EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nygren

Nygren tai Nygrén on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Anders Johan Nygren (1869–1902), suomenruotsalainen kirjailija * Anja Nygren (s. 1963), suomalainen kulttuuriantropologi ja kehitystutkimuksen professori * Buu Nygren (s. 1986), Navajojen reservaatin presidentti * Anneli Nygren (s. 1958), suomalainen mediataiteilija * Eugène Nygrén (1878–1960), suomenruotsalainen teollisuusneuvos ja useiden graafisen alan yritysten toimitusjohtaja * Helge Nygrén (1924–1992), suomalainen urheilukirjailija * Jan Nygren (1934–2019), ruotsalainen näyttelijä * Jonna Nygrén-Jäntti (s. 1979), suomalainen juontaja * Julius Nygrén (1829–1880), suomalainen tuomari, pormestari ja sanomalehdentoimittaja * Magnus Nygren (s. 1990), ruotsalainen jääkiekkoilija * Nils Nygren (s. 1935), suomalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä * Olle Nygren (1929–2021), ruotsalainen speedway-kuljettaja * Sari Nygren, suomalainen televisioesiintyjä, Big Brother -voittaja 2006 * Satu-Marja Nygren, suomalainen puvustaja * Tuomo Nygrén (1947–2024), suomalainen fyysikko ja professori Sukunimensä Nygren muuttaneet: * Yrjö Nora (vuoteen 1933 Nygren, 1910–1994), suomalainen pika- ja aitajuoksija ja liikunnan järjestöaktiivi
Tuusniemen kirkko

Tuusniemen kirkko on Tuusniemellä sijaitseva pystyhirsinen pitkäkirkko, jonka suunnitteli Ernst Lohrmann 1864 ja rakensi Mikko Karjalahti 1869. Kirkon sivuilta ulkonee poikkiakselin kohdassa kaksi leveää ja lähes täyskorkeaa sakaraa, keskustassa on monikulmainen huippuun päättyvä lyhty. Runkohuoneessa, sakaroissa ja eteisissä on matalat satulakatot, ikkunat ovat suorapäätteiset. Sisällä on kolme pylväiden jakamaa laivaa ja tasakatot keskustan särmäkartiokupua lukuun ottamatta. Kirkkoa on korjattu vuonna 1922 ja vuosina 1961–1963. Erillinen kolminivelinen kellotapuli on rakennettu 1818, sen kellot ovat vuosilta 1856 ja 1879. Kirkon pinta-ala on 705 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 820 hengelle. Alttaritaulun Ristiinnaulittu on maalannut apteekkari J. W. E. Petersén 1923. Kirkon nykyiset 20-äänikertaiset urut ovat vuodelta 1990. == Lähteet == Kirkko Luokka:Pohjois-Savon kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset pitkäkirkot Luokka:Suomen 1860-luvulla rakennetut kirkot
Dhanusan piirikunta

Dhanusan piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskisen kehitysalueen Janakpurin vyöhykkeen eteläosassa. Väkirikas piirikunta rajautuu etelässä Intian Biharin osavaltioon, lännessä Mahottarin, pohjoisessa Sindhulin sekä idässä Sirahan ja Udayapurin piirikuntaan. Dhanusassa asui vuonna 2011 yhteensä 754 777 henkeä 138 249 taloudessa (671 364 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1 180 neliökilometriä ja väestötiheys 640 as./km2. Piirikunnan hallintokaupunki Janakpur (97 776 as., 2011) on myös Janakpurin vyöhykkeen keskuspaikka. Se sijaitsee linnuntietä 125 kilometriä pääkaupunki Kathmandusta kaakkoon. Vuonna 2014 muodostettuja kaupunkeja piirikunnassa ovat Chhireswornath, Dhanusadham, Ganeshman-Charnath, Mithila ja Sabaila. Piirikunta ryhmitellään yleensä Nepalin Keskisen Terain (alankovyöhykkeen) osaksi. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 92,5 % voidaan luokitella alempaan trooppiseen ja 7,5 % ylempään trooppiseen kasvillisuusvyöhykkeeseen kuuluvaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Janakpur Luokka:Nepalin piirikunnat
Juho Kirjonen

Juho Antti Kirjonen (s. 8. maaliskuuta 1977 Pöytyä) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja.Juho Kirjonen Playerhistory-sivustolla Kirjonen pelasi Veikkausliigassa 17 ottelua kaudella 2002 edustaen VPS:aa. Ykkösessä hän pelasi 109 ottelua edustaen Interiä (1998), TP-Seinäjokea (1999), MuSaa (2000), Jaroa (2001), RoPS:aa (2003) ja Närpes Kraftia (2004). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Airisto (täsmennyssivu)

Airisto voi tarkoittaa seuraavia: * Airisto, merenselkä Turun saaristossa * Airisto Center, Yrkeshögskolan Sydvästin merialan pelastautumiskoulutuskeskus * Airisto Segelsällskap i Åbo, Turussa toimiva pursiseura == Sukunimi == * Ano Airisto (1894–1947), maalari, toimittaja * Irma Airisto (1920–1990), kuvaamataidon opettaja ja näytelmäkirjailija * Lenita Airisto (s. 1937), missi ja yrittäjä Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Vetokannaksen kirkko

Vetokannaksen kirkko on Vaasan Vetokannaksella sijaitseva vuonna 1961 kivestä rakennettu muodoltaan kotamainen torniton pitkäkirkko, jonka on suunnitellut Gösta Bergman. Kirkon omistaa Vasa Kyrkliga Stiftelsen. Kirkko on vuokrattuna Vetokannaksen kirkon ystävät -yhdistyksellä.Pekka Ruissalo, Vaasalaiskirkon tilat pysyvät jatkossakin kristillisellä yhdistyksellä, Yle.fi, uutiset 1.11.2024, viitattu 1.11.2024 == Historia == Kirkon on suunnitellut kaupungin asemakaava-arkkitehti Gösta Bergman. Kirkon rakentaminen aloitettiin kesällä 1960. Kirkon vuokrasopimus astui virallisesti voimaan 16. tammikuuta 1961 alkaen, jolloin kirkko otettiin käyttöön kirkkosalia lukuun ottamatta. Kirkkosali vihittiin käyttöön 12. helmikuuta 1961. Kirkon peruskorjaus tehtiin vuonna 1997, ja erillinen kellotapuli on rakennettu vuonna 2001. == Arkkitehtuuri == Kuorin kulmauksesta erkanee matala sakasti, vastakkaisesta päädystä asuntosiipi ja urheilusali. Sisäänkäynti kirkkoon on asuntosiiven kautta. Runkohuoneen kolmiomaiset päädyt ulottuvat maahan saakka, samoin kuin katon runkorakenteet. Kirkon pinta-ala on 305 neliötä, ja siellä on istumapaikkoja 80 + 80 hengelle. Kirkon 10-äänikertaiset urut on vuonna 1969 valmistanut Hans Heinrich. Alttarilla on risti. == Lähteet == Luokka:Vaasan kirkkorakennukset Luokka:Suomen kivikirkot Luokka:Vetokannas
Taikapähkinät

Taikapähkinät (Hamamelis) on taikapähkinäkasvien (Hamamelidaceae) heimoon kuuluva puuvartisten kasvien suku. == Tuntomerkit == Taikapähkinät ovat kesävihantia pensaita tai pieniä puita, joiden haaroissa on yksi esilehti. Nuoret haarat ovat karvapeitteisiä. Lehdet ovat ruodillisia ja aluksi korvakkeellisia. Lehtilapa on nahkea tai paperimainen, epäsymmetrinen, sulkasuoninen ja laidaltaan ehyt tai aaltomainen ja hampainen. Kukinto on mykerömäinen tai lyhyen tähkämäinen ja sijaitsee lehtihangassa. Kukinnossa on vain kolme tai neljä kukkaa, jotka ovat kaksineuvoisia. Soikeita ja karvaisia verholehtiä on neljä, samoin terälehtiä. Jälkimmäiset ovat keltaisia, vihertäviä tai punaisia ja nauhamaisia. Heteitäkin on neljä, ja ne ovat lyhytpalhoisia. Ponnet ovat munamaisia, ja kummassakin puoliskossa on vain yksi pölylokero (sporangio). Ponnet avautuvat läpillä. Heteiden kanssa vuorottaisesti on lisäksi neljä joutohedettä, jotka ovat suomumaisia ja erittävät mettä. Sikiäin on puoleksi kehänalainen, ja sen kussakin lokerossa on yksi siemenaihe. Vartalot ovat hyvin lyhyet. Hedelmänä on puutuva kota, joka avautuu keskiosan yläpuolelta kahdeksi liuskaksi. Hedelmäseinän sisäosa (endokarppi) kiinnittyy vain löyhästi puutuneeseen ulkokerrokseen (eksokarppi). Siemenet ovat soikeita ja niissä on mehevä valkuainen eli endospermi.Flora of China: Hamamelis == Levinneisyys == Taikapähkinät ovat levinneet Kiinaan (missä on yksi endeeminen laji), Japaniin ja Pohjois- Amerikkaan. == Luokittelu == Taikapähkinöiden sukuun kuuluu kuusi lajia. Merkittävimmät ovat amerikantaikapähkinä (Hamamelis virginiana), kiinantaikapähkinä (Hamamelis mollis), japanintaikapähkinä (Hamamelis japonica) ja risteymälaji puistotaikapähkinä (Hamamelis × intermedia, kiinan- ja japanintaikapähkinän risteymä).Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hamamelis – taikapähkinät == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Taikapähkinät – Hamamelis *
Vahdon kirkko

Vahdon kirkko (ruots. Vahto kyrka) on Ruskon Vahdolla sijaitseva vuonna 1803 rakennettu puinen suorakaiteinen pitkäkirkko, joka suunniteltiin Tukholman yli-intendentinvirastossa. Vuonna 1837 kirkon ulkomuotoa uudistettiin länsipäädystä, johon rakennettiin kellotorni ja eteläisen pitkän sivun kohdalta, johon rakennettiin toinen eteinen. Vanhan kellotapulin alaosa on kirkon eteläpuolella varastona, yläosa purettiin, kun kellotorni rakennettiin. Kellot ovat vuosilta 1708 ja 1878. Kirkossa on suorakaiteiset ikkunat, holvikatto ja holvatut parvet sakastin ja asehuoneen yläpuolella. Kirkkoa on korjattu aiemmin vuosina 1873, 1875, 1879, 1903, 1909, 1951 ja 1965. Kirkon pinta-ala on 208 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 300 hengelle. Kirkon käytössä olevan alttaritaulun Ylösnousseen ilmestyminen ristin äärellä olevile opetuslapsille on maalannut Teodor Schalin 1906, vanhemman kirkon alttaritauluista Viimeinen tuomio Petter Lang 1747 ja vanhimman Ehtoollinen Lars Myra 1704. Kirkon vanhat 8-äänikertaiset urut oli valmistanut Kangasalan urkutehdas 1928, niiden julkisivu oli Alberg Filénin uruista vuodelta 1876. Nykyiset urut ovat vuodelta 2001. Kirkon sisätilojen peruskorjaus tehtiin 1999, jolloin myös tuotiin esiin maalaukset lehtereiden reunuksissa. Kirkon ulkomaalaus taas tehtiin 2003. == Lähteet == Kirkko Luokka:Varsinais-Suomen kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset pitkäkirkot Luokka:Suomen 1800-vuosikymmenellä rakennetut kirkot
Dropout – hylätyt

Dropout – hylätyt () on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut Tinto Brassin ohjaama italialainen romanttinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Franco Nero ja Vanessa Redgrave. Vuotta myöhemmin Brass, Nero ja Redgrave tekivät yhteistyötä elokuvassa La vacanza (1971). Dropout – hylätyt kertoo mielisairaalasta karanneesta miehestä, joka saa apua kotirouvalta, kun he yrittävät puhdistaa miehen nimen. Alun perin Carlo Ponti suostui tuottamaan elokuvan, mutta Pontin vetäydyttyä Brass, Nero ja Redgrave päättivät rahastaa elokuvan itse. Dropout – hylätyt -elokuva kuvattiin Lontoossa kesällä 1970. Dropout – hylätyt sai ensi-iltansa Ranskassa 18. joulukuuta 1970. Elokuva sai Italian ensi-iltansa 22. helmikuuta 1971. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 28. syyskuuta 1973. Medusa Distribuzione vastasi elokuvan teatterilevityksestä Italiassa. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1970 italialaiset elokuvat Luokka:Romanttiset draamaelokuvat Luokka:Independent- elokuvat
Pentti Aho

Pentti Aho -nimisiä henkilöitä ovat: * Pentti Aho (1925–1992), tupakkaoikeudenkäynnistään tunnetuksi tullut syöpäpotilas * Pentti Aho (s. 1934), kirvesmies, rakennusmestari ja kirjailija
Blåmannsisen

Blåmannsisen () on lakijäätikkö Nordlandin läänissä, Pohjois-Norjassa. Pinta- alaltaan 87 km² laajuinen jäätikkö on Norjan viidenneksi suurin, ja sijaitsee kahden kunnan, Fausken ja Sørfoldin, alueilla. == Lähteet == Luokka:Norjan jäätiköt Luokka:Nordlandin läänin maantiede Luokka:Fauske Luokka:Sørfold
Hardangerjøkulen

Hardangerjøkulen on lakijäätikkö Hordalandin läänissä, Vestlandetissa, Norjassa. Pinta-alaltaan 73 km² laajuinen jäätikkö on Norjan kuudenneksi suurin, ja sijaitsee kahden kunnan, Eidfjordn ja Ulvikin, alueilla. Sen korkeus on enimmillään 1 876 metriä.Hardanger. Otavan Iso tietosanakirja. Osa 3, palsta 398. Helsinki: Otava 1962 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Norjan jäätiköt Luokka:Hordalandin läänin maantiede Luokka:Eidfjord Luokka:Ulvik
Myklebustbreen

Myklebustbreen on lakijäätikkö Sognin ja Fjordanen läänissä, Vestlandetissa, Norjassa. Pinta-alaltaan 57 km² laajuinen jäätikkö on Norjan seitsemänneksi suurin, ja sijaitsee kolmen kunnan, Gloppenn, Strynin ja Jølsterin, alueilla lähellä Jostedalsbreen-jäätikköä. == Lähteet == Luokka:Sognin ja Fjordanen läänin jäätiköt
Okstindbreen

Okstindbreen on lakijäätikkö Nordlandin läänissä, Pohjois-Norjassa. Pinta- alaltaan 46 km² laajuinen jäätikkö on Norjan kahdeksanneksi suurin, ja sijaitsee Hemnesin kunnan alueella. == Lähteet == Luokka:Norjan jäätiköt Luokka:Nordlandin läänin maantiede Luokka:Hemnes
Lyhty (yhdistys)

Helsingin lyhytaikaiskoti ja työpaja Lyhty ry on vuonna 1993 perustettu yleishyödyllinen yhdistys, jonka päätavoitteena on toimia kehitysvammaisten ja heidän omaistensa hyvinvoinnin edistämiseksi. Lyhty ry tarjoaa aikuisille kehitysvammaisille asumis- ja oppimispalveluja ja työ- ja päivätoimintaa. Lisäksi yhdistys järjestää kulttuuritapahtumia, koulutusta ja vapaa-ajan toimintaa. Lyhdyn eettisenä toimintaperiaatteena on toimia aktiivisesti yhteiskunnan kehittämiseksi ja hyvinvoinnin edistämiseksi. Lyhdyn työpajoja ovat: * Taide ja tekstiilityöpaja Luovilla, jossa on mahdollista ilmaista ja kehittää itseään käsityön, muotoilun ja erityistaiteen keinoin. * Kulttuurityöpaja Valo, joka tarjoaa työpaikkoja esittävän taiteen parissa toimiville kehitysvammaiselle aikuiselle. Kultturityöpaja Valossa toimii mm. Pertti Kurikan nimipäivät, Kalle Salonen Jazzband sekä Radio Valon media- asema. * Radiotyöpaja Valo, jonka ohjelmaa voi seurata osoitteessa www.radiovalo.fi. Radio Valo on tuottanut ohjelmasisältöjä mm. Radio Helsingille ja Basso Radiolle sekä Kotimaa24:n toimitukselle. * Ulkotyöpaja Lato, jossa työskennellään monipuolisesti pihoilla, puutarhoissa ja metsässä vuodenaikojen mukaan rytmitetyissä tehtävissä. * Kahvilatyöpaja, jossa työhön sisältyy kahvilapalvelun asiakaspalvelu- ja ruoanvalmistustehtäviä sekä kahvilapalvelun perustyötehtäviä. * Erillistyöpaikat, joissa työtehtävät ja tukitoimet räätälöidään yksilöllisesti jokaiselle erikseen. * Oppimisyksikkö Lamppu, jossa on mahdollisuus peruskoulussa hankittujen tietojen täydentämiseen ja arkielämän taitojen vahvistamiseen. Lyhdyssä toimii myös valokuvaustyöpaja, joka on vuodesta 2001 tehnyt yhteistyötä valokuvaaja Pekka Elomaan kanssa. Työryhmän yhteisprojekteja ovat mm. Oikealla planeetalla (2005) ja Hyvää päivää, herra Holbein? (2009–). Holbein -sarjan innoittajana on ollut renessanssimaalari Hans Holbein nuoremman (1497–1543) muotokuvat. Mikkelin valokuvakeskus on julkaissut kyseistä sarjaa esittelevän kirjan sekä suomeksi että englanniksi. Projektin teoksia nähtiin Keravan taidemuseon näyttelyssä Kuka painoin nappia Herra Holbein? vuonna 2015 . == Lähteet == Luokka:Vammaisten huolto
Harbardsbreen

Harbardsbreen on lakijäätikkö Sognin ja Fjordanen läänissä, Vestlandetssa, Norjassa. Pinta-alaltaan 36 km² laajuinen jäätikkö on Norjan kymmenenneksi suurin, ja sijaitsee Lusterin kunnan alueella, Breheimenin kansallispuistossa. == Lähteet == Luokka:Sognin ja Fjordanen läänin jäätiköt
Aila Lavaste

Aila Mirjam Kaarina Lavaste, o.s. Huttunen, (s. 24. huhtikuuta 1950 Tampere) on suomalainen ohjaaja ja dramaturgi, joka toimi työurallaan myös näyttelijänä ja teatterin johtajana. == Henkilöhistoria ja ammattiura == Lavaste syntyi diplomi-insinööri Veikko Huttusen ja rautatievirkailija Kirsti Louhon perheeseen. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1970–1985 oli teatteriohjaaja Kimmo Lavaste ja toinen vuodesta 1987 on järjestäjä Timo Ailio. Lavaste tuli ylioppilaaksi 1969 ja opiskeli Tampereen yliopistossa 1969–1973 ja Teatterikorkeakoulussa 1975–1979, teatteritutkinnon hän suoritti 1987. Lavaste oli Turun kaupunginteatterin vs. dramaturgi 1980–1981, Kokkolan kaupunginteatterin näyttelijä 1981–1982, Imatran teatterin ohjaaja-dramaturgi 1983–1984, Salon teatterin johtaja ja ohjaaja 1985–1987, Tampereen yliopiston näyttelijätyön assistentti 1987–1991 ja Vaasan kaupunginteatterin dramaturgi 1991–1995. Hän toimi Kajaanin kaupunginteatterin johtajana 1995–2000 ja Jyväskylän kaupunginteatterin johtajana 2001–2007, vapaa ohjaaja ja dramaturgi hän on ollut vuodesta 2007. Lavaste on opettanut useilla teatterialan kursseilla vuodesta 1978 lähtien. Hän on ollut mukana muun muassa valtion näyttämötaidetoimikunnassa, Suomen Teatteriohjaajien Liiton hallituksessa sekä Tampereen Teatterikesän johtoryhmässä. Lavaste sai Silmänkääntäjä-palkinnon 2004 ja Jyväskylän kaupungin Kiitos kulttuurista -tunnustuksen 2006. Valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha hänelle myönnettiin 2009 ja taiteilijaeläke 2016. Vuonna 2018 Lavaste sai Pro Finlandia -mitalin. == Teoksia == * Harrastajateatteri ja teksti (1985) * Teatteri on tässä: Jyväskylän kaupunginteatteri 1961–2001, Hannele Ruotsalon kanssa (2001) * Vieraassa takissa (2015) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka: Suomalaiset dramaturgit Luokka:Kajaanin kaupunginteatterin johtajat Luokka:Jyväskylän kaupunginteatterin johtajat Luokka: Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Hypojodihapoke

Hypojodihapoke (HIO) on epäorgaaninen yhdiste ja yksi jodin happihapoista. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä. Hypojodihapokkeen suolat ovat hypojodiitteja ja ne ovat hieman hypojodihapoketta pysyvämpiä. ==Ominaisuudet ja valmistus== Hypojodihapoke on sellaisenaan pysymätön yhdiste ja tunnetaan vain vesiliuoksena. Se on erittäin heikko happo ja sen happovakion arvo on 2,3·10-11. Hypojodihapoke on voimakas hapetin. Hypojodihapoke on epästabiili ja disproportioituu helposti esimerkiksi valon vaikutuksesta jodiksi ja jodihapoksi. :5 HIO → HIO3 \+ 2 I2 \+ 2 H2O Hypojodihapoketta voidaan valmistaa jodin ja elohopeaoksidin vesisuspension välisellä reaktiolla. Sitä muodostuu myös eräiden jodiyhdisteiden kuten jodikloridin hydrolyysin tuotteena. :2 I2 \+ HgO + H2O → 2 HIO + HgI2 :ICl + H2O → HIO + HCl Hypojodihapoke reagoi alkeenien kanssa muodostaen jodialkoholeja. Sillä on myös antibakteerisia ominaisuuksia, mutta hypojodihapokkeen pysymättömyyden vuoksi sitä ei juurikaan käytetä tähän tarkoitukseen. ==Lähteet== Luokka:Epäorgaaniset hapot Luokka:Jodiyhdisteet
Here for You

”Here for You” on slovenialaisduo Maraayan kappale, jolla se edusti Sloveniaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa. Kappale julkaistiin 17. maaliskuuta 2015 ja sen kesto on kolme minuuttia ja 24 sekuntia. Here for Youn ovat säveltäneet duon jäsenet Aleš ja Marjetka Vovk ja sanoittaneet Aleš Vovk ja Charlie Mason. Maraaya esitti kappaleen Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa, sijoittui viidenneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa duo sijoittui 27 osallistujasta 14:nneksi.http://www.eurovision.tv/page/history/year/participant- profile/?song=32803 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Slovenian euroviisuedustuskappaleet
Hour of the Wolf (kappale)

Hour of the Wolf () on Elnur Hüseynovin kappale, jolla hän edusti Azerbaidžania vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä. Kappale julkaistiin 2. huhtikuuta 2015 ja sen kesto on kaksi minuuttia ja 59 sekuntia. Kappaleen ovat säveltäneet Nicolas Rebscher, Nicklas Lif sekä Lina Hansson ja sanoittaneet Rebscher, Lif, Hansson sekä Sandra Bjurman.http://www.eurovision.tv/page/history/year/participant- profile/?song=32723 Kaikki kappaleen tekijät ovat ruotsalaisia. Hour of the Wolf kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa. Siellä se sijoittui kymmenenneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa se sai 49 pistettä ja saavutti sijan 12. Elnur Hüseynov edusti Azerbaidžania Eurovision laulukilpailussa myös vuonna 2008. == Lähteet == Luokka:Azerbaidžanin euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2015 euroviisuedustuskappaleet
HMS Vale (P155)

HMS Vale (runkonumero P155) oli Ruotsin laivaston Hugin-luokan partioalus. == Valmistus == Alus tilattiin 15. toukokuuta 1975 Mandalista Westermoen Hydrofoil A/S:ltä. Se laskettiin vesille 30. lokakuuta 1978 ja liitettiin laivastoon 26. huhtikuuta 1979.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 250Gardiner, Robert s. 450 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 22. syyskuuta 1995 ja myytiin seuraavana vuonna. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Hugin-luokan partioalukset
Crime and Punishment

Crime and Punishment (; ) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Menahem Golanin ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama venäläis-puolalais-yhdysvaltalainen draamaelokuva, joka perustuu Fjodor Dostojevskin romaaniin Rikos ja rangaistus (1866). Elokuvan pääosissa ovat Crispin Glover, Vanessa Redgrave, John Hurt ja Margot Kidder. Dostojevskin romaanista poiketen Crime and Punishment sijoittuu nykyaikaan. Elokuva kertoo nuoresta opiskelijasta, jonka mieltä kalvaa hänen tekemänsä murha. Crime and Punishment kuvattiin Moskovassa vuonna 1993. Elokuva sai ensi-iltansa vasta Moskovan elokuvajuhlilla 27. kesäkuuta vuonna 2002. Elokuvan Yhdysvaltain ensi-ilta oli 9. lokakuuta 2005. Metro-Goldwyn- Mayer vastasi elokuvan teatterilevityksestä Yhdysvalloissa. Crime and Punishment julkaistiin DVD:nä 12. huhtikuuta 2005. Elokuva voitti WorldFest- Houstonin elokuvajuhlilla parhaan independent-elokuvan Platinum-palkinnon vuonna 2007. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Venäläiset elokuvat Luokka:Puolalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2002 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Independent- elokuvat Luokka:Uudelleenfilmatisoinnit Luokka:Menahem Golanin ohjaamat elokuvat
September (täsmennyssivu)

September (suom. syyskuu) voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * September eli Petra Marklund (s. 1984), ruotsalainen poplaulaja * September, edellä mainitun laulajan albumi vuodelta 2004 * September, Stingin ja Zuccheron duettolaulu vuodelta 2020 * Syyskuu (September), Woody Allenin elokuva vuodelta 1987.
Richairo Živković

Richairo Juliano Živković (, s. 5. syyskuuta 1996 Assen) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa kiinalaisseura Changchun Yataita. Oikeajalkainen Živković on pelipaikaltaan hyökkääjä.http://www.transfermarkt.co.uk/richairo- zivkovic/profil/spieler/252755 == Ura == === Seurajoukkueura === Živković aloitti uransa Eredivisien FC Groningenissa. Debyytti seuran ykkösjoukkueen paidassa tapahtui jo 16-vuotiaana, joulukuussa 2012 Heracles Almeloa vastaan.http://www.transfermarkt.co.uk/richairo- zivkovic/leistungsdatenverein/spieler/252755 Avausmaali syntyi elokuussa 2013 NEC Nijmegenia vastaan. Živković pelasi Groningenissa 37 ottelua onnistuen maalinteossa 11 kertaa. Heinäkuussa 2014 Živković siirtyi Eredivisien hallitsevaan mestariin AFC Ajaxiin, jonka paidassa hän debytoi joulukuussa 2014 FC Utrechtia vastaan. Avausmaali syntyi seuraavalla kierroksella SBV Excelsiorin verkkoon. Kaudella 2014–2015 Živković debytoi Ajaxin paidassa myös Mestarien liigassa ja Eurooppa-liigassa. Živković pelasi Ajaxissa kaikkiaan seitsemän Eredivisien ottelua. Hän pelasi Ajaxin alle 21-vuotiaiden joukkueessa 40 toisen sarjatason ottelua, joissa teki 27 maalia. Lisäksi hän pelasi lainasopimuksilla Willem II.ssa 16 ja Utrechtissa 34 Eredivisien ottelua. Živković siirtyi kesällä 2017 Jupiler Pro Leaguen KV Oostendeen, ja pelasi puolentoista kauden aikana pudotuspelit mukaan lukien 50 Belgian pääsarjaottelua, joissa teki 12 maalia. Hän siirtyi Changchun Yataihin helmikuussa 2019 ja pelasi tulokaskaudellaan Kiinan kakkosliigassa 25 ottelua, joissa teki 16 maalia. Kevätkauden 2020 hän oli lainalla Englannin Valioliigan Sheffield Unitedissa mutta pääsi vaihtopelaajana kentälle vain viidessä ottelussa. === Maajoukkueura === Živković on edustanut Alankomaita alle 18-, 19-, 20- ja 21-vuotiaissa. Alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa hän on pelasi vuosina 2013–2015 kymmenen ottelua tehden niissä viisi maalia. Alle 21-vuotiaissa hän teki yhdeksässä ottelussa neljä maalia vuosina 2016–2018. == Muuta == Živkovićin sukunimi on peräisin hänen äidiltään, joka on kotoisin Serbiasta. Živkovićin isä, joka jätti perheen Richairon ollessa pieni, on puolestaan kotoisin Alankomaihin kuuluvalta Curaçaolta. Živković voi siis näin halutessaan edustaa maajoukkuetasolla Serbiaa, Alankomaita tai Curaçaoa. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saseka

Saseka oli Helsingissä sekä Helsingin maalaiskunnassa vuosina 1935–1961 toiminut tiili- ja kevytbetonitehdas, joka vuonna 1961 fuusioitiin Lohjan Kalkkitehdas Oy:öön. Sen jälkeen Saseka-nimi toimi Lohja-yhtiön yhtenä tavaramerkkinä ja tuoteryhmän nimenä. Lohjan toimitusjohtaja Petter Forsström oli omistanut Sasekan vuodesta 1937, ja Lohjan Kalkkitehtaan omistukseen se tuli 1943. Saseka-nimi tulee sanoista santa, sementti ja kalkki. Saseka otti perustamisvaiheessa 1935 hoitoonsa Malmin rautatieaseman lähellä Pukinmäessä aloitettua kalkkihiekkatiilitehtaan toimintaa. Tehdas ja sen yhteydessä ollut hiekkakuoppa olivat tulleet Helsingin kaupungin omistukseen, ja Saseka vuokrasi ne käyttöönsä viideksi vuodeksi. Petter Forsströmin tultua Sasekan omistajaksi tuotanto-ohjelmaan otettiin myös höyrykarkaistu Siporex- kevytbetoni. Valmistus aloitettiin Helsingin maalaiskuntaan tuolloin kuuluneessa Tapanilassa 1935, kunnes juuri ennen talvisotaa valmistui uusi tehdas Helsingin maalaiskunnan Vuosaareen, josta Saseka oli ostanut Vuosaaren kartanon suurine hiekkavaroineen. Sementti saatiin Lohjan Kalkkitehtaalta, joka osti Sasekan kaikki osakkeet 1943. Kalkki saatiin pääosin Sipoon kalkkitehtaalta. Saseka fuusioitiin Lohjan Kalkkitehdas Oy:hyn 1961, minkä jälkeen sen nimen alla harjoitettiin tiili- ja kevytbetonituotannon ohella myös betoni- ja muovilattioiden valua ja rappausurakointia. Vuonna 1978 Sasekan Siporex-liiketoiminta siirtyi hallinnollisesti Lohjan Elementtitehtaat -tuoteryhmään. Vuodesta 1972 lähtien Siporexia valmistettiin myös Ikaalisiin perustetussa tehtaassa, ja Vuosaaressa sen tuotanto lopetettiin vuonna 1978. Kahi-tiilet siirrettiin Lohjan Rudus-tuoteryhmään, ja niitä valmistettiin 1960-luvun lopulta lähtien myös Salon Kiikalassa, Oulussa ja vuodesta 1975 Nurmijärven Rajamäellä. Vuosina 1976–1984 Sasekan Vuosaaren tehtaalla valmistettiin Lohjan Solifer-asuntovaunuja. Kallahden Hiekkajaalanpuistoon on jätetty Sasekan hiekkalaivojen purkamisessa käytettyjen nostureiden perustuksia muistoksi tehtaan toiminnasta. == Kerhotalo Saseka == Saseka-talo on arkkitehti Pirkko Wesamaan suunnittelema, Sasekan Vuosaareen vuonna 1952 rakentama ruokalarakennus. Kostholli 8 on vuodesta 1995 toiminut alueen kerhotalona Helsingin kaupungin omistuksessa. Alueen kiinteistö- ja asuntoyhtiöiden asukkaat kustantavat kerhotalon toiminnan yhtiövastikkeillaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Suomalaiset rakennustuotevalmistajat Luokka:Helsingin historia Luokka:Suomalaiset tiilitehtaat Luokka:Vuosaari Luokka:Rakentamisen tuotemerkit
Hakunilan kirkko

Hakunilan kirkko on Vantaan Hakunilassa sijaitseva kirkko, joka on osa Hakunilan seurakuntaa. Se suunniteltiin alun perin vuosina 1975–1976 seurakuntakeskukseksi. Teräsbetonirunkoisen, kalkkisementtitiilisen ja pohjamuodoltaan lähes pyöreän kirkon suunnitteli arkkitehti Pauli Halonen. Vuonna 1994 rakennuksessa tehtiin laajennus- ja korjaustöitä Halosen johdolla, ja piispa Eero Huovinen vihki sen samana vuonna kirkoksi. Rakennuksen seinäpinnat ovat polveilevat, korkeat ikkunat sijaitsevat kapeissa seinän kohdissa. Kirkkosalin seinät on roiskerapattu, sisäkatto on tasainen ja verhottu alumiinisäleiköllä. Kirkon yhteydessä on kirkkoherranvirasto, erillinen pienempi kappeli, seurakuntasali ja kerho- ja toimistotiloja. Kirkkosalin kalusteet ovat siirreltäviä alttari mukaan lukien. Kirkon kokonaispinta-ala on 1 321 neliötä ja siellä on istumapaikkoja yhteensä 280 hengelle. Kirkon 12-äänikertaiset urut on valmistanut urkurakentamo Matti Erola vuonna 1987. Kirkkotekstiilit ovat taiteilija Raija Rastas-Vähäsarjan suunnittelemia, alttarin krusifiksin on tehnyt virolainen kuvanveistäjä Aleksander Litvinov, alttariseinän lasimaalaukset taiteilija Dolores Hoffman Tallinnasta. == Toiminta == Kirkossa on monenlaista toimintaa koko vuoden ajan. Kirkossa pidetään esimerkiksi monenlaisia messuja, konfirmaatioita ja muita rippikouluun liittyviä tapahtumia sekä kirkon voi varata häitä, hautajaisia tai ristiäisiä varten. Kirkossa järjestetään myös iltapäiväkerhoja ja "Lepaani" eli Hakunilan kirkon nuorisoilta. == Lähteet == Luokka:Vantaan kirkkorakennukset Luokka:Suomen kivikirkot Luokka:Hakunila
Sofia (Ruotsin prinsessa)

Prinsessa Sofia, Värmlannin herttuatar (alun perin Sofia Kristina Hellqvist, s. 6. joulukuuta 1984 Danderyd, Ruotsi) on Ruotsin prinssi Carl Philipin puoliso. Avioliiton myötä Sofia Hellqvististä tuli prinsessa Sofia ja Värmlannin herttuatar. Hellqvist tuli tunnetuksi Ruotsissa glamourmallina sekä kilpailijana tosi-tv -sarjassa Paratiisihotelli vuonna 2005. Hellqvist oli ammatiltaan joogaopettaja, joksi hän opiskeli New Yorkissa Paratiisihotellin jälkeen. Hellqvist on seurustellut prinssi Carl Philipin kanssa vuodesta 2010 lähtien. Heidän suhteensa alkua voi kuvata vaikeaksi, koska kuningasparin oli ensin vaikea hyväksyä Sofiaa kuninkaalliseen perheeseen hänen taustastaan johtuen. He kuitenkin muuttivat yhteen vuonna 2011 ja kihlautuivat 27. kesäkuuta 2014. == Avioliitto == Sofia ja Carl Philip avioituivat 13. kesäkuuta 2015 Tukholmassa, heidät vihittiin Tukholman kuninkaanlinnan kirkossa. Prinsessa Sofian hääpuvun suunnitteli ruotsalainen muotisuunnittelija Ida Sjöstedt, puvussa on kolmea eri valkoisen sävyä. Leninki on silkkikreppiä, jonka päällä on italialaista silkkiorganzaa, olkaimettoman leningin yläosa ja pitkät hihat ovat pitsiä. Leningissä ja laahuksessa on couture-pitsistä tehtyjä käsin leikattuja ja ommeltuja applikaatioita. Huntu on morsiustylliä ja kirjailtu seitinohuella puuvillapitsillä. Prinsessa Sofian diadeemi on lahja kuninkaalta ja kuningattarelta. Prinssi Carl Philip oli pukeutunut tummansiniseen laivaston juhlaunivormuun, jonka malli on vuodelta 1878. === Lapset === Prinssiparin esikoinen, Alexander Erik Hubertus Bertil, syntyi 19. huhtikuuta 2016 klo 18.25 Danderydin sairaalassa. Toinen lapsi, Gabriel Carl Walther, syntyi 31. elokuuta 2017 klo 11.24 samassa sairaalassa kuin isoveljensä prinssi Alexander. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Prinsessa Sofia Ruotsin kuningashuoneen www-sivulla Luokka:Ruotsin prinsessat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kielitieteellinen taistelu

Kielitieteellinen taistelu (engl. the linguistic wars) tarkoittaa pitkällistä akateemista kiistaa Yhdysvaltojen generatiivisessa kielitieteessä. Kiista alkoi erimielisyyksistä Noam Chomskyn ja hänen varhaisten oppilaidensa ja kollegoidensa välillä 1960- ja 1970-luvuilla. Lingvistit kuten Paul Postal, John Robert Ross, George Lakoff ja James McCawley ehdottivat vaihtoehdoksi generatiivista semantiikkaa, joka käytännössä käänsi Chomskyn teorian päälaelleen keskittymällä kieliopin sijasta semantiikkaan Chomskyn syvärakenteen perustana. Chomsky ja muut generatiiviset kielitieteilijät väittivät, että merkitys syntyy käytettyjen sanojen taustalla olevasta järjestyksestä, kun taas generatiivisen semantiikan kannattajien mukaan sanojen merkitys määrää niiden järjestyksen. Chomskyn teorian kritiikki keskittyi pääasiassa kahteen erilliseen seikkaan: ensinnäkin, syvärakenne (engl. deep structure) on generatiivisten semantikkojen mielestä hyödytön konsepti, joka pitäisi hylätä. Uuden liikkeen mukaan kielitieteellisen kuvauksen tulisi lisäksi pohjautua semantiikkaan eikä kielioppiin, kuten Chomskyn transformatiivisessa teoriassa. Chomskya seuraava koulukunta vastasi kritiikkiin ilmoittamalla, että syvärakenteen tietty taso määräytyy kielitieteellisen kuvauksen yksinkertaisuuden ja yleisyyden mukaan. Lisäksi heidän mukaansa oletus, että kielitieteellisen kuvauksen on perustuttuva semantiikkaan, olisi järjetön, koska se mitätöisi sukupolvien kielitieteellisen edistyksen. Kielitieteellinen taistelu päättyi lopulta Chomskyn ja hänen seuraajiensa "voittoon". George Lakoffin mukaan syynä oli Chomskyn akateeminen vaikutusvalta. Lakoff kirjoitti tapauksesta: "Kun Chomsky alkoi kritisoida meitä vuonna 1967, minä olin 26-vuotias, Haj [Ross] ja Jim [McCawley] olivat 29 ja Paul [Postal] 30. Olimme häneen verrattuna lapsia, meillä ei ollut minkäänlaista auktoriteettia. Olimme lähteneet sotimaan yhtä historian merkittävimmistä kielitieteilijöistä, kaiken lisäksi yhdessä hänen lempiaiheistaan." Sen sijaan Newmeyerin mukaan generatiivinen kielioppi hylättiin, koska se todettiin empiirisesti vääräksi. Generatiivisesta semantiikasta kehittyi myöhemmin vaihtoehtoinen kielitieteellinen malli, joka tunnetaan psykolingvistiikkana. Psykolingvistiikka tutkii kielen ymmärtämisen yhteyttä neurologisiin funktioihin. Generatiiviset semantikot olettavat, että kielen omaksumiselle on aivoissa oma erityinen alueensa, kun taas kognitiiviset kielitieteilijät kiistävät sen. Sen sijaan he väittävät, että kielen ymmärtämiseen tarvittava tiedonkäsittelytaito on vastaava kuin ei- kielellisiin tehtäviin tarvittavat taidot. Nykyään tieteenalasta käytetään yleisemmin nimeä neurolingvistiikka. == Kirja== Randy Allen Harris on kirjoittanut aiheesta kirjan The Linguistics Wars (ISBN 9780195098341). Kirja on julkaistu englanniksi 1993. Sitä ei ole suomennettu. == Lähteet == Luokka:Kielitiede Luokka:Noam Chomsky
Cape Canaveral AFS SLC-20

Cape Canaveral Air Force Station Space Launch Complex 20 (SLC-20) on rakettien laukaisukompleksi Cape Canaveralin avaruustukikohdassa Floridassa. Kompleksia on käytetty vuosina 1960–2000 Titan I-, Titan III-, Starbird-, Red Tigress ja Super Loki -rakettien laukaisuihin. ==Historia== LC-20 -alustan rakentamisesta tehtiin sopimus rakennuttajan kanssa huhtikuussa 1956. Työt olivat käynnissä helmikuussa 1957, ja valmistuivat syyskuussa 1959. Alustalta tehtiin ensimmäinen Titan I -laukaisu heinäkuussa 1960 ja viimeinen seuraavan vuoden joulukuussa. Alusta muunneltiin Titan III-raketille soveltuvaksi, ja ensimmäinen IIIA-raketin laukaisu tapahtui syyskuussa 1964 ja viimeinen toukokuussa 1965. Alusta muunneltiin tämän jälkeen X-20 Dyna-Soar -ohjelmaan soveltuvaksi, mutta deaktivoitiin ohjelman peruuntumisen jälkeen huhtikuussa 1967. LC-20 otettiin uudelleen käyttöön marraskuussa 1988, jolloin sitä alettiin modifioimaan Starbird-ohjelmaa varten. Vanhan alustan paikalle rakennettiin kaksi uutta, 20A ja 20B. Muunnostyöt valmistuivat seuraavan vuoden joulukuussa ja ensimmäinen Starbird-laukaisu tapahtui joulukuussa 1990. Kompleksilta laukaistiin elo-lokakuussa 1991 Strategic Defense Initiativen Red Tigress 1A ja 1B raketit, sekä saman organisaation Red Tigress II –sarjan raketit 2A ja 2B. Alustan laukaisulaitteistot purettiin vuonna 1995 ja se deaktivoitiin seuraavana vuonna. (archive.org) Kompleksin puhdistustöiden jälkeen se palautettiin käyttöön vuonna 2000, jolloin kompleksilta laukaistiin kolme Super Loki -rakettia. ==Katso myös== *Luettelo Cape Canaveralin ja Merritt Islandin laukaisualustoista == Lähteet == SLC-20
Amadou Diagne

Amadou Diagne on senegalilainen griotmuusikko. Hän on kotoisin griotsuvusta Dakarin ympäristöstä. Hän soitti vuosien ajan lyömäsoittimia l'Orchestre National du Senegalissa. Muutettuaan Englantiin hän on jatkanut uraansa laulaja-lauluntekijänä ja multi-instrumentalistina. Hänen tyylinsä perustuu vahvasti Länsi-Afrikan perinnemusiikin ja -rytmien varaan. Suurimman osan lauluistaan Diagne kirjoittaa ja esittää wolofin kielellä, mutta hän on käyttänyt myös ranskan ja englannin kieliä.Amadou Diagne: About Laulamisen ja rumpujensoiton lisäksi Diagne myös soittaa kitaraa ja koraa.World Music Network: Introducing Amadou Diagne Saatuaan levytyssopimuksen World Music Networkilta Diagne julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa (Introducing Amadou Diagne) vuonna 2012. Se ylsi 16. sijalle Euroopan maailmanmusiikkilistoilla. Seuraava albumi Yakar, jonka tuotti Griselda Sanderson, julkaistiin Waulk Recordsin kautta toukokuussa 2013. Albumi muun muassa sai neljä tähteä Songlines-lehden arvostelussa. Diagne on esiintynyt Penzancen Golowan- festivaalilla. Hänen musiikkiaan on esitetty radiossa muun muassa Australiassa, Israelissa, Tanskassa ja Yhdysvalloissa sekä BBC Radio 3:n Late Junction -lähetyksessä. Diagnen pääasiallisesti Isossa-Britanniassa toimivan yhtyeen nimi on Group Yakar.Amadou Diagne: Group Yakar == Lähteet == Luokka:Senegalilaiset muusikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Cape Canaveral AFS LC-25

Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 25 (LC-25) on rakettien laukaisukompleksi Cape Canaveralin avaruustukikohdassa Floridassa. Kompleksia käytettiin vuosina 1958–1979 Polaris, Poseidon ja Trident -ohjusten koelaukaisuihin. ==Historia== LC-25 -alustaa alettiin suunnitella elokuussa 1956, ja sen rakennussopimus tehtiin maaliskuussa 1957. Ensimmäinen alusta, 25A, valmistui joulukuussa 1957 ja toinen, 25B, seuraavan vuoden tammikuussa. Alusta 25B oli varustettu laivan liikkeitä mukailevalle laitteistolla, jota pyrittiin käyttämään sukellusveneen liikehdinnän simulointiin koelaukaisuissa. Alustat rakennettiin Yhdysvaltain laivaston Polaris-ohjelmaa varten, jonka laukaisut käynnistyivät huhtikuussa 1958. LC-25:ltä laukaistiin kaikkiaan 68 erityyppistä Polaris-ohjusta vuoteen 1965 mennessä. 25B-alustan laivasimulaatiot päättyivät lokakuussa 1961. Suurempien Poseidon-ohjuskokeita varten rakennettujen alustojen 25C ja 25D rakentaminen käynnistyi 1967. Alustaa 25C käytettiin elokuusta 1968 kesäkuuhun 1970 kaikkiaan 16 Poseidon- ohjuksen laukaisuun. Alustalta 25D tehtiin vain yksi Poseidon-laukaisu 17. syyskuuta 1969. Vanhemmat A ja B-alustat poistettiin käytöstä saman kuun aikana. 25C-alustan käyttö jatkui tammikuusta 1977 tammikuuhun 1979 kahdeksallatoista Trident-koelaukaisulla, joiden päätyttyä kompleksin laukaisualustat poistettiin lopullisesti käytöstä. Alustojen LC-25 ja LC-29 maanalaisten rakenteiden päälle alettiin 2012 rakentamaan uutta Strategic Weapons System Ashore –asejärjestelmien testausaluetta. Rakennustöiden oli tarkoitus jatkua vuoteen 2015. ==Katso myös== *Luettelo Cape Canaveralin ja Merritt Islandin laukaisualustoista == Lähteet == LC-25
Rolpan piirikunta

Rolpan piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskilännen kehitysalueen Raptin vyöhykkeellä, linnuntietä kolmisensataa kilometriä Kathmandusta länsiluoteeseen. Rolpan piirikunta rajautuu etelässä Dang Deukhurin, lännessä Salyanin, pohjoisessa Rukumin sekä idässä Baglungin ja Pyuthanin piirikuntaan. Rolpan piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 224 506 ihmistä (210 004 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1 879 neliökilometriä ja väestötiheys 119 as./km2. Vuonna 2011 piirikunnassa ei ollut kaupunkeja. Hallinnollinen keskus on Liwang (kyläkehityskomitean alueella 10 417 as., 2011), josta joulukuussa 2014 muodostettiin kaupunki. Rolpa oli vuonna 2011 yksi Nepalin kymmenestä heikoimmin kehittyneistä piirikunnista. Inhimillisen kehityksen indeksin arvo piirikunnalle oli 0,395. Myös nepalilaisittain piirikunnan kehitys- ja elintaso on alhainen; eliniän odote on 52 vuotta ja keskimääräinen tulotaso vain 100 USD/ vuodessa. Kehityksen jarruna oli esimerkiksi Nepalin vuosien 1996–2006 sisällissota, joka rasitti piirikuntaa. Piirikunta ryhmitellään yleensä Keskilännen kumpuvyöhykkeeseen kuuluvaksi. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 3,3 % sisällytetään ylempään trooppiseen, 61,7 % subtrooppiseen, 31,4 % lauhkeaan ja 3,6 % subalpiiniseen kasvillisuusvyöhykkeeseen. Liwang, Rolpa.jpg|Piirikeskus Liwang. Liwang.JPG|Liwangin keskustaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rapti Luokka:Nepalin piirikunnat
Salyanin piirikunta (Nepal)

Salyanin piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskilännen kehitysalueen Raptin vyöhykkeellä, linnuntietä runsas kolmesataa kilometriä Kathmandusta länteen. Salyanin piirikunta rajautuu idässä Roplan, etelässä Dang Deukhurin ja Banken lännessä Bardiyan ja Surkhetin sekä pohjoisessa Jajarkotin ja Rukumin piirikuntaan. Salyanin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 242 444 ihmistä (213 500 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1 462 neliökilometriä ja väestötiheys 166 as./km2. Hallinnollinen keskus on Salyan Khalanga (Salyan) eli piirikunnan Khalangan kyläkehityskomitean (7 668 as., 2011) keskustaajama. Se sijaitsee linnuntietä noin 319 kilometriä Kathmandusta länteen. Toukokuussa 2014 piirikuntaan muodostettiin kyläkehityskomiteoiden alueita yhdistämällä sen ensimmäinen kaupunki, Sharada. Piirikunta kertoo olevansa tunnettu hindutemppeleistään, joihin kuuluvat Shivan temppelit Chhayachhetrassa ja Laxmipurissa sekä Devi- temppelistä Khairabangin kylässä Hiwalchan kyläkehityskomitean alueella. Piirikunta ryhmitellään yleensä Keskilännen kumpuvyöhykkeeseen kuuluvaksi. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 28,6 % sisällytetään ylempään trooppiseen, 68,3 % subtrooppiseen ja 3,0 % lauhkeaan kasvillisuusvyöhykkeeseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rapti Luokka:Nepalin piirikunnat
Pyuthanin piirikunta

Pyuthanin piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskilännen kehitysalueen Raptin vyöhykkeellä. Pyuthanin piirikunta rajautuu lännessä Dang Deukhurin ja Roplan, pohjoisessa Baglungin, idässä Gulmin ja Arghakhanchin piirikuntaan. Pyuthanin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 228 102 ihmistä (212 484 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1 309 neliökilometriä ja väestötiheys 174 as./km2. Hallinnollinen keskus on Pythan Khalanga (5 860 as., 2011), joka on yksi piirikunnan kyläkehityskomiteoista. Vuonna 2011 piirikunnassa ei ollut yhtään kaupunkia. Piirikunnan keskustaajama sijaitsee linnuntietä runsas 240 kilometriä Nepalin pääkaupunki Kathmandusta länteen. Toukokuussa 2014 piirikuntaan muodostettiin sen ensimmäinen kaupunki, Pyuthan. Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään yleensä Keskilännen kumpuvyöhykkeeseen kuuluvaksi. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 36,1 % voidaan luokitella ylempään trooppiseen, 53,3 % subtrooppiseen, 9,7 % lauhkeaan ja 0,8 % subalpiiniseen kasvillisuusvyöhykkeeseen. Raspurkot vdc.jpg|Näkymä piirikunnasta, Raspukotin kyläkehityskomitean alueelta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *About us (piirikunnan kotisivut) (ddcpyuthan.gov.np) Luokka:Rapti Luokka:Nepalin piirikunnat
Rukumin piirikunta

Rukumin piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskilännen kehitysalueen Raptin vyöhykkeellä. Rukumin piirikunta rajautuu etelässä Rolpan ja Salyanin, lännessä Jajarkotin, pohjoisessa Dolpan sekä idässä Myagdin ja Baglungin piirikuntaan. Rukumin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 208 567 ihmistä (188 438 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 2 877 neliökilometriä ja väestötiheys 72 as./km2. Vuonna 2011 piirikunnassa ei ollut kaupunkeja. Hallinnollinen keskus on Khalingan kyläkehityskomitean keskustaajama Musikot Khalanga (Khalanga eli JumliKhalanga; 13 203 as. 2011). Taajamalla on runsaan 500 metrin kiitotiellä varustettu pienlentokenttä. Joulukuussa 2014 muodostettiin piirikuntaan sen ensimmäinen kaupunki, joka sain nimen Musikot. Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään yleensä osaksi Keskilännen kumpuvyöhykettä. Tarkemmassa kasvillisuusvyöhykejaottelussa piirikunnan monimuotoisuus paljastuu: 2,9 % voidaan luokitella ylempään trooppiseen, 26,0 % subtrooppiseen, 32,6 % lauhkeaan, 23,0 % subalpiiniseen, 14,9 % alpiiniseen ja 0,7 % ylempään vuoristovyöhykkeeseen (nival zone) kuuluvaksi. Mt Sisne, Rukum.JPG|Rukumin piirikunnan korkein vuori on Mt. Sisne (runsas 5800 m). Shalakadhai vdc.jpg|Vuoristokylä. Deurali Cave.jpg|Luolan tippukiviä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rapti Luokka:Nepalin piirikunnat
EGS

EGS (s. 1974 Helsinki)CV Egshelsinki.com. on suomalainen graffiti- ja lasitaiteilija. Hän aloitti uransa Helsingissä 1980-luvulla, ja on sen jälkeen työskennellyt yli 40 maassa. Viime vuosina EGSin teoksia on ollut esillä museoissa ja gallerioissa, kuten Madridin nykytaidemessuilla,Suomen kovin graffititaiteilija: En hae tästä jännitystä Yle. 5.5.2015 mutta enimmäkseen niihin voi törmätä eri puolilla maailmaa junissa, tunneleissa, katujen varsilla ja hylätyissä rakennuksissa. Kansallisgalleria on hankkinut kokoelmiinsa yhden EGSin teoksen, ja Kampin metroasemalle valmistui Helsingin taidemuseon tilaama teos kesäkuussa 2015.EGS paints graffiti in Helsinki subway station @HAMHelsinki. 5.6.2015 EGSin lasitaidetta kuuluu Vantaan taidemuseo Artsin kokoelmiin, ja hänellä oli oma näyttelynsä Suomen lasimuseossa keväällä 2020. EGSin henkilöllisyys ei ole yleisesti tiedossa, eikä hänestä ole julkaistu tunnistettavaa kasvokuvaa. EGS on kertonut anonymiteetin syyksi kunnioituksen graffiti-alakulttuuria kohtaan. EGS kertoo tehneensä ensimmäiset graffitikokeilunsa vuonna 1986 Helsingin Katajanokalla. Ne olivat hänen mukaansa vaatimattomia rävellyksiä ja ensimmäiset kunnon maalaukset hän teki muutamia vuosia myöhemmin. Ensimmäinen kotimaan ulkopuolelle toteutetut graffitit EGS teki Tukholmaan joulukuussa 1990. EGS on kiinnostunut graffitien visuaalisuudesta, mutta myös niitä verhonneesta salamyhkäisyydestä. Kiinnostavinta EGS:lle graffitin teossa on matkustaminen uusiin paikkoihin maalaamaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto * Esittely ja kuvia graffiteista Spray Daily -sivustolla * * Luokka:Suomalaiset graffititaiteilijat Luokka:Tunnistamattomat henkilöt Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset lasitaiteilijat
Jani Tolin

Jani Tolin (s. 1974 Helsinki) on suomalainen katu- ja graffititaiteilija sekä musiikkivideoiden ohjaaja. Hän aloitti uransa Helsingissä 1980-luvulla ja on sen jälkeen työskennellyt Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Hänen kuvateoksiaan on ollut esillä esimerkiksi Kiasmassa ja kansainvälisissä yhteisnäyttelyissä muun muassa yhdessä EGSin kanssa.Katutaiteilija Jani Tolin City.fi. Jani Tolin on kuvataiteilija Kimmo Tolinin poika. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset graffititaiteilijat Luokka:Suomalaiset musiikkivideo-ohjaajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rutalahti (lahti)

Rutalahti on Päijänteen pohjoisosan lahti, joka haarautuu Ristinselästä kaakkoon. Se sijaitsee pääosin Toivakassa ja Jyväskylän Korpilahdella, pieni osa kuuluu myös Joutsan Leivonmäkeen. Lahden pohjoisrannalla on Nisulan kylä, kaakkoispäässä Rutalahden kylä ja etelärannalla Päiväkunnan kylä. Lahteen laskee Rutajoki. == Lähteet == Luokka:Päijänteen lahdet Luokka:Jyväskylän lahdet Luokka:Toivakan luonto Luokka:Joutsan luonto Luokka:Korpilahti Luokka:Leivonmäki
HMS Vidar (P156)

HMS Vidar (runkonumero P156) oli Ruotsin laivaston Hugin-luokan partioalus. == Valmistus == Alus tilattiin 15. toukokuuta 1975 Mandalista Westermoen Hydrofoil A/S:ltä. Se laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1979 ja liitettiin laivastoon viisi kuukautta myöhemmin 10. elokuuta.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 250Gardiner, Robert s. 450 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 22. syyskuuta 1995. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Hugin-luokan partioalukset
HMS Mjölner (P157)

HMS Mjölner (runkonumero P157) oli Ruotsin laivaston Hugin-luokan partioalus. == Valmistus == Alus tilattiin 15. toukokuuta 1975 Mandalista Westermoen Hydrofoil A/S:ltä. Se laskettiin vesille 12. kesäkuuta 1979 ja liitettiin laivastoon reilua neljää kuukautta myöhemmin 24. lokakuuta.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 250Gardiner, Robert s. 450 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 22. syyskuuta 1995. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Hugin-luokan partioalukset
HMS Mysing (P158)

HMS Mysing (runkonumero P158) oli Ruotsin laivaston Hugin-luokan partioalus. == Valmistus == Alus tilattiin 15. toukokuuta 1975 Mandalista Westermoen Hydrofoil A/S:ltä. Se laskettiin vesille 20. lokakuuta 1979 ja liitettiin laivastoon neljä kuukautta myöhemmin 14. helmikuuta 1980.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 250Gardiner, Robert s. 450 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 22. syyskuuta 1995 ja myytiin seuraavana vuonna. Se oli vuonna 2001 siviilirekisterissä nimellä Mysing af Nynäshamn. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Hugin-luokan partioalukset
HMS Kaparen (P159)

HMS Kaparen (runkonumero P159) oli Ruotsin laivaston Hugin-luokan partioalus, joka myöhemmin modernisoituna oli osa Kaparen-luokkaa. == Valmistus == Alus tilattiin Bergenistä Bergens Mekaniske Verkstederiltä. Se laskettiin vesille 8. elokuuta 1979 ja liitettiin laivastoon 7. elokuuta 1980.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 250 == Palvelus == 1990-luvun alussa alus modernisoitiin asentamalla siihen voimanlähteeksi kaksi 16-sylinteristä MTU dieselmoottoria, jotka tuottivat 2 310 kilowattia. Lisäksi alukselle asennettiin Toadfish VDS. Modernisoitu alus luokiteltiin uudeksi Kaparen-luokaksi.Gardiner, Robert s. 450 Alus myytiin kesäkuussa 2008 RCI Group Limitedille. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Hugin-luokan partioalukset Luokka:Kaparen-luokan partioalukset