EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Abel Pacheco de la Espriella

Abel Pacheco de la Espriella (s. 22. joulukuuta 1933 San José) on costaricalainen poliitikko. Hän oli maansa presidentti 2002–2006, edustaen Sosiaalisen Kristillisen Yhtenäisyyden Puoluetta (Partido Unidad Social Cristiana – PUSC). Hänet valittiin toisella vaalikierroksella, jossa hän sai 58 prosenttia äänistä huhtikuussa 2002. == Elämäkerta == === Perhe === Abel Pacheco ja hänen ensimmäinen vaimonsa, Elsa Maria Muñoz Bathan, saivat viisi lasta."Biografía: Leila Rodríguez Stahl Pacheco de Primera Dama de la República de Costa Rica" . Pacheco meni naimisiin vuonna 1975 toisen vaimonsa, Leila Rodríguez Stahlin kanssa. Vaimo on entinen Miss Costa Rica. === Ura === Pacheco on lääketieteen tohtori, joka valmistui Universidad Nacional Autónoma de Méxicosta, ja opiskeli psykiatriaa myös Louisianan osavaltionyliopistossa. Hän työskenteli lääkärinä vuodesta 1959 ja johti psykiatrian keskussairaalaa vuosina 1973–1976. Pacheco oli 1970–1990-luvuilla suosittu televisiojuontaja. Tänä aikana hän jatkoi opettamista University of Costa Ricassa ja samaan aikaan palveli asiakkaita omistamassaan vaateliikkeessä El Palacio del Pantalón. Hän myös kirjoitti useita romaaneja ja popmusiikkia. Hänen poliittinen uransa alkoi vasta 64-vuotiaana, 1. helmikuuta 1998, kun hänet valittiin eduskuntaan PUSC-puolueen listoilta. Valmistauduttaessa vuoden 2002 presidentinvaaleihin hänet valittiin PUSCin ehdokkaaksi puoluekokouksessa ylivoimaisella 76 % äänimäärällä. Hänen ehdokkuutensa nähtiin puolueen uudistushenkisten voittona. Pachecon teemoina olivat itseluottamuksen palauttaminen costaricalaisille, valmistautuminen globalisaatioon ja korruption ja köyhyyden kitkeminen. Valien ensimmäisellä kierroksella Pacheco sai 38,6 % äänistä, kun suoraan läpimenoon olisi tarvittu 40 %. Toisella kierroksella Pacheco sai 58 % äänistä, vastustaja sosiaalidemokraatti Rolando Araya hävisi niukalla marginaalilla. Valtakaudellaan Pachecon oli vaikea saada uudistuksia läpi, sillä hänen puolueellaan ei ollut enemmistöä parlamentissa. Pachecon kiivaasti ajama verouudistus tuli eduskunnan harkittavaksi vasta hänen seuraajansa Óscar Ariasin aikana. == Lähteet == Luokka:Costa Rican presidentit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aulis Louko

Aulis Matias Louko (26. elokuuta 1936 Orismala, Isokyrö – 24. helmikuuta 1977 Palosaari, Vaasa) oli suomalainen Vaasassa asunut itseoppinut taidemaalari ja kuvanveistäjä.Risto Jalonen : Aulis Louko, Maalari, joka oli kuvanveistäjä (Vaasapedia)Raija Vuorisen tutkielma Aulis Loukosta vuodelta 1986Kuvataiteilijamatrikkeli : Aulis Louko ==Henkilöhistoria== Loukon vanhemmat olivat työmies Voitto Louko ja Lilja Hakamäki. Loukon isä kaatui talvisodassa 1940. Louko kävi Vaasan ammattikoulua 1950–1951 ja valmistui puusepäksi. Hän oli aluksi huonekalujen pintakäsittelijänä vaasalaisessa huonekaluliike Meriruohossa. Louko meni naimisiin 1956 ja vuonna 1961 hän muutti perheineen Orismalasta Vaasaan. Vuonna 1962 hän siirtyi Vaasan kaupungin palvelukseen remonttimaalariksi. Louko teki itsemurhan ateljeessaan Wolffin huvilassa helmikuussa 1977. ==Taiteellinen tuotanto== Louko aloitti taiteilijanuransa puuveistosten tekijänä. Hänen töitään oli vuodesta 1969 lähtien säännöllisesti esillä Vaasan Taiteilijaseuran ja Pohjalaisen Taiteilijaliiton näyttelyissä. Louko siirtyi vapaaksi taiteilijaksi syksyllä 1973. Hän piti vuonna 1974 ensimmäiset yksityisnäyttelynsä Vaasan taidehallissa sekä Tampereella Galleria Saskiassa. Helmikuussa 1974 Louko vuokrasi yhdessä kahden muun vaasalaistaiteilijan Pentti Uusikylän ja Jorma Haaviston kanssa työtiloiksi Vaasan Palosaaressa sijainneen tyhjillään olleen Wolffin jugendhuvilan, joka oli aiemmin ollut Vaasan puuvillatehtaan johtajan asuntona. Loukon veistokset olivat tyyliltään täysin tai puolittain abstrakteja ja niissä oli usein puuhun yhdistetty metallia tai pleksiä. Hän siirtyi 1970-luvun alussa kuvanveiston parista maalausten tekemiseen. Loukon maalausten aiheet tulivat hänen omasta elinympäristöstään ja hän otti niissä kantaa yhteiskunnan epäkohtiin. Hän maalasi henkilöaiheita, kaupunkikuvia ja maisemia. Loukon maalaukset olivat tyyliltään realistisia, niissä oli aluksi vaikutteita naivismista ja myöhemmin niissä oli futurismista ja kubismista saatuja vaikutteita. === Maalauksia === * Arkiaamu. 1976 * Häätö. 1974 * Kolarin jälkeen. 1973 * Mökkiläisen kuolema. * Palaajat. 1974 * Perhekuva. * Soittoniekka. * Työmies. === Veistoksia === * Ovella. Vaasan Kirkkopuistikon terveysasema * Tehostettu yksilö. Vaasan pääkirjasto == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Aulis Louko 1936-1977 : pohjalainen uni ja todellisuus – österbottnisk dröm och verklighet ; teksti Marianne Koskimies-Envall ; valokuvat Erkki Salminen. Pohjanmaan museo, Vaasa 1996 ISBN 9525057011 == Aiheesta muualla == * Aulis Loukoa ja hänen taidettaan käsittelevä sivusto * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Aulis Louko Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Sienna Guillory

Sienna Tiggy Guillory (s. 16. maaliskuuta 1975) on englantilainen näyttelijä ja entinen malli. Hän on tunnettu muun muassa rooleistaan haltiaprinsessa Arya Dröttninguna elokuvassa Eragon (2006) ja Jill Valentinena Resident Evil -elokuvasarjassa. Hän on myös esiintynyt televisiosarjoissa Luther ja Fortitude – ikiroudan kirous. Guillory on naimisissa näyttelijä Enzo Cilentin kanssa ja heillä on kaksostytöt. ==Valikoitu filmografia== ===Elokuva=== Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 1999 Star! Star! Star! Star! Lu 2000 The 3 Kings The 3 Kings Roxana 2000 Sorted Sorted Sunny 2001 Late Night Shopping Late Night Shopping Susie 2001 Two Days, Nine Lives Two Days, Nine Lives Kate 2001 The Last Minute The Last Minute Kajakki-tyttö 2001 Kiss Kiss (Bang Bang) Kiss Kiss (Bang Bang) Kat 2002 Aikakone The Time Machine Emma 2003 The Principles of Lust The Principles of Lust Juliette 2003 Rakkautta vain Love Actually Jamien tyttöystävä 2004 Resident Evil: Apocalypse Resident Evil: Apocalypse Jill Valentine 2008 Mustesydän Inkheart Resa 2010 Gunless Gunless Jane Taylor 2010 Resident Evil: Afterlife Resident Evil: Afterlife Jill Valentine 2010 Perfect Life Perfect Life Anne 2012 Resident Evil: Retribution Resident Evil: Retribution Jill Valentine 2013 The List The List Alison Corwin 2014 The Goob The Goob Janet 2014 Being American Being American Susan 2015 High-Rise High-Rise Jane 2015 The Wicked Within The Wicked Within Bethany 2016 Abduct Abduct Sapphire 2016 Don’t Hang Up Don’t Hang Up Mrs. Kolbein 2016 The Warriors Gate The Warriors Gate Annie Bronson 2017 The Performance The Performance Sarah 2019 Crystal’s Shadow Crystal’s Shadow Angelica Dark 2019 Remember Me Remember Me Selma 2019 Nuclear Nuclear Mother 2020 Son of the South Son of the South Jessica Mitford ===Televisio=== Televisio Televisio Televisio Televisio Televisio Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Lisätietoja 1993 Kultainen ratsupiiska Riders Fenella Maxwell Televisioelokuva 1995 The Buccaneers - Viattomat valloittajat The Buccaneers Lady Felicia Marabel Minisarja 1996 Out of Sight Out of Sight Ingrid 2 jaksoa 2000 Take a Girl Like You Take a Girl Like You Jenny Bunn 3 jaksoa 2003 Troijan Helena Helen of Troy Helena Minisarja 2004 Beauty Beauty Cathy Wardle Televisioelokuva 2005 Neiti Marple Agatha Christie’s Marple Julia Simmons Jakso "Kuolema ilmoittaa lehdessä" 2006 The Virgin Queen The Virgin Queen Lettice Knollys Minisarja 2008 Criminal Minds – FBI-tutkijat Criminal Minds Kate Joyner 2 jaksoa 2008 The Oaks The Oaks 1 jakso 2009 Virtuality Virtuality Rika Goddard Televisioelokuva 2010 C.S.I. CSI: Crime Scene Investigation Kacey Monahan 1 jakso 2010 Covert Affairs Covert Affairs Sophie Jacklin 1 jakso 2013 Luther Luther Mary Day 4 jaksoa 2014 Believe Believe Moore 1 jakso 2015-2018 Fortitude – ikiroudan kirous Fortitude Natalie Yelburton 21 jaksoa 2016 Stan Lee’s Lucky Man Stan Lee’s Lucky Man Eve 10 jaksoa 2020 Raised by Wolves Raised by Wolves Mary 1 jaksoa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otavan koulu

Otavan koulu on Mikkelin Otavan kaupunginosassa toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Nykyinen Otavan koulu aloitti opetustoimintansa vuonna 2005, kun Otavan kaksi vanhaa koulua yhdistettiin. Koulua käy noin 180 oppilasta. Viereisen Otavan opiston (Otavia) koordinoimana toimii Nettiperuskoulu, joka on verkko-opintoja painottava tapa suorittaa peruskoulun oppimäärä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Koulun aiemmat kotisivut Luokka:Mikkelin peruskoulut Koulu
Tony Leung Chiu-Wai

Tony Leung Chiu-wai (; s. 27. kesäkuuta 1962, Brittiläinen Hongkong) on hongkongilainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi herra Chow’n rooleista Wong Kar-Wain elokuvissa Days of Being Wild (1991), In the Mood for Love (2000) ja 2046 (2004). Hän on näytellyt neljässä muussakin Wong Kar-Wain elokuvassa, John Woon ja muiden hongkongilaisohjaajien toimintaelokuvissa, Zhang Yimoun elokuvassa Hero (2002) sekä Ang Leen vuoden 2007 elokuvassa Lust, Caution. == Valikoitu filmografia == === Näyttelijänä === * Beiqing chengshi (1989) * Bullet in the Head (1990) * Days of Being Wild (1991) * Chinese Ghost Story III (1991) * Hard Boiled (1991) * Kuin veitsi kurkulla (1992) * Lentävä tikari (1993) * The Eagle Shooting Heroes (1993) * Butterfly and Sword (1993) * Ashes of Time (1994) * Chungking Express (1994) * Riksakuski (1995) * Heaven Can’t Wait (1995) * Happy Together (1997) * Mack the Knife (1998) * Gorgeous (1999) * In the Mood for Love (2000) * Tokyo Raiders (2000) * Infernal Affairs (2002) * Double Vision (2002) * Chinese Odyssey 2002 (2002) * Hero (2002) * 2046 (2004) * Lust, Caution (2007) * Red Cliff (2008) * Ashes of Time Redux (2008) * The Grandmaster (2013) * Shang-Chi and the Legend of the Ten Rings (2021) === Ohjaajana === * Guns of Dragon tai American Dragon (1994) == Aiheesta muualla == * * Luokka:Hongkongilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Humu Records

Humu Records on suomalainen levy-yhtiö, joka aloitti toimintansa syksyllä 2015. Humun toimintaan kuuluu myös keikkoja ja tapahtumia järjestävä Humu- klubi, kulttuurijulkaisu Humu sanoma, Humu teatteri sekä lyhytkursseja järjestävä Humu-opisto. ==Artistit== *(proto)Torvinen *Aivokuolleet *Anis Kiitu *Black Peider *Black Peider vs. Jukka Nissinen *Bizzarro *Bizzarro & Jukka Nissinen *Chop Suey *Cheese Finger Brown *Detour 33 *Faarao Pirttikangas *Hampaat suussa *HXA *Hullu pappila *Hunswot *Jarkka Rissanen *Jonas and I *joku iiris *Jukka Nissinen *Karuma *Kristiina *Kumpulainen & Vapaaherrat *Neiti Olga *Paha-Viitanen *Positive Wave *Samanna *Station Approach *Tamara Luonto *The Country Dark *Tinyhawk & Bizzarro * Utunen *Vehje *Ville Lehtovaara *Ville Miettinen *Yhteiskunnan pienet porsaat ==Fyysiset julkaisut== *Hunswot - Hunswot (LP) *Positive Wave - Metsälapsi (CD) *Yhteiskunnan pienet porssaat - Yhteiskunnan pieni EP (CD) *Samanna - Mittasuhteita (LP) *Jukka Nissinen - IV (LP) *HXA - Smoke Trails (LP) *Anis Kiitu - Kaihola (LP) *Aivokuolleet - Verta ja hikeä (Kasetti) *Tinyhawk & Bizzarro - Nekorok (LP) *Paha-Viitanen - Perilliset (LP) *Kristiina - Palavan rakkauden aika (LP) *Hullu Pappila - Aallonpohja (Kasetti) *Vehje - Puolkuppia (LP) *Tamara Luonto - Honeymoon (LP) *Ville Miettinen - Toivoton romantikka (LP) *Samanna - Sinisellä sametilla (LP) *Jarkka Rissanen Tonal Box feat. Kalle Fält - Bones (LP + CD) *(proto)Torvinen - Toinen isi (CD) *Jonas and I - Where From Here (LP) *Jukka Nissinen - III (LP) *Black Peider vs. Jukka Nissinen - John The Revelator (7" single) *Vehje - Terveisiä (EP 7") *Paha- Viitanen - Vihreät kasvot (Kasetti) *Bizzarro & Jukka Nissinen - Taipale Broadcast Volume 1 (LP) *joku iiris - joku iiris (LP+CD) *Chop Suey - Partyhouse Tapes (Kasetti) *Jukka Nissinen - II (LP) *Bizzarro - Luxardo (CD) *Ville Lehtovaara - Regroovable (CD) *(proto)Torvinen - Suomen teiniliitto 1939-1984 (Kasetti) *The Country Dark -Cookie Trail (CD) *Jarkka Rissanen & Sons Of The Desert - Hybrid Soul (CD) *Detour 33 - Tamed by Fear (CD) *Cheese Finger Brown - Low-Down People (CD) *Black Peider - SINGER-SONGFIGHTER (CD) *Jonas and I - These Days (CD) *The Country Dark - Hypnic Jerk (CD) *Utunen - Utunen (LP+CD) *Kumpulainen & Vapaaherrat - Tekstitetyt Unet (CD) ==Aiheesta muualla== *Humu Recordsin kotisivu Luokka:Suomalaiset levy-yhtiöt
Airakselan koulu

Airakselan koulu oli Kuopion Karttulan Airakselassa toiminut suomenkielinen esi- ja alakoulu (luokka-asteet 0–6). Noin 20 oppilaan kyläkoulu lakkautettiin elokuussa 2013. Vuonna 1930 rakennettu punatiilinen, kaksikerroksinen koulurakennus ja siihen liittyvä talousrakennus myytiin yksityishenkilölle elokuussa 2014 yhteensä 70 000 euron kauppahinnalla. ==Lähteet== Luokka:Kuopion peruskoulut Luokka:Karttula Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset
Miguel Ángel Rodríguez Echeverría

Miguel Ángel Rodríguez Echeverria (s. 9. tammikuuta 1940) on costaricalainen ekonomisti, asianajaja, liikemies ja poliitikko. Hän palveli Costa Rican presidenttinä vuodesta 1998 vuoteen 2002 ja oli lyhyesti Amerikan valtioiden järjestö OAS:n pääsihteerinä vuonna 2004, ennen kuin joutui eroamaan ja palaamaan kotimaahansa syytettynä taloudellisista väärinkäytöksistä presidenttikaudellaan. Huhtikuussa 2011 hänet tuomittiin viideksi vuodeksi vankilaan korruptiosta.Rodríguez condenado por instigar a pago de dádivas Nacion Joulukuussa 2012 hänet vapautettiin vetoomustuomioistuimessa, mutta tapaus otettiin uudelleen käsittelyyn 2014. Tapaus liittyi Alcateliin, joka toimitti maahan 400 000 matkapuhelinlinjaa. == Nuoruusvuodet == Rodríguez opiskeli kauppatieteitä ensin Costa Rican yliopistossa ja sitten Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, mistä hän väitteli vuonna 1966. == Poliittinen ura == Rodríguez pyrki kolme kertaa presidentiksi. Vuonna 1990 hän hävisi puolueen ehdokkuuden Rafael Ángel Calderónille Vuonna 1994 hän voitti puolueensa ehdokkuuden, mutta hävisi vaalit María José Figueresille. Lopulta hän pääsi läpi vuonna 1998. Huolimatta hänen kokemuksestaan taloustieteilijänä ja liikemiehenä, hänen presidenttikauttaan pidettiin yleisesti tehottomana. Ehdotetut vapaan markkinatalouden uudistukset, mukaan lukien suunnitelma lopettaa valtion monopoli televiestintäalalla, kaatuivat ammattiliittojen ja virkamiesten vastustukseen. Hän onnistui kuitenkin uudistamaan ja osittain yksityistämään eläkejärjestelmän ja tärkeimmän sataman Tyynellämerellä (Caldera). === Poliittiset näkemykset === Rodríguez suosi markkinoiden uudistuksia ja talouden avaamista, jotta maahan saataisiin ulkomaisia investointeja. Hänen kaudellaan maa allekirjoitti useita vapaakauppasopimuksia. == Lähteet == Luokka:Costa Rican presidentit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Särkijärvi (Ikaalinen, Juhtimäki)

Särkijärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätön Juhtimäellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Särkijärvi on osa Liesijoen aluetta. == Maantietoa == Järven pituus on 400 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 2,4 hehtaaria. Se sijaitsee Vähä Kalajärven vieressä ja sitä voidaan pitää Liesijoen läpivirtausjärvenä. Järven pohjoispäähän laskee Alaiselta Särkilammelta oleva osuus ja eteläpäästä laskee Petäjäjärvelle päättyvä joen osuus. Siihen ei laske muita ojia. Rantaviivan pituus on 900 metriä. Järven itäranta kuuluu harjujaksoon, joka seuraa Liesijokea useita kilometriä ja jonka päällä kulkee Juhtimäeltä pohjoiseen lähtevä tie. Itärannassa on kiinteistö ja vapaa-ajan asunto. == Virkistys == Liesijoki on Liesijärveltä Kyrösjärvelle ulottuvan melontareitin osa.Melontaopas: Sipsiöjoen reitti, Pirkanmaan liitto ja Pirkanmaan ELY-keskus, 2002 == Lähteet == Luokka:Liesijoen alue (Sipsiöjärven valuma-alue) Luokka:Ikaalisten järvet Luokka:Sisättö
Amatrice

Amatrice on kunta Italiassa Latiumin alueella olevassa Rietin maakunnassa. Se sijaitsee Apenniinien vuoristossa ja kunnan korkein vuori on 2 458 metriä korkea Monte Gorzano. Amatricen keskusta sijaitsee 955 metriä korkealla sijaitsevassa laaksossa. Mappa del territorio ==Historia== Amatrice tuhoutui pahoin vuonna 2016 tapahtuneessa maanjäristyksessä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Rietin maakunnan kunnat
Warwickin jaarli

