EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Via Clodia

Via Clodia oli roomalainen tie, joka kulki Etruriassa Italiassa ja johti Roomasta ainakin Saturniaan. Sen on arveltu päättyneen Saenaan tai Via Aurelialle. == Historia == Via Clodian nimi tunnetaan ainoastaan itinerariumeista sekä keisariaikaisista piirtokirjoituksista.von Orelli, Johann Kaspar: Inscriptionum Latinarum selectarum 822, 3143. Tien nimen perusteella on kuitenkin selvää, että se oli peräisin jo tasavallan ajalta, vaikkakaan ei ole säilynyt tietoa siitä, milloin tie rakennettiin tai kuka sen rakennutti. Itinerariumeissa Via Clodia esiintyy päätienä, josta Via Cassia haarautui, tai sitten ne sekoittavat tiet kokonaan keskenään. Ciceron kuvauksen perusteella Via Cassia oli kuitenkin selvästi päätie, ja Via Clodia vain sen haarauma.Cicero: Filippiläispuheet (Philippicae) 12.9. Samalla Forum Clodiin kaupungin sijainti Via Clodian varrella ja Forum Cassiin sijainti Via Cassian varrella tekevät selväksi, kumpi tie oli kumpi. == Reitti == Via Clodia arkaantui Via Cassiasta vasemmalle noin 10 roomalaista mailia eli noin 15 kilometriä Roomasta pohjoiseen. Tien reitti on selvä Sabateen saakka, mutta muuttuu sen jälkeen epäselvemmäksi. Epäselvää on ollut erityisesti se, mihin tie päättyi. Tie kulki ainakin Saturniaan saakka. Sen on ehdotettu kulkeneen joko Umbro-joen (nyk. Ombrone) laaksoa pitkin Saenaan, tai jatkuneeen yli joen soisten tasankojen niin, että se olisi liittynyt Via Aureliaan. Tien asemapaikat olivat: Kaupunki tai muu asema Nykyinen paikka Etäisyys edellisestä mailia km (n.)Etäisyystaulukot on muodostettu sovittamalla yhteen tietoja eri itinerariumeista. Kilometrilukemat on laskettu niiden ilmoittamista roomalaisista maileista. Sekä maili- että kilometrilukemat ovat summittaisia. Rooma Rooma Ad sextum 6 8,9 Careiae Santa Maria di Galeria 9 13,3 Ad novas 8 11,8 Sabate (4?) (5,9?) Forum Clodii San Liberato (5?) (7,4?) Blera Blera 16 (10?) 23,7 (14,8?) Marta 9 13,3 Tuscana Toscanella ? ? Maternum 12 17,7 Saturnia Saturnia 18 26,6 ? ? ? ? Reitti tunnetaan kokonaisuudessaan vain Tabula Peutingerianasta, mutta siinä annetut etäisyydet ovat monin osin virheellisiä. Itinerarium Antonini Augusti antaa vain Rooman ja Forum Clodiin välisen etäisyyden, 32 mailia eli noin 47 kilometriä. Tabulassa Sabaten etäisyydeksi Roomasta annetaan enemmän, 36 mailia eli noin 53,2 kilometriä, ja etäisyys on näin selvästi virheellinen; oikea etäisyys on arviolta 27 mailia eli noin 40 kilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Regio VII Etruria Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Via Collatina

Via Collatina, joskus myös Via Collatia, oli roomalainen tie, joka kulki Latiumissa Italiassa ja johti Roomasta sen itäpuolella sijainneeseen Collatiaan. Via Collatina erkaantui Via Tiburtinasta heti Aurelianuksen muurien Porta Tiburtinan jälkeen. Etäisyys Roomasta Collatiaan oli 10 roomalaista mailia eli noin 14,8 kiliometriä. Collatiasta kulki yhteys eteenpäin Via Praenestinalle. Tie oli lähinnä paikallistie, ja esiintyy antiikin kirjallisissa lähteissä vain Aqua Appia ja Aqua Virgo -akveduktien lähteiden yhteydessä. Tie säilytti nimessään Collatinan kaupungin muiston vielä kauan senkin jälkeen, kun itse kaupunki oli lakannut olemasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Latium Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Via Cornelia

Via Cornelia oli roomalainen tie, joka kulki Roomasta länteen ja luoteeseen päin. Se saattoi johtaa Caereen. pienoiskuva|vasen|Perinteinen käsitys Via Cornelian, Neron sirkuksen, Vanhan Pietarinkirkon ja nykyisen Pietarinkirkon sijainneista toisiinsa nähden. Kaavakuva ei täysin vastaa nykyistä tietämystä. Perinteisen käsityksen mukaan Via Cornelia erkani Via triumphaliksesta Tiberin ylittäneen Pons Neronianus -sillan länsipuolella. Pons Aeliuksen (nyk. Ponte Sant’Angelo) rakentamisen jälkeen tietä jatkettiin itään päin, jotta se ulottui sillalle. Via Cornelian esitetään kulkeneen Neron sirkuksen pohjoispuolelta. Tien varrella sijaisi useita hautoja, joita löydettiin 1500- ja 1600-luvuilla nykyisen Pietarinkirkon rakentamisen yhteydessä. Myös apostoli Pietarin hauta on sijoitettu sen varrelle, ja siksi Pietarinkirkko on paikalla. Via Cornelia kulki Leon muureista Porta Perusan kautta ja jatkoi tämän jälkeen länteen ainakin yhdeksän roomalaisen mailin eli noin 13 kilometrin verran. Tämän jälkeen sen reitistä ei ole varmuutta. Nykyisin monet tutkijat katsovat, ettei Via Corneliaa olisi ollut olemassa erillisenä tienä, vaan se oli joko osa Via Aureliaa tai nimitys Via Triumphaliksen alkuosalle. Ainakin Via Corneliasta vastasi sama virkamies kuin Via Aureliasta. Digital Atlas of the Roman Empire (DARE) -kartastossa Via Cornelia on merkitty Roomasta luoteeseen sijainneeseen Caereen johtaneeksi tieksi, mutta toisaalta myös Via Aurelian alkuosan toiseksi nimeksi. == Lähteet == Luokka:Antiikin Latium Luokka:Regio VII Etruria Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Via Domitiana

Via Domitiana oli roomalainen tie, joka kulki Latium et Campaniassa Italiassa ja johti Sinuessasta Neapoliihin. == Historia == Via Domitianan rakennutti keisari Domitianus, joka hallitsi vuosina 81–96, ja josta tie sai nimensä. Via Domitiana oli tarkoitettu oikaisemaan reittiä Roomasta Puteoliin, Misenumiin ja Baiaehen, siinä missä aiemmin roomalainen tie niihin oli kulkenut mutkaa Cumaen ja Neapoliin kautta. Statius on jättänyt tiestä mahtipontisen kuvauksen.Statius: Silvae 4.3. == Reitti == Via Domitiana jatkoi Via Appiaa Tyrrhenanmeren rannalla olleesta Sinuessasta. Siinä missä Via Appia lähti Sinuessasta sisämaahan Capuaan päin, Via Domitiana jatkoi etelään samaa rannikkoa pitkin. Se ylitti Volturnus (nyk. Volturno) -joen siltaa pitkin lähellä sen suuta, ja kulki tämän jälkeen lähellä merenrantaa Cumaeen, josta se suuntasi Puteoliin. Sieltä tie jatkoi Cumaenlahden rantaa Neapoliihin osuutta, joka oli ollut olemassa jo ennestään. Itinerarium Antonini Augustin mukaan tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat: Kaupunki tai muu asema Nykyinen paikka Etäisyys edellisestä mailia km (n.)Etäisyystaulukot on muodostettu sovittamalla yhteen tietoja eri itinerariumeista. Kilometrilukemat on laskettu niiden ilmoittamista roomalaisista maileista. Sekä maili- että kilometrilukemat ovat summittaisia. Sinuessa Mondragone Liternum Tor di Patria 24 (oik. 14) 35,5 (20,7) Cumae 6 8,9 Puteoli Pozzuoli 3 4,4 Neapolis Napoli 10 14,8 Via Appialta johti Neapoliihin myös toinen tie, joka erkaantui Via Appiasta Capuassa ja kulki Atellan kautta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Regio I Latium et Campania Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Via Flaminia militare

Via Flaminia militare (myös Via Flaminia minor/secunda/altera) oli roomalainen tie, joka kulki Italian pohjoisissa keskisosissa ja johti Arretiumista Bononiaan. == Historia == Via Flaminia militaren rakennutti Liviuksen mukaan konsuli Gaius Flaminius vuonna 187 eaa. sen jälkeen, kun hän oli voittanut seudulla Apenniinien vuorilla asuneet liguurit.Livius: Rooman synty 39.2. Samoihin aikoihin hänen konsulikumppaninsa Marcus Aemilius Lepidus rakennutti Via Aemilian. Gaius Flaminiuksen isä Gaius Flaminius puolestaan oli aiemmin rakennuttanut Via Flaminian. Via Flaminia militare ei esiinny Tabula Peutingerianassa tai muissa itinerariumeissa, joten se jäi ilmeisesti jo varhain lähinnä paikalliseen käyttöön. Harrastelija-arkeologit löysivät erään osuuden tiestä nykyisen Monte Bastionen rinteestä vuonna 1979. ”Via Flaminia militare” ja muut tiestä käytetyt nimitykset ovat nykyaikaisia ja tarkoitettu erottamaan se tunnetummasta Via Flaminiasta. == Reitti == Via Flaminia militare kulki Etruriassa sijainneesta Arretiumista Via Cassian varrelta Apenniinien yli Aemiliassa sijainneeseen Bononiaan, jossa tie yhdistyi Via Aemiliaan. Tien tarkkaa reittiä ei tunneta, mutta sen asemapaikkoja olivat ainakin: Kaupunki tai muu asema Nykyinen paikka Etäisyys edellisestä mailia km (n.) Arretium Arezzo Ad fines 25 37,0 Faesulae Fiesole ? ? Bononia Bologna ? ? Etäisyydet tunnetaan itinerariumeista vain tien alkuosalta, joka on yhteinen Via Cassian kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Regio VII Etruria Luokka:Regio VIII Aemilia Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Via Fulvia

Via Fulvia oli roomalainen tie, joka kulki Liguriassa ja Transpadanassa Italiassa ja johti Dertonasta Augusta Taurinorumiin. == Historia == Via Fulvian rakennutti ainakin sen alkuosalta konsuli Marcus Fulvius Flaccus vuonna 125 eaa. Alun perin tie johti Dertonasta Forum Fulviin kautta Hastaan. Myöhemmin sitä jatkettiin Augusta Taurinorumiin ja aina Kottisilla Alpeilla sijainneeseen Druantiumiin saakka. Tietä ei tunneta itinerariumeista. == Reitti == Via Fulvia kulki Liguriassa sijainneesta Dertonasta Transpadanassa sijainneeseen Augusta Taurinorumiin. Dertonasta tiellä oli yhteys Via Aemilia Scauriin, Via Postumiaan ja Via Julia Augustaan. Tien asemapaikat olivat: Kaupunki tai muu asema Nykyinen paikka Etäisyys edellisestä mailia km (n.)Etäisyystaulukot on muodostettu sovittamalla yhteen tietoja eri itinerariumeista. Kilometrilukemat on laskettu niiden ilmoittamista roomalaisista maileista. Sekä maili- että kilometrilukemat ovat summittaisia. Dertona Tortona Forum Fulvii Valenza ? ? Hasta Asti ? ? Carreum Potentia Chieri ? ? Augusta Taurinorum Torino ? ? == Lähteet == Luokka:Regio IX Liguria Luokka:Regio XI Transpadana Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Via Gemina

Via Gemina oli roomalainen tie, joka kulki Venetia et Histriassa Italian koillisosassa ja johti Aquileiasta Emonaan. == Historia == Via Geminan rakennutti keisari Augustus ja sen rakentamisen toteutti Legio XIII Gemina. Tie rakennettiin noin vuosina 12–15 jaa. Se jatkoi Aquileiaan päättyneitä Via Anniaa ja Via Postumiaa. == Reitti == Via Gemina kulki Adrianmeren rannalta Aquileiasta Emonaan eli Julia Aemonaan ylittäen matkalla Juliset Alpit, jotka toimivat Italian ja Pannonian välisenä rajana tässä suunnassa. Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat Tabula Peutingerianan mukaan: Kaupunki tai muu asema Nykyinen paikka Etäisyys edellisestä mailia km (n.)Etäisyystaulukot on muodostettu sovittamalla yhteen tietoja eri itinerariumeista. Kilometrilukemat on laskettu niiden ilmoittamista roomalaisista maileista. Sekä maili- että kilometrilukemat ovat summittaisia. Aquileia Aquileia Ad undecimum 11 16,3 Pons Sonti 3 4,4 Ad Fornulos ? ? Fluvio Frigido ? ? In Alpe Julia 15 22,2 Longaticum 5 7,4 Nauportus 6 8,9 Ad nonum 3 4,4 Emona Ljubljana 9 13,3 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Regio X Venetia et Histria Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Via Herculia

Via Herculia (myös Via Herculea) oli roomalainen tie, joka kulki Italian eteläosassa. Sen arvellaan johtaneen Aequum Tuticumista Nerulumiin ja/tai Heracleaan. == Historia == Via Herculian olemassaolo tunnetaan vain piirtokirjoituksista. Se vaikuttaa olleen merkittävä tie Rooman myöhäisellä keisarikaudella. Tie valmistui Diocletianuksen ja Maximianuksen aikana, mitä todennäköisimmin näiden kauden alkupuolella noin 280–290-luvuilla, ja sai nimensä oletettavasti Maximianuksesta, joka tunnettiin myös nimellä Maximianus Herculius. Tietä kunnostettiin Maxentiuksen aikana vuonna 311, ja sitä ylläpidettiin ainakin Theodosiuksen tai Arcadiuksen aikaan 300-luvun lopulle saakka. On ehdotettu, että tien rakentaminen ja ylläpito olisivat liittyneet siihen, että myöhäisantiikin aikana keisarit siirtyivät Roomasta asumaan yleensä Mediolanumissa tai Ravennassa, jonka jälkeen tarvittiin sellaisia nopeita yhteyksiä Italian eteläosiin, jotka eivät kiertäneet länsirannikolta Rooman kautta. == Reitti == Via Herculia kulki Apulia et Calabrian ja Lucania et Bruttiin alueilla. Sen tarkkaa reittiä ei tunneta. Usein sen esitetään kulkeneen Aequum Tuticumista Aquilonian, Venusian, Potentian ja Grumentumin kautta Nerulumiin, jossa se liittyi Via Popiliaan. Tällöin sen pituus olisi ollut Itinerarium Antonini Augustin mukaan noin 227 roomalaista mailia eli noin 336 kilometriä. Toisessa vaihtoehdossa se olisi kulkenut muutoin samaa reittiä, mutta loppuosassa Grumentumista rannikolle Heracleaan. Tässä vaihtoehdossa tien pituus olisi ollut noin 160 mailia eli noin 237 kilometriä. Barrington Atlas of the Greek and Roman World -kartastossa tie on merkitty vain Aequum Tuticumin ja Aquilonian välille. Aequum Tuticumin ja Nerulumin välisen reitin asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat Itinerarium Antonini Augustin mukaan: Kaupunki tai muu asema Nykyinen paikka Etäisyys edellisestä mailia km (n.)Etäisyystaulukot on muodostettu sovittamalla yhteen tietoja eri itinerariumeista. Kilometrilukemat on laskettu niiden ilmoittamista roomalaisista maileista. Sekä maili- että kilometrilukemat ovat summittaisia. Aequum Tuticum Ad Matrem Magnam 16 23,7 In Honoratianum 20 29,6 Venusia Venosa 28 41,4 Opinum 15 22,2 Ad fluvium Bradanum 29 42,9 Potentia Potenza 24 35,5 Anxia 24 35,5 Grumentum Saponara 28 41,4 Semuncla 27 39,9 Nerulum 16 23,7 Monien asemapaikkojen sijainteja ei tunneta, ja monissa tapauksissa annetut välimatkat ovat selvästi virheellisiä. Tabula Peutingerianassa sama reitti esitetään selvästi virheellisessä ja sekaisin menneessä muodossa. Se antaa asemapaikoiksi usein kokonaan eri paikkoja, joista niistäkään useimpien sijaintia ei tunneta sen paremmin. Reitin osalta on arveltu, että tie on pyritty tekemään aina mahdollisuuksien mukaan edullisesti niin, ettei sen rakentamiseen tarvittu siltoja, leikkauksia tai muita rakennelmia. Siksi se noudatti varhaisempia teitä, käytti varhaisempia siltoja aina kuin mahdollista, ja oli tehty korkeammalle vuoristoon. == Lähteet == Luokka:Regio II Apulia et Calabria Luokka:Regio III Lucania et Bruttii Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Via Julia Augusta

Via Julia Augusta oli roomalainen tie, joka johti Placentiasta Italiasta Arelateen Galliassa. Italiassa se noudatti paljolti varhaisempien Via Aemilia Scaurin ja Via Postumian reittejä. == Historia == pienoiskuva|Via Julia Augustaa Album Ingaunumissa eli Albingaunumissa. Via Julia Augustan rakennuttamisen aloitti keisari Augustus vuonna 13 eaa. sen jälkeen kun hän oli lopullisesti voittanut liguurit ja alppikansat. Tie muodostettiin niin, että sen alkuosaksi yhdistettiin varhaisemmat Ligurian alueen tiet ja niitä jatkettiin Arelateen Gallian puolelle, ja kokonaisuudelle annettiin uusi nimi Via Julia Augusta. == Reitti == pienoiskuva|Via Julia Augustan varrella sijainnut roomalainen silta, nykynimeltään Pont Flavien Saint-Chamasissa. Via Julia Augusta sai alkunsa Placentiasta (nyk. Piacenza) roomalaisen Italian Aemilian alueelta. Se kulki Dertonan kautta ja tuli Välimereen kuuluvan Ligurianmeren rantaan Vada Sabatiaan, ja kulki tämän jälkeen rannikkoa pitkin länteen päin läpäisten Meri-Alpit. Tie tuli Gallian puolelle ylitettyään Varus (nyk. Var) -joen. Galliassa Via Julia Augusta kulki muun muassa Massilian kautta. Tie päättyi Arelateen (nyk. Arles) Gallia Narbonensiksessa. Alkuosaltaan Placentiasta Vada Sabatiaan reitti oli yhteinen Via Aemilia Scaurin ja Via Postumian kanssa. Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat Itinerarium Antonini Augustin mukaan: Kaupunki tai muu asema Nykyinen paikka Etäisyys edellisestä mailia km (n.)Etäisyystaulukot on muodostettu sovittamalla yhteen tietoja eri itinerariumeista. Kilometrilukemat on laskettu niiden ilmoittamista roomalaisista maileista. Sekä maili- että kilometrilukemat ovat summittaisia. Placentia Piacenza Comeli magus (Cameliomagus) 25 37,0 Iria Voghera 16 23,7 Dertona Tortona 10 14,8 Aquae Statiellae Acqui Terme 28 41,4 Crixia 30 44,4 Canalicum 10 14,8 Vada Sabatia Vado 12 17,7 Pullopice 12 17,7 Album Ingaunum (Albingaunum) Albenga 8 11,8 Lucus Bormani 15 22,2 Costa Bellene/Balenae 16 23,7 Album Intimilium (Albintimilium) Ventimiglia 16 23,7 Lumo (Lumone) 10 14,8 Alpit 6 8,9 Cemenelum 9 13,3 Varus-joki Var 6 8,9 Antipolis 10 14,8 Ad Horrea 12 17,7 Forum Julii Fréjus 18 26,6 Forum Voconii 12 17,7 Matavo (Matavonium) 12 17,7 Ad Turrem 14 20,7 Tegulata 16 23,7 Aquae Sextiae Aix-en-Provence 16 23,7 Massilia Marseille 18 26,6 Calcaria Solarium 14 20,7 Fossae Marianae 34 50,3 Arelate Arles 33 48,8 Tämä tekee tien kokonaispituudeksi 438 roomalaista mailia eli noin 648 kilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Gallia Narbonensis Luokka:Regio IX Liguria Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Anadyrin lentoasema

Anadyrin lentoasema () eli Anadyr-Ugolnyin lentoasema tai Ugolnyin lentoasema ( tai ; IATA: DYR, ICAO: UHMA; kansallinen lentoasemakoodi: УХМА ja ЬХМА) on Venäjän koillisosan Tšukotkan Anadyrissä sijaitseva lentoasema, jota käytetään sekä siviili- että sotilasilmailun tarkoituksiin. Lentoasema sijaitsee noin 11 kilometriä Anadyristä itään, Anadyrinlahden vastakkaisella puolella. Kesäisin lahden yli on lauttayhteys ja lopputalvesta jäätie Anadyristä lentoasemalle; syksyllä ja loppukevällä matkustajia kuljetetaan lahden yli Anadyriin helikopterilla. Tiedosto:Anadyr.jpg|Anadyrin lentoasema satelliittikuvassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Sisä- ja ulkonäkymiä lentoasemalta, lentokoneesta ja kopterista (noin 2019) (youtube.com) Luokka:Tšukotka Luokka:Venäjän lentoasemat
Utrenni

Utrenni () on 2010-luvun loppupuolelta lähtien rakenteilla ollut nesteytetyn maakaasun (LNG) lastaussatama ja tuotantoalue Venäjän Jamalin Nenetsian Tazin piirissä, Obinlahden itärannalla Gydan niemimaalla, noin 69 kilometriä Sabettan taajamasta kaakkoon ja 171 kilometriä Gydan kylästä länteen. Utrenni on noussut jo rakennusvaiheessaan toukokuussa 2022 Koillisväylän länsiosan kaupallisesti merkittävimpien satamien joukkoon. Novatek-kaasuyhtiön on rakentanut satamaa jättiläismäisen Jamal-LNG-hankkeen toisen vaiheen osana. Utrennin terminaali on hallinnollisesti osa Sabettan satamaa. Vuonna 2018 julkaistun asetuksen mukaan Utrennin terminaalin on tarkoitus valmistua vuonna 2024. Osa Utrennin satamatoiminnoista on otettu jo käyttöön. Sataman suunniteltu vuotuinen enimmäisrahtikapasiteetti on rakennustöiden aikana nostettu yli kaksinkertaiseksi 43,2 miljoonaan tonniin. Vuoden 2022 vuosikertomuksessaan yhtiö toteaa Arctic LNG 2 -hankkeen edenneen 73 prosentin valmistumisasteeseen. Ensimmäinen LNG-tuotantolinja raportoitiin jo 95 prosenttisesti valmiiksi ja sen uskotaan valmistuvan 2023 aikana. Valmistuessaan Arctic LNG 2:n (Utrenni) kolmen linjan tuotantokapasiteetti olisi suunnitelmien mukaan yhteensä 19,8 miljoonaa tonnia LNG:tä vuodessa. Lähistöllä on useita muitakin kaasukenttiä. Utrennin kaasukenttää ja sen läheisiä muita Obinlahden itäpuoleisia kenttiä kuvataan tässä vaiheessa yhä tutkimus- ja lisenssialueina eikä varsinaisina tuotantoalueina. Linnuntietä noin 17 kilometriä Utrennin sataman itäpuolelle on rakennettu Utrennin lentoasema (kansallinen lentopaikkakoodi УСДМ; kiitotien pituus 1550 m ja leveys 36 m). Sieltä on säännöllinen syöttöliikenneyhteys Obinlahden länsipuolella sijaitsevalle Sabettan lentoasemalle. ==Lähteet== Luokka:Venäjän Pohjoisen jäämeren satamat Luokka:Jamalin Nenetsia
Torgeir Anderssen-Rysst

Torgeir Anderssen-Rysst (9. elokuuta 1888 Ålesund – 8. syyskuuta 1958) oli norjalainen juristi ja Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1925–1945 ja toimi Norjan puolustusministerinä 1928–1931. Hän työskenteli uutispäällikkönä Sunnmørspostenissa 1918–1928 ja 1931–1934. ==Lähteet== Luokka:Norjan puolustusministerit Luokka:Norjalaiset toimittajat Luokka:Norjalaiset juristit Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Torjus Værland

Torjus Værland (23. marraskuuta 1868 Vegårshei – 4. heinäkuuta 1954) oli norjalainen Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1919–1933 ja toimi Norjan sosiaaliministerinä 1928–1931. ==Lähteet== Luokka:Norjan ministerit Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Søndre Østfoldin käräjäoikeus

Søndre Østfoldin käräjäoikeus on yksi Norjan 23 käräjäoikeudesta ja se kuuluu Eidsivatingin laamanninoikeuden alaisuuteen. Se perustettiin vuonna 2021 yhdistämällä aiemmat Fredrikstadin, Haldenin, Mossin ja Sarpsborgin käräjäoikeudet. Käräjäoikeuden toimipisteet sijaitsevat Fredrikstadissa, Haldenissa, Mossissa ja Sarpsborgissa. ==Tuomiopiiri== Käräjäoikeuden tuomiopiirin muodostavat seuraavat kunnat: * Aremark * Fredrikstad * Halden * Hvaler * Moss * Rakkestad * Råde * Sarpsborg * Våler ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Käräjäoikeuden verkkosivut Luokka:Norjan käräjäoikeudet
A-tyyppi

A-Tyyppi oli suomalainen, vuonna 1999 perustettu eurodance-yhtye, johon kuuluivat Jari Karjalainen, Torsti Spoof, Janne Kettunen ja Anssi Nyberg. Yhtye tunnetaan parhaiten Antero Mertarannan kanssa tehdystä kappaleesta ”Ihanaa Leijonat, Ihanaa!”. == Historiaa == Yhtyeen syntymistä edelsi ”Ihanaa Leijonat, Ihanaa!”-kappale, jonka Nyberg, Spoof ja Kettunen olivat työstäneet Ylen jääkiekon MM-kisalähetyksen loppukevennykseen keväällä 1999. Kappaleen tultua tunnetuksi sen tekijät saivat ravintolan terassilla päähänsä nimetä itsensä A-Tyypiksi, väännöksenä ruotsalaisesta eurodance-artisti E-Typesta. Jäsenten tuntema keikkamyyjä oli ottanut leikilliset puheet uudesta yhtyeestä tosissaan ja järjestänyt A-Tyypille kymmenen keikkaa. Tämän johdosta yhtye ryhtyi kirjoittamaan uusia kappaleita keikkasettiä varten. Puolessatoista viikossa valmistui ensimmäinen pitkäsoitto A-Studio Live!, joka menestyi kaupallisesti. A-Tyyppi julkaisi lyhyen, noin kaksi vuotta kestäneen uransa aikana kaksi pitkäsoittoa ja kolme singleä. Yhtyeen kolmannesta singlestä ”Voodoota” tehtiin musiikkivideo, jolla näyttelee nuori Johanna Tukiainen. ”Ihanaa Leijonat, Ihanaa” on yhtyeen menestynein kappale. Se myi julkaisuvuonnaan platinaa ja ylitti vuonna 2023 kultalevyrajan striimauksissa. == Diskografia == === Albumit === *A-Studio Live! (1999, Columbia) *Episodi II - Sysexin paluu (2000, Studio Audio Oy) === Singlet === *”Ihanaa, Leijonat, Ihanaa” (1999) *”Tulisuudelma” (1999) *”Voodoota” (1999) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yhtyeet Luokka:Jyväskylän musiikki
Cort Adeler

Cort Adeler (gregoriaarisen kalenterin mukaan 26. joulukuuta 1622 Brevik, Norja – 15. marraskuuta 1675 Kööpenhamina, Tanska) oli norjalainen amiraali, joka johti Tanska-Norjan laivastoa vuosina 1663–1675. Tätä ennen hän palveli Alankomaissa ja Venetsiassa. Adeler vahvisti Tanska-Norjan laivastoa ulkomailta saamansa kokemuksen avulla. Hän kuoli vuonna 1675 kulkutautiin kesken Skoonen sodan. Coatofarms-Adeler.jpg|Adelerin aatelisvaakuna. Cort Adelers Gård 01.jpg|Cort Adelerin asuintalo Kööpenhaminassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset aateliset Luokka:Tanskalaiset amiraalit Luokka:Vuonna 1622 syntyneet Luokka:Vuonna 1675 kuolleet
Oslon observatorio

Oslon observatorio on vuonna 1833 valmistunut observatorio Oslossa Ruseløkkan alueella Frognerin kaupunginosassa. Empiretyyliä edustavan rakennuksen suunnitteli arkkitehti Christian H. Grosch. Observatorio oli Oslon yliopiston käytössä vuoteen 1935, jolloin Blinderniin valmistui uusi astrofysiikan laitos. Rakennus on suojeltu. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== observatorio Luokka:Observatoriot Luokka:Uusklassinen arkkitehtuuri
Sakari Ängeslevä

Sakari Ängeslevä (s. 9. joulukuuta 1945 Ylivieska) on suomalainen agronomi ja eläköitynyt virkamies, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen. Viitattu 18.5.2023. Ängeslevän vanhemmat olivat agrologi Veikko Matti Ängeslevä ja Anni Esteri Isomäki ja hänen puolisonsa vuodesta 1973 on maatalous- ja metsätieteiden kandidaatti Tarja Marjatta Rautanen. Ängeslevä tuli ylioppilaaksi Ylivieskan yhteiskoulusta 1964 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta maanviljelystalouden alalta 1972. Hän oli maatalousharjoittelija Manitoban yliopiston koetilalla Kanadassa 1968–1969 ja McIntyre Ranching -yhtiön karjatilalla Albertassa Kanadassa 1969, samoin kuin EU-harjoittelija Schleswig-Holsteinin osavaltion elintarvike-, maatalous- ja metsäministeriössä ja sen alaisissa virastoissa Saksassa 1994 ja 1995. Työuransa aikana Ängeslevä oli Maataloustuottajain Pohjois-Pohjanmaan liiton järjestöagronomi 1972–1974, Hämeen läänin maatalouskeskuksen suunnitteluagronomi 1974–1977 ja toiminnanjohtajan sijainen 1975–1977, Maatilahallituksen Ylivieskan maatalouspiirin maataloustoimiston ylimääräinen agronomi 1977–1979, Etelä-Pohjanmaan maaseutupiirin piiripäällikkö 1979–1992, maa- ja metsätalousministeriön Etelä-Pohjanmaan maaseutuelinkeinopiirin piiripäällikkö 1993–1997, Etelä-Pohjanmaan työvoima- ja elinkeinokeskuksen maaseutuosaston osastopäällikkö 1997–2009 ja Etelä-Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen Maaseutu ja energia -yksikön päällikkö 2009–2010. Jäkäläosuuskunnan toimitusjohtajana hän työskenteli 1972–1974. Ängeslevällä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 2001. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taru Sodorin kadonneesta aarteesta

Taru Sodorin kadonneesta aarteesta () on suoraan videolle julkaistu brittiläinen animaatioelokuva vuodelta 2015, joka perustuu televisiosarjaan Tuomas Veturi. Elokuvan tietokoneanimaation on tehnyt Arc productions. == Ääninäyttelijät == Luokka:Tuomas Veturi -elokuvat Luokka:Vuoden 2015 brittiläiset elokuvat Luokka:Suoraan videolle julkaistut elokuvat
Suuri junakisa

Suuri junakisa () on suoraan videolle julkaistu brittiläinen animaatioelokuva vuodelta 2016, joka perustuu televisiosarjaan Tuomas Veturi. Elokuvan tietokoneanimaation on tehnyt Arc productions. == Ääninäyttelijät == == Lähde == Luokka:Tuomas Veturi -elokuvat Luokka:Vuoden 2016 brittiläiset elokuvat Luokka:Suoraan videolle julkaistut elokuvat
Matka mantereelle

Matka mantereelle () on suoraan videolle julkaistu brittiläinen animaatioelokuva vuodelta 2017, joka perustuu televisiosarjaan Tuomas Veturi. Elokuvan tietokoneanimaation on tehnyt Jam Filled Toronto. == Ääninäyttelijät == Luokka:Tuomas Veturi -elokuvat Luokka:Vuoden 2017 brittiläiset elokuvat Luokka:Suoraan videolle julkaistut elokuvat
Jääpallon Elitserien-kausi 2022–2023

Ruotsin jääpallon Elitserien pelattiin kaudella 2022-2023 14 joukkueella.https://svenskbandy.se/nyheter/2022/har-ar-spelschemat-for- elitserien-herr-2022-2023 Västerås SK voitti seurahistoriansa 21. Ruotsin mestaruuden.https://www.svt.se/sport/bandy/folj-sm-finalen-i-bandy-villa- lidkoping-vasteras ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Elitserien-kaudet
Rankkasade

Rankkasade on sateen muoto, jolloin vettä sataa taivaalta paljon lyhyessä ajassa. Rankkasateissa usein myös syntyy kaduille tulvia, jolloin esimerkiksi liikkuminen muuttuu hankalammaksi. Rankkasateen ennustaminen ei ole meteorologeille helppoa, koska reitille osuvan lämpimän ilman lisäksi rankkasateen muodostuminen vaatii myös muita sopivia ilmakehän olosuhteita. Sade luokitellaan runsaaksi sateeksi, jos sademäärä on 4,5 millimetriä tai yli. Sade luokitellaan rankkasateeksi seuraavan taulukon perusteella:https://www.ilmatieteenlaitos.fi/sade Sademäärä Aika 2,5 millimetriä 5 minuutissa 5,5 millimetriä 30 minuutissa 7,0 millimetriä 1 tunnissa 10 millimetriä 4 tunnissa 15 millimetriä 12 tunnissa 20 millimetriä 24 tunnissa == Rankkasateen syntyminen == Rankkasateen tuottavat yleensä ukkospilvet eli kuuropilvet. Kuuropilvi on suppilon mallinen, ja se voi olla jopa 20 kilometriä korkea. Korkeat kuuropilvet syntyvät, kun suuri määrä ilmaa lämpenee joko maan tai meren päällä. Korkeapaine syntyy, kun ilma on lämmintä ja sen molekyylit liikkuvat. Jotta rankkasade voi muodostua, pitää ensin konvektiopilven syntyä. Se syntyy, kun korkeapaine työntää lämmintä ilmaa ylös ilmakehässä. Korkeapaineen ylös työntämä massa sisältää runsaasti vesihöyryä, joka alkaa tiivistyä vedeksi, kun ilma alkaa jäähtyä. Korkeapaine tekee ilmamassasta epävakaan, ja se alkaa hakeutua kohti matalapainetta. Ilma hakeutuu ylös, koska siellä on alhaisempi lämpötila. Prosessia, jossa lämmin ilma kohoaa ylös ja kylmä painuu kohti maata, kutsutaan konvektioksi. Kuuropilvi eli Cumulonimbus ei kuitenkaan muodosta rankkasadetta noin vain, vaan siihen pitää osua uusi korkeapaine, jotta se saa kylliksi vettä.https://tieku.fi/luonto/saa/rankkasade-ennakoimaton-ja-tuhoisa == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Sade
Trevor Stines

Trevor John Stines (s. 15. heinäkuuta 1996 Olympia, Washington) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Jason Blossomin roolistaan yliluonnollisessa kauhurikosdraamasarjassa Riverdale. == Filmografia == === Elokuva === * 2016 : The Amityville Terror – Brett * 2019 : Purity Falls - Jason * 2019 : Secrets at the Lake - Rick Rhodes * 2019 : Most Likely to Murder - Sean * 2021 : Evan Wood - Josh Richards === Televisio === * 2015 : Blue Match Comedy - Backpacker #2 * 2016 : The Fosters – Tristan Chacones * 2016 : Wrong Hole – K's Hot Date * 2017-2022 : Riverdale – Jason Blossom / Teen Clifford Blossom * 2022 : The Rookie: Feds – Kellen Filmore ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Zdravko Čolić

Zdravko Čolić (, s. 30. toukokuuta 1951) on bosniahertsegovinalainen laulaja. Čolićia pidetään yhtenä entisen Jugoslavian alueen merkittävimmistä kulttuuri- ikoneista. Nuoruudessaan Čolić toimi urheilijana. Hän pelasi jalkapalloa ja vaihtoi myöhemmin yleisurheiluun, jossa menestyi erityisesti 100 metrin juoksussa. Samalla Čolić harrasti sivutoimisesti musiikkia. Musiikki siirtyi Čolićin elämässä etusijalle hänen sijotuttuaan 17-vuotiaana toiseksi montenegrolaisessa laulukilpailussa. Čolić liittyi Ambasadori-yhtyeeseen vuonna 1969. Seuraavana vuonna Čolić perusti yhtyeeseen myös kuuluneen Slobodan Vujovićin kanssa Novi ambasadori -yhtyeen. Syksyllä 1971 Čolić siirtyi Korni grupa -yhtyeen solistiksi Dado Topićin jätettyä paikan. Kuitenkin jo seuraavana keväänä Čolić jätti yhtyeen ja aloitti soolouran. Čolić voitti jugoslavialaisen Opatija Festival -laulukilpailun vuonna 1973 kappaleella "Gori vatra" ja valikoitui samalla Jugoslavian edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Čolić sijoittui 15. sijalle 17 kilpailijan joukosta. Čolić julkaisi sooloartistina ensimmäisen studioalbuminsa Ti i ja vuonna 1975. 1970- ja 1980-luvuilla Čolić julkaisi useita menestysalbumeja ja on jatkanut menestyksekästä uraansa entisen Jugoslavian alueella 2000-luvulle asti. ==Diskografia== ===Albumit=== *Ti I Ja (1975) *Z Čolić (1975) *Ako Priđeš Bliže (1977) *Zbog Tebe (1980) *Malo Pojačaj Radio (1981) *Šta Mi Radiš (1983) *Ti Si Mi U Krvi (1985) *Zdravko Čolić (1987) *Da Ti Kažem Šta Mi Je (1990) *Kad Bi Moja Bila (1997) *Okano (2000) *Čarolija (2003) *Zavičaj (2006) *Kad Pogledaš Me Preko Ramena (2010) *Vatra I Barut (2013) *Ono Malo Sreće (2017) ===Kokoelmalevyt=== *Pjesme Koje Volimo (1984) *Poslednji I Prvi (1994) *Zauvek (1997) *Balade (1997) *Zauvek 2 (2001) *Antologija (2005) *The Platinum Collection (2007) *Najbolje Pjesme (2010) *Najljepše Ljubavne Pjesme (2010) *50 Originalnih Pjesama (2013) *Legende Zabavne Glazbe 2. (2013) https://www.discogs.com/artist/471038 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Bosnialaiset laulajat Luokka:Jugoslavian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1973 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Malta (yhtye)

Malta oli ruotsalainen yhtye, jonka muodostivat Claes af Geijerstam ja Göran Fristorp. Yhtye voitti Melodifestivalenin 1973 kappaleella "Sommar'n som aldrig säger nej". Koska Malta on myös valtio Euroopassa, kansainvälistä Eurovision laulukilpailua varten yhtyeen nimeksi vaihdettiin Nova. Myös kappale käännettiin kansainvälistä kilpailua varten englanniksi nimellä "You're Summer". Eurovision laulukilpailussa yhtye sijoittui viidenneksi. Göran Fristorp kuoli 3. syyskuuta 2024. ==Diskografia== ===Albumit=== *Malta (1973) ===Singlet=== *"Sommar'n som aldrig säger nej" / "Här kommer sol!" (1973) *"You're Summer (You Never Tell Me No)" / "Crossword Puzzle" (1973) *"Sweet Virginia" / "Roses & Pepole" (1973) http://www.musikon.se/band.php?id=216445 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset yhtyeet Luokka:Ruotsin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1973 euroviisuedustajat
La Moncelle

La Moncelle on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin viisi kilometriä Sedanin kaupungista itään. pienoiskuva|vasen|Croix de Mac Mahon. Taustalla vuonna 1944 teloitettujen muistomerkki Saksan–Ranskan sodassa käytiin ratkaiseva Sedanin taistelu 1. syyskuuta 1870. Taistelu alkoi kello 4.00 preussilaisten hyökkäyksellä Bazeillesiin. Kello 5.45 Ranskan marsalkka Patrice de Mac-Mahon saapui hevosella tarkkailemaan joukkojen asemia La Moncellen lähistölle. Vain vähän myöhemmin hän haavoittui. Tapahtuman muistoksi on pystytetty risti Croix de Mac Mahon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ardennesin kunnat
Panaman historia

Panaman historia kertoo Panaman historiaan liittyvistä asioista. Panaman alueella on joitakin merkkejä ihmisasutuksesta 12000 vuotta sitten. Panama joutui Espanjan valtaan 1500-luvun alkupuolella. Alue siirtyi Espanjalta Suur- Kolumbiaan 1821. Vaikka Suur-Kolumbia lakkautettiin 1831, Panaman alue jäi osaksi Kolumbiaa vuoteen 1903, jolloin se itsenäistyi. == Intiaaniväestö == Espanjalaisten tullessa Panaman alueelle siellä asuneista intiaaniheimoista suurimpia olivat Cunat, Guaymit ja Chocót. Muita heimoja olivat Coibat ja Cuevat. Intiaanit saivat elantonsa enimmäkseen metsästyksestä ja kalastuksesta, mutta he keräsivät jonkin verran vihanneksia ja hedelmiä. Heistä tiedetään, että he valoivat savea sekä valmistivat kivihakkuja ja kulta- ja hopeaesineitä. == Panaman kanavan rakentaminen == Panaman kanavan rakentamisesta haaveiltiin jo 1500-luvulla, mutta sitä alettiin rakentamaan vasta 1800-luvulla. Rakennusurakan aloittivat ranskalaiset, mutta he joutuivat suuriin vaikeuksiin ja joutuivat lopulta lopettamaan urakan talousvaikeuksien takia. Rakennusurakan suorittivat loppuun yhdysvaltalaiset, mutta hekin joutuivat muuttamaan suunnitelmia, ennen kuin kanava saatiin rakennettua. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
Vrigne aux Bois

Vrigne aux Bois on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin kymmenen kilometriä Sedanin kaupungista luoteeseen. Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2017 kun kaksi kuntaa Bosseval- et-Briancourt ja Vrigne-aux-Bois yhdistyivät. Vuonna 1824 teollisuuspatruuna Jean-Nicolas Gendarme rakensi vanhan myllyn paikalle teollisuuskompleksin Vrigne-aux-Boisiin. Se sisälsi masuunin sekä muita teräksen valmistukseen tarkoitettuja laitoksia. Tehtaiden toiminta loppui vuonna 1969. Rakennukset ovat nykyään kunnan omistuksessa ja ne ovat suojeltuja. Tiedosto:Forges Gendarme -Vrigne-aux-Bois, Ardennes.jpg|Gendarmen teollisuuslaitokset (Vrigne- aux-Bois) Tiedosto:Eglise bosseval briancourt.JPG|Saint-Charles Borroméen kirkko (Bosseval-et-Briancourt) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ardennesin kunnat
Fromelennes

Fromelennes on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 60 kilometriä Charleville-Mézièresin kaupungista pohjoiseen ja rajoittuu Belgian rajaan. Grotte de Nichet eli Nichetin luola on luonnon kalkkikiveen muodostama luola. Luolat ovat mytologiassa nutoneiden asuinpaikka. Nutonit ovat Ardenneilla tontun tapaisia pieniä olentoja. Luola on ollut avoin vuodesta 1895 lähtien, ja se avattiin uudelleen yleisölle vuonna 1987. Luolaan tehdään opastettuja kierroksia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ardennesin kunnat
Dietyyliaminoetanoli

Dietyyliaminoetanoli (C6H15NO) eli dietyylietanoliamiini on aminoalkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa korroosionestoaineena ja muiden yhdisteiden valmistamiseen. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa dietyyliaminoetanoli on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee veteen ja liuos on heikosti emäksinen. Dietyyliaminoetanoli liukenee myös etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Tyypillisin valmistusmenetelmä on dietyyliamiinin ja etyleenioksidin reaktio. Toinen tapa on dietyyliamiinin ja 2-kloorietanolin reaktio.Carol Jones, Martha R. Edens & J. Fred Lochary: "Alkanolamines from Olefin Oxides and Ammonia", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Vol. 2 s. 130, 140 Dietyyliaminoetanolia käytetään korroosionestoaineena ja emulsioiden stabiloimiseen. Yhdisteestä valmistetaan muun muassa puudutteita (prokaiini ja tetrakaiini), maatalouskemikaaleja, maaleja ja pinnoitteita. == Lähteet == Luokka:Alkoholit Luokka:Amiinit
Lodovico Ferrari

Lodovico Ferrari (tai Ludovico) (2. helmikuuta 1522 Bologna, Kirkkovaltio – 5. lokakuuta 1565 Bologna) oli italialainen matemaatikko. Hän löysi ensimmäisenä neljännen asteen yhtälön ratkaisukaavan. ==Elämä ja ura== Ferrarin suku oli alun perin kotoisin Milanosta. Hänen isoisänsä oli paennut Pohjois-Italiasta Bolognaan. Ferrarin vanhemmat kuolivat hyvin nuorina, ja hänet otettiin 15-vuotiaana juoksupojaksi tunnetun italialaisen matemaatikon Gerolamo Cardanon palvelukseen. Cardano opetti Ferrarille, joka ei ollut saanut minkäänlaista kouluopetusta, oman kuvauksensa mukaan latinaa, kreikkaa ja matematiikkaa. Hän löysi Cardanon johdolla neljännen asteen yhtälön ratkaisukaavan. Cardano julkaisi tämän ratkaisun yhdessä kolmannen asteen yhtälön ratkaisukaavan kanssa teoksessaan Ars magna de Regulis Algebraicis vuonna 1545. Tämän jälkeen Ferrari ryhtyi Cardanon puolesta kiivaaseen kiistaan Niccolò Fontana Tartaglian kanssa siitä, kumpi löysi ensimmäisenä neljännen ja kolmannen asteiden yhtälöiden ratkaisun. Kuuden painetun haasteen ja vastahaasteen jälkeen Ferrari ja Tartaglia kävivät 10. elokuuta 1548 julkisen väittelyn yhtälöistä, jonka voittajaksi julistettiin Ferrari. Menestys toi hänelle välittömästi mainetta, ja hän sai runsaasti tarjouksia eri virkoihin. Koska Tartaglia osoittautui taidoiltaan selvästi huonommaksi kuin Cardanon oppilas Ferrari, hän lähti Milanosta pakoon seuraavana yönä. Ferrari piti sittemmin julkisia luentoja matematiikasta Milanossa ja siirtyi Mantovan herttuakuntaan kardinaali Ercole Gonzagan palvelukseen verovirkailijaksi 1548–1556. Riitojen jälkeen hän joutui luopumaan tästä tuottoisasta virasta. Vuonna 1564 Ferrarista tuli Bolognan yliopiston matematiikan professori. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset matemaatikot Luokka:Vuonna 1522 syntyneet Luokka:Vuonna 1565 kuolleet
Oh! Calcutta!

Oh! Calcutta! on New Yorkissa vuonna 1969 ensi-iltansa saanut revyymuotoinen musikaali, jonka alkuperäisversion sketsien kirjoittajia olivat John Lennon, Samuel Beckett, Jules Feiffer ja Sam Shepard. Esitys sai aikaan suurta kohua näyttelijöiden alastomuudesta ja monista suorasukaisista seksiaiheisista kohtauksista. Monissa maissa erilaisina versiona tuotettu esitys koetteli 1970-luvun taitteessa siveellisyyslainsäädännön rajoja ja aiheutti julkista keskustelua. Alastomuutta ensi kertaa näyttämöille tuoneen Hair-musikaalin vanavedessä syntynyt Oh! Calcutta! pyöri New Yorkin Broadwayllä 20 vuotta 5 959 esityksen verran elokuuhun 1989 asti, ja se on kaikkien aikojen neljänneksi esitetyin Broadway-tuotanto musikaalien Chicago, A Chorus Line ja The Lion King jälkeen. Se sai Lontoon-ensi-iltansa Roundhouse-teatterissa vuonna 1970 ja menestyi sielläkin liki 4 000 esityksen verran. Lontoon-versio oli sisällöltään erilainen kuin Broadwayn-versio, kirjoittajana muun muassa Kenneth Tynan ja ohjaajana Shakespeare-tuotannoistaan tunnettu Clifford Williams, joka teki Oh! Calcuttan myös Pariisissa. Suomessa revyy tuli näyttämölle helsinkiläisessä Gloria-elokuvateatterissa Pienellä Roobertinkadulla uudenvuodenaattona 1971 muttei menestynyt pitkään. Sen käsikirjoittajana oli Jukka Virtanen, ohjaajana Ere Kokkonen ja esiintyjinä Ville-Veikko Salminen, Ritva Vepsä, Ossi Ahlapuro, Helena Mäkelä, Aarno Raninen, Pirkko Saanakorpi, Erik Uddström, Titta Jokinen, Vesa Pallasvesa ja Kaarina Tuunanen. Adams Filmi Oy taltioi esityksen lyhytelokuvaksi, ja suppeampi versio Mini-Calcutta lähti maakuntakiertueelle Ossi Ahlapuron, Titta Jokisen ja Malla Paimensalon voimin. Pornografian vastaisesta taistelustaan tunnettu Suomen Kristillisen Liiton kansanedustaja, pappi Olavi Ronkainen vaati kaikkia 15:tä suomalaistekijää oikeuteen yksin teoin tehdystä ja jatketusta epäsiveellisten julkaisujen levittämisen ehkäisemiseksi annetun lain säännösten rikkomisesta ja sukupuolisiveellisyyden julkisesta loukkaamisesta. Helsingin raastuvanoikeus ei ottanut juttua aluksi käsiteltäväkseen koska katsoi, ettei Ronkaisella ole asianomistajan oikeutta esittää tapauksen johdosta rangaistusvaatimuksia. Helsingin hovioikeus oli toista mieltä ja palautti kanteen uuteen alioikeuskäsittelyyn. Kanne kuitenkin eteni niin hitaasti, että Ronkainen luopui siitä 1975. Revyyn nimi Oh! Calcutta! tulee suunnilleen samoin ääntyvästä ranskankielisestä huudahduksesta ”O quel cul t’as !”, suomeksi ’Oi mikä peppu sinulla onkaan!’. Nimi viittaa myös Kalkuttan kaupunkiin Intiassa (nyk. Kolkata). ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset musikaalit Luokka:Alastomuus Luokka:1970-luvun oikeustapaukset
SeaLifeBase

SeaLifeBase on vuonna 2005 perustettu tietokanta, joka on vuodesta 2007 ollut saatavilla Internetin kautta. Tietokannasta käyttäjät voivat ilmaiseksi etsiä tietoa suurimmasta osasta maailman merieläimistä. Tietokanta ei kuitenkaan sisällä tietoa sellaisista kaloista, joilla on evät. Sen tavoite on tarjota tietoa etenkin uhanalaisista ja kaupallista hyväksikäyttöä kokevista lajeista. Vuoteen 2020 mennessä tietokanta sisälsi tietoa 76 000 lajista ja sen sisältöön oli vaikuttanut yli 300 yhteistyökumppania. Sivusto on saatavilla yli 20 eurooppalaisella ja aasialaisella kielellä, joskaan ei suomeksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tietokannan kotisivu Luokka:Biologiset tietokannat
Rinmanin vihreä

Rinmanin vihreä, myös koboltinvihreä,Koboltinvihreä, TEPA-termipankki. Viitattu 18.5.2023 on vihreä väriaine, luultavasti kobolttisinkaattia CoZnO2. Sitä saadaan esimerkiksi sekoittamalla 1 osa kobolttikarbonaattia ja 9 osaa sinkkioksidia. Seosta hehkutetaan. Väriainetta käytetään vesiväreissä ja öljyväreissä.Rinmannin vihreä, Tietosanakirja. Osa 8, palsta 61. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916Väri on magneettista huoneenlämmössä. Väri on nimetty ruotsalaisen kemistin Sven Rinmanin mukaan.Gobalt green Hammarö Ramverkstad. Viitattu 18.5.2023 (sisältää värimallin) == Lähteet == Luokka:Vihreät väriaineet
Sven Rinman

Sven Rinman (1720–1792) oli ruotsalainen vuoritieteilijä, kemisti ja metallurgi. Rinmania sanotaan joskus Ruotsin "vuorialan isäksi". Hän teki ansiokasta työtä raudan ja teräksen valmistusmenetelmien kehittämiseksi. Rinman perusti kaivoksia, teki keksintöjä ja paransi sulatusprosessia. Hänet valittiin 1753 Ruotsin tiedeakatemian jäseneksi.Rinman, 1. Sven R. Nordisk familjebok, 4. p., osa 18. Förlagshuset Norden 1957 Marie Nisser, Sven Rinman Svenskt biografiskt lexikon Rinmanin mukaan on nimetty väriaine Rinmanin vihreä eli koboltinvihreä.Sobalt green Hammarö Ramverkstad. Viitattu 18.5.2023 (sisältää värimallin) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1720 syntyneet Luokka:Vuonna 1792 kuolleet
Amasis II

Amasis II, joka tunnetaan myös nimellä Ahmose II, oli muinaisen Egyptin 26. dynastian faarao, joka hallitsi vuosina 570–526 eaa. Hän oli alun perin faarao Apriesin kenraali, joka nousi kapinaan hallitsijaansa vastaan. Amasis II:n valtaistuinnimi on Henemibre (Hän, joka syleilee Ren sydäntä). Amasis nousi valtaan vuonna 570 eaa., kun Apriesin Kyreneen suuntautunut sotaretki epäonnistui pahasti. Egyptin armeija nousi kapinaan, ja kun Apries lähetti Amasisin rauhoittamaan kapinaa, kapinoitsijat huudattivatkin Amasisin uudeksi faaraoksi. Seuranneessa sisällissodassa Amasisin joukot löivät Apriesin lähettämät sotilaat. Amasis surmasi Apriesin taistelussa, mutta järjesti kuitenkin Apriesille kuninkaalliset hautajaiset. Tämän jälkeen Amasis vahvisti liiton Kyrenen kanssa menemällä naimisiin kyreneläisen naisen kanssa. Amasis pyrki myös liittoutumaan Kreikan kanssa. Herodotoksen mukaan Amasis ystävystyi Samoksen tyrannin Polykrateksen kanssa ja lahjoitti varat Delfoin temppelin uudelleenrakennusta varten. Amasis onnistui alistamaan Kyproksen valtansa alle, mahdollisesti Polykrateksen laivaston avustamana, ja pakotti Kyproksen maksamaan lunnaita. Pystyäkseen paremmin rajoittamaan Kreikan vaikutusvaltaa Amasis rajasi kaupankäyntioikeuden Niilin suistossa sijaitsevaan Naukratiksen kaupunkiin, joka sijaitsi lounaaseen Egyptin pääkaupungista. Naukratiksen kauppiaat saivat monia etuoikeuksia, joiden avulla kaupunki vaurastui nopeasti. Lisäksi Amasis salli kreikkalaisten perustaa muita kaupunkeja ja palvontapaikkoja Niilin suistoon. Erään asiakirjan mukaan Amasiksen valtakauden 41. vuonna egyptiläiset tekivät tutkimusmatkan Nubiaan. Faarao Amasis laajensi lisäksi Neithin temppeliä Saisissa, pystytti Isikselle pyhäkön Memfisiin, rakensi temppelit Abydokseen ja Mendesiin sekä nilometrin Sepin temppeliin. Lisäksi hän rakennutti useita rakennuksia Baharijan keitaalle ja Heliopolisiin. Amasis haudattiin Saisin temppeliin. Amasista pidetään yhtenä kuudesta Egyptin lainsäätäjästä, ja kreikkalaiset kunnioittivat häntä nimeämällä hänet yhdeksi seitsemästä viisaasta. Amasisin valtakausi oli Egyptille vaurauden aikaa, mutta Persian uhka kasvoi kuitenkin koko ajan. Herodotoksen mukaan Amasis liittoutui Lyydian Kroisoksen kanssa Persiaa vastaan. Persia voimistui siitä huolimatta nopeasti, ja Amasis kuoli vain puoli vuotta ennen kuin Persian kuningas Kambyses II valloitti Egyptin. == Lähteet == Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Guarini

Guarini on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Frank Joseph Guarini (s. 1924), yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja juristi * Giovanni Battista Guarini (1538–1612), italialainen runoilija * Guarino Guarini (1624–1683), italialainen arkkitehti * Justin Guarini (s. 1978), yhdysvaltalainen laulaja-näyttelijä
Champigneul-sur-Vence

Champigneul-sur-Vence on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin kymmenen kilometriä Charleville- Mézièresin kaupungista etelään. Champigneul-sur-Vencen vanhin asuintalo on 1600-luvun lopulla rakennettu Maison du Laboureur. Se edustaa Crêtes préardennaisesin seudulle tyypillistä kolmikymmenvuotisen sodan jälkeistä asuntoa. Savilattiaiseen asuntoon ei ole koskaan asennettu sähköä eikä juoksevaa vettä. Se on sisustettu aikakauden mukaisilla huonekaluilla ja työkaluilla. Taloon on mahdollista tutustua. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ardennesin kunnat
Logan Cholot

Logan Cholot (s. 11. kesäkuuta 2003) on ranskalainen karateka. Hän voitti Kyokushinin EM-pronssia 2022. ==Kilpaura== Cholot saavutti 2019 ensin tammikuussa Ranskan Openissa pronssia alle 60-kiloisten sarjassa.Open de France Karaté Kyokushinkai 2019 france-kyokushin.fr 22.1.2019 Viitattu 18.5.2023 Huhtikuussa hän saavutti Belgian Openin mestaruuden nuorten sarjassa ja sen jälkeen lokakuussa Saksan Openissa nuorten alle 17-vuotiaiden sarjassa pronssia.Résultats de l'Open Belgique de karaté Kyokushin france- kyokushin.fr 3.5.2019 Viitattu 18.5.2023 German Open Championships 2019 france-kyokushin.fr 15.10.2019 Viitattu 18.5.2023 ===EM-pronssia (2022)=== Cholot oli mukana EM-kilpailuissa kesäkuussa 2022, jolloin hän eteni pronssiotteluun hävittyään välierissä İsmet Durmuşille. Pronssiottelussa hän voitti Yannis Toplanin.The 35th European Weight Category Karate Championships Results (IKO) kyokushinkarate.news 12.6.2022 Viitattu 18.5.2023 Tammikuussa 2023 Cholot saavutti Puolan cupissa hopeaa hävittyään loppuottelussa Euroopan mestari Paweł Wolskille.Zwycięzcy Kumite 7.1.2023 Viitattu 20.5.2023 Huhtikuussa hän sen sijaan saavutti Belgian mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Nicolas Raynarin.Zwycięzcy Kumite 29.4.2023 Viitattu 20.5.2023 ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt