EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lomén sopimukset

Lomén sopimus () on sopimus kaupallisesta yhteistyöstä Euroopan unionin ja 70 Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (CAP) maan kanssa. Se allekirjoitettiin Togossa, Lomén kaupungissa helmikuussa 1975. ==Historia== Ensimmäinen Lomén sopimus (Lomé I), joka tuli voimaan huhtikuussa 1976, oli tarkoitettu uudenlaiseksi yhteistyökehykseksi Euroopan yhteisöjen (EY) ja ACP maiden, ja erityisesti Britannian, Hollannin ja Ranskan entisten siirtomaiden välille. Aluksi sopimukseen liittyi vain 12 jäsenmaata Euroopan yhteisöjen lisäksi, mutta nykyisin jäsenmaiden luku on 69, joten sopimus on osoittanut toimivuutensa. Sopimuksella oli kaksi keskeistä tarkoitusta. Ensinnäkin sen piti helpottaa ACP-maiden maataloustuotteiden ja mineraalien tullivapaaksi muodostunutta tuontia Euroopan yhteisöjen alueelle. Erityisasema annettiin erilaisille tuotteille, kuten sokerille ja lihalle, jotka kilpailivat EY:n omilla sisämarkkinoilla. Toiseksi EY:n tarkoituksena oli adaptoida ko. maat toimimaan markkinatalouden puitteissa, ja siksi maille kohdistettiin aluksi 3 miljardin euron tuki Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin kautta. Lomé I sopimukselle luotiin ”Stabex” järjestelmä, jonka tarkoituksena oli tasata Euroopan kehityspankin avulla ACP maiden EY:n alueelle tuotavien tuotteiden, jotka olivat ensisijaisesti maataloustuotteita, maailmanmarkkinahintaiset hintavaihtelut. Se sopimus neuvoteltiin uudelleen kolmesti. Lomé II (tammikuu 1981 – helmikuu 1985) kasvattiapua ja investointeja 5.5 miljardiin euroon. Tämän sopimuksen myötä luotiin ”Sysmin” Potentiaalisen kaivostoiminnan kehittämisen järjestelmä (Système de Développement du potentiel minier), joka käsitti kahdeksan eri raaka-ainetta ja järjestelmä tuli mukaan, jos maailmanmarkkinahintojen lasku uhkasi tuotantoa. Lomé III tuli voimaan maaliskuussa 1985 kauppavaihdon osalta ja toukokuussa 1986 avunannon osalta. Sopimus oli voimassa vuoteen 1990 saakka. Tämän sopimuksen puitteissa ennakoitiin tuotettavaksi 1.3 miljoonaa tonnia ruokosokeria eurooppalaiseen hintaan. Tätä sopimusta pidetään ruokosokerin tuottajamaiden kehitystä liikkeellepanneena voimana. Näitä maita olivat Mauritius, Fidži ja Ranskan Guayana. Lomé IV allekirjoitettiin joulukuussa 1989. Sopimus käsitti vuosien 1990 ja 1999 välisen ajan kaupan. Avustukset ja investointituet kasvoivat ensimmäisenä viitenä vuotena 12 miljardiin euroon. Sopimukset kasvattivat EY:n sitoutumiset aina 8,5 miljardiin euroon. Sopimuksella edesautettiin yksityisiä investointeja ja yrityksiä. Lisäksi se kannusti erilaisia yrityksiä yhteistyöhön, mutta yhteistyöhön kannustettiin myös ammattijärjestöjä. Vuonna 2000 Lomén sopimukset korvattiin Cotonoun sopimuksella. == Aiheesta muualla == *Lomén sopimusten historiaa *Lomén sopimusten taustoja Luokka:Euroopan unionin bilateraaliset sopimukset Luokka:Kauppaliitot Luokka:Afrikan talous
Sitruunavästäräkki

Sitruunavästäräkki (Motacilla citreola) on sitruunanvärinen västäräkkilaji. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 15–17 senttimetriä. Laji muistuttaa keltavästäräkkiä sekä kooltaan että väritykseltään, ja ne voivat risteytyä keskenään. Koiras on kirkkaampi ja sen pää ja alapuoli ovat kokonaan kirkkaan keltaiset. Naaras on alapuolelta hailakamman keltainen. Selkä on harmaa, kun taas keltavästäräkillä se on ruskehtava. Siivellä on 2 selkeää valkoista siipijuovaa. Nuori lintu muistuttaa kovasti keltavästäräkkiä, eikä siinä ole keltaista lainkaan. Äänet muistuttavat keltavästäräkin ääniä. == Levinneisyys == Sitruunavästäräkki on aasialainen laji, jonka esiintymisalue laajenee kohti Eurooppaa. Laji pesii Suomessa harvalukuisena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hario, Martti & Hakkarainen, Timo 1969: Vuorivästäräkki (Motacilla cinerea) ja sitruunavästäräkki (Motacilla citreola) Espoon Finnånlahdella. – Lintumies 4.1969 s. 104\. SLY. * Hario, Martti 1980: Nuoren sitruunavästäräkin Motacilla citreola värityksestä. – Lintumies 1.1980 s. 40\. LYL. * Jännes, Hannu & Lammin-Soila, Matti 1989: Nuorten sitruunavästäräkkien Motacilla citreola erottaminen "harmaista" keltavästäräkeistä Motacilla flava. – Lintumies 3.1989 s. 108–113. LYL. * Kapanen, Matti 1979: Nuoren sitruunavästäräkin Motacilla citreola määrittämisestä. – Lintumies 3.1979 s. 111–116. LYL. *ITIS: Motacilla citreola Luokka:Västäräkit (suku)
Joona Jaasjärveläinen

Joona Jaasjärveläinen oli Karjalan valistajiin kuuluva pyhittäjä. Hän eli 1500-luvun lopulla ja 1600-luvun alussa Äänisen Karjalassa perustamassaan Jumalansynnyttäjän ilmestyksen luostarissa Jaasjärvellä ( ). Joona syntyi Oštretšinin pogostan Šoskan kylässä todennäköisesti 1550-luvulla ja kuoli mahdollisesti vuoden 1629 jälkeen luostarissaan. Ortodoksinen kirkko muistelee Karjalan valistajaa, pyhittäjä Joona Jaasjärveläistä vuosittain syyskuun 22. päivänä sekä Karjalan valistajien päivän yhteydessä lokakuun viimeisen päivän ja marraskuun 6. päivän välisenä lauantaina. == Aiheesta muualla == * Pyhittäjä Joona Jaasjärveläinen / Ortodoksi.net Luokka:Karjalan valistajat
Expert (lehti)

Expert on Kommersant Weeklyn ohella toinen merkittävä venäläinen talousaikakauslehti. Sen perustivat Kommersant Weeklyn entiset toimittajat. Expert julkaisee vuosittain erilaisia tilastoja Venäjän taloudesta, mihin monet länsimaiset tutkijat viittaavat lähteinään. Merkittävä tilasto on Expert-400-luettelo, mikä kertoo vuosittain Venäjän 400 liikevaihdoltaan suurinta yritystä. Samasta aineistoista tuotetaan myös muita tunnuslukuja. Lehden tyyli muistuttaa Kommersant Weekly:ä ja The Economist:ia kansallisesti sovitettuna. ==Aiheesta muualla== * http://www.expert.ru Luokka:Talouslehdet Luokka:Venäläiset aikakauslehdet
Panssari hyökkää

Panssari hyökkää () on saksalaisen sotamarsalkan Erwin Rommelin keskeneräiseksi jäänyt panssarisodan oppikirja. Teoksen oli tarkoitus olla suurta suosiota saavuttaneen Infanterie greift an () -teoksen seuraaja ja kumppani. Rommelin arvellaan aloittaneen teoksensa kirjoittamisen ollessaan vielä Potsdamin sota-akatemian opettajana vuosina 1935–1938. Rommel kokosi teostaan varten runsaasti muistiinpanoja ja muuta aineistoa ensimmäisen maailmansodan ajalta, mutta sen kirjoittaminen jäi kesken, kun hänen muut velvollisuutensa ja lopulta toinen maailmansota veivät suurimman osan hänen ajastaan. Rommel luonnosteli kirjaansa koko sodan ajan ja aikoi käyttää paljon Saksan Afrikan-armeijan (Afrika Korpsin) komentajana keräämäänsä materiaalia teoksessaan. Palattuaan Afrikasta vuonna 1943 hän jatkoi kirjansa kirjoittamista, mutta työtä hidastivat sotatoimet Euroopassa ja Rommelin terveyden heikentyminen. Hänellä oli jonkin verran aikaa taas jatkaa työtään kirjansa parissa ollessaan sairaalassa toipumassa 17. heinäkuuta 1944 saamistaan vammoista, kun Spitfire-hävittäjäkone oli tehnyt ilmahyökkäyksen Rommelin autosaattuetta vastaan. Rommelin epäiltiin sekaantuneen Adolf Hitleriä vastaan suunnattuun pommiattentaattiin ja hänet pakotettiin tekemään itsemurha 14. lokakuuta 1944, jolloin hänen kirjansa jäi lopullisesti kesken. Vaikka Panzer greift an jäikin keskeneräiseksi nipuksi muistiinpanoja, se saavutti tekijänsä ansiosta Jalkaväki hyökkää -teoksen kaltaisen legendaarisen aseman sotakirjallisuuden joukossa. Suurin osa siitä materiaalista, mikä olisi ollut valmiissa Panzer greift an -teoksessa, löytyvät Rommelin vaimon Lucie- Maria Rommelin ja Fritz Bayerlein teoksesta Krieg ohne Hass, johon he kokosivat Rommelin muistiinpanoja. Luokka:Sotakirjat
Sami Hernesaho

Sami Hernesaho on suomalainen toimittaja ja juontaja. Hernesaho aloitti työuransa Helsingin Albertinkadun Sin City -liikkeessä ja siirtyi sitten MoonTV:n Pornostara-aikuisviihdeohjelman juontajaksi ja toimittajaksi. Hernesaho toimi vuodesta 2018 helmikuuhun 2020 saakka juorulehti Seiskan vastaavana päätoimittajana. Hän on myös Sexhibition-messujen monivuotinen juontaja. Hernesaho työskenteli Katso-lehdessä toimittajana 2005–2007 sekä PokerMagazinen toimituspäällikkönä 2007–2010. Tämän jälkeen Hernesaho työskenteli Iltalehdessä. Hernesaho on toiminut Ilta-Sanomien uutispäällikkönä ja verkkovastaavana. ==Lähteet== * City-lehti: kaupungin paras porno- asiantuntija * Kaltio: Pornostara Kohti uutta yksilön seksuaalista eheyttä vai totaalista tapojen turmellusta? * Turkkusex -06: Sami Hernesaho * Pokeritieto: Sami Hernesaho siirtyy Iltalehteen * Grand Casino Helsinki: Finnish Poker Awards 2010 === Viitteet === Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Wiener Neustadt

Wiener Neustadt on kaupunki Ala-Itävallan osavaltiossa Itävallassa. Kaupungin asukasluku on 44 461 asukasta (2017). Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli keskeinen Messerschmitt Bf 109 -hävittäjien ja A4-rakettien valmistuspaikka ja se kärsikin sen takia mittavia vahinkoja, kun liittoutuneet pommittivat sitä. Noin 80 % kaupungista tuhoutui pommituksissa ja siviiliuhrien määrä oli suuri. Suomen ilmavoimat haki sodan aikana pääosan Messerschmitt Bf 109 -hävittäjistään Wiener Neustadtista. Nykyään Wiener Neustadt on yksi Itävallan tärkeimmistä liikenteen solmukohdista, sillä siellä yhdistyvät suuret valta- ja rautatiet. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
British Phonographic Industry

British Phonographic Industry (BPI) on vuonna 1973 perustettu musiikkialan yhdistys, jonka tarkoitus on edustaa brittiläisten musiikkialan yritysten etuja ja taistella laitonta musiikin kopioimista vastaan. Se perusti vuosittaisen Brit Awards -tapahtuman sekä Mercury Prize -palkinnon, joka jaetaan vuoden parhaalle albumille. ==Myönnytykset== British Phonographic Industry -palkintoja myönnetään myynnistä Isossa-Britanniassa. Palkinnon taso riippuu äänitteen formaatista ja myyntiluvuista. BPI-myönnytykset eivät kuitenkaan ole automaattisia: levy-yhtiön tulee maksaa yhdistykselle tietty summa, minkä jälkeen BPI tarkistaa kyseisen äänitteen myynnin. Palkinnot myönnetään yleensä jälleenmyyjien ostamien määrien eikä varsinaisten myyntilukujen perusteella. Formaatti Status Hopea Kulta Platina Albumi 60 000 100 000 300 000 Single 200 000 400 000 600 000 ==BPI-valtuusto== * Peter Jamieson - BPI puheenjohtaja * Mike Batt - Dramatico Entertainment * Paul Birch - Revolver Music * Joe Cokell - Sanctuary Recorded Music * John Craig - First Night Records * Clive Fisher - Universal Music UK * Alasdair George - Sony BMG Music Entertainment * David Joseph - Polydor Records * Jeremy Lascelles - Chrysalis Group * Korda Marshall - Warner Brothers Records UK * Nick Phillips - Warner Music UK * Mark Richardson - Independiente * David Steele - V2 Records * Rob Stringer - Sony BMG Music Entertainment * Tony Wadsworth - EMI UK ja Irlanti * Pete Waterman - PWL Empire * Keith Wozencroft - Capitol Music UK == Muita organisaatioita == * RIAA, Recording Industry Association of America, on yhdysvaltalainen musiikkialan yhdistys. * IFPI, International Federation of Phonogram and Videogram Producers on maailmanlaajuinen musiikkialan yhdistysten ryhmittymä. * FACT, Federation Against Copyright Theft, on brittiläinen elokuva-alan piratismia vastustava yhdistys. ==Aiheesta muualla== * British Phonographic Industry Luokka:Brittiläiset järjestöt Luokka:Musiikkialan järjestöt Luokka:Brittiläinen musiikki
Marja Salmela

Marja Salmela (oik. Naemi Maria Stenroth, 25. syyskuuta 1875 Helsinki – 9. marraskuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. ==Henkilöhistoria== Salmelan vanhemmat olivat kirkkoherra Otto Adolf Stenroth ja Fanny Maria Ehrnström. Hän vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Laukaassa, missä hänen isänsä työskenteli kirkkoherrana. Vuosina 1888–1892 Salmela asui Kuopiossa, missä hän kävi Kuopion suomalaista tyttökoulua ja Suomalaista jatko-opistoa. Vuonna 1907 hän isänsä kuoltua muutti Marjaniemen tilalle Kaarinaan Littoistenjärven ääreen, missä hän kirjoitti tunnetuimman teoksensa Kappale kahden matkaa. Hän teki useita ulkomaanmatkoja, muun muassa vuoden kestäneen esitelmä- ja puhujamatkan Yhdysvaltoihin vuosina 1922–1923 ja matkan Norjaan seuraavana vuonna. ==Osallistuminen raittiusliikkeeseen== Salmelan elämänkäsitys oli ihanteellinen ja siveellisesti velvoittava. Aatteellisia virikkeitä hänen arvellaan saaneen pohjoismaisilta kirjailijoilta kuten Bjørnstjerne Bjørnsonilta. Hän halusi ihmisten näkevän vakavammin ja syvemmin oman itsensä ja ne velvoitteet, jotka kullakin on. Erityisesti häntä elähdytti raittiusaate. Vuodesta 1904 Salmela toimi Valkonauhaliitossa ja vaikutti monin tavoin raittius- ja naisasialiikkeen hyväksi. Monet hänen ulkomaanmatkoistaan olivat aatteellisten järjestöjen puhujamatkoja. ==Kirjallinen tuotanto== Ensimmäiset Maria Salmelan julkaistut tekstit ilmestyivät Uuden Suomettaren palstoilla, mutta hän oli jo 27-vuotias, kun hänen esikoisteoksensa ilmestyi vuonna 1902. On katsottu, että hänen laaja järjestötoimintansa viivytti kirjailijan uran alkua. Toisaalta hän sai matkoiltaan aineksia kirjoihinsa. Esimerkiksi ensimmäinen maailmansota kuvastuu hänen teoksissaan Pakenevien parissa (1914) ja Palaavien parissa (1915).<ref name="akmm /> Kirjailijana Salmelan teoksissa kuvastuu aatteellinen ja yhteiskunnallinen vakaumus, mutta myös naissydämen sisäiset taistelut ja tilinteot, joiden päämääränä on kirkkaampi, syvällisempi ja siveellisesti velvoittavampi elämänymmärrys. ===Teokset=== * Unelmiensa uhri, 1902 * Murusia, 1904 * Taistojen teitä, 1905 * Kappale kahden matkaa, 1908 * Syvistä hetteistä, 1910 * Pohjavirtoja, 1911 * Pakenevien parissa, 1914 * Näytelmä Ester Lönn, salanimellä Hanna Jaakkola * Palaavien parissa, 1915 * Leimattu. Kaksi elämäntarinaa., 1915 * Lyhyt tarina nuoresta tytöstä, 1916 * Naiskohtalo, 1917 * Samasta kodista, 1918 * Martti Jänne, 1919 * Veripunainen ruusu, 1921 * Frances E. Willard, 1922 * Kulkijoita, 1923 * Valitut teokset, (4 osaa) 1922-34. == Lähteet == * Sivu 714. * O. A. Kallio: Uudempi suomalainen kirjallisuus II, s. 203-5. 2. p., Porvoo 1929. * Yrjö A. Jäntti (suunn. ja toim.): Suomen sana. Kirjallisuutemme valiolukemisto. Osa 18, s. 470. Porvoo 1966. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Vapaasti ladattavia Marja Salmelan e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka: Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Raittiusliikkeen vaikuttajat Luokka: Vuonna 1875 syntyneet Luokka: Vuonna 1924 kuolleet
Kaljavelli

Kaljavelli (myös kaljavellinki, kaljakeitti tai lämmitys, ) on länsisuomalainen jouluruoka. Sitä tiedetään nautitun Turun ja Etelä-Pohjanmaan välisellä alueella, ja makeana se on ollut poikkeavaa vaihtelua arkiruokaan. Kysymyksessä on makeahko, lämpimänä lusikalla nautittava vellimäinen ruskea ruokalaji, jonka perusaineina ovat koti- tai vaarinkalja sekä maito ja siirappi. Eräillä seuduin siihen laitetaan myös vehnäjauhosuurus, josta tulee klimppejä, ellei sitä hyvin sekoiteta. Sekaan voidaan heittää rusinoita ja muita mausteitakin. Etelä-Pohjanmaalla kiehumisvaiheessa velliin lisätään ohra- tai vehnäjauhoista, maidosta, suolasta, sokerista ja kananmunasta sekoitetusta löysästä taikinasta tehtyjä klimppejä.Kolmonen 1986, s. 150 Vakka-Suomessa siihen kuuluvat pienet juustokuutiot, jotka lisätään heti, kun velli on nostettu liedeltä, jotta ne hieman ehtivät liota. Velli nautitaan lämpimänä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Jouluruoat Luokka:Suomalainen keittiö
Britannian singlelista

Britannian singlelistan () kokoaa Official Charts Company brittiläisen musiikkiteollisuuden puolesta. Listaviikko alkaa sunnuntaina ja päättyy lauantaina. Lista kootaan sunnuntaina iltapäivällä. Useimmat singlet julkaistaan Britanniassa maanantaina. Britannian singlelistalla on 200 singleä, ja mukaan lasketaan sekä levymyynti että lataukset. Top 75:tä pidetään virallisena listana, mutta Top 40 on ollut enemmän yleisen mielenkiinnon kohteena. Listalle antaa myyntitiedot noin 6 500 brittiläistä jälleenmyyjää. Sille ei lasketa radiosoittoja. UK Charts Companyn virallisten tietojen mukaan listan kärjessä on ollut yhteensä 1 034 singleä 2. heinäkuuta 2006 mennessä. Tarkkaa lukua ei voi sanoa varmasti, sillä 1950-, 1960-, 1970- ja 1980-luvuilla oli useita kilpailevia listoja. Yleisesti kuitenkin käytetään Guinness Book of British Hit Singles -kirjan suosimaa listaa, jonka myös UK Charts Company otti käyttöön. == Aiheesta muualla == *Official Singles Chart Top 100 *Music Week -lehti *Britannian ja Euroopan listat *BBC Radio 1: The Official UK Top 40 Singles Chart *Yahoo, Top 75 Britannian singlet *everyHit- lista-arkisto *ChartStats.com *hit40uk Luokka:Musiikkilistat Luokka:Brittiläinen musiikki
Viljo Vyyryläinen

Viljo Ilmari Vyyryläinen (29. huhtikuuta 1917 Johannes – 24. heinäkuuta 1976 Kaarina) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari. Hän oli kotoisin Littoisista. Viljo Vyyryläisen isä oli Johanneksen kunnanesimiehen poika, myöhemmin muurari Anton Arvid Vyyryläinen (s. 31.5.1877 Johannes) ja äiti meijerinhoitaja Adolfina Henriette Westerlund, molemmat Vaahtolan kylästä, vihitty Johanneksessa 1.12.1901.Hiski-tietokanta: Johanneksen kastettujen ja vihittyjen luettelot Sisällissodassa Viljon isä toimi punaisten puolella Johanneksen vallankumoustuomioistuimen syyttäjänä ja elintarvikelautakunnan puheenjohtajana, ja hänet tuomittiin kuolemaan sodan päätyttyä. 21\. joulukuuta 1944 alikersantti Vyyryläinen nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi numero 181. Ansioiksi katsottiin toiminta korpraalina Teikarsaaren puolustustaisteluissa kesällä 1944, jossa hän otti komentoonsa kaksi joukkuetta ja organisoi vastahyökkäyksen sekä oma-aloitteisesti järjesti haavoittuneiden huollon ja evakuoinnin. Myöhemmin hän organisoi uuden puolustuslinjan vihollisen yrittäessä maihinnousua ja johti joukkoja, kunnes saarelle saatiin kuljetettua upseereita. Taistelussa Vyyryläinen haavoittui lievästi käteen ja päähän. Vyyryläinen oli siviiliammatiltaan muurari. Hänet ylennettiin ylikersantiksi 23. joulukuuta 1968. Talvisodan aikana Vyyryläisen äiti joutui evakkoon Piikkiöön, jonne Viljokin asettui. Sittemmin sodan jälkeen hän rakensi perheelleen omakotitalon Kaarinaan. Vyyryläinen oli puoluekannaltaan sosialidemokraatti ja istui Kaarinan kunnanvaltuustossa 1954–1976. Hän toimi sosiaalilautakunnan puheenjohtajana ja kunnalliskodin johtokunnan puheenjohtajana. ==Lähteet== * Lions Club Littoinen: Littoinen sanoin ja kuvin (1993) * * Kukkonen, Heimo 2009: Viljo Vyyryläinen Punaorpo - Marskin ritari - luottamusmies. Poliittisen historian julkaisuja 35, Turku. * Arvaja, Matti 2010: Punaorvosta kasvoi Marskin ritari ja kunnallisalan luottamusmies Kaarinaan. Turun Sanomat 10.1.2010. Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Livojoki

Livojoki on noin 130 kilometrin mittainen Iijoen sivujoki. Se saa alkunsa varsin kirkasvetisenä tunnetusta Livojärvestä Posion eteläpuolelta ja laskee Iijokeen suunnilleen Pudasjärven kirkon seutuvilla, joen varrella on varsin vähän asutusta. Joki on lähes rakentamaton. Siinä on runsaasti koskipaikkoja ja siitä kalastetaan muun muassa harjusta ja taimenta. == Aiheesta muualla == * Iijoen vesillä * PosioShop.com - Livojoen vesiretkeilyopas * Posiolapland.com - Posion matkailu Luokka:Livojoen valuma-alue Luokka:Suomen joet Luokka:Posion luonto Luokka:Pudasjärven joet en:Livojoki
Vihreät Vaivaiset

Vihreät Vaivaiset on järjestö, joka yhdistää vihreästi ajattelevia vammaisia ihmisiä. Sen tarkoitus on edistää vammaisten ihmisten osallistumista vihreään toimintaan. Vihreät Vaivaiset tukee vihreiden vammaisten ehdokkaiden vaalikampanjoita. Vaalien välillä se on vihreiden vammaisten valtuutettujen, kunnallisten lautakuntien jäsenten ja muiden vaikuttajien foorumi. Se järjestää myös tapahtumia ja koulutusta. Vihreät Vaivaiset kuuluu Vihreään liittoon, mutta siihen voi kuulua myös kuulumatta puolueeseen. Järjestö perustettiin jo ennen Vihreää liittoa. Vuonna 2005 se uudisti oman vammaispoliittisen ohjelmansa ja oli jäsentensä kautta aktiivisesti mukana Vihreän liiton vammaispoliittisten tavoitteiden luomisessa. Vihreät Vaivaiset -yhteisön perusti vammaisaktivisti Kalle Könkkölä vuonna 1986, ja se rekisteröitiin yhdistykseksi vuonna 1991. Yhdistyksen puheenjohtajina toimivat ensin perustaja Kalle Könkkölä, sitten Miro Reijonen. Amu Urhonen toimi yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 2005–2020. Sen jälkeen puheenjohtajaksi valittiin helsinkiläinen vammaisaktiivi Jan Huopainen. == Lähteet == Luokka:Poliittiset vammaisjärjestöt Luokka:Vihreä liitto
Kaman sellu- ja paperitehdas

Kaman sellu- ja paperitehdas () on Permin aluepiirin Krasnokamskissa sijaitseva tuotantolaitos, joka kuuluu nykyisin suurelle metsäteollisuuden Investlesprom-holdingyhtiölle.About CJSC "Investlesprom": The largest virtically integrated forest industry structure in Russia. investlesprom.ru (viitattu 28.5.2011) Tehdas on ensimmäisenä Venäjällä aloittamassa aikakauslehtipaperina käytettävän päällystetyn kevytpaperin tuotannon.На ЦБК "Кама" (холдинг "Инвестлеспром") в 2009г. впервые в России начнется производство легко-мелованной бумаги. www.woodbusiness.ru 13.5.2009 Suomalainen Vaahto Group sai tehtäväkseen tehtaan paperikoneiden uudistamisen vuonna 2008.Vaahto Groupin jättitilaus työllistää ess 13.8.2008 Keväällä 2011 tuotantolinjan käynnistäminen oli lykkääntynyt epäluotettavien laitetoimittajien takia.Целлюлозно-бумажный комбинат «Кама» перенес дату запуска в эксплуатацию комплекса по выпуску легкомелованной бумаги rosinvest.com 20.4.2011 Kaman sellu- ja paperitehdas oli suurimpia ja tunnetuimpia Neuvostoliiton paperitehtaita. Tehtaan perustaminen kuului Neuvostoliiton ensimmäiseen viisivuotissuunnitelmaan ja se aloitti toimintansa 1936. Neuvostoliiton hajottua tehdasta ei yksityistetty, vaan se pysyi valtion omistuksessa olevana, mutta silti itsenäisestä toimivana yhtiönä. Sittemmin se ajautui konkurssiin. Tehtaalla oli kolme kapeaa sanomalehtipaperikonetta, ja se sai Madridissa laatupalkinnon vuonna 1995. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Камский целлюлозно-бумажный комбинат Большая советская энциклопедия. Luokka:Venäjän paperiteollisuus Luokka:Krasnokamskin piiri
Goznak

Goznak () on Venäjän valtiovarainministeriön omistama yritys, johon sisältyy useita rahapajoja ja setelipaperitehtaita. Setelipaperitehtaat ovat Pietarissa ja Krasnokamskissa, minne setelipaperituotantoa siirrettiin toisen maailmansodan vuoksi. Sanomalehtipaperin lisäksi Pietarin-tehtaassa on myös muuta, esimerkiksi pergamiinipaperin tuotantoa. ==Aiheesta muualla== *http://www.goznak.ru/ Goznak
Mondi

Mondi eli Mondi Group on kansainvälinen paperi- ja pakkausyhtiö. Yhtiön vuoden 2021 liikevaihto oli 7,7 miljardia euroa ja liikevoitto 1,1 miljardia euroa. Vuonna 2022 yhtiöllä oli tuotannollista toimintaa yli 30 maassa ja se työllisti noin 26 500 henkilöä. Mondin tärkeimmät toimialat ovat pakkauspaperit ja kartongit. Yhtiön tehtaat tuottavat esimerkiksi voimapaperia, säkkejä, toimistopaperia, aaltopahvin pintapaperia, aaltopahvilaatikoita ja päällystämätöntä hienopaperia. Mondi-konsernin juuret ovat Etelä-Afrikkaan vuonna 1967 rakennetussa Merebank Millin tehtaassa. Mondi laajeni Eurooppaan 90-luvun alussa yrityskauppojen kautta. Yritys listattiin pörssiin vuoden 2007 puolivälissä. Yritys listautui sekä Lontoon että Johannesburgin pörsseihin. Mondi oli aiemmin osa Anglo-American-ryhmää. Mondin suurin omistaja omistaa Mondista noin neljä prosenttia. Yhtiön omistus onkin jakautunut hyvin laajalle ja sen kotipaikka on käytännössä joko Lontoossa, missä se on pörssissä tai Itävallassa, mistä sitä johdetaan. Mondi laajentui 2000-luvun alussa voimakkaasti Eurooppaan ostamalla yrityksiä Itävallasta, Britanniasta, Ranskasta, Venäjältä, Slovakiasta, Puolasta, Unkarista, Hollannista, Tanskasta, Bulgariasta, Italiasta ja Meksikosta ja Suomesta. Mondi omistaa Euroopassa esimerkiksi Neusiedlerin paperitehtaan. ==Mondi Suomessa== Mondi toimi Suomessa vuosina 2008-15. Mondi omisti Lohjan paperitehtaan syyskuusta 2008 alkaen, jolloin se osti sen Loparex Groupilta. Tehdas toimi nimellä Mondi Lohja Oy, kunnes 2015 huhtikuussa yhtiö ilmoitti lopettavansa tehtaan, ja toiminta lakkasi vuoden 2015 loppuun mennessä.http://yle.fi/uutiset/mondi_aikoo_sulkea_lohjan_paperitehtaan__syyna_raskaat_tappiot/7920151 Joulukuussa 2017 Mondin kerrottiin ostavan 365 miljoonalla Powerfluten, jolla on aallotuskartonkitehdas Kuopiossa. Kauppaan kerrottiin sisältyvän puunhankintayhtiö Harvestia, ei kuitenkaan hylsykartonkia valmistava Corenso. Myyjänä oli pääomasijoitusyhtiö Madison Dearborn Partnersin hallinnoima Nordic Packaging and Container Holdings Limited. EU:n kilpailuviranomaiset hyväksyivät kaupan kesäkuuhun 2018 mennessä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yrityksen virallinen kotisivu Luokka:Mondi
Kondrovo

Kondrovo () on kaupunki Venäjällä Kalugan alueella, linnuntietä 40 kilometriä alueen pääkaupungista Kalugasta luoteeseen. Se on 60 375 asukkaan Dzeržinskin piirin suurin taajama, hallintokeskus ja piirinsä ainoa kaupunki. Kondrovon kaupungissa asui 16 672 henkeä (2010 väestönlaskenta). thumb|left|210px|Paperitehdas Kondrovossa Kalugasta luoteeseen kohti Vjazmaa vievä ratayhteys sivuaa Kondrovon kaupungin lounaisreunaa (Govardon seisake tai pikkuasema). ==Väestö== Väkiluku 1959 1970 1979 1989 2003 2005 2010 Kondrovo 13 100 15 700 15 100 17 200 17 200 16 900 16 672 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Piirin sivusto * Piirin johto Kalugan alueen sivulla * Nettiversio kirjan Goroda Rossii (1994) artikkeleista * Sijainti Jandex- karttapalvelussa luokka:Kalugan alueen kaupungit
Kommunar

Kommunar () on kaupunki Leningradin alueen Hatsinan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Inkereenjoen varrella 35 kilometriä Pietarista etelään. Kaupungin pinta-ala on 12,7 neliökilometriä ja asukkaita on 20 265 henkeä (vuonna 2010). Asutuskeskus on syntynyt 1840-luvulla. Aluksi sen nimenä oli Grafskaja Slavjanka, myöhemmin Tsarskaja Slavjanka. Ennen vallankumousta se tunnettiin Rogersin ja Pfeifferin tehtaan työlaisasutuksena. Hallinnollisesti se kuului Pietarin kuvernementin Tsarskoje Selon kihlakuntaan. Vuonna 1953 Kommunar sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja vuonna 1993 siitä tuli kaupunki. Kaupungin talouden perustan muodostaa sellu- ja paperiteollisuus. Siellä toimivat Ilim Pulp -konserniin kuuluva kartonkitehdas, Kommunarin paperitehdas, aaltopahvitehdas Komsomolets sekä muita pakkausmateriaaleja valmistavia tuotantolaitoksia. Suuri osa Kommunarin asukkaista käy päivittäin töissä Pietarissa. Kaupungin alueella sijaitsee Pietari–Vitebsk-radan Antropšinon asema. Leningradin alueen Jaaman piirin Opoljan kunnassa sijaitsee Malin kylä, jonka venäjänkielinen nimi on myös Kommunar. == Lähteet == == Aiheesta muualla== * Kommunar Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa * Kommunarin kaupungin sivusto luokka:Leningradin alueen kaupungit Luokka:Hatsinan piirin kunnat
Love It to Death

Love It to Death on Alice Cooperin kolmas albumi vuodelta 1971. Se sisältää hitit ”Ballad of Dwight Fry”, ”Is it My Body” ja ”I'm Eighteen”. Levy oli Cooperin läpimurtoalbumi. Vuonna 2003 albumi pääsi sijalle 460 Rolling Stone -lehden listalla ”Kaikkien aikojen 500 parhainta albumia”. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Alice Cooper – laulu * Glen Buxton – kitara * Michael Bruce – kitara, urut, piano * Dennis Dunaway – basso * Neal Smith – rummut * Bob Ezrin – koskettimet Luokka:Alice Cooperin albumit Luokka:Bob Ezrinin tuottamat albumit Luokka:Vuoden 1971 albumit
Killer (albumi)

Killer on Alice Cooperin neljäs albumi vuodelta 1971. Kappale Desperado on tehty Cooperin hyvästä ystävästä Jim Morrisonista, joka menehtyi samaisen vuoden heinäkuussa 27-vuotiaana. Sex Pistolsin Johnny Rotten pitää Killeriä kaikkien aikojen parhaana rock-albumina. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Alice Cooper - Laulu * Glen Buxton - Kitara * Michael Bruce - Kitara, piano, urut * Dennis Dunaway - Basso * Neal Smith - Rummut * Rick Derringer - Kitara kappaleessa "Under My Wheels" * Bob Ezrin - Koskettimet Luokka:Vuoden 1971 albumit Luokka:Alice Cooperin albumit Luokka:Bob Ezrinin tuottamat albumit
10Base2

10Base2 on IEEE 802.3:n mukainen lähiverkkokaapelointi, jolla liikennöidään nopeudella 10 Mbps ja jossa kaapelisegmentin (kaapeliosuuden, jossa ei ole toistinta) suurin pituus on 185 metriä. 10Base2-kaapelointia kutsutaan ohut- Ethernetiksi. Käytettävä kaapeli on 50 ohmin koaksiaalikaapelia. Kaapeleissa ja verkkosovittimissa ("verkkokorteissa") on BNC-liittimet. 10Base2-verkkoon tarvitaan verkkosovittimien ja kaapelien lisäksi T-liitin jokaista verkkosovitinta kohden sekä päätevastus ("terminaattori") verkon kumpaankin päähän. Signaalityypiltään verkko on kantataajuusverkko, jossa signaali varaa koko siirtotien leveyden itselleen. 10Base2 on vanhentunut tekniikka, eikä siihen pohjautuvia verkkoja enää rakenneta. == Katso myös == * Ethernet Luokka:Ethernet
Aristobulos II

Aristobulos II (kuoli vuonna 50 eaa) oli Juudean kuningas vuosina 66 eaa – 63 eaa. Aristobuloksen isä oli Aleksanteri Jannaios. Aleksanterin kuoleman jälkeen Juudea hallitsijaksi tuli Aristobuloksen äiti Salome Aleksandra. Hän nimitti seuraajakseen Aristobuloksen veljen Hyrkanos II:n, mutta Aristobulos kaappasi vallan. Hyrkanos sai Aristobuloksen syrjäytetyksi vuonna 63 eaa., kun roomalaiset hyökkäsivät Juudeaan. Pompeius nimitti Hyrkanos II:n Juudean etnarkiksi ja ylimmäksi papiksi. Aristobuloksen Pompeius lähetti vankina Roomaan, missä tämä salamurhattiin vuonna 50 eaa. Luokka:Juudan kuninkaat
The Years of Decay

The Years of Decay on thrash metal -yhtye Overkillin vuonna 1989 ilmestynyt, järjestyksessään neljäs albumi. Se sisältää mm. kappaleen Elimination joka on yhtyeen tunnetuimpia ja jolle tehtiin musiikkivideo. Sen julkaisi Megaforce Records, mutta jakelun hoiti suurempi Atlantic Records. ==Yleiskatsaus== Mm. Panteran, White Zombien ja Soundgardenin kanssa työskennelleen Terry Daten kanssa nauhoitettu The Years of Decay on soundeiltaan edeltäjäänsä Under the Influencea puhtaampi ja siistimpi sekä tunnelmaltaan vakavampi. Kappaleiden rakenteet ovat monimutkaisempia - kolme albumin kappaleista on pituudeltaan yli 8 minuuttia. Nopea Elimination valittiin singleksi ja sille tehtiin myös musiikkivideo, jota MTV:n heavymakasiini Headbanger's Ball pyöritti tiuhaan. Albumia promotoidakseen yhtye lähti Dawn of the Decade -nimiselle kiertueelle yhdessä samalle levymerkille levyttäneen Testamentin kanssa. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet kirjoittanut D.D. Verni, Bobby "Blitz" Ellsworth ja Bobby Gustafson # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Bobby "Blitz" Ellsworth – laulu * Bobby Gustafson – kitara * D.D. Verni – basso * Sid Falck – rummut ==Tuotanto== * Nauhoitus ja miksaus Carriage House Studios, Stamford, Yhdysvallat * Tuottajat Terry Date ja Overkill * Masterointi: Howie Weinberg Masterdiskillä New Yorkissa, Yhdysvalloissa * Kansikuva: Steve Fastener ja Rich Larson * Valokuvaus: Michael Paras * Vastaavat tuottajat: Jon ja Marsha Zazula ==Listat== Vuosi Lista Sijoitus 1989 The Billboard 200 155 ==Aiheesta muualla== * Rockmagic.net , albumin sanoitukset * * Luokka:Overkillin albumit Luokka:Vuoden 1989 albumit
Paul Prudhomme

Paul Prudhomme (13. heinäkuuta 1940 – 8. lokakuuta 2015http://www.wwltv.com/story/news/2015/10/08/superstar-chef-paul-prudhomme- dies-at-75/73583404/ ) oli yhdysvaltalainen keittiömestari. Hän vaikutti Louisianan alueella ja kuului Cajun-väestöön, jotka ovat alkuperältään ranskalaisia. Prudhomme teki Cajun-ruokakulttuuria tunnetuksi maailmalla. Hän kirjoitti kuuluisan Cajun-keittokirjan Chef Paul Prudhomme´s Louisiana kitchen. Prudhomme omisti New Orleansissa K-Paul’s-ravintolan. Prudhommen motto oli "Good eating, good loving, good cooking!" == Lähteet == Luokka:Keittokirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kokit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Émile Waldteufel

Charles Émile Lévy Waldteufel (9. joulukuuta 1837 Strasbourg – 12. helmikuuta 1915 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja pianisti. Waldteufel syntyi Strasbourgissa musikaaliseen perheeseen ja muutti nuorella iällä Pariisiin. Vuosina 1853–1857 hän opiskeli pianonsoittoa Pariisin konservatoriossa. Hänen opiskelutovereitaan oli muiden muassa Jules Massenet. Waldteufel pääsi 28-vuotiaana hovipianistiksi ja alkoi myöhemmin saavuttaa säveltäjänä menestystä paitsi kotimaassaan myös Britanniassa. Hänen musiikkiaan esitettiin muun muassa Buckinghamin palatsissa kuningatar Viktorialle. Waldteufel piti konsertteja esimerkiksi Lontoossa, Berliinissä ja Pariisissa ja toimi myös kapellimestarina. Waldteufel oli naimisissa Célestine Dufaun kanssa, ja hänellä oli Dufaun kanssa kaksi poikaa ja yksi tytär. Waldteufel tunnetaan laajalti valsseistaan, joista kuuluisimpia on vuonna 1882 sävelletty Luistelijat ("Les Patineurs") sekä vuotta myöhempi Estudiantina. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset pianistit Luokka:Ranskalaiset kapellimestarit Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Vuonna 1837 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Eugene de Kock

Eversti Eugene de Kock (s. 29. tammikuuta 1949) oli Etelä-Afrikan apartheid- hallinnon turvallisuuspoliisin upseeri, joka toimi muun muassa pahamaineisen Vlakplaas-yksikön komentajana vuosina 1985–1993. De Kock toteutti lukuisia salamurhia, kaappauksia ja muita rikoksia ja tuomittiin kahteen elinkautiseen sekä 212 vuoden vankeusrangaistukseen rikoksista ihmisyyttä vastaan. Hänet vapautettiin ehdonalaiseen vuonna 2015 Eugene de Kockia on tiedotusvälineissä nimitetty apartheid-järjestelmän pääpahaksi (). ==Aiheesta muualla== * BBC: The voice of 'Prime Evil' Luokka:Eteläafrikkalaiset poliisit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carl Reinecke

Carl Heinrich Carsten Reinecke (23. kesäkuuta 1824 Altona, Tanska – 10. maaliskuuta 1910 Leipzig, Saksan keisarikunta) oli saksalainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari. Carl Reinecke syntyi Tanskan Altonassa (nyk. osa Hampuria). Hän aloitti säveltämisen 7-vuotiaana ja esiintyi pianistina julkisesti ensimmäistä kertaa 12-vuotiaana. Vuonna 1843 Reinecke aloitti konserttikiertueen, joka johti hänen nimitykseensä keisari Kristian VIII:n hovipianistiksi. Siellä hän viipyi vuoteen 1848 saakka. Vuonna 1860 hän pääsi Leipzigin Gewandhaus-orkesterin kapellimestariksi ja pianonsoiton ja sävellyksen professoriksi konservatorioon. Carl Reinecke kuoli Leipzigissa maaliskuussa 1910. Hän sävelsi lähes kolmesataa julkaistua teosta, joita ovat muiden muassa huilusonaatti Undine, oopperat (muun muassa König Manfred) ja useat kamarimusiikin teokset. Hänen oppilaisiinsa kuuluivat Edvard Grieg, Christian Sinding, Leoš Janáček, Isaac Albéniz, Johan Svendsen, Felix Weingartner ja Max Bruch. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset pianistit Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Kakkiainen

Katkiainen, katka, katikas ja kakkiainen olivat nimityksiä monille pienille eliöille ja uskomusolennoille, joista osa suomalaisen kansanperinteen mukaan katkoi hapsia, karvoja tai siimoja. Muitakin nimityksiä oli. ==Vesieliö== Katka oli vedessä elävä olio, jonka uskottiin tai väitettiin purevan poikki kalastajien verkkojen siimoja. Katkaksi kutsuttiin monenlaisia eliöitä, kuten siiroja, matoja ja äyriäisiä. Katka -nimitys on nykyisin varattu katkaravulle ja äyriäislahkolle. ==Kuoriainen, hiuksenleikkaaja== Tukkaan tai ihoon takertunutta kuoriaista on voitu kutsua muun muassa nimityksillä kakkiainen, katkiainen, hapsenkatkiainen, hapsenkakkiainen, katikas ja karva-katikas. Nimitykset perustuvat siihen, että niiden uskottiin tai ainakin lapsille kerrottiin katkovan hiuksia tai karvoja. Nimitykset "hapsenkakkiainen" ja "hapsenkatkiainen" ovat tarkoittaneet ja edelleen kansanomaisesti tarkoittavat myös isosarvisia kuoriaisia, lähinnä sarvijääriä kuten sarvijaakkoa. ==Kummitus, harhakuva== Kakkiainen ja kakkia viittaavat myös joihinkin pieniin, epämääräisiin kummituksiin tai harhanäkyihin. Näiden yhteys katkoja- olentoihin on epävarma, mutta nimen lisäksi yhtäläistä on ainakin pieni koko ja että olennot eivät olleet suoranaisesti vaarallisia, vaan lähinnä häiritseviä tai haitallisia "pikkuötököitä". Joskus näiden kakkiaisten kerrottiin lentävän. Eräs kakkiaisen toisintonimitys on Hiiden lintu. Kirkonkakkiainen oli kuitenkin kirkonhaltija, ja vaikka se hallitsi pyhää paikkaa, se saattoi olla hyvinkin häijy. Erään tiedon mukaan uskottiin, että kun hautausmaalta nousee tulta, on siellä kakkiaisia. Tässä merkityksessä kakkiainen muistutti virvatulia. (SKVR:IX4 1303) Jos vieraan kanssa tuli riitaa, oli syytä taikoa ja loitsuta, jotta taloon ei jäisi kakkiaisia. (SKVR:IX4 38) Unikakkiainen on unessa näyttäytyvä hyödyllinen olento, joka näyttää aarteen sijaintipaikan. ==Lähteet== *Suomen sanojen alkuperä: Etymologinen sanakirja. 1, A–K. Päätoimittaja Erkki Itkonen. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1992. ISBN 951-717-692-9. Luokka:Suomalaiset jumalat ja taruolennot
Sojuz TMA-8

Sojuz TMA-8 oli Venäjän avaruusjärjestön lento ISS-avaruusasemalle. Se oli 29. miehitetty avaruuslento ISS-asemalle. Alus laukaistiin Baikonurin kosmodromilta 30. maaliskuuta 2006 kello 2:30 UTC Sojuz-kantoraketilla. Lennon kesto oli 182 päivää. Alus kuljetti kaksi Expedition 13 -miehistön jäsentä. Mukana oli myös Brasilian ensimmäinen kosmonautti/astronautti Marcos Pontes. Brasilian avaruusjärjestö sai lentopaikan noin 20 miljoonalla dollarilla, joka kuten avaruusturistien maksamat taksat on merkittävästi pienempi summa kuin yhden ihmisen avaruuslennon kustannukset. Sojuz TMA-8 toi 28. syyskuuta 2006 maahan Expedition 13:n miehistön lisäksi Sojuz TMA-9:n asemalle kuljettaman avaruusturistin, Anousheh Ansarin. Hän on ensimmäinen naisavaruusturisti. ==Miehistö== Avaruuteen menevä miehistö, ISS:n Expedition 13-miehistö *Pavel Vinogradov, päällikkö - Venäjän avaruusjärjestö *Jeffrey Williams, lentoinsinööri - NASA *Marcos Pontes, lentoinsinööri - Brasilian avaruusjärjestö Maahan palaavat *Pavel Vinogradov *Jeffrey Williams *Anousheh Ansari, avaruusturisti ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Soyuz TMA-8 Luokka:Miehitetyt avaruuslennot Luokka:Sojuz-ohjelma Luokka:Vuoden 2006 avaruustoiminta
Tšadin lippu

Tšadin lippu on Tšadin tasavallan lippu, joka otettiin virallisesti käyttöön 6. marraskuuta 1959. Lippu koostuu tummansinisestä, keltaisesta ja punaisesta raidasta.Suuri lippukirja, s. 73. Tšadin lippu on trikolori, joka perustuu maan entisen siirtomaaisännän Ranskan lippuun. Lipun väritys yhdistää Ranskan värit panafrikkalaisiin väreihin. Lipun sinisen sanotaan kuvaavan toivoa, taivaan sineä ja Tšadjärven aaltoja, se kuvaa myös maan eteläosaa. Keltainen kuvastaan lukuisia autiomaita maan pohjoisosissa sekä aurinkoa. Punainen taas kuvaa edistystä ja maan asukkaiden uhrivalmiutta. Tšadin lippu muistuttaa suuresti Romanian lippua, mutta sininen raita on Romanian lipussa hiukan vaaleampi. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Valtioiden liput lippu
Sojuz TMA-10

Sojuz TMA-10 on Venäjän avaruusjärjestön suunnittelema miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Laukaisun tapahtui 7. huhtikuuta 2007 klo 17:31 UTC Baikonurin kosmodromilta ja paluu maahan tapahtui 21. lokakuusta 2007. == Miehistö == Laukaistava miehistö * Fjodor Jurtšihin, päällikkö * Oleg Kotov, lentoinsinööri * Charles Simonyi, unkarilais-amerikkalainen avaruusturisti. Lennon alussa lähetettiin mediaan viesti, että hän olisi kertonut Bill Gatesin haaveilevan avaruusturisti-lennosta. Simonyin lennon kerrotaan maksaneen 20 miljoonaa dollaria kuten aiempienkien avaruusturistien. Tämä hinta ei kata kuin murto-osan viikon lennon laskennallista kustannuksista. Pelkkä Sojuz- kantoraketti maksaa noin 60 miljoonaa dollaria, sen lisäksi tulee Sojuz- avaruuskapselin kustannus ja itse ISS-avaruusaseman viikkokustannus (30-100 miljardia dollaria 30 vuoden aikana). Laskeutuvat * Fjodor Jurtšihin * Oleg Kotov * Sheikh Muszaphar Shukor, tutkijakosmonautti - Malesian avaruusjärjestö ==Lähteet== Luokka:Miehitetyt avaruuslennot Luokka:Sojuz-ohjelma Luokka:Vuoden 2007 avaruustoiminta
Etelä-Afrikan kirkkojen neuvosto

Etelä-Afrikan kirkkojen neuvosto () on Etelä-Afrikan kristittyjen kirkkojen ekumeeninen järjestö, jonka jäseninä on 26 maassa toimivaa kirkkoa ja kristillistä yhteisöä. Neuvoston päämaja on Khotso Housessa Johannesburgissa. Kirkkojen neuvostolla oli merkittävä rooli Etelä-Afrikan apartheidin vastaisessa kamppailussa ja sen entinen pääsihteeri arkkipiispa Desmond Tutu on palkittu työstään Nobelin rauhanpalkinnolla. Etelä-Afrikan kirkkojen neuvostolla oli keskeinen osuus kontekstuaalisen teologian leviämisessä ja sen johdossa toimi lukuisia tämän suuntauksen edustajia kuten Desmond Tutu vuosina 1978−1985 ja Beyers Naudé 1985−1988. Vuonna 1988 Etelä-Afrikan silloinen lain ja järjestyksen ministeri Adriaan Vlok ja pääministeri Pieter Willem Botha järjestivät neuvoston päämajaan pommi-iskun kostoksi järjestön apartheidin vastaisesta toiminnasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * SACC:n kotisivut * BBC: Botha implicated in Church bombing Luokka:Kristinusko Etelä-Afrikassa Luokka:Ekumeeniset järjestöt
NS Savannah

NS Savannah on maailman ensimmäinen ydinkäyttöinen rahtilaiva, ja yksi neljästä koskaan rakennetusta ydinkäyttöisestä kauppalaivasta. Alus on nimetty höyrylaiva SS Savannahin mukaan, joka oli ensimmäinen konevoimalla Atlantin ylittänyt alus. Alkuvuodesta 2007 alus hinattiin Newport Newsin satamaan, jossa siitä purettiin kaikki ydinkäyttöisyyteen liittyvät laitteet ja se puhdistettiin säteilystä. == Synty == Vuonna 1955 presidentti Dwight Eisenhower ehdotti ydinkäyttöisen kauppalaivan rakentamista. Seuraavana vuonna Yhdysvaltain kongressi hyväksyi suunnitelman. NS Savannah laskettiin vesille vuonna 1962. == Taloudellisuus == NS Savannah oli enemmänkin ydintekniikan testialus, kuin vakavasti otettava kilpailija perinteisille dieselmoottoreilla varustetuille aluksille. Ulkomuodoltaan se muistutti enemmän suurta luksusjahtia kuin rahtilaivaa, ja matkustajakapasiteetti (hytit, ravintolat, elokuvateatteri...) söi tilaa rahdinkuljetukselta. Lisäksi aluksen rahdinkäsittelylaitteet oli suunniteltu enemmänkin ulkonäkösyistä kuin käytännöllisiksi. Näistä, ja tietenkin ydinreaktorin vaatimista turvallisuusnäkökohdista johtuen alus ei koskaan ollut kaupallisesti kannattava. == Ominaisuudet == * Uppouma: 22 000 BRT * Pituus: 180 metriä * Leveys 23,8 m * Miehistö: 124 * Matkustajia: 60 * Normaali matkanopeus: 21 solmua (40 km/h) * Suurin nopeus: 24 solmua (47 km/h) * Teho: 74 MW, 20 300 hp yhdelle potkurille * Rahtikapasiteetti: 14 040 tonnia * Vesitiiviitä osastoja: 14 * Erillisiä rahtitiloja: 6 * Reaktorin valmistaja: Babcock & Wilcox * Telakka: New York Shipbuilding, Camden, NJ * Hinta: 46,9 milj. USD (18,6 milj.$ laivalle ja 28,3 milj.$ reaktorille polttoaineineen) * Toimintamatka: 482 700 km (300 000) mailia 20 solmun nopeudella yhdellä latauksella (32 sauvaa). == Katso myös == *Luettelo ydinkäyttöisistä siviilialuksista == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Marylandissa Luokka:Rahtilaivat Luokka:Yhdysvaltain ydinteknologia Luokka:Yhdysvaltain museolaivat
Janne Miikkulainen

Janne Miikkulainen on suomalainen sukellusyrittäjä ja Thaimaassa toimivan Raya Divers -sukelluskeskuksen toimitusjohtaja. Miikkulainen tuli tunnetuksi toimistaan vuoden 2004 tsunamikatastrofin yhteydessä, jossa hän kollegoineen evakuoi hädänalaisia, tiedotti kadonneista virallisia tietolähteitä todenperäisemmin tekstiviesteillä Helsingin yliopiston raportti tsunamista suomalaisessa mediassa (Tuomo Mörä 4.5.2004), haettu 17.6.2008 "Janne Miikkulainen lähetti Ahoniemelle tekstiviesteinä listoja pelastuneista suomalaisista ja pyysi välittämään niitä ulkoministeriöön. Ahoniemi ei kertomansa mukaan kuitenkaan saanut puheluitaan läpi. Lehteenkään ei jatkuvasti elävää listaa haluttu laittaa. Sen jälkeen Ahoniemi soitti internet-yrittäjä Alex Niemiselle ja he päättivät ”ikään kuin viimeisenä vaihtoehtona” laittaa nimet sukellusharrastajien sukellus.fi -sivuille." ja organisoi jälkiapua tsunamissa kärsineille paikallisille. Yhdessä Petri Ahoniemen kanssa hän on kirjoittanut kirjan Tsunami! (Kustannus Oy Aamulehti, 2005), jossa palataan katastrofin tapahtumiin. Pääministeri Matti Vanhanen palkitsi hänet teoistaan Suomen Leijonan ritarikunnan ansioristillä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Raya Diversin kotisivut * Tsunami suomalaisessa mediassa Luokka:Suomalaiset sukeltajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Natta

Natta voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * natta eli hippa, lasten leikki, jossa yksi leikkijä yrittää ottaa muita kiinni * Giulio Natta (1903–1979), vuoden 1963 Nobelin kemianpalkinnon saanut italialainen kemisti Luokka:Sukunimet
Alfred Xuma

Alfred Bitini Xuma (8. maaliskuuta 1893 Transkei – tammikuu 1962 Sophiatown, Johannesburg) oli eteläafrikkalainen kansalaisaktivisti, joka toimi ANC:n puheenjohtajana vuosina 1940–1949. Xuma syntyi Transkeissa aristokraattiseen xhosa-perheeseen ja opiskeli nuoruudessaan New Yorkissa valmistuen lääkäriksi. Hän erikoistui gynekologiaan Glasgow’ssa ja Edinburghissa. Xuma palasi Etelä- Afrikkaan vuonna 1927 ja avasi pian vastaanoton Johannesburgiin Sophiatownin asuinalueelle. Vuonna 1940 hänet valittiin ANC:n puheenjohtajaksi ja virassa hän muun muassa tiivisti rotuerottelun vastaista yhteistyötä intialaisia edustaneen South African Indian Congressin kanssa. Vuonna 1949 Oliver Tambon, Nelson Mandelan ja Walter Sisulun johtajama CYL syrjäytti Xuman, koska piti tätä liian maltillisena. ==Aiheesta muualla== * ANC: Alfred Bitini Xuma ANC President 1940-1949 Luokka:Eteläafrikkalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Aura Noir

Aura Noir on norjalainen, Oslosta kotoisin oleva black metal -yhtye. Yhtyeen musiikkia luonnehditaan thrash metalin ja black metalin yhdistelmäksi, joka on saanut vaikutteita Slayer-, Sodom- ja Kreator-yhtyeiden musiikista. ==Historiaa== Yhtyeen perustivat vuonna 1993 Aggressor ja Apollyon, jotka tekivät yhdessä kaksi demoa ennen Dreams Like Deserts -EP:n julkaisua 1995. Vuonna 1996 Mayhem-yhtyeen kitaristi Blasphemer liittyi yhtyeen jäseneksi ja hän oli mukana ensimmäisen albumin julkaisuun asti. Aura Noir teki 2004 levytyssopimuksen Tyrant Syndicate Productions -yhtiön kanssa, joka on Darkthrone-yhtyeen rumpalin Fenrizin johtama yritys. Kyseisen levy-yhtiön kautta yhtye julkaisi myönteistä kritiikkiä saaneen albumin The Merciless, jolla esiintyy vierailevina muusikkoina Nattefrost Carpathian Forest -yhtyeestä sekä Fenriz. Tällä hetkellä yhtye on tauolla rumpali Aggressorille maaliskuussa 2005 tapahtuneen onnettomuuden takia. Hän joko hyppäsi tai putosi neljännen kerroksen ikkunasta kymmenen metriä tullen jalat edellä alas. Toukokuussa 2006 vieraillessaan norjalaisessa radio-ohjelmassa hän myönsi istuvansa pyörätuolissa, koska on halvaantunut vyötäröstä alaspäin. ==Yhtyeen jäsenet== * Aggressor (oikea nimi Carl-Michael Eide) - kitarat, basso, rummut, laulu (katso myös Ved Buens Ende, Cadaver, Dødheimsgard, Satyricon, Ulver, Infernö, Virus) * Apollyon (oikea nimi Ole Jørgen Moe) - kitarat, basso, rummut, laulu (katso myös Dødheimsgard, Lamented Souls, Cadaver,Immortal) * Blasphemer (oikea nimi Rune Erickson) - kitarat (katso myös Mayhem) ==Diskografia== ===Demot=== * Untitled demo (1993) * Two Voices, one King (1994) ===EP:t=== * Dreams Like Deserts (EP, 1995) ===Split-albumit=== * Überthrash (2004) Split-albumi Audiopain-, Infernö- ja Nocturnal Breed- yhtyeiden kanssa. * Überthrash II (2005) Split-albumi Audiopain-, Infernö- ja Nocturnal Breed-yhtyeiden kanssa. ===Kokopitkät=== * Black Thrash Attack (1996) * Deep Tracts of Hell (1998) * The Merciless (2004) * Hades Rise (2008) * Out to Die (2012) * Aura Noire (2018) === Livet === *Live Nightmare on Elm Street (2006) ===Kokoelma-albumit=== * Increased Damnation (2000) * Deep Dreams of Hell (2005) ==Aiheesta muualla== * Yhtyeen virallinen internetsivu * Tyrant Syndicate Productions * * * Luokka:Norjalaiset black metal -yhtyeet Luokka:Norjalaiset thrash metal -yhtyeet
Cradockin nelikkö

Cradockin nelikkö () on termi, jolla kutsutaan neljää nuorta Cradockin kaupungin UDF-aktivistia. Etelä-Afrikan turvallisuuspoliisi murhasi heidät vuonna 1985. Cradockin nelikön muodostivat Matthew Goniwe, Sparrow Mkhonto, Fort Calata ja Sicelo Mhlauli. Turvallisuuspoliisi kaappasi Cradockin nelikön heidän palatessaan Cradockiin Port Elizabethissa pidetystä kokouksesta. Heidät kuljetettiin Olifantshoekin solaan ja edelleen Port Elizabethiin, missä heidät pahoinpideltiin ja murhattiin. Turvallisuuspoliisi poltti ruumiit ja niiden kuljetukseen käytetyn auton 27. kesäkuuta 1985. Seitsemän poliisia (Eric Alexander Taylor, Gerhardus Johannes Lotz, Nicholas Janse van Rensburg, Harold Snyman, Johan Martin van Zyl, Hermanus Barend du Plessis ja Eugene de Kock) anoivat Totuuskomissiolta armahdusta murhasta vuonna 1998. Luokka:Apartheid