EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Emån

Emån on Ruotsissa Kalmarin läänissä virtaava 229 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Emånin vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 4 472 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaaseen Kalmarinsalmessa lähellä Påskallavikiä Oskarshamnin kunnassa. == Vesivoimaa == Emånin pääuomassa on 18 vesivoimalaitosta: Karlshammar, Jungnerholmarna, Finsjö Nedre, Finsjö Övre, Högsby, Blankaström, Järnforsen, Kvillsfors, Turefors, Ädelfors, Bruksgården, Aspö, Holsby Kvarn, Sjunnen, Flugeby, Nyafors (Hargdammen), Rosenfors Bruk ja Högebro. Voimaloiden yhteisteho on 16,5 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 74,2 gigawattituntia. == Lähteet == * Luokka:Ruotsin joet Luokka:Oskarshamnin kunta Luokka:Högsbyn kunta Luokka:Hultsfredin kunta Luokka:Vetlandan kunta Luokka:Sävsjön kunta Luokka:Nässjön kunta
Alsterån

Alsterån on Ruotsissa Kalmarin läänissä virtaava 125 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Alsterånin vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 1 525 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaaseen Kalmarinsalmessa Ålemin lähellä Mönsteråsin kunnassa. == Vesivoimaa == Joessa on yksi vesivoimalaitos Hornsö, joka tuottaa sähköä 2,5 megawattin teholla noin 8,3 gigawattituntia vuodessa. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === * Luokka:Ruotsin joet Luokka:Mönsteråsin kunta Luokka:Nybron kunta Luokka:Uppvidingen kunta
Michael Hisinger

Michael (Mikael) Hisinger, vuoteen 1770 Hising (23. marraskuuta 1758 Fagervik – 27. tammikuuta 1829 Tukholma) oli suomalainen sotilas, vapaaherra, ruukinpatruuna ja valtiopäivämies. Hisingerin vanhemmat olivat vuorineuvos Johan Hisinger ja Magdalena Katarina Wittfooth ja puoliso vuodesta 1793 Anna Sofia Wijnbladh (k. 1842). Hisinger tuli ylioppilaaksi 1769/1770 ja astui vapaaehtoisena sotapalvelukseen 1777. Konduktööri linnoituskunnassa hänestä tuli 1778, luutnantti 1786 ja sitten ratsumestari. Sotapalveluksesta Hisinger ilmeisesti erosi 1790-luvulla. Vapaaherraksi hän tuli 1819. Hisinger oli ruukinpatruuna, joka omisti rautaruukit Inkoon Fagervikissä, Billnäsissä ja Tenholassa. Hisinger oli aatelissäädyssä edustaja Porvoon valtiopäivillä 1809.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Mikael Hisinger. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 25.12.2020 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset sotilaat Luokka: Suomalaiset ruukinpatruunat Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka: Porvoon valtiopäivät Luokka: Vuonna 1758 syntyneet Luokka: Vuonna 1829 kuolleet
SU-152

SU-152 oli neuvostoliittolainen toisen maailmansodan aikainen rynnäkkötykki. Nimensä se sai 152 millimetrin tykistään. Ainoana neuvostoliittolaisena vaununa tykin 152 millimetrin räjähtävä kranaatti pystyi tuhoamaan Tiger- panssarivaunun tai Elefantin. Tästä syystä se sai lempinimen pedontappaja (Zveroboi). Tarve raskaalla vaunulle bunkkereiden tuhoamiseen tuli esille Stalingradin vastahyökkäyksen, Operaatio Uranuksen aikana. Raskaan 152 millimetrin haupitsilla varustetun KV-2-vaunun valmistus oli päättynyt syksyllä 1941, kun Kirovin tehdas evakuoitiin Leningradista Tšeljabinskiin ja KV-2-vaunut olivat pääasiassa poistuneet vahvuudesta vuoden 1942 aikana. SU-152 perustuu uudempaan KV-1S-vaunun alustaan, johon on asennettu 152 millimetrin ML-20-kanuunahaupitsi. Vaunun etupanssari on sama kuin raskaan KV- vaunun 75-millimetrinen. Vuonna 1943 tämä ei ollut enää vahva panssarointi, vaan Pak 40 tai uusin Panzer IV ja StuG III/IV pystyivät läpäisemään sen lyhyiden matkojen päästä, Pantherista tai Tigerista puhumattakaan. Myöhemmin rakennetut vaunut perustuvat IS-sarjan panssarivaunun alustaan, jolloin malliksi tuli ISU-152. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Neuvostoliiton toisen maailmansodan panssarivaunut Luokka:Neuvostoliittolaiset rynnäkkötykit
Ronnebyån

Ronnebyån on Ruotsissa Blekingen läänissä virtaava 117 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Ronnebyånin vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 1 113 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaaseen Ronnebyn keskustaajamassa. == Vesivoima == Ronnebyånin pääuomassa on 13 vesivoimalaitosta: Ronneby, Djupafors, Kallinge, Brantafors, Verperyd, Karlsnäs, Långgölsmåla, Klåvben, Horkoneryd, Krokfjorden, Dång, Bro ja Skogsryd. Voimaloiden yhteisteho on 13,9 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 51,2 gigawattituntia. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === * Luokka:Ruotsin joet Luokka:Ronnebyn kunta Luokka:Tingsrydin kunta Luokka:Lessebon kunta
József Balázs

József Balázs (1944 Vitka, Unkari – 1997Balázs, József , Kirjasampo, viitattu 25.12.2020) oli unkarilainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Balázsin balladimaiset teokset kuvaavat köyhiä kansanihmisiä. Hänen tunnetuin romaaninsa on Unkarilaisia (Magyarok, 1975), joka kertoo kyläläisten matkasta Saksaan toisen maailmansodan aikana rikastumisen toivossa. Parhaimmillaan Balázs on kuitenkin novelleissaan.Hautausmaa, Kirjasampo, viitattu 27.1.2022 Pienoisromaani Hautausmaa (Koportos, 1976) kertoo romanimiehen yrityksestä järjestää vaimolleen kunnon hautajaiset.Hautausmaa, Kirjasampo.fi, viitattu 25.10.2020 ==Suomennettu teos== * Unkarilaisia: kaksi pienoisromaania (Magyarok, Koportos 1976); suom. Taisto Nieminen, Helsinki: Tammi 1979 Sarja: Unkarin kirjallisuutta ISBN 951-30-4784-9 (Sisältää pienoisromaanit Unkarilaisia ja HautausmaaUnkarilaisia, Kirjasampo.fi, viitattu 25.10.2020.) ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Leena Kirstinä, Judit Lörincz, Manillaköysi ja Unkarilaisia lukijan kädessä: romaanien vastaanotto Suomessa ja Unkarissa, Tampere: Tampereen yliopisto 1991 ISBN 951-44-2888-9 * Urpo Kovala, "József Balázsin Unkarilaisia ja avoimuuden puoliavoin kysymys", teoksessa Rappauksia, Atena 2004 ISBN 951-796-350-5 Professori Leena Kirstinän 60-vuotisjuhlakirja. Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Unkarilaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Anja Portin

Anja Portin (s. 1971) on suomalainen kirjailija. Hän sai lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkinnon vuonna 2020 teoksellaan Radio Popov, jonka on kuvittanut Miila Westin, ja Lasten Lukuvarkaus-palkinnon vuonna 2024 teoksellaan Sumupuiden kirja. Portin on opiskellut kirjallisuus- ja oikeustiedettä Helsingin ja Turun yliopistossa. Hän on koulutukseltaan filosofian ja oikeustieteen maisteri. Hän on työskennellyt tutkijana Turun yliopistossa ja Åbo Akademin ihmisoikeusinstituutissa, toimittajana Helsingin Sanomissa ja kustannustoimittajana WSOY:ssä. Portin asuu Helsingissä. ==Tuotantoa== ;Romaani * ;Lastenkirjat * * * * * ;Muut * * * * * Heta Kaisto, Johanna Frigård, Johanna Jakomaa, Leena Koivisto, Katri Lassila, Matti Luotola, Anja Portin: Omalla maallaan - Kyläkuvaaja Hanna Heinilä. Kustannusosakeyhtiö Parvs, 2021. == Palkinnot == * Lasten Lukuvarkaus-palkinto 2024 teoksella Sumupuiden kirja * Runeberg Junior -ehdokkuus, 2022 teoksella Matias ja kaikki se mikä oli jossain kaukana * Lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia 2020 * Premio Kirico -palkinto (Espanja), 2023 * Lasten Lukuvarkaus-palkintoehdokas, 2021 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Finlandia-palkinnon saajat Luokka:Lasten- ja nuortenkirjailijat
Von Wicken

von Wicken on liivinmaalainen aatelissuku, jonka sanotaan olevan alun perin kotoisin Sleesian Breslausta. Suvun kantaisä oli 'obergerichtsvogt' Riiasta. Puolan kuningas Stefan Batory aateloi hänet ja kaksi hänen veljeään vuonna 1580. Vuonna 1652 everstiluutnantti Henrik von Vicken sai Norrköpingin päätöksen ehdoilla läänityksenä useita tiloja Flånkarbölen, Rännäsen, Kirkkopyölin, Virojoen, Vaalimaan, Kotolan, Saivikkalan, Hurttalan ja Muurolan kylistä Virolahdella. Hän hankki itselleen säterikartanon Rännäsen kylään. Läänitykset saadessaan hän oli Hämeen läänin jalkaväkirykmentin everstiluutnantti. Henrik von Vicken myös asui Virolahdella.Kaukiainen, Yrjö: Virolahden historia I 1850-luvulle. Virolahden kunta 1970, s. 230, 232, 235 Myöhemmän uransa komendanttina ja maaherrana hän kuitenkin teki Ruotsissa. Hän kuoli Boråsissa 1690 ja hänet on haudattu Fänneslundan kirkkoon. Hän sai naturalisoinnin ruotsalaiseksi aatelismieheksi vuonna 1675 ja suku otettiin Ruotsin ritarihuoneeseen numerolla 830. Henrik von Vickenistä polveutuva suku Ruotsissa sammui 1721. Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor == Lähteet == Luokka:Ruotsin aateli Luokka:Virolahden historia
Natalio Berman

Natalio Berman Berman (10. lokakuuta 1908 – 13. huhtikuuta 1957) oli chileläinen poliitikko. Venäjän keisarikunnassa syntynyt Berman muutti lapsena Chileen, jossa hän vaikutti sionistisissa järjestöissä ja poliittisella urallaan sosialistipuolueissa. ==Elämäkerta== Berman syntyi Odessassa tuolloisessa Venäjän keisarikunnassa 10. lokakuuta 1908. Hän muutti juutalaisen perheensä mukana Chileen 8-vuotiaana vuonna 1915. Chilessä Bermanit asettuivat Valparaísoon. Natalio Bermanista tuli 15-vuotiaana Valparaíson juutalaisten lähettiläs Chilen sionistiseen kongressiin. Myöhemmin hän opiskeli lääketiedettä Santiagon yliopistossa. Opiskeluaikoinaan Berman perusti lehden Nosotros, joka levisi sittemmin koko juutalaisyhteisöön Chilessä. Hän oli mukana myös liittämässä useita eri juutalaisia nuorisojärjestöjä yhdeksi järjestöksi nimeltä Asociación de Jóvenes Israelitas. Vuonna 1930 Berman valittiin sionistisen järjestön Federación Sionista de Chilen johtoon. Opintojensa jälkeen Berman muutti Concepcióniin ja aloitti poliittisen uransa Nueva Acción Pública -puolueessa, josta myöhemmin muodostui Chilen sosialistinen puolue. Berman oli erityisen kiinnostunut ajamaan Chilen köyhien asiaa. Vuonna 1946 hän kampanjoi korkeampia veroja vastaan. Chilen hallitus vastasi riistämällä Bermanin kansalaisuuden ja karkottamalla hänet syrjäiselle saarelle. Tapaus herätti kohun, jonka johdosta maan parlamentti lopulta palautti Bermanin kansalaisuuden. Vuonna 1937 Bermanista tuli kansanedustaja Chilen parlamentissa Concepciónista valittuna. Hän toimi kansanedustajana aina vuoteen 1949 saakka. toisen maailmansodan aikana hän pyrki vastustamaan natseja ja hankkimaan maahantulolupia juutalaisille pakolaisille. Vuonna 1941 Berman erosi Chilen sosialistisesta puolueesta ja perusti uuden sosialistisen työväenpuolueen (Partido Socialista de Trabajadore). Uusi puolue yhdistyi myöhemmin kommunistiseen puolueeseen. Kommunistisesta puolueesta Berman lähti lopulta Neuvostoliiton Josif Stalinin antisemitistisen politiikan takia. Berman kuoli Santiagossa 13. huhtikuuta 1957. ==Lähteet== Luokka:Sosialistit Luokka:Sionistit Luokka:Chileläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Skräbeån

Skräbeån, tai myös Årupsån , on Ruotsissa Skånen läänissä virtaava 5 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Skräbeånin vesistössä sen pääuoman viimeisen osuuden ennen merta. == Joen kulku == Joki alkaa Bromöllan taajamasta Ivösjönin kaakkoisrannasta ja virtaa aluksi suorassa kanavassa. Alittaessaan rautatien, sen uoma muuttuu luontaiseksi. Joki virtaa etelään, missä se laskee Hanöbuktenin Möllefjordeniin. Joen alkuosuus virtaa järven rannalla sijaitsevan Ifö Sanitär AB tehtaiden vierestä ja alajuoksulla se kiertää Nymöllan paperitehtaan tehdasalueen. == Valuma-alue == Joen valuma- alueen pinta-ala on 1 006 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaaseen Bromöllan kunnassa. == Huomioita == == Lähteet == * Luokka:Ruotsin joet Luokka:Bromöllan kunta
Helge å

Helge å on Ruotsissa Skånen läänissä virtaava 200 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Helge ån vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 4 749 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaaseen Yngsjössä Kristianstadin kunnassa. == Vesivoimaa == Helge ån pääuomassa on 15 vesivoimalaitosta: Torsebro, Knislinge, Emsfors, Nöbbelöv, Broby, Njura, Östanå, Genastorp, Hästberga, Kimmelsbygd, Delary, Fredriksfors, Gustavsfors, Diö ja Gemla. Voimaloiden yhteisteho on 32,9 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 128,0 gigawattituntia. == Lähteet == * Luokka:Ruotsin joet Luokka:Kristianstadin kunta Luokka:Bromöllan kunta Luokka:Östra Göingen kunta Luokka:Osbyn kunta Luokka:Älmhultin kunta Luokka:Ljungbyn kunta Luokka:Värnamon kunta Luokka:Alvestan kunta
Introducing Nat Adderley

Introducing Nat Adderley on kornetisti Nat Adderleyn albumi. == Kappaleet == Kaikki kappaleet Nat Adderley ja Julian Adderley ellei toisin mainita # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Nat Adderley – kornetti * Cannonball Adderley – alttosaksofoni * Horace Silver – piano * Paul Chambers – kontrabasso * Roy Haynes – rummut == Arviot == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/mw0000114550 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Introducing Nat Adderley discogs.com-sivustolla Luokka:Vuoden 1955 albumit
Kävlingeån

Kävlingeån on Ruotsissa Skånen läänissä virtaava 50 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Kävlingeånin vesistössä sen 90 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 1 204 neliökilometriä ja se laskee Itämeren Juutinraumaan Bjärredissä Kävlingen ja Lommanin kunnissa Malmön pohjoispuolella. == Vesivoima == Vesistössä on yksi Lilla Harrien vesivoimalaitos, joka tuottaa sähköä 0,1 megawattin teholla noin 0,8 gigawattituntia vuodessa. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === * Luokka:Ruotsin joet Luokka:Eslövin kunta Luokka:Kävlingen kunta Luokka:Lundin kunta Luokka:Lomman kunta
Gabriel’s Message

Gabriel’s Message on baskin kielestä englanniksi käännetty joululaulu, joka kertoo arkkienkeli Gabrielin ilmestymisestä Neitsyt Marialle ilmoittamaan Kristuksen tulevasta syntymästä (Luuk. 1:26–38). Laulun alkukielinen nimi on ”Birjina gaztetto bat zegoen”. Käännöstekstin teki pastori Sabine Baring- Gould, joka oli lapsena viettänyt yhden talven Baskimaassa. Sävelmä on alun perin peräisin keskiajalta. ”Gabriel’s Messagen” ovat levyttäneet muun muassa Sting, Marillion sekä Moya Brennan. Berliiniläinen Aquabella-yhtye on levyttänyt baskinkielisen version vuonna 2004. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Gabriel’s Message ChoralWiki *”Gabriel’s Message” korealaisen naiskuoron esittämänä Vimeo.com Luokka:Brittiläiset joululaulut Luokka:Baskimaa Luokka:Teokset Mariasta
Hrotsvitha

Hrotsvitha, Hroswitha eli Roswitha Gandersheim‎ilainen (noin 932 – noin 1002) oli oppinut benediktiiniläisnunna ja runoilija luostarissa Braunschweigissa. Hän kirjoitti latinaksi kristillisiä näytelmiä, joihin hän otti esimerkkiä Terentiukselta, sekä legendoja, Braunschweigin luostarin historian sekä ylistyksen Otto I:n sankariteoista.Roswitha. Tietosanakirja osa 8. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 Saksalainen humanisti Konrad Celtes löysi Hrosvithan näytelmien käsikirjoitukset uudelleen noin vuonna 1500. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Kristityt nunnat Luokka:930-luvulla syntyneet Luokka:1000-vuosikymmenellä kuolleet
Roswitha

Roswitha, myös Hroswitha, voi viitata seuraaviin henkilöihin: * Hroswitha (noin 932 – noin 1002), nunna, kirjailija * Roswitha Möhring, o.s. Utriainen (s. 1942), suomalainen malli * Roswitha Stadlober, o.s. Steiner, (s. 1963), itävaltalainen alppihiihtäjä
Louis Bernheim

Louis Bernheim (1. syyskuuta 1861 – 13. helmikuuta 1931) oli belgialainen upseeri. Kenraaliluutnantiksi ylennyt Bernheim komensi belgialaisia joukkoja ensimmäisen maailmansodan aikana. ==Elämäkerta== Louis Bernheim syntyi Saint- Josse-ten-Noodessa Brysselissä 1. syyskuuta 1861. Hänen vanhempansa olivat juutalaisia siirtolaisia Ranskan Nancysta. Bernheim liittyi Ecole Militairen sotilasopistoon vuonna 1878 ja hänestä tuli vänrikki krenatöörirykmentissä vuonna 1880. Sittemmin Bernheim jatkoi opintojaan upseerina. Häntä pidettiin kyvykkäänä ja älykkäänä, joskin yksityiselämässään hän joutui armeijan päällystön paheksumiin tekemisiin naisten kanssa. Vuonna 1907 Bernheimista oli tullut everstiluutnantti ja vuonna 1913 hän komensi 7. jalkaväkirykmenttiä. Ensimmäinen maailmansota syttyi vuonna 1914. Bernheim asetettiin 3. rykmentin komentoon ja hänen joukkonsa taistelivat saksalaisia vastaan ensin yrittäen hidastaa näiden etenemistä Muizenin–Weerdein linjalla. Prikaati osallistui myös Antwerpenin piirityksen puolustustaisteluihin. Lopulta Bernheim vetäytyi joukkoineen Yserjoen linjalle. Tammikuussa 1915 Bernheimista tuli belgialaisen 1. divisioonan komentaja. Bernheim komensi divisioonaa koko loppusodan ajan. Hän haavoittui vakavasti taisteluissa 7. syyskuuta 1915. 20. maaliskuuta 1916 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi. Vuonna 1917 oli syntynyt flaamilainen Frontbeweging-liike, jonka toiminta oli erityisen vilkasta 1. divisioonassa. Bernheim pyrki tukahduttamaan liikettä vaarallisena joukkojensa yhtenäisyydelle ja sai samalla osakseen flaamien vihan. Vuonna 1918 Bernheim oli 1., 7., ja 10. divisioonan käsittäneen armeijakunnan komennossa. Syyskuussa joukot osallistuivat ympärysvaltojen suureen hyökkäykseen saksalaisten asemia vastaan. hyökkäys päättyi lopulta koko maailmansodan päättäneeseen tulitaukoon, jonka alkaessa Bernheimin joukot olivat juuri valmistelemassa Scheldejoen ylistystä. Bernheim jatkoi uraansa asevoimissa vielä sodan jälkeen jääden lopulta eläkkeelle 1. lokakuuta 1926. Eläkkeelle jäätyään hän julkaisi vielä puolustusasioita käsittelevän teoksen La question militaire vuonna 1928. Bernheim kuoli yllättäen 13. helmikuuta 1931 hänen ollessaan vierailulla Pariisissa. Ajalleen epätyypillisesti Bernheim tuhkattiin toiveidensa mukaisesti. Bernheim sai valtiolliset hautajaiset, vaikka belgiassa tietyt piirit yrittivät käyttää tuhkausta syynä protestoida Bernheimin kunnianosoituksia vastaan. Hautajaisiin osallistuivat tästä huolimatta kuningas Alber I ja prinssi Kaarle. Hänen muistokseen pystytettiin patsas Brysselissä. Edmond de Valeriolan veistämä pronssipatsas valmistui 1936 ja se sijaitsee Marie-Louisen aukiolla. ==Lähteet== Luokka:Belgialaiset kenraalit Luokka:Belgialaiset ensimmäisen maailmansodan sotilaat Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Rönne å

Rönne å on Ruotsissa Skånen läänissä virtaava 83 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Rönne ån vesistössä sen 120 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma- alueen pinta-ala on 1 897 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin Ängelholmin keskustaajamassa. == Joen kulku == Joki on mutkitteleva ja se säilyttää koko matkan luoteisen suuntansa. Sen lounaissivulla sijaitsee pitkä Söderåsen ja pohjoispuolella metsäisiä kukkuloita. == Vesivoimaa == Rönne Ån pääuomassa on kolme vesivoimalaitosta: Stackarp, Klippan ja Forsmöllan. Voimaloiden yhteisteho on 2,3 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 11,6 gigawattituntia. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === * Luokka:Ruotsin joet Luokka:Höörin kunta Luokka:Eslövin kunta Luokka:Klippanin kunta Luokka:Ängelholmin kunta
Mustajuovatilapia

Mustajuovatilapia (Sarotherodon lohbergeri) on tilapioihin kuuluva äärimmäisen uhanalainen kirjoahvenlaji. Mustajuovatilapian maksimipituus on 16,2 senttimetriä. Kalan kyljessä on vaakasuuntainen musta juova. Mustajuovatilapiaa tavattu vain Kamerunista Barombi-Mbojärvestä. Sen elinympäristöön vaikuttavat metsien hakkuut, palmuöljyviljelmät ja kaskiviljely. Kraatterijärven pohjasta nousee ajoittain suuria määriä hiilidioksidia, mikä on aiheuttanut syvänveden kalojen joukkokuolemia. Järven pohjassa on runsasravinteinen, vähähappinen kerros, ja muutokset alueella voivat johtaa vesien sekoittumiseen mikä huonontaa myös pintaveden laatua. == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet Luokka:Uhanalaiset kalat
Ätran

Ätran on Ruotsissa Hallandin läänissä virtaava 243 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Ätranin vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 3 342 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin Falkenbergin keskustaajamassa. == Vesivoimaa == Ätranin pääuomassa on 13 vesivoimalaitosta: Herting, Ätrafors, Yngeredsfors, Bällforsen, Skogsforsen, Skåpanäs, Axelfors, Ljungafors, Timmele Kvarn, Plate Såg, Flata kvarn, Basta Kvarn ja Träbena kvarn. Voimaloiden yhteisteho on 67,2 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 233,4 gigawattituntia. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === * Luokka:Ruotsin joet Luokka:Ulricehamnin kunta Luokka:Falköpingin kunta Luokka:Tranemon kunta Luokka:Svenljungan kunta Luokka:Falkenbergin kunta
Kuonotilapia

Kuonotilapia (Sarotherodon steinbachi) on tilapioihin kuuluva äärimmäisen uhanalainen kirjoahvenlaji. Kuonotilapian maksimipituus on 11,3 senttimetriä. Kuonotilapiaa on tavattu vain Kamerunista Barombi-Mbojärvestä. Sen elinympäristöön vaikuttavat metsien hakkuut, palmuöljyviljelmät ja kaskiviljely. Kraatterijärven pohjasta nousee ajoittain suuria määriä hiilidioksidia, mikä on aiheuttanut syvänveden kalojen joukkokuolemia. Järven pohjassa on runsasravinteinen, vähähappinen kerros, ja muutokset alueella voivat johtaa vesien sekoittumiseen mikä huonontaa myös pintaveden laatua. == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet Luokka:Uhanalaiset kalat
Saint-Quay-Portrieux

Saint-Quay-Portrieux (bretoniksi Sant-Ke-Porzh-Olued) on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla. Saint-Quay-Portrieux on vanha satamakaupunki, mistä on lähdetty kalastusmatkoille Newfoundlandin vesille jo 1700-luvulla. Kalastajat lähtivät Portrieux’n satamasta, joka tunnetaan myös vanhana satamana (Vieux Port). Se on kuiva satama, joka laskuveden aikaan on poissa käytöstä. Lähellä oleva satama Port d’Armor on Pohjois-Bretagnen suurin syvänmeren satama, jonne pääsee ympäri vuorokauden laskuvedestä huolimatta. Kalastus on edelleen tärkeä elinkeino kunnalle. Yleisimmät saaliit ovat simpukoita, makrillia ja meriahventa. Erityisen kiireinen aika kalastajilla on marraskuun ja huhtikuun välisenä aikana, jolloin on kampasimpukka Coquille Saint-Jacquesin kalastuskauden aika. Tämä nilviäinen on sekä kalamarkkinoiden että paikallisten ravintoloiden ehdoton tähti. Sen kunniaksi vietetään huhtikuussa festivaalia. Saint-Quay-Portrieux on myös merenrantakohde rantoineen, missä matkailu alkoi jo 1800-luvulla. Useat hiekkarannat, kuten Plage du Casino, Plage du Châtelet ja Plage de la Comtesse, ovat erityisiä siitä syystä, että rantojen hiekka vaihtaa väriä vuoroveden ja auringonpaisteen mukaan. Tämä johtuu mustien ilmeniittikiteiden esiintymisestä hiekassa. Saint-Quay-Portrieux’n edustalla on saari Île de la Comtesse, jonne pääsee laskuveden aikaan. Saaressa on puutarhoja ja kartanon raunioita. Kunnan edustalla on myös saaristo Îles Saint-Quay. Se on suosittu paikka kajakki- tai veneretkille. Tulvaluoteen aikana saarille on suosittua mennä keräämään äyriäisiä. Saaristossa olevalla Île Harbour -saarella on myös majakka. Tiedosto:Saint-Quay-Portrieux_-_Port_de_plaisance.jpg|Huvivenesatama Tiedosto:Saint-Quay-Portrieux_-_Port_de_pêche.jpg|Kalasatama Tiedosto:Saint- Quay-Portrieux_-_Plage_du_casino.jpg|Plage du Casino Tiedosto:Saint-Quay- Portrieux_ile_de_la_Comtesse,_island,_France.JPG|Île de la Comtesse Tiedosto:Saint-Quay-Portrieux_-_Phare-de-l'ile-Harbour,_6844.jpg|Île Harbourin majakka ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côtes-d’Armorin kunnat
Isokampasimpukka

Isokampasimpukka (Pecten maximus) on suurikokoinen kampasimpukkalaji. == Levinneisyys == Isokampasimpukka on kooltaan 10 – 15 senttimetriä. Sitä esiintyy itäisellä Atlantilla sekä Välimerellä. Suurimmat esiintymät ovat Euroopan rannikolla Atlantilla. == Kalastus ja käyttö == Isokampasimpukka on suosittu ruokasimpukka. Ranskassa isokampasimpukka tunnetaan nimellä Coquille Saint-Jacques. Kannan turvaamiseksi niiden kalastus on sallittua Ranskassa vain lokakuusta huhtikuuhun kahdesti viikossa, ja tällöinkin vain 45 minuuttia kerrallaan. Simpukoiden on oltava vähintään 10,2 cm kokoisia. == Lähteet == Luokka:Kampasimpukat
Viskan

Viskan on Ruotsissa Hallandin läänissä virtaava 142 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Viskanin vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 2 202 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeessä Kattegatiin Veddigessä Varbergin kunnassa. == Vesivoima == Viskanin pääuomassa on 13 vesivoimalaitosta: Kullagård, Kungsfors, Kinnaström, Stämmemad, Rydal, Viskafors, Rydboholm, Kröklingsfors, Gingri, Vasse, Hulta, Haby ja Strömmen. Voimaloiden yhteisteho on 19,0 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 54,5 gigawattituntia. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === * Luokka:Ruotsin joet Luokka:Ulricehamnin kunta Luokka:Boråsin kunta Luokka:Markin kunta Luokka:Varbergin kunta
Örekilsälven

Örekilsälven tai myös Kvistrumså on Ruotsissa Länsi-Götanmaan läänissä virtaava 90 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Örekilsälvenin vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 1 340 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren Skagerrakiin Gullmarniin Munkedalin keskustaajamassa. == Vesivoimaa == Joessa on yksi Torpin vesivoimalaitos, joka tuottaa sähköä 0,8 megawattin teholla noin 2,5 gigawattituntia vuodessa. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === * Luokka:Ruotsin joet
Tony Swartz

Tony Swartz (24. syyskuuta 1943 Iowa – 27. syyskuuta 2016 Missouri) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli useissa televisiotuotannoissa 1970-luvun puolivälistä 1990-luvun alkuun. Swartzin rooleista tunnetuin on kersantti Jolly televisiosarjassa Taisteluplaneetta Galactica. Swartz vieraili muun muassa televisiosarjoissa Kojak (1975) ja Tyttökullat (1986). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Battlestarwiki: Tony Swartz Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Tōdō-kilta

Tōdō-kilta eli Tōdōza oli 1300-luvulla perustettu japanilainen sokeiden miesten kilta. Killalla oli huomattava vaikutus Edo-kaudella, jolloin se sai monopoliaseman usein musiikinlajien ja muiden taitojen harjoituksessa ja opetuksessa. Kilta hajotettiin Meiji-uudistuksen yhteydessä 1800-luvulla. Tōdō-kilta järjestäytyi 1300-luvulla ja se nousi huomattavan asemaan Japanin Edo-kaudella. Tōdō oli sokeiden miesten järjestö, joka Edo-kaudella sai virallisen monopoliaseman useiden eri musiikinlajeihin, sekä siihen suoraan liittymättömiin taitoihin, kuten hierontaan ja akupunktioon. Virallisen monopoliasemansa turvin järjestön vaikutusvalta kasvoi ja se teki esimerkiksi perinteisempien biwa-munkkien (Biwa hōshi) toiminnanharjoituksesta melkein mahdotonta. Tōdō-killalla oli oma iemoto-järjestelmää noudattava hierarkiansa, jossa sen jäsenet jaettiin neljän arvonimen mukaan Kengyō, Bettō, Kōtō ja Zatō. Jokainen arvonimi itsessään jaettiin puolestaan 16:ta eri tasoon. Korkeimmalle tasolle päässeet saattoivat perustaa oman koulukuntansa. Arvonimet Kengyō ja Zatō saattoivat esiintyä myös liitettynä niiden haltian henkilönnimeen. Järjestöllä oli sisäinen autonomia tulonjaon ja omien jäsentensä juridisien rangaistuksien suhteen. Killan jäsenmäärää ei tunneta varmuudella, mutta mahdollisesti sillä oli joitakin tuhansia jäseniä. Tōdō- killan toiminta oli kaupallista. Bakufu takasi sille tietyn rahoituksen, mutta se sai tuloja myös esimerkiksi perimällä maksuja uusien musiikkikappaleiden opiskelusta, esittämisestä ja sen omassa hierarkiassa ylemmälle tasolle nousemisesta. Nousu vaati myös tiettyä taitotasoa eli yleensä jonkin repertuaarin opettelua. Nousumaksu tehtiin killan viralliselle toimipisteelle, joka sijaitsi aluksi Kiotossa ja myöhemmin myös Edossa. Tōdō-kilta hajotettiin 1800-luvun loppupuoliskon Meiji-uudistuksen yhteydessä. Monista entisistä killan jäsenistä tuli katusoittajia tai he siirtyivät kokonaan muihin ammatteihin. Kaikkiaan Tōdō-killan jäsenten harjoittama perinteinen musiikki taantui huomattavasti. Tōdō ei ollut ainut japanilainen sokeiden järjestö. Sokeita naisesiintyjiä kutsuttiin nimellä goze. Heidän toimintansa ei kuitenkaan ollut Tōdō-killan tapaan organisoitua. Kyūshūlla toimi Tōdō- killasta itsenäinen, mutta sitä vastaava sokeiden miesten kilta Mōsōza. ==Lähteet== Luokka:Japanin taide Luokka:Sokeus
Laurette Spang

Laurette Spang-McCook (s. 16. toukokuuta 1951 Buffalo, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Laurette Spang opiskeli näyttelijäksi American Academy of Dramatic Arts -oppilaitoksessa ja aloitti ammattiuransa 1972. Hän näytteli pääasiassa televisiotuotantojen sivuosia. Spangin rooleja ovat muun muassa Arlene Holder ja Denise Hudson komediasarjassa Onnen päivät (1974, 1975), Juanita Havlicek ja Linda draamakomediassa Lemmenlaiva (1976, 1981) ja Marge Atherton / Zelda Fitzgerald rikossarjassa Magnum (1984). Spangin huomattavin rooli on Cassiopeia televisiosarjassa Taisteluplaneetta Galactica. People-lehti luonnehtii Cassiopeian roolia "intergalaktiseksi Maria Magdalenaksi" ("intergalactic Mary Magdalene"). Laurette Spangin aviopuoliso on näyttelijä John McCook. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Battlestarwiki: Laurette Spang-McCook Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Goze

Goze oli japanilaisista sokeista naisesiintyjistä käytetty historiallinen termi. Goze-esiintyjien perinne alkoi tiettävästi keskiajalla ja huippuunsa se nousi Edo-kaudella 1600-luvulla. Goze-esiintyjien toiminta vastasi lähinnä kerjäämistä. Toiminta ei ollut kaupallisesti järjestelmällistä. Goze- esiintyjät tekivät esiintymisiään etenkin soittaen shamisenia ja kierrellen eri paikkakunnilta toisille. Yhteiskunnallisesti he eivät olleet erityisen arvostettuja. Esiintyjät saattoivat joskus saada maata tai joitakin etuoikeuksia paikallisilta hallitsijoilta, mutta toimeentulonsa puolesta he olivat pääsääntöisesti riippuvaisia suosiostaan etenkin köyhemmän väestönosan keskuudessa Japanin maaseudulla. Suosituksi tullut musiikinlaji tsugarujamisen sai alkunsa mahdollisesti goze-esiintyjien keskuudessa Tsugarussa Pohjois- Japanissa. Goze-esiintyjiä toimi lähes nykypäiviin saakka. Esimerkiksi 1960- ja 1970-luvuilla tunnetun laulaja Keiko Fujin äiti ja Hikaru Utadan isoäiti oli goze-laulaja. ==Lähteet== Luokka:Japanin musiikki Luokka:Sokeus
Anjali Bhimani

Anjali Bhimani (s. 30. elokuuta 1974 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on pääosin tehnyt sivurooleja televisiosarjoissa, kuten Kova laki: Erikoisyksikkö ja Sopranos, sekä äänirooleja videopeleihin, kuten Fallout 4, Overwatch ja Apex Legends.Rampart's voice actor in Apex Legends: All you need to know about Anjali Bhimani sportskeeda.com 7.8.2020 Viitattu 25.12.2020 ==Näyttelijänä== Bhimani esiintyi aluksi teatterissa 1990-luvulla muun muassa Mary Zimmermanin ohjaamissa näytelmissä, kuten Mirror of the Invisible World (1997), joka perustuu Nizami Ganjavin kirjoittamaan Haft Peykar tarinaan.Goodman Studio Looks Into Zimmerman's Mirror & Notebooks playbill.com 31.3.1997 Viitattu 25.12.2020 Hän esiintyi myös antiikin kreikan runoteokseen perustuvassa Muodonmuutoksia näytelmässä 1998 ja esitti saman näytelmän myös Broadwaylla Circle in the Square teatterissa 2002.Metamorphoses Transforms Into a Broadway Show, Feb. 21 playbill.com 21.2.2002 Viitattu 25.12.2020 Televisioon hän siirtyi näyttelemään 2000-luvun alussa esiintyen aluksi yksittäisissä jaksoissa muun muassa Kova laki: Erikoisyksikkö, Sopranos, Journeyman ja Shark. Bhimani esiintyi useaan kertaan eri rooleissa saippuasarjassa All My Children. 2010-vuosikymmenellä hän jatkoi pienissä rooleissa televisiosarjoissa, kuten Tunteita ja tuoksuja, Kova laki: Los Angeles, Valehtelevat viettelijät ja Bones. Bhimani esitti myös Nina Patelia kolmen jakson verran Moderni perhe televisiosarjassa vuosina 2011 ja 2014–2015. Samoihin aikoihin hänellä oli muutama elokuvarooli Miss India America komediassa ja Don't Wake Mommy kauhuelokuvassa. Bhimani ryhtyi tekemään myös äänirooleja useammin vuodesta 2015 lähtien ollen aluksi Fallout 4 -videopelissä Nishan äänenä ja vuotta myöhemmin Overwatchissa Symmetran äänenä. Bhimani teki sivuääniä myös Uncharted: The Lost Legacyyn, kunnes ääninäytteli isommassa roolissa Rampartina Apex Legendsissä 2020.Anjali Bhimani On Becoming Apex Legends' Rampart ggrecon.com 12.9.2020 Viitattu 25.12.2020 Bhimani on esiintynyt vuodesta 2020 lähtien Rival Peak -televisiosarjassa Miran roolissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mercedes-AMG One

Mercedes-AMG One (projektinimeltään Mercedes-AMG Project One) on piensarjavalmisteinen plug-in hybridi-urheiluauto valmistajanaan Mercedes-AMG, sisältäen Formula 1-johdannaista teknologiaa. Autossa on myös hyödynnetty nykyeletroniikan suomia mahdollisuuksia auton jokapäiväisen käytön helpottamiseksi sen erikoisesta rakenteesta johtuen. Esimerkiksi näkyvyyden taaksepäin ollessa rajallinen, on perinteinen taustapeili korvattu kameralla ja näytöllä.The Mercedes AMG One is finally here == Projektin taustaa == Mercedes-Benz suunnitteli 2000-luvun alussa yhdessä McLarenin kanssa keskimoottorista urheiluautoa (P8), Mercedes-Benzin silloisen emoyhtiö DaimlerChryslerin (nyk. Mercedes-Benz Group) tuolloin omistaessa TAG McLaren Groupista 40 %.DaimlerChrysler buys stake in McLaren Tämän projektin kariuduttua alkoivat molemmat merkit työstää erillisiä urheiluautoprojektejaan.2008 Mercedes-Benz P8 Toisin kuin 90-luvun keskimoottorisissa GT-autoissaan CLK-GTR ja CLK-LM, joissa käytettiin viritettyjä katuauton moottoreita, Mercedes käyttää tällä kertaa suoraan kilpa-auton moottorista kehitettyä voimanlähdettä superautossaan.Ensimmäinen ”käytetty” superauto Mercedes-AMG Project One == Tuotanto & suorituskyky== Sarjatuotantoversio esiteltiin 1. kesäkuuta 2022.June 1 Debut Malli tuli asiakkaiden saataville vuoden 2022 puolivälissä.Offiziell: Mercedes-AMG One geht ab Mitte 2022 in Serie Syksyllä 2022 autolla tehtiin Nürburgringin uusi rataennätys.”Ringin” tuotantoautojen kierrosennätys vaihtoi omistajaa Ensimmäinen auto toimitettiin asiakkaalleen alkuvuodesta 2023.The Very First Car == Mercedes-AMG One medioissa == Mercedes-AMG One on Forza Horizon 5 -pelin kansikuvassa. Autoa testattiin Top Gearin 33. kauden jaksossa 3.F1 car for the road ==Mercedes-AMG GT Black Series P One Edition== Mercedes-AMG Onen hankkineilla on tilaisuus ostaa myös Mercedes-AMG GT:n erikoismalli Black Series P One Edition.Mercedes-AMG GT Black Series P One Edition == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mercedes-AMG One Show Car Mercedes-Benzin mediasivustolla * Mercedes-AMG One Show Car Mercedes-AMG:n nettisivustolla / * Mercedes-AMG One Mercedes-AMG:n nettisivustolla / * Mercedes-AMG One Mercedes- Benzin Saksan nettisivustolla * Mercedes-AMG One Mercedes-Benz Groupin sivustolla / AMG One
Juuso Mustonen

Juuso Mustonen (18. toukokuuta 1887 Markkova, Venäjän keisarikunta – 29. tammikuuta 1954 Helsinki) oli inkeriläis-suomalainen opettaja, joka aloitti työuransa Venäjällä Inkerinmaalla ja siirtyi Lokakuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1919 Suomeen. Suomessa hän tuli tunnetuksi erityisesti säveltäjänä ja inkeriläisen kulttuuriin liittyvien kirjojen tekijänä. Juuso Mustonen syntyi Inkerinmaalla Markkovan Järvisaaressa kanttorin poikana. Hän valmistui paikallisesta Kolppanan seminaarista kansakoulunopettajaksi. Hän suoritti samassa opinahjossa vielä kanttori-urkurin tutkinnon. Valmistuttuaan hän toimi vuoteen 1919 Kolppanan seminaarissa musiikin, piirustuksen ja kaunokirjoituksen opettajana. Osan aikaa siitä hän toimi seminaarin harjoituskoulun johtajaopettajana. Hän opiskeli lisäksi vuosina 1912–1914 Pietarin konservatoriossa. Lokakuun vallankumouksen jälkeen olot Inkerinmaalla muuttuivat vaikeiksi. Mustonen siirtyi useiden muiden inkeriläisten lailla Suomeen vuoden 1919 lopulla. Suomessa hän sai viran valtion julkaisuvirastossa vuonna 1919. Hän työskenteli kyseisessä virastossa kuolemaansa asti, vuoteen 1954. Lisäksi hän toimi musiikinopettajan tehtävissä useissa Helsingin kouluissa, kuten Kallion yhteiskoulussa. Hän hankki myös Helsingin yliopistossa venäjänkielen opettajan pätevyyden. Oman sävellystyön lisäksi Mustonen tuli tunnetuksi Inkeriä ja Inkerin kulttuuria käsittelevän kirjallisuuden tekemisestä. Hän julkaisi muun muassa karttoja Inkerinmaan asutus- ja kansallisuusolosuhteista, useita heimoalaa käsitteleviä artikkeleita. Ensimmäisinä Suomessa olovuosinaan hän toimi Heimokansojen keskuskomitean sihteerinä ja vuodesta 1929 Inkerin Liiton sihteerinä. == Omat julkaisut == * * * * == Käännökset == * Aleksandr Puškin: Kapteenin tytär, suom. Juuso Mustonen. Kirjakauppa Oma, 1946. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * J. Mustonen : Inkerin sivistysriennoista. Kuvauksia Markkova- Järvisaarelta, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 25.11.1928, nro 48, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * J. Mustonen : Inkerin sivistysriennoista. Piirteitä kuorolaulun kehityksestä Inkerissä, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 10.02.1929, nro 6, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Juuso Mustonen : Suomalainen Inkeri sukunimien valossa, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 25.10.1931, nro 43, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Juuso Mustonen : Pietarin kasvu - Inkerin tuho. Kun tsaarille hakattiin "ikkuna Eurooppaan", Hakkapeliitta, 30.01.1934, nro 5, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Inkeriläiset henkilöt Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Myllyrannan tapahtumapuisto

Myllyrannan tapahtumapuisto (Myllärinpuisto, aik. Myllyniemi) on puisto Pirkanmaalla, Lempäälässä. Puisto sijaitsee Pyhän Birgitan kirkon takana, ja se on hyvän sijaintinsa takia suosittu paikka tapahtumien järjestämiseen etenkin kesäisin. == Historia == Myllyniemi on saanut nimensä paikalla sijainneen myllyn mukaan. Mylly on jo sittemmin purettu, mutta sen rauniot ovat vieläkin näkyvillä. 2000-luvulla puistoon alettiin kiinnittää enemmän huomiota, ja sitä alettiin kunnostaa istuttamalla puita ja lisäämällä istumapaikkoja. Vuonna 2020 puiston iso remontti valmistui, jonka yhteydessä puistoon johtavalle mäelle istutettiin kirsikkapuita, puistoon lisättiin grillipaikka sekä opastekylttejä. == Palvelut == === Kesäisin === * Lempäälän Jäätelökioski, paikallisten yrittäjien ylläpitämä kioski rannassa * Pop-up- minigolf, 9-ratainen minigolfrata nurmikentällä *WC-tilat, jotka ovat käytettävissä tapahtumien yhteydessä === Ympäri vuoden === * Laituri vieraileville veneille * Myllyrannan leikkikenttä Sirvalahdentiellä * Esiintymislava * Koirien uittopaikka * Lempäälän Mielipolku, mielen rauhoittamiseen keskittynyt luontopolku == Taideteokset == Myllyrannassa sijaitsee Yrjö Kokon muistomerkki, Ajan pyörä eli Ajanki. Teoksen on suunnitellut Mikko Uotila ja se on pystytetty vuonna 2003. Teoksessa on myös kiinni Lempäälän ystävyyskunnista kertova laatta. Lisäksi Myllyrannan leikkikentän vieressä kasvaa Maailman Tammi, jonka Ympäristönsuojeluyhdistys istutti sen Riossa vuonna 1992 pidetyn ensimmäisen ympäristökongressin muistoksi. Puiston pohjois- ja itäpäädyissä sijaitsevat opastekyltit, joissa kerrotaan ajankohtaisista tapahtumista. Lisäksi Myllyniemen myllyn raunioilla sijaitsee myllyn historiasta kertova kyltti. == Tapahtumat == * Myllyranta- rock, kesän lopussa järjestettävä musiikkitapahtuma * Lempäälä-päivä, Lempäälän päivänä 9. syyskuuta järjestettävä tapahtuma Lisäksi puistossa järjestetään usein erilaisia pientapahtumia. == Lähteet == Luokka:Lempäälä Luokka:Suomen puistot
Karl Gröber

Karl Borromäus Gröber (28. huhtikuuta 1885 Neufra, Saksan keisarikunta – 5. toukokuuta 1945 Riedlingen) oli saksalainen valokuvaaja, konservaattori ja Münchenin yliopiston muinaistutkimuksen dosentti. Deutsche Biographie: Gröber, KarlLibrary of Congress : Gröber, Karl, 1885-1945 Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Gröber onnistui pääsemään armeijaan Baijerin kuninkaan hovimarsalkan avulla, vaikka hänet olikin hylätty kutsunnoissa. Hän palveli sodan aikana seitsemällä eri rintamalla ja hänelle myönnettiin rautaristi. Gröber oli mukana keväällä 1918 Suomeen lähetetyssä saksalaisessa retkikunnassa ja hän osallistui Suomen sisällissodassa Helsingin, Riihimäen ja Hämeenlinnan valtauksiin sekä Tuuloksen taisteluun. Gröberin suomennetut sotamuistelmat ilmestyivät 1935 nimellä Satakiloisena maailmansodassa - ja Suomessa - humoristin kokemuksia. Joulukirjallisuutta : Satakiloisena maailmansodassa, Käkisalmen Sanomat, 24.12.1935, nro 146, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Teoksia == * Schwäbische Skulptur der Spätgotik. Riehn & Reusch, München 1922 * Die Plastik in der Oberpfalz. B. Filser, Augsburg 1924 * Unterfränkische Burgen. B. Filser, Augsburg 1924 * Sicilia. Filser, Augsburg 1924 * Oberpfälzische Burgen und Schlösser. B. Filser, Augsburg 1925 * Schwaben: Text und Bildersammlung. Delphin-Verl., München 1925 * Palästina, Arabien und Syrien: Baukunst, Landschaft, Volksleben. Verlag von Ernst Wasmuth, Berlin 1925 englannin kielellä nimellä Palestine and Syria: the country, the people, and the landscape. Via-Lens Publications, New York 1926 * Children's toys of bygone days; a history of playthings of all peoples from prehistoric times to the XIXth century. B.T. Batsford Ltd, London 1928 * Kinderspielzeug aus alter Zeit: eine Geschichte des Spielzeugs. Deutscher Kunstverlag, Berlin 1928 * Alte Oberammergauer Hauskunst. Filser Verlag, Augsburg 1934 * Die Puppenhaus der Fürstin Augusta Dorothea von Schwarzburg- Arnstadt. K.R. Langewiesche, Königstein im Taunus 1934 * Mit zwei zentnern durch den weltkrieg; erinnerungen eines optimisten. Deutsche Verlags-anstalt, Stuttgart 1935, ilmestyi suomeksi nimellä Satakiloisena maailmansodassa - ja Suomessa - humoristin kokemuksia. Karisto 1935 * Alte deutsche Zunftherrlichkeit. G.D.W. Callwey, München 1936 * Die Bildwerke des Bamberger Doms: 46 Bildtafeln, mit einem Geleitwort. Insel Verlag, Leipzig 1938 * Die Kunstdenkmäler von Bayern: 7,2 Die Kunstdenkmäler von Schwaben u. Neuburg ; Stadt Nördlingen. Oldenbourg 1981 * Die Kunstdenkmäler von Bayern: 4,17 Die Kunstdenkmäler von Niederbayern ; Stadt und Bezirksamt Deggendorf. Oldenbourg 1982 == Lähteet == Luokka:Saksalaiset ensimmäisen maailmansodan sotilaat Luokka:Suomen sisällissodan saksalaiset Luokka:Saksalaiset valokuvaajat Luokka:Saksalaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Punasilmäbarbi

Punasilmäbarbi (Probarbus jullieni) on karppien heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen kaakkoisaasialainen kalalaji. ==Koko ja ulkonäkö== Punasilmäbarbi kasvaa yleensä noin 30 cm pitkäksi, mutta voi saavuttaa jopa 165 cm pituuden ja 70 kg painon. Lajin ruumis on väriltään nuorena harmaa ja muuttuu vanhemmiten kullanhohtoiseksi. Ruumiissa on seitsemän tummaa pitkittäisraitaa. Punasilmäbarbin silmä on väriltään punainen. Kuonossa on kaksi viiksisäiettä. ==Levinneisyys ja elintavat== Punasilmäbarbi on suurten jokien laji ja sitä tavataan Mekong-, Chao Phraya-, Mae Klong-, Pahang- ja Perakjoista Kaakkois- Aasiasta, joskin se voi olla jo hävinnyt osasta näistä. Lajin elinympäristöä ovat hiekka- tai sorapohjaiset joet ja on tärkeää että niissä on runsas nilviäiskanta. Poikasina laji liikkuu pinnassa osana eläinplanktonia, mutta kasvaessaan siirtyy syvemmälle. Kalan ravintoa ovat muun muassa vesikasvit sekä veteen putoavat hedelmät, nilviäiset kuten kotilot ja vesihyönteiset. Punasilmäbarbi siirtyy kutuaikanaan marras–helmikuussa jokien suistoihin, missä kutu tapahtuu. Punasilmäbarbi on levinneisyysalueellaan arvostettu ruokakala ja sitä pyydystetään verkoilla sen vaellusaikana ennen ja jälkeen lisääntymisajan. Myös sen mäti on arvostettua. Punasilmäbarbikannan kokoa ei ole arvioitu mutta se on vähentynyt hyvin voimakkaasti useilla alueilla, minkä vuoksi se luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kantaa uhkaavat ylikalastus ja vaelluksen kutualueille estävien vesivoimalapatojen rakentaminen. == Lähteet == Luokka:Karpit Luokka:Uhanalaiset kalat
Marsit

Marsit () olivat keski-italialainen kansanheimo, joka puhui oskin sukuista murretta, mutta latinalaistui jo varhain ja sai nimensä Mars-jumalan mukaan. Marsit olivat sotaisa ja parannustaitoon perehtynyt heimo.Castrén ja Pietilä- Castrén 2000, s. 328 Marsit pysyivät uskollisina roomalaisille samnilaissodissa ja toisessa puunilaissodassa, mutta olivat aktiivisia liittolaissodassa, jota on joskus kutsuttu myös marsilaissodaksi. ==Lähteet== *Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === Luokka:Muinaiset kansat Luokka:Italian historia Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset
Vestiinit

Vestiinit () olivat Keski-Italian Apenniineilla pikeenien naapurina asunut oskin kieltä puhunut heimo. Vestiinit taistelivat aluksi samnilaisten kanssa Roomaa vastaan, mutta liittoutuivat jo 304 eaa. näiden kanssa. Vestiinit osallistuivat myös liittolaissotaan ja roomalaistuivat sen jälkeen nopeasti. Heidän asuinalueeltaan on löydetty kuuluisa itaalista soturia esittävä veistos, Capestranon soturi.Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 625 ==Lähteet== *Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === Luokka:Muinaiset kansat Luokka:Italian historia Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset
Alessandro Cardelli

Alessandro Cardelli (s. 7. toukokuuta 1991) on sanmarinolainen poliitikko ja yksi nykyinen kapteenivaltionhoitaja yhdessä Mirko Dolcininin kanssa. Heidän yhteinen toimikautensa alkoi 1. lokakuuta 2020. Hän on maailman nuorin valtionpäämies ja tällä hetkellä hän on ainoa alle 30-vuotias valtionpäämies. ==Lähteet== Luokka:Sanmarinolaiset poliitikot Luokka:San Marinon kapteenivaltionhoitajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Henrik Gustaf von Knorring

Henrik Gustaf von Knorring (15. toukokuuta 1753 Pori – 19. helmikuuta 1833 Kokemäki) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies. Von Knorringin vanhemmat olivat majuri Frans Henrik von Knorring ja Kristina Johanna Ribbing ja puoliso vuodesta 1788 Renata Elisabet Blum (k. 1841). Von Knorring tuli ylioppilaaksi 1766. Hän oli lippumies Hämeen läänin jalkaväkirykmentissä 1768, vapaaehtoinen linnoituskunnassa 1769, kersantti tykistössä 1771 ja aliluutnantti samana vuonna. Siirron Hämeen läänin jalkaväkirykmenttiin hän sai 1778 ja Porin läänin jalkaväkirykmentissä hänestä tuli kapteeni 1779, 2-majuri 1782, everstiluutnantti 1792 ja armeijaneversti 1801. Sotapalveluksesta hän erosi 1804. Von Knorring omisti Kokemäenkartanon. Hän oli aatelissäädyssä edustaja Porvoon valtiopäivillä 1809.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Henrik Gustaf von Knorring. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 25.12.2020 Kirkkoherra Frans Peter von Knorring, kapteeni Karl Henrik von Knorring ja senaattori Eugen von Knorring olivat Henrik Gustaf von Knorringin poikia.. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset everstit Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka: Porvoon valtiopäivät Luokka: Vuonna 1753 syntyneet Luokka: Vuonna 1833 kuolleet