EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Moritz Wilhelm Drobisch

Moritz Wilhelm Drobisch (1802–1896) oli saksalainen matemaatikko ja filosofi. Hän oli aikansa huomattavimpia loogikkoja.Risto Vilkko, Thiodolf Reinin logiikka ja logiikan filosofia, Ajatus 56, 1999, 89–101. (Filosofia.fi 8.11.2007) Hän oli tuottelias myös musiikkiakustiikan alalla. Viimeisessä sitä koskevassa teoksessaan hän puolustaa puhdasta viritystä. Hän oli vuodesta 1824 matematiikan dosentti ja vuodesta 1826 vakinainen matematiikan professori Leipzigin yliopistossa. Hän oli ensimmäinen huomattava tieteilijä, joka 1827–1828 julkaisemillaan kirjoituksilla kannatti Johann Friedrich Herbartin psykologisia ja filosofisia perusaatteita. Hän oli jo vuodesta 1826 myös ylimääräinen filosofian professori ja 1842–1868 vakinainen matematiikan ja filosofian professori. Hän toimi sittemmin pitkään yksinomaan filosofian opettajana.Tietosanakirja 1909, osat 2 ja 11, Hakusana: Drobisch, Moritz Wilhelm ==Julkaisuja== * Neue Darstellung der Logik nach ihren einfachsten Verhältnissen, nebst einem logischmathematischen Anhange (1836) * Grundlehren der Religionsphilosophie (1840) * Empirische Psychologie nach naturwissenschaftlicher Methode (1842) * Die moralische Statistik und die menschliche Willensfreiheit (1867) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset matemaatikot Luokka:Saksalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1802 syntyneet Luokka:Vuonna 1896 kuolleet
Charlotte Knobloch

Charlotte Knobloch (o.s. Neuland; s. 29. lokakuuta 1932 München) on saksalainen juutalainen vaikuttaja, joka toimi Zentralrat der Juden in Deutschlandin puheenjohtajana vuosina 2006–2010.Charlotte Knobloch: Ein Münchner Leben Jüdisches Museum München Blog 27.1.2023, viitattu 23.6.2024 Knoblochin isä oli juristi, senaattori Fritz Neuland. Hänen äitinsä Margarethe syntyi kristittyyn perheeseen, mutta kääntyi avioliiton myötä juutalaisuuteen. Vanhempien erottua vuonna 1936 Knobloch sai kasvatusta isoäidiltään.Charlotte Knobloch World Jewish Congress, viitattu 23.6.2024 Toisen maailmansodan aikana hän asui Kreszentia Hummelin katolisen perheen maatilalla Arbergissä tekeytyen pariskunnan avioliiton ulkopuoliseksi lapseksi. Hummel sai postuumisti Vanhurskaat kansakuntien joukossa -tunnustuksen vuonna 2017. Knoblochin isä selviytyi toisesta maailmansodasta, mutta hänen isoäitinsä kuoli Theresienstadtissa tammikuussa 1944. Knobloch suunnitteli Yhdysvaltoihin muuttamista, mutta hän meni vuona 1951 naimisiin Samuel Knoblochin kanssa ja jäi Müncheniin. Pariskunnalle syntyi kolme lasta. Vuonna 1985 Knoblochista tuli Israelitische Kultusgemeinde München und Oberbayernin puehenjohtaja. Hän sai Münchenin kunniakaupunkilaisen arvon vuonna 2005. Knobloch toimi Zentralrat der Juden in Deutschlandin varapuheenjohtajana vuosina 1997–2006 ja tämän jälkeen puheenjohtajana vuoteen 2010. Hän on työskennellyt muun muassa Münchenin juutalaisen keskuksen organisoinnissa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset henkilöt Luokka:Yhteiskunnalliset vaikuttajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vauxhall Frontera

Vauxhall Frontera viittaa seuraaviin Vauxhall-automalleihin: * Vauxhall Frontera, vuoden 1990 malli * Vauxhall Frontera, vuoden 2024 malli.
Saksin Sveitsin kansallispuisto

Saksin Sveitsin kansallispuisto () on Saksin Sveitsissä, Saksin osavaltiossa Saksassa sijaitseva kansallispuisto, joka on perustettu vuonna 1990. Se on jaettu kahteen osaan: läntiseen, johon kuuluu esimerkiksi Lilienstein-vuori, ja Tšekin rajan lähellä sijaitsevaan itäiseen osaan. Kansallispuisto on muun muassa vaeltajien ja vuorikiipeilijöiden suosiossa. Kansallispuiston kokonaispinta-ala on noin 93,5 neliökilometriä, ja koostuu lähinnä metsäalueista. Siellä on myös kivimaastoja ja kanjoneita, sekä niittyjä ja nummeja. Sen alueella on noin 400 kilometriä vaellusreittiä. == Lähteet == Luokka:Saksan kansallispuistot Luokka:Saksi
Harzin kansallispuisto

Harzin kansallispuisto on vuonna 2006 perustettu Saksi-Anhaltissa ja Ala- Saksissa Saksassa sijaitseva kansallispuisto. Sen kokonaispinta-ala on 247 neliökilometriä, ja sen korkein kohta on 1 141 metrissä Brocken-vuorella. Harzin kansallispuisto ulottuu matalasta vuoristosta lähellä Herzbergiä Etelä- Harzissa Brockenin pohjoisrinteille Bad Harzburgin ja Ilsenburgin lähistöllä. Alueella on monipuolinen ekologinen järjestelmä, vaihtelevat korkeudet ja kallioiset rinteet. Puisto on lähes asumatonta ja lähes kaikki sen maa-alueet ovat metsän peitossa. Tieteellinen tutkimus on tunnistanut luonnontilaista lähellä olevia elinympäristöjä, kuten metsäisiä alueita ja kallioisia biotooppeja. Puiston tulevaisuuden tavoitteisiin kuuluu ympäristökasvatuksen edistäminen. Harzin kansallispuistossa virtaa useita jokia, kuten Ecker, Oder, Ilse ja Bode. Lisäksi siellä sijaitsee kaksi merkittävää vesistöä, Oderteich ja Edersee. Viimeksi mainittu on Eckertalsperren padon luoma tekojärvi, joka kattaa 11,8 neliökilometrin alueen. == Lähteet == Luokka:Saksan kansallispuistot Luokka:Ala-Saksi
Spes Patriae

Spes Patriae (latinaa, suom. ”isänmaan toivot”) oli Suomessa vuosina 1958–2017https://www.kirjastot.fi/kysy/vielako-ilmestyy-ylioppilaskuvasto- spes-patriae?language_content_entity=fi ilmestynyt ylioppilaskuvasto ja henkilömatrikkeli. Kuvastoa kustansi Akateeminen Kustannusliike ja se sisälsi kasvokuvat kaikista uusista ylioppilaista, jotka olivat lähettäneet valokuvansa kirjaan, sekä nimilistan uusista ylioppilaista. Kirja ilmestyi kerran vuodessa.https://www.biblioteken.fi/asklib_question/131301?from=comments&language;_content_entity=fi == Lähteet == Luokka:Ylioppilastutkinto Luokka:Henkilömatrikkelit
Irti kuvasta

