EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kulttuuritalo Martinus

Kulttuuritalo Martinus on Vantaan Martinlaaksossa sijaitseva, vuonna 1987 valmistunut konsertti- ja kulttuuritalo, joka tarjoaa tiloja erilaisille tapahtumille kokouksista ja seminaareista musiikki- ja kulttuuritilaisuuksiin. Se on rakennuskokonaisuutta, jonka pääkäyttäjiä ovat Martinlaakson lukio ja Kauppiaitten kauppaoppilaitos Mercuria. Martinus on Vantaan kulttuurielämän päänäyttämö. Se oli vuonna 1974 perustetun Vantaan kaupungin ensimmäinen uusi kulttuurirakennus. Katsomopaikkoja kulttuurisalin pääsalissa eli Martinus- salissa on noin 440 henkilölle, joista kuusi on invalidipaikkaa. Remontoidut tilat avautuvat käyttöön jälleen lokakuussa 2016. Konserttitalon lämpiöön mahtuu noin sata henkeä; tila soveltuu myös pienimuotoisiin konsertteihin ja muihin tapahtumiin. Talossa työskentelee n. 10 henkilöä vakituisesti. Martinus-salin akustiikan on suunnitellut Heikki T. Tuominen. Hyvän akustiikan ansiosta salissa on tehty monia nauhoituksia äänitteitä varten sekä tv- tallennuksia. Martinus on Vantaan viihdeorkesterin kotisali. Kulttuuritalon seinällä on tiilireliefityö (1994), jonka on suunnitellut arkkitehti Reijo Perko. Lämpiössä on Taisto Raudan veistossommitelma Vastavirtaan ui lohen suku. Kulttuuritalo Martinuksen johtajana toimii 1.8.2017 lähtien Christian Sandström. Talon ensimmäisenä toiminnanjohtajana 1986–1993 toimi Harri Saksala. Kun Myyrmäkitalo valmistui 1993, muodostettiin siitä ja Martinuksesta Länsi-Vantaan vapaa-aikatilat -yksikkö, jonka johtajaksi tuli Hannele Liljeström. Samalla Martinuksen toiminnanjohtajan tehtävä muutettiin koko yksikön taiteellisen johtajan tehtäväksi, jossa Harri Saksala toimi alkusyksyyn 1996 asti. Saksalan jälkeen tehtävää hoiti vuoteen 2016 asti ohjelmatoiminnan johtajan nimikkeellä filosofian lisensiaatti Kimmo Tammivaara, joka oli aiemmin toiminut kaupungin musiikkisihteerinä. Tammivaara mm. ideoi ja perusti Frutas Tropicales -festivaalin, jota järjestettiin Martinuksessa 1998-2015Vantaan kaupunki, sivistystoimenjohtajan päätös 31.3.1993; Vantaan kaupunki, vapaa-ajan lautakunta 14.4.1993; Vantaan Sanomien ViikkoVantaa 20.4.1993 ja 29.6.1993; Leila Välkevirta: Taiteellisesta johtajasta tuli ohjelmatoiminnan johtaja (Helsingin Sanomat, Lyhyesti, 11.10.1996); Kimmo Tammivaara: Julkaisematon luonnos Martinuksen historiikiksi.. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kulttuuritalo Martinus - Sali - Panorama (vuodelta 2011) (vantaa.fi) Luokka:Suomen konserttitalot Luokka:Vantaan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Martinlaakso Luokka:Vantaan kulttuuri
Dipa Nusantara Aidit

Dipa Nusantara Aidit (30. heinäkuuta 1923 – 22. marraskuuta 1965) oli indonesialainen poliitikko. Hän johti Indonesian kommunistista puoluetta (PKI) vuodesta 1951 alkaen ja nosti sen maailman kolmanneksi suurimmaksi kommunistipuolueeksi Neuvostoliiton ja Kiinan kommunistisen puolueen jälkeen. Vuonna 1965 PKI:lla oli 3,5 miljoonaa jäsentä ja noin 20 miljoonaa kannattajaa.Smitha, Frank: Indonesia and the Great Slaughter, Anti-Communist Officers and the CIA, World History and Timeline, viitattu 26.10.2014. Aidit toimi yhteistyössä presidentti Sukarnon demokraattisesti johdetun hallinnon kanssa, ettei joutuisi konfliktiin muslimien tai armeijan kanssa. Hänet surmattiin vuoden 1965 vallankaappausyrityksen jälkiselvittelyn yhteydessä.Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000. Aidit liittyi kommunistipuolueeseen 1943 ja tuli sen pääsihteeriksi 1954. Parlamenttiin hän nousi 1956. Kesällä 1963 Aidit pyrki välittämään Neuvostoliiton ja Kiinan kansantasavallan välisessä ideologisessa kiistassa. Hänen itsensä katsottiin olevan aatemaailmaltaan lähempänä Pekingiä kuin Moskovaa. Aiditin johdolla Indonesian kommunistit vastustivat Malesian liittovaltion muodostamista. ==Lähteet== Luokka:Indonesialaiset poliitikot Luokka:Teloitetut Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Dominic Solanke

Dominic Ayodele Solanke-Mitchell (s. 14. syyskuuta 1997 Reading) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Tottenhamia. Pelipaikaltaan Solanke on hyökkääjä. Solanke debytoi Chelsean paidassa Mestarien liigasa lokakuussa 2014 tultuaan vaihdosta kentälle NK Mariboria vastaan. Elokuussa 2015 Solanke siirtyi kauden 2015–2016 kattavalla lainasopimuksella Chelsean yhteistyöseuraan, Alankomaiden Eredivisien SBV Vitesseen. Hän debytoi pääsarjatasolla elokuussa 2015 Feyenoordia vastaan ja teki avausmaalinsa seuraavalla kierroksella SC Cambuurin verkkoon. Liverpool julkisti 10. heinäkuuta 2017 virallisesti hankkineensa Solanken hänen sopimuksensa päätyttyä Chelseassa. Hän pelasi kaudella 2017–2018 Valioliigassa 21 ottelua ja teki yhden maalin mutta ei saanut seuraavalla kaudella enää edustusjoukkueessa peliaikaa. Solanke siirtyi tammikuussa 2019 Bournemouthiin. Hän pelasi tuon kauden jälkipuoliskolla kymmenen valioliigaottelua ja tuli pääasiassa vaihdosta kentälle. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 32 valioliigaottelua, joista 17 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä kolme maalia. Kausilla 2020–2021 ja 2021–2022 Bournemouth pelasi mestaruussarjassa, jossa Solanke pelasi ensimmäisen kauden nousukarsintaottelut mukaan laskien yhteensä 88 ottelua ja teki niissä 44 maalia. Hän oli jälkimmäisen kauden 29 maalillaan sarjan toiseksi paras maalintekijä. Kaudella 2022–2023 Bournemouth pelasi jälleen Valioliigassa ja Solanke pelasi 33 liigaottelua, jotka yhtä lukuun ottamatta avauskokoonpanossa, ja teki niissä kuusi maalia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi joukkueensa kaikki 38 valioliigaottelua ja teki niissä 19 maalia, millä hän oli koko liigan maalintekijätilastossa neljännellä sijalla. Hän teki joulukuussa kolme maalia eli hattutempun vierasottelussa Nottingham Forestia vastaan. Elokuussa 2024 Solanke siirtyi Tottenhamiin. Solanke voitti kesällä 2014 alle 17-vuotiaiden EM-kultaa Englannin kanssa ollen maan paras maalintekijä turnauksessa neljällä maalillaan Maltalla järjestetyssä turnauksessa. Vuonna 2017 Solanke valittiin alle 20-vuotiaiden MM-kisojen parhaaksi pelaajaksi Englannin voittaessa kultaa. Hän teki seitsemässä ottelussaan neljä maalia, joista yhden puolivälieräottelussa Meksikoa vastaan ja kaksi välierässä Italiaa vastaan. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 hän pelasi yhden ottelun. Solanke pelasi Englannin A-maajoukkueessa marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Brasiliaa vastaan. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Banamba

Banamba on maalaiskunta, sen keskuskylä ja Koulikoron alueen Banamban piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen länsipuolisella tasangolla 85 kilometriä Koulikorosta maanteitse pohjoiseen. Kunnassa on 30 200 asukasta (vuonna 2009). Banamban kunta rajoittuu lännessä Banamban piirin Benkadin, pohjoisessa Madina Sackon, idässä Toukoroban, Kibanin ja Duguwolowulan sekä etelässä Koulikoron piirin Sirakorolan kuntiin. Kuntaan kuuluu 28 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, soninkeja, fulbeja ja maureja. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, lehmänpapu ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Banambassa pidetään viikoittaiset markkinat. Banamban kautta kulkee Koulikorosta Nionoon johtava maantie RN27. Palveluihin kuuluu joukko alakouluja, kolme yläkoulua, yhdeksän koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä piirin terveyskeskus. ==Lähteet== Luokka:Banamban piiri Luokka:Malin kunnat
Polaskia

Polaskia on meksikolainen kaktuskasvisuku, joka on saanut nimensä yhdysvaltalaisen kaktusharrastajan, Charles Polaskin mukaan.Anderson 2001: 588. == Tuntomerkit == Polaskia-kaktukset ovat puumaisia, 4–5 metriä korkeita, runsashaaraisia ja tiheän latvuksen muodostavia lajeja. Varret ovat kirkkaan vihreitä ja haarautuvat toistuvasti. Niissä on 7–12 uurretta, joiden reunat ovat aaltoilevia. Areolit eli kääpiöversot ovat kilpimäisiä ja sijaitsevat lähekkäin uurteiden reunoilla. Keskipiikit voivat puuttua, säteittäispiikkejä on kolmesta kahdeksaan, ja ne ovat harmahtavia tai mustahkoja. Kukat ovat pieniä, avoinna yötä päivää, ruukkumaisia tai kellomaisia ja valkoisia, kermanvalkeita tai kellertävänvihreitä. Hedelmä on pallomainen, punainen, mehukas ja syötävä. Siemenet ovat pieniä, päärynän tai munan muotoisia ja mustia. == Levinneisyys == Suvun kaksi lajia, Polaskia chende ja Polaskia chichipe, kasvaa Etelä-Meksikossa Oaxacan ja Pueblan osavaltioiden alueella. == Lähteet == * Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. Timber Press; Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
Leukalappuorneero

Leukalappuorneero, aikaisemmalta nimeltään puunkerääjä (Anumbius annumbi) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. Lintu on vain 23 senttiä pitkä, mutta se rakentaa oksista suuren kupupesän, joka voi olla halkaisijaltaan yli metrin. Pesä sijaitsee usein puussa, jonne lintu joutuu kantamaan suuren määrän painaviakin oksia. == Levinneisyys == Leukalappuorneeroa tavataan Argentiinassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Orneerot
Pedro Eugenio Aramburu

Pedro Eugenio Aramburu Silveti (21. toukokuuta 1903 Río Cuarto, Argentiina – 29. toukokuuta 1970) oli argentiinalainen kenraali, joka johti sotilasvallankaappausta Juan Perónia vastaan 1955. Hänestä tuli Argentiinan de facto -presidentti marraskuusta 1955 toukokuuhun 1958. Radikaali Montoneros- järjestö kaappasi ja murhasi hänet toukokuussa 1970, väitteiden mukaan kostona peronistisen kenraali Juan José Vallen murhasta. Perónin hallituksen kukistuttua Argentiinaa johti aluksi Eduardo A. Lonardi, joka vetäytyi syrjään marraskuussa 1955 Aramburun ja Isaac F. Rojasin annettua julkisen lupauksen Argentiinan palauttamisesta demokratian tielle, jos pääsisivät muodostamaan hallituksen. Vuoden 1958 vaaleissa presidentiksi valittiin Arturo Frondizi, ja Aramburu sai väistyä. ==Lähteet== Luokka:Argentiinan presidentit Luokka:Argentiinalaiset kenraalit Luokka:Argentiinalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Ihmisryöstön uhrit Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Kiuruorneero

Kiuruorneero, aikaisemmalta nimeltään tasankojuoksija (Coryphistera alaudina) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. Se on yksi harvoista orneeroista, joilla on päässään harja. == Levinneisyys == Kiuruorneeroa tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Orneerot
Pohjanukonkorento

Pohjanukonkorento (Aeshna caerulea) on ukonkorentoihin kuuluva sudenkorento, jonka takaruumiissa on kirkkaan sinisiä kirjailuja. == Ulkonäkö ja koko == Pohjanukonkorennon keskiruumiissa on kapeat sivujuovat, joista etummainen tekee miltei suorakulmaisen mutkan. Aikuisella koiraalla sivujuovat ja takaruumis ovat erityisen heleän siniset, mikä on lajin merkittävä tuntomerkki. Naaraalla puolestaan on kellertävä tai koirasmaisen sininen kuviointi. Korennon takaruumiissa ei ole keltaista tai vihreää väriä kuten muilla ukonkorennoilla. Muutoin pohjanukonkorennon ulkonäkö on paljolti muiden ukonkorentojen kaltainen. Lajin koiraan väritys vaihtelee lämpötilan mukaan. Alle 16 °C:n lämpötilassa sininen väri takaruumiissa ja silmissä muuttuu ruskeanharmaaksi. Korento sinistyy uudelleen, kun lämpötila nousee. Värin vaihtaminen johtuu siitä, että harmaa on parempi suojaväri saalistajia vastaan ja todennäköisesti myös siitä, että se imee paremmin lämpöä.Karjalainen, s. 55 Pohjanukonkorennon takaruumis on 40–49 mm pitkä ja takasiipi 34–43 mm pitkä. == Elintavat == Lajin lentoaika ajoittuu kesäkuun puolivälistä elokuun loppuun. Päälentoaika on heinäkuun alkupuolelta elokuun puoliväliin. Pohjanukonkorento on muihin ukonkorentolajeihin nähden huono lentäjä. Korennon lento on katkonaista, ja se laskeutuu toistuvasti puunrungoille, kiville tai maahan lepäämään. Se saattaa laskeutua myös kelluvan vesikasvin päälle, mitä muut ukonkorennot eivät tee. == Levinneisyys ja elinympäristö == Lajia tavataan lähinnä Euraasian pohjoisissa osissa Skandinaviasta Tyynellemerelle. Laji elää jääkauden jälkeisenä reliktinä myös Skotlannissa, Kaukasuksella, Alpeilla ja muilla Keski-Euroopan vuoristoilla. Suomessa pohjanukonkorento on hyvin harvinainen, mutta pohjoisessa yleisempi ja Lapin yleisin sudenkorentolaji. Laji on Suomessa taantunut ja nykyisin monessa paikassa hävinnyt soiden ojituksen takia. Pohjanukonkorennon elinympäristöä ovat erilaiset suot ja pohjoisessa myös metsäjärvet, tundra-alueet ja muut ympäristöt. Lajia esiintyy etenkin rimpisillä ja pienilampisilla soilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pohjanukonkorento Korentowikissä Luokka:Sudenkorennot
Arokapuaja

