EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
SS. Cosma e Damianon kirkko

SS. Cosma e Damianon kirkko on Forum Romanumilla sijaitseva kirkko, joka on rakennettu osaksi antiikin roomalaisia rakennuksia käyttäen ja osaksi rakentamalla uusia rakennelmia. Kirkko on tunnettu varhaiskristillisestä taiteestaan, erityisesti mosaiikeistaan. Se on avattu vuonna 527. Kirkko on omistettu arabitaustaisille pyhimyksille Cosmasille ja Damianolle. He olivat ammatiltaan lääkäreitä. == Historiaa == Osa kirkosta, sen nykyään käytöstä poistettu sisäänkäynti Forumilla, on ollut aikoinaan roomalainen temppeli. Temppeli oli omistettu keisari Maxentiuksen jumalaksi korotetulle pojalle Valerius Romulukselle. Itse basilika taas on osa keisari Vespasianuksen rakennuttamaa Rauhan temppeliä, luultavimmin sen kirjasto. Sen seinällä oli aikoinaan suuri Rooman kartta, Forma Urbis Romae.http://www.archive.is/20130102152712/http://www.franciscanfriarstor.com/archive/theorder/Basilica/index.htm Forumilla oli tulipalo vuonna 306 ja Maxentiuksen määräyksestä aloitettiin jälleenrakennusohjelma. Onko osa kirkosta Valerius Romuluksen temppeli, perustuu väljään tulkintaan, paikalta löydettyyn vuonna 307 lyötyyn rahaan, joka kuvaa rakennusta. Rakennuksen on spekuloitu olevan Juppiter Statorin temppeli, jonka Maxentius olisi jälleenrakentanut. Kirkoksi rakennus muutettiin ostrogoottien kuninkaan Teoderik Suuren määräyksestä vuonna 527. Kuningatar Amalasuntha määräsi kirkkoon liitettäväksi myös Rauhan temppelin kirjastorakennuksen. Paavi Felix IV käynnistytti rakennustyöt, jotka yhdistivät kaksi rakennusta, joista tuli nyt basilika. Se omistettiin lääkäripyhimyksille Cosmalle ja Damianolle, jotka olivat veljeksiä. Kirkko toimi näin vastapainona Castorille ja Polluxille eli dioskuureille, joiden temppeli oli lähettyvillä. Kirkon sisätilat koristeltiin mosaiikeilla. Paavi Urbanus VIII määräsi kirkossa tehtäväksi korjaustöitä. Tehtävän johtoon asetettiin arkkitehti Orazio Torriani vuonna 1632. Kirkon lattiatasoa nostettiin seitsemän metriä Forumin, jota kutsuttiin tuolloin Campo Vaccionoksi, tasolle. Näin vältettiin veden valuminen kirkkoon. Lisäksi sen yhteyteen rakennettiin luostari. Uusia korjaustöitä tehtiin vuonna 1947. Tuolloin kirkko sai nykyisen sisäänkäyntinsä ja Romuluksen temppeliä palautettiin alkuperäiseen asuunsa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.cosmadamiano.com/ * http://www.archive.is/20130102152712/http://www.franciscanfriarstor.com/archive/theorder/Basilica/index.htm Luokka:Rooman kirkot Luokka:Forum Romanum
Eino Ahtiainen

Eino Matti Olavi Ahtiainen (7. huhtikuuta 1920 Kaukola – 14. elokuuta 1958 Imatra)Kuolinilmoitus, Eino Matti Olavi Ahtiainen, Helsingin Sanomat, 1958, No 226, sivu 2, julkaistu 23.8.1958 oli suomalainen junankuljettaja ja surmatyön tekijä, joka surmasi neljä ihmistä ampumalla Linnankoskella Imatralla 14. elokuuta 1958. Välikohtauksessa haavoittui kaksi ihmistä. Teon jälkeen Ahtiainen surmasi itsensä. Teon motiivina oli mustasukkaisuus. Suomen Sosialidemokraatti, 1958, No 222, sivu 7, julkaistu 16.8.1958 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset joukkomurhaajat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet Luokka:1950-luvun rikokset Suomessa
Tiikeritetra

Tiikeritetra (Hydrocynus forskahlii) on tetrakalojen (Characiformes) lahkoon ja alestien (Alestidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji, jota tavataan laajalta alueelta Pohjois- ja Länsi-Afrikasta. Sen kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Georges Cuvier vuonna 1819. Tiikeritetra on hyvin suurikokoinen kala; se voi kasvaa jopa 78 senttimetrin mittaiseksi ja se painaa täysikasvuisena noin 2–10 kilogrammaa. Suurin tavattu yksilö painoi 15,5 kilogrammaa. Tiikeritetra muistuttaa suuresti linjatiikeritetraa (Hydrocynus vittatus). Tiikeritetran kyljet ovat hopeiset ja evät ovat harmaat. Pyrstön yläosa on hopeanharmaa ja alaosa kirkkaanpunainen. Tiikeritetraa tavataan Pohjois- ja Länsi-Afrikasta. Lajia on tavattu vähintään kerran 28 Afrikan maasta. Yleisimmillään tiikeritetra on Turkanajärvellä, Kongojoessa, Niilissä ja Omojoessa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut tiikeritetran elinvoimaiseksi lajiksi. Tiikeritetra on petokala ja se käyttää ravinnokseen muita kaloja sekä hyönteisiä ja selkärangattomia. Joskus se saattaa syödä muita tiikeritetroja. Tiikeritetra elää yleensä matalissa vesissä ja lähellä veden pintaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tetrakalat
Parijuovatokko

Parijuovatokko (Valenciennea helsdingenii) on Valenciennea-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Bleeker vuonna 1858. == Levinneisyysalue == Sitä on tavattu eteläisellä Punaisella merellä, alueella Itä-Afrikasta Indonesiaan sekä Japanissa. == Elinympäristö == Se elää 1-45 metrin, tai yleisemmin 1-30 metrin, syvyydessä lähinnä riutoilla tai niiden lähistöllä. Se viihtyy trooppisissa, 22°C-27°C lämpöisissä, vesissä. == Lähteet == Luokka:Valenciennea
Rubiinijuovatokko

Rubiinijuovatokko (Valenciennea immaculata) on Valenciennea-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Ni vuonna 1981. == Levinneisyysalue == Sitä on tavattu eteläisellä Taiwanissa, Macaossa, Hongkongissa, Filippiineillä sekä alueella läntisestä Australiasta Sydneyyn. == Elinympäristö == Se elää 1-30 metrin, tai yleisemmin 2-30 metrin, syvyydessä lähinnä riutoilla tai niiden lähistöllä. Se viihtyy trooppisissa, 22°C-27°C lämpöisissä, vesissä. == Lähteet == Luokka:Valenciennea
Valenciennea muralis

Valenciennea muralis on Valenciennea-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Valenciennes vuonna 1837. == Levinneisyysalue == Sitä on tavataan laajalti itäisellä Intian valtamerellä ja läntisellä Tyynellä valtamerellä. == Elinympäristö == Se elää 1-15 metrin syvyydessä lähinnä riutoilla tai niiden lähistöllä. Se viihtyy trooppisissa vesissä. == Lähteet == Luokka:Valenciennea
Valenciennea parva

Valenciennea parva on Valenciennea-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasivat ensimmäisinä Hoese ja Larson vuonna 1994. Laji on noin 10 senttimetrin mittainen. == Levinneisyysalue == Sitä on tavattu muun muassa Ashmore-riutalla ja Malediiveillä. Pohjoisimmillaan sitä tavataan Riukiusaarilla ja eteläisimmillään Isolla valliriutalla. == Elinympäristö == Se elää 1-20 metrin syvyydessä lähinnä riutoilla tai niiden lähistöllä. Se viihtyy trooppisissa vesissä. == Lähteet == Luokka:Valenciennea
Ketsuppisimppu

Ketsuppisimppu (Hexagrammos lagocephalus) on vihersimppujen (Hexagrammidae) heimoon kuuluva lauhkean vyöhykkeen merivesissä elävä kalalaji. Ketsuppisimpun maksimipituus on 61 senttimetriä ja suurin tavattu paino 830 grammaa. Sen selkäevässä on piikkejä 20–21 kappaletta. Ketsuppisimppu on väriltään punaruskea ja siinä on tummempia täpliä. Kyljissä on usein kirkkaanpunaisia laikkuja. Ketsuppisimppu muistuttaa kelppisimppua (Hexagrammos decagrammus). Ketsuppisimppua tavataan Tyynenmeren itäosissa Beringinmereltä ja Kuriileilta Point Conception-niemelle Kaliforniaan, Ohotanmereltä sekä Japaninmeren pohjoisosasta Hokkaidosta. Ketsuppisimppua esiintyy yleensä kivipohjaisissa matalissa vesistöissä erityisesti avoimilla rannikoilla. Se elää tyypillisesti 10–15 metrin syvyydessä vedenpinnasta, mutta kaikkiaan sitä on havaittu 0–596 metrin syvyysalueelta. Ketsuppisimppu saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 35,5 senttimetrin mittaisena. Koiraiden on havaittu voivan elää 8-vuotiaaksi ja naaraiden 11-vuotiaaksi. == Lähteet == Luokka:Simppukalat
Sulam

Sulam (, ) eli historiallinen Sunem on pääasiassa arabien asuttama pieni kylä Israelin Pohjoisella hallintoalueella. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 2 567\. ==Maantiede== thumb|vasen|Paikallista katukuvaa. Sulam sijaitsee Israelin pohjoisosassa Jisreelin tasangolla Moren kukkulan juurella Afulan kaupungin kaakkoispuolella. ==Historia== Muinainen Sulam tunnettiin nimellä Sunem. Paikka mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran Egyptin faarao Thutmosis III:n valtaamien paikkojen luettelossa 1400-luvulla ennen ajanlaskun alkua. Sittemmin paikka mainitaan Amarna-kirjeissä, joiden mukaan Sikemin viimeinen kuningas Labaia tuhosi Sunemin ja sen maita viljeli Megiddon kuningas. Vanhassa testamentissa paikka mainitaan Joosuan kirjassa ja ensimmäisessä kuninkaiden kirjassa mainitaan Daavidin ottaneen vaimokseen sunemilaisen Abisagin. Sittemmin paikan mainitaan tulleen faarao Siisakin valtaamaksi. Historioitsija Eusebioksen mukaan Sunem sijaitsi noin kahdeksan kilometriä Taborinvuoresta etelään. Ristiretkien aikana paikka kuului läänityksenä Taborinvuoren luostarille. == Talous == Nykyisen Sulamin asukkaat viljelevät viljaa ja kasvattavat hedelmiä puutarhoisaan. ==Väestö== Sulamin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 2 567. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 2 240 ja vuonna 1967 725. Kylän asukkaat ovat islaminuskoisia arabeja. ==Lähteet== Luokka:Israelin kaupungit Luokka:Arabien asuttamat paikkakunnat Israelissa
Valenciennea persica

Valenciennea persica on Valenciennea-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasivat ensimmäisinä Hoese ja Larson vuonna 1994. == Levinneisyysalue == Sitä tavataan Persianlahdelta Masiran saarelle yltävällä alueella. == Elinympäristö == Se elää 2-12 metrin syvyydessä lähinnä riutoilla tai niiden lähistöllä. Se viihtyy trooppisissa vesissä. == Lähteet == Luokka:Valenciennea
Valenciennea randalli

Valenciennea randalli on Valenciennea-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasivat ensimmäisinä Hoese ja Larson vuonna 1994. == Levinneisyysalue == Sitä on tavattu Filippiineillä, Malesiassa, Palaulla, Salomoninsaarilla, Riukiusaarilla, Indonesiassa ja Isolla valliriutalla. == Elinympäristö == Se elää 8-30 metrin syvyydessä lähinnä riutoilla tai niiden lähistöllä. Se viihtyy trooppisissa vesissä. == Lähteet == Luokka:Valenciennea
Täpläposkitokko

Täpläposkitokko (Valenciennea sexguttata) on Valenciennea-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Valenciennes vuonna 1837. == Levinneisyysalue == Sitä on tavattu muun muassa Punaisella merellä sekä Persianlahdelta ja Itä-Afrikasta Samoalle yltävällä alueella. Pohjoisimmillaan sitä tavataan Riukiusaarilla ja eteläisimmillään Queenslandissa Australiassa. == Elinympäristö == Se elää 3-25 metrin syvyydessä lähinnä riutoilla tai niiden lähistöllä. Se viihtyy trooppisissa, 22°C-28°C lämpöisissä, vesissä. == Lähteet == Luokka:Valenciennea
Henk Badings

Henk Badings (17. tammikuuta 1907 Bandung, Jaava – 26. heinäkuuta 1987 Vijlen, Alankomaat) oli alankomaalainen säveltäjä.Henk Badings AllMusic Badings syntyi Alankomaiden hallinnassa olleella Jaavalla ja oli aikuisena kiinnostunut mikrotonaalisuudesta lapsena kuulemansa indonesialaisen musiikin ansiosta. Hän valmistui vuonna 1931 Delftin teknologian yliopistosta ja aloitti uran insinöörin töiden sekä geologian parissa, mutta omistautui sitten kuitenkin säveltämiselle. Hän oli opiskellut sävellystä yksityisesti Willem Pijperin johdolla ja saanut ensimmäisen sinfoniansa kantaesitetyksi jo vuonna 1930. Badingsin vastaanottamien tilausten määrä nousi 1930-luvulla ja 1940-luvun alkupuolella, ja vuodesta 1935 hän myös opetti. Vuonna 1942 hän korvasi Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa johtajan, jonka natsimiehittäjät olivat poistaneet juutalaisena virastaan. Tämän johdosta Badingsin toimintaa tutkittiin ja hän oli sensuurin kohteena, kunnes sai vuonna 1947 luvan jatkaa julkista toimintaansa säveltäjänä sekä opettajana. Toisen maailmansodan jälkeen huomattavaa suosiota Euroopassa saavutti Badingsin kolmas sinfonia (1943). Badings perusti elektronisen musiikin studion Eindhovenissa vuonna 1956. Hän oli kiinnostunut myös radio-oopperasta; vuosina 1954–1960 hän tekikin kuusi oopperaa, joista kolme radioon. Näistä Oreste (1954) toi säveltäjälle Prix Italian ja tuli BBC:n lähettämäksi. Vuoteen 1960 mennessä Badings oli saavuttanut kansainvälisesti johtavan alankomaalaissäveltäjän maineen. Hän teki esimerkiksi töitä tilauksiin Isosta-Britanniasta ja Yhdysvalloista. Jälkimmäisessä maassa hänellä oli pitkäaikaisena yhteistyökumppaninaan Robert Austin Boudreaun johtama American Wind Orchestra. Hän sai myös työpaikan Stuttgartin musiikkiyliopistosta. 1960-luvun lopussa Badingsin natsikytkökset alkoivat herättää uutta mielenkiintoa, ja hänen esitettiin olleen laajemmin tekemisissä miehityshallinnon kanssa kuin oli aikoinaan myöntänyt. Kotimaassa tämä haittasi Badingsin uraa merkittävästi ja pysyvästi, sillä hänen musiikkiaan ei esitetty maan radiossa ja se katosi myös konserttisalien ohjelmista. Hän sai kaikesta huolimatta jatkaa opettamista; hänen johdollaan opiskeli esimerkiksi Ton de Leeuw. Alankomaissa Badings on jäänyt vähälle huomiolle; syntymän satavuotisjuhlavuosi (2007) ei saanut merkittävää näkyvyyttä. Badingsin tuotantoon kuuluu oopperoiden ja sinfonioiden ohella esimerkiksi Capriccio sooloviululle ja kahdelle ääninauhalle (1959), josta tuli merkittävä elektroakustisen musiikin alalla. Badings myös kehitti oman 31-nuottisen mikrotonaalisen systeeminsä. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Mirjami Penttinen

Mirjami Penttinen (o.s. Paakkanen) on suomalainen taitoluisteluvalmentaja, jonka valmennuksessa muodostelmaluistelujoukkue Team Unique on voittanut yhden maailmanmestaruuden kaudella 2012–2013. Penttinen aloitti Helsingin Luistinklubin (HSK) muodostelmaluisteluryhmien päävalmentajana vuonna 2000, ja häntä on kuvailtu omistautuneeksi valmentajaksi. Penttisen valmennusmenetelmistä nousi kohu alkuvuodesta 2020, kun Suomen Taitoluisteluliitto asetti hänet tammikuussa 12 kuukauden toimintakieltoon urheilun eettisten sääntöjen rikkomisesta, mikä on ankarin mahdollinen rangaistus. Toimintakielto perustui Suomen urheilun eettisen keskuksen (Suek) tekemään tutkintaan vuoden 2019 aikana. Penttisen kerrotaan käyttäneen toistuvasti ja useiden vuosien ajan valmennettaviaan kohtaan epäasiallista kieltä, huutaneen, nöyryyttäneen ja kehottaneen valmennettaviaan muun muassa tappamaan itsensä. Penttinen itse piti häneen kohdistunutta tutkintaa "kiusaamiskampanjana". Helsingin Luistinklubi valitsi uuden Penttistä tukevan hallituksen helmikuussa 2020. Seuran noin 80 yksinluistelijaa erosivat yhdistyksestä ja perustivat Helsingin Taitoluisteluakatemia -nimisen seuran yhdessä Oulunkylän Taitoluisteluklubi OTK:n kanssa maaliskuussa 2020. Myös yksi muodostelmaluistelujoukkue siirtyi Helsingin Taitoluisteluklubiin kaudeksi 2020–2021. Seuran uusi hallitus palautti Penttisen takaisin valmennustyöhön maaliskuussa 2020 puheenjohtajansa Mikael Nybergin johdolla. Nyberg perusteli palautusta ”reilun pelin periaatteilla” ja sillä, että seitsemän viikon palkallinen hyllytys valmennustyöstä on riittävä rangaistus Penttiselle. Taitoluisteluliitto ei hyväksynyt Penttisen palauttamista, jolloin seura hankki käräjäoikeuden väliaikaisen turvaamispäätöksen lykätäkseen Taitoluisteluliiton seuraan kohdistamia mahdollisia jatkotoimenpiteitä. Penttinen ja hänen asianajajansa Petteri Sotamaa valittivat saamastaan kilpailukiellosta urheilun oikeusturvalautakuntaan, jonka oli määrä käsitellä asiaa kesäkuussa 2020 kuullen uudelleen laajaa joukkoa todistajia. Taitoluisteluliitto, HSK ja Penttinen kuitenkin sopivat asian toukokuussa 2020: Penttisen 12 kuukauden toimintakielto Taitoluisteluliiton kilpailuissa jää voimaan, mutta hän saa jatkaa päivittäistä valmennustyötä seurassa ilman että liitto vastustaa sitä tai jatkaa prosessia seuran erottamiseksi jäsenyydestään. Penttinen puolestaan vetää valituksensa urheilun oikeusturvakeskuksesta ja suostuu hänelle räätälöityyn työnohjaukseen. Seura ottaa Helsingin käräjäoikeudesta pois turvaamiskanteensa liitosta erottamisensa estämiseksi. Taitoluisteluliiton puheenjohtaja Laura Raition mukaan sovinto syntyi, koska Penttiselle annettu 12 kuukauden kilpailukielto jää voimaan ja jatkokäsittelyn välttäminen suojelee raskaan prosessin jo läpikäyneitä Penttisen epäasiallisen toiminnan esiintuoneita luistelijoita. Penttisen kilpailukielto päättyi tammikuussa 2021, jolloin hän oli täysin vapaa jatkamaan valmennus- ja kilpailutoimintaa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taitoluisteluvalmentajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Hashimoto (Wakayama)

Hashimoto () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Wakayaman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin koilliskulmassa Kijoen keskijuoksulla. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Osakan, idässä Naran prefektuuriin. Hashimotossa on 62 376 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 130,55 neliökilometriä. Hashimoto sijaitsee historiallisten Ise- kaidō- ja Kōya-kaidō-tiereittien ja Kijoen jokiliikenteen risteyskohdassa. Kaupungin nimi on peräisin 1500-luvun lopulta, kun paikalle perustettiin Toyotomi Hideyoshin luvalla suolatori ja rakennettiin joen ylittävä silta (hashi tarkoittaa siltaa). Paikannimi jäi käyttöön, vaikka silta sortui vain kolme vuotta myöhemmin. Edo-kaudella Hashimoto oli yksi Kiin daimiokunnan paikallisista keskuksista. Kaupunkioikeudet Hashimotolle myönnettiin vuonna 1954, kun silloiseen Hashimoton maaseutukaupunkiin liitettiin viisi ympäristön kyläkuntaa. Kaupunki laajeni vuonna 2006, kun siihen yhdistettiin Kōyaguchin maaseutukaupunki. Kaupungin pohjoisosat ovat kehittyneet Osakan lähiönä. Merkittäviä elinkeinoja ovat puutarhaviljely, siipikarjan kasvatus, onkivapojen ja muiden bambutuotteiden valmistus sekä tekstiiliteollisuus. Hashimoton kulttuuriperintöön kuuluu muun muassa Suda Hachiman-jinjan pyhäkkö, jossa säilytetään kansallisaarteeksi valittua Suda Hachiman-jinjan pronssipeiliä. Siinä on maan vanhimpana pidetty metalliin kaiverrettu teksti. Muita vanhoja temppeleitä ovat Ōgo-ji ja Rishō Gokoku-ji, jonka päähalli on yksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Kaupungin pohjoisosat kuuluvat Kongōn–Ikoman–Kisenin puolikansallispuistoon. Hashimotoa palvelevat JR Nishi-Nihonin Wakayama-linja ja Nankai-rautateiden Kōya-linja. == Kuvia == Tiedosto:Wakayama Pref. Road 107.jpg|Hashimoton keskustaa Tiedosto:葛城館全景01.jpg|Majatalo Katsuragi-kan Tiedosto:Jizoji (Hashimoto, Wakayama) hondo3.jpg|Jizō-ji Tiedosto:SAKURA 2017 Sugimura park Hashimoto.jpg|Kirsikoita Sugimuran puistossa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Wakayaman prefektuurin kaupungit
Ancherythroculter

Ancherythroculter on aasiankarppien heimoon (Xenocyprididae) kuuluva itäaasialainen, makeissa vesissä elävä särkikalojen suku. == Lajit == Sukuun kuuluu seuraavat viisi lajia: * Ancherythroculter daovantieni (Bănărescu, 1967) * Ancherythroculter kurematsui (Kimura, 1934) * Ancherythroculter lini Luo, 1994 * Ancherythroculter nigrocauda Yih & Wu, 1964 * Ancherythroculter wangi (Tchang, 1932) == Lähteet == Luokka:Aasiankarpit
Perunpiikkimakrilli

Perunpiikkimakrilli (Trachurus murphyi) on piikkimakrillien (Carangidae) heimoon kuuluva subtrooppisissa merivesissä elävä kalalaji. == Ulkonäkö ja koko == Perunpiikkimakrillin ruumis on pitkänomainen ja litistetyn muotoinen. Sen pää on suuri, samoin yläleuka, joka on leveä ja sen takaosa yltää samaan kohtaan silmän kanssa. Pienikokoiset sieraimet sijaitsevat lähekkäin. Kiduskannen takareunassa on selkeä lovi. Kylkiviivalla on 38–50 suomua. Selkäevässä on yhdeksän piikkiä ja vatsaevässä kolme. Tavallisesti perunpiikkimakrilli on 45 senttimetrin mittainen, ja maksimissaan sillä on mittaa 70 senttimetriä. == Levinneisyys ja elinympäristö == Perunpiikkimakrillia tavataan Tyynenmeren itäosissa, missä sen levinneisyyalue ulottuu Ecuadorin eteläosista Peruun. Lajia esiintyy myös Uudessa-Seelannissa, Malpelosaarella ja Galápagossaarilla. Sitä tavataan pelagisilla valtamerillä rannikolla ja avovesillä 10–300 metrin syvyydessä pintavedestä. Perunpiikkimakrillia esiintyy kumpuamisalueilla. == Ravinto ja elintavat == Perunpiikkimakrillin ravintoa ovat kalojen poikaset ja pienet äyriäiset. Ne ovat vaelluskaloja ja muodostavat parvia. Sukukypsyyden laji saavuttaa 39–42 senttimetrin mittaisena. Pisin tunnettu elinikä on 16 vuotta. == Kalastus, käyttö ja uhat == Perunmakrilleja pyydetään kaupallista tarkoitusta varten nuotilla, trooleilla ja katiskoilla. Vuoden 1900 kokonaissaalis oli 3 852 928 tonnia. Vuoden 1999 kokonaissaalis oli 1 423 447 tonnia. Perunpiikkimakrillia myydään tuoreena, säilykkeenä ja kalajauhona. Perunpiikkimakrilli on harvalukuistumassa runsaan kalastuksen vuoksi, ja sen kannat vähenivät pelkästään vuosien 2006–2011 aikana 63 prosentilla. == Lähteet == Luokka:Piikkimakrillit
Ancherythroculter daovantieni

Ancherythroculter daovantieni on aasiankarppien heimoon (Xenocyprididae) kuuluva Vietnamin makeissa vesissä elävä särkikalalaji. == Lähteet == Luokka:Aasiankarpit
Dodekanaali

Dodekanaali eli n-dodekanaali eli lauryylialdehydi eli dodekyylialdehydi on orgaaninen yhdiste (aldehydi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kirkasta tai vaaleankeltaista nestettä. Sen kemiallinen kaava on C12H24O ja rakennekaava CH3(CH2)10CHO. Dodekanaalin moolimassa on 184,32 g/mol, sulamispiste 12 °C, kiehumispiste 237–239 °C, tiheys 0,831 g/cm3, leimahduspiste 101 °C, taitekerroin 1,433–1,44 ja CAS-numero 112-54-9. Osa dodekanaalin fysikaalisista arvoista vaihtelevat eri lähteissä. Dodekanaali on erittäin hydrofobinen yhdiste, käytännössä veteen liukenematon. Monet sitrushedelmät sisältävät dodekanaalia. Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *PubChem: Dodecanal *GuideChem: Dodecyl aldehyde *Human Metabolome Database (HMDB): Lauric aldehyde *Food Component Database (FooDB): Lauric aldehyde *ChemBlink: Dodecyl aldehyde *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Dodecylaldehyde *Pherobase: Floral Compound - 12Ald *Pherobase: Semiochemical - 12Ald Luokka:Aldehydit
Robert Abela

Robert Abela (s. 7. joulukuuta 1977 Sliema) on maltalainen poliitikko, joka on toiminut tammikuusta 2020 lähtien Maltan pääministerinä ja Maltan työväenpuolueen johtajana. Hän on Maltan entisen presidentin George Abelan poika ja koulutukseltaan lakimies. Robert Abelan edeltäjä Maltan pääministerinä ja työväenpuolueen johtajana oli Joseph Muscat, joka joutui eroamaan tehtävistä journalistin murhasta nousseen kriisin takia. Maltan korruptiota tutkinut toimittaja Daphne Caruana Galizia murhattiin autopommilla vuonna 2017 ja pääministeri Muscatin suhtautuminen tapauksen tutkintaan herätti raivoa. Hänen syytettiin suojelevan murhan taustavoimia, minkä Muscat itse kiisti ehdottomasti. == Lähteet == Luokka:Maltan pääministerit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mazkeret Batya

Mazkeret Batya () on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Kaupunki on perustettu vuonna 1883 ja sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 14 680\. ==Maantiede== thumb|vasen|Paikallinen synagoga. Mazkeret Batya sijaitsee Israelin rannikkotasangolla Rehovotin kaupungista kaakkoon. ==Historia== Mazkeret Batya perustettiin vuonna 1883. Aloitteen perustamisesta teki Edmond de Rothschild. Paikka tunnettiin 1900-luvun alkupuolelle saakka nimellä Ekron raamatullisen paikannimen mukaan, mutta sittemmin se sai uuden nimen Edmond de Rothschildin äidin mukaan. Paikan ensimmäiset juutalaiset siirtolaiset saapuivat Venäjältä ja he harjoittivat maanviljelyä. Vesivarantojen vähyyden takia paikkakunnan kehitys oli kuitenkin hidasta. 1940-luvulla päästiin kuitenkin hyödyntämään suuria pohjaveden esiintymiä, mikä johti etenkin sitrushedelmien kasvatuksen kasvuun. Israelin itsenäistyttyä vuonna 1948 paikalle alkoi saapua suurempia määriä uusia siirtolaisia. ==Väestö== Mazkeret Batyan asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 14 680. Vuonna 2002 vastaava luku oli 7 300 ja vuonna 1969 845. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Israelin kaupungit
Prakash Karat

Prakash Karat (s. 7. helmikuuta 1948) on intialainen poliitikko, joka toimi marxilaisen kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuosina 2005–2015. Karat syntyi Rangoonissa, Burmassa vuonna 1948. Hänen isänsä työskenteli rautatieyhtiölle. Kuusi kuukautta vanhana hän muutti äitinsä kanssa Intian Keralaan. Hän muutti yhdeksänvuotiaana Madrasiin, jossa hän opiskeli kristillisessä koulussa. Hänen isänsä kuoli hänen ollessa 13-vuotias. Hän valmistui Madras Christian Collegesta, jonka jälkeen hän siirtyi opettajansa Duncan Foresterin suosituksesta opiskelemaan Edinburghin yliopistoon. Edinburghissa hän kiinnostui kommunismista historioitsija Victor Kiernanin vaikutuksesta. Vuonna 1970 hän palasi takaisin Intiaan ja liittyi marxilaiseen puolueeseen. Samana vuonna hän siirtyi lommunistijohtaja A. K. Gopalanin pyynnöstä Jawaharlal Nehrun yliopistoon muodostamaan puolueelle opiskelijajärjestöä. Viisi vuotta myöhemmin pääministeri Indira Gandhin julistettua kansallisen hätätilan hän piiloutui maan alle. Hätätilan aikana hän tapasi vaimonsa Brinda Karatin. Vuonna 2005 hänet valittiin ensimmäiselle kaudelleen puolueen pääsihteeriksi. Hänet valittiin toiselle kaudelle vuonna 2012. Vuonna 2013 hän ilmoitti toivovansa Intiaan hallitusta, jota johtaisi kansanpuolueen ja kongressipuolueen liittoumien ulkopuoliset puolueet. Hän kertoi haluavansa Mulayam Singh Yadavista seuraavan pääministerin. Hän luopui asemastaan puolueensa pääsihteerinä vuonna 2015, koska hänen mukaansa perustuslaki ei sallisi hänelle uutta kautta. Vuonna 2017 hän kertoi The Hindu -lehden haastattelussa, että hänen mielestään marxilaisen puolueen ja kongressin yhteinen liittouma olisi mahdoton johtuen puolueiden erilaisista talouspoliittisista näkemyksistä. Hän ajautui asiasta kiistaan seuraajansa Sitaram Yechuryn kanssa, koska Yechury suhtautui suopeammin laajaan kansanpuoluetta vastustavaan liittoumaan. Puoluekokous äänesti vuonna 2018 nurin Yechuryn yrityksen perustaa sekulaarien puolueiden suurliittouma äänin 55–31. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Intialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Baltic Sea Science Center

Baltic Sea Science Center (lyh. BSSC) on Tukholmassa sijaitseva Itämeren tutkimukseen erikoistunut tutkimuslaitos ja akvaario. Se on osa Skansenin ulkoilmamuseota. Sen johtaja on Anna Björn. Keskus avattiin 11. huhtikuuta 2019 ja virallisesti sen avasi Ruotsin kruununprinsessa Victoria. Akvaariossa on Itämeressä tavattavia kalalajeja kuten lohia, silakoita ja ahvenia sekä Itämeressä tavattavia korvameduusoja. Tämän lisäksi pienemmissä akvaarioissa esitellään Itämeren erilaisia elinympäristöjä, kasveja ja leviä. Suurin osa kaloista on peräisin jo lakkautetusta Djurgårdenin akvaariosta. Akvaarion taustalla toimivat Skansenin lisäksi Baltic Sea 2020 -säätiö, Tukholman yliopisto ja Ruotsin maatalousyliopisto. == Lähteet == Luokka:Akvaariot Luokka:Tukholma
Minami Hamabe

Minami Hamabe (, 29. elokuuta 2000 Ishikawa, Japani) on japanilainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa draamasarjoissa. Hän on tullut laajalti tunnetuksi elokuvasta Let Me Eat Your Pancreas. Elokuvien ja televisiosarjojen lisäksi hän on esiintynyt myös musiikkivideoilla. Hän on voittanut useita parhaan tulokkaan ja parhaan uuden artistin palkintoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Japanilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Machher Jhol

Machher jhol (bengaliksi মাছের ঝোল) on suosittu bengalilaiseen keittiöön kuuluva mausteinen pataruoka, joka tarjoillaan yleensä riisin kanssa. Se tunnetaan myös Odishassa nimellä machha jhola (ମାଛ ଝୋଳ). Machher jholin pääraaka-aine on kala, joka on yleensä jättilabeo (Labeo rohita), mutta myös muut kalat käyvät. Muita ainesosia ovat sipuli, tomaatti, inkivääri ja valkosipuli. == Lähteet == Luokka:Kalaruoat Luokka:Pataruoat Luokka:Intialainen keittiö
Jättilabeo

Jättilabeo (Labeo rohita) on karppien heimon kalalaji, joka elää Etelä- Aasiassa. Jättilabeo on elinvoimainen laji. Se on arvostettu ruokakala, ja sitä kasvatetaan ja kalastetaan suurissa määrin. == Koko ja ulkonäkö == Jo vuoden ikäisenä jättilabeo on keskimäärin 35–45 senttiä pitkä ja painaa 700–800 grammaa. Suurimmat yksilöt painavat jopa 45 kiloa ja ovat parimetrisiä. Väriltään se on sinertävä ja vaalea. Yksi kalan tunnusomaisista piirteistä ovat sen paksuhkot huulet. == Kasvatus == Jättilabeon kasvatus lähti nousuun 1970-luvulla. Miljoonan tonnin tuotantoraja meni rikki 2004, jolloin kalaa tuotettiin 1,38 milj. kiloa. Selkeästi suurin tuottaja on Intia, mutta kasvattajia on myös Bangladeshissa, Myanmarissa ja Laosissa. Kaloja myydään mieluiten elävänä, jolloin niistä saa korkeamman hinnan, mutta jäissä pidettyä kalaa kuljetaan jopa 3000 km päähän kasvattamosta.. Kalan myydään keskimäärin kilon suuruisina tai siitä ylöspäin. == Ruokana == Jättilabeo on suosittu ruokakala Intiassa ja käytännössä kaikki viljellyt yksilöt päätyvät paikallisille toreille myyntiin. Kaloja ei juurikaan prosessoida, vaan ne myydään jäisinä tai elävinä sellaisenaan. Ravintoarvoiltaan jättilabeo muistuttaa siikaa: rohun lihassa on (100 g kohden) 15,98 g proteiinia, 2,7 g rasvaa ja energiaa 88,49 kcal. Ruokia, joissa jättilabeota käytetään, ovat muun muassa machher jhol. == Lähteet == Luokka:Labeoninae
Nuolinoitamonni

Nuolinoitamonni (Rineloricaria lanceolata) on noitamonnien (Rineloricaria) sukuun ja imumonnien (Loricariidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Brasiliassa Amazonin altaassa jokien rantavesien kivikoissa. Laji viihtyy 25–28-asteisessa vedessä. Nuolinoitamonni kasvaa noin 12 senttimetriä pitkäksi. == Lähteet == Luokka:Imumonnit
Pini

Pini on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Richard Pini (s. 1950), yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja * Ryan Pini (s. 1981), papuauusiguinealainen uimari * Wendy Pini (s. 1951), yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä
Jorma Laitinen

Jorma Laitinen (20. joulukuuta 1918 – 24. elokuuta 1999) oli suomalainen sotilas, joka palveli vapaaehtoisena toisen maailmansodan aikana Saksan SS- joukkojen Wiking-divisioonassa, tiedusteluosasto 5:n neljännen komppanian kuorma-autonkuljettajana. Sotilasarvoltaan hän oli SS-Rottenführer eli korpraali. Laitinen oli kotoisin Kemijärveltä ja hänen isänsä oli kunnanlääkäri. Laitinen haavoittui 12. lokakuuta 1942 kranaattitulessa jalkaan. Hän palasi sotainvalidina takaisin Suomeen muiden SS-vapaaehtoisten mukana 1. kesäkuuta 1943. Sodan jälkeen hän työskenteli VR:n Puutavaratoimistossa ja taksiyrittäjänä. Hän avioitui ja sai kaksi lasta. Laitisen päiväkirjamerkintöjen pohjalta suurlähettiläs Jari Vilén ja professori Markku Jokisipilä julkaisivat vuonna 2020 teoksen Kiitoskortti Hitleriltä (Minerva Kustannus). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset SS-sotilaat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Kazimir Barantsevitš

Kazimir Stanislavovitš Barantsevitš (; 3. kesäkuuta (j. 22. toukokuuta) 1851 Pietari – 26. heinäkuuta 1927Баранцевич Казимир Станиславович, znaniy.com ) oli venäläinen novellisti, puolalaista sukujuurta. Hän on novelleissaan esittänyt tarkkanäköisiä havaintoja köyhien ja kärsivien elämästä, jonka tuntee omasta kokemuksestaan.Barantsevitš Kazimir, Tietosanakirja osa 1, palsta 854, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Barantsevitšin isä oli puolalainen ja äiti ranskalainen. Hänen oli elannon hankkimiseksi otettava työpaikka konttorissa. Hän meni 1873 naimisiin talonpoikaisnaisen kanssa ja otti työpaikan raitiovaunuyhtiöstä. Barantsevitš sai vuonna 1873 Aleksandrinski- teatteriin esitettäväksi näytelmänsä Opritšina, joka on runomuotoinen versio A. K. Tolstoin historiallisesta romaanista Ruhtinas Serebrjani. Hänen kertomuksiaan ja hahmotelmiaan julkaistiin ensin lehdissä, ja ensimmäinen kokoelma ilmestyi 1883, toinen 1885 ja lisäksi vielä kolme nidettä sekä romaani Raba (1888). Barantsevitšin kirjailijuutta voi lähinnä luonnehtia melankoliseksi romantiikaksi. Mieluiten hän kuvaa ihmisiä, jotka kärsivät kurjissa oloissa: köyhtyneitä aatelismiehiä, köyhiä virkamiehiä ja pikkuporvareita. Novelli Tšužak ('Vieras') käsittelee älykkään sivistysintoilijan kaupunkilaista suhdetta maalaisväestöön, ja Bortsy ('Painijat') ihannoi maalaiselämää verrattuna kaupunkielämään.Barantsevitj, Kazimir Stanislavovitj, Nordisk familjebok Uggleupplagan. 2, palsta 894 == Lähteet == Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
George Vella

George William Vella (s. 24. huhtikuuta 1942) on maltalainen poliitikko, joka valittiin huhtikuussa 2019 Maltan uudeksi presidentiksi. Hänen edeltäjänsä Marie Louise Coleiro Preca oli yksi Europaan harvoista naispresidenteistä. Vella on aikaisemmin toiminut Maltan ulkoministerinä ja ammatiltaan hän on lääkäri, joka on tunnettu abortin vastustajana. 76-vuotiaana virkaan valittu Vella on Maltan historian vanhin presidentti. Vaikka presidentin virka Maltalla on lähinnä seremoniallinen ja poliittinen valta on vähäistä, presidentti on maassa hyvin arvostettu ja vaikutusvaltainen henkilö. Vella on Maltan tasavallan kymmenes presidentti. Maltan liityttyä Euroopan unioniin Vella oli Euroopan parlamentin jäsen Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmässä touko–heinäkuussa 2004. Tätä ennen hän oli toiminut vuoden ajan tarkkailijajäsenenä parlamentissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Maltan presidentit Luokka:Maltalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaspiantäplätokko

Kaspiantäplätokko (Neogobius caspius) on täplätokkojen sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Karl Eichwald vuonna 1831. == Levinneisyysalue == Sitä tavataan Kaspianmerellä. == Lähteet == Luokka:Täplätokot
Volgantäplätokko

Volgantäplätokko (Neogobius pallasi) on täplätokkojen sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Lev Berg vuonna 1916. == Levinneisyysalue == Sitä tavataan Kaspianmerellä ja Volgassa Moskovaan asti. == Lähteet == Luokka:Täplätokot
Nokihietatokko

Nokihietatokko (Pomatoschistus bathi) on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Miller vuonna 1982. == Levinneisyysalue == Sitä tavataan Välimeren läntisellä puolella sekä sen keski- ja itäosan Adrian- ja Marmaranmeressä. == Elinympäristö == Se elää 7-14 metrin syvyydessä. == Lähteet == Luokka:Hietatokot
Kuultohietatokko

Kuultohietatokko (Pomatoschistus lozanoi) on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä de Buen vuonna 1923. == Levinneisyysalue == Sitä tavataan Pohjanmereltä Luoteis-Espanjaan yltävällä alueella. Vastikään myös Portugalista on saatu havainto siitä. == Elinympäristö == Se elää 70-80 metrin syvyydessä. == Lähteet == Luokka:Hietatokot
Koruhietatokko

Koruhietatokko (Pomatoschistus quagga) on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Heckel vuonna 1837. == Levinneisyysalue == Sitä tavataan Välimeren läntisellä puolella sekä Adrianmeressä. == Lähteet == Luokka:Hietatokot
Kirjohietatokko

Kirjohietatokko (Pomatoschistus tortonesei) on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Miller vuonna 1969. == Levinneisyysalue == Sitä tavataan Marsalassa, Sisiliassa ja Indonesiaan sekä Farwah-laguunissa, läntisessä Libyassa. == Lähteet == Luokka:Hietatokot Luokka:Uhanalaiset kalat
Marmorihietatokko

Marmorihietatokko (Pomatoschistus marmoratus) eli aiemmin kuultohietatokko on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Antoine Risso vuonna 1810. == Elinympäristö == Se elää 20–70 metrin syvyydessä. Se viihtyy 20–28 °C lämpöisissä merivesissä. == Levinneisyysalue == Sitä tavataan ainakin Välimeressä, Mustassameressä ja itäisellä Atlantilla suurin piirtein Välimeren korkeudella. == Lähteet == Luokka:Hietatokot
Kirkkojärvi (Myrskylä)

Kirkkojärvi () on järvi Myrskylässä. Myrskylän kirkonkylä sijaitsee järven länsirannalla. Järven ainoa saari on pieni Nuottakallio-niminen luoto. Kirkkojärven veden suojelemiseksi perustetaan 3. marraskuuta 2022 Myrskylän peruskoululla Kirkkojärven vesiensuojeluyhdistys. Marjaana Koskinen on tehnyt Hämeen ammattikorkeakoulussa tutkielman Kirkkojärven tunnettavuudesta 2021. https://www.theseus.fi/bitstream/handle/10024/496754/Kaskamaa_Marjaana.pdf?sequence=2&isAllowed;=y ==Lähteet== Luokka:Myrskylän järvet
Norjantokko

Norjantokko (Pomatoschistus norvegicus) on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Collett vuonna 1902. == Lähteet == Luokka:Hietatokot
Kivikkotokko

Kivikkotokko (Pomatoschistus pictus) on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Malm vuonna 1865. == Levinneisyysalue == Sitä tavataan Trondheiminvuonolta aina Kanariansaarille asti. Tämän lisäksi sitä saatetaan tavata Välimerellä. == Elinympäristö == Se elää 1-55 metrin, tai yleisemmin 2-50 metrin, syvyydessä. == Lähteet == Luokka:Hietatokot
Antoine Alexandre Barbier

Antoine Alexandre Barbier (1765–1825) oli ranskalainen kirjastonhoitaja ja bibliografi. Hän julkaisi tärkeän bibliografisen teoksen Dictionnaire des ouvrages anonymes et pseudonymes.Barbier Antoine Alexandre, Tietosanakirja osa 1, palsta 857, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Barbier oli ensin pappi, mutta luopui virasta 1793. Hän oli vuodesta 1794 taiteiden ja tieteiden komission jäsen ja pelasti joukon kirjallisia dokumentteja ja teoksia tuhoutumasta Ranskan vallankumouksen aikana. Hänestä tuli kirjastonhoitaja direktorion aikana ja sen jälkeen Napoleonin ja Ludvig XVIII:n, ja hän laati merkittäviä luetteloita, kuten luettelon anonyymeinä ja pseudonyymeillä julkaistuista teoksista Dictionnaire des ouvrages anonymes et pseudonymes, publiés en français (1806–1808, 3. p. 1872).Barbier Antoine Alexandre, Nordisk familjebok osa Uggleupplagan. 2, palsta 902 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjastonhoitajat Luokka:Bibliografit Luokka:Ensyklopedistit Luokka:Ranskalaiset papit Luokka:Vuonna 1765 syntyneet Luokka:Vuonna 1825 kuolleet
Kirjallisuusvuosi 1831

Kirjallisuusvuosi 1831 käsittelee vuoden 1831 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Suomalaisen Kirjallisuuden Seura perustettiin. * Kirjailijat Johan Ludvig Runeberg ja Fredrika Tengström avioituivat. == Julkaisuja == * Victor Hugo - Pariisin Notre-Dame (ransk. Notre-Dame de Paris, suom. 1915) * Alexander Pushkin - Boris Godunov (oopperan libretto) * Mary Shelley - Frankenstein (uudistettu painos) == Palkintoja == == Lähteet == 1831 Luokka:1831
IÉSEG School of Management

IÉSEG School of Management eli lyhyemmin IÉSEG on eurooppalainen kauppakorkeakoulu, joka toimii Lillessä ja La Défensen kaupunginosassa. Koulu perustettiin Ranskassa vuonna 1964. IÉSEGillä on kansainvälinen kolmoisakkreditointi (AMBA, EQUIS ja AACSB)Triple accredited business schools (AACSB, AMBA, EQUIS) . Vuonna 2019 IÉSEG sijoittui Financial Timesin Euroopan kauppakorkeakoulujen rankinglistalla sijalle 33Classement 2019 du Financial Times: trois écoles françaises dans le top 5 . == Kuuluisa valmistunut == * Alexandra Maquet, ranskalainen laulaja ja lauluntekijäCHANSON Avec Alma, c’est un peu de l’IESEG Lille qui sera à l’Eurovision == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu Luokka:Ranskan yliopistot ja korkeakoulut
Barbier

Barbier on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Antoine Alexandre Barbier (1765–1825), ranskalainen kirjastonhoitaja ja bibliografi * Auguste Barbier (1805–1882), vallankumouksen innoittama ranskalainen kirjailija * Guy Barbier (1921–2011), ranskalais-suomalainen katolinen pappi * Hubert Marie Pierre Dominique Barbier (s. 1932), ranskalainen katolinen pappi * Jean Barbier d’Aucour (1641–1694), ranskalainen juristi ja Pariisin parlamentin asianajaja * Leonid Barbier, oik. Leonid Barbijer (1937–2023), venäläinen uimari ja Euroopan-mestari * Jules Barbier (1825–1901), ranskalainen kirjailija. ==Katso myös== * Barbier-reaktio Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Cristopher Cellarius

Christoph (Keller) Cellarius (22. marraskuuta 1638 – 4. kesäkuuta 1707) oli saksalainen klassinen tutkija Schmalkaldenista, jolla oli tehtäviä Weimarissa ja Hallessa. Vaikka italialaiset renessanssin tutkijat Leonardo Bruni ja Flavio Biondo käyttivät aikaisemmin antiikin, keskiaikaisen ja modernin historianjakoa, Cellariusin maailmanhistoria jaettiin muinaiseen, keskiaikaiseen ja uuteen kauteen. Hänen jälkeensä tämä kolmijako tuli vakioksi. Schmalkaldenin ammattikorkeakoulun kirjastossa on hänen nimensä, nimeltään "Cellarius Bibliothek", Cellariusin kunniaksi. Luokka:Vuonna 1638 syntyneet Luokka:Vuonna 1707 kuolleet Luokka:Saksalaiset antiikintutkijat
Kirjallisuusvuosi 1829

Kirjallisuusvuosi 1829 käsittelee vuoden 1829 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Sensuuriasetus (Armollinen Asetus 2/14 päivältä Lokakuuta 1829 sensuurista ja kirjakaupasta Suomessa) säädettiin. * Jaakko Juteinin kirja Anteckningar af Tankar uti Varianta Ämnen poltettiin Viipurissa kirjaroviolla. Kirjaa pidettiin vääräoppisena, ja takavarikoinnin jälkeen painos poltettiin oikeuden päätöksellä. Teos oli painettu kahta vuotta aiemmin Viipurissa. Kirkollisten tahojen painostuksesta ja kenraalikuvernööri Arseni Zakrevskin määräyksestä siitä tehtiin virallinen ilmianto, joka johti syytteeseen. Perusteet: “teos sisältää paitsi moraalisaiheisia tutkielmia ja joitakin huomautuksia suomenkielestä ja muista joutavista asioista, pääasiassa mietiskelyä uskonasioista, jotka ovat täydellisesti ristiriidassa kristillisen opin kanssa ja suoraan suunnatut Raamattua vastaan”. Viipurin kämnerinoikeudessa Juteini tuomittiin 300 hopeatalarin sakkoon evankelisen opin vastaisten mielipiteiden esittämisestä. Myös kirjanpainaja tuomittiin. Koko painos määrättiin takavarikoitavaksi ja hävitettäväksi. Pitkällisen prosessin jälkeen senaatin oikeusosasto vapautti Juteinin rangaistuksesta, mutta prosessi oli vaientanut kirjailijan käytännössä lopullisesti. Hän ei julkaissut kuuteentoista vuoteen ainoatakaan kirjaa. Kielletty kotimainen kirjallisuus ja käännöskirjallisuus. Kai Ekholm : Kielletyt kirjat, luku 3.2. Web Archive 2013. Viitattu 16.5.2020. * Yhdysvalloissa käyttöön otettu typographer oli ensimmäinen kirjoituskone. Näppäimistön sijasta siinä oli pyöreä kirjainten valitsin. == Julkaisuja == * H. C. Andersen - Fodrejse fra Holmens Kanal yil Østpynten af Amager i aarena 1828 och 1829 (esikoisteos) * Gustaf Anton Brakel - Wäinämöinen : lyriskt försök i tre akter (näytelmä) * Johann Wolfgang von Goethe - Faust. Eine Tragödie (näytelmän ensiesitys) * Prosper Mérimée - Chronique du règne de Charles IX (historiallinen romaani) == Lähteet == 1829 Luokka:1829
Auguste Barbier

Auguste Barbier (1805–1882) oli vallankumouksen innoittama ranskalainen kirjailija. Barbier julkaisi heti heinäkuun vallankumouksen jälkeen Iambes, joissa hän värikkäästi ja kuvallisen kaunopuheisesti ruoski aikansa siveellistä rappiotilaa. Vaikka hänen myöhemmät runokokoelmansa olivat muodoltaan taidokkaampia, ne eivät enää kohonneet esikoiskokoelman rinnalle. Niitä olivat Il Pianto ja Lazare, joista edellinen käsittelee Italian oloja, jälkimmäinen Englannin.Barbier Auguste, Tietosanakirja osa 1, palsta 857, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 ==Suomennettu runo== *"Michelangelo", suom. V. A. Koskenniemi. "Ranskalaista lyriikkaa", Aika 1908: 18, s. 653–654 (digitoidut sivut 36–37) Aika, Digitaalinen lehtiarkisto == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1805 syntyneet Luokka:Vuonna 1882 kuolleet
Jules Barbier

Paul Jules Barbier (1825–1901) oli ranskalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut, enimmäkseen yhteistyössä Michel Carrén ynnä muiden kanssa, näytelmiä, komedioja, laulukappaleita, kuten Les marionnettes du docteur, La loterie du mariage, Les noces de Jeannette ('Jeannetten häät'), useita oopperalibrettoja, kuten Gounod’n Faustiin ja Romeoon ja Juliaan. Yksin hän on kirjoittanut draaman Jeanne d’Arc.Barbier, Jules, Tietosanakirja osa 1, palsta 858, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset libretistit Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Miikka Kinnunen

Miikka Kinnunen (s. 21. kesäkuuta 1991) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Pohti SkiTeamia. Kinnunen voitti pronssia Pohti SkiTeamin viestijoukkueessa hiihdon Suomen-mestaruuskilpailussa 2018. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oksitetrasykliini

Oksitetrasykliini (C22H24N2O9) eli terramysiini on tetrasykliineihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä antibioottina. ==Ominaisuudet ja käyttö== Huoneenlämpötilassa oksitetrasykliini on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja etanoliin. Se on optisesti aktiivinen yhdiste. Oksitetrasykliinistä tunnetaan myös kidevedellinen dihydraatti. Oksitetrasykliinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu bakteerien ribosomien 30S-alayksikköön ja estää proteiinisynteesin. Lääkeaine on laajakirjoinen antibiootti ja tehoaa moniin grampositiivisiin ja gramnegatiivisiin bakteereihin sekä mykoplasmoihin. Myös eräät alkueliöt ovat sille alttiita. Monet enterobakteerit kuten kolibakteeri kehittävät sille helposti vastustuskyvyn. Ihmisillä oksitetrasykliiniä käytetään lähinnä iho- tai silmätulehdusten hoitamiseen, eikä sillä ole suuria etuja verrattuna muihin tetrasykliineihin. Eläinlääkinnässä yhdistettä käytetään laajemmin esimerkiksi nautojen hengitystiesairauksien, sikojen leptospiroosin, kalojen bakteeritautien ja siipikarjan bakteeritautien hoitamiseen.Axel Kleemann: Antiinfectives for Systemic Use, 1. Antibacterials, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2016. Rosalie A. Schnick: Aquaculture Chemicals, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2001.Richard Sams: Veterinary Drugs, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Oksitetrasykliini eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1950 Streptomyces rimosus-altinobakteerin kasvatusliemestä. Tätä bakteeria käytetään edelleen yhdisteen tuotantoon. Oksitetrasykliinistä voidaan valmistaa myös muita tetrasykliiniantibiootteja kuten doksisykliiniä. ==Haittavaikutukset== Tyypillisimmät oksitetrasykliinin haittavaikutukset ovat ruuansulatuskanavan oireet. Muita mahdollisia haittavaikutuksia ovat ihottuma, trombosytopeeninen purppura ja lupus erythematosus. ==Lähteet== Luokka:Tetrasykliinit
Dávid Barczafalvi Szabó

Dávid Barczafalvi Szabó (1753 t. 1755 − 1828) oli unkarilainen kirjailija ja innokkaimpia kielenuudistajia. Barczafalvi pyrki muiden kielenuudistajien rinnalla muun muassa uusia, "aitounkarilaisia" sanoja sepittämällä ja niitä kirjoituksissaan käyttämällä puhdistamaan unkarin kielen vieraista, varsinkin saksalaisista ja latinalaisista aineksista ja siten luoda uudelleen unkarin kirjakielen. Barczafalvi loi runsaasti mielivaltaisesti muodostettuja sanoja. Monet niistä ovat jääneet unkarin kieleen pysyvästi. Barczafalvin vuodesta 1786 toimittama aikakauskirja Magyar Hírmondó sekä hänen kääntämänsä saksalaisen kirjailijan Johann Martin Millerin romaani Siegwart sisältävät runsaasti hänen muodosteitaan.Kirjan alkuteksti Google Booksissa Barczafalvi Szabó Dávid, Tietosanakirja osa 1, palsta 858, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:1750-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1828 kuolleet
Kahenlampi

Kahenlampi on Savonlinnan Haukiniemen Upatossa sijaitseva lampi, jonka pinta- ala on noin 3.2 hehtaaria. Kahenlammen laskujoki on Haukiveden Tevanlahteen laskeva Kylmäjoki. Mutapohjainen Kahenlampi on kyläläisten keskuudessa kuuluisa kalapaikka. Lammella pesii kanadanmajava. Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue Luokka:Savonlinnan järvet
Särvin

Sana särvin tarkoittaa leivän, perunan tai vastaavan höysteenä nautittavaa ruokaa tai juomaa . Erisnimenä Särvin viittaa suomalaisen Särkifoodin kehittämään kalasta tehtyyn jauhelihaan, jonka pääraaka-aine on lahna. Särvintä on saatavana maustamattomana (original) sekä texmexmakuisena, ja ne myydään 400 gramman pakkauksissa. Tuotetta on tarkoitus käyttää perinteisen jauhelihan tavoin. Kalajauhelihan idean kehitti Aalto-yliopistossa opiskellut Paavo Vallas, joka etsi tapoja hyödyntää särkikaloja entistä enemmän. Särpimen valmistukseen käytetään kotimaista kalaa, jota pyydetään Pohjanlahdelta ja Saaristomereltä. Särvin sai julkisuutta loppuvuodesta 2019, kun se oli yksi S-ryhmän Menestysresepti-kilpailun finalisteista. Särpimelle myönnettiin tuolloin 15 000 euroa tuotekehittelyyn.. Särvintä myyvät S-ryhmän kaupat. == Lähteet == Luokka:Kala- ja äyriäistuotteet Luokka:Kalaruoat