet == *Aviissat Galdu ===Viitteet=== Luokka:Saamenkieliset lehdet Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Koutokeinon kulttuuri
TM 65 77

TM 65 77 eli telamiina 65 77 on vuonna 1965 suunniteltu, painevaikutteinen panssarimiina, joka on käytössä vain Suomen puolustusvoimilla. Telamiinat valmistetaan Suomessa. Alkuperäisversio TM 65:ssä käytettiin US-65 -sytytintä, joka on myöhemmin vaihdettu vuosimallin 1977 painosytyttimeen. TM 65 77:n rakenne ja toiminta perustuu suurilta osin venäläisvalmisteiseen TM 62:een. ==Ominaisuudet ja käyttötarkoitus== TM 65 77 on pyöreä ja väriltään vihreä tai harmaa. Harjoituskappale on keltainen. Pintamateriaalina käytetään lasikuitukangasta, joka estää helposti lohkeilevaa TNT-valua murenemasta. TM 65 77 on erittäin halpa ja yksinkertainen joten niitä voidaan tarvittaessa valmistaa todella nopeasti ja halvalla suuria määriä. Toimintavarmuutensa se säilyttää Suomen maastossa sääolosuhteista riippumatta niin kauan kuin tarve vaatii. Telamiina voidaan asentaa lumeen, maahan tai matalaan veteen ja sen päätehtävänä on pysäyttää panssariajoneuvojen liike. Panssarivaunuista telamiina katkaisee telan ja vaurioittaa telapyörästöä, tehden ne liikuntakyvyttömäksi. Pyöräajoneuvot (kuljetusajoneuvot, henkilöautot jne.) se tuhoaa täysin. ===TM 65 77:n osat ja niiden toiminta=== Telamiinassa 65 77 on viisi pääosaa, jotka yhdessä muodostavat laukaisukoneiston: * Kierretulppa: Toimii sytytintilan korkkina ja estää veden pääsyn sisäosiin. Mahdollistaa veteen asentamisen ja pitkän säilyvyyden kaikissa sääolosuhteissa. * Laukaisukansi: Murtuu 1 500–3 000 newtonin painosta ja päästää painon vaikuttamaan sytyttimeen. * Sytytin: Painosytytin 77 (PS 77). Sytyttimen päässä oleva nalli räjähtää kun sytyttimeen kohdistuu laukaisukannen murruttua tarpeeksi suuri paino (150 kg). * Räjäytin: 60 g heksotolia. Sytyttimen nallin räjähtäessä räjähdys välittyy räjäyttimeen ja saa sen räjähtämään. * Panososa: 9,5 kg valettua TNT:tä. Räjäyttimen räjähtäessä räjähdys välittyy panososaan ja saa sen räjähtämään. ===Asentaminen ja poistaminen=== Telamiina 65 77 on suunniteltu asennettavaksi maastoon, tielle, rantaveteen tai lumeen. Miinoitteissa telamiinojen on oltava vähintään viiden metrin etäisyydellä toisistaan, minkä tarkoituksena on estää telamiinoja räjäyttämästä toisiaan. ==Tekniset tiedot== Telamiinan 65 77 teknisiä tietoja: * Halkaisija: 320 mm * Korkeus: 110 mm * Massa: 10 kg * Räjähdysainetta: 9,561 kg (9,5 kg valettua TNT:tä ja 61 g heksotolia, josta 1 g sytyttimessä ja 60 g räjäyttimessä) * Laukaiseva kuormitus: 1 500–3 000 N ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Panssarimiinat Luokka:Suomen puolustusvoimien kalusto
Kasvutekijä (kasvitiede)

Kasvutekijä on sellainen fysikaalinen ja kemiallinen tekijä, joka vaikuttaa kasvien kasvuun ja satoon. Kasvutekijöitä ovat esimerkiksi ravinteet, happamuus, kosteus, valo, ilma, lämpötila, hiilidioksidi ja vesi. Ympäristön jokin fysikaalinen tai kemiallinen kasvutekijä, ominaisuus on optimaalinen, kun eliö kasvaa ja lisääntyy siinä parhaiten. == Kasvutekijöitä == * Valo: Kaikki lehtivihreälliset kasvit käyttävät energialähteenään valoa. * Lämpö: Lämpö on tärkeimpiä kasvutekijöitä. Kun lämpöä ei ole tarpeeksi, ei kasvit pysty kasvamaan. * Ilma: Kaikki kasvit eivät kuitenkaan tarvitse typpeä lannoitteesta, vaan sitovat sitä ilmakehästä symbioottisten juuristobakteerien avulla. Sellaisia ovat muun muassa apilat, herne ja leppä. Tällaisten kasvien yletön typpilannoitus voi olla niille jopa vahingollista. * Hiilidioksidi. Orgaanisten aineiden sisältämä hiili on peräisin ilmakehästä, jonka hiilidioksidi on elintärkeä fotosynteesissä. * Kivennäisaineet: Kivennäisaineista tärkeimpiä on muun muassa fosfori. * Vesi: Solujen elintoiminnot perustuvat vesiliuoksessa tapahtuviin reaktioihin. * Happamuus: Eliöt vaativat kasvaakseen tietyn happamuustason. useimmat eliöt viihtyvät parhaiten neutraalissa (pH7) ympäristössä. == Lähteet == * Haapanen A., Mikkola P., Tenovuo R.: Luonto ja luonnonsuojelu. Otava. 1977, s. 352. ISBN 951-1-04400-1. * Valste J. ym.: Biologia: Toimiva eliömaailma; Perinnöllisyys ja evoluutio. Wsoy. 1997, s. 119-126. ISBN 951-0-19135-3. Luokka:Kasviekologia Luokka:Kasvifysiologia
Altyn Tepe

Altyn Tepe oli Turkmenistanissa Mianan kylän lähellä sijainnut asuinpaikka neoliittisella kaudella ja pronssikaudella.Encyclopaedia Iranica: Altin Tepe Viitattu 5.2.2013 Paikalla on suoritettu arkeologisia kaivauksia vuodesta 1965 alkaen. Rauniot ovat 25 hehtaarin laajuiset ja 22 metrin korkuiset. == Katso myös == *Neoliittinen Lähi-itä *Neoliittinen Anatolia *Anaun kulttuuri *Namazga *Elam *Margianakulttuuri == Lähteet == == Aiheesta muualla == *specialtyinterests.net: The restoration of ancient history Luokka:Muinaisjäännökset Luokka:Turkmenistanin historia
Bukittinggi

Bukittinggi on kaupunki Länsi-Sumatran provinssissa Indonesiassa. Kaupungin pinta-ala on 25,2 neliökilometriä ja väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 131 953. Bukittinggi sijaitsee kahden tulivuoren, sammuneen Mount Singgalangin ja artiivisen Mount Marapin, lähellä Minangkabaun ylängöllä. Kaupungista on maanteitse noin 90 kilometriä Padangiin, Länsi-Sumatran pääkaupunkiin. Bukittinggin ilmasto on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan trooppinen. Lämpötila pysyy tasaisena vuoden ympäri. Keskimääräinen lämpötila on 21,8 °C. Kuivin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 90 millimetriä. Sateisin kuukausi on huhtikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 250 millimetriä. Vuosittainen sadanta on noin 2 170 millimetriä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Indonesian kaupungit
Sepp Maier

Sepp Maier (s. 28. helmikuuta 1944 Metten, Saksa) on saksalainen uransa lopettanut jalkapallomaalivahti ja yksi kaikkien aikojen parhaita pelipaikallaan. Hän on maailmanmestari ja Euroopan mestari. Maier pelasi koko ammattilaisuransa yhdessä seurajoukkueessa. Hän edusti Bayern Müncheniä vuodet 1965–1980 pelaten yhteensä 537 ottelua. Vuosien 1966 ja 1977 välisenä aikana Maier pelasi 422 perättäistä ottelua, joka on edelleen Saksan ennätys. Hän voitti Saksan bundesliigan mestaruuden neljästi ja Euroopan Cupin kolmasti. Maier valittiin myös Saksan liittotasavallan parhaaksi jalkapalloilijaksi kolme kertaa. Maier edusti Saksan jalkapallomaajoukkuetta 95 ottelussa ja pelasi neljissä perättäisissä MM-kilpailuissa Englannin vuoden 1966 kisoista lähtien. Englannissa Maier oli vielä Hans Tilkowskin varamaalivahti, mutta neljä vuotta myöhemmin Meksikossa hän oli jo selvä ykkösvahti pelaten kaikki ottelut. Kotikisoissa 1974 Maier oli uransa huipulla ja torjui maansa maailmanmestaruuteen. Loppuottelussa Saksan liittotasavalta voitti Alankomaat 2–1. Maier torjui Saksan maalilla vielä 1978 Argentiinassa. Maailmanmestaruuden lisäksi Maier voitti Euroopan mestaruuden vuonna 1972 ja torjui Euroopan-mestaruuskisojen finaalissa vuonna 1976, jolloin Tšekkoslovakia otti mestaruuden. Refleksiensä, ketteryytensä ja nopeutensa vuoksi Maier tunnettiin lempinimellä Anzingin kissa. == Saavutukset == * Saksan mestaruus: 1969, 1972, 1973, 1974 * Saksan cupin voitto: 1966, 1967, 1969, 1971 * Euroopan Cupin voitto: 1974, 1975, 1976 * Cup-voittajien Cupin voitto: 1967 * Intercontinental Cupin voitto: 1976 * Maailmanmestaruus: 1974 * Euroopan mestaruus: 1972 Maaliskuussa 2004 Pelé nimesi Maierin FIFA 100:aan, eli luetteloon 125 parhaasta elävästä jalkapalloilijasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:FIFA 100 Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Jalkapallon Euroopan mestarit
Fritz Klein

Fred "Fritz" Klein (27. joulukuuta 1932 Wien, Itävalta – 24. toukokuuta 2006 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen seksuaalisuuden tutkija, psykiatri ja biseksuaalisuusalan edelläkävijä. Hän kehitti "Klein Sexual Orientation Grid" -nimellä tunnetun Kinseyn asteikolle vaihtoehtoisen tavan mitata yksilön seksuaalista suuntautumista. Klein syntyi Wienissä, Itävallassa juutalaiseen perheeseen, ja pakeni lapsena New Yorkiin. Hän opiskeli Yeshivan yliopistossa, Columbian yliopistossa ja Sveitsissä. Klein toimi psykiatrina New Yorkissa 1970-luvulla. Hän oli biseksuaali ja yllättyi siitä saatavilla olevan tiedon vähyydestä. Hän julkaisi vuonna 1978 teoksen The Bisexual Option: A Concept of One Hundred Percent Intimacy, joka on yksi alan merkittävimmistä teoksista. Klein muutti vuonna 1982 San Diegoon ja perusti Journal of Bisexuality -julkaisun. Myös American Institute of Bisexuality on hänen aloittamansa. Vanhemmalla iällään Kleinilla todettiin syöpä, jonka vuoksi hän joutui leikkaukseen. Hän kuoli kotonaan sydänkohtaukseen vuonna 2006 ollessaan 73-vuotias. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset psykiatrit Luokka:Biseksuaalisuus Luokka:Seksologit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
CircleMUD

CircleMUD on DikuMUDista kehitetty MUD-pelityyppi ja -ohjelmisto. Se on pääsääntöisesti pyrkinyt säilyttämään alkuperäisen Dikun tunnelman ja käyttöliittymän, mutta muuten siihen on lisätty erilaisia ominaisuuksia, pelimaailmaa on laajennettu, ja palvelinohjelman lähdekoodia on muutettu joustavammaksi ja selkeämmäksi, eli helpommin muokattavaksi. Ohjelmisto on saatavilla muun muassa monille Unix-varianteille, Microsoft Windowsille, OS/2:lle, joillekin Macintosh-järjestelmille, OpenVMS:lle ja Amiga- tietokoneille. CircleMUDin viimeinen virallinen versio on vuonna 2002 julkaistu 3.1. Alkuperäistä CircleMUDia ei enää aktiivisesti kehitetä, vaan sen manttelijanperijänä jatkaa tbaMUD-projekti, joka perustuu vuonna 2006 julkaistuun epäviralliseen Circle-versioon 3.5. CircleMUDin ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1993, ja projektin alkuperäinen ja huomattavin kehittäjä oli yhdysvaltalainen Jeremy Elson, joka vuonna 2009 työskentelee tutkijana Microsoftilla. == Katso myös == * Merc == Aiheesta muualla == * CircleMUDin viralliset sivut * TbaMUDin viralliset sivut * Circle With Goodies -projekti * Microsoft: Jeremy Elsonin kotisivu Luokka:MUD-palvelimet ja -tyypit
Walter Novellino

Walter Novellino (s. 6. kesäkuuta 1953) on italialainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. ==Ura== Pelaajaurallaan keskikentällä viihtynyt Novellino edusti Perugiaa, Ascolia ja AC Milania. Italian maajoukkueessa hän esiintyi kerran. Novellino on valmentanut aiemmin Perugiaa, Gualdoa, Ravennaa, Veneziaa, Napolia ja Piacenzaa. Sampdorian päävalmentajana hän toimi viisi vuotta 2002–2007 ennen siirtymistään Torinon palvelukseen. Novellino ehti toimia Torinon valmentajana vajaan kauden, kunnes hänet erotettiin joukkueen huonon menetyksen takia huhtikuussa 2008. Novellinon korvasi Gianni De Biasi. Kauan Novellino ei kuitenkaan Torinosta poissa ollut, sillä jo joulukuussa 2008 hänet palkattiin De Biasin seuraajaksi. Novellinon pesti Torinossa jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä menestys ei ollut seurajohdon mielestä riittävää. Novellino sai potkut tehtävistään maaliskuun 2009 lopulla, kun Serie A:ta oli pelaamatta yhdeksän kierrosta. Heinäkuussa 2009 Novellino siirtyi Serie B:hen pudonneen Reggina Calcion päävalmentajaksi. Regginan kausi Serie B:ssä sujui alavireisesti ja joukkue keräsi vain yhdeksän pistettä syyskauden 10 ottelustaan. Heikkojen tulosten myötä seura erotti Novellinon lokakuussa 2009. Helmikuussa 2011 Novellinosta tuli AS Livorno Calcion päävalmentaja.Livorno, ufficiale: Novellino nuovo tecnico Novellinon johdolla Livorno sijoittui Serie B:ssä seitsemänneksi ja jäi kahden pisteen päähän nousukarsinnoista. Kaudella 2011/12 Livorno romahti sarjan häntäpäähän ja seura purki Novellinon sopimuksen joulukuussa 2011.Novellino sacked by Livorno Maaliskuussa 2013 Novellinon ura jatkui Modenan päävalmentajana.Modena, UFFICIALE: Novellino è il nuovo allenatore Seura sijoittui hänen johdollaan kahdeksanneksi jääden nousukarsintojen ulkopuolelle. Kaudella 2013/14 Novellino luotsasi seuran viidenneksi, mutta nousu liigaan kariutui karsintatappioon AC Cesenalle. Helmikuussa 2015 Novellino sai potkut Serie B:n hännille juuttuneesta seurasta.Modena, UFFICIALE: esonerato Novellino Maaliskuussa 2016 Novellinosta tuli US Città di Palermon kahdeksas päävalmentaja kauden 2015/16 aikana.Official: Palermo appoint Novellino Hänen pestinsä jäi neljän ottelun mittaiseksi ja tuloksena oli ainoastaan yksi tasapelipiste. Novellino sai potkut 11. huhtikuuta.Novellino: ‘Palermo have sacked me’ ==Lähteet== Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Italialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jouni J. Särkijärvi

Jouni Juhani (Jouni J.) Särkijärvi (s. 19. elokuuta 1948 Helsinki) on suomalainen, Kansallista Kokoomusta edustava poliitikko. Hän oli kansanedustajana 1981–1993. Särkijärvi on koulutukseltaan arkkitehti, joksi hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1976. Vuodesta 1969 hän työskenteli suunnittelijana arkkitehti- ja insinööritoimisto Särkijärvi Oy:ssä. Helmikuussa 1981 Särkijärvi nousi varaedustajan paikalta eduskuntaan kesken vaalikauden kuolleen Irma Rihtniemi-Kosken tilalle. Hänet valittiin sittemmin jatkamaan kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä kolmissa seuraavissa eduskuntavaaleissa. Toimiessaan kansanedustajana Särkijärvi ehti toimia varsinaisena jäsenenä kuudessa eri valiokunnassa. Vuodet 1981–1983 hän oli jäsenenä pankkivaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa, vuodet 1983–1987 lakivaliokunnassa ja toisessa valiokunnassa, vuodet 1987–1993 ulkoasiainvaliokunnassa ja vuodet 1991–1993 ympäristövaliokunnassa. Varajäsenenä hän oli sivistysvaliokunnassa vuodesta 1981 vuoteen 1983 ja toisessa valiokunnassa vuosina 1987–1991. Särkijärvi oli myös kansliatoimikunnan jäsen vuosina 1987–1991, Euroopan neuvoston Suomen valtuuskunnan jäsen vuodet 1989–1993, Euroopan parlamentin yhteiskomitean jäsen vuosina 1992–1993 sekä ETYKin parlamentaarisen yleiskokouksen Suomen valtuuskunnan jäsen vuodet 1992–1993. Särkijärvi jätti eduskunnan heinäkuussa 1993, jolloin hän aloitti ympäristöministeriön asunto- ja rakentamisosaston ylijohtajan virassa. Särkijärvi on toiminut poliittisella urallaan Espoon kaupunginvaltuustossa vuodesta 1973. Nykyisistä Espoon valtuutetuista hän on ollut kaupunginvaltuustossa kaikista pisimpään. Hän oli myös Kokoomuksen Nuorten Liiton varapuheenjohtaja vuonna 1976 ja Kansallisen Kokoomuksen varapuheenjohtaja vuodet 1985–1989. Presidentin valitsijamies hän oli presidentinvaalissa 1988. Särkijärvi on naimisissa ja hänellä on vaimonsa kanssa kaksi lasta, vuosina 1985 ja 1988 syntyneet pojat. Särkijärvelle myönnettiin yliarkkitehdin arvonimi toukokuussa 2023. == Lähteet == *Jouni J. Särkijärven kotisivusto * ===Viitteet=== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Nykyiset Espoon kaupunginvaltuutetut Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tengström

Tengström on ruotsalaisperäinen suomalainen pappissuku. Suku on lähtöisin Länsi-Götanmaalta, Tengenen pitäjän alaisesta Trökörnan pitäjästä. Suvun nimi on johdettu Tengenen pitäjän nimestä. Suvun ensimmäinen suomalainen jäsen oli talonpoikaistaustainen Georg Olofinpoika Tengström (1694–1742), joka tuli vuonna 1722 Kokkolan pitäjänapulaiseksi. Hänen pojanpoikansa, Suomen ensimmäisen arkkipiispan Jakob Tengströmin lapset aateloitiin isänsä ansioista vuonna 1809 nimellä af Tengström ja hänen sukunsa introdusoitiin Suomen ritarihuoneelle sen perustamisen yhteydessä vuonna 1818 numerolla 169. Aatelinen sukuhaara sammui mieslinjalta vuonna 1907 ja lopullisesti vuonna 1995. == Tunnettuja jäseniä == * Jakob Tengström (1755–1832), arkkipiispa, Georg Tengströmin pojanpoika * Carl Fredrik Tengström (1762–1824), hallituskonseljin kamreeri, Jakob Tengströmin veli * Johan Jakob Tengström (1787–1858), tiede- ja kirjallisuusmies, Jakob Tengströmin veljenpoika ja vävy * Carl Jakob af Tengström (1788–1823), Itämaiden kirjallisuuden apulaisprofessori, Jakob Tengströmin poika * Johan Magnus af Tengström (1793–1856), eläin- ja kasvitieteilijä, Jakob Tengströmin poika * Anton af Tengström (1798–1828), aliluutnantti, aiheena Gustaf Wilhelm Finnbergin maalauksessa Aliluutnantti Anton af Tengström, Jakob Tengströmin poika * Fredrik Tengström (1799–1871), vuorimestari, Suomen ensimmäisen kivipainon perustaja, Carl Fredrik Tengströmin poika * Gabriel Tengström (1801–1885), Pietarsaaren pormestari ja porvarissäädyn edustaja tammikuun valiokunnassa, Carl Fredrik Tengströmin poika * Fredrika Runeberg, o.s. Tengström (1807–1879), kirjailija, J. L. Runebergin puoliso, Carl Fredrik Tengströmin tytär * Johan Martin Jakob af Tengström (1821–1890), lääkäri ja hyönteistieteilijä, Johan Magnus af Tengströmin poika * Johan Robert Tengström (1823–1846), filosofian dosentti, J. J. Tengströmin poika * Natalia Castrén, o.s. Tengström (1830–1881), kulttuurivaikuttaja, M. A. Castrénin puoliso, Johan Jakob Tengströmin tytär * Oscar Tengström (1887–1960), näyttelijä, Lilla Teaternin perustaja * Erik Tengström (1913–1996), ruotsalainen astronomi ja maanmittari == Lähteet == Luokka:Suomalaiset suvut
Renvall

Renvall on ainakin kolmen suomalaisen suvun nimi. Näistä kahteen, suurella todennäköisyydellä yhteistä alkuperää olevaan sukuun on kuulunut paljon tiedemiehiä ja taiteilijoita. Osa on suomentanut nimensä muotoon Reenkola. Kaksi vanhempaa Renvall-sukua on Halikosta, aikoinaan yhteen kuuluneilta Ala- Knaapin ja Ylä-Knaapin ratsutiloilta, ja ne ovat todennäköisesti samaa alkuperää. Ala-Knaapin Renvallien kantaisä on vuonna 1811 kuollut ratsutilallinen Simo Simonpoika. Hänen poikansa Kustaa Simonpoika (Gustaf Renvall) otti opintielle lähdettyään käyttöön nimen Renvall, jota mahdollisesti oli käyttänyt jo aiemmin joku lähisukulainen. Samaten myös Ylä- Knaapin Renvallien kantaisän, isäntä Henrik Jaakonpojan poika, myöhempi Naantalin pormestari Henrik Henrikinpoika (1787–1831) otti opintielle lähdettyään nimen Renvall. == Suvun jäseniä == ===Ala-Knaapin Renvallit=== *Gustaf Renvall (1781–1841), kielitieteilijä *Robert Alfred Renvall (1829–1895), matrikkeleiden kirjoittaja, Gustaf Renvallin poika ===Ylä-Knaapin Renvallit=== * Torsten Thure Renvall (1817–1898), arkkipiispa, Henrik Renvallin poika * Carl August Renvall (1823–1853), opettaja, sanomalehtimies ja kääntäjä, Henrik Renvallin poika * Thorsten Renvall (1868–1927), filosofian tohtori, lehtori, ornitologi, Torsten Renvallin poika * Heikki Renvall (1872–1955), fennomaani, senaattori, kansanedustaja, Torsten Renvallin poika, Aino Acktén puoliso * Marta A. Renvall (1873–1937), suomalainen johtaja, Turun NNKY:n sihteeri ja päätoimittaja, Torsten Thure Renvallin tytär * Uno Mikael Renvall (1877–1918), kirkkoherra ja kirjailija, Torsten Renvallin poika * Glory Leppänen (o.s. Renvall, 1901–1979), näyttelijä, elokuvaohjaaja ja kirjailija, Heikki Renvallin ja Aino Acktén tytär * Mies Reenkola, vuoteen 1939 Renvall (1908–1988), gynekologi, Heikki Renvallin ja Aino Acktén poika * Ben Renvall (1903–1979), kuvanveistäjä, Torsten Renvallin pojanpoika, 1. puoliso Essi Renvall, 2. puoliso Pirkko Lantto * Pentti Renvall (1907–1974), historioitsija, professori, Uno Renvallin poika * Simo Rista, ent. Renvall (1933–2021), taidevalokuvaaja, Ben ja Essi Renvallin poika, 1. puoliso Kirsti Rista, 2. puoliso Eeva Rista * Kristiina Manninen, ent. Renvall (s. 1938), tekstiilitaiteilija, Ben ja Essi Renvallin tytär, Heikki Mannisen puoliso * Tuomas Renvall, (s. 1937), kuvanveistäjä, Ben ja Essi Renvallin poika, Leena Renvallin puoliso * Yrjö Juhani Renvall (s. 1946), Tampereen yliopiston professori * Markus Renvall (1957–2023), mediataiteilija, Ben Renvallin poika * Ilona Rista (s. 1959), puutaiteilija, Simo ja Kirsti Ristan tytär * Seppo Renvall (s. 1963), valokuvaaja ja elokuvaaja, Ben Renvallin poika == Muita Renvalleja ja Renwalleja == * Akseli Renvall (1868–1945), pappi, lähetysjohtaja ja päätoimittaja * Christa Renwall, Cee (s. 1978), suomalainen laulaja ja vocal coach * Viola Renvall (1909–1995), runoilija Avioliiton kautta sukunimen Renvall saaneita ovat olleet muun muassa: * Eeva Renvall (1917–2011), tekstiilitaiteilija * Essi Renvall (1911–1979), kuvanveistäjä ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset suvut
Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissio

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissio (engl. United Nations Economic Commission for Europe ECE tai UNECE ) on Yhdistyneiden kansakuntien alueellinen komissio, joka toimii YK:n talous- ja sosiaalineuvoston alaisena. Se perustettiin 1947 edistämään YK:n jäsenmaiden välistä taloudellista yhteistyötä ja hallittua talouskasvua. Komissioon kuuluu 56 jäsenmaata, Euroopan maiden lisäksi Yhdysvallat, Kanada, Israel ja Keski-Aasian ja Kaukausian tasavallat UNECE toimii tarjoamalla keskustelufoorumin jäsenmailleen, tuottamalla tilastoja ja analyysejä sekä taloudesta että ympäristöstä ja osallistuu kansainvälisen lainsäädännön kehittämiseen.UNECE.org Kansainvälinen E-tieverkko, niin sanotut eurooppatiet, on määritelty UNECE:n alaisuudessa. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneet kansakunnat Luokka:Komissiot