EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nosto (automaatti)

Nosto on Suomessa käytössä oleva käteisautomaattien verkosto. Nosto- käteisautomaatteja ylläpitää ja operoi Nokas CMS Oy, jonka omistaa norjalainen Nokas-konserni. Nokas ylläpitää automaatteja kaikissa Pohjoismaissa. Käteisnostot ovat mahdollisia kaikilla Visa- ja MasterCard-korteilla. Nosto- käteisautomaateista voi nostaa 10, 20 ja 50 euron seteleitä. Tilin saldon voi tarkistaa kaikilla MasterCard-, Visa Debit- ja Electron-korteilla (tilanne marraskuu 2018). Nosto-käteisautomaattien käytöstä ei peritä asiakkaalta maksua, mutta asiakkaan pankki saattaa veloittaa käteisnostosta palvelumaksun. Mahdollinen palvelumaksu on Nosto-automaateilla sama kuin muillakin käteisautomaateilla. Nosto automaattien laitteistoina käytetään NCR:n ja Diebold-Nixdorfin valmistamia automaatteja. Ohjelmistotoimittajana on Evry ja laitteiden huollosta vastaa Fujitsu Finland Oy. Vuoden 2018 lopulla Nosto- automaatteja oli noin 250 ja vuoden 2020 alussa lähes 500 eri puolilla Suomea. == Katso myös == * Ottopiste == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nokas käteisautomaattipalvelut . Luokka:Suomen pankkitoimi
Trapp

Trapp tai von Trapp on saksankielinen sukunimi. Se voi viitata muun muassa seuraaviin: ==Sukuja ja henkilöitä== *”Laulava Trappin perhe”, itävaltalainen perhe, joka on musikaalin The Sound of Music esikuva **Georg von Trapp (1880–1947), itävaltalainen upseeri **Maria von Trapp (1905–1987), itävaltalainen opettaja, kirjailija ja laulaja, Georg von Trappin puoliso *Doug Trapp (s. 1965), kanadalainen jääkiekkoilija *Kevin Trapp (s. 1990), saksalainen jalkapallomaalivahti *Max Trapp (1887–1971), saksalainen säveltäjä === Suomessa === Trapp, suomalainen suku (myös sammunut aatelinen haara von Trapp) *Kristian Trapp (1739–1800), kauppias, tehtailija, laivanvarustaja, valtiopäivämies, kauppaneuvos **Kristian Trapp (1769–1841), kauppias ja valtiopäivämies, kauppaneuvos *** Kristian Trapp (1793–1860), kauppias, yrittäjä ja laivanvarustaja, kauppaneuvos, vanhemman Kristian Trappin poika ***Carl Wilhelm Trapp (1801–1856), pankinjohtaja, senaattori ja prokuraattori, vanhemman Kristian Trappin poika ***Robert von Trapp (1802–1875), senaattori, vanhemman Kristian Trappin poika ==Muita== *Laulava Trappin perhe (The Story of the Trapp Family Singers), Maria von Trappin muistelmakirja *Trappin perhe, vuonna 1956 valmistunut länsisaksalainen elokuva *Trappin talo, rakennus Turussa ==Katso myös== * Trap Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Inho

Inho on voimakkaan vastenmielisyyden ja iljetyksen tunne, johon liittyy halu päästä pois inhottavaksi koetun asian läheltä. Yleisiä inhon kohteita ovat asiat, joihin liittyy tartuntavaara. Useimmat inhon kohteet ovat yleismaailmallisia, etenkin tautien tarttumisen tai myrkyttymisen vaaraan liittyvät. Sosiaalisesti, kulttuurisesti ja moraalisesti määräytyvät inhon kohteet ovat kulttuuriippuvaisia ja voivat liittyä esimerkiksi vieraisiin asioihin tai tabuihin.Nummenmaa 2019, s. 88–89, 102. Inhon kokeminen on kehittynyt evoluutiossa suojaamaan ihmistä taudeilta ja myrkyttymiseltä. Ihminen kokee inhoa muun muassa haistaessaan tai maistaessaan pilaantunutta ruokaa tai muuta bakteeripitoista ainetta kuten ulostetta. Sen seurauksena hän jättää ruoan koskematta tai sylkäisee sen suustaan, jolloin hän välttyy tauteja aiheuttavilta bakteereilta. Puolustusreaktioon voi kuulua myös oksentaminen. Ihminen voi myös nyrpistää nenäänsä, mikä estää taudinaiheuttajien pääsyn elimistöön nenän kautta. Inhoa kokeva ihminen myös välttää yleensä avaamasta suutaan ammolleen.Nummenmaa 2019, s. 88–91. Ruoka muuttuu inhottavaksi myös kun sitä on koskettanut jokin tauteja kantava eläin kuten torakka tai kärpänen. Myös maahan pudonnut ruoka voi muuttua inhottavaksi, sillä se voi olla likaista. Sairauteen kuolleen ihmisen vaatteisiin pukeutuminen inhottaa ihmisiä jopa silloin, kun vaatteessa ei olisi mitään tautiriskiä.Nummenmaa 2019, s. 97–98. Ruokamyrkytyksen jälkeen ihminen inhoaa jonkin aikaa kaikkea sellaista, jota hän söi ennen taudin puhkeamista.Nummenmaa 2019, s. 92. Haavojen, ruhjeiden, ihottuman ja näppylöiden näkeminen voi inhottaa, koska niissä voi olla tulehdusta aiheuttavia bakteereita tai viruksia. Kehollisista asioista inhoa aiheuttavat myös ulosteet, virtsa ja räkä. Moni seksiin liittyvä asia kuten jollain tavalla epäviehättävä kumppani voi inhottaa, etenkin jos ihminen ei ole kiihottuneessa tilassa. Ihmiset pitävät ajatusta seksistä lähisukulaisen kanssa yleensä inhottavana. Tämän evolutiivinen tausta on siinä, että sisäsiittoisuus on geeniperimälle haitallista.Nummenmaa 2019, s. 93–96. Liian paljon ihmistä muistuttava mutta hiukan kuitenkin ihmisestä poikkeava robotti eli androidi voi aiheuttaa inhoa. Sama pätee ihmistä muistuttaviin kauhuelokuvien zombeihin ja eläviin mallinukkeihin. Kun robotti sen sijaan on vain hiukan ihmisen kaltainen mutta ei liikaa, se saattaa jopa vaikuttaa sympaattiselta.Nummenmaa 2019, s. 99–101. Lapsia eivät inhota monet niistä asioista, joita aikuisia inhottavat. Lapsi ei esimerkiksi inhoa ulosteita ja voi syödä monenlaisia asioita joita aikuinen ei inholtaan laittaisi suuhunsa. Lapsen varttuessa hän kuitenkin alkaa inhota monia uusia ruokia.Nummenmaa 2019, s. 91–92. Jos inhon aiheuttaja häviää ihmisen läheltä, myös inhon tunne katoaa nopeasti. Ihminen voi totuttelun kautta lakata inhoamasta asioita. Tämä pätee niin ruokaan, likaan kuin toisiin ihmisiinkin.Nummenmaa 2019, s. 93–95, 105. Inhon kokemus on saanut ihmiset kehittämään hygieniaa siivoamalla kodit ja pitämällä jätteet ja ulosteet loitolla ruoasta. ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Tunteet
Hjalmar Basilier

Hjalmar Vladimir Basilier (24. joulukuuta 1857 Kalajoki – 1. elokuuta 1927 Iitti)Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 11.10.2020) oli Karjalan kansanopetuksen kehittäjä. Basilier oli koulutukseltaan filosofian kandidaatti. Hän oli Pietarin suomalaisten kirkkokoulujen tarkastaja 1885–1893, kansakoulujen tarkastaja 1893–1904, kouluhallituksen ylitarkastaja ja kouluneuvos 1904–1924. Hän teki runonkeruumatkan Suomen puoleiseen Karjalaan sekä Aunukseen 1884.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 1067 Hän oli Sortavalan-aikanaan heimoaatteen herättäjä ja hänen ansiokseen lasketaan muun muassa Shemeikkojen runonlaulaja suvun ”löytyminen”. Basilier tutustutti Juhani Ahon kalevalaiseen mytologiaan ja sitä kautta vaikutti tämän aatemaailmaan.Karjalan liitto, vieritä alemmaksi: ”Vuoden 2005 karjalainen kirja” Basilierin sisar oli laulaja Ida Basilier-Magelssen. Hänen vanhempansa olivat lääninmaanmittari Carl Fredrik Basilier ja Gustava Ma(Tilda) Garvoli ja puoliso vuodesta 1891 laulunopettaja Sally Anna Karolina Piispanen. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Kanervo, Erkki: Hjalmar Basilier: Karjalan heimon suuren ystävän ja kansansivistystyön edistäjän syntymän satavuotismuisto. Eripainos aikakauslehdestä Nuori Karjala ; no. 1–2. 1958. Mikkeli, 1958. Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Koululaitoksen kehittäjät Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Tammivyömittari

Tammivyömittari (Cyclophora punctaria) on punaruskea, pääasiassa tammimetsissä elävä mittariperhoslaji. Suomessa se on levinneisyydeltään eteläinen. == Koko ja ulkonäkö == Tammivyömittarin etusiipien pohjaväri vaihtelee oranssinruskeasta vaalean kellertävänruskeaan ja takasiivet ovat varsinkin etureunasta sävyltään etusiipiä vaaleammat. Siipiä kirjoo harmaanruskeiden suomujen muodostama pisteytys. Sisempi ja ulompi poikkiviiru muodostuvat rivistä erillisiä mustia pisteitä ja niiden välissä siipien poikki kulkee punaruskeana viiruna erottuva keskivarjo, joka muuttuu etusiiven etureunaa kohti sävyltään sinertävämmäksi. Aivan siiven ulkoreunassa ripsien tyvellä on ohut, musta viiru. Etusiiven kärki muodostaa terävän kärjen, jonka takana siiven reuna on selvästi kovera ja takasiiven ulkoreunassa on terävä, ulospäin suuntautunut kulma. Siipiväli vaihtelee 23-30 mm ja toisen sukupolven yksilöt ovat ensimmäisiä pienempiä.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/c/cyclophora_punctaria.htmlhttp://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=1680 s. 63-64 == Levinneisyys ja lentoaika == Tammivyömittarin levinneisyys ulottuu Portugalista ja Irlannista Kaukasukselle ja Pohjois-Iraniin. Suomessa se on eteläinen laji, jota tavataan Ahvenanmaalla, lounassaaristossa sekä suunnilleen Turku-Imatra-linjan eteläpuolella. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena toukokuulta elokuuhun.http://www.dlc.fi/~peterpa/lepi/historia/sterrhinae/cyc- punctaria.htmPerhoswiki Suomessa toisen sukupolven yksilöt ovat kuitenkin harvinaisia. == Elinympäristö ja elintavat == Tammivyömittari viihtyy metsissä ja puistoissa, erityisesti, jos niissä kasvaa tammea. Perhosia tavataan elinpaikoiltaan yleensä yksitellen, mutta silloin tällöin lukumäärät voivat olla kohtalaisen suuriakin. Perhosyksilöt lepäävät päivisin siivet levällään puiden lehdillä tai rungoilla. Lento alkaa illan hämärtyessä ja perhoset tulevat valolle, joskus myös syötille. Kotelo talvehtii. == Ravintokasvi == Toukka elää pääasiassa tammilla (Quercus), mutta niitä on tavattu myös lehmuksilta (Tilia) ja koivuilta (Betula)http://webh01.ua.ac.be/vve/Checklists/Lepidoptera/Geometridae/Cpunctaria.htm. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Moths and Butterflies of Europe and North Africa * Vlindernet * Ohje eräiden Cyclophora-suvun mittarilajien erottamiseksi Luokka:Lehtimittarit
Gruenin vaihdos

Gruenin vaihdoksella kuvataan tapahtumaa, jossa asiakas muuttuu tietoisesti yhtä tavaraa etsivästä impulsiiviseksi heräteostoksia tekeväksi ostajaksi. Gruenin vaihdoksessa hämäännys on keskeinen tekijä. Asiakas on saatava menettämään järkensä, niin että hänestä tulee vastaanottavainen mainonnalle ja houkutuksille. Esimerkiksi uutta vahvistinta ostamaan mennyt asiakas palaa kaupasta kotiteatterisarjan, tv:n ja dvd-soittimen kanssa. Amerikkalainen mediakriitikko Douglas Rushkoff on havainnut, että nykyajan kapitalistisessa yhteiskunnassa on yhä enemmän kyse tällaisten Gruenin vaihdosten aikaansaamisesta. Gruenin vaihdos on saanut nimensä itävaltalaiselta arkkitehdilta Victor Gruenilta, joka piirsi 1950-luvun puolivälissä ensimmäisen kauppagallerian. == Lähteet == * P. Englund. Hiljaisuuden historia. Suomentanut T. Hämäläinen. s. 197-198. Luokka:Kuluttajakäyttäytyminen
Gösta Becker

Gösta Becker (20. huhtikuuta 1890 Hamina – 17. syyskuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, Helsingin yliopiston sisätautiopin professori 1927–1937. Vuodesta 1941 hän oli Helsingin Diakonissalaitoksen sairaalan sisätautiosaston lääkäri ja 1945–1949 ylilääkäri.Otavan Iso tietosanakirja, osa 1, p. 1104. Otava 1967. Tieteellisessä työssään hän paneutui verisairauksiin, erityisesti pernisiöösiin anemiaan. Vienan retkelle 1918 Becker osallistui sotilaslääkärin tehtävissä. Sotilasarvoltaan Becker oli lääkintämajuri, ja hän toimi jatkosodan aikana muun muassa Tampereella sijainneen 10. Sotasairaalan päällikkölääkärinä.10\. Sotasairaalan toimintakertomus 1941–1943. Sota-arkisto / KArk. Beckerin tytär Elisabeth Becker lahjoitti 1970-luvulla Helsingin kaupungille isänsä kokoelman, joka sisältää noin 70 maalausta sekä lisäksi runsaasti muita esineitä, kuten hopeaa ja lasia.The Gösta Becker Collection. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Gösta Beckerin muistokirjoitus Duodecim- lehdessä 10/1949. * Lääkäri kerää aarteita, Suomen Kuvalehti, 29.10.1938, nro 43, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Rudolf Beckman

Rudolf Karl Beckman (17. syyskuuta 1889 Jomala, Ahvenanmaa – 7. helmikuuta 1972 HelsinkiOtavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 1106) oli suomalainen juristi. Hän väitteli tohtoriksi 1936. Hän oli hallintoneuvos 1938–1959 ja Helsingin yliopiston merioikeuden dosentti 1936–1949. Hän edusti merioikeuden asiantuntijana Suomea eri yhteyksissä. Hän julkaisi useita teoksia merioikeuden alalta.Uppslagsverket FinlandHallintoneuvos Rudolf Beckman 50-vuotias, Helsingin Sanomat, 17.09.1939, nro 250, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 08.09.2024 Beckman tuli ylioppilaaksi 1910 ja hän suoritti oikeustutkinnon 1915. Varatuomarin arvonimen Beckman sai 1917. Hän valmistui lakitieteen tohtoriksi 1936. Beckman oli Turun hovioikeudessa kanslistina 1919 ja notaarina vuodesta 1919. Viskaaliksi hänet nimitettiin 1928, asessoriksi 1930 ja hovioikeudenneuvokseksi 1936. Samana vuonna hänet nimitettiin merioikeuden dosentiksi Helsingin yliopistoon. Beckman toimi 1936–1938 hän toimi lainvalmistelukunnan laintarkastusjaoston jäsenenä ja vuonna 1938 hän tuli hallintoneuvokseksi korkeimpaan hallinto-oikeuteen. Beckman julkaisi useita tutkielmia merioikeuden alalta ja oli mukana laatimassa ehdotusta uudeksi merioikeudeksi. Hän oli 1933-1938 Suomen valtuutettuna pohjoismaitten välisissä merioikeus- ja ilmaoikeuskonferensseissa. Beckman oli vuodesta 1937 lähtien merityökomitean puheenjohtajana ja vuodesta 1938 kansainvälistä merioikeutta varten Suomessa toimivan yhdistyksen puheenjohtajana. ==Julkaisuja== *Handbok i sjörätt (1929 suom. Merioikeuden käsikirja, Söderström, 1940.) *Om fartygsbefälhavarens rättsliga ställning (2 nid., 1936–45) *Finlands sjörätt (1940 suom. Suomen merioikeus: luentoja, Söderström, 1940) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Isaac Béen

Isaac Peter David Béen (6. kesäkuuta 1888 Lysekil, Ruotsi – 9. syyskuuta 1962) oli ruotsalainen pappi. Hän oli kirkkoherra Göteborgissa 1930–1957, ylimääräinen hovisaarnaajan arvon hän sai 1936 ja Helsingin yliopiston teologian kunniatohtorin arvon 1948. Hän keräsi sotien aikana ja niiden jälkeen 1940-luvulla rahaa ja tavaraa suomalaisten avuksi.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 1110 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset papit Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Erkki Rajala (voimanostaja)

Erkki Rajala (s. 1962) on suomalainen voimanostaja. Hän voitti vuonna 2012 veteraanien M50-ikäluokan penkkipunnerruksen Euroopan-mestaruuden sarjassa 74 kg ikäluokkansa maailmanennätystuloksella 205,5 kg. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset voimanostajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isak Behm

Isak t. Iisak Behm (k. 1622 tai sen jälkeen) oli Pohjanmaan käskynhaltija vuodesta 1605 ja myöhemmin myös Länsipohjan käskynhaltija. Hän suoritti vuonna 1607 Täyssinän rauhansopimuksen mukaisen rajan pohjoisosalla rajanvedon yksin ilman venäläisten läsnäoloa Inarin järveen asti, korjautti Oulun linnan ja rakennutti Kajaanin linnan.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 1114 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Olkaamme suomalaisia Luokka:Suomen maaherrat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1622 kuolleet
Leonid Belski

Leonid Belski (1855 Korotojak, Voronežin kuvernementtiLeonid Bjelskij, L. P. Bjelskij ja hänen Kalevala-käännöksensä Valvoja 1909, s. 309-312. – 1916) oli venäläinen kirjallisuushistorioitsija. Hän oli Moskovan yliopiston ja naisjatko-opiston professori. Hän käänsi Kalevalan venäjäksi (1889) ja toimitti siitä 1904 nuorisolle lyhennetyn kuvitetun version.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1, p. 1139 Hänen Kalevala-käännöksestään on julkaistu 1977 nelikymmenjäsenisen työryhmän työstämä uusi versio. Belskin käännöstä on kehuttu, että hän käänsi teoksen Kalevalalle ominaiseen tyyliin, ja siitä välittyy alkuteoksen tragiikka ja huumori.Lea Pakkanen, Läksi jänis juoksemahan, pitkäkorva piippomahan, pro gradu, TaY 2007 ==Lähteet== ==Artikkeleita Belskistä== * Joos. J. Mikkola, Kirjallisia tietoja Valvoja 1890, s. 327-30; (Kalevala-käännöksestä) * Jalo Kalima, Leonid Petrovitsh Bjelskij Valvoja 1909, s. 307-309 12. Luokka:Venäläiset tieteilijät Luokka:Kirjallisuushistorioitsijat Luokka:Venäläiset kääntäjät Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Jorma Lammasniemi

Jorma Paavo Juhani Lammasniemi (s. 16. joulukuuta 1948 Kemi) on oululainen professori, joka toimi VTT:n tutkijana, laboratorionjohtajana, tutkimusjohtajana ja tieteellisenä johtajana.Autio, V.-M. (toim.). Suomen professorit. Finlands professorer. Professoriliitto 2000, s. 322. ISBN 951-95189-6-7 Lammasniemi valmistui ylioppilaaksi Kemin lyseosta 1968 ja diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1973 sekä tekniikan lisensiaatiksi 1982 ja tekniikan tohtoriksi 1983 Oulun yliopistosta. VTT:n teletekniikan laboratorion tutkijana hän toimi 1973–1977, elektroniikan laboratorion tutkijana 1977–1978, erikoistutkijana 1978–1984, vt. laboratorionjohtajana 1984–1986, laboratorionjohtajana (professori) 1986–1991, optoelektroniikan laboratorion johtajana 1992–1993, VTT Elektroniikan tutkimusjohtajana vuodesta 1991 ja viimeksi VTT:n tieteellisenä johtajana vuodesta 2006 vuoteen 2010 saakka, jolloin hän jäi osa-aikaeläkkeelle ja tutkimuskeskuksen osa-aikaiseksi vanhemmaksi neuvonantajaksi vuoteen 2012 saakka.Lammasniemestä Kemin lyseon sivulla (Viitattu 8.4.2018) Lammasniemi on julkaissut elektroniikasta ja optoelektroniikasta sekä tutkimus-, kehitys- ja innovaatiotoiminnasta lukuisia koti- ja ulkomaisia tieteellisiä, ammatti- ja yleistajuisia julkaisuja. Hän on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen, minkä lisäksi hänellä on ollut useita koti- ja ulkomaisia ammatillisia luottamustoimia ja hän on ollut Oulun yliopiston instrumentointitekniikan ja elektronisen piiritekniikan dosentti vuodesta 1988. Lammasniemi on suorittanut Reserviupseerikoulun, hänen sotilasarvonsa on yliluutnantti. Valtakunnallinen maanpuolustuskurssin hän kävi 1995. Lammasniemi on saanut Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkin 1997 ja Suomen Leijonan komentajamerkin 2010. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lammasniemen haastattelu Oulun yliopiston Aktuumi-lehdessä no. 2, 2.10.2005, ss. 14-15 (Viitattu 20.10.2012) Luokka: Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:VTT Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
MK-Tresmer

MK-Tresmer on suomalainen muovi- ja metalliteollisuusyritys, joka valmisti Palaset-tuotemerkillä markkinoitavia säästölippaita, vaateripustimia ja ostoskoreja sekä työpöytä- ja säilytystarvikkeita. ==Historiaa== Nykyinen MK- Tresmer sai alkunsa, kun Pohjoismaiden Yhdyspankista lähtemään joutunut Heikki Tavela osti 1950–1960-lukujen vaihteessa vasta perustetun muovipajan Oy MK- Tuote Ab:n, liikeideanaan suunnitella ja valmistaa muovisia säästölippaita pankkien markkinointitarkoituksiin. Yrityksen ensimmäinen tuote oli Maapallo- säästölipas Tavelan entiselle työnantajalle Yhdyspankille. Vuoteen 1965 mennessä MK-Tuote oli kasvanut muutaman työntekijän pajasta 80–90 hengen yritykseksi. Yhdyspankille tehty maapallolipas myytiin monen muunkin maan pankeille, ja Kansallispankin Roope Ankka -lipasta tilasi jopa Walt Disney -yhtiö. MK-Tuotteelle myönnettiin 1970 Tasavallan presidentin vientipalkinto. 1960-luvulla MK-Tuote valmisti säästölippaiden ohella autotarvikkeita sekä varastokalusteita, joissa yhdistyivät sekä muovien että metallien käyttö. Menestystuotteeksi muodostuivat MK-sarjan lokerikot, jotka muodostuivat metallikehikosta ja läpikuultavasta muovista valmistetuista vetolaatikoista. Tästä tuoteryhmästä syntyi vuonna 1969 Turkuun perustettu Treston Oy, jonka toisena perustajaosakkaana toiminut Vaasan Höyrymylly osti kokonaan itselleen 1977. Treston erikoistui varastokalusteisiin sekä Ristomatti Ratian suunnitelemiin Palaset-muovikalusteisiin. Tavela osti MK-ryhmään myös porilaisen vuonna 1952 perustetun Karhumuovi Oy:n, joka 1970-luvulla valmisti Ratian suunnittelemia melamiiniastioita Marimekon sisaryritykselle Décembrelle. Yrityksen tuotevalikoimassa oli nyt vaateripustimia, muita taloustarvikkeita, toimistomuoveja, lastentarvikkeita, varastokalusteita ja pakkaustuotteita. 1960-luvun lopulla viennin osuus liikevaihdosta ylitti 60 prosenttia. Vaateripustimien ja korien tuotanto aloitettiin 1970-luvun puolivälissä. MK-ryhmä siirtyi 1989 Bachmannien perheyrityksen, kassakaappivalmistaja Kaso Oy:n omistukseen, ja toiminta jatkui uudella nimellä MK-Tresmer Oy Helsingin Pitäjänmäellä. Omistajanvaihdoksen myötä tuotevalikoimaa karsittiin, ja yritys keskittyy Palaset-tuotemerkillä valmistettaviin toimisto- ja piensäilytystuotteisiin, vaateripustimiin ja ostoskoreihin sekä säästö- ja keräyslippaisiin. MK-Tresmer Oy:n liiketoiminta myytiin joulukuussa 2017 Plastep Oy:lle.Plastep Oy on 1.12.17 tehnyt liiketoimintakaupan MK-Tresmer Oy:n kanssa. Nimi MK-Tresmer siirtyi Plastep Oy:n aputoiminimeksi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset
Naudan tarttuva rinotrakeiitti

Naudan tarttuva rinotrakeiitti on naudan herpesvirus-1:n aiheuttama ylempien hengitysteiden tauti. Tauti tarttuu useimmiten hengitetyn ilman välityksellä. Virustartunnan tapahtuessa oireiden ilmenemiseen kuluu muutamia päiviä. Taudin yleisimpiä oireita ovat kirkas sierainvuoto ja silmän sidekalvontulehdus. Sierainvuoto muuttuu usein myöhemmin sameammaksi. Usein tautia sairastavalla eläimellä on myös kuumetta, ja sen ruokahalu on laskenut. Naudan tarttuva rinotrakeiitti kuuluu lakisääteisesti vastustettaviin, valvottaviin eläintauteihin. Tautia epäiltäessä on asiasta näin ollen ilmoitettava virkaeläinlääkärille. Luokka:Märehtijöiden virustaudit
Sharmila Tagore

Sharmila Tagore (s. 8. joulukuuta 1944 Hyderabad) on intialainen näyttelijä. Hän toimi Central Board of Film Certification -lautakunnan puheenjohtajana lokakuusta 2004 maaliskuuhun 2011. Hänet valittiin UNICEFin hyvän tahdon lähettilääksi joulukuussa 2005. Intian hallitus myönsi Tagorelle Padma Bhushan -palkinnon vuonna 2013. == Yksityiselämä == Sharmila Tagore syntyi hindulaiseen bengaliperheeseen Hyderabadissa. Hän on sukua kuuluisalle kirjailijalle Rabindranath Tagorelle. Tagore kääntyi islaminuskoon mennessään naimisiin Pataudin ruhtinaskunnan nawabin ja Intian krikettijoukkueen kapteenin Mansoor Ali Khan Pataudin kanssa 27. joulukuuta 1969. Heillä on kolme lasta: näyttelijä Saif Ali Khan (s. 1970), korusuunnittelija Saba Ali Khan (s. 1976) ja näyttelijä Soha Ali Khan (s. 1978). Mansoor Ali Khan Pataudi kuoli 70-vuotiaana 22. syyskuuta 2011. == Valikoitu filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Kieli Muuta 1959 Apun maailma Aparna Bengali 1960 Jumalatar Doyamoyee Bengali 1963 Kohtaus junassa Renu Bengali 1963 Chhaya Shurjo Ghentoo Bengali 1964 Kashmir Ki Kali Champa Hindi 1965 Waqt Renu Khanna Hindi 1966 Anupama Uma Sharma Hindi 1966 Devar Madhumati/Banwariya Hindi 1966 Nayak Aditi Bengali 1966 Yeh Raat Phir Na Aayegi Kiran/Kiranmai Hindi 1967 An Evening in Paris Deepa Malik/Roopa Malik (Suzy) Hindi 1967 Aamne Saamne Sapna Hindi 1969 Yakeen Rita Hindi 1969 Satyakam Ranjana Hindi 1969 Aradhana Vandhana Tripathi Hindi 1970 Päiviä ja öitä metsässä Aparna Bengali 1970 Safar Neela Kapoor Hindi 1971 Seemabaddha Tutul Bengali 1971 Chhoti Bahu Radha Hindi 1972 Amar Prem Pushpa Hindi 1972 Dastaan Meena Hindi 1973 Daag Sonia Kohli Hindi 1973 Aa Gale Lag Jaa Preeti Hindi 1975 Mausam Chanda/Kajli Hindi 1975 Chupke Chupke Sulekha Chaturvedi Hindi 1975 Faraar Mala/Asha Hindi 1977 Amanush Rekha Hindi/bengali 1978 Besharam Rinku/Monica Hindi 1979 Chuvanna Chirakukal Malajalam 1979 Dooriyaan Ratna Hindi 1982 Namkeen Nimki Hindi 1982 Desh Premee Bharati Hindi 1984 Sunny Sitara Hindi 1991 Mississippi Masala Kinnu Englanti 1993 Aashiq Awara Rouva Singh Hindi 1999 Mann Devin isoäiti Hindi 2000 Dhadkan Devin äiti Hindi 2003 Shubho Mahurat Padmini Chowdhury Bengali 2005 Viruddh... Family Comes First Sumitra Patwardhan Hindi 2006 Eklavya Suhasinidevi Hindi 2007 Fool N Final Bhabi Hindi 2008 8 x 10 Tasveer Savithri Puri Hindi 2009 Antaheen Pishima Bengali 2009 Morning Walk Neelima Hindi 2009 Samaantar Shama Vaze Marathi 2010 Break Ke Baad Ayesha Khan Hindi == Palkinnot == * National Film Awards ** 1976: Paras naispääosa – Mausam ** 2004: Paras naissivuosa – Abar Aranye *Filmfare Awards ** 1969: Paras naispääosa – Aradhana ** 1997: Elämäntyöpalkinto * Screen Awards ** 2002: Elämäntyöpalkinto * Muita palkintoja ** 1999: Ordre des Arts et des Lettres Ranskan valtiolta ** 2013: Padma Bhushan Intian valtiolta == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
InterPride

InterPride on pride-järjestäjien kansainvälinen yhdistys. Se pitää aluekonferensseja ja vuosittaisen maailmankonferenssin. Lisäksi se valitsee vuosittaisen kansainvälisen HLBTI-prideteeman ja järjestää WorldPride- tapahtumia. InterPride perustettiin vuonna 1982 Bostonissa nimellä National Association of Lesbian and Gay Pride Coordinators. Yhdistyksen toiminta laajeni kansainväliseksi, ja vuoden 1999 konferenssi Glasgow'ssa oli ensimmäinen Pohjois-Amerikan ulkopuolella järjestetty. InterPride on Yhdysvaltain veronlain pykälän 501(c)(3) mukainen verovapaa yhteisö Texasissa.InterPride: Mission & History == Lähteet == Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen järjestöt Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt
Carlo Giuliani

Carlo Giuliani (14. maaliskuuta 1978 Rooma – 20. heinäkuuta 2001 Genova) oli italialainen globalisaatiokriitikko ja kansalaisaktivisti. Italialainen karabinieeri ampui hänet heinäkuussa 2001 G8-maiden kokouksen yhteydessä järjestetyssä mielenosoituksessa. ==Genovan mielenosoitus== Heinäkuun 20. päivänä vuonna 2001 Giuliani oli mukana Genovassa järjestetyn G8-maiden kokouksen vastaisessa mielenosoituksessa. Kaupungin keskustassa sijaitsevalla Alimonda-aukiolla protesti muuttui väkivaltaiseksi yhteenotoksi mielenosoittajien ja karabinieerien välillä. Joukko mielenosoittajia hyökkäsi metalliputkilla ja puisilla kepeillä varustautuneena kahden karabinieerin miehittämän maastoauton kimppuun. Guiliani oli löytänyt jostakin palosammuttimen, jonka hän ilmeisesti oli aikeissa heittää auton ikkunasta sisään. Autossa ollut karabinieeri Mario Placanica ehti kuitenkin ampua lähietäisyydeltä Giuliania pistoolilla kasvoihin. Sitten vielä karabinieerien auto ajoi maassa makaavan Giulianin yli. ==Syytteet Placanicaa vastaan== Ampumatapauksen tutkimusten yhteydessä esitettiin asiantuntijalausunto, jonka mukaan Giulianin surmannut luoti kimposi jostakin, eikä Placanica näin olisi suoraan tähdännyt häntä. Todisteiden vuoksi kaikki syytteet Placanicaa vastaan hylättiin, eikä asia edennyt oikeuteen asti. Myöhemmin muita mielenosoittajia vastaan käydyssä oikeudenkäynnissä Giuliania tutkinut professori Marco Salvi kuitenkin todisti, että surmanluoti olisi ammuttu suoraan Giulianin kasvoja kohti. Viranomaisia arvosteltiin myös siitä, ettei autolla Giulianin yli ajanutta karbinieeriä vastaan nostettu syytettä. Perusteluna käytettiin, että Giuliani oli jo siinä vaiheessa kuollut. Auttamaan tulleiden hoitajien mukaan Giuliani oli kuitenkin vielä hengissä heidän saapuessaan paikalle. ==Kuoleman jälkeen== thumb|150px|Muistomerkki Genovan Piazza Alimondella. Kuolemansa jälkeen Carlo Giuliania on muistettu monin eri tavoin. Hän kohtalonsa on inspiroinut useita eri alojen taiteilijoita. Muun muassa kymmenet musiikintekijät ovat tehneet hänestä kertovia kappaleita tai omistaneet niitä Giulianin muistolle. Tunnetuimpia ovat englantilainen Chumbawamba, espanjalainen Ska-P sekä baskitaustainen Manu Chao. Giulianin kuolinpaikan Piazza Alimonda ovat aktivistit nimenneet epävirallisesti Piazza Carlo Giulianiksi. Aukiolle on myös pystytetty pieni muistomerkki. Kreuzbergin kaupunginosassa Berliinissä avattiin Giulianin kuoleman kymmenvuotispäivänä hänelle omistettu puisto. Giulianin vanhemmat ovat myös kustantaneet muistomerkin, jossa on lyhyt italiankielinen teksti: Carlo Giuliani, ragazzo (Carlo Giuliani, poika). Vuonna 2002 valmistui Giulianin kuolemasta italialaisen ohjaajan Francesca Comencinin samanniminen dokumenttielokuva. Carlo Giulianin äiti Haidi Giuliani valittiin vuonna 2006 Italian parlamenttiin kommunistisen PRC-puolueen edustajana. Luokka:Italialaiset henkilöt Luokka:Kansalaisaktivistit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Karelia-Upofloor

Karelia-Upofloor Oy on suomalainen parketteja ja muita lattianpäällysteitä valmistava yritys, joka muodostui vuonna 2000 kun Karelia Parketti Oy ja Upofloor Oy yhdistyivät Karelia Yhtymä -konserniksi. Vuonna 2007 konsernin nimi muutettiin Karelia-Upofloor Oy:ksi. Karelia-Upofloorin parkettimerkki on Karelia. Upofloor nimellä myydään lattioiden muovipäällysteitä. Yrityksellä on tuotantolaitos Suomessa Ikaalisissa ja Nokialla sekä tehtaat Venäjällä ja Romaniassa. ==Historiaa== Upofloor sai alkunsa Nokialle vuonna 1955 perustetusta Kymarnosta, joka valmisti aluksi muoviletkuja ja -putkia. Nokia eli silloinen Suomen Gummitehdas oli valmistanut kumimattoja jo 1930-luvun alusta ja halusi nyt laajentaa moderneihin muovipäällysteisiin. Oman tuotekehityksen sijaan ostettiin valmistuslisenssi suuren brittiläisen The Marley Floor Tile Co:n kanssa. Mukaan liittyi myös Kymin Osakeyhtiö, ja uuden yrityksen nimi Kymarno muodostettiin Kymin, Marleyn ja Nokian nimien alkutavuista. Ensimmäisenä Pohjoismaissa Kymarno alkoi valmistaa vinyyli- asbestilaattoja nimellä Finnflex sekä hartsi-asbestilaattoja nimellä Finntile. Vuonna 1964 tuotiin markkinoille PVC-matto Finnplano ja huopapohjainen vinyylimatto Pehmo. Kymarnolla oli muovipäällysteissä miltei sadan prosentin markkinaosuus Suomessa, minkä lisäksi yritys harjoitti vientiä aluksi Neuvostoliittoon ja Ruotsiin ja sitten myös Etelä-Eurooppaan ja Lähi-itään. Lattiamateriaalien lisäksi Kymarno valmisti muoviputkia sekä pakkausteollisuuden tarvitsemia muovikalvoja. Karelia Parketti sai alkunsa Heikki Väänäsen 1981 perustamasta Parkettiliike Väänänen Oy:stä. Vuonna 1991 Karelia Parketti laajensi maahantuonnista valmistukseen ostamalla tuupovaaralaisen parkettitehtaan. Toinen tehdas Kuopioon valmistui 1998. Karelia Parketille myönnettiin Tasavallan Presidentin kansainvälistymispalkinto vuonna 2000. Karelia-Upofloorin enemmistöomistajana on vuodesta 2004 ollut Hartwallin suku. Heidän aikanaan yritys on aloittanut tuotannon Romaniassa ja liittänyt konserniin keraamisten laattojen ja lasitiilien tuontia ja myyntiä harjoittavan Laattamaailma Oy:n. Vuonna 2012 Karelia-Upofloor ja ruotsalainen AB Gustaf Kähr yhdistyvät. Pääomistajiksi Triton ja Hartwall Capital. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Ikaalinen Luokka:Kuopiolaiset yritykset Luokka:Nokialaiset yritykset Luokka:Tuupovaara
Mahtijalokotka

Mahtijalokotka (Nisaetus nipalensis) on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Bhutanissa, Kambodžassa, Kiinassa, Intiassa, Japanissa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Pakistanissa, Venäjällä, Sri Lankassa, Taiwanissa, Thaimaassa ja Vietnamissa, vaeltavana myös Hongkongissa, Koreassa ja Mongoliassa. Sen kanta on pienenemässä, koska sen esiintymisalue on tuhoutumassa. Sen elinpiiriä ovat lauhkean vyöhykkeen sekä subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät 500–4 000 metrin korkeudessa.Birdlife.org viitattu 21.10.2012 ==Alalajit== Sillä on kaksi alalajia: * Nisaetus nipalensis nipalensis, Hodgson, 1836 * Nisaetus nipalensis orientalis, (Temminck & Schlegel, 1844) ==Lähteet== Luokka:Haukat
Eeva Kontu

Eeva-Kaarina KontuEeva Kontu Oy – Taloustiedot. Yritystele.fi Viitattu 20.11.2013. (s. 1981 Eurajoki) on suomalainen muusikko ja kapellimestari. Hänen soittimiaan ovat laulu, piano, saksofoni ja huilu. Eurajoelta lähtöisin oleva Kontu asuu nykyään perheineen Helsingissä. Sitä ennen hän vaikutti pitkään Tampereella. Kontu on opiskellut musiikkia Rauman musiikkiopistossa, Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa sekä Tampereen ammattikorkeakoulun teatterimusiikin linjalla. Vuonna 2021 Kontu valmistui maisteriksi Royal Academy of Musicista. Vuodesta 2005 lähtien hän on toiminut kapellimestarina useissa eri teattereissa kuten Tampereen Työväen Teatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa, Tampereen teatterissa sekä Pyynikin kesäteatterissa. Kontu on myös soittanut huilua ja saksofonia Yö-yhtyeen levyillä Yhden yön tarinoita ja Kuolematon sekä Loisto. 2000-luvun alussa hän oli mukana useissa Luvian talviteatterin tuotannoissa. Syksyllä 2012 Eeva Kontu aloitti TV2:n Tartu mikkiin! -ohjelman kapellimestarina. Hänellä on lisäksi ollut oma yhtye Eeva Kontu Vintage.Tartu mikkiin svengaa nyt uusin soundein!, Femantle Media Viitattu 21.10.2012. Nykyään hän keskittyy eri sävellysprojekteihin näyttämöteoksille. Hänelle myönnettiin valtion viisivuotinen taiteilija- apuraha 2021. ==Lähteet== *Eeva Kontu - nyt myös tuttu TV:stä, Uusi Rauma 13.10.2012 ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Eeva Kontun kotisivut *Eeva Kontu Discogs-palvelussa Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Suomalaiset saksofonistit Luokka:Suomalaiset huilistit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Onnimanni-palkinto

Onnimanni-palkinto on Lastenkirjainstituutin vuodesta 1993 myöntämä palkinto. Palkinto myönnetään vuosittain tai vähintään joka kolmas vuosi yksilölle tai yhteisölle, joka on ansioitunut lasten- ja nuortenkirjallisuuden aseman edistäjänä. Palkintoa ei myönnetä kirjailijan, kuvittajan tai kääntäjän työstä. Palkintona jaetaan Marjatta Kurenniemen kirja Oli ennen Onnimanni ja Onnimanni-lehden vuosikerta. Palkinnonsaaja voidaan ottaa Lastenkirjainstituutin kannatusyhdistyksen kunniajäseneksi. Palkinnon myöntää Lastenkirjainstituutin kannatusyhdistyksen hallituksen nimeämä palkintolautakunta. Palkinto jaetaan Sadun päivänä (18. lokakuuta) tai sen tuntumassa. ==Palkitut== * 1993: Hufvudstadsbladetin kulttuuritoimitus * 1994: Lahden kaupunginkirjaston lastenosasto * 1995: Jarmo Heikkinen (toimittaja) * 1996: Maija Lehtonen (tutkija) * 1997: Koululainen (lehti) * 1998: Helena Linna (opettaja) * 1999: Kustannusosakeyhtiö Tammi * 2000: Kirja kantaa, tarina tukee -projekti * 2001: Maija Karjalainen (lehtori) * 2002: Risto Räppääjä ja pakastaja-Elvi -musikaali * 2003: Arja Kanerva (lastenkirjaosaston toimituspäällikkö) * 2004: Maija Korhonen (Kallion kirjaston lastenosaston osastonjohtaja) * 2005: Maria Laukka (Voipaalan lastenkulttuurikeskuksen toiminnanjohtaja) * 2006: Vinski (lastenkirjallisuuslehti) * 2007: Pia Paananen ja Outi Juurikainen (sanataidekasvattajia) * 2008: Sisko Ylimartimo (lehtori, dosentti) * 2009: Sastamalan Kirjaset-tapahtuma * 2010: Yle Radio 1:n lastenohjelma Lukunakki * 2011: Napero-Finlandia * 2012: Celia-kirjaston lasten ja nuorten palvelut * 2013: Valveen sanataidekoulun Saareen-näyttely * 2014: Suomalainen kirjastoautotoiminta, kirjastoautoissa tehtävästä lastenkirjallisuutta ja lasten lukemista edistävästä työstä * 2015: Lukuinto- ohjelma, lasten ja nuorten lukemista edistävästä työstä (palkinnon vastaanottajina Oulun yliopiston humanistinen ja kasvatustieteiden tiedekunta) * 2016: Yleisradion lastenohjelma Pikku Kakkonen lastenkirjallisuuden näkyvyyttä ja lukuharrastusta edistävästä työstä * 2017: Päivi Heikkilä- Halttunen (tutkija, kriitikko, kouluttaja) * 2018: Etana Editions (kustantamo) * 2019: Kirjavinkkariyhdistys ry * 2020: Lukuhirmu Hertta (kirjatubettaja) * 2021: LANU!-kirjallisuusfestivaali * 2022: Lukulahja lapselle -ohjelma * 2023: Ulla Lehtinen (lukuinnostaja ja sisällöntuottaja) * 2024: Seinäjoen kaupunginkirjaston lasten ja nuorten lukutaitoa ja lukemista edistävien kirjastopalvelujen valtakunnallinen erityistehtävä Lähde ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnot
Aleksandr von Benckendorff

Konstantin Alexander Karl Wilhelm Christoph von Benckendorff (, Aleksandr Hristoforovitš Benkendorf); 1783–1844) oli venäläinen kenraali. Hän oli baltiansaksalaista sukua ja kotoisin Tallinnasta. Hän oli vahvasti mukana kukistamassa vuonna 1825 dekabristikapinaa, sen perusteella keisari Nikolai I nosti hänet Venäjän santarmiston johtoon. Hän oli tunnettu Venäjän salaisen poliisin eli Hänen majesteettinsa kanslian kolmannen osaston päällikkönä, ja hän rakensi Venäjän valtiollisen poliisi- ja vakoojajärjestelmän.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 1153 Hänen veljensä oli diplomaatti Konstantin von Benckendorff ja hänen sisarensa ruhtinatar Dorothea Lieven oli vaikutusvaltainen henkilö 1800-luvun eurooppalaisessa seuraelämässä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Nordisk familjebok, Runeberg.org Luokka:Venäjän valtakunnanneuvoston jäsenet Luokka:Venäläiset sotilaat Luokka:Baltiansaksalaiset Luokka:Vuonna 1783 syntyneet Luokka:Vuonna 1844 kuolleet
Turn on the Night

Turn on the Night on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Kissin singlejulkaisu vuodelta 1988. Se on kymmenes raita yhtyeen vuoden 1987 studioalbumilla Crazy Nights, ja singlenä kappale julkaistiin 10. syyskuuta 1988. Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen laulajakitaristi Paul Stanley yhteistyössä lauluntekijä Diane Warrenin kanssa, ja singlen b-puolella olevan "Hell or High Waterin" ovat kirjoittaneet yhtyeen laulajabasisti Gene Simmons sekä soolokitaristi Bruce Kulick. Singlen a-puolella päälaulajana toimii Stanley, kun taas b-puolella lauluvastuun kantaa vastaavasti Simmons. Kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo, jonka ohjasi Marty Callner. == Kappaleet == === 7" vinyylisingle === # # === CD-single === # # # # == Kokoonpano == ;7" vinyyli * Paul Stanley – rytmikitara, laulu (kappale "Turn on the Night") * Gene Simmons – basso, laulu (kappale "Hell or High Water") * Bruce Kulick – soolo- ja rytmikitara * Eric Carr – rummut, taustalaulu CD-single * Paul Stanley – rytmikitara, laulu kappaleissa "Turn on the Night" ja "Heaven's on Fire" * Gene Simmons – bassokitara, laulu kappaleissa "Hell or High Water" ja "I Love It Loud" * Vinnie Vincent – soolo- ja rytmikitara sekä taustalaulu kappaleessa "I Love It Loud" * Mark St. John – soolo- ja rytmikitara kappaleessa "Heaven's on Fire" * Eric Carr – rummut, taustalaulu == Lähteet == Luokka:Kissin kappaleet Luokka:Vuoden 1987 kappaleet
Carl Bennedich

Carl Bennedich (5. kesäkuuta 1880 Falkenberg – 1939 Linköping)B. Boëthius: Carl Bennedich Svenskt Biografiskt Lexikon (1922). Ruotsin valtionarkisto. oli ruotsalainen upseeri ja sotahistorioitsija. Hän suunnitteli ja johti laajojen historiallisten teosten Karl den XII på slagfältet (1918–1919) ja Sveriges krig 1611–1632 (1936–1939) laatimista. Hän auttoi kenraali Nikolaj Mexmontania vuonna 1917 Suomen kansannousun suunnittelussa.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 1154 == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset sotahistorioitsijat Luokka:Ruotsalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Joakim Berendes

Joakim Berendes (myös Jaakkima Berndes, k. 1623) oli virkamies. Hänet nimitettiin vuonna 1611 Viipurin ja 1614 Kaprion käskynhaltijaksi sekä kamarineuvokseksi. Vuonna 1619 hän sai määräyksen toimikuntaan, joka lähetettiin Suomeen tarkastamaan ja järjestämään muun muassa veronkantoa ja hallintoa. Vuonna 1622 hänestä tuli Riian käskynhaltija ja Savon tuomari. Berendesin poika ensimmäisestä avioliitosta Anna von Rosenin (k. 1604) oli valtaneuvos Johan Berendes (1603–1652). Berendes avioitui toisen kerran Henrik Wreden lesken Gertrud von Ungernin kanssa, joka suhtautui ankarasti Elimäen läänitystalonpoikiinsa. Hänen sanotaan olleen tarmokas, omaa etua ajava ja keränneen suuren omaisuuden.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 1166 Kenraalimajuri, vapaaherra Fabian Berendes (1610–1678) oli Berendesin poika tästä avioliitosta. ==Katso myös== * Berendes ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Sivu 54. Luokka:Ruotsalaiset virkamiehet Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1623 kuolleet
Ivar Berendsen

Ivar Berendsen (1865 Kööpenhamina – 1939) oli tanskalainen juristi, poliitikko ja Suomen ystävä. Sortovuosina hän tuki Suomen oikeustaistelua ja suomalaisia poliitikkoja.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 1167 Valmistuttuaan lakitieteen kandidaatiksi Berendsen meni tullilaitoksen palvelukseen, ja 1903 hänet nimitettiin Kööpenhaminan tullinhoitajaksi. Hän osallistui Tanskan julkiseen valtiolliseen elämään ja liittyi radikaaliseen vasemmistoon, jonka keskushallintoon hän kuului. Berendsen toimi Suomen oikeuksien puolesta muun muassa tohtori Carl Martin Norman-Hansenin kanssa, johti Tanskan osanottoa eurooppalaiseen kulttuuriadressiin 1899 Suomen hyväksi ja kirjoitti asiasta eri lehtiin. Hän oli Salmonsenin tietosanakirjan Suomen- osaston avustaja. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1891 Anna Levonius Suomesta.Berendsen, Ivar, Tietosanakirja osa 1, palsta 968, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909Maikki Friberg, Tieni varrella tapaamia I, artikkeli Anna Berendsen, Ensimmäisen kerran julkaissut Naisten Ääni 1920. (Standard Library) ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset juristit Luokka:Tanskalaiset poliitikot Luokka:Tanskalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Fredrik Bergbom

Fredrik Bergbom (1785–1830) oli suomalainen filosofi, Turun akatemian teoreettisen filosofian professori vuodesta 1823 ja yliopiston rehtori 1825–1826. Hän oli Mnemosynen toimittaja. Hän julkaisi latinankielisiä väitöskirjoja aiheenaan Immanuel Kant, Johann Gottlieb Fichte ja Friedrich von Schelling.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 1171 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset filosofit Luokka:Turun akatemian rehtorit Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Vuonna 1785 syntyneet Luokka:Vuonna 1830 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Rantavahdin sadepäivät

Rantavahdin sadepäivät on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jukka Takalon soolosingle ja kappale vuodelta 2012. Se on kolmas raita Takalon vuoden 2012 Kahden hengen disko-studioalbumilla, ja singlenä kappale julkaistiin vuoden 2012 kesällä. Kappaleesta on myös kuvattu Ville Pohjosen ohjaama musiikkivideo, joka kuvattiin Takalon kotiseudulla Martinniemessä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2012 kappaleet Luokka:Jukka Takalon kappaleet
Bergbom

Bergbom on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: *Carl Gustaf Bergbom, Myllyrannan ruukin perustaja, lääninkamreeri *Emilie Bergbom (1833–1905), kulttuurihenkilö *Fredrik Bergbom (1785–1830), filosofian professori ja yliopiston rehtori *Gustaf Bergbom (1785–1860), kauppias ja laivanvarustaja, kauppaneuvos *Helny Bergbom (1878–1967), järjestöjohtaja, toinen Tanhuvaaran urheiluopiston perustajista *Johan Erik Bergbom (1796–1869), senaattori ja valtioneuvos *Johan Georg Bergbom (1850–1917), kartanonomistaja ja maanviljelysneuvos *Johan Gustav Bergbom (1818–1893), kauppaneuvos, laivanvarustaja ja sahanomistaja, Gustaf Bergbomin poika *Kaarlo Bergbom (1843–1906), teatterinjohtaja, suomenkielisen teatterin perustaja ja näytelmäkirjailija *Karl Zachris Bergbom (1845–1903), juristi, Suomen Pankin johtaja ja valtioneuvos *Miko Bergbom (s. 1996), Perussuomalaisen Nuorison puheenjohtaja, tubettaja, poliitikko ja kansanedustaja *Ossian Wuorenheimo, alk. Bergbom (1845–1917), senaattori. ==Katso myös== *Wuorenheimo
Edvard Bergh

Johan Herman Edvard Bergh (21. marraskuuta 1829 Vaasa – 5. tammikuuta 1903 Helsinki) oli suomalainen juristi ja yhteiskunnallinen kirjailija. Berghin vanhemmat olivat vaasalainen kauppias Johan Samuel Bergh (k. 1853) ja Elisabet Ulrika Wikstrand. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua 1838–1844 ja Vaasan lukiota 1844–1846 ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1846. Bergh valmistui Helsingin yliopistosta molempien oikeuksien kandidaatiksi 1859. Bergh oli vuodesta 1864 Helsingissä oikeusneuvosmies. Hän osallistui useiden sanomalehtien – Morgonbladet, Åbo Underrättelser, Papperslyktan ja Helsingfors Dagblad – toimittamiseen. Myöhemmin hän kirjoitti Hufvudstadsbladetiin yhteiskunnallisista kysymyksistä.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 1 p. 1179 Hänet erotettiin yliopistosta lyhyeksi aikaa Töölön jutun yhteydessä.Uppslagsverket Finland Bergh oli Helsingfors Dagbladin päätoimittaja 1863–1864. Hän oli oikeusraatimiehenä Helsingissä 1864 ja osallistui porvarissäädyssä Helsingin edustajana valtiopäiville 1867 ja 1877–1878. Bergh oli naimisissa vuodesta 1866 Johanna Charlotta Lemströmin kanssa. Heidän poikiaan olivat kirjailija, maanviljelijä John Arnold Bergh (1872–1939) sekä Suomen sokeain liiton sihteeri ja puheenjohtaja Ralf Robert Bergh (1875–1947).Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Johan Herman Edvard Bergh. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 20.2.2015. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1829 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Kasettisoitin

Kasettisoitin, nauhuri on äänentoistoon tarkoitettu laite, joka käyttää c-kasettia. Soitin voi olla myös kannettava. Ilmausta kasettidekki on käytetty lähinnä kookkaampien laitteiden yhteydessä. Laatukriteereitä: vähäinen huojunta ja kohina. Tallentavien laitteiden mikrofoni on joko sisään rakennettu tai liittimellä varustettu ulkoista mikrofonia varten. ==Katso myös== *Korvalappustereot *CD-soitin *DVD-soitin Luokka:Viihde-elektroniikka Luokka:Äänentoistotekniikka Luokka:Tallennusvälineet
DCC

DCC, Digital Compact Cassette on digitaalinen äänentallennusformaatti, joka hyödyntää magnetoituvaa nauhaa. Formaatin kehittäjinä toimivat Philips ja Matsushita vuoden 1992 loppupuolella. DCC-kasetin markkinointi oli samantyyppistä kuin tavallisella Philipsin jo vuonna 1963 kehittämällä analogisella C-kasetilla (Compact Audio Cassette, Music Cassette). DCC- formaatti kilpaili erityisesti Sonyn ja TDK:n kehittämän MiniDiscin (MD) kanssa, joka niin ikään tuli markkinoille vuonna 1992. Toinen DCC:n kanssa kilpaileva formaatti oli Digital Audio Tape (DAT-nauha), mutta sekään ei saanut laajempaa menestystä ilmestyessään vuonna 1992 lukuun ottamatta lähinnä ammatti- ja harrastelijamuusikoita sekä TV- ja radiotuotantoa. DCC oli edullisempi kuin DAT ja DCC:n etuna oli myös formaatin taaksepäin yhteensopivuus eli DCC-kasettinauhureilla pystyy toistamaan myös tavallisia analogisia C-kasetteja. Luokka:Äänitiedostomuodot
Pökkelökehrääjät

Pökkelökehrääjät (Nyctibiidae) on kehrääjälintujen lahkoon kuuluva heimo. Siihen kuuluu vain yksi suku, Nyctibius. ==Tuntomerkit== Pökkelökehrääjät ovat keskikokoisia yöaktiivisia lintuja. Niillä on suuri pää, pieni ruumis, pitkät siivet ja pyrstö ja hyvin lyhyet jalat. ==Levinneisyys== Pökkelökehrääjiä elää Keski- ja Etelä-Amerikassa. ==Lajit== Heimoon kuuluu seitsemän lajia: *Isopökkelökehrääjä (Nyctibius grandis) *Pyrstöpökkelökehrääjä (Nyctibius aethereus) *Väliamerikanpökkelökehrääjä (Nyctibius jamaicensis) *Harmaapökkelökehrääjä (Nyctibius griseus) *Andienpökkelökehrääjä (Nyctibius maculosus) *Valkopökkelökehrääjä (Nyctibius leucopterus) *Ruskopökkelökehrääjä (Nyctibius bracteatus) ==Lähteet== Luokka:Kehrääjälinnut
Bergh

Bergh on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: *Annsi Bergh (1900–1932), suomalainen Saksassa asunut tanssija ja tanssinopettaja *Arthur Bergström, käytti Saksassa nimeä Bergh (1976–1932), jääkäri, merikapteeni *Carl Gustaf Bergh (1816–1896), suomalainen kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies *Dimitri Van den Bergh (s. 1994), belgialainen dartsinpelaaja *Edvard Bergh (1829–1903), suomalainen kirjailija, juristi *Edward Bergh (1828–1880), ruotsalainen maisemamaalari *Elis Bergh (1881–1954), ruotsalainen arkkitehti ja teollinen suunnittelija *Gertrude van den Bergh (1793–1840), alankomaalainen pianisti, musiikkipedagogi, säveltäjä ja kuoronjohtaja *Gunnar Bergh (1909–1986), ruotsalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä *Hanna Bergh (1864–1890), suomalainen taidemaalari *Hendrik J. van den Bergh (1914–1997), eteläafrikkalainen kenraali *Janne Bergh (s. 1967), norjalaissyntyinen suomalainen ratsastaja *Johan Fredrik Bergh (1795–1866), suomalainen herännäispappi *John Arnold Bergh (1872–1939), suomalainen kirjailija nimillä Arnold, Mikael Sand ja Mikael Sanden *Julius Immanuel Bergh (1810–1878), suomalainen pappi ja pedagogi *Martti Wuori eli Martin Alexius Bergh (1858–1934), suomalainen maaherra ja kirjailija *Mimmi Bergh (1845–1932), suomalainen kirjailija *Richard Bergh (1858–1919), ruotsalainen taidemaalari *Robert Bergh (s. 1968), ruotsalainen raviohjastaja ja -valmentaja *Samuel Gustaf Bergh (Samuli Kustaa Bergh, 1803–1852), kirjailijanimi Kallio, suomalainen runoilija *Solko van den Bergh (1854–1916), alankomaalainen ampuja *Sverre Bergh (1920–2006), norjalainen vakooja *Tutta Tuominen-Bergh (1927–2007), suomalainen viulisti *Ulla Bergh (1914–1997), suomalainen tekstiilitaiteilija ja vaatesuunnittelija *Volmar Bergh (1890–1972), suomen kielen lehtori Tanskassa ja Ruotsissa *Øivind Bergh (1909–1987), norjalainen viulisti ja kapellimestari. ==Katso myös== *Berg