Arokapuaja (Ochetorhynchus phoenicurus) eli aiemmalta nimeltään aro-orneero on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Arokapuajaa tavataan Argentiinassa ja Chilessä. Lajia on kuvattu harvinaisesta melko yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kalliokapuajat
Praecereus

Praecereus on eteläamerikkalainen kaktuskasvisuku. == Tuntomerkit == Suvun lajit ovat pensasmaisia tai puumaisia, joskus ikääntyessään maanmyötäisiä, tavallisesti runsaasti haarovia ja jopa kuusi metriä korkeita. Varret ovat ohuita, pylväsmäisesti kohoavia tai kaareutuvia ja niissä on vähintään seitsemän uurretta. Varsi ei sisällä limaa. Piikkiryhmissä on neulamaisia tai naskalimaisia piikkejä, jotka kiinnittyvät pyöreisiin ja harmaisiin kääpiöversoihin eli areoleihin. Suppilomaiset tai kellomaiset kukat avautuvat yöksi ja ovat valkoisia tai kellertävän vihreitä. Pohjus on usein käyristynyt ja mehevä. Hedelmä on mehevä, munanmuotoinen, punainen ja sivultaan avautuva. Kukan jäänteet ovat siinä jäljellä. Siemenet ovat mustia, pitkänomaisia ja munamaisia.Anderson 2001: 590. == Levinneisyys == Suvun kaksi lajia (Praecereus euchlorus ja Praecereus saxicola) kasvaa Boliviassa, Ecuadorissa, Perussa, Venezuelassa ja Trinidadissa. == Lähteet == * Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
Rilliorneero

Rilliorneero (Siptornis striaticollis) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Rilliorneeroa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Orneerot
F1 Race Stars

F1 Race Stars on Codemastersin julkaisema Formula 1 -aiheinen videopeli. Peli on julkaistu vuonna 2012. Se pohjautuu vuoden 2012 Formula 1 -kauteen. == Peli == Pelissä on jokainen F1-kauden 2012 24 kuljettajista ja 12 talleista. Lisäksi pelissä voi ajaa neljällä keksityllä kuljettajalla, jotka ovat Ruby Power ja Jessica Chekker (tallina TecNova-Star) sekä Josh Merit ja Kira Hoshihara (Satsu-Aceler). Pelin 11 rataa pohjautuvat oikeisiin F1-ratoihin, mutta niissä on jotain radan kotimaahan liittyvää. Esimerkiksi Abu Dhabin GP:ssä ajetaan osa matkasta radan vieressä olevassa Formula Rossa -vuoristoradassa. Peliin saa lataamalla lisää ratoja. Joka radalla on myös erilaisia tavarabokseja, joista pelaajat saavat joko vauhtia itselleen tai aiheuttavat harmia vastustajilleen. Peli sai paljon kritiikkiä arvostelijoilta. Sitä on verrattu muun muassa Mario Kartiin. == Lähteet == * http://dome.fi/pelit/arvostelut/f1-race-stars Luokka:Vuoden 2012 videopelit Luokka:PlayStation 3 -pelit Luokka:Wii U -pelit Luokka:Xbox 360 -pelit
Oranssiotsaorneero

Oranssiotsaorneero (Metopothrix aurantiaca) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Oranssiotsaorneeroa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen levinneisyysalue on hyvin laaja, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Orneerot
Kiti Luostarinen

Päivi Kristiina Elisabet "Kiti" Luostarinen (s. 7. helmikuuta 1951 Kiuruvesi) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja joka on ohjannut pääasiassa dokumenttielokuvia. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvistaan Palnan tyttäret (2008) ja Naisenkaari (1997) joka voitti Tampereen elokuvajuhlilla sarjansa pääpalkinnon ja yleisöpalkinnon. == Ura == Luostarinen on ollut humanististen tieteiden kandidaatti vuodesta 1980. Hän suoritti elokuva-alan opintoja Taideteollisessa korkeakoulussa, Teatterikorkeakoulussa sekä Sheridan Collegessa Kanadassa. Hän oli Elävän kuvan foorumin puheenjohtaja vuosina 1994–1996 ja Suomen elokuvakontakti ry:n puheenjohtaja 1994–1996. Hän oli Suomen ohjaajaliiton hallituksessa vuosina 1991–2001. Luostarinen sai vuosina 1991–2008 kuusi valtion laatutukipalkintoa, vuonna 2003 Vuoden Kiila -palkinnon, vuonna 2008 Vuoden elokuvaohjaaja -palkinnon ja vuonna 2010 Aho & Soldan -elämäntyöpalkinnon. Viitattu 2.5.2021. Luostarinen on perehtyy elokuviensa aiheisiin perusteellisesti tutkimalla ja etsimällä internetistä tietoa. Kun hän teki elokuvan Kuoleman kasvot (2003) joka kertoo saattohoidossa olevien ihmisten viimeisistä hetkistä Terhokodissa, hän oli siellä vapaaehtoisena työntekijänä ja löysi samalla dokumenttielokuvassa mukana olemiseen suostuvat ihmiset. Luostarinen teki vuonna 2012 dokumenttielokuvan Kotona kylässä joka kertoo Päijänteellä olevan Luhangan kylästä ja asukkaista. Hänellä oli sen jälkeen vielä suunnitelmissa elokuva, mutta se jäi tekemättä kun hänen puolisonsa säveltäjä Toni Edelmann kuoli vuonna 2017, ja hän arvelee Kotona kylässä elokuvan jäävän viimeisekseen. Toni Edelmanin kanssa Luostarisella on vuonna 1982 syntynyt poika ja vuonna 1985 syntynyt tytär. == Elokuvia == * 1983: Body (lyhytelokuva) * 1983: Desert Flower (lyhytelokuva) * 1984: Jäinen soitto (lyhytelokuva) * 1984: Maanantai (lyhytelokuva) * 1985: Elegia (lyhytelokuva) * 1985: Lasisen kuution laulu (lyhytelokuva) * 1987: Jarmo 7v. (lyhytelokuva) * 1988: Nomdi, sisareni (lyhytelokuva) * 1988: Päivästä päivään (lyhytelokuva) * 1989: Kuulin äänen (fiktioelokuva Anna Ahmatovan elämästä) * 1990: Enkeli lensi yli (lyhytelokuva) * 1990: Kuun kasvot (lyhytelokuva) * 1990: Menneen ikävä (lyhytelokuva) * 1990: Vutti Vuugle (dokumenttielokuva) * 1991: Bagatelli Pomppalero (dokumenttielokuva) * 1992: Kodinkonetanssi (lyhytelokuva) * 1992: Sateen jälkeen (lyhytelokuva) * 1993: Sanokaa mitä näitte (dokumenttielokuva) * 1997: Naisenkaari (dokumenttielokuva) * 1998: Omat askeleet (lyhytelokuva) * 1999: Se Oikea - tarinoita rakkaudesta (dokumenttielokuva) * 2003: Kuoleman kasvot (dokumenttielokuva) * 2008: Palnan tyttäret (dokumenttielokuva) * 2012: Kotona kylässä (dokumenttielokuva) == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Elokuvaohjaaja Kiti Luostarinen puhuu työstään. * * Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset käsikirjoittajat Luokka:Dokumentaristit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1951 syntyneet
Henno Kamppuri

Henno Pellervo Orvo Kamppuri (28. kesäkuuta 1909 LappeenrantaMeurman, Otto- Iivari 1976. Viipurin arkkitehdit, ss. 137-139. Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura, Lappeenranta. ISBN 951-95402-2-9 – 24. joulukuuta 1980 Kuopio) oli suomalainen arkkitehti. ==Henkilöhistoria ja ammattiura== Kamppurin vanhemmat olivat taidekauppias Artturi Kamppuri ja Evi Hämäläinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1929 Viipurin suomalaisesta lyseosta ja valmistui arkkitehdiksi 1935 Teknillisestä korkeakoulusta. Kamppuri opiskeli myös viulunsoittoa 1921–1926 Viipurin musiikkiopistossa. Kamppuri oli aluksi apulaisena Jalmari Lankisen arkkitehtitoimistossa Viipurissa 1936–1939 ja vuonna 1937 hän perusti myös oman toimiston Viipuriin. Hän oli 1940–1941 Askon Tehtaat Oy:n arkkitehtina ja jatkosodan aikana muun muassa armeijakunnan linnoitusosaston suunnittelutoimiston päällikkönä. Sodan jälkeen Kamppuri toimi 1947–1955 Ylä-Kokemäenjoen seutukaavoitusliiton arkkitehtina ja 1957–1974 Oikeusministeriön arkkitehtina. Hänellä oli myös vuodesta 1946 oma arkkitehtitoimisto Helsingissä. == Töitä == * 1938 Asuinkerrostalo Wilkenkatu 6, Viipuri (arkkitehti Erkko Berlinin kanssa) * 1947 Lauttakylän kansakoulu * 1954 Tyrvään B-mielisairaala * 1961 Yrittäjäkulman liike- ja asuintalo, Mynämäki * 1972 Hämeenlinnan vankila == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Pseudoacanthocereus

Pseudoacanthocereus on kaksilajinen kaktuskasvisuku. == Tuntomerkit == Aluksi kasvit ovat hieman pystykasvuisia, mutta muuttuvat ajan myötä tavallisesti maanmyötäisiksi. Ne haaroittuvat tyvestään. Varret ovat hoikkia, ja niissä on 3-7 syvää uurretta. Piikkejä on paljon kussakin areolissa, ja ne ovat lyhyitä, neulamaisia ja valkoisia tai ruskehtavia. Kasvit kukkivat yöaikaan, ja kukat ovat suppilomaisia, valkoisia ja jopa 15 cm:n mittaisia. Pohjuksessa on pienten piikkien ryhmiä. Hedelmä on pallomainen, toisinaan päältä litistynyt, kalpean keltainen, voimakastuoksuinen, mehevä ja avautumaton.Anderson 2001:591 == Levinneisyys == Lajeista toinen (Pseudoacanthocereus brasiliensis) kasvaa Brasiliassa, Minas Geraisin alueella, ja toinen (P. sicariguensis) Venezuelassa. == Lähteet == Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9 === Viitteet === Luokka: Kaktuskasvit
Sosinoja

Sosinoja on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva Jaalankajoen sivuhaara Pohjois-Pohjanmaalla Pudasjärvellä. Joen alkupiste on Sosinlampi Sosinkankaan eteläpuolella, mutta siihen laskee ojia myös lännenpää Kalettomanlammesta. Joki on ylävirraltaan puromainen ja kaiken kaikkiaan noin kaksitoista kilometriä pitkä. Se virtaa länsilounaaseen, mutta kääntyy Pikku Palovaaran eteläpäässä luoteeseen. Jaalankajokeen Sosinoja laskee Laitasuon kohdalla. Pikku Palovaaran eteläpäässä joki alittaa Jaalangan ja Jaurakkajärven välisen metsäautotien. Jokivarsi on asumaton ja muutamia suo- ja niittymäisiä osuuksia lukuun ottamatta kivikkoinen. Joessa on runsaasti virtapaikkoja sekä sora- ja hiekkasyvänteitä. Luokka:Kiiminkijoen vesistö Luokka:Pudasjärven joet
Abubakar Tafawa Balewa

Alhaji Sir Abubakar Tafawa Balewa (1912 – 15. tammikuuta 1966) oli itsenäistyneen Nigerian ensimmäinen pääministeri vuodesta 1960 vuoteen 1966. Balewa kouluttautui opettajaksi ja opiskeli muun muassa Lontoon yliopistossa. Vuonna 1949 hän oli mukana perustamassa Northern People's Congress -puoluetta (NPC), jonka edustajana hänet valittiin Nigerian hallitukseen ensi kerran 1952. Vuonna 1957 hänet valittiin pääministeriksi, ja hän jatkoi tässä tehtävässä myös Nigerian itsenäistyttyä 1960 sovittuaan vallanjaosta presidentti Nnamdi Azikiwen kanssa. Balewan sovinnollinen tyyli auttoi pitämään parlamentin koossa, vaikka vastustus oli voimakasta. Vuoden 1966 tammikuussa Balewa surmattiin Nigerian ensimmäisessä vallankaappauksessa, jonka tekivät siviilit.Balewa, Sir Abubakar Tafawa (1912-1966), Blackpast.org. Viitattu 26.10.2014. Balewa tunnettiin myös kirjailijana. Hänen tunnetuin teoksensa on historiallinen romaani Shaihu Umar.Shaihu Umar, Amazon.com. Viitattu 26.10.2014. == Lähteet == Luokka:Nigerian pääministerit Luokka:Nigerialaiset kirjailijat Luokka:Nigerialaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Pseudorhipsalis

Pseudorhipsalis on muutamalajinen kaktuskasvisuku. == Tuntomerkit == Kasvit ovat päällyskasveina kasvavia ja pensasmaisia kaktuksia, joilla on kaarevat ja tyvestä liereät, muutoin litteät ja lehtimäiset varret. Ne ovat piikittömiä. Kasvit ovat päiväkukkijoita, ja kukat ovat suppilomaisia tai ratasmaisia, valkoisia tai kellertäviä. Pohjuksessa on muutama pieni suomu. Hedelmä on marjamainen ja väriltään vaalea, usein purppuransävyinen. Munanmuotoiset siemenet ovat tummanruskeita.Anderson 2001: 592. == Levinneisyys == Suku kasvaa Keski-Amerikassa ja Karibian alueella, yksi laji (P. ramulosa) myös suuressa osassa Etelä-Amerikkaa.Anderson 2001:592s == Lajit == Suvussa on kuusi lajia: * Pseudorhipsalis acuminata * Pseudorhipsalis alata * Pseudorhipsalis himantoclada * Pseudorhipsalis horichii * Pseudorhipsalis lankesteri * Pseudorhipsalis ramulosa == Lähteet == * Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
Game over

Game over on videopeleissä esiintyvä viesti, joka kertoo pelaajalle, että peli on päättynyt. Näin voi käydä, jos pelaaja on esimerkiksi menettänyt kaikki elämänsä pelissä. Pelaaja joutuu usein aloittamaan pelin tai tason alusta, kun viesti on tullut. Lausetta on sittemmin käytetty myös muissa merkityksissä. Joissain peleissä voi tulla erilainen viesti, esimerkiksi Resident Evil- pelissä tulee ruutuun verinen "YOU DIED"-teksti. Luokka:Videopelikäsitteet Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Þorsteinn Erlingsson

Þorsteinn Erlingsson (27. syyskuuta 1858 Fljótshlíð – 28. syyskuuta 1914 Reykjavík) oli islantilainen romantiikan runoilija. Hän oli ateisti ja sosialisti. Hän kuoli keuhkokuumeeseen. Hänet on haudattu Hólavallagarður við Suðurgötulle Reykjavíkissa. Hän oli kahdesti naimisissa. Hänella oli kaksi lasta toisen vaimonsa kanssa. == Lähteet == Luokka:Islantilaiset runoilijat Luokka:Romantiikan kirjailijat Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Pterocactus

Pterocactus on eteläisimmän Amerikan kaktuskasvisuku, jonka nimi tulee kreikan sanasta pteron 'siipi' ja viittaa siivellisiin siemeniin.Anderson 2001:594 == Tuntomerkit == Lajit ovat kääpiömäisen pieniä, pensasmaisia kaktuksia. Niiden juuret ovat mukulamaisia, ja niistä kasvaa yksi tai useampia maanalaisia tai hieman maanpinnan yläpuolelle kohoavia varsia, joihin puolestaan kehittyy useita lyhytikäisiä ilmaversoja. Varret ovat pallomaisia, nuijamaisia tai lieriömäisiä ja vihreitä, ruskeita tai purppuraisia, muutaman sentin pituisia. Niiden pinta on usein nystyinen. Lehdet ovat pieniä, naskalimaisia ja lyhytikäisiä. Areoleissa on hienoja piikkejä ja väkäskarvoja (glokidioita) sekä muutama neulamainen, naskalimainen tai paperimainen piikki. Kukat sijaitsevat varren päässä terminaalisesti ja ovat vajonneet varren kärkeen. Väriltään kehälehdet ovat keltaisia tai punertavia, ja kehä on ratasmainen. Pohjus on hieman nystyinen ja siinä on pienten piikkien ryhmiä. Heteet ovat kosketusherkkiä. Hedelmä on kuiva ja kärjen tuntumasta avautuva. Siemenet ovat siivellisiä ja litteitä. == Levinneisyys == Suku on levinnyt Argentiinaan, kaikkialle Patagoniaan ja luoteessa Saltaan asti. == Lajit == Suvussa on yhdeksän lajia:Anderson 2001:594ss *Pterocactus araucanus *Pterocactus australis *Pterocactus fischeri *Pterocactus gonjianii *Pterocactus hickenii *Pterocactus megliolii *Pterocactus reticulatus *Pterocactus tuberosus *Pterocactus valentinii == Lähteet == Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9 === Viitteet === Luokka:Opuntioideae
Bernard Baruch

Bernard Mannes Baruch [bəˈruːk] (19. elokuuta 1870 Camden, Etelä-Carolina – 20. kesäkuuta 1965 New York) oli yhdysvaltalainen sijoittaja, hyväntekijä, valtiomies ja poliittinen neuvonantaja. Baruch oli amerikanjuutalaisesta perheestä. Hän toimi nuoruudessaan Wall Streetin pörssimeklarina ja kokosi näin myös itselleen suuren omaisuuden, jonka käytti pääosin hyväntekeväisyyteen. Vuonna 1916 presidentti Woodrow Wilson nimitti hänet kansallisen puolustuskomitean neuvonantajaksi. Siitä pitäen Baruch toimi monien demokraattipresidenttien neuvonantajana. Hän oli Versailles’n rauhanneuvotteluissa 1919 Yhdysvaltojen valtuuskunnan taloudellisena neuvonantajana. Suurimmilleen Baruchin arvovalta nousi presidentti Franklin D. Rooseveltin aikana. Hän nimitti Baruchin toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltojen sotatoimia koordinoivan Office of War Mobilizationin johtajan neuvonantajaksi. Presidentti Harry S. Truman nimitti Baruchin Yhdysvaltojen edustajaksi YK:n ydinenergiakomiteaan. Tässä tehtävässä hän laati niin sanotun ”Baruchin suunnitelman”, joka pyrki varmistamaan ydinenergian kehittämisen ennen kaikkea rauhanomaiseen käyttöön. Suunnitelman toteuttaminen kariutui Neuvostoliiton vastustukseen. Vuonna 1920 Baruch julkaisi kirjan The Making of the Reparation and Economic Sections of the Treaty, jossa hän kritisoi voimakkaasti Versailles’n rauhanehtoja. Hän kirjoitti myös kaksi omaelämäkerrallista teosta, My Own Story (1957) ja The Public Years (1961). Bernard M. Baruchin mukaan on nimetty New Yorkin kaupunginyliopiston (CUNY) Manhattanilla sijaitseva Baruch College. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset hyväntekeväisyyden harjoittajat Luokka:Amerikanjuutalaiset Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Yhdysvaltalaiset poliitikot
Rómulo Betancourt

Rómulo Ernesto Betancourt Bello (22. helmikuuta 1908 – 28. syyskuuta 1981) oli venezuelalainen poliitikko, joka tunnetaan ”Venezuelan demokratian isänä”. Hän oli maan presidentti 1945–1948 ja uudelleen 1959–1964 sekä Venezuelan 1900-luvun tärkeimmän puolueen Acción Democrátican perustaja ja johtaja. Betancourt osallistui Venezuelan niin sanottuun sotilas- ja kansalliskapinaan 1928, joutui vangiksi ja eli vapauduttuaan pitkään maanpaossa. 1940-luvulla hänen kirjoituksensa El País -lehdessä herättivät huomiota läpi Etelä- Amerikan. Betancourt tunnettiin diktatuurien vastustajana. ==Varhainen ura== Rómulo Betancourt syntyi Guatiressa lähellä pääkaupunkia Caracasta. Oppikoulun jälkeen hän opiskeli Venezuelan keskusyliopistossa. Hänet karkotettiin maasta poliittisen agitaation vuoksi. Hän siirtyi Costa Ricaan, jossa hän perusti ja johti kommunistisia ryhmiä. Hänestä jopa tuli 22-vuotiaana maan kommunistipuolueen johtaja. Vuonna 1937 hän erosi kommunistipuolueesta ja palasi kotimaahansa ja perusti Partido Democrático Nacional -puolueen, jonka nimeksi vuonna 1941 otettiin Acción Democrática (AD). Betancourt nousi ensi kerran presidentiksi vuoden 1945 sotilasvallankaappauksessa. Hän toteutti monia uudistuksia kuten yleisen äänioikeuden ja ryhtyi ottamaan maassa toimivien öljy-yhtiöiden voitosta puolet valtiolle yritettyään ensin kansallistaa ne. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Venezuelan presidentit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Arvostetulla alueella

Arvostetulla alueella on Lasse Naukkarisen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2009. Elokuva kertoo tutkielmanomaisesti nykyään ”arvostetun alueen” leiman saaneesta ohjaajan omasta asuinalueesta, Espoossa sijaitsevasta Tuomarilasta. Ohjaaja pohtii kuinka kiintymys omaan asuinalueeseen syntyy ja kuinka uudisrakentaminen muuttaa intiimiä asuinympäristöä jopa kyseenalaiseen suuntaan. == Lähteet == * * Ilokuva Oy:n kotisivut === Viitteet === Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2009 dokumenttielokuvat
Tails

Tails tarkoittaa seuraavia asioita: * Miles ”Tails” Prower, Sonic the Hedgehog -pelisarjan hahmo * Tails, Linux-jakelupaketti * Tails, Lisa Loebin albumi.
Puotila (sukunimi)

Puotila on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: * Jukka Puotila (s. 1955), näyttelijä, koomikko ja imitaattori, Ritva Puotilan poika * Ritva Puotila (s. 1935), tekstiilitaiteilija, Jukka Puotilan äiti
TalTech

TalTech on viron pääsarjassa Meistriliigassa pelaava salibandyseura. Joukkue nousi Viron pääsärjaan kaudeksi 2000–2001. == Saavutukset == *Viron mestaruus: 2005, 2007, 2008, 2015 *Viron cup-mestaruus: 2005 == Lähteet == Luokka:Virolaiset salibandyseurat Luokka:Vuonna 1997 perustetut urheiluseurat Luokka:Tallinnan urheilu
Little Boy (Jukka Kuoppamäen albumi)

Little Boy on Jukka Kuoppamäen vuonna 1972 Yhdysvalloissa ilmestynyt albumi. Sillä kuullaan englanninkielisiä versioita Kuoppamäen vanhoista hiteistä. Käännöksistä vastasi Pertti Reponen yhtä kappaletta lukuun ottamatta, jonka käänsi Frank Robson. Levyn julkaisi pienlevy-yhtiö Murbo Records ja kustansi Jukka Kuoppamäki & Co. -yritys. Kuoppamäki lauloi versionsa vanhojen suomenkielisiä versioita varten tehtyjen nauhojen päälle, joiden oikeudet hän oli ostanut EMI:ltä. Merkittävänä apuna albumilla oli Kuoppamäen yhdysvaltalainen ystävä Warren Schatz, joka auttoi löytämään levylle julkaisijan. Sen löytäminen oli vaikeaa, sillä suurin osa heidän kokeilemistaan levy-yhtiöistä oli kiinnostunut ainoastaan heavy-musiikista. Schatz myös suunnitteli albumin kansikuvan. == Kappaleet == *Sävellykset Jukka Kuoppamäki. *Sanoitukset Pertti Reponen, ellei toisin mainita. A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # == Lähteet == Luokka:Jukka Kuoppamäen albumit Luokka:Vuoden 1972 albumit
Stockton Kings

Stockton Kings on koripalloseura Kalifornian Stocktonista. Se pelaa NBA:n kehityssarjassa ja toimii NBA-seura Sacramento Kingsin farmijoukkueena. Joukkue tunnettiin vuosina 2008–2018 nimellä Reno Bighorns. Bighorns varasi vuoden 2014 varaustilaisuudessa suomalaisen Joonas Cavénin.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=27018034 Sacramento Kings ilmoitti huhtikuussa 2018 siirtävänsä joukkueen Stocktoniin ja uudelleennimeävänsä sen Stockton Kingsiksi.http://stockton.gleague.nba.com/news/stockton-city-council-approves- kings-g-league-franchise-lease-agreement-team-reveals-identity-stockton-kings/ http://stockton.gleague.nba.com/news/stockton-kings-unveil-new-branding/ == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloseurat Luokka:Kalifornian urheilu
Westchester Knicks

Westchester Knicks on koripalloseura New Yorkin White Plainsista. Se pelaa D-liigassa ja toimii NBA-seura New York Knicksin farmijoukkueena. Seuran nimi tulee Westchesterin piirikunnasta, jonka hallintokaupunki White Plains on. == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloseurat Luokka:New York Knicks Luokka:New Yorkin osavaltion urheilu
Delaware Blue Coats

Delaware Blue Coats on koripalloseura Delawaren Wilmingtonista. Se pelaa D-liigassa ja toimii NBA-seura Philadelphia 76ersin farmijoukkueena. == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloseurat Luokka:Philadelphia 76ers
Sparta Team Automaailm

Sparta Team Automaailm on Viron pääsarjassa Meistriliigassa pelaava salibandyseura. Seuran toinen joukkue Sparta Team Automaailm II pelaa Viron toiseksi korkeimmalla sarjatasolla esiliigassa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivut Luokka:Virolaiset salibandyseurat Luokka:Vuonna 2010 perustetut urheiluseurat Luokka:Tallinnan urheilu
Santa Cruz Warriors

Santa Cruz Warriors on koripalloseura Kalifornian Santa Cruzista. Se pelaa D-liigassa ja toimii NBA-seura Golden State Warriorsin farmijoukkueena. == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloseurat Luokka:Kalifornian urheilu
Laulun taika

Laulun taika on vuoden 1997 pääsiäisenä ilmestynyt albumi, jolla esiintyvät Jukka Kuoppamäki ja hänen tyttärensä Taika Kuoppamäki. Levy sisältää Jukan vuosien varrella kirjoittamia kansanmusiikkityylisiä pelimannilauluja.Kuoppamäki: s. 168–169 Jukka ja Taika Kuoppamäki olivat vuonna 1996 perustaneet Taika-nimisen kansanmusiikkiryhmän, joka esitti lauluja juhlissa ja konserteissa. Warner Musicin Timo Lindströmin hyväksynnän jälkeen kaksikko alkoi työstää yhteistä albumia. Äänityksessä käytettiin Jouni Järvelän Hollolassa johtamaa kansanmusiikkiryhmää, johon kuului muutama viulu, harmoni, kontrabasso ja haitari, minkä lisäksi Jukka Kuoppamäki itse soitti kitaraa. Kappaleiden harjoittelun jälkeen materiaali käytiin äänittämässä Hollolan Petrax-studiolla studiolivenä. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 20 toukokuussa 1997. Listaviikkoja kertyi kaikkiaan kolme. Lisäksi kappale ”Sade on mun kyyneleeni” ylsi soittolistoille. Kuoppamäki oli ollut albumilistalla edellisen kerran vuonna 1973. == Kappaleet == *Kaikki kappaleet kirjoittanut Jukka Kuoppamäki. # # # # # # # # # # # # == Singlet == == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Jukka Kuoppamäen albumit Luokka:Vuoden 1997 albumit
Memories (Bonnie Bramlettin albumi)

Memories on yhdysvaltalaisen laulaja ja lauluntekijä Bonnie Bramlettin studioalbumi vuodelta 1978. Levy-yhtiö on Capricorn Records, jonka pääpaikka on sijainnut osoitteessa 535 Cotton Avenue, Macon, GA. 31201. Tuottaja ja sovittaja on Deke Richards. Jousisovitukset on tehnyt Gene Page. Euroopassa LP-levyjä on valmistettu Länsi-Saksassa. Kannen on valmistanut Gerhard Kaiser GmbH, Essen. Tämän albumin jälkeen Bonnie Bramlett on muun muassa ollut taustalaulajana Delbert McClintonin albumilla The Jealous Kind (1980). == Kappaleet == ; Sivu 1 # Holdin’ on to You (Dolly Parton) 2:55 # Writing on the Wall (Deke Richards) 3:00 # Except for Real (Chip Condon) 3:18 # Lies (Bonnie Bramlett / Dru Lombar) 3:02 # I’ve Just Seen a Face (Lennon ja McCartney) 3:11 1\. Owepar Publishing 2. 42nd St. Music 3. Rear Exit Music Co., Inc. 4. No Exit Music Co., Inc. 5. Maclen Music, Inc. ; Sivu 2 # Can’t Find My Way Home (Stephen Winwood) 3:52 # The Flame Blinds the Moth (R. A. Martin) 4:05 # Can’t Stay (Deke Richards) 3:42 # Memories (Bonnie Bramlett) 4:55 1\. Island Music 2. Multi-Martin Music 3. 42nd St. Music 4. No Exit Music Co., Inc. Jousisovitukset kappaleilla 1.2–1.4 ja 2.4 on tehnyt Gene Page. == Kokoonpano == * Jay Armentrout – rummut * Fred Beckmeier – basso * Steve Beckmeier – kitara * Ricky Hirsch – kitara * Robert A. Martin – piano, urut, saksofoni sekä * Joe English – rummut: "Can’t Stay", "Holdin’ on to You" * Joel Ferguson – banjo: "Can’t Find My Way Home" * Jack "Conga" Gold – lyömäsoittimet: "Memories" * Jimmy Nalls – kitara: "I’ve Just Seen a Face", "Memories" * David Pinkston – steel-kitara: "Except for Real" * Deke Richards – kitara, sähköpiano: "Can’t Stay", "Can’t Find My Way Home", "Writing on the Wall" Taustalaulu: Sherlie Matthews, Venetta Fields, Clydie King. == Äänitys == Capricorn Studios, Macon, Georgia: Sam Whiteside apulaisenaan David Pinkston. Studio Son Quebec, Montreal, Kanada: Tim Hewlings apulaisenaan Serge Gaudet. Mom and Pops Company Store, Studio City, Kalifornia: Steve Pouliot apulaisenaan Jim Nau. Masteroinnin on tehnyt George Marion Sterling Soundissa. == Lähteet == * Bonnie Bramlett LP Memories (Capricorn Records 2429 162, 1978) Luokka:Vuoden 1978 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset albumit
Ydinmajakka

Ydinmajakka on majakka, joka käyttää voimanlähteenään ydinenergiaa. Ydinmajakoiden käyttämän sähkön tuottamiseen käytetään yleisimmin pieniä RTG- generaattoreita, jotka tuottavat sähköä radioaktiivisten aineiden hajotessa syntyvästä lämmöstä termoparien avulla. ==Ydinmajakat Neuvostoliitossa ja Venäjällä== Neuvostoliitto rakensi Barentisinmeren, Vienanmeren ja Suomenlahden rannoille noin tuhat RTG-käyttöistä majakkaa, joista kolmasosa oli edelleen käytössä 2008.http://www.regjeringen.no/upload/UD/Vedlegg/Sikkerhetspol/2006til2008atom_miljo_ENG.pdf Ydinmajakat ja niiden RTG-virtalähteet ovat osoittautuneet ongelmallisiksi niiden huonon suojauksen takia, ja niitä ryhdyttiin purkamaan Venäjän rannikoilta Norjan ja Suomen avustuksella.http://barentsobserver.com/en/sections/security/nuclear- lighthouse-projects-moves-barents-baltic Viimeiset polttoaineenaan Strontium-90:ä käyttäneet ydinparistot saatiin purettua Barentsinmeren ja Vienanmeren rannoilta vuonna 2009. Norjan avustuksella ainakin 180 ydinmajakan voimanlähteet korvattiin turvallisemmilla aurinkopaneeleilla. Last strontium battery removed 25.8.2009, barentsobserver.com, Hanketta pyrittiin jatkamaan vuonna 2011 Koillisväylän muissa osissa ja Venäjän kaukoidässä olleiden ydinmajakoiden purkamisella. Vastaavasti Suomenlahdella, Suomen rajan ja Koiviston välillä oli lähes 30 ydinmajakkaa, joiden turvallinen käyttöikä ylittyi vuosilla. Vielä kesällä 2011 osa majakoiden ydinparistoista oli purkamatta, joskin niiden poistaminen oli tarkoitus tehdä saman vuoden lopulla. Majakoiden sijainti haluttiin salata säteilylähdevarkauksien ja ilkivallan välttämiseksi kunnes ydinparistot olisi purettu. Vuoteen 2021 mennessä kaikki ydinmajakat on saatu purettua tai muutettu käyttämään esimerkiksi tuuli- tai aurinkoenergiaa. ==Ydinmajakat Yhdysvalloissa== Yhdysvalloissa on ollut tähän mennessä yksi ydinmajakka. Maan ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt ydinmajakka, Baltimore Harbor Light, sai RTG-reaktorin toukokuussa 1964. Se toisin poistettiin vuosi myöhemmin ja korvattiin tavallisella sähkögeneraattorilla. Majakka on nykyisin aurinkokäyttöinen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Majakat Luokka:Ydinvoima
Joulun taika

Joulun taika on vuoden 1997 lopulla ilmestynyt jouluaiheinen musiikkialbumi, jolla esiintyvät Jukka Kuoppamäki sekä hänen tyttärensä Taika Kuoppamäki. Säestäjänä toimivat Lahden kaupunginorkesterin puhaltimet ja jouset. Projektin tekeminen oli vaikeaa, sillä Kuoppamäet olivat olettaneet, että albumi tehdään edellisen Laulun taika -levyn tavoin pelimannihengessä. Sovittaja Luis Pasquet vei kuitenkin musiikillista linjaa enemmän big band -musiikin ja amerikkalaisen viihdemusiikin suuntaan. Taika ja Jukka Kuoppamäelle tuotti vaikeuksia laulaa kappaleita ilman perinteistä komppia. Jälkeenpäin Jukka Kuoppamäki on kuitenkin kiittänyt Pasquet’n sovittajan työtä. Kuoppamäen mukaan Pasquet osasi jalostaa hänen yksinkertaista sointumaailmaansa, minkä myötä lauluista on tullut ajattomia. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Jukka Kuoppamäen albumit Luokka:Vuoden 1997 joulualbumit
Lemmen taika

Lemmen taika on Taika ja Jukka Kuoppamäen kolmas ja viimeinen yhteinen albumi vuodelta 1998. Musiikillisesti se jatkaa samaa linjaa kuin edelliset levyt Laulun taika ja Joulun taika.Kuoppamäki: s. 171 Albumilta julkaistiin singlet ”Taivaalla kuu” ja ”Sinua en unohda”.Kuoppamäki: s. 254 == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Singlet == == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Jukka Kuoppamäen albumit Luokka:Vuoden 1998 albumit
Oscar Taveras

Oscar Francisco Taveras (19. kesäkuuta 1992 Puerto Plata, Dominikaaninen tasavalta – 26. lokakuuta 2014 Puerto Plata, Dominikaaninen tasavalta) oli dominikaanilainen baseballpelaaja. Kopparina pelannut Taveras teki MLB- debyyttinsä St. Louis Cardinalsin paidassa toukokuussa 2014. Häntä pidettiin yhtenä ikäluokkansa parhaimmista lupauksista. Taveras ehti pelata urallaan 80 MLB-runkosarjaottelua. Taveras menehtyi auto-onnettomuudessa kotikaupungissaan Puerto Platassa 26. lokakuuta 2014, vain pari viikkoa Cardinalsin hävittyä National Leaguen loppuottelusarjan San Francisco Giantsia vastaan. Hän oli kuollessaan 22-vuotias. Onnettomuudessa kuoli myös Taverasin tyttöystävä. ==Lähteet== Luokka:Dominikaanilaiset baseballpelaajat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Senzo Meyiwa

Senzo Robert Meyiwa (24. syyskuuta 1987 Durban – 26. lokakuuta 2014 Vosloorus) oli eteläafrikkalainen jalkapallomaalivahti. Meyiwan seura koko hänen ammattilaisuransa ajan oli Etelä-Afrikan pääsarjan suurseura Orlando Pirates. Hän toimi myös seuran kapteenina. Etelä-Afrikan maajoukkueessa Meyiwa pelasi 6 A-maaottelua. Meyiwa ammuttiin kuoliaaksi hänen vieraillessaan tyttöystävänsä luona Vosloorusin townshipissä, noin 20 kilometrin päässä Johannesburgista.Etelä-Afrikan futismaajoukkueen kapteeni ammuttiin Ilta- Sanomat. Viitattu 27.10.2014. ==Lähteet== Luokka:Eteläafrikkalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Eteläafrikkalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Tää päivä hääpäivä

Tää päivä hääpäivä on Timo Tervon studio-albumi vuodelta 1995 == Kappaleet == # # # # # MTV:n Kevään Sävel -kilpailu 1985; 8. sija. # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1995 albumit
Tule lähemmäksi

Tule lähemmäksi on Timo Tervon studio-albumi vuodelta 1985 == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1985 albumit
Calle Lindh

Calle Lindh (s. 10. maaliskuuta 1990) on ruotsalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Bergsjö Hassela AK -seuraa. Lindh kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Garmisch-Partenkirchenin pujottelussa helmikuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti lokakuussa 2014 oltuaan 14:s Söldenin suurpujottelussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran joulukuussa 2014 oltuaan Åren pujottelussa kuudes. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Salah al-Din al-Bitar

Salah al-Din al-Bitar (arab: صلاح الدين البيطار ) tai Salah el Din Bitar, 1912 Damaskus, Osmanien valtakunta – 21. heinäkuuta 1980 Pariisi, Ranska) oli syyrialainen poliitikko, joka perusti vaikutusvaltaisen Baath-puolueen yhdessä Michel Aflaqin kanssa. Hän toimi myös Syyrian pääministerinä useita kertoja alkaen maaliskuun 1963 vallankumouksesta. Vuonna 1966 hän joutui pakenemaan maasta, asui sitten etupäässä Euroopassa eikä enää toiminut politiikassa. 21\. heinäkuuta 1980 Bitar ammuttiin Pariisissa. Bitar oli saanut aamulla puhelinsoiton al-Ihiyyaa al-Arabin toimistosta, Avenue Hochessa,. Kun Bitar oli poistumassa hissistä päästäkseen toimistoonsa, hänen salamurhaajansa ampui kaksi laukausta päähän. Hänen tappajansa henkilöllisyyttä ei koskaan löydetty, mutta kerrottiin, että Assad määräsi hänen salamurhan.Salamurhan aikaan Bitarilla oli Etelä-Jemenin myöntämä diplomaattipassi. ==Lähteet== Luokka:Syyrian pääministerit Luokka:Syyrialaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Timo Tervo (albumi)

Timo Tervo on Timo Tervon studio-albumi vuodelta 1986 == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1986 albumit
Katšin

Katšin on tiibetiläis-burmalainen kieli, jota puhutaan Myanmarissa Kachinin osavaltiossa ja Kiinassa Yunnanin provinssissa. Sen läheisimmät sukulaiskielet ovat Myanmarissa puhuttu taman ja Intiassa puhuttu singpho. Katšinia puhuu äidinkielenään Myanmarissa 900 000 ja Kiinassa 40 000 ihmistä. == Lähteet == Luokka:Tiibetiläis-burmalaiset kielet Luokka:Myanmarin kielet Luokka:Kiinan kielet
Kachin

Kachin voi tarkoittaa seuraavia asioita: *Kachin, osavaltio Myanmarissa *katšin, Myanmarissa ja Kiinassa puhuttu kieli.
Cohiba Esplendidos

Cohiba Esplendidos on kuubalainen sikarimerkki. Sikarin pituus on 178 millimetriä, paksuus 18,65 millimetriä ja paloaika 2,5 tuntia. Tupakanlehtiä, joista sikari tehdään, kypsytellään kauemmin kuin yleensä sikareissa. ==Lähteet== Luokka:Tupakointi
Karibi

Karibi on Etelä-Amerikan koillisosassa asuvien karibien puhuma kieli. Se kuuluu karibilaisten kielten kielikuntaan ja sitä puhuu äidinkielenään 7400 ihmistä. Kielen katsotaan olevan uhattu. Kieltä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. == Fonologia == === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i ~~i~~ u Puolisuppea e o Avoin a Lähde: === Konsonantit === Labiaali Alveolaari Palataali Velaari Nasaali m n Klusiili p t k Frikatiivi s Tremulantti r Approksimantti w j Lähde: == Lähteet == Luokka:Karibilaiset kielet Luokka:Venezuelan kielet Luokka:Ranskan Guayanan kielet Luokka:Surinamen kielet Luokka:Guyanan kielet Luokka:Brasilian kielet
Native Sons of a Far-away Country

Native Sons of a Far-away Country on Bluesoundsin toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1981. == Kappaleet == ;A-puoli # # # # # # ;B-puoli # * # # # # == Kokoonpano == * Dave Lindholm – kitara, laulu, kosketinsoittimet * Ari Vaahtera – basso * Zape Leppänen – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu == Lähteet == * Albumi Finnmusic.netin tietokannassa Luokka:Vuoden 1981 albumit Luokka:Bluesoundsin albumit
Chacal-luokka (tykkivene)

Chacal-luokka oli Ranskan laivaston kahdeksan aluksen muodostama tykkiveneluokka. Dupuy de Lômen suunnittelemissa aluksissa oli kaksoispohjalla varustettu puinen runko ja kaksi prikitakiloitua mastoa. == Alukset == Chacal- luokan tykkiveneetdossiersmarine.free.fr Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmistui Kohtalo Chacal Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne sur Mer 10. syyskuuta 1867 11. huhtikuuta 1868 28. heinäkuuta 1870 30. heinäkuuta 1888 Étendard Chantiers de l'Ocean, Bordeaux 10. joulukuuta 1867 17. elokuuta 1868 lokakuu 1868 16. toukokuuta 1892 Fanfare Chantiers de l'Ocean, Bordeaux 12. marraskuuta 1867 24. elokuuta 1868 4. elokuuta 1869 25. lokakuuta 1890 Gladiateur Chantiers de l'Ocean, Bordeaux 1867 elokuu 1868 31. joulukuuta 1890 Hyène Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne sur Mer 18. syyskuuta 1867 23. toukokuuta 1868 1869 23. huhtikuuta 1889 Jaguar Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne sur Mer 27. syyskuuta 1867 13. kesäkuuta 1868 29. heinäkuuta 1870 22. elokuuta 1888 Léopard Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne sur Mer 14. lokakuuta 1867 4. heinäkuuta 1868 27. heinäkuuta 1870 17. marraskuuta 1886 Oriflamme Chantiers de l'Ocean, Bordeaux 1867 elokuu 1868 30. joulukuuta 1884 ==Lähteet== * === Viitteet === *