EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Carl Gustaf Möller

Carl Gustaf Möller (17. tammikuuta 1888 Kuopio – 8. heinäkuuta 1969) oli suomalainen juristi, joka toimi apulaisoikeuskanslerina 1933–1950 ja oikeuskanslerina 1950–1955.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 6, p. 202 Möllerin poika on oikeusneuvos Gustaf Möller ja hänen veljensä oli korkeimman oikeuden presidentti Oskar Möller. Möllerin isä oli puolestaan pormestari, tuomari ja valtiopäivämies Frans Oskar Möller.Kuka kukin on 1954, s. 551. (Viitattu 8.11.2020) ==Lähteet== Luokka:Oikeuskanslerit Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Richard Matheson

Richard Burton Matheson (20. helmikuuta 1926 Allendale, New Jersey – 23. kesäkuuta 2013 Calabasas, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kauhu- ja tieteiskirjailija. Häneltä on suomennettu kaksi romaania, Helvetin talo ja Olen legenda. Olen legendasta on tehty useita elokuvasovituksia: L’ultimo uomo della terra vuodelta 1964 (ohjaus Ubaldo Ragona ja Sidney Salkow, pääosassa Vincent Price), Viimeinen mies vuodelta 1971 (ohjaus Boris Sagal, pääosassa Charlton Heston) ja I Am Legend vuodelta 2007 (ohjaus Francis Lawrence, pääosassa Will Smith). Olen legenda voitti parhaalle vuonna 2007 ilmestyneelle suomennetulle tieteisromaanille myönnetyn Tähtivaeltaja-palkinnon. Matheson on kirjoittanut myös alun perin Playboyssa julkaistun novellin ”Duel”, johon pohjautuu Steven Spielbergin elokuva Kauhun kilometrit.Moria - The science fiction, horror and fantasy movie review site - Duel Elokuva The Box (2009) perustuu 1970 ilmestyneeseen Mathesonin novelliin "Onnennappi" (Button, Button). Kirjasta on filmatisoitu myös Hämärän rajamailla -sarjan jakso 1980-luvulla.Best & Worst of 2009: Mr. Disgusting's Top 10 of 2009! == Suomennettuja teoksia == === Romaanit === * * === Novelleja === * "Noahin lapset" (The Children of Noah, 1957) kokoelmassa Hitchcock, Alfred, et al: Hirttäjän tusina. Helsinki: Tammi, 1983. ISBN 951-30-5815-8 * "Onnennappi" (Button, Button, 1970) kokoelmassa Greenberg, Martin H., et al: Kauhujen kirja 8. Hyvinkää: Book Studio, 1996. ISBN 951-611-807-0 * ”Puhelinterroria” (Long Distance Call / Sorry Right Number, 1953) kokoelmassa Sadelehto, Markku, et al: Outoja tarinoita 5. Helsinki: Jalava, 1993. ISBN 951-887-008-X * ”Slaughterin talo” (The Slaughter House, 1953) kokoelmassa Sadelehto, Markku, et al: Outoja tarinoita 1. Helsinki: Jalava, 1990. ISBN 951-8954-22-4 == Kirjallisuutta == * Ulkomaisia kauhukirjailijoita. Toimittaneet Jukka Halme ja Juri Nummelin. BTJ Kirjastopalvelu, 2005. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * P. A. Manninen: Helvetin talo. Aikakone 3/1990. Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhukirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Amerikannorjalaiset Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Phil Manzanera

thumb|Phil Manzanera Phil Manzanera (s. 31. tammikuuta 1951) on brittiläinen kitaristi, laulaja, levytuottaja ja lauluntekijä. Hän syntyi Lontoossa kolumbialaiselle äidille ja englantilaiselle isälle. Manzanera sai ensimmäisen kitaransa kuusivuotiaana Kuubassa. Hän nousi 1970-luvulla kansainväliseen maineeseen Roxy Musicin vakituisena jäsenenä. Manzanera on myöhemmän uransa aikana kirjoittanut ja tuottanut useiden muiden artistien musiikkia. Vuonna 1983 toimintansa alun perin lopettanut Roxy Music perustettiin uudelleen vuonna 2001. Luokka:Brittiläiset kitaristit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mihai

Mihai on romaniankielinen muoto nimestä Mikael. Ainakin seuraavat henkilöt ovat nimen kantajia: *Mikael I (1921-2017), Romanian kuningas, romaniaksi Mihai I. *Mihai Viteazul (1593−1601), Valakian, Transnistrian ja Moldovan prinssi *Mihai Antonescu (1904−1946), Romanian pää- ja ulkoministeri *Mihai Eminescu (1850−1889), romanialainen runoilija *Mihail Kogălniceanu (1817−1891) Romanian pääministeri ja historiankirjoittaja *Mihail Lascăr (1889−1959), romanialainen kenraali ja puolustusministeri *Mihai Leu (s. 1969), romanialainen entinen nyrkkeilijä *Mihail Manoilescu (1891−1950), Romanian ulkoministeri *Mihai Nadin (s. 1938), romanialainen tietojenkäsittelytieteen tutkija *Mihai Nechita-Burculet (s. 1949), romanialainen surrealistinen maalari *Mihail Sadoveanu (1880−1961), romanialainen kirjailija *Mihail Sebastian (1907−1945), romanialainen näytelmäkirjailija, novellikirjailija, esseisti ja toimittaja *Mihail Sturdza (1795−1884), Moldovan ruhtinas *Mihai Trăistariu (s. 1979), romanialainen laulaja *Mihai Tudose (s. 1967), Romanian nykyinen pääministeri *Mihai Răzvan Ungureanu (s. 1968), Romanian entinen pääministeri
M/S Nils Dacke

M/S Nils Dacke () on TT-Linen omistama autolautta. Se on rakennettu vuonna 1995 Finnyardsin Rauman telakalla. Kuollutta painoa aluksella on 6 400 tonnia. Nils Dacke on rekisteröity Ruotsin lipun alle ja sen kotisatama on Trelleborg. Nykyään alus liikennöi reitillä Trelleborg–Travemünde. Nils Dacken sisaralus on M/S Robin Hood. == Käyttöhistoria == 19\. toukokuuta 1995 alus laskettiin vesille. 28. marraskuuta 1995 alus luovutettiin TT-Linen omistukseen, joka rekisteröi aluksen Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli Nassau. 4. joulukuuta alus aloitti liikennöinnin Ruotsin Trelleborgin ja Saksan Travemünden välillä. 6. syyskuuta 2003 Nils Dacke siirtyi liikennöimään lauantaisin yhdessä sisaralus Robin Hoodin kanssa Travemünden ja Helsingborgin välille. 19. elokuuta 2004 alus siirtyi Ruotsin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Trelleborg. 1\. tammikuuta 2006 alus meni Aker Yardsin Helsingin telakalle, jossa aluksen koneistoa kunnostettiin. Tammikuun puolivälin jälkeen alus palasi takaisin liikenteeseen. 16.– 23. heinäkuuta 2006 Nils Dacke oli Öresundsvarvetin telakalla Ruotsin Landskronassa. 26. lokakuuta 2007 Kyproksen lipun alla liikennöivä matkustajarahtilaiva M/S Galileusz ajoi Nils Dacken kylkeen alusten ollessa Trelleborgissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Nils Dacke *The ferry site – M/F Nils Dacke *Robin Hoodista ja Nils Dackesta TT-Linen sivuilla Nils Dacke
John Gunther

John Gunther (30. elokuuta 1901 – 29. toukokuuta 1970) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija. Hän tuli alun alkaen tunnetuksi Inside-sarjallaan, jonka kirjat koskivat maailman eri alueita. Sarjaan kuuluvat seuraavat teokset: * Inside Europe (1936) * Inside Asia (1939) * Inside Latin America (1941) * Inside U.S.A. (1947) * Inside Africa (1955) * Inside Russia Today (1958) * Inside Europe Today (1961) * Inside South America (1967) * Inside Australia and New Zealand (1972) Gunther julkaisi uransa aikana myös useita muita teoksia, joiden joukossa ovat Death Be Not Proud (1949) ja Eisenhower (1952). Suuri osa hänen kirjoituksistaan käsittelee poliittisia aiheita; Death Be Not Proud on kuitenkin muodoltaan muistelmateos, joka kertoo kirjailijan ja tämän Frances-vaimon 17-vuotiaana aivokasvaimeen kuolleesta pojasta. Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Mallasjuoma

Mallasjuoma (pitempi nimi Osakeyhtiö Mallasjuoma) oli kauppias Henrik Mattsonin poikiensa Ernst Mattsonin ja Maximillian Mattsonin kanssa 1912 perustama panimo. == Historia == Taustalla oli Henrik Mattsonin aiempi kokemus panimoalasta. Hän oli aloittanut oluenpanemisen jo vuonna 1874 ostamalla silloin Hollolaan kuuluneessa Niemessä sijainneen panimon, jonka kapteeni August Fellman ja apteekkari Wahlstedt olivat perustaneet vuonna 1872. Vuonna 1902 Mattson siirsi panimotoiminnan silloisen Lahden kauppalan puolelle Vapaudenkadulle Uusi Olutpanimo Oy:n nimisenä. 1917 Uusi Panimo lakkautettiin ja sen tuotantorakennukset muutettiin asuinrakennuksiksi. Mattson perusti poikiensa kanssa Osakeyhtiö Mallasjuoman tehtaan 1912 Lahden Päijänteenkadulle, mistä tuli Mallasjuoman toiminnan pääpaikka 1930-luvulle saakka. Mallasjuoma valmisti aluksi vain mietoja olutjuomia. Panimon alku oli vaikea, mutta ensimmäisen maailmansodan alkuvuosien huippusuhdanteessa 1916 tuotanto koostui miltei 3 000 000 litrasta mietoja olutjuomia, minkä saavuttamiseen sisällissodan jälkeen meni 20 vuotta. Mattsoneiden kuoltua, 1920-luvulla yritystä johti entinen isännöitsijä (tehtaanjohtaja) Gunnar Åhfeldt-Arjamo. Suomeen tuli kieltolaki 1919 ja Mallasjuoma otti tuotantoonsa myös virvoitusjuomat. Vuoden 1932 jälkeen, kun kieltolaki kumottiin, alkoi Mallasjuoma tehdä II ja III veroluokkien oluita ja toi valikoimaan Lahden Erikois-oluen. Mallasjuoma rakennutti 1930-luvun lopulla Sammonkadun ja Nastolankadun kulmaan viisikerroksisen tehtaan, joka oli tekniikaltaan yksi Euroopan nykyaikaisimmista. 1950-luvulta alkaen Mallasjuomasta tuli lahtelaisuuden vertauskuva mainonnassa. Tutuiksi koko maassa tulivat sanonnat: "Ei oo Lahden voittanutta!" ja myöhemmin "Moi lahtelaista!". 1970-luvulla Mallasjuoma oli Suomen johtava panimotalo, mutta 1980-luvulla se jäi kolmanneksi Hartwallin ja Sinebrycoffin jälkeen. Pitkien omistajuuteen liittyvien oikeuskiistojen jälkeen Mallasjuoma yhdistyi Hartwall-yhtymään 1988, ja Lahden tunnetut olut- ja virvoitusjuomamerkit hävisivät. 2008 Hartwall otti uudelleen tuotantoon Turun panimon Auran oluen tapaan entisen Mallasjuoman Lahden Sininen -nimisen oluen. Mallasjuoman tuotantolaitos Lahden keskustassa lopetettiin ja Hartwallin Etelä-Suomen tuotanto keskitettiin Lahdessa Kujalaan vuonna 2003. ==Tehtaat== *1957 Jyväskylän juomatehdas, Jyväskylä *1967 Toppilan Mallasjuomatehdas, Oulu/Toppila *1973 Wihurinkoski, Heinola ==Muuta== Puhekielessä, erityisesti Lahdessa Mallasjuomaa on kutsuttu Malski -nimityksellä. Tällä nimellä kutsutaan myös aluetta Ristinkirkon pohjoispuolella, jossa on ollut Mallasjuoman panimo ja jonne on rakennettu kerrostaloasuntoja. ==Katso myös== *Aurinko Jaffa *Lahden Sininen *Pommac *Palma (virvoitusjuoma) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Lahden radio- ja tv-museo: Mallasjuoma ja lahtelaisuus mainoselokuvissa 1950-luvulta 1980-luvulle * Elävä arkisto: Spede Mallasjuoman sammakkomiehenä * Elävä arkisto: Nimikilpailun voittaja Lahden Erikois-B * Elävä arkisto: Ohran maltainen matka pellolta pulloon * Osakeyhtiö Mallasjuoma 1912-1962, Seppo Simonen, 1962 * Mallasjuoman yhtiö- ja omistushistoriaa Pörssitiedossa *
Pyörätuolikoripallo

Pyörätuolikoripallo on pallopeli, joka on sovellettu varsin vähäisin muutoksin tavallisesta koripallosta. Laji on suosittu vammaisurheilulajina. Joukkueeseen voi kuulua korkeintaan 12 pelaajaa, joista kerrallaan viisi voi olla kentällä. Pelaajat käyttävät erityisiä, tätä lajia varten suunniteltuja ja kutakin pelaajaa varten rakennettuja tavallista ketterämpiä pyörätuoleja. Lajissa kilpaillaan kansainvälisesti MM-, EM- ja paralympiatasolla. Kansallisella tasolla Suomessa toimii SM-sarja sekä I divisioona, joihin voivat osallistua sekä miehet että naiset. Kansallisella tasolla vammattomien pelaajien osallistuminen otteluihin on täysin sallittua. Kansainvälisiin otteluihin vammattomat pelaajat eivät voi kuitenkaan osallistua. Pyörätuolikoripallon säännöissä on muutamia eroja tavalliseen koripalloon verrattuna. Eroavaisuudet koskevat lähinnä pallon kuljettamista ja pelituoleilla otettavia kontakteja. Kuitenkin suurin osa säännöistä, esimerkiksi korien korkeudet, kentän mitat ja hyökkäys- sekä peliajat ovat samoja. Kukin pelaaja saa toiminnallisen pisteytyksen välillä 1–4,5, missä arvo 4,5 tarkoittaa täysin vammatonta tai minimivamman omaavaa pelaajaa. Kentällä olevien pelaajien yhteenlaskettu pistemäärä ei saa ylittää kansainvälisissä otteluissa arvoa 14 ja kansallisissa otteluissa arvoa 14,5. Suomalaisia pyörätuolikoripallojoukkueita toimii tällä hetkellä pääkaupunkiseudulla, Tampereella, Turussa ja Porissa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Pyörätuolikoripallon SM-sarja Suomessa * Pyörätuolikoripallon I divisioona Suomessa * Pyörätuolikoripallo Suomen Vammaisurheilu ja -liikunta VAU ry sivuilla * Pyörätuolikoripallon kansainväliset säännöt Luokka:Koripallo Koripallo
Talja (kuntosali)

thumb|Talja Taljat ovat yksi tapa tehdä lihaskuntoharjoitteita. Taljoja on yleensä ylhäältä ja alhaalta vedetty versio. Taljanarun toisessa päässä on painopakka ja toisessa jonkinlainen kahva ja välissä kiintopiste(itä). Näillä voi treenata eri lihaksia sekä eri asennoista ja kulmista. Selälle tehtäviä taljaliikkeitä, joihin tarvitaan erillinen suorituslaite, ovat alatalja sekä ylätalja. Useasti kyseisistä liikkeistä käytetään vain edellä mainittuja (siis ei esimerkiksi alataljasoutu), jolloin muissa tarkoituksissa käytettynä tulee liikkeen nimeä tarkentaa, esimerkiksi 'hauikset alataljassa'. Taljan kahvaosassa käytetään usein joko suoraa tai muotoiltua tankoa, v-kahvaksi kutsuttua kahvaa (nimi kertoo kahvan muodosta), narua taikka lapiokahvaa, jossa kummankin käden kämmenet ovat toisiaan päin. == Esimerkkejä taljojen käyttötavoista eri lihaksille == === Ylätalja === *Rinta Flyes taljassa eli tuodaan kädet hieman koukussa yhteen alas/eteen *Selkä Pullover: otetaan kädet lähes suorina kiinni narusta, joka on kiinni taljassa, ja vedetään kyynärpäät kylkiin kiinni *Ojentajat Ojentajapunnerrus: suoristetaan kyynärvarret poispäin taljan vastustuksesta. Liikkeestä on eri variaatioita. *Vatsalihakset Käytetään taljan vastusta tehdessä vatsarutistusta poispäin taljan vastustuksesta. Voi tehdä joko seisten tai polvillaan. === Alatalja === *Olkapäät Vipunostot taakse tai sivulle. *Hauikset Tehdään samalla tavalla kuin hauiskäännöt tangolla tai käsipainoilla. *Jalat Jalkojen loitonnusta, lähennystä, koukistusta jne. Voi vaatia enemmän vaivaa suorittaa, mutta liikkeet eivät ole usein järin voimakkaita tai kokonaisvaltaisia. Luokka:Kuntoilulaitteet
Pikkutalvio

Pikkutalvio (Vinca minor) on oleanterikasveihin (Apocynaceae) kuuluva koristekasvi, jota on käytetty myös rohdoskasvina muun muassa angiinan hoitoon. Se sisältää runsaasti alkaloideja, muun muassa vinkamiinia ja vinkristiinia. Kasvi on myrkyllinen. == Ulkonäkö == Pikkutalvio on monivuotinen maanpeitekasvi, joka muodostaa mattomaisia, ainavihantia kasvustoja. Sen korkeus on 10–30 cm. Varret ovat rentoja sekä helposti maahan juurtuvia. Lehdet ovat kiiltäviä, soikeita, pyöreä- tai kiilatyvisiä, ehytlaitaisia ja kaljuja. Lehtiasento on yleensä vastakkainen. Lehdet talvehtivat. Kukat muodostuvat lehtihankoihin. Viisiterälehtiset kukat ovat siniset, joskus violetit, punaiset tai valkoiset ja halkaisijaltaan noin 2–3 cm. Terälehdet ovat vinon tylppiä. Kaljuja verholehtiä on viisi. Heteitä on viisi. Emiö on yhdislehtinen, kaksivartaloinen ja yksiluottinen. Pikkutalvio kukkii touko-kesäkuussa. == Kasvupaikka ja lisääminen == Pikkutalvio viihtyy parhaiten varjossa tai puolivarjossa, esimerkiksi puiden ja pensaiden alla, ja ei siedä kovaa auringonpaistetta. Kasvualustaksi sopii kuohkea ja ravinteikas puutarhamulta. Pikkutalvio leviää helposti kasvullisesti, ja Suomessa sitä tavataankin usein villiytyneenä kaupunkimetsiköissä, joutomailla ja tienvarsilla.Lampinen, R. & Lahti, T. 2017: Kasviatlas 2016. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki. Viitattu 2.11.2017. Pikkutalvio on helppohoitoinen ja pitää puolensa muita kasveja vastaan villiintyneessäkin puutarhassa. Kasvia voidaan lisätä pistokkaista juurruttamalla sekä jakamalla tai rönsyjä erottamalla. == Kuvia == Tiedosto:Vinca minor Prague 2012 1.jpg Tiedosto:Vinca minor1.JPG Tiedosto:Vinca minor cultivated Akron Ohio.jpg Tiedosto:Vinca minor 2.JPG Tiedosto:Vinca minor ziedai, 2006-05-03.jpg Tiedosto:Vinca minor1Jina Lee.jpg Tiedosto:Vinca minor flower on forest floor in Italy 2.jpg == Lähteet == == Kirjallisuutta== * * * == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Pikkutalvio (Vinca minor) * ITIS: Vinca minor * United States Department of Agriculture (USDA): Vinca minor * Flora of China: Vinca minor * Plants for a future: Vinca minor - L. Luokka:Talviot Luokka:Lääkekasvit Luokka:Myrkylliset kasvit
Python

Python voi viitata seuraaviin: * Python, hirviö kreikkalaisessa mytologiassa * Python, käärmesuku * Pytonkäärmeet (Pythoninae), jättiläiskäärmeiden alaheimo * Python (toimi n. 500–480 eaa.), attikalainen savenvalaja * Python, ohjelmointikieli * Python, Richard Clabaughin ohjaama kauhuelokuva vuodelta 2000 * Python, israelilainen ilmataisteluohjus * Colt Python, revolveri * Monty Python, brittiläinen komediaryhmä. Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Robin Jarvis

Robin Jarvis (s. 1963 Liverpool) on englantilainen kirjailija. Jarvis aloitti kirjailijanuransa Deptfordin hiirten seikkailuja -sarjalla (1989–1990). Kirjoissa hiiriyhteisö kamppailee pimeyden voimia vastaan. Noitametsän okapeikot (1999) kertoo pienestä menninkäislajista ihminkäisistä. Heidän vastapelurinaan on julma kuningatar Rhiannon ja hänen okapeikkonsa. Kuolontuoksu (2001) on sekä tieteiskirjallisuutta että fantasiakirjallisuutta ja esittelee varsin erikoisen maailman. Hän sai Smarties book prizen vuonna 1989.Liverpool Echo == Teoksia == * Pimeyden kutsu – Deptfordin hiirten seikkailuja 1 (The Dark Portal, suom. 1999) * Kristallivankila – Deptfordin hiirten seikkailuja 2 (The Crystal Prison, suom. 2000) * Tilinteon hetki – Deptfordin hiirten seikkailuja 3 (The Final Reckoning, suom. 2002) * Noitametsän okapeikot (Thorn Ogres of Hagwood, suom. 2002) * Kuolontuoksu (Deathscent, suom. 2002) ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * Mervi Koski: Ulkomaisia nuortenkertojia 2. BTJ Kirjastopalvelu, 2006. Luokka:Englantilaiset fantasiakirjailijat Luokka:Englantilaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
M/S Robin Hood

M/S Robin Hood () on TT-Linen omistama autolautta. Se on rakennettu vuonna 1995 Finnyardsin Rauman telakalla. Kuollutta painoa aluksella on 6 400 tonnia. Robin Hood on rekisteröity Saksan lipun alle ja sen kotisatama on Lyypekki. Nykyään alus liikennöi reitillä Trelleborg–Travemünde. Robin Hoodin sisaralus on M/S Nils Dacke. == Käyttöhistoria == 21\. joulukuuta 1994 alus laskettiin vesille. 28. toukokuuta 1995 alus oli tarkoitus luovuttaa, mutta tulipalo yhdessä muuntajassa myöhästytti luovutusta. Viimein lokakuussa alus luovutettiin TT-Linen omistukseen, joka rekisteröi aluksen Saksan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Hampuri. 9. lokakuuta alus aloitti liikennöinnin Ruotsin Trelleborgin ja Saksan Travemünden välillä. 6. syyskuuta 2003 Robin Hood siirtyi liikennöimään lauantaisin yhdessä sisaralus Nils Dacken kanssa Travemünden ja Helsingborgin välille. 4\. helmikuuta 2006 alus meni Aker Yardsin Helsingin telakalle, jossa aluksen koneistoa kunnostettiin. Helmikuun lopulla alus palasi takaisin liikenteeseen. 24.– 30. heinäkuuta 2006 Robin Hood oli Öresundsvarvetin telakalla Ruotsin Landskronassa. Vuonna 2007 aluksen kotisatamaksi tuli Lyypekki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Robin Hood *The ferry site – M/F Robin Hood *Robin Hoodista ja Nils Dackesta TT-Linen sivuilla Robin Hood
Ali Larijani

Ali Ardashir Larijani () (s. 1958) on iranilainen poliitikko, maan Korkeimman turvallisuusneuvoston jäsen. Hän oli sen sihteeri elokuusta 2005 lokakuuhun 2007 presidentti Mahmud Ahmadinejadin nimittämänä toisena Ajatollah Khameneinin edustajista, mutta erosi 20. lokakuuta 2007. Hänet valittiin toukokuussa 2008 Iranin parlamentin puhemieheksi. Larijani on opiskellut länsimaista filosofiaa Teheranin yliopistossa sekä ohjelmistotiedettä ja matematiikkaa Sharifin teknillisessä yliopistossa. Hän oli 1994–2004 maan yleisradioyhtiön johdossa ja sen jälkeen Ali Khamenein turvallisuusneuvonantajana sekä kulttuuriministerinä presidentti Rafsanjanin aikana. Hän sai eron päästettyään maahan liian vapaasti ulkomaisia elokuvia ja musiikkia. Larijani oli ehdokkaana vuoden 2005 presidentinvaaleissa, jotka Mahmud Ahmadinejad voitti. Hän jäi viidenneksi saaden 5,9 prosenttia äänistä. Larijani nimitettiin 2005 turvallisuusneuvostoon, jossa hän oli Iranin ydinkriisin pääneuvottelijana. Hän erosi 2007 ja ilmoitti syyksi muun muassa "ideologiset eroavaisuudet" presidentti Ahmadinejadin kanssa. ==Lähteet== Luokka:Iranilaiset poliitikot Luokka:Kulttuuriministerit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Albert Makkonen

Albert Heikki Makkonen (31. maaliskuuta 1877 Karttula – 7. lokakuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi mm. valtioneuvoston oikeuskanslerina. Makkosen vanhemmat olivat sahanhoitaja Henrik Makkonen ja Maria Katariina Karjalainen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1895 ja valmistui Helsingin yliopistosta molempien oikeuksien kandidaatiksi 1904. Makkonen sai varatuomarin arvon 1906. Makkonen oli Viipurin hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena 1920-1927, korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena 1927-1930, oikeuskanslerina 1930-1933 ja viimeksi kihlakunnantuomarina Tammelassa vuodesta 1933 alkaen. Hänen kautensa oikeuskanslerina osui aikaan, jolloin poliittinen liikehdintä Suomessa oli hyvin voimakasta. Äärioikeisto Lapuan liikkeen johdolla järjesti kyydityksiä ja Mäntsälän kapinan, ja yleinen kommunistivastaisuus oli voimakasta. Albert Makkosen poika Kaarle Albert Makkonen (1923–2000) toimi yleisen oikeustieteen professorina Helsingin yliopistossa ja oli arvostettu oikeusteoreetikko. == Lähteet == Luokka:Oikeuskanslerit Luokka:Korkeimman oikeuden jäsenet Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Pirkko Mäkinen

Pirkko Anneli Mäkinen (o.s. Ilola; s. 12. lokakuuta 1952 Mänttä) on suomalainen juristi ja varatuomari, Suomen kolmas tasa-arvovaltuutettu. Tasa- arvovaltuutettuna Mäkinen aloitti kautensa samana päivänä, jolloin Suomi liittyi EU:hun eli 1. tammikuuta 1995 ja toimi virassa vuoteen 2002. Hän palasi tasa-arvovaltuutetuksi uudelleen kevättalvella 2006. Väliajan hän toimi eduskunnan oikeusasiamiehen kanslian kansliapäällikkönä. __NOTOC__ == Yhdenvertaisuuslain syrjintäkiellon rikkomistapaus == Tammikuussa 2010 apulaisoikeuskansleri Mikko Puumalaisen tiedotti tasa-arvovaltuutettu Pirkko Mäkisen rikkoneen yhdenvertaisuuslain syrjintäkieltoa niin sanotun Tehy- pöytäkirjan valmistelun yhteydessä 2007. Työministeriö asetti syksyllä 2007 sovittelulautakunnan, jossa etsittiin ratkaisua Tehyn ja Kunnallisen työmarkkinalaitoksen väliseen palkkakiistaan. Pirkko Mäkinen oli jäsenenä sovittelulautakunnassa. Apulaisoikeuskanslerin mukaan työ- ja virkaehtosopimus rajattiin koskemaan vain Tehyn jäseniä, mikä on ristiriidassa syrjintäkiellon kanssa. Osallistuessaan syrjintäkieltoa rikkovan sopimuksen sisältävän sovintoehdotuksen antamiseen Mäkinen antoi sopimusta koskeneen ohjeen ja rikkoi viranomaisena yhdenvertaisuuslain syrjintäkieltoa. Tasa-arvovaltuutettu Pirkko Mäkisen viranomaistehtäviin kuuluu syrjintäkiellon noudattamisen valvonta. == Lähteet == * http://www.tasa-arvo.fi/Resource.phx/tasa-arvo/tasa- arvovaltuutettu/hiukanhistoriaa101007.htx * http://www.okv.fi/suomi/tiedote/t100113.htm * http://www.tasa-arvo.fi/tasa- arvovaltuutettu/tehtavat === Viitteet === Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Tasa-arvovaltuutetut Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Riitta-Leena Paunio

Riitta-Leena Sisko Paunio (o.s. Heiskanen; s. 10. kesäkuuta 1946 Riihimäki) on suomalainen juristi, koulutukseltaan oikeustieteen lisensiaatti.Uutiskatsaus. Mitä Missä Milloin 1997, s. 33. Otava, 1996. ISBN 951-1-14219-4 Hän oli Suomen eduskunnan seitsemästoista oikeusasiamies ja ensimmäinen nainen kyseisessä virassa. Paunio aloitti tehtävässään 1.1.2002, ja hänen toinen kautensa alkoi 1.1.2006 ja jatkui vuoden 2009 loppuun. Paunion ura eduskunnan oikeusasiamiehen kansliassa oli pitkä. Hän tuli kansliaan nuoremmaksi oikeusasiamiehensihteeriksi vuonna 1972. Sen jälkeen hän työskenteli vanhempana oikeusasiamiehensihteerinä, esittelijäneuvoksena vuodesta 1978. alkaen sekä kansliapäällikkönä vuosina 1992–1995. Apulaisoikeusasiamiehen varamiehenä hän toimi vuosina 1992–1995. Hän oli apulaisoikeusasiamies vuodesta 1996 vuoden 2001 loppuun. Oikeusasiamieskauden päätyttyä Paunio toimi vielä avoinna olevan apulaisoikeusasiamiehen viran sijaisena maaliskuun 2010 loppuun. Paunio on tutkinut urallaan valtiosääntöoikeutta. Hän on julkaissut myös esitelmiä ja artikkeleita perus- ja ihmisoikeuksista sekä erityisesti sosiaalisista oikeuksista. __NOTOC__ == Lähteet == * http://www.oikeusasiamies.fi/ ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Arkkipiispalla vieraana Riitta-Leena Paunio: Toteutuvatko perusoikeudet Suomessa? Äänite. 2007. Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Eduskunnan oikeusasiamiehet Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erik Alopaeus

Magnus Erik Alopaeus (8. toukokuuta 1883 Mikkeli - 13\. maaliskuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen juristi ja vuonna 1920 ensimmäinen eduskunnan oikeusasiamies. Alopaeuksen vanhemmat olivat pormestari Gerhard Per Alopaeus ja Fanny Ulrika Karolina Fabritius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901, suoritti oikeustutkinnon 1905 ja sai varatuomarin arvon 1907. Alopaeus toimi Savonlinnan pormestarina 1909–1917 ja Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1917–1918, notaarina 1918–1919, viskaalina 1919 ja viimeksi 1919–1923 asessorina. Alopaeus oli nuorsuomalaisten kansanedustajana vuosina 1917–1919 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä ja hän toimi eduskunnan laki- ja talousvaliokunnan puheenjohtajana vuoden 1917 toisilla valtiopäivillä sekä suuren valiokunnan puheenjohtajana 1918. Eduskunnan ensimmäiseksi oikeusasiamieheksi valittiin 19. joulukuuta 1919 varatuomari, asessori Erik Alopaeus ja hänen varamiehekseen molempien oikeuksien kandidaatti, varatuomari Risto Ryti, myöhemmin tasavallan presidentti. Ensimmäinen oikeusasiamies aloitti toimintansa vuoden 1920 alussa. Kanslian ensimmäiset viralliset asiakirjat ovat peräisin 7. helmikuuta 1920 ja tätä päivää vietetään oikeusasiamiehen toiminnan vuosipäivänä. Oikeusasiamiehen toimikausi oli aluksi vuoden mittainen. Erik Alopaeus oli naimisissa vuodesta 1909 Laura Elisabeth Södermanin kanssa. == Lähde == * * Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961 * Eduskunnan oikeusasiamiehen sivusto Luokka:Kansanedustajat Luokka:Nuorsuomalaiset poliitikot Luokka:Etelä-Savon vaalipiiri Luokka:Eduskunnan oikeusasiamiehet Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Esko Hakkila

Esko Kalervo Hakkila (17. marraskuuta 1893 Lempäälä – 7. heinäkuuta 1953) oli suomalainen juristi, eduskunnan oikeusasiamies, korkeimman hallinto-oikeuden jäsen ja hallintoneuvos. Hän toimi myös Lakiasiain käsikirjan päätoimittajana vuosina 1924 ja 1929. Hakkilan vanhemmat olivat maanviljelijä Johannes Oskari Hakkila ja Edla Kustaava Rapola. Hän pääsi ylioppilaaksi 1913, suoritti lakitieteen kandidaatin tutkinnon ja sai varatuomarin arvon 1921. Hän oli Pellervo-Seuran lainopillisen neuvontatoimiston apulaishoitajana 1921–1925 ja hoitajana 1925–1933 sekä maalaiskuntien kunnallistoimiston lakiasiain hoitajana 1922–1924. Hakkila oli eduskunnan oikeusasiamiehen varamiehenä 1930–1931 ja oikeusasiamiehenä 1932–1945 ja sen jälkeen korkeimman hallinto- oikeuden hallintoneuvoksena 1946–1953. Hakkila oli taiteenharrastaja. Hän on kirjoittanut Wäinö Aaltosen monografian Wäinö Aaltonen : elämää ja taidetta (1942). Esko ja Katri Hakkila lahjoittivat vuonna 1953 yhteensä 12 taidemaalari Mikko Oinosen teosta Hämeenlinnan taidemuseoon. Esko Hakkila oli naimisissa vuodesta 1921 hovioikeuden auskultantti Katri Caseliuksen kanssa. == Teoksia == * Lakiasiain käsikirja, päätoimittaja Esko Hakkila, toimituskunta: Iivar Ahava ym. WSOY 1924, 1929, 1936, 1939 * Osuuskuntain lakiasiain opas. Pellervo-seura 1927 * Asiakirjakaavoja selityksineen. Otava 1928, 2. painos 1931, 3. painos 1937, 4. painos 1946, 5. painos 1950, 6. painos 1960, 7. painos 1963, 8. painos 1965, 9. painos 1967, 10. painos 1974, 11. painos 1976, Suuri suomalainen kirjakerho 1977 * Jokamiehen asiakirjaopas. Otava 1929, 2. painos 1936, 3. painos 1942, 4. painos 1945, 5. painos 1949, 6. painos 1952 * Korkeimman hallinto-oikeuden päätöksiä verovalitusasioissa : ohjeeksi verovelvollisille ja verotusviranomaisille, koonnut ja järjestänyt Esko Hakkila. Otava 1931 * Miten teen tuloilmoitukseni : käsikirja verovelvollisille ja verotusviranomaisille. Otava 1931 * Tärkeimmät maatalouspulan aiheuttamat, velka-asioita koskevat lainsäädäntötoimenpiteet. Pellervo-seura 1932 * Suomen tasavallan perustuslait sekä eräitä niihin liittyviä lakeja, asetuksia ja säännöstöjä. WSOY 1939 * Sukunimeä koskeva lainsäädäntö, selityksin julkaissut Esko Hakkila. WSOY 1940 * Kuolema : mitä se on ja mitä se ei ole : maailman kirjallisuuden mietelmiä katoavaisuudesta, koonnut Esko Hakkila. WSOY 1941 * Mikko Oinonen : karjalan saloilta taiteen parnassolle. WSOY 1941 * Puheita / Kyösti Kallio; julkaisemisesta huolehtinut Esko Hakkila. WSOY 1942 * Wäinö Aaltonen : elämää ja taidetta. WSOY 1942, 2. laaj. painos 1953 * Kalervo Kallio. WSOY 1943 (eripainos Suomen taiteen vuosikirjasta 1942) == Lähteet == * Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961 ===Viitteet=== Luokka:Eduskunnan oikeusasiamiehet Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Pleisthenes

Pleisthenes () oli kreikkalaisessa mytologiassa hahmo, joka liittyy Atreuksen ja Thyesteen kamppailuun Mykenen herruudesta. Yleensä Pleisthenes nimetään Atreuksen pojaksi, Agamemnon ja Menelaos taas pojiksi, jotka Pleisthenes sai Katreuksen tyttären Aeropen kanssa. Tämän version mukaan Pleisthenes kuoli nuorena, ja hänen isänsä adoptoi pojat ja kohteli heitä kuin omiaan poikiaan.Diktys Kreetalainen: Troijan sodan kronikka 1.1 (engl. käännös)Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.2.2 ((engl. käännös)) Tosin Johannes Tzetzeen mukaan Hesiodos on kertonut, että Pleisthenes oli Atreuksen ja Aeropen poika ja että hän puolestaan sai lapsensa Kleollan kanssa.Tzetzes: Exeg. Iliad 68.19H Toisen version mukaan Pleisthenes oli Atreuksen poika, jonka Thyestes oli kasvattanut omanaan. Thyestes lähetti Pleistheneen Atreuksen luokse, ja tämä surmasi tietämättään oman poikansa.Hyginus: Fabulae lxxxvi (engl. käännös) Pleisthenes mainitaan osassa lähteitä myös yhdeksi Thyesteen kahdesta tai kolmesta pojasta, jotka Atreus surmasi näiden ollessa imeväisiä ja syötti Thyesteelle.Seneca: Thyestes ((engl. käännös))Hyginus: Fabulae lxxxviii (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Tage Manninen

Tage Manninen (14. heinäkuuta 1926 Helsinki – 14. elokuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen rumpali, joka vaikutti Toivo Kärjen ja Olavi Virran yhtyeissä. Manninen soitti aluksi Ossi Aallon orkesterissa klarinettia ja saksofonia, mutta siirtyi myöhemmin rumpaliksi. Sittemmin Manninen oli mukana monessa orkesterissa, kuten Jorma Juseliuksen, Aaro Kurkelan ja Otto Donnerin. Matti Wacklin ja Jori Flinck: Pave ja viulu – Pauli Granfeltin pitkä soitto, s. 90. Tampere: F-Montteeri, 1994. ==Lähteet== * Toivo Kärjen yhtye * Olavi Virran yhtye ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset rumpalit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Hyasinttiarat

Hyasinttiarat (Anodorhynchus) on papukaijasuku, johon kuuluu kolme lajia, jotka kaikki ovat harvinaisia. Hyasinttiarat ovat suurikokoisia papukaijoja, sillä jokaisen lajin yksilöt kasvavat usein yli 70 cm pitkiksi. == Hyasinttiaralajit == * Hyasinttiara (Anodorhynchus hyacinthinus) * Parananara (Anodorhynchus glaucus) (luultavasti kuollut sukupuuttoon) * Indigoara (Anodorhynchus leari) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Hyasinttiarat (Anodorhynchus) *iNaturalist: Hyasinttiarat (Anodorhynchus) *UniProt: Taxonomy - Anodorhynchus *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Anodorhynchus Luokka:Hyasinttiarat
Vakavesi

Vakavesiä ovat järvet, lammet ja tekoaltaat. Tarkemmin määriteltynä vakaveden muodostaa makean veden pysyvästi peittämä maanpinnan painanne tai painenneryhmä, jonka vesi täyttää kokonaan tai osittain. Vedenpinnan korkeus alueen eri osissa on sama ja aluetta voidaan pitää pinta-alansa perusteella vesialueena. Edelleen vesialueen tulovirtaaman suhde tilavuuteen on niin pieni, että valtaosa veteen sekoittuneesta maa-aineksesta saostuu altaan pohjaan. Vakavesi tarkoittaa sekä avovesialuetta että kasvukautena täysin tai osin kasvipeitteistä vesialuetta, joka täyttää aiemmat ehdot. Tuulen tai jään aiheuttamia poikkeamia vedenpinnan tasossa ei huomioida. Merialueet eivät ole vakavesiä. Termiä käytetään lähinnä tarkennuksena kartastojen hakemistoissa ja kohdeluokkana paikkatietoaineistoissa. == Lähteet == * SLICES Luokka:Vesistöt
Benue

Benue on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan eteläosassa. Benuen pinta-ala on 34 059 neliökilometriä. Vuonna 2006 Benuessa oli 4 219 244 asukasta. Suurimpia etnisiä ryhmiä ovat tivit ja idomat. Benuen pääkaupunki on Makurdi, jossa sijaitsee myös ilmavoimien tukikohta. Benue on maanviljelysaluetta, jonka tärkeimpiä tuotteita ovat perunat, kassava ja soijapapu. Se on saanut nimensä Benuejoen mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Jorma Juselius

Jorma Juselius (26. helmikuuta 1926 Helsinki, Suomi – 18. huhtikuuta 2013 Mäntsälä) oli suomalainen harmonikansoittaja ja tanssimuusikko. Juseliuksen levytysura alkoi vuonna 1955, duettona Paavo Tiusasen kanssa. Hänen ohjelmistonsa painottui vanhaan tanssimusiikkiin, etenkin valsseihin ja tangoihin.Vesa Kurkela ja Marko Tikka (toim.): Suomalaisen harmonikan historia, s. 180. Ikaalinen: Suomen Harmonikkainstituutti, 2014. ISBN 978-952-68260-0-4. Juselius opiskeli harmonikansoittoa Helge Pahlmanin ja Toivo Mannisen johdolla 10-vuotiaasta lähtien. Hän osallistui viihdytyskiertueille sota-aikana ja tanssimuusikon ura käynnistyi 1940-luvun loppupuolella tanssimusiikin kysynnän kasvettua voimakkaasti sodan jälkeen. Myöhemmin hän esiintyi oman orkesterin kanssa levyttäen monia suosittuja valsseja ja tangoja. Juselius säesti erityisen paljon Henry Theeliä, mutta myös lukuisia muita laulusolisteja. Muita usein hänen kanssaan yhteistyötä tehneitä solisteja olivat muun muassa Matti Jurva, Tauno Palo ja Ansa Ikonen, Metro-tytöt sekä Matti Louhivuori. Tanssilavatoiminta oli vilkkaimmillaan 1950-luvulla, jolloin Juselius esiintyi ajoittain lähes viikon jokaisena iltana. Vuonna 1960 Juselius aloitti yhteistyön Pauli Granfeltin kanssa ja mukaan tulivat myös Granfeltin kanssa jo Olavi Virran yhtyeessä soittaneet Alvi Palho ja Tage Manninen. Hieman myöhemmin yhtyeen vakituiseksi laulusolistiksi tuli Henry Theel; Theelin jälkeen solisteina olivat Lasse Kuusela ja Mikko Järvinen. Juseliuksen yhtye esiintyi noin 80 keikan vuosivauhdilla aina 1980-luvun puoliväliin saakka. Sama kokoonpano esiintyi tilanteesta riippuen joko Juseliuksen tai Granfeltin nimissä. Matti Wacklin ja Jori Flinck: Pave ja viulu – Pauli Granfeltin pitkä soitto, s. 90. Tampere: F-Montteeri, 1994. ISBN 951-96995-1-1. Juseliuksen yhtyeen albumi Häävalssi vuodelta 1977 oli aikansa myydyin harmonikkalevy. Pääosan 1950- ja 1960-lukujen soololevytyksistään, joissa olivat mukana kitaristi Ingmar Englund ja kontrabasisti Mauno Maunola, Juselius teki Levytukku-yhtiölle. Levytyksistä erityisesti valssitulkinnat ovat olleet suomalaisyleisön suosiossa, joista eräänlaisena tavaramerkkinä on mainittu Rudolf Carreran säveltämä Sinulle kuuluu lempeni. Juselius levytti vuosina 1955–1986 kaikkiaan 62 soolokappaletta sekä muutamia duettoja Taito Vainion, Paavo Tiusasen ja Matti Viljasen kanssa. Lisäksi hänen yhtyeensä oli mukana esimerkiksi muutamalla Henry Theelin albumilla 1970-luvulla.Kurkela & Tikka 2014, s. 240–241. Juselius toimi aktiivisesti harmonikkamusiikin hyväksi myös Suomen Harmonikkaliitossa, jonka kunniajäseneksi hänet kutsuttiin vuonna 2002. ==Diskografia== * Jorma Juselius soittaa hanurilla valsseja ja tangoja (Triola, 1966) * Häävalssi (Discophon, 1977) * Tangoja ja valsseja (Finnlevy, 1983) * Virtojen varsilta: Kosti Linnan sävellyksiä (Sävellinna, 1986) * Jorma Juselius (Finnlevy, 1989) * Käkivalssi (Finnlevy, 1992) * 20 suosikkia − Metsäkukkia (Warner Music, 1999) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset harmonikansoittajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Afrikankaijat

Afrikankaijat (Poicephalus) on papukaijalintujen suku. Siihen kuuluu yhdeksän lajia, jotka elävät Afrikan trooppisissa osissa Senegalista Etiopiaan ja etelässä Kapin niemimaalle asti. Sukuun kuuluu 9 lajia. Afrikankaijat ovat tanakoita, isopäisiä ja lyhytpyrstöisiä. Ne ovat värikkäitä ja kooltaan 20-30 cm pitkiä. Ainakin neljää lajia pidetään lemmikkieläiminä.Papukaijat.net == Lajit == *Afrikankaija Poicephalus meyeri *Angolankaija Poicephalus rueppellii *Etiopiankaija Poicephalus flavifrons *Isoafrikankaija Poicephalus robustus *Keskiafrikankaija Poicephalus crassus *Kongonkaija Poicephalus gulielmi *Mosambikinkaija Poicephalus cryptoxanthus *Senegalinkaija Poicephalus senegalus *Somaliankaija Poicephalus rufiventris == Lähteet == luokka:Afrikankaijat
Borno

Borno on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan koillisnurkassa, Nigerin, Tšadin ja Kamerunin rajalla. Bornon pinta-ala on 70 898 neliökilometriä. Vuonna 2006 Bornossa oli 4 151 193 asukasta. Bornon pääkaupunki on Maiduguri, joka on yli miljoonalla asukkaallaan yksi pohjoisen Nigerian suurimmista kaupungeista. Kanuri on alueen valtakieli. Monet asukkaat ovat sunnimuslimeita; myös kristitty vähemmistö on merkittävä. Valitseva kasvillisuustyyppi on savanni; eteläosassa puusavannia akaasia- ja baobabpuineen, pohjoisosassa pensaikkovaltaista Sahellin savannia. Kanem- Bornun historiallinen valtakunta sijaitsi osittain Bornun alueella, ja vaikka valtakunta lakkasi olemasta virallisesti 1893, sen hallitsijasuvun jälkeläisillä on edelleen sananvaltaa osavaltion asioissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Borno State Online Nigeria Luokka:Nigerian osavaltiot
Socorronmatkija

Socorronmatkija (Mimus graysoni syn. Mimodes graysoni) on matkijoiden sukuun kuuluva äärimmäisen uhanalainen lintulaji. Se elää Socorrolla, joka on yksi Meksikolle kuuluvista Revilla Gigedon saarista Kalifornian niemimaan eteläpuolella. Laji on nimetty lintutieteilijä Andrew Jackson Graysonin kunniaksi. Socorronmatkija on kooltaan noin 25 cm pitkä. Laji on alapuoleltaan vaalea. Selkä ja pää socorronmatkijalla ovat väriltään tummanruskeat. Siivissä on vaaleampia viiruja. Socorronmatkija muistuttaa ulkonäöltään taiturimatkijaa (Mimus polyglottos), mutta taiturimatkija on väritykseltään harmaampi. Laulu on ratisevaa. Kutsuääni on äänekäs whichoo. Taiturimatkija ja socorronmatkija matkivat toistensa ääniä. Socorronmatkijan elinympäristöä ovat kääpiömetsät, joissa on pieniä puita ja pensaikkoja. Tyypillisiä kasveja ovat Ilex socorrensis, Guettarda insularis, Oreopanax xalapensis, Triumfetta socorrensis ja Eupatorium pacificum. Lajin ravintoa ovat pienet selkärangattomat ja hedelmät. Socorronmatkijakannan kooksi arvioidaan noin 285–420 yksilöä. Suurin lajiin kohdistuva uhka on elinympäristön tuhoutuminen lampaiden laiduntamisen takia. Myös saarelle levinneet lintuja saalistavat kissat vähentävät kantaa. Vakavan uhkan hedelmänsyöjille kuten socorronmatkijoille aiheuttavat myös saarelle levinneet Schistocerca piceifrons -kulkusirkat, jotka varsinkin populaation kasvaessa räjähdysmäisesti syövät puiden kukkia, lehtiä ja hedelmiä. == Lähteet == Luokka:Matkijat Luokka:Uhanalaiset linnut
Antarktiksen niemimaa

thumb|Niemimaan sijainti Etelämantereella Antarktiksen niemimaa on Etelämantereen pohjoisin osa, joka muodostaa pitkän ja kapean niemimaan. Niemimaan eteläosalla on myös nimi Palmerinmaa, pohjoisosa on Grahaminmaa. Grahaminmaa on yksi niistä harvoista kohdista, joissa Etelämanner ulottuu eteläisen napapiirin ulkopuolelle. Niemimaa sijaitsee Etelämantereen rannikolla Etelä-Amerikan kohdalla läntisellä pallonpuoliskolla. Se kuuluu niin Ison-Britannian, Argentiinan kuin Chilenkin aluevaatimuksiin. == Maantiede == Antarktiksen niemimaa on hyvin vuoristoinen. Korkeimmat huiput nousevat noin 2 800 metriä merenpinnan yläpuolelle. Huomattavia vuorenhuippuja ovat Mount Castro, Mount Coman, Mount Gilbert, Mount Jackson, Mount Owen ja Mount Scott. Näiden vuorten katsotaan olevan Etelä-Amerikan Andien jatke vedenalaisen vuorijonon yhdistäessä vuoristot toisiinsa. Tällä perusteella Chile ja Argentiina ovat vaatineet aluetta itselleen. Jäätiköt virtaavat niemimaalta mereen muodostaen laajoja kelluvia jäähyllyjä. Antarktiksen niemimaan jäähyllyjä ovat muun muassa Larsenin jäähylly, Wilkinsin jäähylly ja Bachin jäähylly. Jotkut niemimaan jäähyllyistä ovat viime vuosikymmeninä alkaneet hajota ilmaston lämpenemisen seurauksena. Lämpötila on Antarktiksen niemimaalla noussut noin puoli astetta vuosikymmenessä viimeisten viidenkymmenen vuoden aikana. Niemimaan länsipuolella sijaitsee Bellingshauseninmeri, itäpuolella Weddellinmeri ja pohjoispuolella Scotianmeri. Antarktiksen niemimaan pohjoiskärjen (63º13'S) ja Etelä-Amerikan eteläkärjen Kap Hornin välissä on noin tuhat kilometriä leveä Drakensalmi. == Tutkimusasemat == Koska niemimaalla on Etelämantereen leudoin ilmasto, siellä ja lähisaarilla sijaitsee paljon tutkimusasemia. Niemimaalle suuntautuu myös turismia. == Lähteet == Luokka:Niemimaat Luokka:Etelämantereen maantiede Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Barbara Cartland

Mary Barbara Hamilton Cartland (9. heinäkuuta 1901 – 21. toukokuuta 2000) oli brittiläinen kirjailija. Hän erikoistui rakkausromaanien kirjoittamiseen ja nousi myös mediapersoonallisuudeksi. Cartlandin ensimmäinen romaani oli Jig- Saw, jonka hän kirjoitti vuonna 1920, jolloin hän oli vasta 19-vuotias. Kirjasta otettiin kuusi painosta ja se käännettiin viidelle kielelle. Kirjasta tuli best seller jota kovakantisena myytiin 100 000 kappaletta vuonna 1925. Kirjasta julkaistiin näköispainos kymmenen vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Kaikkiaan Cartlandilta ilmestyi 723Mail Online: A drunken husband and five secret lovers: The novel Barbara Cartland never wanted you to read Viitattu 4.3.2015. tai 728The Telegraph: Barbara Cartland: My mum always played the heroine Viitattu 4.3.2015. romaania, joista lukuisat nousivat bestseller-listoille. Cartlandia on nimitetty romantiikan kuningattareksi. Hänen kirjoittamistaan kirjoista 664 oli romanttista kaunokirjallisuutta. Kaikkiaan teoksia on myyty yli miljardi kappaletta ja kirjoja on käännetty kaikkiaan 36 kielelle. Cartland on Guinness Book of Records -kirjassa maailman parhaiten myyvänä kirjailijana. Cartland oli myös poliitikko, sillähän istui yhdeksän vuoden ajan konservatiivina Hertfordshiren kreivikunnan valtuustossa. Cartland harrasti purjelentoa. Hän oli Louis Mountbattenin pitkäaikainen ystävä ja prinsessa Dianan äitipuoli Rainen äiti.Mail Online: Oh, mummy you were naughty - Dame Barbara Cartland's son reveals all about her racy life Viitattu 4.3.2015. Hän antoi haastatteluja vielä aivan viime hetkinään; hän eli 98-vuotiaaksi. Lapset pitävät yllä Barbara Cartlandin virallisia kotisivuja. Kirjailijalta oli jäänyt julkaisemattomia käsikirjoituksia 160 kappaletta, joita on julkaistu hänen kuolemansa jälkeen sekä tavallisina kirjoina että e-kirjoina. ==Teoksia== * Jig-Saw, 1925 * The Complacent Wife, 1972, suomennos Kreivin uusi onni 1980 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Barbara Cartlandin viralliset kotisivut * Dame Barbara Cartland * Mail Online: With 160 of her lost romances about to be published... I'm a proud feminist but Barbara Cartland still sets my heart a-flutter, by FRANCES WILSON Luokka:Brittiläisen imperiumin ritarikunta Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Brittiläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Edelgard Bulmahn

Edelgard Bulmahn (s. 4. maaliskuuta 1951) on saksalainen poliitikko. Hän syntyi Mindenissä, Nordrhein-Westfalenissa, ja on kuulunut vuodesta 1969 maan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Bulmahn on istunut Saksan liittopäivien jäsenenä vuodesta 1987. Hän toimi maansa koulutus- ja tutkimusministerinä vuosina 1998–2005. Luokka:Saksalaiset sosiaalidemokraattiset poliitikot Luokka:Saksan ministerit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sam Perlozzo

Samuel Benedict ”Sam” Perlozzo (s. 4. maaliskuuta 1951) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja ja -valmentaja. Hän oli Major League -tason toisena pesämiehenä 1970-luvun lopulla seuroinaan Minnesota Twins ja San Diego Padres. Perlozzo toimi Baltimore Oriolesin joukkueenjohtajana vuosina 2005–2007. Hän on sen jälkeenkin valmentanut Seattle Marinersia. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballvalmentajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rotasaarenrilli

Rotasaarenrilli (Zosterops rotensis) on uhanalainen varpuslintu. == Ulkonäkö ja koko == Rotasaarenrilli kasvaa 10 cm pitkäksi. Sen vatsapuoli on sahraminkeltainen, selkäpuoli oliivinvihreä. Silmän ympärillä on valkoinen selvärajainen rengas. Birdlife (myös kuva) == Esiintyminen ja elinympäristö== Rotasaarenrilli on endeeminen laji Rota-saarella Pohjois-Mariaaneilla Tyynellämererellä, Havaijin ja Filippiinien välillä. Sen elinympäristöä ovat kosteat metsät. Lajin harvinaistumista ovat vauhdittaneet soveliaan elinympäristön katoaminen sekä saarelle asettuneet pedot. == Lähteet == Luokka:Rillit Luokka:Uhanalaiset linnut
Stan Lopata

Stanley Edward "Stan" Lopata (12. syyskuuta 1925 – 15. kesäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli kaksinkertainen tähdistöottelija (1955, 1956). Lopata oli Major League -tason siepparina vuosina 1948–1958 Philadelphia Philliesissa ja 1959–1960 Milwaukee Bravesissa. Michiganissa syntynyt oikeakätinen Lopata oli toisen maailmansodan veteraani. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Charles Dumas

Charles Everett ”Charlie” Dumas (12. helmikuuta 1937 Tulsa – 5. tammikuuta 2004 Inglewood) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1956 kesäolympialaisissa. Dumas oli ensimmäinen korkeushyppääjä, joka ylitti merkittävänä rajana pidetyn seitsemän jalan (213,36 cm) korkeuden 29. kesäkuuta 1956 Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa. Hypyn ansiosta hän oli olympialaisten ennakkosuosikki ja hän veikin kultamitalin uudella olympiaennätystuloksella 212 cm. Dumas osallistui toisiin olympialaisiinsa vuonna 1960 Roomassa, mutta loukkaantumisen takia hän jäi finaalissa kuudenneksi. Dumas kuoli syöpään 66-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset korkeushyppääjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Richmond Landon

Richmond Wilcox ”Dick” Landon (20. marraskuuta 1898 Salisbury, Connecticut – 13. kesäkuuta 1971 New York) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä. Landon voitti olympiakultaa vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä. Hänen voittotuloksensa oli 193,5. Tulos oli niukasti parempi kuin Alma Richardsin vanha olympiaennätys 193. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Sangihenrilli

Sangihenrilli (Zosterops nehrkorni) on äärimmäisen uhanalainen varpuslintu. Lajista arvellaan olevan jäljellä alle 50 yksilöä. == Ulkonäkö ja koko == Sangihenrilli kasvaa 12 cm pitkäksi. Sen vatsapuoli on muuten valkoinen, mutta rinta, kurkku ja pyrstön alapinta ovat kirkkaankeltaiset, selkäpuoli oliivinvihreä. Otsa on musta, silmän ympärillä on valkoinen selvärajainen rengas. Birdlife (myös kuva) == Esiintyminen ja elinympäristö== Sangihenrilli on endeeminen laji Sangihen saarella Indonesiassa. Se elää ylänköalueen isolehtisten puiden muodostamassa metsässä, joka kasvaa 750–1 000 metrin korkeudessa. == Lähteet == Luokka:Rillit Luokka:Uhanalaiset linnut
Robert King

Robert Wade ”Bob” King (20. kesäkuuta 1906 Los Angeles, Kalifornia – 29. heinäkuuta 1965 Walnut Creek, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa tuloksella 194 cm. == Lähteet == * Luokka:Yhdysvaltalaiset korkeushyppääjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Mauritiuksenrilli

Mauritiuksenrilli (Zosterops chloronothos) on äärimmäisen uhanalainen varpuslintu. Vuonna 2002 lajia arveltiin olevan jäljellä enää 120 paria. == Ulkonäkö ja koko == Mauritiuksenrilli kasvaa 10 cm pitkäksi. Sen vatsapuoli on vihertävänvalkoinen, selkäpuoli oliivinvihreä. Otsa on musta, silmän ympärillä on valkoinen selvärajainen rengas.Birdlife (myös kuva) == Esiintyminen ja elinympäristö== Mauritiuksenrilli on endeeminen laji Mauritiuksen saarella. Se elää ylänköalueen kosteissa metsissä, ja syö sekä hyönteisiä että mettä. Suurin osa elinalueesta on nykyisin osa Black River -kansallispuistoa. == Lähteet == Luokka:Rillit Luokka:Uhanalaiset linnut
The Prime Time of Your Life

The Prime Time of Your Life on Daft Punkin vuonna 2005 julkaistulla albumilla Human After All julkaistu kappale. Se on albumin toinen kappale ja siitä on tehty myös single. Kappaleen tyylilaji on pääasiassa teknoa, mutta myös electronica-vaikutteita löytyy. Kappale kestää yli 4 minuuttia ja lopussa kuulostaisi aivan kuin C-kasetti olisi hajoamassa. Luokka:Vuoden 2005 kappaleet Luokka:Daft Punkin kappaleet