EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Friedenau

Friedenau on kaupunginosa () Saksan pääkaupungissa Berliinissä. Se kuuluu Tempelhof-Schönebergin hallintoalueeseen (Bezirk) ja on pinta-alaltaan 1,65 neliökilometrin suuruinen. Kaupunginosassa asui vuoden 2011 lopussa 26 972 ihmistä. Sen asukastiheys on siten 16 347 as./km². == Historia == Poiketen lukuisista muista Berliinin kaupunginosista, Friedenaulla ei ole varsinaista kylähistoriaa. Se perustettiin tyhjästä niin kutsutulla vilhelmiinisellä ajalla, eli kuningas Vilhelm II:n hallintokaudella 1800-luvun toisella puoliskolla. Nimen alueelle antoi Hedwig Hähnel, rakennusmestari Hermann Hähnelin puoliso. Vuonna 1874 Friedenausta muodostui oma maalaiskuntansa Teltowin piirikunnassa. Vuotta myöhemmin Friedenaulla oli 1 104 asukasta. Vuonna 1912 asukasluku oli jo 43 000\. Raatihuone Friedenauhun rakennettiin vuosien 1913 ja 1916 välillä jugend-tyyliin arkkitehti Hans Altmannin suunnitelmien pohjalta. Altmann suunnitteli silloiseen maalaiskuntaan useita muitakin julkisia rakennuksia. Vuonna 1920 Friedenaun maalaiskunnasta tehtiin Berliinin kaupunginosa. Yhdessä Schönebergin kaupunginosan kanssa se muodosti Berliinin 11. hallintoalueen, jonka nimi oli myös Schöneberg. Toisen maailmansodan loputtua Friedenau oli Neuvostoliiton valvonnassa toukokuun 29. päivästä kesäkuun 30. päivään vuonna 1945. Se myös toimi lyhyen aikaa omana hallintoalueenaan. Berliinin jaossa Friedenausta tuli osa yhdysvaltalaista sektoria. Vuodesta 2001 lähtien Friedenau on ollut osa tuolloin perustettua Tempelhof-Schönebergin hallintoaluetta. Rathaus B-Friedenau 12-2017.jpg|Friedenaun raatihuone Berlin-Friedenau Blankenbergstraße.jpg|Tyypillinen sivukatu Friedenaussa (Blankenbergstraße) == Lähteet == Luokka:Berliinin kaupunginosat
Georges Laraque

Georges Laraque (s. 7. joulukuuta 1976 Montreal, Quebec) on pelaajauransa vuonna 2010 lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, kommentaattori ja poliitikko. Hän pelasi NHL-liigassa Montreal Canadiensin joukkueessa viimeisen kautensa 2009–2010. Hän oli rooliltaan neljännen ketjun tappelija. ==Ura== Laraque aloitti uransa QMJHL-liigassa Kanadassa vuonna 1993. Hän keräsi mainetta tappelijana, ja kahden St. Jean Lynxissä pelatun kauden jälkeen Edmonton Oilers varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa toisella kierroksella vuonna 1995. Hän pelasi vielä yhden kauden QMJHL:ssä, jolloin hän vaihtoi seuraa kahdesti. Kaudeksi 1996–1997 Laraque teki sopimuksen Edmontonin kanssa, mutta pelasi seuran farmijoukkue Hamilton Bulldogsissa AHL:ää. Jo seuraavalla kaudella hänet nostettiin lyhyeksi aikaa NHL:ään, mutta seuraavalla kaudella hän teki läpimurron. Seitsemän Edmonton-kauden aikana Laraque teki itsensä tunnetuksi yhtenä NHL:n parhaista tappelijoista. 695 runkosarjaottelun aikana hän kärsi yhteensä 1126 jäähyminuuttia. Kesällä 2006 Laraque siirtyi vapaana agenttina Phoenix Coyotesiin, joka kuitenkin kauppasi hänet Daniel Carcilloa ja kolmannen kierroksen varausvuoroa vastaan Pittsburgh Penguinsiin. Laraque on vegaanihttp://www.georgeslaraque.com/default.asp?mn=1.39.20 http://www.thepetitionsite.com/takeaction/120134627. Hänen sukujuurensa ovat Haitilta. Georgesin pikkuveli Jules-Edy Laraque pelasi jääkiekkoa QMJHL:ssä vuosituhannen vaihteessa. Heidän serkkunsa on aiemmin NHL:ssä pelannut puolustaja Jean-Luc Grand-Pierre. == Politiikka == Laraque oli aktiivinen Kanadan vihreässä puolueessa vuodet 2010–2013. ==Tilastot== 1993–1994 St. Jean Lynx QMJHL 70 11 11 22 142 - - - - - 1994–1995 St. Jean Lynx QMJHL 62 19 22 41 259 7 1 1 2 42 1995–1996 Laval Titan College / St. Hyacinthe Lasers / Granby Predateurs QMJHL QMJHL QMJHL 11 8 22 8 3 9 13 4 7 21 7 16 76 59 125 - - 18 - - 7 - - 6 - - 13 - - 104 1996–1997 Hamilton Bulldogs AHL 73 14 20 34 179 15 1 3 4 12 1997–1998 Hamilton Bulldogs / Edmonton Oilers AHL NHL 46 11 10 0 20 0 30 0 154 59 3 \- 0 \- 0 \- 0 \- 11 \- 1998–1999 Hamilton Bulldogs / Edmonton Oilers AHL NHL 25 39 6 3 8 2 14 5 93 57 - 4 - 0 - 0 - 0 - 2 1999–2000 Edmonton Oilers NHL 76 8 8 16 123 5 0 1 1 6 2000–2001 Edmonton Oilers NHL 82 13 16 29 148 6 1 1 2 8 2001–2002 Edmonton Oilers NHL 80 5 14 19 157 - - - - - 2002–2003 Edmonton Oilers NHL 64 6 7 13 110 6 1 3 4 4 2003–2004 Edmonton Oilers NHL 66 6 11 17 99 - - - - - 2005–2006 Edmonton Oilers NHL 72 2 10 12 73 15 1 1 2 44 2006–2007 Phoenix Coyotes / Pittsburgh Penguins NHL NHL 56 17 5 0 17 2 22 2 52 18 - 2 - 0 - 0 - 0 - 0 2007–2008 Pittsburgh Penguins NHL 71 4 9 13 141 15 1 2 3 4 2008–2009 Montreal Canadiens NHL 33 0 2 2 61 4 0 0 0 4 2009–2010 Montreal Canadiens NHL 28 1 2 3 28 - - - - - NHL yhteensä 695 53 100 153 1126 57 4 8 12 72 ==Lähteet== *Jatkoaika.com * * ===Viitteet=== Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Edmonton Oilersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Yellow and Black Attack

The Yellow and Black Attack! on kristillisen metalliyhtye Stryperin ensimmäinen julkaisu. EP:ltä ei julkaistu yhtään singleä, ja sitä painettiin vain noin 20 000 kappaletta, koska levy-yhtiö oli epävarma siitä, kuinka hyvin kristillinen metallimusiikki myisi markkinoilla. Yhtyeen menestyksekkään esikoisalbumin Soldiers Under Command jälkeen The Yellow and Black Attackista tehtiin uusi painos. Se julkaistiin 10. elokuuta 1986. EP:hen oli lisätty kaksi kappaletta: "Reason for the Season" (joka ilmestyi alun perin jouluaiheiselle 12-tuumaisella singlellä "Winter Wonderland") sekä yksi aivan uusi kappale, "My Love I'll Always Show". Vaikka The Yellow and Black Attack oli alun perin EP, monet pitävät sitä oikeastaan yhtyeen toisena kokopitkänä albumina. == Kappalelista== === 1984 EP === # "Loud 'N' Clear" (Michael Sweet) – 3:34 # "From Wrong to Right" (Oz Fox, M. Sweet, Robert Sweet) – 3:51 # "You Know What to Do" (Of Fox, Tim Gaines, M. Sweet, R. Sweet) – 4:47 # "C'mon Rock" (M. Sweet) – 3:46 # "You Won't be Lonely" (M. Sweet) – 3:43 # "Loving You" (M. Sweet) – 4:15 === 1986 uusintapainos === # "Loud 'N' Clear" (Michael Sweet) – 3:34 # "From Wrong to Right" (Oz Fox, M. Sweet, Robert Sweet) – 3:51 # "My Love I'll Always Show" (M. Sweet) – 3:38 # "You Know What to Do" (Fox, Tim Gaines, M. Sweet, R. Sweet) – 4:47 # "C'mon Rock" (M. Sweet) – 3:46 # "You Won't Be Lonely" (M. Sweet) – 3:43 # "Loving You" (M. Sweet) – 4:15 # "Reason for the Season" (M. Sweet, R. Sweet) – 6:30 == Jäsenet == * Michael Sweet - laulu, kitara * Robert Sweet - rummut * Tim Gaines - basso, koskettimet ja laulu * Oz Fox - kitara, laulu ==Aiheesta muualla== *Albumin arvio Allmusic- sivustolla * * Luokka:Vuoden 1984 EP:t Luokka:Kristillinen musiikki Luokka:Stryperin albumit
Lichtenrade

Lichtenrade on kaupunginosa () Saksan pääkaupungissa Berliinissä. Se kuuluu Tempelhof-Schönebergin hallintoalueeseen (Bezirk) ja sijaitsee aivan kaupungin etelärajalla. Kaupunginosassa asui vuoden 2011 lopussa 49 489 asukasta. Sen pinta-ala on 10,1 km² ja väestötiheys 4900 as./km². == Historia == Varhaisin maininta Lichtenradesta on peräisin keisari Kaarle IV:n kirjoituksista vuodelta 1375. Alue kehittyi ja moninkertaisti asukaslukunsa 1800-luvulla. Vuonna 1920 Lichtenrade yhdessä lukuisten muiden paikkakuntien ja kaupunkien kanssa liitettiin osaksi Berliiniä. Siitä tuli tuolloin osa silloista Tempelhofin hallintoaluetta. Vuodesta 2001 lähtien Lichtenrade on kuulunut tuolloin perustettuun Tempelhof-Schönebergin hallintoalueeseen. == Liikenne == Lichtenradessa on sijainnut vuodesta 1883 lähtien Berliini–Dresden-radan pysäkki. Nykyisin ratalinjalla liikennöi ainoastaan Berliinin S-Bahn. ==Lähteet== Luokka:Berliinin kaupunginosat
Ilaria D’Amico

Ilaria D'Amico (s. 30. elokuuta 1973 Rooma, Italia) on italialainen televisiojuontaja. Hänen tunnetuimmat ohjelmansa ovat liittyneet jalkapalloon. Opiskellessaan Rooman La Sapienza -yliopistossa D'Amico debytoi televisiossa vuonna 1997 ohjelmassa La giostra dei gol ("Maaliturnajaiset"), joka sai jatkoa kuuden kauden ajan RAIlla. Hänen kiinnostuksensa jalkapalloon johti vuoden 1998 jalkapallon MM-kisojen juontamiseen ja vuoden 2000 EM- kisaspesiaalin toimittamiseen. Vuonna 2001 hän teki RAI Trelle matkailuaiheisen ohjelman Cominciamo bene estate. Seuraavana vuonna hän isännöi jalkapallon MM-kisaspesiaalia ja esiintyi Vittorio Feltrin ja Sandro Curzin kanssa ohjelmassa W l'Italia. Vuodesta 2003 hän on isännöinyt Sky- kanavan jalkapallo-ohjelmaa SKY Calcio Show, jossa hän raportoi Serie A:n kierrosten otteluista. Televisiouran ohella D'Amico on toiminut myös dubbaajana antaen äänensä muun muassa Eragon-elokuvan lohikäärmeelle, Saphiralle. Hänen suosionsa perustana pidetään suositun jalkapalloaiheisen tosi-tv-ohjelma Campionin juontamista Italia 1'lle vuonna 2004. ==Yksityiselämä== D'Amico alkoi seurustella torinolaisen jalkapalloseura Juventuksen entisen maalivahdin Gianluigi Buffonin kanssa vuonna 2014. D'Amicolla on aiemmasta suhteestaan kiinteistökehittäjä ja yrittäjä Rocco Attisaniin poika Pietro. D'Amico sai Buffonin kanssa pojan vuoden 2016 tammikuussa, Leopoldo Mattian. Kesällä 2017 D'Amico ja Buffon menivät kihloihin. ==Aiheesta muualla== *Ilaria D'Amico: kuvagalleria Luokka:Italialaiset juontajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mariendorf

Mariendorf on kaupunginosa () Saksan pääkaupungissa Berliinissä. Se kuuluu Tempelhof-Schönebergin hallintoalueeseen (Bezirk). Mariendorfin pinta-ala on 9,38 neliökilometriä ja sen asukasluku vuoden 2011 lopussa oli 49 917. Asukastiheys on 5322 as./km². == Historia == Varhaisin kirjallinen maininta Mariendorfista on peräisin vuodelta 1373. Vuonna 1435 sen hallinta siirtyi yhdessä Tempelhofin ja Marienfelden kanssa Berliinille ja sen sisarkaupungille Cöllnille Johanniittain ritarikunnalta. Berliini osti Cöllnin hallitsemat Tempelhofin, Marienfelden ja Mariendorfin alueet itselleen vuonna 1590. Uskonpuhdistus Mariendorfiin saapui vuosina 1539–40. 1600-luvun ensimmäisellä puoliskolla alueella riehui rutto ja kolmikymmenvuotinen sota aiheutti myös vaurioita. Vuoden 1748 tienoilla tulipalo vaurioitti Mariendorfin kirkon eteläpäätyä. Mariendorfin läpi kulkeva Berliinin ja Dresdenin välinen tieyhteys valmistui vuonna 1838. Vuonna 1872 Mariendorfin alueelle perustettiin Südenden huvilayhdyskunta. Vuonna 1920 Berliinin seudulla toteutettiin laaja kuntaliitos, jonka myötä myös Mariendorfista, Tempelhofista, Marienfeldestä ja Lichtenradesta tuli Berliinin kaupunginosia. Nämä kaupunginosat muodostivat yhdessä Berliinin 13. hallintoalueen, jolle annettiin nimi Tempelhof. Südenden alue siirtyi Steglitzille. Vuonna 1966 Mariendorfiin valmistui Berliinin U-Bahnin linjan U6:n kaksi asemaa. Mariendorfissa sijaitsee vuonna 1913 perustettu Saksan suurin ravirata Trabrennbahn Mariendorf, joka on Karlshorstin lisäksi toinen Berliinin kahdesta raviradasta. ==Lähteet== Luokka:Berliinin kaupunginosat
Lahest!

__NOTOC__ Lahest! on Turo’s Hevi Geen albumi, joka julkaistiin 10. toukokuuta 2006. Se oli yhtyeen ensimmäinen julkaisu, jossa laulajana toimi Janne Piiroinen, yhtyeen alkuperäisen laulaja-sanoittaja Harri "Hara" Laukkasen kyllästyttyä keikkailuun ja erottua yhtyeestä. == Kappaleet == Kaikki kappaleet sanoittanut Janne Piiroinen. # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Keppi Heinänen – kitara, taustalaulu * Hate Kinnunen – rummut, taustalaulu * Ari Hukkanen – bassokitara, taustalaulu * Janne Piiroinen – laulu, taustalaulu * Ismo Karonen – kitara * Huuliharppukostajat (Reima Reponen, Aimo Mantere, Hannu Kokkonen) == Arvostelut == * Smackthejack.net: Smackthejack.net: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lahest! discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Turo’s Hevi Geen albumit
Marienfelde

Marienfelde on kaupunginosa () Saksan pääkaupungissa Berliinissä. Se kuuluu Tempelhof-Schönebergin hallintoalueeseen (Bezirk). Marienfelde sijaitsee eteläisen Berliinin alueella. Vuoden 2011 lopussa kaupunginosan asukasluku oli 30 338. Kaupunginosan pinta-ala on 9,15 km² ja väestötiheys 3316 as./km². == Historia == Varhaisin tunnettu maininta Marienfeldestä on peräisin vuodelta 1344. Tuolloin se tunnettiin nimellä Merghenvelde. Marienfelden alue kuului Temppeliherrain ritarikunnalle, kunnes sen hallinta siirtyi vuonna 1312 Johanniittain ritarikunnalle. Vuonna 1435 Marienfelde siirtyi Berliinin maistraatin haltuun. 1800-luvulle saakka Marienfelde oli pieni, noin 200 asukkaan paikkakunta. Marienfelden rautatieaseman avauduttua vuonna 1875 alkoi alue kehittyä ja teollistua. Ensimmäisen maailmansodan aikoina Marienfelden asukasluku oli jo noin 4 000\. Vuonna 1920 Berliinin seudulla toteutettiin laaja kuntaliitos, jonka myötä myös Marienfeldestä tuli Berliinin kaupunginosa ja osa silloista Tempelhofin hallintoaluetta. Toinen maailmansota pommituksineen vaurioitti Marienfelden aluetta ja pudotti sen asukaslukua parilla tuhannella. Sodan jälkeen kehitys kuitenkin lähti taas nousuun, ja vuonna 1970 alueen asukasluku oli noin 18 000. ==Lähteet== Luokka:Berliinin kaupunginosat
Putket mutkalla

Putket mutkalla on Turo’s Hevi Geen vuonna 1995 julkaistu viides albumi. == Kappaleet == # ”Shellin paariin” - 3:03 (Yellow River) # ”Peeniskateus” - 2:37 # ”Mä lehden luin” - 1:56 (It's good news week) # ”Katsastuslaulu” - 2:32 (Sh- boom) # ”Suora kutonen” - 1:38 (Väärä vitonen) # ”Flirtaten” - 3:06 (Pour un flirt) # ”Mr. Bass Man” - 2:02 (Mr. Bass Man) # ”Mara vaan” - 3:06 (Charlie Brown) # ”Pistetään pistetään” - 3:21 (Gimme dat banana) # ”Paavo ja Desiré” - 2:56 (Tango Desiré) # ”Meibeliin” - 2:27 (Maybelline) # ”Pikaruoka nakkarin” - 3:26 (Orient express) # ”Kyntäjän poika” - 2:31 (Lentäjän poika) # ”Hurja huutokauppias” - 3:02 (Auctioneer) # ”Harley Davidson” - 3:16 == Muusikot == * Hara Laukkanen, laulu * Ari Hukkanen, basso ja laulu * Hate Kinnunen, rummut * Keppi Heinänen, kitara * Ismo Karonen, kitara === Vierailevat muusikot === * Ismo Haavisto, huuliharppu ja kitara * Anne Hemmi, viulu == Aiheesta muualla == * Putket mutkalla discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1995 albumit Luokka:Turo’s Hevi Geen albumit
Eldzier Cortor

Eldzier Cortor (10. tammikuuta 1916 Richmond, Virginia – 26. marraskuuta 2015 Seaford, New York) oli afroamerikkalainen taidemaalari. Hän syntyi Virginiassa, mutta muutti Chicagoon ollessaan noin vuoden ikäinen. Cortor kiinnostui varhain sarjakuvasta. Hän aloitti taideopintonsa Yhdysvalloissa (mm. Art Institute of Chicago), mutta opiskeli myös Jamaikalla, Haitilla ja Kuubassa. Monissa Cortorin töissä keskeisessä osassa on afroamerikkalainen nainen. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Soldiers Under Command

Soldiers Under Command on kristillisen metalliyhtye Stryperin vuonna 1985 julkaistu ensimmäinen kokopitkä albumi. Se oli ensimmäinen kristillinen julkaisu, joka sai kulta-arvon myytyään yli puoli miljoonaa levyä. Stryperin ensimmäinen albumi, EP-levy The Yellow and Black Attack, ilmestyi vuonna 1984. Soldiers Under Command on yhtyeen toinen julkaisu. == Kappalelista== # ”Soldiers Under Command” (Michael Sweet, Robert Sweet) – 5:03 # ”Makes Me Wanna Sing” (M. Sweet) – 2:51 # ”Together Forever” (M. Sweet) – 4:03 # ”First Love” (M. Sweet) – 5:43 # ”The Rock That Makes Me Roll” (M. Sweet) – 4:56 # ”Reach Out” (M. Sweet, R. Sweet) – 5:21 # ”(Waiting For) A Love That’s Real” (M. Sweet) – 4:36 # ”Together as One” (M. Sweet) – 5:01 # ”Surrender” (M. Sweet) – 4:28 # ”Battle Hymn of the Republic” (Julia Ward Howe, M. Sweet) – 2:36 ==Saavutukset== ===RIAA:n sertifikaatit=== RIAA:n sertifikaatti Myöntämispäivä RIAA Gold & Platinum search Gold 4. kesäkuuta 1988 == Singlet == == Tekijät== === Stryper=== * Michael Sweet – laulu, kitara * Robert Sweet – rummut * Tim Gaines – basso, koskettimet, piano, taustalaulu * Oz Fox – kitara, laulu === Muut muusikot === * Christopher Currell – synclavier, kitara * John Van Tongeren – basso, koskettimet, piano == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Albumin arvio Allmusic-sivustolla * * Luokka:Vuoden 1986 albumit Luokka:Vuoden 1986 esikoisalbumit Luokka:Kristillinen musiikki Luokka:Stryperin albumit
GDI

GDI voi tarkoittaa seuraavia: * Gender-related Development Index, Yhdistyneiden kansakuntien kehityksen indeksiä * Graphics Device Interface, Microsoft Windowsin grafiikkarajapinta * Global Defense Initiative, fiktiivinen järjestö Command&Conquer-pelisarjassa; * Gasoline Direct Injection, Mitsubishin kehittämä suoraruiskutteinen bensiinimoottori.
Edmund Morgan

Edmund Sears Morgan (17. tammikuuta 1916 – 8. heinäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen historioitsija. Hän loi merkittävän julkaisu-uran ja sai Pulitzer-palkinnon vuonna 2006. Minneapolisissa syntynyt Morgan opiskeli Belmont Hill Schoolissa ja Harvardin yliopistossa. Jälkimmäisessä häntä opetti itsekin Pulitzer-palkittu professori Perry Miller. Morgan opetti vuosina 1945–1946 Chicagon ja sen jälkeen vuoteen 1955 Brownin yliopistossa. Vuonna 1955 hänestä tuli Yalen yliopiston professori. Hänet tunnetaan Yhdysvaltain historiaa käsittelevästä tutkimuksesta. == Julkaisut == *Virginians at Home: Family Life in the Eighteenth Century (1952) *The Stamp Act Crisis: Prologue to Revolution (1953) *The Birth of the Republic, 1763–89 (1956) *The Puritan Dilemma: The Story of John Winthrop (1958) *The American Revolution: A Review of Changing Interpretations (1958) *The Mirror of the Indian (1958) *Prologue to the Revolution: Sources and Documents on the Stamp Act Crisis, 1764–1766 (1959) *The National Experience: A History of the United States (1963) *Visible Saints: The History of a Puritan Idea (1963) *The Founding of Massachusetts: Historians and the Sources (1964) *The American Revolution: Two Centuries of Interpretation (1965) *Puritan Political Ideas, 1558–1794 (1965) *The Diary of Michael Wigglesworth, 1653–1657: The Conscience of a Puritan (1965) *The Puritan Family (1966) *Roger Williams: The Church and the State (1967) *So What about History? (1969) *American Slavery, American Freedom: The Ordeal of Colonial Virginia (1975) *The Meaning of Independence: John Adams, George Washington, and Thomas Jefferson (1976) *The Genius of George Washington (1980) *The Gentle Puritan: A Life of Ezra Stiles, 1727–1795 (1984) *Inventing the People: The Rise of Popular Sovereignty in England and America (1988) *Benjamin Franklin (2002) *The Genuine Article: A Historian Looks at Early America (2004) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset historioitsijat Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Yalen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Bruce Gordon

thumb|Bruce Gordon Bruce Gordon (1. helmikuuta 1916 Fitchburg, Massachusetts – 20. tammikuuta 2011 Santa Fe, New Mexico) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi Frank Nittin roolistaan vuosina 1959–1963 esitetyssä televisiosarjassa The Untouchables. Hän esiintyi myös Marxin veljesten elokuvassa Sardiinimysteerio (1949). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Denham Harman

Denham Harman (14. helmikuuta 1916 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat – 25. marraskuuta 2014 Omaha, Nebraska, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen biogerontologi ja Nebraskan yliopiston professori. Hän esitti ensimmäisenä niin kutsutun vapaa radikaali -teorian 1950-luvulla. Hän perusti vuonna 1970 American Aging Associationin, jonka johtajana hän toimi vuoteen 1993. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteilijät Luokka:Gerontologit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Frank Crean

Francis Daniel ”Frank” Crean (28. helmikuuta 1916 - 2\. joulukuuta 2008) oli australialainen Australian työväenpuoluetta edustava poliitikko. Hän istui Australian parlamentissa vuosina 1951–1977 ja oli ulkomaankauppaministerinä Gough Whitlamin hallituksessa vuosina 1972–1975. Hän toimi vuonna 1975 Australian varapääministerinä ja Australian työväenpuolueen varapuoluejohtajana. == Lähteet == Luokka:Australialaiset poliitikot Luokka:Australian ministerit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
In God We Trust (Stryperin albumi)

In God We Trust on kristillisen metalliyhtye Stryperin viides julkaisu ja neljäs kokopitkä albumi, joka julkaistiin vuonna 1988. Rajumman To Hell with the Devilin jälkeen yhtye päätti jatkaa popmaisemmalla ja radioystävällisemmällä linjalla, minkä seurauksena monet arvostelijat pitävät levyä liian kaupallisena ja ylituotettuna. Viileästä vastaanotosta huolimatta In God We Trust sai silti kultaa, myyden yli puoli miljoonaa levyä. Basisti Tim Gaines ei osallistunut levyn tekemiseen, mutta soitti yhtyeessä In God We Trust -kiertueella. == Kappalelista == Kappaleet kirjoittanut Michael Sweet, paitsi missä merkitty. # "In God We Trust" (Michael Sweet, Robert Sweet) – 3:56 # "Always There for You" – 4:09 # "Keep the Fire Burning" – 3:35 # "I Believe in You" – 3:17 # "The Writing's on the Wall" – 4:19 # "It's Up 2 U" – 3:51 # "The World of You and I" – 3:45 # "Come to the Everlife" – 4:09 # "Lonely" – 4:09 # "The Reign" – 2:50 ==Saavutukset== ===RIAA:n sertifikaatit=== RIAA:n sertifikaatti Myöntämispäivä RIAA Gold & Platinum search Gold 15. syyskuuta 1988 ==Singlet== == Tekijät == === Stryper=== * Michael Sweet - laulu, kitara, akustinen kitara * Robert Sweet - rummut * Oz Fox - kitara, taustalaulu * Brad Cobb - bassokitara === Muut muusikot === * Billy Meyers - koskettimet * John Van Tongeren - koskettimet * Steve Croes - synclavier ==Arvostelut== * All Music Guide * Jesus Freak Hideout ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 1988 albumit Luokka:Kristillinen musiikki Luokka:Stryperin albumit
Jani Uhlenius hauskimmillaan

Jani Uhlenius hauskimmillaan on vuonna 2005 julkaistu Jani Uhleniuksen kokoelmalevy. == Kappaleet == # Jani Uhlenius: Saxofoonin laulu (2:01) # UHO- Trio: Royal Garden Blues (3:28) # Anna Järvenpää: Rakkaus lämmittää (Kyllä lempi lämmittää) (3:03) # M.A.Numminen: Minä laulan vaikka sataa (3:15) # Jani Uhlenius: Bimbambulla (2:17) # M.A.Numminen: Tennessee-valssi (2:58) # Jani Uhlenius: Vanhan kartanon kehräävä rukki (2:22) # M.A.Numminen: Joku vei naiseni (3:28) # M.A.Numminen: Wenn ein Stern vom Himmel fällt (3:30) # Jani Uhlenius: Some of These Days (2:53) # M.A.Numminen: Jeepers Creepers (3:04) # Jani Uhlenius: Joulurauhaa (2:17) # M.A.Numminen: Sången om Bengt (2:41) # Jani Uhlenius: Janita (2:11) # Jani Uhlenius: Dinah (2:14) # UHO-Trio: Down by the Riverside (3:20) # Palermo Boogie Gang: Tea Time Boogie (2:30) # Jani Uhlenius: El Cumbanchero (2:19) # Uusrahvaanomainen Tango-orkesteri: Nuoruuden paratiisi (3:34) # Rauli Badding Somerjoki: Kauas pilvet karkaavat (Pilvet karkaa, niin minäkin) (2:43) Luokka:Vuoden 2005 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset albumit
Amerikanlammas

Amerikanlammas eli paksusarvilammas (Ovis canadensis) on pohjoisamerikkalainen villilammaslaji. Laji on tullut Siperiasta Pohjois-Amerikkaan jo yli 100 000 vuotta sitten. ==Tuntomerkit== Amerikanlampaan karvoitus on ruskeasta vaaleankeltaiseen, mutta turpa, peräpeili, vatsa ja takajalkojen takasivut vaaleammat ja häntä on tumma. Sarvet ovat paksut, ne kiertyvät ympyräksi ja voivat painaa 6–15 kg eli 8–12 prosenttia koko eläimen painosta. Naaraalla sarvet ovat aina suoremmat ja lyhyemmät kuin uroksella. Sarvet alkavat kasvaa vasta noin kahden kuukauden ikäisenä, vaikka karitsan luutappien aiheet voi erottaa jo aikaisemmin ja ne kasvavat koko eläimen eliniän ajan. Uroksen pituus on 160–195 senttiä, säkäkorkeus 90–105 senttiä ja paino 57–135 kiloa. Naaraan pituus 128–158 senttiä, säkäkorkeus 75–90 senttiä ja paino 34–72 kiloa. Paksusarvilampaan hännän pituus on 7–15 senttiä. Amerikanlampaan keskimääräinen elinikä on 9 vuotta, mutta ne voivat elää jopa 24-vuotiaiksi. ==Levinneisyys== Amerikanlampaat elävät vuoristoissa ja aavikoilla. Ennen laji oli levinnyt laajemmalle, mutta nykyisin sitä on jäljellä vain hajanaisina populaationa Kanadassa Brittiläisen Kolumbian ja Albertan provinsseissa, Yhdysvaltain länsiosissa ja Pohjois-Meksikossa. Uusia kantoja on istutettu erityisesti Washingtoniin, Oregonin, Pohjois- ja Etelä-Dakotan sekä Uuden Meksikon osavaltioihin. Pohjois-Amerikan pohjoisosissa amerikanlampaan korvaa alaskanlammas. Kesän amerikanlammas viettää noin 3000 metrin korkeudessa, mutta Sierra Nevadassa se kiipeää jopa 4500 metrin korkeudessa olevilla rinteillä. Talvella lampaat laskeutuvat metsäisille seuduille 800–1600 metrin korkeuteen. ==Ravinto== Amerikanlammas on kasvinsyöjä. Kesät lampaat viettävät korkeilla laidunmailla syöden heinäkasveja ja ruohoja ja keräävät mahdollisimman paljon kalsiumia ja fosforia talven varalle. Amerikanlammas voi syödä myös lupiinia ja pärskäjuurta toisin kuin muut kasvinsyöjät, joille ne ovat myrkyllisiä. Juolavehnää ja natoja se karttaa. Suolakiviä ne nuolevat mielellään, sillä amerikanlampaat tarvitsevat kivennäissuoloja. Juomaveden ne saavat puroista, joita vuoristossa on runsaasti. Amerikanlammas märehtii ja lepää päivän aikana 4–5 kertaa omissa lepokuopissaan, jotka se merkitsee virtsallaan jokaisella käynnillään. Lepokuoppansa se kaivaa noin 30 senttiä syväksi ja metrin pitkäksi sekä nukkuu siellä yönsä. Talvella amerikanlampaat yrittävät löytää syötävää lumen alta kaivamalla sitä sorkallaan. Jos lunta on paljon, ne etsivät tuulten paljaiksi tai ohutlumisiksi lakaisemia paikkoja. Amerikanlammas ei selviydy paikoissa, joilla saattaa pyryttää lunta pari metriä vuodessa. Talvisin lampaat menevät märehtimään puiden suojaan. ==Lähteet== *Vuoristot, eläinten maailma, Valitut palat, 1992, s.147–166, ISBN 951-8933-90-1 ===Viitteet=== Luokka:Lampaat
Juhani Tuomola

Juhani Olavi Tuomola (s. 3. kesäkuuta 1942 Turku) on entinen suomalainen kiekonheittäjä. Tuomola osallistui Kalevan kisoihin 30 kertaa vuosina 1965–1994. Kuuden parhaan joukkoon hän sijoittui 18 kertaa ja mitaleille 12 kertaa. Yleensä hänen edelleen sijoittuivat Markku Tuokko ja Pentti Kahma ja myöhemmin Tuokko ja Ari Huumonen. Kajaanin Kalevan kisoissa 1984 pahimmat kilpakumppanit olivat kuitenkin poissa ja 42-vuotias Tuomola voitti uransa ainoan SM-kullan. Hopealle hänen jälkeensä sijoittui myös 42-vuotias Risto Myyrä. Tuomolan kultamitali jäi hänen viimeiseksi SM-mitalikseen, mutta Kalevan kisoihin hän osallistui vielä kymmenen vuoden ajan. Tuomola oli kiekonheiton vanhin SM-voittaja vuoteen 2004 asti, kun Pertti Hynni voitti Suomen mestaruuden. Tuomola oli siviiliammatiltaan poliisi ja hän kilpaili myös poliisien arvokilpailuissa, voittaen muun muassa EM-kultaa 1974 Berliinissä.Suomen Poliisin Urheiluliitto ry. Yleisurheilun EM-kisoihin hän osallistui kahdesti (1974 ja 1978). Tuomola edusti urallaan Turun Rientoa ja Helsingin Poliisi-Voimailijoita. == Saavutuksia == ;EM-kisat *Rooma 1974 15:s *Praha 1978 karsiutui ;Kalevan kisat *kultaa 1984 *hopeaa 1972, 1978, 1983 *pronssia 1973, 1974, 1975, 1976, 1977, 1979, 1980, 1982 *osanottajana 30 kertaa 1965–1994 ;Ennätys * kiekonheitto 63,68 (1976) * kiekonheitossa 14 kesänä yli 60 metriä, yli 50 metriä vuosina 1964–1993 == Lähteet == * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Against the Law

Against the Law on kristillisen metalliyhtye Stryperin kuudes julkaisu, ja viides kokopitkä albumi, joka julkaistiin vuonna 1990. ==Äänitys== Tämä albumi oli yhtyeen jyrkkä muutos niin musiikillisesti kuin visuaalisestikin. Keltamustat esiintymisasut olivat poissa, samoin kuin rohkeat evankeliset sanoitukset ja logosta tuttu teksti "Jesaja 53:5". Tilalle olivat tulleet nahka-asut, ja sanoitukset keskittyivät enemmän rock'n'rolliin ja ihmissuhteisiin, vaikkakin kristillisestä näkökulmasta. Arvostelijat pitivät albumia yhtyeen vahvimpana julkaisuna siihen mennessä, mutta moni Stryperin kristityistä ihailijoista tunsi tulleensa petetyksi tämän yllättävän muodonmuutoksen vuoksi, ja moni heistä syytti Stryperia itsensä myymisestä ja uuden viestin kautta laajemman kuulijakunnan tavoittelemisesta. Tuloksena oli, että Against the Law myi huonosti verrattuna yhtyeen aiempiin platina- ja kultalevyihin. Albumin ilmestymisen aikoihin metallimusiikki oli menettämässä suosiotaan valtavirrassa, koska nouseva grunge-suuntaus alkoi tehdä kaupallisemmasta metallista epäsuosittua. Metallimusiikin underground- aikakausi oli alkamassa, ja monet suuntauksen harrastajista alkoivat katsoa alaspäin koreaa ulkonäköä korostavia pop metal -yhtyeitä. Tyylimuutoksellaan Stryper virkaveljineen yritti epätoivoisesti pelastaa suosiotaan: Vuotta myöhemmin ilmestyneen Can't Stop the Rock -kokoelmalevyn jälkeen Stryperin menestys laantui, ja yhtye hajosi 1992. "Shining Star" on heavy metal -cover klassisesta Earth, Wind and Firen kappaleesta. Against the Lawin rajoitettu painos sisältää Stryperin 14 minuuttia kestävän haastattelun, jossa yhtye selittää jyrkkää ulkonäkönsä ja musiikkityylinsä muutosta. == Kappaleluettelo== Kappaleet kirjoittanut Michael Sweet, paitsi missä merkitty. # "Against the Law" – 3:49 # "Two Time Woman" – 3:40 # "Rock the People" – 3:34 # "Two Bodies (One Mind, One Soul)" – 5:17 # "Not That Kind of Guy" – 3:59 # "Shining Star" (Bailey, Dunn, White) – 4:22 # "Ordinary Man" – 3:51 # "Lady" – 4:53 # "Caught in the Middle" – 3:48 # "All for One" – 4:31 # "Rock the Hell Out of You" – 3:35 == Tekijät == === Stryper === * Michael Sweet - laulu, kitara, akustinen kitara * Robert Sweet - rummut * Oz Fox - kitara, taustalaulu * Tim Gaines - bassokitara === Muut muusikot === * Randy "The Emperor" Jackson - bassokitara * John Purcell - kosketinsoittimet * Jeff Scott Soto - taustalaulu * Brent Jeffers - rummut, kosketinsoittimet * Tom Werman - lyömäsoittimet === Tuotanto === * Tom Werman - tuottaja * Eddie Delena - teknikko, miksaaja * Michael Bosley - apulaisteknikko * Lawrence Ethan - apulaisteknikko * Buzz Morrows - apulaisteknikko, apulaismiksaaja * Rudy Tuesday - art direction, suunnittelu * Patrick Pending - art direction * David Perry - valokuvaus, valokuvien vedostus * Ed Colver - valokuvaus *Neil Zlozower - valokuvaus * Jeannine Pinkerton - latominen * Kyle Tucy Sweet - meikki * Fleur Thiemeyer - vaatteet/puvut ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Albumin arvostelu Allmusi-sivustolla * * Luokka:Vuoden 1990 albumit Luokka:Kristillinen musiikki Luokka:Stryperin albumit
Merzario

Merzario oli Arturo Merzarion perustama italialainen Formula 1 -talli. Merzario toimi myös tallin pääsuunnittelijana ja kuljettajana. Talli oli mukana MM-sarjassa kausilla ja , mutta Merzarion autoa ei nähty kertaakaan maalissa. Kaudella 1979 tuloksena oli lähes aina karsiutuminen kilpailusta. Myös Alberto Colombo ja Gianfranco Brancatelli kokeilivat Merzarion autoa heikolla menestyksellä. F1-kokeilun jälkeen Merzario nähtiin vielä F2-sarjassa sen lopettamisvuoteen (1984) saakka. == Formula 1 -tulokset == Vuosi Valmistaja Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 Pisteet Sijoitus March 761B Cosworth DFV 3.0 V8 ARG BRA RSA USW ESP MON BEL SWE FRA GBR GER AUT NED ITA USA CAN JPN - - March 761B Cosworth DFV 3.0 V8 Arturo Merzario Kesk. DNQ 14 Kesk. Kesk. DNQ DNQ Merzario A1 Cosworth DFV 3.0 V8 ARG BRA RSA USW MON BEL ESP SWE FRA GBR GER AUT NED ITA USA CAN 0 \- Merzario A1 Cosworth DFV 3.0 V8 Arturo Merzario Kesk. DNQ Kesk. Kesk. DNPQ DNPQ DNQ NC DNQ Kesk. DNQ DNQ Kesk. Kesk. Kesk. DNQ 0 \- Merzario A1 Cosworth DFV 3.0 V8 Alberto Colombo DNPQ 0 \- Merzario A1B Cosworth DFV 3.0 V8 ARG BRA RSA USW ESP BEL MON FRA GBR GER AUT NED ITA CAN USA 0 \- Merzario A1B Cosworth DFV 3.0 V8 Arturo Merzario Kesk. DNQ DNQ Kesk. 0 \- Merzario A2 Cosworth DFV 3.0 V8 Arturo Merzario DNS DNQ DNQ DNQ 0 \- Merzario A2 Cosworth DFV 3.0 V8 Gianfranco Brancatelli DNPQ 0 \- Merzario A4 Cosworth DFV 3.0 V8 Arturo Merzario DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ DNQ 0 \- == Huomioita == == Lähteet == Luokka:Italialaiset Formula 1 -tallit Luokka:Formula 1 -valmistajat
Thescelosaurus

Thescelosaurus ("ihastuttava lisko") oli aiemmin Hypsilophodontidae-heimoon lueteltu dinosaurus. Se eli liitukauden lopulla 77–65 miljoonaa vuotta sitten, mutta varmat Thescelosaurus-jäännökset tunnetaan vain myöhäisen Maastrichtian- ajan kerrostumista. Kasveja ravintonaan käyttänyt Thescelosaurus kasvoi jopa 4 metriä pitkäksi ja 300 kg painavaksi, joten se oli yksi heimonsa suurimmista jäsenistä. Sen fossiileja on löydetty Yhdysvaltojen Wyomingista, Montanasta, Coloradosta ja Etelä-Dakotasta sekä Kanadan Albertasta ja Saskatchewanista. Ensimmäisen Thescelosauruksen fossiilin löysivät paleontologit John Bell Hatcher ja William H. Utterback vuonna 1891 Yhdysvaltojen Wyomingista. Suurin osa luurangosta oli säilynyt päätä ja kaulaa lukuun ottamatta, jotka olivat hävinneet eroosion myötä. Charles Gilmore nimesi sen 22 vuotta myöhemmin vuonna 1913. Thescelosauruksen lähimpiä sukulaisia olivat Parksosaurus ja Bugenasaura, jotka aluksi luokiteltiin uusiksi Thescelosaurus-lajeiksi. == Ruumiinrakenne == Raskasrakenteinen Thescelosaurus oli kaksijalkainen, mutta saattoi liikkua myös neljällä raajalla. Pää oli pitkä ja matala, toisin kuin monilla sukulaisistaan. Sillä oli lyhyet viisisormiset eturaajat, nelivarpaiset takaraajat ja jänteiden tukema pitkä häntä. Koska reisiluu oli pidempi kuin sääriluu, toisin kuin esimerkiksi Hypsilophodonilla, Thescelosaurus oli luultavasti hitaampi kuin muut hypsilophodontit. Thescelosauruksella kuitenkin oli kevyt panssarointi, joka suojasi sitä jonkin verran saalistavilta teropodeilta. Samoista kerrostumista kuin Thescelosaurus on löydetty muita samaan heimoon kuuluneita dinosauruksia. Sen levinneisyysalueilla tavattiin myös sorsa-, kilpi-, paksupää-, ja sarvikuonoliskoja sekä niitä saalistaneita teropodeja. == Fossiloitunut sydän == Vuonna 1993 löydettiin Etelä-Dakotasta ainutlaatuinen 66 miljoonaa vuotta vanha Thescelosauruksen fossiili, jossa oli säilynyt kivettynyt sydän. Fossiili on nykyään näytteillä Pohjois-Carolinan luonnontieteellisessä museossa. "Willoksi" kutsuttu dinosauruksen fossiili kuvattiin tietokonetomografiassa vuonna 2000, jolloin paljastui, että sydän oli nelikammioinen ja sisälsi yhden aortan. Rakenteeltaan sydän muistutti enemmän nisäkkään tai linnun kuin matelijan sydäntä, joten se tukee teoriaa dinosaurusten tasalämpöisyydestä. Joidenkin tutkijoiden mielestä tämä "sydän" on vain kivettyneitä mineraaleja. Se, kumpaa sukupuolta Willo on, ei tiedetä. == Aiheesta muualla == *Willo, the Dinosaur with a Heart Pohjois-Carolinan luonnontieteellisen museon Willosta kertova sivu (englanniksi) Luokka:Ornithopoda
Ogre (vuoriryhmä)

Ogre on jyrkkien ja terävien kallionhuippujen muodostama ryhmä Karakorum- vuoriston Panmah Muztaghin osassa, Pakistanissa. Huiput sijaitsevat Latok- huippujen muodostaman ryhmän länsipuolella, Choktoin jäävirran päädyssä. Ogre- ryhmästä länteen sijaitsee yksi Karakorumin pääjäätiköistä, Biafon jäävirta. Ogren ryhmään kuuluu kaksi päähuippua: *The Ogre, 7 285 m, jonne on kiivetty vain kaksi kertaa vuosina 1977 ja 2001 *Ogre II, 6 969 m Muita mainittavia Ogre-ryhmän huippuja: *Choktoi Spire, 5 900 m, jonka todennäköiset ensimmäiset kävijät olivat kanadalaiset Jon Walsh ja Jeff Relph, 5. heinäkuuta 2006Choktoi Spire http://www.alpinist.com/doc/ALP17/newswire-ogre ==Lähteet== Luokka:Pakistanin vuoret Luokka:Gilgit-Baltistan
Vera Kiiskinen

Vera Kiiskinen (s. 17. marraskuuta 1970) on suomalainen näyttelijä. == Ura == Hän on näytellyt elo­kuvissa Pikku­sisar ja Enkeli tulessa sekä sarjassa Irtiottoja. Vera Kiiskinen esittää Elina Koskelaa Timo Koivusalon elo­kuvissa Täällä Pohjan­tähden alla ja Täällä Pohjantähden alla II. Hän ääni­näytteli Martta Koskisen roolin dokumentti­elo­kuvassa Ompelijatar vuonna 2015. == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 1996 Yö­juna freelance-toimittaja Nina 1996 Samalla tiellä 1997 Tiina, tule takaisin Helena 1997 Pilvi­linna tyttö­ystävä 1997 Minerva Minerva Meri­kari 1997 Juhannus­tarinoita Pian ystävätär 1999 Pikkusisar Katri Ruuska 2001 Tango Kabaree daami 2004 Enkeli tulessa Maria 2009 Täällä Pohjan­tähden alla'' Elina Koskela 2010 Täällä Pohjantähden alla II Elina Koskela 2010 Paha perhe Laura 2018 Kaikki oikein tarjoilija 2021 Syke-elokuva: Hätätila Lintunen Lähde: Televisio Televisio Televisio Vuosi Sarja Rooli 1999 Angela ja ajan tuulet Sigrid 2000–2001 Salatut elämät Petra Rinne 2001 Operaatio Interheil Kirsi 2003 Irtiottoja Emmi 2004 Sairas­kertomuksia Leena 2005 Yö­vuoro Johanna Mäki 2007 Kaikki kunnossa 2009 Juurikasvua Satu 2011–2012 Kotikatu Aino Heliö 2012 Tehdas Veronika 2016 Syke Helena 2016 Sorjonen Lisa Kuparinen 2017 Konttori Katariina 2018– Karppi Raisa Peltola 2020 Pohjolan laki syyttäjä Musta­lahti 2021 Karkurit Helena Ranta 2022 Musta valo Johanna Hedfors Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kiiskinen Vera Ilona. Teatterin tiedotus­keskus. Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset käsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keksimonsteri

Keksimonsteri () on nukkehahmo lasten televisiosarjasta Seesamtie (). Keksimonsterin tunnistaa sinisen värisestä karvasta ja kieroista silmistä. Eniten Keksimonsteri tunnetaan mahtavasta syömishalustaan ja "Om nom nom nom" -syömisäänestään. Frank Oz toimii hahmon esittäjänä sarjassa. ==Lähteet== Luokka:Televisiohahmot Luokka:Nukkehahmot
Favonius

Favonius (< , ”lämmittää” tai ”suosia”) oli roomalaisten nimitys suotuisalle länsituulelle. Leppeät länsituulet enteilivät kevään tuloa, ja keväisin Alppien pohjoisrinteillä puhaltava lämmin Föhn-tuuli on mahdollisesti saanut nimensä Favoniukselta.Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 169 Favonius oli yksi neljästä pääilmansuunnasta puhaltavasta tuulesta (”Vetus Venti”) muiden Aioloksen ja Auroran poikien kanssa: Aquilon, Vulturnus ja Auster. Hänet liitettiin kevään tuloon ja kasvien itämiseen. Favoniuksen vastinee kreikkalaisessa mytologiassa oli Zefyros. ==Lähteet== *Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === Luokka:Antiikin Rooman jumalat en:Favonius
V Is for Vagina

”V” Is for Vagina on yhdysvaltalaisen Pusciferin esikoisstudioalbumi, joka julkaistiin 30. lokakuuta 2007. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * Desibeli.net: Puscifer: ´V´ Is For Vagina Viitattu 14.1.2023. * Imperiumi: 7½/10Puscifer: V is for Vagina Viitattu 14.1.2023. * Metacritic: 60/100Metacritic: Reviews for V Is for Vagina by Puscifer * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review * Rumba: suopeaRumba: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Pusciferin albumit Luokka:Vuoden 2007 esikoisalbumit
Jemanželinsk

Jemanželinsk () on Venäjän kaupunki Tšeljabinskin alueella, Ural-vuorten eteläosassa ja itäpuolella, noin 50 km Tšeljabinskista etelään. == Historia == Kaupunki perustettiin kasakkakylänä vuonna 1770 ja se on tunnettu Jemanželinskajan stanitsana vuodesta 1866 lähtien. Vuosina 1930–1931 paikkakunnalle perustettiin hiilikaivos. Kaupunkistatuksen se sai 25. syyskuuta 1951. Vuoden 1989 väestönlaskennassa paikkakunnalla oli 31 153 asukasta, joten väestömäärä on vähenemässä. Jemanzelinsk
Beggars Banquet

Beggars Banquet on brittiläisen rockyhtyeen The Rolling Stonesin joulukuussa 1968 julkaistu albumi. Albumilla yhtye palasi sille perinteisempään rhythm and blues -musiikkiin edellisen albumin Their Satanic Majesties Requestin psykedeelisten vaikutteiden jälkeen. Paluusta musiikillisille juurille vihjasi tosin jo alkukesästä julkaistu single "Jumpin' Jack Flash", joka nousi listaykköseksi Britanniassa. Albumi oli ensimmäinen, jonka tuotti Jimmy Miller, ja samalla se jäi viimeiseksi, jolla kitaristi Brian Jones oli kunnolla mukana. Beggars Banquetin tunnetuin kappale on avausraita "Sympathy for the Devil". Myös kakkospuolen aloittava "Street Fighting Man" luetaan yhtyeen klassikoihin. Joulukuun 10.–11. päivä 1968 yhtye kuvasi The Rolling Stones Rock and Roll Circus -konserttielokuvan yhdessä muiden huippuartistien kanssa tarkoituksenaan promovoida uutta albumia. Yhtye kuitenkin hyllytti elokuvan, ja se julkaistiin vasta vuonna 1996. Levyn alkuperäistä Barry Feinsteinin suunnittelemaa kansikuvaa, jossa oli kuvattuna WC, jonka seinillä on kirjoitusta, ei aikoinaan hyväksytty levy-yhtiössä (ks. ylin kuva). Siksi albumi julkaistiin alun perin sovinnaisemmalla kannella varustettuna (ks. muut kannet; alempi kuva). Idea korvaavaan kansikuvaan tuli The Beatlesin nimikkoalbumista, joka oli julkaistu vain pari viikkoa ennen Beggars Banquetia. Alkuperäisellä kansikuvalla varustettuna albumi julkaistiin vasta vuonna 1984, jolloin siitä ilmestyi ensimmäinen cd-versio. Vuonna 2003 Rolling Stone -lehti valitsi albumin kaikkien aikojen top 500 -albumilistallaan sijalle 57. ==Kappaleet== *Kaikki kappaleet kirjoittaneet Mick Jagger ja Keith Richards, ellei toisin mainita. A-puoli # # # # # B-puoli # * # # # # ==Kokoonpano== ===The Rolling Stones=== *Mick Jagger - laulu, taustalaulu, huuliharppu *Keith Richards - akustinen ja sähkökitara, basso, laulu *Brian Jones - akustinen slide-kitara, sitar, tamboura, mellotron, huuliharppu *Charlie Watts - rummut, lyömäsoittimet *Bill Wyman - basso, taustalaulu, lyömäsoittimet ===Vierailijat=== *Rocky Dijon - congarummut *Rik Grech - viulu *Nicky Hopkins - piano *Dave Mason - mellotron, shehani *Jimmy Miller - taustalaulu *Marianne Faithfull - taustalaulu *Anita Pallenberg - taustalaulu *Watts Street Gospel Choir - taustalaulu ===Tuotanto=== * Jimmy Miller - tuottaja * Tom Wilkes - alkuperäinen suunnittelu * Michael Joseph - sisäkannen kuva * Barry Feinstein - etu- ja takakannen kuvat ==Arvostelut== * Allmusic () linkki * Blender () linkki ==Lähteet== Luokka:The Rolling Stonesin albumit Luokka:Vuoden 1968 albumit
Ben Chaplin

Ben Chaplin (syntymänimeltään Benedict John Greenwood, 31. heinäkuuta 1970 Lontoo) on englantilainen elokuva- ja teatterinäyttelijä. Chaplin valmistui Guildhall School of Music and Drama -koulusta. Hän tuli laajempaan tietoisuuteen Matthew Malonen roolissa BBC:n televisiosarjan Kaksi miestä ja blondi ensimmäiseltä tuotantokaudelta. Jätettyään sarjan hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Veteen piirretty viiva, Birthday Girl: unohtumaton yllätys, Numeromurha ja Cinderella – Tuhkimon tarina sekä televisiosarjoissa Mad Dogs ja Maailma vailla loppua. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chiru

Chiru eli orongo (Pantholops hodgsonii) on aasialainen sorkkaeläinlaji. Sen luontainen elinalue on Tiibetin alueella Kiinassa. Chiru oli yksi Pekingin vuoden 2008 olympialaisten viidestä maskotista. EU:n komissio on määritellyt lajin uhanalaiseksi. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on khiru. == Koko, elintavat == Chirun pituus on 120–170 senttiä, korkeus 80–100 senttiä ja paino 35-50 kiloa. Sen sarvien pituus on 60–70 senttiä. Chirut suojautuvat myrskyiltä ja lumipyryiltä kuoppiin kaivautumalla. Tarkkanäköisenä chiru huomaa vaaran jo kilometrien päästä. Chirut elävät jopa 200 yksilön laumoina, urokset ja naaraat erillään. Eri sukupuolet kohtaavat paritteluaikana marras-joulukuussa. Raskaus kestää 6 kuukautta. == Lähteet == *HTML-versio komission pöytäkirjasta vuodelta 2005 === Viitteet === Luokka:Vuohieläimet
Eeva Poranen

Eeva Poranen (s. 1968 Espoo) on suomalainen kirjailija ja valokuvaaja. ==Elämä ja ura== Eeva Poranen on opettanut englantia presidentin turvamiehille Mäntyniemessä ja italian kieltä työväenopistossa. Hän tekee käännöstöitä italian kielestä suomeen ja pyörittää matkailu- ja konsulttiyrityksiä.Tukilinja-lehti 2/2008 Eeva Poranen aloitti vastakeskustelun Berlusconin hyökkäyksille suomalaista ruokaa vastaan.Iltalehti 22.6.2006 Hän asuu perheineen Espoon Nuottalahdessa. ==Tuotanto== Eeva Poranen on kahden lapsen äiti, joka on kirjoittanut toisesta lapsestaan kirjan. Autistisesta Miro-pojasta kirjoitettu kirja Miro ja meri (2007), hänen esikoisteoksensa, on ensimmäinen suomalainen kuvaus siitä, mitä autistisen lapsen vanhemmat joutuvat kokemaan.Länsiväylä 19.9.2007 Samassa yhteydessä hän esitteli valokuvakokoelman, joka kuvaa autistisen lapsen maailmaa. Iltasanomat 20.11.2007 Jo tämän kirjan perusteella Porasta on alettu pitää omaperäisenä taiteilijana niin kirjailijana kuin valokuvaajanakin.Anna 8.11.2007 Eeva Porasen tuotanto on lyhyessä ajassa herättänyt paljon julkista keskustelua ja omakustannekirjasta on otettu jo uusia painoksia. YLE Ylen Aikainen 2.4.2008Helsingin Sanomat 11.12.2007 Porasen teoksen ilmestymisen jälkeen isot kustantajat ovat tuoneet markkinoille monia autismista kertovia käännösteoksia. Hänellä on työn alla matkakertomus, jossa hänen poikansa Miro on jälleen pääosassa.Iltasanomat Plus Liite 29.8.2009 Hän haluaa lisätä ihmisten ymmärrystä ja suvaitsevaisuutta autismiin: "Olisi tärkeää ymmärtää, että autistiset eivät kärsi erilaisuudestaan. He ovat ylpeitä siitä, mitä ovat." == Valokuvanäyttelyt == Eeva Porasen valokuvissa toistuu samat kaksi elementtiä: horisontissa häämöttävä meri ja pieni poika, joka tuijottaa kaukaisuuteen mietteisiinsä vaipuneena. Yhdessäkään kuvassa ei näy pojan kasvoja. Tukilinja-lehti 2/2008 Porasella on ollut useita näyttelyitä Espoossa ja Helsingissä, mm. Lastenlinnassa ja erilaisissa kulttuurikeskuksissa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Autismi- ja Aspergerliitto *YLE TV2 Inhimillinen tekijä Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Autismi Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gnesin-musiikkiakatemia

Gnesin-musiikkiakatemiaOikea sielun juhla. Kansansoitinorkesterin Moskovan- konsertti ylitti odotukset Karjalan Sanomat, 2005. eli Gnesin-instituutti (, "Gnesineille nimetty Venäjän musiikkiakatemia") on Venäjän valtion maineikas musiikkikorkeakoulu Moskovassa. == Historia == Sisarukset Jelena, Jevgenija ja Marija Gnesina perustivat yksityisen musiikkioppilaitoksen ("Музыкальное училище Е. и М. Гнесиных") vuonna 1895. Vuonna 1920 koulu jaettiin musiikin perusopetuksen ja edistyneemmän opetuksen yksiköihin. Vuonna 1944 nimeksi tuli "Gnesinien valtiollinen musiikillis-pedagoginen instituutti" ("Государственного музыкально-педагогического института имени Гнесиных"), ja vuonna 1946 koulu tarjosi täyden kymmenvuotisen peruskoulutuksen. Koulun nimi muuttui nykyiseksi "Gnesinien venäläiseksi musiikkiakatemiaksi" ("Российская Академия музыки имени Гнесиных") vuonna 1992 . == Organisaatio == Nykyisin instituutti tarjoaa neljä koulutustasoa: alkeisopinnot, täysi 10-vuotinen peruskoulu, korkeakoulu ja akatemiataso jatko-opintoja varten. Koulussa voi suorittaa kandidaatin- ja maisterintutkinnon ja musiikin ammattitutkintoja useilla aloilla, kuten eri orkesteri-instrumenteissa ja solistisissa aineissa, jazzissa ja kansanmusiikissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Korkeakoulun englanninkielinen sivusto Luokka:Moskovan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Venäläiset musiikkialan oppilaitokset
Elias Koteas

Elias Koteas (11. maaliskuuta 1961 Montréal, Québec, Kanada) on kanadalaissyntyinen näyttelijä. Koteasin molemmat vanhemmat ovat kreikkalaisiaTHE ELIAS KOTEAS INTERVIEW Viitattu 2.5.2012 ja hän puhuu itsekin kreikkaa. Hän opiskeli Vanier Collegessa Montrealissa ennen lähtöään New Yorkin American Academy of Dramatic Arts -kouluun. Valmistuttuaan Koteas osallistui New Yorkin Actors Studioon, jossa hän opiskeli näyttelemistä Ellen Burstynin ja Peter Mastersonin johdolla. ==Ura== Koteasin elokuvadebyytti oli elokuvassa Joulukuun kaksi päivää (1985). Koteasin merkittävimpiin rooleihin kuuluvat Casey Jones elokuvissa Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat ja Teinimutanttininjakilpikonnat III. David Cronenbergin keskustelua herättäneessä elokuvassa Crash (1996) Koteas esittää perversoitunutta jännityksenmetsästäjä Vaughania. Terrence Malickin filosofisessa sotaelokuvassa Veteen piirretty viiva (1998) Koteas esittää miehistään huolehtivaa komppanianpäällikköä, kapteeni Starosia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Väänäsen rysäys

Väänäsen rysäys on Antti Korhosen (s. 1969) kirjoittama dekkari, joka ilmestyi Pilot-dekkarisarjan ensimmäisenä osana syksyllä 2007. Kirja on kustannussopimuksella täyskustannettu teos, kuten muutkin Pilot-dekkarit, ja erillään Pilot-kustannusyhtiön omakustannustoiminnasta. ==Lähteet== * Pilot- kustannus Oy ==Aiheesta muualla== * Sirkku Nyström: Seksiä ja väkivaltaa (kirjan arvostelu), Ruumiinkulttuuri-lehti joulukuu nro 4/2007. Kopio arvostelusta Antti Korhosen blogissa. * Juri Nummelin: Kovaksikeitetty dekkari nostaa päätään - Kasvoton kostaja ja pornosekoilijat (kirjan arvostelu), Turun Sanomat 19.10.2007. Toimiva linkki * Korhosen vastine Nummelinin arvosteluun: Antti Korhonen: Ruumiinkulttuuri 3/2008 - Avoin kirje Juri Nummelinille (blogikirjoitus) Google Blogger 25.10.2008. Luokka:Vuoden 2007 kirjat Luokka:Suomalaiset romaanit