EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vapaussodan Invaliidien Liitto

Vapaussodan Invaliidien Liitto oli vuonna 1924 perustettu järjestö, jonka jäsenistö oli sisällissodassa ja sen jälkeisissä heimosodissa haavoittuneita ja sairastuneita. Liiton tarkoituksena oli jäsentensä taloudellinen ja henkinen huolto. Se omisti Mikkelin maalaiskunnassa toimineen invalidikoti Kyyhkylän, Suitian työkodin Siuntiossa ja Runnin terveyskylpylän Iisalmessa. Kyyhkylä luovutettiin vuonna 1969 Sotainvalidien Veljesliitolle, jonka toimintaa järjestö oli vuonna 1940 käynnistämässä. Järjestö julkaisi myös vuonna 1928 perustettua Vapaussodan Invaliidi -lehteä. Järjestö perustettiin Helsingin Säätytalolla. Sen koollekutsujana toimi vihtiläinen opettaja Einar August Rosenberg. Jäseniksi haluttiin myös jääkäreitä. Rahoitus tuli Raha- automaattiyhdistykseltä, itsenäisyyspäivänä kerätystä kirkkokolehdista sekä yksityisten lahjoituksista. Suurimmillaan jäsenmäärä oli vuonna 1940, jolloin liittoon kuului 2 105 invalidia. Liitto lakkautettiin Helsingissä Katajanokan Kasinolla pidetyssä kokouksessa 25. marraskuuta 1987, jolloin jäseniä oli vielä 63. Järjestön huolto-, avustus- ja perinnetyö siirtyivät Vapaussodan Invalidien Muistosäätiön hoidettavaksi. == Puheenjohtajat == * jääkärikapteeni Jalo Veikko Heikinheimo 1924 * kansanedustaja Antti Kuisma 1925–1930 * jääkärieversti Matti Laurila 1930–1982 * yleisesikuntaeversti Perttu Heimolainen 1982–1987 == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Anni Voipio, Vapaussodan Invalidit. Järjestö, jäsenet, ystävät. WSOY 1968 (sisältää nimiluettelon) * Kalle Kuosa, Vapaussodan Invaliidien Liitto ry 1924–1987, VIMS 1988 Luokka:Suomalaiset potilas- ja vammaisjärjestöt Luokka:Suomalaiset veteraanijärjestöt Luokka:Suomen sisällissota
Michael Maze

Michael Maze (s. 1. syyskuuta 1981) on tanskalainen pöytätennispelaaja. Vasenkätinen Maze on yksi Pohjoismaiden parhaista pöytätennispelaajista. Hänen paras saavutuksensa uralla on pronssimitali Ateenan olympialaisien nelinpelistä vuonna 2004, kun hän voitti pronssia Finn Tugwellin kanssa. Mazen pelityyli on varsin puolustava, ja hänen paras lyöntinsä on rystyspinni. Maze on ollut lahjakas pelaaja juniorista lähtien, sillä hän voitti juniorien EM- kisoissa sekä kaksin-että nelinpelin sarjat. Hänen viimeisin huippusaavutuksensa on välieräpaikka MM-kisoissa 2005. Tällä hetkellä Maze on maailmanlistalla sijalla 21. Lontoon olympiakisojen kaksinpelissä Mazen pelit päättyivät puolivälieriin, samassa puolivälierä ottelussa hän sai myös keltaisen kortin lyötyään pallon hävityn pisteen jälkeen tuomaria kohti. == Aiheesta muualla == *Virallinen sivu (tanskaksi tai englanniksi) Luokka:Tanskalaiset pöytätennispelaajat Luokka:Tanskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Peter Joppich

Peter Joppich (s. 21. joulukuuta 1982 Koblenz, Saksa) on saksalainen florettimiekkailija. Joppich on kolminkertainen floretin maailmanmestari (vuosina 2003, 2006 ja 2007). Hän on ammatiltaan sotilas Saksan armeijan urheilujoukossa. Joppichin valmentajana toimii Uli Schreck. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Joppichin haastattelu Luokka:Saksalaiset miekkailijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Usko Moilanen

Usko Armas Lemmitty Moilanen (7. marraskuuta 1912 Sortavalan maalaiskunta - 3\. syyskuuta 1972 Kuortti, Pertunmaa) oli suomalainen Savonlinnassa asunut seikkailukirjailija. == Teoksia == * Kalliotunturin kotkanpesä. Karisto 1954 * Luttojoen helmiä, Seikkailukirjasto 40. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1959 * Selkämeren hai. Karisto 1959, 1972 * Unohdettu kylä. WSOY 1961 * Varokaa kalliosaarta, pojat! Karisto 1961 * Erämaa kutsuu. Karisto 1962 * Nuoret uudisasukkaat: kertomus reippaille tytöille ja pojille Laatokan rannoilta, Seikkailukirjasto 41. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1963 * Ongensiimasta se alkoi: erä- ja kalajuttuja vuosien varrelta. Karisto 1963 * Linnanherran käsky : seikkailukertomus Olavinlinnan vaiheilta vv. 1499-1500, Seikkailukirjasto 45. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1964 * Uudisasukkaan pojat: jatkoa seikkailukirjaan: "Nuoret uudisasukkaat" : kertomuksen aihe liikkuu pohjois Laatokan saaristoissa, nykyisen Sortavalan kaupungin ympäristössä, Seikkailukirjasto 46. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1964 * Vanha käsikirjoitus : seikkailukertomus Laatokan rannoilta : (Sortanlahti - Konevitsa - Valamo), Seikkailukirjasto 44. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1964 * Erämaan lapset. Karisto 1965 * Mustan päällikön aarre, Seikkailukirjasto 48. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1965 * Nuori kullanhuuhtoja: seikkailukertomus lännen kullanhuuhtojien ja intiaanien parista viime vuosisadalta, Seikkailukirjasto 48. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1965 * Porkkanakesä. Karisto 1968 * Neljän tuulen kerho. Karisto 1975 == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta * LehtoNet - Savonlinnalaisia kirjailijoita Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Krisztián Kulcsár

Krisztián Kulcsár (s. 28. kesäkuuta 1971) on unkarilainen kalpamiekkailija. Kulcsár on urallaan voittanut kaksi kalvan joukkueolympiahopeaa ja vuoden 2007 henkilökohtaisen maailmanmestaruuden. Krisztián Kulcsárin setä Győző Kulcsár oli 1960–70-luvulla kuusinkertainen olympiamitalisti. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset miekkailijat Luokka:Unkarilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lapin Balettiopisto

Lapin Balettiopisto on Rovaniemellä sijaitseva kannatusyhdistyksen ylläpitämä tanssin oppilaitos, joka on perustettu 1981. Opetusaineet mm. * Lastentanssi 3-7-vuotiaille * Baletti * Nykytanssi * Aikuisten ryhmät: baletti, nykytanssi ja kehon huolto * Flamenco, tasoryhmät * Steppi Lapin Balettiopistossa annetaan taiteen perusopetusta tanssissa. Oppilaat esiintyvät useissa näytöksissä vuosittain. ==Aiheesta muualla== * Kotisivut Luokka:Balettioppilaitokset Luokka:Rovaniemen oppilaitokset Luokka:Suomalaiset tanssikoulut
Britta Heidemann

Britta Heidemann (s. 22. joulukuuta 1982 Köln, Saksa) on saksalainen kalpamiekkailija ja olympiavoittaja. Heidemann voitti joukkueolympiahopeaa Ateenassa vuonna 2004 ja vuoden 2007 henkilökohtaisen maailmanmestaruuden. Heidemannin valmentaja on Manfred Kaspar. Pekingissä 2008 Heidemann voitti olympiakultaa. Hän kaatoi finaalissa Romanian Ana Maria Brânză numeroin 15–11. Heidemann aloitti finaalin vahvasti ja meni nopeasti 5–0 johtoon, eikä tämän jälkeen antanut Brânzăn enää uhata hänen voittoaan. Lontoossa 2012 Heidemann hävisi finaalin ukrainalaiselle Jana Šemjakinalle, joka voitti ottelun lisäajalla. Rion olympialaisten aikana Britta Heidemann valittiin ueheilijakomissioon ja sen myötä Kansainvälisen olympiakomitean jäseneksi 8 vuoden ajanjaksolle 2017-2024. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Saksalaiset miekkailijat Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Linja-autoliike S. Kosonen

Linja-autoliike S. Kosonen Oy (Matka-Kosonen) on Savonlinnan Kerimäellä Etelä- Savossa toimiva linja-autoyritys. Perinteikkään perheyhtiön perusti vuonna 1938 Risto Kosonen ja hänen jälkeensä poika Seppo Kosonen. Sittemmin yhtiöstä on ottanut vastuun Riston pojanpoika Jyrki Kosonen. Yhtiön toimialaan kuuluvat vuoroliikenne Kerimäen ja Savonlinnan seudulle, tilausajot, matkanjärjestäminen sekä valmisbussimatkat. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yrityksen kotisivut Luokka:Suomalaiset linja-autoyhtiöt Luokka:Kerimäki Luokka:Savonlinnan liikenne
Kihlman

Kihlman voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: *Kihlman, suomalainen suku *Alfred Kihlman (1825–1904), pappi ja teollisuusmies *Aulis O. Kairamo, (vuoteen 1906 Kihlman, 1905–1991), vuorineuvos, Oswald Kairamon poika, Kari Kairamon isä *Bertel Kihlman (1898–1977), kirjailija, Lorenzo Kihlmanin poika *Christer Kihlman (1930–2021), kirjailija ja kulttuurikriitikko, taiteilijaprofessori, Bertel Kihlmanin poika *Erik Kihlman (1895–1933), kirjallisuustieteilijä, Lorenzo Kihlmanin poika *Henrik Kihlman (s. 1961), hopeaseppä ja muotoilija *Jukka Kihlman (s. 1954), yritysjohtaja, kauppaneuvos *Keijo Kihlman (1920–2007), palloilija *Lorenzo Kihlman (1861–1949), Suomen prokuraattori, korkeimman hallinto-oikeuden jäsen ja diplomaatti, Alfred Kihlmanin poika *Oswald Kairamo (vuoteen 1906 Kihlman, 1858–1938), kasvitieteilijä, professori, poliitikko ja teollisuusmies, Alfred Kihlmanin poika *Åke Kihlman (1901–1968), teollisuusjohtaja ja vuorineuvos
Mario Rodríguez Cobos

Mario Luis Rodríguez Cobos (6. tammikuuta 1938 Mendoza, Argentiina – 16. syyskuuta 2010) oli argentiinalainen kirjailija, joka käytti nimimerkkiä Silo. Silo on tullut tunnetuksi Humanistisen liikkeen, maailmanlaajuisen sosiaalisen liikkeen perustajana. Vuonna 2001 hän jätti liikkeen ohjaamisen tehtävän toisille jäsenille ja julkaisi vuonna 2002 kirjan El Mensaje de Silo (”Silon Sanoma”). Siitä lähtien eri puolilla maailmaa on perustettu ”Sanoman Yhteisöjä”, jotka toteuttavat Sanomassa kuvailtuja hengellisiä toimituksia. El Mensaje de Silon lisäksi Silon kirjailijanuran tunnetuimmat teokset ovat Humanizar la Tierra (julkaistu suomeksi nimellä Inhimillistä Maa), Experiencias Guiadas (julkaistu englanniksi nimellä Tales for Heart and Mind), Contribuciones al Pensamiento, Mitos Raices Universales, Cartas a mis Amigos (suomennettu nimellä Kirjeitä Ystävilleni) sekä Habla Silo. == Aiheesta muualla == * Silon Sanoma * http://www.materiales-mh.org/ Luokka:Argentiinalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Aldo Montano

Aldo Montano (s. 18. marraskuuta 1978 Livorno) on italialainen säilämiekkailija, maailmanmestari ja olympiavoittaja. Montano voitti vuoden 2004 Ateenan olympialaisissa henkilökohtaisen säilän ja kuului Italian hopeaa voittaneeseen säiläjoukkueeseen. Joukkueen muut jäsenet olivat Giampiero Pastore ja Luigi Tarantino. Vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailuissa Pietarissa hän oli toinen. Pekingissä 2008 Montano voitti kolmannen olympiamitalinsa, kun Italia oli kolmas säilämiekkailun joukkuekilpailussa. Montano oli pronssiottelun paras miekkailija. Italian joukkueessa miekkailivat samat miehet kuin neljä vuotta aiemmin Ateenassakin. Lontoon olympialaisissa 2012 Montano sai neljännen olympiamitalinsa Italian sijoituttua kolmanneksi säilän joukkuekilpailussa. Riossa 2016 säilän joukkuekilpailu ei kuulunut kilpailuohjelmaan. Tokion olympialaisissa 2020 Montano oli jälleen mukana Italian säiläjoukkueessa, joka sai hopeaa hävittyään finaalissa Etelä- Korealle. == Lähteet == Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Italialaiset miekkailijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pietari Kekäle

Uuno Pekka Kekäläinen, käytti kirjailijanimeä Pietari Kekäle (10. toukokuuta 1896, Joroinen - 6\. helmikuuta 1976, Savonlinna) oli suomalainen kirjailija. Savonlinnassa vuodesta 1935 asunut Kekäläinen oli varsinaiseltaan ammatiltaan metallimies. Sisällissodan aikana Kekäläinen kuului Varkauden punakaartiin ja vangittiin Varkauden taistelun jälkeen. Kekäläisen 1922 julkaistu esikoisnäytelmä Valkoinen kosto takavarikoitiin ja hänet tuomittiin 1923 Viipurin raastuvanoikeudessa 8 kuukauden 10 päivän vankeusrangaistukseen. Näytelmää oli esittänyt Sörnäisten työväenyhdistyksen näyttämö Fredriksbergin työväentalolla ja Enson Työväennäyttämö Sortavalan kaupungin työväentalolla. Vuonna 1972 Kekäläinen osallistui Otavan järjestämään elämänkertakilpailuun, johon jätetyistä yli tuhannesta käsikirjoituksesta yhdeksän julkaistiin kirjana. Hänen ohellaan elämäkertansa saivat julkaistuksi muun muassa Saara Isojärvi, Sofia Martikka, O. R. Muuri ja Ida Maria Saarinen. Kekäläisen omaelämäkerta ilmestyi vuotta myöhemmin Kertomus elämästä -sarjassa. == Teoksia == * Valkoinen kosto, näytelmä. 1922 (nimellä Uuno Kekäläinen) * Kuningas-uni : seuranäytelmä viidessä kuvaelmassa, Seuranäytelmiä 17. Hämeen kansa, Hämeenlinna 1930 * Näin elämme keväästä syksyyn, näytelmä. 1931 * Tanssiva satama, näytelmä. 1931 (nimellä Uuno Kekäläinen) * Seikkailevat taiteen ritarit, näytelmä. 1934 * Kehvelin Aatun häämatka, kolminäytöksenen kansannäytelmä. 1947-1948 * Kesä ja rakkaus, näytelmä. * Poika maailman hartioilla, erään työmiehen ja punakaartilaisen elämäntarina vuosisadan alun Suomessa. Otava 1973 (nimellä Uuno Pekka Kekäläinen) == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta * LehtoNet - Savonlinnalaisia kirjailijoita * http://bibliografia.kuopio.fi/kirjailijat/kat_ki/kekale_pietari/ Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia - Pietari Kekäle * Pispalan Työväen Näyttämö - takavarikoidut näytelmät === Viitteet === Luokka:Suomalaiset työläiskirjailijat Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Adrian Carmack

Adrian Carmack (s. 5. toukokuuta 1969) on yhdysvaltalainen yksi videopeleihin erikoistuneen yhtiön, id Softwaren perustajista, John Carmackin, John Romeron sekä Tom Hallin kanssa. Hän toimi id:ssä taiteilijana, ja on ollut merkittävä osa erityisesti Doomin vihollisten kehityksessä. Hän oli yksi id Softwaren omistajista, kunnes jätti yrityksen vuonna 2005. Adrian ei ole sukua entiselle työtoverilleen John Carmackille. Syyskuussa 2005 Adrian Carmackin työkollegat erottivat hänet yhtiöstä. Carmack haastoi heidät oikeuteen sillä perusteella, että he olivat pakottaneet häntä hyväksymään 11 miljoonaa dollaria hänelle kuuluvista osakkeista, vaikkakin osakkeiden arvo oli lähempänä 43 miljoonaa dollaria, ennen kuin yritys vastaanotti 105 miljoonan tarjouksen Activisionilta. == Aiheesta muualla == * Profiili MobyGamesissä Luokka:Videopelitaiteilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Voicey-palkinto

Voicey-palkinnot (Voicey Awards) ovat ääninäyttelijäpalveluita tarjoavan kanadalaisen Voices.com internetsivuston vuosittain jakamia palkintoja, joita jaetaan eri kategorioissa sivuston eniten käytetyille ääninäyttelijöillehttps://www.voices.com/blog/voicey-awards/. Palkintoa on jaettu vuodesta 2007 lähtien, jolloin sitä jaettiin viidessä eri kategoriassa. Vuonna 2008 palkintoa jaettiin yhteensä yhdeksässä eri kategoriassa. == Kategoriat == *Paras lapsiääni *Paras teiniääni *Paras uusi ääni *Paras miesääni *Paras naisääni *Paras ulkomaalaisääni *Paras ääniryhmä *Paras henkilökohtainen tuotteistaminen *Elämän saavutus == Eniten palkintoja saaneet ääninäyttelijät == Näyttelijät Voitot Kara Edwards 2007, 2008 Adam Behr 2007 Rachel Robinson 2007 Bruce Barker 2007 Derek Partridge 2007 Brandi Munro 2008 Jesse Springer 2008 Jeffrey Kafer 2008 J. J. Wilson 2008 Debbie Munro 2008 Lili Wexu 2008 Adam Fox 2008 David J. Lawrence 2008 Pat Fraley 2008 Michelle Ann Dunphy 2009 Grace Taylor 2009 Sophie Neveu 2009 Julie Williams 2009 Wuzhi Lu 2009 Dave DeAndrea 2009 Amy Taylor 2009 Don Morrow 2009 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Voices.com
Stampe SV.4

Stampe SV.4 oli belgialaisen Stampe & Vertongen -tehtaan kehittämä kaksitasoinen koulukone.Donald 1997 s. 855 Kone lensi ensi kerran vuonna 1933. Sen suunnitteli George Ivanov. Konetta valmistettiin useissa tehtaissa Belgiassa, Ranskassa (esimerkiksi Société Nationale de Constructions Aéronautiques du Nord) ja Ranskan siirtomaassa Algeriassa kaikkiaan 940 kappaletta. Koneen pääasiallinen käyttäjä oli Belgian ilmavoimat, joka käytti konetta vuodesta 1947 vuoteen 1975. == Tekniset tiedot == * Miehistö: oppilas ja opettaja * Kärkiväli: 8,40 m * Pituus: 6,81 m * Korkeus: 1,93 m * Siipipinta-ala: 18,06 m² * Tyhjäpaino: 520 kg * Suurin sallittu lentoonlähtöpaino: 770 kg * Voimalaite: (esimerkiksi) Renault 4-PO5 (145hv) * Matkalentonopeus: 140 km/h * Suurin lentonopeus: 188 km/h * Lentomatka: 420 km ==Katso myös== * Stampe & Vertongen Museum == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Koulukoneet
Voicey-gaala 2007

Voicey-gaala 2007 oli ensimmäistä kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Kanadan Voices.com jakoi vuotuiset Voicey-palkinnot vuoden 2007 parhaille ääninäyttelijöille. Gaala järjestettiin maaliskuussa 2007 Kanadassa. == Ehdokkaat ja voittajat == Pääluokkien ehdokkaat ja voittajat (lihavoituna): === Paras uusi ääni === *Kara Edwards *Caryn Clark *Dana Detrick *Anne Swist *John Small === Paras miesääni === *Adam Behr *Bryan Cox *Chris Fries *Ari Ross *Brian Haymond === Paras naisääni === *Rachel Robinson *Kim Somers *Patty Mattson *Barbara Ann Davison *Deborah Cardarella === Paras henkilökohtainen tuotteistaminen === *Julie Williams *Caryn Clark *Jamie Buck *Bruce Barker *Johnny George === Elämän saavutus === *Derek Partridge Luokka:Voicey-palkinto Luokka:2007
Veljko Kadijević

Veljko Kadijević (; 21. marraskuuta 1925 Glavina Donja, Imotski, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 2. marraskuuta 2014 Moskova, Venäjä) toimi Jugoslavian puolustusministerinä 1988–1992. Kadijević oli kenraali ja käytännössä Jugoslavian liittoarmeijan JNA:n komentaja. Kadijević taisteli partisaanina ja kävi vuoden 1963 aikoihin USA:ssa korkean sotilaskoulutuksen. Maaliskuussa 1991 Kadijevic antoi lausunnon, jonka mukaan Jugoslavian hajoaminen voitaisiin estää asevoimin, koska rauhanomaisin keinoin tässä ei onnistuttu. Kadijevićia syytettiin entisen Jugoslavian sotarikoksia tutkivassa tuomioistuimessa ICTY:ssä ihmisoikeusrikoksista Kroatian sodassa. Kadijević onnistui pakoilemaan viranomaisia Venäjällä. Vuonna 2008 ilmoitettiin että Kadijević oli saanut Venäjän kansalaisuuden. Hän kuoli Moskovassa 2. marraskuuta 2014. == Lähteet == Luokka:Jugoslavialaiset poliitikot Luokka:Jugoslavialaiset kenraalit Luokka:Serbialaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet Luokka:Puolustusministerit
Oerlikon Space

Oerlikon Space AG on sveitsiläinen avaruusteknologiayhtiö, joka siirtyi RUAGin omistukseen vuonna 2009. Oerlikon Space -yhtiön päätuote on Ariane 5 -kantorakettien nokkakartiot ja avaruusalusten rakennetekniikka ja mekanismit. == Taustaa == Vuonna 1964 Oerlikon Contraves tuli avaruustoimintaan. Yhtiö valmisti ESAn edeltäjän ESROn satelliitteihin runkorakenteita, esimerkiksi ESRO-1-satelliittiin. 1970-luvun alkuun asti yhtiö toimi myös ELDO- organisaation Europa-kantorakettikehitystyössä. Yhtiö on osallistunut 160 Ariane-kantoraketin valmistukseen. Vuonna 1999 yhtiöstä tuli Contraves Space AG, oma osakeyhtiönsä. Vuonna 2006 nimi muuttui Oerlikon Space-muotoon. Se oli vuoden 2006 loppuun asti Contraves Space AG. Se oli OC Oerlikon Corporation AG:n tytäryhtiö, joka ei enää 2000-luvulla ollut tykkitehdas, joka osuus myytiin saksalaiselle teollisuudelle aiemmin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtiön kotisivu Luokka:Avaruusteknologiayhtiöt Luokka:Sveitsiläiset teollisuusyritykset de:RUAG Space AG
Sertorius

Quintus Sertorius (noin 125 eaa. – 72 eaa.) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Sertorius oli lähtöisin perheestä, joka kuului Nussan sabiinilaiskaupungin maalaisaateliin. Hän oli joko sukunsa ensimmäinen, joka pyrki julkiseen virkaan Roomaan, taikka ensimmäinen, joka siinä onnistui. == Uran alku == Sertorius toimi uransa alussa ensin jonkin aikaa oikeusistuimissa, ennen kuin siirtyi sotapalvelukseen. Arausion taistelussa 105 eaa. hän kuului harvoihin selvinneisiin roomalaisiin. Kimbrejä ja teutoneita vastaan käydyn sodan loppuosan Sertorius palveli Mariuksen joukoissa ja sai useita kunniamerkkejä ja ylennyksiä. Vuonna 97 eaa. Sertorius lähti sotatribuunina Hispaniaan. Siellä hän johti taistelua keltiberien kapinaa vastaan tuloksekkaasti ja sai sen ansiosta lisää mainetta ja sen avulla kvestorin viran. Liittolaissodan aikana hänen vastuullaan oli joukkojen värvääminen, koulutus ja johtaminen, mutta hänen sotilasarvonsa ei ole tiedossa. Vuonna 88 eaa. Sertorius pyrki kansantribuunin virkaan, mutta hävisi vaalin Sullan vastustettua julkisesti hänen valintaansa. Sullan ja Sertoriuksen välit rikkoutuivat, ja Sullan marssittua joukkoineen Roomaan asettui Sertorius Cinnan ja Mariuksen puolelle. == Hispanian sota 80–72 eaa. == Mariuksen ja Cinnan Rooman-valtauksen jälkeisissä väkivaltaisuuksissa Sertorius oli maltillisella linjalla, ja hän joutui lopulta Cinnan tuella kukistamaan Roomassa riehuneet roistojoukot (bardyaei). Mariuksen kuoltua Sertoriuksesta tuli vuonna 83 eaa. preettori. Sotilaat olivat lynkanneet Cinnan jo edellisenä vuonna, eikä Sertorius tullut toimeen muiden Sullaa vastaan taistelevien sotilasjohtajien kanssa. Myöhemmin samana vuonna Sertorius siirtyi provinssiinsa Hispaniaan. Sullan voitettua vastustajansa Italiassa hänen joukkonsa ajoivat pian myös Sertoriuksen pois provinssistaan. Koettuaan lähinnä tappioita Sertorius saavutti lopulta Mauritaniassa voiton yhdestä Sullan armeijasta, ja siksi Lusitaniasta tuli lähetystö, joka pyysi Sertoriusta palaamaan Hispanian niemimaalle vapauttamaan heidät heidän silloisesta maaherrastaan. Hispaniassa Sertorius taisteli tarmokkaasti ja voitokkaasti usean vuoden ajan muun muassa Quintus Caecilius Metellus Piusta sekä Pompeiusta vastaan. Vaikka Sertoriuksen joukot koostuivat suurelta osin provinssin asukkaista, ei hänellä silti ollut tarkoituksena saada Hispaniaa itsenäiseksi Rooman vallan alta, vaan sodan on katsottava kuuluvan kansalaissotaan. Menestyksestä huolimatta sodan pitkittyminen oli Sertoriukselle epäedullista, sillä hänellä oli käytössään lähinnä oman provinssinsa voimavarat. Plutarkhoksen mukaan Sertorius koetti tästä syystä saada aikaan sovintoa Pompeiuksen kanssa, mutta tuloksetta. Ajan kuluessa hänen joukoissaan alkoi esiintyä turhautumista, ja lopulta vuonna 72 eaa. hänet murhautti hänen oma alipäällikkönsä Perperna, joka murhan jälkeen asettui joukkojen komentoon ja hävisi kohta sodan Pompeiukselle. == Lähteet == * Luokka:Roomalaiset sotilaat Luokka:Roomalaiset poliitikot Luokka:Roomalaiset henkirikosten uhrit Luokka:100-luvulla eaa. syntyneet Luokka:Vuonna 72 eaa. kuolleet
Samuel Alexander

Samuel Alexander (6. tammikuuta 1859 Sydney, Australia – 13. syyskuuta 1938) oli australialaissyntyinen brittiläinen filosofi. Alexander syntyi juutalaiseen perheeseen Sydneyssä, Australiassa. Hänen isänsä oli satulaseppä, joka kuoli muutaman viikon jälkeen Alexanderin syntymästä. Viiden vuoden päästä perhe muutti Melbourneen, jossa Alexander kävi kotikoulua. Alexander opiskeli Melbournessa Wesley Collegessa ja Melbournen yliopistossa. Hän muutti Englantiin vuonna 1877 ja opiskeli siellä Oxfordin yliopistossa. Hänen opettajiaan olivat Thomas Hill Green ja Henry Nettleship. Hän opetti Oxfordin Lincoln Collegessa vuosina 1882–1893. Vuonna 1893 hänet nimitettiin Manchesterin yliopiston Owens Collegen professoriksi. Hän jäi eläkkeelle Manchesteristä vuonna 1924. Alexander toimi Aristotelian Societyn puheenjohtajana vuosina 1908–1911 ja 1936–1937. Alexanderin ajattelun keskeisiä käsitteitä olivat ’emergentti kvaliteetti’ ja emergentti evoluutio. Ne olivat hänen metafysiikkansa keskeisiä ajatuksia, joiden avulla hän käsitteli aikaa, avaruutta, ainetta, mieltä ja jumaluutta. Alexander piti Gifford-luennot Glasgow’n yliopistossa vuosina 1916–18. Luennoista syntyi kokonaisen filosofisen järjestelmän käsittävä teos Space, Time and Deity (1920), jota voidaan pitää hänen pääteoksenaan. Teos esitti maailman yhtenä kosmisena prosessina, jonka perustana oli aika-avaruus. Emergentit ominaisuudet kehittyivät siitä ajoittaisesti korkeamman tason synteeseinä. Näin aika-avaruus tuotti aineen ja aine mielen. Jumaluus oli Alexanderille seuraavan tason ylempi päämäärä, jota kohti kosminen järjestys pyrki. == Teoksia == * Moral Order and Progress (1889) * Locke (1908) * Space, Time, and Deity (1920), uudet painokset 1966 ja 2004: osa yksi: ISBN 0766187012 verkossa , osa kaksi: ISBN 0766187020 * Spinoza and Time (1921) * Art and the Material (1925) * Beauty and Other Forms of Value (1933) * Philosophical and Literary Pieces (1939) (postuumi) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Samuel Alexander. * Gifford Lectures: Samuel Alexander. Luokka:Australialaiset filosofit Luokka:Brittiläiset filosofit Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Gaston Flosse

thumb|180px|Flosse Gaston Flosse (s. 24. kesäkuuta 1931, Rikitea) on ranskalais-polynesialainen poliitikko, joka on ollut Ranskan Polynesian parlamentin puhemies 1970-luvulta, presidentti neljään kertaan vuosien 1984 ja 2014 välillä, europarlamentin (1984–) ja Ranskan senaatin jäsen (1998–, 2008–). Hän edustaa autonomiaa kannattavaa ja itsenäisyyttä vastustavaa Tāhōʻēraʻa Huiraʻatira -puoluetta. Flosse johti Ranskan Polynesiaa suurimman osan ajasta 1980-luvulta lähtien. Kun maan autonomiaa lisättiin, hänet valittiin helmikuussa 2004 ensimmäiseksi presidentiksi. Vuoden 2004 vaalit voitti itsenäisyysmielinen Oscar Temaru, mutta Flossen puolue sai erotettua hänet ja Flosse valittiin lokakuussa uudelleen, mutta hän menetti asemansa uudelleen maaliskuussa 2005, mutta palasi valtaan helmikuussa 2008. Flosse oli Ranskan presidentti Jacques Chiracin läheinen liittolainen. Flosse on kiistelty hahmo, jota on syytetty korruptiosta ja vastustajiensa pelottelusta. Hänet tuomittiin kesäkuussa 2006 korruptiosta kolmeksi kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen.http://www.rnzi.com/pages/news.php?op=read&id;=24909 22\. heinäkuuta 2009 Ranskan senaatin komitea päätti poistaa häneltä immuniteetin lisäsyytteitä vastaan.http://www.lefigaro.fr/politique/2009/07/22/01002-20090722ARTFIG00421-le- senat-leve-l-immunite-parlementaire-de-flosse-.php 5\. lokakuuta 2011 Flosse tuomittiin kavalluksista neljän vuoden vankeuteen.http://www.rfi.fr/asie- pacifique/20111005-quatre-ans-prison-ferme-gaston-flosse Hän oli uudelleen maan presidenttinä toukokuusta 2013 syyskuuhun 2014. == Lähteet == * Polynesia poll win shocks France, BBC * Gaston FLOSSE, Euroopan parlamentti * http://www.worldstatesmen.org/Fr_Polynesia.html === Viitteet === Luokka:Ranskan Polynesian presidentit Luokka:Ranskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Ranskanpolynesialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
USAFRICOM

United States Africa Command (lyh. USAFRICOM) on Yhdysvaltain puolustusministeriön alainen sotatoimialueen päämaja (, lyh. COCOM), jonka vastuulla on sotilasoperaatiot Afrikan mantereella ja yhteistyö alueen valtioiden kanssa. Sen väliaikainen päämaja on Stuttgartissa, Saksassa, ja se on ollut täydessä valmiudessa 30. syyskuuta 2008 alkaen. == Yksiköt == * Combined Joint Task Force - Horn of Africa * U.S. Army Africa * U.S. Air Forces Africa * U.S. Marine Corps Forces Africa * U.S. Naval Forces Africa * U.S. Special Operations Command Africa ==Aiheesta muualla== *Africa Commandin viralliset sivut AFRICOM
H. H. Price

Henry Habberley Price (17. toukokuuta 1899 Neath, Glamorganshire, Wales – 26. marraskuuta 1984 Oxford, Englanti) oli brittiläinen filosofi, joka tunnetaan havainnon filosofiastaan. Hän kirjoitti myös parapsykologiasta. Price opiskeli Winchester Collegessa ja Oxfordin yliopiston New Collegessa. Hänestä tuli collegen jäsen ja Wykeham-oppituolin logiikan professori vuonna 1935. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1959.Warnock, Geoffrey: ”Price, Henry Habberley”, teoksessa Price toimi Aristotelian Societyn puheenjohtajana vuosina 1943-1944. Price tunnetaan parhaiten havainnon filosofiastaan, jossa hänen pääteoksensa on Perception (1932). Hän omaksui Bertrand Russellilta ja G. E. Moorelta termin sense-datum tarkoittamaan havainnon perusobjektia. Hän tutki muun muassa sitä, kuinka sense-datum ”kuuluu” aineellisille kappaleille. Tässä hän hylkäsi sekä John Locken ja Russellin kausaaliset teoriat että J. S. Millin fenomenalismin. Price piti Gifford-luennot Aberdeenin yliopistossa vuosina 1959–1961. == Teoksia == * Perception (1932) * Truth and Corrigibility (1936) * Hume's Theory of the External World (1940) * Thinking and Representation (1946) Hertz Trust Philosophical lecture, British Academy * Thinking and Experience (1953; toinen painos 1969) * Belief (1969), Gifford- luennot 1959-1961 * Essays in the Philosophy of Religion (1972), perustuu Sarum-luentoihin 1971 * Philosophical Interactions with Parapsychology: The Major Writings of H. H. Price on Parapsychology and Survival (1995), toim. Frank B. Dilley * Collected Works of Henry H. Price (1996), 4 osaa, toim. Martha Kneale * Thinking and Experience, and Some Aspects of the Conflict between Science and Religion (1996) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gifford Lectures: Henry Habberley Price Luokka:Brittiläiset filosofit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Stefan Kießling

Stefan Kießling (s. 25. tammikuuta 1984 Lichtenfels, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Bayer Leverkusenia. Hänen aikaisempia seurojaan ovat Eintracht Bamberg ja Nürnberg, joista jälkimmäisen paidassa hän teki Bundesliigadebyyttinsä kauden 2002–2003 lopulla. Stefan Kießling voitti kauden 2012–2013 Bundesliigan maalikuninkuuden 25 maalillaan. Saksan maajoukkueessa Kießling pelasi ensimmäistä kertaa harjoitusottelussa Tanskaa vastaan 28. maaliskuuta 2007. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Stefan Kießling Bayern Leverkusenin sivustolla * Stefan Kießling Saksan jalkapalloliiton sivustolla Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Virtuaaliviivakoodi

Virtuaaliviivakoodi on kutsumanimi pankkiviivakoodistandardin mukaiselle laskun tietojen esitystavalle numeerisessa muodossa. Paperilaskuihin voidaan tulostaa viivakoodi optisesti luettavassa muodossa, mikä helpottaa laskun maksamista, koska tietoja ei tarvitse syöttää käsin. Virtuaaliviivakoodia voidaan käyttää tilanteessa, jossa lasku toimitetaan sähköisesti (esimerkiksi sähköposti, NetPosti). Pankkiviivakoodi on alkujaan Suomen Pankkiyhdistyksen (sittemmin Finanssialan keskusliitto, nykyisin Finanssiala ry) hyväksymä maksutapahtumatietojen esitystapa. Pankit ovat yhdessä kehittäneet pankkiviivakoodin maksujen käsittelyn nopeuttamiseksi ja maksutietojen oikeellisuuden varmistamiseksi. Suomalainen pankkiviivakoodi ja siten myös virtuaaliviivakoodi ovat yhteensopivia vain FI-alkuisten IBAN-tilinumeroiden kanssa eli niiden avulla ei voi esittää ulkomaista tilinumeroa maksun saajana, vaan tuolloin on käytettävä QR-koodia. == Aiheesta muualla == *http://www.finanssiala.fi/maksujenvalitys/dokumentit/Pankkiviivakoodi- opas.pdf Finanssiala ry:n tekninen dokumentaatio. *http://www.sonera.fi/Asiakastuki/Laskutus/Virtuaaliviivakoodi Soneran ohje virtuaaliviivakoodin käytöstä (webarchive -kopio). *http://www.posti.fi/liitteet/netposti/esimerkkeja_fi.pdf NetPostin ohje laskujen maksamisesta ja virtuaaliviivakoodin käytöstä (webarchive -kopio). *https://www.laskupiste.fi/virtuaaliviivakoodin-luonti/ Laskupisteen tarjoama palvelu virtuaaliviivakoodin luontiin. Luokka:Talous
Jocko Conlan

John Bertrand ”Jocko” Conlan (6. joulukuuta 1899 – 16. huhtikuuta 1989) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli Chicago White Soxin takakenttäpelaajana vuosina 1934–1935, mutta saavutti huomattavimman maineensa toimimalla National League -tuomarina vuosina 1941–1965. Conlan valittiin Baseball Hall of Fameen vuonna 1974. Hän kuoli Arizonan Scottsdalessa 89-vuotiaana 16. huhtikuuta 1989. Conlanin pojasta, John Bertrand Conlanista, tuli tunnettu republikaanipoliitikko. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
MTK Budapest FC

MTK Budapest FC tai pelkkä MTK on budapestilainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1888. MTK pelaa kaudella 2022-2023 Unkarin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Se on voittanut maansa mestaruuden yhteensä 22 kertaa ja Unkarin Cupin 12 kertaa. Seura pääsi vuonna 1964 Cup-voittajien cupin finaaliin, mitä voidaan pitää sen suurimpana saavutuksena, vaikka MTK hävisikin jatkoajalla Sporting Lissabonille. Seuran kotikenttä on Nándor Hidegkutin mukaan nimetty Stadion Hidegkuti Nándor, jolle mahtuu 12 700 katsojaa. == Saavutukset == Unkarin liiga * Kultaa : 1904, 1908, 1914, 1917, 1918, 1919, 1920, 1921, 1922, 1923, 1924, 1925, 1929, 1936, 1937, 1951, 1953, 1958, 1987, 1997, 1999, 2003 (22) * Hopeaa : 1910, 1911, 1912, 1913, 1926, 1928, 1931, 1933, 1940, 1949, 1950, 1952, 1954, 1955, 1957, 1959, 1963, 1990, 2000, 2007 (20) * Pronssia : 1903, 1905, 1907, 1927, 1930, 1932, 1935, 1938, 1939, 1946, 1950, 1956, 1961, 1978, 1989 (15) Unkarin Cup * Voittaja : 1910, 1911, 1912, 1914, 1923, 1925, 1932, 1952, 1968, 1997, 1998, 2000 (12) * Kakkonen : 1935, 1976 (2) Mitropa Cup * Voittaja : 1955, 1963 (2) * Kakkonen : 1959 Unkarin Supercupin voitto 2003 Cup-voittajien cupin toinen 1964 Luokka:Unkarilaiset jalkapalloseurat Luokka:Budapestin urheilu
Timanttitetra

Timanttitetra (Moenkhausia pittieri) on tetroihin kuuluva eteläamerikkalainen kala, jota pidetään myös akvaarioissa. Timanttitetrat ovat yleensä oiva akvaariokala aloittelijoille, sillä se on helppohoitoinen. __notoc__ == Koko ja ulkonäkö == Timanttitetra voi kasvaa melkein kuusi senttiä pitkäksi. Se on hopeanhohtoinen, litteävartaloinen kala. Silmän yläpuolella on punainen pilkku. Aikuisen yksilön kyljet kimaltelevat, mistä laji on saanut nimensä.Helsingin akvaariokeskus Timanttitetroja on myös eri värisiä: jotkut ovat edestä hopeita ja takaa punaisia. Koiraat erottaa siitä, että niillä on huomattavasti suurempi ja kaarevampi selkäevä kuin naarailla. == Alkuperä == Timanttitetroja tavataan luonnossa Venezuelassa, Valencia-järven ympäristössä. == Käyttäytyminen == Timanttitetra on vilkas, mutta sopuisa parvikala, jota suositellaan pidettäväksi ainakin viiden yksilön parvissa. == Vesiolot == Timanttitetralle sopiva lämpötila-alue on 24–28 °C ja pH 6–7. Turpeen tai humusuutteen lisäämistä akvaarioveteen suositellaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lisa (Harrastajan sivu) Luokka:Akvaariokalat Luokka:Tetrat Luokka:Uhanalaiset kalat
Muovimatto

Muovimatto voi tarkoittaa seuraavia asioita: *huonetilojen lattianpäällyste *tekonurmi
Don Pardo

Dominick George ”Don” Pardo (22. helmikuuta 1918 Westfield, Massachusetts – 18. elokuuta 2014) oli yhdysvaltalainen televisio- ja radiopersoona. Hän selosti ja juonsi NBC:ssä vuodesta 1944 2000-luvulle saakka. Pardo tuli tunnetuksi muun muassa Macy’s Thanksgiving Day Paraden selostamisesta ja Saturday Night Live -ohjelmasta. Hän oli 22. marraskuuta 1963 ensimmäinen, joka tiedotti NBC:n katsojille John F. Kennedyn ampumisesta Dallasissa, Texasissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kuuluttajat Luokka:Yhdysvaltalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Vittorio Pozzo

Vittorio Pozzo (2. maaliskuuta 1886 Torino, Piemonte, Italia – 21. joulukuuta 1968 Ponderano) oli italialainen jalkapallovalmentaja. Pozzo valmensi Italian jalkapallomaajoukkuetta vuoden 1912 ja vuoden 1924 olympialaisissa sekä vuodesta 1929 aina vuoteen 1948 asti. Vuonna 1912 Italian jalkapallo oli heikossa tilassa; olympialaisissa maa hävisi jo ensimmäisella kierroksella Suomelle 3–2. Pozzon valmennuksessa Italia saavutti kultaa vuoden 1936 olympialaisissa. Hän johti Italian maailmanmestariksi sekä vuoden 1934 että vuoden 1938 kisoissa. Myöhemmin Pozzo toimi lehtitoimittajana ja kirjoitti artikkeleita La Stampa -lehteen kuolemaansa saakka. ==Lähteet== * Luokka:Italialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Jalkapallon maailmanmestaruuden voittaneet valmentajat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Filth and Wisdom

Filth and Wisdom on ensimmäinen Madonnan ohjaama elokuva. Brittituotannon pääosissa ovat Eugene Hütz, Holly Weston, Vicky McClure ja Richard E. Grant. Se yhdistelee komedian, draaman, musikaalin sekä rakkauselokuvan lajityyppejä. == Tuotanto == Filth and Wisdom on kuvattu Lontoossa, Englannissa 14. toukokuuta – 29. toukokuuta 2007 sekä heinäkuussa 2007. == Jakelu == Elokuvan ensimmäinen esitys oli Berliinin elokuvajuhlissa 13. helmikuuta 2008. Elokuva sai Suomen ensi-iltansa marraskuussa 2008. Suomessa elokuvaa on levittänyt Cinema Mondo. == Vastaanotto ja palaute == The Guardianin Peter Bradshaw kirjoitti, että tämän tiesi olevan tulossa – Madonna on edennyt urallaan surkeasta näyttelijästä surkeaksi ohjaajaksi. Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Filth and Wisdom esittää henkilönsä, suurkaupungin boheemit nälkätaiteilijat kovin romantisoidusti, näyttämättä juurikaan likaa ja rähjäisyyttä. Nätisti paketoitu rappioromanttinen muka-rankistelu tai Madonnalle ominainen sadomasokistinen kuvastokaan eivät hätkähdytä. == Lähteet == == Aiheesta muualla== * Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Brittiläiset komediaelokuvat Luokka:Brittiläiset elokuvamusikaalit Luokka:Vuoden 2008 brittiläiset elokuvat
Voicey-gaala 2008

Voicey-gaala 2008 oli toista kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Kanadan Voices.com jakoi vuotuiset Voicey-palkinnot vuoden 2008 parhaille ääninäyttelijöille. Gaala järjestettiin 22. helmikuuta 2008 Kanadassa. == Ehdokkaat ja voittajat == Pääluokkien ehdokkaat ja voittajat (lihavoituna): === Paras lapsiääni === *Brandi Munro === Paras teiniääni === *Jesse Springer *Michelle Dunphy === Paras uusi ääni === *Jason Clark *Jeffrey Kafer *Jenna Holinsworth *David Houston *Georgette Perna === Paras miesääni === *Bob Barnes *David Kaye *James Herron *Bob Souer *J. J. Wilson === Paras naisääni === *Summer Crockett Moore *Moe Egan *Debbie Munro *Jacqueline Samuda *Gale Van Cott === Paras ulkomaalaisääni === *Lili Wexu *Giovanni Noto *Marc Chase *Adam Behr *Sylvain Tribouillard *Daniela Maria Krueger *Andy Turvey *Claire Dodin *Juan Carlos Hernandez *Liz de Nesnera *Jane Nolan *Barto Mora *Adela Bolet *Sanjo Ogunseye *Rachel Salaman === Paras ääniryhmä === *Maggie's Voice & Thom Wilkins *Terry Daniel & Trish Basanyi *Forrest Rainier & Diane Havens *Adam Fox & Kara Edwards *Dana Detrick & Paul Clark === Paras henkilökohtainen tuotteistaminen === *Allen Farmer *Kara Edwards *Jessica Levesque *DC Goode *David J. Lawrence === Elämän saavutus === *Bob Bergen *Pat Fraley *Bryan Cox *Rita Pardue *David K. Jones == Aiheesta muualla == * XTV World Luokka:Voicey- palkinto Luokka:2008
Per Kleppe

Per Andreas Hildte Kleppe (13. huhtikuuta 1923 – 10. maaliskuuta 2021) oli norjalainen Työväenpuolueen poliitikko. Hän syntyi Oslossa, valmistui taloustieteen opinnoissaan 1956 ja istui parlamentin varajäsenenä 1954–1957. Kleppe toimi maansa kauppa- (1971–1972) sekä valtiovarainministerinä (1973–1979) ja oli Euroopan vapaakauppajärjestön pääsihteeri vuosina 1981–1988. == Lähteet == Luokka:Norjan ministerit Luokka:Norjan valtiovarainministerit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Ted Knight

thumb|Ted Knight (1972) Tadeusz Wladyslaw Konopka, taiteilijanimeltään Ted Knight (7. joulukuuta 1923 – 26. elokuuta 1986) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi amerikanpuolalaiseen perheeseen Connecticutissa ja kuoli 62-vuotiaana paksusuolen syöpään Kaliforniassa. Hän oli palkittu toisen maailmansodan veteraani. Knightilla oli vaimonsa Dorothyn kanssa kolme lasta. ==Ura== The Mary Tyler Moore Show'sta tunnetuksi tulleella Knightilla on tähti Hollywood Walk of Famella. Hänellä oli pieni rooli Hitchcockin Psykossa (1960), ja hän ääninäytteli Star Trek -animaatiosarjassa 1973. Knightin pitkään näyttelijänuraan mahtui osallistuminen monien eri tv-sarjojen jaksoihin - The Mary Tyler Moore Show'n 165 jakson jälkeen pisimpiä 129 jaksossa Too Close for Comfort-tv-sarjassa, 17-jaksossa The Batman/Superman Hour tv-animaatio-sarjassa (jossa mm. komissaario Gordon-äänirooli)- ja kuusi jaksoa Lemmenlaiva tv-sarjassa. Hänellä oli myös oma tv-sarjansa The Ted Knight Show vuonna 1978, jota kuitenkin esitettiin vain 6 jakson ajan. Hänen viimeinen elokuvaroolinsa oli vuonna 1980 Bill Murrayn tähdittämässä Latvasta laho-elokuvassa. ==Lähteet== * imdb.com/name/nm0461095/ == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Husain ibn Ali

thumb|Ali ja hänen poikansa Hasan ja Husain 1800-luvun ihannoidussa persialaisessa muotokuvassa. Husain ibn Ali ibn Abi Talib (, 626 Medina – 680 Karbala) oli islamilaisen perimätiedon mukaan profeetta Muhammadin tyttärenpoika ja Ali ibn Abi Talibin toinen poika. Islamin šiialaisen suuntauksen mukaan hän oli ihmiskunnalle lähetetty kolmas imaami. Husain koki perimätiedon mukaan marttyyrikuoleman Karbalan taistelussa vuonna 680. Perimätiedossa katsotaan, että tästä sai alkunsa šiialaisten vuosittainen marttyyritapahtuma ašura, šiialaisuuden suurin vuosittainen juhla.Hämeen- Anttila 2004, s. 135 Kertomukset Karbalan taistelusta ja Husainista perustuvat islamilaiseen tarinaperinteeseen, mutta niitä koskevia historiallisia aikalaislähteitä ei ole.Dequin 2012, s. 164, 208 == Katso myös == * Muhammedin historiallisuus == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Muhammedin talonväki Luokka:Šiialaisuus Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Marcus Ziemann

Marcus Ziemann (s. 1968) on saksalaissyntyinen toimittaja, tuottaja ja viestinnän kouluttaja. Hän työskentelee Ylen uutisten toimittajana. Ziemann aloitti uransa median parissa lahtelaisessa Rytmiradiossa vuonna 1991, jossa työskenteli radiotoimittajana, musiikkipäällikkönä ja ohjelmatuottajana vuoteen 1999. Vuosina 1998-2000 hän teki lisäksi toimittajan töitä myös Nordisk Film & Tv -tuotantoyhtiön television urheiluohjelmille. Vuodesta 2000 vuoteen 2005 Ziemann toimi Ylen freelancer-toimittajana monissa Ylen tv- urheilussa, tv-uutisissa, useissa eri ajankohtaislähetyksissä sekä radiossa. Hän oli tuolloin yksi Suomen ensimmäisistä monimedia-toimittajista, joka kuvasi ja tarvittaessa myös editoi televisiojutut ja -ohjelmat itse. Vuoden 2009 alussa hän siirtyi uutistoimittajaksi Ylen Uutisiin. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suokylä

Suokylä () on entinen inkeriläisten kylä läntisellä Inkerinmaalla nykyisen Leningradin oblastin alueella. Suokylä kuului Kosemkinan seurakuntaan. Suokylän lähellä sijaitsi venäjänkielisiä ja vatjalaisia kyliä 1930-luvulle asti. Vanha Viron ja Venäjän välinen Tarton rauhan aikainen raja kulki myös lähellä. Suokylää lähimmät muut inkerinsuomalaisten kylät olivat 20 km päässä luoteessa sijaitsevat Fyödermaa, Kallivieri ja Kullankylä. Suokylässä puhuttiin erikoista suomalaismurretta, jonka ominaispiirteitä olivat vokaalireduktio ja pitkien vokaalien lyhentäminen. Murteessa oli vaikutteita virosta ja vatjasta. Nykyisin murteen puhujia voi löytää Narvasta. Suokylä poltettiin osittain toisen maailmansodan aikana ja sen asukkaat pakenivat Viroon Narvan alueelle. 1950-luvulla osa asukkaista palasi kylään ja asuivat siellä vuoteen 1973 asti, jolloin kylä hävitettiin uuden fosforitehtaan vuoksi. Nykyään on Suokylän paikka aivan tyhjä. Sen lähellä sijaitsee kyläntapainen asutus nimeltä 1-e maja. Sen laidassa huomaa kivisiä tuulimyllyn ja maaherrastalon raunioita. ==Lähteet== Luokka:Kosemkinan kylät
Vapaalehdykkäsoitin

Vapaalehdykkäsoitin on aerofoneihin kuuluva soitintyyppi, jonka ääni muotoutuu joustavan kieliliuskan värähtelystä sille sovitetussa kehyksessä. Ääni syntyy, kun kieli sulkee ja avaa jaksoittaisesti ilmakanavansa, johon saatetaan ilmaa puhaltamalla, palkeilla tai koneellisesti. Tämä saa ilmavirran aaltoliikkeeseen. Äänen korkeutta voidaan säädellä kielten pituudella, paksuudella, jäykkyydellä, massalla, muodolla ja joskus myös resonaatioputken pituudella. Vapaalehdykkäsoittimissa on tavallisimmin useita vapaalehdykkäsarjoja, joissa jokaista ääntä vastaa oma kieliliuskansa ja ilmakanavansa. Esimerkkejä ovat huuliharppu, harmonikka, harmoni, urkujen eräät kielipillit sekä aasialaiset suu-urut. Kieliin usein liitetyillä resonaatioputkilla on yleensä pelkästään sointia värittävä vaikutus, mutta suu-uruissa niillä on äänenkorkeuden muodostava merkitys. Tunnusomaista vapaalehdykkäsoittimille on äänen voimakkuuden herkkyys ilmanpaineen mukaan, joten ne sopivat hyvin dynaamisesti vaihtelevaan musiikkiin. kuva:Palheta repouso.png|Vapaalehdykkäkieli perusasennossa. kuva:Palheta vibra1.png|Ilmanpaineen alla kieli estää ilmavirtauksen, lukuun ottamatta pientä, nopeaa läpivirtausta kärjessä. kuva:Palheta vibra2.png|Kieltä käytettäessä se liikahtaa kehyksestään. kuva:Palheta vibra3.png|Kielen joustavuus saattaa sen takaisin, jolloin aaltoliike muodostuu. ==Lähteet== en:Free reed aerophone fr:Instrument à anche libre pt:Palheta livre de:Durchschlagende Zunge
Magnum (televisiosarja)

Magnum (Magnum P.I.) on yhdysvaltalainen draamasarja, jota tuotettiin vuosina 1980–1988 kahdeksan esityskautta. Sarjan loivat Donald Bellisario ja Glen A. Larson. Pääosaa esittää Tom Selleck. Sarjaa kuvattiin Havaijin saarilla. Sarja kertoo yksityisetsivä Thomas Magnumista, joka ratkoo erilaisia murha- ja rikostapauksia. Sarjojen Magnum, Simon & Simon ja Murhasta tuli totta tapahtumat on linkitetty samaan maailmaan crossover -jaksojen avulla. == Näyttelijät == === Pääroolit === === Sivuroolit === === Vierailevat tähdet === Sarjassa ovat vierailleet myös joukko tunnettuja henkilöitä. Näitä ovat muun muassa: * Lew Ayres * Ernest Borgnine * Carol Burnett * Tyne Daly * Ted Danson * Dana Delany * James Doohan * Samantha Eggar * Pat Hingle * Angela Lansbury * June Lockhart * Ian McShane * Judge Reinhold * Barbara Rush * Sylvia Sidney * Frank Sinatra * Sharon Stone == Tuotanto == Sarjaa oli alun perin tarkoitus tehdä ABC:n kanavalle, koska Glen Larsonin sarjat The Hardy Boys/Nancy Drew Mysteries ja Taisteluplaneetta Galactica olivat jo osa heidän ohjelmistoa. ABC kuitenkin päätti lopettaa kyseiset sarjat, jonka jälkeen tammikuussa 1979 Larson vei uuden rikossarjansa CBS:n kanavalle. == Palkinnot == Magnum on ollut ehdolla 13 kertaa ja voittanut kaksi Golden Globe–palkintoa. Sarja on saanut kaksi Primetime Emmy -palkintoa, sekä yhden American Cinema Editors, Edgar, Young Artist ja TV Land palkinnon. == Uudelleenkäynnistys == Vuonna 2018 CBS ilmoitti tilanneensa uuden version Magnum sarjasta. Sen esittäminen alkoi syyskuussa 2018 CBS:n kanavalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Magnum EPGuides.comissa * Magnum TV.comissa * Magnum-Mania.com Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintasarjat Luokka:CBS:n televisio-ohjelmat Luokka:1980-luvun yhdysvaltalaiset rikossarjat Luokka:1980-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat
Moyen-Chari

Moyen-Chari (eli Keski-Chari) on yksi Tšadin 22 hallinnollisesta alueesta. Se on muodostettu aluehallinnon uudistuksessa 2002 samannimisestä prefektuurista erottamalla eteläosasta Mandoulin alue. Moyen-Charin vanhan provinssin pinta- ala on 45 180 neliökilometriä. Vuonna 2008 alueella arvioitiin olevan noin 1 057 000 asukasta.World Gazetteer Alue sijaitsee maan eteläosassa. Se on saanut nimensä Charijoesta. Moyen-Charin pääkaupunki on Sarh. == Lähteet == Luokka:Tšadin alueet
Nadia Styger

Nadia Styger (s. 11. joulukuuta 1978 Zug) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka on kilpaillut maailmancup-tasolla kaudesta 1998–1999 lähtien. Styger saavutti pronssia junioreiden MM-kilpailujen syöksylaskussa Schladmingissa helmikuussa 1997. Santa Caterinan MM-kisoissa 2005 hän sijoittui supersuurpujottelussa kahdeksanneksi ja syöksyssä yhdeksänneksi. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli syöksylaskussa viides, Åren MM-kilpailuissa 2007 syöksyssä neljäs ja super-G:ssä seitsemäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui supersuurpujottelussa kuudenneksi ja syöksylaskussa 12:nneksi. Styger on voittanut neljä maailmancupin osakilpailua, joista kolme supersuurpujottelussa ja yhden syöksylaskussa. Maaliskuussa 2006 hän jakoi supersuurpujottelukilpailun voiton Hafjellissa Michaela Dorfmeisterin ja Lindsey Kildow'n kanssa. Näiden neljän voiton lisäksi hän on ollut kerran toinen ja kerran kolmas maailmancupin kilpailussa. Supersuurpujottelun maailmancupin kokonaispisteissä hän sijoittui kolmanneksi kausilla 2005–2006 ja 2009–2010. Styger on voittanut Sveitsin mestaruuden syöksylaskussa vuosina 2003, 2005 ja 2006 sekä super-G:ssä vuosina 1999, 2000 ja 2006. == Maailmancup-voitot == Päivä Paikka Laji 11\. maaliskuuta 2004 Sestriere Supersuurpujottelu 9\. joulukuuta 2005 Aspen Supersuurpujottelu 3\. maaliskuuta 2006 Hafjell Supersuurpujottelu 22\. helmikuuta 2008 Whistler Syöksylasku == Lähteet == * == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Luokka:Sveitsiläiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt