EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Oksen

Oksen on Skandeihin kuuluva vuori Ullensvangin ja Granvinin kuntien rajalla, Hordalandin läänissä, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 241 metriä. Vuori sijaitsee niemellä Hardangervuonon rannalla. Sen luoteispuolella on Hardangervuonon lahti, Granvinsfjorden ja eteläpuolella itse päävuono. == Lähteet == Luokka:Ullensvang Luokka:Granvin Luokka:Hordalandin läänin vuoret
Onen

Onen on Skandeihin kuuluva vuori Eidfjordin ja Ulvikin kuntien rajalla, Hordalandin läänissä, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 620 metriä. Vuori sijaitsee niemellä Hardangervuonoon kuuluvan Eidfjordenin rannalla. Sen länsipuolella on Hardangervuonon lahti, Osafjorden. == Lähteet == Luokka:Eidfjord Luokka:Ulvik Luokka:Hordalandin läänin vuoret
Blåskavlen

Blåskavlen tarkoittaa seuraavia: * Blåskavlen, jäätikkö Norjan Aurlandin kunnassa * Blåskavlen, jäätikkö Norjan Hadselin kunnassa, Austvågøyan saarella * Blåskavlen, 1 809-metrinen vuori Norjan Aurlandin kunnassa
Blåskavlen (vuori)

Blåskavlen on Skandeihin kuuluva vuori Aurlandin kunnassa, Sognin ja Fjordanen läänissä, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 809 metriä. Vuori sijaitsee Lærdalen- ja Aurlandsdalen-laaksojen välisellä ylängöllä. == Lähteet == Luokka:Aurland Luokka:Sognin ja Fjordanen läänin vuoret
Bleia

Bleia on Skandeihin kuuluva vuori Lærdalin kunnassa, Sognin ja Fjordanen läänissä, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 821 metriä. Vuori sijaitsee Sognevuonon etelänpuoleisella rannalla. == Lähteet == Luokka:Lærdal Luokka:Sognin ja Fjordanen läänin vuoret
Hangasjärvi (Ikaalinen)

Hangasjärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Hangasjärven kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Hangasjärvi on osa Mylly-Kartun joen valuma-aluetta. == Maantietoa == Järvi on kilometrin pitkä, 750 metriä leveä ja sen pinta-ala on 27 hehtaaria. Se on pitkänomainen ja keskellä sijaitsee kapea salmi, joka jakaa järven kahdeksi järvialtaaksi. Pohjoinen allas on 750 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Eteläinen allas puolestaan 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Salmen yli kulkee kärrypolku, jonka sillalle on rakennettu salmea kaventava penger. Ympäristön metsät ja suot ovat ojitettuja ja monen ojan vedet johdetaan Lauttaojaa myöten järveen. Järven ympäristössä on peltoja, jotka päättyvät vesirajalle. Eteläisen altaan rannat ovat soistuneet paikoin avosuoksi. Eteläiset lahdet Pihkolahti ja Joensuu ovat kosteikkoa. Järven laskuoja lähtee Joensuusta ja kulkee kolme kilometriä koneellisesti kaivetussa ojassa ja yhtyy lopulta Pihkoluomassa Noro-ojaan. Rantaviivan pituus on 4,1 kilometriä ja rannalla sijaitsee neljä vapaa-ajan asuntoa ja neljä maatilaa. Järven kiertää pohjoisessa Uurasjärven ja Masonniemen välinen kylätie. == Historiaa == Vuonna 1848 haki entinen talollinen Gabriel Johansson Kuivanen lupaa järvenlaskuun. == Lähteet == Luokka:Mylly-Kartunjoen valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
Suuriniemenlammi

Suuriniemenlammi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Suuriniemenlammi on osa Mylly-Kartun joen valuma-aluetta. == Maantietoa == Pyöreän muotoisen lammen halkaisija on 150 metriä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Noro-oja virtaa sen läpi, mutta siihen laskee myös yksi pelto- ja suo-oja idästä päin. Lampi sijaitsee peltoalueen keskellä ja sen lähiympäristö on soistuvaa joutomaata. Lammen länsiranta on paikoin avosuota. Rantaviivan pituus on 450 metriä ja rannalle on rakennettu muutama vapaa-ajan asunto. Lammelle ei johda teitä. == Lähteet == Luokka:Mylly-Kartunjoen valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
Kanai

Kanai (, myös Kane, ) oli antiikin aikainen kaupunki Aioliissa Arginusain saariin kuuluneella Argennusan saarella. Se sijaitsi nykyisen Turkin rannikolla lähellä nykyistä Bademlin kylää. Kanain lähistöllä käytiin vuonna 406 eaa. Arginusain taistelu. == Maantiede == Kanai oli rakennettu Argennusan saarelle lähelle kallioniemeä, josta on käytetty nimiä Kanevuori (), Aiga () ja Argennon ().Stefanos Byzantionlainen: Ethnica. Nimi Kanai tarkoittaa ”Kanaivuoren (kaupunki)”. Argennusa oli yksi Arginusain saarista nykyisin nimillä Garip ja Kalem tunnettujen pienempien saarten ohella. Saarten sekä läheisen mantereen puolen muodostamaa aluetta kutsuttiin nimellä Kanaia. Argennusa on nykyisin yhteydessä mantereeseen ja osa Dikilin niemimaaksi kutsuttua niemeä, joka sijaitsee vastapäätä Lesboksen saarta. == Historia == Kanain mainitsevat antiikin kirjailijat Herodotos, Strabon, Plinius, Livius, Ptolemaios, Sapfo, Thukydides ja Mela. Ensimmäisellä vuosisadalla eläneen kreikkalaisen maantieteilijä Strabonin mukaan Kanain perustivat itäisestä Manner-Kreikasta tulleet lokrislaiset. Kaupunki oli pieni, mutta sijaitsi merkittävällä kauppareitillä. 400-luvulla eaa. eläneen historioitsija Herodotoksen mukaan Kserkseen persialainen armeija kulki persialaissotien aikaan vuonna 480 eaa. alueen kautta matkalla Sardeesta Kreikkaan ja Thermopylain taisteluun.Herodotos: Historiateos 7.42. Peloponnesolaissodan aikaan vuonna 406 eaa. kahdeksan strategoksen komentama Ateenan laivasto yllättäen voitti Kallikratidaan komennossa olleen Spartan laivaston Arginusain taistelussa. Rooman-Syyrian sodan aikana, jossa olivat vastakkain Rooman tasavalta ja Antiokhos III Suuri vuosina 192–188 eaa., Rooman laivasto talvehti Kanaissa matkalla Khiokseen. Livius kirjoittaa, että ”laivat kiskottiin rannalle ja ne ympäröitiin taisteluhaudalla ja suojavallilla”.Livius: Ab urbe condita 36.45, 37.8. Plinius vanhemman aikana ensimmäisellä vuosisadalla jaa. kaupunki oli raunioina.Plinius: Naturalis historia 5.30. == Arkeologia ja löydökset == Saarta, jolla kaupunki sijaitsi, etsittiin pitkään, sillä se vaikutti kadonneen. Lopulta arkeologit havaitsivat, että saari oli kytkeytynyt niemeksi mannermaahan saaren ja mantereen välisen kapean salmen täytyttyä maalla keskiajan aikana. Samalla oletettiin kaupungin paikan löytyneen. Tieto julkaistiin marraskuussa 2015. Paikalta on tunnistettu muun muassa hellenistisellä kaudella käytössä olleen sataman jäänteet, mikä vahvistaa oletuksen kaupungin sijainnista paikalla. == Lähteet== Luokka:Aioliin kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Turkissa
Lauttalammit (Jämijärvi)

Lauttalammit on Pirkanmaalla Ikaalisten ja Satakunnassa Jämijärven väisellä rajalla sijaitsevat suolammet, jotka kuuluvat Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Lauttalammit ovat osa Mylly-Kartun joen valuma-aluetta. == Maantietoa == Lammet sijaitsevat Unnannevan ja Lauttakankaan välisellä Lauttalamminnevalla Ikaalisten ja Jämijärven rajalla. Lampia on neljä ja suurimman lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria. Suurin lampi on 230 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Kuntaraja ylittää lammen kahdesti itärannalla olevan rajapyykin kautta niin, että suurin osa lammesta jää Jämijärven puolelle. Jämijärvellä sijaitsevat kaksi pientä lampea, joiden halkaisijat ovat 30 metriä ja 15 metriä. Neljäs ja eteläisin lampi sijaitsee Ikaalisissa ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 80 metriä. Kaksi suurinta lampea on yhdistetty toisiinsa ojalla. Ympäröivä suo on osittain ojitettu ja lampien vesi päätyy suo-ojiin eteläisen lammen laskuojan kautta, josta ne jatkavat Lauttaojaa myöten Hangasjärveen. Lammille ei johda tietä. == Lähteet == Luokka:Mylly-Kartunjoen valuma-alue Luokka:Jämijärven järvet Luokka:Ikaalisten järvet
Vanha Laukaantie

thumb|200px|Koivistonkylällä oleva museotie on peräisin 1700-luvulta. Vanha Laukaantie oli 1600-luvulla valmistunut tie Hämeestä Keski-Suomeen. Tie oli tarpeellinen, koska Keski-Suomi oli hämäläisten metsästys- ja kalastusaluetta. Alkuosa Vanajaveden seudulta Jämsään on keskiaikainen. Vuoden 1696 karttaan on merkitty Pälkäneen–Jämsän tie isoksi maantieksi, mutta sen jatko Korpilahden ja Jyväskylän kautta Saarijärvelle vain vähäiseksi tieksi. 1700-luvun aikana tie muotoutui kulkemaan nykyisen Äänekosken Koivistonkylän kautta, jossa tie haarautui länteen Saarijärvelle, pohjoiseen Viitasaarelle ja itään Rautalammille meneviksi ratsuteiksi. Tien ylläpito oli alueen talonpoikien vastuulla. Siksi he eivät olleet kovin halukkaita tien parantamiseen tai leventämiseen. Vuonna 1738 pyrkivät Längelmäveden itäpuolen tievelvolliset vapautumaan tien leventämisestä kuuden kyynärän (6*60 cm) leveydestä 10 kyynärään. Maantie ei kuitenkaan ollut ainoa väylä, vaan vesireitit ja talvitiet olivat talonpojille tutumpia. Herrasväelle ja virkamiehille tiet olivat kuitenkin parempia, sillä niiden varrella oli saatavana majoitusta ja ruokailua. Virallisten teiden varsilla oli tätä varten kestikievariverkosto. Kievareita oli 20 kilometrin välein. Talonpojat olivat velvollisia tarjoamaan kyydin seuraavaan kestikievariin. Kievaritalot ja taipale- tai taival-nimet viittaavat nykyään entisajan tielinjaan ja sen kestikievareihin. ==Tutkijat erimielisiä tien linjasta== 1700-luvulla elänyt historiantutkija Henrik Gabriel Porthan kuvasi kirjoituksessaan Vanhaa Laukaantietä. Hän oli syntyisin Viitasaarelta, joten hän tunsi asian omakohtaisesti. Porthanin mukaan tie haarautui Pohjanmaan tiestä lähellä Tamperetta ja kulki Längelmäveden länsipuolelta. Kaksi myöhempää nimekästä tutkijaa, Väinö Voionmaa ja Eino Jutikkala katsovat lähtöpaikaksi Pälkäneen ja tien kulkeneen Längelmäveden itäpuolelta. Ilmeisesti molemmat tielinjat ovat olleet 1700-luvulla käytössä, ja näkemysero koskee sitä, kumpi niistä oli vanhempi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Laukaantie - syntyhistoria. Museo24. Luokka:Suomen historialliset tiet Luokka:Keski-Suomen historia Luokka:Laukaa
Palkkatyöläinen (Duluth)

Palkkatyöläinen oli Yhdysvaltojen Duluthissa vuosina 1926–1927 ilmestynyt Industrial Workers of the World -ammattiliiton suomenkielinen aikakauslehti. Lehden perustaminen oli seurausta 1920-luvun alussa syntyneestä linjariidasta, jossa IWW jakautui James Rowanin johtamiin ”desentralisteihin” ja muun muassa Industrialistin ja Tie Vapauteen -lehden edustamiin ”sentralisteihin” eli ”neljän kolmosen ryhmään”, jolla viitattiin järjestön Chicagon-päämajan osoitteeseen 3333 W. Belmont Avenuella. Molemmat ryhmät väittivät itseään ”oikeaksi IWW:ksi”. Rowanilaisten IWW:n toimeenpanevan komitean julkaiseman Palkkatyöläisen tarkoitus oli levittää tietoa järjestön periaatteista ja päätöksistä sekä hankkia sille laajempaa kannatusta amerikansuomalaisten keskuudessa. Kerran kuukaudessa ilmestynyt 32-sivuinen lehti sisälsi artikkeleita ajankohtaisista työväenkysymyksistä, piirroksia, valokuvia ja runoja. Sen toimittajina työskentelivät William Carey, John Hill ja John Iloniemi. ==Lähteet== Luokka:Amerikansuomalaiset aikakauslehdet
Saunders-Roe Princess

Saunders-Roe S.R.45 Princess oli brittiläinen, matkustajaliikenteeseen tarkoitettu lentovene.https://www.baesystems.com/en/heritage/saunders-roe Viitattu 18.12.2022. Kaksikerroksinen matkustamoltaan oleva kone oli hyvin suuri ja ylellinen. Sen omamassa ylitti 150 000 kg, siipien kärkiväli oli noin 67 metriä, pituus oli noin 45 metriä. Sen voimalaitteina oli kymmenen Bristol Proteus potkuriturbiinia, joista kahdeksan oli varustettu kaksoispotkurein. Kaksoispotkurit olivat vastakkaissuuntiin pyöriviä. Luksusluokan lentovene valmistui vuonna 1952. Kone kykeni ottamaan 200 matkustajaa, sen huippunopeus oli 612 km/h ja matkanopeus 579 km/h. Koneen kantama oli lähes 8 500 kilometriä.http://www.aviastar.org/air/england/saunders_princess.php Viitattu 24.11.2015. Konetyyppi valmistui aikana, jolloin suihkumatkustajakoneet tekivät voimallista läpimurtoaan. Princess jäi pian näiden jalkoihin, sillä se ei ollut kovin kustannustehokas. Tiettävästi vain yksi koneyksilö rekisteröitiin ilma-aluksena: G-ALUN. Konetyypin suorana edeltäjänä voitaneen pitää Boeing 314 Clipperiä. ==Lähteet== *http://fly.historicwings.com/2012/08/the-saunders-roe-princess/ *http://www.airspacemag.com/history-of-flight/cancelled-princess- dethroned-17275509/ ===Viitteet=== Luokka:Lentoveneet Princess Luokka:Brittiläiset matkustajalentokoneet Luokka:1950-luvun matkustajalentokoneet
Lamminjärvi (Ikaalinen)

Lamminjärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Kovelahden ja Lähdekylän välissä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Lamminjärvi on osa Kokemusjoen valuma- aluetta. == Maantietoa == Järvi on 200 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Se sijaitsee metsässä entisten peltojen läheisyydessä. Siihen laskevat lähialueen metsäojat ja sen laskuoja lähtee itäänpäin ja yhtyy noin kilometrin jälkeen Kokemusjokeen. Järven rantaviiva on 600 metriä pitkä eikä rannoille ole rakennettu mitään. Lähin tie kulkee Lammintaustan maatilan kautta noin 150 metriä päästä ohi. == Historiaa == Vuonna 1797 ja 1812 piirretyissä isojaon kartoissa Lamminjärven nimi kirjoitettiin "Ala Rautalammi". == Lähteet == Luokka:Kokemusjoen valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
Bookworm

Bookworm on PopCap Gamesin kehittämä pulmapeli. Se julkaistiin ensimmäisen kerran tietokoneelle 25. tammikuuta 2003. Se julkaistiin myöhemmin myös muun muassa Nintendo DS:lle ja Game Boy Advancelle. Pelissä pelaajan on yhdistettävä kirjaimia ja siten muodostettava englanninkielisiä sanoja. Marraskuussa 2006 peli sai jatko-osan Bookworm Adventures. Luokka:Vuoden 2003 videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Mac OS -pelit Luokka:Xbox Live Arcade -pelit Luokka:Game Boy Advance -pelit Luokka:Nintendo DS -pelit Luokka:Java ME -pelit Luokka:IOS-pelit
Jani Karppanen

Jani Karppanen (s. 1990) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Jyväskylän Kiriä. Karppanen pelasi ensimmäisen kerran Superpesiksessä vuonna 2007, jolloin pelasi yhden ottelun Jyväskylän Kirin paidassa. Vuoteen 2011 asti hän pelasi myös poikien Superpesiksessä otteluita jokaisella kaudella. Hän pelasi Kirissä vuoteen 2012 asti. Tänä aikana hän pelasi 45 ottelua. Vuosina 2013 ja 2014 Karppanen pelasi Jyväskylän Valon joukkueessa Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa. Vuonna 2015 hän palasi Superpesikseen Kirin joukkueessa, jonka lisäksi pelasi muutamia otteluita myös Ykköspesis-joukkue Lievestuoreen Kisassa. Yhteensä Karppanen on pelannut urallaan 74 ottelua miesten Superpesiksessä. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat
Zinovi Kolobanov

Zinovi Grigorjevitš Kolobanov (; 25. joulukuuta 1910 – 8. elokuuta 1994) oli neuvostoliittolainen panssarivaunun komentaja toisessa maailmansodassa. Hänen johtamansa viiden KV-1 -panssarivaunun ryhmä tuhosi 43 saksalaista panssarivaunua Hatsinan (tuolloiselta nimeltään Krasnogvardeisk) lähellä käydyssä taistelussa 20. elokuuta 1941. Näin monen vaunun tuhoaminen onnistui, koska alueen ainoa tie kulki suon keskeltä, ja venäläiset olivat naamioituneet suon laidoille siten, etteivät saksalaiset pystyneet paikantamaan vihollisen sijaintia. Kolobanov osallistui talvisotaan Karjalankannaksella. Venäläisen Krasnaja Zvezda -lehden mukaan hän sai talvisodan jälkeen tuomion ”veljeilystä vihollisen kanssa”. Tapaus liittyi ilmeisesti tilanteeseen, jossa suomalaiset ja venäläiset sotilaat kommunikoivat keskenään ystävällisessä hengessä sotatoimien päätyttyä.Имя на танке Krasnaja Zvezda. 6.6.2001. Viitattu 24.11.2015. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kolobanovin mukaan nimetty tie Hatsinan länsipuolella elokuun 1941 taistelun tapahtumapaikalla Google Maps. Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sotilaat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Antti Jämsén

Antti Jämsén on suomalainen kunnanjohtaja. Sodankylän vastaavana talous- ja hallintojohtajana toiminut Jämsén valittiin Kittilän väliaikaiseksi kunnanjohtajaksi 1.1.2019 alkaen ja elokuussa 2020 kunnanjohtajaksi määräajaksi vuoden 2021 loppuun. Aiemmin hän on työskennellyt kunnanjohtajan virassa Miehikkälässä, Enonkoskella, Nummi-Pusulassa, Taivassalossa ja Honkajoella. Lisäksi hän on toiminut vs. kunnanjohtajana Sammatissa, Sysmässä, Sodankylässä, Kinnulassa ja vt. kunnanjohtajana Humppilassa. Koulutukseltaan Jämsén on yhteiskuntatieteiden maisteri ja sotilasarvoltaan vääpeli. Jämsén sai 24. tammikuuta 2021 sydänpysähdyksen tultuaan hiihtämästä. Hänelle tehtiin sydämen pallolaajennus Lapin keskussairaalassa Rovaniemellä samana päivänä. Jämsen palasi työhönsä maaliskuussa 2021 ja työskenteli Kittilän kunnanjohtajana vuoden loppuun. Jämsén palasi Kittilän vs. hallintojohtajaksi huhtikuussa 2022. Kunnanvaltuusto valitsi hänet Kittilän kunnanjohtajaksi ajalle 1.9.-31.12.2022 tai siihen saakka kunnes uusi kunnanjohtaja aloittaa virassaan. Jämsén valittiin Humppilan hallintojohtajan virkaan 8.3.2023. Työnsä hän aloitti vt. hallintojohtajana seuraavana päivänä 9.3.2023 ja vakituisessa hallintojohtajan virassa 21.4.2023. Humppilan vt. kunnanjohtajana hän toimi 11.10.2024-6.1.2025. == Lähteet == Luokka:Miehikkälän kunnanjohtajat Luokka:Enonkosken kunnanjohtajat Luokka:Honkajoen kunnanjohtajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Kittilän kunnanjohtajat Luokka:Suomen kunnanjohtajat ja pormestarit
Heinilampi (Ikaalinen)

Heinilampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa, mutta Parkanon Pihnarin kylän lähellä, sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Heinilampi on osa Kokemusjoen valuma-aluetta. == Maantietoa == Lampi on 200 metriä pitkä, 170 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Se sijaitsee soisessa metsämaastossa lähellä Pihnarin kylää ja Rautalampea. Järvi sijaitsee Kiimasuon pohjoisosissa. Siihen laskee seitsemän suo-ojaa ympäröivältä suolta ja Kokemusjoki virtaa sen läpi. Lampi on soistumassa umpeen eikä sen 600 metriä pitkällä rantaviivalla ole enää kovaa rantaa. Rannoille ei ole rakennettu mitään eikä järvelle kulje teitä. Parkanon ja Ikaalisten väliselle rajalle on matkaa 200 metriä. == Lähteet == Luokka:Kokemusjoen valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
Alkukoti Afrikassa

Alkukoti Afrikassa on nykyisin laajimmin hyväksytty teoria nykyihmisen alkukodista. Sen mukaan kaikki nykyihmisväestöt ovat Afrikassa kehittyneen heidelberginihmisen jälkeläisiä, jotka levittäytyivät Afrikasta viimeisen kerran Lähi-idän kautta 60 000 vuotta sitten muualle maapallolle ja syrjäyttivät Euroopan ja Aasian alkuperäiset väestöt osin risteytyen niiden kanssa. Yhden syntykodin hypoteesia tukevat fossiilit, arkeologiset löydöt sekä biokemialliset ja geneettiset todisteet. Käsitystä Afrikasta ihmisen alkukotina vahvistaa sekin, että Afrikassa ihmisen geneettinen vaihtelu on paljon suurempaa kuin muualla maailmassa, mikä kertoo siitä, että Afrikan väestö on vanhempaa kuin muun maailman. Afrikan sisällä geneettisesti vanhinta ja monipuolisinta väestöä ovat tutkimusten mukaan eteläisen Afrikan Kalaharin sanit. He tosin asuivat kymmeniä tuhansia vuosia sitten paljon nykyistä laajemmalla alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, joten vielä ei voida sanoa, missä päin Afrikkaa ihminen syntyi. Alkukoti Afrikassa -teoria on pitkälti syrjäyttänyt monialuehypoteesin, jonka mukaan nykyiset Afrikan, Euroopan ja Aasian väestöt olisivat kehittyneet näiden maanosien erillisistä pystyihmispopulaatioista kahden miljoonan vuoden aikana. ==Katso myös== * Ihmisen evoluutio ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ihmisen evoluutio Luokka:Tieteelliset teoriat
Rautalampi (Parkano)

Rautalampi on Pirkanmaalla Parkanossa Pihnarin kylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Rautalampi on osa Kokemusjoen valuma-aluetta. == Maantietoa == Lampi on 350 metriä pitkä, 350 metriä leveä ja sen pinta-ala on 7,1 hehtaaria. Se sijaitsee asutuksen reunassa metsässä aivan Ikaalisten ja Parkanon rajan tuntumassa. Raja seuraa rantaan lammen kaakkoiskulmassa. Maasto on soistuvaa ja siihen laskeekin kolme suo-ojaa. Laskuoja lähtee itään lammen kaakkoiskulmasta ja laskee 500 metrin jälkeen Heinilampeen. Rantaviivan pituus on kilometri. Länsirannan tuntumassa on useita rakennuksia, mutta etelässä vain yksi vapaa-ajan asunto. Rantaan ei johda suoraan teitä. == Lähteet == Luokka:Kokemusjoen valuma-alue Luokka:Parkanon järvet
Ville Viita

Ville Viita (s. 10. heinäkuuta 1989 Seinäjoki) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavia Seinäjoen Jymyjusseja. Viita pelasi ensimmäisen kerran miesten Superpesiksessä vuonna 2007, jolloin edusti JymyJusseja. Hän pelasi kahden kauden aikana joukkueessa 27 ottelua, jonka jälkeen siirtyi vuonna 2009 edustamaan Ykköspesiksessä pelaavia Köyliön Lalleja. Hän pelasi Lalleissa 20 ottelua, jonka lisäksi esiintyi Koskenkorvan Urheilijoiden riveissä yhdessä Superpesis -ottelussa. Vuonna 2010 Viita siirtyi Superpesikseen nousseeseen Ulvilan Pesä-Veikkojen joukkueeseen. Hän pelasi joukkueessa yhden kauden, jonka päätteeksi se putosi takaisin Ykköspesikseen. Kaudeksi 2011 Viita siirtyi Koskenkorvan Urheilijoihin, jossa pelasi kahden kauden aikana 45 runkosarjaottelua sekä 12 pudotuspeliottelua. Viita siirtyi kaudeksi 2013 Seinäjoelle JymyJussien joukkueeseen, jossa kolmen pelatun kauden aikana hän on esiintynyt runkosarjassa 77 ottelussa. Viita valittiin vuonna 2009 Ykköspesiksessä Köylien Lalleissa pelatessa vuoden pelaajaksi. == Saavutukset == === Pelaajana === * 1 Itä-Länsi-ottelu: 2014 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Janne Kivipelto

thumb|right|Janne Kivipelto kesäkuussa 2015. Janne Kivipelto (s. 30. toukokuuta 1990 Alajärvi) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Kempeleen Kiriä ottelukohtaisella sopimuksella. Aikuisten tasolla Kivipelto edusti vuoteen 2017 asti Alajärven Ankkureita. Hän debytoi joukkueessa Ykköspesiksessä vuonna 2007, jolloin pelasi yhden ottelun. Hän pelasi joukkueessa Ykköspesiksessä vuoteen 2011 asti 94 ottelussa. Vuonna 2012 Ankkurit nousi Superpesikseen. Kaudella 2012 Ankkureiden noustua Superpesikseen, Kivipelto pelasi 26 ottelua. Kaudet 2017-2022 Kivipelto edusti Kouvolan Pallonlyöjiä. Kivipellon viimeisin sopimus KPL:n kanssa ulottui kauteen 2022. Kivipelto siirtyi Ankkureista KPL:llään ennen 2017 kauden alkua. == Saavutukset == === Pelaajana === * 3 SM-hopeaa: 2018, 2020, 2021 https://www.pesis.fi/pesis-info/historia/mitalistit/ * 1 SM-pronssi: 2019 * 1 Itä-Länsi-ottelu: 2018 ** Kentän paras: 2018 * Vuoden lukkari (3): 2018, 2020, 2021 == Lähteet == Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat
Iso Kokevesi

Iso Kokevesi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Iso Kokevesi on osa Kokemusjoen valuma-aluetta. == Maantietoa == Järvi on 550 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 9,6 hehtaaria. Se sijaitsee metsalueella ja sen rannat ovat soistuneita. Ympäristössä on laajempia soita, jotka muodostavat yhdessä ojitetun Isonevan. Seitsemän suo-ojaa ja Vähä Kokeveden laskuoja laskevat järveen. Järven oma laskuoja on 2,5 kilometriä pitkä ja yhtyy Kokemusjokeen Lähdekylässä. Rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja se on pääosin kapeaa avosuota. Pohjoisrannassa on yksi vapaa- ajan asunto, jolle johtaa metsäautotie. == Lähteet == Luokka:Kokemusjoen valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
Nikke tulee kotiin

Nikke tulee kotiin on Nikke Ankaran ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 20. marraskuuta 2015. Albumin on tuottanut Henri ”MGI” Lanz, joka on myös säveltänyt kaikki albumin kappaleet. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan 11:nneksi, mutta nousi alkuvuodesta 2016 korkeimmalle sijalleen viidenneksi. Ankara sai levystä jo ennakkoon kultalevyn ja vuoden 2016 alussa platinalevyn. == Taustaa ja julkaisu == Vuodenvaihteessa 2014–2015 Ankara joutui psykoosiin, jonka myötä hän ilmoitti vetäytyvänsä julkisuudesta sekä lopettavansa musiikkiuransa. Levy-yhtiö Universal Music kertoi, etteivät tiedä tulevatko he julkaisemaan tuolloin jo lähes valmista albumia. Kuitenkin jo toukokuussa 2015 Ankara pyörsi lopettamispäätöksensä ja julkaisi ”Koska sä eroot” -singlen. Albumilta on julkaistu neljä singleä: vuoden 2014 aikana kappaleet ”Perjantai 13.” toukokuussa ja ”Spesiaali” lokakuussa. Vuonna 2015 albumilta julkaistiin ”Koska sä eroot” -kappaleen lisäksi singlenä ”Värifilmi”-kappale lokakuussa. Kaikki singlet ovat nousseet Suomen virallisen singlelistan kymmenen kärkeen, ”Värifilmi” parhaimmillaan listan ensimmäiseksi. Singleistä ”Perjantai 13.” ja ”Värifilmi” ovat saaneet kultalevyn ja ”Spesiaali” ja ”Koska sä eroot” platinalevyn. Singlejen lisäksi albumin avausraita ”Rullaa” on noussut latauslistan kahdeksanneksi ja singlelistan neljänneksi. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 esikoisalbumit Luokka:Nikke Ankaran albumit
Pyhitysvaara

Pyhitysvaara eli Pyhitys on maankohouma Taivalkoskella Kostonjärven länsipuolella 25 kilometriä kirkonkylästä pohjoiseen. Sen korkeus merenpinnasta on 422 metriä.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 341 == Lähteet == Luokka:Vaarat Luokka:Taivalkosken luonto
Pyhtäänsaari

Pyhtäänsaari on Kymijoen läntisen ja itäisen suuhaaran välinen maa-alue, joka kattaa pääosan Pyhtään kuntaa ja osan Kotkaa. Sen suurin leveys on 20 kilometriä ja pituus 21 kilometriä.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 342 == Lähteet == Luokka:Kotkan saaret Luokka:Pyhtään luonto
Konrad von Pyhy

Konrad von Pyhy eli Pihi, alkujaan PeutingerNordisk Familjebok (k. 1553) oli Kustaa Vaasan kansleri. Pyhy oli syntyisin Saksasta ja tuli kansleriksi Ruotsiin vuonna 1538. Hän aloitti hallinnon uudistamisen soveltaen saksalaisia hallintomalleja.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 342 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sven Lundkvist: Conrad Pyhy, von, Svenskt biografiskt lexikon Luokka:Ruotsalaiset virkamiehet Luokka:Saksalaiset virkamiehet Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1553 kuolleet Luokka:Uskonpuhdistus Ruotsissa
Pyhävuori

Pyhävuori (ruots. Bötombergen) on vuorenselänne Lapväärtissä Kristiinankaupungissa. Sen korkeus merenpinnasta on 130 metriä, ja se on Pohjanmaan maakunnan korkein kohta.Tilastokeskus Tietoaika: Jollei Haltille niin ainakin Kinttumäelle. Siellä on runsaasti harvinaisia kasvilajeja, kuten siperiankärhö, ja muinaisia rantakivikkoja.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 347 Pyhävuoren huipun läheisyydessä on radioasema ja sen länteen laskevalla rinteellä on laskettelurinne. == Lähteet == Luokka:Suomen mäet Luokka:Suomen kalliot Luokka:Lapväärtti Luokka:Kristiinankaupungin luonto Luokka:Suomen maakuntien korkeimmat maastonkohdat
Helena Pylkkänen

Helena Marjatta Pylkkänen (s. 2. helmikuuta 1945 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä.Kuka kukin on 2007, s. 795. Helsinki 2006. ISBN 951-1-20606-0 Hänet mainitaan herkkien mutta voimakkaiden henkilökuvien tekijäksi ja taitavaksi piirtäjäksi. Hänen realistiset pronssiveistoksensa hyödyntävät materiaalin pintavaikutusta.Facta 2001, osa 13, p. 348. WSOY 1985. Pylkkänen on opiskellut Suomessa ja Ranskassa. Hän järjestänyt yksityisnäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla vuodesta 1972 alkaen. Hänelle on myönnetty muun muassa Suomen taideyhdistyksen dukaattipalkinto vuonna 1975 ja Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinto vuonna 2002. Pylkkäsen vanhemmat olivat taidehistorioitsija Riitta Pylkkänen ja jääkärieversti Kosti Pylkkänen. == Julkisia teoksia == Tiedosto:Helena Pylkkänen Portinvartija 1981.JPG|Portinvartija, 1981, Helsinki. Tiedosto:Siivet by Helena Pylkkänen.JPG|Siivet, 1992), Espoo. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juhani Pylkkänen

Hannu Juhani Pylkkänen (s. 1947) on suomalainen tekniikantutkija ja emeritusprofessori- Hän oli Oulun yliopiston mekaanisen teknologian professori 1983–1997. Hänen tutkimusalaansa olivat lastuava työstä, konepaja-automaatio, valmistusjärjestelmät ja yleinen konepajatekniikka.ttk.oulu.fi, viitattu 24.11.2015Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 348 Hän on ollut sen jälkeen ABB:n teknologiajohtajaTekes ja konsulttiyritys T2O Consulting Oy:n toimitusjohtajaInnovaatioiltapäivä 2007, viitattu 24.11.2015. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Happihyrra.com (sisältää mainintoja urasta) Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martti Emanuel Juusela

Martti Emanuel Juusela (27. maaliskuuta 1908 Pihlajavesi – 7. lokakuuta 1979 Jyväskylä) oli maakuntaneuvos ja Keskisuomalainen-lehden pitkäaikainen päätoimittaja, vuodesta 1947 aina vuoteen 1973 asti. Juuselan vanhemmat olivat maanviljelijä, talousneuvos Eemeli Juusela ja Iina Vuorimäki. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1935 toiminnanjohtaja Annikki (Anne-Maria) Hartikainen. Sotiin osallistuneella Juuselalla oli vankka järjestö- ja sanomalehtitausta viidentoista vuoden ajalta, kun hän tuli Keskisuomalaisen päätoimittajaksi. Esimerkiksi 1930-luvulla hän toimi Pohjois-Savon toimitussiheerinä ja päätoimittajana. Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa kesken jääneet opintonsa Juusela suoritti loppuun seuraavalla vuosikymmenellä. Hän oli Maalaisliiton aktiivi, mutta ennen muuta lehtimies, joka kirjoitti yksistään Emanuelin alakerta -pakinoita yhteensä noin 5 500 kappaletta 25 vuodessa. Julkisuudessa Juusela esiintyi melko harvoin, mutta hänellä oli vankkoja tukijoita kuten kansanedustaja, ministeri ja maaherra Eino Palovesi. Juuselan päätoimittajakaudella Keskisuomalainen toimi maltillisesti ja riskejä kaihtaen, mutta kasvoi vähitellen maakuntansa ykköslehdeksi ja etääntyi samalla puoluesidoksistaan. Juuselalle myönnettiin tunnustuksena ansioistaan Suomen ensimmäinen maakuntaneuvoksen arvo vuonna 1974.<ref name="kb4/> ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Martti Juusela, päätoimittaja ja ensimmäinen maakuntaneuvos. Keskisuomalainen, 25.3.2008 (Viitattu 24.11.2015) Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Riitta Pylkkänen

Riitta Valpuri Pylkkänen (o.s. Kilpi; 10. elokuuta 1910 Kustavi – 28. marraskuuta 1982 Espoo) oli suomalainen taidehistorioitsija ja filosofian tohtori. Hän oli pukuhistorian tutkija. Hän valmistui ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1928, suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1935 ja sai maisterin arvon seuraavana vuonna. Pylkkäsen väitöskirja oli nimeltään Säätyläispuku Suomessa vanhemmalla Vaasa-ajalla 1550–1620 (Helsingin yliopisto 1956). Hän oli muinaistieteellisen toimikunnan historian osaston johtaja vuodesta 1979. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1973.Facta 2001, osa 13, p. ? WSOY 1985. Riitta Pylkkäsen puoliso oli jääkärieversti Kosti Edvard Pylkkänen (1892–1974). Heidät vihittiin vuonna 1941, ja he saivat kaksi lasta: Jaakko (s. 1943) ja Helena (s. 1945). Pylkkäsen isä oli kirjailija Volter Kilpi ja äiti kirjailija Hilja Vanhakartano. ==Teokset== *Säätyläispuku Suomessa vanhemmalla Vaasa-ajalla 1550–1620. Suomen muinaismuistoyhdistys, 1956 väitöskirja *Renessanssin puku Suomessa 1550–1620. WSOY, 1956. * Rácz, István – Pylkkänen, Riitta: Suomen keskiajan taideaarteita. Otava, 1960. *Vanhat tuolimme. WSOY, 1965 *Ryijyperinteitä 1500- ja 1600-luvulta. (Kansatieteellinen arkisto, 18: 1.) Suomen muinaismuistoyhdistys, 1967. *Barokin pukumuoti Suomessa 1620–1720. (Suomen muinaismuistoyhdistyksen aikakauskirja, 71.) 1970. *Säätyläisnaisten pukeutuminen Suomessa 1700-luvulla. (Suomen muinaismuistoyhdistyksen aikakauskirja, 84.) Suomen muinaismuistoyhdistys, 1982. ISBN 951-9056-56-4. *Kaksi pukuhistoriallista tutkielmaa. (Suomen muinaismuistoyhdistyksen aikakauskirja, 85.) Suomen muinaismuistoyhdistys, 1984. ISBN 951-9056-63-7. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidehistorioitsijat Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Mustapha (Queenin kappale)

Mustapha on brittiläisen rock-yhtye Queenin kappale heidän seitsemänneltä albumiltaan Jazz (1978). Kappaleen on tehnyt yhtyeen laulaja Freddie Mercury. ”Mustapha” julkaistiin vuonna 1979 singlenä ainoastaan Saksassa, Espanjassa, Jugoslaviassa ja Boliviassa. Singlen B-puolella olivat kappale ”Dead on Time” ja ”In Only Seven Days”, joista jälkimmäinen vain Jugoslaviassa. Mustapha koostuu englannin, arabian ja persiankielisistä lausahduksista. Kappaleessa laulettavat Mustapha ja Ibrahim ovat miesten nimiä ja Allah islamin jumala. Kappaleen alun intro parodioi moskeijan rukouskutsua.http://www.rollingstone.com/music/albumreviews/jazz-19790208 ”Mustaphaa” on pidetty historian oudoimpana levyn aloituskappaleena.http://www.queenarchives.com/archivesnew/index.php?title=Queen_-_03-XX-1979_-_Jazz_- _Creem == Lähteet == Luokka:Queenin kappaleet Luokka:Vuoden 1978 kappaleet
Astraterra

Astraterra on Miska Fredmanin vuonna 2014 Ironspine-kustantamon kautta julkaisema roolipeli. Nuoremmille pelaajille suunnattu roolipeli rahoitettiin joukkorahoituksella Astraterran maailma koostuu avaruudessa leijuvista saarista ja mantereista. Sen eri taivaankappaleet ovat täynnä omituisia otuksia ja hirviöitä, taikutta ja ihmeitä, mutta myös höyryvoimaa ja aurinkopurjelaivoja. Maailmassa sijaitsevia teleportteja voi käyttää aarteiden etsintään. ==Historia== Astraterra on suunnattu erityisesti nuoremmille pelaajille. Pelin pääsuunnittelija Miska Fredman suunnitteli pelin yhdessä lastensa kanssa. Pelin suunnittelu lähti käyntiin, kun Fredman ei löytänyt sellaista lapsille sopivaa peliä, jota olisi halunnut omien lastensa kanssa pelata. Lopputuloksena syntyi seikkailullinen peli, joka soveltuu kaikille yli 7-vuotiaille. Astraterra oli Ironspinen ensimmäinen joukkorahoituksella rahoitettu peli. Sille kerättiin indiegogo-kampanjalla yli 7 000 euroa rahoitusta. Pelin ensimmäinen 500 kirjan painos on myyty loppuun. Pelin toinen ja päivitetty laitos keräsi joukkorahoituksessa yli 8 000 euroa. Suurin ero aikaisempaan laitokseen on pelin jakaminen kahteen erilliseen sääntökirjaan, eli pelaajille tarkoitettuun Löytöretkeiiljän oppaaseen ja pelinjohtajille tarkoitettuun Kertojan käsikirjaan. Astraterran edistymistä saattoi seurata kehitysblogista. ==Vastaanotto== Spiegel Online kehui pelin kuvitusta fantastiseksi ja kiitteli pelin tapaa ottaa lapset huomioon ja tarjota heille mahdollisuuksia luovuuden käyttämiseen. ==Lähteet== Luokka:Pöytäroolipelit Luokka:Suomalaiset roolipelit
Kastalian lähde

Kastalian lähde (, ; ) on lähde Delfoissa Kreikassa. Se virtaa Faidriadien kallioiden välistä ja sijaitsee Apollonin pyhäkköalueen ja Athene Pronaian pyhäkköalueen puolivälissä. Antiikin aikana se oli yksi Kreikan tunnetuimmista lähteistä. Se sijaitsi ylös Apollonin temppelille johtavan tien varressa ja siitä alkoi ylös temppelille johtanut Pyhä tie. pienoiskuva|vasen|Kastalian lähteen arkaaisen ajan lähdekaivorakennuksia. Lähteellä oli antiikin aikana merkittävä rooli paikan uskonnollisissa toimituksissa. Kaikkien temppelille joko Delfoin oraakkelille tai muusta syystä saapuneiden toiviomatkalaisten sekä Python kisoihin saapuneiden urheilijoiden tuli puhdistautua siinä. Myös ennuspapitar Pythia peseytyi lähteessä ennen ennustusten antamista. Usein kuvataan, että lähteessä pestiin hiukset. Murhasta sovitusta etsineet peseytyivät siinä mahdollisesti kokonaan. Myöhemmin lähteen veden juomisen uskottiin antavan runollista innoitusta hieman Pierian lähteen tavoin. Tämä oli peräisin roomalaisilta runoilijoilta sillä ajatuksella, että Apollon oli muusien suojelija. Pausaniaan mukaan lähteen vesi oli ”makeaa juoda ja miellyttävää kylpeä”. Hän kertoo, että lähde oli nimetty joko Kastalian, joka oli joko Akhelooksen tytär tai paikallinen neito, tai Kastalios-nimisen miehen mukaan. Yhden version mukaan lähde oli Kefisoksen lahja Kastalialle.Pausanias:Kreikan kuvaus 10.8.9–10. Myöhemmin lähde on tunnettu myös Pyhän Johanneksen lähteenä sen lähellä olevan kappelin mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Delfoi Luokka:Kreikan lähteet Luokka:Pleístoksen vesistö
Omfalos (Delfoi)

Omfalos (, ”Napa”) oli Delfoissa Kreikassa antiikin aikana ollut maailmannapaa merkinnyt kivi, joka oli yksi kulttipaikan symboleista. Kreikkalaisen mytologian kertomuksen mukaan Zeus lähetti Olymposvuorelta kaksi kotkaa lentämään päinvastaisiin suuntiin. Maailman ympäri lennettyään kotkat kohtasivat toisensa Delfoin kohdalla. Tästä lähtien Delfoita pidettiin maailmannapana eli maailman keskipisteenä. Paikka merkittiin kivellä. Napakivi oli olemassa Delfoissa viimeistään arkaaisella kaudella. Sitä pidettiin sisällä Apollonin temppelin adytonissa eli kaikkein pyhimmässä. Kiven hellenistiseltä tai roomalaiselta ajalta peräisin oleva marmorista valmistettu kopio on säilynyt ja se on nykyisin esillä Delfoin arkeologisessa museossa. Se löydettiin alueen arkeologisissa kaivauksissa temppelin läheltä. Kivi muistuttaa muodoltaan munaa tai mehiläispesää. Sen korkeus on 1,23 metriä ja halkaisija 0,92 metriä. Sen koristelu jäljittelee alkuperäisen kiven päällä ollutta villasta tehtyä vaatetta. Omfaloksesta oli Delfoissa myös lukuisia muita kopioita. Omfalos-kiviä tunnetaan lukuisia myös muualta. Niitä oli useita eri puolilla antiikin Kreikkaa, ja niitä on löydetty temppeleistä muun muassa Roomasta, Egyptistä ja Irakista. == Katso myös == * Betyyli (Pyhä kivi) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Delfoi Luokka:Delfoin arkeologinen museo Luokka:Kulttikivet
Kangaslampi (Parkano, pohjoinen)

Kangaslampi (pohjoinen) on toinen Kangaslampina tunnetuista kahdesta suolammesta, jotka sijaitsevat Pirkanmaalla Parkanossa. Ne kuuluvat Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Kangaslammit ovat osa Kokemusjoen valuma-aluetta. == Maantietoa == Pohjoinen lampi on 450 metriä pitkä, 400 metriä leveä ja sen pinta-ala on 11 hehtaaria. Se sijaitsee Kangaslamminnevalla ja sen pohjoisrantaa seuraa turvetuotantoalue ja itärantaa matalala harjunkannas. lampeen laskee turvetuotantoalueelta kaksi kuivatusojaa ja laskuoja lähtee itään kannaksen yli. Sen vedet yhtyvät suo- ojiin, jotka päätyvät Kokemusjoen siihen haaraan, joka virtaa Heinilammen läpi. Itärannalla on aidattu alue, missä sijaitsee kymmenen rakennusta. Eteläiseen Kangaslampeen on kaakossa 200 metrin päässä. == Lähteet == Luokka:Kokemusjoen valuma-alue Luokka:Parkanon järvet
Kangaslampi (Parkano, etelä)

Kangaslampi (etelä) on toinen Kangaslampina tunnetuista kahdesta suolammesta, jotka sijaitsevat Pirkanmaalla Pihnarissa Parkanossa. Ne kuuluvat Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Kangaslammit ovat osa Kokemusjoen valuma-aluetta. == Maantietoa == Eteläinen lampi on 250 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,1 hehtaaria. Se sijaitsee Kangaslamminnevalla ja sen etelärantaa seuraa turvetuotantoalue ja luoteisrantaa matalala harjunkannas, josta on otettu hiekkaa. Lampeen laskee turvetuotantoalueelta useita kuivatusojia ja laskuoja lähtee kaakkoon ja yhtyy suo-ojiin. Laskuojan vedet päätyvät Kokemusjoen siihen haaraan, joka virtaa Heinilammen läpi. Pohjoiseen Kangaslampeen on luoteessa matkaa 200 metriä. lammelle ei johda tietä eikä sen rannoilla ole rakennuksia. == Lähteet == Luokka:Kokemusjoen valuma-alue Luokka:Parkanon järvet
Vähä Kokevesi

Vähä Kokevesi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Vähä Kokevesi on osa Kokemusjoen valuma-aluetta. == Maantietoa == Järvi on 550 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,8 hehtaaria. Se sijaitsee useiden soiden ympäröimänä alueella, jota kutsutaan Isonevaksi. Ympäröiviltä ojitetuilta soilta laskeekin ojia järveen ja laskuoja, joka lähtee luoteiskärjestä, virtaa 300 metriä Iso Kokeveteen. Rantaviivaa on yli kilometrin ja se on pääasiassa suota. Vain kaakkoiskulmassa on ranta kovalla maalla ja sinne onkin rakennettu pari loma-asuntoa. Nille johtaa tie Lapiolahdelta. Parkanon ja Ikaalisten välinen raja kulkee vain 800 metrin päässä. == Lähteet == Luokka:Kokemusjoen valuma-alue Luokka:Ikaalisten järvet
Pekka Pyykkö

Veli Pekka Pyykkö (s. 12. lokakuuta 1941 Hinnerjoki) on suomalainen kemisti. Hän oli Helsingin yliopiston kemian professori 1984–2009.Luettelo kemian professoreista Hänen tutkimusalaansa oli magneettinen resonanssispektroskopia ja raskaiden alkuaineiden kvanttikemia.Facta 2001, osa 13, p. 361. WSOY 1985. ==Tunnustukset== Professori Pyykkö on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1989. Hänet kutsuttiin Academia Europæan jäseneksi vuonna 2007. * Schrödinger-mitali 2014, perusteluna: "For his pioneering contributions to relativistic quantum chemistry."Ajankohtaista, Helsingin yliopisto, Matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Pekka Pyykkö (iaqms.org) * Pekka Pyykkö. Professor, Foreign Academy Member nr: 1236 (The Royal Swedish Academy of Sciences) (kva.se) * CV (per Pyykön kotisivu) (www.chem.helsinki.fi/~pyykko/curriculum/CV_2019.pdf ) Luokka:Suomalaiset kemistit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Academia Europæan jäsenet
Apaches

Apaches () on Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1977 valistuskäyttöön tehty lyhytelokuva (Public Information Film). Sen tarkoitus on varoittaa lapsia maatiloilla leikkimisen vaaroista, ja se on raakuutensa ja pelottavuutensa vuoksi yksi kaikkien aikojen tunnetuimmista valistuselokuvista. Sen ohjasi John Mackenzie, käsikirjoitti Neville Smith ja tuotti John Arnold. Se kertoo apasseja leikkivistä lapsista, jotka kuolevat yksi kerrallaan erilaisissa onnettomuuksissa. == Juoni == Lapsijoukko leikkii karjapaimenia ja apassisotureita maatilalla, jossa valmistellaan teekutsuja. Yksi lapsista, Danny, toimii kertojana. Maanviljelijä ajaa traktorillaan sen pellon läpi, jolla lapset leikkivät. Lapset lähtevät juoksemaan sen perään, ja Kim hyppää perävaunulle kuvitellen sen olevan juna. Kun traktori tulee mutkaan, Kim putoaa kyydistä, jää renkaan alle ja kuolee. Lapset leikkivät taas pelloilla, kun heidän vanhempansa ovat lähdössä teekutsuille. Pojat haluavat pelata jalkapalloa, mutta lapset päätyvät lopulta leikkimään kick the can -nimistä hippaleikkiä (samankaltainen kuin kymmenen tikkua laudalla). Dannyltä piileskellessään Tom kävelee lieteallasta ympäröivällä aidalla, mutta liukastuu ja putoaa altaaseen. Kukaan ei kuule hänen avunhuutojaan, ja hän hukkuu. Lasten vanhempien valmistellessa lastenkutsuja lapset leikkivät ratsuväkeä ja apasseja. Leikin loputtua he menevät työkaluvajaan, josta he löytävät kemikaalia sisältävän astian. Danny ehdottaa, että he juovat siitä juhlistaakseen voittojaan. Michael huomauttaa, että neste voi olla myrkyllistä, ja lapset päättävät vain olla juovinaan sitä. Sharon nielaisee kuitenkin sitä vahingossa, mutta vaikuttaa olevan kunnossa syljettyään aineen ulos. Myöhemmin hän kuitenkin sairastuu ja herää keskellä yötä koviin kipuihin kirkuen ja huutaen äitiä. Loput lapset leikkivät taas pelloilla, ja yksi heistä on vähällä jäädä traktorin alle. Kun he leikkivät olevansa Starsky ja Hutch -ohjelmassa, Michael irrottaa vahingossa raskaan rautaportin, joka murskaa Robertin kuoliaaksi. Danny lähtee etsimään muita lapsia ja löytää tauolla olevia maatyöläisiä. Hän pyytää päästä istumaan traktorin kyytiin ja saa luvan. Kilpakuljettajaa leikkiessään hän vapauttaa vahingossa käsijarrun, ajaa traktorilla kolarin ja katkaisee niskansa. Danny jatkaa kertojana toimimista omissa hautajaisissaan kertoen rauhallisena ”juhlista”, joita valmisteltiin pitkin elokuvaa. Hän sanoo, että juhlat olivat oikein mukavat ja kaikki hänen sukulaisensa olivat siellä. Lopuksi hän sanoo surullisesti toivovansa, että olisi itsekin ollut siellä. Lopputeksteissä on pitkä lista lapsista, jotka olivat kuolleet maatilaonnettomuuksissa elokuvan tekoa edeltäneen vuoden aikana. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Apaches katsottavissa British Film Instituten sivuilla * Luokka:Vuoden 1977 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset lyhytelokuvat Luokka:Valistuselokuvat
Dismaland

Dismaland oli poliittinen aktivisti ja graffititaiteilija Banksyn järjestämä väliaikainen taideprojekti Weston-super-Maressa Englannissa. Yhteiskuntakriittinen Dismaland-antihuvipuisto rakennettiin salassa Tropicanaan, käyttämättömään maauimalaan, ja se avautui viikonloppuna 21. elokuuta 2015 ja sulkeutui lopullisesti 27 syyskuuta 2015. Banksy loi pop-up taideprojektiaan varten 10 uutta teosta ja rahoitti itse sen rakentamisen. Tempaukseen osallistui 58 taiteilijaa Banksyn alun perin osallistumaan kutsumista 60 taiteilijasta. Suomesta osallistui taiteilija Jani Leinonen. Päivän aikana 4 000 lippua oli myytävänä, ja yksi lippu maksoi 3 puntaa. Jokainen antihuvipuiston arviolta noin 150 000 kävijästä saapui pahvista tehdyn valetarkastuspisteen läpi, jonka oli suunnitellut taiteilija Bill Barminski. Lippujen kova kysyntä sai Dismalandin sivuston kaatumaan toistuvasti. Jotkut miettivät, oliko tämä Banksyn tarkoituksella suunnittelemaa ja osa Dismaland-kokemuksen ironiaa. == Rakentaminen == Weston- super-Maren paikallisille asukkaille kerrottiin, että Atlas Entertainment -niminen Hollywoodyritys käyttää kohdetta kuvatakseen rikostrilleriä nimeltään Grey Fox. Kohteen sisäänpääsyjen yhteyteen oli pystytetty Grey Foxin tuotannosta huomauttavia kylttejä. Elokuun 2015 alussa Internetiin alkoi ilmestyä kuvia paikan rakentamisesta, ja nähtävissä oli mm. ”satulinna ja massiivisia veistoksia”. Holly Cushing, jonka nimi esiintyi Banksysta kertovan dokumentin lopputeksteissä ja jonka usein raportoidaan olevan hänen managerinsa, havaittiin kohteen rakennustyömaalla ennen avaamista, mikä edisti osaltaan suunnitelman paljastumista. == Osallistujat == Dismaland pop-up -taideprojektiin osallistuivat seuraavat henkilöt ja tahot: * Shadi Alzaqzouq * The Astronaut's Caravan * Tammam Azzam * Banksy * Ronit Baranga * Bill Barminski * Michael Beitz * Huda Beydoun * Block9 * Julie Burchill * Fares Cachoux * Dorcas Casey * Jimmy Cauty * Caitlin Cherry * Darren Cullen * Brock Davis * Tinsel Edwards * El Teneen * Escif * Espo * Zaria Foreman * Jeff Gillette * Ed Hall * Greg Haberny * Neta Harari Navon * Jessica Harrison * Damien Hirst * Jenny Holzer * Scott Hove * Andreas Hykade * Severija Inčirauskaitė-Kriaunevičienė * Paul Insect & BAST * James Joyce * Peter Kennard & Cat Phillips * Josh Keyes * Laura Lancaster * Maskull Lasserre * Jani Leinonen * Ben Long * Lush * Kate MacDowell * Lee Madgwick * Suliman Mansour * Caroline McCarthy * Polly Morgan * Leigh Mulley * Sami Musa * Mana Neyestani * Paco Pomet * Joanna Pollonais * Pure Evil * Mike Ross * Amir Schiby * Barry Reigate * David Shrigley * Axel Void * Nettie Wakefield * Wasted Rita * Dietrich Wegner ==Lähteet == Luokka:Somerset Luokka:Kuvataidetapahtumat
Repentless

Repentless on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Slayerin järjestyksessään 12. studioalbumi. Se julkaistiin 11. syyskuuta 2015, ja se on yhtyeen ensimmäinen Exodusin kitaristin Gary Holtin sekä viimeksi vuoden 2001 albumilla God Hates Us All soittaneen rumpalin Paul Bostaphin kanssa. Albumi on myös yhtyeen ensimmäinen ilman vuonna 2013 kuollutta Jeff Hannemania, sekä ensimmäinen Nuclear Blast -levymerkin alla julkaistu albumi. Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan neljännelle sijalle, mikä on yhtyeen historian korkein listasijoitus.Billboard: Slayer – Chart history Suomessa se nousi virallisen albumilistan kolmannelle sijalle. Kappaleista "Repentless", "You Against You", sekä "Pride in Prejudice" kuvattiin musiikkivideot, jotka muodostavat tarinaltaan yhtenäisen trilogian. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # === Japanin bonuskappaleet === # * # == Kokoonpano == * Tom Araya – laulu, basso * Kerry King – kitara * Gary Holt – kitara * Paul Bostaph – rummut === Tuotanto === * Terry Date – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Howie Weinberg – masteroija * Peter Mack – muu äänittäjä * Derrick Stockwell – avustava äänittäjä * Marcelo Vasco – kansikuva, layout * Rob Kimura – layout * Andrew Stuart – valokuvat == Arvostelut == * Metacritic: 70/100Metacritic: Reviews for Repentless by Slayer * Allmusic: Allmusic review * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Kaaoszine: Kaaoszine.fi: Levyarvio * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review * Rumba: 8,1/10Rumba: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio * V2.fi: Slayer: Repentless Viitattu 22.11.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Repentless discogs.com -sivustolla * Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:Slayerin albumit