EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Katriina Rinne

Ansa-Marja Katriina Rinne (s. 6. joulukuuta 1939 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on tehnyt elämäntyönsä televisiossa ja esiintynyt myös teatterissa ja elokuvissa. Katriina Rinne kuuluu Rinteen näyttelijäsukuun. Hänen vanhempansa olivat Jalmari Rinne ja Ansa Ikonen. Myös Rinteen sisarukset Tommi, Tiina, Taneli ja Marjatta Rinne ovat näyttelijöitä. Rinne syntyi talvisodan aikana. Hän on äitinsä Ansa Ikosen esikoinen. Rinne opiskeli näyttelijäksi Teatterikorkeakoulussa. == Koulutus == * Suomen teatterikoulu (1959-1962) * Suomen teatterikoulu, jatkokoulutus (1973) == Kiinnitykset == * Vaasan Suomalainen Teatteri (1962-1963) * Joensuun kaupunginteatteri (1963-1965) * MTV-teatteri (1965-1988) == Televisiorooleja == * Virrensiru (1969) * Tavallinen impi (1974) * Kuolema savolaiseen tapaan (1983) == Muita rooleja == * Sarah, Harold Pinterin näytelmässä Rakastaja (ravintolateatteriesitys) * Frida Kahlo (vierailuesitys Intimiteatterissa) * Armi, Sirkka Laineen näytelmässä Palvelukseen halutaan (ravintolateatteriesitys) * Pirkko, Sirkka Laineen näytelmässä Albatrossi (vierailuesitys Kansallisteatterissa) == Filmografia == * Komisario Palmun erehdys (1960) * Täällä Pohjantähden alla (1968) * Akseli ja Elina (1970) * Pohjantähti (1973) == Bibliografia == * Onko äiti kotona? (1996) * Herkkuja ja herkuttelijoita (1997) == Lähteet == * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mustesienet

Mustesienet (Coprinus ja Coprinellus, Coprinopsis sekä Parasola) ovat joukko nurmikoilla ja metsissä kasvavia usein vaaleansuomuisia sienilajeja, jotka muuttuvat vanhemmiten mustiksi. Sienten lakki saattaa suorastaan sulaa tummaksi nesteeksi, mistä juontuu suvun suomenkielinen nimi. Jotkut lajeista, kuten harmaamustesieni, ovat myrkyllisiä alkoholin kanssa nautittuna. Laji toimii antabuksena, sillä se sisältää esimerkiksi kopriinia. Suomumustesieni on nuorena hyvä ruokasieni. Coprinus-suku katsotaan kuuluvaksi Agaricaceae- heimoon, muut mustesienisuvut Psathyrellaceae-heimoon haprakkaiden kanssa. == Lajeja == === Coprinus-sukuun kuuluvia mustesienilajeja === * Rengasmustesieni (Coprinus sterquilinus) * Suomumustesieni (Coprinus comatus) === Coprinellus- suvun mustesienilajeja === * Himmimustesieni (Coprinellus xanthothrix); lajiin katsotaan myös kuuluvaksi lautamustesieni (Coprinus domesticus vanh.) * Hupamustesieni (Coprinellus flocculosus) * Katemustesieni (Coprinellus radians) * Kiillemustesieni (Coprinellus micaceus) * Kimppumustesieni (Coprinellus congregatus) * Lehtomustesieni (Coprinellus deliquescens) * Parvimustesieni (Coprinellus disseminatus) * Savikkomustesieni (Coprinellus callinus); aiemmin toisinaan nimellä kaunomustesieni (Coprinus hiascens) * Varjomustesieni (Coprinellus bisporiger) === Coprinopsis-suvun mustesienilajeja === * Harmaamustesieni (Coprinopsis atramentaria) * Jänönmustesieni (Coprinopsis lagopus) * Kolmikkomustesieni (Coprinopsis trispora) * Korsimustesieni (Coprinopsis friesii) * Kääpiömustesieni (Coprinopsis radiatus) * Lantamustesieni (Coprinopsis sterea) * Liitumustesieni (Coprinopsis pachysperma) * Nipukkamustesieni (Coprinopsis acuminata) * Olkimustesieni (Coprinopsis macrocephala) * Sittamustesieni (Coprinopsis cinerea) * Sontamustesieni (Coprinopsis xenobia) * Valkomustesieni (Coprinopsis nivea) === Parasola-suvun mustesienilajeja === * Läjämustesieni (Parasola schroeteri) * Nurmimustesieni (Parasola megasperma) * Pipanamustesieni (Parasola misera) * Ratasmustesieni (Parasola plicatilis, aik. Coprinus plicatilis) * Ruostemustesieni (Parasola auricoma aik. Coprinus hansenii) * Silomustesieni (Parasola leiocephala, aik. Coprinus leiocephalus) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Archive: Finnish Fungi list (with Finnish common names) *Luontonetti: Mustesienet (Coprinus) *UniProt, Taxonomy: Coprinus *
Nipukkamustesieni

Nipukkamustesieni (Coprinopsis acuminata, syn. Coprinus acuminatus) on harmahtava mustesienilaji. Se muistuttaa sukulaistaan harmaamustesientä. Sekoittamisen välttämiseksi sitä ei tule nauttia ainakaan alkoholin kanssa. == Lähteet == Luokka:Hämymustesienet
Vilppulan rautatieasema

Vilppulan rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Mänttä-Vilppulan kaupungissa Tampere–Haapamäki-radan varrella. Oriveden asemalle on rautateitse etäisyyttä noin 46 kilometriä ja Haapamäelle noin 25 kilometriä . Mänttä- Vilppulan alueella on Vilppulan rautatieaseman ohella Kolhon seisake matkustajaliikenteen käytössä. Museovirasto on luokitellut Vilppulan ja Kolhon asema-alueet valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Vilppulan asemarakennus rakennettiin Knut Nylanderin laatimien IV luokan tyypin numero 1 piirustusten mukaan; Pohjanmaan rataa varten laadittiin kaksi erilaista IV luokan aseman tyyppipiirustusta. Tässä tyypissä julkisivun puolelle rakennettiin avokuisti pylväineen ja se oli koristeellisempi kuin muut IV luokan asemat. Samanlainen asema rakennettiin myös Alavudelle ja Seinäjoelle. Vilppulan vuonna 1883 valmistunut asemarakennus on säilynyt ulkoasultaan lähes alkuperäisenä, vaikka sitä laajennettiin vuonna 1903 Bruno Granholmin suunnitelmien mukaan. Asema- alueelle rakennettiin myös Jämsänkosken ja Mäntän tehtaiden varastorakennukset. Vuonna 1934 valmistui kolmepaikkainen tiilinen veturitalli, joka muutettiin 1950-luvulla VR:n Mäntän linja-autojen talliksi.Jussi Iltanen: Radan varrella: Suomen rautatieliikennepaikat (2. painos), s. 189. Helsinki: Karttakeskus, 2010. ISBN 978-952-593-214-3. Kauko- ohjauksen myötä junasuoritus Vilppulassa lopetettiin vuonna 2004, mutta asemalle jäivät niin lipunmyynti kuin VR Cargon ja veturinkuljettajien tukikohdatkin. Vilppula on edelleen vilkas henkilö- ja tavaraliikenteen asema, joka palvelee niin Vilppulan kirkonkylän kuin Mäntän kaupunginkin tarpeita. Vilppulan aseman pohjoispuolelta haarautuu teollisuusrata Mänttään. Serlachius Oy rakennutti alkujaan kapearaiteisen radan vuosina 1896–1897. Rata muutettiin normaaliin raideleveyteen vuonna 1929, jolloin se myös siirtyi valtion omistukseen. Asemalta rakennettiin vuonna 1907 lisäksi satamarata Vilppulankosken alapuolelle, mutta tämä rata purettiin 1980-luvun puolivälissä. Satamassa oli VR:n rataosaston varikko, jonka paikalla toimi puolustusvoimien varikko vuosina 1970–1991. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Pirkanmaan henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat Luokka:Mänttä- Vilppulan rakennukset ja rakennelmat Rautatieasema Luokka:Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset Luokka:Suomen 1880-luvulla rakennetut rautatieliikennepaikat Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Punapääkaljukas

Punapääkaljukas, aikaisemmalta nimeltään punapääkalliotimali (Picathartes oreas) on länsiafrikkalainen varpuslintu. == Ulkonäkö ja koko == Tämä lintu on noin 35 senttimetrin pituinen, pyrstön osuus tästä on 14 senttiä. Punapääkaljukas on värikäs lintu: selkäpuoli on harmaa, alapuoli keltainen, pään etuosa tumma ja takaosa punainen. Koivet ovat voimakkaat ja pyrstö pitkähkö. == Esiintyminen == Punapääkaljukas esiintyy Afrikassa Guineanlahden pohjukassa Pohjois-Nigeriasta Gabonin keski-ja eteläosiin. Lajin populaation koko on tuskin enempää kuin 10 000 yksilöä. Se on uhanalainen elinympäristöjen häviämisen takia. == Elinympäristö == Punapääkaljukkaat elävät pääasiassa sademetsissä. == Lisääntyminen == Laji pesii yhdyskunnittain onkaloissa, luolissa ja laajoissa puunkoloissa. == Ravinto == Punapääkaljukas syö enimmäkseen selkärangattomia, varsinkin muurahaisia, ja myös pieniä selkärankaisia, kuten liskoja ja sammakoita. == Lähteet == Luokka:Kaljukkaat
Nuotiomustesieni

Nuotiomustesieni (Tulosesus angulatus, syn. Coprinellus angulatus tai Coprinus angulatus) on palopaikoilla viihtyvä mustesienilaji. Sen voi sekoittaa esimerkiksi on esimerkiksi palomustesieneen (Coprinopsis jonesii), joka kuuluu kuitenkin nykytiedon mukaan taksonomisesti aivan eri sukuunkin. Nuotiomustesieni kasvaa alkukesästä syksyyn. Se on Suomessa yleinen, ei uhanalainen. Nuotiomustesienen lajinimi angulatus on kuvaava tämän lajin pienelle itiöemälle, jonka lakin läpimitta vaihtelee puolesta puoleentoista millimetriin. Siinä on uurteisuutta tai taitteisutta, hieman samettimaista päällystä, mikä kasvun myötä häiventyy. Lajinimi perustuu kuitenkin tiettävästi mikroskooppisiin tuntomerkkeihin, erityisesti itiöiden muotoon. Heltat ovat aluksi väriltään valkeat, sittemmin itiöistä aina harmaanvioletista ruskeanmustaan, kolotyviset tai jalasta kokonaan irtonaiset. Jalka itsessään on läpikuultava, ontto ja hauras ja enintään viiden senttimetrin mittainen. Maltoa voi kuvata ohueksi eikä siinä ole erityistä hajua eikä makua. Itiöemät eivät sula "musteeksi" varsinaisten mustesienten tapaan vaan niillä on taipumus hävitä kuivumalla. Lajin itiöemiä esiintyy suurehkoina ryppäinä kannoilla ja mätänevillä lehtipuilla. Nuotiomustesienestä ei ole vähäpätöisyytensä vuoksi ruokasieneksi, eikä sen myrkyllisyydestä ole myöskään kokemuksia. Vaikka nuotiomustesienen suvun Coprinellus on alun perin lanseerannut jo suomalainen Petter Adolf Carsten vuonna 1879, se osattiin sijoittaa varsinaisista mustesienistä Coprinus poiketen haprakkaiden heimoon Psathyrellaceae vasta 2000-luvulla. == Lähteet == Luokka:Tulosesus
Varjomustesieni

Varjomustesieni (Tulosesus bisporus, syn. Coprinellus bisporus tai Coprinus bisporus) on Suomessa tavattava mustesienilaji. Sen sukulaisiin kuuluu myrkyllisiä lajeja kuten harmaamustesieni. Sieni kasvaa niityillä, pelloilla ja puutarhoissa; toisten tietojen mukaan metsissä oksilla ja lehdillä, joskus jopa hevosen ja lehmän lannalla. Sieni lienee Suomessa yleinen, mutta tiedot vaihtelevat. Varjomustesieni on varmuudella tavattu Ruotsissa. Lajia ei voi varmuudella tunnistaa ilman mikroskooppisia tuntomerkkejä. Sienen lakki on nuorena vaalean kanelinvärinen, ellipsoidi, enintään noin senttimetrin läpimittainen, mutta vanhempana laajentuessaan säteittäisuurteinen ja tummuu. Heltat ovat verraten harvassa. Jalka on lieriömainen, lähinnä valkoinen, untuvaiseksi kuvailtu. == Lähteet == * Tietoa sienilajeista, kohta Coprinus bisporus === Viitteet === Luokka:Tulosesus
Anapistula caecula

Anapistula caecula on ehdokas pienimmäksi tunnetuksi hämähäkkilajiksi. Se esiintyy läntisessä Afrikassa, Norsunluurannikolla ja kuvattiin tieteelle ensi kerran vasta vuonna 1993. Aikuinen A. caecula -naaras on vain 0,46 millimetrin pituinen. Koska hämähäkkien koiraat ovat yleensä naaraita pienikokoisempia, lajin koiras saattaa olla pienin hämähäkki, mutta A. caeculan koirasyksilöä ei toistaiseksi ole löydetty. On mahdollista, että laji lisääntyy neitseellisesti, kuten eräiden pienimpien hämähäkkilajien on arveltu tekevän.http://thelongestlistofthelongeststuffatthelongestdomainnameatlonglast.com/smallest50.html http://www.natuurinformatie.nl/ndb.kbin.fr/natuurdatabase.nl/i000391.html == Katso myös == *Patu digua == Lähteet == Luokka:Hämähäkit
Savikkomustesieni

Savikkomustesieni (Tulosesus hiascens, syn. Coprinellus hiascens tai Coprinus hiascens) on puistoissa ja täytemailla kasvava mustesienilaji. Se viihtyy erityisesti savimailla. Laji on Suomessa yleinen. == Lähteet == * Ympäristö.fi, kohta Coprinus hiascens === Viitteet === Luokka:Tulosesus
Bell 47

Bell 47 on yhdysvaltalaisen Bell Helicopter -yhtiön vuosina 1946–1974 valmistama kevyt helikopteri. Se on kaksipaikkainen ja kaksilapainen. Voimalaitteena on yksi mäntämoottori. Bell 47 kehitettiin Bell Model 30 -helikopteriprototyypistä, ja siitä tuli 8. maaliskuuta 1946 ensimmäinen siviili-ilma-alukseksi sertifioitu helikopteri."Bell Helicopters". Helicopter History Site."Biography of ARTHUR MIDDLETON YOUNG" . Bell 47:n eri versioita valmistettiin vuoteen 1974 asti kaikkiaan 5 600 kappaletta. Lisenssivalmistusta oli Italiassa (Agusta), Japanissa (Kawasaki) ja Englannissa (Westland). Yhdysvaltain armeija käytti Bell 47:n H-13 Sioux -sotilasversiota Korean ja Vietnamin sodissa. Lentäjän lisäksi koneella voi kuljettaa yhtä matkustajaa tai 479 kilogrammaa rahtia. Suurin lentonopeus on 169 km/h ja matkanopeus 135 km/h. Nousunopeus on 4,4 m/s. Kantama on 396 km. Koneen 6-sylinterisen Lycoming -mäntämoottorin teho on 280 hevosvoimaa (210 kW). pienoiskuva|Agusta-Bell 47G Italian karabinieerien väreissä Bell 47J "Ranger" on matkustamolla varustettu versio. ==Käyttö Suomessa== Imatran Voima hankki vuonna 1953 Suomeen ensimmäisen helikopterin"Suomessa rekisteröidyt siviililentokoneet", Ilmailu, n:o 12, 1963, s. 11, jolla koulutettiin Suomen ilmavoimien ensimmäiset helikopterilentäjät. Kone (rek. OH-HIA) on nykyisin (2009) Suomen Ilmailumuseossa Vantaalla. Toinen Bell 47D-1-kopteri (rek. OH- HIB) on nykyään keräilijän kokoelmissa Sääksmäen Tarttilassa. Agusta-Bellin valmistamia koptereita on ollut käytössä myös Suomessa. 2 kpl Agusta-Bell 47J-kopteria (rek. OH-HIW ja OH-HSI) on myös keräilijän kokoelmissa Sääksmäen Tarttilassa. Ahveniston helikopterionnettomuudessa vuonna 1984 Agusta-Bell 47J -tyyppisen helikopterin epäonnistunut laskeutuminen johti yhden matkustajan ja neljän katsojan kuolemaan. Fabianinkadun helikopterionnettomuudessa vuonna 1965 kuoli kolme ihmistä ja yksi loukkaantui, kun Agusta-Bell 47J Ranger -helikopteri putosi kadulle. == Lähteet == Luokka:Helikopterit 47
Matti Järvinen (muusikko)

Matti Järvinen (s. 1955 Vaasa) on suomalainen muusikko ja lauluntekijä, jonka uraan on kuulunut mm. vaasalainen S.P. Insect- sekä tamperelainen Matthews- yhtye. Parhaiten Järvinen tunnetaan vuonna 1976 ilmestyneestä sooloalbumista Matin levy, jolla rumpuja soitti Upi Sorvali, bassoa Ilkka Hanski ja Järvinen itse kaikkia muita soittimia. Sen arvosteluissa hän sai tunnustusta erityisesti kitaristina ja säveltäjänä. Järvinen vetäytyi julkisuudesta ja musiikkiuralta, kun levy ei saavuttanut kaupallista menestystä. Hän ei ollut kiinnostunut keikkailusta, joten levy-yhtiökään ei enää julkaissut häneltä uutta materiaalia. Hän on tehnyt varsinaisen työuransa Keravalla kehitysvammaisten parissa., tallennettu 26.1.2016. == Diskografia == * Matthews: "Se on vanha knoppi"/"Pappa rock & roll" (single, Sonet T 6584, 1974) * Matthews: "Se oli hän"/"Tulivuori" (single, T 6586, 1974) * Matin levy (Hi-Hat, 1976; Rocket Records, CD ja LP 2007, Svart Records 2CD ja 2LP 40th Anniversary Edition, 2016 ) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Ylen Elävä arkisto: Matti Järvinen: Laiska mies (live 1976) Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Lähteikkömustesieni

Lähteikkömustesieni (Coprinellus aquatilis, syn. Coprinus aquatilis) on soistuneilla puronvarsilla ja rantakosteikoissa kasvava mustesienilaji. Laji kasvaa lahopuulla ja on Suomessa yleinen. == Lähteet == * Kohta Coprinus aquatilis === Viitteet === Luokka:Hapramustesienet
Korsimustesieni

Korsimustesieni (Coprinopsis friesii, syn. Coprinus friesii) on puistoissa, poluilla, puutarhoissa ja rantametsiköissä kasvava mustesienilaji. Se kasvaa lahoavilla ruohoilla ja kasvinjätteillä. Se on Suomessa melko yleinen ja luetaan elinvoimaiseksi. Itiöemän lakki on usein puolipallomainen tai kartiomainen, lähinnä valkoinen nahanruskein keskustoin, muuttuu tummanruskeaksi ja nesteytyy mustemaiseksi. heltat ovat tiehässä. Jalka on noin sentistä kolmeen mittainen ja vain noin millimetrin paksuinen, joten koko itiöemä on varsin pieni. == Lähteet == Luokka:Hämymustesienet
Kaljumustesieni

Kaljumustesieni (Parasola galericuliformis, syn. Coprinus galericuliformis) on lehdoissa, puistoissa ja puutarhoissa kasvava mustesienilaji. Se kasvaa ruohikoissa, risuissa, puruilla ja lahopuulla. Laji on Suomessa melko yleinen. Laji muistuttaa huomattavan paljon silomustesientä (P. leiocephala) eikä ole varmuudella erotettavissa siitä kuin mikroskooppisin tuntomerkein. Sen lakki on nuorena noin senttimetrin levyinen ja kolmesta kymmeneenkin senttimetriä korkea, vanhemmiten harmaantuva, hieman keskeltä punertavankellervä. Vanhemmiten lakki aukeaa sateenvarjomaiseksi ja osittain häviää nesteeksi. Vaaleankerrertävän jalan pituus vaihtelee suunnilleen kolmesta kymmeneen senttimetriin ja paksuus alle millimetristä kolmeen. == Lähteet == * Kohta Coprinus galericuliformis === Viitteet === Luokka:Varjomustesienet
Hupamustesieni

Hupamustesieni (Coprinellus flocculosus, syn. Coprinus flocculosus) on nurmikoilla, lintujen ruokintapaikoilla, sahanpurulla yms. ravinteikkailla alustoilla kasvava mustesienilaji. Se viihtyy lannalla ja lahoavilla kasvinjätteillä. Laji on Suomessa yleinen. Hupamustesieni on pieni,1-4 cm, lakki munamainen tai kellomainen. Suojusjäte on suhteellisen valkoinen, joko kuitumaisesti tai laikkuisesti halkeileva. Heltat ovat tiheässä ja mustuvat ja vetistyvät. Itiöemiä tapaa kesästä syksyyn. == Lähteet == * Ympäristö.fi, kohta Coprinus flocculosus === Viitteet === Luokka:Hapramustesienet
Sicarius hahni

Sicarius hahni on eteläisen Afrikan autiomaissa esiintyvä keskikokoinen hämähäkkilaji. Muiden Sicarius-lajien tapaan S. hahni on maan pinnalla elävä hämähäkki, joka saalistaa vaanimalla. Se kaivautuu hiekkaan aivan maanpinnan alle ja syöksähtää liian lähelle eksyvän saaliin kimppuun. Hämähäkin pinnassa olevat karvat sitovat hiekanjyviä ja tarjoavat näin eläimelle toimivan naamioinnin.http://www.biodiversityexplorer.org/arachnids/spiders/sicariidae/sicarius.htm http://ecoport.org/ep?SearchType=slideshowViewSlide&slideshowId;=185&slideId;=6327 S. hahnin myrkky ei vaikuta uhrin hermostoon vaan tuhoaa erittäin tehokkaasti kudoksia puremakohdan ympäriltä ja johtaa pureman saaneessa ruumiinosassa leviävään nekroosiin. Toisin kuin muiden myrkyllisyydestään kuuluisien hämähäkkien tapauksessa, S. hahnin myrkylle ei ole olemassa vastamyrkkyä ja pureman arvellaan olevan kohtalokas. Tämä tekee siitä luultavasti vaarallisimman yksittäisen hämähäkkilajin. S. hahni ei kuitenkaan ole aggressiivinen ja elää autiomaassa, mikä vähentää lajin vaarallisuutta käytännössä.http://www.spidatrap.com/Dangerous%20Spiders/Six%20Eyed%20Sand%20Spider == Lähteet == Luokka:Hämähäkit
Katri Lindeqvist

Katri Lindeqvist (o.s. Kerkola, s. 5. syyskuuta 1980) on suomalainen suunnistaja. Hän edustaa Paimion Rastia ja häntä valmentaa Janne Salmi. Lindeqvist suunnisti avausosuuden Suomen viestijoukkueessa, joka voitti maailmanmestaruuden Olomoucissa 2008. Samana vuonna hän avasi Suomen pronssijoukkueen viestin Ventspilsin EM-kilpailuissa. == Saavutuksia == ===MM- kilpailut=== *2007 sprintissä 17. *2008 sprintissä 11., viestissä kultaa ===EM-kilpailut=== *2006 sprintissä 23., pitkällä matkalla 19. *2008 sprintissä 16., keskimatkalla kahdeksas, viestissä pronssia ===SM-kilpailut=== *2004 viestissä pronssia *2005 pitkällä matkalla pronssia *2006 viestissä pronssia *2007 viestissä kultaa *2008 viestissä kultaa == Lähteet == *Katri Lindeqvist Runners World of O -tietokannassa *Suomen Suunnistusliiton profiili == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto * Luokka:Suomalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Häivemustesieni

Häivemustesieni (Tulosesus ephemerus, syn. Coprinellus ephemerus tai Coprinus ephemerus) on laidunmailla ja lannassa viihtyvä mustesienilaji. Se kasvaa oljilla, sekä hevosten, hirvien ja lehmien lantakasoissa. Laji on Suomessa melko yleinen. Lakki on tyypilliesti kapea ellipsoidi enintään 20 mm läpimitaltaan. Myöhemmin se levenee alaosastaan. Siinä havaitaan säteittäistä uraisuutta. Keskustastaan lakki on kanelinruskea, reunemmalta vaalempi. Helttojen etäisyys toisistaan on suvun lajeille keskimääräistä luokkaa. Varmimmin lajin tunnistaa kasvupaikan ohella mikroskooppisista tuntomerkeistään ja mahdollisesti DNA-analyysillä. == Lähteet == * Laji.fi: Häivemustesieni (Coprinellus ephemerus) === Viitteet === Luokka:Tulosesus
Silomustesieni

Silomustesieni (Parasola leiocephala, syn. Coprinus leiocephalus) on esimerkiksi puistoissa, puutarhoissa ja nurmikoilla, lähinnä varjoisissa paikoissa harvakseltaan kasvava mustesienilaji. Se kasvaa puoliloisena lehtihumuksella ja mädäntyvillä kasvinjätteillä, esimerkiksi lastuilla. Laji on Suomessa melko yleinen. Laji muistuttaa erehdyttävästi muita Parasola-suvun sieniä irtotyvisine helttoineen ja kellanruskeine keskustoineen sekä nopeasti ilmestymisensä jälkeen säteittäisen sateenvarjomaisesti avautuvine soikeine lakkeineen, mutta esimerkiksi heltat ovat hieman harvemmassa kuin esimerkiksi ratasmustesienellä (P. plicatilis). Jalan pituus vaihtelee 40–120 senttimetrin välillä ja paksuus on noin yhden ja kahden millimetrin välillä. Ilman mikroskooppia suvun lajeja on vaikea varmuudella erottaa toisistaan. == Lähteet == * Ympäristö.fi, kohta Coprinus leiocephalus === Viitteet === Luokka:Varjomustesienet
Nurmimustesieni

Nurmimustesieni (Parasola megasperma, syn. Coprinus megaspermus) on puistoissa, nurmikoilla ja tienvarsilla kasvava mustesienilaji. Se kasvaa ruohikkojen karikkeessa, myös lannalla. Lakin läpimitta on nuorella sienellä noin yhden senttimetrin verran, ellipsoidin muotoiseksi kuvattu, mutta leviää vanhetessaan, ei juurikaan sula mustemaiseksi. Väriltään se on oranssin- tai punaruskea ja se on säteittäiskuvioinen. Heltat ovat irtotyviset. Jalan pituus on kolmesta kymmeneen senttimetriin ja läpimitta yhdestä reiluun kahteen millimetriin, väri valkoinen, harmaaseen tai vaaleanruskeaan vivahtava. Laji on Suomessa melko yleinen. == Lähteet == Luokka:Varjomustesienet
Tadeusz Ogiński

Tadeusz Franciszek Andrzej Ogiński (, 26. elokuuta 1712 – 31. joulukuuta 1783 Maladzyechna, Puola-Liettua) oli puolalais-liettualainen virkamies ja kuului szlachtaan. Hän toimi korkeana virkamiehenä Liettuan suuriruhtinaskunnassa vuodesta 1737 ja Trakain linnanherrana vuodesta 1744. Vuodesta 1770 lähtien hän oli Trakain voivodi. Vuonna 1744 hän toimi 5. lokakuuta – 19. marraskuuta Puola-Liettuan parlamentin sejmin puhemiehenä Grodnossa. Hänet lyötiin Puolan Valkoisen Kotkan ritarikunnan ritariksi 3. elokuuta 1742. Luokka:Puolalaiset aateliset Luokka:Puolalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1712 syntyneet Luokka:Vuonna 1783 kuolleet
Kiillemustesieni

Kiillemustesieni (Coprinellus micaceus, syn. Coprinus micaceus) on suurina ryhminä kasvava mustesienilaji. Se kasvaa lehtimetsissä, puistoissa ja pihoilla useimmiten lahokantojen läheisyydessä tai lahopuulla. Lakin läpimitta vaihtelee kahdesta neljän senttimetriin. Se on punaruskean keltainen ja kostealla tummempi kuin kuivalla säällä. Myöhemmin se laakenee, ja kostealla "musteeksi" muuttuva, kuivalla säällä ei niinkään, vain itiöistä mustuva. Jalka on valkea, paksuus vaihtelee kolmesta viiteen millimetriin, korkeus viidestä kymmeneen senttimetriin. Suojusta on kuvattu ikään kuin sokeroiduksi kiillejyväksin. Laji on Suomessa yleinen. Lajia ei suositella nautittavaksi ravintona. == Lähteet == Luokka:Hapramustesienet
Pipanamustesieni

Pipanamustesieni (Parasola misera, syn. Coprinus miser) on esimerkiksi metson, jäniksen ja hirven lannalla kasvava hento mustesienilaji. Se kasvaa metsissä ja puutarhoissa. Laji on Suomessa melko yleinen. Sienen itiöemä on lähes läpikuultava, kellanruskehtava, myöhemmin harmaa itiöistä. Heltat ovat harvassa ja irtotyviset, mutta ulottuvat jalkaan, jonka pituus vaihtelee yhdestä viiteen millimetriin ja paksuus on korkeintaan 0,5 millimetriä, mutta usein paljon vähemmän. Lajin itiöemä ei juurikaan sula mustemaiseksi. == Lähteet == * Ympäristö.fi, kohta Coprinus miser === Viitteet === Luokka:Varjomustesienet
Chez Dominique

thumb|Chez Dominiquen etuovi. Chez Dominique oli Helsingin keskustassa sijainnut pohjoismais-ranskalainen arvostettu kahden Michelin-tähden ravintola. Vuonna 1998 perustetun ravintolan omisti ja sen keittiömestarina toimi Hans Välimäki. Chez Dominique toimi Ludviginkadulla vuodesta 1998 vuoteen 2006 ja sen jälkeen Rikhardinkadulla. Vuonna 2001 Chez Dominique ja G.W. Sundmans saivat kumpikin yhden Michelin-tähden. Tätä ennen Suomessa ei ollut Michelin-tähdellä tunnustettua ravintolaa seitsemään vuoteen. Ravintola säilytti tähtensä vuonna 2002. Seuraavana vuonna Chez Dominiquelle myönnettiin toinen tähti. Näin siitä tuli Suomen historian ensimmäinen kahden Michelin- tähden arvoinen ravintola. Se säilytti asemansa ja jatkoi ainoana kahden tähden ravintolana vuoteen 2013. Vuosina 2011–2012 ravintola tavoitteli vielä kolmatta tähteä, johon ei ollut yksikään suomalainen ravintola koskaan yltänyt, eikä kolmen tähden ravintolaa ollut edes muualla Pohjoismaissa. Kolmatta tähteä ei kuitenkaan koskaan tullut ja lopulta sen tavoittelemisesta luovuttiin. Keväällä 2013 ravintola antoi ymmärtää lopettavansa toimintansa. Kyseessä oli kuitenkin liioiteltu markkinointitempaus, ja ennen lopettamista ravintola muuttui ensin muutaman kuukauden ajaksi Bye Bye Dominique -nimiseksi bistroksi. Elokuussa 2013 Chez Dominique antoi todellisen lopetusilmoituksensa. Ravintola suljettiin 5. lokakuuta 2013.https://web.archive.org/web/20131023055834/http://chezdominique.fi/ Aluehallintoviraston mukaan ravintolassa oli teetetty liikaa ylitöitä, eikä niistä maksettu lain mukaisia korvauksia. Brittiläinen Restaurant-lehti sijoitti Chez Dominiquen vuonna 2009 vuosittaisella maailman 50 parhaan ravintolan listallaan parhaana suomalaisravintolana sijalle 21. Vuonna 2010 sijoitus oli 23., ja vuonna 2011 sijoitus oli 35:s.Past List 2011, The World’s 50 Best Restaurants Vuonna 2013 sijoitus oli 67:s. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin entiset ravintolat Luokka:Kaartinkaupunki Luokka:Suomen gastronomien seuran vuoden ravintolat
Malkakatto

Malka- eli tuohikatto on yksi historiallisesti käytetty kattojen katetyyppi. Se oli yleisessä käytössä Suomessa aina 1860-luvulle saakka. Malka eli malko on kattopuu, joka estää olkikaton olkia tai myös tuohikaton tuohia nousemasta ylös ja joka ulottuu harjalta räystäälle. Malkojen päät ovat harjalla ristissä ja tavallisesti puutapilla yhdistetyt. Ristikkojen varassa lepää harjapuu eli harakkapuu. Piirumaloissa on vielä pystytapit, jotka estävät pitkittäispuita liukumasta alas. Pienet malat tehdään riu’uista (riukumalka) ja yksinkertaisemmat oksaisista hakopuista (hakomalka).Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Malka Verkossa Malkakaton vesieristeenä on koivuntuohi. Koska tuohi haurastuu nopeasti auringossa, tuohilevyjen suojaksi ladottiin malkoja, jotka samalla pitävät kattotuohia paikoillaan. Malat tehtiin säänkestävyyden vuoksi kuusiriu'uista halkaisemalla ja asennettiin paikoilleen halkaistu puoli alaspäin. Malkojen päälle asennettiin painopuita ja toisinaan vielä kiviä estämään tuulen tuhoja. Malka- ja painopuita uusimalla ja siten kattotuohia auringolta ja tuulelta suojaamalla tuohinen vesieriste saattoi kestää jopa ihmisiän. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Museoviraston restaurointikuvasto, katsottu 23.8.2022 * Talotohtori Luokka:Rakennusperinne Luokka:Vesikatto
Emil Wingstedt

Emil Wingstedt (s. 9. toukokuuta 1975 Växjö) on ruotsalainen suunnistaja. Hän edustaa norjalaista Halden SK -seuraa. Wingstedt on moninkertainen maailman- ja Euroopan mestari. == Saavutuksia == === MM-kilpailut === *2003 viestissä kultaa, pitkällä matkalla pronssia *2004 viestissä pronssia, keskimatkalla neljäs, pitkällä matkalla viides *2005 sprintissä kultaa, viestissä neljäs *2006 sprintissä kultaa, viestissä pronssia, keskimatkalla 11. *2007 viestissä hopeaa, sprintissä seitsemäs === EM-kilpailut === *2000 pitkällä matkalla kahdeksas, keskimatkalla 15. *2002 sprintissä kultaa, pitkällä matkalla ja viestissä hopeaa, keskimatkalla viides *2004 sprintissä kultaa, keskimatkalla, pitkällä matkalla ja viestissä pronssia *2006 sprintissä kultaa, keskimatkalla kuudes *2008 sprintissä kultaa, pitkällä matkalla pronssia, keskimatkalla viides === PM-kilpailut === *2003 sprintissä ja pitkällä matkalla kultaa === Maailmancup === *2000 kokonaiskilpailussa neljäs *2004 kokonaiskilpailussa yhdeksäs *2006 kokonaiskilpailussa seitsemäs *2007 kokonaiskilpailussa yhdestoista *2008 kokonaiskilpailussa kuudes *Osakilpailuissa 8 voittoa, 1 kakkossija ja 6 kolmossijaa (kauden 2008 jälkeen) == Lähteet == *Emil Wingstedt Runners World of O -tietokannassa Luokka:Ruotsalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ivan Mane Jarnovic

Ivan Mane Jarnovic (, 1740/1745–1804) oli kroatialainen viulisti ja säveltäjä. Hän oli luultavasti kotoisin Dubrovnikista. Jarnovic esiintyi, sävelsi ja johti orkestereja ympäri Euroopan. Hän kiersi Ranskassa, Itävallassa, Saksassa, Sveitsissä, Puolassa, Skandinaviassa ja Englannissa. Hän oli ensiviulistina Katariina Suuren orkesterissa Venäjällä. Jarnovicin tuotanto käsittää 50 kamarimusiikkiteosta, 22 viulukonserttoa, joista 17 on säilynyt. Hänen ansiokseen luetaan hitaan romanza-osan lisääminen viulukonserton rakenteeseen. == Kirjallisuutta == * G. Desnoisterres, Jarnowick (Pariisi, Le Brisoys, 1844) * P. Smith, Scènes de la vie d'artiste (Une leçon de Jarnovic, Pariisi, 1844) == Lähteet == Luokka:Kroatialaiset säveltäjät Luokka:Kroatialaiset viulistit Luokka:1740-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1804 kuolleet
Gunvor Brettschneider

Gunvor Birgit Renate Brettschneider (s. 19. joulukuuta 1933 SipooVem och vad 1996, s. 62–63. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X) on Svenska social- och kommunalhögskolanin entinen rehtori ja helsinkiläinen kunnallispoliitikko.667 Brettschneider Gunvor. Helsingin Sanomain vaalikone. Koulutukseltaan hän on sairaanhoitaja ja yhteiskuntatieteiden maisteri. ==Työura== Brettschneider toimi Svenska social- och kommunalhögskolanin rehtorinaAsetus korkeakoulututkintojen järjestelmästä vuosina 1975–1989. Vuonna 1984 koulusta tehtiin Helsingin yliopiston yksikkö. Työssään Brettschneider on pyrkinyt edistämään pohjoismaista yhteistyötä, erityisesti sosiaalityön koulutuksessa ja tutkimuksessa. SSHK:n jätettyään Brettschneider asui kahdeksan vuotta RuotsissaMonia paluumuuttajia eduskuntavaalien ehdokkaina – Sisuradio ja toimi siellä muun muassa Suomen Tukholman-suurlähetystön sosiaaliattaseana. ja Pohjoismaiden ministerineuvoston alaisen sosiaalialan johtavien työntekijöiden jatkokoulutusohjelman vt. rehtorina Göteborgissa. Vuonna 1987 Brettschneiderille myönnettiin Sosiaaliturvan kunniamitali.Sosiaaliturvan kunniamitali ==Kunnallispoliitikkona== Eläkkeelle siirryttyään Brettschneider on toiminut Helsingin kunnallispolitiikassa, muun muassa sosiaalilautakunnan jäsenenä vuosina 2001–2004 ja terveyslautakunnan jäsenenä 2005–2008.Lääkärin tilalle omahoitaja? Krunikka-lehti Brettschneider oli aiemmin varalla Helsingin kaupunginvaltuustossa Ruotsalaisen kansanpuolueen valtuustoryhmään, ja vuoden 2012 kunnallisvaaleissa hänet valittiin 847 henkilökohtaisella äänellä kaupunginvaltuutetuksi. Hän on myös RKP:n puoluehallituksen varajäsen.Puoluehallitus. Svenska folkpartiet. Helmikuussa 2014 Brettshcneider teki Helsingin kaupunginvaltuustossa valtuustoaloitteen, jossa kaupunkia kehotetaan tutkimaan, suosiiko kaupunki auraustoimessaan miehiä. Miesvaltaisille työpaikoille vievät kadut ja kehätiet aurataan aloitteen mukaan ensimmäiseksi. Tämä on mahdollisesti syrjivä käytäntö, jota aloitteen mukaan pitää tarkastella."Aurausjärjestys suosii miehiä" − lumenpoiston syrjivyys halutaan syynätä. Metro 20.2.2014. == Yksityiselämä == Brettschneiderin isä oli 1920-luvun alussa Suomeen muuttanut Saksan kansalainen, äiti suomalainen. Moskovan välirauhan jälkeen Suomessa olevat Saksan ja Unkarin kansalaiset vangittiin internointileireille. Gunvor perheineen suljettiin kymmenvuotiaana leirille Oittiin ja Tammisaareen. Brettschneider on naimisissa Tukholman suomalaisen seurakunnan entisen kirkkoherran, rovasti Urpo Kokkosen kanssa. == Teoksia == ===Kirjoittanut=== * ===Toimittanut=== * == Lähteet == Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gunilla Svärd

Gunilla Svärd (s. 26. maaliskuuta 1970) on ruotsalainen suunnistaja. Hän asuu Uppsalassa ja edustaa IF Thor -seuraa. Hän on kaksinkertainen viestin maailmanmestari sekä keskimatkan ja viestin Euroopan-mestari. == Saavutuksia == === MM-kilpailut === *1997 viestissä kultaa, pitkällä matkalla viides, keskimatkalla kahdestoista *1999 viestissä pronssia, keskimatkalla kymmenes *2001 viestissä hopeaa, keskimatkalla pronssia, sprintissä kahdeksas *2003 viestissä hopeaa, sprintissä viides, keskimatkalla seitsemäs *2004 viestissä kultaa, pitkällä matkalla kymmenes === EM-kilpailut === *2002 keskimatkalla kultaa, viestissä neljäs, sprintissä yhdestoista *2004 viestissä kultaa, sprintissä seitsemäs, keskimatkalla kahdeksas, pitkällä matkalla kymmenes === Maailmancup === *1996 kokonaiskilpailun voitto *1998 kokonaiskilpailussa yhdeksäs *2002 kokonaiskilpailussa neljäs *Osakilpailuissa 3 voittoa, 4 kakkossijaa, 2 kolmossijaa == Lähteet == *Gunilla Svärd Runners World of O -tietokannassa Luokka:Ruotsalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pierre Baillot

Pierre Marie François de Sales Baillot (1. lokakuuta 1771 Passy, Ranska – 15. syyskuuta 1842 Pariisi) oli ranskalainen viulisti ja säveltäjä. Baillot opiskeli viulunsoittoa Giovanni Battista Viottin johdolla. Hän opetti viulunsoittoa Pariisin konservatoriossa. Hän kirjoitti konservatorion virallisen viulunsoittomenetelmän yhdessä Pierre Roden ja Rodolphe Kreutzerin kanssa sekä kirjoitti yksin teoksen J'art du violon (1834). Baillotilla oli perustavanlaatuinen rooli viulun teknisessä ja musiikillisessa kehityksessä aikana, jolloin virtuositeettia pidettiin avoimesti arvossa. Hän johti myös Pariisin oopperaa, antoi sooloresitaaleja ja oli huomattava kamarimuusikko. Hän kuoli Pariisissa. Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1771 syntyneet Luokka:Vuonna 1842 kuolleet
Hanna Tainio

Hanna Maria Tainio (s. 20. syyskuuta 1960 Tampere) on suomalainen SDP:tä edustava poliitikko. Hän oli kansanedustaja kaudella 2011–2015. Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen hän on ollut vuodesta 1988 ja valtuuston puheenjohtaja vuosina 2005–2006. Hanna Tainio kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen lyseon lukiosta vuonna 1979 ja valmistui Tampereen yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1984 sekä väitteli tohtoriksi vuonna 1987. Vuonna 1990 hän sai pätevyyden kirurgian ja vuonna 1992 urologian erikoislääkäriksi. Tainio toimi virkaatekevänä kirurgian osastonlääkärinä Valkeakosken aluesairaalassa vuosina 1984–1985, terveyskeskuslääkärinä Urjalassa, Viialassa ja Kylmäkoskella vuonna 1985, kirurgian ja urologian apulais- ja erikoislääkärinä Tampereen yliopistollisessa sairaalassa vuosina 1985–2002, Pirkanmaan sairaanhoitopiirin asiantuntijalääkärinä vuosina 2002–2011 sekä PSHP:n asiantuntijaylilääkärinä vuodesta 2011. Tainio oli sosiaalidemokraattien pormestariehdokas vuosina 2006 ja 2008. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa hänet valittiin valtuustoon Tampereen toiseksi suurimmalla ja koko maan seitsemänneksi suurimmalla henkilökohtaisella äänimäärällä, yli 4 400 äänellä, voittaen istuvan pormestarin Timo P. Niemisen lähes 2 000 äänellä. Vuoden 2012 kuntavaaleissa Tainio oli Tampereen eniten ääniä saanut ehdokas Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Tainio valittiin kansanedustajaksi Pirkanmaan vaalipiiristä 10 400 äänellä. Hän oli vaalipiirin eniten ääniä saanut ehdokas. Taino putosi eduskunnasta vuoden 2015 vaaleissa.Pirkanmaan äänestäjät yllättivät: konkariedustaja Kimmo Sasi jäi rannalle; YLE 19.4.2015 Tämän jälkeen hänet valittiin Kuntaliiton varatoimitusjohtajaksi vastuualueinaan sosiaali- ja terveysasiat, opetus- ja kulttuuriasiat, lakiasiat, julkiset hankinnat ja kilpailupolitiikka sekä tietoyhteiskunta- asiat. Tampereen kaupunginvaltuuston äänestäessä syyskuussa 2013 Rantatunnelin rakentamisesta Tainio ja kolme muuta SDP:n kaupunginvaltuutettua äänestivät tunnelin rakentamisen puolesta, vaikka SDP:n valtuustoryhmä oli tehnyt tunnelia vastustavan ryhmäpäätöksen. Äänestyksen jälkeen nelikko erotettiin SDP:n valtuustoryhmästä. Erotetut pääsivät palaamaan takaisin SDP:n valtuustoryhmään marraskuussa 2014. Tainio oli Raha-automaattiyhdistyksen hallituksen puheenjohtaja vuodesta 2013 RAY:n lakkautukseen eli vuoden 2016 loppuun asti. Koulutukseltaan Tainio on lääketieteen tohtori sekä kirurgian ja urologian erikoislääkäri, ja hänellä on urologian dosentuuri Tampereen yliopistossa. Hänen isänsä oli Hämeen läänin maaherra Risto Tainio. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Kansanedustajat Luokka:Tampereen kaupunginvaltuutetut Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Evángelos Mántzios

Evángelos ”Vangélis” Mántzios (, s. 22. huhtikuuta 1983 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Kreikan pääsarjassa pelaavaa Panathinaikosta. Mántzios on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kreikkalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet
BL 8 inch Howitzer Mk 7

thumb|250px|BL 8 inch Howitzer Mk 6 Sotamuseossa BL 8 inch Howitzer Mk 7 eli 203 H 17 on heinäkuusta 1916 alkaen valmistettu järeä kahdeksantuumainen haupitsi, joita ostettiin Suomeen Yhdysvalloista talvisodan aikana 32 kappaletta. Sen kantama, 12 300 jaardia eli 11 250 metriä, oli pidempi kuin Mk 6:n. Haupitsin tuliasemapaino oli 8 700 kg, putken pituus 16 kaliiperia, ammuksen lähtönopeus 388 m/s, sivusuuntausala +/- 4 astetta, koro 0 – 50 astetta ja kantama 9,5 km. Haupitseja valmistettiin pääasiassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, mutta myös Midvale Steel Co:n saamalla lisenssillä Yhdysvaltojen liityttyä ensimmäiseen maailmansotaan. Yhdysvalloissa valmistetut haupitsit menivät sekä briteille että yhdysvaltalaisille. Suomessa ei 203 H/17:ää ehditty saada talvisotaan. Aluksi tykit osoitettiin 1. raskaalle, 2. raskaalle ja 3. raskaalle patteristolle, mutta uudelleen organisoinnin jälkeen ne menivät 11., 12., 13., 14., 15., ja 16. raskaalle patterille. Koska Suomen ilmavoimilla ei ollut rynnäkkölentokoneita, käytettiin järeitä haupitseja niiden asemesta tuhoamaan raskaita bunkkereita ja muita linnoituslaitteita. Niiden tulinopeus oli ammuksen massasta johtuen vähäinen: yksi laukaus minuutissa. Järeiden haupitsien historia Yhdistyneessä kuningaskunnassa perustuu buurisotien aikaiseen havaintoon raskaan tykistön tarpeesta, jonka britit ratkaisivat ensisijaisesti sovittamalla raskaita ja järeitä rannikkotykkejä maalla kulkeville laveteille. BL 8 inch Howitzer Mk 1, Mk 2, Mk 3, Mk 4 ja Mk 5 ovat tätä perua. Sen sijaan uudemmat BL 8 inch Howitzer Mk 6, Mk 7 ja Mk 8 ovat alun perin kenttätykeiksi suunniteltuja. ==Museohaupitsit== Yksi 203 H/17 E eli BL 8 inch Howitzer Mk 7 on Suomen Tykistömuseon tykkipihalla, yksi Sotamuseon pihalla ja kaksi Tykistöprikaatissa Niinisalossa. ==Katso myös== *Suomalaisen kenttätykistön kalusto jatkosodassa Luokka:Haupitsit Luokka:Suomen puolustusvoimien tykkikalusto
Pentti Kettunen

Pentti Herman Kettunen (s. 25. helmikuuta 1942 Iisalmi) on suomalainen poliitikko, joka toimi SMP:n kansanedustajana vuosina 1983–1987 ja 1989–1991 ja perussuomalaisten kansanedustajana vuosina 2011–2015. == Ura == Kettunen on koulutukseltaan merkantti. Hänen toimintansa SMP:ssä alkoi vuonna 1979 puolueen Pohjois-Suomen järjestösihteerinä. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 1983 vaaleissa. Vuoden 1987 vaaleissa hän jäi varasijalle, mutta nousi vuonna 1989 takaisin eduskuntaan J. Juhani Kortesalmen tultua valituksi Mikkelin läänin maaherraksi. SMP:n jälkeen Kettunen on toiminut muun muassa perussuomalaisissa. Hän oli ehdolla eduskuntaan vuoden 2007 eduskuntavaaleissa, muttei tullut valituksi. Kettunen palasi kansanedustajaksi vuoden 2011 vaaleissa. Hän on Kajaanin kaupunginvaltuuston ja Kainuun maakuntavaltuuston jäsen. Kettunen oli ehdolla vuoden 2015 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi. Joulukuussa 2012 Kettunen jätti kohua herättäneen aloitteen vihreän eduskuntaryhmän sijoittamiseksi Urho Kekkosen kansallispuistoon. Elokuussa 2013 hän vieraili kansanedustaja Teuvo Hakkaraisen kanssa Sodankylässä ja Ivalossa tehden asiasta epävirallisen mielipidekyselyn paikallisten asukkaiden keskuudessa. Huhtikuussa 2014 Kettunen teki eduskunnassa huomiota herättäneen lakialoitteen, jonka mukaan aviossa synnyttänyt perheen äiti saisi aikaistusta eläkeikään, mikäli jompi kumpi puolisoista on Suomen kansalainen. Kainuun Sanomat piti lakialoitetta provokaationa. == Lähteet == * Vuoden 2008 vaalit * === Viitteet === Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen maaseudun puolueen poliitikot Luokka:Perussuomalaiset poliitikot Luokka:Kajaanin kaupunginvaltuutetut Luokka:Oulun vaalipiiri Luokka:Erityisavustajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Szlachta

Szlachta tarkoittaa aatelistoa Puolan kuningaskunnassa, Liettuan suuriruhtinaskunnassa ja niiden vallan alla olevilla alueilla. Szlachtan jäsenet olivat maanomistajia, ja heillä oli huomattavia poliittisia etuoikeuksia, jotka poistettiin Puolan perustuslailla 1921. Luokka:Liettuan historia Luokka:Puolan historia Luokka:Aateli
Naoto Tajima

Naoto Tajima (, 15. elokuuta 1912 Iwakuni – 4. joulukuuta 1990) oli japanilainen yleisurheilija ja olympiavoittaja Berliinin olympialaisista 1936. Tajima oli syntynyt Iwakunissa ja valmistui Kioton yliopistosta juuri ennen Berliinin olympialaisia. Toukokuussa hän oli voittanut Japanin valintakilpailut keskinkertaisella tuloksella 15,27, mutta kesäkuussa hän hyppäsi jo 15,67. Olympialaisten pituuskarsinnassa raja oli vaatimaton 715. Loppukilpailussa Tajima hyppäsi parhaansa 774 kolmannella yrityksellä, mikä riitti pronssiin Jesse Owensin ja Luz Longin jälkeen. Kolmiloikassa Tajimaa pidettiin etukäteen Japanin heikoimpana lenkkinä, mutta helpon karsinnan (raja vain 14,00) jälkeen Tajima hyppäsi heti ensimmäisellään ennätyksensä 15,76 ja neljännellä saavutti ensimmäisenä maailmassa 16 metrin tuloksen hyppäämällä tasan 16,00. Historiallisen hypyn loikkien pituudet olivat epävirallisesti 6,20 – 4,00 – 5,80. Olympiakultamitali oli Japanin kolmas peräkkäinen kolmiloikassa. Japanin seuraavaa yleisurheilun olympiakultaa jouduttiinkin sitten odottamaan yli 60 vuotta, aina Naoko Takahashin maratonjuoksun olympiavoittoon asti. Tajiman kolmiloikkatulos kesti maailmanennätyksenä 15 vuotta ja Japanin ennätyksenä 20 vuotta. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset kolmiloikkaajat Luokka:Japanilaiset pituushyppääjät Luokka:Japanilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Stig Kankkonen

Stig Bertel Kankkonen (s. 13. lokakuuta 1945 Kokkola) on suomalainen toimittaja. Hän on koulutukseltaan teologian maisteri. Kankkonen aloitti toimittajanuransa Österbottningen-lehdessä 1975–1979. Hän oli Hufvudstadsbladetin toimittaja 1979–1992. Sen jälkeen hän työskenteli 1992–1995 Österbottningenin päätoimittajana, mutta palasi Hufvudstadsbladetiin 1995 pääkirjoitustoimittajaksi. Vuosina 2001–2010 hän oli Kyrkpressenin päätoimittaja. Hän on toiminut Kristillisdemokraattien puoluesihteerinä ja kehitys- ja tiedotuspäällikkönä ja sittemmin RKP:ssä. Kankkonen valittiin Espoon kaupunginvaltuustoon RKP:n listoilta vuoden 2008 kunnallisvaaleissa. Hän oli myös ehdolla vuoden 2011 eduskuntavaaleissa. == Palkinnot ja tunnustukset == * Kirkon tiedonvälityspalkinto 1999 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Stig Kankkosen blogi Luokka:Espoon kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuusiraitamalawinahven

Kuusiraitamalawinahven (Pseudotropheus demasoni) on afrikkalaisessa Malawijärvessä elävä endeeminen kirjoahvenlaji, jota voidaan pitää myös akvaariossa Luettu 27.10.2008. Lajia tunnetaan järvestä vain kahdelta pienehköltä riutalta, minkä vuoksi se on luokiteltu vaarantuneeksi. == Koko ja ulkonäkö == Kuusiraitamalawinahven on suhteellisen pienikokoinen verrattuna muihin sukunsa edustajiin. Koiras saavuttaa vain 6,3 cm:n pituuden. Kuusiraitamalawinahvenkoiras on pohjaväriltään tummansininen. Kalan suomupuvussa on kuusi vaaleammansinistä raitaa. == Käyttäytyminen == Kuusiraitamalawinahvenia tulisi pitää useita samassa akvaariossa. Johtava koiras käyttäytyy hyvinkin aggressiivisesti muita lajitovereitaan kohtaan. Isompi lukumäärä kuusijuovamalawinahvenia estää yhden yksilön nousemista hallitsevaksi ja muilla yksilöillä on suurempi todennäköisyys selviytyä pidempään. Laji pitää oleskelusta kivipohjan lähettyvillä. == Ravinto== Kuten useat muutkin kirjoahvenet, kuusiraitamalawinahvenet ovat kasvinsyöjiä. Akvaariossa kaloille syötetään kasvien lisäksi spirulina-hiutaleita. == Katso myös== * Malawijärven biotooppiakvaario == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet Luokka:Akvaariokalat Luokka:Uhanalaiset kalat
Agatha Award

Agatha Awards on yhdysvaltalainen kirjallisuuspalkinto, joka on nimetty kaikkien aikojen menestyksekkäimmän jännityskirjailija Agatha Christien mukaan. Se myönnetään Christien hengessä kirjoitetuille perinteisille jännitys- ja rikosromaaneille. Palkinto myönnetään viidessä sarjassa: paras romaani, paras esikoisjännitysromaani, paras novelli, paras tietokirja ja paras lasten tai nuorten jännitysromaani. Palkinnon myöntää Malice Domestic Ltd, joka on perustettu 1989 ja muutettu yritysmuotoon 1992. Sitä hallinnoi vapaahtoinen johtokunta. Johtokunnan mukaan Agatha-lajin romaani on määriteltävissä jännitysromaaniksi, joka ei sisällä avointa seksiä eikä liiaksi verta ja väkivaltaa. Yleensä päähenkilö on harrastajasalapoliisi, toimittaja tai tavallinen kansalainen, tapahtumaympäristö on rajattu ja henkilöt tuntevat toisensa. == Aiheesta muualla == * Malice Domestic Ltd: Agatha Awards Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjallisuuspalkinnot Luokka:Agatha Christie
Saab MFI-15 Safari

Saab MFI-15 Safari, jota on myyty myös nimellä Saab MFI-17 Supporter, on koulutuslentokone, jota käyttää (vuonna 2008) mm. Norjan ilmavoimat. Lentokoneen suunnitteli Björn Andreasson toimiessaan Malmö Flygindustri- yrityksessä (MFi, MFI). Sen tunnus oli MFI-15. MFI-15 Safarin ensilento tapahtui vuonna 1969. Sen sotilasversio oli nimeltään MFI-17. Malmön lentokonetehtaan osaaminen pohjautui komposiittirakenteisiin. MFI-15 on metalli-komposiittirakenteinen - siivessä on ohut alumiininen pinta- ja sisälevy ja välissä hunajakenno. Yrityksen tarkoitus oli ilmeisesti myydä tätä konetta kehitysmaissa käytäviin sotiin, mutta se ei onnistunut. Hieman Safaria myöhemmin jopa Valmet Vinkasta haaveiltiin COIN (counter insurgency) konetta. Tuotanto siirtyi pian Saabille, joka myi konetta nimellä Saab Supporter. Saab valmisti koneita 250 kappaletta. Suurin ostaja oli Pakistan, joka osti valmiita koneita 92 kappaletta ja kokosi itse 120 lentokonetta. Kauppa liittyy aikaan, jolloin Ruotsin pääministeri Olof Palme teki yhdistettyjä julkisia rauhanedistys- ja salaisia asemyyntimatkoja Intiaan ja Pakistaniin. ==Tekniikkaa== http://www.vectorsite.net/avsa105.html#m5 SAAB Trainers: Safir, SAAB 105, & Supporter * Miehistö: ohjaaja ja oppilas/matkustaja * Pituus 7 m * Kärkiväli 8,85 m * Korkeus 2,6 m * Siipipinta-ala 11,90 m² * Tyhjäpaino 690 kg * Suurin sallittu lentoonlähtöpaino 1 200 kg * Voimalaite Avco Lycoming IO-360-A1B6, 4-sylinterinen, ilmajäähdytetty mäntämoottori, teho 200 hv eli 149 kW * Suurin lentonopeus 362 km/h * Matkalentonopeus 154 solmua * Sakkausnopeus 55 solmua * Lakikorkeus 6 100 m ==Versiot== *MFI-15 Safari *MFI-17 Supporter - Saabin myymä sotilasversio. Myyty mm. Tanskaan, jossa kulkee nimellä T-17 *Saab Safari TS - Yksi prototyyppi rakennettiin, jossa oli 210 hv turboahdettu mäntämoottori *MFI-17 Mushshak - Pakistanilainen lisenssiversio *MFI-395 Super Mushshak - Pakistanilainen modifioitu lisenssiversio *Shahbaz - Pakistanilainen jatkokehitelmä ==Käyttäjät== * Tanskan ilmavoimat - 32 kpl * Norjan ilmavoimat - 32 kpl * Pakistan - 28 + 92 kpl alkuperäisiä Saabin koneita, pakistanilaisia kehitelmiä Pakistanissa 25+149+20 kpl, Syyriassa 6 kpl, Arabiemiirikuntien liitossa muutamia kappaleita, "KSA":ssa 20 kpl ja Omanissa 8 kpl. * Sierra Leone 2 kpl * Zambia - 20 kpl ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Fly 98: Saab Safari * Saab-MFI 15/17 Safari-Supporter Luokka:Koulukoneet MFI-15 Safari
Kuhmoisten rata

Kuhmoisten rata oli 1930-luvulla esillä ollut rautatiehanke, jonka tarkoituksena oli yhdistää Kuhmoinen Suomen rataverkkoon. Rata olisi haarautunut Oriveden rautatieasemalta Tampere–Haapamäki-radan varrelta. Hanke sai kuitenkin paikallisilta hyvin laimean vastaanoton, ja siksi ratahanke hylättiin. Luokka:Kuhmoisten liikenne Luokka:Ratasuunnitelmat Suomessa Luokka:Suomen toteutumattomat rakennussuunnitelmat