EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mark-Paul Gosselaar

Mark-Paul Gosselaar (s. 1. maaliskuuta 1974 Panorama City, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. ==Ura== Gosselaar aloitti uransa 1980-luvun loppupuolella. Hän nousi kuuluisuuteen vuonna 1989 saadessaan pääroolin suositussa tilannekomediasarjassa Saved by the Bell. Sarjan teko lopetettiin vuonna 1993, mutta siitä tehtiin myös muutama elokuva. Vuosina 2001–2005 hän näytteli suositussa poliisisarjassa NYPD Blue ja vuosina 2008–2009 lakisarjassa Oikeuden edessä. Vuodesta 2011 lähtien hän on näytellyt lakisarjassa Franklin & Bash. ==Filmografia== ===Elokuvia=== Vuosi Nimi Rooli 1988 Necessary Parties Chris Mills 1993 White Wolves: A Cry in the Wild II Scott James 1994 Carl 1995 Twisted Love D.J. 1996 Specimen Mike Hillary 1996 Sticks & Stones Dale 1996 Kounterfeit Paco / Danny 1998 Dead Man on Campus Cooper Frederickson 2002 Atomic Twister Dep. Jake Hannah 2006 Salaisuuksien talo Kim 2015 Heist Marconi 2016 Precious Cargo Jack ===Sarjat=== Vuosi Sarja Roolit 1986 Highway to Heaven Rolf Baldt 1986 Stingray Eric Murray 1986 Tim Conrad 1988 Brad Gaines 1988 Punky Brewster Walker Wimbley 1988 Charles in Charge Philip 1988–1989 Good Morning, Miss Bliss Zack Morris 1989–1993 Saved by the Bell Zack Morris 1990 Murphy Brown Wes 1992 Saved by the Bell: Hawaiian Style Zack Morris 1992 Blossom Kevin 1993–1994 Saved by the Bell: The College Years Zack Morris 1994 For the Love of Nancy Tommy Walsh 1994 Saved by the Bell: Wedding in Las Vegas Zack Morris 1994 Saved by the Bell: The New Class Zack Morris 1996 Brothers of the Frontier Hiram Holcomb 1996 She Cried No Scott Baker 1997 Dying to Belong Steven Tyler 1997 Born Into Exile Chris 1998–99 Hyperion Bay Dennis Sweeny 2000 D.C. Pete Komisky 2001 Jason Johnson 2001 Beer Money Tim Maroon 2001 Law & Order: Special Victims Unit Wesley Jansen / Peter Ivanhoe 2001–2005 NYPD Blue etsivä John Clark, Jr. 2002 Alikes Chris 2005 Over There John Moffet 2005–06 Commander in Chief Richard 'Dickie' McDonald 2007 Law Dogs Evan Marlowe 2007 John from Cincinnati Jake Ferris 2008 Robot Chicken Zack Morris / työntekijä (ääni) 2008–2009 Raising the Bar Jerry Kellerman 2010 Rizzoli & Isles Garrett Fairfield 2010 Weeds Jack 2011–14 Franklin & Bash Peter Bash 2011 12 Dates of Christmas Miles 2012 Don't Trust the B---- in Apartment 23 oma itsensä 2013 Men at Work Tim 2013 Happy Endings Chase 2014 Flipping Out oma itsensä 2014–15 CSI: Crime Scene Investigation Jared Briscoe / Paul Winthrop 2015 Truth Be Told Mitch 2016 Pitch Mike Lawson 2016 Dinner at Tiffani's oma itsensä 2016 Celebrity Name Game oma itsensä 2018 Nobodies oma itsensä 2019 The Passage Brad Wolgast 2019– Mixed-ish Paul Jackson ==Yksityiselämä== Gosselaarilla on hollantilaiset, indonesialaiset ja saksalaiset sukujuuret. Hän meni naimisiin Lisa Ann Russellin kanssa vuonna 1996, mutta he erosivat vuonna 2011. Heillä on kaksi lasta. Vuonna 2012 Gosselaar meni naimisiin Catriona McGinnin kanssa. Pariskunnan ensimmäinen lapsi syntyi syyskuussa 2013. ==Aiheesta muualla== * markpaulgosselaar.net * Mark-Paul Gosselaar NNDB:ssä Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leevi Mäittälä

Leevi Ilmari Mäittälä (12. toukokuuta 1914 Askola – 30. joulukuuta 1998) oli suomalainen kirjallisuuden tutkija. Mäittälä on kirjoittanut teoksen kirjailija Johannes Linnankoskesta sekä kaksi Askolan paikallishistoriaa käsittelevää teosta. == Teoksia == * Elämän tulipunakukka : Vihtori Peltonen - Johannes Linnankoski. WSOY 1979 * Askolan historia 2 : vuodet 1896-1975. Askolan kunta, Porvoo 1986 * Tarua ja totta vanhasta Askolasta. Askolan kunta 1994 == Lähteet == * == Viitteet == Luokka:Suomalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Koisthuhta

Koisthuhta on kulmakunta ja entinen koulupiiri Somerolla. Kulmakunnan asutus on syntynyt pääasiassa Someron Sylvänän, Ollilan ja Paltan kylien talojen vanhoille takamaille Someron pohjoisossa lähellä Jokioisten ja Tammelan kuntien rajaa, osa koulupiirin taloista on kuulunut myös Someron Lahden kylän takamaihin.Romppanen 2003: 10-11, 13, 174-175. Koisthuhdassa toimi vuosina 1924–1966 Koisthuhdan kansakoulu. Aluksi koulu toimi vuokralla Koivulan talossa, oma koulutalo saatiin vuonna 1932.Romppanen 2003: 14-27. Opettajista pitkäaikaisin oli koulussa vuosina 1935-1966 opettajana toiminut Irja Pylsy (myöhemmin Hippa).Romppanen 2003: 31-32. Vuosina 1938-1972 kulmakunnalla toiminut kauppa oli aluksi yksityinen, mutta toimi vuodesta 1955 Someron Osuuskaupan myymälänä. Myöhemmin kulmakunnalla kiersi myymäläauto.Romppanen 2003: 58-60. Kulmakunnan halki virtaa Kokemäenjoen vesistöön kuuluvan Loimijoen sivujoen Haapajoen latvahaara Peto-oja (myös Petojoki tai Koisthuhdanoja).Romppanen 2003: 13 Luonnonmuistomerkkinä on vuonna 1963 rauhoitettu kolmen pitäjän rajakivi, Satulinkivi eli Vahankivi Someron, Tammelan ja Jokioisten rajalla, Vahankiventien varrella. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Someron kulmakunnat
Lilli Vuorela

Lijdia (Lilli) Vuorela (11. elokuuta 1914 Rautu – 18. maaliskuuta 2009 Savonlinna) oli suomalainen maatalon emäntä ja kirjailija.Toisen lähteen mukaan Vuorelan syntymäaika oli 18. marraskuuta 1914 Lilli Vuorela (o.s. Orlov) kävi kansakoulun ja kotitalouskoulun. Hän opiskeli myös Kansanvalistusseuran kirjeopistossa. Halua olisi riittänyt laajempaankin opiskeluun, mutta maatalon ainoalle tyttärelle se ei ollut mahdollista. Vuorela teki käsikirjoituksen vuonna 1961 valmistuneeseen tv-elokuvaan Hevosen kaima (ohjaus Juhani Kumpulainen). Avioiduttuaan rajavartioston palveluksessa olleen Toivo Vuorelan kanssa Lilli Vuorela asui pitkään perheineen Suomussalmella. Siellä hän kirjoitti romaanien, näytelmien ja kuunnelmien lisäksi tuotteliaasti novelleja ja jatkokertomuksia Kolmiokirjan lukemistolehtiin. Hän oli myös entisten rautulaisten kotiseutulehden vakituinen avustaja. Toivo Vuorelan jäätyä eläkkeelle pariskunta muutti 1970-luvun alussa Punkaharjulle. Kirjailijan työ jatkui heidän kodikseen hankkimassaan Lahdenkylän entisessä kansakoulussa. Paikallista menestystä saavutti erityisesti Lilli Vuorelan näytelmä "Siel' koton' Karjalas'", jota esitettiin pitkään Savonlinnan Teatterissa 1970-luvulla. Lilli Vuorela vaikutti Punkaharjun kulttuurielämään muun muassa kulttuurilautakunnan jäsenenä. Kirjallisista ansioistaan hänelle myönnettiin taiteilijaeläke v. 1977. == Näytelmiä == * Justiinan lähtö. 1960 * Kotjlehmä. 1960 * Onnin liivit. 1963 * Unjlukkari. 1969 * Hyvä ahvenen syönti. 1972 * Petäjämiäen ämmä. 1975 * Pitkä piena. 1975 * Kiveen kudottiin Kiteen paha pajari. 1976 * Oiti, Pajarin tytär. 1977 * Varpaiset. 1977 * Vitsa on valttia. 1978 * Impi ei ole enää Impi. 1979 == Muita teoksia == * Annu : romaani. Marjamaa Oy, Oulu 1964 * Itärajan ihmisiä : maaseuturomaani. WSOY 1966 * Vitsa on valttia : radiokuunnelma ; Yleisradiolle kirj. Lilli Vuorela ; dramaturgi Marja Rankkala. Yleisradio 1979 == Lähteet == * * Näytelmät.fi : Lilli Vuorela * Internet Movie Database : Lilli Vuorela * Itärajan ihmisiä-romaanin esittely Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Eric Stonestreet

Eric Allen Stonestreet (s. 9. syyskuuta 1971 Kansas City, Kansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Cameron Tuckerin roolista komediasarjassa Moderni perhe, josta hänet on palkittu kahdesti Primetime Emmyllä. Hän on myös kolminkertainen Golden Globe-ehdokas. == Yksityiselämä == Stonestreet alkoi seurustella 2016 Lindsay Schweizerin kanssa. He tapasivat hyväntekeväisyysgaalassa. Pari kihlautui 2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Veikko Helasvuo

Veikko Olavi Helasvuo (vuoteen 1926 Hällström; 2. lokakuuta 1916 Savonlinna – 17. heinäkuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen musiikinopettaja ja professori. Virtamo, Keijo (toim.): Otavan musiikkitieto (2. painos), s. 137. Helsinki: Otava, 1997. Veikko Helasvuo valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi ja opiskeli vuosina 1935–1939 Helsingin musiikkiopistossa. Vuodesta 1946 hän toimi Sibelius-Akatemiassa säveltapailun ja musiikin historian opettajana. Hän oli Sibelius-Akatemian lehtori 1948–1959, vararehtori 1959 ja rehtori professorin arvonimellä 1971–1981. Lisäksi hän toimi musiikkikriitikkona Helsingin Sanomissa, Ilta-Sanomissa ja Uudessa Suomessa vuosina 1945–1967 sekä pianistina ja kuoronjohtajana. Hänellä oli useita johtotehtäviä eri musiikkijärjestöissä. Helasvuo sai säveltaiteilijain valtionpalkinnon vuonna 1982.Facta 2001, osa 5, p. 629. WSOY 1982. Haapanen, Toivo ym. (toim.): Musiikin tietokirja (2. painos), s. 175, ja täydennysliite s. 21. Helsinki: Otava, 1957. Veikko Helasvuon poika on huilisti Mikael Helasvuo. Mikael Helasvuon serkkuja ovat jazz- ja popmuusikko, pianisti ja säveltäjä Esa Helasvuo ja viulisti-kapellimestari Pekka Helasvuo. ==Julkaisuja== *Naura, Pajatso... (Alvar Andströmin ja Tauno Pylkkäsen kanssa), 1947 *Sibelius and the Music of Finland, 1952 *Musiikin historia, 1953 *Kuorolaulun vaiheet, 1963 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kuka kukin on 1978. Runeberg.org. * Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit‎ Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Elä ja anna toisten kuolla (romaani)

Elä ja anna toisten kuolla (julkaistu myös nimellä Anna toisten kukkien kuolla; ) on toinen James Bond -romaani, jonka on kirjoittanut Ian Fleming. Kirja ilmestyi vuonna 1954, suomennettuna vuonna 1966. Elokuvaversio ilmestyi vuonna 1973. ==Juoni== Brittiläisen salaisen palvelun agentti James Bond saa tehtäväkseen tutkia "Herra Isona" tunnetun rikollisen toimia epäiltynä osallisuudesta 1700-luvun karibialaisten kultakolikoiden salakuljetusvyyhtiin. Bond joutuu vaarallisen tapauksen äärellä Herra Ison omatessa amerikkalaisen rikollisverkoston lisäksi yhteyksiä myös Neuvostoliiton salaiseen palveluun SMERSHiin ja Voodoo-kulttiin. ==Henkilöt== * James Bond * Solitaire * Herra Iso * Tee-Hee * Felix Leiter * M * Ryöväri * John Strangways * Quarrel * Dexter * Trippe ==Lähteet== *Ian Fleming, Authorscalendar.info Luokka:Englantilaiset romaanit Luokka:Vakoiluromaanit Luokka:James Bond -kirjat Luokka:Vuoden 1954 kirjat
Helasvuo

Helasvuo on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Antero Helasvuo (1941–2023), suomentaja * Esa Helasvuo (s. 1945), säveltäjä, sovittaja, pianisti ja Sibelius-Akatemian lehtori * Maija Helasvuo (s. 1968), kuvanveistäjä * Marja-Liisa Helasvuo (o.s. Alanko, s. 1962), suomen kielen professori * Mikael Helasvuo (s. 1948), huilutaiteilija ja huilunsoiton professori, Veikko Helasvuon poika * Pekka Helasvuo (s. 1948), viulisti ja kapellimestari, Esa Helasvuon veli * Veikko Helasvuo (1916–1993), musiikkipedagogi, rehtori * Tuija Hakkila-Helasvuo (s. 1959), pianotaiteilija, Mikael Helasvuon puoliso
Medved

Medved () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Šimskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Mšagajoen varrella 14 kilometriä Šimskistä luoteeseen. Kylässä on 1 000 ja kunnassa 2 700 asukasta (vuonna 2012)Generalnyi plan, s. 29–30.. ==Maantiede ja asutus== Medvedin kunnan pinta-ala on 579,66 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Batetskin ja koillisessa Novgorodin piireihin, idässä ja kaakossa Šimskin kaupunkikuntaan, etelässä Soltsyn piiriin ja lännessä Šimskin piirin Utorgošin maalaiskuntaan.Generalnyi plan, s. 12–13. Pinta-alasta 78,7 % on metsää ja 5,7 % maatalousmaataGeneralnyi plan, s. 15. Seutu kuuluu Ilmajärven alankoon, jonka maisemaa leimaavat laajat suoalueet. Kunnan läpi virtaa Šelonin sivujoki Mšaga. Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve, hiekka ja sora.Generalnyi plan, s. 21–22. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 24 kylää: Bolšije Ugorody, Gornoje Veretje, Klevenets, Kostkovo, Ljubatš, Malyje Ugorody, Menjuša, Mežnik, Nižni Prihon, Novoje Veretje, Raglitsy, Šarok, Sosenka, Staroje Veretje, Staryi Medved, Štšelino, Ušno, Vanets, Verhni Prihon, Veška, Vysokovo, Vzjezdy, Zakibje ja ZaretšjeGeneralnyi plan, s. 13. Kahden–kolmensadan asukkaan kyliä ovat Verhni Prihon, Staryi Medved, Menjuša ja Zakibje. ==Liikenne, talous ja palvelut== Medvedin kautta kulkee Šimskin ja Utorgošin välinen maantie, jolta on yhteys Novgorodin ja Pihkovan väliselle A116-valtatielle. Lähin rautatieasema on Utorgošissa.Generalnyi plan, s. 26. Tärkein elinkeino on maatalous. Kunnan alueella toimii lihaa, perunaa ja vihanneksia tuottava maatalousyritys Medved, yhdeksän yksityistilaa ja 1 100 asukkaiden palstaviljelmää. Teollisuutta edustavat ompelimo ja sahalaitos.Generalnyi plan, s. 39–40. Talouden kehitysnäkymät liittyvät kunnan läpi kulkevaan Itämeren öljyputkeen (BTS-2), jonka ensimmäinen vaihe otettiin käyttöön vuonna 2012. Menjušan lähellä sijaitseva väliasema NPS-7 pumppaa öljyä Laukaansuun satamaan ja Kirišin jalostamolle. Suunnitteilla on myös kaapelitehtaan rakentaminen sekä lakkautetun varuskunta-alueen käyttöönotto.Generalnyi plan, s. 28, 40–41. Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, koulu, kulttuuritalo, kirjasto ja pieni poliklinikka. Eräitä julkisia palveluja on myös muissa kylissä.Generalnyi plan, s. 33–35. ==Nähtävyydet== Seudulla on muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Vasili Stasovin suunnittelema Medvedin varuskunta-alue, Bolšije Ugorodyn, Medvedin ja Menjušan kirkot sekä Medvedin vanhat asuin- ja julkiset rakennukset. Historialliset kohteet liittyvät Venäjän kansalaissotaan ja toiseen maailmansotaan.Generalnyi plan, s. 23–26. Medvedissä toimii kotiseutumuseo ja Novgorodin alueen vanhin kansanteatteriGeneralnyi plan, s. 35. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Medvedin kunnan sivusto Luokka:Novgorodin alueen kylät Luokka:Šimskin piirin kunnat
Ljubnitsa

Ljubnitsa () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Valdain piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Valdain ylängöllä 38 kilometriä Valdain kaupungista länteen. Kylässä on 800 ja kunnassa 1 100 asukasta (vuonna 2011)Generalnyi plan, s. 10.. ==Maantiede ja asutus== Ljubnitsan kunnan pinta- ala on 247 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Valdain piirin Jaželbitsyn ja etelässä Semjonovštšinan kuntiin sekä lounaassa Demjanskin ja luoteessa Kresttsyn piireihin.Generalnyi plan, s. 8. Pinta-alasta 41,4 % on metsää, 31,1 % maatalousmaata, 17,3 % vesialuetta ja 6,6 % luonnonsuojelualuettaGeneralnyi plan, s. 39.. Kunnan alueella virtaa Polan sivujoki Polomet. Suurin järvi on Somino.Generalnyi plan, s. 53. Osa alueesta kuuluu Valdain kansallispuistoon. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 23 kylää: Byltšino, Dolmatovo, Dubrovka, Gorki, Gostevštšina, Jamnitsa, Jermoškino, Karnauhovo, Korytinka, Kstetški, Kuvizino, Lutovjonka, Miljatino, Novyje Udritsy, Padberežje, Petrovo-Sosnitsy, Selilovo, Sirotino, Sosnitsy, Staryje Udritsy, Ugly, Vysokuša ja Žernovka. Ljubnitsan jälkeen toiseksi suurin kylä on yli 300 asukkaan Lutovjonka. ==Historia== Ljubnitsan kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1495. 1800-luvulla se oli huomattava kaupan ja käsityöläisammattien keskus. Vuosisadan lopulla rakennettiin kylän kautta kulkeva rautatie. Neuvostoaikana perustettiin hyvän maineen saanut meijeri, joka on onnistunut säilyttämään asemansa 1990-luvun talouslaman jälkeenkin. ==Liikenne, talous ja palvelut== Ljubnitsan kautta kulkee Bologojen ja Dnon välinen rautatie sekä Demjanskin ja Jaželbitsyn välinen maantie. Kunnasta on linja-autoyhteydet Valdaihin, Demjanskiin, Novgorodiin ja PietariinGeneralnyi plan, s. 41.. Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat maa- ja metsätalous (50,6 % vuonna 2012) serkä erilaiset julkiset palvelutGeneralnyi plan, s. 26–27.. Kunnassa toimii kaksi karjatilaa, meijeri ja suurkanalaGeneralnyi plan, s. 18.. 41 % työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella ja 32 % työikäisistä ei käy ansiotöissäGeneralnyi plan, s. 25.. Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, koulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Eräitä julkisia palveluja on myös Lutovjonkassa ja muissa kylissä.Generalnyi plan, s. 33–35. ==Nähtävyydet== Seudulla on muinaisia hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkehin kuuluvat Lutovjonkan kirkko ja Ljubnitsan kaksi vanhaa asuintaloa. Historialliset kohteet liittyvät toiseen maailmansotaan.Generalnyi plan, s. 12–13. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Ljubnitsan kunnan sivusto Luokka:Novgorodin alueen kylät Luokka:Valdain piirin kunnat
Kai Helenius (diplomaatti)

Kai Helmer Helenius (29. heinäkuuta 1931 Helsinki – 10. huhtikuuta 2023)Heleniuksen hautakivi Helsingin Hietaniemen hautausmaalla, Hietaniemen alueen kortteli 33, rivi 3, hauta 46.Helenius Kai Helmer Hautahaku.fi. Viitattu 25.3.2024. oli suomalainen diplomaatti ja suurlähettiläs, koulutukseltaan diplomi-insinööri.Jussi Nuorteva & Tuire Raitio (toim): Ulkoasiainhallinnon Matrikkeli 1918–1993 1, s. 218. Ulkoasiainministeriö, Helsinki 1993. Hän toimi Suomen suurlähettiläänä Jeddassa Saudi-Arabiassa ja Abu Dhabissa Yhdistyneessä arabiemiirikunnissa vuosina 1977–1982. Hän oli ulkoasiainministeriön neuvottelevana virkamiehenä vuosina 1983–1986, kehitysyhteistyön alivaltiosihteerinä vuosina 1987–1990 ja suurlähettiläänä Bonnissa Saksassa vuosina 1990WSOY Iso Tietosanakirja 3. osa, s. 199, WSOY 1995Facta2001, WSOY 1982, 5. osa, palsta 630–1996. Helenius tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1950. Diplomi-insinööriksi hän valmistui 1959. Hän toimi tuontiliike Atoy Oy:n myynti-insinöörinä vuodesta 1953 ja teollisuusosaston päällikkönä vuodesta 1959. Ulkoasiainministeriöön Helenius siirtyi kaupalliseksi harjoittelijaksi vuonna 1964, ensin Pekingissä kaupallisena sihteerinä, sittemmin Kölnin kaupallisessa edustustossa vuodesta 1967. Hän sai erivapauden konsulin virkaan Frankfurt am Mainissa vuonna 1973, lähetystöneuvoksen virkaan 1977, ja ulkoasiainhallinnon virkoihin 1984. Ulkoasiainneuvos Heleniuksesta tuli 1977. Hänellä oli useita johtokuntien ja hallintoneuvostojen jäsenyyksiä eri kehitysyhteistyöhön kytkeytyvissä kansainvälisissä pankeissa ja rahastoissa. Heleniuksen vanhemmat olivat yleisesikuntamajuri Johan Helmer Viking Helenius ja yo-merkonomi Helmi Elisabeth (o.s. Lindgren). Kai Heleniuksen poika on Virossa vaikuttanut pankkiiri Joakim Helenius.Elina Lappalainen: Sormet pelissä (tilaajille) Helsingin Sanomat 16.2.2023. == Lähteet == Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Satulinkivi

Satulinkivi eli Vahankivi on siirtolohkare ja kolmen kunnan rajakivi Jokioisten, Tammelan ja Someron kuntien ja nykyisin myös kahden maakunnan, Varsinais-Suomen ja Kanta-Hämeen rajalla. Kivi sijaitsee Jokioisten Vaulammin, Tammelan Torron ja Someron Sylvänän kylien rajalla. Se on rajana myös Someron Sylvänän, Ollilan ja Paltan kylien takamaista muodostuneen Koisthuhdan kulmakunnan sekä Jokioisten Vaulammin, Haapaniemen ja Niemen kylien takamaista muodostuneen Murronkulman kulmakunnan välillä. Kiven luona yhtyvät Jokioisten suunnasta tuleva Murronkulmantie, Someron suuntaan jatkuva Vahankiventie ja Tammelan suunnasta tuleva Pursiontie. Kivi rauhoitettiin luonnonmuistomerkkinä vuonna 1963. Jo tätä ennen se oli rajakivenä ollut rauhoitettu muinaismuistona. Vuonna 2007 kivi sai esittelytaulun. ==Lähteet== Luokka:Suomen siirtolohkareet Luokka:Rajakivet Luokka:Someron luonto Luokka:Tammelan luonto Luokka:Jokioisten luonto Luokka:Suomen luonnonmuistomerkit
Eurooppa-liigan kauden 2013–2014 lohkovaihe

Jalkapallon Eurooppa-liigan kauden 2013–2014 lohkovaiheen ottelut alkoivat 19. syyskuuta ja päättyivät 12. joulukuuta 2013. ===Lohko A=== * * * * * * * * * * * * * * * ===Lohko B=== * * * * * * * * * * * * * * * ===Lohko C=== * * * * * * * * * * * * * * * ===Lohko D=== * * * * * * * * * * * * * * * ===Lohko E=== * * * * * * * * * * * * * * * ===Lohko F=== * * * * * * * * * * * * * * * ===Lohko G=== * * * * * * * * * * * * * * * ===Lohko H=== * * * * * * * * * * * * * * * ===Lohko I=== * * * * * * * * * * * * * * * ===Lohko J=== * * * * * * * * * * * * * * * ===Lohko K=== * * * * * * * * * * * * * * * ===Lohko L=== * * * * * * * * * * * * * * * Luokka:Eurooppa-liiga
Hunajaviini

thumb|Kotitekoista eteläafrikkalaista hunajaviiniä. Hunajaviini on käyttämällä valmistettava alkoholijuoma, jota tehdään hunajasta ja vedestä ja käytetään hiivalla. Valmis juoma pullotetaan ja varastoidaan 1–3 vuoden ajan ennen nauttimista. Hunajaviiniä on juotu Euroopassa yleisesti jo tuhansien vuosien ajan. Suomessa hunajaviiniä on vanhastaan kutsuttu simaksi. Nykyaikainen suomalainen sima tehdään kuitenkin yleensä muista sokereista kuin hunajasta, ja sitä käytetään vain muutama päivä. Myös sanaa metu (gen. medun) on käytetty hunajaviinistä vanhassa kielessä. ==Historia== Antiikin Kreetassa hunajaviiniä tehtiin jo kauan ennen viinin keksimistä.Mead Health Benefits of Honey Viikinkiajan Skandinaviassa sima oli merkittävässä asemassa, ja sillä oli osansa myös jumaltarustossa. Legendan mukaan sima oli viisasten juoma, jonka kääpiöt Fjalar ja Galar tekivät hunajasta ja jumala Kvasirin verestä. Viikingit ajattelivat siman olevan voimajuoma, joka antoi heille taistelutahtoa. Sima pysyi Pohjois-Euroopassa suosituimpana alkoholijuomana, kunnes viinin maahantuonti alkoi vähitellen syrjäyttää sen. Vanhoissa anglosaksisissa teksteissä, kuten Beowulfissa, ja vanhoissa kymriläisissä teksteissä, kuten Mabinogionissa, on useita mainintoja simasta. Kelttiläisten kansojen sanotaan valmistaneen simaa hunajasta ja pähkinäpuun mahlasta. Erityisesti Walesissä simalla on satojen vuosien mittaiset perinteet. Nykyään simapanimoita on Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa useita. Englannin kuningatar Elisabet I:n sanotaan rakastaneen simaa. Etiopian kansallisjuoma on t'ej, tavallisesti kotitekoinen makea hunajaviini, jota on valmistettu ainakin 300-luvulta lähtien.T'ej in America Got Mead Siinä on katkera sivumaku, joka on peräisin paatsaman sukuisesta gesho-nimisestä kasvista, jonka jauhettuja lehtiä ja kuorenpalasia lisätään juomaan. Tämän lisäksi on olemassa berz, jonka käymisaika on lyhyempi kuin t'ejn ja joka on siten makeampaa ja vähemmän alkoholipitoista. T'ejiä juodaan tyypillisesti berelestä, joka on pyöreän vaasin muotoinen astia. Sima on tunnettu myös useissa muissa kulttuureissa, kuten antiikin Roomassa, Egyptissä, Assyriassa, inkoilla ja asteekeilla, ja sitä käytettiin näissä kulttuureissa sekä juhlatilaisuuksissa että uskonnollisena juomana. Lisäksi simaa juodaan jonkin verran Ranskassa, Irlannissa, Unkarissa, Saksassa ja Australiassa. Puolassa se tunnetaan nimellä miód pitny, ja se on varsinkin talviaikaan suosittu juoma, joka tarjotaan lämmitettynä ja inkiväärin ja kanelin kera. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Hunaja Luokka:Käymisteitse valmistetut alkoholijuomat
Ralf Helenius

Ralf Harry Helenius (19. lokakuuta 1938 Helsinki – 7. joulukuuta 2005 EspooMuistot, Hs.fi) oli suomalainen valtiotieteilijä ja Svenska handelshögskolanin talouspolitologian professori vuodesta 1977. Hän tutki puolueideologioita ja kulutusta.Facta2001, WSOY 1982, 5. osa, palsta 630 == Julkaisuja == * The Profile of Party Ideologies, 1969 * Kuluttajan käsikirja, 1980 * Kuluttajien puolesta vai kuluttajia vastaan, 1981 * Förstå och bättre veta, 1990 * Sydämen terveys ja ylituotannon varjo, 1995 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet Luokka:Svenska handelshögskolanin professorit Luokka:Suomalaiset professorit
Valkokurkkukardinaali

Valkokurkkukardinaali (Saltator grossus) on tangarojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Valkokurkkukardinaalia tavataan Keski-Amerikan eteläosissa ja Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Sen on kuvattu olevan melko yleinen, mutta laikuttaisesti levittäytynyt. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Tangarat
Nokikardinaali

Nokikardinaali (Saltator fuliginosus) on tangaroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Nokiakrdinaalia tavataan Argentiinassa, Brasiliassaj Paraguayssa. Sen on kuvattu olevan harvinainen. Lajin levinneisyysalue on kuitenkin laaja eikä sen uskota olevan vaarassa, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Tangarat
Maiskuttajakardinaali

Maiskuttajakardinaali (Saltator atriceps) on tangaroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Maiskuttajakardinaalia tavataan laajalla alueella Keski-Amerikassa. Sen kannaksi arvioidaan 500 000 – 4 999 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Tangarat
Viherkardinaali

Viherkardinaali (Saltator maximus) on tangarojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Viherkardinaalia tavataan laajalla alueella Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjois- ja keskiosissa. Lajin kannaksi arvioidaan 5 50 miljoonaa yksilöä. Sen kannankehitys on laskeva, mutta laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota olevan vielä vaarassa. ==Lähteet== Luokka:Tangarat
Uniformitarianismi (geologia)

Uniformitarianismi tai aktualismi viittaa geologiassa ja maantieteessä James Huttonin 1700-luvulla muotoilemaan periaatteeseen, jonka mukaan maanpinnan korkeuserot ja ulkoiset piirteet ovat syntyneet samojen ilmiöiden vaikutuksesta kuin ne nykyäänkin syntyvät eli mm. eroosion, rapautumisen ja laattatektoniikan seurauksena. Uniformitarianismin periaate tunnetaan yleisesti muodossa Nykyisyys on menneisyyden avain. Se on nykyäänkin, tosin pienillä lievennyksillä, geologian vallitseva paradigma. Uniformitarianismin kanssa kilpaileva teoria oli katastrofismi, jonka mukaan maan ulkoiset piirteet ovat kaukana menneisyydessä tapahtuneiden äkillisten luonnonmullistusten, yleensä raamatullisten, aiheuttamia. Hutton ei kuitenkaan keksinyt näitä sanoja vaan englantilainen tieteilijä ja pappi William Whewell. Luokka:geologia
Mustasiipikardinaali

Mustasiipikardinaali (Saltator atripennis) on tangaroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Mustasiipikardinaalia tavataan Ecuadorissa ja Kolumbiassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Tangarat
Vihersiipikardinaali

Vihersiipikardinaali (Saltator similis) on tangarojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Vihersiipikardinaalia tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa. Sen on kuvattu olevan yleinen. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta se on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota olevan vielä vaarassa. ==Lähteet== Luokka:Tangarat
Harmaakardinaali

Harmaakardinaali (Saltator coerulescens) on tangaroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Harmaakardinaalia tavataan laajalla alueella Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjois- ja keskiosissa. Sen kannaksi arvioidaan 5–50 miljoonaa yksilöä. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta se on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota vielä olevan vaarassa. ==Lähteet== Luokka:Tangarat
Orinoconkardinaali

Orinoconkardinaali (Saltator orenocensis) on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Orinoconkardinaalia tavataan Kolumbiassa ja Venezuelassa. Sen on kuvattu olevan melko yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kardinaalit (linnut)
Ruskokardinaali

Ruskokardinaali (Saltator maxillosus) on tangarojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Ruskokardinaalia tavataan Argentiinassa ja Brasiliassa. Sen on kuvattu olevan melko yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Tangarat
Piurankardinaali

Piurankardinaali (Saltator nigriceps) on tangarojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Piurankardinaalia tavataan Ecuadorissa ja Perussa. Lajin on kuvattu olevan harvinainen. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Tangarat
Bambukardinaali

Bambukardinaali (Saltator cinctus) on tangaroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Bambukardinaalia tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Sitä on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti levittäytyneeksi. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. ==Elinympäristö== Bambukardinaali elää ikivihreissä vuoristometsissä 1 700–3 100 metrin korkeudella merenpinnasta. ==Lähteet== Luokka:Tangarat
Mustakurkkukardinaali

Mustakurkkukardinaali (Saltatricula atricollis) on tangarojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Mustakurkkukardinaalia tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta laikuttaisesti levittäytyneeksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Tangarat
Ruostevuoristokardinaali

Ruostevuoristokardinaali (Dubusia rufiventris) eli aiemmalta nimeltään ruostevatsakardinaali on tangarojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Ruostevuoristokardinaalia tavataan Argentiinassa ja Boliviassa. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen kanta on pieni ja vähenemässä. ==Elinympäristö== Ruostevuoristokardinaali elää pensaikkoalueilla ja avoimilla alueilla, joilla on myös pensaikoita, leppiä tai Polylepis-suvun puita. Lajin elinympäristöt sijaitsevat 2 500–4 000 metrin korkeudella merenpinnasta. ==Lähteet== Luokka:Tangarat
Viirukardinaali

Viirukardinaali (Saltator albicollis) on tangarojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Viirukardinaalia tavataan Dominicalla, Guadeloupella, Martiniquella ja Saint Lucialla. Lajia on kuvattu yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Tangarat
Oliivikardinaali

Oliivikardinaali (Saltator striatipectus) on tangaroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Oliivikardinaalia tavataan Costa Ricassa, Ecuadorissa, Guadeloupessa, Kolumbiassa, Panamassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen, ja sen kannankehitys on nouseva. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Tangarat
Ellen Urho

Ellen Alli Marjatta Helevuo-Urho (o.s. Helevuo, ent. Höglund; 22. tammikuuta 1920 Pirkkala – 17. lokakuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen musiikkipedagogi, koulutukseltaan musiikinopettaja ja filosofian maisteri.Virtamo, Keijo (toim.): Otavan musiikkitieto (2. painos), s. 455. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5. Urho työskenteli lehtorina Helsingin opettajakorkeakoulussa vuosina 1959–1965 ja Helsingin Tyttönormaalilyseossa vuosina 1965–1970. Hän oli Sibelius-Akatemian koulumusiikkiosaston johtaja 1970–1975, musiikkikasvatuksen professori 1980–1987 sekä korkeakoulun vararehtori 1975–1981 ja rehtori 1981–1987.WSOY Iso Tietosanakirja osa 3, s. 199. WSOY 1995. Facta 2001, osa 5, p. 631. WSOY 1982. Ellen Urholla oli useita musiikkialan luottamustehtäviä. Hän toimi muun muassa Esittävän Säveltaiteen Edistämiskeskuksen (ESEK) hallituksen jäsenenä vuosina 1982–1990, valtion säveltaidetoimikunnan puheenjohtajana vuosina 1983–1986 sekä Kansainvälisen musiikkikasvatusjärjestön (ISME) jäsenenä vuosina 1986–1988; kyseisen järjestön kunniajäseneksi hänet kutsuttiin vuonna 1992. Urho sai säveltaiteen valtionpalkinnon vuonna 1986. Hän julkaisi useita musiikkipedagogisia teoksia. Vuosina 1973–1974 Ellen Urho, Paavo Helistö ja Erkki Pohjola toteuttivat Yleisradiossa esitetyn ohjelmasarjan Musiikin kuntokoulu, jota täydensi samojen tekijöiden oppikirja Musiikki eilen ja tänään. Ohjelma sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon.Mitä Missä Milloin: Kansalaisen vuosikirja 1975, s. 323. Helsinki: Otava, 1974. __NOTOC__ ==Julkaisuja== * Musiikki eilen ja tänään I–II (yhdessä Paavo Helistön ja Erkki Pohjolan kanssa, 1973) * Musiikin didaktiikka (Marja Linnankiven ja Liisa Tenkun kanssa, 1981) * Lukion musiikki I–III (Paavo Helistön ja Erkki Pohjolan kanssa, 1984) == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Sibelius-Akatemian professorit Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Yhtä köyttä -yhdistys

Yhtä köyttä -yhdistys oli Ylen Radioteatterin vuosina 1977–1990 tuottama kuunnelmasarja, joka kuvasi kuvitteellisen pikkupaikkakunnan Köyringin puuhaihmisten viikoittaisia kokouksia, joissa keskusteltiin todellisista ajankohtaisista aiheista. 15 minuutin pituisina jaksoina esitettyä asiaviihdehupailua olivat alun perin ideoimassa viihdepäällikkö Tapio Lipponen ja kirjailija Arto Paasilinna. Sitä käsikirjoittivat Ilkka Kylävaara, Maarit Niiniluoto ja Ilse Rautio. Musiikkia sarjaan sävelsi Seppo Hovi, joka Kylävaaran tavoin myös näytteli sarjassa. Kuunnelmasarjasta tehtiin myös televisioversio, jota esitettiin kevätkaudella 1984. ==Näyttelijöitä ja rooleja== ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset radiokuunnelmat Luokka:Ylen historia
Niko Saarinen

Niko Juhani Saarinen (s. 5. lokakuuta 1986 Uusikaupunki) on suomalainen televisiopersoona. Hän tuli tunnetuksi osallistuessaan Suomen Big Brotheriin vuonna 2008. Saarinen vietti talossa 47 päivää, minkä jälkeen hänet poistettiin väkivaltaisen käytöksen vuoksi. Big Brotherin jälkeen Saarinen on juontanut chat-ohjelmia ja esiintynyt lukuisissa tositelevisio-ohjelmissa. Vuonna 2009 hänen kodissaan oli kolmen viikon ajan kamerat, jotka kuvasivat häntä ympäri vuorokauden, ja hänen elämäänsä sai seurata Hymy-lehden verkkosivuilta. Saarinen juontaa NRJ Aamua Radio NRJ:llä yhdessä Julianna Jokelan kanssa. Saarinen on avoimesti homoseksuaali. Hän oli mukana Mr. Gay Finland -finaalissa vuonna 2012. Toukokuussa 2016 Saarinen aloitti YouTube- kanavansa. Helmikuussa 2018 kanavalla oli yli 59 tuhatta tilaajaa ja näyttökertoja yli 5 miljoonaa.Saarisen Youtube-kanavan tiedot Kesäkuusta 2019 lähtien Saarisen on pitänytPodcastin ensimmäinen jakso Metropoli.netin julkaisemaa Nikotellen-podcastia. Huhtikuussa 2024 NRJ Aamu palkittiin vuoden radio-ohjemaksi, sekä Saarinen valittiin vuoden radiojuontajaksi RadioGaalassa. == Televisioesiintymiset == Saarinen palasi Big Brother -taloon vuonna 2010, mutta vietti siellä sala-asukkaana vain neljä vuorokautta. Kesällä 2012 Saarinen sai oman Nikon Grilli -chat-ohjelman, jota esitettiin MTV3:n iltapäivissä. Syksyllä 2013 hän osallistui jo kolmannen kerran Big Brotheriin liittyessään mukaan Julkkis Big Brotheriin kauden puolessa välissä. Vuonna 2013 Saarinen oli mukana myös Kukkaron herraksi- ja Viidakon tähtöset -sarjoissa sekä Liv-kanavan ohjelmassa Kaksi julkkista ja yhdet häät. Viidakon tähtösten myötä Saarinen sai paljon mediahuomiota ja hänen kommenttinsa sotaveteraaneista nousivat otsikoihin ja kommenteista vaadittiin julkista anteeksipyyntöä. Saarinen on ollut näkyvästi mukana myös INEZ-kanavan lähetyksissä. Vuonna 2020 Saarinen osallistui Nelosen Farmi Suomi -ohjelman ensimmäiselle kaudelle. Viimeisin esiintyminen on ollut vuonna 2021 esitetyn Selviytyjät Suomi -ohjelman viidennellä kaudella eli Selviytyjät Pohjolassa, joka kuvattiin kesällä 2020 koronarajoitusten takia Haaparannan saaristossa. Kesäkuussa 2021 uutisoitiin, että Onnenpyörä ohjelma alkaa uudelleen syksyllä 2021. Niko Saarinen tulee juontamaan ohjelman julkkisversiota yhdessä Cristal Snowin kanssa. Lokakuussa 2023 Niko Saarinen paljastui Masked Singer Suomi -ohjelman "mysteeriesiintyjäksi". Nikon hahmona oli pinkkiin pukeutunut valkoinen Chihuahua Nöpö. === Televisiosarjat === Vuosi Televisiosarja 2008 Big Brother Suomi (4. kausi) 2010 Big Brother Suomi (6. kausi) 2012 Nikon Grilli 2013 Viidakon tähtöset 2013 Aurinkorannan tähtöset 2013 Kaksi julkkista ja yhdet häät 2013 Julkkis Big Brother 2015 Starat lastenvahteina 2015 1001 Rikua 2015 Kingi 2015 Tuulitunneli 2016 Maisan ja Nikon luksusmatkat 2016 Lakon ja Herban boksi, vieras jaksossa 7 2020 Farmi Suomi 2021 Selviytyjät Pohjola 2022 Sometähtien sinkkuelämää Selviytyjät Suomi == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Nikojuhanisaarinen-blogi * Luokka:Suomalaiset julkisuuden henkilöt Luokka:Big Brother Suomi Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kyynelten saari

Kyynelten saari (, ), virallisesti Rohkeuden ja surun saari (, ) on pieni, Valko-Venäjän pääkaupunki Minskin läpi virtaavassa Svislatš-joessa sijaitseva muistosaari. Saari sijaitsee keskellä pääkaupunkia ja liittyy sillalla kaupungin vanhaan, jo 1100-luvulla asuttuun Troitskoje predmestje -kaupunginosaan (Kolminaisuuden kaupunginosa (mäki)). Kyynelten saari on vaikuttava ulkomailla sotatoimissa kuolleiden valkovenäläisten muistomerkki. Saaren kokonaisuuteen kuuluu useita teoksia, muistokiviä ja kappeli. Niiden arkkitehtuuri veistoksineen syntyi kuvanveistäjä J. Pavlovin johdolla usean taiteilijan yhteistyönä. Muistosaaren rakennustyöt ajoittuvat vuosiin 1988–1996. Muistomerkki vihittiin käyttöön 3. elokuuta 1996. Valko-Venäjän presidentti Aljaksandr Lukašenka lupasi vihkimistilaisuudessa erityisesti Afganistanin sodassa (1979–1989) menehtyneitä poikiaan surreille kansalaisille, "ettei yksikään tasavaltamme sotilas enää tule käymään sotaa ulkomailla". Afganistanin sotaan osallistui noin 30 000 valkovenäläistä tai Valko-Venäjällä syntynyttä henkilöä, joista 771 menehtyi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Island of Tears (inyourpocket.com) *Ostrov sljoz ("Ostrov Mužestva i Skorbi") (minsk-old-new.com) *Belorussija. Ostrov sljoz. (artofwar.ru) *Poklonimsja "Ostrovu sljoz"! (8/2006) (ng.by) Luokka:Muistomerkit Luokka:Minskin rakennukset ja rakennelmat
Kenttäjohtaja

Kenttäjohtaja on Suomessa eri viranomaisissa oleva virka-asema, johon määrätty henkilö toimii työvuoronsa aikana tietyn yksikön tai toimialueen operatiivisen kenttätoiminnan johtajana. Kenttäjohtajia on muun muassa poliisissa ja ensihoidossa. == Poliisin kenttäjohtaja == Kenttäjohtaja on poliisimies, joka on määrätty paikallispoliisin toimintayksikön kenttäjohtajaksi. Hän vastaa toimialueensa kenttätoiminnan operatiivisesta johtamisesta yleisjohtajan alaisuudessa. Kenttäjohtaja on toimialueella työvuorossa olevan muun kuin päällystöön kuuluvan paikallispoliisin henkilöstön ja samaa tehtävää suorittavan muun poliisimiehen esimies, jollei johtosuhteista määrätä toisella tavalla. Kenttäjohtaja on työnjohtaja, joka vastaa yhdessä partionjohtajan kanssa poliisille kuuluvan tehtävän suorittamisesta. == Ensihoidon kenttäjohtaja== Sosiaali- ja terveysministeriön asetus ensihoitopalvelusta (340/2011) määrittää ensihoitopalvelun kenttäjohtajan tehtävät: * hoitotason ensihoitajana osallistua ensihoitotehtävien hoitamiseen; * usean yksikön ja moniviranomaistilanteissa määrätä toiminta-alueensa ensihoitopalvelun yksiköiden ja alueellaan olevien muiden ambulanssien käytöstä ensihoitopalvelun tehtävissä; * tukea hätäkeskusta tilanteissa, joissa sairaanhoitopiirin ja Hätäkeskuslaitoksen välillä ennalta sovituista päivittäistoiminnan ohjeistuksista joudutaan poikkeamaan, kuten tilanteissa, joissa ensihoitopalvelujen kysyntä ylittää käytettävissä olevat voimavarat. Ensihoitopalvelun kenttäjohtajan on oltava ensihoitaja AMK taikka terveydenhuollon ammattihenkilöistä annetussa laissa tarkoitettu laillistettu sairaanhoitaja, joka on suorittanut hoitotason ensihoitoon suuntaavan vähintään 30 opintopisteen laajuisen opintokokonaisuuden yhteistyössä sellaisen ammattikorkeakoulun kanssa, jossa on opetus- ja kulttuuriministeriön päätöksen mukaisesti ensihoidon koulutusohjelma. Lisäksi kenttäjohtajalla on oltava riittävä ensihoidon hallinnollinen ja operatiivinen osaaminen ja tehtävän edellyttämä kokemus. == Katso myös == * Ylikonstaapeli == Lähteet == Luokka:Suomen poliisitoimi Luokka:Ensihoito
Juha Karjalainen

Juha Karjalainen (s. 20. maaliskuuta 1964 Konnevesi) on pelaajauransa lopettanut jalkapalloilija. Nykyään hän työskentelee Suomen Palloliiton turvallisuuspäällikkönä. Maalivahtina pelannut Karjalainen edusti urallaan SM- sarjassa ja Veikkausliigassa Helsingin Jalkapalloklubia sekä Finnairin Palloilijoita. Hän pelasi 11 kauden aikana yhteensä 81 pääsarjaottelua.Veikkausliigan tilastot Viitattu 9.9.2013. Karjalainen oli aluksi useita kausia HJK:n kakkosmaalivahtina, kunnes nousi ykkösmaalivahdiksi vuonna 1990.Juha Karjalaisen haastattelu maaliskuussa 2010 Forza HJK. Viitattu 9.9.2013. Hän saavutti Suomen mestaruuden 1985, 1987 ja 1990. ==Saavutukset== *Suomen mestaruus 1985, 1987, 1990 *Suomen Cup 1984 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Suomalaiset jalkapallovaikuttajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nolan Gould

Nolan Gould (s. 28. lokakuuta 1998 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Luke Dunphyn roolista komediasarjassa Moderni perhe. Sarjan näyttelijät on palkittu kolmesti parhaan näyttelijäkokoonpanon SAG-palkinnolla vuosina 2010–2013. == Varhainen elämä == Gould syntyi New Yorkissa ja muutti nuorena perheensä mukana Alabamaan isänsä saatua komennuksen Fort Benningin sotilastukikohtaan. Hänen isoveljensä Aidan Gould on myös näyttelijä. Gould on Mensan jäsen. Hän sanoi The Ellen DeGeneres Show'n jaksossa älykkyysosamääräkseen 150. Gould valmistui high schoolista 13-vuotiaana suoritettuaan GED-testin. == Ura == Gould teki ensimmäiset näyttelijän roolinsa kolmevuotiaana esiintyen mainoksissa. Vuonna 2009 hänet kiinnitettiin Luke Dunphyn rooliin ABC:n komediasarjassa Moderni perhe. == Filmografia == Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Huom. 2007 The McPassion The McPassion ei nimeä Waiting Room Waiting Room ei nimeä Sunny & Share Love You Sunny & Share Love You Jason 2008 Montana Montana Johnny 2009 Space Buddies Space Buddies Sam Hysteria Hysteria ei nimeä 2011 Vain seksiä Friends with Benefits Sammy 2012 Ghoul Ghoul Timmy Graco 2013 The To Do List The To Do List ei nimeä 2014 Field of Lost Shoes Field of Lost Shoes Robert / Sir Rat Televisiosarjat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Huom. 2009–2020 Moderni perhe Modern Family Luke Dunphy päärooli 2010 Onnea matkaan, Charlie! Good Luck Charlie Zander Jakso: "Sleepless in Seattle" 2015 Sofia the First Sofia the First Elliot Jakso: "Substitute Cedric", äänirooli == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:SAG-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Yleisjohtaja

Yleisjohtaja voi Suomessa tarkoittaa yleisesti johtotehtävissä olevaa henkilöä, jonka toimenkuva on yleinen ja joka ei johda mitään erityistä toimialaa yrityksessä tai organisaatiossa. Yleisjohtajalla voidaan myös tarkoittaa ihmistä, joka kelpaa kaikenlaisiin johtotehtäviin. Tämä on enemmänkin kuvaileva sanonta kuin erityinen asema. Erityisessä merkityksessä yleisjohtaja on poliisissa tähän tehtävään määrätty poliisimies. == Poliisin yleisjohtaja == Yleisjohtaja on paikallispoliisissa tähän tehtävään määrätty, päällystöön kuuluva poliisimies. Hän vastaa toimialueensa kenttätoiminnan operatiivisesta johtamisesta työvuoronsa aikana. Yleisjohtaja on oltava jokaisessa paikallispoliisissa. Yleisjohtaja on tehtävässään toimialueellaan paikallispoliisin ja tehtävällään johdettavana olevan muun poliisin henkilöstön esimies, jollei johtosuhteista määrätä toisella tavalla. Yleisjohtajan toimialue voi käsittää yhden poliisilaitoksen taikka useamman poliisilaitoksen muodostaman yleisjohtoalueen. == Katso myös == * Kenttäjohtaja == Lähteet == Luokka:Suomen poliisitoimi Luokka:Hallintotehtävät
Pare Lorentz

Pare Lorentz, alk. Leonard MacTaggart Lorentz (11. joulukuuta 1905 Clarksburg, Länsi-Virginia, Yhdysvallat – 4. maaliskuuta 1992) oli yhdysvaltalainen elokuvantekijä, jonka merkittäviä saavutuksia olivat New Dealiä käsittelevät elokuvat. Lorentz opiskeli Wesleyan Collegessa ja Länsi-Virginian yliopistossa. Toimiessaan nuoruudessaan elokuva-arvostelijana New Yorkissa ja Hollywoodissa Lorentz vastusti elokuva-alan sensuuria. Lorentz oli 1930-luvun laman merkittävin elokuvantekijä ja oli johtavia valtion rahoittamien dokumenttielokuvien puolestapuhujia. Hän palveli elokuvantekijänä toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain maavoimien ilmavoimissa varsin laajalla alueella. Hän teki teknisiä elokuvia, dokumentoi pommituksia ja yhdisti raakafilmejä saksalaisten julmuuksista Nürnbergin oikeudenkäyntejä käsittelevään opetuselokuvaan. Hänet tunnetaan kuitenkin erityisesti "Rooseveltin elokuvantekijänä" (FDR's film maker) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttiohjaajat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Piraattiahven

Piraattiahven (Aphredoderus sayanus) on lohiahvenkaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan makeista vesistä Yhdysvaltain itäosista. Piraattiahven on ainoa laji piraattiahventen (Aphredoderidae) heimossa. ==Koko ja ulkonäkö== Piraattiahven on pienikokoinen kala ja suurimmillaan se voi kasvaa 13-14 cm pitkäksi. Yleensä se jää alle 10 cm pitkäksi. Lajin naaraat ovat koiraita kookkaampia. Ruumiinrakenteeltaan piraattiahvenet muistuttavat ahventa, mutta niillä on vain yksi selkäevä, jossa on 3 piikkiä ja 7 pehmyttä ruotoa. Kiduskannessa on terävä piikki. Piraattiahventen kylkiviiva ei ole täysin kehittynyt. Piraattiahvenen suu on kookas ja alaleuka työntyy hieman yläleukaa pidemmälle. Piraattiahventen poikasilla peräaukko sijaitsee peräevän takana, mutta kalan kasvaessa peräaukko siirtyy kalan kurkun kohdalle. Väriltään piraattiahven on hopeanharmaa mustin pistein ja silmän alla ja pyrstössä on tumma juova. ==Levinneisyys ja elintavat== Piraattiahvenella on 2 alalajia. Näistä A. s. gibbosus elää Yhdysvaltain Meksikonlahden rannikon joissa, Mississippijoessa ja Suurissa järvissä. Alalaji A. s. sayanus elää itärannikolla etelässä aina Floridaan asti. Piraattiahvenen elinympäristöä ovat runsasta vesikasvillisuutta kasvavat järvet, lammet ja hitaasti virtaavat joet. Piraattiahvenet ovat yöaktiivisia ja saalistavat ravinnokseen vesihyönteisiä ja hyönteisten toukkia, pieniä äyriäisiä sekä pieniä kaloja mukaan lukien pienempiä lajitovereitaan. Lajin kutuaika on toukokuussa ja kutu tapahtuu vesikasvillisuuden joukkoon. Koiraat vartioivat aggressiivisesti hedelmöittyneitä mätimunia. ==Lähteet== Luokka:Lohiahvenkalat
Vinci

Vinci on kaupunki ja kunta Italiassa Toscanan alueella, 45 kilometrin päässä Firenzen kaupungista. Kunnassa on noin 14 000 asukasta. Vincin talous perustuu viinin ja oliivin viljelylle sekä muovin, keraamisen saven, paperin, vaatteiden ja huonekalujen valmistukselle. Vinci tunnetaan renessanssinero Leonardo da Vincin (1452–1519) syntymäpaikkana. Leonardon synnyinkoti sijaitsee Anchianon kylässä. Talo on nykyisin museona, jossa on muun muassa interaktiivinen virtuaalimatka Leonardon elämästä ja puhuva Leonardo- hologrammi. Myös Vincin kaupungissa on Leonardo-museo. ==Lähteet== Luokka:Toscanan kaupungit Luokka:Firenzen metropolikaupungin kunnat
Brudesløret

Brudesløret on vesiputous Haukåssa Kinnin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Fylkesvei 614:n varrelta on näkymät vesiputoukselle. Putouksen lähettyville on suunniteltu vesivoimalaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Brudesløret worldwaterfalldatabase.com-sivustolla Luokka:Norjan vesiputoukset Luokka:Flora
Venäläisen kirjallisuuden seura

Venäläisen kirjallisuuden seura oli kulttuuriyhdistys, jonka tarkoituksena oli ylläpitää ja edistää venäläisen kirjallisuuden harrastusta ja tuntemusta, esitellä ja arvioida kirjauutuuksia sekä tarjota syventävää tietoa Venäjän kirjallisen elämän ilmiöistä.Venäläisen kirjallisuuden seura, Helsinki.fi Seuran ehti toimia kymmenen vuoden ajan. Päätös seuran lakkauttamisesta tehtiin vuosikokouksessa 17.4.2023. Seuran ja Ajan kohina -lehden lopettamispäätös ei johtunut maailmanpoliittisesta tilanteesta, vaan siitä, ettei seuran toimintojen kannalta keskeisiin tehtäviin löytynyt enää jatkajia. Seura julkaisi verkkolehteä Ajan kohina lokakuusta 2013 alkaenAjan kohinaYle.fi, uutiset 9.9.2013 sekä artikkelikokoelmia ja muita teoksia. Se järjesti luentoja, luentosarjoja, keskustelutilaisuuksia, kirjailijatapaamisia, kulttuurimatkoja. Syksyllä 2013 seura oli mukana järjestämässä dialogisarjaa "Kaksitoista tuolia: Dialogeja venäläisestä kirjallisuudesta", jonka kussakin tilaisuudessa keskustellaan yhdestä venäläisestä kirjastaKulttuurivihkotHelsingin Sanomat 9.9.2013 Seuran puheenjohtaja oli Martti Anhava, varapuheenjohtaja emeritusprofessori Pekka Pesonen. Ajan kohina -lehteä toimitettiin täysin vapaaehtoisvoimin, sen tekemiseen osallistui vuosien varrella valtava joukko ihmisiä. Neljän päätoimittajan ohella lehden parissa on työskennellyt 10 toimituskuntalaista ja peräti 96 kirjoittajaa tai kääntäjää. Kaunokirjallisia tekstejä on julkaistu 31:ltä kirjailijalta. Verkkolehteä taittoi Eeva Herrala ja yhteistyössä Into Kustannuksen kanssa tehtiin neljä Ajan kohinan printtiversiota. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset kirjallisuusseurat Luokka:Venäjän kirjallisuus