EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Antonio (Portugali)

Antonio (; 1531 Lissabon, Portugalin kuningaskunta – 26. elokuuta 1595 Pariisi, Ranskan kuningaskunta) oli Portugalin kuningas, joka hallitsi jonkin aikaa kesken Portugalin vallanperismyssodan vuonna 1580. Hänen hävittyään valtataistelun Portugali päätyi 60 vuodeksi Espanjan kuninkaiden alaisuuteen. == Suku == Antonio oli kuningas Juhana III:n veljen Bejan herttua Luísin (1506–1555) ja Violante Gomesin avioton poika. Hänen isoisänsä oli kuningas Emanuel I.António, prior of Crato Encyclopedia Britannica Antoniosta tuli Portugalin Pyhän Johanneksen ritarikunnan päällikkö, ja hänelle lahjoitettiin vuonna 1555 varakas Craton luostari. Hän seurasi Juhana III:n pojanpoikaa, kuningas Sebastiania Pohjois-Afrikkaan Marokkoon. Vuoden 1578 Ksar el-Kebirin taistelussa Sebastian kaatui ja Antonio vangittiin. Antonio pyrki valtaan jo tuolloin, mutta kruunun sai hänen setäpuolensa, Juhana III:n viimeinen elossa ollut veli Henrik I. Antonion palattua Portugaliin Henrik I hylkäsi hänen vaatimuksensa valtaistuimesta. Myöhemmin sen hylkäsi myös neuvosto, joka hallitsi Portugalia muutaman kuukauden ajan Henrikin kuoleman jälkeen tammikuussa 1580. == Kruununtavoittelija == Henrikin kuoltua lapsettomana vallantavoittelijoita oli useita. Antonio julistautui kuninkaaksi Santarémissä 24. heinäkuuta 1580, mutta Espanjan Filip II kiisti hänen vaateensa Portugalin kruunuun. Antonio joutui väistymään manner-Portugalista jo 25. elokuuta hävittyään taistelun Alban herttua Fernando Álvarez de Toledon johtamille espanjalaisille Lissabonin ulkopuolella. Ranskan avustuksella Antonio lähetti vuosina 1582 ja 1583 kaksi meriretkikuntaa Azoreille, joissa hänet tunnustettiin edelleen kuninkaaksi, ja yritti hallita Portugalia sieltä käsin. Espanjalaisten laivueet kukistivat hänen molemmat joukkonsa. Seuraavaksi hän matkusti Englantiin, jossa hän värväsi kuningatar Elisabet I:n avukseen. Englannin laivasto Sir Francis Draken ja Sir John Norrisin johdolla teki Antonion tukemiseksi maihinnousun lähelle Lissabonia vuonna 1589, mutta retkikunta osoittautui kalliiksi epäonnistumiseksi. Köyhänä ja sairaana António palasi Pariisiin, missä hän suunnitteli uusia tutkimusmatkoja kuolemaansa asti. == Lähteet == Luokka:Portugalin kuninkaat Luokka:Vuonna 1531 syntyneet Luokka:Vuonna 1595 kuolleet
Tom Hilde

Tom Hilde (s. 22. syyskuuta 1987 Bærum) on norjalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä. Hän on oli ammattilaisena vuodesta 2005 vuoteen 2018 asti ja on hypännyt maailmancupissa vuodesta 2006 alkaen vuoteen 2018 asti. Hilde edusti kansallisella tasolla Asker Skiklubbia. Hilde oli mukana Norjan maajoukkueessa Sapporon maailmanmestaruuskisoissa 2007 voittaen joukkuekilpailussa hopeaa sekä sijoittuen henkilökohtaisessa suurmäessä 12:nneksi ja normaalimäessä 21:nneksi. Toisen arvokisamitalinsa hän saavutti Oberstdorfin lentomäen MM- kilpailuissa 2008 Norjan sijoittuessa joukkuekilpailussa pronssille. Henkilökohtaisessa kilpailussa Hilde oli yhdestoista. Liberecin MM- kilpailuissa 2009 Hilde oli jälleen mukana Norjan hopeaa saavuttaneessa joukkueessa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli suurmäessä yhdestoista, normaalimäessä kahdestoista ja joukkuekilpailussa pronssilla. Oslon MM- kilpailuissa 2011 Hilde oli normaalimäessä viides, suurmäessä kymmenes ja Norjan joukkueen mukana sekä normaalimäen että suurmäen joukkuekilpailussa hopealla. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli normaalimäessä kymmenes ja suurmäessä 14:s. Maailmancupissa Hilde oli kaudella 2007–2008 kolmas Kuusamossa, Trondheimissä ja Engelbergissä ennen kuin saavutti ensimmäisen voittonsa yhden kierroksen kilpailussa Val di Fiemmessä 12. tammikuuta 2008. Toisen voittonsa hän otti heti seuraavana päivänä samassa mäessä. Oltuaan vielä toinen Harrachovin lentomäessä, kolmas Kuopion ja toinen Oslon kilpailussa hän sijoittui maailmancupin loppupisteissä neljänneksi. Kahden vaisumman kauden jälkeen Hilde voitti maailmancupkaudella 2010–2011 Bischofshofenin osakilpailun. Samalla kaudella hän oli toinen Zakopanen kolmannessa osakilpailussa sekä Oberstdorfin lentomäessä ja kolmas Lillehammerin ensimmäisessä kilpailussa, Innsbruckissa ja Zakopanen toisessa osakilpailussa sekä mäkiviikon lopputuloksissa. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli viides. Kaudella 2011–2012 Hilde kaatui Oberstdorfin kilpailussa ja loukkasi selkäänsä. Hän palasi maailmancupin kilpailuihin helmikuussa Klingenthalissa. Kaudella 2012–2013 hän sijoittui mäkiviikolla kolmanneksi ja Sapporon suurmäen kilpailussa toiseksi. Hilde lopetti uransa mäkihyppääjänä keväällä 2018. Hilde asuu tällä hetkellä Lillehammerissa. == Lähteet == * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Viralliset kotisivut Luokka:Norjalaiset mäkihyppääjät Luokka:Norjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sinikka Kuula

Sinikka Kuula-Marttinen (4. huhtikuuta 1917 Helsinki – 18. elokuuta 1981) oli suomalainen pianotaiteilija.Toivo Kuula Seura Kuula opiskeli Helsingin Konservatoriossa, ohjaajinaan muiden muassa Elli Rängman-Björlin, France Ellegaard ja Timo Mikkilä. Diplomin hän suoritti 1943. Kuulan vanhemmat olivat säveltäjä Toivo Kuula ja laulaja Alma Silventoinen (1884–1941)Alma Kuula. Vuonna 1942 hänet vihittiin avioliittoon Lassi Marttisen (1913–1999) kanssa. Avioliitosta syntyi kaksi lasta. Kuula julkaisi vuonna 1968 äitinsä Alman päiväkirjamerkinnöistä valikoiman nimellä Virta venhettä vie : päiväkirja vuosilta 1901–1919. Kuulalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1968. ==Lähteet== Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Magne Johansen

Magne Johansen (s. 18. tammikuuta 1965) on entinen norjalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1987–1993. Johansen kuului Norjan joukkueeseen, joka sijoittui Lahden MM-kisojen 1989 joukkuemäen kilpailussa toiseksi Suomen jälkeen. Joukkueessa hyppäsivät hänen lisäkseen Clas Brede Bråthen, Ole Gunnar Fidjestøl ja Jon Inge Kjørum. Johansen oli Albertvillen olympialaisten 1992 suurmäen kilpailussa kahdeksastoista. Myöhemmin samalla kaudella hän sijoittui kolmanneksitoista lentomäen MM-kisoissa Harrachovissa. Johanssen oli maailmancupissa parhaimmillaan neljäs St. Moritzin normaalimäessä tammikuussa 1992. ==Lähteet== *Magne Johansen FIS:n tietokannassa Luokka:Norjalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sandra Bernhard

Sandra Bernhard (s. 6. kesäkuuta 1955 Flint, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen koomikko, näyttelijä ja laulaja. Hän on esiintynyt useissa suosituissa televisio-ohjelmissa, mutta myös teatterissa ja elokuvissa, kuten Martin Scorsesen Koomikkojen kuninkaassa (1983). Bernhard syntyi Michiganin Flintissä juutalaiseen perheeseen. He muuttivat myöhemmin Arizonaan asumaan. Hänen isänsä on lääkäri ja äiti taiteilija. Hänellä on kolme vanhempaa veljeä. Bernhardin ensimmäinen levytys I’m Your Woman julkaistiin vuonna 1985. Hän esiintyi 1990-luvulla lukuisissa Roseanne-sarjan jaksoissa. Bernhard on lisäksi luonut uran kirjailijana; häneltä on ilmestynyt muun muassa teos Confessions of a Pretty Lady (1988). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Clas Brede Bråthen

Clas Brede Bråthen (s. 28. marraskuuta 1968) on entinen norjalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1986–1994. Bråthen kuului Norjan joukkueeseen, joka sijoittui Lahden MM-kisojen 1989 joukkuemäen kilpailussa toiseksi Suomen jälkeen. Joukkueessa hyppäsivät hänen lisäkseen Magne Johansen, Ole Gunnar Fidjestøl ja Jon Inge Kjørum. Bråthen oli samoissa kisoissa lisäksi yhdestoista suurmäessä ja viidestoista normaalimäessä. Bråthen saavutti pronssimitalin nuorten MM-kilpailujen suurmäen kisassa Lake Placidissa helmikuussa 1986. Maailmancupissa hän oli parhaimmillaan kolmas Sapporon normaalimäessä joulukuussa 1988. ==Lähteet== *Clas Brede Bråthen FIS:n tietokannassa Bråthen, Clas Brede Bråthen, Clas Brede Bråthen, Clas Brede
Roy Emerson

Roy Stanley Emerson (s. 3. marraskuuta 1936) on australialainen tennispelaaja, joka voitti uransa aikana 12 kaksinpelimestaruutta ja 16 nelinpelimestaruutta Grand Slam -turnauksissa. Hänet valittiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 1982. Roy Emerson on yksi seitsemästä miespelaajasta, jotka ovat voittaneet uransa aikana kaksinpelimestaruuden kaikissa neljässä Grand Slam -turnauksessa. Vain Roger Federer, Pete Sampras ja Rafael Nadal ovat voittaneet Grand Slam -turnauksissa kaksinpelimestaruuden useammin kuin Emerson, mutta kun mukaan lasketaan nelinpelimestaruudet, on Emersonin 28 voiton saalis edelleenkin miespelaajien ennätys. Davis Cupia Emerson on pelaajana ollut voittamassa kahdeksan kertaa, ja sekin on kaikkien aikojen ennätys. Emerson voitti kaksinpelimestaruutensa vuosina 1961–1967, jolloin tärkeimmät turnaukset eivät vielä olleet avoimia ammattilaisille. Viimeisen nelinpelimestaruutensa hän voitti Wimbledonissa vuonna 1971. ==Kaksinpelivoitot Grand Slam -turnauksissa== Vuosi Turnaus Vastustaja loppuottelussa Tulos 1961 Australia Rod Laver 1–6, 6–3, 7–5, 6–4 1961 Yhdysvallat Rod Laver 7–5, 6–3, 6–2 1963 Australia Ken Fletcher 6–3, 6–3, 6–1 1963 Ranska Pierre Darmon 3–6, 6–1, 6–4, 6–4 1964 Australia Fred Stolle 6–3, 6–4, 6–2 1964 Wimbledon Fred Stolle 6–4, 12–10, 4–6, 6–3 1964 Yhdysvallat Fred Stolle 6–2, 6–2, 6–4 1965 Australia Fred Stolle 7–9, 2–6, 6–4, 7–5, 6–1 1965 Wimbledon Fred Stolle 6–2, 6–4, 6–4 1966 Australia Arthur Ashe 6–4, 6–8, 6–2, 6–3 1967 Australia Arthur Ashe 6–4, 6–1, 6–1 1967 Ranska Tony Roche 6–1, 6–4, 2–6, 6–2 == Aiheesta muualla == Luokka:Australialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jim Beauchamp

James Edward ”Jim” Beauchamp (21. elokuuta 1939 – 25. joulukuuta 2007) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi ensimmäisen MLB-ottelunsa 22. syyskuuta 1963 ja viimeisensä 20. syyskuuta 1973. Beauchamp vaikutti uransa aikana lukuisissa joukkueissa, muiden muassa St. Louis Cardinalsissa vuosina 1963 ja 1970–1971. Beauchamp kuoli leukemiaan 68-vuotiaana. Myös hänen poikansa Kash Beauchamp on tullut tunnetuksi baseballista. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Aisne (joki)

Aisne [ɛːn] on Oisejoen sivujoki Pohjois-Ranskassa. Se laskee Oisejokeen Compiègnessa. Joki on antanut nimensä Aisnen departementille. Alueella käytiin ensimmäisessä maailmansodassa kolme suurta taistelua, Aisnen ensimmäinen taistelu syksyllä 1914, Aisnen toinen taistelu keväällä 1917 ja Aisnen kolmas taistelu kevätkesällä 1918. Lisäksi Aisnen alkulähteillä tapahtui sodan loppuvaiheessa 1918 Meusen-Argonnen taistelu. == Lähteet == Luokka:Ranskan joet Luokka:Seinen vesistö
Peggy Pope

Florence Margaret "Peggy" Pope (15. toukokuuta 1929 Montclair, New Jersey – 27. toukokuuta 2020 Fort Collins, Colorado) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa elokuvassa Yhdeksästä viiteen (1980), mutta tuli tunnetuksi myös useista televisiosarjoista. Pope syntyi vuonna 1929 Montclairissa New Jerseyssä. Hän opiskeli Smith Collegessa josta valmistui sieltä vuonna 1951 pääaineenaan teatteri. Hän oli vuonna 1959 ensimmäisen kerran esiintymässä Broodwaylla näytelmässä Moonbirds. Vuonna 1968 hän voitti Obie-palkinnon seksityöntekijän roolistaan John Guaren näytelmässä Muzeeka. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Henrik I (Portugali)

Henrik I Kardinaali (; 31. tammikuuta 1512 – 31. tammikuuta 1580) oli Portugalin 16. kuningas, joka hallitsi kahden vuoden ajan vuosina 1578–1580. == Suku == Henrik oli Emanuel I:n ja Maria Aragonialaisen viides poika, joka hakeutui pappisuralle samaan aikaan kuin vanhimmasta veljestä Juhana III:sta tuli kuningas. Kaikki Juhana III:n lapset kuolivat ennen isäänsä. Juhanan pojalle, prinssi João Manuelille (1537–1554) ja Johanna Itävaltalaiselle (1535–1573), joka oli Juhanan sisaren keisarinna Isabella (1503–1539) ja keisari Kaarle V:n tytär, syntyi 18-vuotiaan isän kuoleman jälkeen poika, josta tuli seuraava kuningas Sebastian I. Kun Sebastian kuoli taistelussa 24-vuotiaana ja lapsettomana, valta siirtyi isosetä Henrikille. Henrik eteni pappisurallaan kardinaaliksi asti. Hän pyrki vähentämään Espanjan valtaa katolisessa kirkossa. Henrik oli myös vahvasti osallisena jesuiittojen osuudessa Portugalin maailmanvalloituksiin. Kun Henrik siirtyi maalliselle uralle kuninkaaksi, hän olisi halunnut luopua selibaattivalastaan ja mennä naimisiin saadakseen kruununperijän, mutta paavi Gregorius XIII ei suostunut tähän. == Perintö == Henrikin kuoltua kruununperimyksestä kiisteltiin kovasti, ja lopulta vallan sai Habsburg-sukuun kuulunut Espanjan kuningas Filip II, Portugalin kuninkaana Filip I.Dynastic Crisis Portugal: A Country Study. Library of Congress, 1993. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Portugalin kuninkaat Luokka:Portugalilaiset kardinaalit Luokka:Vuonna 1512 syntyneet Luokka:Vuonna 1580 kuolleet
Colin Higgins

Colin Higgins (28. heinäkuuta 1941 – 5. elokuuta 1988) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän syntyi Uuden-Kaledonian pääkaupungissa Nouméassa australialaiselle äidille ja yhdysvaltalaiselle isälle. Higgins jätti opintonsa Stanfordin yliopistossa alun perin kesken, mutta palasi myöhemmin ja valmistui vuonna 1967. Hän jatkoi Kalifornian yliopistoon Los Angelesiin. Hän oli vuonna 1979 ehdolla Golden Globen ja vuonna 1987 Emmy-palkinnon saajaksi. Higgins tunnetaan muun muassa elokuvista Harold ja Maude (käsikirjoitus, 1971) ja Yhdeksästä viiteen (ohjaus, 1980). Hän kuoli AIDS:in komplikaatioihin 47-vuotiaana Beverly Hillsissä, Kaliforniassa. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Ludolph van Ceulen

Ludolph van Ceulen (28. tammikuuta 1540 – 31. joulukuuta 1610) oli saksalainen matemaatikko. Hänet tunnetaan parhaiten piin arvon laskemisesta 35 desimaalin tarkkuudella. Saksassa piitä kutsuttiin pitkään Ludolphin numeroksi. == Elämäkerta == Ludolph van Ceulen syntyi lähes varmasti saksalaisessa Hildesheimin kaupungissa vuonna 1540. Tämä vuosiluku on kirjoitettu hänen hautaansa, mutta John Meursius kirjoittaa Athenae Batavae -teoksessa (1625) van Ceulenin syntyneen vuotta aiemmin. Meursius kuitenkin mainitsee myös teoksessaansa van Ceulenin kuolleen vuonna 1610 lähes 71-vuotiaana. Tämä ei sovi vuoteen 1639, joten Mersiuksen uskotaan tehneen laskuvirheen. Van Ceulen ei saanut minkäänlaista yliopisto-opetusta, sillä hänen vanhemapnsa olivat niin köyhiä, etteivät kyenneet maksamaan poikansa opintoja. Van Ceulenin elämästä ennen vuotta 1578 ei tiedetä paljoakaan. Hän kuitenkin opetti Delftissä miekkailua ja matematiikkaa. Vuonna 1594 hän perusti Leideniin miekkailukoulun. Kuusi vuotta myöhemmin hän sai viran Prince Mauritsin perustamasta insinöörikoulusta. Viimeiset kymmenen elinvuottaansa hän opetti artimetiikkaa. Van Ceulen tunnetaan piin likiarvon laskemisesta. Aluksi hän laski piin 20, myöhemmin 32 ja lopuksi 35 ensimmäistä desimaalia. Van Ceulenin hautaan on kaiverrettu hänen löytämät desimaalit. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset matemaatikot Luokka:Vuonna 1540 syntyneet Luokka:Vuonna 1610 kuolleet
Irja Hagfors

Irja Margareta Hagfors-Virtanen (4. marraskuuta 1905 Helsinki – 28. helmikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen tanssitaiteilija, koreografi ja tanssinopettaja. ==Ura== Hagfors opiskeli tanssia aluksi Suomessa Gripenberg- koulussa Maggie Gripenbergin, Alexander Saxelinin ja George Gén johdolla sekä Salminen–Naparstok-koulussa. Vuonna 1926 hän aloitti opinnot Hellerau–Laxemburg-tanssikoulussa Itävallan Laxenburgissa lähellä Wieniä ja sai sieltä tanssidiplomin vuonna 1928. Hän palasi Suomeen ja sai vuoden 1928 syksyllä tanssinopettajan toimen Helvi Salmisen tanssikoulussa. Saman vuoden marraskuussa oli hänen ensimmäinen julkinen tanssiesityksensä Suomessa. Jo seuraavana vuonna Hagfors lähti jälleen Suomesta ja työskenteli seuraavien vuosien ajan monissa eri teattereissa ja tanssiryhmissä Keski-Euroopassa, muun muassa Berliinissä ja Zürichissä. Hän kuului myös Harald Kreutzbergin ja Trudi Schoopin tunnettuihin tanssiryhmiin. Toisen maailmansodan puhjetessa hän palasi jälleen Suomeen ja toimi sen jälkeen koreografina, tanssinopettajana ja tanssikriitikkona. Hagfors oli yksi modernin tanssin pioneereista ja merkittävimmistä puolustajista Suomessa. Hän osallistui aktiivisesti uuden tanssin tulkintaa koskevaan julkiseen väittelyyn, näkyvimmin Tulenkantajat- lehden numeroissa 5–10 vuonna 1929, yhdessä Antti Halosen ja Raoul af Hällströmin kanssa. Hagfors tunnusti auliisti, että uutta tanssia (vapaa tanssi, ilmaisutanssi) ei voida sovittaa klassisen baletin muotteihin sen paremmin teknisesti kuin taiteellisestikaan. Mutta toisin kuin vastustajansa, hän kykeni selvästi näkemään uuden tanssin mahdollisuudet klassista balettia syvällisempään ja monipuolisempaan ilmaisuun. Tulenkantajat-lehden toimitus totesi väittelyn päätöspuheenvuorossaan ihailevasti, että Hagfors oli omassa työssään itse osoittanut esittämänsä väitteet päteviksi, joten häntä voitiin pitää tämän merkittävän kulttuuriväittelyn selkeänä voittajana. Hagfors perehtyi Keski-Euroopan vuosinaan myös Rudolf von Labanin liikeanalyysiin ja Saksassa syntyneeseen tanssiteatteriin, joka tuli Suomessa laajempaan tietoisuuteen vasta paljon myöhemmin, 1960- ja 1970-luvulla, pääosin Marjo Kuuselan työn tuloksena. Hagfors teki merkittävän kulttuuriteon suomentamalla Bertolt Brechtin Teatteriteorian (1954). ==Suku== Hagforsin isä oli Helsingissä toiminut opettaja ja kääntäjä, tohtori Edwin Hagfors, ja hänen äitinsä oli tunnettuun ruotsalaissukuun kuulunut Ulla Charlotta Marchander. Perheessä oli myös toinen tytär, Aino Elisabet Hagfors, Irja Hagforsin isosisko.Hagfors, Filip Erik Edvin (gullikforskning.se). Irja Hagforsin puoliso oli kirjailija ja kansanedustaja Atos Wirtanen vuodesta 1954 Wirtasen kuolemaan 1979.Eduskunnan matrikkeli Hagforsille myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1969. ==Lähteet== *Suomalaisen tanssin tietokanta ===Viitteet=== Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset nykytanssijat Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Air Koryo

pienoiskuva|Air Koryon Tu-204 Sunanin kansainvälisellä lentoasemalla. Air Koryo (, aiemmin Chosŏn Minhang, ) on Pohjois-Korean valtion omistama lentoyhtiö. Sen pääkonttori sijaitsee Pjongjangissa. Yhtiö on perustettu 1954 nimellä Chosonminhang Korean Airways, ja se aloitti lennot 21. syyskuuta 1955. Air Koryon suunnitelmissa on aloittaa lennot Teheraniin, ja tähtäimessä on myös laajarunkoisen Iljušin Il-96 -koneen hankinta. Yhtiöllä on lisäksi lentoja Shanghaihin sekä ympärivuotiset lennot Kuala Lumpuriin Malesiaan ja Kuwaitiin. Tammikuussa 2013 yhtiö ilmoitti saavansa laivastoonsa ensimmäisen Antonov An-148 -koneen, toinen vastaava kone toimitettiin huhtikuussa 2013. Lisäksi yhtiöllä on tilauksessa kolmas Tupolev Tu-204. Uusien konehankintojen jälkeen yhtiön laivaston keski-ikä on noin kymmenen vuotta. Air Koryo oli Euroopan unionissa toimintakiellossa turvallisuuspuutteidensa takia, mutta rajoituksia lievennettiin uusien Tupolev-koneiden myötä.Luettelo täydellisessä toimintakiellossa yhteisössä olevista lentoliikenteen harjoittajista (viitattu 29. helmikuuta 2008) Laivaston uusimisen myötä yhtiö aikoo mahdollisesti avata reitin Berliiniin uudestaan. == Kohteet == Yhtiön kohteet 2019. Maa Kaupunki Lentoasema Huomioita Peking Pekingin kansainvälinen lentoasema reittilento Changchun Changchun Longjian kansainvälinen lentoasema tilauslento Dalian Dalian Zhoushuizinin lentoasema tilauslento Harbin Harbin Taipingin lentoasema tilauslento Shanghai Shanghai Pudongin kansainvälinen lentoasema reittilento Shenyang Shenyang Taoxianin lentoasema reittilento Yanji Yanji Chaoyangchuanin lentoasema tilauslento Chongjin Orangin lentoasema kotimaan tilauslento Haeju Haejun lentoasema kotimaan tilauslento Hamhung Toksanin lentoasema kotimaan tilauslento Samjiyon Samjiyonin lentoasema kotimaan tilauslento Hyesan Hyesanin lentoasema kotimaan tilauslento Kaesong Kaesongin lentoasema kotimaan tilauslento Kanggye Kanggyen lentoasema kotimaan tilauslento Kilju Kiljun lentoasema kotimaan tilauslento Nampo Ch'o don lentoasema kotimaan tilauslento Pjongjang Sunanin kansainvälinen lentoasema yhtiön solmukohta Samjiyon Samjiyonin lentoasema kotimaan tilauslento Sinuiju Sinuijun lentoasema kotimaan tilauslento Wonsan Kalman lentoasema kotimaan tilauslento Vladivostok Vladivostokin kansainvälinen lentoasema reittilento Moskova Šeremetjevon kansainvälinen lentoasema tilauslento ==Laivasto== pienoiskuva|Air Koryon IL-62M (P-881) Pekingin kansainvälisellä lentoasemalla. Air Koryo operoi seuraavalla laivastolla 2019. Laivaston keski-ikä on 12 vuotta.http://russianplanes.net/airline/Air_Koryo_(CAAK,_Chosonminhang) * 3 kpl Antonov An-24R/RV * 2 kpl Antonov An-148-100B * 1 kpl Iljušin Il-18 * 4 kpl Iljušin Il-62 * 2 kpl Tupolev Tu-134 * 2 kpl Tupolev Tu-154 * 1 kpl Tupolev Tu-204-100B * 1 kpl Tupolev Tu-204-300 Lisäksi Air Koryo Cargon laivastoon kuuluu 3 kappaletta Iljušin Il-76TD -konetta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pohjoiskorealaiset lentoyhtiöt Luokka:Kansalliset lentoyhtiöt
Sanna-Leena Perunka

Sanna-Leena Perunka (s. 23. syyskuuta 1976 Rovaniemi) on kilpauransa lopettanut suomalainen ampumahiihtäjä. Hän kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1995–2005. Perunka toimi vuosina 2014–2020 Ylen Urheilun ampumahiihtokommentaattorina. == Urheilu-ura == Ampumahiihtoharrastuksen vuonna 1988 aloittanut Perunka osallistui yhdeksän kertaa MM-kilpailuihin ja kerran olympialaisiin. Hochfilzenin MM-kisoissa 1998 hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa yhdessä Mari Lampisen, Tiina Mikkolan ja Katja Holannin kanssa. Ensimmäisissä MM-kisoissaan Ruhpoldingissa 1996 Perunka oli Suomen viestijoukkueen mukana kahdeksas ja Oslossa 2000 seitsemäs. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hänen paras sijoituksensa oli takaa-ajokilpailun (7,5 + 10 km) 20. tila. Hanti-Mansijskin MM-kisoissa 2003 Perunka oli sprintissä (7,5 km) kahdeksas, yhteislähtökilpailussa (12,5 km) kymmenes, normaalimatkalla (15 km) kahdestoista ja takaa-ajossa kahdeskymmenes; lisäksi hän kuului kuudenneksi sijoittuneeseen Suomen viestijoukkueeseen. Seuraavana talvena hän sijoittui 19:nneksi Oberhofin MM-kisojen sprinttikilpailussa. Kaudella 2002–2003 Perunka sijoittui kolmanneksi maailmancupin takaa-ajokilpailussa Östersundissa. Samalla kaudella hän oli cupin loppupisteissä viidestoista. Uransa aikana hän sijoittui maailmancupin osakilpailuissa kuudesti kymmenen parhaan joukkoon. == Urheilu-uran jälkeen == Kaudella 2009–2010 Perunka toimi valmentajana Suomen ampumahiihtomaajoukkueessa. Aikaisemmin hän työskenteli nuorten MM-ryhmän valmentajana. Perunka toimi Yle Urheilun ampumahiihdon asiantuntijana syksystä 2014 vuoteen 2020. Yhteistyö Ylen kanssa loppui Peurungan aloitettua syksyllä 2020 Liike Nytin viestintävastaavana. Peurunka toimii hiihtäjä Iivo Niskasen media- ja yhteistyöorganisaattorina. Perunka opiskeli kasvatustieteitä Lapin yliopistossa ja valmistui luokanopettajaksi vuonna 2010 ja urheilutoimittajaksi Laajasalon opistosta. == Lähteet == * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * * Karppinen, Seppo: Hyväksi ei tulla hetkessä Kaleva.fi. 22.12.2002. Luokka:Suomalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sirkka Kokkonen

Sirkka Kyllikki Kokkonen (26. joulukuuta 1912 Kemijärvi – 25. kesäkuuta 1981) oli suomalainen näyttelijä. Kokkonen näytteli muun muassa Turun Kesäteatterissa 1955 Ilmari Kiannon teokseen pohjautuvassa näytelmässä Ryysyrannan Jooseppi, 1954 Joel Lehtosen Putkinotkossa ja Kuopion kaupunginteatterissa. Kokkoselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1969. == Filmografia == * Lain mukaan, 1956 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Karl Ansas

Karl Arthur Ansas (4. helmikuuta 1894 Helsinki – 3. huhtikuuta 1918 Tampere)Suomen sotasurmat 1914–1922 oli mekaanikko ja jääkärivaravääpeli. Hänen vanhempansa olivat vanhempi verhoilija Karl Gerhard Ansas ja Ida Sofia Nyholm.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975 Karl Arthur Ansas kävi kansakoulun ja hankki autoasentajan koulutuksen, jossa tehtävässä hän toimikin Helsingissä. Karl Arthur Ansas liittyi vapaaehtoisena saksassa jääkärikoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:ään 26. heinäkuuta 1916. Tullessaan Saksaan hän liittyi pataljoonan täydennysjoukkoon ja myöhemmin 6. lokakuuta 1916 hänet siirrettiin pataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan Saksan itärintamalla taistellen Riianlahdella ja Aa-joella. Suomeen (Vaasaan) hän palasi pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Ansas kaatui Tampereen valtauksessa valkoisen armeijan 2. jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan 1. komppaniassa, jossa hän menehtyi sydämeensä kohdistuneeseen vihollisen laukaukseen. Kuollessaan hän oli naimaton ja kirjoilla Helsingin eteläisessä ruotsalaisessa seurakunnassa. Hänet on haudattu Malmin hautausmaahan. ==Kunniamerkit== *Vapaudenristi IV *Vapaussodan muistomitali *Jääkärimerkki ==Lähteet== *Markku Onttonen, Jääkärikirja, Gummerus Jyväskylä 2002 ISBN 951-20-6232-1 *Suomen sotasurmat 1914–1922 © 2001- Valtioneuvoston kanslia, Suomi Finland. *Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. *Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Ravnedalen

Ravnedalen on suosittu puistoalue Grimin kaupunginosassa Kristiansandissa Norjassa, josta lähtee retkeilyreitti Baneheian virkistysalueelle. Puiston istutukset sisältävät harvinaisia puu- ja kasvilajeja. Ravnedalissa käy usein linja-autolasteittain matkailijoita ja esimerkiksi lastentarha- ja koululaisryhmiä. Puistossa on myös säännöllisesti konsertteja, hengellisiä ulkoilmatilaisuuksia ja muita tapahtumia. == Konsertit puistossa == Ravnedalenin lavalla esiintyy kesäisin pääosin norjalaisia esiintyjiä, mutta myös joskus ulkomaisia esiintyjiä on vieraillut siellä esiintymässä kuten esimerkiksi Katie Melua, Kim Larsen ja Jethro Tull. Lavaa ympäröivät 30–40 metriset havupuut ja alueelle mahtuu noin 5 000 inmistä saman aikaisesti kuuntelemaan konserttia. Puistossa sijaitsee kesäkaudella avoinna oleva kahvila-ravintola. == Historia == 1860-luvulle saakka alue oli soinen ja tunnettiin nimellä Grimsmoen. Sinne oli sijoitettu 1 200 sotilaan varuskunta. Maanomistajan sanottua irti vuokrasopimuksen armeijan kanssa sotilasparakit siirtyivät Gimlemoenin alueelle. Kenraali Oscar Wergeland toimi aktiivisesti alueen suojelemisen puolesta, kun alueelle ehdotettiin rakennettavaksi muun muassa ampumarataa. Vuonna 1872 Kristiansandin kaupunkiyhdistys Byselskabet anoi Christiansands Sparebankilta avustusta alueen kunnostamiseen, ja vuosina 1874–1878 puistoa rakensivat neljä vuotta hyvin poikkeuksellisesti paikallinen aliupseerikoulun sotilaat. Suo muuttui puistoksi, johon oli rakennettu lampia, kävelyteitä ja lukuisia istutuksia. Puistossa on edelleen eräs Norjan suurimmista kuusista, joka istutettiin 1875. Kahvilarakennuksessa on aikoinaan asunut muun muassa alueen puutarhuri suurine perheineen. Puistossa on aikoinaan ollut myös apinoita häkeissä sekä riikinkukkoja. Kenraali Wergelandin kuoltua 19. elokuuta 1895 runoilija Vilhelm Krag teki hänelle muistorunon, jossa hänet mainitaan Ravnedalenin perustajana. Puiston 50 metriä korkea pystysuora kiviseinämä on viime aikoihin asti houkutellut kalliokiipeilijöitä. Toiminta on kuitenkin lopetettu, jotta puistossa olevien vierailijoiden päälle ei putoaisi kiipeilijöiden tavaroita. == Kuvia == Tiedosto:Ravnedalen.jpg|Ravnedalen elokuussa 2007. Tiedosto:Ravnedalen3.jpg|Suihkulähde Ravnedalenissa. Tiedosto:Ravnedalen2.jpg|Ravnedalen on suosittu vapaa-ajan viettopaikka. Tiedosto:GeneralWergeland.jpg|Ravnedalenin puiston perustajan kenraali Oscar Wergelandin pronssiveistos. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kristiansand
Michael DiSalle

Michael Vincent DiSalle (6. tammikuuta 1908 – 16. syyskuuta 1981) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. DiSalle valittiin Ohion osavaltion edustajainhuoneeseen vuonna 1937 ja Toledon pormestarina hän toimi vuosina 1948–1950. Hän oli ehdolla senaattiin vuosina 1950 ja 1952, mutta ei tullut valituksi. Hän toimi Ohion kuvernöörinä vuosina 1959–1963. == Lähteet == Luokka:Ohion kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Yhdysvaltalaiset pormestarit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Mari Lampinen (ampumahiihtäjä)

Mari Lampinen (s. 11. syyskuuta 1971 Lahti) on kilpauransa lopettanut suomalainen ampumahiihtäjä. Lampinen aloitti ampumahiihdon harrastamisen vuonna 1981 ja kilpaili kansainvälisellä tasolla vuosina 1992–1999. Hän osallistui kolme kertaa olympialaisiin ja kuudesti MM-kilpailuihin. Lampinen kuului Albertvillen olympialaisissa 1992 Suomen viestijoukkueeseen, joka sijoittui viidenneksi. Lillehammerin olympialaisissa 1994 hän oli sprintissä (7,5 km) kuudestoista, Anterselvan MM-kisoissa 1995 samassa lajissa viidestoista ja normaalimatkalla (15 km) seitsemästoista sekä Ruhpoldingissa 1996 viestijoukkueen mukana kahdeksas. Lampinen sijoittui Naganon olympialaisissa 1998 sprinttikilpailussa kahdeksanneksi. Samana vuonna Hochfilzenissä käydyssä joukkuekilpailun (7,5 km) MM-kilpailussa hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen Katja Holannin, Tiina Mikkolan ja Sanna-Leena Perungan kanssa. Kultaa voitti Venäjä ennen Norjaa. Pokljukassa käydyssä takaa-ajon MM-kilpailussa Lampinen oli samana vuonna kahdeksastoista. Lampinen sijoittui maailmancupin kokonaispisteissä yhdeksänneksi kaudella 1994–1995 ja viidenneksitoista kaudella 1992–1993. Osakilpailuissa hän oli parhaimmillaan kolmas sprinttikilpailuissa Oberhofissa kaudella 1994–1995 ja Östersundissa kaudella 1995–1996. Hän sijoittui maailmancupissa kaikkiaan 12 kertaa kymmenen parhaan joukkoon. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
SAXS

SAXS () eli pienkulmaröntgensironta on materiaalitieteen tutkimusmenetelmä, jolla saadaan tietoa materiaalien rakenteesta nanometrien kokoluokassa. Menetelmä perustuu tutkittavan näytteen röntgensäteilyn sirontakuvion tulkintaan ja se antaa siten epäsuorasti tietoa näytteen rakenteesta. SAXS- mentelmällä voidaan selvittää muun muassa proteiinien tai muiden hiukkasten muoto liuoksessa, aineiden nanorakenne ja erilaisten materiaalien fraktaalidimensio, kunhan tutkittavat rakenteet tai hiukkaset ovat suuruusluokaltaan 1 - 100 nm. Pienkulmaröntgensironnassa röntgensäde tunkeutuu tutkittavaan näytteeseen, vuorovaikuttaa näytteen elektronien kanssa ja siroaa elastisesti eli ilman että säteen energia vähenee sirontaprosessissa. Menetelmä perustuu säteiden sirontaan hyvin pieniin kulmiin alkuperäiseen säteen suuntaan verrattuna, joten siitä etuliike pienkulma. Sirontakulma on kääntäen verrannollinen sirottavan rakenteen kokoon. ==Katso myös== *Röntgendiffraktio *Sironta *SANS (pienkulmaneutronisironta) ==Lähteet== * * Luokka:Röntgensäteily
Thomas J. Herbert

Thomas James Herbert (28. lokakuuta 1894 Cleveland, Ohio – 26. lokakuuta 1974) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Ennen politiikkaan ryhtymistä Herbert palveli upseerina Yhdysvaltain ilmavoimissa ensimmäisessä maailmansodassa. Sotaa ennen Herbert aloitti lakiopinnot Western Reserven yliopistossa, josta hän valmistui sodan päättymisen jälkeen 1920. Herbert toimi Ohion osavaltion oikeusministerinä vuosina 1939–1945. Hän toimi Ohion kuvernöörinä vuosina 1947–1949 ja tuomarina Ohion korkeimmassa oikeudessa vuodesta 1951 lähtien noin kymmenen vuoden ajan. == Lähteet == Luokka:Ohion kuvernöörit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot
S-tog

S-tog on Kööpenhaminan seudun paikallisjunajärjestelmä, jota ylläpitää Tanskan valtiollinen rautatieyhtiö DSB. Se aloitti toimintansa vuonna 1934. Nykyisin järjestelmässä on 7 linjaa, 85 asemaa ja 240 000 käyttäjää päivässä. Järjestelmää täydentää metro sekä laaja bussilinjasto. Kaikissa kolmessa käy sama lippu, vaikka ne ovat eri liikennöitsijän alaisia. Useimmat seudun bussiasemat sijaitsevat lähellä S-tog -asemaa. Käytössä olevat junat ovat 8-vaunuisia Alstomin ja Siemensin valmistamia, mutta käytössä on myös joitakin nelivaunuisia yksiköitä. 8-vaunuisten yksiköiden pituus on 168 metriä. Vanha vuosina 1967–1978 ja 1985–1986 valmistettu kalusto poistettiin käytöstä tammikuussa 2007. Uudemman kaluston vaunut ovat lyhyempiä kuin normaalit ja niissä on telit vain vaunun toisessa päässä seuraavaan vaunuun kiinnitettynä. Uusien junien huippunopeus on 120 km/h. ==Aiheesta muualla== *DSB Luokka:Kööpenhaminan liikenne Luokka:Paikallisjunaverkot Luokka:Tanskan rautatieliikenne
Robert Green

Robert Paul Green (s. 18. tammikuuta 1980 Chertsey, Englanti, Britannia) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi ammattilaisena vuosina 1999−2019. Green pelasi Norwich Cityssä kausilla 1998−2006 kaikkiaan 38 ottelua Englannin Valioliigassa ja 185 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. West Ham Unitedissa hän pelasi 177 valioliigaottelua kausilla 2006−2011 ja 42 peliä Mestaruussarjassa kaudella 2011−2012. Green teki vapaana pelaajana Queens Park Rangersin kanssa kahden vuoden sopimuksen kesällä 2012. Hän pelasi QPR:ssä kausilla 2012−2016 kaikkiaan 52 ottelua Valioliigassa ja 69 ottelua Mestaruussarjassa. Kaudella 2016−2017 hän pelasi Leedsissä 46 mestaruussarjaottelua. Viimeisillä ammattilaiskausillaan 2017−2019 hän edusti Huddersfieldiä ja Chelseaa pelaamatta otteluakaan. == Maajoukkueura == Green on pelannut myös Englannin maajoukkueessa. Ensi ottelunsa hän pelasi Kolumbiaa vastaan toukokuussa 2005. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi MM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan kesäkuussa 2009. Hän pelasi vuoden 2010 MM-kilpailuissa Englannin ensimmäisessä ottelussa Yhdysvaltoja vastaan, mutta päästi käsiensä kautta taakseen Clint Dempseyn helposti torjuttavalta vaikuttavan laukauksen, jolla Yhdysvallat nousi ottelussa tasapeliin. Englannin muissa otteluissa Green istui vaihtopenkillä. Hän kuului Englannin joukkueeseen myös EM- kilpailuissa 2012, muttei päässyt pelaamaan. Kaikkiaan hän pelasi 12 A-maaottelua. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heart Full of Fire

__NOTOC__ Heart Full of Fire on suomalaisen AOR-yhtyeen Brother Firetriben toukokuussa 2008 julkaistu toinen studioalbumi. Levyltä julkaistiin maaliskuussa single ”Runaways”. Albumin nimikappaleella vierailee laulajana Anette Olzon. Heart Full of Fire nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 6. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Brother Firetribe. # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Pekka Heino – laulu * Emppu Vuorinen – kitara * Tomppa Nikulainen – kosketinsoittimet * Jason Flinck – basso, taustalaulu * Kalle Torniainen – rummut === Vierailijat === * Anette Olzon – laulu kappaleessa ”Heart Full of Fire” == Arvostelut == * Desibeli.net: Brother Firetribe: Heart Full Of Fire Viitattu 9.12.2022. * Imperiumi.net: 9+/10Imperiumi.net: Levyarvio * Rumba: negatiivinenRumba: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Brother Firetriben albumit
Andrew L. Harris

Andrew Lintner Harris (17. marraskuuta 1835 – 13. syyskuuta 1915) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka toimi uransa aikana Ohion kuvernöörinä. Harris osallistui Yhdysvaltain sisällissotaan pohjoisvaltioitten puolella. Poliittisen uransa hän aloitti vuonna 1866, jolloin hänet valittiin Ohion osavaltion senaattiin. Vuonna 1885 hänet valittiin osavaltion edustajainhuoneeseen, mitä ennen hän oli toiminut senaattoriaikansa jälkeen kaksi kautta jäämistöoikeuden tuomarina Preblen piirikunnassa. Hänet valittiin toiselle kaksivuotiskaudelle edustajainhuoneessa vuonna 1887. Harris toimi Ohion varakuvernöörinä vuosina 1892–1896, William McKinleyn ollessa kuvernööri, ja uudelleen tammikuusta 1906. Ohion kuvernööri hänestä tuli kesäkuussa 1906, edeltäjänsä John M. Pattisonin kuoltua, ja hän hoiti virkaa tammikuuhun 1909. Hän oli ehdolla jatkokaudelle, mutta hävisi vaaleissa Judson Harmonille. == Lähteet == Luokka:Ohion kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltain osavaltioiden varakuvernöörit Luokka:Yhdysvaltalaiset kenraalit Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Bill Mazeroski

William Stanley Bill Mazeroski (s. 5. syyskuuta 1936) on yhdysvaltalainen entinen baseballpelaaja. Mazeroski syntyi Wheelingissä, Länsi-Virginiassa. Hän pelasi ensimmäisen MLB-ottelunsa 7. heinäkuuta 1956 ja viimeisensä 4. lokakuuta 1972. Hän vietti koko ammattilaisuransa Pittsburgh Piratesissa. Mazeroski oli toinen pesämies. Hän oli All Star -pelaajana seitsemään otteeseen ja voitti kahdeksan National Leaguen Gold Glovea sekä vuoden 1960 Babe Ruth Awardin. Hänet valittiin Baseball Hall of Fameen vuonna 2001. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiina Mikkola

Tiina Mikkola (s. 28. maaliskuuta 1972 Kotka) on kilpauransa lopettanut suomalainen ampumahiihtäjä, joukkuekilpailun MM-pronssimitalisti. Ampumahiihtoharrastuksen jo pikkutyttönä vuonna 1980 aloittanut Mikkola kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1996–1998 ja osallistui MM-kilpailuihin vuosina 1997–1998. Hän kuului joukkuekilpailun MM-pronssia Hochfilzenissä 1998 voittaneeseen Suomen joukkueeseen yhdessä Mari Lampisen, Katja Holannin ja Sanna-Leena Perungan kanssa; kultaa voitti Venäjä ennen Norjaa. Mikkolan paras henkilökohtainen arvokisasaavutus oli sprinttikilpailun (7,5 km) 27. sija Brezno-Osrblien MM-kilpailuissa 1997. Maailmancupissa hän oli parhaimmillaan 20. normaalimatkalla Anterselvassa kaudella 1997–1998. ==Lähteet== *Tiina Mikkola World of Biathlon -tietokannassa *Sports123 Biathlon World Championships Women: Team Race Luokka:Suomalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dick Williams

Richard Hirschfeld "Dick" Williams (7. toukokuuta 1929 – 7. heinäkuuta 2011) oli yhdysvaltalainen baseballtähti. Aktiivisten pelivuosiensa (1951–1964) jälkeen hän jatkoi uraansa valmentajana ja joukkueenjohtajana. Williams oli pelaajana joukkueissa Brooklyn Dodgers (1951–1954; 1956), Baltimore Orioles (1956–1957; 1958; 1961–1962), Cleveland Indians (1957), Kansas City Athletics (1959–1960) ja Boston Red Sox (1963–1964). 3\. joulukuuta 2007 "veteraanien komitea" valitsi Williamsin otettavaksi Baseball Hall of Fameen 27. heinäkuuta 2008. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballvalmentajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
UPO Kodinkoneet

UPO on GorenjelleGorenje Brands. Viitattu 3.10.2017. kuuluva kodinkonemerkki. Upoa myyvän yrityksen nimi on vaihdellut vuosien saatossa. AM Kodinkoneet Oy syntyi vuonna 2000. Vuonna 2010 Gorenje osti Upoa valmistavat tehtaat ja brändin itselleen. Nykyään pohjoismaissa toimivan yrityksen nimi on Gorenje Group Nordic. ==Historia== Alkujaan UPO oli Askon omistama lahtelainen kodinkoneiden valmistaja, mutta se myytiin vuonna 2000 italialaiselle Antonio Merloni -konsernille, ja yhtiön uudeksi nimeksi tuli AM Kodinkoneet Oy.Näin suomi-neito myytiin ulkomaille. Voima-lehti 9/2003. Viitattu 3.10.2017. Sen osti slovenialainen Gorenje.The BIG STORY is Out of the Woods . Applianceadvisor.com. Viitattu 3.10.2017. Vuonna 2018 Gorenjen osakekannaan uudeksi omistajaksi tuli Kiinalainen Hisense, joka valmistaa myös televisioita uudessa tehtaassaan Sloveniassa. Asko Kodinkone Oy valmisti Lahdessa viimeiset Upo, Asko ja Cylinda -merkkiset liedet vuoden 2012 kesäkuussa. Saman vuoden tammikuussa päättyneiden yt-neuvotteluiden tuloksena maailmanlaajuinen kodinkonejätti Gorenje ilmoitti sulkevansa Lahden liesitehtaan ja siirtävänsä tuotannon Tšekin Mora Moraviassa sijaitsevalle tehtaalleen. ==Tuotteiden valmistuspaikat== Lahdessa valmistettiin myös mankeleita. Viimeiset suomalaiset mankelit valmistuivat elokuussa 2012. Mankelien tuotanto myytiin ruotsalaiselle kodinkonevalmistajalle ja mankelit valmistetaan Ruotsissa alihankintana Gorenje d.d:lle. Upon vapaasti seisovia lattialiesiä valmistetaan Tšekissä Mora Moravian tehtaalla. Slovenian tehtailta valmistuvat saman brändin erillisuunit. Korkeat jääkaapit, jääpakastinkaapit, pakastinkaapit, viileäkaapit sekä jääviileäkaapit tuotetaan Serbiassa sekä muutamaa mallia myös Kiinassa. Matalat pakastimet ja jääkaapit valmistetaan Kiinassa. Ruotsissa aiemmin Asko-Cylindan pesukonetehtaalla valmistetut korkeanluokan astianpesukoneet, kuivausrummut sekä edestätäytettävät pesukoneet valmistetaan Gorenjen tehtailla Sloveniassa. Gorenje siirsi koko Ruotsin tehtaan tuotannon Sloveniaan vuonna 2013. == Tuoteryhmät == * Ruoanvalmistus ** Liedet ** Keraamitasot ** Induktiotasot ** Mikroaaltouunit ** Liesituulettimet ** Kalusteuunit * Kylmäsäilytys ** Jääkaapit ** Pakastimet ** Yhdistelmäkaapit * Astioiden puhdistus ** Astianpesukoneet * Pyykinkäsittely ** Pesukoneet ** Mankelit ** Kuivauskaapit ** Kuivausrummut ==Katso myös== *Uponor *Hisense *Gorenje == Lähteet == == Aiheesta muualla == * UPO Kodinkoneet * https://www.upo.fi/tietoa-uposta/upo-vuodet Luokka:Kodinkonemerkit
Johnny Pesky

John(ny) Michael Pesky (s. 27. syyskuuta 1919 – 13. elokuuta 2012) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja (shortti ja kolmas pesämies), jonka ammattilaisura kattoi vuodet 1942–1954. Hänen joukkueitaan olivat Boston Red Sox (1942–1952), Detroit Tigers (1952–1954) ja Washington Senators (1954). Pesky valittiin kerran All Star -pelaajaksi. Hän kuuluu Oregon Sports Hall of Fameen Oregonin Portlandissa. Pesky pelasi viimeisen ammattilaisottelunsa Washington Senatorsissa 24. syyskuuta 1954. Hän kuitenkin jatkoi uraansa valmentajana ja toimi esimerkiksi Boston Red Soxin joukkueenjohtajana. Hän kuoli 92-vuotiaana saattokodissa Danversissa, Massachusettsissa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballvalmentajat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Eddie Kasko

Edward Michael ”Eddie” Kasko (27. kesäkuuta 1931 – 24. kesäkuuta 2020Eddie Kasko, former Red Sox player, manager and executive, dies at 88) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli Major League Baseball -tason shorttina ja kolmantena pesämiehenä vuosina 1957–1966. Kasko syntyi Lindenissä, New Jerseyssä. Hänen joukkueinaan olivat St. Louis Cardinals (1957–1958), Cincinnati Reds (1959–1963), Houston Astros (1964–1965) ja Boston Red Sox (1966). Kasko pelasi viimeisen MLB-ottelunsa Boston Red Soxissa 10. syyskuuta 1966. Hän toimi vuosina 1970–1973 Soxin joukkueenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Jerry Coleman

Gerald Francis ”Jerry” Coleman (14. syyskuuta 1924 San José, Kalifornia – 5. tammikuuta 2014) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja (toinen pesämies). Coleman pelasi ensimmäisen MLB-ottelunsa 20. huhtikuuta 1949 ja viimeisensä 29. syyskuuta 1957. Hänen joukkueenaan oli koko ammattilaisuran ajan New York Yankees. Coleman valittiin vuonna 1950 All Star -joukkueeseen, ja hän oli saman vuoden Babe Ruth Awardin voittaja. Hän palveli Yhdysvaltain merijalkaväen lentäjänä Korean sodassa ja jo ennen baseballuraansa toisessa maailmansodassa. Coleman toimi peliuralta vetäytymisensä jälkeen selostajana, jonka ominaisuudessa hän voitti vuonna 2005 Ford C. Frick Awardin. Hän toimi vuonna 1980 San Diego Padresin joukkueenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Radio Hall of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset urheiluselostajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Dusty Rhodes (baseballpelaaja)

James Lamar ”Dusty” Rhodes (13. toukokuuta 1927 – 17. kesäkuuta 2009) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi ammattimaisesti vuosina 1952–1957 ja 1959 joukkueenaan koko kyseisen ajan San Francisco Giants. Hän voitti vuoden 1954 Babe Ruth Awardin. Rhodesilla on kreikkalaisia juuria. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Dusty Rhodes

Virgil Riley Runnels, Jr. eli ”The American Dream” Dusty Rhodes (12. lokakuuta 1945 – 11. kesäkuuta 2015) oli yhdysvaltalainen showpainija. Hän syntyi Austinissa Teksasissa ja aloitti uransa vuonna 1968. Vuonna 2007 hänet nimitettiin WWE Hall of Fameen. Rhodesin tunnisti yleensä kaksivärisestä käsisiteestä. Dusty Rhodes on Cody Rhodesin ja Dustin Rhodesin eli Goldustin isä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset showpainijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Johnny Podres

Johnny Joseph Podres (30. syyskuuta 1932 – 13. tammikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja (syöttäjä). Sports Illustrated -lehti nimitti hänet "Vuoden urheilijaksi" 1955. Podres pelasi ensimmäisen MLB-ottelunsa 7. huhtikuuta 1953 ja viimeisensä 21. kesäkuuta 1969. Hänen joukkueinaan olivat Los Angeles Dodgers (1953–1966), Detroit Tigers (1966–1967) ja San Diego Padres (1969). Podres oli kolmesti All-Star-joukkueessa (1958, 1960, 1962). Hän oli World Series MVP (1955), National Leaguen ERA Champion (1957) ja Babe Ruth Awardin saaja (1955). Hän kuoli 75-vuotiaana sairaalassa, jossa oli ollut hoidettavana sydän- ja munuaisvaivojen sekä jalan infektion takia. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Don Larsen

Donald James ”Don” Larsen (7. elokuuta 1929 – 1. tammikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen baseballsyöttäjä. Hän pelasi ensimmäisen Major League Baseball -pelinsä St. Louis Brownsissa 18. huhtikuuta 1953 ja viimeisensä Chicago Cubsissa 7. heinäkuuta 1967. Larsen syötti 8. lokakuuta 1956 World Seriesissä niin kutsutun "perfect gamen". Kyseisessä ottelussa hän pelasi New York Yankeesissa Brooklyn Dodgersia vastaan. Larsen oli vuoden 1956 World Series MVP, ja hän voitti samana vuonna Babe Ruth Awardin. Hän kuoli 90-vuotiaana ruokatorven syöpään. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Ralph Terry

Ralph Willard Terry (9. tammikuuta 1936 – 16. maaliskuuta 2022World Series hero Ralph Terry dies in Larned) oli yhdysvaltalainen baseballsyöttäjä ja golfaaja. Hän pelasi edellä mainittua Major League -tasolla vuosina 1956–1967. Terry pelasi pisimmän ajan New York Yankeesissa (1956–1957, 1959–1964). Muina joukkueina olivat Kansas City Athletics (1957–1959, 1966), Cleveland Indians (1965) ja New York Mets (1966–1967). Terry voitti vuoden 1962 Babe Ruth Awardin. Hän pelasi baseballuransa jälkeen ammattitasolla golfia, joskaan ei siinä saavuttanut baseballvuosiin verrattavaa menestystä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset golfaajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Jon Stephenson von Tetzchner

Jon Stephenson von Tetzchner (s. 29. elokuuta 1967 Reykjavík, Islanti) on Opera Softwaren entinen toimitusjohtaja. Hän ja Geir Ivarsøy kuuluivat tutkimusryhmään norjalaisessa Telenor-konsernissa, jossa he kehittivät selainohjelma MultiTorg Operan. Telenor hylkäsi projektin, mutta Geir ja von Tetzchner saivat oikeudet ohjelmaan ja perustivat itse yhtiön jatkaen samalla ohjelman kehittelyä. Internet-selaimen, joka tunnetaan nykyään nimellä Opera, suosio on kasvanut, ja Opera Software on kasvanut yli 600 työntekijään sen jälkeen, kun se muutti nykyiseen paikkaansa Osloon. Torstaina 21. huhtikuuta 2005 von Tetzchner ilmoitti, että jos selaimen uutta versiota Opera 8 ladattaisiin miljoona kertaa neljän päivän aikana, hän uisi Atlantin valtameren yli Norjasta Yhdysvaltoihin. Latausmäärä ylittyi, ja Opera Software ilmoitti, että von Tetzchner aikoo pitää sanansa. Operan Internet-sivuilla kuitenkin ilmoitettiin myöhemmin, että uintiyritys oli epäonnistunut nopeasti ja hauskasti.The 1 million download challenge Opera press release, April 2005 Von Tetzchner on perustanut Vivaldi Technologies yrityksen, joka kehittää Vivaldi verkkoselainta. ==Lähteet== Luokka:Islantilaiset henkilöt Luokka:Liikemiehet Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt