EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
John Dramani Mahama

John Dramani Mahama (s. 29. marraskuuta 1958 Damongo, Ghana) on ghanalainen poliitikko, joka valitttiin presidentiksi vuonna 2025. Aikaisemmin hän toimi presidenttinä vuosina 2012–2017. Tällöin hän nousi presidentiksi John Atta Millsin kuoleman jälkeen oltuaan tätä ennen maan varapresidentti. Hän voitti vuoden 2012 vaalit pienellä marginaalilla, Mahama sai äänistä 50,7 prosenttia ja oppositiojohtaja Nana Akufo-Addo 47,74 prosenttia. Ennen poliittista uraansa Mahama opiskeli ulkomailla, mm. Moskovassa ja työskenteli Japanin suurlähetystässä Acrassa sekä kansalaisjärjestö Plan Internationalin palveluksessa. Hänestä tuli kansanedustaja vuonna 1996, ja hän toimi myös maansa viestintäministerinä ja edustajana Afrikan parlamentissa. Presidenttikaudellaan Mahama sai lisänimen "Sähkökatkomies", sillä maassa oli usein sähkökatkoja. Hän sekaantui korruptioskandaaliin, jossa hallitus maksoi miljoonia valtapuolueen rahoittajalle. Hän asettui ehdolle myös vuoden 2016 vaaleihin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ghanan presidentit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1958 syntyneet
HMS Scorpion (1910)

HMS Scorpion oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus poistettiin palveluksesta pian sodan päätyttyä ja se myytiin romutettavaksi 26. lokakuuta 1921. == Valmistus == Alus tilattiin osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 3. toukokuuta 1909. Alus laskettiin vesille 19. helmikuuta 1910 ja valmistui vielä samana vuonna elokuussa.Friedman, Norman 306 == Palvelus == Valmistuttaan alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen vuonna 1911. Laivueensa mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus myytiin romutettavaksi 26. lokakuuta 1921.Gardiner, Robert s. 73-74 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Beagle-luokan hävittäjät Luokka:Fairfieldin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät
HMS Pincher (1910)

HMS Pincher oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin osana vuosien 1908–1909 laivasto-ohjelmaa William Denny and Brothersilta Dumbartonista, missä köli laskettiin 20. toukokuuta 1909. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1910 ja valmistui vielä samana vuoden syyskuussa.Friedman, Norman 306 == Palvelus == Valmistuttaan alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen vuonna 1911. Laivueensa mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus haaksirikkoutui 24. heinäkuuta 1918.Gardiner, Robert s. 73-74 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Beagle-luokan hävittäjät Luokka:Dennyn valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät
Espoon Bembölen FK-rata

Bembölen FK-rata on karting-rata Uudellamaalla Espoon kaupungissa. Rata sijaitsee Kellonummen hautausmaan läheisyydessä Vanha-Espoossa ja on Espoon UA:n käyttöön ja hallintaan rata siirtyi 1970-luvulla. Viisikymmentä vuotta vanhat autourheiluseurat Espoon Urheiluautoilijat ry ja Tapiolan Urheiluautoilijat ry perustivat yhdessä uuden yhteisen seuran Espoo Motorsport Club ry:n (EMSC) ja samalla lopettivat kumpikin autourheiluseuransa. EMSC hallinnoi ja ylläpitää radan toimintaa. Bembölen FK-rata on suomen vanhin asfaltoitu ulkokartingrata. Se oli käyttökunnossa 1963 ja lopullisesti valmistui vuonna 1965. Rata on avoinna huhtikuusta syyskuuhun ma, ti ja ke klo 17.00-20.00. == Rata-info == Bembölen FK-rata Suomen Kartingliiton kotisivut *Ajosuunta: myötäpäivään *Radan pituus 620 m *Radan leveys: 7 m == Lähteet == == Aiheesta muualla == *EMSC - Bembölen rata Luokka:Espoon urheilupaikat Luokka:Suomen moottoriradat Luokka:Karting Luokka:Karhusuo
HMS Grampus (1910)

HMS Grampus (alkuperäiseltä nimeltään HMS Nautilus) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa Thames Shipbuilding and Engineering Companyltä Bow Creekistä, missä köli laskettiin 14. huhtikuuta 1909. Alus laskettiin vesille 30. maaliskuuta 1910 nimellä HMS Nautilus ja valmistui syyskuussa 1911.Friedman, Norman 306 == Palvelus == Valmistuttuaan alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen vuonna 1911. Laivueensa mukana alus siirtyi Välimerelle. Aluksen nimeksi vaihdettiin 16. joulukuuta 1913 HMS Grampus. Alus myytiin romutettavaksi 21. syyskuuta 1920.Gardiner, Robert s. 73-74 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Beagle-luokan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät
Marko Hyytiäinen

Marko Juhani Hyytiäinen (s. 27. marraskuuta 1966 Lahti) on suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui pronssille Kalevan kisoissa 1990 tuloksella 81,02 sekä Kalevan kisoissa 1989 tuloksella 77,08. Hänen ennätyksensä on 83,40. Hänellä on useita maaotteluedustuksia ja hän osallistui Splitin EM- kilpailuihin vuonna 1990 karsiutuen finaalista. Valmentajana hänellä oli Risto Korja. Hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yun Chi-ho

Yun Chi-ho (, 1864 tai 1865 –1945) oli korealainen itsenäisyysaktivisti, poliitikko ja opettaja. Hän on Etelä-Korean neljännen presidentin Yun Bo- seonin setä. == Aiheesta muualla == * Yun Chi-ho * Emory University, Yun Ch'i-ho papers, 1883-1943 * The collected letters of Yun Tchi Ho Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet Luokka:Eteläkorealaiset henkilöt Luokka:Vastarintaliikkeet
Lellelle

Lellelle on Pirkka-Pekka Peteliuksen esittämä vuonna 1985 levytetty kappale. Se on käännöskappale brittiläisen Typically Tropical -yhtyeen tekemästä kappaleesta Barbados. Kappale julkaistiin singlenä kappaleen Tra la la kanssa sekä samana vuonna ilmestyneellä albumilla Pimpparauta. Suomenkielisen käännöksen kappaleeseen on tehnyt Pirkka-Pekka Petelius. Kappaleen on tuottanut Pedro Hietanen, joka soittaa myös kappaleessa syntetisaattoria.Petelius, Pirkka-Pekka: Hyvännäköinen - 36 lemmenlaulua (albumin kansipaperissa ilmoitetut tiedot kappaleesta Lellelle) Taustakuorossa laulaa Pave Maijanen, sähkökitaraa soittaa Janne Louhivuori, bassoa Harri Merilahti ja rumpuja Hannu ”Hande” Lemola. ==Kappale== Kappale kertoo miehestä, joka matkustaa Helsingistä Kuopioon lentokoneella tapaamaan tyttöä nimeltä Lelle. Alkuperäisessä kappaleessa esiintyvä Coconut Airways on Peteliuksen käännöksessä savolainen Kalakukko Airways -niminen lentokone. Kappaleen alussa Petelius esittää esipuheen savon murretta puhuvana lentokapteeni Hujasena. Hujanen huomauttaa matkustajille muun muassa turvavyön käytöstä, ja että matkustajat eivät polttelisi tupakkaa, ennen kuin lentokone on ilmassa. ==Katso myös== * Lentävä kalakukko ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1985 kappaleet Luokka:Suomalaiset käännöskappaleet Luokka:Pirkka-Pekka Peteliuksen kappaleet Luokka:Huumorikappaleet
Eero Heikkinen

Eero Matias Heikkinen (s. 22. heinäkuuta 1955 Kestilä) on suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui pronssille Kalevan kisoissa 1988 tuloksella 76,14 m. Hänen ennätyksensä vanhalla keihäsmallilla oli 82,12 m vuodelta 1985 ja uudella keihäsmallilla hän heitti parhaimmillaan 79,46 m vuonna 1987. Hän edusti urallaan Kestilän Kisa-Veikkoja, Vaalan Karhua ja Nivalan Urheilijoita. Hänellä on myös maaotteluedustus. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arto Manninen

Arto Johannes Manninen (s. 2. tammikuuta 1962 Kannus) on suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui hopealle Kalevan kisoissa 1987. Hänellä on maaotteluedustus Tukholmassa, jossa hän sijoittui viidenneksi ennätystuloksellaan 78,78. Vanhalla keihäsmallilla hän heitti ennätyksekseen 85,62 Raahessa elokuussa 1983. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reunalla

Reunalla tarkoittaa seuraavia asioita: * Reunalla (The Edge), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1997 * Reunalla (Man on a Ledge), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2012 * Reunalla (Transgressions), Sarah Dunantin romaani * ”Reunalla” tai ”Reunallat”, Apulannan kappale.
Anthony Davis

Anthony Davis voi viitata seuraaviin henkilöihin: *Anthony Davis, yhdysvaltalainen koripalloilija *Anthony Davis, yhdysvaltalainen koripalloilija *Anthony Davis, vuonna 1952 syntynyt amerikkalaisen jalkapallon pelaaja *Anthony Davis, vuonna 1980 syntynyt amerikkalaisen jalkapallon pelaaja *Anthony Davis, vuonna 1982 syntynyt amerikkalaisen jalkapallon pelaaja *Anthony Davis, vuonna 1989 syntynyt amerikkalaisen jalkapallon pelaaja *Anthony Davis, englantilainen kriketinpelaaja *Anthony Davis, yhdysvaltalainen säveltäjä ja jazzpianisti *Anthony Davis, englantilainen koomikko *Anthony Davis, eli Ant, yhdysvaltalainen hip hop -tuottaja *Anthony Davis, eli Beenie Man, jamaikalainen reggae- ja dancehall-muusikko
Jouko Rantanen

Jouko Oskari Rantanen (27. huhtikuuta 1932 Hämeenlinna – 15. lokakuuta 2006) oli suomalainen keihäänheittäjä. Hän voitti SM-kultaa Kalevan kisoissa 1955 tuloksella 74,93 m. Hänen ennätyksensä oli 75,88 m vuodelta 1966. Hän edusti Tampereen Kisatovereita. Hänellä on maaotteluedustus Helsingistä vuodelta 1955, jolloin hän sijoittui toiseksi. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Unkari olympialaisissa

Unkari on osallistunut kaikkiin nykyaikaisiin olympialaisiin lukuun ottamatta Antwerpenin kisoja 1920, joihin se ei saanut osallistua johtuen roolistaan ensimmäisessä maailmansodassa sekä Los Angelesin kisoja 1984, joita se boikotoi muiden itäblokin valtioiden kanssa. Unkari on saavuttanut kesäolympialaisissa 175 kulta-, 147 hopea- ja 169 pronssimitalia eli kaikkiaan 491 mitalia. Sen menestyksekkäimmät urheilumuodot ovat olleet miekkailu (37 kultaa), uinti (28), melonta (25) ja paini (19). Eniten mitaleja, kymmenen, ovat saavuttanut miekkailija Aladár Gerevich ja telinevoimistelija Ágnes Keleti.. Talviolympialaisissa maa on saanut yhden kulta-, kaksi hopea- ja neljä pronssimitalia. Kultamitali tuli kaukalopikaluistelusta ja himmeämmät mitalit taitoluistelusta. Vaikka Unkari on yksi kesäolympialaisten kaikkien aikojen menestyneimpiä maita, se ei ole ikinä isännöinyt kisoja. == Unkarin olympiamitalit urheilumuodoittain == Urheilumuoto Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Miekkailu 37 23 27 87 Uinti 28 25 20 73 Melonta 25 29 26 80 Paini 19 16 19 54 Voimistelu 15 11 14 40 Yleisurheilu 10 12 18 40 Nyrkkeily 10 2 8 20 Nykyaikainen 5-ottelu 9 8 5 22 Vesipallo 9 3 3 15 Ammunta 7 3 7 17 Jalkapallo 3 1 1 5 Painonnosto 2 9 9 20 Judo 1 3 5 9 Short track 1 0 0 1 Taitoluistelu 0 2 4 6 Käsipallo 0 1 2 3 Soutu 0 1 2 3 Purjehdus 0 0 1 1 Ratsastus 0 0 1 1 Tennis 0 0 1 1 == Unkarin mitalit kesäolympialaisissa == Vuosi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä 1896 2 1 3 6 1900 1 2 2 5 1904 2 1 1 4 1908 3 4 2 9 1912 3 2 3 8 1920 ei osallistunut ei osallistunut ei osallistunut ei osallistunut 1924 2 3 4 9 1928 4 5 0 9 1932 6 4 5 15 1936 10 1 5 16 1948 10 5 12 27 1952 16 10 16 42 1956 9 10 7 26 1960 6 8 7 21 1964 10 7 5 22 1968 10 10 12 32 1972 6 13 16 35 1976 4 5 13 22 1980 7 10 15 32 1984 ei osallistunut ei osallistunut ei osallistunut ei osallistunut 1988 11 6 6 23 1992 11 12 7 30 1996 7 4 10 21 2000 8 6 3 17 2004 8 6 3 17 2008 3 5 2 10 2012 8 4 6 18 2016 8 3 4 15 Yhteensä 175 147 169 491 == Unkarin mitalit talviolympialaisissa == Vuosi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä 1924–1928 0 0 0 0 1932 0 0 1 1 1936 0 0 1 1 1948 0 1 0 1 1952 0 0 1 1 1956 0 0 1 1 1960–1976 0 0 0 0 1980 0 1 0 1 1984–2014 0 0 0 0 2018 1 0 0 1 Yhteensä 1 2 4 7 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Unkari Kansainvälisen olympiakomitean sivustolla * Unkarin olympiakomitean sivusto *
Matt Ryan

Matt Ryan voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin: * Matt Ryan, amerikkalaisen jalkapallon pelaaja * Matt Ryan, brittiläinen näyttelijä * Matt Ryan, kanadalainen jääkiekkoilija * Matt Ryan, australialainen soutaja
Pentti Pihlakoski

Pentti Pihlakoski (8. joulukuuta 1928 Rautu – 13. heinäkuuta 2012 Uusikaupunki) oli suomalainen urheilujohtaja, -valmentaja ja -tuomari. Hänelle myönnettiin Suomen urheilun kultainen ansioristi sekä kesäkuussa 2000 liikuntaneuvoksen arvonimi. Pihlakoski muutti vanhempiensa mukana Turkuun vuonna 1934. Hän kävi teknisen koulun ja työskenteli Wärtsilän Turun-telakalla kunnes vuonna 1972 siirtyi henkilöstöpäälliköksi Uudenkaupungin telakalle, jossa hän pysyi eläkkeelle jäämiseensä saakka. Pihlakoski voitti jalkapallossa A-junioreiden Suomen-mestaruuden Turun Palloseuran joukkueessa vuonna 1946 ja pelasi jääkiekkoa mestaruussarjassa 18-vuotiaana kaudella 1946-1947. Myöhemmin hän toimi mäkihypyn parissa valmentajana, kansainvälisenä tuomarina ja teknisenä asiantuntijana. Hiihdon MM-kilpailuissa 1978 Lahdessa hän oli kilpailuvaliokunnan puheenjohtaja. Hän toimi Suomen Hiihtoliiton varapuheenjohtajana ja SVUL:in hallituksen jäsenenä. Hän oli SVUL:in Varsinais-Suomen piirin puheenjohtaja 21 vuoden ajan. Hänet kutsuttiin SVUL:in kunniajäseneksi ja SVUL:in Varsinais-Suomen piirin kunniapuheenjohtajaksi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Pentti Pihlakosken muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset mäkihyppyvalmentajat Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Pauli Vesterinen

Paul Kaarlo ”Pauli” Vesterinen (20. marraskuuta 1923 Kanneljärvi – 8. elokuuta 2005 Nurmijärvi) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui Kalevan kisoissa viidesti pronssille (1947, 1948, 1950, 1951, 1952). Lontoon olympialaisissa 1948 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 65,89 m. Vesterinen edusti uransa aikana Oulun Kiskoa, Sysmän Alkua, Rajamäen Kehitystä, Rajamäen Rykmenttiä ja Helsingin Poliisi-Voimailijoita. Ennätyksekseen hän heitti 75,72 m vuonna 1955. Hän edusti Suomea yhdeksässä maaottelussa. Vesterinen heitti urallaan yli 600 keihäskilpailussa. Vesterinen oli ammatiltaan poliisi. Hän saavutti keihäänheitossa poliisien EM-kilpailuissa kultaa 1954, hopeaa 1958 ja pronssia 1962 ja poliisien PM-kisoissa kultaa 1953 ja 1960. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Raimo Lunila

Raimo Wilhelm Lund (o.s. Lund, myöhemmin Lunila; 3. tammikuuta 1925 Ruokolahti – (kuoleman julkistamispäivä 18. kesäkuuta) 2022)Kirkko Espoossa, Tapiolan seurakunta, hautaan siunattu Raimo Wilhelm Lund 97 v, Länsiväylä, 2022, No 48, sivu 11, julkaistu 18.6.2022 oli suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui pronssille Kalevan kisoissa 1949 Tapio Rautavaaran ja Toivo Hyytiäisen jälkeen tuloksella 66,29. Hänen ennätyksensä oli 69,98 ja hänellä oli maaotteluedustus vuodelta 1950. Lunila edusti Tainionkosken Urheilijoita. Raimo Lunila, ent. Lund syntyi Ruokolahdella, missä hänen isänsä rovasti R.A. Lund toimi papin tehtävissä kaikkiaan 43 vuotta. Perheen neljälle lapselle pappila ja sen luonnonläheisyys tarjosivat kasvuympäristön. Espoon Sotaveteraanit ry:ssä Raimo Lunila tunnettiin kulttuurijaoston jäsenenä, jonka mieluisin harrastus oli maalaustaide. Lunila kävi Imatran yhteiskoulussa viisi luokkaa, mutta suoritti lukion oppimäärän monien muiden koulunkäyntinsä sodan takia keskeyttäneiden tapaan sodan jälkeen valtion sisäoppilaitoksessa Niinisalossa. Syksyllä 1947 Lunila valittiin opiskelijaksi Helsingin yliopiston voimistelulaitokselle, mistä valmistui voimistelunopettajaksi v. 1951. Samana vuonna hän aloitti opettajana Vuoksenniskan yhteiskoulussa. Lunila jäi eläkkeelle Imatran lukioiden liikunnan ja terveystiedon vanhemman lehtorin virasta v. 1986. Sitä ennen hän toimi vuosina 1975–1984 Kymen läänin lääninkouluttajana Lunila oli keihäänheiton maailmantilastossa sijalla 11 vuonna 1949, kun polvivamma katkaisi valmentautumisen vuoden 1952 Helsingin olympialaisiin. Hän oli silloin 25-vuotias ja koko aktiiviurheilijan ura päättyi siihen. Koko koulutyövuosien ajan Lunila osallistui vapaaehtoiseen urheilutoimintaan sen eri muodoissa. Lunilalle myönnettiin Suomen Leijonan Ritarikunnan ritarimerkki vuonna 1990.Helsingin Sanomat, Kotimaa, Kunniamerkit, Lunila Raimo Wilhelm, lehtori, Imatra, julkaistu 9.12.1990 Lunila vaihtoi sukunimensä myöhemmin takaisin syntymänimekseen Lund. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet Luokka:Suomalaiset opettajat
Kalliohatikka

Kalliohatikka (Spergula morisonii) on Euroopassa tavattava, kohokkikasveihin kuuluva keväällä kukkiva kasvi. == Ulkonäkö ja koko == Kalliohatikka kasvaa 8–25 cm korkeaksi. Kasvi on väriltään ruohon- tai sinertävänvihreä. Varret ovat kohenevia tai pystyjä, kukinnan jälkeen piteneviä ja kaljuja tai harvaan hapsikarvaisia. Kukinnon alla oleva varren nivelväli on tavallisesti 2–3 kertaa alempien nivelvälien pituinen. Vastakkain olevat tasasoukat lehdet ovat 5–20, joskus jopa 40 mm pitkiä. Lehdet ovat nivelvälejä selvästi lyhyempiä ja ne eivät ole kouruisia. Lehtien korvakkeet ovat kalvomaisia ja ne eivät ole niveltä ympäröivästi yhdyskasvuisia. Kukat ovat pieniä, valkoisia ja pallomaisia. Verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Terälehdet ovat 2,5–4 mm pitkiä, verholehtien pituisia tai niitä hieman lyhyempiä. Kalliohatikka kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Hedelmä on viisiliuskaisesti aukeava, munanmuotoinen kota. Siemenet ovat siipipalteisia, reunasta nuijakarvaisia ja vaihtelevat muodoltaan pallomaisista linssimäisiin.Retkeilykasvio 1998, s. 115–116. Kalliohatikka on enimmäkseen ylitalvinen, yksivuotinen kasvi. Sen siemenet itävät jo syksyllä ruusukkeiksi, josta seuraavana keväänä kasvaa kukkavarsi.Helsingin kasvit 1998, s. 186. Suomessa hyvin yleinen peltohatikka (S. arvensis) muistuttaa melko paljon kalliohatikkaa.Retkeilykasvio 1998, s. 116. == Levinneisyys == Kalliohatikan päälevinneisyysalue Euroopassa ulottuu Etelä-Ranskasta Saksaan ja Puolaan sekä Etelä-Norjaan sekä Etelä- ja Keski- Ruotsiin ja -Suomeen. Lisäksi laji kasvaa Alpeilla. Satunnaisemmin sitä tavataan Espanjassa, Englannissa, Ukrainan länsiosissa, Virossa ja Sisiliassa. Euroopan ulkopuolelta lajia on tavattu ainoastaan Marokossa. Suomessa kalliohatikka on alkuperäislaji, jota kasvaa Etelä- ja Länsi-Suomessa lähinnä linjan Vaasa–Lappeenranta eteläpuolella. == Elinympäristö == Kalliohatikka kasvaa kuivilla ohuthumuskerroksisilla jäkäläkallioilla, etenkin niiden lakiosissa. Lajia tavataan myös hiekkakankaiden paljastuneilla hietikkolaikuilla. Suomessa laji suosii erityisesti graniittikallioita. == Lähteet == * Helsingin kasvit – Kukkivilta kiviltä metsän syliin. Toim. Kurtto, Arto & Helynranta, Leena. Helsingin kaupungin ympäristökeskus. Yliopistopaino, Helsinki 1998. * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Kalliohatikan levinneisyys Suomessa. Luokka:Hatikat
Calico Cat

Calico Cat on ranskalainen lippauistin, jolla pyydetään ahvenia ja haukia. Siitä on monia eri versioita: esimerkiksi koko tai lipan väri voi vaihdella, ja joissakin versioissa on jigin tyylinen kala. Luokka:Vieheet
Paavo Tourunen

Paavo Kustaa Aadolf Tourunen (17. elokuuta 1929 Äänekoski – 29. lokakuuta 1955) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui pronssille Kalevan kisoissa 1954 ennätystuloksellaan 71,25. Tourunen edusti Äänekosken Urheilijoita. Tourunen kuoli polioon. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Return of the Boogeyman

Return of the Boogeyman tai Boogeyman 3 on vuonna 1994 valmistunut toinen jatko-osa kauhuelokuvalle The Boogeyman – sakset kurkulla. Elokuvan on ohjannut Deland Nurse. Elokuva oli edeltäjänsä tavoin erittäin pahasti kritisoitu ja se sortui The Boogeyman osa 2: Tappajan paluu -elokuvan tavoin myös näyttämään suurimmaksi osaksi elokuvasta takaumina toimivaa kuvamateriaalia edellisistä elokuvista. Kuten kakkososa, myös tämä ilmestyi ainoastaan videolevitykseen. Yhdysvalloissa elokuvan julkaisi Sony Pictures. == Näyttelijät == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Vuoden 1994 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Suoraan videolle julkaistut elokuvat
Martanpäivä

Martanpäivä on Marttaliiton kesäjuhla, jota vietetään vuosittain Martan nimipäivänä 26. heinäkuuta. Marttayhdistykset järjestävät Martanpäivänä ympäri Suomen erilaisia tapahtumia, jotka vaihtelevat pihajuhlista rantakemuihin ja ohjelmallisiin iltamiin. ==Aiheesta muualla== *Marttaliiton kotisivut Luokka:Vuosipäivät
Ilmatar ja sotka

Ilmatar ja sotka on suomalaisen kuvanveistäjä Aarre Aaltosen tunnetuimmaksi teokseksi mainittu teos, joka esittää maailman syntyä Kalevalan näkökulmasta. Eeppistä aihetta on kuvattu art decoon ja klassismiin viittaavalla tavalla. Patsas sijaitsee Helsingissä Sibeliuksen puistossa, puiston halkovan Mechelininkadun itäpuolella. Vuonna 1928 perustettu, Suomen Kulttuurirahastoon 2003 sulautettu Leo ja Regina Wainsteinin säätiö järjesti vuonna 1939 patsaskilpailun, jolla oli tarkoitus hankkia Helsinkiin Kalevala-aiheinen veistos. Aaltonen voitti kilpailun. Pronssiin valettu veistos paljastettiin vasta sodan jälkeen vuonna 1946. Patsaan Vehmaan graniittia olevaan jalustaan on kaiverrettu Tuuli neittä tuuitteli, säe on Kalevalan ensimmäisestä runosta, joka kuvaa Ilmatarta ja sotkaa osana maailman luomista. Mechelininkadun länsipuolella olevassa osassa puistoa on Eila Hiltusen Sibelius-monumentti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * "Ilmatar ja sotka". Aarre Aaltosen kaunis Kalevala-veistos valmiiksi muovailtu. Suurikokoinen patsas Töölöön, Helsingin Sanomat, 01.10.1939, nro 264, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset Luokka:Kalevala taiteessa Luokka:Taka- Töölö
Matti Mikkola (keihäänheittäjä)

Matti Mikkola (21. helmikuuta 1916 Valkeala – 3. marraskuuta 1941) oli suomalainen keihäänheittäjä. Hän oli maailman vuositilaston ykkönen vuonna 1940 tuloksella 75,61 m,http://trackfield.brinkster.net/Top10Yearly.asp?Year=1933-1948&EventCode;=MF8&P;=F joka oli myös hänen uransa pisin heitto, sekä vuonna 1941 tuloksella 73,76 m. Hän sijoittui pronssille Kalevan kisoissa 1940 tuloksella 70,04. Hän edusti Suomea kolmessa maaottelussa. Mikkola kuoli pommituslentokoneen maahansyöksyssä Onttolan lentokentällä lähellä Joensuuta marraskuussa 1941.http://www.veteraanienperinto.fi/suomi/Kertomukset/sotilas/sotilas/jatkosota/pommitus_poventsaan.htm == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Erkki Ahvenniemi

Erkki Matias Ahvenniemi (18. joulukuuta 1932 Lappajärvi – 18. toukokuuta 2018) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka voitti kultaa Kalevan kisoissa 1957 tuloksella 73,14 m. Hänen ennätyksensä on kesäkuussa 1958 heitetty 79,33 m, jolla hän sijoittui sillä hetkellä Suomen kaikkien aikojen tilastossa toiseksi ja tuon kauden maailmantilastossa seitsemänneksi.http://trackfield.brinkster.net/Top10Yearly.asp?Year=1958-1958&EventCode;=MF8&P;=F. Hänellä oli seitsemän maaotteluedustusta. Hän edusti Lappajärven Veikkoja. == Kausien parhaat heitot == * 1956 72,08 Budapest 21.10. * 1957 78,94 Tukholma 15.9. *1958 79,33 Varsova 15.6. * 1961 66,68 Lappajärvi 30.8. * 1966 68,19 Lappajärvi 28.8. * 1967 67,62 Evijärvi 18.7. * 1969 66,45 Ylistaro 22.8. * 1970 66,74 Lappajärvi 30.8. * 1972 63,10 Lappajärvi 23.8. * 1973 62,78 Lappajärvi 26.8. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Weber (yritys)

The Weber-Stephen Products LLC, tunnetaan nimellä Weber, on yhdysvaltalainen yksityisyritys, joka valmistaa hiili-, sähkö- ja kaasugrillejä sekä näiden oheistuotteita. Weber on perustettu vuonna 1893. Yritys toimii 30 maassa ympäri maailmaa. Weberillä on lisäksi neljä Weber grill -ravintolaa Yhdysvalloissa. ==Aiheesta muualla== * Weberin kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset yritykset
Epoksidit

Epoksidit ovat heterosyklisiä eettereitä, joiden rakenteessa on kolmiatominen rengas. Epoksideja voidaan pitää etyleenioksidin eli oksiraanin johdannaisina ja niitä nimitetään myös oksiraaneiksi. Epoksidit ovat hyvin reaktiivisia steerisesti jännittyneen kolmirengasrakenteen vuoksi.Guenter Sienel, Robert Rieth & Kenneth T. Rowbottom: Epoxides, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000 Viitattu 25.07.2012 ==Valmistus== Tyypillisin tapa valmistaa epoksideja on alkeenien hapetus perkarboksyylihapon, kuten perbentsoehapon, m-klooriperbentsoehapon tai trifluoriperetikkahapon avulla. Myös vetyperoksidin emäksistä liuosta voidaan käyttää. Reaktio suoritetaan lisäämällä hapetin alkeenin joukkoon. Esimerkissä styreeni hapetetaan perbentsoehapon avulla styreenioksidiksi. : Reaktiossa alkeeni on nukleofiili ja vetyperoksidi tai perkarboksyylihappo on elektrofiili. Reaktio tapahtuu yhtäaikaisprosessina. Tuotteina muodostuu epoksidi ja karboksyylihappo. : Alkeenit, joissa on useita substituentteja reagoivat nopeammin, kuin alkeenit, joissa substituentteja on vähän. Alkyylisubstituentit tekevät alkeenista nukleofiilisemmän, jolloin se reagoi nopeammin elektrofiilisen hapettimen kanssa. Epoksidointi on stereospesifinen reaktio ja cis-alkeeneista muodostuu cis-epoksideja ja trans-alkeeneista trans-epoksideja. Epoksideja voidaan valmistaa myös halohydriineistä tai käyttämällä glysidolia. Kiraalisten eli optiivisesti aktiivisten epoksidien valmistuksessa käytetyin menetelmä on niin kutsuttu Sharpless-epoksidointi. Tässä reaktiossa katalyyttinä toimii titaani-isopropoksidin ja kiraalisen tartraattiesterin, kuten dietyylitartraatin muodostama kompleksi ja hapettimena tert-butyylihydroperoksidi tai kumeenihydroperoksidi. ==Reaktioita== Epoksidirengas on steerisesti jännittynyt ja aukeaa helposti. Aukeamista katalysoivat sekä hapot että emäkset ja tuotteena muodostuu β-hydroksiyhdisteitä. Reaktiomekanismit ovat erilaisia kummassakin katalyysityypissä ja tuotteet myös eroavat stereokemialtaan. Happokatalysoidussa reaktiossa epoksidin happiatomi protonoituu, jolloin muodostuu oksoniumioni. Tämän jälkeen nukleofiili reagoi eniten substituoidun hiiliatomin kanssa, jolloin rengasrakenne aukeaa. Emäskatalysoitu renkaan avautuminen on tyypiltään SN2-reaktio ja nukleofiili reagoi vähiten steerisesti estyneen hiiliatomin kanssa. : Jos epoksidin aukaisemiseen käytetään alkoksideja muodostuu hydroksyylieettereitä, ammoniakkia käytettäessä tuotteet ovat hydroksyyliamiineja ja fosfiinien kanssa muodostuu fosfiinioksideja. Epoksidit voidaan myös pelkistää alkoholeiksi käyttämällä litiumalumiinihydridiä. Myös toisiintumisreaktiot karbonyyliyhdisteiksi tai allyylialkoholeiksi ovat mahdollisia. ==Epoksideja== *Etyleenioksidi *Propyleenioksidi *Styreenioksidi *Epikloorihydriini *Glysidoli ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Eero Ihanamäki

Eero Samuel Ihanamäki (14. lokakuuta 1905 Vaasa – 30. toukokuuta 1995) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1932 tuloksella 62,79 ja saavutti SM-pronssia vuonna 1933 tuloksella 65,32. Hänen ennätyksensä on 66,92 vuodelta 1935. Hänellä on myös yksi maaotteluedustus. Hän edusti Vaasan Vasamaa. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka: Vuonna 1995 kuolleet
Hugo Vainio

Hugo Vilhelm Vainio (26. joulukuuta 1910 Riihimäki – 7. lokakuuta 1987) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui hopealle Kalevan kisoissa 1937 tuloksella 67,87 m ja pronssille Kalevan kisoissa 1935 tuloksella 66,97 m ja Kalevan kisoissa 1942 tuloksella 64,94 m. Hänellä on kolme maaotteluedustusta. Hän heitti ennätyksensä 72,39 m syyskuussa 1939 Helsingissä. Vuoden 1939 maailmantilastossa hän oli viides, vuosina 1935 ja 1940 kuudes, 1938 seitsemäs, 1942 kahdeksas ja 1936 kymmenes.Track and Field Statistics trackfield.brinkster.net Hän ei saanut arvokisaedustuksia, koska ei katsastuskilpailuissa päässyt kolmen parhaan joukkoon. Soini Nikkisestä Antti Ruuskaseen – ovatko keihäsvalinnat menneet kohdalleen? (arkistoitu versio) Liikunnan ja Urheilun maailma 12/2011 == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Google Nexus

Google Nexus on sarja Android-käyttöjärjestelmää käyttäviä laitteita, jotka on valmistanut Google yhdessä muiden laitevalmistajien kanssa. == Älypuhelimet == ;Nexus One (HTC) Nexus One on tammikuussa 2010 julkaistu HTC:n valmistama Nexus-puhelin. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 2.1 Eclair. ;Nexus S (Samsung) Nexus S on joulukuussa 2010 julkaistu Samsungin valmistama Nexus-puhelin. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 2.3 Gingerbread. ;Galaxy Nexus (Samsung) Galaxy Nexus julkaistiin marraskuussa 2011. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 4.0 Ice Cream Sandwich. ;Nexus 4 (LG) Nexus 4 julkaistiin marraskuussa 2012. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 4.2 Jelly Bean. Nexus 4 on ensimmäinen Nexus-laite, jonka akku voidaan ladata langattomasti. ;Nexus 5 (LG) Nexus 5 julkaistiin loppuvuodesta 2013. Nexus 5:ssä on 5 tuuman näyttö. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 4.4 Kitkat. ;Nexus 6 (Motorola) Nexus 6 julkaistiin 15.10.2014. Nexus 6:ssa on 5,9 tuuman 2K-näyttö ja Snapdragon 805 -prosessori. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 5.0 Lollipop. Nexus 5X (LG) Nexus 5X julkaistiin syyskuussa 2015. Nexus 5X:ssä on 5,2 tuuman 1080p-näyttö ja Snapdragon 808 -suoritin. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 6.0 Marshmallow. Nexus 6P (Huawei) Nexus 6P julkaistiin syyskuussa 2015. Nexus 6P:ssä on 5,7 tuuman 2K-näyttö ja Snapdragon 810 -suoritin. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 6.0 Marshmallow. == Taulutietokoneet == ;Nexus 7 (Asus) Nexus 7 on Googlen ja Asuksen valmistama taulutietokone, jonka toimitukset alkoivat heinäkuussa 2012. Laitteen hinta on alle 200 euroa, ja siitä on saatavilla 8, 16 ja 32 gigatavun mallit. ;Nexus 10 (Samsung) Nexus 10 on Googlen ja Samsungin valmistama taulutietokone, joka julkaistiin marraskuussa 2012. Laitteessa on 10 tuuman näyttö. == Muut laitteet == ;Nexus Q Nexus Q on kotipalvelin, jonka avulla muista Android-laitteista pystyy siirtämään mediaa televisioihin ja kaiuttimiin. Laite oli myynnissä vain Yhdysvalloissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Google Nexus Luokka:Googlen laitteet Luokka:Matkapuhelimet Luokka:Android Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Eugène Boudin

Eugène Boudin (12. heinäkuuta 1824 Honfleur – 8. elokuuta 1898 Deauville)britannica.com: Eugène Boudin oli ranskalainen taidemaalari ja impressionismin edelläkävijä. Boudin oli kotoisin Honfleurin satamakylästä, joka sijaitsee Seinen suulla Englannin kanaalin rannalla. Siellä hän tottui Normandian rannikon jatkuvasti muuttuvaan valoon ja säähän. Tätä hän käytti maalauksissaan, ja hän olikin yksi ensimmäisistä ranskalaisista taidemaalareista, joka maalasi ulkona. Claude Monet sai Boudinilta vaikutuksia maalaustyyliinsä, jonka hän sittemmin jalosti impressionismiksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Impressionistit Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1898 kuolleet
Lämpötähtäin

Lämpötähtäin on tähtäin, joka osoittaa kohteen sen ympäristöstä eroavan lämpötilan mukaan. Lämpötähtäintä ei yleensä käytetä valoisessa ympäristössä. Lämpötähtäin on hyödyllisin pitkiin matkoihin ja pimeisiin ympäristöihin. ==Katso myös== *Punapistetähtäin *Valonvahvistin Luokka:Asetekniikka Luokka:Optiset laitteet
Jalkapallo kesäolympialaisissa 2012 – naisten turnaus

Naisten jalkapallo oli viidettä kertaa olympialaisten ohjelmassa vuonna 2012. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Olympiakultaa voitti USA:n joukkue, se voitti loppuottelussa Japanin maalein 2-1. Pronssia saavutti kisojen yllättäjäjoukkue Kanada. == Karsinnat == Kilpailu Päivämäärä Paikka Kilpailupaikkoja Kilpailupaikan lunastaneet Isäntämaa – – 1 Aasian karsinnat 11.9.2011 2 Afrikan karsinnat 22.10.2011 – 2 Pohjois-Amerikan karsinnat 29.1.2012 2 Etelä-Amerikan karsinnat 21.11.2011 2 Oseanian karsinnat 4.4.2012 – 1 Naisten MM-kilpailut 2011 17.7.2011 2 Yhteensä 12 == Alkusarja == === Lohko E === === Lohko F === === Lohko G === Lohkon ensimmäisellä kierroksella tapahtui lippuskandaali, kun Pohjois-Korean lipun sijasta näytettiin ruudulla Etelä-Korean lippu. ===Lohkon kolmansien vertailu=== == Pudotuspelit == {{Turnauspuu8 |3.8. – Hampden Park|| 0 ||2 |3.8. – St James' Park|| 2 || 0 |3.8. – Millennium Stadium|| 1 || 2 |3.8. – Ricoh Arena|| 0 || 2 |6.8. – Wembley Stadium| | 3 | (ja.) | 4 |6.8. – Old Trafford| | 1 | | 2 |9.8. – Wembley Stadium| | 2 | | 1 |9.8. – Ricoh Arena| | 1 | | 0 }} === Puolivälierät === === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Tilastot == === Maalintekijät === ;6 maalia * Christine Sinclair ;5 maalia * Abby Wambach ;4 maalia * Carli Lloyd * Melissa Tancredi ;3 maalia * Steph Houghton * Alex Morgan * Yuki Ogimi * Megan Rapinoe ;2 maalia * Cristiane * Marie-Laure Delie * Nilla Fischer * Laura Georges * Marta * Wendie Renard * Élodie Thomis * Lotta Schelin * Kim Song-Hui ;1 maali * Camille Catala * Renata Costa * Lisa Dahlkvist * Francielle * Jonelle Filigno * Sarah Gregorius * Marie Hammarström * Sofia Jakobsson * Nahomi Kawasumi * Sydney Leroux * Eugénie Le Sommer * Diana Matheson * Aya Miyama * Portia Modise * Gabrielle Onguene * Shinobu Ono * Mizuho Sakaguchi * Jill Scott * Rebecca Smith * Casey Stoney * Gaëtane Thiney ;Omat maalit * Ysis Sonkeng (Uutta-Seelantia vastaan) === Ulosajot === ;Punaiset kortit * Choe Mi-Gyong ;Pelikiellot * Lady Andrade kahden ottelun pelikielto väkivaltaisesta käyttäytymisestä == Loppusijoitukset == Sija Joukkue 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9\. 10\. 11\. 12\. == Lähteet == Luokka:Jalkapallo kesäolympialaisissa 2012
Matti Mikkola

Matti Mikkola on seuraavien henkilöiden nimi: * Matti Mikkola (1916–1941), keihäänheittäjä * Matti Mikkola (1930–2021), taidemaalari * Matti Mikkola (s. 1976), muusikko.
Heikki Nummi (keihäänheittäjä)

Heikki Nummi (23. tammikuuta 1898 Kerimäki – 10. tammikuuta 1987 Lahti)Nummi Heikki ja Anna, Levon hautausmaa, Lahti, alue A8 uurnametsä, ruutu 3, hauta 35, viitattu 7.9.2023 oli suomalainen keihäänheittäjä.Urheilumme Kasvot Osa 2, Nummi, Heikki, sivu 1319, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1974 Nummi sijoittui hopealle Kalevan kisoissa 1927 tuloksella 62,85 ja Kalevan kisoissa 1930 hopealle tuloksella 64,91. Hänellä oli yksi maaotteluedustus. Nummi voitti TUL:n mestaruuden paremmalla kädellä ja yhteistuloksessa vuonna 1919. Hän oli vuonna 1931 keihäänheiton maailmantilaston viides, vuonna 1930 kuudes ja vuonna 1927 kymmenes.http://trackfield.brinkster.net/Profile.asp?ID=4883&Gender;=M Oma ennätys 66,84 syntyi vuonna 1930, jolloin Nummi voitti Helsingissä Suomen parhaimmiston. Nummi edusti Elisenvaaran Yritystä ja Viipurin Urheilijoita, jonka kunniajäsen hän on. Nummella oli vielä 1970-luvulla nimissään epävirallinen molempien käsien Suomen ennätys. Nummi oli ammatiltaan konduktööri ja hänen kotikuntansa oli pitkään Pieksämäki, kunnes hän muutti Lahteen. Nummi muutti vanhempiensa ja sisarustensa kanssa Kerimäeltä Parikkalaan vuonna 1917. Parikkalasta Nummi muutti Kurkijoelle vuonna 1921, jossa avioitui Anna Maria Könösen kanssa. Nummi harrasti liikuntaa ja retkeilyä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Luettelo J. L. Runebergin patsaista ja muistomerkeistä

Luettelo J. L. Runebergin patsaista ja muistomerkeistä sisältää J. L. Runebergin julkisilla paikoilla olevat patsaat ja muistomerkit paikkakunnittain. Julkinen teos Paikka Paikkakunta Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Johan Ludvig Runeberg Finnish Cultural Garden, Rockefeller Park Cleveland, Ohio, Yhdysvallat 1964 Johan Ludvig Runebergin muistomerkki Esplanadin puisto Helsinki 1885 Hjärtats saga Sydämen tarina Gamla Malmen Parainen 2015 J. L. Runebergin rintakuvaveistos Runebergin puisto Pietarsaari 1904 J. L. Runebergin hautamuistomerkki Näsinmäen hautausmaa Porvoo 1888 Johan Ludvig Runebergin patsas, 1885, Porvoo. Runebergin puisto Porvoo 1885 100px Runebergin muistopatsas Kirkkopuisto Ruovesi 1954 100px J.L. Runebergin muistolaatta Ritoniemen pirttirakennuksen seinä Ruovesi Runebergin kumpu Punkaharju, harjualue Savonlinna 1880 Runebergin muistokivi ja reliefi Punkaharju, harjualue Savonlinna (reliefi) 1939, 2017 Runeberg, Lönnrot, Snellman (“Kolme vekkulia") Yliopistonmäki Turku 1968 J.L. Runebergin muistomerkki Vanha Vaasa, Vaasan triviaalikoulu, raunioalue Vaasa 1952 100px == Katso myös == * Runebergin koti == Lähteet == * Runeberg, J. L. *
Vilho Rinne

Vilho Einari Rinne (5. huhtikuuta 1895 Sysmä – 25. kesäkuuta 1980) oli suomalainen keihäänheittäjä. Hän sijoittui pronssille Kalevan kisoissa 1923 ja 1926. Hän edusti Porin Tarmoa. Rinteen ennätys oli 62,97 vuodelta 1927, jolloin se oli kauden maailman tilastojen yhdeksänneksi paras heittohttp://trackfield.brinkster.net/Top10Yearly.asp?Year=1927-1927&EventCode;=MF8&P;=F. Hän oli Amsterdamin olympialaisten 15. tuloksella 58,05. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Toivo Elo

Toivo Johannes Elo (21. elokuuta 1888 Mikkeli – 12. toukokuuta 1972Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 31.5.1972, s. 2 (Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille))) oli suomalainen keihäänheittäjä ja monipuolinen yleisurheilija, joka sai kultaa sekä keihäänheitossa SM-kilpailuissa 1915 tuloksella 60,13 että keihäänheiton yhteistuloksissa tuloksella 101,74. Tulos oli ensimmäinen yli 60 metrin heitto SM-kisoissa siihen mennessä. Tulos oli samalla maailman toiseksi paras vuonna 1915. Tuolloin suomalaisilla oli maailman tilaston kolme ensimmäistä sijaa. Elo edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja oli myös yksi seuran perustajajäsenistä. == Ura == Elo voitti Kalevan-ottelussa 1910 SM-kultaa 110 metrin aitajuoksussa ajalla 16,6. Hän uusi voittonsa seuraavana vuonna, tällä kertaa voittoaika oli 16,9. Vuonna 1915 Elo voitti myös korkeushypyn SM-kultaa tuloksella 178 cm. Elo oli Kalevan-ottelussa 1911 kolmas 100 metrillä ajalla 12,3 ja vuonna 1910 400 metrillä toinen ajalla 53,0 Tahko Pihkalan voittaessa. Vauhdittomien hyppyjen SM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 1911 pituushypyssä tuloksella 287 cm ja kolmiloikassa tuloksella 906 cm (silloinen Suomen ennätys) sekä pronssia vuonna 1909 korkeushypyssä tuloksella 134 cm. Vuonna 1911 Elo sivusi Waldemar Wickholmin 110 metrin aitajuoksun Suomen- ennätystä 16,7. He pitivät ennätystä hallussaan seuraavaan vuoteen, kunnes Lauri Karimo rikkoi sen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Suomalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1924 – miesten 3 000 metrin estejuoksu

Pariisin olympiakisojen miesten 3 000 metrin estejuoksuun osallistui 20 urheilijaa yhdeksästä eri maasta. Kilpailupäivät olivat 7. ja 9. heinäkuuta. Kilpailun voitti Suomen Ville Ritola olympiaennätysajalla.. ==Alkuerät== Jokaisesta erästä kolme nopeinta loppukilpailuun. 1\. erä Sija Nimi Maa Aika 1 Elias Katz 9.43,8 2 Paul Bontemps 9.47,2 3 Evelyn Montague 9.48,0 4 Nestori Järvelä 5 Russell Payne 6 Georges Leclerc 10.20,0 7 Antenore Negri 2\. erä Sija Nimi Maa Aika 1 Albert Isola 9.57,8 2 Mike Devaney 3 Karl Ebb 4 Ernesto Ambrosini 5 David Cummings 6 Len Richardson Etelä-Afrikka \- Sean Kelly DNF \- Jan Zeegers DNF 3\. erä Sija Nimi Maa Aika 1 Ville Ritola 9.59,0 2 Marvin Rick 10.11,0 3 Sidney Newey 4 Maurice Deconninck 10.19,0 5 Stanisław Ziffer 10.38,4 ==Loppukilpailu== Sija Nimi Maa Aika 1 Ville Ritola 9.33,6 2 Elias Katz 9.44,0 3 Paul Bontemps 9.45,2 4 Marvin Rick 9.56,4 5 Karl Ebb 9.57,5 6 Evelyn Montague 9.58,0 7 Mike Devaney 10.01,0 8 Albert Isola 10.14,8 \- Sidney Newey DNF ==Lähteet== * IGRZYSKA OLIMPIJSKIE puolankielinen tulossivusto Luokka:Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1924 1924
Lauri Kesäjärvi

Lauri Ananias Kesäjärvi (30. toukokuuta 1889 Hämeenlinna – 21. kesäkuuta 1962) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka voitti hopeaa toisissa Kalevan kisoissa 1916 ja kolmansissa Kalevan kisoissa 1917. Hänen seuransa oli Hämeenlinnan Tarmo. Hän heitti vuonna 1910 maailman parhaan tuloksen 56,87 metriä.http://trackfield.brinkster.net/Top10Yearly.asp?Year=1913-1920&EventCode;=MF8&P;=F Kalevan-ottelussa hän sijoittui toiseksi keihäänheitossa vuonna 1913 yhteistuloksella 92,67. ==Lähteet == Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Kevätkantosieni

Kevätkantosieni (Kuehneromyces lignicola, joskus myös K. vernalis) on lähes kaikkialla Suomessa kasvava kantosieni., Se muistuttaa sukulaistaan, tunnettua kaupallista ruokasientä koivunkantosientä (K. mutabilis) mutta on erikoistunut havupuulle ja tekee itiöemiä alkukesästä. Muodoltaan se eroaa myös siten, että heltat ovat hyvin ohuita ja tiheässä sekä rengas sangen huomaamaton. Kevätkantosientä ei ole suositeltu ruokasieneksi, vaikkei sitä mainita myrkylliseksikään. Kevätkantosienestä on kaksi muotoa var. lignicola ja var. conicus.Index Fungorum ==Lähteet== Luokka:Kantosienet
Himalajansetri

Himalajansetri (Cedrus deodara) on setrien (Cedrus) sukuun ja mäntykasvien heimoon kuuluva suuri ainavihanta havupuulaji. Se on kotoisin eteläisen Aasian vuoristoista. Nykyisin se on myös yleinen koristepuu osissa Eurooppaa ja Pohjois-Amerikkaa. == Kuvaus == Himalajansetri on suurikasvuinen puu. Se voi kasvaa noin 50–60 metriä korkeaksi, ja rinnankorkeusläpimitaltaan noin kolmimetriseksi. Vanhin tarkasti tunnettu himalajansetrin saavuttama ikä on 704 vuotta, on myös väitteitä vanhemmista, yli 900 vuotta vanhoista yksilöistä. Latvus on nuorempana leveän kartiomainen, vanhemmiten pyöreämpi tai epäsäännöllinen. Latva ja oksien päädyt ovat nuokkuvia. Lehdet ovat neulasmaisia ja 3–5 senttimetriä pitkiä. Ne sijaitsevat nuorissa pitkäversoissa yksittäin kierteisesti, ja vanhemmissa oksissa lyhytversoissa säteittäin 15–30 ryhmissä. Kävyt ovat munanmuotoisia tai tynnyrimäisiä. Ne ovat kypsänä punertavia, 7–12 senttimetriä pitkiä ja 5–9 senttimetriä leveitä. Siemenet ovat siivekkäitä. Cedrus deodara1.jpg|Kaarnaa. Cedrus deodara leaves closeup.jpg|Neulasia. Cedrus deodara cones B.jpg|Hedekukintoja. Himalaya- Zeder-Zapfen.jpg|Käpy. == Levinneisyys ja elinympäristö == Himalajansetri kasvaa luontaisena Aasiassa Afganistanin, Intian, Pakistanin, Nepalin ja Kiinan Tiibetin alueilla Himalajan ja Hindukušin vuoristojen rinteillä 1100–3000 metrin korkeudessa. Se kasvaa yleensä sekametsissä muiden havupuiden, kuten kyynelmännyn (Pinus wallichiana), himalajankuusen (Picea smithiana), intianpihdan (Abies spectabilis), pindrowpihdan (Abies pindrow), sekä useiden tammi-, vaahtera-, koivu-, pähkinäpensas- ja hevoskastanjalajien kanssa. == Käyttö == Himalajansetrin puuaines on laajalti käytettyä ja arvostettua varsinkin Intiassa. Lajia käytetään myös koristepuuna lauhkean vyöhykkeen ja välimerenilmaston alueilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ARKive: Deodar cedar (Cedrus deodara) * ITIS: Cedrus deodara * United States Department of Agriculture (USDA): Cedrus deodara Luokka:Setrit
Luettelo V. I. Leninin patsaista ja muistomerkeistä Suomessa

Luettelo V. I. Leninin patsaista ja muistomerkeistä sisältää V. I. Leninille omistetut, julkisilla paikoilla olevat patsaat, muistomerkit, muistolaatat ja muistopaikat Suomessa. Luettelo on kronologinen. Vuonna 1946 perustettu Tampereen Lenin-museo oli ensimmäinen Neuvostoliiton ulkopuolella perustettu aiheelle omistettu museo. Leninille nimettyjä muistolaattoja on Suomessa yhdeksän ja ne liittyvät Leninin asuinpaikkoihin Suomessa vuosina 1905–1918. Paraisten Kirjalantalossa on Lenin-muistohuone ja Helsingissä Lenininpuisto. Vuosina 2022–2023 päätettiin poistaa kaksi Leninin rintakuvaa Kotkassa ja Turussa, Kotkan rintakuvaan liittyvä veistos, sekä Lenininpuiston nimi Helsingissä. == Luettelo == Kohde Paikkakunta Paikka Kartalla Tekijä Vuosi Kuva WD Lenin-museo Tampere Hämeenpuisto 28 1946 100px Lenin-museon laatta ja reliefi Tampere Hämeenpuisto 28 laatta 1946 reliefi 1947 100px Leninin muistolaatta (vuoden 1907 vierailun kunniaksi) Kotka Kotkan työväentalon seinä, Keskuskatu 33 1957 Lenin-muistolaatta Turku Aurakatu 15 Tauno Torpo 1964 Muistolaatta Leninin oleskelusta Helsingissä 1917 Helsinki Sörnäisten rantatie 1 1964 Leninin vierailun muistolaatta Tampere Lenin-museon ulkoseinä, Hämeenpuisto 28 Tapio Tapiovaara, Sisko Petäjä 1965 100px V. I. Leninin muistolaatta Tornio Tornion rautatieaseman pohjoispäässä 1967 Muistolaatta Leninin oleskelusta Helsingissä 1906Antero Rautio: Pääkaupunkiseudun julkiset muistomerkit ja taideteokset – patsasbongarin opas, s. 195. Karisto 1998. (varastettu lokakuussa 2015) Helsinki Vuorimiehenkatu 35 Leila Hietala 1970 Lenininpuisto Helsinki Alppila 1970 100px V. I. Leninin muistolaatta Tampere Kyttälänkatu 11 1982 Leninin muistohuone KirjalantalossaParaisten kotiseutumuseo - Sjöberg-Pietarinen, Solveig, Nordström, Olof & Bergström-Stenbäck, Anne (1998). Museiguide-Museo-opas, Pargas hembygdsförening r.f. 1928-1998. Pargas hembygdsförenings publikationer nr 12. Typopress Åbo. Parainen Paraisten kotiseutumuseo, Storgårdinkatu 13 Leninin muistolaatta Littoinen Littoistentie, Littoisten rautatieasemaa vastapäätä radan pohjoispuolella 100px == Poistetut Leninin patsaat ja muistomerkit == Teos Aiempi sijainti Nykyinen sijainti Tekijä Paljastettu Poistettu/ tuhoutunut Syy Kuva WD Leninin patsas Aurakatu 15, Turku varastossa Mihail Anikušin 1977 4.10.2022 Leninin patsas Lenininpuisto, Pohjoispuistokatu, Kotka varastossa Matti Varik, Allan Murdmaa ja Jaan Port 1979 4.10.2022 Leninin puuttuva käsivarsi Lenininpuisto, Pohjoispuistokatu, Kotka varastossa Krzysztof Bednarski 1995 4.10.2022 == Katso myös == * Vladimir Lenin ja Suomi * Monumentaalinen propaganda * Damnatio memoriae == Lähteet == * Lenin, Vladimir Patsaat ja muistomerkit Suomessa
Like Di Poggio

Like Di Poggio (s. 2005) on italialainen ravihevonen. Sen on kasvattanut Lotus SNC ja omistaa vantaalainen Scuderia Padrino Don Trotto. Se on tuotu Suomeen vuonna 2010. Vuonna 2012 se kävi kilpailemassa Ranskassa ja palasin sen jälleen takaisin Suomeen. ==Suku== Like Di Poggion emä on Car Di Poggio (14,9aly 40 368 €) ja isä on maailmanennätysravuri Varenne (09,1aly 6 038 408 €). ==Kilpailu-ura== Ori aloitti kilpailu-uransa kaksivuotiaana 26. syyskuuta 2007, voittamalla Torinossa. Sen ennätys on 11,9aly ja voittosumma kaiken kaikkiaan 116 172 euroa. Luokka:Ravihevoset
Joseph Khoury

Joseph Khoury (24. lokakuuta 1919 – 5. helmikuuta 1992) oli libanonilainen maroniitteihin kuulunut katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1942 ja valittiin Ptolemais in Phoenicia dei Maronitin vihkipiispaksi 21. huhtikuuta 1956. Valinta vahvistettiin 4. toukokuuta, ja piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pierre- Paul Méouchi, jota avustivat Pietro Dib ja Antoine Pierre Khoraiche.Catholic- Hierarchy.org: Archbishop Joseph Khoury Khoury sai 11. joulukuuta 1959 nimityksen Tyrin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 72-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. == Lähteet == Luokka:Libanonilaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Joseph Khoury (piispa)

Joseph Khoury (1. marraskuuta 1936 Behwaita – 17. marraskuuta 2016) oli libanonilaissyntyinen kanadalainen maroniitteihin kuulunut katolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1964 ja nimitettiin vihkipiispaksi sekä Chonochoran titulaaripiispaksi 29. huhtikuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nasrallah Pierre Sfeir, jota avustivat Roland Aboujaoudé ja Gabriel Toubia.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Joseph Khoury Khoury sai 11. marraskuuta 1996 nimityksen Saint-Maron de Montréalin piispaksi. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet