EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Eisensteinin lause

Eisensteinin lause on saksalaisen matemaatikko Gotthold Eisensteinin mukaan nimetty matemaattinen lause, joka koskee potenssisarjojen kertoimia, jotka ovat rationaalikertoimisia algebrallisia funktioita. Lauseella voidaan näyttää, että eksponenttifunktio on transkendenttinen. Oletetaan, että :\sum_{}^{} a_n t^n on formaali potenssisarja, jossa kertoimilla an on nollasta poikkeava suppenemissäde kompleksitasossa, ja että se esittää analyyttistä funktiota, ja olkoon dn luvun an nimittäjä, jossa murtoluku on loppuun supistetussa muodossa. Tällöin Eisensteinin lauseen mukaan on olemassa äärellinen joukko S alkulukuja p siten, että jokainen luvun dn nimittäjä sisältyy S:ään. luokka:Kompleksianalyysi Luokka:Lukuteoria Luokka:Matemaattiset teoreemat
Pietro Gabrielli

Pietro Gabrielli (s. 17. maaliskuuta 1931) on italialaissyntyinen, Ecuadorissa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 29. kesäkuuta 1962 ja nimitettiin Méndezin apostoliseksi vikaariksi sekä Taparuran titulaaripiispaksi 1. heinäkuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francesco Canalini, jota avustivat Teodoro Luis Arroyo Robelly ja Frumencio Escudero Arenas.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Pietro Gabrielli Gabrielli jäi eläkkeelle 15. huhtikuuta 2008. == Lähteet == Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Ecuadorilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eddie and the Cruisers

Eddie and the Cruisers on vuonna 1983 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka ohjasi Martin Davidson. Hän myös käsikirjoitti elokuvan yhdessä Arlene Davidsonin kanssa. Pääosassa esiintyvät Tom Berenger, Michael Paré, Joe Pantoliano ja Matthew Laurance. == Juoni == Toimittaja Maggie Foley haastattelee Eddie and the Cruisers -rock-yhtyeen elossa olevia jäseniä. Yhtyeen muistot palaavat takaisin laulaja Eddie Wilsonista, kun sanoittaja Frank Ridgeway palaa takaisin yhtyeen jäsenten seuraksi. Eddien oletettiin kuolleen auto-onnettomuudessa, mutta epäilyt alkavat kasvaa, kun eräs henkilö etsii yhtyeen viimeisintä ja julkaisematonta levyä. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Elokuva sai ensi-iltansa syyskuussa 1983 ja tuotti avausviikolla 1.4 miljoonaa dollaria ja kaiken kaikkiaan 4.7 miljoonaa dollaria Pohjois-Amerikassa. Se otettiin huonon menestyksen vuoksi pois teattereista kolmen viikon jälkeen ja kaikki mainokset jo ensimmäisen viikon jälkeen. Vuonna 1984 Eddie and the Cruisers esitettiin HBO televisiokanavalla ja suuren suosion myötä Embassy Pictures päätti julkaista elokuvan viikon verran teattereihin. Se ei kuitenkaan menestynyt lipputuloissa. Sittemmin elokuva nousi kulttimaineeseen VHS myynnin kautta.Pat Sajak Show 1989 Viitattu 23.6.2013 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1983 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Musiikkielokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Alfred Gonti Pius Datubara

Alfred Gonti Pius Datubara (s. 12. helmikuuta 1934) on indonesialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki kapusiinien papiksi Antoine Henri van den Hurk 22. helmikuuta 1964. Hänet nimitettiin Medanin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Novin titulaaripiispaksi 5. huhtikuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta; pääkonsekraattorina toimi Justinus Darmojuwono, jota avustivat Antoine Henri van den Hurk ja Raimundo Cesare Bergamin.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Alfred Gonti Pius Datubara, O.F.M. Cap. 24\. toukokuuta 1976 Datubara sai nimityksen Medanin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 12. helmikuuta 2009. == Lähteet == Luokka:Indonesialaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raúl Holguer López Mayorga

Raúl Holguer López Mayorga (s. 24. elokuuta 1926) on ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1951 ja nimitettiin Guarandan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Casae in Numidian titulaaripiispaksi 30. maaliskuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Vicente Rodrigo Cisneros Durán, jota avustivat Luigi Accogli ja Pablo Muñoz Vega.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Raúl Holguer López Mayorga López Mayorga nimitettiin Guarandan koadjuuttoripiispaksi 3. elokuuta 1974, ja hänestä tuli sen piispa 24. toukokuuta 1980. Hän sai 18. kesäkuuta 1990 nimityksen Latacungan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 19. helmikuuta 2003. == Lähteet == Luokka:Ecuadorilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
José Victoriano Naranjo Tovar

José Victoriano Naranjo Tovar (s. 3. heinäkuuta 1941) on ecuadorlainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Latacungan hiippakuntaan 2. heinäkuuta 1965 ja nimitettiin sen piispaksi 19. helmikuuta 2003. Piispaksi konsekroinnin suoritti 25. maaliskuuta Raúl Holguer López Mayorga, jota avustivat José Mario Ruiz Navas ja Néstor Rafael Herrera Heredia.Catholic- Hierarchy.org: Bishop José Victoriano Naranjo Tovar == Lähteet == Luokka:Ecuadorilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
José Mario Ruiz Navas

José Mario Ruiz Navas (20. heinäkuuta 1930 – 10. joulukuuta 2020) oli ecuadorilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 17. huhtikuuta 1954 ja nimitettiin Latacungan hiippakunnan piispaksi 5. joulukuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. tammikuuta 1969. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Ferrofino, jota avustivat Pablo Muñoz Vega ja Bernardino Carlos Guillermo Honorato Echeverría Ruiz.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop José Mario Ruiz Navas Ruiz Navas sai 6. elokuuta 1989 Portoviejon piispaksi ja 25. helmikuuta 1994 arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 6. elokuuta 2007. == Lähteet == Luokka:Ecuadorilaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Raymundo Joseph Peña

Raymundo Joseph Peña (19. helmikuuta 1934 Corpus Christi – 24. syyskuuta 2021 San Juan) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Corpus Christin hiippakuntaan Mariano Simon Garriga 25. toukokuuta 1957. Hänet nimitettiin San Antonion arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Trisipan titulaaripiispaksi 16. lokakuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis James Furey, jota avustivat Patrick Fernández Flores ja Thomas Joseph Drury.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Raymundo Joseph Peña Peña sai 29. huhtikuuta 1980 nimityksen El Pason ja 23. toukokuuta 1994 Brownsvillen piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 9. joulukuuta 2009. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Set Me Free (The Kinksin kappale)

Set Me Free on Ray Daviesin kirjoittama ja The Kinks -yhtyeen esittämä kappale ja single vuodelta 1965. Singlen ilmestymisen myötä yhtye siirtyi hetkeksi totuttua kevyempään ja melodisempaan ilmaisuun.The Kinks: The Singles Collection -albumin kansilehti (Sanctuary SMRCD024) Kappale ylsi yhtyeen kotimaassa Britanniassa sijalle yhdeksän, Yhdysvalloissa sijoitus oli 23. Kappale sisältyy Kinda Kinks -albumin Yhdysvaltain-painokselle. == Laulun synty == Kappaleen on sanottu todistaneen, että yhtye pystyi tuottamaan myös melodisia pop-lauluja. Yhtyeen kitaristi Dave Davies on pitänyt musiikillisen linjan muutosta rockista poppiin luonnollisena, sillä hänellä ja veljellään Raylla oli jo teini-iässä tapana kuunnella niin Elvis Presleyta kuin Perry Comoakin. Kappale äänitettiin 13. ja 14. huhtikuuta 1965 Pye Studiosin ykkösstudiossa Lontoossa. == Julkaisu ja vastaanotto == Shel Talmyn tuottama single ”Set Me Free” B-puolenaan ”I Need You” ilmestyi Britanniassa 21. toukokuuta 1965. Singlen julkaisi Pye Records tunnuksella 7N 15854. Se ylsi Record Retailer -listan sijalle yhdeksän ja säilyi listalla yksitoista viikkoa. Kappale saavutti top 10 -sijoitukset myös Discin, Melody Makerin ja New Musical Expressin listoilla. Yhdysvalloissa ”Set Me Freen” julkaisi singlenä Reprise Records 26. toukokuuta 1965 tunnuksella 0379. Kappale ylsi Billboard Hot 100 -listan sijalle 23 ja pääsi myös Cashboxin ja Record Worldin listoille. Britannian ja Yhdysvaltojen lisäksi kappale nousi listalle Kanadassa (2.) ja Alankomaissa (12.) Kappale ilmestyi myös Kinda Kinks -studioalbumin Amerikan-painoksella 11. elokuuta 1965. Se oli albumin viides raita ja päätti sen A-puolen. === Kappaleet === A-puoli # B-puoli # * === Listasijoitukset === Valtio Lista Korkein sijoitus Listaviikot Nousu listalle Lähde 2\. 2.8.1965 Melody Maker 8. 1965 Disc 9. 1965 NME 9. 1965 Record Retailer 9. 11 29.5.1965 12\. 10 19.6.1965 Record World 21. 1965 Billboard Hot 100 23. 1965 Cashbox 24. 1965 == Muut versiot == Kappaleesta ovat tehneet cover-version muun muassa Sonny and Cher (1966), Bedlam (jossa soitti rumpali Cozy Powell) (1973), Graham Bonnet (1981), sekä The Ordinary Boys (2005). Suomeksi kappaleen levytti Clifters-yhtye vuonna 1987 nimellä ”Et mua saa”. Tekstin oli kirjoittanut Jaana Rinne. == Lähteet == Luokka:The Kinksin kappaleet Luokka:Vuoden 1965 kappaleet
Unkarin parlamentti

thumb|Unkarin parlamenttitalo Unkarin parlamentti () on Unkarin yksikamarinen parlamentti, joka valitaan vaaleilla neljän vuoden välein. Parlamentissa on 199 edustajainpaikkaa. Paikkajako ratkaistaan suhteellisen vaalitavan ja enemmistövaalin yhteistuloksella. Parlamentin puhemies on edustajainhuoneen ylin viranomainen. Hän johtaa parlamentin istuntoja ja edustaa parlamenttia sen kansainvälisissä suhteissa. Nykyisenä puhemiehenä toimii László Kövér, joka on valittiin virkaan ensimmäisen kerran elokuussa 2010. Parlamentaarista työtä tehdään 14 pysyvässä valiokunnassa. Viimeisimmät vaalit pidettiin huhtikuussa 2022. Fidesz voitti vaalit ja lisäsi hieman kannatustaan huolimatta siitä, että suurin osa oppositiopuolueista muodosti yhteisen vaaliliiton tätä vastaan. == Kansanedustajat == Parlamentin työkieli on unkari, mutta edustajat voivat lähettää dokumentteja myös omalla äidinkielellään, mikäli niiden mukana lähetetään myös unkarinkielinen käännös. Istuntosalissa voidaan käyttää myös unkarilaista viittomakieltä. Vuonna 2020 edustajien palkkoja nostettiin 1 103 400 forinttiin kuukaudessa. Palkka on sidottu Unkarin keskipalkkaan siten, että kansanedustajien palkat ovat kolme kertaa maan keskipalkkaa suurempia. Parlamenttiryhmien puheenjohtajille maksetaan kaksinkertainen palkka (2 206 800 forinttia) ja puhemiehelle 2 979 180 forinttia kuukaudessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Parlamentin virallinen sivusto Luokka:Kansalliset parlamentit Luokka:Unkarin politiikka
René Henry Gracida

René Henry Gracida (s. 9. kesäkuuta 1923 New Orleans) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. toukokuuta 1959 ja nimitettiin Miamin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Masuccaban titulaaripiispaksi 6. joulukuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1972. Pääkonsekraattorina toimi John Francis Dearden, jota avustivat Coleman Francis Carroll ja Paul Francis Tanner.Catholic- Hierarchy.org: Bishop René Henry Gracida Gracida sai 1. lokakuuta 1975 nimityksen Pensacola-Tallahasseen piispaksi, joksi hänet asetettiin 6. marraskuuta. 19\. toukokuuta 1983 Gracida nimitettiin Corpus Christin piispaksi, ja hänet asetettiin virkaansa 11. heinäkuuta 1983. Hän erosi tehtävistään hiippakunnan johdossa 1. huhtikuuta 1997. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset katoliset piispat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pimmeyvven ruhtinas

__NOTOC__ Pimmeyvven ruhtinas (kirjakielellä "pimeyden ruhtinas") on kuopiolaisen yhtyeen Verjnuarmun albumi joka sisältää yhtyeen vuonna 2002 ilmestyneen esikoisdemon Verjnuarmu kokonaisuudessaan. Lisäksi levy sisältää vuonna 2012 äänitetyn uuden version yhtyeen ensimmäisen demon kappaleesta "Pimeyvven Ruhtinas" (nimetty uudelleen otsikolla "Pimmeyvven Ruhtinas Palluu"), live-tallenteet kappaleista "Mustan Virran Silta", "Kuuvven Sylen Syvvyyvessä" ja "Itkuvirsj'", Muanpiällinen helevetti -albumin sessioissa äänitetyn, julkaisematta jääneen kappaleen "Haavvan Takkoo", sekä kaksi vuonna 2012 äänitettyä cover-kappaletta, "Lentävä Kalakukko" ja "Kallavesj'". == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Puijon Perkele – laulu * Woema – basso, laulu (kappaleilla 7-9) * Musta Savo – rummut, laulu * Tervapiru – kitara * Savon Surma – kitara, laulu (kappaleilla 2–6), basso, koskettimet (kappaleilla 2-5) * Viitakemies – kitara (kappaleilla 6-9) * Savon Viina – koskettimet (kappaleella 6) == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Kaaoszine.fi: 6/10Kaaoszine: Levyarvio ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivu * * Luokka:Verjnuarmun albumit Luokka:Vuoden 2012 kokoelma-albumit
Football League War Cup

Football League War Cup oli jalkapallokilpailu, jota pelattiin Englannissa vuosina 1939-1945 FA Cupin sijaan. Toisen maailmansodan sytyttyä liigatoiminta keskeytyi, kun lukuisat jalkapalloilijat lähtivät sotaan ja matkustamiselle asetetut rajoitukset estivät koko maan laajuisen sarjan pelaamisen. Football League War Cup kehitettiin loppuvuodesta 1939 korvaamaan FA Cup, joka oli liigan ohella peruttu. Sotatoimet Englannissa eivät olleet vielä alkaneet, kun ensimmäiset ottelut pelattiin, mutta ensimmäinen loppuottelu jouduttiin pelaamaan Wembleyllä pommitusuhan alla. Myös vuoden 1941 finaali pelattiin Lontoossa vaikka pommitukset vielä jatkuivat. Vuonna 1942 loppuottelu pelattiin kaksiosaisena ja 1943–1945 kilpailu jaettiin etelän ja pohjoisen alueisiin, joiden voittajat kohtasivat finaalissa. == Voittajat == * 1940 – West Ham United * 1941 – Preston North End * 1942 – Wolverhampton Wanderers * 1943 – Blackpool * 1944 – Charlton Athletic, Aston Villa (jaettu) * 1945 – Bolton Wanderers == Lähteet == Luokka:Englannin jalkapallocupit
Insinööritoimisto Ratas

Oy Insinööritoimisto Ratas oli Helsingissä 1940-luvun alussa toiminut yritys, joka toimi myös suomalaisten SS-vapaaehtoisjoukkojen kokoamisen ja huoltamisen peiteorganisaationa. ==Historia== Insinööritoimisto Ratas perustettiin Helsinkiin vuonna 1938. Toimiston toimialana oli suunnitella myllyjä, viljavarastoja ja leipomoita. Saksan armeijaan värväystoiminnan johtoon nimitettiin jääkärivärväri ja kalterijääkäri, majuri ja hallitusneuvos, etsivän keskuspoliisin entinen päällikkö Esko Riekki . Hallitus pani hänet siten hoitamaan yksityistä värväystä. Värväystoimistoksi otettiin diplomi- insinööri ja kalterijääkäri Harry Backbergin osittain omistama Oy Insinööritoimisto Ratas. Toimistonhoitajana SS-vapaaehtoisten asioita hoiti rouva Siiri Tuomola 1. heinäkuuta 1941 alkaen. SS-aseveljien asioita Insinööritoimisto Ratas hoiti aina vuoteen 1942, jolloin se muutti nimensä SS- Vapaaehtoistoimistoksi. ==Toiminta== SS-vapaaehtoisten värvääjinä toimi muun muassa IKL:n, Akateemisen Karjala-Seuran ja suojeluskuntien aktiiveja. Aluevärvärit lähettivät hakemukset Rataksen toimistoon, jossa ne käsiteltiin. Hyväksytyt hakijat kutsuttiin kahden SS-lääkärin ja kahden SS-upseerin syyniin. Insinööritoimisto Ratas toimi osoitteessa Temppelikatu 4B Helsingin Etu-Töölössä. Sisäänkäynti toimistoon tapahtui talon porttikäytävän vasemmalla puolella olevasta ensimmäisestä ovesta. Itse toimisto sijaitsi rakennuksen kolmannessa kerroksessa. Vapaaehtoisiksi värvättyjen tuli ilmoittautumaan mennessään sanoa tunnussana ”Ratas”. Mainittakoon myös, että insinööri Backbergin kaksi omaa poikaa värväytyivät vapaaehtoisiksi Saksaan, kuten myös toinen Riekin pojista. Joukkojen värväyksen jälkeen toimisto hoiti värvättyjen asioita ja postiliikennettä. SS-vapaaehtoisjoukkojen toiminnan alkuaikoina aina 27. toukokuuta 1942 asti leimattiin kaikki SS-vapaaehtoisille mennyt kenttäposti ”O.Y Insinööritoimisto Ratas” -leimalla. ==Lähteet== *Veljesapu- Perinneyhdistys ry, Oy Insinööritoimisto Ratas. ===Viitteet=== Luokka:Entiset suomalaiset yritykset Luokka:Suomalainen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoona
Raiskauskriisikeskus Tukinainen

Raiskauskriisikeskus Tukinainen on voittoa tuottamaton yhdistys, jonka päärahoittajana on Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus. Se on toiminut vuodesta 1993 läntien ja se on SOSTEn jäsenjärjestö. Raiskauskriisikeskus antaa tukea, apua ja neuvontaa seksuaalista väkivaltaa kohdanneille. Raiskauskriisikeskuksen päätoimipaikka sijaitsee Helsingissä ja sillä on alueelliset toimipisteet Jyväskylässä ja Rovaniemellä. Yhdistys ylläpitää päivystys- ja neuvontapuhelimia sekä järjestää erilaisia ryhmiä seksuaalista väkivaltaa kohdanneille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhdistyksen verkkosivut Luokka:Suomalaiset sosiaali- ja terveysjärjestöt Luokka:Neuvontapalvelut
SS-Vapaaehtoistoimisto

SS-Vapaaehtoistoimisto oli Helsingissä 1942–1944 toiminut toimisto, joka huolehti suomalaisten SS-vapaaehtoisjoukkojen tarpeista. ==Toiminta== SS- vapaaehtoistoimisto jatkoi SS-pataljoonaan vapaaehtoisten asioiden hoitamista insinööritoimisto Rataksen suojissa tapahtuneen toiminnan käynnistämisen jälkeen. Toimisto perustettiin 28. toukokuuta 1942 Helsingin suojeluskuntatalon viidenteen kerrokseen, osoitteeseen Döbelninkatu 2 huone 37. Toimistonhoitajana toimi rouva Siiri Tuomola. SS-Vapaaehtoistoimisto oli tällöin jo julkisesti toimiva instanssi ja jatkoi vakiintunutta huoltotyötä. SS-Vapaaehtoistoimiston toiminta Döbelninkadulla päättyi 31. maaliskuuta 1944. Tämän jälkeen toimintaa jatkoi SS-Aseveljet ry. ==Lähteet== *Veljesapu- Perinneyhdistys Ry, Oy Insinööritoimisto Ratas. ===Viitteet=== Luokka:Suomi 1939–1945 Luokka:Suomalainen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoona
SS-Aseveljet

SS-Aseveljet ry oli vuosina 1942–1944 toiminut suomalainen järjestö, joka toimi suomalaiseen SS-vapaaehtoispataljoonaan kuuluneiden asevelijärjestönä ja loppuvaiheessa myös heidän tarpeitaan hoitavana toimistona. ==Toiminta== SS- aseveljet ry perustettiin 1. marraskuuta 1942 Berliinissä suomalaisten Waffen- SS-vapaaehtoisten yhdyssiteeksi ja sen tehtäväksi määriteltiin heidän asevelihenkensä ylläpitäminen sekä saksalais-suomalaisen aseveljeyden lujittaminen. Jäseniksi yhdistykseen pääsivät vähintään puolen vuoden ajan Waffen-SS:ään kuuluneet suomalaiset. Yhdistyksen puheenjohtajana toimi jääkärieverstiluutnantti ja kirkkoherra Kalervo Kurkiala.Mikko Uola: "Suomi sitoutuu hajottamaan...": Järjestöjen lakkauttaminen vuoden 1944 välirauhansopimuksen 21. artiklan perusteella, s. 38. Helsinki: Suomen Historiallinen Seura, 1999. Suomessa yhdistys rekisteröitiin helmikuussa 1943, ja sille järjestettiin toinen perustava kokous Tampereella kesäkuussa 1943, jotta toimintaa saataisiin laajennettua. Yhdistyksen alkuperäisenä sihteerinä oli toiminut Unto Boman ja varapuheenjohtajana Jouko Itälä, mutta heidän jäätyään Saksaan Tampereen kokous valitsi heidän tilalleen sihteeriksi Jukka Tyrkön ja varapuheenjohtajaksi Karl-Erik Ladaun.André Swanström: Hakaristin ritarit – Suomalaiset SS-miehet, politiikka, uskonto ja sotarikokset, s. 374–376. Atena, Jyväskylä 2018. Rahastonhoitajana toimi Olli Somersalo.SS- Aseveljet ry Veljesapu-Peinneyhdistys ry. Myös Isänmaallisen Kansanliikkeen IKL:n kansanedustaja R. G. Kallia oli eri tavoin mukana järjestön toiminnassa. Helmikuusta 1944 alkaen SS-Aseveljet myös jatkoi SS-Vapaaehtoistoimiston toimintaa. Järjestön toimisto sijaitsi Helsingissä IKL:n talon kolmannessa kerroksessa, osoitteessa Kansakoulukatu 8 A 5. Vapaaehtoisena Saksassa palvellut Mika Hellemaa hoiti toimistoa arkisin kello 10–15.Oy Insinööritoimisto Ratas Veljesapu-Perinneyhdistys Ry Järjestö lakkautettiin valtioneuvoston päätöksellä syksyllä 1944, sillä Moskovan välirauhansopimuksen 21. artikla edellytti Suomea lakkauttamaan kaikki fasistiset järjestöt. SS- aseveljet kuului niihin järjestöihin, jotka Urho Castrénin hallitus lakkautti heti ensimmäisinä 23. syyskuuta, välittömästi rauhansopimuksen astuttua voimaan.Uola 1999, s. 36. ==Katso myös== *Luettelo välirauhansopimuksen perusteella lakkautetuista järjestöistä ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset veteraanijärjestöt Luokka:Suomalainen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoona Luokka:Moskovan välirauhansopimuksen perusteella lakkautetut järjestöt
Savon Pallo

Savon Pallo (SaPa) on Pieksämäellä toimiva jalkapalloseura. Se on perustettu vuonna 1935, jolloin seuran lajivalikoimaan kuului myös jääkiekko. Vuonna 1963 SaPa ja Pieksämäen Pallo-Sepot tekivät yhteistyösopimuksen, jossa sovittiin SaPan keskittyvän jalkapalloon ja Pallo-Seppojen jääkiekkoon. Kaudella 2021 seura pelaa Kolmosessa. Parhaimmillaan SaPa on onnistunut kapuamaan Kakkoseen, jossa se esiintyi pariin otteeseen 1980-luvulla. Tunnettuja seuran riveissä pelanneita jalkapalloilijoita ovat muun muassa Suomen maajoukkuettakin urallaan edustanut Raimo Kuuluvainen sekä Walesista Suomeen pelaamaan saapunut Mark Joseph.Savon Pallon historiikki. Viitattu 3.4.2012. Myös Naisten Liigan kaikkien aikojen paras maalintekijä Anna Auvinen on Savon Pallon kasvatti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Savon Pallon kotisivut Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Pieksämäkeläiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1935 perustetut urheiluseurat
Pateniemen Vesa

Pateniemen Vesa on Oulussa, aiemmin Haukiputaan kunnassa, Pateniemen kylässä toimiva urheiluseura. Se on perustettu vuonna 1921. Aluksi seura toimi paikallisen työväenyhdistyksen alaisuudessa, ja yhdistysrekisteriin se hyväksyttiin vuotta myöhemmin.Purkki - purkautuneet yhdistykset, rekisteröity 15.5.1922 nimellä Pateniemen Työväen Voimistelu- ja Urheiluseura Vesa, kotipaikka HaukipudasYhdistysrekisteri: Seura rekisteröity 17.5.1930 nimellä Pateniemen Voimistelu- ja Urheiluseura Wesa r.y., kotipaikka Haukipudas, uudelleen rekisteröinti 23.5.1945 nimellä Voimistelu- ja urheiluseura Patenniemen Wesa r.y., kotipaikka Oulu (Pateniemen alue liitettiin Ouluun 1. tammikuuta 1965, koko Haukipudas 2013) Vesan alkuperäisiä lajeja olivat hiihto, yleisurheilu ja voimistelu, mutta myös paini tuli mukaan hyvin pian toiminnan alettua. Lapuan liike lakkautti 1930-luvun alkuvuosina seuran toiminnan laittomana, mutta toiminta aloitettiin uudelleen sotien jälkeen yli kymmenen vuotta tauon jälkeen. Lentopallosta tuli seuran päälaji 1950-luvun alkupuolella, ja kun Vesan lajivalikoimaan tulivat vuonna 1955 lisäksi myös jalkapallo ja jääpallo, alkoi seuran toiminta keskittyä yhä enenevissä määrin palloilulajien ympärille. Jalkapallossa seura nousi parhaimmillaan Kakkoseen vuonna 1980. Lentopallossa seuran naisten edustusjoukkue voitti Työväen Urheiluliiton mestaruuden vuonna 1953. Jääpallossa miehet olivat parhaimmillaan kaudella 1967-1968, jolloin seura pääsi karsimaan pääsystä Mestaruussarjaan, mutta nousu jäi kuitenkin niukasti saavuttamatta.http://www.pateniemiseura.net/node/75 == Lähteet == Luokka:Oululaiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset urheilun yleisseurat Luokka:Pateniemi Luokka:Vuonna 1921 perustetut urheiluseurat Luokka:Suomen Työväen Urheiluliiton jäsenseurat
Anders Erik Ramsay

Anders Erik Ramsay oli ruotsalainen sotilas ja virkamies. Ramsayn vanhemmat olivat Johan Ramsay ja Märta Galle. Hän syntyi 1638 Ihamäessä Somerolla, jossa isoisä Hans Ramsay hoiti häntä kun isä oli 30-vuotisessa sodassa. Ramsay osallistui Kaarle X Kustaan sotaretkeen 18-vuotiaana Puolassa 1656 ja sai luutnantin arvon urhoollisuudesta. Hän osallistui kuninkaan kanssa Ison-Beltin ylitykseen ja Kööpenhaminan hyökkäykseen. Vasta 1672 hän palasi Ihamäkeen. Hän omisti Ihamäen, Raukelan ja Pajulan tilat Somerolla, mutta kaksi myöhempää tilaa menetettiin reduktiossa 1691. Ramsay nai 1671 Dorothea von Ritterin ja 1675 hän siirtyi sotimaan Ruotsissa Tanskaa vastaan ratsumestarina. Kaarle XI:n kanssa hän osallistui Lundin, Halmstadin ja Landskronan taisteluihin 1676. Ramsay sai majurin arvon 1678, everstiluutnantin arvon 1684 ja everstin arvon 1700. Hänet nimitettiin 1713 (75-vuotiaana) Länsipohjan maaherraksi. Vuonna 1723 hän erosi tehtävästään ja palasi poltettuun kotiinsa, jonka hän rakensi uudelleen. Ramsay kuoli 97-vuotiaana 1735. Luokka:Suomen maaherrat Luokka:Vuonna 1638 syntyneet Luokka:Vuonna 1735 kuolleet
Nälkäpeli (täsmennyssivu)

Nälkäpeli (The Hunger Games) on Suzanne Collinsin kirjoittama nuortenromaani. Nälkäpeli voi viitata myös: * Nälkäpeli, Suzanne Collinsin kirjasarja * Nälkäpeli, elokuvasarja * Nälkäpeli, romaaniin perustuva elokuva
Otto Wilhelm Ramsay

Otto Wilhelm Ramsay (1743 Lövkoski – 1806 Espoo) oli suomalainen sotilas ja maaherra. Hän kävi Haapaniemen Kadettikoulun ja sai vänrikin arvon 1761 Uudenmaan ja Hämeen rykmentissä. Osallistui Pommerin sotaan 1761–1762, sai kapteenin arvon Savon rykmentissä 1770 ja everstin arvon 1784 ja nimitettiin Kymenkartanon läänin maaherraksi 1789, josta virasta hän erosi 1793. Hän kuoli 1806 Espoon kartanossa. Ramsay kuului Ramsayn aatelissukuun. Hänen vanhempansa olivat luutnantti Gustaf Wilhelm Ramsay ja Anna Juliana Taube. Hän meni 1775 naimisiin serkkunsa Sofia Lovisa Ramsayn kanssa. Hänestä tuli näin vaimonsa perintöön kuuluvien kartanoiden isäntä, joihin kuuluivat muun muassa Jakkarilan kartano Porvoon pitäjässä sekä Espoon kartano. Perhe asui vuodesta 1801 Espoon kartanossa, jonne valmistui tuolloin uusi päärakennus. Otto Wilhelm ja Sofia Ramsayn poikia olivat Suomen sodassa kaatuneet majuri Anders Wilhelm Ramsay ja luutnantti Carl Gustaf Ramsay, jotka muistetaan J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoiden runon Matkamiehen näky innoittajina. Viimeinen eloon jäänyt poika Adolf Henrik Ramsay muutti myöhemmin ruukinpatruunaksi Ruotsiin. ==Lähteet== Luokka:Suomen maaherrat Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1743 syntyneet Luokka:Vuonna 1806 kuolleet
Deadly Warrior

Deadly Warrior (9 Deaths of the Ninja) on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti Emmett Alston. Pääosassa esiintyy Shō Kosugi. ==Juoni== Yhdysvaltalainen senaattori ja ryhmä turisteja otetaan panttivangiksi Lähi-idän matkalla. Kidnappaajat vaativat, että vaarallinen terroristi on vapautettava. Kansainvälinen suurselkkaus uhkaa ja Yhdysvaltainhallitus asettaa toimintaan DART anti-terroristiryhmän, jonka erikoisuutena on panttivankien vapauttaminen. == Näyttelijät == ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa tusinaninjailuksi ja antaa sille tähtien sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”. ==Lähteet== *Leffatykin arvostelu ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1985 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Ninjaelokuvat
GG Caravan (albumi)

GG Caravan on suomalaisen hip hop -yhtye GG Caravanin esikoisalbumi. Sen julkaisi Live Nation 29. helmikuuta 2012. Albumin kappaleista "Neighbour", "Permu", "Paaliachak", "Anna mun lentää", "Poste Restante", "Juoksulaulu" ja "On se hienoo" on julkaistu musiikkivideot. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan kolmannelle sijalle. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: positiivinenHelsingin Sanomat * Rumba: Rumba * Soundi: Soundi == Lähteet == Luokka:Vuoden 2012 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset hip hop -albumit
HMS Avon (1896)

HMS Avon oli Britannian kuninkaallisen laivaston Avon-luokan torpedovenehävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin 23. joulukuuta 1895 osana vuosien 1895-1896 laivasto-ohjelmaa Vickersin telakalta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 17. helmikuuta 1896 telakkanumerolla 249. Alus laskettiin vesille 10. lokakuuta 1896 ja valmistui helmikuussa 1899. Aluksen tarjoukseen perustunut hinta oli 52 905 puntaa.Lyon, David s. 70 == Palvelus == Avon palveli koko uransa Britteinsaarilla ja se myytiin 1. heinäkuuta 1920 romutettavaksi Castlelle Plymouthiin. == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Avon-luokan hävittäjät Luokka:Vickersin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät
HMS Bittern (1897)

HMS Bittern oli Britannian kuninkaallisen laivaston Avon-luokan torpedovenehävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin 23. joulukuuta 1895 osana vuosien 1895-1896 laivasto-ohjelmaa Vickersin telakalta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 18. helmikuuta 1896 telakkanumerolla 250. Alus laskettiin vesille 1. helmikuuta 1897 ja valmistui 1. huhtikuuta 1897.Lyon, David s. 70 == Palvelus == Bittern palveli koko uransa Britteinsaarten vesillä. Alus upposi törmättyään Kanaalissa SS Kenilworthin kanssa 4. huhtikuuta 1918. == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Avon-luokan hävittäjät Luokka:Vickersin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät
Italian–mahdistien sota

Italian–mahdistien sota oli Italian ja mahdistien välistä sodankäyntiä 1880-luvulla nykyisten Eritrean ja Sudanin alueella 1890-luvulla. Sodankäynti koostui pääasiassa mahdistien silloiseen Italian siirtomaa-alueeseen Eritreaan tekemistä hyökkäyksistä. Sodankäynti päättyi lopulta kokonaan brittien kukistettua mahdistien vallan Sudanissa vuonna 1898, vaikkakin viimeiset merkittävimmät mahdistihyökkäykset tapahtuivat jo 1896. ==Historia== Ensimmäinen mahdistien hyökkäys Eritreaan tapahtui vuonna 27. kesäkuuta 1890, kun noin 1 000 mahdistisoturia hyökkäsi italialaisten suojeluksessa ollutta beni amer -heimoa vastaan. Hyökkäyksen jälkeen mahdistit etenivät Agordatiin, jossa kaksi italialaista askarikomppaniaa yllätti ja voitti heidät. Taistelussa italialaiset menettivät vain kolme kuollutta ja kahdeksan haavoittunutta. Mahdistien puolella surmansa sai puolestaan noin 250 henkilöä. Mahdistit hyökkäsivät jälleen vuonna 26. kesäkuuta 1892, mutta 120 askaria ja 200 barisoturi voittivat heidät jälleen, mutta italialaiset kärsivät jälleen vain pienet tappiot. Italialaiset menettivät kolme kuollutta ja 10 haavoittunutta, kun taas mahdistit menettivät noin tuhannen soturin joukostaan sata kuolleena ja haavoittuneena. Mahdistien varhaisiin tappioihin vaikutti suuresti heidän alkeellinen aseistuksensa ja joukkojen huono tulikuri. Ensimmäinen suurempi taistelu käytiin jälleen Agordatissa 21. joulukuuta 1893, jossa noin 12 000 mahdistia kohtasi 2106 askarista, 65 italialaisesta ja kahdeksasta tykistä koostuneen italialaisjoukon. Italialaisten onnistui jälleen lyödä mahdistien hyökkäys takaisin, mutta tällä kertaa he myös kärsivät suuremmat tappiot. 104 ascaria ja kolme italialaista kuoli 121 askarin haavoittuessa. Mahdistit menettivät noin 2 000 soturia haavoittuneina ja kuolleina, joiden lisäksi italialaiset ottivat heistä 180 vangeiksi. Uusien mahdistihyökkäysten alettua keväällä 1894 italialaiset päättivät ottaa aloitteen käsiinsä ja vallata Kassalan tärkeän mahdistikaupungin. Hyökkäykseen osallistui 97 italialaista ja 2 526 askaria. Paikan päällä 27. heinäkuuta 1894 he kohtasivat 2 000 mahdistisoturia ja 600 baggararatsumiestä. Italialaiset muodostivat joukkonsa neliömuodostelmiin, jotka löivät mahdistien massahyökkäykset, minkä jälkeen heidän vastahyökkäyksensä johti lopulta taistelun voittoon. Italialaiset menettivät 28 miestä kuolleina ja 41 haavoittuneina. Mahdistit menettivät suurimman osan joukoistaan, noin 1 400 haavoittuneena ja kuolleena. Murskatappio lopetti mahdistihyökkäykset kahdeksi vuodeksi. Vielä vuonna 1896 he tekivät useita hyökkäyksiä Eritreaan, mutta ilman menestystä. Lopullisesti heidät kukistettiin brittien hyökkäyksellä Sudaniin vuonna 1898. Huonosti sujunut sota italialaisia vastaan vaikutti osaltaan heidän tappioonsa brittejä vastaan. ==Lähteet== Luokka:Sudanin historia Luokka:Eritrean historia Luokka:1800-luvun sodat Luokka:1890-luku
Damian McGinty

Damian McGinty on Derrystä, Pohjois-Irlannista kotoisin oleva laulaja ja näyttelijä. McGinty on esiintynyt The Glee Projectissa ja voitti kilpailun yhdessä Samuel Larsenin kanssa, sen myötä hän pääsi Glee-nimiseen TV-sarjaan. Damian on myös nähty Glee: The 3D Concert Moviessa. McGinty on laulanut Celtic Thunder -yhtyeessä vuodesta 2006 lähtien. Luokka:Irlantilaiset laulajat Luokka:Irlantilaiset näyttelijät
Frederick Drandua

Frederick Drandua (12. elokuuta 1943 Uleppi – 1. syyskuuta 2016) oli ugandalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Aruan hiippakuntaan 9. elokuuta 1970 ja nimitettiin sen piispaksi 27. toukokuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Emmanuel Kiwanuka Nsubuga, jota avustivat Emmanuel Wamala ja Cesare Asili.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Frederick Drandua Drandua erosi tehtävistään 19. elokuuta 2009. == Lähteet == Luokka:Ugandalaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
John Baptist Odama

John Baptist Odama (s. 29. kesäkuuta 1947) on ugandalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Angelo Tarantino 14. joulukuuta 1974. Hänet nimitettiin Nebbin hiippakunnan piispaksi 23. helmikuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Emmanuel Wamala, jota avustivat Frederick Drandua ja Martin Luluga. Odama sai 2. tammikuuta 1999 nimityksen Gulun arkkipiispaksi. == Lähteet == Luokka:Ugandalaiset katoliset piispat Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jen Ledger

Jennifer Carole "Jen" Ledger (s. 8. joulukuuta 1989 Coventry, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen rumpali ja taustalaulaja, joka soittaa Skillet -yhtyeessä. Hän muutti Yhdysvaltoihin 16-vuotiaana. Ledger liittyi Skilletin rumpaliksi vuonna 2008, jolloin hän oli 18-vuotias. Hän soitti rumpuja Skilletin "Comatose Tour" -kiertueella, jolla hän myös lauloi soolon kappaleessa "Yours to Hold". Ledger lauloi kappaleet "Hero" ja "Awake and Alive" albumilla Awake. Luokka:Brittiläiset rumpalit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Consolidated B-32 Dominator

Consolidated B-32 Dominator oli yhdysvaltalainen raskas strateginen pommikone. B-32 oli Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien (USAAF) toissijainen valinta, jonka kehittelyä jatkettiin siltä varalta ettei Boeing B-29 Superfortress olisi menestynyt.http://www.joebaugher.com/usaf_bombers/b32.html Sen ensilento lennettiin 7. syyskuuta 1942, kaksi viikkoa ennen Boeing B-29:ää. Dominatoreilla lennettiin vuonna 1945 muutamia taistelulentoja, mutta toisen maailmansodan päättyessä koneet vedettiin pois palveluskäytöstä. Myös koneen valmistustilaukset peruutettiin, ja jo vuonna 1947 suurin osa valmistuneista ja keskeneräisistä koneista oli romutettu. Yhtään kokonaista konetyypin edustajaa ei ole säilynyt. Nelimoottorisessa kaukopommittajassa oli samat 2 200 -hevosvoimaiset Wright R-3350 Duplex-Cyclone -kaksoistähtimoottorit kuin B-29:ssä. Turboahdetut moottorit aiheuttivat huoltoon ja käytettävyyteen liittyneitä ongelmia kummallakin konetyypillä. Niin kutsutusti ylätasoisessa (siipien sijainti rungon yläosassa) B-32 Dominatorissa oli 10 hengen miehistö, ja sen edeltäjä oli B-24 Liberator ja seuraaja B-36 Peacemaker. Dominator- konetyyppiä valmistettiin 115 lentokonetta, ja niistä 40 oli TB-32-koulutusversioita.Mondey: s. 56 Toisen maailmansodan loppuun mennessä Dominator-kalusto oli vain kahden laivueen käytössä. Ne olivat 312. pommitusrykmenttiin kuuluneet 386. ja 387. pommituslaivueet. Suoritusarvollisesti ei B-32 oleellisesti hävinnyt B-29:lle, joissain kohdin jopa ylitti tämän suoritusarvot. Koneissa kokeiltiin koelentovaiheessa yhdistelmäaseistusta, johon kuului 20 mm tykkejä ja 12,7 mm konekivääreitä, mutta tuotantoon päässeissä koneissa oli 10 kpl 12,7 mm konekivääreitä. Aseet oli sijoitettu viiteen torniin, joista kaksi oli asennettu rungon yläpintaan ja loput kolme koneen nokkaan, pohjaan ja perään. Tornit oli alun perin suunniteltu B-29:n tapaan keskuslaskimen avulla kauko-ohjatuiksi, mutta ne muutettiin teknisten vaikeuksien takia kuhunkin torniin sijoitetun ampujan ohjattaviksi. Saburo Sakai kuvaa kirjassaan Samurai viimeisessä luvussa suuren amerikkalaisen pommikoneen alasampumisen. Vaikka hän oletti kyseessä olleen B-29 Superfortress, kyseessä oli B-32 42-108532 Hobo Queen II, josta tuli viimeinen sodassa alasammuttu amerikkalainen pommikone. ==Tekniset tiedot== ==Lähteet== *Mondey, David: The Hamlyn Concise Guide to American Aircraft of World War II ISBN 0-7858-1361-6 (ensipainos 1982) ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *http://www.joebaugher.com/usaf_bombers/b32.html *http://www.nationalmuseum.af.mil/factsheets/factsheet.asp?id=2535 *http://rarehistoricalphotos.com/b-32-bomber-factory-fort-worth-texas1944/ *http://www.aviastar.org/air/usa/cons_dominator.php *http://worldwar2headquarters.com/HTML/aircraft/americanAircraft/b32.html *http://www.ww2aircraft.net/forum/aviation/little-late-32-dominator-1775.html (kuvitettu webforum) *http://www.j-aircraft.com/research/stories/b32.html (liittyy Saburo Sakaihin) *http://www.depot41.com/B32.htm B-32 Dominator Luokka:Yhdysvaltalaiset pommikoneet Luokka:1940-luvun pommikoneet
Martin Luluga

Martin Luluga (1. maaliskuuta 1933 – 30. heinäkuuta 2022) oli ugandalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Aruan hiippakuntaan 1. kesäkuuta 1963 ja nimitettiin Gulun hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Aquae in Dacian titulaaripiispaksi 17. lokakuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. tammikuuta 1987. Pääkonsekraattorina toimi Cipriano Biyehima Kihangire, jota avustivat Cesare Asili ja Frederick Drandua.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Martin Luluga Luluga sai 8. helmikuuta 1990 nimityksen Gulun ja 2. tammikuuta 1999 Nebbin hiippakunnan piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 8. helmikuuta 2011 ja kuoli 30. heinäkuuta 2022. == Lähteet == Luokka:Ugandalaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Opera (täsmennyssivu)

Opera tarkoittaa seuraavia asioita: * Opera, verkkoselain ** Opera Mobile ** Opera Mini * Opera, kunta Milanon maakunnassa, Italiassa * Opera, brittiläinen aikakauslehti * Opera, italialainen elokuva vuodelta 1987 * Opera, Andrea Bocellin kokoelma-albumi * Opera, Fleshgod Apocalypsen albumi * Opéra, Pariisin metron asema * OPERA, tieteellinen koe * Operaatio Opera, israelilaisten suorittama pommitus Osirakin ydinvoimalaa vastaan * M/S Opera, laiva
Fernando Isern

Fernando Isern (s. 22. syyskuuta 1958 Havanna) on kuubalaissyntyinen, Yhdysvalloissa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Miamin arkkihiippakuntaan 16. huhtikuuta 1993 ja nimitettiin Pueblon hiippakunnan piispaksi 15. lokakuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Charles Joseph Chaput, jota avustivat John Clement Favalora ja Arthur Nicholas Tafoya.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Fernando Isern == Lähteet == Luokka:Kuubalaiset papit Luokka:Yhdysvaltalaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matinkylän urheilupuisto

Matinkylän urheilupuisto on Espoon Matinkylän koilliskulmassa sijaitseva alue, jossa on muun muassa jalkapalloseura Etelä-Espoon Pallon kotikentät, Matinkylän tekonurmet 1 ja 2 . Lisäksi alueella on jääkiekkohalli ja jääkiekon harjoitushalli. Matinkylän jäähalli "lato" toimi jääkiekkoseura Kiekko-Espoon kotihallina seuran noustessa SM-liigaan. Tekonurmen reunalle rakennettiin istumakatsomo EsPan noustua Kakkoseen kaudella 2011. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Espoon urheilupaikat Luokka:Suomen urheilukeskukset Luokka:Suomen jalkapallostadionit *
Helmut Bauer

Helmut Bauer (18. maaliskuuta 1933 – 5. lokakuuta 2024Catholic-Hierarchy.org: Bishop Helmut Bauer) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Würzburgin hiippakuntaan Aloysius Joseph Muench 21. heinäkuuta 1957. Hänet nimitettiin sen vihkipiispaksi ja Velefin titulaaripiispaksi 11. heinäkuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paul-Werner Scheele, jota avustivat Anton Schlembach ja Alfons Karl Kempf. Bauer jäi eläkkeelle 18. maaliskuuta 2008. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Giovanni Santucci

Giovanni Santucci (s. 14. toukokuuta 1949) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Pisan arkkihiippakuntaan Benvenuto Matteucci 28. kesäkuuta 1974. Hänet nimitettiin Massa Marittima-Piombinon hiippakunnan piispaksi 28. lokakuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gualtiero Bassetti, jota avustivat Gaetano Bonicelli ja Alessandro Plotti.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Giovanni Santucci Santucci sai 19. toukokuuta 2010 nimityksen Massa Carrara-Pontremolin piispaksi, joksi hänet asetettiin 29. kesäkuuta. == Lähteet == Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
RIM-24 Tartar

RIM-24 Tartar oli Convairin kehittämä ja valmistama yhdysvaltalainen ilmatorjuntaohjus. Se lähinnä modifioitiin RIM-2 Terrieristä. Tartar oli tarkoitettu lyhyen kantaman asejärjestelmäksi. Kevyempänä sitä saattoivat käyttää pienemmät laivaston alukset. Lisäksi se soveltui poistamaan matalalta torjuntakatvetta ja ammuntaan pintamaaleja vastaan.Lappi: s. 64 Ohjuksen prototyyppi syntyi vuonna 1958. Käyttöönotto aloitettiin vuodesta 1962. B-versio valmistui vuonna 1965. Tartar-ohjuksen ohjausjärjestelmä poikkesi kantaisästään, ja se oli puoliaktiivinen. Myöhemmin tämän niin kutsutun 3T-ohjusperheen jäsenen korvasi RIM-66 Standard. ==Lähteet== *Lappi, Ahti: Ilmatorjunta kylmässä sodassa. Ilmatorjuntasäätiö, 2003. ISBN 951-95594-4-2 (s. 64) Luokka:Ilmatorjuntaohjukset Luokka:Yhdysvaltalaiset ohjukset
Claudio Maniago

Claudio Maniago (s. 8. helmikuuta 1959 Firenze) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Firenzen arkkihiippakuntaan Silvano Piovanelli 19. huhtikuuta 1984. Hänet nimitettiin Firenzen vihkipiispaksi ja Satafin titulaaripiispaksi 18. heinäkuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Piovanelli, jota avustivat Ennio Antonelli ja Gualtiero Bassetti.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Claudio Maniago == Lähteet == Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pietro Bianchi (painonnostaja)

Pietro Ubaldo Bianchi (14. helmikuuta 1895 Genova - 21\. toukokuuta 1962 Genova) oli italialainen painonnostaja ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Ginnastica Sampierdarenese. Bianchi voitti Antwerpenin olympialaisissa 1920 alle 75-kiloisten sarjan hopeaa jaetulla sijalla Ruotsin Albert Petterssonin kanssa nostettuaan yhteistuloksen 237,5 kiloa. == Lähteet == * Bianchin profiili sports-reference.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Italialaiset painonnostajat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Pietro Bianchi

Pietro Bianchi on ainakin seuraavien henkilöiden nimi: * Pietro Bianchi, italialainen painonnostaja * Pietro Bianchi, italialainen voimistelija * Pietro Bianchi, italialainen taidemaalari * Pietro Bianchi, italialainen koripalloilija
Antonio Altoviti

thumb|right|Antonio Altovitin hauta Antonio Altoviti (1521 Rooma – 28. joulukuuta 1573) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet nimitettiin vuonna 1548 Firenzen arkkipiispaksi, jona hän toimi kuolemaansa saakka. Hän vihki papiksi tulevan paavi Leo XI:n.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Antonio Altoviti == Lähteet == Luokka:Italialaiset katoliset arkkipiispat Luokka:Firenzen historia Luokka:Vuonna 1521 syntyneet Luokka:Vuonna 1573 kuolleet
Alfred Sageder

Alfred Sageder (29. syyskuuta 1933 Gramastetten – 2017) oli itävaltalainen soutaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1956 Melbournessa sekä perämiehettömässä että perämiehellisessä kaksikossa. Ensin mainitussa hän sai pronssia. Hän sai kesäolympialaisissa 1960 Roomassa hopeaa perämiehettömässä kaksikossa, ja kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa hän kilpaili perämiehellisessä kaksikossa sijoittuen kahdeksanneksi.Alfred Sageder Biography and Olympic Results | Olympics at Sports-Reference.com Myös Sagederin lapset Michael ja Siegfried Sageder sekä lapsenlapsi Sebastian Sageder ovat osallistuneet olympialaisiin. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset soutajat Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Pietro Bianchi (voimistelija)

Pietro Bianchi (5. maaliskuuta 1883 Milano - 1\. heinäkuuta 1965 Milano) oli italialainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Bianchi sai MM-kisoissa 1911 hopeaa renkailta ja oli voittamassa pronssia joukkuevoimistelusta. Italia voitti joukkuevoimistelun kultaa Tukholman olympialaisissa 1912, joissa Bianchi myös sijoittui kuudenneksi henkilökohtaisessa moniottelussa. Hän sai jälleen MM-pronssia vuonna 1913 ja toisen olympiakultamitalinsa Antwerpenin kisoissa 1920. == Lähteet == * Bianchin profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Italialaiset telinevoimistelijat Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Rudolf (Itävallan kruununprinssi)

Rudolf (21. elokuuta 1858 Laxenburgin linna, Itävalta – 30. tammikuuta 1889 Mayerling, Itävalta)Rudolf, Archduke and Crown Prince of Austria Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 18.7.2013. oli Itävalta-Unkarin arkkiherttua ja kruununprinssi, keisari Frans Joosef I:n ja keisarinna Elisabetin ainoa poika. Hän teki osittain epäselvissä olosuhteissa kaksoisitsemurhan nuoren rakastajattarensa, paronitar Maria Vetseran kanssa Mayerlingin metsästyslinnassa. Mayerlingin murhenäytelmänä tunnettu tapaus herätti kohua ja synnytti monenlaisia salaliittoteorioita, ja sen jälkivaikutukset heikensivät Itävalta-Unkarin kaksoismonarkiaa. Rudolf oli huolissaan Itävalta-Unkarin sisäisistä kansallisuusristiriidoista ja Itävalta- Unkarin suhteesta muihin vanhoillisiin monarkioihin. Hän kannatti liberaaleja ja kirkonvastaisia aatteita ja joutui siksi ristiriitoihin konservatiivisen isänsä kanssa. Keisari Frans Joosef sulki poikansa poliittisen päätöksenteon ulkopuolelle ja järjesti hänen 10. toukokuuta 1881 solmitun avioliittonsa prinsessa Stephanien, Belgian kuningas Leopold II:n tyttären kanssa. Avioparin ainut lapsi oli tytär Elizabeth Marie, joka sukupuolensa vuoksi ei voinut periä kruunua. Lisäksi avioparin suhteet olivat etäiset ja Rudolf viihtyi paremmin toisten naisten seurassa. Lokakuussa 1881 Rudolf tutustui radikaaliin lehtimieheen Moritz Szepsiin ja alkoi kirjoitella nimettömiä artikkeleita tämän julkaisemaan Neues Wiener Tagblatt -lehteen. Hän kirjoitti myös kaksi matkakirjaa ja tuki Österreich-Ungarn in Wort und Bild -nimisen Itävalta- Unkaria esitelleen tietoteoksen julkaisua. Rudolfin on väitetty suunnitelleen itsensä kruunauttamista Unkarin kuninkaaksi ja Puolan kuningaskunnan uudelleenperustamista. Ilmeisesti suunnitelmiensa toteutumattomuuden ja avioliittonsa onnettomuuden seurauksena hän kuitenkin ajautui masennukseen ja epätoivoon. Rudolf tutustui lokakuussa 1887 paronitar Maria Vetseraan, joka lopulta hyväksyi hänen ehdotuksensa yhteisestä itsemurhasta. Heidät löydettiin kuolleina tammikuun 30. päivänä aamuna 1889 Mayerlingin metsästyslinnasta. Vetsera oli kuollessaan vain 17-vuotias. Keisarillinen hovi yritti kömpelösti salata totuuden, mikä johti monenlaisten huhujen leviämiseen sekä myöhemmin virheellisiin ja romantisoituihin tulkintoihin tapahtumista. Mayerlingin tapauksesta ja Rudolfista on myöhemmin tehty useita kirjoja ja elokuvia. Rudolfin kuoltua kruununperimys siirtyi ensin hänen sedälleen Kaarle Ludvigille ja Kaarlen kuoltua vuonna 1896 tämän pojalle, arkkiherttua Frans Ferdinandille. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Itävallan arkkiherttuat Luokka:Kruununperijät Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Habsburgin hallitsijasuku Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
Theodore McLear

Theodore Joseph ”Ted” McLear (29. kesäkuuta 1879 Newark – huhtikuu 1958) oli yhdysvaltalainen vapaapainija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla newarkilaista National Turnvereinia. McLear sai St. Louisin olympialaisissa 1904 hopeaa alle 61,2-kiloisten sarjassa hävittyään tuomarien päätöksellä Benjamin Bradshaw'lle loppuottelun, jossa kovan painimisen seurauksena McLear vuosi verta nenästään. McLear pääsi myöhemmin mitaleille Amateur Athletic Unionin kisoissa 1908. == Lähteet == * McLearin profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset vapaapainijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet