EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Keski-Kannaksen risti

Keski-Kannaksen risti on Suomen puolella talvisodassa, Keski-Kannaksen alueella taistelleiden sotilaiden muistoristi. Siihen ovat oikeutettuja ne Suomen kansalaiset tai ulkomaalaiset sotilaat, jotka ovat ottaneet osaa Kannaksen taisteluihin talvisodassa 1. ja 2. divisioonaan tai niille alistettuihin joukko-osastoihin kuuluneina. 1. divisioonaan kuuluneet voivat kiinnittää muistoristin nauhaan hopeoidun kypärätunnuksen. Muistoristin ja nauhan mukana annetaan omistuskirja. Talvisodan jälkeen perustetut asevelijärjestöt lyöttivät vuodesta 1940 alkaen Keski-Kannaksen muistoristiä, joita myönnettiin anomuksen perusteella. Muistoristin kustannukset oli asianomaisten itse suoritettava. Muistoristin on suunnitellut Oskar Pihl. Risti on musta yrjönristi, jonka keskustassa on Karjalan miekat ristikkäin ja niiden päällä tyylitelty kuusenoksakoriste. Kääntöpuolelle on stanssattu: 1939 1940, KESKI-KANNAS. Risti kannetaan pomsisidoksisessa oranssissa nauhassa, jossa keskellä kaksi ohutta mustaa juovaa. Ristejä ei ole numeroitu. Suomen sotien 1939–1945 muistoristitoimikunta pitää luetteloa tai kortistoa henkilöistä, joille muistoristi on myönnetty. Niihin on merkitty ristinsaajien arvo tai ammatti, täydellinen nimi, syntymäaika ja -paikka, sekä joukko- osasto, jossa tämä on sodan aikana palvellut. Kunniamerkin koko on 39 x 39 mm ja paino 13,50 grammaa. == Lähteet == Luokka:Suomen sotilasansiomitalit Luokka:Talvisota
Isac von Krusenstierna

Isac von Krusenstierna (s. 14. tammikuuta 1998) on ruotsalainen suunnistaja.https://www.svenskorientering.se/Grenar/Orientering/Landslaget/faktaelitlopare/IsacvonKrusenstierna Doksyn MM-kilpailuissa 2021 von Krusenstierna voitti sprintin maailmanmestaruuden. https://yle.fi/urheilu/3-12007901 Viron EM-kilpailuissa 2022 hän oli Ruotsin toiseksi tulleessa viestijoukkueessa. Juniorien MM- kilpailuissa von Krusenstierna on saavuttanut kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carl August Reinhold Lars Armfelt

Carl August Reinhold Lars Armfelt (8. syyskuuta 1862 Halikko – 21. toukokuuta 1942 Salo) oli suomalainen kreivi, tilanomistaja ja valtiopäivämies. Armfeltin vanhemmat olivat August Magnus Gustaf Armfelt ja Sigrid Constance Creutz ja puoliso vuodesta 1893 Juliane Frederikke Adelaide Hoppe. Armfelt omisti sekä Wiurilan kartanon että Vuorentaan kartanon.Geni: Carl August Reinhold Lars Armfelt Viitattu 5.7.2021.Adelsvapen-wiki: Friherrliga ätten Armfelt nr 213, Tab 18 Viitattu 5.7.2021. Armfelt oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1894 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1894. Tredje delen. Helsingfors: Helsingfors Central- Tryckeri, 1895, s. 1537-1544. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Gustaf Georg Nordenswan

Gustaf Georg Nordenswan (12. tammikuuta 1774 Helsinki – 18. heinäkuuta 1853 Kalvola) oli suomalainen kamarineuvos, tilanomistaja ja Tervakosken paperitehtaan perustaja.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Gustaf Georg Nordenswan. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 5.7.2021. Nordenswanin vanhemmat olivat Uudenmaan ja Hämeen läänin lääninkamreeri Johan Alopaeus, aateloituna 1772 Nordenswan (1731-1811) ja Johanna Kristina Schwartz. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1786 ja hän suoritti tuomarintutkinnon Turun akatemiassa 1790 sekä auskultoi Turun hovioikeudessa 1791. Nordenswan tuli Uudenmaan ja Hämeen läänin lääninkonttorin palvelukseen 1792. Hän oli kamarikollegion 3. eli Suomen provinssikonttorin kamarikirjurina Tukholmassa 1793–1794, Hollolan alisen kihlakunnan kruununvoutina 1797–1803 ja hallituskonseljin talousosaston kamaritoimituskunnan kamreerina 1809–1816. Nordenswanista tuli kamarineuvos 1811. Hän omisti Janakkalan Tervakosken ja Kalvolan Kankaisen tilat. Vuonna 1818 Nordenswan perusti Tervakosken paperitehtaan. Nordenswan oli naimisissa vuodesta 1801 Anna Magdalena Indrénin (k. 1845) kanssa, jonka isä oli Keuruun kirkkoherra Abraham Indrenius nuorempi. Heidän poikiaan olivat Svean tykistörykmentin komentaja, kenraalimajuri Otto Nordenswan (1811–1892), alisen Sääksmäen kihlakunnan kruununvouti Georg Nordenswan (1813–1874) ja ratsumestari Karl Nordenswan (1815–1871). Georg Nordenswan omisti isänsä jälkeen Tervakosken paperitehtaan vuoteen 1856 saakka, Otto ja Karl Nordenswan muuttivat Ruotsiin Suomen sodan jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1774 syntyneet Luokka:Vuonna 1853 kuolleet
Englantilaiskallio

Englantilaiskallio oli Helsingin Sörnäisissä sijainnut kallio. Se sijaitsi Sörnäistenniemellä Kuorekarinsalmen rannalla nykyisen Kalasataman alueella. Kallio sijaitsi keskellä Sörnäisten satamaa, ja se sai nimensä englantilaisista laivoista, joihin lastattiin ulkomaille paljon puutavaraa 1800-luvun lopulla. Satamaympäristössä kuultiin vieraita kieliä, ja aluetta nimitettiin myös ”englantilaiseksi metsäksi”. Kallion ympärillä ollut Sörnäistenniemi oli pitkään metsäinen ja lähes asumaton, mutta vuosikymmenien kuluessa alue teollistui ja kalliota pilkottiin ensin sataman ja myöhemmin liikenneväylien tieltä. Alun perin puinen silta Kulosaareen kulki kallion pohjoispuolitse, mutta vuonna 1957 valmistunut uudempi Kulosaaren silta linjattiin kulkemaan Englantilaiskallion päältä. Täten myös Itäväylä kulki kallion keskeltä. Kalasataman metroasema valmistui kallion päälle vuonna 2007, ja kauppakeskus Redin myötä maamerkin viimeisetkin jäljelle jääneet osat katosivat. Siitä kuitenkin muistuttaa kauppakeskuksen kupeessa oleva Kalasataman keskustan julkinen pääaukio Englantilaisaukio. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin luonto Luokka:Kalasatama Luokka:Suomen kalliot Luokka:Helsingin historia
Ehjäksi särkynyt

Ehjäksi särkynyt on vuonna 2018 ilmestynyt taitoluistelija Kiira Korven elämäkertakirja. Sen on kirjoittanut lähes kymmenen vuoden ajan taitoluistelua urheilutoimittajana seurannut Jere Nurminen. Kirjan alkuperäispainoksessa on 240 sivua ja 16-sivuinen kuvaliite. Kirja julkaistiin kolmisen vuotta Korven kilpauran päättymisen jälkeen. Teoksessa Korpi kertoo muun muassa kokemuksiaan epäterveestä täydellisyyden tavoittelusta ja julkisuuden kohteena olemisen ongelmista. Kirja julkaistaan englanniksi nimellä Kiira Korpi - Surviving the Ruthless World of Championship Figure Skating 20.4.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 kirjat Luokka:Elämäkerrat ja muistelmat
Theodor Frithiof Blåfield

Theodor Frithiof Blåfield (5. joulukuuta 1847 Loppi – 1. marraskuuta 1902 Helsinki) oli suomalainen eversti ja valtiopäivämies. Blåfieldin vanhemmat olivat Adolf Ulrik Blåfield ja Gustava Charlotta Wiander ja puoliso vuodesta 1877 Katarina Ivanoff. Blåfield oli kadetti Haminan kadettikoulussa 1859 ja palveli valmistuttuaan ensin vänrikkinä rakuunarykmentissä vuodesta 1867, luutnantiksi hän yleni 1869 ja alikapteeniksi 1872. Kapteeni ja ratsumestari Blåfieldista tuli 1877. Hän kävi sotilaskatemian kurssin Pietarissa 1882–1885 ja tuli komennetuksi kapteenin arvolla adjutantiksi suomalaiseen joukko- osastoon. Everstiluutnantiksi Blåfield ylennettiin 1886 ja everstiksi 1890, palveltuaan Varsovassa ja tultuaan sieltä takaisin kenraalikuvernöörin kanslian palvelukseen Suomeen. Kanslian johtaja hän oli 1892–1895 ja oli sotapalveluksessa vielä sen jälkeen aina vuoteen 1902 saakka.Geni: Theodor Frithiof Blåfield Viitattu 5.7.2021.Adelsvapen-wiki: Adliga ätten Blåfield nr 245, Tab 56 Viitattu 5.7.2021. Blåfield oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888, 1891 ja 1894.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1888 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1888. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1888, s. 1685-1691.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1891 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1891. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Central-Tryckeri, 1891, s. 1467-1472.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1894 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1894. Tredje delen. Helsingfors: Helsingfors Central- Tryckeri, 1895, s. 1537-1544. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1902 kuolleet
Playdate with Destiny

Playdate with Destiny on Simpsonit-animaatiosarjaan pohjautuva yhdysvaltalainen animaatiolyhytelokuva vuodelta 2020. Sitä esitettiin elokuvateattereissa ennen Disney/Pixarin pitkän elokuvan Eteenpäin alkua. Lyhytelokuva julkaistiin Disney+ -suoratoistopalveluun 10. huhtikuuta 2020. Elokuvan päähenkilönä on edellisen Simpsoneihin perustuvan lyhytelokuvan The Longest Daycare tapaan Maggie Simpson. == Lähteet == Luokka:Simpsonit Luokka:Vuoden 2020 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lyhytelokuvat Luokka:Televisiosarjoihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:3D-elokuvat Luokka:20th Century Foxin elokuvat
Alexander von Collan (nuorempi)

Alexander von Collan (8. kesäkuuta 1858 Pietari – 17. maaliskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Von Collan Alexander Viitattu 5.7.2021. Von Collanin vanhemmat olivat lääkäri, salaneuvos Alexander von Collan ja Adelaide Maria Grotenfelt ja puolisot vuodesta 1904 Emilia Lovisa Levij (k. 1922) ja vuodesta 1926 Louise-Marie Cronvall. Von Collan tuli ylioppilaaksi Helsingissä, suoritti oikeustutkinnon 1887 ja sai varatuomarin arvon 1885. Hän toimi senaatissa virkamiehenä ja oli tie- ja vesirakennusten ylihallituksen asessori 1905–1923. Laamannin arvon von Collan sai 1920. Von Collan oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1894 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1894. Tredje delen. Helsingfors: Helsingfors Central-Tryckeri, 1895, s. 1537-1544. Virka- ja valtiopäivämies Clas von Collan oli Alexander von Collanin veli.Biografia- sampo: Alexander von Collan Viitattu 5.7.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Sokotrantraakkipuu

Sokotrantraakkipuu (Dracaena cinnabari) on parsakasvien (Asparagaceae) heimoon ja traakkipuiden (Dracaena) sukuun kuuluva kasvilaji. Sokotrantraakkipuu on ainavihanta, noin 9 metriä korkeaksi kasvava puulaji. Sen oksat haarautuvat rungosta muodostaen tavallisesti sateenvarjomaisen latvuksen. Sokotrantraakkipuuta kasvaa luonnossa ainoastaan Afrikan itäpuolella sijaitsevalla Sokotran saarella. Lajia tavataan kallioilla sekä kalkkikivialueiden ainavihannissa ja kausivihannissa metsiköissä. Sokotrantraakkipuu luokitellaan vaarantuneeksi (VU) lajiksi, ja lajia uhkaa kasvupaikkojen liiallinen kuivuminen sekä ylilaidunnus. Lajin lisääntyminen on heikkoa, ja monet nuoret taimet syödään ennen niiden kehittymistä täysikokoisiksi. == Käyttö ja kasvatus == Sokotrantraakkipuun rungosta saadaan arvokasta hartsimaista ainetta, jota on käytetty muun muassa erilaisiin lääketieteellisiin tarkoituksiin, kuten adstringenttina sekä verenvuotojen tyrehdyttämiseen. Lisäksi sokotrantraakkipuun lehdistä saatavista kuiduista on valmistettu köysiä. Sokotrantraakkipuuta voidaan kasvattaa kuivilla paikoilla tropiikissa. Laji vaatii hyvin vettä läpäisevän maaperän sekä kasvupaikan täydessä auringon valossa. Paikalleen juurtuneet ja hyvin kasvamaan lähteneet puut ovat hyvin kuivuutta kestäviä. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Dracaena cinnabari === Viitteet === Luokka:Traakkipuut Luokka:Uhanalaiset kasvit
Bror Albert von Fieandt

Bror Albert von Fieandt (5. kesäkuuta 1852 Ristiina – 17. syyskuuta 1894 Mikkeli) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Von Fieandt Bror Albert Viitattu 5.7.2021. Von Fieandtin vanhemmat olivat lääninkamreeri, kamarineuvos Karl Fredrik von Fieandt ja Fredrika Sofia Poppius ja puoliso vuodesta 1883 Edith Matilda Savander. Von Fieandt tuli ylioppilaaksi Porvoossa 1871, suoritti oikeustutkinnon 1876 ja sai varatuomarin arvon 1879. Hän oli Mikkelin läänin varalääninsihteeri vuodesta 1883. Von Fieandt oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888, 1891 ja 1894.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1888 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1888. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1888, s. 1685-1691.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1891 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1891. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Central-Tryckeri, 1891, s. 1467-1472.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1894 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1894. Tredje delen. Helsingfors: Helsingfors Central- Tryckeri, 1895, s. 1537-1544. Bror Albert von Fieandtin veli oli lääkäri, professori Karl Johan von Fieandt.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Von Fieandt Karl Johan Viitattu 5.7.2021. Hammaslääkäri, valtiopäivämies Arvid Harald von Fieandt oli hänen velipuolensa.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Von Fieandt Arvid Harald Viitattu 5.7.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1894 kuolleet
Kalle Peltola

Kalle Peltola (13. lokakuuta 1881 Eräjärvi – 27. syyskuuta 1952 Helsinki)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 1.10.1952, s. 2 Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille) oli suomalainen Tampereella toimineen Kenkätehdas Oy Kalevan perustaja ja toimitusjohtaja.Mies, joka oli tyytymätön naisten kenkien laatuun, toteutti unelmansa :loi ELITE-kengän!, Seura, 18.05.1938, nro 20, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Korkeakoskelta kotoisin ollut Kalle Peltola meni 1898 työhön Korkeakosken kenkätehtaalle, jonka oli perustanut Edward Wallenius edellisenä vuonna. 1900-luvun alussa Peltola lähti siirtolaisena Yhdysvaltoihin ja pääsi siellä työhön kenkätehtaaseen. Hän palasi Korkeakoskelle vuonna 1907 mutta lähti sitten uudelleen Yhdysvaltoihin kehittyäkseen ammatissaan. Kenkäteollisuuden käyttämien koneiden asiantuntijaksi kehittynyt Peltola palasi 1914 Yhdysvalloista ja asettui Kööpenhaminaan toimien sitten amerikkalaisen kenkäteollisuuden koneita valmistaneen United Shoe Machinery Corporationin kiertävänä koneasentajana Suomessa ja Skandinavian maissa. Hän tutustui Pohjolan kenkätehtaisiin ja Suomessa hän työskenteli kenkätehtaissa Helsingissä, Vaasassa ja Tampereella. Kenkätehdas Oy Kaleva aloitti toimintansa vuoden 1928 alussa vaatimattomissa tiloissa Sukkavartaankadun varrella. Elite-tuotemerkillä valmistetut naistenkengät saivat heti suuren suosion ja tehtaasta kasvoi Suomen johtava naistenkenkien valmistaja. Kalle Peltola oli yhtiön toimitusjohtaja ja hänen veljensä Severus Peltola teknillinen johtaja. Mallisuunnittelusta vastasi Toivo Kaukoranta. Tehdas valmisti ensimmäisenä toimintavuonna 12 000 kenkäparia ja työntekijöitä oli 30-40. 1930-luvun lopulla vuotuinen valmistusmäärä oli jo 120 000 - 130 000 kenkäparia. Keväällä 1938 tehdas alkoi valmistaa myös miesten kenkiä, tuotemerkkinä oli Käy-Yli. Vuonna 1935 Kalle Peltola vieraili useissa Euroopan maissa, muun muassa Englannissa tutustuen naistenkenkien valmistukseen ja markkinointiin. Vuonna 1937 valmistui Tampereen Tammelan kaupunginosaan Tammelan urheilukentän viereen uusi nelikerroksinen tehdasrakennus, jonka suunnitteli rakennusinsinööri Veikko Kallio.600 paria päivässä!, Varsinais-Suomi, 06.01.1939, nro 5, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKävimme tehtaassa, joka valmistaa siroja Elite-kenkiä, Varsinais-Suomi, 18.09.1938, nro 215, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotNykyaikainen naistenkenkätehdas, joka valmistaa 600 paria kenkiä päivässä, Aitosuomalainen, 18.10.1937, nro 16-17, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotUusi tehdasrakennus valmistunut Tammelan kaupunginosaan, Aamulehti, 15.08.1937, nro 217, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotSuomalainen kenkä laadultaan erittäin korkealla tasolla, Aamulehti, 24.11.1935, nro 318, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kun kaunis nainen kutsuttiin kenkätehtaaseen..., Kuva, 30.03.1938, nro 7, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Niskavuoren henki

Niskavuoren henki : viljapelloilta valkokankaille on Erkki Wuolijoen kirjoittama historiallinen tietokirja vuodelta 2015. Teos perustuu Vuolijoen kartanon sukuarkiston kokoelmiin. Se kertoo ihmisistä ja elämänpiiristä, jotka ovat olleet esikuvina Hella Wuolijoen luomalle Niskavuori-tarinalle. Niskavuoren henki käy läpi Vuolijoen kartanon vaiheita 1800-luvun alusta aina 1900-luvun jälkipuoliskolle, ja selvittää niiden yhtymäkohtia fiktiiviseen Niskavuoren rustholliin. Teos kertoo myös laajemmin Suomen 1800- ja 1900-lukujen historiasta ja taide-elämän kehittymisestä.Niskavuoren henki, takakansi Muun muassa Eino Leinon ja Wuolijoen suvun suhdetta tarkastellaan varsin laajasti.Kappale "Kukkian paratiisi ja Eino Leino" ym. Niskavuori- näytelmien ohella Niskavuoren hengessä kerrotaan Juurakon Huldan syntyvaiheista ja muista Hella Wuolijoen näytelmistä. Kuvitus on melko runsasta, lisäksi teoksessa on Wuolijoen sukupuu ja kuvitteellisen Niskavuoren suvun sukupuu.Niskavuoren henki, s. 49 ja 265 Hella Wuolijoen poliittisten mielipiteiden aiheuttamat jännitteet ensimmäisen tasavallan Suomessa saavat myös osansa.Kappale "Niskavuoren naisia ja Huhdanpohjan viljaa" ym. Niskavuoren henki on jaettu kolmeen näytökseen: *Niskavuoren henki herää *Wuolijoen miehiä ja naisia *Wuolijoelta Niskavuoreen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomen Kuvalehti: Arvio: Niskavuori-hahmot tosielämässä *Helsingin Sanomat: Niskavuoren vahvat naiset *Niskavuoren henki — Viljapelloilta valkokankaalle Luokka:Suomalaiset historian tietokirjat Luokka:Vuoden 2015 kirjat Luokka:Niskavuori
Kaikille rakkailleni

Kaikille rakkailleni on Marja-Liisa Kuosmasen vuonna 2004 julkaisema cd- albumi, joka sisältää 11 Toivo Kärjen ennen julkaisematonta kappaletta vuosilta 1963-1987 . Kuosmanen on kesällä 2003 järjestetyn Toivo Kärki -laulukilpailun voittaja. Albumin taustalla on Nilsiän Musiikinystävien 2002 Mantulla järjestämät Toivo Kärki -konsertit joiden ohjelmiston suunnitteli Toivo Kärjen poika ja jäämistön hoitaja Kalervo Kärki. Konserttiin Kalervo oli valinnut mukaan myös isänsä jäämistöistä ennenjulkaisematonta musiikkia. Marja-Liisa Kuosmanen oli yksi konsertin solisteista ja konserttien jälkeen hän pyysi Kalervolta lisää julkaisemattomia kappaleita. Näistä Kuosmanen ja kappaleiden sovitukset tehnyt Martti Hautsalo valitsivat levytettäväksi 11 kappaletta. Levyn tiimoilta Marja-Liisa Kuosmanen piti 14.2.2004 Kuopion Musiikkikeskuksessa konsertin, jossa hän esitti kaikki levyn kappaleet. Säestämässä oli Kuopion Kaupunginorkesterista ja nilsiäläisistä muusikoista koottu orkesteri, jota johti Jarmo Kaijansinkko. == Muusikot == Sovitukset teki nilsiäläinen Martti Hautsalo, ja säestävä orkesteri koottiin nilsiäläisistä ja kuopiolaisista muusikoista: Roman Heiste viulu, Michael Gillen viulu, Terho Laitinen alttoviulu, Amanda Kiiski sello, Tapani Heiskanen trumpetti, Jari Lehtosaari pasuuna, Hanna Hautsalo huilu, alttohuilu, Tiina Pirinen huilu, Martti Hautsalo saksofonit, klarinetti, bassoklarinetti, Pasi Horttanainen harmonikka, Esko Hartikainen kitara, Mikko Pasanen piano, Jarmo Hiekkala basso, Kai Seppänen rummut, Marko Salmela lyömäsoittimet. Äänitykset tehtiin Nilsiän Mantun studiossa, äänittäjänä ja miksaajana Ismo Pentikäinen. Albumin ulkoasun suunnitteli Kalervo Kärjen poika Jaakko Kärki. ==Kappaleet== # (säv. Toivo Kärki, san. Kyösti Timonen, sov. Martti Hautsalo, 1983) # (säv. Toivo Kärki, san. Olavi Polvi, sov. Martti Hautsalo, 1981) # (säv. Toivo Kärki, san. Pauli Salonen, sov. Martti Hautsalo, 1987) # (säv. Toivo Kärki, san. Kyösti Timonen, sov. Martti Hautsalo, 1984) # (säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, sov. Martti Hautsalo, 1964) # (säv. Toivo Kärki, san. Juha Vainio, sov. Martti Hautsalo, 1979) # (säv. Toivo Kärki, san. Tuula Valkama, sov. Martti Hautsalo, 1984) # (säv. Toivo Kärki, san. Juha Vainio, sov. Martti Hautsalo, 1986) # (säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, sov. Martti Hautsalo, 1963) # (säv. Toivo Kärki, san. Chrisse Johansson, sov. Martti Hautsalo, 1979) # (säv. Toivo Kärki, san. Vexi Salmi, sov. Martti Hautsalo, 1982) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://marjaliisa.tahko.com Luokka:Toivo Kärjen säveltämät kappaleet Luokka:Vuoden 2004 albumit Luokka:Suomalaiset iskelmäalbumit
KF Egnatia

Klubi i Futbollit Egnatia Rrogozhinë on jalkapalloseura Rrogozhinën kaupungista Tiranan maakunnasta Keski-Albaniasta. Seura pelaa kaudella 2021–22 maansa korkeimmalla sarjatasolla Kategoria superioressa. Seura perustettiin 15. syyskuuta 1964. Se nousi maansa pääsarjaan vuonna 2021, ensimmäisen kerran se pelasi pääsarjassa kaudella 2004–05. ==Lähteet== Luokka:Albanialaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1964 perustetut urheiluseurat Luokka:Tiranan maakunta
Rasvameriahven

Rasvameriahven eli idänmeriahven (Epinephelus tauvina) on meriahventen (Serranidae) heimoon ja meriahventen (Epinephelinae) alaheimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == pienoiskuva|vasen|230px|Rasvameriahven Ranskan Polynesiassa. Rasvameriahven saavuttaa tavallisesti 75 senttimetrin pituuden (TL). Sen pää ja ruumis ovat vaalean harmaita tai ruskeita ja ne ovat väritykseltään punaoranssista ruskeaan vaihtelevien täplien peitossa. Selkäevän kannassa on usein yksi tai useampi tumma läikkä ja kyljillä on toisinaan viisi pystysuorahkoa tummaa juovaa. Rasvameriahvenella on kylkiviivallaan 63–74 suomua. Selkäevässään lajilla on 11 piikkiruotoa ja 14–16 nivelruotoa. Peräevässään rasvameriahvenella on kahdeksan ruotoa ja rintaevissään 18–20 nivelruotoa. == Levinneisyys ja elintavat == Rasvameriahvenen levinneisyys ulottuu Punaiseltamereltä ja Intian valtameren länsiosista Linesaarille, Tuamotulle ja Pitcairnsaarten Ducie Islandille. Pohjoisessa sen levinneisyysalue rajoittuu Riukiusaariin ja etelässä Lord Howen saareen. Rasvameriahvenen elinympäristöjä ovat koralliriutat kirkkaissa vesissä. Lajin lisääntymistavoista ja populaatiokoista on saatu vain niukasti tietoa, ja Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokitteleekin lajin puutteellisesti tunnetuksi. Rasvameriahven saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 61 senttimetrin mittaisena. Intian vesillä sen lisääntymisaika sijoittuu loka-helmikuun väliselle ajalle. Lajin ravintoa ovat pääasiassa kalat ja toisinaan myös äyriäiset. == Lähteet == Luokka:Meriahvenet (alaheimo)
Junna Morits

Junna Petrivna Morits (; s. 1937 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalais-venäläinen runoilija, kääntäjä ja aktivisti. Anna Ahmatova kehui häntä, mikä on Venäjällä ollut arvokas tunnustus. Toisen tunnustuksen hän sai, kun häntä syytettiin ”epäterveistä taipumuksista”. Morits joutui yhdeksän vuoden julkaisukieltoon, kun hän 1962 kirjoitti kunnianosoitusrunon georgialaiselle runoilijalle Titsian Tabidzelle, joka teloitettiin 1937. Morits julkaisi ensimmäiset runonsa 1954. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös lastenrunoja ja käännöksiä. ==Suomennettuja runoja== ;Lähde Jukka Mallisen suomentamia runoja julkaisussa: Kulttuurivihkot 1982; nro 2: * Ei saastan aalto ole kauhea * Talven motiivi * Veitsenteroittaja (Totšilštšik nožei) Jukka Mallisen suomentamia runoja teoksessa Kuka puhuu – kaksitoista runoilijaa Suomesta ja Venäjältä, toim. Jukka Mallinen, Jyväskylä; Atena 1997 ISBN 951-976-098-0: * Sarastuksen märkä harmaa palttina, sadetta vuorokauden ympäri * Talvimaisema (Зимний пейзаж) * Tuoreita uutisia ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kubo

Kubo on muun muassa seuraavien japanilaisten henkilöiden sukunimi: * Emiko Kubo (s. 1966), jalkapalloilija * Takefusa Kubo (s. 2001), jalkapalloilija * Tatsuhiko Kubo (s. 1976), jalkapalloilija * Tite Kubo (s. 1977), mangaka * Yūya Kubo (s. 1993), jalkapalloilija === Kuvitteelliset henkilöt === * Kubo, päähenkilö elokuvassa Kubo ja samuraiseikkailu
Steiermarkin Grand Prix

Steiermarkin Grand Prix () oli Itävallan Steiermarkin osavaltiossa järjestetty Formula 1 -sarjan osakilpailu. Steiermarkin Grand Prix ajettiin kausina – Spielbergissä Red Bull Ringin moottoriradalla. Se korvasi molemmilla kausilla koronaviruspandemian takia muualta peruttuja osakilpailuja. == Voittajat == Kausi Kuljettaja Valmistaja Rata Raportti Lewis Hamilton Mercedes Red Bull Ring Raportti Max Verstappen Red Bull Racing-Honda Red Bull Ring Raportti == Lähteet ==
E.N.R.P

Roope Halinen, taiteilijanimeltään E.N.R.P (Ei Niin Reipas Poika) on lahtelainen rap-artisti. Halinen on entisen United Brotherhood (UB) -rikollisjärjestön jäsen. Hänet on tuomittu muun muassa törkeästä huumausainerikoksesta. Nykyään Halinen pyörittää omaa 100 Mrk -levymerkkiä ja keskittyy musiikin tekemiseen. . ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset muusikot
Hadrobregmus

Hadrobregmus on puunkaivajien (Anobiidae) heimoon kuuluva, puuta tuhoava kovakuoriaissuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti noin kahdeksan lajia. Lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Suomessa esiintyy suvun lajeista kuolemankelloa (Hadrobregmus pertinax) ja hirsijumia (Hadrobregmus confusus). == Sukuun kuuluvia lajeja == *Hadrobregmus alternatus *Hadrobregmus americanus *Hirsijumi (Hadrobregmus confusus) *Hadrobregmus denticollis *Hadrobregmus notatus *Kuolemankello (Hadrobregmus pertinax) *Hadrobregmus quadrulus *Hadrobregmus truncatus == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Hadrobregmus *iNaturalist: Suku Hadrobregmus *Heimo Anobiidae, puunkaivajat, Ilpo Mannerkoski *ITIS: Hadrobregmus *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Hadrobregmus *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Hadrobregmus *Iowa State University, Bug Guide: Genus Hadrobregmus *Pherobase: Semiochemicals of Genus Hadrobregmus Luokka:Erilaisruokaiset Luokka:Tuhohyönteiset
Trégastel

Trégastel () on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla, noin 12 kilometriä Lannionin kaupungista pohjoiseen. Trégastel on merenrantakohde, missä on kaksitoista hiekkarantaa. Kunnalla on 17 kilometriä mutkittelevaa rantaviivaa, jossa vuorottelevat hiekkarannat, purot ja kalliot. Kunnan alueella on myös runsaasti seudulle tunnusomaisia vaaleanpunaisia graniittikiviä. Erityisen runsaasti kiviä on Île Renoten saarella, joka oikeastaan on mantereessa kiinni oleva niemi. Kivistä on esihistoriallisella ajalla tehty alueella useita dolmeneita, kuten Kergüntuilin dolmen, jonka laattakivi painaa noin kaksikymmentä tonnia. Tiedosto:La_côte_de_granit_rose_à_Trégastel_-_001.JPG|Graniittikiviä ja uimaranta Tiedosto:PSIMG_4119.JPG|Graniittikiviä Tiedosto:Dolmen_de_Kergüntuil.JPG|Kergüntuilin dolmen ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côtes-d’Armorin kunnat
Haanniemi

Haanniemi (Sauvon historia I, s. 394.) on kylä Karunassa Sauvon kunnassa Varsinais-Suomessa. Haanniemi sijaitsee Sauvon läntisimmässä osassa. Se rajoittuu pohjoisessa Steningen ja Syvälahden kyliin, etelässä Kustaalin ja Voilahden kyliin ja idässä Tapolan kylään. Lännessä se rajautuu mereen. Kylän keskivaiheilla sijaitsee laaja, naapurikylien peltoihin yhtyvä peltoaukea. Kylän alueen muut pellot ovat pienempiä ja hajallaan olevia. Kylän rakennuskanta sijoittuu kyläteiden varsille. Jäljellä olevat kolme kantataloa Berga, Lemper ja Långas sijaitsevat vanhoilla tonteillaan. Entisten torppien ja palstatilojen tontit ovat rannan ja pienempien teiden välissä.Sauvon kulttuurimaisema ja vanha rakennuskanta, s. 102. == Historia == Haanniemen kylässä oli vuonna 1540 kuusi perintötilaa, joista yksi oli 1580-lukuun mennessä hävinnyt ja sen maat oli ilmeisesti liitetty osaksi kylän muita tiloja. 1600-luvun puoliväliin mennessä kaikki kylän tilat oli läänitetty rälssiksi. 1680-luvulla nämä tilat peruutettiin, mutta myönnettiin sitten elinikäisrälssiksi, muuttuen kuitenkin pysyväksi rälssiksi. Vuonna 1749 tilat vaihdettiin rälssistä kruununtiloiksi ja määrättiin maaherran palkkatiloiksi. Vuonna 1761 tiloja viljelleet lampuodit ostivat yhtä aikaa kylän viisi tilaa itselleen perintötiloiksi.Sauvon historia I, s. 348. Vuonna 1778 kylässä suoritettiin isojako, jolloin kylässä oli edelleen viisi tilaa, yhteisellä kylätontilla sijainneet Mellangård, Norras, Långas ja Bergas sekä hieman erillään muista sijainnut Lemper. Kylässä aloitti vuonna 1929 ala- ja yläkansakoulu. Koulutoiminta loppui kylässä 1960-luvulla.Sauvon kulttuurimaisema ja vanha rakennuskanta, s. 105. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Karunan kylät
Pyhä Faustinus

Pyhä Faustinus (Brescia, Lombardia, Italia – 120 Brescia, Lombardia, Italia) oli aatelismies, pappi, marttyyri ja pyhän Jovinuksen veli. Saarnattuaan evankeliumia veljekset vangittiin, heitä kiduttettin ja vietiin Mediolanumiin, Roomaan, Neapoliihin ja takaisin Bresciaan jossa heidät teloitettiin. Kerrotaan että keisari Hadrianus antoi teloitusmääräyksen. Hänen reliikkejään on raportoitu Bresciassa, Roomassa, Veronassa ja Bolognassa. Mies on Brescian ja Credera Rubbianon suojeluspyhimys sekä hänen muistopäiväänsä vietetään joko 15. tai 16. helmikuuta. Pyhää Faustinusta ja Jovinusta on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella: == Lähteet == Luokka:Pyhimykset
Da Ai (TV-kanava)

Da Ai TV (; suom. ”suuri rakkaus”) on taiwanilainen vuonna 1998 perustettu TV- kanava, jota ylläpitää Tzu Chi -hyväntekeväisyysjärjestö. Kanava tuottaa suurimman osan sisällöstään itse eikä sillä näytetä väkivaltaa tai politiikkaa. Kanava on uskonnollinen ja siinä käsitellään mm. Tzu Chin perustajan Cheng Yenin opettamaa dharmaa. Lisäksi kanava katsoo buddhalaisen näkemyksen mukaan, että ihmiset ovat pohjimmiltaan hyviä. Ohjelmaa tuotetaan suurimmaksi osaksi kiinaksi, mutta myös englantia käytetään jonkin verran. Esimerkiksi Da Ain nettiradion ainoa englanninkielinen ohjelma on The Power of the Heart. Da Ailla on myös lastenohjelmia. Kanava aloitti 2012 HD-lähetykset. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Da Ai TV:n YouTube-kanava Luokka:Vuonna 1998 perustetut televisiokanavat Luokka:Taiwanilaiset televisiokanavat Luokka:Buddhalaisuus Taiwanissa
Zsigmond Móricz

Zsigmond Móricz (1879 Tiszacsécse, Unkari – 1942 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija ja toimittaja. Hän on kirjoittanut historiallisia romaaneja ja kuvauksia ihmisten arjesta, maaseudun väestöstä ja pikkukaupungin virkamiehistä ja papistosta. ==Suomennetut teokset== * Kerran kylläiseksi ja muita kertomuksia, Helsinki : Suomi-Unkari seura : Kansankulttuuri 1952 ** Kerran kylläiseksi ** Kiserdein enkelit ** Murhenäytelmä * Onnellinen ihminen (A boldog ember), suom. Helga Nuorpuu, WSOY 1938 * Pysy hyvänä kuolemaan asti (Légy jó mindhalálig), suomentanut Yrjö Liipola, Otava 1927 ; Novelleja muissa kokoelmissa * Barbaarit, suom. Hannu Launonen, teoksessa: Maailma uutena, suom. ja toim. Hannu Launonen, Helsinki: WSOY 1973 ISBN 951-0-05629-4 * Judith ja Eszter, teoksessa: Unkarin malliin, valikoinut ja suomentanut Viljo Tervonen, Helsinki: WSOY 1998 ISBN 951-0-23190-8 * Seitsemän kreutseria (Hét krajcár) suom. Hannu Launonen, teoksessa: Miljoona kilometriä Budapestiin: valikoima unkarilaisia novelleja 1909–1986, suom. ja toim. Hannu Launonen, WSOY 1987 ISBN 951-0-14660-9 * Turkkilainen ja lehmät, suom. Tuomo Lahdelma, teoksessa: Viluinen kuningas : käännöksiä ja mukaelmia unkarilaisesta lastenrunoudesta, Atena 1992 ISBN 951-9362-50-9 * Unkarin malliin, suomentanut Viljo Tervonen, teoksessa: Unkarin malliin, valikoinut ja suomentanut Viljo Tervonen, Helsinki: WSOY 1998 ISBN 951-0-23190-8 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Zsigmond Móriczin tuotantoa Projekti Runebergissa Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Szabó

Szabó on alkujaan unkarilainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Bence Szabó (s. 1962), unkarilainen miekkailija * Dávid Baróti Szabó (1739−1819), unkarilainen kirjailija * Dávid Barczafalvi Szabó (1753 t. 1755−1828), unkarilainen kirjailija ja kielenuudistaja * Dezső Szabó (1879–1945), unkarilainen kirjailija * Ecaterina Szabó (s. 1967), romanialainen telinevoimistelija * Gabriella Szabó (s. 1986), unkarilainen ratameloja * Herma Szabo (1902–1986), itävaltalainen yksin- ja pariluistelija * Ildikó Szabó (s. 1955), unkarilainen pituushyppääjä * István Szabó (s. 1938), unkarilainen elokuvaohjaaja * József Szabó (s. 1969), unkarilainen uimari * József Szabó (s. 1940), ukrainalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja * Lőrinc Szabó (1900–1957), unkarilainen kirjailija * Magda Szabó (1917–2017), unkarilainen kirjailija * Miklós Szabó (1908−2000), unkarilainen keskimatkojen juoksija * Miklós Szabó, unkarilainen kestävyysjuoksija * Miklós Szabó, unkarilainen ampuja * Miklós Szabó, australialainen judoka * Nikolett Szabó (s. 1980), unkarilainen keihäänheittäjä * Olga Szabó-Orbán (1938–2022), romanialainen miekkailija * Tamás Szabó (s. 1965), unkarilainen piispa
Varpu Reilin

Varpu Aili Reilin (o.s. Toivonen, 20. marraskuuta 1937 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Lahden kaupunginteatterissa. == Ura == Reilin syntyi työmies Vihtori Toivosen ja Elsa Maria Koskisen perheeseen. Hän harrasti näyttämötaiteita jo kouluvuosinaan. Ammattiuransa Reilin aloitti vakinaisena iltanäyttelijänä Valkeakosken kaupunginteatterissa 1968–1970. Sen jälkeen hän työskenteli kiinnitettynä näyttelijänä Rauman kaupunginteatterissa 1970–1975, Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1975–1981 ja Lahden kaupunginteatterissa vuodesta 1981. Reilin lopetti aktiiviuransa terveydellisten seikkojen takia 56-vuotiaana. Ennen taiteilijan uraansa Reilin oli työskennellyt kampaajana 1956–1970. Reilinin roolitehtäviä olivat muun muassa Irina (Liian suuria asioita), vanha nainen (Tuolit), Maša (Lokki), Dora (Oikeamieliset) ja Riikka (Savu- uhri).Suomen teatterit ja teatterintekijät 1974, s. 430Suomen teatterit ja teatterintekijät 1983, s. 365 Reilin näytteli sivuosia televisiotuotannoissa Manillaköysi (1976) ja Siriuksen vieraat (1987). Varpu Toivonen avioitui Arvo Reilinin kanssa 1958. Pariskunnalle syntyi kaksi lasta, joista tytär Johanna ryhtyi näyttelijäksi.Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993, s. 366 == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Hämeen Sanomat: Joulu tulee tanssimalla (1.12.2014) *Lahden kaupunginteatteri: Iivari-patsaan saajat 1980-luvulla Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johanna Reilin

Johanna Maarit Reilin (s. 25. heinäkuuta 1963 Toijala) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hän on tehnyt uransa pääasiassa Hämeenlinnan kaupunginteatterissa == Ura == Reilin syntyi varastopäällikkö Arvo Reilinin ja näyttelijä Varpu Reilinin perheeseen. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1982–1986. Reilinin pitkä kiinnitys Hämeenlinnan kaupunginteatteriin alkoi 1986. Reilinin rooleista mainittakoon Meeri (Kivenpyörittäjän kylä), Kivivuoren Anna (Täällä Pohjantähden alla), Marina Timofejevna (Vanja-eno), vanha emäntä (Niskavuori - Loviisan tarina) ja Ulriika (Gabriel, tule takaisin). Näyttelijäntyönsä lisäksi Reilin on ohjannut ja käsikirjoittanut näytelmiä, kuten laulaja Carola Standertskjöldistä kertovan teoksen. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Näytelmät.fi: Johanna Reilin *Hämeen Sanomat: Avainsana - Johanna Reilin Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sohail Khan

Sohail Khan (oik. Sohail Salim Abdul Rashid Khan; s. 20. joulukuuta 1970 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen elokuvanäyttelijä, -tuottaja, -ohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka työskentelee hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. == Perhe == Sohail Khan on elokuvakäsikirjoittaja Salim Khanin ja tämän ensimmäisen vaimon Salman (oik. Sushila Charak) kolmanneksi vanhin poika. Hänen veljiään ovat näyttelijät Salman Khan ja Arbaaz Khan. Hänellä on myös kaksi sisarta, Alvira Khan Agnihotri ja Arpita Khan Sharma. Näyttelijä Helen on hänen äitipuolensa. Khan meni naimisiin Seema Sajdehin kanssa vuonna 1998. Heillä on kaksi poikaa, Nirvan ja Yohan. == Filmografia == === Näyttelijä === Vuosi Elokuva Rooli Muuta 2002 Maine Dil Tujhko Diya Ajay 2003 Darna Mana Hai Karan Anubhav: An Experience Jaikishan ”Jackie” 2004 Lakeer – Forbidden Lines Karan Rana I – Proud to Be an Indian I Krishna Cottage Manav / Amar Khanna 2005 Maine Pyaar Kyun Kiya? Pyare Mohan 2006 Fight Club – Members Only Sameer Kapoor Aryan Aryan Verma 2007 Salaam-e-Ishq Ram Dayal 2008 Jaane Tu… Ya Jaane Na Vinay ”Bagheere” Singh Rathore God Tussi Great Ho Rakesh ”Rocky” Sharma Hello Varun Anand / Vroom/ Victor Heroes Sameer ”Saand” Suri 2009 Team – The Force Raj Kissan Jiggar Singh Main Aurr Mrs Khanna Aakash Do Knot Disturb Diesel 2010 Veer Poonam ”Punya” Singh Raakh Karan 2017 Tubelight Bharat Singh Bisht 2018 Loveyatri Bhavish 2019 Dabangg 3 Komisario Rohit Sharma === Tuottaja === Vuosi Elokuva Muuta 1998 Pyaar Kiya To Darna Kya 1999 Hello Brother 2002 Maine Dil Tujhko Diya 2004 I – Proud to Be an Indian 2005 Lucky: No Time for Love Maine Pyaar Kyun Kiya? 2006 Fight Club – Members Only 2007 Partner 2008 God Tussi Great Ho 2009 Main Aurr Mrs Khanna Kissan 2011 Ready 2014 Jai Ho 2016 Freaky Ali 2021 Radhe === Ohjaaja === Vuosi Elokuva 1997 Auzaar 1998 Pyaar Kiya To Darna Kya 1999 Hello Brother 2002 Maine Dil Tujhko Diya 2014 Jai Ho 2016 Freaky Ali === Käsikirjoittaja === Vuosi Elokuva 1998 Pyaar Kiya To Darna Kya 1999 Hello Brother 2006 Fight Club – Members Only 2009 Kissan == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intialaiset elokuvatuottajat Luokka:Intialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Intialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lucas Paquetá

Lucas Paquetá (oik. Lucas Tolentino Coelho de Lima, s. 27. elokuuta 1997 Rio de Janeiro) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kotimaassaan Flamengon joukkueessa ja on Eurooppaan siirryttyään edustanut Italiassa AC Milania, Ranskassa Lyonia ja elokuusta 2022 alkaen Englannissa West Hamia. Hän on pelannut Brasilian maajoukkueessa vuodesta 2018. Paquetá siirtyi italialaisseura AC Milaniin tammikuussa 2019. Hän pelasi kevään aikana 13 Serie A:n ottelua ja teki maalin neljännessä liigaottelussaan Cagliaria vastaan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 24 Serie A:n ottelua, joista puolet avauskokoonpanossa. Syyskuussa 2020 hän siirtyi ranskalaisseura Lyoniin. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Ligue 1:ssä 30 ottelua, joissa 27 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki niissä yhdeksän maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi 35 Ranskan pääsarjaottelua, kolmea vaille kaikki avauskokoonpanossa ja teki jälleen yhdeksän maalia. Eurooppa-liigan yhdeksässä pelissä hän osui kahdesti. Elokuussa 2022 hän pelasi vielä kaksi Ligue 1:n ottelua. Paquetá siirtyi englantilaiseen West Hamiin vajaan 43 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2022. Tulokaskaudellaan hän pelasi 28 valioliigaottelua, joista yhtä vaille kaikki avauskokoonpanossa ja teki neljä maalia. West Hamin voittamassa Konferenssiliigassa hän pelasi 11 ottelua, ja teki yhden maalin ja antoi neljä maalisyöttöä. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Valioliigassa 31 ottelua ja teki neljä maalia. Eurooppa-liigassa pelaamissaan yhdeksässä ottelussa hän viimeisteli neljä maalia. Paquetá pelasi Brasilian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen kerran Brasilian A-maajoukkueessa syyskuussa 2018 ystävyysotteluissa Yhdysvaltoja ja El Salvadoria vastaan. Hän kuului Copa Américan 2019 voittaneeseen joukkueeseen mutta pääsi kentälle vain lyhyeksi ajaksi puolivälieräottelussa Paraguayta vastaan. Vuoden 2021 Copa Américassa hän oli tärkeämmässä roolissa ja teki sekä puolivälierässä Chileä että välierässä Perua vastaan ottelun ainoan maalin. Hän pelasi Brasilian hopeajoukkueessa yhtä vaille kaikissa otteluissa. MM-kilpailuissa 2022 hän oli avauskokoonpanossa neljässä ottelussa ja teki maalin neljännesvälierässä Etelä-Koreaa vastaan. Hän on kesäkuun 21. päivään 2024 mennessä pelannut 46 A-maaottelua, joissa 33 kertaa avauskokoonpanossa. Maaottelumaaleja hän on tehnyt kymmenen. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johan Gustaf Emil Segercrantz

Johan Gustaf Emil Segercrantz (3. heinäkuuta 1826 Kalvola – 1. syyskuuta 1901 Hamina) oli suomalainen upseeri ja virka- ja valtiopäivämies. Segercrantzin vanhemmat olivat Otto Isak Segercrantz ja Ottiliana Vilhelmina Hillebrandt ja puoliso vuodesta 1855 Marja Melechin (k. 1912). Hjalmar Frithiof Segercrantz ja Johan Segercrantz olivat heidän poikiaan. Johan Gustaf Emil Segercrantz palveli ensin aliupseerina vuodesta 1845 ja sitten vänrikkinä vuodesta 1848, aliluutnanttina vuodesta 1850 ja luutnanttina vuodesta 1852, useissa eri joukko-osastoissa. Kapteeniksi hän yleni 1858 ja erosi sotapalveluksesta majurina 1868. Sotilasuransa jälkeen Segercrantz toimi vielä kruununvoutina.Geni: Johan Gustaf Emil Segercrantz Viitattu 6.7.2021.Adelsvapen-wiki: Adliga ätten Segercrantz nr 1973, Tab 5 Viitattu 6.7.2021. Segercrantz oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864 ja 1894.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtdagens öppnande den 18 September 1863. Protokoll hållna hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid Landtdagen i Helsingfors åren 1863—1864. Första Häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets tryckeri, 1864, s. 1-6.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1894 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1894. Tredje delen. Helsingfors: Helsingfors Central-Tryckeri, 1895, s. 1537-1544. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1826 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Lohr am Main

Lohr am Main on kaupunki Main-Spessartin piirikunnassa Baijerin osavaltiossa eteläisessä Saksassa. Se kuuluu Baijerin luoteisosan kattavaan Unterfrankenin alueeseen. == Maantiede == Lohr am Main sijaitsee Spessartin vuoriston itärinteellä Main-joen varrella. Lohr on Mainin 19-kilometrinen sivujoki. Linnuntie-etäisyys Münchenistä on 250 kilometriä luoteeseen. Vastaava etäisyys Frankfurt am Mainista on 70 kilometriä itäkaakkoon ja Würzburgista 35 kilometriä luoteeseen. Lohr am Mainin kantakaupunki on Lohr. Siihen liitettiin vuonna 1972 kunnat Halsbach, Rodenbach, Ruppertshütten, Sackenbach, Steinbach ja Wombach. Sendelbach oli liitetty jo 1939 ja Pflochsbach liitettiin 1978. == Historia == Lohr mainitaan asiakirjassa ensimmäisen kerran vuonna 1295 muodossa Lare. Kaupunkioikeudet Lohr sai 1333. Rieneckin kreivisuku piti Lohria pääpaikkanaan aina vuoteen 1559. Kun Rieneckin suku sammui, Lohrista tuli osa Mainzin vaaliruhtinaskuntaa. Vuonna 1814 siitä tuli osa Baijerin kuningaskuntaa. Nykyinen Lohr am Main syntyi 1970-luvulla kuntaliitosten seurauksena. Lohrin historiallisia rakennuksia ovat muun muassa vanha raatihuone (1599–1602) ja Lohrer Schloss, jonka vanhimmat osat ovat 1300-luvulta. Kaupungin maamerkki on noin 40 metriä korkea Bayersturm. Se on osa 1800-luvulla purettua kaupunginmuuria. == Talous ja liikenne == Lohr am Mainin teollisuudenaloja ovat koneen- ja järjestelmänrakennus, sähköteollisuus, puuntyöstö ja lasinvalmistus. Terveysalan toimijoita on runsaasti. Lohr am Mainin rautatieasema, Bahnhof Lohr am Main, sijaitsee rataosuudella Würzburg–Aschaffenburg. Bundesstraße 26 ja Bundesstraße 276 risteävät Lohrissa. Lähimmät moottoritiet ovat BAB 3 ja BAB 7. Maantie- etäisyys Frankfurt am Mainin lentoasemalle on 85 kilometriä. == Lähteet ja viitteet == == Aiheesta muualla == *Lohr a.Main, Baijeri, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Baijerin kunnat Luokka:Saksan kaupungit Luokka:Unterfranken
Distinguished Flying Cross (Yhdysvallat)

Distinguished Flying Cross (DFC) () on Yhdysvaltain asevoimien myöntämä sotilasansiomitali. ==Historia== Lentoansioristi perustettiin presidentin asetuksella 2. heinäkuuta 1926, mutta ensimmäiset ansioristit myönsi presidentti Calvin Coolidge 2. toukokuuta 1927. Ansioristien saajat olivat kymmenen Yhdysvaltain armeijan lentojoukkojen jäsentä, jotka olivat osallistuneet Keski- ja Etelä-Amerikkaan suuntautuneelle Pan American Good Will Flight-lennolle. Kaksi ristiä myönnettiin postuumisti Buenos Airesissa sattuneessa onnettomuudessa kuolleille lentäjille. Koska mitaleja ei ollut ehditty lyödä, he saivat aluksi vain todistuksen kunniamerkistä. Ensimmäisen fyysisen lentoansioristin sai Charles Lindbergh 11. kesäkuuta 1927, hänen onnistunutta Atlantin-ylitystään juhlistavassa tilaisuudessa. Toisessa maailmansodassa lentoansioristejä myönnettiin vaihtelevasti riippuen sotanäyttämöstä, tilanteesta ja tehtävästä. Tyynellämerellä se myönnettiin ensisijaisesti upseereille, kun taas aliupseerit ja miehistö saivat Air Medal -kunniamitalin. Euroopassa se myönnettiin joskus koko lentomiehistölle pitkäaikaisesta ansiokkaasta toiminnasta. ==Kriteerit== Lentoansioristi voidaan myöntää sotilaalle sankaruudesta tai poikkeuksellisista saavutuksista lentäessään. ("Heroism or extraordinary achievement while participating in an aerial flight.") Muiden yhdysvaltalaisten sotilasansiomitalien tapaan, jos samalle henkilölle myönnetään DFC useamman kerran, ne merkitään mitalin nauhaan kiinnitetyillä pronssisilla tai hopeisilla tammenlehvillä (Yhdysvaltain maavoimat, Yhdysvaltain ilmavoimat ja Yhdysvaltain avaruusvoimat), tai kultaisilla ja hopeisilla tähdillä (Yhdysvaltain laivasto, Yhdysvaltain merijalkaväki ja Yhdysvaltain rannikkovartiosto). Ansioristi on myönnetty myös siviilihenkilöille kongressin päätöksellä (viimeisen kerran 1952), sekä ulkomaisille sotilashenkilöille, jotka ovat osallistuneet taisteluun Yhdysvaltain joukkojen rinnalla tai tukena. ==Tunnettuja DFC:n saajia== * Charles Lindbergh, ensimmäinen Atlantin yksin ylittänyt lentäjä * Amelia Earhart, ensimmäinen nainen, joka sai DFC:n * Wrightin veljekset, myönnetty taannehtivasti 18. joulukuuta 1928 * George H. W. Bush, Yhdysvaltain 41. presidentti ja George W. Bushin isä * John McCain, Yhdysvaltain senaattori ja presidenttiehdokas * Lauri Törni, palvellessaan USA:n erikoisjoukoissa Vietnamissa * Chuck Yeager, koelentäjä ja ensimmäinen äänivallin läpäissyt lentäjä * John Glenn, astronautti * Richard E. Byrd, naparetkeilijä ja lentäjä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * The Distinguished Flying Cross Society, DFC:n saajien yhdistys Luokka:Yhdysvaltain sotilasansiomitalit
Superman & Lois

Superman & Lois on televisioyhtiö The CW:n esittämä yhdysvaltalainen televisiosarja.https://www.warnerbros.com/tv/superman-lois ==Näyttelijät== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset scifi-sarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintasarjat Luokka:The CW:n televisio-ohjelmat