Mämmi

Mämmi on ruisjauhoista, ruismaltaista ja vedestä valmistettu imellytetty ja paistettu suomalainen perinneruoka. Mämmiä nautitaan tavallisesti jäähdytettynä sokerin ja kerman tai maidon kanssa nykyään varsinkin jälkiruokana pääsiäisen aikaan. Alkuperältään mämmi on tiettävästi länsisuomalaista, mistä se levisi ensin Hämeeseen, Etelä-Suomeen ja 1900-luvulla koko maahan. == Historia == Mämmiä pidetään alkuperältään länsisuomalaisena ruokana, ja sen arvellaan saaneen alkunsa, kun leivinuunit tulivat Suomen länsirannikolle 1100-luvulla Ruotsista. Yhden teorian mukaan mämmiä tehtiin Länsi-Suomessa aluksi mäskistä, jota saatiin sivutuotteena sahdin tai oluen valmistuksessa. Joidenkin uudempien teorioiden mukaan mämmi saattoi tulla Suomeen Persiasta tai Uralilta.Ladarsi 2008, s. 42. Mämmin kaltaisia imellytettyjä viljaruokia tunnetaankin Suomen lisäksi monessa muussakin maassa, kuten Indonesiassa ja Malesiassa sekä Iranissa, jossa juhlaruokana syödään vehnästä imellytettyä sämänua. Ensimmäiset kirjalliset tiedot mämmistä pääsiäistraditiona löytyvät Turun akatemian teologian professorin Daniel Jusleniuksen vuonna 1700 kirjoittamasta väitöskirjasta Aboa Vetus et Nova (Vanhaa ja uutta Turkua). Juslenius kertoo varsinaissuomalaisten valmistamasta puurosta, joka on mustaa ja makeaa.Jani Kaaro 2017, s. 234–235. Jusleniuksen mukaan mämmiä syötiin happamattoman taikinan muistoksi, ja hän yhdisti näin ajan hengen mukaisesti suomalaisten heimon muinaisiin heprealaisiin.Ladarsi 2008, s. 6–7. Entisaikoina mämmi oli tyypillinen kesäruoka, jota otettiin mukaan esim heinätöihin hyvän säilyvyytensä vuoksi. Professori Henrik Gabriel Porthanin mukaan mämmin kanta-aluetta olivat Häme ja osittain Etelä-Suomi. Mämmiä ei vielä 1800-luvun lopullakaan tunnettu Pohjanmaalla, Savossa ja Karjalassa. Seuraavalla vuosisadalla makea, maltaista ja jauhoista imellytetty pääsiäismämmi levisi koko maahan keittokirjojen ja muiden julkaisujen sekä mämmitietoutta mukanaan vieneiden ihmisten, kuten kokkien, emäntäkoulujen ja maatalousjärjestöjen, mukana. Etelä-Karjalaan ja Lappiin mämmi saapui vasta 1930-luvun jälkeen. Mämmille ei ole haettu EU:n nimisuojaa. ==Koostumus== Mämmi valmistetaan pääosin vedestä, rukiin maltaasta ja ruisjauhosta. Tyypillisesti mukana on myös hieman suolaa ja pomeranssin tai hillottua appelsiinin kuorta. Joissakin resepteissä on lisäksi siirappia. Perunamämmin perusraaka-aine on peruna, johon ruisjauhot ja ruismaltaat sekoitetaan. Imellytettyä puolukka-ruispuuroa kutsutaan joissain keittokirjoissa puolukkamämmiksi. ==Valmistus== Lämmitettyyn mutta ei kiehuvaan veteen lisätään ruisjauhoja ja ruismaltaita. Näin saatuun puuroon lisätään kerros jauhoja ja maltaita, ja seoksen annetaan imeltyä lämpimässä. Seos vatkataan, siihen lisätään vettä, jauhoja ja maltaita, ja sen annetaan taas imeltyä. Tätä jatketaan, kunnes kaikki ainekset on lisätty. Mämmi keitetään sekoittaen, ja samalla se maustetaan esimerkiksi suolalla ja pomeranssinkuorilla. Lopuksi mämmi vatkataan kylmäksi, kaadetaan vuokiin kuten tuokkosiin, ripotellaan sokeria ja kylmää vettä päälle, ja paistetaan miedossa lämmössä muutaman tunnin ajan.Ladarsi 2008, s. 46–49. Pitkä kypsennys saa aikaan maillard-reaktion, joka antaa mämmille sen maun ja värin. ==Tarjoilu== Mämmiä myydään niin kylmätuotteina kuin pakasteinakin. Mämmi tarjoillaan perinteisesti jäähdytettynä kerman tai maidon kera. Sokeri on perinteisesti lisätty vasta ruokailuvaiheessa. Aina makeutusaineita ei kuitenkaan ole ollut saatavilla Suomessa ainakaan kovin runsaasti. Nykyaikainen teollisesti valmistettu mämmi on valmiiksi makeutettua.Ladarsi 2008, s. 54. Tuohesta valmistettua mämmin paisto-, säilytys- ja tarjoiluastiaa kutsutaan tuokkoseksi tai ropeeksi (rove). ==Kulutus== Teolliset mämmit ovat yleensä sesonkituotteita, joiden tavanomainen myyntiaika on tammikuun alusta pääsiäiseen saakka. Mämmiä myydään runsaat kaksi miljoonaa kiloa vuodessa, josta noin viidennes muulloin kuin pääsiäisenä. Kymppi-Maukkaat sanoi vuonna 2019 olevansa ainoa valmistaja, joka valmistaa mämmejä ympäri vuoden. S-ryhmän vuonna 2018 julkaiseman selvityksen mukaan eniten mämmiä asukasta kohti kuluttavia kuntia ovat Kitee, Kemijärvi ja Loimaa. Seuraavina listalla ovat Viitasaari, Virrat, Ikaalinen, Nivala, Parikkala, Juva ja Ilomantsi. Maastohiihtäjä ja kansanedustaja Juha Mieto esiintyy usein julkisuudessa mämmin ystävänä ja suurkuluttajana. == Paikannimissä == Mämmi esiintyy paikannimenä tilapäisissä majapaikoissa, joista osa oli myös erämiesten sijoina, kuten Hämeen Härkätien varrella Tammelan Pyhäjärven Mämmi, Mämmikallio ja Mämmikari.Masonen, Jaakko, Ojanen, Eero & Heikkinen, Markku: Härkätie – Hämeen Härkätien matkailuopas. Härkätie-toimikunta. Karisto, Hämeenlinna 1992. ISBN 952-90-3890-9Masonen Jaakko: Hämeen Härkätie. Teoksessa: Maata, jäätä, kulkijoita – tiet, liikenne ja yhteiskunta ennen vuotta 1860, toim. Tapani Mauranen. Tielaitos. Edita, Helsinki 1999. ISBN 951-37-1782-8 Mämmilä on sarjakuvapiirtäjä Tarmo Koiviston keksimä nimi sarjakuvalleen, jota julkaistiin 1970-luvulta vuoteen 2008. == Katso myös == * Sämänu, persialainen makea perinneruoka * Ashure, turkkilainen viljajälkiruoka == Lähteet == * Jani Kaaro: Ruoka-Kalevala. Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2017 * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Mämmi. Fineli – elintarvikkeiden koostumustietopankki. * Laskiais- ja pääsiäisruokia. Suomalaisen kirjallisuuden seura. * Päivärinta, Arja: Ahmed Ladarsi vie mämmin ilosanomaa. Kaleva 20.2.2009. * Omintakeinen kansallisruokamme mämmi, Suomen Kuvalehti, 27.03.1934, nro 13-14, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Pääsiäisruoat Luokka:Jälkiruoat Luokka:Suomalainen keittiö Luokka:Suomalaiset pääsiäisperinteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:68 Kotitalous