EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Katkeralinnunruoho

Katkeralinnunruoho (Polygala amarella) on suuressa osassa Eurooppaa kasvava sinikukkainen linnunruohokasvi. Suomessa laji on harvinaistunut ja luokiteltu uhanalaiseksi. == Ulkonäkö ja koko == pienoiskuva|vasen|Saarenmaan Pangan kalkkialueella kasvanut yksilö. Katkeralinnunruoho kasvaa 5–15 senttimetriä korkeaksi. Varret ovat kohenevia, mutta eivät tyvestä puutuneita. Kukinta- aikaan kasvin tyvellä on lehtiruusuke. Lehdet ovat ehyitä, suikeita tai pitkulaisia, ruusukelehdet ovat varsilehtiä leveämpiä ja pidempiä. Varsilehdet ovat varressa kierteisesti. Kukinto on tiheä, 10–25 kukkainen latvaterttu. Kukkien esilehdet varisevat varhain. Kukka on 3–4 mm pitkä, syvänsininen tai joskus ruusunpunainen tai valkoinen. Kukassa verholehtiä on viisi ja terälehtiä kolme kappaletta. Terälehtimäiset verholehdet ovat kotaa lyhyempiä. Katkeralinnunruoho kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Siemenet ovat karvaisia.Retkeilykasvio 1998, s. 310–311. Katkeralinnunruoho muistuttaa sukulaislajejaan tupsulinnunruohoa (P. comosa) ja isolinnunruohoa (P. vulgaris), mutta näillä lajeilla ei ole kukinta-aikaan ruusukelehtiä.Den virtuella floran: Rosettjungfrulin (Arkistoitu versio) Viitattu 6.1.2010. == Levinneisyys == Katkeralinnunruohoa tavataan Yhdistyneestä kuningaskunnasta, Ranskasta ja Pohjois-Italiasta itään läpi Keski- ja Itä-Euroopan Uralille saakka. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Fennoskandian ja Länsi-Venäjän pohjoisosiin. Suomessa katkeralinnunruoho on eteläinen ja itäinen laji. Sen vahvinta aluetta on Ahvenanmaa. Manner-Suomessa sitä on tavattu satunnaisesti Varsinais-Suomesta Pohjois-Karjalaan ulottuvalla alueella. Laji on myös tavattu Kuusamosta. Se on suuresti harvinaistunut ja lähes kadonnut Manner- Suomesta. Laji on luokiteltu Suomessa vaarantuneeksi. == Elinympäristö == Katkeralinnunruoho kasvaa tuoreilla ranta- ja lehtoniityillä ja ojanpientareilla. Laji on kalkinsuosija. Katkeralinnunruoho on suuresti harvinaistunut Suomessa, mikä on pääasiassa seurausta maatalouden muuttumisesta. Tämä on johtanut kasvin suosimien avointen kasvupaikkojen umpeenkasvuun ja kuivumiseen.Uusitalo 2007, s. 43. == Käyttö == Keski- Euroopassa katkeralinnunruohoa on käytetty kuivattuna astman ja keuhkoputkentulehduksen hoitoon. Sitä on myös annettu imettäville äideille sekä sekoitettu lehmien ja vuohien rehuun maidon erittämisen lisäämiseksi. Suomen terveyskasvit 1982, s. 119. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Suomen terveyskasvit. Luonnon parantavat yrtit ja niiden salaisuudet. Toim. Huovinen, Marja-Leena & Kanerva, Kaarina. Oy Valitut Palat – Reader's Digest Ab, Tampere 1982. * Uusitalo, Anna: Kylien kaunokit, soiden sarat. Keski-Suomen uhanalaiset kasvit. Keski-Suomen ympäristökeskus, Jyväskylä 2007. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Katkeralinnunruoho (Polygala amarella) * Luontoportti: Katkeralinnunruoho (Polygala amarella) * Pohjolan kasvien pauloissa: Polygala amarella - katkeralinnunruoho Luokka:Linnunruohot Luokka:Suomen vaarantuneet kasvit
Arnsbergin hallintopiiri

Arnsbergin hallintopiiri () on hallintopiiri Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, Saksassa. Se sijaitsee osavaltionsa kaakkoisosassa ja kattaa osan Ruhrin alueesta. Hallintopiirissä on arviolta 3 597 297 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 8 011 neliökilometriä. Sen pääkaupunki on Arnsberg. Hallintopiiri koostuu seitsemästä piirikunnasta () ja viidestä piirittömästä kaupungista (). Piirikunnissa on yhteensä 73 kuntaa. Piirittömiä kaupunkeja hallintopiirissä ovat Bochum, Dortmund, Hagen, Hamm ja Herne. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hallintopiirin internetsivut Luokka:Saksan hallintopiirit Luokka:Nordrhein-Westfalenin maantiede
Tesomajärvi

Tesomajärvi on Pirkanmaalla Tampereella Tesomajärven kaupunginosassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Tesomajärvi on osa Vihnusjärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Järvi on 300 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,6 hehtaaria. Se on lähdepohjainen järvi, jonka suurin syvyys on kuusi metriä. Siihen ei laske avo-ojia, mutta sen laskuoja alkaa järven pohjoisrannasta. Sieltä saa alkunsa Myllyoja, joka laskee aiemmin Tuohijokena tunnettuun Myllypuroon, joka puolestaan laskee Nokian Vihnusjärveen. Järven rantaviivan pituus on 850 metriä. Järvi sijaitsee soistuvassa painaumassa, jonka itä- ja länsipuolella kohoaa matalat kallioiset mäet ja etelässä Raholanharju. Järven ympäristöön on nykyään rakennettu asuin- ja kerrostaloja. Pohjoispuolella sijaitsee uima- ja jäähalli, kaakossa koulu ja lännessä toinen koulu. Järven rantametsissä kiertää kuntopolkuja ja sekä länsi- että itärannoille on rakennettu hiekkapohjaiset uimarannat. == Vedenlaatu == Järven vedenlaatua on seurattu vuodesta 1980 alkaen ja nykyään sitä tutkitaan kolmen vuoden välein. Järven pohjassa on lähteitä, jotka vaikuttavat järven veteen selkeyttävästi. Metsäinen ympäristö tuo pintavalumina järveen humusta. Veden happamuustaso vaihtelee neutraalin molemmin puolin. Talvella se on lievästi hapanta, mutta kesäisin lievästi emäksistä. Veden pH-arvot ovat vaihdelleet 7,3–8,1 välissä. Järvi on selvästi lämpötilakerrostunut talvella ja kesällä. Kun kesän pintaveden lämpötila kohoaa yli 20 °C, on se kuuden metrin syvyydessä 6–12 °C välillä. Päällysveden sameus on alhainen, ja vedessä näkösyvyys voi olla 1,7–3,0 metriä. Vuonna 2004 oli näkösyvyys viisi metriä. Järven vesi on siten vain lievästi sameaa. Alusvedessä hapen määrät alenevat kesän ja talven loppuaikoina. Hapen vähyys näkyy sekä ravinnepitoisuuksien että rauta- ja mangaanipitoisuuksien kohoamisena. Järvi onkin sisäisen kuormituksen nostaman ravintopitoisuutensa vuoksi lievästi rehevöitynyt järvi. Tämä tilanne on pysynyt vakaana koko 2000-luvun aikana. Sen sijaan veden hygieniassa on suurta vaihtelua. Bakteerimäärät ovat välillä kohonneet yli 50 kpl sadassa millilitrassa vettä. Tesomajärven veden laatuluokka on kuitenkin hyvä. == Historiaa == Järven nimen alkuperästä on monenlaisia arveluja. Järven lettoisella rannalla on kasvanut ainakin vielä 1940-luvulla tesma-nimistä kosteikkojen ruokokasvia, jonka kasvupaikka kuitenkin hävisi uimarantojen rakentamisen myötä. Kun 1700-luvun kartoissa järven nimenä on Tesma Järvi, on syytä olettaa järven nimen juontuvan juuri tästä kasvista. Vuoden 1953 peruskartassa Tesomajärvi oli metsäjärvi, jonka laskuoja oli kaivaen suoristettu ja se yhtyi pohjoisessa Kortesuon peltoaukean valtaojaan. Vuonna 1960 oli Ikuria rakennettu Myllypuron itäpuolelle ja se levisi itään Tesomajärvelle vuosien 1964–1975 aikana. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Tampereen järvet Luokka:Tesomajärvi
Kolmen keisarin vuosi

Kolmen keisarin vuodeksi () kutsutaan vuotta 1888, koska kyseisenä vuonna Saksan keisarikuntaa ehti hallita peräkkäin kolme keisaria, jotka jäivät myös maan ainoiksi. Saksan keisari Vilhelm I kuoli 90-vuotiaana 9. maaliskuuta 1888. Hänen poikansa ja seuraajansa Fredrik III sairasti siinä vaiheessa pitkälle edennyttä kurkunpään syöpää, oli menettänyt puhekykynsä ja joutui hengittämään keuhkoputkeen yhdistetyn hopeaputken kautta. Kansa oli toivonut hänestä paljon hänen vapaamielisyytensä perusteella, mutta hän kuoli jo 15. kesäkuuta vain 56-vuotiaana. Seuraavaksi keisariksi nousi Fredrik III:n 29-vuotias poika Vilhelm II. Keisari Fredrik III:n kruununperimyksestä käytiin keskustelua hänen sairautensa takia, ja pidettiin jopa mahdollisena, että kruunu periytyisi suoraan Vilhelm I:lta tämän pojanpojalle Vilhelm II:lle. Kaiser Wilhelm I. .JPG|Vilhelm I (1797–1888) Emperor Friedrich III.png|Fredrik III (1831–1888) Kaiser Wilhelm II of Germany - 1902(cropped).jpg|Vilhelm II (1859–1941) == Katso myös == * Neljän keisarin vuosi: vuosi 69, jolloin Rooman valtakuntaa hallitsivat Galba, Otho, Vitellius ja Vespasianus. == Lähteet == Luokka:Saksan keisarit Luokka:1888
Omfale

Omfale () oli kreikkalaisessa mytologiassa jokijumala Iardanoksen tytär ja Lyydian kuninkaan Tmoloksen puoliso. Sen jälkeen kun härkä oli puskenut hänen miehensä kuoliaaksi, hän jatkoi maan kuningatarhallitsijana. Tunnetuksi Omfalen tekee kuitenkin yhteys Herakleen kanssa. Kreikkalaisessa mytologiassa toistuu aihe ”tahattomasta” murhasta ja siihen liittyvästä sovitustyöstä, ja kun Herakles hulluuden puuskassa – toisen version mukaan tosin tietoisesti – tappoi Ifitoksen syöksemällä tämän muurin harjalta alas, oraakkeli määräsi hänet palvelemaan orjana lähteestä riippuen joko vuoden tai kolme vuotta ja maksamaan hyvityksen Ifitoksen isälle Eurytokselle parantuakseen teon mukanaan tuomasta sairaudesta. Eurytoksen kieltäydyttyä Herakles myytiin Omfalelle. Tähän orjuuden aikaan ajoittuvat Kalydonin metsästys sekä argonauttien retki noutamaan kultaista taljaa Kolkhiista.Apollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 2.6.3 (engl. käännös) Herakles joutui orjuutensa aikana tekemään naisten töitä ja pukeutumaan naisten vaatteisiin. Kaiken lisäksi Omfale oli pukeutuneena Nemean leijonan taljaan ja piti Herakleen oliivipuista nuijaa käsissään.Ovidius, Fasti ii.303–330 (engl. käännös)Ovidius, Heroides ix.73–118 (engl. käännös) Kuitenkin tänä samana aikana Herakles rankaisi ryöstelijöitä, jotka piinasivat hänen valtiattarensa maata, sieppasi kerkoopit, tappoi ohikulkijoita maataan kuokkimaan pakottaneen Syleuksen ja tämän tyttären Ksenodoken sekä hautasi Ikaroksen rantaan ajautuneen ruumiin. Lisäksi hän tuhosi Itonin kaupungin ja orjuutti sen Lyydiaa ryöstelleet asukkaat. Tästä kaikesta vaikuttuneena Omfale vapautti Herakleen ja otti hänet miehekseen.Diodoros Sisilialainen, Historian kirjasto 4.31.6-8 (engl. käännös) Tästä suhteesta syntyi Lamos, AgelaosApollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 2.7.8 (engl. käännös) tai TyrsenosPausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 2.21.3 (engl. käännös); heidät kaikki mainitaan yksitellen eri lähteissä syntyneen Omfalen ja Herakleen suhteesta. == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Attu

Attu voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *Attu, saari Aleuteilla *Attu, saari ja kylä Paraisilla *Attu, kylä Grönlannissa.
Michael Keusch

Michael Keusch (s. 1955 Calgary, Alberta, Kanada) on saksalainen elokuvaohjaaja ja valokuvaaja, joka sai elokuvasta Autobahnraser Euregio Filmball -ehdokkuuden vuonna 2004. ==Ura== Keusch vietti nuoruutensa Bochumissa, Saksassa, mutta palasi takaisin Kanadaan täytettyään 21 vuotta. Hän aloitti elokuvaopiskelunsa Los Angelesissa vuonna 1983 American Film of Institutesissa ja myöhemmin Alberta of Institutes of Technologyssa, Kanadassa. Keusch on ohjannut elokuvia vuodesta 1989 lähtien. Ne olivat aluksi englanninkielisiä, mutta myöhemmin 1990-luvun jälkeen hän on ohjannut enimmäkseen saksankielisiä elokuvia. Keuschin on myös ohjannut kolme Steven Seagalin tähdittämää elokuvaa: Shadow Man (2006), Attack Force (2006) ja Flight of Fury (2007). Ohjaamisen lisäksi Keusch on toiminut vuodesta 2000 lähtien valokuvaajana, ja järjesti ensimmäisen näyttelynsä vuonna 2002 nimellä "Looking At..L.A." ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kanadalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Saksalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Osram

Osram GmbH on vuonna 1919 perustettu saksalainen lamppujen ja valaisimien valmistaja. Se on ams-OSRAM AGn enemmistöomistama tytäryhtiö. Nimi Osram tulee alkuaineista osmium ja volframi, joita 1900-luvun alussa käytettiin yleisesti hehkulangan raaka-aineina hehkulampuissa. Vuoden 2015 syyskuussa yritys työllisti maailmanlaajuisesti noin 33 000 työntekijää. Vuonna 2020 itävaltalainen elektroniikkayhtiö ams osti Osramin ja ne yhdistyivät yhtiöksi nimeltään ams-Osram AG. ==Historia== Tuotemerkki Osram syntyi jo vuonna 1906, kun Deutsche Gasglühlicht-Anstalt rekisteröi sen. OSRAM Werke GmbH Kommanditgesellschaft muodostui 1919, kun Deutsche Gasglühlicht-Anstalt, Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft AG ja Siemens & Halske AG yhdistivät lampunvalmistusyksikkönsä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Osram Suomi *Osram International Luokka:Saksalaiset yritykset Luokka:Siemens
Splash Entertainment

Splash Entertainment (ennen Mike Young Productions) on yhdysvaltalainen animaatiostudio, jonka perusti 1990-luvulla Mike Young. Yhtiö tuottaa lasten televisiosarjoja. Yhtiö sijaitsee Los Angelesissa Yhdysvalloissa ja sen tuotantostudio Merthyr Mawrissa Britanniassa. Yhtiö nimitti itsensä Splash Entertainmentiksi, kun Mike ja Liz Young hankkivat uudelleen 100-prosenttisen omistusosuuden helmikuussa 2014. ==Tuotantoa== ===1990-luku=== *ABC Weekend Specials: The Legend of Lochnagar (1993) *ABC Weekend Specials: The Secret Garden (1994) *Tähtikukkulan ponit (1998) *Voltron: Kolmas Ulottovuus (1998–2000) *Äiti, rakastatko minua? (1999) *The Puzzle Club Pet-Napping Mystery (1999) ===2000-luku=== *Joulupukin seikkailut (2000) *Kauheita tarinoita (2001–2003) *Mahdottomat marsilaiset (2001–2002) *He-Man (2002–2004) *The Save-Ums (2003–2006) *Vekarat (2003–2007) *Higglytown Heroes (2004–2008) *Ollin merenalaiset seikkailut (2005–2007) *Bratz (2005–2007) *Pet Alien (2005–2009) *I Got a Rocket (2006–2007) *Growing Up Creepie (2006–2008) *Pic Me (2008–2012) *The Large Family (2008–2011) *Cosmic Quantum Ray (2010–2011) *Chloe's Closet (2010–2015) *Bratz: Pampered Petz (2010–2012) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatiostudiot
Freedricksz

Freedericksz () on venäläinen aatelissuku, joka Suomessa on tullut tunnetuksi lahjoitus­maiden omistajana ja talonpoikien riistäjänä. Suvun varhaisin tunnettu edustaja on tiettävästi vuonna 1731 Arkangelissa mainittu kauppias Jürgen Freederiksz, jota on oletettu hollantilaiseksi. Vaihtoehtoisen teorian mukaan suku polveutuisi Arkangeliin venäläisten sotavankina tuodun ruotsalaisen sotilaan Jöran Fredrikinpojan pojasta Johanista. Keisarinna Katariina Suuri kohotti merkittäväksi liikemieheksi ja pankkiiriksi kohonneen Johan (Ivan) Freederikcszin (1723–1779) paroniksi vuonna 1773, minkä jälkeen tämä alkoi käyttää nimeä von Freederikscz. Suku hallitsi Vanhassa Suomessa useita kartanoita lahjoitus­maina. Touvilan (Taubila) kartano Pyhäjärvellä siirtyi vuonna 1774 Freederickszeille. Vapaaherra Andrei Freederickszsin kiristettyä talonpoikien verotusta alkoi vuosikymmeniä kestänyt kiista.Pieni Tietosanakirja: s. 826 Touvila Lopullisesti kiista ratkesi 1870-luvulla Suomen valtion lunastettua Metsäpirtin pitäjän Saaroisten hovin maat Freederickszeiltä 380 000 markan hintaan.Saaroisten hovi 100 vuotta sittenLahjoitusmaakausi - Valkjärvi Petäjärven lahjoitusmaahovin Johan von Freedericksz hankki omistukseensa vuonna 1775 ostamalla sen Novgorodin kuvernööriltä Jakob Johan von Sieversiltä 35 000 ruplalla. Sakkolan donaatioon kuului kauppakirjan mukaan kaksi hovileiriä – Petäjärvi ja Riiska – sekä useita myllyjä, sahoja ja viinapolttimoita. Näin Johan von Freederickszistä tuli Viipurin kuvernementin suurimpia lahjoitusmaaisäntiä. Omistajaperheen perinnönjaossa vuonna 1779 Sakkolan lahjoitusmaat siirtyivät Peter von Freederickszille (1786–1855). Kenraali Bernhard Freederickszin sukuhaara naturalisoitiin Suomen ritarihuoneeseen vuonna 1853 ja introdusoitiin vapaaherrallisena sukuna numero 36 nimellä Freedricksz.Freedericksz, Bernhard (Boris) - Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917 Hänen poikansa Woldemar Freedericksz sai vuonna 1913 Venäjän aatelissa kreivin arvon, jota ei kuitenkaan merkitty Suomen ritarihuoneelle. Suomalainen Freedricksz-aatelissuku sammui mieslinjalta Woldemar Freederickszin kuoltua ilman miespuolista perillistä vuonna 1927 ja lopullisesti vuonna 1950. == Suvun jäseniä == * Andreas Johann Freedericksz (1759–1843), prikaatinkenraali, lahjoitusmaanomistaja, Johan (Ivan) von Freederikszin poika. * Peter Andrejevitš Freedericksz (1786–1855), vapaaherra, tykistön everstiluutnantti, Viipurin aateliskokouksen aatelismarsalkka 1805–1808.Vanhan Suomen aatelismarsalkat - Genos 9 (1938), s. 123-124. * Bernhard Freedericksz (1797–1874), vapaaherra, jalkaväenkenraali, Andreas Johann Freederickszin poika * Woldemar Freedericksz (1838–1927), kreivi, ratsuväenkenraali, keisarin kenraaliadjutantti, hoviministeri, pääesikunnan päällikkö, Bernhard Freederickszin poika. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset aatelissuvut Luokka:Venäjän aateli
Sissel Kyrkjebø

Sissel Kyrkjebø (tunnettu myös nimellä Sissel, s. 24. kesäkuuta 1969 Bergen, Norja) on norjalainen laulaja. Hän tuli kansainvälisesti tunnetuksi esiinnyttyään vuoden 1986 Eurovision laulukilpailun väliaikanumerossa. Parhaiten hänet kuitenkin tunnetaan Olympiahymnin laulamisesta vuoden 1994 talviolympialaisissa Norjan Lillehammerissa, duetoistaan Plácido Domingon, Charles Aznavourin, José Carrerasin, Neil Sedakan, Warren G:n, Josh Grobanin ja The Chieftainsin kanssa sekä osallisuudesta Titanic-elokuvan ääniraitaan. Hän myös dubbasi Pienen merenneidon Arielin puhe- ja lauluäänen norjaksi ja ruotsiksi, minkä lisäksi hän toimi tanskankielisessä versiossa Arielin lauluäänenä. Luokka:Norjalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2000

Sydneyn 2000 olympialaisten pöytätenniksessä kilpailtiin tutusti neljässä kilpailutapahtumassa. Kaksi miehille ja naisille. Kiina voitti mitalitaulukon peräti kahdeksalla mitalillaan, joista neljä oli kultaisia, kolme hopeisia ja yksi pronssinen. Pelipaikkana toimi State Sports Centre, jonka kapasiteetti oli 5 006 katsojaa. Turnauksessa oli myös viimeistä kertaa olympialaisissa käytössä 21 pisteen erävoitot. ==Mitalistit== ===Miesten kaksinpeli=== Sija Maa Pelaaja 1 Kiina Kong Linghui 2 Jan-Ove Waldner 3 Kiina Liu Guoliang 4 Jörgen Persson === Miesten nelinpeli === Sija Maa Pelaajat 1 Kiina Yan Sen / Wang Liqin 2 Kiina Liu Guoliang / Kong Linghui 3 Jean-Philippe Gatien / Patrick Chila === Naisten kaksinpeli === Sija Maa Pelaaja 1 Kiina Wang Nan 2 Kiina Ju Li 3 Kiinan Taipei Chen Jing === Naisten nelinpeli === Sija Maa Pelaajat 1 Kiina Li Ju / Wang Nan 2 Kiina Sun Jin / Yang Ying 3 Etelä-Korea Moo-Kyo Kim / Ji-Hye Ryu == Lähteet == * ITTF: Sydney 2000 Table Tennis * Sports-Reference.com - Table Tennis at the 2000 Sydney Summer Games *
Sissel

Sissel on naisen etunimi. Se on Cecilia-nimen norjalainen muunnos. Sisselin nimipäivä on Norjan almanakassa 22. marraskuuta. Suomessa etunimi Sissel on vuoteen 2023 mennessä annettu yhteensä alle 10 miehelle ja alle 58 naiselle. == Tunnettuja Sissel-nimisiä == * Sissel Kyrkjebø (s. 1969), norjalainen laulaja * Sissel Rønbeck (s. 1950), norjalainen työväenpuolueen poliitikko * Sissel Tolaas (s. 1961), norjalainen hajutaiteilija == Lähteet == Luokka:Etunimet
Von Daehn

Von Daehn on saksalaisperäinen venäläinen aatelissuku, joka on kuulunut myös Suomen aateliin. Suku on tiettävästi lähtöisin Saksan Braunschweigista ja polveutunee Daehne-nimisestä suvusta, joskaan yhteyttä sukujen välillä ei ole voitu osoittaa. Von Daehn -suvun kantaisä, saksalainen Samuel (von) Daehn (1710–1782) tuli Venäjälle prinssi Anton Ulrich von Braunschweig- Wolfenbüttelin sihteerinä ja asettui Pietariin vuonna 1733. Hänen poikansa, Viipurin kuvernementin koulutarkastaja Johann Samuel von Daehn (1758–1814) sai vuonna 1784 vaimonsa sukulaisuussuhteiden kautta oikeuden lunastaa itselleen Vanhan Suomen alueella sijainnut Sippolan kartano, minkä jälkeen suku asettui Suomeen.Johanna Aminoff-Winberg: Ättartavlor för de på Finlands Riddarhus inskrivna ätterna: Första delen A–D, s. 581–585. Finlands Riddarhus, Helsingfors 2017.13323 Erik-Amburger-Datenbank. Viitattu 6.8.2023. Johan Samuel von Daehnin kolme poikaa, Johan Jakob, Alexander Gustaf ja Karl Leopold von Daehn naturalisoitiin Suomen aateliin vuonna 1834 ja introdusoitiin vuonna 1836 Suomen ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 199. Sippolan kartano oli suvun omistuksessa vuoteen 1899.Sippolan koulukoti: Kulttuuriympäristö- ja rakennushistoriaselvitys, s. 14, 28–30. Senaatti-kiinteistöt, Helsinki 2015. teoksen verkkoversio Suomalainen aatelissuku sammui vuonna 1979, kun sukuun vuonna 1910 adoptoitu Alexander von Daehn kuoli Yhdysvalloissa. ==Tunnettuja jäseniä== *Johan Jakob von Daehn (1785–1859), insinöörikenraali, Johan Samuel von Daehnin poika *Alexander Gustaf von Daehn (1788–1855), kuvernementinsihteeri, kartanonomistaja, Johan Samuel von Daehnin poika *Karl Leopold von Daehn (1807–1881), eversti, Johan Samuel von Daehnin poika *Alexander von Daehn (1821–1894), maanviljelysneuvos, Alexander Gustaf von Daehnin poika *Vladimir von Daehn (1823–1888), kenraaliluutnantti, Johan Jakob von Daehnin poika *Johan von Daehn (1830–1874), eversti, Johan Jakob von Daehnin poika *Woldemar von Daehn (1838–1900), jalkaväenkenraali, Suomen ministerivaltiosihteeri, Alexander Gustaf von Daehnin poika ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset aatelissuvut Luokka:Venäjän aateli fr:Famille von Dehn#Famille von Dehn, de Finlande ru:Дены
Peter Thomson

Peter William Thomson (23. elokuuta 1929 – 20. kesäkuuta 2018) oli australialainen golfaaja. Hän voitti British Openin viidesti: vuosina 1954, 1955, 1956, 1958 ja 1965. Thomson loi myöhemmin merkittävän uran senioripelaajana kiertäen Champions Touria. Hänet valittiin World Golf Hall of Fameen vuonna 1988. == Lähteet == Luokka:Australialaiset golfaajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Sylvester Takač

Sylvester Takač (s. 8. marraskuuta 1940 Đurđevo, Jugoslavia) on serbialainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. == Ura == Hän oli pelaajana voittamassa olympiakultaa Roomassa 1960. Seuratasolla hän pelasi Jugoslaviassa, Ranskassa ja Belgiassa. Lopetettuaan peliurana 1974 Takač on tehnyt uraa valmentajana lähinnä Ranskassa. Takačin uran suurimmat saavutukset ovat Coupe de Francen voitto OGC Nicen päävalmentajana 1997. Meriitit pelaajana * Olympiakultaa 1960 * Jugoslavian mestaruus: 1966 * Belgian mestaruus: 1970, 1971 Meriitit valmentajana * Coupe de France: 1997 **Hopeaa 1988 * Ligue 2 **Hopeaa 1988 Luokka:Jugoslavialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jugoslavialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Serbialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Giorgio Vanzetta

Giorgio Vanzetta (s. 1. tammikuuta 1959) on italialainen entinen maastohiihtäjä, olympiavoittaja ja MM-mitalisti. Vanzetta hiihti ensimmäisen maailmancup-kisansa 16. tammikuuta 1982 ja osallistui samana vuonna Oslon MM- kisojen 30 kilometrille, jossa hän oli yhdeksäs. Sarajevon olympialaisissa 1984 hän oli 15 kilometrillä neljästoista. Vanzetta voitti ensimmäisen arvokisamitalinsa Seefeldin MM-kilpailuista 1985, missä hän hiihti hopeaa voittaneessa Italian joukkueessa. Hän sijoittui samoissa kisoissa 30 kilometrillä seitsemänneksi ja 15 kilometrillä neljänneksi hävittyään pronssin vain kuudella sekunnilla maamiehelleen Maurilio De Zoltille. Ensimmäisen maailmancupin palkintosijoituksensa Vanzetta voitti 2. maaliskuuta 1986, jolloin hän sijoittui 15 km:n vapaan hiihtotavan kilpailussa kolmanneksi Lahdessa. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 1987 Vanzetta oli 15 km:n perinteisen seitsemäs ja 30 km:n yhdeksäs sekä 50 km vapaan neljästoista. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän oli 15 kilometrin perinteisellä kymmenes ja 30 kilometrillä viides. Lahden MM-kisoissa 1989 hän sijoittui 15 km:n perinteisellä neljänneksitoista ja seuraavissa MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä 1991 15 km:n vapaalla neljänneksi ja 10 kilometrin perinteisellä yhdenneksitoista. Albertvillen olympialaisista 1992 Vanzetta voitti pronssia takaa-ajosta ja 50 kilometrin vapaalta sekä hopeaa viestistä ja oli lisäksi seitsemäs 10 kilometrin perinteisellä. Vanzetta oli voittamassa Italialle viestihopeaa Falunin MM-kisoista 1993. Samoissa kisoissa hän sijoittui takaa- ajon seitsemänneksi, 10 kilometrin perinteisen kymmenenneksi ja 50 kilometrin vapaan yhdenneksitoista. Vuoden 1994 olympiakisoissa Lillehammerissa Vanzetta saavutti uransa ainoa arvokisavoiton hiihdettyään kolmannen osuuden kultaa voittaneessa Italian joukkueessa, jossa hänen lisäkseen kilpailivat Maurilio De Zolt, Marco Albarello ja Silvio Fauner. Samoissa kisoissa hän oli kahdeksas 50 kilometrillä, yhdeksäs takaa-ajossa, neljästoista 30 kilometrillä ja viidestoista 50 kilometrillä. Vanzetta osallistui vielä Thunder Bayn MM- kisoihin 1995 ja Trondheimiin 1997. Hän sijoittui 1995 50 kilometrillä neljänneksi ja 1997 samalla matkalla yhdenneksitoista. Hän lopetti hiihtouransa vuonna 2002. Giorgio Vanzettan sisar Bice on myös entinen huipputason hiihtäjä. ==Lähteet== * Luokka:Italialaiset maastohiihtäjät Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ville Siuruainen

Ville ”Welho” "Hammasharja" "Sille" Siuruainen (s. 1980) on suomalainen muusikko. Hän on soittanut rumpuja muun muassa yhtyeissä Blake, Kirofoni, Soulcage, Circuitry, Yes Ma’aM, Jaarli Padington, Palava, DJ Jaba ja Trio Taantuma, Ilari Hämäläinen (Ice Eye), Maya Paakkari, Mike’s Monsters Jam, Dearra, DJ Welho, HesaÄijä, Hevisaurus. Vuosina 2008-2014 Siuruainen toimi rumpalina Dingossa. Siuruainen soittaa Kumu-rummuilla. == Aiheesta muualla == * http://www.welhodrum.com * Luokka:Suomalaiset rockrumpalit Luokka:Dingon jäsenet Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daniel Sanchez

Daniel Sanchez (s. 8. marraskuuta 1953) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. ==Ura pelaajana== Pelaajaurallaan Sanchez edusti yhdeksän kauden ajan OGC Niceä ennen siirtymistään Paris Saint-Germainiin kaudeksi 1981–1982. Hän voitti Coupe de Francen PSG:n riveissä, mutta jätti seuran yhden kauden jälkeen. Meriitit pelaajana *Coupe de France: 1982 ==Ura valmentajana== Pelaajauransa jälkeen Sanchez on tehnyt uraa lähinnä apulais- ja juniorivalmentajana. Hän on toiminut Élie Baupin apuvalmentajana FC Girondins de Bordeaux'ssa 2001–2002, kun seura voitti Coupe de la Liguen sekä 2004–2006 AS Saint-Étiennessä. Päävalmentajana Sanchezin ensimmäinen pesti OGC Nicessä jäi lyhyeksi, kun hän sai potkut joulukuussa 1996 oltuaan päävalmentajana vain viisi kuukautta. 2007 Sanchezista tuli Nationalissa pelaavan Tours FC:n päävalmentaja. Ensimmäisellä Tours-kaudellaan hän luotsasi seuran komeasti Nationalissa toiseksi ja samalla varmistui nousu Ligue 2:een kaudeksi 2008–09. Kesäkuussa 2011 Sanchez siirtyi Ligue 1:ssä pelaavan Valenciennes FC:n peräsimeen. Official: Valenciennes appoint Daniel Sanchez as coach Sanchezin johdolla VAFC jatkoi aiemmilta kausilta tuttuja otteitaan ja taisteli liigan keskikastin sijoituksista. VAFC sijoittui Sanchezin alaisuudessa kahdesti perättäin sijalle 12. Kausi 2013/14 alkoi surkeasti ja seurajohto erotti Sanchezin lokakuussa 2013, kun VAFC oli voittanut vain yhden yhdeksästä pelaamastaan liigaottelusta. SANCHEZ DISMISSED BY VALENCIENNES Heinäkuussa 2014 Sanchez teki kaksivuotisen sopimuksen tunisialaisseura Club Africainin kanssa. CA : C'est officiel pour Sanchez ! Ruty directeur technique Sanchez luotsasi seuran Tunisian liigamestariksi seitsemän vuoden tauon jälkeen ja hänet palkittiin kauden jälkeen jatkosopimuksella. Daniel Sanchez champion de Tunisie et prolongé Mestaruuden jälkeinen kausi sujui seuralta heikommin ja Sanchez jätti Clubin lokakuussa 2015.Daniel Sanchez quitte le Club Africain Meriitit valmentajana * Tunisian mestaruus: 2015 * Coupe de la Ligue: 2002 (apuv.) * National **Hopeaa: 2008 ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Konetelegrammi

Konetelegrammi eli konekäskynvälitin on aiemmin laivoissa käytetty sisäinen viestintäväline. Alkuperäinen konetelegrammi on yleensä vaijerivälityksellä toimiva laite; niitä on aina yksi kutakin konetta kohti. Laitteen tärkein osa on kellotaulu, jossa ylhäällä keskellä on nollakohta. Oikealle on merkinnät tehosta eteenpäin ja vasemmalle taaksepäin. Keskellä on osoittimella varustettu, yli reunan ylettyvä kahva ja taulussa erillinen osoitin. Laitetta on aina kaksi kappaletta: komentosillalla yleensä erillisen jalustan varassa ja konehuoneessa seinällä. Kun komentosillalta halutaan säätää konetehoa, kapteeni tai vahtiperämies kääntää kahvaa haluttuun suuntaan; tällöin konehuoneessa soi kello ja konemestari kuittaa ilmoituksen kääntämällä oman laitteensa kahvan tauluosoittimen kohdalle, jolloin kello kilahtaa sillalla. Tämän jälkeen hän säätää koneitaan ilmoituksen mukaan. Kun tarvitaan erityistoimia - esimerkiksi hätätehoa tai pysäytystä kaikin keinoin - sillalla käännetään kahvaa kahdesti halutulle kohdalle niin että kello soi pitempään konehuoneessa. Nykyajan tekniikka on sittemmin syrjäyttänyt tämän vanhan laitteiston; joissakin aluksissa dieselmoottorien tehonsäätö on kytketty vanhaan konetelegrammiin: näin on saatu ulkonäöstä tyyliin sopiva - varsinkin jos aluksen ohjaamon sisustus on pyritty säilyttämään mahdollisimman alkuperäisenä. ==Lähteet== * Luokka:Laivatekniikka
Mustalainen (rautatieliikenne)

Mustalainen rautatieteknisenä terminä tarkoittaa vaihtoliikettä, jossa veturi irtautuu vaunuletkasta vaihtoliikkeen aikana. Tarkoituksena on yleensä siirtää veturi kiinni vaunuletkan vastakkaiseen päähän. Tyypillisimmin liikettä käytettiin vuosina 1910–1971 Honkataipaleen tukkiradalla. Siellä liike toteutettiin näin: kun kuorma saavutti tietyn kohdan radasta, veturi vihelsi sovitulla tavalla ja Taipaleenlahden vaihdemies käänsi sivuraiteen vaihteen. Nyt lämmittäjä avasi veturin ja tukkivaunuletkan välisen kytkimen, veturi kiihdytti nopeutensa kaksinkertaiseksi ja livahti sivuraiteelle, jonka jälkeen vaihde käännettiin taas suoralle raiteelle. Perimmäisessä vaunussa ollut jarrumies hidasti letkan menoa varoen, ja kun se oli ohittanut vaihteen, veturi palasi letkan taakse pääraiteelle; jarrumies ja lämmittäjä kytkivät nyt maassa valmiina odottaneen vaijerin viimeiseen vaunuun ja veturiin. Nyt veturi saattoi laskea letkan varoen veteen, jossa se tyhjeni itsestään. Viimeisenkin vaunun tyhjettyä vaijeri irrotettiin sivulla olleesta pylpyrästä ja veturi kiskoi sen avulla vaunuletkan riittävän ylös. Jarrumies lukitsi vaunujen jarrut; vaijeri irrotettiin ja heitettiin veturin oikeassa kyljessä olevalle ulokkeelle joka ohjasi sen sivuun. Kiinniajo oli helppoa ja nyt juna palasi taas Kuolimojärvelle; siellä tehtiin taas mustalainen: vaihdemies käänsi merkkivihellyksestä vaihteen, ja veturi irtautui omia aikojaan rullaavasta letkasta. Kun veturi oli ohittanut vaihteen, se käännettiin taas ja jarrumies ohjaili irrallisen letkan tyhjälle raiteelle. Siellä se pysähtyi, huollettiin ja varustettiin taas vinssivaijerilla ja lähti hakemaan uutta kuormaa järvestä. Veturi meni uuden ylöshinatun letkan eteen, puitettiin ja vesitettiin – ja näin päivä jatkui. Honkataipaleen veturia tasan puoli vuosisataa (1921–1971) ajaneesta veturinkuljettaja Armas Pöntisestä tuli mustalaistekniikan lyömätön mestari: kukaan muu kuljettaja ei tehnyt sitä niin usein kuin hän. Liike jäi hetkeksi pois käytöstä kun höyryveturista luovuttiin; dieselveturin vaihteisto ei olisi kestänyt sitä, joten tekniikkaa muutettiin; alun perin dieselveturi työnsi täyden letkan Taipaleenlahdelle, jossa lasku ja nosto tehtiin erillisellä vinssillä; takaisin letka tuotiin vetämällä. Menettely osoittautui nopeasti liian hankalaksi, joten siitä luovuttiin. Sivuraidetta jatkettiin niin että vaunuroikka saattoi irrallaan ohittaa dieselveturin. Vinssi poistettiin ja korvattiin alkuperäisen kaltaisella vaijerijärjestelmällä. Paluusuunnassa meneteltiin jatkossa aivan samoin kuin höyryveturiaikana: tyhjä vaunuletka sai rullata irrallaan paluuraiteelle ja veturi ajoi kiinni uuteen lastattuun letkaan. Jokioisten museorautatien Opasteet ja liikennemääräykset -säännöstössä, jonka mukaan liikennöidään, mustalainen on erikseen kielletty. ==Lähteet== * Opasteet ja liikennemääräykset, Jokioisten museorautatie * DVD-levy HONKATAIPALE, Jokioisten museorautatie 2011 Luokka:Rautatieliikenne
Enrico Barone

thumb|upright|Enrico Barone Enrico Barone (22. joulukuuta 1859 Napoli, Italia – 14. toukokuuta 1924 Rooma, Italia) oli italialainen sotilas, sotahistorioitsija ja taloustieteilijä. Barone oli kehittämässä varhaisinta markkinasosialismin mallia vuonna 1908. Barone opiskeli klassisia tieteitä ja matematiikkaa ennen ryhtymistään armeijan upseeriksi. Hän opetti vuodesta 1894 lähtien kahdeksan vuotta upseeriopistossa sotahistoriaa. Siellä ollessaan hän kirjoitti merkittävän määrän sotahistoriallisia teoksia ja kiinnostui taloustieteistä. Baronesta tuli pääesikunnan sotahistorian toimiston päällikkö 1902, joskin hän erosi tehtävästä 1906. Vuodesta 1894 Barone toimitti Matteo Pantaleonin ja Vilfredo Pareton kanssa Giomale degli Economisti -lehteä. Barone oli taloustieteilijöistä ensimmäinen, joka totesi, että markkinat voisivat toimia Pareto-tehokkuutta vastaavalla tavalla . == Lähteet == Luokka:Italialaiset taloustieteilijät Luokka:Sotahistorioitsijat Luokka:Italialaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Nate Archibald

Nathaniel eli Nate "Tiny" Archibald (s. 2. syyskuuta 1948 New York) on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Hänet valittiin NBA:han vuonna 1970, ja hän jatkoi uraansa vuoteen 1984. Pisimpään Archibald pelasi Kansas City Kingsissa (1972–1976) ja Boston Celticsissa (1978–1983). Hän voitti NBA:n korikuninkuuden kaudella 1972/1973 keskiarvolla 34,0 pistettä ottelua kohden. Hänet kelpuutettiin vuonna 1991 Basketball Hall of Fameen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Avisaurus

Avisaurus (tarkoittaa ”lintulisko”) oli liitukaudella elänyt lintusuku. Avisauruksilla oli todennäköisesti 1,2 metrin siipiväli, ja ne metsästivät pienempiä lintuja, nisäkkäitä ja lentokyvyttömiä dinosauruksia. Paleontologit uskovat, että Avisauruksilla oli pitkä kasvukausi, mutta ne jättivät poikaset selviytymään omin avuin lähes heti poikasten kuoriuduttua. Tästä seurauksena Avisaurukset saattoivat kuulua eri ekologisiin lokeroihin elinikänsä aikana, ennemmin kuin ne olisivat heti olleet petoeläimiä.O. Cambra-Moo et al., C. R. Palevol 5 (2006). == Lähteet == Luokka:Esihistorialliset linnut
Sven Davidson

Sven Viktor Davidson (13. heinäkuuta 1928 - 28\. toukokuuta 2008) oli ruotsalainen tennispelaaja. Hän voitti miesten kaksinpelin Ranskan avoimessa tennisturnauksessa vuonna 1957. Boråsissa syntyneestä Davidsonista tuli ensimmäinen Grand Slam -turnauksen voittanut ruotsalainen. Jo vuosina 1955 ja 1956 hän selviytyi Ranskan avoimissa kaksinpelin loppuotteluun, mutta ensimmäisellä kerralla hän hävisi nelieräisessä ottelussa Tony Trabertille ja toisella kerralla kolmessa erässä Lew Hoadille. Davidson kelpuutettiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 2007. Davidson kuoli 79-vuotiaana Kaliforniassa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Jussi Nurmio

Jussi Sakari Nurmio (s. 2. kesäkuuta 1955 Helsinki) on mainostoimisto N2 Helsingin hallituksen puheenjohtaja. Nurmio on ollut perustamassa mainostoimisto Taivasta, joka 2000-luvulla laajentui parikymmentä yhtiötä käsittäväksi Taivas Communications -ryppääksi. Taivas Innovations -ryhmään kuuluivat muun muassa verkkoyhtiö Sulake ja kiinteistönvälitysyhtiö Igglo. Taivas-konserni teki konkurssin 2012, mutta mainostoimisto jatkaa toimintaansa. Nurmio lähti Taivaasta jo 2009 perustamaan N2-mainostoimistoa yhdessä Alex Niemisen kanssa.Press Release: Jussi Nurmio ja Alex Nieminen perustavat suunnittelutoimiston . Laundry Oy 15.5.2009. Viitattu 4.5.2014. 1980-luvulla Nurmio työskenteli johtotehtävissä Burger King- ja McDonald’s-pikaruokaketjuissa.Burger King tuli Tampereelle , Tamperelainen 6.12.2012. Viitattu 4.5.2014. Suomen liikemiesyhdistys valitsi Nurmion Vuoden liikemieheksi 2007.Jussi Nurmio uskoo sarjayrittämiseen , Talouselämä 7.9.2007. Viitattu 4.5.2014. Jussi Nurmio on muusikko Hannu "Tuomari" Nurmion serkku. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
WAAS

WAAS eli Wide Area Augmentation System on Yhdysvaltain GPS- paikannussatelliitteja tukeva mittaus- ja tiedonvälitysjärjestelmä, joka lisää paikannustarkkuutta ja valvoo GPS:n paikannussignaalin eheyttä ilmailun tarpeisiin. WAAS:n merkittävin sovellus on, että sillä saadaan toteutettua toiminnallisesti periaatteessa ILS-lähestymistä vastaava, pystyopastuksellinen ns. LPV-lähestyminen ilman maalaitteita. Lähestymisminimit vastaavat lähes täysin kategorian 1 ILS-lähestymisminimeitä, mutta toistaiseksi LPV:tä ei kuitenkaan luokitella tarkkuuslähestymiseksi, koska tarkkuuslähestyminen edellyttää, että koneen korkeus määritellään ulkopuolisten signaalien avulla, eikä pelkästään koneessa itsessään olevan GPS-vastaanottimen avulla, eikä opastuksen tarkkuutta voida myöskään taata kuten ILS:ssä. Koska LPV ja ILS ovat lentäjän näkökulmasta lähes identtisiä menetelmiä, useat ilmailuviranomaiset sallivat ILS:n korvaamisen LPV:llä tarkastuslennoilla, jos koesuorituksena on kategorian 1 ILS-lähestyminen ja ratkaisukorkeus ei ylitä 200 jalkaa. Suomen toistaiseksi ainoat LPV-lähestymismenetelmät ovat käytössä valikoiduilla maakuntalentoasemilla. Eurooppa on ollut LPV:n käyttöönotossa huomattavasti Amerikkaa jäljessä, sillä ensimmäiset LPV-lähestymismenetelmät julkaistiin Yhdysvalloissa jo vuonna 2009. Nykyään niitä on siellä käytössä jo enemmän kuin kategorian 1 ILS-menetelmiä, eikä uusia kategorian 1 ILS- asennuksia lähtökohtaisesti enää tehdä. Nykymuotoinen LPV ei mahdollista matalan näkyvyyden lähestymisiä, joten LPV-laitteita asennetaan harvoin liikennekoneisiin. Tästä syystä ILS-laitteet eivät toistaiseksi ole poistumassa kaupallisen liikenteen lentoasemilta. WAAS:n eurooppalainen vastine on EGNOS ja sen SBAS-toiminnallisuus. Kumpikin järjestelmä mittaa alueellisilla maa-asemilla (WAASin kohdalla ne sijaitsevat Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Meksikossa ja EGNOSin kohdalla EU-alueella) GPS:n antaman paikannustarkkuuden, maa-asemien tieto paikannuksen epätarkkuudesta maa- asemilla välitetään lentokoneille lähettämällä korjaustieto WAAS- keskusasemalta muutamille geostationaarisille tietoliikennesatelliiteille, jotka lähettävät tiedon lentokoneille. Täten WAASin käyttö vaatii paikantimen, joka pystyy vastaanottamaan tietoliikennesatelliitin lähetyksen. Suomen suuremmista lentoasemista täysimittaiset LPV-menetelmät otetaan ensimmäisenä käyttöön Tampere-Pirkkalassa elokuussa 2022 (aiemmat ovat olleet teoreettiselta vähimmäistarkkuudeltaan huonompia SBAS APV-menetelmiä). WAAS- vastaanottimia on käytössä myös veneilyssä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * FAA:n WAAS-ohjelman sivusto * Yhdysvaltain liittovaltion radionavigaatiosuunnitelma vuodelta 2005 * WAAS Kanadassa Luokka:Satelliittipaikannusjärjestelmät
Hotel Babylon

Hotel Babylon on brittiläinen Tony Basgallopin luoma televisiosarja joka perustuu Imogen Edwards-Jonesin ja tuntemattoman hotellin johtajan yhdessä kirjoittamaan kirjaan Hotelli Babylon (alkup. Hotel Babylon). Sarjaa alettiin esittää Britanniassa BBC One -kanavalla 19. tammikuuta 2006 ja sarjan viimeinen jakso esitettiin 14. elokuuta 2009. Sarjaa tehtiin kaikkiaan neljä tuotantokautta. Sarjaa on esitetty kahdessakymmenessä maassa, mukaan lukien Suomessa Subilla. Hotel Babylon sijoittuu fiktiiviseen viiden tähden hotelliin aivan Lontoon sydämessä. Sarjan ensimmäisen kauden tapahtumat perustuvat käyttäen Imogen Edwards-Jonesin teokseen. Sarjan päähenkilöitä näyttelevät muun muassa Tamzin Outhwaite (Rebecca Mitchell), Max Beesley (Charlie Edwards) ja Dexter Fletcher (Tony Casemore). Sarjassa hotellin vieraina esiintyivät muun muassa John Barrowman, Anthony Head, Danny Dyer, Paula Abdul, Joan Collins ja Honor Blackman. Sarja muistuttaa NBC:n tuottamaa televisiosarjaa Las Vegas, joka sijoittuu myös huippuhotelliin ja kertoo sen henkilökunnasta. == Näyttelijät == ==Jaksot== Kausi Jaksoja Esitetty 1 8 – – 2 8 – – 3 8 – – 4 8 – – ==Vastaanotto== Hotel Babylon on saanut hyviä arvioita, ja sen ensimmäisen kauden keskiarvo Metacriticissä on 7 arvostelun perusteella 74/100. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Sarja BBC:n verkkosivuilla * * *Hotel Babylon TV.comissa Luokka:2000-vuosikymmenen brittiläiset draamasarjat Luokka:Romaaneihin perustuvat televisiosarjat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat
Some Several Moons

Some Several Moons on suomalaisen Wigwam-yhtyeen kymmenes ja viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 2005. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 28. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == === Yhtye === * Jim Pembroke – laulu, piano, taustalaulu * Pekka Rechardt – kitarat * Esa Kotilainen – koskettimet * Jari Kettunen – rummut ja perkussiot * Mats Huldén – basso, taustalaulu === Vierailevat muusikot === * Michael Monroe – huuliharppu, tenorisaksofoni * Olli Kari – marimba * Ari Pitkänen – tuuba === Tuotanto === * Hannu Leidén – äänittäjä, miksaaja, masteroija, vastaava tuottaja * Virpi Immonen – äänittäjä, tuotantokoordinaattori * Mikko Poikolainen – äänittäjä * Matti Kervinen – vastaava tuottaja * Jim Pembroke – kansitaide, konsepti * Jim ja Cady – piirrokset * Cady Pembroke – piirrosten editointi * Tomi Laaksonen – layout == Arvostelut == * Desibeli.net: Wigwam: Some Several Moons Viitattu 11.10.2022. * Soundi: WIGWAM: Some Several Moons Viitattu 11.10.2022. == Lähteet == Luokka:Wigwamin albumit Luokka:Vuoden 2005 albumit
Stråhlman

Stråhlman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * August Stråhlman (1855–1943), suomalainen juristi ja virkamies * Johan Stråhlman (1749–1840), suomalainen pappi ja opettaja * Johannes Petri Stråhlman (1733–1800), suomalainen pappi, kirkkohallinnon esimies ja rehtori * Paul Stråhlman (1928–1990), suomalainen kilpasoutaja * Peter Emanuel Stråhlman (1794–1855), suomalainen Venäjän armeijan kenraalimajuri, Johan Stråhlmanin poika
Amateur Boxing Association

The Amateur Boxing Association eli ABA on englantilainen amatöörinyrkkeilyjärjestö, joka perustettiin vuonna 1880. ABA huolehtii tällä hetkellä Englannin kaikesta amatöörinyrkkeilystä. Viimeisimmässä koitoksessaan, Tammerturnauksessa ABAn edustajat nappasivat 3 kultaa, 1 hopeaa ja 1 pronssimitalia Suomesta. == Lähteet == *http://www.boxrec.com/media/index.php/ABA *http://www.abae.org.uk/ Luokka:Nyrkkeilyjärjestöt
Ifitos

Ifitos (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa useamman eri mieshahmon nimi. == Eurytoksen poika == Ifitos oli Eurytoksen, Oikhalian kuninkaan, poika. Eurytos oli luvannut tyttärensä Iolen käden sille, joka voittaisi hänet jousiammuntakilpailussa. Kun Herakles näin onnistui tekemään, Eurytos pyörsi lupauksensa pelätessään Herakleen voivan saada uudelleen hulluuskohtauksen ja surmaavan hänen tyttärensä.Apollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 2.6.1 (engl. käännös) Herakles poistui raivoissaan, mutta pian tämän jälkeen Eurytokselta varastettiin lähteestä riippuen joko karjaaApollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 2.6.2 (engl. käännös) tai tammoja.Diodoros Sisilialainen, Historian kirjasto 4.31.2 (engl. käännös) Ifitos lähti etsimään eläimiä ja päätyi Herakleen luokse Tirynsiin. Ensimmäisen version mukaan karjan oli varastanut Autolykos, mutta Herakleen esitellessä linnaansa muurin harjalta, hän sai hulluudenpuuskan ja työnsi vieraansa alas kuolemaan. Toisen version mukaan Herakles todellakin oli varkauden takana, ja Ifitoksen tutkiessa asiaa Herakles väitti hänen syyttävän itseään väärin perustein ja työnsi hänet alas muurin harjalta kuolemaan.Diodoros Sisilialainen, Historian kirjasto 4.31.3 (engl. käännös) Sovittaakseen tekonsa Herakleen piti palvella orjana Lyydian kuningatarta Omfalea. Ifitoksen mainitaan myös olleen Odysseuksen hyvä ystävä, ja antaneen tälle isänsä jousen lahjaksi.Homeros, Odysseia 21.1–41 (engl. käännös) == Fokiin kuningas == Ifitos oli Nauboloksen poika ja Fokiin kuningas. Hän viihdytti Iasonia tämän ollessa kysymässä neuvoa Delfoin oraakkeliltaApollonios Rhodios, Argonautika 1.207-220 (engl. käännös) ja myöhemmin liittyi argonauttien matkaan.Apollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 1.9.16 (engl. käännös) Hänen poikansa Skhedios ja Epistrofos johtivat fokislaisia Troijan sodassa.Homeros, Ilias 2.517–526 (engl. käännös) == Elisläinen == Ifitos oli elisläinen, jonka Kopreus surmasi.Apollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 2.5.1 (engl. käännös) == Olympiakisojen perinteen elvyttäjä == Ifitos oli Eliin kuningas, joka palautti olympialaisten perinteen sen jälkeen, kun hän oli kysynyt oraakkelilta neuvoa, miten hän voisi pelastaa Kreikan sisällissodalta ja kulkutaudeilta.Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 5.4.6 (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Argonautit Luokka:Eliin kuninkaat Luokka:Kreikkalaisen mytologian hahmot
Karvamaksaruoho

Karvamaksaruoho (Sedum villosum) on pienikokoinen, Euroopassa ja Kanadassa tavattava maksaruohokasvi. Suomessa karvamaksaruoho on erittäin harvinainen tunturien kasvi ja se on rauhoitettu ja erityisesti suojeltava laji. == Ulkonäkö ja koko == Karvamaksaruoho kasvaa 2–6 cm korkeaksi. Kauttaaltaan punaruskea kasvi on tavallisesti haaraton ja nystykarvainen. Muiden maksaruohojen tapaan se on mehilehtinen. Lehdet ovat lyhyet, liereät ja päältä litteät. Kukinto on harvakukkainen huiskilo, kukat ovat vaalean- tai sinipunaisia, keskisuoni on tummanpunainen. Karvamaksaruoho kukkii heinä- elokuussa. Laji on kaksi- tai monivuotinen. == Levinneisyys == Karvamaksaruohon levinneisyysalue on varsin laaja ja selkeästi kaksiosainen. Toisaalta sitä tavataan Itä-Kanadasta Grönlannin ja Islannin kautta Britteinsaarille ja Fennoskandiaan, toisaalta Etelä- ja Keski-Euroopasta Pohjois-Afrikkaan. Suomessa karvamaksaruohoa kasvaa vain kahdessa paikassa: Muoniossa ja Enontekiöllä. Molemmat esiintymisalueet sijaitsevat luonnonsuojelualueilla, mutta Enontekiön esiintymä on hyvin pieni. Laji löydettiin Suomesta ensimmäisen kerran vuonna 1926. Karvamaksaruoho luokiteltiin Suomessa erittäin uhanalaiseksi vuonna 2000, vaarantuneeksi 2010 ja uudelleen erittäin uhanalaiseksi 2019. == Elinympäristö == Suomessa kalliomaksaruoho kasvaa tuntureilla valumavesien kostuttamilla kallioilla. Norjassa se puolestaan on lähde- ja lintuvuorikasvi. == Kuvia == Tiedosto:Iceland Plants 4851.JPG Tiedosto:Sedum villosum Moor-Mauerpfeffer.JPG Tiedosto:Sedum villosum3.JPG Tiedosto:Sedum villosa.JPG == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * ITIS: Sedum villosum Luokka:Maksaruohot Luokka:Suomen erittäin uhanalaiset kasvit