EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Laxmi Agarwal

Laxmi Agarwal (s. 1. kesäkuuta 1990 Delhi) on intialainen kansalaisaktivisti, joka ajaa happoiskujen uhrien oikeuksia. Hän joutui happoiskun kohteeksi 15-vuotiaana vuonna 2005, jolloin häneen ihastunut 32-vuotias mies hyökkäsi hänen kimppuunsa tultuaan torjutuksi. Mies vakoili häntä kymmenen kuukautta ennen iskua. Hän ei ilmoittanut asiasta vanhemmilleen, koska ajatteli näiden ratkaisevan tilanteen kieltämällä häntä kulkemasta ulkona ja naittamalla hänet aikaa myöten muualle. Iskun tapahduttua hän joutui sairaalaan, missä lääkäritkään eivät uskoneet hänen selviytyvän hengissä. Päästyään pois sairaalasta kahden kauneusleikkauksen jälkeen hän mietti itsemurhaa nähtyään kasvonsa peilistä. Kotiin päästyään hänen naapurinsa ja perhetuttavansa kehottivat hänen perhettään tarjoamaan hänelle myrkkypiikkiä. Happoiskun tehnyt mies oli vankilassa seitsemän vuotta, jonka jälkeen hän vapautui ja meni naimisiin. Agarwal koki vääryytenä, että hän joutui kärsimään iskun seurauksista koko ikänsä. Hänellä oli vaikeuksia työllistyä, koska palvelualoilla hänelle vastattiin, että asiakkaat säikähtäisivät nähdessään hänen kasvonsa. Hän yritti saada työtä puhelinmyyjänä, mutta ei onnistunut. Vuonna 2013 Agarwal osallistui happoiskujen vastaisen kansalaisjärjestön toimintaan ja tapasi siellä miesystävänsä Alok Dixitin. Hän esiintyi televisiossa saaden 27 000 ihmistä allekirjoittamaan aloitteen happokauppojen hillitsemiseksi. Hänen toimintansa vuoksi Intian korkein oikeus ja parlamentti alkoivat rajoittamaan haponmyyntiä sekä tehostivat happoiskujen oikeuskäsittelyä. Yhdysvaltain ulkoministeriö myönsi hänelle International Women of Courage -palkinnon vuonna 2014. Vuoden 2020 Bollywood-elokuva Chhapaak on saanut inspiraationsa hänen elämästänsä. Laxmi Agarwalin roolissa näyttelee Deepika Padukone. ==Lähteet== Luokka:Intialaiset kansalaisaktivistit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chris Bailey

Chris Bailey (s. 5. helmikuuta 1972 Onondaga, New York) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa ja hopeaa vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä sekä viisi MM-hopeaa vuosilta 1994, 1997, 1999, 2000 ja 2001. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kon Tum (kaupunki)

Kon Tum on kaupunki Vietnamissa. Se on Kon Tumin maakunnan pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee Etelä-Vietnamissa lähellä Laosin ja Kambodžan rajoja. Kon Tumin kaupungin väkiluku oli 160 724 vuonna 2013. == Lähteet == Luokka:Vietnamin kaupungit
Moritz Wilhelm Melart

Moritz Wilhelm Melart (9. joulukuuta 1821 Hamina – 1884 Grosnoje, Kaukasian kuvernementti, Venäjä) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri. (Viitattu 4.4.2020) Melartin vanhemmat olivat kirkkoherra, opettaja Fredrik Wilhelm Melart ja Helena Kristina Melart. Moritz Wilhelm Melart tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1836 ja määrättiin sieltä 1843 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen Suomen tarkk’ampujapataljoonaan. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1846 ja luutnantiksi 1850 ja vielä samana vuonna alikapteeniksi, jolloin hänet myös siirrettiin Kaukasiaan kenraaliadjutantti, ruhtinas Vorontsovin jääkärirykmenttiin. Melart palveli rykmentissä yli kaksikymmenta vuotta, osallistuen sotatoimiin vuoristoheimoja vastaan. Kapteeniksi Melart ylennettiin 1854, majuriksi 1860, everstiluutnantiksi 1865 ja everstiksi 1871, jolloin hänet määrättiin pataljoonankomentajaksi Jerevanin kuvernementtiin. Melart sai 1877 siirron reservijoukkoihin armeijan jalkaväessä ja hänelle myönnettiin ero sotapalveluksesta kenraalimajurina seuraavana vuonna. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1821 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet
Edvard Georg Alexander Mendt

Edvard Georg Alexander Mendt (7. joulukuuta 1842 – 1908 Viipuri) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti. (Viitattu 4.4.2020) Mendtin vanhemmat olivat Venäjän armeijan insinöörijoukkojen everstiluutnantti Edvard Mendt ja Alexandra Örn. Mendt tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1856, valmistui kurssinsa priimuksena 1862 ja määrättiin luutnanttina palvelukseen Käkisalmen, H.M. Itävallan Keisari Franz I:n krenatöörirykmenttiin. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin Inkerinmaalle Henkivartioväen Hatsinan jääkärirykmenttiin, jonka mukana hän osallistui tammikuun kansannousun kukistamiseen Puolassa 1863–1864. Mendt opiskeli Nikolain yleisesikunta-akatemiassa Pietarissa 1868–1870, suorittamatta loppututkintoa, mutta yleten alikapteeniksi 1869. Hän palasi seuraavana vuonna palvelukseen entiseen rykmenttiinsä, yleni siellä kapteeniksi 1875 ja osallistui rykmentin mukana Turkin sotaan 1877–1878. Mendt haavoittui Gornyi Dubnjakin taistelussa syksyllä 1877. Sodan jälkeen vuonna 1878 Mendt ylennettiin everstiksi ja hän palveli rykmentissä pataljoonankomentajana kymmenen vuotta, minkä jälkeen hänet siirrettiin 48. Odessan jalkaväkirykmentin komentajaksi. Vuonna 1894 Mendt ylennettiin kenraalimajuriksi ja määrättiin 18. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi. Hän toimi tässä tehtävässä aina vuoteen 1900 asti, jolloin sai eron sotapalveluksesta kenraaliluutnanttina. Mendt oli hankkinut jo 1880-luvulla Possenlinnan rälssitilan Tervajoelta Viipurin maalaiskunnasta, jonka hänen perikuntansa myi vuonna 1923 tehtailija Niilo Lammetmaalle, kenraalimajuri Paavo Lammetmaan isälle. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Bill Freehan

William "Bill" Freehan (29. marraskuuta 1941 – 19. elokuuta 2021) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Freehan pelasi koko 15 vuotta kestäneen uransa Major League Baseball -liigan Detroit Tigersissa siepparina. Hän oli voittamassa Tigersin kanssa vuoden 1968 World Seriesia. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Vladimir Menšikov

Vladimir Menšikov (Menschikoff) (1816 – 27. syyskuuta 1893 Baden-Baden, Saksan keisarikunta) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut ratsuväenkenraali ja suomalainen aatelinen. (Viitattu 4.4.2020) Vladimir Menšikovin vanhemmat olivat Suomen kenraalikuvernööri, ruhtinas Aleksandr Sergejevitš Menšikov ja kreivitär Anna Alexandrovna Protasova. Hän sai isänsä myötä vuonna 1833 Suomen kansalaisuuden, kun ruhtinaallinen Menschikoff-suku kirjattiin Suomen ritarihuoneeseen. Vladimir Menšikov valmistui vuonna 1832 H.M. Keisarin paašikoulusta Pietarista ja määrättiin vänrikkinä palvelukseen Mihailin tykistökouluun. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin Henkivartioväen ratsastavaan tykistöön, sitten 2. ratsastavaan tykistöpatteriin, vuonna 1835 tykistöjoukkoihin Kaukasiaan ja vuonna 1836 aliluutnanttina Henkivartioväen husaarirykmenttiin. Luutnantiksi Menšikov yleni 1837. Vuonna 1839 hänestä Venäjän santarmijoukkojen päällikön adjutantti keisarillisessa pääesikunnassa. Menšikov yleni aliratsumestariksi 1840, H.M. Keisarin sivusadjutantiksi hänet korotettiin 1842. Vuonna 1843 hänet ylennettiin ratsumestariksi ja vuonna 1844 everstiksi. Vuonna 1849 Menšikov osallistui Unkarin sotaan Venäjän kenttäarmeijan pääesikunnan palveluksessa ja yleni kenraalimajuriksi H.M. Keisarin seurueessa. Vuonna 1855 hänet korotettiin H.M. Keisarin kenraaliadjutantiksi ja ylennettiin vuonna 1857 kenraaliluutnantiksi. Vuonna 1872 hänet nimitettiin Venäjän sotasairaaloiden pääkomitean jäseneksi ja merkittiin samana vuonna Kubanin kasakkadivisioonassa ratsastavan tykistöprikaatin upseeriluetteloihin ja 1873 lisäksi Donin kasakkajoukkojen upseeriluetteloihin. Tuolloin hän myös yleni ratsuväenkenraaliksi, pysytettynä H.M. Keisarin kenraaliadjutanttina. Menšikov nimitettiin sotilaslääkinnän keskuskomitean jäseneksi 1889, missä tehtävässä hän toimi aina kuolemaansa saakka. Isänsä kuoleman jälkeen tämän valtiolta vuonna 1842 lahjoituksena saama Anjalan säterikartano siirtyi Vladimir Menšikoville ja hänen kuoltuaan lopullisesti valtiolle vuonna 1907. Menschikoffin ruhtinassuku sammui Suomessa Vladimir Menšikovin kuollessa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1816 syntyneet Luokka:Vuonna 1893 kuolleet
Anne Koskinen

Anne Koskinen (s. 1969 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija. Koskinen on asunut ja työskennellyt Sauvon Karunassa vuodesta 2008. Koskisen veistosten materiaaleina ovat puu, pronssi ja luonnonkivilohkareet . == Opinnot ja ura == === Opinnot === thumb|Kivi, 2006, Helsinki. – Pronssinen kivi kanavan rannalla. thumb|Ydinfyysikon omena, 2016, Espoo. – Yhdeksänosaisen teoksen suurin omena on halkaistu. thumb|Kivi, 2006, Helsinki. – Luonnonkivi Uutelankanavassa ja pronssiset kivet vastarannalla Kauniinilmanpuistossa. Anne Koskinen lähti 18-vuotiaana saksan kielen opintoihin Freiburgin yliopistoon Saksaan. Taideopinnot hän aloitti kevätlukukaudella 1993 Norfolkissa, Englannissa, jossa hän opiskeli uusia medioita ja maalausta. Kuvataideakatemiassa hän opiskeli kuvanveistoa kevätlukukauden 1994. Taideteollisessa korkeakoulussa Koskinen opiskeli vuosina 1994–1996 kuvataiteita ja suoritti taiteiden maisterin tutkinnon; hän jatkoi oppilaitoksessa vielä kuvataiteiden jatko opintoja vuodesta 1997 lähtien. Koskinen opiskeli Helsingin yliopistossa vuodesta 1998 germaanisen filologian, taidehistorian ja estetiikan opintoja ja suoritti kasvatustieteen aineenopettajan pedagogiset opinnot ja humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon. Saksan Karlsruhessa Koskinen opiskeli vuosina 1991–1997 Staatliche Akademie der Bildenden Künste Karlsruhe -taideakatemiassa kuvataidetta pääaineenaan maalaus. Vuosina 1997–1998 hän opiskeli akatemiassa kuvataiteen jatko-opintoja ja suoritti Meisterschülerin-tutkinnon. === Ura === ==== Näyttelyitä ==== Koskinen on pitänyt lähes 20 yksityisnäyttelyä vuodesta 1996 lähtien ja osallistunut liki 80 yhteis- tai ryhmänäyttelyyn, joista osa on pidetty Suomen ulkopuolella. Koskisen teoksia on yli 30 taidemuseon tai muun toimijan kokoelmissa sekä Suomessa että Suomen ulkopuolella. ==== Julkisia teoksia ==== Vuonna 2003 Koskinen voitti Helsingin kaupungin taidemuseon ja rakennusviraston yhdessä järjestämän kutsukilpailun, jolla haettiin Helsingin Aurinkolahden Uutelankanavan ympäristöön kestävää taideteosta. Koskisen ehdotuksen pohjalta syntyi yhdestä luonnonkivestä ja kolmesta sen pronssikopiosta koostuva taideteos Kivi, joka paljastettiin vuonna 2008. Teos Ydinfyysikon omena on Espoon Otaniemessä, VTT:n Ydinturvallisuustalon alueella. Teos on Valtion taideteostoimikunnan tilaustyö, ja se on paljastettu vuonna 2016. Ydinfyysikon omena on yhdeksänosainen teos, jonka omenat on veistetty luonnonkivilohkareista. Yksi teoksen osa on laitoksen aulassa, muut ovat rakennuksen pihalla. Suurin omena on halkaistu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Anne Koskinen Kuvataiteilijamatrikkelissa Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erhard Wikfeldt

Erhard Wikfeldt (2. toukokuuta 1912 Kårsta, Uplanti – 19. helmikuuta 2000 Gimo, Uplanti) oli ruotsalainen kansakoulunopettaja, urkuri ja säveltäjä. Wikfeldt oli opettaja ja urkuri Gimossa, Uplannissa. Hän on kirjoittanut pari kotiseutuaan kuvaavaa kirjaa ja säveltänyt kuorolauluja. Wikfeldt oli jo 1930-luvulla kiinnostunut saksalaisen musiikkipedagogi Fritz Jöden metodeista. Hän oli tavannut Jöden tämän pitämällä kesäkurssilla. Jöde oli saksalainen ns. nuorisomusiikkiliikkeen (Jugendmusikbewegung) keskeisiä hahmoja. Wikfeldtin keskeisenä ajatuksena sävellyksissä on ollut ”yksinkertainen on kaunista” ja useita hänen kirjoittamiaan laulusävelmiä leimaa asteittainen sävelten kulku sekä kolmisoinnut. Yksi Wikfeldtin sävelmä on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa, virsi 946, "Tuulta ei voi nähdä" (Anders Frostenson 1958, 1973, suom. Juhani Forsberg 1966, 2014). Ruotsin kirkon virsikirjassa on neljä hänen sävelmäänsä: * 54 "Tuulta ei voi nähdä"/"Vinden ser vi inte" (Anders Frostenson 1958, 1973, suom. Juhani Forsberg, uud. Pekka Kivekäs 1995) * 344 "Jumala on luonut"/"Gud har skapat allting" (Anders Frostenson 1960, suom. Anna-Mari Kaskinen 1995) * 395 "Hiljaa sydämemme pöytä katetaan"/"Tyst, likt dagg som faller" (Anders Frostenson 1960, suom. Niilo Rauhala 1995) * 611 "Kaunis orjanruusu"/"Vacker törnrosbuske" (Anders Frostenson 1960, suom. Jaakko Haavio 1967, uud. Anna-Mari Kaskinen 1995) Laula, kaikki maa -kirjassa on laulu 395 "Hiljaa niin kuin kaste maahan lankeaa" (Suom. Erkki Apajalahti, uud. toimikunta). == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Maksim Astanin

Maksim Valerjevitš Astanin (, s. 18. kesäkuuta 1969 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kilpauransa päättänyt koripalloilija. == Pelaajaura == Laitahyökkääjänä pelannut Astanin edusti pelaajaurallaan kotimaansa seurajoukkueita. Hän voitti PBK TsSKA Moskovassa Venäjän mestaruuden vuosina 1993 ja 1994. Vuosina 1995 ja 1996 hän sijoittui MBK Dinamo Moskovan pelaajana sarjassa hopealle.cskabasket.comhttps://russiabasket.ru/players/197 Astanin edusti myös Venäjän miesten maajoukkuetta, jonka kokoonpanossa hän saavutti EM-hopeaa Saksassa 1993.http://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/eurobasket/1993_MUNICH_SQUADS.htm == Lähteet == * Profiili cskabasket.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Maxim Astanin Basketball Player Profile eurobasket.com Luokka:Venäläiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christine Collins

Christine Collins (myöh. Smith-Collins, s. 9. syyskuuta 1969) on yhdysvaltalainen soutaja. Hän saavutti olympiapronssia kevyessä pariairokaksikossa Sarah Garnerin kanssa Sydneyssä 2000. Collins voitti maailmanmestaruuden kevyessä perämiehettömässä nelosessa Indianapolisissa 1994, kevyessä perämiehettömässä kaksikossa Ellen Minznerin kanssa Tampereella 1995 ja Glasgow'ssa 1996 sekä kevyessä pariairokaksikossa Sarah Garnerin kanssa Kölnissä 1998. Hänen ensimmäinen MM-mitalinsa oli pronssi kevyessä perämiehettömässä nelosessa Wienin MM-kilpailuissa 1991 ja viimeinen MM- mitalinsa hopea kevyessä pariairokaksikossa St. Catharinesissa 1999. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset soutajat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dorota Urbaniak

Dorota Urbaniak (s. 6. toukokuuta 1972) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiapronssia Sydneyssä 2000. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti samassa luokassa hopeaa Aiguebelettessa 1997 sekä pronssia Kölnissä 1998 ja St. Catharinesissa 1999. Sevillan MM-kilpailuissa 2002 hän sijoittui kahdeksikossa kuudenneksi. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset soutajat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heather Davis

Heather Davis (s. 26. helmikuuta 1974 Vancouver) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiapronssia Sydneyssä 2000. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti samassa luokassa pronssia Kölnissä 1998. Perämiehettömässä nelosessa hän sijoittui viidenneksi Glasgow'n MM- kilpailuissa 1996 ja St. Catharinesin MM-kilpailuissa 1999. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset soutajat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Story of the Yearin diskografia

Story of the Year on yhdysvaltalainen vuonna 1995 perustettu yhtye St. Louisista, Missourista. ==Studioalbumit== *2003: Page Avenue *2005: In the Wake of Determination *2008: The Black Swan *2010: The Constant *2013: Page Avenue: 10 Years and Counting *2017: Wolves *2023: Tear Me to Pieces ==EP:t== *1998: Three Days Broken *1999: Truth in Separation *2002: Story of the Year ==Livealbumit== *2005: Live in the Lou ==Videoalbumit== *2005: Bassassins *2008: Our Time Is Now: Two Years in the Life of... ==Singlet== *2003: Until the Day I Die *2004: Anthem of Our Dying Day *2004: Sidewalks *2005: We Don't Care Anymore *2006: Take Me Back *2008: Wake Up *2008: Message to the World *2008: The Antidote *2010: I'm Alive *2010: To the Burial *2017: Bang Bang *2017: Miracle *2017: I Swear I'm Okay ==Musiikkivideot== Vuosi Kappale Ohjaaja(t) 2003 "Until the Day I Die" Smith and Borin 2004 "Anthem of Our Dying Day" Joe Hahn "Sidewalks" Villains 2005 "We Don't Care Anymore" 2006 "Take Me Back" 2008 "Wake Up" "The Antidote" 2009 "Terrified" 2010 "I'm Alive" 2017 "Bang Bang" Ryan Phillips "Praying for Rain" 2019 "Miracle" Jordan Phoenix & Ben Vogelsang Luokka:Diskografiat
Yasu

Yasu () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Yasu- ja Hinojokien välisellä alavalla alluviaalitasangolla. Pohjoisessa kaupungin alue ulottuu Biwajärven rannikolle, etelässä siihen kuuluu vuoristoalueita, kuten ”Ōmin Fujinakin” tunnettu Mikamivuori. Yasussa on 51 176 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 80,14 neliökilometriä. Asutus Yasun alueella on vanhaa, ja siellä sijaitsee lukuisia muinaisia kofun-hautakumpuja. Erityisesti kaupunki tunnetaan sieltä löytyneistä dōtaku-pronssikelloista. Edo-kaudella Yasu sijaitsi Nakasendō-tiereitin varrella. Perinteisiä elinkeinoja olivat esimerkiksi kalastus ja sarashi-kankaan valmistus. Yasu on viljavaa aluetta, jossa tuotetaan etenkin riisiä. Sittemmin sinne on sijoittunut myös korkeateknologista elektroniikkateollisuutta, jolla on kaupungin taloudelle suuri merkitys. Kaupunkioikeudet Yasu sai vuonna 2004, kun Chūzun ja Yasun maaseutukaupungit liitettiin yhteen. Se on kasvanut yhtenä Keihanshinin metropolialueen esikaupungeista. Yasun rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Mikami-jinjan ja Ōsasahara-jinjan šintolaiset pyhäköt, joiden päähallit on valittu Japanin kansallisaarteiksi. Muita nähtävyyksiä ovat Hyōzu-taishan pyhäkkö puutarhoineen ja Kinshoku-jin temppeli. Osa kaupungin rannikkoalueesta kuuluu Biwajärven puolikansallispuistoon. Järven rannikolle on rakennettu virkistys- ja leirintäalueita. Yasua palvelee JR Nishi-Nihonin Biwako-linja eli Tōkaidō-päälinja. == Kuvia == Tiedosto:Kinshokuji02.jpg|Kinshoku-ji Tiedosto:Yasu-gawa Ōhashi 01.jpg|Yasujoen silta Tiedosto:Mikamiyama.jpg|Mikamivuori Tiedosto:野洲駅前(2008-08-10) - panoramio.jpg|Yasun keskustaa vuonna 2008 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Shigan prefektuurin kaupungit
Barbora Krejčíková

Barbora Krejčíková (s. 18. joulukuuta 1995 Brno) on tšekkiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 2 helmikuussa 2022 ja nelinpelissä hän nousi maailmanlistan ykköseksi lokakuussa 2018. Hän on voittanut urallaan kahdeksan WTA-turnausta kaksinpelissä ja kahdeksantoista WTA-turnausta nelinpelissä. Krejčíková voitti junioriurallaan vuonna 2013 Ranskan avointen, Wimbledonin sekä Yhdysvaltain avointen nelinpeliturnaukset yhdessä Kateřina Siniakován kanssa. Hän voitti vuonna 2015 ensimmäisen WTA-turnauksen nelinpelinsä sekä yhden WTA 125K -sarjan nelinpelin. Nürnbergin WTA-turnauksessa 2017 hän pääsi loppuotteluun, jossa hävisi Kiki Bertensille. Vuonna 2018 Krejčíková voitti sekä Ranskan avointen että Wimbledonin nelinpeliturnaukset Siniakován kanssa. Vuonna 2019 he voittivat Rogers Cupin sekä Linzin turnaukset. Krejčíková ja Siniaková avasivat kauden 2020 voittamalla Shenzhenin WTA-turnauksen. Australian avoimissa 2020 Krejčíková eteni kaksinpelissä toiselle kierrokselle selvitettyään ensin karsinnat ja voitettuaan pääsarjan avauskierroksella Kaia Kanepin. Toisella kierroksella hän hävisi Jekaterina Aleksandrovalle. Ranskan avoimissa 2021 Krejčíková eteni sijoittamattomana pelaajana kaksinpelissä välieriin, missä hän kohtasi Kreikan María Sákkarin. Lopulta hän voitti turnauksen. Hän voitti myös nelinpelin Siniakován kanssa. Heinäkuussa 2024 Krejčíková voitti kaksinpelissä uransa toisen Grand slam -mestaruuden Wimbledonin tennisturnauksessa, jossa hän voitti loppuottelussa Italian Jasmine Paolinin erin 2–1 (6–2, 2–6, 6–4). Krejčíková voitti sekanelinpelin Australian avoimissa 2019 Rajeev Ramin kanssa sekä vuotta myöhemmin Nikola Mektićin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Tšekkiläiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Buffy Alexander

Buffy-Lynne Alexander (myöh. Williams, s. 27. maaliskuuta 1977 North York, Ontario) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiapronssia Sydneyssä 2000. Hän sijoittui neljänneksi perämiehettömässä kaksikossa Ateenan olympialaisissa 2004 ja kahdeksikossa Pekingin olympialaisissa 2008. Maailmanmestaruuskilpailuissa Alexander saavutti kahdeksikossa hopeaa Aiguebelettessa 1997 ja pronssia Kölnissä 1998, St. Catharinesissa 1999 ja Milanossa 2003 sekä perämiehettömässä nelosessa hopeaa Kölnissä 1998. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset soutajat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Usedin diskografia

The Used on yhdysvaltalainen rock-yhtye, joka on perustettu Utahin Oremissa vuonna 2001. The Used on julkaisut uransa aikana viisi albumia ja ovat myyneet yli 3 miljoonaa maailmanlaajuisesti. ==Albumit== * * * * * * * * * Toxic Positivity (2023) ==Kokoelma-albumit== * ==DVD:t== * * * ==EP:t== * * * ==Singlet== * The Taste of Ink (2002) * Buried Myself Alive (2003) * Blue and Yellow (2003) * Take It Away (2004) * All That I've Got (2004) * I Caught Fire (2005) * Under Pressure (My Chemical Romancen kanssa) (2005) * The Bird and the Worm (2007) * Pretty Handsome Awkward (2007) * Blood on My Hands (2009) * I Come Alive (2012) * Put Me Out (2012) * Hands and Faces (2013) * Cry (2014) * Revolution (2014) * Over and Over Again (2017) * Rise Up Lights (2017) * The Nexus (2018) * Blow Me (2019) * Paradise Lost, a poem by John Milton (2020) * Cathedral Bell (2020) * Fuck You (2022) ==Musiikkivideot== Vuosi Kappale Ohjaaja(t) 2002 "A Box Full of Sharp Objects" John Feldmann "The Taste of Ink" The Malloys 2003 "Buried Myself Alive" Arni and Kinski "Blue and Yellow" 2004 "Take It Away" Motion Theory 2005 "All That I've Got" Marc Webb "I Caught Fire" Kevin Kerslake 2007 "The Bird and the Worm" Lisa Mann "Paralyzed" CW Mihlberger "Pretty Handsome Awkward" Lisa Mann 2009 "Blood on My Hands" "Empty with You" "Nate Weaver" 2012 "I Come Alive" Aaron Hymes "Put Me Out" Justin Potter and JK Pincosy 2013 "Hands and Faces" DJay Brawner "Iddy Biddy" James Lano "Quixotica" "The Ocean of the Sky" "Thought Criminal" 2014 "Cry" Gus Black "Revolution" Brendan Donahue 2016 "The Bird and the Worm" (Acoustic) 2017 "Over and Over Again" Lisa Mann "Rise Up Lights" 2018 "The Nexus" 2019 "Blow Me" Pix3lface 2020 "Paradise Lost, a poem by John Milton" Brian Cox "Cathedral Bell" "The Lighthouse" 2022 "Fuck You" Luokka:Diskografiat
Arianne Caoili

Arianne Bo Caoili (22. joulukuuta 1986 Manila - 30\. maaliskuuta 2020 Jerevan) oli filippiiniläis-australialainen shakkimestari. Hän kuoli 33-vuotiaana kaksi viikkoa autokolarissa loukkaantumisen jälkeen. Caoili työskenteli nuorena mallina asuessaan Australiassa ja oli naimisissa shakkimestari Levon Aronianin kanssa. == Lähteet == Luokka:Australialaiset shakinpelaajat Luokka:Filippiiniläiset shakinpelaajat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Fanny Rask

Fanny Rask (s. 21. toukokuuta 1991 Leksand, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Seuratasolla Rask edusti Ruotsin pääsarjatasolla Svenska damhockeyliganissa (SDHL) seuroja Linköping HC, Leksands IF, AIK ja HV71. Hän saavutti SDHL:ssä AIK:n joukkueessa kultaa kaudella 2012–2013 ja hopeaa kaudella 2014–2015 sekä HV71:ssä hopeaa kaudella 2016–2017. Yhteensä hän pelasi SDHL:ssä 361 ottelua ja teki niissä 306 pistettä. Ruotsin naisten jääkiekkomaajoukkuetta Rask on edustanut kaksissa olympialaisissa ja kolmissa maailmanmestaruuskilpailuissa. Rask lopetti uransa kesällä 2020. NHL-pelaaja Victor Rask on Fanny Raskin pikkuveli. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Balufu Bakupa-Kanyinda

Balufu Bakupa-Kanyinda (s. 1957 Kinshasa) on kinshasankongolainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.Biografie Balufu Bakupa-Kanyinda Filme aus Afrika Bakupa-Kanyinda opiskeli historiaa, taidehistoriaa, filosofiaa ja sosiologiaa Brysselissä. Elokuva-alan opintonsa hän suoritti Ranskassa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Hänen ensimmäinen dokumenttinsa oli 10,000 Years of Cinema (1991), reflektio afrikkalaisen elokuvanteon historiasta ja tilanteesta. Vuodelta 1991 on myös ensimmäinen elokuvamuotoinen tribuutti Burkina Fason murhatulle valtionpäämies Thomas Sankaralle, Bakupa- Kanyindan Thomas Sankara – l'espoir assassiné. Vuonna 1996 ilmestyi Bakupa- Kanyindan lyhytelokuva Le Damier, jossa tuomitaan Zairea pitkään diktaattorina hallinnut Mobutu Sese Seko. Bakupa-Kanyindan muita elokuvia ovat Watt (1999), Article 15 bis (1999) ja kolonialismin haamuja käsittelevä, Kongon demokraattiseen tasavaltaan keskittyvä Juju Factory (2007). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kinshasankongolaiset elokuvaohjaajat Luokka:Elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elisabetta Cocciaretto

Elisabetta Cocciaretto (s. 25. tammikuuta 2001 Ancona) on italialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 43 toukokuussa 2023. Cocciaretto pelasi grand slam -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Australian avoimissa 2020, missä hän hävisi pääsarjan ensimmäisellä kierroksella 17:nneksi sijoitetulle Angelique Kerberille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Italialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Minna Tuominen

Minna Marjo Kristiina Tuominen (1962 Pori – 2016) oli suomalainen kuvanveistäjä. Tuominen opiskeli kuvanveistoa Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1982–1989. Hän käytti pääasiassa suomalaista kiveä teoksissaan. Tuomisen julkisia veistoksia ovat muun muassa Helsingissä Auroran sairaalan pihalla oleva vuonna 2007 paljatettu Hiljaisuus, joka on Jyväskylän ja Korpilahden mustasta graniitistä veistetty kolmiosainen teos ja Tuomisen kuoleman jälkeen vuonna 2019 Kotkan veistospromenadilla paljastettu mustaa graniittia olevaTapion tyyny. Tuomisen puoliso vuodesta 1990 oli kuvanveistäjä Pekka Pitkänen. Minna Tuominen kuoli aivokasvaimeen tammikuussa 2016. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Television Blong Vanuatu

Television Blong Vanuatu ("Vanuatun televisio") on ainoa Vanuatulla toimiva televisiokanava. Televisiolähetysten lisäksi kanava yhteydessä toimii Radio Vanuatu, joka on haja-asutusalueiden köyhän väestön, joka kattaa 80% Vanuatun väestöstä, tärkein tiedotuskanava. Radiolähetyksien parissa työskentelee kolme työntekijää.. Kanavan perustamisessa oli tärkeässä roolissa ranskalainen Radio France Overseas (RFO). TBV:n lähetyksistä suurin osa on englanniksi tai ranskaksi, mutta uutisia julkaistaan harvakseltaan myös bislamaksi. == Lähteet == Luokka:Televisiokanavat Luokka:Vuonna 1993 perustetut televisiokanavat Luokka:Vanuatulaiset viestimet
Mark Boone Junior

Mark Boone Junior (s. Mark Heidrich; 17\. maaliskuuta 1955 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Boone Junior on tunnettu rooleistaan Christopher Nolanin elokuvissa Memento (2000) ja Batman Begins (2005), sekä FX:n televisiosarjassa Sons of Anarchy (2008–2014). Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa Seitsemän (1995), The Game – oletko valmis peliin? (1997), Veteen piirretty viiva (1998) ja Halloween II (2009). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Puolan kansanterveyslaitos

Puolan kansanterveyslaitos (, NIZP-PZH; , lyh. NIPH-NIH) on Puolan Varsovassa toimiva kansallinen kansanterveyteen keskittynyt tutkimuslaitos ja viranomainen. Laitoksen johdossa on tohtori Grzegorz Juszczyk. Puolan kansanterveyslaitos on keskeisenä toimijana osallistunut Covid-19-pandemian analyysiin ja seurantaan Puolassa. Kansanterveyslaitoksen referenssilaboratorio esimerkiksi varmisti maan ensimmäisen koronavirustartunnan 4. maaliskuuta 2020. Yhteistyössä krakovalaisen Jagellon yliopiston kanssa tutkimuslaitos myös eristi tähän tautitapaukseen liittyvän SARS-CoV-2-viruskannan ja geeniluokitteli sen. Maailman terveysjärjestön suositusten mukaisesti kansanterveyslaitos ilmoitti huhtikuussa lisäävänsä Puolassa käytettyyn kuolinsyyluokitteluun kaksi Covid-19-tautiin liittyvää kuolinsyykoodia (U07.1 ja U07.2). ==Katso myös== *Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC) *Liettuan terveyskasvatus- ja tautienehkäisykeskus (SMLPC) *Robert Koch -instituutti (RHI) *Tšekin kansanterveyslaitos (SZÚ) *Slovakian kansanterveysvirasto (ÚVZ SR) *Valko-Venäjän epidemiologian ja mikrobiologian tutkimuslaitos (RRPCEM) *Venäjän federaation kuluttajansuoja- ja hyvinvointivirasto (Rospotrebnadzor) *Ukrainan kansanterveyskeskus (TsHZ) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Narodowy Instytut Zdrowia Publicznego – Państwowy Zakład Higieny (pzh.gov.pl) *Czy wiesz, że ...(tutkimuslaitoksen satavuotissivusto - 1918-2018) (pzh.gov.pl) *Koronawirus w Polsce (SARS-CoV-2) - Puolan Covid-19 tilannekuva) (koronawirusunas.pl) *Najnowsze dane Polska - Puolan Covid-19 tilannekuva toiselta toimijalta) (pokazwirusa.pl) Luokka:Varsovan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tutkimuslaitokset Luokka:Kansanterveyslaitokset Luokka:Puolan tiede ja tekniikka
Valorant

Valorant (tyyliteltynä VALORANT) on Riot Gamesin kehittämä ja julkaisema taktinen ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Se julkaistiin yksinoikeudella Microsoft Windowsille 2. kesäkuuta 2020. Valorantissa kaksi viiden hengen joukkuetta pelaa toisiaan vastaan paras 25:stä järjestelmällä; toinen joukkue yrittää asettaa pommia (nimeltään Spike), kun taas toinen joukkue yrittää estää sen. Joukkueet vaihtavat osia 12 kierroksen jälkeen, ja ensimmäinen 13 kierrosta voittanut joukkue voittaa. Pelin hahmot koostuvat ”agenteista”, joista jokaisella on erilaisia erikoiskykyjä. Pelissä jokaisen kierroksen alussa on mahdollisuus ostaa aseita, panssareita ja hahmojen erikoiskykyjä edellisellä kierroksella kertyneiden krediittien avulla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto Luokka:Vuoden 2020 videopelit Luokka:Ensimmäisen persoonan ammuntapelit Luokka:Verkkomoninpelit Luokka:Ilmaispelit Luokka:Windows-pelit
Jasmine Paolini

Jasmine Paolini (s. 4. tammikuuta 1996 Castelnuovo di Garfagnana) on italialainen tennispelaaja ja nelinpelin olympiavoittaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 7 kesäkuussa 2024. Hänen isänsä on italialainen ja äitinsä on syntyperältään ghanalais-puolalainen. Heinäkuussa 2018 Paolini saavutti ensimmäisen voittonsa maailmanlistan top 20 -pelaajasta voitettuaan Prahan ITF-turnauksessa maailmanlistan sijalla 15 olleen Darja Kasatkinan. Paolini pelasi Grand Slam -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Italialaiset tennispelaajat Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Grup Yorum

Grup Yorum on vuonna 1985 perustettu turkkilainen poliittinen lauluyhtye, joka on vuoteen 2020 mennessä julkaissut 23 albumia. Grup Yorumin perustivat vuonna 1985 neljä Marmaran yliopiston opiskelijaa. Yhtye otti vaikutteita latinalaisamerikkalaisesta nueva cancion -laululiikkeestä, johon se yhdisti turkkilaista ja kurdilaista kansanmusiikkia. Turkin viranomaiset kielsivät yhtyeen toiminnan vuonna 2016. Vasemmistolaisesti suuntautunut yhtye on usein joutunut vaikeuksiin Turkin viranomaisten kanssa, joiden mukaan Grup Yorum on läheisissä kytköksissä kiellettyyn Vallankumoukselliseen kansan vapautusrintamaan. Yhtyeen konsertteja on kielletty ja äänitteitä takavarikoitu. Lisäksi sen jäseniä on pidätetty ja kidutettu vankeudessa. Vuonna 2017 Turkin poliisi vangitsi 11 yhtyeessä esiintynyttä muusikkoa. Kesäkuussa 2019 Grup Yorumin jäsenet Helin Bölek (s. 1992) ja İbrahim Gökçek (s. 1980) ryhtyivät nälkälakkoon vastalauseena viranomaisten toimille. Bölek kuoli kotonaan Istanbulissa 288 päivää kestäneen nälkälakon jälkeen 3. huhtikuuta 2020. Gökçek lopetti 323 päivää kestäneen nälkälakkonsa 5. toukokuuta 2020, mutta kuoli sairaalassa kaksi päivää myöhemmin. == Diskografia == * Siyrilip Gelen (1987) * Haziranda Ölmek Zor / Berivan (1988) * Türkülerle (1989) * Cemo / Gün Gelir (1989) * Gel ki Şafaklar Tutuşsun (1990) * Yürek Çağrısı (1991) * Cesaret (1992) * Hiç Durmadan (1993) * İleri (1995) * Geliyoruz (1996) * Marşlarımız (1997) * Boran Fırtınası (1998) * Kucaklaşma (1999) * Onbeşinci Yıl Seçmeler (2000) * Eylül (2001) * Feda (2001) * Biz Varz (2003) * Yürüyüş (2003) * Yıldızlar Kuşandık (2006) * Başeğmeden (2008) * Halkın Elleri (2013) * Ruhi Su (2015) * İlle Kavga (2017) == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset yhtyeet Luokka:Kansanmusiikkiyhtyeet
Käyränokkaneula

Käyränokkaneula (Nerophis lumbriciformis) on merineulojen (Syngnathidae) heimoon kuuluva lauhkean vyöhykkeen merivesissä elävä kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Käyränokkaneulauroksen maksimipituus on 15 ja naaraan 17 senttimetriä. Sen ruumis on lankamaisen ohut. Selkäpuoli on vihreä tai kellanruskea ja vatsa keltainen. Lajin kyljissä on useita vaaleita pitkittäisiä juovia. Naaras on koirasta värikkäämpi. Käyränokkaneulalla on syntyessään vain kahdenlaisia eviä, selkä- ja rintaevät. Näistä jälkimmäiset ovat pieniä ja häviävät kalan kasvaessa. Siloneulasta (Nerophis ophidion) käyränokkaneula eroaa käyremmän kuononsa ansiosta. == Levinneisyys ja elinympäristö == Käyränokkaneulaa tavataan Atlantin valtameren rannikolla Norjan keskiosista ja Britteinsaarilta aina Marokkoon asti. Suomen rannikolla se ei esiinny. Lajin elinympäristö on levävyöhykkeessä lähellä rannikkoa, missä se elää yleensä leviin kietoutuneena. Se näyttää tällä tavoin olevan osa levää ja on näin turvassa vihollisilta. Käyränokkaneula elää yleensä korkeintaan 30 metrin syvyydessä vedenpinnasta. == Ravinto ja elintavat == Käyränokkaneulan ravintoa ovat äyriäiset ja kalojen poikaset. Sukukypsyyden se saavuttaa noin kahden vuoden iässä. Kutu tapahtuu touko-heinäkuussa. == Lähteet == Luokka:Merineulat
Life (Neil Youngin & Crazy Horsen albumi)

Life on Neil Youngin ja Crazy Horsen vuonna 1987 julkaistu livealbumi. Se jäi hänen viimeiseksi albumiksi Geffenillä. == Kappaleet == A-puoli # Mideast Vacation – 4:20 # Long Walk Home – 4:56 # Around the World – 5:25 # Inca Queen – 7:58 B-Puoli # Too Lonely – 2:48 # Prisoners of Rock 'N' Roll – 3:21 # Cryin' Eyes – 2:52 # When Your Lonely Heart Breaks – 5:16 # We Never Danced – 3:37 == Kokoonpano == Neil Young – laulu, kitara, huuliharppu, kosketinsoitin Poncho Sampedro – kitara, kosketinsoitin, taustalaulu Billy Talbot – basso, kosketinsoitin, taustalaulu Ralph Molina – rummut, taustalaulu Luokka:Neil Youngin albumit Luokka:Vuoden 1987 albumit
Bertha Straube

Bertha Straube, s. Spanier, (1839–1939) oli ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä, joka työskenteli yhdessä sisarensa Nathalia Spanierin (1836–1866) kanssa.Nils Håkanson: Bertha Straube ja Nathalia Spanier Litteraturbanken. Viitattu 4.4.2020 Sisarusten isä oli Carl Martin Spanier, joka johti kieli- ja kauppaoppilaitosta Tukholmassa. Hän oli alkujaan Espanjasta, mutta oli Ranskaan muutettuaan marsalkka Jean Baptiste Bernadotten palveluksessa ja lähti tämän mukana Ruotsiin, jossa hän toimi kruununprinssi Oscarin opettajana. Heidän äitinsä oli perheen ystävän, teatterin johtaja Edvard Stjernströmin Idunin kirjoittaman Bertha Strauben haastattelun mukaan mahdollisesti saamelaista syntyperää Pohjois-Ruotsista. Bertha Straube ja Nathalia Spanier saivat perheen teatteriyhteyksien ja oman aktiivisuutensa ansiosta jo varhain jalansijaa teatterimaailmaan. Heidän käännöksiinsä kuuluu toistakymmentä julkaistua, yli 20 julkaisematonta näytelmää ja kymmenkunta romaania. Kumpikin kirjoitti ja käänsi myös itsenäisesti joitakin näytelmiä. Romaaniruotsinnoksiin kuuluu muun muassa Victor Hugon De männskliga älendet (Les Misérables) Kaunokirjallisuuden ruotsinnokset olivat usein laajoja historiallisia viihderomaaneja, samoin näytelmät olivat kepeitä laulunäytelmiä. Nathalia Spanier oli kuollessaan vuonna 1866 täyttänyt kolmekymmentä. Bertha Straube avioitui 1864 saksalaisen Emile Strauben kanssa, joka työskenteli Albert Bonnierin kirjakaupassa kirjakauppa-apulaisena. He muuttivat vuonna 1869 Pariisiin, jossa Straube jatkoi kirjallisia töitä ja toimi myös kirjallisuusagenttina. Hän liikkui kirjallisissa piireissä ja tunsi muun muassa Alphonse Daudet'n ja Émile Zolan ja oli 1883 Sarah Bernhardtin mukana tämän Ruotsin-vierailulla. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Irene Winston

Irene Winston (18. heinäkuuta 1916 New York – 1. syyskuuta 1964 Hollywood) oli yhdysvaltalainen näyttelijä sekä televisio- ja radiokäsikirjoittaja.Radio Drama and Comedy Writers, 1928-1962 Ryan EllettIrene Winston RUSC Winston suunnitteli alun perin uraa lääkärinä, mutta jätti osallistumatta loppukokeisiin ja omistautui näyttelemiselle. Hän oli aktiivinen esiintyjä 1930–1940-lukujen lähetyksissä ja myös teki radiota varten käsikirjoituksia, joihin kuuluivat Fighting Senator (1946), Molle Mystery Theatre (1946) ja Romance (1956). Winston laati kourallisen käsikirjoituksia televisioesityksiäkin varten. Winston teki lisäksi joitain roolisuorituksia elokuvissa, esimerkiksi rouva Anna Thorwaldina Alfred Hitchcockin Takaikkunassa (1954).Irene Winston British Film Institute Anna Thorwaldin Lars-miehenä esiintyi elokuvassa Raymond Burr.Hitchcock and the Methods of Suspense William Hare == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset radiokäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Underoathin diskografia

Underoath on vuonna 1998 perustettu yhdysvaltalainen metalcore-yhtye, joka on kotoisin Tampasta, Floridasta. == Studioalbumit == * Act of Depression (1999) * Cries of the Past (2000) * The Changing of Times (2002) * They're Only Chasing Safety (2004) * Define the Great Line (2006) * Lost in the Sound of Separation (2008) * Ø (Disambiguation) (2010) * Erase Me (2018) * Voyeurist (2022) == Livealbumit == * Survive, Kaleidoscope (2008) * Live at Koko (2010) * Lost In the Sound of Separation Live Recording (2020) * Define the Great Line Live Recording (2020) * They're Only Chasing Safety Live Recording (2021) == Kokoelmat == * Play Your Old Stuff (2011) * Anthology: 1999-2013 (2012) * Icon Underoath (2014) == Singlet == * Reinventing Your Exit (2004) * It's Dangerous Business Walking out Your Front Door (2004) * Writing on the Walls (2006) * In Regards to Myself (2006) * You're Ever So Inviting (2007) * A Moment Suspended in Time (2007) * Desperate Times, Desperate Measures (2008) * Too Bright to See, Too Loud to Hear (2009) * In Division (2010) * Paper Lung (2011) * Sunburnt (2013) * Unsound (2013) * On My Teeth (2018) * Rapture (2018) * Ihateit (2018) * Damn Excuses (2021) * Voyerist (2021) == Videoalbumit == * 777 (2007) == Musiikkivideot == Vuosi Kappale Ohjaaja(t) 2002 "When the Sun Sleeps" Darren Doane, Phillip Reardon 2004 "Reinventing Your Exit" Acquastrada "It's Dangerous Business Walking out Your Front Door" Josh Graham 2006 "Writing on the Walls" Popcore Films "In Regards to Myself" 2007 "You're Ever So Inviting" "A Moment Suspended in Time" 2008 "Desperate Times, Desperate Measures" Walter Robot "Breathing in a New Mentality" Perrone Salvatore 2009 "Too Bright to See Too Loud to Hear" 2010 "In Division" James Edwin Myers 2011 "Paper Lung" Jonathan Desbiens "Driftwood" "Catch Myself Catching Myself" 2013 "Sunburnt" Daniel Davison, Oscar Zabala 2018 "On My Teeth" Andrew Joffe "Rapture" "Ihateit" Caleb Mallery 2019 "Bloodlust" "Wake Me" Wyatt Clough Luokka:Diskografiat
Iga (Mie)

Iga () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Mien prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa vuorten ympäröimällä Uenon tasangolla, jonka läpi virtaavat Kizu-, Hattori- ja Tsugejoet. Koillisessa kaupungin alue nousee Suzukavuorille, kaakossa Kinubikivuorille ja lounaassa Yamaton ylängölle. Pohjoisessa se rajautuu Shigan, lännessä Kioton ja Naran prefektuureihin. Igassa on 90 957 asukasta (helmikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 558,23 neliökilometriä. Hallinnollisena alueena Iga on suhteellisen nuori: kaupunki perustettiin vuonna 2004 liittämällä yhteen Uenon kaupunki, Ayaman, Aoyaman ja Igan maaseutukaupungit sekä Ōyamadan ja Shimagaharan kyläkunnat. Kaupungin alue sijaitsee vanhojen Kioton ja Naran sekä Isen toisiinsa liittäneiden liikennereittien varrella, ja Yamaton seudun kulttuurivaikutus onkin ollut siellä vahvaa. Edo-kaudella Igan keskustan muodostava Ueno kasvoi linnanaluskaupunkina Tōdō-klaanin hallinnassa. Se toimi myös vilkkaana postiasemana (shukuba) Iseen johtaneella pyhiinvaellusreitillä, ja se tunnettiin sotilashallinnon salapoliisin, ninjutsun Iga-koulukunnan tukikohtana. Eräs perinteinen elinkeino oli Iga- keramiikan valmistus. Nykyisin Igassa harjoitetaan maa-, metsä- ja karjataloutta sekä saken tuotantoa. Sinne on sijoittunut tekstiili-, elektroniikka- ja elintarviketeollisuutta. Ueno on runoilija Matsuo Bashōn synnyinkaupunki, ja siellä on Bashōn kotitalon lisäksi myös muita häneen liittyviä muistomerkkejä, kuten Haiseiden-muistohalli. Uenon linnan raunioiden lisäksi kaupungin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Kanbodai-jin temppeli, jonka päähalli ja portti on valittu Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi, ja 1800-luvun alkupuolella rakennettu Sūkōdō-koulu. Kaupungissa järjestettävän Tenjin-festivaalin kulkue on hyväksytty Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Osa kaupungin alueesta kuuluu Suzukan puolikansallispuistoon ja Murōn–Akamen–Aoyaman puolikansallispuistoon. Igaa palvelevat JR Nishi-Nihonin Kansai-päälinja ja Kusatsu-linja, Kintetsu- rautateiden Osaka-linja ja Iga-rautatien Iga-linja. == Kuvia == Tiedosto:大村神社境内 伊賀市阿保にて 2012.12.23 - panoramio.jpg|Ōmura-jinja Tiedosto:Iga city Ichi-no-Yu ac.jpg|Ichinoyu-kylpylä Tiedosto:Bashô-ô Seika, Birthplace of Matsuo Bashô - the birthplace.jpg|Matsuo Bashōn synnyinkoti Tiedosto:Iga- Tetsudou200Series01.JPG|Iga-rautatien ninja-juna == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Mien prefektuurin kaupungit
Ranskan kansanterveysvirasto

Ranskan kansanterveysvirasto (, "Kansanterveys Ranska") on Ranskan Saint- Mauricessa ja useissa aluetoimipisteissä toimiva kansanterveyden tutkimuslaitos ja viranomainen. Se perustettiin 27. huhtikuuta 2016 kansalliseksi kansanterveyden virastoksi yhdistämällä kolme aiempaa ranskalaista organisaatiota: InVS (Ranskan kansanterveysseurannan laitos), Inpes (Ranskan terveyden edistämisen ja terveyskoulutuksen laitos) ja Eprus (Kansanterveydellisten hätätilojen valmius- ja vasteorganisaatio). Vuonna 2018 viraston budjetti oli 175,2 miljoonaa euroa. Saman vuoden lopussa viraston palveluksessa oli 645 työntekijää, joista runsas 260 teki etätyötä. ==Katso myös== *Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL) *Alankomaiden kansanterveys- ja ympäristöinstituutti (RIVM) *Sciensano (Belgia) *Luxemburgin terveysinstituutti (LIH) *Public Health England (PHE) *Robert Koch -instituutti (Saksa) (RKI) *Sveitsin kansanterveysvirasto (BAG) *Italian kansanterveyslaitos (ISS) * Carlos III -terveysinstituutti (Espanja) (ISCIII) *Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC) *Yhdysvaltain tautikeskus (CDC) *Kanadan kansanterveysvirasto (PHAC) *Afrikan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (Africa CDC) *Pasteur-instituutti ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Santé Publique France (kotisivusto) (santepubliquefrance.f) Luokka:Ranskan tutkimuslaitokset Luokka:Kansanterveyslaitokset
Kei Shindō

Kei Shindō (真堂 圭 s. 10. syyskuuta 1984) on japanilainen ääninäyttelijä. Hän on näytellyt lukuisissa animeissa, muun muassa My Hero Academiassa, Kidō senshi Gundam 00:ssa ja Pokémon-sarjan Sun & Moon -tuotantokaudella, jossa hän näytteli Lillie-hahmoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Japanilaiset ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pleiku

Pleiku, Plei Ku, on kaupunki Keski-Vietnamissa Gia Lain maakunnassa Tây Nguyênin suuralueella. Se on Gia Lain maakunnan pääkaupunki. Vuonna 2019 Pleikun väkiluku oli 458 742\. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vietnamin kaupungit
Sorsapuistontalo

Sorsapuistontalo on arkkitehti Jaakko Tähtisen suunnittelema funkistyylinen kerrostalo, joka sijaitsee Tampereen keskustassa Sorsapuiston laidalla. Kenkätehtailija Emil Aaltonen rakennutti sen vuonna 1937 työntekijöidensä asuintaloksi. Rakennus nousi Sorsapuisto-nimisen kadun (entisen Varastokadun), Tammelan puistokadun (nykyisen Yliopistonkadun) ja Moisionkadun (nykyisen Aaltosenkadun) rajaamalle tontille. Valmistuessaan Sorsapuistontalo oli Tampereen suurin asuinrakennus; siinä oli 116 huoneistoa ja 335 huonetta. Asuntojen lisäksi taloon tehtiin kaksi liikehuoneistoa. Sorsapuistontalon korkein, seitsenkerroksinen osa sijoittuu Sorsapuiston reunaan. Yliopistonkadun puoleinen osa oli alun perin nelikerroksinen, mutta vuonna 1952 sitä korotettiin kahdella kerroksella. Jaakko Tähtinen suunnitteli myös tämän laajennusosan. ==Status== Sorsapuistontaloa ei ole suojeltu, mutta Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan se on rakennustaiteen, kulttuurihistorian ja kaupunkikuvan kannalta erittäin merkittävä kohde.Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998, s. 13, 191. Pirkanmaan maakuntakaavassa (2040) talo on määritelty osaksi Tullin ja Sorsapuiston maakunnallisesti arvokasta rakennettua kulttuuriympäristöä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tampereen suurin asuintalo valmistunut Sorsalammen puiston laitaan, Aamulehti, 16.05.1937, nro 129, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Aaltosen Kenkätehdas Osakeyhtiön asuntotalo Tampereella. Arkkitehti Jaakko Tähtinen, Arkkitehti, 01.12.1937, nro 12, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Kirjallisuutta == * Silván, Juhani: Kahden historian talo. Asunto oy Sorsapuisto 1937–1980, 1980–2007. Tampere: Asunto-osake­yhtiö Sorsapuisto, 2007. ISBN 978-952-92-2426-5. Luokka:Tampereen asuinrakennukset Luokka:Tulli (Tampere)
Uranyyliasetaatti

Uranyyliasetaatti ((CH3COO)2UO2) on uranyyli- ja asetaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Sitä voidaan käyttää värjäysreagenssina elektronimikroskopiassa. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Uranyyliasetaatti on huoneenlämpötilassa keltaista kiteistä ainetta. Siitä tunnetaan myös kidevedellinen dihydraatti ((CH3COO)2UO2·2H2O), jonka rakenteesta vesi poistuu kuumentamalla. Hyvin voimakkaasti kuumentaessa uranyyliasetaatti hajoaa uraanitrioksidiksi. Aine liukenee veteen ja alkoholeihin. Alkalimetalli-ionien kanssa yhdiste reagoi muodostaen veteen liukenemattomia komplekseja. Uranyyliasetaattia valmistetaan liuottamalla uraanitrioksidia etikkahappoon. :UO3 \+ 2 CH3COOH → (CH3COO)2UO2 \+ H2O Uranyyliasetaatin 3-5-prosenttisia vesi- tai alkoholiliuoksia käytetään elektronimikroskopiassa värjäysreagenssina tutkittaessa biologisia näytteitä. Sitä voidaan käyttää myös erikoismusteissa. ==Lähteet== Luokka:Asetaatit Luokka:Uraaniyhdisteet
Gorkin tekojärvi

Gorkin tekojärvi (Го́рьковское водохрани́лище) on tekojärvi Venäjällä, Volgan keskivaiheilla. Se on 430 km pitkä mutta suurimmaksi osaksi kapea järvi, joka noudattelee Volgan alkuperäistä uomaa. Se saa alkunsa Rybinskin voimalaitoksen alapuolelta ja sijaitsee Jaroslavlin, Kostroman, Ivanovon ja Nižni Novgorodin alueilla. Järvi saavuttaa suurimman leveytensä, n. 16 km, Jurjevetsin kaupungin alapuolella. Tekojärven tärkeimmät rantakaupungit ovat Jaroslavl, Kostroma ja Rybinsk. Järvi syntyi 1955 Gorodetsin lähelle rakennetun Gorkin vesivoimalaitoksen (nykyinen nimi Nižni Novgorodin vesivoimalaitos) altaaksi, ja täyttyi vuoteen 1957 mennessä. Tekojärvi sai nimensä Nižni Novgorodin neuvostoaikaisen nimen, Gorkin, mukaan, vaikka kaupunki onkin noin 50 km alajuoksulle voimalaitoksesta. == Lähteet == Luokka:Venäjän tekojärvet Luokka:Volgan vesistö Luokka:Jaroslavlin alue Luokka:Nižni Novgorodin alue Luokka:Kostroman alue Luokka:Ivanovon alue Luokka:Kostroman alue