EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lihamuki

Lihamuki on lahtelaisena pidetty grilliruoka, joka koostuu yleensä pahvimukiin asetellusta kebablihasta. Makkaraperunoiden tapaan sitä pidetään myöhäisillan ruokana, mutta sitä on myyty myös eineksenä. Toisin kuin muun muassa Saksassa myytävät vastaavat kebabruoat, lihamuki ei yleensä sisällä esimerkiksi ranskalaisia perunoita tai riisiä, vaan koostuu yksinomaan kebablihasta ja kastikkeesta. Lihamukiin on tapana laittaa esimerkiksi jogurtista ja kuminasta tehtävää kastiketta. Lahdessa on järjestetty myös leikkimielisiä lihamukin syömisen MM-kisoja. == Lähteet == Luokka:Pikaruoka Luokka:Grilliruoka Luokka:Lahden kulttuuri
Vety ja atomi

Vety ja atomi ovat lappeenrantalaisena erikoisuutena pidettyjä lihapiirakoita. Niitä on perinteisesti tapana nauttia kauppatorilla ja Lappeenrannan satamassa. Vety on lihapiirakka, joka sisältää keitto- tai savukinkkua ja kananmunaa, atomi jompaakumpaa. Lihapiirakoita on myyty samalla nimellä myös muualla Suomessa. Atomi- ja vety-nimisinä paikallisruokia on myyty 1950-luvulta lähtien. Herkut nimesi kauppatorin kahvikojunpitäjä Taimi Laakko. Hänen kerrotaan todenneen, että parempi syödä kuin sotia. Nimille on haettu tuloksetta tavaramerkkisuojaa. Vedyn ja atomin mausteet ovat sinappi, ketsuppi, kurkkusalaatti, sipuli ja majoneesi. == Lähteet == Luokka:Pikaruoka Luokka:Grilliruoka Luokka:Lappeenrannan kulttuuri
Tondabayashi

Tondabayashi () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Osakan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Yamatojoen sivujoen Ishin varrella. Kaupungin länsiosat ovat kukkulaisia, itäosissa on tasankoa. Tondabayashissa on 110 825 asukasta (helmikuussa 2020) ja sen pinta- ala on 39,72 neliökilometriä. Tondabayashin kaupungin historia juontaa juurensa vuoteen 1560, kun aiemmin autioituneelle alueelle perustettiin buddhalaisen Ikkō-shū-koulukunnan temppeli. Kaupunki kasvoi tämän Kōshō-ji betsuinin temppelin ympärille. Myöhemmin Edo-kaudella siitä tuli myös merkittävä paikallinen kaupan keskus. Monet vanhat temppelikaupungin (jinaichō) piirteet ovat säilyneet, ja Tondabayashin vanhakaupunki onkin suojeltu. Perinteisiä elinkeinoja olivat sudare-bambusermien ja lasiesineiden valmistus. Nykyisin kaupungissa on myös elektroniikka-, tekstiili-, kemian- ja huonekaluteollisuutta. Maaseutualueilla viljellään mikan-mandariineja ja vihanneksia, kuten munakoisoja, kurkkuja ja härkäpapuja. Kaupunkioikeudet Tondabayashille myönnettiin vuonna 1950. Tämän jälkeen se on kasvanut voimakkaasti Osakan esikaupunkina, osin suurten lähiörakentamishankkeiden ansiosta. Tondabayashin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat historiallisen temppelikaupungin lisäksi 800-luvun alussa perustettu Takidani Fudō-myōō-jin temppeli, Ryūsen-jin temppeli puutarhoineen ja Nishikiori-jinjan pyhäkkö. Habikinon kukkuloilla toimii Perfect Liberty -uususkonto, jonka ympärille on rakentunut oma kaupunginosansa. Tondabayashia palvelevat Kintetsu-rautateiden Nagano-linja ja kaupungin länsirajalla myös Nankai- rautateiden Kōya-linja. == Kuvia == Tiedosto:Aerial photo of Tondabayashi City 14-Aug-2019.jpg|Todabayashi ilmaperspektiivistä Tiedosto:Tondabayashi Koshoji Betsuin Hondo.jpg|Kōshō-ji betsuin Tiedosto:錦織公園・梅の里にて Ume garden, Nisikōri Park 2012.3.15 - panoramio.jpg|Nishikōrin puisto, japaninaprikooseja Tiedosto:Nishikiori-Jinja01.JPG|Nishikiori-jinja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Osakan prefektuurin kaupungit
Brasiliankettu

Brasiliankettu tai pienihammaskettu (Lycalopex vetulus) on osissa Brasiliaa tavattava eteläamerikankettu. Sitä esiintyy etenkin maan keskiosan cerradon alueella. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen silmälläpidettäväksi lajiksi. ==Koko ja ulkonäkö== Brasiliankettu on pienin Brasiliassa esiintyvä koiraeläin. Sen naaraat ovat hieman uroksia pienempiä. Urosten paino on 2,5-4,1 kg ja ruumiin pituus 49-71,5 cm. Naaraiden vastaavat lukemat ovat 3-3,6 kg ja 51-66 cm. Korkeutta niillä on 32,7-37,5 cm. Turkki on ruumiin yläpuolelta harmaa ja alapuolelta kellertävä tai vaaleanruskea. Jotkin yksilöt saattavat olla lähes kokonaan mustia tai hyvin tummia. Kaulassa on valkoista karvoitusta ja rinnassa kellertävän ruskeaa. Pää on pieni ja kuono lyhyt. Alaleuka on musta ja korvan takana on kellertävä laikku. Jalat ovat kellertävänruskeat tai punertavat. Hännän pää ja yläpuoli ovat mustia. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Brasiliankettua tavataan Brasiliassa alueella, joka käsittää osia Minas Geraisin, São Paulon, Mato Grosso do Sulin, Mato Grosson, Tocantinsin, Goiásin, Bahian ja Piauín osavaltioista. Brasilianketun erlinympäristö käsittää etenkin cerradoa eli avointa ruohikkomaastoa Brasilian keskiosissa. Lajia esiintyy myös maatalouskäytössä olevilla alueilla. Sen sijaan metsäalueilla ja tulvatasangoilla sitä tavataan paljon harvemmin. ==Elintavat== Brasiliankettua tavataan yleensä lisääntyvinä pareina. Vanhemmat liikkuvat usein täysikasvuistenkin poikastensa kanssa. Se on aktiivinen yleensä päivisin, mutta liikku myös hämärässä ja pimeyden laskeuduttua. Brasilianketut ovat ilmeisesti erikoistuneet käyttämään ravinnokseen termiittejä. Niiden pienet hampaat ja pieni kuono soveltuvat hyvin pienten hyönteisten syömiseen. Termiittien ohella ne syövät esimerkiksi heinäsirkkoja, lantakuoriaisia, pieniä nisäkkäitä ja hedelmiä. Brasilianketun mahdollisia petoeläimiä ovat harjasusi ja koira. Ne voivat kärsiä myös verivamppyyreistä. Tavallisesti suhteellisen arat brasilianketut puolustavat esimerkiksi pentujaan hyvin aggressiivisesti. Brasilianketut lisääntyvät toukokuun ja kesäkuun välisenä aikana. Tiineys kestää 50–60 päivää ja pentuja syntyy kerrallaan 2–5. Pennut kasvavat usein vyötiäisten hylkäämissä pesäkoloissa. Emo imettää poikasiaan 120 päivää ja ne elävät vankeudessa suurin piirtein 8-vuotiaiksi saakka. ==Uhat ja suojelu== Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt brasilianketun silmälläpidettäväksi lajiksi. Sitä tavataan suhteellisen laajalla alueella ja paikoitellen runsaasti. Maatalous leviää brasilianketun elinympäristöön kuuluvalla cerradolla, mutta laji selviytyy myös esimerkiksi karjankasvatukseen valjastetulla alueella. Brasiliassa laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, mutta Minas Geraisin osavaltiossa sitä pidetään silmälläpidettävänä lajina. Lajia on muutamissa Brasilialaisissa eläintarhoissa. == Lähteet == Luokka:Eteläamerikanketut
Otto Wänni

Otto Adolf Wänni (22. kesäkuuta 1872 Loimaa – 17. huhtikuuta 1918 Hämeenlinna) oli suomalainen leipuri ja liikemies, joka toimi Loimaan punakaartin päällikkönä. Sosialidemokraatteja edustanut Wänni oli Loimaan kuntakokouksen jäsen, ja kuului myös Loimaan Osuuskaupan johtoon. 1890-luvulla Wännillä oli leipomo Loimaan asemanseudulla, ja 1910-luvun alussa hän perusti Vesikosken kylään Leipomo, konditoriliike ja virvoitusjuomatehdas O. Wännin. Lisäksi Wännin omistuksessa oli lyhyen aikaa toiminut Loimaan Uusi Virvoitusjuomatehdas. Vuonna 1914 hän perusti elokuvateatteri Lyyran, joka oli Loimaan ensimmäinen elokuvateatteri. Wänni kiersi näyttämässä elokuvia myös lähipitäjien Ypäjän, Metsämaan ja Mellilän työväentaloilla. Ennen sisällissotaa hänellä oli yhteistä liiketoimintaa myös Loimaan suojeluskunnan myöhemmän päällikön Kalle Pikin kanssa. Vuoden 1905 suurlakon aikana Wänni valittiin Loimaalle muodostetun kansalliskaartin päälliköksi, ja hän toimi myös syksyllä 1917 perustetun työväen järjestyskaartin päällikkönä. Marraskuun 1917 yleislakon aikana Wänni johti järjestyskaartia Vesikosken kahakkana tunnetussa välikohtauksessa, ja jatkoi kaartin johdossa kun se tammikuussa 1918 uudelleenorganisoitiin Loimaan punakaartiksi. Sisällissodan aikana Wänni ei tiettävästi osallistunut taisteluihin. Lehtitietojen mukaan hän sai surmansa yrittäessään estää Raumalta ja Uudestakaupungista vetäytyneitä punakaartilaisia ryöstämästä Loimaan osuuskauppaa. Syntyneessä välikohtauksessa Wänniä ammuttiin vatsaan ja hän ilmeisesti kuoli haavoittuneena Hämeenlinnassa, jonne punaiset pakenivat Loimaalta. Toisen tiedon mukaan Alastaron naiskaartin jäsen olisi ampunut Wänniä junassa tämän aikaisemmin puututtua kauppojen ryöstelyyn. Suomen sotasurmat -tietokantaan Wännin on merkitty kuolleen 17. huhtikuuta Hämeenlinnassa. Hänet on haudattu perhehautaan Kanta-Loimaan kirkon hautausmaalle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset leipurit Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Loimaan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Tanskan kansanterveyslaitos

Tanskan kansanterveyslaitos (; lyhennys SIF) on Kööpenhaminassa Tanskassa toimiva alkujaan vuonna 1950 perustettu valtiollinen tutkimuslaitos. Se on hallinnollisesti osa Etelä-Tanskan yliopistoa (). Tanskassa toisella valtiollisella tutkimuslaitoksella, Tanskan terveysministeriön alaisella ja SIFiä suuremmalla Tanskan valtion seerumi-instituutilla (, lyhennys SSI, voisi suomentaa myös [Tanskan] Valtion seerumilaitokseksi) on kansallinen infektiotauteihin liittyvään valmiusosasto sekä bioturvallisuus- ja valmiuskeskus. SSI on koonnut päivittäisiä yhteenvetoraportteja Tanskan covid-19-tautiin varmistetusti sairastuneista vuoden 2020 koronavirusepidemian aikana. ==Katso myös== *Ruotsin kansanterveysvirasto *Robert Koch -instituutti (RHI) *Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * SIF:n verkkosivut (sdu.dk) * Statens Institut for Folkesundhed (linkedin.com) * Epidemiologiske overvågningsrapporter om COVID-19 (Tanskan päivittäinen covid-19-tilannekuva; julkaisijana Statens Serum Institut, SSI) (ssi.dk) * Udbrud med COVID-19 (covid-19-tilanne lyhyesti: Tanska, Färsaaret ja Grönlanti) (ssi.dk) Luokka:Kansanterveyslaitokset Luokka:Tutkimuslaitokset
Harsh Vardhan

Harsh Vardhan (s. 13. joulukuuta 1954) on intialainen poliitikko, joka toimii maansa tiede- ja terveysministerinä. Koulutukseltaan hän on otorhinolaryngologiaan erikoistunut kirurgi. Hän on toiminut poliitikkona Lok Sabhassa kaksi kautta vuodesta 2014. Aikaisemmin hän oli viiden kauden ajan lainsäätäjänä Delhin paikallisparlamentissa vuosina 1993–2014. == Poliittinen ura == Kouluttauduttuaan lääketieteen alalla hän siirtyi politiikkaan Intian kansanpuolueen (BJP) ehdokkaana vuonna 1993, jolloin hänet valittiin Delhin paikallisparlamentin lainsäätäjäksi. Hänet valittiin Delhin terveysministeriksi samana vuonna. Hän toimi virassa vuoteen 1998, jolloin kongressipuolue voitti vaalit. India Today -lehti kirjoitti vuonna 1999 hänen olevan puolueensa paras ehdokas Delhin pääministeriksi. Artikkeli nosti esille myös hänen lapsuuteensa asti ulottuvat yhteydet hindunationalistiseen Rashtriya Swayamsevak Sangh (RSS) -järjestöön. Hän johti puolueensa Delhin paikallisosastoa vuonna 2003 koetun vaalitappion jälkeen. Hänen kyvykkyytensä Delhin puoluetoiminnan organisoijana sai osakseen kiitosta jopa pääministeri Atal Bihari Vajpayeelta. Vuonna 2007 hänet valittiin kolmannelle kaudelleen Delhin yksikön johtajaksi. Delhin terveysministerinä hänelle myönnettiin maailman terveysjärjestön palkinto taistelusta poliota vastaan vuonna 1998. Hän myös vaikutti Delhin tupakka- ja huumausainelainsäädännön kehittämiseen. Hänen tekemänsä tupakoinninvastaiset lait saivat korkeimman oikeuden julistamaan jokaiselle osavaltiolle kehotuksen pyrkiä samaan. Vuonna 2013 hänet valittiin puolueensa ehdokkaaksi Delhin pääministeriksi RSS:n ja pääministeriehdokas Narendra Modin tarjoaman tuen turvin. Hän kuitenkin hävisi vaalit, joiden voittajaksi selvisi Arvind Kejriwal. Vaalien jälkeen hänet valittiin uudelleen johtamaan puolueensa Delhin paikallisyksikköä. Intian kansanpuolueen voitettua vuoden 2014 parlamenttivaalit pääministeri Modi valitsi hänet terveysministerikseen. Myöhemmin hän sai vastuulleen tiedeministeriön. Ympäristöministeri Anil Madhav Daven kuoltua vuonna 2017 hänestä tuli väliaikainen ympäristöministeri. Tiedeministerinä hän aiheutti kohua vuonna 2018 väittämällä, että kuollut kosmologi Stephen Hawking olisi joskus uskonut veda-kirjojen olevan tieteellisempiä kuin Einsteinin suhteellisuusteorian. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Intian ministerit Luokka:Lok Sabhan jäsenet Luokka:Intian kansanpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bupphea Sanniwat

Bupphea Sanniwat () on televisioyhtiö Channel 3:n esittämä thaimaalainen TV- sarjahttps://www.straitstimes.com/asia/se-asia/prisoners-in-thailand-get-to- watch-mega-drama-hit-love-destiny-by-popular- demandhttp://www.nationmultimedia.com/detail/opinion/30342872 . Sen päärooleissa ovat Ranee Kampen, Thanawat Watthanaputi, Louis Scott ja Susira Naenna. == Näyttelijät == ==Lähteet== Luokka:Thaimaalaiset televisiosarjat Luokka:2010-luvun draamasarjat
Vannasrausku

Vannasrausku (Dipturus oxyrinchus) on rauskujen (Rajidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Vannasrausku voi maksimissaan kasvaa 1,5 metrin mittaiseksi. Koiras on naarasta pienempi. Lajin ruumis muistuttaa muodoltaan hieman vinoneliötä. Yläpuoli väritykseltään ruskea vaaleilla pilkuilla. Se on nuorilla yksilöillä sileä, mutta se muuttuu kalan iän myötä karheaksi. Vatsapuolen väritys vaihtelee tumman ruskeasta siniharmaaseen. Kuono on terävä ja sen pituus on viisi kertaa silmien väliä suurempi. Pyrstö on kapea, ruumista lyhyempi ja siinä on piikkejä, jotka kuitenkin katoavat kalan vanhetessa. == Levinneisyys ja elinympäristö == Vannasrauskua tavataan Atlantin valtameren itäosassa Finnmarkista Marokon rannikolle asti. Se on levinnyt myös Färsaarten ympäristöön, Skagerrakiin, Britteinsaarten ympäristöön, Välimereen sekä Kanariansaarten ja Madeiran ympäristöön. Se elää rannikon läheisyydessä hiekka- ja kalliopohjalla 90–900 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Yleisimmin sitä tavataan 200 metrin syvyydessä, vaikka nuoremmat yksilöt oleilevatkin joskus vain 50 metrin syvyydessä. == Ravinto ja elintavat == Vannasrauskun ravintoa ovat pohjaeläimet ja pienet kalat. Erityisen paljon se syö katkarapuja, rapuja, pieniä haita, merikokkeja, simppuja ja mustekaloja. Laji on pohjakala. Koiras tulee sukukypsäksi keskimäärin 70–80 ja naaraat yli 90 senttimetrin mittaisena. Kutu tapahtuu keväällä tai alkukesällä, Välimerellä jo helmikuusta alkaen. Naaras laskee 14–23 senttimetrin mittaiset ja 11–12 senttimetrin levyiset munakotelot vedenpohjalle ja peittää ne hiekalla tai mudalla, missä ne pysyvät paikoillaan niiden terävissä kulmissa olevien piikkien ansiosta. == Lähteet == Luokka:Rauskut Luokka:Uhanalaiset kalat
Vuosaaren ratapiha

Vuosaaren ratapiha () on rautatieliikennepaikka Vuosaaren satamaradalla Helsingin Niinisaaressa. Se palvelee Vuosaaren satamaa ja siellä on vain tavaraliikennettä. Ratapihan rakentaminen aloitettiin vuonna 2003, ja se avattiin liikenteelle 28. marraskuuta 2008. Vuosaaren ratapihan pohjoispäässä oli junien läpivalaisemiseen tarkoitettu läpivalaisulaite. Se kuitenkin siirrettiin Vainikkalaan vuonna 2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin rautatieliikennepaikat Luokka:Vuosaaren satama
Ballokume

Ballokume (), myös Ballokume Elbasan () ja Ballakume () tai Ballakume Elbasan () on aito albanialainen jälkiruoka, perinteinen makea leivonnainen, keksi tai pikkuleipä, jonka valmistaminen sai alkunsa Elbasanista, Albaniassa, ja joka on suosittu koko maassa, Kosovossa ja muualla albaaniyhteisöissä. Ballokume valmistetaan joka vuosi 14. maaliskuuta kansallisen ”Kesäpäivä”-juhlan (””) kunniaksi, se on kesäpäivän symboli ja Elbasanin kaupungin perinnettä. Yleensä osa herkuista lähetetään sukulaisille ja ystäville, jotka eivät ole lähtöisin Elbasanista. Kesäpäivä-juhlalla on historiallisesti hyvin varhainen, muinaispakanallinen alkuperä, ja se oli valtakunnallinen lomapäivä, jota vietettiin sekä pohjoisessa että etelässä, mutta maakuntien mukaan erilaisin menoin. Muinaisina aikoina juliaanisen kalenterin mukaan maaliskuu oli vuoden ensimmäinen kuukausi, kesäkuu kirsikkakuukausi ja heinäkuu satokuu, kunnes Euroopassa gregoriaaninen kalenteri otettiin käyttöön vuonna 1582. "Kesäpäivä” on päivä, joka ilmoittaa kevään saapumisesta ja talven lähdöstä. Sinä päivänä albanialaiset esivanhemmat ennen kristinuskon leviämistä juhlivat roomalaisten ja muinaisten kreikkalaisten kanssa kukkajumalien ja pajujen kunniaksi. "Kesäpäivä"-juhlan uskotaan saaneen alkunsa Elbasanin kaupungin laitamille Çermenikë -ylängölle Zana-jumalattarelle rakennetusta muinaistemppelistä tai pyhätöstä. Mytologinen Zana on metsästyksen, metsien, vuorten, kasvillisuuden ja koko luonnon jumalatar ja legendan mukaan tämä haltijatar tulee ulos pyhäköstään 14. maaliskuuta. Elbasanissa kesäpäivä-juhlan valmistelut kuitenkin alkoivat vuoden alusta varaamalla tai ostamalla maissijauhoja ja voita. Valmistusrituaalit suoritettiin huolellisesti ja kokin tehtävät sai perheen vanhin vaimo tai isoäiti, jota perheen miehet auttoivat tunnin ajan kestävässä taikinan sekoittamisessa sen jälkeen, kun sokeri oli sulanut voissa. Ballokumetta voi valmistaa jälkiruoaksi minä päivänä tai milloin tahansa. Tämä resepti vaatii kärsivällisyyttä ja huolellisuutta aineksien valinnasta ja niiden käsittelystä alkaen, jotka sitten yhdistetään, maustetaan ja lopuksi tehdään lopullinen kypsennys. Tämä jälkiruoka valmistetaan maissijauhopohjaisesta pääraaka-aineesta, vuohenvoista, talonpojan kananmunista ja tähän ruoanlaittoon on erityinen kaava, jonka vain paikalliset tuntevat. Raaka-aineiden tulisi olla viileitä, sokeri siro, voin pitäisi olla keltaista ja maukasta. Ballokumeen taikina on valmistettava suurissa päällystämättömissä kupariruukuissa ja vaivattava-vatkattava käsin, tiiviisti ja puulusikalla. Ennen leivonnaisten paistamista puilla lämmitettävässä uunissa taikinan annetaan jäähtyä noin 15 minuuttia huolimatta siitä, että voi näyttää kuohkealta. Tämän verran aikaa on riittävä jauhohiukkasille imeäkseen seoksen kosteutta. Nämä leivokset eivät tarvitse muotoilua, koska ne ottavat muotonsa paistumisen aikana. Alkuperäinen resepti sisältää myös erikoisen finja-veden (ns. (- eli lipeä-veden) käytön. Tuhka kaadetaan kirkkaaseen veteen, seosta jäähdytetään muutaman minuutin ja sitten valutetaan. Sen sijastaan voi kyllä lisätä maitoakin. ==Lähteet== Luokka:Albanialainen kulttuuri Luokka:Keksit
Dipturus

Dipturus on rauskujen (Rajidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen luokitellaan seuraavat 41 lajia: * Dipturus acrobelus Last, W. T. White & Pogonoski, 2008 * Dipturus amphispinus Last & Alava, 2013 * Dipturus apricus Last, W. T. White & Pogonoski, 2008 * Dipturus argentinensis Díaz de Astarloa, Mabragaña, Hanner & Figueroa, 2008 * Dipturus batis (Linnaeus, 1758) – Silorausku * Dipturus bullisi (Bigelow & Schroeder, 1962) * Dipturus campbelli (J. H. Wallace, 1967) * Dipturus canutus Last, 2008 * Dipturus chinensis (Basilewsky, 1855) * Dipturus crosnieri (Séret, 1989) * Dipturus diehli Soto & Mincarone, 2001 * Dipturus doutrei (Cadenat, 1960) * Dipturus ecuadoriensis (Beebe & Tee-Van, 1941) * Dipturus flavirostris (Philippi, 1892) * Dipturus garricki (Bigelow & Schroeder, 1958) * Dipturus gigas (Ishiyama, 1958) * Dipturus grahami Last, 2008 * Dipturus gudgeri (Whitley, 1940) * Dipturus innominatus (Garrick & Paul, 1974) * Dipturus intermedius (Parnell, 1837) * Dipturus johannisdavisi (Alcock, 1899) * Dipturus kwangtungensis (Y. T. Chu, 1960) * Dipturus laevis (Mitchill, 1818) * Dipturus lanceorostratus (J. H. Wallace, 1967) * Dipturus leptocauda (G. Krefft & Stehmann, 1975) * Dipturus macrocauda (Ishiyama, 1955) * Dipturus melanospilus Last, W. T. White & Pogonoski, 2008 * Dipturus mennii U. L. Gomes & Paragó, 2001 * Dipturus nidarosiensis (Storm, 1881) * Dipturus olseni (Bigelow & Schroeder, 1951) * Dipturus oregoni (Bigelow & Schroeder, 1958) * Dipturus oxyrinchus (Linnaeus, 1758) – Vannasrausku * Dipturus pullopunctatus (J. L. B. Smith, 1964) * Dipturus queenslandicus Last, W. T. White & Pogonoski, 2008 * Dipturus springeri (J. H. Wallace, 1967) * Dipturus stenorhynchus (J. H. Wallace, 1967) * Dipturus teevani (Bigelow & Schroeder, 1951) * Dipturus tengu (D. S. Jordan & Fowler, 1903) * Dipturus trachyderma (G. Krefft & Stehmann, 1975) * Dipturus wengi Séret & Last, 2008 * Dipturus wuhanlingi Jeong & Nakabo, 2008 == Lähteet == Luokka:Rauskut
Lämpölux

Lämpölux, viralliselta nimeltään Suomen Lämpöikkuna Oy, on Oulussa vuonna 2007 perustettu osakeyhtiö, joka nykyisin kuuluu ruotsalaisen Inwidon tytäryhtiöön, Pihla Group Oy:öön. Yhtiön päätoimiala on Rauta- ja rakennustarvikkeiden yleisvähittäiskauppa. Vuonna 2018 yhtiön liikevaihto oli 30,4 miljoonaa euroa ja sillä oli 215 työntekijää. == Historia == Yhtiö aloitti toimintansa vuonna 2007 nimellä Ecolator Finland, ja tuolloin keskittyi haja-asutusalueiden kiinteistöjen jätevesihuoltoon. Toiminnan perustana oli vuonna 2004 voimaan tullut hajajätevesiasetus, jonka mukaan kaikkiin vanhoihin kiinteistöihin tuli rakentaa jäteveden puhdistus- tai talteenottolaitteisto 10 vuoden siirtymäajan aikana. Kesällä 2010 eduskunta päätti hajajätevesiasetuksen lieventämisestä ja siirtymäajan pidentämisestä, jolloin Ecolator Finland vaihtoi rajun saneerauksen sekä useiden markkinaselvitysten tuloksen pohjalta toimintansa ikkuna- ja oviremontteihin. Uusi liiketoiminta käynnistyi vuonna 2011, jolloin yhtiö osti Lämpölux Ikkunat Oy:n saaden näin itselleen Lämpölux-tuotemerkin. Vuonna 2014 pääomasijoituskonserni CapMan Oyj tuli yhtiön pääomistajaksi ostettuaan Sponsor Capitalin osakeosuuden Lämpöluxista. Lämpölux siityi Euroopan suurimman ikkunoita ja ovia valmistavan yhtiön, Inwido AB:n, omistukseen vuonna 2016, kun se osti CapMan Oyj:n hallinnoimalta rahastolta sen omistamat osakkeet. Lämpölux siirrettiin osaksi Inwidon suomalaista tytäryhtiötä, Inwido Finland Oy:tä. 1.7.2019 Inwido Finland Oy vaihto nimekseen Pihla Group Oy. Pihla Groupiin kuuluu Lämpöluxin lisäksi muita suomalaisia tuotemerkkejä kuten Pihla, Tiivi, Klas1 sekä Sydänpuu. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset vähittäiskaupan yritykset
Radio Keskisuomalainen

Radio Keskisuomalainen on Jyväskylässä toimiva kaupallinen paikallisradio, joka aloitti lähetykset 6. toukokuuta 2020 kello 12. Ensimmäisenä kappaleena kanavalla soi Keski-Suomen kotiseutulaulu Siiri Kankaan esittämänä. Avajaislähetyksessä paljastettiin myös, että Tuomas Heikkilä selostaa JYP:n ottelut kaudella 2020-2021. Se kuuluu Jyväskylässä taajuudella 95,9 MHz.https://www.ksml.fi/kotimaa/Uuden-kanavan-nimeksi-tulee-Radio- Keskisuomalainen-%E2%80%93-yleis%C3%B6%C3%A4%C3%A4nestykseen-tuli- yli-3000-vastausta/1521944 Marraskuussa 2022 kanavan kuuluvuus laajeni Jämsään taajuudelle 92,8 MHz sekä Pihtiputaalle taajuudelle 95,4 MHz. Radion päätoimittaja on Henri Berg.https://www.ksml.fi/talous/Henri-Berg- Jyv%C3%A4skyl%C3%A4ss%C3%A4-aloittavan-Keskisuomalaisen- radion-p%C3%A4%C3%A4toimittajaksi-%E2%80%93-JYPin-pelit-selostetaan-ensi- syksyst%C3%A4-l%C3%A4htien-uudella-kanavalla/1482763 Lähetyksiä juontavat Bergin lisäksi Ilkka "Ile" Jokinen, Jari Lindström, Timo Lievemaa ja Maria Markus. Musiikissaan Radio Keskisuomalainen on erikoistunut soittamaan ulkomaalaisten ja tunnettujen suomalaisartistien lisäksi keskisuomalaisten sekä keskisuomalaistaustaisten artistien musiikkia. Keskiviikkoisin ja lauantaisin kanavalla kuullaan toimittaja Juho Hämäläisen juontama paikallisen musiikin ohjelma Keski-Suomesta kajahtaa!. Radio Keskisuomalaisen omistaa mediakonserni Keskisuomalainen.https://yle.fi/uutiset/3-11116620 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Radio Keskisuomalainen * Keskisuomalainen Oyj -konserni Luokka:Suomalaiset radioasemat luokka:Paikallisradiot Luokka:Vuonna 2020 perustetut radioasemat Luokka:Keskisuomalainen
Phar Lap

Phar Lap (4. lokakuuta 1926 Seadown, Timaru, Eteläsaari, Uusi-Seelanti – 5. huhtikuuta 1932) oli laukkahevonen, joka syntyi Uudessa-Seelannissa mutta koulutettiin ja kilpaili Australiassa. Phar Lapin kilpailu-uralla oli 51 lähtöä, joista se voitti 37, oli kolmessa lähdössä toinen ja kahdessa kolmas. Se valittiin Australian Racing Hall of Fameen vuonna 2001. Phar Lapin isä oli Night Raid ja emä Entreaty. Sen talja on nykyisin esillä täytettynä Melbournen museossa ja sen sydän, joka painaa 6,35 kilogrammaa eli 1,5 kertaa tavallisen hevosen sydämen verran, on näytillä Australian kansallismuseossa Canberrassa. Erään teorian mukaan Phar Lapin hyvä menestys johtuu epätavallisen suuren sydämen aiheuttavasta geenivirheestä, joka välittyy sukupolvelta seuraavalle naaraslinjan välitykseltä, ja jonka Phar Lap on saanut sukulaisensa Eclipsen kautta. == Lähteet == Luokka:Laukkahevoset
Mark Blum

Mark Blum (14. toukokuuta 1950 Newark, New Jersey – 25. maaliskuuta 2020 New York, New York) oli yhdysvaltalainen urallaan Obie-palkinnon voittanut teatterinäyttelijä, joka näytteli myös elokuvissa ja televisiossa. Hänen ehkä tunnetuimpia elokuvaroolejaan olivat Missä olet, Susan? jossa hän näytteli yhdessä Madonnan kanssa, sekä Krokotiilimies. Hän näytteli useissa tv- sarjoissa muun muassa Suomessakin esitetyissä NYPD Blue- ja Kova laki -sarjoissa. Blum kuoli koronaviruksen aiheuttamiin komplikaatioihin 69-vuotiaana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Kansankirja

Kansankirja tarkoittaa keskiajalta ja renessanssista periytyvien eeppisten runoelmien proosamuunnelmia ja mukaelmia, jotka ilmestyivät 1400-1500-luvuilla kirjamuodossa. Kansankirjojen tekijät olivat yleensä anonyymejä. Kansankirjoiksi luetaan kaikki sellaiset aikakauden teokset, jotka sisältävät kertomuksia, satuja, tarinoita, legendoja, kronikoita, rikos- ja kummitusjuttuja, ennustuksia, unien selityksiä jne. Kansankirjoissa näkyi myös vaikutteita keskiaikaisista ranskalaisista tai saksalaisista runoromansseista. Kirjallisuushistoriallisesti merkittäviä kansankirjoja olivat esimerkiksi tuntemattoman tekijän Till Eulenspiegel (noin 1515) sekä Das Faustbuch eli Historia von D. Johann Fausten (1587), jotka antoivat runsaasti virikkeitä tulevalle kirjallisuudelle. Muita kansankirjoja olivat muun muassa Sieben weise Meister (1473), Fortunatus und seinen Söhnen (1509) ja Schönen Magelonna (1527). Kansankirjat edistivät kertovan proosan leviämistä ja siten valmistivat tietä romaanin kehitykselle. Käsitteen loi Joseph von Görres teoksessaan Die teutschen Volksbücher (1807).Kirjallisuudentutkimus: kansankirja. Tieteen termipankki, viitattu 27.3.2020 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Folkböcker, Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 739–742. palsta 55 * Rikard Wingård, Folkböckerna: äldre tiders populärlitteratur?, Litteraturbanken Luokka:Kaunokirjallisuuden lajityypit
Saurer

Saurer oli Sveitsin Arbonista kotoisin ollut konevalmistaja, joka teki muun muassa kuorma-autoja, linja-autoja, panssarivaunuja ja kutomakoneita. Yritys toimi itsenäisenä yhtiönä vuoteen 2006, jolloin OC Oerlikon osti Saurerin jäljellä olevat toiminnot, erilaisiin tekstiilikoneisiin kuten kutomakoneisiin liittyvän liiketoiminnan. Vuonna 2012 Saurer siirtyi kiinalaisen Jinsheng Groupin omistukseen. Saurerin liikevaihto on 1,2 mrd. euroa. Yhtiö on kiinalainen pörssiyhtiö. == Historiaa == Saurerin historian katsotaan alkaneen vuonna 1853, jolloin Franz Saurer perusti metallivalimon nykyisen Sankt Gallenin St. Georgeniin. Vuonna 1862 yritys siirtyi Arboniin ja laajensi toimintaansa konepajaksi. Franz Saurerin pojat laajensivat toimintaa kutomakoneiden rakentamiseen. Saurer rakensi ensimmäisen petrolimoottorinsa vuonna 1888. Moottori soveltui kiinteisiin asennuksiin teollisuudessa ja muun muassa laivoissa. === Kuorma- ja linja-autot === Vuonna 1903 valmistui Saurerin ensimmäinen, bensiinimoottorilla toimiva kuorma-auto. Seuraavana vuonna valmistettiin ensimmäinen Saurer-henkilöauto. Seuraavina vuosikymmeninä yritys kehitti erityisesti kuorma-autotekniikkaa, muun muassa suoraruiskutustekniikalla toimivan dieselmoottorin. Kuorma-autoja rakennettiin 1930-luvulta alkaen lisenssillä muun muassa Italiassa ja Englannissa. Saurerista tuli 1950-luvulla Sveitsin johtava kuorma- ja linja-autojen sekä sotilasajoneuvojen valmistaja. Menestys perustui ajoneuvojen teknisiin parannuksiin kuten itsekantavat rakenteet, turbomoottori ja ilmajousitus. Vientiyritykset eivät onnistuneet, mutta vuosina 1970-luvun lopulla Saurer uudisti vielä kerran kuorma- ja linja-automallistonsa. Sveitsin armeijalle myytyjen sotilasajoneuvojen mallisto uusittiin viimeisen kerran 1980-luvun alussa. Saurerin pienet tuotantosarjat tulivat suhteellisen kalliiksi, ja vuonna 1982 Saurerin hyötyajoneuvotoiminnot siirrettiin osaksi Mercedes-Benzin perustamaa Nutzfahrzeuggesellschaft Arbon und Wetzikon (NAW) -yhtiötä. === Kutomakoneet === Erilaiset tekstiilien käsittelykoneet ovat olleet Saurerin tuotantovalikoimassa alusta alkaen. Vuonna 1869 Franz Saurer rakensi käsikäyttöisen brodeerauskoneen. Vuonna 1912 Hippolyt Saurer kehitti vastaavan automaattikoneen. Yrityksen merkittävimpiä keksintöjä oli 1930-luvulla kehitetty modulaarinen kutomakone. Vuosikymmenten mittaan Saurer osti useita alan yhtiöitä: Allma (v. 1960), Hamel ja Volkmann (v. 1990), ja siitä tuli maailman suurin tekstiilikoneiden tekijä. == Kuvia == Haslach an der Mühl - Textiles Zentrum Haslach - 06 - Webautomat Saurer 1958.jpg|Automaattinen kutomakone vuodelta 1958. Car-Alpine.jpg|Postiauto Alpeilla noin vuonna 1930. Postauto Saurer RH525.jpg|Postiauto Meiringenissa vuonna 2013. Saurer 'Tartaruga' pic07.JPG|Tartaruga-panssarivaunu museossa Thunissa vuonna 2010. Vollbeladener Lastwagen auf dem Ofenpass - CH-BAR - 3239907.tif|Kuorma-auto 1910-luvulla Ofenpass-solassa. IMFT 6 2015 309.jpeg|Sveitsin armeijan maastoauto vuonna 2015. Hard-Feuerwehrfest-Saurer 2 DM- TLF-1963-04ASD.jpg|Paloauto vuodelta 1963. == Aiheesta muualla == * * == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset teollisuusyritykset Luokka:Thurgau
Uninvited (videopeli)

Uninvited on ICOM Simulationsin kehittämä ja Mindscapen ja Kemcon julkaisema point and click -seikkailupeli. Peli julkaistiin vuonna 1986 Macintoshille ja käännettiin myöhemmin muille alustoille parannetuilla grafiikoilla ja väreillä. == Juoni == Pelin sankari joutuu autolla kolariin, joka räjähtää törmäyksessä. Kun sankari on selviytynyt onnettomuudesta, hän huomaa sisarensa kadonneen (tarkempi sisar riippuu pelin versiosta). == Vastaanotto == Pelin Amiga-versio on saanut Commodore User -lehden arvostelussa arvosanaksi 7/10. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1986 videopelit Luokka:Amiga-pelit Luokka:Atari ST -pelit Luokka:Commodore 64 -pelit Luokka:DOS-pelit Luokka:Mac OS -pelit Luokka:Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Ensimmäisen persoonan seikkailupelit Luokka:Yhdysvalloissa kehitetyt videopelit Luokka:Kauhuvideopelit
Vulpes vulpes indutus

Vulpes vulpes indutus on ketun Kyproksella tavattava alalaji. Sitä pidetään saarella elinvoimaisena lajina, mutta kannat ovat kuitenkin laskeneen parin viimevuosikymmenen aikana. ==Taksonomia== Vulpes vulpes indutus on ketun alalaji. Ketun eri alalajien olemassaoloa ei ole kuitenkaan varmistettu geneettisin analyysein. Kyproksen alalajia on pidetty endeemisenä lajina saarella. Joidenkin tutkijoiden mukaan kanta on kuitenkin tuotu saarelle ihmisten mukana vähintään kahteen eri otteeseen ja saaren ketut polveutuvat useammista eri kannoista muualla. ==Koko ja ulkonäkö== V. v. indutus on ketun alalajiksi suhteellisen pieni. kooltaan se vastaa suurin piirtein Sardinialla esiintyvää alalajia. Urokset painavat 5-7 kg ja naaraat 4,5-6,5 kg. Ruumiin pituus on 59-64 ja korkeus 35-50 cm. Turkin väritys vaihtelee keltaisenruskeasta ruosteenpunaiseen ja harmaaseen. Kaula, rinta ja ruumiin alaosa ovat yleensä valkoisia. Jalat ovat pitkät, hoikat ja väriltään tummat. Päässä kuono on kapea ja terävä. Ylähuuli on valkoinen. Korvat ovat suhteellisen suuret ja pystyt. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Alalajia V. v. indutus tavataan Kyproksen saarella. Kyproksesta poiketen kettuja ei tavata esimerkiksi Kreetalla tai Egeanmeren pienemmillä saarilla. Se viihtyy hyvin erilaisissa ympäristöissä koko saaren alueella rannikoilta vuorille ja tiheistä metsistä pensaikoille ja puistoihin. Kettuja tavataan myös hyvin lähellä ihmisasutusta. ==Elintavat== Kyproksella ketut elävät yleensä yksin tai lisääntyvänä parina. Ketut kaivavat omia pesäkolojaan, tai asuttavat olemassaolevia luolia ja onkaloita. Pesäkolossa on tyypillisesti useita eri uloskäyntejä. Ketut ovat aktiivisia yleensä öisin. Kuumat ja kosteat yöt ovat ketulle parasta saalistusaikaa, kun taas kylmempinä öinä se liikkuu vähemmän. Se saalistaa esimerkiksi jyrsijöitä, jäniksiä, lintuja ja linnunmunia, hyönteisiä, matelijoita ja kilpikonnien munia. Maakotka saattaa ottaa kettuja saaliikseen. Kyproksella ketut lisääntyvät tammikuun ja helmikuun välisenä aikana. Tiineys kestää 50–55 päivää ja pentuja syntyy kerrallaan 3–8. Pennun syntyvät sokeina ja niiden silmät avautuvat 11–14 päivän kuluttua. Emo imettää pentujaan 42–84 päivää ja molemmat vanhemmat osallistuvat pentujen kasvatukseen. Itsenäisiä pennuista tulee syksyisin ja sukukypsiä 9-kuukauden ikäisinä. ==Uhat, suojelu ja ihminen== Kettua pidetään Kyproksella elinvoimaisena lajina. Sitä tavataan ympäri saarta, mutta sen kantojen on uskottu laskeneen parin viimevuosikymmenen aikana. Kettuun on liitetty usein monia ennakkoluuloja. Sitä on pidetty uhkana erityisesti kotieläimille, minkä takia sitä on metsästetty surutta. Ekologit pitävät sitä kuitenkin tärkeänä lajina saaren ekosysteemille. Kettu on nykyisin suojeltu laji Kyproksella, mutta joskus on esitetty niiden lisäämistä riistaeläimeksi. Kettuja kuolee myös liikenteessä. ==Lähteet== Luokka:Ketut
Torin kirkko

Torin kirkko eli Viron sotilaiden muistokirkko on Viron Torissa, Pärnun maakunnassa sijaitseva alun perin vuosina 1852–1854 rakennettu evankelis- luterilainen kirkko. Se on Viron evankelis-luterilaisen kirkon Pärnun seurakunnan kirkko ja vuodesta 2011 Viron sotilaiden muistokirkko. ==Historia== Alun perin kirkko rakennettiin Viron evankelis-luterilaisen kirkon käyttöön vuonna 1854. Kirkko tuhoutui Toisen maailmansodan loppuvaiheessa syksyllä 1944 saksalaisten perääntyessä puna-armeijan painostamana Virosta etelään. Tällöin saksalaisjoukot polttivat kirkon maan tasalle. Kirkko oli neuvostovallan ajan raunioina puiden kasvaessa kirkkosalin paikalla. Neuvostovalta ei vallassaollessaan hyväksynyt kirkon jälleenrakentamista. Kirkon rauniot toimivan tällöin mm. ampumarata-alueena. Tilanteessa tuli muutos Viron uuden itsenäistymisen aikana 1980-luvun lopulla. Alueelle perustettiin paikallinen muinamuistoyhdistys, joka otti tehtäväkseen raunioituneen kirkon jälleenrakennuksen. Kirkko sai näin korjatut seinät, katon ja lattian vuoteen 1994 mennessä. Kirkon alttari koostuu kolmesta eri puolilta Viroa tuodusta myllynkivestä. Leipäviljaa jauhaneet kivet symbolisoivat virolaisten kohtaloa ja kärsimyksiä, kulkua historian rattaiden, kuten myllynkivien, välistä. Kirkon välittömään läheisyyteen pystytettiin Pyhän Yrjön ratsastajapatsas vuonna 2003 symboloimaan Viron vapaussodan voittoja ja vuoden 1991 uudelleenitsenäistymistä. Kirkko on ollut paikallisen Torin Pyhän Yrjön seurakunnan käytössä vuodesta 1994. Vuonna 2011 kirkko vihittiin virolaisten sotilaiden muistomerkiksi, jota kirkossa symboloivat Viron itsenäisyyden taistelijoiden muistolaatat. Huhtikuussa 2009 paljastettiin kirkossa Viron vapaussodassa kaatuneiden suomalaisten muistolaatta, jossa on teksti suomeksi ja viroksi "Viro kiittää ja muistaa vapaussodan sankareita 1918–1920", sekä 163 surmansa saaneen nimet. Torin kirkko on Virossa monen kansallisen juhlatapahtuman keskeisenä osana. Sieltä lähtee vuosittain matkaan elävä tuli kaikkialle Viroon Yrjön päivänä ja kesäkuisena Voitonpyhänä. Viron poliisit ja upseerit vannovat kirkossa valmistuessaan ammattivalansa. == Lähteet == Luokka:Viron kivikirkot Luokka:Torin kunta
Milja Piesanen

Milja Piesanen (s. 13. tammikuuta 2000) on suomalainen lentopalloilija. Hän edustaa Lentopallon Mestaruusliigassa pelaavaa LP Viestiä. Aiemmin hän on edustanut Kuortanetta ja LP Kangasalaa. Piesasen kasvattajaseura on JyväsLentis. Hän on pelipaikaltaan libero. Ennen kauden 2019-2020 alkua hän oli pelannut Mestaruusliigassa 51 ottelua, joista ensimmäisen hän pelasi 4. lokakuuta 2015. LP Viestissä pelatessaan Piesanen saavutti SM-kullan vuonna 2019. ==Lähteet== * https://www.mestaruusliiga.fi/liiga/naiset/pelaajat.html?q=Milja+Piesanen Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kinupristiini

Kinupristiini (C53H67SN9O10) on makrolidi- ja peptidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina useimmiten yhdessä dalfopristiinin kanssa. ==Ominaisuudet ja käyttö== Kinupristiini on pristinamysiini IA:n puolisynteettinen johdannainen. Yhdisteen antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu bakteerien ribosomien 70S-alayksikköön ja estää proteiinisynteesin. Kinupristiinin sitoutuessa peptidisidos ei voi muodostua. Lääkeaine tehoaa pääasiallisesti grampositiivisiin bakteereihin, muun muassa eräisiin MRSA- kantoihin. Suurin osa gramnegatiivisista bakteereista on kinupristiinille, vastustuskykyisiä, koska se ei kulkeudu niiden soluseinän läpi. Yhdiste muodostaa antibioottisesti aktiivisia aineenvaihduntatuotteita kysteiinin ja glutationin kanssa. Yhdistettä käytetään seoksena dalfopristiinin kanssa ja kinupristiinin osuus seoksessa on 30 massaprosenttia. Seosta käytetään keuhkokuumeen, vaikeiden ihoinfektioiden ja enterokokki-infektioiden hoitoon. Lääkeaine annostellaan ruiskeena suoneen.Axel Kleemann: Antiinfectives for Systemic Use, 1. Antibacterials, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2016. ==Haittavaikutukset== Tyypillisimmät kinupristiinin ja dalfopristiinin yhdistelmän aiheuttavat haittavaikutukset ovat pistoskohdan kipu ja tulehdus, verisuonten tulehdus ja kipu niveissä ja lihaksissa. Se voi olla myös myrkyllistä maksalle. ==Lähteet== Luokka:Makrolidit
Susan Weinert

Susan Weinert (24. kesäkuuta 1965 – 2. maaliskuuta 2020) oli saksalainen jazzkitaristi.Susan Weinert ist tot Saarbrücker Zeitung Weinert oli naimisissa basisti Martin Weinertin kanssa 34 vuoden ajan. Pariskunta perusti vuonna 1985 Susan Weinert Bandin, joka piti yli 3 000 konserttia ja julkaisi neljätoista albumia.54-Jährige erliegt einem Krebsleiden Bild Pariskunta esiintyi yhdessä merkittävillä jazzfestivaaleilla eri puolilla maailmaa. Weinert kuoli 54-vuotiaana syöpäsairauteen. Weinertin viimeiseksi albumiksi jäänyt Der Baum vor meinem Fenster tuli myyntiin hänen kuolinkeväänään. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jazzmuusikot Luokka:Jazzkitaristit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Naomi Munakata

Naomi Munakata (31. toukokuuta 1955 Hiroshima – 26. maaliskuuta 2020 São Paulo) oli brasilialainen kuoronjohtaja.Naomi Munakata, uma das principais regentes do Brasil, morre vítima de coronavírus Folha de São Paulo Japanilaissyntyinen Munakata muutti perheineen Brasiliaan 2-vuotiaana. Hän aloitti lapsena musiikkiharrastuksen soittamalla pianoa ja laulamalla isänsä kuorossa. Hän opiskeli sittemmin myös viulun- ja harpunsoittoa. Hän valmistui São Paulon musiikki-instituutista orkesterinjohdossa ja sävellyksessä. São Paulon taidekriitikkojen liitto APCA antoi hänelle parhaan kuoronjohtajan tunnustuksen, ja hän sai Japanin hallitukselta stipendin, jonka turvin suoritti opintoja myös Tokion yliopistossa. Vuosina 1995–2015 Munakata teki merkittävimmän työnsä Orquestra Sinfônica do Estado de São Paulon kuoron johtajana. Tämän jälkeen hän toimi São Paulon kunnallisteatterin kuoron johdossa. Hän kuoli 26. maaliskuuta 2020 sairastuttuaan vuosien 2019–2020 koronaviruspandemiassa. Hän oli mennyt hoitoon Oswaldo Cruz -sairaalaan 16. maaliskuuta, saanut 19. maaliskuuta positiivisen koronavirustestituloksen ja lopulta kärsinyt taudin komplikaationa ilmenneestä septisestä shokista. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Juuso Bulanov

Juuso Bulanov (; 2. huhtikuuta 1891 Tyrö – 13. syyskuuta 1932 Leningrad) oli inkerinsuomalainen opettaja ja yksi ensimmäisistä inkeriläisistä bolševikeista. Bulanov syntyi köyhään talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui opettajaksi Kolppanan seminaarista vuonna 1912. Bulanov työskenteli opettajana Pulkkovan kunnassa vuoteen 1917 ja Oranienbaumin Vanhankonnun koulun opettajana vuoteen 1919. Bulanov osallistui helmikuun ja lokakuun vallankumouksiin ja oli perustamassa Pulkkovan neuvostoa kesällä 1917. Hän liittyi Venäjän kommunistiseen puolueeseen vuonna 1918. Bulanov toimi Oranienbaumin kunnan toimeenpanevan komitean puheenjohtajana vuodesta 1920, Pietarhovin kihlakunnan valistusosaston johtajana vuosina 1921–1922 ja Pietarin läänin valistusosaston suomalaisena tarkastajana vuonna 1922. Sittemmin hän toimi Papinkonnun koulun johtajana, Trotskin kihlakunnan valistusosaston ohjaajana ja vuoteen 1927 saakka NKP(b):n kihlakuntakomitean vähemmistökansallisuuksien osaston sihteerinä. Vuosina 1927–1930 Bulanov työskenteli NKP(b):n Leningradin piirikuntakomitean vähemmistökansallisuuksien osastossa. Vuodesta 1930 lähtien hän toimi Kuivaisten piirin toimeenpanevan komitean puheenjohtajana ja samalla NKP(b):n piirikomitean byroon jäsenenä. Ennen kuolemaansa hän oli Leningradin alueen toimeenpanevan komitean jäsen. Bulanov oli yksi ensimmäisistä bolševikkeihin liittyneistä inkerinsuomalaisista opettajista. Hän osallistui uskonnonvastaiseen toimintaan ja oli toteuttamassa maatalouden kollektivisointia 1930-luvun alussa. ==Lähteet== Luokka:Bolševikit Luokka:Inkeriläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Birds of Tokyon diskografia

Birds of Tokyo on australialainen rockyhtye, joka perustettiin Perthissä, Länsi-Australiassa vuonna 2004. Yhtye on julkaissut neljä studioalbumia, jotka kaikki ovat sijoittuneet Australian albumilistalle. Viimeiset kolme albumia ovat olleet listan kolmen kärjessä. Viimeisin albumi March Fires sijoittui listaykköseksi Australiassa.Australian Charts - Birds of Tokyo == Studioalbumit == * Day One (2007) * Universes (2008) * Birds of Tokyo (2010) * March Fires (2013) * Brace (2016) * Human Design (2020) == Livealbumit == * The Broken Strings Tour (2010) == Kokoelmat == * Playlist (2015) == EP:t == * Birds of Tokyo (2005) * This Fire (2012) * Anchor (2015) == Singlet == * One Way/Stay (2005) * Off Kilter (2006) * Black Sheets (2007) * Wayside (2007) * Silhouettic (2008) * Broken Bones (2008) * Wild Eyed Boy (2008) * White Witch (2008) * Head in My Hands (2009) * The Saddest Thing I Know (2010) * Plans (2010) * Wild at Heart (2010) * Circles (2011) * This Fire (2012) * Lanterns (2013) * When the Night Fails Quiet (2013) * Talking to a Stranger (2013) * Anchor (2015) * I'd Go with You Anywhere (2015) * Brace (2016) * Empire (2016) * Unbreakable (2018) * Good Lord (2019) * The Greatest Mistakes (2019) * Two of Us (2020) * Dive (2020) * Never Going Back (2020) * Weekend (2020) * Superglue (Stand Atlanticin kanssa) (2021) == DVD:t == * The Broken Strings Tour (2010) == Lähteet == Luokka:Diskografiat
Of Skins and Heart

Of Skins and Heart on The Churchin debyyttialbumi, joka julkaistiin 13. huhtikuuta 1981. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Steve Kilbey – laulu, basso, koskettimet * Peter Koppes – kitara, slide-kitara, taustalaulu * Marty Willson-Piper – sähkökitara, akustinen kitara, taustalaulu * Nick Ward – rummut, lyömäsoitin, taustalaulu * Richard Ploog – rummut & lyömäsoitin kappaleissa "Too Fast for You", "Tear It All Away" & "Sisters" Luokka:Vuoden 1981 albumit Luokka:The Churchin albumit
The Blurred Crusade

The Blurred Crusade on The Churchin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 25. maaliskuuta 1982. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Steve Kilbey – laulu, basso, koskettimet, slide-kitara * Peter Koppes – kitara, taustalaulu, lyömäsoitin, putkikellot, piano kappaleessa You Took * Marty Willson-Piper – sähkökitara, akustinen kitara, laulu kappaleessa Field of Mars * Richard Ploog – rummut, lyömäsoitin Luokka:Vuoden 1982 albumit Luokka:The Churchin albumit
Erkki Pullinen (kapellimestari)

Erkki Juhani Pullinen (27. huhtikuuta 1939 Viipuri – 25. maaliskuuta 2020 HelsinkiKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 18.4.2020, s. C 16.) oli suomalainen kapellimestari ja kuoronjohtaja, joka työskenteli pitkään Sibelius- Akatemiassa. Pullinen opiskeli orkesterinjohtoa Jorma Panulan johdolla, pianonsoittoa Liisa Pohjolan johdolla ja kuoronjohtoa Harald Andersénin johdolla. Hän työskenteli Sibelius-Akatemiassa sihteerinä 1970-luvulla sekä vuodesta 1973 kuoronjohdon ja vuodesta 1979 soitinopin ja partituurisoiton opettajana, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2004. Hän johti Wiipurilaisen Osakunnan Laulajia vuosina 1968–2001, samoin kuin muita kuoroja. Erkki Pullisen isän Pentin isä oli maanviljelysneuvos, ministeri Erkki Pullinen. Pullinen käänsi yli kahdentuhannen laulun tekstit suomeksi sekä suomensi oopperalibrettoja. Hän toimi Uuden Suomen musiikkiarvostelijanaOtavan Iso Musiikkitietosanakirja 4, s. 648. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04763-9 ja julkaisi musiikkiaiheisia tietokirjoja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Erkki Pullisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat
Curie-instituutti

thumb|Curie-instituutti. Curie-instituutti (ransk. Institut Curie) on vuonna 1920 perustettu ranskalainen säätiö. Se tunnustettiin yleishyödylliseksi yhteisöksi vuonna 1921. Säätiö on nimetty siinä aikoinaan työskennelleen fyysikko-kemisti Marie Curien mukaan.Comment Marie Curie a révolutionné la médecine Curie-instituutin tehtäviä ovat lääketieteellinen tutkimus, hoito ja koulutus. Säätiön toiminta keskittyy erityisesti syöpäsairauksiin. Curie- instituutin toiminta jakautuu kolmeen kokonaisuuteen: kolme toimipistettä (Pariisi, Orsay, Saint-Cloud) käsittävään syöpätautien sairaalaanSaint-Cloud : c’est parti pour le nouvel institut Curie !, säätiön pääkonttoriin sekä tutkijoita 86 eri tutkimusryhmässä sisältävään tutkimuskeskukseen. Instituutissa työskentelee 3 586 työntekijää, muun muassa tutkijoita, lääkäreitä, hoitajia, teknikoita ja ylläpitäjiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Curie-instituutti Luokka:Lääketieteelliset järjestöt Luokka:Ranskan tutkimuslaitokset Luokka:Pariisi
Michael Amadio

Michael Amadio (s. 13. toukokuuta 1996 Sault Ste. Marie, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Ottawa Senatorsia. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta. Amadio pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa kaudella . 27. maaliskuuta 2020 mennessä Amadio on pelannut 148 NHL-runkosarjaottelua, joissa on tehnyt 16 maalia ja 21 syöttöä eli 37 tehopistettä. Yhdessä pelaamassaan pudotuspeliottelussa hän on tehnyt yhden syöttöpisteen. Los Angeles Kings varasi Amadion vuoden 2014 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella vuorolla 90. Hän pelasi Los Angelesin organisaatiossa kuusi kautta. Kaudella hänet kaupattiin Ottawa Senatorsiin vaihdossa Christian Wolaniniin. Heinäkuussa 2021 Amadio solmi yksivuotisen ja arvoltaan 750 000 dollarin sopimuksen Maple Leafsin kanssa.https://www.sportsnet.ca/nhl/article/maple-leafs-sign-amadio-one-year- two-way-deal-worth-750000/ Lokakuussa 2021 Maple Leafs asetti Amadion vapaiden pelaajien waivers-listalle, josta Vegas Golden Knights poimi hänet joukkueeseensa. https://www.tsn.ca/vegas-golden-knights-michael-amadio- waivers-1.1713852 Heinäkuussa 2024 Amadio palasi vapaana agenttina Senatorsiin kolmivuotisella ja yhteensä 7,8 miljoonan dollarin arvoisella sopimuksella. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ottawa Senatorsin pelaajat Luokka:Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Krister Brommels

Krister Brommels (18. tammikuuta 1919 Bergö – 28. tammikuuta 2020 Helsinki) oli suomenruotsalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka kehitti suomalaista kemianteollisuutta. Brommels valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1945. Hän työskenteli Kymmene Oy:ssä tutkimusinsinöörinä ja käyttöpäällikkönä 1946–1966 sekä klooritehtaan isännöitsijänä 1966–1972 ja johtajana 1973–1984.Vem och Vad 1996, s. 63. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X Johtajakaudellaan hän toteutti merkittäviä uudistushankkeita. Vuosina 1979–1985 hän johti englantilais-belgialais-suomalaista yhtiötä Finnish Peroxides. Brommels hoiti useita luottamustehtäviä muun muassa Kuusankosken kauppalanvaltuustossa ja Kemian keskusliitossa. Hänelle myönnettiin Suomen Leijonan komentajamerkki. Krister Brommelsin isä oli poliitikko Albert Brommels, veli sosiaalineuvos Jarl Brommels (1921–2007), ja hänen poikansa on professori Mats Brommels (s. 1950). ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kuusankosken kaupunginvaltuutetut Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet suomalaiset Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet