EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kansankomissariaatti

Kansankomissariaatti vastasi ministeriötä Neuvosto-Venäjällä 1917–1922 ja Neuvostoliitossa 1922–1945. Tämän jälkeen 1946 nimitykset tavanomaistettiin vaihtaen kansankomissariaatti-päätteen tilalle ministeriö. ==Kansankomissariaatit ja ensimmäiset kansankomissaarit neuvostovallan alkuvaiheessa== Kansankomissaari ensimmäinen kansankomissaari kansankomissaarin kuolema kansankomissaarien neuvosto Vladimir Lenin, puheenjohtaja luonnollinen kuolema 1924 kansankomissaarien neuvosto Nikolai Gorbunov, sihteeri teloitettu 1938 Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan maatalouskansankomissariaatti Vladimir Miljutin teloitettu 1937 kansankomissaarien sota- ja laivastoneuvosto Nikolai Krylenko sota-asiat (maa- ja ilmavoimat) teloitettu 1938 kansankomissaarien sota- ja laivastoneuvosto Pavel Dybenko laivastoasiat teloitettu 1938 Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan kauppa- ja teollisuuskansankomissariaatti Viktor Nogin luonnollinen kuolema 1924 Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan opetuskansankomissariaatti Anatoli Lunatšarski luonnollinen kuolema 1933 Elintarvikekansankomissariaatti Ivan Teodorovitš teloitettu 1937 Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan ulkoasiainkansankomissariaatti Lev Trotski murhattu 1940 Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan sisäasiainkansankomissariaatti Aleksei Rykov teloitettu 1938 Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan oikeuskansankomissariaatti Georgi Oppokov teloitettu 1937 Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan työvoimakansankomissariaatti Aleksandr Šljapnikov teloitettu 1937 kansallisuuskansankomissariaatti Josef Stalin luonnollinen kuolema 1953 Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan sähkö- ja lennätinkansankomissariaatti Nikolai Glebov-Avilov teloitettu 1937 Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan rautatiekansankomissariaatti Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan valtiovarainkansankomissariaatti Ivan Skvortšov-Stepanov luonnollinen kuolema 1928 Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan sosiaalikansankomissariaatti Aleksandra Kollontai luonnollinen kuolema 1952 Luokka:Neuvostoliiton politiikka
Reginald Campbell Thompson

Reginald Campbell Thompson (21. elokuuta 1876 – 23. toukokuuta 1941) oli brittiläinen arkeologi, assyriologi ja nuolenpääkirjoituksen tutkija. Hänen kaivuukohteisiinsa kuului muun muassa Ninive, Ur ja Karkemiš. Kirjailija Agatha Christie ja tämän arkeologina toimiva puoliso Max Mallowan olivat mukana Thompsonin kaivauksilla Ninivessä 1931. Christie omisti kaivauksilla kirjoittamansa kirjan Lordin kuolema (1933) Thompsonille ja tämän vaimolle. Thompson kuoli 64-vuotiaana 1941 palvellessaan Britannian kodinturvajoukoissa. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset arkeologit Luokka:Brittiläiset assyriologit Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
James Elroy Flecker

James Elroy Flecker (5. marraskuuta 1884 – 3. tammikuuta 1915) oli brittiläinen runoilija, kirjailija ja näytelmäkirjailija. Flecker kuoli tuberkuloosiin 30-vuotiaana tammikuussa 1915 Sveitsissä. == Aiheesta muualla == * Books by Flecker, James Elroy gutenberg.org Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Brittiläiset runoilijat Luokka:Brittiläiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Palestine Exploration Fund

Palestine Exploration Fund (PEF) on brittiläinen järjestö, joka perustettiin 1865 alkuperäisenä tarkoituksenaan edistää Palestiinan ja Levantin alueen arkeologista ja muuta tieteellistä tutkimusta. Järjestöä käytettiin myös tiedustelutiedon keräämiseen alueella Osmanien valtakuntaa vastaan. Esimerkiksi Leonard Woolley ja T. E. Lawrence kartoittivat Siinain niemimaata järjestön nimissä toteutetussa kartoituksessa ennen ensimmäistä maailmansotaa. Järjestön julkaisema Palestine Exploration Quarterly on ilmestynyt vuodesta 1869. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Palestine Exploration Fund pef.org.uk Luokka:Arkeologia Luokka:Brittiläiset järjestöt Luokka:Palestiinan historia
Kausikaktukset

Kausikaktukset (Hatiora) on brasilialainen muutamalajinen kaktuskasvisuku, joka on läheistä sukua korallikaktuksille (Rhipsalis). Suvut eroavat toisistaan varren nivelten kasvun, varsipäätteisten ja värikkäiden kukkien sekä emin vartalon tyvirakenteen ja hedelmien muodon perusteella. Tieteellinen nimi on anagrammi Thomas Harriotin, 1500-luvulla eläneen kasvitieteilijän, sukunimestä.Anderson 2001: 375. == Tuntomerkit == Kausikaktukset ovat päällyskasveja, jotka kasvavat puiden oksilla (epifyytit) tai kivillä ja kallioilla (litofyytit). Kasvutavaltaan ne ovat pensasmaisia, hyvin haarovia, aluksi pystyjä, myöhemmin lamoavia ja usein riippuvia. Varsien nivelet ovat enintään viiden senttimetrin pituisia, lieriömäisiä, siivellisiä, kulmikkaita tai litteitä sekä kasvavat yksittäin tai ryhminä edellisen nivelen päässä olevasta areolista. Areolit ovat enimmäkseen pieniä ja niissä on pehmeän harjasmaisia piikkejä tai ne puuttuvat. Kukat kehittyvät varren kärkeen, kukkivat päivällä ja ovat säteittäisiä, kellomaisia ja väriltään keltaisia, vaaleanpunaisia tai punaisia. Pohjusmalja on lyhyt. Hedelmä on pieni, pyöreä ja paljas, siemenet ruskeita tai mustia. == Levinneisyys == Kausikaktukset ovat kotoisin Brasilian kaakkoisosista. == Lajit == Kausikaktusten sukuun katsotaan kuuluvaksi kuusi lajia. Yksi lajeista on risteymä, jota ei ole luonnossa vaan se on syntynyt viljelyssä. Lajit ryhmitellään tavallisesti kahdeksi alasuvuksi: Hatiora ja Rhipsalidopsis. Edellisen lajeilla on liereät ja uurteettomat varsinivelet ja kukassa on poikkileikkaukseltaan pyöreä vartalon tyvirakenne (perikarpelli). Jälkimmäisen lajeilla on litteät varsinivelet ja perikarpelli on kulmikas tai siivellinen. * Hatiora epiphylloides * Hatiora gaertneri (Rhipsalidopsis gaertneri) – pääsiäiskaktus * Hatiora × graeseri – kevätkaktus * Hatiora herminiae * Hatiora rosea (Rhipsalidopsis rosea) – helluntaikaktus * Hatiora salicornioides – hatiora == Lähteet == * Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. – Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hatiora. === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristö

Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristö () on yksi Yhdistyneiden kansakuntien kuudesta pääelimestä. Se vastaa Yhdistyneiden kansakuntien hallinnollisista asioista. Sihteeristön pääkonttori sijaitsee YK:n päämajassa. Henkilökunta toimii maailmanlaajuisesti aluetoimistoissa, jotka sijaitsevat Genevessä, Beirutissa, Bangkokissa, Addis Abebassa, Santiagossa, Nairobissa ja Wienissä. Niissä työskentelee yhteensä 12 000 virkamiestä Sihteeristössä toimii yhteensä 43 000 kansainvälistä työntekijää, joiden esimies on YK:n pääsihteeri. Sihteeristön tehtävänä on laatia joka toinen vuosi YK:lle talousarvio, jonka yleiskokous hyväksyy omassa istunnossaan. Sihteeristö hallinnoi, valvoo ja vastaa rauhanturvaoperaatioista, vaalijärjestelyistä sekä katastrofi- ja kehitysapuhankkeista. Lisäksi sihteeristö kerää tutkimustietoa ja tekee raportteja. Se vastaa myös tulkkaus- ja käännöspalveluista. Sihteeristön henkilöstö edustaa työssään YK:ta eikä kotimaataan. ==Lähteet== Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien päättävät elimet
Kaarisillan yhtenäiskoulu

Kaarisillan yhtenäiskoulu on yhtenäiskoulu Porin Pormestarinluodossa. Koulussa on luokat 1–9, ja oppilaita on noin 500. Koulun rehtorina toimii Johanna Siitari. Kaarisillan yhtenäiskoulu on nimetty sen vieressä sijaitsevan Pormestarinsillan mukaan. Nimestä tehtiin äänestys ja oppilaat päättivät voittajaksi Kaarisillan koulun. Koulu on tunnettu virallisesti Kaarisillan kouluna vasta vuodesta 2008, jolloin Isonsannan alakoulu ja Pohjois-Porin yläkoulu yhdistyivät yhdeksi kokonaisuudeksi. Vuonna 2014 koulun nimi vaihdettiin Kaarisillan yhtenäiskouluksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaarisillan yhtenäiskoulun verkkosivut * Kaarisillan koulun Facebook-sivut Luokka:Porin peruskoulut
Oštšadbank

Oštšadbank () yksi suurimmista pankeista Ukrainassa. Pankki on perustettu vuonna 1991. Pankin kotipaikka on Kiova. Kuva:Head of oschad.jpg|Oštšadbankin pääkonttori. Kuva:Oschadbank Luhansk.jpg|Eräs pankin paikallisesta toimipisteistä (Luhansk). Kuva: ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Oštšadbankin virallinen kotisivu , , *Financical statements (oschadnybank.com) Luokka:Ukrainalaiset pankit Luokka:Kiova
Isolatocereus dumortieri

Isolatocereus dumortieri on pylväsmäinen kaktuskasvilaji, joka on suvun Isolatocereus ainoa laji. Aiemmin se on luokiteltu muihin pylväsmäisten kaktusten sukuihin, kuten Cereus-, Lemaireocereus- ja Stenocereus-sukuihin. Nyttemmin on osoitettu, että se poikkeaa muista sekä morfologialtaan että DNA- sekvensseiltään niin paljon, että se on nykyään omassa suvussaan. Tieteellinen sukunimi viittaa siihen, että kasvit kasvavat yksittäin, toisista yksilöistä erillään isolaatiossa eli eristyksissä.Anderson 2001: 382. == Tuntomerkit == Laji on kookkaaksi kasvava (jopa 15 metriä korkea), puumainen ja kynttelikkömäinen, rungollinen kaktus. Sen varret ovat pystykasvuisia, hieman kasvin keskustaa kohti käyristyviä, sinivihreitä ja niissä on kuroutumia. Uurteita on 5–8, niiden reunat suoria, tylppiä ja kohoavat kahden sentin päähän uurteen pohjasta. Areolit kasvavat yhteen ajan myötä. Kussakin niistä on 1–4 vaaleaa ja jopa viisi cm pitkää keskuspiikkiä sekä 6–9 tai enemmän noin sentin mittaista säteittäispiikkiä. Kukat puhkeavat varren kärkiareoleihin ja avautuvat yöllä, mutta kestävät vielä seuraavan päivän. Kukat ovat putkimaisia tai suppilomaisia, lyhyitä, vaaleanvihreitä tai valkoisia. Hedelmä on soikea ja punainen. == Levinneisyys == Isolatocereus kasvaa Meksikossa Oaxacan, Hidalgon, Morelosin, Guerreron, Pueblan ja Michoacánin alueella. == Lähteet == * Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Kaktuskasvit
Jasminocereus thouarsii

Jasminocereus thouarsii on kaktuskasveihin (Cactaceae) kuuluva laji, joka on ainoa suvussaan. Se on toinen [[Galápagossaarten endeemisistä kaktussuvuista; toinen on Brachycereus. Mainitut suvut ovat toistensa sukulaisia, ja lähin sukulainen Amerikan mantereella on Armatocereus.Anderson 2001: 383. == Ulkonäkö ja koko == Jasminocereus on tavallisesti puumainen ja runsashaarainen. Korkeutta se voi saavuttaa seitsemän metrin verran. Sen varret ovat liereät, pitkittäisuurteiset, keltaiset tai ruskehtavat. Uurteita on 16–22 ja ne ovat matalia. Areolissa eli kääpiöversossa on noin 40 eripituista piikkiä, jotka ovat aluksi kellertäviä, vanhetessaan tummuvia. Kasvi kukkii yöaikaan, ja kukat ovat laakeita, kermanvalkoisia tai oliivinvihreitä, 2–6 cm leveitä. Kukkapohjus on hoikka ja siinä on suomuja ja karvoja. Hedelmä on pallomainen tai pitkänomainen, vihertävä tai punertavan purppurainen, mehevä mutta vanhetessaan kovettuva ja lähes paljaspintainen. Siinä on jäljellä myös kuihtuneet kehälehtien jäänteet. Siemenet ovat tavallisesti mustia ja munuaismaisia. == Levinneisyys == Laji kasvaa Galápagoksen kahdeksalla saarella kolmena muunnoksena. Ecuadorin hallinto on rauhoittanut kasvin. == Lähteet == * Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. – Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit Luokka:Galápagossaarten kasvisto
Lasiocereus

Lasiocereus on Perussa kasvava kaktuskasvien suku, johon kuuluu kaksi lajia. Ne ovat pensas- tai puumaisia, hyvin piikkisiä ja valkokukkaisia kaktuksia. Lähimmät sukulaiset ovat ruostekaktukset (Haageocereus). Tieteellisen nimen alkuosa tulee kreikan sanasta lasios ’villainen’.Anderson 2001, s. 384. == Tuntomerkit == Pensasmaiset tai puumaiset Lasiocereus-kaktukset voivat saavuttaa yhden metrin korkeuden. Niiden varret ovat liereitä ja melko runsasuurteisia. Runsaslukuisissa areoleissa on naskalimaiset tai neulamaiset keskipiikit ja neulamaiset säteittäispiikit. Kukat sijaitsevat varren latvassa laajentuneissa areoleissa, jotka saavat aikaan kefalion näköisen vaikutelman (ovat pseudokefalioita). Kasvit kukkivat öisin valkoisin, putkimaisin kukin. Kukkapohjus on lyhyt ja leveä, tiheän villan ja sukasten peittämä. Hedelmä on tynnyrimäinen, avautuu tyveltään, ja siinä on kuiva malto ja pieniä nystyisiä siemeniä. == Levinneisyys == Suvun molemmat lajit kasvavat Perussa. == Lajit == Suvussa on kaksi lajia: *Lasiocereus fulvus *Lasiocereus rupicola == Lähteet == * Anderson E. F.: The Cactus Family. Portland, Oregon: Timber Press, 2001. ISBN 0-88219-498-9. === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
Lucifer-luokka

Lucifer-luokka oli Ranskan laivaston kahden puurunkoisen parkkitakiloidun aluksen muodostama 1. luokan avisoluokka. == Taustaa == Joulukuussa 1847 Ranskan laivasto päätti kahden uuden höyryvoimalla kulkevan aluksen valmistuksesta vuonna 1849. Cherbourgissa valmistettava 300 hevosvoiman höyrykoneella varustettu korvetti nimettiin Luciferiksi ja 200 hevosvoiman höyrykoneella Rochefortissa valmistettu alus Mégerèksi. Tilaus kuitenkin peruutettiin vuonna 1848 budjettileikkausten seurauksena, mutta varatut nimet säilytettiin meriministerin lisättyä 19. helmikuuta 1851 vuoden 1851 hankintaohjelmaan kaksi Rochefortissa valmistettavaa alusta. Ministeri ei kuitenkaan täsmentänyt alusten käyttötarkoitusta, joten työvoimaneuvosto päätti 22. maaliskuuta käyttää kuljetusaluksen piirustuksia lukuun ottamatta rungon muuttamista puiseksi. Tuloksena oli lähes identtinen alus kuin 220 hevosvoiman höyrykoneella varustettu siipiratasalus Périclès, joka oli luotu käyttämällä 160 hevosvoiman höyrykoneella varustettujen Sphinx-luokan avison piirustuksia.Winfield, Rif & Roberts, Stephen S. s. 255-256 == Alukset == Victorin Gabriel Sabattier'n Luciferin rungosta tekemät piirustukset hyväksyttiin 22. lokakuuta 1851. Piirustuksissa oli säilytetty siipiratasaluksen kansiratkaisut, mikä mahdollisti niiden käytön kuljetusaluksena. Mégère valmistettiin samojen piirustusten mukaan, mutta runkorakenne oli Lucien Armanin kehittämä komposiitti eli muun muassa metallikaaret. Komposiittirungon sanottiin olevan 25 tonnia kevyempi kuin Luciferin koko puurungon. Työvoimaneuvosto hyväksyi 23. helmikuuta 1852 Sabattier'n piirustukset propulsiojärjestelmästä kolmannella yrityksellä.Winfield, Rif & Roberts, Stephen S. s. 256 Lucifer-luokan avisotdossiersmarine.free.fr Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmistui Kohtalo Mégère Arsenal de Rochefort huhtikuu 1852 19. heinäkuuta 1853 1. huhtikuuta 1854 28. syyskuuta 1875 Lucifer Arsenal de Rochefort tammikuu 1852 24. toukokuuta 1853 24. helmikuuta 1854 29. lokakuuta 1874 ==Lähteet== * * === Viitteet === *
Leocereus bahiensis

Leocereus bahiensis on Brasiliassa kasvava kaktuskasvilaji. Se on puuvartinen ja kukkii yöllä. Tieteellinen sukunimi on annettu A. Pacheco Leãon mukaan, joka oli Rio de Janeiron kasvitieteellisen puutarhan johtaja.Anderson 2001: 385. == Ulkonäkö ja koko == Kasvi on pysty tai hieman lamoava. Hieman turvonneesta, puutuneesta juuristosta kohoaa yksi tai useampia varsia jopa kolmen metrin korkeuteen. Ne ovat liereitä, puutuneita, limattomia, ohuita, oliivinvihreitä ja 10–19-uurteisia. Piikkejä on ryhmässään 8–16; ne ovat ohuita, neulamaisia ja kellertäviä tai tummanruskeita. Kukat sijaitsevat varren kärjen tuntumassa ja ovat putkimaisia, valkoisia ja 20–25 mm leveitä. Vihreässä kukkapohjuksessa on suomuja ja kalpeita piikkejä ja ulkopinnalla tummia karvoja ja sukasia. Kehälehdet ovat lyhyitä. Hedelmä on pallomainen tai munamainen, punainen ja avautumaton; kuihtuneita kukan osia on jäljellä. Siemenet ovat kiiltävän mustia, litteitä tai hieman koveria. == Levinneisyys == Laji kasvaa Brasiliassa Bahian pohjoisosasta Minas Geraisin keskiosiin ulottuvalla alueella. == Lähteet == * Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
Teufelsberg

Teufelsberg (”Pirunvuori”) on keinotekoinen kukkula Berliinin kaupungin alueella sijaitsevassa Grunewaldin metsässä, Grunewaldin kaupunginosassa. Se on 120,1 metriä korkea ja Berliinin alueen korkein maastonkohta. Vuoteen 2013 asti sen korkeudeksi ilmoitettiin virheellisesti 114,7 metriä. Berliinin korkein luonnollinen maastonkohta on kaupungin toisella laidalla sijaitseva Müggelberge, jonka korkeus on myös 114,7 metriä.Teufelsberg Berlin.de. Viitattu 20.10.2014. Teufelsberg luotiin toisen maailmansodan jälkeen, kun paikalle kasattiin 25 miljoonaa kuutiometriä sodassa raunioituneiden berliiniläisten rakennusten jäännöksiä. Määrä vastaisi 15 000 kokonaista rakennusta.Teppo Tiilikainen: Kylmän sodan arvet, Suomen Kuvalehti 40/2014 (3.10.2014), s. 32–33. Ennen sotaa paikalla oli sijainnut 1937 valmistunut sotatieteellisen tiedekunnan rakennus. Teufelsbergin täyttämistä jatkettiin vuoteen 1972, minkä jälkeen se maisemoitiin. Länsi-Berliiniin sijoitetut amerikkalaiset joukot rakensivat mäen laelle 1950-luvulla valtavan vakoilu- ja salakuuntelukeskuksen. Rakennukset hylättiin amerikkalaisten joukkojen poistuttua vuonna 1992, ja ne ovat siitä alkaen olleet tyhjillään. Rakennukset ja niiden katolla olevat suuret antennikupolit ovat edelleen pystyssä, mutta vandalisoinnin vuoksi huonossa kunnossa. Paikalta on hyvä näköala Berliinin keskustaan, ja rakennuksille on 1990-luvulta alkaen yritetty löytää sopivaa uusiokäyttöä. Tällä hetkellä tiloja käyttää vapaa taiteilijayhdistys, joka järjestää alueella kiertokäyntejä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Berliner- teufelsberg.com Luokka:Berliini Luokka:Täyttömäet
Triton-NN

Triton-NN () eli projekti 21310 on venäläinen pienoissukellusveneiden luokka. Alustyyppi julkistettiin koekäytöön joulukuussa 2008. Pienoissukellusveneen on suunnitellut nižninovgorodilainen suunnittelutoimisto Lazurit (). Suunnittelutoimisto Lazurit on yksi kolmesta venäläisistä sotilassukellusveneiden suunnittelijoista. Tämä vuonna 1953 toimintansa aloittanut yhtiö on suunnitellut merkittävän osan venäläisistä diesel- ja ydinsukellusveneistä. Pienoissukellusveneitä yritys on suunnitellut sekä sotilaallisiin että siviilitarkoituksiin. Alustyyppiä Triton-NN on luonnehdittu nopean pinta-aluksen ja sukellusveneen yhdistelmäksi. Ruotsalaislähde arvioi alustyypin pystyvän kulkemaan pinta-ajossa moottoritorpedoveneiden tapaan 30–40 solmun nopeudella. Alustyyppi on suunniteltu erityisesti venäläisten sukeltajien ja erikoisjoukkojen (Spetsnaz) käyttöön. Arvioiden mukaan Triton-NN -pienoissukellusveneeseen mahtuu noin 10 sukeltajaa ja se voidaan varustaa torpedoilla. Sukellusvenemallista Triton-NN uutisoitiin 19. lokakuuta 2014 eräänä mahdollisuutena Tukholman saaristossa lokakuun puolivälissä 2014 käynnistettyjen sukellusvene-etsintöjen yhteydessä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Triton 1M (smartnews.ru) * Experten: En rätt smart konstruktion (19.10.2014) (expressen.se) * Så fungerar nya superdykbåten (2008, Ruotsin armeijan erikoisjoukkojen The Seal -pienoissukellusvene) (nyteknik.se) Luokka:Venäjän laivaston sukellusveneet
Punakultajäkälä

Punakultajäkälä (Caloplaca biatorina) on kultajäkälien sukuun kuuluva laji. Se on muodoltaan ruusukkeinen. Reunaliuskat ovat muodoltaan kuperia ja niissä on monesti härmää. Reunaliuskojen lisäksi jäkälässä on yleensä erillisiä pikkuliuskoja. Kotelomaljat ovat kapeatyvisiä. Väri on oranssi tai verenpunainen. Punakultajäkälä muistuttaa muurikultajäkälää (Calogaya saxicola), mutta eroaa siitä punaisemmalla värillä sekä siten, että sen kotelomaljat ovat enemmän koholla ja sen liuskat ovat pidemmät. Kultajäkälää tavataan Euraasian mantereella, Afrikan pohjoisosassa ja Australiassa. Se kasvaa kivien päällä ja sitä esiintyy kalkkikivi- ja silikaattikallioilla. Laji on erittäin uhanalainen. Punakultajäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy parietiinia (C16H12O5), emodiinia (C15H10O5), fallakinolia (C16H12O6), fallakinaalia (C16H10O6), ksantoriinia (C16H12O6) ja erytroglaukiinia (C16H12O6). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Punakultajäkälä (Calogaya biatorina) * UniProt: Taxonomy - Caloplaca biatorina * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Caloplaca biatorina * Consortium of Lichen Herbaria: Calogaya biatorina * Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: Calogaya biatorina Luokka:Kultajäkälät
Lapakaktukset

Lapakaktukset (Lepismium) on 15-lajinen, päällyskasveja sisältävä, eteläamerikkalainen kaktuskasvisuku. Tieteellinen nimi juontuu kreikankielen sanasta lepis 'suomu', mikä viittaa pieniin areolien tukisuomuihin.Anderson 2001: 386 == Tuntomerkit == Kasvit ovat epifyyttejä tai litofyyttejä (kalliokivillä kasvavia), pensasmaisia, suikertavia tai riippuvia kaktuksia, joiden uudet haarat kasvavat varren keskiosasta (mesotoninen haarautuminen). Varret ovat tavallisesti nivelikkäät, liereät, uurteiset sekä siipipalteiset, kulmikkaat tai litteät, piikikkäät tai piikittömät. Lehdet ovat surkastuneet suomuiksi. Kukat sijaitsevat varren sivulla ja ovat pieniä, ratasmaisia, kellomaisia tai hieman putkimaisia. Kukkapohjuksessa on usein nystyjä ja tavallisesti piikkejä. Hedelmä on marjamainen, kirkkaanvärinen tai läpikuultava, toisinaan piikkinen, ja sisältää ruskeita tai mustia siemeniä, jotka ovat pitkänomaisia tai soikeita. == Levinneisyys == Suku kasvaa enimmäkseen Itä-Boliviassa, mutta kokonaisalue ulottuu Brasilian ja Argentiinan puolelle. == Lajit == Lapakaktukset kuuluvat selvästi tribukseen Rhipsalideae, mutta sen rajoista on tutkijoilla erimielisyyttä. Erimaalaisista tutkijoista koostuva kaktussystematiikan ryhmä (International Cactaceae Systematics Group) on esittänyt seuraavan 15 lajin kuuluvan tähän sukuun: * Lepismium aculeatum * Lepismium bolivianum * Lepismium brevispinum * Lepismium crenatum * Lepismium cruciforme * Lepismium houlletianum – lumilapakaktus eli lumikorallikaktus * Lepismium ianthothele (syn. Pfeiffera mataralensis) – liskokaktus * Lepismium incachacanum * Lepismium lorentzianum * Lepismium lumbricoides * Lepismium micranthum * Lepismium miyagawae * Lepismium monacanthum * Lepismium paranganiense * Lepismium warmingianum == Lähteet == * Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88912-498-9 === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
Ryynikeltajäkälä

Ryynikeltajäkälä (Xanthoria sorediata) on keltajäkälien sukuun kuuluva laji. Se muodostaa ruusukkeita, jotka voivat olla yhteenkasvaneita. Liuskat ovat muodoltaan litteitä tai kuperia sekä mutkittelevia. Sekovarressa on tappimaisia tai pallomaisia ulokkeita. Ryynikeltajäkälää tavataan Euraasian mantereella ja Pohjois-Amerikassa. Sitä esiintyy kalkkikivikallioilla ja pahtamuodostelmilla. Lajin leväosakkaana on viherlevä (Trebouxia). Ryynikeltajäkälä muistuttaa loistokeltajäkälää, jolla kuitenkaan ei ole soredioita eli jäkälämuruja eikä isidoita. Ryynikeltajäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy pääaineena fyskionia (C16H12O5), emodiinia (C15H10O5), fallakinaalia (C16H10O6), parietiinihappoa (C16H10O7) ja teloskistiinia (C16H12O6).Consortium of Lichen Herbaria: Rusavskia sorediata == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Ryynikeltajäkälä (Rusavskia sorediata) * Lajisto - Lajitietokeskuksen lajiluettelo: Ryynikeltajäkälä (Rusavskia sorediata) * UniProt: Taxonomy - Rusavskia sorediata * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Rusavskia sorediata * Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: Rusavskia sorediata Luokka:Keltajäkälät
Leptocereus

Leptocereus on Karibian alueen kaktuskasvisuku, jonka tieteellinen nimi viittaa kasvien ohuisiin varsiin (kreikan leptos 'ohut, hoikka'). Siihen kuuluu 15 enimmäkseen suikertavavartista lajia, jotka kukkivat päivällä tai yöllä putkimaisin tai kellomaisin, tavallisesti valkoisin tai kalpean vihrein kukin.Anderson 2001: 391. == Tuntomerkit == Leptocereus-lajit ovat puumaisia tai pensasmaisia, runsashaaraisia ja pystyjä, köynneliäitä tai maanmyötäisiä, 8–10 m pitkiä. Varret ovat tavallisesti liereitä ja nivelikkäitä, vailla ilmajuuria. Uurteita on 3–8, ne ovat ohuita ja syviä. Neulamaiset piikit ovat tavallisesti pitkäikäisiä. Kukat sijaitsevat lähellä varren kärkeä, joskus erilaistuneissa varren osissa (kefalioissa) yksittäin tai ryhminä ja ovat melko pieniä. Pohjuksessa on tavallisesti suomuja ja piikkejä. Hedelmä on pallomainen tai soikea, mehevä, tavallisesti piikkinen, ja siinä on mustia siemeniä. == Levinneisyys == Lajit elävät paljolti maantieteellisessä eristyneisyydessä eri saarilla Karibian alueella. Niitä on Kuubassa, Hispaniolassa ja Puerto Ricossa. == Lajit == Suvussa on 15 lajia:Anderson 2001: 391ss *Leptocereus arboreus *Leptocereus assurgens *Leptocereus carinatus *Leptocereus ekmanii *Leptocereus grantianus *Leptocereus leonii *Leptocereus maxonii *Leptocereus paniculatus *Leptocereus prostratus *Leptocereus quadricostatus *Leptocereus santamarinae *Leptocereus scopulophilus *Leptocereus sylvestris *Leptocereus weingartianus *Leptocereus wrightii == Lähteet == * Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
Levofloksasiini

Levofloksasiini (C18H20FN3O4) on fluorokinoloneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä laajakirjoisena antibioottina. == Vaikutusmekanismi ja käyttö == Levofloksasiini on ofloksasiinin S-enantiomeeri yhdisteellä on bakteereja vastaan 8-128-kertainen teho verrattuna raseemiseen ofloksasiiniin. Muiden fluorokinoloniantibioottien tavoin levofloksasiinin teho perustuu bakteerien DNA-gyraasientsyymin inhibointiin, jolloin bakteeri ei kykene syntetisoimaan RNA:ta, kopioimaan DNA:ta eikä lisääntymään.John. F. Kadow, J. F. Barrett, D. Beaulieu, T. J. Dougherty, N.A. Meanwell, K. A. Ohemeng-Paratek & B. Ryan: Antibacterial Agents, Quinolones, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2002. Viitattu 19.10.2014 Levofloksasiini tehoaa moniin bakteereihin muun muassa Streptococcus- ja Staphylococcus-suvun lajeihin ja Haemophilus influenzaeen. MRSA-bakteeri on sille usein resistentti ja grampositiivisia bakteereita vastaan levofloksasiinin teho ei ole yhtä hyvä kuin gramnegatiivisia bakteereita vastaan. Lääkeainetta voidaan käyttää muun muassa keuhkokuumeen ja keuhkoputkentulehduksen hoidossa sekä virtsatieinfektioiden hoitoon. Levofloksasiinia voidaan ottaa joko suun kautta tablettina tai annostella ruiskeena laskimoon. == Haittavaikutukset == Levofloksasiini on yleisesti ottaen hyvin siedetty lääkeaine. Tyypillisimmät haittavaikutukset ovat ruuansulatuskanavan oireet kuten huonovointisuus ja vatsakipu. Muita lääkkeen käytöstä aiheutuvia haittavaikutuksia voivat olla myös päänsärky ja väsymys. Eräs harvinainen haittavaikutus on jänteiden tai nivelsiteiden kipu ja tulehdus, jotka voivat johtaa repeämään. Tätä esiintyy useimmiten akillesjänteessä. == Valmistus == Levofloksasiinia voidaan erottaa raseemisesta ofloksasiinista resoluution avulla joko kiteyttämällä tai entsymaattisesti. Yhdisteen synteesiin on kehitetty myös asymmetrinen synteesimenetelmä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Levofloxacin *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Levofloxacin *ChemBlink: Levofloxacin Luokka:Fluorokinolonit Luokka:WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Otanmäki (yritys)

Otanmäki Oy oli 1. huhtikuuta 1950 perustettu suomalainen valtioenemmistöinen kaivosteollisuusyritys. Vuonna 1968 Otanmäki Oy fuusioitiin toiseen valtiolliseen yritykseen Rautaruukki Oy:hyn. Otanmäki Oy sai nimensä Otanmäen kaivoksesta. Malmin hyödyntämiseen liitettiin varsin pian ajatus suomalaisen rauta- ja terästuotannon aloittamisesta. Otanmäen kuten muidenkin kaivosten magnetiittirikasteet vietiin ulkomaille siihen asti kunnes Raaheen valmistui oma rautatehdas. Magnetiittirikasteesta erotetun vanadiinituotteen osuus tuloista oli 70%. Otanmäki tuotti maailman vanadiinituotannosta seitsemän prosenttia. Kemijärven maalaiskunnan Kärväsvaaran ja Raajärven kaivokset avattiin vuosina 1959 ja 1964. Kaivokset olivat toisistaan 10 kilometrin etäisyydellä. Kaivosten tuote oli magneettirikaste. Rautaruukki Oy:n rautatehdastoiminta vakiintui 1960-luvulla ja toisaalta Otanmäki Oy:n tuotanto meni täysin Raahen. Tämän johdosta katsottiin järkeväksi yhdistää Otanmäki Oy Rautaruukki Oy:hyn, joka toteutettiin vuonna 1968. == Lähteet== Luokka:Entiset suomalaiset kaivosyhtiöt
Hardee’s

Hardee’s on yhdysvaltalainen pikaruokaravintolaketju, joka perustettiin vuonna 1960. Yritys on Carl’s Jr.:n kanssa Yhdysvaltojen viidenneksi suurin pikaruokaketju Subwayn, McDonald’sin, Burger Kingin ja Wendy’sin jälkeen. Ketjulla oli tammikuussa 2013 1 944 toimipaikkaa. Ketju toimii pääasiasa Yhdysvalloissa, mutta myös muissa maissa, kuten Japanissa, Etelä-Koreassa, Jamaikassa, Saksassa ja Australiassa. pienoiskuva|Hardee's Yhdysvalloissa Luokka:Yhdysvaltalaiset pikaruokaketjut
Muinaisjäännöksiä Suomen suvun asumusaloilta

Muinaisjäännöksiä Suomen suvun asumusaloilta on Suomen ensimmäisen valtionarkeologin J. R. Aspelinin kirjoittama viisiosainen kuvateossarja, jossa on kuvattu suomalaisia muinaismuistoja ja historiallisia esineitä piirroskuvin. Kirjat julkaistiin vuosina 1877–1884 G. W. Edlundin kustantamana. Kirjan 2 187 arkeologisen löydön piirtokuvaa muodostavat yhä nykyäänkin laajimman kokonaisuuden alallaan. Kirjasarja jakautuu viiteen teokseen seuraavasti: *I Kiviaika ja pronssiaika. *II Rauta-aika, permalaisia muinaiskaluja. *III Rauta-aika, mordvalaisia, merjalaisia ja vepsäläisiä muinaiskaluja. *IV Rauta-aika, suomenmaan muinaiskaluja. *V Rauta-aika, itämeren maakuntien muinaiskaluja. Kirjoista on otettu uusintapainokset vuosina 1992 (Art House) ja 2014 (Salakirjat). == Lähteet == Luokka:1870-luvun kirjat Luokka:1880-luvun kirjat
Jeremias Kaari

Jeremias Kaari (s. 7. kesäkuuta 1993) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kakkosessa pelaavaa Åbo IFK:ta.Jeremias Kaari Soccerway-sivustolla Kaari on Turun Palloseuran kasvatti, joka pelasi seuran junioreissa kauteen 2012 asti.Palloverkko Hän nousi ÅIFK:n edustusjoukkueeseen kaudella 2011, jonka aikana hän pelasi kolme Kakkosen ottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi neljä ottelua. Kaudella 2013 Kaari pelasi ÅIFK:ssa 16 ottelua ja teki myös ensiesiintymisensä Veikkausliigassa edustaen TPS:aa yhdessä sarjaottelussa (FC Honka–TPS 11. elokuutaVeikkausliiga – Hall of Fame). Kaudella 2014 Kaari pelasi seitsemän sarjaottelua ÅIFK:ssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
2S7 Pion

2S7 Pion (, "pioni") on alkujaan Neuvostoliitossa suunniteltu ja valmistettu telakanuuna. Vuonna 1976 käyttöön tullut ja GRAU-koodin saanut raskas tykistöase tunnetaan myös nimillä Malka sekä M-1975. Neuvostoliiton hajottua näitä telatykistöaseita päätyi Venäjän ohella esimerkiksi Georgiaan, Valko-Venäjälle ja Ukrainaan. Asetyyppi oli tuotannossa vuosina 1975–1990 ja on käytössä yhä muun muassa Ukrainan sodassa. Pääaseen kaliiperi on 203 mm.http://www.military-today.com/artillery/2s7_pion.htm (viitattu 20.10.2014) Aseelle kehitettiin myös M-1975-nimellä oleva sisarase 2S4 Tjulpan ("tulppaani") -niminen telavetoinen kranaatinheitin, joka ampuu 240 mm epäsuoraa tulta. 2A44-tyypin kanuunaa käyttävä 2S7 Pion yltää 37 kilometrin enimmäiskantamaan. Poikkeuksellisesti muista vastaavista saman tyypin aseista 2S7 Pion ei käyttänyt hidasteena suujarrua. Normaali miehistömäärä on seitsemän henkeä. Vaunun 12-sylinterinen dieselmoottori on takana ja miehistön tilat edessä.McNab, C., 2003: s. 22 == Lähteet == *McNab, Chris: Military Vehicles - 300 of the world's most effective military vehicles, 2003, Lewis International Inc. & Amber Books Ltd. (englanniksi) ISBN 1-930983-20-4. (s. 22) ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *2S7 Pion 203-mm Self-Propelled Gun | Military-Today.com *203-mm Self-propelled Artillery Gun 2S7 "Pion" - Enemyforces.net *2S7 Pion (M1975) - 203mm Self-Propelled Howitzer - History, Specs and Pictures - Military Tanks, Vehicles and Artillery -Militaryfactory.com *Army Guide - 2S7 Pion, Self-propelled gun - Army-guide.com *Self-propelled gun 2S7 PION ( M-1975 ) | ExArmyVehicles.com *Valka.cz: 2S7 Pion (tšekiksi) *Samohybné dělo 2S7 PION | ArmyTechnika.cz (tšekiksi) *2S7 Pion - Weaponsystems.net *Your First Choice for Russian Trucks and Military Vehicles - UK Russian - RussianMilitary.co.uk Luokka:Neuvostoliittolaiset telatykit Luokka:Venäjän asevoimien kalusto
Mausollos

Mausollos ( tai , ; k. 353 eaa. tai 352 eaa.) oli Vähässä-Aasiassa sijainnutta Kaariaa vuosina 377–353 eaa. hallinnut Persian alainen satraappi, jolla oli käytännössä itsenäisen hallitsijan asema. Hän rakennutti itselleen valtavan hautamuistomerkin, Halikarnassoksen mausoleumin, jota pidettiin antiikin aikana yhtenä maailman seitsemästä ihmeestä. Hänen nimestään tulee suurta ja näyttävää hautarakennelmaa tarkoittava sana mausoleumi.Mausolus Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 20.10.2013. Mausollos kuului Kaariaa hallinneeseen Hekatomnidien hallitsijasukuun, joka sai alkunsa hänen isästään Hekatomnoksesta.Kari, Risto: Historian ABC: Kaikkien aikojen valtiot 3, s. 7–8. Tammi. Helsinki 2001. Mausollos siirsi pääkaupunkinsa Mylasasta Halikarnassokseen, jonka ympärille hän rakennutti muurit. Hän siirrätti Halikarnassokseen myös asukkaita ja rakennutti sinne loisteliaita rakennuksia.Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja, s. 352. Otava 2000. Pääkaupungin siirto sisämaasta rannikolle merkitsi myös askelta kohti valtakunnan laajentamista. Mausollos asettui vuonna 362 eaa. tukemaan Vähä-Aasian satraappien kapinaa Persian hallitsijaa Artakserkses II:a vastaan, mutta irtautui kapinasta ennen sen kukistumista. Tämän jälkeen Mausollos sai lähes itsenäisen hallitsijan aseman ja ryhtyi laajentamaan valtakuntaansa. Hän valloitti osan Lyydiasta ja useita Joonian kreikkalaisista kaupungeista. Hän asettui tukemaan Rhodoksen, Khioksen ja Kosin muodostamaa Ateenan vastaista liittoa vuosien 357–355 eaa. liittolaissodassa, ja sodan päätyttyä liiton voittoon myös nämä saaret päätyivät hänen valtapiiriinsä. Lisäksi hän valloitti osia Lyykiasta. Mausollos nai sisarensa Artemisian. Jossain elämänsä vaiheessa hän ryhtyi rakennuttamaan itselleen ja vaimolleen mahtavaa hautamuistomerkkiä eli Mausoleionia pääkaupunkiinsa Halikarnassokseen. Artemisia jatkoi rakennustöiden johtamista Mausolloksen kuoltua ja kutsui aikansa nimekkäimmät taiteilijat mukaan hankkeeseen. Arkkitehteina toimivat Pytheos ja Satyros, kuvanveistäjinä Bryaksis, Leokhares, Skopas ja Timotheos. Rakennus valmistui Artemisian elinaikana. Se pysyi pystyssä yli 1 500 vuotta, mutta tuhoutui ilmeisesti 1300-luvun lopulla maanjäristyksessä ja on nykyään raunioina.Antiikin käsikirja, s. 61, 331. Artemisia seurasi Mausollosta Kaarian hallitsijana nimellä Artemisia II, mutta pysyi vallassa vain kaksi vuotta. Myöhemmin Kaarian hallitsijoina toimivat vielä peräjälkeen Mausolloksen nuoremmat veljet Idrieus ja Piksodaros sekä heidän siskonsa, Idrieuksen leski Ada, kunnes Aleksanteri Suuri valloitti koko valtakunnan vuosina 334–332 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hekatomnidit
Torre de’ Roveri

Torre de’ Roveri on kunta Pohjois-Italiassa Bergamon maakunnassa Lombardian alueella. Kunnan nähtävyys on 1900-luvun alusta peräisin oleva goottilainen San Gerolamon kirkko. Giro di Lombardia 2014 ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Bergamon maakunnan kunnat
Amýntaio

Amýntaio (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Αμυνταίου, Dímos Amyntaíou), joka sijaitsee Flórinan alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 599,6 neliökilometriä ja väkiluku 16 973\. Varsinaisen Amýntaion kaupungin väkiluku on 3 671 (vuonna 2011). Nykyinen Amýntaion kunta muodostui, kun Amýntaio, Aetós, Filótas, Léchovo, Nymfaío ja Varikó yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. == Kunnan osat == Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Amýntaion kunta muodostuu kuudesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat: Kunnallis­yksikkö Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta Kylä, kaupunki tai muu asutus Väkiluku (2011) Aetós Aetós Aetós 759 Agrapidiés Agrapidiés 120 Anárgyroi Anárgyroi 452 Asprógeia Asprógeia 209 Perikopí 4 Limnochóri Limnochóri 257 Pedinó Pedinó 387 Sklíthro Sklíthro 532 Valtónera Valtónera 232 Yhteensä: 2 952 Amýntaio Ágios Panteleímonas Ágios Panteleímonas 984 Amýntaio Amýntaio 3 671 Análipsi 527 Sotíras 108 Fanós Fanós 87 Kélla Kélla 683 Kleidí Kleidí 66 Pétres Pétres 312 Rodónas Rodónas 93 Xinó Neró Xinó Neró 1 081 Yhteensä: 7 612 Filótas Antígonos Antígonos 424 Farángi Farángi 137 Filótas Filótas 1 772 Levaía Levaía 919 Maniáki Maniáki 484 Pelargós Pelargós 325 Végora Végora 463 Yhteensä: 4 524 Léchovo Léchovo Léchovo 1 115 Yhteensä: 1 115 Nymfaío Nymfaío Nymfaío 132 Yhteensä: 132 Varikó Varikó Varikó 638 Yhteensä: 638 Yhteensä: 16 973 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Δήμος Αμυνταίου. Amýntaion kunnan verkkosivut. *
Undiscovered

Undiscovered voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Undiscovered, Meiert Avisin ohjaama elokuva vuodelta 2005 * Undiscovered, Brooke Hoganin albumi vuodelta 2006 * Undiscovered, James Morrisonin albumi vuodelta 2006.
Deskáti

Deskáti () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Δεσκάτης, Dímos Deskátis), joka sijaitsee Grevenán alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 431,638 neliökilometriä ja väkiluku 5 852\. Varsinaisen Deskátin kaupungin väkiluku on 3 508 (vuonna 2011). Nykyinen Deskátin kunta muodostui, kun Deskáti ja Chásia yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. == Kunnan osat == Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Deskátin kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat: Kunnallis­yksikkö Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta Kylä, kaupunki tai muu asutus Väkiluku (2011) Chásia Karperó Dímitra 357 Karperó 556 Katákali Katákali 176 Trikokkiá Ánoixi 93 Trifýlli 141 Trikokkiá 235 Yhteensä: 1 558 Deskáti Dasochóri Dasochóri 161 Deskáti Ágios Geórgios 0 Deskáti 3 508 Diaselláki 2 Gílofos 88 Paliouriá Paliouriá 352 Panagía Moní Agíou Nikánoros (luostari) 2 Panagía 73 Paraskeví Paraskeví 108 Yhteensä: 4 294 Yhteensä: 5 852 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Δήμος Δεσκάτης . Deskátin kunnan verkkosivut. *
Eordaía

Eordaía ( eli Δήμος Εορδαίας, Dímos Eordaías) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Kozánin alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 707,9 neliökilometriä ja väkiluku 45 592 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Ptolemaḯda. Eordaían kunta on ottanut nimensä samalla seudulla sijainneelta antiikin aikaiselta Eordaian alueelta, joka oli yksi Makedonian valtakunnan osista. Eordaían kunta syntyi, kun Agía Paraskeví, Mouríki, Ptolemaḯda, Vérmio ja Vlásti yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. == Kunnan osat == Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Eordaían kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat: Kunnallis­yksikkö Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta Kylä, kaupunki tai muu asutus Väkiluku (2011) Agía Paraskeví Ágios Christóforos Ágios Christóforos 527 Ermakiá Ermakiá 325 Karyochóri Karyochóri 431 Spiliá Spiliá 69 Yhteensä: 1 352 Mouríki Anarráchi Anarráchi 926 Árdassa Árdassa 874 Kryóvrysi 148 Empório Empório 804 Foúfas Foúfas 575 Milochóri Milochóri 582 Yhteensä: 3 909 Ptolemaḯda Asvestópetra Asvestópetra 739 Droseró Droseró 342 Galáteia Galáteia 393 Kardía Kardía 5 Kómanos Kómanos 107 Mavropigí Mavropigí 456 Olympiás Olympiás 614 Pentávrysos Pentávrysos 224 Perdíkkas Perdíkkas 1 582 Proástio Paliá Ampélia 167 Proástio 482 Pteleónas Pteleónas 36 Ptolemaḯda Genikó Nosokomeío Bodosákeio 8 Ptolemaḯda 32 127 Xenodocheío Pantelídis 7 Xenodocheío Ptolemaíos 0 Yhteensä: 37 289 Vérmio Anatolikó Anatolikó 903 Komniná Komniná 690 Parchári 0 Mesóvouno Mesóvouno 407 Pýrgoi Pýrgoi 768 Yhteensä: 2 768 Vlásti Vlásti Vlásti 274 Yhteensä: 274 Yhteensä: 45 592 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Δήμος Εορδαίας . Eordaían kunnan verkkosivut. *
Eordaia

Eordaia (, myös Eordia, , ) oli antiikin aikainen alue ja myöhempi Makedonian valtakunnan osa Ylä-Makedoniassa pohjoisessa Kreikassa. == Maantiede == Eordaia käsitti alueen Pindos-vuoriston ja Bermion (nyk. Vérmio) -vuoren välisellä alueella jälkimmäisen länsipuolella. Sen itäpuolella sijaitsi Bottiaia, eteläpuolella Elimeia, lounaispuolella Orestis, luoteispuolella Lynkestis ja pohjoispuolella Almopia. Eordaian kaupunkeja olivat Fyska (Fyskos) alueen pohjoisosissa, Begorra keskiosissa ja Galadrai eteläosissa. == Historia == Eordaiaa asutti alun perin eordaialaisten heimo, joista käytettiin etnonyymejä Eordos () ja Eordaios (), latinaksi Eordaeus ja Eordensis. Makedoniaa johtaneet Argeadit ajoivat pääosan näistä pois alueelta vallattuaan sen Makedonialle. Alue säilytti silti aikaisemman nimensä.Thukydides: Peloponnesolaissota 2.99. Kreikan nykyinen, samalla seudulla sijaitseva Eordaían kunta on ottanut nimensä alueesta. == Lähteet == Luokka:Eordaía Luokka:Makedonian valtakunnan alueet
Jaalankajoki

Jaalankajoki on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva Nuorittajoen sivuhaara Pohjois-Pohjanmaalla Pudasjärvellä. Joen alkupiste on Jongunjärven länsipuolen Karkusuon - Savisuon - Lamminsuon alueella, joskin siihen laskee Jaalanganoja itäkaakosta Joutensuon alueelta. Jaalankajoki virtaa pääasiassa etelän suuntaisesti, mutta kääntyy Pikku Palovaaran ja Sosinojan suun jälkeen länteen ja lopulta luoteeseen. Jaalangan kylän kohdalla joki alittaa Ruottisenharjulle menevän tien ja Pikku Palovaaran länsilaidalla Hetekankaalle menevän metsäautotien. Jokivarsi on pääosin alavaa ojitettua maata ja asumatonta, alavirran Jokelanahon muutamaa erämaataloa lukuun ottamatta. Joessa on tavanomaisten haukien ja ahventen ohella säyneitä. Matalahkon joen vesi on tummaa ja rannat ovat vesakoituneet. Luokka:Kiiminkijoen vesistö Luokka:Pudasjärven joet
Grevená

Grevená () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Γρεβενών, Dímos Grevenón), joka sijaitsee Grevenán alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kaupunki on alueyksikkönsä hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 1 859,9 neliökilometriä ja väkiluku 25 905\. Varsinaisen Grevenán kaupungin väkiluku on 13 137 (vuonna 2011). Nykyinen Grevenán kunta muodostui, kun Grevená, Ágios Kosmás, Avdélla, Dotsikó, Filippaíoi, Górgiani, Irakleótes, Mesoloúri, Perivóli, Samarína, Smíxi, Theódoros Ziákas ja Véntzio yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. == Kunnan osat == Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Grevenán kunta muodostuu 13 kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat: Kunnallis­yksikkö Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta Kylä, kaupunki tai muu asutus Väkiluku (2011) Ágios Kosmás Ágios Kosmás Ágios Kosmás 49 Áno Ekklisía 25 Ekklisía 1 Dasýllio Dasýllio 12 Kaliráchi Kaliráchi 125 Kalloní Kalloní 6 Kydoníes Kydoníes 81 Leípsi 23 Kyparíssi Kyparíssi 43 Mégaro Mégaro 370 Oropédio Oropédio 110 Tríkorfo Tríkorfo 25 Yhteensä: 870 Avdélla Avdélla Avdélla 280 Yhteensä: 280 Dotsikó Dotsikó Dotsikó 39 Yhteensä: 39 Filippaíoi Filippaíoi Aetiá 34 Filippaíoi 145 Kouroúna 0 Yhteensä: 179 Górgiani Kallithéa Kallithéa 58 Priónia 64 Kipoureío Kipoureío 206 Kranéa Kranéa 385 Mikrolívado Mikrolívado 56 Pigadítsa Pigadítsa 96 Sitarás Sitarás 20 Yhteensä: 885 Grevená Ágioi Theódoroi Ágioi Theódoroi 215 Aimilianós 36 Anthrakiá 103 Despótis 15 Amygdaliés Agía Triáda 32 Amygdaliés 446 Lóchmi 22 Élatos Élatos 164 Kástro 13 Eléfthero Eléfthero 57 Eléfthero Prosfýgon 172 Fellí Eleftherochóri 59 Fellí 1 035 Grevená Doxarás 208 Grevená 13 137 Kalamítsi 29 Kalóchio Agápi 26 Kalóchio 31 Mesólakkos 49 Kyrakalí Kyrakalí 130 Méga Seirínio Méga Seirínio 461 Mikró Seirínio 94 Myrsína Asprókampos 80 Myrsína 263 Rodiá Rodiá 252 Sýndendro Sýndendro 194 Vatólakkos Vatólakkos 287 Yhteensä: 17 610 Irakleótes Ágios Geórgios Ágios Geórgios 452 Aidónia Aidónia 53 Dasáki 11 Kivotós Kivotós 417 Klimatáki Klimatáki 82 Kokkiniá Kokkiniá 223 Néa Trapezoús 19 Miléa Miléa 205 Polýdendro Polýdendro 172 Taxiárchis Taxiárchis 256 Yhteensä: 1 890 Mesoloúri Mesoloúri Mesoloúri 33 Yhteensä: 33 Perivóli Perivóli Perivóli 21 Yhteensä: 21 Samarína Samarína Samarína 378 Yhteensä: 378 Smíxi Smíxi Smíxi 454 Yhteensä: 454 Theódoros Ziákas Alatópetra Alatópetra 76 Anavrytá Anavrytá 23 Kosmáti Kosmáti 134 Lávdas Lávdas 49 Mavranaíoi Mavranaíoi 159 Mavronóros 78 Stavrós 52 Monachíti Monachíti 98 Panórama Panórama 32 Polynéri Polynéri 85 Prósvorro Prósvorro 39 Spílaio Spílaio 187 Tríkomo Paróreio 12 Tríkomo 116 Zákas Perivoláki 12 Zákas 145 Yhteensä: 1 297 Véntzio Éxarchos Éxarchos 62 Váris 48 Kéntro Agalaíoi 47 Kéntro 102 Nisí 83 Knídi Itéa 133 Knídi 264 Mikrokleisoúra 63 Pistikó 50 Póros 100 Palaiochóri Palaiochóri 237 Pontiní Pontiní 333 Pyloroí Pyloroí 69 Sarakína Díporo 85 Neochóri 116 Sarakína 177 Yhteensä: 1 969 Yhteensä: 25 905 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Δήμος Γρεβενών. Grevenán kunnan verkkosivut. *
Kastoriá

Kastoriá () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Καστοριάς, Dímos Kastoriás), joka sijaitsee Kastorián alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kaupunki on alueyksikkönsä hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 755,0 neliökilometriä ja väkiluku 35 874\. Varsinaisen Kastorián kaupungin väkiluku on 13 387 (vuonna 2011). Kastorián kunta sijaitsee pohjoisessa Kreikassa ja pieni osa siitä rajoittuu Albaniaan. Kastorián kaupunki sijaitsee niemessä Orestiáda- eli Kastoriá-järven länsirannalla. Sen nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Panagía Mavriótissan luostari. Kastorián lentoasema sijaitsee Árgos Orestikóssa noin 12 kilometriä Kastoriásta etelään. Nykyinen Kastorián kunta muodostui, kun Kastoriá, Agía Triáda, Ágioi Anárgyroi, Kastráki, Kleisoúra, Korestía, Makednoí, Mesopotamía ja Vítsi yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. == Kunnan osat == Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Kastorián kunta muodostuu yhdeksästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat: Kunnallis­yksikkö Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta Kylä, kaupunki tai muu asutus Väkiluku (2011) Agía Triáda Avgí Avgí 159 Chiliódendro Chiliódendro 610 Poreiá 512 Koromiléa Koromiléa 342 Léfki Léfki 379 Néa Léfki 582 Maniákoi Maniákoi 3 055 Omorfokklisiá Omorfokklisiá 23 Pentávryso Pentávryso 599 Ypsiló 19 Tsákoni Tsákoni 288 Yhteensä: 6 568 Ágioi Anárgyroi Korisós Ágios Nikólaos 22 Korisós 998 Lithiá Lithiá 311 Melissótopos Melissótopos 172 Moní Agíon Anargýron (luostari) 9 Stavropótamos 173 Vasileiás Agía Paraskeví 31 Vasileiás 325 Vérga 97 Yhteensä: 2 138 Kastoriá Kastoriá Apóskepos 139 Chlói 3 079 Kastoriá 13 387 Kefalári 353 Yhteensä: 16 958 Kastráki Dendrochóri Dendrochóri 266 Ieropigí Ieropigí 294 Yhteensä: 560 Kleisoúra Kleisoúra Kleisoúra 257 Moní Panagías (luostari) 2 Yhteensä: 259 Korestía Ágios Antónios Ágios Antónios 50 Chálara Chálara 13 Gávros Gávros 0 Néos Oikismós 363 Kraniónas Kraniónas 5 Makrochóri Makrochóri 117 Mavrókampos Mavrókampos 6 Melás Áno Melás 30 Melás 88 Yhteensä: 672 Makednoí Dispílio Dispílio 976 Mavrochóri Krepení 210 Mavrochóri 1 287 Polykárpi Polykárpi 747 Yhteensä: 3 220 Mesopotamía Agía Kyriakí Agía Kyriakí 263 Kalochóri Kalochóri 398 Mesopotamía Kolokynthoú 744 Mesopotamía 2 099 Pallinostoúntes 112 Oinói Oinói 475 Pteriá Akóntio 0 Káto Pteriá 24 Pteriá 109 Yhteensä: 4 224 Vítsi Metamórfosi Foteiní 186 Metamórfosi 139 Oxyá Oxyá 41 Polykéraso Polykéraso 15 Sidirochóri Sidirochóri 82 Toichí Toichí 685 Vyssiniá Vyssiniá (Vyssinéa) 127 Yhteensä: 1 275 Yhteensä: 35 874 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Δήμος Καστοριάς . Kastorián kunnan verkkosivut. *