EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Roddy Ricch

Roddy Ricch, oikealta nimeltään Rodrick Wayne Moore, Jr. (s. ), on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hänet tunnetaan etenkin kappaleesta ”The Box”, jota kuvailtiin vuoden 2020 suurimmaksi hitiksi. Yhdysvalloissa sitä oli kuunneltu suoratoistopalveluiden kautta huhtikuun alkuun mennessä yli miljardi kertaa, mikä oli yli 500 miljoonaa kuuntelukertaa enemmän kuin seuraavaksi kuunnelluimmalla kappaleella. Kappale nousikin Billboard Hot 100 -listan kärkeen ja pysyi siellä 11 viikkoa. Toista kertaa hän saavutti kymmenen parhaan joukon listalla vierailtuaan DaBabyn kappaleella ”Rockstar”, joka debytoi listan yhdeksännellä sijalla myöhemmin huhtikuussa. Ricchin esikoisalbumi Please Excuse Me for Being Antisocial nousi Billboard 200 -listan ensimmäiselle sijalle. Se pysyi listan huipulla kauemmin kuin yksikään toinen debyyttialbumi 50 Centin vuonna 2003 julkaistun Get Rich or Die Tryin’ -albumin jälkeen. Ricchin tuleva toinen studioalbumi on nimeltään Live Life Fa$t. Helmikuussa 2020 Ricch voitti ensimmäisen Grammy-palkintonsa yhteistyöstään Nipsey Husslen kanssa tämän kappaleella ”Rack in the Middle”. == Diskografia == === Studioalbumit === * Please Excuse Me for Being Antisocial (2019) * Live Life Fa$t == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Grammy-palkinnon saajat
Tripwire

Tripwire voi tarkoittaa seuraavia: * Open Source Tripwire, tunkeilijan havaitsemisjärjestelmä * Tripwire, Lee Childin romaani * Tripwire, vuoden 1989 elokuva * Tripwire, ohjelmistoyhtiö * Tripwire Interactive, videopelien kehittäjä
Open Source Tripwire

Open Source Tripwire (usein lyhyesti Tripwire) on tunkeilijan havaitsemisjärjestelmä, joka perustuu Tripwire-yhtiön vuonna 2000 lahjoittamaan lähdekoodiin. Ohjelman ensimmäisen version kehittivät Gene Kim ja Gene Spafford Purduessa vuonna 1992. Ohjelmasta ovat saatavilla kaupallinen ja avoimen lähdekoodin versio. Ohjelma perustuu käytäntöihin ja tietokantaan, jotka kertovat mitä tiedostoja seurataan muutoksilta ja joka sisältää tilannekuvan seurattavista tiedostoista. Muita vastaavia ovat muun muassa AIDE, Samhain ja OSSEC. == Lähteet == Luokka:Tunkeilijan havaitsemisjärjestelmät Luokka:Linux-ohjelmat
Harmaala (Puumala)

Harmaala on Linninmäen päällä sijaitseva kylä Puumalan kunnassa Etelä-Savossa. Linninmäki on osa yhtä Suomen mäkisimmistä teistä. Tiellä 51890 Puumalan Sahanlahdesta Juvan Koikkalaan on yhteensä 12 jyrkkää mäkeä. Tielaitoksella Linninmäkeä pidettiin Suomen suurimpana maantiemäkenä. Vaarallisuutensa vuoksi mäkeä oikaistiin ja madallettiin vuonna 1994, mutta se on vieläkin talvella hyvin hankala. Raskas liikenne kiertääkin mäen Pistohiekan kautta tulevan tien kautta. Harmaalassa toimi koulu vuoteen 2009. Lukuvuonna 2007–2008 koulussa oli 16 oppilasta. Nykyisin alueella asuvat koululaiset kuljetetaan Puumalan yhtenäiskoululle. Puumalan kirkonkylään on Harmaalasta matkaa 13 kilometriä. == Lähteet == Luokka:Puumalan kylät
Tuovilan rautatieasema

Tuovilan rautatieasema (, aik. Tob) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Vaasan radalla Mustasaaressa. Se avattiin liikenteelle 29. syyskuuta 1883. Asemarakennus rakennettiin vuosina 1881–1883 Vaasan radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan. Sitä laajennettiin myöhemmin Bruno Granholmin laatimien suunnitelmien mukaisesti. Aseman alueelle ei syntynyt asutuskeskusta, ja se muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1974. Henkilöliikenne lakkautettiin 3. kesäkuuta 1984. Asemarakennus purettiin 1987 ja tavaraliikenne lakkautettiin vuonna 1991. Liikennepaikka lakkautettiin lopullisesti 1. tammikuuta 1999. == Lähteet == Luokka:Mustasaaren liikenne Luokka:Pohjanmaan lakkautetut rautatieliikennepaikat
Samhain (täsmennyssivu)

Samhain voi tarkoittaa seuraavia: * Samhain, muinaiskelttien juhla * Samhain, Glenn Danzigin perustama yhtye * Samhain, tietoturvaohjelmisto
Vesa Haltsonen

Vesa Kalervo Haltsonen (s. 10. joulukuuta 1960 Valkeakoski) on suomalainen näyttelijä. Hän on tehnyt uransa suurimmalta osin Porin Teatterissa. == Ura == Haltsonen syntyi Esa Haltsosen ja Taimi Hiedanpään perheeseen. Hän toimi näyttelijäharjoittelijana Porin Teatterissa vuosina 1987–1989, minkä jälkeen hän on työskennellyt samaisessa teatterissa kiinnitettynä näyttelijänä. Haltsonen on näytellyt muun muassa Karin roolin Reko Lundánin keskustelua herättäneessä draamassa Tarpeettomia ihmisiä, Pesosen roolin lastennäytelmässä Viiru ja Pesonen ja kapteeni von Trappin roolin musikaalissa The Sound of Music. Syyskaudella 2016 Haltsonen ohjasi, lavasti, puvusti ja teki pääroolin monologissa Pähkähullun päiväkirja. Se perustuu Nikolai Gogolin teokseen Mielipuolen päiväkirja. Kevätkaudella 2017 Porin entisen oluttehtaan näyttämöllä esitettiin Christian Lindroosin tulkinta Väinö Linnan klassikosta Tuntematon sotilas. Haltsosella oli Koskelan rooli. Näytelmä sai 65 esityskertaa ja noin 23 000 katsojaa. Vuonna 1990 Haltsonen näytteli toisen miespääosan Tepi Salokarin televisioelokuvassa Konkurssi. Lisäksi Haltsonen on tehnyt sivurooleja Timo Koivusalon elokuvissa Kaksipäisen kotkan varjossa ja Täällä Pohjantähden alla. == Muuta == Vesa Haltsosen vanhempi veli Arimo Haltsonen on työskennellyt niin ikään näyttelijänä. == Valikoitu rooliluettelo == *John Lennon (The Beatles Story, 2003) *Lopahin (Kirsikkapuisto, 2004) *Kari (Tarpeettomia ihmisiä, 2006) *Tevje (Viulunsoittaja katolla, 2009) *Pesonen (Viiru ja Pesonen, 2009) *Akusti (Niskavuoren Heta, 2012) *kapteeni von Trapp (The Sound of Music, 2013) *Aksenti Ivanovits (Pähkähullun päiväkirja, 2016) *Vilho Koskela (Tuntematon sotilas, 2017) *Alfred P. Doolittle (My Fair Lady, 2019) *Kurt Kuurna (Kaasua, komisario Palmu, 2019) == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Porin Teatteri: Vesa Haltsonen *Yle Uutiset: Haltsonen hämmentynyt ehdokkuudestaan suosikkinäyttelijä-äänestyksessä *Länsi-Suomi: Teatteriarvio: Tyylipuhdas dekkariklassikko Porissa Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lauri Rautala

Lauri Aleksander Rautala (31. toukokuuta 1892 Turku – 14. maaliskuuta 1926 Turku)Muistokirjoitus, †Lauri Aleksander Rautanen, Turun Sanomat, 1926, No 73, sivu 1, julkaistu 15.3.1926Kuolleita, Tuomiokirkkoseurakunnassa, Maalisk. 14 p. taiteilija Lauri Aleksander Rautala 33 v 9 kk 14 p, Uusi Aura, 1926, No 80, sivu 2, julkaistu 22.3.1926 oli suomalainen näyttelijä. Hänet tunnettiin ennen kaikkea koomikkona.Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, s. 254 Rautalan vanhemmat olivat jarrumies August Rautala ja Alma Rautala. Hän aloitti näyttelijän uransa Turun Työväen Teatterissa 1912. Sen jälkeen hän näytteli Turun Suomalaisessa Teatterissa ja Tampereen Teatterissa. Rautalan roolit olivat etupäässä koomisia. Hän näytteli Saltun roolin kansannäytelmässä Pohjalaisia, Tolarin roolin musiikkinäytelmässä Tukkijoella ja kulkuri Nissen roolin Värmlantilaisissa. Seitsemässä veljeksessä hänellä oli Kissalan Aapelin rooli. Rautala teki Saltun osan myös Jalmari Lahdensuon mykkäelokuvassa Pohjalaisia vuonna 1925. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1926 kuolleet
Alol (järvi)

Alol tai Alolja ( ) taikka myös Mjasovskojen järvi ( ) on järvi Luoteis- Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä. == Maantietoa == Järvi on 3,6 kilometriä pitkä, 1,7 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 2,79 neliökilometriä eli 279 hehtaaria. Sen keskisyvyys on 8,4 metriä, mutta sen syvänteessä on 16 metriä syvää. Järvi on kaksiosainen niin, että kaksi niemeä lähes sulkee väliinsä järven 1,2 kilometriä pitkän luoteisosan. Niemien kaakkoispuolelle jää suuri järvenselkä, joka päättyy kaksikilometrisenä kahden niemen välistä alkavaan järven pieneen kaakkoisosaan. Täällä sijaitsee järven suurin saari, joka on alle 300 metriä pitkä. Toiseksi suurin saari on 150 metriä pitkä ja se lähes sulkee taakseen matalan lahden järvenselän pohjoispäässä. Muut järven seitsemästä saaresta, joiden yhteispinta-ala on muuten 11,7 hehtaaria, ovat näihin kahteen nähden pieniä. Järven ympäristö on metsämaata, mutta järven kaakkoispäässä on sekä etelä- että pohjoispuolella peltomaata ja asuinalueita. Ne muodostavat Mjasovon (Мясово) ja Kiselin kylät (Кисели). Kaakossa sijaitsee Aloljan uoman molemmilla puolilla Alolin taajama, jonka läpi kulkee järven lounaissivua seuraava Pustoškan ja Opotškan välinen maantie (P-23 eli E95 E). == Luontoarvoja == Järvessä elää ainakin hauki, ahven, lahna, rutilus, pasuri, turpa, säyne, suutari, made, pasuri, sorva, rantanuoliainen, allikkosalakka, mutakala, törö, salakka, pasuri, salakka, ruutana, kuha, nieriä ja simppu. Järvessä esiintyy myös joitakin Rutilus-suvun kaloja sekä rapua. Järven rannat ovat jyrkät niin, ettei järven ympäristössä esiinny soita, ja ne ovat hiekka- tai sorarantoja, jossa esiintyy kivikkojakin. Järven pohja on kivinen ja hiekan päälle on kerrostunut mutaa. Järven pohjoisosat sisältyvät Alolin luonnonpuistoon (). Алоль - северная часть.tif|Järven pohjoisosat, jotka kuuluvat luonnonpuistoon Северный залив озера Алоль.tif|Järven pohjoinen lahti == Vesistösuhteita == Alol sijaitsee Aloljan valuma-alueella. Alolja on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järveen laskee luoteesta päin Kolpinka (Колпинка), jonka valuma-alueella sijaitsee muun muassa Bolšoje Kolpino ja Svetloje . Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 75,2 tai 71,9 neliökilometriä. Järvestä laskee Mjasovskij 200–300 metrin pituisena uomana, joka yhtyy Aloljaan kahdeksan kilometriä ennen kuin Alolja itse yhtyy Velikajaan. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Pihkovan alueen järvet Luokka:Aloljan valuma-alue Luokka:Pustoškan piiri
Posse (komedia)

Posse on saksalainen farssimaisen komedian alalaji. Se perustuu karkeuksiin, satiirimaiseen hyökkäävyyteen, pintapuolisuuteen ja improvisaatioon. Posse- esitys sisältää usein myös musiikkia ja tanssia. Nykymuotoinen posse kehittyi karnevaalinäytelmistä ja commedia dell'artesta 1500-luvulta alkaen. Erityisen suosittua posse oli Wienissä 1600- ja 1700-luvuilla. Posseen kuuluva improvisaatio oli myös tapa välttää sensuuria, jonka kohteena näytelmien käsikirjoitukset olivat. Musiikki tuli posseihin 1800-luvulla. Laulut olivat usein kaksimielisiä, poliittisia tai satiirisia kupletteja ja niiden kertosäkeet mieleenpainuvia. Kuoroineen ja tansseineen posset alkoivat muistuttaa musiikkiteatteria. Myös nukketeatterin Kasper-hahmo on sukua posselle. Possen alalajit ovat sadunomainen Zauberposse ja esityspaikkakunnan erityispiirteille ilveilevä Lokalposse. Merkittäviä possen edustajia olivat Ludwig Tiek, Karl Meisl, Johann Nestroy ja Zygmunt Krasiński. Tunnettuja possenäytelmiä on muun muassa Nestroyn Der böse Geist Lumpacivagabundus (1833). == Lähteet == Luokka:Komedia
Niederkassel

Niederkassel on kaupunki Rhein-Siegin piirikunnassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Kölnin ja Bonnin vaikutuspiirissä Reinin itärannalla sijaitseva Niederkassel syntyi 1960-luvun kuntaliitosten tuloksena. == Maantiede == Niederkassel sijaitsee osavaltionsa lounaisosassa noin 15 kilometriä Kölnin keskustasta kaakkoon ja noin 10 kilometriä Bonnin keskustasta luoteeseen. Pohjoisessa Niederkassel rajoittuu Kölniin, idässä Troisdorfiin, etelässä ja lännessä Reiniin. Reinin vastarannalla ovat Bonn, Bornheim (Rheinland) ja Wesseling. Reinin sivujoki Sieg yhtyy Reiniin Niederkasselin eteläisimmässä kolkassa. Niederkassel koostuu seitsemästä kaupunginosasta. Kaupungin länsiosassa Reinin varrella on Bonnista Kölniin ulottuva asutustihentymä, johon kuuluvat kaupunginosat Mondorf, Rheidt, Niederkassel, Lülsdorf ja Ranzel. Niederkasselin itäosa on maaseutumaista. Siellä sijaitsevat Uckendorf ja Stockem, joka on muutaman kymmenen asukkaan maalaiskylä Stockemin järven koillispuolella. == Historia == Roomalaiset linnoittivat Reinin länsirantaa ensimmäisellä vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua, ja joen itärannalle rakennettiin apulinnoja sillanpääasemia turvaamaan. Frankit syrjäyttivät roomalaiset alueen hallitsijoina 400-luvulla. Ensimmäinen asiakirjamaininta Niederkasselista on vuodelta 722 muodossa Cassele. Mondorf mainitaan ensi kerran vuonna 795 muodossa Munnendorp, Rheidt mainitaan vuonna 832 muodossa Reide, Stockem vuonna 1003, Ranzel 1128 ja Lülsdorf 1190-luvulla muodossa Lullestorp. Uckendorf ilmestyi aikakirjoihin 1100-luvulla muodossa Ockindorp. 1400-luvulla kylistä tuli osa Bergin herttuakuntaa. Kolmikymmenvuotisessa sodassa Niederkasselin alueen kylät kärsivät tuhoja. Ranskalaiset yhtenäistivät Niederkasselin alueen hallintoa 1800-luvun alussa. Alue liitettiin Preussiin 1815, jolloin perustettiin Bürgermeisterei Niederkassel, joka vastasi nykyistä Niederkasselin aluetta. Alueen maalaiskunnat liitettiin toisiinsa elokuussa 1969. Kaupunkioikeudet Niederkassel sai 1981. Mondorfissa ja Rheidtissa oli juutalaisväestöä, joka kuljetettiin toisen maailmansodan aikana keskitysleireille murhattavaksi. Niederkasselin seutu menetti väestöä myös sotarintamalla ja pommituksissa. Niederkasselin historiallisia rakennuksia ovat muun muassa keskiaikainen kirkko St. Matthäus ja 1878–1880 rakennettu uusgoottilainen kirkko St. Jakobus. == Talous ja liikenne == Niederkasselissa on muun muassa kemianteollisuutta, koneenrakennusta ja rakennusalan yrityksiä. Kaupungista on erinomaiset moottoritieyhteydet ja Reinin yli on vesiliikennettä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Niederkassel, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Rhein-Sieg-Kreis Luokka:Nordrhein-Westfalenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Tripwire Interactive

Tripwire Interactive on yhdysvaltalainen pelitalo, joka on perustettu vuonna 2005. Yhtiön päämaja sijaitsee Roswellissa.https://www.crunchbase.com/organization/tripwire-interactive Yhtiön Killing Floor ja Rising Storm -sarjat ovat myyneet yhteensä yli 12 miljoonaa kappaletta. Yritys työllistää yli 80 henkeä. Yhtiön Rising Storm 2: Vietnam peliin on julkaistu virallinen modi Suomen talvisodasta. == Pelit == * Red Orchestra: Ostfront 41-45 (2006) * Killing Floor (2009) * Zeno Clash (2010) * Dwarfs!? (2011) * Red Orchestra 2: Heroes of Stalingrad (2011) * Rising Storm (2013) * Killing Floor 2 (2015) * Rising Storm 2: Vietnam (2017) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Profiili MobyGamesissä Luokka:Yhdysvaltalaiset videopeliyritykset
Gotenba

Gotenba () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin koillisosassa Fujivuoren itäpuolella. Kaupungin alue ulottuu lännessä Fujin huipulle, idässä Hakonevuorelle ja käsittää niiden välisen ylänköalueen. Gotenbassa on 87 681 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 194,90 neliökilometriä. Muinaisaikoina vanha Tōkaidō-tie kulki Gotenban kautta, ja siellä sijaitsi tärkeä Yokohashirin pysähdyspaikka Sagamin ja Kain provinssien välillä. Paikkakunnan nimi on peräisin Tokugawa Ieyasua varten 1600-luvun alussa rakennetusta levähdyspaikasta tai palatsista (goten). Tärkeä liikenteellinen merkitys Gotenballa oli myös 1800–1900-lukujen vaihteessa, kun Tōkaidō- rautatielinja kiersi sen kautta ennen Tannan tunnelin valmistumista. Myöhemmin siitä on tullut yksi Fujille suuntautuvan vuorikiipeilyn tukikohdista. Kaupunkioikeudet Gotenba sai vuonna 1955, kun Gotenban maaseutukaupunkiin liitettiin neljä kyläkuntaa. Kaupungissa toimii monenlaisia matkailupalveluja golfkentistä hiihtokeskuksiin. Sinne on sijoittunut myös paino- ja hienomekaanista teollisuutta, autonosien valmistusta ja huonekalujen tuotantoa. Maaseutualueilla harjoitetaan riisin ja kasvisten viljelyä sekä maitokarjan ja kanojen kasvatusta. Kaupungin alueesta noin yksi kolmasosa on Japanin itsepuolustusvoimien käytössä pääosin harjoitusalueena. Fujivuoren lisäksi Gotenban nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Otainain laavapuutarha, Komakado-kazaanan luola ja Gotenban rauhanpuisto. Osa kaupungin alueesta kuuluu Fuji-Hakone-Izun kansallispuistoon. Gotenbaa palvelee JR Tōkain Gotenba-linja. == Kuvia == Tiedosto:371 asagiri-1.JPG|JR Tōkain juna Gotenbassa Tiedosto:Street view of Gotemba, Shizuoka near Gotemba Station 3.JPG|Gotenban kaupunkikuvaa Tiedosto:Stupa in Gotemba.jpg|Gotenban rauhanstupa Tiedosto:Gotemba city center area Aerial photograph.1983.jpg|Gotenba vuoden 1983 ilmakuvassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Shizuokan prefektuurin kaupungit
Rantahuulikala

Rantahuulikala (Symphodus melops) on huulikalojen (Labridae) heimoon kuuluva pääasiassa lauhkeissa merivesissä elävä kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Rantahuulikala on tavallisesti 20 senttimetrin mittainen. Maksimissaan se voi kasvaa 28 senttimetrin mittaiseksi. Sen ruumis on sivuiltaan huomattavasti litistynyt ja korkea. Koiraat ovat väritykseltään sinisiä ja vihreitä, naaraat ruskeita ja keltaisia tai pelkästään ruskeita. Rantahuulikalalla on kylkiviivallaan 32–36 suomua. Lajin pää on pyöreän muotoinen ja lyhyt. Kuono on terävä. Selkäevät ovat yhteenkasvaneet, mutta eri osat erottuvat silti toisistaan. Etuosassa on 14–17 piikkiruotoa ja takaosassa 8–10 haarautunutta nivelruotoa. Peräevän kolme ensimmäistä ruotoa ovat piikkiruotoja ja loput 8–11 haarautuneita nivelruotoja. == Levinneisyys ja elinympäristö == Rantahuulikalaa tavataan Atlantin valtameren itärannikkoa pitkin Norjan keskiosista ja Färsaarilta länteen Britteinsaarille. Etelässä se on levinnyt Azoreille, Välimerelle ja aina Länsi-Afrikkaan asti. Tavallisesti laji elää kivi- ja hiekkapohjilla, meriajokkaiden yllä tai riutoilla korkeintaan 30 metrin syvyydessä. Talvet se viettää kesiä syvemmissä vesissä. == Ravinto ja elintavat == Rantahuulikalan ravintoa ovat nilviäiset, polyyppieläimet, sammaleläimet, madot ja erilaiset äyriäiset. Sen kutu tapahtuu loppukeväällä ja kesällä. Koiras kokoaa pallomaisen pesän levistä, mihin naaras munii noin 1 500 mätimunaansa. Koiras vartioi munia niiden alkionkehityksen aikana. Poikaset ovat kuoriutuessaan 2,5–3 millimetrin mittaisina. Nuoret rantahuulikalat voivat toimia puhdistajakaloina, minkä vuoksi lajia käytetään joskus kalankasvattamoissa poistamassa loisia lohista ja muista kaloista. == Lähteet == Luokka:Huulikalat
Plouider

Plouider on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee departementin pohjoisosassa Atlantin valtameren rannalla. Kunnan läpi virtaavat Quillimadec-joki ja Flèche-joki. Plouiderin naapurikunnat ovat Lesneven, Saint-Frégant, Kernouës ja Guissény. Kunnan pormestarina on toiminut René Paugam vuodesta 2014 lähtien. Plouiderin kunnan väkiluku oli vuoden 2017 väestönlaskennassa. Kunnan pinta-ala on 23,63 neliökilometriä. == Kuvia == Tiedosto:Plouider 2.jpg|Keilahalli Tiedosto:Plouider 3.jpg|Kirjasto Tiedosto:Monument aux morts - Plouider-29.jpg|Sotamuistomerkki == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Finistèren kunnat
Iranin Pasteur-instituutti

Iranin Pasteur-instituutti (; , IPI; ) on Iranin pääkaupungissa Teheranissa toimiva biolääketieteellinen tutkimus-, tuotanto- ja koulutuslaitos, joka toimii kansanterveyden parissa. Sillä on tärkeä asema Iranin rokotetutkimuksessa ja -tuotannossa sekä infektiosairauksien leviämisen rajoittamisessa. IPI on tuottanut esimerkiksi isorokko-, kolera-, BCG- ja rekombinoitua hepatiitti B-rokotetta. Laitos Pasteur-instituuttien verkostoon kuuluvista runsaasta 30:stä tutkimuslaitoksesta. Tutkimuslaitoksella on tutkimuskeskukset Amolissa ja Hamadanissa. Iranin Pasteur-instituutin tarve oli tullut ilmi vuosien 1918-1919 influenssapandemian tapettua satojatuhansia Persian tuolloisesta noin kymmenestä miljoonasta asukkaasta. Tästä syystä Iranin ulkoministeri Firuz Mirzā Noṣrat-al-Dawla, joka johti vuonna 1919 Persian delagaatiota Pariisin rauhankonferenssissa, otti yhteyttä Pasteur- instituuttiin tytärinstituutin perustamiseksi toimimaan Persian kansanterveydellisten haasteiden parissa. Tehdyn sopimuksen seurauksena vuonna 1920 ranskalainen bakterologi Joseph Mesnard (1860-1950) tuli vuonna 1920 Teheraniin tutkimuslaitosta perustamaan ja toimimaan sen ensimmäisenä johtajana. Pariisin Pasteur-instituutti avattiin virallisesti 10. elokuuta 1921. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Pasteur Institute of Iran (pasteur.ac.ir) *Akanlu Research Center - Research Center for Emerging and Reemerging Infectious Diseases (pasteur.ac.ir) *North Research Center (NRC) of Pasteur Institute of, Amol (pasteur.ac.ir) Luokka:Kansanterveyslaitokset Luokka:Tutkimuslaitokset Luokka:Iranin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Teheran
Valittu kansa (kappale)

Valittu kansa on Antti Tuiskun kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä Tuiskun samannimiseltä albumilta 5. helmikuuta 2020. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Tuiskun itsensä lisäksi Jurek, Aku Rannila ja Saara Törmä. Kappale nousi listaykköseksi Suomen virallisella singlelistalla. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Toni Karén ja tuotti Elias Koskimies. Videolla Tuisku nähdään hengellisenä johtajana, ratsastamassa härällä hämmentyneen Jeesuksen kanssa ja makaamassa alasti seuraajiensa öljyttävänä. Vaikka kappaleesta on tunnistettavissa hengellistä tunnusmerkistöä, Tuisku itse on kertonut kappaleen ja videon olevan ennemmin parodia hänestä itsestään sekä tähtikultista yleensä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Musiikkivideo YouTubessa Luokka:Antti Tuiskun kappaleet Luokka:Vuoden 2020 kappaleet Luokka:Suomen singlelistan ykköset
Predeterminismi

Predeterminismi on todellisuutta mieltävä filosofian näkökulma. Sen mukaan kaikki on esimerkiksi kohtalon tai Jumalan ennalta määräämää. == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Metafysiikka
Pauanne (yhtye)

Pauanne on kolmen helsinkiläismuusikon perustama yhtye. Yhtye esittää säveltämäänsä kansanmusiikkia, joka pohjautuu suomalaisiin arkistonauhoihin. Pauanteen muodostavat Kukka Lehto, Tero Pennanen sekä Janne Haavisto. Yhtye perustettiin vuonna 2016. Etnogaalassa 2019 yhtye palkittiin vuoden tulokkaana. Trion esikoisalbumi julkaistiin huhtikuussa 2019 Nordic Notes -levy-yhtiön kautta. Emma-gaalassa 2020 yhtye sai albumista vuoden etno -palkinnon. == Albumit == * Pauanne (2019) * Irina Björklund & Pauanne: Barely Ann-Mari (2020) * Joku raja rakkaudesakin (2024) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivut Luokka:Suomalaiset kansanmusiikkiyhtyeet Luokka:Emma-palkinnon saajat
Pauanne (albumi)

Pauanne on Pauanne-nimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin huhtikuussa 2019 saksalaisen Nordic Notes -levy-yhtiön kautta. Albumi julkaistiin Suomessa 1. huhtikuuta 2019 ja Euroopassa 15. toukokuuta 2019. Pauanne palkittiin albumista vuoden etno -palkinnolla Emma-gaalassa 2020. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset albumit
Mika Tommola

Mika Tommola (s. 13. marraskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen toimittaja, joka tunnetaan varsinkin MTV3:n Kymmenen Uutisten loppukevennyksistä. == Elämä ja ura == Tommola valmistui ylioppilaaksi Helsingin Saksalaisesta koulusta ja opiskeli journalistiikkaa Svenska social- och kommunalhögskolanissa. Hän aloitti kesätoimittajana MTV:llä vuonna 1984. Hän työskenteli ulkomaantoimittajana vuodesta 1990, mutta siirtyi kotimaantoimitukseen 1990-luvun lopulla. Tommola on työskennellyt myös stuerttina Finnairilla. Tommolan isä oli ulkomaankirjeenvaihtaja ja uutistenlukija Esko Tommola. ===Pahoinpitelytuomio=== Lokakuussa 2024 sekä Tommola että hänen vaimonsa tuomittiin toistensa kahdesta pahoinpitelystä sakkorangaistuksiin, Tommolalle tuomittiin 60 ja vaimolle 40 päiväsakkoa. Pahoinpitelyt olivat tapahtuneet vuosina 2022 ja 2023 puolisoiden välisten riitojen yhteydessä. Tuomiot ovat lainvoimaiset. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Lentoemännät ja stuertit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ponkalahti

Ponkalahti () on Karjalan tasavallan Kostamuksen kaupunkipiirissä sijaitseva kylä, joka on yksi Vienan runokylistä. Lönnrotin aikaan kylä oli pieni (4-5 taloa), mutta vuoden 1905 väestönlaskennan mukaan siellä oli 19 taloa ja 92 asukasta. 1970-luvulla Ponkalahti tuhottiin osana perspektiivittömien kylien likvidointia, ja siellä asuu nykyisin vain yksi asukas. 1900-luvun alussa kylään perustettiin koko Vienan Karjalan ensimmäinen kansankielinen kiertokoulu, joka kuitenkin pian suljettiin "tsaarinvallalle vihamielisenä", koska opetuskielenä ei käytetty venäjää. Kalevalan kokoaja Elias Lönnrot kävi kylässä neljännellä runonkeruumatkallaan. Myöhempiä kylässä vierailleita runonkerääjiä ovat olleet mm. Aksel Berner vuonna 1872, Axel August Borenius vuonna 1877 ja Samuli Paulaharju vuonna 1915. == Lähteet == * Ponkalahti Juminkeko-säätiön runokyläprojektin sivuilla Luokka:Vienan runokylät Luokka:Kostamuksen kaupunkipiirin asutut paikat
Pirttilahti

Pirttilahti on Vienan Karjalassa sijaitseva kylä, joka on yksi Vienan runokylistä. Kylässä vierailleita runonkerääjiä ovat olleet mm. Anders Johan Sjögren vuonna 1825 ja Elias Lönnrot vuonna 1833. Mahdollisesti Lönnrotin neljännellä keruumatkalla tapahtuneen epäonnistuneen laulattamisyrityksen vuoksi vain harva runonkerääjä kävi kylässä; D. E. D. Europaeuksen vuodenvaihteessa 1845-46 tapahtuneen vierailun jälkeen seuraava runonkerääjä oli Heikki Meriläinen vasta 1880-luvulla. Pirttilahden kylä jakautuu kahteen osaan, joista toisen muodostaa varsinainen kylä ja toisen Taipaleen asutus. Eräs Taipaleessa sijaitseva talo on ainoa läntisen Vienan runokylissä säilynyt rakennus, jossa asuinsijat ja karjasuojat ovat vielä saman katon alla, ja siellä on vieraillut jopa Viron presidentti Lennart Meri. Jatkosodan aikana kylän väki ei ehtinyt evakkoon, ja suomalaiset miehittäjät pääsivät keräämään runoja ja suorittamaan muuta tutkimustyötä. Tuolloin kylässä asui myös Ontrei Malisen pojanpojan Iivana Jyrkisen tytär Okahvie Antipin, jolta saatiin toisinto harvinaisesta Väinämöisen tuomio-runosta. Kuten muutkin runokylät, Pirttilahti tuhottiin 1970-luvulla osana perspektiivittömien kylien likvidointia, ja kaikki asukkaat pariakymmentä eläkeläistä lukuun ottamatta pakotettiin muuttamaan muualle. Hankalien kulkuyhteyksien vuoksi Pirttilahden uudelleenasuttaminen ei alkanut samaan aikaan muiden autioituneiden runokylien kanssa, mutta kulttuurimatkailun kohteeksi se tuli heti laulumaiden avauduttua. == Lähteet == * Pirttilahti Juminkeko-säätiön runokyläprojektin sivuilla Luokka:Vienan runokylät Luokka:Kostamuksen kaupunkipiirin asutut paikat
Neljä paholaista

Neljä paholaista (, rinnakkaisnimeltään Punaiset taiteilijat) on vuonna 1911 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. Robert Dinesenin ja Alfred Lindin ohjaaman sirkusdraaman pääosia esittävät Dinesen ja Edith Buemann Psilander. ==Juoni== Fritz ja Adolphe myydään lapsina isä Cecchille, joka kouluttaa heistä kiertäviä esiintyjiä. He kasvavat kahden tytön, Aiméen ja Louisen kanssa aikuisiksi ja perustavat Cecchin kuoltua huimapäisen sirkusryhmän nimeltä Neljä paholaista. Fritz solmii suhteen kreivitär Tauben kanssa eikä huomaa häneen rakastunutta Aiméeta. Epätoivoinen tyttö päättää kostaa, ja Neljän paholaisen trapetsiesitys päättyy tragediaan. ==Näyttelijät== ==Tuotanto, teemat ja vastaanotto== Kinografenin tuottama Neljä paholaista perustuu tanskalaisen kirjailijan Herman Bangin samannimiseen kertomukseen. Elokuvan varsinaisena ohjaajana voidaan pitää kuvaaja Alfred Lindiä, kun taas Robert Dinesen lienee vastannut näyttelijäryhmän työskentelystä. Lind vilahtaa kuvassa Alfred Hitchcockin tapaan sirkuksen sähkömiehenä. Neljä paholaista oli ensimmäinen sirkusaiheinen pitkä elokuva. Sen aineksia ovat rakkaustarina, voimakkaat tunteet ja onnettomuuteen päättyvät jännittävät sirkusesitykset. Elokuvan suurin ansio on Lindin kameratyö, joka vangitsee sirkuksen ilmapiirin ja esittää dramaattisen tarinan vaihtelevien kuvakulmien, lähikuvien ja leikkauksen avulla. Kuvakieleltään Neljä paholaista oli ajalleen poikkeuksellisen moderni. Elokuva oli suuri yleisömenestys Tanskassa ja ulkomailla. Tuotantoyhtiö Kinografen rakensi sen tuloilla suuren elokuvastudion, mutta ei onnistunut uusimaan menestystään. Alfred Lind jatkoi sirkuselokuvien sarjaa muun muassa seuraavana vuonna ohjaamallaan Lentävällä sirkuksella. ”Elävien kuvien kuningattareksi” ristitty Neljä paholaista saapui marraskuussa 1911 Helsingin Scala-teatteriin, jossa sitä esitettiin ”täysille saleille” kahden viikon ajan. Elokuvassa oli poikkeuksellisesti myös suomen- ja ruotsinkieliset välitekstit. Turkulaisen Uuden Auran mukaan kyseessä oli ”mieltä järkyttävä, erinomaisesti näytelty sirkusdraama, joka jättää katsojaan kauan pysyvän muiston”. Elokuva on nähtävissä Tanskan elokuva-arkiston mykkäelokuvasivustolla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Kari Glödstafin Mykkäelokuvasivusto: Neljä paholaista Luokka:Tanskalaiset mykkäelokuvat Luokka:Vuoden 1911 tanskalaiset elokuvat Luokka:Tanskalaiset mustavalkoelokuvat
Tarinoita hyveiden kirjasta

Tarinoita hyveiden kirjasta (alkuperäiseltä nimeltään Adventures from the Book of Virtues) on yhdysvaltalainen 39-osainen piirrossarja, joka perustuu William Bennettin kirjoihin The Book of Virtues: A Treasury of Great Moral Stories ja The Children's Book of Virtues. Sarjan ovat tuottaneet KCET ja PorchLight Entertainment. Se esitettiin alun perin vuosina 1996–2000. Sarja kertoo kahdesta ihmislapsesta Zachista ja Anniesta ja heidän eläinystävistään, joilta he oppivat erilaisia elämän opetuksia. Opetukset näytetään katsojille animaationa ja ne perustuvat Raamatun tarinoihin, satuihin, faabeleihin, mytologiaan ja kansansatuihin eri kulttuureista. Suomessa sarjaa on esitetty 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa. Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat Luokka:1990-luvun piirrossarjat Luokka:2000-vuosikymmenen piirrossarjat
Michael McKeegan

Michael Robert McKeegan (s. 23. maaliskuuta 1971 Larne, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilaisen Therapy?-yhtyeen basisti ja taustalaulaja. Hän on ollut mukana yhtyeessä sen alusta vuodesta 1989 alkaen. Hän aloitti musiikin yhdessä veljiensä kanssa Evil Priest -nimisessä yhtyeessä, josta hänelle jäi lempinimi Evil Priest. McKeegan soittaa Warwickin bassoa ja käyttää Warwickin vahvistimia. == Therapy? == Vuonna 1989 McKeeganin ollessa vielä koulussa, hänen luokkakaverinsa Fyfe Ewing antoi McKeeganille neljä kappaletta sisältävän, Thirty Seconds of Silence -nimisen demokasetin, jonka hän oli nauhoittanut Andy Cairnsin kanssa. McKeegan piti kuulemastaan niin paljon, että hän liittyi Therapy?:n basistina ja nauhoitti pian ensimmäisen oman demonsa yhtyeelle; toinen neljän kappaleen demokasetti, nimeltään Meat Abstract. Tähän päivään mennessä McKeegan on nauhoittanut 15 studioalbumia, kaksi kokoelma-albumia ja useita EP-julkaisuja. Cairnsin lisäksi McKeegan on yhtyeen ainoa alkuperäisjäsen. == Sivuprojektit == Myöhäisellä 1990-luvulla McKeegan liittyi Belfastilaiseen yhtyeeseen Sons of Massey. Yhtyeen muita jäseniä olivat veljensä Charlie McKeegan, rummut; Robyn G. Shields, laulu ja kitarat; ja Paul Kinghan, kitara. Yhtye esiintyi Pohjois-Irlannissa ja nauhoitti demon Einstein Studioilla County Antrimissa. Marraskuussa 2014 McKeegan ja Andy Cairns nauhoittivat 15 kappaletta projektille East Antrim Belfastissa Start Studiolla. Projektissa olivat mukana pohjois-irlantilaiset muusikot Robyn G. Shields, Desert Hearts, Brian Coney, LaFaro ja Goons. Levyä ei ole vielä julkaistu. Vuonna 2017 McKeegan, Rory McGeown, Willy Mundel perustivat yhtyeen Haunch. Yhtyeen debyyttialbumi Lay My Bones Beside The Others julkaistiin 26. tammikuuta 2018. == Diskografia == === Therapy? === === Evil Priest === * Pretention Is No Excuse (1988) - demo tape * Hear No Evil... (1988) - demo tape * Hate Net (1989) - demo tape === Sons of Massey === * Sons of Massey (1999) - demo CD, unreleased === The Gemils === * Purveyor of Quackery (2015) - 7" limited to 10 copies, not for sale === Haunch === * Lay My Bones Beside the Others (2018) == Lähteet == Luokka:Brittiläiset basistit Luokka:Pohjoisirlantilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Top Wing

Top Wing on kanadalainen lastenohjelma, jonka ensiesitys oli vuonna 2017. == Lähtökohta == Lintujen asuttamalla saarella Big Swirl Island, Top Wing seuraa neljää innokasta nuorta lintua - Swift, Penny, Brody ja Rod - jotka työskentelevät yhdessä Top Wing Academyssa uusina kadetteina ansaitakseen siipiään auttamalla yhteisöä. Kadetit osallistuvat mentorin Speedy avulla eri tehtäviin pelastustaidoissaan ja auttavat myös apua tarvitsevia oppimalla tärkeitä oppitunteja. == Äänirooleissa == == Viitteet == == Aiheesta muualla == * Top Wing sivuilla * Luokka:Kanadalaiset televisiosarjat Luokka:Animaatiosarjat Luokka:Treehouse TV:n televisio-ohjelmat Luokka:Nickelodeonin televisio-ohjelmat
Kaucminden kartano

Kaucminden kartano () on kartano historiallisella Zemgalen alueella Latviassa. == Historia == Kartanon ensimmäiset osat on rakennettu noin vuonna 1459. Sitä on jälleenrakennettu 1780-luvulla kreivi Peter Ludwig von der Pahlenin toimesta, talon suunnittelijana toimi jälleenrakennuksen aikana tanskalainen arkkitehti Severin Jensen. Kartanoa on rakennettu eri aikakausina rakennusta jatkamalla ja rakenteita yhdistelemällä, ja se valmistui kokonaisuudessaan vuonna 1912. Rakennus on puolikuunmuotoinen ja kompleksia kutsutaan Kaucminden palatsiksi. Kartano toimi aikanaan Von der Pahlen-suvun asuinpaikkana, Peter Ludwigin toimiessa kenraalikuvernöörinä. Vuoden 1920 maareformiin saakka kartano pysyi Pahlen-suvun omistuksessa. Ennen toista maailmansotaa kartanossa toimi mm. taloustieteellinen instituutti vuosina 1923-1943 sittemmin rakennus on toiminut sairaalana, päiväkotina ja maatalousoppilaitoksena. Kaucminden kartano on ollut historiallisesti merkittävä rakennus ja se on luokiteltu kansalliseksi kulttuuriperintökohteeksi vuonna 1998. == Lähteet == * https://www.bauskasdzive.lv/projekts-kulturvide-novados/posta-laiks-zemgale- turpinas-172899 * https://visitbaltics.net/castles-and-manors-in-zemgale/ * https://de.wikipedia.org/wiki/Pahlen_(Adelsgeschlecht) Luokka:Latvian kartanot
Take Me Home

Take Me Home voi tarkoittaa seuraavia: * Take Me Home, Sam Jaegerin ohjaama elokuva vuodelta 2011 * Take Me Home, Cherin albumi vuodelta 1979 * Take Me Home, One Directionin albumi vuodelta 2012 * Take Me Home, Sophie Ellis- Bextorin kappale vuodelta 2001 * Take Me Home, Cash Cashin kappale vuodelta 2013
Rapsodia Paganinin teemasta

Sergei Rahmaninovin rapsodia op. 43 on vuodelta 1934 ja samalla viimeinen teos, jossa säveltäjä käyttää pianoa instrumenttina. Sävellyksen inspiraationa on Niccolo Paganinin viulukapriisi numero 24. Myös Franz Liszt ja Johannes Brahms tekivät siitä sovituksia, mutta Rahmaninov toi mukaan orkesterin. Rahmaninovin teoksessa on 24 muunnelmaa 24. kapriisista. == Lähteet == Luokka:Sergei Rahmaninovin teokset Luokka:Vuoden 1934 musiikki Luokka:Pianokappaleet
Plymouthin siirtokunta

Plymouthin siirtokunta () oli Englannin kuningaskunnan Pohjois-Amerikassa nykyisen Massachusettsin alueella sijainnut siirtokunta vuosina 1620–1691. Siirtokunnan pääkäupunkina toimi Plymouthin kylä. Siirtokunnan perustivat Euroopasta uskonnollista vainoa pakeneet puritaanit. Plymouth ja Jamestown olivat englantilaisten ensimmäiset onnistuneet siirtokunnat Pohjois- Amerikassa. Plymouth lakkasi olemasta vuonna 1691, jolloin siirtokunta liitettiin Massachusetts Bayn provinssiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Englannin entiset siirtomaat Luokka:Massachusettsin historia Luokka:Entiset siirtomaat Pohjois-Amerikassa
James H. Doolittle

James Harold "Jimmy" Doolittle (14. joulukuuta 1896 – 27. syyskuuta 1993) oli yhdysvaltalainen kenraali ja lentämisen edelläkävijä. Hän teki useita aikalaisekseen erityisen pitkiä lentoja, voitti lentokisoja ja auttoi kehittämään mittariston varaista lentämistä. Doolittle opiskeli Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä, valmistuen taiteiden kandidaatiksi vuonna 1922. Edelleen vuonna 1925 hän valmistui ilmailun tohtoriksi Massachusetts Institute of Technology:stä (MIT). Hän toimi lento-opettajana ensimmäisen maailmansodan aikana ja oli reservin upseerina Yhdysvaltain ilmavoimissa, josta hänet kutsuttiin takaisin aktiiviseen palvelukseen toisen maailmansodan aikana. Hänelle myönnettiin Yhdysvaltain korkein sotilasansiomitali Medal of Honor henkilökohtaisista saavutuksistaan johtajana Doolittlen iskussa, jossa Yhdysvallat suoritti pitkänmatkan kostoiskun lentopommituksin Japania vastaan 18 huhtikuuta 1942, neljä kuukautta Pearl Harborin iskun jälkeen. Onnistunut hyökkäys toimi moraalin nostattajana yhdysvaltalaisten joukkojen keskuudessa, minkä vuoksi Doolittlea pidettiin sankarina. Hän osallistui monien mittarilentämisen kannalta keskeisten ja edelleen käytössä olevien laitteiden, kuten hyrrävakautettujen lennonvalvontamittareiden, kehittämiseen. Doolittle ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja hän komensi 12. ilmavoimia Pohjois- Amerikassa, 15. ilmavoimia Välimerellä ja 8. ilmavoimia Euroopassa. Toisen maailmansodan jälkeen hän eläköityi ja virallisesti erosi ilmavoimista, mutta pysyi edelleen monien asioiden teknisenä asiantuntijana. Hänet ylennettiin kenraaliksi 26 vuotta eläköitymisen jälkeen. == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain ilmavoimien kenraalit Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Edith Buemann Psilander

Edith Josephine Buemann Psilander (16. toukokuuta 1879 Kööpenhamina – 2. tammikuuta 1968 Gentofte) oli tanskalainen näyttelijä. Edith Groth syntyi kauppiaan perheeseen. Hän kävi Kuninkaallisen teatterin baletti- ja draamakoulun ja työskenteli näyttelijänä Folketeatretissa, Casinossa ja Frederiksbergin teatterissa nimellä Edith Buemann. Buemann näytteli Nordisk Filmin ja Kinografenin elokuvissa vuodesta 1909. Niistä muistetaan parhaiten Aiméen rooli Neljässä paholaisessa vuonna 1911. Samana vuonna hän meni naimisiin Valdemar Psilanderin kanssa. Buemann Psilander erosi näyttelijämiehestään vuonna 1916 ja lopetti samoihin aikoin myös elokuvauransa. Hän työskenteli teatterissa vuoteen 1930 saakka. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Internet Movie Database: Edith Buemann Luokka:Tanskalaiset näyttelijät
Kinografen

Kinografen oli vuonna 1906 perustettu tanskalainen elokuvayhtiö. Alexander Christianin ja Peter Elfeltin perustama Kinografen omisti samannimisen elokuvateatterin ja harjoitti elokuvien vuokrausta. Se aloitti elokuvien tuotannon vuonna 1910 ja sai kansainvälistä menestystä Neljällä paholaisella vuonna 1911. Oman studion rakentaneen yhtiön pääohjaajana työskenteli sensaatiomaisiin melodraamoihin erikoistunut Einar Zangenberg. Kinografenin elokuvatuotanto päättyi vuoden 1918 tienoilla, minkä jälkeen se toimi levitysyhtiönä. Nordisk Films osti saksalaisen UFA:n haltuun joutuneen yhtiön vuonna 1922. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Tanskalaiset elokuvayhtiöt
Autiojoki

Autiojoki voi tarkoittaa muiden muassa seuraavia: *Autiojoki, joki Jyväskylässä, Keski-Suomessa *Autiojoki, joki Laukaassa, Keski-Suomessa *Autiojoki, joki Nurmeksessa, Pohjois-Karjalassa *Autiojoki, joki Pielavedellä, Pohjois-Savossa
Ellen Nordenstreng

Ellen Augusta Nordenstreng, o.s. Lindhult (1. heinäkuuta 1859 Göteborg – 31. lokakuuta 1950) oli ruotsalainen opettaja ja puutarha-alan tietokirjailija. Nordenstrengin vanhemmat olivat konsistorinotaari, filosofian tohtori Hans August Lindhult ja Emma Charlotta Tengberg. Hän valmistui Kjellbergin seminaarista Göteborgista 1886, suoritti ylioppilastutkinnon 1887, valmistui filosofian kandidaatiksi 1893 ja 1894. Nordenstreng toimi opettajana Kjellbergin tyttökoulussa Göteborgissa 1886–1887, sihteerinä Uppsalan yliopiston naisopiskelijoiden yhdistyksessä 1892–1897. Hän oli Stocklholms Dagbladin puutarhataiteen ulkomaanstipendiaatti 1913. Hän julkaisi lehdissä esseitä ja artikkeleita filosofisista, esteettisistä ja puutarhakysymyksistäWalborg Hedberg ja Louise Arosenius: Svenska kvinnor från skilda verksamhetsområden. S. 74. Albert Bonniers 1914 ja useita puutarhanhoitoa käsitteleviä kirjoja, joista yksi on suomennettu. Nordenstrengin puoliso oli vuodesta 1903 suomalaissyntyinen rotuteoreetikko, filosofian lisensiaatti Rolf Nordenstreng.Aira Kemiläinen: Viitattu 4.5.2020 == Teokset == * Tomater (1915) * Plommon (1915) * Luktärter ute och inne (1917) * Blomsterdyrkan och trädgårdskult (1918, Rolf Nordenstrengin kanssa) * Varken brödlös eller rådlös (1917) * Våra trädgårdar i krigs- och kristid (1917) * De vitaminrika rönnbären i folktro, forskning och hem (1934) * Kryddväxter i svenska trädgårdar och hem (1936) ; Suomeksi * 82 tomaattien käyttämis- ja valmistustapaa. WSOY 1921 == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Anton Chigurh

Anton Chigurh (/ʃɪˈɡɜːr/) on kuvitteellinen hahmo ja pääantagonisti Cormac McCarthyn romaanissa Menetetty maa (2005), sekä elokuvassa Menetetty maa (2007), jossa häntä näyttelee Javier Bardem. Bardem sai roolistaan parhaan miessivuosan Oscar-, Golden Globe-, Bafta- ja SAG-palkinnon. Belgialaisen psykiatrin Samuel Leistedtin tutkimusryhmä kartoitti elokuvia sen perusteella, missä on onnistunein psykopaattisen hahmon kuvaus. Kolme onnistuneinta olivat: Anton Chigurh elokuvassa Menetetty maa, Hans Beckert elokuvassa M – kaupunki etsii murhaajaa ja Henry elokuvassa Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja. Empire- lehti listasi Chigurhin sadan parhaan elokuvahahmon joukkoon, jossa hän oli sijalla 46. == Katso myös == * Höpsismi * Kolikon heittäminen == Lähteet == Luokka:Kirjallisuuden henkilöhahmot Luokka:Elokuvahahmot Luokka:Kuvitteelliset psykopaatit Luokka:Kuvitteelliset salamurhaajat Luokka:Kuvitteelliset joukkomurhaajat
Dolgoje (järvi Bolgatovan pitäjässä Opotškan piirissä)

Dolgoje () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Opotškan piirissä. Järven nimi ozero Dolgoje merkitsee pitkää (″Pitkäjärvi″), millä todennäköisesti viitataan järven pitkänomaiseen muotoon. Velikajan valuma- alueella on muitakin Dolgoje-järviä kuin tämä. Järvi sijaitsee Bežanitsyn ylängön tunnetulla järvialueella. == Maantietoa == Järvi on 1,8 kilometriä pitkä, 0,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 47 hehtaaria. Järven kapeus korostuu etenkin sen eteläpäässä, jossa suurin leveys on noin 150 metriä. Järven keskisyvyys on 3 metriä, mutta syvänteessä on 5 metriä vettä. Järvi on nykyään metsäinen järvi, vaikka aikoinaan sen ympärillä oli viljelytiloja. Sen kaakkoispuolella sijaitsee pieni Lahovon () kylä, jonka kautta kulkee pohjois- etelä-suuntainen pikkutie. Järven koillispuolella on puolen kilometrin päässä Šapkino (), jonka kautta kulkee Kudeverin () ja Duhnovon () välinen pikkutie. Tiet risteävät heti järven pohjoispuolella. == Luontoarvoja == Järvessä elää ainakin hauki, ahven, pasuri, suutari, karppi, ruutana ja mutakala sekä Rutilus-suvun kaloja ja varsin yleinen rapu. Järven rannat ovat soistunutta metsämaata, jota rikkovat pienten niittyjen saarekkeet. Rannoilla on hiekkarantoja, joissa hiekan joukossa on myös kiveä ja soraa. Järven pohja on mutainen. == Vesistösuhteita == Dolgoje sijaitsee Aloljan valuma-alueella. Alolja on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Dolgoje sijaitsee Aloljan valuma-alueen rajalla, ja sen länsipuolella järvet laskevat Kudkaa pitkin ja pohjoispuolella Šestiä pitkin Velikajaan. Järven valuma-alueen koko on 1,3 neliökilometriä, ja sen noin neljä kilometriä pitkä laskuoja alkaa järven eteläpäästä, josta se virtaa kaakkoon päin kahden pienen Glazovskoje-järven () kautta Aloljaan. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Pihkovan alueen järvet Luokka:Aloljan valuma-alue Luokka:Opotškan piiri
Lamminniemen kappeli

Lamminniemen kappeli on Puumalan seurakunnan omistama kappeli Ruokotaipaleessa, Hurissalossa, Puumalassa. Kappelin pihamaalla on hautausmaa. Kappeli on valmistunut syksyllä 1970. Hautausmaa on perustettu jo vuonna 1952. Kappelin tilavuus on 650 m3 ja lattiapinta-alaa on noin 140 m2. Kirkkosalin lisäksi kappelissa on eteishuone, omaistenhuone ja pieni sakaristo. Istumapaikkoja on yli 70. Kappelin rakentaminen maksoi 50 000 markkaa. Ensimmäisenä hautausmaahan on haudattu 1. tammikuuta 1956 Eveliina Piskonen Kyllölästä. Ensimmäiseksi avioliittoon vihityt olivat Matti Hämäläinen Ollilankylästä Puumalasta ja Anja Hämäläinen Savonlinnasta 2. syyskuuta 1972. == Lähteet == Luokka:Etelä-Savon kirkkorakennukset Luokka:Puumalan rakennukset ja rakennelmat
Englanninkielinen kirjallisuus

Englanninkielinen kirjallisuus tarkoittaa kaikkea englannin kielellä kirjoitettua proosaa, runoutta ja näytelmiä. Englanninkielistä kirjallisuutta on julkaistu paljon etenkin englanninkielisissä länsimaissa kuten Britteinsaarilla eli Englannissa, Skotlannissa, Walesissa ja Irlannissa sekä Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Myös moni afrikkalainen kirjailija esimerkiksi Etelä-Afrikassa ja Nigeriassa on kirjoittanut englanniksi. Varhaisin englanninkielinen kirjallisuus on peräisin Britteinsaarilta 600-luvulta. Englanninkielisen kirjallisuuden varhaisten vuosisatojen merkittävimpiä kirjailijoita olivat esimerkiksi Geoffrey Chaucer ja William Shakespeare. Uudella ajalla moni muukin englanninkielinen kirjailija on noussut maailmanmaineeseen. Vuosien 1901–2017 välillä englanninkieliset kirjailijat ovat voittaneet 29 Nobelin kirjallisuuspalkintoa, mikä on yli kaksinkertainen määrä mihinkään toiseen kieleen verrattuna. Englanniksi on kirjoitettu suhteellisen paljon esimerkiksi matkakirjallisuutta, mutta myös esimerkiksi elämäkerrat, historialliset romaanit, lastenkirjallisuus, fantasiakirjallisuus, esseet ja aikakausjulkaisut ovat kirjallisuuden tyylilajeista laadullisesti suhteellisen merkittävästi edustettuina. == Keskeisiä teoksia aikakausittain == === Muinaisenglannin aika (n. 450–1066) === * Beowulf === Keskienglannin aika (1066–1500) === * Geoffrey Chaucer: Canterburyn tarinoita === Renessanssi (1500–1660) === * William Shakespeare: Sonetit ja näytelmät, erityisesti Hamlet, Macbeth, Romeo ja Julia, Kuningas Lear ja Kesäyön unelma. === Restauraation aika (1660–1700) === * John Milton: Kadotettu paratiisi === 1700-luku === * Alexander Pope, runoilija & satiirikko * Jonathan Swift: Gulliverin retket === Romantiikan aika (1798–1837) === * Jane Austen: Ylpeys ja ennakkoluulo * Mary Shelley: Frankenstein === Viktoriaaninen aikakausi (1837–1901) === * Charles Dickens: Oliver Twist, Kaksi kaupunkia * Charlotte Brontë: Kotiopettajattaren romaani * Emily Brontë: Humiseva harju * George Eliot: Middlemarch * Mark Twain: Tom Sawyerin seikkailut * Lewis Carroll: Liisan seikkailut ihmemaassa * Oscar Wilde: Dorian Grayn muotokuva === 1900-luku === * James Joyce: Odysseus * Virginia Woolf: Oma huone, Mrs. Dalloway * F. Scott Fitzgerald: Kultahattu * Ernest Hemingway: Jäähyväiset aseille, Vanhus ja meri * T. S. Eliot: Autio maa -runo * George Orwell: Vuonna 1984 * John Steinbeck: Vihan hedelmät * Samuel Beckett: Huomenna hän tulee ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kirjallisuus kielittäin Luokka:Englannin kieli Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Autiojoki (Jyväskylä)

Autiojoki on Jyväskylässä sijaitseva joki, joka laskee Tikkakosken Luonetjärvestä Puuppolan Korttajärveen. Rantaviivaa joella on 7,8 km. Joessa on kolme koskea: Tikkakoski, Survonkoski sekä Puuppolankoski. Puuppolassa toimii joessa Puuppolan vesivoimalaitos. Autiojoki on Jyväskylän pisimpiä jokimuodostelmia. Joenvarren asutus on keskittynyt Tikkakoskelle sekä Puuppolaan. Saarijärvestä laskee Kalmujoki Autiojokeen. Autiojoki on tunnettu aiemmin nimellä Luonetjoki. (Luonejoki 1687, Luonnejoki 1792). == Kalasto == Autiojoessa esiintyy särkeä, lahnaa, taimenta, harjusta, ahventa, haukea sekä kiiskeä. == Säännöstely == Autiojokea säännöstellään kolmessa paikassa: Luonetjärven säännöstelypadolla, Alamyllylammen kosken pohjapatorakennelmalla sekä Puuppolan voimalaitospadolla Puuppolankoskessa. Säännöstely estää vaelluskalojen, kuten esimerkiksi järvitaimenen nousun kutemaan ja vuonna 2018 Jyväskylän kaupunki käynnisti esiselvityksen joen ennallistamisesta. == Lähteet == Luokka:Jyväskylän joet Luokka:Autiojoen valuma-alue (Tikkakoski)