EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Noordoostpolder

Noordoostpolder on kunta Flevolandin provinssissa, keskellä Alankomaita. Asukkaita kunnassa on 45 788 (30.6.2008) ja pinta-alaa sillä on 595,41 neliökilometriä, josta vettä on 135,36 km². Aiemmin kuntaa kutsuttiin Urker Landiksi. Emmeloord on Noordoostpolderin hallinnollinen keskus. Kunnassa sijaitseva Schokland on valittu UNESCOn maailmanperintöluetteloon. == Asutuskeskukset == Bant, Creil, Emmeloord, Ens, Espel, Kraggenburg, Luttelgeest, Marknesse, Nagele, Rutten ja Tollebeek. == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu *Schokland *
Halla (Kotka)

Halla on Kotkan kaupunginosa ja saari Suomenlahdessa. Halla on kaavoitettu Kymenlaakson seutukaavassa teollisuusalueeksi. Itärannalla sijaitsee Hallan satama. Saarella ei ole nykyisin asutusta. ==Maantiede== Hallan mantereesta erottava salmi on nimeltään Karhusalmi. Halla on nykyisin pengerretty kiinni sen eteläpuolella sijaitsevan Tiutisen saaren kanssa. Halla rajoittuu Popinniemen, Suulisniemen ja Tiutisen kaupunginosiin. ==Historia== Hallan saarelle valmistui vuonna 1876 höyrysaha toiminimellä Hallan Osakeyhtiö. Sahan rakennuttajina toimi norjalainen yhtiö N. Otterstad & Co. Saha siirtyi suomalaisomistukseen vuonna 1916, jolloin sen osti UPM:n edeltäjä Kymiyhtiö. Saarella on ollut myös Hallan sellutehdas. Saha lopetti toimintansa vuonna 1986. Saaren omistaa nykyisin UPM, joka on suunnitellut Hallan sataman muuttamista yksityiseksi yleiseksi satamaksi. Halla liitettiin vuonna 1951 Kymistä Karhulan kauppalaan ja vuonna 1977 muun Karhulan mukana Kotkan kaupunkiin. Hallaan ja Tiutiseen pääsi ennen ainoastaan Karhulan–Sunilan rautatien Hallaan ulottuvan sillan kautta. Se huomattiin heikoksi ja vaikeaksi kulkureitiksi, jonka jälkeen vanhan Hallan sillan viereen rakennettiin maantiesilta. Rautatiesilta purettiin vuonna 2019. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kotkan kaupunginosat Luokka:Kotkan saaret Luokka:Suomen teollisuusalueet
Bongaus

Bongaus on tietyntyyppisten asioiden havainnointia ja havaintojen kirjaamista kokoelmaksi. Bongaus on keräilyn aineeton muoto, sillä bongaaja ei ota havaitsemiaan kohteita itselleen. Bongaajien motivaatio on silti usein sama kuin tavaroitakin varsinaisesti keräilevillä ihmisillä. ==Bongauksen suosituimpia muotoja== * Lintubongaus * Kalabongaus * Junabongaus * Rekisterikilpinumerotarkkailu * Lentokonespottaus * Bussibongaus * Setelibongaus, kuten EuroBillTracker * Pilvibongaus * Myrskybongaus ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * *
Halla (täsmennyssivu)

Halla tarkoittaa seuraavia: * halla, sääilmiö * Halla, naisen etunimi * Halla eli Hallasan, Etelä-Korean korkein vuori * Halla, Kotkan kaupunginosa ja saari * Halla, Kymin kunnassa toiminut metsäteollisuusyritys * Halla, Hugo Simbergin maalaus * Hallan satama, satama Kotkassa Hallan saarella * Hallan talo, Hyrynsalmen Hallavaarassa sijainnut jääkäriliikkeen etappipaikka. * S/S Halla IX, vuonna 1896 rakennettu höyrylaiva * S/S Halla XVII, vuonna 1908 rakennettu höyrylaiva ==Sukunimenä== * Aarne Halla (1895–1953), suomalainen päätoimittaja, toimitusjohtaja ja talousneuvos * Antero Halla, taiteilijanimi Ansu (1936–2007), suomalainen pilapiirtäjä * Leo Halla (1909–1986), suomalainen päätoimittaja * Onni Halla (1899–1981), suomalainen kirjailija ja kansakoulunopettaja, Tulenkantajat-ryhmän jäsen
Nash

Nash tarkoittaa seuraavia: == Henkilöitä == *Charles W. Nash (1864–1948), yhdysvaltalainen yritysjohtaja, autoteollisuuden vaikuttaja *Clarence Nash (1904–1985), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Aku Ankan äänenä *George K. Nash (1842–1904), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko *Graham Nash (s. 1942), brittiläinen muusikko, Crosby, Stills, Nash (and Young) -yhtyeen jäsen *John Forbes Nash (1928–2015), yhdysvaltalainen matemaatikko, Nobelin taloustieteen palkinnon saaja *John Nash (1752–1835), englantilais-walesilainen arkkitehti *John Nash (1893–1977), englantilainen kuvataiteilija, kuvittaja ja graafikko *Johnny Nash (1940–2020), afrikkalaisamerikkalainen pop-laulaja ja lauluntekijä *Kate Nash (s. 1987), englantilainen indie-artisti ja lauluntekijä *Kevin Nash (s. 1959), yhdysvaltalainen showpainija *Paul Nash (1889–1946), yhdysvaltalainen taidemaalari, valokuvaaja, kirjailija ym. *Rick Nash (s. 1984), kanadalainen jääkiekkoilija *Riley Nash (s. 1989), kanadalainen jääkiekkoilija *Steve Nash (s. 1974), kanadalainen koripalloilija *Ted Nash (1932–2021), yhdysvaltalainen soutaja ja olympiavoittaja *Walter Nash (1882–1968), Uuden-Seelannin pääministeri 1957–1960. == Muita merkityksiä == *Frazer Nash, brittiläinen autonvalmistaja *Nash, yhdysvaltalainen automerkki *D'NASH, aiemmalta nimeltään NASH, espanjalainen poikabändi *Nashin tasapaino, John Forbes Nashin mukaan nimetty peliteorian käsite *Pluto Nash, Eddie Murphyn tähdittämä komediaelokuva vuodelta 2002.
Reino Breilin

Reino Volmar Breilin (20. tammikuuta 1928 Paimio – 23. elokuuta 2010 Salo) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1966–1983 ja liikenneministerinä 1982–1983. == Elämä == Reino Breilinin vanhemmat olivat Joensuun kartanon seppä Oskar Volmar Breilin (1903-1982) ja meijeriapulainen Lyyli Saarinen (1909-1991). Hän työskenteli viilarina Kymi Oy:n Salon tehtaalla 1942-1947 ja VR:n veturinlämmittäjänä 1947-1948. Vuonna 1952 Breilin suoritti koneteknikon tutkinnon, jonka jälkeen hän perusti Saloon oman lämpö- ja saniteettiteknillisen suunnittelutoimiston. Breilin toimi myös metallityön opettajana kansalaiskoulussa ja myöhemmin peruskoulussa. Vuonna 1962 hän hankki kansalaiskoulunopettajan pätevyyden. Breilin valittiin Salon kaupunginvaltuustoon vuonna 1961 ja kansanedustajaksi 1966. Vuonna 1977 paljastuneen Salora-jutun yhteydessä myös Breilinin toiminta tai paljon valtakunnallista julkisuutta, kun kävi ilmi että hän oli välittänyt puoluepampuille kotikaupungissaan toimivan Saloran viihde-elektroniikkaa alennettuun hintaan. SDP:n puheenjohtaja Kalevi Sorsa ei pitänyt toimintaa mitenkään merkillisenä ja myönsi myös itse ostaneensa Breilinin kautta kaksi televisiota. Myös Ulf Sundqvist oli hankkinut Breilinin välityksellä stereolaitteet ja television, jotka hän oli maksanut käteisellä yhtiön Konalan varastolla. Selvittäessään osuuttaan tapaukseen Breilin kertoi välittäneensä kansanedustajille kolmisenkymmentä televisiota niin sanottuun "tehtaan hintaan". Kalevi Sorsan hallitusta ravistelleen kriisin yhteydessä Breilinistä tuli joulukuussa 1982 liikenneministeri, kun SKDL jätti hallituksen. Hän sai hoidettavakseen kaikki edeltäjänsä Jarmo Wahlströmin tehtävät lukuun ottamatta kalastus- ja metsästysasioita, jotka siirrettiin maatalousministeri Taisto Tähkämaalle. Sosialidemokraattien vaalivoitosta huolimatta Breilin putosi yllättäen eduskunnasta kevään 1983 vaaleissa ja hänen ministerikautensa loppui toukokuussa. Breilin toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1968, 1978, 1982 ja 1988. Hän oli Salon kaupunginvaltuuston jäsen 1961–2004 ja toimi sen puheenjohtajana 1965–1988 sekä 1993–1996. Vuonna 1982 Breilinille myönnettiin kaupunkineuvoksen arvonimi. == Perhe == Reino Breilinin puoliso oli toimistoapulainen Soili Soukainen (1933-2010), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1952. Pariskunnalla oli neljä lasta. Hänen veljensä on teollisuusneuvos Kauko Breilin. Viitattu 22.11.2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Suomen liikenneministerit Luokka:Salon kaupunginvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Zeewolde

Zeewolde on kunta Flevolandin provinssissa, keskellä Alankomaita. Pinta-alaa kunnalla on 268,97 neliökilometriä, josta vettä on 20,21 km² ja asukkaita siellä on 20 567 (30.6.2008). Kunta sijaitsee Flevolandin polderilla, itään pieneltä järveltä, jota kutsutaan Wolderwijdiksi ja etelään suuresta Horsterwoldin lehtimetsästä. Lännessä on paljon maanviljelyä. Zeewolde on kuuluisa muun muassa maisemistaan. == Historia == Zeewolden kunta perustettiin vuonna 1984, joten se onkin yksi Alankomaiden nuorimmista kunnista. Ennen vuotta 1984, aluetta hallinnoi Openbaar Lichaam Zuidelijke IJsselmeerpolders (OLZIJ), jonka oli perustanut Alankomaiden hallitus ennen Flevolandin provinssin perustamista. Zeewolden ensimmäiset asukkaat olivat niin kutsuttuja "pioneereja", jotka tulivat "vanhalta maalta" vastaperustetulle polderille vuonna 1979. He olivat pääasiassa maanviljelijöitä, joiden täytyi aluksi järjestää, että mistä he saavat palveluja kuten sähköä tai vesijohtovettä. Kylä suunniteltiin pääasiassa huolehtimaan palveluista, joita maanviljelijät tarvitsevat. Alueelle on perustettu kaksi lomakeskusta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu Luokka:Flevolandin kunnat
Nehemia

Nehemia on merkittävä henkilö juutalaisten historiassa Babylonian pakkosiirtolaisuuden jälkeiseltä ajalta. Hänet on mainittu Raamatussa ja hänen uskotaan olevan Nehemian kirjan kirjoittaja. Hän oli Hakaljan poika (Neh. 1:1) ja kuului luultavasti Juudan heimoon. Hänen perheensä asui Jerusalemissa ennen pakkosiirtolaisuutta. (Neh. 2:3) ==Nehemian historia== Nehemia eli Juudan kuningaskunnan ollessa osa Persian valtakuntaa. Hän oli kuninkaallinen juomankantaja Susassa, kuningas Artakserkses I:n hovissa. Nehemia ja kuningas olivat hyvissä väleissä ja kuningas salli Nehemian lähteä jälleenrakentamaan Jerusalemia. Veljeltään Hananilta hän kuuli surullisia uutisia Jerusalemin kunnosta (Neh. 1:2), ja hän suri ja rukoili monta päivää. Pitkään kuningas seurasi hänen suruaan ja kysyi sen syytä. Nehemia kertoi kuninkaalle ja sai luvan lähteä Jerusalemiin Juudean käskynhaltijana. Nehemia saapui Jerusalemiin Artakserkses I:n kahdentenakymmenentenä hallitusvuonna suuren saattueen kera. ===Jerusalemin uudelleenrakentaminen=== Saavuttuaan Jerusalemiin Nehemia alkoi tutkia kaupungin kuntoa salaa iltaisin ja suunnitteli kunnostustöitä. Suunnitelma vaati paljon taitoja ja voimavaroja, jotta se valmistuisi kuudessa kuukaudessa. Nehemia pysyi kolmetoista vuotta Juudean käskynhaltijana säätäen useita lakeja vastustuksesta huolimatta. (Neh 13:11) Hän pystytti hallinnon vanhoja perinteitä noudattaen, "täydentämään ja tukemaan Esran työtä", ja kaikki valmistelut olivat kaupungin parhaaksi. Pian tämän jälkeen hän palasi Persiaan palvelemaan kuningastaan, eikä kestänyt kauankaan, kun Jerusalem alkoi taas rappeutua. Jotkut tutkijat uskovat, että Malakia ilmestyi nyt kansan keskuuteen kertoen varoituksia moraalisesta rappeutumisesta, ja Nehemia palasi Persiasta - oltuaan poissa kaksi vuotta. Hän suri nähdessään levinneet moraalittomuuden. Nehemia palautti vanhan Mooseksen lain kansan moraaliseksi opiksi. Tämän jälkeisestä historiasta ei ole tietoa. Todennäköisesti Nehemia jäi käskynhaltijaksi kuolemaansa saakka (n. 412 eaa.). Nehemia oli viimeinen käskynhaltija, joka lähetettiin Juudeaan Persiasta. Coele-Syyrian satraappi otti Juudean haltuunsa ja toimi sen käskynhaltijana. ==Nehemian kirja== Nehemian kirja kertoo historiallista tietoa Nehemian tehtävästä uskonnollisen sisällön muassa. Poliittisesta näkökulmasta hänen työnsä oli Persialle tärkeää, joka halusi turvata Levantin alueen hallitsemisen. 400-luvulla eaa. Egypti kapinoi Persian valtakuntaa vastaan, ja Kreikan vaikutusvalta kasvoi valtakunnan länsiosissa. Persian turvallisuus tarvitsi strategisia muutoksia, kuten Jerusalemin uudelleen linnoittamisen ja paremman Levantin kansojen erottelun. (Nehemian aikana kiellettiin avioliitot muiden kansojen kanssa). Luokka:Neljännen Mooseksen kirjan henkilöt
Erfurtin ohjelma

Erfurtin ohjelma on Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen vuonna 1891 Erfurtissa käyttöönsä hyväksymä puolueohjelma. Ohjelman kirjoitti Karl Kautsky apunaan ohjelmakomitea, johon kuului muun muassa Eduard Bernstein. Tavoitteena oli luoda ”Sosialidemokraattinen katekismus” ja tapahtuneen historian valossa teoksesta sellainen syntyikin. Ohjelma jakaantui kahteen osaan: periaatteelliseen ja käytännölliseen. Edellisessä käsitellään sosiaalidemokratian päämääriä ja jälkimmäisessä puolueen (nyky-)yhteiskunnalle vaatimuksia päämäärien saavuttamiseksi. Ohjelman periaatteellinen osa alkaa pikkutuotannon puolustuksella, toisin sanoen sellaisen käsityöläisyyden ja yrittämisen puolustamisella, jossa työntekijä omistaa itse työ- ja tuotantovälineensä. Ohjelman mukaan Tavoitteena ei kuitenkaan ollut jonkun tietyn luokan etujen ajaminen, vaan luokkavallan ja luokkien poistaminen ja samanlaisten oikeuksien ja velvollisuuksien antaminen kaikille syntyperään tai sukupuoleen katsomatta. Suomeksi Erfurtin ohjelman periaatteellinen osuus ilmestyi ensimmäisen kerran jo 1899 J. K. Karin suomentamana. Teoksesta on otettu useita painoksia; teoksen uusittu laitos ilmestyi 1974 Tammen kustantamana. Suomen Sosialidemokraattinen Puolue otti ohjelman käytännöllisen osan vaatimukset melkein sellaisenaan ensimmäiseksi puolueohjelmakseen Forssan puoluekokouksessa 1903 Forssan ohjelmana. Myös monien muiden maiden sosiaalidemokraattiset puolueet omaksuivat ohjelman ohjenuorakseen. ==Suomennos== * Karl Kautsky: Erfurtin ohjelma. Tammi, 1974. ISBN 951-30-2903-4. * Karl Kautsky: Erfurtin ohjelma. Sosialismi.net, 2010. Luokka:Sosiaalidemokraattiset puolueet Luokka:Sosialismin historia Luokka:Erfurtin historia
Lempäälän Kisa

Lempäälän Kisa (LeKi) on vuonna 1904 perustettu urheilun yleisseura. LeKissä toimii seitsemän eri lajijaosta: hiihto, judo, kuntoilu, lentopallo, painonnosto, salibandy ja ultimate&frisbeegolf.; Viimeinen jaosto vastaa molemmista liitokiekkoilulajeista. == Jääkiekko == LeKin jääkiekkotoiminta eriytyi oman yhdistyksensä Lempäälän Kisa 1955 jääkiekko ry:n alle vuonna 2017. LeKi on pelannut parhaimmillaan miesten Mestiksessä. Joukkue ei saanut enää uusittua lisenssiään, joten se putosi kohtuullisen hyvin pelatun kauden 2018–2019 jälkeen. Seuran kasvatteihin lukeutuu muun muassa maailmanmestari Marko Anttila. == Yleisurheilu == Yleisurheilussa LeKiä ovat edustaneet muun muassa Ari Pinomäki, Raimo Eskola, Santeri Kuusiniemi, Matias Mustonen ja Markus Kyrölä. Vuonna 2014 seuran yleisurheilujaosto erikoistui omaksi seurakseen Lempäälän Kisa Yleisurheilu. == Kirjallisuutta == * Juha Raunio: Lempäälän Kisa. Sata vuotta samalla radalla. 2004. ISBN 952-91-7540-X * Antero Korhonen: Lempäälän Kisa. Sata vuotta suksilla. Hämeen Kirjapaino Oy, 2017. ISBN 978-952-93-9750-1 == Lähteet == * Historia Lempäälän Kisa ry === Viitteet === == Aiheesta muualla == * LeKin viralliset kotisivut *
Thait

Thait [tait] () ovat Kaakkois-Aasiassa asuva kansa, josta suurin osa asuu Thaimaassa ja muualla Aasiassa. Thait puhuvat äidinkielenään thain kieltä ja suurin osa heistä on uskonnoltaan buddhalaisia. == Lähteet == Luokka:Thaimaan etniset ryhmät
Francisco Varallo

Francisco ”Pancho” Varallo (5. helmikuuta 1910 La Plata, Argentiina – 30. elokuuta 2010) oli argentiinalainen jalkapalloilija. Hän oli viimeinen elossa ollut henkilö, joka pelasi ensimmäisten jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuiden loppuottelussa Montevideossa, Uruguayssa 30. heinäkuuta 1930, ja ylipäätään viimeinen elossa ollut henkilö joka pelasi koko kisoissa. Vielä 95-vuotiaana hän muisti Argentiinan tässä ottelussa kokeman tappion (4–2 Uruguayn hyväksi). MM-kilpailuiden 1930 jälkeen Boca Juniors osti Varallon, josta tuli sen kaikkien aikojen maalintekijä: hän teki kahdeksan vuoden aikana yhteensä 181 maalia 209 ottelussa. Vuonna 2009 Martin Palermo rikkoi tämän ennätyksen. Varallo lopetti pelaamisen vuonna 1940 loukkaantumisen vuoksi. Varallolle myönnettiin Kansainvälisen jalkapalloliiton ansiomerkki (FIFA Order of Merit) vuonna 1994. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet argentiinalaiset Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Jean-Marie Pfaff

Jean-Marie Pfaff (s. 4. joulukuuta 1953 Lebbeke) on belgialainen jalkapallomaalivahti. Pfaff liittyi KSK Beverenin vahvuuteen ja voitti seuran mukana niin Belgian mestaruuden kuin cupinkin. Vuonna 1982 hän siirtyi Bayern Müncheniin ja voitti sen kanssa kolme Bundesliigan mestaruutta ja kaksi Länsi- Saksan cupmestaruutta. Pfaff pelasi Belgian maajoukkueessa ensi kertaa 1976 Alankomaat-kohtaamisessa. Hän pelasi kahdesti sekä maailmanmestaruuskisoissa että Euroopan-mestaruuskisoissa. Hän saavutti EM-hopeaa vuonna 1980. Kaikkiaan hän pelasi 64 maaottelua, mikä oli belgialaismaalivahdeista eniten vuoteen 2018 saakka. Hän on nykyisin perheensä kanssa Belgian television tosi-TV -tähti. == Saavutuksia == * Belgian cup KSK Beverenissä 1978 * Belgian Kultainen kenkä 1978 (vuoden pelaaja) * Belgian mestaruus KSK Beverenissä 1979 * EM-kisoissa 1980 (hopeaa) ja 1984 * MM-kisoissa 1982 ja 1986 (neljäs sija) * Saksan liittotasavallan cupvoitto Bayern Münchenissä 1984 ja 1986 * kolme Bundesliigan mestaruutta Bayern Münchenissä 1985, 1986 ja 1987 * Pelén 125 suurimman elossa olevan jalkapalloilijan listalla vuonna 2004 == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:FIFA 100 Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Giulietta Simionato

Giulietta Simionato (12. toukokuuta 1910 Forlì, Italia – 5. toukokuuta 2010 Rooma, Italia) oli italialainen mezzosopraano. Simionatolla oli vuonna 1935 rooli Ildebrando Pizzettin oopperan Orseolo ensiesityksessä, ja hän pääsi jo 1936 La Scalaan. Hän sai huomattavaa mainetta toisen maailmansodan jälkeen varsinkin Gioacchino Rossinin tuotannon tulkitsijana. Simionato vetäytyi lavalta vuonna 1966 laulettuaan Rossinin lisäksi muun muassa Domenico Cimarosan ja Giacomo Meyerbeerin teoksia. Simionato kuoli vuoden 2010 toukokuussa viikkoa ennen kuin hän olisi täyttänyt 100 vuotta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Giulietta Simionaton muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Italialaiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Johan Ferrier

Johan Henri Eliza Ferrier (12. toukokuuta 1910 Paramaribo, Suriname – 4. tammikuuta 2010 Oegstgeest, Alankomaat) oli surinamelainen poliitikko. Ferrier toimi Surinamen viimeisenä kuvernöörinä ennen itsenäisyyttä vuosina 1968–1975. Vuonna 1975 hän nousi maan ensimmäiseksi presidentiksi, kun se saavutti itsenäisyyden Alankomaista. Ferrier syrjäytettiin sotilasvallankaappauksella vuonna 1980. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elämäkerta Luokka:Surinamen presidentit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Maailman teatteripäivä

Maailman teatteripäivä on kansainvälinen vuosipäivä, jota vietetään 27. maaliskuuta. Päivän perusti Kansainvälinen teatteri-instituutti (ITI) vuonna 1961. Juhlapäiväksi valittu päivä oli Pariisiin perustetun Kansojen teatteri- näyttämön avajaispäivä. Aloitteen päivästä teki teatterinjohtaja Arvi Kivimaa ja sitä on vietetty Kansainvälisen teatteri-instituutin kaikissa noin 90 jäsenmaassa. Juhlinnan keskeinen perinne on Maailman teatteripäivän julistus. Sen kirjoittajaksi ITI valitsee vuosittain maineikkaan teatterintekijän jostakin jäsenmaastaan. Ensimmäisen julistuksen vuodelle 1962 kirjoitti ranskalainen Jean Cocteau. Vuoden 2007 julistuksen kirjoittaja oli šeikki Sultan Bin Mohammed Al Qasimi Yhdistyneistä arabiemiirikunnista. Julistusta luetaan Maailman teatteripäivänä teattereissa ympäri maailmaa ennen illan esitystä tai lähelle osuvan muun päivän esityksen yhteydessä. Maailman teatteripäivään liittyy myös monenlaista muuta juhlintaa, kuten liputusta, palkintojen jakoa ja gaalailtoja. ==Aiheesta muualla== *Vuoden 2007 julistusteksti suomenkielisenä käännöksenä *Vuoden 2006 julistusteksti *Kansainvälinen teatteri-instituutti (ITI) Luokka:Kansainväliset vuosipäivät Luokka:Maaliskuun juhlapäivät
Kaavi (Viro)

Kaavi () on kylä Sõrven niemimaalla Saarenmaan kunnassa Virossa. Kylä sijaitsee Itämeren rannalla noin 50 kilometriä Saarenmaan pääkaupungista, Kuressaaresta etelään. Kaavissa on ympärivuotisen asutuksen lisäksi kesäasutusta. Kylässä toimi 2000-luvun alussa myös kauppa, joka on sittemmin lopetettu. Kylässä on myös majakka ja kaksi venesatamaa. Viieristin luonnonsuojelualue sijaitsee jonkin matkan päässä Kaavilta kohti Kuressaarta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lomanvietto Saarenmaalla Luokka:Viron kylät Luokka:Saarenmaan kunta
Länsi-Chalukya

Länsi-Chalukyan valtakunta () oli valtakunta, joka hallitsi suurinta osaa Deccanin ylänköä Etelä-Intiassa 800-luvulta 1200-luvulle. Dynastiaa kutsutaan joskus nimellä Kalyani Chalukya sen pääkaupungin Kalyanin mukaan, joka on nykyään Basavakalyan Karnatakan osavaltiossa Intiassa. Luokka:Intian kuningaskunnat Luokka:Karnatakan historia
Mamadou Dia

Mamadou Moustapha Dia (18. heinäkuuta 1910 tai 1911 Khombole – 25. tammikuuta 2009 Dakar) oli senegalilainen poliitikko. Hän toimi maan ensimmäisenä pääministerinä vuosina 1958–1962. Mamadou Dian isä oli Kanelista kotoisin ollut tukulori, joka työskenteli rautatieläisenä Thièsissä ja poliisina Khombolessa. Hänen äitinsä kuului serereihin. Mamadou kävi koraanikoulun, Diourbelin piirikoulun ja Blanchotin yläkoulun Saint-Louisissa. Opettaja merkitsi hänet vuotta vanhemmaksi, jotta hän voisi pyrkiä William Pontyn normaalikouluun. Valmistuttuaan normaalikoulusta Dia työskenteli opettajana Saint-Louisissa ja Fisselissä sekä Fatickin piirikoulun rehtorina vuodesta 1943. Hän ei ollut vielä kiinnostunut politiikasta, mutta vastusti siirtomaavaltaa ja kirjoitteli lehtiin Senegalin taloudellisista ongelmista. Fatickin asukkaat pyysivät Diaa ehdokkaakseen Senegalin yleisneuvostoon, johon hänet valittiin Léopold Sédar Senghorin ja Ibrahima Seydou Ndawin tuella vuonna 1946. Seuraavana vuonna hänet valittiin myös Ranskan Länsi-Afrikan suureen neuvostoon. Lamine Guèyen johtamiin sosialisteihin kuulunut Dia osallistui Léopold Sédar Senghorin Bloc démocratique sénégalais -puolueen perustamiseen ja toimi sen pääsihteerinä vuodesta 1948. Hänet valittiin Senegalin edustajaksi Ranskan tasavallan neuvostoon vuonna 1948 ja uudelleen vuonna 1952. Vuonna 1956 Dia valittiin Ranskan kansalliskokouksen jäseneksi. Edustajavuosinaan hän opiskeli maantiedettä, lakia ja taloustiedettä François Perrouxin johdolla. Vuoden 1956 ”puitelain” hyväksymisen jälkeen Diasta tuli Senegalin hallituksen varapuheenjohtaja vuonna 1957 ja myöhemmin puheenjohtaja. Hän toimi myös lyhytikäisen Malin liittovaltion varapääministerinä Liittovaltion hajottua vuonna 1960 Diasta tuli itsenäisen Senegalin pääministeri ja Senghorista presidentti. Maan talouden kehittämisestä vastannut Dia esitti radikaaleja uudistuksia, joihin kuuluivat maanomistusolojen uudistaminen, maanviljelijöiden osuuskunnat ja kansallistaminen. Hän kannatti myös Ranskan vaikutusvallasta irtautumista. Vuoden 1961 kuluessa muodostui pääministerin vastainen liittokunta, johon kuului uskonnollisia johtajia, senegalilaisia ja ranskalaisia liikemiehiä ja varakkaita poliitikkoja. Joulukuussa 1962 maahan syntyi perustuslaillinen kriisi, jonka yhteydessä Diaa syytettiin vallankaappauksen valmistelusta. Hänet pidätettiin ja tuomittiin elinkautiseen vankeuteen vuonna 1963. Kédougoun vankilassa sokeutuneen Dian vapauttamista vaativat muun muassa Jean- Paul Sartre ja paavi Johannes XXIII. Presidentti Senghor vapautti hänet kuitenkin vasta vuonna 1974. Dia armahdettiin Senegalin siirtyessä monipuoluejärjestelmään vuonna 1976. Vapauttamisensa jälkeen Dia toimi kirjailijana ja lehtimiehenä. Myöhemmin hän perusti oman puolueen ja osallistui vuoden 1983 presidentinvaaleihin, mutta ei saanut mainittavaa kannatusta. Sen jälkeen hän vetäytyi julkisuudesta. ==Lähteet== Luokka:Senegalin pääministerit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Otto Joachim

Otto Joachim C.Q. (13. lokakuuta 1910 – 30. heinäkuuta 2010) oli saksalaissyntyinen kanadalainen muusikko, viulisti ja elektronisen musiikin säveltäjä. Joachim syntyi Düsseldorfissa ja opiskeli viulunsoittoa siellä ja Kölnissä. Hän jätti Saksan vuonna 1934 ja soitti sotavuosina Singaporessa ja Shanghaissa. Joachim asettui vakituisesti Montréaliin vuonna 1949. Hänen tuotannossaan on vaikutteita aleatorisesta ja elektroakustisesta musiikista, ja hänestä tehtiin vuonna 1993 National Order of Quebecin ritari. Joachim kuoli sydämen vajaatoimintaan vuonna 2010. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Knight of the National Order of Quebec Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Children's Corner

Children’s Corner () on Claude Debussyn säveltämä pianosarja vuosilta 1906–1908. Teos on omistettu säveltäjän omalle tyttärelle Chouchoulle. Sarjaan sisältyy suosittu kappale Golliwog’s Cakewalk (Neekerinuken tanssi). Sarja sisältää kuusi kappaletta, joilla on ensimmäistä lukuun ottamatta englanninkieliset nimet: #Doctor Gradus ad Parnassum #Jimbo’s Lullaby #Serenade for the Doll #The Snow is Dancing #The Little Shepherd #Golliwog’s Cakewalk Englanninkieliset nimet viittaavat perheen englantilaiseen kotiopettajattareen. ==Kirjallisuutta== * Luokka:Claude Debussyn teokset Luokka:1900-vuosikymmenen musiikkiteokset Luokka:Pianokappaleet
Mangalore

Mangalore (kannadaksi ಮಂಗಳೂರು, Mangalūru, tuluksi ಕುಡ್ಲ, Kudla, konkaniksi ಕೊಡಿಯಾಲ್, Kodial, bearyksi ಮೈಕಲ, Maikala) on Intian Karnatakan osavaltion tärkein satamakaupunki. Se sijaitsee Arabianmeren ja Länsi-Ghatien vuorijonon välissä Karnatakan lounaisosassa ja toimii Dakshina Kannadan piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Mangaloressa asui 484 785 asukasta Mangalore on saanut nimensä Mangaladeviltä, paikalliselta hindujumalattarelta. Se kehittyi Arabianmeren rannikon satamakaupunkina ja on edelleen yksi Intian merkittävimmistä satamista. Mangalore toimii usein Malabarrannikon vesiliikenteen tukikohtana ja se sijaitsee Netravati- ja Gurupura-jokien takavesien alueella. Kaupungissa on trooppinen ilmasto ja koillisen kesämonsuunin Arabianmeren-haara tuo kaupunkiin sateita. Mangaloren satama käsittelee 75 prosenttia Intian kahvinviennistä ja valtaosan cashew-pähkinöiden viennistä. Mangalorea hallitsivat useat suurvallat: Kadamba-dynastia, Vijayanagara-valtakunta, Chalukya-dynastia, Rashtrakuta-dynastia, Hoysala-valtakunta ja Portugalin imperiumi. Britit sekä Mysoren kuningaskunnan hallitsijat Hyder Ali ja Tippu Sultan kiistelivät kaupungin hallinnasta. Se joutui lopulta brittien haltuun vuonna 1799 ja pysyi Madraksen provinssin osana Intian itsenäistymiseen saakka vuonna 1947. Kaupunki liitettiin Mysoren osavaltioon (nykyinen Karnataka) vuonna 1956. Mangaloren väestö on monipuolinen. Kaupungissa puhutaan useita kieliä, joihin kuuluvat tulu, konkani, kannada ja beary. Kaupungin ympäristölle luonteenomaisia ovat matalat kukkulat, kookospalmut, joet ja purot sekä punatiilikattoiset rakennukset. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Karnatakan kaupungit
Berberihevonen

thumb|Berberiratsastajia Algeriassa. Berberihevonen on peräisin esihistorialliselta ajalta ja sillä on ollut suuri vaikutus hevosrotuihin. Berberihevosista polveutuvat andalusianhevoset ovat monen hienon hevosrodun esivanhempia. == Ominaisuudet == Berberihevosen risti on jyrkkä, häntä on matalalle kiinnittynyt ja pää on karkeatekoinen joka viittaa alkukantaisiin hevosrotuihin. Berberihevonen on kuitenkin hyvin kestävä ja sisukas. Berberihevonen on myös hyvin ketterä ja nopea lyhyillä matkoilla. Se on myös helppohoitoinen ja hyvä yleisratsu. Säkäkorkeus noin 147-157cm == Historia == Berberihevoset ovat kotoisin Marokosta. Oletetaan että tämä rotu on polveutunut jääkauden paenneista villihevosryhmistä. Jos tämä on totta, tämä rotu on ainakin yhtä vanha kuin toinen esihistoriallinen rotu, arabianhevonen. Teorioita on myös siitä, että berberihevonen olisi jossain vaiheessa risteytyneet arabianhevosen kanssa, mutta berberihevosesta ei löydy juuri mitään arabialaishevosen piirteitä. Nykyään berberihevonen on hienostuneempi kuin varhaiset berberit, jotka veivät berberiratsumiehiä muslimien pyhään sotaan. Berberihevosen alkuperästä ei tiedetä paljon, mutta berberihevosen ja arabianhevosen väliltä löytyy paljon eroa. Luokka:Hevosrodut
Sinfonia nro 5 (Mahler)

Gustav Mahlerin sinfonia nro 5 cis-molli on säveltäjän tunnetuimpia teoksia. Alkuperäislaitos syntyi vuosina 1901–1902, mutta säveltäjä työsti teosta lähes kuolemaansa saakka. Sävellyksen ensiesitys oli säveltäjän johdolla Kölnissä vuonna 1904, ja se sai heti suuren suosion. Teos on viisiosainen, ja sen esityskesto on noin 65 minuuttia: # Trauermarsch (surumarssi), noin 14 minuuttia – alun trumpettifanfaari lainattu 4. sinfoniasta. # Stürmisch bewegt (myrskyisästi), noin 15 minuuttia. # Scherzo, noin 18 minuuttia – sisältää tunnetun käyrätorvisoolon. # Adagietto, noin 10 minuuttia – käytetty esimerkiksi elokuvassa Kuolema Venetsiassa. # Rondo – finaali, noin 17 minuuttia. Viides sinfonia aloittaa Mahlerin instrumentaalisinfonioiden trilogian. Se on hänen helpoimmin lähestyttäviä sinfonioitaan ja siten myös yksi suosituimmista neljännen ja kahdeksannen ohella. Kaksi ensimmäistä ja kaksi viimeistä osaa muodostavat niin ikään omat kokonaisuutensa, joten teos voidaan hahmottaa myös kolmiosaiseksi. Ensimmäisenä on surullisen torvifanfaarin aloittama hautajaismarssi ja toisena myrskyinen, brutaali osa. Nämä kaksi osaa muodostavat kokonaisuuden, ja niissä käytetään osin samoja teemoja. Molemmissa osissa voimakkaat kohdat katkaisevat toistuvasti rauhalliset ja kauniit vaiheet. Kolmantena osana on lähes kaksikymmentä minuuttia pitkä leikkisä scherzo, jossa melodiaa soitetaan monessa kohdassa kellopelillä. Eloisien kohtien lisäksi mukana on pizzicaton ja vaimeiden torvien leimaamia suvantovaiheita. Scherzon puolivälistä eteenpäin nopeammat kohdat yltyvät usein voimakkaaksi. Neljäntenä osana on kuuluisa Adagietto, jonka kesto on noin kymmenen minuuttia. Se on tunnettu elokuvasta Kuolema Venetsiassa, ja lisäksi se soitettiin John F. Kennedyn hautajaisissa. Adagietton äänimaisemaa leimaavat jousisoittimet sekä harppu. Puhaltimia eikä lyömäsoittimia käytetä. Viimeisenä osana on suoraviivainen ja iloinen rondo, joka lainaa melodiassaan adagietton huipentumaa. ==Levytyksiä== * Sir John Barbirolli, New Philharmonia Orchestra (EMI, 1968) * Herbert von Karajan, Berliinin filharmonikot (DG, 1973) * Leonard Bernstein, Wienin filharmonikot (DG, 1987) * Simon Rattle, Berliinin filharmonikot (EMI, 2002) Luokka:Gustav Mahlerin sinfoniat Luokka:1900-vuosikymmenen musiikkiteokset
David Nykl

David Nykl (s. 7. helmikuuta 1967, Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläis- kanadalainen näyttelijä. Nykl syntyi Prahassa, mutta jo vuonna 1968 neuvostoliittolaisten sotilaiden marssittua Tšekkoslovakiaan Prahan keväänä Nyklin perhe muutti Kanadaan ja asettui asumaan Victorian kaupunkiin Brittiläiseen Kolumbiaan. Nykl opiskeli myöhemmin Brittiläisen Kolumbian yliopistossa vapaita taiteita Nykl on esiintynyt etenkin Vancouverissa ja Prahassa lukuisissa teatteri-, elokuva- ja televisioproduktioissa. Hän on toiminut myös teatteri- ja elokuvatuottajana, ja vuonna 1994 hän perusti yhdessä kahden ystävänsä kanssa teatteriryhmän nimeltä Prague's Misery Loves Company Theatre. Vuodesta 2004 lähtien Nykl on esittänyt tšekkiläistä Radek Zelenkaa scifi-sarjassa Stargate Atlantis. Hän haki koekuvauksissa sarjaan venäläisen hahmon rooliin, mutta sai myöhemmin kuulla ettei ollut pelkästään saanut roolia vaan että hänen hahmostaan oli vieläpä tehty tšekkiläinen hänen omia sukujuuriaan kunnioittaen. Zelenkan hahmo puhuu toisinaan sarjassa äidinkieltään tšekkiä, ja nämä kohtaukset ovat suosittuja sarjan tšekkiläisten katsojien keskuudessa. Nykl puhuu sujuvasti englantia, tšekkiä, ranskaa ja espanjaa. http://www.imdb.com/name/nm0638706/bio ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *DavidNykl.com * Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Tšekkiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sari Mällinen

Sari Elisabeth Mällinen (s. 12. heinäkuuta 1962 Oulu) on suomalainen näyttelijä. Sari Mällinen on naimisissa näyttelijä ja ohjaaja Erkki Saarelan kanssa. Heillä on kaksi lasta. Mällinen kirjoitti ylioppilaaksi Kemin lukiosta 1981 ja valmistui Teatterikorkeakoulusta 1986. Mällinen näytteli valmistumisensa jälkeen kolmessa eri radioviihdesarjassa vuosina 1986–1988. Ryhmäteatterissa hän näytteli Timjamin roolissa Jussi Kylätaskun näytelmässä Merkonomi Blues vuonna 1986. Hän työskenteli Helsingin kaupunginteatterissa 1986–1997 ja KOM-teatterissa 1997–2008. Lisäksi Mällinen on näytellyt elokuvissa ja tv-sarjoissa. == Filmografia == * Mona ja palavan rakkauden aika (1983) * Harmagedon (1986) * Linna (1986) * Näkemiin, hyvästi (1986) * Babarin joulu (1986) * Älä itke Iines (1987) * Pohjanmaa (1988) * Katsastus (1988) *Kuhmon huumaa (1989) * Rölli – hirmuisia kertomuksia (1991) * Uppo-Nalle (1991) * Vili Vilperi (1994–1997) * Karhujen jouluyllätys (1994) * Nooan saari (1997–1999) * Rikos & Rakkaus (1999) * Lakeuden kutsu (2000) * Eila (2003) * Antti Aamunen (2003–2006) * Tarpeettomia ihmisiä (2005) * Ja saapuu oikea yö (2012) * Nuoruustango (2017) ==Elokuva-alan palkinnot== * Ida Aalberg kannustuspalkinto (10 000 markkaa) 1991 *Jussi-patsas 1992: Paras naissivuosa elokuvasta Rölli – hirmuisia kertomuksia (1991) * Jussi-patsas 2004: Paras naispääosa elokuvasta Eila (2003) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Yle Elävä arkisto: Turkan lapset Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Jussi- palkinnon saajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1962 syntyneet
Walter Wanderley

Walter Wanderley (12. toukokuuta 1932 Recife, Brasilia – 4. syyskuuta 1986 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) oli brasilialainen bossa nova -muusikko ja Hammond-urkuri. Wanderley tunnetaan parhaiten yhteistyöstään laulaja Astrud Gilberton ja tämän aviomiehen kitaristi João Gilberton kanssa. Kolmikko levytti Verve-levy-yhtiölle vuonna 1966 bossa novaa Yhdysvalloissa laajemmin tunnetuksi tehneen levyn A Certain Smile, a Certain Sadness. Wanderley oli erittäin tuottelias artisti: hän julkaisi yhteensä 46 sooloalbumia urallaan. Lisäksi hän toimi jo ennen läpimurtoaan lukemattomilla bossa nova -levytyksillä studiomuusikkona. Wanderleyn soololevyistä Rain Forest myi platinaa Yhdysvalloissa. ==Lähteet== Luokka:Bossa nova -muusikot Luokka:Brasilialaiset urkurit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Messier 84

Messier 84 (tunnetaan myös nimillä M84 ja NGC 4374) on linssimäinen galaksi Neitsyen tähdistössä. M84 sijaitsee tiiviin Neitsyen galaksiklusterin keskiosissa. Radiohavainnoista ja Hubblen ottamista kuvista ilmenee kaksi poispäin galaksin keskustasta suuntautuvaa materiasuihkua. On myös havaittu kaasukiekon ja tähtien pyörivän nopeasti galaksin keskustan ympäri. Nämä havainnot kertovat supermassiivisesta mustasta aukosta, jolla on massaa noin 2 miljardin auringon massan verran, galaksin ytimessä. ==Supernovat== M84:ssä on havaittu kaksi supernovaa, SN 1957 ja SN 1991bg. ==Katso myös== * Messierin luettelo == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * SEDSin sivu M84:sta 084 M084
Leonard Warren

Leonard Warren (21. huhtikuuta 1911 – 4. maaliskuuta 1960) oli yhdysvaltalainen baritoni. Warren syntyi New Yorkissa venäläisille vanhemmille. Hän teki monta vuotta töitä Metropolitan-oopperassa, jonka kanssa hän debytoi 1930-luvun lopulla. Lisäksi hän lauloi mm. La Scalassa ja teki kiertueen Neuvostoliitossa. Vaikka Warren esitti mm. Georges Bizet'n, Ruggero Leoncavallon ja Giacomo Puccinin tuotantoa, hänet muistetaan ennen kaikkea Giuseppe Verdin oopperoiden baritoniroolien tulkitsijana. Warren kuoli 48-vuotiaana sairauskohtaukseen kesken Verdin oopperan Kohtalon voima esityksen Metropolitan-oopperassa. Luokka:Yhdysvaltalaiset baritonit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Parkitseminen

Parkitseminen on yksi nahan käsittelyn työvaiheista. Sen tarkoituksena on tehdä herkästi pilaantuvasta, lämpöä huonosti kestävästä ja hauraasta raakavuodasta säilyvä, lämpöä kestävä, hyvin muokkautuva ja miltei ikuinen raaka-aine moniin eri käyttötarkoituksiin. Ennen parkitsemista nahka on karvottava ja kaavittava puhtaaksi lihapuolelle jääneistä kudoksista nahan pilaantumisen estämiseksi. Parkitus tehdään kyllästämällä nahka erilaisilla aineilla, jotka voivat olla esimerkiksi öljyjä, kasviperäisiä tanniineja tai erilaisia metallisuoloja. Kromin käyttö parkituksessa keksittiin 1800-luvun puolivälissä, ja se tehosti nahkateollisuutta huomattavasti. Parkituksen aikana nahkaa myös muokataan ja pehmitetään käyttötarkoituksensa mukaan. == Parkitsemismenetelmät == Ensimmäiset parkitsemisliemet olivat todennäköisesti kasvi- ja öljypohjaisia. Tälläisiä parkkiliemiä käytetään mokkanahan parkitsemiseen nykyäänkin. 1900-luvun alussa otettiin käyttöön mineraaliparkitseminen. Kasvipohjaisissa parkitsemisliemissä vaikuttavina aineina ovat parkkihapot eli tanniinit. Parkitsemisaineita saadaan muun muassa männystä, kastanjapuusta, sumakista ja mimosasta. Mineraaliparkkiliemet sisältävät metallien suoloja. Tavallisimmat mineraaliparkkiliemet sisältävät kromin, alumiinin ja zirkoniumin suoloja. Joskus parkitsemisliemissä käytetään raaka-aineina mineraalien ja kasviainesten yhdistelmiä. Synteettisiä parkitsemisaineita ovat aldehydi, glutaraldehydi, synteettiset fenlit ja hartsit. Parkitsemisliemeen upotettaessa voidaan samalla rasvata. Käsin rasvattaessa nahkaa pidetään vuorokauden parkitsemisliemessä. Nahkarasvaa laitetaan 1 dl litraa parkkilientä kohti. Nahkaa käännellään joitakin kertoja. lopuksi se käsitellään pikkurummussa. Nahka voidaan rasvata myös voitelemalla. Tällöin nahkarasvaa käytetään 1 dl kahta desilitraa parkkileintä kohti. Nahka levitetään tasaiselle tasolle ja rasvaa hierotaan tasaisesti. Lopuksi nahka kääritään kokoon ja se laitetaan vetäytymään vuorokaudeksi. Kun nahka on rasvauksen jälkeen melkein kuivunut, se pehmitetään venyttämällä. Venytys tapahtuu kahdessa vaiheessa. Venytyksen alkuvaiheessa käytettäviä välineitä ovat pehmityspuu ja nahkurinpenkki ja myöhemmässä vaiheessa käytettäviä välineitä ovat oikomisrauta ja oikomispuu. == Poroparkki == Poroparkki on nimitys parkitulle poronnahalle. Sitä käytetään pääasiassa vaatteiden valmistukseen mutta paljon myös lappilaisissa käyttöesineissä. == Katso myös == * Nahkuri == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Wikikko-artikkeli parkitsemisesta * Wikikko-artikkeli nahan valmistuksesta * Turkisten muokkaus kotikonstein Luokka:Nahka Luokka:Käsityötekniikat Luokka:Muinaiset keksinnöt
Beren (käskynhaltija)

Beren on fiktiivinen henkilö J. R. R. Tolkienin luomassa Keski-Maassa. Hän oli Gondorin 19. käskynhaltija. Beren seurasi isäänsä Egalmothia tämän kuoltua vuonna 2743 Kolmatta Aikaa. Beren käytti suuren osan hallintokauttaan taistellen Umbarin merirosvoja vastaan etelä-Gondorissa ja Dol Amrothin prinssi Amrothos tapettiin vuonna 2746 KA. Pitkän Talven aikana Rohanin kimppuun hyökättiin, mutta molempien kansakuntien ollessa hyökkäyksen alaisena samanaikaisesti kumpikaan ei kyennyt auttamaan toista. Täten kun Saruman yllättäen ilmestyi ja pyysi lupaa sijoittua Rautapihaan Beren antoi hänelle avaimet Orthanciin mielellään. Bereniä seurasi hänen poikansa Beregond vuonna 2763 KA. Luokka:Keski-Maan henkilöhahmot en:Beren (Steward) nl:Beren (stadhouder) pl:Beren (namiestnik Gondoru)
Conor Murphy

Conor Murphy (s. 10. heinäkuuta 1963, Newry) on pohjoisirlantilainen Sinn Féin -puoleen poliitikko. Hän on yksi Newryn ja Armagh’n vaalipiirin edustajista Pohjois-Irlannin kansalliskokouksessa, ja toimi vuosina 2005–2015 Newryn ja Armagh’n vaalipiirin edustajana Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneessa ottamatta tosin paikkaansa vastaan Sinn Féinin harjoittaman abstentionismin takia. Murphy asuu Camloughissa, Armagh’n kreivikunnassa ja opiskeli St. Colman's Collegessa Newryssä ja Belfastin yliopistossa (QUB). Vuonna 1982 hän liittyi IRA:han nälkälakkojen aikaan. Samana vuonna hänet tuomittiin viideksi vuodeksi vankilaan IRA:n jäsenyytensä takia sekä räjähteiden hallussapidosta. Vuosien 1989 ja 1997 välillä Murphy oli Sinn Féinin kunnanvaltuutettu Newryn ja Mournen paikallishallinnossa Etelä-Armagh’ssa. Vuonna 1998 Murphy valittiin Pohjois-Irlannin kansalliskokoukseen puolueensa toisena edustajana Newryn ja Armagh’n vaalipiiristä. Vuoden 2001 vaaleissa hän oli ehdolla samannimisessä vaalipiiristä Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin alahuoneeseen, mutta jäi toiseksi sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen Seamus Mallonille. Murphy äänestettiin uudestaan kahden puoluetoverinsa kanssa kansalliskokoukseen vuonna 2003.http://www.ark.ac.uk/elections/ananda.htm Kun Mallon päätti jättää osallistumatta parlamenttivaaleihin 2005, Murphystä tuli ehdoton suosikki. Murphy valittiin parlamenttiin 5. toukokuuta 2005. Syksyllä 2005 Murphy aiheutti hämminkiä sanomalla Britannian konservatiivipuolueen konferenssissa, ettei katunut vuoden 1984 Brightonin pommi-iskua, jossa kuoli viisi ihmistä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *TheyWorkForYou.com - Conor Murphy Luokka:Pohjoisirlantilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sarka (kangas)

Sarka on karstalangasta tehty tiivis huopamaiseksi vanutettu villakangas. MOT Kielitoimiston sanakirja © Kotimaisten kielten keskus ja Kielikone Oy Se oli 1800-luvulle asti yleinen kansanpukujen materiaali, eli sitä käytettiin talonpoikaisväestön arkivaatetuksessa. Nykyisin sarkakangasta käytetään lähinnä perinteisemmissä metsästysasuissa. Sarkakankaasta valmistetut puvut kuuluivat pitkään osaksi useiden asevoimien vaatetusta niin lämpiminä taistelupukineina, kuin edustavina univormuinakin. Puolustusvoimien talvivaatetukseen sarkapuku kuului osittain vielä 90-luvulla. Nykyisin sarkapuvut ovat sotilaskäytössä ympäri maailmaa lähinnä edustavampina virkapukuina. ==Lähteet== Luokka:Kangaslajit
Ville Mönkkönen

Ville Mönkkonen (s. 1983) on suomalainen peliohjelmoija ja taidemaalari. Suomessa Mönkkönen tunnetaan parhaiten Ekapelin pääkehittäjänä. Ville Mönkkösen pelien aiheet vaihtelevat fantasiasta sci-fiin. Kaikissa peleissä on käytetty Mönkkösen itse tekemää taidetta. Mönkkösen erityispiirre on halu olla yhteydessä pelaajakuntaan. Hänen kaksi ensimmäistä peliään olivat suomenkielisiä mutta myöhemmät julkaistiin englanniksi. Vuonna 2010 opetus- ja kulttuuriministeriö myönsi Mönkköselle Sammon Tekijät -palkinnon. ==Pelit== *Magebane *Bikez *The Forge *Bikez II *Wazzal *Magebane 2 *Notrium *Driftmoon *Ekapeli == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Ville Mönkkösen kotisivu * Driftmoon-pelin sivu * Mönkkösen fantasia-aiheista taidetta Luokka:Suomalaiset ohjelmoijat Luokka:Suomalaiset videopelisuunnittelijat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dimetyylisulfidi

Dimetyylisulfidi on orgaaninen yhdiste (sulfidi), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen epämiellyttävä haju. Se on yksinkertaisin tioeetteri eli yhdiste, jossa eetterin hapen tilalla on rikki. Sen kemiallinen kaava on C2H6S ja rakennekaava on CH3SCH3. Dimetyylisulfidista käytetään myös nimityksiä tiobismetaani ja metyylisulfidi. Dimetyylisulfidia vapautuu pieniä määriä esimerkiksi kaalia tai maissia keitettäessä. Dimetyylisulfidin moolimassa on 62,1 g/mol, sulamispiste −98 °C, kiehumispiste 37,3 °C, suhteellinen tiheys 0,85 g/cm3, leimahduspiste −49 °C, itsesyttymislämpötila 205 °C ja CAS-numero 75-18-3. == Luonnossa == Dimetyylisulfidi on yleisin ilmakehään haihtuva eloperäinen rikkiyhdiste. Valtamerissä sitä vapauttaa kasviplankton. Se hapettuu erilaisiksi rikkiyhdisteiksi, kuten rikkidioksidi, dimetyylisulfoksidi, dimetyylisulfoni, metaanisulfonihappo ja rikkihappo. Ilmakehässä rikkihappo muodostaa aerosolin, joka toimii pilvien muodostumisen ytimenä. Dimetyylisulfidi vaikuttaa siten viilentävästi maapallon ilmastoon. == Ympäristö- ja terveysvaikutukset == Dimeetyylisulfidi omaa kaalimaisen hajun, joka pitoisuuden noustessa muuttuu hyvin vastenmieliseksi. Kynnys haistamiseen ihmisillä on 0,02−0,1 ppm. DMS on vetysulfidin, metaanitiolin ja dimetyylidisulfidin kanssa mätänemisen, sekä sulfaattisellunkeiton tunnusomaisen hajun komponentti. Dimetyylisulfidi on tulenarkaa ja ärsyttää silmiä ja ihoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dimetyylisulfidin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 18.1.2015. * PubChem: Dimethyl sulfide * Human Metabolome Database Dimethylsulfide * KEGG: Dimethyl sulfide * ChemBlink: Dimethyl sulfide Luokka:Tioeetterit
Luttelgeest

Luttelgeest on asutuskeskus Flevolandin provinssissa, Alankomaissa. Luttelgeest on osa Noordoostpolderin kuntaa. Vuonna 2006 Luttelgeestissä oli 2 230 asukasta, joista naisia oli 1 020 ja miehiä 1 210. Luttelgeest sijaitsee noin kymmenen kilometriä koilliseen kunnan keskuksesta, Emmeloordista. Linnuntietä Luttelgeestistä on matkaa Blankenhamiin 3,8 km, Kuinreen 3,9 km, Marknesseen 3,9 km, Ossenzijliin 7,1 km, Slijkenburgiin 7,4 km, Schoterzijliin 7,7 km ja Spangaan 8,1 km. Rakennettua aluetta Luttelgeestissä oli vuonna 2001 0,16 neliökilometriä ja alue sisälsi 278 asuntoa. == Lähteet == Luokka:Noordoostpolder
Bagnolet

Bagnolet on ranskalainen kunta Pariisin itäisellä esikaupunkialueella. Se sijaitsee 5,2 kilometrin päässä Pariisin keskustasta. Bagnolet’ssa asuu noin 35 900 asukasta. Kuuluisa Bois de Vincennes -puisto sijaitsee Bagnolet’n lähellä. Bagnolet’ssa on yksi metroasema. 250px|thumb|left|Rue de la Capsulerie Bagnolet’n naapurikuntia ovat lännessä Pariisi, pohjoisessa Les Lilas ja Romainville sekä idässä Montreuil.Syndicat Mixte Autolib, 40 communes , Paris.fr-sivusto, viitattu 29.1.2015. ==Lähteet== Luokka:Seine-Saint-Denis’n kunnat Luokka:Ranskan kaupungit
Karjalainen kirjonta

thumb|Karjalaista kirjontaa pihtaperedniekassa. Karjalaisessa kirjonnassa ilmenee muun muassa etupistokirjontaa eli luotosompelua, ristipistoa, virvittäin ompelua ja revinnäiskirjontaa. Etupistokirjonta levisi Karjalaan itäisemmän Venäjän kautta luultavasti keskiajan lopulla. Karjalainen kirjonta tehdään tyypillisesti punaisella langalla valkoiselle kankaalle tai valkoisella langalla punaiselle kankaalle. Toisinaan käytetään myös sinistä lankaa, taikka mustaa kangasta punaisen langan kanssa. Yleisimpiä karjalaisen kirjonnan aiheita ovat kasvi- ja kukka-aiheet, sekä niiden väliin sijoitetut riikinkukot, elämänpuut, taruolennot sekä ihmiskuvat. Virvittäin ompelussa ja ristipistossa kuviot ovat yleensä geometrisiä. Etupistokirjonnassa ja ristipistossa kangas on yleensä pellavapalttinaa tai puuvillakangasta, sillä niistä voidaan helposti havaita loimi- ja kudelankojen lukumäärä. Virvittäin ompelussa käytetään taas palttinaa. Tiheäkudoksisissa kankaissa voidaan käyttää harvasidoksista apukangasta työn helpottamiseksi. Käspaikka lienee tunnetuin tekstiili, jota on koristeltu karjalaisella kirjonnalla. Käspaikka on pitkä ja kapea monikäyttöinen pyyheliina; Niitä käytetään niin käsipyyhkeinä kuin rituaalimenoissakin. Niiden koristeluun on käytetty useanlaista kirjontaa ja monenlaisia kuvioita. Kirjonnan kuviot määräytyvät käyttötarkoituksen ja kunkin käsityöläisen mieltymyksien sekä tulkintojen mukaan. 1800-luvun alussa käspaikoista tehtiin entistä koristeellisempia ja niitä alettiin käyttää kotien lisäksi kirkoissa. == Katso myös == * Kirjonta ==Lähteet== * * Suomen käsityön museo Luokka:Kirjonta Luokka:Karjalainen kansanperinne
Win-t

Win-T eli Warfighter Information Network – Tactical on Yhdysvaltojen armeijan kehittämä sotilasverkko jolla eri kulkuneuvot, pääasiassa helikopterit ja hävittäjät voidaan reaaliaikaisesti liittää samaan verkkoon. Kehitystyö alkoi Joint Network Node Network (JNN-N) nimellä Yhdysvalloissa vuonna 2004, jolloin Increment 1 -malli suunniteltiin Irakin valvontatehtäviin. Marraskuussa 2005 WIN-T läpäisi ensimmäiset suunnitelmatarkastukset ja hieman myöhemmin rakennettiin toimiva prototyyppi. Kehitystyö on lähestymässä loppuaan ja ensimmäiset kyseisellä teknologialla varustetut kulkuneuvot otetaan käyttöön vuoden 2008 aikana. Vuonna 2013 Increment 2 -malli otettiin käyttöön Afganistanin valvontatehtäviin. Kehitystyö on tähän mennessä maksanut n. 10 miljardia dollaria. Perustan verkolle luovat maatukiasemat ja itse kulkuneuvot jotka muodostavat soluverkon. Verkkoon on mahdollista liittää tarpeen mukaan myös satelliitteja. Verkkoon voidaan lisätä myös muita kiinteitä asemia kuten tulenjohto ja ilmatorjunta, jolloin kaikki informaatio, jota verkon alueella on saatavissa, voidaan jakaa myös kaikille sitä tarvitseville tarpeen mukaan. Verkko osaa itse automaattisesti korjata itsensä ja muotoutua tarpeen vaatiessa uudelleen, esimerkiksi laajentaa solujen kantamaa lisäämällä lähetystehoa, tai jos soluverkko jakautuu taistelutilanteessa kahtia, voidaan se yhdistää automaattisesti satelliittien välityksellä. Verkko tukee tietojen synkronointia, VoIP:ia,QoS:sia ja IPv4 over IPv6:sta. Win-T toimii kenttäsovelluksena GIG:lle eli Global Information Gridille. Win-T pystyy 64-512kb/s nopeuksiin riippuen etäisyyksistä ja linkitettyjen kulkuneuvojen määrästä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Defence Update Luokka:Viestijoukot Luokka:Sotilaskalusto