EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jacques Cathelineau

Jacques Cathelineau (5. tammikuuta 1759 Le Pin-en-Mauges – 11. tai 14. heinäkuuta 1793 Saint-Florent-le-Vieil)Nordisk familjebok (1905), s. 1295 Runeberg.org. Viitattu 27.12.2018.Cathelineau (Jacques), Dictionnaire de l'Histoire de France, s. 178, Encyclopédie Larousse. Viitattu 27.12.2018. oli ranskalainen kapinajohtaja. Hän oli Ranskan vallankumouksen aikana puhjenneen vastavallankumouksellisen ja rojalistisen Vendéen kapinan ensimmäinen sotilaallinen johtaja vuonna 1793. Cathelineau oli vaatimattomista oloista lähtöisin ollut kulkukauppias ja kirkkoväärti, joka vastusti Bourbonin suvun syrjäyttämistä Ranskan valtaistuimelta sekä katolisen kirkon asemaan vallankumouksen aikana kohdistettuja hyökkäyksiä. Hän ryhtyi maaliskuussa 1793 johtamaan kotipaikkakuntansa talonpoikia, jotka nousivat kapinaan vastustaakseen kansalliskonventin määräämiä laajamittaisia sotaväenottoja. Hän onnistui lyömään kansalliskaartilaiset Jallais’ssa ja valtaamaan Chemillén sekä yhdessä Jean-Nicolas Stofflet’n kanssa Cholet’n, mikä nostatti laajan kapinaliikkeen Vendéen maaseudulla. Cathelineaun talonpoikaisarmeija yhdisti voimansa ylhäissukuisten rojalistien johtaman katolilaisen ja kuninkaallisen armeijan kanssa. Cathelineu tarjoutui palvelemaan itseään kokeneempien aatelisten upseerien Charles de Bonchampsin ja Maurice d’Elbéen alaisuudessa, mutta hänet otettiin kuitenkin kapina-armeijan esikuntaan ja nimettiin sen ensimmäiseksi ylikomentajaksi (généralissime). Cathelineau kärsi tappion Fontenay-le-Comtessa, mutta onnistui valtaamaan Saumurin 9. kesäkuuta 1793. Hän haavoittui kuolettavasti Nantesiin kohdistuneen hyökkäyksen yhteydessä 29. kesäkuuta. Hänet vietiin Saint-Florentiin, jossa hän kuoli haavoihinsa pari viikkoa myöhemmin. Bourbonien palattua valtaan kuningas Ludvig XVIII aateloi Cathelineaun samannimisen pojan vuonna 1816. Tämä kaatui osallistuessaan vuonna 1832 Vendéessä Berryn herttuattaren johtamaan legitimistien kapinaan. Cathelineaulle pystytettiin vuonna 1902 patsas Angersin lähelle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Jacques Cathelineau (1759 - 1793) - Biographie Luokka:Kapinajohtajat Luokka:Ranskan suuren vallankumouksen henkilöt Luokka:Vuonna 1759 syntyneet Luokka:Vuonna 1793 kuolleet
Taivaanpallo (romaani)

Taivaanpallo on vuonna 2018 ilmestynyt kirjailija Olli Jalosen romaani. Sen tapahtumat sijoittuvat Saint Helenan saarelle 1600-luvun loppuvuosiin. Romaanin päähenkilö ja kertoja on kahdeksanvuotias Angus, joka tekee Edmond Halleyn hänelle antamia luonnontieteellisiä tutkimuksia, erityisesti taivaankappaleiden liikkeiden tarkkailua. Poika oppii lukemaan paikallisen papin avulla ja saa samalla uskonnollisen kasvatuksen. Tieteellistä tutkimusta tehdessään poika kuitenkin kohtaa aatteellisia ristiriitoja. Lisää ristiriitoja teoksen päähenkilölle avautuu, kun hänet lähetetään Lontoseen: suurkaupungin elämä onkin aivan toisenlaista kuin syrjäisellä saarella. Merimatka luo teokseen seikkailuromaanin tuntua. Taivaanpallo sai kirjallisuuden Finlandia-palkinnon 2018. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2018 kirjat Luokka:Finlandia-palkitut teokset Luokka:Suomalaiset romaanit
Nonvitcha

Nonvitcha (mina: yhdistyneet veljet) on yhdistys, jonka järjestämää kansanjuhlaa vietetään Grand-Popossa Beninissä helluntain aikaan. Ensimmänen Nonvitcha-tapahtuma vietettiin vuonna 1923. Ranskan Dahomeyn kuvernööri hyväksyikin yhdistyksen vuonna 1933. Grandpopolaisten perustamaa tapahtumaa on uudistettu ajan mittaan. == Alkuperä == Yhdistyksen perusajatus on peräisin Adolphe Gnansounou Akpalta, joka oli kotoisin Grand-Popon sivukylästä Doyi. Hän oli matkustellut useissa maissa, kuten Nigeriassa, Kamerunissa, Togossa ja Ghanassa. Tultuaan takaisin kotiseudulleen hän hämmästyi siitä, että Xwedojen ja Xwlanien keskuudessa ei ollut veljeyttä. Tuolloin Grand-Popo koostui pääasiassa näiden kahden kansan asukkaista. Akpa halusi luoda yhdistyksen kahden kansan välisten veljellisten siteiden vahvistamiseksi. Aloitteen hyväksyi hänen maanmiehensä Augustin Kokou Azangi, joka loi sen jälkeen Ranskassa yhdistyksen nimeltä Bedjinonvi. Tämä yhdistys, jonka nimi tarkoittaa "diasporan veljeyttä", pyrkii vakiinnuttamaan Togon ja Beninin opiskelijoiden välisten suhteiden parantamisen Ranskassa. == Juhlinta == Nonvitcha-juhlien virallinen päivä on helluntai. Vuosien varrella tapaamisia on uudistettu ja tapahtumia järjestetään myös useina eri päivinä. Nonvitchaa juhlitaan Grand- Popon kylän keskustassa. Siellä on alue, joka on tarkoitettu erilaisille tapahtumille, kuten keskusteluille, tanssille, urheilukilpailuille, kulttuuriesityksille. Alueellisen ja kansallisen festivaalin lisäksi juhlasta on tullut kansainvälinen ja siihen toivotaan osallistuvan myös ulkomaalaisia. == Muu toiminta == Nonvitcha-yhdistys on pyrkinyt kehittämään Grand-Popoa ja sen alueita. Vuonna 1947 yhdistys auttoi Grand-Popon mereen huuhtoutuneiden kylien uhreja rakentamalla asuinrakennuksia Ewé Condjin alueelle. Tulvien uhreille annettiin aineellista apua ja vuonna 1959 Nonvitcha auttoi rakentamaan popojen asuttaman Xwlacodjin alueen Cotonoussa vuoden 1958 tulipalon jälkeen. Nonvitcha on toiminut aloitteellisesti ensimmäisen peruskoulun rakentamiseksi Xwlacodjiin ja keskiasteen koulun perustamiseen Gbeconiin. Vuonna 1982 yhdistys tuki koulun kalustohankintoja. Yhdistys on pyrkinyt ehkäisemään ilkeämielisten laulujen ja kylien välisten riitojen leviämistä. Grand-Popon aluesuunnitteluun on vaikutettu edistämällä kylän uusien alueiden siirtämistä lännemmäksi ja uusien asuinalueiden urbanisaatiota, aluejakoa ja kaunistamista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Organisaation verkkosivu Luokka:Beniniläinen kulttuuri Luokka:Kulttuuritapahtumat
Lindholm (saari Stegenlahdella)

Lindholm on pieni seitsemän hehtaarin kokoinen saariStatistisk Aarbog 1990 – Kap. 1: Befolkning og valg, Tabel 3: Areal og folketal for landsdele og beboede øer Danmarks Statistik, viitattu 23.2.2019 itäisessä Tanskassa, Mønin ja Sjællandin saarten välissä Stegenlahdella. Tanskan valtio osti Lindholmin saaren vuonna 1925. Saareen perustettiin virusperäisten eläintautien tutkimuskeskus. Tanskalaisilla karjatiloilla raivosivat tuolloin suu- ja sorkkataudit, ja epidemioiden välttämiseksi tutkimuskeskus haluttiin perustaa saareen. Saareen pääsee ainoastaan lautoilla. Nykyisin keskusta pyörittää Tanskan teknillinen yliopisto, DTU. Tutkimuskeskuksen on tarkoitus muuttaa pois saaresta vuonna 2019. Tutkimuskeskuksen tilalle saareen on suunniteltu ulkomaalaiskeskusta. Sinne siirrettäisiin rikoksen tehneitä ja kielteisen oleskelupäätöksen saaneita ulkomaalaisia. Saari ei olisi vankila, sillä rikokseen tuomitut ovat jo kärsineet rangaistuksensa, mutta heitä ei voida karkottaa Tanskasta, koska heitä uhkaisi kidutus tai teloitus kotimaassaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tanskan saaret Luokka:Vordingborgin kunta
Emmanuel Lammi

Emanuel Lammi (5. syyskuuta 1882 Kuru – 13. joulukuuta 1957 Tampere)Kuolinilmoitus, taloudenhoitaja Emanuel Lammi, Suomen Sosialidemokraatti, 1957, No 341, sivu 2, julkaistu 18.12.1957 oli suomalainen Tampereella vaikuttanut sosialidemokraattien kunnallispoliitikko ja työväenopiston opettaja.Muistokirjoitus, Kuolleita: taloudenhoitaja Emanuel Lammi, Uusi Suomi, 1957, No 339, sivu 3, julkaistu 16.12.1957 Lammi oli jäsenenä Tampereen työväenopiston johtokunnassa, sen puheenjohtajana 35 vuotta, ja sen ohella opetti työväenopistossa yhteiskunnallisia aineita 24 vuoden ajan.Kirjasampo : Emmanuel Lammi Lammi syntyi Kurussa, mutta siirtyi jo nuorena Tampereelle. Käytyään Käsityöläiskoulun ja opiskeltuaan Tampereen työväenopistossa hän toimi sanomalehden toimittajana tamperelaisessa Kansan Lehdessä. Tampereen Työväen Teatterin ja Työväenyhdistyksen sihteerinä toimiessaan hän oli perustamassa Työväen Näyttämöiden Liittoa ja toimi 10 vuotta sen taloudenhoitajana. Vuosina 1935–1950 Lammi toimi Tampereen kansakoulujen taloudenhoitajana. Hän kirjoitti myös Tampereen työväenopiston 50-vuotishistorian. Hän hoiti monia luottamustoimia muun muassa Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä, Voionmaan säätiön hallituksen jäsenenä, Työväenopistojen Liiton toimikunnan jäsenenä, Tampereen kirkkovaltuuston, Hämeen Museoseuran, Osuusliike Voiman edustajiston ja Tampere-Seuran hallituksen jäsenenä. Hän toimitti useita julkaisuja, muun muassa teoksen Näyttelijöitä sanoin ja kuvin. Suomen Työväen Näyttämöliiton toimihenkilönä 1920-luvulla toiminut Lammi oli avustamassa Yhdysvalloissa oleskelleen ystävänsä, näyttelijä Aarne Orjatsalon paluuta Suomeen 1929. Paula Reuna : Legendaarisen näyttelijän paluu - Aarne Orjatsalon Suomen vuodet 1929 - 1931, Historian pro gradu-tutkielma, Tampereen yliopisto, Historiatieteen ja filosofian laitos 2010, sivu 22 __NOTOC__ == Teoksia == * Työväen näyttämöharrastukset varhaisempana aikana ja Tampereen työväen teatterin 20-vuotinen toiminta ; laatinut Em. Lammi O. Hiistin ja Tyko Varton muistiinpanoja seuraten. Tampere 1921 * Tampereen työväenyhdistys 35-vuotias. Tampereen työväenyhdistys, Tampere 1922 * Näyttelijöitä : sanoin ja kuvin. Suomen Työväen Näyttelijöiden Liitto STNL, Tampere 1927 * Puoli vuosisataa työväenopistotyötä Tampereella : taustana esittelyä kaupungin varhaisemmista sivistysharrastuksista. Tampereen työväenopisto, Tampere 1949 * Työ käsiemme, hengenkin : Tampereen seudun työväenliikkeen taustaa ; julk. Eino Lammi. Kansalaistyön tuki, Tampere 1977 == Palkinnot == * Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1949 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Valokuva Emmanuel Lammesta luultavasti 1920-luvulta, Työväenmuseo Werstas (Finna) * Tampereen vallankumouskomitea 1917, suomalaiset jäsenet, valokuva. Työväen Arkisto (arjenhistoria.fi) Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Marja Hujala

Marja Hujala (s. 23. joulukuuta 1951) on suomalainen Tampereella asuva kirjailija.Kirjasampo : Marja Hujala == Teoksia == * Novelli Taistelua julkaisussa Vuosirengas 74. WSOY 1974 * Maailma sitten vieroitti : romaani. WSOY 1975 * Pikkusisar : televisionäytelmä. 1976 * Poutavuodet : romaani. WSOY 1981 == Palkinnot == * Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1975 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hernando (Mississippi)

Hernando on kaupunki Mississippin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 14 090. Kaupunki on DeSoton piirikunnan hallintokeskus. Hernando on osa Memphisin suurkaupunkialuetta. ==Kuvia kaupungista== Tiedosto:Court Square Hernando MS 02.jpg|Hernandon keskustaa. Tiedosto:Log House Hernando MS 03.jpg|Hirsirakennus Ranskan vallan ajalta. Tiedosto:De Soto County Museum Hernando MS 01.jpg|DeSoton piirikunnan museo. Tiedosto:Hernando MS 2013-10-21 003.jpg|Vesitorni Hernandosta. ==Lähteet== Luokka:Mississippin kaupungit
Serhi Sydortšuk

Serhi Oleksandrovytš Sydortšuk (, s. 2. toukokuuta 1991 Zaporožje, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Zaporižžja, Ukraina) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Belgian pääsarjassa pelaavaa Westerlota, johon hän siirtyi syyskuussa 2023 pelattuaan yli kymmenen vuotta Kiovan Dynamossa.Serhij Sydortšuk FootballFacts.ru-sivustolla Serhi Sydortšuk Soccerway-sivustolla Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Ukrainan maajoukkueessa kesäkuun 16. päivään 2024 mennessä 61 maaottelua. Sydortšuk edusti aiemmin Metalurh Zaporižžjaa, kunnes hän vuoden 2013 alussa siirtyi Kiovaan. Hän on pelannut Ukrainan pääsarjassa 249 ottelua, joissa hän on tehnyt 18 maalia. Hän voitti Ukrainan liigamestaruuden vuosina 2015, 2016 ja 2021 sekä Ukrainan Cupin vuosina 2014, 2015, 2020 ja 2021. Hän pelasi Belgian liigassa 29 ottelua kaudella 2023–2024 ja teki niissä yhden maalin. Sydortšuk pelasi Ukrainan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2014 ja teki maalin kahdessa ensimmäisessä maaottelussaan, ensin vierasottelussa Valko-Venäjää ja kolme päivää myöhemmin kotiottelussa Makedoniaa vastaan. Molemmat ottelut kuuluivat EM-kilpailujen karsintoihin. Kolmannen maaottelumaalinsa hän teki 33. ottelussaan, maaliskuussa 2021 MM- karsintaottelussa Ranskaa vastaan Ukrainan yltäessä vieraskentällä tasapeliin hallitsevaa maailmanmestaria vastaan. EM-kilpailuissa 2016 Sydortšuk pelasi avauskokoonpanossa kahdessa Ukrainan kolmesta ottelusta. Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa hän pelasi joukkueen kaikki viisi ottelua ja niistä neljä avauskokoonpanossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Serhi Sydortšuk National Football Teams-sivustolla * Serhi Sydortšuk Soccerway- sivustolla * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Ukrainalaiset jalkapalloilijat
Thea Kleven

Thea Sofie Kleven (22. joulukuuta 2000 – 17. joulukuuta 2018) oli norjalainen mäkihyppääjä. Kleven hyppäsi viimeisen kilpailunsa marraskuun 2018 lopulla Lillehammerissa. Norjan hiihtoliitto ei ole avannut kuolemaan johtaneita syitä. Klevenin oli tarkoitus osallistua tammikuussa 2019 kisattaviin hiihtolajien nuorten MM-kisoihin Lahteen. Kleven oli mukana myös Norjan vuoden 2022 olympiaohjelmassa.https://www.uusimaa.fi/artikkeli/731886-vasta-17-vuotias- makihyppaaja-kuoli-norjassa-kuului-maan-olympiatoivoihin == Lähteet == Luokka:Norjalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Derborencen vuorensortumat

thumb|250px|Sortuneita kivilohkareita. Derborencen vuorensortumat tapahtuivat vuosina 1714 ja 1749 Bernin Alpeilla Les Diablerets -vuoren eteläpuolella. Paikka sijaitsee nykyisen Sveitsin alueella Valais'n kantonissa Contheyn kunnassa. Sortumissa kuoli 14 (tai 15) ihmistä, ja ne tuhosivat kymmeniä yläniittyjen rakennuksia. Vuoden 1749 sortuma oli Sveitsin historiallisen ajan suurin maanvyöry, kun noin 50 miljoonaa kuutiometriä kiveä vyöryi kolmen kilometrin korkeudesta alas Lizernejoen laaksoon. == Lac de Derborence == Vuoden 1749 sortuman seurauksena syntyi nykyisen Derborencen kesäkylän itäpuolelle uusi järvi Lac de Derborence. == Luonnonsuojelualue == Derborencen järven seutu on ollut suojelualuetta vuodesta 1959. Alueen pinta-ala on 260 hehtaaria. Siihen kuuluu muun muassa 25-hehtaarinen ikimetsä, jossa on yli 400 vuotta vanhoja kuusia. Derborenceen on kesäkaudella, kesäkuun lopulta syyskuun lopulle, linja-autoyhteys Sionista. == Vuorensortuma kulttuurissa == Vuorensortumat innoittivat kirjailija Charles Ferdinand Ramuz'n kirjoittamaan romaaninsa Derborence. Kirja on julkaistu suomeksi nimellä Vuoren viemä (WSOY 1947, suomentanut Lauri Hirvensalo). Kirjan pohjalta Francis Reusser ohjasi elokuvan Derborence vuonna 1985. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Onnettomuudet Sveitsissä Luokka:1700-luvun maanvyöryt Luokka:Valais Luokka:1714 Luokka:1749
Ilmari Tamminen

Ilmari Tamminen (17. joulukuuta 1879 HämeenkoskiAikalaiskirja 1934, s. 668 (Viitattu 28.12.2018) – 30. heinäkuuta 1949 HelsinkiYlioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 28.12.2018)) oli suomalainen insinööri ja konepaja- ja puunjalostusteollisuudessa työskennellyt yritysjohtaja. Ilmari Tammisen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Emanuel Tamminen ja Serafina Salin ja puoliso vuodesta 1909 Elli Hollström. Rovasti, virsirunoilija K. V. Tamminen oli hänen veljensä. Ilmari Tamminen tuli ylioppilaaksi Turun lyseosta 1899 ja valmistui insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1905. Hän toimi valmistuttuaan Karhulan konepajan apulaisjohtajana, v.t. johtajana 1906–1907, piirustus- ja suunnittelukonttorin johtajana 1909–1910, Karhulan puuhiomon johtajana 1910–1912, Enson tehtaan teknisenä johtajana vuodesta 1912 ja Enso Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1924. Amerikkaan Tamminen teki opintomatkan 1907–1908. Hän työskenteli Enso Gutzeitin Enson tehtaan johtajana ja yrityksen johtokunnan jäsenenä vuodesta 1927 vuoteen 1939. Tammisella oli myös useita alansa luottamustehtäviä. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Salibandyn Champions Cup 2019

Champions Cup 2019 on järjestyksessään 26. salibandyn seurajoukkueiden Euroopan-mestaruusturnaus. 2019 Champions Cup pelataan uudella järjestelmällä, jolloin cupiin osallistuu vain Euroopan neljän parhaan salibandymaan mestarit kaudelta 2017-2018 sekä miehistä, että naisista. Champions Cup pelataan 2019 Gävlessä. Turnauksen voitti miehissä Classic, joka on kahdessa viime turnauksessa ollut hopealla. Tämä oli Classicin ensimmäinen EuroCup-voitto. Naisissa mestaruuden voitti ruotsalainen IKSU. IKSU:lle mestaruus oli kolmas perättäinen. == Otteluareena == Gävle Gavlehovshallen Kapasiteetti: 2142 == Joukkueet == Miehet * Classic * Storvreta * Köniz * Florbal MB Naiset * IKSU * SB-Pro * Piranha Chur * Vítkovice == Ottelut == === Miehet === {{Turnauspuu4 |3.1. 14:00| Classic|7| Köniz|1 |3.1. 20:00| Storvreta|10| Florbal MB|5 |4.1. 20:00| Storvreta|3| Classic|10 |4.1. 14:00| Florbal MB|2|Köniz|9 }} Välierät Pronssiottelu Finaali === Naiset === {{Turnauspuu4 |3.1. 11:00| SB-Pro|4| Vitkovice|5 ja. |3.1. 17:00| IKSU|11| Piranha Chur|5 |4.1. 11:00| IKSU|8| Vitkovice|3 |4.1. 17:00| Piranha Chur|3| SB-Pro|5 }} Välierät Pronssiottelu Finaali == Lopputulokset == Miehet Sija Joukkue Classic Storvreta Köniz 4\. Florbal MB Naiset Sija Joukkue IKSU Vitkovice SB-Pro 4\. Piranha Chur == Lähteet == * http://floorball.org/cc2019 Luokka:Champions Cup Luokka:Vuoden 2019 salibandy Luokka:Ruotsin salibandy
Valandil

Valandil on kuvitteellinen henkilö J. R. R. Tolkienin fantasiamaailmassa Keski-Maassa. Hän on Isildurin nuorin eli neljäs poika ja hänestä tuli isänsä kuoleman jälkeen Arnorin korkea kuningas, kun hänen vanhemmat veljensä sekä isänsä tappoivat örkit. Sen sijaan Gondorin kruunua tämä ei vaatinut, koska oli vasta 12-vuotias, jolloin hänen serkkunsa Melendil hallitsi Gondoria. Elrond oli hänen opettajansa. Hänen jälkeensä kuninkaaksi nousi hänen poikansa Eldacar. Luokka:Kuvitteelliset kuninkaalliset Luokka:Keski-Maan henkilöhahmot
Robosi aniya

Robosi aniya (, ) on televisioyhtiö MBC:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Yoo Seung-ho, Chae Soo-bin ja Um Ki-joon. ==Näyttelijät== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:2010-luvun eteläkorealaiset draamasarjat Luokka:2010-luvun scifi-sarjat Luokka:Eteläkorealaiset komediasarjat Luokka:Eteläkorealaiset scifi-sarjat Luokka:MBC:n televisiosarjat
Alora & Senii

Alora & Senii (Markus Siikjärvi & Severi Niilo) on suomalainen tuottaja- ja DJ-duo. Yhtye on julkaissut musiikkia Suomessa Universal Musicin kautta sekä ulkomailla Alankomaissa Warner Musicin ja Saksassa Raison Musicin kautta. Kaksikon ensimmäinen omakustannesingle ”Down By The Ocean” on ylittänyt Suomessa kultasingleen vaaditun kahden miljoonan streamin rajan Spotifyssä. Yhtye on esiintynyt Suomessa festivaaleilla kuten Raumanmeren Juhannus, Waterland Festival ja Weekend Festival. Luokka:Suomalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Hawks Helsinki

Hawks on helsinkiläinen vuonna 2015 perustettu salibandyseura. Seura tarjoaa mahdollisuuden matalan kynnyksen harrastamiseen sekä kilpaurheiluun. Seuran salibandyjaoston kotihallina on Arena Center Myllypuro, jossa seuralla on oma yli viidensadan hengen katsomolla varustettu kenttä. Seuralla on toimintaa myös Helsingin itäisessä kantakaupungissa ja Itä-Vantaalla. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Divaria. Naisten edustusjoukkue pelaa 2. divisioonassa. Lisäksi seuralla on A- ja B-pojissa joukkueet valtakunnallisissa sarjoissa. Helmikuussa 2020 SC Hawks ilmoitti yhdistyvänsä vantaalaisen AC HaKin kanssa. Yhdistymisessä AC HaKin joukkueet siirtyvät Hawksin organisaation alaisuuteen. Kaudella 2020–2021 Hawksissa pelasi 8 aikuisten joukkuetta ja useita juniorijoukkuetta. == Miehet == Miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2019–2020 2. divisioonassa ja nousi kaudeksi 2020–2021 Divariin. Hawks sai kaudelle 2017–2018 paikan 2. divisioonaan, kun Myllypuron Pauhun sarjapaikka siirrettiin SC Hawksin nimiin – näiltä ajoilta joukkueessa pelaa vielä kaudella 2021–2022 varakapteeninakin toimiva Eerik Lajunen. == Naiset == Naisten edustusjoukkue pelasi kaudella 2020–2021 2. divisioonassa. Joukkue pelasi aikaisemmin SSV:n edustusjoukkueena, kunnes sarjapaikka siirrettiin SC Hawksille kaudeksi 2017–2018. == Muut joukkueet == Miehet * Hawks II (3. div) * Hawks III (4. div) * Hawks IV (4. div) * Hawks V (6. div) Naiset * Hawks II (3. div) * Hawks III (4. div) == Lähteet == * https://hawks.fi Luokka:Suomalaiset salibandyseurat Luokka:Helsinkiläiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 2015 perustetut urheiluseurat
Cécile Renault

Aimée-Cécile Renault (1774 – 17. kesäkuuta 1794 Pariisi)Renault Cécile (1774 – 17 juin 1794) Tombes et sepultures dans les cimetières et autres lieux. Viitattu 28.12.2018. oli ranskalainen nainen, jota syytettiin aikomuksesta murhata vallankumousjohtaja Maximilien Robespierre toukokuussa 1794. Tapaus antoi tekosyyn terrorin kiihdyttämiselle. Renault oli pariisilaisen paperintekijän tytär. Hän saapui illalla 23. toukokuussa 1794 Robespierren kotitalolle rue Saint-Honerélle ja pyysi päästä tämän puheille, mutta Robespierre ei ollut kotona. Renault’lta löytyi ruumiintarkastuksessa kaksi kynäveistä. Hän sanoi halunneensa tavata Robespierren nähdäkseen ”miltä tyranni näyttää”. Ei ole varmaa, suunnitteliko hän todella surmaavansa Robespierren, mutta joka tapauksessa hän vihasi tasavaltaa. Hänet vietiin Conciergerien tutkintavankilaan. Mahdollisia rikostovereita ei alkuperäisessä tutkinnassa löytynyt, mutta yleisen turvallisuuden valiokunta kehitteli tapauksesta väitetyn ”ulkomaalaisten salaliiton” (tunnetaan myös ”punaisten paitojen juttuna”, Affaire des chemises rouges), johon yhdistettiin Jean-Marie Collot d’Herbois’n murhaa edellisenä iltana yrittänyt virkamies Henri Ladmiral, maanpaossa elänyt rojalistivakooja, paroni Jean Pierre de Batz, Renault’n perheenjäseniä sekä lukuisia muita pariisilaisia, joista pääosa toisiinsa liittymättömiä ja luultavasti myös viattomia. Robespierre hyödynsi ”murhayrityksen” hänelle tuomaa sankarinmainetta, mutta ei ilmeisesti osallistunut kuvitteellisen salaliiton keksimiseen.Octave Aubry: Ranskan suuri vallankumous II: tasavallan aika, s. 196–198 (suom. Osmo Mäkeläinen & Heikki Eskelinen). WSOY 1962. Renault tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin giljotiinilla 17. kesäkuuta yhdessä isänsä, veljensä ja tätinsä kanssa. Hänet haudattiin Pariisin Picpusin hautausmaalle. Ladmiralin ja Renault’n tapaukset saivat Robespierren kiihdyttämään poliittista terroria ja esittelemään kansalliskonventille kesäkuun alussa niin sanotun prairialkuun 22. päivän lain, joka poisti vallankumoustuomioistuimessa syytetyiltä kaiken oikeusturvan ja puolustautumismahdollisuudet. Vielä suoremmin ”ulkomaalaisten salaliitto” vaikutti 26. toukokuuta säädettyyn lakiin, jonka mukaan sodassa englantilaisia ja hannoverilaisia sotilaita ei enää otettaisi sotavangeiksi vaan ammuttaisiin saman tien.Colin Jones & Simon MacDonald: Robespierre, The Duke of York, and Pisistratus during the French Revolutionary Terror Cambridge University Press 2017. Viitattu 28.12.2018. ==Katso myös== *Charlotte Corday ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Henkirikoksia yrittäneet Luokka:Ranskan suuren vallankumouksen henkilöt Luokka:Ranskalaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1774 syntyneet Luokka:Vuonna 1794 kuolleet
Beograd (1937)

Beograd oli Jugoslavian kuninkaallisen laivaston vuonna 1937 vesillelaskettu Beograd-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Ateliers et Chantiers de la Loiren Nantesin telakalta, missä köli laskettiin 1936. Alus laskettiin vesille 23. joulukuuta 1937 ja se otettiin palvelukseen 28. huhtikuuta 1939.Whitley 1988 s. 312 == Palvelus == Pian palvelukseenoton jälkeen Beograd kuljetti pääosan Jugoslavian kultavarannoista Britteinsaarille säilytettäväksi. Akselivaltojen joukkojen vallatessa huhtikuussa 1941 Jugoslavian se oli sisaraluksineen Kotorinlahdella, mistä se siirrettiin sotatoimien edetessä neljän torpedoveneen ja kuuden moottoritorpedoveneen kanssa Sibenikiin, joka on noin 80 kilometriä etelään Zarasta Italian Dalmatian rannikolla oleesta enklaavista. Sibenikissä osasto valmistautui hyökkäykseen, joka piti toteuttaa yhdessä Benkovacin alueelta hyökkäävän 12. jalkaväkidivisioona Jadranskan ja kahden siihen liitetyn rykmentin kanssa. Hyökkäyksen tukena piti olla myös ilmavoimien 81. pommittajaryhmä. Se käynnistyi 9. huhtikuuta, mutta laivaston hyökkäys epäonnistui Beogradin kärsittyä konerikon lähelle pudonneiden pommien seurauksena. Hävittäjä palasi Kotorinlahdelle korjattavaksi saattajinaan laivasto-osaston loppuosa. Italian joukot valtasivat Cattarossa olleen aluksen 17. huhtikuutaWhitley 1988 s. 186. === RN Sebenico === Italian laivasto huolsi ja modernisoi Beogradin asentamalla muun muassa sille muun muassa Bredan 20 millimetrin 65 pituuskaliiperin Model 35 -ilmatorjuntatykkejä ja uuden tulenjohtolaitteen komentosillan katolle. Alus otettiin Regia Marinan palvelukseen elokuussa nimellä Sebenico. Alus oli saattajana Italian ja Pohjois-Afrikan välillä, ja teki kaikkiaan yli sata matkaa seuraavien kahden vuoden aikana. Lampedusan edustalla Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusvene HMS Ursula upotti 18. lokakuuta 1941 höyrylaivan Sebenicon suojaamasta saattueesta. Alus suojasi 29. maaliskuuta 1942 kolmen torpedoveneen kanssa saattuetta Brindisin edustalla, kun sukellusvene HMS Proteus upotti yhden saattueen rahtialuksista. === TA43 === Italian antauduttua syyskuussa 1943 liittoutuneille Saksan laivasto valtasi 9. syyskuuta Venetsian satamassa olleen Sebenicon, joka liitettiin Saksan laivastoon nimellä TA43. Vallattu alus oli kuitenkin joko vaurioitunut aiemmin tai myöhemmin miehistönsä tärvelemä. Saksalaiset kehittivät sen ilmatorjuntaa asentamalla seitsemän 37 millimetrin tykkiä, joista yksi kaksiputkisena ja loput yksiputkisina asennuksina. Lisäksi alukselle asennettiin kaksi yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. TA43 sijoitettiin vallatuista aluksista koottuun 9. torpedovenelaivueeseen helmikuussa 1945, jonka mukana se suojasi saattueita ja teki miinoituksia Adrianmeren pohjoisosassa. Alus upposi 30. huhtikuuta tykkitulessa Triestessä. Jugoslavia nosti hylyn kesäkuussa 1946, mutta se upotettiin kuukautta myöhemmin uudelleen. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Beograd-luokan hävittäjät
Alligatoroidea

Alligatoroidea on krokotiilieläinten yläheimo, johon kuuluvat nykyiset alligaattorit ja kaimaanit sekä kaikki sukupuuttoon kuolleet krokotiilieläimet (kuten yli 10 metrin pituinen Deinosuchus), jotka ovat läheisempää sukua niille kuin krokotiileille tai gaviaalille. == Katso myös == * Alligaattorit * Kaimaanit * Krokotiilit * Gaviaalit * Deinosuchus Luokka:Krokotiilieläimet
Zagreb (1938)

Zagreb oli Jugoslavian kuninkaallisen laivaston vuonna 1938 vesillelaskettu Beograd-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Ateliers et Chantiers de la Loiren telakalta Splitistä, missä köli laskettiin 1936. Alus laskettiin vesille 30. maaliskuuta 1938 ja otettiin palvelukseen elokuussa 1939.Whitley 1988, s. 312 == Palvelus == Zagreb oli sisaraluksineen Kotorinlahdella akselivaltojen joukkojen vallatessa Jugoslavian huhtikuussa 1941. Sodan alkaessa 6. huhtikuuta alukset joutuivat ilmahyökkäykseen, mutta Zagrebiin ei tullut osumia. Seuraavien päivien aikana alukset vaihtoivat toistuvasti paikkaa. Zagrebin miehistö sai 16. huhtikuuta tiedon tulevasta asevoimien antautumisesta ja miehistöä kiellettiin jatkamasta vastarintaa. Seuraavana päivänä Italian joukkojen lähestyessä Kotorinlahtea kaksi upseeria poistivat alukselta miehistön ja asettivat tuhopanokset paikoilleen estääkseen aluksen valtauksen. Kumpikin upseeri sai surmansa panosten räjähtäessä. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Beograd-luokan hävittäjät
Edot

Edot eli binit ovat binin kieltä puhuva kansa Nigerian eteläosassa. He asuvat etupäässä Edon ja Deltan osavaltioissa. 2000-luvun alussa edoja oli 3,8 miljoonaa. Edot olivat muinaisen Beninin valtakunnan perustajakansa. He ovat kulttuuriltaan lähellä joruboja. Perinteinen elinkeino on kaskeamiseen perustuva kuokkaviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssit, öljy- ja kookospalmu, maissi, banaani ja vihannekset. Myyntituotteita ovat kaakao, kautsu, palmutuotteet ja puutavara. Karjanhoidon ja kalastuksen merkitys on vähäinen. Perinteisiä käsitöitä ovat kudonta, savenvalanta, punonta sekä metalli- ja puutyöt. Edot ovat kuuluisia pronssi-, norsunluu- ja puuveistoksistaan. Perinteiset kylät muodostuvat puusta ja savesta pystytetyistä pyöreistä majoista, jotka on katettu palmunlehvillä, paanuilla tai oljella. Nykyään rakennetaan harjakattoisia kivitaloja. Suurperheen jäsenillä on omat toistensa yhteydessä sijaitsevat asumuksensa. Perinteiset lannevaatteet on korvattu eurooppalaisella vaatetuksella tai länsiafrikkalaisella leveällä viitalla. Yhteiskunta perustuu suurperheiden muodostamiin yhteisöihin. Sukulaisuussuhteet ovat patrilineaarisia, avioliitto virilokaalinen ja ankaran eksogaminen. Ikäryhmillä on tärkeä merkitys. Orjuus oli aikaisemmin yleistä. Suuri osa edoista harjoittaa perinteistä uskontoa, johon kuuluu esi-isien, hallitsijan, luonnonvoimien, jumalolentojen ja pyhien eläinten palvontaa. Lisäksi on katolisia ja protestantteja. Edoilla on ammattimaisten kertojien esittämä rikas kansanperinne, joka sisältää historiallisia kertomuksia, eläinsatuja ja myyttejä. Perinteisiä juhlia säestävät musiikki- ja tanssiesitykset. ==Lähteet== Luokka:Nigerian etniset ryhmät
Jakob Mölsä

Jakob (Jacob) Mölsä (Mölsé) (30. maaliskuuta 1826 Kerimäki – 5. joulukuuta 1882 Kuopio) oli juristi, joka toimi oikeuslaitoksessa ja Savonlinnan pormestarina. Hän oli Tammikuun valiokunnan jäsen ja valtiopäivämies. Mölsä toimi Savonlinnan kaupungin pormestarina todennäköisesti 1855–1870. Tämän jälkeen hän toimi Viipurin hovioikeuden asessorina 1870–71 ja Kuopion tuomiokunnan tuomarina 1871 alkaen. Mölsä toimi vuoden 1863 valtiopäiviä valmistelevassa Tammikuun valiokunnassa Kuopion, Joensuun, Mikkelin, Savonlinnan ja Heinolan kaupunkien yhteisesti valitsemana edustajana. Valtiopäivillä 1863–1864 Mölsä oli porvarissäädyssä Savonlinnan kaupungin edustajana. Hän oli valtiopäivillä suuren lähetystön jäsen, lakivaliokunnan jäsen, porvarissäädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen sekä valitsijamies. Mölsän vanhemmat olivat torppari Jeremias Mölsä ja Anna Paakkunainen ja puolisot vuodesta 1858 Sofia Natalia Mölsä (k. 1859) ja vuodesta 1866 tämän sisar Klara Mölsä. Jakob Mölsä suoritti tuomarintutkinnon ja kameraalitutkinnon 1854 ja sai varatuomarin arvon 1855.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Jakob Mölsä (Viitattu 8.11.2020) ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset tuomarit Luokka:Savonlinnan kaupunginjohtajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka: Tammikuun valiokunta Luokka:Vuonna 1826 syntyneet Luokka:Vuonna 1882 kuolleet
Kiti Andrejew

Kiti Andrejew on suomalainen toimittaja, joka teki pitkän uran A-lehtien palveluksessa. Hän toimi 2000-luvulla Viherpiha-lehden päätoimittajana, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2011. Hän sai vuonna 2008 Aikakauslehtien Päätoimittajat ry:n Julius-palkinnon. Andrejew tuli A-lehtien palvelukseen 1971 ja toimi muun muassa Avussa, Makasiinissa, Voi hyvin -lehdessä ja Meidän Mökissä ennen kuin hänet nimitettiin Viherpihan päätoimittajaksi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Nicaraguan presidentti

Nicaraguan presidentti on Nicaraguan valtionpäämies. Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viisivuotiselle toimikaudelle, saman henkilön presidenttikausien määrää ei ole rajoitettu. Presidenttiä ja varapresidenttiä äänestetään samassa vaalissa. Viitattu 28.12.2018 == Luettelo Nicaraguan presidenteistä == No Kuva Nimi Kausi Puolue 1 Fruto Chamorro 1854–1855 Konservatiivipuolue 2 Tomás Martínez 1857–1867 Konservatiivipuolue 3 Fernando Guzmán Solórzano 1867–1871 Konservatiivipuolue 4 José Vicente Cuadra 1871–1875 Konservatiivipuolue 5 Pedro Joaquín Chamorro Alfaro 1875–1879 Konservatiivipuolue 6 Joaquín Zavala 1879–1883 Konservatiivipuolue 7 Adán Cárdenas 1883–1887 Konservatiivipuolue 8 Evaristo Carazo 1887–1889 Konservatiivipuolue 9 Ignacio Chaves López 1891–1891 Konservatiivipuolue 10 Roberto Sacasa 1891–1893 Konservatiivipuolue 11 José Santos Zelaya 1893–1909 Liberaalit 12 Adolfo Díaz 1911–1917 Konservatiivipuolue 13 Emiliano Chamorro Vargas 1917–1921 Konservatiivipuolue 14 Diego Manuel Chamorro 1921–1923 Konservatiivipuolue 15 Bartolomé Martínez 1923–1925 Konservatiivipuolue 16 Carlos José Solórzano 1925–1926 Konservatiivipuolue 17 Emiliano Chamorro Vargas 1926 Konservatiivipuolue 18 Adolfo Díaz 1926–1929 Konservatiivipuolue 19 José María Moncada 1929–1933 Liberaalipuolue (Partido Democrático, PD) 20 Juan Bautista Sacasa 1933–1936 Liberaalipuolue (Partido Democrático, PD) 21 Anastasio Somoza García 1937–1947 Sotilas / Partido Liberal Nacionalista, PLN 22 Leonardo Argüello Barreto 1947 Partido Liberal Nacionalista, PLN 23 Víctor Manuel Román y Reyes 1947–1950 Partido Liberal Nacionalista, PLN 24 Manuel Fernando Zurita 1950 Partido Liberal Nacionalista, PLN 25 Anastasio Somoza García 1950–1956 Sotilas / Partido Liberal Nacionalista, PLN 26 Luis Somoza Debayle 1956–1963 Partido Liberal Nacionalista, PLN 27 René Schick 1963–1966 Partido Liberal Nacionalista, PLN 28 Lorenzo Guerrero 1966–1967 Partido Liberal Nacionalista, PLN 29 80px Anastasio Somoza Debayle 1967–1972 Sotilas / Partido Liberal Nacionalista, PLN 30 80px Anastasio Somoza Debayle 1974–1979 Sotilas / Partido Liberal Nacionalista, PLN 31 80px Daniel Ortega 1985–1990 Sandinistit 32 Violeta Chamorro 1990–1997 Oppositiopuolueiden liittouma 33 80px Arnoldo Alemán 1997–2002 Perustuslaillinen liberaalipuolue 34 Enrique Bolaños 2002–2007 Enrique Bolaños 2002–2007 Tasavaltalaisliitto 35 80px Daniel Ortega 10\. tammikuuta 2007 alkaen Sandinistit == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Luettelot presidenteistä
Houston Chronicle

Houston Chronicle on päivittäinen broadsheet-sanomalehti, joka ilmestyy Texasin Houstonissa. Marcellus E. Foster perusti sanomalehden vuonna 1901.Houston Chronicle Building - Anthony Breen Dix - easttexashistory.org Viitattu 28.12.2018 Tällä hetkellä sen omistajana toimii mediayhtiö Hearst Communications. Lehden päätoimittajana toimii Nancy Barnes. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Houston Chroniclen sivustot Luokka:Yhdysvaltalaiset sanomalehdet Luokka:Houston
Alli Grönroos

Alli Orvokki Grönroos (18. lokakuuta 1930 Nokia – 23. kesäkuuta 2012 Malmö)Grönroos, Alli Orvokki, Sveriges Dödbok (8/2021) 1830–2020, Sveriges Släktforskarförbund, ISBN 978-91-89310-09-4 oli ruotsinsuomalainen runoilija. Hän asui Ruotsissa vuodesta 1956 lähtien ja viimeksi Malmössä. Grönroos toimi tehdas- ja konttorityössä. Hän kävi kansakoulun ja opiskeli kieliä kirjeopistossa. Grönroos on julkaissut neljä runokokoelmaa ja lisäksi hänen runojaan on julkaistu antologioissa ja Liekki-lehdessä.Kirjasampo : Alli GrönroosKulturnät invandrare : Alli Grönroos == Omia runokokoelmia == * Antaa kaikkien päivien tulla. Finn-kirja, Tukholma 1980 * Elämän äänet ympärillä. Finn-kirja, Tukholma 1984 * Vieraissa kuin kotona. Finn-kirja, Stockholm 1991 * Tunteille pidän ovea auki. Finn-kirja, Stockholm 2001 == Kokoomateoksia == * Kahden pimeän välissa : runoja - Mellan två Mörker : dikter ; kirj. Alli Grönroos, Anneli Kolari, Sinikka Ortmark-Almgren. Kirjakone, Tumba 1988 == Palkinnot == * II palkinto Suomen television järjestämässä Leipää ja ruusuja -runokilpailussa 1977 * Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1980 == Lähteet == Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Keijo Seppänen

Keijo Martin Seppänen (18. joulukuuta 1912 Hiitola – 5. huhtikuuta 1990 Haninge, Ruotsi)Seppänen, Keijo Martin, Sveriges Dödbok (8/2021) 1830–2020, Sveriges Släktforskarförbund, ISBN 978-91-89310-09-4 oli suomalainen näyttelijä. Hän teki näyttämöuransa lähinnä kaakkoisen Suomen lavoilla, kuten Viipurin Kaupunginteatterissa, 1930- ja 1940-luvuilla.Teatterin maailma 1950, s. 228 == Ura == Keijo Seppäsen vanhemmat olivat sähköasentaja Aleksander Seppänen ja Hildur Lindgren. Keijo Seppänen muutti vanhempiensa mukana isänsä synnyinkaupunkiin Kotkaan jo vuonna 1914. Hän opiskeli näyttämötaiteita muun muassa Kuusankosken Työväenopistossa. Seppäsen ensimmäinen näyttelijänkiinnitys oli Kotkan Maakuntateatteriin 1933–1937. Vuosina 1938–1939 ja edelleen 1940–1942 hän työskenteli näyttelijä-järjestäjänä Lahden Teatterissa. Jatkosodan aikana tie jatkui Viipurin Kaupunginteatteriin 1942–1943 ja Kannaksen Teatteriin 1943–1944. Sodan jälkeen Seppänen näytteli Tampereen Ympäristöteatterissa 1946–1947 ja 1950. Vuosina 1948–1950 hän näytteli Kuusankosken Teatterissa. Seppäsen roolitehtäviä olivat muun muassa Kamelianaisen Armand ja herra Avovirta Mika Waltarin komediassa Huhtikuu tulee, joka oli 1950-luvun taitteessa varsin suosittu näytöskappale kautta Suomen. Seppäsen ohjaustehtäviä olivat muun muassa Seitsemän veljestä, Neljä naista, Syntynyt terve tyttö ja Paljon melua tyhjästä. Suomalainen elokuvateollisuus pyöri täysillä Seppäsen aktiiviuran aikana, mutta Seppänen oli mukana vain yhdessä elokuvassa. Hänellä oli kreditoimaton tehtävä Ville Salmisen melodraamassa Haaviston Leeni vuonna 1948. == Muuta == Seppäsen ensimmäinen aviopuoliso oli näyttelijä ja laulaja Olivia Gebhard (1897–1976). Liitto alkoi 1937 ja päättyi eroon 1946. Pariskunnan Seppänen-Gebhard liitto oli värikäs ja vaiheikas, ja siihen toi oman lisänsä viidentoista vuoden ikäero. Vuonna 1946 Seppänen avioitui pankkivirkailija Eeva Airi Järveläisen kanssa. Myöhemmin Seppänen avioitui Ruotsissa asuneen Laura Laila Linnea Astala-Lehénin (1913–1982) kanssa.Astala-Lehén, Laura Laila Linnéa, Sveriges Dödbok (8/2021) 1830–2020, Sveriges Släktforskarförbund, ISBN 978-91-89310-09-4 He erosivat 1979 ja Seppänen muutti asumaan seuraavana vuonna Haningeen, jossa kuoli vuonna 1990. Seppänen on haudattu Österhaningen hautausmaalle Ruotsiin. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Aku Aittokallio

Aku Aittokallio (s. 1955 Karvia) on suomalainen runoilija ja tietokirjailija. Omien teostensa ohella hän on toimittanut muun muassa Ida Maria Saarisen postuumisti julkaistun muistelmateoksen Olipa kesä kerran (2017). == Teokset == * Yö lentää, runokokoelma. Gummerus 1982. * Paperin avaruuteen, osuus tamperelaiskirjailijoiden antologiassa. Pirkanmaan maakuntakirjasto 1991. * Kissa Piiraisen tutkimuksia , Aku & Kape (Aku Aittokallio ja Kaappo Aittokallio). Metsäkylän tarinoita 1. Iloinen Apina Kustannus 2007. * Metsäkylän juhlahenkilö, Aku & Kape (Aku Aittokallio ja Kaappo Aittokallio). Metsäkylän tarinoita 2. Iloinen Apina Kustannus 2007. * Mannerheiminkadun hurja historia, faktaa ja fiktiota Naantalin perustaja piispa Maunu II Tavastista. Teksti ja kuvat Naantalin Kuparivuoren koulun 5B ja 4B 2007-2008, toimitusapulainen Aku Aittokallio. Iloinen Apina Kustannus 2008. * Ala-Karvian laulut, sosiaali- ja kulttuurihistoriallinen sukuhistoriikki. Ala-Karvia Seura 2011. * Oikeus kotiin - Yleishyödyllistä rakennuttamista Varsinais-Suomessa. YHVS Rakennuttaja Oy 2021. * Työmme on yhteinen - Vallox Oy 50 vuotta. Kuvateksti Oy 2021. * Koti Aurinkosäätiössä - 25 vuotta palveluasumista Naantalissa. Naantalin Aurinkosäätiö 2021. * Hieno koti, hyvä ympäristö - Asunto-osakeyhtiö Kipinäkankare 60 vuotta. Kipinäkankare 2023. * Ihmisten kaupunki - 21 henkilökuvaa Naantalista. Matti Lepistö NRP-Kiinteistöt Oy 2024. * Onneen ja oikeuteen - Naantalin Työväenyhdistys 130 vuotta. Naantalin Työväenyhdistyksen säätiö 2024. * Meren, joen ja kaupungin näköalat - Asunto- osakeyhtiö Linnanrinne 60 vuotta. Linnanrinne 2024. * Pirkanmaan rautakourat, Tampereen seudun metalliteollisuuden alihankintayritysten vaiheita, 1. osa. Kuvateksti Oy 2024. == Palkinnot == * Valtakunnallinen Nuorison taidetapahtuma, proosasarja 1977. * Pirkanmaan kirjoituskilpailu, runot 1. palkinto 1981. * Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1982. * Naantalin Naisyrittäjien Vuoden tuikku -palkinto 2004. * Suomen Ringetteliiton Vuoden ringettetoimittaja 2005. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pelon kulttuuri

Pelon kulttuuri (tai pelon ilmapiiri) on yhdysvaltalaisen sosiologi Barry Glassnerin popularisoima käsite, jonka mukaan ihmiset voivat lietsoa pelkoa yleisöön saavuttaakseen poliittisia tai työpaikan tavoitteita käyttäen emotionaalista vinoumaa. Luokka:Kulttuurintutkimus Luokka:Pelko Luokka:Propaganda Luokka:Kiusaaminen
Riitta Kähkölä

Riitta Kähkölä (s. 16. lokakuuta 1945) on suomalainen kirjailija. Hän on Pirkkalaiskirjailijat ry:n jäsen.Kirjasampo : Riitta Kähkölä == Teoksia == * Sitten kun omenapuu kukkii. Tammi 1985 * Jäähyväisten vuodet : kirja läheisten hoidosta ja saattamisesta. Kirjapaja, Helsinki 2002 * Jouko. Riitta Kähkölä, Tampere 2010, Jouko Ahon (1911-1998) elämäkerta == Palkinnot == * Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1985 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tansanian presidentti

Tansanian yhdistyneen tasavallan presidentti (, ) on Tansanian valtionpäämies, minkä lisäksi hän on myös hallituksen päämies ja maan asevoimien ylipäällikkö. Tästä huolimatta maassa on pääministerin virka. Mikäli presidentti ei voi hoitaa virkaansa, sitä hoitaa varapresidentti. Presidentti voi myös määrätä varapresidentille erillisiä tehtäviä oman harkintansa mukaan. Vuodesta 1995 alkaen presidentinvaalit ovat olleet suhteellisen rauhallisia monipuoluevaaleja. Kaikki vaalit ovat päättyneet hallitsevan Chama Cha Mapinduzi-puolueen voittoon. Viimeisimmät vaalit pidettiin vuonna 2020, jolloin John Pombe Magufuli uusi paikkansa saatuaan 84 % äänistä. Magufuli kuitenkin kuoli maaliskuussa 2021 kesken kauden, minkä jälkeen presidentiksi nousi hänen varapresidenttinsä Samia Suluhu. == Valintaprosessi ja pätevyys == Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viisivuotiselle toimikaudelle ja sama henkilö voidaan valita korkeintaan kahdelle kaudelle. Presidenttiä ja varapresidenttiä äänestetään samassa vaalissa. Viitattu 28.12.2018 Tansanian perustuslain mukaan presidentiksi valittavan henkilön tulee täyttää seuraavat ehdot: * syntyperäinen Tansanian kansalainen * väh. 40-vuotias * on poliittisen puolueen, joka on nimennyt tämän ehdokkaakseen, jäsen * on vaalikelpoinen maan parlamenttivaaleissa * ei ole saanut väh. 5 vuoteen ennen vaaleja minkäänlaista tuomiota verovälttelystä == Etuudet == Vuonna 2017 presidentti Magufuli ilmoitti, että presidentin palkka on 9 miljoonaa šillinkiä kuukaudessa, mikä oli muihin Afrikan johtajiin verrattuna verrattain vähän. Presidentti Suhulu vihki käyttöön uuden presidentin virka-asunnon 10. toukokuuta 2023 Dodomassa. Uusi rakennus on kopio nykyisestä virka-asunnosta Dar es Salamissa, ja rakennustyöt kestivät kolme vuotta. Presidentin on tarkoitus muuttaa sinne henkilökuntansa kanssa lähiaikoina. == Luettelo Tansanian presidenteistä == Kuva Nimi Virassa Julius Nyerere 1962–1985 Ali Hassan Mwinyi 1985–1995 Benjamin Mkapa 1995–2005 Jakaya Kikwete 2005–2015 John Pombe Magufuli 2015–2021 Samia Suluhu 2021– Lähde: == Lähteet == * Luokka:Luettelot presidenteistä
Arto Kotilainen

Arto Kotilainen (s. 1964 Espoo) on suomalainen kirjailija. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylässä 1983 ja opiskeli sitten Teknillisessä korkeakoulussa ja vuodesta 1986 kauppatieteitä Tampereen yliopistossa.Kirjasampo : Arto KotilainenKysy kirjastonhoitajalta 2.12.2003 : Olisin kysellyt mistä löytyy tietoa kirjailija Arto Kotilaisesta? == Teoksia == * Alastoman pojan ääriviivoja : romaani. Otava 1987 * Ensimmäinen ero : romaani. Otava 1987 * Epätodellinen kahvitauko : runoja. Otava 1988 * Rakkain ja surkein yö : novelleja. Otava 1988 * Sulhaspoika : romaani. Otava 1989 == Palkinnot == * Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1987, 1989 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jouni Numminen

Jouni Numminen (s. 1955) on suomalainen runoilija. Hän opiskeli 1980-luvulla Tampereen yliopistossa ja toimi lisäksi kenkätehtaan työläisenä, siivoojana Ruotsissa, varastomiehenä ja iltavalvojana. Hän kuului myös nuorison taidetapahtuman voittajiin.Kirjasampo : Jouni Numminen == Teoksia == * Unohtamisen vimma : runoja. Tammi 1984 == Palkinnot == * Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1984 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
K. V. Niemi

Kustaa Viljo Niemi, sukunimi 1950-luvulta alkaen Niemi-Junkola (1898 – 1966) oli suomalainen historian lehtori ja oppikirjojen tekijä. Hän kirjoitti myös teollisuusneuvos Kustaa Hiekan elämäkerran. Helsingin kaupunginkirjaston kysy.fi-palvelu 30.6.2014 : Mistä kolmiomuodostelma sotataktiikassa? __NOTOC__ == Teoksia == * Maalaustaiteen 20 mestarityötä : selityksiä Seemannin taidejäljennöksiin. Koulutarpeiden keskusliike, Helsinki 1937 * Historian oppikirja : lukioluokkia varten. 1 osa, Vanha ja keskiaika ; kirj. Gunnar Sarva, K. V. Niemi. WSOY 1939, 12. painos 1967 * Historian oppikirja lukioluokkia varten. 2, Uusi ja uusin aika ; kirj. Gunnar Sarva, K. V. Niemi. WSOY 1944, 8. uudistettu painos 1965, 10. painos 1969 * Kustaa Hiekan säätiön kokoelmat. Kustaa Hiekan säätiö, Helsinki 1950 * Kustaa Hiekka : kultaseppä, teollisuusneuvos, lahjoittaja : 1855-1937. Kustaa Hiekan säätiö, Helsinki 1951 == Toimituksia == * Raumanmeren purjehdusopas ; toim. K. V. Niemi ja B. Mikkelä. Rauman purjehdusseura, Rauma 1950 == Palkinnot == * Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1951 (Kustaa Hiekan elämäkerrasta) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Men's physique

Men’s physique on miesten fitness-urheilun kilpailulaji, jossa ihanteena on lihaksikas, mutta silti urheilullinen ja esteettinen keho. Kilpailuasuna Men’s physiquessa käytetään leveälahkeisia shortseja, minkä vuoksi kilpailusta käytetään myös nimitystä ”shortsisarja”. Suomessa Men’s physique -kilpailuja järjestää Suomen Fitnessurheilu ry. ja se on Classic Bodybuildingin tavoin SUEK:n suorittaman antidopingtestauksen piirissä. Kansainvälisistä kilpailuista tunnetuin on Mr. Olympian Men’s physique -sarja. == Arvostelukriteerit Men’s physiquessa == Men’s physiquen arvostelukriteereihin kuuluvat lihaksikkuus ja kehon kunto sekä lavaesiintyminen ja persoonallisuus. Kehon ulkomuodossa olennaista on kehon yleisnäkymä, jossa tavoitellaan miehekästä ja terveellisen näköistä ulkomuotoa, jossa keskeistä on lihaksikkuus, lihaserottuvuus ja symmetrisyys. Tuomareilla on mahdollista sakottaa liiasta lihasmassasta. Lavaesiintymisessä ja persoonallisuudessa huomiota kiinnitetään ryhdikkääseen olemukseen, karismaan sekä yleisön haltuunottoon. == Tunnettuja Men's physique -kilpailijoita == Kansainvälisesti menestyinen Men's physique -kilpailija on Jeremy Buendia, joka on voittanut Mr. Olympian Men's physique -sarjan neljä kertaa. Tunnetuimpia suomalaisia Men’s physique -kilpailijoita ovat mm. Sherko Eliassi, Momar Bah, Alexandros Staboulis ja James "Musta Barbaari" Nikander. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Näin Men's physique eroaa klassisesta kehonrakennuksesta Luokka: Kehonrakennus