EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vihreä puolue

Vihreä puolue voi tarkoittaa jotakin useista ympäristöpuolueista: == Euroopassa == *Belgiassa: Vihreät (Groen) *Bulgariassa: Vihreä puolue (Zelena Partija) *Englannissa ja Walesissa: Englannin ja Walesin vihreä puolue (Green Party of England and Wales) *Euroopan unionissa: Euroopan vihreä puolue *Irlannissa: Vihreä puolue *Itävallassa: Vihreät (Die Grünen) *Kosovossa: Kosovon vihreä puolue (Partia e të Gjelbërve të Kosovës) *Kreikassa: mm. Ekologiset pasifistiset vihreät (Oikológoi Eirinistés Prásinoi), Ekologiset vihreät (Oikológoi Prásinoi), Vihreä liike (Prásino Kínima) ja Vihreät – Solidaarisuus (Prásinoi – Allilengýi) *Latviassa: Latvian vihreä puolue (Latvijas Zaļā partija) *Luxemburgissa: Vihreät (Déi Gréng) *Ranskassa: Europe Écologie – Les Verts *Romaniassa: Vihreä puolue (Partidul Verde) *Ruotsissa: Ympäristöpuolue Vihreät, Ruotsin vihreät *Saksassa: Liittouma 90/Vihreät *Skotlannissa: Skotlannin vihreä puolue (Scottish Green Party) *Suomessa: Vihreä liitto *Suomessa: Ekologinen puolue vihreät (vuosina 1998–2003 Kirjava ”Puolue” – Elonkehän Puolesta), vuosina 1992–2003 toiminut suomalainen puolue *Sveitsissä: Sveitsin vihreä puolue (Grüne Partei der Schweiz) *Tšekissä: Vihreä puolue (Strana zelených) *Virossa: Viron vihreät (Erakond Eestimaa Rohelised) *Venäjällä: Vihreät (Российская экологическая партия «Зелёные») == Euroopan ulkopuolella == *Australiassa: Australian vihreät *Dominikaanisessa tasavallassa: Partido Verde de la Unidad Democrática *Kanadassa: Kanadan vihreä puolue (Green Party of Canada) *Kolumbiassa: Partido Verde Oxigeno *Uudessa-Seelannissa: Green Party of Aotearoa New Zealand *Yhdysvalloissa: Yhdysvaltain vihreä puolue (Green Party of the United States) == Muuta == *Vihreät oli myös sirkuspuolue keisariajan Roomassa. *
Ilkka Auer

Ilkka Auer (s. 1966 Pori) on suomalainen fantasiakirjailija, joka tunnetaan romaanisarjasta Lumen ja jään maa. == Kirjailijanura == Auer kiinnostui 1980-luvulla roolipeleistä, joita alkoi myös itse suunnitella, sekä fantasia- ja kauhukirjallisuudesta. Hän oli myös alkuvaiheessa mukana Suomen ensimmäisen roolipelilehden Seikkailijan tuotannossa muun muassa kirjoittaen artikkeleja puhtaaksi ja vastaillen lukijoiden kysymyksiin. Auer alkoi kirjoitella fantasianovelleja ja vuonna 2000 hän keskittyi yhden suuremman tarinan kirjoittamiseen. Syntyi novelli Fenris ja jäänoita, joka oli Sysilouhien sukua -teoksen esiaste. Auer kirjoitti sen ystävänsä tyttärelle, ja saatuaan hyvää palautetta hän päätti lähettää muokatun käsikirjoituksen myös kustantamoille. Otava julkaisi Lumen ja jään maa -sarjan ensimmäisen osan Sysilouhien sukua syksyllä 2004. Suomen Tolkien-seuran myöntämä Kuvastaja-palkinto nosti kirjailijan omien sanojen mukaan hänet takaisin jaloilleen kielteisen arvostelun aiheuttamasta synkkyydestä ja rohkaisi Auerta jatkamaan kirjoittamista. Kirjasarjan toinen osa Varjoissa vaeltaja ilmestyi helmikuussa 2006, kolmas, Hyinen hauta lokakuussa 2007 ja neljäs Ikitalvi huhtikuussa 2008. Auerin seuraava kirja on yhteistyössä elokuvaohjaaja Antti J. Jokisen kanssa tehty Kalmattaren kirous, joka ilmestyy syksyllä 2012. Se pohjautuu Jokisen tulevaan fantasiaelokuvaan. Kirjalle on suunnitteilla kaksi jatko- osaa. Kymnaasi-sarjan aloittanut Agnes af Forsellesin Kymnaasi orvoille ja hyljeksityille tytöille oli vuonna 2020 sekä Topelius-palkinto- että Kuvastaja-ehdokkaana. Auer kirjoittaa kauhua ja perinteistä fantasiaa, joka kumpuaa skandinaavisesta mytologiasta. Omien sanojensa mukaan hän pyrkii välttämään mustavalkoisuutta, puhdasta pahuutta ja hyvyyttä sekä muita fantasiakirjallisuuden kliseitä. == Yksityiselämä == Ilkka Auer kirjoitti ylioppilaaksi 1984 Oulunkylän yhteiskoulusta ja opiskeli kauppaopiston markkinointilinjalla. Hän avioitui vuonna 1991 ja perheeseen kuuluu vuonna 2004 syntynyt tytär. == Tuotanto == Lumen ja jään maa -sarja: # # # # Nicholas North -sarja (Antti J. Jokisen kanssa): # # Itsenäiset teokset: \- Domowik- sarja: # Domowik. Haamu, 2018. ISBN 978-952-7100-60-8. # Noidankiro. Haamu, 2020. ISBN 978-952-7100-86-8. Kymnaasi-sarja: # Kymnaasi. Agnes af Forsellesin Kymnaasi orvoille ja hyljeksityille tytöille. Haamu, 2019. ISBN 978-952-7100-75-2. # Hornantuli. Haamu, 2021. ISBN 978-952-7413-16-6. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Kotisivut . * Helsingin kaupunginkirjasto – Sanojen aika – Ilkka Auer . * Risingshadow- sivusto * Päivi Vinni & Sini Neuvonen: Fantasiakirjailija – ja ylpeä siitä! Legolas 2/2006. Luokka:Suomalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kap–Kairo-rautatiesuunnitelma

Kap–Kairo-suunnitelma oli Cecil Rhodesin 1800-luvun lopulla esittämä suunnitelma, jonka tavoitteena oli rakentaa rautatie Afrikan läpi. Ison- Britannialla olisi tähän suunnitelmaan liittyvien poliittisten tavoitteiden mukaan ollut katkeamaton siirtomaiden ketju Etelä-Afrikan Kapkaupungista Pohjois-Afrikan Kairoon saakka. Suunnitelman toteutus ei onnistunut, koska Saksa valloitti Tanganjikan eli nykyisen Tansanian mannerosat, jotka yhdessä Ruandan ja Burundin kanssa muodostivat Saksan Itä-Afrikan. Vuonna 1918 ensimmäisen maailmansodan loputtua sai Iso-Britannia itselleen nykyisen Tansanian alueen Kansainliiton mandaattialueena. Täten Kap–Kairo-suunnitelmaa voitiin muutaman vuoden ajan pitää toteutuneena. Egypti kuitenkin itsenäistyi jo vuonna 1922, ja myös Etelä-Afrikka sai Westminsterin säädöksellä 1931 lopullisesti itsenäisen valtion aseman. Näiden molempien maiden asioihin Isolla-Britannialla kuitenkin oli vielä kauan niiden itsenäistymisen jälkeenkin suuri vaikutusvalta, ja Egyptissä oli Suezin kanavan varsilla myös brittiläisiä sotilastukikohtia. Kap–Kairo-rautatie on lähes valmiiksi rakennettu: vuonna 2012 rautatiestä puuttui noin 1 000 kilometrin osuus Sudanissa. Maan tilanne on poliittisesti varsin epävakaa, mutta suunnitelmissa on olojen vakiinnuttua rakentaa rata valmiiksi. Valmistuttuaan siitä tulee maailman pisin rautatielinja. ==Katso myös== * Imperialismi * Siirtomaa *Siperian rata == Lähteet == Luokka:Afrikan historia Luokka:Kairon historia Luokka:Rautatiet
Pichincha (maakunta)

Pichincha on yksi Ecuadorin maakunnista. Se on nimetty Pichinchan tulivuoren mukaan ja sen pääkaupunki Quito on samalla koko maan pääkaupunki. Maakunnan pinta-ala on 9 465 neliökilometriä ja siellä on arviolta 3 060 000 asukasta (vuonna 2017). Maakunta on jaettu kahdeksaan kantoniin (suluissa niiden pääkaupungit): * Cayambe (Cayambe) * Mejía (Machachi) * Pedro Moncayo (Tabacundo) * Pedro Vicente Maldonado (Pedro Vicente Maldonado) * Puerto Quito (Puerto Quito) * Quito (Quito) * Rumiñahui (Sangolquí) * San Miguel de los Bancos (San Miguel de los Bancos) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Cristobal Huet

Cristobal Huet (s. 3. syyskuuta 1975 Saint-Martin-d'Hères, Ranska) on ranskalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi urallaan seitsemän kautta NHL- liigassa, jolloin hän voitti Chicago Blackhawksin paidassa Stanley Cupin. Lisäksi hän pelasi pitkän uran eurooppalaisissa jääkiekkosarjoissa, lähinnä Sveitsissä. ==Seuraura== Los Angeles Kings varasi 25-vuotiaan Huet’n vuoden 2001 NHL:n varaustilaisuuden 7. kierroksella numerolla 214. Huet aloitti NHL- uransa Los Angeles Kingsissä. Sieltä Huet siirtyi Washington Capitalsiin josta matka puolestaan jatkui Montreal Canadiensiin. Huet siirtyi Canadiensista Chicago Blackhawksiin, jossa hän kilpaili vastuusta venäläisen Nikolai Khabibulinin kanssa ja saikin lopulta syrjäytettyä Khabibulinin ykkösvahdin paikalta. Huet’n asema ykkösvahtina vahvistui entisestään kun Khabibulin siirtyi Edmonton Oilersiin. Huet valittiin keväällä 2007 NHL:n tähdistöotteluun. Kauden Huet aloitti Blackhawksin ykkösenä mutta kauden aikana suomalaismaalivahti Antti Niemi syrjäytti hänet ykkösmaalivahdin paikalta. Chicago voitti kauden päätteeksi Stanley Cupin, ja Huet oli ensimmäinen ranskalainen Stanley Cup -voittaja. Huet pääsi pudotuspeleissä kentälle vain kahdessa ottelussa, silloinkin hänet vaihdettiin maalille kesken ottelun Niemen torjuessa heikosti. Kaudeksi 2010–11 Huet siirtyi Sveitsin pääsarjan Fribourg-Gottéroniin, jonka ykkösvahtina hän toimi kaudet 2010–2011 ja 2011–2012. Kaudeksi 2012–2013 Huet ilmoitti haluavansa siirtyä takaisin NHL:ään. Huet ei kertonut medialle, mitkä joukkueet olisivat mahdollisesti kiinnostuneita hänestä. Hän jatkoi kuitenkin Sveitsissä ja teki elokuussa 2012 neljävuotisen sopimuksen Sveitsin kakkossarjan HC Lausannen kanssa. Huet oli nostamassa Lausannea A-liigaan ja hänen sopimustaan jatkettiin tällä erää kevääseen 2018 asti. Kauden 2017–2018 jälkeen Huet ilmoitti lopettavansa pelaajauransa. ==Maajoukkueura== Huet on pelannut Ranskan maajoukkueessa MM- kisoissa 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2004, 2008, 2011, 2012, 2017 sekä Olympialaisissa 1998 ja 2002. Huet pelasi Helsingin kisoissa 2012 Ranskan paidassa 5 ottelua torjuntaprosentilla 88,2% . ==Lähteet== * *Jatkoaika.com ===Viitteet=== Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ranskalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat
IFilm

IFilm oli videonlevityspalvelu, jossa oli käyttäjien itsensä tallentamien videoiden lisäksi myös muuta videomateriaalia muun muassa elokuvatrailereita. iFilm myytiin MTV Networksille 15. lokakuuta 2005. luokka:Videonlevityssivustot
Freddie Frith

Freddie Frith (30. toukokuuta 1909 – 1988) oli brittiläinen ratamoottoripyöräilijä ja liikemies. Hänen uransa ratamoottoripyöräilijänä sijoittui 1930- ja 1940-lukujen väliselle ajalle, jonka kruununa oli 350-kuutioisten maailmanmestaruus 1949. Frithin ensimmäinen kansallinen kilpailu oli Mansaaren TT-ajojen "juniorikilpailun" Manx Grand Prix vuonna 1930 ja sijoittui siinä heti kolmanneksi. Tapaus nosti hänet sanomalehtien otsikoihin. Tuohon aikaan Mansaaren TT-ajot olivat pääasiassa brittiläisten tehdastallien hallitsema. Voitettuaan Nortonillaan 500-kuutioisten kilpailun vuonna 1935, Frith liittyi seuraavana vuonna Birminghamin tehdastalliin seuraavaksi kaudeksi. Frith voitti seuraavana vuonna Manx Grand Prix'n ja sitä seuraavana vuonna varsinaisen Mansaaren TT-ajot. Jälkeenmainitussa hän ajoi ensimmäisenä yhden kierroksen keskinopeutena yli 90 mailin (n. 144 kilometrin) tuntinopeudella. Frith kilpaili Mansaaren TT-ajoissa kahdeksan kertaa ja vain kerran hän jäi kolmen lopputuloksissa parhaan kuljettajan ulkopuolelle. Tuo tapahtui vuonna 1939, jolloin hän joutui keskeyttämään moottoririkkoon. Toisen maailmansodan aikana Frith oli töissä tehtaassa, joka valmisti moottoripyöriä maansa armeijalle. Toisen maailmansodan jälkeen Frith palasi takaisin ratamoottoripyöräkilpailuihin vuonna 1949 ja voitti samana vuonna historian ensimmäisen 350-kuutioisten maailmanmestaruuden voitettuaan kaikki kauden viisi osakilpailua. Hän osallistui myös kerran 500-kuutioisten MM-starttiin missä hän oli viides. Frithin ylivoimainen mestaruus oli ilmiömäinen, sillä hän ei ollut kilpaillut moottoripyörillä lähes kymmeneen vuoteen. Frith lopetti uransa maailmanmestaruuden jälkeen ja siirtyi mukaan moottoripyöräbisnekseen Grimsbyyn, missä hän kuoli vuonna 1988. ==Lähteet== *Woollet, Mick & Clifford, Peter, The Grand Prix Riders (1990) Luokka:Brittiläiset ratamoottoripyöräilijät Luokka:Ratamoottoripyöräilyn maailmanmestarit Luokka:Brittiläiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Kulkuaaltoputki

thumb|right|Korkeatehoinen kulkuaaltoputki. Kulkuaaltoputki on elektroniputki, joka rakenteeltaan kuuluu katodisädeputkiin. Kulkuaaltoputkea käytetään vahvistamaan radiotaajuussignaaleita etenkin mikroaaltoalueella mm. tutkan lähettimen osana ja satelliittitekniikassa. Kulkuaaltoputki tunnetaan paremmin englanninkielisellä lyhenteellä TWT (Traveling Wave Tube) tai TWAT (Traveling Wave Amplifier Tube). ==Rakenne ja toiminta== Kulkuaaltoputki on tyhjiöputki, jonka toisessa päässä on elektronitykki ja vastakkaisessa päässä kollektori, johon elektronisuihku törmää. Suihku pidetään ohuena säteenä voimakkaalla magneetilla. Suihku kulkee koko matkansa erityisen putken läpi, joka tavallisesti on helix mallinen, mutta muitakin malleja on. Sen tarkoitus on tehdä nopeusmodulaatio elektronisuihkuun. Vahvistettava heikko signaali tuodaan helixin toiseen päähän ja toisesta päästä se saadaan vahvistettuna. Kollektori lämpenee kovasti, joten isoilla kulkuaaltoputkilla on vesijäähdytys ja pienilläkin ainakin ilmajäähdytys. ==Käyttö== Kulkuaaltoputkivahvistimella tai klystronivahvistimella varustettu tutkan lähetin on monimutkaisempi ja kalliimpi kuin magnetronilähetin mutta helpommin ohjattava ja moduloitava, ja se sopii siksi vaativiin tutkajärjestelmiin, kuten lentokoneisiin, ilmavalvontaan ja lennonvarmennukseen. TWT:n kaistanleveys on useissa tapauksissa yli oktaavin ja vahvistus n. 40 dB. Myös vastaanottimeen TWT sopii hyvin, koska se on erittäin pienikohinainen. ==Historia== Kulkuaaltoputken ja klystronin kehityksellä on yhteistä 1930-luvulla Leningradin yliopiston fyysikko, Agnessa Arsenejevan, ja hänen tulevan aviomiehensä, saksalaisen Oskar Heilin tekemät tutkimukset elektronien nopeusmodulaatiosta. Oskar Heil kirjoitti 1935 Berliinissä sanomalehtikirjoituksen kehittämästään Heilin putkesta, joka on esiaste, sekä klystronille, että kulkuaaltoputkelle. Kulkuaaltoputken keksivät englantilaiset toisen maailmansodan aikana. Pääperiaatteen selvitti Rudolf Kompfner British radar research laboratory:ssa. Kompfner ja John Pierce jatkoivat rauhan tultua kehitystyötä Bell Labsissa USA:ssa. == Lähteet == Luokka:Radiotekniikka
Margit Borg-Sundman

Margit Rode Sofia Borg-Sundman (16. lokakuuta 1902 Turku – 10. kesäkuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja kansakoulunopettaja, joka toimi vuosina 1948–1954 ja 1958–1970 Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana. ==Tausta== Turussa syntyneen Borg-Sundmanin vanhemmat olivat kirkkoherra Nathanael Borg ja Elin Fanny o.s. Calonius. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1921 ja opiskeli myös Yhdysvalloissa, jossa hän suoritti B.A.-tutkinnon 1926. Hän suoritti Columbia Universityssa sosiaalityöntekijän tutkinnon ja valmistui Suomessa filosofian maisteriksi 1932. ==Elämä== Borg-Sundman valittiin eduskuntaan ensin Uudenmaan läänin vaalipiiristä ja sitten Helsingin kaupungin vaalipiiristä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä neljään otteeseen 1950–1960-luvuilla. Hän oli Kuusankosken kunnanvaltuuston ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen. Lisäksi hän toimi Kansainvälisen naisten liiton varapresidenttinä ja oli aktiivinen toimija Moraalisen varustautumisen piirissä.MRA Borg-Sundman oli mukana myös Kokoomuksen eduskuntaryhmän tekemässä kantelussa Hannu Salaman romaanista Juhannustanssit ja mainitsi asiasta syntyneessä eduskuntakeskustelussa myös Ylioppilaslehdessä esiintyneen vastaavanlaisen kirjoittelun ”sairaana ilmiönä”. Borg-Sundmanin mukaan eduskuntakyselyn kärki ei suuntautunut yksinomaan Salaman kirjaa vastaan, vaan ”aikamme moraalista nihilismiä” vastaan ja ”koko siihen seksuaalisuuden ja aineellisuuden, raakuuden ja mauttomuuden ylikyllästämään, käsitteitä hämmentävään ja makua tylsyttävään ilmapiiriin, jonka olemme antaneet kasvaa nuorisomme ympärille alkaen eräistä televisioesityksistä, filmeistä, mainoksista, roskalehdistä, jopa kirjallisuudesta ja oman elämämme laadusta”. Mitä-Missä-Milloin: Kansalaisen vuosikirja 1966, s. 265–266. Otava 1965, Helsinki. Yleisradion Kotikatsomo-sarjan kaksiosaisessa, Salamasodaksi kutsutusta kulttuurikiistasta kertovassa TV-elokuvassa Katso ihmistä Heidi Krohn näyttelee eduskuntakyselyyn aloitteen tehneen kansanedustaja Margit Borg-Sundströmin roolin.Kotikatsomo: Katso ihmistä 1–2. Margit Borg-Sundman julkaisi muistelmateokset Setä Samulin ylioppilaana (1930), Jännittävä on elämä (1966), Uusia uria aukomassa (1969), Rajoja ja rajanylityksiä (1971) sekä Yhden naisen sota (1977). Borg-Sundmanin puoliso oli vuodesta 1945 alkaen Johannes Valdemar Sundman. Borg-Sundmanin sisaria olivat arkkitehti Elsi Borg ja taidegraafikko Ester Borg. Hänen veljensä oli arkkitehti Kaarlo Borg sekä veljenpoikia oopperalaulaja Kim Borg, arkkitehti Olli Borg ja säveltäjä ja musiikkituottaja Jaakko Borg. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Kuusankosken kaupunginvaltuutetut Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Helsingin vaalipiiri Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Geta (jalkine)

Geta () on perinteinen japanilainen puusta (yleisimmin keisaripuusta) valmistettu jalkine. Se on veistetty yhdestä puusta tai muodostuu puulevystä, dai (台), johon on kiinnitetty yksi tai kaksi pienempää 4–5 senttimetrin korkuista puupalaa. Paloista käytetään nimitystä "hammas", ha (歯), ja niiden tarkoitus on estää kimonon helmojen sotkeutuminen kuraan. Getaan kuuluu myös V:n muotoinen hihna, hanao (花緒), joka pitää kengän kiinni jalassa. Perinteisesti getat ovat kuuluneet sekä miesten että naisten vaatetukseen, ja niitä on tyypillisesti käytetty perinteisten japanilaisten vaatteiden, kuten kimonon tai yukatan kanssa. Getojen alla voi käyttää tabeja eli japanilaisia isovarpaan ja muut varpaat toisistaan erottelevia sukkia. Puusta valmistetuille kengille on ominaista kopiseva kävelyääni. Getoja ryhdyttiin käyttämään jalkineina Heian-kaudella (794–1192), ja niiden uskotaan kehittyneen aikaisemmin käytössä olleista tagetoista. Nykyisin getat ovat harvinaisia, mutta maikojen ja sumopainijoiden voi edelleen nähdä käyttävän niitä. == Lähteet == * * * == Aiheesta muualla == * Japanese geta.com Luokka: Japanilaiset vaatteet Luokka: Jalkineet
Adrian Monk

Adrian Monk on Tony Shalhoubin esittämä yhdysvaltalaisen televisiosarja Monkin päähenkilö. Hän toimii etsivänä auttaen San Franciscon poliisia. Monk-sarjan tunnusmusiikin ”It’s a jungle out there” on säveltänyt Randy Newman. Monk työskenteli ennen San Franciscon poliisissa ja oli erittäin arvostettu, mutta hän joutui jättämään työnsä vaimonsa kuoleman laukaistua hänen mitä erikoisimmat neuroosinsa ja fobiansa, kuten sen että Monk ei juo vesijohto- eikä pullotettua vettä, ainoastaan 'Sierra Springsiä'. Monk suree yhä vaimoaan Trudya, joka kuoli 1997 autopommi-iskuun ja Monk onkin omistanut elämänsä murhan jälkeiset kuusi vuotta murhan selvittämiseen. Monk sai selville vain, että pommin rakensi Warrick Tennyson kuusisormisen miehen tilauksesta. Sarjan päätösjaksossa Monk lopulta sai lopulta oikean syyllisen selville. Monkilla oli hoitaja, Sharona Fleming, joka oli hänen palveluksessaan seitsemän vuotta, kunnes muutti New Jerseyhin ja nai entisen aviomiehensä. Hänen jälkeensä Monk sai uuden hoitajan Natalie Teegeristä. Monkin psykiatri on nimeltään Tohtori Charles Kroger. == Perhe == Monkilla on veli, Ambrose (John Turturro), joka on vielä Monkiakin älykkäämpi. Tosin hän kärsii agorafobiasta (julkisen paikan kammosta) ja on sen vuoksi jättänyt talonsa vain kahdesti. Ensimmäisen kerran hän jätti talon, kun Ambrose luuli saavansa ruokamyrkytyksen. Toisen kerran Ambrose jätti talon, kun se syttyi palamaan. Adrianin ja Ambrosen äiti kuoli 1994. Poikien isä, Jack Monk (Dan Hedaya) on ammatiltaan rekkakuski. Hän taas jätti perheensä poikien ollessa vielä pieniä. Eräässä jaksossa Jack palaa kaupunkiin ja pyytää Monkin mukaansa erälle keikalle. Lopulta he onnistuvat sopimaan vanhat kaunansa. Jackillä on kertoman mukaan toinen perhe ja hieman Adriania nuorempi poika, joka on ristitty isänsä mukaan Jack Junioriksi (Steve Zahn). Hän on patalaiska ja näpistelee rahaa isältään. == Lähteet == Luokka:Televisiohahmot Luokka:Kuvitteelliset poliisit Luokka:Kuvitteelliset nerot Luokka:Kuvitteelliset mielisairaat
Liettuan jalkapallomaajoukkue

Liettuan jalkapallomaajoukkue edustaa Liettuaa jalkapallossa. Joukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 1923; ensimmäinen virallinen peli oli Liettua–Viro, jonka Viro voitti 5–0. == EM-kisat == Liettua on itsenäisen jalkapalloliiton alaisuudessa hakenut paikkaa EM-lopputurnaukseen vuoden 1996 kisoista alkaen. Se ei ole selvinnyt karsinnoista kertaakaan EM- lopputurnaukseen. * 1960–1992: Oli osa Neuvostoliittoa * 1996–2020: Ei selviytynyt karsinnoista == MM-kisat == Liettua ei ole pelannut kertaakaan MM- lopputurnaukseen. Se on pelannut itsenäisen jalkapalloliiton alaisena MM- karsinnoissa vuosina 1930–1938 ja uudelleen vuoden 1994 kisoista alkaen. * 1930: Ei osallistunut * 1934–1938: Ei selviytynyt karsinnoista * 1950–1990: Oli osa Neuvostoliittoa * 1994–2022: Ei selviytynyt karsinnoista == Entisiä päävalmentajia == * Csaba László * Raimondas Žutautas * José Couceiro * Algimantas Liubinskas == Lähteet == Luokka:Liettuan jalkapallo Luokka:Jalkapallomaajoukkueet
Talvikkikasvit

Talvikkikasvit (Pyrolaceae) oli pieni heimo koppisiemenisten alakaaressa ja se muodosti Cronquistin luokittelussa oman heimonsa. Nykyään se sisällytetään kanervakasveihin (Ericaceae). Talvikkikasveihin kuului neljä sukua: sarjatalvikit (Chimaphila), tähtitalvikit (Moneses), nuokkutalvikit (Orthilia) ja talvikit (Pyrola). Talvikkikasvit ovat monivuotisia. Suku erottui muista kanervakasveista pääasiassa varsistaan, sillä ne kuolevat kasvukauden päätyttyä. Talvikkikasvit elävät kylmissä oloissa ja niiden lehdet ovat ikivihreitä. Kukat ovat säteittäisiä ja viisilukuisia. Hedelmä on pallomainen kota, josta pienet siemenet leviävät tuulen mukana. == Lajeja == Pohjoismaissa kasvavat talvikkikasvien heimoon aiemmin luetut lajit ovat: * sarjatalvikki (Chimaphila umbellata) * tähtitalvikki (Moneses uniflora) * nuokkutalvikki (Orthilia secunda) * keltatalvikki (Pyrola chlorantha) * islannintalvikki (Pyrola grandiflora) * kellotalvikki (Pyrola media) * pikkutalvikki (Pyrola minor) * isotalvikki (Pyrola rotundifolia) Myös mäntykukka (Monotropa hypopitys) on joskus ollut talvikkikasvien heimossa. == Lähteet == Luokka:Kanervakasvit Luokka:Cronquistin luokittelu Luokka:Taksonomisesti vanhentuneet eliöryhmät
Osmo Kaipainen

Osmo Ensio Kaipainen (12. elokuuta 1933 Pieksämäki – 15. toukokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja lääkäri. Hän oli SDP:n kansanedustaja vuosina 1970–1975 ja toimi Suomen sosiaali- ja terveysministerinä Paasion II hallituksessa 1972. Hän siirtyi 1970-luvun lopulla Pohjoismaiden ministerineuvoston sihteeristön osastopäälliköksi mutta palasi Kelaan asiantuntijalääkäriksi, josta virasta jäi eläkkeelle ja kuoli pian sydänkohtaukseen. Kaipainen syntyi Pieksämäellä Viktor Kaipaisen ja Anna-Liisa Miettisen pojaksi. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1951. Lääketieteen kandidaatti Kaipaisesta tuli 1954 ja lisensiaatti 1958. Hän oli vuodesta 1955 naimisissa kirjailija Anu Kaipaisen kanssa. Säveltäjä Jouni Kaipainen oli heidän poikansa. Kaipainen jäi 1973 kiinni rattijuopumuksesta, josta hänet tuomittiin kolmen kuukauden vankeuteen. Kaipainen oli sotilasarvoltaan korpraali. Hänet valittiin eduskuntaan Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Kaipainen kuului puolueensa radikaaliin vasemmistosiipeen, ja osallistui muun muassa Pälkäneen liikkeeseen. == Kirjallisuus == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Anu Kaipaisen haastattelu Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Suomen sosiaali- ja terveysministerit Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Iskusuhde

Iskusuhde kuvaa mäntämoottoreissa männän iskunpituutta suhteessa männänhalkaisijaan. Esimerkiksi jos männänhalkaisija on 100 mm ja iskunpituus 120 mm, iskusuhteeksi saadaan 1,2:1 on siis 1,2. Iskusuhteesta puhuttaessa moottori voi olla ns. pitkäiskuinen, tai lyhytiskuinen. Pitkäiskuisia moottoreita pidetään kankeina, mutta samalla sitkeinä ja vääntävinä, eli isoin vääntömomentti saavutetaan alhailla kierroksilla. Lyhytiskuiset moottorit puolestaan mielletään kierrosherkiksi, ja ne ovat vähemmän alttiita mekaaniselle kulumiselle, sillä pitkäiskuisessa moottorissa männän nopeudet ovat suuret. On kuitenkin syytä muistaa, että moottorin luonteeseen sekä käyttäytymiseen vaikuttaa moni muukin asia sen suunnittelussa, rakenteessa sekä ominaisuuksissa, ja näin ollen ei kannata antaa liikaa painoarvoa iskusuhteelle. On olemassa sekä hyvin vääntäviä ja sitkeitä lyhytiskuisia moottoreita, että pitkäiskuisia "ei-niin-hyvin vääntäviä". Nyrkkisääntönä voidaan pitää että yli 1,10 iskusuhteiset moottorit ovat pitkäiskuisia, sen alle puolestaan lyhytiskuisia. Luokka:Polttomoottorit
Richie Ginther

Paul Richard ”Richie” Ginther (5. elokuuta 1930 Hollywood, Kalifornia, Yhdysvallat – 20. syyskuuta 1989 Touzac-Le Roucou, Ranska) oli yhdysvaltalainen Formula 1 -ajaja. Ginther teki debyyttinsä formuloissa kaudella 1960 Ferrarilla, jonka ratissa hän ajoi vielä seuraavan kauden. BRM:llä Ginther ajoi kolme kautta ja kaudelle 1965 hän siirtyi Hondan F1-talliin, jossa saavutti uransa ensimmäisen ja ainoaksi jääneen osakilpailuvoittonsa Meksikon GP:ssä. Hän ajoi vielä yhden kauden Cooperilla ja päätti uransa vuoden 1967 Monacon GP:ssä Eagle-tallissa.Ginther osallistui 18 MM-sarjan ulkopuoliseen kilpailuun. Richie Ginther kuoli sydänkohtaukseen 59-vuotiaana Ranskassa vuonna 1989. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Axel Anderberg

Axel Johan Anderberg (27. marraskuuta 1860 Kristianstad – 27. maaliskuuta 1937 Sollentuna) oli ruotsalainen arkkitehti, joka vaikutti 1880-luvulta aikaiselle 1930-luvulle. Uransa alkutaipaleella hän suunnitteli useita uusbarokki- ja jugend-tyylisuuntaisia teattereita, kun taas uransa loppupuolella hänen työnsä koostui suurimmilta osin tieteellisten ja akateemisten instituutioiden rakennuksista, jotka hän suunnitteli uusklassistiseen tyyliin. Anderberg kouluttautui arkkitehdiksi Kungliga tekniska högskolanin arkkitehtuurikoulussa (1880-1884), sekä Ruotsin kuninkaallisen taideakatemian arkkitehtuuriosastolla (1884-1887), jonka jälkeen hän vietti vuoden kierrellen Saksassa, Ranskassa ja Italiassa. Anderbergin ensimmäinen merkittävä työ oli Tukholman uusi oopperatalo (1889-1898), joka korvasi vanhan kustavilaistyylisen oopperatalon. Voitettuaan oopperatalosta järjestetyn arkkitehtuurikilpailun, Anderberg vietti ulkomailla aikaa opiskellen erityisesti teatteriarkkitehtuuria. Myöhemmin hän suunnittelikin Karlstadin (1893), Linköpingin (1902-1903) ja Kristianstadin (1906) kaupunginteatterit. Anderberg suunnitteli myös Ruotsin luonnonhistoriallisen museon uuden suuren kompleksin (valmistui 1916) Frescatin alueelle, Tukholmaan, ja myöhemmin useita muitakin tieteellisiä instituutiorakennuksia samalle alueelle, muun muassa Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian rakennuksen. Luokka:Ruotsalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Erik Asmussen

Erik "Abbi" Asmussen (2. marraskuuta 1913 Kööpenhamina – 29. elokuuta 1998 Järna) oli tanskalainen arkkitehti, joka teki uransa Järnassa, Ruotsissa. == Luomuksia == * Ytterjärnan kulttuuritalo Södertäljessä * Bromman Kristofferskolan * Järnan Örjanskolan * Järnan Rudolf Steiner Seminariet == Aiheesta muualla == *Asmussens Arkitektgrupp AB Luokka:Tanskalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Feliksas Bajoras

Feliksas Romualdas Bajoras (s. 7. lokakuuta 1934 Alytus) on liettualainen säveltäjä, joka aloitti musiikinopintonsa Vincas Bacevičiusin johdolla Kaunasissa. Bajoras opiskeli myöhemmin Vilnassa ja suoritti diplominsa viulunsoitosta 1957 ja sävellyksestä 1963. Vuonna 1966 hän pääsi vilnalaisen nuorisoteatterin musiikilliseksi johtajaksi. Vuodet 1984–1988 säveltäjä asui Yhdysvalloissa, ja nykyään hän luennoi Liettuan musiikkiakatemiassa Vilnassa. Bajorasin tuotantoon kuuluu mm. sinfonioita, kamarimusiikkia, laulumusiikkia ja kolminäytöksinen ooppera. Vuonna 1968 hänen muunnelmansa jousikvartetolle ja kontrabassolle voitti Napolin kansainvälisen Alfredo Casella -kilpailun toisen palkinnon. Myös muita hänen teoksiaan on palkittu. Hänelle on myönnetty esimerkiksi Liettuan valtionpalkinto, Liettuan hallituksen taidepalkinto ja vuonna 2007 Gediminaksen ritarikunnan upseerin risti. == Lähteet == * Liettualaisen musiikin tiedotuskeskus, === Viitteet === Luokka:Liettualaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viljuiskin ulus

Viljuiskin ulus eli Viljuiskin piiri (, )) on kunnallinen itsehallintoalue Viljuin ja siihen laskevan Tjungin ympärillä Sahan tasavallan keskiosassa Venäjällä. Viljuiskin piiri rajoittuu lännessä Verhneviljuiskin ulusiin, luoteessa Olenjokin kansalliseen piiriin, pohjoisessa Žiganskin kansalliseen piiriin, idässä Kobjain ulusiin ja etelässä Gornyin ulusiin. Piirin pinta-ala on 55 200 km² ja vuonna 1995 väkiluku oli 28 900. Alueella harjoitetaan maanviljelyä sekä nautakarjan- ja hevostenkasvatusta. == Kunnat == Viljuiskin piirin hallinnollinen keskus on Viljuiskin kaupunki. Piirissä on kaksi kaupunkikuntaa (Viljuisk sekä Kysyl-Syr, jonka keskus on taajama) ja näiden lisäksi 19 maalaiskuntaa (naslegia). Asutuskeskuksia kunnissa on yhteensä 27.Yakutiatravel.com – Vilyuisky uluss *Arylah *Bappağaj *Boroğon *Böktšöŋö *Djökkön *Ikkis Küület *Kysyl-Syr *Kyrgydaj *Lökötšöön *Maŋnajgy Küület *Maŋnajgy Toğus *Taahağar *Toğus *Tšernyševskaj *Tšotšu *Tylgynyy *Ügüleet *Viljuisk *Xağyn *Xalbaaky *Ökükdü == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Вилюйский улус (район) Piirin sivut Sahan tasavallan portaallissa * Piirin kartta *
Mikas Petrauskas

Mikas Petrauskas (13. lokakuuta 1873 – 23. maaliskuuta 1937) oli liettualainen säveltäjä, urkuri, kuoronjohtaja ja laulaja. Petrauskasin tuotantoon kuuluu ensimmäiseksi liettualaiseksi oopperateokseksi luettava Birute. Suurin osa hänen sävellyksistään on yhä julkaisematta. Petrauskas syntyi Palusessa ja opiskeli Pietarin konservatoriossa. Palattuaan kotimaahansa hän kirjoitti oopperansa Birute, joka sai kantaesityksensä Vilnassa 6. marraskuuta 1906. Pian tämän jälkeen säveltäjä lähti ulkomaille eikä palannut ennen vuotta 1930. Hän kuoli Kaunasissa 1937. Petrauskas sävelsi Biruten lisäksi esimerkiksi operetteja ja runsaasti laulumusiikkia. == Lähteet == * Liettualaisen musiikin tiedotuskeskuksen sivut , englanninkielinen versio Luokka:Liettualaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Toopelivisio

Toopelivisio on tietokirja kotimaisesta televisioviihteestä. Jukka Annalan teokseen on koottu tv-komedioiden historiaa 1950-luvun lopulta 2000-luvulle saakka. Kirjassa esitellään tärkeimmät suomalaiset sketsisarjat ja tilannekomediat Spede Show’sta Hanskiin, Velipuolikuusta Kummeliin ja Hyvistä herroista Studio Julmahuviin. Kirjaa varten on haastateltu kymmeniä suomalaisia tv-ammattilaisia – näyttelijöitä, käsikirjoittajia ja ohjaajia. Äänessä ovat muiden muassa Pirkka-Pekka Petelius, Kari Heiskanen, Vesa-Matti Loiri, Neil Hardwick, Jukka Virtanen, Ritva Valkama, Pentti Siimes, Jani Volanen ja Eija Vilpas. Haastatellut kertovat kirjassa klassikkosarjojen, -sketsien ja -hahmojen syntytarinoita. Esimerkiksi Petelius luonnehtii omia hahmojaan Velipuolikuun Balle Ramstedtista aina Pulttiboisin James Potkukelkkaan. Kirjan nimi Toopelivisio juontuu MTV:n sketsisarjasta Parempi myöhään... (1979), jossa oli samanniminen sketsiosuus. Toopelivision julkaisi lokakuussa 2006 helsinkiläiskustantamo Teos. Jukka Annala on aiemmin kirjoittanut tietokirjan Salmiakki (2001), joka oli Tieto-Finlandia-ehdokkaana ja valittiin Vuoden kauneimmaksi kirjaksi. Yli 200-sivuisen Toopelivision ulkoasun ovat suunnitelleet Salmiakki-kirjan graafikot Petri Salmela ja Ilona Ilottu. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == *Helsingin Sanomien kirja- arvio: HS-kulttuuri 10.11.2006 Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2006 kirjat
Apple TV

Apple TV (tyyliteltynä tv) on Applen mediatoistin, joka tuli markkinoille maaliskuussa 2007. Apple TV -nimellä laite julkaistiin ensimmäisen kerran Steve Jobsin Keynote-puheessa MacWorld-tapahtumassa 9. tammikuuta 2007. Laitteen koodinimi ennen MacWorld-tapahtumaa oli iTV. Laite mahdollistaa muun muassa kuvien, elokuvien, musiikin ja televisiosarjojen synkronoimisen iTunesin avulla tietokoneesta Apple TV:n kiintolevylle ja sieltä edelleen teräväpiirtotelevision ruudulle. Laitteesta julkaistiin toisen sukupolven malli syyskuussa 2010. Uusi malli on suunnattu videoiden suoratoistoon verkosta, joten siinä ei ole kiintolevyä. Muita uusia ominaisuuksia ovat televisiosarjojen vuokraus ja suoratoisto. Laite tuli myyntiin Suomessa ja muissa Pohjoismaissa 4. lokakuuta 2011. Koska Apple TV:n yhtenä pääominaisuutena on videoiden suoratoisto iTunes Storesta, laitetta ei aiemmin myyty Pohjoismaissa niiden kaupoista puuttuneen elokuvavalikoiman vuoksi. Suomalaisista televisiokanavista laitteella voi katsella Yle Areenanhttps://ohjeet.areena.yle.fi/hc/fi/articles/115002978285-Apple-TV-ja- suoratoisto-AirPlayn-kautta, MTV Katsomon ja C Moren ohjelmia. == Tekniset tiedot == Ensimmäinen sukupolvi Toinen sukupolvi Kolmas sukupolvi Kolmas sukupolvi, rev. A Neljäs sukupolvi Viides sukupolvi Kuudes sukupolvi Seitsemäs sukupolvi Mallinimi HD 4K 4K 4K Julkaisupäivä 12. syyskuuta 2006 1. syyskuuta 2010 1. maaliskuuta 2012 28. tammikuuta 2013 9. syyskuuta 2015 22. syyskuuta 2017 21. toukokuuta 2021 4. marraskuuta 2022 Suoritin 1 GHz:n Intel ”Crofton” Pentium M Apple A4 (ARM Cortex-A8) Apple A5 (ARM Cortex-A9) Apple A8 Apple A10X Näytönohjain Nvidia GeForce Go 7300 (64 Mt VRAM) Apple A4 (PowerVR SGX535) Apple A5 (PowerVR SGX543MP2) Muisti 256 Mt 400 MHz:n DDR2 SDRAM 256 Mt 512 Mt 2 Gt 3 Gt Kiintolevy 40 tai 160 gigatavun kiintolevy 8 Gt:n flash välimuistille 32 Gt tai 64 Gt Kauko-ohjain Apple Remote (muovinen) Apple Remote (alumiininen) Siri Remote (1. sukupolven malli) tai Siri Remote (2. sukupolven malli) Siri Remote (1. sukupolven malli) Siri Remote (2. sukupolven malli) Liitännät USB 2.0 (virallisesti vain diagnostiikkatyöhön), infrapunavastaanotin, HDMI, komponenttivideo Micro-USB, HDMI, infrapunavastaanotin, optinen HDMI 1.4, Bluetooth 4.0, infrapunavastaanotin, USB-C HDMI 2.0a, Bluetooth 4.0, infrapunavastaanotin, USB-C Verkko WLAN (802.11b/g ja luonnos-n), 10/100 Ethernet WLAN (802.11b/g/n), 10/100 Ethernet WLAN (802.11a/b/g/n/ac ja MIMO), 10/100 Ethernet WLAN (802.11a/b/g/n/ac ja MIMO), Gigabit Ethernet Video 480p/480i 60Hz, 576p/576i 50Hz (PAL), 720p 60/50Hz 480p, 720p 720p, 1080p 2160p, Dolby Vision ja HDR10 Audio optinen, HDMI, RCA-liitännällä analoginen stereo optinen, HDMI HDMI Virta sisäänrakennettu 48 W:n virtalähde sisäänrakennettu 6 W:n virtalähde Koko (`k × l × s`) 28 mm × 200 mm × 200 mm 23 mm × 99 mm × 99 mm 35 mm x 98 mm x 98 mm Paino (`kg`) 1,1 0,27 0,425 Käyttöjärjestelmä Muokattu versio Mac OS X v10.4:stä Apple TV 4.0 iOS 4.1 Apple TV 4.2 iOS 5.1 Apple TV 5.2 iOS 6.1 tvOS == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Apple TV:n tuotesivut Luokka:Apple Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Leijonalippu

Leijonalippu on Suomen lipun malli, jota käytettiin itsenäisyyden alkuaikoina. Suomen senaatti asetti 4. joulukuuta 1917 lippukomitean, jonka ehdotus valmistui neljässä päivässä. Senaatti hyväksyi ehdotuksen, jossa esitettiin punakeltaista vaakunalippua eli leijonalippua Suomen valtiolipuksi. Se on punapohjainen ja keskellä on kultainen Suomen vaakunaleijona, jonka panssaroitu käsivarsi ja miekkojen terät ovat hopeanvärisiä, miekkojen kahvat ja panssarikäsivarren kyynär- ja rannesuojat ovat kultaisia; leijona on sijoitettu yhdeksän hopeisen heraldisen ruusun päälle. Lippu oli ensimmäinen käyttöön otettu itsenäisen Suomen lippu. Koska huomattava osa ensimmäisestä itsenäisyysajan hallinnosta oli ruotsinkielisiä, kansallisväreiksi pyrittiin saamaan punakeltainen; suomenkielisten kannattama väriyhdistelmä oli sinivalkoinen. Punapohjainen leijonalippu aiheutti toisinaan sekaannusta, koska varsinkin laivojen perässä tai mastossa tuolloin miltei yksinomaan hiilipolttoisten höyrylaivojen savu mustasi sen niin ettei kuviota nähnyt ja punainen pohja aiheutti sen, että lippu sekaantui kokopunaisen bolševikkilipun kanssa. Neuvostoliiton lippu, jossa on tangonpuoleisessa yläkulmassa keltainen sirppi ja vasara -yhdistelmä sekä keltainen tähti, tuli käyttöön vasta vuonna 1922, kun Venäjän sisällissota oli päättynyt ja varsinaista valtionhallintoa väliaikaisen tilalle päästiin kokoamaan. Valkopohjainen Neuvostoliiton sotalippu tuli käyttöön vielä myöhemmin. Suomen lipuksi päätettiin toukokuussa 1918 ottaa siniristilippu. Leijonaliput poistettiin lopullisesti käytöstä vuonna 1920. Kuitenkin RKP käytti vuoteen 1966 asti eduskuntavaalijulisteissaan kuvaa, jossa siniristilipun sijasta esiintyi leijonalippu. V. A. Koskenniemi kirjoitti 1917 lipulle omistetun runon Leijonalippu. Lippu-uudistuksen jälkeen hän kuitenkin laati käyttöön otetulle lipulle uuden runon Siniristilippumme.Tepora, Tuomas: ”Lipun juureen!” S. 84–85. Pro gradu -tutkielma, Helsingin yliopisto 2004 (Web Archive 2017). PDF. Viitattu 20.11.2020. Leijonalippu mainitaan myös Jääkärimarssin kolmannen säkeistön sanoissa. == Lähteet == * * Laurell, Seppo: Höyrymurtajien aika. ===Viitteet=== Luokka:Suomen lippu
Helsingin kaupungintalo

Helsingin kaupungintalo on Helsingin kaupungin keskeisin hallinto- ja edustusrakennus, joka sijaitsee Kruununhaan kaupunginosassa Kauppatorin varrella, osoitteessa Pohjoisesplanadi 11–13. Rakennuksessa sijaitsevat muun muassa Helsingin pormestarin ja apulaispormestarien toimistot sekä Helsingin kaupunginvaltuuston ja Helsingin kaupunginhallituksen kokoustilat. Se on osa Leijonan korttelia eli niin kutsuttua Kaupungintalokorttelia, jonka kaikki rakennukset ovat kaupunginhallinnon käytössä. Vuonna 1833 valmistunut, arkkitehti Carl Ludvig Engelin suunnittelema rakennus on osa Helsingin historiallista empirekeskustaa. Rakennuksen alkuperäinen käyttäjä oli Hotelli Seurahuone, ja kaupungintalona se on toiminut vuodesta 1913. 1960-luvulla rakennuksen sisätilat uudistettiin radikaalisti arkkitehti Aarno Ruusuvuoren suunnitelmien mukaan. ==Kaupungintalon historia== Kun Helsingistä 1800-luvun alussa ryhdyttiin rakentamaan Suomen suuriruhtinaskunnan pääkaupunkia, Johan Albrecht Ehrenström suunnitteli sille uuden asemakaavan ja Carl Ludvig Engel piirsi sen tärkeimmät julkiset rakennukset. Hallinto- ja yliopistorakennusten, kirkkojen ja kasarmien lisäksi Ehrenström varasi asemakaavassaan paikan myös seurahuonerakennukselle, joka sisältäisi hotellin ja teatterin ja toimisi Helsingin huvielämän keskuksena. Seurahuoneen paikaksi oli alun perin määrätty Kasarmitorin etelälaita, mutta kun tämä tontti jouduttiin luovuttamaan Kaartin kasarmille, Ehrenström määräsi uudeksi paikaksi Kauppatorin pohjoislaidan. Hotelli Seurahuone oli 1800-luvun Helsingin huvielämän keskus. Siellä sai kantaesityksensä Jean Sibeliuksen Karelia-sarja vuonna 1894, sekä vuonna 1896 Sibeliuksen ainoa ooppera Neito tornissa. Samana vuonna Lumièren veljekset järjestivät rakennuksessa Suomen ensimmäisen elokuvanäytöksen. Seurahuone toimi rakennuksessa vuoteen 1913 saakka. Helsingin kaupunki oli sen tontin lunastanut itselleen jo aiemmin, vuonna 1901, aikeenaan rakentaa sille uusi kaupungintalo. Rakennus olikin purku-uhan alla, mutta se päätettiin lopulta kuitenkin säilyttää ja mukauttaa uuteen käyttötarkoitukseensa, kaupungintaloksi. Helsingin kaupunginvaltuusto kokoontui rakennuksessa vuosina 1932–1965. Nykyisin valtuuston kokoussali on saman korttelin keskelle rakennetussa uudisrakennuksessa. Kaupungintalon sisätilat rakennettiin lähes kokonaan uusiksi arkkitehti Aarno Ruusuvuoren suunnitelmien mukaan vuosina 1965–1970. Entisellään säilyivät ainoastaan julkisivu, juhlasali sekä sisääntuloaulan pylväikkö. == Lähteet == * Helsingin kaupungintalokortteli * Korttelit.fi === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Helsingin kaupungintalon juhlasivusto *Vanhan Seurahuone-osakeyhtiön vaiheista 1800-luvulla * 80 vuotta loistavia juhlia - sitten tuli verotuslautakunta. Maamme ensimmäinen seurahuone 100-vuotias, Suomen Kuvalehti, 07.02.1931, nro 6, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Kaupungintalo Luokka:Suomen kaupungintalot Luokka:Kruununhaka Luokka:Carl Ludvig Engelin suunnittelemat rakennukset
Puolitaso

Puolitaso on eräs geometrian käsite. Jos tasossa on annettu suora l, niin ne tason T pisteet, jotka eivät kuuluu l:ään voidaan jakaa kahteen joukkoon A ja B siten, että kaksi T:n pistettä x ja y kuuluvat samaan osajoukkoon jos ja vain jos jana xy ei leikkaa suoraa l. Tällöin A ja B ovat avoimia puolitasoja. Joukkoja A\cup l ja B\cup l sanotaan puolitasoiksi. Luokka:Geometria
Yhdensuuntaisuus

thumb|right|180px|Kaksiulotteisessa xy-koordinaatistossa esitettävät suorat y=x, y=x+2 ja y=x-2 ovat yhdensuuntaisia, ne eivät leikkaa toisiaan. Yhdensuuntaisuus on geometriaan liittyvä käsite. Geometriassa suorien sanotaan olevan yhdensuuntaisia, jos ne ovat samassa tasossa eivätkä leikkaa toisiaan. Vektorilaskennassa yhdensuuntaisuus määritellään seuraavasti: Olkoon V vektoriavaruus, jonka kerroinkuntana on K. Kahden nollasta poikkeavan vektorin a ja b sanotaan olevan yhdensuuntaisia, jos on olemassa kerroin \scriptstyle k\in K\setminus{0} siten, että a = kb. Jos k on > 0, vektorit ovat samansuuntaiset, mutta jos k < 0, vektorit ovat vastakkaissuuntaiset. == Katso myös == *Paralleeliaksiooma *Kohtisuoruus == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * * * * Luokka:Geometria
Leskelä (Siikalatva)

Leskelä on kylä Lamujoen varressa Siikalatvan kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla ja sijaitsee Piippolan kirkonkylän länsipuolella, valtatie 4:n ja seututien 800 risteyskohdassa, josta matkaa Ouluun on sata kilometriä. Leskelä on tunnettu Suomen maantieteellisen keskipisteen sijaintipaikkana. Kirjailija Pentti Haanpää syntyi vuonna 1905 Leskelän kylässä, joka tuolloin kuului Pulkkilaan ja 1906–2008 Piippolaan. == Nähtävyyksiä == * Keskipisteen patsas, Tauno Marjomaa (2001) * Isännät ja isäntien varjot -patsas, Tapio Junno (1996) * Maannapa, Tero Mäkelä (2017) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Haanpää, Mikko: Leskelän kylän historiikki (Piippola, 1950) * Haanpää, Jussi: Historiikkia Alikosken myllyistä 1830–1953 (Oulu, 2003) Luokka:Piippolan kylät Luokka:Pohjois-Pohjanmaan maakunnan entiset taajamat
Leskelä

Leskelä voi tarkoittaa seuraavia: ;paikkoja: * Leskelä, kylä Siikalatvan Piippolassa * Leskelä, kylä Juvalla * Leskelä, kylä Rääkkylässä * Leskelänkylä, kylä Konnevedellä. ;henkilöitä: * Ella Leskelä (s. 2001), suomalainen jalkapalloilija * Maarit Leskelä-Kärki (s. 1973), suomalainen kulttuurihistorioitsija * Markku Leskelä (s. 1950), suomalainen kemian professori * Matti Leskelä (s. 1929), suomalainen koulutoimenjohtaja ja näytelmäkirjailija * Mikko Leskelä (s. 1968), suomalainen näyttelijä. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Salon Seudun Sanomat

Salon Seudun Sanomat (lyh. SSS) on Salossa ilmestyvä poliittisesti sitoutumaton seitsenpäiväinen sanomalehti. Se ilmestyy myös digitaalisenaMediakortti, Salon Seudun Sanomat, viitattu 7.5.2018. Lehteä kustantaa TS-Yhtymään kuuluva Salon Seudun Sanomat OyTutustu yrityksiimme, TS- yhtymä, viitattu 7.5.2018. Salon Seudun Sanomat Oy kustantaa paikallislehtiä, joihin kuuluu Paikallislehti Somero. Peimarin Kustannus Oy:n kautta se julkaisee Kunnallislehteä ja omistamansa Kaarinan Lehti Oy:n kautta Kaarina- lehteä. Kaarinan Lehti on jo aiemmin kuulunut julkaisijansa Priimus Groupin kautta osittain TS-Yhtymään.Salon Seudun Sanomat osti Kunnallislehden ja Kaarina-lehden luettu 29.12.2009 Lehti omistaa myös lehdet painavan kirjapainon, joka on nimeltään Salon Lehtitehdas. Lehtikonserniin kuuluvat lisäksi tytäryhtiöt Salon Alueradio Oy, jolla on radiokanavat Radio Melodia 88,2 (ent. Radio 88,2) ja Auran Aallot Salo (ent. Rogmo FM ) sekä Uudenkaupungin Sanomat Oy. Salon Seudun Sanomien painohallin katto paloi 17. kesäkuuta 2007 pahasti 500 m²:n alalta laitehuoneesta lähteneestä palosta. Lehden painamiseen ei tullut katkoksia, sillä lehti painettiin varapainoissa. ==Historia== Lehti ilmestyi vuosina nimellä Salon Seudun Kunnallislehti 1919–1943 ja 1. toukokuuta 1945 alkaen nykyisellä nimellä Salon Seudun Sanomat.Salon Seudun Kunnallislehti, Fennica, Kansalliskirjasto, viitattu 7.5.2018Salon Seudun Sanomat, Fennica, Kansalliskirjasto, viitattu 7.5.2018 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Salon Seudun Sanomat Luokka:Suomalaiset sanomalehdet Luokka:TS-Yhtymä Luokka:Salon media
Link Wray

Frederick Lincoln ”Link” Wray Jr. (2. toukokuuta 1929 Dunn, Pohjois-Carolina Yhdysvallat – 5. marraskuuta 2005 Kööpenhamina Tanska) oli rock-kitaroinnin uranuurtajia. Link Wray on usein mainittu eräänä särökitarasoundin ja voimasointujen ensimmäisistä käyttäjistä. Link Wrayn kerrotaan muun muassa tehneen tahallaan reikiä kitaravahvistimensa kaiutinkartioon särösoundin aikaansaamiseksi ennen varsinaisten säröpedaalien keksimistä. Link Wrayn soundin kerrotaan vaikuttaneen syvästi muun muassa Jeff Beckin, Jimi Hendrixin, Marc Bolanin, Neil Youngin ja Bob Dylanin musiikkiin. Hän teki yhteistyötä muun muassa kitaristi Peter Kaukosen kanssa. 1970-luvun loppupuolella hän oli mukana Robert Gordonin esikoisalbumilla ja kakkosalbumilla Fresh Fish Special. Link Wray esiintyi Suomessa useasti vuosina 1979–1997. == Link Wrayn kappale ”Rumble” == Link Wrayn tunnetuin kappale on vuonna 1958 julkaistu instrumentaali ”Rumble” Link Wray & His Ray Menin kanssa, jota myös suomalainen yhtye 22-Pistepirkko on ahkerasti soittanut keikoillaan ja jopa levyttänyt The Others -nimellä. Kappale on myös inspiroinut useita kuuluisia rock-muusikkoja, kuten Iggy Popia ja Led Zeppelinin Jimmy Pagea. ”Rumblea” on myös käytetty monesti eri yhteyksissä viihteessä, esimerkiksi elokuvissa Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta, Independence day – Maailmojen sota ja Blow. == Yksityiselämä == Wray muutti Kööpenhaminaan 1980-luvulla mentyään naimisiin tanskalaisen Olive-vaimonsa kanssa. Viimeiset vuotensa hän vietti Tanskassa. Hän kuoli vuonna 2005 kotonaan Kööpenhaminassa, ja hänet haudattiin Kööpenhaminan Christianshavnin kaupunginosaan. == Levytyksiä == === Albumit === Julkaistu Nimi Levy-yhtiö Luettelonumero 1960 US Link Wray & The Wraymen Epic LN 3661 1962 US Great Guitar Hits by Link Wray Vermillion V-1924 1963 US Jack The Ripper Swan S-LP 510 1964 US Link Wray Sings and Plays Guitar Vermillion V-1925 1963/2006 Link Wray Early Recordings Rollercoaster/Ace 1971 US Link Wray Polydor PD-24-4064 1971 US Mordicai Jones (w/ Bobby Howard) Polydor PD-5010 1972 US Be What You Want To Polydor PD-5047 1973 US Beans and Fatback (rec. 1971) Virgin V-2006 1974 US The Link Wray Rumble Polydor PD-6025 1975 US Stuck in Gear Virgin Records Ltd Stereo 27 266 XOT 1979 US Bullshot Visa VISA 7009 1979 US Live at the Paradiso RCA PL-44012 1990 UK Apache 1990 UK Wild Side of the City Lights 1993 DE Indian Child Sony Music EPC 473100 2 1997 US Shadowman 1997 UK Walking Down a Street Called Love - live 2000 US Barbed Wire === Albumit Robert Gordonin kanssa === Julkaistu Nimi Levy-yhtiö Numero 1977 UK Robert Gordon w/ Link Wray 1978 UK Fresh Fish Special Private Stock PS 7008 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
ITV (täsmennyssivu)

ITV tarkoittaa seuraavia asioita: * ITV, brittiläinen mainoskanavien verkko * iTV, Applen mediatoistimen koodinimi *İTV, adzerbaidžanilainen televisiokanava *ITV, Isojoen taitovoimistelijat
Nurmijärven Uutiset

Nurmijärven Uutiset on Nurmijärvellä Uudellamaalla julkaistava ilmaisjakelulehti. Lehti ilmestyy kerran viikossa, keskiviikkoisin. Lehden alkuperäinen nimi oli Nurmijärven Extra Uutiset. Nykyinen nimi on ollut käytössä loppuvuodesta 2003. Nurmijärven Uutisten toimitus sijaitsee Klaukkalassa. Lehden päätoimittaja on syksystä 2024 alkaen Päivi Kallo. Nurmijärven Uutisia julkaisee Etelä-Suomen Media Oy, joka kuuluu Keskisuomalainen-konserniin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nurmijärven Uutisten verkkosivut Luokka:Nurmijärvi Luokka:Suomalaiset ilmaisjakelulehdet
Platoninen rakkaus

Platoninen rakkaus () tarkoittaa syvää henkistä tai toverillista rakkautta. Sillä viitataan tyypillisesti epäaistilliseen rakkauteen. Platonisessa suhteessa kaksi henkilöä tuntee voimakasta kiintymystä toisiaan kohtaan, mutta suhteessa ei ole eroottisia aineksia. == Lähteet == Luokka:Rakkaus Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Sulho

Sulho on suomalainen miehen nimi, joka johtuu etupäässä runokielessä esiintyvästä, sulhasta tarkoittavasta sanasta sulho. Nimi on annettu helmikuuhun 2025 mennessä noin 650 suomalaiselle, joista suurin osa on syntynyt 1900-luvun alkupuolella. 2010-luvulla nimi annettiin vain yhdeksälle pojalle. ==Tunnettuja Sulhoja== *Sulho Aavikko (1886–1933), näyttelijä *Sulho Johannes Lehto (1895–1968), näytelmäkirjailija *Sulho Leppä (1878–1918), SDP:n kansanedustaja *Sulho Ranta (1901–1960), säveltäjä, kapellimestari ja musiikkikirjailija *Sulho Rantasalo (1889–1947), opettaja, laulaja ja musiikkikriitikko *Sulho Sipilä (1895–1949), laivaston upseeri, taidemaalari ja viulisti ==Lähteet== Luokka: Etunimet