EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Giovanni Fattori

Giovanni Fattori (1825 Livorno – 1908 Firenze) oli Livornossa syntynyt italialainen taidemaalari ja yksi Macchiaioli-ryhmän johtajista. Macchiaioli oli Italian maalaustaiteessa vaikutusvaltainen ryhmä, joka sai nimensä 1850-luvulla kehitetystä la macchia -tekniikasta (”tahra”, ”läiskä”, ”nopea luonnos”). Macchia viittasi spontaaniuteen ja välittömyyteen, värin lisäämiseen suoraan kohteen havainnoinnin yhteydessä.Di Piero 1991, s. 7–8. Macchiasta tuli ajan poliittisen tilanteen, Risorgimenton, kautta myös kansallinen tai nationalistinen maalaustyyli. Monet Macchiaioli-taiteilijat osallistuivatkin Italian yhdistymissotiin ja heidän kantapaikkansa, Firenzen Caffè Michelangiolo oli myös aktivistien kokoontumispaikka.Di Piero 1991, s. 9. Fattori oli macchiaioli-taidemaalareista kaikkein tuotteliain ja monipuolisin.Di Piero 1991, s. 11. Hän piti itseään realistina ja maalasi lukuisia erilaisia aiheita: sota-aiheita, muotokuvia, maisemia, sisätiloja, talonpoikien ja kauppiaiden elämää. Hänen töissään yhdistyivät macchian mukanaan tuoma valon tallentava impulsiivisuus ja sosiaalisesti kantaa ottava realismi.Di Piero 1991, s. 22. Monet ryhmän jäsenet tarjoutuivat vapaaehtoisiksi Giuseppe Garibaldin joukkoihin; Fattori maalasikin teoksen Garibaldi a Palermo vuosina 1860–1862. Vaikka Fattori ei liittynyt taisteluihin, hän toimi kuriirina vasemmistolaisille vallankumousvuosina 1848–1849. Hän maalasi taisteluaiheita johdonmukaisemmin kuin muut ryhmän taiteilijat. Fattori saikin ensin huomiota sarjallaan sota-aiheisia maalauksia, jonka hän aloitti vuonna 1859. Hän piti tärkeinä ajan ranskalaisten taidemaalareiden innovaatioita, esikuvanaan erityisesti Edgar Degas. Hänen maineensa kasvoi taidokkaiden etsausten ja kaiverrusten myötä. Viimeisinä vuosinaan Fattori eli maineestaan huolimatta köyhyydessä ja antoi Firenzessä oppitunteja piirustuksessa. Yksi hänen lahjakkaimmista oppilaistaan oli Amedeo Modigliani.Di Piero 1991, s. 23. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Fattori, Giovanni Fattori, Giovanni Fattori, Giovanni
Jat Airways

Jat Airways oli Serbian kansallinen lentoyhtiö. Se toimi aiemmin myös entisten Jugoslavian sekä Serbia ja Montenegron kansallisena lentoyhtiönä. Yhtiö perustettiin vuonna 1927 nimellä Aeroput (serbokro. Аеропут). Vuonna 1947 nimeksi vaihdettiin Jugoslovenski aerotransport – JAT (serbokro.Југословенски аеротранспорт), sitten JAT Yugoslav Airlines ja lopuksi Jat Airways tammikuussa 2003. Jat Airways ei kuulunut mihinkään allianssiin, mutta teki code sharingia joillakin reiteillä Lufthansan, Austrian Airlinesin, Air Francen, Alitalian ja Aeroflotin kanssa. Jat Airwaysilla oli myös sopimuksia Emiratesin kanssa Australian ja Yhdysvaltojen lennoista. Vuonna 2004 IATA nimesi Jat Airwaysin yhdeksi Euroopan turvallisimmista lentoyhtiöistä. Entinen JAT:n lentoemäntä Vesna Vulović selvisi 10 160 metrin vapaapudotuksesta hengissä vuonna 1972, kun JAT:n lento 364, jolla hän työskenteli, joutui terrori-iskun kohteeksi, ja kone räjäytettiin ilmassa. Etihad Airways ja Serbian valtio solmivat vuonna 2013 yhteistyösopimuksen, jonka myötä Jat Airways lakkautettiin. Jat Airwaysin laivasto poistui käytöstä ja lentotoiminta siirtyi uudelle Air Serbia -yhtiölle. ==Laivasto== Jat Airwaysin laivasto marraskuussa 2006. Jat Airwaysin laivasto Lentokone Määrä ATR 72 4 Boeing 737-300 10 Boeing 737-400 2 Airbus A319 8 tilauksessa Boeing 767-200ER 2 tilauksessa (vuokra) Bombardier CRJ700 2 tilauksessa == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Entiset serbialaiset lentoyhtiöt Luokka:Kansalliset lentoyhtiöt
Kingdom of Madness (Edguyn albumi)

Kingdom of Madness on power metal -yhtye Edguyn toinen studioalbumi. Levy julkaistiin vuonna 1997, ja sitä pidetään useasti Edguyn oikeana debyyttialbumina, koska se oli yhtyeen ensimmäinen levy-yhtiön jakama levytys. Kingdom of Madness on viimeinen albumi, jolla Dominik Storch soitti rumpuja. Jonkin aikaa levyn julkaisun jälkeen hän erosi yhtyeestä ja hänen tilalleen otettiin Felix Bohnke. == Kappalelista == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Jens Ludwig – kitara * Tobias Sammet – laulu, basso, kosketinsoittimet * Dirk Sauer – kitara * Dominik Storch – rummut == Aiheesta muualla == * Edguyn kotisivut * Kingdom of Madness -albumin sanoitukset Darklyrics.com * * Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:Vuoden 1997 esikoisalbumit Luokka:Edguyn albumit
Kynnetönmanaatti

Kynnetönmanaatti eli amazoninmanaatti (Trichechus inunguis) on manaateista pienin. Tämä Amazonin sademetsässä elävä laji on vaarantunut. == Koko ja ulkonäkö == Kynnettömänmanaatin pituus on noin kolme metriä ja paino 350–500 kg. Nimensä mukaan siltä puuttuvat kynnet, toisin kuin muilta manaateilta. Lajin sormiluut ovat pitkät ja ne erottuvat melko helposti. Kynsien ohella lajilta ovat hävinneet myös lantion luut, jotka muilla manaateilla ovat. Iho on muuten tasaisen harmaa, mutta rinnan kohdalla on vaalea alue. Koko ruumista peittää ohut ja lähes väritön karva, joka erottuu huonosti. Ainoastaan suun seudulla karva on verraten tiheää. == Levinneisyys == Kynnetönmanaatti elää vain Amazonin jokialueella, Brasiliassa, Perussa, Kolumbiassa ja Guyanassa. Mahdollisesti niitä on myös Orinoco-joella Venezuelassa. == Elinympäristö ja elintavat == Kynnettömätmanaatit elävät Amazonin alueella, jossa usein tulvii vuosittain. Tulva peittää Englannin kokoisen sademetsäalueen. Manaatit suosivat hitaasti virtaavia tai seisovia järviä, jokia ja kanavia, joissa kasvaa paljon vesikasveja etenkin pinnalla. Veden lämpötilan täytyy olla yli 22 astetta. Manaattien elinalueella veden pinnankorkeus voi vaihdella jopa 10–15 metriä, ja manaatit joutuvat vetäytymään kuivan kauden ajaksi syviin järviin tai joenuomiin. Kun vedenpinta nousee, ne siirtyvät jopa puolen vuoden paaston jälkeen reheville tulvaniityille keräämään rasvavarastoa. Manaattien lyhyt kuono sopii erityisen hyvin pintakasvien syöntiin. Kynnettömätmanaatit lisääntyvät tulva-aikana ja kantoaika kestää 12–14 kuukautta. Kynnettömätmanaatit lisääntyvät hyvin hitaasti. Naaras synnyttää ensimmäisen kerran vasta 7–10-vuotiaana ja sen jälkeen 3–5 vuoden välein. Manaatit synnyttävät yhden poikasen kerrallaan. Kynnetömällämanaatilla ei ole luonnollisia vihollisia. == Uhat == Kynnetöntämanaattia metsästävät nykyään lähinnä alkuperäisasukkaat, mutta muutoin se on rauhoitettu. Manaatteja tapettiin 1930- ja 1940-luvuilla tuhansia vuosittain, mikä johti kantojen romahtamiseen. Pyynti lopetettiin 1973. Manaattien lukumäärää ei tiedetä, mutta laji on ilmeisesti harvinaistunut vielä rauhoituksen jälkeenkin etenkin metsänhakkuiden, saastumisen ja myös salametsästyksen takia. Manaatteja hukkuu myös verkkoihin. Kynnetönmanaatti elää useilla suojelualueilla kuten Jaun kansallispuistossa Brasiliassa ja Perussa muun muassa Pacaya-Samirian suojelualueella. Uusia suojelualueita on perusteilla. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Sireenieläimet Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Algebrallinen laajennus

Abstraktissa algebrassa kuntalaajennusta L/K sanotaan algebralliseksi jos jokainen L:n alkio on algebrallinen K:n suhteen, eli jokainen L:n alkio on jonkun nollasta poikkeavan K-kertoimisen polynomin juuri. Jos annetussa kuntalaajennuksessa on alkio, joka ei ole algebrallinen, sanotaan kyseistä alkioita transkendenttiseksi. Transkendenttisen alkion sisältävää kuntalaajennusta kutsutaan transkendenttiseksi laajennukseksi. Esimerkiksi kuntalaajennus R/Q on transkendenttinen, mutta laajennukset C/R ja Q(√2)/Q ovat algebrallisia. Kaikki annetun kunnan ääretönasteiset laajennukset ovat transkendenttisia, jolloin äärellisasteinen laajennus on aina algebrallinen. Toisaalta on myös olemassa algebrallisia laajennuksia, joiden aste on ääretön. Esimerkiksi algebrallisten lukujen kunta on rationaalilukujen ääretön algebrallinen laajennus. Jos a on algebrallinen K:n suhteen, on K[a], joukko kaikista a:n virittämistä polynomeista, jonka kertoimet kuuluvat K:hon, kunta. Se on K:n algebrallinen kuntalaajennus, jonka aste K:n suhteen on äärellinen. Esimerkiksi kun K=Q, saadaan rationaalilukujen kunta. Q[a] on tällöin esimerkki algebrallisesta lukukunnasta. Kuntaa, jolla ei ole aitoa algebrallista laajennusta, sanotaan algebrallisesti suljetuksi. Esimerkkinä tästä on kompleksilukujen kunta. Jokaisella kunnalla on olemassa algebrallinen laajennus, joka on algebrallisesti suljettu ja jota kutsutaan algebralliseksi sulkeumaksi. Tämän todistaminen kaikille kunnille vaatii valinta-aksiomin käyttöä. Laajennus L/K on algebrallinen jos ja vain jos jokainen L:n ali-K-algebra on kunta. ==Yleistyksiä== Malliteoria yleistää algebrallisen laajennuksen käsitteen mielivaltaisille teorioille: M:n upotus N:ään on algebrallinen laajennus jos kaikilla N:n alkioilla x on olemassa kaava p, jonka parametrit kuuluvat M:ään siten, että p(x) on voimassa ja joukko :{y N:n alkio | p(y)} on äärellinen. Osoittautuu, että soveltamalla kyseistä määritelmää kuntateoriaan nähdään, että algebrallisen laajennuksen kuntateoreettinen ja malliteoreettinen määritelmä yhtyvät. N:n Galois'n ryhmä M:n suhteen voidaan määritellä automorfismien ryhmänä ja osoittautuu, että suuri osa Galois'n ryhmien teoriasta voidaan ylestää malliteoreettisiksi tuloksiksi. == Katso myös == * Algebrallinen luku * Algebrallisesti suljettu kunta * Algebrallinen sulkeuma Luokka:Kuntateoria
Väinölänniemen stadion

Väinölänniemen stadion on Kuopiossa Väinölänniemellä sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 1923. Stadion on toiminut KuPS:n kotikenttänä ja kaikki Kuopiossa pelatut neljä jalkapallomaaottelua on järjestetty Väinölänniemen stadionilla. == Historia == Kuopion Palloseura pelasi kotiottelunsa 1930-luvulta vuoteen 2005 Väinölänniemellä, jolloin Keskuskentän uusimistyöt päättyivät ja joukkue siirtyi pelaamaan sinne. Vänärillä ovat pelanneet myös muun muassa Koparit, Kuopion Elo, Kings Kuopio, Kuopio Steelers, Kuopio Rugby Club sekä Kuopion MimmiFutis. KuPS pelasi siellä kotiottelujaan jo 1920-luvulla. Tuunanen, Erkki: "KuPS 60 vuotta". Antin Paino Oy, Kuopio 1983. Sisältää maininnan ystävyysottelusta KuPS – Osmon Pojat, joka pelattiin jo 20. toukokuuta 1923 Väinölänniemellä. Paavo Nurmi on juossut stadionilla kaksi maailmanennätystä, 2 000 metrin ME:n vuonna 1927 ja 10 000 metrin ME:n syksyllä 1924.Paavo Nurmi tilastoin. Urheilumuseo Vuonna 1951 kenttä peruskorjattiin täysimittaiseksi ruohokentäksi ja stadionille tehtiin peruskorjaus vuonna 1980. == Ominaisuudet == Stadionin luonnonnurmista kenttää kastelee automaattinen kastelujärjestelmä ja valaisee neljä valaisinpylvästä. Kentän viimeisellä Veikkausliigakaudella 2005 sen katsomokapasiteetti oli 9 800 paikkaa joista 1 500 katetussa pääkatsomossa, 1 200 katetussa takakatsomossa, 1 100 siirrettävissä putkikatsomoissa sekä 6 000 paikkaa kaarrekatsomoissa. Stadionilla on 6,6 × 19 metrin kokoinen Polarpro- tulostaulu.http://kups.ip-finland.com/edustus/stadion.php Koska stadion sijaitsee Kallaveden ympäröimässä niemessä, se pysyy kylmänä pitkälle kevääseen. Tämä on ollut aina haaste nurmen hoidolle. Esimerkiksi KuPSin pelatessa Väinölänniemellä oli tavallista, että kenttä oli kunnossa vasta juhannuksen tienoilla, jolloin kausi oli jo pitkällä. == Ennätykset == Stadionin katsojaennätys on virallisesti 6 787 ottelusta KuPS – Kuopion Elo vuodelta 1969. On kuitenkin arvioitu että ottelun todellinen yleisömäärä olisi ollut lähes 8 000\. Jossain lähteissä myös esitetään että Suomi–Jugoslavia -maaottelussa elokuussa 1989 olisi paikalla ollut 8 000 katsojaa. Vuoden 1989 Jalkapallokirjan mukaan ottelun yleisömäärä oli 6 386\. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Suomen yleisurheilustadionit Luokka:Suomen jalkapallostadionit Luokka:Kuopion urheilupaikat Stadion
Haarakiikari

Haarakiikari tai haarakaukoputki on perinteinen tykistön käyttämä optinen tähystyslaite. Se on kaksihaarainen kaukoputki, jonka ylälinssit ovat haaramaisten suppilojen päissä. Vaikka elektroninen tulenjohto on osin syrjäyttänyt optisen mittauksen, ei huipputekniikka ole kokonaan syrjäyttänyt haarakiikaria ja muita perinteisiä optisia välineitä (kuten stereoetäisyysmittari). Optisten välineiden etuna on, että ne eivät tarvitse sähköä, joten niitä voidaan käyttää kaikissa oloissa. Haarakiikari on puolustusvoimien tulenjohtotehtäviin koulutettujen tunnus. == Katso myös == * Kiikari * Periskooppi == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Optiset laitteet Luokka:Tykistö
Travis Waltonin ufosieppaus

Travis Waltonin ufosieppaus on väitetty ufosieppaustapaus, joka tapahtui Yhdysvalloissa, Arizonassa 5. marraskuuta 1975. Tapahtuma sai alkunsa, kun seitsemän metsurin ryhmä ajoi kuorma-autolla Apache-Sitgreaven metsässä. Yhtäkkiä metsurit havaitsivat tunnistamattoman kirkkaan esineen, joka valaisi metsää. Silloin yksi metsureista, Travis Walton, hyppäsi ulos autosta ja alkoi juosta kohti esinettä. Autossa tilannetta seuranneet miehet kuulivat esineestä piipittävää ääntä ja sen jälkeen ikään kuin suihkumoottoreiden ääntä. Tarkkailijat näkivät myös ufosta lähteneen sinertävän vihreän valonsäteen, joka osui Waltoniin. Walton kaatui maahan ja jäi makaamaan liikkumattomana. Hänen työkaverinsa pelästyivät tapahtunutta niin paljon, että pakenivat paikalta kuorma-autolla. Muutaman minuutin päästä metsurit rauhoittuivat sen verran, että päättivät palata paikalle ja yrittää pelastaa Waltonin. Palattuaan tapahtumapaikalle he kuitenkin huomasivat, että Walton ja ufo olivat kadonneet. Metsurit ilmoittivat asiasta poliisille, joka alkoi etsiä Waltonia. Kymmenet poliisit ja vapaaehtoiset etsijät tutkivat katoamispaikkaa ja sen lähimaastoa, mutta Waltonista ei löytynyt merkkiäkään. == Valheenpaljastuskoe == Pian poliisit alkoivat epäillä, että muut metsurit olivat surmanneet Waltonin ja keksineet ufotarinan peittääkseen rikoksensa. Tämän vuoksi poliisit teettivät valheenpaljastuskokeen metsureille. Kokeiden jälkeen testaaja kirjoitti raportissaan, että viisi miehistä puhui totta, mutta kuudennen kohdalla testitulokset eivät olleet vakuuttavia. === Raportti valheenpaljastuskokeesta === == Waltonin löytyminen == Viisi päivää katoamisensa jälkeen Travis Walton soitti Grant Neffille, joka oli Waltonin sisaren mies. Walton kertoi soittavansa puhelinkioskista ja pyysi apua. Grant Neff lupasi hakevansa Waltonin autolla niin pian kuin mahdollista. Neff ja Waltonin veli Duane ajoivat puhelinkioskille, josta he löysivät Travis Waltonin, joka vaikutti olevan šokkitilassa. Paluumatkalla Walton kertoi kohdanneensa omituisia olentoja, joiden silmät olivat vaikuttaneet kauhistuttavilta. Myöhemmin Walton hypnotisoitiin. Hypnoosissa hän kertoi heränneensä ufon sisällä ja nähneensä olentoja, jotka eivät juurikaan muistuttaneet ihmisiä. Olentojen pituus oli alle 150 cm. Niiden hiuksettomat päät olivat erittäin isokokoiset. Myös olentojen silmät olivat erittäin isokokoiset ja ripsettömät. Hypnoosikuvauksensa lopussa Walton kertoi heränneensä maantiellä ja nähneensä ufon, joka nousi ylöspäin kadoten taivaalle. == Myöhemmät vaiheet == Walton osallistui Totuuden hetki -tosi-TV -sarjaan vuonna 2010. Kysymys 15 kuului näin: "Jouduitko ufon sieppaamaksi 5. marraskuuta vuonna 1975?", johon Walton vastasi "kyllä". Valheenpaljastuskone oli kuitenkin eri mieltä, ja Walton putosi kilpailusta. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Elokuva == * Valo taivaalta, 1993. == Aiheesta muualla == * Tapaus Travis Walton * Travis Waltonin omat sivut * Robert Shaeffer: The Selling of the Travis Walton ”Abduction” Story Luokka:1975 Luokka:Arizona Luokka:Ufotapaukset
Dinkelsbühl

Dinkelsbühl on kaupunki Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee Mittelfrankenin hallintoalueella Tonavan sivujoen Wörnitzin varrella ja on osa Ansbachin piirikuntaa. Vuoden 2020 lopussa kaupungissa asui 11 882 asukasta. Kaupunki on pinta-alaltaan 75,17 neliökilometriä ja sen väestötiheys on 158 as./km². == Historia == Dinkelsbühl mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1188. Dinkelsbühlin linnoitti Saksan keisari Henrik V. Nykyisin Dinkelsbühl juhlistaa joka vuosi kaupungin antautumista ruotsalaisille joukoille kolmikymmenvuotisessa sodassa. Dinkelsbühlin keskiaikainen vanhakaupunki hyvin säilynyt. Kaupunki selvisi vahingoittumattomana esimerkiksi toisesta maailmansodasta. Kaupunki on nykyisin suosittu matkailukohde. == Ystävyyskaupungit == Dinkelsbühlin ystävyyskaupunkeja ovat: * Edenkoben, Saksa * Guérande, Ranska * Jingjiang, Kiina * Porvoo, Suomi * Sighișoara, Romania == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Baijerin kunnat Luokka:Saksan kaupungit Luokka:Mittelfranken
Theater of Salvation

Theater of Salvation on saksalaisen power metal -yhtye Edguyn neljäs studioalbumi. Vuonna 1999 julkaistu levy on ensimmäinen, jonka tekemisessä mukana olivat rumpali Felix Bohnke ja basisti Tobias Exxel. Siihen asti bassoa soittanut Tobias Sammet keskittyi kosketinsoittimiin ja laulamiseen. == Kappalelista == # "The Healing Vision" – 01:11 # "Babylon" – 06:10 # "The Headless Game" – 05:31 # "Land of the Miracle" – 06:32 # "Wake up the King" – 05:43 # "Falling Down" – 04:36 # "Arrows Fly" – 05:03 # "Holy Shadows" – 04:31 # "Another Time" – 04:07 # "The Unbeliever" – 05:47 # "Theater of Salvation" – 14:10 === Japanin julkaisun bonusraidat === :12. "For a Trace of Life" – 04:13 :13. "Walk on Fighting" (live) – 05:40 :14. "Fairytale" (live) – 06:21 Metal-archives.com: Theater of Salvation == Kokoonpano == * Tobias Sammet – Laulu * Tobias "Eggi" Exxel – Basso * Jens Ludwig – Kitara * Dirk Sauer – Kitara * Felix Bonkhe – Rummut == Arvostelut == * AllMusic: * Metalliluola: 8½/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Edguyn kotisivut * Luokka:Edguyn albumit Luokka: Vuoden 1999 albumit
Nadja Pyykkö

Nadja Pyykkö (oik. Taina Melleri, o.s. Saario, 10\. joulukuuta 1946 Rauma - 8\. maaliskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä, maskeeraaja, kuvaussihteeri ja apulaisohjaaja useissa suomalaisissa elokuvissa. Hänet tunnettiin myös nimillä Nadja Saario ja Taina Lehmuskallio. Pyykkö valmistui Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen laitoksen ohjaaja- leikkaajalinjalta. Hän oli tekemässä muun muassa elokuvia Kivenpyörittäjän kylä, Kuutamosonaatti, Räpsy ja Dolly ja Badding. Hänen ainoaksi omaksi ohjaustyökseen jäi Raija Orasen käsikirjoituksesta vuonna 1988 syntynyt televisioelokuva Lupaus. Pyykkö sai Erikois-Jussin vuonna 1996. Pyyköllä oli neljä lasta. Yksi heistä on elokuvaohjaaja Marja Pyykkö. Viimeisinä vuosinaan Nadja Pyykkö oli julkisuudessa erityisesti puolisonsa runoilija Arto Mellerin (k. 2005) yhteydessä. Pyykkö menehtyi 60-vuotiaana sairauskohtaukseen kotonaan Helsingin Vallilassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Otpor

Otpor! (kyrillinen kirjaimisto: ОТПОР!, suomeksi ’vastarinta’) oli serbialainen demokraattinen nuorisoliike, joka järjesti onnistuneen vallankumouksen kaataen Slobodan Miloševićin vallasta. Otpor muodostettiin 10. lokakuuta 1998 Belgradin yliopistossa vastustamaan aikaisemmin samana vuonna säädettyjä lakeja, jotka rajoittivat uutisvälineiden sekä yliopistojen toimintaa. Naton vuoden 1999 ilmaiskujen jälkeen Otpor aloitti poliittisen kampanjan Jugoslavian presidenttiä Slobodan Miloševićia vastaan. Tämä johti maanlaajuisiin poliisitoimiin aktivisteja vastaan. Niiden aikana pidätettiin lähes 2 000 Otpor-aktivistia, joista osaa pahoinpideltiin. Vuoden 2000 presidentinvaalien alla Otpor aloitti "Gotov je" -kampanjan, joka oli ilmentymä serbien tyytymättömyydestä Miloševićiä kohtaan ja johti lopulta Miloševićin häviöön. Osa opiskelijoista käytti Gene Sharpin väkivallattoman vastarinnan tekstejä suunnitellessaan omaa kampanjaansa. Otporista tuli yksi Miloševićin vastaisen taistelun määrittelevistä symboleista. Helposti tunnistettava nyrkkiin puristettu käsi -logo oli yksi valtuuttavista tekijöistä, mutta Otporin toiminta vainoista huolimatta voitti suurimman osan yleisestä kannatuksesta. Suuntaamalla toimintansa nuoriin ja muihin kriittisiin äänestäjiin Otpor oli yksi kaikkien aikojen suurimman äänestysaktiivisuuden saavuttamisen osatekijä 24. syyskuuta 2000 Serbian presidentinvaaleissa. Otpor sai laajaa rahallista tukea Yhdysvalloista. Yhdysvaltalaisen National Endowment for Democracyn Paul B. McCarthyn mukaan järjestön Serbiassa syyskuusta 1998 lähtien käyttämästä kolmesta miljoonasta dollarista Otpor sai suurimman osan.Cohen, Roger: Who Really Brought Down Milosevic? The New York Times Magazine. 26.11.2000. Journeyman Picturesin mukaan Otpor on sittemmin antanut koulutusta muiden maiden aktivisteille. Heidän vaikutuksensa katsotaan näkyvän muun muassa vuoden 2011 arabikevään levottomuuksissa. ==Lähteet== Luokka:Serbian historia Luokka:Poliittiset järjestöt
Freddy vs. Jason

Freddy vs. Jason on vuonna 2003 valmistunut slasher-kauhuelokuva. Elokuva kertoo Painajainen Elm Streetillä ja Perjantai 13. -elokuvien kuvitteellisista sarjamurhaajista, Freddy Kruegerista ja Jason Voorheesista, jotka taistelevat toisiaan vastaan. Elokuva menestyi kohtuullisesti pääsylipputuloissa, mutta kriitikot tyrmäsivät sen. Elokuva kuuluu sekä Perjantai 13. -elokuvasarjaan, että Painajainen Elm Streetillä -elokuvasarjaan. Elokuva on viimeinen, jossa Robert Englund esiintyy Freddy Kruegerin roolissaan. ==Juoni== Elokuva jatkaa jonkin aikaa eteenpäin siitä, mihin Viimeinen painajainen Elm Streetillä: Freddyn kuolema ja Jason Goes to Hell: The Final Friday päättyivät (Painajainen Elm Streetillä 7: Uusi painajainen ei kuulu samaan tarinaan kuin muut Elm Street-elokuvat ja Jason X sijoittuu tulevaisuuteen, vaikka se julkaistiinkin Freddy Vs. Jasonia aiemmin). Freddy Krueger on juuttunut helvettiin kuolleena ja unohdettuna, ja näin ollen kukaan ei pelkää eikä tunne häntä. Tämän takia Freddy on voimaton eikä pysty enää pelottelemaan ja tappamaan nuoria näiden painajaisissa, sillä hän saa voimansa uhriensa pelosta. Freddy on kuitenkin keksinyt ratkaisun tähän - hän herättää Jason Voorheesin, toisen tunnetun sarjamurhaajan, henkiin ja lähettää tämän Springwoodiin (Freddyn kotikaupunkiin) tappamaan muutaman uhrin. Tarkoituksena on että ihmiset alkaisivat uskoa Freddyn tehneen murhat, ja häntä alettaisiin jälleen pelätä. Freddyn suunnitelma toimiikin, mutta Jason ei aiokaan lopettaa tappamista, vaikka Freddy onkin päässyt jälleen mukaan kuvioihin. Freddy yrittää tuhota Jasonin, raivata tämän pois tieltä ja näiden kahden legendan välille syntyy taistelu. ==Soundtrack== Elokuvalle julkaistiin samana vuonna soundtrack, joka sisälsi 20 kappaletta: Freddy vs. Jason Soundtrack Imperiumi.net. Viitattu 9.6.2010 == Rooleissa == ==Lähteet== * * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Elokuvan virallinen sivu. Luokka:Painajainen Elm Streetillä -elokuvat Luokka:Perjantai 13. -elokuvat Luokka:Vuoden 2003 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Ronny Yun ohjaamat elokuvat
Janne Virtanen

Janne Asseri Virtanen (s. 25. heinäkuuta 1967 Raisio) on suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. ==Ura== Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Koti- ikävä, FC Venus, Paha maa ja Valkoinen kaupunki. Viimeksi mainitusta hänet palkittiin vuoden 2006 parhaan miespääosan esittäjänä Jussi-patsaalla, ja hän sai siitä myös parhaan miesnäyttelijän palkinnon Tiburonin kansainvälisellä elokuvafestivaalilla Yhdysvalloissa. Virtanen on myös juontanut televisio- ohjelmia Elixir, Giljotiini ja Laatuaikaa sekä ohjannut televisiosarjoja Kotikatu ja Uusi päivä. Joulukuusta 2012 lähtien hän on ollut Uuden päivän pääohjaaja ja vuodesta 2013 näytellyt samassa sarjassa Saku Rainion roolia. Virtanen on toiminut myös inkoolaisen St. Nicolaus -golfkentän toimitusjohtajana sekä Radio Novan juontajana. Vuosina 2019–2021 Virtanen ohjasi tositelevisiosarja Big Brotheria. Vuoden 2022 alussa hän alkoi opettaa elokuvalinjalla Laajasalon opistossa. ==Yksityiselämä== Virtanen oli naimisissa muusikko ja näyttelijä Hanna-Riikka Siitosen kanssa, joka kuoli pitkäaikaiseen sairauteen heinäkuussa 2018. Heillä on vuonna 2006 syntynyt tytär. ==Filmografia== ===Elokuvat=== Vuosi Elokuva / Televisioelokuva / Lyhytelokuva Rooli 1990 Kiljusen herrasväen uudet seikkailut näyttelijän ääni kesäteatterissa 1991 Lampi Jake 1993 Viiniä, rakas äiti (meidän on vielä rokattava) isoveli Romanovin kivet Tinde 1998 Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies Tuuran lakimies 2001 Young Love elokuvatuottaja 2005 Paha maa Tuomaksen kuulustelija Koti-ikävä Taneli FC Venus Sebastian 2006 Valkoinen kaupunki Velimatti Lehtonen 2008 Käsky jääkäriluutnantti Päätalo Ville Repo Myrsky isä 2009 Toinen jalka haudasta Lampela Kulkutauti 2012 Rat King opettaja 2014 Aikuisten poika tädin mies 2015 Toiset tytöt jääkiekkovalmentaja 2017 Tuntematon sotilas everstiluutnantti Karjula ===Televisiosarjat=== Vuosi Televisiosarjat Rooli 1994 Kultainen salama poliisi Taisto Virta 1995 Samppanjaa ja vaahtokarkkeja Tommy 1996 Lämminveriset Jaakko Järviluoma 1997, 2005–2012 Kotikatu Roope Johannes 1997–1999 Sydän toivoa täynnä Sampo Laurikainen 1998 Pelastajat Teukka 2000 Ratikka-Raimo Hessu Laitinen Salatut elämät ensihoitaja 2002 Paholaisen tytär Hans Elfman Tummien vesien tulkit Urpo Pässinaho 2003 Kumman kaa Bar Einon omistaja Irtiottoja Velimatti 2005–2007 Käenpesä Jone Alakaira 2008 Kaiken tämän takia Sami Suojala 2010 Fort Boyard – Linnake Luonnon lait 2013–2018 Uusi päivä Saku Rainio 2016–2019 Sorjonen Robert Degerman 2018 Keisari Aarnio Mikko Pietikäinen 2020 Hotel Swan Helsinki Marko Reunanen 2023 Kotka 10 Teppo Markkanen 2024 Karkurit tutkinnanjohtaja ===Dubbaukset=== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset tietokilpailujuontajat Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valkoinen kaupunki

Valkoinen kaupunki on Aku Louhimiehen ohjaama elokuva. Elokuva perustuu Irtiottoja-sarjan hahmoon, taksinkuljettaja Veli-Mattiin. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Paavo Westerberg ja Mikko Kouki. Elokuvan ensi-ilta oli 17. marraskuuta 2006. Valkoinen kaupunki voitti viisi Jussi-palkintoa. Aku Louhimies palkittiin parhaasta ohjauksesta, Janne Virtanen miespääosasta, Susanna Anteroinen naispääosasta, Paavo Westerberg ja Mikko Kouki käsikirjoituksesta ja Samu Heikkilä leikkauksesta . == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Solarfilms Inc. : Valkoinen kaupunki === Arvostelut === * Elitisti: Valkoinen kaupunki -arvostelu Luokka:Vuoden 2006 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Aku Louhimiehen ohjaamat elokuvat Luokka:Jussi-palkitut elokuvat Luokka:Solar Filmsin elokuvat
Perjantai 13. (elokuva)

Perjantai 13. (televisioesityksessä myös Perjantai 13. päivä, ) on vuonna 1980 ilmestynyt kauhuelokuva, jonka ohjasi Sean S. Cunningham. Elokuva kuvattiin 28 päivässä 550 000 dollarin budjetilla ja julkaistiin teattereissa 9. toukokuuta. Elokuva luetaan osaksi niin sanottuja slasher-elokuvia, jotka ovat kauhuelokuvan lajityypin alalaji. Elokuvaa on seurannut pitkä sarja jatko- osia. == Juoni== Elokuva alkaa kun perjantai 13. päivänä vuonna 1958 Crystal Lake -nimisellä leirintäalueella murhataan kaksi leirinohjaajaa ja leiri suljetaan. Vuosia myöhemmin paikka avataan uudelleen ja järvelle hakeutuu töihin joukko nuoria. Jonkin ajan kuluttua nuoria alkaa kuitenkin mystisesti kuolla armottoman murhaajan käden kautta. Viimeiselle henkiinjääneelle nuorelle paljastuu järven menneisyydestä nuoren pojan, Jason Voorheesin, hukkuminen tämän ollessa kesäleirillä. Murhaajaksi osoittautuu Jasonin äiti. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Yhdysvalloissa elokuva sai paljon katsojia, mutta kriitikoilta se ei saanut myönteistä palautetta. Ohjaajaa ja käsikirjoittajaa arvosteltiin elokuvan raakuudesta ja verisestä väkivallasta. Avausviikonloppuna sitä esitettiin Yhdysvalloissa jopa tuhannessa teatterissa, ja se tuotti avausviikonloppuna noin 5,8 miljoonaa dollaria. == Kohtelu Suomessa == Elokuvaa sensuroitiin Suomessa. Valtion Elokuvatarkastamo asetti sille elokuussa 1980 ikärajaksi KK (Kokonaan kielletty), eikä elokuvaa ollut siten laillista Suomessa esittää eikä levittää. Täyskielto kumoutui 1. tammikuuta 2001 kuvaohjelmien tarkastusta koskevan lakimuutoksen yhteydessä. ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Perjantai 13. Leffatykki.com -sivustolla *Ikärajat.fi Luokka:Perjantai 13. -elokuvat Luokka:Vuoden 1980 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Paramount Picturesin elokuvat Luokka:Kokonaan kielletyt elokuvat Suomessa
Irtiottoja

Irtiottoja on vuonna 2003 Nelosella ensiesitetty 12-osainen television draamasarja. Sen ohjasi Aku Louhimies ja käsikirjoittivat Paavo Westerberg ja Mikko Kouki. Sarja on julkaistu kahdella tupla-DVD:llä. Helsingin Sanomissa Kati Sinisalo piti sarjaa Aku Louhimiehen siihen asti parhaana työnä, parempana kuin Levottomat (2000) tai Kuutamolla (2002). Hänestä sarjan näyttelijäensemble tekee hienoa työtä maneereja välttäen. Louhimies luonnehti tuolloin Sinisalolle työmetodiaan: ”Kuvataan paljon ja annetaan tilanteen rönsytä, luodaan kiinnostavaa tyhjäkäyntiä. Eli pyritään löytämään näyttelijöistä ja tilanteista jotain, jota ei ole valmiiksi siihen kirjoitettu. Tosia hetkiä.” Myös saman lehden Jukka Kajava kehui sarjaa: ”[K]aiken kaikkiaan katsoja voi onnitella itseään siitä, että kotimainen tv- sarja voi olla niinkin laadukkaasti tästä maailmasta kuin on Irtiottoja ollut.”. Uusintaesityksen aikaan vuonna 2007 Helsingin Sanomien Timo Peltonen luonnehti Irtiottoja kaikkien aikojen onnistuneimmaksi suomalaiseksi draamasarjaksi Kahdeksan surmanluodin ohella. ”Näyttelijät hengittävät uskottavasti samaa ilmaa. Traaginen ja koominen käyvät kiivasta vuoropuhelua, välillä suorastaan kinastelevat.” Peltonen kehui myös Rauno Ronkaisen videokuvauksen ja Samu Heikkilän nasevan leikkauksen luomaa poikkeuksellisen vahvaa visuaalista tyyliä. Turussa elokuussa 2004 pidetyssä Media & Message -tapahtumassa Irtiottoja-sarja palkittiin tv-ohjelmakilpailun Grand Prix -palkinnolla ja myös fiktiosarjan parhaana ohjelmana. ==Näyttelijät== *Susanna Mikkonen - Hanna *Janne Virtanen - Velimatti *Samuli Edelmann - Eero Malmberg *Vera Kiiskinen - Emmi *Mikko Kouki - Otto *Jasper Pääkkönen - Johnny *Matleena Kuusniemi - Tiia *Hannele Lauri - Leena *Eric Le Roux - Jean *Laura Malmivaara - Venla *Paavo Westerberg - Kimmo *Matti Ristinen - Juha *Auni Tuovinen - Aino *Peter Franzén *Niina Kurkinen *Jari Pehkonen *Tarja Saikkonen *Ville Virtanen ==Jaksoluettelo== Jakso Nimi Ensiesitys Uusinta 1\. Pingviinimies 29.09.2003 28.03.2007 2\. Irti pyörteestä 06.10.2003 04.04.2007 3\. Nää on mun jalat 13.10.2003 11.04.2007 4\. Tyttö, joka itkee 20.10.2003 18.04.2007 5\. Rauta kaulassa 27.10.2003 25.04.2007 6\. Röhröh 03.11.2003 02.05.2007 7\. Herra Gilbert menee arkkuun 10.11.2003 09.05.2007 8\. Valkoinen kaupunki 17.11.2003 16.05.2007 9\. Sammakko ja perhonen 24.11.2003 23.05.2007 10\. Kuka pelkää lihavaa naista? 01.12.2003 30.05.2007 11\. Tapaamishuone 08.12.2003 06.06.2007 12\. Irti Otosta 15.12.2003 13.06.2007 ==Spin-off== Hannan ja hänen taksikuskimiehensä Veli-Matin (Susanna Mikkonen ja Janne Virtanen) tarinaa jatkettiin elokuvassa Valkoinen kaupunki, joka sai ensi- iltansa marraskuussa 2006. ==Aiheesta muualla== *Nelonen: Irtiottoja Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset draamasarjat
Tuan Le

Tuan Le (s. 15. helmikuuta 1978 Pariisi, Ranska) on ranskalaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hänet tunnetaan erittäin aggressiivisesta ja riskialttiista pelityylistään. Le on voittanut World Poker Tour -turnauksen kaikkiaan kolme kertaa, ainoastaan tanskalaisella Gus Hansenilla on useampia voittoja (neljä). Le syntyi Pariisissa vietnamilaistaustaisille vanhemmille, mutta varttui Yhdysvalloissa Kansas Cityssä. Keskikouluun siirtyessään hän asui Los Angelesissä. Hän alkoi pelata pokeria $20/$40 limit hold 'em -muodossa Hustler Casinolla kotikaupungissaan. Len suurin voitto on Bellagiossa, Las Vegasissa voitettu WPT:n kolmannen kauden finaali World Poker Championship, jossa hän voitti yli 2,8 miljoonaa dollaria, mikä oli WPT:n historian sen hetken toiseksi suurin palkintosumma. Len yhteenlaskettu voittosumma World Poker Tourilta on kolmanneksi korkein Daniel Negreanun ja Carlos Mortensenin jälkeen.http://pokerdb.thehendonmob.com/ranking/123 Vuonna 2004, Le voitti ensimmäisen WPT-turnauksensa, vain kolme vuotta sen jälkeen, kun hän alkoi pelata pokeria. Voittosumma, minkä sai tuosta turnauksesta oli yli 1,5 miljoonaa dollaria. Samalla kaudella hän voitti myös World Poker Championshipin, josta muodostui todellinen trilleri. Kaksinpelissä ollessaan Le ja hänen kilpakumppaninsa Paul Maxfield saivat jatkuvasti ohivetoja riverissä juuri kriittisimmillä hetkillä. Lopulta kuitenkin Le onnistui ohivedossa kun Maxfield laittoi kaiken peliin viimeisessä kädessä. Kolmannen voittonsa Le otti seuraavalla kaudella WPT Battle of Champions -turnauksessa. Le ei ole sukua toiselle WPT-voittaja Nam Le'lle. Elokuussa 2007 Tuan Len pokeriuran turnausansiot ylittivät 4,5 miljoonaa dollaria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * World Poker Tour profiili * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Enrico Chiesa

Enrico Chiesa (s. 29. joulukuuta 1970 Genova, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Chiesa edusti muun muassa Sampdoriaa, Parmaa, Fiorentinaa, Laziota ja AC Sienaa. Chiesa pelasi myös Italian maajoukkueessa. Hän kuului Italian joukkueeseen vuoden 1996 EM- kisoissa ja vuoden 1998 MM-kisoissa. Hänen poikansa Federico Chiesa on myös jalkapalloilija. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nicolas Jenson

Nicolas Jenson (1420–1480) oli ranskalainen kirjanpainaja, kirjainmuotoilija ja kaivertaja, joka työskenteli suurimman osan elämästään Venetsiassa. Hänet tunnetaan myös nimillä Nicolas Janson, Nicholas Jenson ja Nicolaus Jenson. Jensonia pidetään ensimmäisen antiikva-kirjaimiston luojana. Hänen suunnittelemansa kirjaintyyppi oli sittemmin esikuvana suosituille Claude Garamondin ja Aldus Manutiuksen kirjaintyypeille. Vuonna 1458 Ranskan kuningas Kaarle VII sai kuulla, että Mainzissa oli keksitty kirjapainotaito. Kuningas lähetti pariisilaisen kolikkojen kaivertaja Nicolas Jensonin tutustumaan uuteen keksintöön. Jenson perehtyi Saksassa painotekniikkaan sekä metallisiin irtokirjakkeisiin ja palasi sitten Pariisiin, mutta Kaarle VII oli ehtinyt sillä välin kuolla. Jenson muutti vuonna 1467 Venetsiaan, jossa hän avasi oman kirjapainon. Vuosina 1470–1480 Jenson työskenteli Venetsiassa, jossa hän myös suunnitteli kuuluisat kirjaintyyppinsä. Jensonin kirjaintyypit perustuivat tuon ajan pystysuoralle kalligrafiselle tyylille, ja niitä pidetään yleisesti renessanssin parhaimpina kirjaintyyppeinä. Jensonin kirjaintyypit ovat toimineet suorina esikuvina myös useille nykyisin käytössä oleville kirjaintyypeille, kuten Golden Type, Centaur, Cloister Old Style ja Adobe Jenson. == Lähteet == Luokka:Typografit Luokka:Vuonna 1420 syntyneet Luokka:Vuonna 1480 kuolleet Luokka:Ranskalaiset kirjainmuotoilijat
Miinanraivaaja Ahven

Miinanraivaaja Ahven (Ahven 1) oli Suomen merivoimissa palvellut Ahven-luokan miinanraivaaja. Ahven rakennettiin Turun Veneveistämöllä vuosina 1936 - 1937 ja otettiin palvelukseen 1937.Leijonalippu merellä s. 63 Alus poistettiin palveluksesta 1960. Ahvenen sisaralukset olivat Kiiski, Muikku, Särki, Kuore ja Lahna. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Ahven-luokan miinanraivaajat
Miinanraivaaja Kiiski

Miinanraivaaja Kiiski (Ahven 2) oli Suomen merivoimissa palvellut miinanraivaaja. Kiiski rakennettiin Turun veneveistämöllä vuosina 1936–1937 ja otettiin palvelukseen 1937. Alus poistettiin käytöstä 1961.Leijonalippu merellä s. 63 Alus poistettiin palveluksesta 1961. Kiisken sisaralukset olivat Ahven, Muikku, Särki, Kuore ja Lahna. == Lähteet == ===Viitteet=== Luokka:Ahven-luokan miinanraivaajat
Miinanraivaaja Muikku

Miinanraivaaja Muikku (Ahven 3) oli Suomen merivoimissa palvellut Ahven-luokan miinanraivaaja. Muikku rakennettiin Turun veneveistämöllä vuosina 1936–1937 ja otettiin palvelukseen 1937.Leijonalippu merellä s. 63 Alus vaurioitui pahoin elokuussa 1946 Lavansaaren lounaispuolella raivaustehtävän aikana. Vaurioiden vuoksi alus oli korjattavana elo-syyskuun. Alus poistettiin palveluksesta 1962. Muikun sisaralukset olivat Ahven, Kiiski, Särki, Kuore ja Lahna. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Ahven-luokan miinanraivaajat
Miinanraivaaja Särki

Miinanraivaaja Särki (Ahven 4) oli Suomen merivoimissa palvellut Ahven-luokan miinanraivaaja. Särki rakennettiin Turun veneveistämöllä vuosina 1936–1937 ja otettiin palvelukseen 1937.Leijonalippu merellä s. 63 Alus poistettiin palveluksesta 1961. Särjen sisaralukset olivat Ahven, Kiiski, Muikku, Kuore ja Lahna. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Ahven-luokan miinanraivaajat
Fly to the Rainbow

Fly to the Rainbow on saksalaisen heavy metal -yhtye Scorpionsin vuonna 1974 julkaisema toinen albumi. Levyllä ei soita enää kitaristi Michael Schenker, koska hän liittyi 1972 UFO-yhtyeeseen. Hänet korvasi Ulrich Roth seuraavana vuonna. Myös yhtyeen levy-yhtiö vaihtui: Lonesome Crowilla levy-yhtiönä oli Brain Records, Fly to the Rainbowilla RCA. == Nauhoitukset == Albumi nauhoitettiin huhtikuussa 1974 kuuden päivän aikana Musicland Studioilla Saksan Münchenissä. Rudolf Schenkerin sekä Klaus Meine ovat tehneet valtaosan albumin materiaalista. Myös yhtyeen entinen kitaristi Michael Schenker on ollut työstämässä kolmea albumin kappaletta. Basisti Francis Buchholz sekä Jürgen Rosenthal eivät osallistuneet kappaleiden tekoon. Albumin miksaus hoidettiin huhtikuun lopulla samana vuonna. == Yleistä kappaleista == Aloituskappale ”Speedy's Coming” edustaa nopeatempoista hard rockia. Sen sanoituksissa kerrotaan rokkarista, joka pitää David Bowiesta, Alice Cooperista sekä Ringo Starrista. Kappaleesta julkaistiin single. ”Speedy's Comingia” seuraa ”They Need a Million”, jonka sanoituksissa kerrotaan rahanahneesta henkilöstä. Kappale edustaa yhtyeelle tyypillistä hard rockia, lukuun ottamatta sen alussa kuultavaa akustisen kitaran johtamaa osuutta. Kolmantena kappaleena toimii pitkä ”Drifting Sun”. Se kertoo leskestä, joka ei voi unohtaa hänen kuollutta rakkauden kohdettaan, vaan tämä häiritsee häntä aloittamasta uutta parisuhdetta. Kappaleessa kuullaan pitkä osio, jossa nopeatempoinen kappale hidastuu huomattavasti. ”Drifting Sunia” seuraa balladi ”Fly People Fly”, joka on ikään kuin johdanto nimikappaleeseen. Kappaleessa lauletaan ihmisistä, jotka haluavat muuttaa ulkomaille paremman elämän toivossa. Kappale päättää albumin a-puolen. B-puolen aloittaa ”This Is My Song” , jossa kerrotaan valehtelusta, kateudesta sekä vihasta. Se edustaa albumille tyypillistä hard rockia. Kuudentena kappaleena toimii rauhallisella kitarasoololla alkava ”Far Away”. Kappaleen tempo kasvaa alusta saakka vähitellen, jonka jälkeen kappaleessa alkaa sen loppuun kestävä raskaampi osio. Päätöskappaleena toimii lähes kymmenminuuttinen nimikappale,Fly to the Rainbow CD-julkaisun kansi joka jatkaa sanoituksissaan ”Fly People Flyn” sanoituksia. Kappaleen sanoituksissa ulkomaille parempaa elämän perässä muuttaneet ihmiset huomaavatkin, että uusi kotimaa tuntuu huonommalta kuin entinen. == Kansitaide == Kysyttäessä albumin kansikuvasta yhtyeen silloinen kitaristi Ulrich Roth ilmaisi tyytymättömyytensä sitä kohtaan. Hän ei myöskään osannut kertoa, mitä se esittää. ==Kappaleet== == Kokoonpano == *Klaus Meine - laulu *Ulrich Roth - kitara, taustalaulu, päävokaalit kappaleissa ”Drifting Sun” ja ”Fly to the Rainbow” *Rudolf Schenker - rytmikitara, taustalaulu, päävokaalit kappaleissa ”They Need a Million” ja ”Drifting Sun” *Francis Buchholz - bassokitara, taustalaulu *Jürgen Rosenthal - rummut ===Vierailijat=== * Achim Kirshing - kosketinsoittimet == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1974 albumit Luokka:Scorpionsin albumit
Miinanraivaaja Kuore

Miinanraivaaja Kuore (Ahven 5) oli Suomen merivoimissa palvellut Ahven-luokan miinanraivaaja. Kuore rakennettiin Turun veneveistämöllä vuosina 1936–1937 ja otettiin palvelukseen 1937.Leijonalippu merellä s. 63 Alus poistettiin palveluksesta 1960. Kuoreen sisaralukset olivat Ahven, Kiiski, Muikku, Särki ja Lahna. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Ahven-luokan miinanraivaajat
Angelo Di Livio

Angelo Di Livio (s. 26. heinäkuuta 1966 Rooma, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän saavutti Italian joukkueessa EM-hopeaa 2000. Di Livio edusti urallaan seuratasolla Reggianaa, Nocerinaa, Perugiaa, Padovaa, Juventusta ja Fiorentinaa. Hän saavutti Juventuksen riveissä muun muassa kolme Italian mestaruutta sekä Mestarien liigan ja Intercontinental Cupin voiton. Di Livio pelasi Italian maajoukkueessa 40 maaottelua vuosina 1995–2002. Hän edusti Italiaa MM-kisoissa vuosina 1998 ja 2002 sekä EM-kisoissa vuosina 1996 ja 2000. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miinanraivaaja Lahna

Miinanraivaaja Lahna (Ahven 6) oli Suomen merivoimissa palvellut Ahven-luokan miinanraivaaja. Lahna rakennettiin Turun veneveistämöllä vuosina 1936–1937 ja otettiin palvelukseen 1937.Leijonalippu merellä s. 63 Alus poistettiin palveluksesta 1961. Lahnan sisaralukset olivat Ahven, Kiiski, Muikku, Särki ja Kuore. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Ahven-luokan miinanraivaajat
Palmitiinihappo

Palmitiinihappo on tyydyttynyt pitkäketjuinen rasvahappo, joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää, värittömiä tai valkoisia kiteitä. Palmitiinihapon kemiallinen kaava on C16H32O2 ja rakennekaava CH3(CH2)14COOH. Palmitiinihaposta käytetään myös nimityksiä heksadekaanihappo ja 1-pentadekaanikarboksyylihappo. Palmitiinihapon moolimassa on 256,5 g/mol, sulamispiste 63 °C, kiehumispiste 351–352 °C, tiheys 0,85 g/cm3 ja CAS-numero 57-10-3. Palmitiinihappo ei liukene veteen. Palmitiinihappo on ravinnon yleisin tyydyttynyt rasvahappo. Sitä tarvitaan semiokemikaalina eliöiden viestinnässä ja se on myös kukkien tuoksun rakenneosa. Palmitiinihapon suhteellisia osuuksia rasvoissa ja öljyissä Rasva/öljy Tyyppi Osuus (%) ihra eläinrasva 25 voi eläinrasva 25 ihmisen rasva eläinrasva 25 valasrasva eläinrasva 12 maissiöljy kasviöljy 10 kookosöljy kasviöljy 8 maapähkinäöljy kasviöljy 7 oliiviöljy kasviöljy 5 Palmitiinihapon ionimuotoja, estereitä ja suoloja nimitetään palmitaateiksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Liber Herbarum II: Luettelo palmitiinihappoa sisältävistä kasveista *PubChem: Palmitic acid *Human Metabolome Database: Palmitic acid *DrugBank: Palmitic Acid *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Palmitic acid *ChemBlink: Palmitic acid *Food Component Database (FooDB): Hexadecanoic acid *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Palmitic acid *Pherobase: Floral Compound – palmitic acid *Pherobase: Semiochemical – palmitic acid Luokka:Rasvahapot
Mark Iuliano

Mark Iuliano (s. 12. elokuuta 1973 Cosenza) on italialainen, vuosina 1990–2008 Italian kahdella ylimmällä sarjatasolla pelannut jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi Italian A-maajoukkueessa vuosina 1998–2002. Iuliano edusti Italian Serie A:ssa Juventusta, Sampdoriaa ja Messinaa sekä Serie B:ssä Salernitanaa, Bolognaa, Monzaa ja Ravennaa. Hän pelasi Serie A:ssa 212 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia. Hän voitti liigamestaruuden Juventuksen joukkueessa vuosina 1997, 1998, 2002 ja 2003. Hän edusti tammikuusta 2005 tammikuuhun 2006 espanjalaista Mallorcaa ja pelasi La Ligassa 29 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Iuliano pelasi Italian A-maajoukkueessa 19 ottelua, joista ensimmäisen syyskuussa 1998 EM- karsintaottelussa Walesia vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2000 hopeaa saavuttaneen Italian kaikki kuusi ottelua ja MM-kilpailuissa 2002 tappiollisen neljännesvälieräottelun Etelä-Koreaa vastaan. Iuliano toimi pelaajauransa jälkeen valmentajana Italiassa ja Albaniassa vuosina 2012–2018. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Italialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mölln

Mölln on Saksan kaupunki Schleswig-Holsteinin osavaltion Herzogtum Lauenburgin piirikunnassa. Se sijaitsee Schleswig-Holsteinin kaakkoisosassa Lyypekin eteläpuolella. Möllnissä on arviolta 18 856 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 25,05 neliökilometriä. Mölln perustettiin 1100-luvulla. Elbe–Lyypekki-kanava kulkee kaupungin läpi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Herzogtum Lauenburg Luokka:Schleswig-Holsteinin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Claude Garamond

Claude Garamond, joskus myös muodossa Claude Garamont, (1499, Pariisi – 1561, Pariisi) oli ranskalainen kustantaja ja aikansa huomattavimpia kirjainmuotoilijoita. Garamond oli Antoine Augeraun oppipoikana 1500-luvun alussa ja alkoi työskennellä kirjanpainaja Geoffroy Toryn kanssa vuonna 1520. Garamond leikkasi ensimmäiset kirjaintyyppinsä Robert Estiennen yritykselle. Vuonna 1545 Garamond alkoi itse julkaista kirjoja, mutta hän menestyi heikosti liiketoimissaan kustannusalalla ja joutui rahavaikeuksiin. Garamond oli yksi ensimmäisistä itsenäisesti toimivista kirjakevalajista, joka ei työskennellyt kirjapainossa. Hänen vuodesta 1531 leikkamansa antiikvakirjasimet ylittivät tyylikkyydessä ja selkeydessä kaikki muut tuon ajan parhaat kirjaintyypit ja Garamondin työ vaikutti voimakkaasti eurooppalaisiin kirjakevalajiin seuraavien 150 vuoden ajan. Claude Garamond pohjasi omat kirjaintyyppinsä venetsialaisen Francesco Griffon antiikvakirjaimiin. Garamond kuitenkin kehitti Griffon kirjainmuotoja edelleen, sitä mukaa kun hänen omat taitonsa kirjainten leikkaajana ja kirjakevalajana kasvoivat. Garamondin suunnittelemat kirjaintyypit tulivat erittäin suosituiksi 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa, ja niistä tehtiin lukuisia uusia versioita. Osa näistä kirjaintyypeistä perustui Garamondin leikkaamiin alkuperäisiin kirjaimiin, osa puolestaan Jean Jannonin leikkaamiin kirjaintyyppeihin, jotka olivat saaneet vaikutteita Garamondilta, ja joita luultiin erehdyksessä Garamondin suunnittelemiksi. Yhä edelleen on käytössä useita antiikva-kirjaintyyppejä, jotka perustuvat joko suoraan tai välillisesti Claude Garamondin suunnittelemille kirjaimille. Näihin kuuluvat esimerkiksi Garamond No. 3, Garamond No. 5, Adobe Garamond, Garamond Premier Pro, Simoncini Garamond, ITC Garamond ja Granjon. == Katso myös == *Garamond == Lähteet == Luokka:Vuonna 1499 syntyneet Luokka:Vuonna 1561 kuolleet Luokka:Ranskalaiset kustantajat Luokka:Ranskalaiset kirjainmuotoilijat
Helsingin laulu (albumi)

Helsingin laulu on vuonna 1991 julkaistu albumi, jonka aiheena on Helsinki. Levyllä esiintyy UMO, jota johtaa Markku Johansson ja solisteina ovat Eija Ahvo, Eino Grön, Vesa-Matti Loiri, Maarit sekä Antti Sarpila (klarinetti). == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Tuotanto == * Fazer: 2, 4, 5, 7, 9, 11 * E. Lindström: 3 * EMI Music Publ. 6, 8 * Bluebird Music: 12 == Lähteet == * CD-levy FCD 5157 (Fazer Finnlevy, 1991) Luokka:Vuoden 1991 albumit Luokka:Suomalaiset jazzalbumit Luokka:Helsingin musiikki
Moreno Torricelli

thumb|Moreno Torricelli Moreno Torricelli (s. 23. tammikuuta 1970 Erba, Italia) on italialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Torricelli edusti urallaan seuratasolla Caratesea, Juventusta, Fiorentinaa, Espanyolia ja Arezzoa. Hän saavutti Juventuksen riveissä muun muassa kolme Italian mestaruutta sekä UEFA Cupin, Mestarien liigan ja Intercontinental Cupin voiton. Torricelli pelasi myös Italian maajoukkueessa. Hän kuului Italian joukkueeseen vuoden 1996 EM-kisoissa ja vuoden 1998 MM-kisoissa. Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Virgin Killer

Virgin Killer on saksalaisen Scorpions-yhtyeen albumi vuodelta 1976. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen, joka sai huomiota myös Euroopan ulkopuolella. Virgin Killerin kansi aiheutti kohua ja sen vuoksi albumi julkaistiin myöhemmin uudella kannella. ==Kappaleet== ==Kokoonpano== ;Scorpions *Klaus Meine – laulu *Ulrich Roth – kitara, laulu *Rudolf Schenker – kitara, laulu *Francis Buchholz – bassokitara *Rudy Lenners – rummut, lyömäsoittimet ;Lisämuusikot *Achim Kirschning – syntetisaattori *Dieter Dierks – sovittaja, tuottaja == Wikipedia-kohu == Brittiläinen Internet Watch Foundation (IWF) havaitsi loppuvuodesta 2008, että levyn kansi saattaa olla lapsipornoa ja siten "mahdollisesti laiton". IWF:n suosituksen mukaan suurin osa brittiläisistä internet-operaattoreista esti pääsyn levyä esittelevään englanninkieliseen Wikipedia-artikkeliin. BBC:n arvion mukaan eston piirissä on 95 prosenttia brittiläisistä Internetin käyttäjistä. IWF on jo poistanut kyseisen Wikipedia- artikkelin mustalta listaltaan. IWF perusteli poistopäätöstään sillä, että albumi on ollut laajalti ja kauan saatavilla. Levyä on alusta asti myyty myös toisenlaisella kannella. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Scorpionsin albumit Luokka:Vuoden 1976 albumit