EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vähä katekismus

Lutherin Vähä katekismus () on saksalaisen teologi Martti Lutherin vuonna 1529 julkaistu teos, joka oli tarkoitettu luterilaisen kristinuskon opettamisen apuvälineeksi. Luther kirjoitti Vähä katekismuksen koko perhettä ajatellen. == Teoksen synty == 1526 aloitettiin Saksin vaaliruhtinaskunnassa tarkastukset, joiden tarkoituksena oli juurruttaa uskonpuhdistuksen mukaiset opetukset ja uudistukset seurakuntiin. Näiden tarkastusten yhteydessä Luther totesi paitsi kansan, myös monien pappien olevan hyvin tietämättömiä kristinopista. Niinpä hän näki tarpeelliseksi kirjoittaa opetusta varten kirjan, joka Vähän katekismuksen muodossa valmistui 1529. == Sisältö == Kirja noudattaa paljolti yleistä katekismus -kirjallisuuden kaavaa. Siinä on Lutherin lisäämin selityksin esitettynä 10 käskyä, apostolinen uskontunnustus sekä Isä meidän -rukous. Lisäksi siinä on selitetty sakramentit kaste ja ehtoollinen ja annetaan ohjeita ripittäytymiseen. Lopussa on myös ohjeet päivittäisistä aamu-, ruoka- ja iltarukouksista sekä huoneentaulu, johon hän on koonnut Uuden testamentin kehotuksia eri tehtävissä toimiville. == Suomessa == Saksasta Dresdenin osavaltionkirjaston kokoelmista löytyi vuonna 2015 Rostockissa vuonna 1607 painettu suomenkielinen katekismus ja virsikirja. Sen on suomentanut pappi Simon Johannis Carelius. Kirjan nimi on Yxi Vähä Suomenkielinen Wirsikiria, mutta virsikirjan lisäksi siinä on katekismus. Se on varhaisin kokonainen Lutherin katekismuksen suomennos. Suomentaja on omistanut sen kruununprinssi Kustaa Aadolfille.Markku Sandell: Ennennäkemätön kirjalöytö Saksasta. Yle, uutiset 7.12.2015. == Katso myös == *Kuinka rukoilla, ystäväni *Paratiisin yrttitarha (rukouskirja) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vähä katekismus * Simon Johannis Careliuksen Vähä katekismus -suomennos vuodelta 1607 Kansalliskirjaston digiarkistossa Luokka:Katekismukset Luokka:Tunnustuskirjat Luokka:Vuoden 1529 kirjat Luokka:Martti Lutherin teokset
Sarja (musiikki)

Musiikissa sarja tarkoittaa yhdelle tai useammalle instrumentille sävellettyä teoskokonaisuutta, joka tavallisesti esitetään kokonaisuudessaan. Barokin aikana käytetyn ns. tanssisarjan osat oli sävelletty samaan sävellajiin ja niiden osat perustuivat aikansa suosituihin tansseihin. Tanssisarjan osat eivät kuitenkaan olleet tanssittavaksi tarkoitettua musiikkia. Myös sanaa partita on käytetty sarjan synonyyminä. Partitan osat saattoivat olla tansseja tai "aarioita", lyhyitä laulavia kappaleita. == Barokkisarja == 1600-luvulla Ranskassa kehittynyt barokkisarja koostui alun perin osista allemande, courante, sarabande ja gigue, vaikka sarjan kokoonpano ei koskaan täysin vakiintunut. Allemande oli alun perin saksalainen, courante ranskalainen, sarabande espanjalainen ja gigue englantilainen tanssi, mutta sarjan osina ne eivät enää olleet tanssittavissa. Erityisesti saksalaiset säveltäjät usein liittivät sarjan alkuun overtyyrin tai preludin. Tämän muotoista teosta kutsutaan "overtyyrisarjaksi" (joskus myös vain "overtyyriksi"). Tämän lisäksi sarjaan liitettiin usein myös muita tansseja, kuten menuetteja, aireja, gavotteja tai bourréeta. Nämä lisätanssit esitettiin tavallisesti alternativement, eli ensimmäinen kahdesta tanssista kerrattiin toisen tanssin jälkeen. Erityisesti ranskalaiset säveltäjät käyttivät myös karakterikappaleita, jotka viittasivat johonkin ulkomusiikilliseen aiheeseen. Sarjat saattoivat olla hyvinkin pitkiä, ja säveltäjä oletti muusikon valitsevan esitystilanteeseen sopivan kokonaisuuden. Kaikki barokinajan merkittävät säveltäjät ovat säveltäneet sarjoja, saksalaisista esimerkiksi Bach, Händel ja Telemann, ranskalaisista esimerkiksi François Couperin, Jean- Philippe Rameau ja Marin Marais. Barokin muuttuessa klassismin ajaksi 1700-luvun puolen välin jälkeen sarjamuoto jäi pois muodista ja korvaantui sinfonialla ja konsertolla. == Myöhempi käyttö == 1800-luvulla alettiin uudelleen käyttää termiä sarja, mutta sillä tarkoitettiin suuremmasta teoskokonaisuudesta (esimerkiksi oopperasta tai baletista) eriytettyä orkesteriteosta, pienempimuotoisia temaattisesti toisiinsa liittyviä sävellyksiä (esimerkiksi Sibeliuksen Karelia-sarja) tai tarkoituksellisesti vanhaan muotoon sävellettyjä sarjoja, kuten esimerkiksi Claude Bollingin Sarja huilulle ja jazzpianolle. Luokka:Taidemusiikin muodot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Panihida

Panihida (, ) on ortodoksisen jumalanpalvelusperinteen mukainen vainajien muistopalvelus. Panihida toimitetaan tavallisesti 1., 3., 9. ja 40. päivänä vainajan kuolemasta ja tämän jälkeen aina vainajan kuoleman vuosipäivänä tai nimipäivänä. Haudalla yleisenä vainajien muistopäivänä, muistinsuovatana, toimitetaan yleensä lyhennetyn kaavan mukainen panihida, jota kutsutaan nimellä litania. Panihidan kontakki: ::Saata, oi Kristus, Sinun palvelijasi sielu lepoon pyhien joukkoon, missä ei ole kipua, ei surua eikä huokauksia, vaan on loppumaton elämä. Suomenkielisen Panihidan ovat säveltäneet ainakin Mikko Sidoroff ja Leonid Bashmakov. == Katso myös == * Katolisen kirkko viettämä sielunmessu eli requiem * Rukous kuolleiden puolesta == Aiheesta muualla == * Panihida ja parastaasi. Ortodoksi.net. Luokka:Ortodoksiset kirkolliset toimitukset
Okkasionalismi

Okkasionalismi oli 1600-luvulla filosofinen oppi, jonka mukaan Jumala huolehtii sielun ja ruumiin vuorovaikutuksesta jollain ihmiselle käsittämättömällä tavalla. Kysymys sielun ja ruumiin vuorovaikutuksesta nousi esille etenkin René Descartesin filosofian myötä. Descartesin filosofian sisäisenä ristiriitana pidettiin usein sitä, että sielu (henki) oli toisaalta täysin eri substanssi kuin ruumis (aine), mutta silti nämä kaksi olivat kausaalisessa vuorovaikutuksessa. Okkasionalismin vastaus tähän ongelmaan on väittää, että sielun ja ruumiin vuorovaikutus on Jumalan ihme. Vastauksena ongelmaan okkasionalismi on periaatteessa selkeä, mutta se tuntuu monista vähän liiankin helpolta, ja oletus Jumalasta, joka huolehtii jokaisesta sielun ja ruumiin vuorovaikutustapahtumasta, ei välttämättä tunnu uskottavalta. Tunnetuin okkasionalisti uuden ajan länsimaisessa filosofiassa lienee Nicolas Malebranche.Sukjae, Occasionalism 1.3 Islamilaisessa filosofiassa ja teologiassa opilla on ollut laajaa kannatusta aš'hariittien koulukunnan piirissä, jonka tunnetuin edustaja lienee Al-Ghazali.Sukjae, Occasionalism 1.1 == Katso myös == * Ennalta-asetettu harmonia == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Luokka:Filosofiset opit Luokka:Mielenfilosofia
Miljoonakala

Miljoonakala (Poecilia reticulata) on synnyttäviin hammaskarppeihin kuuluva kala. Se on yksi helppohoitoisimpia, helpoimmin lisääntyviä ja suosituimpia akvaariokaloja. == Koko ja ulkonäkö == Miljoonakalanaaras on harmaa tai värikäs 3–5 jopa 8 cm pitkä. Koiras on pienempi ja sillä on monivärinen pyrstö. Miljoonakalasta on jalostettu eri muotoja värityksen ja pyrstön muodon mukaan. == Alkuperä == Kala löytyi Trinidadista, mutta se on levinnyt myöhemmin vieraslajina monille muillekin lämpimille alueille. Sitä on istutettu syömään malariasääsken toukkia. Nykyisin miljoonakaloja kasvatetaan myyntiin ulkoaltaissa muun muassa Singaporessa. == Käyttäytyminen ja lisääntyminen == Miljoonakala viihtyy ryhminä, joten mieluisin ympäristö olisi vähintään kuuden kalan parvi. Se on erittäin seurallinen kalalaji, joka tulee myös erittäin hyvin toimeen muiden kalojen kanssa. Miljoonakalat eivät yleensä nypi omenakotiloita, vaikkakin tavallista aggressiivisempia yksilöitä saattaa löytyä. Miljoonakaloista tulee myös ajan mittaan hyvinkin kesyjä. Miljoonakala on hyvin nopea lisääntymään, mistä se on saanut nimensäkin. Jos halutaan pitkäikäisiä naaraita, naaraskaloja tulisi olla koiraisiin suhteessa 3:1, sillä koiraat härnäävät naaraita parittelun toivossa. Miljoonakalat syövät omia poikasiaan, joten poikasille on oltava tarjolla piilopaikkoja, esimerkiksi kasvitiheikköjä. Paras ratkaisu on haavia poikaset kasvatusaltaaseen tai kelluvaan poikasaltaaseen. Poikasten sukupuolen voi erottaa jo niiden ollessa hyvin pieniä ja värittömiä. Naaraspoikasten vatsassa erottuu musta täplä, ns. raskauslaikku. Aikuisten naaraiden peräevä on muodoltaan pyöreähkö, kun taas koiraiden peräevä on noin 2 kuukauden iästä alkaen piikin muotoinen ”siitinevä”. Noin kahden kuukauden iässä miljoonakalan poikanen on valmis lisääntymään, joten kannattaa olla varuillaan, ettei elintila akvaariossa käy liian ahtaaksi. Naaraat kantavat poikasia noin neljä viikkoa, minkä jälkeen ne synnyttävät parisen kymmentä elävää poikasta. Ruoaksi poikasille käyvät samat hiutaleet kuin muillekin kaloille, mutta ne tulee murskata pieniksi. Miljoonakalojen jalostus on kansainvälinen harrastus, joka on tuottanut muun muassa kylkien väriltään kirjavat käärmeennahkat eli filigraanit, tummat tuxedot (”juhlapukuiset”) sekä kellertävät ”lutinot”, joilla ihopigmentin muodostus on puutteellista kuten albiinoillakin. Värimuodot näkyvät koiraissa selvemmin kuin naaraissa. == Vesiolot ja ravinto == Miljoonakalojen veden kovuudesta ollaan erittäin monta mieltä, mutta tämän päivän kalat parhaiten sopeutuvat sellaiseen veteen, mihin ne ovat tottuneet. Jotkut harrastajat lisäävät niiden veteen myös suolaa. Veden pH tulisi olla suhteellisen neutraalia, mutta tähänkin pätee sama asia kuin veden kovuuteen. Miljoonakala ei ole kovin herkkä lämpötilalle, mikä on tehnyt siitä suositun aloittelijoiden kalan. Erikoiset jalostetut muodot eivät ole niin helppohoitoisia kuin maatiasmuodot.Faunatar Veden optimaalinen lämpötila miljoonakaloille on noin 26 °C. ==Lähteet== Luokka:Akvaariokalat Luokka:Hammaskarpit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Neontetra

Neontetra (Paracheirodon innesi) on eteläamerikkalainen parvikala. Se on suosittu akvaariokala. == Koko ja ulkonäkö == Neontetrat kasvavat noin 2–3 senttiä pitkiksi ja ovat hoikkavartaloisia. Ne elävät noin 4–6 vuotta. Se on saanut nimensä neonsinisestä raidasta kyljessä. Alempana on punainen raita, mutta se ei ole lainkaan niin huomiota herättävä kuin kardinaalitetralla. Muuten vartalon väri on harmahtava. Naaraan erottaa uroksesta sen hieman suuremmasta vatsasta. == Alkuperä == Neontetroja elää villeinä Etelä-Amerikan musta- ja kirkasvetisissä joissa Solimõesin vesistössä. Akvaariokaupoissa myytävät neontetrat ovat pääosin viljeltyjä. == Käyttäytyminen ja lisääntyminen == Neontetra on parvikala, joka liikkuu akvaarion keskikorkeudella. Neontetrojen parveen tulisi kuulua vähintään kuusi kalaa, mutta on suositeltavaa hankkia tätä suurempi parvi, sillä neontetra on pieni, parvisidonnainen ja arka kala. Isompi yhden kalalajin parvi on myös akvaarion ulkonäön kannalta näyttävämpi kuin pieni parvi. Luonnossa neontetrat liikkuvat tuhansien yksilöiden parvissa. Lehtikalat ja muut selvästi neontetraa suuremmat kalat voivat syödä näitä tetroja. Taitava harrastaja voi saada neontetrat lisääntymään akvaariossa. == Vesiolot == Neontetra vaatii vettä, jonka pH-arvo on 5–7 ja lämpötila 20–26 astetta. Kovuudeltaan veden tulisi olla alle 12 °dH. Neontetra on viileänveden akvaariokala, toisin kuin sukulaisensa kardinaalitetra. Erilaisten lämpötilavaatimustensa takia neontetroja ja kardinaalitetroja ei tulisi yhdistää keskenään. Humushappojen lisääminen veteen turpeen avulla tai muilla keinoin on hyväksi. Akvaarion minimikoko on 40 litraa, johon mahtuu jo minimiparvi neontetroja, eli 6–15 yksilöä. Satalitraisessa akvaariossa voi pitää yli 30 neontetran parvea. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Akvaariokalat Luokka:Tetrat
Robert Kennedy

Robert Kennedy voi viitata seuraaviin henkilöihin: *Robert F. Kennedy (1925–1968), yhdysvaltalainen poliitikko, Robert F. Kennedy Jr:n isä *Robert F. Kennedy Jr. (s. 1954), yhdysvaltalainen poliitikko, Robert F. Kennedyn poika
Yksimielisyyden ohje

Yksimielisyyden ohje eli Sovinnonkaava (), on viimeinen osa luterilaisista tunnustuskirjoista. Kun Martti Lutherin kuoleman jälkeen syntyneet opilliset kiistat uhkasivat hävittää kaiken sisäisen rauhan Saksan luterilaisesta kirkosta, ryhtyi Tübingenin yliopiston kansleri Jakob Andreae toimeen sellaisen oppitunnustuksen aikaansaamiseksi, jonka pohjalla eri puolueet voisivat yhtyä. Saksin vaaliruhtinas August kannatti hanketta, ja niin saatiin 1577 valmiiksi laaja-alainen opinesitys. Useat Saksan ruhtinaat ja vapaakaupungit sekä 8000-9000 jumaluusoppinutta hyväksyivät Yksimielisyyden ohjeen tunnustuskirjaksi, mutta toisaalla sitä vastustettiin jyrkästi. Ruotsi- Suomessa se sai tunnustuskirjan arvon vuonna 1663 niin sanottujen synkretismikiistojen johdosta.Tietosanakirja / 8. Ribot-Stambul ==Yksimielisyyden ohjeen sisältö== *1. Perisynti *2. Vapaa tahto *3. Jumalalle kelpaava uskonvanhurskaus *4. Hyvät teot *5. Laki ja evankeliumi *6. Jumalan lain kolmas käyttö *7. Pyhä ehtoollinen *8. Kristuksen persoona *9. Kristuksen laskeutuminen helvettiin *10. Kirkolliset tavat, joista käytetään nimitystä adiafora eli ehdonvallan asiat *11. Jumalan iankaikkinen ennaltatietämys ja valinta *12. Muut joukkiot ja lahkot ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Yksimielisyyden ohje *Evankelis-luterilaisen kirkon tunnustuskirjat. 5, Sovinnonkaava ja Upsalan kokouksen päätös 1947 Luokka:Tunnustuskirjat Luokka:1577
Dv15

Dv15 on Valtionrautateiden vuosina 1958–2004 käyttämä väliraskas dieselveturi. Lokomo ja Valmet valmistivat veturit vuosina 1958–1961 niin, että Lokomo valmisti parittomat ja Valmet parilliset numerot. Dv15-sarja oli ensimmäinen veturisarja, joka tehonsa ja luotettavuutensa puolesta syrjäytti höyryvetureita ratapihojen vaihtotöissä. ==Ominaisuudet== Dv15 oli seuraaja teknisesti ja ulkoisesti pitkälti samankaltaisille Dv11-sarjan vetureille. Samoin vuoden 2008 alussa suurimmaksi osaksi käytöstä poistunut Dv16-sarja on ominaisuuksiltaan suurelti yhtenevä. Dv15-sarjalla ajettiin myös linja-ajoa 1990-luvulle saakka. Dv15-sarjan veturit erottaa helposti uudemmista vetureista sen höyryvetureita muistuttavasta pyörästöstä, jossa pyörät on kytketty kytkintangoin toisiinsa ja ajomoottoriin kytketty sokkoakseli pyörittää pyöriä kytkintankojen välityksellä. Yhteenkytkettyjen pyörien ansiosta veturin irtiottokyky eli kyky lähteä raskaan kuorman kanssa liikkeelle ilman ympärilyöntiä eli pyöriä vahingoittavaa paikallaan luistamista voitti monet uudemmat veturit, minkä johdosta se oli myös veturimiesten suosiossa vaihtotöissä. Sen MAN-moottorin kovaääninen ja matalalta muriseva ääni antoi leimansa suurimmilla ratapihoilla neljän vuosikymmenen ajan. Vetureita paranneltiin käyntisiltojen kaiteita korottamalla ja lisäämällä vaihtotyötä nopeuttavat, ohjaamosta hallittavat Vapiti-vaihtotyökytkimet. ==Hylkääminen== Veturit alkoivat 2000-luvun mittapuun mukaan olla työolosuhteiltaan surkeita, varaosia ei enää ollut saatavilla ja osien käyttöikä oli ylitetty, joten ylläpito oli hankalaa. Sähköistyksen laajenemisen myötä muusta käytöstä vapautuneita dieselvetureita saatettiin sijoittaa Dv15-vetureiden tilalle. VR:n käytössä olleet viimeiset Dv15-sarjan veturit hylättiin syyskuussa 2004. Viimeiseksi Dv15-vetureita oli käytössä vaihtotöissä ja päivystyksessä Turussa ja Helsingissä. UPM:lla on yhä käytössään Dv15 2000 ja Imatran veturipalvelulla veturit 1993, 2001 ja yksi numeroton veturi, joka kantaa vanhaa Vv15-sarjamerkintää. Haapamäen Museoveturiyhdistyksellä on museoituna Dv15 1991. Dv15-sarjan tilalla jatkavat nykyään Dr14- ja Dv12-veturit. Dv15-sarjan muistoksi on tehty jopa muistofilmejä. == Teknisiä tietoja == *Veturin numerot: 1955–2012 *Valmistaja: Valmet Oy, Lokomo Oy *Valmistusvuodet (nrot): **1958 (1955, 1956) **1959 (1957–1973, 1980) **1960 (1974–1979, 1981–1988) **1961 (1989–2012) *Pyörästöjärjestys: D *Huippunopeus: 75 km/h *Paino työkunnossa: 60 t *Suurin akselipaino: 15 t *Pituus: 11 930 mm *Leveys: 3 200 mm *Korkeus: 4 350 mm *Polttoainesäiliön tilavuus: 1,8 m³ ===Päädieselmoottori=== *Tampella/MAN W8V22/30 A.m.A *Iskutilavuus: 91 l *Teho: 620 kW käyntinopeudella 900 r/min *Sylinteriluku: 8 (rivi) ===Vaihteisto=== *hydraulinen Voith L 217 U -vaihteisto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Haapamäen museoveturiyhdistyksen dieselveturikalusto Haettu 11.1.2019 * Veteraani vauhdissa , Pertti Itkosen kuvia veturista numero 1973 Luokka:Museorautatiekalusto Luokka:Suomalaiset dieselveturit
Sienijuuri

Sienijuuri eli mykorritsa on kasvin juuren ja sienen muodostama molemmille hyödyllinen kokonaisuus, symbioosi. Sienijuuren kautta kasvit saavat maaperästä paremmin ravinteita – erityisesti fosforia – ja elävä sieni puolestaan saa kasvilta hiilihydraatteja, joita se ei pysty itse tuottamaan. Sienijuuri myös suojaa isäntäkasviaan taudinaiheuttajilta ja kuivuudelta. Mykorritsasymbioosi on enemmän tai vähemmän välttämätön noin 85–90 prosentille maailman kasvilajeista. Loput 10–15 % kasvilajeista eivät tarvitse sienijuurta ollenkaan. Sienijuuret jaetaan kolmeen päätyyppiin: puuvartisten kasvien juuristossa esiintyviä sienijuuria kutsutaan ektomykorritsoiksi, kanervakasveilla esiintyviä erikoidimykorritsoiksi ja pääasiassa ruohomaisilla kasveilla esiintyviä arbuskelimykorritsoiksi. Sienijuuret voidaan jakaa myös sienirihmaston sijainnin mukaan karkeasti kolmeen päätyyppiin. Sisäsienijuurien (endomykorritsa) sienirihmasto läpäisee kasvin soluseinän ja sieni muodostaa rakenteita soluseinän ja solukalvon väliin. Pintasienijuurissa (ektomykorritsa) sienen rihmastorakenteita on kasvin soluväleissä ja juurien pinnalla. Sekatyypin sienijuurista (ektendomykorritsa) voi löytää sekä sisä- että pintasienijuurien rakenteita. Sienijuurityyppi voi muuttua kasvin iän ja kunnon myötä. Sen kasvu ja haarottuminen vaihtelevat myös kasvuoloista riippuen. Kalkitus ja typpilannoitus muuttavat metsämaan sienten määriä ja toimintaa. Teollisuusalueilla puiden heikompi menestyminen perustuu osaksi typpiyhdisteiden haitallisuuteen sienijuurelle. == Katso myös == * Juurisieni == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sienten biologia Jussi Heinonsalo & Tarja Lehto: Sienijuuret, sivu 191 * Tehokas sienijuuri vähentää pellon lannoitustarvetta ja fosforipäästöjä Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus, 2001. * Mohamed Hijri: A simple solution to the coming phosphorus crisis TEDxUdeM lokakuu 2013. Luokka:Kasviekologia Luokka:Kasvimorfologia Luokka:Sienitiede
Lehtikala

Lehtikala (Pterophyllum scalare) on kirjoahveniin kuuluva kalalaji. Lehtikala tuotiin Euroopan akvaariomarkkinoille vuonna 1909. == Koko ja ulkonäkö == Lehtikala on litteä ja korkea, muistuttaa muodoltaan syrjällään uivaa lehteä. Pitkät evät korostavat lehtimäisyyttä. Aikuisen kalan korkeus evineen on yleensä korkeintaan 20 cm mutta suurimmillaan jopa 40 cm.Faunatar Lehtikaloista on useita värimuunnoksia. == Alkuperä == Lehtikalat ovat kotoisin Amazonin alueelta. == Käyttäytyminen ja lisääntyminen == Lehtikala on kutuajan ulkopuolella pääsääntöisesti rauhallinen mutta saattaa syödä pienempiä kaloja ja jopa omia poikasiaan. Sitä pidetään yleensä tasakokoisten yksilöiden parvessa. Lehtikalan kanssa tulevat toimeen mm. kääpiörihmakalat. Lehtikala voi kutea kotiakvaariossa. Mätimunat ovat halkaisijaltaan noin 1 mm ja ne kuoriutuvat 3–5 päivän kuluttua kutuhetkestä. == Vesiolot ja ravinto == Lehtikalat suosivat vettä, jonka pH on 6–7, kovuus 5–13 dGH eli melko pehmeä ja lämpötila 24–28 °C. Lehtikalojen akvaarion tulisi olla korkeudeltaan vähintään 50 cm ja tilavuudeltaan 250 litraa. Joissain lähteissä mainitaan akvaarion korkeuden nyrkkisäännöksi että korkeuden tulisi olla kaksi kertaa korkeimman kalan korkeus. Lehtikala pitää turvepitoisesta vedestä, joten veden olisi hyvä olla turpeen läpi suodatettua tai turveuutteella valmistettua. Nämä kalat ovat hyvin nirsoja asuinpaikastaan. Lehtikalalle kelpaavat kaikenlaiset hiutale- ja pellettiruuat. Myös elävää ravintoa on hyvä tarjota joskus. Ne myös syövät pakasteruokaa, kuten pakastekuivattuja surviaisen toukkia. Lehtikala on melko ahne, joten asuinkumppanien on oltava tarpeeksi isoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Cichlid-forum.com Luokka:Kirjoahvenet Luokka:Akvaariokalat en:Pterophyllum#P. scalare
Mangareva

Mangareva on saari Ranskan Polynesiassa. Se on Gambiersaarten tärkein saari ja muodostaa 56 prosenttia niiden maapinta-alasta. Saaren suurin kylä on Rikitea. Saarella puhutaan muun muassa mangarevan kieltä. ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskan Polynesian saaret
Mangarevan kieli

Mangareva (omakielinen nimi: te reo magareva) on polynesialainen kieli, jota puhutaan pääsääntöisesti Ranskan Polynesiaan kuuluvalla Mangarevan saarella.Ethnologue: Mangareva Viitattu 5.3.2015. Sitä puhuu vain noin 400 ihmistä ja suurin osa osaa myös tahitia. Lukutaitoisuus mangarevan puhujien keskuudesessa on melko alhainen. Kieltä pyritään myös elvyttämään. Mangarevaa kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Vain joitakin Raamatun osia on käännetty mangarevaksi, mutta esim. Uuden testamentin sekä kokonainen käännös puuttuu. == Lähisukukielet == Kieli on melko läheistä sukua rarotongalle, marquesasille ja tuamotulle. Myös maorin kieli on jonkin verran yhteneväinen mangarevan kanssa, mikä kävi ilmi 1834, kun ranskalaiset lähetyssaarnaajat käyttivät maorinkielistä tulkkia kristinuskon levittämiseen.Manuireva, s. 21 Mangareva on ollut myös tahitisaation kohde, mikä johtuu siitä, että tahitinpuhujien määrä on suurempi kuin muiden Ranskan Polynesian alkuperäiskielien puhujien määrä yhteensä.Manuireva, s. 12Charpentier & Alexandre, s. 101 == Fonologia == === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Puolisuppea e o Avoin a Lähde: === Konsonantit === Labiaali Alveolaari Velaari Glottaali Nasaali m n ŋ Klusiili p t k ʔ Frikatiivi v Tremulantti r Lähde: == Kielioppi ja sanasto == Lukusanat 1–10 mangarevaksi: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 e tahi e rua e toru e ha e rima e ono e hitu e varu e iva rogouru ==Lähteet== * Manuireva, Ena: Mangarevan - A Shifting Language, Auckland University of Technology, 2014. * Charpentier, Jean-Michel & Alexandre François: Linguistic Atlas of French Polynesia, de Gruyter & Université de la Polynésie Française, 2015, . === Viitteet === Luokka:Ranskan Polynesian kielet Luokka:Marquesaskielet
Haakon VI Maununpoika

Haakon VI Maununpoika oli vuosina 1343–1380 Norjan kuningas ja vuosina 1362–1364 myös Ruotsin kuningas isänsä Maunu IV Eerikinpojan kanssahallitsijana. Haakon nousi Norjan kuninkaaksi täysi-ikäistyttyään vuonna 1355. Ruotsin kuninkaana hänen nimensä oli Haakon II Maununpoika. Haakonin kuninkaanvaalissa 15. helmikuuta 1362 suomalaisten edustajat olivat ensi kertaa mukana valitsemassa Ruotsin kuningasta. Haakon meni naimisiin Tanskan prinsessan Margareetan kanssa, mikä oli askel kohti Tanskan, Norjan ja Ruotsin valtioliittoa. Hänellä oli koko hallituskautensa ajan poliittisia kiistoja Tanskan, pohjoisten Hansakaupunkien sekä Ruotsin kapinoivien ylimysten kanssa.Haakon VI Magnusson Britannica == Lähteet == Luokka:Norjan kuninkaat Luokka:Ruotsin kuninkaat Luokka:Vuonna 1340 syntyneet Luokka:Vuonna 1380 kuolleet
Ségou

Ségou on kaupunki, kunta sekä Ségoun alueen ja piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen oikealla rannalla 235 kilometriä maan pääkaupungista Bamakosta koilliseen. Kunnassa on 130 700 asukasta (vuonna 2009). ==Maantiede== Ségoun kaupunkikunnan pinta-ala on 23,74 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Pelenganan, etelässä Sakoïban ja lännessä Sébougoun maalaiskuntiin sekä pohjoisessa Nigerjokeen. Kaupunginosia on 15: Alamissani, Angoulême, Bagadadji, Bananissabakoro, Bougoufié, Comatex, Dar Salam, Hamdallaye, Médine, Mission Catholique, Missira, Ségou Coura, Sido Soninkoura, Sokalakono ja Somono. Seudulla vallitsee kuiva Sahelin ilmasto. ==Historia== Kaupunki oli 1700-luvulta lähtien Segun bambaravaltion keskus. Se koostui alun perin neljästä kahdentoista kilometrin säteellä sijainneesta kylästä, jotka olivat Segu-Koro eli ”Vanha Ségou”, maanviljelijöiden asuttama Segu-Bugu, Segu-Kura eli ”Uusi Segou” ja kuninkaan asuinpaikkana toiminut Segu-Sikoro. Umar Tallin johtamat tukulorit valloittivat paikkakunnan vuonna 1861. Ranskalainen Eugène Mage asui siellä vuosina 1864–1866, jolloin hän arvioi Segu-Sikoron asukasluvuksi 10 000 henkeä. Ranskalaiset valtasivat kaupungin vuonna 1890. Siirtomaaviranomaiset tekivät Ségousta hallintopiirin keskuksen vuonna 1893, ja myöhemmin siitä kehittyi huomattava kauppakaupunki. ==Liikenne, talous ja palvelut== Ségoun kautta kulkee Bamakosta Moptiin ja Gaoon johtava maantie. Nigerjoella on laivaliikennettä. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit. Kaupungissa on myös tekstiili- ja elintarviketeollisuutta. Ségou on Nigerjoen ”kuollutta suistoa” keinokastelun avulla hyödyntävän Office du Nigerin keskuspaikka. Kaupungissa on 33 ala- ja 17 yläkoulua sekä 40 koraanikoulua. Vuonna 2010 perustettu Ségoun yliopisto on Malin ensimmäinen maaseutuyliopisto. Terveyspalvelut käsittävät aluesairaalan ja kolme terveyskeskusta. Vesijohtoverkko kattaa 45 % talouksista. ==Nähtävyydet ja matkailu== Ségoun nähtävyyksiä ovat siirtomaa-arkkitehtuuria edustavat julkiset rakennukset, katolinen kirkko, muslimien hautausmaa, käsityökeskukset ja Nigerjoen rannat. Kymmenen kilometrin päässä sijaitseva Ségoukorossa on bambarakuningas Biton Coulibalyn hauta, kolme moskeijaa ja muita sudanilaistyylisiä rakennuksia. Kaupungissa on hotelleja ja muita matkailupalveluja. Kaupungissa järjestetään vuosittain helmikuussa kulttuurifestivaali Festival sur le Niger. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ségoun kunnan sivusto * Ségoun matkailusivusto *
Segu

Segu (myös Ségou) oli bambaroiden muodostama valtio nykyisen Malin alueella. Se syntyi 1600-luvulla Songhain valtakunnan hajoamisen jälkeen Nigerjoen varrella sijaitsevan Ségoun kauppakaupungin ympärille. Segun ensimmäinen merkittävä hallitsija eli fama oli Mamari Kulibali (hallitsi 1712–1755), joka valtasi Bamakon, Djennén ja Timbuktun. Vuosina 1766–1790 hallinnut Ngolo Diarra aloitti uuden dynastian, jonka viimeinen voimakas hallitsija oli Kaartan vuonna 1794 hävittänyt Monson Diarra (1790–1808). Umar Tallin johtamat tukulorit valtasivat Kaartan ja Macinan vastaisessa kamppailussa heikentyneen Segun vuonna 1862. Valtion yhteiskuntarakenne koostui maata viljelevien sotureiden, käsityöläisten, kalastajien ja kauppiaiden muodostamista kastiryhmistä sekä asemaltaan erilaisista orjista. Sen talous perustui pitkälti sotiin ja orjakauppaan. Ngolo Diarran aikana koko maanviljelijäväestöstä tuli muodollisesti keskusvallan alaisia orjia. Segun hallitsijat harjoittivat bambaroiden perinteistä uskontoa, mutta suhtautuivat myötämielisesti myös islaminuskoisiin markakauppiaisiin. ==Lähteet== Luokka:Afrikan entiset valtiot Luokka:Malin historia
Mambo (ohjelmisto)

Mambo (aikaisemmin Mambo Open Source tai MOS) on web-sivujen hallintaan tarkoitettu avoimeen lähdekoodiin perustuva sisällönhallintajärjestelmä. Sen tärkeimmät ominaisuudet ovat sivujen välimuistipuskurointi tarvittaessa, RSS- syötteet ja sivujen muuttaminen PDF:ksi. Mambo tarvitsee Apachen, PHP:n ja MySQL:n toimiakseen. ==Katso myös== * Joomla Luokka:Vapaat ohjelmistot Luokka:Sisällönhallintajärjestelmät
Margareeta I

Margareeta I (1353 – 28. lokakuuta 1412) oli Tanskan, Norjan ja Ruotsin hallitsija, joka perusti Kalmarin unionin. == Elämäkerta == Margareeta oli Tanskan kuningas Valdemar Atterdagin tytär, joka meni vuonna 1365 naimisiin Norjan kuningas Haakonin kanssa. Tämä oli Ruotsin karkotetun kuninkaan Maunu Eerikinpojan poika ja Bjälbo-sukua, jolle Ruotsin kruunu käsitysten mukaan kuului. Näin Margareeta saattoi yrittää hankkia perilliselleen kaikkien Pohjoismaiden kruunut. Hänellä ja Haakonilla oli yksi lapsi, 1370 syntynyt poika Olavi. Olavi valittiin 1376 Tanskan kuninkaaksi edellisen kuninkaan, Olavin äidinisän Valdemar Atterdagin, kuoleman jälkeen. Norjan kruunun Olavi sai isänsä Haakonin kuoltua 1380. Tilanne Ruotsissa oli hankalampi, sillä myös Albrektin suku vaati kruunua. Kesken neuvottelujen 1387 kuningas Olavi kuoli. Margareeta tunnustettiin Tanskan ja Norjan valtiaaksi. Hän adoptoi Pommern- Stolpin 7-vuotiaan prinssin, sisarenlapsenlapsensa josta myöhemmin tuli Eerik Pommerilainen, koska tämä pystyi sukujuuriensa perusteella kilpailemaan Albrektin suvun kanssa Ruotsin kruunusta. Margareetan joukot voittivat Albrektin Falköpingin taistelussa vuonna 1389, ja Albrekt vangittiin poikansa kanssa. Samana vuonna Ruotsin valtaneuvosto tunnusti Margareetan Ruotsin hallitsijaksi ja lupasi valita Eerikin myöhemmin kuninkaaksi. Tukholma oli kuitenkin edelleen Albrektin suvun hallussa ja muutama hansakaupunki tuki heitä.Enemark, s. 21. Niinpä pitkällisten neuvotteluiden jälkeen Albrekt ja tämän poika vapautettiin, ja Tukholma jätettiin Hansan hallintaan, kunnes Albrektin vapauttamisesta maksettavat lunnaat olisi maksettu. Eerik oli perinyt Norjan kruunun 1389 ja Tanskan kuninkaaksi hänet valittiin 1396, ja lopulta Ruotsin kuninkaaksi myöhemmin samana vuonna. Pohjoismaat olivat nyt personaaliunionissa, mutta Margareeta halusi paremman vakuuden unionin säilymisestä. Niinpä Eerik kruunattiin Kalmarissa 1397 kaikkien Pohjoismaiden kuninkaaksi, ja samalla laadittiin Kalmarin unionin kiistelty perustamisasiakirja, unionikirje.Enemark, s. 23–26. Sen mukaan kaikkien Pohjoismaiden papisto, ritarit ja talonpojat olivat edustajiensa välityksellä sopineet unionin säilyttämisestä ikuisesti. Eerikin kuoltua unionikuninkaaksi piti tulla hänen poikansa, mutta jos hänellä ei ollut poikaa, kuningas oli määrä valita yhteispohjoismaisilla vapailla vaaleilla. Kuningatar Margareeta hallitsi käytännössä vielä pitkään Eerikin vallassaoloaikana tavoitteenaan vahva kuninkaanvalta ja yhtenäinen unioni. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Keskiajan henkilöt Luokka:Norjan hallitsijat Luokka:Ruotsin hallitsevat kuningattaret Luokka:Sijaishallitsijat Luokka:Tanskan hallitsijat Luokka:Vuonna 1353 syntyneet Luokka:Vuonna 1412 kuolleet Luokka:Suomen hallitsijat
Marko Paasikoski

Marko Juhani Paasikoski (s. 10. kesäkuuta 1978 Kemi) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan Sonata Arctica -yhtyeestä, jossa hän soitti bassokitaraa vuosina 2000–2013. Paasikoski oli yksi Sonata Arctican esiasteen Tricky Beansin perustajajäseniä ja soitti kitaraa yhtyeen kolmella demolla ennen eroamistaan. Hän palasi yhtyeeseen basistiksi kesällä 2000 Janne Kivilahden jätettyä yhtyeen. Ensimmäinen Sonata Arctican albumi, jolla Paasikoski soittaa, on vuonna 2001 ilmestynyt Silence. Hän soitti myös viidellä seuraavalla albumilla, kunnes erosi yhtyeestä vuonna 2013 henkilökohtaisiin syihin vedoten. Hänet korvasi Pasi Kauppinen. Paasikoski soittaa Ibanezin SR- sarjan bassoilla. == Lähteet == Luokka:Sonata Arctica Luokka:Suomalaiset metallimusiikin basistit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wingdom

Wingdom oli suomalainen, progressiivista metallia soittava yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1998 ja se lopetti toimintansa 2007. Yhtye teki vain yhden albumin ja kolme suurta kiertuetta. Muuten yhtye esiintyi vain klubeilla ja baareissa. Ulkomaille yhtyettä ei koskaan saatu. Yhtyeen ainoaksi albumiksi jäänyt Reality julkaistiin 2005 High And Loud Oy -levy-yhtiön kautta. ==Diskografia== *Reality (2005) ==Jäsenet== *Sami Asp - laulu (1998-2007, alkuperäinen) *Jukka Ruotsalainen - soolo-, rytmikitara (1998-2007, alkuperäinen) *Jarno Raitio - bassokitara (2005-2007) *Markus Niemispelto - rummut (1998-2007, alkuperäinen) ==Entiset jäsenet== *Jaan Weissman - bassokitara (1998-2002, alkuperäinen) *Alessandro Lotta - bassokitara (2002-2005) *Mikko Härkin - koskettimet (1998-2006, alkuperäinen) ==Aiheesta muualla== * Myspace sivut * Luokka:Suomalaiset progressiiviset metalliyhtyeet Luokka:Suomalaiset kristilliset metalliyhtyeet
Lusaka

Lusaka on Sambian pääkaupunki ja myös suurin kaupunki. Pääkaupunkina se on ollut Sambian itsenäistymisestä (1964) lähtien. Siellä oli vuonna 2010 noin 1,7 miljoonaa asukasta, arvio vuodelle 2018 oli 2,5 miljoonaa. Kaupungin väkiluku kasvaa nopeasti.Lusaka Zambia Tourism Board] Kaupungissa puhutaan yleisimmin englantia ja njandžaa. == Historia == Kaupungin perustivat eurooppalaiset uudisasukkaat vuonna 1905, kun seudulle vedettiin rautatie. Hyvien liikenneyhteyksiensä ja keskeisen sijaintinsa takia siitä tuli Britannian "Pohjois-Rhodesiaksi" kutsuman siirtomaan pääkaupunki vuonna 1935.Vacations Lusaka Vuonna 1964 siitä tuli vasta itsenäistyneen Sambian pääkaupunki. Itsenäistymisen jälkeen on kaupungin väkiluku kasvanut nopeasti. Vuotta ennen itsenäistymistä, 1963, kaupungin väkiluku oli 123 146 henkilöä ja vuonna 1969 265 425 henkilöä. Itsenäistymisen jälkeen aloitettiin asuntojen rakentamisohjelma, jonka puitteissa rakennettiin ajanmukaisia asuntoja hallinnon ja kupariteollisuuden työntekijöille. Yliopisto avattiin vuonna 1966. 1\. maaliskuuta 1999 Lusakassa räjäytettiin neljä pommia, joista yksi tuhosi Angolan lähetystön. == Maantiede, ilmasto ja nähtävyydet == Lusaka sijaitsee maan eteläosassa 1300 metrin korkeudessa kalkkikivitasangolla suurten pohjoiseen (Tansaniaan), etelään, itään (Malawiin) ja länteen kulkevien valtateiden risteyksessä. Korkean sijainnin takia siellä on varsin miellyttävä ilmasto: kesällä lämpötilat ovat 20–32 astetta, talvella 10–26 astetta. Kosteus on yleensä alle 40%. Sambian jalkapallomaajoukkue pelaa kotiottelunsa Independence Stadiumilla. == Koulutus == Sambian suurin yliopisto, Sambian yliopisto, sijaitsee Lusakassa. Lusakassa toimivat myös Sambian parhaimmiksi mainitut koulut, kuten kansainvälinen koulu (International School of Lusaka) ja Rhodes Park School, jota käyvät maan poliittiseen eliittiin kuuluvien perheiden lapset. == Liikenne == Tanzaania Zambia Railway johtaa Kapiri Mposhista Lusakan pohjoispuolelta Dar-es- Salaamiin. Kiinalaiset rakensivat sen 1970-luvulla. Kaupunkia palvelee Kenneth Kaundan kansainvälinen lentoasema, joka sijaitsee 27 kilometriä kaupungin keskustasta itään.Lusaka International Airport World Travels Lusakassa minibussit toimittavat julkisen liikenteen virkaa. Viralliset taksit tunnistaa oranssista raidasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lusakan kaupunki – virallinen sivu * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kigali

Kigali on Ruandan pääkaupunki ja suurin kaupunki. Se sijaitsee valtion keskiosissa. Kaupungin asukasluku kasvaa erittäin nopeasti. Vuoden 2002 väestönlaskennassa kaupungissa oli 603 049 asukasta, vuoden 2010 laskennallinen arvio on jo 1,029 miljoonaa.World Gazetteer Kaupungin pinta- ala on 730 neliökilometriä. == Maantiede == Kigali sijaitsee Ruandan keskiosassa Ruganwa-joen varrella. Se on kasvanut neljän kukkulan alueelle. Kaupungin pohjoisosassa on slummeja, ja kaakkoispuolella on teollisuusalue. Kigalista on tieyhteydet maan kaikille neljälle rajalle. Siellä on myös lentoasema. Sijainti korkealla ylängöllä vaikuttaa siihen, että Kigalissa on melko lauhkea ilmasto, lämpötila koko vuoden noin 21 °C. Sateet keskittyvät kahteen sadekauteen, helmi–toukokuussa ja loka–joulukuussa. == Historia == Kigali perustettiin vuonna 1907 Ruandan ollessa Saksan siirtomaavallan alla osana Saksan Itä-Afrikkaa, johon kuuluivat myös nykyinen Burundi ja Tansanian manneralueet. Ruandan itsenäistyttyä vuonna 1962 Kigali valittiin pääkaupungiksi keskeisen sijaintinsa takia. Etniset jännitteet johtivat Ruandan kansanmurhaan 1990-luvulla, josta kaupunki alkoi toipua 2000-luvun puolella. Sisämaavaltiona Ruandassa kuljetuskustannukset ovat suhteellisen kalliita, ja kaupungistumisen ja pakolaisten palaamisen jäljiltä asuntopula on suuri. Vuonna 2012 arvioitiin, että Kigalissa tarvitaan seuraavan 10 vuoden aikana 30 000 uutta asuntoa. Niitä valmistuu kuitenkin vain tuhannen asunnon vuosivauhtia. Voimakkaan jälleenrakennuksen aikana Kigali on panostanut ympäristöasioihin ja esimerkiksi rajoittanut muoviroskan määrää säädöksin. Se pyrkii houkuttelemaan konferenssinjärjestäjiä, matkailijoita ja sijoittajia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin kotisivut * Kigali (matkailijoille) *
Etoumbi

Etoumbi on kaupunki Cuvette Ouesten provinssissa Luoteis-Kongossa.Les districts de Kéllé, Okoyo et Etoumbi bientôt dotés d’hôtels de sous-préfecture Congo Site Portail Useimmat sen asukkaat saavat elantonsa metsästämällä paikallisessa metsässä. Etoumbi on ollut neljän viimeaikaisen Ebola-viruksen puhkeamisen sijaintina. Tämän on uskottu saaneen aikaan paikallisten tavan syödä metsästä kuolleina löytämiensä eläinten liha pois. Vuonna 2003 kuoli 120 ihmistä viruksen päästyä irti. Vuonna 2005 viruksen irtipääsy johti kaupungin asettamiseen karanteeniin.Congo's Ebola town is sealed off BBC 20.5.2005 == Lähteet == Luokka:Kongon tasavallan kaupungit
Oldenburg (suku)

Oldenburg on pohjoissaksalaista alkuperää oleva ruhtinassuku ja eräs Euroopan merkittävimmistä kuningassuvuista. Suku on hallinnut Tanskaa yhtäjaksoisesti vuodesta 1448 ja Norjaa vuodesta 1905. Se on hallinnut aiemmin myös muun muassa Ruotsia, Venäjää ja Kreikkaa. Saksassa sijaitsevaa Oldenburgia suku hallitsi noin vuodesta 1100 aina vuoteen 1918. Suvun varhaisin tunnettu kantaisä oli vuoden 1100 tienoilla elänyt kreivi Egilmar I, jonka ”vanhasta linnasta” (Olde borg) koko Oldenburgin alueen kerrotaan saaneen nimensä. Oldenburgin kreivi Dietrich eli Didrik Onnekkaan (k. 1440) vanhimmasta pojasta Kristian I:stä tuli 1448 Tanskan, 1450 Norjan ja 1457 Ruotsin kuningas. Kristian I:n poika Hannu I ja tämän poika Kristian II toimivat myös pohjoismaisina unionikuninkaina, ja Kalmarin unionin purkautumisen jälkeen suku jatkoi vallassa Tanska-Norjassa. Oldenburgin kreivin arvo periytyi Kristian I:n nuoremman veljen Gerhard VI:n jälkeläisille, kunnes tämän sukuhaaran sammuttua vuonna 1667 se siirtyi myös Tanskan kuninkaille.Nordisk familjebok (1914), s. 597, 599–600 Runeberg.org. Viitattu 22.9.2017. Tanskan kuningas Kristian III:n nuoremmasta veljestä, Holstein-Gottorpin herttua Adolfista, polveutuu Oldenburgin suvun sivuhaara Holstein-Gottorpin suku. Tämä suku hallitsi vuosina 1751–1818 Ruotsia ja vuodesta 1796 Venäjän keisarikuntaa, tosin käyttäen Venäjällä edellisen hallitsijasuvun nimeä Romanov. Suvun venäläinen haara vaihtoi vuonna 1773 alkuperäisen herttuakuntansa Holstein-Gottorpin Tanskan kuninkaan kanssa Oldenburgiin ja lahjoitti sen toiselle Holstein-Gottorpien haaralle, joka hallitsi sitten Oldenburgia vuoteen 1918. Kristian III:n nuoremmasta pojasta, Slesvig-Holsten- Sønderborgin herttua Hannu nuoremmasta polveutui kuusi sukuhaaraa, joista neljä sammui jo 1700-luvun alussa. Kaksi jäljelle jäänyttä sukuhaaraa olivat Augustenburg (koko nimi Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg tai Sönderborg-Augustenburg) ja Sönderborg-Beck, joka vuodesta 1825 on tunnettu nimellä Glücksburg (koko nimi Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg tai Sönderborg-Glücksburg). Oldenburgien alkuperäinen päähaara sammui vuonna 1863 Tanskan kuningas Fredrik VII:n kuollessa pojattomana, jolloin Tanskan kruunu siirtyi Glücksburgin sukuhaaraan kuuluneelle kuningas Kristian IX:lle. Suku on pysynyt vallassa Tanskassa ja hallinnut vuodesta 1905 myös Norjaa, jonka ensimmäiseksi kuninkaaksi valittiin Kristian IX:n pojanpoika Carl, hallitsijana Haakon VII. Kristian IX:n eräästä pojasta tuli puolestaan Kreikan kuningas Yrjö I. Suku hallitsi Kreikkaa vuosina 1863–1924 ja 1935–1973. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * The House of Oldenburg - Sukupuu Luokka:Hallitsijasuvut Luokka:Ruotsin hallitsijasuvut Luokka:Saksalaiset suvut
Malabo

Malabo on Päiväntasaajan Guinean pääkaupunki ja yksi harvoista pääkaupungeista, joka ei ole päämantereella. Se on Biokon saaren tärkein kaupunki ja sijaitsee saaren pohjoisrannikolla. Kaupungin satama on luonnonsatama, joka on syntynyt tulivuoren kraatteriin. Kaupungin asukasluku on kasvanut nopeasti, ja se on nyt yli 100 000\. Malabo on myös Bioko Norten provinssin pääkaupunki. Ennen öljyn löytymistä tärkeimmät vientituotteet olivat kaakao, jalopuu ja kahvi. Malabossa on ympäri vuoden päivän ylin lämpötila noin 30 °C ja yön alin noin 20 °C. Sadetta saadaan yhteensä 1890 mm vuodessa, eniten huhtikuusta lokakuuhun jatkuvan sadekauden aikana. Pilvisyys on runsasta ympäri vuoden. == Historia == Britit perustivat Malabon vuonna 1827 nimellä Port Clarence. Kun Biokon saari palasi Espanjan haltuun vuonna 1843, Malabo nimettiin uudelleen Santa Isabeliksi. Kaupungista tuli Päiväntasaajan Guinean pääkaupunki vuonna 1969, ja vuonna 1973 pääkaupungin nimeksi muutettiin Malabo. Aiemmin pääkaupunkina oli ollut Bata. Öljyn löytyminen on muuttanut kaupungin öljynporaajien vapaa-ajanviettopaikaksi, mutta sen siirtomaa-ajan perinne näkyy edelleen. == Nähtävyyksiä == Malabon tuomiokirkko on valmistunut vuonna 1916. Se edustaa uusgoottilaista arkkitehtuuria. Malabon yhteyteen on rakennettu Sipopon eliittikaupunginosa, johon pääsee moottoritietä lentoasemalta. Sen konferenssikeskus valmistui Afrikan unionin huippukokoukseen 2011. Sipopossa on hienoja hotelleja, golfkenttä ja laadukkaat palvelut. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Afrikassa Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
San Pietro in Vincoli

San Pietro in Vincoli on kirkko Roomassa Colle Oppion kaupunginosassa. Paavi Leo I rakennutti kirkon vuonna 439 ja se korotettiin titulaarikirkon arvoon vuonna 499. Siellä säilytetään kahleita, joilla Pyhä Pietari oli perimätiedon mukaan ollut kahlehdittuna mamertiinien vankilassa. Kahleet ovat näytteillä kirkossa olevassa, lasilla varustetussa pyhäinjäännöslippaassa. Kirkko tunnetaan myös siellä olevasta Michelangelon veistämästä Mooses-patsaasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rooman kirkot Luokka:Kivikirkot
Bata

Bata on Päiväntasaajan Guinean suurin kaupunki. Siellä on noin 312 000 asukasta. Bata sijaitsee Litoralin provinssissa Río Munin alueella, Atlantin valtameren rannikolla. Batassa ei ole luonnonsatamaa, vaan valtamerialusten lastauslaiturit ovat vähän matkaa rannasta. Bata oli Päiväntasaajan Guinean pääkaupunki vuoteen 1969 saakka. Silloin uudeksi pääkaupungiksi otettiin Biokon saarella sijaitseva Malabo. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Päiväntasaajan Guinean kaupungit
Acalayong

Acalayong on kaupunki Päiväntasaajan Guinean manneralueen lounaisosassa lähellä Gabonin vastaista rajaa. ==Maantiede== Acalayong sijaitsee Päiväntasaajan Guinean manneralueen eli Río Munin lounaisosassa Mbinin kaupungista etelään lähellä Gabonin vastaista rajaa. Rajalla on Muni-niminen estuaari. Lähialue on Munin estuaarin luonnonsuojelualuetta (Reserva Natural del Estuario del Muni). ==Historia== Gabon miehitti Acalayongia vuonna 1985 öljyn poraamiseksi. Päiväntasaajan Guinean presidentti Teodoro Nguema sai kuitenkin Gabonin lopulta luopumaan alueesta. Päiväntasaajan Guinean asevoimat iski epäselvistä syistä kaupunkiin pääsiäisenä vuonna 1994 . Saman vuoden lokakuussa paikalla pidätettiin ja kidutettiin oppositiopuolueiden jäseniä, jotka olivat saapumassa kokouksesta Gabonin Librevillestä. ==Lähteet== Luokka:Päiväntasaajan Guinean kaupungit
Luba

Luba tarkoittaa seuraavia asioita: * Luba, kaupunki Päiväntasaajan Guineassa * lubat, kansa Länsi-Afrikassa * luluanluba, Luluassa puhuttava kieli * katanganluba, Katangassa puhuttava kieli * Luba, entinen afrikkalainen kuningaskunta * Luba, naisen nimi * Luba, kanadalainen muusikko.
Luba (Päiväntasaajan Guinea)

Luba (ent. San Carlos) on kaupunki Päiväntasaajan Guineassa. Se sijaitsee Atlantin valtameren rannikolla, Biokon saarella ja on sen toiseksi suurin kaupunki. Kaupunki on myös Bioko Surin provinssin pääkaupunki ja sen asukasluku on 7 889. Kaupungissa on muun muassa lukuisia uimarantoja sekä siirtomaa-ajalta peräisin oleva sairaala. Luba on myös tärkeä satama, josta kuljetetaan metsätaloustuotteita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Päiväntasaajan Guinean kaupungit
MOS

MOS voi tarkoittaa jotain seuraavista: * Metal–oxide–semiconductor, mikropiirin valmistustekniikka, ks. MOSFET * MOS Technology, mikropiirivalmistaja * Mostek, puolijohdevalmistaja * Mambo (ohjelmisto) * Mos, piirikunta Espanjassa
Välirauha (täsmennyssivu)

Välirauha tarkoittaa seuraavia asioita: *välirauha, väliaikaiseksi tarkoitettu rauhansopimus, esimerkiksi: ** Altmarkin välirauha Ruotsin ja Puola-Liettuan välillä kuusikymmenvuotisen sodan aikana 1629 ** Moskovan välirauha, jatkosodan päättänyt rauhansopimus 1944, ennen Pariisin rauhaa 1947 ** Vallisaaren välirauha Ruotsin ja Venäjän välillä ruptuurisodan päätteeksi 1658 *välirauhan aika, Suomessa talvi- ja jatkosodan välisestä ajasta käytetty nimitys.
Kisumu

Kisumu on satamakaupunki Keniassa. Se sijaitsee Victoriajärven rannikolla, maan länsiosassa. Kisumu on Kisumun piirikunnan pääkaupunki. Vuoden 2009 väestönlaskennassa Kisumussa oli 409 928 asukasta ja ympäröivässä piirikunnassa 968 909 asukasta. Tärkeä kauppareitti Victoria-järveltä Mombasaan kulkee Kisumun kautta. Vuoteen 1977 asti Kisumun satama kuului Kenian vilkkaimpiin, mutta se hiipui ulkomaankaupan tyrehtymisen myötä. Kaupungissa puhuttuihin kieliin kuuluu muun muassa swahili. Suurin osa kisumulaisista on luo-heimon jäseniä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Kenian kaupungit
Liechtensteinin maapäivävaalit 2001

Liechtensteinin maapäivävaalit 2001 järjestettiin 11. helmikuuta 2001. Vaalien voittajaksi nousi Edistyksellinen kansanpuolue (FBP), joka lisäsi paikkamääräänsä kolmella vuoden 1997 vaaleihin nähden. Äänestysprosentti pysyi perinteisesti korkealla, 86,7 %. Pääministeriksi nousi FBP:n Otmar Hasler. Isänmaallisen liiton vaalitappio päätti Mario Frickin hallituskauden. ==Tulokset== Prosenttia äänistä Edustajia VU FBP FL VU FBP FL Äänestysprosentti Oberland 42,3 % 48,2 % 9,6 % 7 7 1 84,8 % Unterland 38,7 % 54,9 % 6,4 % 4 6 0 90.7 % Koko maa 41,3 % 49,9 % 8,8 % 11 13 1 86,7 % ==Maapäivien kokoonpano kaudella 2001–2005== ;Puhemies :Klaus Wagner (FBP) ;Varapuhemies :Peter Wolff (VU) ;Eduskuntaryhmien puheenjohtajat :Markus Büchel (FBP) ja Hugo Quaderer (VU) ;Sihteerit :Wendelin Lampert (FBP) ja Alexander Marxer (VU) ;Edustajat : *Oberlandin vaalipiirissä valitut edustajat **Alois Beck (FBP, Schaan) **Walter Hartmann (VU, Vaduz) **Adrian Hasler (FBP, Triesen) **Elmar Kindle (FBP, Triesen) **Helmut Konrad (FBP, Schaan) **Peter Lampert (FBP, Vaduz) **Dorothee Latenser (VU, Triesen) **Wendelin Lampert (FBP, Triesenberg) **Hugo Quaderer (VU, Schaan) **Erich Sprenger (VU, Triesenberg) **Peter Sprenger (VU, Triesen) **Paul Vogt (FL, Balzers) **Walter Vogt (VU, Balzers) **Klaus Wagner (FBP, Schaan) **Peter Wolff (VU, Schaan) ***Varaedustajat: ****Christian Brunhart (FBP, Balzers) ****Roland Büchel (VU, Schaan) ****Rudolf Hagen (VU, Vaduz) ****Christel Hilti-Kaufmann (FL, Schaan) ****Marco Ospelt (FBP, Vaduz) *Unterlandin vaalipiirissä valitut edustajat **Markus Büchel (FBP, Ruggell) **Otto Büchel (VU, Ruggell) 1 **Helmut Bühler (FBP, Gamprin) **Ingrid Hassler-Gerner (VU, Eschen) **Johannes Kaiser (FBP, Mauren) **Ivo Klein (VU, Mauren) **Rudolf Lampert (FBP, Mauren) **Donath Oeri (VU, Gamprin) **Renate Wohlwend (FBP, Schellenberg) **Jürgen Zech (FBP, Eschen) ***Varaedustajat: ****Monica Bereiter-Amann (FBP, Eschen) ****Eduard Büchel (FBP, Schellenberg) ****Alexander Marxer (VU, Mauren) 1 ===Huomautuksia=== 1\. 17. syyskuuta 2003 edustaja Otto Büchel erosi virastaan, ja varaedustaja Alexander Marxer nousi edustajaksi. Marxerin tilalle varaedustajaksi pääsi Peter Kranz. Luokka:Liechtensteinin maapäivävaalit Luokka:Vuoden 2001 vaalit