Irti kuvasta on suomalainen TV-sarja, jossa taiteilija Meeri Koutaniemi esittelee ja haastattelee suomalaisia taiteilijoita.Jokaisessa jaksossa Koutaniemi myös ottaa haastateltavasta muotokuvan. Sarjan on kirjoittanut Otso Tiainen ja Meeri koutaniemi. == Jaksot == Kausi 1 (2021) Jakso Jakson nimi Vieras 1 Papit ja pirut huussin seiniltä museoihin Juhana Moisander 2 Mies joka rakensi itselleen saaren Antti Laitinen 3 Muistijälkiä sarjakuvan ruuduilla Juliana Hyrri 4 Robottimummoja ja romuttamon aarteita Teija ja Pekka Isorättyä 5 Miljoonia vuosia vanhat löytölapset Anne Koskinen 6 Häpeä on hyvä opettaja, romahdus vielä parempi Henry Wuorila-Stenberg 7 Villieläimet irti betonilähiöissä Jussi TwoSeven 8 Kieli jota vieras ei ymmärrä Outi Pieski Kausi 2 (2023) Jakso Jakson nimi Vieras 1 Katkeruus tappaa luovuuden Miina Äkkijyrkkä 2 Ylläni näen mustan pilven Stefan Bremer 3 Kolmen kirjaimen salakuljetus galleriaan EGS 4 Sanoista vapaa taidekokemus? Anna Tuori 5 Miten kuolema kunnioittaa elämää? Toni R. Toivonen 6 Parhaat ideat syntyvät epäonnistumisesta. Kaisaleena Halinen 7 Mitä antiikin myytit kertovat tulevaisuudesta? Björn Weckstöm 8 Ystäväni, nuo värikkäät kummajaiset Jasmin Anoschkin == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Meeri Koutaniemi: Irti kuvasta Yle Areenassa Luokka:2020-luvun suomalaiset keskusteluohjelmat Luokka:2020-luvun suomalaiset dokumenttiohjelmat Luokka:Ylen tuottamat televisio-ohjelmat
Emm Gryner

Emm Gryner (s. 1975 Sarnia, Ontario) on kanadalainen laulaja-lauluntekijä. Grynerin ensimmäinen albumi oli omakustanteena julkaistu And Distrust It (1995). Seuraavana vuonna ilmestyi The Original Leap Year, ja 1997 Gryner allekirjoitti levytyssopimuksen Mercury Recordsin kanssa. Ainoa sen julkaisema albumi oli Public, jonka jälkeen hän jatkoi albumien julkaisemista omakustanteina. Vuonna 2005 hän perusti Nathan Larsonin kanssa poliittisen glam rock -yhtyeen Hot One. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Kanadalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alberts Bels

Alberts Bels, oik. Jānis Cīrulis (6. lokakuuta 1938 Ropaži, Latvia – 11. kesäkuuta 2024 Riika, Latvia) oli latvialainen kirjailija. Bels oli suuntautumassa sirkusuralle, mutta putoaminen trapetsilta muutti suunnan. Hän alkoi kirjoittaa sairaalassa. Häntä on luonnehdittu Latvian ensimmäiseksi modernistiksi ja eksistentialistiksi.Jukka Rislakki, Merkittävä nykykirjailija. Helsingin Sanomat 24.6.2024 Verkossa Belsin teoksista on kaksi suomennettu, ja lisäksi on suomeksi julkaistu yksi novelli. Jukka Rislakin mukaan merkittävin niistä on Ihmisiä veneissä (suom. Eva Gottberg-Talve), joka on vertauskuvallinen kertomus kuurilaisesta heimosta ja sen hajoamisesta. Antti Majanderin mukaan Ihmiset veneissä on romaanina vaisu mutta kansatieteellisesti kirja on antoisa avaamalla uuden näkökulman Baltian ja Itämeren piirin menneisyyteen.Antti Majander, Kello kumahti kuurilaisille. Helsingin Sanomat 6.12.1991, viitattu 24.6.2024 (tilaajille) Häkki kertoo keskelle metsää häkkiin suljetusta miehestä ja on vertauskuva totalitaristisesta yhteiskunnasta. Teos on psykologinen trilleri. Belsin kirja Bezmiegs ('Unettomuus') joutui sensuurin kohteeksi ja leimatuksi neuvostovastaiseksi. Kokonaisuudessaan se julkaistiin vasta 2003. Hän oli maan uudelleenitsenäistymispäätöksen 1990 tehneen Latvian uuden parlamentin jäsen. ==Suomennetut teokset== * Ihmisiä veneissä (Cilvēki laivās), suom. Eva Gottberg-Talve. Helsinki: Orient Express, 1991 ISBN 951-615-734-3 * Häkki (Būris), suom. Martti Rauhala (vironkielisestä käännöksestä), Karisto 1976 ISBN 951-23-1058-9 ;Novelli * Sukellusveneen kapteeni, antologiassa Koti-ikävä ja muita latvialaisia novelleja, toimittanut ja venäjänkielisestä käännöksestä suomentanut Ulla-Liisa Heino, Weilin + Göös 1985 ISBN 951-35-2919-3 ==Lähteet== Luokka:Latvialaiset kirjailijat Luokka:Latvialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Locksmith Animation

Locksmith Animation oli vuonna 2014 perustettu brittiäis-yhdysvaltalainen elokuva- ja tietokoneanimaatiostudio. Yhtiön omia tuotantoja ovat animaatioelokuvat Roni on rikki, Mikä joulu ja Pahat keijut. == Elokuvat == * Roni on rikki (2021) * Mikä joulu (2024) * Pahat keijut (2027) Luokka:Brittiläiset animaatiostudiot
Jonna Monola

Jonna Monola on valokuvaaja sekä jooga- ja meditaatio-opettaja. Hän on kuvannut yli kymmenen vuoden ajan intohimoisesti ruokaa ja viinejä ja työskennellyt useiden eri lifestylebrändien kanssa. == Teokset == * Sadonkaari - Satokauden kutsuvimmat reseptit ja ideat Aula & Co (2020) == Lähteet == https://aulakustannus.fi/kirjailijat/jonna-monola == Aiheesta muualla == * https://aulakustannus.fi/kirjailijat/jonna-monola Luokka:
Yksisarvinen Thelma

Yksisarvinen Thelma () on vuonna 2024 tietokoneanimaatioelokuva, jonka on ohjannut Jared Hess ja Lynn Wang. Elokuvan pääosissa ovat Brittany Howard, Will Forte, Jemaine Clement, Edi Patterson, Fred Armisen, Zach Galifianakis, Jon Heder ja Shondrella Avery. == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Brittany Howard Nina Mya Thelma Will Forte Petrus Kähkönen Otis Jemaine Clement Jani Karvinen Viki Timantti Edi Patterson Anni-Maija Koskinen Megan Ally Dixon Amy Burgess Sikke Sarvivalas Maliaka Mitchell Maria Kuusiluoma Peggy Purvis Fred Armisen Lauri Mikkola Danny Ratsu Zach Galifianakis Jarkko Nyman Crusty Trucker Jon Heder Juha Varis Reggie Shondrella Avery Sanna-June Hyde Zirconia Antti Lang, Emil Pohjoranta, Ella Pyhältö, Hilda Virtanen, Jenny Pitkänen, Julius Nuora, Bella Riihikallio, Elian Ruokolahti, Essi Parkas, Janni Hussi, Juha Kortehisto, Jenni Lambert, Katja Aakkula, Markus Blom, Markus Degerman, Panu Kangas, Pinja Hanski, Samu Wuori, Liisa Ahonen, Markus Bäckman, Osku Ärilä, Pihla Pohjolainen, Reeta Vestman, ja Unna Vierelä Muut näyttelijät === Suomenkielinen versio === Dubbausstudio: Eurotroll Ohjaus: Julius Nuora Äänitys: Käännös: Aksu Palmén Miksaus: Magnus Axberg Projektipäällikö: Pinja Rautio Dubbausassistentti: Liisa Ahonen
Matti Rautaniemi

Matti Rautaniemi on suomalainen joogatutkija ja luennoitsija. Rautaniemi valmistelee myös uskontotieteen väitöskirjaa. == Teokset == * Tiedonjanoinen joogi Aula & Co (2021) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Klaus Gjasula

Klaus Fatmir Gjasula (s. 14. joulukuuta 1989 Tirana) on albanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut koko uransa Saksassa ja edustanut Bundesliigassa yhden kauden ajan Paderbornia ja yhden kauden Darmstadtia. Hän on pelannut Albanian A-maajoukkueessa vuodesta 2019. Gjasula edusti juniorina PSV Freiburgia, Offenburgia ja Freiburger FC:tä sekä vuoteen 2018 saakka alemmilla sarjatasoilla Bahlingeria, Waldhof Mannheimia, MSV Duisburgin kakkosjoukkuetta, Kickers Offenbachia, Stuttgarter Kickersiä ja Hallea. Hän siirtyi kesällä 2018 tuolloin 2. Bundesliigassa pelanneeseen Paderborniin, joka nousi seuraavaksi kaudeksi Bundesliigaan. Gjasula pelasi kaudella 2019–2020 Bundesliigassa 29 ottelua, jotka yhtä lukuun ottamatta avauskokoonpanossa, ja teki maalin marraskuussa kotiottelussa RB Leipzigia sekä helmikuussa vierasottelussa Schalkea vastaan. Seuraavan kauden Gjasula pelasi Hamburger SV:ssä 2. Bundesliigassa. Kesällä 2021 hän siirtyi Darmstadtiin, joka nousi keväällä 2023 Bundesliigaan. Gjasula pelasi kaudella 2023–2024 Bundesliigassa 22 ottelua, joissa hän oli 17 kertaa avauskokoonpanossa. Gjasula pelasi Albanian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2019 EM-karsintaotteluissa Ranskaa ja Islantia vastaan. EM- kilpailuissa 2024 hän tuli toisessa alkulohko-ottelussa Kroatiaa vastaan vaihdosta kentälle 72. minuutilla ja teki nelisen minuuttia myöhemmin oman maalin mutta tasoitti lisäajalla ensimmäisellä maaottelumaalillaan ottelun lopputulokseksi 2–2. Gjasula on pelannut kesäkuun 23. päivään 2024 mennessä 29 A-maaottelua, joissa hän on ollut 18 kertaa avauskokoonpanossa. Klaus Gjasulan isoveli Jürgen Gjasula on pelannut kaksi ottelua Albanian A-maajoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Albanialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Qazim Laçi

Qazim Laçi (s. 19. tammikuuta 1996 Peshkopi) on albanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Tšekin liigassa pelaavaa Sparta Prahaa. Hän on aiemmin pelannut Kreikassa ja Ranskassa. Hän on pelannut Albanian A-maajoukkueessa vuodesta 2020. Laçi pelasi kreikkalaisseura Olympiakosin junioreissa mutta pääsi edustusjoukkueessa kentälle vain yhdessä cup-ottelussa. Hän ei päässyt pelaamaan myöskään puolen vuoden lainalla kyproslaisessa APOEL:ssa. Alkuvuoden 2017 hän oli lainalla kreikkalaisseura Levadiakosissa, jossa hän pelasi kymmenen Kreikan Superliigan ottelua. Kesällä 2017 hän siirtyi ranskalaisseura Ajaccioon, aluksi lainalle. Hän pelasi Ranskan Ligue 2:ssa viiden kauden aikana 137 ottelua ja teki niissä kymmenen maalia. Kaudella 2022–2023 Ajaccio pelasi Ligue 1:ssä, jossa Laçi osallistui yhdeksään otteluun. Laçi siirtyi vuoden 2023 alussa tšekkiläisseura Sparta Prahaan. Ensimmäisellä kausipuolikkaallaan hän pelasi 17 pääsarjaottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Tšekin liigassa 27 ottelua ja teki maalin syyskuussa Viktoria Plzeňiä vastaan. Hän voitti molempina kausina Tšekin liigamestaruuden ja jälkimmäisellä kaudella myös Tšekin Cupin, jonka loppuottelussa Viktoria Plzeňiä vastaan hän pelasi täydet minuutit. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Eurooppa-liigassa kymmenen ottelua. Laçi pelasi Albanian alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Albanian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Liettuaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli ensimmäisessä alkulohko- ottelussa Italiaa vastaan vaihdosta kentälle. Toisessa, tasapeliin päättyneessä alkulohko-ottelussa Kroatiaa vastaan hän teki avauskokoonpanon pelaajana joukkueensa ensimmäisen maalin ottelun 11. minuutilla. Laçi on pelannut kesäkuun 23. päivään 2024 mennessä 29 A-maaottelua, joissa hän on ollut 14 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt neljä A-maaottelumaalia: syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa San Marinoa, lokakuussa 2023 ystävyysottelussa Bulgariaa, kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Azerbaidžania ja kesäkuussa 2024 EM-kisoissa Kroatiaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Albanialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gernot Trauner

Gernot Trauner (s. 25. maaliskuuta 1992 Linz) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Feyenoordia. Hän on pelannut Itävallan A-maajoukkueessa vuodesta 2018. Trauner aloitti pääsarjauransa kotimaassaan LASK Linzin joukkueessa kaudella 2010–2011. Hän edusti kaudet 2012–2017 SV Riediä mutta palasi sitten LASK:iin. Hän on pelannut Itävallan Bundesliigassa 233 ottelua ja tehnyt niissä 17 maalia. Hän siirtyi heinäkuussa 2021 alankomaalaisseura Feyenoordiin, jossa hän on kolmen kauden aikana pelannut 68 Eredivisie-ottelua ja tehnyt yhden maalin toukokuussa 2024 Excelsior Rotterdamia vastaan. Hän voitti liigamestaruuden vuonna 2023 ja Alankomaiden cupin vuonna 2024. Trauner on pelannut Mestarien liigassa neljä ottelua kaudella 2023–2024, Eurooppa- liigassa 23 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, ja Konferenssiliigassa 11 ottelua. Trauner pelasi Itävallan alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Itävallan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2018 ystävyysottelussa Tanskaa vastaan. Hän palasi maajoukkueeseen marraskuussa 2020. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Ranskaa vastaan. Toisessa alkulohko- ottelussa Puolaa vastaan hän pelasi avauskokoonpanossa ja teki ottelun ensimmäisen maalin 9. minuutilla mutta jätti kentän 59. minuutilla loukkaantumisen vuoksi. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 15 A-maaottelua, joissa hän on ollut 12 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki ensimmäisen A-maaottelumaalinsa marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Luxemburgia vastaan ja toisen kesäkuussa 2024 EM-kilpailuissa Puolaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Patrick Pentz

Patrick Pentz (s. 2. tammikuuta 1997 Salzburg) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän edustaa Tanskan Superliigassa pelaavaa Brøndbytä, jossa hän pelasi jo kauden 2023–2024 lainalla. Hän on pelannut Itävallan A-maajoukkueessa vuodesta 2022. Pentz siirtyi Salzburgista Austria Wienin junioreihin vuonna 2013. Hän pelasi Austria Wienin edustusjoukkueessa ensimmäisen bundesliigaottelunsa toukokuussa 2016. Hän pelasi Bundesliigassa kaikkiaan 129 ottelua ja kaudella 2017–2018 Eurooppa-liigassa viisi ottelua. Hänet valittiin kausien 2020–2021 ja 2021–2022 parhaaksi maalivahdiksi. Kauden 2022–2023 alkupuoliskolla hän pelasi ranskalaisseura Stade de Reimsissä seitsemän Ligue 1 -ottelua. Tammikuussa 2023 hän siirtyi Saksan Bundesliigan Bayer Leverkuseniin mutta jäi joukkueessa varamaalivahdiksi. Kaudella 2023–2024 hän pelasi lainasopimuksella tanskalaisseura Brøndbyssä 27 Superliigan ottelua. Pentz pelasi Itävallan eri nuorisomaajoukkueissa vuosina 2013–2019. Hän pelasi Itävallan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2022 ystävyysottelussa Skotlantia vastaan, tosin vain muutaman minuutin ottelun lopussa. Kesäkuussa 2022 hän pelasi ensimmäiset täydet A-maaottelunsa Kansojen liigassa Tanskaa ja Ranskaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän oli Itävallan ykkösmaalivahti ja pelasi kaikki neljä ottelua. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 14 A-maaottelua. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taidetaonta

Taidetaonta on metallintyöstöön kuuluvaa toimintaa, jossa metallista taotaan taiteellisia teoksia. Tälläistä on esimerkiksi koristeellisten esineiden valmistus. Koristeellisia elementtejä voivat olla kokonaan tai osittain takoraudasta tehdyt portit, ovikoristeet, puutarhakoristeet ja muut puutarhaelementit. Taidetaonnan keinoin tehdään myös metallisia pienesineitä, kuten korurasioita. Taidetaonnassa käytetään tekniikoita, joiden avulla metalli saadaan taipumaan haluttuun muotoon. Tällöin käytetään joskus kevyttä takomistapaa. Työssä käytetään apuna myös valssia ja kaasupoltinta. Korutaiteeseen sopivien korujen tekeminen on osa taidetaontaa. Korujen valmistuksessa käytetään erilaisia leikkaustekniikoite ja muotoiluvälineitä. Taonnan ja valssauksen keinoin koruihin saadaan lujuutta. == Lähteet == Luokka:Taidekäsityö
Philipp Mwene

Philipp Mwene (s. 29. tammikuuta 1994 Wien) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 170-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Mainzia. Hän on Saksan lisäksi pelannut kaksi kautta Alankomaiden pääsarjassa. Hän on pelannut Itävallan A-maajoukkueessa vuodesta 2021. Mwene pelasi kotimaassaan Austria Wienin junioreissa mutta siirtyi vuonna 2010 saksalaisseura Stuttgartiin. Hän edusti kaudet 2016–2018 Kaiserslauternia ja pelasi 2. Bundesliigassa 65 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Hän siirtyi kesällä 2018 Mainziin, jossa hän pelasi kolmen kauden aikana Bundesliigassa 30 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Marraskuussa 2018 alkaneet polviongelmat pitivät hänet poissa kentiltä koko vuoden 2019. Hän siirtyi kesällä 2021 alankomaalaisseura PSV Eindhoveniin. Hän pelasi kahden kauden aikana 44 Eredivisie-ottelua, joissa hän teki kolme maalia, 13 Eurooppa-liigan ottelua ja yhden Konferenssiliigan ottelun. Hän voitti Alankomaiden cupin vuosina 2022 ja 2023. Hän palasi elokuussa 2023 Mainziin ja pelasi kaudella 2023–2024 Bundesliigassa 23 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Mwene pelasi useissa Itävallan nuorisomaajoukkueissa vuosina 2009–2016. Hän pelasi Itävallan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Israelia vastaan. EM- kilpailuissa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa kolme ottelua ja syötti alkulohko-ottelussa Puolaa vastaan Itävallan ensimmäisen maalin. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 20 A-maaottelua, joissa hän on ollut 17 kertaa avauskokoonpanossa. Hän ei ole tehnyt maaotteluissaan maaleja. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Scooby-Doo!

Scooby-Doo! () on vuonna 2020 tietokoneanimaatioelokuva, jonka on ohjannut Tony Cervone. Se on teatteriteatterin Scooby-Doo-elokuvasarjan uusintakäynnistys ja kolmas hahmoihin perustuva teatterielokuva Scooby-Doo (2002) ja Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla (2004) jälkeen.'' == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Frank Welker Pasi Ruohonen Scooby-Doo Will Forte Miro Lopperi Shaggy Mark Wahlberg ? Blue Falcon Jason Isaacs Kapteeni Sählä Gina Rodriguez Saara Lehtonen Velma Zac Efron Markus Niemi Fred Amanda Seyfried Sari Ann Stolt Daphne Kiersey Clemons Pihla Pohjolainen Dee Dee Ken Jeong Jon-Jon Geitel Dynomutt Tracy Morgan ? Simon Cowell Luokka:Vuoden 2020 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Warner Brosin elokuvat
Koʻhitangvuoret

Koʻhitangvuoret (, myös Koʻhitangtogʻ, turkmeeniksi Köýtendag, ) on Pamir–Alaivuoristoon kuuluva vuorijono Uzbekistanin ja Turkmenistanin rajalla. Se on Boysuntogʻvuorten eteläinen jatke. Vuorijono ulottuu Sheroboddaryon rotkosta Amudarjan laaksoon. Sen pituus on noin 100 kilometriä. Korkein kohta on Ayribobo (turkmeeniksi Aýrybaba, 3 139 metriä), joka on myös Turkmenistanin korkein vuori. Se nimettiin Turkmenistanissa vuonna 2004 ”Suuren Türkmenbaşyn huipuksi” (Beýik Saparmyrat Türkmenbaşy belentligi) maan presidentin Saparmyrat Nyýazowin mukaan. Koʻhitangvuoret koostuvat kalkkikivestä, kipsikivestä ja muista sedimenttikivilajeista. Niillä esiintyy paljon karsti- ilmiöitä. Vuorten juurella on puoliaavikkokasvillisuutta ja ylempänä subtrooppista aroa ja katajametsiä. Uzbekistanin puolella sijaitsee Surxonin luonnonpuisto ja Turkmenistanissa Köýtendagin luonnonpuisto. ==Lähteet== Luokka:Turkmenistanin vuoristot Luokka:Uzbekistanin vuoristot
Korutaide

Korutaide on joko taiteellisten korujen tekemistä tai korujen ja koristeellisten esineiden esittämistä taiteessa, erityisesti tilataiteessa. Myös valokuvauksessa voidaan esittää korutaidetta. Korutaiteen esittämistapoihin kuuluu ornamenttityyli. Taiteellisten korujen tekeminen on kultaseppien ja korujen kaivertajien taidonnäytettä, josta järjestetään joskus kilpailuja. == Lähteet == Luokka:Korut
Annapurna Animation

Annapurna Animation on yhdysvaltalainen animaatiostudio ja Annapurna Picturesin osasto, jonka perustivat Blue Sky Studiosin entiset johtajat Robert L. Baird ja Andrew Millstein 1. joulukuuta 2022 ja jonka kotipaikka on North Stamford, Connecticut. Studion ensimmäinen elokuva Nimona julkaistiin Netflixissä 30.6.2023. == Elokuvat == * Nimona (2023) Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatiostudiot
Di(2-etyyliheksyyli)tereftalaatti

Di(2-etyyliheksyyli)tereftalaatti (C24H38O4) eli bis(2-etyyliheksyyli)tereftalaatti, myös dioktyylitereftalaatti, on aromaattisiin estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muovinpehmentimenä. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa di(2-etyyliheksyyli)tereftalaatti on väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta. Di(2-etyyliheksyyli)tereftalaattia valmistetaan esteröimällä 2-etyyliheksanolia ja tereftaalihappoa. Toinen tapa on dimetyylitereftalaatin ja 2-etyyliheksanolin vaihtoesteröintireaktio.Christopher J. Howick: "Plasticizers", teoksessa Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2021.Perry Walters, David F. Cadogan & Christopher J. Howick: "Plasticizers", teoksessa Ullmann’s Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2020. Di(2-etyyliheksyyli)tereftalaattia käytetään erityisesti polyvinyylikloridin pehmentimenä. Sillä voidaan korvata ftalaattien käyttöä esimerkiksi elintarvikesovellutuksissa, leluissa ja lääketieteellisissä sovellutuksissa. == Lähteet == Luokka:Esterit
Hampshire Downs

Hampshire Downs on mäkinen alue Etelä-Englannin sisämaassa, suurimmaksi osaksi Hampshiren kreivikunnassa mutta pieniltä osin myös Wiltshiren ja Berkshiren kreivikunnissa. Se on syntynyt liitukaudella osana leveää liitukiviharjannetta, joka ulottuu Etelä-Englannin poikki Dorsetin kreivikunnasta lännessä East Sussexin kreivikuntaan idässä. Maasto on korkeimmillaan luoteessa, jossa se vaihtuu lähes huomaamatta Berkshire ja Marlborough Downsiksi. Korkein huippu on Walbury Hill (297 m), joka sijaitsee Berkshiren puolella lähellä Inkpenin kylää. Sieltä maasto viettää loivasti kohti etelää, jossa sen korkeus on enää 100–150 metriä merenpinnan yläpuolella. Hampshire Downsin pohjoisrinteet laskeutuvat jyrkkinä kohti Thamesin jokilaaksoa Inkpenin ja Kingscleren kylien välillä. Itäisimpiä kukkuloita peittää tiheä pyökkimetsä, ja ne tunnetaan nimellä East Hampshire Hangers. Ne muodostavat alueelle selvän itärajan, jonka takana levittäytyy Wealdiin kuuluva Greensand Ridge. Kaakossa Hampshire Downs vaihtuu South Downsin harjanteeksi, joka jatkuu rannikon myötäisenä Sussexin poikki ja päättyy Englannin kanaalia reunustaviin rantakallioihin. Etelässä maasto viettää loivasti kohti Etelä-Hampshiren alankoa ja Etelä-Englannin rannikkotasankoa, ja lännessä se sulautuu vähitellen Salisbury Plainin ja West Wiltshire Downsin liitukivialueisiin. Hampshire Downs toimii tärkeänä pohjavesivarantona, jonka vedet päätyvät kolmelle eri vesistöalueelle. Loddon, Lyde, Wey ja Whitewater virtaavat sen alueelta kohti pohjoista tai itää ja yhtyvät lopulta Thamesiin; Rother saa alkunsa Hangersin juurelta ja yhtyy idässä Arunjokeen; Test ja Itchen virtaavat alueen halki pitkissä kapeissa laaksoissa ja laskevat vetensä Southampton Wateriin keskellä Hampshiren allasta. Test ja Itchen ovat Hampshire Downsin merkittävimmät joet sekä luonnon että väestön näkökulmasta. Ne tarjoavat elinympäristön monille vesistö- ja kosteikkolajeille, ja Southamptonin ja Portsmouthin kaupungit saavat niistä talousvetensä. Ne ovat myös kansainvälisesti tunnettuja perhokalastuskohteita. Hampshire Downsin alueella on paljon maataloutta, lähinnä viljan- ja rehunviljelyä ja sikojen ja nautojen kasvatusta. Alue tunnetaan myös Hampshire Down -lammasrodusta. Suurimpia asutuskeskuksia ovat Basingstoke, Andover ja Winchester. Alueen läpi kulkee useita tärkeitä liikenneväyliä Lontoosta Hampshireen ja Lounais-Englantiin, kuten M3-, A31- ja A303-tiet sekä päärata Waterloon rautatieasemalta Salisburyyn, Southamptoniin, Bournemouthiin, Pooleen ja Weymouthiin. Aluetta halkoo myös etelä- pohjoissuuntainen A34-tie, joka yhdistää Southamptonin sataman Midlandsiin. Hampshire Downsin maisemat ovat innoittanut monia englantilaisia taiteilijoita ja kirjailijoita, muun muassa Izaak Waltonia, Gilbert Whitea, Jane Austenia ja Richard Adamsia. == Lähteet == Luokka:Hampshiren maantiede Luokka:Englannin vuoret ja kukkulat
Manoj Kumar

Manoj Kumar (, oik. Harikrishan Goswami, ; s. 24. heinäkuuta 1937 Abbottabad, Luoteisprovinssi, Brittiläinen Intia) on intialainen näyttelijä, elokuvaohjaaja, elokuvatuottaja, käsikirjoittaja ja leikkaaja, joka työskenteli hindinkielisissä elokuvissa. Hänet tunnetaan työstään isänmaallisten elokuvien parissa, ja hänelle on annettu lempinimi Bharat Kumar. Hänen voittamiinsa palkintoihin kuuluvat kahdeksan Filmfare Awards -palkintoa, mukaan lukien elämäntyöpalkinto. Intian valtio myönsi hänelle Padma Shrin vuonna 1992 ja Dadasaheb Phalke Awardin vuonna 2016. == Valikoitu filmografia == * Hariyali Aur Rasta (1962) * Woh Kaun Thi? (1964) * Shaheed (1965) * Himalay Ki God Mein (1965) * Gumnaam (1965) * Do Badan (1966) * Upkar (1967) * Patthar Ke Sanam (1967) * Neel Kamal (1968) * Purab Aur Paschim (1970) * Mera Naam Joker (1970) * Shor (1972) * Be-Imaan (1972) * Roti Kapada Aur Makaan (1974) * Sanyasi (1975) * Dus Numbri (1976) * Kranti (1981) == Palkinnot == * Bengal Film Journalists’ Association Awards ** 1968: Paras dialogi (hindi) – Upkar * Filmfare Awards ** 1968: Paras elokuva – Upkar ** 1968: Paras ohjaus – Upkar ** 1968: Paras tarina – Upkar ** 1968: Paras dialogi – Upkar ** 1972: Paras miespääosa – Be-Imaan ** 1972: Paras leikkaus – Shor ** 1975: Paras ohjaus – Roti Kapada Aur Makaan ** 1999: Elämäntyöpalkinto * National Film Awards ** 1968: Toiseksi paras elokuva – Upkar ** 2016: Dadasaheb Phalke Award * Muut palkinnot: ** 1992: Padma Shri Intian valtiolta ** 2008: Kishore Kumar Award Madhya Pradeshin osavaltiolta ** 2010: Raj Kapoor Award Maharashtran osavaltiolta == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Intialaiset elokuvatuottajat Luokka:Intialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Intialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Banaanileipä

Banaanileipä on yhdysvaltalainen makea leivonnainen, jonka pääainesosa on soseutettu banaani. Banaanileipä leivotaan usein silloin, kun banaani on ylikypsynyt ja tummunut eikä sitä haluta syödä. Resepti on nopeampi, kun se kohotetaan hiivan sijaan kemiallisella kohotusaineella, kuten leivinjauheella. Banaanileipä kehitettiin Yhdysvalloissa 1900-luvun alussa, jolloin oletettavasti elintarvikeyhtiö Pillsbury julkaisi ensimmäisen tunnetun reseptin. Resepti ilmestyi kemiallisten kohotusaineiden suosion nousun aikaan, ja niiden ansiosta reseptistä saatiin mahdollisimman nopeatekoinen. Banaanileivästä tuli suosittu leivonnainen 1930-luvun laman aikana, jolloin ylikypsiä banaaneja ei kannattanut heittää pois. Leivonnaisen suosio jatkoi 1900-luvulla kasvuaan uusien muunnelmien, kuten suklaahippubanaanileivän, siivittämänä ja nousi pinnalle uudelleen 2020-luvulla koronapandemian aikaan. == Muunnelmat == Filippiineillä banaanileipä, joka kutsutaan siellä myös banaanikakuksi, tunnetaan Yhdysvaltojen hallinnon jäljiltä, jolloin banaania vietiin merkittävissä määrin Yhdysvaltoihin. Se eroaa tavallisesta banaanileivästä siten, että se sisältää usein kookosmaitoa ja sen ohella tai sijasta macapunoa. Banaanileipää voidaan mukauttaa lisäämällä sekaan esimerkiksi suklaata, rommia, inkivääriä, juustoa tai erilaisia pähkinöitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kakut
Juppo Paavola

Jussipekka ”Juppo” Paavola (1974 – 26. tammikuuta 2024 Tampere) oli suomalainen rumpali. Paavola soitti rumpuja Pauli Hanhiniemen yhtyeissä Pauli Hanhiniemen Perunateatteri, Hehkumo ja Pauli Hanhiniemen Retkue. Jahnukaisten rumpalina hän toimi 2000-luvun alusta alkaen. Hän on soittanut myös muun muassa Juice Leskisen, Mikko Alatalon ja Dave Lindholmin levyillä. Suomalaisten muusikkojen lisäksi Paavola keikkaili myös ulkomaisten juurimuusikkojen kuten Tad Robinsonin, Junior Watsonin ja Diz Watsonin kanssa. Paavolalla oli puoliso ja lapsi. Hän kuoli 49-vuotiaana vakavaan sairauteen. Hänet on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle Tampereelle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rumpalit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Turkestanvuoret

thumb|Turkestanvuoria Kirgisian Kara-Suun lähellä. Turkestanvuoret (, , , ) on Hisor–Alaivuoristoon kuuluva vuorijono Tadžikistanissa, Uzbekistanissa ja Kirgisiassa. Itä-länsisuuntainen vuorijono erottaa toisistaan Syrdarja- ja Zarafšonjokien vesistöalueet. Sen pohjoispuolella ovat Ferganan laakso idässä ja Nälkäaro lännessä. Turkestanvuoret liittyvät idässä Alaivuoriin. Niiden jatkeita ovat luoteessa Molguzar- ja Nurotavuoret. Eteläpuolella on kapea Zarafšonin laakso. Vuorijonon pituus on 350 kilometriä. Sen 5 000–5 400 metriä korkeaa itäosaa peittävät lumi ja jäätiköt. Länsiosan korkeus on 2 600–3 400 metriä. Korkein huippu on Askaluu (5 621 metriä) tai toisen tiedon mukaan Piramida (5 680 metriä). Vuoret koostuvat etupäässä hiekkakivestä, liuskeesta, graniitista ja dioriitista. Pohjoisrinteet ovat loivat ja etelärinteet jyrkät. Vuorten vuotuinen sademäärä on 600–700 millimetriä. Osa sateista saadaan lumena, joka sulaa maalis-toukokuussa. Pohjoisrinteiltä virtaa jokia ja puroja, joiden vesi käytetään maatalouden keinokasteluun. Länsiosan pohjoisrinteillä 1 800–3 000 metrin korkeudessa kasvaa metsää, ja ylempänä on laitumena käytettyjä alppiniittyjä. Alueella sijaitsevat Zominin kansallispuisto ja metsänsuojelualue. Šahristonin solan kautta kulkee Dušanben ja Hudžandin välinen maantie. ==Lähteet== Luokka:Kirgisian vuoristot Luokka:Tadžikistanin vuoristot Luokka:Uzbekistanin vuoristot
Andrea Cambiaso

Andrea Cambiaso (s. 20. helmikuuta 2000 Genova) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 182-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Juventusta. Cambiaso pelasi Genoan junioreissa mutta aloitti aikuisten liigaottelunsa lainasopimuksilla alemmilla sarjatasoilla Albissolassa, Savonassa ja Alessandriassa sekä kaudella 2020–2021 Serie B:n Empolissa. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Serie A:ssa Genoan joukkueessa 26 ottelua ja teki maalin toisessa liigaottelussaan Napolia vastaan. Hän siirtyi kesällä 2022 Juventukseen, joka lainasi hänet kaudeksi 2022–2023 Bolognaan. Siellä Cambiaso pelasi 32 liigaottelua tekemättä maaleja. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Juventuksessa 34 Serie A -ottelua, joista 28 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä kaksi maalia, lokakuussa Hellas Veronaa ja maaliskuussa Atalantaa vastaan. Juventuksen voittamassa Italian cupissa hän pelasi viisi ottelua ja teki yhden maalin. Cambiaso pelasi Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kahdeksan ottelua, joista yksi kuului vuoden 2023 EM-kilpailuihin. Hän pelasi Italian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2024 ystävyysotteluissa Venezuelaa ja Ecuadoria vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle kolmessa ottelussa. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 13 A-maaottelua, joissa hän on ollut seitsemän kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin Kansojen liigassa lokakuussa 2024 Belgiaa ja marraskuussa 2024 Ranskaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hans Winkler

Hans Karl Albert Winkler (1877–1945) oli saksalainen kasvitieteilijä ja perinnöllisyystutkija, joka toimi Hampurin yliopiston professorina ja kasvitieteellisen puutarhan esihenkilönä vuodesta 1912. Vuosina 1905–1912 hän oli Tübingenin yliopiston kasvitieteen ylimääräinen professori. Winkler tutki erityisesti kasvien kimeerien syntyä ja rakennetta, siemenittömien hedelmien aikaansaamista sekä polyploidisia kasvimuotoja, apogamiaa ja partenogeneesiä. Hän esimerkiksi onnistui ensimmäisenä tekemään kimeerin tomaatista ja mustakoisosta. Hän teki myös tutkimusmatkoja Australiaan, Borneoon, Ceyloniin, Jaavaan, Pohjois-Amerikkaan, Samoaan ja Uuteen-Seelantiin. ==Teoksia== *Solanum tubigense, ein echter Pfropfbastard zwissen Tomate und Nachtschatten, 1908 *Untersuchungen über Pfropfbastarde, 1912 *Über die experimentelle Erzeugung von Pflanzen mit abweichenden Chromosomenzahlen, 1916 *Verbreitung und Ursache der Partenogenesis im Pflanzen- und Tierreiche, 1920 *Die Konversion der Gene, eine verbreitungsteoretische Untersuchung, 1930 ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kasvitieteilijät Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Mattia Zaccagni

Mattia Zaccagni (s. 16. kesäkuuta 1995 Cesena) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Laziota. Zaccagni pelasi Bellaria Igean junioreissa, joista hän siirtyi Hellas Veronaan. Hän pelasi lainalla alemmilla sarjatasoilla Veneziassa kaudella 2014–2015 ja Cittadellassa vuoden 2016 alkupuoliskon. Hän pelasi Hellas Veronassa ensimmäisen Serie A -ottelunsa syyskuussa 2015. Hän pelasi joukkueessa kaikkiaan 81 Serie A -ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia, ja 55 Serie B -ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Hän siirtyi elokuussa 2021 lainalle Lazioon, ja seuraavana kesänä hän jäi pysyvästi Lazion pelaajaksi. Hän on kolmen kauden aikana pelannut Laziossa 92 Serie A -ottelua ja tehnyt niissä 20 maalia. Hän on pelannut Laziossa kuusi Mestarien liigan, kymmenen Eurooppa- liigan ja kolme Konferenssiliigan ottelua. Hän teki maalin helmikuussa 2022 Eurooppa-liigan ottelussa Portoa vastaan. Zaccagni ei pelannut nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Italian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2022 ystävyysottelussa Turkkia vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan, kolmannessa alkulohko-ottelussa Kroatiaa ja tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Sveitsiä vastaan. Hän teki Kroatiaa vastaan lisäajan viime hetkillä 1–1-tasoitusmaalin, jolla Italia varmisti paikan neljännesvälieriin. Zaccagni on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä yhdeksän maaottelua ja ollut niissä kahdesti avauskokoonpanossa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
G2 Esports

G2 Esports (tunnettu ennen nimellä Gamers2) on saksalainen elektronisen urheilun organisaatio, joka perustettiin vuonna 2013. Sillä on joukkueet peleissä League of Legends, Counter-Strike 2, Rainbow Six: Siege, Valorant, Rocket League, Sim racing, Call of Duty: Modern Warfare ja Dota 2. G2:n Counter-Strike-joukkue on saanut hopeaa yhdestä major-turnauksesta, PGL Major Stockholm 2021:sta. Lisäksi se voitti vuonna 2023 sekä IEM Katowicen että IEM Colognen. G2:n League of Legends -joukkue on yksi maailman menestyneimpiä. Se on muun muassa voittanut 14 LEC-turnausta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Saksalaiset elektronisen urheilun seurat Luokka:Berliinin urheilu Luokka:Vuonna 2013 perustetut urheiluseurat
OG Esports

OG Esports on kansainvälinen elektronisen urheilun seura, jonka perusti kaikkien aikojen parhaana Dota 2 -pelajaana pidetty Johan ”N0tail” Sundstein vuonna 2015. Seuralla on joukkueet peleissä Dota 2, Counter-Strike 2 ja Rocket League. OG:n Dota 2 -joukkue on maailman menestyneimpiä. Joukkue voitti vuosina 2018 ja 2019 The International -turnauksen. Näin ollen se oli ensimmäinen ja ainoa joukkue, joka sen on voittanut kahdesti peräkkäin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Elektronisen urheilun seurat Luokka:Red Bull Luokka:Vuonna 2015 perustetut urheiluseurat
Nicolò Fagioli

Nicolò Fagioli (s. 12. helmikuuta 2001 Piacenza) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Juventusta. Fagioli pelasi Piacenzan, Cremonesen ja vuodesta 2015 Juventuksen junioreissa. Hän pelasi ensimmäisen Serie A -ottelunsa helmikuussa 2021. Samalla kaudella hän pelasi Juventuksen voittamassa Italian cupissa puolivälieräottelun. Seuraavalla kaudella hän oli lainalla Serie B:ssä Cremonesessa ja pelasi 33 liigaottelua, joissa hän teki kolme maalia. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Juventuksen edustusjoukkueessa 26 Serie A -ottelua, joista 17 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä kolme maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kaksi ja Eurooppa-liigassa kuusi ottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi vain kahdeksan Serie A -ottelua. Hänelle määrättiin lokakuussa 2023 seitsemän kuukauden pelikielto vedonlyöntisääntöjen rikkomisesta. Rangaistukseen kuuluivat myös sakkomaksu ja määräys terapiaan uhkapeliongelman hoitamiseksi. Fagioli pelasi Italian alle 15-, alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi viisi ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018 Italian saavuttaessa hopeaa ja kolme ottelua alle 19-vuotiaiden EM- kilpailuissa 2019. Hän pelasi Italian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2022 ystävyysottelussa Albaniaa vastaan. Kesäkuussa 2024 hän pelasi ystävyysotteluissa Turkkia sekä Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. EM- kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa Kroatiaa vastaan ja pelasi avauskokoonpanossa tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Sveitsiä vastaan. Hän on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut seitsemän A-maaottelua, joissa hän on ollut kolme kertaa avauskokoonpanossa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Federico Gatti

Federico Gatti (s. 24. kesäkuuta 1998 Rivoli) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Juventusta. Gatti pelasi alemmilla sarjatasoilla vuoteen 2021 saakka ja Serie B:ssä Frosinonen joukkueessa kaudella 2021–2022. Juventus osti hänet kesken kauden, mutta hän jatkoi kauden loppuun lainalla Frosinonessa, jossa hän teki 35 liigaottelussaan viisi maalia. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Juventuksessa 18 Serie A:n, kaksi Mestarien liigan ja viisi Eurooppa-liigan ottelua. Viimeksi mainitussa hän teki kaksi maalia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 32 Serie A -ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Juventuksen voittamassa Italian cupissa hän pelasi neljä ottelua, mukaan lukien loppuottelu Atalantaa vastaan. Gatti ei pelannut nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Italian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Englantia vastaan. Hän kuului Italian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024 mutta ei pelannut turnauksessa. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä viisi maaottelua, joista neljä avauskokoonpanossa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Willems

Willems on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 17 kilometriä Lillen kaupungista itään. pienoiskuva|vasen|Saint Martinin kirkko Nykyinen Saint Martinin kirkko on rakennettu vuonna 1854. Sitä edelsi samassa paikassa aiemmin pienempi kirkko. Entisestä kirkosta on vähän tietoa, mutta yhdessä Willemsin keskustasta maalatusta Van Croÿn albumin guasseista vuodelta 1603 se on kuvattuna. Nykyisen kirkon suunnitteli arkkitehti Charles Leroy. == Urheilu == Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Willems–Hem osuuden pituus on 1 420 metriä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nordin kunnat
Willems (täsmennyssivu)

Willems tarkoittaa seuraavia: == Henkilöitä == * Florent Willems (1823–1905), belgialainen taidemaalari * Frederik Willems (s. 1979), belgialainen maantiepyöräilijä * Henri Willems (1899–?), belgialainen rattikelkkailija * Jan Frans Willems (1793–1846), belgialainen runoilija * Jetro Willems (s. 1994), alankomaalainen jalkapalloilija * Mo Willems (s. 1968), yhdysvaltalainen käsikirjoittaja * Syberich Willems (Sigbrit Willoms, k. n. 1532), alankomaalainen nainen, Tanskan kuningas Kristian II:n tärkeä neuvonantaja * Victor Willems (1877–1918), belgialainen miekkailija == Maantiede == * Willems, kunta Nordin departementissa Ranskassa. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Robin Le Normand

Robin Le Normand (s. 11. marraskuuta 1996 Pabu, Ranska) on ranskalais- espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 187-senttimetrinen. Hän edustaa Espanjan La Ligassa pelaavaa Atlético Madridia. Hän on Euroopan-mestari vuodelta 2024. Le Normand edusti synnyinmaassaan Ranskassa Brestiä mutta pääsi pelaamaan edustusjoukkueessa vain yhden Ligue 2 -ottelun huhtikuussa 2016. Hän siirtyi heinäkuussa 2016 espanjalaisseura Real Sociedadiin ja pelasi sen edustusjoukkueessa ensimmäiset ottelunsa joulukuussa 2018. Hän pelasi kauden 2023–2024 loppuun mennessä 167 La Ligan ottelua ja teki niissä neljä maalia. Real Sociedad voitti Espanjan cupin kaudella 2019–2020, ja Le Normand pelasi tuolloin kaikki kahdeksan cup- ottelua alusta loppuun ja teki cupin ensimmäisellä kierroksella yhden maalin. Hän pelasi Mestarien liigassa seitsemän ottelua ja Eurooppa-liigassa 18 ottelua, joissa hän teki yhden maalin, helmikuussa 2022 vierasottelussa RB Leipzigia vastaan. Le Normand siirtyi heinäkuussa 2024 Atlético Madridiin. Le Normand ei pelannut nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Espanjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2023 Kansojen liigan välierässä Italiaa ja voitokkaassa loppuottelussa Kroatiaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän voitti mestaruuden ja pelasi kuusi ottelua, jotka viimeistä alkulohko- ottelua lukuun ottamatta avauskokoonpanossa. Hän oli poissa EM-kilpailujen välieräottelusta saatuaan aiemmissa otteluissa kaksi varoitusta ja niiden myötä yhden ottelun pelikiellon. Hän on pelannut heinäkuun 2024 loppuun mennessä 17 maaottelua, joissa hän on ollut 15 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin marraskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Georgiaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stian Solberg

Stian Solberg (s. 29. joulukuuta 2005 Oslo, Norja) on norjalainen jääkiekkoilija. Solberg edustaa SHL-joukkue Färjestad BK:ta. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2025–2026 loppuun. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hän laukoo vasemmalta. Ennen Färjestad BK:hon siirtymistä Solberg pelasi Norjan pääsarjassa EliteHockey Ligaenissa Vålerenga Ishockeyn joukkueessa. Solberg on pelannut 71 EliteHockey Ligaenin runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kuusi maalia ja 14 syöttöä eli yhteensä 20 tehopistettä. Solberg on pelannut 17 EliteHockey Ligaenin pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kaksi maalia ja seitsemän syöttöä eli yhteensä yhdeksän tehopistettä. Solberg kuului Norjan joukkueeseen Tšekin MM- kilpailuissa 2024. Uran tilastot päivitetty kauden 2023–2024 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Färjestad BK:n pelaajat Luokka:Anaheim Ducksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt