EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hans Brüggemann

Hans Brüggemann (n. 1480 – n. 1547) oli tanskalainen puunleikkaaja, 1500-luvun huomattavimpia. Hänen ainoa varma päätyönsä on Schleswigin tuomiokirkon suuri myöhäisgoottilainen puuhun leikattu siipialttaritaulu (1514–1520), joka oli alkuaan tarkoitettu Bordesholmin luostarikirkkoa varten mutta siirretty Schleswigiin 1666. Taulussa on 20 kohtausta kärsimyshistoriasta, kaikkiaan 400 kuviota. Yksityiskohdissa näkyy vaikutteita Dürerin puupiirroksista, kokonaisuudessa alankomaalaista ja alasaksalaista leimaa, mutta kaikki sekä kuviot että ornamentit on leikattu sirosti ja hienosti ja, päinvastoin kuin siihen aikaan oli tapana, jätetty maalaamattomiksi.Brüggemann, Hans. Tietosanakirja osa 11. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1922 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset taiteilijat Luokka:1400-luvulla syntyneet Luokka:1540-luvulla kuolleet
Leonin piirikunta (Florida)

Leonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 293 582 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on osavaltion pääkaupunki Tallahassee. Piirikunta perustettiin 29. joulukuuta 1824. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Floridan piirikunnat
Madisonin piirikunta (Florida)

Madisonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 18 493 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Madisonin kaupunki. Piirikunta perustettiin 26. joulukuuta 1827. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Floridan piirikunnat
Coelognathus

Coelognathus on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva käärmesuku, jossa on seitsemän lajia. Niitä tavataan Etelä-Aasiassa ja Malaijien saaristossa. Sukua pidettiin aiemmin osana kiipijäkäärmeiden sukua (Elaphe). == Lajit == * Coelognathus enganensis * Coelognathus erythrurus * Coelognathus flavolineatus * Coelognathus helena * Coelognathus philippinus * Saderottakäärme (Coelognathus radiatus) * Indonesianrottakäärme (Coelognathus subradiatus) == Lähteet == Luokka:Tarhakäärmeet
Euprepiophis

Euprepiophis on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva käärmesuku, jossa on kolme lajia. Niitä tavataan Itä-Aasiassa. Sukua pidettiin aiemmin osana kiipijäkäärmeiden sukua (Elaphe). == Lajit == * Japaninmetsärottakäärme (Euprepiophis conspicillata) * Mandariinirottakäärme (Euprepiophis mandarinus) * Euprepiophis perlaceus == Lähteet == Luokka:Tarhakäärmeet
Kultalymytimali

Kultalymytimali (Cyanoderma chrysaeum) on timaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta. ==Koko ja ulkonäkö== Kultalymytimali on pienikokoinen lintu ja voi kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Kultalymytimalin päälaki ja otsa ovat keltaiset ja päälaella on mustia viiruja. Silmien ympäristössä on tumma alue. Linnun selkä ja siivet ovat kellertävän oliivinvihreät. Kultalymytimalin rinta ja vatsa ovat väriltään kirkkaan keltaiset. Linnun väritys vaihtelee hieman alalajeittain. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Kultalymytimalin levinneisyysalue ulottuu Nepalista Malesiaan. Lajin elinympäristöä ovat ainavihannat metsät, bambumetsät ja erityisesti metsien pensaikot. Se viettää piileskelevää elämää ja liittyy hyvin usein sekaparviin muiden lintulajien kanssa. Linnun ravintoa ovat hyönteiset. Kultalymytimali rakentaa pallomaisen pesänsä lehdistä ja ruohoista pensaaseen ja sen pesimäkausi on huhtikuulta kesäkuulle. ==Lähteet== Luokka:Timalit
Gonyosoma

Gonyosoma on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva käärmesuku, jossa on kuusi lajia. Niitä tavataan Kaakkois-Aasiassa ja Malaijien saaristossa. Sukua pidettiin aiemmin toisinaan osana kiipijäkäärmeiden sukua (Elaphe). == Lajit == * Gonyosoma boulengeri * Gonyosoma frenatum * Gonyosoma jansenii * Gonyosoma margaritatum * Punahäntärottakäärme (Gonyosoma oxycephalum) * Vihreärottakäärme (Gonyosoma prasinum) == Lähteet == Luokka:Tarhakäärmeet
Aleksander Läte

Aleksander Läte (1860–1948Aleksander Lätte (1860–1948), register.muinas.ee, viitattu 7.12.2020 ) oli virolainen säveltäjä ja kuoron- ja orkesterinjohtaja. Hän opiskeli ensin Tarton yliopiston musiikinopettajien Heinrich Zöllnerin ja Hans Harthanin johdolla, 1895–1897 Dresdenin konservatoriossa Felix Dræseken ja Adolf Schreinerin johdolla. Hän työskenteli säveltäjänä ja orkesterinjohtajana Tartossa vuodesta 1900. Hän on säveltänyt muun muassa lauluja seka- ja mieskuorolle, soololauluja, Kalevala-alkusoiton suurelle orkesterille, sinfonioita, pianokonsertteja sekä urkusävellyksiä.Läte, Aleksander. Tietosanakirja osa 11. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1922 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Virolaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Maurice Bourguin

Maurice Bourguin (1856–1910) oli ranskalainen juristi ja taloustieteilijä. Hän oli vuodesta 1900 professorina Pariisin Sorbonnessa. Bourguinin pääteos on sosialistisia järjestelmiä arvosteleva Les systèmes socialistes et l’évolution économique (1904).Bourguin, Maurice, BnF 19.12.2018, viitattu 30.11.2020 Bourguin, Maurice. Tietosanakirja osa 11. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1922 ==Teokset (valikoima)== * Des droits du vendeur non payé en droit romain, 1877 * Des rapports entre Proudhon et Karl Marx, 1892 * La mesure de la valeur et la monnaie, 1896 * De l’application des lois ouvrières aux ouvriers et employés de l’État, (1903) * Les systèmes socialistes et l’évolution économique, 1904 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset juristit Luokka:Ranskalaiset taloustieteilijät Luokka:Ranskalaiset professorit Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Zamenis

Zamenis on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva käärmesuku, jossa on kuusi lajia. Niitä tavataan Euroopassa ja Lähi-idässä. Sukua pidettiin aiemmin osana kiipijäkäärmeiden sukua (Elaphe). == Lajit == * Zamenis hohenackeri * Zamenis lineatus * Pensaskäärme (Zamenis longissimus) * Zamenis persicus * Tikaskäärme (Zamenis scalaris) * Leopardikäärme (Zamenis situla) == Lähteet == Luokka:Tarhakäärmeet
Bogertophis

Bogertophis on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva käärmesuku, jossa on kaksi lajia. Niitä tavataan Yhdysvaltojen lounaisosissa ja Meksikon pohjoisosissa. Sukua pidettiin aiemmin osana kiipijäkäärmeiden sukua (Elaphe). == Lajit == * Bajanrottakäärme (Bogertophis rosaliae) * Transpecosinrottakäärme (Bogertophis subocularis) == Lähteet == Luokka:Tarhakäärmeet
Vladimir Burtsev

