L’Équipe

L’Équipe on ranskalainen, pääkaupunkiseudulla ilmestyvä urheiluun keskittynyt sanomalehti. Yhtiön ja lehden toimitilat sijaitseva Île-de-Francen alueella ja Hauts-de-Seinen departementissa, Issy-les-Moulineaux’n kaupungissa. L’Équipe on yksi laajalevikkisimmistä ranskalaisista sanomalehdistä. == Historia == === Ennen vuotta 1944 === Tultaessa 1800-luvun lopulle oli Ranskassa lähinnä yksi urheiluun keskittynyt urheilulehti Le Vélo. Lehti oli perustettu vuonna 1892 ja se keskittyi nimensä mukaisesti lähinnä pyöräilyyn. Alkuaikoina lehden päätoimittajana toimineen Pierre Gifardin kanta tuolloin ajankohtaiseen Dreyfusin tapaukseen oli ailahteleva. Polkupyörien valmistajat, jotka yleensä suhtautuivat jyrkän anti-dreyfuradisesti, ja jotka rahoittivat lehteä, eivät pitäneen päätoimittajan asenteesta. Näin valmistajat päättivät vuonna 1900 rahoittaa Henri Desgrangea, joka oli perustanut kilpailevan lehden L’Auto- Vélo. Kun Le Vélo painettiin vihertävälle paperille, niin kilpaileva lehti L’Auto-Vélo painettiin keltaiselle paperille. Muutamaa vuota myöhemmin tämä lehden paperin väri antoi aiheen Ranskan ympäriajon keltaisen voittajan paidan syntymiselle. Ensimmäinen numero uutta L’Auto-Vélo-lehteä ilmestyi 6. lokakuuta 1900 eli muutama päivä ennen Pariisin olympiakisojen päättymistä, tosin kisat olivat kestäneet kuusi kuukautta. Vuonna 1903 jatkui sota L’Auto- Vélon ja Vélon välillä. 6. tammikuuta Desgrange hävisi oikeusprosessinsa Vélo- lehteä vastaan ja joutui käyttämään vastedes omasta lehdestään nimitystä Auto. Lisäksi suurin muutos oli kuitenkin uusien urheiluun keskittyvien lehtien ilmestyminen markkinoille. Desgrange kehitti silloin keinon kohdata pahimman vastustajansa. Hän muisti, että Géo Lefèvre oli ehdottanut järjestettäväksi suuren polkupyöräkilpailun: näin päätettiin aloittaa Ranskan ympäriajo. Auto- lehti ilmoitti 19. tammikuuta 1903 perustavansa suurimman polkupyöräkilpailun, mitä koskaan on järjestetty. Ajatus oli erinomainen ja lehden levikki nousi räjähdysmäisesti. Vélo-lehti ei enää onnistunut samaan itselleen lukijoita ja niin lehti lopetti seuraavana vuonna ilmestymisensä. === Vuoden 1944 jälkeen === Auto-lehti ilmestyi myös Ranskan kokeman natsien miehityksen aikana aina 17. elokuuta 1944 saakka. Tällöin lehden julkaiseminen kiellettiin. Tällöin kuitenkin Jacque Goddet, joka oli toiminut lehden julkaisujohtajana, ja jolla oli hyvät suhteet Ranskan vastarintaliikkeeseen, käytti hyväkseen solmimiaan suhteita saadakseen lehden ilmestymään uudelleen, mutta kuitenkin eri nimellä eli L’Équipe. L’Équipe ilmestyi uudessa muodossa ja uutena lehtenä 28. helmikuuta 1946. Aluksi lehteä julkaistiin kolmena päivänä viikossa, mutta jo vuodesta 1948 lähtien se muuttui päivittäin ilmestyväksi sanomalehdeksi. Lehti sai levikilleen etua myös nopeasti lakkautetuista pahimmista kilpailijoista Élan ja Sport. ==Omistuspohja ja liitännäislehdet== Vuonna 1968 Amaury-yhtymä osti lehden ja keskeisen omistajan Philippe Amauryn kuoleman jälkeen vuonna 2006 hänen leskensä Marie-Odile ja lapset ovat ottaneet yhtiön kohtalon käsiinsä. Vuodesta 1980 lähtien lehti on julkaissut myös viikoittain ilmestyvää lisäliitettä L’Équipe magazine. Tätä lehtikaksikkoa täydentämään lisättiin vuonna 2005 ilmestymisensä aloittanut, neljästi vuodessa ilmestyvä, Sports et Style. Tämän lisäksi vuonna 2006 aloitti myös neljästi vuodessa ilmestyvä naisille tarkoitettu L’Équipe Féminine. Vuonna 2006 L’Équipe osti kuukausittain ilmestyvän ilmaislehden Le journal du Golf. == Henkilökunta == === Julkaisujohtajat === * Jacques Goddet (1946–1984) * Jean-Pierre Courcol (1984–1993) * Paul Roussel (1993–2002) * Christophe Chenut (2003–2008) * François Morinière (2008–2014) * Philippe Carli (2014) === Päätoimittajat === * Marcel Oger (1946–1954) * Gaston Meyer (1954–1970) * Edouard Seidler (1970–1980) * Robert Parienté (1980–1987) * Henri Garcia (1987–1989) * Noel Couëdel (1989–1990) * Gérard Ernault (1990–1992) * Jérôme Bureau (1993–2003) * Claude Droussent (2003–2008) * Remy Dessarts (2008–2009) * Fabrice Jouhaud (2009–) == Levikki == L’Équipen ja muiden keskeisten ranskalaisten sanomalehtien levikki:Lähde: OJD (ranskan virallinen levikintarkastamo), 2007. Lehti 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 Le Parisien/Aujourd’hui en France* La Croix Les Échos L’Équipe Le Figaro L’Humanité ? Libération Le Monde La Tribune == Mestareiden mestarit == L’Équipe järjestää vuosittain äänestyksen, jossa etsitään vuoden parasta urheilijaa. Äänestyksen suosio on valtava ja usein se tarjoaa yllätyksiä, sillä uudet urheilulajit ovat ottaneet paikan mestareiden mestarien listalla. Äänestyksessä valitaan sekä Ranskan että koko maailman paras urheilija. Ranskalaisista ainoa kansainvälisen äänestyksen voittanut on jalkapalloilija Zinédine Zidane. Vuosi Urheilija Laji Valintavuoden saavutukset 1980 Eric Heiden Pikaluistelu Viisi kultamitalia Lake Placidin talviolympialaisissa (500 m, 100 m, 1 500 m, 5 000 m, 10 000 m) 1981 Sebastian Coe Yleisurheilu Maailmanennätys 800 metrin juoksussa (1.41,73) 1982 Paolo Rossi Jalkapallo Kultamitalisti sekä paras pelaaja ja maalintekijä maailmanmestaruuskilpailuissa, pelasi Italian joukkueessa, Kultaisen pallon voittaja 1983 Carl Lewis Yleisurheilu Kolme kultamitalia maailmanmestaruuskilpailuissa (100 m, pituushyppy, 4 × 100 m viestijuoksu) 1984 Carl Lewis Yleisurheilu Neljä kultamitalia Los Angelesin kesäolympialaisissa (100 m, 200 m, pituushyppy, 4 × 100 m viestijuoksu ) 1985 Serhi Bubka Yleisurheilu Seiväshypyn maailmanennätys (600 cm) 1986 Diego Maradona Jalkapallo Kultamitalisti ja paras pelaaja maailmanmestaruuskilpailuissa, joukkueena Argentiina 1987 Ben Johnson * Yleisurheilu Maailmanmestaruus ja maailmanennätys (9,87) 100 metrin juoksussa * Titteli otettiin pois Johnsonin käryttyä dopingista 1988 Florence Griffith-Joyner Yleisurheilu Kolme kultamitalia Soulin kesäolympialaisissa (100 m, 200 m, 4 × 100 m), maailmanennätys 100 m (10,49) ja 200 m (21,34) 1989 Greg LeMond Pyöräily Ranskan ympäriajon voitto ja maantiepyöräilyn maailmanmestaruus 1990 Ayrton Senna Autourheilu Formula 1 -maailmanmestaruus 1991 Carl Lewis Yleisurheilu Maailmanmestari Tokion kisoissa 100 m ja MM-hopeaa pituushyppy, maailmanennätys 100 m (9,86) 1992 Michael Jordan Koripallo Olympiavoittaja Yhdysvaltain joukkueessa sekä NBA-voittaja Chicago Bullsin joukkueessa 1993 Noureddine Morceli Yleisurheilu Maailmanmestari 1 500 m ja mailin maailmanennätysmies 1994 Romário Jalkapallo Maailmanmestaruus Yhdysvalloissa Brasilian joukkueen pelaajana 1995 Jonathan Edwards Yleisurheilu Maailmanmestari ja maailmanennätys kolmiloikassa (18,29 m) 1996 Michael Johnson Yleisurheilu Olympiavoittaja 200 m ja 400 m, maailmanennätys 200 m (19,32) 1997 Serhi Bubka Yleisurheilu Seiväshypyn maailmanmestari 1998 Zinédine Zidane Jalkapallo Maailmanmestaruus Ranskan joukkueessa ja Kultaisen pallon voittaja 1999 Andre Agassi Tennis Ranskan avointen ja Yhdysvaltain avointen voittaja, maailman ykköseksi sijoitettu 2000 Tiger Woods Golf Kolmen Grand Slam -turnauksen voittaja (US Open, British Open, US PGA) 2001 Michael Schumacher Autourheilu Formula 1 -maailmanmestaruus 2002 Michael Schumacher Autourheilu Formula 1 -maailmanmestaruus 2003 Michael Schumacher Autourheilu Formula 1 -maailmanmestaruus 2004 Hicham el-Guerrouj Yleisurheilu Olympiavoittaja 1 500 m ja 5 000 m Ateenan kisoissa 2005 Roger Federer Tennis Wimbledonin ja Yhdysvaltain avointen voitot, 81 voitettua ottelua 85:stä, maailman ykköseksi sijoitettu 2006 Roger Federer Tennis Australian avointen, Wimbledonin ja Yhdysvaltain avointen voitot ja tenniksen Masters Cup, maailman ykköseksi sijoitettu 2007 Roger Federer Tennis Australian avointen, Wimbledonin ja Yhdysvaltain avointen voitto 2008 Usain Bolt Yleisurheilu Kolme olympiakultaa, joista kaikki uudella ME-ajalla 2009 Usain Bolt Yleisurheilu Kolme MM-kultaa, joista kaksi uudella ME-ajalla 2010 Rafael Nadal Tennis Ranskan avointen, Wimbledonin ja Yhdysvaltain avointen voitto, maailman ykköseksi sijoitettu 2011 Lionel Messi Jalkapallo Espanjan-mestaruus, Mestarien liigan voitto, Mestarien liigan paras maalintekijä, Espanjan Supercup, UEFA Supercup, seurajoukkueiden maailmanmestaruus 2012 Usain Bolt Yleisurheilu Kolme olympiakultaa, joista yksi uudella ME-ajalla 2012 Serena Williams Tennis Olympiakulta, Wimbledonin ja Yhdysvaltain avointen voitto 2013 Rafael Nadal Tennis Ranskan avointen ja Yhdysvaltain avointen voitto 2013 Serena Williams Tennis Ranskan avointen ja Yhdysvaltain avointen voitto 2014 Renaud Lavillenie Yleisurheilu Euroopan-mestaruus, Timanttiliigan lajivoitto, seiväshypyn maailmanennätys 2014 Katie Ledecky Uinti 400, 800 ja 1 500 metrin vapaauinnin maailmanennätykset pitkällä radalla ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Lehden virallinen sivusto. Luokka:Ranskalaiset sanomalehdet Luokka:Urheilulehdet Luokka:Hauts-de-Seine