Alexander Nikiforow

Alexander Nikiforow (11. syyskuuta 1863 – 31. tammikuuta 1918 Kulosaari) oli venäjänsuomalainen poliisikomisario ja valokuvausharrastaja. Suomen sisällissodan alkuvaihessa punaiset tulivat Nikiforowin kotiin, tekivät kotitarkastuksen ja veivät Nikiforowin ja hänen poikansa jäälle Kulosaaren edustalle ja surmasivat hänet ampumalla. Poika haavoittui mutta toipui.Albumi : Alexander Nikiforowin kuva-aarre. Christian Westerback. Helsingin Sanomat Kuukausiliite 5/2023, s. 56–61. Nikiforow oli venäläisen poliisin virkamies Helsingissä vuosina 1884–1901 ja 1905–1917. Hän työskenteli elämänsä aikana myös siirtomaatavarakaupan kauppiaana nimellä A. Nikiforow (1901–1905) ja elokuvasensorina. Vuonna 1915, kun tsaari Nikolai II vieraili Helsingissä, Aleksanteri Nikiforow voidaan nähdä kuuluisassa elokuvassa tsaarin saapumisestaTsaari Nikolai II Helsingissä vuonna 1915. Yle Areena.. Nikiforow liittyi poliisivoimiin vuonna 1884. Vuonna 1893 hän sai ylennyksen komisaarioksi. Poliskoommissarien A. Nikoforov. Wiborgin uutiset (110). 1901. Kansalliskirjasto. Vuonna 1901 Nikiforow joutui kuitenkin eroamaan poliisista kenraalikuvernöörin Nikolai Bobrikovin nimittämän Uudenmaan maaherran märäyksellä. Tuomo, Polvinen (1995). Keisarillinen rajamaa: Bobrikov ja Suomen venäläistämisyritys, 1898-1904. s. 147. Tällöin hän palasi kauppiaaksi entiseen myymäläänsä Annankadun ja Lönnrotinkaudun kulmassa. Vuonna 1905 Nikiforow sai takaisin keskuspoliisin komisaarion virkansa, ja samana vuonna hän myi yrityksensä G. Engströmille. Seuraavina vuosina Nikiforow työskenteli oman työnsä ohella elokuvasensorina osoitteessa Aleksanterinkatu 24.Helsingin ja esikaupunkien osoite- ja ammattikalenteri 1912. Kansalliskirjasto. Maaliskuussa 1917 Alexander Nikiforow osallistui valtuuskuntaan, joka edusti poliisivoimia uudessa valtakunnanduumassa. En hänvändning af hufvudstadens poliskår. Hufvudstadsbladet (77) 1917. Kansalliskirjasto. Samana vuonna Nikiforow erosi poliisin tehtävistä. Pensioner. Hufvudstadsbladet (192) 1917. Kansalliskirjasto. ==Yksityiselämä== Nikiforow avioitui Sofia Elisabet Karlssonin kanssa ja osti vuonna 1910 Kulosaaresta tontin, jossa oli kaksi taloa. Heidän lapsiaan olivat Boris, Sonja, Nadeschda, Vera, Ljuba ja Svea Irene Nikiforow. Alexander Nikiforowilla oli useita harrastuksia, erityisesti hän oli aktiivinen valokuvaaja. Osa hänen kuvistaan on kuvattu panoraamakameralla. ==Murha== Sisällissodan aikana 31. tammikuuta 1918 punakaartijoukko saapui Nikiforowin asuinalueelle Brändöhön. De rödas blodgärningar. Hufvudstadsbladet (128) 1919. Kansalliskirjasto. He piirittivät Aleksanteri Nikiforowin huvilan ja raahasivat hänet poikansa Boriksen kanssa jäälle Kulosaaren ja Sörnäisten välillä. Siellä yksi miehistä oli antanut ampumiskäskyn, ja päähän tehty laukaus tappoi Nikiforowin välittömästi.Suomen sotasurmatut valkoiset, Alexander Nikiforow. Sotasurmat- projekti. Web Archive 2019. Samaan aikaan myös Borista ammuttiin, vaikkakaan ei tappavasti.”Landsmän hvilka stupat för mördarhand. Offer för de röda banditerna.”. Hufvudstadsbladet 1918 Kansalliskirjasto. ==Lähteet== Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Suomen sisällissodan terrorin uhrit Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet