EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Julija Guštšina

Julija Aleksandrovna Guštšina (, s. 4. maaliskuuta 1983 Rostovin alue) on venäläinen pikajuoksija. Guštšina juoksi kuudenneksi Helsingin MM-kisoissa 2005 200 metrillä ajalla 22,75. Samana vuonna hän sijoittui 200 metrillä myös IAAF:n yleisurheilufinaalissa kuudenneksi ja voitti Venäjän-mestaruuden. Seuraavana vuonna hän kuului Venäjän 4 × 400 metrin viestijoukkueeseen, joka teki sisäratojen maailmanennätyksen 3.23,37 Glasgow'ssa 28. tammikuuta. MM- hallikisoissa Moskovassa hän juoksi alkuerässä Venäjän joukkueessa ja loppukilpailussa toisella kokoonpanolla juossut Venäjä voitti kultaa. Guštšina saavutti EM-hopeaa Göteborgista 200 metrillä ajalla 22,93 ja oli mukana Natalja Rusakovan, Irina Habarovan ja Jekaterina Grigorjevan kanssa voittamassa Venäjälle kultaa 4 × 100 metrin viestistä. Hän sijoittui samoissa kisoissa myös 100 metrillä viidenneksi ajalla 11,31. Euroopan cupissa hän voitti 100 metriä. Hän edusti Venäjää samana vuonna yleisurheilun maailmancupin 200 metrillä sijoittuen neljänneksi ja 100 metrillä viidenneksi. Vuonna 2007 hän voitti Venäjän hallimestaruuskisojen 200 metrin kultaa. Valencian MM-hallikisoissa 2008 hän voitti kultaa 4×400 metrin viestissäValencia 2008 –Naisten 4×400 metrin viestin tulokset, IAAF . Pekingissä 2008 Guštšina sijoittui neljänneksi 400 metrillä. Lisäksi hän oli mukana Venäjän joukkueissa molemmissa viesteissä. Pikaviestissä Venäjän joukkue, jossa juoksivat lisäksi Jevgenija Poljakova, Aleksandra Fedoriva ja Julija Tšermošanskaja, voitti kilpailun mutta tuli myöhemmin hylätyksi dopingin takia. 4 × 400 metrin viestissä Venäjän joukkue sijoittui alun perin toiseksi, mutta tuli siinäkin myöhemmin hylätyksi dopingin takia. Guštšina voitti 200 metrin juoksun vuonna 2009 Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa ja Venäjän-mestaruuskilpailuissa. Hän karsiutui 200 metrin välierissä sekä Berliinin MM-kisoissa 2009. Hän voitti 100 metrin Venäjän-mestaruuden 2011. Daegun MM-kisoissa 2011 Guštšina karsiutui 200 metrin välierissä ja sijoittui 4 × 100 metrin viestissä viidenneksi. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti pronssia 4 × 400 metrin viestissäIstanbul 2012 – Naisten 4×400 metrin viestin tulokset, IAAF . Lontoon olympialaisissa 2012 hän juoksi avausosuuden Venäjän joukkueessa 4 × 400 metrin viestissä, joka sijoittui alun perin hopealle. 400 metrillä hän karsiutui välierissä. Hän juoksi avausosuuden maailmanmestaruuden voittaneessa Venäjän pitkän viestin joukkueessa Moskovassa 2013. Guštšinan suoritukset aikavälillä 1.9.2011–31.12.2014 hylättiin takautuvasti kun hänen dopingnäytteensä Daegun MM-kisoista 2011 ja Lontoon olympialaisista 2012 osoittautuivat positiivisiksi uudelleentutkinnassa. Hän sai neljän vuoden kilpailukiellon. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 100 metriä: 11,13 (2006) * 200 metriä: 22,53 (2005) * 400 metriä: 50,01 (2008) == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Venäläiset pikajuoksijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut venäläiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maia Hirasawa

Maia Hirasawa (s. 5. toukokuuta 1980) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä, jonka sukujuuret ovat Japanissa. Hän tuli alun alkaen tunnetuksi Annika Norlinin Hello Saferide -yhtyeen taustalaulajana. Vuonna 2007 Hirasawa aloitti soolouransa menestyssinglellä ”And I Found This Boy”, jota seurasi vielä samana vuonna esikoisalbumi Though, It’s Just Me. Luokka:Ruotsalaiset laulaja- lauluntekijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ari Lähteenmäki

Ari Lähteenmäki (s. 19. heinäkuuta 1961 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä. == Ura == Hän edusti jääkiekkouransa HIFK:ta. Lähteenmäki laukoi liigakauden 1979–1980 ratkaisevassa kolmannessa finaalissa Ässiä vastaan voittomaalin Ilkka Sinisalon syötöstä. Lähteenmäki pelasi nuorten jääkiekon MM-kisoissa vuosina 1980 ja 1981. Vuonna 1981 hänet valittiin turnauksen all stars -miehistöön, kun hän viidessä ottelussa teki 5 maalia ja antoi 4 maalisyöttöä. Lähteenmäki on New York Rangersin 8. kierroksen varaus vuodelta 1981. === Tapaus Lähteenmäki === Ari Lähteenmäki sai kaikkien aikojen ankarimman pelikiellon SM-liigan historiassa pahoinpideltyään Jokerien puolustaja Petri Lampisen liigaottelussa joulukuussa 1986. Pelikielto oli loppukauden mittainen ja käsitti 27 ottelua. Tuomion johdosta HIFK:n puheenjohtaja Frank Moberg erosi protestiksi SM-liigan luottamustehtävistään. Lampiselta murtui tilanteessa leukaluu ja tapaus vietiin myös oikeuteen, jossa Lähteenmäki tuomittiin 3 000 markan sakkoihin. == Uran jälkeen == Nykyään Lähteenmäki toimii yksityisyrittäjänä. Lähteenmäki on toiminut uransa jälkeen myös Kirkkonummen Salamoiden kakkosvalmentajana. == Tilastot == 1978–1979 HIFK SM-liiga 26 4 6 10 7 6 2 0 2 9 1979–1980 HIFK SM-liiga 27 9 5 14 11 7 2 1 3 4 JMM 5 4 2 6 16 1980–1981 HIFK SM-liiga 32 18 10 28 25 5 1 2 3 2 JMM 5 5 4 9 6 1981–1982 HIFK SM-liiga 19 6 1 7 34 8 3 3 6 4 1982–1983 HIFK SM-liiga 21 0 1 1 18 4 0 0 0 19 1983–1984 HIFK SM-liiga 33 5 7 12 24 2 0 0 0 24 1984–1985 HIFK SM-liiga 29 8 8 16 34 – – – – – 1985–1986 HIFK SM-liiga 24 3 0 3 13 10 0 1 1 6 1986–1987 HIFK SM-liiga 15 0 0 0 20 – – – – – 1987–1988 HIFK SM-liiga 42 6 6 12 30 5 0 1 1 16 10 kautta yhteensä SM-liiga 268 59 44 103 216 47 8 8 16 84 == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Ylen Elävä arkisto: Ennätysrangaistus lätkäpahoinpitelystä 1986 * HS: Jääkiekkoväkivallan uhrista tuli kasvuyrityksen johtaja Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:New York Rangersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roda Antar

Roda Antar (s. 12. marraskuuta 1980 Freetown, Sierra Leone) on libanonilainen jalkapalloilija (keskikenttäpelaaja). Hän eteni Libanonissa maajoukkueeseen saakka, mutta on pelannut vuodesta 2001 saksalaisissa seuroissa. == Seurat == * Tadamon Sour (1998–2001) * Hamburger SV (2001–2003) * SC Freiburg (2003–2007) * 1. FC Köln (2007–) Luokka:Libanonilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bohinj-järvi

Bohinj-järvi (, ) on Slovenian suurin järvi. Se sijaitsee Bohinjin kunnassa, lähellä Triglavin kansallispuistoa. Järven korkeus merenpinnasta on noin 525 metriähttp://www.burger.si/TriglavNationalPark/Bohinj/uvod.html . Järven vesi tunnetaan kristallinkirkkaudestaan. Järven vedet laskevat Tonavan sivujokeen Savaan sen latvahaarojen kautta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Slovenian järvet Luokka:Tonavan vesistö
Mariela Castro

Mariela Castro Espín (s. 27. heinäkuuta 1962 Havanna, Kuuba) on kuubalainen seksologi, maan CENESEX-keskuksen johtaja ja Sexología y Sociedad -lehden päätoimittaja. Hänen vanhempansa ovat Kuuban entinen presidentti Raúl Castro Ruz ja Vilma Espín Guillois. Mariela tunnetaan homoseksuaalien oikeuksien puolestapuhujana ja AIDS-valistuskampanjan johtajuudesta. Hän on julkaissut 13 kirjaa. Marielan mukaan Kuubassa ei ole mielipidevankeja, toisin kuin esimerkiksi roomalaiskatolinen kirkko ja Kuuban toisinajattelijat sanovat. Hänen mukaansa he ovat ulkomailta rahoitettuja palkattuja agentteja. Castro vieraili Suomessa toukokuussa 2010 Maailma kylässä -festivaalilla ja Suomi- Kuuba-seuran vieraana. == Lähteet == Luokka:Kuubalaiset toimittajat Luokka:Päätoimittajat Luokka:Seksologit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gilbert White

Gilbert White (1720 Selborne – 1793) oli englantilainen pappi ja luonnontieteilijä. Hän on kuuluisa erityisesti teoksestaan Natural History and Antiquities of Selborne (1789).Gilbert whiteGilbert White Natural history museum ==Lähteet== Luokka:Englantilaiset henkilöt Luokka:Brittiläiset papit Luokka:Brittiläiset tieteilijät Luokka:Luonnontieteilijät Luokka:Vuonna 1720 syntyneet Luokka:Vuonna 1793 kuolleet
Harvey Pekar

Harvey Lawrence Pekar (8. lokakuuta 1939 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat - 12\. heinäkuuta 2010 Cleveland) oli yhdysvaltalainen underground-sarjakuvien käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten omaelämäkerrallisesta American Splendor -sarjasta. == American Splendor == Pekarin ystävyys Robert Crumbin kanssa johti American Splendorin syntyyn. Sarjakuvasta tehtiin myöhemmin myös samanniminen elokuva. Heistä tuli ystäviä jazzin kautta, ja Crumb oli ensimmäinen piirtäjä, joka piirsi American Splendoria. Sarjakuva dokumentoi Pekarin jokapäiväistä elämää Clevelandissa. Pekar työskenteli virkailijana veteraanisairaalassa eläkepäiviinsä asti kuuluisuutta saatuaankin. American Splendoria on vuosien varrella piirtänyt moni sarjakuvataiteilija. Pisimpään sen parissa työskennelleitä ja tunnetuimpia ovat muun muassa Crumb, Gary Dumm, Greg Budgett, Spain Rodriguez, Joe Zabel, Gerry Shamray, Frank Stack, Marc Zingarelli ja Joe Sacco. American Splendorin elokuvaversio tuli elokuvateattereihin 2003. Elokuvassa Pekaria esitti Paul Giamatti, ja Pekar esiintyi siinä myös itse. Hän kirjoitti elokuvakokemuksistaan kirjassa American Splendor: Our Movie Year. == Media == 1980-luvulla Pekarin menestys sarjakuva-alalla johti kahdeksaan vierailuun Late Night with David Lettermanissä. Hänen esittämänsä kritiikki NBC:n omistajatahoa General Electriciä kohtaan aiheutti kuitenkin sen, ettei häntä enää kutsuttu ohjelmavieraaksi. Pekar toimi myös freelancer-jazz- ja kirjallisuuskriitikkona. Hän voitti useita palkintoja esseistään, joita on julkaistu esimerkiksi radiossa. == Yksityiselämä == Pekar oli naimisissa Karen Delaneyn kanssa vuosina 1960-1972. Hänen kolmas vaimonsa Joyce Brabner on myös sarjakuvien kirjoittaja. Pekar ja Brabner kirjoittivat yhteistyönä kirjan Our Cancer Year, joka kertoo Pekarin taistelusta lymfoomaa vastaan. Kirjan kuvitti Frank Stack. Pekar asui Clevelandissa vaimonsa ja tyttärensä kanssa kuolemaansa 12. heinäkuuta 2010 saakka. == Teokset== * More American Splendor (1987) * The New American Splendor Anthology (1991) * Our Cancer Year (1994) * American Splendor Presents: Bob & Harv's Comics (1996, suom. ) * American Splendor: Unsung Hero (2003) * American Splendor: The Life and Times of Harvey Pekar (2003) * American Splendor: Our Movie Year (2004) * Best of American Splendor (2005) * The Quitter (2005) * Ego & Hubris: The Michael Malice Story (2006) * Macedonia (2006) * American Splendor: Another Day (2007) * Students for a Democratic Society: A Graphic History (2008) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *The Pekar Project Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Dan Riba

Daniel Esteban “Dan” Riba (1960) on yhdysvaltalainen animaatio-ohjaaja ja animaattori. Hän on ohjannut useita DC-animaatiosarjoja, kuten Teräsmiestä, Batman of the Futurea ja Justice Leaguea. Riba on palkittu kolme kertaa Daytime Emmy -palkinnolla vuosina 1997, 1998 ja 2001. == Filmografia == === Elokuvat === * Batman – Mustan kostajan paluu (1993) * Turok: Son of Stone (2008) === Televisiosarjat === * Mister T (1983–1985) * The Real Ghost Busters (1986) * Starcom: The U.S. Space Force (1987) * ALF: The Animated Series (1987) * The Super Mario Bros. Super Show! (1989) * Batman (1993–1994) * Bittipää (1995–1996) * Teräsmies (1996–2000) * The New Batman Adventures (1997–1998) * Batman of the Future (1999–2001) * Static Shock (2000–2001) * Xiaolin Showdown (2003–2004) * Justice League (2001–2004) * Justice League Unlimited (2004–2006) * Ben 10: Alien Force (2008) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Dan Riba TV.comissa Luokka:Animaatio-ohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaattorit Luokka:DC-animaatioiden tekijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Angelo Secchi

Pietro Angelo Secchi (1818 Reggio, Italia – 1878) oli italialainen jesuiitta, fyysikko ja matemaatikko."Pietro Angelo Secchi." A Dictionary of Scientists. Oxford University Press, 1993, 1999, 2003. Answers.com 21 Feb. 2008. http://www.answers.com/topic/angelo-secchi Kun jesuiitat olivat karkotettuja pois Roomasta Secchi asui ulkomailla ja toimi muun muassa fysiikan professorina Georgetownin yliopistossa Washingtonissa. Hän palasi Italiaan vuonna 1849 tähtitieteen professoriksi ja Roomalaisen kollegion observatorion johtajaksi. Secchin merkittävin tieteellinen toiminta tapahtui tähtien spektroskopian alalla. Vuonna 1867 hän ehdotti ensimmäistä tähtien spektriin perustuvaa luokittelua, jossa tähdet luokiteltiin neljään luokkaan niiden spektrien tunnuspiirteiden perusteella. Secchin luokittelu toimi Edward Pickeringin ja Annie Cannonin työn perustan ja on modernin astrofysiikan tärkeimpiä apuvälineitä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset tähtitieteilijät Luokka:Jesuiitat Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1818 syntyneet Luokka:Vuonna 1878 kuolleet
Granma (lehti)

Granma on vuonna 1965 perustettu Kuuban kommunistisen puolueen keskuskomitean virallinen lehti. Nimensä se on saanut Granma-veneeltä. Se ilmestyy espanjaksi kuusi kertaa viikossa. Lehdestä on julkaistu vuodesta 1996 kansainvälistä versiota Granma Internacional, jota julkaistaan kerran viikossa englanniksi, espanjaksi, portugaliksi ja ranskaksi. Lehdessä julkaistaan tärkeimmät viralliset uutiset ja tiedotukset. Lisäksi se julkaisee mielipiteitä ja maaliskuusta 2007 lähtien heinäkuussa 2006 sairastuneen ja poissa julkisuudesta olleen Fidel Castron Reflexiones del Compañero Fidel (aiemmin Reflexiones del Presidente Fidel Castro) -kolumnia. ==Aiheesta muualla== * http://www.granma.cu/ Luokka:Puoluelehdet
Elizabeth Barrett Browning

Elizabeth Barrett Browning (6. maaliskuuta 1806 Coxhoe Hall, Durham, Englanti – 29. kesäkuuta 1861, Firenze, ItaliaElizabeth Barrett Browning, Academy of American Poets, viitattu 18.1.2021 ) oli brittiläinen viktoriaanisen ajan tunnetuimpiin kuuluva runoilija. Hänen teostensa joukossa tunnetuimpia on rakkausrunokokoelma Sonnets from the Portuguese (1850). Muita hänen teoksiaan ovat muun muassa Essay on Mind, Adriana of Exile, Casa Guidi Windows ja Aurora Leigh. Barrett Browning syntyi Durhamin kreivikunnassa Englannissa ja kärsi jo nuorena heikosta terveydentilasta. Hän avioitui kirjailijakollegansa Robert Browningin kanssa 12. syyskuuta 1846, ja he asettuivat Firenzeen. Barrett Browning kuoli Firenzessä 55-vuotiaana. Hänet on haudattu kaupungin englantilaiselle hautausmaalle. Barret-Browning oli lämminsieluinen, terveydeltään heikko runoilija, liekkisielu helmiäiskuoressa. Hänen hennon ihanat runonsa, joissa tuntuu Percy Bysshe Shelleyn vaikutus, ovat toisinaan saaneet aiheensa yhteiskunnallisista tai poliittisista ajatuksista, kuten Italian vapaudentaistelulle myötämielinen The casa Guidi windows tai The cry of the children, jossa kuvastuu hänen myötätuntonsa vähäosaisia kohtaan. Hänen pääteoksensa on runoelma Aurora Leigh (1856), osaksi omaelämäkerrallinen kuvaus naisen kamppailusta yhteiskunnallisen seurapiirin sovinnaisuutta vastaan. Hänen sonettikokoelmansa From the Portugiese on kokoelma herkkiä, hienoa värehtivää tunnetta leimuavia rakkauslauluja.Browning, Elizabeth, Tietosanakirja osa 1, palsta 1283, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Barret- Browningin kootut teokset on julkaistu 1890 kuutena niteenä. Lisäksi on julkaistu kirjeet Letters of Robert Browning and Elizabeth Barret-Browning, 1899. ==Suomennettu tuotanto== Lähde:Browning Elizabeth, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 14.1.2021, viitattu 18.1.2021 * "Aurora Leigh": katkelma, suom. Aila Meriluoto, teoksessa: Nuoren naisen päiväkirja luonnontapahtumista 1906, Helsinki: Otava 1979 ISBN 951-1-05413-9 * "Laulu", suom. Tytti Träff, teoksessa: Ruusutarha: antologia runoa ja proosaa, Hämeenlinna: Karisto 1999 ISBN 951-23-3955-2 * "Lohtu", suom. Toivo Lyy, teoksessa: Maailmankirjallisuuden kultainen kirja 3: englantilaisen kirjallisuuden kultainen kirja, WSOY 1933 * "Piikkiherne, kultatukkas kautta vuoden loimuaa", suom. Aila Meriluoto, teoksessa: Nuoren naisen päiväkirja luonnontapahtumista 1906, Helsinki: Otava 1979 ISBN 951-1-05413-9 * "Vaan silloin rastaat laukes laulamaan", suom. Toivo Lyy, teoksessa: Maailmankirjallisuuden kultainen kirja 3: englantilaisen kirjallisuuden kultainen kirja, WSOY 1933 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Elizabeth Barrett Browningin teoksia Gutenberg-projektissa *Elizabeth Barrett Browningin runoja PoetryFoundation.orgissa Luokka:Brittiläiset runoilijat Luokka:Vuonna 1806 syntyneet Luokka:Vuonna 1861 kuolleet
Isfjord Radio

Isfjord Radio on vuonna 1933 perustettu hyötyliikenneasema Huippuvuorilla Isfjordilla Kapp Linnéssa. Toisen maailmansodan aikana saksalaisjoukot tuhosivat sen, mutta asema palasi ääneen uudelleenrakennettuna vuonna 1946. Useimmat Isfjord Radion toiminnoista siirrettiin lentokentän avaamisen myötä Longyearbyeniin vuonna 1975. Isfjord Radio on yhä toimintakuntoinen (automatisoitu), mutta asemapaikka palvelee nykyisin pääosin tieteellisten tutkimusryhmien ja turistien majapaikkana. Aseman välittömässä läheisyydessä on radioamatöörien 50 MHz:n taajuusalueen majakka JW7SIX. == Lähteet == Luokka:Huippuvuoret
Yui

Yui Yoshioka, taiteilijanimeltään Yui, (s. 26. maaliskuuta 1987 Fukuoka, Japani) on japanilainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hänellä on nykyään levysopimus Sony Music Entertainment Japanin kanssa. ==Biografia== Ammattilaisuransa Yui aloitti maaliskuussa 2004, kun hän lauloi kolme laulua Sony Music Japanin järjestämässä koetilaisuudessa. Saatuaan täydet pisteet hän sai helposti levytyssopimuksen. 23. helmikuuta 2005 Yui julkaisi debyyttisinglensä ”Feel My Soul”. Kuukausia myöhemmin Yui esiintyi 17. kesäkuuta 2006 julkaistussa elokuvassa Taiyō no uta, joka esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla 2006.Complete Cannes 2006 Line-up Yuin viides single, ”Good- bye Days”, tehtiin elokuvaa varten, ja se on tällä hetkellä hänen myydyin singlensä yli 200 000 kopion myyntimäärällään. Yuin seitsemäs single, ”Rolling Star”, valittiin animesarja Bleachin viidenneksi aloituskappaleeksi. Aiemmin hänen kolmas singlensä, ”Life”, oli valittu sarjan viidenneksi lopetuskappaleeksi.Anime News Network: Bleach (TV) Yui julkaisi yhdeksännen singlensä ”My Generation” / ”Understand” 13. kesäkuuta 2007. Tämä oli hänen ensimmäinen tuplasinglensä. ”My Generation” on tunnusmusiikkina Seito shokun! -draamasarjassa, ja ”Understand” on tunnusmusiikkina elokuvassa Sidecar ni inu.YUI-net Discography Hänen kymmenes singlensä, ”Love & Truth”, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2007, on tunnusmusiikkina Erika Sawajirin elokuvassa Closed Note. Sawajiri esitti Yuin elokuvassa esittämää Kaoru Amane -hahmoa Taiyō no uta -elokuvan televisiosarjafilmatisoinnissa. Yuin ensimmäinen DVD, ”Thank You My Teens”, julkaistiin 14. marraskuuta 2007. DVD on kooste Yuin Japanin kevätkiertueelta 2007. 19\. marraskuuta 2007 Yui esiintyi ensimmäistä kertaa Nippon budōkanissa, ja tilaisuus oli loppuunmyyty. Hänen singlensä, ”Namidairo”, julkaistiin 27. helmikuuta 2008. Kappale on 4 shimai tanteidan -draamasarjan alkumusiikkina. Yuin kolmas albumi, I Loved Yesterday, julkaistiin 9. huhtikuuta 2008. ==Diskografia== Yui on julkaissut kolme albumia, yli kymmenen singleä ja yhden DVD:n. ===Albumit=== * From Me to You (2006) * Can't Buy My Love (2007) * I Loved Yesterday (2008) ===Kokoelmat=== * My Short Stories (2008) ===Singlet=== * It's Happy Line (2004) (Indie julkaisu) * Feel My Soul (2005) * Tomorrow's Way (2005) * Life (2005) * Tokyo (2006) * Good-bye Days (2006) * I Remember You (2006) * Rolling Star (2007) * Che.R.Ry (2007) * My Generation / Understand (2007) * Love & Truth (2007) * Namidairo (2008) * Summer Song (2008) * Again (2009) * It's All Too Much / Never Say Die (2009) * Gloria (2010) ===DVD=== * Thank You My Teens (2007) ==Filmografia== * Taiyō no uta (2006) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yuin viralliset Internet-sivut Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Japanilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Pop- folklaulajat
Djiboutin jalkapallomaajoukkue

Djiboutin jalkapallomaajoukkue (lempinimeltään Riverains de la Mer Rouge) on Djiboutin jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Djiboutia kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa. Djiboutin FIFA-ranking on ollut korkeimmillaan joulukuussa 1994, kun se oli sijalla 169. Djiboutilla ei ole kansainvälistä menestystä, eikä maan maajoukkue ole selviytynyt kertaakaan MM- turnaukseen tai Afrikan-mestaruuskilpailuihin. ==Maailmanmestaruuskilpailut== * 1930-1998 - ei osallistunut * 2002 - ei selvinnyt karsinnoista * 2006 - ei osallistunut ==Afrikan-mestaruuskilpailut== * 1957-1998 - ei osallistunut * 2000 - ei selvinnyt karsinnoista * 2002 - ei selvinnyt karsinnoista * 2004 - vetäytyi * 2006 - ei osallistunut * 2008 - vetäytyi ==Lähteet== Luokka:Djiboutin urheilu Luokka:Jalkapallomaajoukkueet
Pirkko Koski

Pirkko Kaarina Mirjami Koski (o.s. Hautamaa; s. 22. joulukuuta 1941 Jyväskylän maalaiskunta) on Helsingin yliopiston teatteritieteen professori (emerita). == Työura == Koski kirjoitti ylioppilaaksi 1960 ja suoritti Tampereen yliopistossa ensin kirjastotutkinnon vuonna 1963 ja yhteiskuntatieteiden kandidaatin tutkinnon kirjallisuudenhistoriassa vuonna 1964. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui Tampereen yliopiston yleisen kirjallisuustieteen draamalinjalta vuonna 1980 ja filosofian lisensiaatiksi Turun yliopiston yleisestä kirjallisuustieteestä vuonna 1989. Filosofian tohtoriksi hän väitteli vuonna 1992 Helsingin yliopistossa. Väitöskirjassaan Teatterinjohtaja ja aika (1992) hän käsitteli Eino Salmelaisen toimintaa Helsingin Kansanteatterissa vuosina 1934–1939. Hän on kirjoittanut myös useita suomalaisen teatterin yleisesityksiä muun muassa instituutioiden (esimerkiksi Helsingin kaupunginteatterin edeltäjiä käsittelevät Kansan teatteri 1 ja 2 ja toisaalta Kansallisteatteria Kai Savolan pääjohtajakautena 1974–1991 käsittelevä Suomen Kansallisteatteri ristipaineissa) ja ammattikuntien (esimerkiksi Näyttelijänä Suomessa) näkökulmasta. Hän on kirjoittanut myös Hella Wuolijoen elämää ja näytelmiä käsittelevän teoksen Kaikessa mukana. Koski aloitti työuransa Helsingin yliopistossa vuonna 1989 toimien ensin teatteritieteen ja draamakirjallisuuden virkaa tekevänä apulaisprofessorina vuoteen 1995 ja tämän jälkeen virkaan nimitettynä apulaisprofessorina vuoteen 1998, jolloin hänen virkansa muuttui varsinaiseksi professuuriksi. Häin jäi professorin toimestaan eläkkeelle vuonna 2008. Toimiessaan professorina hän oli Keskisuomalaisen Osakunnan inspehtori vuosina 1996–2002. Ennen toimintaansa Helsingin yliopistossa Koski toimi aluksi kirjastoapulaisena ja tutkimusavustajana, myöhemmin Teatterijärjestöjen Keskusliiton virkaa tekevänä toiminnanjohtajana vuosina 1977–1981 ja Teatterimuseon museonjohtajana vuosina 1981–1991. Koski on toiminut Demarin teatterikriitikkona 1978–1992 ja Kanavan avustajana vuodesta 1998 lähtien. Vuonna 2001 Koskelle myönnettiin Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki. == Yksityiselämä == Pirkko Kosken puoliso oli hallintotieteiden tohtori Heikki Koski. ==Julkaisuja== === Monografiat === * * * * * * * * * * * === Toimitustyöt === * * * * * * * * * * * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Pirkko Koski. 375 humanistia 27.2.2015. Helsingin yliopisto. Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Teatterintutkijat
Mest

Mest on chicagolainen punkyhtye, jonka perustivat vuonna 1995 veljekset Steve (kitara, laulu) ja Tony Lovato (kitara, laulu) yhdessä Matt-serkkunsa (basso) kanssa. Myöhemmin bändiin liittyi Nick Gigler (rummut). Jeremiah Rangel (kitara, laulu) liittyi bändiin vuonna 1998 Steven jätettyä yhtyeen. Bändi hajosi 2006. Vuonna 2008 Tony ilmoitti, että Mest levyttäisi ilmaisen EP:n syksyllä, ja lähtisi kiertueelle. Alkuperäisestä kokoonpanosta riveihin palaisivat vain Tony ja Steve. Rumpuja soittaisi kiertueella Chris Wilson (ex- Good Charlotte) ==Jäsenet== * Anthony "Tony" Lovato - kitara, laulu (1995-2006, 2008) * Matt Lovato - basso (1995-2006) * Jeremiah Rangel - kitara, laulu (1998-2006) * Nick Gilger - rummut (1997-2006) * Steve Lovato - kitara, laulu (1995-1998) basso (2008) ==Albumit== * Mo' money, Mo' 40z (1998) * Wasting Time (2000) * Destination Unknown (2001) * Mest (2003) * Photographs (2005) * Not What You Expected (2013) * Masquerade (2020) Luokka:Yhdysvaltalaiset punkyhtyeet
Abédi Pelé

Abédi Ayew, pelaajanimeltään Abédi Pelé (s. 5. marraskuuta 1964 Domé, Ghana) on ghanalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Hän oli aktiiviurallaan Ghanan jalkapallomaajoukkueen kapteeni, jonka pelipaikka oli keskikentällä hyökkäävässä roolissa. Abédi Pelé on valittu Afrikan vuoden jalkapalloilijaksi vuosina 1991, 1992 ja 1993. Pelé myös valitsi hänet 125 parhaimman elävän jalkapalloilijan joukkoon vuonna 2004. Abédi Pelén pojat Ibrahim Ayew, André Ayew ja Jordan Ayew ovat kaikki jalkapalloilijoita ja edustaneet Ghanaa MM- kisoissa. == Lähteet == Luokka:Ghanalaiset jalkapalloilijat Luokka:FIFA 100 Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Paymer

David Paymer (s. 30. elokuuta 1954) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 1992 elokuvasta Vitsivieteri. Paymer syntyi juutalaiseen perheeseen New Yorkin osavaltiossa Long Islandilla. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Amerikan presidentti (1995) ja Payback – tilinteko (1999). == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ron Underwood

Ronald Brian Underwood (s. 6. marraskuuta 1953 Glendale, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänen töidensä joukossa ovat Väristyksiä (1990), Kaupunkicowboyt (1991), Sydän ja sielut (1993), Sanaton (1994), Kaverini, mahtava Joe (1998) ja Pluto Nash (2002). Underwood syntyi Glendalessa, Kaliforniassa, ja opiskeli high schoolin jälkeen jonkin aikaa lääketiedettä ennen siirtymistään elokuva-alalle. Hän on ollut ehdolla Emmyn (1989) ja Razzie-palkinnon (2003) saajaksi. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daniel Stern

Daniel Stern voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: * Daniel Stern (s. 1957), yhdysvaltalainen näyttelijä * Daniel Stern, ranskalaisen Marie d'Agoultin (1805–1876) kirjailijanimi * Daniel Stern (1928–2007), yhdysvaltalainen kirjailija * Daniel Stern (1934–2012), yhdysvaltalainen psykoanalyytikko.
Bruno Kirby

Bruno Kirby (28. huhtikuuta 1949 – 14. elokuuta 2006) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi muun muassa elokuvissa Kummisetä osa II (1974), Hyvää huomenta, Vietnam (1987), Kun Harry tapasi Sallyn (1989), Kaupunkicowboyt (1991) ja New Yorkin kadut (1995). Hänet nähtiin myös keinotekoisen Spinal Tap -yhtyeen jäsenenä pseudodokumentissa Hei me rokataan! (1984). Kirby syntyi New Yorkissa nimellä Bruno Giovanni Quidaciolu, Jr. Hänen isänsä on näyttelijä Bruce Kirby. Kirby kuoli 57-vuotiaana nopeasti edenneeseen leukemiaan. == Aiheesta muualla == * * Bruno Kirbyn muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Bruce Kirby

Bruno Giovanni Quidaciolu eli Bruce Kirby (24. huhtikuuta 1928 – 24. tammikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka muistetaan muun muassa televisiosarjasta Columbo. Hän esiintyi myös muissa televisiosarjoissa sekä elokuvissa. Kirbyn poika oli vuonna 2006 kuollut näyttelijä Bruno Kirby. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Helen Slater

Helen Rachel Slater (s. 15. joulukuuta 1963) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi juutalaiseen perheeseen Massapequassa, New Yorkin osavaltiossa. Slaterilla on ollut rooleja muiden muassa elokuvissa Supertyttö (1984) ja Legenda Billie Jeanista (1985) sekä televisiosarjoissa Smallville ja Supernatural. Hän on myös levyttänyt laulaja. Slater on ollut vuodesta 1990 naimisissa Robert Watzken kanssa; parille syntyi vuonna 1995 tytär Hannah Nika. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Parhaan animaatiosarjan Annie-palkinto

Parhaan animaatiosarjan Annie-palkinto on Los Angelesin kansainvälisen animaatiofilmiyhdistyksen vuodesta 1992 lähtien vuosittain jakama palkinto edellisvuoden parhaalle animaatiosarjalle. Poikkeuksellisesti vuonna 2002 Annie-palkintoja ei jaettu ollenkaan. Vuosina 1998, 2000 ja 2001 palkintoa jaettiin useiden ehdokkaiden vuoksi kahdessa osassa parhaasta päiväsaikaisesta- ja iltapäiväsarjasta. Myös vuosina 2004 ja 2008 palkintoa jaettiin lisäksi parhaasta lasten televisiosarjasta. == Voittajat == Vuosi Televisiosarja 2011 Simpsonit Jake and the Never Land Pirates♠ The Amazing World of Gumball♥ 2010 Kung Fu Panda Holiday Paavo Pesusieni♥ 2009 Prep and Landing The Penguins of Madagascar♥ 2008 Robot Chicken Avatar♥ 2007 Creature Comforts America El Tigre♥ 2006 Foster's Home for Imaginary Friends 2005 Star Wars: Clone Wars 2004 Paavo Pesusieni 2003 Simpsonit Roni Neutroni♥ 2002 Simpsonit 2001 Batman of the Future♦ Simpsonit♣ 2000 Akun tehdas♦ Simpsonit♣ 1999 Simpsonit 1998 The New Batman Adventures♦ Simpsonit♣ 1997 Simpsonit 1996 Simpsonit 1995 Simpsonit 1994 Simpsonit 1993 Simpsonit 1992 Simpsonit ♦ Paras päiväsaikainen sarja ♣ Paras pääaikainen sarja ♥ Paras lastensarja ♠ esikouluikäisten televisiosarja ==Aiheesta muualla== * The Annie Awards- virallinen sivusto * IMDB.com Luokka:Annie-palkinto
Istukkahormoni

Istukkahormoni eli istukkagonadotropiini (hCG, ) on elimistössä raskauden aikana muodostuva hormoni, jota tuottaa aluksi sikiö ja myöhemmin istukan trofoblastisolut. Istukkahormoni kuuluu gonadotropiineihin, joita ovat lisäksi follikkelia stimuloiva hormoni (FSH) ja luteinisoiva hormoni (LH). Istukkahormonin päätehtävänä on estää keltarauhasen surkastuminen ja siten ylläpitää keltarauhashormonin tuotantoa raskauden aikana. Raskaustestien toiminta perustuu istukkahormonin mittaamiseen. Istukkahormoni on rakenteeltaan glykoproteiini, joka koostuu 244 aminohaposta. Se sisältää α (alfa)-ketjun, joka on samanlainen kuin muilla gonadotropiineilla FSH:lla ja LH:lla, istukkahormonille yksilöllisen β (beeta)-ketjun ja hiilihydraattiosia. Gonadotropiinien rakenne-erot johtuvat eroista beetaketjun aminohappojen määrässä ja hiilihydraattiketjujen sitoutumiskohdissa. ==Lähteet== Luokka:Hormonit Luokka:Obstetriikka
Gregg Henry

pienoiskuva|Gregg Henry vuonna 1976. Gregg Lee Henry (s. 6. toukokuuta 1952) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa Brian De Palman elokuvissa Kuolema tulee kahdesti (1984) ja Kahdet kasvot (1992), sekä myöhemmissä elokuvissa Payback – tilinteko (1999) ja The Hunt for the BTK Killer (2005). Henry on nähty myös useissa televisiosarjoissa, kuten Gilmoren tytöissä. Hän nousi kansainväliseen suosioon 1970-luvun loppupuolen televisiosarjasta Rikas, rakas, köyhä, varas ja kävi Suomessa keväällä 1978 Lee Cooper -farkkumerkin sponsoroimana. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Disney Television Animation

Disney Television Animation (DTVA) on yhdysvaltalainen animaatioita tuottava tuotantoyhtiö. Se perustettiin vuonna 1984 nimellä Walt Disney Pictures Television Animation Group, ja myöhemmin vuonna 1987 nimi muutettiin Walt Disney Television Animationiksi. Vuonna 2011 nimi lyhennettiin muotoon Disney Television Animation. Vuodesta 1998 yhtiön päämaja on ollut Frank G. Wells -rakennuksessa Team Disney Burbank -rakennusta vastapäätä. Frank G. Wells oli erityisesti suunniteltu televisioanimaatoita varten, ja yhtiöllä on myös toinen rakennus Glendalessa, jonne yhtiö siirtyi vuonna 2002. Sen entiset päämajat sijaitsivat Motion Picture and Television Academyssä Pohjois- Hollywoodissa ja Cahuengassa. Nykyisin Disney Television Animation on osa Disney Channelia. Yhtiön puheenjohtajana toimi Barry Blumberg, joka ilmoitti eroavansa tehtävästään marraskuussa 2005. Mike Moonista tuli helmikuussa 2006 yhtiön uusi varapresidentti. == Televisiosarjat == Walt Disneyn tuotantoa 1980-luvulta nykypäivään. === 1980–luku === *Kummikarhut (1985–1991) *Vusselit (1985–1986) *Ankronikka (1987–1990) *Nalle Puhin uudet seikkailut (1988–1991) *Tikun ja Takun pelastuspartio (1989–1990) === 1990–luku === *Pilipalipilotit (1990–1991) *Varjoankka (1991–1992) *Hopon poppoo (1992–1993) *Raw Toonage (1992–1993) *Pieni merenneito (1992–1994) *Kahjokatti (1993–1995) *Marsupilami (1993–1995) *Aladdin (1994–1996) (Aladdin-elokuvan spinoff-sarja.) *Gargoyles (1994–1997) *The Schnookums and Meat Funny Cartoon Show (1995–1996) *Timon ja Pumba (1995–1998) (Leijonakuningas-elokuvan spinoff-sarja.) *Nokkapokka (1996–1997) (Ankronikan sisarsarja/spinoff-sarja.) *Mestarit (1996–1997) *Viidakkoviikarit (1996–1998) *Brand Spanking New! Doug (1996–1999) *101 dalmatialaista (1997–1998) *Disneyn Välitunti (1997–2001) *Pepper Ann (1997–2000) *Herkules (1998–1999) *Akun tehdas (1999–2001) === 2000–luku === *The Weekenders (2000–2004) *Teacher's Pet (2000–2002) *Buzz Lightyear of Star Command (2000–2001) *Mikin klubi (2001–2004) *Lloyd in Space (2001–2004) *The Proud Family (2001–2005) *Disneyn Tarzanin legenda (2001–2003) *Teamo Supremo (2002–2004) *Kim Possible (2002–2007) *Fillmore (2002–2004) *Lilo & Stitch (2003 - 2006) *Hannah Montana (2007 - 2009) *Dave the Barbarian (2003–2004) *Brandy ja Herra Whiskers (2003–2006) *Jake Long – amerikkalainen lohikäärme (2005–2007) *Paljon melua Maggiesta (2005–2006) *Pikku einsteinit (2005–) *Keisarin uusi koulu (2006–2008) *Mikki Hiiren kerhotalo (2006–) *Vaihdokit (2006–2009) *Ystäväni Tiikeri & Nalle Puh (2007–) *Finias ja Ferb (2007–) *Viidakon vauhtiviikarit (2009–2012) *Special Age Oso (2009–) === 2010–luku === *Kick Buttowski (2010) * Jake ja Mikä-Mikä-Maan merirosvot (2011–2016) * Tron: Uprising (2012–2013) * Gravity Falls (2012–2016) * Descendants: Wicked World (2015–2017) * Leijonakaarti (2015–2019) * DuckTales (2017–2021) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Virallinen kotisivu * Disney Television Animation [us] IMDb.comissa * Walt Disney Television Animation Episode Guides BCDB.comissa Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatiostudiot Luokka:The Walt Disney Companyn tytäryhtiöt
Stiletto Heels

Stiletto Heels on suomalaismuusikko Matthau Mikojanin kappale ja debyyttisingle sooloartistina. Se julkaistiin 6. helmikuuta 2008. Singlellä on myös "Print Lies" -kappale, joka ei ole Mikojanin Matthau Mikojan -albumilla. Nimikappale sen sijaan on. Single julkaistiin Poko Rekordsin Gaga Goodies Oy -levymerkin kautta. == Kappaleet == Kappaleet kirjoittanut Matthau Mikojan sekä sovittanut Mikojan, Antti Suomalainen ja Simo Stenman. #Stiletto Heels #Print Lies == Kokoonpano == * Matthau Mikojan – laulu, taustalaulu, kitarat ja basso * Simo Stenman – rummut * Antti Suomalainen – koskettimet, ohjelmointi === Tuotanto === * Matthau Mikojan – vastaava tuottaja * Antti Suomalainen ("Lex Luthor") – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Jarno Alho – rumpujen äänitys ja miksaus * Svante Forsbäck – masteroija (Chartmakers) * J. Karelius – kansitaide * Kari Lahtinen – layout * Harri Hinkka – valokuvat Luokka:Suomalaiset rockkappaleet Luokka:Vuoden 2008 kappaleet
Louhikala

Louhikala (Trachinus draco) on Euroopassa esiintyvä ja Pohjois-Atlantilla elävä petokalalaji. Sen esiintymisaluetta ovat muun muassa Mustameri, Välimeri ja Pohjanmeri, ja sitä on tavattu myös satunnaisesti Itämeren eteläosissa. Louhikalojen heimossa on kymmenkunta lajia kahdessa suvussa. Kala kasvaa noin 30 - 40 senttimetrin mittaiseksi. Se ei ole runsaslukuinen parvikala, muttei harvinaisuuskaan. Kala vaatii suolaisen veden kuteakseen. Mätimunat ja pienet poikaset ovat pelagista eläinplanktonia. Louhikala on kellertävä ja pitkänomainen. Sillä on suhteellisen hyvä suojaväri pohjakalana. Kalan vatsaevä ja takimmainen selkäevä ovat pitkät, etummainen selkäevä lyhyt ja teräväpiikkinen. Piikit ovat myrkyllisiä. Myrkky on proteiini, joka aiheuttaa kouristuksia ja saattaa olla jopa hengenvaarallinen. Kuuma yli 40-asteinen vesi tekee myrkyn tehottomaksi. Louhikala on syötävä, mutta sillä ei katsota olevan juuri taloudellista arvoa. Virkistyskalastajat onkivat sitä jonkin verran. == Lähteet == * * Kalat (Pohjolan kalat), Kuvat: Wilhelm Von Wright Tammi 1998 ISBN 951-31-1183-0 === Viitteet === Luokka:Tähystäjäkalat
Gunnar Mattsson

Kaj Gunnar Wolter Mattsson (5. toukokuuta 1937 Helsinki – 9. elokuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen (suomenruotsalainen) kirjailija ja toimittaja. Mattsson tuli tunnetuksi romaanillaan Prinsessa (Prinsessan, 1965), jossa hän kertoo perheensä kokemuksista vaikeaan sairauteen sopeutumisessa. Teos käännettiin 30 kielelle, ja hän sai siitä Kiitos kirjasta -mitalin. Huomiota herätti myös hänen teoksensa Gunnar, jossa hän kertoo alkoholismistaan. Kuninkaassa hän kertoo, mitä tapahtuu menestyskirjailijalle. Se perustuu hänen omiin kokemuksiinsa Prinsessa-kirjan menestyksestä. Gunnar Mattssonin ensimmäinen puoliso oli laulaja Virpi Augustin vuosina 1962–1963 ja toinen puoliso, ”prinsessa”, Seija Lainela vuodesta 1964. Molemmista liitoista syntyi yksi lapsi:Stendahl (2015), s. 33, 42–44. Kim Mattsson (s. 1962), joka on kenraali ja joka on toiminut mm. tasavallan presidentin 1. adjutanttina (everstiluutnantti),Huhtanen, Jarmo: Mies, jota Putin halusi kätellä. Helsingin Sanomat, Ihmiset 29.11.2012. ja Kai Mattsson (s. 1965), joka toimii Hanasaaren ruotsalais-suomalaisen kulttuurikeskuksen hotellijohtajana.Kai Mattsson. PressReader. Kai Mattsson. LinkedIn. Mattsson teki itsemurhan 52-vuotiaana. __NOTOC__ ==Teoksia== * Blott Sverige svenska krusbär har, 1963. * Ruotsalaiset vastatuulessa, 1963. Kuvittanut Kari Suomalainen. * Lapitip, 1964. * Suomalaiset myötätuulessa, 1964 * Blott Finland finska sjöar har, 1965. * Suloisesta Suomestamme: Tuntematonta Suomen historiaa, 1965. Kuvittanut Kari Suomalainen. * Prinsessan, 1965. * Prinsessa, 1965. * Prinsen, 1966. * Prinssi, 1966. Piirrokset Henrik Tikkanen. * Eden, 1967. * Asunto oy Eeden, 1967. * Sovstadsparadiset, 1968. * Jätten, 1969. * Jättiläinen, 1969. * Kungen, 1971. * Kuningas: Romaani nuorukaisesta, joka kirjoitti menestysteoksen, 1971. * Mies ja keppi: Lähikuva Hannu Siitosesta, 1978. * Helsingfors: Impressioner, 1981. * Helsinki: Vaikutelmia, 1981. Kuvat Kari Hakli. * Gunnar, 1987. ==Lähteet== * Otavan kirjallisuustieto, s. 482–483. Helsinki 1990. ===Viitteet=== ==Kirjallisuutta== * Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet Luokka:Itsemurhan tehneet
Khaibarsola

Khaibarsola (, ) yhdistää Afganistanin ja Pakistanin vaikeakulkuisessa vuoristossa. Sola sijaitsee noin tuhannen metrin korkeudessa. Se on ollut vuosisatojen ajan tärkeä reitti Keski- ja Etelä-Aasian välillä, ja sillä on ollut suuri strateginen merkitys. Solan ympäristö on pataanien kotiseutua; Peshawarin kaupunki Pakistanin Luoteisprovinssissa sijaitsee sen suulla. Solan alkua ja loppua on vaikea määritellä; usein sen sanotaan ulottuvan Pakistanin Jamrudista Afganistanin Torkhamiin, joita yhdistää 48 km pitkä mutkainen maantie. Maantien rakennuttivat britit 1879. Solaan valmistui rautatie 1925. Sola on perinteinen salakuljetusreitti, jota pitkin nykyisin kulkee tavaraa ja ihmisiä Afganistanista Pakistaniin.Kauppalehti == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Afganistanin ja Pakistanin raja Luokka:Solat
Atom Egoyan

Atom Egoyan OC (s. 19. heinäkuuta 1960 Kairo) on elokuvaohjaaja. Hän syntyi Egyptin armenialaisista vanhemmista Kairossa, Egyptissä, mutta on asunut Kanadassa vuodesta 1963. Armenialaista kulttuuritaustaansa Egoyan on esitellyt erityisesti elokuvissa Ararat ja Calendar. Egoyanin töiden joukossa ovat elokuvat Exotica (1994), Suloinen ikuisuus (1997), Matka pahuuteen (1999), Ararat (2002) ja Alaston totuus (2005). Laajaa kansainvälistä arvostusta nauttivasta ohjaajasta tehtiin Order of Canadan upseeri vuonna 1999. Suloinen ikuisuus toi Egoyanille kaksi Oscar-ehdokkuutta vuonna 1998. Cannesissa hän on ollut ehdokkaana Kultaisen palmun saajaksi vuosina 1994, 1997, 1999 ja 2005; Grand Prix hänelle myönnettiinkin vuonna 1997. Kanadassa hän on voittanut myös useita Genie-palkintoja. ==Elämä ja ura== Egoyanin vanhemmat Shushan ja Joseph Yeghoyan olivat taiteilijoita ja pitivät huonekaluliikettä Kairossa. Poika sai nimensä Egyptin ensimmäisen ydinreaktorin kunniaksi. Vuonna 1962 perhe muutti Egyptistä Kanadaan, Brittiläisen Kolumbian provinssin Victoriaan. Teini-iässä Egoyan kirjoitteli näytelmiä, esikuvinaan Samuel Beckett ja Harold Pinter. 14-vuotiaana hän näki Ingmar Bergmanin elokuvan Persona – naisen naamio, mitä hän pitää suurena vaikuttimena ammatinvalintaansa. Egoyan valmistui Toronton yliopiston Trinity Collegesta, jossa sai muiden opintojen ohella tuntumaa armenian kieleen ja kulttuuritaustaansa kanadanarmenialaisen anglikaanipapin Harold Nahabedianin kautta. Egoyanin esikoiselokuva Next of Kin sai ensi- iltansa Mannheim-Heidelbergin kansainvälisillä elokuvajuhlilla ja voitti yhden pääpalkinnoista. Seuraava elokuva Exotica (1994) herätti myös kiinnostusta, mutta Egoyanin ensimmäinen muiden kirjoittamaan tarinaan perustuva elokuva Suloinen ikuisuus oli varsinainen läpimurto. Vuoden 2002 elokuva Ararat oli Henri Verneuil’n elokuvan Mayrig (1991) jälkeen toinen yritys kuvata elokuvan keinoin vuoden 1915 Armenian kansanmurhaa. Vuonna 2005 Atom Egoyan alkoi opettaa kesäisin European Graduate Schoolin (EGS) media- ja viestintätiedekunnassa Sveitsin Saas-Feessä. Hän on opettanut myös Toronton yliopistossa. Egoyan asuu Torontossa näyttelijävaimonsa Arsinée Khanjianin kanssa, joka on näytellyt monissa miehensä elokuvista. ==Pitkät elokuvat== * 1984 : Next of Kin * 1987 : Perhe joka hajosi * 1989 : Speaking Parts * 1991 : Arviomies * 1993 : Calendar * 1994 : Exotica * 1997 : Suloinen ikuisuus * 1999 : Matka pahuuteen * 2002 : Ararat * 2005 : Alaston totuus * 2008 : Adoration * 2009 : Chloé * 2013 : Devil's Knot ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Bagh, Peter von: ”On laitettava itsensä likoon”, Atom Egoyanin haastattelu, Filmihullu 4/2011. Luokka:Kanadalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Officer of the Order of Canada Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Livin’ on a Prayer

Livin’ on a Prayer on rockyhtye Bon Jovin toinen single Slippery When Wet -albumilta. Se julkaistiin vuonna 1986. Kappale on yksi yhtyeen suosituimmista, ja sitä pidetään nykyään klassikkona. Suomessa se nousi virallisen singlelistan sijalle 10. Kappaleen sanat kertovat Tommysta ja Ginasta, kahdesta työväenluokan nuoresta, jotka yrittävät selvitä vaikeuksista ja saada rahat riittämään elämiseen. Jon Bon Jovi on kertonut kirjoittaneensa kappaleen presidentti Reaganin kaudella. Kappale julkaistiin myös musiikkipeli Guitar Hero World Tourissa ja Rock Band 2:ssa vuonna 2008. Kappaletta on kuunneltu yli miljardi kertaa Spotifyssä. == Lähteet == Luokka:Bon Jovin kappaleet Luokka:Vuoden 1986 kappaleet Luokka:Desmond Childin säveltämät kappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset
Paula Patton

Paula Maxine Patton (s. 5. joulukuuta 1975) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Hitch – Lemmentohtori (2005), Déjà Vu (2006), Mission: Impossible – Ghost Protocol (2011) ja Warcraft: The Beginning (2016). Patton on syntynyt Los Angelesissa, Californiassa. Hänen äitinsä on kaukasidi ja isä on afroamerikkalainen.Hän valmistui Alexander Hamilton High School:ista ja sitten aloitti yliopiston University of California, vaihtaakseen University of Southern California´s Film School ensimmäisen vuoden jälkeen. Pian opintojen jälkeen, hän voitti kolmen kuukauden toimeksiannon tehdä dokumentteja PBS:lle. Patton oli naimisissa R&B-;/soulmuusikko Robin Thicken kanssa. Parilla on yhteinen poika. He erosivat vuonna 2015. Patton on esiintynyt Thicken albumin A Beautiful World (2003) kannessa sekä musiikkivideoilla ”Brand New Jones” (2003) ja ”Lost Without U” (2006). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christel Pascal

Christel Pascal (s. 6. lokakuuta 1973 Gap) on ranskalainen alppihiihtäjä, kaksinkertainen MM-mitalisti. Pascal debytoi aikuisten arvokisoissa Sestrieren MM-kilpailuissa 1997 sijoituttuaan pujottelussa kahdeksanneksitoista. Hän toisti saman sijoituksensa pujottelussa Vailissa 1999 ja voitti samassa lajissa kaksi vuotta myöhemmin St. Antonissa MM-hopeaa Anja Pärsonin jälkeen. Hän oli St. Antonissa lisäksi suurpujottelussa seitsemäs sekä St. Moritzin 2003 ja Bormion 2005 MM-pujotteluissa kahdestoista. Hän oli mukana myös voittamassa Ranskalle ensimmäisen kerran ohjelmassa olleen joukkuekilpailun pronssia Bormiossa 2005. Olympialaisissa hän on parhaimmillaan sijoittunut suurpujottelun 25:nneksi Salt Lake Cityssä 2002. Maailmancupissa Pascal on voittanut yhden osakilpailun: Copper Mountainin pujottelukisan 20. marraskuuta 1999. Samalla kaudella hän sijoittui pujottelucupin kokonaispisteissä toiseksi. Maailmancupin osakilpailuissa hän on sijoittunut kolmen parhaan joukkoon yhteensä yhdeksän kertaa, kaikki pujottelukilpailuissa. ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robin Thicke

Robin Thicke (s. 10. maaliskuuta 1977 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen R&B-;/soulmuusikko. Myös hänen vanhempansa Gloria Loring ja Alan Thicke ovat maineikkaita viihdetaiteilijoita. Thicken ensimmäinen single "When I Get You Alone" julkaistiin vuonna 2002. Sitä ovat seuranneet studioalbumit A Beautiful World (2003), The Evolution of Robin Thicke (2006), Something Else (2008), Sex Therapy (2009), Love After War (2011). Muusikko voitti ensimmäisen Grammynsa vuonna 2005. "The Evolution of Robin Thicke" on hänen parhaiten myynyt albuminsa, joka on Yhdysvalloissa myynyt RIAA Platinaa. Toinen iso menestys tuli albumin "Blurred Lines" myötä sen myydessä RIAA Kultaa, BPI Kultaa, IFPI SWI Kultaa, MC Kultaa sekä SNEP Kultaa oikeuttavan määrän. Thicke on työskennellyt myös lauluntekijänä muille muusikoille; tällaista yhteistyötä hänellä on ollut muiden muassa Jordan Knightin, Usherin, Angela Vian, 50 Centin ja Ashantin kanssa. Hän meni vuonna 2005 naimisiin näyttelijä Paula Pattonin kanssa, ja he saivat pojan vuonna 2010. Heidän avioeronsa tuli voimaan huhtikuussa 2015. == Diskografia == === Studioalbumit === * A Beautiful World (2003) * The Evolution of Robin Thicke (2006) * Something Else (2008) * Sex Therapy (2009) * Love After War (2011) * Blurred Lines (2013) * Paula (2014) * Morning Sun (2015) === Single julkaisut === * "When I Get You Alone" (2003) * "Brand New Jones" (2003) * "Wanna Love You Girl" (mukana Pharrell) (2005) * "Lost Without U" (2007) * "Can U Believe" (2007) * "Got 2 Be Down" (mukana Faith Evans) (2007) * ."Magic" (2008) * ."The Sweetest Love" (2008) * ."Dreamworld" (2009) * ."Sex Therapy" (2009) * "Rollacoasta" (mukana Estelle) (2010) * "It's in the Mornin'" (mukana Snoop Dogg) (2010) * "Shakin' It 4 Daddy" (mukana Nicki Minaj) (2011) * "Love After War" (2011) * "Pretty Lil' Heart" (mukana Lil Wayne) (2011) * "All Tied Up" (2012) * "Exhale (Shoop Shoop)" (ei albumi julkaisua) (2012) * "Blurred Lines" (mukana T.I. ja Pharrell) (2013) * "For the Rest of My Life" (2013) * "Give It 2 U" (mukana Kendrick Lamar) (2013) * "Feel Good" (2013) * "Get Her Back" (2014) * "Morning Sun" (2015) * "Back Together" (mukana Nicki Minaj) (2015) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * * Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jordan Knight

Jordan Nathaniel Marcel Knight (s. 17. toukokuuta 1970) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten New Kids on the Blockin jäsenenä. Knightin ensimmäinen soolosingle ”Give It to You” on vuodelta 1999; samana vuonna ilmestyi ensimmäinen sooloalbumi, Jordan Knight (1999). Single ”Say Goodbye” on duetto Debbie Gibsonin kanssa. Knightilla on vuosina 1999 ja 2007 syntyneet pojat. Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt