EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gilbert Newton Lewis

Gilbert Newton Lewis (23. lokakuuta 1875 – 23. maaliskuuta 1946) oli yhdysvaltalainen fysikaalisen kemian tutkija, joka tunnetaan parhaiten happojen ja emästen uudenlaisesta määritelmästä vuodelta 1923, jota hän laajensi 1936. Sen mukaan elektroniparin vastaanottajaa sanotaan hapoksi, ja vastaavasti elektroniparin luovuttajaa sanotaan emäkseksi, jos se voi luovuttaa tällaisen elektroniparin. Lewisin määritelmä on oleellisesti laajempi kuin tanskalaisen Johannes Brønstedin teoria. Määritelmä perustuu havaintoon, jonka mukaan kemiallisen sidoksen on mahdollista syntyä atomien jakaessa elektroniparin. Esimerkiksi natriumoksidin (tai oikeastaan siinä olevan oksidi-ionin) ja rikkitrioksidin välinen reaktio : Na2O + SO3 → Na2SO4 on happo-emäsreaktio Lewisin, mutta ei Brønstedin tarkoittamassa mielessä. Tässä reaktiossa rikkitrioksidi toimii Lewis-happona ottaen vastaan elektroniparin oksidi-ionilta O2-. Brønstedin teorian mukaan se kuitenkaan ei ole happo, koska se ei voi luovuttaa protonia. Oksidi-ioni sen sijaan voi toimia vahvana emäksenä myös Brønstedin mukaisessa merkityksessä, mutta tässä reaktiossa niin ei tapahdu. Lewisilta on myös peräisin termi fotoni.} Hän myös ehdotti molekyylisidoksen syntymiselle sittemmin varmistettua kovalenssimekanismia, jossa toisiinsa sitoutuvat atomit jakavat elektroneja yhteiseen käyttöön. Tämän esittämiseen hän käytti uudenlaista kemiallisten sidosten kuvaustapaa, joka tunnetaan nykyään Lewis-diagrammina. Lewisin määritelmän mukaista emästä kutsutaan Lewis-emäkseksi. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Messerschmitt Bf 161

Messerschmitt Bf 161 oli saksalainen 1930-luvulla kehitetty kaksimoottorinen, yksitasoinen ja kokometallirakenteinen tiedustelulentokoneen prototyyppi. == Kehitys- ja käyttöhistoria == 1930-luvun puolivälissä saksalaiset lentokonevalmistajat kehittivät uusia lentokonetyyppejä Luftwaffen kasvaviin tarpeisiin. Hävittäjä- ja pommikoneiden lisäksi oli puute ajanmukaisesta tiedustelukonetyypistä. Willy Messerschmittin suunnitteleman Messerschmitt Bf 110:n kehityksen ohella otettiin suunnittelun alle uusi, osin Bf 110:een perustuva nopea tiedustelukonetyyppi, jonka nimeksi tuli Messerschmitt Bf 161. Saksan ilmailuministeriön RLM:n (Reichsluftfahrtministerium) vuonna 1935 julkistama spesifikaatio nopeasta pommituskoneesta sai Messerschmittin kuitenkin luopumaan toistaiseksi tiedustelukoneen kehittämisestä, ja suunnittelu kohdistettiin ensisijaisesti rakenteeltaan Bf 161:n kaltaiseen nopean pommikoneen prototyyppiin, Messerschmitt Bf 162:een. Junkersin voitettua Junkers Ju 88 -koneellaan kilpailun Schnellbomberin valmistuksesta, Willy Messerschmitt jatkoi Bf 161:n suunnittelua. Bf 161:n prototyyppi V1 (siviilitunnus D-AABA, Wnr. 811) lensi ensilentonsa 9. maaliskuuta 1938, ohjaajana Bayerische Flugzeugwerke AG:n pääkoelentäjä Hermann Würster. Koneen lento-ominaisuudet olivat suunnitelmien mukaiset, tiedustelukonetyypin tarve oli kuitenkin vähentynyt oleellisesti suunnittelun pitkittyessä ja Messerschmitt Bf 110:n tultua sillä välillä tuotantoon, Bf 110:n katsottiin kykenevän raskaan hävittäjän tehtävien ohella myös tiedustelutehtävien suorittamiseen. Tämän vuoksi Bf 161-projekti siirrettiin alimpaan kiireellisyysluokkaan ja peruttiin myöhemmin kokonaan. Messerschmitt valmisti vielä toisen prototyypin valmiina olevista osakokonaisuuksista, tämän Daimler- Benz DB 600 A-moottoreilla varustetun Bf 161 V2:n (siviilitunnus D-AOFI, Wnr. 812) ensilento lennettiin 30. elokuuta 1938. Kummatkin prototyypit toimivat myöhemmin testialustoina Rechlinin koelentokeskuksessa, V2:ta käytettiin myös Messerschmitt Me 163 -projektissa hinauskoneena. == Tekniset tiedot (Bf 161 V1) == === Yleiset ominaisuudet === *Tyyppi: kaksimoottorinen yksitasoinen tiedustelukone *Rakenne: metallirakenteinen *Miehistö: 3 - ohjaaja, tähystäjä, radisti *Kärkiväli: 16,69 m *Pituus: 12,85 m *Korkeus: *Siipipinta-ala: 38,5 m² *Tyhjäpaino: *Lentopaino: 4 890 kg *Moottorit: Junkers Jumo 210G, 12-sylinterinen nestejäähdytteinen V-rivimoottori, teho/moottori 730 hv. *Valmistaja: Bayerische Flugzeugwerke AG, Saksa === Suorituskyky === *Suurin nopeus: 440 km/h *Matkalentonopeus: *Lakikorkeus: 8 100 m *Toimintasäde: == Lähteet == * ==Aiheesta muualla== Messerschmitt Bf 161 Bf 161 Luokka:Saksalaiset tiedustelukoneet Luokka:1930-luvun tiedustelukoneet
Hasardimaantiede

Hasardimaantiede (uhkamaantiede) on yksi maantieteen tutkimuskentistä. Hasardimaantieteessä tutkitaan sekä luonnononnettomuuksia että ihmisten aiheuttamien ympäristöonnettomuuksia, niiden uhkia, riskejä, esiintymistä ja seurauksia.YSA ==Luonnonhasardit== Luonnonhasardien aiheuttajana on luonto itse ja ne syntyvät äkillisesti.Etälukio: Luonnonhasardit Useimpia niistä ei voida estää, mutta varautumalla voidaan vähentää tuhoja. Esimerkkejä luonnonhasardeista: * Ilmakehän hasardit: ** Myrskyt ** El Niño ** Rankkasateet ** Kuivuus ** Kylmyys ** Helle * Vesikehän hasardit: ** Tulvat ** Jäätiköt ** Tsunamit ** Jäävuoret ** Merivirtojen muuttuminen * Maankamaran hasardit: ** Maanjäristykset ** Massaliikunnot ** Geologinen eroosio ** Lumivyöryt ** Lentohiekka * Avaruuden hasardit ==Ihmisen toimintaan liittyvät hasardit== ===Ihmisen ja luonnon vuorovaikutus=== Jotkut hasardit johtuvat siitä, että ihminen vaikuttaa toiminnallaan luonnon normaaliin kiertokulkuun ja aiheuttaa siten häiriöitä luonnon tasapainoon.Etälukio: Ihmisen ja luonnon vuorovaikutukseen liittyvät hasardit Ne heikentävät elinympäristön laatua ja vähentävät luonnon monimuotoisuutta. Ihmisen ja luonnon vuorovaikutukseen liittyvät hasardit kehittyvät hiljalleen ja niitä on vauhtiin pääsemisen jälkeen vaikeaa pysäyttää, mutta niitä on mahdollista vähentää tai poistaa ihmisen omalla toiminnalla - toisin kuin luonnonhasardeja. Esimerkkejä: * Ilmastonmuutos * Auringon tulosäteilyn väheneminen maan pinnalla * Otsonikato * Ihmisen aiheuttama eroosio * Vesipula ===Sosiaaliset hasardit=== Sosiaaliset hasardit syntyvät, kun ihminen vaikuttaa käytöksellään omaan elinympäristöönsä eli heikentää ympäristöään ja lisää siihen liittyviä uhkia ja riskejä.Etälukio: Sosiaaliset hasardit Esimerkkejä: * Väestönkasvu * Kaupungistuminen * Globalisaatio * Terrorismi * Sodat * Köyhyys * Aliravitsemus * Matkailu ===Teknologiset hasardit=== Teknologisten hasardien syynä on inhimillinen virhe tai teknologian väärinkäyttö ja niiden aiheuttajana toimii ihminen eikä koneet.Etälukio: Teknologiset hasardit Niiden määrä on kasvussa, koska erilaisia koneita ja laitteita on käytössä yhä enemmän. Seurauksena on ihmishenkien menetyksiä ja omaisuusvahinkoja sekä vaikutukset voivat olla paikallisia, alueellisia tai globaaleja. Koneita käytetään uusilla aloilla esimerkiksi kemianteollisuudessa, joten laitteiden käytön riskeistä ei ole aikaisempaa kokemusta. Erityisesti teollisuusmaissa voidaan vähentää inhimillisten virheiden mahdollisuutta tietokoneilla ja automaatiolla. Onnettomuuksien määrä on lisääntynyt, kun tekniset laitteet ovat yleistyneet kehitysmaissa ja syynä on osittain olemattomat turvamääräykset. Esimerkkejä: * Öljyonnettomuudet * Säteilyonnettomuudet * Liikenneonnettomuudet * Rakennelmien sortumiset * Teollisuusonnettomuudet * Tulipalot ==Lähteet== *
Luettelo kuuluisista apinoista

Tämä on luettelo kuuluisista apinoista. Mukana ei ole kuvitteellisia hahmoja. ==Näyttelijöitä== * Çarli, simpanssi, esiintyi elokuvassa Viidakkokirja ja turkkilaisessa omaa nimeään kantaneessa televisiosarjassa * Cheeta, esiintyi Hollywoodin Tarzan-elokuvissa 1930- ja 1940-luvuilla sekä vuonna 1967 elokuvassa Tohtori Dolittle * C.J., oranki, esitti Clyde-nimistä orankia Clint Eastwoodin kanssa elokuvissa Mies San Fernandosta ja Lällärit lakoon * Clair, simpanssi, esiintyi 1991 valmistuneessa elokuvassa Delicatessen – herkuttelijoiden yö * Evie, simpanssi, esitti robottikoiraa vuonna 1979 valmistuneessa elokuvassa Taistelulaiva Galactica * Finster, esiintyi elokuvassa Monkey Trouble - taskuvaras * J. Fred Muggs, simpanssi, esiintyi NBC-kanavan The Today Show'ssa 1950-luvulla * Mowgli, simpanssi, esiintynyt CNBC-kanavan Dennis Miller Live -ohjelmassa * Peggy, simpanssi, esiintyi vuonna 1951 Ronald Reaganin kanssa elokuvassa Bedtime for Bonzo * Elokuvassa Salainen projekti (1987) esiintyi lukuisia simpansseja: ** Arthur ** Clafu ** Harry ** Karanja ** Lucy ** Luke ** Lulu ** Mousie ** Okko ** Willie * Sam, oranki, esiintyi vuonna 1996 elokuvassa Dunston - vallaton varas * Zippie, rullaluisteleva simpanssi, esiintyi Yhdysvalloissa televisiossa 1950-luvulla *Zira, naarassimpanssi "Apinoiden Planeetassa" opetti Ulysse Méroulle apinoiden kielen. * Kwanza, gorilla, esiintyi elokuvassa Palaa luokseni, elää nyt eläintarhassa Chicagossa * Marcel, esiintyi Frendit-televisiosarjassa ==Taiteilijoita== * Congo, simpanssi, taidemaalari 1950-luvulla * Fabian, kääpiösimpanssi * Koko, gorilla * Michael, gorilla == Tieteellisissä tarkoituksissa käytettyjä == * Ai, simpanssi, Kioton yliopisto * Chantek, oranki, tutkittiin ihmisten ja apinoiden vuorovaikutusta, ApeNet * Clint, simpanssi DNA-tutkimuksissa * Donald, simpanssi DNA-tutkimuksissa * Enos the Chimp, simpanssi avaruudessa * Gon, simpanssi DNA-tutkimuksissa * Frodo (simpanssi) * Ham, ensimmäinen simpanssi avaruudessa * Kanzi, kääpiösimpanssi, tutkittiin ihmisten ja apinoiden vuorovaikutusta, ApeNet * Koko, gorilla, viittomakieltä osaava gorilla, ApeNet * Lucy, tunnettu pölynimuria käyttävä simpanssi * Nim Chimpsky * Nyota, kääpiösimpanssi * Oliver, simpanssi, jota epäiltiin puuttuvaksi renkaaksi ihmisen ja apinan välille * Panzee ja Panbanisha, simpanssi ja kääpiösimpanssi Kanzin tutkimuskeskuskessa * Sultan * Washoe, viittomakielen taitoinen simpanssi == Eläintarhojen apinoita == * Repe, Korkeasaaren paviaanilauman johtajauros * Tuhtimo, Repen poika - lopetettiin karkumatkan jälkeen viiden vuoden ikäisenä * Jambo, gorilla, joka Jerseyn eläintarhassa ollessaan piti huolta aitaukseen pudonneesta pojasta * Binti Jua, esti muita gorilloja hyökkäämästä aitaukseen pudonneen pojan kimppuun * Colo , ensimmäinen vangittu gorilla * Floquet de Neu, Copito de Nieve tai Snowflake, Barcelonassa elänyt maailman ainoa tunnettu albiino gorilla * Max, gorilla Johannesburgin eläintarhassa, taltutti aitaukseen pakoon juosseen rikollisen * Willie B. ==Muita== * Bubbles, Michael Jacksonin lemmikkisimpanssi * Kuuluisat apinat
Cheeta

Cheeta on fiktiivinen simpanssihahmo, joka esiintyi Tarzan-elokuvissa 1930–1960 -luvuilla sekä Tarzan-televisiosarjassa 1966–1968. Hahmo luotiin elokuvia varten; Edgar Rice Burroughsin kirjoittamissa alkuperäisissä Tarzan- kirjoissa Cheetaa ei mainita. Sen sijaan Nkima-niminen marakatti on tärkeässä osassa kirjoissa. Julkisuudessa on esitetty ristiriitaisia väitteitä siitä, mikä tai mitkä simpanssiyksilö(t) esiintyivät Johnny Weissmullerin tähdittämissä Tarzan-elokuvissa 1930–1940 -luvulla. Erään väitteen mukaan kyseinen simpanssi oli nimeltään Cheetah-Mike (1931–2011) ja toisen väitteen mukaan Cheeta-niminen simpanssi (1932–2022). Mikäli mainitut simpanssit olisivat väitetyn ikäisiä, ne olisivat kaksi maailman vanhimmaksi elänyttä simpanssia. Simpanssit eivät tutkijoiden mukaan juuri elä edes 70-vuotiaaksi. Washington Post -lehden toimittajan R. D. Rosen vuonna 2008 kirjoittaman artikkelin mukaan Tarzan-elokuvissa Cheetan roolissa käytettiin aina useampaa eri simpanssia riippuen siitä, minkälaisia taitoja kohtauksessa tarvittiin. Artikkelin mukaan vuonna 1932 syntyneeksi väitetty Cheeta-simpanssi olisi syntynyt vasta vuoden 1960 tienoilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *National Geographicin juttu Cheetasta *http://cheetathechimp.org/ == Kirjallisuus == * Minä Cheeta. Omaelämäkerta Luokka:Kuuluisat apinat Luokka:Kuvitteelliset apinat
Hermo-lihasliitos

Hermo-lihasliitos on alfamotoneuronin aksonipäätteen ja poikkijuovaisen lihassolun välinen liitos. Sen toiminta muistuttaa synapsin toimintaa. Alfamotoneuronin aksonia pitkin tuleva hermoimpulssi aiheuttaa välittäjäaineen vapautumisen, joka aiheuttaa aktiopotentiaalin hermo-lihasliitoksessa. Välittäjäaineena hermo-lihasliitoksessa toimii asetyylikoliini, joka muodostuu etikkahaposta ja siihen esteröityneestä koliinista. Hermo-lihasliitoksesta aktiopotentiaali leviää koko lihassyyhyn T-putkia pitkin aiheuttaen kalsium- ionien vapautumisen sarkoplasmaattisesta kalvostosta. Kalsium-ionien vapautuminen saa aikaan sen, että lihassolun myofibrillin osaset, myosiinifilamentti ja aktiinifilamentti, liukuvat toistensa ohi myosiinifilamentin tarttuessa aktiinifilamentin aktiivisiin osiin. Tästä seuraa lihassupistus. Motoriseksi yksiköksi kutsutaan alfamotoneuronin aksoninpäätettä ja sen hermottamia lihassoluja. Samaan motoriseen yksikköön kuuluvat lihassyyt supistuvat aina samaan aikaan. Mitä vähemmän lihassoluja motoriseen yksikköön kuuluu, sitä tarkempi on sen toiminta. Luokka:Hermosolut
Kalorikki

Kalorikki (joskus kalorium) on oletettu aine, jollaisena lämpöä pidettiin yleisesti 1800-luvun puoliväliin saakka. Antoine Laurent Lavoisier piti sitä yhtenä alkuaineista. Sen oletettiin olevan massatonta tai ainakin äärimmäisen harvaa, näkymätöntä ja nestemäistä ainetta, jota kaikki kappaleet sisälsivät sitä enemmän, mitä korkeampi niiden lämpötila oli. Lämmön johtumisen oletettiin johtuvan kalorikin siirtymisestä kappaleesta toiseen. Siitä sekä oletetuista sähkö-, valo- ja magneettinesteistä käytettiin yhteisnimitystä imponderabilia. Kalorikkiteorian avulla voitiin selittää monia ilmiöitä kuten lämpölaajeneminen ja lämpötilaerojen tasoittuminen. Vaikeasti selitettäväksi osoittautui kuitenkin kitkalämpö. Sen oletettiin johtuvan siitä että kitka pyrki puristamaan kappaleita niiden kosketuskohdassa, jolloin niiden sisälle varastoitunut kalorikki tulisi pinnalle ja leviäisi ympäröiviin aineisiin saaden niiden lämpötilan kohoamaan. Tästä kuitenkin pääteltiin, ettei kappaleita voitaisi kitkan avulla lämmittää miten paljon tahansa, sillä ennen pitkää kaikki kalorikki olisi puristunut ulos.Baeyer, s. 22-23 Rumfordin kreivi Benjamin Thompson osoitti kuitenkin kokeellisesti jo vuonna 1797, että hankaamalla tarpeeksi kauan vastakkain kahta metallikappaletta, joista toinen oli osittain veden alla, voitiin vesi saada jopa kiehumaan.Baeyer, s. 17-19 Tätä hän piti todisteena siitä, ettei lämpö ollut mitään erityistä ainetta vaan aineen pienimpien osien liikettä.Baeyer, s. 23 Hänen teoriansa tuli kuitenkin yleisesti hyväksytyksi vasta puoli vuosisataa myöhemmin, samalla kun energian säilymislaki tuli tunnetuksi.Baeyer, s. 21, 23. ==Katso myös== *Valoeetteri ==Lähteet== Luokka:Termodynamiikka Luokka:Vanhentuneet tieteelliset teoriat
Pianokvartetti

thumb|Zwaag-pianokvartetti Pianokvartetti on kamarimusiikkiyhtye, jonka soittimet ovat yleensä viulu, alttoviulu, sello ja piano, joissakin tapauksessa alttoviulun korvaa toinen viulu kuten esimerkiksi Sibeliuksen kvartetoissa. Pianokvartetin, samoin kuin esimerkiksi pianotrion juuret ovat barokkimusiikin ajalla yleisessä triosonaatti-formaatissa. Ensimmäiset pianokvartetto-nimellä julkaistut teokset ovat peräisin 1700-luvulta. Teoksia sävelsivät muun muassa Franz Danzi, Jan Ladislav Dusík, Franz Hoffmeister, Jan Vaňhal sekä tunnetuimpana Wolfgang Amadeus Mozart, jonka pianokvartetot edustavat vieläkin lajin ehdotonta huippua. Pianokvartetto sävellyksenä saavutti kukoistuskautensa 1800-luvulla. Tällöin luotiin useimmat sävellystyypin mestariteokset, kun muun muassa Johannes Brahms, Antonín Dvořák, Felix Mendelssohn ja lukuisat muut sävelsivät tälle kokoonpanolle. 1900-luvulla tuotanto on hiukan vähentynyt, ja todellisiksi mestariteoksiksi tunnustetaan vain harvoja ko. ajan teoksista. Suomalaiset säveltäjät ovat tuottaneet pianokvartettoja melko niukasti, mutta ainakin Jean Sibelius, Uuno Klami, Ilmari Hannikainen, Harri Wessman ja Seppo Pohjola ovat rikastuttaneet pianokvartetto-ohjelmistoa. Ulkomaisia tunnettuja kvartetteja ovat muun muassa Ames Piano Quartet , Faure Quartett , Los Angeles Piano Quartet, Amabile Piano Quartet, Schubert Ensemble ja Mozart Piano Quartet . Luokka:Kamarimusiikki
Palm Springs

Palm Springs on kaupunki Riversiden piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Kaupungissa oli vuonna 42 807 asukasta ja lukuisia golf- kenttiä. Kaupungin pinta-ala on 246,3 neliökilometriä, josta vettä 2,2 neliökilometriä. == Väestö == Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungin asukkaista 78,3% ilmoitti edustavansa etnisesti valkoisia ("whites"), 3,9% mustia tai afroamerikkalaisia ja 3,8% aasialaisia. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivu Luokka:Kalifornian kaupungit Luokka:Riversiden piirikunta
Voitto Soini

Voitto Aukusti Soini (s. 6. helmikuuta 1938 Koivisto, Karjala) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä ja -valmentaja. Soini edusti turkulaisseuroja koko peliuransa. Hän pelasi kaudet 1955–64 TPS:n riveissä ja 1964–72 TuTossa. Soini voitti yhden Suomen-mestaruuden ja yhteensä neljä SM-mitalia. Soini pelasi maajoukkueessa 30 A- ja kaksi B-maaottelua. MM-kisoissa Soini edusti Suomea kaksi kertaa ja olympialaisissa kerran. Soini toimi myös valmennustehtävissä. Soini valmensi kaudella 1971–1972 TuToa SM-sarjassa yhdessä Seppo Lindströmin kanssa. Soini toimi tuolloin pelaajavalmentajana. Kaudella 1973–1974 peliuransa jo lopettanut Soini toimi TuTon päävalmentajana, edelleen SM- sarjassa. Jalkapallossa Soini voitti SM-hopeaa vuonna 1960 TPS:n joukkueessa. == Saavutukset ja palkinnot == *1 Suomen mestaruus jääkiekossa (1956) *1 SM- hopea ja 2 -pronssia jääkiekossa *1 SM-hopea jalkapallossa *Suomen Jääkiekkoleijona #41 == SM-tilastot == Kausi Sarja Seura O M S P R 1955-1956 SM-sarja TPS 10 9 7 16 4 1956-1957 SM-sarja TPS 9 9 7 16 6 1957-1958 SM-sarja TPS 10 5 1 6 4 1958-1959 SM-sarja TPS 18 8 16 24 4 1959-1960 SM-sarja TPS 17 5 13 18 16 1960-1961 SM-sarja TPS 18 14 8 22 22 1961-1962 SM-sarja TPS 14 5 6 11 8 1962-1963 Suomensarja TPS 10 8 9 17 4 1963-1964 SM-sarja TPS 17 5 7 12 14 1965-1966 SM-sarja TuTo 19 5 5 10 14 1966-1967 SM-sarja TuTo 9 4 2 6 8 1967-1968 SM-sarja TuTo 20 7 3 10 16 1968-1969 SM-sarja TuTo 19 3 5 8 4 1969-1970 SM-sarja TuTo 22 3 4 7 4 1970-1971 SM-sarja TuTo 13 0 4 4 4 1971-1972 SM-sarja TuTo 14 0 1 1 6 YHT. (SM) 229 82 89 171 134 == Lähteet == * *Soinin tiedot Jääkiekkomuseon sivulla === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valasranta

Valasranta on Yläneellä nykyisessä Pöytyän kunnassa Säkylän Pyhäjärven etelärannalla sijaitseva tanssilava ja SFC-leirintäalue. Tanssilavan omistaa Yläneen kirkonkylän VPK, ja se on aloittanut toimintansa vuonna 1955. Nykyinen tanssilava on rakennettu vuonna 1968. Lasiseinäisen rakennuksen on suunnitellut yläneläissyntyinen arkkitehti Ola Laiho. == Tanssipaikka == Tanssikausi kestää toukokuun alusta syyskuun loppuun. Valasranta on erityisesti nuorempien tanssinharrastajien suosima tanssipaikka, mutta myös vanhempia pareja on paljon riippuen esiintyjistä. Valasrannalla järjestetään vuosittain heinäkuussa Valasrannan Tanssileiri. == Muut alueen palvelut == Leirintäalueella ja tanssilavan vieressä sijaitsee pitkä hiekkaranta. Leirintäaluetta ylläpitää SF-Caravan TL Pyhäjärvi ry. Aivan Valasrannan vieressä sijaitsee toinen leirintäalue, Kallionokka. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yläneen Valasrannan verkkosivut * Tanssi.net Luokka:Tanssilavat Luokka:Yläne Luokka:Suomen leirintäalueet Luokka:Pöytyän rakennukset ja rakennelmat
Jouni Seistamo

Jouni Veli Juhani Seistamo (9. marraskuuta 1939 Tampere – 9. tammikuuta 2022 Tampere) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä. Seistamo edusti koko SM- sarjauransa Tapparaa vuosina 1957–1967. Seistamo saavutti seitsemän mitalia, joista kultaisia oli kolme. Seistamo toimi joukkueen kapteenina kauden 1966–67. Seistamo pelasi maajoukkueessa neljät MM-kilpailut ja kahdet olympialaiset. Yhteensä hänelle kertyi 88 maaottelusta pisteet 27+8. Tappara on kutsunut Seistamoa yhdeksi sen historian ensimmäisistä tähtipelaajista. Seistamo aatelointiin seuran Hall of Fame -kunniagalleriaan ensimmäisten joukossa. Seistamo on jääkiekkoleijona. ==Saavutukset ja palkinnot== *3 Suomen mestaruutta (1959, 1961, 1964) *3 SM-hopeaa ja 1 -pronssi *SM-sarjan syöttöpörssin voittaja (1961) *Herrasmiespelaaja (1958) *Valinta SM-sarjan All Stars -kentälliseen (1962) *Tappara Hall of Fame #14 *Suomen Jääkiekkoleijona #42 == SM-tilastot == Kausi Sarja O M S P R 1957–1958 SM-sarja 11 14 2 16 0 1958–1959 SM-sarja 18 16 7 23 6 1959–1960 SM-sarja 14 10 3 13 6 1960–1961 SM- sarja 18 18 14 32 14 1961–1962 SM-sarja 18 15 4 19 12 1962–1963 SM-sarja 18 15 9 24 15 1963–1964 SM-sarja 18 8 6 14 10 1964–1965 SM-sarja 11 2 3 5 6 1965–1966 Suomensarja 11 8 7 15 12 1966–1967 SM-sarja 17 4 1 5 16 YHT. (SM) 143 102 49 151 85 ==Kirjallisuutta== * ==Lähteet== *Seistamon tiedot Jääkiekkomuseon sivulla ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Raimo Kilpiö -palkinnon voittajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Stsjapan Suharenka

Stsjapan Mikalajevitš Suharenka (; ; s. 27. tammikuuta 1957 Zduditši, Svetlogorskin piiri, Gomelin alue, Valko-Venäjän SNT) on entinen Valko-Venäjän turvallisuuspalvelun KGB:n johtaja. Hän on opiskellut Valko-Venäjän teknologisessa instituutissa, mistä hän valmistui vuonna 1980, ja työskennellyt Neuvostoliiton KGB:n palveluksessa 1980-luvulta puolivälistä lähtien. Wikileaksin mukaan vuonna 2007 Suharenka joutui erimielisyyksiin presidentti Lukašenkan kanssa, ja hänet siirrettiin toisiin tehtäviin. Vuonna 2009 hän kuitenkin puhui lehdistölle jälleen KGB:n johtajan roolissa. == Lähteet == Luokka:Valkovenäläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Štěpán Rak

Štěpán Rak (s. Ukraina, mahdollisesti Chustin kylässä 8. elokuuta 1945 – ) on tšekkiläinen kitaristi ja säveltäjä. Rak on esiintynyt ja opettanut mestarikursseilla yli 70:ssä maassa ja säveltänyt lukuisia teoksia eri soittimille ja kokoonpanoille, vaikkakin suurin osa hänen tuotannostaan on sävelletty soolokitaralle. Vuonna 1981 Rak perusti klassisen kitaramusiikin opetusohjelman Prahan musiikkiakatemiaan, jossa hän edelleenkin toimii professorina. Rak on löytölapsi Ukrainasta toisen maailmansodan loppuvaiheessa. Hänet löysi joukko neuvostoliittolaisia sotilaita, jotka toivat hänet Prahaan. Lapsi adoptoitiin myöhemmin tšekkiläiseen perheeseen. Hänen taiteelliset lahjansa tulivat esiin varhain. Hän opiskeli ensin graafista suunnittelua ja maalausta Prahan kuvataideakatemiassa, mutta kahdeksantoistavuotiaana hän ryhtyi soittamaan kitaraa ja kontrabassoa jazz- ja rock-orkestereissa. Hän kehittyi nopeasti muusikkona ja kiinnostui pian myös taidemusiikista. Tämä vei hänet kitaransoiton ja sävellyksen opiskelijaksi Prahan konservatorioon, mistä valmistuttuaan muutti viideksi vuodeksi Suomeen. ==Aiheesta muualla== * Virallinen kotisivu * Štepán Rak -sivut Luokka:Tšekkiläiset säveltäjät Luokka:Tšekkiläiset kitaristit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cannonball Adderley

Julian Edwin ”Cannonball” Adderley (15. syyskuuta 1928 Tampa, Florida, Yhdysvallat – 8. elokuuta 1975 Gary, Indiana, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazzmusiikkia soittanut alttosaksofonisti. Hän soitti muun muassa Miles Davisin kvintetissä Kind of Blue -albumilla sekä julkaisi monia sooloalbumeita. Cannonball-lempinimi juontuu lempinimestä Cannibal, jota hänestä käytettiin high schoolissa suuren ruokahalunsa vuoksi. 1960-luvulla Adderley oli mukana uuden musiikkilajin, soul jazzin, kehittämisessä. Adderley opiskeli vaski- ja puupuhallinsoittimia Floridassa vuosina 1944–1948. Armeijassa hän johti yhtyettä, jossa soitti muun muassa hänen veljensä, trumpetisti Nat Adderley. Vuosina 1957–1959 Adderley soitti maineikkaassa Miles Davisin kvintetissä, samoin kuin supersekstetissä, johon kuului Miles Davisin lisäksi John Coltrane. Vuosina 1959–1963 Adderleyllä oli jälleen oma yhtye, ja 1982 Adderleyn kvintetti laajeni sekstetiksi, kun mukaan tuli Yusef Lateef. Adderley nähtiin Suomessa ensi kerran Pori Jazzissa kesällä 1972. Hänen soittonsa varsinaisissa tapahtumissa ei ollut totutun vakuuttavaa, mutta kuuluisaksi tulleessa ravintola Teljänhovin jamsessionissa hän yhdessä Chick Corean kanssa ylti huippusaavutukseen. == Diskografia == === Sooloalbumit === * Julian Cannonball Adderley and Strings (1955) * Jump for Joy (1957) * Portrait of Cannonball (1958) * Somethin’ Else (1958) (Miles Davisin, Hank Jonesin, Sam Jonesin ja Art Blakeyn kanssa) * Things Are Getting Better (1958) * Cannonball Adderley Quintet in Chicago (1959) (John Coltranen kanssa) * Quintet in San Francisco (1959) * Cannonball and Coltrane (1959) * At the Lighthouse (1960) * Them Dirty Blues (1960) * Know What I Mean? (1961) (Bill Evansin kanssa) * African Waltz (1961) * The Quintet Plus (1961) * Nancy Wilson/Cannonball Adderley (1961) * In New York (1962) * Cannonball’s Bossa Nova (1962) * Jazz Workshop Revisited (1963) * Nippon Soul (1963) * Fiddler on the Roof (1964) * Domination (1965) * Mercy, Mercy, Mercy! Live at ’The Club’ (1966) * Cannonball in Japan (1966) * Why Am I Treated So Bad! (1967) * 74 Miles Away (1967) * Radio Nights (1967) * Accent on Africa (1968) * Country Preacher (1969) * The Price You Got to Pay to Be Free (1970) * The Black Messiah (Live) (1972) * Inside Straight (1973) * Pyramid (1974) * Phenix (1975) * Big Man (1975) (musikaali Joe Williamsin ja Randy Crawfordin kanssa) === Miles Davisin kanssa === * Milestones (1958) * Miles & Monk at Newport (1958) * Jazz at the Plaza (1958) * Porgy and Bess (1958) * Kind of Blue (1959) === Adderleyn tuottamat albumit === * David Newman – Wide Open Spaces (1960) * Bud Powell – A Portrait of Thelonious (1961) * Don Byas & Bud Powell – Tribute to Cannonball (1961) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Afroamerikkalaiset Luokka:Miles Davis Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit
Witwatersrand

Witwatersrand on matala Gautengin läpi kulkeva vuoristo Etelä-Afrikassa. Witwatersrand muodostaa vedenjakajan, jonka pohjoispuolella joet laskevat Intian valtamereen ja eteläpuolella Atlanttiin. Witwatersrandia kutsutaan yleisesti lempinimellä Rand, ja se tunnetaan erityisesti siitä, että 40% koko maailman kullasta kaivetaan vuoriston kaivoksista. Rand on myös merkittävä uraanikaivos, sillä kullan sivutuotteena tuotetaan myös uraania. == Aiheesta muualla == * N. Peronius : Maailman suurin kultakenttä, Helsingin Sanomat, 10.06.1934, nro 153, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Gautengin maantiede Luokka:Etelä-Afrikan luonto Luokka:Afrikan vuoristot
Einar Rinne

Vilho Einar Rinne (31. tammikuuta 1890 Asikkala – 31. maaliskuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Einari Rinne, Aamulehti, 01.04.1933, nro 88, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotEinar Rinne kuollut, Helsingin Sanomat, 01.04.1933, nro 88, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Einar Rinne oli vanhin Rinteen näyttelijäveljistä, hänen nuorempia veljiään olivat Jalmari ja Joel Rinne. Rinne jäi varhaisen kuolemansa vuoksi nuorempia veljiään tuntemattomammaksi, mutta hän ehti kuitenkin luoda merkittävän luonnenäyttelijän uran useissa teattereissa ja 1920-luvun mykkäkauden klassikkoelokuvissa. Rinne kävi Tampereella kauppakoulun ja kauppaopiston, oli sen jälkeen liikealalla viitisen vuotta, mutta sai sitten näyttelijäkiinnityksen Tampereen Teatteriin vuonna 1916. Hän näytteli Viipurin Näyttämöllä 1917–1921, Suomen Kansallisteatterissa 1921–1923, uudelleen Tampereen Teatterissa 1923–1928 ja loppu-uransa ajan Kansan Näyttämöllä Helsingissä. Hänellä oli keskeisiä rooleja muun muassa kotimaisissa näytelmissä Nummisuutarit, Tukkijoella, Pohjalaisia ja Anna-Liisa, sekä ulkomaisissa näytelmissä Eerik XIV, Danton ja Oopperapalo. Rinne ehti näytellä urallaan myös lähes kymmenessä elokuvassa vuosina 1922–1929. Roolit olivat kaikki suuria tai pääosia, ja ensimmäinen elokuvatehtävä oli Mikon osa Anna- Liisassa (1922). Muita merkittäviä osia oli Paloniemen mielenhäiriöinen poika elokuvassa Koskenlaskijan morsian (1923), Pohjalaisia-elokuvan (1925) Antti Hanka sekä Utuniemen isännän miespääosa elokuvassa Noidan kirot (1927). Rinteen viimeiseksi elokuvarooliksi jäi katalan mustasukkaisen Olli Järvelän osa elokuvassa Työn sankarilaulu (1929). Rinne oli naimisissa näyttelijä Eine Laineen (1892–1970) kanssa 1920–1923, ja heidän tyttärensä Eila Rinne (1920–1991) oli myös näyttelijä. Einar Rinteen kohtalo oli sama kuin Heidi Blåfieldillä kaksi vuotta aiemmin – kuolinsyynä oli angiinamyrkytys. Rinne oli kuollessaan vain 43-vuotias. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin Kansallisteatterin näyttelijöiden yhteishautaan. == Teatteriura == * Tampereen Teatteri (1916–1917, 1923–1928) * Viipurin Näyttämö (1917–1921) * Suomen Kansallisteatteri (1921–1923) * Kansan Näyttämö (1928–1933) == Filmografia == * Anna-Liisa (1922) – Mikko, Husson poika * Rautakylän vanha parooni (1923) – Paroni Gustaf Drakenhjelm * Koskenlaskijan morsian (1923) – Paloniemen Juhani, Heikin poika * Pohjalaisia (1925) – Antti Hanka * Noidan kirot (1927) – Utuniemen isäntä Simo * Lumisten metsien mies (1928) – Urheiluvalmentaja Reima * Työn sankarilaulu (1929) – Olli Järvelä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Naapurihaudan kaveri

Naapurihaudan kaveri () on Kjell Sundvallin ohjaama elokuva vuodelta 2002. Sitä kuvattiin syksyllä 2001 Luulajassa. Se perustuu Katarina Mazéttin romaaniin Parfyymia peräkammarissa. Pääosissa ovat Elisabeth Carlsson ja Michael Nyqvist. Elokuvan ensi-ilta oli 20. joulukuuta 2002 Kinopalatsissa ja Finnkinon ensi-ilta oli tammikuussa 2003. == Elokuvan juoni == Kirjastonhoitaja Desirée on ollut yksin siitä asti, kun hänen miehensä Örjan kuoli auto-onnettomuudessa. Kun hän on miehensä haudalla, hän tapaa Bennyn, joka on asunut koko ikänsä maaseudulla. Benny on aivan erilainen kuin Desirée. Sitä paitsi Desirée harkitsee muuttavansa kotikaupungista isompaan kaupunkiin, vaikkapa Tukholmaan. He kuitenkin rakastuvat toisiinsa. == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 2002 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Kjell Sundvallin ohjaamat elokuvat
Tapiola Sinfonietta

Tapiola Sinfonietta on vuonna 1987 perustettu Espoon kaupunginorkesteri. Sen ohjelmistossa on klassista musiikkia eri aikakausilta sekä taiteidenvälisiä yhteisproduktioita. Suurin osa konserteista järjestetään Espoon kulttuurikeskuksessa, mutta orkesterin muusikot esiintyvät myös neuvoloissa, päiväkodeissa, kouluissa, kirjastoissa, sairaaloissa ja hoivakodeissa. Tapiola Sinfoniettan taiteellisista linjauksista vastaa johtoryhmä, johon kuuluu intendentti ja kaksi muusikkojäsentä. Orkesteri tekee tiivistä yhteistyötä valitsemiensa taiteellisten partnereiden ja residenssitaiteilijoiden kanssa. Lisäksi orkesterissa vierailee säännöllisesti kapellimestareita ja solisteja. Kaudella 2023–2024 taiteellisina partnereina olivat kapellimestari Ryan Bancroft ja kitaristi-säveltäjä Marzi Nyman. Residenssitaiteilijana työskenteli kirjailija Juha Itkonen. Vuosittain on noin 60 konserttia, joiden joukossa on sinfoniakonsertteja, kamarimusiikkia, iltapäiväkonsertteja, lastenkonsertteja, viihdekonsertteja ja yleisölle avoimia kenraaliharjoituksia. Lisäksi konserttien yhteydessä järjestetään teosesittelyjä ja taiteilijatapaamisia. Tapiola Sinfoniettan YouTube-kanavalla on runsaasti konserttitallenteita sekä orkesterin esittelyvideoita. Suurin osa yli 70 levytyksestä on kuunneltavissa Spotify-palvelussa. Orkesteri levyttää säännöllisesti BIS- ja Ondine-levymerkeille. Diskografiaan kuuluu yli 70 levytystä. == Historiaa == Kaupungissa toimi 1970-luvulta vuoteen 1983 asti Tapiolan yhteiskoulun orkesterista polveutunut Espoon kamariorkesteri, jota johti Paavo Pohjola. 1980-luvun taitteessa sille yritettiin saada lisää soittajavirkoja ja kannatusyhdistykseen perustuva hallintomalli. Vuonna 1981 esitellyssä suunnitelmassa orkesterista olisi tehty vakinainen kaupunginorkesteri, mutta suunnitelma otettiin kaupungin käsittelyyn vasta vuotta myöhemmin. Loppuvuodesta 1982 valtuutettu Veikko Sjöblom teki yllättäen paljon kannatusta saaneen aloitteen erillisen 33-henkisen Espoon kaupunginorkesterin perustamisesta. Hanke lähti etenemään, kun taas Espoon kamariorkesteri jäi ilman määrärahoja ja lopetti toimintansa 1983. Kaupunginorkesterin perustamispäätös tehtiin Espoon kaupunginvaltuustossa toukokuussa 1984. Päädyttiin wieniläisklassisen tyypin soittajistoon ja ohjelmistoon, ja orkesteri aloitti toimintansa 1987 ensimmäisinä keulahahmoinaan kapellimestarit Jorma Panula, Juhani Lamminmäki ja Osmo Vänskä. Vuonna 1989 valmistui Espoon kulttuurikeskus, jonka 800-paikkaisesta Tapiolasalista tuli orkesterin pääsali. Vuonna 1993 kapellimestariksi nimitettiin ranskalainen viulisti Jean-Jacques Kantorow, jonka kaudella Tapiola Sinfoniettaksi nimetty kaupunginorkesteri sai kansainvälistäkin mainetta. Vuonna 1999 kapellimestaiksi tuli Tuomas Ollila ja vuonna 2001 John Storgårds. Vuonna 2003 pianisti Olli Mustonen nimitettiin taiteelliseksi johtajaksi, ja orkesterin kanssa on tehnyt paljon yhteistyötä myös viulisti Pekka Kuusisto. Orkesterin nimikkosäveltäjänä on toiminut Eero Hämeenniemi.Dahlström, Fabian: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tapiola sinfoniettan verkkosivut Luokka:Suomalaiset sinfoniaorkesterit Luokka:Espoon musiikki Luokka:Tapiola
Axel Ahlberg

Axel Wilhelm Ahlberg (23. maaliskuuta 1855 Turku – 4. helmikuuta 1927 Hanko) oli ensimmäisiä suomalaisia teatterinäyttelijöitä. Ahlberg pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta kymnaasistaYlioppilasmatrikkeli, Helsingin yliopisto 1872\. Hän sai kiinnityksen Suomalaiseen Teatteriin (nykyinen Suomen Kansallisteatteri) heti teatterin perustamisen jälkeen vuonna 1878. Ahlberg näytteli teatterissa vuoteen 1924, jolloin hän jäi eläkkeelle. Ahlberg tunnettiin erityisesti ensirakastajan rooleista ja romanttisista sankariosista.Axel Ahlberg, Tietosanakirja osa 1, palsta 119, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 (Projekt Runeberg) Ahlbergin maineikkaimpia rooleja teatterissa olivat Romeo, Hamlet (Shakespeare), Sigismund, (Calderonin ”Elämä ja unelma”), Gessler (Schillerin ”Wilhelm Tell”), Klaus Kurki (von Numersin ”Elinan surma”) ja Cyrano de Bergerac (Rostand). Romeon ja Julian suomenkielinen kantaesitys oli Kaarlo Bergbomin ohjaamana vuonna 1881 Suomalaisessa Teatterissa, ja siinä oli Juliana Ida Aalberg ja Romeona Axel Ahlberg. Ahlberg esiintyi myös yhdessä elokuvassa: Jussi Snellmanin ja Teuvo Puron ohjaamassa Anna-Liisassa (1922). Ahlberg teki myös paljon kiertueita muun muassa Simo Kaarion kanssa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Aika 1915 :2 Koskenniemi, V. A., Axel Ahlberg 60-vuotias s. 141 * Valvoja 1915 :4 Axel Ahlberg (183 s.), Muotokuvia: * Näyttämön kuningas Axel Ahlberg, Suomen Kuvalehti, 04.10.1924, nro 40, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * "Akseli". Suuri näyttelijä terävänä sutkauttelijana, Kansan kuvalehti, 17.02.1933, nro 8, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Erkki Kivijärvi : Axel Ahlberg - näyttämömme ylimys, Helsingin Sanomat, 13.04.1938, nro 100, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Keijo Säilynoja

Keijo Henrik Säilynoja (s. 17. helmikuuta 1970 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen jääkiekkoilija ja urheiluvaikuttaja. Säilynoja nimitettiin Suomen lentopalloliiton toimitusjohtajaksi huhtikuun 1. päivä 2015. == Ura == Säilynoja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä, aloitti uransa Jokereissa, jossa hän pelasi kaudet 1988–1998. Ensimmäinen kausi kului I-Divisioonassa ja loput SM- liigassa. Ensimmäisen SM-liigakautensa jälkeen hänet valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella 1991–1992 Säilynoja valittiin liigan herrasmiespelaajaksi sekä toiseen tähdistökentälliseen. Hän pelasi Jokerien jälkeen vielä SaiPassa kaudet 1998–2000 sekä Espoon Bluesissa kauden 2000–2001, jonka jälkeen lopetti uransa. Liigassa hänen saldokseen tuli runkosarjassa 420 ottelussa 142 maalia ja 139 syöttöä eli yhteensä 281 tehopistettä. Pudotuspeleissä vastaavat tehot olivat 53 ottelussa 14 maalia ja 11 syöttöä eli 25 tehopistettä. Hän voitti Jokereissa Suomen mestaruuden neljä kertaa. Maajoukkueurallaan Säilynoja edusti Suomea 1992 talviolympialaisissa ja vuosien 1992 ja 1993 MM-kisoissa. 1992 MM-kisoissa Suomi saavutti ensimmäisen MM-mitalinsa voittamalla hopeaa. Vuodesta 2004 Säilynoja on toiminut pelaajayhdistyksen puheenjohtajana. Säilynoja on toiminut myös pankinjohtajana Sampo-pankin Töölön konttorissa. Vuonna 2008 hänet valittiin Jokereiden toimitusjohtajaksi. Säilynoja nousi toukokuussa 2010 konserniyhtiö Jokerit HC Oy:n toimitusjohtajaksi, ja SM-liigaseura Jokereiden toimitusjohtajaksi valittiin hänen tilalle Jarmo Kekäläinen. == Uran jälkeen == Peliuransa jälkeen Säilynoja on ollut mukana Suomen Jääkiekkoliiton Pelaajayhdistyksen työssä, Suomen jääkiekkoilijoiden pelaajayhdistyksen hallituksen puheenjohtajana hän toimi 2004–2008, ja myös Jokerien omistajan, Hjallis Harkimon johtamassa Diili-ohjelman suomalaisessa versiossa. Säilynoja oli mukana ohjelman johtoryhmässä. Säilynoja on toiminut aiemmin muun muassa Helsinki Halli Oy:n ja Jokerien SM-liigajoukkueen toimitusjohtajana vastuullaan talous, myynti, markkinointi, viestintä, henkilöstö ja yhteistyökumppanuudet. Jääkiekkokaudella 2014–2015 Säilynoja toimii asiantuntijana Nelonen Pron jääkiekon tv-otteluissa. Hän on myös Helsingin Jokerit ry:n johtokunnan jäsen ja Finnish Flash ry:n hallituksen puheenjohtaja. Säilynoja nimitettiin Suomen Lentopalloliiton toimitusjohtajaksi huhtikuun 1. päivä 2015.http://www.lentopalloliitto.fi/?x814898=22332340 Säilynojalla ei ole aiempaa lajitaustaa lentopallosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Raimo Kilpiö -palkinnon voittajat Luokka:Edmonton Oilersin varaamat pelaajat Luokka:Suomalaiset jääkiekkovaikuttajat Luokka:Jokerit (jääkiekko) Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Basil Hiley

Basil Hiley (s. 1935) englantilainen, Lontoon yliopiston fysiikan professori emeritus. Hiley on tutkinut muun muassa tietoisuutta sekä David Bohmin aktiivisen informaation ja Claude Shannonin informaatioteorian suhdetta. Hiley sai Majorana-palkinnon vuonna 2012. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Basil Hileyn verkkosivu Birkbeck Collegen verkkosivuilla Luokka:Brittiläiset fyysikot Luokka:Tietoisuuden tutkijat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helsingin kaupunginorkesteri

Helsingin kaupunginorkesteri (lyh. HKO; , lyh. HSO) on Helsingissä toimiva sinfoniaorkesteri. Orkesteri on kantaesittänyt suurimman osan Jean Sibeliuksen sinfonisesta tuotannosta säveltäjän itsensä johdolla. Sen levytyksistä suurta menestystä ovat saavuttaneet muun muassa Sibeliuksen ja Rautavaaran musiikkia sisältävät äänitteet. Helsingin kaupunginorkesterissa soittaa nykyään 102 vakinaista muusikkoa, ja sen konserttipaikkana toimii Helsingin Musiikkitalo. Ennen Musiikkitalon valmistumista orkesteri esiintyi useimmiten Finlandia- talossa. ==Historia== Helsingin kaupunginorkesteri on Pohjoismaiden vanhin ammattilaissinfoniaorkesteri. Orkesteria vanhempi sinfoniaorkesteri Suomessa on vain Turun filharmoninen orkesteri, joka perustettiin 1790. Orkesterin perusti vuonna 1882 säveltäjä Robert Kajanus, joka toimi myös orkesterin ylikapellimestarina aina vuoteen 1932 saakka. Orkesteri on tunnettu historiansa alkuaikoina nimillä Helsingin orkesteriyhdistyksen orkesteri ja Helsingin filharmonisen seuran orkesteri. Leif Segerstam nimitettiin emeritus- ylikapellimestariksi vuonna 2009. Päävierailijana syksystä 2003 lähtien toiminut John Storgårds aloitti työnsä ylikapellimestarina syksyllä 2008. Susanna Mälkin ylikapellimestarikauden päättyessä kevätkauteen 2023 taiteellisesta suunnittelusta alkaa vastata kolmikko, johon kuuluvat kolmevuotisen sopimuksen tehneet ylikapellimestari Jukka-Pekka Saraste ja päävierailija Pekka Kuusisto sekä kausittain vaihtuva residenssisäveltäjä, jollaisena aloittaa Yhdysvalloissa asuva britti Anna Clyne. ==Ylikapellimestarit== Orkesterin ylikapellimestereina ovat Kajanuksen jälkeen toimineet: * Georg Schnéevoigt (Kajanuksen kanssa) 1914–1916, 1932–1940 * Armas Järnefelt 1942–1943 * Martti Similä 1945–1951 * Tauno Hannikainen 1951–1963 * Jorma Panula 1965–1972 * Paavo Berglund 1975–1979 * Ulf Söderblom (Berglundin kanssa) 1978–1979 * Okko Kamu 1981–1988 * Sergiu Comissiona 1990–1993 * Leif Segerstam 1995–2007 * John Storgårds 2008–2015 * Susanna Mälkki 2016–2023 * Jukka-Pekka Saraste 2023– ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Marvia, Einari – Vainio, Matti: Helsingin kaupunginorkesteri 1882–1982. WSOY 1993. ==Aiheesta muualla== * Helsingin kaupunginorkesterin verkkosivut. * Helsingin kaupunginorkesteri Facebookissa. * Helsingin kaupunginorkesterin levytykset. Ondine-levy-yhtiö. * Luokka:Suomalaiset sinfoniaorkesterit Luokka:Helsingin musiikki Kaupunginorkesteri
Pasi Huura

Pasi Huura (s. 23. maaliskuuta 1966 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Huura aloitti uransa SM-liigassa Tampereen Ilveksessä, jossa hän pelasi kaudet 1987–1991. Tämän jälkeen hän siirtyi Rauman Lukkoon, jossa pelasi kolme seuraavaa kautta kevääseen 1994 saakka. Yhden jälleen Ilveksessä pelatun kauden jälkeen Huura pelasi kaudella 1995–1996 vielä kaksi ottelua TuTossa ja kaksi KooVeessa, kunnes lopetti uransa. Pittsburgh Penguins varasi Huuran NHL:ään vuoden 1991 varaustilaisuuden 12. kierroksella numerolla 258, mutta hän ei koskaan pelannut NHL:ssä. Suomen maajoukkuetta Huura edusti yksissä arvokisoissa. Hän oli mukana vuoden 1991 Kanada-cupissa, jossa Suomi selvisi välieriin. Vuodesta 2001 Huura on toiminut tamperelaisen moottoripyörä-, mopo- ja polkupyörävarustetukun, Uimonen Trading Oy:n, toimitusjohtajana. ==Lähteet== * * * Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Pittsburgh Penguinsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keskivartalolihavuus

__NOTOC__ Keskivartalolihavuus eli vyötärö- tai omenalihavuus on etenkin rasvakudoksen kerääntymistä vatsaan tai vatsan sisällä olevien elinten ympärille. Näistä varsinkin sisäelinten ympärille kerääntynyt viskeraalirasva on terveysriski. Keskivartalolihavuuden vastakohtana voidaan pitää päärynälihavuutta eli rasvan kertyminen reisiin, lanteille ja pakaroihin. Keskivartalolihavuus on yleisempää miehillä, koska naisilla rasva kertyy useammin lanteille, reisiin ja pakaroihin. Tutkimuksissa on havaittu, että sairauksien riski alkaa kasvaa, kun vyötärön ympärys on naisilla yli 80 cm ja miehillä yli 94 cm. Mitä paksummaksi vyötärö kasvaa, sitä enemmän sairauksien vaara suurenee. Kyse on vyötärölihavuudesta, kun naisen vyötärön ympärys ylittää 90 cm ja miehen 100 cm. Vatsaontelon viskeraali- eli sisäelinrasvaan kertyy runsaasti tulehdussoluja, jotka erittävät sytokiineiksi kutsuttuja aineita. Sytokiinit ylläpitävät haitallista tulehdusreaktiota. Vatsaontelosta saapuva laskimoveri kulkeutuu porttilaskimon kautta maksaan, jossa sen sisältämät sytokiinit ja runsaat rasvahapot aiheuttavat aineenvaihduntahäiriöitä. Tästä seuraa muun muassa maksan rasvoittumista. Sisäelinrasva käskyttää lisäksi aivojen immuunisoluja lisäämään tulehdusreaktiota, millä on kognitiivisia kykyjä heikentävää vaikutusta. Vyötärötyypin lihavuuden on havaittu lisäävän kakkostyypin diabeteksen, korkean verenpaineen, unihäiriöiden, metabolisen oireyhtymän, sydänsairauksien, kuukautishäiriöiden, munasarjojen monirakkulaoireyhtymän, kihdin ja eräiden syöpien kuten kohtusyövän ja vaihdevuosien jälkeisen rintasyövän riskiä. Lisäksi on havaittu, että vyörärölihavuus heikentää hedelmällisyyttä. == Syyt == Statiinien käytön on havaittu aiheuttavan keskivartalolihavuutta samassa suhteessa kun se alentaa potilaiden LDL-tasoa. Joskus keskivartalolihavuuden ajatellaan aiheutuvan oluenjuonnista. Vuonna 2003 julkaistun tutkimuksen mukaan niin sanotun kaljamahan ja oluen juonnin välillä ei kuitenkaan ole yhteyttä. ==Katso myös== * Laihduttaminen * Vyötärö–lantio-suhde ==Lähteet== ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Vyötärölihavuus, Terveyskirjasto Luokka:Ravitsemussairaudet Luokka:Ylipaino
John Wheeler

John Archibald Wheeler (9. heinäkuuta 1911 Jacksonville, Florida – 13. huhtikuuta 2008 Hightstown, New Jersey) oli yhdysvaltalainen teoreettisen fysiikan professori Princetonin yliopistosta.usd.edu: Elämäkerta Wheeler käytti ensimmäisenä termejä musta aukko, informaatiofysiikka, madonreikä, kvanttivaahto ja monimaailma. Musta aukko ei kuitenkaan ole hänen oma keksintönsä, vaan hän nappasi sen yleisöltä avaruusalan kokouksessa 1967.Helsingin Sanomat 16.4.2008 s. C9 Muistokirjoitus. Artikkelin verkkoversio Wheeler oli mukana kehittelemässä atomipommia 1940-luvun alussa Manhattan-hankkeessa ja ohjasi Hugh Everettin väitöskirjan. Häntä pidetään ydinfissioteorian tärkeänä kehittäjänä. Hän oli myös ajattelija, joka pohti elämän perimmäisiä kysymyksiä. Hänen väitöskirjansa Johns Hopkinsin yliopistossa käsitteli heliumkaasuja. == Teokset == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * New York Times (vaatii kirjautumisen) Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Princetonin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Erich Raeder

Erich Johann Albert Raeder (24. huhtikuuta 1876 - 6\. marraskuuta 1960) oli natsi-Saksan laivaston komentaja toisessa maailmansodassa. Hän oli Saksan merivoimien komentaja vuosina 1928–1943 (, joka oli viran nimi vuodesta 1935).Drakenlordh 2005, s. 128 Raeder ylennettiin suuramiraaliksi 1939; samana vuonna hän sai tekniikan kunniatohtorin arvon. Lokakuussa 1939 Raeder esitti suunnitelman, joka tähtäsi brittien meriherruuden poistamiseen Pohjanmereltä. Se edellytti Raederin mukaan, että Norjan satamat saadaan Saksan laivaston käyttöön. Esiteltyään suunnitelman Adolf Hitlerille Raeder sai tehtäväkseen suunnitella laivaston osuuden tulevalla Norjan-sotaretkellä. Seuraava suunnittelutyö oli maihinnousu Britanniaan, joka Raederin mielestä oli Saksan laivastolle mahdoton tehtävä. Raeder erosi virastaan 30. tammikuuta 1943 Hitlerin syytettyä häntä epäonnistumisista, erityisesti joulukuun 1942 liittoutuneiden Murmanskin-saattueen paosta. Hitler yritti lepytellä häntä, mutta suuramiraali ilmoitti, että hänen arvovaltansa oli tuhottu pelkuruussyytteellä. Hitler pyysi nimeämään kaksi seuraajaehdokasta. Raeder valitsi ehdolle kenraaliamiraali Rolf Carlsin, jota pidettiin tuolloin hänen ”kruununprinssinään” eli varmimpana seuraajanaan sekä sukellusvenelaivaston komentajan Karl Dönitzin. Hitler teki päätöksen Dönitzin eduksi, koska tämän miehet ja alukset olivat Hitlerin mielestä saaneet aikaan parempia tuloksia kuin pintalaivasto. Raeder tuomittiin Nürnbergissä elinkautiseen vankeuteen, josta hänet kuitenkin vapautettiin vuonna 1955 hänen heikon terveytensä vuoksi. == Kuvia == ==Lähteet== * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset toisen maailmansodan sotilaat Luokka:Kriegsmarinen amiraalit Luokka:Sotarikoksista vankeuteen tuomitut Luokka:Saksalaiset elinkautisvangit Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Batu

Batu voi tarkoittaa: *Batu, kaupunki Indonesiassa *Batusaaret, saaristo Indonesiassa *Batu, kylä Iranissa *Batu, vuori Etiopiassa *Batu-kaani, mongolihallitsija *Batu-luolat, hindujen pyhä paikka Malesiassa *batu, bantukieli
Royal College of Music

Royal College of Music on vuonna 1882 silloisen Walesin prinssin, tulevan Edvard VII:n, perustama konservatorio, joka kouluttaa ammattimuusikoita bachelor-, masters- ja tohtori-ohjelmissa. Collegella on noin 600 opiskelijaa viidestäkymmenestäneljästä eri maasta. Oppilaitoksen toimitilat sijaitsevat South Kensingtonissa Lontoossa. ==Entisiä opiskelijoita== * Sir Arthur Bliss * Gustav Holst * Ralph Vaughan Williams * Benjamin Britten * Sir Michael Tippett * Sir Andrew Lloyd Webber * Leopold Stokowski * Sir Charles Groves * Sir Colin Davis * Joan Sutherland * Sarah Walker * Thomas Allen * James Galway * John Lill * Barry Douglas * James Horner * Cyril Ornadel ==Aiheesta muualla== * The Royal College of Music. Luokka:Lontoon kulttuuri Luokka:Musiikkialan oppilaitokset