Warwickin jaarli on brittiläinen arvonimi, joka on ollut käytössä neljään eri otteeseen Britannian historiassa. Nykyinen Warwickin jaarli on Guy David Greville ja perimysjärjestyksessä seuraavana on tämän poika Charles Fulke Chester Greville. Perinteisesti Warwickin jaarli on asunut Warwickin kaupungissa sijaitsevassa linnassa. Vuonna 1978 Grenvillen suku kuitenkin myi linnan Madame Tussaudsille ja nykyinen jaarli asuu Australiassa. == Warwickin jaarlit == === 1088-1499 === * Henry de Beaumont, 1. Warwickin jaarli (1048 – 1119) * Roger de Beaumont, 2. Warwickin jaarli (n. 1102 – 1153) * William de Beaumont, 3. Warwickin jaarli (s. ennen vuotta 1140, k. 1184) * Waleran de Beaumont, 4th Warwickin jaarli (1153–1204) * Henry de Beaumont, 5. Warwickin jaarli (n. 1195 – 1229) * Thomas de Beaumont, 6. Warwickin jaarli (1208–1242) * Margaret de Beaumont, Warwickin kreivitär (?-1253) ** John Marshal, 7. Warwickin jaarli (jure uxoris; ?-1242) ** John du Plessis, 7. Warwickin jaarli (jure uxoris; ?-1263) * William Maudit, 8. Warwickin jaarli (n. 1220 – 1268) * William de Beauchamp, 9. Warwickin jaarli (n. 1240 – 1298) * Guy de Beauchamp, 10. Warwickin jaarli (?-1315) * Thomas de Beauchamp, 11. Warwickin jaarli (?-1369) * Thomas de Beauchamp, 12. Warwickin jaarli (n. 1339 – 1401) * Richard de Beauchamp, 13. Warwickin jaarli (1382–1439) * Henry de Beauchamp, 14. Warwickin jaarli (1425–1446) * Anne de Beauchamp, 15. Warwickin kreivitär (1443–1449) * Anne de Beauchamp (1426–1492) ** Richard Neville, 16. Warwickin jaarli eli "Warwick kuninkaantekijä" (jure uxoris; 1428–1471) * Edward Plantagenet, 17. Warwickin jaarli (1475–1499) === 1445-46 === * Henry de Beauchamp, 1. Warwickin herttua (1425–1446) === 1618-1759 === * Robert Rich, 1. Warwickin jaarli (?-1619) * Robert Rich, 2. Warwickin jaarli (1587–1658) * Robert Rich, 3. Warwickin jaarli (1611–1659) * Charles Rich, 4. Warwickin jaarli (1658–1673) * Robert Rich, 5. Warwickin jaarli (1620–1675) ** Henry Rich, Kensingtonin lordi (1642–1659) * Edward Rich, 6. Warwickin jaarli (1673–1701) * Edward Henry Rich, 7. Warwickin jaarli (1697–1721) * Edward Rich, 8. Warwickin jaarli (1695–1759) === 1759- === * Francis Greville, 1. Warwickin jaarli (1719–1773) * George Greville, 2. Warwickin jaarli (1746–1816) ** George Greville, Brooken lordi (1772–1786) * Henry Richard Greville, 3. Warwickin jaarli (1779–1853) * George Guy Greville, 4. Warwickin jaarli (1818–1893) * Francis Richard Charles Greville, 5. Warwickin jaarli (1853–1924) * Leopold Guy Francis Maynard Greville, 6. Warwickin jaarli (1882–1928) * Charles Guy Fulke Greville, 7. Warwickin jaarli (1911–1984) * David Robin Francis Guy Greville, 8. Warwickin jaarli (1934–1996) * Guy David Greville, 9. Warwickin jaarli (1957-) ** Tämän perijänä toimii Charles Fulke Chester Greville == Lähteet == Luokka:Jaarlit Luokka:Britannian aateli Luokka:Brittiläiset aateliset Luokka:Warwick
Jure uxoris

Jure uxoris on latinankielinen sanonta, joka tarkoittaa "vaimonsa oikeudella". Sitä käytetään usein kuvaamaan sellaista mieshenkilöä, joka on saanut arvonimensä avioliittonsa kautta, eikä siis ole esimerkiksi syntyperänsä puolesta oikeutettu arvonimeen. == Esimerkkejä == * Richard Neville eli Warwick kuninkaantekijä sai Warwickin jaarlin tittelin naimalla Alice Montacuten * Tapani, joka myöhemmin tuli tunnetuksi Englannin kuninkaana, sai Boulognen kreivin tittelin naimalla Matilda ensimmäisen Luokka:Latinankieliset fraasit
Seitsemän vuoden onnettomuus

Seitsemän vuoden onnettomuus (Seven Years Bad Luck) on Max Linderin ohjaama ja käsikirjoittama fiktioelokuva, joka tuli ensi-iltaan 1921. Elokuva on Linderin ensimmäinen Yhdysvalloissa tekemä pitkä elokuva. Se on yksi niistä kolmesta elokuvasta, jotka Linder teki oman tuotantoyhtiönsä kautta.Seven Years Bad Luck. Silentfilm.org. Linder on tavanomaisessa Maxin roolissaan. Hän yrittää vakuuttaa tyttöystävälleen uskollisuuttaan mutta turhaan. Vitsinä elokuvassa on ihmispeili, pitkä kohtaus, jossa toinen henkilö matkii Maxin liikkeitä särkyneen peilin kehysten takana. Saman idean toteuttivat Marxin veljekset myöhemmin elokuvassa Neljä naurettavaa naapuria. ==Näyttelijät== ==Arviot== ”Tämän viiden kelan mittaisen elokuvan myötä Linder palasi elokuvantekoon. Näyttelijät saavat yleisön nauramaan alusta loppuun”, kirjoittaa Los Angeles Timesin kriitikko vuonna 1921 ja kehuu sitä kaiken kaikkiaan tyylikkääksi.Max Linder -sivusto . Serge Bromberg pitää artikkelissaan elokuvaa timanttina. Suomalainen kriitikko ei pidä sitä ja kahta muuta Linderin Yhdysvalloissa tekemää pitkää elokuvaa yhtä hyvinä kuin uran alkupuolen lyhytelokuvia (Timo Peltonen, Helsingin Sanomat 2016). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Seven Years Bad Luck at SilentEra. *Turner Classic Movies. Luokka:Max Linderin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1921 yhdysvaltalaiset elokuvat
Jonathan Jakubowicz

Jonathan Jakubowicz on venezuelalainen elokuvaohjaaja. Jakubowiczin ensimmäinen elokuva on palkittu Ships of Hope vuodelta 2000, jossa hän kertoo Venezuelaan ennen toista maailmansotaa tulleista juutalaisista pakolaisista. Jakubowiczin muihin merkittäviin elokuviin lukeutuu Secuestro Express, joka valmistui vuonna 2005. Elokuva on yksi menestyneimpiä venezuelalaiselokuvia. Jakubowiczin Hands of Stone sai ensi-iltansa vuonna 2016. Elokuvan pääosissa näyttelee muun muassa Robert De Niro. Elokuva kertoo latinonyrkkeilijä Roberto Duránin (roolissa Édgar Ramirez) tarinan, jonka juutalaisena valmentajana De Niro esiintyy. Ohjaajana Jakubowiczia ovat innoittaneet muun muassa Martin Scorsesen varhaiset elokuvat. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Joachim Rønning

Joachim Rønning (s. 1972) on norjalainen elokuvaohjaaja, joka työskentelee yleensä yhdessä maanmiehensä Espen Sandbergin kanssa. He molemmat ovat kotoisin Sandefjordin kaupungista. He ovat Skandinavian suurimpiin kuuluvan mainoselokuvien tuotantoyhtiön Motion Blurin osaomistajia. Rønningin ja Sandbergin esikoisohjaus on Bandidas vuodelta 2006. Vuonna 2017 tuli ensi- iltaan heidän ohjaamansa Pirates of the Caribbean: Salazar’s Revenge. Vuonna 2014 he ohjasivat kaksi ensimmäistä jaksoa televisiosarjaan Marco Polo. Myös Disney-filmatisointi Maleficent 2: Pahan valtiatar (2019) on Rønningin ohjaustyö. Rønningin ja Sandbergin ohjaamat Max Manus (2008) ja Kon-Tiki (2012) ovat Norjan katsotuimmat elokuvat yli kolmeen vuosikymmeneen. Rønning opiskeli Tukholman elokuvakoulussa vuosina 1992–1994. ==Lähteet== Huomautus lähdeviitteisiin 1 ja 2: animaatioelokuva Pilvikallion vauhtikisat (1975) on katsotumpi kuin Max Manus ja Kon-Tiki. == Aiheesta muualla == * Luokka:Norjalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Espen Sandberg

Espen Sandberg (s. 17. kesäkuuta 1971 Sandefjord) on norjalainen elokuvaohjaaja, joka työskentelee yleensä yhdessä maanmiehensä Joachim Rønningin kanssa. Molemmat ovat kotoisin Sandefjordin kaupungista. Sandberg opiskeli Tukholman elokuvakoulussa vuosina 1992–1994. Rønningin ja Sandbergin esikoisohjaus on Bandidas (2006). Vuonna 2014 he ohjasivat kaksi ensimmäistä jaksoa televisiosarjaan Marco Polo. Vuonna 2017 julkaistiin heidän ohjaamansa Pirates of the Caribbean: Salazar’s Revenge. Rønningin ja Sandbergin ohjaamat Max Manus (2008) ja Kon-Tiki (2012) ovat Norjan katsotuimmat elokuvat yli kolmeen vuosikymmeneen. Rønning ja Sandberg ovat myös Skandinavian suurimpiin kuuluvan mainoselokuvien tuotantoyhtiön Motion Blurin osaomistajia. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Norjalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
José María Figueres Olsen

José Maria Figueres Olsen (s. 24. joulukuuta 1954 San Jose, Costa Rica) on costaricalainen liikemies ja poliitikko, joka toimi Costa Rican presidenttinä 1994–1998. Sen jälkeen Figueres on keskittynyt vaikuttamaan globaaleissa asioissa, kuten ilmastonmuutoksessa, kestävässä kehityksessä ja teknologiassa. Figueres Olsen on Costa Rican liberaalipuolueen perustajan José Figueres Ferrerin poika. Figueres suoritti perustutkinnon West Pointissa Yhdysvaltojen sotilasakatemiassa West Pointissa, josta hän valmistui insinööriksi vuonna 1979. Myöhemmin hän jatkoi akateemisia opintoja Harvardin yliopistossa (John F. Kennedy School of Government) ja suoritti siellä vuonna 1991 Master of Public Administrationin loppututkinnon. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli kymmenen vuotta insinöörinä maatalousbisneksen parissa. Sen jälkeen hän siirtyi julkiselle sektorille, ja hänestä tuli Costa Rican ulkomaankauppaministeri ja sitten maatalousministeri. Vuoden 1994 vaaleissa hänet valittiin Costa Rican presidentiksi. Hän oli maan nuorin 1900-luvulla valittu presidentti. Vaalitaistelu oli kiivas ja riitaisa, vastustajat syyttivät Figueresia nuorena henkilönä tehdystä murhasta. Vuonna 2000 hän siirtyi Maailman talousfoorumiin Sveitsiin, ja myöhemmin hän työskenteli Concordia 21 -hankkeessa Madridissa. Vuosina 2010–2012 hän oli Carbon War Roomin toiminnanjohtaja, ja sen jälkeen sen hallituksen puheenjohtaja. Se on riippumaton voittoa tavoittelematon järjestö, joka pyrkii maailmanlaajuisesti edistämään siirtymistä vähähiiliseen talouteen.Board Carbon War Room Vuonna 2015 Figueres valittiin Liberaalipuolueen puheenjohtajaksi. == Lähteet == Luokka:Costa Rican presidentit Luokka:Maatalousministerit Luokka:Liikemiehet Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kerkkoon Urheilijat

Kerkkoon Urheilijat ry on vuonna 1926 Porvoon Kerkkoossa perustettu urheiluseura. Sen lajivalikoimaan kuuluvat yleisurheilu, hiihto, salibandy, jalkapallo ja lentopallo. == Historia == Kerkkoon Nuorisoseuran Urheilijat perustettiin tammikuussa 1926. Alkuaikoina lajeihin kuuluivat hiihto, voimistelu ja maastojuoksu. 1920-luvun lopulla uudeksi lajiksi tuli yleisurheilu. Vuonna 1932 Los Angelesin olympialaisissa Kerkkoon Urheilijoiden edustajat saivat kaksi mitalia. Matti Järvinen voitti keihäänheiton olympiakultaa, ja Lauri Lehtinen voitti niin ikään olympiakultaa 5 000 metrin juoksussa. Kerkkoon hyppyrimäen välmistuttua Tanhumäelle 1934 uudeksi lajiksi nousi mäkihyppy. Hyppyrimäki on sittemmin purettu huonon kuntonsa vuoksi. Kerkkoon Urheilijoiden 25-vuotis juhlassa, vuonna 1951, toimi juhlapuheenpitäjänä silloinen pääministeri, myöhemmin tasavallan presidentti Urho Kekkonen. Vuonna 1952 Kerkkoon Nuorisoseuran Urheilijat ry:n johtokunta halusi lyhentää seuran nimeä, ja uudeksi nimeksi päätettiin Kerkkoon Urheilijat ry. Vuosituhannen loppupuolella Kerkkoon Urheilijat sai taas lajivalikoimaansa uusia lajeja, kun mukaan tulivat jalkapallo, lentopallo, beach volley ja salibandy. Jalkapallossa miesten sarjassa KU on pelannut parhaimmillaan Kakkosessa kaudella 2001–2002. Sekä osallistunut Suomen Cupiin. Miesten salibandyjoukkue on niin ikään pelannut kakkosdivisioonassa. Beach Volleyssa KU on osallistunut SM-turnauksiin. Luokka:Porvoolaiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset urheilun yleisseurat
Keyaki (1944)

Keyaki () oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1944 valmistunut Matsu- luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 22. kesäkuuta 1944. Se laskettiin vesille 30. syyskuuta ja otettiin palvelukseen kolme kuukautta myöhemmin 15. joulukuuta.Milanovich 2024 s. 103 == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se kuljetti 1. joulukuuta alkaen kotiutettavia sotilaita takaisin Japaniin. Alus luovutettiin 5. heinäkuuta 1947 Jokosukassa sotakorvauksena Yhdysvalloille, joka upotti 29. lokakuuta 1947 aluksen maalilaivana Nojimazakin majakan edustalla. == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Matsu-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Yanagi (1944)

Yanagi () oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Matsu- luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Fujinagatan telakalta, missä köli laskettiin 20. elokuuta 1944. Se laskettiin vesille 25. marraskuuta ja otettiin palvelukseen kaksi kuukautta myöhemmin 18. tammikuuta 1945.Milanovich 2024 s. 103 == Palvelus == Alus joutui 14. heinäkuuta 1945 Tsugarunsalmessa Yhdysvaltain laivaston ilmavoimien hyökkäykseen, jolloin se vaurioitui pahoin. Hylky hinattiin Ominatoon, missä se oli edelleen sodan päättyessä. Alus poistettiin alusluettelosta 20. marraskuuta 1945. Hylky romutettiin lokakuusta 1946 20. toukokuuhun 1947 Ominatossa. == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Matsu-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Fujinagatan telakka
Dominica kesäolympialaisissa 2000

Dominica osallistui Sydneyn olympialaisiin vuonna 2000 joukkueella, johon kuului kaksi yleisurheilijaa ja kaksi uimaria. Tämä oli Dominican vasta toinen esiintyminen olympialaisissa. == Joukkue == === Uinti === *Kenneth Maronie - Miesten 50 metrin vapaauinti *Francilla Agar - Naisten 50 metrin vapaauinti === Yleisurheilu === *Sherwin James - Miesten 200 metrin juoksu *Marcia Daniel - Naisten 400 metrin juoksu == Lähteet == Luokka:Dominica olympialaisissa Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 2000
Omakaitse

Omakaitse oli Virossa vuosina 1917–1918 ja 3. heinäkuuta 1941 – 17. syyskuuta 1944 toiminut puolisotilaallinen organisaatio, joka osallistui Viron vapaussotaan sekä vuosina 1941 (kesäsota) ja 1944 Virossa käytyihin taisteluihin. Operaatio Barbarossan käynnistyttyä ja Saksan armeijan vallatessa Viron sosialistista neuvostotasavaltaa Omakaitse osallistui perääntyvän puna-armeijan vastaiseen taisteluun Tartossa 10. heinäkuuta 1941 alkaen. Taistelut kestivät heinäkuun 25. päivään asti. Saksan hyökkäysvaiheen päätyttyä Omakaitseen liittyi virolaisia metsäveljiä, ja se sai aiempaa järjestäytyneemmän muodon. Maakuntiin muodostetut yksiköt alistettiin Viron päähallintopiirissä Hjalmar Mäen johtamalle Viron itsehallinnolle (viroksi Eesti Omavalitsus), ja Omakaitse alkoi toimia poliisitehtävissä. Omakaitseen kuului 44 000 henkeä tammikuun alussa vuonna 1942. Tarton offensiivin aikana elo-syyskuussa 1944 Omakaitse osallistui Saksan armeijan rinnalla puna- armeijaa vastaan käytyyn puolustustaisteluun. == Lähteet == Luokka:Vastarintaliikkeet toisen maailmansodan aikana Luokka:Viron sotahistoria Luokka:Viron vapaussota
Battles (In Flamesin albumi)

Battles on ruotsalaisen metalliyhtye In Flamesin 12. studioalbumi. Se julkaistiin 11. marraskuuta 2016 levymerkillä Nuclear Blast lukuun ottamatta Pohjois-Amerikkaa, jossa Eleven Seven Music toimii jakelijana. Battlesin tuotti Howard Benson. Albumi on In Flamesin ensimmäinen yhdysvaltalaisrumpali Joe Rickardin kanssa. Bensonin luottomiehiin lukeutuva Rickard soitti albumin äänitysvaiheessa vielä sessiomuusikon statuksella, mutta liittyi myöhemmin vakijäseneksi, minkä yhtye vahvisti syyskuussa 2016. Hän korvasi marraskuussa 2015 In Flamesin jättäneen Daniel Svenssonin. Yhtye aloittaa albumin tiimoilta Euroopan kiertueen yhdessä Disturbedin kanssa tammikuussa 2017. Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 60. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan kolmannella sijalla.Musiikkituottajat: In Flames – Battles == Kappaleet == Kaikki kappaleet ovat kirjoittaneet Anders Fridén ja Björn Gelotte. # # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Anders Fridén – laulu * Björn Gelotte – kitara * Niclas Engelin – kitara * Peter Iwers – bassokitara * Joe Rickard – rummut === Vierailevat muusikot === * Örjan Örnkloo – kosketinsoitin * Marc Vangool – steel-kitara == Arvostelut == * Imperiumi.net: 8/10 * Kaaoszine: 8-/10 * Metalliluola: 8/10In Flames – Battles (2016) Viitattu 30.12.2022. * Soundi: Missä metalli? In Flames tähyää yhä keveämpään suuntaan Viitattu 30.12.2022. * V2.fi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2016 albumit Luokka:In Flamesin albumit
Stiftelsen Brita Maria Renlunds minne

Stiftelsen Brita Maria Renlunds minne (Brita Maria Renlundin muistosäätiö) on Karl Herman Renlundin vuonna 1918 äitinsä muistolle perustama ruotsinkielinen säätiö. Se tuki uuden Lastenklinikan rakennuttamista 2000-luvulla. Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen hallitsema Svenska kulturfonden ja Stiftelsen Brita Maria Renlunds minne ovat yhdessä Uuden Lastensairaalan Tukisäätiön (Stiftelsen Nya Barnsjukhusets Stöd) perustajia. == Toiminta ja tavoitteet == Stiftelsen Brita Maria Renlunds minnen perustajan toiveiden mukaisesti, säätiön hallituksessa on aina toiminut ainoastaan naisia. Kiinteätä omaisuutta on säätiön omistuksessa vähän, suhteutettuna yli 300 miljoonan euron pääomaan. Säätiö omistaa asuntoja, joita vuokrataan pääasiassa ruotsinkieliselle päiväkotihenkilöstölle. Säädösten mukaisiin tavoitteisiin lukeutuvat * Lastenhoidon edistäminen, riippumatta huoltajien kansallisuudesta, uskonnosta tai kielestä * Ruotsinkielisen päivähoidon ja kouluympäristöjen parantaminen, sekä sekä lasten ja nuorison hyvinvoinnin edistäminen. * Toimintaalueisiin kuuluvat ensisijaisesti Helsinki ja Kokkola. Säätiön vuosittaisesta tuotosta korkeintaan neljäsosa sijoitetaan pääomaan. Loput tuotosta käytetään tavoitteiden edistämiseen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *kotisivu Luokka:Suomenruotsalaiset säätiöt
Fumizuki (1905)

Fumizuki oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1905 Venäjän-Japanin sodassa valtaama torpedovenehävittäjä. == Valmistus == Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi Baklaniksi nimetyn Sokol-luokan aluksen Nevskin telakalta Pietarista, missä köli laskettiin 1899. Alus laskettiin vesille 1901. Se kasattiin Port Arthurissa ja alus otettiin palvelukseen 1902.NishidaGardiner, Robert 1860-1905 s. 206 == Palvelus == Alus nimettiin 22. maaliskuuta 1902 uudelleen Silnyksi. Venäjän–Japanin sodan alkaessa alus kuului Port Arthuriin sijoitettuun komentaja A. A. Ginterin johtamaan Venäjän Tyynenmeren laivaston 2. hävittäjälaivueeseenOlender, Piotr s. 15. Alus vaurioitui pahoin 27. maaliskuuta 1904 taistellessaan keisarillisen Japanin laivaston torpedoveneiden Aotaka ja Tsubame kanssa. Aluksen miehistö joutui ajamaan aluksensa matalikolle estääkseen sen uppoamisen.Olender, Piotr s. 42 Alus palautettiin palvelukseen, mutta se vaurioitui uudelleen sen osallistuessa Port Arthurin saarron murtamisyritykseen 11. marraskuuta ajettuaan miinaanOlender, Piotr s. 86. Varuskunnan antautuessa 2. tammikuuta 1905 aluksen miehistö oli upottanut edellisenä päivänä aluksensa, jottei se jäisi keisarillisen Japanin laivastolleOlender, Piotr s. 97. Japanilaiset nostivat hylyn 22. elokuuta ja se kunnostettiin Takeshikissä. Alus liitettiin 12. joulukuuta 1905 laivastoon hävittäjänä nimellä Fumizuki. Laivasto vaihtoi aluksen kattilat Miyabara-kattiloiksi ja tykit brittiläisvalmisteisiksi. Sen aseistuksena oli kolme 47 millimetrin tykkiä ja kaksi 18 tuuman torpedoputkea. Uudet kattilat tuottivat 3 800 hevosvoimaa, mikä mahdollisti 27 solmun huippunopeuden. Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi.Jentschura, Hansgeorg et al s. 134 Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1914 ja se myytiin 1923 siviilikäyttöön nimellä Fumizukimaru. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Keisarillisen Japanin laivaston hävittäjät
Yamabiko (1905)

Yamabiko oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1905 Venäjän-Japanin sodassa valtaama torpedovenehävittäjä. == Valmistus == Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi aluksen Nevskin telakalta Pietarista. Alus laskettiin vesille 1901 ja valmistui 1902 nimellä Kondor.Nishida == Palvelus == Alus nimettiin 22. maaliskuuta 1902 uudelleen Riechitelny. Venäjän-Japanin sodassa keisarillisen Japanin laivasto valtasi aluksen 12. elokuuta 1904. Alus otettiin 7. tammikuuta 1905 palvelukseen apuhävittäjänä nimellä Akatsuki. Se luokiteltiin hävittäjäksi 12. joulukuuta nimellä Yamabiko. Alus luokiteltiin kolmannen luokan hävittäjäksi 28. elokuuta 1912. Alus myytiin 1. huhtikuuta 1917 siviilikäyttöön nimellä Yamabikomaru. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Keisarillisen Japanin laivaston hävittäjät
Satsuki (1905)

Satsuki oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1905 Venäjän-Japanin sodassa valtaama torpedovenehävittäjä. == Valmistus == Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi aluksen Nevskin telakalta Pietarista. Alus laskettiin vesille 1902 ja valmistui vielä samana vuonna nimellä Keta ().Nishida == Palvelus == Alus nimettiin 22. maaliskuuta 1902 uudelleen Biedovy (). Venäjän-Japanin sodassa keisarillisen Japanin laivasto valtasi aluksen 28. toukokuuta 1905. Alus otettiin 12. joulukuuta palvelukseen hävittäjänä nimellä Satsuki. Alus luokiteltiin kolmannen luokan hävittäjäksi 28. elokuuta 1912. Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1913 ja se myytiin 23. elokuuta 1914 siviilikäyttöön nimellä Satsukimaru. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Keisarillisen Japanin laivaston hävittäjät
P-Nitrofenoli

p-Nitrofenoli eli 4-nitrofenoli (C6H5NO3) on fenolin nitrattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden orgaanisten yhdisteiden valmistuksessa lähtöaineena ja analyyttisessä kemiassa pH-indikaattorina. p-Nitrofenoli on o- ja m-nitrofenolien isomeeri. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa p-nitrofenoli on väritöntä tai keltaista kiteistä ainetta. p-Nitrofenolilla on kaksi kiderakenteeltaan eroavaa muotoa: α- ja β-muodot. Yhdiste liukenee hieman viileään veteen ja paremmin lämpimään. Aine liukenee hyvin muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja emäksisiin vesiliuoksiin. p-Nitrofenolin pKa-arvo on 7,15 eli se on heikko happo. Yhdiste on kuitenkin fenolia voimakkaampi happo, mikä johtuu nitroryhmän aiheuttamasta elektroneja puoleensavetävästä induktiivisestä efektistä. Lisäksi nitroryhmä konjugoituneena bentseenirenkaaseen lisää mahdollisuuksia eri resonanssimuotoihin, mikä stabiloi rakennetta. p-Nitrofenolin etanoliliuoksen muuttavat väriään värittömästä keltaiseksi pH:n ollessa välillä 5,6-7,6.Gerald Booth: Nitro Compounds, Aromatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 26.8.2016Ram W. Sabnis, Erwin Ross, Jutta Köthe, Renate Naumann, Wolfgang Fischer, Wilhelm-Dietrich Mayer, Gerhard Wieland, Ernest J. Newman & Charles M. Wilson: Indicator Reagents, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2009. Viitattu 26.8.2016 p-Nitrofenoli on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aineelle altistuminen voi johtaa methemoglobiinin muodostumiseen veressä, mikä ilmenee ihon sinistymisenä. ==Valmistus ja käyttö== p-Nitrofenolia voidaan valmistaa kahdelle tavalla. Nämä ovat fenolin nitraus tai p-kloorinitrobentseenin hydrolyysi emäksisissä olosuhteissa. p-Nitrofenolia voidaan käyttää pH-indikaattorina. Siitä valmistetaan useita muita yhdisteitä kuten lääkkeinä käytettäviä amodiakiinia ja rilutsolia, maatalouskemikaaleja kuten parationia sekä väriaineita ja niiden valmistuksessa käytettäviä yhdisteitä kuten p-aminofenolia ja rikkivärejä. ==Lähteet== Luokka:Fenolit
Hwang Kyo-ahn

Hwang Kyo-Ahn (; s. 15. huhtikuuta 1957 Soul) on eteläkorealainen lakimies, joka aloitti 18. kesäkuuta 2015 Etelä-Korean pääministerinä. Ennen pääministeriksi nousemistaan hän toimi Etelä-Korean oikeusministerinä vuodesta 2013 alkaen. Joulukuussa 2016 presidentti Park Geun-hye joutui syrjään korruptiosyytteiden takia, ja maaliskuussa 2017 hänet erotettiin lopullisesti. Hwang Kyo-Ahninsta tuli virkaatekevä presidentti, jonka tehtäviin kuuluu uusien presidentinvaalien valmistelu. ==Lähteet== Luokka:Etelä-Korean pääministerit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Loose Change

Loose Change on dokumenttielokuva, joka käsittelee World Trade Centerin 11. syyskuuta 2001 tapahtunutta terrori-iskua. Sen on ohjannut Dylan Avery. ==Aiheesta muualla== * Elokuvan kotisivu * Luokka:Vuoden 2005 dokumenttielokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Elokuvat ilmailusta
Katsuaki Satō

Katsuaki Satō (, s. 4. huhtikuuta 1946 Sakhalin) on japanilainen karateka. Hän kehitti Satojuku karaten tyylisuunnan. Satō saavutti muun muassa ensimmäisen Kyokushinin maailmanmestaruuden 1975. ==Karate== Satō aloitti kamppailulajien harrastamisen aluksi judolla high schoolissa. Valmistumisen jälkeen hän jatkoi opiskelemista Chuon yliopistossa työskennellessään samalla toimittajana. Satō joutui lopettamaan judon harrastamisen 20-vuotiaana loukatessaan polvensa ja olkapäänsä. Hän oli saavuttanut tuohon mennessä 3. danin arvon judossa. Satō ryhtyi 23-vuotiaana harjoittelemaan kyokushinin karatea Terutomo Yamazakin opissa. Satō saavutti mustan vyön 1. lokakuuta 1971, ollessaan 25-vuotias.International Karate Organization KYOKUSHINKAIKAN Domestic Black Belt List (lokakuussa 2000). Kyokushin karate sōkan : shin seishin shugi eno sōseiki e (極真カラテ総鑑 ： 新・精神主義への創世紀へ). Aikēōshuppanjigyōkyoku (株式会社I.K.O.出版事務局): 62–64. 2001. ISBN 4-8164-1250-6. Myöhemmin hän saavutti 3. danin arvon 18. maaliskuuta 1973 ja 4. danin 1. toukokuuta 1974. ===Kilpaura=== Satō saavutti menestystä turnauksissa voitettuaan 1971 ja 1974 Kyokushinin Japanin mestaruuden. Lisäksi hän voitti historian ensimmäisen World Openin.World Open Tournaments Kyokushinkai kyokushincanada.com Viitattu 26.8.2016 ==Satojuku== Lopetettuaan kilpauransa Satō perusti oman karaten tyylisuunnan 1977, Satojukun Mitakassa, Tokiossa. Tyyli perustuu pitkälti harjoittelemaansa kyokushiniin. Hänen järjestönsä järjestää Japanin mestaruuskilpailuja All- Japan Point & K.O. nimellä, jotka käydään Knockdown-otteluina kyokushinin tapaan. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lastenklinikan Tuki

Lastenklinikan Tuki ry oli rahaa kerännyt hyväntekeväisyysjärjestö. Järjestö meni konkurssiin vuonna 1993. Toiminnanjohtaja sai vankeusrangaistuksen törkeästä kavalluksesta, kirjanpitorikoksesta ja luottamusaseman väärinkäyttämisestä. Toiminnanjohtaja oli allekirjoittanut oikeudettomasti yhteistyösopimuksen erään yrityksen kanssa, josta aiheutui Lastenklinikan Tuki ry:lle huomattava vahinko. Tapaus aiheutti julkisuuskohun, koska järjestö oli mainostanut toimintaansa julkisuuden henkilöiden, kuten Teemu Selänteen ja Jokereiden, avulla. ==Aiheesta mediassa== Pentti Sainion fiktiivinen kirja Harkimoiden hattutemppu kertoo siitä, miten Jokereiden avulla kerättyjä Lastenklinikoiden Kummien keräysvaroja hävisi tuntemattomiin. Kirja nosti hälyn, ja suuret kirjakaupat vetivät sen myynnistä. Yleisradion Ajankohtainen kakkonen teki sen pohjalta ohjelman, jonka esitys estettiin lähetyspäivänä.Vehkaohja, Mikael: Suuri puhvelinmetsästys. Seura 20/2014, s. 16–20. Jutun verkkoversio. == Katso myös == * Lastenklinikoiden Kummit == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset järjestöt
Dominica kesäolympialaisissa 1996

Dominica osallistui Atlantan olympialaisiin vuonna 1996 joukkueella, johon kuului kuusi urheilijaa kahdesta eri lajista. Tämä oli Dominican suurin olympiajoukkue koskaan ja ensimmäinen kerta olympialaisissa. == Joukkue == === Uinti === *Woodrow Lawrence - Miesten 50 metrin vapaauinti === Yleisurheilu === Parhaiten Dominican yleisurheilijoista kisoissa pärjäsivät Jerome Romain, joka pääsi miesten kolmiloikan finaaliin, ja Dawn Williams, joka pääsi naisten 800 metrin juoksun välieriin. *Cedric Harris - Miesten 800 metrin juoksu *Steve Agar - Miesten 1500 metrin juoksu *Jerome Romain - Miesten kolmiloikka *Hermin Joseph - Naisten 100 metrin juoksu *Dawn Williams - Naisten 800 metrin juoksu == Lähteet == Luokka:Dominica olympialaisissa Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 1996
Andreas Tjernshaugen

Andreas R. Tjernshaugen (s. 13. joulukuuta 1972 Nesodden) on norjalainen sosiologi. Hän toimi useita vuosia norjalaisessa CICERO Senter for klimaforskning -säätiössä ja sen jälkeen Bioteknologinemndan tiedotusvastaavana. Kesäkuusta 2015 alkaen hän on ollut Store norske leksikonin toimittaja. Tjernshaugen on väitellyt tohtoriksi hiilidioksidin käsittelyyn liittyvästä teknologiapolitiikasta ja ympäristö- ja ilmastokeskusteluun liittyvistä seikoista. Hän on kirjoittanut kirjoja, jotka liittyvät hänen alaansa tai harrastuksiinsa. Tjernshaugen johti SV:n nuorisojärjestöä Sosialistisk Ungdomia vuosina 1994–1996. ==Teokset== * Gasskraft – tjue års klimakamp, Pax forlag i 2007. * Akvarieboka for barn (2013) * Tiaisten salainen elämä, Atena 2016, alkuteos: Meisenes hemmelige liv (2015) ==Aiheesta muualla== * Presentasjon hos CICERO * Andreas Tjernshaugenin kotisivut Luokka:Norjalaiset sosiologit Luokka:Norjalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kyokushinin painoluokalliset maailmanmestaruuskilpailut

Kyokushinin painoluokalliset maailman­mestaruus­kilpailut (World Weight Category Karate Championships) on joka neljäntenä vuotena käytävä Kyokushin- karaten maailmanmestaruuskilpailut. Sitä on järjestetty vuodesta 1997 lähtien ja se käydään neljässä eri painoluokassa. Aikaisemmin 1975 perustettiin World Open Karate Championship -turnaus, jossa maailmanmestaruudesta otellaan avoimessa painoluokassa. ==Tulokset== ===Superraskassarja (+90 kg)=== Vuosi Kultaa Hopeaa Pronssia 1997IKO-1. Результаты весовых чемпионатов Мира по киокушин карате с 1997г. kyokushinkarate.com.ua Viitattu 30.8.2016 Francisco Filho Glaube Feitosa Nicholas Pettas 2001 Hajime Kazumi Atsushi Kadoi Sergei Plehanov 20053rd World Weight Category Kyokushin Karate Championships Tokyo 2005 kyokushin-world.org Viitattu 26.8.2016 Ewerton Teixeira Lechi Kurbanov Alexandre Pichkunov 20094th World Weight Category Kyokushin Karate Championships Chiba 2009 kyokushin-world.org Viitattu 26.8.2016 Mihail Kozlov Zahari Damjanov Makoto Akaishi 20135th World Weight Category Karate Championships kyokushinkai.org.uk Viitattu 30.8.2016 Shoki Arata Goderzi Kapanadze Zahari Damjanov 2017Official results of the The 6th World Weight Category Karate Championships kyokushinkai.org.uk 18.4.2017 Viitattu 19.4.2017 Shōhei Kamada Oleksandr Ieromenko Shoki Arata 2021 ===Raskassarja (-90 kg)=== Vuosi Kultaa Hopeaa Pronssia 1997 Masayoshi Takaku Norihisa Horiike Fumihiro Sugiyama 2001 Hitoshi Kiyama Sergei Osipov Naoki Ichimura 2005 Kentarō Tanaka Maxim Dedik Fabiano Da Silva 2009 Kentarō Tanaka Alejandro Navarro Eduardo Tanaka 2013 Alejandro Navarro Shōhei Kamada Ilja Karpenko 2017 Andrei Luzin Yuta Takahashi Mikio Ueda 2021 ===Keskisarja (-80 kg)=== Vuosi Kultaa Hopeaa Pronssia 1997 Hitoshi Kiyama Shinji Adachi Marcos Costa 2001 Emil Kostov Hiroyuki Kidachi Khosro Yaghoubi 2005 Andrews Nakahara Takamitsu Sakurai Hiroyuki Kidachi 2009 Zenjūrō Mori Hiroyuki Kidachi Shohei Yamamoto 2013 Zenjūrō Mori Yuta Sawamura Igor Titkov 2017 Kashin Osawa Andrei Zuborev Ašot Zarinjan 2021 ===Kevytsarja (-70 kg)=== Vuosi Kultaa Hopeaa Pronssia 1997 Piotr Sawicki Leszek Zgrzebiniak Ryū Narushima 2001 Takehara Masafumi Yuuki Fukuii Shiro Yaginuma 2005 Lucian Gogonel Yuzo Suzuki Osamu Shiojima 2009 Yuzo Suzuki Tomohiko Matsuoka Piotr Moczydlowski 2013 Takaichi Onuma Piotr Moczydlowski Eldar Ismailov 2017 Yuki Yoza Alim Junusov Ilias Astamirov 2021 ==Mitalitaulukko== 1 15 12 7 34 2 3 1 3 7 3 2 7 6 15 4 1 2 1 4 5 1 1 1 3 5 1 1 0 2 7 1 0 0 1 8 0 0 1 1 8 0 0 1 1 8 0 0 1 1 8 0 0 1 1 ==Lähteet== Luokka:Kyokushinin maailmanmestaruuskilpailut