EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Faranah

Faranah on kaupunki Nigerjoen yläjuoksun varrella Guinean keskiosassa Faranahin alueen Faranahin prefektuurissa. Sen asukasluku oli 77 918 (2014; vuonna 1996 vain 34 472 as.). Kaupunki on perustettu 1890-luvulla Ranskan tukikohdaksi malilaisen sotilasjohtaja Samory Tourén vastaisessa taistelussa. Kaupungista johtavat maantiet Dabolaan ja Kissidougouhun. Faranah on kauppapaikka alueella tuotetulle riisille, karjalle, palmuöljylle ja siemenille. Siellä on sairaala ja roomalaiskatolinen lähetysasema (vuodelta 1948). Faranahin lentoasema sijaitsee kantakaupungista länteen. Kaupungin lounaispuolella on kahvin ja palmuöljun tuotantoalue, josta saa myös alkunsa Nigerjoki (alkupää nimeltään Dioliba). == Lähteet == Luokka:Guinean kaupungit
Mamou

Mamou on kaupunki Guinean keskiosassa Mamoun alueen Mamoun prefektuurissa. Sen väkiluku oli 83 008 (2014). Mamou perustettiin vuonna 1908 kokoomapaikaksi siitä 201 kilometriä lounaaseen sijaitsevan pääkaupunki Conakryyn johtavalle radalle. Kaupunki sijaitsee Conakry–Kankan -rautatielinjan varrella ja on myös maanteiden risteyspaikkakunta, jonne saapuvat tiet Kindiasta, Dalabasta, Dabolasta ja Faranahista. Se on ympäröivän seudun maataloustuotteiden kauppapaikka, jossa myydään muun muassa riisiä, karjaa, sitrushedelmiä, banaania, tomaattia ja mangoja. Seudun vientituotteisiin kuuluvat banaanit, hedelmämehut ja appelsiiniöljy (eteerinen öljy). Kaupungissa toimii elintarviketeollisuutta ja maan ensimmäinen saha. Siellä on useita sairaaloita (yleissairaala, psyykkinen sairaala, leprasairaala) toisen asteen oppilaitos, säähavaintoasema, keskusmoskeija ja roomalaiskatolinen lähetysasema (vuodelta 1948). Ympäröivä alue on pääosin savannia ja muodostaa osan Fouta Djallonin tasangosta. Mamousta 42 kilometriä koilliseen sijaitsee Timbo, joka toimi 1700- ja 1800-luvuilla Fouta Djallonin tasavallan johdon (, islaminuskoisia poliittisia, uskonnollisia ja sotilasjohtajia) hallintokeskuksena. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Guinean kaupungit
Kamsar

Kamsar on satamakaupunki Guinean länsiosassa Bokén alueen Bokén prefektuurissa, Atlantin valtameren rannalla. Kaupungin väkiluku oli 113 350 (2014). Kamsar tunnetaan suurena guinealaisen alumiiniteollisuusyhtiö Guinea Alumina Corporation (GAC) ja Guinean valtion yhdessä amerikkalaisen Alcoan ja brittiläis-australialaisen Rio Tinto Alcanin kanssa perustaman kaivos- ja vientiyrityksen (yhteisyritys Compagnie des Bauxites de Guinee, CBG) käyttämän bauksiittimalmin ja sen jalostustuotteiden (kuten alumiinioksidi) vientisatamana. == Lähteet == Luokka:Guinean kaupungit
Labé

Labé on kaupunki Guinean Labén alueen Labén prefektuurissa. Se on Labén alueen hallintokeskus. Kaupungin asukasluku oli 141 730 (2014). Kaupunki sijaitsee Fouta Djallonin tasangolla linnuntietä runsas 250 kilometriä pääkaupunki Conakrystä koilliseen. Kaupunki sijaitsee noin 1 050 metriä merenpinnan yläpuolella. Labé on maanteiden risteyspaikka, jonne saapuu maantie Mamousta, Senegalin rajalta ja Malin, Touguén ja Télimélén kaupungeista. Kaupungin pohjoisosassa on maan sisäiseen liikenteeseen käytetty Labén lentoasema. Dialonke-kansa perusti kaupungin 1720-luvulla ja se nimettiin heidän päällikkönsä Manga Labén mukaan. Kaupungista muodostui 1700- ja 1800-luvulla tärkeä Fouta Djallonin valtakunnan poliittinen ja kaupallinen keskus. Nyttemmin se on tärkeä alueellinen kauppapaikka tiheästi, pääosin muslimiuskoisten fulanien asuttaman alueen maataloustuotteille (karja, riisi, hirssi, sitrushedelmät). Labé on suuri appelsiinikaupan koontikeskus, josta hedelmät rahdataan kuorma-autoilla Senegalin Dakariin ja Mamoun kaupungin tuoremehupakkaamoon. Kaupunki tuottaa vientiin myös appelsiini-, sitruuna- ja jasmiiniöljyä (eteerisiä öljyjä), joita käytetään saippuan ja parfyymien valmistuksessa. Labéssa on sairaala, useita toisen asteen kouluja, keskusmoskeija ja roomalaiskatolinen lähetysasema. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Guinean kaupungit
Dubréka

Dubréka on kaupunki ja prefektuurinsa hallintokeskus Guinean lounaisosassa Kindian alueen Dubrékan prefektuurissa. Kaupunki sijaitsee pääkaupunki Conakryn pohjoisnaapurina; kaupunkien keskustojen väli on maanteitse runsas 45 kilometriä. Dubrékan väkiluku oli 170 388 ja koko prefektuurissa asui 330 548 henkeä (2014). == Lähteet == Luokka:Guinean kaupungit
Kindia

Kindia on kaupunki Guinean länsiosassa Kindian alueen Kindian prefektuurissa. Sen asukasluku oli 170 557 (2014). Seudun suurin väestöryhmä ovat islaminuskoiset susut ja fulanit. Kaupunki sijaitsee 112 kilometriä maan pääkaupungista Conakrysta koilliseen. Kindia on risteyspaikka Mamoun, Télimélén ja Sierra Leonen Makeniin kaupungeista saapuville maanteille. Kindia perustettiin vuonna 1904 keräilypisteeksi Conakryn–Nigerin rautatien varrelle. Nykyään se on alueensa maataloustuotannon (kuten riisin, karjan, banaanien, ananaksien, sitrushedelmien, palmuöljyn ja siementen) keskeinen kauppakeskus. Seudulta viedään hedelmiä ja Gmelina-suvun puista tuotettua puutavaraa (jota käytetään tulitikkuihin ja rasioihin) Conakryyn. Kaupungissa toimii kansallinen maatalousalan oppilaitos (The National School of Agriculture, 1961), valtiollinen hedelmäntutkimuslaitos (Institute of Fruit Research, 1961) ja koepuutarha. Viereisestä Friguiagbén aliprefektuurista, noin 13 kilometriä Kindiasta lounaaseen, on löydetty bauksiittiesiintymä, ja sinne on perustettu yksi Guinean useista alumiiniteollisuudelle raaka-aineita tuottavista kaivoksista. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kindia. Guinea (Ilmastotilastoja Kindian sääasemalta) (wmo.int) *Lähipäivien sääennuste Kindiaan (ilmatieteenlaitos.fi) *Kindia 2015 Le documentaire Guinée (kesto 1h 19min) (youtube.com) Luokka:Guinean kaupungit
Siguiri

Siguiri on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Länsi-Afrikassa sijaitsevan Guinean Kankanin alueen Siguirin prefektuurissa. Kaupungin muodostaman aliprefektuurin väkiluku oli 183 875; koko prefektuurissa asukkaita oli 687 002 (2014). Kaupunki sijaitsee Guinean koillisosassa ja siellä on Nigerjoen satama. Kaupunki on myös Malin Bamakosta, sekä Guinean Kankanista ja Dinguirayesta saapuvien maanteiden risteyspaikka. Kaupunki toimii ympäröivän seudun maataloustuotteiden kauppapaikkana muun muassa karjalle, maissille, hirssille ja kolapähkinöille. Kaupungista viedään seudun jokilaaksoissa tuotettua riisiä. Kaupungissa on sairaala, keskusmoskeija ja roomalaiskatolinen lähetysasema (vuodelta 1924). Siguirin kaupungin lähistöllä toimii myös kultakaivos, jossa työskenteli vajaa 3 000 henkeä vuonna 2007. Seudun kultaesiintymä on tunnettu jo 1200-luvulta lähtien. Kaivos on 85-prosenttisesti ulkomaalaisomistuksessa (AngloGold Ashanti). Kaupungin lounaisosassa sijaitsee maapohjainen, kansallisesti käytetty Sigurin lentoasema (IATA: GII, ICAO: GUSI). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Siguiri. Guinea (Ilmastotilastoja Siguirin sääasemalta) (wmo.int) * Katunäkymää Siguirista (mopotaksin kyydissä) (youtube.com) * Siguiria Nigerjoen rannalla (youtube.com) Luokka:Guinean kaupungit
Labén alue

Labén alue () on yksi Guinean kahdeksasta ylimmän tason hallintoalueesta. Alueen pinta-ala on 22 869 neliökilometriä ja väkiluku oli 994 458 vuonna 2014. Hallinnollinen keskus on Labé (141 730 as., 2014). Aluetta rajaavat idässä Guinean Faranahin, etelässä Mamoun, lounaassa Kindian ja lännessä Bokén alue sekä pohjoisessa Senegalin ja Malin tasavallat. Labén alueeseen kuuluu viisi prefektuuria, jotka jakautuvat paikallistasolla yhteensä 48 aliprefektuuriin: * Koubian prefektuuri (ISO 3166-2 -koodi: GN-KB), väkiluku 100 170 (2014), hallintokeskus Koubia, * Labén prefektuuri (GN-LA), väkiluku 318 938 (2014), hallintokeskus Labé, * Lélouman prefektuuri (GN-LE), väkiluku 163 069 (2014), hallintokeskus Lélouma, * Malin prefektuuri (GN-ML), väkiluku 288 001 (2014), hallintokeskus Mali, * Touguén prefektuuri (GN-TO), väkiluku 124 280 (2014), hallintokeskus Tougué. Labén alue muodostaa osan Keski-Guinean luonnonmaantieteellisesta alueesta (). ==Lähteet== Luokka:Guinean alueet
Mamoun alue

Mamoun alue () on yksi Guinean kahdeksasta ylimmän tason hallintoalueesta. Alueen pinta-ala on 17 074 neliökilometriä ja väkiluku oli 731 188 vuonna 2014. Hallinnollinen keskus on Mamou. Aluetta rajaavat lännessä Guinean Kindian, pohjoisessa Labén ja idässä Faranahin alueet sekä etelässä Sierra Leonen tasavalta. Mamoun alueeseen kuuluu kolme prefektuuria, jotka jakautuvat paikallistasolla yhteensä 33 aliprefektuuriin: * Dalaban prefektuuri (ISO 3166-2 -koodi: GN-DL), väkiluku 133 677 (2014), hallintokeskus Dalaba * Mamoun prefektuuri (GN-MM), väkiluku 318 981 (2014), hallintokeskus Mamou * Pitan prefektuuri (GN-PI), väkiluku 278 530 (2014), hallintokeskus Pita Mamoun alue muodostaa osan Keski-Guinean luonnonmaantieteellisesta alueesta ().. ==Lähteet== Luokka:Guinean alueet
Slavko Kalezić

Slavko Kalezić (montenegroksi: Славко Калезић, s. 4. lokakuuta 1985 Titograd, Montenegron ST) on montenegrolainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. Hän edusti Montenegroa vuoden 2017 Euroviisuissa Kiovassa kappaleella "Space". ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Montenegrolaiset laulajat Luokka:Montenegron euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2017 euroviisuedustajat
Space (Slavko Kalezićin kappale)

Space on montenegrolaislaulaja Slavko Kalezićin esittämä kappale, jolla hän edusti Montenegroa vuoden 2017 Euroviisuissa. Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa 9. toukokuuta 2017, jossa se sai 56 pistettä, jäi sijalle 16 eikä päässyt finaaliin. == Lähteet == Luokka:Montenegron euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2017 euroviisuedustuskappaleet
Charter of the Forest

Charter of the Forest eli Metsän peruskirja on vuoden 1217 kuningas Henrik III:n englantilainen laajennus kahta vuotta aiempaan Juhana Maattoman allekirjoittamaan Magna Carta -perustuslakiin. Charter of the Forest palauttaa aatelille sen ikiaikaisen oikeuden hyödyntää kruunun metsiä metsästykseen ja muuhun tarvittavaan toimintaan. Kun yhteiset luonnonvarat ovat olennainen kansalaisten toimeentulon lähde, ei sitä julkinen valta eli tässä tapauksessa kuningas voi käyttää mielin määrin omistuksesta huolimatta. Nykyään tätä periaatetta tulkitaan paitsi jokamiehenoikeutena myös siten, että kun juridinen henkilö, esimerkiksi kaivos- tai metsäyhtiö katsoo oikeudekseen vaikkapa vieraan maan maaperällä aloittaa tuottavan liiketoiminnan, sitä ei voi paikallinen valtio estää. Esimerkiksi ylikansallinen kaivosyhtiö Pacific Rim käy vuonna 2016 oikeutta El Salvadorin valtiota vastaan, koska maan hallitus haluaa suojella ekologista ympäristöä kaivostoiminnan aiheuttamilta ongelmilta. Menetelmää on käytetty myös esimerkiksi Australiassa ja Kongossa. Menettelystä kansainvälisissä yhteyksissä käytetään yleisesti nimitystä vapaakauppa. == Lähteet == Luokka:1210-luku Luokka:Entiset perustuslait Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan historia Luokka:Englannin keskiaika
Rust Buccaneers

Rust Buccaneers on suomalaisen Oulussa sijaitsevan Pixolanen kehittämä peli PlayStation 3 konsolille. == Arvioita == Peli sai Pelaaja-lehden arvostelussa 5/10 pistettä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelin verkkosivut Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit Luokka:Vuoden 2013 videopelit
Watchtower (videopeli)

Watchtower on CyberArtsin Suomessa kehittämä ja OTM Publications & Promotionsin julkaisema räiskintäpeli, joka on julkaistu vuonna Amigalle. == Pelaaminen == Pelissä ohjataan sotilasta ja ammutaan vastustajia Commodore 64:n Rambo ja Commando -pelien tapaan. == Kehittäjät == Pelin ovat kehittäneet: * ohjelmointi : Robert Nordin * grafiikka : Henrik Jarolf * grafiikka : Joni Stolt * grafiikka : Kai Sainio * grafiikka : Mika M. K. Laamanen * musiikki : Dan Bjon * musiikintoisto : Jarno Paananen * ääniefektit : TNT Sound Factory * pelisuunnittelu : Mika M. K. Laamanen == Arvioita == CU Amiga -lehti antoi pelille 78/100 arvostelussaan (huhtikuu 1996). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit Luokka:Amiga-pelit Luokka:Vuoden 1996 videopelit
Herman Mattsson

Mathias Herman Mattsson (12. heinäkuuta 1882 Sund, Ahvenanmaa – 24. heinäkuuta 1961 Sund) oli suomalainen Ahvenanmaalla vaikuttanut maanviljelijä, maakuntapoliitikko ja kansanedustaja. Mattssonin vanhemmat olivat maanviljelijä Matts Adolf Mattsson ja Karolina Josefina Lindholm. Hän kävi kansakoulun ja toimi maanviljelijänä Sundissa. Mattsson oli viiden vuoden ajan siirtolaisena Yhdysvalloissa ja oli merillä seitsemänä kesänä. Hän toimi Sundin osuuskaupan hoitajana 1921–1928 ja Ahvenanmaan Osakepankin Sundin konttorin hoitajana 1926–1929. Mattsson oli myös Suomi-yhtiön edustajana ja paikallisasiamiehenä 1929–1951 sekä Kansaneläkelaitoksen piiriasiamiehenä 1938–1950. Mattsson oli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajana 1933–1936 ja 1938–1939 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan toiselle kaudelleen ruotsalaisten Rafael Collianderin tilalle. Herman Mattsson oli myös Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä ja ensimmäisenä varapuhemiehenä. Hän oli mukana kunnallispolitiikassa Sundin kunnanvaltuuston jäsenenä. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Ahvenanmaalaiset poliitikot Luokka:Sundin kunnanvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Arthur Larson

Frans Arthur Larson (21. tammikuuta 1897 Hammarland, Ahvenanmaa – 21. lokakuuta 1959 Maarianhamina) oli suomalainen Ahvenanmaalla vaikuttanut maanviljelijä, maakuntapoliitikko ja kansanedustaja. Larsonin vanhemmat olivat maanviljelijä Lars Otto Karlsson ja Matilda Kristina Eriksson. Hän kävi kansakoulun ja toimi maanviljelijänä Hammarlandissa. Larson oli jonkin aikaa siirtolaisena Yhdysvalloissa ja oli myös merimiehenä. Hän toimi lautamiehenä 1930–1951 ja oli Hammarlandin vapaapalokunnan päällikkönä 1936–1948. Larson oli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajana 1948–1959 edustaen Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli ruotsalaisten Elis Andersson. Arthur Larson oli myös Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä. Hän oli mukana kunnallispolitiikassa Hammarlandin kunnallislautakunnan puheenjohtajana. Larson oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1956 presidentinvaaleissa. Hän oli Föreningen Åland i New York -yhdistyksen puheenjohtaja. == Lähteet == Luokka:Ahvenanmaalaiset poliitikot Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Ahvenanmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Kinnaslampi

Kinnaslampi on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: * Anssi Kinnaslampi (s. 1982), koripalloilija * Jussi Kinnaslampi (s. 1979), jalkapalloilija, Anssi Kinnaslammen veli * Kari Kinnaslampi (s. 1964), näyttelijä, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja == Lammet == * Kinnaslampi, lampi Jyväskylässä
Nina Rotševa

Nina Petrovna Rotševa (o.s. Seljunina, , 13. lokakuuta 1948 – 8. tammikuuta 2022) oli Neuvostoliittoa edustanut maastohiihtäjä. Hän kuului etniseltä taustaltaan suomalais-ugrilaiseen vähemmistöön, mareihin. Seljunina saavutti urheilu-uransa aikana muun muassa kultaa 4 × 5 km viestissä vuoden 1974 hiihdon maailmanmestaruuskisoissa ja hopeaa samassa lajissa Lake Placidin talviolympialaisissa 1980. Rotševa oli naimisissa hiihtäjä Vasili Rotševin kanssa. Myös heidän poikansa Vasili Vasiljevitš Rotšev oli hiihtäjä. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset maastohiihtäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Marilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Lars Ove Aunli

Lars Ove Aunli (s. 8. maaliskuuta 1993) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Strindheim IL:ää. Aunli kilpaili Skandinavia Cupissa ensimmäisen kerran Skellefteåssa 4. tammikuuta 2014. Hän on ollut parhaimmillaan 21:s 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa Lillehammerissa 12. joulukuuta 2014. Norjan-mestaruuskilpailuissa Aunli on ollut henkilökohtaisilla matkoillaan parhaimmillaan 14:s yhdistelmäkilpailussa Løtenissä 2013. Tromssassa 2016 hän saavutti NM-pronssia Strindheim IL:n viestijoukkueessa yhdessä Petter Northugin ja Even Northugin kanssa.http://www.skiforbundet.no/Documents/Arrangement/2016%20NM%20Troms%C3%B8/Resultatliste%20NM%20stafett%20menn%20korr.pdf Aunlin suvussa on useita tunnettuja hiihtäjiä. Hänen vanhempansa Ove Aunli (s. 1956) ja Berit Aunli (o.s. Kvello, s. 1959) saavuttivat kumpikin kahdeksan arvokisamitalia ja äidinisä Kristen Kvello (1931–1998) oli moninkertainen NM- mitalisti. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalle Joukanen

Kalle Gabriel Joukanen (9. maaliskuuta 1892 Kankaanpää – 6. elokuuta 1970 Kankaanpää) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja maalaisliiton kansanedustaja. Joukasen vanhemmat olivat maanviljelijä Vihtori Joukanen ja Emma Sofia Mustelin. Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston ja toimi maanviljelijänä perintötilallaan Kankaanpäässä. Joukanen omisti maatilan myös Porin maalaiskunnassa. Hän toimi lisäksi mylly- ja sahaliikkeen harjoittajana ja oli Kankaanpään Saha oy:n ja Kankaanpään Kauppa oy:n hallituksen puheenjohtajana. Joukanen oli maalaisliiton kansanedustajana 1930–1932, 1936–1945 ja 1948–1954 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän sai ensimmäisellä kaudellaan vapautuksen edustajatoimesta sairauden takia 28. huhtikuuta 1932 ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli maalaisliiton Kaarle Ellilä. Joukanen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931, 1937, 1940, 1943 ja 1950 presidentinvaaleissa. Hän oli Kankaanpään kunnanvaltuuston jäsen ja kunnallislautakunnan puheenjohtaja. Joukanen oli muun muassa MTK:n valtuuskunnan jäsen ja Satakunnan maataloustuottajain liiton johtokunnan puheenjohtaja. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon 1942. Kalle Joukanen oli naimisissa vuodesta 1915 Emmi Maria Wiron kanssa. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Kankaanpään kaupunginvaltuutetut Luokka:Turun läänin pohjoinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Eetu Jussila

Sulo Eetu Jussila (7. syyskuuta 1882 Orivesi – 15. kesäkuuta 1973 Orivesi) oli suomalainen maanviljelijä, agrologi ja Maalaisliiton kansanedustaja. Jussilan vanhemmat olivat maanviljelijä Joonas Jussila ja Edla Maria Harola. Hän kävi kansakoulun ja 1908 maamieskoulun sekä 1911 maamiesopiston. Jussila oli kotitilallaan maataloustöissä ja oli sitten siirtolaisena Yhdysvalloissa työskennellen rauta- ja terästeollisuudessa 1903–1904. Suomeen palattuaan hän toimi maanviljelijänä Orivedellä. Jussila oli Pohjois-Karjalan maanviljelysseuran maatalousneuvojana 1910–1912, Hämeen - Satakunnan maanviljelysseuran maatalousneuvojana 1913–1920, Hämeen läänin pohjoisen elintarvetoimiston elintarveasioiden neuvojana 1918–1919 ja Kansaneläkelaitoksen Oriveden piiriasiamiehenä 1938–1950. Jussila oli maalaisliiton kansanedustajana 1929–1930 ja 1931–1933 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän tuli toiselle edustajakaudelleen 19. lokakuuta 1931 kesken edustajakautensa kuolleen Edistyspuolueen Walto Tuomiojan tilalle. Jussila oli Oriveden kunnanvaltuuston jäsen. Hän oli maalaisliiton Pohjois- Hämeen piiritoimikunnan jäsen ja Hämeen - Satakunnan maanviljelysseuran varapuheenjohtaja. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Oriveden kaupunginvaltuutetut Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Nicolas Hague

Nicolas Hague (s. 5. joulukuuta 1998 Kitchener, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Vegas Golden Knightsin organisaatiossa. Knights varasi hänet toisella kierroksella 34. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hague laukoo vasemmalta. == Ura == Mississauga Steelheads varasi Haguen toisella kierroksella OHL:n varaustilaisuudessa vuonna 2014. Myöhemmin Vegas Golden Knights varasi Haguen toisella kierroksella NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hague teki kolmen vuoden tulokassopimuksen Vegas Golden Knightsin kanssa 29. syyskuuta 2017. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vegas Golden Knightsin pelaajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ahvenisjärvi (Tampere)

Ahvenisjärvi eli Ahvenisto on Pirkanmaalla Tampereen Hervannassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Ahvenisjärvi on osa Vihiojan valuma-aluetta. == Maantietoa == Järvi on 350 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,3 hehtaaria. Se sijaitsee keskellä Hervannan ruutukaava-aluetta. Siihen ei kartan mukaan laske ojia eikä sillä ole omaa laskuojaakaan. Järven rantaviivan pituus on 850 metriä. Järvi on ruutukaava-alueella jätetty metsikön sisälle. Metsässä risteilee polkuja ja pyöräteitä, jota seuraamalla voi kävellä järven ympäri. Järven länsipuolella on kaksi urheilukenttää ja pohjoispuolella sijaitsee Hervannan kirkko. == Historiaa == Vuoden 1953 peruskartassa Ahvenisjärveen laski kolme metsäojaa. Järvi oli autio metsäjärvi, jonka ohitti läheltä Hervantajärven ja Messukylän yhdistävä maantie. Vuoden 1960 kartassa tien itäpuolella sijaitsi pieni maatila, jota ei enää ollut vuoden 1975 kartassa. Metsäalue oli tuolloin kaavoitettu asuinalueeksi ja järven pohjoispuolelle oli noussut asuintaloja ja itäpuolelle Teknillinen korkeakoulu (nykyinen Teknillinen yliopisto). Järven itärannalla sijaitsi ulkoilumaja. Vuoden 1991 kartassa Hervanta oli jo kehittynyt varsin suureksi ja järvi oli menettänyt yhteytensä ympäröiviin metsiin. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Tampereen järvet Luokka:Hervanta
Centovalli

Centovalli (kirjaimellisesti sata laaksoa) on kunta ja laakso eteläisessä Sveitsissä, Ticinon kantonissa. == Kunta == Centovallin kunta perustettiin vuonna 2009, jolloin kolme alueen kuntaa, Borgnone, Intragna ja Palagnedra, yhdistyivät. Vuoden 2015 lopussa kunnassa oli 1 170 vakinaista asukasta. == Laakso == Centovallin laakso sijaitsee Melezzajoen Sveitsin puoleisessa laaksossa. Italian puoleinen osa laaksosta on nimeltään Valle Vigezzo. Melezza laskee Maggiajokeen Locarnon rajalla. == Liikenneyhteydet == Laaksoa pitkin kulkee Centovallin rautatie () Locarnosta Italian Domodossolaan. Laaksoa pitkin kulkee myös mutkainen maantie. Juna- ja linja-autoiikennettä hoitaa Società per le Ferrovie Autolinee Regionali Ticinesi SA (FART) -yhtiö. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka: Ticinon kunnat
Mikael Paasikivi

Mikael Paasikivi (s. 1957 Helsinki) on suomalaissyntyinen, Ruotsissa koko ikänsä asunut kirjailija, joka on 2010-luvulla kirjoittanut Ahvenanmaalle sijoittuvia jännitysromaaneja. Hän on aiemmin toiminut pienyrittäjänä Ruotsissa. Mikael Paasikiven oman kustannusyhtiönsä Högspänningsförlaget kautta julkaisemaa esikoisromaania Guld i blodet (2010) myytiin ilmestymisvuonnaan yli 1 600 kappaletta etupäässä Ahvenanmaalla, mikä on erittäin suuri määrä 26 000 asukkaan maakunnassa.Strandell, Leif-Rune: Han är storsäljare på Åland med sin debutdeckare, Dast-magazin, Tidskrift för underhållningslitteratur 14.1.2011. Viitattu 30.12.2016. Kirjassa eletään rinnakkain nykyaikaa ja vuotta 1854, jolloin Bomarsundin linnoitus joutuu antautumaan Oolannin sodassa. Tapahtumien päähenkilöitä ovat nykyajassa rikoskomisario Ulla Johansson ja 1800-luvulla postinsoutaja Olof. Toinen romaani Spindel i stenen (2011) kertoo toisen maailmansodan jälkeisestä ajasta ja saksalaisupseereista, tapahtumapaikkana Ahvenanmaan lisäksi Espanja. Kolmas romaani Med blodet som band (2012) kertoo esikoisteoksen tavoin sekä nykyajasta että 1800-luvusta, ja rikoskomisario Ulla Johansson on mukana siinäkin.Med blodet som band, Boksampo.fi. Viitattu 30.12.2016. Mikael Paasikivi syntyi Helsingissä, mutta perhe asui jo tuolloin Tukholmassa. Hän on presidentti J. K. Paasikiven pojanpojan poika. Hän on viettänyt kesiään Ahvenanmaalla 1960-luvun lapsuusvuosista alkaen, jolloin hänen isänsä Juhani Paasikivi osti kesämökin Vårdön Mickelsöstä.Paasikiven pojanpojanpoika kirjoitti dekkarin, Savon Sanomat 7.5.2010. Viitattu 30.12.2016.Paasikiven kirjoissa on meripihaa ja meritaisteluita, Sisuradio, Sveriges Radio 20.7.2011. Viitattu 30.12.2016. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isolammi (Tampere)

Isolammi on Pirkanmaalla Tampereen Kaukajärvellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Isolammi on osa Vihiojan valuma-aluetta. == Maantietoa == Lampi on 200 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Lampi sijaitsee Kaukajärven kaupunginosan keskellä puistojen ja asuinalueiden ymäröimänä metsässä. Siihen laskee kaksi ojaa, joista toinen on Haiharanlammi 200-metrinen laskuoja. Lammen oma laskuoja lähtee sen eteläpäästä ja se yhtyy 300 metrin päässä Vihiojaan. Lammen rantaviivan pituus on 550 metriä. Sen rantoja kiertää polku. == Historiaa == Vuoden 1953 peruskartassa ”Isolampi” sijaitsi peltojen keskellä olevassa painaumassa. Siihen laski kolme ojaa ympäröiviltä pelloilta ja yksi ojista yhdisti sen Haiharan kartanon lampeen. Vuoden 1975 kartassa Haiharan maat olivat voimakkaan kaavoituksen kohteena ja ”Isolammi” oli jäänyt alueen keskelle. Sille oli nyt kaivettu laskuoja, joka yhtyi Vihiojaan. Alue oli osin niittyä ja vesakkoa, jonka ympärille kehittyi taajama. Vielä 1991 kartassa lammen ympärillä oli niittyjä ja lehimetsää. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Tampereen järvet Luokka:Kaukajärvi
Retki Outdoor

Retki Outdoor Finland on suomalainen yritys, joka valmistaa varusteita retkeilyyn ja luonnossa liikkumiseen. 1990-luvun alkupuolella Vesa Wallenius ryhtyi suunnittelemaan ja markkinoimaan ensimmäisiä Retki-tuotteita Kouvolassa. Retki-tuotteita on alusta asti testattu vaihtelevissa Suomen luonto-olosuhteissa ja Puolustusvoimien leireillä. Tuotteita on saatavilla ulkomailla Venäjältä, Virosta, Ruotsista, Norjasta ja Japanista. Luokka:Suomalaiset vaatetusalan yritykset
Valtteri Lindholm

Valtteri Lindholm (s. 1982 Vantaa) on erikoisesta markkinoinnistaan kuuluisaksi tulleen Varustelekan perustaja. Lindholm perusti 21-vuotiaana armeijan ylijäämätavaraa myyvän verkkokaupan vuonna 2003 rahoittaakseen opiskeluaan äidinkielen opettajaksi. Suomen Yrittäjät on palkinnut Lindholmin Vuoden nuori yrittäjä 2015 -pääpalkinnolla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ympäristökanta

Ympäristökanta on topologiassa sellainen kokoelma annetun pisteen ympäristöjä, että jokainen kyseisen pisteen ympäristö sisältää osajoukkonaan jonkin ympäristökantaan kuuluvan joukon. Toisin sanoen, jos X on topologinen avaruus ja a \in X jokin sen piste, kokoelma \mathbb{B} on a:n ympäristökanta, jos jokainen a:n ympäristö sisältää jonkin \mathbb{B}:n jäsenen. == Esimerkkejä == Jos \mathbb{B} on avaruuden X kanta ja jos a \in X, niin kaikki avaruuden kantaan kuuluvat joukot, joihin piste a sisältyy, muodostavat a:n erään ympäristökannan. Jos X on metrinen avaruus, pisteen a erään ympäristön muodostavat avoimet pallot B(a,r), r > 0 eli joukot {x \in X | d (a, x) < r}. Toisen, suppeamman ympäristökannan muodostavat ne a-keskiset avoimet pallot, joiden säde on muotoa 1/n, missä n on kokonaisluku. == N1-avaruudet == Jos topologisen avaruuden jokaisella pisteellä on numeroituva ympäristökanta, avaruutta sanotaan N1-avaruudeksi. Muun muassa kaikki metristyvät avaruudet ovat N1-avaruuksia. == Historiaa == Hausdorffin vuonna 1914 esittämä topologisen avaruuden määritelmä perustui ympäristökannan, ei avoimen joukon käsitteeseen. (Itse asiassa hänen määritelmänsä edellytti nykyisestä poiketen myös, että millä tahansa kahdella avaruuden pisteellä piti olla erilliset ympäristöt. Nykyisessä topologisen avaruuden määritelmässä tätä ei välttämättä edellytetä, mutta monet tärkeimmät avaruudet toteuttavat myös sen, ja niitä sanotaan Hausdorff-avaruuksiksi.) == Lähteet == Luokka:Topologia
Syanogeenibromidi

Syanogeenibromidi (CBrN) on pseudohalogeeneihin kuuluva epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä sekä biokemiallisissa peptiditutkimuksissa. ==Ominaisuudet== Syanogeenibromidi on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta, joka haihtuu suhteellisen helposti johtuen sen alhaisesta kiehumispisteestä. Yhdiste hydrolysoituu veden vaikutuksesta erityisesti emäksisissä olosuhteissa. Syanogeenibromidi liukenee muun muassa asetonitriiliin, dikloorimetaaniin, dimetyyliformamidiin ja dimetyylisulfoksidiin. Aine trimerisoituu helposti syanuuribromidiksi.Joel Morris, Lajos Kovács & Kouichi Ohe: Cyanogen Bromide, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2015. Teoksen verkkoversio Viitattu 31.12.2016 Syanogeenibromidi ärsyttää voimakkaasti hengitysteitä ja silmiä. Se on hyvin myrkyllistä ja sen vaikutukset muistuttavat vetysyanidin vaikutuksia. :475px ==Valmistus ja käyttö== Syanogeenibromidia valmistetaan bromista ja vetysyanidista tai syanidisuoloista. Syanogeenibromidia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä heterosyklien valmistamiseen, syanointeihin ja bromauksiin, tertiääristen ammoniumsuolojen hajottamiseen ja guanidiinijohdannaisten valmistamiseen. Biokemiallisissa tutkimuksissa sitä voidaan käyttää proteiinien immobilisointiin ja peptidien aminohapposekvenssien määrittämiseen. Yhdiste reagoi selektiivisesti metioniiniaminohappojen tiometyyliryhmän kanssa muodostaen tioniumionin. Tämä välituote reagoi peptidin karbonyyliryhmän kanssa muodostaen homoseryylilaktonin ja peptidiketju katkeaa tästä kohdin. ==Lähteet== Luokka:Bromiyhdisteet
Antti Kuisma (poliitikko)

Antti Kuisma (15. toukokuuta 1892 Sakkola – 27. huhtikuuta 1971 Turku) oli suomalainen johtaja, kunnallisneuvos ja maalaisliiton kansanedustaja. Kuisman vanhemmat olivat maanviljelijä Simo Kuisma ja Anni Meskanen. Hän kävi kansakoulun ja 1912 kansanopiston sekä 1915 kauppakoulun. Kuisma oli maanviljelijänä Sakkolassa ja toimi maalaisliiton Viipurin läänin itäisen piirin matka- ja piirisihteerinä 1917–1925 sekä Suomen Maatalouspankin Kiviniemen konttorin johtajana Sakkolassa 1926–1932. Hän oli sitten Alkoholiliikkeen myymälänesimiehenä ja paikallisjohtajana Viipurissa 1936–1939 sekä Alkoholiliikkeen piiritarkastajana Helsingissä ja paikallisjohtajana Naantalissa 1939–1947. Viimeksi Kuisma toimi Louhintatyöt Oy:n konttoripäällikkönä Naantalissa 1947–1950 ja Turun veropiirin verotarkastajana Turussa 1951–1959. Kuisma oli maalaisliiton kansanedustajana 1922–1929, 1930–1933 ja 1935–1936 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli eduskunnan puolustusvaliokunnan puheenjohtajana 1928–1929. Kuisma tuli kolmannelle edustajakaudelleen 15. marraskuuta 1935 kesken edustajakautensa kuolleen maalaisliiton Jooseppi Kaurasen tilalle. Kuisma oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentivaaleissa ja toimi Sakkolan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän oli maalaisliiton Viipurin läänin itäisen piiritoimikunnan jäsen ja toimi Karjalan kannaksen liiton hallituksen, Jääkärikotisäätiön ja Vapaussodan invalidien liiton puheenjohtajana. Kuisma sai kunnallisneuvoksen arvon 1957. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Sakkolan kunnanvaltuutetut Luokka:Viipurin läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Korean esihistoria

Korean esihistoriallinen kausi on ajanjakso joka ulottuu aina nykyihmisen leviämiseen Korean niemimaalle, eli pleistoseenijääkauden ja paleoliittisen kulttuurikauden loppupuolelle eli aikaan noin 30000 vuotta sitten. Koreassa vallitsi myöhäispaleoliittisella kaudella ja neoliittisella kaudella noin 8000-1500 eaa. metsästäjä-keräilijä-kulttuuri. Jeulmunin keraamista kulttuuria seurasi pronssikauden Mumunin kulttuuri. Tämän kulttuurin aikakaudella asutuksen muoto ja yhteiskuntajärjestelmä muuttui merkittävästi. Tällä aikakaudella tehtiin tikareita, vihreästä laavakivestä tehtiin ornamenttimaisia koristeita ja keramiikka-astiat poltettiin punaisiksi. Rautakaudella käyttöön otettu hevonen mahdollisti liikkuvan sodankäynnin, joka johti taas keskitetyn hallinnon muodostumiseen.Vesterinen, Ilmari: Korea – Kolme ovea tiikerin valtakuntaan, s. 80-85. Gaudeamus, 2000. ISBN 951-662-797-8 ==Aikakaudet== Korealaiset historioitsijat käyttävät kolmen aikajakson sykliä luokittelemaan Korean esihistoriaa. Kolmen jakson järjestelmää käytettiin Japanin kolonisaation jälkeen keinona kumota Japanin siirtomaakauden arkeologien väitteet, siitä ettei (toisin kuin Japanissa) Koreassa ollut pronssikautta.Kim, Seung Og. 1996. "Political Competition and Social Transformation: The Development of Residence, Residential Ward, and Community in Prehistoric Taegongni of Southwestern Korea". PhD dissertation, University of Michigan. Bissalmuneui tai Jeulmunin keraaminen kulttuuri (Neoliittinen kausi) 8000-1500 eaa. *Esivaihe 8000-6000 eaa. *Varhainen vaihe 6000-3500 eaa. *Keskivaihe 3500-2000 eaa. *Myöhäinen vaihe 2000-1500 eaa. Mumunin kulttuuri (pronssikausi) 1500 tai 1000-300 eaa. Samhan eli Protohistoriallinen kausi (rautakausi) 100 eaa.- 300 jaa.Choe, C P and Martin T Bale (2002) Current Perspectives on Settlement, Subsistence, and Cultivation in Prehistoric Korea. Arctic Anthropology 39(1–2): 95–121. ISSN 0066-6939 == Katso myös == *Japanin paleoliittinen kausi *Jomon-kausi == Lähteet == Luokka:Korean historia
Kirsi Rontu

Kirsi Rontu (o.s. Vainio, s. 1969 Turku) on Keravan kaupunginjohtaja. Rontu opiskeli Aurajoen lukiossa ja valmistui sieltä vuonna 1988. Rontu opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa ja valmistui sieltä vuonna 1994. Rontu toimii myös Keravan Urheilijoiden jaoston tiedottajana. Rontu aloitti työt Keravan kaupunginjohtajana, entisen kaupunginjohtajan Petri Härkösen erottua, kesällä 2016. Ronnulla on puolisonsa kanssa kaksi tytärtä. == Lähteet == Luokka:Keravan kaupunginjohtajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
120 kranaatinheitin 92

120 KRH 92 (120 mm kranaatinheitin, malli 1992) on Vammaksen valmistama 120mm kranaatinheitin. == Yleistä == Korkean lentoratansa, tulinopeutensa ja kevyen painonsa ansiosta kranaatinheittimet ovat erityisesti sopivia rakennetun alueen taisteluun ja maastoon, jossa ne on helppo naamioida. Kranaatinheittimen kranaatti lähtee jyrkällä nousukulmalla, joten katvealueet ovat pieniä ja tehokas toiminta rakennetulla alueella ja metsämaastossa on helppo järjestää. Kranaatinheitintä käyttää seitsenmiehinen kranaatinheitinryhmä. Aseella voidaan ampua sirpalekranaatteja, savuammuksia, valoammuksia tai latausharjoitusammuksia. Puolustusvoimissa heittimen nimenä toimii raskas kranaatinheitin 120 KRH ja sen käyttötarkoitus on pataljoonan ja komppanian taistelun tukeminen epäsuoralla tulella, sekä taistelukentän savutus ja valaisu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ukrainalaissotilaat ylistävät suomalais­­asetta – taistelijat lähettävät painokkaan viestin Suomen valtiolle Luokka:Kranaatinheittimet Luokka:Suomen puolustusvoimien kalusto Luokka:Vammas
Ludwig Busbetzky

Ludwig (Lovies, Lowies) Busbetzky (Busbetzki, Busbetzkÿ) (n. 1660 – 1699 Narva) oli virolainen säveltäjä ja urkuri.H. Heinmaa: "Busbetzky". Eesti muusika biograafiline leksikon. 1. köide: A–M. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. ISBN 978-9985-70-276-5 (sidottu). Sivut 68–69Kerala J. Snyder: Dieterich Buxtehude: Leben – Werk – Aufführungspraxis, übersetzt von Hans-Joachim Schulze. Kassel: Bärenreiter, 2007. ISBN 978-3-7618-1836-7 (sidottu). Sivut 162 ja 469Klaus-Peter Koch: Deutsche Musiker in Estland einschließlich dem nördlichen Livland . Sivu 9 Merkittävään vironsaksalaiseen Busbetzky-musiikkisukuun kuulunut Ludwig opiskeli Dieterich Buxtehuden johdolla Lyypekissä vuosina 1679–1689; mahdollisesti hän sai opetusta myös Lüneburgissa sikäläiseltä urkuri-säveltäjä Christian Florilta. Vuosina 1685/1687–1699 Busbetzky toimi Narvan saksalaisen kirkon urkurina.Urve Lippus ja Ingrid Rüütel: "Estonia" . Grove Music Online. Oxford University Press. Tarkistettu 31.12.2016 Busbetzkyn sävellyksistä on tallella kaksi kantaattia tai motettia, joita kumpaakin on aiemmin pidetty Buxtehuden tekeminä: Erbarm dich mein ô Herre Gott sopraanolle, altolle, tenorille, bassolle, kahdelle viululle, kahdelle violettalle, dulzianille/violonelle ja basso continuolle (BuxWV Anh. 9; käsikirjoitus S-Uu, Vok. mus. i hs. 82:32https://opac.rism.info/search?id=190006871) ja Laudate Dominum sopraanolle, kahdelle viululle, dulzianille/violonelle ja basso continuolle (BuxWV Anh. 10; käsikirjoitus S-Uu, Vok. mus. i hs. 82:33https://opac.rism.info/search?id=190006872). == Lähteet == Luokka:Baltiansaksalaiset Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset urkurit Luokka:Virolaiset säveltäjät Luokka:Virolaiset urkurit Luokka:Vuonna 1660 syntyneet Luokka:Vuonna 1699 kuolleet
M05- taistelijan asu

Taistelijan asu M05 on Suomen puolustusvoimien vuonna 2007 käyttöön ottama taisteluasukokonaisuus. Kokonaisuuteen kuuluu maastosuojavaatetus M05 joko metsä-, pakkas- tai lumikuviolla (tai maastopuku M91) sekä taisteluvarustus. Puolustusvoimat on kehittänyt myös harmaanruskean kaupunkikuvion, jota ei vielä ole käytössä. Lisäksi suomalaiset rauhanturvaajat käyttävät olosuhteiden mukaan M04-aavikkokuviota. Vuonna 2020 on tarkoitus ottaa käyttöön yhteispohjoismainen taisteluasu Suomen, Norjan, Ruotsin ja Tanskan kesken. Kuosi kaikissa on kuitenkin oma, ja suomalaisissa asuissa jatketaan M05-kuvion käyttöä.Suomen, Ruotsin, Norjan ja Tanskan armeijoille yhteinen taisteluasu – 20 sivua ominaisuusvaatimuksia, Yle / Kristiina Tolvanen, 15.6./16.6.2016 Taisteluvarustukseen kuuluu joko suojaliivi tai taisteluliivi M05 (tai taistelyvyö M/85). M05-taisteluliivi on modulaarinen ja muokattava niin, että siihen voidaan kiinnittää käyttötarkoitukseltaan erilaisia taskuja, esimerkiksi lipastaskut, kenttäpullotasku tai kenttälapiotasku. Päässä taistelijalla on ballistisen suojan antava komposiittikypärä M05-kypäränpäällisellä, tarvittaessa myös suojalasit, joissa on niin ikään ballistinen suoja. Jalassaan sotilaalla on joko kumisaappaat tai varsikengät. Varusmieskoulutuksessa on kiinnitetty paljon huomiota kerrospukeutumiseen, jotta taistelija pystyisi ylläpitämään toimintakykyään erilaisissa olosuhteissa ja tilanteissa. Tämä tarkoittaa sitä, että kesällä taistelijalla on maastopuvun alla vain lyhyet alushousut ja t-paita. Kovalla pakkasella taas pitkien alusvaatteiden lisäksi väliasu M05, maastopuku, sen päällä mahdollisesti lumipuku ja taukovaatetuksena lisäksi vielä pakkastakki ja -housut. Maastopuvun on oltava riittävän väljä, jotta alle mahtuu tarvittavat alus- ja välivaatteet ja jotta puku päällä pystyisi liikkumaan mahdollisimman vapaasti. == Katso myös == * Suomen puolustusvoimien palveluspuku == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomen puolustusvoimien varusteet
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1979–1980

Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1979-1980 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja viimeinen putosi sarjasta. Mestaruuden voitti Krasnojarskin Jenisei. Mestaruus oli seuran ensimmäinen. ==Sarjataulukko== Lokomotiv putosi mestaruussarjasta. Tilalle nousi Rodina Kirov. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja Luokka:Vuoden 1979 jääpallo Luokka:Vuoden 1980 jääpallo
Michael Hahn

Michael Hahn (1600-luvun alkupuoli Jena – 1689 tai myöhemmin Tallinna?) oli virolainen kanttori ja säveltäjä.H. Heinmaa: "Hahn". Eesti muusika biograafiline leksikon. 1. köide: A–M. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. ISBN 978-9985-70-276-5 (sidottu). Sivu 125 Heinrich Schützin oppilaana mahdollisesti ollut Hahn toimi vuosina 1667–1673/1674 kanttorina Narvan saksalaisessa kirkossa.Fabian Dahlström: Stadtmusikanten, Organisten und Kantoren im Ostseeraum bis ca. 1850 . Mariehamn, 2012/2013. Sivu 281 1670-luvun alussa hän haki Kuressaaren saksalaisen kirkon ja koulun kanttorintointa. Hahnin sävellystuotannosta on säilynyt kolme kantaattia tai motettia, jotka kaikki hän kirjoitti nähtävästi Narvan-vuosinaan: Herr ich habe gesündiget (käsikirjoitus: S-Uu, Vok. mus. i hs. 027:002b), Meine sünde sind schwer ubejgross (Meine Sünden sind schwer übergroß) sopraanolle, bassolle, viululle, viola da gamballe ja basso continuolle (käsikirjoitus: S-Uu, Vok. mus. i hs. 27:2ahttps://opac.rism.info/search?id=190014098) ja O welch eine tieffe (O welch eine Tiefe) kahdelle tenorille, kahdelle soitinäänelle (viululle) ja basso continuolle (käsikirjoitus: S-Uu, Vok. mus. i hs. 84:97https://opac.rism.info/search?id=190014099). Näistä viimeisessä on huomattavan vaativa soolosoitinosuus, joka alkujaan on mahdollisesti tarkoitettu Narvassa toimineen viuluvirtuoosi Georg Zuberigin soitettavaksi. == Lähteet == Luokka:Baltiansaksalaiset Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Virolaiset säveltäjät Luokka:Narvan historia Luokka:Vuonna 1689 kuolleet
Pentti Kiiskinen

Yrjö Pentti Kiiskinen (4. kesäkuuta 1896 Haapajärvi – 14. tammikuuta 1967 Oulu) oli suomalainen varatuomari, oikeusneuvosmies ja maalaisliiton kansanedustaja. Kiiskisen vanhemmat olivat maanviljelijä, kansanedustaja Johan Henrik Kiiskinen ja Margareeta Koskela. Hän pääsi ylioppilaaksi 1919 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1924. Kiiskinen sai varatuomarin arvon 1926. Kiiskinen toimi asianajajana Oulussa 1923–1930 ja 1945–1967. Hän oli Piippolan piirin nimismiehenä 1924–1930, Kemin kihlakunnan kruununvoutina 1930–1932, Oulun kihlakunnan kruununvoutina 1932–1945 ja Oulun kihlakunnan henkikirjoittajana 1945–1946. Viimeksi Kiiskinen oli Oulun I taksoitussihteerinä 1946–1955 sekä Oulun maistraatin ja raastuvanoikeuden oikeusneuvosmiehenä 1955–1957. Kiiskinen oli maalaisliiton kansanedustajana 1938–1939 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän tuli edustajakaudelleen 20. huhtikuuta 1938 kesken edustajakautensa kuolleen maalaisliiton Juho Kaakisen tilalle. Kiiskinen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja hän toimi Oulun läänin eteläisen vaalipiirin keskuslautakunnan puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Oulun läänin eteläinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Francis Hauksbee

Francis Hauksbee (1666–1713) oli varhainen sähköllä kokeilija. Laajalle levinnyt sähköllä kokeileminen 1700-luvulla sai varsinaisesti alkunsa Hauksbeen teoksesta Physico-Mechanical Experiments on Various Subjects. Hauksbee oli Isaac Newtonin laboratorioapulainen. ==Palkinnot== Royal Society antoi vuonna 2010 Hauksbeen mukaan nimetyt palkinnot tuntemattomuuteen jääneille tieteen sankareille. == Lähteet == == Kirjallisuutta == *Hauksbee, Francis: Physico-Mechanical Experiments on Various Subjects, 1709. Luokka:Vuonna 1666 syntyneet Luokka:Vuonna 1713 kuolleet
James Wimshurst

James Wimshurst (13. huhtikuuta 1832 – 3. tammikuuta 1903) oli englantilainen keksijä, insinööri sekä laivanrakentaja. Hänen tunnetaan parhaiten Wimshurstin influenssikoneen kehittäjänä. Vaikka Wimshurst ei ikinä patentoinut keksintöään, alettiin laitetta sen yleistymisen jälkeen kutsua hänen nimellään. James Wimshurt on brittiläisen laivanrakentaja Henry Wimshurtin poika. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset keksijät Luokka:Brittiläiset insinöörit Luokka:Laivanrakentajat Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan vesiliikenne Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Torsten Aminoff (everstiluutnantti)

Torsten Carl Otto Aminoff (2. maaliskuuta 1874 Hamina – 7. tammikuuta 1946 Helsinki)Aikalaiskirja (1934), s. 32 Runeberg.org.Ättartavlor för de på Finlands riddarhus inskrivna ätterna, vol. 1, A-G (1954): Torsten Carl Otto Aminoff. oli suomalainen everstiluutnantti, joka komensi sisällissodan aikana valkoisten puolella Seinäjoen Krenatööripataljoonaa. Torsten Aminoffin vanhemmat olivat kielitieteilijä Torsten Gustaf Aminoff ja Elisabeth Johanna Maria Aminoff. Torsten Aminoff valmistui Haminan kadettikoulusta vuonna 1894 ja palveli Suomen kaartissa aliluutnanttina 1894–1898 sekä luutnanttina 1898–1902. Jätettyään sotilasuran hän työskenteli muutaman vuoden Suomen Hypoteekkiyhdistyksen ja Viipurin tupakkatehtaan palveluksessa. Aminoff työskenteli Helsingin poliisilaitoksessa 1906–1907 ja toimi Tampereen poliisimestarina 1907–1911, mutta hänet erotettiin hänen kieltäydyttyään toimeenpanemasta erästä kenraalikuvernöörin määräystä. Sen jälkeen hän oli apulaisjohtajana Yhdyspankin konttoreissa Pietarsaaressa 1912–1914, Hangossa 1914–1917 sekä Oulussa 1917–1918. Sisällissodan puhjettua Aminoff liittyi valkoisiin joukkoihin ja toimi Seinäjoen Krenatööripataljoonan komentajana. Aminoffin pataljoona osallistui Jämsän ryhmän osana muun muassa tärkeään Länkipohjan taisteluun maaliskuussa 1918.Erkki Kantolahti: Länkipohjan taistelu 16.3.1918 Längelmäen kunta. Viitattu 31.12.2016. Sitä seuranneessa Oriveden taistelussa Aminoffin joukot onnistuivat valtaamaan Oriveden aseman ja siten saartamaan Vilppulan rintaman punaiset selustan puolelta.Pertti Haapala & Tuomas Hoppu (toim.): Sisällissodan pikkujättiläinen, s. 185–187. WSOY, Helsinki 2009 ISBN 978-951-0-35452-0 Aminoff ylennettiin helmikuussa 1918 majuriksi ja huhtikuun alussa everstiluutnantiksi. Sisällissodan jälkeen hän oli vuonna 1919 lyhyesti Suomen valkoisen kaartin vt. komentajana, mutta palasi sen jälkeen siviiliin. Hän johti Yhdyspankin konttoria Turussa 1919–1921 ja Viipurissa 1921–1941. Viimeksi hän oli Sigrid Juséliuksen säätiön toimitusjohtajana 1943–1945. Aminoffin puolisona oli vuodesta 1907 Gerda Maria Hornborg. Heidän poikiaan olivat historiantutkija Torsten G. Aminoff ja yritysjohtaja Carl Göran Aminoff.Kuka kukin on 1978, s. 46 Runeberg.org. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Torsten Aminoff

Torsten Aminoff voi tarkoittaa jotain seuraavista henkilöistä: *Torsten Gustaf Aminoff (1838–1881), suomalainen kielitieteilijä *Torsten Johan Aminoff (1847–1936), suomalainen juristi, virka- ja valtiopäivämies *Torsten Carl Otto Aminoff (1874–1946), suomalainen everstiluutnantti, Seinäjoen Krenatööripataljoonan komentaja sisällissodassa *Torsten Ivan Aminoff (1881–1946), suomalainen eversti, Ilmavoimien komentaja 1918–1919 *Torsten Gregori Aminoff (1910–1985), suomalainen historioitsija, toimittaja ja RKP:n kansanedustaja.
Endla-teatteri

Endla-teatteri on vuonna 1911 avattu teatteri Pärnussa. Teatterissa on esitetty yli tuhat näytelmää. Viron itsenäisyysjulistus luettiin ensimmäiseksi Endlan parvekkeelta 23. tammikuuta 1918, päivää ennen itsenäisyyden julistamista pääkaupungissa Tallinnassa. Endlan alkuperäinen rakennus vahingottui tulipalossa vuonna 1944, ja koska se oli tärkeä itsenäisen Viron symboli, Neuvostoliitto ei ryhtynyt remontoimaan sitä, vaan se tuhottiin räjähteillä vuonna 1961.Ajalugu 1944-1967 Endla Teater Uusi Endla-teatteri rakennettiin eri paikkaan kaupunkia 1967.Endla Theater House Celebrates 100th Birthday Teatterin alkuperäisellä sijaintipaikalla on neuvostoaikana rakennettu Hotelli Pärnu, ja vuonna 2008 hotellin edessä olevalle Rüütlin aukiolle perustettiin muistomerkki Endlalle.History of Pärnu ==Lähteet== Luokka:Pärnun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Viron teatterit
TAT-1

thumb|250px|Kappale TAT-1:ssä käytettyä kaapelia, jonka rakennekerrokset on kuorittu näkyviin. TAT-1 (Transatlantic No. 1) oli ensimmäinen Atlantin valtamereen laskettu Euroopan ja Pohjois-Amerikan yhdistävä puhelinkaapelijärjestelmä. Järjestelmässä oli kaksi erillistä kaapelia, jotka välittivät liikennettä kumpikin yhteen suuntaan. Jo 1800-luvulta lähtien Atlanttiin oli laskettu lukuisia merikaapeleita lennätinliikennettä varten, mutta TAT-1 välitti 22 lennätinlinjan lisäksi myös 35 samanaikaista puhelua. TAT-1-kaapelit laskettiin vuosina 1955–1956 ja otettiin käyttöön 25. syyskuuta 1956. Kaapelien Euroopan puoleinen rantautumispaikka sijaitsee Gallanach Bayssa lähellä Obanin kylää Skotlannissa. Sieltä yhteys jatkui maitse. Amerikan puoleinen pää sijaitsee Clarenvillen kaupungissa Newfoundlandin saarella Kanadassa. Siellä se yhdistyi edelleen toiseen merikaapeliin. TAT-1:n aktiivinen käyttö loppui vuonna 1978 uudempien ja kapasiteetiltaan suurempien yhteyksien syrjäytettyä sen. Aluksi käytössä oli 36 puhelinkanavaa, ja yhden kanavan leveys oli 4 kHz. Myöhemmin kanavien määrä nostettiin 48:aan ja ne kavennettiin 3 kHz:iin. Teknisten parannusten jälkeen kaapelissa oli lopulta 51 kanavaa. Ensimmäisen vuoden aikana TAT-1 välitti 300 000 puhelua. Kolmen minuutin erissä laskutettu puhelu maksoi punnan minuutilta, nykyarvossaan (v. 2016) noin 20 puntaa (noin 25 euroa vuoden 2016 vaihtokurssin mukaan). ==Lähteet== Luokka:Merikaapelit (tietoliikenne)