EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Martti Rekonpoika Hastig

Martti Rekonpoika (Mårten Grelsson) Hastig (10. maaliskuuta 1682 – 12. tammikuuta 1784) oli Ikaalisten ja Kyrön pitäjien jahtivouti vuosina 1726–1753. Hän syntyi Parkanon Alaskylässä Rekon taloon. Katovuosien aiheuttaman varattomuuden seurauksena hänestä tuli Porin jalkaväkirykmentin Kyrön komppanian sotilas, joka osallistui karoliiniarmeijassa suureen Pohjan sotaan Baltiassa. Hän palasi Suomeen ilmeisesti ennen Pultavan taistelua 1709. Isonvihan aikana hän oleskeli Loimaalla. Martti Hastig nimitettiin vuonna 1726 Kyrön ja Ikaalisten jahtivoudiksi. Tehtävä oli kruunun virka ja nimityksen suoritti maaherra, kenraalimajuri Otto Reinhold Yxkull käräjien hyväksyttyä ehdokkaan. Hastig hoiti tehtävää 27 vuotta ja seuraajaksi nimitettiin hänen poikansa Gabriel Hastig, joka hänkin oli virassa 35 vuotta. Martti Hastig toimi nimismiehen apuna muissakin asioissa kuten metsien inventoinnissa Ruotsin amiraliteetin tarkoituksia varten. Hän oli myös Kyrön Tokosen kylän Kuotila-nimisen tilan isäntä vuosina 1739–1753 pitkään jatkuneen autioajan jälkeen. Hämeenkyrön perinneraitin varrella olevan Kuotilan isäntänä jatkoi vanhin poika Mikko ja tila pysyi suvun hallinnassa seuraavalle vuosisadalle. Martti Hastig avioitui isonvihan lopulla Loimaan Metsämaan Tuomolan talon Kirsti (myös Kristiina) Juhontyttären kanssa. Kirsti Tuomolalla (15. huhtikuuta 1696 – 24. joulukuuta 1770) ja Martti Hastigilla oli kahdeksan lasta, joista vain yksi kuoli lapsena. Vanhin tytär Anna avioitui räätäli Matti Wikbergin kanssa ja Hastigin kaksi poikaa oppivat myös räätäleiksi. Hastigin suku laajeni sittemmin Hämeenkyrössä useaan taloon. == Lähteet == * Jorma Vappula: Ikaalisten entisen emäpitäjän historia II 1641-1721, 1999, ISBN 951-97559-2-6 * Terhi Nallinmaa-Luoto: Hämeenkyrön historia II vuodesta 1722 vuoteen 1865, 1990, ISBN 952-90-2616-1 * Matti J Kankaanpää: Suuri Pohjansota, Iso Viha ja Suomalaiset, T:mi Toiset Aijat, 2001, ISBN 952-91-3934-9 * Suomen Sukuhistoriallinen Seura ry: Tallennetut kirkonkirja-arkistot, internet * Suomen Sukututkimusseura: Historiakirjat seurakunnittain, Hiski-tiedosto, internet * Olavi Toivola: Jahtivoudin kaksi elämää, Mediapinta Oy, 2015, ISBN 978-952-235-934-6 Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet suomalaiset Luokka:Vuonna 1682 syntyneet Luokka:Vuonna 1784 kuolleet
Valheita

Valheita on Jouko Turkan kirjoittama näytelmä. Se sai kantaesityksensä Turkan ohjaamana Suomen Kansallisteatterin Pienellä näyttämöllä syyskuussa 1990. Turkka myös lavasti ja puvusti esityksen. Näytelmässä esiintyivät Tea Ista, Merja Larivaara, Tero Jartti, Yrjö Järvinen ja Markku Nieminen. Musiikin sävelsi Atso Almila. Kansallisteatterissa esitetty näytelmä oli kestoltaan harvinaisen pitkä, noin neljä tuntia. Kun Turkalta kysyttiin onko esitys liian pitkä, vastasi tämä "Ottakoot eväitä mukaan". == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näytelmät
Att hyra en kändis

Att hyra en kändis on Jouko Turkan kirjoittama näytelmä. Se sai kantaesityksensä Turkan ohjaamana Teatteri Viiruksessa 30. syyskuuta 1994. Näytelmässä esiintyivät Marika Parkkomäki, Pia Runnakko, Johan Storgård, Mats Långbacka ja Paul Olin. Näytelmä sisälsi kohtauksen, jossa Parkkomäki oli pukeutunut ainoastaan lakritsiin ja kutsui yleisön miespuolisia katsojia eturivista syömään lakritsin päältään. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näytelmät
Oikeuslingvistiikka

Oikeuslingvistiikka on tieteenala, joka tutkii oikeuskielen kehitystä, ominaisuuksia ja käyttöä.Mattila 2011 s. 104. Se sijoittuu tieteenalojen jaottelussa oikeustieteen ja kielitieteen osa-alueen semantiikan välille. Oikeuslingvistiikassa on tärkeää sanojen merkitysten tutkimus eli leksikologia, joka seuraa siitä, että oikeuskieli poikkeaa yleiskielestä erityisesti ammattisanojen osalta. Leksikologiaa sovelletaan muun muassa oikeussanakirjojen laatimisessa.Mattila 1999 s. 35. Oikeustieteestä oikeuslingvistiikka eroaa siten, että kun oikeustieteessä mielenkiinto kohdistuu termien merkityssisältöihin, oikeuslingvistiikassa sen sijaan huomio kohdistetaan termeihin itsessään, mutta niitä tutkittaessa tarvitaan kuitenkin oikeustieteestä saatavaa tukea. Oikeuslingvistiikassa tutkitaan lauseopin eli syntaksin suhteen sellaisia oikeuskielen rakenteita kuten lauseiden pituutta, alisteisten sivulauseiden yleisyyttä ja tekstin luettavuutta. Vähäisemmälle huomiolle jää yleensä muoto-oppi eli morfologia ja äänneoppi eli fonologia, mutta muoto-oppiakin tarvitaan esimerkiksi oikeudellisten yhdyssanojen muodostamisessa, sillä oikeuskielelle ovat tyypillisiä monimutkaiset yhdyssanat. Myös kielihistoriallinen ja kielisosiologinen näkökulma on usein hyödyksi oikeuslingvistisessä tutkimuksessa. Niiden avulla saadaan selville esimerkiksi sanaston muutokset, sanastolainojen alkuperä ja sanojen ikä.Mattila 1999 s. 35–36. Vertaileva oikeuslingvistiikka tutkii eri oikeuskielten kehitystä, rakennetta ja sanavarastoa. Tällaisen perustutkimuksen avulla saadaan selville eri oikeuskielten vaikutuksia toisiinsa. Tutkimuskohteena on esimerkiksi eri maissa käytettävät lakimieslatinat ja vierassanojen kulkeutuminen kielestä toiseen. Nimityksen oikeuslingvistiikka otti käyttöön ranskalainen oikeustieteilijä François Gény 1921 julkaistussa teoksessaan Science et technique en droit privé positif II, jossa on jakso nimeltään Observations générales, tendant à prépaper l'élaboration de la linguistique juridique eli yleisiä huomioita oikeuslingvistiikan kehittämiseksi.Mattila 2002 s. 11. Suomessa oikeuslingvistiikan ja oikeudellisen leksikografian uranuurtaja on ollut Lapin yliopiston oikeuslingvistiikan professori Heikki E. S. Mattila. ==Lähteet== * Mattila, Heikki E. S.: Oikeuslingvistiikka. Teoksessa Niskanen, Maarit: Oikeusjärjestys. Osa I. Lapin yliopiston oikeustieteellisiä julkaisuja sarja C 56. Rovaniemi : Lapin yliopisto, 2011. ISBN 978-952-484-408-6, julkaistu myös eripainoksena 1999: ** * ===Viitteet=== Luokka:Oikeuden yleistieteet Luokka:Kielitiede
Jouko Nivarpää

Jouko Nivarpää (sukunimi vuoteen 1954 Lempinen, 1927 Ähtäri – 2011) oli suomalainen taidemaalari.Kesiä jotka kukkivat kauan sitten - Jouko Nivarpään muistonäyttely kuvittaa 1940- ja 1950-lukujen Laitikkalaa, Sydän-Hämeen Lehti 16.8.2012Nivarpäät Riihigalleriassa, Virran Varrelta, Päijälän kylän yhteinen äänitorvi 2/2015 Nivarpään vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Erkki ja Signe Lempinen. Nivarpää vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Pälkäneellä jossa hänen vanhempansa olivat opettajina Laitikkalan koululla. Hän opiskeli aluksi jonkin aikaa Kajaanin opettajaseminaarissa mutta aloitti sitten taideopinnot opiskellen Helsingissä Vapaassa taidekoulussa ja sen jälkeen Suomen Taideakatemian koulussa josta hän valmistui 1950. Kuhmoisissa vuodesta 1956 asunut Nivarpää tunnettiin muun muassa muotokuvamaalarina. Hän toimi myös 19 vuoden ajan Kuhmoisten yläasteen ja lukion kuvaamataidonopettajana. Jouko Nivarpää oli naimisissa taidemaalari ja opettaja Raili Nivarpään (1930–2011) kanssa.Nivarpäiden taidetta Kuhmoisten Riihigalleriassa, Sydän-Hämeen Lehti 13.6.2015 == Maalauksia == * Rakennustyö. 1956, alun perin Pälkäneen Säästöpankin pankkisalissa, nykyisin Pälkäneen kirjastossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Heikki Ihantola

Heikki Kaarlo Juhani Ihantola (12. joulukuuta 1933 Viljakkala – 5. heinäkuuta 2019 SaloKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 28.7.2019. s. C 9.) oli suomalainen tekniikantutkija, tekninen johtaja ja professori. Hän väitteli tekniikan tohtoriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1969 oltuaan mm. Asla-Fulbright stipendiaattina USA:ssa 1960-1961. Hän oli myös vierailevana tutkijana Italiassa puolijohdevalmistaja SGS:llä kolmen vuoden ajan ja työskenteli useissa teollisuuden elektroniikan tutkimus- ja kehitystehtävissä Suomessa (Oy Fiskars Ab:n Elektroniikkaosasto, Upo Oy, Salora Oy, Salcomp Oy) sekä Micronas Oy:n teknisenä johtajana. Hän oli mukana useissa suomalaisen elektroniikan komponentti- ja puolijohdeteollisuuden rakentamis- ja kehittämisvaiheissa., , Hän toimi Turun yliopiston elektroniikan ja tietotekniikan professorina vuodesta 1986Facta 2001, Täydennysosa 1990, s. 284. WSOY 1990. ja jäi virasta eläkkeelle vuonna 1997. Hän tutki puolijohdetekniikkaa ja -fysiikkaa.WSOY Iso Tietosanakirja, osa 3, s. 350. WSOY 1997. Hän on tunnettu, osallisuudestaan integroitujen piirien suunnittelussa tarvittavan MOS-transistorimallin kehitysaskeleesta, jossa malliin on lisätty substraattivaraus, tulo- ja lähtökapasitanssit., == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Heikki Ihantolan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Lauri Love

pienoiskuva|Lauri Love Lauri Love (s. 14. joulukuuta 1984) on brittiläis- suomalainen opiskelija, tietoturvaneuvonantaja ja hakkeri, jonka luovutusta Isosta-Britanniasta Yhdysvallat vaati vuonna 2015. Yhdysvallat vaati Lovea luovutettavaksi. Luovuttamisesta tehtiin päätös 14. marraskuuta 2016Britannian sisäministeriltä vahvistus: Suomalaishakkeri Lauri Love aiotaan luovuttaa Yhdysvaltoihin, mutta vetoomustuomioistuin kumosi päätöksen helmikuussa 2018. ==Tausta== Love on kotoisin Stradishallista Suffolkista. Hänen vanhempansa ovat vankilapastori Alexander Love ja Sirkka-Liisa Love. Lovella on Suomen passi, ja hän suoritti siviilipalveluksen Tampereen yliopiston alaisessa instituutissa 2008. Love kävi Nottinghamin yliopistoa ja Glasgow’n yliopistoa, mutta joutui lopettamaan opintonsa kesken molemmilla kerroilla terveyssyistä. Hän on opiskellut sähkötekniikkaa Suffolkin yliopistossa. ==Rikosepäilyt== Yhdysvallat syyttää Lovea liittovaltion ja yksityisten tietojärjestelmien ja haltuun saatujen tietojen luvattomasta käytöstä ja vaatii hänen luovuttamistaan. Häntä syytetään tunkeutumisesta mm. seuraavien virastojen ja yhtiöiden järjestelmiin: Federal Reserve, Yhdysvaltain armeija, Yhdysvaltain puolustusministeriö, Yhdysvaltain ohjuspuolustusvirasto, Nasa, FBI:n tietotekninen rikostutkinta, Deltek inc., Forte Interactive. Hänestä on annettu pidätysmääräys kolmessa eri oikeusistuimessa: New Yorkissa, New Jerseyssä ja Virginiassa. Loven kotiin tehtiin kotietsintä lokakuussa 2013. Yhdysvallat lähetti Britannialle nootin heinäkuussa 2015 ja vaati Loven luovuttamista. Hänet pidätettiin 15. heinäkuuta 2015, mutta vapautettiin samana päivänä takuita vastaan. Love vastusti Yhdysvaltoihin luovuttamistaan. Puolustus vetosi hänellä diagnosoituihin aspergerin syndroomaan ja depressiivisyyteen. Syyskuussa 2016 brittiläinen tuomioistuin kuitenkin linjasi, että Loven Yhdysvaltoihin luovuttamiselle ei ole esteitä. Lovea uhkasi Yhdysvalloissa jopa 99 vuoden vankeusrangaistus. Loven luovuttamisesta tehtiin päätös 14. marraskuuta 2016. Vetoomustuomioistuin Lontoossa kuitenkin kumosi päätöksen 5. helmikuuta 2018. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Brittiläiset henkilöt Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Krakkerit Luokka:Britanniansuomalaiset
Esko Iisalo

Esko Ilmari Iisalo (7. maaliskuuta 1930 Turku – 9. joulukuuta 2021 Turku)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 16.1.2022, s. C 12 oli suomalainen farmakologi ja professori. Iisalon vanhemmat olivat rehtori Yrjö Johannes Iisalo ja Salli Maria Lehtoranta ja hänen puolisonsa vuodesta 1956 oli lääketieteen lisensiaatti Eila Ulla Marjatta Lappalainen. Iisalo tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta 1948 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1955, tohtoriksi hän väitteli 1962. Sisätautien erikoislääkärin pätevyyden Iisalo sai 1961. Iisalo oli Turun yliopiston kliinisen farmakologian professori 1986Facta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 285–1992. Hän tutki hermoston farmakologiaaWSOY Iso Tietosanakirja 3. osa, s. 355, WSOY 1997. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Esko Iisalon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset farmakologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Iisalo

Iisalo on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi: * Esko Iisalo (1930–2021), farmakologi * Jaakko Iisalo, videopelisuunnittelija ja ohjelmoija * Joonas Iisalo (s. 1986), koripallovalmentaja ja koripalloilija * Osmo Iisalo, Eino Railon salanimi * Pentti Iisalo (1920–2008), Mannerheim-ristin ritari * Taimo Iisalo (1927–2011), kasvatustieteen apulaisprofessori * Tauno Iisalo (1916–1947), pommituslentäjä ja Mannerheim-ristin ritari, Pentti Iisalon veli * Tuomas Iisalo (s. 1982), koripallovalmentaja ja koripalloilija.
Alpo Hukka

Alpo Mauno Sakari Hukka (22. syyskuuta 1916 Sortavalan maalaiskunta – 4. heinäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen rovasti ja lähetysjohtaja.Alpo Hukan muistokirjoitus, Helsingin Sanomat MuistotSuomen Lähetysseuran uutisia : Alpo Hukka on kuollut – 1916–2016 Rautatieläisten Kristillinen Yhdistys : Rovasti Alpo Hukan muistokirjoitus Alpo Hukan isä oli veturinkuljettaja. Hän pääsi ylioppilaaksi 1935 Sortavalan lyseosta ja opiskeli teologiaa Helsingin yliopistossa. Hukka vihittiin papiksi 1939. Hän toimi sotavuosina 1940–1944 sotilaspastorina sekä Suomen Rautatieläisten Kristillisen Yhdistyksen sihteerinä 1939–1945. Sotien jälkeen hän lähti vuonna 1946 Suomen Lähetysseuran lähetystyöntekijäksi Lounais-Afrikkaan Ambomaalle (nykyinen Namibia) yhdessä vaimonsa Leenan kanssa. Hukka toimi Ambomaalla pappisseminaarin ja ammattikoulun opettajana sekä aluerovastina ja pappisseminaarin rehtorina. Hän oli parin vuoden ajan vuonna 1956 perustetun Ambo-Kavangon kirkon johtajana ja toimi kirkon johtajaksi ja piispaksi myöhemmin tulleen Leonard Aualan mentorina. Hukka palasi perheineen Suomeen 1963 sen jälkeen kun Auala oli valittu Ambo-Kavangon kirkon piispaksi. Hän toimi sitten Suomen Lähetysseuran lähetysjohtajana 1967–1981. Eläkkeelle jäätyään hän opiskeli kiinan kieltä Pekingissä ja toimi sittemmin kiinan kielen opettajana ja Kiinaan suuntautuneiden retkien johtajana. 1990-luvulla hän oli aloittamassa seurakuntatoimintaa ja rippikouluja Venäjän Karjalassa ja hän kartoitti usean vuoden ajan Sortavalan vanhan suomalaisen hautausmaan hautapaikkoja. == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomen Lähetysseuran lähetystyöntekijät Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet Luokka:Suomen Lähetysseuran lähetysjohtajat
Berndt August Paldani

Berndt August Paldani (19. syyskuuta 1823 Virrat – 10. tammikuuta 1860 Ruovesi) oli suomalainen pappi ja kansanperinteen kerääjä. Luettu 18.9.2016. Paldanin vanhemmat olivat Virtain Vaskussa asunut kersantti Otto Paldani ja Fredrika Lilljedahl. Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulua ja Vaasan lukiota päästen ylioppilaaksi yksityistodistuksella 1847. Paldani vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa vuonna 1853. Paldani teki opiskeluaikanaan kaksi runonkeruumatkaa Pohjois-Satakuntaan. Ensimmäinen matka tapahtui talvella 1851–1852 jolloin hän kiersi Ylöjärven, Viljakkalan, Ikaalisten, Jämijärven, Hongonjoen (nykyinen Honkajoki), Karvian, Parkanon, Kihniön, Virtain ja Ruoveden pitäjissä. Toisen keruumatkansa Paldani teki keväällä 1852 kiertäen Ikaalisissa, Kankaanpäässä, Hongonjoella, Parkanossa, Kurussa ja Ylöjärvellä. Hän sai kerättyä molemmilla matkoillaan runsaasti materiaalia, muun muassa runoja, sananlaskuja, asutustarinoita, arvoituksia ja satuja. Paldanin matkakirjeet julkaistiin Länsisuomalaisen osakunnan Kaukomieli- lehdessä.Runonkeruumatkat Ikaalisiin 1850-1860 -luvuilla, Veikko Huuskan Uusi Suomi Puheenvuoro 18.9.2016 Paldani oli armovuoden saarnaajana Kakskerrassa 1853–1855Pappisluettelo - Kakskerta ja Pohjassa 1855–1856Pappisluettelo - Pohja sekä välisaarnaajana Huittisissa 1856Pappisluettelo - Huittinen ja viimeksi hän toimi Euran kirkkoherran apulaisena vuonna 1856–1858.Pappisluettelo - Eura Hän jäi sitten virkavapaalle sairauden takia ja kuoli 1860 Ruovedellä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kirsti Salmi- Niklander : Adventurers, Flaneurs, and Agitators : Travel Stories as Means for Marking and Transgressing Boundaries in 19th and Early 20th Century Finland, Culture Unbound, Volume 6, 2014 Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1860 kuolleet
M/S Avitak

M/S Avitak on risteilyalus. Laiva rakennettiin Saksan Wismarissa Aker MTW:n telakalla vuonna 2002 saksalais-amerikkalaiselle AIDA Cruises -varustamolle AIDAvita-nimisenä. Aluksen pituus on 202,85 metriä, leveys 28,1 metriä ja suurin syväys 6,3 metriä. Laivan koneet tuottavat 18 800 kilowatin tehon ja 21 solmun enimmäisnopeuden. Laivan sisaralus on AIDAaura. == Käyttöhistoria == Aluksen köli laskettiin 21. marraskuuta 2000, ja alus laskettiin vesille 15. marraskuuta 2007. AIDAvita toimitettiin omistajalleen huhtikuussa 2002. Maaliskuussa 2023 alus myytiin uudelle omistajalle, jolloin se sai nykyisen nimensä Avitak. == Lähteet == == Aiheesta muualla == AIDAvita
Maisan ja Nikon luksusmatkat

Maisan ja Nikon luksusmatkat on 5. syyskuuta 2016 Fox-kanavalla alkanut tositelevisiosarja, jossa Maisa Torppa ja Niko Saarinen lomailevat Espanjan kohteissa.Maisa Torppa ja Niko Saarinen valloittavat Espanjan uutuussarjassa == Jaksot == Jakso Kohde Ensiesitys 1\. Las Palmas 5. syyskuuta 2016 2\. Playa del Inglés 12. syyskuuta 2016 3\. Puerto Rico ja Mogán 19. syyskuuta 2016 4\. Puerto de la Cruz 26. syyskuuta 2016 5\. Santa Cruz de Tenerife 3. lokakuuta 2016 6\. Playa de las Américas 10. lokakuuta 2016 7\. Lanzarote 17. lokakuuta 2016 8\. Costa Brava 24. lokakuuta 2016 9\. Tarragona 31. lokakuuta 2016 10\. Barcelona 7. marraskuuta 2016 == Lähteet == Luokka:2010-luvun suomalaiset tositelevisiosarjat Luokka:Suomalaiset matkailuohjelmat
Martin Segerstråle

Martin Segerstråle (s. 31. elokuuta 1984 Turku) on suomalainen kapellimestari, kuoronjohtaja, pianisti ja säveltäjä. Segerstråle on opiskellut Musical Direction and Coaching -linjalla Lontoon Royal Academy of Musicissa 2015-2016 ja suoritti kuoronjohdon ja pianonsoiton diplomitutkinnot Sibelius-Akatemialla keväällä 2015. Hän on tämän lisäksi opiskellut musiikkitiedettä Åbo Akademissa. Martin Segerstråle on johtanut useita kuoroja ja oli mm. vuoden 2010 Studentkören Brahe Djäknarin taiteellinen johtaja. Segerstråle on myös Ensemble Vidan perustajajäsen ja ensimmäinen taiteellinen johtaja. Hänelle myönnettiin lokakuussa 2014 Finlands Svenska Sång- och Musikförbundin Kurt- Erik Långbacka -palkinto nuorelle lupaavalle johtajalle. Keväällä 2015 Segerstrålelle myönnettiin Svenska Kulturfondenin jokavuotinen kulttuuripalkinto hänen työstään Suomen musiikkielämän hyväksi. Segerstråle on toiminut kapellimestarina Tampereen Teatterissa mm. Andrew Lloyd Webberin Cats-musikaalin parissa ja hän on tehnyt töitä myös Suomen Kansallisoopperassa, Åbo Svenska Teaterissa ja Svenska Teaternissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Virallinen kotisivu Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jules Sylvain

Jules Sylvain, oik. Axel Stig Hansson, (11. kesäkuuta 1900 Tukholma – 29. lokakuuta 1968 Castiglione della Pescaia, Italia) oli ruotsalainen viihdemuusikko ja -säveltäjä. Stig Hansson oli näyttelijäperheen poika. Hänen isänsä oli Axel Hansson ja äitinsä Suomessakin vaikuttanut Valborg Hansson.Svenskt porträttgalleriJules Sylvain sällskapet Hansson aloitti uransa 18-vuotiaana kahvilapianistina. Hieman myöhemmin hän ryhtyi säveltämään lauluja Ernst Rolfin ja Karl Gerhardin suosittuihin revyyohjelmiin nimimerkillä Jules Sylvain. Uransa aikana Hansson käytti lähes kolmeakymmentä salanimeä, joita olivat Jules Sylvainin lisäksi muiden muassa Nick Layton, Einar Björke, Willy Bramsen, Otto Herrmann ja Peter Lebedjeff. Hanssonin sävellykset julkaisi hänen oma kustannusliikkeensä Edition Sylvain. 1930-luvulla Hansson oli Svensk Filmindustrin hovisäveltäjä, ja hän laati myös viisi elokuvakäsikirjoitusta. Vuonna 1943 esitettiin Tukholman oopperassa hänen operettinsa Zorina. Gronow ym. (toim.), s. 224. Hanssonin ensimmäinen suurmenestys oli valssi "Vintergatan", jonka Sven-Olof Sandberg levytti vuonna 1927. Levyä myytiin kaikkiaan yli satatuhatta kappaletta. Suomeksi laulun levytti Georg Malmstén nimellä "Tähtivyö". Uuden version valssista teki vuonna 1960 Tapio Rautavaara nimellä "Linnunrata". Monet muutkin Hanssonin sävelmät tulivat suosituiksi Suomessa, kuten esimerkiksi "Tangokavaljeeri", "Lentäjän valssi" ja "Luutnantin sydän". Suomessa Hanssonin sävellyksiä ovat Malmsténin ja Rautavaaran lisäksi levyttäneet muiden muassa Matti Jurva, Hannu Hovi, Henry Theel ja Olavi Virta, myöhemmin myös Reijo Kallio, Topi Sorsakoski, Pirkka-Pekka Petelius ja Solistiyhtye Suomi. Luonteeltaan levoton Hansson kyllästyi perin pohjin ruotsalaiseen byrokratiaan ja muutti vuonna 1947 Fidži- saarille, jossa hän ryhtyi banaaninviljelijäksi. Hirmumyrskyn tuhottua viljelykset hän siirtyi viisi vuotta myöhemmin asumaan Mallorcalle, jossa hän viihdytti muusikkona ruotsalaisia matkailijoita. Elämänsä viimeiset vuodet hän asui Italiassa. ==Lähteet== * Pekka Gronow, Jukka Lindfors ja Jake Nyman (toim.): Suomi soi 1: Tanssilavoilta tangomarkkinoille. Helsinki: Tammi, 2004. ISBN 951-31-2505-X ===Viitteet=== ==Kirjallisuutta== *Lindaryd, Christina: Boken om Jules Sylvain. Tuvesson & Lindaryd, 2017. ISBN 978-91-983822-1-1. Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Ruotsalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Matti Autio

Matti Autio -nimisiä henkilöitä ovat olleet: * Matti Autio (1885–1918), sanomalehtimies ja työväenliikkeen agitaattori * Matti Autio (1920–1999), toimittaja, Uuden Suomen poliittisen toimituksen päällikkö * Matti Autio (1934–2017), kenraaliluutnantti, Suomen rajavartiolaitoksen päällikkö * Matti Autio (1950–2021), suomalainen motocrosskuljettaja
Uku (1944)

Uku () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. elokuuta 1944. Se laskettiin vesille 12. marraskuuta ja otettiin palvelukseen 30. joulukuuta. == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se aloitti seuraavana päivänä kotiutettavien sotilaiden kuljetukset Japaniin. Alus luovutettiin 4. heinäkuuta 1947 Yhdysvalloille, joka romutti sen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ukuru-luokan saattajat
Kuga (1944)

Kuga () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. elokuuta 1944. Se laskettiin vesille 19. marraskuuta ja otettiin palvelukseen 25. tammikuuta 1945. == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 30. marraskuuta 1945. Romutus saatiin päätökseen 30. toukokuuta 1948. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ukuru-luokan saattajat
Iō (1945)

Iō () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Maizurun laivastontelakalta, jossa köli laskettiin 25. marraskuuta 1944. Alus laskettiin vesille 12. helmikuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 24. maaliskuuta. == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se aloitti kotiutettavien joukkojen kuljetukset Japaniin 1. joulukuuta. Aluksen romutus saatiin päätökseen 2. heinäkuuta 1948. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ukuru-luokan saattajat
Inagi (1944)

Inagi () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Mitsui Engineering & Shipbuildingin Tamanon telakalta, missä köli laskettiin 15. toukokuuta 1944. Se laskettiin vesille 25. syyskuuta ja otettiin palvelukseen 16. joulukuuta. == Palvelus == Alus upotettiin 9. elokuuta 1945 ilmahyökkäyksessä Hachinohenissa ja poistettiin alusluettelosta 15. syyskuuta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ukuru-luokan saattajat
Habushi (1944)

Habushi () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Mitsui Engineering & Shipbuildingin Tamanon telakalta, missä köli laskettiin 20. elokuuta 1944. Se laskettiin vesille 20. marraskuuta ja otettiin palvelukseen 10. tammikuuta 1945. == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta. Se aloitti 1. joulukuuta kotiutettavien joukkojen kuljetukset Japaniin. Alus luovutettiin 6. syyskuuta 1947 Yhdysvalloille sotakorvauksena. Romutus saatiin päätökseen 13. lokakuuta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ukuru-luokan saattajat
Ojika (1944)

Ojika () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Mitsui Engineering & Shipbuildingilta Tamanosta, missä köli laskettiin 7. syyskuuta 1944. Se laskettiin vesille 30. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 21. helmikuuta 1945. == Palvelus == Alus upposi 2. toukokuuta 1945 torpedoituna Keltaisellamerellä ja poistettiin alusluettelosta 25. toukokuuta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ukuru-luokan saattajat
Alivuokra-asunto

Alivuokra-asunto on asunto, jonka varsinainen vuokralainen on vuokrannut eteenpäin. Alivuokra-asunnon asukasta kutsutaan alivuokralaiseksi. Alivuokrasopimus () on yleinen asumismuoto erityisesti Ruotsin suurissa kaupungeissa, joissa asuntotilanne on heikko. Vuokralainen tarvitsee yleensä asunnon omistajan luvan asunnon alivuokraamiseksi joko asumisoikeusyhdistykseltä tai asunnon omistajalta. Asunnon käyttäjästä riippumatta varsinainen vuokralainen on aina vastuussa asunnostaan. Suomessa alivuokrauksena pidetään tilannetta, jossa asuinhuoneistosta vuokrataan korkeintaan 50 prosenttia toisen käyttöön. Vuokranantaja ei voi kieltää alivuokrausta. Sen sijaan jälleenvuokrauksella tarkoitetaan vuokrasuhdetta, jossa alkuperäinen vuokralainen vuokraa koko huoneiston eteenpäin. Se on kielletty ilman vuokranantajan lupaa. Jatkosodan jälkeisen asuntopulan aikaan alivuokrauksesta tuli monissa Suomen kaupungeissa velvollisuus. Antti Malinen selvitti väitöskirjassaan, että esimerkiksi Helsingissä otettiin käyttöön huone ja henkilö -periaate 15. lokakuuta 1944. Se tarkoitti, että asunnonhaltijalla oli oikeus pitää vain yhtä huonetta vakituista asukasta kohden. Huoneenvuokrauslautakunnat osoittivat ylimääräisiin huoneisiin alivuokralaisia. Malisen mukaan monet ottivat nurkkiinsa vapaaehtoisesti naapureita, ystäviä tai sukulaisia, usein paljon vaadittua enemmän. == Katso myös == * Vuokra-asunto == Lähteet == Luokka:Asuntojen hallintamuodot Luokka:Asuntopolitiikka
Kalle Mattila

Kalle Oskari Mattila (s. 1991) on suomalainen toimittaja ja markkinoinnin ammattilainen. Hän asuu Yhdysvalloissa. Mattila on PYRYhttps://pyry.co markkinointi ja PR-toimiston perustaja.https://www.kauppalehti.fi/uutiset/kalle-mattilan-31-kansainvalinen- ura-alkoi-yhdesta-napakasta-kirjeesta-nyt-han-auttaa-suomalaisyrityksia- lyomaan-lapi-englanniksi-tassa-nelja-tarkeinta- vinkkia/e27e44a7-30e5-4429-88b2-105a8933d9d4 Mattila kirjoittaa säännöllisesti amerikkalaisiin julkaisuihin kuten The New York Times, The Washington Post, The Boston Globe, The Atlantic, Vogue, Bloomberg, The Paris Review ja Monocle. https://monocle.com/contributors/o/ Mattilan ensimmäinen artikkeli ilmestyi Helsingin Sanomissa kun kirjoittaja oli 13-vuotiasVenetsia ei petä odotuksia. HS 4.3.2005. Viitattu 28.3.2022.. Mattila toimi 15-vuotiaana matkailulehti Mondonhttp://www.mondo.fi/taxonomy/term/5080 ja Matkaopas-lehden avustajana, sekä Helsingin Sanomien NYT-liitteen nuorten TV-raadin jäsenenä. Vuonna 2004 Mattila esiintyi Silvia Modigin toimittamassa, Yle TV2 -kanavalla nähdyssä, liki puolentunnin pituisessa Kallen maailma -dokumentissa.http://www.oulunelokuvakeskus.fi/assets/site/files/LIITETIEDOSTOT/oklf05.pdf. 12-vuotiaan Mattilan elämää kuvaava dokumentti oli vuonna 2005 ehdolla parhaaksi suomalaiseksi nuorten dokumentiksi Oulun kansainvälisillä lasten- ja nuortenelokuvien festivaaleilla. Dokumentin vaikutusta käsiteltiin myös akateemisessa tutkimuksessahttp://kirjastot.diak.fi/files/diak_lib/Turku2004/ef0115_SuuronenPanu04.pdf .. Mattila on ollut töissä suuressa englanninkielisessä Penguin Books -kustantamossa, jossa hän on ollut ehdolla useaan kansainväliseen markkinoinnin ammattilaisten palkintoonhttp://www.thebookseller.com/news/shortlists-futurebook-innovation- awards. Hän on myös luennoinut merkittävissä markkinointitapahtumissahttp://liikututiedosta.fi/tapahtuma-2015/ ja kommentoi useasti Yhdysvaltojen kulttuuri- ja bisneskenttää suomalaisessa mediassa.https://www.mtvuutiset.fi/artikkeli/nain-suomalaisyritys-voi- menestya-yhdysvaltojen-markkinoilla-taustaansa-ei-kannata-peitella- suomalaisessa-kulttuurissa-on-vahan-mystiikkaa/8496590 Mattila pitää hallussaan kolmea hopeamitalia streettanssin Suomen mestaruuskilpailuista vuosilta 2006 ja 2009 sekä 8. sijaa streettanssin Euroopan mestaruuskisoista vuodelta 2006. Kalle Mattila opiskeli kandidaatintutkintonsa Lontoon yliopistossahttps://www.soas.ac.uk/english/. Sinne hän päätyi Helsingin Suomalaisen Yhteiskoulun IB-linjaltahttps://www.syk.fi/ib/ib-alumni . Hän on myös Suomen Kulttuurirahaston UWC-stipendiaatti vuodelta 2008https://skr.fi/fi/uwc/uwc-stipendiaatit . Mattila suoritti stipendiaattina luovan kirjoittamisen tutkinnon Columbian yliopistossa New Yorkissahttp://www.thankstoscandinavia.org/class-of-2015-us/. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset toimittajat Luokka: Vuonna 1991 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Kanawa (1945)

Kanawa () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Mitsui Engineering & Shipbuildingin Tamanon telakalta, missä köli laskettiin 15. marraskuuta 1944. Se laskettiin vesille 20. tammikuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 15. maaliskuuta. == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se aloitti kotiutettavien joukkojen kuljetukset Japaniin 1. joulukuuta. Alus luovutettiin 14. elokuuta 1947 Britannialle, joka romutti sen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ukuru-luokan saattajat
Takane (1945)

Takane () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Mitsui Engineering & Shipbuildingin Tamanon telakalta, missä köli laskettiin 15. joulukuuta 1944. Se laskettiin vesille 13. helmikuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 26. huhtikuuta. == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Romutus saatiin päätökseen 27. marraskuuta 1947. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ukuru-luokan saattajat
Habuto (1945)

Habuto () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Hitachi Zōsenilta Sakurajimasta, missä köli laskettiin 3. joulukuuta 1944. Se laskettiin vesille 28. helmikuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 7. huhtikuuta. == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 23. lokakuuta 1945. Se aloitti kotiutuvien joukkojen kuljetukset Japaniin 1. joulukuuta. Alus luovutettiin 17. heinäkuuta 1947 Britannialle, joka romutti sen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ukuru-luokan saattajat
Trisykloheksyylifosfiini

Trisykloheksyylifosfiini (C18H33P) on fosfiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä useiden katalyyttien ligandina. ==Ominaisuudet== Trisykloheksyylifosfiini on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste hapettuu herkästi ilman vaikutuksesta trisykloheksyylifosfiinioksidiksi. Trisykloheksyylifosfiini on veteen liukenematonta, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin. Trisykloheksyylifosfiini muodostaa komplekseja useiden siirtymämetallien kanssa. Yhdiste on suhteellisen labiili ligandi ja korvautuu helposti muilla ligandeilla. Verrattuna toiseen yleiseen fosfiiniligandiin trifenyylifosfiiniin, trisykloheksyylifosfiinin ligandikartiokulma on suurempi ja yhdiste on voimakkaammin emäksinen (pKa-arvo on 9,7) ja voimakkaammin steerisesti estynyt.Arno Behr: Catalysis, Homogeneous, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 19.9.2016 ==Valmistus ja käyttö== Trisykloheksyylifosfiinia valmistetaan tyypillisimmin fosforitrikloridin ja sykloheksyylimagnesiumbromidin välisellä reaktiolla tai pelkistämällä vedyttämällä trifenyylifosfiinia niobiumkatalyyttien läsnä ollessa. Trisykloheksyylifosfiinia voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä, mutta tavanomaisin käyttö on ligandina siirtymämetallikatalyyteissä. Esimerkkejä ovat butadieenin oligomeroinnissa käytettävä nikkelikatalyytti, vedytyksissä käytetävä iridiumkatalyytti Crabtreen katalyytti, alkeenien metateeseissä käytettävä ruteniumia sisältävä Grubbsin katalyytti ja Heck-reaktioita katalysoiva palladiumkompleksi. ==Lähteet== Luokka:Fosforiyhdisteet Luokka:Orgaaniset yhdisteet
Mitsui Engineering & Shipbuilding

Mitsui Engineering & Shipbuilding () on japanilainen Nikkei 225 -listattu laivanrakennus ja teollisuusyritys, joka perustettiin 1917 Mitsui & Co. laivanrakennusyksikkönä. Yhtiön ensimmäinen telakka perustettiin Tamanoon. Vuonna 1937 telakka erkani yrityksestä omaksi yksikökseen nimellä Mitsuin Taman telakka. Vuonna 1937 nimeksi tuli lähes nykyinen Mitsui Shipbuilding & Engineering Co., Ltd., mutta sen painopiste oli kuitenkin laivanrakennuksessa, ja nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1973. == Toimipisteet == *Tamanon telakka *Chiban telakka *Yuran telakka *Niigatan telakka, joka nimettiin vuonna 2003 Niigatan korjaustelakaksi Luokka:Japanilaiset teollisuusyritykset Luokka:Laivanrakennusyhtiöt
Vade Retro Satanus II

__NOTOC__ Vade Retro Satanus II on toinen Tuomas Henrikin Jeesuksen Kristuksen Bändin kahdesta ensimmäisestä albumista, jotka julkaistiin alkuvuodesta 2009. Levyn raidoista "Fuck Off and Die" on julkaistu myös levyllä Vade Retro Satanus I. Soundin Tero Alanko vertaa levyä arviossaan Vade Retro Satanus I:een, ja hänen mukaansa "levylle ei ole riittänyt lauluja, joista syntyisi järkeenkäypä kokonaisuus. Ne maistuvat ylijäämiltä". Vertigon Tuomas Kärkkäisen arviossa todetaan levyjen eroavan toisistaan, vaikka ne on tehty jokseenkin samoista aineksista. Hänen mukaansa "[k]ahtena erillisenä levynä eri aikaan kuunneltuina Vade Retro Satanus I ja II ovat parhaimmillaan". Kalevan Marko Ylitalon mukaan Vade Retro Satanus I on II:sta helpommin lähestyttävä. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # == Arvostelut == * Soundi: * Vertigomag.fi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vade Retro Satanus II Discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2009 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset psykedeeliset rockalbumit Luokka:Suomalaiset progressiiviset rockalbumit
Charmian Carr

Charmian Carr (alk. Charmian Anne Farnon; 27. joulukuuta 1942 Chicago, Illinois, Yhdysvallat – 17. syyskuuta 2016 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.Sound of Musicin Charmian Carr on kuollut. Iltalehti. Hänet tunnetaan parhaiten Lieslin roolista elokuvamusikaalissa Sound of Music (1965). ==Ura== Carrin näyttelijänura alkoi vuonna 1965 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Sound of Music, jossa hän näytteli von Trappin perheen vanhimman tyttären Lieslin roolin. Hän ei tehnyt tämän jälkeen muita elokuvarooleja. Hän esiintyi vielä Anthony Perkinsin kanssa vuonna 1966 TV-elokuvassa Evening Primrose ja vetäytyi sitten näyttelijäntyöstä. ==Yksityiselämä== Carr oli muusikko Brian Farnonin ja vaudevilletaiteilija Rita Oehmenin toinen lapsi. Charmian Carr oli naimisissa Jay Allen Brentin kanssa vuosina 1967–1991. Heillä on kaksi lasta Jennifer ja Emily. Charmian Carr kuoli 73-vuotiaana syyskuussa 2016 dementiaan liittyviin komplikaatioihin.Charmian Carr, Liesl von Trapp in ‘The Sound of Music’ Film, Dies at 73. The New York Times 19.9.2016. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Sound of Musicin fanisivut. * The Sound of Music Guide: Charmian Carr. Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Aleksandr Oparin

Aleksander Ivanovitš Oparin (Britannica Encyclopedia - Aleksandr Oparin) (2. maaliskuuta (J: 18. helmikuuta) 1894 – 21. huhtikuuta 1980) oli neuvostoliittolainen biokemisti, joka esitti teorioita elämän synnystä teoksessa 'Elämän synty'. Hän tutki myös sitä, miten kasvit ja kasvosolujen entsyymireaktiot käsittelevät ainetta. Hän osoitti, että monet ruoantuotannon prosessit perustuvat biokatalyysiin ja loi Neuvostoliiton teollisen biokemian perustan.Great Soviet Encyclopedia, 3. painos, haku "Опарин", verkossa Oparin esitti 1900-luvun alkupuolella hypoteesin elämän synnystä. == Lähteet == Luokka:Biokemistit Luokka:Venäläiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Samsung Galaxy Note7

Samsung Galaxy Note7 on Samsung Electronicsin vuonna 2016 valmistama styluskynällä varustettu Galaxy Note -sarjan älypuhelin. Sen mallinumero on Yhdysvalloissa SM-N930, Euroopassa SM-N930F ja Intiassa SM-N930G. Mallin valmistus ja myynti lopetettiin 11. lokakuuta 2016 puhelimien sytyttyä itsekseen tuleen. == Ominaisuudet == Samsung Galaxy Note7 on muiden Galaxy Note -sarjan laitteiden tapaan isonäyttöinen S-Pen-kynällä varustettu phablet. Se on IP68-standardin mukaisesti lian- ja pölynkestävä. Galaxy Note7:n alkuperäinen käyttöjärjestelmä oli Android 6.0.1 Samsungin omalla TouchWiz- käyttöliittymällä. == Akkuongelmat == Samsung Galaxy Note7 -puhelimia ehdittiin myydä 2,5 miljoonaa, kun joidenkin puhelinmallin akkujen havaittiin syttyvän räjähdysmäisesti tuleen. Akkuvika havaittiin kymmenissä puhelimissa, ja Samsung keskeytti sen seurauksena Galaxy Note7:n myynnin ja veti kaikki myydyt puhelimet takaisin. Vaikka akkuongelma koski Samsungin mukaan alle 0,1 prosenttia puhelimista, Yhdysvaltain kuluttajatuotteiden turvallisuusvirasto varoitti puhelimen käyttäjiä ja monet lentoyhtiöt rajoittivat puhelimen käyttöä lennoillaan. Myös Samsungin osakekurssi laski voimakkaasti akkuongelmista seuranneen kohun takia. Samsung korjasi takaisin vedettyjä Galaxy Note7 -puhelimia kolmella ohjelmistopäivityksellä ja parantelemalla puhelimen akkuja. Korjatut Galaxy Note 7 -puhelimet julkaistiin Etelä-Koreassa 1. lokakuuta ja maailmanlaajuisesti 3. lokakuuta. Jotkin korjatut ja siten turvallisina pidetyt Galaxy Note7 -puhelimet kuitenkin syttyivät tuleen, joten Samsung lopetti sekä alkuperäisten ja korvaavien Galaxy Note7:n valmistuksen ja myynnin 11. lokakuuta. Samsung pyysi 12. lokakuuta Galaxy Note7:n ostaneita asiakkaitaan palauttamaan puhelimensa. Samana päivänä Samsung antoi tulosvaroituksen. Koska kaikki Galaxy Note7:n omistajat eivät suostuneet palauttamaan puhelimiaan, Samsung yritti pakottaa käyttäjiä palauttamaan ne puhelimen toimintaa rajoittavilla päivityksillä. Se esti kaikilta puhelimen käyttäjiltä akun lataamisen yli 60 prosenttiin ja esti kaikilta uusiseelantilaisilta Galaxy Note7:n käyttäjiltä pääsyn mobiiliverkkoon. Samsung ei pystynyt takaisinvetonsa takia kilpailemaan Applen samoihin aikoihin julkistamien iPhone 7:n ja iPhone 7 Plussan kanssa suunnitellusti. Analyytikoiden mukaan Galaxy Note7:n aiheuttama fiasko maksaa Samsungille 15 miljardia dollaria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Galaxy Note7 – Samsung Galaxy Note7 Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2016 matkapuhelimet‎ Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Tamano

Tamano () on satama- ja teollisuuskaupunki Japanin Chūgokun alueella Okayaman prefektuurissa. Kaupungissa on 61 681 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 103,58 neliökilometriä. Tamano sijaitsee prefektuurin eteläosassa Seton sisämeren rannalla Okayaman eteläpuolella. Kaupunkioikeudet Tamano sai vuonna 1940. Ennen Honshūn ja Shikokun saaret toisiinsa yhdistävän Seton suursillan valmistumista Tamanossa sijaitseva Unon satama toimi Takamatsuun johtavan lauttayhteyden lähtöpisteenä ja siten merkittävänä porttina Shikokulle. Nykyäänkin Unosta on laivayhteys Takamatsuun ja esimerkiksi Naoshiman, Teshiman ja Shōdoshiman saarille. Alueen pääteollisuuden ala on laivanrakennus ja muu metalliteollisuus; kaupungissa toimii muun muassa Mitsui zōsenin telakka. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tamanon kaupungin kotisivut Luokka:Okayaman prefektuurin kaupungit
Epilän Nahkatehdas

Oy Epilän Nahkatehdas Ab oli vuonna 1916 Ab Krominahkatehdas Oy -nimisenä perustettu kiiltonahkaa valmistanut yritys, jonka tehdas sijaitsi Tampereella Epilänharjun kaupunginosassa. Epilän Nahkatehtaan konttorirakennuksen on suunnittellut rakennuspiirtäjä E. A. Liuha, ja se valmistui vuonna 1951. Rakennus on tyypillinen 1950-luvun punatiilinen kerrostalo, jossa on kaksi kellarikerrosta.http://www.tampere.fi/ytoteto/aka/nahtavillaolevat/7531/selostus.html Tehtaan omisti vuodesta 1925 kauppaneuvos Hugo Sandbacka. Nahkatehtaan toiminta päättyi 1965.Epilän nahkatehtaan toiminta lopetetaan, Helsingin Sanomat 3.9.1965 == Lähteet == Luokka:Epilänharju Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Tamperelaiset yritykset
Uusi-Seelanti paralympialaisissa

Uusi-Seelanti on osallistunut paralympialaisiin seuraavasti; kesäparalympialaisissa maa on esiintynyt vuodesta 1968 ja talviparalympialaisissakin vuodesta 1980 lähtien. Vuoteen 2016 mennessä maa on saavuttanut 89 kultaa, 63 hopeaa ja 65 pronssia, eli yhteensä 217 mitalia. == Mitalit paralympialaisittain == === Kesäparalympialaiset === === Talviparalympialaiset === == Paralympiamitalit lajeittain == Urheilumuoto Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Yleisurheilu 37 30 27 94 Uinti 30 20 16 66 Alppihiihto 15 6 7 28 Pyöräily 2 3 7 12 Jousiammunta 1 1 0 2 Esteratsastus 1 1 0 2 Ammunta 1 0 4 5 Nurmikeilaus 1 0 1 2 Pyörätuolirugby 1 0 1 2 Boccia 0 1 0 1 Dartchery 0 1 0 1 Voimanosto 0 0 2 2 Yhteensä 89 63 65 217 == Lähteet == *
Australia paralympialaisissa

Australia on osallistunut kaikkiin paralympialaisiin lukuun ottamatta vuoden 1976 talviparalympialaisia. Maa oli saavuttanut 2016 paralympialaisiin mennessä 379 kultaa, 399 hopeaa ja 377 pronssia, eli yhteensä 1155 mitalia. == Mitalit paralympialaisittain == === Kesäparalympialaiset === === Talviparalympialaiset === == Australian paralympiamitalit lajeittain == Urheilumuoto Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Yleisurheilu 153 157 157 467 Uinti 128 150 142 420 Pyöräily 37 31 29 97 Ammunta 15 7 3 25 Alppihiihto 11 6 13 30 Nurmikeilailu 8 7 6 21 Painonnosto 4 3 5 12 Purjehdus 4 2 1 4 Jousiammunta 3 9 4 16 Pyörätuolitennis 3 4 3 8 Esteratsastus 3 1 5 9 Pyörätuolikoripallo 2 5 1 8 Pöytätennis 2 3 3 8 Pyörätuolirugby 2 2 0 3 Parakanootti 1 1 1 3 Dartchery 1 1 0 2 Judo 1 0 0 1 Triathlon 1 0 0 1 Voimanosto 0 5 1 6 Soutu 0 3 0 2 Pyörätuolimiekkailu 0 1 1 2 Boccia 0 0 1 1 Yhteensä 379 399 377 1155 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Kambodža kesäparalympialaisissa 2016

Kambodža osallistui Rio de Janeiron kesäparalympialaisiin vuonna 2016 yhden urheilijan joukkueella, eli yhtä pienellä kuin Lontoossa neljä vuotta aiemmin. Tämä tarkoitti myös maan pienintä joukkuetta koskaan. Maata edusti vain Vun Van miesten pikajuoksussa luokassa T54. Hän toimi myös maan lipunkantajana avajaisissa. Mitaleita hän ei saavuttanut jäätyään alkueränsä kuudenneksi. == Joukkue == === Yleisurheilu === *Vun Van - Miesten 100 metrin juoksu (Luokka:T54) == Lähteet == Luokka:Kambodža paralympialaisissa Luokka:Valtiot kesäparalympialaisissa 2016
Laivanvarustajankatu

Laivanvarustajankatu () on noin 250 metriä pitkä itä-länsisuuntainen katu Helsingin Ullanlinnassa. Se alkaa itäpäässään Neitsytpolulta ja päättyy länsipäässään Kapteeninkadulle. Laivanvarustajankadun ajorata on koko pituudeltaan kaksisuuntainen. Suurin osa Laivanvarustajankadun julkisivuista mukailee Ullanlinnalle tyypillistä jugend-tyyliä. ==Historia== Laivanvarustajankatu liittyy Ullanlinnan kaupunginosan merenkulkuaiheisiin ryhmänimiin, ja nimen alkuperäinen, vuonna 1842 käyttöön otettu ruotsinkielinen kirjoitusasu oli Skeppsredare Gatan. Vuoden 1866 kartassa nimen suomennoksena oli Laivanisännänkatu. Kadunnimestä Skeppsredaregatan tuli virallinen vuonna 1875 asemakaavan vahvistamisen myötä. Vuonna 1896 kadulle ehdotettiin nimeä Batterigatan, koska se sijaitsi lähellä venäläisen sotaväen ruutihuonealuetta, mutta nimi jäi entiselleen. Kadun viralliseksi suomenkieliseksi nimeksi tuli vuonna 1909 Laivanvarustajakatu ja vuonna 1928 otettiin käyttöön nykyinen kirjoitusasu.Olavi Terho ym. (toim.): Helsingin kadunnimet, s. 115. Helsingin kaupungin julkaisuja 24, 1970, Helsinki. Kotijoukkojen esikunnan rovastintoimisto perustettiin Kotijoukkojen esikunnan perustamisen myötä. Rovastintoimisto sijaitsi joulukuuhun 1939 asti Laivanvarustajankatu 6:ssa, josta se muutti Hämeenlinnaan ja sieltä takaisin Helsinkiin maaliskuussa 1940. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ullanlinna Luokka:Helsingin kadut
Vogogna

Vogogna on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Vogognan naapurikunnat ovat Beura-Cardezza, Pallanzeno, Piedimulera, Pieve Vergonte ja Premosello-Chiovenda. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan kunnat
Daniel Petric

Daniel Petric (s. 24. elokuuta 1991) on yhdysvaltalainen murhaaja. Petric murhasi äitinsä Susan Petricin ja ampui isäänsä Mark Petricin päähän käsiaseella vuoden 2007 lokakuussa saatuaan vanhemmiltaan kiellon pelata enempää Halo 3-toimintapeliä. Tekohetkellä Petric oli 16-vuotias. Hän oli aiemman tapaturman vuoksi ollut jo pitkään kotonaan neljän seinän sisällä viettäen päivänsä pelkästään pelien parissa. Xbox-murhaaja tuomittiin vankeuteen. V2.fi 15.01.2009. == Taustaa == Petric halusi ostaa Halo 3 -pelin, mutta hänen vanhempansa kielsivät ostoksen, sillä pelin ilmestyessä Daniel oli vielä liian nuori ostamaan Mature-ikärajalla varustettua peliä. Poika kuitenkin kävi ostamassa pelin salaa, mutta jäi rysän päältä kiinni. Isä takavarikoi pelin ja pisti sen omaan kätköpaikkaansa, jossa hän säilytti myös käsiasettaan. Daniel haki isänsä aseen ja pyysi vanhempiaan istumaan sohvalle ja sulkemaan silmänsä, sillä hänellä "oli heille yllätys". Poika ampui vanhempiaan lähietäisyydeltä kasvoihin, tappaen äitinsä ja haavoittaen isäänsä. Tämän jälkeen hän yritti lavastaa isänsä syylliseksi. Kun Daniel yritti hätistellä laukaukset kuulleita naapureitaan pois ovelta väittämällä hänen vanhempiensa riitelevän, isä onnistui kuitenkin huutamaan apua. Petric valehteli siskolleen, että vanhemmat olivat tapelleet. == Oikeudenkäynti == Puolustusasianajaja yritti saada tuomioistuinta toteamaan Petricin syyttömäksi mielenterveydellisten seikkojen perusteella. Jopa Petricin ampumavälikohtauksesta selvinnyt isä puolusti poikaansa oikeudessa. Tuomari ei hyväksynyt puolustuksen kantaa, vaan katsoi, että Petric oli suunnitellut kostoa monta viikkoa. Petric tuomittiin 17. kesäkuuta 2009 elinkautiseen vankeuteen. Hän voi hakea ehdonalaiseen 23 vuoden kuluttua. Aluksi hänelle vaadittiin kuolemantuomiota, mutta nuoren ikänsä vuoksi hän sai elinkautisen tuomion. Syyttäjä vaati Petricille elinkautista vankeutta ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen, mutta oikeus katsoi Petricin peliriippuvuuden lieventäväksi asianhaaraksi. Tuomarin mukaan Petric saattoi olla pakkomielteinen pelin suhteen, jolloin hän ei tajunnut täysin tekojaan. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset murhaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elinkautisvangit Luokka:Elävät henkilöt
Macugnaga

Macugnaga on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Macugnagan naapurikunnat ovat Alagna Valsesia, Carcoforo, Ceppo Morelli ja Rima San Giuseppe sekä Sveitsin Valais’ssa sijaitsevat Saas- Almagell ja Zermatt. Piemonten korkein vuorenhuippu, Dufourspitzen itäpuolella sijaitseva Grenzgipfel (4 618 m mpy.) sijaitsee Macugnagassa, Italian ja Sveitsin rajalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Verbano-Cusio- Ossolan maakunnan kunnat
Antrona Schieranco

Antrona Schieranco on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Antronan naapurikunnat ovat Bognanco, Borgomezzavalle, Calasca-Castiglione, Ceppo Morelli, Montescheno ja Vanzone con San Carlo sekä sveitsiläiset Saas-Almagell ja Zwischbergen. == Lähteet == Luokka:Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan kunnat
Samoa kesäparalympialaisissa 2016

Samoa osallistui Rio de Janeiron kesäparalympialaisiin vuonna 2016 kahden urheilijan joukkueella. Maan molemmat edustajat osallistuivat yleisurheiluun kiekonheittoon. Kumpikaan ei saavuttanut mitaleita. Heistä Maggie Aiono toimi maan lipunkantajana avajaisissa. == Joukkue == === Yleisurheilu === *Alefosio Laki - Miesten kiekonheitto (Luokka:F37) *Maggie Aiono - Naisten kiekonheitto (Luokka:F43-44) == Lähteet == Luokka:Samoa paralympialaisissa Luokka:Valtiot kesäparalympialaisissa 2016