EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ruby Franke

Ruby Franke (s. 1981 tai 1982) on yhdysvaltalainen videobloggaaja, podcast- juontaja ja sosiaalisen median vaikuttaja, joka tuli tunnetuksi perhe-elämää ja vanhemmuutta käsitelleestä 8 Passengers -blogistaan. Blogia julkaistiin vuodesta 2015 alkuvuoteen 2023 asti YouTubessa ja perheen kanavalla oli parhaimmillaan yli 2,3 miljoonaa tilaajaa. Franke juonsi myös Jodi Hildebrandtin kanssa perheneuvontaan keskittynyttä podcastia ConneXions. Elokuussa 2023 Franke ja Hildebrandt pidätettiin epäiltynä Franken lapsien pahoinpitelystä. Syytösten seurauksena YouTube antoi Frankelle pysyvän eston palveluun ja poisti hänen molemmat kanavansa. Frankea syytetään kaikkiaan kuudesta lapseen kohdistuneesta väkivallanteosta. == Ura == Franke alkoi julkaista perheensä elämästä 8 Passengers -nimistä videoblogia vuonna 2015. Utahilaiseen mormoniperheeseen kuuluvat Franken lisäksi aviomies ja kuusi lasta. Blogissaan hän kertoi perheensä tavanomaisesta arjesta ja perusteli vanhemmuuteen liittyviä päätöksiään. Vuoteen 2023 mennessä videoita julkaistiin yli tuhat. Franken kasvatustyyli jakoi mielipiteitä ja herätti huolta katsojissa. Blogiin jaetuista videoista käy ilmi, että hän on kurinpitotoimena esimerkiksi rajoittanut lapsiensa syömistä tai estänyt näitä nukkumasta vuoteella. Vuoden 2020 toukokuussa 18 tuhatta henkilöä allekirjoitti sähköisen vetoomuksen, jolla vaadittiin viranomaisia tutkimaan Franken ja tämän aviomiehen toimia. Kritiikin myötä Franke alkoi julkaista harvemmin. Viimeinen video kanavalla julkaistiin vuonna 2022. 8 Passengers poistettiin YouTubesta alkuvuonna 2023. NPR:n mukaan virallista selitystä poistolle ei löydy, mutta poiston aikoihin kritiikki Frankea kohtaan oli lisääntynyt huomattavasti. Maaliskuussa 2022 Franke alkoi juontaa Jodi Hildebrandtin ConneXions-podcastia. === Pahoinpitelysyytteet === Franke pidätettiin 30. elokuuta 2023 epäiltynä kahden lapsensa pahoinpitelystä. Hänen 12-vuotias poikansa oli karannut ikkunasta ja pyytänyt apua naapurilta, joka ilmoitti loukkaantuneesta, aliravitusta ja sidottuna pidetystä lapsesta viranomaisille. Sekä poika että Franken 10-vuotias tytär toimitettiin sairaalahoitoon vakavan aliravitsemustilan takia. Hänen kaksi muuta lastaan sijoitettiin muualle. Franken vanhin tytär kommentoi pidätystä kertomalla, että oli oli yrittänyt kertoa perheen tilanteesta poliisille ja sosiaaliviranomaisille jo vuosikausia. Myös Franken naapurit olivat pidätystä edeltävinä kuukausina olleet viranomaisiin yhteydessä useasti, kun perheen kaksi nuorinta lasta olivat yllättäen kadonneet näkyvistä. Franke sai syytteen kuudesta lapseen kohdistuneesta väkivallanteosta. Myös hänen kollegaansa Jodi Hildebrandtia syytetään lapsiin kohdistuneesta väkivallasta. Tapahtumien tullessa julkisuuteen Ruby Franken aviomies Kevin Franke oli asianajajansa mukaan asunut erillään perheestään jo yli vuoden ajan, eikä ole ollut osallisena lastensa väkivaltaisessa kohtelussa tai hyväksy sitä. Hän yrittää saada neljän alaikäisen lapsensa huoltajuuden takaisin. == Lähteet == Luokka:1980-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset bloginpitäjät Luokka:Videobloginpitäjät Luokka:Podcast-juontajat
Corbinin Elaine

Corbinin Elaine on kuningas Arthurin liittyvissä tarinoissa Pellesin kaunis tytär ja pyöreän pöydän ritarin ja Graalin maljan löytäjän Galahadin äiti. Thomas Maloryn Le Morte d’Arthur -teoksen mukaan Pellekselle oli ennustettu, että Elaine saisi Lancelotin kanssa pojan, jonka nimi olisi Galahad. Galahadin olisi viimein määrä löytäää Graalin malja.Malory 2000, s. 155-156 Corbinin Elainea ei tule sekoittaa toiseen samannimiseen Lancelotiin rakastuneeseen naiseen, Astolatin Elaineen. Corbinin Elainea pidettiin koko maan kauneimpana, ja hänelle kateelliset Morgan Le Fay ja Northgalisin kuningatar olivat loihtineet Elainen kärsimään kuin tämä olisi jatkuvasti tulikuumassa kylvyssä. Ennustuksen mukaan vain maailman paras ritari voisi parantaa hänet. Kerran ratsastaessaan Corbinin sillalle Lancelotia tervehditään ja hänelle kerrotaan neito Elainen kärsimyksistä. Väki kertoo, että sir Gawain on jo käynyt paikalla, mutta ei ole kyennyt auttamaan. Lancelot suostuu auttaamaan ja linnassa hän tarttuu Elainen käteen, jolloin neidon tuskat kaikkoavat.Malory 2000, s. 152-154 Pelles ja neito Brisen onnistuvat loitsuillaan saamaan Lancelotin luulemaan Elainea Guinevereksi, jota Lancelot rakastaa. Lancelot ja Elaine viettävät yön yhdessä eräässä linnassa ja Lancelot saattaa Elainen raskaaksi. Aamulla lumous häviää ja Lancelot raivostuu petoksesta ja lähtee. Elaine synnyttää sittemmin Galahadin.Malory 2000, s. 155-158 Elainen hahmo on kiinnostanut useita kirjailijoita. T. H. White sekoittaa kirjasarjassaan Muinainen ja tuleva kuningas Corbenin Elainen ja Astolatin Elainen keskenään kuten tekee myös Howard Pyle pyöreän pöydän ritareita käsittelevissä teoksissaan. John Erskinen romaanissa Galahad Elaine on vapaamielinen moderni nainen, joka vastustaa perinteistä naisen roolia ja päättää hankkia lapsen Lancelotin kanssa – teko, joka saa myöhemmin Elainen pojan Galahadin hylkäämään hänet, koska Galahad pitää tekoa syntinä. == Lähteet == * Malory, Thomas: Pyöreän pöydän ritarit. Lyhentäen suomentanut Marja Helanen-Ahtola. Karisto 2000. ISBN 951-23-1434-7 == Viitteet == Luokka:Tarut kuningas Arthurista
Fatix Xösni

Fatix Xösnetdin ulı Xösnetdinov (, ; 1908 Kazanin kuvernementti – 1996 Kazan) oli tataarilainen kirjailija, kriitikko ja julkaisija. Vuonna 1972 Xösni sai Gabdulla Tukai -palkinnon teoksestaan "Gilmenisa ja hänen naapurit". (Ğilmenisa häm anıñ kürşeläre).Татарский энциклопедический словарь» Казань, Институт Татарской энциклопедии АН РТ, 1999 == Teoksia == * Cäy başı (Җәй башы, 1953) * Awıl östendä yoldızlar (Авыл өстендә йолдызлар, 1955) * Cäyäwle keşe suqmağı (Җәяүле кеше сукмагы, 1957) * Utızınçı yıl (Утызынчы ел, 1962) * Ğilmenisa häm anıñ kürşeläre (Гыйльмениса һәм анын күршеләре, 1968) * Qartaya belmäs qartlıq (Картая белмәс картлык, 1977) ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet Luokka:Tataarinkieliset kirjailijat
Dmack World Rally Team

Dmack World Rally Team oli rengasvalmistaja Dmackin autourheilutalli, joka kilpaili rallin MM-sarjassa. Talli käytti M-Sportin Fordia omalla nimellään ja tallissa ajoi muun muassa Ott Tänak. Talli kertoi lopettavansa MM-sarjassa ajamisen vuoden 2017 lopussa. Ensimmäinen kilpailu DMACKin renkailla MM- sarjassa oli Walesin ralli 2011. == Lähteet == Luokka:Rallin MM-sarjan tallit
Harri Pöntinen

Harri Mikael Pöntinen (11. elokuuta 1955 Lapua – 14. tammikuuta 2023 Oulu) oli suomalainen rallikilpailuiden ja muiden autourheilutapahtumien selostaja ja kuuluttaja. Hän osallistui myös itse rallikilpailuihin.Harri Pöntinen on kuollut – "Loistava tarinankertoja ja laulaja", Iltalehti 17.1.2023eWRC- results.com : Harri Pöntinen Pöntinen kuoli tammikuussa 2023 sairaskohtaukseen Oulun yliopistollisessa sairaalassa.Harri Pöntisen muistolle, Oulun Lippo 24.1.2023 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jyväskylän suurajot 1990, selostajina Harri Pöntinen ja Antero Miikkulainen, Youtube-video * WRC 1000 Lakes Rally Finland 1992 Ruuhimäki Live, selostajina Harri Pöntinen ja Pentti Airikkala, Youtube-video * Miljoonaralli Hamina 1990, selostajana Harri Pöntinen, Youtube-video * Miljoonaralli Kerava 1990, selostajana Harri Pöntinen, Youtube-video Luokka:Suomalaiset urheiluselostajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Heinrich Albers-Schönberg

Heinrich Ernst Albers-Schönberg (21. tammikuuta 1865 Hampuri – 6. kesäkuuta 1921 Hampuri) oli saksalainen radiologi ja kirurgi, joka oli yksi 1900-luvun alun lääketieteellisen radiologian tärkeimmistä kehittäjistä. Albers-Schönberg perusti yksityisen röntgenlaitoksen Hampuriin tultuaan lääketieteen tohtoriksi Leipzigissa vuonna 1891 ja sai vuonna 1903S:t Georgin sairaalalta Hampurissa tehtäväkseen perustaa sen yhteyteen röntgendiagnostiikan ja röntgenterapian laitoksen. Hänestä tuli Saksan ensimmäinen lääketieteellisen radiologian vakinainen professori vastaperustettuun Hampurin yliopistoon vuonna 1919. Albers-Schönbergin huomattavin teos on Die Röntgentechnik, jossa hän esittää röntgentekniikan kehittämistä koskevien tutkimustensa tulokset. Hänen vuonna 1903 tekemänsä havainto, jonka mukaan röntgensäteily aiheuttaa muutoksia sukupuolirauhasissa, osoittautui mitä merkityksellisimmäksi ja edisti huomattavasti sekä ehkäisymenetelmiä että röntgenkastraatiohoitoja. Albers- Schönberg julkaisi aikakauslehtiä Fortschritte auf dem Gebiete der Röntgenstrahlen ja Archiv und Atlas der normalen und patologischen Anatomie in typischen Röntgenbilder ja teki samalla saksalaista röntgenologista tutkimusta tunnetuksi koko maailmassa. Albers-Schönberg kuoli vuonna 1921 säteilyperäiseen syöpäsairauteen. == Lähteet == * Uusi tietosanakirja A-Arb, s. 402. * Whonamedit? Heinrich Ernst Albers-Schönberg Luokka:Saksalaiset kirurgit Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Vesimusiikki

Vesimusiikki (engl. Water Music) on Georg Friedrich Händelin säveltämä kokoelma orkesterikappaleita. Teos esitettiin ensimmäisen kerran 17. heinäkuuta 1717, kun Ison-Britannian kuningas Yrjö I tilasi konsertin Thames- joella. Noin 50-henkinen orkesteri soitti lautalla kuninkaan lauttaa vastapäätä, josta kuningas kuunteli musiikkia seurueensa kanssa. == Rakenne ja soitinnus == Kaikki tyypillisen barokkiorkesterin soittimet olivat mukana lautalla. Soitinnus vaihtelee osien välillä, mutta soitinnus kokonaisuudessaan on yksi pikkolohuilu, yksi traversohuilu, kaksi oboeta, yksi fagotti, kaksi käyrätorvea, kaksi trumpettia, kaksi sooloviulua, kolmet viulut, alttoviulut, sellot, kontrabassot sekä cembalo. Vesimusiikki koostuu kolmesta sarjasta musiikkia: Sarja F-duuri, HWV 348 # Overture (Largo – Allegro) # Adagio e staccato # Allegro – Andante – Allegro da capo # Minuet # Air # Minuet # Bourrée # Hornpipe # Allegro # Allegro # Alla Hornpipe Sarja D-duuri, HWV 349 # Overture (Allegro) # Alla Hornpipe # Minuet # Lento # Bourrée Sarja G-duuri, HWV 350 # Allegro # Rigaudon # Allegro # Minuet # Allegro == Lähteet == Luokka:1710-luvun musiikkiteokset Luokka:Georg Friedrich Händelin teokset
Giulio Alberoni

Giulio Alberoni (21. toukokuuta 1664 Piacenza – 16. kesäkuuta 1752 Piacenza) oli espanjalainen valtiomies ja kardinaali, joka toimi Espanjan de facto pääministerinä vuosina 1716–1719. Alberoni syntyi Italiassa köyhän viinitarhatyöläisen poikana, opiskeli teologiaa jesuiittojen alaisuudessa ja ryhtyi diplomaatiksi. Hänet lähetettiin kotimaakuntansa Parman edustajana Espanjaan vuonna 1713, missä hän vaikutti ratkaisevasti siihen, että Filip V solmi seuraavana vuonna avioliiton Parman Elisabet Farnesen kanssa. Uusi kuningatar sai heti suuren vallan aviopuolisoonsa ja teki Alberonista pääministerin. Kuningattaren neuvonantajana Alberoni hallitsi maata lähes yksinvaltiaana. Hän työskenteli innokkaasti Espanjan armeijan, laivaston, elinkeinoelämän ja talouden elvyttämiseksi hieman aiemmin päättyneen Espanjan perimyssodan jäljiltä. Espanjan voimia hän halusi käyttää Italian vapauttamiseen keisarin vallasta ja ruhtinaskuntien hankkimiseen Elisabetin pojille. Espanja valloitti Sisilian vuonna 1717 ja Sardinian vuonna 1718, mikä sai kuitenkin Englannin, Ranskan, Itävallan ja Alankomaat liittoutumaan Espanjaa vastaan. Alberonin yritykset muodostaa vastaliittouma epäonnistuivat, vaikka hän oli ottanut yhteyttä jopa Ruotsin Kaarle XII:een. Vuonna 1718 Englannin laivasto voitti Espanjan laivaston, ja ylivoimainen ranskalainen sotajoukko tunkeutui maahan Pyreneiden yli. Alberoni joutui luopumaan kaikista viroistaan ja pakeni Italiaan, missä hän osallistui vuonna 1721 Innocentius XIII:n valintaan paaviksi tultuaan kardinaaliksi vuonna 1717. Hän toimi paavin hovin legaattina Ravennassa vuonna 1735 ja Bolognassa vuonna 1740. == Lähteet == * Uusi tietosanakirja A-Arb, s. 402. * Britannica Giulio Alberoni Luokka:Espanjalaiset kardinaalit Luokka:Italialaiset kardinaalit Luokka:Vuonna 1664 syntyneet Luokka:Vuonna 1752 kuolleet
Hnat Jura

Hnat Jura (8. tammikuuta 1888 Fedvar (nyk. Pidlisne), Oleksandrijan piiri, Hersonin kuvernementti – 18. tammikuuta 1966 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen teatteriohjaaja ja näyttelijä. Jura aloitti uransa S. Maksymovytšin seurueessa 1907 ja työskenteli sitten Ruska Besida -teatterissa 1913–1914 ja Molodyi Teatrissa 1917–1919), jossa hän johti perinteistä ryhmää. Hän oli perustamassa kiertävää Frankon uutta draamateatteria Vinnytsjaan 1920 ja oli sen taiteellinen johtaja vuoteen 1961. Jura toi teatteriin usein tuotantoja Molodyi Teatrin ohjelmistosta ja myös näytelmiä aikakauden eurooppalaisesta repertuaarista. Hän näytteli paitsi teatterissa, myös elokuvissa. Hän opetti 1945–1961 Kiovan teatteritaiteen instituutissa. Hänen omaelämäkertansa Žyttja i stsena (’Elämä ja näyttämö’) ilmestyi 1965. Jurij Boboškon kirjoittama elämäkerta ilmestyi Kiovassa 1980. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset teatteriohjaajat Luokka:Ukrainalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Erik ja Alrik

Erik ja Alrik olivat islantilaisen Ynglingien saagan mukaan Ynglinga-sukuun kuuluneita Ruotsin kuninkaita. Kronikoitsija Snorri Sturluson kertoo Erikin ja Alrikin olleen kuningas Agnen poikia ja hallinneen yhdessä. He olivat muita taitavampia ratsastajia, ja kerran, kun he olivat ratsastaneet pois parhailla hevosillaan, he eivät palanneetkaan, vaan heidät löydettiin kuolleina. Koska he olivat aseettomia, heidän uskottiin tappaneen toisensa suitsillaan. Erikiä ja Alrikia pidetään taruhenkilöinä. ==Lähteet== * Uusi tietosanakirja A-Arb, s. 543. Luokka:Skandinaavinen mytologia
Kätilösammakko

Kätilösammakko (Alytes obstetricans)Euroopan sammakkoeläinten ja matelijoiden suomalaiset nimet on levykielisammakkolaji. Nimi viittaa siihen, että lajin koiras huolehtii vastakuoriutuneista munista ja kantaa niitä. == Tuntomerkit == Kätilösammakko on pieni, tanakka, konnamainen sammakko, joka voi kasvaa 5,5 senttimetriä pitkäksi. Koiras on hieman naarasta pienempi; pää on suhteellisen suuri ja siinä on pystysuora pupilli.Donato Ballasina 1984. Amphibians of Europe Amphibiaweb Selkä on nystyinen ja väriltään vihertävästä ruskehtavaan tai ruskeanharmahtavaan, ja siinä on usein tummempia laikkuja. Vatsapuoli on vaaleahko. == Levinneisyys == Kätilösammakon levinneisyysalue ulottuu Iberian niemimaan pohjoiselta puoliskolta, missä se esiintyy hajanaisina populaatioina, Ranskaan, Etelä-Belgiaan, Alankomaiden kaakkoisimpiin osiin, Luxemburgiin, Pohjois-Sveitsiin ja Pohjois- ja Keski-Saksaan. Lisäksi se on istutettu Isoon-Britanniaan. == Ekologia == Kätilösammakko on sosiaalinen, vaikkakin yöaktiivinen laji. Maalla sammakko elää lauhkeissa metsissä, joenvarsilla ja -törmillä sekä puoliaavikoilla ja rinteillä, joilla on harvaa kasvillisuutta. Poikaset kehittyvät vedessä, kuten hitaasti virtaavissa puroissa ja lammikoissa. Kätilösammakkoja esiintyy merenpinnan tasolta 2 400 metrin korkeudelle Pyreneiden vuoristoon; Keski-Euroopassa se pysyy kuitenkin 200 ja 700 metrin välillä. Kätilösammakko viettää talven marraskuusta helmikuuhun talvihorroksessa. Levinneisyysalueen pohjoisosissa talvihorros saattaa ulottua maaliskuulle asti. == Lisääntyminen == Kätilösammakon parittelu tapahtuu maalla.Chris Mattison 1992 Frogs & toads of the world Levinneisyysalueen eteläosissa lisääntymiskausi ulottuu maaliskuusta lokakuuhun, mutta pohjoisosissa tavallisesti vain huhtikuusta elokuuhun. Amplexus-parittelu tapahtuu juuri takajalkojen edessä. Kudun laskemisen jälkeen koiras kiertää sen takajalkojensa ympärille ja kantaa sitä kuoriutumiseen asti, pitäen sen ajan kutumassaa kosteana pysymällä jatkuvasti veden lähettyvillä tai kostuttamalla sitä säännöllisesti. Munat kuoriutuvat 3–6 viikon jälkeen, jolloin koiras asettaa poikaset vesistöihin. Poikaset kasvavat seuraavana vuonna 5–8 senttimetrin mittaisiksi. == Lähteet == Luokka:Sammakkoeläimet
Amplexus

Amplexus (latinaa, suom. ”halaus”, ”syleily”Nationalencyklopedin, CD-upplagan Amplexus ) tarkoittaa sammakoilla esiintyvää paritteluasentoa, jossa koiras ”syleilee” naarasta ennen parittelua. Parittelu tapahtuu useimmissa heimoissa naaraan ruumiin ulkopuolella; asennon tarkoitus on, että koiras voi vapauttaa siemennesteensä samaan aikaan, kun naaras laskee mätimunansa.Fog, Smedes & de Lasson 2001, s. 43 Koiraan normaali asento on naaraan päällä. Monilla lajeilla, esimerkiksi tavallisella rupikonnalla, esiintyy asento, jossa useammat koiraat syleilevät naarasta ja asettuvat sinne, missä niillä on parhaat mahdollisuudet saada mätimunat hedelmöitettyä, kuten kyljille tai vatsan alle. Rajuimmillaan syleily voi olla jopa niin intensiivistä, että naaras hukkuu.Fog, Smedes & de Lasson 2001, s. 167–168 Aitosammakoilla, konnilla ja lehtisammakoilla syleily tapahtuu aivan naaraan etujalkojen takana; kaikissa muissa heimoissa se tapahtuu heti takajalkojen edessä, naaraan lantion ympärillä.Donato Ballasina 1984. Amphibians of Europe == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Lisääntyminen Luokka:Sammakkoeläimet
Alunaliuske

Alunaliuske on saviliusketta, jossa on sivuaineena hiiltä ja bitumiaineita. Alunaliuske on väriltään mustanruskeaa tai mustaa, ja se sisältää aina jonkin verran rikkikiisua. Alunaliuskeessa on vaihteleva määrä hiilipitoisia palavia aineita sekä usein myös pieni määrä typpeä ja bitumipitoisen kalkkikiven kappaleita. Lisäksi on tavattu pieniä esiintymiä, joissa on uraanipitoista radioaktiivista kivihiiltä. Poltettu alunaliuske on väriltään punaista, mikä johtuu rautaoksidista. Aiemmin liusketta on käytetty alunan valmistukseen. ==Lähteet== Luokka:Metamorfiset kivilajit
Isoapilanirppu

Isoapilanirppu eli apilanirppu (Protapion apricans) on nirppuihin kuuluva tuhohyönteinen. Kolmen millimetrin mittainen ja mustansininen isoapilanirppu vahingoittaa apiloiden nuoria kukintoja sekä toukkavaiheessa että täysikasvuisena. Toukat nakertavat myös kukintoja siemenettömiksi. == Lähteet == * Uusi tietosanakirja A-Arb, s. 848. === Viitteet === Luokka:Erilaisruokaiset
Apila-ankeroinen

Apila-ankeroinen, varsiankeroinen eli sipulilahoankeroinen (Ditylenchus dipsaci) on ankeroisten heimoon kuuluva sukkulamatolaji, joka elää puna- ja alsikeapilalla. Se on 1,0–1,5 millimetrin mittainen tuhoeläin, jota esiintyy paikoin Suomessa sekä Ruotsissa ja Tanskassa. Ankeroiselle alttiita apilalajeja ei voi viljellä saastuneessa maassa 8–10 vuoteen. ==Lähteet== * Uusi tietosanakirja A-Arb, s. 848. === Viitteet === Luokka:Sukkulamadot
Apilanpahkasieni

Apilanpahkasieni (Sclerotinia trifoliorum) on apilamätä-sienitautia aiheuttava, kotelosieniin kuuluva loissieni, jota esiintyy etenkin Keski- ja Pohjois-Euroopassa apiloissa ja muissa hernekasveissa. Sieni leviää itiöiden ja sienirihmaston avulla kasvista toiseen ja mädännyttää sekä maanpäälliset osat että juuret. Sienirihmasto aiheuttaa ensin lehdissä ruskeita täpliä, tunkeutuu edelleen juuriin ja muodostaa niiden pinnalle tummia pahkoja, joista kasvaa syksyllä mustia, varrellisia itiöemiä. Sateiset syksyt ja leudot talvet edesauttavat sienen leviämistä. == Lähteet == * Uusi tietosanakirja A-Arb, s. 848. * Apilanpahkasieni – Sclerotinia trifoliorum Luokka:Kotelosienet Luokka:Kasvitaudit
Apilaripsiäinen

Apilaripsiäinen (Haplothrips niger) on ripsiäisiin kuuluva, Suomen etelä- ja keskiosissa yleinen tuhohyönteinen, joka aiheuttaa apiloiden kukkamykeröiden ruskettumista ja siemenkatoa. Apilaripsiäinen on lähes musta ja 1,6–1,8 millimetriä pitkä. Toukat ovat punaisia. ==Lähteet== * Uusi tietosanakirja A-Arb, s. 848. Luokka:Ripsiäiset
Aluminotermia

Aluminotermia on menetelmä, jolla metallit pelkistetään vastaavista oksideista karkealla alumiinijauheella. H. Goldsmithin keksimän metodin mukaan metallioksidi, esimerkiksi mangaani- tai kromioksidi, sekoitetaan sulattimessa hapen sitomiseen tarvittavaan määrään alumiinijauhetta. Seos sytytetään seoksella, jossa on bariumoksidia ja magnesiumlastuja, ja se palaa 2 000–3 000 °C:n lämpötilassa. Tällöin syntyy korundia ja pelkistetty metalli jää sulattimen pohjalle. Alumiinin voi korvata myös piikalsiumilla tai magnesiumin ja piin sekoituksella. Kun alumiinijauhetta ja rautaoksidia sekoitetaan suhteessa 1:3, saadaan termiittiä, jota käytetään rautatiekiskojen hitsauksessa ja virheellisten teräsvalujen korjauksessa. ==Lähteet== * Uusi tietosanakirja A-Arb, s. 562. Luokka:Metallurgia
Alsophila

Alsophila on saniaispuukasvien heimoon kuuluva saniaissuku, joka käsittää yli sata eri puolilla maailman trooppista ja subtrooppista vyöhykettä esiintyvää lajia. Suvun lajit ovat palmua muistuttavia puusaniaisia ja voivat kasvaa jopa 20 metrin korkuisiksi. Monia Alsophila-lajeja, kuten australialaista Alsophila australista, kasvatetaan kasvihuoneissa. ==Lähteet== * Uusi tietosanakirja A-Arb, s. 546. Luokka:Saniaispuukasvit
Itävallan ensimmäinen tasavalta

Itävallan ensimmäinen tasavalta (), virallisesti Itävallan tasavalta (), oli Itävallan historiassa sen ensimmäinen demokraattinen valtiomuoto vuosina 1919–1934. == Historia == === Tausta === Itävallan ensimmäinen tasavalta syntyi ensimmäisen maailmansodan jälkeen 10. syyskuuta 1919 allekirjoitetun Saint-Germainin rauhansopimuksen jälkeen. Tuolloin Habsburgien dynastia ja Itävalta-Unkarin kaksoismonarkia päättyivät ja kaksoismonarkian jäljelle jääneistä saksankielisistä osista muodostettiin Itävallan tasavalta, vaikka moni itävaltalainen olisi tuolloin halunnut liittyä Saksaan.END OF THE MONARCHY, FOUNDING OF THE REPUBLIC OF AUSTRIA, AND THE TREATY OF SAINT- GERMAIN-EN-LAYE 1914–19 (PDF) === Ensimmäisen tasavallan aika === Tasavallan demokraattinen perustuslaki hyväksyttiin 1. lokakuuta 1920. Ensimmäisestä tasavallasta tuli poliittisesti hyvin epävakaa ja se päättyi austrofasistien valtaantuloon vuonna 1934 ja autoritäärisen Itävallan liittovaltion perustamiseen, joka taas päättyi maan liittämiseen Saksaan vuonna 1938. === Ensimmäisen tasavallan jälkeen === Itävallan toisen tasavallan ajan lasketaan alkaneen vuonna 1945, jolloin maa jaettiin liittoutuneiden miehitysvyöhykkeiksi. Miehityskausi päättyi vasta vuonna 1955 solmitun Itävallan valtiosopimuksen myötä. Ensimmäisen tasavallan perustuslaki lisäyksineen kuitenkin palautettiin myös toisen tasavallan perustuslaiksi ja on edelleen voimassa. == Katso myös == * Itävallan historia 1918–1945 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Euroopan entiset valtiot Luokka:Itävallan historia
Aron Jonason

Aron Jonason (28. marraskuuta 1838 Göteborg – 20. joulukuuta 1914 Göteborg) oli ruotsalainen toimittaja ja valokuvauksen uranuurtaja. Jonason työskenteli Göteborgs-Postenissa vuodesta 1859 vuoteen 1896, jolloin lehti sai uuden omistajan ja Jonason siirtyi vanhan toimituksen perustamaan Göteborgs Morgonpostiin. Jonasonin alaa olivat paikallisuutiset ja pakinat. Valokuvauksesta hän innostui jo nuorena ja matkusti siskonsa kanssa vuonna 1864 Kööpenhaminaan opettelemaan sitä. Jonason täydensi opintojaan vielä Saksassa ennen paluutaan Ruotsiin ja oman ateljeen avaamista. Hän teki jatkossakin opintomatkoja ulkomaille ja levitti sitten tietoa valokuvauksen uusista menetelmistä kotimaassaan. Vuonna 1887 kuningas Oscar II teki Jonasonista hovivalokuvaajan. Aron Jonason. Albert Engström Schönberg.JPG|Albert Engströmin piirtämä karikatyyri Jonasonista. Håkansson, Julia - porträtt med signatur och dedikation.jpg|Jonasonin ateljeessa otettu näyttelijä Julia Håkanssonin muotokuva. Fotografi, photography-Aron Jonason - Göteborgs stadsmuseum - GhmPK 583.tif|Göteborgin kaupunkinäkymää Jonasonin kuvaamana 1890-luvulla. AronJonassonGrave.jpeg|Jonasonin ja hänen vaimonsa hauta Göteborgissa. GS 757 Gårdahallen 2022.jpg|Jonasonin mukaan nimetty raitiovaunu Göteborgissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Ruotsalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Göteborgs Morgonpost

Göteborgs Morgonpost (vuosina 1896–1906 Morgonposten) oli Göteborgissa vuosina 1896–1950 ilmestynyt päivälehti. Se oli poliittiselta kannaltaan konservatiivinen. Göteborgs Morgonpostin perustivat entiset Göteborgs-Postenin toimittajat, kun kyseinen lehti siirtyi liberaaliin omistukseen. ==Tunnettuja toimittajia== * Aron Jonason ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet
Rinat Muhamadijev

pienoiskuva|Rinat Muhamadijev vuonna 2023. Rinat Safijevitš Muhamadijev (, ; s. 10. joulukuuta 1948, Mamadyšskin alue, Tataarien ASNT) on tataarilainen kirjailija, toimittaja, kulttuurityöntekijä. Hän on saanut muun muassa "Venäjän federaation arvostettu kulttuurityöntekijä" -palkinnon ja Gabdulla Tukai -palkinnon romaanistaan Sirat küpere. (Сират күпере, 1992). Muhamadijev työskentelee vuonna 2023 Moskovan kansainvälisen kirjailijaliiton varapuheenjohtajana sekä päätoimittajana sosiopoliittisessa lehdessä Tatar dönyası. (Татар дөньясы). Muhamadijev on yksi venäläisistä kirjailijoista, joka vuonna 2022 Ukrainan hyökkäyksen alkamisen jälkeen allekirjoitti Nato -vastaisen adressin, minkä mukaan "Ukrainan tulee olla suvereeni ja vapaa, mutta ei natsien hallitsema". ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Rinat Muhamadijev - Nettisivut Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Tataarinkieliset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Venäläiset toimittajat Luokka:Elävät henkilöt
Julia Håkansson

Julia Matilda Håkansson (o.s. Stenius; 4. syyskuuta 1853 Tukholma – 11. lokakuuta 1940) oli ruotsalainen teatterinäyttelijä. Hän teki ensiesiintymisensä vuonna 1886 Dramatenissa, kun hän esitti Noraa Henrik Ibsenin Nukkekodissa. Håkansson sai paljon kiitosta kriitikoilta. Seuraavana vuonna hän matkusti Pariisiin perehtymään ranskalaiseen teatteriin, ja esiintyi kaudella 1887–1888 Helsingin ruotsalaisessa teatterissa. Tämän jälkeen hän näytteli kolme vuotta ohjaaja August Lindbergin perustamassa teatteriseurassa. Myöhemmin hän teki vierailevia rooleja monissa eri teattereissa ympäri maata. Håkansson tuli tunnetuksi erityisesti Ibsenin näytelmien naisroolien tulkitsijana. Hän myös johti omaa kiertävää teatteria vuodesta 1905. Toiminta loppui, kun kaksi Håkanssonin pojista menehtyi äkisti vuodenvaihteessa 1906–1907, mikä oli kova isku hänelle. Håkansson palasi teatterilavalle vuonna 1908, kun Dramatenin uusi rakennus vihittiin käyttöön. Hän työskenteli kyseisessä teatterissa vuoteen 1929. Senkin jälkeen hän antoi vielä teatteriopetusta kuolemaansa saakka. Håkansson kuoli 87-vuotiaana 1940 ja hänet on haudattu Norra begravningsplatsen -hautausmaalle lähelle Tukholmaa. ==Yksityiselämä== Håkansson oli vuosina 1873–1900 naimisissa oopperalaulaja Hjalmar Håkanssonin kanssa. He saivat viisi lasta, joista yksi kuoli pienenä. Tytär Lisa Håkansson-Taube tuli tunnetuksi näyttelijänä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Eeva Ollinaho

Hilppa Krannila, o.s. Haapaniemi, kirjailijanimi Eeva Ollinaho (s. 12. lokakuuta 1909 Kirkkonummi) oli suomalainen kirjailija.Kirjasampo : Eeva Ollinaho Hilppa Krannilan vanhemmat olivat rovasti Lauri Iisakki Haapaniemi (1881–1946) ja Iida Loviisa Reijonen (s. 1888). Lauri Haapaniemi toimi Haapasaaressa opettajana vuosina 1912–1919 ja tallensi tällöin perheensä ja haapasaarelaisten elämää valokuviin.Haapaniemi, Lauri Iisakki. Suomen papisto 1800–1920 -verkkojulkaisu. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2017 (viitattu 17.9.2023) Saaressa keskellä merta asui ensimmäisen maailmansodan aikana 300 ihmistä, joista on tiedetty vain vähän – museo sai käsiinsä harvinaiset kuvat, Yle Uutiset 15.11.2020Kymenlaakson museo : 1910-luvun Haapasaari (Flickr) Hilppa Haapaniemi pääsi ylioppilaaksi Mikkelin tyttökoulusta vuonna 1929 ja alkoi opiskella agronomiksi. Hän meni naimisiin 1933 tilanhoitaja Lauri Krannilan kanssa.Mikkelin koulut, Suursavolainen, 04.06.1929, nro 61, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotPäivästä päivään, Helsingin Sanomat, 28.06.1933, nro 168, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hän osallistui WSOY:n esikoisromaanikilpailuun ja hänen romaaninsa Viittatie julkaistiin 1938. Romaani kertoi kaupunkilaistytöstä Astasta, joka lähtee maatalousharjoittelijaksi erääseen maataloon.Tyttö kämmenellä: Haapasaarelainen Hilppa Haapaniemi kasvoi saaressa, mutta taisteli kaupungissa tiensä miesten töihin, huolehti samalla kodista ja kirjoitti vielä kirjan – Aviomies lähetti rintamalta kirjeen, jossa hän paljasti olinpaikkansa ehdottamalla sitä vauvalle nimeksi, Kymen Sanomat 27.12.2020 (Tilaajille)Eeva Ollinaho : Viittatie, Werner Söderström osakeyhtiön kirjasanomat, 07.11.1938, nro 13, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotViittatie, Kansanvalistus ja kirjastolehti, 01.01.1939, nro 1, s. 56, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Teoksia == Nimellä Eeva Ollinaho: * Viittatie : romaani. WSOY 1938 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Alana Boden

Alana Evie Boden (s. 14. tammikuuta 1997 Surrey) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan Elaine Wiltshirenä kanadalaisessa draamasarjassa Ride ja Lucy amerikkalaisessa kauhutrillerissä The Invitation. == Elämäkerta == Boden syntyi 14. tammikuuta 1997 Surreyssa ja varttui Hampshiressa. Hän suoritti varhaisen koulunsa paikallisessa lukiossa Englannissa ja hän meni paikalliseen korkeakouluun Kaakkois-Englannissa, josta hän valmistui. == Filmografia == === Elokuvat === * Spiritual Contact: The Movie (2014) * Brash Young Turks (2015) * I Am Elizabeth Smart (2017) * Hostage Radio (2019) * Infamous Six (2020) * Uncharted (2022) * The Invitation (2022) === Televisio === * Mr Selfridge (2014–2015) * Tohtorit (Doctors) (2015) * Humans (2015) * Sudenverinen (Wolfblood) (2016) * Ride (2016) * Havaiji 5-0 (Hawaii Five-0) (2018) * Origin (2018) * Alex Rider (2020) * Domina (2021) * Flowers in the Attic: The Origin (2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Englantilaiset näyttelijät
Straume

Straume on taajama Bøn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 326 vuonna 2022. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat
Brotli

Brotli on Googlen kehittämä häviötön tietojen pakkausalgoritmi. Se käyttää yleiskäyttöisen häviöttömän LZ77-pakkausalgoritmin, Huffman-koodauksen ja 2. kertaluvun kontekstimallinnuksen yhdistelmää. Brotlia käyttävät pääasiassa verkkopalvelimet ja sisällönjakeluverkot HTTP-sisällön pakkaamiseen, mikä nopeuttaa Internet-verkkosivustojen latautumista. Gzipin seuraaja, sitä tukevat kaikki tärkeimmät selaimet, ja siitä on tullut yhä suositumpi, koska se tarjoaa paremman pakkauksen kuin gzip. Luokka:Googlen ohjelmistot Luokka:Pakkausohjelmat
Ilpo Helander

Ilpo Armas Helander (s. 12. kesäkuuta 1942 Tampere) on suomalainen eläköitynyt insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 17.9.2023. Helander syntyi toimitusjohtaja Martti Helanderin ja Irja Tefken perheeseen ja avioitui 1984 Christina Marion Grönholmin, aiemmin Janson, kanssa. Hän tuli ylioppilaaksi Forssan yhteiskoulusta 1960 ja vamistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun konetekniikan opintosuunnalta 1969. Helander oli Valmetin autotehdasprojektin tutkija Helsingissä 1967–1969, Oy Saab-Valmet Ab:n tiedotuspäällikkö ja johtoryhmän sihteeri 1969–1970, Eka- kuvavalmistamon markkinointijohtaja vuodesta 1970, Oy Fineka Ab:n ja Oy Foto Ab:n markkinointijohtaja, varatoimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 1974–1978, Kotimaiset Kotitalouskoneet Oy:n toimitusjohtaja 1979–1991 ja Electroluxin ostettua yhtiön Oy Electrolux Kotitalouskoneet Ab:n toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 1991–2004. Hän on toiminut myös Electrolux House Hold Appliances Russian pääjohtajana ja Electrolux Europen varatoimitusjohtajana, ja hänellä on ollut useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Helander sai 1996. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Huonekaluteollisuus

Huonekaluteollisuus on teollisuuden ala, johon kuuluvat huonekalujen suunnittelu ja niiden valmistaminen. Huonekalusuunnittelussa selvitetään, mistä materiaalista huonekalut valmistetaan ja millainen tulee olla huonekalujen ulkonäkö. Siihen, millaisia ratkaisuja huonekalujen suunnittelijat tekevät, vaikuttavat yleiset sisustusmuodit, jotka ovat kunakin aikana vallitsemassa. Kuitenkin huonekalut pyritään yleensä tekemään sopimaan ajasta aikaan. Suunnittelussa otetaan huomioon myös kuluttajien käyttötarkoitukset ja huonekaluja suunnitellaan kuhunkin käyttötarkoitukseen sopiviksi. Yleisimpiin huonekaluissa käytettyihin materiaaleihin kuuluu puu ja täten huonekaluteollisuudella on olennainen yhteys puusepänteollisuuteen. == Historia == Suomessa huonekaluteollisuus sai kansainvälisesti merkitystä, kun 1935 perustettu Artek aloitti toimintansa. Varsinaisesti suomalainen huonekaluteollisuus pääsi kansainvälisille markkinoille 1960-luvulla. 1970- ja 1980-luvuilla huonekaluteollisuudessa pääsivät hallitsevaan asemaan uudet maat. == Lähteet == Luokka:Huonekaluteollisuus
Code Red (Primal Fearin albumi)

__NOTOC__ Code Red on Primal Fearin studioalbumi, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2023. Albumin on miksannut ja masteroinut Jacob Hansen omalla Hansen Studiollaan. Albumin kansitaiteesta vastaa Stan W. Decker. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Ralf Scheepers - laulu * Mat Sinner - bassokitara, laulu * Tom Naumann - kitara * Alexander Beyrodt - kitara * Magnus Karlsson - kitara * Michael Ehré - rummut == Arvostelut == * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Primal Fearin albumit Luokka:Vuoden 2023 albumit
Hollywoodin näyttelijöiden lakko 2023

Hollywoodin näyttelijöiden lakko 2023 oli yhdysvaltalaisten näyttelijöiden ja radioesiintyjien ammattiliiton SAG-AFTRA:n järjestämä lakko. Lakko alkoi 14. heinäkuuta 2023, kun liitto ilmoitti liittyvänsä jo toukokuussa alkaneeseen käsikirjoittajien lakkoon. Näyttelijöiden lakko päättyi 9. marraskuuta 2023 kestettyään 118 päivää. Näyttelijöiden ja käsikirjoittajien samanaikainen lakko käytännössä pysäytti yhdysvaltalaisen televisio- ja elokuvatuotannon. Lakkoilevien käsikirjoittajien tavoin näyttelijät vaativat parempaa palkkaa ja paremman korvauksen suoratoistopalveluissa esitetyistä uusinnoista. Myös tekoälyn käyttöön vaadittiin rajoituksia. Työnantajia edusti neuvotteluissa Alliance of Motion Picture and Television Producers (AMPTP), joka perusteli haluttomuuttaan suostua vaatimuksiin muun muassa sillä, että monet suoratoistopalveluista eivät ole vielä taloudellisesti kannattavia. AMPTP myöntyi lopulta moniin SAG-AFTRA:n vaatimuksiin. Lakolla oli merkittäviä vaikutuksia elokuvien ja televisiosarjojen tuotantoon. Sen alkaessa monet tuotannot olivat pysähdyksissä jo käsikirjoittajien lakon takia, mutta näyttelijöiden lakko jäädytti sellaistenkin tuotantojen etenemisen, joiden käsikirjoitus oli jo valmis. Näyttelijöitä myös kiellettiin osallistumasta markkinointitapahtumiin, kuten ensi-iltoihin tai elokuvajuhlille. Vuoden 2023 Emmy-gaala siirrettiin lakon takia. Molempien lakkojen on arvioitu aiheuttaneen yhteenlaskettuna noin 6,5 miljardin dollarin taloudelliset tappiot Etelä-Kalifornian alueelle ja jopa 45 000 työpaikan vähenemisen. Hollywoodin näyttelijät olivat edellisen kerran laajemmassa lakossa vuonna 1980. Käsikirjoittajien ja näyttelijöiden edellinen yhteislakko oli vuonna 1960. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Lakot Yhdysvalloissa Luokka:2023 Luokka:Yhdysvaltain televisio Luokka:Yhdysvaltain elokuva Luokka:Los Angelesin historia
Stanag-lipas

Stanag-lipas tai Nato-lipas tarkoittaa Naton Stanag-standardisoinnin mukaista aseen irrotettavaa lipasta. Stanag 4179 -standardi suunniteltiin pian 5,56×45 mm NATO -ammuksen standardisoinnin jälkeen, jotta eri maiden joukot voisivat helposti vaihtaa ammuksia ja lippaita yksittäisten sotilaiden tasolla. Yhdysvaltalaisen M16-rynnäkkökiväärin lippaan mittoja ehdotettiin standardiksi, mutta suunniteltua standardia ei koskaan ratifioitu, vaan se jäi asemaltaan luonnokseksi. Siksi virallisesti mitään yhteistä lipasta ei ole olemassa. == Lippaat == Stanag-lippaan konsepti asettaa vain mittoihin ja toimintoihin (lippaan salpa, lukon pysäytin, jne.) liittyvät rajat, joten se mahdollistaa saman lippaan käytön useissa aseissa, mutta myös useita erilaisia lippaiden tyyppejä ja kapasiteetteja. Lippaiden vakiokapasiteetti on 20 tai 30 ammusta, mutta näillä ammuksen syöttöstandardeilla on tehty kaupallisesti kaikenlaisia lippaita vain viiden ammuksen tankolippaista yli sadan ammuksen rumpulippaihin. Stanag-lippaan kaltaisia lippaita on myös valmistettu muille kaliipereille kuin 5,56×45 mm NATO. == Yhteensopivuus == Nykyään melkein kaikki M16/AR-15 -tyyppiset rynnäkkökiväärit käyttävät Stanag-lippaita, mutta myös useat muut länsimaiset kiväärit käyttävät niitä. Sen lisäksi esimerkiksi israelilainen Galil voi käyttää niitä adapterin kautta. == Lähteet == Luokka:Asetekniikka
Minä armahdan, Mooses ei

Minä armahdan, Mooses ei (Troublemakers / Botte di Natale) on Terence Hillin ja Bud Spencerin viimeinen yhteinen elokuva, lännenkomedia vuodelta 1994. Toisen pääosan esittäjä Terence Hill myös ohjasi elokuvan. Elokuvassa kaksi toisiaan vihaavaa veljestä, pyssysankari Travis ja palkkionmetsästäjä Moses, joutuvat viettämään joulua äitinsä luona, joka haluaa poikiensa tekevän keskenään sovinnon. Elokuva tuotiin Suomen teattereihin yhdellä esityskopiolla joulukuussa 1996, ja se sai alle sata katsojaa. Se Pohjoismaissa DVD:nä 2008 ja Blu-raynä 2020. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1994 italialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1994 saksalaiset elokuvatLuokka:Italialaiset toimintaelokuvat Luokka:Jouluelokuvat
SAG-AFTRA

SAG-AFTRA () on yhdysvaltalainen ammattiliitto, joka edustaa näyttelijöitä ja radioesiintyjiä. Vuonna 2023 liitossa oli 160 000 jäsentä. SAG-AFTRA perustettiin vuonna 2012, kun Screen Actors Guild (SAG) ja American Federation of Television and Radio Artists (AFTRA) yhdistyivät. Vuodesta 2021 lähtien liiton puheenjohtaja on ollut Fran Drescher. SAG-AFTRA:n pääkonttori sijaitsee Los Angelesissa, Kaliforniassa. == Puheenjohtajat == * 2012–2013 Ken Howard ja Roberta Reardon * 2013–2016 Ken Howard * 2016–2021 Gabrielle Carteris * 2021–nykyhetki Fran Drescher == Katso myös == * Hollywoodin näyttelijöiden lakko 2023 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * SAG-AFTRA:n kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset ammattiliitot Luokka:Yhdysvaltain elokuva Luokka:Yhdysvaltain televisio Luokka:Yhdysvaltain radio
Konepajanpuisto

Konepajanpuisto () on 0,89 hehtaarin kokoinen puisto Helsingin Vallilassa Konepajan alueella. Konepajanpuisto rajautuu Traverssikujaan, Konepajanraittiin, Teollisuuskatuun ja koillispuolellaan asuintalokortteleihin. Konepajanpuisto valmistui vuonna 2018 ja sen on suunnitellut maisema-arkkitehtitoimisto Studio Terra. Puisto koostuu pääosin aukeasta nurmikentästä ja kävely- sekä pyöräilypoluista. Puiston rakennuskustannukset olivat noin 1,41 miljoonaa euroa ja vuosittaisten kunnossapitokustannusten on arvioitu olevan noin 13 400 euroa. == Kritiikki == Konepajanpuistoa on valmistumisensa jälkeen kritisoitu muun muassa ”ankeaksi” ja ”aavikkomaiseksi”. Asukkaiden mukaan nurmikko on kesäisin muuttunut kuivaksi ja kellertäväksi, ja lisäksi puut ovat jääneet kitukasvuisiksi. Myös puiston kävelyteiden kivetystä on kuvailtu epämukavan muhkuraiseksi. == Lähteet == Luokka:Helsingin puistot Luokka:Vallila
Myhinkoski (koski)

Myhinkoski on Pohjois-Savossa Rautalammilla Hanhitaipaleen Myhinkoskella sijaitseva noin 150 metriä pitkä koski. Se on Rautalammin reitin Myhin sivureitin lasku-uoma , joka alkaa Myhinjärvestä ja laskee Hankaveteen. == Yleistä == Myhinkoski alkaa Myhinjärven pohjoispäästä Myhinkosken kulmakunnassa. Koski alkaa jo ennen jokea ylittävää siltaa ja sen uomassa on heti kaksi reittiä. Koskessa on ilmeisesti ollut vesimylly, jonka toisena reittina toiminut kanava näkyy edelleen kartoissa. Koski virtaa lähes suoraan kohti pohjoista ja laskee hiljalleen levenevään lahden pohjukkaan. Koskelle muodostuu kartan mukaan noin 1,1 metrin pudotus. Vuonna 1977 julkaistussa Koski-inventoinnissa pudotukseksi ilmoitetaan 3,0 . == Luontoarvoja == Myhinkosken vasemman rannan kalastusoikeus kuuluu Pieksämäen Perhokalastajille ja oikean rannan oikeudet Rautalammin Perhokalastajille. Koskessa kalastamiseen myydään kalastuslupia myös ulkopuolisille. Tavoitelluin kala on taimen, jota myös istutetaan koskeen. Ei tiedetä tarkkaan, lisääntyykö taimen koskessa ja jos lisääntyy, niin mikä osuus villillä taimenella on saaliskaloista. Koskessa elää myös täplärapu. == Vesistösuhteita == Myhinkoski sijaitsee Kymijoen vesistöalueessa (14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jossa se muodostaa Myhinjärven valuma- alueen (14.718) pääuoman viimeisen osuuden. Kosken yläpuolisen, Myhinjärven valuma-alueen, pinta-ala on 283,19 neliökilometriä ja sen järvisyys on 11,56 % . Kosken keskivirtaama on noin 1,9 kuutiometriä sekunnissa. Toisessa yhteydessä keskivirtaamaksi ilmoitetaan kuitenkin 2,5 kuutiometriä sekunnissa . == Historiaa == Myhinkoski on aikoinaan perattu tukinuiton helpottamiseksi, mutta vuonna 2007 koski ennallistettiin osana laajempaa kalatalouden hanketta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aslak, Mikko: Kävelyretki Rautalammin Myhinkoskelle paljasti niin kauniin paikan, ettei siitä voinut olla kirjoittamatta, 23.6.2019 Luokka:Rautalammin kosket Luokka:Myhinjärven valuma- alue
Kellankosken vesivoimalaitos

Kellankosken vesivoimalaitos on Keski-Suomen Konnevedellä Rautalammin reitillä Kellankoskessa toimiva vesivoimalaitos, joka on toimintansa vuoksi lähinnä jokivoimalaitos. Voimalan omistaa Kellankosken Voima Oy, jonka osake- enemmistön omistaa Konneveden kunta. == Rakenne == Kellankosken uoma on jaettu lähes keskilinjastaan kahteen rinnakkaiseen uomaan, josta vasemmanpuoleisessa on alussa pohjapato ja oikeanpuoleisessa on keskivaiheella voimalaitospato. Kummatkin padot nostavat vedenpintaa siten, että voimala saa parin metrin pudotuksen. Rinnakkaiset uomat yhtyvät alempana kuohuvaan koskeen, joka on pohjapadosta alkaen yli 500 metriä pitkä. == Voimalaitos == Voimalaitoksessa toimii viisi 37 kilowatin vesiturbiinia, joiden yhteiseksi kapasiteetiksi tulee näin 185 kilowattia eli 0,185 megawattia. Vuosittaiseksi tuotannoksi ilmoitetaan enimmillään noin 500 megawattituntia eli 0,5 gigawattituntia. Kellankosken Voiman ja sen vieressä olevan teollisuushallin käyttöön. Ylijäämäsähkö myydään Savon Voima Oy:lle. == Historiaa == Vuonna 1929 perustettiin yhtiö Kellankosken Voima Oy, joka aloitti voimalaitoksen rakentamisen ja saattoi sen loppuun 1930 loppuvuodesta. Voimala toimi Kellankosken yhdessä sivu-uomassa, jolloin osa koskesta jäi virtaamaan vapaana. Yhtiö osti koskireitin vesioikeudet ja kalastusoikeudet itselleen 1960-luvulla. Sähkönjakeluverkosto myyty Savon Voimalle ja Keski-Suomen Valolle vuonna 1977. Myllykoski Oy osti Kellankosken Voimasta osake-enemmistön (98,5%). Voimalaitos paloi 1990-luvun lopulla ja sen tilalle rakennettiin uusi voimalaitos vuonna 2000. Konneveden kunta osti vuonna 2012 enemmistön Kellankosken Voiman osakekannasta. Samalla kunta osti koskioikeudet seitsemään muuhun koskeen Myllykoski Oy:ltä. Ostetuissa koskissa ei ole myyty kalalupia seitsemään kymmeneen vuoteen, mutta nyt kunta salli luvanvaraisen kalastuksen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kellankosken Voima Oy, yhteistiedot * Aiheeseen liittyvää materiaalia, Konneveden kalatutkimus Luokka:Suomen vesivoimalat Luokka:Suomen padot Luokka:Konneveden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kuusveden–Kynsiveden alue Luokka:Rautalammin reitti
Paul-Eric Westman

Paul-Eric Viktor Westman (21. maaliskuuta 1887 Kirkkonummi – 26. toukokuuta 1958) oli suomalainen maanviljelijä ja tietokirjailija.Ylioppilasmatrikkeli 1905, matrikkelinumero 29427 Westmanin vanhemmat olivat agronomi, kunnallisneuvos Viktor Selim Westman (1857–1929) ja Edla Johanna Svensson (1862–1940). Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa oikeustiedettä ja maa- ja metsätaloutta.Kommunalrådet Viktor Westman, Nyland, 26.10.1929, nro 123, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Westman oli maanviljelijänä ja kartanonomistajana Kirkkonummella (omisti siellä Jeggarsin maatilan) sekä Inkoossa. Hän oli naimisissa vuodesta 1918 Helny Nykoppin kanssa. Westman toimi Kirkkonummella kunnalislautakunnan ja verotuslautakunnan puheenjohtajana.Kanto, Länsi-Uusimaa, 10.06.1938, nro 41, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuulutus, Länsi-Uusimaa, 05.07.1938, nro 47, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Paul-Eric Westmanin veljiä olivat Inkoon kunnaneläinlääkäri Ola Westman ja pastori, Suomen eläinsuojeluyhdistyksen puheenjohtaja Tor Westman.Kommunalrådinnan Westman död, Nyland, 20.08.1940, nro 93, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Julkaisuja == * Fröodling av röd- och alsikeklöver. Söderström, Helsingfors 1917, suomeksi nimellä Puna- ja alsikeapilan siemenviljelys. Otava 1920 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Kirkkonummen kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Pohjatunneli

Pohjatunneli on tunnelityyppi, joka kulkee suoraan vuoren pohjan läpi, yleensä kahden samalla korkeudella olevan laakson välillä. Näin reitistä yritetään saada mahdollisimman suora ja nopea. Yleensä pohjatunnelit ovat rautetietunneleita. Niitä on rakennettu paljon Alpeille korvaamaan vanhoja vuoristorautateitä tai niiden tunneleita. == Pohjatunneleita == Tunnettuja pohjatunneleita, suluissa pituus ja valmistumisvuosi: */ Mont d'Ambinin pohjatunneli (57,5 km, rakenteilla) * Gotthardin pohjatunneli (57,1 km, 2016) */ Brennerin pohjatunneli (55 km, rakenteilla) * Lötschbergin pohjatunneli (34,6 km, 2007) * Semmeringin pohjatunneli (27,3 km, rakenteilla) * Cenerin pohjatunneli (15,4 km, 2020) * Furkan pohjatunneli (15,4 km, 1982) * Zimmerbergin pohjatunneli (9,5 km 2003 + toinen osa suunnitteilla) == Lähteet == Luokka:Tunnelit
Topi Heikkilä

Tobias (Topi) Heikkilä (12. kesäkuuta 1881 Kiukainen – 18. heinäkuuta 1971) oli suomalainen filosofian maisteri, metsänhoitaja ja Rovaniemen metsäkoulun johtaja.Ylioppilasmatrikkeli 1901, matrikkelinumero 27349 Topi Heikkilän vanhemmat olivat maanviljelijä Isak Heikkilä ja Helena Vilhelmina Mikontytär. Hän pääsi ylioppilaaksi Porin lyseosta 1901 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1906 sekä filosofian maisteriksi 1907. Metsänhoitajatutkinnon Heikkilä suoritti 1911. Heikkilä oli Rovaniemen metsänvartijakoulun opettajana 1913–1921 ja koulun johtajana 1921–1922. Rovaniemen metsäkoulun johtajana hän oli 1922–1945. Topi Heikkilä oli naimisissa vuodesta 1918 postivirkailija Alma Elisabet Laitisen kanssa. == Julkaisuja == Nimellä T. Heikkilä: * Tuotantotaulut pääpuulajeillemme: männylle, kuuselle ja koivulle; A. G. Blomqvistin keräämän aineiston perusteella laatinut T. Heikkilä. Suomen metsänhoitoyhdistyksen julkaisuja, Erikoistutkimuksia 2. Helsinki 1914 * Metsänarvioimisen alkeet. Otava 1921 * Über die Ermittelung der Querfläche eines Stammes. Acta forestalia Fennica 32, 3. Suomen metsätieteellinen seura, Helsingfors 1926 * Der forstliche Zinsfuss. Acta forestalia Fennica 34, 7. Suomen metsätieteellinen seura, Helsingfors 1926 * Das Spiegeldendrometer und die Bestimmung der Formklasse mit Hilfe eines Dendrometers, suom. Peilidendrometri ja muotoluokan määrääminen dendrometrin avulla. Acta forestalia Fennica 38, 3. Suomen metsätieteellinen seura, Helsingfors 1932 == Lähteet == Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Itämerenkatu 2

Itämerenkatu 2 (As.oy Helsingin Rusokkikuja) on Helsingin Ruoholahdessa sijaitseva seitsenkerroksinen asuinkerrostalo, jonka katutasossa on myös liiketilaa. Rakennus käsittää Itämerenkadun, Mechelininkadun, Santakadun ja Rusokkikujan välisen korttelin. Rakennus valmistui vuonna 1993 ja sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Pekkala-Seppänen-Mikkilä. Itämerenkatu 2:n rakennutti Helsingin kaupungin asuntotuotantotoimisto ATT ja sen urakoinnista vastasi YIT. Rakennuksessa on hyötyalaa 10 158 neliömetriä, ja lisäksi 376 m² kolmessa liiketilassa. Rakennuskustannukset olivat 5 550 markkaa neliömetriä kohden, eli yhteensä noin 58,5 miljoonaa markkaa. Itämerenkatu 2:ssa on yhteensä 146 asuntoa. Tyyliltään rakennuksen voidaan katsoa edustavan 1990-luvun postmodernismia hillityn koristeellisine elementteineen ja geometrisine muotoineen. Julkisivu koostuu betonin lisäksi ajalle tyypillisestä pienestä neliökaakelista. == Lähteet == Luokka:Helsingin asuinrakennukset Luokka:Ruoholahti