Vladimir Lvovitš Burtsev (; 29. marraskuuta 1862 Fort Aleksandrovski, Venäjän keisarikunta (nyk. Kazakstan) – 21. elokuuta 1942 Pariisi, Ranska)Burcev, Vladimir Lvovič, Bnf 27.2.2020, viitattu 28.4.2021 oli venäläinen vallankumouksellinen ja journalisti.Burtsev, Vladimir. Tietosanakirja osa 11. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1922 Burtsev liittyi ylioppilaana vallankumoukselliseen liikkeeseen, ja sen vuoksi hänet 1886 karkotettiin Siperiaan. Sieltä hän pakeni Sveitsiin, missä hän osallistui 1888–1889 aikakauslehden Svobodnaja Rossija ('Vapaa Venäjä') julkaisemiseen. Sveitsistä karkotettuna hän lopulta meni Lontooseen, missä hän yhdessä Sergei Stepnjakin kanssa ryhtyi keräämään aineksia Venäjän vapausliikkeen historian esitystä varten. Työn tuloksena ilmestyi 1897 historiallinen käsikirja 'Yksi vuosisata'. Samaan aikaan hän perusti aikakauslehden Narodovolets, jonka kolmannen vihkon ilmestyttyä Venäjän lähetystö nosti häntä vastaan syytteen yllytyksestä keisarin murhaan, ja hänet tuomittiin 1898 puolentoista vuoden rangaistustyöhön. Burtsev kielsi kuitenkin aina olevansa terroristi. Lokakuun manifestin julkaisemisen jälkeen Burtsev palasi 1905 Pietariin, missä hän julkaisi Lontoossa perustamaansa historiallista aikakauskirjaa Былое (Byloje, ’Entisyys’). Taantumuksen päästessä valtaan hän muutti 1906 Suomeen ja 1907 Pariisiin. Siellä hän julkaisi kesällä 1909 Le Matin -lehdessä huomiota herättäneet paljastuksensa Venäjän salaisesta poliisista, sen menettelytavoista ja agenteista. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua 1914 hän palasi jälleen Venäjälle, mutta hänet vangittiin heti hänen päästyään Suomeen ja hänet vietiin Siperiaan, mistä hän kuitenkin sai pian palata jonnekin Pietarin ulkopuolelle. Vallankumouksen aikana Burtsev esiintyi bolsevikkien vastustajana ja asettui uudelleen ulkomaille. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäläiset toimittajat Luokka:Venäläiset vallankumoukselliset Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Wade Everett

Wade Everett on kirjailijanimimerkki, jolla on julkaistu lännenkirjoja. Sen takana ovat Will Cook ja Giles A. Lutz.Wade Everett, Fantastic Fiction, viitattu 1.12.2020 ==Suomennetut teokset== * Luutnantin kunnia (First command); suomennos: L. Ranta, Tapiola: Viihdekirjat 1964. Sarja: Montana- kirjat, 40. * Kultakaupunki Bonanza (Shotgun marshal); suomennos: Niilo Nopanen, Tapiola: Viihdekirjat 1965. Sarja: Sheriffi-kirjat, 25. * Suuri vuori (Big man, big mountain); suomennos: Niilo Nopanen, Tapiola: Viihdekirjat 1965. Sarja: Montana-kirjat, 41. * Viskiä - olkaa hyvä (The whiskey traders), Suomennos: L. Ranta, Tapiola: Viihdekirjat 1971. Sarja: Sheriffi-kirjat * Hevostenkesyttäjä (The horse trader); suomennos: M. Hossa, Tapiola: Viihdekirjat 1976, Sarja: Sheriffi-kirjat, 75. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Salanimet
Pantherophis

Pantherophis on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva käärmesuku, jossa on yhdeksän lajia. Niitä tavataan Pohjois-Amerikan keski- ja itäosissa. Sukua pidettiin aiemmin osana kiipijäkäärmeiden sukua (Elaphe). == Lajit == * Pantherophis alleghaniensis * Bairdinrottakäärme (Pantherophis bairdi) * Tasankorottakäärme (Pantherophis emoryi) * Viljakäärme (Pantherophis guttatus) * Rottakäärme (Pantherophis obsoletus) * Pantherophis ramspotti * Pantherophis slowinskii * Harmaarottakäärme (Pantherophis spiloides) * Kettukäärme (Pantherophis vulpinus) == Lähteet == Luokka:Tarhakäärmeet
Singaporen ilmavoimat

Singaporen ilmavoimat (, RSAF) on Singaporen asevoimien ilmapuolustuksesta vastaava puolustushaara. == Historia == Singaporen ilmavoimat perustettiin 1. syyskuuta 1968 nimellä Singapore Air Defense Command (SADC). Ensimmäiseksi SADC alkoi kouluttaa lentäjiä Cessna 172 -lentokoneilla. 1960-luvun lopussa SADC sai Hawker Hunter -hävittäjiä, ja syyskuun lopussa vuonna 1969 se sai ensimmäisen helikopterinsa. 1970-luvun alkupuolella SADC sai ensimmäiset kuljetuskoneensa. 1. huhtikuuta 1975 Singaporen ilmavoimat sai nykyisen nimensä, ja 1970-luvun loppupuolella RSAF sai Northtrop F-5 -hävittäjiä. 1990-luvulla RSAF hankki F-16-koneita, ja 2000-luvulla RSAF on saanut F-15-hävittäjiä. Vuonna 2020 RSAF tilasi neljä F-35B -STOVL-hävittäjää. Myöhemmin määrää nostettiin kahdeksalla koneella. 12 hävittäjän toimitukset alkavat vuonna 2026. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Singaporen asevoimat Luokka:Ilmavoimat
Ek Ladki Ko Dekha Toh Aisa Laga

Ek Ladki Ko Dekha Toh Aisa Laga (suom. ”Mitä tunsin kun näin tytön”) on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen draamakomediaelokuva, jonka ohjasi Shelly Chopra Dhar. Pääosia näyttelivät Anil Kapoor, Sonam K. Ahuja, Rajkummar Rao ja Juhi Chawla. Elokuva kertoo Sweety Chaudharysta, joka yrittää kertoa lesboudestaan konservatiiviselle punjabiperheelleen. Useista positiivisista arvosteluista huolimatta Ek Ladki Ko Dekha Toh Aisa Laga ei ollut kaupallinen menestys Intiassa, mutta se pääsi teatterilevitykseen Suomessa. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Arviot == *The Guardian: *India Today: *NDTV: *Hindustan Times: *Times Now: *The Times of India: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 2019 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat
Juha Pulli

Juha Tuomas Pulli (s. 1. joulukuuta 1979 Kauhajoki) on suomalainen näyttelijä, joka on valmistunut Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2015. Pulli on kotoisin Etelä-Pohjanmaalta. Pulli näytteli tanskalaista vaihto-opiskelijaa Nisse-tonttua vuoden 2019 joulukalenterissa. Hänellä on ollut rooleja myös HasBeen-draamasarjassa, komediassa Wendy and the Refugee Neverland ja hän on ollut televisiosarjoissa: Syke ja Tellus. == Työt == === Teatteri === * Yhdestoista hetki, Kansallisteatteri, 2019 * Puolustusvoimat, Rakastettuni, kertoja, Riihimäen teatteri 2017 * Kesäyön uni, Pietari Pölkky, Lukinseitti, Ryhmäteatteri 2016 * Valheet ja viettelijät, , Azolan, Ryhmäteatteri 2015 * Liisa Ihmemaassa, Ruskea Rusakko, Ryhmäteatteri 2014 * Jäniksen vuosi, 13 roolia, mm Korppi, Ryhmäteatteri 2013 * Robin Hoodin sydän, Puna-Will, Ryhmäteatteri 2013 * Peter Pan, Viksu, Tärkki, Ryhmäteatteri 2012 * Siunattu hulluus, Vilippus Rummukainen, Törnävän kesäteatteri 2011 * Coriolanus, Cominius, 2011 * Mustalaisleiri muuttaa taivaaseen, Bubulja, Törnävän kesäteatteri 2010 * Veljeni Leijonamieli, Veder, Törnävän kesäteatteri 2010 * Lakanasiivet, Kuopion kaupunginteatteri 2008–2009 * Chicago -musikaali, Kuopion kaupunginteatteri 2008–2009 * Populäärimusiikkia Vittulajänkältä, Kuopion kaupunginteatteri 2005–2006 * Noitasiskot, Kuopion kaupunginteatteri 2005 * Pitkäjärveläiset -musikaali, Kuopion kaupunginteatteri 2004–2006 * Maa on syntinen laulu, Aleksi Outakota, Kuopion kaupunginteatteri 2004–2005 === Elokuva === * Eden, koekuvausnäyttelijä, 2020 * Wendy and the Refugee Neverland, Sasu, 2016 * Tellus, Jokela, 2014 * Keikka, Paavo, 2013 * Karkuri, Karkuri, 2013 * Etydi, Lyhytelokuva, 2010 * Vähän, lyhytelokuva, 2004 * Lapua 1976, Esko, 2023 === Radio === * Mä halusin olla suffragetti, Mikael, 2017 * Tauon paikka, Autoilija, 2016 * Muunnelma –kuunnelma, 2016 * Puluboin ja Ponin tsompikirja, Puluboi, 2016 * Viiri –kuunnelma, useita rooleja, 2015 * Sanansaattajat -kuunnelmasarja, Johannes, 2015 * Puluboin ja Ponin pöpelikkökirja, Puluboi, 2015 * Siiri ja Sininen kaupunki -kuunnelma, 2014 * Puluboin ja Ponin Loisketiivis kirja, Puluboi, 2014 * Nolointa on huutaa -kuunnelma, 2014 * Tiikerihai -kuunnelma, 2014 * Nimeni on Punainen -kuunnelma, 2013 * The Everlast –kuunnelma, Jase, 2013 * Puluboin ja Ponin kirja Puluboi, 2013 Lähteet: == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1979 syntyneet
Austin Dobson

Henry Austin (H. A.) Dobson (1840 Plymouth – 2. syyskuuta 1921 Ealing) oli englantilainen kirjailija ja kauppaministeriön virkamies 1856–1901, jolloin hän erosi virasta.Dobson, Henry Austin, Nordisk familjebok 6. 1907 ja 35 1923 Dobson, H. A. Nordisk familjebok 35. 1923 Dobson on kirjoittanut runsaasti runoja, joista osa on harvinaisella romaanisella runomitalla, osa tavanomaisempaan muotoon. Runot ovat teknisesti hyviä, herkkiä ja humoristisia. Ne on julkaistu teoksessa Collected poems (1897). Lisäksi Dobson on kirjoittanut useita laajahkoja elämäkerrallisia teoksia esimerkiksi kirjailijoista William Hogarth (1879), Henry Fielding (1883), Samuel Richardson (1902), Fanny Burney (1903), joista kolme jälkimmäistä sarjassa "English men of letters", sekä Richard Steele (1886), Oliver Goldsmith (1888) ja Horace Walpole (1890). Dobsonin runon "Maine on kuolleitten ruokaa" on suomentanut Risto Ahti, ja se on julkaistu teoksessa Maailman runosydän (Helsinki: WSOY 1998 ISBN 951-0-22134-1).Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta, päivitetty 18.11.2020, viitattu 30.11.2020 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Englantilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1840 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Isotalus

Isotalus on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Antti Isotalus (1949–2020), Kokkolan kaupunginjohtaja 1991–2016 ja Ylivieskan kaupunginjohtaja 1986–1988 *Pekka Isotalus (s. 1966), puheviestinnän professori ja politiikan tutkija.
Kiinan pistekirjoitus

Mandariinikiinan pistekirjoitus on sokeille ja heikkonäköisille tarkoitettu kirjoitusjärjestelmä, jota käytetään Manner-Kiinassa. Se perustuu sekä brailleen, että pinyiniin, joka on Manner-Kiinan virallinen latinisointijärjestelmä. == Kirjoittaminen == Kiinan pistekirjoituksessa kirjoitetaan äänteitä merkitysten sijasta. Sitä luetaan vasemmalta oikealle, kuten suomea. Standardimuotoiset konsonantit alukkeissa ja vokaalit lopukkeissa ovat kansainvälise standardi-braillen mukaisia, mutta lisäksi se käyttää venäjän kielen braillesta lainaamaansa ⠟ -merkkiä kuvastamaan ch, sh ja zh äänteitä. Lisäksi käytössä on Bopomofosta otettuja merkkejä. Kiinan kielen 不 (bù) pistekirjoituksella Aluke Lopuke Tooni Tyhjää sanojen välissä Pistekirjoitus Pinyin B u ` (neljäs tooni) Jokainen tavu koostuu kolmesta pistekirjoitusmerkistä: ensin on alkuäänne eli aluke, sitten äänteen loppu eli lopuke ja kolmas merkki kertoo toonin, joskin kolmatta merkkiä ei usein käytetä. Sanojen välissä on tyhjä tila suomen kielen tavoin. Kun sekaannuksen vaaraa ei ole, jotkin alukkeet kirjoitetaan samalla tavoin (esimerkiksi g ja j tai h ja x) == Merkit == === Alukkeet mandariinikiinan pistekirjoituksessa === Pinyin b p m f d t n l g/j k/q h/x zh ch sh r z c s Braille Bopomofo ㄅ ㄆ ㄇ ㄈ ㄉ ㄊ ㄋ ㄌ ㄍ ㄐ ㄎ ㄑ ㄏ ㄒ ㄓ ㄔ ㄕ ㄖ ㄗ ㄘ ㄙ === Lopukkeet mandariinikiinan pistekirjoituksessa === lisätään myöhemmin === Toonit mandariinikiinan pistekirjoituksessa === Tooni 1 2 3 4 neutraali Pinyin ¯ ´ ˇ ` (ei mitään) Zhuyin (ei mitään) ˊ ˇ ˋ ˙ Braille (ei mitään) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kiinan pistekirjoitusjärjestelmän braille-merkit Luokka:Translitterointi Luokka:Kiinan kirjoitusjärjestelmä Luokka:Näkövammaisuus
Yéréré

Yéréré on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Nioron piirissä Malissa. Se sijaitsee 20 kilometriä Niorosta itään. Kunnassa on 13 500 ja kylässä 3 800 asukasta (vuonna 2009). Yérérén kunnan pinta-ala on 1 447 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Nioron piirin Goguin, Diarran ja Diabiguén, lännessä Guétéman, Nioron ja Nioro Tougouné Rangabén sekä etelässä Diéman piirin Guédébinén ja Fassoudébén kuntiin ja pohjoisessa Mauritaniaan. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Se on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Kasvillisuus on pensassavannia. Vesistöjä ovat sadekauden jälkeen kuivuvat rämeet ja Korokodjon järvi. Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat soninkeja, fulbeja ja maureja. Kunnan läpi kulkee Bamakosta Nioron kautta Mauritaniaan johtava maantie. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja osin transhumanssiin perustuva karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi, maapähkinä, lehmänpapu ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kalastusta. Korokodjossa pidetään suuret markkinat. Palveluihin kuuluu viisi alakoulua, yläkoulu, neljä koraanikoulua, lukutaitokeskus, kaksi kunnallista terveyskeskusta ja kaksi terveysasemaa. Vesihuolto kattaa 91 prosenttia tarpeesta. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Nioron piiri
Jalkala (Pöytyä)

Jalkala on Pöytyän kunnassa sijaitseva kylä. Vanhimmat maininnat siitä ovat 1400-luvulta. Kylän kautta kulkevat valtatie 9 Turku–Tampere ja Turku–Toijala- rata. Kylän läpi virtaa Aurajoen sivuhaara Kaulajoki, joka tällä kohtaa tunnetaan myös Jalkalanjoen nimellä. Jalkalankoskessa on vielä nähtävillä myllypadon läheisyydessä vanhan vesimyllyn jäännöksiä. Jalkalasta on löytynyt Ylijoen kivikautinen asuinpaikka, jossa tehdyissä kaivauksissa on löytynyt mm. alkeellinen kirves, taltankappale ja kivilaji-iskoksia, kvartsikaavin ja -iskoksia sekä palanutta luuta. Kylän alue ulottuu kaakkoisosassa Hirvisuon laitamille. == Lähteet == Luokka:Pöytyän kylät
Gustaf Johan Järnefelt

Gustaf Johan Järnefelt (25. toukokuuta 1823 Tohmajärvi – 5. toukokuuta 1883 Helsinki) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. Järnefeltin vanhemmat olivat kruununvouti Gustaf Adolf Järnefelt ja Aurora Fredrika Molander ja puoliso vuodesta 1866 Amalia Kristina Seitz (k. 1908), Nils Ludvig Arppen leski. Järnefelt tuli ylioppilaaksi 1841 ja suoritti tuomarintutkinnon 1850. Varatuomarin arvon hän sai 1853. Järnefelt oli Viipurin hovioikeuden ylimääräinen kanslisti vuodesta 1852, kanslisti vuodesta 1858, aktuaari vuodesta 1859, ylimääräinen viskaali vuodesta 1861 ja notaari vuodesta 1862. Ilomantsin tuomiokunnan tuomari hänestä tuli 1865. Järnefelt omisti Everilän tilan Tohmajärvellä. Hän oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1867, 1877–1878 ja 1882.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Gustaf Johan Järnefelt. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 7.12.2020. Oikeusneuvos, valtiopäivämies Tauno Järnefelt oli Gustaf Johan Järnefeltin poika. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka: Suomalaiset juristit Luokka: Suomalaiset tuomarit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1883 kuolleet
Lampropeltini

Lampropeltini on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva tribus, jossa on yhdeksän sukua ja yli 50 lajia. Lampropeltini on monimuotoinen ryhmä, joka sisältää niin pieni- kuin suurikokoisia lajeja, joista osalla on suojaväritys ja osalla korallikäärmeitä muistuttava mimikry. Ne elävät lähinnä Pohjois-Amerikassa, mutta myös Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Lajien elinympäristöä ovat aavikot, kanjonit, ruohomaat, vadit ja metsät. Lampropeltini sisältää ovipaarisia, myrkyttömiä kuristajakäärmeitä. Ne voivat olla niin päivä-, hämärä- kuin yöaktiivisia, ja niitä elää sekä maan päällä, maahan kaivautuneena että osittain puissa. Lajien tyypillisintä ravintoa ovat nisäkkäät, mutta ne syövät myös liskoja, lintuja ja linnumunia sekä harvemmin sammakoita, käärmeitä, hyönteisiä ja matelijoiden munia. Joillakin lajeilla on erikoistuneempi ruokavalio, kun taas toiset syövät monenlaista saalista. == Suvut == * Arizona * Bogertophis * Cemophora * Kuningaskäärmeet (Lampropeltis) * Pantherophis * Pituophis * Pseudelaphe * Rhinocheilus * Senticolis == Lähteet == Luokka:Tarhakäärmeet
Samuel Älf

Samuel Älf (1727–1799) oli ruotsalainen kirjailija ja pappi. Hän oli vuodesta 1753 latinan dosentti Upsalan yliopistossa, 1759 lehtori Linköpingissä, 1791 tuomiorovasti. Älf tuli tunnetuksi sekä opettajana että latinan- ja ruotsinkielisenä runoilijana. Hän on kirjoittanut latinaksi yli sata runoa ja kääntänyt muun muassa Gustaf Fredrik Gyllenborgin runot "Tåget öfver Bält" ja "Ode öfver ett godt hjärta" sekä Olof von Dalinin "Svenska friheten", jonka käsikirjoitus on kuitenkin kateissa. Hän valmistui teologian tohtoriksi 1772, sai professorin arvon ja oli silloisten ruotsalaisten kirjallisuusseurojen Apollini sacran ja Utile dulcin jäsen.Älf, Samuel. Tietosanakirja osa 10. Tietosanakirja-osakeyhtiö 19171\. Älf, Samuel, Nordic authors. Runeberg.org Älfin puoliso oli vuodesta 1762 Anna Dorothea Filenia (Filenius),Bengt Hildebrand, Filenius o Filéen, släkt, Svenskt biografiskt lexikon, viitattu 29.11.2020 (1745–1797) joka kirjoitti tilapäisrunoja. Hän oli tilapäisrunoilija Catharina Swedenborgin ja tämän veljen Emanuel Swedenborgin sukulainenAnn Öhrberg, 3. De kvinnliga författarnas nätverksförbindelser, Vittra fruntimmer, s. 55 (väitöskirja), Gidlunds förlag 2001. Myös heidän poikansa Erik Peter Älf (1765–1793) on tunnettu ruotsalainen runoilija. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1727 syntyneet Luokka:Vuonna 1799 kuolleet
Erik Peter Älf

Erik Peter Älf (2. maaliskuuta 1765 Linköping, Ruotsi – 24. tammikuuta 1793 Lund, Ruotsi) oli ruotsalainen pappi ja runoilija. Hän tuli ylioppilaaksi Uppsalassa 1782 ja siirtyi vuonna 1785 Lundin yliopistoon, jossa hänet promovoitiin 1787. Vuonna 1789 hänet nimitettiin kirjallisuudenhistorian dosentiksi, hänet vihittiin papiksi 1792. Hän kuoli jo 27-vuotiaana. Älf kirjoitti aikalaisia puhuttelevia runoja, joista parhaana on pidetty runoa "Tal öfwer freden i Werelä" 1790. Runossa "Werthers första och sista stunder" 1786 näkyy piirteitä Goethen Nuoren Wertherin kärsimyksistä. Vähemmän merkittävä on runo "Segersång öfver den 30 September 1789". Hänen kuoltuaan julkaisi Carl Gustaf af Leopold kokoelman Strödda skaldestycken (Johan Lundblads förlag, 1795), mikä kertoo, että hän arvosti Älfiä suuresti.Älf, Erik Peter, Svenskt biografiskt handlexikon Älfin isä oli kirjailija Samuel Älf. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Erik Petter Älf, Nordic authors. Runeberg.org (runoja digitoituna) Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1765 syntyneet Luokka:Vuonna 1793 kuolleet
Pseudelaphe

Pseudelaphe on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva käärmesuku, jossa on kaksi lajia. Niitä tavataan Meksikon itäosissa ja Keski-Amerikan pohjoisosissa. Sukua pidettiin aiemmin osana kiipijäkäärmeiden sukua (Elaphe). == Lajit == * Pseudelaphe flavirufa * Pseudelaphe phaescens == Lähteet == Luokka:Tarhakäärmeet
Calayaninluhtakana

Calayaninluhtakana (Gallirallus calayanensis) on lentokyvytön lintu, joka elää ainoastaan Filippiineillä Calayanin saarella. Linnun tunnistaa punaisesta nokasta ja jaloista, mutta muuten sen väritys on tumma. Calayaninluhtakana on läheistä sukua liejukanoille. Laji löydettiin vuonna 2004. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Calayaninluhtakana (Gallirallus calayanensis) *iNaturalist: Calayaninluhtakana (Gallirallus calayanensis) *UniProt: Taxonomy - Gallirallus calayanensis *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Gallirallus calayanensis Luokka:Rantakanat Luokka:Uhanalaiset linnut
Berndt Erik Konstantin Hildén

Berndt Erik Konstantin (Constantin) Hildén (10. elokuuta 1822 Vimpeli – 29. heinäkuuta 1892 Oulu) oli suomalainen juristi, kuvernööri ja valtiopäivämies. Hildénin vanhemmat olivat kappalainen Bror Konstantin Hildén ja Charlotta Kristina Ingman ja puolisot vuodesta 1853 Julia Maria Roschier (k. 1865) ja vuodesta 1866 Johanna Christiansson (k. 1905). Hildén tuli ylioppilaaksi 1841 ja suoritti tuomarintutkinnon 1845. Varatuomarin arvon hän sai 1849, laamannin arvon 1875 ja valtioneuvoksen arvon 1887. Hän oli Raahen pormestari vuodesta 1854, Oulun läänin lääninsihteeri 1865–1890 ja Uudenkaarlepyyn vt. pormestari 1880–1881. Hildén oli porvarissäädyssä Raahen edustaja valtiopäivillä 1863–1864, joilla hän oli valitsijamies, lakivaliokunnan jäsen ja toimitusvaliokunnan varajäsen.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Berndt Erik Konstantin Hildén. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 7.12.2020. Hildén toimi talonpoikaissäädyn sihteerinä valtiopäivillä 1872. Päätoimittaja, kansanedustaja Leo Hildén oli Berndt Erik Konstantin Hildénin poika.Kansanedustajat: Leo Hildén Viitattu 7.12.2020. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Raahen kaupunginjohtajat Luokka:Uudenkaarlepyyn pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1822 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
Kees van Dongen

Kees van Dongen, koko nimeltään Cornelis Theodorus Marie van Dongen, (26. tammikuuta 1877, Delfshaven – 28. toukokuuta 1968, Monte Carlo) oli hollantilaissyntyinen ranskalainen taidemaalari ja painokuvien tekijä. Van Dongen oli johtavia fauvisteja ja tunnettu erityisesti tyylitellyistä ja aistikkaista naisten muotokuvistaan. Van Dongen aloitti taideopinnot jo hyvin nuorena. Hän opiskeli Rotterdamin kuninkaallisessa taideakatemiassa ja muutti Pariisin 20-vuotiaana. Montmartren boheemissa ilmapiirissä hän työskenteli talomaalarina, satiirilehtien kuvittajana sekä kahvilataiteilijana. Van Dongen maalasi aluksi impressionistiseen tyyliin, mutta 1900-luvun alussa hänen väripalettinsa muuttui kirkkaammaksi ja keskittyneemmäksi. Tutustuttuaan Henri Matisseen van Dongen osallistui kuuluisaan vuoden 1905 Syyssalonkiin, jossa näyttelyn taiteilijat saivat raivokkaan ja kiihkeän maalaustyylinsä sekä puhtaiden, sekoittamattomien väriensä vuoksi nimen Fauve (“villieläin”). Van Dongenin maine kasvoi, kun Pablo Picasson taideteosten välittäjä Daniel-Henry Kahnweiler teki sopimuksen van Dongenin kanssa 1907. Vuonna 1908 van Dongenin osallistui saksalaisen ekspressionistiryhmä Die Brücken näyttelyyn, mutta pysyi kuitenkin uskollisena fauvismille. Van Dongenin suorasukaiset ja värikylläiset muotokuvat tulivat erittäin muodikkaiksi ensimmäisen maailmansodan loppuessa, ja muotokuvat muodostivatkin siitä lähtien suurimman osan hänen tuotannostaan. Van Dongenin taiteen tunnusmerkiksi muodostui maalaus, joka esittää näyttävää, suurisilmäistä ja punahuulista naista. Van Dongenin vuonna 1917 maalaama kirjailija Anatole Francen muotokuva on hänen kuuluisimpia töitään. Muotokuvien ohella van Dongen teki litografioita sekä värikkäitä merimaisemia ja varmaotteisia näkymiä Pariisista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kutsuilla van Dongenin luona, Suomen Kuvalehti, 07.08.1926, nro 32, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Alankomaalaiset taidemaalarit Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Axel Henning Krabbe

Axel Henning Krabbe (25. maaliskuuta 1823 Vaasa – 17. toukokuuta 1865 Vaasa) oli suomalainen upseeri ja valtiopäivämies. Krabben vanhemmat olivat Vaasan ja Oulun laamannikunnan laamanni Karl Arvid Krabbe ja Agata Sofia Krook. Krabbe tuli ylioppilaaksi 1841. Hän oli seuraavasta vuodesta nuorempi aliupseeri Suomen kaartissa ja sitten venäläisessä 1. tarkk’ampujapataljoonassa vänrikki 1845, aliluutnantti 1847, luutnantti 1852, alikapteeni 1855 ja kapteeni 1856. Majuri 16. tarkk’ampujapataljoonassa hänestä tuli 1861, siirron venäläiseen linnoituspataljoonaan hän sai 1864 ja erosi samana vuonna sotapalveluksesta everstiluutnanttina. Valtiopäiväedustaja Krabbe oli aatelissäädyssä 1863–1864.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Axel Henning Krabbe. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 7.12.2020. Axel Henning Krabben velipuoli hänen isänsä ensimmäisestä avioliitosta oli juristi, valtiopäivämies Magnus Arvid Krabbe.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Arvid Krabbe. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 15.12.2020. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1865 kuolleet
Okrakirjokala

Okrakirjokala (Chilatherina sentaniensis) on sateenkaarikalojen (Pseudomugilidae) heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen kalalaji. Okrakirjokala voi kasvaa 10 cm pitkäksi. Okrakirjokaloja on tavattu ainoastaan Indonesiasta Sentanijärvestä. Järven rantojen väestömäärä kasvaa nopeasti, ja järveen päätyvät jätevedet uhkaavat lajin elinympäristöä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rainbowfish Luokka:Hopeakylkikalat Luokka:Uhanalaiset kalat Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Carlos Brosas

Carlos Singson Brosas (19. joulukuuta 1955 – 3. lokakuuta 2024) oli filippiiniläinen uimari. Brosas edusti Filippiinejä Münchenin kesäolympialaisissa 1972, joissa hän kilpaili 100 metrin perhosuinnissa, 200 metrin perhosuinnissa, 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä karsiutuen niissä kaikissa alkuerissä. Aasian kisoissa Brosas saavutti yhden hopeamitalin 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä Bangkokissa 1970. Brosas oli pituudeltaan 172-senttimetrinen ja painoi 64 kilogrammaa. == Lähteet == Luokka:Filippiiniläiset uimarit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Keuhkosairausoppi

Keuhkosairausoppi eli pulmonologia (latinasta pulmō, -ōnis "keuhko" ja kreikkalainen loppuliite -λογία -logía "tutkimus") tai pneumologia on lääketieteen erikoisala, joka käsittelee hengitysteiden sairauksia. Pulmonologiaa pidetään sisätautien haarana, ja se liittyy tehohoitolääketieteeseen. Hengitystiesairauspotilaat voivat tarvita elintoimintojen ylläpitämistä ja hengityskonetta. Pulmonologit ovat erikoistuneet sairauksiin, kuten keuhkokuumeeseen, astmaan, tuberkuloosiin ja keuhkolaajentumaan.Sengupta, Nandini; Sahidullah, Md; Saha, Goutam (August 2016). "Lung sound classification using cepstral-based statistical features". Computers in Biology and Medicine. 75 (1): 118–129. == Historia == Yksi ensimmäisistä keuhkosairausopin kannalta merkityksellisistä löydöistä oli keuhkoverenkierron löytäminen. Alun perin ajateltiin, että sydämen oikealle puolelle ulottuva veri kulki väliseinän pienien "huokosten" kautta vasempaan puoleen hapetettavaksi, kuten Galenos esitti 100-luvulla; kuitenkin keuhkoverenkierron löytäminen kumoaa tämän teorian. 1300-luvun anatomisti ja fysiologi Ibn al-Nafis teorioi tarkasti, ettei sydämen kahden puolen (kammioiden) välillä ollut "suoraa" kulkua. Hän uskoi, että veren on kuljettava keuhkovaltimon läpi, keuhkojen läpi ja takaisin sydämeen pumpattavaksi kehon ympärille. Monet uskovat tämän olevan ensimmäinen tieteellinen kuvaus keuhkoverenkierrosta.http://www.ishim.net/ishimj/2/09.pdf == Lähteet == Luokka:Lääketieteen erikoisalat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Hattilaiset

Hattilaiset olivat muinainen kansa, joka asutti Anatolian niemimaan eli nykyisen Turkin keskiosia Kizil Irmak -joen seuduilla. He puhuivat hatin kieltä. Alue tunnettiin vuosien 2350–630 eaa. välillä heidän mukaansa nimellä Hatti. Hattilaiset perustivat pääkaupunkinsa Hattušan vuonna 2500 eaa. Hattilaiset hallitsivat useita kaupunkivaltioita ja pieniä kuningaskuntia, ja kasvoivat merkittäväksi valtakunnaksi. He solmivat kauppasuhteet Mesopotamian kanssa. 2300- ja 2200-luvuilla eaa. hattilaiset puolustivat maataan Sargon Akkadilaista ja hänen seuraajiaan vastaan. Hattilaiset asuivat puusta rakennetuissa taloissa, kävivät kauppaa muun muassa puulla ja keramiikalla, kasvattivat lampaita ja muuta karjaa sekä viljelivät maata. He rukoilivat äitijumalatarta varmistamaan heidän satonsa kasvun ja karjansa terveyden. Heettiläiset valloittivat Hattusili I:n johdolla koko Hatin maan vuoteen 1650 eaa. mennessä ja sulauttivat hattilaiset omaan kulttuuriinsa. ==Lähteet== Luokka:Muinaiset kansat Luokka:Muinainen Lähi-itä
Monbetsu

Monbetsu () on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Ohotskin yleiskehitystoimiston alueella Hokkaidōn koillisosassa. Kaupunki on rakentunut Ohotanmeren rannikolle. Sisämaassa sen alue nousee Kitamivuorille. Monbetsussa on 21 333 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 830,78 neliökilometriä. Monbetsun nimi on peräisin ainun kielen sanasta mopet, joka tarkoittaa hiljaista jokea. Monbetsulla on hyvä luonnonsatama, jonka Matsumaen daimiokunta otti käyttöönsä jo 1600-luvun lopulla. Japanilaisten uudisasutus alueella alkoi 1800-luvun alussa, ja Meiji- kaudelta lähtien paikkakunta kehittyi nopeasti kalastussatamana ja paikallisena talouskeskuksena. Kaupunkioikeudet Monbetsu sai vuonna 1954, kun Monbetsun maaseutukaupunkiin liitettiin kaksi kyläkuntaa. Kalastus ja siihen liittyvä elintarviketeollisuus ovat edelleen tärkeitä elinkeinoja. Kalastettavia lajeja ovat esimerkiksi alaskanseiti, Ammodytes personatus (ikanago), Pleurogrammus azonus (hokke), koiralohi, oikeasilmäkampelat ja taskuravut. Sisämaassa tuotetaan sokerijuurikasta, vihanneksia, lihaa ja maitoa. Kaupungissa on myös metsäteollisuutta. Historiallisesti tuottoisa Kōnomain kultakaivos suljettiin vuonna 1973. Matkailijoita Monbetsuun houkuttelee Ohotanmerelle kevättalvella muodostuva ajojää, jolle järjestetään risteilyjä jäänmurtajalla. Kaupunkiin on rakennettu myös ajojäämuseo. Monbetsuun johti aiemmin JR Hokkaidōn Nayoro-päälinja, mutta se lakkautettiin vuonna 1989. Kaupungissa toimii Monbetsun lentoasema, josta on reittiyhteyksiä Sapporoon ja Tokioon. == Kuvia == Tiedosto:Hotel-Okhotsk-Palace- Royal.JPG|Okhotsk Palace -hotelli Tiedosto:Ohotuk Line, Shokotsuchō, Monbetsu- shi, Hokkaidō 099-5171, Japan - panoramio (50).jpg|Ajojäätä Monbetsun rannikolla Tiedosto:Monbetsu eki.jpg|Monbetsun rautatieaseman ympäristö vuoden 1978 ilmakuvassa Tiedosto:がりんこ号 - panoramio.jpg|Garinko-jäänmurtaja satamassa Tiedosto:Mombetsu bus terminal01.JPG|Monbetsun linja-autoasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Hokkaidōn prefektuurin kaupungit
Vihersateenkaarikala

Vihersateenkaarikala (Glossolepis wanamensis) on sateenkaarikalojen (Pseudomugilidae) heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen kalalaji. Vihersateenkaarikalakoiras voi kasvaa 10 cm pitkäksi, naaras on pari senttiä lyhyempi. Koiras on muuten vihreänsävyinen mutta rinnassa on häivähdys ruusunpunaa. Naaras on kauttaaltan harmaampi. Koiraan peräevä on purjemainen ja ulottuu pyrstöstä kalan vartalon puoliväliin. Vihersateenkaarikaloja on tavattu ainoastaan Wanamjärvestä läheltä Laeta Papua-Uudessa-Guineassa. Järveen viime vuosikymmeninä istutetut kalalajit kuten tilapiat ja karpit ovat syrjäyttämässä vihersateenkaarikalaa ja tehneet siitä äärimmäisen uhanalaisen. == Lähteet == Luokka:Hopeakylkikalat Luokka:Uhanalaiset kalat Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Świdwinin piirikunta

Świdwinin piirikunta () on Puolan piirikunta Länsi-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 46 724\. Piirikunta jakautuu hallintokeskus Świdwinin kaupunkikuntaan ja viiteen maalaiskuntaan (Brzeżno, Połczyn-Zdrój, Rąbino, Sławoborze sekä Świdwin). Świdwinin piirikunnan pinta- alasta 35,9 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Świdwinin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 12,2 prosenttia. Luku on huomattavan suuri koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna. Vuoden 2019 lopussa Świdwinin piirikunnassa oli 46 724 asukasta, joista 50,6 prosenttia naispuolisia ja 49,4 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 49 434 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 34 082 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,1 prosenttia, työikäisten 61 prosenttia ja eläkeikäisten 21,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,2 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 350 lasta. == Lähteet == Luokka:Länsi-Pommerin piirikunnat
Sundalainen kirjaimisto

Sundalainen kirjaimisto (sundaksi ᮃᮊ᮪ᮞᮛ ᮞᮥᮔ᮪ᮓ, aksara sunda) on lähinnä Jaavalla asuvien sundalaisten käyttämä kirjoitusjärjestelmä. Sitä käytetään nykyään rinnakkain latinalaisen aakkoston kanssa sundan kielen kirjoittamiseen. Tyypiltään kirjoitusjärjestelmä on abugida, jossa jokaisella konsonantilla on oletusarvoisesti vokaali [a] ellei siihen liitetä tarkkeella jotain toista vokaalia. Sundalainen kirjaimisto kehitettiin 1500-luvulla vanhasta sundalaisesta kirjaimistosta. Sen viimeisin standardointi tehtiin 1990-luvulla.. Nykyään kirjaimistoa käytetään etupäässä taiteellisissa ja kaupallisissa, varsinkin turismiin liittyvissä, yhteyksissä ennemmin kuin arkipäiväisessä kielenkäytössä. == Kirjaimisto == === Vokaalit === Vokaaleista on sekä konsonantteihin liittyvä versio että itsenäinen kirjain. Itsenäinen Merkin ᮊ (k) kanssa Latinalainen IPA ᮃ ᮊ a [ɑ] ᮄ ᮊᮤ i [i] ᮅ ᮊᮥ u [u] ᮆ ᮦᮊ é [ɛ] ᮇ ᮊᮧ o [ɔ] ᮈ ᮊᮨ e [ə] ᮉ ᮊᮩ eu [ɤ] Lähde: === Konsonantit === Merkki Latinalainen IPA Merkki Latinalainen IPA Merkki Latinalainen IPA ᮊ ka [kɑ] ᮌ ga [gɑ] ᮍ nga [ŋɑ] ᮎ ca [tʃɑ] ᮏ ja [dʒɑ] ᮑ nya [ɲɑ] ᮒ ta [tɑ] ᮓ da [dɑ] ᮔ na [nɑ] ᮕ pa [pɑ] ᮘ ba [bɑ] ᮙ ma [mɑ] ᮚ ya [jɑ] ᮛ ra [rɑ] ᮜ la [lɑ] ᮝ wa [wɑ] ᮞ sa [sɑ] ᮠ ha [hɑ] Lisäksi kirjaimistoon kuuluu konsonanttimaisia lisämerkkejä. Merkki Latinalainen Merkki Latinalainen Merkki Latinalainen Merkki Latinalainen ᮊᮀ kang ᮊᮁ kar ᮊᮂ kah ᮊᮡ kya ᮊᮢ kra ᮊᮣ kla ᮊ᮪ k Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kirjoitusjärjestelmät Luokka:Jaava
Tasmanianokakrotti

Tasmanianokakrotti (Brachionichthys hirsutus) on okakrottien heimoon kuuluva krottikalalaji. Tasmanianokakrotti kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Sen pohjaväri on kermanvalkea ja siinä on oransseja tai ruskeita pilkkuja. Se liikkuu hitaasti pitkin merenpohjaa "kävellen" rintaeviensä varassa. Tasmanianokakrotteja elää Tyynenmeren eteläosissa. Tasmanianokakrottien populaatio on pienentynyt nopeasti 1980-luvulta alkaen. Vuonna 2020 arvioitiin jäljellä olevan alle tuhat yksilöä. Tähän on vaikuttanut elinympäristön saastuminen. Tuhoutuminen on kiihtynyt, koska Tyynenmeren pohjoisosista levinnyt meritähtilaji Asterias amurensis syö okakrotin munia. Tasmanianokakrotti on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. == Lähteet == Luokka:Krottikalat Luokka:Uhanalaiset kalat Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Run of the Mill

Run of the Mill on englantilaisen muusikko George Harrisonin vuonna 1970 julkaistu kappale albumilta All Things Must Pass. Harrison kirjoitti kappaleen pian The Beatlesin Get Back -äänitysten päätyttyä vuonna 1969, kun yhtyeen jäsenten välillä oli paljon keskinäisiä kiistoja ja vaikeuksia. Kappaleen tulkitaan usein olevan Harrisonin henkilökohtainen kuva viimeisestä vuodestaan The Beatlesin jäsenenä. Rolling Stone -lehden Andrew Grant Jacksonin mukaan kappaleen lyriikoista on tulkittavissa Harrisonin turhautumus The Beatlesiin ja siihen, etteivät John Lennon ja Paul McCartney ymmärtäneet hänen kehittyneen laulunkirjoittajana, sekä sen ymmärtäminen, että hän oli menettänyt muiden yhtyeen jäsenten ystävyyden. ==Vastaanotto== Kappaleen ilmestyessä Rolling Stonen kriitikko Ben Gerson kehui sitä "liikuttavaksi klassikko-Beatlesiksi" ja "mccartneymaiseksi lyriikaksi". Vuonna 2014 julkaistun Harrisonin albumikokoelman arvostelussa Classic Rock -lehden Paul Trynka kirjoittaa kappaleesta Run of the Mill seuraavasti: ==Lähteet== Luokka:George Harrisonin sanoittamat kappaleet Luokka:George Harrisonin säveltämät kappaleet Luokka:Vuoden 1970 kappaleet
Viherrottakäärme

Viherrottakäärme (Senticolis triaspis) on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva käärmelaji. Se luokiteltiin aiemmin kiipijäkäärmeisiin (Elaphe), mutta nykyään sitä pidetään oman Senticolis-sukunsa ainoana lajina. == Ulkonäkö ja koko == Viherrottakäärme on lihaksikas, pitkähäntäinen käärme. Se on aikuisena yleensä yksivärisen vihreä tai oliivinvihreä, selkäpuolelta tummempi kuin vatsapuolelta, mutta on myös ruskeita ja punaisia yksilöitä. Poikaset ovat harmaita ja niillä on ruskeita tai punaisia satulakuvioita. Koiraat ovat 0,7–1,0 metriä pitkiä, kun taas naaraat ovat suurempia, yleensä 0,9–1,2 metriä pitkiä ja joskus jopa 1,8-metrisiä. Viherrottakäärmeellä on pitkä pää, joka erottuu selvästi niskasta. Silmät ovat keskikokoiset ja pupillit ovat pyöreät. == Levinneisyys ja elinympäristö == Viherrottakäärmeen levinneisyysalue alkaa Chihuahuan aavikolta Yhdysvaltojen koillisosista läheltä Meksikon rajaa, ja jatkuu etelässä aina Keski-Amerikan Costa Ricaan. Se suosii lähinnä kuivia elinympäristöjä kallioisista kanjoneista pensastoihin, mutta elää myös kosteissa elinympäristöissä, kuten matalissa vuoristoisissa sekametsissä. == Elintavat == Viherrottakäärme on valpas ja piilotteleva käärme, joka elää sekä maassa että puissa. Se välttää yhteenottoja pakenemalla, mutta saarrettuna se puolustaa itseään tarmokkaasti. Viherrottakäärme on myrkytön kuristajakäärme, joka aikuisena syö jyrsijöitä, päästäisiä, lepakoita sekä lintuja ja niiden munia. Poikaset saalistavat liskoja ja pieniä hiiriä. == Lähteet == Luokka:Tarhakäärmeet
Gregorius Dagsson

Gregorius Dagsson (k. 7. tammikuuta 1161) oli norjalainen 1100-luvulla vaikuttanut lendmann. Hän oli Dag Eilivssonin poika. Dagsson omisti suuren maatilan nimeltään Bratsberg Telemarkin Grenlandissa. Dagssonin elinaikana Norjassa oli useita toistensa kanssa kilpailevia kuninkaita, jotka tarvitsivat mahtimiesten tukea. Dagsson oli Erling Skakken ohella yksi lendmannspartietin eli maamiespuolueen johtohahmoista, ja kuningas Harald Gillen poikien välisissä sodissa Dagsson miehineen asettui tukemaan Inge Koukkuselkää ja vastusti Sigurd Munnia. Dagsson putosi jäihin ja kuoli taistellessaan Munnin pojan Haakon Harteikkaan joukkoja vastaan Konghellen lähellä tammikuussa 1161. Dagsson on haudattu Gimsøyn luostariin. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1161 kuolleet Luokka:Norjalaiset aateliset
Tonkininpystynenäapina

Tonkininpystynenäapina tai tonkininnenäapina (Rhinopithecus avunculus) on vanhan maailman häntäapinoihin kuuluva äärimmäisen uhanalainen kädellislaji. Niitä tavataan vain Vietnamin koillisosassa muutamilla metsäalueilla. == Ulkonäkö ja koko == Tonkininpystynenäapinat ovat hoikkarakenteisia, ja niiden sormet ja varpaat ovat hoikempia kuin muiden Rhinopithecus-lajien. Turkin selkäpuoli on musta. Kyynärpäät, rinta, hännän alapuoli, raajojen sisäreunat ja osa kasvoista ovat puolestaan kermanvalkoisia. Osa naamasta, erityisesti silmien ja nenän ympäristö, on karvatonta. Iho on puolestaan naamassa hailean sininen. Nenä on muiden suvun lajien tapaan pysty. Kaulassa on oranssia väritystä ja suun ympäristössä mustaa. Koirailla oranssi ja musta väri erottuvat selvemmin. Nuorilla yksilöillä ei ole oranssia aluetta kaulalla, ja selkäpuoli on harmahtava. Tonkininpystynenäapina on Vietnamin suurikokoisin apinalaji ihmisen jälkeen. Koiraan keskipaino on 13,8 kilogrammaa ja naaraan 18,3 kilogrammaa. Vartalon pituus on 51–65 senttimetriä ja hännän 66–92 senttimetriä. == Levinneisyys ja elinympäristö == Tonkininpystynenäapinaa tavataan vain Vietnamin koillisosissa Punaisenjoen itäpuolella. Sen ainoat tunnetut elinalueet ovat Hà Giangin ja Tuyên Quangin maakuntien metsäalueilla. Se asustaa vain trooppisissa ainavihannissa aarniometsissä. Sen elinympäristöt ovat supistuneet radikaalisti metsäkadon ja metsästyksen takia. Lajia pidetäänkin äärimmäisen uhanalaisena, ja vuonna 2020 julkaistun arvion mukaan niitä elää vain 80–100 sukukypsää yksilöä. Vuonna 2018 arvioitiin, että tämä laji on maailman 25 uhanalaisimman apinalajin joukossa. == Käyttäytyminen == Tonkininpystynenäapinalla on ilmeisesti valikoivat ruokatottumukset, mutta sen tiedetään syövän 52 kasvilajia. Se syö lehtiä, raakoja ja kypsiä hedelmiä, kukkia sekä siemeniä. Laji on päiväaktiivinen ja elää pääosin puissa. Ne myös nukkuvat puissa tai jyrkkien vuorten rinteillä. Tonkininpystynenäapinat elävät yhden koiraan ja usean naaraan noin 12–15 yksilön ryhmissä, joiden alue on noin 500 hehtaarin laajuinen. Syntymäryhmistänsä lähteneet koiraat elävät puolestaan pienemmissä yksiköissä, joissa on 1–2 aikuista ja 2–3 keskenkasvuista urosta. Toisinaan yhden koiraan johtamat ryhmät saattavat elää yhdessä keskenään. Syytä tällaiselle yhteiselolle ei ole tiedossa. == Lähteet == Luokka:Lehtiapinat Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Indonesian kielet

Indonesia on monikielinen ja monikulttuurinen yhteiskunta, mistä kertoo mm. valtion virallinen motto Bhinneka Tunggal Ika ("erilaisuudessaan yhtenäinen"). Indonesialaiset jakautuvat karkeasti kahteen ryhmään: austroneesialaisia kieliä puhuviin sekä melaneesialaisiin, jotka asuvat pääsääntöisesti Uuden Guinean saarilla ja sen lähiympäristössä. Yhteensä maassa lasketaan olevan 710 elossa olevaa kieltä. Näistä yli puolet on vaarassa kadota. == Indonesian kieli == Indonesia on maan perustuslain mukaan maan kansallinen kieli ja ainoa virallinen kieli. Nimestään huolimatta kieli on malaijia, joka on standardoitu Indonesiassa. Syynä tähän on siirtomaahistoria, kun Indonesia tavoitteli 1920-luvulla itsenäisyyttä Alankomaista ja tätä korostaakseen valitsivat myös kielensä nimeksi indonesia. Erot malaijiin löytyvät lähinnä lainasanoista: malaiji on ottanut lainasanoja englannista, kun taas indonesia on ottanut niitä hollannista ja jaavasta. Kieliopillisesti malaiji ja indonesia ovat käytännössä sama kieli. Kielestä käytetään nimitystä Bahasa Indonesia, joka tarkoittaa "Indonesian [valtion] kieli". Tällä korostetaan kielen merkitystä kaikkien Indonesian kansalaisten kielenä. Malaijilla oli jo ennen itsenäistymistä lingua francan asema saaristossa eikä se ollut suurimman etnisen ryhmän äidinkieli, joten se hyväksyttiin maan viralliseksi kieleksi. Lisäksi malaiji on kieliopillisesti melko helppo oppia toisena kielenä. Muuta kuin indonesiankielistä mediaa tuotetaan maassa vähän. Vuonna 1972 Malesian ja Indonesian viranomaiset sopivat indonesian ja malaijin kirjakielten standardien yhtenäistämisestä. == Muut kielet == Indonesian puhutuin kieli on jaava, jota puhuu äidinkielenään 31,8% väestöstä. Indonesian puhujien osuus on 19,7% ja sundalla 14,5%. Jaavan puhujat muodostavat enemmistön Indonesian väestöstä (98 milj.) ja esimerkiksi kaikki maan presidentit ovat olleet syntyperäisiä jaavan puhujia. Sekä jaavaa että sundaa puhutaan Jaavan saarella. Indonesian suuri kielellinen diversiteetti selittyy myös sillä, että Uuden-Guinean saari kuuluu puoliksi Indonesialle. Koko saarella puhutaan lähes 1100 kieltä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Juomatiiviste

Juomatiiviste on vahvaa mehua tai makeutettua juomaa, joka on tarkoitus laimentaa vedellä ennen juomista. Puhekielessä sitä kutsutaan monesti laimennettavaksi mehuksi tai pelkäksi mehuksi. Juomatiivisteestä valmistettua mehua on monesti tarjolla ruokailun yhteydessä. Tunnettuja kauppamerkkejä ovat muun muassa Mehukatti ja Funlight. Juomatiivisteet makeutetaan yleensä joko sokerilla tai keinotekoisilla makeutusaineilla. == Lähteet == Luokka:Alkoholittomat juomat