EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Reggiane Re.2002

Reggiane Re.2002 Ariete (it. suomeksi Pässi) oli toisen maailmansodan aikainen Regia Aeronautican hävittäjäpommittaja. Sen voimanlähteenä oli Piaggio XIX RC.45 -tähtimoottori.Mondey 2002: s. 234 Lentokoneen edeltäjä oli Reggiane Re.2001 ja seuraaja tyypin variantiksi laskettava Re.2003, jota kirjalähteet eivät luokittele erilliseksi tyypiksi. Reggiane Re.2002 oli käytössä Italian kuninkaallisten ilmavoimien, Regia Aeronautican ohella natsi-Saksan Luftwaffella. Tyypin hävittäjäpommittajamuunnosta valmistettiin vain noin 50 koneyksilöä, mutta eri variantit mukaan laskien konetta valmistettiin jopa päälle 200 koneyksilöä. Koneita käytettiin taisteluun Maltasta. ==Lähteet== *Mondey, David: The Hamlyn Concise Guide to Axis Aircraft of World War II. Hamlyn, 1984. ISBN 1-85152-966-7 === Viitteet === Luokka:Italialaiset hävittäjälentokoneet Luokka:1940-luvun hävittäjälentokoneet Luokka:Reggianen ilma-alukset
Rivi riviltä, lyönti lyönniltä

Rivi riviltä, lyönti lyönniltä on valikoima Raymond Carverin runoja suomeksi. WSOY:n vuonna 1994 kustantaman kokoelman suomensivat Lauri Otonkoski ja Esko Virtanen. == Jälkilause: Kirjoittamisesta == Carverin mukaan hyvällä kirjoittajalla tulee olla oma, erityinen näkemys ja taito ilmaista se täsmällisesti ja tarkasti.Carver 1994, s. 145, 153. Tekstin tulee olla tarkkaa ja täsmällisesti laadittua, jotta sen yksityiskohdat olisivat kouriintuntuvia ja merkityksellisiä.Carver 1994, s. 153. Carver kehottaa välttämään ”kikkoja”, halpoja temppuja jotka ovat lopulta kyllästyttäviä.Carver 1994, s. 147. ”Liian usein 'kokeellisuus' antaa luvan huolimattomalle, typerälle tai jäljittelevälle kirjoittamiselle. Vielä pahempaa, antaa luvan yrittää väheksyä tai vieraannuttaa lukijaa.” Tekstin tulee kertoa jotain kirjoittajan omasta todellisuudesta, tuoda sieltä viestejä muille.Carver 1994, s. 149. Aito kokeellisuus syntyy vain omintakeisuudesta. Jonkun muun tapa tarkkailla todellisuutta ei ole muiden kirjailijoiden jäljiteltävissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Heikki Saure: Oikein tähdätty osuu maaliin . Etelä- Suomen Sanomat 1994. Luokka:Suomalaiset runokokoelmat Luokka:Vuoden 1994 kirjat
Pekonen

Pekonen on seuraavien henkilöiden sukunimi: *Aino-Kaisa Pekonen (s. 1979), Vasemmistoliiton kansanedustaja ja ministeri *Esa Pekonen (s. 1961), jalkapalloilija *Esko Pekonen (1923–2014), Keskustan kansanedustaja, kunnallisneuvos ja maanviljelysneuvos *Esko Pekonen (1902–1984), jääpalloilija *Kyösti Pekonen (s. 1947), Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin professori *Osmo Pekonen (1960–2022), matemaatikko, historioitsija ja kirjailija *Vilho Pekonen (1862–1916), Viipurin poliisimestari ja tsaarinvallan yhteistoimintamies sortokaudella.
Rodoksenvinttikoira

Rodoksenvinttikoira () on kreikkalainen koirarotu. Se on hyvin harvinainen kotisaarensa Ródoksen ulkopuolella, mutta Kreetalla sitä tavataan jonkin verran. Se ei ole FCIn eikä Kreikan Kennelliiton KOH:n tunnustama, mutta se kuuluu kreikkalaisen Pelastussäätiöyhdistyksen suojeluohjelmaan. == Ulkomuoto == Rodoksenvinttikoira on keskikokoinen alkukantaista tyyppiä edustava vinttikoira. Karvamuunnoksia on kaksi: lyhyt- ja hapsukarvainen. Näistä ensiksi mainitun karvapeite on äärimmäisen lyhyt ja sileä, ja jälkimmäisen samankaltainen kuin salukilla. Väritys vaihtelee vaaleasta fawnista tumman punaruskeaan, ja musta on kaikkein harvinaisin vaihtoehto. Urosten säkäkorkeus on 56–64 cm ja narttujen 47–52 cm, urosten paino 12–16 kg ja narttujen 8–12 kg. == Luonne ja käyttäytyminen == Rotu on älykäs, valpas, lempeä, omistajaansa syvästi kiintyvä, ketterä ja erittäin nopea. Sitä voi pitää sisätiloissa, koska se on kotioloissa rauhallinen, mutta se vaatii runsaasti liikuntaa ja tilaisuuden saada purkaa energiaa vapaana aidatulla alueella. Rodoksenvinttikoiraa käytetään jäniksen, viiriäisen ja peltopyyn metsästykseen, ja se metsästää joko yksin tai pareittain. Perinteinen metsästyskoulutus kestää peräti neljä vuotta ja tulee yleensä kalliiksi. Parhaat yksilöt löytyvät yleensä paikallisten paimenten luota. == Alkuperä == Rodun arvellaan polveutuvan Rodoksen muinaisesta kámiroksenvinttikoirasta, joka oli peräisin minolaisen kulttuurin aikakaudelta. On kuitenkin olemassa myös toinen teoria, jonka mukaan se polveutuisi koirista joita líndoslaiset toivat mukanaan Kazakstanista, Turkmenistanista ja Uzbekistanista Émponaksen kylään. Ottomaanien vallan aikana rodoksenvinttikoira oli Johanniittain ritarikunnan suojeluksessa. 1930–1960-lukujen välisenä aikana se oli suosittu metsästyskoira, mutta sen jälkeen se oli vähällä kuolla sukupuuttoon sekoituttuaan muiden rotujen kanssa. Stergos Pesouvanis, yksi merkittävimmistä kasvattajista, on yrittänyt pelastaa rodun viimeisen 15 vuoden ajan. Nykyisestä 50 jäljellä olevasta yksilöstä kuitenkin vain harva on puhdasrotuinen. == Lähteet == *Collett, Astrid & Funk, Torsten. Griechische Rassen: Der Lagonikos Tis Rhodou. Kretahund, 2012. Haettu 29.11.2012 Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Kreikkalaiset koirarodut Luokka:Ródos Luokka:Vinttikoirat
Gulbene

Gulbene ()Worldplaces Gulbene Tallennettu 29.11.2012 on kaupunki Itä- Latviassa. Se kuuluu Vidzemen historialliseen maakuntaan. Kaupunki on myös Gulbenen kunnan (Gulbenes novads) hallintokeskus. Kunta muodostettiin vuoden 2009 hallintouudistuksessa kaupungista ja sitä ympärivistä 13 kylästä. Gulbene raudteejaam 11.JPG|Gulbene Stameriena manor 2013 02.jpg|Stāmeriena Litene Manor, 2013, 3.jpg|Litene Jaungulbene Manor, 2013, 1.jpg|Jaungulbene ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Latvian kaupungit
Pietarinen

Pietarinen tulee Petruksen suomalaisesta muodosta, Pietarista. Pietarisia asuu suurimmaksi osaksi Pohjois-Karjalassa ja Savon pitäjissä. Pietarinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Aarne Pietarinen (1902–1975), kenraalimajuri *Allan Pietarinen (1929–2014), koripalloilija *Armas Pietarinen (1921–2002), kirjailija *Ahti-Veikko Pietarinen (s. 1971), filosofi ja Helsingin yliopiston semiotiikan professori *Eerik Pietarinen (s. 1993), suomalainen ralliautoilija *Henrik Pietarinen (s. 1995), suomalainen ralliautoilija *Juhani Pietarinen (1938–2018), Turun yliopiston käytännöllisen filosofian professori *Riitta Pietarinen (s. 1939), oopperalaulaja *Tuukka Pietarinen (s. 1996), runoilija.
Mattopyton

Mattopyton (Morelia spilota) on suurikokoinen pytonkäärme Australian ja Uuden- Guinean seudulta. Lajiin kuuluu kuusi tunnettua alalajia. == Kuvaus == Aikuinen mattopyton kasvaa noin 2–4 metrin mittaiseksi ja painaa 15 kilogrammaa. Naaraat kasvavat yleensä koiraita suuremmiksi. Pisin vahvistettu mittaustulos on Irlannissa vankeudessa elänyt yksilö, joka oli 396 cm pitkä. Eri alalajit kasvavat eri kokoisiksi; M. spilota mcdowelli on suurin ja M. spilota variegata pienin. Mattopyton on hoikkarakenteinen ja sillä on kolmiomainen pää. Käärmeen väritys vaihtelee tummanvihreästä mustaan, keltaisilla tai valkoisilla kuvioilla joissa voi olla tumma reunus. Kuviointi muistuttaa vinoneliöitä, mistä johtuu yksi lajin nimistä, timanttipyton. Väreissä ja kuvioissa on suuria alalajikohtaisia eroja. Silmät ovat pään kokoon nähden normaalikokoiset ja pupilli on pystysuora. Ylähuulessa on lämpöä aistivia kuoppia. == Levinneisyys ja elinympäristö == Mattopytonia esiintyy Australian mantereella kaikkialla paitsi aavikolla. Lajia tavataan paljon lounaisosien metsissä. Uuden-Guinean saarella esiintyy myös joitakin alalajeja. Pyton menestyy lämpimissä ja kuivissa metsissä sekä heinikoissa. == Elintavat == Mattopyton kiipeilee puissa ja väijyy usein saalistaan puunoksalle kiertyneenä. === Ravinto === Mattopyton syö jyrsijöitä, lintuja, lepakoita ja liskoja. Se vaanii saalistaan puussa tai maassa ja tappaa saaliinsa kuristamalla. Käärme on usein elinalueensa suurin petoeläin. Se saalistaa pääasiassa öisin. == Alalajit == Morelia spilota jakaantuu seuraaviin kuuteen vahvistettuun alalajiin: Alalaji Nimeäjä Yleisnimi Levinneisyys Morelia spilota cheynei Wells & Wellington, 1984 Viidakkomattopyton Koillis-Queensland Morelia spilota harrisoni Hoser, 2000 Uusi-Guinea Morelia spilota mcdowelli Wells & Wellington, 1984 Cape Yorkin niemimaalta Queenslandin kautta Uuden Etelä-Walesin pohjoisosiin Morelia spilota metcalfei Wells & Wellington, 1985 Etelä-Queenslandista Uuteen Etelä- Walesiin, Victoriaan ja Etelä-Australiaan Morelia spilota spilota (Lacépède, 1804) Timanttipyton Uuden Etelä-Walesin rannikkoseudut Morelia spilota variegata Gray, 1842 Pohjois-Australia == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Pytonkäärmeet
Piilonen

Piilonen on seuraavien henkilöiden sukunimi: *Ilmari Piilonen (1917–1999), pienviljelijä ja elokuvanäyttelijä *Juhani Piilonen (1941–2020), historioitsija ja professori *Kalle Piilonen (1844–1819), maanviljelijä, valtiopäivämies ja liikemies *Kalle Valdemar (K. V.) Piilonen (1886–1948), toimittaja ja kirjailija
Piirainen

Piirainen on suomalainen sukunimi, joka on tunnettu vanhastaan Laatokan Karjalassa, Savossa, Kainuussa ja Pohjois-Pohjanmaalla. Tunnettuja nimenkantajia: *Ilpo Piirainen (1941–2012), kielitieteilijä ja saksan kielen professori *Jaakko Piirainen (1871–1917), kansanedustaja (SDP) *Jari Piirainen (s. 1960), suomalaisen hiihdon pitkäaikainen vaikuttaja, mm. Suomen Hiihtoliiton toimitusjohtaja *Juho Piirainen (1879–1917), insinööri ja moottoritehtailija *Jukka Piirainen (s. 1969), purjehtija *Lasse Piirainen (s. 1982), muusikko *Lassi Piirainen, jalkapalloilija *Marko Piirainen (s. 1975), Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliiton puheenjohtaja *Matti Piirainen (s. 1950), journalisti *Mikko Piirainen (1899–1998), runoilija *Raimo Piirainen (s. 1952), kansanedustaja (sos.dem.) *Rita Piirainen, Uudenmaan Ely-keskuksen ylijohtaja *Tapio Piirainen (s. 1954), elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja *Tommi Piirainen (s. 1996), pesäpalloilija *Uuno Piirainen (1899–1931), jääkäri *Väinö Piirainen (1907–1961), kirjailija. ==Lähteet==
Piispanen

Piispanen on seuraavien henkilöiden sukunimi: *Aloys Jeremias Piispanen (1832–1909), Pietarissa ja Inkerinmaalla työskennellyt suomalainen pappi *Arsi Piispanen (s. 1985), jääkiekkoilija *Arto Piispanen (s. 1958), jazz-pianisti *August Piispanen (1844–1906), apteekkari, kunnallisneuvos ja teollisuusyrittäjä *Benno A. Piispanen, Santeri Levaksen (1899–1987), kirjailijanimi *Henri Piispanen (s. 1994), ääninäyttelijä, laulaja ja juontaja *Marja-Leena Piispanen (s. 1951), pituushyppääjä *Markus Piispanen (s. 1989), jääkiekkoilija *Otto Piispanen, ääninäyttelijä, muusikko *Pauli Piispanen (1903–1977), juristi ja kanslianeuvos *Petri Piispanen (s. 1980), jalkapalloilija *Severi Piispanen (s. 1997), pesäpalloilija *Toni Piispanen (s. 1976), vammaisurheilija *Ville Piispanen (s. 1983), nyrkkeilijä. ==Muita== *Lignell & Piispanen, kuopiolainen alkoholijuomia valmistava yritys
Pohjanen

Pohjanen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Bengt Pohjanen (s. 1944), ruotsalainen kirjailija * K. Pohjanen, oik. Carl Ferdinand Nordlund (1820–1905), suomalainen rehtori ja kirjailija * Erkki Emil Pohjanen (1896–1939), suomalainen jääkärivääpeli * Tiia Pohjanen (s. 2002), suomalainen jalkapalloilija.
Pohjolainen

Pohjolainen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: *Pauno Pohjolainen (s. 1949), taidemaalari *Pihla Pohjolainen (s. 1993), näyttelijä *Rosa Pohjolainen (s. 2003), alppihiihtäjä *Seppo Alvari, oik. Seppo Pohjolainen (s. 1962), muusikko *Teuvo Pohjolainen (s. 1945), julkisoikeuden professori.
13th Breath of the Zodiac

13th Breath of the Zodiac on suomalaisen psykedeelisen rockin yhtyeen Jess and the Ancient Onesin single, joka on julkaistu vuonna 2011. Siitä on julkaistu 500:n kappaleen rajoitettu 7" vinyylipainos.http://www.discogs.com/Jess-And- The-Ancient-Ones-13Th-Breath-Of-The-Zodiac/release/3182743 Singlen B-puolen kappale White Witch of Rose Hall on cover-versio yhdysvaltalaisen rockyhtyeen Covenin vuonna 1969 levyttämästä kappaleesta.http://www.shop- hellsheadbangers.com/item.asp?cID=0&PID;=22179 == Kappaleet == #13th Breath of the Zodiac #White Witch of Rose Hall (Coven -cover) == Arvostelut == * Imperiumi.net: http://www.imperiumi.net/index.php?act=albums&id;=12564 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2011 kappaleet Luokka:Jess and the Ancient Onesin kappaleet
Sulioottikoira

Sulioottikoira ( tai Σκύλος του Σουλίου, Skýlos tou Soulíou; Canis suillus) on sukupuuttoon kuollut kreikkalainen koirarotu. Se oli ja on yhä korkein koskaan elänyt rotuMorris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1,000 Dog Breeds. Ebury Press, 2001. ISBN0-09-187091-7. Sivu 618.Suliot Dog. Molosser Dogs, 2012. Haettu 29.11.2012. == Ulkomuoto == Sulioottikoira oli karskin, vaikuttavan ja kunnioitusta herättävän näköinen. Se oli valtavan kokoinen, äärimmäisen voimakas ja ketterä. Sen suu oli täyteläinen, korvat tavallisesti typistetyt ja karvapeite laadultaan jäykkää ja epähienoa. Se saavutti peräti 121 cm:n säkäkorkeuden. Se muistutti enemmän tanskandoggia kuin tyypillisiä vuoristokoiria. == Luonne ja käyttäytyminen == Sulioottikoira tunnettiin hurjasta ja aggressiivisesta luonteestaan. Sitä käytettiin pääasiassa omaisuuden vartiointiin, ja sota-aikana myös armeijan etuvartion suojelemiseen. Muihin tehtäviin lukeutuivat laumanvartiointi, villisian metsästys ja koiratappelut. == Alkuperä == Muinainen sulioottiheimo jalosti rodun Luoteis-Kreikassa Párgan lähistöllä sijaitsevassa vuoristossa, ja se oli yksi alkuperäisistä ja varhaisimmista molossikoirista. Se oli toisen poikkeuksellisen jättimäisen rodun, tanskandoggin kantarodun saksanvillisikakoiran, paikallismuunnos, ja se oli sukua paitsi kreikkalaisille, aasialaisille, albanialaisille ja jugoslavialaisille vuoristokoirille, näitä lyhyemmän ja jäykemmän karvapeitteensä vuoksi mahdollisesti myös ajokoirille ja muinaisille mastiffeille. Moni nykyinen eurooppalainen mastiffi polveutuu sulioottikoirasta. Saksan rykmentit käyttivät sulioottikoiria maskotteinaan ja "paraatikoirina", kun taas Itävallan armeija käytti niitä etuvartioasemillaan. Rotua käytettiin saksanvillisikakoiran jalostuksessa, tavoitteena kasvattaa jälkimmäisen säkäkorkeutta.Hancock, David. Sighthounds - Their Form, Their Function and Their Future, s. 81. The Crowood Press: Ramsbury, Marlborough, Wiltshire, 2012. ISBN 978-1-84797-392-4. == Lähteet == Luokka:Kreikkalaiset koirarodut Luokka:Mastiffit Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut
Sarajevon raitiotieliikenne

Sarajevon raitiotiet on yksi Euroopan vanhimmista sähköraitioteistä, ja se on avattu jo vuonna 1895. Raideleveydeltään 1 435 mm oleva raitiotie on 10,7 kilometriä pitkä. Se on 400 metrin pituista rautatieaseman haaraa lukuun ottamatta yksi pitkä reitti kaupungin pääbulevardilla Bulevar Meše Selimovićalla. Reitin varrella on kääntösilmukoita, jossa osa linjoista käy kääntymässä. Keskustaan saapuessa reitti haarautuu ja kiertää ydinkeskustan ympäri vastapäivään yksiraiteisena. Linja 3 on ainoa linja joka ajaa koko reitin ympäri. Se yhdistää lännestä Ilidžan alueen idässä sijaitsevaan Baščaršijan vanhankaupungin alueeseen keskustassa. Raitiovaunuja liikennöi JKP GRAS Sarajevo, joka hoitaa myös kaupungin bussi- ja johdinautoliikenteen. ==Linjat== Reittiä käyttää kuusi eri raitiovaunulinjaa: *1: Željeznička stanica (Päärautatieasema) – Baščaršija (Sarajevon vanhaakaupunkia) *2: Čengić Vila – Baščaršija *3: Ilidža – Baščaršija *4: Ilidža – Željeznička stanica *5: Nedžarići – Baščaršija *6: Ilidža – Skenderija ==Kalusto== Sarajevon raitioteiden kalusto koostuu pääosin noin 90:stä ČKD Tatran 1970- ja 1980-luvulla valmistamista Tatra K2 -nivelraitiovaunuista. Vuonna 2008 Amsterdamin kaupunki lahjoitti 16 vanhaa raitiovaunua Sarajevon raitioteille. Kaupungissa on myös vanhoja punavalkoisia C1-nivelvaunuja Wienistä. Luokka:Sarajevo Luokka:Raitioliikenne
Oma (Venäjä)

Oma (alun perin Kokino, kylän ensimmäisen talon asukkaiden mukaan) () on kylä ja Oman maalaiskunnan keskus Zapoljarnyin piirissä Nenetsian autonomisen piirikunnan länsiosissa Pohjois-Venäjällä. Kylä sijaitsee Omajoen alajuoksun itärannalla, linnuntietä 17 kilometriä ja vesitse 47 kilometriä ylävirtaan joen laskukohdasta Barentsinmeren Tšošanlahteen. Nenetsian autonomisen piirikunnan länsiosissa sijaitsevaan Oman kylään ei ole ympärivuotisia tieyhteyksiä. Linnuntietä noin 300 kilometrin päässä idässä sijaitseva Nenetsian pääkaupunki Narjan-Mariin on saavutettavissa lähinnä lentäen. Lentoja on myös Arkangeliin. Oma on nykyään osuuskuntamaisesti toimivan porotalouskolhoosin kotikylä. Kylästä löytyy myös lastentarha, koulu, terveysasema, postitoimisto ja pienlentokenttä. ==Oman maalaiskunnan väestö== Kylä syntyi 1800-luvun alkupuolella kulkureitin varrelle; ensimmäiset asukkaat olivat Venäjän vanhauskoisia. Vuonna 1837 kylässä oli yksi talokunta, vuonna 1859 kaksi taloa ja 20 asukasta. Vuoteen 1922 mennessä talojen määrä oli kasvanut 22:een ja asukasluku 94:ään. 2000-luvun alussa taloja oli Oman kylässä noin 300 ja väestöä 930 henkeä. Väestö koostuu valtaosin venäläisistä, joskin noin 150 nenetsiä asui myös kylässä. Maalaiskunnan muita kyliä ovat noin 30 kilometriä idempänä sijaitseva Snopa (130 as. 2000-luvun alkupuolella) ja 30 kilometriä lännempää löytyvä Vižas (170 as. 2000-luvun alkupuolella). Sittemmin väkiluku on kunnassa supistunut: vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan koko Oman kyläneuvoston maalaiskunnassa asui yhteensä 937 henkeä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Oman maalaiskunnan epävirallinen sivusto (s-oma.narod.ru) *Oman maalaiskunta piirin sivustolla (zrnao.ru) Luokka:Nenetsian kylät ja taajamat
Bush Brothers & Company

Bush Brothers & Company on yhdysvaltalainen elintarvikeyhtiö, joka on tunnettu etenkin pavuistaan. Yhtiö perustettiin vuonna 1908 ja sen kotipaikkakunta on Knoxville Tennesseessä. Yhtiön puheenjohtajana toimii Jim Ethier. ==Historia== Bush Brothers & Company aloitti vuonna 1908 tuottaen alun perin säilöttyjä tomaatteja Chestnut Hillsissä, Tennesseessä. Yhtiön perustivat Andrew Jackson Bush ja hänen kaksi veljeään Fred ja Claude. Yhtiö menestyi ensimmäisen maailmansodan aikana, jolloin Yhdysvaltain valtio osti siltä tarvikkeita ja 90 prosenttia yhtiön tuolloisesta säilöttyjen tomaattien tuotannosta meni sodan tarpeisiin. Yhtiöstä tuli osakeyhtiö vuonna 1922 ja se avasi toisen tehtaan vuonna 1928 Oak Groveen ja vuonna 1931 kolmannen Clintoniin. Vuonna 1944 seurasi puolestaan arkansasilaisen Blytheville Canning Companyn osto.Allen ja Albala 2007, s. 64. Toisen maailmansodan jälkeen Bush Brothers & Company alkoi laajentaa tuotteitaan useisiin eri ruokatarvikkeisiin. Yhtiön ehkä kuuluisin tuote Bush’s Original Baked Beans tuotiin markkinoille vuonna 1968. Sen menestyksen taustalla on vuonna 1993 aloitettu mainoskampanja.Allen ja Albala 2007, s. 65. ==Tuotteet== thumb|Yhtiön tehdas Chestnut Hillsissä Tennesseessä. Bush Brothers & Company on sittemmin kehittänyt Bush’s Original Baked Beansin menestyksen myötä useita muitakin papumerkkejä. Yhtiö myy arviolta 80 prosenttia Yhdysvaltojen kaikista säilötyistä pavuista. Yhtiöllä on nykyisin kaksi tehdasta, jotka sijaitsevat Chestnut Hillissä Tennesseessä ja Augustassa Wisconsinissa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset elintarvikeyhtiöt
Waldorfinsalaatti

Waldorfinsalaatti tai waldorf-salaatti on New Yorkissa sijainneen Waldorf- hotellin mukaan nimensä saanut salaatti, joka sisältää omenaa, lehtiselleriä tai juuriselleriä sekä saksanpähkinää majoneesista, ranskankermasta tai jogurtista valmistetussa kastikkeessa. Se tarjoillaan tyypillisesti lehtisalaattipedillä alkuruoaksi tai kevyenä ateriana. ==Historiaa== Salaatti kehitettiin vuosien 1893 ja 1896 välillä Waldorf-hotellissa, joka oli nykyisen Waldorf-Astoria Hotelin edeltäjä. Sen kehittäjäksi mainitaan yleisimmin hotellin ravintolan päähovimestari Oscar Tschirky. Vuonna 1896 waldorfinsalaatti mainittiin hänen mukaansa nimetyssä keittokirjassa, mutta resepti ei vielä tuolloin sisältänyt pähkinöitä. Saksanpähkinät olivat mukana, kun resepti julkaistiin vuoden 1928 Rector Cook Bookissa. ==Resepti== Waldorf- Astoria Hotelin keittiömestarin David Garcelonin mukaan salaatin valmistus aloitetaan pinnoittamalla saksanpähkinät munanvalkuaisella ja sokeri- mausteseoksella (fenkoli, korianteri, cayennepippuri) ja laittamalla ne uunipellille paahtumaan, kunnes sokeri on karamellisoitunut. Sillä välin pilkotaan kuorittu juuriselleri ja hapahkot omenat julienne-tyyppisiksi tulitikkumaisiksi suikaleiksi mandoliinileikkurilla tai terävällä veitsellä. Alun perin waldorfinsalaatin kastike tehtiin majoneesista, mutta nykyisin Waldorf-Astoria Hotelin keittiö valmistaa kastikkeen kevyemmin ranskankermasta, sitruunamehusta, saksanpähkinäöljystä, valkopippurista ja ripauksesta mustatryffeliä. Keittiömestarin mukaan myös hapankerma tai jogurtti-majoneesisekoitus tai jokin muu pähkinäöljy toimivat hyvin. ==Muunnelmia== Waldorfinsalaatin resepteissä käytetään joskus juurisellerin sijasta lehtisellerin varsia, jolloin mausta tulee hieman raikkaampi ja kevyempi. Saksanpähkinöiden sijasta käyvät myös hieman makeammat pekaanipähkinät. Salaattiin voidaan lisätä myös ruokaisampia aineksia, kuten kanaa, kalkkunaa sekä viinirypäleitä, rusinoita tai taatelinpaloja. ==Lähteet== Luokka:Salaattiruoat Luokka:Yhdysvaltalainen keittiö Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jess and the Ancient Ones (albumi)

Jess and the Ancient Ones on saman nimisen psykedeelisen rockin yhtyeen ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2012 levymerkillä Svart Records. Albumin CD-painos sisältää myös kappaleen 13th Breath of the Zodiac, joka on julkaistu myös singlenä.Svart Records: Jess and the Ancient Ones – 13th Breath of the Zodiac == Kappaleet == # # # # # # == Kokoonpano == * Jess – laulu * Thomas Corpse – kitara * Thomas Fiend – kitara ja taustalaulu * Von Stroh – kitara * Fast Jake – basso * Yussuf – rummut * Abraham – kosketinsoittimet == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Kaaoszine: 8/10Kaaoszine: Levyarvio * Metal Crypt: Metal Crypt: Album review * The Metal Observer: 10/10The Metal Observer review * Noise.fi: Noise.fi: Jess and the Ancient Ones – Vihtahousu ja hänen kalakukkonsa * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jess and the Ancient Ones discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2012 esikoisalbumit Luokka:Jess and the Ancient Onesin albumit Luokka:Svart Recordsin albumit
Zlatiborinvuoristokoira

Zlatiborinvuoristokoira (Zlatiborski ovčar) eli zlatiborač on serbialainen koirarotu. Se ei ole FCI:n eikä Serbian Kennelliiton Kinoloski Savez Republike Srbije (KSS) tunnustama. == Ulkomuoto == Zlatiborinvuoristokoira on leveäpäinen, vahvaluustoinen, leveärintainen, voimakasraajainen ja suoraselkäinen. Sen kuono ja leuat ovat voimakkaat, ja joiltain koirilta typistetään kotimaassaan toinen korva. Karvapeite on säänkestävä ja pohjavilla tiheä. Rodusta on kaksi karvamuunnosta: lyhyt- ja pitkäkarvainen. Väritys vaihtelee suuresti ja sekä yksi- että moniväriset sallitaan. Yleisimmät värit ovat harmaanruskea mustin merkein ja valkoinen tummin merkein, ja harvinaisimmat fawn ja keltainen. Kaksi viimeisimmäksi mainittua ovat kuitenkin harvinaisuudestaan huolimatta arvostetuimmat värit. Säkäkorkeus on noin 63,5 cm. == Luonne ja käyttäytyminen == Rotu on älykäs, itsenäinen ja pidättyväinen. Se on omistajaansa kiintynyt, mutta vieraita kohtaan epäluuloinen. Se on reviiritietoinen eikä yleensä tule toimeen muiden koirien kanssa. Sillä ei ole luontaista miellyttämishalua, joten vaikka se oppii nopeasti mitä siltä vaaditaan, sen kouluttaminen vaatii myös motivointia. Se ei ole kovin energinen eikä liikunnan suhteen erityisen vaativa. Sen puolustusvietti on kuitenkin voimakas, ja kun se kokee laumansa tai reviirinsä uhatuksi, se muuttuu hetkessä tyypillisen hidasliikkeisestä eläimestä täyteen nopeaan toimintavalmiuteen. Paikallisten mielestä se muistuttaa luonteeltaan huomattavasti enemmän kaukasiankoiraa kuin sarplaninacia ja muita balkanilaisia sukulaisrotujaan. == Alkuperä == Zlatiborinvuoristokoiran kantarotuna pidetään hertsegovinanvuoristokoiraa, jonka lisäksi sen jalostukseen ovat vaikuttaneet mm. saksanpaimenkoira, sarplaninac, sumadijanvuoristokoira ja tornjak. Sen alkuperäinen tehtävä oli vartioida ja ohjailla nautoja, lampaita ja vuohia, mutta sitä käytetään myös omaisuuden ja tiluksien vartiointiin. Sen jalostuksessa pääpaino on työkyvyllä ja luonteella ulkonäön jäädessä toissijaiseksi, mikä selittää populaation melko epäyhtenäisen ulkonäön. == Terveys == Rotu on verrattain terve ja molossikoiraksi poikkeuksellisen pitkäikäinen ja voi elää usein jopa 16-vuotiaaksi. == Lähteet == *Zlatibor Cattledog. Molosser Dogs, 2012. Haettu 29.11.2012 Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Vuoristokoirat Luokka:Serbialaiset koirarodut
Nizzansalaatti

Nizzansalaatti (ransk. salade niçoise) on Ranskan Nizzan kaupungin mukaan nimetty, raakoja kasviksia, kalaa ja kananmunaa sisältävä salaattiruoka, joka tunnetaan ympäri maailmaa. ==Valmistus== Nizzansalaatin yleisimpiä ainesosia ovat tomaatti, härkäpapu, punasipuli, tonnikala tai sardelli sekä keitetty kananmuna. Kastikkeena käytetään ranskalaista viinietikka-öljy-kastiketta (vinaigrette). Perinteisimmässä versiossa mukana on punaista paprikaa, salottisipulia ja artisokansydämiä. Muita mahdollisia aineksia ovat tuore kurkku, oliivit ja lehtiselleri. Nizzansalaatti tarjoillaan usein lehtisalaattipedillä, vaikkei se kuulu alkujaan reseptiin. Ranskalaisten mukaan aitoon nizzansalaattiin eivät myöskään kuulu peruna, riisi tai keitetyt kasvikset eivätkä vihreät pavut, joita siinä kuitenkin usein käytetään. Nizzansalaattiin, kuten mihinkään ruokalajeihin, ei kuitenkaan ole mitään yhtä ”virallista” ohjetta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Salaattiruoat Luokka:Ranskalainen keittiö
Álvaro Méndez

Álvaro Daniel Méndez Josa (s. 6. huhtikuuta 1976 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän pelaa brasilialaisessa São Josén joukkueessa Rio Grande do Sulin osavaltiosarjassa. Méndez on ammattilaisurallaan edustanut peräti 18 eri seuraa. Veikkausliigassa Méndez pelasi FC Jazzissa seitsemän ottelun ajan vuonna 1997. Hän liittyi joukkueeseen elokuun alussa ja esiintyi lisäksi yhdessä UEFA Cupin ottelussa 1860 Müncheniä vastaan. Méndez onnistui kyseisessä pelissä myös maalinteossa. Suomen lisäksi hän on pelannut myös Uruguayn, Argentiinan, Perun ja Hondurasin pääsarjoissa. Uruguayn mestaruuden Méndez voitti vuonna 2002. ==Lähteet== *Football Database *Ceroacero * Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hertsegovinanvuoristokoira

Hertsegovinanvuoristokoira (Hercegovski planinac) eli herzegovač on bosnia- hertsegovinalainen koirarotu. == Ulkonäkö == Hertsegovinanvuoristokoira on massiivinen ja vahvaluustoinen, joskin ketterämpi kuin muut samantyyppiset balkanilaiset rodut. Se on leveäpäinen ja melko pitkäkuonoinen. Sen korvat ovat korkealle asettuneet ja koiran ollessa valppaana häntä kiertyy selän päälle. Rintakehä on leveä ja syvä. Karvapeite on pitkä, tiheä ja karhea. Tavallisin väritys on valkoinen eri värisin tummemmin merkein. Säkäkorkeus on noin 68,5 cm. == Luonne ja käyttäytyminen == Rotu on energinen, perheeseensä syvästi kiintynyt mutta vieraita kohtaan epäluuloinen. Se ei luonnostaan tule toimeen muiden koirien kanssa, mutta se voi oppia sietämään toista saman sukupuolen yksilöä jos sen totuttaa tähän huolellisesti pennusta pitäen. Se soveltuu lauman vartioinnin lisäksi myös sen paimentamiseen. == Alkuperä == Hertsegovinanpaimenkoira oli alun perin Balkanin alueella yleinen, mutta nykyisin se on alkanut risteytyä niin paljon sarplaninacin, tornjakin ja montenegrolaisten koirien kanssa, ettei puhdasrotuisia yksilöitä ole enää helppo löytää. Lisäksi 1990-luvulla Balkanin alueella käydyt sodat ovat vain vähentäneet populaation lukumäärää entisestään. 1990-luvun lopulla rotua yritettiin jo kertaalleen elvyttää zlatiborinvuoristokoiran avulla. == Lähteet == *Herzeg Shepherd Dog. Molosser Dogs, 2012. Viitattu 30.11.2012 Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Vuoristokoirat Luokka:Bosniahertsegovinalaiset koirarodut
Jontte Valosaari

Jontte (Joonas) Valosaari (s. 5. huhtikuuta 1980 Helsinki) on espoolainen nyk. siuntiolainen poplaulaja. Hän solmi levytyssopimuksen EMI:n kanssa vuonna 2012. Valosaari on laulanut muun muassa Brädin ja Cheekin albumeilla. Hänen ensimmäinen oma julkaisunsa, single "Jos mä oisin sun mies", jolla vierailee rap-artisti Elastinen, julkaistiin 9. marraskuuta 2012. Single sijoittui parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan toiselle sijalle. Jontte Valosaaren debyyttialbumi, Haastaja, julkaistiin 26. huhtikuuta 2013. Albumin on tuottanut MGI. Jontte Valosaari on osallistunut musiikkiluokalla perustamansa yhtyeen kanssa Rockin Suomen-mestaruus -kilpailuihin. == Yksityiselämä == Valosaari on toiminut myös muun muassa palomiehenä, sairaankuljettajana, kevytsukeltajana ja työllisyyskurssin käyneenä rakennusapupoikana sekä päässyt epärehellisesti pelastusopistoon ilman keskiasteen tutkintoa. Hän avioitui fitnessmalli Mari Valosaaren (o.s. Kasvi) kanssa 8. kesäkuuta 2013. Parille syntyi tytär elokuussa 2013 ja poika huhtikuussa 2016. Pari erosi vuoden 2019 alussa. == Diskografia == === Albumit === Nimi Julkaisutiedot Lista Albumilista Haastaja *Julkaistu: 26. huhtikuuta 2013 *Levy-yhtiö: EMI #29 === Singlet === Vuosi Single Listasijoitus Albumilta Singlelista Latauslista 2012 Jos mä oisin sun mies (mukana Elastinen) 2 20 Haastaja 2013 Haastaja – 18 Tuleen – – 2014 Kiinni jäit (mukana Mikael Gabriel) 6 21 Selvää jälkee (mukana Brädi) – 18 2019 Ylivoimainen – – Yksin, mutten yksinäinen – – 2020 Mä en muuttais meissä mitään === Musiikkivideot === * "Jos mä oisin sun mies" (mukana Elastinen, 2012) * "Haastaja" (2013) * "Tuleen" (2013) * "Kiinni jäit" (mukana Mikael Gabriel, 2014) * "Selvää jälkee" (mukana Brädi, 2014) === Vierailijana === Artisti Kappale Albumilta Muut vierailijat Vuosi Tuomo & TK "Jää jää beibi" Syvällä Pelissä Vol. 1 2008 Brädi "Mä lähden" Repullinen hiittiä 2010 Cheek "Mikä siinä on" Jare Henrik Tiihonen 2 2010 Markat Takas! "Kuka ajaa, kuka ohjaa" 2011 2011 Markat Takas! "Mun muija" 2011 2011 Elastinen "Hallussa" Joka päivä koko päivä 2013 Uniikki "Ei hätää" #kylänmies 2013 TCT "Rannalle" IOJK (IhanOmaJuttuKäynnis) 2015 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset poplaulajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ovie Iroro

Ovie Iroro (s. 24. marraskuuta 1993) on nigerialainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa kilpailemalla yksittäisissä kotimaansa karting-kilpailuissa. Vuonna 2012 Iroro ajoi kaksi kilpailua Formula Renault BARC-sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2014 hän sai mahdollisuuden ajaa Britannian Formula Ford –sarjassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Iroro Renault Sport sivulla Luokka:Nigerialaiset autourheilijat
Mika Kulmala

Mika Kulmalalla voidaan tarkoittaa seuraavia henkilöitä: *Mika Kulmala, pesäpalloilija *Mika Kulmala, mäkihyppääjä *Mika Kulmala, Suomen Hiihtoliiton toiminnanjohtaja 2012–2019
Valvetila

Valvetila on tajunnan tila, jossa ihminen tai eläin pystyy tekemään tiedostettuja toimintoja, kuten liikkumaan, syömään ja viestimään. Ihmiset ovat yleensä valveilla päivisin, mutta yöeläimet ovat valveilla öisin. Valvetilan vastakohta on uni. Valvetilassa ei voi pysyä jatkuvasti, vaan ihmisten ja eläinten on nukuttava välillä. ==Katso myös== * Sisäinen kello ==Lähteet== Luokka:Kognitio Luokka:Kognitiivinen neurotiede
Mika Kulmala (mäkihyppääjä)

Mika Kulmala (s. 25. huhtikuuta 1989) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä, joka edusti Lahden Hiihtoseuraa. Mäkihypyn maailmancupin karsintaan hän osallistui ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2012 sijoittuen sijalle 41. Hän oli ensimmäinen, joka karsiutui kilpailusta. Hänet valittiin Suomen joukkueeseen seuraavan päivän joukkuekilpailuun. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frans Keränen

Frans August Keränen (12. toukokuuta 1889 PaltamoKuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg) – 6. marraskuuta 1964Vem & vad) oli suomalainen päätoimittaja ja edistyspuolueen poliitikko. Henkilötietoja. 50 vuotta, Aamulehti, 12.05.1939, nro 126, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Keräsen vanhemmat olivat maanviljelijä Lauri Keränen ja Elsa Kustaava Kemppainen. Hän kävi maamieskoulun 1906–1907 sekä opiskeli kansanopistossa 1907–1909. Keränen aloitti uransa 1910 Lahden Sanomissa reportterina ja sen jälkeen toimitussihteerinä. Hän toimi Etelä-Saimaa-lehden päätoimittajana 1915–1918, Karjalan Aamulehden toimitussihteerinä 1918–1921 ja Turun Sanomain toimitussihteerinä 1921–1925. Hän oli sitten päätoimittajana Kaleva-lehdessä 1925–1928, Tampereen Sanomissa 1928–1930 ja Etelä-Suomen Sanomissa 1932–1962. Vuosina 1930-1932 Keränen oli Helsingin Sanomien artikkelitoimittajana ja eduskuntapakinoitsijana. Keränen oli edistyspuolueen puoluesihteerinä 1930–1932 ja hän toimi edistyspuolueen piirisihteerinä Viipurin läänin molemmissa vaalipiireissä 1919–1921, Turun läänin eteläisessä vaalipiirissä 1921–1925 ja Oulun läänin vaalipiirissä 1925–1928. Keränen oli Lahden kaupunginvaltuuston jäsen 1940–1948 ja Lahden edistysseuran puheenjohtaja 1932–1949. Keränen oli valitsijamiehenä vuoden 1937 presidentinvaaleissa. == Lähteet == * Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg) * ===Viitteet=== Luokka:Kansallisen Edistyspuolueen poliitikot Luokka:Lahden kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Kiipijämonnit

Kiipijämonnit eli vanhemmalta nimeltään nahkaimumonnit ('stroblepidae) on monnikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan nopeasti virtaavista makeista vesistä Etelä-Amerikasta. ==Lajit ja anatomia== Varhaisimmat kiipijämonnien heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu tertiäärikaudelle. Nykyään heimoon kuuluu 1 suku ja lähteestä riippuen 40-54 lajia. Suurin osa niistä on pienikokoisia ja jäävät alle 10 cm:n mittaisiksi, mutta suurimmat lajit voivat kasvaa 30 cm pitkiksi. Tyypillisiä piirteitä ovat imumonnien suuta muistuttava imusuu, pitkänomainen ja suomuton ruumis, lyhyt selkäevä ja leveähköt rintaevät. Kiipijämonneilla voi olla rasvaevä, mutta se puuttuu eräiltä lajeilta. ==Levinneisyys ja elintavat== Kiipijämonnilajeja tavataan Andeilta alueelta joka ulottuu Panamasta, Kolumbian ja Venezuelan kautta Boliviaan. Heimon kalat elävät jopa 3 500 metrin korkeudella sijaitsevissa nopeasti virtaavissa puroissa ja joissa. Ne tarrautuvat suullaan kiviin ja voimakkaiden lihastensa avulla ne voivat jopa nuosta ylös vesiputouksia. Kiipijämonnilajien ravintoa ovat vesihyönteisten toukat. ==Lähteet== Luokka:Monnikalat
Pohjonen

Pohjonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Aarne Pohjonen (1886–1938), voimistelija *Antti Pohjonen (1926–1978), maaherra, kansanedustaja (sos.dem.) *Eila Pohjonen (s. 1948), lastenkirjailija *Joni Pohjonen (s. 1998), koripalloilija *Joonas Pohjonen (s. 1973), pianisti, säveltäjä *Juho Pohjonen (s. 1981), pianisti *Jussi Pohjonen (s. 1969), poliisi, liikenneopettaja ja liikennetoimittaja *Jussi Pohjonen (1913–1964), kuvanveistäjä ja taidemaalari *Kimmo Pohjonen (s. 1964), harmonikkaa soittava muusikko *Marianne Pohjonen (s. 1985), salibandyn pelaaja *Mauno Pohjonen (1907–1987), kansanedustaja (keskusta) *Mika Pohjonen (s. 1973), oopperalaulaja, vuoden 1992 tangokuningas *Petri Pohjonen (s. 1975), pikajuoksija *Saima Pohjonen, S. S. Taula (1903–1968), kirjailija ja kääntäjä *Toivo Pohjonen (1925–2010), poliitikko (SKP) *Ville Pohjonen (s. 1959), päätoimittaja. ==Kuvitteelliset henkilöt== *Heimo Pohjonen on kuvitteellinen hahmo Kansalaissodan Korkeajännitys -sarjakuvassa. *Sanni Pohjonen, tv- sarjassa Salatut elämät *Kristiina Pohjonen, (ent. Liisa Laitela), tv-sarjassa Salatut elämät * Heikki Pohjonen, tv-sarjassa Salatut elämät * Ilja Pohjonen, tv-sarjassa Salatut elämät.
Dollart

Dollart (, vanhastaan suomeksi Dollartti) on Alankomaiden ja Saksan välillä sijaitseva Pohjanmeren lahti, johon laskee Emsjoki. Lahti on 13 km pitkä ja 6–12 km leveä. Laskuveden aikaan suuri osa lahdesta on kuivana. Dollart syntyi vuosina 1277–1287 Pohjanmeren tulviessa hävittäen 50 paikkakuntaa. Osa menetetystä maasta on sittemmin vallattu takaisin mereltä. ==Rajakiista== Alankomaat ja Saksa ovat eri mieltä valtionrajan paikasta Dollartissa ja Emsin estuaarissa. Asialla on merkitystä Borkumin luoteispuolelle rakennettavan tuulivoimapuiston vuoksi. Helmikuussa 2011 Google Maps herätti huomiota vetämällä rajaviivan Dollartin pohjoisrantaan niin, että saksalaisen Emdenin kaupungin satama-altaatkin olisivat kuuluneet Alankomaille. ==Lähteet== Luokka:Pohjanmeri Luokka:Alankomaiden ja Saksan raja Luokka:Kiistanalaiset alueet
Poikolainen

Poikolainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Jutta Poikolainen (s. 1963), jousiampuja *Martti Poikolainen (1929–2021), taiteilija, graafinen suunnittelija, kuvittaja *Pekka Poikolainen (s. 1973), jääkiekkoilija *Petri Poikolainen (s. 1975), näyttelijä *Tomi Poikolainen (s. 1961), jousiampuja *Unto Poikolainen (s. 1946), pesäpalloilija.
C. O. Frietsch

Carl Olof (Ole, C. O.) Frietsch (24. maaliskuuta 1901 Praha – 19. elokuuta 1973 Malles, Val Venosta, Etelä-Tiroli, Italia) oli suomalainen pääkonsuli ja ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja. Frietschin vanhemmat olivat diplomi-insinööri Karl Gustaf Frietsch ja Eva Lönnblad. Hän pääsi ylioppilaaksi 1920 ja opiskeli sitten Kielin yliopistossa valmistuen sieltä valtiotieteen tohtoriksi 1926. Frietsch toimi Pohjoismaiden Yhdyspankin virkailijana Helsingissä 1927–1937 ja pankin prokuristina 1935–1937. Hän oli osuuskauppa Varubodenin mainospäällikkönä 1937–1940 ja Uudenmaan liikevaihtoverokonttorin johtajana 1941–1945. Frietsch oli myös Kontorsvärlden-lehdessä toimitussihteerinä 1933–1935 ja päätoimittajana 1935–1937 sekä Vi och vårt -lehden päätoimittajana 1937–1945. Sotavuosien jälkeen Frietsch oli sanomalehtiattasheana Suomen Tukholman lähetystössä 1946–1948, lähetystösihteerinä Tukholmassa 1948–1950 sekä 1953–1956, lähetystösihteerinä Oslossa ja Kööpenhaminassa 1948–1950 sekä lähetystösihteerinä Washingtonissa 1950–1953. Hän oli sen jälkeen lähetystöneuvoksena Wienissä 1956–1957, Suomen pysyvä edustaja YK:n Wienin päämajassa 1956–1961 sekä viimeksi pääkonsulina Hampurissa 1961–1965. Frietsch oli RKP:n kansanedustajana 1936–1945 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Frietsch siirtyi kesken edustajakautensa sanomalehtiattasheaksi Tukholmaan joulukuussa 1945 ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli RKP:n Henrik Kullberg. Frietsch toimi eduskunnan pankkivaliokunnan puheenjohtajana, kuului Yleisradion hallintoneuvostoon ja Kansaneläkelaitoksen lisättyyn hallitukseen. Hän oli myös Suomalais-amerikkalaisen yhdistyksen, Suomen ruotsalaisen konttoristiliiton ja Suomen ruotsalaisen pankkimiesyhdistyksen puheenjohtajana. Frietsch kuului jatkosodan aikana rauhanoppositioon ja hän oli yksi Kolmenkymmenenkolmen kirjelmän laatijoista ja allekirjoittajista. Hän oli sodan aikana myös eduskunnan ulkoasiainvaliokunnan jäsen. Vuonna 1945 hän julkaisi sodanaikaista politiikkaa arvostelleen teoksen Finlands ödesår 1939-1943 (suomeksi nimellä Suomen kohtalonvuodet). Frietsch oli naimisissa 1927–1964 Anna Liesbeth Hollen kanssa ja vuodesta 1965 Leni Hanna Magda Maria Delwallin kanssa. == Teoksia == * Das Wesen der Geldpolitik dargstellt unter besonderer Berücksichtigung der politischen Theorie und der Wissenschaftslehre : eine klassifikatorische Studie zur Begriffsbildung der Sozialökonomie, väitöskirja. Helsingfors 1931 * Bankväsendet i Finland. 1934 * Banktjänstemannarörelsen och dess mål ; redaktionskommitté C. O. Frietsch, Stig Colliander, Gunnar Åhman. Finlands svenska bankmannaförening, Helsingfors 1935 * Finlands ödesår 1939-1943. Söderström, Helsingfors 1945 (ilmestyi suomeksi nimellä Suomen kohtalonvuodet, Tammi 1945) == Lähteet == * * Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg) == Aiheesta muualla == * SKS Biografiakeskus : C. O. Frietschin elämäkerta Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Poikonen

Poikonen on seuraavien henkilöiden sukunimi: *Eveliina Ala-Kulju ent. Poikonen (1867–1940), kansanedustaja (kok.) *Uuno Poikonen (1927–2002), kuvanveistäjä ja kirjailija
Martti Peltonen (kansanedustaja)

Martti Herman Peltonen (31. elokuuta 1901 Orivesi – 3. lokakuuta 1973 Vihti) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1939–1945. == Elämä == Martti Peltosen vanhemmat olivat tilallinen Vihtori Peltonen ja Iita Matilda Siltala. Sisällissodan aikana Peltonen oli punakaartin hevosmiehenä ja tuomittiin kolmeksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Myöhemmin Peltonen työskenteli mekaanikkona, sähköasentajana, autonkuljettajana ja lämmittäjänä Keravalla ja Helsingissä. Peltonen kuului Sosialidemokraattisen työläisnuorisoliiton liittotoimikuntaan ja vuosina 1935–1939 hän työskenteli SDP:n Lapin piirin luennoitsijana. Peltonen valittiin kansanedustajaksi Lapin läänin vaalipiiristä vuonna 1939. Jatkosodan aikana Peltonen kuului niin sanottuun rauhanoppositioon ja oli vuonna 1943 yksi niin sanotun Kolmenkymmenenkolmen kirjelmän allekirjoittajista. Jätettyään eduskunnan 1945 Peltonen toimi asioitsijana Helsingissä ja työskenteli viimeksi kylmälaitehuoltajana 1951–1966. Hän oli myös Keravan kauppalanvaltuuston jäsen. == Perhe == Martti Peltonen oli naimisissa vuodesta 1925 Aili Ingrid Heleniuksen (1903-2000) kanssa. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Keravan kaupunginvaltuutetut Luokka:Lapin vaalipiiri Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Polvinen

Polvinen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: *Mikko Polvinen (s. 1979), Perussuomalaisten poliitikko, kansanedustaja, insinööri ja opettaja *Osmo Polvinen (s. 1946), Vasemmistoliiton kansanedustaja 1991–1995 *Pentti Polvinen, konsultti, toinen Smithin–Polvisen liikennesuunnitelman laatijoista *Tuomo Polvinen (1931–2022), historiantutkija ja professori.
K. J. Wenman

Karl Johan (K. J.) Wenman (26. tammikuuta 1895 Närpiö – 23. syyskuuta 1964 Närpiö) oli suomalainen sosialidemokraattien kansanedustaja ja maanviljelijä. Wenmanin vanhemmat olivat maanviljelijä Karl Johan Wenman ja Lisa Johanna Mannfolk. Hän kävi maamieskoulun, oleskeli siirtolaisena Yhdysvalloissa 1916–1920 ja toimi sitten maanviljelijänä Närpiössä. Wenman oli SDP:n kansanedustajana 1933–1945 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli myös Närpiön kunnanvaltuuston jäsenenä ja oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1937, 1940, 1943 ja 1950 presidentinvaaleissa. Wenman kuului jatkosodan aikana 1943 kolmenkymmenenkolmen kirjelmän allekirjoittajiin. Lokakuussa 1947 Wenman valittiin Sosialistisen Yhtenäisyyspuolueen puoluetoimikunnan jäseneksi. Karl Wenman oli naimisissa vuodesta 1916 Anna Selina Sjögårdin kanssa. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:SKDL:n sosialistit Luokka:Närpiön kaupunginvaltuutetut Luokka:Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Gottfrid Lindström

Johannes Gottfrid Lindström (8. elokuuta 1887 Dragsfjärd – 16. kesäkuuta 1975 Dragsfjärd) oli suomalainen sosialidemokraattien kansanedustaja, varastonhoitaja ja herastuomari. Lindströmin vanhemmat olivat torppari Elias Lindström ja Edla Charlotta Fagerström. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten merimiehenä sekä Taalintehtaan rautaruukin palveluksessa työmiehenä ja varastonhoitajana. Lindström toimi myös lautamiehenä. Lindström oli SDP:n kansanedustajana 1933–1945 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli Dragsfjärdin kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja kunnallislautakunnan varapuheenjohtajana sekä oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa. Lindström kuului jatkosodan aikana 1943 Kolmenkymmenenkolmen kirjelmän allekirjoittajiin. Gottfrid Lindström oli naimisissa vuodesta 1916 Anna Josefina Nummelinin kanssa. == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Dragsfjärdin kunnanvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Balvi

Balvi on kaupunki Itä-Latviassa. Eri kielissä nimi on muodoissa Balvi, Balvy, Bolowsk, Bolvi ja БАЛВИ. Kaupunki on myös Balvin kunnan () keskustaajama.Worldplaces Balvi Balvi on rakentunut kahden järven (Balvu ezers ja Pērkonu ezers) väliselle kannakselle. Se on myös kahden valtatien, luoteen suunnasta Gulbenesta Viļakaan ja edelleen Venäjän puolelle jatkuvan P35:n ja etelään Rēzekneen vievän P47:n risteyskohta. Balvissa ollaan kahden maakunnan, Latgalen ja Vidzemen rajalla, mutta Latgalen puolella.Balvin turistikartta Balvin seutu poikkeaa muusta Latgalesta runsaiden metsien, järvien ja jokien ansiosta.Balvin kunnan nettisivusto Tallennettu 1.12.2012. Kaupungin keskustassa on entinen Balvin kartano (Balvu pils), jonka ympärillä on Karhupuistoksi (Lāča dārzs) nimitetty alue, joka on erilaisten kulttuuritapahtumien pitopaikka. Kaupunkialueen eteläreunalla on latgallien partisaanipatsas Balvi Staņislavs vuodelta 1938. Sen on suunnitellut taiteilija Karlis Jansons ja se kuvaa latgallien vastarintaa bolševikkeja vastaan 1918. Neuvostoliiton hallitessa aluetta patsas hävitettiin, mutta 1990-luvulla se pystytettiin uudelleen.Balvin turistiopas Tallennettu 1.12.2012 == Historia == Balvi mainitaan jo keskiaikaisissa asiakirjoissa. Latgale puolalaistui voimakkaasti 1500–1700-luvuilla ja roomalaiskatolinen uskonto juurtui sinne. Balvin kartanon historia ulottuu vuoteen 1765, jolloin puolalainen Konstancija Hilsena rakensi paikalle puisen kartanon. Venäjän valtaan jouduttuaan 1776 kartano siirtyi Jelagin-suvulle, 1806 Horozhinsky- suvulle ja 1876 baltiansaksalaiselle Transehe-Roseneck-suvulle. Balvi sai kaupunkioikeudet itsenäisen Latvian aikana vuonna 1928. Alueen juutalaisväestö joutui holokaustin kouriin vuodesta 1941 alkaen (Stahlecker-ryhmä). Kaupunki paloi sodan loppuvaiheessa 1945 ja se rakennettiin uudelleen osittain neuvostotyyliseksi. 1990-luvulla Balvi oli latgallien laulavan vallankumouksen keskus. == Maantiede == Balvin kaupungin pinta-ala on 5,1 neliökilometriä ja koko kunnan 1 044 neliökilometriä. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 6 135 asukasta ja koko kunnan 12 129. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Latvian kaupungit
Metsästäjä (lehti)

Metsästäjä on Suomen riistakeskuksen julkaisema aikakauslehti. Aiemmin lehteä julkaisi Metsästäjäin Keskusjärjestö. Lehti ilmestyy ruotsiksi nimellä Jägaren. Metsästäjä-lehdessä käsitellään riistanhoitoon ja riistakantojen verotukseen liittyviä ajankohtaisia asioita, kansainvälistä yhteistoimintaa, riistatalouden suhdetta muuhun luonnon käyttöön sekä riistaeläinten asemaa ja merkitystä luonnossa. Lehden aihepiiriin kuuluvat käytännön metsästys- ja riistanhoitotietous, metsästyslainsäädäntö, koirien käyttö metsästyksessä, eräelämä ja näissä tarvittavat välineet ja tarvikkeet sekä tiedottaminen Suomen riistakeskuksen toiminnasta, kokouksista ja koulutuksesta. Metsästäjä- lehti jaetaan jokaiselle riistanhoitomaksun maksaneelle metsästäjälle, lukuisille virastoille, kirjastoille, yhdistyksille sekä oppilaitoksille. Lehden levikki on yli 300 000. Lehti ei ole irtomyynnissä, mutta se on kaikkien luettavissa verkko- ja näköislehtenä. Lehti ilmestyy kuudesti vuodessa. Lehti aloitti 1952 nimellä Metsästäjäliiton tiedoitukset ja se jakaantui 1954 suomenkieliseksi Suomen metsästäjä ja ruotsinkieliseksi Jägaren lehdeksi. Vuonna 1968 nimi lyheni pelkäksi Metsästäjäksi. == Lähteet == * Suomen riistakeskus, Metsästäjä-lehti === Viitteet === Luokka:Suomalaiset harrastelehdet Luokka:Metsästys
Hans-Peter Siefen

Hans-Peter Siefen on vuonna 1983 syntynyt keskisuomalainen yrittäjä, joka on toinen Nordic Business Group Oy:n perustajista. Nordic Business Groupin tytäryhtiöistä tunnetumpi Nordic Business Forum Oy järjestää mm. vuotuista Nordic Business Forum -seminaaria, Business Summit -seminaaria ja julkaisee Nordic Business Report -lehteä. Toinen tytäryhtiö, Nordic Business Investments Oy, toimii asuntosijoituskentällä. Siefen on Nordic Business Groupin hallituksen puheenjohtaja. Nordic Business Forum valittiin vuonna 2011 vuoden Keskisuomalaiseksi markkinointiteoksi.Nordic Business Forum on vuoden 2011 keskisuomalainen markkinointiteko. Mark info. Siefen aloitti yrittämisen 19-vuotiaana vuonna 2003. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.nbforum.fi Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt