EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hyvinkään musiikkiopisto

Hyvinkään musiikkiopisto on Hyvinkään ydinkeskustassa rautatieaseman vieressä sijaitseva musiikkiopisto, joka on perustettu vuonna 1957.https://www.hymo.fi/opiston-esittely/ Siellä opiskelee noin 700 musiikinopiskelijaa.https://www.visithyvinkaa.fi/fi- FI/page/5cf654e006ab8b0d1b49901e Musiikkiopistossa on mahdollista opiskella alttotorven, alttoviulun, baritonitorven, cembalon, fagotin, harmonikan, harpun, huilun, kitaran, klarinetin, kontrabasson, käyrätorven, lyömäsoittimien, nokkahuilun, oboen, pasuunan, pianon, saksofonin, trumpetin, tuuban ja viulun soittoa sekä laulua. Musiikkiopiston funkkistyyliä edustava Väinö Vähäkallion suunnittelema rakennus on valmistunut vuonna 1936. Aluksi siinä toimi Kansallis-Osake-Pankki. Musiikkiopisto muutti tiloihin vuonna 1974.http://www.hyvinkaakuvat.com/paikkasivut/keskusaukio.htm Vuonna 2017 Hyvinkään toimialajohtaja ilmoitti, että musiikkiopiston rakennus suojellaan ainakin sen ulkosivun osalta.https://www.aamuposti.fi/paikalliset/1632986 Rakennuksen takapihalla sijaitsee Suomen vanhimpiin asemanpuistoihin kuuluva Rautatieaseman puisto. == Lähteet == Luokka:Hyvinkään oppilaitokset Luokka:Suomalaiset musiikkialan oppilaitokset Luokka:Hyvinkään kulttuuri
Kymppitalo

Kymppitalo on Hyvinkään keskustassa osoitteessa Uudenmaankatu 2 sijaitseva 10-kerroksinen tornitalo, joka valmistui vuonna 1964. Se on yhä Hyvinkään korkein asuinkäyttöön tarkoitettu rakennus ja sen korkeus on noin 45 metriä. Kymppitalon rakennuttivat Työväen opintorahasto ja Helsingin työväen säästöpankki.Kymppitalo rakennusvaiheessa Finna Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Martti Välikangas.Keskusaukio rakennuksineen Hyvinkää kuvat Rakennuksessa on 63 huoneistoaKymppitalo Hyvinkää 1964 Muurari Salminen ja sen kivijalassa on liiketiloja. ==Lähteet== Luokka:Hyvinkään rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen tornitalot
Arena (Hyvinkää)

Arena (alk. Hyvinkään Elävien Kuvien Teatteri, ruots. Hyvinge Lefvande Bilders Teater) oli elokuvateatteri Hyvinkään Siltakadulla. Elokuvateatteri aloitti toimintansa vuonna 1914 ja elokuvatoimintaa puurakennuksessa oli vuoteen 1985 asti, jolloin Hyvinkään kaupunki osti sen.https://www.hs.fi/kaupunki/hyvinkaa/art-2000006242818.html Hyvinkään Elävien Kuvien Teatterin toiminta alkoi kuitenkin jo vuonna 1908, ja Arenan rakennukseen teatteri muutti sen valmistuttua. https://www.hs.fi/kaupunki/hyvinkaa/art-2000006221835.html Arena-nimen elokuvateatteri sai jo vuonna 1925. Rakennuksessa oli alkuperäisiä taiteilija Jalmari Ruokokosken seinämaalauksia,https://www.hyvinkaa.fi/kaupunki-ja- hallinto/hyvinkaatietoa/historia/elokuvateatteri-arena/ jotka irrotettiin, konservoitiin ja siirrettiin Hyvinkään kaupungintaloon vuonna 2011. Arenan puurakennuksen rakennutti liikemies Kalle Saukkonen arkkitehti Oskari Kirkkarin piirustusten perusteella.https://www.hyvinkaakuvat.com/paikkasivut/siltakatu.htm Arena oli yksi Suomen ensimmäisistä maaseudulle perustetuista elokuvateattereista ja yhä nykyään olemassa oleva Arenan rakennus on eräs vanhimmista säilyneistä tällaisten elokuvateattereiden edustajista Suomessa. Vuodesta 2007 alkaen Arenan rakennus on ollut yksityisomistuksessa.https://www.aamuposti.fi/paikalliset/3592997 ==Lähteet== Luokka:Hyvinkään rakennukset ja rakennelmat Luokka:Hyvinkään elokuvateatterit Luokka:Suomen entiset elokuvateatterit
Kinoma

Kinoma on elokuvateatteri Hyvinkäällä. Se oli Hyvinkään kolmas elokuvateatteri sitten vuonna 1914 perustetun Arenan ja sodissa tuhoutuneen elokuvateatteri Harjulan.https://www.hs.fi/kaupunki/hyvinkaa/art-2000006221835.html Kinoma perustettiin vuonna 1955 ja se on toiminut siitä asti samoissa tiloissa osoitteessa Ahdenkallionkatu 3.https://hyvleffat.fi/tilat-ja- ravintola/https://www.hyvinkaa.fi/kulttuuri-ja-vapaa-aika/kulttuuri/teatteri- ja-elokuvat/ Kinoma on tehnyt yhteistyötä hyvinkääläisen Red Carpet -festari -elokuvafestivaalin kanssa. Vuonna 2014 ilmestyi elokuvateatterin historiaa käsitellyt Seija-Riitta Laakson kirjoittama kirja Kinoman tyttö. Kinoman läheisyydessä toimii myös elokuvateatteri Julia. ==Lähteet== Luokka:Hyvinkään rakennukset ja rakennelmat Luokka:Hyvinkään elokuvateatterit
Koneen hissitorni

Koneen hissitorni on Kone Oyj:n hissien testaukseen rakennuttama hissitorni Hyvinkäällä, Uudellamaalla. Se valmistui vuonna 1976 Hiiltomon teollisuusalueelle ja sen korkeus on 68 metriähttps://www.kone.com/fi/yhtio/historia/ tai 72 metriä lähteestä riippuen. Hissitorni kuuluu Hyvinkään tärkeimpiin maamerkkeihin ja se näkyy selvästi muun muassa Hyvinkään ohittavalta valtatie 3:lta. Tornin juurella sijaitsevat Koneen Hyvinkään tehtaat ja Konecranesin Hyvinkään toimipiste. Hissitorni on välillä valaistu eri värein, esimerkiksi siniseksi. Sitä käytetään erilaisten hissimekanismien testaamiseen; vuonna 2014 siellä testattiin muun muassa hiilikuituköyttä. ==Lähteet== Luokka:Hyvinkään rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen tornit
Gamalejan mikrobiologian ja epidemologian tutkimusinstituutti

Gamalejan mikrobiologian ja epidemologian tutkimusinstituutti (Gamaleja- instituutti, ) on Venäjän terveysministeriön alaisuudessa toimiva lääketieteellinen tutkimuslaitos. Instituutti on perustettu vuonna 1891 F. M. Blumenthalin yksityiseksi kemiallis-mikroskooppiseksi ja bakteriologiseksi toimistoksi. Se otettiin 1919 valtion haltuun ja siitä luotiin terveyden kansankomissariaatin bakteriologinen instituutti. Sodan alkaessa sivutoimipisteitä perustettiin Alma-Ataan ja Sverdlovskiin sekä Kazaniin. Instituutti nimettiin 1949 Nikolai Gamalejan mukaan. Laitos sai 1966 Punalipun työn kunniamerkin. Laitos tuli tunnetuksi kun se 2020 kehitti ensimmäisen COVID-19-rokotteen, jota markkinoidaan nimellä "Sputnik V". Luokka:Venäjän tutkimuslaitokset
Georg Höij

Georg Nikolai Höij (22. syyskuuta 1885 Porin maalaiskunta – 13. maaliskuuta 1951 Lauritsala) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Höij'n vanhemmat olivat ahtaaja, lautatarhan esimies Per Höij ja Krist Jansson ja puoliso vuodesta 1914 Saima Adolfina Saastamoinen. Höij perehtyi puutavara-alaan käytännössä, työskennellen useissa eri yrityksissä ja tehtävissä. Vuorineuvos Jacob von Julinin ja tämän pojan Jacob von Julinin johtaman Kaukaan Tehtaan omistamalla Kaukaan sahalla Lauritsalassa hän työskenteli kuitenkin pitkään, saatuaan sen isännöitsijänä johtoonsa vuonna 1922. Saha oli maan suurimpia ja Höij kehitti sitä tarmokkaasti. Hän johti sahaa lähes kolmekymmentä vuotta, mutta toimi yhtiössä samalla muissakin tehtävissä. Höij oli aikanaan Suomen kokeneimpia ja tunnetuimpia puutavara- alan asiantuntijoita, joka osallistui monin eri tavoin alan kehittämiseen. Hän vaikutti samalla myös paitsi Kaukaan Tehtaan hankinta- ja kuljetusjärjestelyihin, myös laajemmin maa- ja meriliikenteen kehittämiseen Itä-Suomessa, kuten esimerkiksi ahtaukseen Uuraan satamassa. Teollisuusneuvoksen arvonimen Höij sai vuonna 1948. Höij oli keskeisesti mukana myöskin siinä, että Lappeen kunnan Lauritsalan suunnan alueista muodostettiin erillinen Lauritsalan kauppala vuonna 1932. Hän toimi sittemmin sekä Lauritsalan kauppalanvaltuuston että -hallituksen jäsenenä ja osallistui laajemmin Lappeenrannan seudun kehittämiseen, koskien muun muassa Saimaan kanavan käyttöä.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 16.3.1951, s. 7. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Ivan Volodin

Ivan Aleksandrovitš Volodin (, s. 11. syyskuuta 1997 Angarsk) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa KHL-seura Vitjaz Podolskia. == Ura == Volodin pelasi kausina 2014–2015 ja 2015–2016 MHL- sarjassa SKA-1946:n joukkueessa. Kaudella 2016–2017 hän pelasi 15 ottelua SKA-1946:n riveissä ja 19 ottelua VHL-seura SKA-Nevan riveissä. Seuraavalla kaudella Volodin pelasi suurimmaksi osaksi SKA Pietarin edellä mainituissa farmijoukkueissa, mutta debytoi myös Pietarin KHL-joukkueessa 27\. helmikuuta 2018 Helsingin Jokereita vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.33 minuuttia ja laukoi yhden laukauksen maalia kohti. Kaksi seuraavaa kautta Volodin edusti SKA-Nevaa. Kaudella 2020–2021 Volodin pelasi 17 VHL-ottelua SKA-Nevassa ja 5 KHL-ottelua SKA Pietarissa, kunnes hän siirtyi kesken kauden KHL-seura HK Sotšin joukkueeseen. Kaudeksi 2021–2022 Volodin siirtyi yksivuotisella sopimuksella Vitjaz Podolskiin. == Tilastot == 2014–2015 SKA-1946 MHL 47 9 3 12 36 19 4 1 5 12 2015–2016 SKA-1946 MHL 39 13 10 23 51 3 0 0 0 2 2016–2017 SKA-Neva VHL 19 0 0 0 4 2 0 0 0 0 SKA-1946 MHL 15 6 6 12 27 9 2 4 6 8 2017–2018 SKA Pietari KHL 1 0 0 0 0 – – – – – SKA-Neva VHL 34 6 7 13 12 14 0 0 0 14 SKA-1946 MHL 29 8 8 16 33 4 0 0 0 4 2018–2019 SKA-Neva VHL 45 14 8 22 16 12 2 3 5 8 2019–2020 SKA-Neva VHL 27 1 7 8 14 10 3 1 4 6 2020–2021 SKA Pietari KHL 5 1 2 3 0 – – – – – HK Sotši KHL 18 3 3 6 27 – – – – – SKA-Neva VHL 17 4 2 6 0 – – – – – 2 kautta yhteensä KHL 24 4 5 9 27 – – – – – == Lähteet == Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Champeau-en-Morvan

Champeau-en-Morvan on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 54 kilometriä Montbardin kaupungista etelään. Saint-Légerin kylässä on 1000-luvulta peräisin oleva seurakuntakirkko, joka rakennettiin uudelleen 1800-luvulla. Se on tyyliltään romaaninen, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1860. Vuoteen 1911 saakka kunnan keskus oli siellä, ja kunnan nimi oli tuolloin Saint-Léger-des-Fourches. Tämä kylä oli saanut nimensä piispa Saint Légeristä, sekä naapurikylä Fourchesin nimestä, minne piispat pystyttivät hirsipuut, joita Ranskassa kutsutaan nimellä Fourches patibulaires. Uudesta kunnan keskustasta oli pitkä kirkkomatka, joten vuonna 1913 Champeaun kylään rakennettiin kappeli. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Melodi Grand Prix 2015

Melodi Grand Prix 2015 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 2015 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin noin 800 kappaletta. Niistä raati, johon kuuluivat Melodi Grand Prix'in tuottaja Vivi Stenberg, radiojuontaja ja musiikkituottaja Marie Komissar, muusikko ja radiojuontaja Tarjei Strøm ja Music Norway -säätiön johtaja Kathrine Synnes Finnskog, valitsi 11 kappaletta finaaliin. Finaali pidettiin 14. maaliskuuta Oslo Spektrum -areenalla. Voittajan valitsivat puhelinäänestäjät kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät äänestivät neljä kappaletta toiselle kierrokselle, jossa voittaja äänestettiin. Kilpailun voitti duo Mørland & Debrah Scarlett kappaleella A Monster Like Me. Finaali keräsi 1 250 000 katsojaa. ==Tulos== ===Ensimmäinen kierros=== :Esiintymisjärjestys, toiselle kierrokselle päässeet värjätty, ensimmäisen kierroksen tarkempaa tulosta ei julkaistu. Numero Artisti Kappale Lauluntekijä(t) Tulos 1 Erlend Bratland "Thunderstruck" Joy Deb, Linnea Deb, Erlend Bratland Toinen kierros 2 Raylee "Louder" Andreas Stone Johansson, Ricky Hanley Putosi 3 Tor & Bettan "All Over the World" Are Selheim, Tor Endresen Toinen kierros 4 Jenny Langlo "Next To You" Jenny Langlo, Robin Lynch, Niklas Olovson Putosi 5 Ira Konstantinidis "We Don't Worry" Øyvind Blikstad, Bjarte Giske, Ali Pirzad, Julie Bergan Putosi 6 Contrazt "Heaven" Jan Lysdahl, Jacob Launbjerg Putosi 7 Marie Klåpbakken "Ta meg tilbake" Marie Klåpbakken, Linn Hege Sagen, Olav Tronsmoen Putosi 8 Staysman & Lazz "En godt stekt pizza" Stian Thorbjørnsen, Petter Kristiansen, Lars Erik Blokkhus, Jesper Borgen, Magnus Clausen Toinen kierros 9 Mørland & Debrah Scarlett "A Monster Like Me" Kjetil Mørland Toinen kierros 10 Alexandra Joner "Cinderella" Erik Smaaland, Kristoffer Tømmerbakke, Thea Oskarsen Putosi 11 Karin Park "Human Beings" Karin Park, Guy Chambers Putosi ===Toinen kierros=== Numero Artisti Kappale Itä-Norja Pohjois-Norja Keski-Norja Etelä- Norja Länsi-Norja Yht. Sija 1 Tor & Bettan "All Over the World" 19 834 5 222 4 670 5 574 8 386 43 686 4 2 Staysman & Lazz "En godt stekt pizza" 49 068 5 392 3 595 7 010 4 134 69 199 3 3 Mørland & Debrah Scarlett "A Monster Like Me" 47 303 7 778 7 013 17 340 9 435 88 869 1 4 Erlend Bratland "Thunderstruck" 37 334 8 504 7 161 10 816 21 558 85 373 2 ==Lähteet== *https://escnorge.no/mgp-2015/ *https://eurovisionworld.com/national/norway/melodi-grand-prix-2015 *http://natfinals.50webs.com/10s_20s/Norway2015.html ==Aiheesta muualla== *Koko karsintafinaali NRK:n sivuilla Luokka:Eurovision laulukilpailu 2015 Luokka:Melodi Grand Prix
Hired Guns

Hired Guns on DMA Designin kehittämä ja Psygnosis-yhtiön julkaisema toimintaroolipeli. Peli on julkaistu vuonna Amigalle ja DOSille. == Pelaaminen == Pelaaja ohjaa neljää palkkasoturia, jotka on houkuteltu ansaan. Pelinäyttö on jaettu neljään osaan eri hahmojen näkymää varten. Hahmot liikkuvat luolastoroolipelien tapaan ruudukossa ja liikkuvat toisistaan riippumatta. Peliä voi pelata useampi pelaaja samaan aikaan kukin ohjaamalla yhtä tai useampaa hahmoa tai yksi pelaaja asettamalla hahmot seuraamaan toisiaan. Pelaajat voivat käyttää hiirtä, joystickia tai näppäimistöä ohjaamiseen: kahden pelaajan tapauksessa molemmat voivat käyttää hiirtä kahden hahmon ohjaamiseen. Tasoissa on merkittävästi korkeuseroja ja pelaajan on kuljettava veden alla päästäkseen tietyille alueille, mutta kaikki välineet eivät kestä vettä. Pelin äänet muodostavat merkittävän osan tunnelmaa. == Vastaanotto == Peli on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 95%. Peli on saanut CU Amiga -lehden arvostelussa arvosanaksi 91%. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Pelin ohjekirja * GameFAQs-sivustolla Luokka:Vuoden 1993 videopelit Luokka:Amiga-pelit Luokka:DOS-pelit
Karin Smirnoff (ruotsalainen kirjailija)

Karin Smirnoff (s. 1964) on ruotsalainen kirjailija. Smirnoff on käynyt Lundin yliopiston kirjoittajakoulun. Vuonna 2018 ilmestyi Smirnoffin esikoisteos Lähdin veljen luo, joka oli August-palkintoehdokkaana. Se on ensimmäinen osa Jana Kippo -trilogiassa. Trilogia on myynyt Ruotsissa yli puoli miljoonaa kappaletta ja siitä on tekeillä televisiosarja. Joulukuussa 2021 ilmoitettiin Smirnoffin jatkavan edesmenneen Stieg Larssonin Millennium-sarjaa, johon aiemmin kirjoitti kolme uutta teosta David Lagercrantz. Vuonna 2020 Smirnoff sai Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinnon. ==Teokset== * * * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Karin Smirnoff Polaris-kustantamon sivuilla * Knuuti, Samuli: Kirjailija Karin Smirnoff: "Pohjoinen on aina myyttinen suunta, yhtä lailla taiteessa kuin tosielämässäkin” Apu.fi/Image. 6.9.2021. * Svaetichin, Kia: Författaren Karin Smirnoff: “Jag har utvecklat ett eget språk i mina romaner som jag kallar för kippospråket” Svenska Yle. 16.5.2020. Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dompierre-en-Morvan

Dompierre-en-Morvan on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 34 kilometriä Montbardin kaupungista etelään. Kunnan keskustassa oleva romaaninen Saint-Pierren kirkko on peräisin 1100-luvulta. Kirkossa on alkuperäinen kuori. Kirkon laiva on 1500-luvulta ja kellotorni 1700-luvulta. Lasimaalaukset ovat peräisin 1300-luvulta. Kunnan alueella oleva linna Château de Villars on rakennettu uudelleen vuonna 1767. Se on tyyliltään klassinen suorakaiteen muotoinen rakennus. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Taivas on täynnä (Teleksin albumi)

Taivas on täynnä on suomalaisen popyhtye Teleksin kolmas albumi, joka julkaistiin 4. syyskuuta 2006. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Teleksin albumit
Kotimatkalla

Kotimatkalla on suomalaisen popyhtye Teleksin neljäs albumi, joka julkaistiin 28. helmikuuta 2011. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2011 albumit Luokka:Teleksin albumit
Heidi Mäkinen

Heidi Mäkinen (s. 28. huhtikuuta 1956 Kiuruvesi) on suomalainen kirjailija, reumatologian erikoislääkäri ja lääketieteen tohtori.https://www.aamulehti.fi/kulttuuri/art-2000007457249.html Mäkinen toimi viimeksi reumatologian apulaisylilääkärinä Tampereen yliopistollisen sairaalan reumatologian yksikössä, josta hän jäi eläkkeelle 2019.https://areena.yle.fi/audio/1-4175432 Hän väitteli nivelreuman aktiivisuusmittareista ja remissiokriteereistä 2008.http://www.oppi.uef.fi/uku/vaitokset/vaitokset/2008/ISBN978-951-27-1161-1hmakinen.htm.html Kirjoittamista Mäkinen on opiskellut Viita-akatemiassa ja Oriveden opiston kursseilla.https://www.karisto.fi/sivu/kirjailijat/makinen-heidi Mäkisen kaunokirjallinen tuotanto sisältää kolme Kariston julkaisemaa teosta. Esikoisromaani Ei saa mennä ulos saunaiholla julkaistiin 2016 ja Ei saa elvyttää 2020. https://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/http%253A%252F%252Fdata.kirjasampo.fi%252Factor_M%2525C3%2525A4kinen%25252C%252BHeidi Vuonna 2023 julkaistu Kuura ja karkaileva isomummo on Mäkisen ensimmäinen lasten- ja nuortenkirja. Kirjan on kuvittanut Marja Siira. https://www.karisto.fi/sivu/tekijat/siira-marja Mäkinen on päivittänyt suosittua Ei saa mennä ulos saunaiholla -blogiaan vuodesta 2008 lähtien. http://jagfickfeeling.blogspot.com/ Mäkinen on asunut Tampereella vuodesta 2007 ja on kahden aikuisen lapsen äiti. == Teokset == *Ei saa mennä ulos saunaiholla. Karisto, 2016. ISBN 9789512361908. *Ei saa elvyttää. Karisto, 2020. ISBN 9789512367016. *Kuura ja karkaileva isomummo. Karisto, 2023. ISBN 9789511467502. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Heidi Mäkisen Ei saa mennä ulos saunaiholla -blogi. * Heidi Mäkinen radio-ohjelmassa Kuusi kuvaa (2017) Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset bloginpitäjät Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jurmo (albumi)

Jurmo on suomalaisen popyhtye Teleksin viides albumi, joka julkaistiin 4. lokakuuta 2013. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Teleksin albumit
Onnen kaava

Onnen kaava on suomalaisen popyhtye Teleksin kuudes albumi, joka julkaistiin 28. helmikuuta 2020. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Teleksin albumit
Juillenay

Juillenay on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche- Comtén alueella. Se sijaitsee noin 36 kilometriä Montbardin kaupungista etelään. Kunnan keskustassa on 1400-luvun lopulta peräisin oleva kiviristi, joka on merkkinä vanhasta Burgundin ja Nivernais'n välisestä rajasta. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Lauralee Bell

Lauralee Bell Martin (s. 22. joulukuuta 1968 Chicago) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan televisiosarjasta Tunteita ja tuoksuja. Lauralee Bellin vanhemmat William J. Bell ja Lee Phillip Bell loivat Tunteita ja tuoksuja -sarjan. Lauralee esiintyi siinä ensimmäisen kerran jo 9-vuotiaana. Vuonna 1983 hän alkoi näytellä sarjassa Cricket Blair -nimistä nuorta mallia, josta myöhemmin tuli asianajaja. Nykyään hänen hahmonsa tunnetaan nimellä Christine Blair Williams. Lauralee Bell on saanut roolityöstään parhaan naissivuosan Daytime Emmy -palkintoehdokkuuden vuonna 2016. Bell on myös vieraillut televisiosarjoissa Castle, C.S.I. Miami, Diagnoosi: Murha ja Walker, Texasista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Green on Red

Green on Red oli yhdysvaltalainen yhtye, jonka tyylilajeihin kuuluivat indie rock, desert rock ja vaihtoehtoinen country rock. Se sai alkunsa 1970-luvun lopulla Arizonan Tucsonissa The Serfers -nimellä. Yhtye vaihtoi nimensä Green on Rediksi vuonna 1980 muuttaessaan Los Angelesiin. Green on Red julkaisi kahden EP-levyn jälkeen esikoisalbuminsa Gravity Talks vuonna 1983. Yhtyeeseen kuuluivat tuolloin vokalisti-kitaristi Dan Stuart, kosketinsoittaja Chris Cacavas, basisti Jack Waterson ja rumpali Alex MacNicol. Vuonna 1985 ilmestyneellä toisella albumilla Gas Food Lodging oli mukaan liittynyt myös kitaristi Chuck Prophet, ja vuonna 1987 ilmestyneellä albumilla The Killer Inside Me oli rumpalina MacNicolin korvannut Keith Mitchell. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset yhtyeet
Ollie Hopnoodle’s Haven of Bliss

Ollie Hopnoodle’s Haven of Bliss on suoraan televisiolevitykseen tuotettu komediaelokuva, joka ensiesitettiin Disney Channelilla 1988. Sen on ohjannut Dick Bartlett. ==Lähteet== Luokka:Disney Channelin elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1988 yhdysvaltalaiset elokuvat
La Motte-Ternant

La Motte-Ternant on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Sereinjoen varrella, noin 42 kilometriä Montbardin kaupungista etelään. Kunnan alemmassa keskustassa on vanha 1200-luvun linna Chateau de la Motte-Ternant. Linnasta on enää jäljellä rauniot. Ranskan kuningas Ludvig XI tuhosi linnan vuonna 1478, mutta se rakennettiin uudelleen 1500-luvulla. Linna kuitenkin purettiin lopullisesti Ranskan suuren vallankumouksen jälkeen vuonna 1793. Ylhäällä mäen päällä, keskellä hautausmaata, sijaitsee 1100-luvun lopulta peräisin oleva ja 1300-luvulla kunnostettu Saint-Martinin kirkko. Sen paikalla on ollut karolingien pieni basilika. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Koiran vuosi (Roope Salmisen & Koirien albumi)

Koiran vuosi on suomalaisen Roope Salminen & Koirat -yhtyeen 25. lokakuuta 2019 julkaistu toinen studioalbumi. Levynjulkaisukeikka oli Helsingin Tavastialla 26. lokakuuta 2019. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 albumit
K-Lataus

K-Lataus on Keskon vuonna 2018 perustama sähköautojen latauspalvelu, jonka latausasemat toimivat K-kauppojen yhteydessä. Latauksen hinnoittelu perustuu ladattun sähkömäärään (kWh), ei latausaikaan. Verkostoon kuuluu lähes 300 asemaa, joilla on yli 550 pikalatauspistettä ja yli 950 peruslatauspistettä. == Lähteet == Luokka:Sähköautot Luokka:K-ryhmä
La Roche-en-Brenil

La Roche-en-Brenil on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 38 kilometriä Montbardin kaupungista etelään. Kunnan alueella oleva linna Château de La Roche-en-Brenil on rakennettu 1300-luvulla. Vuodesta 1716 lähtien se on ollut yksityinen asuinrakennus. Vuonna 1841 kirjailija ja katolinen johtaja Charles de Montalembert osti linnan, ja hänen sukunsa edelleen omistaa sen. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Luettelo Suomen virallisen albumilistan ykkösistä vuonna 2022

Tämä on luettelo Suomen virallisen albumilistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä albumeista ja niiden esittäjistä vuonna 2022. Viikko Artisti(t) Albumi Levy-yhtiö(t) 1 Haloo Helsinki! Älä pelkää elämää Vallila Music House / Sony 2 The Weeknd Dawn FM XO / Republic 3 The Weeknd Dawn FM XO / Republic 4 Battle Beast Circus of Doom Ada UK / Warner 5 Måneskin Teatro d’ira: Vol. I RCA / Sony 6 Huora Älä luovuta Backstage 7 Amorphis Halo Atomic Fire 8 Amorphis Halo Atomic Fire 9 Diablo When All the Rivers Are Silent Sakara / Goodtogo 10 Sabaton The War To End All Wars Nuclear Blast / Believe 11 Ghost Impera Universal 12 Stray Kids Oddinary Republic / Ingrooves 13 Viivi Parisuhdehautausmaa Capitol Finland / Universal 14 J. Karjalainen Soulavaris Warner 15 J. Karjalainen Soulavaris Warner 16 Pehmoaino Kaukana kotoa Sony 17 Pehmoaino Kaukana kotoa Sony 18 Rammstein Zeit Universal 19 Rammstein Zeit Universal 20 Kendrick Lamar Mr. Morale & the Big Steppers Pglang / Top Dawg / Aftermath 21 Harry Styles Harry's House Columbia / Sony 22 Harry Styles Harry's House Columbia / Sony 23 Harry Styles Harry's House Columbia / Sony 24 BTS Proof Big Hit / Isolation / Ingrooves 25 Harry Styles Harry's House Columbia / Sony 26 Harry Styles Harry's House Columbia / Sony 27 Harry Styles Harry's House Columbia / Sony 28 Blind Channel Lifestyles of the Sick & Dangerous Century Media / Sony 29 Blind Channel Lifestyles of the Sick & Dangerous Century Media / Sony 30 Harry Styles Harry's House Columbia / Sony 31 Sentenced The Urn – Complete Studio Recordings Lipposen Levy ja Kasetti 32 Apulanta Aivan kuin kaikki muutkin Levy-yhtiö / Playground 33 Arch Enemy Deceivers Century Media / Sony 34 Five Finger Death Punch AfterLife Better Noise 35 Etta Tykkäät kummiski Warner 36 Megadeth The Sick, the Dying and the Dead AG / Universal 37 Fabe Ongelmalapsi Epic / Sony 38 Lauri Tähkä Kaikella on tarkoitus Warner 39 Stratovarius Survive EarMUSIC / Playground 40 Samu Haber Pelastetaan maailma Capitol Finland 41 JVG Mun tapa pelata Warner / PME 42 Apulanta Sielun kaltainen tuote Apulanta Oy / Playground 43 Taylor Swift Midnights Republic / Universal 44 Taylor Swift Midnights Republic / Universal 45 Gettomasa Vastustamaton PME 46 Gettomasa Vastustamaton PME 47 Gettomasa Vastustamaton PME 48 Gettomasa Vastustamaton PME 49 Gettomasa Vastustamaton PME 50 Costi Limbo PME 51 Costi Limbo PME 52 Costi Limbo PME ==Katso myös== * Luettelo musiikkilistoista == Lähteet == * Musiikkituottajat → Tilastot → Suomen virallinen lista → Albumit 2022 Albumilista 2022
Väinö Ikonen (teollisuusneuvos)

Väinö Kustaa Ikonen (17. helmikuuta 1898 Ruokolahti – 2. heinäkuuta 1988 Lahti) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Ikosen vanhemmat olivat kauppias Kalle Kustaa Ikonen ja Albertina Pylkkänen ja puoliso 1927–1963 käsityökoulun johtaja Martta Mathilda Berg. Lappeenrannassa 1918 ylioppilaaksi tullut Ikonen valmistui sähkötekniikan alan diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1923 ja työskenteli sitten kolme vuotta Yhdysvalloissa General Electricin ja Westinghousen palveluksessa. Suomeen 1927 palattuaan Ikonen meni töihin Valtionrautateiden konepajalle Viipuriin, mutta siirtyi jo seuraavana vuonna käyttöinsinööriksi vaneria valmistaneen Oy Suolahden Tehtaiden palvelukseen Suolahdelle. Sieltä hän meni vuoden 1934 lopussa Laatokan Puu -yhtiön teknilliseksi johtajaksi Lahdenpohjaan, mutta palasi vajaan vuoden kuluttua takaisin Suolahden Tehtaille, nyt tehtaan isännöitsijäksi. Ikonen johti vuonna 1942 osaksi Rauma-Raahea tullutta ja vuonna 1952 Rauma-Repolaan liitettyä vaneritehdasta aina vuoteen 1964 asti. Hän sai Rauma-Repolan johtajiston edustajana vuonna 1958 vastuulleen paitsi yhtiön vaneriteollisuuden, myös sen Päijänteen alueella sijaineet muut toiminnot. Paikallisjohtajan tehtävät 1964 jätettyään hän toimi vielä lyhyen aikaa yhtiön pääkonttorissa Helsingissä, kunnes jäi eläkkeelle. Teollisuusneuvoksen arvonimi Ikoselle myönnettiin vuonna 1961. Ikosella oli alansa luottamustehtäviä ja hän oli myös Suolahden kauppalanvaltuutettu ja kauppalanhallituksen jäsen 1932–1957.Kuolleita. Teollisuusneuvos Väinö Ikonen. Helsingin Sanomat, 9.7.1988, s. 14. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suolahden kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Solitude in Madness

Solitude in Madness on puolalaisen death metal -yhtye Vaderin 12. studioalbumi. Se julkaistiin 1. toukokuuta 2020. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 9½/10Levyarvostelu: Vader - Solitude In Madness Viitattu 9.1.2022. * Kaaoszine: 8/10Tiivistä ja raivoa pursuavaa puolalaista kuoleman musiikkia – arviossa Vaderin uusin kokopitkä ”Solitude In Madness” Viitattu 9.1.2022. * V2.fi: Vader : Solitude in Madness Viitattu 9.1.2022. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Vaderin albumit
2,4-dinitrofenyylihydratsiini

2,4-dinitrofenyylihydratsiini (C6H6N4O4) on aromaattisiin hydratsiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä ja analyyttisenä reagenssina. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa 2,4-dinitrofenyylihydratsiini on oranssinpunaista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Aine liukenee niukasti veteen, hieman etanoliin ja hyvin happoihin, dimetyyliformamidiin ja dimetyylisulfoksidiin. 2,4-dinitrofenyylihydratsiinin liuosten väri muuttuu keltaisesta ruskeaksi hyvin emäksisissä oloissa. 2,4-dinitrofenyylihydratsiini on myrkyllistä. 2,4-dinitrofenyylihydratsiinia valmistetaan 2,4-dinitroklooribentseenin ja hydratsiinin välisellä nukleofiilisella aromaattisella substituutiolla.Eugene F. Rothgery: Hydrazine and Its Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004.Jean-Pierre Schirmann & Paul Bordauducq: Hydrazine, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2001. : 2,4-dinitrofenyylihydratsiini reagoi helposti aldehydien tai ketonien kanssa muodostaen oransseja tai punaisia hydratsoneja. Tätä reaktiota käytetään aldehydien ja ketonien tunnistamiseen. Yhdistettä käytetään myös värjäysreagenssina ohutkerroskromatografiassa ja orgaanisen kemian synteeseissä heterosyklisteiden yhdisteiden valmistukseen ja hydratsonijohdannaiset voidaan pelkistää vedyttämällä alkaaneiksi. : Kuiva 2,4-dinitrofenyylihydratsiini on räjähdysherkkää. Siksi se toimitetaan ja säilytetään kosteana. ==Lähteet== Luokka:Aromaattiset yhdisteet
Saint-Joire

Saint-Joire on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 240 asukasta vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 18,32 neliökilometriä. Saint-Joiren naapurikunnat ovat Demange-Baudignécourt, Tréveray, Biencourt-sur-Orge, Ribeaucourt, Bonnet ja Houdelaincourt. Kunnan korkeus merenpinnasta on 257–385 metriä. Saint-Joiren väkiluku on pienentynyt 176 asukkaalla vuodesta 1968, jolloin kunnassa asui 416 asukasta. Vuonna 2007 kunnan asukkaista 51 prosenttia oli naisia ja 49 prosenttia miehiä. Suurin ikäryhmä oli 45–59-vuotiaat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meusen kunnat
Louis Jacques Thénard

Louis Jacques Thénard (4. toukokuuta 1777 La Louptière, Aube, Ranska – 21. kesäkuuta 1857 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kemisti, joka tunnetaan vetyperoksidin löytämisestä. Thénardin laatima kemian oppikirja oli aikanaan alan standarditeos. ==Elämä ja ura== Thénardin isä, joka oli köyhä talonpoika, lähetti hänet kuusitoistavuotiaana opiskelemaan farmasiaa Pariisiin. Siellä hän osallistui Antoine François Fourcroyn ja Louis Nicolas Vauquelinin luennoille. Vauquelin järjesti Thénardille oman kemian professuurinsa Collège de Francessa. Myöhemmin hän opetti École Polytechniquessa ja Sorbonnessa, ja lopulta hänestä tuli Pariisin yliopiston kansleri. Hänestä tuli Ranskan instituutin jäsen vuonna 1810. Hänestä tuli vapaaherra vuonna 1825 ja Ranskan parlamentin edustajainhuoneen jäsen vuosina 1828-1832. Hänen kotikylänsä nimettiin hänen kunniakseen La Louptière-Thénardiksi vuonna 1865. Thénard oli yksi aikansa merkittävimmistä kemisteistä, joka kunnostautui sekä tiedemiehenä että kemian opettajana. Vuonna 1818 hän havaitsi, että vedyn ja hapen yhdistelmästä syntyy veden lisäksi vetyperoksidia. Eräs hänen tärkeimmistä teoksistaan käsitteli eetteriyhdisteitä. Lisäksi hänen tutkimuksensa sebasiinihaposta ja sapesta ansaitsevat maininnan. Hän myös valmisti Thénardin siniseksi (koboltinsininen) kutsuttua pigmenttiä. Hän teki paljon merkittävää tutkimusta ystävänsä Joseph-Louis Gay-Lussacin kanssa. Tämän kanssa hän kehitti menetelmän kaliumin ja natriumin valmistamiseksi. Vuonna 1808 hän valmisti booria. Erityisen tärkeitä ovat Thénardin Gay-Lussacin kanssa vuonna 1809 tekemät suolahappoa ja klooria koskevat tutkimukset. Myös orgaanisen kemian alalla hän teki merkittävää työtä erityisesti orgaanisia fosforiyhdisteitä koskien. Yhdessä Gay-Lussacin kanssa hän kehitti orgaanisten aineiden analyysimenetelmää. Thénardin työt on julkaistu Journal de physique, Annales de chimie ja Annales de chimie et de physique -lehdissä. Gay-Lussacin kanssa tehty työ on koottu teokseen Recherches physico-chimiques (1811). Thénard julkaisi myös yhden aikansa laajimmin käytetyistä kemian oppikirjoista, Traité de chimie élémentaire (1813-1816). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kemistit Luokka:Ranskalaiset professorit Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1777 syntyneet Luokka:Vuonna 1857 kuolleet
Lacour-d’Arcenay

Lacour-d’Arcenay on kunta Ranskassa Côte-d’Orin departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 36 kilometriä Montbardin kaupungista etelään. Lacour-d’Arcenay koostuu kolmesta taajamasta: Lacour, Arcenay ja Franceau. Lacourin kylässä on linna Château de Lacour d’Arcenay. Linna rakennettiin 1700-luvulla 1300-luvulta peräisin olevan linnoituksen paikalle, joka oli tuhoutunut Ranskan uskonsodissa 1500-luvulla. Alkuperäisestä linnasta on jäljellä vain kaksi tornia. Arcenayn kylässä on linna Château d'Arcenay, joka on myös rakennettu 1700-luvulla 1300-luvulta peräisin olevan linnan paikalle. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Maailmankisat 1979

13\. Maailmankisat järjestettiin vuonna 1979 Helsingissä 29.–30. kesäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät. Yleisömäärä oli yhteensä kahtena päivänä 10 612 katsojaa. Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 100 m Petăr Petrov 10,53 Viktor Mjasnikov 10,87 Anthony Davis 10,99 200 m Petăr Petrov 21,24 Anthony Davis 21,69 Raimo Koskela 21,99 400 m Markku Taskinen 47,66 Peter Löfstedt 47,66 Esa Merikallio 47,90 800 m Jürgen Straub 1.47,56 Antonio Paez 1.47,96 Milovan Savic 1.48,64 1500 m Jürgen Straub 3.45,0 Suleiman Nyambui 3.45,8 Jose Abascal 3.45,9 5000 m Kaarlo Maaninka 13.34,0 Radhouane Bouster 13.36,7 Takao Nakamura 13.44,7 10 000 m Toshihiko Seko 28.02,59 Martti Vainio 28.04,24 David Black 28.06,89 110 m aidat Renaldo Nehemiah 13,36 Viktor Mjasnikov 13,96 Hannu Salmi 14,96 400 m aidat Volker Beck 49,66 Rok Kopitar 51,46 Raimo Alanen 52,29 3000 m estejuoksu Masaya Shintaku 8.30,8 Tapio Kantanen 8.31,0 Dan Glans 8.32,7 Korkeushyppy Carlo Thränhardt 221 cm Matti Nieminen 216 cm Seppo Smolander 210 cm Seiväshyppy Günther Lohre 550 cm Antti Kalliomäki 540 cm Kimmo Pallonen 530 cm Pituushyppy Philippe Deroche 760 cm Åke Fransson 753 cm Vladimir Haritonov 753 cm Kolmiloikka Bernard Lamitié 15,89 m Stefan von Gerich 15,88 m Jussi Paronen 15,80 m Kuulantyöntö Reijo Ståhlberg 20,84 m Bruno Pauletto 19,64 m Hans Almström 18,60 m Kiekonheitto Knut Hjeltnes 68,00 m Markku Tuokko 67,78 m Juhani Tuomola 63,60 m Moukarinheitto Hannu Polvi 72,18 m Harri Huhtala 72,00 m Juha Tiainen 69,26 m Keihäänheitto Wolfgang Hanisch 88,28 m Arto Härkönen 86,90 m Miklós Németh 85,10 m == Naiset == Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 100 m Linda Haglund 11,43 Helinä Laihorinne 11,57 Chantal Rega 11,73 200 m Pirjo Häggman 23,79 Chantal Rega 23,92 Barbro Ahonen 24,96 1 500 m Alejandra Ramos 4.13,73 Mary Stewart 4.14,77 Allison Wright 4.15,32 Kisojen parhaalle urheilijalle jaettava Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai 110 metrin aitajuoksija Renaldo Nehemiah. ==Lähteet== * * Luokka:Vuoden 1979 yleisurheilu 70
Pauli Hautala

Pauli Hautala (s. 1984 Kokkola) on suomalainen runoilija. Hänen esikoisteoksensa Katseen maanosat ilmestyi Poesian kustantamana keväällä 2022. Hautala on saanut kunniamaininnan J. H. Erkon kirjoituskilpailussa 2013. Hänen tekstejään on julkaistu myös kirjallisuuslehti Parnassossa ja runouslehti Tuli & Savussa sekä Jalokiviä & Kiikareita -julkaisussa. Lisäksi hän on ollut mukana yhtenä tekijänä keskisuomalaisten kirjoittajien Saapuneita- antologiassa. Hautalan tyyliä on luonnehdittu modernismin perinteeseen kytkeytyväksi ja paikoitellen asiaproosaa muistuttavaksi. Hautala on valittu illan runoilijaksi Helsingin yliopiston kirjallisuuden ainejärjestöjen järjestämässä RunoSoul 2022 -esikoisrunotapahtumassa. Artemis Kelosaari on nimennyt Hautalan esikoisteoksen yhdeksi viidestä parhaasta vuoden kirjasta Suomen Kuvalehdessä. Hautala on koulutukseltaan filosofian maisteri ja työskentelee suomen kielen ja kirjallisuuden lehtorina kokkolalaisen Isokylän koulun luokilla 7-9. Hän on valmistunut Jyväskylän yliopistosta äidinkielen ja kirjallisuuden opettajaksi 2012 ja opiskellut kirjoittamista Jyväskylän avoimen yliopiston kirjoittamisen opinnoissa sekä Helsingissä Kriittisessä korkeakoulussa. ==Runokirjat== * ==Antologiat== * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pauli Hautala Poesia-kustantamon verkkosivuilla Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kjell Ingolf Ropstad

Kjell Ingolf Ropstad (s. 1. kesäkuuta 1985 Arendal) on norjalainen kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Vuosina 2019–2021 hän toimi puolueensa puheenjohtajana sekä Norjan lapsi- ja perheministerinä. Hän on istunut suurkäräjillä vuodesta 2009. ==Ura== Ropstad nousi kristillisen kansanpuolueen puheenjohtajaksi, kun hänen edustamansa kanta oli voittanut enemmistön taakseen ylimääräisessä puoluekokouksessa marraskuussa 2018 ja puolue päättänyt liittyä Solbergin hallitukseen (hänen edeltäjänsä Knut Arild Hareide oli kannattanut yhteistyötä työväenpuolueen kanssa). Vuoden 2021 vaaleissa kristilliset saivat huonoimman tuloksensa sitten toisen maailmansodan, puolue putosi neljän prosentin äänikynnyksen alle ja jäi ilman tasauspaikkoja. Ropstad ilmoitti silti jatkavansa puheenjohtajana, mutta joitakin päiviä vaalien jälkeen paljastui, että Ropstad oli vältellyt maksamasta veroja ministerin virka-asunnostaan, ja hän joutui eroamaan puheenjohtajan tehtävästä. ==Lähteet== ==Huomioita== ==Aiheesta muualla== * Kjell Ingolf Ropstad Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Norjalaisten puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Malin Ewerlöf

Malin Ewerlöf (s. 2. kesäkuuta 1972) on ruotsalainen keskimatkojen juoksija, joka oli 1990-luvun lopulla Euroopan parhaimmistoa. Ewerlöf saavutti vuonna 1998 kaksi EM-mitalia. Sisäratojen EM-kilpailuissa Valenciassa hän sai 800 metrin juoksussa hopeaa ajalla 2.03,61. Myöhemmin samana vuonna hän saavutti hopeaa myös ulkoratojen EM-kilpailuissa Budapestissa ajalla 1.59,61. Välierässään hän juoksi ajan 1.59,44, joka jäi hänen uransa parhaaksi ajaksi. Ewerlöf saavutti 1 500 metrin juoksussa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia vuonna 1990 ja voitti saman ikäluokan EM-kilpailuissa kultaa vuonna 1991. Ewerlöfin ennätys 1 500 metrillä on Luzernissa kesäkuussa 1997 juostu 4.05,49. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laura Malmivaaran filmografia ja esiintymiset

Tämä on Laura Malmivaaran filmografia ja esiintymiset. == Elokuvat == Vuosi Nimi Rooli 1993 Harjunpää ja kiusantekijät Malli 1993 Romanovin kivet Ahman seuralainen Julian syntymä­päivillä 1997 Siivoton juttu nainen laivalla 2000 Levottomat Tiina 2002 Kuutamolla Laura 2002 Marjan rakkaus Marja 2003 Hymy­poika Helena Pääkkönen 2003 Me olemme taas 2004 Vares – yksityisetsivä Eeva Sunila 2004 Uuno Turhapuro – This Is My Life This Is My Life -tuomari 2005 Paha maa sosiaali­virkailija 2005 Baban biilit Elena 2005 FC Venus Carita 2006 Riisuttu mies Vilma 2006 Ranta Susanna 2006 Baban biilit 2008 Il prossimo tuo – Sinun kanssasi Eeva 2008 Myrsky äiti 2013 Kerron sinulle kaiken turva­kodin johtaja 2013 Miten meistä tuli ystäviä Tiina 2014 Lomasankarit Annika 2015 Ollaan vapaita juhla­emäntä 2016 Risto Räppääjä ja yöhaukka Klaudia Kämäräinen 2016 Teit meistä kauniin Mervi Wirtanen 2021 Omerta 6/12 Iiris Huovinen-Lång == Televisio == Vuosi Sarja Rooli 1994 Kultainen salama Janne Mäen vaimo 1997 Tähti­lampun alla Annika Leino 1998–2000 Samaa sukua, eri maata Anne Kilappa 2002–2012 Kotikatu Tuija Kangas­harju 2002 Jurismia! Esmeralda 2002 Isänmaan toivot Irina 2003 Irtiottoja Venla 2010 Peili juontaja 2010 Hiphop Hamlet Kiti Aarnio 2012 Lauran matkakuvia: Tukholma juontaja 2013 Kansan mies Jatta Lind­fors 2014 Toisen kanssa Helena Parikka 2016–2019 Sorjonen Anneli Ahola 2016 Ihon alla Essi Salonen 2017 Presidentti Anna Talvio 2017 Tanssii tähtien kanssa omana itsenään 2019 Kellot soi Anne Asikainen- Kari­luoma-Ståhl­berg 2020 Kaikki synnit Anu Leinonen 2021 Karkurit Maria 2021 Karuselli useita 2021 Maria Kallio Katri Tanner 2021 Massi Karita 2022 Made in Finland Liisa Ollila Poikani Joel Roosa Helsinki-syndrooma Anne Laukko 2025 Queen of Fucking Everything Linda Saarniluoto == Ääninäyttelijänä == == Teatteri == Vuosi Esitys Rooli Turun kaupunginteatteri Turun kaupunginteatteri Turun kaupunginteatteri 2000 Iso-Heikkilän isäntä ja hänen renkinsä Kalle Eeva, tytär Jyväskylän kaupunginteatteri Jyväskylän kaupunginteatteri Jyväskylän kaupunginteatteri 2002 Koti­opettajattaren tarina Adele / koulu­tytöt Lowodissa KOM-teatteri KOM-teatteri KOM-teatteri 2002 Totuus vallalle 2008 Kohti Anneli Ansas 2009 Kalavale Oona 2009 Kaikki isäni hotellit Mary Berry / Susie-karhu 2010 Kone 2011 Totta 2012 Karkki­päivä 2013 Kolme sisarta Irina 2013 Orkesteri – The Everlast Simone Päivä­perhonen 2014 Vallan­kumous eli Sisar Huttusen ihmeellinen elämä 2015 Sattumia 2015 Muuttomiehet 2015 Poprintama Uusi Iloinen Teatteri Uusi Iloinen Teatteri Uusi Iloinen Teatteri 2003 Me olemme taas esiintyjä Suomen Kansallisteatteri Suomen Kansallisteatteri Suomen Kansallisteatteri 2003 Tunnottomuus Milva Akseli Ensemble Akseli Ensemble Akseli Ensemble 2006 Ranta Susanna 2007 Mitä te odotatte Teatteri Avoimet Ovet Teatteri Avoimet Ovet Teatteri Avoimet Ovet 2016 Lähi­kuvassa-klubi esiintyjä 2017 Villa­housu­häpeä Teatteri Takomo Teatteri Takomo Teatteri Takomo 2017 Kauheat lapset == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Filmografiat
Maailmankisat 1980

14\. Maailmankisat järjestettiin vuonna 1980 Helsingissä 9.–10. heinäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät. Yleisömäärä oli yhteensä kahtena päivänä 13 996 katsojaa. Kisat toimivat joukolle suomalaisia yleisurheilijoita viimeisenä näyttöpaikkana elokuisiin Moskovan olympialaisiin. ==Tuloksia== ===Miehet=== Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 100 m Kimmo Saaristo 10,87 Ari Salonen 10,88 Anthony Davis 10,88 200 m Anthony Davis 21,84 Carlos Reite 21,98 Timo Rajamäki 22,28 400 m Hannu Mykrä 47,30 Jukka Paajanen 47,51 Johnny Gray 47,94 800 m Hans-Peter Ferner 1.47,0 Todd Harbour 1.47,3 Jorma Härkönen 1.47,3 1500 m Antti Loikkanen 3.39,25 Thomas Wessinghage 3.39,54 Ari Paunonen 3.40,69 5000 m Christoph Herle 13.39,84 Lasse Virén 13.40,34 Venanzio Ortis 13.49,26 10 000 m Martti Vainio 28.00,64 Kunimitsu Ito 28.00,82 Toshihiko Seto 28.09,42 4 x 100 m Suomen maajoukkue Timo-Pertti Hatakka Jarmo Eronen Jukka Sulalampi Esko Elsilä 41,41 Suomen nuorten maajoukkue Jarmo Anias Kimmo Saaristo Ilari Jauri Harri Rekola 41,55 TUL:n joukkue Hannu Mattila Hannu Mykrä Kari Lehtonen Ari Salonen 41,78 110 m aidat Arto Bryggare 13,73 Hans-Gerd Klein 14,04 Hannu Pärssinen 14,52 400 m aidat Harri Jauhiainen 51,98 Jouko Hassi 53,00 Raimo Alanen 53,06 3000 m estejuoksu Kiprotich Rono 8.18,0 Tommy Ekblom 8.20,2 Vesa Laukkanen 8.24,5 Korkeushyppy Andre Schneider 221 cm Gerd Nagel 221 cm Dwight Stones 218 cm Seiväshyppy Billy Olson 555 cm Antti Kalliomäki 550 cm Terry Porter 530 cm Pituushyppy Pentti Raitanen 773 cm Arto Ikonen 750 cm Kari Joentakanen 743 cm Kolmiloikka Olli Pousi 16,61 m Armando Herrera 16,60 m Carmelo Martinez 16,30 m Kuulantyöntö - - - - - - Kiekonheitto Mac Wilkins 70,98 m (Stad.enn.) Luis Delis 66,20 m Markku Tuokko 64,48 m Moukarinheitto Hannu Polvi 72,18 m Harri Huhtala 72,00 m Juha Tiainen 69,26 m Keihäänheitto Esa Utriainen 87,50 m Klaus Tafelmeier 85,08 m Pentti Sinersaari 83,66 m === Naiset === Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 400 m Pirjo Häggman 52,22 Barbro Ahonen 53,85 Yvonne Hannus 53,97 1 500 m Marjo-Riitta Lakka 4.23,82 Helena Heikkinen 4.26,60 Raija Mustonen 4.27,62 100 m aidat Lena Spoof 13,88 Tiina Lindgren 14,14 Ursula Buschhaus 14,68 Kiekonheitto Christina Betancourt 65,82 m Ulla Lundholm 64,60 m (SE) Carmen Romero 64,34 m Keihäänheitto Tiina Lillak 55,70 m Tuula Laaksalo 49,94 m Kisojen parhaalle urheilijalle jaettavan Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai kiekonheittäjä Mac Wilkins. Maailmankisojen tulosten perusteella olympiamatkan varmistivat 3 000 metrin estejuoksijat Tommy Ekblom ja Vesa Laukkanen alittaessaan rajaksi asetetun 8.29,00. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Vuoden 1980 yleisurheilu 80
Akseli Heikkilä

Akseli Heikkilä (s. 1984) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän on lähtöisin tornionjokilaaksolaisesta Kukkolan kylästä, mutta asettunut Helsinkiin.Akseli Heikkilä WSOY Heikkilä opiskeli journalismia Metropolia- ammattikorkeakoulussa ja Laajasalon opistossa.Oman äidin kuolema synnytti Akseli Heikkilästä kirjailijan – "Siinä kuvataan, mitä äärimmäinen suru ja viha voi aiheuttaa" Maaseudun Tulevaisuus Kirjoittamista hän on opiskellut Kriittisessä korkeakoulussa. Kirjallisen uransa ohessa hän on muun muassa työskennellyt Suosikin ja MTV:n musiikkitoimittajana sekä Valittujen Palojen verkkotuottajana. Vuonna 2013 Heikkilä voitti Maahenki-kustantamon kirjoituskilpailun, minkä seurauksena intoutui kirjoittamaan lisääkin. Elokuussa 2019 ilmestyi hänen esikoisromaaninsa Veteen syntyneet (WSOY). Romaani toi Heikkilälle Lappi-kirjallisuuspalkinto- ja Tiiliskivi- palkintoehdokkuudet. Kirjailija oli 13-vuotias menettäessään leukemiaan sairastuneen äitinsä, ja hänen pohjoisille kotiseuduilleen tapahtumiltaan sijoittuva romaani heijastelee tästä kokemuksesta kummunneita tunteita. == Teokset == * Hiljainen vieras. WSOY, 2022. ISBN 9789510477489 * Veteen syntyneet. WSOY, 2019. ISBN 9789510439241 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirby’s Ghost Trap

Kirby's Ghost Trap (Pohjois-Amerikassa nimellä Kirby's Avalanche) on HAL Laboratoryn ja Nintendon japanilaisesta, tetris-tyylisestä Puyo Puyo -pelistä muunneltu versio, joka on julkaistu Super Nintendo Entertainment System -pelikonsolille vuonna 1995. Peli kuuluu Kirby -pelisarjaan, jossa pelin keskeiset hahmot esiintyvät samassa sarjassa. King Dedede itse puolestaan esiintyy Kirbyn antagonistina pelissä. == Aiheesta muualla == * Luokka:Kirby- pelit Luokka:Super Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Nintendon julkaisemat videopelit Luokka:Vuoden 1995 videopelit Luokka:Pulmapelit Luokka:HAL Laboratoryn kehittämät videopelit
Roscommonin piirikunta

Roscommonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 23 459 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Roscommonin kylä ja suurin kunta on Denton Township. Piirikunta on perustettu vuonna 1840. == Väestö == Vuonna 2020 Roscommonin piirikunnan 23 459 asukkaasta valkoisia oli 96,2 %, alkuperäisasukkaita 1,0 %, mustia 0,7 % ja aasialaisia 0,7 %. Vuonna 2019 1,6 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,4 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Michiganin piirikunnat
Chattancourt

Chattancourt on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 180 asukasta vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 10,36 neliökilometriä. Chattancourtin naapurikunnat ovat Champneuville, Cumières-le- Mort-Homme, Esnes-en-Argonne, Marre ja Montzéville. Kunnan korkeus merenpinnasta on 185–283 metriä. Chattancourtin väkiluku on pienentynyt kahdella asukkaalla vuodesta 1968, jolloin kunnassa asui 182 asukasta. Vuonna 2007 kunnan asukkaista 51 prosenttia oli miehiä ja 49 prosenttia naisia. Suurin ikäryhmä oli 30–44-vuotiaat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meusen kunnat