EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jouni Inkala

Jouni Mikael Inkala (s. 15. huhtikuuta 1966 Kemi) on suomalainen runoilija. ==Elämä ja ura== Inkala kirjoitti ylioppilaaksi Muhoksen lukiosta 1985 ja opiskeli Limingan Taidekoulussa 1985–1986. Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta 1991 pääaineenaan yleinen kirjallisuustiede. Inkala työskenteli Helsingin yliopiston yleisen kirjallisuustieteen opettajana 1991–1994 ja on toiminut vuodesta 1994 lähtien vapaana kirjailijana. Inkalalta on ilmestynyt useita runokokoelmia. Hänen esikoisteoksensa Tässä sen reuna (1992) sai ilmestymisvuonnaan J. H. Erkon palkinnon. Inkalan aiempi kustantaja oli WSOY, mutta hän siirtyi eräiden muiden kirjailijoiden tavoin vuonna 2010 Siltalalle, joka julkaisi hänen runokokoelmansa Kemosynteesi helmikuussa 2011. Virpi Alanen luonnehtii Parnassossa Inkalaa suomalaisista nykyrunoilijoista filosofisimmaksi. Teoksessa Vakiot ja muuttujat (2015) Inkala etsii lyyrisen käänteen mahdollisuuksia matemaattisesta ajattelusta ja talouden kielestä. Yleisesti Inkala on runoissaan Alasen mukaan vähäeleinen ja jopa karun toteava. Kokoelman hienoimpina runoina Alanen pitää runoja ”Nina Simonelle” ja ”Myötämme”. Niiden säkeissä Inkala vihjaa vaihtoehtoisiin lukutapoihin, kun puolet säkeistä on kursiivilla. Paikoin hän löytää runoista kliseisyyttä, erityisesti Inkalan käsitellessä ikääntymistä. Kokoelman kiinnostavimpana antina Alanen pitää fysikaaliseen maailmaan yhdistyvää henkisyyttä, jopa hengellisyyttä. == Teokset == * * * * * * * * * * * * * * * == Palkinnot == * J. H. Erkon palkinto 1992 * Einari Vuorela -runopalkinto 2005 * Valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha 2021 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jouni Inkalan runoja Electric Verses -verkkoantologiassa Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arcadius

Flavius Arcadius (377/378 – 1. toukokuuta 408) oli Itä-Rooman keisari vuodesta 395 kuolemaansa asti. Hänen vanhempansa olivat Theodosius I ja Aelia Flaccilla. Hänen isänsä teki hänestä augustuksen tammikuussa 383. Vuonna 393 hänen nuoremmasta veljestään Honoriuksesta tuli myös augustus. Arcadius oli kiinnostuneempi näyttämään, että oli hurskas kristitty kuin hallitsemaan. Keisarina ollessaan Arcadius oli pretoriaaniprefekti Rufinuksen vallan alla. Samalla tavalla Länsi-Roomassa hallitsi todellisuudessa magister militum Stilicho. Eräiden lähteiden mukaan Stilicholla oli kumpikin keisari vallassaan ja että hän antoi murhata Rufinuksen vuonna 395. Arcadiuksen uusi neuvonantaja Eutropius otti kuitenkin todellisen vallan käsiinsä. Arcadiuksen vaimolla Aelia Eudoxialla oli myös voimakas vaikutusvalta mieheensä ja hän saikin Eutropiuksen erotettua vuonna 399. Eudoxiaa vastusti puolestaan Konstantinopolin patriarkka Johannes Krysostomos. Eudoxia sai Krysostomoksen erotettua vuonna 404, mutta hän itse kuoli myöhemmin samana vuonna. Lopun hallituskaudestaan Arcadius oli uuden pretoriaaniprefektin Anthemiuksen vallan alla. Kun Arcadius kuoli vuonna 408, tuli hänen vanhimmasta pojastaan Theodosius II:sta keisari. == Lähteet == Luokka:Bysantin keisarit Luokka:370-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 408 kuolleet
Työnjako

Työnjako on yhteiskunnan organisoitumisen ulottuvuus, jossa eri ihmiset tekevät keskenään erilaisia töitä. Hierarkkinen työnjako tarkoittaa töiden ja niiden tekijöiden asettamista järjestykseen arvon perusteella. Hierarkkisen työnjaon selitysten perusmallien mukaan hierarkiat johtuvat joko: #ihmisten välisistä eroista #tehtävien ja työsuoritusten välisistä eroista #työmarkkinoista, jossa ihmiset ja työ sopivat yhteen. Tekninen työnjako on viety äärimmilleen taylorismissa ja se on ollut vallitseva työn organisoitumisen muoto 1900-luvun ajan. Teknisen työnjaon yleistymiseen on vaikuttanut sekä tekninen kehitys (liukuhihnatyö) että ideat kuten byrokraattinen organisaatiomalli. 1960- ja 1970-luvulta lähtien tekninen kehitys, robotiikka ja työvoimapula on toisaalta taas vähentäneet teknistä työnjakoa ja johtanut työn rikastamiseen. Uutta aikakautta kutsutaan post- fordismiksi. ==Katso myös== * Erikoistuminen * Fasilitointi (organisaatio) ==Lähteet== * Luokka:Työ
Anagrammi

Anagrammilla tarkoitetaan sanan tai sanajoukon kirjainten uudelleen ryhmittelyä siten, että niistä muodostetaan yksi tai useampi uusi sana. Esimerkiksi sanan vaali eräs anagrammi on laiva. Anagrammi voidaan määritellä myös merkkijonon merkkien bijektiona itselleen. Tämä tarkoittaa, että alkuperäisen sanan jokaista kirjainta X on käytettävä täsmälleen n_X kertaa uutta sanaa muodostettaessa, missä n_X tarkoittaa kirjaimen X lukumäärää alkuperäisessä sanassa. Anagrammi toimii sanaleikkinä parhaiten silloin, kun uuden sanan avulla pystytään jollakin tavoin antamaan vihje alkuperäisestä sanasta. Eräs kaunokirjallisuuden tunnetuimpia anagrammeja on ollut Giovanni Guareschin kirjassa Isä Camillon kylä, jossa toinen päähenkilö, Peppone, voitti arpajaisissa nimellä "Pepito Sbezzeguti". Nimi oli anagrammi hänen oikeasta nimestään, Giuseppe Bottazzi. Anagrammi on eräs piilosanojen vihjetyyppi. == Esimerkkejä anagrammeista == === Suomenkielisiä anagrammeja === *talouspolitiikka — tulo pois kaikilta *kesälomasuunnitelma — Suomenselän- matkailu *Mauno Henrik Koivisto — arvoitus koko ihminen *Iivo Niskanen — sonni vaikeni *Koskenkorvan viina — nokikansan virvoke *Hannele Pokka — Pekka Halonen *Tuuli Matinsalo — Niilo Lauttamus *Ivalo — loiva — Olavi – Valio — Viola *lavitsa — salviat — silavat — slaavit — valtias — vislata *hanhi – hihna Toinen, kolmas ja neljäs esimerkki ovat Yle Radio Suomen Sanasepot- ohjelman kuuntelijoiden keksimiä. Musiikkituottaja Rauli Eskolin löysi taiteilijanimensä Illusion Rake anagrammikoneen avulla. Yleisradion toimitusjohtaja Lauri Kivinen soittaa ja laulaa Åttopojat-yhtyeessä nimellä Ilari Vinkuen, joka on anagrammi hänen nimestään. === Englanninkielisiä anagrammeja === *Clint Eastwood — Old West action *Jim Morrison — Mr. Mojo Risin’ (Tätä toistetaan Morrisonin The Doors -yhtyeen kappaleessa ”L.A. Woman”.) *Talking Heads — King’s Lead Hat (Kyseessä on Brian Enon albumin Before and After Science sisältämä kappale. Eno on työskennellyt paljon Talking Heads -yhtyeen kanssa.) *Imogen Heap — iMegaphone (Laulajattaren esikoisalbumin nimi on anagrammi hänen nimestään.) *Caster Semenya — Yes, a secret man (Eteläafrikkalaisen juoksijattaren sukupuolta epäiltiin.) *Eleven plus two — Twelve plus one === Ruotsinkielisiä anagrammeja === * Henrik Schyffert — Fin tysk herrchef === Muita === *Carpi – Capri (molemmat Italiassa) *Tokio – Kioto (molemmat Japanissa) *Pori – Ropi (molemmat Suomessa) == Katso myös == *Palindromi *Sananmuunnos *Permutaatio == Aiheesta muualla == *Ansa-anagrammisanasto *Internet Anagram Server – I, Rearrangement Servant Englanninkielinen anagrammien etsintätyökalu Luokka:Sanaleikit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Pulmatehtävät
Ep

