EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Liisa Heikkinen

Liisa Heikkinen (s. 1986 Kemi) on oululainen tanssitaiteilija, koreografi ja ammattipedagogi. Hän on valmistunut tanssitaiteen maisteriksi Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta vuonna 2018. Hänen tanssikouluyrityksensä nimi on HAHAHA Dance school. Vuodesta 2019 Heikkinen työskentelee JoJo – Oulun Tanssin Keskuksen yleisötyöntekijänä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kauppinen, P. 2020 Liisa ihmeellisten ihmisten maassa Pedanssi: asiaa tanssista ja tanssikasvatuksesta, 4(4), 6-9. Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:elävät henkilöt
Ismagil Gainutdinov

Ismagil Galejevitš Gainutdinov (, ; 1908 – 1977) oli tataaritaustainen neuvostoliittolainen arkkitehti ja professori. Hänen tunnetuimpia suunnittelutöitä on Musa Džalilin mukaan nimetty tataarien akateeminen ooppera- ja balettiteatteri Kazanissa sekä Ufan kaupungissa sijaitseva Salawat Julajevin monumentti. == Lähteet == * Татарский энциклопедический словарь. — Казань: Институт Татарской энциклопедии АН РТ, 1998. — 703 с. * Айдаров С. С. Исмагил Галеевич Гайнутдинов. — Казань, 1972. * Гайнутдинов И. Г. Национальные черты жилища казанских татар // Архитектурное наследство : Сб. ст. — М., 1975. — В. 23. == Aiheesta muualla == * Гайнутдинов Исмагил Галеевич Luokka:Tataarit Luokka:Venäläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Jenna Broas

Jenna Broas on suomalainen tanssitaiteilija ja koreografi. Broas valmistui nykytanssijaksi London Contemporary Dance School -oppilaitoksesta vuonna 2014 ja tanssitaiteen maisteriksi Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta 2017. Broas työstää ja esittää omia teoksia. Hän on esiintynyt koreografien Tero Saarisen, Johanna Nuutisen, Jenni-Elina Von Baghin ja Sara Gurevitschin teoksissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Nykytanssijat Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Ham (albumi)

Ham on alankomaalaisen Shocking Blue -yhtyeen 19. toukokuuta 1973 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Se vedettiin myynnistä pian julkaisunsa jälkeen. Yhtyeen lauluntekijä ja kitaristi Robbie van Leeuwen päätti viedä Shocking Bluen musiikkia uuteen suuntaan ja tehdä albumista J. J. Cale- ja southern rock -vaikutteisen. Äänitysten jälkeen levy-yhtiö Pink Elephant halusi albumin myyntiin mahdollisimman pian. Uusi tyyli ei kuitenkaan toiminut studiossa toivotulla tavalla, ja yhtye piti äänityksissä syntynyttä materiaalia kelvottomana. Yhtye ei ollut tyytyväinen myöskään kansitaiteeseen, jossa oli kuvattuna viipaloitu kinkku ().Schöppink 2017: s. 36. Albumi julkaistiin Alankomaissa, Belgiassa ja Kreikassa 19. toukokuuta 1973. Levy-yhtiö veti sen kuitenkin pois myynnistä jo seuraavalla viikolla vedoten siihen, että kappaleet eivät sopineet albumille, ja myös kansikuva hylättiin. Lokakuussa Ham julkaistiin Ranskassa ja Japanissa, mutta tässä versiossa oli erilainen kansikuva.Schöppink 2017: s. 39. Länsi-Saksassa julkaistiin tammikuussa 1974 albumi Dream on Dreamer, jolla oli lähes samat kappaleet kuin Hamilla, mutta monet niistä oli miksattu uudelleen lisäämällä niihin merkittävästi kaikua.Schöppink 2017: s. 38. Single ”Oh Lord” saavutti Alankomaissa listasijan 14. == Kappaleet == * Kaikki kappaleet kirjoittanut Robbie van Leeuwen, ellei toisin mainita. A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # Schöppink 2017: s. 37. == Kokoonpano == * Robbie van Leeuwen – kitarat * Mariska Veres – laulu * Henk Smitskamp – bassokitara * Cor van der Beek – lyömäsoittimet Schöppink 2017: s. 34. == Lähteet == *Shocking Blue: The Blue Box -levyboksin esittelyteksti, kirjoittanut Albert Schöppink. (Red Bullet RB 66.305, 2017). === Viitteet === Luokka:Shocking Bluen albumit Luokka:Vuoden 1973 albumit
Qayum Nasıyri

Qayum Nasıyri (, - koko nimi: Ğabdelqayum Ğabdennasıyr ulı Nasıyrov / Gabdelkajum Gabdennasyrovitš Nasyrov; 2. helmikuuta 1825 – 20. elokuuta 1902) oli islamilainen etnografi, kirjailija, valistaja ja tiedemies. Hän oli etniseltä taustaltaan Volgan muslimi (tataari).Каюм Насыри. Избранные произведения. Казань. Татарское книжное издательство, 1977 и её татарский вариант тат. Q.Nasıri. Qazan, Tatarstan kitap nərşiyatı, 1977 (К. Насыйри. Казан, Татарстан китап нəшрияты, 1977.)Садыкова Л. Р. Каюм Насыйри — основоположник татарского литературного языка/Л. Р. Садыкова//Лингвистические исследования: Сборник научно-методических работ/ Под.общ. ред. Н. В. Габдреевой, Г. Ф. Зиннатуллиной. — Казань: изд-во гос.техн. ун-та, 2008—231 с. — С.65—70. Nasıyri syntyi Kazanin kuvernementissa Keçe Şırdanin kylässä teologi-kalligrafi Ğabdennasıyr Xösäyenin poikana. Elämänsä aikana Nasıyri julkaisi kokonaisuudessaan noin neljäkymmentä teosta joiden aiheita oli kaunokirjallisuus, kansanperinne, filologia, pedagogia, matematiikka, historia, maantieto ja tähtitiede. Nasıyri muistetaan tiedemiehenä joka omisti elämänsä hänen kansansa kulttuurin edistämiselle ja säilyttämiselle. Kirjailijat kuten Ğabdulla Tuqay, Mäcit Ğafuri, Ğäliäsğär Kamal ja Ğälimcan İbrahimov saivat paljon vaikutteita Nasıyriltä. Nasıyrin nimeä kantaa kirjasto-museo hänen kotikylässään sekä katu Kazanin keskustassa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * КАЮМ НАСЫРИ (1825-1902) | Великий татарский ученый | Институт татарской энциклопедии * Каюм Насыйри Luokka:Tataarinkieliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1902 kuolleet
Qol Ğali

Qol Ğali (قل علی, tat. Кол Гали, ven. Кул Гали, Kul Gali; 1183–1236) oli volganbulgarialainen runoilija. Hänen tunnetuin teoksensa on vanhalla tataarinkielellä kirjoitettu Qissa-i Yosıf (قصه یوسف, "Tarina Joosefista", 1233). == Lähteet == Luokka:Tataarinkieliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1183 syntyneet Luokka:Vuonna 1236 kuolleet
Borotbistit

Borotbistit () eli Ukrainan sosialistiset kumoukselliset borotbistit (kommunistit) oli Ukrainan sosialistisen vallankumouspuolueen (UPSR) vasemmistolainen ryhmä. Neljännessä puoluekokouksessa 13.–16. toukokuuta 1918 ryhmä pääsi valtaan UPSR:n keskuskomiteassa. Se kannatti työläisten ja talonpoikien neuvostoihin perustuvaa hallintomallia ja vaati yhteistyötä bolševikkien kanssa. Se julkaisi viikkolehteä nimeltä Borotba, jonka päätoimittaja oli Vasyl Blakytnyi. Kun bolševikit olivat vuoden 1919 alussa miehittäneet Ukrainan, borotbistit ryhtyivät yhteistyöhön heidän kanssaan, ja jotkut borotbistit, Myh’ailo Poloz ja Hnat Myh’ailytšenko heidän joukossaan, osallistuivat Christian Rakovskin Ukrainan työläisten ja talonpoikien hallitukseen.Ivan Maistrenko: Borotbists, Internet Encyclopedia of Ukraine, 1984. Viitattu 27.5.2022 Harkovassa 8. maaliskuuta 1919 järjestetyssä viidennessä puoluekokouksessa borotbistit omaksuivat kommunistisen mutta itsenäisen puolueohjelman, ja puolueen nimeksi tuli Ukrainan sosialistinen vallankumouspuolue (kommunistit). Kun puolue yhdistyi vasemmistolaiseen ryhmään Ukrainan sosiaalidemokraattinen työväenpuolue (riippumattomat), perustettiin elokuussa 1919 Ukrainan kommunistinen puolue (borotbistit), joka anoi pääsyä Kommunistiseen internationaaliin itsenäisenä kansallisena kommunistisena puolueena. Anomus kuitenkin hylättiin. Siinä vaiheessa borotbisteilla oli 15 000 jäsentä. Koska borotbisteilla oli vahvaa kannatusta talonpoikien keskuudessa, Lenin hyväksyi kompromissin: hän suostui itsenäisen Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan perustamiseen, jos Ukrainan kommunistinen puolue (borotbistit) lakkauttaa itsensä vapaaehtoisesti yhdistymällä Ukrainan kommunistiseen puolueeseen (bolsevikit). Borotbistit liittyivät maaliskuussa 1920 KP(B)U:hun. Heillä oli merkittävä osa ukrainalaistamisen edistämisessä 1920-luvulla. 1930-luvulla entisiä borotbistijäseniä vainottiin ja osa heistä teloitettiin. == Lähteet == Luokka:Ukrainan historia Luokka:Ukrainan puolueet Luokka:Kommunistiset puolueet
Sjundeå Cup

Sjundeå Cup on Suomen suurin käsipalloturnaus. Turnaus pelataan vuosittain ulkotiloissa Siuntiossa, Uudellamaalla ja sen järjestää urheiluseura Sjundeå IF. Ensimmäinen Sjundeå Cup pelattiin vuonna 1973. Turnaus kestää tavallisesti viikonlopun niin, että ensimmäiset pelit pelataan perjantaina ja viimeiset finaalit ovat sunnuntaina. Miehet ja naiset pelaavat perjantaista sunnuntaihin. Peliaika on kaikissa otteluissa kaksi kertaa 12 minuuttia. Loppupeli pelataan cup-muodossa. B-D junioriluokissa alkusarjat voivat alkaa jo perjantaina. Muut luokat pelaavat lauantaina ja sunnuntaina. Lauantaina pelataan alkusarjan otteluja, sunnuntaina kaikissa luokissa alkusarjan otteluita sekä loppupelit. Lohkon 1. ja 2. jatkavat A-loppupeleissä, muut pelaavat B-loppupeleissä. A- ja B-loppupelit pelataan cup- muodossa. == Luokat == Luokka Pallokoko Pelipäivät Miehet/Naiset 3/2 pe-la A pojat/tytöt 3/2 la-su B pojat/tytöt 2/1 (pe)la-su C pojat/tytöt 1/0 (pe)la-su C pojat/tytöt 1/0 (pe)la-su D pojat/tytöt 0/0 (pe)la-su D pojat/tytöt 0/0 (pe)la-su Luokka Pallokoko Maali Pelaajat Pelipäivät E pojat/tytöt pehmeä 45-47 madallettu 5 + maalivahti la-su F pojat/tytöt pehmeä 45-47 madallettu 4 + maalivahti la tai su Mini pojat/tytöt pehmeä 45-47 mini 4 + maalivahti la tai su Mini pojat/tytöt pehmeä 45-47 mini 4 + maalivahti la tai s == Katso myös == * Sjundeå idrottsförening == Lähteet == Luokka:Siuntio Luokka:Suomen käsipallo Luokka:Käsipallokilpailut
Busserotte-et-Montenaille

Busserotte-et-Montenaille on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 47 kilometriä Dijonin kaupungista pohjoiseen. Busserotte ja Montenaille olivat kaksi erillistä kuntaa, kunnes Ranskan suuren vallankumouksen jälkeen kunnat yhdistyivät. Saint-Ambroisen kirkko on peräisin 1200-luvulta, ja sitä on uudistettu 1400- ja 1700-luvuilla. Vanha pesutalo on muutettu kunnantaloksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Pologin alue

Pologin alue () on tilastollinen alue luoteisessa Pohjois-Makedoniassa. Alueen väkiluku on 251 552 syyskuun 2021 arvion mukaan. Väkiluku olisi arvion mukaan tippunut prosentilla vuodesta 2002. Alueen väestöstä enemmistö on albaaneja. Makedonialaisia on 18%. Asukkaista suurin osa on muslimeja. Alueen HDI on 0,756. == Kunnat == * Bogovinje * Brvenica * Gostivar * Jegunovce * Mavrovo i Rostuše * Tearce * Tetovo * Vrapčište * Želino == Lähteet == *
Kaakkoisalue

Kaakkoisalue () on tilastollinen alue Pohjois-Makedonian kaakkoisosassa. Alueella on maarajaa Kreikan ja Bulgarian kanssa. Alueella asuu 148 387 asukasta, ja alueen pinta-ala on 2 739 neliökilometriä. Alueen väkiluku on laskussa. Alueella asuvista 87,9 prosenttia on makedonialaisia ja 88,5 prosenttia asukkaista puhuu makedoniaa. Alueen HDI on maan huonoin, 0,726. == Kunnat == * Bogdanci * Bosilovo * Dojran * Gevgelija * Konče * Novo Selo * Radoviš * Strumica * Valandovo * Vasilevo == Lähteet == *
Termoplastinen elastomeeri

Termoplastinen elastomeeri (lyh. TPE) eli termoelasti on pehmeää ja sitkeää kestomuovia, jonka taivutuskerroin on pieni. Sen rakenteessa on sekä kovia että pehmeitä segmenttejä. Kumiin verrattuna termoelasteissa esiintyy huomattavasti vähemmän ristisilloittumista. Termoelasteja käytetään kumin kustannustehokkaana vaihtoehtona monissa sovellutuksissa, esimerkiksi tiivisteissä, renkaissa, letkuissa, kaapeleissa, jalkineissa ja urheiluvälineissä. Niille voidaan käyttää tyypillisiä kestomuovien työstömenetelmiä, kuten ruiskuvalua, ekstruusiota sekä kalvo- ja muottipuhallusta. Kumin etuna puolestaan on parempi joustavuus ja vähempi puristuspainuma. Raaka-aineen mukaan termoelastit voidaan jakaa seuraavasti: TPE-O olefiinipohjaiset, TPE-S styreenipohjaiset, TPE-V olefiinipohjaiset vulkanoiduilla kumipartikkeleilla, TPE-U polyuretaanipohjaiset, TPE-E polyesteripohjaiset ja TPE-A polyamidipohjaiset elastomeerit. ==Lähteet== Luokka:Muovit Luokka:Elastomeerit
Kamehameha V

Kamehameha V (oikea nimi Lot Kapuāiwa Kalanikupuapaikalaninui Kalanimakua Ali‘iōlani, 11. joulukuuta 1830 – 11. joulukuuta 1872) oli Havaijin kuningas vuosina 1863–1872. == Tausta ja perhe == Kamehameha V syntyi vuonna 1830 ja sai nimekseen Lot Kapuāiwa Kalanikupuapaikalaninui Kalanimakua Ali‘iōlani. Hänen äitinsä oli Kamehameha Suuren tytär, Kīna‘u, ja isä O'ahun päällikkösukuun kuulunut Kekūanao‘a. Lot kävi päälliköiden lapsille tarkoitetussa koulua, jonka olivat perustaneet amerikkalaiset lähetyssaarnaajat. Vuonna 1848 Lot ja hänen veljensä Alexader, josta myöhemmin tuli kuningas Kamehameha IV, lähtivät kiertomatkalle Eurooppaan ja Pohjois- Amerikkaan, jossa Lot opiskeli mm. politiikkaa ja diplomatiaa. Ennen kuninkaaksi nousua Lot oli toiminut edeltäjänsä Kamehameha IV:n hallituksessa sisäministerinä sekä vastasi myös talousasioista. Kamehameha V ei koskaan mennyt naimisiin, mutta hänellä huhuttiin olevan tunteita veljensä leskiä Emmaa ja prinsessa Bernicea kohtaan. == Kuninkaana == Vuonna 1864 kuningas kutsui koolle vaaleilla valitut delegaatit, joiden tehtävä oli kirjoittaa kuningaskunnalle uusi perustuslaki. Kamehameha V ei kuitenkaan päässyt yhteisymmärrykseen delegaation kanssa ja ilmoitti, että vuoden 1852 perustuslaki lakkautetaan ja kuningas itse kirjoittaa uuden perustuslain. Näin hän palautti suurimman osan edeltäjänsä luovuttamasta vallasta takaisin kuninkaalle. Kamehameha V vietti paljon aikaa pitäen hauskaa ja ratsastaen. Hän kuitenkin kieltäytyi allekirjoittamasta lakia, joka olisi sallinut alkoholin myymisen kuningaskunnan alueella. Hänen kerrotaan sanoneen aiheeseen liittyen: > En tule ikinä allekirjoittamaan kansalaisteni teloituskäskyä. Viimeisinä vuosinaan Kamehameha lihoi arviolta 170-kiloiseksi, minkä johdosta hän vietti suurimman osan viimeisistä vuosistaan palatsissa. Kuolinvuoteellaan Kamehameha V julisti prinsessa Bernicen seuraajakseen, mutta tämä kieltäytyi. Seuraavaksi hän ehdotti prinsessa Elizabeth Keka‘aniaua, mutta tämäkin kieltäytyi. Kamehamehalle tehtiin vielä muutamia ehdotuksia, kuten Emma, mutta kuningas ehti kuolla ennen kuin nimesi ketään virallisesti. Näin ollen seuraaja piti valita kuninkaallisen koulun käyneistä päälliköiden jälkeläisistä. Kamehamehan dynastia sammui Kamehameha V mukana, koska tällä ei ollut avioliitosta syntyneitä lapsia. Havaijin parlamentti valitsi Kamehamehan serkun, Lunalilon, hänen seuraajakseen. Rautaisesta otteestaan huolimatta Kamehameha V muistetaan havaijilaisen kulttuurin suojelijana, joka isännöi usein hula-esityksiä kotonaan. == Kunnianosoituksia == * Kamehameha I:n kuninkaallinen ritarikunta (Havaiji, 1864, perustaja) * Guadalupen keisarillinen ritarikunta (Meksikon keisarikunta, 1865) * Filip Jalomielisen ritarikunta (Hessenin suurruhtinaskunta, 1869) == Lähteet == Luokka:Vuonna 1830 syntyneet Luokka:Vuonna 1872 kuolleet Luokka:Kamehameha-suku
Holger K. Nielsen

Holger Kirkholm Nielsen (s. 23. huhtikuuta 1950 Ribe) on tanskalainen entinen sosialistisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1981–1984 sekä 1987–2019, toimi puolueensa puheenjohtajana vuosina 1991–2005 ja oli Tanskan veroministeri vuosina 2012–2013 sekä ulkoministeri vuosina 2013–2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Holger K. Nielsen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ulkoministerit Luokka:Tanskan puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Abigail Cowen

Abigail Cowen (s. 18. maaliskuuta 1998 Gainesville, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi näyteltyään pääroolia Netflixin sarjassa Fate: The Winx Saga. Sitä ennen Cowen oli näytellyt esimerkiksi Dorcasia Netflixin toisessa sarjassa Sabrina: Pimeällä puolella. ==Elämä== Abigail Cowen on seurustellut vuodesta 2021 lähtien Fate: The Winx Saga -sarjan vastanäyttelijänsä Danny Griffinin kanssa. ==Filmografia== ===Elokuvat=== Vuosi Nimi Rooli 2020 I Still Believe Adrienne Liesching 2021 Witch Hunt Fiona 2022 Redeeming Love Angel ===Televisio=== Vuosi Nimi Rooli Muuta 2014 Red Band Society Brooklyn Jakso: "There's No Place Like Homecoming" 2017 Stranger Things Vicki Charmichael Jaksot: "Chapter One: MADMAX", "Chapter Three: The Pollywog" 2017–2018 Wisdom of the Crowd Mia Tanner Toistuva rooli 2018 The Fosters Eliza Hunter 4 jaksoa (kausi 5) 2018–2020 Sabrina: Pimeällä puolella Dorcas Night Toistuva rooli 2019 The Power Couple Ricochet Televisio minisarja 2021–2022 Fate: The Winx Saga Bloom Peters Päärooli Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Nevit Kodallı

Mehmet Nevit Kodallı (12. tammikuuta 1924 Mersin – 1. syyskuuta 2009 Mersin) oli turkkilainen säveltäjä.Nevit Kodallı Biyografya.com Kodallı opiskeli Necil Kazım Aksesin johdolla ja valmistui Ankaran valtionkonservatorion sävellyksen ja orkesterinjohdon laitokselta vuonna 1947. Samana vuonna hän osallistui eurooppalaiseen kilpailuun, jossa voitti ensipalkinnon kuoroteoksellaan ja fuugallaan. Vuonna 1948 Kodallı lähti Pariisiin, jossa hän opiskeli Arthur Honeggerin johdolla École normale de musiquessa ja sai diplominsa vuonna 1951. Palattuaan Turkkiin vuonna 1953 hän pääsi akateemikoksi Ankaran valtionkonservatorioon. Vuonna 1953 Kodallı kantaesitti Cahit Külebin sanoihin säveltämänsä teoksen Atatürk Oratoryosu Kemal Atatürkin ruumiin Ankaran etnografisesta museosta Anıtkabiriin siirron yhteydessä. Vuosina 1955–1962 Kodallı toimi Turkin valtionoopperan (Ankara) varamusiikkimanagerina; hän myös johti sitä jonkin aikaa. Kodallı sai Turkin valtiontaiteilijan arvonimen vuonna 1981 ja pääsi professoriksi vuonna 1985. Hän teki mahdolliseksi sävellyksen laitoksen avaamisen Çukurovan yliopistoon vuonna 1989. Vuonna 1997 hän sai Sevda-Cenap Andin musiikkijärjestön myöntämän kultaisen kunniamitalin. == Teoksia == * Yaylı Çalgılar Dörtlüsü (jousikvartetto, 1946) * Yaylı Çalgılar Altılısı (jousisekstetto, 1945–46) * Süit (sarja, 1946–1947) * Senfoni (sinfonia, 1947–1949) * Sinfonietta (1949) * Piyano Sonatı (pianosonaatti, (1950) * Atatürk, Epik Oratoryo (oratorio, 1950; sanat: Cahit Külebi) * Van Gogh (1954–1955; sanat: Bülent Sokullu, Orhan Asena, Aydın Gün) * Antigone (1958) * Gılgamış (1963; sanat: Orhan Asena) == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Semarey

Semarey on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche- Comtén alueella. Se sijaitsee noin 43 kilometriä Beaunen kaupungista luoteeseen. Kunnan keskipisteenä on Saint-Gallin seurakuntakirkko 1500- ja 1600-luvulta. Kirkon kellotorni on peräisin 1800-luvulta ja aurinkokello 1600-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2026

Jääkiekon maailman­mestaruus­kilpailut 2026 järjestetään Sveitsissä Zürichissä ja Fribourgissa 15.–31. toukokuuta 2026. Päätös järjestäjistä tehtiin toukokuussa 2022 Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n vuosittaisessa kongressissa Suomen maailmanmestaruuskisojen aikana. Sveitsin piti alun perin isännöidä vuoden 2020 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuja, mutta turnaus jouduttiin perumaan koronavirusrajoituksien vuoksi. == Otteluareenat == Zürich Fribourg Swiss Life Arena BCF Arena Kapasiteetti: 11 200 Kapasiteetti: 7 100 Zürich tulee toimimaan turnauksen pääpaikkana. == Pudotuspelit == === Turnauskaavio === Välieräparit määräytyivät joukkueiden alkulohkomenestyksen mukaan. ==Lähteet== 2026 Luokka:Vuoden 2026 urheilu Maailmanmestaruuskilpailut 2026 Luokka:Zürichin urheilu Luokka:Fribourgin urheilu
Murron koulu

Murron koulu on Tyrnävän kunnassa Murron taajamassa sijaitseva peruskoulu. Koulussa annetaan esiopetusta ja opetusta luokka-asteille 1–6. Koulu aloitti alkujaan kansakouluna. ==Historia== pienoiskuva|Murron koulun uusi koulurakennus vuonna 2006. Murrolle perustettiin vuonna 1916 kansakoulu, joka aluksi toimi Murron rukoushuoneella. Kempeleen kunnan puolella asuvat murtolaiset tekivät keväällä 1916 esityksen Kempeleen kuntakokoukselle kunnan ottamisesta osaa kouluhankkeeseen. Anomustaan murtolaiset perustelivat sillä, että matka Ylikylässä sijaitsevaan kouluun oli kohtuuttoman pitkä ja vaivalloinen, varsinkin pienille lapsille ja sellaisille, joille ei ollut riittävän lämpimiä talvivaatteita. Kuntakokous suhtautui esitykseen kylmästi pitäen sitä ”vajavaisena ja kalliina”. Vuonna 1920 Tyrnävän kunta osti omaa koulurakennusta varten J. Matilalta tontin Erukan metsäsarasta. Koulu aloitti toimintansa puolivalmiissa koulurakennuksessa seuraavana vuonna. Ensimmäisinä kouluvuosina oppilasmäärä vaihteli 32:n ja 50:n välillä. Vuonna 1993 valmistui uusi koulurakennus. Siihen tehtiin ensimmäinen laajennus vuonna 2000. Peruskorjauksen ja uudisrakennuksen suunnittelijana oli arkkitehti Arja Riihola. Kouluun on tehty muutamia laajennuksia vuosien varrella. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Tyrnävä Luokka:Suomen peruskoulut
Lounaisalue

Lounaisalue () on tilastollinen alue Pohjois-Makedonian lounaisosissa. Alueella asuu 177 398 asukasta 3 340 neliökilometrillä. Alueen väkiluku laski vuosina 2002-2021 noin 44 000 asukkaalla, joka tarkoittaa noin 1,2 prosentin laskua. Alueen HDI on 0,770. == Kunnat == * Centar Župa * Debar * Debrca * Kičevo * Makedonski Brod * Ohrid * Plasnica * Struga * Vevčani == Lähteet == *
Strumica

Strumica () on Kaakkoisalueen suurin kaupunki Pohjois-Makedoniassa. Kaupungissa asuu 49 995 asukasta, ja sen pinta-ala on 321,5 neliökilometriä. Väestöstä lähes 90 prosenttia on makedonialaisia ja puhuu makedoniaa, ja selvästi suurin osa lopuista on turkkilaisia ja puhuu turkkia. Kaupungin suurin ikäluokka on 60-69-vuotiaat. == Lähteet == Luokka:Pohjois-Makedonian kaupungit Luokka:Kaakkoisalue
Kaija Eerola

Kaija Marjatta Eerola (s. 5. maaliskuuta 1944, Kitee) on suomalainen kanttori ja kirkkomuusikko. Eerola valittiin ensimmäisenä naisena Suomen Kanttori- urkuriliiton hallitukseen vuonna 1983. Eerola työskenteli Nummen seurakunnan kanttorina liki 20 vuotta. == Elämäkerta == Kaija Marjatta Mononen syntyi Kiteellä 5. maaliskuuta 1944. Hän valmistui Sibelius Akatemiasta kanttori- urkuriksi vuonna 1965. Myöhemmin Eerola suoritti myös ylemmän kanttori-urkurin tutkinnon ja lauludiplomin. Urkuja Eerola on aloittanut soittamaan kuitenkin jo paljon aiemmin; jo 14-vuotiaana hän tuurasi kesäisin kotipaikkakuntansa kanttoria. Nummen seurakuntaan Eerola valittiin kanttoriksi vuonna 1969. Tuolloin Suomessa oli vielä varsin harvinaista, että seurakunnan kanttorina toimi nainen. Nummella Eerola johti innolla muun muassa Nummen kirkkokuoroa lähes 20 vuotta. Eerola on kuoron johtajista pitkäaikaisin. Vuonna 1983 Eerola valittiin Suomen Kanttori-urkuriliiton hallitukseen ensimmäisenä naisena. == Ansiosuoritukset ja arvonimet == Uransa aikana Eerola on saavuttanut useita ansiosuorituksia. Palkinto * Kirkon kulttuuripalkinto v. 2008 Ansiomerkit * Seurakuntatyön hopeinen ansiomerkki v.1987 * Kansalaisopistojen 10-vuotisansiomerkki v.1994 * Suomen kanttori-urkuriliiton kunniajäsen v. 2002 * Suomen Kirkkomusiikkiliiton 1. Kanttorin erityisansiomerkki v. 2007 Arvonimet * Director cantus v.1979 * Director musices v.1995 == Lähteet== Luokka:Suomalaiset kanttorit Luokka:Suomalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reuna

Reuna voi tarkoittaa seuraavia: * reuna, topologiassa niiden pisteiden joukko, jotka kuuluvat alueen sulkeumaan mutta eivät ole sisäpisteitä * Reuna, Jarmo Saaren perustama yhtye * Reuna, Riipilän kaupunginosaan kuuluva kylä Vantaalla * Reuna, Pariisin Kevät -yhtyeen albumi vuodelta 2019 * Reuna Publishing House Oy, Kouvolan Myllykoskella toimiva kirjankustantamo.
Hannah van der Westhuysen

Hannah van der Westhuysen (s. 26. elokuuta 1995 Hammersmith, Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän aloitti uransa jo vuonna 2004 esiintymällä Edwina Weatherheadin roolissa sarjassa Keen Eddie. Roolinsa jälkeen van der Westhuysen piti tauon lähdettyään opiskelemaan. Hän palasi näyttelemisen pariin vasta vuonna 2016. Van der Westhuysenin ensimmäinen suuri rooli oli vuonna 2021 alkaneessa sarjassa Fate: The Winx Saga, jossa hän näyttelee yhtä päärooleissa, Solarian kruununprinsessa Stellaa. Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Olga Lemberg

Olga Mathilda Sofia Lemberg (27. toukokuuta 1857 Turku – 16. maaliskuuta 1940 Turku) oli suomalainen koulunjohtaja.Aikalaiskirja 1934Olga Lemberg 80-vuotias, Helsingin Sanomat, 27.05.1937, nro 139, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotOlga Lemberg död, Åbo Underrättelser, 19.03.1940, nro 77, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Olga Lembergin vanhemmat olivat nahkurimestari Magnus Reinhold Lemberg ja Mathilda Charlotta Granroth. Hän sai tyttökoulun päästötodistuksen 1873 ja teki opintomatkan Saksaan 1883. Lemberg oli aluksi opettajana Turun kaupungin ruotsalaisessa kansakoulussa. Hän siirtyi 1875 opettajaksi Turun alempaan suomalaiseen kansakouluun ja hän oli tämän koulun johtajana 1878–1883. Hän oli sitten vuonna 1882 perustetun Turun suomalaisen tyttökoulun johtajana vuoteen 1919 saakka ja opetti koulussa saksankieltä ja käsitöitä sekä koulun alkuvaiheessa myös uskontoa. Vuonna 1885 Lemberg perusti Turkuun kolmiluokkaisen valmistavan koulun poikia ja tyttöjä varten ja hän oli tämän koulun johtajana vuoteen 1916 saakka. Lemberg oli lisäksi vuonna 1895 perustetun Turun yksityisen jatko-opiston johtajana vuoteen 1925 saakka. Vuonna 1921 Olga Lemberg perusti yhdessä sisarensa Naëma Lembergin ja Maija Peronin kanssa Turun tyttöopiston. Tämä koulu toimi vuoteen 1926 saakka kunnes se luovutti omaisuutensa samana vuonna perustetulle valtion tyttökoululle.Suomen yksityisten oppikoulujen digitaalinen matrikkeli : Turun tyttöopisto 1921-1926 Lemberg oli Kansanvalistusseuran Turun haaraosaston toimikunnan jäsenenä vuodesta 1889 ja Konkordialiiton Turun haaraosaston toimikunnan jäsenenä 1898–1914 sekä puheenjohtajana 1908–1914. Olga Lembergin nuorempi sisar oli kouluneuvos Naëma Lemberg.Kuka kukin on 1954 : Naëma Lemberg == Lähteet == Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Hjalmar Lenning

Hjalmar Konstantin Lenning (21. joulukuuta 1870 Helsinki – 21. marraskuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja teatterikriitikko.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Aikalaiskirja 1934Hjalmar Lenning död, Hufvudstadsbladet, 23.11.1944, nro 318 (2. painos), s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hjalmar Lenningin äiti oli ompelijatar Ulrika Karolina Lenning. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja teki opintomatkoja Skandinavian maihin, Saksaan ja Pariisiin. Lenning oli työssä Helsingin yliopiston kirjastossa vuodesta 1891 alkaen aluksi amanuenssina. Hän toimi viimeksi siellä alikirjastonhoitajana 1924–1937 ja jäi eläkkeelle 1937. Lenning oli Hufvudstadsbladetin teatteriarvostelijana vuodesta 1903 alkaen aina vuoteen 1941 saakka. Hän oli myös balettikriitikko.Aino Kukkonen : Varhaiset suomalaiset balettikriitikot – rakkaudesta lajiin, Kritiikin uutiset 3.3.2021 Lenning oli vuonna 1907 perustetun parapsykologisen tutkimusseuran Sällskapet för Psykisk Forskning i Finland johtokunnan jäsenenä. Seuran puheenjohtajana oli professori Arvid Grotenfelt.Paranormaali Wiki : Sällskapet för Psykisk Forskning i Finland == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjastonhoitajat Luokka:Suomalaiset teatterikriitikot Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Toast (Neil Youngin & Crazy Horsen albumi)

Toast on Neil Youngin sekä Crazy Horse -yhtyeen yhteistyössä tekemä albumi. Albumi julkaistiin 8. heinäkuuta 2022. Young on kertonut albumin hyllyttämisen syyksi sen, että albumi oli hänen mielestään liian surullinen. == Kappaleet == # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Arvio: Neil Young julkaisi viimein hyllyttämänsä Toast-albumin – miksi ihmeessä näin hyvä levy hylättiin? Viitattu 31.8.2022. == Lähteet == Luokka:Neil Youngin albumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Vasyl Blakytnyi

Vasyl Blakytnyi, myös: Vasyl Ellan-Blakytnyi, , muita salanimiä: Valer Pronoza, Markiz Popeliastyi, Vasyl Ellan, A. Ortal Hart ja Pronoza Mrjinyk, oikea nimi Vasyl Ellanskyi, (9. tammikuuta 1894 (J: 28. joulukuuta) 1893, Hmilnytsan kylä,Запись в метрической книге Воскресенской церкви села Хмельница Черниговского уезда Черниговской губернии о рождении и крещении Василия Элланского // Государственный архив Черниговской области. Ф. 679. Оп. 10. Д. 981. Л. 49об–50. Tšernihivin piiri, Venäjän keisarikunta – 4. joulukuuta 1925 Harkova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen vallankumouksellinen, poliitikko, kirjailija ja toimittaja. Blakytnyi liittyi maanalaiseen vallankumoukselliseen toimintaan opiskeluaikana Tšernihivin seminaarissa ja myöhemmin Kiovan kauppakoulussa. Hän liittyi Ukrainan sosialistiseen vallankumouspuolueeseen 1917 ja oli seuraavana vuonna perustamassa Borotbisti- puoluetta. Hän oli puolueen lehden Borotban päätoimittaja. Hän kannatti vuonna 1920 puolueen yhdistymistä Ukrainan kommunistiseen puolueeseen, ja samana vuonna hänestä tuli sen keskuskomitean jäsen. Hän oli vuodesta 1921 Ukrainan valtion kustannusliikkeen johtaja ja Visti VUTsVKin päätoimittaja. Blakytnyi oli kirjallisuusjärjestöjen Borotba ja Hart perustajia. Hän julkaisi pääosan tuotantoaan – runot kertomukset, satiirit, parodiat ja journalistiset artikkelit – ukrainalaisissa aikakauslehdissä. 1930-luvulla hänen tuotantonsa julistettiin nationalistiseksi ja kiellettiin ja hänen muistomerkkinsä Harkovassa tuhottiin. Blakytnyin maine puhdistettiin Stalinin kuoleman jälkeen suojasään aikana, ja hänen valitut teoksensa julkaistiin 1958 ja 1964. ==Huomautuksia== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Vallankumoukselliset Luokka:Ukrainalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet
Landaun ongelmat

Landaun ongelmat ovat neljä alkulukuihin liittyvää, toistaiseksi ratkaisematonta matemaattista ongelmaa, jotka matemaatikko Edmund Landau mainitsi puheessaan vuoden 1912 kansainvälisessä matemaatikkojen konferenssissa Cambridgessä. Landau kuvasi niiden olevan ”matematiikan nykyisessä vaiheessa tavoittamattomia”, ja kaikki neljä ovat toukokuussa 2022 edelleen ratkaisemattomia. Ongelmat ovat: * Goldbachin konjektuuri: Onko jokainen kahta suurempi parillinen kokonaisluku kahden alkuluvun summa? * Alkulukuparien konjektuuri: Onko olemassa äärettömän monta alkulukua p siten, että p + 2 on myös alkuluku? * Legendren konjektuuri: Onko lukujen n2 ja (n + 1)2 välissä aina vähintään yksi alkuluku? * Onko olemassa äärettömän monta alkulukua p siten, että p - 1 on neliöluku? Toisin sanoen: onko olemassa äärettömän monta alkulukua, jotka ovat muotoa n2 \+ 1? ==Lähteet== Luokka:Ratkaisemattomat matemaattiset ongelmat
Ari Haavio

Heikki Kaarlo Ari Haavio (13. huhtikuuta 1932, Saarijärvi – 2016 ) oli suomalainen sosiologi. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1963, oli uskontososiologian dosentti Åbo Akademissa 1970–1995 ja sosiologian apulaisprofessori Turun yliopistossa 1970–1995. Haavion tutkimustyö kohdistui uskonnollisiin liikkeisiin, myöhemmin myös muihin aiheisiin, kuten ympäristösosiologiaan. Haavio oli pidetty opettaja, ja vuonna 1995 Turun yliopisto valitsi hänet ”vuosikymmenten opettajaksi”. == Teoksia == * Evankelinen liike herätysliikkeenä: sosiologinen tutkimus (1963) * Evankelinen liike : sosiologinen tutkimus Suomen evankelisen liikkeen organisaatiosta ja kannatuksen levinneisyydestä 1965) Väitöskirja * Suomen uskonnolliset liikkeet (1965) == Lähteet == Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset sosiologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Arvid Wikström

Arvid Konstantin Wikström (15. toukokuuta 1886 Helsinki – 27. toukokuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Suomen Kaapelitehdas Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.Biografiasampo : Arvid WikströmJohtaja Arvid Wikström kuollut, Helsingin Sanomat, 28.05.1937, nro 140, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Wikströmin vanhemmat olivat teurastaja, liikemies ja lihakauppias Amandus Konstantin Wikström ja Sofia Wilhelmina Moberg. Hän kävi Läroverket för gossar och flickor i Helsingfors- oppikoulua mutta joutui jättämään taloudellisista syistä koulun kesken ja siirtyi vuonna 1904 kahdeksannelta luokalta suoraan Polyteknilliseen opistoon. Wikström suoritti insinööritutkinnon Polyteknillisen opiston koneenrakennuksen osastolla 1908. Hän teki opintomatkoja Englantiin 1910 sekä Saksaan 1911 ja 1926. Wikström oli Valtionrautateiden konepajainsinöörinä 1908–1909 ja Porin Puuvillatehtaassa insinöörinä 1909–1910. Hän oli Englannissa Togo Spinning Co Ltd:n kehruumestarina 1910 ja palattuaan Suomeen hän oli uudelleen Vaasan Puuvillatehdas Oy:n insinöörinä 1910–1911. Wikström kiinnostui sähkökaapelien valmistamisesta, ja elokuussa 1911 hän matkusti Saksaan tutustumaan sikäläiseen kaapeliteollisuuteen. Palattuaan Suomeen keväällä 1912 hän Suomen Punomotehdas Oy:n. Uuden yritykset koneet ja raaka-aineet hankittiin Saksasta, ja kaapelien valmistus alkoi 1913. Aluksi tehdas valmisti kumi- ja tekstiilipäällysteistä tinattua kuparilankaa ja kuparikaapeleita. Tehdas joutui vaikeuksiin, kun ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen vaikeutti kuparin ja tekstiiliraaka-aineen hankintaa. Suomen Punomotehdas Oy myytiin sen vuoksi vuonna 1916 yhtiön suurimmalle asiakkaalle sähkökoneita valmistaneelle Ab Gottfrid Strömberg Oy:lle ja siitä tuli yksi uuden omistajan osastoista. Vuonna 1917 siitä muodostettiin erillinen yritys nimellä Suomen Kaapelitehdas Oy. Wikström jatkoi edelleen yrityksen toimitusjohtajana. 1920-luvun alussa Suomen Gummitehdas Oy osti Strömbergiltä ja Suomen Teollisuuskonttorilta Kaapelitehtaan osake-enemmistön. Suomen Kaapelitehdas alkoi rakentaa vuonna 1919 uutta kuusikerroksista tehdasrakennusta Helsingin Punavuoreen, ja tehdasta laajennettiin sitten useassa vaiheessa niin että se vuonna 1938 käsitti jo kokonaisen korttelin. Tullisuojan ansiosta Suomen Kaapelitehdas pärjäsi kilpailussa ulkomaisten kaapelitoimittajien kanssa ja saattoi myös kehittää tuotteitaan. Vuonna 1928 Suomen Kaapelitehdas alkoi valmistaa lyijypäällysteisiä puhelin- ja merikaapeleita, joista tuli yhtiön erikoisosaamisen kohde. Suomen Kaapelitehtaalla oli 1930-luvun lopulla hallussaan 80 prosenttia Suomen kaapelimarkkinoista. Wikströmillä oli kesäpaikka Hevonpäässä Kirkkonummen Upinniemessä ja hän harjoitti pienimuotoista puutarhaviljelyä 1930-luvulla omistamassaan Huopalahden kuntaan kuuluneessa Pikku Kuusisaaressa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Armi Metsäpelto

Armi Hillevi Metsäpelto (14. heinäkuuta 1932 Helsinki – 30. marraskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen lapsi, joka kuoli Helsingin pommituksessa talvisodan ensimmäisenä päivänä. Myöhemmin hänestä tuli kaikkien lapsiuhrien symboli. == Elämä == Armi Metsäpelto syntyi Helsingissä heinäkuussa 1932. Hänen vanhempansa olivat metsänhoitaja Einari Metsäpelto (1895 – 1968) ja kotirouva Cecilia Metsäpelto os. Westerlund (1892 – 1973). He asuivat Töölössä osoitteessa Turuntie 66 (nyk. Mannerheimintie). Kyseisen virkamiestalon oli rakentanut 1920-luvun puolivälissä säätieteilijä, myöhempi professori Vilho Väisälä. Armi oli vanhempiensa ainoa lapsi ja talvisodan syttyessä hän kävi Töölönkadun kansakoulun ensimmäistä luokkaa. Vanhemmat olivat kotoisin Iitistä ja Mäntyharjulta, jossa Armikin vietti useita lapsuuden kesiä yhdessä serkkujensa kanssa. == Kuolema == Ylimääräisten harjoitusten eli peitellyn liikekannallepanon alettua lokakuussa 1939 Cecilia ja Armi tulivat Valkealaan, mutta palasivat pian takaisin Helsinkiin, sillä koululla oli ahdasta. Talvisota syttyi marraskuun viimeisenä päivänä vuonna 1939. Armi oli tavalliseen tapaan koulussa ja päivän ensimmäinen tunti oli voimistelua. Kello yhdeksän alkoi uskontotunti. Ilmahälytyssireenit alkoivat ulvoa kello 9.20, jolloin Helsingin taivaalle oli ilmestynyt useita pommikoneita. Ensimmäisen ilmahyökkäyksen kohteet olivat sotilaallisia, jolloin Helsingin asutusalueet säästyivät käytännössä kokonaan tuhoilta. Armi ja Cecilia päättivät lähteä sotaa pakoon Pelloon, jossa Cecilialla oli sukulaisia. Iltapäivällä Armi ja Cecilia olivat Kampin linja-autoasemalla, kun venäläiskoneet pudottivat pomminsa. Linja-autoaseman viereiseen Maanviljelijäin Maitokeskuksen taloon osui palopommi, josta tuli levisi viereisiin rakennuksiin. Linja-autoasemalla oli juuri ilmahyökkäyksen tapahduttua suuri joukko yleisöä valmiina poistumaan pääkaupungista. Toinen kranaatti osui aivan aseman viereen, jonka sirpaleet kylvivät tuhoa asemalla odottaneisiin ihmisiin. Sirpaleiden ja paineaallon yhteisvaikutuksesta Armi menehtyi ja Cecilia haavoittui. Armista tuli yksi talvisodan ensimmäisistä siviiliuhreista ja hänen enkelikasvoinen kuvansa oli tunnettu aikalaisten keskuudessa. Armi Hillevi Metsäpelto haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle, johon myöhemmin myös hänen vanhempansa haudattiin. Mustaa hautakiveä koristaa reliefi, josta erottuu Armin kasvokuva. Keskustassa Lasipalatsin vieressä kasvaa salava, joka on nimetty sota-ajan lasten muistopuuksi. Puu on pystytetty lähes samalle paikalle, jossa Armi kuoli. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toisen maailmansodan henkilöt Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet Luokka:Talvisodan pommitukset
Uskottu mies (televisiosarja)

Uskottu mies on MTV-teatterin tuottama neliosainen suomalainen televisiosarja, joka esitettiin vuonna 1985. Sarjan on ohjannut Sina Kujansuu ja se perustutu Lasse Lehtisen samannimiseen romaaniin vuodelta 1984. Sarja kertoo miehestä, josta tehdään poliitikko ilman, että hän ymmärtää asiaa. == Rooleissa == ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset televisiosarjat Luokka:1980-luvun televisiosarjat
Glenn Davis (amerikkalaisen jalkapallon pelaaja)

Glenn Woodward Davis (26. joulukuuta 1924 – 9. maaliskuuta 2005) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelasi keskushyökkääjänä (halfback). Davis menestyi yliopistosarjoissa sotilasakatemian Army Cadets -joukkueen pelaajana. Joukkue voitti yliopistomestaruuden kolme kertaa, vuosina 1944–1946. Davis palkittiin parhaana yliopistopelaajana Heisman Trophylla vuonna 1946. Joukkueen valmentaja Earl Blaik piti Davisia nopeimpana pelaajana, jota hän koskaan oli valmentanut. Davis tunnettiin lempinimellä "Mr. Outside" ja hänen joukkuetoverinsa, vuonna 1945 Heisman Trophylla palkittu Doc Blanchard lempinimellä "Mr. Inside". Detroit Lions varasi Davisin NFL:ään vuoden 1947 varaustilaisuuden toisella varausvuorolla. Davis pelasi NFL:ssä vain kaudet 1950 ja 1951 ja edusti tuolloin Los Angeles Ramsia. Glenn Davis palveli sotilasakatemiassa samaan aikaan muutamaa minuuttia vanhemman kaksosveljensä Ralphin kanssa. Glenn Davis seurusteli 1940-luvun lopulla näyttelijä Elizabeth Taylorin kanssa. Hän avioitui kolme kertaa, viimeksi 1990-luvulla Heisman Trophy -voittaja Alan Amechen lesken kanssa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Good Times (Shocking Bluen albumi)

Good Times on alankomaalaisen Shocking Blue -yhtyeen 30. lokakuuta 1974 ilmestynyt kahdeksas ja viimeinen studioalbumi.Schöppink 2017: s. 40. Shocking Bluen laulunkirjoittaja-kitaristi Robbie van Leeuwen oli lähtenyt yhtyeestä tammikuussa. Hänen tilalleen tuli Martin van Wijk, joka oli jo aiemmin tuurannut van Leeuwenia yhtyeen konserteissa.Schöppink 2017: s. 34, 40. Myös solisti Mariska Veres oli ilmoittanut siirtyvänsä soolouralle. Yhtye oli hajoamaisillaan, mutta sen levytyssopimus edellytti vielä lisää materiaalia.Schöppink 2017: s. 40–41. Albumilta julkaistiin single ”This America”, joka ei noussut listoille. Nimikappale ”Good Times” on cover-versio The Easybeatsin kappaleesta.Schöppink 2017: s. 41. == Kappaleet == A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # Schöppink 2017: s. 43. == Kokoonpano == * Mariska Veres – laulu * Henk Smitskamp – bassokitara * Cor van der Beek – lyömäsoittimet * Martin van Wijk – kitara == Lähteet == Luokka:Shocking Bluen albumit Luokka:Vuoden 1974 albumit
Hartikka Jaakonpoika Garp

Hartikka Jaakonpoika Garp (, k. 1486/1487) oli suomalainen asemies, joka toimi Vehmaan kihlakunnan kihlakunnantuomarina 1450-1459 ja pohjoisen Suomen laamannina 1459-1486. Garp isännöi Laitilassa sijainnutta Storgårdin eli Isokartanon tilaa, jota hänen mukaansa alettiin kutsumaan Hartikkalan kartanoksi. Garp tunnetaan myös Laitilan kirkon rakennuttajana. Garp hankki itselleen hautapaikan Turun tuomiokirkon Pyhän ruumiin kappelista ja kuoli ilmeisesti joulukuussa 1846 tai maaliskuussa 1487. Garpin sukuun kuuluneen Hartikka Jaakonpoika Garpin isä oli Jakob Valdemarinpoika Garp ja veli kirkonmies Arvidus Jacobi Garp. Hänen puolisonsa oli Magnus Flemingin tytär Ingeborg Magnusdotter. Pariskunta oli lapseton. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:1480-luvulla kuolleet
Michael Mando

Michael Mando (s. 13. heinäkuuta 1981 Quebec, Quebec, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat Nacho Varga televisiosarjassa Better Call Saul (2015–2022), Vic Schmidt televisiosarjassa Orphan Black (2013–2014), Vaas Montenegro videopelisarjassa Far Cry (2012–2021) sekä Mac Gargan Marvel Studiosin elokuvassa Spider-Man: Homecoming (2017). == Taustaa == Michael Mando syntyi 13. heinäkuuta 1981 Quebecissa meksikolaistaustaisille vanhemmille. Mandolla on kaksi veljeä. Hänen äidinkielensä on ranska, ja hän puhuu myös sujuvaa englantia ja espanjaa. == Lähteet == Luokka: Vuonna 1981 syntyneet Luokka: Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Elävät henkilöt
Heikki Rönkkö

Heikki Rönkkö (s. 1983) on helsinkiläinen sarjakuvapiirtäjä ja graafinen suunnittelija. Rönkkö on julkaissut muun muassa sarjakuva-albumit Funny Side of Life w/ M. Other, P.O.E., ASDF Boot, 2:nen linna / Anor Castle, Homo locus ja Phases. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bloodsports

Bloodsports on Sueden kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 18. maaliskuuta 2013. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Suede: Bloodsports Viitattu 28.5.2022. * Soundi: SUEDE: Bloodsports Viitattu 28.5.2022. == Lähteet == Luokka:Sueden albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit
Night Thoughts

Night Thoughts on Sueden seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 22. tammikuuta 2016. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Suede: Night Thoughts Viitattu 28.5.2022. * Soundi: SUEDE: Night Thoughts Viitattu 28.5.2022. == Lähteet == Luokka:Sueden albumit Luokka:Vuoden 2016 albumit
The Blue Hour

The Blue Hour on Sueden kaheksas studioalbumi. Se julkaistiin 21. syyskuuta 2018. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Suede: The Blue Hour Viitattu 28.5.2022. * Soundi: Levyarvio: Sueden euforia saattaa olla kliseistä rakennettua, mutta juuri siksi se on syntisen houkuttelevaa Viitattu 28.5.2022. == Lähteet == Luokka:Sueden albumit Luokka:Vuoden 2018 albumit
Autofiction

Autofiction on Sueden yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin 16. syyskuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "She Still Leads Me On", sekä "15 Again". == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Levyarvio: Sueden Autofiction taiteilee mestarillisesti rehvakkaan ja romanttisen välillä – Bändi on aikalaisiinsa verrattuna ylivoimaisessa kunnossa Viitattu 26.9.2022. == Lähteet == Luokka:Sueden albumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Torasjärvi (Petrovski)

Torasjärvi () on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Petrovskin kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 185 neliökilometriä ja keskisyvyys 1,4 metriä. Märännyksenjärveen virtaavat Säpsäjoki ja Säpsäjärvestä tuleva kanava. Se laskee Salmijoen kautta Märännyksenjärveen. Järven kalalajeja ovat muikku, hauki, särki, salakka, lahna, säyne, ahven ja kiiski. ==Lähteet== Luokka:Karjalan tasavallan järvet Luokka:Kontupohjan piiri Luokka:Suunujoen vesistö
Torasjärvi (Tšopina)

Torasjärvi () on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Tšopinan kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 10,1 neliökilometriä ja keskisyvyys 8,7 metriä. Torasjärvi laskee puron kautta Punjärveen. Sen kalalajeja ovat hauki, särki, salakka, seipi, made, ahven ja kiiski. Järven pohjoisrantaa pitkin kulkee Juustjärven ja Tšopinan välinen maantie. ==Lähteet== Luokka:Karhumäen piiri Luokka:Karjalan tasavallan järvet Luokka:Suunujoen vesistö
Aerodrom

Aerodrom on kunta Pohjois-Makedoniassa Skopjen alueella, 4 kilometrin päässä maan pääkaupungista Skopjesta. Kunnassa asuu 77 735 asukasta noin 22 neliökilometrillä. Kunnan väkiluku on ollut 0,4 prosentin vuotuisessa kasvussa vuodesta 2002. Tästä vuodesta lähtien kunnan väkiluku on noussut noin 5 700 asukkaalla, eli noin kahdeksalla prosentilla. == Lähteet == Luokka:Pohjois- Makedonian kunnat
Centar Zupa

Centar Zupa () on kunta Pohjois-Makedonian Lounaisalueella. Kunnassa sijaitsee myös samanniminen pääkylä. Kunnassa asuu 3 720 asukasta, ja kunnan väkiluku on vähentynyt rajusti vuodesta 2002. Vuotuinen väestönkasvuprosentti oli -2,9 %. == Väestö == Asukkaiden kansallisuusjakauma oli vuonna 2021 seuraava: * turkkilaisia 2 899 * makedonialaisia 236 * albaaneja 187 * bosniakkeja 1 * muita 42 == Lähteet == Luokka:Pohjois-Makedonian kunnat Luokka:Lounaisalue
Loimaan nahkatehdas

Loimaan nahkatehdas toimi Loimaalla Vesikosken kylässä eri yritysten omistuksessa vuosina 1918–1992.Täydentäviä yhtiötietoja : Loimaan Nahkatehdas Osakeyhtiö, Pörssitieto G. Kock Nahan valmistus alkoi Loimaalla vuonna 1918 turkulaisen kauppiaan August Kivisen omistaman Loimaan Nahkatehtaan käynnistettyä toimintansa Vesikosken kylässä toimintansa lopettaneen Loimaan paperitehtaan teollisuuskiinteistössä. Loimaan Nahkatehdas valmisti päätuotteenaan kenkien parkkipohjia sekä lisäksi päällisnahkaa, hihnoja ja valjaita. Yritys muutettiin osakeyhtiöksi 1919 ja sillä oli 150 työntekijää vuonna 1930. Loimaan Nahkatehdas Oy joutui talousvaikeuksien vuoksi Maakuntain Pankki Oy:n haltuun 1930 ja yhtiö lopetettiin. Tamperelaisen nahkatehtailija J. N. Salmisen poika insinööri Yrjö Salminen (1891–1949) perusti Loimaan Nahka Oy-nimisen yhtiön jatkamaan tehtaan toimintaa. Yhtiö muutettiin Salmisen ja Oskari Heikkilän omistamaksi kommandiittiyhtiöksi vuonna 1944 ja vuonna 1950 siitä tuli taas Salmisten omistama osakeyhtiö. Yhtiöllä oli vuotakauppaa harjoittanut sisaryhtiö Sallo Oy. Loimaan Nahka Oy:n toiminta päättyi konkurssiin vuonna 1987 mutta verhoilunahkojen valmistusta jatkettiin saksalaisomistuksessa (Heller Finland Oy) vuoteen 1992 saakka. Rakennusalan yrittäjä Tuomo Ylä-Outinen osti 1990-luvulla tehtaan Hellerin konkurssipesältä ja alkoi vuokrata sen tiloja. Hän myi kiinteistön vuonna 2003 siinä vuokralaisena toimineelle Matti Mäkilälle. Entisessä nahkatehtaan kiinteistössä (tunnetaan myös nimellä Nahkalinna) toimii nykyisin Vesikoski- talo. Talossa on vuokralaisina useita yrityksiä. Vesikoski-talon historiaa == Lähteet == Luokka:Loimaalaiset yritykset Luokka:Suomen teollisuushistoria
Kratovo

Kratovo on kaupunki Pohjois-Makedoniassa Koillisalueella. Kaupungissa asuu 6 924 asukasta. Kaupunki sijaitsee maan koillisosissa, noin 60 kilometrin päässä Kumanovon kaupungista, joka on alueen suurin kaupunki. == Lähteet == Luokka:Pohjois-Makedonian kaupungit Luokka:Koillisalue
Juustjärvi (järvi)

Juustjärvi () on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Hirvaksen kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 36,9 neliökilometriä ja keskisyvyys 4,8 metriä. Juustjärvi laskee Semsjoen kautta Suunujokeen. Järven kalalajeja ovat hauki, särki, säyne, lahna, made, ahven ja kiiski. Järven itärannalla sijaitsee Juustjärven kylä. ==Lähteet== Luokka:Karjalan tasavallan järvet Luokka:Kontupohjan piiri Luokka:Suunujoen vesistö