EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Itkijä

Itkijä on itämerensuomalaisten kansojen ja slaavilaisten kansojen keskuudessa määrätyissä tilanteissa, kuten häissä ja hautajaisissa, itkuvirsiä esittävä henkilö. == Historia == Rautakaudella itkijällä oli tietäjän ohella tärkeä roolia yhteisössä. Itkijöillä oli kyky puhua kuolleiden kieltä ja he ylläpitivät suhteita yhteisön esivanhempiin. Itkijät vierailivat kalmistoissa ja viestivät siellä erityisellä kielellä. He uskoivat, että vainajat kykenivät vastaamaan heille unissa tai vierailemaan heidän luonaan linnun tai perhosen hahmossa. Kalmistoissa koettiin olevan yliluonnollisia voimia, ja niissä itkijät suorittavat vainajan ruumiin polttamiseen ja hautaamiseen liittyviä rituaaleja. Itkijät kuvailivat rituaaleissaan vainajan matkaa tuonpuoleiseen. Ei ole kuitenkaan selvää, pitivätkö itkijät yhteyttä vainajaan tämän hautapaikalla vai muualla. Vaikka sana hiisi viittaa nykyään hirviöön, niin aiemmin se tarkoitti paikallista vainajiin ja rituaaliseen vainajalaan pääsyyn liittyvää tilaa. Pirkkalankylän Hiidenmäki luultavasti oli tämän tyyppinen rituaalinen paikka. Toisaalta hiisi saattoi myös viitata muhinkin riittipaikkoihin, joista oli mahdollista päästä yliluonnollisiin maailmoihin. == Lähteet == Luokka:Itämerensuomalainen kansanperinne
We’re Only in It for the Drugs

__NOTOC__ We’re Only in It for the Drugs on Ebba Grönin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1979. Levy nauhoitettiin Mistlur mobiilin 8-kanavaisella mikseripöydällä lähellä sijaitsevassa suljetussa teollisuuskeskuksessa. == Kappaleet == Kaikki kappaleet Ebba Grön, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # === CD:n bonus kappaleet === # * # == Kokoonpano == * Joakim "Pimme" Thåström – laulu, kitara * Lennart "Fjodor" Eriksson – basso, laulu * Gunnar "Gurra" Ljungstedt – rummut == Lähteet == * We’re Only in It for the Drugs discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1979 esikoisalbumit Luokka:Ruotsalaiset punkalbumit
Rakul Preet Singh

Rakul Preet Singh (s. 10. lokakuuta 1990 New Delhi, Intia) on intialainen näyttelijä ja malli, joka toimii pääosin telugunkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän on myös esiintynyt muutamassa tamilin-, hindin- ja kannadankielisessä elokuvassa. Hän aloitti uransa mallina yliopistoaikanaan, jolloin hän teki myös näyttelemisen debyyttinsä kannadaelokuvassa Gillissä (2009). Vuonna 2011 hän osallistui Femina Miss Intia -kauneuskilpailuun, jossa hän oli sijoittui viidenneksi ja voitti viisi titteliä, mukaan lukien ”Miss India People’s Choice” eli Miss Intia yleisön suosikki. Tämän jälkeen hän päätti ryhtyä kokopäiväiseksi näyttelijäksi. Hänen telugudebyyttinsä Keratam julkaistiin samana vuonna ja hänen tamilidebyyttinsä Thadaiyara Thaakka seuraavana vuonna. Vuonna 2014 hän teki myös Bollywood-debyyttinsä Yaariyan, jossa hänen roolisuorituksensa sai paremman vastaanoton. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Kieli Muuta 2009 Gilli Arati Kannada 2011 Keratam Sangeetha Telugu 2011 Yuvan Tamili 2012 Thadaiyara Thaakka Gayathri Ramakrishnan Tamili 2013 Puthagam Divya Tamili 2013 Venkatadri Express Prarthana Telugu 2014 Yaariyan Saloni Hindi 2014 Yennamo Yedho Nithya Tamili 2014 Rough Nandu Telugu 2014 Loukyam Chandrakala ”Chandu” Telugu 2014 Current Theega Kavita Telugu 2015 Pandaga Chesko Divya Telugu 2015 Kick 2 Chaitra Telugu 2015 Bruce Lee: The Fighter Riya Rao Telugu 2016 Nannaku Prematho Divyanka / Divya Telugu 2016 Sarrainodu Jaanu / Mahalakshmi Telugu 2016 Dhruva Ishika Telugu 2017 Winner Sitara Telugu 2017 Rarandoi Veduka Chudham Bhramarambha Telugu 2017 Jaya Janaki Nayaka Janaki / Sweety Telugu 2017 Spyder Charlie (telugu), Shalini (tamili) Tamili, telugu 2017 Theeran Adhigaaram Ondru Priya Theeran Tamili 2018 Aiyaary Sonia Gupta Hindi 2019 N.T.R: Kathanayakudu Sridevi Telugu Erikoisesiintyminen 2019 Dev Meghna Tamili 2019 De De Pyaar De Ayesha Hindi 2019 NGK Vanathi Tamili 2019 Manmadhudu 2 Avantika Telugu 2019 Marjaavaan Aarzoo Hindi 2020 Shimla Mirchi Naina Sharma Hindi 2021 Check Manasa Telugu Sardar and Grandson Radha Kaur Khasan Hindi Konda Polam Obulamma Telugu 2022 Attack Sabaha Qureshi Hindi Runway 34 Tanya Albuquerque Hindi Cuttputlli Divya Malhotra Hindi Doctor G Fatima Duggal Hindi Thank God Ruhi Kapoor Hindi 2023 Chhatriwali Sanya Dhingra Hindi Ayalaan Tamili Indian 2 Tamili == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Intialaiset mallit Luokka:Intialaiset näyttelijät
Luca Zidane

Luca Zidane Fernández (s. 13. toukokuuta 1998 Marseille, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Granadaa. Pelipaikaltaan hän on maalivahti. Zidane pelasi Real Madridin juniorijoukkueissa vuodesta 2004 alkaen. Kaudeksi 2016–2017 hän nousi reservijoukkue Castillaan, jossa hän on pelannut kolmannen sarjatason Segunda División B:n otteluita. Zidane debytoi Real Madridin edustusjoukkueessa 19. toukokuuta 2018 Primera Divisiónin kauden päätöskierroksen ottelussa Villarrealia vastaan. Zidane on pelannut myös Ranskan nuorisomaajoukkueissa. Hän oli voittamassa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2015 ja pelasi myös saman vuoden MM-kisoissa. Zidanen isä on entinen Ranskan maajoukkueen kapteeni ja entinen Real Madridin edustusjoukkueen päävalmentaja Zinédine Zidane. Zidanen isoveli Enzo ja pikkuveljet Theo ja Elyaz ovat myös jalkapalloilijoita. Välttääkseen huomiota veljekset ovat käyttäneet urallaan myös äitinsä Véroniquen sukunimeä Fernández. Luca käyttää kuitenkin nykyisin isänsä nimeä Zidane. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mahanandi (elokuva)

Mahanandi on vuonna 2005 julkaistu intialainen telugunkielinen elokuva, jonka on ohjannut V. Samudra. Pääosia näyttelevät Sumanth, Anushka Shetty sekä Srihari. Elokuva julkaistiin 3. joulukuuta 2005.Mahanandi Mahanandi toi lipputuloja kohtalaisella menestyksellä. Se on dubattu hindiksi nimellä Ek aur Mahayudh. http://www.keralamax.com/songs/ullasam-2009/ == Soundtrack == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 intialaiset elokuvat Luokka:Telugunkieliset elokuvat
Goodman

Goodman tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: == Sukunimi == *Amy Goodman (s. 1957), yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija *Anna Goodman (s. 1986), kanadalainen alppihiihtäjä *Benny Goodman (1909–1986), yhdysvaltalainen jazzmuusikko *Carolyn Goodman (s. 1939), yhdysvaltalainen poliitikko, Las Vegasin pormestari *Dody Goodman (1914–2008), yhdysvaltalainen näyttelijä *Erica Goodman (s. 1948), kanadalainen harpisti *Henry Goodman (s. 1950), brittiläinen näyttelijä *Irwin Goodman (oik. Antti Hammarberg) (1943–1991), suomalainen laulaja ja säveltäjä *Jerry Goodman (s. 1949), yhdysvaltalainen jazz- ja rockviulisti *John Goodman (s. 1952), yhdysvaltalainen näyttelijä *Louise Goodman (s. 1963), brittiläinen toimittaja ja juontaja *Magnus Goodman (1898–1991), kanadalainen jääkiekkoilija *Martin Goodman (1908–1992), yhdysvaltalainen sarjakuvakustantamoiden perustaja *Nelson Goodman (1906–1998), yhdysvaltalainen filosofi *Oscar B. Goodman (s. 1939), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko *Paul Goodman (1911–1972), yhdysvaltalainen kirjailija *Robert Goodman, yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja *Roy Goodman (s. 1951), englantilainen kapellimestari, viulisti ja urkuri *Steve Goodman (1948–1984), yhdysvaltalainen laulaja *Steven M. Goodman (s. 1957), yhdysvaltalainen eläintieteilijä *Vestal Goodman (1929–2003), yhdysvaltalainen laulaja === Kuvitteellisia henkilöitä === * Humphrey Goodman, rikoskomisario televisiosarjoissa Murha paratiisissa ja Paratiisin jälkeen == Etunimi == *Goodman Ace (1899–1982), yhdysvaltalainen näyttelijä ja radio- ja televisiokäsikirjoittaja == Muita == *Kauppakeskus Goodman, kauppakeskus Hämeenlinnassa Luokka:Sukunimet Luokka:Etunimet
Monadnock Building

Monadnock Building (tunnetaan myös nimellä Monadnock Block) on pilvenpiirtäjä joka sijaitsee osoitteessa 53 West Jackson Boulevard, eteläisessä Chicagossa, Illinois:n osavaltiossa. Rakennuksen pohjoisen puolen on suunnitellut yritys nimeltä Burnham & Root. Rakentaminen alkoi vuonna 1891. Sen koristeelliset portaat ovat ensimmäinen alumiinirakenne jota käytettiin rakennustekniikassa. Eteläpuoli, joka rakennettiin vuonna 1893, oli Holabird & Roche:n suunnittelema ja väriltään ja profiililtaan alkuperäinen kaltainen, mutta muuten se edustaa koristeellisempaa tyyliä. Valmistuessaan se oli suurin toimistorakennus maailmassa. Rakennuksen menestys innoitti rakentamaan uuden ja tärkeän yrityskeskuksen etelämmäs. == Aiheesta muualla == Luokka:Chicagon pilvenpiirtäjät Luokka:Chicagon toimistorakennukset
Bedworthin rautatieasema

Bedworthin rautatieasema on rautatieasema Bedworthin kaupungissa Warwickshiressä. Se sijaitsee Coventry–Nuneaton-radan varrella. Asema avattiin 12. syyskuuta 1850. Sitä ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa, ja asema suljettiinkin 18. tammikuuta 1965. Se avattiin kuitenkin uudelleen 16. toukokuuta 1988. Asemaa käytti 91 794 matkustajaa kaudella 2017–2018.’ == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Beechingin leikkauksissa suljetut rautatieasemat Luokka:Warwickshiren rautatieliikennepaikat
Siegfried-luokka

Siegfried-luokka oli Saksan keisarikunnan laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut rannikkopanssarilaivaluokka, johon kuului kuusi alusta. == Alukset == Siegfried-luokan rannikkopanssarilaivatGardiner, Robert 1860-1905 s. 246 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo SMS Siegried Germaniawerft, Kiel 1888 10. elokuuta 1889 19. huhtikuuta 1890 myyty 1919 SMS Beowulf Weser, Bremen 1890 8. marraskuuta 1890 1. huhtikuuta 1892 myyty 1919 SMS Frithjof Weser, Bremen 1890 21. heinäkuuta 1891 23. helmikuuta 1893 myyty 1919 SMS Heimdall Kaiserliche Werft Wilhelmshaven 1891 27. heinäkuuta 1892 7. huhtikuuta 1894 myyty 1919 SMS Hildebrand Kaiserliche Werft Kiel 1890 6. elokuuta 1892 28. lokakuuta 1893 myyty 1919 SMS Hagen Kaiserliche Werft Kiel 1891 21. lokakuuta 1893 2. lokakuuta 1894 romutettu 1919 ==Lähteet== * * * === Viitteet === *
Pekka Wallin

Pekka Tapio Wallin (s. ) on Teknillisen korkeakoulun (myöh. Aalto-yliopisto) sähkötekniikan (mittaustekniikka) professori emeritus. Wallin kirjoitti ylioppilaaksi Rauman lyseosta vuonna 1962. Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1968 ja Oulun yliopistosta tekniikan lisensiaatiksi 1971. Hän toimi Oulun yliopistossa vuonna 1969 laboratorioinsinöörinä ja vuosina 1969-75 määräaikaisena professorina. Teknillisen korkeakoulun määräaikaisena apulaisprofessorina hän toimi vuosina 1974–78; sähkötekniikan professoriksi (mittaustekniikka) hänet nimitettiin vuonna 1978. Hän johti TKK:n Sähkö- ja tietoliikennetekniikan osastoa vuosina 1990–2007. Hän siirtyi eläkkeelle professorin virasta vuoden 2007 lopussa.Sähköinsinöörikillan toimintakertomus 2007 sklubi.fi Wallinin tuotantoon kuuluu useita oppikirjoja mittaustekniikan alalta ja noin 100 tieteellistä julkaisua sähkötekniikan alalta. Hänen kirjoittamiinsa oppikirjoihin kuuluu esimerkiksi Otatiedon julkaisema teos Sähkömittaustekniikan perusteet (1991; 4. painos: 1997, 6. p. 2001). Hän harrastaa muun muassa tähtitiedettä. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Elävät henkilöt
Tahvo Soranen

Tahvo Soranen (Barney Rubble) on kuvitteellinen hahmo piirrossarjassa Kiviset ja Soraset. Hän on Retu Kivisen paras ystävä. Tahvon loivat sarjan kehittäjät William Hanna ja Joseph Barbera. Hahmo teki ensiesiintymisensä sarjan alkaessa vuonna 1960 ja on sen jälkeen esiintynyt televisiosarjoissa, elokuvissa ja mainoksissa aina nykypäivään asti. Tahvo on Betty Sorasen aviomies ja heillä on yksi lapsi Bamm-Bamm. Sorasten naapurissa asuvat Retu ja Vilma Kivinen. Tahvo asuu samassa paikassa Retun kanssa kuvitteellisessa esihistoriallisessa kaupungissa nimeltä Kivikylä, jossa ihmiset elävät modernia paljasjalkaista luolamieselämää. Tahvo Sorasen ääninäyttelijöinä ovat toimineet muun muassa Mel Blanc, Daws Butler, Frank Welker ja muun muassa Jeff Bergman. Luokka:Piirroshahmot
Kaba (joki)

Kaba on joki Länsi-Afrikassa, joka alkaa Guineasta ja virtaa Sierra Leoneen, josta se päätyy Atlantin valtamereen. Se tunnetaan myös nimeltä Little Scarcies. Joki on marskimaan ympäröimänä. Kaban pituus on noin 280 kilometriä ja sen valuma-alue on 12 900 neliökilometriä. Kolenté virtaa samaan Atlantin valtameren lahteen kuin Kaba, ja joensuu on vain hieman Kaban joensuusta pohjoiseen. Temnet asuttivat tämän alueen muuttaessaan nykyisen Guinean Fouta Djallonin alueelta nykyisen Sierra Leonen alueelle. Joen aikaisempi kirjoitusmuoto oli Scassos; englanninkielinen nimi Little Scarcies tulee portugalinkielisestä nimestä Rio dos Carceres. ==Lähteet== Luokka:Guinean joet Luokka:Sierra Leonen joet
Mano

Mano on joki Länsi-Afrikassa. Se alkaa Liberian Guinean ylätasangoilta ja muodostaa osan Liberian ja Sierra Leonen välisestä rajasta. Joki virtaa Liberian Lofan sekä Sierra Leonen Konon ja Kailahunin piirikuntien läpi. Timantinlouhinta on suuri teollisuudenala näillä alueilla. Liberia ja Sierra Leone perustivat Manojoen unionin vuonna 1973. Guinea liittyi unioniin vuonna 1980 ja Norsunluurannikko vuonna 2008. ==Lähteet== Luokka:Liberian joet Luokka:Sierra Leonen joet
Marokon kansalliskirjasto

Marokon kansalliskirjasto (, , lyh. BNRM) on Rabatin kaupungissa sijaitseva Marokon kansalliskirjasto. Kirjasto perustettiin vuonna 1924 nimellä Bibliothèque Générale, ja se avattiin yleisölle 1. marraskuuta 1926 annetulla asetuksella. Kirjaston nimi muutettiin nykymuotoonsa vuonna 2003. Kansalliskirjaston uudisrakennus vihittiin käyttöön 15. lokakuuta 2008. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== *IFLA World Report - Morocco (The International Federation of Library Associations and Institutions) (ifla- world-report.org) *Bibliothèque Nationale du Royaume du Maroc (rabat- maroc.net) Luokka:Marokkolainen kulttuuri Luokka:Marokon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Rabat Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Afrikan kirjastot
Gerda Antti

Gerda Antti (s. 20. elokuuta 1929 Ylitornion kunta, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija. Gerda Antti syntyi Pohjois-Ruotsin Ylitorniolla viisilapsiseen perheeseen. Hän muutti Tukholmaan ja avioitui 21-vuotiaana itseään 29 vuotta vanhemman kirjailija Walter Ljunquistin kanssa. Ljunquist kuoli 1974, ja Gerda Antti on myöhemmin asunut miehensä synnyinseudulla Itä-Göötanmaan Kisassa Linköpingin eteläpuolella. Gerda Antin esikoisteos oli vuonna 1961 ilmestynyt runokokoelma Här och nu. Hän on sen jälkeen julkaissut esseitä, pakinoita, novelleja, romaaneja ja yhden keskustelukirjan. Hänet tunnetaan humoristisena ja teräväsanaisena maaseutuväestön kuvaajana. Antti on saanut kirjallisuuspalkintoja Svenska Dagbladetilta 1977, KF-osuuskauppaliikkeen Vi- lehdeltä 1980, Östersunds-Posten-lehdeltä 1983, Östgöta Correspondenten -lehdeltä (Palmærpriset) 1988, Studieförbundet Vuxenskolanilta 1990 (Landsbygdens författarstipendium), Ruotsin maanviljelijöiden keskusliitolta (LRF) 1994, Ruotsin kuninkaalta 1998 (Litteris et Artibus -mitali), Ruotsin työväen sivistysjärjestö ABF:ltä 2004 (Moa-priset) ja Rolf Wirténin kulttuurisäätiöltä 2006. Vuonna 2008 hänet nimitettiin lääketieteen kunniatohtoriksi Linköpingin yliopistossa. Gerda Antin suureen suosioon nostanut novellikokoelma Inte värre än vanligt (1977) pääsi vuonna 2009 mukaan teokseen Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.Gradvall, Jan ym. (2009). Tusen svenska klassiker: böcker, filmer, skivor, tv-program från 1956 till i dag. Tukholma: Norstedt. ISBN 978-91-1-301717-4. Gerda Antti on ollut mukana Ruotsin keskustapuolueen toiminnassa ja toiminut lääninoikeuden lautamiehenä. ==Suomennetut teokset== *Hetki kerrallansa, suom. Kyllikki Härkäpää, WSOY, 1983. ISBN 951-0-11773-0 *Huomispäivän tähdet, suom. Pirkko Lokka, WSOY, 1985. ISBN 951-0-12901-1 *Niin paljon kuuluu elämään, suom. Pirkko Lokka, WSOY, 1990. ISBN 951-0-15500-4. ==Muita teoksia== * Här och nu. Lilla lyrikserien. (runokokoelma, 1961) * Kväll efter kväll (novelleja, 1965) * Inte värre än vanligt (romaani, 1977) * Ett ögonblick i sänder (romaani, 1980) * Jag reder mig nog (romaani, 1983, tehty elokuvaksi 2003) * Det ljuva livet och 24 andra liv-stycken (pakinakokoelma, 1983 * Det är mycket med det jordiska (romaani, 1987) * Fjärrvärme (romaani, 1991) * Varav hjärtat är fullt (pakinakokoelma, 1993) * Bara lite roligt (romaani, 1994) * Dessa dagliga dagar (pakinakokoelma, 1996) * Romanerna om Ulla (1997) * Romanerna om Astrid (1997) * Livet skriver kapitel (romaani, 2001) * Ungjävlar (novellikokoelma, 2005) * Min man David (romaani, 2008) * Adamsons (romaani, 2012) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Gerda Antti on Albert Bonnier * Gerda Antti, Albert Bonniers Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Länsipohjalaiset Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Litteris et Artibus -palkitut
Aarne Jusu

Aarne Wilhelm Jusu, sukunimi aik. Juselius (1. toukokuuta 1893 Pori – 1. helmikuuta 1949) oli suomalainen majuri, toimitusjohtaja ja liikemies.Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1960Aarne Jusun hautakivi Malmin hautausmaalla, Suomen Sukututkimusseura : Hautakirjoituksia ja hautakuvia Jusun vanhemmat olivat merikapteeni Abraham Wilhelm Juselius ja Olga Rajahalme. Hän kävi Raahen alkeiskoulun 1912 ja Raahen Porvari- ja Kauppakoulun 1915. Jusu oli Turussa sijainneen Lentokoulun ja Santahaminassa toimineen Ilmailupataljoonan intendenttinä 1918–1919, ilmailuvoimien intendenttinä 1919–1920 ja suojeluskuntien yliesikunnan intendentuuriosaston päällikkönä 1923–1927. Hän oli välillä Tampereen Tupakkatehdas Oy:n palveluksessa 1920–1922 ja Oy Finnish Stevedores Ab:n palveluksessa 1922–1923. Jusu toimi sitten vuodesta 1927 alkaen samana vuonna perustetun Suojeluskuntien Kauppa Oy (vuodesta 1935 Oy Skoha Ab):n toimitusjohtajana ja johtokunnan puheenjohtajana. Jusu oli myös Suomen Ampujainliiton liittohallituksen ja johtokunnan jäsenenä ja toimi Suomen Metsästysyhdistyksen puheenjohtajana 1936–1948.Pörssitieto G. Kock : Täydentäviä yhtiötietoja : Suojeluskuntain Kauppa Oy Hän perusti myös keväällä 1941 Töölöntorinkatu 2:een avatun ravintola Motin jonka kanta-asiakkaita olivat muun muassa marsalkka Carl Gustaf Mannerheim sekä presidentti Urho Kekkonen.Kekkosen ja Marskin kantapaikka palaa, Helsingin uutiset 20.5.2011 Pekka Suuronen : Skohan – uusi yökerho, Erä digilehti 21.4.2017 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * A. W. Jusu upseerin puvussa, Suomen Metsästysmuseon kuvakokoelma (Finna) * Suojeluskuntain kauppa- ja hankintaosakeyhtiö SKOHA:n johtokunta syyskuussa 1937 Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna) Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Amerikan konfederaation presidentti

Amerikan konfederaation presidentti oli Amerikan konfederaation valtion ja hallituksen päämies. Presidentti oli myös maavoimien, laivaston ja miliisin ylipäällikkö. Konfederaation perustuslain 2. artikla antoi presidentille toimeenpanovallan. Tämä sisälsi vallan nimittää diplomatiasta-, sääntelystä- ja oikeuslaitoksesta vastaavia virkamiehiä. Presidentti sai myös solmia sopimuksia muitten maitten kanssa senaatin hyväksynnällä. Hänellä oli armahtamisoikeus sekä poikkeuksellisissa olosuhteissa oikeus kutsua koolle joko yhden tai molemmat kongressin huoneet. Valitsijamiehet äänestivät presidentin epäsuoralla vaalitavalla kuuden vuoden vaalikaudelle. Presidentti oli yksi kahdesta kansallisesti äänestetystä konfederaation virasta. Toinen oli varapresidentti. Jefferson Davisista tuli väliaikaisen hallinnon päämies 18. helmikuuta 1861. Hän astui presidentin virkaan 22. helmikuuta 1862 ja toimi siinä vuoteen 1865, jolloin Yhdysvaltain ratsuväki pidätti hänet. Hän oli konfederaation ainoa presidentti. pienoiskuva|vasen|Konfederaation Valkoinen talo Richmondissa, Virginiassa. ==Lähteet== Presidentti
Ferdinand II (Toscana)

Ferdinand II (; 14. heinäkuuta 1610 – 24. toukokuuta 1670)Ferdinand II Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 10.9.2017. oli Toscanan suurherttua vuosina 1621–1670. Hänen pitkällä valtakaudellaan Toscanan taloudellinen ja poliittinen valta alkoi heiketä. Medicin sukuun kuulunut Ferdinand tuli Toscanan suurherttuaksi vain 10-vuotiaana isänsä Cosimo II:n kuoltua. Aluksi valtaa käyttivät sijaishallitsijoina hänen äitinsä, Itävallan Maria Magdalena, ja hänen isoäitinsä, Lothringenin Kristiina, jotka eivät kyenneet rakentavaan yhteistyöhön. Alaikäisen Ferdinandin opiskellessa Roomassa ja Wienissä Toscanan valtiontalous ja oikeuslaitos ajautuivat huonon hallinnon vuoksi rappiolle, ja ylenmääräisiä etuoikeuksia saanut aatelisto kävi yhä itsetietoisemmaksi. Valtakuntaansa palannut Ferdinand II julistettiin täysi-ikäiseksi 17-vuotiaana vuonna 1627, mutta hän päätti edelleen jakaa vallan äitinsä, isoäitinsä ja lisäksi nuorempien veljiensä kanssa. Ferdinand toimi määrätietoisesti vuoden 1630 Firenzen ruttoepidemian aikana, mutta muuten hän ei osoittautunut valtiomiehenä edeltäjiensä veroiseksi. Ferdinand II piti Toscanan puolueettomana kolmikymmenvuotisessa sodassa ja vuosien 1628–1631 Mantovan perimyssodassa. Hänen aikanaan Toscanan suhteet paavinistuimeen olivat ongelmalliset. Hän luovutti vuonna 1633 entisen opettajansa ja suojattinsa tiedemies Galileo Galilein pyhän istuimen tuomittavaksi tämän oppien vuoksi. Ferdinand II meni vuonna 1634 naimisiin Urbinon herttuakunnan perijättären Vittoria della Roveren kanssa, mutta koska kyseinen herttuakunta oli jo kahdeksan vuotta aiemmin liitetty Kirkkovaltioon, Ferdinand sai avioliiton seurauksena käsiinsä vain suvun irtaimen omaisuuden. Ferdinand liittoutui vuosien 1641–1644 ensimmäisessä Castron sodassa lankonsa, Parman herttua Odoardo Farnesen kanssa paavi Urbanus VIII:tta vastaan, mutta saavutetusta voitosta huolimatta rauhansopimus ei hyödyttänyt Toscanaa. Ferdinandin kuoltua vuonna 1670 Toscanan hallitsijaksi tuli hänen poikansa Cosimo III. Ferdinandin toinen poika oli kardinaali Francesco Maria de' Medici, joka peri äitinsä kautta Roveren ja Montefeltron herttuan arvon. Ferdinand II tunnettiin myös tieteiden suosijana. Hän kannusti veljeään, kardinaali Leopoldo de’ Mediciä perustamaan vuonna 1657 tieteellisen seuran Accademia del Cimenton. Ferdinandia pidetään yhtenä lämpömittarin keksijöistä, sillä hänen johdollaan kehitettiin vuonna 1654 ensimmäinen umpinainen nestelämpömittari, joka tunnetaan virheellisesti myös Galilein lämpömittarina.Peter Loyson: Galilean Thermometer Not So Galilean Journal of Chemical Education 27.7.2012. Viitattu 11.9.2017.Mary Bellis: The History of the Thermometer Thoughtco.com 17.4.2017. Viitattu 11.9.2017. Hän mahdollisesti kehitti myös ensimmäisen lauhduttamiseen perustuneen kosteusmittarin.Condensation hygrometer Museo Galileo. Viitattu 11.9.2017. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Toscanan suurherttuat Luokka:Medicit Luokka:Italialaiset keksijät Luokka:Vuonna 1610 syntyneet Luokka:Vuonna 1670 kuolleet
Marjo-Riitta Järvelin

Marjo-Riitta Järvelin (o.s. Kallio; s. ) on suomalainen lääkäri ja elämänkaaren epidemiologian professori Lontoossa Imperial College Londonissa (vuodesta 2002). Tämän ohella hän on Oulun yliopiston sivutoiminen kansanterveystieteen professori (vuodesta 1999) ja Lontoon Brunelin yliopiston vieraileva professori. Järvelin kirjoitti ylioppilaaksi Ylivieskan yhteiskoulusta vuonna 1974. Hän valmistui Oulun yliopistosta lääkäriksi (LL) vuonna 1980 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi epidemiologiasta vuonna 1989. Hänen lapsuusiän virtsan karkailua selvittäneen, etiologisen epidemiologian aihepiiriin kuuluneen englanninkielisen artikkeliväitöskirjansa aiheena oli Childhood enuresis : an epidemiological and aetiological survey of seven-year-old children. Järvelin sai lastenlääkärin erikoislääkärin pätevyyden 1987. Tämän jälkeen hän valmistui vuonna 1994 University of Londonista (Lontoo, Iso-Britannia) ympäristöepidemiologian maisteriksi (Environmental Epidemiology and Policy) ja laillistettiin lääkärinä myös Britanniassa vuonna 1998. Professori Järvelin tunnetaan muun muassa suuriin pohjoissuomalaisiin väestöaineistoihin pohjautuvista kansanterveydellisistä tutkimuksistaan yli 25 vuoden ajalta. Keskeisenä tutkimusaineistona ovat olleet Pohjois-Suomen syntymäkohorttiaineistot NFBC1966 ja NFBC1986, joita kerättiin tutkittavien äitien ollessa raskaana vuosina 1965 ja 1985. Järvelin on toiminut näiden syntymäkohorttiaineistojen tutkimusjohtajana useiden vuosien ajan. Pitkä seuranta-aika on mahdollistanut koko elämänkaaren kattavan kansanterveydellisen lähestymisen. Näitä aineistoja käyttäen Järvelin on yhteistyökumppaneineen tutkinut muun muassa geneettisten ja varhaisiän ympäristöön liittyvien tekijöiden vaikutusta monien sairauksien syntymisessä. Hän koordinoi myös kansainvälistä DynaHEALTH-tutkimushanketta (eräs Horisontti 2020 -hanke), joka keskittyy terveemmän ja aktiivisemman ikääntymisen tukemiseen ja kakkostyypin diabeteksen ja lihavuuden pienentämiseen. Järvelin on julkaissut yli 700 tieteellistä artikkelia ja ohjannut 29 väitöskirjatyötä vuoden 2017 alkuun mennessä. Professori Järvelin on myös saanut monia kansainvälisiä tunnustuksia tieteellisestä työstään. Hän on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2013 lähtien. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yleisöluento / Kohortti 1966 (12.11.2016 Pohjois-Suomen syntymäkohortti 1966 täytti 50 vuotta; sisältää linkit esityskalvoihin) (oulu.fi) *Professori Marjo-Riitta Järvelin valittiin vuoden 2012 epidemiologiksi (15.3.2012) (oulu.fi) *Professor Marjo-Riitta Jarvelin. Faculty of Medicine, School of Public Health: Publications (imperial.ac.uk) *Scholar Profile - Concise Version - Marjo-Riitta Jarvelin (scholaruniverse.com) *Google Scholar -haku: Marjo-Riitta Järvelin (google.com) Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Epidemiologit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saksan Länsi-Afrikka

Saksan Länsi-Afrikalla () tarkoitetaan Saksan protektoraatteja Länsi-Afrikassa vuosien 1884 ja 1919 välillä. Termiä käytettiin yleensä yhdessä Saksan Kamerunista ja Togomaasta. Harvemmin myös Saksan Lounais-Afrikka laskettiin mukaan termin alle. ==Alueet== Saksan Länsi-Afrikka koostui vuosina 1884–1911 seuraavista alueista, lukuun ottamatta Saksan Lounais-Afrikkaa. Alue Aikakausi Pinta-ala Väkiluku Nykyiset valtiot Kamerun 1884–1919 488 000 km² 2 588 000 Ambasbay / Victoria 1887–1919 ? 12 000 Entenschnabel 1894–1911 12 000 km² ? Kapitaï und Koba 1884–1885 2 310 km² 35 000 Mahinland 1885 ? 10 000 Neukamerun (Deutsch-Kongo) 1911–1919 295 000 km² 2 000 000 Salaga 1899–1919 ? ? Togo 1884–1919 87 200 km² 1 000 000 Yhteensä 879 510 km² 5 645 000 ==Katso myös== *Saksan siirtomaat *
Sigurd Wikström

Sigurd Viktor Wikström (12. tammikuuta 1907 Karjalohja – 10. maaliskuuta 1994) oli suomalainen linja-autoliikennöitsijä ja liikenneneuvos.Paulon Säätiö: Sigurd ja Liisa Wikström Wikström aloitti liikennöinnin vuonna 1931 Helsinki–Porkkala-linjalla ja laajensi liikennöintiä muutamassa vuodessa myös Obbnäsiin ja Lohjalle. Vuonna 1935 hän perusti Oy Lohjan Liikenne Ab:n. Wikström laajensi yritystä ostamalla muun muassa vuonna 1960 Sulo I. Lahtinen Oy:n ja vuonna 1970 Juho Heinon yrityksen niin että Lohjan Liikenteen toiminta-alueeksi tuli Lohja, Tammisaari, Hanko, Sammatti, Salo ja Siuntio. Vuonna 1970 Wikström osti puolet linja-autoliike Oy Elin Lindberg Ab:stä ja hän perusti myös LL Tourist Service matkatoimiston. Linja-autoliikenteen ohella Wikström harjoitti hinausautopalvelua. Lohjan Liikenteen palveluksessa oli vuonna 1971 yli 130 henkilöä. Wikström sai liikenneneuvoksen arvon vuonna 1972. Hän myi Lohjan Liikenteen vuonna 1978 siirtyen eläkkeelle.Linja- autoliikenteen harjoittajat Suomessa 1987 : Lohjan Liikenne Vuonna 1995 Lohjan liikenne Oy, sen emoyhtiö Siuntion Linja Oy sekä tytäryhtiö Kuljetus Huhtala Oy myytiin Pohjolan Liikenne Oy:lle.Lohjan liikenne myytiin Pohjolan liikenteelle, Helsingin Sanomat 4.1.1995 Sigurd Wikström oli naimisissa vuodesta 1967 Liisa Marjatta Pulkkilan (1922–1997) kanssa. Vuonna 1988 he tekivät Paulon Säätiölle lahjoituksen, jolla perustettiin säätiön yhteyteen vuonna 1990 Sigurd ja Liisa Wikströmin rahasto. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Lohjan liikenne Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Germaniawerft

Germaniawerft tai virallisemmin Friedrich Krupp Germaniawerft oli saksalainen laivanrakennusyritys, jonka toimitilat sijaitsivat Kielin satamassa. Yritys oli merkittävin sukellusveneiden valmistaja Saksan keisarikunnan laivastolle ensimmäisessä maailmansodassa ja Kriegsmarinelle toisessa maailmansodassa. Alun perin yritys perustettiin vuonna 1867, mutta se ajautui konkurssiin. Friedrich Krupp osti konkurssipesän. Liittoutuneet sulkivat telakan toisen maailmansodan jälkeen. == Historia == Lloyd Foster perusti vuonna 1867 Norddeutsche Schiffbau-Gesellschaftin Gaardeniin lähelle Kieliä. Yrityksen tavoitteena oli valmistaa sota- ja kauppalaivoja. Vuonna 1876 yhtiö valmisti keisari Vilhelm II:n henkilökohtaisen jahdin SMY Hohenzollernin. Yhtiö ajautui 1879 konkurssiin ja se jouduttiin myymään, jolloin siitä tuli osa Märkisch- Schlesischen Maschinenbau und Hütten-Aktiengesellschaftia. Yhtiö valmisti alusten lisäksi vuoteen 1822 asti höyrykoneita Berliinissä. Muutamaa vuotta myöhemmin yritys ajautui jälleen ongelmiin ja loppuvuodesta 1882 perustettiin uusi yritys, Schiff- und Maschinenbau-Actien-Gesellschaft Germania. Yhtiö valmisti edelleen jokusen sotalaivan ja sillä oli hyvä maine torpedoveneiden valmistajana. Kuitenkin talousongelmat olivat aina läsnä ja elokuun lopulla 1896 Krupp osti yrityksen kiinnostuttuaan laivanrakennuksesta. Yhtiön telakan pinta-ala kaksinkertaistui 1898–1902 ja se kykeni valmistamaan entistä suurempia aluksia. Vuonna 1902 yhtiö vaihtoi nimensä Friedrich Krupp Germaniawerftiksi. Vuonna 1908 telakka valmisti Max Oertzin suunnitteleman kuunari Germanian Gustav Krupp von Bohlen und Halbachille. Se oli kokoluokkansa ensimmäinen Saksassa valmistettu jahti. Ennen ensimmäistä maailmansotaa telakka valmisti joukon taistelulaivoja Saksan keisarikunnan laivastolle. Sodan aikana telakka keskittyi sukellusveneiden valmistukseen ja valmisti laivastolle kaikkiaan 84 sukellusvenettä. Sodan jälkeen telakka palasi siviilialusten valmistukseen. Toisessa maailmansodassa telakka oli eräs tärkeimmistä Kriegsmarinen toimittajista, mihin eräänä syynä oli telakan ja laivaston Kielin tukikohdan läheisyys. Sodan aikana telakalla oli tilaus 240 sukellusveneestä, joista se valmisti 131. Vuonna 1944 telakalla oli töissä yli 10 000 työntekijää, joista noin 11 prosenttia oli pakkotyöläisiä. Telakalta laskettiin 26. huhtikuuta 1945 vesille viimeinen sukellusvene U-4714, mutta sota päättyi ennen aluksen palvelukseenottamista. Sodan jälkeen osittain raunioitunut telakka oli eräs ensimmäisistä liittoutuneiden haltuunottamista yrityksistä. Raskaasti pommitetun Kielin asukkaat protestoivat tuloksetta päätöstä vastaan. Telakka romutettiin eikä sitä rakennettu uudelleen. Howaldtswerke-Deutsche Werft osti 1960-luvun lopulla telakka-alueen sukellusveneiden valmistamiseksi. Vuonna 2015 sukellusveneiden valmistus alueella alkoi uudelleen. Luokka:Saksan telakat Luokka:Kielin historia
Hannu-Pekka Holmström

Hannu-Pekka Holmström (17. maaliskuuta 1956 Helsinki) on suomalainen balettitanssija ja balettipromoottori. Hän oli 1970-luvun alussa tanssin uusi tähtiProfessori Kari S. Tikan hilpeä elämä, Helsingin Sanomat. 2.6.2007, viitattu 10.9.2017 (Internet Archive) ja valmistunut Vaganovan balettiakatemiastaViva la danse, viitattu 10.9.2017 (Internet Archive). Holmström oli Kansallisoopperan tanssija 1972–1988.Hannu-Pekka Holmström Encore.ooppera.fi, viitattu 10.9.2017 Hän oli Savonlinnan balettijuhlien taiteellinen johtaja 2011, mutta siirtyi kesken sopimuskauden Mikkelin balettijuhlien palvelukseen.Tuomi Yli-Huttula: Jalan nosto herättää kiistaa. Itä-Savo 15.7.2012, viitattu 10.9.2017 Holmström on tehnyt tanssijan uraa myös Venäjällä ja Keski-Euroopassa.Savonlinnan Balettijuhlat uusissa käsissä Yle 13.12.2010 Vuonna 2019 Holmströmille myönnettiin taiteilijaeläke. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hooker ’N Heat

__NOTOC__ Hooker ’N Heat on John Lee Hookerin & Canned Heatin tupla-albumi, joka julkaistiin vuonna 1971. == Kappaleet == Kaikki kappaleet John Lee Hooker, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # === C-puoli === # * # # # === D-puoli === # * # # == Kokoonpano == * John Lee Hooker – kitara, laulu * Antonio de la Barreda – basso (kappaleet: 13 – 17) * Adolfo de la Parra – rummut (kappaleet: 13 – 17) * Henry Vestin – soolokitara (kappaleet: 13 – 17) * Alan Wilson – huuliharppu (kappaleet: 7 – 9, 13 – 17), piano (kappaleet: 10, 11), kitara (kappale: 12) == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review ==Lähteet== * Hooker ’N Heat discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1971 albumit Luokka:Canned Heatin albumit
Lovelace-mitali

Lovelace-mitali on British Computer Societyn vuonna 1998 perustama palkinto, jota jaetaan tietojenkäsittelytieteen parissa tekemistä saavutuksista. Palkinto on nimetty englantilaisen matemaatikon Ada Lovelacen mukaan, ja sitä pidetään alan merkittävimpänä brittiläisenä palkintona. Lovelace-mitalin saajan saavutukset tietojenkäsittelytieteen parissa tulkitaan melko laajasti, sillä palkintoehdokas voi olla ollut mukana kehittämässä tietojenkäsittelytiedettä, tietokonetekniikkaa tai informaatiotutkimusta joko akateemisesti, teollisuuden kannalta tai opetukselliseksi. Pääsääntöisesti vuosittain mitali annetaan yhdelle henkilölle, mutta säännöt eivät estä useampaakaan palkittua. Suurin rajoite mitalin saajalle on se, että henkilöllä tulee olla jonkinlainen suora yhteys Britanniaan. == Voittajat == * 1998 Michael Jackson ja Chris Burton * 2000 Linus Torvalds * 2001 Douglas Engelbart * 2002 Ian Foster ja Carl Kesselman * 2003 John Warnock * 2004 Christopher Bishop * 2005 Nick McKeown * 2006 Tim Berners-Lee * 2007 Karen Spärck Jones * 2008 Maurice Perks * 2009 Yorick Wilks * 2010 John Reynolds * 2011 Hermann Hauser * 2012 Grady Booch * 2013 Samson Abramsky * 2014 Steve Furber * 2015 Ross Anderson * 2016 Andrew Blake * 2017 Georg Gottlob * 2018 Gordon Plotkin * 2019 Marta Kwiatkowska * 2020 Ian Horrocks, Nick Jennings, Michael Wooldridge == Lähteet == Luokka:Tieteen ja tekniikan palkinnot Luokka:Tietojenkäsittelytiede Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan tiede ja tekniikka
Jouko Vilmunen

Jouko Vilmunen on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee taloustieteen professorina Turun yliopistossa. Aiemmin Vilmunen työskenteli Suomen Pankissa eri tehtävissä, muun muassa ekonomistina kansantalousosastolla, tutkimusohjaajana sekä tutkimuspäällikkönä. Lisäksi hän on toiminut kansallisena asiantuntijana Euroopan komissiossa.Esa Jokivuolle Suomen Pankin tutkimuspäälliköksi Suomen Pankin tiedote nro 18, torstai 27.7.2017, klo 11.00. Viitattu 10.9.2017Jouko Vilmunen Suomen Pankin tutkimuspäälliköksi Tiedote nro 15, tiistai 3.5.2005, klo 0.00. Viitattu 10.9.2017 Vilmunen on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1992 otsikolla "Labour Markets, Wage Indexation and Exchange Rate Policy".https://helda.helsinki.fi/bof/handle/123456789/14855 Vilmusen väitöskirja Viitattu 10.9.2017 Vilmunen on Helsingin yliopiston dosentti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vilmusen tieteelliset julkaisut IDEASissa Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Elävät henkilöt
Fantomas (Louis Feuilladen elokuvasarja)

Fantomas () on vuosina 1913–1914 valmistunut ranskalainen mykkäelokuvasarja. Louis Feuilladen ohjaamien rikoselokuvien päähenkilöä Fantomasia esittää René Navarre. ==Juoni== Fantomas on eri hahmoiksi muuntautuva mestaririkollinen, joka herättää kauhua koko Pariisissa. Häntä jahtaavat rikosetsivä Juve ja tämän apuri toimittaja Fandor. ==Näyttelijät== ==Tuotanto ja vastaanotto== Gaumontin tuottama Fantomas on yksi 1910-luvun merkittävimmistä rikoselokuvasarjoista. Sen tärkeimmät edeltäjät ovat Victorin Jassetin Zigomar-elokuvat (1911–1913). Marcel Allainin ja Pierre Souvestren kioskikirjoihin perustuva sarja käsittää viisi erillistä elokuvaa, joilla on oma juonensa. Cliffhangeriin päättyvistä jaksoista koostuva sarjaelokuva syntyi vasta muutamia vuosia myöhemmin.Abel, s. 226, 257, 650. Ensimmäisen maailmansodan keskeyttämän sarjanAbel, s. 336. elokuvat ovat: * Fantomas (Fantômas, 1913) * Juve Fantomasta vastaan (Juve contre Fantômas, 1913) * Salaperäinen sormenjälki (Le Mort qui tue, 1913) * Murhenäytelmä naamiaisissa (Fantômas contre Fantômas, 1914) * Väärä tutkintotuomari (Le Faux magistrat, 1914). Feuilladen Fantomas on eri yhteiskuntaluokkien välillä liikkuva synkkä hahmo, jonka pelottavat ja usein veriset seikkailut sijoittuvat keskelle rauhalliselta vaikuttavaa arkielämää. Valtavan suosion saaneen sarjan ansioina on pidetty sen tehokasta kerrontatekniikaa ja autenttista miljöökuvausta. Suomessa sarjan ensimmäinen elokuva sai ensi-iltansa toukokuussa 1913 ja viimeinen vuotta myöhemmin. Helsingin elokuvaohjelmistosta säännöllisesti kirjoittaneet Nya Pressen ja Dagens Press kuvailivat sarjaa ”varmasti parhaaksi, mitä täällä on esitetty” ja kertoivat sen olleen suuri yleisömenestys elokuvateatteri Maximissa. Kaivatulle sarjalle lupailtiin jatkoa sodan jälkeen, mutta jonkinlaiseksi korvikkeeksi saatiin jo sitä ennen Gaumontin ja Feuilladen seuraava sarja Vampyyrit (Les Vampires, 1915–1916). ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Ranskalaiset mykkäelokuvat Luokka:Ranskalaiset rikoselokuvat Luokka:Vuoden 1913 ranskalaiset elokuvat
Ruutimylly

Ruutimylly oli mylly, jossa valmistettiin mustaruutia. Nämä ruutimyllyt olivat kemianteollisuuden alku ja kemian prosessiteollisuuden lähtökohta Euroopassa. Räjähteet Suomessa, 1998, sivut 16–20 Eurooppalaiset valtakunnat pyrkivät saamaan sodankäyntiinsä omavaraisuutta luomalla ruudinvalmistusta ruutimyllyissä. Mustaruuti valmistettiin näissä ainesosistaan puuhiilestä, salpietarista ja rikistä. Salpietaria saatiin salpietarikeittämöistä, puuhiiltä sysiä hiilestämällä ja rikkiä malmiesiintymistä louhimalla. == Ruutimyllyt ruutitehtaiden edelläkävijöinä == Ruutimyllyjä pidettiin jo 1500-luvulla toiminnassa Suomen puolustuslinnojen yhteydessä. Myös rintaman tarpeisiin perustettiin ruutimyllyjä sodankäynnin tarpeisiin. Ruutimyllyn toimintaa johti ja käskytti ruutimestari. Räjähteet Suomessa, 1998, sivut 20–37 Suomessa ruutimyllyjen toiminta keskitettiin 1600-luvun kuluessa ruutitehtaille, jotka sijaitsivat pääsääntöisesti Ruotsissa. Suomessa toimi Ruotsin vallan aikana kaksi pienehköä ruutitehdasta Marttilassa ja Mustasaaressa. Toiminta kuitenkin siirtyi pikkuhiljaa Ruotsiin siten että Isovihan jälkeen ruudinvalmistus oli siirtynyt Suomesta kokonaan Ruotsiin. Venäjän-vallan alkuaikoina tuli taas ajankohtaiseksi ruutitehtaiden perustaminen Suomeen. Ruutia näet käytettiin lisääntyvässä määrin muutenkin kuin sotilaallisesti. Kahden rauenneen ruutitehtaan perustamishankkeen jälkeen onnistui ruutitehtaan perustaminen Östermyran ruukkiin, jossa tehdas aloitti vuonna 1828. == Ruudin valmistus ruutimyllyssä == Seinäjoen Östermyran ruutimyllyn reseptin mukaan mustaruudin valmistus alettiin jauhamalla erikseen salpietari, hiili ja rikki, jonka jälkeen nämä sekoitettiin suhteessa 75:15:10. Tämä seos sitten sekoitettiin ruutimyllyssä, joka oli nahalla sisältä vuorattu sylinteri. Ruutimyllyä pyöritettäessä sekoittumista edistettiin messinkikuulilla, jotka sekoittivat vapaasti ruutimassaa. Näin saatu ruuti kostutettiin vedellä ja prässättiin levyiksi. Levyt murettiin puukuulilla murskaten ja eri vahvuisilla sihdeillä lajitellen ruutirakeiksi. Sihdattu ruuti kuivattiin kolmen päivän ajan 56 asteen lämmössä. Tämän jälkeen ruutirakeet vielä puhdistettiin ruutipölystä. Hienoin ruutirae saatettiin vielä kiillottaa pyörivässä tynnyrissä. Kukin ruutilaji pakattiin 40 kilon vetoisiin ruutitynnyreihin. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Räjähdysaineet Luokka:Nitraatit Luokka:Kaliumyhdisteet
Ortamo Mattila

Ortamo Mattila (8. lokakuuta 1911 Hollola – 24. syyskuuta 1966 Lahti) oli suomalainen taiteilija ja kuvaamataidon opettaja. Ortamo Mattila on yksi sodanjälkeisen lahtelaisen kuvataiteen keskeisistä hahmoista. 1930-luvun jälkipuoliskolla hän opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa Helsingissä (Ateneum) graafisella osastolla. 1938 hän voitti ensimmäisen palkinnon Juhannuskeinu-julisteellaan Ateneumin julistekilpailussa. Taideteollisen korkeakoulun arkistossa on kaksi hänen opiskeluaikaista harjoitustyötään, puupiirros SavonlinnaArkistotunnus TaiKP 1936-1937:1:07 ja akvarelli OrnamenttiArkistotunnus TaiKP 1937-38:2:09. Sodasta palattuaan hän toimi vapaana taiteilijana Jyväskylässä ja Lahdessa. Näyttelyissä Mattilan teokset saivat hyvän vastaanoton sekä arvostelijoilta että yleisöltä. Erityisesti hänen taitonsa akvarellistina ja rohkeana värien käyttäjänä sai tunnustusta. Jyväskylässä hänen 48 työtä sisältänyt näyttelynsä 1945 myytiin loppuun. Hänen työnsä sijoittuivat hyvin lahtelaisten taiteilijoiden sommittelukilpailussa 1948. Lahden taiteilijayhdistyksen kevätnäyttely 1949: Tuntureita IV palkinto. Hän oli mukana myös Lahden taidehallin avajaisnäyttelyssä vuonna 1949. Jyväskylässä Mattila kuului Jyväskylän taiteilijaseuraan. Vuonna 1947 hän oli perustamassa Lahden Kuvaamataiteilijain Kerhoa, joka 1954 muutettiin Lahden Taiteilijaseuraksi. Maalaustaiteen ohella Mattila toimi myös graafikkona. Hän on laatinut kansikuvia Kustannusosakeyhtiö Mietteen julkaisemiin teoksiin. 1940-luvun lopulla Mattila kiinnostui Lapin maisemista, mikä vei hänet 1950 kansakoulunopettajaksi Kittilän Tepsaan. Opettaminen vei voiton taiteilijan urasta, ja hän toimi kuvaamataidon opettajana Suolahden, Leppävirran ja Kangasniemen yhteiskouluissa. Opettajantyönsä ohella hän talletti teoksiinsa Keiteleen, Leppävirran ja Puulaveden maisemia. Lahteen Mattila palasi 1961 ja opetti kuolemaansa asti 1966 kuvaamataitoa Lahden yhteiskoulussa ja graafikkona myös somistusta Lahden kauppaoppilaitoksessa. Mattilan haastattelu ja toimittajan vierailu hänen ateljeessaan on kuvattu artikkelissa Taiteilijaidylliä Möysässä: Käynnillä Ortamo Mattilan ateljeessa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Kuvaamataidonopettajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
René Navarre

René Navarre (8. heinäkuuta 1877 Limoges – 8. helmikuuta 1968 Azay-sur-Cher, Indre-et-Loire) oli ranskalainen näyttelijä. Navarre aloitti elokuvauransa vuonna 1911 Gaumontilla, jossa hän teki yli 60 elokuvaa etupäässä Louis Feuilladen ohjaamana. Hänen tunnetuin roolinsa oli Fantomas vuosina 1913–1914. Vuonna 1915 Navarre kutsuttiin ensimmäiseen maailmansotaan. Hänet vapautettiin pian palveluksesta, minkä jälkeen hän perusti oman tuotantoyhtiön. Vuosien 1918 ja 1946 välillä Navarre näytteli yli 20 elokuvassa. 1910- ja 1920-lukujen vaihteessa hän teki myös muutamia ohjaustöitä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Internet Movie Database: René Navarre Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Simeon Uusteologi

Simeon Uusteologi (, n. 957-1037 jaa.) oli bysanttilainen munkki ja runoilija, ja erityisesti ortodoksisen kirkon merkittävä teologinen ajattelija. Hän on yksi kolmesta henkilöstä, joka on saanut teologin arvonimen ortodoksisessa kirkossa. Simeonia pidetään klassisena mystikkona ja Pyhän Hengen roolia pohtineena teologina. Hän eli ensin maallista elämää, mutta muutti 27-vuotiaana luostariin ja vietti eri luostareissa lopun ikänsä. Hänet myöhemmin julistettiin pyhimykseksi. Simeon oli tuottelias kirjailija. Häneltä on säilynyt noin 92 opetuspuhetta ja 55 hymniä. Puheissaan hän käsittelee kristillisiä aiheita kuten katumusta, rukousta, hengellistä ohjausta, ehtoollista, Pyhän Hengen kastetta, yhdistymistä Jumalaan ja ihmisen jumalalistumista. Hymneistä parhaiten tunnettuja ovat ne, joissa Simeon kuvailee Jumalan ja ihmisen välistä suhdetta. Yksi Simeonin hymneistä kuuluu rukouksiin, jotka luetaan ennen ehtoollista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Simeon ortodoksisen kirkon sivuilla * Simeon ortodoksi.netissä Luokka:Pyhät Luokka:Teologit
Uni (jumalatar)

Uni on etruskien jumalatar ja taivaan jumalan Tinian puoliso sekä Perugian suojelusjumalatar. Hän oli etruskimytologian johtava naishahmo. Uni vastaa kreikkalaisten Heraa. Hänen nimensä ei mahdollisesti ole alkuperältään etruskinkielinen, vaan pohjana on latinalainen nimi Iuno eli Juno.Lurker 1987, s. 191 Uni muodosti yhdessä puolisonsa Tinian sekä Menervan kanssa etruskijumalten ylimmän kolminaisuuden. Etruskien mytologiassa Unin rintamaitoa juo Herkules. Hän tekee sen siksi, että hänestä tulisi kuolematon. == Lähteet == * Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 === Viitteet === Luokka:Etruskien jumalat
Rewrite

on japanilaisen musiikkiyhtye Asian Kung-fu Generationin viides single, joka julkaistiin 4. elokuuta 2004. Se on peräisin albumilta Sol-fa. Se on Fullmetal Alchemist -animesarjan alkutunnus. == Kappaleet == Kaikki kappaleet sanoittanut Masafumi Gotō. # # == Kokoonpano == * Masafumi Gotō – laulu, kitara * Kensuke Kita – kitara, taustalaulu * Takahiro Yamada – basso, taustalaulu * Kiyoshi Ijichi – rummut === Tuotanto === * Asian Kung-fu Generation – tuottaja * Kenichi Nakamura – äänittäjä * Tōru Takayama – miksaaja, äänittäjä * Mitsuharu Harada – masterointi * Yūsuke Nakamura – kansitaide == Lähteet == Luokka:Vuoden 2004 kappaleet Luokka:Japanilaiset popkappaleet
Aladdin (vuoden 2019 elokuva)

Aladdin on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut Guy Ritchien ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen fantasiamusikaalielokuva. Se on näytelty versio Disneyn vuoden 1992 samannimisestä animaatioelokuvasta, joka puolestaan perustuu Aladdinin ja taikalampun tarinaan Tuhannen ja yhden yön satukokoelmasta. Elokuvan nimiroolissa esiintyy Mena Massoud ja muissa päärooleissa Naomi Scott, Will Smith, Marwan Kenzari, Navid Negahban, Nasim Pedrad ja Billy Magnussen. Elokuvan kuvaukset alkoivat syyskuussa 2017 ja se sai ensiesityksensä Pariisin Grand Rexissä 8. toukokuuta 2019. Elokuva sai ensi-iltansa Suomessa 22. toukokuuta 2019 ja Yhdysvalloissa 24. toukokuuta 2019. Elokuva oli Suomen kymmenenneksi katsotuin vuonna 2019: se keräsi elokuvateattereissa 201 305 katsojaa. == Näyttelijät == Alkuperäinen näyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Will Smith Joonas Saartamo Henki Mena Massoud Jon-Jon Geitel Aladdin Naomi Scott Anni Kajos prinsessa Jasmine Marwan Kenzari Antti Lang Jafar Navid Negahban Heikki Sankari sulttaani Nasim Pedrad Anna Victoria Eriksson Dalia Billy Magnussen Markus Niemi prinssi Anton Frank Welker Sasu Moilanen Ihmeiden onkalo Alan Tudyk Peter Kanerva Jago Numan Acar Juhani Rajalin Hakim Taliyah Blair Ella Vesala Lian Imran Yusuf Sampo Kovalainen Omar Lisäksi elokuvassa toimii mieskuorona Mikko Jokinen, Pekka Kuorikoski, Ilari Hämäläinen, Matti Holi, Markus Bäckman ja naiskuorona Katja Aakkula, Maaria Nuoranne, Katja Sirkiä, Hanna Kaila ja Raili Raitala. Suomenkielisen version ohjauksesta vastaa Antti L. J. Pääkkönen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Suomeksi tekstitetty traileri Luokka:Vuoden 2019 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit Luokka:Disneyn uudelleenfilmatisoinnit