EP tarkoittaa seuraavia: * EP-levy, EP, englannin sanoista extended play * EP, GoodJobLarryn julkaisema EP-levy vuodelta 2019 * EP, Gettomasan ja Kuben julkaisema EP-levy vuodelta 2024 * erikoispikajuna, EP, matkustajajunatyyppi * erittäin suuri paine, EP, englannin ilmauksesta extreme pressure, tavanomaista huomattavasti suurempi paine * esikuntapäällikkö, ep, lyhenne Suomen puolustusvoimissa * Euroopan parlamentti, EP, Euroopan unionin toimielin * henkilökohtaisesti, e.p., ranskan ilmauksesta en personne, käyntikortissa käytettävä merkintä * * * Kansallinen ryhmitys (Ethnikí Parátaxis, EP), kreikkalainen puolue * kappaleen loppu, EP, englannin ilmauksesta end of paragraph, tekstinkäsittelyssä kappaleen päättymisen ilmoittava merkintä. * ohestalyönti, e.p., ranskan ilmauksesta en passant, sotilaalla tehtävä erikoislyönti shakissa. ==Katso myös== Aihepiiriin liittyy myös seuraava: * CD-EP, englannin sanoista CD-Extended Play, CD:nä julkaistu EP-levy.
Lappi (Tampere)

Lappi on kaupunginosa Tampereella lähellä Näsijärveä ja Kaupin puistoaluetta. Siellä asuu noin 700 henkilöä. Lapista puhuttaessa viitataan yleensä Lapinniemeen. Kaupunginosassa sijaitsee muun muassa Koukkuniemen vanhainkoti, joka on Euroopan suurimpia vanhainkoteja. Alueella toimii lisäksi pursiseuroja (mm. Tampereen Pursiseura) ja vuoden 1990 asuntomessuille valmistui kylpylä ja asuntoja vanhaan tehdasrakennukseen. Lapin kaupunginosa on saanut nimensä Näsijärveen pistävästä Lapinniemestä. Nimi saattaa viitata varhaiseen lappalaisasutukseen. Osasta Lapin kaupunginosaa käytetään nimeä Käpylä, joka viittaa alueen ensimmäiseen asukkaaseen, vuonna 1915 sinne muuttaneeseen työmies August Käpyseen. Lapin asemakaava vahvistettiin vuonna 1933. Maija Louhivaara: Tampereen kadunnimet, s. 99. Tampereen museoiden julkaisuja 51, 1999, Tampere. ISBN 951-609-105-9. Naistenlahden alue, joka muodostaa virallisesti Tampereen 9. kaupunginosan yhdessä Tampellan vanhan tehdasalueen kanssa, siirtyi Tampereen kaupungin omistukseen vuonna 1877, samaan aikaan, jolloin kaupunki osti Kyttälän alueen Hatanpään kartanolta. Naistenlahden nimen taustalla on tarina, jonka mukaan Teiskosta Messukylän kirkkoon matkalla olleet naiset nousivat täällä maihin jatkaakseen loppumatkan jalan. Louhivaara 1999, s. 76. Museovirasto on luokitellut Lapin pientaloalueen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kuvia Naistenlahdesta Arjenhistoria.fi- palvelimelta * Viinikan ja Lapin esikaupungit 10-vuotiaat, Aamulehti, 04.06.1924, nro 128, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Tampereen tilastoalueet Luokka:Tampella-Lapinniemi Luokka:Tampereen kaupunginosat
Elina Grundström

Elina Johanna Grundström (s. 30. toukokuuta 1963 Tampere) on toimittaja ja tietokirjailija. Grundström oli Vihreä Lanka -lehden päätoimittajana 2006–2010. Hän toimi journalistiikan vierailijaprofessorina Tampereen yliopistossa 2013–2014. Grundström aloitti Julkisen sanan neuvoston ensimmäisenä kokopäivätoimisena puheenjohtajana vuoden 2016 alussa, eikä hän hae vuoden 2020 alusta alkavalle kaudelle. Hänen johtamistapansa ja alaistensa kohtelu herätti arvostelua vuonna 2016, ja ongelmat saivat laajaa julkisuutta elokuussa 2018 Suomen Kuvalehden jutun jälkeen.JSN:n puheenjohtaja Elina Grundström kysyi työnhakijalta perhetilanteesta. Hs.fiSuomen Kuvalehti: JSN:n työilmapiiri meni sekaisin, kun Grundström aloitti puheenjohtajana. Savon Sanomat. Grundström on saanut tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon kaksi kertaa: vuonna 1995 Hiidenkivi-lehden perustamisesta toimituksen jäsenenä ja vuonna 2005 "monipuolisesta journalistisesta toiminnasta globaalien yhteiskunnallisten kysymysten käsittelyssä". Grundström on kirjoittanut teoksen Alkuperämaa tuntematon, josta hän sai vuonna 2002 Tutkivan journalismin yhdistyksen Lumilapio-palkinnon valokuvaaja Yrjö Tuunasen kanssa. Hän on toimittanut myös Sitran Intia-ohjelman taustaselvityksen Globalisaation portinvartijat (2004) sekä Vesa-Matti Lahden kanssa raportin Intia-ilmiö ja Suomi (2005). Grundströmin uusin teos on Musta orkidea - Tositarina kukkasista jotka menettivät tuoksunsa (2013). Elokuussa 2010 Grundström aloitti Helsingin Sanomien kolumnistinaHelsingin Sanomat 31.8.2010. Grundströmin puoliso on sosiaali- ja kulttuuriantropologian professori Timo Kaartinen. Heillä on kaksi aikuista lasta. ==Koulutus== Grundström valmistui valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistossa pääaineenaan sosiologia vuonna 1993; pro gradu -tutkielma käsitteli Kalkutan teini-ikäisiä tyttöjä ja ohjasi Grundströmiä urallaan toteuttamaan Aasiaa koskevia hankkeita. ==Teokset== * * * * * * * ==Työhistoria== * Ylioppilaslehden toimittaja 1989–1990 ja päätoimittaja 1990–1992 * Hiidenkivi-lehden toimitussihteeri 1993–1999 * aikakauslehtialan opettaja * Markkinointi & Mainonta -lehden toimittaja ja tuottaja 1999–2001 * Kotilieden toimittaja 2002, 2003 * Me Naisten toimituspäällikkö 2003–2004 * Ulkopolitiikka lehdessä 2005– * Vihreän Langan päätoimittaja 2006–2010 * vapaa toimittaja ja tietokirjailija 2010–2013 * Tampereen yliopiston journalistiikan vierailijaprofessori 2013–2014 ==Tunnustukset== * Tutkivan journalismin yhdistyksen Lumilapio-palkinto 2003 * Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1995 Hiidenkivi-lehden perustamisesta * Valtion tiedonjulkistamispalkinto 2005 "monipuolisesta journalistisesta toiminnasta globaalien yhteiskunnallisten kysymysten käsittelyssä" * Naistoimittajat ry:n Vuoden kellokas 2002 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seppo Turunen

Seppo Turunen (s. 23. helmikuuta 1945 Helsinki) on suomalainen eläintieteilijä, joka toimi Korkeasaaren eläintarhan johtajana vuosina 1995–2009.Korkeasaaren johtaja jätti tuottoisan eläintarhan Yle.fi 8.1.2010 Hän jäi eläkkeelle vuonna 2010. Ennen uraansa Korkeasaaressa Turunen oli pitkään Helsingin yliopiston eläintieteen laitoksella eläinfysiologian opettajana. Dosenttina hän toimi myös kyseisellä laitoksella apulaisprofessorin toimessa, erikoisalanaan eläinten ravitsemusfysiologia. Korkeasaareen hän tuli intendentiksi 1993. Turunen oli Suomen Biologian Seura Vanamon puheenjohtaja vuosina 2002–2008. Turusen teos Paviaaneja, punaviiniä ja puutarhanhoitoa: Esseitä ihmisen biologiasta oli Tieto-Finlandia- palkintoehdokkaana 2007. Teoksessaan Lemmikkielämää Turunen arvostelee lemmikkieläinten pitoa. == Teoksia == * * * * Valloittavat lajit – Tulokkaat ja vieraslajit tulimuurahaisesta jättipalsamiin. Helsinki: Into Kustannus, 2015. ISBN 978-952-264-370-4 * Luonto ihmisen aikakaudella. Helsinki: Into Kustannus, 2019. ISBN 978-952-351-082-1 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset eläintieteilijät Luokka:Suomalaiset fysiologit Luokka:Korkeasaari Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juhannusseurat

Juhannusseurat ovat juhannuksena järjestettävät seurat. Suomen esikoislestadiolaisuudessa juhannusseurat Lahdessa ovat vuoden päätapahtuma. Seuroja pidetään perjantaista maanantaihin rukoushuoneella Launeen kaupunginosassa. Ensimmäiset juhannusseurat pidettiin Padasjoella vuonna 1918. Vuonna 1919 seurat pidettiin Lahdessa, vuonna 1920 Helsingissä ja vuonna 1921 Porissa. Vuonna 1923 valmistui rukoushuone Lahden Onnelantielle ja juhannusseurat pidettiin vuosikymmenten ajan siellä. Joutjärven kirkko oli juhannusseurojen pitopaikkana vuodesta 1975 ja Ristinkirkko vuodesta 1979. Vuonna 1996 valmistui uusi rukoushuone Launeen Tapparakadulle ja siitä lähtien esikoislestadiolaisten juhannusseurat on pidetty siellä. Juhannusseurojen ohjelma sisältää saarnoja, virrenveisuuta ja yhteisiä aterioita. Seuroihin saapuu tuhansia sanankuulijoita pääasiassa Suomesta mutta myös ulkomailta (mm. Ruotsi, Norja, Yhdysvallat, Kanada, Latvia, Venäjä). Vanhoillislestadiolaiset järjestävät juhannusseuroja viidessä leirikeskuksessa, jotka sijaitsevat Hausjärven Maitoisissa, Hankasalmella, Haapajärvellä, Siikajoella ja Rovaniemellä. Rauhansanalaiset järjestävät juhannusseuroja Kalajoella, sekä vuorovuosin Muonion kirkonkylällä ja Ylimuoniossa. Muoniolainen juhannusseuraperinne on hyvin vanha ja seuroja pidettiin jo Juhani Raattamaan aikana Ylimuoniossa. Myöhemmin seurapaikkaa alettiin vuorotella Ylimuonion ja Muonion välillä. == Katso myös == *Suviseurat *Opistoseurat ==Lähteet== Luokka:Esikoislestadiolaisuus Luokka:Vanhoillislestadiolaisuus Luokka:Rauhansanalaisuus
Pär Lagerkvist

Pär Lagerkvist (23. toukokuuta 1891 – 11. heinäkuuta 1974) oli ruotsalainen kirjailija. Hänelle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 1951. Lagerkvistin tuottoisa ura kesti yli 50 vuotta, ja hän kirjoitti runoja, näytelmiä, esseitä ja romaaneja. Tunnetuin teos on romaani Barabbas (1950).Petri Liukkonen, Pär Lagerkvist Authors' Calendar 2008 Lagerkvist kasvoi maalla uskonnollisessa perheessä. Nuoruuden vaikutteet säilyivät voimakkaina, vaikka hän otti nuorena miehenä etäisyyttä uskonnolliseen taustaansa, kiinnostui sosialismista, ja alkoi kannattaa kirjallista ja taiteellista radikalismia. Hänen ensimmäinen maailmansodan aikana kirjoittamansa teokset huokuvat äärimmäistä pessimismiä, mutta vuosien varrella se pehmenee ja Det besegrade livet (1927) julistaa jo uskoa ihmiseen ja ihmiskuntaan. Lagerkvistin tuotannon keskeinen teema on hyvän ja pahan olemassaolon pohdiskelu. Hän lähestyy aihetta kirjoittaen keskiaikaisesta pyövelistä, Barabbaasta ja vaeltavasta juutalaisesta. Hän käyttää uskonnollisia teemoja ja kristillisen perimätiedon hahmoja, mutta ei noudata kirkon doktriineja, vaan kirjoittaa ihmiselämän traagisuudesta. Lyyrikkona Lagerkvist on vähäeleinen ja kuulas, ja hänen runonsa ovat rytmikkäitä ja selkeitä. Lagerkvist saavutti arvostetun aseman tyyliltään ylevällä ja ajattelultaan riippumattomalla tuotannolla. == Suomennetut teokset == * Barabbas, suom. Lauri Hirvensalo Kirjapiiri 1978 * Mariamne, suom. Kristiina Kivivuori Otava 1969 * Pyhä maa, suom. Eila Pennanen WSOY 1965 * Ahasveruksen kuolema, suom. Eila Pennanen WSOY 1960 * Sibylla, suom. Mika Waltari WSOY 1956 * Kääpiö, suom. Helka Varho WSOY 1945 * Kuolleet, jotka etsivät Jumalaa, novellikokoelma, suom. Ester Koskelainen WSOY 1935 * Runoja, suom. Viljo Kajava WSOY 1953 * Pyhiinvaeltaja merellä (Pilgrim på havet, 1962), suom. Eila Pennanen Helsinki: WSOY 1962 Lisäksi hänen runoihinsa on sävelletty suosittuja kuorolauluja. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Vuoden 1994 talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1994 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 67 eri maasta, jotka kilpailivat 61 olympiatapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Venäjä. == Mitalitaulukko == == Lähteet == Mitalitaulukko 1994
Varaus

Varaus voi tarkoittaa: * Sähkövarausta * Verovähennystä * Etukäteen suojelevia loitsuja eli varauksia * Hirsirakentamisessa hirren alaosaan veistettyä uurretta * Varaus, hardcore punk -yhtye
Termodynamiikan toinen pääsääntö

Termodynamiikan toinen pääsääntö on yksi termodynamiikan neljästä pääsäännöstä. Toinen pääsääntö rajoittaa energian muuttamista työksi, osoittaa muutoksen suunnan ja toteaa entropian kasvun väistämättömyyden. == Pääsäännön muotoiluja == === Clausius === Clausiuksen teoreema ilmaisee termodynaamisen järjestelmän vapaaehtoisen ('spontaanin') muutoksen suunnan ja eristetyn järjestelmän tasapainotilan: "Lämpö ei voi koskaan siirtyä kylmemmästä lämpimämpään ilman, että samanaikaisesti tapahtuu jotain muuta siihen liittyvää muutosta." (Ueber eine veränderte Form des zweiten Hauptsatzes der mechanischen Wärmetheorie, Annalen der Physik, 1854, vol. 169, nro 12, s. 481-506 Englanninkielinen käännös tämän lauseen sisältävästa artikkelista ilmestyi jo 1856 . \qquad \Delta S \ge \int \frac{\delta q}{T} \,\,\\! === Kelvin === Lordi Kelvinin muotoilu: Ei ole mahdollista ottaa lämpöenergiaa kuumasta ja tehdä sillä työtä, ellei käytettävissä ole kylmempää kohdetta; lämpötilaero on välttämättömyys lämpöenergian hyödyntämiseksi.Termofysiikan perusteet. Ismo Napari ja Hanna Vehkamäki ()Kelvin 1852 * lämpöä ei voi muuttaa täydellisesti työksi * tai eristetyn systeemin kokonaisentropia kasvaa * tai eristetyssä systeemissä eri lämpöiset kappaleet asettuvat aikaa myöten samaan lämpötilaan (entropia kasvaa). * tai kaikki ajautuu järjestyksestä kaaokseen (entropia kasvaa) Mikään ei estä järjestystä kasvamasta – entropiaa pienenemästä – hetkellisesti, mutta koska epäjärjestyneiden tilojen todennäköisyys on valtavasti suurempi kuin järjestyneiden (hiukkaset voivat järjestyä "epäjärjestykseen" monilla tavoin, "järjestykseen" vain yhdellä tavoin), etenee kehitys todennäköisyyslaskennan lakien mukaan suuressa mittakaavassa, ts. suurella määrällä tapahtumia aina kohti todennäköisintä, epäjärjestyneintä lopputilaa. == Lähteet == === Kirjallisuutta === 2.
Kuokkala (Terijoki)

Kuokkala () on Pietarin kaupungin Kurortin piiriin kuuluva kunnallishallintoalue Suomenlahden rannalla Karjalankannaksen itäosassa, noin 40 kilometriä Pietarin keskustasta. Kuokkalan taajama (posjolok) on nykyään suurten sanatorioiden hallitsema lomanviettopaikkakunta, jonka asukasluku on noin 2 000\. Ennen toista maailmansotaa Kuokkala oli Suomen Terijoen kuntaan kuulunut kylä ja Suomen suuriruhtinaskunnan aikaan ennen vuotta 1918 suosittu pietarilaisten kesänviettopaikka; Kuokkalan rautatieasema sijaitsee Pietarin radan varrella. Nimen Repino paikkakunta sai Neuvostoliitossa sotien jälkeen 1948 siellä aiemmin asuneen taiteilijan Ilja Repinin mukaan. == Historia == === Suomen Kuokkala === Kylässä oli 1900-luvun alussa talvisin 1 600 asukasta, mutta kesällä huviloiden ja täysihoitoloiden täyttyessä siellä asui kymmeniä tuhansia vierailijoita. Pietarin ja Terijoen välillä kulkeva juna pysähtyi Kuokkalassa tuoden kaupunkilaisia nauttimaan hiekkarannoista ja mäntykankaan terveellisestä ilmastosta. Aluetta onkin kutsuttu ”Pohjolan Rivieraksi”. Kuokkalan hallinnasta käytiin taistelu Suomen sisällissodassa 23. huhtikuuta 1918. Valkoiset valtasivat jääkärimajuri Gabriel von Bonsdorfin johdolla Kuokkalan Heikki Kaljusen johtamilta punaisilta. Suotuisan ilmaston takia Kuokkala oli hyvää maanviljelysaluetta. Varsinkin mansikoita ja omenapuita kasvatettiin paljon. Kuokkala kuului Suomeen vuoteen 1940 saakka, lisäksi se oli suomalaisjoukkojen takaisinvaltaama jatkosodassa 1941–1944. Kuokkalan huvilat olivat Pietarin lukeneiston suosimia lomailupaikkoja. Taidemaalari Ilja Repin (1844–1930) asui siellä elämänsä viimeiset 30 vuotta. Bolševikkijohtaja Vladimir Lenin asui puolestaan asui Villa Vasan huvilassa toukokuusta marraskuuhun 1907. Vladimir Majakovski kirjoitti runonsa Pilvi housuissa (1913) Kuokkalan rannalla. Mihail Botvinnik, shakin maailmanmestari, oli syntynyt Kuokkalassa. Myös puolalais-saksalainen vasemmistopoliitikko ja vallankumouksellinen Rosa Luxemburg oleskeli Kuokkalassa jonkin aikaa elokuussa 1906. Luxemburg matkusti Kuokkalaan Puolan Varsovasta terveydellisistä syistä. === Repino === Vuodesta 1948 lähtien Kuokkalan nimi on ollut Repino. Kylä nimettiin taiteilija Ilja Repinin mukaan. == Nähtävyydet == * Museo Penaty * Villa Golicke * Terijoen ranta == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Terijoen kylät Luokka:Kurortin piiri
Sverdlovsk

Sverdlovsk voi tarkoittaa ainakin seuraavia: ==Venäjällä == * Sverdlovsk, Venäjällä sijaitsevan Jekaterinburgin nimi vuosina 1924–1991 * Sverdlovskin alue, Venäjän oblasti ==Ukrainassa== * Sverdlovsk eli Dovžansk, kaupunki Luhanskin alueella Ukrainassa * Sverdlovskin piiri eli Dovžanskin piiri, hallintoalue Luhanskin alueella Ukrainassa
Troijalainen

Troijalainen tarkoittaa seuraavia asioita: * troijalainen, Troijan kaupungin asukas * troijalainen, Troijan hevonen, viattomaksi naamioitu tietokoneen haittaohjelma * troijalainen asteroidi, Lagrangen pisteissä L4 ja L5 Jupiterin radalla 60 astetta sen edellä tai jäljessä kiertävä asteroidi.
Fiat 1300 ja 1500

Fiat 1300 ja 1500 ovat italialaisen Fiatin vuosina 1961–1967 valmistamia automalleja. Ne sijoittuivat 1100- ja 1800/2100-mallien väliin. Fiat 1300 ja 1500 eroavat toisistaan vain moottorin ja takavalojen perusteella. Fiat 1300:n seuraajaksi tuli Fiat 124, ja Fiat 1500:n Fiat 125. Fiat 1300/1500 oli perinteinen neliovinen sedan, johon asennettiin 1 300-kuutioinen (65 hv) tai 1 500-kuutioinen (72 hv) moottori. Moottoria käytettiin myöhemmin useissa Fiatin lisenssituotteissa, Daewoo-FSO Polonezissa 2000-luvulle asti. Moottoria pidettiin aikanaan urheilullisena ja nykyaikaisena – siinä oli puolipallon muotoiset palotilat, läpihengittävä sylinterikansi ja urheilullisesti muotoiltu pakosarja. Nokka-akselin sijainti sylinteriryhmässä ja kolme runkolaakeria olivat moottorin vanhana pidetyt piirteet. Vuoden 1961 lopussa esiteltiin myös farmariversio, joka oli teknisesti hyvin yhteneväinen sedan- version kanssa. Mallista valmistettiin myös avoautoversiota. Vuonna 1962 esiteltiin 1500 Taxi, joka oli Fiat 1500:n moottorilla varustettu Fiat 1800. Tämä tuotti myyntiin myös tavallisille ostajille suunnatun version Fiat 1500L, joka vastasi Taxi-versiota, paitsi että Taxi-versiossa oli matalampi viritysaste (60 hv). Fiat 1500 sai valikoimiinsa uudistetun 1500C-mallin, jossa oli tehokkaampi moottori (75 hv), pidempi akseliväli, tehokkaammat jarrut ja muita pienempiä muutoksia. Sama moottori tuli myös Fiat 1500L -malliin. 1300-malli säilyi ennallaan. Image:Fiat1300a.jpg|Fiat 1300 Image:Innenraum Fiat 1300.jpg|Fiat 1300 Image:Heckansicht.jpg|Fiat 1300 == Lähteet == == Aiheesta muualla == 1300/1500 Luokka:D-segmentin autot Luokka:1960-luvun autot
Outi Alanen

Outi Mia Alanen (s. 13. helmikuuta 1967 Espoo) on suomalainen näyttelijä. == Ura == === Näyttelijänä === Alanen kävi Teatteri­korkea­koulua vuosina 1987–1989. Hän on näytellyt muun muassa Härän­tappo­aseen pää­roolissa. Hän oli Aurinkoteatterin perustaja­jäseniä keväällä 1988. Komediateatteri Arenassa hän on esiintynyt vuonna 2000 sekä Seinäjoen kaupunginteatterissa vuonna 2005. Alanen on ääni­näytellyt animaatioissa, kuten Muumien maailmassa Pikku Myyn äänenä. === Ensihoitajana === Alanen on valmistunut vuonna 2008 lähihoitajaksi ensi­hoidon koulutusohjelmasta Helsingistä ja sen jälkeen ruotsin­kielisessä Arcada-ammatti­korkea­koulussa ambulanssin ensi­hoitaja­koulutuksessa. Hän työskenteli pelastus­laitoksen ensi­hoito­palvelussa perus­tason ensihoitajana. === Politiikassa === Outi Alanen on toiminut Helsingin kanta­kaupungin vasemmiston johto­kunnassa ja Narsistien uhrien tuki ry:n hallituksessa. Hän on ollut Vasemmisto­liiton ehdokkaana Helsingissä kunta­vaaleissa 2017, joissa sai 465 ääntä, sekä kuntavaaleissa 2021, joissa sai 361 ääntä. Alanen oli vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Vasemmistoliiton ehdokkaana Helsingin vaalipiirissä ja sai 906 ääntä. Alanen on ilmoittanut eronneensa Vasemmistoliitosta maaliskuussa 2022. Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa hän oli Vapauden liiton ehdokkaana ja sai 214 ääntä. Vuoden 2024 europarlamenttivaaleissa Alanen oli Totuuspuolueen ehdokkaana ja sai 807 ääntä. Vuodesta 2024 lähtien Outi Alanen on ollut Keskustan jäsen. Hänet valittiin Keskustan Helsingin piirin piirihallitukseen vuodelle 2025 ja myös kuntavaaliehdokkaaksi. == Yksityiselämä == Alasen isä oli Yleisradion urheilu­päällikkö ja Teksti-TV:n urheilu­sivujen kehittäjä Juha Alanen. Isä jätti Alasen perinnöttömäksi halventavien yhteydenottojen takia. == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 1998 Napapiirin rakastavaiset Postin kuriiri 2000 Lakeuden kutsu Marika, konttorin tyttö 2018 Varasto 2 karaoke-emäntä Televisioelokuva Televisioelokuva Televisioelokuva 1990 Siisti homma Leena Virtanen 1990 Olinkin jo lähdössä Saara, Sasun ent. tyttö­ystävä 1991 Missä on suuri pohjoinen liftari 1999 Historiaa tehdään öisin lappalais­tyttö 2004 Capone Inka 2004 Väärät kengät Lissi Lyhytelokuvat Lyhytelokuvat Lyhytelokuvat 1988 Anna Linnean hiukset Anna Linnea 1989 Kaukanen Rantama eli viisi komediaa seura­leikeistä Televisio Televisio Televisio Vuosi Nimi Rooli 1989 Härän­tappo­ase Kerttu Hurme 1990–1991 Ruusun aika Heidi 1990 Wiisikko 1991 Venla-gaala 1993–1996 Puhtaat valkeat lakanat Marjaana 1994 Herra 47 useita 1994 Venla-gaala rouva Jansson 1994 Auto­palatsi Tiina Korpelainen 1995 Kotikatu nais­asiakas 1998 Kultajukka Blondi 1999 Elina, mitä mä teen? 1999 Ysi ysi – Parasta ennen 2000 1999 Samaa sukua, eri maata Irma Vesa 2002 Niin paljon parempi mies tytär 2009 VIP - Suomen ensimmäinen netti­saippua! Anzku 2011 Alavilla mailla hallanvaara Päivi ;Ääninäyttelijänä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Murtala Mohammed

Kenraali Murtala Ramat Mohammed (8. marraskuuta 1938 – 13. helmikuuta 1976) oli Nigerian sotilasjohtaja ja valtionpäämies 1975–1976. Mohammed nousi valtaan kaappaamalla vallan Yakubu Gowonilta, jota hän oli ollut nostamassa valtaan yhdeksän vuotta aikaisemmin edellisessä vallankaappauksessa. Hän kuoli vuotta myöhemmin kaappausyrityksessä autosaattueensa ajettua väijytykseen Lagosissa. Koska Mohammedin kaudella öljyrahoja alettiin käyttää uudistusohjelmaan ja kansan hyvinvointiin, hän on jälkipolvien silmissä Nigerian lukuisista sotilasjohtajista pidetyin.Murtala Muhammed:36 years after Nigerian Tribune == Lähteet == Luokka:Nigerian presidentit Luokka:Nigerialaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Peter Nyman

Peter Rafael Nyman (s. 27. syyskuuta 1966 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja entinen MTV Uutisten uutisankkuri. Hän toimi uutisankkurina ensimmäisen kerran 9. elokuuta 2010 Seitsemän uutisissa. Nyman siirtyi uutisankkuriksi Yle TV1:n 21. helmikuuta 1998 - 12. toukokuuta 2010 esitetystä Uutisvuoto-ohjelman juontajan paikalta Urpo Martikaisen jäätyä eläkkeelle. Uutisvuodossa Nymanin korvasi Nelosen uutisten entinen ankkuri Baba Lybeck 25. syyskuuta 2010 alkaen. 5\. tammikuuta 2019 Nyman palasi Uutisvuodon juontajaksi. 2019 alkuvuonna Peter Nyman perusti oman digituotantotiimin. Nymanin yritys Oy Ny Man Communication, Consultation & Contemplation Ab laajeni lähinnä koulutuksia tarjonneesta yrityksestä digi- ja videotuotantoyritykseksi nimeltään nyMan. ==Elämä ja ura== Nyman on opiskellut valtio-oppia ja journalismia Helsingin yliopiston Svenska social- och kommunalhögskolanissa. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden kandidaatti. Ennen Uutisvuotoa Nyman tuli tunnetuksi MTV3:n 1990-luvun arkipäivisin lähetetyn Mediapeli-keskusteluohjelman juontajana. TV1:llä hän juonsi Uutisvuodon lisäksi vuosina 2009–2010 makasiiniohjelmaa Puoli seitsemän. Nyman on isännöinyt muun muassa Englannin Valioliigan jalkapallostudiota Canal+-kanavalla. Hän on kertonut kannattavansa englantilaista Arsenal-joukkuetta. Maaliskuussa 2015 alkoi Nymanin ohjelma Peter uutisvirrassa, jossa hän haastattelee ajankohtaista vierasta. Nymanin suomenruotsalaisuudesta kertova kirja Ankkalammikko ilmestyi vuonna 2007. Stadin Slangi -yhdistys valitsi neljännen polven helsinkiläisen Nymanin vuonna 2010 Stadin Kundiksi. Tammikuussa 2017 alkoi MTV3-kanavalla ajankohtainen keskusteluohjelma Peter Nyman. ===Yksityiselämä=== Nyman on ollut vuodesta 2003 lähtien naimisissa varatuomari Maija Lukkari-Nymanin kanssa ja heillä on kaksi lasta: tytär ja poika. Nymanin ensimmäinen vaimo, näyttelijä Rebecca Troupp, menehtyi syöpään vuonna 2001. == Teokset == * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset_uutisankkurit
Marttila (Seinäjoki)

Marttila on kaupunginosa Seinäjoella. Se sijaitsee keskustan länsipuolella. Alueen asukasluku oli 1 518 joulukuussa 2022. Marttilan erottaa keskustasta vilkas Vapaudentie. Marttilan eteläinen raja on Kirkkokatu, jonka toisella puolella on Upan kaupunginosa. Lännessä Marttila rajautuu jokeen ja pohjoisessa Suupohjantiehen.Seinäjoen kantakaupungin kaupunginosat , Seinäjoen kaupunki 28.10.2015. Viitattu 2.1.2017. Marttila on puistomainen asuinalue, jossa sijaitsee niin kerros- kuin omakotitalojakin. Suuri osa asukkaista on opiskelijoita, sillä kaupungin opiskelija-asuminen on keskittynyt lähinnä Marttilaan. Kaupunginosassa sijaitsee 1930-luvun alussa valmistunut historiallinen lääninsairaala (myöh. Seinäjoen keskussairaala), jonka tiloissa toimivat nykyisin Seinäjoen kansalaisopisto sekä Etelä-Pohjanmaan musiikkiopisto. 2010-luvun puoleenväliin asti rakennuksessa toimi musiikkiopiston rinnalla Seinäjoen ammattikorkeakoulun sosiaali- ja terveysalan yksikkö. Marttilan alueella sijaitsevat myös ammattikorkeakoulun Kampustalo ja sen Seinäjoki-sali joen rannassa sekä etelässä Kirkkokadun varrella Seinäjoen Uimahalli-Urheilutalo. ==Historiaa== Alue on saanut nimensä Marttilan tilasta, yhdestä Seinäjoen kantatilasta Joupin ja Upan ohella. Vanhaa peltomaisemaa alkoi nousta rakennuksia 1900-luvun alkupuolella samaan aikaan viereisen Seinäjoen keskustan kasvun kanssa. Alueen merkittäviä historiallisia rakennuksia on VR:n vesipumppaamon alue jokirannassa, josta vettä pumpattiin rautatieaseman vesitorniin Kauppakadun alla kulkeneita puurakenteisia vesijohtoja pitkin. Seuraava suuri rakennuskohde Marttilassa olivat lääninsairaalan rakennukset. Omakotitaloja alueelle rakennettiin erityisesti 1920- ja 1930-luvulla ja kerrostaloja 1950-luvulta alkaen. == Kuvia == Tiedosto:Seinäjoen Uimahalli-Urheilutalo 20180626.jpg|Seinäjoen Uimahalli-Urheilutalo Tiedosto:Kampustalo - Campus house.jpg|Kampustalo lännestä, oikealla Seinäjoki-sali. Tiedosto:Etelä-Pohjanmaan musiikkiopisto.jpg|Etelä-Pohjanmaan musiikkiopisto Tiedosto:Seinäjoki courthouse at Keskuskatu 21.jpg|Seinäjoen oikeustalo ==Lähteet== *
Lola Odusoga

Iyabode Ololade (Lola) Remilekun Odusoga (ent. Wallinkoski, o.s. Odusoga, s. 30. kesäkuuta 1977 Turku) on suomalainen malli, juontaja ja Miss Suomi vuodelta 1996. Hän sijoittui vuoden 1996 Miss Universum -kilpailussa kolmanneksi. Vuonna 1997 hänet valittiin myös Miss Skandinaviaksi. Odusoga asuu Turussa. == Elämä == Lola Odusogan äiti on suomalainen ja isä nigerialainen. Odusoga on 174 cm pitkä ja painoi missivuotenaan 54 kiloa. Missivuoden jälkeen Odusoga tuli tunnetuksi huumorintajuisesta esiintymisestään mainoksissa, joissa hän teki itse pilaa muun muassa ärräviastaan. Hän juonsi Seinäjoen Tangomarkkinat 1996. Odusoga valittiin vuonna 2000 Suomen turhimmaksi julkkikseksi Radiomafian äänestyksessäTurhat julkkikset -voittajat. Vuonna 2007 Odusoga esiintyi Ota tai jätä -viihdeohjelman mobiilipelin juontajana. Hän toimi juontajana Suomen kaamein kämppä -ohjelmassa vuosina 2011 ja 2012. Syyskuussa 2012 Odusoga alkoi juontaa Foxilla Tanssi peppu pieneksi -ohjelmaa. Hänellä oli rooli lokakuussa 2012 ensi-iltansa saaneessa Vares – Pimeyden tango -elokuvassa, jossa hän esittää Donna-nimistä naista. Varsinais-Suomen kokoomus asetti Odusogan ehdokkaakseen vuoden 2015 eduskuntavaaleihin. Odusoga keräsi vaaleissa 1 050 ääntä, eikä tullut valituksi eduskuntaan.Varsinais-Suomi - ehdokkaat Vuonna 2019 hän osallistui Selviytyjät Suomi -ohjelmaan. ==Perhe== Odusoga oli naimisissa Jarkko Wallinkosken kanssa vuodesta 2005, mutta jätti erohakemuksensa toukokuussa 2015 ja ero tuli voimaan. Pariskunnalla on kaksi lasta: vuonna 2004 syntynyt tytär ja vuonna 2006 syntynyt poika.Iltasanomat viitattu 19.5.2015 Odusoga oli kihloissa keväästä 2020 vuoden 2022 maaliskuuhun, mutta pari piti suhteen yksityisenä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Miss Suomi -kilpailun voittajat Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Grande Arche

thumb|La Grande Arche. Grande Arche de la Fraternité on monumentti Pariisin länsipuolella Puteaux'ssa, La Défensen liikekaupunginosassa. Monumentti tunnetaan yleensä nimellä Arche de la Défense tai vain La Grande Arche. Tämän tunnetun Pariisin maamerkin suunnitteli kansainvälisen suunnittelukilpailun voittaja, tanskalainen arkkitehti Otto von Spreckelsen (1929–1987), joka teki siitä valtavan onton kuution. Von Spreckelsen suunnitteli rakennuksesta 1900-luvun riemukaaren, ei menneisyyden sotilasvoittojen vaan ihmiskunnan ja humanitaaristen ihanteiden monumentin. Rakennus sijaitsee samalla kaupunkiakselilla kuin Napoleonin aikana rakennetut Tuileries’n riemukaari ja Champs-Élyséen kuuluisa Riemukaari. Grande Arche oli osa presidentti François Mitterrandin suurta rakennushanketta, Grand Travauxia. Monumentin rakennustyö alkoi vuonna 1982. Von Spreckelsenin kuoli ennen rakennuksen valmistumista ja rakennustyön saattoi loppuun hänen yhteistyökumppaninsa, ranskalainen arkkitehti Paul Andreu vuosina 1989–1990. Grande Arche tunnettaan muun muassa valtavasta koostaan, sillä sen sisään mahtuisi jopa Notre Damen katedraali. Grande Arche on lähes täydellinen kuutio (leveys 108 m, korkeus 110 m, syvyys 112 m; onkin esitetty että rakennelma näyttää siltä, kuin neliulotteinen hyperkuutio olisi projisoitu kolmiulotteiseen maailmaan). Sen esijännitetty betonirunko on päällystetty lasilla ja italialaisella Carraran marmorilla. Grande Archen sisään on sijoitettu näyttely- ja konferenssikeskus. Monumentin rakensi ranskalainen Bouygues-yhtymä. Lähes valmiin monumentin vihkiäiset olivat heinäkuussa 1989, mitä juhlistettiin suurin sotilasparaatein jotka merkitsivät samalla Ranskan vallankumouksen kaksisataavuotisjuhlia. Monumentti muodostaa päätepisteen Pariisin keskustasta länteen johtavalle leveiden katujen, aukioiden ja historiallisten rakennusten akselille (Axe historique eli historiallinen akseli), jonka muodostavat Tuileries-puiston suuri puistokäytävä, Avenue des Champs-Élysées, Avenue de la Grande-Armée, Neuilly- sur-Seinen pääkatu Avenue Charles de Gaulle sekä silta Pont de Neuilly. Grande Arche on kääntynyt 6,33° tältä akselilta, mutta Champs-Élysées'ltä tai Tuileries'stä katsottuna se on suoraan Riemukaaren takana. Akselin toisessa päässä sijaitsee Louvre, ja sen varrella on myös Place de la Concorde egyptiläisine obeliskeineen. == Aiheesta muualla == * Monumentin viralliset kotisivut * Panoraamakuvia * Grande Arche Luokka:Pariisin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Hauts-de-Seine
Princetonin yliopisto

Princetonin yliopisto New Jerseyssä Yhdysvalloissa on vuonna 1746 perustettu, Yhdysvaltojen neljänneksi vanhin yliopisto. Sitä arvostetaan etenkin poliitikkojen, arkkitehtien ja teknisen alan oppilaitoksena. Tutkimusaloista näkyvimpiin nousi fysiikka, nykyisin muun muassa plasmafysiikka, kun Albert Einstein päätyi toisen maailmansodan jälkeen professoriksi Princetoniin. Princeton kuuluu Yhdysvaltojen Ivy Leagueksi kutsuttujen eliittiyliopistojen joukkoon. Princeton on yksi Yhdysvaltojen rikkaimmista yliopistoista ja neljänneksi rikkain yliopisto maailmassa noin 16 miljardin dollarin omaisuudella.Prnceton University hus.org Princeton sijoittuu usein kärkitiloille maailman yliopistojen välisissä vertailuissa.National University Rankings US NewsThe World University Rankings 2011-2012 TimesAkateeminen mestaruussarja Suomen Akatemia 2008 Muista Ivy League -yliopistoista Princeton eroaa maineeltaan siinä, että se panostaa myös perustutkinto-opiskelijoihin. Siellä voi suorittaa alemman tutkinnon sekä luonnontieteissä ja teknologiassa (B.S.E) että humanistisella puolella (B.A). Princeton eroaa muista yliopistoista myös siten, että sillä ei ole esimerkiksi lääketieteellistä, oikeustieteellistä eikä kauppatieteellistä tiedekuntaa. Princeton painottaa muun muassa teknologiaa, luonnontieteitä ja humanistisia tieteitä. Princetonin arvostetuin ja kuuluisin yksikkö on Woodrow Wilson School of Public and International Affairs, joka valmistaa oppilaita julkisiin ja kansainvälisiin tehtäviin. Princetonin yliopistoa on perinteisesti pidetty hyvin valikoivana ja elitistisenä oppilaitoksena, johon aiemmin hyväksyttiin vain valkoihoisia, ei juuri edes juutalaisia. 2010-luvulla yliopisto on avannut oviaan ja yli kolminkertaistanut liittovaltion Pell Grant -apurahan turvin opiskelevien vähävaraisten lahjakkuuksien osuuden opiskelijavalinnoissa. Vuonna 2007 valmistuneiden joukossa heitä oli 6,5 prosenttia, vuonna 2017 valmistuneiden 15 prosenttia ja vuonna 2017 aloittavien joukossa 21 prosenttia. (vaatii tilauksen) == Rehtorit == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Princetonin yliopiston rehtoreina: * 1747: Jonathan Dickinson * 1748–1757: Aaron Burr, Sr. * 1757-1758: David Cowell * 1758: Jonathan Edwards * 1758–1759: Jacob Green * 1759–1761: Samuel Davies * 1761-1766: Samuel Finley * 1767–1768: John Blair * 1768–1794: John Witherspoon * 1795–1812: Samuel S. Smith * 1812–1822: Ashbel Green * 1822–1823: Philip Lindsley * 1823–1854: James Carnahan * 1854–1868: John Maclean Jr. * 1868–1888: James McCosh * 1888–1902: Francis L. Patton * 1902–1910: Woodrow Wilson * 1910–1912: John A. Stewart * 1912–1932: John G. Hibben * 1932–1933: Edward D. Duffield * 1933–1957: Harold W. Dodds * 1957–1972: Robert F. Goheen * 1972–1988: William G. Bowen * 1988–2001: Harold T. Shapiro * 2001–2013: Shirley M. Tilghman * 2013– Christopher L. Eisgruber == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Princetonin yliopiston kotisivut * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Bundeswehr

Bundeswehr (, kirjaimellisesti Liittopuolustus) on Saksan puolustusvoimat. Se jaetaan viiteen haaraan: maavoimat (Heer), merivoimat (Marine), ilmavoimat (Luftwaffe), lääkintäjoukkoihin (Zentraler Sanitätsdienst) ja tukijoukkoihin (Streitkräftebasis). Rauhan aikana Bundeswehrin ylipäällikkönä on Saksan puolustusministeri (vuodesta 2023 Boris Pistorius). Saksan joutuessa hyökkäyksen kohteeksi Saksan liittokanslerista tulee Bundeswehrin ylipäällikkö. Asevelvollisuus lakkautettiin heinäkuussa 2011, ja Bundeswehr muutettiin kokonaan ammattilais- ja vapaaehtoispohjaiseksi. Myös siviilipalvelus poistui.http://www.faz.net/aktuell/politik/inland/bundeswehr- wehrpflicht-soll-zum-1-juli-ausgesetzt-werden-1577622.html Uudistuksessa asevoimien vahvuus väheni 45 000 henkilöllä. Mm. Ukrainan tapahtumien vuoksi kehityssuunta kääntyi, ja Saksan puolustusvoimia ryhdyttiin jälleen kasvattamaan. Vuoteen 2025 mennessä Bundeswehrin henkilöstömäärä pyritään nostamaan 203 000 työntekijään. Marraskuu 2023 Bundeswehrin henkilöstömääräksi ilmoitettiin 181.672. Armeijan huonon maineen vuoksi vapaaehtoisia on kuitenkin toivottua vähemmän.Saksan asevelvollisuus lakkautettiin, YLE 2.7.2011 Vuoteen 2012 asti Bundeswehr ei saanut tehdä sotilasoperaatioita Saksassa. Mielenosoitusten hillintään sitä ei vieläkään ole sallittua käyttää. Tunnusmerkkinään Bundeswehr käyttää rautaristiä. Rautaristillä on pitkä historia, sitä myönnettiin jo vuonna 1813 säätyyn katsomatta ja sen symboliikka liitetään myös Saksalaiseen ritarikuntaan. Bundeswehr ei pidä itseään Wehrmachtin eikä aikaisemman Reichswehrin seuraajana. == Historia == Bundeswehr perustettiin vuonna 1955. Perustamista edelsivät pitkät väittelyt Saksan uudelleenaseistamisesta (Wiederbewaffnung). Samassa yhteydessä perustuslakiin tehtiin lisäyksiä ja Saksa liittyi Natoon. Uuden armeijan varustaminen tehtiin pääasiassa Nato-maiden tuella ja miesten yleinen asevelvollisuus astui voimaan seuraavana vuonna. Kylmän sodan aikana Bundeswehristä muodostui Naton Keski-Euroopan puolustuksen tukijalka. Se koostui 495 000 sotilas- ja 170 000 siviilihenkilöstä. Maavoimien vahvuutena oli kolme armeijakuntaa, joissa oli yhteensä 12 divisioonaa, ja jotka olivat aseistettu raskaasti panssarivaunuilla ja miehistönkuljetusajoneuvoilla. Ilmavoimat olivat hyvin varustettuja ja ottivat osaa Naton ilmapuolustukseen (NATINAD). Merivoimien tehtävänä oli puolustaa pääsyä Itämerelle ja torjua Neuvostoliiton Itämeren laivasto. Saksan jälleenyhdistyminen ja kylmän sodan päättyminen toi mukanaan suuria rakennemuutoksia, kun Bundeswehriin sulautettiin Saksan demokraattisen tasavallan (DDR) Nationale Volksarmee (NVA). Kylmän sodan jännitteiden päättymisen seurauksena miesvahvuutta laskettiin 500 000:sta puoleen, neuvostokalusto pääasiassa poistettiin käytöstä ja myytiin ulkomaille tai romutettiin. Tämän lisäksi suurin osa entisistä DDR:n upseereista vapautettiin palveluksesta ja jäljelle jääneet alennettiin. Kosovon sodan aikana vuonna 1999 saksalaiset joukot ottivat osaa taistelutoimiin ensimmäistä kertaa sitten toisen maailmansodan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bundeswehrin kotisivut * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Humppila-Museorautatie

Humppila-Museorautatie () on valtion rataverkon Humppilan rautatieaseman eteläpuolella sijaitsevan Jokioisten museorautatien pohjoisen pääteliikennepaikan virallinen nimi. Nimi on muodostettu lisäämällä sanan Humppila perään -Museorautatie erotukseksi valtion rataverkon asemasta. Samoin lyhenne Hpm on saatu aikaan lisäämällä M-kirjain lyhenteen Hp (Humppila) perään. Museorautatien Humppilan asema sijaitsee noin 300 metriä itään alkuperäiseltä Jokioisten rautatien Humppilan henkilöasemalta. Alkuperäinen kahdeksan kilometrin mittainen rataosuus Minkiöltä Humppilaan purettiin 1975, ja Jokioisten museorautatie rakensi rataosan uudelleen vuosina 1992–1994. Tällöin VR:n Humppilan ratapihalla olivat jo käynnissä ratapihan muutos- sekä alikulkutyöt, joten museorautatien asema jouduttiin perustamaan uudelleen alkuperäistä asemaa idemmäksi. Museojunaliikenne palasi Minkiön ja Humppilan välille 5. kesäkuuta 1994.Nummelin 2021, s. 59 ==Aseman rakennukset== Jokioisten rautatien toiminta-aikana vuosina 1898–1974 sillä ei ollut Humppilassa omaa asemarakennusta, vaan matkustajia palveli Valtionrautateiden asemarakennus. Alkuperäinen matkustajalaituri VR:n asemaa vastapäätä on vielä jäljellä, sen sijaan lavettivaunujen lastausramppi on purkamisen jälkeen hävinnyt kokonaan. Vuosina 1994–2018 käytössä ollut Humppilan asemarakennus on peräisin Matkun rautatieasemalta, jossa se toimi VR:n rataosaston taukotilana. Nykyinen Humppilan asemarakennus on kesällä 2018 Museorautatieyhdistyksen ostama Riipan asemarakennus, joka siirrettiin erikoiskuljetuksena 11.–12. joulukuuta 2018 Humppilaan. Rakennus on kunnostettu kevättalvella 2019 ja se otettiin käyttöön kesäkuussa 2019.Nummelin 2021, s. 71–72 Alkuperäinen halkokatos asemarakennuksen vieressä on muutettu avoimeksi odotustilaksi, jossa paikalliset järjestöt pitävät liikennepäivien aikana kahvilaa. Humppilan asemalla on myös vesiviskuri höyryvetureiden vesittämistä varten. == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Humppilan rautatieliikennepaikat Luokka:Jokioisten Museorautatie
Port of Spain

Port of Spain on Trinidad ja Tobagon pääkaupunki. Se sijaitsee Trinidadin saaren länsirannikolla Parianlahden rannalla. Kaupungin asukasluku vuoden 2011 väestönlaskennassa oli 37 074. Suurkaupunkialueella asuu noin 280 000 ihmistä.Trinidad and Tobago: metropolitan areas World Gazetteer Port of Spain sijaitsee entisen Cumucarapon intiaanikylän paikalla. Espanjalaiset perustivat sinne sotilastukikohdan 1500-luvun lopulla. Pääkaupunkiasema siirtyi sille vuonna 1757.HistoryPort of Spain Port of Spainin talous ei ole riippuvainen turismista, vaan kaupungissa on monipuolista teollisuutta. Siellä tuotetaan esimerkiksi rommia, olutta, öljyä, muoveja ja rakennusmateriaaleja. Kaupungista on hyvät tieyhteydet muualle saarelle. Port of Spainin satama on Länsi-Intian kaupankäynnin keskus. Lähin lentoasema sijaitsee Piarcossa, noin 25 kilometriä kaupungista itään. Port of Spainissa vallitsee trooppinen ilmasto, jossa on kaksi vuodenaikaa: sadekausi kestää kesäkuusta joulukuuhun, kuiva kausi tammikuusta toukokuuhun.ClimatePort of Spain == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pohjois-Amerikan pääkaupungit Luokka:Trinidad- Tobagon kaupungit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Junabongaus

Junabongaus eli junaspottaus () on eräs raideliikenneharrastamisen muoto, joka käsittää muun muassa raideliikenteen ja kalustokierron seurantaa sekä valokuvausta. Junabongari, rautatieharrastaja (ferroequinologisti), voi pelkän bongauksen lisäksi harrastaa muutakin raideliikenteeseen liittyvää, erikoisina syventävinä aiheina esimerkiksi tietyntyyppiset turvalaitteet tai rautatien arkkitehtuuri. Junabongauksen taustalla on yleensä tiedonkeruuseen liittyvä aihepiirin tiedonjano. Jotkut bongaavat myös rautatieasemia. == Aiheesta muualla == * Vaunut.org: suomalainen rautatieaiheinen sivusto ja kuvagalleria *juliadata.fi suomalainen rautatieharrastajien yhteinen junapäiväkirja.Suurin osa tiedosta tulee Traffic Management Finlandin avoimesta rajapinnasta. Luokka:Bongaus Luokka:Rautatieharrastus