EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nikolai Krjukoff

Nikolai Krjukoff (14. huhtikuuta 1932 Käkisalmi – 8. syyskuuta 2020 YpäjäKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 18.9.2020, s. B 14. (Tämän lähteen mukaan Krjukoff syntyi Helsingissä.)) oli suomalainen koripalloilija. Pelaajana SM-hopeaa saavuttanut Krjukoff oli Loimaan Korikonkarien perustajajäsen ja lajivaikuttaja. == Elämä ja urheilu-ura == Käkisalmessa syntynyt Krjukoff aloitti koripallon pelaamisen Torpan Pojissa ja pelasi myös vesipalloa Vetehisten SM-sarjamiehistössäUrheilumme Kasvot, osa 3: Palloilu, s. 854.. Hän kuului ToPon miesten SM-sarjajoukkueen kokoonpanoon vuosina 1956–1959 ja teki pisteitä kausilla 1956 ja 1957. Vuosina 1957 ja 1959 ToPo ja Krjukoff ylsivät SM-hopealle ja vuonna 1956 Suurkisojen hopealle.Nikolai Krjukoff – Suomen Koripalloliitto Krjukoff muutti sittemmin Ypäjälle ja työskenteli kansakoulunopettajana. Hän pelasi seudulla aluksi suomensarjaa Forssan Palloseurassa ja oli vuonna 1964 perustetun Loimaan Korikonkarien perustajajäsen ja seuran ensimmäinen puheenjohtaja. Krjukoff toimi LoKoKo:ssa useissa tehtävissä, muun muassa valmentajana. Suomen Koripalloliitossa Krjukoff toimi vuosina 1985–1987 nuorisojaoksessa ja koulutusvaliokunnassa. 1980-luvulla hän toimi Koripalloliitossa liittovaltuutettuna ja vuonna 1988 liittovaltuuston varapuheenjohtajana. Krjukoffin kuolemasta 88-vuotiaana uutisoitiin 9. syyskuuta 2020.https://www.basket.fi/basket/uutiset/lokokon- perustajajasen-ja-ensimmainen-puheenjohtaja-nikolai-krjukoff-on-poissa/ __NOTOC__ == Lähteet == * * Nikolai Krjukoff. Suomen Koripalloliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Keskisenjärvi

Keskisenjärvi on Pirkanmaalla Pirkkalan Keskisenkulmalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Keskisenjärvi on osa Sikojoen valuma-aluetta. == Maantietoa == Järvi on 300 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,6 hehtaaria. Se sijaitsee maastossa olevssa kahden mäen välisessä notkossa, jota kutsutaan Putkistoksi. Järveen laskee etelärantaan suo-oja, joka tuo myös Pulkajärven vedet 14 metriä ylempää. Järven laskuoja lähtee järven länsipäästä ja laskee Koivistonjärveen 1,8 kilometrin päässä. Järvien korkeusero on 15 metriä. Järven rantaviivan pituus on 850 metriä. Luoteisrannat reunustavat pellonreunaa, etelä- ja länsirannat soistunutta metsää. Järven lähellä on kaksi maatilaa. Rantaan on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Pirkkalan Huovin ja Toivion väliseltä tieltä. == Vedenlaatu == Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1977, 1991, 1993, 1996, 2005, 2010 ja 2015. Vedenväri on hieman ruskeaa johtuen humuksesta. Vesi on kuitenkin melko kirkasta. Veden sähkönjohtavuus on suurempi, kuin yläpuolisella Pulkajärvellä. Tämä voi johtua läheisen kaatopaikan suotovesistä. Järven veden happamuustaso on normaali ja sen puskurikyky happamoitumista vastaan on hyvä. Järvi on matala, mutta se lämpötilakerrostuu kesäisin lievästi. Mataluudesta huolimatta pohjan lähellä olevassa alusvedessä hapen kulutus on nopeaa ja keskellä kesää saattaa pohjan lähellä olla jopa hapetonta vettä. Talvella tilanne kärjistyy jääkannen takia. Uutta happea ei pääse liukenemaan veteen, jolloin happi kuluu loppuun. Talvella 2010 järven vesi oli hapetonta kolmea metriä syvemmissä kohdissa. Päällysvedessäkin hapen kylläisyysaste oli laskenut 12 prosenttiin. Talvella 2015 päällysveden hapen kylläisyysaste oli 26 %. Muuten vesi oli vähähappista tai hapetonta. Tämä asetti kalakannan vaaratilanteeseen. Yleensä Keskisenjärvi on karulla tai lieveästi rehevöityneellä tasolla. Poikkeuksen muodosti kesä 2010, jolloin havaittiin voimakas leväkukinta, joka ilmaisi korkeaa rehevyystasoa. Järven hygieninen tila on pääosin hyvä. Järvi soveltuu virkistysjäyttöön tyydyttävästi. == Historiaa == Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin pelkästään ”Keskinenjärvi”, joka on samassa kartassa samanniminen kuin lounaassa oleva ”Keskinenjärvi”. Järvi on kartassa autio. Vuoden 1953 peruskartassa järven nimi kirjoitettiin ”Keskinen järvi”. Järven luoteispuolella oli peltoja enemmän kuin nykyään, mutta muissa ilmansuunnissa oli vain metsää. Vuoden 1975 kartassa Keskisenkulmalla kulki Toivion ja Naistenmatkan yhdistävä metsäinen tie. Samalla järven rantaan ilmaantuvat uudet talot. Tien varteen ilmaantuu ennen vuotta 1975 kaatopaikka. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Pirkkalan järvet
Uwe Mundlos

Uwe Mundlos (11. elokuuta 1973 Jena – 4. marraskuuta 2011 Eisenach) oli saksalainen uusnatsi ja epäilty sarjamurhaaja. Hän muodosti Uwe Böhnhardtin ja Beate Zschäpen kanssa terrori-organisaation Nationalsozialistischer Untergrund (NSU). Häntä epäillään osasyylliseksi kymmenien ihmisten murhiin, kahteen pommi-iskun ja 15 pahoinpitelyyn ja ryöstöön. Epäonnistuneen pankkiryöstön jälkeen Mundlos teki itsemurhan jouduttuaan poliisin piirittämäksi.<ref name=" „> == Lähteet == Luokka:Saksalaiset uusnatsit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet Luokka:Murhat Saksassa Luokka:2000-vuosikymmenen rikokset
Anna Dyvik

Anna Dyvik (s. 31. joulukuuta 1994) on ruotsalainen maastohiihtäjä, joka edustaa IFK Mora SK -seuraa. Val di Fiemmen nuorten MM-kilpailuissa 2014 Dyvik saavutti pronssia 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja voitti kultaa viestihiihdossa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 12:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 Dyvik oli vapaan hiihtotavan sprintissä seitsemästoista. Maastohiihdon maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran helmikuussa 2016 Tukholman 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan sprintissä, jossa hän sijoittui 51:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2016 La Clusazssa, jossa hän oli 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa 14. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa viidenneksi Dresdenin vapaan ja Planican perinteisen hiihtotavan sprinteissä tammikuussa 2018. Skandinavia Cupissa hän on voittanut perinteisen hiihtotavan sprintin Lillehammerissa joulukuussa 2016, vapaan hiihtotavan sprintin Madonassa maaliskuussa 2017 ja 10 kilometriä perinteisellä Nesissä tammikuussa 2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uwe Böhnhardt

Uwe Böhnhardt (1. syyskuuta 1977 Jena – 4. marraskuuta 2011 Eisenach) oli saksalainen uusnatsi, terroristi ja epäilty sarjamurhaaja. Hän kuului Uwe Mundlosin ja Beate Zschäpen kanssa terrori-organisaatioon Nationalsozialistischen Untergrund (NSU), joka 2000–2010 välisenä aikana murhasi kymmenen ihmistä. Mundlos ampui Böhnhardtin vuonna 2011 ja teki sen jälkeen itsemurhan. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset uusnatsit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet Luokka:Murhat Saksassa Luokka:2000-vuosikymmenen rikokset
Spoileri (ilmailu)

Spoileri on lentokoneen saranoitu ohjainpinta, jota voidaan käyttää siiven tuottaman nostovoiman pienentämiseen. Spoilerit sijaitsevat useimmiten molempien siipien profiilin yläpinnan keskivaiheilla. Spoilerien toiminta perustuu niiden aiheuttamaan häiriöön siiven yläpuolisessa ilmavirtauksessa, mikä lisää siiven kitkaa ja pienentää nostovoimaa. Spoilereita voidaankin käyttää lentokorkeuden pudottamiseen, jolloin ne avataan koneen molemmilla siipipuoliskoilla. Lentokone voidaan myös saattaa kaartoon toisen siiven spoileria avaamalla. Laskeutumisen yhteydessä spoilereita käytetään useimmiten jarruttamaan konetta niitten tuottamalla ilmanvastuksella, sekä tappamaan siipien tuottama nostovoima renkaiden jarrutusvoiman parantamiseksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ilma-alusten ohjauslaitteet
Spoileri

Spoileri voi tarkoittaa seuraavia: *spoileri, auton osa *spoileri, lentokoneen ohjainpinta *spoileri, juonipaljastus.
2-pentanoli

2-pentanolin kemiallinen kaava on C5H12O ja rakennekaava CH3(CH2)2CHOHCH3. Siitä käytetään myös nimityksiä metyylipropyylikarbinoli ja 1-metyyli-1-butanoli. 2-pentanoli kuuluu sekundaaristen alkoholien aineryhmään, sillä alkoholin OH-ryhmää kantava hiiliatomi on liittyneenä kahteen hiiliatomiin. 2-pentanoli reagoi kiivaasti hapettimien kanssa. 2-pentanoli on normaaliolosuhteissa väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 88,2 g/mol, sulamispiste −50 °C, kiehumispiste 119 °C, tiheys 0,809 g/cm3, leimahduspiste 33 °C sekä itsesyttymislämpötila 330 °C ja raseemisen seoksen CAS-numero 6032-29-7. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. 2-pentanolilla on kaksi enantiomeeria (R)-(–)-2-pentanoli CAS 31087-44-2 ja (S)-(+)-2-pentanoli CAS 26184-62-3. 2-pentanoli on pentanolin (C5H11OH) isomeerinen muoto. == Katso myös == *1-pentanoli *3-pentanoli *2-metyyli-1-butanoli *3-metyyli-1-butanoli *2-metyyli-2-butanoli *3-metyyli-2-butanoli *2,2-dimetyyli-1-propanoli == Aiheesta muualla == * *PubChem: 2-Pentanol *Human Metabolome Database (HMDB): 2-Pentanol *ChemBlink: 2-Pentanol *ChemBlink: (R)-(-)-2-Pentanol *ChemBlink: (S)-(+)-2-Pentanol *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: 2-Pentanol *Pherobase: Floral Compound – pentan-2-ol *Pherobase: Semiochemical – pentan-2-ol Luokka:Alkoholit
Adam Ivendorff

Adam Ivendorff (1814 – 29. toukokuuta 1897Kuollut vanhus, Aamulehti no 124 01.06.1897 sivu 2 (Historiallinen sanomalehtiarkisto) ) oli suomalainen Vesilahdessa asunut kirkonvartija, suntio ja kiertokoulun opettaja. Opettajana toimiessaan Ivendorff alkoi vuodesta 1846 alkaen pitää päiväkirjaa, johon hän merkitsi omia tekemisiään, seurakunnan ja paikkakunnan tapahtumia sekä valtakunnan uutisia. Ivendorff kuvasi päiväkirjassaan myös suurten nälkävuosien tapahtumia Vesilahdella 1866–1868. Viimeiset päiväkirjamerkintänsä hän teki keväällä 1897 muutamia viikkoja ennen kuolemaansa. Ivendorffin yli 300 käsin kirjoitetun liuskan mittainen päiväkirja on julkaistu kirjana 2006.Kirkonvartijan päiväkirja 1846-1897 teoksen esittely (Suomalaisen Kirjallisuuden Seura)Kirjoja Vesilahdesta Ivendorffia aikaisemmin Vesilahden kirkonvartijana toiminut Tuomas Tallgrén (1768–1838) piti myös päiväkirjaa vuosina 1795–1837 kirjoittaen merkintänsä vanhan vuosina 1688–1694 käytössä olleen rippikirjan sivujen tyhjiin kohtiin. Päiväkirjaansa Tallgrén merkitsi muun muassa Suomen sodan tapahtumia Vesilahdessa sekä tietoja Vesilahden kirkon rakentamisesta. Tallgrénin päiväkirja on myös julkaistu kirjana (Aiwan kowa tapaus - Tuomas Tallgrén ja hänen aikakirjansa, toim. Mikko Kylliäinen ja Ritva Puro. Wesilahti-Seura ja Vesilahden kunta, Vesilahti 1996).Yrjö Punkari : Nähtävyyksiä Vesilahdessa : 6. Vesaniemi - Vesilahden kirkonkyläAiwan kowa tapaus - Tuomas Tallgrén ja hänen aikakirjansa Adam Ivendorff oli naimisissa Anna Kaisa Anttilan kanssa. Heidän poikansa Adam Edvard Ivendorff (1851-1939) toimi apulaispappina viimeksi Toivakassa ja omisti maatilan Pirkkalassa. == Kirjallisuutta == * Kirkonvartijan päiväkirja 1846-1897 ; toimittanut Mikko Kylliäinen. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 1080. Helsinki 2006 ISBN 951746827X == Lähteet == Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Vesilahti Luokka:Vuonna 1814 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
BMW 1-sarja

BMW 1-sarja on BMW:n vuodesta 2004 lähtien valmistama keskikokoluokkaan sijoittuva mallisarja, joka on valmistajansa pienin ja edullisin automalli. Se korvasi aiemman 3-sarjan Compact-mallin. Vuodesta 2013 lähtien 1-sarjan coupé- ja cabriolet-mallit on erotettu omaksi 2-sarjakseen. Vuonna 2017 esitelty sedan on hatchback-mallista poiketen etuvetoinen ja sitä myydään ainoastaan Kiinan markkinoilla. Vuonna 2019 esitelty kolmannen sukupolven 1-sarjalainen muuttui myös etuvetoiseksi. == BMW 1-sarja (E87) 2004–2013 == == BMW 1-sarja (F20) 2011–2019 == == BMW 1-sarja (F52) 2017–2023 == == BMW 1-sarja (F40) 2019–2024 == == BMW 1-sarja (F70) 2019–2024 == == Aiheesta muualla == 1-sarja Luokka:C-segmentin autot
Luettelo pikaluistelun olympiamitalisteista

Pikaluistelu on ollut talviolympialaisten kisaohjelmassa ensimmäisistä talviolympialaisista, vuodesta 1924 lähtien. Menestynein maa olympialaisten pikaluistelukilpailuissa on Alankomaat. == Miehet == === 500 metriä === === 1 000 metriä === === 1 500 metriä === === 5 000 metriä === === 10 000 metriä === === Joukkuetakaa-ajo === === Yhteiskilpailu === == Naiset == === 500 metriä === === 1 000 metriä === === 1 500 metriä === === 3 000 metriä === === 5 000 metriä === === Joukkuetakaa-ajo === == Lähteet == Pikaluistelu Luokka:Pikaluistelu olympialaisissa
Suomen jalkapallomaajoukkue (täsmennyssivu)

Suomen jalkapallomaajoukkue voi tarkoittaa seuraavia Suomen Palloliiton maajoukkueita. * Suomen miesten A-maajoukkue :* Suomen miesten U21-maajoukkue :* Suomen poikien U19-maajoukkue :* Suomen poikien U18-maajoukkue :* Suomen poikien U17-maajoukkue :* Suomen poikien U16-maajoukkue * Suomen naisten A-maajoukkue :* Suomen naisten U20-maajoukkue :* Suomen tyttöjen U19-maajoukkue :* Suomen tyttöjen U18-maajoukkue :* Suomen tyttöjen U17-maajoukkue :* Suomen tyttöjen U16-maajoukkue * Suomen jalkapallon olympiajoukkue *
Russalka

Russalka on panssarilaiva Rusalkan uppoamisen muistomerkki, joka sijaitsee Suomenlahden rannalla Tallinnan Piritalla, Kadriorgin puiston reunalla. Sen on suunnitellut Amandus Adamson ja se valmistui vuonna 1902. Russalka on ensimmäinen virolaisen taiteilijan tekemä monumentti ja sitä pidetään yhtenä Tallinnan kauneimmista muistomerkeistä. ==Lähteet== Luokka:Viron patsaat ja veistokset Luokka:Tallinnan nähtävyydet Luokka:Venäjän keisarikunnan laivasto
Luettelo rattikelkkailun olympiamitalisteista

Rattikelkkailu on ollut talviolympialaisten kisaohjelmassa vuoden 1924 talviolympialaisista lähtien. Lajin menestyneimmät maat olympialaisissa ovat Saksa, Sveitsi ja Yhdysvallat. ==Neljän miehen kelkat== |- |colspan = 4| 1960 ei olympiaohjelmassa ==Kahden miehen kelkat== |- |colspan = 4| 1960 ei olympiaohjelmassa ==Kahden naisen kelkat== ==Lähteet== Rattikelkkailu Luokka:Rattikelkkailu olympialaisissa
Blackfish

Blackfish on vuonna 2013 valmistunut dokumenttielokuva, joka kertoo valaasta nimeltä Tilikum ja muista miekkavalaista, jotka asuivat SeaWorldissa. Elokuvan ohjasi Gabriela Cowperthwaite. Se oli vuoden 2014 BAFTA-ehdokkaana parhaan dokumenttielokuvan sarjassa. Elokuva kertoo useista tapauksista, joissa miekkavalas on surmannut kouluttajansa. Siinä haastatellaan entisiä SeaWorldin työntekijöitä. Elokuvan jälkeen SeaWorldin miekkavalasnäytösten suosio väheni. Vuonna 2016 SeaWorld ilmoitti luopuvansa miekkavalasnäytöksistä vaiheittain. Sillä on 29 miekkavalasta, jotka pidetään edelleen tarhattuina. Miekkavalaiden ikä on yhdestä 51 vuoteen, joten jotkut niistä saattavat elää vielä vuosikymmeniä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Elokuvat eläinten oikeuksista Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2014 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2014 dokumenttielokuvat
Takaisin Klondikeen

Takaisin Klondikeen (engl. Back to the Klondike) on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä vuonna 1953 julkaistu sarjakuvatarina, joka sijoittuu Aku Ankka -sarjakuvan maailmaan. Tarinassa nähdään Kultu Kimalluksen ensiesiintyminen.Back to the Klondike . Inducks. Viitattu 7.1.2017. == Juoni == Roope Ankka alkaa ottaa lääkkeitä muistihäiriönsä parantamiseksi. Lääkkeiden avulla hän muistaa, että Klondiken kultaryntäyksen aikana hän kätki valtaukselleen suuren määrän kultaa. Lisäksi Roope muistaa Kultu Kimallus -nimisen naisen, joka aikanaan ryösti osan hänen kullastaan. Roope pakotti rangaistukseksi Kultun allekirjoittamaan hänelle velkakirjan ja työskentelemään hänen valtauksellaan. Roope matkustaa Akun sekä Tupun, Hupun ja Lupun kanssa Klondikeen valtaukselleen, jonka Kultu on ottanut haltuunsa ja jota hän puolustaa kiihkeästi. Kun Kultu on riisuttu aseista, Roope yrittää periä velkansa häneltä. Roope kuitenkin tuntee sympatiaa Kultua kohtaan ja haastaa hänet kullankaivuukilpailuun, jossa Roope salaa antaa Kultun löytää hänen vanhan kultakätkönsä. == Julkaisuhistoria == Barks sai Takaisin Klondikeen -tarinan valmiiksi syyskuussa 1952, ja se julkaistiin ensimmäistä kertaa Uncle Scrooge -lehden numerossa 2 maaliskuussa 1953. Toimittajat sensuroivat tarinasta viisi sivua, jotka sisälsivät sopimattomina pidetyt Roopen kapakkatappelun, Kultu Kimalluksen sieppauksen ja Roopen tunnustuksen, ettei hän omista valtaustaan virallisesti. Sensuurin vuoksi tarinan lopullinen sivumäärä oli vain 27 alkuperäisen 32:n sijasta. Myöhemmissä painoksissa sensuroidut sivut on kuitenkin yleensä liitetty takaisin tarinaan.In ”Back to the Klondike”. A Guidebook to the Carl Barks Universe. Viitattu 7.1.2017. Suomessa Takaisin Klondikeen julkaistiin ensimmäistä kertaa Aku Ankka -lehden numeroissa 1–3/1981 Markku Kivekkään suomennoksena. == Sovitukset == Vuonna 1987 Ankronikka-televisiosarjassa nähtiin Barksin tarinaan perustuva jakso nimeltä Back to the Klondike.”DuckTales” Back to the Klondike (TV Episode 1987). Internet Movie Database. Viitattu 7.1.2017. Lisäksi Takaisin Klondikeen loi perustan Don Rosan sarjakuvakokoelman Roope Ankan elämä ja teot tarinoille Klondiken keisari, White Agony Creekin vanki, Yukonin sydämet ja Lumikenttien kimallus, jotka kertovat Roopen elämästä Klondiken kultaryntäyksen aikaan. == Lähteet == Luokka:Carl Barksin sarjakuvatarinat
Jakob Immenius

Jakob Immenius (15. heinäkuuta 1686 Turku – keväällä 1746 Vahto) oli suomalainen pitäjänapulainen ja päiväkirjan pitäjä. Luettu 7.1.2017.SKS Biografiakeskus : Turun hiippakunnan paimenmuisto 1554–1721 : Immenius, Jacobus Erici (1686–1746) Immenius kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1713. Hänet vihki papiksi Turussa maaliskuussa 1720 tuomiorovasti ja Turun väliaikaisen tuomiokapitulin esimies Jacobus Johannis Ritz (1656–1739) yhdessä 23 muun papiksi vihityn kanssa. Immenius oli Turun suomalaisen seurakunnan kanttorikoululaisena 1710–1713. Hän sai saarnaluvan isonvihan aikana vuonna 1714 Turun suomalaisen seurakunnan kirkkoherralta, professori Johannes Bernhardi Munsterilta ja toimi sitten saarna-apulaisena Turussa 1714–1717 sekä informaattorina Turun katedraalikoulussa 1716. Hänestä tuli Maskun pitäjänapulainen Vahdolla vuonna 1718 ja nimitys vahvistettiin 1722. Immenius piti päiväkirjaa isonvihan ajalta aina vuoteen 1735 saakka ja päiväkirja on julkaistu suomeksi käännettynä vuonna 2004.Helsingin kaupunginkirjasto Kysy.fi : Onko yhtään Suomalaista päiväkirjaa säilynyt 1600-1800 luvuilta? Lapsuudenuskon tilalle tulee usko mihin tahansa, Turun Sanomat 23.8.2004 Immenius oli naimisissa vuodesta 1715 Maria Mattsdotter Hollon kanssa. Heidän poikiaan olivat Vahdon pitäjänapulaisena isänsä jälkeen ollut Johan Immenius (1717–1774) ja Eckerön kappalainen Isak Immenius (1731–1767). Immeniuksen veli oli Kalvolan kirkkoherra Sigfrid Immenius (1675–1756). == Kirjallisuutta == * Jakob Immeniuksen päiväkirja : Vahdon kappelin apulaisen muistiinpanot isonvihan ajalta aina vuoteen 1735 ; ruotsinkielestä kääntänyt ja selityksin varustanut Turkka Myllykylä, valokuvat Tuomas Myllykylä. Turkka Myllykylä, Turku 2004 == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1686 syntyneet Luokka:Vuonna 1746 kuolleet
Demon Days

__NOTOC__ Demon Days on Gorillazin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 24. toukokuuta 2005.iTunes: Gorillaz – Demon Days Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 10, ja pysyi listalla yhteensä 13 viikkoa.Musiikkituottajat: Gorillaz – Demon Days == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Desibeli.net: * Entertainment Weekly: BEntertainment Weekly: Album review * Metacritic: 82/100Metacritic: Reviews for Demon Days by Gorillaz * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Gorillazin albumit
Gorillaz (albumi)

Gorillaz on Gorillazin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 26. maaliskuuta 2001.Discogs: Gorillaz – Gorillaz Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 7, ja se pysyi listalla yhteensä 16 viikkoa.Musiikkituottajat: Gorillaz – Gorillaz == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Desibeli.net: * Metacritic: 71/100Metacritic: Reviews for Gorillaz by Gorillaz * Pitchfork Media: 7.0/10Pitchfork Media: Album review * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 esikoisalbumit Luokka:Gorillazin albumit
Kevätkääryle

Kevätkääryle tai kevätrulla on aasialaisperäinen alkuruoka, jossa on riisijauhosta valmistetun taikinan sisään paistettuja vihanneksia. Kevätkääryleitä syötiin alun perin uuden kuun juhlissa, joita vietettiin kevääntulon kunniaksi. Kevätkääryleistä on lukuisia erilaisia mukaelmia Kaakkois-Aasian maissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kiinalainen keittiö Luokka:Japanilainen keittiö
Amalia von Hatzfeld

Amalia von Hatzfeld, (n. 1560 – 23. elokuuta 1628) oli ruotsalainen kreivitär, hovineiti ja käskynhaltija. Hän oli Raaseporin kreivikunnan käskynhaltijana Suomessa 1600–1607. Amalia von Hatzfeld oli Vilhelm von Hatzfeldin ja Sibylla von Rodenhausenin tytär. Hän oli hovineiti herttuatar Maria av Pfalzin luona. Hän avioitui 3. syyskuuta 1592 Nyköpingin linnassa kreivi Mauritz Stensson Leijonhufvudin kanssa ja sai hänen kanssaan tyttären Ebba Mauritzdotter Lewenhauptin. Raaseporin kreivikunnan hallinta siirtyi Mauritz Leijonhufvudille vuonna 1600 Mauritzin vanhimman veljen Axel Stensson Leijonhufvudin menetettyä sen lopullisesti kruunulle. Mauritzin kuoltua se annettiin luovutusmaksua vastaan Axelin pojalle Sten Axelsson Leijonhufvudille. Amalia von Hatzfeld haudattiin 20. helmikuuta 1629 Mauritz Stensson Leijonhufvudin kryptaan Örebrossa. == Lähteet == * * * ===Viitteet=== Luokka:Vuonna 1628 kuolleet Luokka:Vuonna 1560 syntyneet Luokka:Ruotsalaiset aateliset
Yu Shan

Yushan () on Taiwanin korkein vuori ja neljänneksi korkein saarella sijaitseva vuori. Vuoren korkeus on 3 952 metriä merenpinnan yläpuolella. Se sijaitsee Yushanin kansallispuistossa. ==Lähteet== Luokka:Taiwanin maantiede Luokka:Aasian vuoret
Renaissance (Village Peoplen albumi)

__NOTOC__ Renaissance on Village Peoplen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1981. Musiikkikriitikko Stephen Thomas Erlewine kuvasi albumia "yksinkertaisesti hämmennyksen aiheuttajaksi, jonka ei olisi koskaan pitänyt nähdä päivänvaloa". Petollisesta imagosta huolimatta albumilla ei ole musiikillisesti mitään tekemistä New Romantic -tyylisuunnan kanssa. Albumin viimeinen kappale "Food Fight" on poikkeus Village Peoplen tuotannossa; se on yhtyeen viimeinen yritys hyötyä punk-yleisöstä. Kappaletta, jonka David Hodo lauloi, on kuvattu fake punkin mestariteokseksi ja yhtä hyväksi kuin mitä Plastic Bertrand tai Alberto y Lost Trios Paranoias koskaan julkaisivat. Musiikillisesti "Food Fightissa" voi kuulla samoja elementtejä kuin Devon tai The Dickiesin musiikissa. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Glenn Hughes – nahkamies * Ray Simpson – poliisi * David Hodo – rakennusmies * Jeff Olson – cowboy * Felipe Rose – intiaani * Alex Briley – sotilas == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == * Christopher Bickel @ Dangerousminds.net === Viitteet === Luokka:Vuoden 1981 albumit Luokka:Village Peoplen albumit
Pulkajärvi

Pulkajärvi on Pirkanmaalla Pirkkalan Keskisenkulmalta sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Pulkajärvi on osa Sikojoen valuma-aluetta. == Maantietoa == Järvi on 750 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 13 hehtaaria. Järvi sijaitsee eteläisen Pirkkalan erämaa-alueella laajan painauman pohjukassa. Järveen laskee vain yksi mökin ympärille kaivettu suo-oja. Järven laskuoja lähtee pohjoisrannasta ja juoksee vajaa 600 metriä luoteeseen 14 metriä alempana olevaan Keskisenjärveen. Järven rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa jyrkähköä moreenimaastoa, joka on muutamissa tasaisemmissa paikoissa soistunutta. Erikoinen paikannimi on järven länsipuolella sijaitsevalla jyrkkäreunaisella kalliolla, jota kutsutaan Tanssinkallioksi. Tasaisiin paikkoihin on rakennettu kuusi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Sorkkalan Ylinenjärveltä, johon pääsee yhdystieltä 3003. Yli puolet järven rannoista kuuluvat yhtenäiseen luonnonsuojelualueeseen. Se alkaa 200 metrin päässä kulkevalta Lempäälän rajasta ja ulottuu myös järven pohjoispuolelle Tanilankalliolle asti. == Vedenlaatu == Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1977, 1988, 1993, 1995, 1996, 2005, 2010 ja 2015. Järven vedenväri on lievästi ruskeaa, koska siihen on liuennut hieman humusta. Vesi on kuitenkin kirkasta. Järven pintaveden happamuustaso on normaali ja järven puskurikyky happamoitumista vastaan on tyydyttävä. Pohjan lähellä vesi on lievästi hapanta siellä tapahtuvan hajotustoiminnan vuoksi. Vesi lämpötilakerrostuu kesäisin ja talvisin. Talvella happivajetta esiintyy yleensä alusvedessä. Kesällä happivaje on voimakkaampaa yli 5 metrin syvyydessä. Heikoin tilanne syntyi kesällä 2005, jolloin täydellinen happikato syntyi juuri yli 5 metrin syvyyteen. Pohjan läheisyydessä hapettomuus aiheuttaa pohjan sedimenttien ravinteiden ja metallien liukenemisen takaisin veteen. Kesällä 2015 tilanne oli parempi ja tilannetta voidaan pitää tyydyttävänä. Veden ravinnepitoisuudet ovat karuille järville ominaiset. Vähäinen ravinnepitoisuus on pitänyt levien määrät alhaisina. Kuitenkin klorofyllipitoisuudet ovat kohonneet reheville järville ominaisiksi. Leväongelmat ovat kuitenkin pienet verrattuna Ylinenjärvessä ja Keskinenjärvessä. Pulkajärvi soveltuu hyvin virkistyskäyttöön. == Historiaa == Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin pelkästään ”Pukkajärvi”. Järvi oli tuolloin autio eikä kartturi tiennyt alueen soista mitään. Pulkajärvi on säilynyt erämaajärvenä pitkään ja vielä vuoden 1961 peruskartassa järvellä ei näy raskasta ihmistoimintaa. Vuoden 1975 kartassa uutta onkin Keskisenkulmalle ja siitä koilliseen kulkeva tie, jonka varrelle aivan Pulkajärven pohjoispuolelle on perustettu kaatopaikka. Samassa kartassa on järvelle ilmaantunut neljä vapaa-ajan asuntoa, vaikka järvelle ei johda vielä tietäkään. Vuonna 1980 kartassa näkyy laajentuneen kaatopaikan viereen rakennettu tie Lempäälän Asemankylän suuntaan. Vasta tämän jälkeen rakennettiin tiet järven vapaa-ajan asunnoille Ylinenjärveltä. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Pirkkalan järvet
Timotheus Wahlberg

Timotheus Wahlberg (2. toukokuuta 1791 Askola – 26. helmikuuta 1833 Hartola) oli suomalainen kappalainen ja päiväkirjanpitäjä. Luettu 7.1.2017. Wahlbergin vanhemmat olivat Vahjärven Nokian talollinen Askolasta, lautamies Matts Jakobsson (k. 1813) ja Katarina Tomasdotter. Hän kävi Porvoon pedagogiota ja Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1813. Hänet vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 1814. Wahlberg oli Hartolassa Kustaa Aadolfin seurakunnan kirkkoherran apulaisena vuodesta 1814 ja kappalaisena vuodesta 1819. Hartolan seurakunta oli itsenäistynyt 1784 omaksi kirkkoherraseurakunnaksi ja Ruotsin kuningas Kustaa III oli nimennyt sen poikansa Ruotsin kruununprinssin mukaan. Kustaa Aadolfin seurakunta -nimeä käytettiin aina 1800-luvun lopulle saakka.Hartolan seurakunnan historiaa Lolan Björkman löysi kesällä 2001 Kruunupyyn kansankorkeakoulun kirjastosta kolme Wahlbergin vuosina 1818–1820 pitämää päiväkirjaa. Björkmanin toimittamat päiväkirjat julkaistiin vuonna 2004 nimellä Ingen ro hade mitt hjerta.Ingen ro hade mitt hjerta-kirjan esittely Wahlberg oli naimisissa 1824–1825 Kristina Elisabet Östergrenin (k. 1825) kanssa. Heidän tyttärensä Karolina Elisabet Wahlberg (k. 1907) oli naimisissa Juvan kappalaisen Adam Sallménin (1800–1863) kanssa. == Kirjallisuutta == * Ingen ro hade mitt hjerta... : prästen Timotheus Wahlbergs dagböcker 1818-1820 ; redigerad och med förord av Lolan Björkman samt med kommentar av Birgitta Stjernvall-Järvi. Sahlgren, Otalampi 2004 ISBN 9519016376 == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1791 syntyneet Luokka:Vuonna 1833 kuolleet
Fort Lauderdalen isku 2017

Fort Lauderdalen lentokenttäammuskelu tapahtui 6. tammikuuta 2017 Floridan Fort Lauderdalessa, Yhdysvalloissa, kun mieshenkilö avasi lentokentällä tulen ihmisjoukkoa kohti. Viisi ihmistä kuoli ja kahdeksan loukkaantui.Useita ihmisiä kuollut Floridassa Fort Lauderdalen lentokentällä Yle Uutiset 6.1.2017 Myöhemmin tarkennettiin että ampuja oli 26-vuotias Esteban Santiago. Hänet on otettu kiinni.Mielenterveysongelmista kärsinyt ampuja toi aseen Fort Lauderdalen lentokentälle matkatavaroissaan Yle Uutiset 7.1.2017 == Lähteet == Luokka:Browardin piirikunta Luokka:Murhat Floridassa Luokka:Vuoden 2017 rikokset
Maija Åkerlund

Maria Elisabeth ”Maija” Åkerlund (21. maaliskuuta 1888 – 23. marraskuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka toimi Nuorten Naisten Kristillisen liiton toimitusjohtajana vuosina 1926–1956. Hän oli aikansa harvoja naisia, jotka pääsivät yritysten ja organisaatioiden johtotehtäviin. Åkerlund valmistui ylioppilaaksi Helsingin yliopistoon johtavan suomalaisen tyttökoulun jatkoluokalta (nyk. Sibelius-lukio). Valmistuttuaan hänen ensimmäinen työpaikkansa oli kelloliike Erik Aikala Oy 1915–1918, jossa hän toimi prokuristina. Aikalan jälkeen seurasi työpaikka Pohjolan Vakuutusyhtiössä (nyk. OP-Pohjola), jossa toimi 1919–1926 prokuristina (talousjohtajana). Seuraavaksi hänet kutsuttiin johtamaan NNKY:n liiton liiketoimia, jossa viihtyi toimitusjohtajana 1926–1956 eläkkeelle lähtöönsä saakka. NNKY:n liitolla oli vuonna 1926 suunnitteilla oma toimitila Helsingin keskustaan. Rakennus valmistui 1928 Åkerlundin johdolla osoitteeseen Pohjoinen Rautatienkatu 23.http://www.ywca.fi/481-the-history-of-the-ywca-building NNKY-liiton tilojen lisäksi rakennukseen tulivat asuntola Hospiz myöhemmin nimellä Hotelli Helka, ravintola, kahvila, leipomo ja vuoteen 1972 saakka toiminut lasten päiväkoti. Toisen maailmansodan aikaan 1944-46 hän toimi myös Suomen NNKY liitto ry:n hallituksen jäsenenä. Åkerlundin harrastuksia olivat koristemaalaus, vaeltaminen Sveitsin vuorilla ja ryhmäkokousten pito kesäpaikassaan Kangasalla. Hän käytti usein puhuttelunimenään Maijaa ristimänimensä Maria Elisabethin sijaan. Maijan veljen lapsenlapsenlapsi on Helsingin Koomisen Oopperan johtaja Laura Åkerlund. == Lähteet == * NNKY- rakennuksen historiaa * Antikainen, Marjo-Riitta: Suuri sisarpiiri: NNKY-liike Suomessa 1890-luvulta 1990-luvulle. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-814-8. === Viitteet === Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Luettelo skeletonin olympiamitalisteista

Skeleton on ollut talviolympialaisten kisaohjelmassa vuoden 2002 talviolympialaisista lähtien. Tätä ennen se oli ollut ohjelmassa vuosien 1928 ja 1948 talviolympialaisissa. Lajin menestynein maa olympialaisissa on Yhdysvallat. == Miesten skeleton == == Naisten skeleton == ==Lähteet== Skeleton Luokka:Skeleton olympialaisissa
Sing

Sing on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Garth Jennings. Elokuvassa on myös hahmojen englanninkielisten ääninäyttelijöiden, kuten Tori Kellyn (Meena), Taron Egertonin (Johnny), Scarlett Johanssonin (Ash), Seth McFarlanen (Mike), Reese Witherspoonin ja hänen duoparinsa Nick Krollin (Gunnar), esittämää musiikkia. 24\. kesäkuuta 2021 julkaistiin elokuvan jatko-osan traileri. Elokuva on nimeltään Sing 2 ja se sai ensi-iltansa Suomessa 22. joulukuuta 2021. ==Ääninäyttelijät== Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Matthew McConaughey Sami Uotila Buster Moon John C. Reilly ? Eddie Taron Egerton Jon-Jon Geitel Johnny Scarlett Johansson Armi Toivanen Ash Reese Witherspoon Anna-Maija Tuokko Rosita Nick Kroll Antti L. J. Pääkkönen Gunnar Seth McFarlane Antti Lang Mike Beck Bennett Riku Nieminen Lance Tori Kelly Yasmine Yamajako Meena Garth Jennings Taisto Oksanen Neiti Crawly Peter Serafinowicz Pasi Ruohonen Faija == Arvioita == Helsingin Sanomien Anna Möttölän mielestä Sing ei ole toteutukseltaan erityisen omaperäinen, mutta se on hyväntuulinen ja täynnä laulun riemua. Turun Sanomien Päivi Valotien mukaan Sing lainaa juonikuvioihinsa ja hahmoihinsa aineksia tositelevision kykykisoista ja klassisesta backstage-musikaalista, jossa lavan tapahtumien lisäksi seurataan myös kuhinaa kulisseissa. Kierrätetyistä ideoista on hänestä saatu aikaan mukavasti toimiva hyvän mielen musiikkielokuva. == Kappaleet == * "I'm still standing" – Taron Egerton (alkuperäinen versio Elton John) * "Set it all free" – Scarlett Johansson * "Don't you worry bout a thing" –Tori Kelly (alkuperäinen versio Stevie Wonder) * "Shake It Off" – Reese Witherspoon and Nick Kroll (alkuperäinen versio Taylor Swift) * "Hallelujah" – Tori Kelly (alkuperäinen versio Leonard Cohen) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2016 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Universal Picturesin elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit
Lovise Heimdal

Lovise Heimdal (s. 17. syyskuuta 1995) on norjalainen maastohiihtäjä. Hänen seuransa on Bardu IL Ski. Heimdal kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 7. helmikuuta 2016 Oslossa 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa, jonka hän keskeytti. Skandinavia Cupissa Heimdal kilpaili ensimmäisen kerran 15. joulukuuta 2012 Sjusjøenissa ollen vapaan hiihtotavan sprintissä 95:s. Seuraavan Skandinavia Cupin kilpailunsa hän hiihti lähes kolme vuotta myöhemmin 11. joulukuuta 2015 Vuokatissa ollen kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 23:s saavuttaen ensimmäiset cup-pisteensä. Parhaimmillaan Heimdal on ollut kuudes Lillehammerissa viiden kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 10. joulukuuta 2016. Heimdal oli mukana nuorten MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä 2014, jossa hän hiihti pronssille sijoittuneessa viestijoukkueessa yhdessä Ingeranne Strøm Nakstadin, Tiril Udnes Wengin ja Lotta Udnes Wengin kanssa. Ainoalla henkilökohtaisella matkallaan yhdistelmäkilpailussa Heimdal oli 36:s. NM-kilpailuissa Heimdal on ollut parhaimmillaan seitsemäs yhdistelmäkilpailussa Gålåssa 2014. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo yhdistetyn olympiamitalisteista

Pohjoismainen yhdistetty on ollut talviolympialaisten kisaohjelmassa ensimmäisistä talviolympialaisista, vuodesta 1924 lähtien. Menestynein maa yhdistetyn olympiakilpailuissa on Norja. == Normaalimäki == ==Suurmäki == ==Sprintti == == Joukkuekilpailu == ==Lähteet== Yhdistetty Luokka:Yhdistetty olympialaisissa
Kakodyylioksidi

Kakodyylioksidi eli tetrametyylidiarsiinioksidi (C4H12As2O) on arseenin organometalliyhdiste. Kakodyylioksidi on yksi ensimmäisiä syntetisoituja organometalliyhdisteitä. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa kakodyylioksidi on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja paremmin etanoliin tai dietyylieetteriin. Kakodyylioksidilla on erittäin voimakas ja epämiellyttävä valkosipulia muistuttava haju. Yhdiste on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti silmiä ja hengitysteitä ollen muun muassa lakrymaattori eli kyynelvuotoa aiheuttava yhdiste. Kakodyylioksidi voidaan hapettaa kakodyylihapoksi ja se muodostaa eräiden siirtymämetallikompleksien kanssa organometalliyhdisteitä. Se reagoi myös halogeenien ja syanidien kanssa muodostaen halogenoituja ja syanoryhmiä sisältäviä yhdisteitä. ==Historiaa== Ensimmäisen kerran kakodyylioksidia valmisti ranskalainen kemisti Louis Claude Cadet de Gassicourt vuonna 1760 kuumentamalla arseenitrioksidia ja kaliumasetaattia. Näin muodostui seos, joka sisälsi kakodyylioksidin lisäksi myös kakodyyliä ja muita metyloituja arseeniyhdisteitä. Yhdisteen kaavan selvitti Robert Bunsen 1840-luvulla. Bunsen ja Jöns Jacob Berzelius katsoivat kakodyylioksidin olevan niin kutsutun dimetyyliarsiini- eli kakodyyliradikaalin oksidi. ==Lähteet== Luokka:Arseeniyhdisteet Luokka:Organometalliyhdisteet
Jason Bourne (elokuva)

Jason Bourne on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, jonka on ohjannut Paul Greengrass. Se on Jason Bourne -elokuvasarjan viides osa ja suora jatko-osa vuoden 2012 elokuvalle Medusan perintö. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * * Luokka:Vuoden 2016 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintatrillerit
Jacobina Charlotta Munsterhjelm

Jacobina Charlotta Munsterhjelm (16. huhtikuuta 1786 Hämeenkylän kartano, Elimäki – 1. huhtikuuta 1842 Kurjalan kartano, Hämeenkoski) oli suomalainen kartanonneiti ja päiväkirjan pitäjä. Munsterhjelmin vanhemmat olivat kapteeni, tilanomistaja, valtiopäivämies Anders Gustaf Munsterhjelm (1731–1801) ja Ester Sofia Nohrström (1748–1817). Luettu 7.1.2017. Ruukinpatruuna Anders Nohrström oli hänen isoisä. Munsterhjelm piti päiväkirjaa 13–15-vuotiaana vuosina 1799–1801. Hän kuvasi päiväkirjassaan isänsä omistaman Elimäen Hämeenkylän kartanon vierailuita, juhlia sekä lukemiaan kirjoja. Päiväkirjan alussa Munsterhjelm lukee vielä Katekismusta mutta sitten hän siirtyy kaunokirjallisuuden lukijaksi lukien muun muassa Samuel Richardsonin kirjeromaania Clarissa ja Daniel Defoen Robinson Crusoeta. Lukeminen tapahtui ääneen niin että hän luki joko muille tai kuunteli muiden ääneen lukemista.Lukuhimon synty valistuksen aikana Paremmissa piireissä on aina mennyt mukavasti, Nykypäivä Verkkouutiset 24.7.2016 == Kirjallisuutta == * Jacobina Charlotta Munsterhjelms dagböcker 1799-1801 ; med kommentar och register utg. av Bo Lönnqvist. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 440. Helsingfors 1970 * Työteliäs ja uskollinen : naiset piikoina ja palvelijoina keskiajalta nykypäivään ; luku Piikojen arkea ja juhlaa Hämeenkylän kartanossa noin 1800 ; toimittaneet Marjatta Rahikainen ja Kirsi Vainio-Korhonen. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 1092. Helsinki 2006 ISBN 9517468466 * Kirsi Vainio-Korhonen : Suomen herttuattaren arvoitus : suomalaisia naiskohtaloita 1700-luvulta ; luku Nuoren tytön maailma - Jacobina Charlotta Munsterhjelmin (1786-1842) päiväkirja. Edita, Helsinki 2009 ISBN 9789513754617 * Johanna Ilmakunnas : Joutilaat ja ahkerat. Kirjoituksia 1700-luvun Euroopasta. Siltala, Helsinki 2016 ISBN 9789522343000 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1786 syntyneet Luokka:Vuonna 1842 kuolleet
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1964

Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1964 järjestettiin 15. lokakuuta 1964. Vaaleissa valittiin parlamentin alahuoneen 630 jäsentä. Vaaleissa oli 35 894 054 äänioikeutettua, joista kaikkiaan 27 657 148 eli 77,1 prosenttia kävi äänestämässä.General Election Results 1885-1979 election.demon.co.uk. Viitattu 7.1.2017. == Tausta == Ennen vaaleja konservatiivipuolue oli hallinnut Isoa- Britanniaa 13 vuoden ajan vuoden 1951 vaaleista lähtien. Kuluneella vaalikaudella konservatiivinen hallitus oli kuitenkin kärsinyt puolustusministeri John Profumoon kohdistuneesta skandaalista sekä useista ministerinvaihdoksista. Myös konservatiivipuolueen johtaja oli vaihtunut, kun Alec Douglas-Home oli valittu Harold Macmillanin seuraajaksi. Douglas-Home ei ollut henkilökohtaisesti yhtä suosittu kuin työväenpuolueen johtaja Harold Wilson. Koska Työväenpuolueen vaalivoitto vaikutti todennäköiseltä, konservatiivinen hallitus jätti parlamenttivaalien järjestämisen mahdollisimman myöhäiseen ajankohtaan.1964: Labour scrapes through BBC News 5.4.2005. Viitattu 7.1.2017. == Tulokset == Työväenpuolue voitti parlamenttivaalit täpärästi, kun se sai 12,21 miljoonaa ääntä eli 44,1 prosentin kannatuksen ja 317 parlamenttiedustajaa eli lähes kapeimman mahdollisen parlamenttienemmistön. Konservatiivien äänimäärä oli 12,00 miljoonaa, kannatus 43,4 prosenttia ja edustajamäärä 304. Liberaalipuolue lähes kaksinkertaisti kannatuksensa 11,2 prosenttiin ja sai 3,10 miljoonaa ääntä mutta silti vain 9 parlamenttiedustajaa. Vaalituloksen seurauksena Työväenpuolue muodosti Britannian uuden hallituksen, jota johti pääministeri Wilson. Hallituksen enemmistö oli kuitenkin niin kapea, että uudet vaalit jouduttiin järjestämään jo vuonna 1966. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 1964 Luokka:Vuoden 1964 vaalit
Anders Lorenz Munsterhjelm

Anders Lorentz Munsterhjelm (17. tammikuuta 1803 Arrajoen (Jokelan) kartano, Nastola – 26. heinäkuuta 1893 Hakunilan kartano, Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen everstiluutnantti, tilanomistaja, valtiopäivämies ja Tikkurilan väritehtaan perustaja. Luettu 7.1.2017.Adelsvapen-Wiki : Adliga ätten Munsterhjelm nr 1796, tabell 5 Munsterhjelmin vanhemmat olivat kapteeni Anders Johan Munsterhjelm (1764–1824) ja Vendela Sofia Glansenstierna. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella Turussa 1817. Munsterhjelm kävi Haminan kadettikoulun 1821-1823. Hän oli vänrikkinä venäläisessä Viipurin jalkaväkirykmentissä vuonna 1823 ja sai siirron keisarillisen seurueen palvelukseen ja sen jälkeen pääesikuntaan samana vuonna. Hänestä tuli aliluutnantti 1826, luutnantti 1829 ja kapteeni 1835. Munsterhjelm sai siirron topografikuntaan 1836 ja hän erosi palveluksesta everstiluutnanttina 1840. Munsterhjelm omisti Helsingin pitäjässä sijainneet Hakunilan kartanon ja Tikkurilan kartanon. Vuonna 1862 hän rakennutti Keravanjoen Tikkurilankoskeen öljynpuristamon ja perusti yhtiön nimeltä Dickursby Oljeslageri. Tehdas puristi pellavaöljyä, jota käytettiin pintakäsittelyaineena, sekä keitti siitä vernissaa, jota käytettiin maalien valmistukseen. Tikkurilan rautatieaseman perustaminen 1862 aivan kosken viereen teki paikasta ihanteellisen tehtaalle. Rakennus on sittemmin tunnettu kulttuuritehdas Vernissana. Eri omistajanvaihdosten jälkeen öljypuristamo ja vernissankeittämö päätyi 1885 helsinkiläisen kauppaliikkeen Schildt & Hallbergin omistukseen. Tehtaan toimintaa laajennettiin ja tehostettiin, ja vuosisadan vaihteessa Tikkurilan tehdas oli jo maan hallitseva vernissanvalmistaja. Munsterhjelm osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1863–1864, 1867, 1877–1878 ja 1882. Hän oli myös vuoden 1863 säätyvaltiopäiviä valmistelleen Tammikuun valiokunnan jäsen vuonna 1862.Helsingfors Dagblad no 15, 20.01.1862, sivu 2 Munsterhjelm oli naimisissa 1831–1851 Iitin Perheniemen aateliskartanosta kotoisin olleen Lovisa Charlotta Arnkihlin (1808-1851) kanssa ja 1853–1886 leskikreivitär Fredrika Lovisa De Geer till Tervikin, o.s Fock (k. 1886) kanssa tämän toisessa avioliitossa. Eversti, valtiopäivämies Anders Georg Emil Munsterhjelm oli hänen poikansa ensimmäisestä avioliitosta. Ruukinpatruuna, Strömforsin ruukin omistaja Anders Nohrström oli Munsterhjelmin isoisoisä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1803 syntyneet Luokka:Vuonna 1893 kuolleet
Rauno Sainio

Rauno Sainio (s. 1983) on suomalainen kielenkääntäjä, joka on keskittynyt erityisesti kiinankielisen kaunokirjallisuuden suomentamiseen. Sainio on opiskellut kiinaa muun muassa Jinhuan ja Kunmingin kaupungeissa Kiinassa. Vuonna 2017 järjestetyssä Suomi–Kiina-kulttuurigaalassa Sainio sai tunnustuksen työstään kiinalaisen kirjallisuuden suomentajana. Sainion suomentama Liu Cixinin tieteisromaani Kolmen kappaleen probleema oli ehdolla vuoden 2019 Tähtivaeltaja-palkinnon saajaksi. Vuonna 2021 ehdokkuuden sai myös saman kirjasarjan kolmas osa Kuolema on ikuinen. Sainio oli ehdolla vuoden 2023 Mikael Agricola -palkinnon saajaksi Chi Zijianin romaanin Puolikuu suomennoksesta. Sainiolle myönnettiin vuonna 2020 puolivuotinen valtion taiteilija-apuraha. Vuonna 2023 hänelle myönnettiin yksivuotinen taiteilija- apuraha. == Suomennokset == * Han Han: Kolme porttia (Basam Books, 2014) * Murong Xuecun: Unohda minut tänä yönä, Chengdu (Basam Books, 2015) * Yu Hua: Elämänkaari (Aula & Co, 2016) * Mai Jia: Koodinmurtaja (Aula & Co, 2017) * Yu Hua: Xu Sanguanin elämä ja verikaupat (Aula & Co, 2017) * Mai Jia: Pimeä voima (Aula & Co, 2018) *Liu Cixin: Kolmen kappaleen probleema (Aula & Co, 2018) * Yu Hua: Kiina kymmenellä sanalla (Aula & Co, 2019) *Liu Cixin: Synkkä metsä (Aula & Co, 2019) *A Yi: Täydellinen rikos (Aula & Co, 2020) *Liu Cixin: Kuolema on ikuinen (Aula & Co, 2020) *Fang Fang: Kun kaupunki suljettiin: Wuhanin kohtalonhetket (Into, 2021) *Ge Fei: Näkymättömyysviitta (Aula & Co, 2021) *Chen Qiufan: Jättömaa (Aula & Co, 2021) * *Liu Cixin: Pallosalama. Aula & Co, 2022. ISBN 978-952-364-264-5. *Sanmao: Tarinoita Saharasta. Aula & Co, 2023. ISBN 978-952-364-320-8 *Liu Cixin: Muurahaisia ja dinosauruksia. Aula & Co, 2023. ISBN 978-952-364-361-1 *Shen Yang: Enemmän kuin yksi lapsi. Into, 2023. ISBN 978-952-393-059-9 *Chi Ta-wei: Kalvot. Hertta Kustannus, 2024. ISBN 978-952-406-036-3 *Kevin Chen: Aavekaupunki. Aula & Co, 2024. ISBN 978-952-364-442-7 *Xiao Hong: Hulanjoen tarinat. Punos-kustannus, 2024. ISBN 978-952-756-602-2 *Xi Xi: Minun kaupunkini. Aula & Co, 2024. ISBN 978-952-364-503-5 *Baoshu: Täydellinen uusi maailma. Aula & Co, 2025. ISBN 978-952-364-0 === Novelli === * Liu Cixin: "Ihmiselämä" (Tähtivaeltaja 2/2018) == Lähteet == Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Salomonsaaret kesäolympialaisissa 2004

Salomonsaaret osallistui Ateenan kesäolympialaisiin vuonna 2004 kahden urheilijan joukkueella. Maan molemmat urheilijat osallistuivat yleisurheiluun. Heistä maan lipunkantajana avajaisissa toimi pikajuoksija Francois Manioru. Kumpikaan heistä ei saavuttanut mitalia, joten Salomonsaarten mitalitili olympialaisissa jäi avaamatta. == Joukkue == === Yleisurheilu === *Francois Manioru - Miesten 100 metrin juoksu *Jenny Kani - Naisten 100 metrin juoksu == Lähteet == Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 2004 Luokka:Salomoninsaaret olympialaisissa
Augusta af Heurlin

Augusta Helena af Heurlin (o.s. Bergbom; 6. tammikuuta 1847 Vaasa – 3. syyskuuta 1918 Helsinki) Viitattu 13.3.2021. oli suomalainen järjestöaktiivi 1900-luvun vaihteen molemmin puolin.Helena Syrjälä (1883–1966), teoksessa Eija Jämbäck:Naiset valistuksen virittäjinä. Konkordia-liitto viitattu 6.1.2017 s. 30–34 Af Heurlinin vanhemmat olivat senaattori Johan Erik Bergbom ja Fredrika Juliana Roschier. Hänen sisaruksiaan olivat Kansallisteatterin perustajat Kaarlo ja Emilie Bergbom sekä senaattori Ossian Wuorenheimo. Augusta af Heurlinin puolisona oli vuodesta 1871 kirjapainonomistaja Lars Oskar Wilhelm af Heurlin, joka kuitenkin kuoli jo neljä vuotta myöhemmin. Heidän kolme lastaan olivat pankinjohtaja Lauri af Heurlin, laulunopettaja Paula af Heurlin ja valtiopäivämies Maunu af Heurlin. Heurlin liittyi 1880-luvulla Suomen Naisyhdistykseen ja johti Naisyhdistyksen vuonna 1900 perustamaa valmistavaa ammattikoulua. Hän oli vuonna 1911 kutsumassa eri naisyhdistyksiä perustamaan Suomen Naisten Kansallisliittoa. Hän toimi Raittiuden Ystävien keskushallituksessa vuosina 1886–1887 ja oli organisoimassa ensimmäisten eduskuntavaalien yhteydessä järjestettyä keräystä, jonka tuotto suunnattiin keuhkotautiparantoloiden rakentamiseen. Keräys toteutettiin Raittiuden Ystävien nimissä. Kun keräys onnistui, sen varojen käytöstä ja kasvattamisesta huolehtimaan perustettiin ”Toimikunta vähävaraisten keuhkotautisten hyväksi” -järjestö, jonka jäsenenä af Heurlin toimi 1907–1918. Vuonna 1905 Heurlin perusti Koulukeittoyhdistyksen huolehtimaan, että kansakoululaisille pyrittäisiin tarjoamaan koulussa lämmin keitto, sillä varsinkin syrjäseutujen lapsilla oli pitkien koulumatkojen vuoksi vaikeuksia. Heurlinin täyttäessä 70 vuotta 1917 hänen kunniakseen vietettiin kansalaisjuhla ja perustettiin hänen nimeään kantava rahasto. Heurlin lahjoitti varat Koulukeittoyhdistykselle. Yhdistyksen toiminnan hiipuessa varat siirtyivät 1923 Suomalaiselle Konkordia- liitolle ja vuonna 1955 rahasto yhdistettiin Paula af Heurlinin rahastoon. Af Heurlinin koti Helsingissä osoitteessa Yrjönkatu 13 tunnettiin 1800-luvun lopulla Suomalaisen Puolueen johtajien kokoontumispaikkana. == Lähteet == Luokka:Hyväntekeväisyyden harjoittajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet