EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Islam ovellamme

Islam ovellamme on Risto Soramiehen kirja, joka vertailee islamia ja kristinuskoa sekä näiden uskontojen pyhien kirjoituksien että käytännön kautta. Teoksen on julkaissut kristillinen kustantamo Uusi Tie vuonna 2002. Soramies arvostelee kristittyjen suvaitsevuutta muslimeja kohtaan ja toisaalta muslimien epäsolidaarista suhtautumista kristittyihin. Kirjoittaja esittää ehdotuksia siitä, miten kristilliset kirkot voisivat suhtautua ja toimia islamin suhteen. Soramies lähtee siitä oletuksesta, että islaminuskoisten määrä tulee kasvamaan Euroopassa merkittäväksi tekijäksi tulevaisuudessa. Soramiehen mukaan kristittyjen on ymmärrettävä ja tiedettävä enemmän muslimien käytännöistä ja uskomuksista välttyäkseen harhaluuloilta. Soramies tiivistää islamin perususkomukset ja vertaa niitä kristinuskoon. Hän käy myös läpi islamin historiaa ja sen sisäisiä virtauksia ja ristiriitoja. Soramiehen keskeinen teema on kristillisen ja länsimaisen kulttuurin vuorovaikutus islamin kanssa ja sen puute. Länsimaisessa kulttuurissa uskonto ja politiikka pidetään erillään, mikä mahdollistaa demokraattisen, ihmisestä lähtevän lainsäädännön. Islam lähtee siitä, että politiikka ja uskonto ovat sama asia, eikä niitä voi erottaa. Siinä missä muslimit voivat elää länsimaissa turvautuen viranomaisten apuun, tämä ei ole mahdollista tai helppoa kristityille, jotka elävät muslimivaltioissa. Lisäksi kirjassa arvostellaan uskonnonvapauden puutetta islamilaisissa maissa. Soramiehen mukaan kristinuskon ja islamin perususkomukset ovat räikeästi ristiriidassa keskenään. Jeesus on islamin mukaan profeetta mutta ei Jumalan Poika. Muslimit pitävät Koraania Jumalan ilmoituksena, joka tuli Muhammadin kautta, mutta kristityt tulkitsevat Raamattua useiden ihmisten kirjoittamana pitkällä aikavälillä. == Lähteet == * Luokka:Kirjat islamin kritiikistä Luokka:Vuoden 2002 kirjat Luokka:Suomalaiset tietokirjat
Scopesin oikeudenkäynti

Scopesin oikeudenkäynti tai Daytonin apinaoikeudenkäynti (virallinen nimi Tennesseen osavaltio vs. John Thomas Scopes, ) oli vuonna 1925 Daytonissa Tennesseen osavaltiossa Yhdysvalloissa käyty oikeudenkäynti, jossa opettaja John Scopes tuomittiin 100 Yhdysvaltain dollarin sakkoihin (1 720,05 dollaria vuoden 2022 rahassa) tämän uhmattua kieltoa, jonka mukaan evoluutioteoriaa ei saanut opettaa koulussa. Tennesseessä oli alkuvuodesta kielletty 1925 Raamatun luomiskertomuksen vastaisten oppien opettaminen. John Scopes uhmasi kieltoa tietoisesti Yhdysvaltain kansalaisoikeusliitto ACLU:n palkkaamana. Tarkoituksena oli selvittää, rikkoiko kielto perustuslakia. == Oikeudenkäynti == Oikeudenkäynti sai kansainvälistä huomiota ja arviot oikeudenkäynnistä vaihtelivat erittäin paljon. Uskonnolliset fundamentalistit ajattelivat voittaneensa ja saivat tapauksesta lisäpuhtia työhönsä, mutta myös evolutionistit pitivät tapahtunutta moraalisena voittona. He nimittäin ajattelivat, että puolustus oli kuulustellut kreationismin asialla olleen demokraattisen puolueen kolminkertaisen presidenttiehdokkaan William Jennings Bryanin solmuun. Myös Helsingin Sanomat raportoi oikeudenkäynnin päättymisestä 24. heinäkuuta 1925 käyttäen jutusta ilmaisuja ”omituinen” ja ”lystillinen”, millä lehti asettui darvinismin ja tieteellisen maailman ymmärtäjäksi.Kovanen, Vesa: ”Usko vastaan Tiede”. Ilta-Sanomat 19. toukokuuta 2018, Plus-liite s. 22. Helsinki: Sanoma Media Finland. Tennesseen osavaltion korkein oikeus kumosi Scopesin saaman tuomion vuonna 1927 muotovirheen vuoksi. Tuomiota ei ollut langettanut valamiehistö, kuten olisi pitänyt, vaan oikeuden puheenjohtaja henkilökohtaisesti. == Muuta == Amerikansuomalainen laulaja Antti Syrjäniemi levytti vuonna 1929 oikeudenkäynnin pohjalta tekemänsä kupletin ”Daytonin apinajuttu”, jossa jutun vaiheet käydään läpi hienovaraisen ironisesti. Kappaleen lämmitti uudelleen 1980-luvun alussa Tuomari Nurmio, ja hänen versionaan se tunnetaan nykyisin paremmin. Kappaleesta muistetaan etenkin sen kertosäe ”ei, ei, me ei olla apina”, Nurmion versiossa ”me ei olla apinoita”. == Katso myös == * Apinatapaus * Joka tuuleen kylvää == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:1925 Luokka:Evoluutioteorian historia Luokka:1920-luvun oikeustapaukset Luokka:Yhdysvaltain historia
Callisto (sarjakuvahahmo)

Callisto Marvel Comicsin sarjakuvahahmo, joka esiintyy tavallisesti Ryhmä-X- tarinoissa. Hahmon loivat Chris Claremont sekä Paul Smith ja se esiintyi ensimmäisen kerran Uncanny X-Men -lehden numerossa 169. Callisto oli New Yorkin maan alla asuneiden mutanttien, morlokkien, johtaja. Kohdatessaan Ryhmä-X:n taistelussa hän hävisi kaksintaistelun [[Stormia vastaan ja menetti tittelinsä tälle. Storm pysyi kuitenkin Ryhmä-X:n joukoissa ja antoi morlokit Calliston vastuulle, mistä syntyi kaksikon liittolaisuus. Callisto esiintyy myös elokuvassa X-Men: Viimeinen kohtaaminen, jossa häntä esittää Dania Ramirez. Elokuvassa Callisto toimii Omegojen johtajana ja liittyy Magneton Mutanttien Veljeskuntaan. Sarjakuvien silmälappua käyttävän, arpisen Calliston sijaan elokuvaversiossa hän on kaunis ja tatuoitu nainen, joka vihaa Stormia. Hänen erikoisvoimiinsa kuuluu yliluonnollinen nopeus, kyky aistia mutanttivoimat ja muiden mutanttien sijainnit. Callisto joutuu lopulta Stormin sähköttämäksi viimeisessä taistelussa Alcatrazilla. == Lähteet == Luokka:Marvel-universumin mutantit Luokka:Marvel-universumin superroistot Luokka:Kuvitteelliset mallit
Blackout! 2

Blackout! 2 on hip hop -duo Method Man & Redmanin toinen studioalbumi. Se oli heidän ensimmäinen albuminsa 10 vuoteen. Blackout! 2 saavutti paikan #7 Billboard 200 -listalla. == Taustaa == Blackout! 2 oli alun perin tarkoitus julkaista vuonna 2008, mutta julkaisu siirrettiin seuraavaan vuoteen, ja albumi julkaistiin lopulta 19. toukokuuta 2009, kun Still High -kiertue Termanologyn, The Alchemistin, Havocin (Mobb Deep), Evidence:n, Redmanin ja Method Manin kanssa päättyi. Albumi on odotettu jatko-osa aiemmalle Blackout! -albumille. Albumin tuottivat muun muassa Pete Rock ja Erick Sermon. Kappaleet A-Yo ja City Lights vuotivat internetiin maaliskuussa. Wu-Tang Clanin jäsenet Raekwon ja Ghostface Killah esiintyvät albumilla, kuten myös Def Squadin jäsenet Erick Salmon ja Keith Murray. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # == Samplet == *BO2 (Intro) *"Magic Mona" esittänyt: Phyllis Hyman *A-Yo *"Magic Mona" esittänyt: Phyllis Hyman *City Lights *"One Day" esittänyt: UGK *Fathers Day *"Walking Down Lonely Street" esittänyt by Joe Simon *Mrs. International *"Here I Am" esittänyt: The Blue Notes *Dis Is 4 All My Smokers *"Ain't No Sunshine" esittänyt: Nancy Wilson *4 Minutes To Lock Down *"Echo Park" esittänyt: Brooklyn Bridge == Albumin listasijoitukset == Vuosi Albumi Listasijoitukset Billboard 200 Top Canadian Albums Top R&B;/Hip Hop Albums 2009 Blackout! 2 #7 - - == Singles chart positions == Vuosi Kappale Listasijoitukset Billboard Hot 100 Hot R&B;/Hip-Hop Songs Hot Rap Singles 2009 A Yo - 13 - 2009 Mrs. International - - - City Lights - - - == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Blackout! 2 Metacriticissä * Release history Discogsissa * Album Review About.com -sivustolla * Album Review Rhapsodyssa Luokka:Method Manin albumit Luokka:Redmanin albumit Luokka:Vuoden 2009 albumit
Meiling Melançon

Meiling Melançon (s. 3. maaliskuuta 1980), tunnettu myös nimellä Mei Melançon, on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen malli. ==Lapsuus== Mei syntyi Filippiineillä ja hän matkusti perheensä kanssa ympäri Aasiaa ja Eurooppaa lapsena. Viisivuotiaana hänen äitinsä opetti Meitä soittamaan kitaraa ja hän soitti myöhemmin lapsiyhtye Blossomsissa. Mei kiinnostui näyttelemisestä, kun hänen perheensä asettui Yhdysvaltoihin ja hän oli tuolloin myös Wilhelmina Modelsin menestyvä malli. ==Filmografia== Vuosi Nimi Rooli 2001 Double Take Malli 2001 Rush Hour 2 Tyttö autossa 2006 X-Men: Viimeinen kohtaaminen Tajunta 2008 Irreversi Lynda 2008 Loaded Rose 2008 Pathology Catherine Ivy 2008 Fold Maki 2009 The Truth About Angels Mei 2009 Shrink Miyu ==Aiheesta muualla== * Melançon, Meiling Melançon, Meiling Melançon, Meiling Melançon, Meiling
Battleford

Battleford on kylä Saskatchewanin provinssissa, Kanadassa. Kylä sijaitsee Pohjoisen Saskatchewanjoen rannalla, jonka vastarannalla on North Battlefordin kaupunki. Kylässä oli vuoden 2006 väestönlaskennassa 3 685 asukasta. Kaupunki perustettiin vuonna 1875 turkiskauppiaiden kauppapaikaksi ja Kanadan ratsupoliisin tukikohdaksi. Vuosina 1876–1883 kylä toimi Luoteisterritorioiden pääkaupunkina. Kylässä sijainnut ratsupoliisin Fort Battleford-linnoitus toimi keskeisessä roolissa vuoden 1885 Saskatchewanin kapinassa. == Lähteet == Luokka:Saskatchewanin maantiede
Tate Britain

Tate Britain (Tate Gallery vuoteen 1999 asti) on Lontoon Millbankissa sijaitseva taidemuseo, joka on osa englantilaista Tate-taidemuseoverkostoa Tate Modernin, Tate Liverpoolin ja Tate St Ivesin kanssa. Tate Britain avattiin vuonna 1897, ja se on verkoston ensimmäinen galleria. Museo sai alkunsa, kun sir Henry Tate (1819–1899) lahjoitti vuonna 1892 englantilaisen taiteen kokoelmansa Englannin valtiolle. Tate Britainissa on esillä brittiläistä taidetta vuodesta 1500 nykyaikaan. == Katso myös == * Tate Modern == Aiheesta muualla == * Tate Gallery, Suomen Kuvalehti, 21.04.1928, nro 17, s. 39, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:City of Westminsterin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Lontoon taidemuseot
Bartholomew Kuma

Bartholomew Kuma () on kuvitteellinen hahmo, joka on kaapparilordi One Piece -nimisessä manga- ja anime-sarjassa. ==Kuma== Kuma näyttäytyi ensimmäisen kerran kaapparilordien kokouksessa, jossa päätettiin tehdä Marshall D. Teachista uusi kaapparilordi Sir Crocodilen tilalle. Kuten muidenkaan kaapparilordien kohdalla, Kuman historiasta ei ole kerrottu muuta, kuin että hän oli merirosvona todella pelätty "Tyranni". ==Ulkonäkö== Kuma on todella kookas, suuri mies (kuten Gecko Moria), joka muistuttaa karhua. Hän kantaa raamattua ja pitää hanskoja. Kuma pukeutuu yleensä takkiin, jonka alun perin piti olla oranssin värinen mangassa, mutta animessa musta. Nykyään Oda on piirtänyt Kuman mustassa takissa. Takissa on tassukuvioita ja valkoisia raitoja, jotka muodostavat tähtäimen. Kuman housut ovat täynnä tassukuvioita, ja hänen hatussaan on pilkkuja ja karhun korvat. Hänen silmäpupilleja ei ole näkynyt kertaakaan ja hänellä myös ruskeat pitkät kiharahiukset. ==Luonne ja suhteet== Sarjassa ei voi oikein päätellä kenen puolella Kuma on. Esim. hän päästi Olkihattupiraatit menemään Thriller Barkissa ja "pelasti" heidät kontra-amiraali Kizarun kynsistä. Vaikka on kaapparilordi niin hänen ei olisi pitänyt tehdä näin. Morian mukaan Kuma on "ainoa kaapparilordi, joka tottelee Maailmanhallitusta". Kumalla ei näytä olevan erityisiä suhteita muihin kaapparilordeihin tai Merivoimiin, mutta hän tuntee Luffyn isän Monkey D. Dragonin. Kuma on yksi mystinen hahmo sarjassa. Joskin sarjan edetessä huomataan että Kuma kuuluu Ivanovin kanssa Dragonin kapinallisiin, mutta hän on silti muuttunut koneeksi, samanlaiseksi kuin pacifistat. Syytä miksi hän on suostunut muokkaamaan itsestään tunteettoman ihmisaseen, ei tiedetä vielä. ==Nykypäivä== Bartholomew Kuma on maailmanhallituksen aivoton kätyri, kyborgi joka tottelee jokaista käskyä. Kuma on myös varmistettu kapinallisten jäseneksi. Kuman hahmo on hyvin ristiriitainen eikä hänen menneisyyttään tai nykyistä tilannetta voida tietää varmasti. ==Voimat== Kuma on syönyt pirunmarjan, joka antaa kyvyn torjua kaikkea. Marja on todella vahva esim. kun Kuma saapui Thriller Barkiin Perona yritti taistella tätä vastaan. Kumalle tämä oli pikku juttu ja kadotti Pelonan yhdellä käden huitasulla. Kuma on myös nopea, mikä voi johtua joko marjan voimista tai siitä että hän on "pacifista". Kuma on pacifista eli tavallaan kyborgi kuten Franky mutta voimakkaampi. Tämän "Pacifista-hankkeen" loi Merivoimien Dr. Vegapunk, joka keksi esim. myös sen että merikivi on yksi pirunmarjavoimien heikkous. Luokka:One Piecen hahmot en:List of One Piece characters#Bartholomew Kuma fr:Capitaines corsaires#Bartholomew Kuma
National Gallery (Lontoo)

National Gallery on lontoolainen vuonna 1824 perustettu taidemuseo. Se sijaitsee William Wilkinsin suunnittelemassa, 1832–1838 rakennetussa ja myöhemmin laajennetussa rakennuksessa Trafalgar Squarella.Taiteen pikkujättiläinen, s. 435. WSOY, 1995. ISBN 951-0-16447-X == Kokoelman taiteilijoita == National Galleryn kokoelma sisältää yli 2 300 teosta. Niistä kuuluisimpia ovat Jan van Eyckin Arnolfinin muotokuva, Velázquezin Rokeby Venus, Turnerin Taisteleva Temeraire ja van Goghin Auringonkukat. Edustettuina ovat länsieurooppalaisen maalaustaiteen kaikki huomattavimmat traditiot myöhäiskeskiajalta Italian renessanssiin ja Ranskan impressionisteihin. === 1200–1400-lukujen taiteilijoita === Duccio, Uccello, van Eyck, Lippi, Mantegna, Botticelli, Dürer, Memling ja Bellini. === 1500-luvun taiteilijoita === Leonardo, Cranach, Michelangelo, Rafael, Holbein, Bruegel, Bronzino, Tizian ja Veronese. === 1600-luvun taiteilijoita === Caravaggio, Rubens, Poussin, Van Dyck, Velázquez, Claude, Rembrandt, Cuyp ja Vermeer. === Taiteilijoita 1700-luvulta 1900-luvun alkuun === Canaletto, Giambattista Pittoni, Goya, Turner, Constable, Ingres, Degas, Cézanne, Monet ja van Gogh. == Teoksia kokoelmassa == Tiedosto:Leonardo da Vinci Virgin of the Rocks (National Gallery London).jpg|Leonardo da Vincin Luolamadonna Tiedosto:The Nativity with God the Father and the Holy Ghost.jpg|thumb|Syntymä Jumalan Isän ja Pyhän Hengen kanssa, Giambattisa Pittoni Tiedosto:Van Eyck - Arnolfini Portrait.jpg|Giovanni Arnolfini ja hänen vaimonsa National Galleryn kokoelmista. Tiedosto:Hans_Holbein_the_Younger_-_The_Ambassadors_- _Google_Art_Project.jpg|Hans Holbeinin maalaus Suurlähettiläät National Galleryn kokoelmista. Tiedosto:Vincent Willem van Gogh 127.jpg|Vincent van Goghin Viisitoista auringonkukkaa maljakossa (Arles, elokuu 1888). == Lähteet == Luokka:Grade I -luokan rakennukset City of Westminsterissä Luokka:Lontoon taidemuseot
Maija Skille

Maija Skille (s. 1978) on norjalainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän on Merikanto-laulukilpailun voittaja vuodelta 2009. Skille opiskeli Sibelius-Akatemian oopperakoulutuksessa vuodesta 2006, opettajanaan Marjut Hannula, ja valmistui maisteriksi vuonna 2009. Hän on opiskellut laulua myös Trondheimin konservatoriossa (vuosina 2000–2003Maija Skillen CV ) ja oslolaisessa Barratt-Duen Musiikkikonservatoriossa (vuosina 1998–2000) sekä Susanna Ekenin yksityisopetuksessa Kööpenhaminassa. Skille esitti Merikanto- laulukilpailun loppukilpailussa 2009 Oskar Merikannon säveltämät kappaleet "Iltakellot" ja "Laatokka" sekä Aarre Merikannon kappaleen "Pan". Hänet valittiin mäntyharjulaisen Taidekeskus Salmelan järjestämän kilpailun voittajaksi tuomariston yksimielisellä päätöksellä. Hän on menestynyt myös Kurt Weill -säätiön järjestämässä, New Yorkissa pidetyssä Lotte Lenya -kilpailussa, jossa hän sijoittui jaetulle sijalle kolme vuonna 2008. Skille on norjansuomalainen. Hänen äitinsä on kotoisin Impilahdelta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Maija Skillen verkkosivut Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Norjalaiset oopperalaulajat Luokka:Norjansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Meluapotti

Meluapotti (Philemon corniculatus) eli aiemmalta nimeltään melukaljumesikko on itäisessä Australiassa ja Uudessa-Guineassa tavattava mesikkoihin kuuluva varpuslintu. == Tunnistaminen == Meluapotti on suurikokoinen varpuslintu. Se on kooltaan 32-35 cm. Lajin tunnistaa parhaiten sen korppikotkamaisesta täysin kaljusta ja mustasta päästä. Nokka on suurkokoinen ja tukevarakenteinen ja siinä on ylänokassa selvästi erottuva kyhmy. Selkä on ruskea tai harmaa ja rinnassa on hopeanharmaa kaulus. Vatsa on melukaljumesikolla likaisen valkoinen. Ulkonäöltään lajin voi sekoittaa samankokoiseen punahelttamesikkoon (Anthochaera carunculata), mutta eroaa viiruttoman vatsansa ja suorakulmaisemman pyrstönsä perusteella. Nimensä mukaisesti meluapotti on äänekäs; lajin äänet ovat karkeita, riitasointuisia ja törähteleviä. == Levinneisyys ja elinympäristö == Meluapotti tavataan Uudessa-Guineassa ja Australiassa. Australiassa laji elää maan itäosissa alueella, joka ulottuu Queenslandista Uuteen Etelä-Walesiin. Linnun elinympäristöä ovat kuivat eukalyptusmetsät sekä pensaikot, mutta myös kosteammat metsä maat. Kuivilla seuduilla laji elää yleensä jokien lähettyvillä. Meluapotit ovat osittain muuttolintuja, jotka muuttavat pohjoisemmaksi syksyllä ja palaavat etelään myöhään talvella. == Elintavat ja ravinto == Meluapotit muodostavat pitkäaikaisia pareja. Pesimäkausi ulottuu elokuulta maaliskuulle. Naaras rakentaa oksanhaarukkaa suuren kuppimaisen pesän ruohosta, puiden kuoresta ja hämähäkinseitistä. Naaras hautoo munia yksin, mutta koiras osallistuu poikasten ruokintaan. Poikaset poistuvat pesästä vajaan kolmen viikon kuluttua kuoriutumisestaan. Meluapottien ravinto koostuu pääosin kukkien medestä sekä hyönteisitä ja muista pienistä selkärangattomista eläimistä. Satunnaisesti laji syö muiden lintujen munia ja poikasia. Linnut etsivät ravintonsa enimmäkseen puista. == Lähteet == Luokka:Mesikot
Franco Rol

Franco Rol (5. kesäkuuta 1908 Torino, Italia – 18. kesäkuuta 1977 Rapallo) oli italialainen F1-kuljettaja. Hän osallistui viiteen F1-osakilpailuun kausilla 1950–1952. Hän oli parhaimmillaan 9. Italian GP:ssä 1951. Muut kilpailut päättyivät keskeytyksiin. Hän osallistui myös lukuisiin MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin. Pisteitä Rol ei saavuttanut. ==Tilastot ja saavutukset F1-sarjassa== (avain) Vuosi Talli Malli Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 Sijoitus Pisteet 1950 Officine Alfieri Maserati Maserati 4CLT/48 Maserati Straight-4 GBR MON Kesk. 500 SUI BEL FRA Kesk. ITA Kesk. NC 0 1951 O.S.C.A. Automobil O.S.C.A. 4500G O.S.C.A. V12 SUI 500 BEL FRA GBR GER ITA 9 ESP NC 0 1952 Officine Alfieri Maserati Maserati Maserati A6GCM Maserati Straight-6 SWI 500 BEL FRA GBR GER NED ITA Kesk. NC 0 Luokka:Italialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Alan Rollinson

Alan Rollinson (15. toukokuuta 1943 Walsall, Staffordshire – 2. kesäkuuta 2019NOTICE OF DEATH - ALAN ROLLINSON (1943 - 2019)) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1965, Britannian GP:hen. Hän kuitenkin karsiutui, eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Hän kilpaili myös F5000-luokassa. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Formula 1 -kuljettajat, jotka eivät koskaan osallistuneet lähtöön Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
This Way

This Way on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Jewelin albumi vuodelta 2001. ==Kappaleet== # Standing Still (Jewel Kilcher, Rick Nowels) – 4:30 # Jesus Loves You (Kilcher) – 3:20 # Everybody Needs Someone Sometime (Kilcher) – 4:08 # Break Me (Kilcher) – 4:04 # Do You Want to Play? (Kilcher) – 2:55 # Till We Run Out of Road (Kilcher, Ty Murray) – 4:45 # Serve the Ego (Kilcher, Cesar Lemos, Itaal Shur) – 4:57 # This Way (Kilcher, Nowels) – 4:16 # Cleveland (Kilcher) – 4:09 # I Won't Walk Away (Kilcher, Nowels) – 4:45 # Love Me, Just Leave Me Alone (Kilcher) – 3:47 # The New Wild West (Kilcher) – 4:47 Bonusraidat 13. Grey Matter (live) – 4:35 14. Sometimes It Be That Way (live) – 3:44 15. A Long Slow Slide ==Singlet== * Standing Still (2001) * Break Me (2002) * Serve the Ego (2002) * This Way (2002) Luokka:Vuoden 2001 albumit Luokka:Jewelin albumit
Bi-curious

Bi-curious tarkoittaa useimmiten heteroseksuaalista henkilöä, joka voi haluta kokeilunhaluisena luoda suhteen ja/tai harrastaa seksuaalista kanssakäymistä samaa sukupuolta olevan kanssa. Termiä käytetään myös homoseksuaalisesta tai lesbosta henkilöstä, joka haluaa puolestaan kokeilla edellä mainittua vastakkaisen sukupuolen kanssa. Termiä voidaan käyttää myös henkilöstä, joka harkitsee identifioitumista biseksuaaliksi, mutta ei ole sitä toistaiseksi tehnyt. Harry Benjamin piti transvestisuutta ja transsukupuolisuutta koskevissa tutkimuksissaan Kinseyn asteikon kategorioita 1 ja 2 cis-miehen normaaliin heteroseksuaaliseen suuntautumiseen vielä kuuluvina. Niitä hän käytti vuonna 1966 ristiinpukeutujien määrittelyssä ohjeellisena suuntautumisena (Kinsey 0-2).Benjamin, Harry. The Transsexual Phenomenon. 1966. ==Katso myös== *Latentti homoseksuaalisuus *Biseksuaalisuuden häivyttäminen == Lähteet == Luokka:Biseksuaalisuus Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Panseksuaalisuus

Panseksuaalisuus on seksuaalinen suuntautuminen, jossa henkilö kokee seksuaalista kiinnostusta kaikkia sukupuolia edustaviin ihmisiin, tai kiinnostuksen kohteen sukupuolella ei ole hänelle merkitystä. Panseksuaalisuudesta puhuttaessa ihmisen sukupuoli käsitetään ei-binäärisenä, ja sukupuolia katsotaan olevan muitakin kuin mies ja nainen.Kangasvuo 2022, s. 33–34. Panseksuaalisuus on melko uusi käsite. Vuonna 1990 yhdysvaltalainen biaktivisti Thomas Geller antoi kirjassaan panseksuaalisuudelle kaksi määritelmää. Ensimmäisen määritelmän mukaan panseksuaalisuus tarkoittaa seksuaalista halua kaikkeen, mukaan lukien eläimet, esineet, kasvit ja käsitteet. Tämä määritelmä on nykyisin vanhentunut, eikä sitä enää käytetä. Toisen määritelmän mukaan panseksuaalisuus tarkoittaa halua miesten ja naisten lisäksi myös sukupuolivähemmistöihin.Kangasvuo 2022, s. 35. Panseksuaalisuuden käsite on yleistynyt Suomessa 2010-luvulla. Se on biseksuaalisuuden lähikäsite, ja jotkut määrittelevätkin itsensä sekä panseksuaaleiksi että biseksuaaleiksi, ja saattavat kutsua termien eroa merkityksettömäksi tai teennäiseksi. Panseksuaaleiksi identifioituvat nykyisin monet sellaiset ihmiset, joille biseksuaalin käsite ei jostain syystä tunnu omalta. Jotkut eivät pidä biseksuaalisuuteen liittyvästä sukupuolen käsittämisestä binääriksi, ja pitävät panseksuaalisuutta kattavampana terminä. Jotkut määrittelevät itsensä panseksuaaleiksi siksi, että eivät pidä kohteen sukupuolta tai tämän feminiinisyyttä/maskuliinisuutta merkittävänä, kuten jotkut biseksuaalit sanovat pitävänsä.Kangasvuo 2022, s. 34–39. Panseksuaali saattaa kuvailla kiinnostuksensa kohdistuvan ihmisen persoonallisuuteen eikä tämän sukupuoleen. Jotkut panseksuaalit saattavat tuntea rakkautta yhtä sukupuolta kohtaan, mutta seksuaalista halua toista sukupuolta kohtaan. Panseksuaalisuuden määritelmän ulkopuolelle jäävät parafiliat, kuten eläimiin, lapsiin tai kuolleisiin kohdistuva seksuaalisuus. Panseksuaalit eivät myöskään tunne kiinnostusta jokaista ihmisyksilöä kohtaan. ==Katso myös== * Polyseksuaalisuus * Skolioseksuaalisuus == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Biseksuaalisuus Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Dendrofilia

Dendrofilialla (myös arborfilia) tarkoitetaan parafiliaa, jossa ihmiset kiihottuvat puista tai ihastuvat puihin. Tähän voi liittyä seksuaalista kanssakäymistä.Corsini, Raymond J. (1999). The Dictionary of Psychology, sivu 263. ISBN 1-58391-028-X. ==Lähteet== Luokka:Parafiliat
Markovin ketju

Markovin ketju (nimetty Andrei Andrejevitš Markovin mukaan) on stokastinen prosessi, jossa uusi tila riippuu vain edellisestä tilasta. Esimerkki Markovin ketjusta on satunnaiskulku. Jos A on tilasiirtomatriisi ja B on alkutilavektori, niin n askeleen jälkeen eri tilojen todennäköisyydet saadaan vektorista B\cdot A^n. Jotkin alkeelliset pupputeksti-generaattorit perustuvat Markovin ketjuihin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == === Suomeksi === * Simo Särkkä: Markovin ketjut Luokka:Stokastiset prosessit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
0304

__NOTOC__ 0304 on laulaja-lauluntekijä Jewelin pop-albumi vuodelta 2003. Se nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan toiselle sijalle. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut Jewel, ellei toisin mainittu. # # # # # # # # # # # # # # === Australian ja Japanin bonus === # * #Intuition (Video) === Euroopan painos === # * === Australian Tour Edition -painoksen bonuslevy === # # # # # == Arvostelut == * Metacritic: 63/100Metacritic: 0304 by Jewel * Allmusic: Allmusic review * Entertainment Weekly: B– Entertainment Weekly * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2003 albumit Luokka:Jewelin albumit
Goodbye Alice in Wonderland

__NOTOC__ Goodbye Alice in Wonderland on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Jewelin albumi vuodelta 2006. Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 8. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # === Bonuskappaleet === # * Satellite (live acoustic version) (vain iTunesin ennakkotilaajille) #1000 Miles Away (live acoustic version) (Britannian iTunesin bonuskappale albumin ostajille) === Kansainvälinen painos === # * A Long Slow Slide (acoustic version) #Foolish Games (live) == Arvostelut == * Metacritic: 57/100Metacritic: Goodbye Alice in Wonderland by Jewel * Allmusic: Allmusic review * Entertainment Weekly: BEntertainment Weekly: Album review * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Jewelin albumit Luokka:Rob Cavallon tuottamat albumit
Perfectly Clear

__NOTOC__ Perfectly Clear on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Jewelin albumi vuodelta 2008. Albumi on Jewelin ensimmäinen country-albumi. Muutama albumin kappaleista on uusia country-versioita Jewelin vanhemmista kappaleista. Mm. kappale Two Become One ilmestyi alun perin Jewelin albumilla 0304 nimellä 2 Become 1. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 8. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Metacritic: 69/100Metacritic: Perfectly Clear by Jewel * About.com: About.com: Album review * Entertainment Weekly: B+Entertainment Weekly: Album review * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Jewelin albumit
Ala-aurinko

thumb|right|Ala-aurinko nähtynä lentokoneesta Kanadan yllä Ala-aurinko on melko harvinainen haloilmiö, joka on kuitenkin yleisin horisontin alapuolisista halomuodoista. Ala-aurinko on yksinkertainen Auringon heijastuskuva, joka näkyy yhtä paljon horisontin alapuolella kuin mitä Aurinko on horisontin yläpuolella. __notoc__ == Havaitseminen == Ala-aurinkoa on yleensä paras havaita lentokoneesta. Lentokoneesta havaitut ala-auringot voivat olla huomattavan kirkkaita, jopa häikäiseviä. Jääsumussa ala-aurinko on helppo havaita myös maanpinnalta, sillä se ilmestyy välkehtimään lähietäisyydelle, kun havaitsijan ympärille on kertynyt tarpeeksi tiheää jääsumua. Korkealta paikalta nähtynä halo voi olla samankaltainen kuin lentokoneesta nähtynä. == Muoto == Ala-aurinko on useimmiten pistemäinen, tai hieman pystysuunnassa venynyt soikio, ja voi muistuttaa paljonkin auringonpilaria. == Synty == Ala-aurinko syntyy valon heijastuessa kuusikulmaisista laatta-asennossa leijailevista jääkiteistä, ja ala-auringon syntyyn riittävät muille haloille huonot tähtimäiset kiteet. Jääkiteet ovat silloin tarpeeksi harvalukuisia, jotta ilma pysyy kirkkaana joka suuntaan. == Katso myös == *Luettelo yleisimmistä haloilmiöistä == Lähteet == Luokka:Haloilmiöt
Iltatähti (musiikkiohjelma)

Iltatähti on Yleisradion vuosina 1973–1983 esittämä musiikkiaiheinen televisio-ohjelma. Ohjelmassa esiintyi laulajia, joita haastatellaan ja he esittävät kaksi kappaletta. Iltatähdessä esiintyneitä laulajia olivat muun muassa Juice Leskinen, Rauli Badding Somerjoki, Hector ja Freeman. Aluksi Iltatähteä tehtiin mustavalkoisena. Ensimmäisen jakson juonsivat 5. kesäkuuta 1973 Jussi Raittinen ja Eija Mikkonen. Ensimmäinen vakituisempi juontaja oli jazztoimittaja Matti Poijärvi. Vuonna 1974 siirryttiin väritelevisiotuotantoon ja juontajaksi tuli Mikko Alatalo. Vuodesta 1977 Iltatähden pääjuontajaksi tuli Sinikka Hein, joka oli vieraillut ohjelman juontajana jo aiemminkin. Ohjelman juontajia tai taustatoimittajia olivat eri aikoina myös Matti Rosvall, Tommi Liuhala, Tapani Ripatti, Liisa Lääveri, Joke Linnamaa, Esko Riihelä ja Matti Kyllönen. Eniten ohjelman sisältöön vaikuttivat kuitenkin sen ohjaajat Jarmo Porola ja Esko Leimu.Iltatähti tuikki poptaivaalla 10 vuotta, Yle Elävä arkisto 8.2.2016. Viitattu 3.12.2016.Vuonna 1974 Iltatähti vaihtoi väriin ja Mikko Alataloon, Yle Elävä arkisto 5.1.2016. Viitattu 3.12.2016.Matti Poijärvi, jazzdiggari Iltatähden popjuontajana, Yle Elävä arkisto 23.5.2007. Viitattu 3.12.2016. Ohjelman tunnusmusiikkina oli hollantilaisen progressiivisen rockin yhtyeen Focuksen vuoden 1971 kappale “Hocus Pocus”.Iltatähti Jakso 1: Meikkirokkia ja kymmenvuotisjuhlia. ==Katso myös== *Tuubi (vuosien 1979–1983 televisiosarja) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Iltatähti-ohjelma Ylen Elävässä Arkistossa * Iltatähti-ohjelmia Ylen Areenassa Luokka:1970-luvun televisiosarjat Luokka:1980-luvun suomalaiset musiikkiohjelmat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Kolme etsivää ja yskivä lohikäärme

Kolme etsivää ja yskivä lohikäärme on 3 etsivää -kirjasarjan teos. Kirjan on kirjoittanut Nick West ja suomentanut Annikki Lievonen. == Juoni == Lähikaupungissa koiria häviää mystisesti. Etsivät kutsutaan paikalle, ja heille kerrotaan, että suuri lohikäärme nousee öisin vedestä ja piiloutuu rannalla sijaitsevaan luolaan. Etsivät lähtevät tutkimaan asiaa ja kokevat monia yllätyksiä luolassa. Selviää, että luola on tunneli, jota ei saatu koskaan valmiiksi. Kaupungin kassaholvit ovat myös tunnelin kohdilla. Yskivä lohikäärme
S/S Unnukka

S/S Unnukka on vuonna 1900 rakennettu suomalainen höyrylaiva. == Historia == Tarinan mukaan eräs leppävirtalaisisäntä myöhästyi kesällä 1899 vuorolaivasta ja tästä sisuuntuneena päätti hankkia oman laivan. Useita muitakin höyrylaivoja rakentanut Paul Wahl & Co Varkaudesta sai tilauksen ja seuraavana juhannuksena laiva oli valmis. Alun perin alus kuljetti matkustajia ja rahtia Leppävirran ja Varkauden vesillä S/S Unnukka-nimisenä. Höyrykoneena oli saman konepajan rakentama kaksisylinterinen Compound-kone, joka tuotti 37 induktoitua hevosvoimaa. Erikoisuutena voidaan mainita laivan pystykattila, joka on tiettävästi ainoa laatuaan sisävesillä. Vuonna 1903 laivan omistajaksi tuli Ristiinalainen kauppias J. Tikka ja vuonna 1912 H. Saastamoinen Oy, ja laiva siirrettiin Karttulan Kuttajärvelle rullatehtaan hinaajaksi. Nimeksi tuli S/S Keihäslahti tehtaan lähellä sijainneen telakka-alueen mukaan. Rullatehtaan töitä laivalla riitti vuoteen 1933 asti, jolloin se siirrettiin junakuljetuksena Iisvedeltä Kuopioon. Työt jatkuivat nyt Haapaniemen tehtaiden palveluksessa aina vuoteen 1970 saakka, jolloin laiva jäi seisomaan neljän vuoden ajaksi. Vuonna 1940 laiva suoritti erikoisimman kuljetustehtävänsä, kun se hinasi kahdella kerralla Kuopiosta Vanhan Valamon aarteet Uuteen Valamoon. Munkit toimivat arvokkaiden kuljetusten vartioina. Laivan korjasi Saastamoisen kalastuskerho, joka sai sen käyttöönsä 1974 ja kunnosti sen talkootöinä. Yhtiö antoi talkoolaisten käyttöön koneensa ja laitteensa sekä lahjoitti tarveaineet. Kymmenen vuoden käytön jälkeen oli vuorossa isompi remontti vuosina 1984–1988, jolloin alus oli telakoituna Itkoinniemellä. Tehtaan ranta oli vakiintunut Keihäslahden laituripaikaksi. Vuosina 1987-88 kattila ja laivan pohja peruskorjattiin ja vuoden 1989 purjehduskaudella alus oli jälleen liikenteessä. Laiva toimi 1990-luvun ja alun 2000-lukua Schauman Wood Oy:n Kuopion vaneritehtaan edustus- ja virkistyskäytössä. Kuopion vaneritehtaan lakkauttaminen aiheutti sen, että laiva siirrettiin UPM Kymmenen Savonlinnan vaneritehtaan laituriin odottamaan uusia talkoolaisia. Alus on hyväksytty Museoviraston perustamaan perinnelaivarekisteriin. Marraskuussa 2010 tapahtuneen omistajanvaihdoksen jälkeen laivan kotisatamaksi tuli kanavansuun perinnelaivatelakka Lappeenrannassa ja kunnostuksien jälkeen laiva on taas käytössä. Laivan nimi palautettiin alkuperäiseksi joulukuussa 2011. == Lähteet == * Höyrylaivat Suomessa, Suomen Höyrypursiseura ry, 2003 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Höyrypursiseura * Museoviraston perinnelaivarekisteri * S/S Unnukan kotisivut Luokka:Höyrylaivat Luokka:Hinaajat
Hans Kutter

Hans Kutter (29. helmikuuta 1904 Jyväskylä – 10. tammikuuta 1984 HelsinkiHans Kutterin tiedot EloNetissä) oli suomalainen toimittaja ja elokuva- sekä teatterikriitikko. Hän toimi Hufvudstadsbladetin elokuvakriitikkona 1936–1946 ja teatterikriitikkona 1946–1969. Kutter oli perustamassa Suomen ensimmäistä elokuvakerhoa Filmistudio Projektiota syksyllä 1934. == Lähteet == * Pauli Jokinen: Elokuvakerhotoiminnan historiasta Suomessa, Film-O-Holic 2003 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Hans Kutterin elämäkerta Kansallisbiografiassa Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset elokuvakriitikot Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet Luokka:Suomalaiset teatterikriitikot
Mick LaSalle

Mick LaSalle (s. 7. toukokuuta 1959) on yhdysvaltalainen San Francisco Chroniclelle kirjoittava elokuvakriitikko ja kahden Hollywood-aiheisen kirjan kirjoittaja. Heinäkuussa 2009, La Salle oli kirjoittanut yli 1700 arvostelua ja on podcastannut niitä syyskuusta 2005 lähtien.Mick LaSalle, Rotten TomatoesSan Francisco Chronicle podcasts. LaSalle on kirjoittanut kirjan Complicated Women: Sex and Power in Pre-Code Hollywood, joka käsittelee elokuva-alalla vuosina 1929-1934 työskennelleitä naisnäyttelijöitä. Thomas Dunne Books julkaisi sen vuonna 2000. Kirja on sittemmin toiminut perustana Jane Fondan ohjaamalle dokumentille, Complicated Women, jossa LaSalle toimii selostajana ja tuottajana.Complicated Women. Turner Classic Movies. Myöhemmin LaSalle kirjoitti kirjalle jatkoa ja Dangerous Men: Pre-Code Hollywood and the Birth of the Modern Man julkaistiin vuonna 2002. 1990-luvun lopussa, LaSalle toimi elokuvakriitikkona myös KGO-TV:n lähetyksissä. Hän on San Franciscon elokuvakriitikkojen seuran jäsen ja oli panelistina vuosien 2006, 2007 ja 2008 Venetsian elokuvajuhlilla. LaSalle on naimisissa näytelmäkirjailija Amy Freedin kanssa."THEATER; Where There's a Will, or Two, or Maybe Quite a Few." New York Times. 16/11/2003 ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakriitikot Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kenneth Turan

Kenneth Turan (s. 27. lokakuuta 1946) on yhdysvaltalainen elokuvakriitikko ja Etelä-Kalifornian yliopiston luennoitsija. Turan valmistui Swarthmore Collegesta vuonna 1967 ja Columbian yliopistosta vuonna 1968. Vuosina 1969-1978, hän oli Washington Postin urheilukirjoittaja . Hän oli myös useiden julkaisujen, kuten The Progressiven, Gentlemen's Quarterlyn ja E!Entertainmentin, elokuvakriitikko. Sittemmin hän on siirtynyt Los Angeles Timesiin, jossa hän on arvioinut elokuvia vuodesta 1991 lähtien. Hän toimii myös säännöllisesti arvostelijana National Public Radiossa."Kenneth Turan, NPR Biography". National Public Radio. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakriitikot Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tim Brooke-Taylor

Timothy "Tim" Julian Brooke-Taylor (17. heinäkuuta 1940 Buxton, Derbyshire – 12. huhtikuuta 2020) oli brittiläinen koomikko, näyttelijä ja radio- ja televisiokäsikirjoittaja. Brooke-Taylor toimi yhtenä The Frost Reportin (1966-1967) ja sen spin-off-sarjan At Last the 1948 Show'n (1966-1967) käsikirjoittajana. Yhdessä Graeme Gardenin ja Bill Oddien kanssa hän esiintyi komediasarjassa Hyväkkäät (The Goodies) (1970-1982). Radiovisailu I'm Sorry I Haven't a Clue vakiopanelistina Brooke-Taylor on ollut vuodesta 1972. Brooke- Taylor kirjoitti kolme kirjaa: Rule Britannia, Tim Brooke-Taylor's Cricket Box ja Tim Brooke-Taylor's Golf Bag. Hän kuoli koronavirukseen 79-vuotiaana 12. huhtikuuta 2020. Brooke-Taylor kuoli koronaviruksen aiheuttamaan sairauteen 79-vuotiaana huhtikuussa 2020. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset koomikot Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Brittiläiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Brittiläiset radiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Medal of Honor (täsmennyssivu)

Medal of Honor voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Yhdysvaltojen korkein sotilaallinen kunniamerkki Medal of Honor * Medal of Honor -pelisarja: ** Medal of Honor, vuoden 1999 videopeli ** Medal of Honor, vuoden 2010 videopeli
Peter Travers

Peter Travers on yhdysvaltalainen elokuvakriitikko, joka on kirjoittanut Peoplelle sekä Rolling Stonelle. Ennen uraansa Rolling Stonessa, Travers toimi elokuvakriitikkona Peoplelle vuosina 1984-1988. Hänet tunnetaan erityisesti maanläheisestä ja yksinkertaisesta kirjoitustyylistä. Hän on mieltynyt erityisesti elokuvaohjaajien Martin Scorsesen, David Lynchin, Quentin Tarantinon, Tim Burtonin, Clint Eastwoodin, Peter Jacksonin, Coenin veljesten sekä Ang Leen töihin, perustuen vuosittaisiin top-10 -listauksiin sekä arvosteluihin. Hän on myös osoittanut halveksuntaa tiettyjä ohjaajia, erityisesti Michael Bayta, kohtaan. Vuonna 2002 Travers alkoi käyttää tähtiä arvosteluissaan. Täydet neljä tähteä saaneisiin elokuviin kuuluu muun muassa Kirjeitä Iwo Jimalta, Gangs of New York, Babel ja Borat. Vastakohtana Travers on antanut huonoimman arvosanan, nolla tähteä, muun muassa elokuville Bad Boys 2, Jackass: Number Two ja Transformers: Kaatuneiden kosto. ==Aiheesta muualla== *Rotten Tomatoes: Peter Travers Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakriitikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
GT by Citroën

GT by Citroën on ranskalaisen autovalmistaja Citroënin valmistama superauto, joka on kehitetty yhteistyössä pelitalo Polyphony Digitalin kanssa. Polyphony Digital osallistui auton tuotantoon saadakseen sen mukaan Gran Turismo 5 Prologue -peliin. Auton suunnittelu alkoi vuonna 2003, ja sen ensiesittely oli vuonna 2008 Pariisin autonäyttelyssä. GT by Citroën maksaa kolme miljoonaa puntaa ja kiihtyy nollasta sataan 3,6 sekunnissa. Auto painaa 1 400 kilogrammaa, ja se on rakennettu pääosin alumiinista. Mallin on suunnitellut Takumi Yamamoto yhdessä Jean Pierre Plouén tiimin kanssa. Yamamoto on Polyphony Digitalin ohjaajan ja Gran Turismo -pelisarjan luojan, Kazunori Yamauchin lapsuudenystävä. GT by Citroën on vain yksi monista autoista, joiden suunnitteluun Polyphony Digital on osallistunut. == Lähteet == Luokka:Citroën Luokka:Konseptiautot Luokka:2000-vuosikymmenen autot
Sininen sormus

Sininen sormus on Satu Koskimiehen (ent. Marttila) tekemä runoteos, jonka on julkaissut Kirjayhtymä vuonna 1979. ==Aiheesta muualla== * Sininen sormus, Kirjasampo Luokka:Vuoden 1979 kirjat Luokka:Suomalaiset runokokoelmat
Sami Ruotsalainen

Sami Ruotsalainen on suomalainen keramiikka- ja lasimuotoilija. Hän valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 2005. Hän on suunnitellut Arabialle Maku-keittiösarjan ja Marimekolle Hyvässä seurassa -astiasarjan, johon kuuluvat astiat on kuvittanut Maija Louekari. Sami Ruotsalainen suunnittelee myös tekstiilejä. Hän on voittanut Marimekon kannustuspalkinnon ja toiminut pitkään mm. Kristina Isolan assistenttina. Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Tyrskyliitäjä

Tyrskyliitäjä (Bulweria bulwerii) on pieni ulappalintujen lahkoon kuuluva avomerilintu. Laji on nimetty englantilaisen James Bulwerin kunniaksi. Bulwer löysi keväällä 1825 tuntemattoman viistäjän Madeiralta, ja laji nimettiin vuonna 1828. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 25–29 senttimetriä ja siivenkärkien väli 67–73 cm. Painavin mitattu yksilö painoi 990 grammaa.Sealifebase Lintu on lähes kokotumma, siro, pitkäpyrstöinen, ja sen siivet ovat kapeat ja pitkät. Sen puku on yhtenäisen harmaaruskea ja siitä erottuu ainoastaan vaaleampi vinojuova siiven yläpeitinhöyhenkentässä. Laji voidaan sekoittaa nokiliitäjään (Puffinus griseus) tumman värityksen ja liitäjämäisen, heittelehtivän lentotavan vuoksi, jollei kokoeroa huomaa. Erona nokiliitäjään ovat pitempi pyrstö, kokotummat siiven alapinnat ja erilainen lentotapa, rauhallisemmat ja syvemmät siiveniskut. Liidossa usein roikottaa hieman kuperia siipiään. Sen pitkä pyrstö on useimmiten supussa ja kapea, mutta joskus näkyy pyrstön pyöristyneisyys. Nokka on tukeva. Vanhin tyrskyliitäjä on luonnossa elänyt 22,9 vuoden ikäiseksi.AnAge === Äänet === Tyrskyliitäjä ääntelee öisin pesäkolostaan kumealla, käheällä, haukkuvalla äänellä ”hroo hroo hroo...”, joka voi tuoda mieleen höyryveturin. == Levinneisyys == Lajin pesimäalueen laajuudeksi on arvioitu 50 000 – 100 000 neliökilometriä ja maailmanlaajuiseksi yksilömääräksi 500 000 – 1 000 000 lintua. Se esiintyy Tyynenmeren itäosissa seuraavissa paikoissa: Ranskan Polynesia, Kiribati, Marshallinsaaret, Pohjois-Mariaanit, Palau, Itä-Timor, Havaijilla sekä eräillä muilla Yhdysvaltain pienillä syrjäisillä saarilla. Sen toinen esiintymisalue on itäisellä Atlantin valtamerellä, jossa se pesii Madeiralla (noin 10 000 paria), Azoreilla (noin 50 paria), Kap Verdellä (enintään 100 paria) ja Lanzaroten ulkopuolella Kanariansaarilla (noin 1 000 paria). == Pesiminen ja käyttäytyminen == Pesii yhdyskunnittain itäisen Atlantin valtameren saarilla kesä-lokakuussa. Pesivät linnut saapuvat saarille huhtikuun puolivälin jälkeen. Tekee pesän kiven- tai kallionkoloon, joskus muurin koloon, usein lähelle rantaa. Ei kaiva itse pesäonkaloa. Naaras munii yhden munan. Emot käyvät pesällä öisin ja ruokailevat yksin. == Lähteet == Luokka:Ulappalinnut
Kazimierz Paździor

Kazimierz Sylwester Paździor (4. maaliskuuta 1935 Radom – 24. kesäkuuta 2010 Wrocław) oli puolalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.Sports Reference LLC Paździor voitti Prahan EM-kilpailuissa 1957 kultaa kevyessä sarjassa (alle 60 kg). Loppuottelussa hän voitti suomalaisen Olli Mäen.Lounasheimo, s. 759Virtamo, s. 584 Roomassa 1960 hän voitti olympiakultaa.Virtamo, s. 80 Välierässään hän joutui tiukoille brittiläisen Richard McTaggartin kanssa mutta sai pistevoiton. Loppuottelussa hän voitti italialaisen Sandro Lopopolon tuomariäänin 4–1.Wallechinsky, s. 192 == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Puolalaiset nyrkkeilijät Luokka:Puolalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Glittertind (yhtye)

Glittertind on norjalainen yhtye, joka soittaa viikinki- ja folk metallia punkin vaikutteilla. Yhtyeeseen kuuluu Torbjørn Sandvik, Geirmund Simonsen ja useita vierailevia muusikoita. Sanoitukset käsittelevät norjalaista perinnettä ja historiaa. Yhtyeen nimi tulee norjalaisesta vuoresta, Glittertindistä. ==Historia== Yhtyeen perusti Torbjørn Sandvik vuonna 2001. Norjalaisen historian innoittamana hän teki musiikkia, joka yhdisti kansanmusiikkia, metallia ja punkkia. Muutaman vuoden underground-demojen julkaisun jälkeen yhtye sai sopimuksen Karmageddon Median kanssa. Tämän sopimuksen aikana yhtye julkaisi kaksi levyä: Evige Asatro elokuussa 2004 ja Til Dovre Faller-EP huhtikuussa 2005. Vuonna 2008 Glittertind sai sopimuksen Napalm Records -levy- yhtiön kanssa. Samana vuonna myös Geirmund Simonsen liittyi yhtyeeseen. Vuonna 2009 yhtye julkaisi albumin Landkjenning. ==Diskografia== === Studioalbumit === * * * * * === EP:t === * === Demot === * * ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset folk metal -yhtyeet Luokka:Norjalaiset punkyhtyeet Luokka:Viikinkimetalliyhtyeet
Soha Abed Elaal

Soha Abed Elaal (19. kesäkuuta 1973) on egyptiläinen jousiampuja. Hän oli mukana naisten yksilökisassa Pekingin kesäolympialaisissa vuonna 2008, mutta karsiutui ensimmäisellä kierroksella hävittyään britannialaiselle Naomi Folkardille 107-95\. == Lähde == * Abed Elaal Pekingin olympialaisten sivuilla == Aiheesta muualla == * Soha Abed Elaal ampumassa Pekingin kisoissa (USA Todayn kuva) Luokka:Egyptiläiset jousiampujat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zbigniew Pietrzykowski

Zbigniew Jan Pietrzykowski (4. lokakuuta 1934 Bielsko-Biała – 19. toukokuuta 2014) oli puolalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.Sports Reference LLC Hän oli László Pappin jälkeen toinen nyrkkeilijä, joka saavutti olympialaisissa kolme mitalia. Pietrzykowski saavutti Melbournen 1956 olympialaisissa pronssia 71 kilogramman sarjassa. Kultaa voitti tuolloin kolmannen kerran unkarilainen László Papp.Wallechinsky, s. 197Virtamo, s. 70 Pietrzykowski oli ainoa, joka onnistui Pappin uran aikana lyömään hänet kanveesiin; tämä tapahtui Varsovassa vuonna 1956.Lounasheimo Rooman 1960 olympialaisissa Pietrzykowski saavutti hopeaa 81 kilogramman sarjassa. Hän hävisi ainoastaan Cassius Claylle, joka myöhemmin nousi ammattilaisten raskaan sarjan maailmanmestariksi ja vaihtoi nimekseen Muhammad Ali.Wallechinsky, s. 202Virtamo, s. 80, 586 Tokion 1964 olympialaisissa hän saavutti pronssia 81-kiloisten sarjassa.Wallechinsky, s. 203Virtamo, s. 92 Pietrzykowski saavutti EM-pronssia 71-kiloisten sarjassa Varsovassa 1953.Lounasheimo, s. 758Virtamo, s. 586 Tämän jälkeen hän voitti neljä kertaa Euroopan-mestaruuden: 71-kiloisissa Berliinissä 1955, 75-kiloisissa Prahassa 1957 sekä 81-kiloisissa Luzernissa 1959 ja Moskovassa 1963.Lounasheimo, s. 758–760 Urheilu-uransa jälkeen Zbigniew Pietrzykowski oli vuosina 1993–1997 Puolan parlamentin jäsen edustaen entisen presidentin Lech Wałęsan johtamaa puoluetta. Hän oli myös useiden vuosien ajan Puolan olympiakomitean varapuheenjohtaja. == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Puolalaiset nyrkkeilijät Luokka:Puolalaiset olympiamitalistit Luokka:Puolalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Jim Thompson (suunnittelija)

thumb|220px|Jim Thompsonin talo Bangkokissa. thumb|220px|Jim Thompson Silk Companyn kauppa Suvarnabhumin kansainvälisellä alueella. James Harrison Wilson "Jim" Thompson (21. maaliskuuta 1906 Greenville, DelawareJim Thompson: Life & Legend, haettu 6.7.2009 – (katosi) 26. maaliskuuta 1967 Malesia) oli yhdysvaltalainen liikemies, joka elvytti Thaimaan häviämässä olleen silkkikäsityöperinteen 1950-luvullaThings Asian: The Curious Case of Jim Thompson, Thai Silk King, haettu 6.7.2009. Jim Thompson opiskeli arkkitehtuuria Pennsylvanian yliopistossa ja harjoitti arkkitehdin ammattia New Yorkissa vuoteen 1940 saakka. Toisen maailmansodan aikana Thompson toimi lyhyen aikaa Yhdysvaltain tiedustelupalvelussa (Office of Strategic Services) Kaakkois-Aasiassa. Sodan jälkeen hän jäi asemamaahansa, jossa kiinnostui silkkikankaan kudonnasta ja perinteisistä kuvioista. Thompson vei näytteitä vanhalle tutulleen Vanity Fairin toimittajalle Frank Crowninshieldille, joka tutustutti Thompsonin Voguen päätoimittajaan Edna Woolman Chaseen. Pian thaisilkistä tuli kysyttyä muotimaailmassa.CPAmedia - Jim Thompson: Thailand's Silk King, haettu 6.7.2009 Thompson keräsi thaimaalaista perinnetaidetta ja oli ihastunut paikalliseen puuarkkitehtuuriin, jota tuolloin vielä pidettiin rahvaanomaisena. Thompson kokosi kotinsa useasta vanhasta keskithaimaalaisesta talosta, joiden osat hän siirsi pääkaupunkiin. Hänen kokoelmansa ovat nähtävillä hänen nimeään kantavassa kotimuseossa Jim Thompson Housessa Khlong Saen Saep -kanaalin varrella Bangkokissa. Jim Thompson katosi tuntemattomissa olosuhteissa pääsiäispäivänä 1967 Cameronin ylängöllä Pahangin osavaltiossa Malesiassa. Thompsonin 1948 perustama Jim Thompson Thai Silk Company -yhtiö toimii edelleenJim Thompson.com haettu 6.7.2009 . == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Jim Thompsonin kotimuseon sivut Luokka:Thaimaan historia Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset kadonneet henkilöt Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Brooke Abel

Brooke Abel (s. 15. helmikuuta 1988 Northridge, Kalifornia) on yhdysvaltalainen taitouimari, joka edusti Yhdysvaltoja Pekingin kesäolympialaisten taitouinnissa vuonna 2008. Vuonna 2006 Abel oli ainoa taitouimari, joka edusti maataan sekä aikuisten että nuorten maajoukkueissa. Tuona vuonna hän voitti Yhdysvaltain nuorten mestaruuden sekä yksilöuinnissa, pariuinnissa että joukkuekilpailussa. Vuoden 2007 uinnin MM-kisoissa hän voitti Yhdysvaltain joukkueessa yhdistetyssä vapaaohjelmassa (combo) pronssia. Pekingin olympialaisissa Yhdysvaltain joukkue sijoittui viidenneksi. == Saavutuksia == === Yhdysvaltain mestaruuskilpailut === ==== Nuorten mestaruuskilpailut ==== Vuosi Soolo Duo Trio Joukkue Kuviot 2003 8. 1. 2. 2004 3. 2. 3. 5. 2005 2. 1. 1. 2006 1. 1. 1. === Aikuisten mestaruuskilpailut === Vuosi Soolo Joukkue 2006 7. 6. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Brooke Abel Pekingin olympialaisten kotisivuilla Luokka:Yhdysvaltalaiset taitouimarit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt