EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Guépard-luokka (hävittäjä)

Guépard-luokka oli Ranskan laivaston 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa valmistetun kuuden hävittäjän () alusluokka toisessa maailmansodassa. Alukset muistuttivat edeltänyttä Chacal-luokkaa, mutta ne olivat suurempia, hieman nopeampia ja paremmin aseistettuja. == Alukset == Guépard-luokan hävittäjätWhitley, M.J. s. 37 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Palvelukseen Kohtalo Bison Arsenal de Lorient, Lorient 14. maaliskuuta 1927 29. lokakuuta 1928 10. lokakuuta 1930 Saksan ilmavoimien Junkers Ju 87:n upottama 3. toukokuuta 1940 Trondheimin edustalla Guépard Arsenal de Lorient, Lorient 14. maaliskuuta 1927 19. huhtikuuta 1928 13. elokuuta 1929 miehistönsä upottama 27. marraskuuta 1942 Toulonissa Lion Ateliers et Chantiers de France, Dunkerque 6. elokuuta 1926 5. elokuuta 1929 21. tammikuuta 1931 miehistönsä upottama 27. marraskuuta 1942 Toulonissa Valmy Ateliers et Chantiers de St. Nazaire-Penhoët 5. toukokuuta 1927 19. toukokuuta 1928 1. tammikuuta 1930 miehistönsä upottama 27. marraskuuta 1942 Toulonissa Verdun Ateliers et Chantiers de la Loire, St. Nazaire 10. elokuuta 1927 4. heinäkuuta 1928 1. huhtikuuta 1930 miehistönsä upottama 27. marraskuuta 1942 Toulonissa Vauban Ateliers et Chantiers de France, Dunkerque 22. toukokuuta 1927 1. helmikuuta 1930 9. tammikuuta 1931 miehistönsä upottama 27. marraskuuta 1942 Toulonissa == Lähteet == * * === Viitteet === *
Charles Fox

Charles Fox on seuraavien henkilöiden nimi: * Charles Fox (1921–1991), brittiläinen toimittaja ja jazzkriitikko * Charles Fox (s. 1940), yhdysvaltalainen säveltäjä * Charles James Fox (1749–1806), brittiläinen valtiomies.
Suorat kapetingit

Suorat kapetingit olivat Ranskaa vuosina 987–1328 hallinnut Kapetingien hallitsijasuvun päähaara. Suorien kapetingien aikana kruunu siirtyi hallitsijalta toiselle ensimmäisessä polvessa. Suoraa kapetingien dynastiaa seurasi Valois-dynastia, joka myös kuului Kapetingien sukuun. Dynastian ensimmäinen hallitsija Hugo Capet valittiin Länsi-Frankian kuninkaaksi vuonna 987. Kuninkaan asema oli tuohon aikaan kuitenkin heikko. Nimellisesti hän hallitsi läntistä frankkien maata, jonka rajat periytyivät Verdunin sopimuksesta vuodelta 843. Tosiasiallisesti kuninkaan hallinnassa oli alussa kuitenkin vain Pariisin ympärillä oleva alue, Île-de-France. Hugo I muutti ratkaisevasti kuninkaan aseman kehitystä kruunaamalla seuraajansa, poikansa Robert II:n, jo eläessään.Haine, S: sivu 38. Tämä oli suuri muutos aiemmasta frankkilaisesta käytännöstä, jossa vanhimmalla pojalla ei ollut etuoikeutta perinnönjaossa, ja varmisti vallan säilymisen suvussa heikkoina alkuaikoina. Vuosina 1180–1223 hallinnut Filip II Augustus ei ollut arvonimeltään enää vain frankkien kuningas (Roi des Francs) vaan Ranskan kuningas (Roi de France). Tämä kehitys alkoi jo edellisten hallitsijoiden Ludvig VI:n ja Ludvig VII:n aikana,Haine, S: sivu 40. mutta Filip II otti tittelin virallisesti käyttöön. Ludvig IX Pyhän valtakaudella vuosina 1226–1270 hallinnossa kehittyivät eriytyneiden talous- ja oikeusosastojen esimuodot ja kruunun virkamiesten toimenkuvaa selkeytettiin. Toisaalta hänen aikanaan tiukentunut katolinen hegemonia tarkoitti muun muassa vähemmistöjen aseman heikkenemistä ja erityisesti naisten toiminta yhteiskunnassa pyrittiin asettamaan katolisen kirkon sanelemaan muottiin, minkä seurauksena esimerkiksi ylhäisönaisten poliittinen vaikutus kutistui. Vuosina 1285–1314 kuninkaana ollut Ludvig IX:n pojanpoika Filip IV Kaunis puolestaan taisteli katolista kirkkoa vastaan koskien valtaoikeuksiaan. Ranskan kuninkaan valta oli kasvanut sen verran vahvaksi, että Filip IV kykeni alistamaan kirkon maalliselle määräysvallalle valtakuntansa rajojen sisällä. Spruyt, H: sivut 97 ja 98. Tästä konkreettisena todisteena paavinistuin siirrettiin Roomasta Avignoniin lähelle Ranskan rajaa vuonna 1309. Paavien niin sanottu Avignonin vankeus kesti vuoteen 1377 saakka. Kapetingien suora dynastia päättyi vuonna 1328, viimeisenä hallitsijanaan Kaarle IV. Kruunu periytyi lopulta Filip VI:lle, josta tuli Valois-dynastian perustaja. ==Suvun kuninkaat== Suluissa kuninkuusvuodet (kanssakuninkuuden vuosia ei listattu): *Hugo Capet (987–996) *Robert II (996–1031) *Henrik I (1031–1060) *Filip I (1060–1108) *Ludvig VI (1108–1137) *Ludvig VII (1137–1180) *Filip II Augustus (1180–1223) *Ludvig VIII Leijona (1223–1226) *Ludvig IX Pyhä (1226–1270) *Filip III Rohkea (1270–1285) *Filip IV Kaunis (1285–1314) *Ludvig X (1314–1316) *Juhana I (1316–1316) *Filip V (1316–1322) *Kaarle IV (1322–1328) ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Ranskan hallitsijasuvut
Euroopan unionin virallinen lehti

Euroopan unionin virallinen lehti (EUVLEuroopan unionin virallinen lehti - EUVL, Eduskunnan kirjasto ) ilmestyy joka arkipäivä Euroopan unionin kaikilla virallisilla kielillä. Se koostuu kahdesta toisiinsa liittyvästä sarjasta: L-sarja on lainsäädäntöä varten ja C-sarja tiedonantoja ja ilmoituksia varten. Lisäksi lehteen kuuluu täydennysosa S-sarja ilmoituksille, jotka koskevat julkisia hankintoja. C-sarjaan kuuluu myös sähköisessä muodossa oleva osa EUVL C E. Sen sisältämät asiakirjat julkaistaan ainoastaan sähköisessä muodossa.EUVL. L- ja C-sarjaa voi tilata painotuotteena (700–800 numeroa vuodessa) sekä CD-ROM-levynä, joka sisältää myös aikaisemmin ilmestyneitä numeroita.L ja C sarjat Lehden tilaushinnat ovat 3 000–10 000 € vuodessa lisenssien ja kielten määrän mukaan.EUVL: Tilaushinnat. Vuoteen 2003 asti lehden nimi oli Euroopan yhteisöjen virallinen lehti (EYVL). == Katso myös == * Virallinen lehti ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Euroopan unionin virallinen lehti (Nettiversio) Luokka:Sanomalehdet Luokka:Eurooppaoikeus
Imeni Morozova

Imeni Morozova (inkerinsuomeksi myös Pähkinän Ruuttehas, ) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Leningradin alueen Seuloskoin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Nevan oikealla rannalla Pähkinälinnaa vastapäätä. Taajamassa on 10200 asukasta (vuonna 2010). Morozovin kunnan pinta-ala on 111 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Rahjan, lännessä Sieklovan ja lounaassa Rosmittalan kuntiin. Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Tuunainsuon (ven. Дунай, Dunai) taajama sekä Kanneinpalon (Ганнибаловка, Gannibalovka), Koskinan (Кошкино, Koškino), Mustilan (Чёрная Речка, Tšornaja Retška), Rezvyhin (Резвых) ja Seremetan (Шереметьевка, Šeremetjevka) kylät. Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1884 perustetusta Pähkinälinnan ruutitehtaan työläisasutuksesta. Vuonna 1922 se nimettiin Nikolai Morozovin mukaan. Toisen maailmansodan aikana seudulla käytiin ankaria taisteluita. Sodan jälkeen entinen ruutitehdas muutettiin kemian tehtaaksi. Taajaman kautta kulkee Pietarista Tuprovaan johtava rautatie (Petrokrepostin asema). Entisen kemian tehtaan pohjalle on syntynyt uusia yrityksiä. Nähtävyyksiä ovat kotiseutumuseo ja sotamuistomerkit. Vladimir Pokrovskin vuonna 1907 rakentama uusvenäläinen Pietarin ja Paavalin kirkko räjäytettiin toisen maailmansodana aikana. Vuonna 1993 sen paikalle rakennettiin uusi kirkko. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Morozovin kunnan sivusto * Morozovin kunta Seuloskoin piirin sivustolla * Morozovin taajama Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa Luokka:Leningradin alueen kaupunkityyppiset taajamat Luokka:Seuloskoin piirin kunnat
Kebanjol

Kebanjol (ven. ja komiksi Кебанъёль) on taajama ja maalaiskunta Komin tasavallan Ust-Kulomin piirissä Venäjällä. Taajama sijaitsee Vytšegdan oikealla rannalla Kebanjol-joen suussa kymmenen kilometriä Ust-Kulomista pohjoiseen. Asukkaita on 2 200 henkeä (vuonna 2011). Kebanjolin kunnan pinta- ala on 429 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa ja koillisessa Požegin, kaakossa ja etelässä Ust-Kulomin sekä lännessä Kužban kuntiin. Kebanjolin taajama on kunnan ainoa asutuskeskus. Alueen pohjoisosassa sijaitsee harjuksen suojelua varten perustettu Požegin rauhoitusalue. Paikkakunta on saanut alkunsa 1930–1940-luvulla syntyneestä karkotettujen metsätyöläisten asutuksesta. Vuonna 1963 siitä tuli kyläneuvostoalueen keskus. Vuonna 1989 asukkaista 47 % oli komeja ja 38 % venäläisiä. Taajaman kautta kulkee Syktyvkarin ja Ust-Kulomin välinen maantie. Tärkein elinkeino on metsäteollisuus. Rakenteilla on uusi sahalaitos. Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, ammattikoulu, kerhotalo, kirjasto ja poliklinikka. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kebanjolin kunta Ust-Kulomin piirin sivustolla Luokka:Ust-Kulomin piiri Luokka:Komin tasavallan kylät ja taajamat
Nathan Drake

Nathan ”Nate” Drake on kuvitteellinen hahmo ja päähenkilö yhdysvaltalaisen Naughty Dog -pelitalon kehittämässä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisemassa videopelisarjassa Uncharted, jossa Drake seikkailee aarteenmetsästäjänä ympäri maailmaa muinaisten aarteiden ja historiallisten mysteerien jäljillä. Drake esiintyy pelattavana hahmona pelisarjan kaikissa osissa, paitsi The Lost Legacyssä. Hahmon liike- ja ääninäyttelijänä peleissä toimii Nolan North. Draken hahmon loi Naughty Dogin videopeliohjaaja ja -käsikirjoittaja Amy Hennig. Draken ulkonäön ja persoonallisuuden esikuvana toimivat näyttelijät Johnny Knoxville ja Harrison Ford sekä kioskikirjallisuuden sankarihahmot. Naughty Dog halusi Drakesta helposti samaistuttavan hahmon, joten hänelle luotiin farkkuihin ja T-paitaan pukeutuva, voimakastahtoinen jokamies-olemus. Hänen ulkonäköään ja persoonallisuuttaan on verrattu usein myös muihin elokuva- ja videopelihahmoihin, kuten Lara Croftiin ja Indiana Jonesiin. ==Lähteet== Luokka:Uncharted Luokka:Videopelimaskotit Luokka:Kuvitteelliset arkeologit
Olavi Hänninen (sisustusarkkitehti)

Olavi Tapio Hänninen (14. joulukuuta 1920 Lapinlahti – 16. kesäkuuta 1992 EspooKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 28.6.1992, s. A 7. (Maksullinen lähde.)) oli suomalainen sisustusarkkitehti ja muotoilija. Hänninen oli monipuolinen suunnittelija, jonka töihin kuului muun muassa julkisten tilojen kokonaissisustuksia, huonekaluja, juna- ja raitiovaunuja sekä kirkkohopeita. ==Ura== Hänninen aloitti työuransa Stockmannin piirustuskonttorissa, jonne konttorin päällikkö Werner West kutsui 1940- ja 1950-luvun vaihteessa Taideteollisesta keskuskoulusta useita lahjakkaita oppilaita huonekalujen ja sisustustuotteiden suunnittelutyöhön. Hännisen innovatiivinen suunnittelutyö näkyi erityisesti vuonna 1952 valmistuneessa Hotelli Palacessa, jonne hän suunnitteli pöytiä, tuoleja ja sisustuksia. Hänen metallista ja muovista muotoilemansa huonekalut olivat vahvan modernistisia. Hotellin eri tilojen sisustuksia hän suunnitteli yhdessä Antti Nurmesniemen ja Olli Borgin kanssa. Vuonna 1957 Hänninen voitti Milanon XI Triennalessa kultamitalin Suomen osaston asuntonäyttelyn suunnittelusta. Hänninen suunnitteli monien ravintoloiden, toimistojen ja pankkien kokonaissisustuksia. Hän toimi myös huonekaluliike Mikko Nupposen pääsuunnittelijana vuosina 1957–1961. Suunnittelutöihin kuuluivat lisäksi Helsingin nivelraitiovaunut 1970-luvulla ja lähiliikenteen junia. Hännisen 1970- ja 1980-luvun töissä voidaan nähdä myös tuon ajan postmodernistista henkeä. Hänen viimeiseksi jäänyt suunnittelukohteensa oli Keravan kirkon sisätilat rakennuksen peruskorjauksen yhteydessä. Oman suunnittelutyönsä ohella Hänninen toimi vuosina 1954–1956 ja 1959–1970 sisustus- ja huonekalusuunnittelun opettajana Taideteollisessa oppilaitoksessa. Vuonna 1977 hän sai taideteollisuuden valtionpalkinnon ja 1985 taiteilijaeläkkeen. Olavi Hännisen puoliso oli tekstiilitaiteilija Airi Snellman (1930–2022). Heidän tyttärensä on sisustusarkkitehti ja kalustemuotoilija Tuula Falk. ==Lähteet== * Sisustusarkkitehti Olavi Hänninen: Vaatimattoman kauneuden linjan edustaja. (Muistokirjoitus.) Helsingin Sanomat 30.6.1992, s. A 4. (Artikkelin maksullinen verkkoversio.) * Muovituolista raitiovaunuun: Olavi Hänninen, sisustusarkkitehti SIO 1920–1992. ORNAMO tiedote 5/2006. * Suomalaisen muotoilun klassikoita Keravan Taidemuseossa 8.11.2006–7.1.2007. * * ===Viitteet=== ==Kirjallisuutta== * Turkka, Marja (toim.) 2006. Muovituolista raitiovaunuun: Olavi Hänninen – sisustusarkkitehti 1920–1992. Helsinki: Multikustannus. ISBN 978-952-468-119-3 Luokka:Suomalaiset sisustusarkkitehdit Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Werner West

Petter Werner West (1890 Tuusula – 6. heinäkuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen muotoilija. Westin on sanottu luoneen pohjan suomalaiselle teolliselle huonekalumuotoilulle. Hän oli aikanaan monen nuoren suomalaisen suunnittelijan ohjaaja ja oppi-isä. West osallistui myös Suomen Koristetaiteilijain Liitto Ornamon perustamiseen vuonna 1911. West suunnitteli uransa aikana sisustuksia lukuisiin julkisiin tiloihin, kuten eduskuntataloon, tavarataloihin, pankkeihin, ravintoloihin ja hotelleihin. Muun muassa kuuluisan ravintola Eliten sisustus on Westin käsialaa. Hänen erityiseksi ansiokseen luetaan lisäksi hyvää muotoilua edustavien ja kestävien huonekalumallien kehittely teolliseen tuotantoon. West toimi päällikkönä Stockmannin piirustuskonttorissa, jossa tehtiin hänen aikanaan merkittävää huonekalujen ja sisustustuotteiden suunnittelutyötä. Teollisesti valmistetuilla tyyppihuonekaluilla Stockmann teki funktionalismia ja modernia sisustamista Suomessa tunnetuksi. West kannatti työssään kuitenkin myös käsityöläisyyttä ja yksilöllisyyttä. ==Lähteet== *Suomalaisen muotoilun klassikoita Keravan Taidemuseossa 8.11.2006 – 7.1.2007 *Modernin huonekalusuunnittelun varhaismestari esittäytyy. Kauppalehti 8.11.2006 *Soile Hovila: Stockmannin ryijyt 1930-luvun ryijysuunnittelun sääntöjen kuvastajana ==Kirjallisuutta== *Leena Karttunen 2006. Werner West – huonekaluarkkitehti. Keravan museo. ISBN 978-951-8160307 ==Aiheesta muualla== *West, Werner (1890–1959). Biografiakeskus *Kaupungin aarteet: Werner Westin huonekalut eduskuntatalon kahvilassa (mtv3.fi) * W. West : Huonekalut ja vanha kotikulttuurimme, Helsingin Sanomat, 21.08.1927, nro 224, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Prinssi Tengin paviljonki

thumb|300px|Prinssi Tengin paviljonki Prinssi Tengin paviljonki () eli Tengwang-paviljonki on rakennus, jonka rakennutti prinssi Teng vuonna 653. Prinssi Tengin paviljonki sijaitsee Nanchangin kaupungissa Jiangxin maakunnassa Kiinan kansantasavallassa. Prinssi Tengin paviljonki on tuhottu useaan kertaan, ja nykyinen rakennus on rakennettu uudestaan lähelle aiemmista paikoista vuonna 1989. Rakennuksessa on 9 kerrosta, ja rakennus on 57,5 metriä korkea. Prinssi Tengin paviljonki on Nanchangin merkittävimpiä maamerkkejä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tengwang Ge -hallintovirasto (www.cntwg.com) Luokka:Kiinan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Jiangxi
Ukraina-palatsi

Ukraina-palatsi () tai Kansallinen Ukraina-taidepalatsi () on suuri konsertti- ja kokouskeskus Ukrainan pääkaupunki Kiovan Petšerskin piirissä. Vuonna 1970 avatussa Ukraina-palatsissa on yli 300 huonetta. Sen pääsaliin mahtuu 3 700 kuulijaa, toisen lähteen mukaan 3 800. Rakennuksen etujulkisivu on kovera. Tyyliltään rakennusta on luonnehdittu kauniiksi, muttei kovin omaperäiseksi neuvostostrukturalismin edustajaksi. Sen suunnittelivat arkkitehdit Jevhenija Marintšenko (Євгенія Маринченко), Petro Žylytskyi (Петро Жилицький) ja Illja Vainer (Ілля Вайнер). Erään arvion mukaan rakennuksen suunnittelussa on jäljitelty suomalaisarkkitehti Alvar Aallon töitä. ==Lähteet== Luokka:Konserttitalot Luokka:Kiovan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Petšerskin piiri
Pekingin messukeskus

Pekingin messukeskus (, Běi-jīng zhǎn-lǎn-guǎn) on messukeskus, joka sijaitsee Pekingissä Kiinassa. Rakennus valmistui vuonna 1954 ja se edustaa tyyliltään stalinistista arkkitehtuuria, joka oli 1950-luvun Kiinassa suosiossa. Rakennuksessa on kolme suurta messuhallia ja museo. Messukeskus Luokka:Messukeskukset
FS Colbert (1928)

Colbert oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistunut Suffren-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Vuoden 1926 laivasto-ohjelmaan sisällytettiin raskas risteilijä, jonka hankinta vahvistettiin lailla 4. elokuuta 1926. Alus määrättiin 1. maaliskuuta 1927 tehtäväksi Brestin laivastontelakalle, missä köli laskettiin 12. kesäkuuta 1927. Alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 4. maaliskuuta 1931.Whitley, M. J. s. 31-32 == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivaston 1. kevyeen viirikköön, jossa se osallistui normaaliin rauhanajan palvelukseen. Alus siirrettiin 16. helmikuuta 1935 modernisoitavaksi Arsenal de Lorientiin, mistä se palasi tammikuussa 1936. Alus liitettiin kansainväliseen laivasto-osastoon, joka valvoi sisällissotaan ajautuneen Espanjan saartoa. Alus oli toisen maailmansodan alkaessa syyskuussa 1939 Oranissa, mistä se palasi tammikuussa 1940 Touloniin alistettuna Afrikan laivaston komentajalle 24. tammikuuta alkaen.Whitley, M. J. s. 33 Alus osallistui Saksan laivaston risteilijän Admiral Hipperin etsintöihin ja palasi Ranskaan huhtikuussa. Italia julisti sodan liittoutuneille 10. kesäkuuta.Colbert osallistui 13. kesäkuuta iskuun Genovanlahdelle, tulitti sen aikana maakohteita ja joutui Regia Marinan moottoritorpedoveneiden hyökkäyksen kohteeksi. Aselevon astuttua voimaan alus siirrettiin Toulonissa telakalle huollettavaksi 1. elokuuta. Se siirrettiin ylläpidon vastuulle aina vuoden vaihteeseen. Tammikuussa 1941 palvelukseen palattuaan alus sijoitettiin 1. risteilijäviirikköön. Saksalaisten tunkeuduttua 27. marraskuuta 1942 Vichyn Ranskan hallinnassa olleelle alueelle aluksen miehistö teki aluksestaan käyttökelvottoman. Alus paloi kuusi vuorokautta, kärsi lisää vaurioita 7. joulukuuta ja tuli korjauskelvottomaksi. Palanut hylky nostettiin ja romutettiin 1946–1947. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suffren-luokan risteilijät Luokka:Ranskalaiset toisen maailmansodan risteilijät
Scott Sumner

Scott B. Sumner on julkisen Bentley Universityn taloustieteen professori. Hän on tutkinut etenkin rahapolitiikkaa ja ennustusmarkkinoita. Sumner on tunnettu markkinamonetarismi-kannan isänä. Hän siis vaatii keskuspankkia pitämään talouden pysyvästi nimellisen BKT:n esimerkiksi 5 %:n kasvu-uralla, jotta rahapolitiikka olisi uskottavaa ja sääntöpohjaista eikä harkinnanvaraista mutta silti tasaisi suhdanteita. Huonoina aikoina joustaisivat reaalipalkat nimellispalkkojen ja työllisyyden sijaan. Keskuspankin tulisi luoda nimellisen BKT:n futuurimarkkinat ja säätää rahapolitiikkaa näiden tuottaman informaation perusteella. Sumnerin mukaan inflaatio on epätarkka ja viivästynyt mittari eikä erottele kysyntäsokkeja tarjontasokeista. Nimellinen BKT reagoi paljon nopeammin ja antaa siten merkin elvytystarpeesta aiemmin. == Katso myös == * Markkinamonetarismi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Sodassa ja rakkaudessa

Sodassa ja rakkaudessa voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Sodassa ja rakkaudessa, Mamban albumi vuodelta 2000 * Sodassa ja rakkaudessa, Kaija Kärkinen & Ile Kallio -duon albumi vuodelta 2005 * Sodassa ja rakkaudessa (Force of Arms), Michael Curtizin elokuva vuodelta 1951 * Sodassa ja rakkaudessa (The Americanization of Emily), Arthur Hillerin elokuva vuodelta 1964 * Sodassa ja rakkaudessa (Rebel Love), Milton Bagby Jr:n elokuva vuodelta 1984 * Sodassa ja rakkaudessa (In Love and War), Paul Aaronin elokuva vuodelta 1987 * Sodassa ja rakkaudessa (In Love and War), Richard Attenboroughin elokuva vuodelta 1996.
FS Foch (1929)

Foch oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistunut Suffren-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. == Palvelus == Foch osallistui Ranskan etujen valvontaan Kreikan levottomuuksien aikana maaliskuussa 1935, ja sen jälkeen se liitettiin Välimeren laivaston 1. kevyeen viirikköön, 3. kevyeen viirikköön ja lopulta 3. laivueen 1. risteilijäviirikköön. Aluksen kotisataman oli aina syyskuuhun 1939 saakka Toulon.Whitley, M. J. s. 33-34 Lokakuussa alus siirrettiin Oraniin, jossa se liitettiin brittiläis- ranskalaisiin saksalaisten saarronmurtajien etsintäosastoihin. Operaatiosta vapauduttuaan alus suojasi helmikuuhun saakka saattueita Marokon ja Bermudan välillä ennen paluutaan Touloniin, jossa se siirrettiin telakalle huollettavaksi. Palvelukseen palattuaan alus osallistui 13.–14. kesäkuuta Vadon pommitukseen, joka jäi sen viimeiseksi operaatioksi liittoutuneiden rinnalla.Whitley, M. J. s. 34 Alus jatkoi palvelustaan, kunnes se sijoitettiin reserviin 4. lokakuuta 1941. Saksalaisten tunkeuduttua 27. marraskuuta 1942 Vichyn Ranskan hallinnassa olleelle alueelle aluksen miehistö upotti aluksensa. Italialaiset nostivat 16. huhtikuuta 1943 hylyn, joka romutettiin. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suffren-luokan risteilijät Luokka:Ranskalaiset toisen maailmansodan risteilijät
Heikki Itänen

Heikki Itänen (27. toukokuuta 1957 Orivesi) on suomalainen käsikirjoittaja ja näytelmäkirjailija. Hän on kirjoittanut etupäässä huumoripitoisia ohjelmia televisioon ja radioon. Uraan mahtuu myös lukuisia näytelmiä ja ravintolakabareita. Itäsen tunnetuimpiin töihin lukeutuvat muun muassa MTV3:lle tehdyt sketsisarjat Kissa vieköön (1988), Paha yskä ja yhä pahenee (1989-1990) ja Heksa ja Leksa (1990-1991). Itänen on käynyt YLE:n sketsikoulun ja lukuisia muita kirjoittajakursseja. == Käsikirjoituksia tv:n viihdeohjelmiin== YLE *Ilotalo (1988) *Palikkatesti (1991) *Sitä on liikkeellä (1993) *Ugrilampaat (1999-2000) MTV3 *Kissa vieköön (1988) *Paha yskä ja yhä pahenee (1989-1990) *Heksa ja Leksa (1990-1991) *Wiisikko (1990) *Sketsofrenia (1991) *Siivotaan siivotaan (1991-1992) *Vesku rempallaan (1992) *Kolmannen korvapuusti (1993-1994) *Jäitä Hattuun (1994-1995) *Pöllölaakson aarre (1995-1996) *Olen Finni (1997-1998) *Pappia kyydissä (1998) == Käsikirjoituksia radioon== *Hupipubi (1988-1990) *Ykköskabaree (1988-1990) *Lahna Katiskassa (Minikuunnelma 2009) *Iltakävelyllä (Minikuunnelma 2010) *Autiotalo (Minikuunnelma 2010) ==Ravintolakabareita== *Vappukabaree (1990) *Itsenäisyyskabaree (1992) *Kriisipuurokabaree *Satumaakabaree *Huulivaroitus *Täysarvokabaree ==Koko illan näytelmiä== *Hiero-Glyff *Kartanokoitoksia *Kuolemantäyteistä elämää *Karhunpalvelus Leivonmäen kesäteatterin kantaesitysvaraus näytelmäkilpailusta 2009 *Pelkkä mies voittakoon *Kahteen Hiileen *Luumupuu. Kunniamaininta Kuivalahden kesäteatterin näytelmäkilpailussa 2011 *Kuutta vaille *Ei Kaarnakoskesta kaikille riitä. Kouvolan Dekkarinäytelmäkilpailun finalisti 2014 *Musiikkinäytelmä, Kansa vastaan kansa 2018 ==Pienoisnäytelmiä== *Sankarisatu *Noita vai ei *Liian vanha ja liian nuori. Oulun Platform 11+ kilpailun voittaja. 2012 *Puhelinyhtiö 120 vuotta 2017 *Ruovesi -Lehti 100v 2019 *Turvaväli 2020 *Luonnon helmassa 2021 *Nuttu, uneton karhunpentu 2019 ==Sanoituksia== *Sanoittajana Kaljalaulun suomen mestaruuden voittaneessa kappaleessa Keppanan Kutsu (1995) *Sanoittajana Maakunnan mestaruuden voittaneessa tangossa Unien Maa (1997) *Snapsilaulukisan finaalissa (2007 ja 2009) * Snapsilaulun suomen mestari 2013 ==Novellit== * *Kavio suussa. KMV-lehti, novellikilpailu, 2.sija. Mänttä-Vilppula, 2017. *Sukupuun karsinta. Varkauden Dekkarifestivaalien novellikilpailu, 3.sija. 2020. ==Runot ja aforismit== *Limerikki-runokilpailun parhaista kootussa antologiassa, 2 runoa. 2020 *Kunniamaininta valtakunnallisessa aforismikilpailussa 2023 Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Suomalaiset käsikirjoittajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1957 syntyneet
FS Dupleix (1930)

Dupleix oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistunut Suffren-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivaston 1. kevyeen viirikköön Touloniin, jossa alus oli ennen toisen maailmansodan alkamista lukuun ottamatta vuoden 1937 telakointia. Lokakuussa alus siirrettiin Oraniin, jossa se liitettiin brittiläis-ranskalaisiin saksalaisten saarronmurtajien etsintäosastoihin. Alus osallistui 25. lokakuuta 4 627 tonnin rahtialuksen Santa Fen valtaukseen. Operaatiosta vapauduttuaan alus palasi Touloniin ja osallistui Genovan pommitukseen kesäkuussa.Whitley, M. J. s. 34 Alus jatkoi palvelustaan, kunnes saksalaiset tunkeutuivat 27. marraskuuta 1942 Vichyn Ranskan hallinnassa olleelle alueelle. Miehistö upotti aluksensa satama- altaaseen. Italialaiset nostivat 3. heinäkuuta 1943 hylyn, mutta se upposi uudelleen liittoutuneiden ilmahyökkäyksessä 1944. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suffren-luokan risteilijät Luokka:Ranskalaiset toisen maailmansodan risteilijät
Geberit (Suomi)

Geberit Oy on sveitsiläisen Geberit-konsernin omistama suomalainen yritys, joka markkinoi ja myy Geberit-konsernin valmistamia saniteettitekniikkaa ja kylpyhuonekeramiikkaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Geberit Suomen verkkosivut Luokka:Suomalaiset vähittäiskaupan yritykset
Isaac Cuenca

Joan Isaac Cuenca López (s. 27. huhtikuuta 1991 Reus, Tarragona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai laitalinkki. Hän edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Granadaa. == Seurajoukkueura == Cuenca vietti ensimmäiset juniorivuotensa RCD Espanyolissa, kunnes liittyi FC Barcelonan La Masiaan vuonna 2003. Kolmannen vuotensa puolivälissä hän lähti kuitenkin Barcelonasta ja pelasi seuraavat kolme vuotta CF Reus Deportiussa ja CF Dammissa. Viimeiseksi juniorivuodekseen Cuenca palasi Barcelonaan. Cuenca teki debyyttinsä aikuisten sarjoissa kaudella 2010–2011, kun hänet lainattiin Segunda División B:ssä pelanneeseen CE Sabadell FC:hen. Hän oli kauden aikana avauskokoonpanossa 24 kertaa ja pelasi yhteensä 2 288 minuuttia. Sabadell nousi kauden päätteeksi Segunda Divisióniin 18 vuoden tauon jälkeen. Kesäkuussa 2011 Cuenca palasi jälleen Barcelonaan liittyen seuran B-joukkueeseen. Josep Guardiola kutsui hänet kuitenkin pian edustusjoukkueeseen, ja hän debytoi 23. heinäkuuta harjoitusottelussa HNK Hajduk Splitiä vastaan. Cuenca pelasi alkukauden 2011–2012 B-joukkueessa, kunnes sai taas kutsun edustusjoukkueeseen ja teki virallisen debyyttinsä 19. lokakuuta Mestarien liiga -ottelussa FC Viktoria Plzeňiä vastaan tultuaan vaihdosta David Villan tilalle. Primera Divisiónissa hän debytoi 25. lokakuuta pelaten koko ottelun Granada CF:ää vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa 29. lokakuuta RCD Mallorcaa vastaan Adrianon syötöstä. 31\. tammikuuta 2012 Cuenca allekirjoitti FC Barcelonan kanssa sopimuksen, joka pitää hänet seurassa vuoteen 2015 asti. 10\. heinäkuuta 2014 Barcelona ilmoitti purkaneensa sopimuksen Cuencan kanssa teknisistä syistä. http://www.fcbarcelona.com/football/first-team/detail/article/agreement-to- rescind-isaac-cuenca-s-contract Hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 Deportivoon. Kauden 2015–2016 Cuenca aloitti turkkilaisessa Bursasporissa, josta siirtyi helmikuussa 2016 Granadaan. == Maajoukkueura == Cuenca on pelannut kaksi ottelua Espanjan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa sekä yhden ottelun Espanjan alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa ja Katalonian jalkapallomaajoukkueessa. == Lähteet == *Esittely FC Barcelonan sivustolla *Profiili BDFutbolissa *Profiili Transfermarktissa *Profiili UEFA.comissa *Profiili ESPN:n Soccernetissä === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Katalonialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Denis Papin

Denis Papin (22. elokuuta 1647 – noin 1712) oli ranskalainen fyysikko, matemaatikko ja keksijä, joka tunnetaan parhaiten varhaisena höyrykoneen ja painekattilan kehittäjänä. ==Elämä Ranskassa== Papin syntyi Chitenayssa (Loir- et-Cherissa, Keski-Ranskassa) ja kävi siellä jesuiittakoulun. Vuonna 1661 hän meni yliopistoon Angers’ssa ja valmistui 1669 lääketieteen osastolta. Vuonna 1673 hän kiinnostui tyhjiön käyttämisestä voiman tuottamiseen tehtyään työtä Christiaan Huygensin ja Gottfried Leibnizin kanssa Pariisissa. ==Ensimmäinen vierailu Lontoossa== Papin vieraili ensi kerran Lontoossa vuonna 1675, teki työtä Robert Boylen kanssa vuodesta 1676 vuoteen 1679 ja julkaisi luettelon töistään Continuation of New Experiments -julkaisussa (1680).Anita McConnell, 'Papin, Denis (1647–1712?)', Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004, accessed 29 April 2006] Englannissa Papin keksi varoventtiilillä varustetun painekattilan. Hän lähestyi 1679 aluksi Royal Societyä keksinnöllä. Papin pysyi pääosin Lontoossa vuoteen 1687, jolloin hän otti vastaan akateemisen viran Saksassa. ==Saksa== Hugenottina Papin huomasi joutuvansa Ludvig XIV:n protestantteja kohtaan suunnattujen rajoitusten kohteeksi Nantesin ediktin kumoamisen vuoksi vuonna 1685. Saksassa Papin saattoi elää muiden maanpaossa olevien hugenottien kanssa. Vuonna 1689 Papin ehdotti, että painepumppu tai palje pystyisi pitämään painetta ja raikasta ilmaa yllä sukelluskellossa. Insinööri John Smeaton hyödynsi ideaa vuonna 1789. Papin rakensi ensimmäisenä mallin mäntää hyödyntävästä höyrykoneesta Marburgissa vuonna 1690 huomattuaan painekattilassaan olevan mekaanisen voiman. Hän jatkoi työtään höyrykoneiden kanssa seuraavat 15 vuotta. Vuonna 1695 hän siirtyi Marburgista Kasseliin. Vuonna 1705 hän kehitti yhdessä Gottfried Leibnizin kanssa uuden höyrykoneen, jossa hyödynnettiin Thomas Saveryn keksintöä, mutta jossa hyödynnettiin enemmän höyrynpainetta kuin ilmanpainetta. Yksityiskohdat keksinnöstä julkaistiin 1707. Kasselissa Papin rakensi 1704 aluksen, jossa meloja käytettiin hänen höyrykoneellaan. Tämä tekee hänestä ensimmäisen höyrylaivan kehittäjän. ==Paluu Lontooseen== Papin palasi Lontooseen vuonna 1707 ja jätti vaimonsa Saksaan. Royal Society julkaisi useita hänen papereitaan vuosien 1707 ja 1712 välillä kertomatta siitä hänelle tai maksamatta korvauksia, mitä Papin katkerasti moitti. Papinin ideat sisälsivät kuvauksen hänen vuoden 1690 ilmanpaineella toimivasta höyrykoneesta, jonka toteutti ja otti käyttöön Thomas Newcomen vuonna 1712, joka todennäköisesti oli myös Papinin kuolinvuosi. Viimeinen todiste Papinista on kirje vuodelta 1712, jolloin hän oli varaton ja arvellaan, että hän kuoli silloin ja haudattiin tuntemattomaan paikkaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset tieteilijät Luokka:Höyrykoneet Luokka:Royal Societyn jäsenet Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1647 syntyneet Luokka:1710-luvulla kuolleet
FS Suffren (1927)

Suffren oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistunut Suffren-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. == Palvelus == Suffren liitettiin 1929 palvelukseen otettaessa Ranskan Välimeren laivaston 1. kevyeen viirikköön, jossa se osallistui seuranneet vuodet normaaliin rauhanajan palvelukseen. Alus määrättiin keväällä 1939 vapauttamaan Primauguet. Se lähti 21. kesäkuuta Toulonista Saigoniin. Alus aloitti 23. heinäkuuta Indo-Kiinan aseman lippulaivana.Whitley, M. J. s. 32 Toisen maailmansodan alkaessa alus partioi Etelä-Kiinan merellä etsien saksalaisia saarronmurtajia Hollannin Itä- Intian vesiltä. Marraskuun lopulla alus saapui Singaporeen saattaakseen Australian joukkojenkuljetussaattueen Intian valtameren yli HMS Kentin kanssa. Saattuetehtävät jatkuivat huhtikuun loppuun ja Suffren lähti 5. toukokuuta Colombosta paluumatkalle Adenin ja Suezin kautta Välimerelle. Alus saapui 18. toukokuuta Aleksandriaan, jossa se liittyi amiraali René-Émile Godfroyn johtamaan laivueeseen. Alus osallistui ainoastaan yhteen purjehdukseen Aigeianmerellä Italian sodanjulistuksen ja Ranskan aselevon välillä.Whitley, M. J. s. 32-33 Suffrenin toinen operaatio, jonka se teki Duguay-Trouanin ja Lorrainen kanssa, 21. kesäkuuta Bardian satamaan oli onnistunut. Aselepoehtojen mukaisesti alus makasi ankkurissa aina toukokuuhun 1943, jolloin amiraali Godfroy päätti liittyä taisteluun liittoutuneiden rinnalla. Kierrettyään Afrikan alus saapui 3. syyskuuta Dakariin, josta se aloitti akselivaltojen saarronmurtajien etsinnän eteläiseltä Atlantilta. Toiminta jatkui vuoteen 1944 aluksen matkatessa aina Recifeen. Tämän jälkeen alus siirrettiin telakalle Casablancassa.Whitley, M. J. s. 33 Toisen maailmansodan päätyttyä alus teki 26. helmikuuta 1946 - 21. maaliskuuta 1947 useita joukkojenkotiutusmatkoja Ranskan emämaan ja Indokiinan välillä ennen paluutaan Touloniin. Alus siirrettiin 1. lokakuuta 1947 reserviin ja sitä käytettiin kelluvana tukikohtana ennen romuttamistaan 1974. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suffren-luokan risteilijät Luokka:Ranskalaiset toisen maailmansodan risteilijät
Pallium

Pallium on katolisten arkkipiispojen arvomerkkinä oleva virkakaulus. Alun perin sana pallium on tarkoittanut roomalaisten viittaa.Aikio, s. 452 Pallium on kaulan ympärille asetettava valkoisesta villasta kehrätty nauha, joka symboloi arkkipiispojen velvollisuutta toisaalta kaitsea vastuulleen tullutta laumaa ja toisaalta vaalia yhteyttä Kristuksen sijaiseen. Arkkipiispa käyttää palliumia vain omassa hiippakunnassaan ja arkkihiippakuntaan kuuluvissa muissa hiippakunnissa. Asiakirjassa ”Inter Eximina Episcopalis” vuodelta 1978 paavi Paavali VI rajoitti palliumien käytön paaville ja metropoliitta- arkkipiispoille. Vuonna 1984 paavi Johannes Paavali II määräsi, että pallium annetaan metropoliitoille aina 29. kesäkuuta, pyhien Pietarin ja Paavalin juhlapyhänä. Satoja vuosia vanhan perinteen mukaan paavit siunaavat pyhän Agneksen muistopäivänä 21. tammikuuta karitsoja, joiden villasta tehdään palliumeja uusille metropoliitta-arkkipiispoille. Palliumeja varten lampaita kasvattavat Roomassa sijaitsevat Tre fontane -trappistiluostarin isät, ja Pyhän Cecilian sisaret tekevät kehrätystä villasta tarvittavan määrän palliumeja. Palliumin saa aina myös uusi paavi virkaanastujaistensa alussa. Paavi Franciscus otti käyttöön saman palliumin, jota hänen edeltäjänsä käytti. == Lähteet == ===Viitteet=== Luokka:Liturginen vaatetus Luokka:Paavilliset tunnusmerkit
Sylvio Mantha

Sylvio Mantha (14. huhtikuuta 1902 – 7. elokuuta 1974) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi 14 kautta National Hockey Leaguen seuroissa Montreal Canadiens ja Boston Bruins. Montrealissa hän toimi joukkueen kapteenina yhtä kautta lukuun ottamatta 1926–1936. ==Saavutuksia== * Hockey Hall of Fame 1960 Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Hockey Hall of Fame Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Blue Mountain State

Blue Mountain State (BMS) on yhdysvaltalainen komediasarja, joka kertoo kuvitteellisen Blue Mountain Staten yliopiston amerikkalaisen jalkapallon joukkueesta, Mountain Goatsista. Sarja keskittyy joukkueen menestykseen ja pelaajien juhlintaan. Alkoholilla, huumeilla ja seksillä on suuri osa sarjan tapahtumissa. ==TV-sarja== Sarjaa esitettiin televisiossa yhteensä kolmen kauden ja 39 jakson ajan. Yhdysvalloissa sarjaa esitti Spike TV ja Suomessa Music Television. Sarjan ensiesitys Yhdysvalloissa oli 11.2.2010 ja kolmannen kauden viimeinen jakso esitettiin 30.11.2011. Helmikuussa 2012 Spike TV ilmoitti sarjan päättyvän kolmanteen kauteen. ==Elokuva== Maaliskuussa 2013 Ed Marinaro kertoi ensimmäisen kerran Class Act Sports-nettisivulle työskentelevänsä sarjasta tehtävän elokuvan eteen. 15\. huhtikuuta 2014 Blue Mountain Staten tekijät aloittivat Kickstarter-projektin tulevan elokuvan rahoittamiseksi. Projektin tavoitteena oli kerätä 1,5 miljoonaa dollaria ja tämä tavoite saavutettiin 11.5.2014. Kampanjaan osallistui lopulta 23 999 lahjoittajaa ja yhteensä elokuvaa varten oli kampanjan päätymiseen, 15. toukokuuta 2014, mennessä kerätty 1 911 827 dollaria. BMS: The Moviesta tuli myös Kickstarterin historian kolmanneksi eniten rahaa kerännyt elokuvaprojekti. Toukokuun 12. päivä elokuvan ohjaajaksi julkaistiin YouTube- videolla Jay Chandrasekhar, joka on aiemmin ohjannut mm. neljä Blue Mountain Staten televisiosarjan jaksoa. 21\. elokuuta projektin Facebook-sivulla elokuvan työnimeksi ilmoitettiin Blue Mountain State: The Rise of Thadland.http://www.facebook.com/BMSTheMovie/photos/a.263937497120389.1073741828.262224050625067/310733495774122/?type=1 ==Näyttelijät== == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Blue Mountain State: The Movien kotisivu Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset komediasarjat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
T. J. Kukkamäki

Tauno Johannes Kukkamäki (11. lokakuuta 1909 Heinolan maalaiskunta – 1. toukokuuta 1997 Helsinki) oli kansainvälisesti tunnettu suomalainen geodeetti.Otavan Iso tietosanakirja, osa 4, p. 1560. Otava 1968. Kukkamäki suoritti tohtorintutkinnon Turun yliopistossa vuonna 1940. Hän oli Geodeettisen laitoksen professori vuodesta 1957 ja toimi sen johtajana vuosina 1963–1977. Asteroidi 2159 Kukkamäki on nimetty hänen mukaansa. Kukkamäki johti tieteellisiä retkikuntia useissa maissa ja toimi tutkijana Ohion valtionyliopistossa 1952–1954. Hän oli Kansainvälisen Geodeettisen Assosiaation varapresidentti 1957–1960. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset geodeetit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Oripaviini

Oripaviini (3-O-demetyyli-tebaiini) on opiaatti ja tebaiinin tärkein metaboliitti. Se on pääkomponenttina sarjassa puolisynteettisiä opioideja, joihin kuuluvat yhdisteet kuten etorfiini ja buprenorfiini. Oripaviinia esiintyy kaukasianunikossa (Papaver bracteatum) ja oopiumiunikossa (Papaver somniferum)Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Oripavine sekä eräissä muissa kasveissa. == Farmaseuttiset ominaisuudet == Oripaviinin analgeettista tehoa voi verrata morfiiniin, mutta sitä ei käytetä myrkyllisyytensä ja alhaisen terapeuttisen indeksinsä takia. Eläinkokeissa hiirillä ja rotilla tappavan myrkylliset annokset aikaansaivat voimakkaita epileptisiä "grand mal" kouristuskohtauksia, jotka johtivat kuolemaan samaan tapaan kuin tebaiinilla. === Oripaviini-johdokset === Suurempi merkitys on puolisynteettisillä oripaviini-johdoksilla. Näitä johdoksia kehiteltiin 1960-luvulla ja jotkin näistä "supertehokkaista" μ-opioidireseptori -agonisteista ovat jopa 10 000 kertaa morfiinia tehokkaampia kivunlievittäjiä.Bentley KW, Boura AL, Fitzgerald AE, Hardy DG, McCoubrey A, Aikman ML, Lister RE. Compounds Possessing Morphine-Antagonising or Powerful Analgesic Properties. Nature. 1965 Apr 3;206:102-3. PMID 14334338Bentley KW, Hardy DG, Meek B. Novel analgesics and molecular rearrangements in the morphine-thebaine group. II. Alcohols derived from 6,14-endo-etheno- and 6,14-endo-ethanotetrahydrothebaine. Journal of the American Chemical Society. 1967 Jun 21;89(13):3273-80. PMID 6042763Bentley KW, Hardy DG, Meek B. Novel analgesics and molecular rearrangements in the morphine-thebaine group. IV. Acid-catalyzed rearrangements of alcohols of the 6,14-endo- ethenotetrahydrothebaine series. Journal of the American Chemical Society. 1967 Jun 21;89(13):3293-303. PMID 6042765 Yksinkertaisesti sillattu oripaviini-yhdiste 6,14-Endoeteno-tetrahydro-oripaviini on 40x morfiinia tehokkaampi,Lewis JW, Bentley KW, Cowan A. Narcotic analgesics and antagonists. Annual Reviews in Pharmacology. 1971;11:241-70. PMID 4948499 mutta lisättäessä haarautuva tertiäärinen alkoholisubstituentti kohtaan C7, voidaan aikaansaada monta korkean tehon omaavaa varianttia:Bentley KW, Hardy DG. Novel analgesics and molecular rearrangements in the morphine-thebaine group. III. Alcohols of the 6,14-endo-ethenotetrahydrooripavine series and derived analogs of N-allylnormorphine and -norcodeine. Journal of the American Chemical Society. 1967 Jun 21;89(13):3281-92. PMID 6042764 Nimi R Kivunlievitysteho (Morfiini = 1) metyyli 63 etyyli 330 Etorfiini n-propyyli 3200 n-butyyli 5200 isobutyyli 10 n-pentyyli 4500 isopentyyli 9200 n-heksyyli 58 O-desmetyyli-7-PET fenetyyli 2200 fenyyli 34 syklopentyyli 70 sykloheksyyli 3400 Muita merkittäviä johdoksia ovat dihydroetorfiini (jopa 12,000x morfiini) ja asetorfiini (8700x morfiini) sekä diprenorfiini (jota käytetään etorfiinin vastalääkkeenä) ja buprenorfiini, jota käytetään yleisesti opioidivieroitushoitoon. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * *PubChem: Oripavine *Human Metabolome Database (HMDB): Oripavine *Food Component Database (FooDB): Oripavine *Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Oripavine Luokka:Opioidit
Jelle Vossen

Jelle Vossen (s. 22. maaliskuuta 1989 Bilzen, Belgia) on belgialainen jalkapalloilija. Hän edustaa belgialaista Club Bruggea ja on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Seurajoukkueura == Genkin junioreista edustusjoukkueeseen noussut Vossen pelasi kauden 2009–2010 lainasopimuksella Cercle Bruggessa. Osana kauppaa Thomas Buffel siirtyi Genkiin. Kauden 2014–2015 Vossen pelasi lainalla englantilaisseura Middlesbrough'ssa ja kesällä 2015 hän siirtyi Burnleyyn, josta hän jo muutaman ottelun jälkeen palasi Belgiaan ja tällä kertaa Club Bruggeen. == Maajoukkueura == Vossen teki ensiesiintymisensä Belgian maajoukkueessa 29. toukokuuta 2009 ystävyysottelussa Chileä vastaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jelle Vossenin tilastot National Football Teams -sivustolla Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Meadowlands Racetrack

Meadowlands Racetrack (lempinimeltään The Big M) on hevosurheilukeskus, joka sijaitsee East Rutherfordissa New Jerseyn osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on osa MetLife Sports Complex -urheilukeskusta (aikaisemmalta nimeltään Meadowlands Sports Complex). MetLife Sports Complexiin kuuluu raviradan lisäksi muun muassa messukeskus, MetLife Stadium -jalkapallostadion ja sisäurheiluareena, jossa NHL-joukkue New Jersey Devils pelasi vuoteen 2007 asti. Meadowlandsia ei pidä sekoittaa Pennsylvaniassa toimivaan The Meadows -nimiseen ravirataan ja kasinoon.http://www.meadowsgaming.com/ Ravirata oli ensimmäinen alueen urheilulaitoksista ja se aloitti toimintansa vuonna 1976. Nykyään se on yksi maailman suurimmista raviradoista. Kuten muuallakin Pohjois-Amerikassa, myös Meadowlandsissa kilpaillaan ravureiden lisäksi peitsareilla. Tärkein radalla ajettava ravikilpailu on The Hambletonian, joka on yksi maailman suurimmista ja arvostetuimmista ravikilpailuista. Meadowlandsissa se on ajettu vuodesta 1981 lähtien. Peitsareiden suurin kilpailu on vuodesta 1977 juostu The Meadowlands Pace. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Radan verkkosivut *The Hambletonian Luokka:Yhdysvaltain raviradat Luokka:New Jerseyn rakennukset ja rakennelmat Luokka:New Jerseyn urheilu
François Modesto

François Modesto (s. 19. elokuuta 1978 Bastia, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Olympiakosia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja. == Seurajoukkueura == Modesto edusti vuodet 1997–1999 kotikaupunkinsa Sporting Club de Bastiaa, jonka jälkeen hän siirtyi Italiaan Cagliariin. 30\. kesäkuuta 2010 Modesto teki kaksivuotisen sopimuksen kreikkalaisseura Olympiakosin kanssa. Ensimmäisellä kaudellaan Ernesto Valverden valmentamassa joukkueessa, hän pelasi pääosin puolustavana keskikenttäpelaajana. == Aiheesta muualla == * François Modeston esittely Monacon kotisivustolla Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pembanpöllönen

Pembanpöllönen (Otus pembaensis) on pöllöihin kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Tansaniassa Pemban saarella noin 55 kilometrin päässä Pohjois- Tansanian rannikolta. Vaikka sitä esiintyy melkein koko saaren alueella, sen elinalue rajoittuu lähinnä kahteen metsään. Sitä on jäljellä noin 1 500 paria. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät ja viljellyt alueet. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Pöllöset Luokka:Uhanalaiset linnut
Ron Grahame

Ron Grahame (s. 7. kesäkuuta 1950 Victoria, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. == Pelaajaura == Grahame pelasi ennen ammattilaisuraansa neljä kautta Denverin yliopiston joukkueessa Pioneersissa yliopistosarja WCHA:ssa. Hänet nimettiin vuonna 1973, viimeisen yliopistokautensa päätteeksi, sarjan vuoden pelaajaksi. WHA-seura New York Raiders varasi hänet helmikuun 1972 WHA General Player Draftissa, mutta myi hänen pelaajaoikeutensa seuraavan vuoden kesäkuussa Houston Aerosille vaihdossa puolustaja Ray LaRoseen. Grahame aloitti ammattilaisuransa kaudella 1973–1974, jolla edusti Aerosia neljässä WHA:n runkosarjaottelussa. Suurimman osan tuosta kaudesta hän pelasi kuitenkin Southern Hockey Leaguen (SHL) Macon Whoopeesissa. Grahame pelasi kaudesta 1974–1975 kauteen 1976–1977 vakituisesti WHA:ssa. Vuonna 1975 hän oli johdattamassa Houston Aerosia Avco Cupin voittoon ja nimettiin WHA:n pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hänet palkittiin WHA-vuosinaan myös kahdesti liigan parhaan maalivahdin palkinnolla Ben Hatskin Trophylla, vuosina 1975 ja 1977, sekä nimettiin vuonna 1975 liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja vuonna 1976 toiseen tähdistökentälliseen. Vuonna 1977 Grahame siirtyi vapaana pelaajana NHL-seura Boston Bruinsiin. Hän edusti Bruinsia vain kauden 1977–1978, jolla pelasi 40 runkosarja- ja neljä pudotuspeliottelua. Lokakuussa 1978 hän siirtyi Los Angeles Kingsiin vaihdossa Kingsin ensimmäisen kierroksen varausvuoroon NHL:n varaustilaisuudessa 1979, jolla Bruins varasi puolustaja Ray Bourquen. Grahame edusti Kingsiä joulukuuhun 1980 asti, jolloin siirtyi kesken kauden 1980–1981 Quebec Nordiquesiin. Hän pelasi kauden aikana paitsi Kingsissä ja Nordiquesissa, myös AHL:n Binghamton Whalersissä. Grahame pelasi vuodesta 1977 vuoteen 1981 kestäneellä NHL-urallaan yhteensä 114 runkosarjaottelua, joista voitto-otteluja 50, ja neljä pudotuspeliottelua, joista voitto-otteluja kaksi. WHA:ssa hän pelasi vuosien 1973 ja 1977 välillä yhteensä 143 runkosarjaottelua, joista voitto-otteluja 102, ja 36 pudotuspeliottelua, joista voitto-otteluja 22. == Pelaajauran jälkeen == Grahame on työskennellyt vuonna 1981 päättyneen pelaajauransa jälkeen Denverin yliopiston palveluksessa. Hän on toiminut muun muassa yliopiston jääkiekkojoukkueen apuvalmentajana vuosina 1982–1990 ja vuodesta 2005 hänen nimikkeenään on ollut Assistant Vice Chancellor/Senior Associate Athletics Director. == Perhe == Ron Grahame on naimisissa pitkään NHL-seura Colorado Avalanchen johtotehtävissä toimineen Charlotte Grahamen kanssa. Heillä on kaksi lasta, molemmat poikia. Pojista vanhempi, John Grahame, on isänsä tavoin entinen NHL-maalivahti. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liittovaltion hallinnoima heimoalue

Liittovaltion hallinnoima heimoalue (, ) oli itsehallinnollinen alue Pakistanin luoteisosassa Afganistanin vastaisella rajalla. Alueen asukkaat kuuluvat pataaneihin, joista pääosa asuu Afganistanin alueella sen valtaväestönä., Ville Similä, Mikä-mikä-maa, Helsingin Sanomat 7.12.2011 sivu B 2 Väestö jakautui kahdelle alueelle kun brittiläisen Intian ja Afganistanin välistä rajaa määriteltiin. Britannian ulkoministeri Henry Mortimer Durand sai tehtäväkseen vetää rajan kartalle, ja 1893 se kirjattiin asiakirjaan ja tunnetaan nimellä Durand-linjaHannu Reime, Ylväitä motiiveja, veristä geopolitiikkaa, Yle Ykkösaamu, 20.10.2009, viitattu 7.12.2011. Vuoristoalueella rajalla ei ollut käytännön merkitystä, ja asukkaille myönnettiin lupa 1901 päättää asioistaan itsehallinnollisesti. Kun Pakistan itsenäistyi Intiasta, alue jäi Pakistanille mutta sopimus itsehallinnosta jäi voimaan ja alue nimettiin Pakistanin heimoalueiksi. Alueella asuu 3,5 miljoonaa asukasta. Alueella ei päde Pakistanin lainsäädäntö, eikä Pakistanin poliisilla ja armeijalla ole siellä toimintaoikeuksia, ellei presidentti nimenomaan määrää. Hallinnosta vastaa heimojohtajien muodostama jirga-kokous. Yhteiskunnallisesti seutu on kehittymätöntä. Lukutaitoisia on asukkaista 20 prosenttia, eikä alueella ole muita kouluja kuin uskonnollisia madrassoja, joista on lähtöisin muun muassa suuri osa talibanien taistelijoista. Seutu on luoksepääsemättömyytensä vuoksi talibanien ja al-Qaidan tukialuetta. Yhtenä syynä siihen, ettei Afganistanin tilannetta saada rauhoitetuksi, pidetään juuri alueen riippumattomuutta Pakistanin hallinnosta, sillä Afganistanin puolella toimivan liittouman Isaf-joukot eivät voi toimia alueella terroristien tavoittamiseksi. Osa heimoista käy sotaa terroristeja vastaan, mutta usein ne joutuvat sallimaan kapinallisten toiminnan. Yhdysvallat käyttää alueella sotimiseen miehittämättömiä lennokkeja, mutta sotilaita se ei voi viedä sinne. Afganistan ei ole virallisesti hyväksynyt rajaa. Afganistanin emiiri Abdur Rahman Khan solmi sopimuksen Intian ja itsenäisen Afganistanin rajasta Britannian kanssa, eikä Pakistania vielä silloin ollut olemassa. Siksi osa afganistanilaisista poliitikoista on esittänyt alueen liittämistä Afganistaniin. Heimoalue liitettiin Khyber Pakhtunkhwan maakuntaan vuonna 2018. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Khyber Pakhtunkhwa