EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Finnboard

Finnboard eli Suomen Kartonkiyhdistys oli vuosina 1943–1996 toiminut suomalaisen kartonkiteollisuuden myyntiyhdistys, jonka tarkoituksena on jäsentensä kartonkituotannon markkinointi sekä kotimaahan että vientimarkkinoille. Suomen Kartonkiyhdistys perustettiin vuonna 1942 ja sen toiminta alkoi seuraavan vuoden alusta. Yhdistyksen jäsenet olivat siihen asti kuuluneet joko Suomen Paperitehtaitten Yhdistykseen tai Suomen Puuhiomoyhdistykseen. Finnboard-osa lisättiin yhdistyksen nimeen vuonna 1966. 1980-luvun alussa Finnboardin myyntimäärä oli kovassa kasvussa, ja vuonna 1981 se ylsi ensi kerran kahteen miljardiin markkaan. Toimitettu tonnimäärä oli 908 tuhatta tonnia, ja viennin osuus oli noin 80 prosenttia. Vienti suuntautui pääosin Länsi-Euroopan maihin, ja Neuvostoliiton osuus oli viidennes. Vuonna 1993 Finnboardin myynti oli 4,4 miljoonaa markkaa, ja 70 prosenttia siitä oli peräisin Metsäliitto-ryhmän Metsä-Serlalta ja Metsä-Botnialta. Muut Finnboardin loppuvuosien jäsenyritykset olivat Yhtyneet Paperitehtaat, Kyro Board and Paper Ltd, Savon Sellu Oy ja Vääräkosken Pahvi Oy. Suomen liityttyä Euroopan unioniin Finnboardin toiminta kilpailijoiden yhteistyöorganisaationa tuli mahdottomaksi kartellisäännösten takia. Finnboard sulautettiin 1996 osaksi Metsä-Serla-yhtymää. == Toimitusjohtajia == * Björn Starck 1942– == Lähteet == == Katso myös == * Converta * Finncell * Finnpap * Transfennica == Kirjallisuutta == * Kannel, T. K.: Suomen kartonkiyhdistys 1943–1967. 1968. * Laiho, Sinikka: Vuosisata Suomen kartonkiteollisuuden sillanrakentajana. Suomen Puuhiomoyhdistys 1983–1942. Suomen Kartonkiyhdistys - Finnboard 1943–1996. Metsä-Serla Oyj 1998. ISBN 951-98065-0-4. Luokka:Kansainvälisen kaupan järjestöt Luokka:Entiset suomalaiset järjestöt Luokka:Suomen paperiteollisuus Luokka:Suomen teollisuushistoria
Jean-Christophe Grangé

Jean-Christophe Grangé (s. 15. heinäkuuta 1961 Pariisi) on ranskalainen kirjailija, toimittaja ja elokuvaohjaaja. == Teokset == * Le vol des cigognes, 1994. (suom. Haikaroiden arvoitus, 2001). * Les Rivières pourpres, 1998. (suom. Purppuravirrat, 1999). * Le Concile de Pierre, 2001. * L'empire des loups, 2003. (suom. Sutten valtakunta, 2006). * La Ligne noire, 2004. * Le Serment des limbes, 2007. * Misèrere, 2008. (suom. Viattomien veljeskunta, 2009). * La Fôret des Mânes, 2009. * Le Passager, 2011. * Le Kaiken, 2012. * Lontano, 2015. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Jean-Christophe Grangén kotisivut Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Finncell

Finncell eli Suomen selluloosayhdistys oli vuosina 1918–1995 toiminut suomalaisten sellutehtaiden myyntiyhdistys. == Historia == Suomen Selluloosayhdistyksen perustamiskokous pidettiin 2. heinäkuuta 1918. Tuolloin yhdistykseen liittyivät kaikki Suomen selluloosatehtaat. Kaupparekisteriin Suomen Selluloosayhdistys merkittiin 8. marraskuuta 1918. Suomalaisen sellun maailmanlaajuista myyntiä harjoitettiin aluksi agenttien avulla. 1940-luvun lopulta lähtien alettiin perustaa omia myyntikonttoreita eri puolille maailmaa. Finncellin toiminnan loppuvaiheessa sillä oli myyntikonttori muun muassa Lontoossa, Hongkongissa, Singaporessa, Wiesbadenissa ja Milanossa. Finncellin viimeisen toimintavuoden 1995 alussa sen jäsenistöön kuuluivat Kaukas Oy, UPM Group, Veitsiluoto Oy sekä Wisaforest Oy Ab. Finncell lakkautettiin kaupparekisteristä 2. kesäkuuta 1999. Finncell oli yksi neljästä suomalaisen metsäteollisuuden myyntiyhdistyksestä, muutaman kymmenen henkilön työvoimallaan paljon pienempi kuin liki tuhannen hengen paperinmyyntijätti Finnpap. == Toimitusjohtajia == * Jorma Keino ?–1973 * Lars Londén 1973–1980 * Torsten Nykopp noin 1980–1995 == Katso myös == * Converta * Finnboard * Finnpap * Transfennica == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Koskinen, Ilmari: Suomen selluloosayhdistys Finncell 1918-1968. 1968. Luokka:Kansainvälisen kaupan järjestöt Luokka:Entiset suomalaiset järjestöt Luokka:Suomen paperiteollisuus Luokka:Suomen teollisuushistoria
Aleksi Wuorenjuuri

Aleksi Wuorenjuuri (s. 23. huhtikuuta 1970) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. == Ura == Wuorenjuuri aloitti koripallon Tapiolan Hongassa, jonka paidassa hän pelasi ensimmäistä kertaa pääsarjatasolla kaudella 1986–1987. Wuorenjuuren edustama Honka putosi kauden jälkeen alemmalle sarjatasolle, mutta nousi kaudeksi 1989–1990 takaisin pääsarjaan. Kauden päätteeksi Wuorenjuuri valittiin SM-sarjan vuoden tulokkaaksi. Vuonna 1992 Wuorenjuuri siirtyi edustamaan helsinkiläistä Torpan Poikia. Kausi 1993–1994 oli tilastollisesti hänen parhaansa SM-sarjassa, sillä hän teki 15,1 pistettä ottelua kohden. Saman kauden päätteeksi hänet valittiin SM-sarjan vuoden puolustuspelaajaksi. Kausi 1994–1995 oli hänen viimeisensä Torpan Pojissa, sillä hän palasi tämän jälkeen Honkaan, jossa hän pelasi viimeisen kerran pääsarjatasolla kaudella 1997–1998. == Katso myös == *Luettelo 500 pallonriistoa saavuttaneista Korisliiga-pelaajista == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Korisliigan pelaajaprofiili Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Minho (maakunta)

Minho on entinen Portugalin maakunta (). Se perustettiin vuonna 1936 ja lakkautettiin vuonna 1976. Alue sijaitsee maan luoteisosassa, ja maakunnan pääkaupunkina oli Braga. Nykyisin Minhon maakunnan alue kuuluu Bragan ja Viana do Castelon piireihin. Aikoinaan aluetta hallitsivat keltit ja roomalaiset. Roomalaisten jäljiltä on yhä nähtävissä useiden linnavuorten raunioita (). == Maantiede == Alun perin maakuntaa kutsuttiin nimellä Entre Douro e Minho, joka on muodostunut alueen sijainnista pohjoisen Minhojoen ja etelän Dourojoen välissä. Minhon hedelmällinen ja sateinen pääosa on meren äärellä: rannikolla on noin 50 kilometriä pitkä etelä–pohjoissuuntainen ja 3–16 kilometriä leveä Santa Luzia -vuorille yltävä rannikkotasankokaistale. Muu osa entisestä maakunnasta koostuu kumpuilevista tasangoista, joita halkovat Lima-, Cávado-, Minho- ja Avejokien uurtamat syvät laaksot. ==Historia== Minhon alueelle muutti Kansainvaellusaikana suuri määrä sveebejä aivan kuin Espanjan-puoleisen maakunnan Galiciaankin, jonka kanssa minholaisilla on paljon yhteisiä tapoja. Minholaiset ovat perinteilleen uskollisia ja ovat säilyttäneet monia ikiaikaisia tapoja ja uskomuksia, joskin he ovat myös hartaan uskonnollisia. Aikojen kuluessa Minhosta on muuttanut runsaasti väestöä muun muassa Brasiliaan. == Elinkeinot == Minhon maakunnan alueella harjoitetaan tehomaataloutta, ja viljeltäviä kasveja ovat valkoiset pavut ja maissi. Lisäksi alueella on viinintuotantoa ja hedelmäpuiden kasvatusta. Minhon alueella tuotetaan esimerkiksi korkealaatuista vihreää viiniä (). Entisen maakunnan alueella on pengerviljelyksiä ja kastelu on merkittävä osa maanviljelyä. Entisen Minhon maakunnan alueella on myös puutavarateollisuutta. Tekstiiliteollisuus on keskittynyt Guimarãesin ja Bragan kaupunkeihin. Kalastuksella on merkitystä rannikolla sijaitsevissa Âncora-Gontinhaesissa, Esposendessä ja Viana do Castelossa. == Lähteet == Luokka:Portugalin maantiede
Ari Pelkonen

Ari Pelkonen (s. 1978 Pori) on suomalainen kuvataiteilija ja taidegraafikko. Pelkonen on valmistunut Turun Taideakatemiasta kuvataiteen kandidaatiksi vuonna 2004 ja Kuvataideakatemiasta kuvataiteen maisteriksi vuonna 2007. Vuodesta 2020 Pelkonen on ollut Valtion taideteostoimikunnan jäsen. Pelkonen on toiminut vuodesta 2009 opetustehtävissä Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa taidegrafiikan opetusalueella. Pelkosen taiteellinen työskentely linkittyy voimakkaasti painetun taiteen kenttään. Pelkosen teoksissaan käyttämät painotekniikat, maalaus, liikkuva kuva ja kolmiulotteisuus ovat kaikki keinoja hahmottaa painetun taiteen kenttää ja osaltaan laajentaa käsitystä mitä painettu taide ja taidegrafiikka ovat nykytaiteessa. Omakohtaisten aiheiden ohella Pelkosen teosten lähtökohdat ovat painetun taiteen käsitteistössä. Rakennetut kuvat, peittyminen ja paljastuminen, siirtyminen ja välittyminen ovat läsnä. Yhteistyö painetun taiteen menetelmien ja materiaalien kanssa, sekä itse käsillä tekeminen ovat Pelkosen taiteentekemisen keskiössä. Pelkonen valittiin Vuoden nuoreksi taiteilijaksi vuonna 2012. Pelkosen teoksia on monissa merkittävissä julkisissa kokoelmissa, mm. Kiasma, Saastamoisen säätiö, Jenni ja Antti Wihurin säätiö sekä Suomen Valtion taidekokoelmissa. Hänellä on ollut lukuisia yksityis- ja ryhmänäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Vuoden nuori taiteilija -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Evert Malm

Evert August Malm (14. syyskuuta 1871 Eura – 6. lokakuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen maanviljelysneuvos ja Suomen Suoviljelysyhdistyksen toiminnanjohtaja.Biografia-sampo: Evert Malm Viitattu 13.2.2021. Malmin vanhemmat olivat maanviljelysneuvos, Vaasan läänin virkatalojen tarkastaja August Malm ja Hilda Kristina Rautell ja puoliso vuodesta 1907 Edit Lyyli Mathilda Segercrantz (k. 1945). Malm valmistui maanmittausinsinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1889, agronomiksi Mustialan maanviljelysopistosta 1889 ja maanviljelysinsinööriksi 1898. Vuonna 1897 hänestä tuli edellisenä vuonna perustetun Suomen Suoviljelysyhdistysten konsulentti, 1900 sen sihteeri ja taloudenhoitaja sekä 1919 toiminnanjohtaja. Malm oli kehittämässä maataloutta erityisesti lukuisien koeasemien perustamisen kautta. Hän levitti valistusta viljelijöiden keskuuteen pitämällä puheita sekä julkaisemalla suoviljelyä ja turveteollisuutta koskevia kirjoituksia kotimaassa ja ulkomailla. Hän teki lukuisia opintomatkoja Eurooppaan ja Skandinaviaan. Merkittävimpiä hänen töistään lienee ollut Suomen soiden peruskartoitus, joka julkaistiin 1913 ja jonka mukaan yksi kolmasosa Suomen pinta-alasta oli suota. Valtion komiteoiden ja maatalousalan järjestöjen johtoelimien ohella Malm toimi Agronomisen yhdistyksen puheenjohtajana 1915–1917 ja Maataloustieteellisen seuran puheenjohtajana 1922–1923. Maanviljelysneuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1931. ==Lähteet== Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomalaiset maataloustieteilijät Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Lapin jenkka

Lapin jenkka on Reino Helismaan sanoittama ja Toivo Kärjen säveltämä laulu. Sen levytti ensimmäisenä Kauko Käyhkö vuonna 1953. Tunnetumpi versio on Tapio Rautavaaran levytys vuodelta 1964. Myöhempiä kappaleen levyttäneitä ovat Tumba Tamminen (1978), Martti Siiriäinen (1982) ja Kari Tapio (1992).Kalervo Kärki: Sydämeni sävel: Toivo Kärki ja hänen musiikkinsa, s. 328–329. Helsinki: Mediapinta, 2015. ISBN 978-952-235-888-2. == Lähteet == Luokka:Reino Helismaan sanoittamat kappaleet Luokka:Tapio Rautavaaran kappaleet Luokka:Vuoden 1953 kappaleet
Kulkurin iltatähti

Kulkurin iltatähti on Reino Helismaan sanoittama ja Toivo Kärjen nimimerkillä Martti Ounamo säveltämä laulu. http://www.hyvitysmaksu.fi/teosto/websivut.nsf/7d7cb8d7c8ceffa0c22565c9004cf780/2b560c527dcf1052c2257291004ddab9!OpenDocument Sen levytti ensimmäisenä Matti Louhivuori vuonna 1951. Tunnetumpi versio on Tapio Rautavaaran levytys vuodelta 1965. Kesäkuussa 1965 ilmestyneen singlelevyn kääntöpuolella on toinen Helismaan Rautavaaralle tekemä kappale Reppu ja reissumies. Myöhemmin Kulkurin iltatähden ovat levyttäneet monet muut artistit, esimerkiksi Hector ja Esa Niemitalo. Rautavaara muisteli Peter von Baghin tekemässä haastattelussa 1970-luvun lopulla: "Mä kerroin elämäni vaiheita Helismaalle Imatran matkustajakodissa ja siitä se ravisti hihastansa 'Kulkurin iltatähden'. Kaikilla lauluilla on oma tarinansa, mikään ei synny tyhjästä."Tapio Rautavaara: Reissumiehen taival 2, levykannen sisäteksti. Helsinki: Fazer Finnlevy 1982. == Lähteet == Luokka:Tapio Rautavaaran kappaleet
Jussi Pellikka

Jussi Pellikka (s. 22. maaliskuuta 1975 Kuopio) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja tai keskuspuolustaja, mutta pystyi pelaamaan myös keskikentällä. Pellikka on valmentanut urallaan FC Hämeenlinnaa ja Hyvinkään Palloseuraa. Pellikka pelasi Veikkausliigassa yhteensä 132 ottelua vuosina 1992–2004. Kasvattajaseuransa Kuopion Palloseuran lisäksi hän edusti liigassa Valkeakosken Hakaa, FC Jazzia, FC Hämeenlinnaa sekä FC KooTeePeetä. Suomen mestaruuden Pellikka voitti Hakassa vuonna 1998. ==Lähteet== *Veikkausliigan tilastot ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Afganistanin naisten vallankumouksellinen liitto

Afganistanin naisten vallankumouksellinen liitto (RAWA, Revolutionary Association of the Women of Afghanistan) on vuonna 1977 Kabulissa perustettu itsenäinen järjestö. Sen muodostavat Afganistanssa ihmisoikeuksien ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden puolesta taistelevat naiset. Järjestö on ajanut maahan demokratiaa ja sekularismia. Perustaja, ensimmäinen johtaja Meena Keshwar Kamal murhattiin Quettassa vuonna 1987. RAWA on julkaissut Payam-e-Zan-lehteä vuodesta 1981.About RAWA == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Afganistan Luokka:Ihmisoikeusjärjestöt Luokka:Feministiset järjestöt
András Szente

András Szente (10. joulukuuta 1939 Budapest – 14. syyskuuta 2012 Florida, Yhdysvallat) oli unkarilainen ratameloja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Hän meloi usein György Mészárosin parina. Szente saavutti 1 000 metrin kajakkikaksikkossa ja 4×500 metrin kajakkiviestissä olympiahopeaa Rooman kesäolympialaisissa 1960. Tokion kesäolympialaisissa 1964 hän sijoittui Unkarin 1 000 metrin kajakkinelikkojoukkueessa neljänneksi. Maailmanmestaruuskilpailuista Szente saavutti kaksi hopeamitalia.András Szente Bio, Stats and Results Euroopan-mestaruuskilpailuista Szente voitti vuonna 1959 kaksi kultamitalia ja myöhemmistä kisoista viisi himmeämpää mitalia lisää.http://canoe-europe.org/index.php?page=table- information&csvfile;=EC%201959.csvhttp://canoe- europe.org/index.php?page=table- information&csvfile;=EC%201961.csvhttp://canoe- europe.org/index.php?page=table-information&csvfile;=EC%201965.csv Szente kuoli Floridassa, Yhdysvalloissa 14. syyskuuta 2012, 72-vuotiaana.http://www.telesport.hu/Hirek/2012/09/17/09/Elhunyt_a_ketszeres_olimpiai_ezustermes_kajakos_Szente_Andras.aspx == Lähteet == * András Szente Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === Luokka:Unkarilaiset melojat Luokka:Unkarilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Francesco Acerbi

Francesco Acerbi (s. 10. helmikuuta 1988 Vizzolo Predabissi, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa Interiä, jossa hän pelasi jo kaudella 2022–2023 lainasopimuksella Laziosta. Acerbi on edustanut aikuisurallaan myös Paviaa (2006–2010), Renatea (lainalla 2007), Speziaa (lainalla 2007–2008), Regginaa (2010–2011), Chievo Veronaa (2011–2012 ja lainalla 2013), Milania (2012–2013), Genoaa (2013) ja Sassuoloa (2013–2018). Hän voitti Italian cupin Lazion joukkueessa vuonna 2019 ja Interin joukkueessa vuonna 2023 sekä oli häviämässä Mestarien liigan finaalia Interissä 2023. Acerbi pelasi Italian maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2014 Albaniaa vastaan, toisen kerran maaliskuussa 2016 Saksaa vastaan ja kolmannen kerran marraskuussa 2018 Yhdysvaltoja vastaan. Näiden kolmen ystävyysmaaottelun jälkeen hän pelasi vuonna 2019 täyden peliajan kolmessa EM-karsintaottelussa, joista viimeisessä Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan hän teki maalin. Vuosina 2020–2021 hän pelasi 12 täysimittaista ottelua ja tuli neljässä vaihdosta kentälle. Vuosina 2022–2023 hän on pelannut avauskokoonpanossa 12 maaottelussa ja niistä kymmenessä täydet minuutit. Yhteensä hän on pelannut 34 maaottelua. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa ja pelasi neljännesvälierän Itävaltaa vastaan kokonaan Italian voittaessa Euroopan-mestaruuden. == Lähteet == * Francesco Acerbi Soccerway-sivustolla === Viitteet === Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jarno Kauhanen

Jarno Kauhanen (s. 17. huhtikuuta 1978 Kuopio) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Zulimaneja.Zulimanit Kauhanen saavutti Zulimaneissa Kolmosen lohkovoiton kaudella 2007. Joulukuussa 2007 hän allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Veikkausliigan nousijajoukkueen Kuopion Palloseuran kanssa.Plaza.fi Kauhanen pelasi KuPS:ssa kaudella 2008 kaksi liigaottelua. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla hän teki 5. toukokuuta 2008 vierasottelussa FC Hakaa vastaan.Veikkausliiga == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cecilie Melli

Cecilie Bratsberg Melli (o.s. Bratsberg, s. 1973) on norjalainen muotisuunnittelija, joka tunnetaan naisten vaatteista, morsius- ja juhlapuvuista sekä koruista. Viime vuosina Melli on suunnitellut asuja useille norjalaisille kuuluisuuksille, kuten prinsessa Mette-Maritille, Tone Damli Aabergelle, Pia Haraldsenille, ja Solveig Kloppenille. Hän on suunnitellut mediahuomiota saaneita asuja myös Paris Hiltonille Cannesin elokuvajuhlille, sekä useille julkisuuden henkilöille muun muassa Golden Globe- ja Oscar -tilaisuuksiin. Vuoden 2012 lopulla Melli toimi George Clooneyn ja Jay Lenon partnerina suunnitellen morsiuspukuja suureen hyväntekeväisyysprojektiin. Cecilie Melli on varttunut Stavangerissa mutta asuu Oslossa. Hän on opiskellut vaatesuunnittelua Oslossa ja Pariisissa ja hän avasi ensimmäisen oman muotiliikkeensä Oslossa vuonna 2004. Keväällä 2012 tuli ilmi, että kiinalainen halpavaateverkkokauppa, cherrykjoler.com, jonka omisti kiinalainen yritys nimeltä Suzhou Cherry Wedding Dress Co. käytti väärin Mellin tavaramerkkiä ja nimeä markkinoinnissaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Cecilie Mellin sivusto Luokka:Norjalaiset muotisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vaatemerkit
Dunkin’

Dunkin’ (tunnettiin aiemmin nimellä Dunkin' Donuts) on yhdysvaltalainen donitseihin erikoistunut kahvilaketju. Yrityksen kotipaikka on Canton Massachusettsissa. Sen perusti William Rosenberg Quincyn kaupungissa Massachusettsissa vuonna 1950. Yrityksen pääkilpailija kahvilatoiminnassa on Starbucks ja donitsialalla Krispy Kreme. ==Historiaa== Dunkin’ Donutsin tarina alkaa vuodesta 1946, jolloin nuori liikemies William Rosenberg (1916–2002) avasi Industrial Luncheon Services -nimisen työpaikkaruokailuyrityksen Bostonin alueen tehdastyöntekijöille. Hän havaitsi pian, että 40 prosenttia sen liikevaihdosta tuli kahvista ja donitseista. Vuonna 1948 hän avasi ensimmäisen donitsikahvilansa Massachusettsin osavaltion Quincyyn. Sen nimi oli Open Kettle, kunnes vuonna 1950 nimeksi tuli Dunkin’ Donuts. Vuonna 1955 Rosenberg alkoi laajentaa ketjua franchisingperiaatteella. Sadas kahvila avattiin 1963 ja ensimmäinen Yhdysvaltojen ulkopuolinen Dunkin’ Donuts Japaniin vuonna 1970. Yhdysvaltojen tuhannes toimipaikka avattiin 1979 ja kahdestuhannes 1990. Tuhannes Yhdysvaltain ulkopuolinen toimipiste avattiin 1995. Vuonna 1990 Rosenbergin perhe myi yrityksen brittiläiselle Allied Domecq PCL -yhtiölle. Sen omistuksessa valikoimaa alettiin laajentaa maustekahveihin, bageleihin ja vähärasvaisempiin donitseihin. Vuonna 2002 Dunkin’ Donutsilla oli noin 5 000 toimipistettä yli 40 maassa.Edelman, Rob: "Dunkin' Donuts." Bowling, Beatniks, and Bell-Bottoms: Pop Culture of 20th-Century America. Gale. 2002. Haettu 18.10.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen). Joulukuussa 2005 ranskalainen Pernod Ricard ilmoitti myyvänsä Dunkin’ Donutsin ja muut ketjubrändit ostamastaan Allied Domecqista. Ostajaksi löytyi pääomasijoitusyhtiöiden Bain Capital, The Carlyle Group ja Thomas H. Lee Partners muodostama konsortio 2,4 miljardin dollarin käteiskaupalla. Elokuussa 2012 ne luopuivat omistuksestaan. Vuonna 2016 Dunkin’ Donuts -ketju käsittää 19 000 toimipaikkaa lähes 60 maassa. Ketjun omistaa nykyisin Nasdaq-pörssissä noteerattu Dunkin' Brands Group, Inc. (), joka omistaa franchisingoikeudet myös 7 600 Baskin-Robbins-jäätelöbaariin.About Us, Dunkin' Brands. Viitattu 19.10.2016. Dunkin’ Donuts on pyrkinyt myös Suomen markkinoille, muttei ole löytänyt kiinnostuneita franchising-yrittäjiä. Ruotsissa Dunkin’ Donuts toimi vuodesta 2014 heinäkuuhun 2018, jolloin kaikki seitsemän toimipistettä suljettiin ja niitä hallinnoiva yritys jätti konkurssihakemuksen. Vuonna 2018 yritys luopuu Donuts-nimestä ja muuttaa sen yksinkertaisesti Dunkiniksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikaruokaketjut Luokka:Elintarvikealan tuotemerkit
Jalkapallon alle 16-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1991

Jalkapallon alle 16-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1991 järjestettiin Sveitsissä 8.–18. toukokuuta. Otteluita pelattiin 24 eri paikkakunnalla. Kyseessä oli yhdeksännet Euroopan jalkapalloliiton UEFA:n järjestämät alle 16-vuotiaiden EM-kisat. ==Alkulohkot== ===Lohko A=== Joukkue Ott. V T H M P Saksa 3 2 0 1 7–3 4 Itävalta 3 2 0 1 5–3 4 Ruotsi 3 2 0 1 2–1 4 Bulgaria 3 0 0 3 1–8 0 ===Lohko B=== Joukkue Ott. V T h M P Kreikka 3 2 1 0 6–1 5 Portugali 3 2 1 0 4–1 5 Puola 3 0 1 2 1–3 1 Sveitsi 3 0 1 2 1–7 1 ===Lohko C=== Joukkue Ott. V T H M P Ranska 3 2 1 0 7–1 5 Suomi 3 1 1 1 3–3 3 Romania 3 1 1 1 3–5 3 Tanska 3 0 1 2 3–7 1 \---- \---- \---- \---- \---- ===Lohko D=== Joukkue Ott. V T H M P Espanja 3 2 0 1 8–5 4 Neuvostoliitto 3 2 0 1 6–5 4 Islanti 3 1 0 2 3–5 2 Jugoslavia 3 1 0 2 5–7 2 ==Välierät== \---- ==Pronssiottelu== ==Loppuottelu== ==Suomen joukkue== *Mikko Kavén (mv), Kuusysi *Tuomas Tuomilehto (mv), Ilves *Juuso Kangaskorpi, MP *Lasse Karjalainen, PPT *Vesa Kiljunen, OLS *Jarkko Koskinen, Reipas *Mika Kottila, MPS *Jari Lahtinen, Haka *Joni Meltoranta, KuPS *Jussi Nuorela, Haka *Jani Nyholm, HJK *Anssi Pellikka, KuPS *Mike Peltola, KPV *Saku Puhakainen, LaPa *Jani Pylkäs, OLS *Sami Ristilä, Haka == Lähteet == *RSSSF, European U-16 Championship 1991 * Alle 16-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1991 Alle 16-vuotiaiden Euroopan- mestaruuskilpailut
Söderåsenin kansallispuisto

thumb|250px|Näkymää kansallispuistosta. Söderåsenin kansallispuisto on Ruotsissa Svalövin ja Klippanin kuntien alueella sijaitseva kansallispuisto. Se on 1625 hehtaarin kokoinen ja perustettu vuonna 2001.Naturvårdsverket: Söderåsen, Skåne län Maasto on korkeuseroiltaan vaihtelevaa. Alue on yksi suurimmista yhtenäisistä suojelluista jalopuumetsiköistä Pohjois-Euroopassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Söderåsen Turism * Länsstyrelsen Skåne: Söderåsen * Sveriges nationalparker Luokka:Ruotsin kansallispuistot Luokka:Klippanin kunta Luokka:Svalövin kunta
Sonfjälletin kansallispuisto

Sonfjälletin kansallispuisto (myös Sånfjället) on Ruotsissa Härjedalenin kunnassa Sonfjälletin tunturin ympärillä sijaitseva kansallispuisto. Se on laajuudeltaan 10 300 hehtaarin kokoinen.Naturvårdsverket: Sonfjället, Jämtlands län Puisto on perustettu vuonna 1909 ja sitä on laajennettu vuonna 1989. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Länsstyrelsen Jämtlands län: Sonfjällets nationalpark Luokka:Härjedalenin kunta Luokka:Ruotsin kansallispuistot
Google Glass

Google Glass (työnimi Project Glass) on Googlen kehityksessä ollut puettava tietokone älylasien muodossa. Laseilla voi soittaa puheluja ja lähettää viestejä, sekä navigoida. Niillä pystyy ottamaan myös valokuvia ja videota. Lasien graafisena käyttöliittymänä toimii 1,3 -tuumainen (3 cm) lasinen näyttö, joka on suunniteltu häiritsemään muuta toimintaa mahdollisimman vähän. Laseille on mahdollista antaa äänikomentoja. Lasit pohjautuvat Android- käyttöjärjestelmään. Lasien kanssa yhteensopivat niin kutsutut glassware- sovellukset voivat lähettää tietoa laitteesta ulospäin ja sisäänpäin laitteeseen. Esimerkiksi Gmail sopii yhteen lasien kanssa. Google esitteli lasit ensimmäisen kerran huhtikuussa 2012. Lasit tulivat myyntiin vuonna 2014. Tammikuussa 2015 Google ilmoitti lopettavansa lasien myynnin. == Vastaanotto == Google Glassin vastaanotto oli hyvin vaihtelevaa. Lokakuussa 2012 yhdysvaltalainen aikakauslehti Time nimesi Google Glassin vuoden 2012 parhaaksi keksinnöksi. Lasit herättivät monenlaisia huolia. Esiin nousi esimerkiksi pelko suoraan käyttäjän silmille lähetettävistä mainoksista. Google kuitenkin ilmoitti, etteivät lasien sovellukset tule sisältämään mainoksia. Käytännön mahdollisia muutoksia tulevaisuudessa on Googlen mukaan "liian aikaista spekuloida". Lasien on epäilty myös uhkaavan ihmisten yksityisyyttä, sillä niillä voi ottaa julkisesti kuvia tai videoita muiden läsnäolijoiden huomaamatta. Kahdeksan Yhdysvaltain kongressin jäsentä ilmaisivat huolensa lasien vaikutuksesta ihmisten yksityisyyteen lähettämällä Googlen toimitusjohtaja Larry Pagelle listan kysymyksiä. Google Glassin tuotejohtaja Steve Lee vastasi kysymyksiin julkisesti ja ilmoitti, että Google on noudattanut lasien kanssa kaikkia yksityisyyttä ja tietosuojaa koskevia säädöksiä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Project Glass Google+-sivustolla Luokka:Näyttötekniikka Luokka:Googlen laitteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Googleplex

Googleplex on Googlen ja sen emoyhtiön Alphabetin pääkonttori, joka sijaitsee Mountain View'ssa, Santa Claran piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Alun perin rakennuskokonaisuus rakennettiin Silicon Graphics -yhtiölle. Google muutti tiloihin vuonna 2004. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Google Luokka:Santa Claran piirikunnan rakennukset ja rakennelmat
Dagmar Hagelberg-Raekallio

Dagmar Maria Hagelberg-Raekallio (o.s. Sarlin; 12. tammikuuta 1871 Viitasaari – 22. toukokuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen laulaja (altto).Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 2, s. 485. Helsinki 1977. ISBN 951-1-04191-6 Hän konsertoi Suomen lisäksi Unkarissa ja Virossa. Hän toimi musiikinopettajana ja kuoronjohtajana. Hänen tiedetään pitäneen ensimmäisen kokonaan suomenkielisen laulukonsertin, ja sen jälkeen hän pyrki aina esiintymään suomeksi.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 268. Otava 1968. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1895 köyhäinhoidon tarkastaja Johannes Hagelberg.Wikiaineisto: Kuka kukin oli. 1961. Dagmar Hagelberg-Raekallion vanhemmat olivat Viitasaaren kanttori Konstantin Ferdinand Sarlin ja tämän kolmas vaimo Margareta Charlotta Granberg. Hän kävi tyttökoulun 1886, opiskeli Anna Forsténin musiikkiopistossa Viipurissa 1892 ja suoritti lauluopintoja Pariisissa 1902–1903 sekä Dresdenissä ja Roomassa 1909. Dagmar Hagelberg-Raekallio oli Viipurin musiikkiopiston soololaulun opettajana 1925–1928. Hän johti laulukuoroja Jyväskylässä ja Helsingissä sekä konsertoi Suomen ohella Virossa, Pietarissa, Dresdenissä ja Unkarissa. __NOTOC__ ==Muistelmateos== *Kaiu, Suomen laulu, 1934 ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Halme, Taina: Naislaulajia vuosisadan vaihteessa: omaelämäkertojen naistutkimuksellinen erittely. Sibelius-Akatemia, 1997. (Lopputyö, jossa yhtenä kohteena on Dagmar Hagelberg-Raekallio.) ==Aiheesta muualla== * Aikalaiskirja 1934. Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Anna Hagelstam

Anna Emilia Hagelstam (o.s. Silfverberg; 20. marraskuuta 1883 Turku – 2. toukokuuta 1946Wikiaineisto: Kuka kukin oli. 1961. Helsinki) oli suomalainen laulaja (mezzosopraano) ja laulupedagogi.Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 2, s. 485. Helsinki 1977. ISBN 951-1-04191-6 Ensikonserttinsa hän piti Helsingissä 1911. Hän esitti erityisesti ranskalaista laulutaidetta sekä Sibeliusta.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. Otava 1968. jonka lauluja hän kantaesitti.Sibelius.fi. Spegeln, Sibelius-museo. Hänen puolisonsa oli kirjailija Wentzel Hagelstam. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Jarl Hagelstam

Jarl Alarik Hagelstam (1860 – 1935) oli suomalainen lääkäri, neurologian tutkija. Hän oli Helsingin yliopiston hermotautien ylimääräinen professori 1918–1926 ja Marian sairaalan esimies ja sisätautiosaston ylilääkäri 1907–1927. Hän julkaisi tutkimuksia hermo- ja sisätautien alalta.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 268 Hän tutki muun muassa eugeniikkaa sekä perusti 1896 Hyvinkäälle parantolan.Kansallisbiografia viitattu 8.1.2012 (maksullinen) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Tony Lip

Tony Lip (oik. Frank Anthony Vallelonga; 30. heinäkuuta 1930 Beaver Falls, Pennsylvania – 4. tammikuuta 2013 Teaneck, New Jersey)http://www.northjersey.com/arts_entertainment/080110_Paramus_Sopranos_actor_marks_80th_birthday.html?c=y&page;=1 oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja kirjailija. Kenties parhaiten hänet muistetaan roolistaan rikollisjohtaja Carmine Lupertazzina televisiosarjassa Sopranos. Lip osallistui vuonna 2005 julkaistun kirjan Shut Up And Eat! kirjoittamiseen. Lip kasvoi amerikanitalialaisessa perheessä Bronxissa New Yorkissa. 1960-luvun alussa hän toimi pianisti Don Shirleyn kuljettajana ja henkivartijana. Tapahtumien pohjalta on tehty elokuva Green Book (2018), jossa Lipiä esittää Viggo Mortensen. 82-vuotiaana kuolleelta Tony Lipiltä jäivät pojat Nick Vallelonga ja Frank Vallelonga Jr., veli Rudy Vallelonga sekä yksi pojanpoika. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet Luokka:Amerikanitalialaiset
Riskirecords

Riskirecords on Jyväskylässä ja Helsingissä toimiva äänilevyjä tuottava osuuskunta, joka keskittyy lähinnä jäsentensä julkaisuihin. Tyylilajeiltaan laaja tuotanto ulottuu iskelmällisestä popmusiikista rockin kautta keskisuomalaista rytmimusiikkia kartoittaviin arkistoäänitteisiin. ==Riskirecordsin artistit== *Silvery *Pertti Hämäläinen *Sue Van Doe *Palle ja ystävät *Vando Suvanto *Inkku *Anki ja Silvery *Veikko Nyberg ==Arkistolevyjen sarja== *Nights of the sixties: Popmusiikin 1960-luku Jyväskylässä *Yy, kaa, koo... elävänä! *Keskisuomalaisten pelimannien jäljillä: Roapasu-polkkaa ja teräsrotan jenkkaa == Lähteet == * Riskirecords-kotisivut == Aiheesta muualla == * Riskirecords-kotisivut Luokka:Suomalaiset levy-yhtiöt
Nathu La

thumb|Portaat raja-asemalle Intian puolelta. Nathu La on korkea sola Himalajalla, Intian Sikkimin ja Kiinan Tiibetin rajalla. Solan korkeus on eri lähteiden mukaan noin 4 300 – 4 550 metriä. Nathu Lan kautta kulki aikoinaan yksi Silkkitien kauppareiteistä. Rajaliikenne on ollut suljettuna vuodesta 1962 Kiinan–Intian sodan jälkeen, mutta se avattiin uudelleen vuonna 2006. ==Lähteet== Luokka:Himalajan solat Luokka:Sikkim Luokka:Tiibetin maantiede Luokka:Intian ja Kiinan raja
Savonlinnan entinen ortodoksinen kirkko

Savonlinnan ortodoksinen kirkko eli Pyhien profeetta Sakariaan ja vanhurskaan Elisabetin kirkko on Savonlinnan Talvisalossa sijaitseva Varkauden ortodoksisen seurakunnan entinen kirkko. Sen suunnitteli arkkitehti Ilmari Ahonen, ja se valmistui 1959. Ensin sen nimi oli Savonlinnan Pyhien profeetta Sakariaan ja vanhurskaan Elisabetin rukoushuone. Joensuun apulaispiispa Arseni vihki sen 5. syyskuuta 2009 Pyhien profeetta Sakariaan ja vanhurskaan Elisabetin kirkoksi. Seurakunnan hankittua omistukseensa Savonlinnan pikkukirkon, tämä Talvisalossa sijaitseva kirkkorakennus myytiin. ==Lähteet== Luokka:Suomen kivikirkot Luokka:Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset Ortodoksinen kirkko
Vedonpoistaja

Vedonpoistaja on sähkötekniikassa käytetty komponentti, jolla pyritään estämään sähköjohdinta liikkumasta vaikka siihen kohdistuisi vetoa tai työntöä. Vedonpoistajia on eri kokoisia, ja ne voivat olla kertakäyttöisiä tai käyttäjän hallittavissa. Vedonpoistaja voi olla kiristettävissä ruuvimeisselillä tai käsin kääntämällä. Vedonpoistajan yhteydessä voi myös olla jatke siten, että johdinta liikutettaessa rasitus kohdistuu laajemmalle alueelle ja johdin kestää pidempään rasitusta (taivutussuoja). Mikäli sähkölaite toimii 230 voltin tai sitä suuremmalla vaihtojännitteellä, vedonpoistajan merkitys korostuu, mutta sen lisäksi rakenne suojataan kytkemällä maadoitusjohdin muita johtimia pidemmäksi, jotta se irtoaisi viimeisenä, vaikka vedonpoistaja ei enää toimisikaan. Luokka:Sähkökomponentit Luokka:Sähköturvallisuus
Kromitrioksidi

Kromitrioksidi eli kromi(VI)oksidi (CrO3) on yksi kromin oksideista. Yhdistettä käytetään pääasiassa metallien kromaukseen ja hapettimena. ==Ominaisuudet ja rakenne== Huoneenlämpötilassa kromitrioksidi on punaisina neulamaisina kiteinä. Kiteet ovat hygroskooppisia ja liukenevat hyvin veteen. Veden lisäksi myös eräät orgaaniset liuottimet, kuten etanoli ja dietyylieetteri kykenevät liuottamaan kromitrioksidia. Veteen liuetessaan kromitrioksidi muodostaa kromihappoa ja voidaan pitää sen anhydridinä. Toisinaan myös kromitrioksidista käytetään nimitystä kromihappo. Kromitrioksidi on muiden kuudenarvoisen kromin yhdisteiden tavoin erittäin voimakas hapetin ja reaktiot helposti hapettuvien orgaanisten yhdisteiden, kuten alkoholien kanssa voivat olla erittäin voimakkaita. Helposti pelkistyvät yhdisteet voivat syttyä palamaan tai jopa räjähtää joutuessaan kosketuksiin kromitrioksidin kanssa. Yhdiste hajoaa voimakkaasti kuumennettaessa ja tuotteena muodostuu eri välivaiheiden kautta dikromitrioksidia ja happea.Billie J. Page & Gary W. Loar: Chromium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 09.01.2013 Kiinteänä kromitrioksidi koostuu hyvin pitkistä polymeerisistä ketjuista, joissa jokainen kromiatomi on sitoutunut neljään happiatomiin tetraedrimäisesti. Nämä CrO4-tetraedrit ovat linkittyneet toisiinsa tetraedrin kulmien happiatomien välityksellä. : ==Valmistus ja käyttö== Kromitrioksidia valmistetaan natrium- tai kaliumdikromaatin ja väkevän rikkihappoliuoksen välisellä reaktiolla ja prosessi voi olla joko jatkuvatoiminen tai panostyyppinen. Viimeisessä vaiheessa kromitrioksidi erotetaan sivutuotteena muodostuvasta natriumvetysulfaatista sulattamalla, jolloin raskaampi kromitrioksidi painuu reaktioastian pohjalle ja voidaan erottaa. Kromitrioksidi myydään tyypillisesti hiutalemaisina kiteinä tai hienoksi jauhettuna. :2 H2SO4 \+ Na2Cr2O7 → 2 CrO3 \+ 2 NaHSO4 \+ H2O Tärkein kromitrioksidin käyttökohde on metallien päällystäminen kromilla sähkökemiallisesti eli kromaus. Kromitrioksidia voidaan käyttää myös passivoimaan eräiden metallien ja metalliseosten, kuten sinkin, alumiinin ja pronssin pintaa. Muita käyttökohteita ovat hapettimena toimiminen orgaanisessa synteesissä, kromidioksidin valmistus ja värjäyksessä. ==Myrkyllisyys== Kromitrioksidi ärsyttää hengitysteitä aiheuttaen yskimistä ja vaikeutunutta hengitystä. Joutuessaan iholle, silmiin tai nieltynä se voi aiheuttaa syövytysvammoja. Muiden kromi(VI)yhdisteiden tavoin kromitrioksidi on osoittautunut karsinogeeniseksi. ==Lähteet== Luokka:Kromiyhdisteet Luokka:Oksidit
Punkaharjun kirkko

Punkaharjun kirkko eli Apostoli Tuomaan kirkko on Punkaharjun kappeliseurakunnan kirkko ja sijaitsee entisen Punkaharjun kunnan Punkasalmessa Savonlinnassa. Punkaharjun kirkko on vihitty käyttöön uudenvuodenpäivänä vuonna 1923. Kirkon on suunnitellut savonlinnalainen rakennusmestari R. Rouhe (Rosengren). Alttaritaulun kirkkoon lahjoitti And. Auvinen Osakeyhtiö. Alttaritaulun kuvaa apostoli Tuomasta ja sen on maalannut Martta Helminen 1927. Kirkon ensimmäiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas Punkaharjun seurakunnan 10-vuotisjuhlaan. Nykyiset kirkon 15-äänikertaiset urut on vuodelta 1973 ja rakentanut urkurakentamo Hans Heinrich. Vuonna 2000 valmistui kirkossa merkittävin peruskorjaus. Kirkkosalia jatkettiin noin viidellä metrillä, eteistilaksi rakennettiin lasikäytävä ja kellotapuli sijoitettiin kirkon yhteyteen. Kirkon kuorin sivuikkunoihin tuli taiteilija Maire Pyykön suunnittelemat lasimaalaukset. Piispa Voitto Huotari toimitti kirkon peruskorjauksen jälkeen uudelleen käyttöönoton ja nimesi kirkon Apostoli Tuomaan kirkoksi. thumb|right|300px| Apostoli Tuomaan kirkko sisältä == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Savonlinnan seurakunta: Punkaharjun kirkko Luokka:Suomen puukirkot Kirkko Luokka:Savonlinnan kirkkorakennukset
Pääskylahden kirkko

Pääskylahden kirkko on Savonlinnan seurakunnan kirkko ja sijaitsee Savonlinnan Pääskylahden kaupunginosassa. Vuonna 1957 rakennettu kirkko rakennettiin Pääskylahden teollisuusyhteisön tarpeisiin. Kirkon suunnitteli Savonlinnan kaupunginarkkitehti Kauko A. Tuominen. Kirkon yhteydessä on seurakuntasali sekä useita kerhotiloja. Kirkon alttarin lasimaalauksen on tehnyt taiteilija Antti Salmenlinna. Ensimmäiset urut kirkkoon rakennettiin vuonna 1977. Pääskylahden kirkko on peruskorjattu sisätiloiltaan täydellisesti 1998, jossa kirkon valoisuutta lisättiin ja penkit korvattiin tuoleilla. Kirkossa on istumapaikkoja noin 200:lle henkilölle. Pääskylahden kirkossa pidetään seurakunnan jumalanpalvelukset sunnuntaisin klo 12.00. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Savonlinnan seurakunnan kotisivut * Elokuva Antti Salmenlinnan maalaaman Pääskylahden kirkon lasimaalauksen valmistumisesta. Luokka:Suomen kivikirkot Luokka:Savonlinnan kirkkorakennukset
Masca

Masca on 80 asukkaan vuoristokylä Teneriffalla Teno-vuoristossa. Mascan seutu on tunnettu jylhistä ja rehevistä maisemista. Mascassa kasvaa taatelipalmuja. Mascasta lähtee retkeilijöiden suosima reitti meren rantaan. ==Lähteet== * Luokka:Teneriffa Luokka:Espanjan kylät
Kempeleen historia (kirja)

Kempeleen historia on vuonna 1982 julkaistu Mauno Hiltusen kirjoittama ja Kempeleen kunnan ja seurakunnan kustantama kirja. ==Kirjan sisältö== Kirja kattaa ajan Kempeleen kylän synnystä 1500-luvulla 1980-luvun alkuun, jolloin Kempeleen kunta eli voimakasta kasvuvaihetta. Kirjailijan mukaan varsin mittavan ajanjakson ja kirjan sivumäärän puitteissa, siinä käsitellään vain olennaisimpia piirteitä ja keskeisimpiä kehityslinjoja. Kirjailija kertoo käyttäneensä kirjan teon alkuvaiheessa pohjana Kempeleen pitkäaikaisen kirkkoherra Kaarlo Ilmari Cajanuksen vuonna 1936 ilmestynyttä kirjaa Kempeleen seurakunnan vaiheita, joka käsittelee monipuolisesti Kempeleen seurakunnan historiaa.Hiltunen 1982, s. 5. Kirja on jaettu yhdeksään elämänalan mukaiseen päälukuun, joka alkaa paikallisista luonnonoloista, joista maankohoamisilmiö, moninaisesti elämään vaikuttanut tekijä on saanut erityistä painotusta. Lisäksi kirjassa käsitellään hallinnollisia yhteyksiä, asutusta ja väestöä, elinkeinoelämää, seurakunnan ja kirkon vaiheita, kunnalliselämää, henkistä kulttuuria ja yhdistystoimintaa, koulutoimia sekä poliittisia tapahtumia. Kirjailijan mukaan kunnalliselämän osalta käytettävissä oleva lähdeaineiston määrä oli tavattoman runsas ja lähes aukoton, kun taas kirjallisuutta oli perin niukasti käytettävissä. Suureksi osaksi kirja perustuu ennen käyttämättömän alkuperäismateriaalin varaan. Varsin ongelmallinen tekijä kirjan teossa oli Kempeleen viime vuosikymmeninä alkanut ja tuolloin yhäkin jatkuva voimakas kasvukehitys. Kirjassa on myös runsaasti valokuvia historian ajalta. ==Kirjan tekijät== Mauno Hiltusen lisäksi kirjan tekoon osallistuivat Kempeleen kunnan ja seurakunnan edustajista koostuva historiatoimikunta, jotka muun muassa perehtyivät käsikirjoitukseen, selvittivät historiaa sekä avustivat valokuva-aineiston hankinnassa. Kirjailija toteaa, että "Ilman historiatoimikunnan laajaa paikallistuntemusta kulku menneisyyden metsikössä olisi välistä voinut muuttua onnettomaksi harhailuksi.". Lisäksi kirjan teossa ovat olleet mukana professori Aimo Halila, joka tarkasti kirjan käsikirjoituksen sekä Oulun Paikallishistoriallinen toimiston ja Oulun maakunta-arkiston henkilökunta.Hiltunen 1982, s. 6. ==Katso myös== * Kempeleen seurakunnan vaiheita (K. I. Cajanuksen vuonna 1936 julkaistu kirja) * Kempeleen koululaitoksen historia 1882–1982 (Hiltusen vuonna 1983 julkaistu kirja) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kempeleen historia Luokka:Kirjat Suomen historiasta Luokka:Suomalaiset historian tietokirjat Luokka:Vuoden 1982 kirjat
Siirala

Siirala on suomenkielinen sukunimi. Siirala-nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat muun muassa seuraavat: * Aarne Siirala (1919–1991), teologi, professori * Antti Siirala (s. 1979), pianisti * Eero Siirala (aiemmin Sirelius, 1910–1986), metsänhoitaja ja virkamies, metsäneuvos * Elina Siirala, laulaja ja lauluntekijä * Jussi Siirala (s. 1949), pianisti * Kaija Siirala (1918–1989), psykologi, televisioesiintyjä ja tietokirjailija * Martti Siirala (1922–2008), psykiatri * Maukka Siirala (1954–2023), äänisuunnittelija ja muusikko * Seppo Siirala (s. 1952), klassisen musiikin kitaristi ja äänitetuottaja * Urpo Siirala (aiemmin Sirelius, 1908–1982), lääkäri ja professori * Varpu Siirala (o.s. Siukonen, 1925–2017), sellisti ja musiikkipedagogi, Martti Siiralan puoliso.
Joona Räsänen

Joona Juhani Räsänen (s. 24. helmikuuta 1987 Lohja) on suomalainen SDP:n poliitikko. Hänet valittiin kansanedustajaksi vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiiristä. Räsänen putosi eduskunnasta vuoden 2019 eduskuntavaaleissa. Räsänen valittiin uudestaan kansanedustajaksi vuonna 2023 Räsänen toimi Demarinuorten puheenjohtajana toukokuusta 2012 toukokuuhun 2016. Hän oli myös SDP:n puoluevaltuuston jäsen vuosina 2010–2017 ja on toiminut Lohjan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana marraskuusta 2012 lähtien. Eduskunnassa Räsänen oli hallintovaliokunnan ja tulevaisuusvaliokunnan jäsen. Hän oli Kuntaliiton hallituksen jäsen kaudella 2013–2017. Räsänen kirjoitti ylioppilaaksi Lohjan Yhteislyseon lukiosta vuonna 2006. Hän valmistui Saimaan ammattikorkeakoulusta liiketalouden tradenomiksi pääaineenaan yritysten ja taloushallinnon juridiikka vuonna 2012. Hän toimi vuodet 2009–2010 Saimaan ammattikorkeakoulun opiskelijakunnan hallituksen (SAIKO) puheenjohtajana. Vuonna 2011 hän oli SAMOK ry:n varapuheenjohtaja. Räsänen on työskennellyt myyjänä (2002–2007), pankin toimihenkilönä (2008–2010) ja yrittäjänä (2012–). Sotilasarvoltaan hän on alikersantti. Joona Räsänen on Antti Rinteen kummipoika. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Joona Räsäsen kotisivut * Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Nykyiset kansanedustajat Luokka:Demarinuorten puheenjohtajat Luokka:Lohjan kaupunginvaltuutetut Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Länsi-Uudenmaan aluevaltuutetut
Jalkapallon I divisioonan kausi 1975

Jalkapallon I divisioonan kausi 1975 oli vuonna 1973 perustetun I divisioonan kolmas kausi. Kaudella 1975 I divisioona pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. I divisioonan voitti GBK, ja joukkue nousi kaudeksi 1976 Mestaruussarjaan. Toiseksi sijoittunut OPS nousi myös suoraan. Viimeisiksi sijoittuneet TuTo, KaPa ja LaPS putosivat II divisioonaan. I divisioonan maalikuninkuuden kaudella 1975 jakoivat GBK:n Christian Nyman ja Tapio Raatikainen 16 maalilla. I divisioonan yleisömäärä kaudella 1975 oli yhteensä 101 999 henkeä eli keskimäärin 773 katsojaa ottelua kohti. == Joukkueet == I divisioonaan osallistui 12 joukkuetta, joista seitsemän kaudelta 1974, kaksi putoajaa kauden 1974 Mestaruussarjasta ja kolme nousijaa kauden 1974 II divisioonasta. Mestaruussarjassa viimeiseksi sijoittuneet Kuusysi ja I-Kissat putosivat suoraan. I-Kissojen sarjapaikka siirtyi Ilvekselle. II divisioonan lohkovoittajat LaPS, Pyrkivä ja Sport nousivat suoraan. Joukkue Kaupunki Päävalmentaja Gamlakarleby BK (GBK) Kokkola Jarl- Erik Wikström Helsingin Palloseura (HPS) Helsinki Kaj Österberg Helsingin Ponnistus (Ponnistus) Helsinki Reino Koskinen IF Vasa Sport (Sport) Vaasa Valle Haldin Ilves Tampere Raimo Vasama Kajaanin Palloilijat (KaPa) Kajaani Jukka Tiitinen Kuusysi Lahti Aarne Olkkola Lahden Palloseura (LaPS) Lahti Hannu Sinisalo Oulun Palloseura (OPS) Oulu Taisto Horneman Seinäjoen Palloseura (SePS) Seinäjoki Kalle Jaskari Turun Pyrkivä (Pyrkivä) Turku Rainer Forss Turun Toverit (TuTo) Turku Torsten Johansson == Sarjataulukko == Lähde: Jalkapallokirja 1976 (M) = Mestari; (N) = Nousija; (P) = Putoaja == Tulokset == == Tilastot == === Maalintekijät === Pelaaja Joukkue 1 Christian Nyman GBK 16 Tapio Raatikainen GBK 16 3 Raimo Kuuluvainen Ilves 13 4 Heikki Hyysalo Ilves 11 Rutger Petterson Pyrkivä 11 Juhani Söderman TuTo 11 7 Ilkka Huhti Ponnistus 10 8 Dan Högström HPS 9 Kari Myllyniemi Ponnistus 9 Pentti Toivola SePS 9 Lähde: Jalkapallokirja 1976 === Yleisömäärät === Joukkue 1 KaPa 11 17 134 1 558 2 Ilves 11 17 073 1 552 3 GBK 11 12 980 1 180 4 Ponnistus 11 8 810 801 5 OPS 11 8 649 786 6 Pyrkivä 11 7 639 694 7 Sport 11 6 376 580 8 SePS 11 6 276 571 9 HPS 11 5 443 495 10 TuTo 11 4 566 415 11 Kuusysi 11 3 899 354 12 LaPS 11 3 154 287 Yhteensä 132 101 999 773 Lähde: Jalkapallokirja 1976 == Katso myös == * Mestaruussarjan kausi 1975 * II divisioonan kausi 1975 * Suomen Cup 1975 == Lähteet == Luokka:Ykkösliigan kaudet Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 1974–1975/1975
Gabriel Hagert

Gabriel Hagert (1706 – 23. toukokuuta 1774 Porvoo) oli Porvoon pormestari vuodesta 1741. Hän oli keskeinen hattupoliitikko. Hän ajoi menestyksekkäästi valtiopäivillä Porvoon etuja.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 269. Otava 1968. Vuoden 1765–1766 valtiopäiviä lukuun ottamatta hän osallistui kaikille vapauden ajan valtiopäiville. Ennen pormestarinuraa hän oli ollut tuomarin virassa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Porvoon pormestarit ja kaupunginjohtajat‎ Luokka:Ruotsin säätyvaltiopäivien valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1706 syntyneet Luokka:Vuonna 1774 kuolleet
Enter My Silence

Enter My Silence on suomalainen melodista death metalia soittava yhtye. Se perustettiin vuonna 1995 Jyväskylässä. Yhtye toimi aiemmin nimellä Captivity. == Jäsenet == * Mika Lisitzin – laulu (2004–) * Tuomas Jäppinen – laulu, kitara (1995–) * Arto Huttunen – kitara (1996-) * Ville Friman – basso (2003–) * Teemu Hokkanen – rummut (1995–) === Entiset jäsenet === * Ville Lapio – basso (2000–2001) * Mikko Kotamäki – laulu (2001–2004) == Diskografia == ;Studioalbumit * * ;Demot * == Aiheesta muualla == * * (Captivity) Luokka:Suomalaiset death metal -yhtyeet
Remotecontrolled Scythe

__NOTOC__ Remotecontrolled Scythe on Enter My Silencen esikoisalbumi, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2001. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Mikko Kotamäki – laulu * Tuomas Jäppinen – kitara, tuottaja * Arto Huttunen – kitara * Ville Lapio – basso * Teemu Hokkanen – rummut === Tuotanto === * Ossian Ryner – masteroija * Bjarke Ahlstrand – masteroija * Arttu Sarvanne – tuottaja * Niklas Sundin – kansitaide == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2001 esikoisalbumit Luokka:Enter My Silencen albumit Luokka:Arttu Sarvanteen tuottamat albumit
Hagerup

Hagerup oli tanskalainen kirjankustantamo, kirjakauppa ja antikvariaatti. Sen perusti 1852 Hans Hagerup. Hänen poikansa Eiler Hagerup kehitti sitä voimakkaasti, niin että siitä tuli Tanskan suurimpiin kuuluva kustannusyhtiö, ja se muutettiin osakeyhtiöksi 1920. Vuodesta 1928 sitä johti Paul Hagerup.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 269 Hagerupin toiminta itsenäisenä yrityksen päättyi 1954, jolloin se yhdistyi Aschehoug Dansk Forlagiin. ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset yritykset Luokka:Tanskalaiset kirjankustantamot