EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ruusukistus

Ruusukistus (Cistus albidus) on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, kistusten (Cistus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta pensas, joka voi kasvaa korkeimmillaan 1,8 metriä korkeaksi. Ruusukistusta käytetään koristekasvina sekä perinteisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin. Ruusukistuksen lehdistä voi myös valmistaa yrttiteetä tai niitä voi käyttää mausteena maustemeiramin (Origanum majorana) tapaan. Monet kistuslajit risteytyvät keskenään ja ruusukistus risteytyy usein helposti poimukistuksen (Cistus crispus) kanssa niiden kasvaessa lähellä toisiaan. == Taksonomia ja fylogenia == Carl von Linné kuvasi ruusukistuksen ensimmäisen kerran vuonna 1753 teoksessa Species Plantarum. Vuonna 2011 tehdyssä molekyylifylogeneettisessä tutkimuksessa ruusukistus luokiteltiin Cistus creticuksen sisarkasviksi, jota esiintyy suurelta osin itäisellä Välimerellä, ja näiden kahden lajin levinneisyydessä on vain vähän päällekkäisyyttä. Ne pystyvät risteytymään tuottaen lisääntymiskykyisen risteymän: C. × canescens. Molempien lajien sisarryhmä on C. heterophyllus. == Kuvaus == Ruusukistuksen lehdet ovat muodoltaan pitkulaisia tai soikeita, yleensä 2–5 cm pitkiä ja 0,5–2 cm leveitä. Niissä on kolme näkyvää suonta ja ne ovat peittyneet tiheästi lyhyillä karvoilla, mikä aiheuttaa niiden harmahtavan valkoisen ulkonäön. Kukat on järjestäytyneet yhdestä seitsemään yksittäisen kukan viuhkoon. Kukista kukin on halkaisijaltaan 4–6 cm ja niissä on viisi väritykseltään violetista vaaleanpunaiseen olevaa terälehteä ja viisi verholehteä. == Levinneisyys == Ruusukistus kasvaa luonnossa nahkealehtisen kasvillisuuden alueella kalkkikivipitoisilla kallioilla ja kivikoissa sekä avoimissa havupuumetsiköissä. Lajia tavataan luonnossa Välimeren ympäristössä Portugalissa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa, Marokossa ja Algeriassa. == Lähteet == * Useful Temperate Plants: Cistus albidus === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Ruusukistus (Cistus albidus) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cistus albidus Luokka:Kistukset
Torre Pellice

Torre Pellice () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissaTorre Pellice Sapere.it Torre Pellice Enciclopedia Treccani Torre Pellice Turismo Torino . Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 4 558 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Volnovah’a

Volnovah’a () on Ukrainassa Donetskin alueen kaupunki, joka sijaitsee noin 60 kilometriä Donetskista etelään. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 21 441 asukasta vuoden 2021 alussa. Volnovah’assa on rautatieasema ja kaupungin itälaidalla kulkee Donetskista etelään Mariupoliin johtava valtatie. Volnovah’a on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeisen Volnovah’an piirin hallintokeskus. Pinta-alaltaan 4 457,4 neliökilometrin suuruisessa piirissä asui tuolloin yhteensä 141 797 ihmistä. Ennen tätä hallintouudistusta Volnovah’an piiri kattoi pienemmän alueen, jonka asukasluku oli myös pienempi. Aluemuutoksia oli tehty myös muutamaa vuotta aikaisemmin Venäjän 2014 itäisessä Ukrainassa käynnistämien sotatoimien jälkeen. Vuonna 2001 kaupungin väkiluku oli 24 647\. Tuolloin 75,1 prosenttia asukkaista oli ukrainalaisia, 20 % venäläisiä, lisäksi kreikkalaisia. Kaupungissa toimii muun muassa paikallishistorian museo. Vuoden 2022 maaliskuussa maahan tunkeutuneet Venäjän sotavoimat tuhosivat kaupungin rakennukset ja infrastruktuurin lähes täydellisesti.BBC: Volnovakha 'no longer exists', local governor says Volnovaha train station.JPG|Volnovah’an rautatieasema. Волноваха - panoramio (1).jpg|Näkymä Donetsk-Mariupol -valtatieltä Volnovah’an itäpuolella. Волноваський районний краєзнавчий музей.jpg|Volnovah’an paikallishistorian museo. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Donetskin alueen kaupungit Luokka:Volnovah’an piiri
Mayr-Melnhof

Mayr-Melnhof on itävaltalainen metsäteollisuusalan yhtiö. Sen pääkonttori sijaitsee Wienissä. Mayr-Melnhof omistaa suomalaisen Kotkamillsin. Yhtiöstä 65 prosenttia on perheomistuksessa, loput on listattu Wienin pörssissä. == Lähteet == Luokka:Paperinvalmistajat Luokka:Itävaltalaiset yritykset
Cenred (Wessexin kuningas)

Cenred oli 600-luvun loppupuolella jonkin aikaa Wessexin alikuningas, luultavasti Dorsetissa. Anglosaksien kronikan mukaan hänen isänsä oli Ceolwald, kuningas Cynegilsin veli. Cenredillä oli neljä lasta, veljekset Ine ja Ingelde sekä siskokset Cwenburh ja Cuthburh. Cenredin poika Ine nousi Wessexin kuninkaaksi vuonna 688, ja Cenred oli yksi poikansa tärkeimmistä neuvonantajista, kun tämä kokosi vuonna 694 julkaistua lakikokoelmaansa. == Lähteet == Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat Luokka:600-luvulla syntyneet
Pertinjärvi (Soanjoki)

Pertinjärvi () tai Perttisenjärvi (Перттисенъярви) on Venäjällä Karjalan tasavallan Suojärven piirissä sijaitseva järvi, jonka laskupuro laskee Soanjärveen. == Maantietoa == Pertinjärvi on 1,8 kilometriä pitkä, lähes kilometrin leveä ja sen pinta-ala on noin 110 hehtaaria. Järvi on selkeän soikean muotoinen vaikka sillä on koilliseen tyäntyvä kapea lahti. Saaria ei ole eikä sen rannoilla ole asutusta. Monet rannat ovat suoreunaisia, mutta myös metsäisiä rantoija esiintyy yhtä paljon. Pertinjärvi on Soanjärven kanssa Soanjoen valuma-alueen suurimmat järvet. Järven eteläpuolella kulkee vanha tie Soanlahdelta pohjoiseen päin. Järven ympärillä kulkee metsäautoteitä, joiden avulla ympäristössä on suoritettu laajoja hakkuita. Lähin asutus löytyy Soanlahdelta noin 17 kilometrin päästä. == Vesistösuhteita == Soanjärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa se sijaitsee Soanjoen valuma-alueella Jänisjärven lähialueessa. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen. Pertinjärvi sijaitsee Soanjoen valuma-alueen pohjoispäässä ja järven valuma-alueen pinta-ala on 12,2 neliökilometriä, joka tekee lähes 10 % koko Soanjoen valuma-alueesta (126 km²). Järven länsirannasta alkaa puro, joka lähtee länteen päin, mutta kääntyy suolla kohti etelää ja se laskee viiden kilometrin päässä etelässä Soanjärven pohjoisrantaan. Purolle kertyy pudotusta 16 metriä eli kaltevuudeksi tulee 3,2 metriä kilometrille. Soanjärvestä alkaa Soanjoki, joka laskee Jänisjärven Soanlahteen. == Lähteitä == === Huomioita === === Viitteet === Luokka:Soanjoen valuma-alue Luokka:Suojärven piiri Luokka:Luovutettujen alueiden järvet
Jari Lehtoväre

Jari E. Lehtoväre (s. 20. marraskuuta 1966 Juupajoki) on tamperelainen tietokirjailija. Lapsuutensa ja nuoruutensa Kuorevedellä viettänyt Jari Lehtoväre kirjoitti ylioppilaaksi Mäntän lukiosta vuonna 1985. Hän valmistui upseeriksi Kadettikoulusta vuonna 1991 ja filosofian lisensiaatiksi Tampereen yliopistosta 2013. Hänen esikoisteoksensa "Riihimäen varuskunnan historia 1" julkaistiin vuonna 2001. == Teokset == * Riihimäen varuskunnan historia 1'', 1909–1939. Riihimäen varuskunta ja Riihimäen kaupunki, 2001. ISBN 951-25-1257-2 * Riihimäen varuskunnan historia 2, 1939–1945. Omakustanne, 2005). ISBN 952-91-9100-6 * Etulinjassa 50 vuotta. Etelä-Hämeen Reserviläispiiri 1958–2008. Hämeenlinna: Etelä-Hämeen Reserviläispiiri ry, 2008. ISBN 978-952-92-4094-4 * & Seppo Uro, Riihimäen varuskunnan historia 3, 1945–2009. Riihimäki, Viestirykmentti, 2009. ISBN 978-951-25-2039-8 * Asevelvollisten koulutus Karjalan kannaksen sotatoimiyhtymissä jatkosodan aikana. Lisensiaatintyö Tampereen yliopisto 2013. Verkossa * Muistakaa – Heille kallis oli maa. Riihimäen Kallenpäivät 1945–2015. Riihimäki: Riihimäen Kallenpäivätoimikunta, 2015. ISBN 978-952-93-4335-5 * Kutsui meitä taisteluun Isänmaa – Hausjärven veteraanikirja 1939–1945. Hikiä: Hausjärven Sotaveteraanit ry, 2016. ISBN 978-952-93-6480-0 * Tampere varuskuntakaupunkina 1914–2014. Omakustanne, Tampere 2019. ISBN 978-952-94-1528-1 == Artikkelit == * Talvisodan pommitukset Riihimäellä. Teoksessa: Risteysasema Riihimäki (Riihimäen kaupunginmuseo 2010). * Taistelu Riihimäestä 22.4.1918. Teoksessa: Sotahistoriallinen aikakauskirja 29 (Suomen Sotahistoriallinen Seura, Helsinki 2010).* * Kerho- ja muu yhdistystoiminta. Teoksessa: Suomen puolustusvoimat 1944–1974, Puolustusvoimien rauhan ajan historia osa 2. Maanpuolustuskorkeakoulun Sotahistorian laitos 2006 ISBN 978-951-0-32493-6 * Riihimäen varuskunta 1909–2009. Viestimies 3/2009 ja 4/2009. * Naton CIS - viestitaktiikkaako? Teoksessa: Informaatioajan viestitaktisia ajatuksia (Viestikoulu, Loimaa 2000). * NORDPOL (Nordic-Polish) prikaatin viestitoiminta Bosnian IFOR-operaatiossa. Viestimies 4/1996 ja 1/1997. * Etelä-Suomen Viestipataljoona 1985–1995. Viestimies 4/1995. == Lähteet == * Kadettiupseerit 1920-2000. Kadettikunta ry ja Upseeriliitto ry, Jyväskylä 2000. ISBN 951-98334-2-0. * https://trepo.tuni.fi Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat
Lauantaisauna

Lauantaisauna oli Yle TV2 -kanavan ajankohtainen keskusteluohjelma vuosina 1985–1991. Sitä lähetettiin kerran kuukaudessa vaihtelevina aikoina lauanta- iltaisin, ja ohjelman alaotsikkona oli alkuvaiheessa ”Ajankohtaisen kakkosen suora yhteys kokijoihin ja näkijöihin”. Ensimmäinen lähetys oli 14. syyskuuta 1985 ja viimeinen 25. toukokuuta 1991, ja jaksoja tehtiin yhteensä 111.Radio- ja tv-tietokanta Ritva, Kansallinen audiovisuaalinen instituutti. Viitattu 2.2.2022. Lauantaisaunan tavoitteena oli päästä irti ajankohtaisohjelmien tavanomaisesta ”politiikka ja talous -vatkauksesta” ja ottaa vakavien keskustelujen aiheiksi päivänkohtaisten teemojen sijaan suurta yleisöä kiinnostavia laajempia ”ilmiöitä”, kuten armokuolema, alkoholismi ja porno. Illan aiheesta keskusteltiin kussakin jaksossa noin 50 minuutin ajan. Ohjelmasarjan alkuvaiheen tuottaja oli Juhani Wiio ja muita eri aikojen tekijöitä Risto Arkimies, Anne Flinkkilä, Risto Heikkilä, Pirjo Isomäki, Tauno Jarva, Mari Kiukas, Markku Laukkanen, Matti Mannila, Erkki Sarkkinen, Eero Silvasti, Maarit Tastula, Seija Wallius ja Hannu Vilpponen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lauantaisaunan keskustelu aidsista 12.10.1985, video 53 min, Yle Areena * Lauantaisaunan keskustelu hyvästä kuolemasta 2.11.1986 , video 52 min, Yle Areena Luokka:Yle TV2:n ajankohtaisohjelmat Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:1990-luvun suomalaiset televisiosarjat
Kesäkameliat

Kesäkameliat (Stewartia) on teekasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 22 lajia. Niitä esiintyy sekä Aasiassa että Pohjois-Amerikassa: Kiinassa, Koreassa, Japanissa ja Vietnamissa sekä Yhdysvaltojen kaakkoisosassa. Kesäkameliat ovat puita tai pensaita, kookkaimmat kasvavat 25 metriä korkeiksi puiksi. Lajeista suurin osa on nahkealehtisiä ja ainavihantia, muutamat lajit ovat ohutlehtisiä ja osa lehtensä pudottavia. Kukat ovat kookkaita, kameliamaisia, (kelta-)valkoisia. Hedelmätyyppinä on kota. == Lajeja == * virginiankesäkamelia (Stewartia malacodendron) * carolinankesäkamelia (Stewartia ovata) * japaninkesäkamelia (Stewartia pseudocamellia) * kiinankesäkamelia (Stewartia sinensis) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kesäkameliat – Stewartia * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Stewartia Luokka:Teekasvit
Inkarvilleat

Inkarvilleat eli lähetyssaarnaajankukat (Incarvillea) on bignoniakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 18 lajia. Niitä esiintyy luonnonvaraisina Keski- ja Itä-Aasiassa, runsaimmin Kiinassa. Inkarvilleat ovat yksi- tai monivuotisia suurikukkaisia ruohoja, joista monia viljellään koristekasveina. == Inkarvillealajeja == * tupasinkarvillea (Incarvillea compacta) * isoinkarvillea eli korkeainkarvillea (Incarvillea delavayi) * loistoinkarvillea (Incarvillea mairei) ** pikkuinkarvillea (I. mairei var. grandiflora, syn. I. grandiflora) * kesäinkarvillea (Incarvillea olgae) * valkoinkarvillea (Incarvillea sinensis subsp. variabilis) * siipaninkarvillea (Incarvillea younghusbandii) * purppurainkarvillea (Incarvillea zhongdianensis) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Incarvillea * Suomen Lajitietokeskus: Inkarvilleat – Incarvillea * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Incarvillea * ITIS: Incarvillea * Flora of China: Incarvillea Luokka:Bignoniakasvit
Ramondat

Ramondat (Ramonda) on gesneriakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on neljä lajia. Ne ovat Etelä-Euroopan vuoristoissa luonnonvaraisina kasvavia pieniä lehtiruusukkeellisia ruohoja. Kasvutavaltaan ramondat muistuttavat esimerkiksi Itä-Afrikan vuoristoissa kasvavia paavalinkukkia. Kaikkein lähimpiä sukulaisia ovat haberleat (Haberlea), joihin kuuluu yksi tai kaksi lajia, joka kasvaa Bulgarian ja Kreikan rajan Rodópi-vuoristossa. == Lajit == * olympoksensoilimo (Ramonda heldreichii (Boiss.) C.B.Clarke, syn. Jankaea heldreichii (Boiss.) Boiss. – aiemmin luokiteltu monotyyppiseen sukuun soilimot.) * pyreneittenramonda eli ramonda (Ramonda myconi (L.) Rchb.) * balkaninramonda (Ramonda nathaliae Pancic & Petrovic) * Ramonda serbica Pancic == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ramonda *
Olli Litmanen

Olli Alarik Litmanen (s. 26. heinäkuuta 1998 Oulu) on oululaislähtöinen tubettaja, jolla on yhteensä yli 400 000 seuraajaa eri somealustoilla. Youtubessa hänen ja Konsta Saajannon yhteinen kanava Iha Just Imus on yli 141 miljoonalla näyttökerralla yksi Suomen suurimmista kanavista. Litmanen on esiintynyt myös muutamia kertoja Nikita Touviken ja Daniel Aholan kanavalla sekä Joona Puhakan ja Roope Ranniston kanavalla ”Koukus”. == Palkinnot ja ehdokkuudet == Vuosi Palkintogaala Kategoria Kanava Tulos 2020 Creator Awards Finland Vuoden Viihdekanava Iha Just Imus == Lähteet == * https://www.youtube.com/@OlliLitmanen === Viitteet === Luokka:Suomalaiset tubettajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paz de la Huerta

Paz de la Huerta (oik. María de la Paz Elizabeth Sofía Adriana de la Huerta y Bruce; s. 3. syyskuuta 1984 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Oman elämänsä sankari (1999), Muistojen polku (2002), Enter the Void (2009) ja Nurse 3D (2013) sekä televisiosarjassa Boardwalk Empire (2010–2011). Vuonna 2017, Me Too -kampanjan aikana, de la Huerta kertoi elokuvamoguli Harvey Weinsteinin raiskanneen hänet kaksi kertaa vuonna 2010. Yli 75 naista on syyttänyt Weinsteinia seksuaalisesta häirinnästä: Weinstein on kiistänyt syytökset. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Amerikanespanjalaiset Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tarinoiden Suomi

Tarinoiden Suomi on Jussi Orozan ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2017. Elokuva on dokumentti, joka kertoo suomalaisuudesta useiden eri henkilöiden tarinoiden kautta. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2017 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Kaikki talot huojuu

Kaikki talot huojuu on Antti Aution kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 11. maaliskuuta 2022. Singlelle "Kaunein sana maailmassa" on tehty musiikkivideo. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Antti Autio tekee viittä tähteä hipovalla uutuudella lopullisen läpimurtonsa, Einari Stylman tuo vaihtelevaa kulmaa kotimaiseen lauluntekijä­musiikkiin Viitattu 18.6.2022. * Kulttuuritoimitus: Antti Aution Kaikki talot huojuu -levyllä kaikki on hyvin – ehkä vieläkin paremmin Viitattu 11.3.2022. * Soundi: Levyarvio: Antti Autio kuuluu maamme kärkiluokan lauluntekijöihin – uusi albumi toimii sekä sävellyksiltään että sanoituksiltaan Viitattu 25.3.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 albumit
Matti ja Sami

Matti ja Sami (myös Matti ja Sami – Universumin kolme suurinta virhettä) on Stefan Westerwellen ohjaama ja käsikirjoittama saksalais-suomalaisena yhteistuotantona tehty lastenelokuva vuodelta 2018. Elokuvassa saksalais- suomalaisen perheen 10-vuotias poika Matti kertoo perheelleen tarinan arpajaisvoitosta saadakseen heidät lähtemään kesälomamatkalle Suomeen. == Vastaanotto == Seura-lehden kriitikko Jussi Karjalainen antoi elokuvalle kaksi ja puoli tähteä ja luonnehtii elokuvaa viihdyttäväksi perhe-elokuvaksi, joka kärsii juonellisesta kankeudesta ja viihdyttää kulttuurierojen käsittelyllään. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 saksalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2018 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset lastenelokuvat
Prudentius Troyeslainen

Pyhä Prudentius Troyeslainen (alun perin Galindo – 6. huhtikuuta 861 Troyes, Ranska) oli espanjalaissyntyinen piispa ja pyhimys. Hän oli aikanasa oppineimpia prelaatteja ja onnistui osoittamaan vääräksi Gottesschalkin, Scotus Erigenan ja muiden harhaoppeja. Hän toimi luostarillisen reformin puolesta, työskenteli luostarillisen kurin palauttamiseksi sekä teki katekismuksen ja breviaarin yhdistelmän opettaakseen pappiskandidaatteja. Hänet tunnettiin laajalti kirjoituksistaan, kuten läntisten frankkien historiasta, tutkielmasta “De praedistinatione contra Johannem Scotem” ja kirjoitukseseta “Epistola tractoria ad Wenilonem”. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 6. huhtikuuta. == Lähteet == Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:860-luvulla kuolleet Luokka:Ranskalaiset piispat
Minä tuon mukanani sateet

Minä tuon mukanani sateet on Antti Aution debyyttialbumi, joka julkaistiin 14. helmikuuta 2017. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Laulaja-laulunkirjoittaja Antti Autio muuttuu erityislupauksesta ikilupaukseksi Viitattu 2.2.2022. * Soundi: Varmaotteinen ja omailmeinen Antti Autio – Folkkaava poprock-debyytti vakuuttaa Viitattu 2.2.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2017 esikoisalbumit
Pihalla tuulee taas

Pihalla tuulee taas on Antti Aution toinen studioalbumi, joka julkaistiin 11. lokakuuta 2019. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Antti Autio: Pihalla tuulee taas Viitattu 2.2.2022. * Soundi: Levyarvio: Uljasta, koskettavaa ja hieman naurettavaakin – Antti Aution levyllä kuuluu vereslihalla oleva runollinen tekijä Viitattu 2.2.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 albumit
John Grigg

John Edward Poynder Grigg (15. huhtikuuta 1924 Lontoo – 31. joulukuuta 2001 Lontoo) oli brittiläinen journalisti ja historioitsija. Hän käytti vuosina 1955–1963 nimeä lordi Altrincham, jonka hän oli perinyt isältään, Kenian kuvernööri Edward Griggiltä (1879–1955). Hän luopui aatelisasemastaan (”2. paroni Altrincham”) vuonna 1963, kun luopuminen tuli lain mukaan mahdolliseksi. Vuosina 1954–1960 Grigg julkaisi ja toimitti konservatiivista National and English Review -aikakauslehteä. Elokuussa 1957 hän aiheutti kohun arvostelemalla lehtikirjoituksessa kuningatar Elisabet II:ta. Hän kuvaili tämän puhetapaa ”rasittavaksi” () ja totesi, että kuningattaren julkinen persoona muistutti ”omahyväistä koulutyttöä” (a priggish schoolgirl). Grigg huomautti, että kuningatar eli eristyksissä kansastaan; hänen hovinsa oli liian yläluokkainen, ”eikä enää ajan tasalla” (out of touch). Griggin mukaan tällainen sopi huonosti moderniin yhteiskuntaan. Grigg oli perustuslaillisen monarkian vankka kannattaja, ja hän koki itse antaneensa rakentavaa palautetta. Hänen kommenttinsa herättivät kuitenkin Britanniassa suuttumusta, ja kadulla häneen kohdistettiin jopa väkivaltaa. Myös monet tiedotusvälineet asettuivat vastustamaan häntä, ja esimerkiksi BBC esti häntä osallistumasta ohjelmaansa. Griggin artikkelin myötä kuningashuoneen käytäntöjä alettiin kuitenkin uudistaa. Kuningatar lähetti jo samana vuonna kansalaisille ensimmäisen televisioidun joulutervehdyksensä. National and English Review -lehden lakkauttamisen jälkeen Grigg toimi muun muassa The Guardianin vakinaisena kolumnistina vuosina 1960–1970. Hän kirjoitti myös kummitätinsä Nancy Astorin elämäkerran. Hänen kirjallisen uransa huipentuma oli moniosainen, arvostettu elämäkertateos pääministeri David Lloyd Georgesta. Sen kolme ensimmäistä osaa julkaistiin vuosina 1973–1985, mutta neljäs ja viimeinen osa jäi Griggiltä kesken syöpään sairastumisen vuoksi. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset toimittajat Luokka:Brittiläiset historioitsijat Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Brittiläiset paronit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Geir Inge Sivertsen

Geir Inge Sivertsen (s. 29. elokuuta 1965) on norjalainen oikeistopuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kalastusministerinä lyhyen aikaa alkuvuonna 2020, mutta joutui eroamaan, kun kävi ilmi, että hän oli saanut perusteettomasti erorahaa siirtyessään Lenvikin pormestarin tehtävästä valtiosihteeriksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Geir Inge Sivertsen suurkäräjien verkkosivuilla * Geir Inge Sivertsen oikeistopuolueen verkkosivuilla Luokka:Norjan kalastusministerit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Balkaninramonda

Balkaninramonda (Ramonda nathaliae) on gesneriakasveihin ja ramondoihin kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, matala, kymmenen senttimetriä korkeaksi kasvava ruoho. Lehdet ovat vaaleanvihreät, karvaiset, hieman kurttuiset, viisi senttimetriä pitkät ja muodostavat matalan ikivihreän lehtiruusukkeen. Ruusukkeen keskeltä kasvaa alkukesällä kukkavanoja, joissa on kussakin muutamia kukkia terttuna. Kukat ovat enintään neljä senttimetriä leveitä, neliterälehtisiä, sinivioletteja ja keskeltä keltaoransseja. Balkaninramonda esiintyy luonnonvaraisena Balkanvuoristossa, Bosnia-Hertsegovinassa, Serbiassa, Pohjois-Makedoniassa ja Pohjois-Kreikassa.Jury, S. (2009+): Gesneriacae. – In: Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro- Mediterranean plant diversity: Ramonda myconi Viitattu 2.2.2022. Se kasvaa varjoisissa kallionkoloissa. Kasvia viljellään myös perennana kivikkopuutarhoissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ramonda nathaliae Luokka:Ramondat
Pyreneittenramonda

Pyreneittenramonda eli ramonda (Ramonda myconi) on gesneriakasveihin ja ramondoihin kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, matala, kymmenen senttimetriä korkeaksi kasvava ruoho. Ikivihreät, tummanvihreät ja hieman kurttuiset kahdeksan senttimetriä pitkät lehdet muodostavat maanmyötäisen lehtiruusukkeen. Sen keskeltä kasvaa kukkavanoja, joissa on muutamia kukkia terttuna. Kukat ovat 2,5 cm leveitä, useimmin syvän sinivioletteja ja keskeltä keltaisia. Pyreneittenramonda esiintyy luonnonvaraisena Pyreneitten vuoristossa Koillis-Espanjassa, Etelä-Ranskassa ja Andorrassa.Jury, S. (2009+): Gesneriacae. – In: Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity: Ramonda myconi Viitattu 2.2.2022. Espanjassa se kasvaa myös Valencian ja Katalonian rajalla Els Ports -massiivilla. Pyreneittenramonda kasvaa varjoisissa kallionhalkeamissa. Kasvia viljellään myös perennana kivikkopuutarhoissa. == Lähteet == Luokka:Ramondat
Torre Canavese

Torre Canavese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissaTorre Canavese Sapere.it Torre Canavese Enciclopedia Treccani Torre Canavese Turismo Torino . Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 608 asukasta. pienoiskuva|left ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Lusikkakeltapaunikko

Lusikkakeltapaunikko (Aichryson dumosum) on Madeiralla kotoperäisenä kasvava uhanalainen maksaruohokasvilaji. Se on keltakukkainen ruohomainen mehikasvi, jonka ruusukelehdet ovat lusikkamaiset. Laji esiintyy Madeiran saaren lounaispäässä Calhetan kunnassa nykyisin vain yhdellä kasvupaikalla. Lusikkakeltapaunikko kasvaa 300–400 metrin korkeudella kivikkoalueen koloissa. Kasvin nykyinen yksilömäärä vaihtelee vuosittain, mutta niitä arvioidaan olevan 50–250. Harvinaisuutensa ja erilaisten mahdollisten uhkien vuoksi laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Aichryson dumosum Luokka:Maksaruohokasvit Luokka:Madeiran kasvisto Luokka:Uhanalaiset kasvit
Aavikkopaksujalka

Aavikkopaksujalka (Pachypodium lamerei) on Madagaskarilta kotoisin oleva huonekasvina tunnettu oleanterikasvilaji. Se kasvaa pieneksi puuksi, korkeudeltaan 2–8 metriä, jonka sukkulenttinen varsi on alaosasta pullistunut ja vankkapiikkinen. Varsi alkaa vähitellen haarautua kasvin kasvaessa. Lehdet ovat kapeansuikeat. Kukinnoissa on suuria, jopa kymmenen senttimetrin levyisiä, valkoisia, terälehtien keskeltä kellertäviä ja tuoksuvia kukkia.Stenman, K. & Wennström, A. 2008: Huonekasvit. Gummerus Kustannus Oy. ISBN 978-951-20-7448-8. Luonnonvaraisena aavikkopaksujalka esiintyy Madagaskarissa enimmäkseen saaren eteläosassa. Se kasvaa savanneilla ja kuivissa piikkipuumetsiköissä kalkkikivisellä tai hiekkaisella maalla.IUCN Red List of Threatened Species: Pachypodium lamerei Viitattu 2.2.2022. == Lähteet == Luokka:Oleanterikasvit Luokka:Huonekasvit
Palloleijonankorva

Palloleijonankorva (Leonotis nepetifolia, kissanmintunlehtinen) on koristekasvina käytetty huulikukkaiskasvi. Se on yksivuotinen tai lyhytikäinen monivuotinen ruoho, joka kasvaa yleensä yhdestä kolmeen metriä korkeaksi. Lajin kukinnot kasvavat varressa säännöllisin välein, useasta kukkakiehkurasta muodostuu tiiviitä pallomaisia ryhmiä. Verhiön hampaat ovat otakärkisiä, kukat melko pitkätorvisia, yleensä oranssinpunaisia. Palloleijonankorva esiintyy alkuperäisenä Afrikassa ja Intiassa. Lisäksi se esiintyy tulokaslajina muissa maanosissa kuten Etelä-Amerikassa ja lukuisilla valtamerten saarilla kuten Havaijissa, Seychelleillä ja Saint Helenalla.Plants of the World Online 2022: Leonotis nepetifolia (L.) R.Br. Viitattu 2.2.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Palloleijonankorva – Leonotis nepetifolia Luokka:Huulikukkaiskasvit
Cinema Dadaab

Cinema Dadaab on Kati Juuruksen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2018. Elokuva kertoo Kenian Dadaabissa sijaitsevasta pakolaisleiristä, jossa Abdikafi Mohamed pitää elokuvateatteria. Abdikafi ja monet muut leirin asukkaat ovat tulleet leirille lapsina ja viettäneet siellä koko elämänsä, joten heidän käsityksenä maailmasta perustuu leirillä näytettyihin elokuviin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2018 dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2018 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Silkkimaloppi

Silkkimaloppi eli maloppi (Malope trifida) on yksivuotinen malvakasvilaji, jota viljellään kesäkukkana. Se kasvaa 100–120 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pysty ja latvasta monihaarainen. Lehdet ovat munuaismaiset tai herttamaiset, hammaslaitaiset; ylimmät lehdet ovat jakautuneet 3–5 liuskaan. Kukat kasvavat yksittäin lehtihangoissa, noin 5 cm pitkien kukkaperien päissä. Lisäverhiön lehdet ovat suuria ja varsinaisia verholehtiä leveämpiä. Kukat ovat jokseenkin suppilomaisia, 5–7 cm leveitä, silkinhohtoisia, terälehdet purppuranpunaisia ja tummasuonisia. Hedelmänä on lohkohedelmä.Suomen Lajitietokeskus: Silkkimaloppi – Malope trifida Viitattu 2.2.2022. Silkkimaloppi esiintyy alkuperäisenä Marokossa, Algeriassa ja Maltalla.Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity: Malope trifida Viitattu 2.2.2022. == Lähteet == Luokka:Malvakasvit
Pirkko Frank-Arkimies

Pirkko Frank-Arkimies (1. kesäkuuta 1946 Hämeenkoski – 4. marraskuuta 2017 Tampere) oli suomalainen Yleisradion palveluksessa ollut televisiotoimittaja ja tuottaja.Pirkko Frank-Arkimies 1946–2017, Helsingin Sanomat Muistot 10.11.2017 (Tilaajille)Kuolleita: Pirkko Frank-Arkimies, Journalisti 1.12.2017 Frank-Arkimies tuli 1960-luvun puolivälissä opiskelemaan journalistiikkaa Tampereelle. Hän oli toimitusharjoittelijana Pohjois-Suomessa muun muassa Pohjolan Sanomat-lehdessä. Suurimman osan toimittajan urastaan hän oli työssä TV2:ssa Tampereen Tohlopissa. Frank-Arkimies palkittiin televisio-ohjelmistaan Telvis-kunniakirjoilla sekä Jussi-kunniakirjalla. Tuottajana hän oli muun muassa Pohjantähden alla-dokumenttisarjassa. Frank-Arkimies oli naimisissa Yleisradion televisiotoimittajan Risto Arkimiehen kanssa. Heidän lapsiaan ovat STT:n toimittaja Tuomas Arkimies ja toimittaja Kirsikka Arkimies. == Kirjallista tuotantoa == * Kertomus Huoltoliitto r.y:n toiminnasta vv. 1951-1971. Huoltoliitto, Helsinki 1971 == Televisio-ohjelmia == * Esko Nikkari - köyhän miehen Brando, tv-dokumentti. 2001, ohjaaja * Seela Sella - Aina joku toinen, tv-elokuva. 2007, ohjaaja ja käsikirjoittaja * Ransu - Kansakunnan koira, tv-dokumentti. 2008, tuottaja * Tuomari Nurmio - oikeuden puolesta, tv- dokumentti. 2008, tuottajaIMDb : Pirkko Frank-Arkimies == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Edward Maki

Edward "Ed" Alexander Maki (13. elokuuta 1914 Rudyard, Michigan – 6. kesäkuuta 1998 Green Bay, Wisconsin) oli amerikansuomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edusti Yhdysvaltoja jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1939. Maki saavutti turnauksesta joukkueineen hopeaa. Hänen päästettyjen maalien keskiarvonsa turnauksessa oli kaksi maalia ottelua kohden. == Yksityiselämä == Maki muutti nuorena perheineen Rudyardista Hancockiin. Hänen perheeseensä kuuluivat myös kaksi veljeä Alfred (1924–1999) ja Albert (1920–2011), jotka myös pelasivat jääkiekkoa. Edward Maki oli lahjakas urheilija, joka sisäisti eri lajit vaivatta. Toisessa maailmansodassa Maki palveli Yhdysvaltain laivastossa. Sodan jälkeen hän toimi urheiluvalmentajana muun muassa jääkiekon ja amerikkalaisen jalkapallon parissa. Hänen vanhempansa olivat Alexander Maki ja Olga Matilda (o.s. Tossava). Puoliso oli Signe Iola (o.s. Ponnikas) (1918–2007) vuodesta 1940. Maki valmistui vuonna 1938 Michiganin teknillisestä yliopistosta (silloinen Michigan College of Mining and Technology), jossa työskenneltyään hän siirtyi myöhemmin Green Bay kaupunkiin Standard Oil yhtion palvelukseen. == Lähteet == Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Timo Vuorela

Timo Vuorela (20. toukokuuta 1941 Tampere – 28. lokakuuta 2021 Mikkeli) oli suomalainen toimittaja ja ulkomaankirjeenvaihtaja.Timo Vuorela 1941–2021, Helsingin Sanomat Muistot 01.12.2021 (Tilaajille)Kuolleita: Lähi-idän tapahtumien raportoija, Journalisti 5.1.2022 Timo Vuorela vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Orivedellä. Hän opiskeli Tampereen yliopistossa lehdistö- ja tiedotusoppia ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1968. Hän työskenteli Helsingin Sanomien ulkomaanosastolla 12 vuoden ajan ja siirtyi 1980 Beirutiin Helsingin Sanomien ensimmäiseksi Lähi-idän kirjeenvaihtajaksi. Vuorela toimi vuodesta 1985 alkaen Helsingin Sanomien Skandinavian- kirjeenvaihtajana Tukholmassa ja tämän jälkeen freelancetoimittajana Kyproksella Larnakassa. Vuorela palasi Suomeen vuonna 2010. Viimeiset vuotensa hän asui Mikkelissä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Jouhikasuariina

Jouhikasuariina (Casuarina equisetifolia, kortteenlehtinen) on kasuariinojen sukuun kuuluva puu. Se on ainavihanta, keskikokoinen tai suuri, 10–30 tai jopa 40 metriä korkeaksi kasvava. Oksat ovat naru- tai piiskamaisen kapeita. Lehdet ovat pieniä ja suomumaisia, ne kasvavat nelilukuisina kiehkuroina. Kukat ovat huomaamattoman pieniä. Hedekukinnot sijaitsevat oksien kärjissä parin senttimetrin pituisina lieriömäisinä ryhminä. Käpymäiset emikukat sijaitsevat oksilla lähempänä tyveä. Emikukat ovat soikean pyöreitä tai liereitä, halkaisijaltaan 1–2 cm. Siemenet ovat pieniä ja kuivia, niissä on kalvomainen lenninsiipi. Jouhikasuariina esiintyy alkuperäisenä Aasiassa, Intiasta Uuteen- Guineaan ja Australiaan. Jouhikasuariinaa käytetään hiekansitojana, tuuliesteenä ja kujannepuuna hiekkarannoilla, dyyneillä ja jokisuistoissa. Lajia viljellään puuaineksen korkean lämpöarvon vuoksi polttopuuksi tai puuhiilen raaka-aineeksi varsinkin Intiassa ja Kiinassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Jouhikasuariina (Casuarina equisetifolia) Luokka:Kasuariinat Luokka:Puut
Leonard Saari

Leonard Oiva Saari (9. heinäkuuta 1909 Eveleth, Minnesota, Yhdysvallat – 10. heinäkuuta 1989 Ramseyn piirikunta (Minnesota), Yhdysvallat)"Minnesota Death Index, 1908-2002," database, FamilySearch (https://familysearch.org/ark:/61903/1:1:V4H6-7LK : 4 December 2014), Leonard Oiva Saari, 10 Jul 1989; from "Minnesota Death Index, 1908-2002," database, Ancestry (http://www.ancestry.com : 2001); citing Ramsey, Minnesota, record 2326430, certificate number 018719, Minnesota Department of Health, Minneapolis. oli amerikansuomalainen jääkiekkoilija, joka edusti Yhdysvaltoja vuoden 1939 maailmanmestaruuskilpailuissa. Saari saavutti joukkueineen turnauksesta hopeaa. Saari pelasi hyökkääjänä. == Lähteet == Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Jokikasuariina

Jokikasuariina (Casuarina cunninghamiana) on kasuariinojen sukuun kuuluva puu. Laji esiintyy alkuperäisenä Australian itä- ja pohjoisosassa melko lähellä rannikoita. Se kasvaa lämpimän vyöhykkeen metsissä elinvoimaisena. Sitä on viljelty hyötykasvina eri tarkoituksiin, kuten maisemointiin ja polttopuuksi. Sen sydänpuusta tehdään sahatavaraa sisustusmateriaaliksi. Jokikasuariina esiintyy myös tulokaslajina useissa maissa eri puolilla maailmaa.IUCN Red List of Threatened Species: Casuarina cunninghamiana Viitattu 2.2.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Jokikasuariina (Casuarina cunninghamiana) Luokka:Kasuariinat Luokka:Puut
Asko Vuorjoki

Asko Vuorjoki (8. lokakuuta 1937 Helsinki – 11. lokakuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja valtiotieteen maisteri.Asko Vuorjoki 1937–2021, Helsingin Sanomat Muistot 01.12.2021 (Tilaajille)Kuolleita: Sivistynyt sanakäyttäjä, Journalisti 9.12.2021 Asko Vuorjoki oli valtiotieteen maisteriksi valmistuttuaan Uusi Suomi -lehden ulkomaantoimittajana vuodesta 1963 aina lehden lopettamiseen saakka 1991. Tämän jälkeen hän oli Iltalehdessä ympäristötoimittajana aina eläkkeelle jäämiseensä saakka. Vuorjoki oli Uuden Suomen Bonnin kirjeenvaihtajana 1965–1969. Hän sai aivoinfarktin kesällä 2012 ja oli sitten viimeiset vuotensa sairaalassa halvautuneena ja miltei puhekyvyttömänä. Vuorjoki toimi aktiivisesti vapaamuurarijärjestössä viiden vuosikymmenen ajan. Hän oli myös lintuharrastaja ja valokuvauksen harrastaja. == Julkaisuja == * Arvo Aallas : Pilkkuja meren peilissä; valokuvat Asko Vuorjoki, U. A. Saarinen ja Arvo Aallas. Karisto 1958 * Akateemisen Karjala- Seuran ulkopoliittinen linja, pro gradu-tutkielma. Helsingin yliopisto 1963 == Suomennoksia == * Klaus Mehnert : Peking ja Moskova ; suom. Maija-Liisa ja Asko Vuorjoki. WSOY 1964 (alkuteos Peking und Moskau) * Krister Wahlbäck : Veljeys veitsenterällä: Suomen-kysymys Ruotsin politiikassa 1937-1940 ; suomentaneet Maija-Liisa Vuorjoki ja Asko Vuorjoki. WSOY 1968 (alkuteos Finlandsfrågan i svensk politik 1937-1940) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomenlahti yllätti 1959: Pernajan ulkosaaristoon ajautui kuollut pingviini, joka katosi yhtä mystisesti kuin se oli saapunut, Ilta-Sanomat 1.1.2019 Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Kasuariiniot

Kasuariiniot (Allocasuarina) on kasuariinakasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sen on erottanut australialainen Lawrence Johnson 1980-luvulla kasuariinojen (Casuarina) suvusta. Kasuariinioihin sisältyy 61 lajia puita ja pensaita, jotka kaikki kasvavat Australiassa. == Lajeja == * luutakasuariinio (Allocasuarina distyla, aiemmin Casuarina distyla) – Esiintyy Uudessa Etelä- Walesissa. * riippakasuariina (Allocasuarina verticillata, aiemmin Casuarina stricta) – Esiintyy Kaakkois-Australiassa. * puhurikasuariinio (Allocasuarina zephyrea) – Esiintyy Tasmaniassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kasuariiniot – Allocasuarina Luokka:Kasuariinakasvit
Hannu Vilpponen

Hannu Vilpponen (s. 23. tammikuuta 1939 Varkaus) on suomalainen eläkkeellä oleva televisiotoimittaja, toimituspäällikkö ja tuottaja.IMDb : Hannu VilpponenLinkedin : Hannu Vilpponen Vilpponen opiskeli Työväen Akatemiassa ja Tampereen yliopistossa. Hän oli Yleisradion palveluksessa 1963–2003. Vuoteen 1988 saakka Vilpponen oli TV2:n ajankohtaisohjelmien toimituspäällikkönä, sen jälkeen hän oli 1988-1990 Yleisradion Moskovan kirjeenvaihtajana, 1991–1998 Yleisradion ympäristö-projektin johdossa ja viimeksi 1999–2003 TV2:n erityisohjelmien toimituspäällikkönä. == Televisio-ohjelmia == * Joululahjavalvojaiset, tv-elokuva. 1963, ohjaaja * Arvo Turtiainen - Työn ja rakkauden lauluja, tv-elokuva. 1965, ohjaaja * Kenttäharmaa nuoruus, tv- elokuva. 1965, ohjaaja * Lepikon torppa, tv-dokumentti. 1966, ohjaaja * Kinkerit - Elävää kansanperinnettä Luopioisista, tv-dokumentti. 1966, ohjaaja * Tasavallassa tapahtuu, 1975-1977, tuottaja * Ajankohtainen kakkonen, 1981-1984, tuottaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yle Areena : Tasavallassa tapahtuu: Ystävä kylässä. Toimittaja Hannu Vilpponen seurasi Neuvostoliiton pääministerin Aleksei Kosyginin viisipäiväistä Suomen-vierailua maaliskuussa 1977. (31.3.1977) Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bligny-lès-Beaune

Bligny-lès-Beaune on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin kuusi kilometriä Beaunen kaupungista etelään. Kunnan keskustassa on 900-luvulta peräisin oleva romaaninen Saint-Baldoux’n kirkko. Kirkko on rakennettu samalla paikalla olleen pakanallisen temppelin tilalle. ==Tunnettuja kuntalaisia== *Jean Taboureau (1879-1970), tunnetaan myös nimellä Jean des Vignes Rouges, kirjailija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Nella Larsen

Nella Larsen (13. huhtikuuta 1891 Chicago, Illinois – 30. maaliskuuta 1964 New York, New York) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka vaikutti erityisesti Harlemin renessanssin aikaan. Larsenin äiti oli tanskalainen ja isä kotoisin Tanskan Länsi-Intiasta. Hän opiskeli vuoden Fisk Universityssä ja myöhemmin Kööpenhaminan yliopistossa 1910–1912. Asetuttuaan New Yorkiin hän opiskeli sairaanhoitajaksi ja työskenteli myös kirjastossa. Larsenin ensimmäinen novelli julkaistiin 1927 ja ensimmäinen romaani Quicksand vuonna 1928. Hänen toinen romaaninsa Passing ilmestyi 1929. Siitä ilmestyi vuonna 2021 Rebecca Hallin ohjaama samanniminen Netflix-elokuva. ==Teokset== * Quicksand (1928) * Passing (1929) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Wertheim, Bonnie: Overlooked: Nella Larsen New York Times. Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Duesme

Duesme on kunta Ranskassa Côte-d’Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Seinen varrella, noin 34 kilometriä Montbardin kaupungista itään. Kunnan keskustassa oleva Saint-Philippen ja Saint-Jacquesin kirkko on rakennettu vuosina 1686–1705. Se korvasi aiemman kirkon, joka oli rakennettu linnan muurien sisäpuolella, ja joka oli tuhoutunut Ranskan uskonsodissa vuonna 1595. Lähistöllä on vanhan linnoitetun linnan rauniot. Se on alkujaan 1100-luvulla rakennettu linna, josta Burgundin herttuat tekivät yhden linnoituksistaan. Écorcheursit valloittivat linnan vuonna 1363. Ranskan kuningas Henrik IV purki linnan 1600-luvulla, ja lopullisesti se tuhottiin 1700-luvulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Lukkikämmekät

Lukkikämmekät (Brassia) on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Suvun lajeja esiintyy lähinnä Keski- ja Etelä-Amerikassa. Lajeihin kuuluu myös huonekasvina käytetty lukkikämmekkä (Brassia caudata). Lukkikämmekät kasvavat päällyskasveina. Niillä on suuret, valkoiset tai vaaleat kukat, joissa on kapeat kehälehdet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Brassia *ITIS: Brassia *Flora of North America: Brassia *UniProt: Taxonomy - Brassia *Pherobase: Floral volatiles of Genus Brassia Luokka:Kämmekkäkasvit
Avdijivka

Avdijivka (; ) on Ukrainassa Donetskin alueen Pokrovskin piirin kaupunki, joka sijaitsee kymmenisen kilometriä Donetskista pohjoiseen. Avdijivka sijaitsee strategisesti vain viitisen kilometriä Donetskin lentokentän pohjoispuolella. Kaupungissa on rautatieasema ja kaupungin itäpuolelta kulkee Donetskista pohjoiseen johtava valtatie. Asutus on saanut alkunsa noin 1770. Kylä siitä tuli 1884; merkittävä kehitys tapahtui rautatien rakentamisen myötä. Paikkakunta toimi piirikeskuksena vuosina 1923–1931 ja 1938–1963. Kaupungin aseman asutus sai 1956. Vuosina 1960–1963 rakennettiin ajanmukainen koksitehdas. Avdijivkan koksitehtaasta kasvoi yksi Euroopan suurimmista, mikä edesauttoi kaupungin kehittymistä. Kaupungissa on ollut myös muuta teollisuutta. Vuonna 2001 kaupungin väkiluku oli 37 237\. Tuolloin 63,5 prosenttia asukkaista oli ukrainalaisia, 33,7 % venäläisiä, 0,9 % valkovenäläisiä ja 0,6 % kreikkalaisia. Vuonna 2021 Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 31 940 asukasta. Osana vuonna 2014 käynnistynyttä Itä-Ukrainan sotaa seudulla on taisteltu useiden vuosien aikana. Monet rakennukset ja kaupungin rakenteet ovat vaurioituneet pahoin. Kaupungin asukasluvusta on esitetty pienempiäkin arvioita ainakin sotaisempien vaiheiden aikana. Tällöin osa asukkaista voi kuulua Donetskin alueelta lähteneiden satojen tuhansien maan sisäisten evakkojen joukkoon, vaikka olisivatkin kirjoilla kaupungissa. Kaupungin hallinnasta on taisteltu osana Venäjän laajamittaisia pyrkimyksiä horjuttaa Ukrainan suvereniteettiä. Tammi-helmikuun 2017 taitteessa seudulla käytiin Avdijivkan taistelu Venäjän tukemien kapinallisten ja maataan puolustaneiden Ukrainan asevoimien välillä. Avdiivka rail station 2012 (3).JPG|Avdijivkan rautatieasema. Avdiivka town administration building 20151204.jpg|Kaupungin hallintorakennus. Avdijivskij Koksochimicheskij Zavod (2).JPG|Avdijivkan koksitehdasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
Erkki Lehtonen (teollisuusneuvos)

Rauli Erkki Lehtonen (7. marraskuuta 1922 Hattula – 31. heinäkuuta 2004 Oulu) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Lehtosen vanhemmat olivat maalarimestari Johannes Lehtonen ja Siiri Nylund ja puoliso vuodesta 1949 terveyssisar Eeva Karoliina Niskasaari. Lehtonen osallistui sekä talvisotaan että jatkosotaan, jossa hän haavoittui, jääden pysyvästi sotainvalidiksi. Sotien jälkeen vuonna 1945 Lehtonen tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan yhteiskoulusta ja valmistui sitten sähköinsinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta. Hän työskenteli vuodesta 1948 Kemissä, mutta ryhtyi vielä opiskelemaan Helsingin kauppakorkeakoulussa. Kun opinnot kuitenkin keskeytyivät, Lehtonen palasi Kemiin, sähköasennusliike Tekomaan toimitusjohtajaksi. Hän hankki yhtiön kokonaan omistukseensa 1956 ja osti sen sisaryhtiöiksi myöhemmin kaksi muuta yritystä, vuonna 1964 Tornion Sähköasennuksen Torniosta ja vuonna 1979 Tuiran Sähkön Oulusta. Takamaa-yhtiöstä kasvoi Lapin läänin suurin sähköasennusliike. Sille perustettiin myös metalliosasto, josta tuli vuonna 1967 konepajayhtiö Teräspiste. Teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1976 saanut Lehtonen johti konserniyhtiöidensä liiketoimintaa vuoteen 1981 asti. Hän osallistui alansa työmarkkinapolitiikkaan, toimien muun muassa Sähkötyönantajain liiton hallituksessa ja valtuuskunnassa. Liiton hallituksen puheenjohtaja hän oli 1980–1981. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Pino (täsmennyssivu)

Pino voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Pino, abstrakti tietotyyppi tietojenkäsittelytieteessä * Pino d’Asti, kaupunki Piemonten alueella Italiassa * Pino Torinese, kaupunki Piemonten alueella Italiassa == Sukunimenä == * Danny Pino (s. 1974), yhdysvaltalainen näyttelijä * Geraldo Pino (1939–2008), sierraleonelainen laulaja ja kitaristi * Javier del Pino González (s. 1980), espanjalainen jalkapalloilija * Jimmy Pino (s. 1978), kolumbialainen pikajuoksija * Nasta Pino (1934–2017), virolainen kirjailija, toimittaja ja historioitsija * Teodoro Enrique Pino Miranda (1946–2020), meksikolainen katolinen piispa * Yeremi Pino (s. 2002), espanjalainen jalkapalloilija.
Pino Torinese

Pino Torinese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissaPino Torinese Sapere.it Pino Torinese Enciclopedia Treccani Pino Torinese Strade di colori e sapori . Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 8 378 asukasta. pienoiskuva|left ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Pino d’Asti

Pino d’Asti () on kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Astin maakunnassaPino d’Asti Astigov . Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 211 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Astin maakunnan kunnat
Vaidas Baumila

Vaidas Baumila (s. 28. toukokuuta 1987 Vilna, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen laulaja ja näyttelijä. Baumila nousi julkisuuteen sijoituttuaan kolmanneksi liettualaisessa musiikkishow'ssa Dangusissa. Vuonna 2014 Vaidas sijoittui kolmanneksi Liettuan euroviisukarsinnassa Eurovizijos Atranka 2014 -laulukilpailussa. 25\. helmikuuta 2015 Baumila voitti yhdessä Monika Linkytėn kanssa Eurovizijos Atranka 2015 -laulukilpailun kappaleella This Time ja valikoitui näin Liettuan edustajaksi vuoden 2015 Eurovision laulukilpailuun. Duetto kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 21. toukokuuta ja pääsi finaaliin. 23. toukokuuta pidetyssä finaalissa duetto sijoittui 18:nneksi. == Diskografia == === Studioalbumit === Nimi Tiedot Listasijoitus Liettua (AGATA) Ką tu mėgsti? * Julkaistu: 2006 * Formaatti: digitaalinen lataus, CD — Išklausyk * Julkaistu: 2007 * Formaatti: digitaalinen lataus, CD — Iš naujo * Julkaistu: 2015 * Formaatti: digitaalinen lataus, CD — Milijonai * Julkaistu: 2020 * Formaatti: digitaalinen lataus, CD 77 === Singlet === Nimi Vuosi Listasijoitus Albumi Liettua (AGATA) Itävalta (Ö3 Austria Top 40) 'http://austriancharts.at/showinterpret.asp?interpret=Monika+Linkyt%E9 "This Time" (Monika Linkytėn kanssa) 2015 — 59 Iš naujo "Ant Mašinos Stogo" — — Milijonai "Panama" 2016 — — "Dviese" (Moniquén kanssa) — — "Tai Buvai Tu" 2017 — — "Suknelė" 2018 — — "Šalta" — — "Būk Kantri" 2019 — — "Milijonai" (JUSTÉn kanssa) — — "Galingi" (Sofijan kanssa) 2020 — — "Meilės sezonas" — — rowspan="5" "Mergaitė" (featuring Mark Les) — — "Laikas Keistis" 2021 — — "Kunigunda" 1 — "Demonai" (Omertan kanssa) — — == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli 2014 Valentinas už 2rų oma itsensä == Lähteet == Luokka:Liettualaiset laulajat Luokka:Liettuan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2016 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lady Macbeth

Lady Macbeth on naispäähenkilö William Shakespearen tragediassa Macbeth. Näytelmässä Lady Macbeth on skotlantilaisen aatelismiehen, Macbethin puoliso ja hän pakottaa miehensä murhaan, jonka jälkeen hänestä tulee Skotlannin kuningatar. Miehensä muuttuessa murhaavaksi tyranniksi, Lady Macbeth alkaa tuntea syyllisyyttä, joka ajaa hänet hulluksi ja hän päätyy tekemään itsemurhan. Lady Macbeth on yksi Shakespearen tunnetuimmista hahmoista ja häntä ovat näytelleet lukuisat kuuluisat näyttelijät niin valkokankaalla kuin teatterissa.The 10 Best Lady Macbeths Of Stage And ScreenActors who have played Lady Macbeth == Lähteet == Luokka:Kuvitteelliset kuninkaalliset Luokka:Kuvitteelliset rikolliset Luokka:Kirjallisuuden henkilöhahmot