EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lygia Fagundes Telles

Lygia Fagundes Telles (19. huhtikuuta 1923 São Paulo – 3. huhtikuuta 2022 São Paulo) oli brasilialainen kirjailija. Hänelle myönnettiin vuonna 2005 Camões- palkinto. Hänet valittiin vuonna 1985 kolmantena naisena Brasilian kirjallisuuden akatemiaan.Escritora Lygia Fagundes Telles morre aos 98 anos em SP Globo Telles vietti lapsuuttaan maaseudulla, mutta palasi juristi-isänsä ja pianistiäitinsä kanssa São Pauloon, jossa kävi koulua (Escola Estadual Caetano de Campos). Hänen ensimmäinen novellikokoelmansa Porão e Sobrado ilmestyi hänen ollessaan 15-vuotias. Telles valmistui São Paulon yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta. Ollessaan nuori hän sai tukea intohimoonsa kirjoittamiseen kirjailijaystäviltään Carlos Drummond de Andradelta ja Érico Veríssimolta. Vuonna 1954 Telles julkaisi romaanin Ciranda de Pedra, josta 1980-luvulla tehtiin myös TV Globon saippuaooppera. Vuonna 1954 hänelle myös syntyi ensimmäisestä avioliitosta poika Goffredo da Silva Telles Neto, josta tuli elokuvantekijä. Tellesin teoksesta Histórias do Desencontro (1958) myönnettiin Kansallisen kirjainstituutin palkinto (Prêmio do Instituto Nacional do Livro). Hänen toinen romaaninsa Verão no Aquário (1963) toi hänelle Jabuti-palkinnon, joita hän sai uransa aikana kaikkiaan kolme. Telles meni avioeron jälkeen uusiin naimisiin elokuvakriitikko Paulo Emílio Sales Gomesin kanssa. Hän laati miehensä kanssa käsikirjoituksen elokuvaan Capitu (1967), joka perustui Joaquim Maria Machado de Assisin teokseen Dom Casmurro. Telles pysyi 1970-luvulla huomattavan aktiivisena ja julkaisi sen kuluessa eräitä merkittävimmistä teoksistaan. Näitä olivat Antes do Baile Verde (1970), As Meninas (1973), Seminário dos Ratos (1977) ja novellikokoelma Filhos Pródigos (1978). Vuonna 1977 Telles oli mukana laatimassa Intellektuellien manifestia sensuuria vastaan. Telles kuoli 98-vuotiaana kotonaan luonnollisista syistä. Hänen teoksiaan on käännetty saksaksi, espanjaksi, ranskaksi, englanniksi, italiaksi, puolaksi, ruotsiksi, tšekiksi ja Portugalin portugaliksi. Hänen töidensä pohjalta on tehty myös elokuva-, teatteri- ja televisioversioita. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Peter Norman (poliitikko)

Peter Norman (s. 1958) on ruotsalainen ekonomisti ja maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän toimi Ruotsin rahoitusmarkkinaministerinä vuosina 2010–2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Peter Norman Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Maltillisen kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koirusjärvi

Koirusjärvi (myös Ylä-Koirus) on runsassaarinen ja rantaviivaltaan rikkonainen järvi Leppävirran ja Suonenjoen rajalla Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta- ala on 4,4 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 31 kilometriä etelälounaaseen.Koirusjärvi. Järviwiki. Viitattu 30.3.2022. == Maantiede == Koirusjärven pituus kaakosta luoteeseen on 6,6 kilometriä. Järven pohjoisosasta ulottuu itäkaakkoon kapea itäinen järvenosa, jonka pituus on noin 2,5 kilometriä. Läntistä ja itäistä järvenosaa erottaa Kiviniemi. Koirusjärven lahtia ovat muun muassa Ritolahti järven eteläisimmässä osassa, Kumpulahti länsiosassa ja Teretinlahti järven pohjoisimmassa osassa. Itäisen järvenosan laajin lahti on Kivilahti. Kiviniemen ohella isoja niemiä ovat Teretinniemi ja Tuliniemi luoteessa, Kumpuniemi ja Aittoniemi etelässä sekä Kiviniemestä haarautuva Tuohiniemi idässä. Koirusjärvi sijaitsee luoteisinta osaansa lukuun ottamatta Leppävirran alueella. Lähes neljäsosa Koirusjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvät alueet eivät muodosta yhtenäistä vyöhykettä, vaan järven pohja kumpuilee. Syvimmät kohdat sijaitsevat järven luoteisosassa. Eteläinen osa on matalaa. Itäisessa järvenosassa on useita yli kymmenen metrin syvänteitä, mutta sen keskellä sijaitsee laaja matalikko. Koirusjärven saariluku on 12. Saarten yhteispinta-ala on yli 14 hehtaaria. Lisäksi järvessä on lukuisia luotoja. Laajimmat saaret ovat noin kolmihehtaarinen Talassaari etelässä, niin ikään noin kolmihehtaarinen Kumpusaari sen luoteispuolella ja Jänissaaret järven keskiosan matalikolla. Niiden luoteispuolella sijaitsee Saarenkanta. Järven luoteisosassa sijaitsee kaksi Teretinsaarta ja aivan Tuliniemen eteläpuolella on useita saaria. Koirusjärven itäosan laajin saari on yli hehtaarin laajuinen Tuohisaari. Itäosan matalikolla sijaitsee useita luotoja. Koirusjärven rannat ovat enimmäkseen metsämaata. Länsirannalla sijaitsee Kumpulahden kulttuurimaisema. Järven syvimpien kohtien läheisyydessä rannat ovat melko jyrkkiä. Kiviniemellä kohoavan Kivimäen laki on yli 50 metriä järven pintaa korkeammalla. Tuohiniemellä on muutama jyrkänne. Koirusjärveen virtaa laskuojia pohjoisesta ja luoteesta. Koirusjärvi laskee etelään Huuhtijärveen (96,2 metriä mpy). Koirusjärven vesitilavuus on 26 573 000 kuutiometriä. Koirusjärvi (04.275.1.001) kuuluu Oravijoen-Mertajoen valuma-alueeseen (04.275), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden alaosan alue (04.27) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Koirusjärvi on laajin Oravijoen-Mertajoen valuma-alueen 30:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat, eli Ylävesi ja Petäjäjärvi, ovat yli neliökilometrin laajuisia.Oravijoen-Mertajoen valuma-alue (04.275). Järviwiki. Viitattu 30.3.2022. == Lähteet == Luokka:Leppävirran järvet Luokka:Suonenjoen järvet Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue
Mone Inami

Mone Inami (, s. 29. heinäkuuta 1999) on japanilainen golfammattilainen ja olympiamitalisti, joka pelaa lähinnä LPGA of Japan Tourilla. Inamilla on tourilta kymmenen voittoa. Inami oli toinen Tokion olympialaisissa 2020 häviten voittajalle yhden lyönnin ja voitti Lydia Kon hopeamitalista pelatussa uusinnassa. Inami on ollut parhaimmillaan 15. maailman rankingissa. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset golfaajat Luokka:Japanilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bandcamp

Bandcamp on yhdysvaltalainen musiikkiyhtiö, jonka ovat perustaneet Ethan Diamond, Shawn Grunberger, Joe Holt ja Neal Tucker vuonna 2008. 28\. syyskuuta 2023 Songtradr osti Bandcampin Epic Gamesiltä. Epic Games osti Bandcampin maaliskuussa 2022. Bandcampia verrataan Spotifyn kanssa mainitsemalla niiden vastakkaisuudet: rojaltien maksutavat, jakelijoiden kanssa toiminta ja muut piirteet tekevät niistä toistensa vastakohtia. Bandcamp antaa artistien ja levymerkkien asettaa itse omat hinnat ja alusta on avoin (riippumaton tietyistä jakelijoista). Julkaisijat ja tavaranmyyjät voivat liittyä palvelun toimintoihin sen ohjelmointirajapinnan kautta, johon saa pääsyn pyynnöstä. Bandcamp on sekä suoratoistopalvelu että digitaalinen jakelupalvelu, josta ostettua musiikkia voi ladata itselleen. Musiikkia voi ladata muun muassa MP3- ja FLAC-muodoissa. Musiikin toistamiseen tarvittavan toiminnon voi lisätä toisille verkkosivuille. Digitaalisen latauksen lisäksi sivustolta voi ostaa fyysisiä CD- ja vinyylilevyjä sekä muuta tavaraa kuten T-paitoja. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset viestintäyhtiöt Luokka:Musiikkisivustot Luokka:Suoratoistopalvelut
Petäjäjärvi (Leppävirta)

Petäjäjärvi järvi Leppävirran länsiosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,05 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 34 kilometriä etelälounaaseen.Petäjäjärvi. Järviwiki. Viitattu 30.3.2022. == Maantiede == Petäjäjärven pääaltaan pituus kaakosta luoteeseen on 1,8 kilometriä. Pääaltaan länsipuolella sijaitsee kapea läntinen järvenosa, jonka pituus on 2,1 kilometriä. Järvenosia erottaa Kukkoniemi ja Jokiniemi, josta työntyy luoteeseen Käänneniemi. Pääaltaan eteläosan muodostaa Särkilahti ja pohjoisosan Karjalanlahti. Läntinen järvenosa suuntaa kohti luodetta kapeana Jokilahtena. Noin neljäsosa Petäjäjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvimmät kohdat sijaitsevat pääaltaan keskivaiheilla. Petäjäjärven saariluku on neljä. Saaret ovat pieniä ja ne sijaitsevat järven itärannan tuntumassa. Petäjäjärven metsäisiä rantoja täplittävät pienet peltoaukeat, pientaloja on suhteellisen paljon. Petäjäjärven itäpuolella sijaitsee Koirusjärvi, järvien välinen kannas on noin 350–400 metriä leveä. Petäjäjärveen virtaa laskuojia luoteesta. Petäjäjärvi laskee Petäjäjärvenjokea Niittylammen kautta Koirusjärveen (96,4 metriä mpy). Petäjäjärven vesitilavuus on 6 772 000 kuutiometriä. Petäjäjärvi (04.275.1.005) kuuluu Oravijoen-Mertajoen valuma- alueeseen (04.275), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden alaosan alue (04.27) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Petäjäjärvi on kolmanneksi laajin Oravijoen-Mertajoen valuma-alueen 30:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Koirusjärvi eli Ylä-Koirus ja toiseksi laajin on Ylävesi.Oravijoen-Mertajoen valuma-alue (04.275). Järviwiki. Viitattu 30.3.2022. == Lähteet == Luokka:Leppävirran järvet Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue
Nina Buchmann

Nina Buchmann (s. 1965) on saksalainen ympäristötieteilijä, joka työskentelee professorina Sveitsissä. Hän on tutkinut kasvien osuutta hiilen kiertokulussa. Buchmann opiskeli Saksassa ja Yhdysvalloissa. Hän johti omaa tutkimusryhmäänsä Jenassa Max Planck -instituutissa, ja siirtyi vuonna 2003 Zürichin tekniseen yliopistoon (ETH Zürich), missä hänellä on professuuri. Buchmannin tutkimuskohteita ovat kasvien ja ekosysteemien fysiologia, maaekosysteemien kuten ruohikoiden ja metsien biokemia, sekä ekosysteemipalveluiden, biodiversiteetin ja luonnonvarojen kestävän käytön välinen vuorovaikutus. Hänet on palkittu uraauurtavasta työstään sellaisten fysiologisten mekanismien ymmärtämiseksi, jotka säätelevät hiilen kiertoa ekosysteemissä paikallisesti, alueellisesti ja eri tyyppisissä ekosysteemeissä. Buchmann on myös Saksan kansallisen tiedeakatemia Leopoldinan jäsen. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Saksalaiset biologit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Terje Aasland

Terje Lien Aasland (s. 15. helmikuuta 1965 Skien) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko ja Norjan nykyinen öljy- ja energiaministeri Støren hallituksessa maaliskuusta 2022. Hän on istunut suurkäräjillä vuodesta 2005. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Terje Aasland Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Romuald Figuier

Romuald Figuier (s. 5. toukokuuta 1941 Saint-Pol-de-Léon, Ranska), tunnetaan myös taiteilijanimellä Romuald, on ranskalainen laulaja. Romuald edusti Monacoa Eurovision laulukilpailussa 1964 kappaleella "Où sont-elles passées" ja sijoittui kolmanneksi. Romuald edusti Andorraa Festival Internacional da Canção -festivaalilla kahdesti, vuonna 1968 kappaleella "Le bruit des vagues" ja 1969 kappaleella "Tous les printemps du monde". Romuald edusti Luxemburgia Eurovision laulukilpailussa 1969 kappaleella "Catherine" ja sijoittui 11. sijalle 16 kilpailijan joukosta. Romuald edusti Monacoa jälleen vuoden 1974 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Celui qui reste et celui qui s'en va" ja sijoittui jaetulle neljännelle sijalle. 1973 Romuald edusti Ranskaa Festival de Viña del Mar -festivaalilla Chilessä kappaleella "Laisse-moi le temps", sijoittui toiseksi ja sai parhaan laulajan palkinnon. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Monacon euroviisuedustajat Luokka:Luxemburgin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1964 euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1969 euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1974 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pont-Canavese

Pont-Canavese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Pont-Canavese Sapere.it Pont-Canavese Enciclopedia Treccani Pont-Canavese Turismo Torino Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3 152 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Koskull

Koskull on liivinmaalainen ja sittemmin myös ruotsalainen aatelissuku. Sen vanhin tunnettu jäsen oli Andreas de Koskele 1302 Liivinmaalla. Vuonna 1638 Anders Koskull sisäänkirjoitettiin Ruotsin ritarihuoneeseen. Hän oli Tarton maaherrana ja ratsuväen everstinä sekä lyhyen aikaa (1656–1657) Viipurin läänin maaherrana. Kaksi suvun jäsentä, Anders Koskull (1677–1746) ja Otto Johan Koskull (1680–1728), jotka molemmat olivat sotilaita ja Kaarle XII:n asetovereita, korotettiin vapaudenajan alussa vapaaherran arvoon.Tietosanakirja / 4. Kaivo-Kulttuurikieli ==Lähteet== Luokka:Baltian aateli Luokka:Ruotsin aateli Luokka:Venäjän aateli
Valentina Marchei

Valentina Marchei (s. 23. toukokuuta 1986 Milano) on italialainen taitoluistelija. Hän kilpaili vuonna 2018 päättyneellä urallaan sekä yksinluistelussa että pariluistelussa. == Ura == Marchei aloitti taitoluistelu-uransa yksinluistelijana. Hän kilpaili ensimmäisissä aikuisten Italian-mestaruuskilpailuissaan vuonna 2004 ja voitti heti kultaa. Hän voitti yksinluistelun Italian-mestaruuden myöhemmin neljästi, vuosina 2008, 2010, 2012 ja 2014. Hopealla hän oli kolmesti, vuosina 2005, 2011 ja 2013, ja pronssilla kerran, vuonna 2007. Ensimmäisen Italian-mestaruutensa jälkeen Marchei pääsi kilpailemaan ensimmäisissä Euroopan- ja maailmanmestaruuskilpailuissaan. Hän sijoittui EM-kilpailuissa 2004 15:nneksi ja MM-kilpailuissa 2004 23:nneksi. Hän kilpaili samalla kaudella myös nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Marchei kilpaili yksinluistelijana kaikkiaan kymmenissä EM-kilpailuissa ja seitsemissä MM-kilpailuissa. Paras saavutus EM- kilpailuista on neljäs sija vuodelta 2013 ja MM-kilpailuista kahdeksas sija vuodelta 2012. Talviolympialaisissa hän kilpaili yksinluistelijana kerran, Sotšissa 2014, jossa sijoittui 11:nneksi uransa ennätyspisteillä 173,33. Vuonna 2014 Marchei siirtyi yksinluistelusta pariluisteluun. Hän sai parikseen tšekkiläissyntyisen Ondřej Hotárekin, joka oli aiemmin voittanut EM-pronssia Stefania Bertonin kanssa vuonna 2013. Marchei ja Hotárek kilpailivat yhdessä neljä kautta. EM-kilpailuissa he sijoittuivat parina parhaimmillaan sijalle neljä vuonna 2015 ja MM-kilpailuissa sijalle yhdeksän vuonna 2017. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 he sijoittuivat kuudenneksi. Italian- mestaruuskilpailuissa he voittivat kultaa vuonna 2015 ja hopeaa vuosina 2016–2018. Marchein pääasiallisena valmentajana toimi hänen uransa alussa Cristina Mauri. Myöhemmin häntä valmensivat muun muassa Nikolai Morozov, Jason Dungjen, Yuka Sato ja Franca Bianconi. Kilpauransa jälkeen Marchei on tehnyt televisiotöitä, muun muassa Discovery-yhtiön kesä- ja talviolympialähetyksissä Italiassa. Kesäolympialaisissa 2020 hän toimi juontajan roolissa, talviolympialaisissa 2022 taitoluisteluasiantuntijan. == Yksityiselämä == Myös Valentina Marchein isä Marco Marchei on entinen kilpaurheilija. Hän osallistui maratonjuoksuun kaksissa olympialaisissa 1980-luvulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Italialaiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sabahudin Kurt

Sabahudin Kurt (18. heinäkuuta 1935 – 30. maaliskuuta 2018) oli bosnialainen laulaja. Kurt julkaisi ensimmäisen levytyksensä Dim u tvojim očima 1954. Kurt osallistui Jugoslavian karsintana Eurovision laulukilpailuun toimineeseen Jugovizija-laulukilpailuun 1962 kappaleella Volimo se ja jäi kilpailussa jaetulle 11. ja viimeiselle sijalle. 1963 Kurt sijoittui Jugovizijassa viidenneksi kappaleella Sretno ljeto. Kurt voitti Jugovizijan 1964 kappaleella Život je sklopio krug ja edusti näin Jugoslaviaa saman vuoden Eurovision laulukilpailussa. Kansainvälisessä laulukilpailussa Kurt jäi jaetulle viimeiselle sijalle nollalla pisteellä. Kurt lopetti uransa 2007 ja vietti loppuelämänsä Bosnia ja Hertsegovinan maaseudulla. ==Diskografiahttps://www.discogs.com/artist/1441853-Sabahudin-Kurt== ===Albumit=== *Zlatni Jubilej (2004) *Zbogom Ostaj, Mila Moja ===Singlet=== *Dim u tvojim očima (1954) *Pjesma Sarajevu / Hvalisavi Mornar (1963) *Mala Sarajka / Sarajevske Noći (1963) *Srećo Moja (1966) *Oj Sevdahu Što Si Težak ("Ilidža") (1972) *Temerav, Temerav (1974) *Zbog Tebe (1975) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Bosnialaiset laulajat Luokka:Jugoslavian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1964 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Karl Arthur Snellman

Karl (Kaarle) Arthur Snellman (14. huhtikuuta 1859 – 20. toukokuuta 1893) oli oululainen auditööri eli sotavoimien lainoppinut virkamies, varatuomari ja pormestari. Snellmanin vanhemmat olivat kauppias, merikapteeni Johan Henrik Snellman ja Flora Enbom. Hänen veljensä oli kirkkoherra ja valtiopäivämies Herman Snellman. == Kuolema == Snellman lähti 20. toukokuuta 1893 pyöräretkelle isänsä synnyinsijoille Haukiputaalle. Kellossa nykyisen Holstinmutkan pohjoispään tuntumassa hän sai sydänhalvauksen, johon menehtyi lähes välittömästi. Kaupungin korkeimmassa virassa olevan henkilön äkillinen poismeno oli merkittävä tapahtuma Oulussa. Sanomalehti Kaiku kertoi 24. toukokuuta 1893 tapauksesta seuraavaa: Lehtitekstissä on tosin virhe iän osalta, sillä todellisuudessa Snellman oli kuollessaan 34-vuotias. === Tapaturman muisto === Kellossa tapaus on jäänyt elämään tarinoina traagisesta tapahtumasta, ja tapaturmapaikan läheisyyteen on asetettu kivinen muistomerkki. Kiveen on hakkauksen alle kiinnitetty myöhemmin messinkilaatta, jossa lukee: ”Tähän kiveen on moottoripyöräilijä ajanut pahki ja saanut surmansa”. Arkeologi Risto Nurmi pitää tekstiä kuitenkin virheellisenä, sillä Snellman on todennäköisemmin liikkunut polkupyörällä moottoripyörän sijaan. Väitettään hän perustelee Kaiku-lehden kuolinuutisen lisäksi muun muassa sillä, että vanhin tunnettu kuolemaan johtanut moottoripyöräonnettomuus tapahtui vasta kolmisen vuotta myöhemmin Yhdysvaltain Massachusettsissa: Sylvester Howard Roper menehtyi höyrypyöränsä näytösajossa 1. kesäkuuta 1896. Lisäksi ensimmäinen kaupallinen moottoripyörä, Hildebrand & Wolfmüller, tuli maailmanmarkkinoille vasta keväällä 1894 eli vajaa vuosi Snellmanin onnettomuuden jälkeen. Suomeen niistä ensimmäinen tuotiin seuraavan vuoden keväänä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Oulun pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1893 kuolleet
Arvo Westerlund

Arvo Aatto Westerlund (7. helmikuuta 1902 Perniö – 20. joulukuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen rakennusmestari, rakennusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Arvo Westerlundin vanhemmat olivat maanviljelijä Lars Adolf Westerlund ja Hilda Elina Danielsson ja puoliso vuodesta 1925 Eva Maria Erakko. Westerlund valmistui rakennusmestariksi Helsingin Teollisuuskoulusta vuonna 1923 ja työskenteli sitten yli kaksikymmentä vuotta Jalo Syvähuokon perustamassa Rakennustoimi- yrityksessä. Westerlund yleni vuonna 1955 yhtiön toiseksi johtajaksi ja seuraavana vuonna toimitusjohtajaksi. Sotien aikana hän oli johtanut linnoitustöitä useilla eri paikkakunnilla. Vuonna 1959 Westerlund perusti liikekumppaneidensa kanssa oman rakennusyrityksen, jonka toimitusjohtajaksi ja hallituksen puheenjohtajaksi hän tuli. Rakennusliike Arvo Westerlund Oy toteutti lukuisia asuin-, liike-, teollisia ja julkisia rakennuksia, mukaan lukien esimerkiksi Munkkivuoren kirkko ja Finlandia-talo. Westerlund oli aktiivinen alansa järjestöissä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1966.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 22.12.1966, s. 6. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Eduard Heger

Eduard Heger (s. 3. toukokuuta 1976 Bratislava, Tšekkoslovakia) on slovakialainen poliitikko. Hän toimi Slovakian pääministerinä vuoden 2021 huhtikuusta vuoden 2023 toukokuuhun. Tätä aiemmin hän oli Igor Matovičin hallituksen valtiovarainministeri. == Ura == Ennen pääministeriksi nousemistaan Heger toimi Matovičin hallituksen valtionvarainministerinä sekä varapääministerinä. Venäläisten Sputnik-koronavirusrokotteiden hankkimiseen liittyneen skandaalin myötä Matovič joutui eroamaan marraskuussa 2021. Samasta Tavalliset ihmiset puolueesta tullut Heger nimettiin kuukauden kestäneen prosessin jälkeen pääministeriksi huhtikuussa 2021. Hegerin hallitus kaatui koalitiokumppaneiden väliseen riitelyyn vuoden 2022 lopussa. Hän jatkoi maan väliaikaisena pääministerinä presidentti Čaputován tuella toukokuuhun 2023 asti. Hän jätti eronpyyntönsä 7. toukokuuta kun usean väliaikaisen hallituksen ministerin eroaminen johti presidentin luottamuksen menettämiseen. Väliaikaisena pääministerinä toimiessaan Heger ilmoitti eroavansa entisestä Tavalliset ihmiset-puolueestaan. 7. maaliskuuta hän ilmoitti liittymisestään uuteen Demokrati-puolueeseen, jonka puheenjohtajana hän toimii. == Lähteet == Luokka:Slovakian pääministerit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yleinen kriisi

Yleinen kriisi on etenkin brittiläisessä historiantutkimuksessa käytetty termi 1600-luvun levottomuuksista. Vuosisadan aikana käytiin useita tuhoisia sotia Euroopassa, maiden talous supistui ja pieni jääkausi aiheutti nälänhätää. Kiinassa Ming-dynastia kaatui ja Intia joutui miltei kokonaan suurmogulien valtaamaksi. Toisaalta tiede kehittyi valtavasti ja yhteiskunnat uudistuivat. Samalla kuitenkin hallitsijoiden itsevaltius vahvistui. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:1600-luku
Velaatan työväentalo

Velaatan työväentalo on Tampereen Teiskossa, Ahoin kylässä sijaitseva työväentalo. Työväentalo on osa maakunnallisesti arvokasta kulttuuriympäristöä ja se on kulttuurihistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävä. Teiskon työväenyhdistys perustettiin vuonna 1893. Omaa taloa varten yhdistys vuokrasi tontin Jutilan talolta. Yhdistys osti Ala-Jutilan vanhan päärakennuksen ja siirsi sen talkoovoimin vuokraamalleen tontille. Talon vihkiäisjuhlaa vietettiin elokuussa 1901. Koska talo oli Jutilan tilan mailla, yhdistys otti nimekseen Jutilan työväenyhdistys. Työväentalo sijaitsi Näsijärven rannalla laivareitin varrella ja se oli suosittu huvimatkojen kohde Tampereelta tulijoille 1900-luvun alussa. Yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen vuonna 1904. Vuonna 1906 yhdistyksessä oli 34 jäsentä ja omassa lainakirjastossa oli 30 nidettä. Pienestä jäsenmäärästä huolimatta yhdistys järjesti kyseisenä vuonna 12 iltamaa ja 8 kansanhuvitapahtumaa. 1920-luvulle tultaessa monet työväenyhdistyksen aktiiviset jäsenet asuivat etäällä työväentalosta ja talo oli päässyt huonoon kuntoon. Syntyi ajatus talon siirtämisestä keskeisemmälle paikalle. Yhdistys osti oman tontin Velaatan kylästä Kurjenlahden tilan palstoituksen yhteydessä vuonna 1927. Uusi tontti sijaitsi valtamaantien varrella kylän liikekeskuksessa. Talon rakentaminen teetettiin palkkatyönä, mutta yhdistyksen jäsenet tekivät paljon myös talkootyötä. Uuden talon vihkiäisjuhlaa vietettiin 19. elokuuta 1928. Samalla yhdistys vaihtoi nimekseen Velaatan työväenyhdistys. Siirron yhteydessä oli huomattu rakennuksen huono kunto, ja vuonna 1932 yhdistys osti lähellä sijainneen Törmä-nimisen rakennuksen, jonka hirsiä käytettiin työväentalon kunnostamiseen. Juhlasalin näyttämön yläpuolelle sijoitettiin työväen arvoja esiintuova nauha, jossa lukee: “vapaus, tasa-arvo, veljeys”. Hirsirunkoinen talo on vuorattu vaakalaudoituksella ja maalattu punamullalla. Ikkunoiden kehykset ovat valkoiset. Salin kääntyvät puutuolit ovat alun perin Tampereen Työväen Teatterista. Taloa on remontoitu 2000-luvulla. Oman käytön lisäksi taloa vuokrataan kokouksiin ja juhlatilaisuuksiin. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Tampereen rakennukset ja rakennelmat
Raivion työväentalo

Raivion työväentalo on Sastamalan Tyrväällä sijaitseva työväentalo. Radan varressa sijaitseva rakennus on säilynyt hyvin aikakautensa asussa ja sillä on maisemallista, rakennushistoriallista sekä sosiaalihistoriallista arvoa. Työväentalo sijaitsee Raivion asuinalueen pohjoisreunalla ja se on keskeinen osa 1900-luvun vaihteessa syntyneiden ja hyvin säilyneiden Raivion ja Nälkälänmäen asuinalueiden yhteisöhistoriaa. Työväentalon nurkalta on kulkenut rautatien ylitys Nälkälänmäen puolelle, jolloin talon sijainti oli vielä merkittävämpi. == Historia == Tyrvään Raivion työväenyhdistys perustettiin lokakuussa 1906 ja seuraavan vuoden huhtikuussa yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen. Jäseniä oli 29 vuonna 1907. Yhdistyksen jäsenmäärä ei juuri kasvanut seuraavinakaan vuosina, jäseniä oli vuoden 1916 lopussa 34. Sisällissodan jälkeen keväällä 1919 työväentalo pakkohuutokaupattiin Tyrvään Säästöpankin saatavien vuoksi. Yhdistys sai kuitenkin pidettyä talon itsellään ja elokuussa huvitoimikunta toimeenpani iltamat omalla talolla. Talvi- ja jatkosodan aikana työväentalo oli armeijan käytössä. Talo siirtyi Suomen Kansan Demokraattisen Liiton hallintaan vuonna 1952. == Arkkitehtuuri == Kiviset portinpylväät osoittavat vanhan portin ja tien sijainnin. Hirsirunkoinen rakennus on vuorattu keilapontatulla vaakalaudoituksella. Talo on maalattu punamullalla, nurkka- ja ikkunalistat ovat valkoiset. Vanhat ikkunat ovat ristikarmillisia 6- ja 4-ruutuisia. Salin ikkunat ovat kookkaita T-karmillisia, joissa yläikkuna on jaettu pieniin ruutuihin. Talossa on tiilikate. Vesijohto, viemäri ja wc rakennettiin vuonna 1968. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, kokoushuone ja asuinhuone. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Sastamalan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tyrvää
Rainbow 7

Rainbow 7 on Morning Musumen seitsemäs albumi, joka julkaistiin 15. helmikuuta 2006. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Morning Musumen albumit Luokka:Vuoden 2006 albumit
Victims of the Modern Age

Victims of the Modern Age on Star Onen toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 25. lokakuuta 2010. == Kappaleet == == Arvostelut == * Imperiumi: 7½/10 Levyarvostelu: Star One - Victims of the Modern Age Viitattu 5.4.2022. * Inferno: #81 pääarvio: Star One – Victims of the Modern Age Viitattu 5.4.2022. * Kaaoszine: 8/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2010 albumit
Revel in Time

Revel in Time on Star Onen kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin 18. helmikuuta 2022. == Kappaleet == CD 1 CD 2 (Vaihtoehtoiset versiot) == Arvostelut == * Inferno: Jumalainen progemetallikokonaisuus – arviossa Arjen Anthony Lucassen’s Star One Viitattu 7.5.2022. * Imperiumi: 7½/10 Levyarvostelu: Star One - Revel In Time Viitattu 5.4.2022. * Soundi: Levyarvio: On aika soittaa sinfonia – Progressiivisen melodisen metallin käsite venyy Arjen Lucassenin projekteissa Viitattu 5.4.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Alankomaalaiset progressiiviset metallialbumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Jutta Myllyniemi

Jutta Myllyniemi (s. 14. tammikuuta 1997 Oulunsalohttps://issuu.com/pesapallo/docs/pesa_pallokirja-2022-web) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Hän pelaa ulkokentällä siepparina ja sisäpelissä vaihtajana. Myllyniemi siirtyi kasvattajaseurastaan Oulunsalon Vasamasta Jyväskylän Kirittäriin kaudeksi 2015 ja debytoi kyseisellä kaudella Naisten Superpesiksessä.http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/component/tilastot/?view=pelaajakortti&pelaajaid;=7288&sivu;=yhteenvedot Debyyttikautensa päätteeksi Myllyniemi voitti naisten SM-hopeamitalin, kun Kirittäret hävisi Superpesiksen finaaleissa Lapuan Virkiälle.https://www.pesistulokset.fi/joukkue/88/2752 Kaudeksi 2016 Myllyniemi siirtyi Viinijärven Urheilijoihin. Kausi oli joukkueelle vaikea ja sen päätteeksi seura päätti luopua paikastaan ylimmällä sarjatasolla, jolloin Myllyniemi siirtyi Kempeleen Kiriin.https://www.viu.fi/seura/viu- historia/seuran-vaiheita-1914-alkaen/luopuminen-superista-2016/ Kempeleessä Myllyniemi pelasi kolme kautta, joiden ajalta parhaaksi saavutukseksi jäi kauden 2017 neljäs sija Naisten Superpesiksessä.https://www.pesistulokset.fi/joukkue/keki/3124 Kaudeksi 2020 Myllyniemi palasi Kirittäriin, jossa hän voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa paluukaudellaanhttps://www.pesistulokset.fi/joukkue/88/5088, toisen kaudella 2022https://www.pesistulokset.fi/taulukot#series-filter:1-- 33-348-2-- sekä SM-hopeaa kaudella 2021.https://www.pesistulokset.fi/taulukot#series-filter:1--32-209-2-- Kaudella 2023 Kirittärien kausi päättyi puolivälierävaiheeseen ja myöhemmin syksyllä ilmoitettiin Myllyniemen siirtyvän kaksivuotisella pelaajasopimuksella Joensuun Mailaan.https://naiset.joensuunmaila.fi/fi- fi/article/ajankohtaista/jutta-myllyniemi-jomaan-kaksivuotisella- sopimuksella/740/ Kauden 2023 päätteeksi Myllyniemi on pelannut 185 Superpesiksen runkosarjaottelua. Hän on lyönyt 9+145 juoksua, tuonut 121 juoksua ja kerännyt 742 kärkilyöntipistettä.http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/component/tilastot/?view=pelaajakortti&pelaajaid;=7288&sivu;=yhteenvedot Yksittäisen ottelun lyötyjen juoksujen ennätys syntyi 15. heinäkuuta 2021, kun Myllyniemi löi 1+5 juoksua Kirittärien kotiottelussa Pesä Ysejä vastaan. Myllyniemen tuotujen juoksujen ennätys yksittäisessä ottelussa on neljä, johon hän on pystynyt kolme kertaa urallaan.https://www.pesistulokset.fi/pelaaja/7288#tab:4 Myllyniemi opiskelee liikunnanopettajaksi Jyväskylän yliopistossa.https://www.karjalainen.fi/urheilu/of6gkeklb8 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Joensuun Mailan pelaajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kirittärien pelaajat
7.5 Fuyu Fuyu Morning Musume. Mini!

7.5 Fuyu Fuyu Morning Musume. Mini! on Morning Musumen ensimmäinen minialbumi. Se julkaistiin 13. joulukuuta 2006. == Kappaleet == # # # # # # === Rajoitetun painoksen DVD === # Odore! Morning Curry (踊れ! モーニングカレー) # Aruiteru == Lähteet == Luokka:Morning Musumen albumit Luokka:Vuoden 2006 EP:t
The Gang’s All Here (Skid Row’n albumi)

The Gang’s All Here on Skid Row’n kuudes albumi, joka julkaistiin 14. lokakuuta 2022. Erik Grönwall äänitti albumin lauluosuudet lähes kokonaan omassa kotistudiossaan. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "The Gang's All Here", "Tear It Down", sekä "Time Bomb". == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Taustalaulu == * Erik Grönwall – laulu * Dave Sabo – kitara, taustalaulu * Scotti Hill – kitara, taustalaulu * Rachel Bolan – basso, taustalaulu * Rob Hammersmith – rummut, taustalaulu == Arvostelut == * Desibeli.net: Skid Row: The Gang’s All Here Viitattu 27.10.2022. * Imperiumi: 6/10Levyarvostelu: Skid Row - The Gang's All Here Viitattu 14.10.2022. * Inferno: Ilahduttavan vahva kokonaisuus – arviossa Skid Row Viitattu 10.1.2023. * Kaaoszine: Uuteen nousuun Grönwallin kanssa – arvostelussa Skid Row’n ”The Gang’s All Here” Viitattu 7.11.2022. * Soundi: Arvio: Skid Row on edelleen A-luokan rockbändi – uusi laulaja on todellinen löytö Viitattu 10.1.2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Skid Row’n albumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Ai no Dai 6 Kan

Ai no Dai 6 Kan on Morning Musumen kuudes albumi, joka julkaistiin 8. joulukuuta 2004. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Morning Musumen albumit Luokka:Vuoden 2004 albumit
Puhoksen perinnepäivät

Puhoksen perinnepäivät on kesäisin järjestettävä kulttuuria ja perinnekoneita yhdistävä ulkoilmatapahtuma Kiteellä. Puhoksen perinnepäivät järjestetään Kiteen vanhassa Puhoksessa, Puhoksen Perinnenavetan sekä vanhan myllyn lähellä. Samalla alueella sijaitsi historiallisesti Nils Ludvig Arppen jalanjäljissä saha sekä telakka, jossa on valmistettu Suomen ensimmäinen höyrylaiva, Ilmarinen. Tapahtumassa on vuosittain vaihtuvaa ohjelmistoa. Aiempina vuosina ohjelmistoon on kuulunut esimerkiksi vintagekoneiden ja perinteisten käsityötaitojen esittelyä. Kävijöillä on ollut myös mahdollisuus kokeilla kädentaitoja itse. Tapahtumassa ovat perinteisesti esiintyneet Tukkilaiset. 1920-luvulla valmistuneessa Puhoksen perinnenavetassa on tapahtuman ajan näytillä kokoelma maatalouden, kodinhoidon ja arkisten tarvikkeiden esineistöä. == Aiheesta muualla == * Puhoksen perinnepäivät * Keski-Karjalan Perinnekoneyhdistys ry. Tapahtuvan järjestäjän verkkosivut * Tapahtuman kotisivut * Keski-Karjalan perinnekoneyhdistyksen kotisivut * Kiteen kaupungin kotisivut * Puhoksen kehittämisyhdistyksen sivut Luokka:Suomen tapahtumat Luokka:Kitee
Jasmin Saario

Jasmin Saario (s. 27. huhtikuuta 2000) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa Turun Palloseuraa kausina 2015–2019 ja 2020–2021 sekä Porvoon Salibandyseuraa kaudella 2021–2022. Hän on pelannut liigassa kauden 2021–2022 runkosarjan loppuun mennessä 110 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 40 maalia ja antanut 48 maaliin johtanutta syöttöä, sekä 23 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt kuusi maalia ja saanut kolme syöttöpistetta. Kaudella 2019–2020 Saario oli lähes vuoden au pairina Australiassa, jonka salibandysarjoissa hän myös pelasi. Jasmin Saarion isosisko Jenna Saario pelaa Turun Palloseuran F-liigajoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jelena Zurbriggen

Jelena Zurbriggen (s. 26. heinäkuuta 2000) on sveitsiläinen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut naisten F-liigassa Porvoon Salibandyseuraa kaudella 2021–2022. Hän pelasi runkosarjassa 19 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia ja antoi kolme maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on ennen loppuotteluita pelannut kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä. Ennen tuloaan Suomeen Zurbriggen edusti Sveitsin NLA:ssa Unihockey Berner Oberlandia. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
No.5

No.5 on Morning Musumen viides albumi, joka julkaistiin 26. maaliskuuta 2003. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Morning Musumen albumit Luokka:Vuoden 2003 albumit
Fortalezan kanjoni

Fortalezan kanjoni on Brasilian Serra Geralin kansallispuistossa sijaitseva kanjoni. Kanjoni on pituudeltaan noin 7,5 kilometriä, ja sen jyrkänteet ovat paikoin 900 metriä korkeat. Fortalezan kanjonia pidetään yhtenä maailman vaikeapääsyisimmistä kanjoneista. == Lähteet == Luokka:Kanjonit
The Gang’s All Here

The Gang’s All Here tarkoittaa seuraavia asioita: * Tutti frutti (), Busby Berkeleyn ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1943 * The Gang’s All Here, Jerome Lawrencen ja Robert Edwin Leen näytelmä vuodelta 1959 * The Gang’s All Here, Dropkick Murphysin albumi vuodelta 1999 * The Gang’s All Here, Skid Row’n albumi vuodelta 2022
Anakeion (Epidauros)

Anakeion () oli antiikin aikainen dioskuureille omistettu pyhäkkö Epidauroksen Asklepieionissa eli Asklepioksen pyhäkköalueella Kreikassa. Anakeion rakennettiin klassisen kauden lopulla noin vuonna 350 eaa. Se tulkittiin alun perin roomalaisaikaiseksi egyptiläisen Asklepioksen ja Apollonin temppeliksi, jonka Pausanias mainitsee. Nykyisin sen katsotaan kuitenkin olleen omistettu dioskuureille eli Kastorille ja Polydeukeelle. Anakeion sijaitsi Asklepioksen pyhäkköalueen itälaidalla. Se oli suorakulmainen rakennus, joka oli kiinni erään roomalaisaikaisen talon, mahdollisesti pappien talon tai tärkeiden vieraiden majoitustilan, pohjoisseinässä. Pyhäkössä oli länsipäässä pronaos, jonka julkisivussa oli neljä doorilaista pylvästä. Tämän jälkeen kolme ovea johtivat avoimelle pyhäkköpihalle. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan pyhäköt Luokka:Epidauroksen rakennukset ja rakennelmat
Anakeion

Anakeion () tai Dioskureion ( tai Dioskoureion) voi viitata seuraaviin dioskuureille eli Kastorille ja Polydeukeelle omistettuihin pyhäkköihin: * Anakeion eli Dioskureion, pyhäkkö Ateenassa * Anakeion, pyhäkkö Epidauroksen Asklepieionissa
Ateenalaisten hautakumpu

Ateenalaisten hautakumpu on antiikin aikainen hautakumpu Marathonin alueella nykyisessä Marathónaksen kunnassa Kreikassa. Se rakennettiin vuonna 490 eaa. Marathonin taistelussa kaatuneiden 192 ateenalaisen sotilaan haudaksi heidän hautarovionsa paikalle. Hautakumpu sijaitsee Marathónaksen tasangolla eli antiikin Marathonin tasangolla nykyisen Ágios Panteleímonaksen kylän länsipuolella. Hauta oli sijoitettu poikkeuksellisesti muistomerkiksi taistelupaikalle, siinä missä yleensä kaatuneet haudattiin kotikaupunkeihinsa. Heinrich Schliemann yritti löytää hautakummun. Sen ensimmäiset arkeologiset kaivaukset suoritti Dimítrios Fílios vuonna 1884. Valérios Stáis kaivoi sitä vuosina 1890–1891. Kummun korkeus on noin yhdeksän metriä ja halkaisija noin 50 metriä. Nykykreikaksi hautakumpu tunnetaan myös nimellä Sorós (Σορός), ”Arkku”. Kaivauksissa kummusta on löydetty polttohaudattujen luiden jäänteitä sekä merkkejä hauta-aterioinnista. Paikalla suoritettiin uhritoimituksia vuosittain sankareiden muistamiseksi. Kummun lähellä on kreikkalaisia taistelussa johtaneen Miltiades nuoremman nykyaikainen patsas. Toinen samaan taisteluun liittyvä hautakumpu on noin 2,7 kilometriä lännempänä sijaitseva Plataiailaisten hautakumpu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan muistomerkit Luokka:Arkeologiset kohteet Attikassa Luokka:Kreikan haudat ja hautamuistomerkit Luokka:Marathon
Byzantionlaisten aarrekammio

Byzantionlaisten aarrekammio (), tutkimuksessa myös Aarrekammio IV, oli antiikin aikainen aarrekammio Olympiassa Kreikassa. Se on saanut nimensä siitä, että sen arvellaan olleen Byzantionin kaupungin rakennuttama, mutta tunnistus ei ole täysin varma. Aarrekammion rauniot sijaitsevat Archaía Olympían kunnassa Olympian arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde. Byzantionlaisten aarrekammio rakennettiin klassisen kauden alussa noin vuonna 475 eaa. Se oli yksi Olympian lukuisista aarrekammioista, jotka oli rakennettu riviin pyhäkköalueen pohjoislaidalle Kronios-vuoren etelärinteeseen, Nymfaionin ja Stadionin välille. Byzantionlaisten aarrekammio oli näistä neljäs lännestä päin laskettuna. Aiemmin se sijoitettiin joskus viidenneksi. Huom.: Lähteessä Aarrekammio IV on merkitty Byzantionlaisten aarrekammion sijasta Epidamnoslaisten aarrekammioksi. Sen länsipuolella sijaitsi Epidamnoslaisten aarrekammio ja itäpuolella Sybarislaisten aarrekammio. Aarrekammion eteläpuolella sijaitsi Metroon. Aarrekammio oli pienen anta-temppelin näköinen rakennus, jonka pronaoksessa anta-seinien välissä oli kaksi pylvästä (distylos in antis), ja joka edusti doorilaista tyyliä. Rakennuksen leveys oli noin 6,48 metriä ja pituus noin 10,75 metriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aarrekammiot Luokka:Olympian rakennukset ja rakennelmat
Drakóspito

Drakóspito (, ”Lohikäärmetalo”; monikossa Drakóspita, Δρακόσπιτα) on nykyaikainen nimitys, jota käytetään eräistä antiikin aikaisista rakennuksista Euboian saarella Kreikassa. Niiden käyttötarkoitusta ei tunneta. == Historia == Kaikki drakóspito-talot eli lohikäärmetalot sijaitsevat Euboian etelä- ja keskiosien vuorilla. Niitä tunnetaan yhteensä 23 (toisen lähteen mukaan 25) kappaletta. Tunnetuin ja parhaiten säilynyt taloista sijaitsee Óchi-vuorella lähellä Kárystosta. Talot ajoitetaan arkaaiselta kaudelta 500-luvulta eaa. hellenistis-roomalaiselle kaudelle 100-luvulle tai 1. vuosisadalle eaa. Rakennusten käyttötarkoitusta ei tunneta. Niitä on usein arveltu Zeukselle, Heralle tai Herakleelle omistetuiksi pyhäköiksi. Toisten teorioiden mukaan ne olisivat olleet vartiopaikkoja tai muita puolustuksellisia rakenteita, varastotiloja, tai suojapaikkoja vuorilla (esimerkiksi louhoksilla) työskennelleille. Nykyisen nimensä talot ovat saaneet paikallisista kansantaruista, joiden mukaan Óchi-vuoren talossa olisi asunut seutua kauhun vallassa pitänyt lohikäärme. == Rakennukset ja löydökset == Lohikäärmetaloja yhdistää se, että ne ovat vuorilla jyrkissä paikoissa, joista on laaja näköala. Talot ovat pohjakaavaltaan suorakulmaisia, ja ne on tehty suurista kalkkikivilohkareista, jotka on ladottu päällekkäin ilman sideaineita tai kiinnikkeitä. Taloissa on harjakattomainen tai pyramidimainen katto, joka on samoin tehty kivenlohkareista. Oven yläpuolella on suuri ja painava kamanapalkki. Joissakin taloissa on ikkuna-aukkoja. Sisäseinissä on usein syvennyksiä tai hyllyjä. Tunnetuin esimerkki, Óchi-vuoren lohikäärmetalo, sijaitsee Kárystoksen pohjoispuolella metrin korkeudessa merenpinnasta laskettuna. Sen koko on 12,4 × 7,6 metriä. Nikólaos K. Moutsópoulos tutki taloa vuonna 1959, ja sen ympäristöä vuosina 1960 ja 1978–1980. Tutkimuksissa löytyi keramiikan osia ja piirtokirjoituksia arkaaiselta hellenistis- roomalaiselle kaudelle. Eräässä sirpaleessa oli tuntematonta kirjoitusta. Muihin paikkoihin, joista on löydetty lohikäärmetaloja, lukeutuvat: * Pálli - Lákka, Stýra – kolme taloa, koot 12,4 × 6,2 m, 12,4 × 6,2 m ja 6,15 × 6,15 m. * Limikó – koko 7,65 × 6,25 m. * Ílkizes – kaksi taloa, koot 11,4 × 5,7 m ja 6,2 × 5,8 m. * Koúrthea – kaksi taloa, koot 5,95 × 5,85 m ja 4,6 × 4,6 m. * Nimporió – koko 7,4 × 6,5 m. * Kápsala, Stýra. * Vígklia, Léfka, Néa Stýra. * Dírfi-vuori, keskinen Euboia. * Vatóntas, keskinen Euboia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Euboia Luokka:Antiikin Kreikan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kárystos
Epidamnoslaisten aarrekammio

Epidamnoslaisten aarrekammio (), tutkimuksessa myös Aarrekammio III, oli antiikin aikainen aarrekammio Olympiassa Kreikassa. Se on saanut nimensä siitä, että sen arvellaan olleen Epidamnoksen kaupungin rakennuttama, mutta tunnistus ei ole täysin varma. Aarrekammion rauniot sijaitsevat Archaía Olympían kunnassa Olympian arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde. Epidamnoslaisten aarrekammio rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 525 eaa. Se oli yksi Olympian lukuisista aarrekammioista, jotka oli rakennettu riviin pyhäkköalueen pohjoislaidalle Kronios-vuoren etelärinteeseen, Nymfaionin ja Stadionin välille. Epidamnoslaisten aarrekammio oli näistä kolmas lännestä päin laskettuna. Aiemmin se sijoitettiin joskus neljänneksi. Huom.: Lähteessä Aarrekammio III on merkitty Epidamnoslaisten aarrekammion sijasta Tuntemattomaksi aarrekammioksi. Sen länsipuolella sijaitsi Syrakusalaisten aarrekammio ja itäpuolella Byzantionlaisten aarrekammio. Aarrekammion eteläpuolella sijaitsi Metroon. Sekaannus aarrekammion sijainnista johtuu Pausaniaasta, jolta säilynyt teksti teoksessa Kreikan kuvaus on kyseisessä kohdassa epäselvä ja mahdollisesti vaurioitunut: hän sanoo epidamnoslaisten pystyttäneen Olympian kolmannen ja neljännen aarrekammion, ikään kuin rakennuksia olisi ollut kaksi, mutta toisaalta sanoo tämän kanssa ristiriitaisesti, että epidamnoslaisilla oli pyhäkköalueella vain yksi aarrekammio. Aarrekammio oli pienen anta-temppelin näköinen rakennus, jonka pronaoksessa anta-seinien välissä oli kaksi pylvästä (distylos in antis), ja joka edusti doorilaista tyyliä. Rakennuksen cellan leveys oli 6,57 metriä ja pituus 12,85 metriä. Julkisivu oli etelään päin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aarrekammiot Luokka:Olympian rakennukset ja rakennelmat
Egyptiläisten jumalten pyhäkkö (Marathon)

Egyptiläisten jumalten pyhäkkö oli antiikin aikainen egyptiläisille jumalille omistettu pyhäkkö Itä-Attikassa Kreikassa lähellä Marathonia. Sen arkeologinen kohde sijaitsee nykyisessä Brexízassa Ágios Panteleímonaksen kylän ja Néa Mákrin kaupungin välillä. == Historia == Egyptiläisten jumalten pyhäkkö oli omistettu Serapikselle, Osirikselle, Isikselle ja Horukselle. Näiden kultti oli tullut Kreikkaan Egyptistä 300-luvulla eaa. Marathonin lähellä olleen pyhäkön rakennutti Herodes Atticus roomalaisella kaudella noin vuonna 160. Hän oli kotoisin seudulta ja eli siellä jälleen vaimonsa kuoleman jälkeen. Hänen kerrotaan harjoittaneen alueella filosofista toimintaa. Pyhäkön aluetta kaivoi ensimmäisenä ranskalainen Louis-François-Sébastien Fauvel vuonna 1789 etsiessään Ateenalaisten hautakumpua. Pyhäkön järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 2001–2008 arkeologi Ifigéneia Dekoulákoun johdolla. == Rakennus == Pyhäkkö sijaitsi Attikan itärannikolla Marathonin tasangon etelälaidalla noin 1,5 kilometriä etelään Ateenalaisten hautakummusta. Se oli rakennettu soiseen paikkaan, joka muistutti pientä saarta, ja tunnetaan nykyisin nimellä Mikró Élos, ”Pieni suo”. Pyhäkkö jäljitteli tässä Tiburin Hadrianuksen huvilaan kuulunutta Serapeionia sekä alkuperäistä Serapeionia Egyptin Kanopoksessa. Pyhäkkokokonaisuuden koko oli noin neliömetriä. Se koostui kahdesta muurin ympäröimästä pihasta. Toinen eli pääpiha oli lähes neliömäinen, ja sen jokaisella sivulla oli sisäänkäynti, jota reunusti kaksi patsasta ulkopuolella ja kaksi sisäpuolella. Kussakin patsasparissa toinen patsas oli faaraomainen Osiris ja toinen Isis, joka oli esitetty kreikkalaisena jumalattarena, yleensä Afroditena tai Demeterinä. Patsaat oli tehty Pentelikonvuoren marmorista ja pystytetty korkeille jalustoille. Sisäänkäynnit johtivat cryptoporticuksella varustetulle terassille, jolla oli pyramidinmuotoinen rakennelma. Paikalta on löydetty lukuisia egyptiläisten jumalten patsaita, mukaan lukien neljä Isiksen patsasta, keisareiden Lucius Verus ja Marcus Aurelius patsaat sekä suuria rituaalilamppuja. Alkuperäisveistokset ovat Marathonin arkeologisessa museossa. Niiden alkuperäisellä paikalla raunioissa on kopiot. Rakennuskokonaisuuteen kuuluivat myös roomalainen kylpylä, joka sijaitsee pyhäköstä noin 40 metriä kaakkoon, sekä suuri ovaalinmuotoinen kala-allas. Kylpylä toimi rituaalipuhdistautumisen paikkana ennen kulttimenoja, ja säilyi käytössä vielä 300-luvulle saakka. Nykyisin raunioiden lähellä on Pyhälle Kyriakelle (Agía Kyriakí) omistettu kirkko. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan pyhäköt Luokka:Arkeologiset kohteet Attikassa Luokka:Marathon
Phạm Đoan Trang

Phạm Đoan Trang (s. 27. toukokuuta 1978) on vietnamilainen kirjailija, toimittaja, bloggaaja ja ihmisoikeusaktivisti. == Elämä == === Toimittajana ja kirjailijana === Trang aloitti vuonna 2001 uransa verkkolehti VnExpressissä, joka oli ensimmäisiä laatuaan Vietnamissa. Hän vaihtoi myöhemmin VietNamNetiin, missä hän alkoi tehdä uutisjuttuja. Trang sai huomiota muun muassa vuosina 2007–2008 kirjoitetuista artikkelisarjasta, missä hän tutki Spratly- ja Paracelsaarten konfliktia. Trang kirjoitti Etelä-Kiinan meren aluekiistasta varsin suorasanaisesti aiheesta, joka oli kielletty. Hänet pidätettiin elokuun 2009 lopussa yhdeksäksi päiväksi, ja hän sai tuon jälkeen potkut VietNamNetistä. Trang palkattiin vielä vuoden 2009 aikana Pháp luật -lehteen ja jatkoi aiheilla, joista muut tunnetut toimittajat eivät kirjoita. Hän alkoi osallistua myös demokratia-aktivismiin ja oli muun muassa mukana vuonna 2011 ja 2012 Kiinan-vastaisissa protesteissa. Maaliskuussa 2015 hän puolestaan osoitti mieltään Vietnamin hallituksen päätöksestä kaataa Hanoissa useita puita. Trang on kirjoittanut useita kirjoja. Niistä ensimmäinen julkaistiin vuonna 2008, ja se käsitteli Vietnamin homoyhteisöä ja ajoi siten HLBT-ihmisten asiaa. Vuonna 2013 hän oli perustamassa vietnamalaisten bloggaajien verkostoa ja vuonna 2015 ympäristönsuojelujärjestön. === Useita pidätyksiä ja yhdeksän vuoden tuomio === Trang on vuoden 2015 alun jälkeen otettu kiinni ainakin 20 kertaa. Pisin pidätysaika kesti 26 tuntia 23.–24. toukokuuta 2016, jolloin turvallisuusjoukot estivät Trangin tapaamisen Yhdysvaltain presidentin Barack Obaman kanssa. Hän ei ole pystynyt vuoden 2015 jälkeen julkaisemaan kirjojaan vapaasti, vaan ne on julkaistu maanalaisesti. Trang oli vuonna 2019 perustamassa muiden aktivistien kanssa Liberal Publishing House -kustantamoa, joka keskittyy samizdat-teosten levittämiseen. Trang pidätettiin lokakuussa 2020 hänen kotiinsa tehdyn ratsian yhteydessä. Häntä syytettiin valtion vastaisen informaation, materiaalin ja esineiden tekemisestä, varastoimisesta ja levittämisestä. Trang oli yli vuoden eristysvankaudessa, ja lokakuussa 2021 hänet tuomittiin valtion vastaisesta propagandasta yhdeksäksi vuodeksi vankeuteen. Trang ei eristyksensä aikana saanut tavata perhettänsä eikä asianajajaansa. == Tunnustukset == Trang on saanut useita tunnustuksia ihmisoikeuksien puolesta tekemästään työstä. Tšekkiläinen järjestö Člověk v tísni palkitsi hänet vuonna 2018 Homo Homini -palkinnolla. Palkintoperusteluiden mukaan Trang työskentelee häirinnästä ja vainosta huolimatta demokraattisen muutoksen eteen. Hän tuo blogissaan esille kommunistihallinnon tekemiä epäoikeudenmukaisuuksia. Vuonna 2022 Trang on saanut ihmisoikeuksien puolustajille tarkoitetun Martin Ennals -palkinnon ja International Women of Courage -palkinnon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kotisivut Luokka:Vietnamilaiset kirjailijat Luokka:Toimittajat Luokka:Bloginpitäjät Luokka:Ihmisoikeusaktivistit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt