EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sigurd Snåre

Matz Sigurd Snåre (19. maaliskuuta 1897 Kruunupyy – 6. elokuuta 1996 Karjaa) oli suomalainen säveltäjä, sovittaja, kuoronjohtaja ja musiikkipedagogi. Hän saavutti tärkeän aseman suomenruotsalaisen musiikkielämän vaikuttajana.Snåre, Sigurd Uppslagsverket Finland, viitattu 1.3.2024 Snåre valmistui Helsingin konservatoriosta vuonna 1923. Hänen opettajiensa joukossa olivat Erkki Melartin, Aline Ahlfors ja Ingeborg Hymander.Gurli Nurmi, Snåre, Sigurd Minnesrunor, viitattu 1.3.2024 Vuonna 1924 Snåre sai kanttori-urkurin pätevyyden Helsingin kirkkomusiikkiopistosta. Hän teki tulevina vuosikymmeninä useita opintomatkoja Saksaan, Itävaltaan ja Italiaan.Otavan iso musiikkitietosanakirja (toim. Ala-Könni ja muut), ISBN 951-1-02380-2 Vuosina 1923–1930 Snåre opetti laulua ja musiikkia Västnyländska ungdomsringenissä. Vuosina 1930–1967 hän opetti musiikkia Tammisaaren seminaarissa, vuodesta 1958 lehtorina. Vuosina 1967–1977 Snåre opetti musiikkia Lärkkulla-säätiön kansanopistossa. Vuonna 1948 hänestä tuli Finlands Svenska Damkörsförbundin ensimmäinen liittojohtaja. Hän sai director musiceksen arvonimen vuonna 1941 ja professorin arvonimen vuonna 1973. Snåren tuotantoon kuuluu kantaatteja, yksinlauluja, pitkälti toistasataa kuorolaulua ja lähes kolmesataa kuorosovitusta. Hänen laulunsa tulivat yleiseen käyttöön suurilla suomenruotsalaisilla laulujuhlilla. Snåre sävelsi myös jousiorkesterille. Vuodelta 1967 on hänen pianokappaleensa Klockorna på Lärkkulla. Joitain vuosia ennen kuolemaansa Snåre lahjoitti jo 1920-luvun alussa käyttämänsä pianon Raaseporin musiikkiopiston Karjaan-toimipisteelle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Suomalaiset sovittajat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Siiri Viljakka

Siiri Viljakka (s. 1995 Varkaus) on suomalainen sarjakuvantekijä, kuvittaja ja kuvataiteilija. Viljakka valmistui kuvataiteilijaksi Turun Ammattikorkeakoulusta vuonna 2020. Vuonna 2022 hän sai Quaareva ry:n Vuoden Queertaiteilija -tittelin. Viljakan ensimmäinen sarjakuvaromaani Kohti sumua oli Sarjakuva-Finlandia-ehdokkaana vuonna 2023. == Sarjakuva-albumit ja -lehdet == * Viimeinen puhe - Anders Chydeniuksen paluu, 2016, DON L Inspirations, käsikirjoittanut Lauri Tuomi-Nikula. ISBN 978-952-99473-6-2. * Closure & Failure, 2018, omakustanne. * Gut Feeling, 2019, omakustanne. * Kohti sumua, 2022, Täysi Käsi. ISBN 978-952-7436-06-6. == Julkaisuja seuraavissa sarjakuva-antologioissa ja sarjakuvalehdissä == * Rikkinäisen mielen kuvat, 2017, Suuri Kurpitsa. ISBN 978-952-7160-14-5. * 101 sarjakuvaa Suomesta, 2018, Zum Teufel. ISBN 978-952-5754-59-9. * Betoniaaveet ja ystävät, 2020, omakustanne * The Dreams of Queer Utopia, 2020, digitaalinen julkaisu * Coronart, 2021, Ludwig Rage Book Club. * Draw The Line, 2021, Street Noise Books. ISBN 978-1951491154. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Siiri Viljakan kotisivut Koneen säätiö - Saaren kartanon residenssitaiteilijat ja -tutkijat: Siiri Viljakka. Viitattu 1.3.2024. Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matkiv

Matkiv () kylä Ukrainan Lvivin alueen Stryin piirin eteläosassa, Kozovan maaseutuhromadan alueella. Vuonna 2001 kylässä asui 467 ihmistä, mutta väkiluku on sittemmin laskenut voimakkaasti, vuonna 2017 kirjattiin enää 257 asukasta. Dnestrin vesistöön kuuluvan Stryijoen varrella sijaitsevasta kylästä on noin 84 kilometriä piirikeskus Stryihin ja 156 kilometriä aluekeskus Lviviin (molemmat kylästä koilliseen). Kylä on mainittu kirjallisissa lähteissä enimmäisen kerran vuonna 1538. Nykyään paikkakunta tunnettu erityisesti Karpaattien alueen puurakentamisperinnettä edustavasta kirkostaan (Matkivin Pyhän Demetrioksen kirkko; koordinaatit ), joka valmistui vuonna 1838 (I. Melnykovytš ja V. Ivanykovytš). Tämä katolinen puukirkko on osa Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta Puolan ja Ukrainan Karpaattien puiset tserkvat. Kylän toinen suojeltu puukirkko on vuonna 1899 valmistunut Pyhän kolminaisuuden kirkko. Boikivštšynan kansallispuisto sijaitsee Matkivin kylän etelä- ja länsipuolella. Matkiv2.jpg|Matkivin Pyhän Demetrioksen kirkko (1838). 46-255-0017 Matkiv DSC 3600.jpg| Toinen kuva kirkosta. Церква Святої Трійці в Селі Матків збудована майстром Лукою Снігуром в 1899 році.jpg|Pyhän Kolminaisuuden kirkko (1899). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Stryin piiri Luokka:Ukrainan kylät
Barbro Bergqvist

Barbro Margareta Bergqvist (s. 8. kesäkuuta 1939) on suomalainen pianisti ja musiikkipedagogi.Otavan iso musiikkitietosanakirja (toim. Ala-Könni ja muut), ISBN 951-1-02380-2 Bergqvist opiskeli Sibelius-Akatemiassa pianonsoittoa Rolf Bergrothin, Timo Mikkilän ja France Ellegaardin johdolla. Hän suoritti musiikinopettajan tutkinnon vuonna 1960 ja pianodiplominsa vuonna 1965. Hän voitti Maj Lind -pianokilpailun vuonna 1959. Bergqvist on esiintynyt orkesterisolistina ja julkaissut musiikkipedagogisia artikkeleita. Vuonna 1966 hän aloitti työskentelyn Svenska normallyceumissa Helsingissä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ritva Antila-Seppä

Ritva Anna-Liisa Antila-Seppä (13. kesäkuuta 1930 Pieksämäki – 2023 Espoo)Tapiolan seurakunta: hautaan siunattu: Antila-Seppä Ritva Anna-Liisa 92 v, Kirkko ja Kaupunki (Espoo Kauniainen), No 12, sivu 43, julkaistu 31.8.2023 oli suomalainen pianisti.Otavan iso musiikkitietosanakirja (toim. Ala-Könni ja muut), ISBN 951-1-02380-2 Antila-Seppä kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1949 ja suoritti diplominsa Sibelius-Akatemiassa Margaret Kilpisen johdolla vuonna 1956. Hän täydensi opintojaan Sibelius-Akatemiassa Timo Mikkilän (1956–1960) ja France Ellegaardin (1961–1964) johdolla. Antila-Seppä teki vuosina 1957–1964 myös useita ulkomaille suuntautuneita opintomatkoja, joilla häntä opettivat Robert Riefling, Eduard Erdmann, Wilhelm Kempff ja Hans Leygraf. Antila-Seppä voitti Maj Lind -pianokilpailun ja pianonsoiton akateemisen mestaruuden vuonna 1955. Hän piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1956 ja teki soolokonserttiensa lisäksi myös esiintymisiä orkesterisolistina. Vuoden 1964 jälkeen Antila-Seppä työskenteli pianonsoiton opettajana Helsingissä ja Espoossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Muurlan Koski

Muurlan Koski on kylä Salon kaupungin Muurlassa. Kylä sijaitsee Ylisjärven koillisosaan laskevan Koskenjoen eli Ruotsalanjoen suulla. Kosken kyläkeskus Koskipakka on syntynyt vanhalle torpparialueelle Koskenmäen itärinteelle. Koskipakan pohjoispuolelta virtaavan Koskenjoen varrella on Kosken kartano eli Eriksberg. Seututie 110 kulkee kartanon pohjoispuolelta kyläalueen pohjoisosan halki. Kosken kyläalue ulottuu Koskipakalta suorakulman muotoisesti kaakkoon entiselle kunnanrajalle saakka. Koskenpakan läpi kulkeva Koskenkyläntie yhdistyy kyläkeskuksen eteläpuolella Muurlantiehen. Risteysalueen läheisyydessä on Versowoodin lavatehdas. Muurlantie varrella on myös hieman asutusta, kuin myös Ruotsalan vastaisella rajalla 110-tien pohjoispuolella. Kosken alueelta on tehty useita kivikautisia löytöjä. Koski mainitaan ensimmäisen kerran 1300-luvulla. Vuoden 1540 maakirjan mukaan kylässä oli neljä tilaa. Näistä yksi läänitettiin vuonna 1609 Hans Munck af Fulkilalle säteritilaksi, joka nimettiin Eriksbergiksi. Säteri peruutettiin kruunulle vuonna 1683 ja siitä tehtiin kruunun virkatalo. Yksityisomistukseen Eriksberg palasi jo 1693. Isojako toteutettiin Koskella 1796, jolloin kylässä oli kartanon lisäksi kaksi muuta tilaa. Eriksbergiin liitettiin naapurikylän Järven kantatila Pajari vuonna 1818 ja omasta kylästä Kollarin tila vuonna 1909. Vuonna 1919 Koskipakkaan perustettiin kansakoulu. Valtatie 1:n vanha linjaus eli nykyinen 110-tie rakennettiin Kosken läpi 1930-luvulla. 1920-, 1930- ja 1940-luvulla kylän torpista ja entisistä työväen asunnoista lohkottiin seitsemän itsenäistä tilaa. Sotien jälkeen kylään lohkottiin vielä 11 pientilaa sekä kaupan tontti. Kansakoulu paloi vuonna 1968 ja lopetti toimintansa. Kylän kauppa on lopettanut toimintansa, mutta läheisen Muurlan kirkonkylän kasvu on yltänyt Muurlantietä pitkin myös Kosken puolelle. ==Lähteet== Luokka:Muurlan kylät
The Big Cube

The Big Cube (Meksikossa nimellä El terrón de azúcar) on vuonna 1968 ensi- iltansa saanut Tito Davisonin ohjaama yhdysvaltalais-meksikolainen jännitysdraamaelokuva, jonka pääosissa ovat Lana Turner, George Chakiris ja Richard Egan. == Juoni == Broadway-tähti Adriana Roman (Lana Turner) menee naimisiin suurliikemiehen Charles Winthropin (Dan O’Herlihy) kanssa, minkä vuoksi Charlesin ja hänen kapinallisen teini-ikäisen tyttärensä Lisan (Karin Mossberg) välit kiristyvät. Isän ja tyttären välit tulehtuvat entisestään Lisan huumekauppiaana toimivan hippipoikaystävän Johnny Allenin (George Chakiris) vuoksi. Kun Charles kuolee yllättäen, Johnny vakuuttaa Lisan uskomaan, että Adriana murhasi tämän. Johnny ja Lisa alkavat ajaa Adrianaa hulluksi terästämällä tämän lääkkeet LSD:llä. == Näyttelijät == == Tuotanto == === Esituotanto === Tammikuuhun 1968 mennessä Motion Pictures Internationalin johtaja Steve Broidy oli neuvotellut yhteistyösopimuksen meksikolaisen Producciones Anco -elokuvayhtiön kanssa tuottaa William Douglas Lansfordin tekemän käsikirjoituksen pohjalta elokuva, jonka tuottajana olisi Lindsley Parsons ja vastaavana tuottajana Francisco Diez Barroso. === Kuvaukset === The Big Cuben kahdeksanviikkoiset kuvaukset alkoivat 3. toukokuuta 1968. Elokuvan kuvauspaikaksi valittiin kustannussyistä Meksiko, jossa sitä kuvattiin Méxicossa sijaitsevilla Estudios Churubusco -studioilla ja Cozumelin saarella. == Ensi-ilta == The Big Cube sai maailmanensi-iltansa Acapulcon elokuvajuhlilla Meksikossa marraskuun lopulla 1968. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Yhdysvalloissa 30. huhtikuuta 1969 Cincinnatissa, ja se julkaistiin maanlaajuisesti toukokuun aikana 1969, jolloin se sai teatteriensi-iltansa Los Angelesissa, Philadelphiassa, Chicagossa, Bostonissa ja Portlandissa. New Yorkissa elokuva sai ensi-iltansa tammikuussa 1970. The Big Cubesta tehtiin espanjankielinen dubbaus, jota esitettiin meksikolaiselle yleisölle alkuperäisen englanninkielisen version ohella keväällä 1970. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * The Big Cuben traileri YouTubessa Luokka:Vuoden 1968 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Meksikolaiset elokuvat Luokka:Warner Brosin elokuvat
Monastyryštše

Monastyryštše () on kaupunki Ukrainan Tšerkasyn alueen Umanin piirissä. Kaupunki sijaitsee Etelä-Bugin valuma-alueeseen kuuluvan Konelkajoen (Конелка) varrella, maanteitse noin 240 kilometriä aluekeskus Tšerkasystä länteen. Tammikuun keskilämpötila on −6,4 ja heinäkuun +19,1 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 481 millimetriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 8 338 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 9 463 asukasta, jotka olivat etnissti pääosin ukrainalaisia. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 16 359 asukasta. Arkeologit ovat löytäneet kaupungin lähistöltä pronssikautisen asutuksen jälkiä. Tutkijoiden mukaan paikkakunnalla oli asutus Kiovan Rusin aikana (kaupungin vaakuna mainitsee vuoden 1050), mutta mongolien ja tataarien aikakauden jälkeen seutu autioitui. Sittemmin maat kuuluivat Liettuan suuriruhtinaskuntaan. Kronikoissa paikkakunta esiintyy 1500-luvun puolivälistä lähtien. Lublinin unionin (1569) jälkeen seutu kuului Puola-Liettuaan. Puolan toisessa jaossa (1793) Monastyryštše siirtyi osaksi Venäjän keisarikuntaa, jossa siitä tuli Kiovan kuvernementin Lypovetsin (ven. Lipovets) kihlakunnan osa. Kaupunkityyppisen taajaman aseman paikkakunta sai 1957; kaupungiksi Monastyryštše nimettiin vuonna 1985. Monastyryštše on Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Umanin piiriin; sitä ennen se oli (1923–1963 ja 1966-2020) Monastyryštšen piirin hallintokeskus. Kaupungin arkkitehtuurisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokkaisiin rakennuksiin lukeutuvat muun muassa aiempi kirkko (1800-luvun alusta), josta myöhemmin tehtiin piirin kulttuuritalo sekä hetman Tarnovskyn kartanon palvelijantalon rauniot (1715–1720). Монастирище. Костел.jpg|Kulttuuritalo. Монастирище. Церква.jpg|Kirkko. Монастирище. Пожежна частина.jpg|Paloasema. Монастирище. Районна бібліотека.jpg|Kirjasto. Монастирище. Музей.jpg|Kotiseutumuseo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tšerkasyn alueen kaupungit Luokka:Umanin piiri
Panu Hörkkö

Panu Hörkkö on suomalainen viihdetoimittaja, jota on kutsuttu myös Suomen ainoaksi paparazziksi. Hörkkö on tunnettu suorasukaisesta tyylistään, ja hänen juttunsa sisältävät usein paljastuksia julkisuuden henkilöiden elämistä. Hörkkö on työskennellyt juorulehti Seiskan toimituksessa vuodesta 2007 lähtien. Sitä ennen hän työskenteli Katso-lehden toimituksessa. Hörkkö tunnetaan Suplan Enbuske & Paparazzi Hörkkö -podcastista, jota hän on juontanut yhdessä toimittaja Tuomas Enbusken kanssa vuodesta 2023 lähtien. Podcastissa käsitellään julkisuuden henkilöitä koskevia juoruja. 1980-luvun loppupuolen ja vuoden 2005 välillä Hörkkö on tuomittu kahdesta pahoinpitelystä, omaisuusrikoksista, huumausaineisiin liittyvistä rikoksista, kotirauhan rikkomisesta ja törkeästä rattijuopumuksesta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Kasibittinen

Kasibittinen tarkoittaa seuraavia: * 8-bittinen, suorittimensa dataväylältä tai rekisterileveydeltä 8-bittinen tietotekninen laite * Kasibittinen, paperinen tietotekniikkalehti.
Raija Alestalo-Rahko

Raija Helinä Alestalo-Rahko (o.s. Rahko; s. 10. maaliskuuta 1940 Keuruu) on suomalainen pianisti.Otavan iso musiikkitietosanakirja (toim. Ala-Könni ja muut), ISBN 951-1-02380-2Kuka kukin on (1978) Projekt Runeberg, viitattu 2.3.2024 Alestalo-Rahko kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1959 ja opiskeli pianonsoittoa Jyväskylässä Kurt Walldénin johdolla. Hän suoritti Sibelius- Akatemiassa musiikinopettajan tutkinnon vuonna 1962. Pianodiplominsa hän suoritti vuonna 1964 opettajanaan Timo Mikkilä. Alestalo-Rahkon muita opettajia olivat Reimar Riefling, Jan Hoffman, Gerald Moore ja Dmitri Baškirov. Alestalo-Rahko voitti Maj Lind -pianokilpailun vuonna 1961 ja piti ensikonserttinsa vuonna 1964. Hän jatkoi konsertoimista ja esiintymistä orkesterisolistina Suomessa ja Ruotsissa. Hän on esiintynyt myös säestäjänä ja toiminut korrepetiittorina. Alestalo-Rahko työskenteli musiikkiopiston opettajana Savonlinnassa vuosina 1965–1966 ja aloitti opettamisen Sibelius- Akatemiassa vuonna 1969. Hän meni vuonna 1962 naimisiin Timo Rahkon kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pomitšna

Pomitšna () on kaupunki Ukrainan Kirovohradin alueen Novoukrajinkan piirin Pomitšnan hromadassa. Pomitšna sijaitsee Etelä-Bugin vesistön valuma-alueella, 84 kilometriä aluekeskus Kropyvnytskyista länsilounaaseen. Kaupunki on rautatien risteyspaikkakunta ja siellä on rautatieasema. Tammikuun keskilämpötila -5,5 °C ja heinäkuun +20,5 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä 520 millimetriä. Paikkakunnan nimi liittyy Zaporižžjan kasakoihin. Nykyisen kaupungin paikkeille muutti 1700-luvulla kasakoita, ja he perustivat sinne slobodan. Kylä toimitti ruokaa nykyisessä Kropyvnytskyissä sijainneeseen Pyhän Elisabetin linnoitukseen. Kylä nimettiin avun antamisen perusteella ), apua antava (kylä). Rautatie alkoi kulkea Pomitšnan kautta vuonna 1868. Kaupunkityyppisen taajaman aseman se sai vuonna 1938 ja kaupungin aseman 1957. Ukrainan tilastokeskus arvio kaupungin väkiluvuksi 8 608 asukasta (1.1.2022). Vuonna 2001 asukkaita oli 10 913, joista etnisesti ukrainalaisia oli 93,35 prosenttia, venäläisiä 4,52 prosenttia, ja valko-venäläisiä 0,66 prosenttia. Västeönlaskennassa 1989 kaupunkiin kirjattiin 12 322 asukasta. Pomitšna oli aiemmin osa Dobrovelytškivkan piiriä. Kesän 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa piirien lukumäärää supistettiin merkittävästi ja kaupunki tuli osaksi laajentunutta Novoukrajinkan piiriä. Водогінна вежа конструкції Володимира Шухова Помічна 1.jpg|Vladimir Šuhovin suunnittelema vanha vesitorni. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Kirovohradin alueen kaupungit Luokka:Novoukrajinkan piiri
Kirsti Hammarberg

Kirsti Lydia Salmelin (o.s. Hammarberg; 18. kesäkuuta 1912 Helsinki – 7. huhtikuuta 2002) oli suomalainen oopperalaulaja, joka oli äänityypiltään draamallinen sopraano.Otavan iso musiikkitietosanakirja (toim. Ala-Könni ja muut), ISBN 951-1-02380-2 Hammarberg opiskeli laulua vuodesta 1933 Helsingin konservatoriossa opettajanaan Lahja Linko. Lisäksi hän suoritti yksityisiä opintoja Hanna Granfeltin johdolla ja Berliinissä. Hammarberg teki esiintymisiä Suomen kansallisoopperassa vuosina 1937–1954. Rooleihin kuuluivat Santuzza, Tosca, Leonora, Musette ja Tatjana. Lisäksi Hammarberg teki esiintymisiä Aleksandr Dargomyžskin Rusalkassa (Vedenneito) sekä Emmerich Kálmánin teoksissa Tatárjárás (Syysmanööverit) ja Gräfin Mariza (Kreivitär Mariza).Kirsti Hammarberg Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta, viitattu 2.3.2024 Vuosina 1947–1970 Hammarberg oli Tampereen Oopperan johtava sopraano. Hän on tulkinnut myös konserttiohjelmistoa orkesterien kanssa. Hammarbergin vanhemmat olivat Juho Hammarberg ja Lydia Leskinen. Hammarberg oli vuodesta 1938 naimisissa toimitusjohtaja Simo Erik Waldemar Salmelinin (1913–1973) kanssa.Kuka kukin on (1954) Projekt Runeberg, viitattu 2.3.2024 Salmelinit on haudattu Tampereelle Kalevankankaan hautausmaalle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset oopperalaulajat Luokka:Suomalaiset sopraanot Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Artturi Aarnio

Kaarlo Artturi Aarnio (alun perin Ågren; 1879–1956) oli suomalainen kirkkomuusikko, kuoronjohtaja ja säveltäjä.Otavan iso musiikkitietosanakirja (toim. Ala-Könni ja muut), ISBN 951-1-02380-2 Aarnio opiskeli paitsi Suomessa, myös Sternin konservatoriossa (1907–1908) ja Pietarin konservatoriossa (1915–1916). Hän työskenteli Lahden seurakunnan kanttori-urkurina vuosina 1917–1949. Aarnion sävellystuotantoon kuuluu sekakuorolauluja, kuten hengelliset sävellykset Oi nouse sä nukkuva ja Kun matkani muistoja mietiskelen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kanttorit Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Axel Helmer

Axel Helmer (18. syyskuuta 1925 – 2001) oli ruotsalainen musiikkitieteilijä.Axel Helmer (1925-2001) Bibliothèque nationale de France, viitattu 2.3.2024 Otavan iso musiikkitietosanakirja (toim. Ala-Könni ja muut), ISBN 951-1-02380-2Axel Helmer Nationalencyklopedin, viitattu 2.3.2024 Helmer väitteli filosofian tohtoriksi Uppsalan yliopistossa vuonna 1973. Hän opiskeli myös pianonsoittoa ja sävellystä. Helmer työskenteli Ruotsin musiikintutkimusliiton sihteerinä ja varapuheenjohtajana. Lisäksi hän oli Svensk tidskrift för musikforskning -julkaisun toimitussihteeri. Helmeristä tuli Ruotsin musiikkihistoriallisen arkiston johtaja sen perustamisen (1965) yhteydessä. Hän keskittyi Ruotsin 1800- ja 1900-luvun musiikin historian tutkimukseen erityisesti yksinlaulun osalta. Hän teki lukuisia julkaisuja muun muassa ruotsalaisesta yksinlaulusta ja Ture Rangströmistä. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Jukka Hulkkonen

Jukka Tapani Hulkkonen (s. 11. lokakuuta 1955 Hyrynsalmi) on suomalainen metsänhoitaja ja pankinjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 2.3.2024. Jukka Hulkkonen syntyi toimitusjohtaja Kosti Hulkkosen ja Elsa Härkösen perheeseen. Hän avioitui 1984 metsänhoitaja Annikka Helena Selanderin kanssa. Hulkkonen tuli ylioppilaaksi Puolangan lukiosta 1976 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1983. Hän oli metsätaloustöissä 1973–1980, Metsäntutkimuslaitoksen mittausryhmän johtaja 1980, Tehdaspuu Oy:n metsäinventoija 1981 ja Osuuspankkien Keskusliiton esimiesharjoittelija 1982. Suur-Helsingin Osuuspankin konttorinjohtaja Hulkkonen oli 1983, Oulun Osuuspankin yritysasiamies 1984, Kainuun Osuuspankin aluejohtaja 1984–1989, Joensuun Osuuspankin pankinjohtaja 1989–1996, Salon Seudun Osuuspankin toimitusjohtaja 1997–2009 ja sitten Salon Osuuspankin, vuodesta 2013 Lounaismaan Osuuspankin toimitusjohtaja. Hänellä on ollut myös useita pankkialan ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Hulkkonen sai 2011. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raisin kirkko

Raisin kirkko () on Raisin kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1856. ==Kuvia== Nordreisa kirke inni.jpg|Kirkkosali Orgel Nordreisa.jpg|Urut Alter Nordreisa kirke.jpg|Alttari ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Raisi
Liar

Liar voi tarkoittaa seuraavia: * ”Liar”, Silia Kapriksen kappale, Kyproksen edustaja Eurovision laulukilpailussa 2024 * ”Liar”, Megadethin kappale vuodelta 1988 == Katso myös == * The Liar, hesinkiläinen rock-yhtye * ”Liar Liar”, Cris Cabin kappale vuodelta 2013 * Valehtelija, valehtelija (), yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1997
Storslett

Storslett (kveeniksi Hansinkenttä) on taajama Raisin kunnassa Tromssan läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,6 neliökilometriä ja asukasluku 1 830 vuonna 2023. Nordreisa kirke 2 cropped.JPG|Raisin kirkko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Raisi
Sørkjosen

Sørkjosen (kveeniksi Rässikäinen, ) on taajama Raisin kunnassa Tromssan läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 814 vuonna 2023. Sørkjosen lufthavn.JPG|Sørkjosenin lentoasema ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Raisi
Sørkjosenin lentoasema

Sørkjosenin lentoasema (, , ) on Raisin kunnassa pohjoisessa Norjassa sijaitseva lentoasema. Se avattiin vuonna 1974. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Raisi Luokka:Tromssan läänin lentoasemat
Kari Veiteberg

Kari Veiteberg (s. 4. helmikuuta 1961 Stord) on norjalainen teologi ja pappi, joka on toiminut Oslon hiippakunnan piispana vuodesta 2017. Veiteberg valmistui Oslon yliopistosta vuonna 1988 ja väitteli teologian tohtoriksi 2006 aiheenaan kasteen toimittaminen Norjan kirkossa. Tammikuussa 2024 Veiteberg ilmoitti vetäytyvänsä piispan virasta kuluvan vuoden aikana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset piispat Luokka:Norjalaiset teologit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lisa Aisato

Lisa Aisato N'jie Solberg (s. 23. heinäkuuta 1981 Kolbotn) on norjalais- gambialainen kuvittaja ja lastenkirjailija. Hän on sekä kirjoittanut omia lastenkirjoja että kuvittanut muiden teoksia. ==Bibliografia== * Mine to oldemødre (2008) * Odd er et egg (2010) * Fugl (2013) * En fisk til Luna (2014) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kuvittajat Luokka:Norjalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Gambialaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Porfyr Demutskyi

Porfyr (Porfyri) Demutskyi, ; (22. maaliskuuta 1860 Janyšivka, Kiovan kuvernementti – 3. kesäkuuta 1927 Kiova) oli ukrainalainen folkloristi, säveltäjä, kapellimestari, ammatiltaan lääkäri. Hänen poikansa oli elokuvaaja Danylo Demutskyi. Demutskyi perusti vuonna 1892 kuoron Oh’mativissa Kiovan alueella ja vei sen kiertueelle ympäri Ukrainaa. Hän keräsi ja äänitti runsaat tuhat ukrainalaista kansanlaulua ja kiinnitti erityistä huomiota kansanmusiikkiin. Hän aloitti työnsä Kiovassa vuonna 1918 ja liittyi vuonna 1921 Ukrainan tiedeakatemian etnografiseen toimikuntaan. Hänen tärkeimmät kokoelmansa ovat Narodni ukrajinski pisni v Kyjivštšyni ('Ukrainalaisia kansanlauluja Kiovan alueella', 2 osaa, 1905–1907). ja postuumisti julkaistu Ukrajinski narodni pisni. Bahatoholossja (Ukrainian Folk Songs: Polyphony, 1954); hän kirjoitti myös teoksen Lira ta jiji motyvy (Lyyra ja sen motiivit, Kiova 1903). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Folkloristit Luokka:Ukrainalaiset säveltäjät Luokka:Ukrainalaiset kapellimestarit Luokka:Ukrainalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Henning von Rettig

Robert Henning von Rettig (26. helmikuuta 1866 Gävle, Ruotsi – 28. helmikuuta 1924 Turku) oli suomalainen tupakkatehtailija ja konsuli.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Kuolleita, Aamulehti, 02.03.1924, nro 53, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Henning von Rettigin vanhemmat olivat Rettigin tupakkatehtaan johtaja, kauppaneuvos Per Fredrik Rettig ja Maria Sofia von Horn. Hän pääsi ylioppilaaksi 1885 Turun ruotsalaisesta lyseosta. Hän matkusti sitten ulkomaille harjoittaen siellä kieliopintoja sekä opiskeli omaa alaansa eräissä suurissa saksalaisissa tupakkatehtaissa. Palattuaan Suomeen Henning von Rettig meni Rettigin tupakkatehtaan palvelukseen ja tuli yrityksen osakkaaksi ja johtajaksi. Hänen kaudellaan Rettigin tupakkatehtaassa siirryttiin koneelliseen tupakkatuotteiden valmistukseen ja tehdas laajeni yhdeksi suurimmista alallaan Suomessa. Henning von Rettig omisti Raadelman kartanon. Henning von Rettig oli naimisissa vuodesta 1893 Anna Adelaide von Hornin kanssa. Heidän poikansa oli vuorineuvos Hans von Rettig.Kuka kukin on 1954 : Hans von Rettig == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Mohammed Shahabuddin

Mohammed Shahabuddin (; s. 10. joulukuuta 1949) on bangladeshilainen juristi ja poliitikko, joka on toiminut Bangladeshin presidenttinä huhtikuusta 2023 alkaen. Shahabuddin valmistui Rajshahin yliopistosta vuonna 1975. Hän oli poliittisesti aktiivinen jo opiskeluaikoinaan. Hän osallistui Bangladeshin itsenäisyyssotaan ja osallistui politiikkaan myös itsenäisessä Bangladeshissa. Hän protestoi Mujibur Rahmanin murhan jälkeen valtaan noussutta hallitusta vastaan ja joutui kolmeksi vuodeksi vankilaan. Hän teki 25-vuotisen uran tuomarina, jäi eläkkeelle 2006 ja palasi aktiivisemmin poliittiseen toimintaan Awamiliiton riveissä. Vuosina 2011–2016 hän oli korruption vastaisen komission jäsen. Vuonna 2023 hänet valittiin presidentiksi vaalien ainoana ehdokkaana. Awamiliitto, jolla oli suora enemmistö parlamentissa asetti hänet ehdokkaakseen. Edeltäjä Abdul Hamid oli ollut vallassa jo perustuslain säätämän enimmäisajan, eli kaksi kautta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Bangladeshin presidentit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jani Ruotsalainen

Jani Ruotsalainen (s. 2. maaliskuuta 1974) on suomalainen ravivalmentaja ja -ohjastaja. Ruotsalainen voitti vuonna 2023 ohjastajana ja valmentajana suomenhevosten suurimmat ikäluokkakilpailut, 4-vuotiaiden kriteriumin Paavolan Hurmoksella ja 5-vuotiaiden derbyn Wertillä. Ruotsalainen on toinen valmentaja, jonka hevoset ovat samana vuonna voittaneet molemmat kilpailut. Ruotsalaiselle myönnettiin voitoista vuoden 2023 raviteko -palkinto. Paavolan Hurmos voitti myös Derbyn 2024. Ruotsalaisen puoliso on Anu Suutari, joka palkittiin vuoden 2023 hevosenhoitajana. Heidän valmennustallinsa on Juvalla. Tuhannennen voittonsa Jani Ruotsalainen ohjasti Diktaattorilla 15. marraskuuta 2014 Killerillä. ja 2000. voittonsa Ypäjä Saagalla Kuopiossa 13. lokakuuta 2024. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Suomalaiset ravivalmentajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sam Denby

Sam Denby (s. 17. maaliskuuta 1998) on yhdysvaltalainen tubettaja, joka tunnetaan opetusviihteellisiä videoita sisältävistä kanavistaan. Kaikilla Denbyn kanavilla on yhteensä yli miljardi katselukertaa ja seitsemän miljoonaa tilaajaa. == Ura == === Wendover Productions === Denbyn pääkanava Youtubessa on Wendover Productions, jonka hän loi vuonna 2010. Kanavan videoilla käsitellään yhteiskuntaan ja erityisesti eri asioiden logistiikkaan liittyviä aiheita. Tammikuussa 2025 kanavalla on 4,71 miljoonaa tilaajaa ja 731 miljoonaa katselukertaa. === Half as Interesting === Half as Interesting on Denbyn toinen kanava, jonka hän alotti vuonna 2017. Kanavan aiheet ovat yleensä Wendover Productionsin kaltaisia, mutta videot ovat lyhyempiä ja huumorityylisiä. Osa aiheista videoihin tulevat englanninkielisen Wikipedian listasta erikoisista artikkeleista. Tammikuussa 2025 kanavalla on 2,77 miljoonaa tilaajaa ja 701 miljoonaa katselukertaa. === Extremities === Extremities on podcast, joka käsittelee logistiikkaa ja asumista maailman eniten eristyksissä olevissa paikoista. === Jet Lag: The Game === Jet Lag: The Game on kilpailuohjelma, jossa matkustetaan pelaten erilaisia pelejä. Denbyn lisäksi vakiokilpailijat ovat Ben Doyle ja Adam Chase. Heidän lisäksi lisäkilpailijana voi olla kaudesta riippuen vieras, joka hänkin on tubettaja. Jaksot julkaistaan etukäteen suoratoistopalvelu Nebulassa. === Nebula === Denby on yksi suoratoistopalvelu Nebulan perustajista ja omistajista. Hän toimii Nebulan sisältövastaavana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMDb Luokka:Yhdysvaltalaiset tubettajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Santiago Peña

Santiago Peña (s. 16. marraskuuta 1978) on paraguaylainen poliitikko, joka on toiminut maansa presidenttinä elokuusta 2023. Peña opiskeli taloustiedettä Paraguayssa ja hallintoa Yhdysvalloissa. Hän työskenteli Paraguayn keskuspankissa ja nousi sieltä valtionvarainministeriksi vuonna 2015. == Lähteet == Luokka:Paraguayn presidentit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
P. Ramlee

Ramlee bin Puteh, taiteilijanimi: P. Ramlee, (alkup. nimi: Teuku Zakaria bin Teuku Nyak Puteh; 22. maaliskuuta 1929 Penang – 29. toukokuuta 1973 Kuala Lumpur) oli malesialainen elokuvaohjaaja, näyttelijä, käsikirjoittaja ja lauluntekijä, joka vaikutti merkittävästi Malesian elokuva- ja musiikkialaan. P. Ramlee aloitti uransa näyttelijänä ja laulajana 1940-luvulla ja nousi nopeasti Malesian elokuvateollisuuden kärkinimeksi. Hänet tunnetaan erityisesti melodraamoistaan, kuten "Ibu Mertua-ku" ja "Madu Tiga", sekä lauluistaan, kuten "Di Mana Kan Ku Cari Ganti" ja "Getaran Jiwa". P. Ramlee oli monipuolinen taiteilija ja toimi niin näyttelijänä kuin ohjaajanakin. Hän ohjasi ja näytteli yli 60 elokuvassa, ja hänen työnsä käsittelevät usein yhteiskunnallisia ja inhimillisiä teemoja. P. Ramleeta pidetään yhtenä Malesian elokuvahistorian merkittävimmistä hahmoista hänen vaikutuksensa ja panoksensa vuoksi maan elokuva- ja musiikkikulttuuriin. P. Ramlee kuoli 29. toukokuuta 1973 sairauskohtaukseen Kuala Lumpurissa. == Filmografia == * Abu Hassan Penchuri (1955) * Ahmad Albab (1968) * Ali Baba Bujang Lapok (1961) * Aloha (1950) * Anak Bapak (1968) * Anak-ku Sazali (1956) * Anjoran Nasib (1952) * Antara Dua Darjat (1960) * Antara Senyum Dan Tangis (1952) * Bakti (1950) * Bujang Lapok (1957) * Bukan Salah Ibu Mengandung' (1969) * Chinta (1948) * Dajal Suchi (1965) * Di Belakang Tabir (1969) * Do Re Mi (1966) * Doktor Rushdi (1970) * Enam Jahanam (1969) * Gelora (1970) * Gerimis (1968) * Hang Tuah (1956) * Hujan Panas (1953) * Ibu / Mother (1953) * Ibu Mertua Ku (1962) * Jangan Tinggal Daku (1971) * Juwita (1951) * Kanchan Tirana (1969) * Keluarga 69 (1967) * Labu Dan Labi (1962) * Laksamana Do Re Mi (1972) * Love Parade (1963) * Madu Tiga (1964) * Masam Masam Manis (1965)) * Melanchong Ke Tokyo (1964) * Merana (1954) * Miskin (1952) * Musang Berjanggut (1959) * Nasib (1949) * Nasib Do Re Mi (1966) * Nasib Si Labu Labi (1963) * Nilam (1949) * Noor Asmara (1949) * Nujum Pak Belalang (1959) * Pancha Delima (1957) * Panggilan Pulau (1954) * Patah Hati (1952) * Penarek Becha (1955) * Pendekar Bujang Lapok (1959) * Penghidupan (1951) * Perjodohan (1954) * Putus Harapan (1953) * Putus Sudah Kaseh Sayang (1971) * Rachun Dunia (1950) * Ragam P Ramlee & Damaq (1964) * Sabarudin Tukang Kasut (1966) * Se Merah Padi (1956) * Sedarah (1952) * Sejoli (1951) * Seniman Bujang Lapok (1961) * Sergeant Hassan (1958) * Sesudah Suboh (1967) * Siapa Salah (1953) * Sitora Harimau Jadian (1964) * Sumpah Orang Minyak (1958) * Takdir Illahi (1950) * Tiga Abdul (1964) == Lähteet == Luokka:Malesialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Malplaquet’n taistelu

Malplaquet’n taistelu käytiin 11. syyskuuta vuonna 1709 Koillis-Ranskassa. Se oli osa Espanjan perimyssotaa. Taistelu käytiin lähellä Malplaquet’n kylää, joka sijaitsi nykyisen Ranskan ja Belgian rajan tuntumassa. Taistelussa olivat vastakkain Ranskan 90 000 miehen armeija, jota johtivat marsalkat Claude de Villars ja Louis François Boufflers, ja Ison-Britannian, Alankomaiden ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan liittokunnan 100 000 miehen armeija, jota johtivat Marlborough’n herttua John Churchill ja Savoijin prinssi Eugen. Verinen taistelu päättyi ranskalaisten vetäytymiseen. Liittokunnan armeija menetti kaatuneina ja haavoittuneina 22 000 miestä ja Ranskan armeija 12 000 miestä. Ranskan armeijan kannalta Villarsin paha haavoittuminen taistelun aikana oli ollut kohtalokasta. Lopputulos oli Ranskalle torjuntavoitto, koska liittokunnan armeijan tavoitteena oli ollut Ranskan armeijan tuhoaminen. Peräytyessään se oli kuitenkin kaikkea muuta kuin tuhottu, eikä liittokunnan armeija voinut ajatella marssia kohti Pariisia. == Lähteet == Luokka:1709 Luokka:Ranskan taistelut Luokka:Englannin taistelut Luokka:Espanjan perimyssota
Sunnuntain huviretki

Sunnuntain huviretki oli suomalainen MTV:llä vuonna 1984 esitetty lasten makasiiniohjelma. Ensimmäinen ohjelma esitettiin sunnuntaina 2. syyskuuta 1984, ja viimeinen 30. joulukuuta 1984. Ohjelmaa esitettiin kerran viikossa sunnuntaisin iltapäivisin, paitsi ei poikkeuksellisesti sunnuntaina 18. marraskuuta 1984, koska ohjelmapaikalla esitettiin tuolloin vuoden 1984 Miss Maailma -kilpailu. Lisäksi 9. joulukuuta 1984 esitetyn ohjelman esitysaika oli siirretty poikkeuksellisesti alkuiltaan. Ohjelmaa juonsivat vuoroviikoin Olli Juuti ja Anna-Liisa Ruotsi. Ohjelmassa esitettiin nukkesarjaa Fragglit Mainostelevision tuottamalla suomenkielisellä jälkiäänityksellä. Lisäksi ohjelmassa esitettiin muita animaatiosarjoja ja -elokuvia, sekä suomalaisia lyhyitä luontoelokuvia sekä "kömmähdyspaloja" yhdysvaltalaisesta ohjelmatuotannosta. ==Vastaanotto== Helsingin Sanomien kritiikko Jukka Kajava arvosteli ensimmäistä Sunnuntain huviretki -ohjelmaa 5. syyskuuta 1984 julkaistussa artikkelissaan. Kajava kuvaili ohjelman juontoja sanoilla: "Juonto-osuuksiltaan Sunnuntain huviretkessä keitettiin pintamietteiden siirappia, pahinta mahdollista.". ==Lähteet== Luokka:1980-luvun suomalaiset televisiosarjat Luokka:Lastenohjelmat Luokka:MTV:n tuottamat televisio- ohjelmat
Tecnopress

Tecnopress Oy oli suomalainen kustantaja, joka perusti ja julkaisi useita teknisiä aikakauslehtiä: Hifi, Prosessori, Tietokone ja MikroBITTI. Sanoma- konserni osti Tecnopressin vuonna 1984, minkä jälkeen lehtien julkaisemista jatkoivat Sanoma-konsernin tytäryhtiöt. Tecnopressissä työskenteli yrityskaupan aikaan noin 27 henkilöä, mukaan lukien Tuija Lindén (Luukkala), joka myöhemmin johtaisi samaan lehtiperheeseen liittyneitä C-lehteä ja Pelit- lehteä. Tecnopress-brändi oli käytössä vielä 1990-luvulla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kustantajat
Gereben Vas

Gereben Vas, oikea nimi Jozsef Radákovics (1823–1868) oli unkarilainen kirjailija. Hän julkaisi romaaneja, novelleja, ajankuvauksia, anekdoottikokoelmia ja muuta, joista kaikista ilmeni hänen kiintymyksensä kansanelämään ja patriarkaalisiin oloihin. Hän on kirjailijalaadultaan humoristi ja esittää unkarilaisesta elämästä reheviä kuvauksia. Esimerkkejä tuotannosta: kansankuvaukset Parlagi képek ('Kuvauksia kesannolta', 1851), romaanit A pörös atyafiak' ('Riitaiset sukulaiset', 1860), 'Életunt ember ('Elämään kyllästynyt', 1863), A tekintetes urak ('Kunnioitettavat herrat',1864), Garasos aristokratia ('Pikkuaateliset', 1865) sekä ajankuvaukset A régi jó idök 'Vanhat hyvät ajat',1855), Nagy idök, nagy emberek ('Suuria aikoja, suuria miehiä', 1856).Vas Gereben, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 711. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1868 kuolleet
Iris Apfel

Iris Apfel (os. Barrel; 29. elokuuta 1921 – 1. maaliskuuta 2024 Palm Beach, FloridaNBC News: Iris Apfel, influential fashion icon, dies at 102) oli yhdysvaltalainen sisustus- ja muotisuunnittelija sekä liikenainen. Vuonna 1950 Apfel perusti Old World Weavers -nimisen tekstiili- ja sisustusyrityksen aviomiehensä Carl Apfelin kanssa ja toimi yrityksessä aina vuoteen 1992 asti.YLE: Tyyli-ikoni Iris Apfel on kuollut 102-vuotiaana Hän myös auttoi Valkoisen talon sisustamisessa yhdeksän presidentin aikana. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset muotisuunnittelijat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Bambukasikki

Bambukasikki (Amblycercus holosericeus) on turpiaaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Bambukasikki kasvaa 22–25 cm pitkäksi, ja koiraat ovat naaraita kookkaampia. Sukupuolet muistuttavat enimmäkseen toisiaan ulkonäöltään. Laji on kauttaaltaan musta, mutta naaras on hieman harmaampi eikä yhtä kiiltävä kuin koiras. Bambukasikin nokka on pitkähkö ja vaalea. ==Levinneisyys ja elintavat== Bambukasikin levinneisyysalue ulottuu Jukatanin niemimaalta Venezuelaan ja Boliviaan. Lajin elinympäristöä ovat kosteiden metsien ja metsien reunamaiden bambutiheiköt usein jokien varsilla. Se liikkuu useimmiten yksin tai pareittain. Bambukasikin ravintoa ovat erityisesti hedelmät ja siemenet, mutta myös hyönteiset. Laji rakentaa kuppimaisen pesän kasvimateriaaleista ja naaras munii yhdestä viiteen munaa. Pesimäkausi on levinneisyysalueen pohjoisosissa tammikuusta kesäkuulle ja eteläosissa marraskuulta maaliskuulle. == Lähteet == Luokka:Turpiaalit
Fragglit

Fragglit (alkuperäinen nimi Fraggle Rock) on yhdysvaltalainen vuosina 1983–1987 valmistunut liikkuvaa kuvaa ja nukketeatteria yhdistävä televisiosarja, jonka loi Jim Henson. ==Sarja Suomessa== Sarjaa esitettiin Suomen televisiossa MTV:llä vuonna 1984 lasten makasiiniohjelmassa Sunnuntain huviretki, sekä vuonna 1985 lastenohjelmassa Pätkis. Suomen televisiossa esitettyyn sarjaan oli tehty MTV:n tuottama suomenkielinen jälkiäänitys. Suomessa sarjan jaksoja on myös julkaistu Betamax- ja VHS-kaseteilla, sekä DVD:illä. Näissä julkaisuissa olevissa jaksoissa on käytetty samaa MTV:n tuottamaa suomenkielistä ääniraitaa. Suomessa julkaistiin vuonna 1984 myös sarjan alkuperäisestä soundtrackista suomenkielinen käännösalbumi nimellä Fraggliluolassa. ===Suomenkieliset ääninäyttelijät=== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:Brittiläiset televisiosarjat Luokka:Kanadalaiset televisiosarjat Luokka:Kuvitteelliset olennot Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Kannentiiviste

Kannentiiviste on auton tiiviste, joka sijaitsee sylinterinkannen ja sylinterilohkon välissä. Se tiivistää paitsi nämä osat myös palotilan. Moottorin tiivisteistä tämä on kaikista tärkein. Kannentiiviste on tiiviste, joka tiivistää sylinterinkannen ja sylinterilohkon välin. Nykyautoissa nämä on yleensä pultattu yhteen ja kannentiiviste on painettu niiden väliin. Kannentiiviste varmistaa polttokaasujen ja palamattoman ilma-polttoaineseoksen säilymisen tiiviisti sylinterissä ja estää sylinterinkannen ja sylinterilohkon väliset jäähdytysaine-, vesi- ja öljyvuodot. Näin se estää osaltaan moottorin ylikuumenemista ja tehon menetystä. Kannentiivistettä pidetäänkin usein moottorin tärkeimpänä tiivisteenä. Muodoltaan kannentiiviste on suorakulmainen ohut levy, jossa on keskellä rivissä pyöreitä reikiä männille. Se on yleensä valmistettu monikerroksisesta teräksestä (MLS-kannentiiviste) ja siihen on lisätty elastomeeriä. Tiiviste on pinnoitettu kumimaisella pinnoitteella. On olemassa myös kuparisia, elastomeerisiä ja alumiinisia tiivisteitä sekä teräs- tai kuparivalmisteisia O-renkaan kaltaisia kannentiivisteitä. Aiemmin käytettiin lähinnä grafiitista ja asbestista valmistettuja osia, joista on sittemmin luovuttu, sillä ne muodostivat terveysriskin. Luokka:Tiivisteet (mekaaninen)
Pätiänsaari

Pätiänsaari on Päijänteen saari Keski-Suomessa Toivakassa. Se sijaitsee Pohjois-Päijänteellä Rutalahdella Nisulan kylän kaakkoispuolella. Saari on kallioinen ja rakentamaton, sekä viereisen Haukkavuoren kanssa yksi harvoista luonnontilaisena säilyneistä rantakallioalueista Päijänteen pohjoisosan itärannalla. ==Lähteet== Luokka:Päijänteen saaret Luokka:Toivakan luonto
Erkki Koivisto (lausuja)

Erkki Koivisto (Koivistoinen) (22. helmikuuta 1911 Viipuri – 23. toukokuuta 1998 Espoo) oli suomalainen lausuntataiteilija.Lausuja Erkki Koivisto, Helsingin Sanomat Kuolleet 30.6.1998 (Tilaajille) Erkki Koiviston humorististen lausuntailtojen ohjelmistoon kuului muun muassa Iivo Härkösen ja Unto Seppäsen tekstejä sekä Lauri Pohjanpään ja La Fontainen eläinsatuja.Lausuntataiteilija Erkki Koiviston humoristinen lausuntailta, Aamulehti, 05.03.1939, nro 62, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lausujat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Yrjö Marjokorpi

Yrjö Marjokorpi, sukunimi vuoteen 1906 Hahl (25. kesäkuuta 1903 Heinola – 18. maaliskuuta 1974)Kuolinilmoitus, Yrjö Marjokorpi, Uusi Suomi, 1974, No 81, sivu 6, julkaistu 24.3.1974 oli suomalainen diplomiurkuri, musiikkiarvostelija, kuoronjohtaja ja musiikin opettaja.Kuka kukin on 1954Urkutaiteilija Yrjö Marjokorpi, Sigurd Rasmussenin valokuva 1930-luvun alkupuolelta, Museovirasto, Historian kuvakokoelma, Fazerin konserttitoimiston kokoelma (Fennica) Yrjö Marjokorven vanhemmat olivat maanviljelijä Kaarlo Enok Marjokorpi (Hahl) ja Ida Josepintytär. Hän opiskeli Helsingin kirkkomusiikkiopistossa 1921–1924 ja Helsingin konservatoriossa 1926–1930 suorittaen urkudiplomin 1930. Marjokorpi teki opintomatkan Ranskaan 1931. Marjokorpi oli Lopen seurakunnan urkurina 1929–1934 ja Tampereen Aleksanterin kirkon urkurina vuodesta 1934. Hän oli tamperelaisen Aamulehden musiikkiarvostelijana vuodesta 1941, Tampereen musiikkiopistossa opettajana 1935–1939 ja uudelleen vuodesta 1949 alkaen sekä Tampereen kaksoistyttölyseon laulun tuntiopettajana vuodesta 1943 alkaen. Marjokorpi piti urkukonsertteja, johti kuorokonsertteja ja toimi avustavana solistina ja säestäjänä. Hän sai director musices-arvonimen 1943. Marjokorpi oli Jäämien Kuoron taiteellisena johtajana 1948–1950 ja vuonna 1943 perustetun Laulu-Siskot-naiskuoron johtajana 1943–1953.Jäämien Kuoro Ry : Yhteystiedot ja historiaaLaulu-Siskot ry Historia Yrjö Marjokorpi oli naimisissa 1931–1943 ekonomi Alli Maria Vehasen (k. 1943) kanssa ja vuodesta 1949 filosofian maisteri Annikki Rautajärven kanssa. Yrjö Marjokorpi on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.Hautahaku.fi : Marjokorpi Yrjö == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Urkutaiteilija Yrjö Marjokorpi, Sigurd Rasmussenin valokuva 1930-luvun alkupuolelta, Museovirasto, Historian kuvakokoelma, Fazerin konserttitoimiston kokoelma (Fennica) Luokka:Suomalaiset urkurit Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Sanna Hukkanen

Sanna Hukkanen (s. 1978) on suomalainen sarjakuvantekijä, kuvataiteilija ja kuvittaja. Hän asuu Joensuussa. Hukkanen käsittelee teoksissaan toisaalta luontoa, mytologiaa ja kansanperinnettä, toisaalta myös ihmisoikeuksia ja monikulttuurisuutta. Sarjakuvien tekemisen lisäksi hän on muun muassa vetänyt työpajoja, järjestänyt näyttelyitä ja tehnyt kuvituksia eri järjestöille ja tapahtumille. Hukkanen on myös Kutikuti-sarjakuvakollektiivin jäsen. Hukkasen ja kulttuurintutkija Inkeri Aulan yhteisteos Metsänpeitto voitti Pohjois- Karjalan taidepalkinnon vuonna 2018. Sekä Metsänpeitto että Taiga ovat olleet Sarjakuva-Finlandia-palkinnon finalistiehdokkaina (vuosina 2018 ja 2023). Metsänpeitto on käännetty tähän mennessä venäjäksi (Boomkniga 2019), karjalaksi (Karjalan Kielen Seura 2019) ja sloveeniksi (Aristej 2023). == Sarjakuva-albumit ja -lehdet == * Karkuteillä. Helsinki: Artbox Irja, 2012. ISBN 978-952-5898-24-8. * Juuri. Helsinki: Arktinen Banaani, 2015. ISBN 978-952-270-234-0. * Metsänpeitto. Helsinki: Arktinen Banaani, 2018. ISBN 978-952-270-385-9. Yhteistyössä Inkeri Aulan kanssa. * Adaman Gruunu – sarjakuvasanakniiga. Helsinki: Karjalan Sivistysseura, 2021. ISBN 978-952-7193-42-6. Yhteistyössä Katerina Paalamon kanssa. * Matkaaja / Traveller. Helsinki: Kutikuti, 2021. ISBN 978-952-5783-62-9. * Taiga – Etnograafinen matkakertomus. Porvoo ja Turku: Täysi Käsi, Zum Teufel ja Umpihanki, 2023. ISBN 978-952-7454-54-1. == Sarjakuvat antologioissa ja lehdissä == * Eessuntaassun. Joensuu: Joensuun sarjakuvaseura, 2010. ISBN 978-951-97-5256-3. * Kulttuurisia kohtaamisia. Helsinki: Like ja Suomen rauhanpuolustajat, 2010. ISBN 978-952-01-0452-8. * Striptyykki. Joensuu: Joensuun sarjakuvaseura, 2012. ISBN 978-951-97-5257-0. * 101 sarjakuvaa Suomesta. Turku: Zum Teufel, 2017. ISBN 978-952-5754-59-9. * Jätti-Kuti. Helsinki ja Turku: Kutikuti ja Zum Teufel, 2019. ISBN 978-952-5783-59-9. Lisäksi sarjakuvia seuraavissa lehdissä: Kuti, Kaltio, Parnasso, Karjalainen, Natura, Uljas ja Kumppani. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sanna Hukkasen kotisivut * Tiainen, Tuomas: Metsänpeitto-sarjakuva on puiden puolella. Mustekala.info. 21.6.2018. * Lamberg, Mikko: Taiga on Sanna Hukkasen sarjakuvapäiväkirja matkoista kohtaamaan suomalais-ugrilaisia kansoja. Kulttuuritoimitus.fi. 10.11.2023. Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät
Tuotilo

Tuotilo (k. 915) oli munkki ja säveltäjä.Veijo Murtomäki, Laulun vapaiden muotojen kehitys ennen ars antiquaa Musiikin historiaa, Taideyliopisto, viitattu 2.3.2024Tag: Introit Canticum Salomonis, viitattu 2.3.2024 Tuotilo oli munkkina St. Gallenin luostarissa. Hän sävelsi lukuisia trooppeja ja saavutti niillä huomattavaa arvostusta, vaikka ei ollut läheskään yhtä tuottelias säveltäjä kuin Notker Balbulus. Tuotilon trooppien joukossa on Hodie cantandus est. Tuotiloa väitettiin jopa melismaattisten sävelmien tekstittämisen keksijäksi, mutta todellisuudessa käytännön tiedetään esiintyneen hänen aikanaan jo laajemmin eri riiteissä. Tuotilo teki sävellysten lisäksi taidekaiverruksia. Hänen merkitystään aikanaan kuvastaa se, että häntä pidettiin kuolemansa jälkeen pyhimyksenä ja kappeli nimettiin hänen mukaansa.Julie L. Mellby, S. Gallus panem porrigit urso Graphic Arts, Princeton University 22.5.2012, viitattu 2.3.2024 == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset säveltäjät Luokka:Keskiajan säveltäjät Luokka:Munkit Luokka:800-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 915 kuolleet
Ramon Gómez de la Serna

Ramon Gómez de la Serna (1888–1963) oli espanjalainen aforisti. Madridissa syntynyt Gómez de la Serna joutui Espanjan sisällissodan aikana lähtemään maanpakoon Buenos Airesiin.Ramon Gómez de la Serna Center for the Art of Translation. Viitattu 2.3.2024 Hänen aforismeistaan käytetään nimitystä greguería. Virpi Alanen luonnehtii niitä surrealistis-runollisiksi. Niissä on usein mukana huumoria. Ne ovat outoja ja oivaltavia, hän kirjoittaa.Virpi Alanen, Aforismin taide. Parnasso. 5/2021, s. 25 Sernan aforismeja on suomeksi kokoelmana Hevoselle kaikki niityt ovat rumpuja. Kokoelman aineisto on valittu teoksesta Obras completas VIII, Ramonismo VI: Total de greguerías (1926–1962).Hevoselle kaikki niityt ovat rumpuja, Finna.fi ==Suomennettu tuotanto== * Hevoselle kaikki niityt ovat rumpuja : valikoima gregueríoja, suom. Arto Rintala, Into 2018 ISBN 978-952-264-460-2 * "Muistojen hermosärkyä", julkaisussa: Parnasso 3/2008, s. 43 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Espanjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet