EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Layla Saad

Layla F. Saad on kirjailija ja podcast-juontaja, jonka työ keskittyy rasismin, identiteetin, johtajuuden, henkilökohtaisen muutoksen ja sosiaalisen muutoksen aiheisiin. Saad on kirjoittanut teoksen Me and White Supremacy, joka ohjaa lukijaansa tarkastelemaan ja purkamaan sisäistettyä rasismia. Saadin podcast- ohjelma on nimeltään The Good Ancestor Podcast ja sen jaksoissa juontaja haastattelee muutoksentekijöitä sekä kulttuurivaikuttajia. == Elämä == Saad syntyi ja kasvoi Walesissa, jossa hänen Sansibarilta ja Mombasasta muuttaneet vanhempansa olivat tavanneet. Myöhemmin Saad asui vanhempiensa kanssa myös Tansaniassa, Englannissa ja Qatarissa. Nykyisin kirjailija asuu Qatarissa. Layla Saad opiskeli lakia Lancasterin yliopistossa. == Teokset == Me and White Supremacy on antirasistinen harjoituskirja, jonka Saad julkaisi alun perin vapaasti saatavana omakustanteena internetissä vuonna 2018 yhdessä antirasistisen Instagram-haasteen kanssa, missä kannustettiin valkoisia tutkimaan omia valkoista ylivaltaa kannattavia asenteitaan.. Puolessa vuodessa verkkojulkaisua ladattiin 100 000 kertaa. Vuonna 2020 Quercus Editions julkaisi verkkojulkaisusta painetun version kirjailijanimellä Layla F. Saad. Kirjasta tuli kansainvälinen bestseller. Vuonna 2022 siitä julkaistiin Yhdysvalloissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa nuorille lukijoille suunnatut versiot. Kirjailija Robin Diangelo toteaa kirjan esipuheessa, että teos on briljantin mustan naisen kirjoittama myötätunnon lahja valkoisille avuksi syvälliseen tutkiskeluun, joka voi vapauttaa heidät valkoisesta rasismista.DiAngelo 2020, s. xiii Teoksessa Saad 2020. == Näkemyksiä valkoisesta ylivallasta == Termiä "valkoinen ylivalta" on käytetty kuvaamaan sellaisten ryhmittymien politiikkaa, jotka edustava äärikansallista, rasistista tai fasistista ajattelua. Layla Saad kuitenkin katsoo, että valkoinen ylivalta on maailmankuva, johon valkoiset syntyvät. Vaikka suora rasistinen sorto, kuten orjuus, apartheid ja muu rotusyrjintä on laitonta, hienovarainen tai avoin syrjintä, marginalisaatio ja BIPOC -ihmisten tappaminen jatkuvat valkoisten hallitsemissa yhteiskunnissa. Tämä johtuu siitä, että valkoinen ylivalta on näiden yhteiskuntien hallitseva paradigma. Se takaa valkoisille ansaitsemattomia erioikeuksia, suojelua ja valtaa. Niiden tiedostamiseen voi kuitenkin herätä.Saad 2020, s. 13-14 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kirjailijat Luokka:Podcast-juontajat Luokka:Feministit
Bob Martin (laulaja)

Bob Martin (oik. Leo Heppe, 7. kesäkuuta 1922, Krasnojarsk, Venäjän SFNT – 13. tammikuuta 1998, Wien, Itävalta) oli itävaltalainen laulaja. ==Elämä== Heppen isä oli kotoisin Böömistä, ja hänet vangittiin ensimmäisen maailmansodan aikaan. Sodan jälkeen hän jäi Venäjälle saksan opettajaksi ja löysi sieltä vaimonsa. Pariskunta pakeni kaksivuotiaan Leon kanssa Venäjän sisällissotaa ja päätyi Wieniin. Vuodesta 1951 eläkkeelle jäämiseensä 1981 Bob Martin lauloi Wienin valtionoopperan kuorossa. Noina vuosina Martin tuki myös jazzyhtyeitä Die Montecarlos ja Die blauen Jungs. Vuonna 1957 Martin näytteli Grethe Weiserin kanssa vuoden 1934 elokuvan Einmal eine große Dame sein uusintaversiossa. Martin osallistui myös laulajana oopperoiden ja opeterrien äänityksiin. Vuonna 1957 Itävallan yleisradioyhtiö ORF valitsi Martinin maan ensimmäiseksi edustajaksi Eurovision laulukilpailuun kappaleella Wohin, kleines Pony?. Kappale sijoittui kilpailussa kymmenennelle eli viimeiselle sijalle. Martin haudattiin Ottakringerin hautausmaalle. ==Lähteet== Luokka:Itävaltalaiset laulajat Luokka:Itävallan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1957 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Tiedostonhallinta

Tiedostonhallinta tai tiedostohallinta () on tietokoneohjelman tyyppi, joka auttaa käyttäjää hallitsemaan tietokoneella olevia tiedostoja. Ohjelmat sallivat muun muassa tiedostojen kopioimisen ja poistamisen tietokoneen massamuistilta. Tiedostonhallinta voi esittää hakemistoja, tiedostoja (dokumentteja) ja ohjelmatiedostoja eri tavoin. == Historia == Xerox Alton neptune käytti tekstiä ja hiiriohjausta, mutta ei sisältänyt ikoneja. Kahden sarakkeen malliin perustuvia tiedostonhallintaohjelmia on kutsuttu "perinteisiksi" () tiedostohallintaohjelmiksi ja näistä on useita klooneja. Malli nousi erityisen suosituksi 1980-luvulla ja sitä on sanottu tehokäyttäjille sopivaksi. Graafisessa käyttöliittymässä hakemistoja on esitetty muun muassa laatikostoina (), joka on toiminnallisesti vastaava hakemistojen ja kansioiden esitystapojen kanssa. == Toimintamallit == Perinteiset tiedostonhallintaohjelmat (orthodox file manager, OFM) jakavat pääikkunan kolmeen ali-ikkunaan: kaksi näistä on identtistä "paneelia", jotka ovat tyypillisesti sijoitettu vierekkäin, mutta voivat olla myös päällekäin. Kolmas ikkunan levyinen ali-ikkunan sisältää komentotulkin. Tiedostonhallintaohjelmat voivat käyttää "avaruudellista" (, oliopohjaista) mallia tai navigaatiometaforaan perustuvaa mallia. Oliometaforassa jokainen hakemisto ajatellaan "oliona" ja sen esitystapa on tiedostonhallinnan ikkuna: käyttäjälle ikkuna ja hakemisto ovat monissa aspekteissa sama ja jokaiselle hakemistolle on oma ikkuna. Navigaatiometaforassa tiedostonhallintaohjelma on "kuori", joka sisältää näkymiä eri paikkoihin tiedostojärjestelmässä: navigaatio tapahtuu vaihtamalla sen hetkellä esitettävää näkymää. Navigaatiomallissa tiedostonhallintaohjelmasta voi olla useita eri instansseja, jotka voivat näyttää samoja tai eri näkymiä toisistaan riippumatta. Väitteiden mukaan oliometafora on uusille käyttäjille helpompi ymmärtää johtuen suorasta esitys- ja käsittelytavasta, joka tekee hakemistojen käsitteen helpommin ymmärrettäväksi. Jotkin tiedostonhallintaohjelmat ovat historiansa aikana vaihtaneet toimintamallia. == Ominaisuuksia == Eräät tiedostonhallintaohjelmat sisältävät tiedostojen katselun itsessään. Tiedostonhallintaohjelmat voivat integroida pakkausohjelman toimintoja. == Ohjelmia == * Directory Opus * Dolphin (KDE) * Finder (Apple) * GNOME Files (GNOME) * Konqueror (KDE) * Windows Resurssienhallinta (Windows) * Workbench (AmigaOS) == Lähteet == Luokka:Tiedostonhallintaohjelmat Luokka:Ohjelmistotyypit
Markus Lajunen

Markus Lajunen (s. 21. maaliskuuta 1988) on entinen huippu-urheilija, salibandyn pelaaja ja C-junioreiden suomen mestari. Vihdin Salisusien kasvatti on edustanut urallaan muun muassa Espoolaista Westend Indiansia ja Porin Karhuja. Muita Lajusen edustamia seuroja ovat: Hifk, Koovee, VKTPhttps://www.facebook.com/vktpsalibandy/ ja NTK. Lajunen on pelannut urallaan myös ulkomailla, muun muassa Sveitsiläisessa UHC Grünenmattissa. Lajunen on pelannut urallaan myös 4 nuorten (U23) maaottelua tehoin 1+2=3. Hän on pelipaikaltaan puolustaja vaikkakin on aloittanut lajin hyökkääjänä jonka vahvuuksiin on lukeutunut maalinteko. Iän myötä Lajusen maalintekijän vaisto on kuitenkin hävinnyt ja vahvuudet ovat löytyneet avauspelaamisesta, minkä takia Lajunen pelaa nykyään puolustajana. Lajunen on pikkuveljensä Eerikin tavoin pelannut LoSB:ssa. Kaudella 2021–2022 hän edustaa Helsinki Unitedia. Lajunen on rennon oloinen kaveri, joka on viettänyt salibandyelämää puoliammattilaisstatuksella. Tekniset tiedot: * Syntynyt: 21.03.1988 * Pituus: 179 cm * Paino: 71 Kg Kausi Joukkue Sarja O M S P J 2006-2007 LoSB Divari 26 18 15 33 12 2007-2008 Indians Divari 20 10 8 18 4 2010-2011 Karhut Liiga 23 2 7 9 20 2020-2021 Hawks Divari 13 0 4 4 10 yhteensä 82 30 34 64 46 == Lähteet == * http://www.fbtkarhut.fi/edustus/pelaajakortti.asp?pelaajaid=69&nimi;=MarkusLajunen * https://nhlfinns.net/salibandy/pelaaja/markus-lajunen-19880321 * https://paakallo.fi/2015/02/tuntematon-suomalainen-uhmaa-sveitsin-mestaria/ * https://docplayer.fi/59217030-Salibandy-kausikirja-2017.html * https://www.helsinkiunited.com/miehet-edustus/ === Viitteet === Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Molemminpuolinen varma tuho

Molemminpuolinen varma tuho on doktriini, jonka mukaan ydinaseilla tehty isku aiheuttaisi varman tuhon sekä ensimmäisen iskun kohteelle että sen tekijälle. Perusteena on se, että vaikka ensimmäinen isku poistaisi sen kohteena olevan ydinasevaltion kyvyn toteuttaa kostoiskuja maaperältään, etenkin sukellusveneissä olevilla ydinaseilla niiden toteuttaminen pysyisi mahdollisena. Opista käytetään lyhennettä MAD, joka tulee sanoista mutually assured destruction (molemminpuolinen varma tuho).Venäjän ydinaseuhkausta pidetään bluffina, mutta ydinsota on teoriassa mahdollinen – Venäjällä ja USA:lla on yhteensä pari tuhatta ydinkärkeä koko ajan käyttövalmiina Tekniikan Maailma Käsite lanseerattiin vuonna 1969, jolloin Hudson-instituutin Donald G. Brennan lisäsi John F. Kennedyn hallinnon puolustusministeri Robert S. McNamaran käyttämään "assured destruction" -käsitteeseen (varma tuho) sanan "mutual" (molemminpuolinen). McNamara itsekin uskoi minkä tahansa ydinasein tehdyn iskun ydinasevaltioiden välillä johtavan vääjäämättä molempien osapuolten tuhoutumiseen. MAD-doktriinista ei kuitenkaan tullut Yhdysvaltain ensisijaista ydinasedoktriinia, sillä Yhdysvaltain ydinasearsenaalin koon, tarkkuuden ja kehittyneisyyden kasvu teki siitä yhden useista kilpailevista strategisista vaihtoehdoista.In the Shadow of MAD Air Force Magazine Esimerkiksi Ronald Reagan ei hyväksynyt oppia vaan loi Strategic Defense Initiativen, jonka tarkoitus oli turvata yhdysvaltalainen elämäntapa Neuvostoliiton aiheuttamalta uhalta.35 Years On, Reagan’s Strategic Defense Initiative Pays Dividends The Heritage Foundation McNamara itse ei pitänyt "varman tuhon" käsitteen muuttamisesta "molemminpuoliseksi varmaksi tuhoksi", vaikka alkoi käyttää jälkimmäistä käsitettä itsekin. Vuonna 1997 hän totesi haastattelussa, ettei oppi ole "hullu" (mad) vaan ydinasepelotteen perusta.The Making of MAD Air Force Magazine == Katso myös == * Kauhun tasapaino == Lähteet == Luokka:Ydinsota Luokka:Kylmän sodan käsitteet
Dolphin

Dolphin voi tarkoittaa seuraavia: * Delfiini (), valaslaji * Dolphin, emulaattoriohjelma * Dolphin, tiedostohallintaohjelma * Dolphin, Stradivarius- viulu * Dolphin Browser, verkkoselain * Dolphin-luokka, sukellusveneluokka * Miami Dolphins, amerikkalaisen jalkapallon seura
Margot Hielscher

Margot Hielscher (29. syyskuuta 1919 Berliini – 20. elokuuta 2017 München) oli saksalainen näyttelijä ja laulaja. Hielscher esiintyi yli 50 elokuvassa vuosina 1939-1994. Hielscher voitti vuonna 1957 saksalaisen Zwei auf einem Pferd -laulukilpailun kappaleella Telefon, Telefon ja tuli näin valituksi Saksan edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä kilpailussa kappale sijoittui neljänneksi. Vuonna 1958 Hielscher voitti tällä kertaa nimellä Schlager 1958 käydyn Saksan euroviisukarsintakilpailun kappaleella Für zwei Groschen Musik. Tällä kertaa Hielscher sijoittui kansainvälisessä kilpailussa seitsemänneksi. Hielscheriä pidetään myös Saksan ensimmäisenä naispuolisena Talk show -juontajana. Hän juonsi 1960-luvun puolivälissä Baijerin televisiossa ohjelmaa Gast bei Margot Hielscher. Vuonna 1978 Hielscherille myönnettiin Bundesverdienstkreuz ja vuonna 1985 Filmband in Gold -palkinto. Hielscher kuoli 97-vuotiaana 20. elokuuta 2017. ==Valikoitu filmografia== *Das Herz einer Königin (1940) *Auf Wiedersehn, Franziska! (1941) *Liebespremiere *Frauen sind keine Engel (1943) *Hallo, Fräulein (1949) *Der blaue Strohhut (1949) *Liebe auf Eis (1950) *Nachts auf den Straßen (1952) *Des Teufels Erbe (1952) *Heimweh nach dir (1952) *Schlagerparade (1953) *Jonny rettet Nebrador (1953) *Salto Mortale (1953) *Bei Dir war es immer so schön (1954) *Die Mücke (1954) *Mörderspiel (1961) *Wälsungenblut (1965) *Salto Mortale (1969, TV-sarja) *Die Kette (1977, TV-elokuva) *Der Zauberberg (1982) ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Saksalaiset laulajat Luokka:Saksan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1957 euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1958 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Ruslan Stefantšuk

Ruslan Oleksijovytš Stefantšuk (; s. 29. lokakuuta 1975) on ukrainalainen poliitikko, joka on toiminut Verh’ovna Radan puhemiehenä 8. lokakuuta 2021 lähtien. Hän on Kansan palvelija -puolueen jäsen, ja hänet valittiin sen listalta Verh’ovna Radaan vuoden 2019 parlamenttivaaleissa. Stefantšuk syntyi Ternopilissa ja opiskeli yliopistoissa H’melnytskyissä oikeustiedettä ja tuotantotaloutta. Hän on koulutukseltaan oikeustieteen tohtori. Hän oli mukana Volodymyr Zelenskyin presidentinvaalikampanjassa vuoden 2019 presidentinvaalissa. Saman vuoden parlamenttivaaleissa hänet valittiin Verh’ovna Radaan toisena Kansan palvelijan maanlaajuiselta listalta. 29\. elokuuta 2019 Stefantšuk valittiin Verh’ovna Radan ensimmäiseksi varapuhemieheksi 330 äänellä. 7\. lokakuuta 2021 puhemies Dmytro Razumkov poistettiin virastaan 284 äänellä. Seuraavana päivänä Stefantšuk valittiin hänen tilalleen 261 äänellä. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainalaiset poliitikot
Paule Desjardins

Paule Desjardins on ranskalainen laulaja. Desjardins edusti Ranskaa vuoden 1957 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "La belle amour" ja sijoittui kilpailussa toiseksi. ==Diskografia== ===Albumit=== *Mademoiselle de Paris (1961)https://www.discogs.com/release/12336927-Paule-Desjardins-Avec-Raymond- Lef%C3%A8vre-Et-Son-Grand-Orchestre-Mademoiselle-de-Paris ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Ranskan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1957 euroviisuedustajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Mahdollisesti elävät henkilöt
Jānis Luters

Jānis Luters (salanimi Bobis, 5. helmikuuta 1883 Sauka – 18. tammikuuta 1938 Levassova) oli latvialainen bolševikki, joka oli muun muassa osallisena Venäjän valtionpankin Helsingin konttorin ryöstöön vuonna 1906. Selonian maakunnassa syntynyt Luters opiskeli vuosisadan vaihteessa Valmieran seminaarissa, josta hänet erotettiin poliittisen toimintansa vuoksi. Vuodesta 1904 lähtien Luters toimi Latvian sosialidemokraattisen työväenpuolueen Liepājan osaston puheenjohtajana. Vuoden 1905 vallankumouksen aikana Luters pidätettiin Riiassa, mutta hänet onnistuttiin vapauttamaan poliisivankilasta tammikuussa 1906. Helmikuussa 1906 Luters sai tehtäväkseen Venäjän valtionpankin Helsingin konttorin ryöstämisen bolševikkien toiminnan rahoittamiseksi. Luters kokosi 15 vallankumouksellisen ryhmän, jonka hän lähetti Jan Tšokken johdolla Suomeen. Vuodesta 1907 lähtien Luters toimi bolševikkien maanalaisissa organisaatioissa Pietarissa ja Moskovassa. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän työskenteli Neuvostoliiton ammattiliittojen keskusjärjestössä ja toimi myös Latvian edustajana Kominternissä. Luters vangittiin Stalinin vainojen yhteydessä vuonna 1937 ja hän sai kuolemantuomion nationalismista syytettynä. Luters teloitettiin Leningradin lähistöllä tammikuussa 1938. Hänen muistelmansa julkaistiin postuumisti vuonna 1960 nimellä Jānis Luters-Bobis. == Teokset == * == Lähteet == Luokka:Bolševikit Luokka:Latvialaiset henkilöt Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Verh’ovna Radan puhemies

Verh’ovna Radan puhemies () on Ukrainan parlamentin eli Verh’ovna Radan puheenjohtaja. Puhemies valitaan kansanedustajien joukosta. Puhemiehenä on 8. lokakuuta 2021 lähtien toiminut Ruslan Stefantšuk. == Tehtävät == Puhemiehen virasta säädetään Ukrainan perustuslain 88. artiklassa, jonka nojalla Verh’ovna Radan edustajat valitsevat keskuudestaan puhemiehen ja kaksi varapuhemiestä. Puhemies # johtaa Verh’ovna Radan kokouksia; # organisoi Verh’ovna Radan työtä ja koordinoi sen elinten toimintaa; # allekirjoittaa Verh’ovna Radan hyväksymät lait; # edustaa Verh’ovna Radaa suhteissa muiden valtiollisten elinten ja muiden maiden valtiollisten elinten kanssa; # organisoi Verh’ovna Radan henkilökunnan työtä. Puhemies toimii väliaikaisena valtionpäämiehenä rajoitetuin valtaoikeuksin ennen presidentinvaaleja, jos istuva presidentti on poistettu virastaan. == Luettelo puhemiehistä ja varapuhemiehistä == Nro Puhemies Virassa Puolue 1. varapuhemies 2. varapuhemies 1 Leonid Kravtšuk 24. elokuuta 1991– 5\. joulukuuta 1991 sitoutumaton Ivan Pljuštš Volodymyr Hrynov 2 Ivan Pljuštš 5. joulukuuta 1991– 11\. toukokuuta 1994 sitoutumaton Vasyl Durdynets 3 Oleksandr Moroz 18. toukokuuta 1994– 7\. heinäkuuta 1998 sosialistinen puolue Oleksandr Tkatšenko Oleh Domin Viktor Musijaka 4 Oleksandr Tkatšenko 7. heinäkuuta 1998– 21\. tammikuuta 2000 KPU Adam Martynjuk Viktor Medvedtšuk 5 Ivan Pljuštš 1. helmikuuta 2000– 14\. toukokuuta 2002 Kansandemokraattinen puolue Viktor Medvedtšuk Stepan Havryš 6 Volodymyr Lytvyn 28. toukokuuta 2002– 6\. heinäkuuta 2006 Yhtenäisen Ukrainan puolesta Hennadi Vasyljev Oleksandr Zintšenko Adam Martynjuk 7 Oleksandr Moroz 6. heinäkuuta 2006– 4\. joulukuuta 2007 sosialistinen puolue Mykola Tomenko 8 Arseni Jatsenjuk 4. joulukuuta 2007– 12\. marraskuuta 2008 Meidän Ukrainamme Oleksandr Lavrynovytš 9 Volodymyr Lytvyn 9. joulukuuta 2008– 12\. joulukuuta 2012 kansallispuolue (Lytvynin blokki) Adam Martynjuk 10 Volodymyr Rybak 13. joulukuuta 2012– 22\. helmikuuta 2014 alueiden puolue Ihor Kaljetnik Ruslan Košulynskyi 11 Oleksandr Turtšynov 22. helmikuuta 2014– 27\. marraskuuta 2014 Batkivštšyna – 12 Volodymyr Hroisman 27. marraskuuta 2014– 14\. huhtikuuta 2016 Petro Porošenkon blokki Andri Parubi Oksana Syrojid 13 Andri Parubi 14. huhtikuuta 2016– 29\. elokuuta 2019 kansanrintama Iryna Heraštšenko 14 Dmytro Razumkov 29. elokuuta 2019– 7\. lokakuuta 2021 Kansan palvelija Ruslan Stefantšuk Olena Kondratjuk 15 Ruslan Stefantšuk 8. lokakuuta 2021– Oleksandr Kornijenko == Lähteet == Luokka:Ukrainan politiikka
Rebellion

Rebellion voi tarkoittaa seuraavia: * Rebellion, saksalainen metalliyhtye * Rebellion, vuoden 2011 ranskalainen elokuva * Rebellion, vuoden 2016 Aku Louhimiehen televisiosarja * Rebellion, irlantilainen televisiosarja * Rebellion, Joseph Rothin kirja * "Rebellion", Linkin Parkin kappale * Rebellion Developments, brittiläinen videopelikehittäjä * Rebellion Racing, sveitsiläinen kilpatalli
Birthe Wilke

Birthe Wilke (s. 19. maaliskuuta 1936) on tanskalainen laulaja ja näyttelijä. Wilke aloitti uransa 1950-luvulla Bruno Henriksenin orkesterin kanssa. Tuolta ajalta Wilken tunnetuimpia kappaleita ovat "Håndklaver og Charme" ja "Den Gamle Gartner", ja Wilkeä kutsuttiin Tanskan Doris Dayksi. Vuonna 1957 Wilke voitti yhdessä Gustav Wincklerin kanssa kaikkien aikojen ensimmäisen Dansk Melodi Grand Prixin kappaleella "Skibet skal sejle i nat" ja näin duo tuli valituksi Tanskan ensimmäiseksi edustajaksi Eurovision laulukilpailuun. Kappale sijoittui kilpailun kolmanneksi, mutta duo herätti pahennusta erityisesti konservatiivisissa katolilaisissa maissa lopettamalla esityksensä 11 sekuntia kestäneeseen suudelmaan. Wilke voitti Dansk Melodi Grand Prixin uudestaan sooloartistina vuonna 1959 kappaleella "Uh, jeg ville ønske jeg var dig". Kansainvälisessä kilpailussa kappale sijoittui viidenneksi. Wilke vetäytyi julkisuudesta vuonna 1966, mutta on sen jälkeenkin tehnyt julkisia esiintymisiä silloin tällöin. ==Filmografia== *Jeg elsker dig (1957) *Soldaterkammerater (1958) *Jetpiloter (1961) *Reptilicus (1961) ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset laulajat Luokka:Tanskalaiset näyttelijät Luokka:Tanskan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1957 euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1959 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
LXQt

LXQt (myös nimellä LXDE-Qt) on työpöytäympäristö, joka perustuu Qt-kirjastoon. Ympäristö keskittyy klassiseen työpöytään modernilla ulkoasulla ja on saatavilla useimmissa merkittävissä Linux ja BSD-jakeluissa. Projekti alkoi LXDE-kehittäjän tyytymättömyydestä GTK+-kirjastoon, jolloin kokeiluiden tuloksena syntyi rinnakkainen LXDE-Qt. Tämän jälkeen Razor-qt-projekti liittyi LXDE-Qt -projektiin. LXDE-Qt ja razor-qt -kehittäjät työskentelivät yhdessä LXQt:n kehittämiseksi ja suuri osa LXQt:sta on peräisin razor-qt:sta. LXQt 2.0 käyttää Qt 6 versiota, jota myös KDE Plasma 6 käyttää. Aiempi julkaisu käytti Qt 5 versiota ja vanhat versiot toimivat edelleen uudempien rinnalla. LXQt version 2.1.0 odotetaan viimeistelevän siirtymisen Qt 6 -versioon ja tukevan täysin Wayland-ikkunointia. == Lähteet == Luokka:Työpöytäympäristöt
Bailey Jay

Bailey Jay (s. 5. marraskuuta 1988 Richmond, Virginia) on yhdysvaltalainen transsukupuolinen pornonäyttelijä (shemale) ja juontaja. Hän vuosina 2011 ja 2012 sai vuoden parhaan transsukupuolisen esiintyjän palkinnon. Hän tekee yhteistyötässä Matt Terhune’n kanssa podcasteja. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gustav Winckler

Gustav Frands Wilzeck Winckler (13. lokakuuta 1925 – 20. tammikuuta 1979) oli tanskalainen laulaja. Wincklerin ura alkoi 1940-luvun lopulla, jolloin hän voitti useita kykykilpailuja. Uransa ensimmäisinä vuosina Winckler lauloi useita Bing Crosbyn kappaleita ja häntä kutsuttiinkin Nørrebron Bing Crosbyksi. Vuonna 1950 Winckler aloitti laulamisen Danmarks Radiossa ja hänestä tuli nopeasti suosittu. Winckler voitti yhdessä Birthe Wilken kanssa kaikkien aikojen ensimmäisen Dansk Melodi Grand Prixin kappaleella Skibet skal sejle i nat ja näin duo tuli valituksi Tanskan ensimmäiseksi edustajaksi Eurovision laulukilpailuun. Kappale sijoittui kilpailun kolmanneksi, mutta duo herätti pahennusta erityisesti konservatiivisissa katolilaisissa maissa lopettamalla esityksensä 11 sekuntia kestäneeseen suudelmaan. Winckler osallistui Dansk Melodi Grand Prixiin myös vuonna 1958 kappaleella For altid, 1959 kappaleella Engang bli'r det forår igen, 1960 kappaleella Sorg og glæde, 1961 kappaleella Vi lever kun en enkelt gang, 1964 kappaleella Ugler i mosen ja 1966 kappaleella Salami. Winckler kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1979. ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset laulajat Luokka:Tanskan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1957 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet
Solange Berry

Solange Berry (23. marraskuuta 1932 – 26. tammikuuta 2018) oli belgialainen laulaja. Berry edusti Luxemburgia vuoden 1958 Eurovision laulukilpailussa kappaleella Un grand amour, joka sijoittui kilpailussa jaetulle yhdeksännelle ja viimeiselle sijalle. Berry osallistui myös Belgian karsintana vuoden 1960 Eurovision laulukilpailuun toimineeseen Eurosong 1960 -laulukilpailuun kappaleella On m'attend, mutta ei tullut valituksi. ==Diskografia== ===EP:t=== *Chanson pour tous (1955) *Que sera, sera (1956) *Les Mirettes (1957) *Sous les toits de Paris (1959) *Maintenant, quand vient le printemps (1967) ==Lähteet== Luokka:Belgialaiset laulajat Luokka:Luxemburgin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1958 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Victor Argo

Victor Argo (s. Victor Jimenez; 5. marraskuuta 1934 Bronx, New York – 7. huhtikuuta 2004 Manhattan, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja, joka näytteli yleensä kovaotteisia rooleja. Hänen uransa ulottui neljälle vuosikymmenelle. Hän näytteli muun muassa elokuvissa Sudenpesä (1973), Taksikuski (1976), Hot Tomorrows (1977), Rakastutaan (1984), Illasta aamuun (1985), Raaka keikka (1986), Kristuksen viimeinen kiusaus (1988), New Yorkin kuningas (1990), McBain – sankareiden aika (1991), Paha poliisi (1992), True Romance (1993), Condition Red – hälytystila (1995) ja Angel Eyes (2001). Argo menehtyi keuhkosyövän aiheuttamiin komplikaatioihin 7. huhtikuuta 2004. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Tultšyn

Tultšyn () on kaupunki Vinnytsjan alueella Ukrainan keskiosassa. Kaupunki on maaseutuvaltaisen Tultšynin piirin (152 281 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 14 668 (2021). Tultšyn sijaitsee maanteitse noin 82 kilometriä aluekeskus Vinnytsjasta etelään. Kaupunki sijaitsee historiallisella Podolian seudulla. Ensimmäinen maininta paikkakunnasta löytyy vuoden 1607 kirjallisista dokumenteista; tuolloin se mainitaan Nestervarin kaupungin nimellä. Вид на Тульчин з пагорбів.jpg|Tultšynin kaupunkia. Tulchyn- town Vinnytsia Region 1 Ukraine.JPG|Katunäkymä keskustasta. Тульчинський краєзнавчий музей P1400059.jpg|Tultšynin museo. 2\. Тульчин (Успенська церква).jpg|Uspenskin kirkko Tultšynissä. Tulchyn Suvorov SAM 0863.JPG|Suvorovin ratsastajapatsas ja kirkko Tultšynissä. 2\. Тульчин Старий палац (Потоцьких).jpg|Pototskin palatsi (kunnostettavana 2016). Тульчин - Малий (новий) палац Потоцьких DSC 0773.JPG|Uudempi Pototskin palatsi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Vinnytsjan alueen kaupungit
H’milnyk

H’milnyk () on kaupunki Vinnytsjan alueella Ukrainan keskiosassa. Kaupunki on maaseutuvaltaisen H’milnykin piirin (183 913 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 27 158 (2021). H’milnyk sijaitsee 67 kilometriä aluekeskus Vinnytsjasta luoteeseen. Khmilnik City Council.JPG|H’milnykin kaupungintaloa. Khmilnik District House of Culture.JPG|Piirin kulttuuritalo. P1350020 Костьол.jpg|Kirkko H’milnykissa. P1350109 Церква Св. Трійці.jpg|Kirkko H’milnykissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:H’milnykin piiri Luokka:Vinnytsjan alueen kaupungit
Oreo (kala)

Oreo (Oreosoma atlanticum) on oreoihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä. ==Koko ja ulkonäkö== Oreo voi kasvaa suurimmillaan noin 21 cm pitkäksi. Täysikasvuiset ja nuoret kalat poikkeavat toisistaan huomattavasti ulkonäöltään. Täysikasvuiset kalat ovat ruumiinmuodoltaan korkearuumiisia ja vinoneliömäisiä. Pää ja silmät ovat suuret. Selkäevä on kaksiosainen, ja sen etuosa on piikikäs. Peräevä on pitkä. Oreot ovat täysikasvuisina väriltään harmahtavan ruskeita. Nuoret kalat ovat violetinruskeita tummin laikuin ja nuorten kalojen vatsassa on useita vihertäviä kartionmuotoisia luusuomuja. ==Levinneisyys ja elintavat== Oreota tavataan eteläisen Afrikan Atlantin ja Intian valtameren rannikolla ja Australian lähistöltä. Se elää lämpimissä vesissä tyypillisimmin 220-1 550 metrin syvyydessä ja syvimmillään sitä on tavattu lähes 2 000 metrin syvyydestä. ==Lähteet== Luokka:Pietarinkalat
Pecetto

Pecetto voi tarkoittaa ainakin seuraavia: ;paikannimenä: * Pecetto di Valenza, kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Alessandrian maakunnassa * Pecetto Torinese, kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Torinon metropolikaupungissa
Pecetto Torinese

Pecetto Torinese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Pecetto Torinese Sapere.it Pecetto Torinese Enciclopedia Treccani Pecetto Torinese Turismo Torino Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 4 052 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Fikseri

Fikseri on ulkomaankirjeenvaihtajan, sotakirjeenvaihtajan tai sotakuvaajan paikallinen apulainen kohdemaassa. Fikseri voi oman suhdeverkostonsa ja kielitaitonsa avulla auttaa ulkomailta tullutta journalistia muun muassa haastattelujen järjestämisessä ja niiden tulkkauksessa, kuvauspaikkojen etsinnässä, autonkuljettajana, muun matkustuksen ja majoitusten järjestämisessä ja muissa käytännön asioissa. Ulkomaantoimittaja Heikki Aittokoski kuvaa fikserin roolia viittaamalla legendaan piispa Henrikistä, jolle kävi huonosti tuntemattomissa oloissa Suomen-matkallaan: > ”Fikseri on turvallisuustekijä. Fikseri tuntee paikat. Hän tietää minne voi > ja minne ei pidä mennä, kenen kanssa kannattaa ja kenen kanssa ei kannata > puhua, milloin on syytä irrottautua tilanteesta. Jos fikseri ei ole > tehtäviensä tasalla, tai jos fikserin kanssa ei käy asioita kunnolla läpi, > voi käydä henrikit. Tämä tietysti korostuu kriisialueilla.” ==Lähteet== Luokka:Journalismi
Pekka Roiha (rakennusmestari)

Pekka Roiha (6. tammikuuta 1861 Parikkala – 28. toukokuuta 1939) oli suomalainen rakennusmestari. Hän valmistui Helsingin teollisuuskoulun huonerakennusosastolta vuonna 1887. Hän teki myös useita omarahoitteisia opintomatkoja Pohjoismaissa ja muualla Euroopassa, sekä Venäjällä. Roiha suunnitteli useita merkittäviä rakennuskohteita hänen asuinpaikkakunnallaan Lappeenrannassa. Rakennusmestari Pekka Roiha oli kaupungin tärkein rakennusurakoitsija vuosisadan vaihteessa ja vaikutti merkittävästi Lappeenrannan kaupunkikuvaan suunnittelemalla monia sorvikoristeisia rakennuksia, joissa oli vaikutteita uusrenessanssista ja jugendista. Hän rakennutti muun muassa Lappeenrannan Linnoituksen ortodoksikirkon vuonna 1897 valmistuneen pappilarakennuksen, Lappeenrannan kaupunginsairaalan rakennukset ja sähkölaitoksen vuonna 1901, sekä kauppahallin Lappeenrannan satamaan vuonna 1904. Monet Roihan suunnittelemista rakennuksista, kuten kaupunginsairaala ja kauppahalli purettiin myöhemmin. Lappeenrannan keskustassa sijaitseva vuonna 1909 valmistunut Kinnusen talo on yksi näyttävimpiä Roihan suunnittelemia rakennuksia. Roiha omaksui suunnittelu-urallaan uuden tyylivirtauksen piirteitä, jotka näkyvät Kinnusen talon jugendtyylille tunnusomaisissa koristeissa. Suunnittelutöiden lisäksi Roiha toimi myös Joutsenon Honkalahden saharakennuksen ja lautatarhan työnjohtajana sekä Lappeenrannan kylpylaitoksen johtajana. Roiha toimi myös Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsenenä, rahatoimikamarin jäsenenä ja puheenjohtajana sekä kunnallisraatimiehenä 1910-luvun alkuvuosina. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Raquel Rastenni

Raquel Rastenni (oik. Anna Rachel Rastén, 21. elokuuta 1915 – 17. elokuuta 1998) oli tanskalainen venäjänjuutalaista syntyperää ollut laulaja. Rastenni aloitti uransa tanssijana Helsingørin revyyssa 1936. Laulajana Rastenni debytoi vuonna 1938. Rastenni lauloi eri orkestereissa 1940-luvun alussa ja perusti vuonna 1940 oman swingtrion. Juutalaisen taustansa vuoksi Rastenni pakeni Tanskan saksalaismiehityksen aikana Ruotsiin, jossa esitti kabareeta ja burleskia. Toisen maailmansodan jälkeen Rastenni palasi Tanskaan, jossa jatkoi uraansa. Rastennin suurimpia hittejä olivat Vovsen i vinduet (1953) ja Hele ugen alene (1953), joka myi yli 120 000 kappaletta. Rastenni oli Tanskan ensimmäinen artisti, jolle myönnettiin kultalevy. Rastenni voitti vuoden 1958 Dansk Melodi Grand Prixin kappaleella Jeg rev et blad ud af min dagbog ja tuli näin valituksi Tanskan edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Rastenni sijoittui kymmenen kilpailijan joukosta kahdeksanneksi. Rastenni osallistui Dansk Melodi Grand Prixiin myös vuonna 1961 kappaleella Hjemme hos os sekä vuonna 1964 kappaleella Vi taler samme sprog, mutta ei noilla kerroilla Tullut valituksi Tanskan edustajaksi. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Tanskalaiset laulajat Luokka:Tanskan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1958 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Donetskin alueen draamateatteri

Donetskin alueen draamateatteri () on teatteri Ukrainassa Mariupolin kaupungissa. Sen katsotaan saaneen alkunsa vuonna 1878, jolloin Mariupoliin perustettiin ensimmäinen ammattiteatteri. Teatteri sai Donetskin valtionteatterin aseman vuonna 1959, ja nykyinen teatterirakennus valmistui 1960. Venäjän armeija tuhosi Donetskin teatterin ilmapommituksessa Ukrainan sodan aikana 16. maaliskuuta 2022. Isku vaati lukuisia kuolonuhreja, koska teatterin kellariin oli hakeutunut suojaan yli tuhat kotinsa menettänyttä ihmistä. Seuraavana päivänä ilmoitettiin, että teatterin pommisuoja olisi kuitenkin kestänyt ilmaiskun. Silti uutistoimisto Associated Pressin toukokuussa esittämän perustellun arvion mukaan Donetskin alueen draamateatterin pommituksessa menehtyi noin 600 siviiliä, joista ainakin 100 draamateatterin ulkopuolella sijainneen kenttäkeittiön läheisyydessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Donetskin draamateatterin kotisivut Luokka:Mariupol Luokka:Mariupolin historia Luokka:Teatterit Luokka:Ukrainan teatteri Luokka:Entiset rakennukset ja rakennelmat
Juri Boiko

Juri Anatolijovytš Boiko (; s. 9. lokakuuta 1958) on ukrainalainen poliitikko, joka toimi yhtenä Ukrainan varapääministereistä vuosina 2012–2014. Hän edustaa oppositiorintamaa ja kannattaa läheisempiä suhteita Venäjän kanssa. == Nuoruus ja koulutus == Boiko syntyi Horlivkassa Donetskin alueella. Hän opiskeli kemiantekniikkaa D. Mendelejevin kemiantekniikan yliopistossa Moskovassa ja valmistui vuonna 1981 insinööriksi. Vuonna 2001 hän valmistui insinööriekonomiksi Itä-Ukrainan yliopistosta. == Ura == Vuosina 1981–1999 hän toimi esimiehenä Zorjan kemiantehtaalla Rubižnessa. Tämän jälkeen hän toimi vuosina 1999–2001 Lysytšanskin öljynjalostamon, Lysytšansknaftoorhsyntezin, johtajana ja vuosina 2001–2002 Krementšukin öljynjalostamon, Ukrtransnaftan, hallituksen puheenjohtajana. Vuosina 2002–2005 hän toimi Naftogazin hallituksen puheenjohtajana. === Politiikassa === Vuonna 2005 Boiko valittiin Ukrainan republikaanipuolueen puheenjohtajaksi, joka osallistui vuoden 2006 parlamenttivaaleihin Ne Tak -oppositioblokissa, joka ei kuitenkaan ylittänyt kolmen prosentin vaalikynnystä. Vuonna 2005 Ukrainan turvallisuuspalvelun johtaja Oleksandr Turtšynov määräsi Boikon pidätettäväksi epäiltynä virkavallan väärinkäytöstä Naftogazin hallituksen puheenjohtajana; presidentti Viktor Juštšenko kuitenkin esti pidätyksen. Vuonna 2006 Boiko nimitettiin Janukovytšin hallitukseen energiaministeriksi; hän toimi virassa vuoteen 2007 asti. Vuoden 2007 parlamenttivaaleissa Boiko valittiin Verh’ovna Radaan alueiden puolueen listalta. Maaliskuussa 2010 hänet nimitettiin pääministeri Mykola Azarovin hallitukseen energiaministeriksi; joulukuussa presidentti Janukovytš vapautti hänet tästä virasta ja nimitti hänet energia- ja hiiliteollisuusministeriksi. Vuonna 2012 Boiko nimitettiin varapääministeriksi. Vuonna 2014 alueiden puolueen puoluekokous nimitti Myh’ailo Dobkinin puolueen presidenttiehdokkaaksi ja erotti Boikon puolueen jäsenyydestä. Saman vuoden presidentinvaalissa Boiko oli ehdolla sitoutumattomana ehdokkaana ja sai 0,19 prosenttia äänistä. Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa Boiko valittiin uudelleen Verh’ovna Radaan oppositioblokin listan ensimmäisenä ehdokkaana. Vuonna 2018 oppositioblokki ja Elämän puolesta -puolue yhdistyivät Opposition ohjelma – Elämän puolesta -puolueeksi, jonka presidenttiehdokas Boiko oli vuoden 2019 presidentinvaalissa. Saman vuoden parlamenttivaaleissa puolue sai 13,05 prosenttia äänistä. == Lähteet == Luokka:Ukrainan ministerit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jarmo Korhonen (pesäpalloilija)

Jarmo Korhonen (s. 24. maaliskuuta 1961) on suomalainen pesäpalloilija ja uransa jälkeen pelinjohtaja. Korhonen edusti koko pelaajauransa Oulun Lippoa. Korhonen saavutti yhden SM-kullan kaudella 1994, yhden SM-hopean kaudella 1995 ja yhden SM-pronssin kaudella 1993. Vuonna 1992 hänet valittiin Vuoden jokeriksi. Vuonna 1992 hän pelasi myös uransa ainoan Liitto-Lehdistö-ottelun. Korhonen pelasi Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä 189 runkosarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja 244 tavallista juoksua, toi 31 juoksua ja keräsi 509 kärkilyöntipistettä. Korhonen pelasi 27 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi 26 tavallista juoksua, toi kaksi juoksua ja keräsi 37 kärkilyöntipistettä. Uransa jälkeen Korhonen toimi osan kaudesta 1999 Lipon pelinjohtajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Pesäpallon pelinjohtajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Parvinystynuppi

Parvinystynuppi (Psydrax parviflora) on matarakasvien (Rubiaceae) heimoon, nystynuppien (Psydrax) sukuun kuuluva kasvilaji. Parvinystynupin ulkonäkö vaihtelee suuresti; se voi olla ainavihanta, piikkinen ja noin kaksi metriä korkeaksi kasvava pensas tai korkeimmillaan jopa 27 metriä korkeaksi kasvava puu. Parvinystynupin hedelmät ovat 5–8 mm pitkiä, 8–14 mm leveitä, pehmeitä ja mustia. Hedelmät ovat kaksilohkoisia ja lohkot ovat toisistaan lähes erilliset. Kussakin hedelmässä on yksi tai kaksi siementä. Parvinystynuppi kasvaa kosteissa alankometsissä sekä vuoristosademetsissä merenpinnan tasosta 2800 metrin korkeuteen asti. Lajia tavataan trooppisessa Afrikassa Senegalista itään Sudaniin ja Etiopiaan sekä etelässä Angolaan, Sambiaan, Zimbabween ja Mosambikiin ulottuvalla alueella. Parvinystynupin hedelmät ovat syötäviä sellaisenaan ja ne ovat suosittua metsän läpi kuljettaessa matkan varrelta poimittavaa ruokaa. Hedelmiä on myös käytetty perinteisessä lääkinnässä yskän sekä vilustumisten hoitoon. Lajin juuria on myös keitetty eläinten lihan ja luiden kanssa suolistomatojen häätöön sekä yleisten vartalon kipujen hoitoon. Parvinystynupin puuainesta käytetään paikallisesti myös puutavarana, polttopuuna sekä puuhiilen valmistukseen. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Psydrax parviflora === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Parvinystynuppi (Psydrax parviflora) * JSTOR Global Plants: Psydrax parviflora * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Psydrax parviflora Luokka:Matarakasvit
Termodynaaminen tila

Termodynamiikassa systeemin termodynaaminen tila tarkoittaa sen makroskooppista olotilaa tiettynä ajanhetkenä. Termodynaaminen tila on kuvattavissa täydellisesti sopivalla joukolla tilanmuuttujia tai tilanfunktioita. Kun tällainen joukko suureita on saatu määritettyä, voi loput systeemin termodynaamisista ominaisuuksista määrittää yksikäsitteisesti systeemiä kuvaavista tilanyhtälöistä. Termodynaamisesta tilasta puhuttaessa systeemin oletetaan olevan termodynaamisessa tasapainossa, jolloin sen tila ei muutu ajan kuluessa. == Termodynaamisen ja fysikaalisen tilan ero == Termodynaaminen tila on termodynamiikan perustavanlaatuinen käsite. Sen määritelmässä keskeistä on ero vakaana pysyvän makroskooppisen termodynaamisen tilan ja lämpöliikkeen takia jatkuvassa muutoksessa olevan mikroskooppisen fysikaalisen tilan välillä. Tiettyä termodynaamista tilaa vastaa yleensä suuri joukko fysikaalisia tiloja, joissa systeemi voi olla. Esimerkkinä tästä voidaan käyttää systeemiä, joka koostuu ilmapallon sisään suljetusta kaasusta. Systeemin termodynaamisen tilan määrittävät täydellisesti makroskooppiset suureet, esimerkiksi kaasun tilavuus, paine ja lämpötila. Näiden avulla on myös mahdollista määrittää muut tilansuureet, esimerkiksi systeemin ainemäärä käyttämällä hyväksi ideaalikaasun kaasulakia. Vaikka ilmapallon tilavuus, paine ja lämpötila pysyisivät samoina, mikrotasolla kaasuatomit liikkuvat kuitenkin systeemin sisällä villisti. Kun kaasuatomit liikkuvat, niiden sijainnit luonnollisesti muuttuvat ja näin ollen systeemin mikrotason fysikaalinen tila muuttuu jatkuvasti. Tästä huolimatta kaikkia näitä mikrotiloja vastaa sama termodynaaminen tila, jonka määrittävät systeemin tilanmuuttujat eli tilavuus, paine ja lämpötila. == Kirjallisuutta == * Blundell, Stephen & Blundell, Katherine: Concepts in Thermal Physics, Oxford University Press, 2006 Luokka:Termodynamiikka
Ulla Liukkunen

Ulla Liukkunen on suomalainen oikeustieteilijä ja professori. Hänen erikoisalaansa ovat muun muassa kansainvälinen yksityisoikeus, työoikeus ja eurooppaoikeus. Liukkunen on toiminut Helsingin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan kansainvälisen yksityisoikeuden ja oikeusvertailun professorina vuodesta 2009 vuoteen 2012, minkä jälkeen hän on toiminut vuodesta 2013 työoikeuden ja kansainvälisen yksityisoikeuden professorina. Ulla Liukkunen pääsi ylioppilaaksi 1985. Hän valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1991 ja lisensiaatiksi 1999. Liukkunen väitteli oikeustieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2004. Hänen väitöskirjansa The role of mandatory rules in international labour law: a comparative study in the conflict of laws kansainvälisestä yksityisoikeudesta ja työoikeudesta. Väitöskirja sisältää oikeusvertailua Suomen ja usean muun maan työsopimusjärjestelmien välillä. Liukkunen on työskennellyt lainvalmistelutehtävissä työministeriössä ja sen seuraajassa, työ- ja elinkeinoministeriössä, vuodesta 1994. Hän on toiminut tutkijana Helsingin yliopistossa (2004–2007 ja 2009) ja akatemiatutkijana 2008–2009. Hän on johtanut kahta Suomen Akatemian rahoittamaa kansainvälistä tutkimushanketta. Liukkunen on työtuomioistuimen puolueeton varajäsen ja työehtosopimuksen yleissitovuuden vahvistamislautakunnan jäsen. Hän on jäsenenä valtioneuvoston asettamassa Lainsäädännön arviointineuvostossa. Hän on Euroopan työviranomaisen (European Labour Authority) sovittelulautakunnan (Mediation Board) varapuheenjohtaja. Liukkunen sai varatuomarin arvon vuonna 1992. Hänelle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki vuonna 2016. Liukkunen on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Liukkunen Helsingin yliopiston sivulla Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Borisovski-Hotilovon lentotukikohta

Borisovski-Hotilovon lentotukikohta tai Hotilovon lentotukikohta (ICAO: XUEH) on Venäjän Tverin alueella sijaitseva Venäjän ilmavoimien lentotukikohta. Itse sotilaslentokenttä sijaitsee Vyšni Volotšokin piirin Borisovskin maalaiskunnassa, kolmisen kilometriä Borisovskin kylän länsipuolella. Osa lentotukikohdan tai varuskunnan toiminnoista sijaitsee ilmeisesti naapuripiirin eli Bologojen piirin puolella, jossa on Kužnenkinon varuskunta- alue laajoine varikkoineen. Lentotukikohdasta käytetäänkin usein Bologojen piirin Hotilovon kylään () viittaavaa nimeä. Hotilovon kylä sijaitsee Pietarista Moskovaan johtavan eurooppatien varrella. Lentotukikohta sijaitsee linnuntietä seitsemän kilometriä Hotilovon kylästä etelään. Borisovski- Hotilovon sotilaslentokentällä toimivan 790. hävittäjälentorykmentin kalustoon kuuluu Suhoi Su-35- ja Mikojan MiG-31-tyypin hävittäjiä. Rykmentti oli Venäjän ilmavoimien toinen rykmentti, jonne toimitettiin laivuellinen (12 kpl) Suhoi-35S -koneita; näillä korvattiin aiempi Suhoi Su-27P/SM/UB laivue. Lisäksi rykmentissä on kaksi MiG-31BM/BSM laivuetta, joihin kuuluu yhteensä 24 konetta. On esitetty, että tukikohdan koneet tuovat Venäjän ilmavoimille iskukykyä kauemmaksi; ne voivat kuljettaa myös risteilyohjuksia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Vojennyi aerodrom Hotilovo (Hotilovon sotilaslentokenttä) (wikimapia.org) *Mig-31: pojesdka na aviabazy Hotilovo-2 (yaplakal.com) Luokka:Tverin alue Luokka:Venäjän lentoasemat Luokka:Venäjän ilmavoimien lentokentät‎
Aulis Kärkkäinen

Aulis Kärkkäinen (s. 1952 Kiuruvesi) on kiuruvetinen yrittäjä ja innovaattori, joka oman kertomansa mukaan on ollut palkkatyössä toisen palveluksessa yhden kesän 12-vuotiaana puun istutuksessa. Sieltä yrittäjäura 60-luvun toisella puoliskolla alkoi metsäsavotassa maataloustraktorilla puun korjuun parissa. 1970-luvulla urakointi kasvoi ripeästi nousten yhdeksi alueen merkittävimmistä puun korjaajista. Rinnalle perustettiin Iisalmen Traktorikone Oy, josta nopeasti kehittyi valtakunnallistakin mainetta niittänyt traktori-ja työkonekauppaan erikoistunut yritys. Koneurakointiliike myytiin 1980 ja Traktorikone Oy 1985. Veljensä Olavin kanssa hän perusti vuoden 1985 lopulla A&O; Kärkkäinen nimisen yhtiön, jonka toimenkuvana oli erikoistuotteiden suunnittelu, valmistuttaminen ja markkinointi. Yksittäisistä tuotteista mainittakoon Kilpi-työkonepikakytkentälaite, Kilpi-pyöröpaalileikkuri ja Muppet-mäenlaskutyyny. Yhtiöllä on ollut kymmeniä patentteja. Vuonna 2002 vihittiin käyttöön Iisalmessa Lunawood Oyhttps://lunawood.com/fi/story/unelma- lunawood-sai-alkunsa-karkkaisten-veljesten-innovaatiosta-ja-kovasta-tyosta/, maailman suurin lämpöpuuta tuottava laitos, jonka Aulis ja Olavi perustivat Iisalmen Soinlahden lakkautettuun tiilitehtaaseen. Yhtiö kasvoi alkuvaikeuksien jälkeen ripeästi, ja nousi alan selväksi markkinajohtajaksi ja suunnan näyttäjäksi maailmassa. Aulis oli Ernst & Youngin kansainvälisen kasvuyrityskilpailun Suomen finalisti 2009, jonka myötä ulkopuoliset tahot alkoivat kiinnostua yrityksestä, joka myytiin 2010 keväällä pääomasijoittaja Capman Oyj:llehttps://www.tekniikkatalous.fi/uutiset/capmanista-lunawoodin- paaomistaja/b9009f91-ec79-38cc-99dd-7aee204c4b40. Veljekset olivat 2000-luvun alussa pelastamassa Kiuruvedellä viisi vuosikymmentä toimineen sahan jatkumisen, jonka omistuksesta he luopuivat myös 2010 keväällä. Aulis Kärkkäinen kehitti hengitysongelmien hoitoon tarkoitetun WellO2 hengitysterapialaitteen, joka tuli markkinoille 2016 lopullahttps://wello2.fi/pages/wello2-n-tarinahttps://www.iltalehti.fi/tyoelama/a/8e4b7614-8e47-46a1-8bad-d74efa853cf6https://yle.fi/uutiset/3-9832124https://www.apu.fi/artikkelit/miljoonat- eivat-pysayttaneet-suomalaiskeksija-aulis-karkkaista. Laite on kansainvälisesti patentoitu, ja WellO2 Oy on palkittu 2021 mm. Kauppalehden kasvuyrityksenähttps://www.kauppalehti.fi/uutiset/nama-ovat-maan-kovimmat- kasvuyritykset-suomen-parhaan-kasvuprosentti- lahes-500/33b4dd04-eda3-4c78-a7f1-4ecb07e2d493https://www.kauppalehti.fi/uutiset/kun- keksija-aulis-karkkaisen-henki-ei-enaa-kulkenut-jotain-oli-tehtava-nain- syntyi-kiitelty-wello2-laite-ja-huima- kasvuyritys/c6bf216c-69ee-42e1-a482-4eac60474f38. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset keksijät Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Outolintu (albumi)

Outolintu on Marko Haavisto & Poutahaukat -yhtyeen studioalbumi. Se julkaistiin 24. huhtikuuta 2015. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Poutahaukkojen albumit Luokka:Vuoden 2015 albumit
Sysmäläinen (albumi)

Sysmäläinen on Marko Haavisto & Poutahaukat -yhtyeen studioalbumi. Se julkaistiin 19. lokakuuta 2018. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Poutahaukat lentää myyttiselle maaseudulle ja Suomi-filmien maisemiin Viitattu 17.3.2022. == Lähteet == Luokka:Poutahaukkojen albumit Luokka:Vuoden 2018 albumit
2005 (albumi)

2005 on Marko Haavisto & Poutahaukat -yhtyeen studioalbumi. Se julkaistiin 29. tammikuuta 2021. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Levyarvio: Sinivalkoinen arkistolöytö – Marko Haavisto Poutahaukkoineen saattoi kesken jääneen albuminsa valmiiksi Viitattu 17.3.2022. == Lähteet == Luokka:Poutahaukkojen albumit Luokka:Vuoden 2021 albumit
Yleisön palvelija

Yleisön palvelija on Marko Haavisto & Poutahaukat -yhtyeen studioalbumi. Se julkaistiin 25. helmikuuta 2022. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Marko Haavisto & Poutahaukat: Yleisön palvelija Viitattu 18.6.2022. * Helsingin Sanomat: Kotimainen kantri ja juurimusa ovat yhä miesartistien hallussa, mutta reissaavien pehmoäijien imago hakee koko ajan muotoaan Viitattu 17.3.2022. * Soundi: Levyarvio: Iskelmän ja rock’n’rollin rajamaastossa tapahtuu – Marko Haavisto Poutahaukkoineen elää tätä päivää, mutta tarjoaa myös matkan menneeseen Viitattu 17.3.2022. == Lähteet == Luokka:Poutahaukkojen albumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Latvoilta jokisuulle

Latvoilta jokisuulle on Marjatta Koivulehdon ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1988. Elokuvan aiheena on tukinuitto. Siinä seurataan uittoa Kemijoella. == Palkinnot == * Elokuvalle myönnettiin 100 000 markan suuruinen Elokuvatuotannon laatutuki. * Elokuva voitti Anjalankosken elokuvapalkinnon. * Elokuvan kuvaaja Kari Sohlberg palkittiin elokuvasta vuonna 1989 Humanismin käsi -palkinnolla (myös elokuvista Ihmiselon ihanuus ja kurjuus ja Kuutamosonaatti). == Lähteet == Luokka:Vuoden 1988 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Näsinneula näkyy

Näsinneula näkyy on Klamydian 13. toukokuuta 2022 julkaisema EP-albumi. EP.stä julkaistaan rajoitettu 500 kappaleen vinyylipainos 17. kesäkuuta 2022. Albumin kansitaiteesta vastasi Juho Juntunen. == Kappaleet == # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 EP:t Luokka:Klamydian albumit
Punainen urheiluinternationaali

Punainen urheiluinternationaali (myös Sportintern, , ) oli vuosina 1921–1937 toiminut kansainvälinen kommunistinen urheilujärjestö, joka toimi Neuvostoliiton johtaman Kominternin alaisuudessa. PUI perustetiin Nikolai Podvoiskin aloitteesta heinäkuussa 1921 vastavoimaksi porvarilliselle Kansainväliselle olympiakomitealle sekä sosiaalidemokraattiselle Sosialistiselle urheiluinternationaalille. PUI lakkautettiin vuonna 1937 Kominternin omaksuman kansanrintamapolitiikan myötä. Vuosina 1928–1931 PUI järjesti kahdet kesä- (Moskova 1928 ja Berliini 1931) ja yhdet talvispartakiadit (Oslo 1928). Spartakiadit olivat vastine KOK:n olympialaisille ja SUI:n työläisolympialaisille. Lisäksi vuonna 1937 PUI ja SUI pitivät yhteiset työläisolympialaiset Antwerpenissä. Suomesta PUI:n toiminnassa oli mukana Työväen Urheiluliiton kommunistioppositio.Hentilä 1982, s. 213. == Lähteet == Luokka:Komintern Luokka:Neuvostoliiton urheilu Luokka:Kansainväliset urheilujärjestöt