EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hyvikset ja pahikset

Hyvikset ja pahikset on suomalaisen Kuumaa-yhtyeen 31. maaliskuuta 2023 digitaalisesti julkaistu toinen studioalbumi. Vinyylilevyllä se julkaistiin 30. kesäkuuta 2023. Albumi ylitti platinalevyrajan jo ennen ilmestymistään. == Kappaleet == == Arvostelut == * Kulttuuritähdet: * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 albumit Luokka:Suomalaiset popalbumit
Karoliina Pertamo

Karoliina Pertamo (s. 1971) on suomalainen kuvittaja. Pertamo on kuvittanut aikuisten ja lasten kirjoja sekä julisteita ja lehtiä vuodesta 2010. Pertamo on koulutukseltaan kuvaamataidon opettaja Taideteollisesta korkeakoulusta. Lisäksi hän on opiskellut kuvataidetta Bordeaux’ssa Ranskassa. == Julkaisut == === Kirjat === * Lintu sanoo * Lintunaapurini * Opin äänet * Pupu tykkää lähde: === Kirjakuvitukset === * Anna minulle mainio maku * Anni ja ihana pentu * Anni ja loistokoirat * Baudeliero ja Mette-rotta * Elli ja tuttisuu * Elli ja unenpää * Eläinaakkoset * Hilpeä mäenlasku * Hilpeä uimaretki * Hyvää huomenta, Punahilkka! * Hämärinkäinen * Ihme juttu * Jos olisin sammakko * Kerro minulle kaunis sana * Kettu ja värit * Kimalaisen postitoimisto * Kukkuluuruu = Kuckeliku * Lapsosen leikit * Lapsosen loruja * Lapsosen lähellä * Lyhtyjen maa * Metsän eläimiä * Näytä minulle hassu ilme * Oivan laiva * Oivan pallo * Oivan tie * Olga Orava ja metsän salaisuus * Otso ja soiton salaisuus * Otson syksy eli Yskys nosto * Potatisens dröm * Pullien pulla * Råttan Bettan och masken Baudelaire * Sylisampo * Telma ja kuiskausten koulu * Telma ja salaisuuksien saari * Telma ja taikojen talvi * Telma ja tarinoiden talo * Toivon talvi * Tuttityttö ja peukalopoika * Ystävä joella * Ötökkäloruja b == Palkinnot == * Finlandia Junior -ehdokkuus 2014 (teoksen Olga Orava ja metsän salaisuus kuvituksesta) ja 2015 (teoksen Hämärinkäinen kuvituksesta) * Suomen edustaja Bratislavan kuvitusbiennalessa vuosina 2013 ja 2015. * Finlandia junior -ehdokkuus vuonna 2014 * Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkintoehdokkuus vuonna 2014 * SLS palkinto vuonna 2014 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aronaamiokärpänen

Aronaamiokärpänen (Myopotta pallipes) on Suomessa ja muuallakin Euroopan alueella, oletettavasti Venäjällä ja Ranskassa tavattu äärimmäisen uhanalainen (CR) päiväsaikaan lentävä naamiokärpäslaji. Laji on asetuksella rauhoitettu. == Lähteet == Luokka:Kärpäset Luokka:Uhanalaiset selkärangattomat
Instanssimuuttuja

Luokkapohjaisessa olio-ohjelmoinnissa instanssimuuttuja eli ilmentymämuuttuja on luokassa määritetty muuttuja, jolle jokaisella luokan ilmennetyllä oliolla on oma kopio tai instanssi . Ilmentymämuuttujalla on yhtäläisyyksiä luokkamuuttujan kanssa, mutta se ei ole staattinen. Ilmentymämuuttuja on muuttuja, joka on luotu luokassa, mutta joka on rakentajien, metodien tai lohkojen ulkopuolella. Instanssimuuttujat luodaan, kun olio instantoidaan, ja ne ovat kaikkien luokan rakentajien, metodien ja lohkojen käytettävissä. Instanssimuuttujalle voidaan antaa pääsymäärityksiä. Instanssimuuttuja ei ole luokkamuuttuja, vaikka niissä on yhtäläisyyksiä. Se on tyypiltään luokkaattribuutti (tai luokan ominaisuus, kenttä tai tietojäsen). Sama dikotomia instanssin ja luokan jäsenten välillä koskee myös metodeja ("jäsenfunktioita"); luokassa voi olla sekä instanssimetodeja että luokkametodeja. Jokainen instanssimuuttuja elää muistissa sen omistaman olion eliniän ajan. Muuttujat ovat ominaisuuksia, jotka olio tietää itsestään. Kaikilla olion instansseilla on omat kopionsa instanssimuuttujista, vaikka arvo olisi sama oliosta toiseen. Yksi olioinstanssi voi muuttaa instanssimuuttujiensa arvoja vaikuttamatta muihin instansseihin. Instanssimuuttujia voidaan käyttää kaikissa luokan metodeissa, ellei metodia ole asetettu staattiseksi. == Esimerkki == struct Request { static int count1; // muuttujan nimellä ei ole merkitystä int number; Request() { number = count1; // muuttaa instanssimuuttujaa "this->number" ++count1; // muuttaa luokkamuuttujaa "Request::count1" } }; int Request::count1 = 0; Tässä C++- esimerkissä instanssimuuttuja `Request::number` on kopio luokkamuuttujasta `Request::count1`, jossa jokaiselle rakennetulle instanssille annetaan peräkkäisarvo `count1` ennen sen kasvattamista . Koska `number` on instanssimuuttuja, jokainen `Request` olio sisältää oman erillisen arvonsa; sitä vastoin kaikille instansseille, joilla on sama arvo, on vain yksi olio `Request::count1` . == Lähteet == Luokka:Olio-ohjelmointi
Virle Piemonte

Virle Piemonte () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Virle Piemonte Sapere.it Virle Piemonte Enciclopedia Treccani Virle Piemonte Turismo Torino Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 1 153 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
George Santos

George Anthony Devolder Santos (s. 22. heinäkuuta 1988) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Santos oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä tammikuusta joulukuuhun 2023, kunnes edustajainhuone erotti hänet jäsenyydestään luottamuspulan takia. Hänet valittiin New Yorkin osavaltiosta. Santos on joutunut voimakkaan arvostelun kohteeksi, koska hänellä on ollut taipumusta esittää vääriä tai harhaanjohtavia väitteitä omasta elämästään ja urastaan. Santos on valehdellut esimerkiksi valmistuneensa yliopistosta, olevansa juutalainen ja olevansa sukua holokaustista selvinneille ukrainalaisille. Hän on myös väittänyt, että hänen äitinsä kuoli syyskuun 11. päivän terroriteoissa, vaikka todellisuudessa tämä kuoli vuonna 2016. Santosista on nostettu monta tutkintaa. Vuonna 2010 Santos myönsi tehneensä sekkipetoksia Brasiliassa. Monet yhdysvaltalaispoliitikot, muun muassa entinen presidenttiehdokas Mitt Romney ja entinen edustajainhuoneen puhemies Nancy Pelosi, ovat arvostelleet Santosia. Santos on myöntänyt valehdelleensa mutta ei suostunut eroamaan kongressista. Santos menetti edustajainhuoneen paikkansa 1. joulukuuta 2023 luottamuspulan takia. Kyseessä oli kuudes kerta, ja ensimmäinen kerta yli 20 vuoteen, kun Yhdysvaltain edustajainhuone äänesti edustajansa mandaatin poistamisesta. New Yorkin kuvernöörillä on tämän jälkeen 10 päivää aikaa ilmoittaa täytevaalien järjestämisestä, ja nämä vaalit tulee käydä 70–80 päivän kuluttua ilmoituksesta. Helmikuussa 2024 Santosin tilalle valittiin demokraatteja edustava Tom Suozzi. Santos on homoseksuaali, ja valituksi tullessaan hänestä tuli ensimmäinen avoimesti homoseksuaali republikaani, joka valittiin edustajainhuoneeseen. Marraskuussa 2021 Santos meni naimisiin Matheus Gerardin kanssa. Elokuussa 2024 hän tunnusti syyllistyneensä kahteen rikokseen: maksuvälinepetokseen ja törkeään identiteettivarkauteen. Tuomio on tarkoitus julistaa helmikuussa 2025. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Huijarit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amvrosi Butšma

Amvrosi Butšma, , (14. maaliskuuta 1891 Lviv – 6. tammikuuta 1957 Kiova, Ukrainan SNT) oli huomattava ukrainalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä, ohjaaja ja opettaja. Butšman teatteriura alkoi vuonna 1906 Lvivin Ruska Besida -teatterissa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli Itävallan armeijassa upseeri. Hän jäi venäläisten vangiksi ja joutui sotavankileirille Donbassiin ja Uzbekistaniin. Hän pakeni 1917 Kiovaan ja opiskeli Lysenkon teatteri- ja musiikki-instituutissa ja näytteli Sadovskyin teatterissa. Vuonna 1921 hän työskenteli Vinnytsjassa Frankon uudessa draamateatterissa (myöhemmin nimeltään Kiovan ukrainalainen draamateatteri) ja 1922–1926 Kiovassa Berezil- teatterissa. Hän aloitti samaan aikaan elokuvanäyttelijänä ja keskittyi 1926–1930 yksinomaan elokuvatyöhön. Hän palasi vuosiksi 1930–1936 Harkovaan siirtyneeseen Berezil-teatteriin, joka oli vuodesta 1935 nimeltään Harkovan ukrainalainen draamateatteri. Vuosina 1936–1954 hän työskenteli Kiovan ukrainalaisessa draamateatterissa ja elokuvan parissa näyttelijänä ja ohjaajana. Hän opetti vuodesta 1940 Kiovan teatteritaiteen instituutissa ja oli 1945–1948 Kiovan elokuvastudion taiteellinen johtaja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset näyttelijät Luokka:Ukrainalaiset teatteriohjaajat Luokka:Ukrainalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Jens Haugland

Jens Haugland (16. huhtikuuta 1910 Marnardal – 2. toukokuuta 1991 Marnardal) oli norjalainen juristi ja työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1954–1973 ja toimi Norjan oikeusministerinä 1955–1963 sekä kunta- ja työministerinä 1963–1965. Haugland kuului puolueensa vasemmistosiipeen ja suhtautui kriittisesti muun muassa Norjan Nato-jäsenyyteen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jens Haugland Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan oikeusministerit Luokka:Norjan työministerit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Helge Sivertsen

Helge Sivertsen (12. kesäkuuta 1913 Mandal – 21. joulukuuta 1986 Oslo) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kirkko- ja opetusministerinä 1960–1963 sekä 1963–1965. Sivertsen voitti kaksi kertaa Norjan mestaruuden kiekonheitossa ja osallistui Berliinin olympialaisiin 1936. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Helge Sivertsen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan opetusministerit Luokka:Norjalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Klastiset sedimentit

Klastiset sedimentit ovat erillisistä sedimenttikivilajeista muodostuneita kerrostumia, jotka eroavat kemiallisista sedimenteistä ja orgaanisista sedimenteista. Klastiset sedimentit jakautuvat esimerkiksi luolien suhteen siten, että luolan sisällä olevata aineksesta syntyneet kerrostumia kutsutaan autoktonisiksi kerrostumiksi ja luolan ulkopuolelta luolaan kulkeutuneesta aineksesta muotoutuneita kerrostumia kutsutaan alloktonisiksi kerrostumiksi. Luolan sisäisesti syntyneitä kerrostumia ovat rapautumisesta jääneestä aineksesta muotoutuneet kerrostumat. Niitä ovat myös kallioperän sortumisesta tulleesta aineksesta muotoutuneet kerrostumat sekä guanosta syntyneet kerrostumat. Sortuma-aines voi olla luolan pohjaan kerrostunutta louhikkoa. Rapautumisjäänteestä syntyneet kerrostumat voivat koostua moreenista ja hiekasta. Luolan ulkopuolelta kulkeutuneesta aineksesta muotoutuneita kerrostumia ovat muun muassa luolaan putoilevasta aineesta muodostuneet kerrostumat sekä erilaisten virtausten mukana tulleesta aineesta muotoutuneet kerrostumat. Virtausten mukana tulevaa ainesta voi olla veden kuljettama aines, jäätiköiden virtauksem mukana kantautunut aines tai laavavirtauksen mukana kulkeutunut aines. Ulkopuolelta tulevaa ainesta tulee myös vuorenvieremien ja tuulen mukana. Kallion ulkopinnalla muotoutuneita ulkopuolisten voimien vaikutuksesta muotoutuneita kerrostumia ovat hiertovyöhykkeissä esiintyvät liuskeet ja juonia sisältävät kivilajit. Sedimenttien rakenteeseen vaikuttavia voimia on myös laattatektoniikka. Eroosion jäljiltä kallioperään jäävät kulutusta kestävimmät kivilajit. Nämä jäljelle jääneet kivilajit usein kerrostuvat ja sedimentoituvat. Näitä kulutusta hyvin kestäviä kivilajeja ovat kvartsiitti, fylliitti ja kiilleliuske. Jokien suistoissa ja merien ranta-alueilla muodostuu kvartsihiekasta syviä kerrostumia. Joen varsilla kvartsikerrostumat saattavat sisältää savea ja kiillemineraaleja. == Lähteet == == Katso myös == * Klastinen Luokka:Sedimenttikivilajit Luokka:Luolageologia
Jærbladet

Jærbladet (lyh. JBL) on norjalainen vuonna 1949 perustettu paikallislehti, jonka toimitus on Brynessä Timen kunnassa. Lehti ilmestyy kolmesti viikossa ja kuuluu Amedia-koserniin. Vuodesta 2004 se on ollut tabloid-kokoinen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset sanomalehdet
Congosorex phillipsorum

Congosorex phillipsorum on päästäisten heimoon kuuluva eläinlaji. Lajia tavataan vain yhdellä alueella Tansaniassa Udzungwan vuoristossa. Laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. == Lähteet == Luokka:Päästäiset Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Leo Laker

Leo Laker, myös Switchblade, (Leo Järveläinen, s. 1980, Espoo) on suomalainen teknomusiikin tuottaja.Leo Laker Trivialbookings-sivustollaViitattu 23.7.2023 Leo Laker tutustui lapsena monenlaiseen musiikkiin ja alkoi 13-vuotiaana tehdä omia kappaleitaan Amigan Protracker-ohjelmalla. Pari vuotta myöhemmin hän hankki ensimmäiset levysoittimensa ja alkoi oppia DJ:n taitoja. Jeff Millsin, Adam Beyerin ja Cari Lekebuschin jalanjäljissä hän alkoi tehdä omaa tekno- musiikkiaan ja lähetti vuonna 1996 Tresor-yhtiölle Berliiniin c-kasetilla näytteitä tuotannostaan. Positiivisen vastaanoton myötä Leo Lakerin ensimmäinen EP-levy nimeltä 6 am julkaistiin vuonna 1998. Vuonna 2001 hän julkaisi nimeä Switchblade käyttäen EP:n nimeltä Switched to Blades 4x4 records -yhtiön kautta. Levyä on pidetty yhtenä hardtechno- tai schranz-tyylin uranuurtajana. Myöhemmin EP-julkaisuja on ilmestynyt yli 30 kappaletta. Leo Laker on tehnyt DJ-keikkoja ympäri maailmaa ja tehnyt yhteistyötä monien nimekkäiden artistien, kuten puolalaisen Tomash Geen kanssa. Hänellä on oma teknoa julkaiseva levymerkki, LKR Music. YleX:n äänestykseen parhaasta suomalaisesta elektronisen musiikin kappaleesta valittiin vuonna 2016 ehdokkaiksi Leo Lakerin raidat "TM1" ja "Cannon Steps".Latvala, Jussi: "Nyt valitaan 100 suurta suomalaista konemusiikkikappaletta – osallistu YleX:n jättiäänestykseen", 25.10.2016, Ylen nettisivut, https://yle.fi/aihe/artikkeli/2016/10/25/100-suurta-suomalaista- konemusiikkikappaletta ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tekno-artistit Luokka:Suomalaiset DJ:t luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1980 syntyneet
Veripalokärpänen

Veripalokärpänen (Andrenosoma albibarbe), toisinaan tunnettu myös nimellä ketopetokärpänen, on koko maailmassa hyvin harvinaisena pidetty petokärpäslaji, joka on luokiteltu Suomessa äärimmäisen uhanalaiseksi (CR). Sitä on kuitenkin löydetty Suomestakin ilmeisesti kerran paikasta, jota ei ilmoiteta. Kyseessä on mitä ilmeisimmin kuivien niittyjen ja ketojen laji. == Lähteet == Luokka:Petokärpäset Luokka:Uhanalaiset selkärangattomat
Hannamari Laitinen

Hannamari Laitinen o. s. Kaario (s. 6. huhtikuuta 1980) on suomalainen pesäpalloilija. Laitinen edusti urallaan Superpesiksessä Mansen Pesäpalloa, Vihdin Palloa ja Porin Pesäkarhuja. Laitinen saavutti yhden SM-kullan kaudella 2002 ja kolme SM-pronssia kaudella 1999, kaudella 2001 ja kaudella 2004. Laitinen pelasi neljä Itä-Länsi-ottelua vuosina 1998, 2001, 2002 ja 2004. Laitinen Hannamari Hän pelasi ulkokentällä polttolinjassa. Laitinen pelasi urallaan 167 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi kymmenen kunnaria ja 24 tavallista juoksua, toi 219 juoksua ja keräsi 799 kärkilyöntipistettä. Laitinen pelasi 46 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja viisi tavallista juoksua, toi 69 juoksua ja keräsi 182 kärkilyöntipistettä. Laitinen pelasi seitsemän Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissö otteluissa hän toi 16 juoksua ja keräsi 36 kärkilyöntipistettä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kultainen Mikki -palkinto

Kultainen Mikki -palkinto jaetaan tunnustukseksi merkittävästä teosta tai elämäntyöstä kaupallisen radion, radiomainonnan tai audion parissa. Palkittava työskentelee roolissa, joka liittyy vahvasti kaupalliseen radiotoimialaan. Palkinnon nimittää RadioMedian hallitus. == Palkitut == * 2024: Harri Moisio, Kari Hautala, Outi Vuorijärvi, Sami Mollgren * 2021: Rinna Paatso, Irmeli Ekholm ja Anna sen soida -radio * 2020: Airi Hakala, Jari Karjalainen, Juhani Rajalin, Jari Naarmala, Jarmo ”Mudi” Multanen, Jone Nikula, Turkka Talonen (1954–2019), Satu Kangas ja Pentti Kemppainen * 2019: Klaus Flaming, Sari Seppälä (1968–2019), Pasi Ruohonen, Juha Kakkuri ja Vincent Sneed * 2018: Ritva Hanski-Pitkäkoski * 2017: Jami Kananen * 2016: Mikko Harjunpää, Sami Tenkanen & Yle Puhe ja Vesa Vierikko * 2015: Jussi Häkkilä, Eppu Normaali ja Aake Kalliala * 2014: Veikko Honkanen == Katso myös == * Kaupallisen radion Hall of Fame * RadioGaala == Lähteet == Luokka:Kunniamaininnat Luokka:RadioMedia
René Amengual

thumb|right|René Amengual René Amengual Astaburuaga (2. syyskuuta 1911 Santiago de Chile – 2. elokuuta 1954 Santiago de Chile) oli chileläinen säveltäjä ja pianisti.René Amengual MusicaPopular.cl 1.3.2017, viitattu 1.4.2023 Amengual pääsi Chilen kansalliseen musiikkikonservatorioon vuonna 1923. Siellä hän sai pianonsoiton opetusta Alberto Spikiniltä sekä Rosita Renardilta ja sitten sävellysopetusta Pedro Humberto Allendelta.René Amengual (1911-1954) Memoria Chilena, viitattu 1.4.2023 Amengual valmistui vuonna 1935 ja aloitti sitten itse akateemisen uran kansalliskonservatoriossa, jota hän johti vuodesta 1947. Hän opetti myös Liceo experimental Manuel de Salasissa ja oli mukana perustamassa Escuela moderna de música de Santiagoa. Hän oli käytännöillään rakentamassa pohjaa Chilen musiikkikoulutuksen uudistuksille. Amengual oli Chilen kansallisen säveltäjäliiton aktiivinen jäsen vuodesta 1936. Vuonna 1943 hän matkusti Yhdysvaltoihin Institute of International Educationin vieraana. Hän vieraili myös festivaaleilla ja kongresseissa Sveitsissä, Ranskassa sekä Saksassa. Amengual oli mukana laatimassa pedagogisia teoksia Mi amigo el piano, Selección de clásicos ja Los maestros del clavecín. Amengualin varhaisemmissa teoksissa on kuultavissa ranskalaisen impressionismin ja uusklassismin vaikutus. Amengual eteni uransa mittaan kohti atonaalisempaa tyyliä. International Society for Contemporary Musicin festivaalilla Oslossa vuonna 1953 esitettiin hänen viimeiseksi teoksekseen jäänyt puhallinsekstetto, jossa ilmeni kehittynyt atonaalinen sävelkieli. Amengualin muun tuotannon joukossa on piano- ja kamarimusiikkia (kuten jousikvartettoja), Preludio sinfónico (1939), kuoroteoksia, pianokonsertto (1941/1942) ja harppukonsertto (1950). Sävelkielen estetiikan muutos kuului harppukonsertossa. == Lähteet == Luokka:Chileläiset pianistit Luokka:Chileläiset säveltäjät Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Francine Ntoumi

Francine Ntoumi (s. 1961, Brazzaville, Kongon tasavalta) on kongolainen mikrobiologi ja immunologi, joka on erikoistunut malariaan. Hän syntyi Brazzavillessä Kongon tasavallassa, ja jatkoi opintojaan Ranskassa, jossa hän väitteli immunologian ja parasitologian tohtoriksi Pierre ja Marie Curien yliopistosta. Väitöskirjansa jälkeen aloitti uran malariatutkimuksen parissa (immunologia ja molekyyli-epidemiologia) Pariisin Pasteur-instituutissa. Ntoumi on toiminut useissa johtotehtävissä tieteellisessä yhteisössä, kuten Kongo-Brazzavillen lääketieteellisen tutkimuksen säätiön (FCRM) johtajana ja Euroopan ja kehitysmaiden kliinisten kokeiden kumppanuusohjelman (EDCTP) Kongon edustajana. Ntoumi on saanut tunnustusta työstään useilla palkinnoilla ja kunnianosoituksilla, kuten Georg Forster Research Award -palkinnon vuonna 2015 ja Christophe Mérieux Prize -palkinnon 2016. Ntoumi on saanut tunnustusta erityisesti työstään terveystutkimuksen kapasiteetin lisäämisestä Afrikassa, erityisesti Kongon tasavallassa. == Tunnustukset == * Réseau International des Congolais de l'Extérieur (RICE) prize (2012) * Kwame Nkrumah Regional Scientific Award, African Unioni (2012) * Georg Forster Research Award, Alexander Von Humboldt Foundation (2015) * Scientific Award of the Republic of the Congo (2016) * Christophe Mérieux Prize, Institut de France (2016) * Fellow, Royal College of Physicians (valittu 2016) * National Order of Scientific Research (2017) == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Mikrobiologit Luokka:Brazzavillenkongolaiset henkilöt
Arbetarnas bildningsförbund

Arbetarnas bildningsförbund (lyh. ABF; suom. "Työväen sivistysliitto") on ruotsalainen koulutus- ja sivistystyön järjestö, joka kuuluu työväenliikkeen piiriin. Se perustettiin vuonna 1912 Rickard Sandlerin aloitteesta. Järjestön organisaatio on hajautettu ja toiminnan tärkein muoto ovat opintopiirit, joita järjestetään vuosittain kymmeniä tuhansia. Vuonna 2012 niissä oli yhteensä noin 660 000 osallistujaa. ABF:llä on noin 60 valtakunnallista yhteistyöjärjestöä. Lisäksi se julkaisee Fönstret-nimistä aikakauslehteä, joka ilmestyy neljästi vuodessa. ABF:ää vastaavia järjestöjä ovat muun muassa Työväen Sivistysliitto Suomessa ja Arbeidernes Opplysningsforbund Norjassa. ==Kuvia== ABF-skylten emalj..jpg|ABF:n pääkonttori Tukholman Sveavägenillä. ==Katso myös== * Medborgarskolan ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Järjestön verkkosivut Luokka:Aikuiskoulutus Luokka:Ruotsalaiset järjestöt Luokka:Työväenliike
Fin Argus

Steffan Fin Argus (s. 1. syyskuuta 1998 Des Plaines, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja malli. == Elämäkerta == Argus syntyi Des Plainesissa Illinoisissa. Heillä on vanhempi sisko Sadie ja nuorempi sisar Lacey. He kävivät Maine West High Schoolissa ja opiskelivat sitten Berklee College of Musicissa Bostonissa. == Filmografia == * 2016–2017: The Commute * 2017: The Gifted * 2018−2019: Total Eclipse * 2018: Summer '03 * 2020: S.H.I.E.L.D. Agentit * 2020: Clouds * 2022: Stay Awake * 2022: Queer as Folk * 2023: The Other Two == Diskografia == * 2016: Make Me Cry * 2017: Lost at Sea * 2022: Exposure == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mikko Kolehmainen (metsäneuvos)

Mikko Veli Kolehmainen (29. heinäkuuta 1906 Suonenjoki – 8. kesäkuuta 1994 Kuopio) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. Viitattu 1.4.2023. Kolehmaisen vanhemmat olivat asemapäällikkö Ernst Engelbert Kolehmainen ja Hilda Markkanen ja puoliso vuodesta 1935 kansakoulunopettaja Tellervo Aune Maria Malinen. Kolehmainen tuli ylioppilaaksi Iisalmen keskikoulun jatkoluokilta 1925 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1929. Hän oli Enso-Gutzeitin Saimaan piirin apulaismetsänhoitaja Savonlinnassa ja Kuopiossa 1930–1937, piirimetsänhoitaja Suojärvellä 1938–1939, jatkosodan alussa vaikeasti haavoituttuaan rautatiehallituksen puutavaratoimiston, vuodesta 1945 Valtion Polttoainetoimisto, piirimetsänhoitaja Hämeenlinnassa 1940–1941 ja Kuopiossa 1941–1943, Itä-Suomen tarkastuspiirin ylimetsänhoitaja Kuopiossa 1944–1947 ja Enso-Gutzeitin piirimetsänhoitaja Joensuussa 1947–1955, pohjoisten metsänhoitopiirien ylimetsänhoitaja 1955–1965, apulaismetsäpäällikkö 1965–1966 ja metsäpäällikkö ja johtokunnan jäsen Helsingissä 1966–1971. Kolehmaisella oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1969. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Elisa Shua Dusapin

Elisa Shua Dusapin (s. 23. lokakuuta 1992 Sarlat-la-Canéda, Ranska) on Sveitsissä asuva ranskalais-korealainen kirjailija. Hänen isänsä on ranskalainen ja äitinsä eteläkorealainen. Dusapin tunnetaan erityisesti esikoisromaanistaan Hiver à Sokcho (2016), joka ilmestyi suomeksi vuonna 2023 nimellä Sokcho talvella. Vuonna 2021 teos sai parhaan käännösromaanin National Book Awardin. Dusapin valmistui vuonna 2014 kirjallisuustieteen kandidaatiksi Biennen Institut littéraire suissesta. Vuonna 2016 hän aloitti nykyranskan opinnot Lausannen yliopistossa. ==Bibliografia== ====Romaanit==== * * Les billes du Pachinko, 2018. * Vladivostok Circus, 2020. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Sveitsiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edith Tuomi

Edith Tuomi (o.s. Lindfors, 1907–1993) oli suomalainen kansanmuusikko, jonka instrumentteja olivat viulu ja laulu. Porilainen Tuomi sai ensimmäisenä naisena mestaripelimannin arvonimen vuonna 1976. Hän oli myös ensimmäinen naispuolinen valtapelimanni. Tuomi kuului muun muassa Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla perustettuun Amatsonit-naisyhtyeeseen. Pomarkussa ja Noormarkussa köyhän työläisperheen tyttärenä varttunut Edith Tuomi sai kansanmusiikkiharrastuksen vanhemmiltaan: isä Frans Lindfors oli seudulla tunnettu viulupelimanni ja äiti lauloi. Myös veljestä Arvo Lindforsista tuli viulisti. Lindforsin pelimannit -yhtyeessä oli 1980-luvulla mukana perheen viiden sukupolven edustajia. Vuonna 1973 Edith Tuomi, Arvo Lindfors ja muut Porin seudun kansanmuusikot levyttivät kansanmusiikkialbumin Satakuntalainen Purppuri. Finnlevyn julkaisema ja Erkki Pällin tuottama LP-levy äänitettiin Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla 1971. Vuonna 1975 Yle TV1 esitti Seppo Seppälän tuottaman viihdeohjelman Klunks mai jekumia, jossa Edith Tuomi esiintyy ja kertoo lapsuudestaan. Edith Tuomen 80-vuotispäiviä vietettiin helmikuussa 1987 Porin Sampola-salissa kansanmusiikkiesitysten merkeissä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kansanmuusikot Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Fanny Kukonlehto

Fanny Kukonlehto (s. 2. elokuuta 2003) on suomalainen maastohiihtäjä ja suunnistaja. Hän edustaa maastohiihdossa Tampereen Pyrintöä ja suunnistuksessa Kangasala SK:ta. Maastohiihdon maailmancupissa Kukonlehto kilpaili ensimmäisen kerran Rukalla marraskuussa 2022 ja pääsi heti maailmancupin pisteille sijoituttuaan perinteisen sprintin karsinnassa 48:nneksi. Hänet valittiin Suomen joukkueeseen alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuihin 2021, 2022 ja 2023, joissa hänen paras yksilökilpailun sijoituksensa oli 14. sija 20 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailussa Whistlerissä tammikuussa 2023. Alle 20-vuotiaiden SM-kilpailuissa Kukonlehto on vuonna 2021 voittanut 10 kilometrin perinteisen väliaikalähdön ja 15 kilometrin vapaan yhteislähdön, sijoittunut toiseksi 10 kilometrin perinteisen kilpailussa maaliskuussa 2023 ja kolmanneksi vapaan sprintissä helmikuussa 2023. Aikuisten SM-tasolla hänen paras tuloksensa on 13. sija 30 kilometrin perinteisen kilpailusta huhtikuussa 2022. Suunnistuksessa Kukonlehto kuuluu nuorten maajoukkueeseen ja on voittanut useita nuorten SM-mitaleja, muun muassa SM-kultaa 18-vuotiaiden sarjassa pitkän matkan kilpailussa vuonna 2021. Nuorempana hän on harrastanut myös ampumahiihtoa ja voittanut siinäkin nuorten SM-mitaleja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Suomalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elsa Torvinen

Elsa Torvinen (s. 15. maaliskuuta 2003) on suomalainen maastohiihtäjä. Vuodesta 2024 lähtien hän on edustanut Vantaan Hiihtoseuraa. Sitä ennen hän edusti Ylöjärven Ryhtiä.Seuramuutot kaudelle 2024–2025 (pdf). Suomen Hiihtoliitto. Maastohiihdon maailmancupissa Torvinen kilpaili ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2023 ja pääsi heti maailmancupin pisteille sijoituttuaan perinteisen sprintin karsinnassa 49:nneksi. Seuraavana päivänä käydyssä 20 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailussa hän saavutti toistaiseksi parhaan maailmancup-sijoituksensa oltuaan 47:s. Hänet valittiin Suomen joukkueeseen alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuihin 2022 ja 2023, joissa hänen paras yksilökilpailun sijoituksensa oli 13. sija 5 kilometrin perinteisen kilpailussa Lygnassa helmikuussa 2022. Alle 20-vuotiaiden SM-kilpailuissa Torvinen on voittanut 10 kilometrin perinteisen ja vapaan väliaikalähdöt ja vapaan sprintin vuonna 2023, sijoittunut toiseksi vapaan sprintissä 2021 ja kolmanneksi 10 kilometrin perinteisellä 2021. Aikuisten SM-tasolla hänen paras henkilökohtainen tuloksensa on kuudes sija 20 kilometrin perinteisen kilpailusta tammikuussa 2024. Pariviestissä Torvinen voitti tammikuussa 2023 SM-hopeaa Eevi-Inkeri Tossavaisen kanssa. 2024 he saivat SM-pronssia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marika Besobrasova

Marika Besobrasova (4. elokuuta 1918 Jalta, Venäjän keisarikunta – 25. huhtikuuta 2010 Monaco) oli monacolainen balettitanssija ja baletin opettaja. Marika Besobrasova syntyi Jaltassa vuonna 1918. Hänen vanhempansa olivat yläluokkaisia pietarilaisia, ja he joutuivat pakenemaan Venäjältä vallankumouksen seurauksena. He muuttivat Tanskan kautta Ranskaan. Besobrasova sai ensimmäiset balettituntinsa 12-vuotiaana Julie Sedovalta Nizzassa. Sedovan balettikoulu oli ensimmäinen vallankumouksen jälkeen ulkomaille perustettu venäläinen koulu. Tämän jälkeen Besobrasovaa opettivat myös Ljubov Jegorova ja Viktor Gsovski. Besobrasova tanssi vuodesta 1935 Ballet Russe de Monte Carlossa, ja vuonna 1940 hän perusti balettiseurueen Cannesiin. Besobrasova oli tunnettu balettiopettaja, ja hän johti uransa aikana Zürichin oopperan ja Rooman oopperan baletin balettikouluja. Hän perusti 1952 Monacoon ruhtinatar Gracen nimeä kantaneen balettikoulun. Besobrasovan oppilaita ovat olleet muun muassa Rudolf Nurejev ja Erik Bruhn. == Lähteet == Luokka:Monacolaiset henkilöt Luokka:Balettitanssijat Luokka:Balettipedagogit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Kideonkalo

Kideonkalo on luolatyyppi, jossa on tapahtunut kivilajien kiteytymistä. Kiteytymiseen ovat saattaneet vaikuttaa geologiset muutokset, kuten hydrotermiset muutokset. Tällaiset luolat ovat joskus miaroliittisia. Kideonkaloita muodostuu muun muassa karbonaattia sisältäviin kerroksiin. Kideonkaloiden muodostumispaikkoja voivat olla esimerkiksi kallion murrosvyöhykkeet, joihin voi vaikuttaa hydrotermisia voimia. Kideonkaloiden kallioperä sisältää usein pegmatiitteja, kvartsiitteja ja graniittisia syväkivilajeja. Tällaisissa luolissa on usein savimineraaleja. Eräs miaroliittinen kideonkalo on Kouvolan Verlan hiidenkirnu, jonka syntymiseen on vaikuttanut viimeisin jääkausi ja sen jälkeinen rapautuminen. Jättiläisenkahva Saltvikissa on entinen luola, josta on jäljellä vain holvikaari. Tämä entinen luola on todennäköisesti ollut kideonkalo. Siuntion Grottberget on kideonkalo, jossa on graniittinen kideholvi. Luola on syntynyt kallion rakoilun seurauksena, minkä on aiheuttanut vuoripaineen laukeaminen. == Lähteet == Luokka:Luolageologia
Jaana Haanterä

Jaana Inkeri Haanterä (s. 21. tammikuuta 1960 Pori)Keijo Virtamo (toim.): Otavan musiikkitieto (2. painos), s. 125. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5. on suomalainen viulutaiteilija, kapellimestari ja musiikkipedagogi. Haanterä oli ensimmäinen kapellimestaritutkinnon Suomessa suorittanut nainen. Haanterä opiskeli viulunsoittoa Sibelius-Akatemiassa Tuomas Haapasen ja Moskovan Tšaikovski-konservatoriossa Igor Bezrodnyin johdolla. Hän on toiminut Tampereen konservatorion viulunsoiton lehtorina ja opettanut yli 40 vuoden ajan myös Turussa, Hyvinkäällä, Helsingissä, Vantaalla ja Kokkolassa sekä useilla musiikkileireillä. Hän on esiintynyt kamarimuusikkona suomalaisilla musiikkifestivaaleilla, viulusolistina suomalaisten sinfoniaorkestereiden kanssa ja toiminut monissa niistä myös konserttimestarina. Haanterä aloitti huhtikuussa 1986 Helsingin kaupunginorkesterin kolmantena konserttimestarina, ja ensimmäisenä työtehtävänä oli Sibeliuksen sinfonioiden kokonaislevytys Paavo Berglundin johdolla. Hän intoutui kapellimestarin työskentelystä ja aloitti vuotta myöhemmin opinnot Jorma Panulan kapellimestariluokalla. Haanterä suoritti kapellimestaridiplomin vuonna 1991. Haanterän puoliso vuosina 1984–1989 oli sellisti Martti Rousi ja sen jälkeen säveltäjä Jouni Kaipainen. ==Levytyksiä== *Tango nuevo – Tangoja, säv. Astor Piazzolla, es. InTime & Tampere Filharmonia, joht. Jaana Haanterä. Alba Records 2004. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jamaica Kincaid

Jamaica Kincaid (vuoteen 1973 saakka Elaine Potter Richardson, s. 25. toukokuuta 1949 St. John’s, Antigua ja Barbuda) on antigualais- yhdysvaltalainen kirjailija. Vuonna 1965 Kincaid muutti New Yorkiin ollessaan 16-vuotias ja työskenteli au pairina Manhattanilla. Hän sai myöhemmin stipendin valokuvausopintoihin New Hampshiressä mutta palasi New Yorkiin kahden vuoden kuluttua. Vuosina 1974–1996 hän kirjoitti The New Yorkeriin. Kincaidin tekstit käsittelivät usein karibialaista kulttuuria. Hän on myös opettanut Harvardin yliopistossa. Kincaidin esikoisteos, novellikokoelma At the Bottom of the River, ilmestyi vuonna 1983. ==Teokset== * At the Bottom of the River (1983) * * A Small Place (1988) * * The Autobiography of My Mother (1996) * My Brother (1997) * Talk Stories (2001) * Mr Potter (2002) * Among Flowers: A Walk in the Himalaya (2005) * See Now Then (2013) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Antiguabarbudalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jasmin Kiiski

Jasmin Kiiski (s. 29. heinäkuuta 1997) on suomalainen ringettepelaaja. Hän voitti Suomen maajoukkueen pelaajana maailmanmestaruuden vuonna 2022. Hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuodenvaihteessa 2015–2016. Kiiski on lähtöisin Laitilan Jyskeestä, jota hän edusti myös SM-sarjassa kaudella 2021–2022. Hänen muita SM-sarjajoukkueitaan ovat olleet Luvian Kiekko -82 kaudella 2014–2015 sekä raisiolainen RNK Flyers kausina 2016–2018, 2019–2021 ja 2022–2023. Viimeksi mainitulla kaudella hän voitti Suomen-mestaruuden ja hänet palkittiin Katja Kortesoja -palkinnolla vuoden reiluimpana pelaajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ringettepelaajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Noémie Merlant

Noémie Merlant (s. 27. marraskuuta 1988 Pariisi, Ranska)Noémie Merlant, Rotten Tomatoes, viitattu 1.4.2023. on ranskalainen näyttelijä. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Roolihahmo 2014 Les héritiers Les héritiers Mélanie 2015 Un moment d'égarement Un moment d'égarement Linda 2016 Le ciel attendra Le ciel attendra Sonia Bouzaria 2018 Le retour du héros Le retour du héros Pauline 2019 Curiosa Curiosa Marie de Heredia 2019 Nuoren naisen muotokuva Portrait de la jeune fille en feu Marianne 2020 Jumbo Jumbo Jeanne 2021 Pariisi, 13. kaupunginosa Les Olympiades, Paris 13e Nora Ligier 2022 L'innocent L'innocent Clémence Genièvre 2022 Tár Tár Francesca Lentini 2022 Baby Ruby Baby Ruby Jo == Palkinnot ja ehdokkuudet == === César-palkinnot === Vuosi Elokuva Palkinto Lopputulos 2017 Le ciel attendra Lupaavin naisnäyttelijä 2020 Nuoren naisen muotokuva Paras naispääosa 2023 L'innocent Paras naissivuosa Jordan Mintzer ja Rhonda Richford: Cesar Awards: ‘Elle’ Takes Top Prizes of Best Film, Best Actress, The Hollywood Reporter, 24.2.2017, viitattu 1.4.2023.Elsa Keslessy: Roman Polanski Wins Best Director at France’s Cesar Awards, ‘Les Miserables’ Wins Best Picture, Variety, 28.2.2020, viitattu 1.4.2023.Elsa Keslessy: ‘The Night of the 12th’ Wins Best Picture at France’s Cesar Awards (Full Winners List), Variety, 24.2.2023, viitattu 1.4.2023. === European Film Awards === Vuosi Elokuva Palkinto Lopputulos 2019 Nuoren naisen muotokuva Paras naisnäyttelijä European Film Awards 2019, European Film Awards, viitattu 1.4.2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alue

Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.226) on Kymijoen vesistön (14) Suur-Päijänteen alueella (14.2) sijaitsevan Päijänteen alueen (14.22) kolmannen jakovaiheen valuma-alue. Sen laskujoki Kurujoki laskee Päijänteeseen Tiirisselän Olkkolanlahteen. == Yleistä == === Vesistön sijainti === Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueen pinta-ala on 108,01 neliökilometriä (myös 105 km²) ja sen järvisyys on 4,81 %. Valuma-alue on pohjois-etelä -suunnassa lähes 20 kilometriä pitkä ja noin 9 kilometriä leveä. Se sijaitsee Jämsän alueella. Valuma-alue sijaitsee Kymijoen vesistöalueen keskiosassa Suur-Päijännteen alueen (14.2) sisällä Päijänteen alueessa (14.22). Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueelle on sinne muodostettu kolmannessa jakovaiheessa oma valuma-alueensa. Sen pohjoispuolella sijaitsee suurempi Jämsän reitin valuma-alue (14.5) ja eteläpuolella Arvajanjoen valuma-alue (14.26). Valuma-alueen länsipuolella on Kokemäenjoen vesistön (35) kanssa yhteinen vedenjakaja. === Pääoman kulun ja pituuden määritys === Kurujoen ja Nytkymenjoen valuma-alueet ovat alle kymmenen kilometriä leveitä, joten niiden sivu-uomat ovat pääuomaan verrattuna lyhyet. Vesistöviranomaiset ovat merkinneet pääuomaksi Nytkymenjärvestä alkava Nytkymenjoen ja sen alajuoksulla Päijänteeseen jatkavan Kurujoen. Järvi on yläjuoksulla valuma-alueen pääjärvi, johon laskevat kaikki latvauomat. Vesistöviranomaiset ovat valinneet niistä Myllyojan merkittäväksi uomaksi. Myllyojan valuma-alueen pinta-ala on 8,9 neliökilometriä. Pääuoman vesistöreittiin kuuluvat alajuoksulta lukien seuraavat vesistöt: Kurujoki, Nytkyn, Sammakkolammi, Nytkymenjoki, Nytkymenjärvi, Myllyoja, Moisionjärvi, Myllyjärvi, Ahteenalanen ja siitä alkava Moisionjärveen laskeva oja. Pääuoman pituus saadaan laskemalla yhteen eri osuudet. Kurujoki on 1,4 kilometriä ja Nytkymenjoki on 19,5 kilometriä pitkä. Nytkymenjärven järvenselkää on 4,2 kilometriä ja Myllyoja on 2,7 kilometriä pitkä. Kun kaikki uomat ja lammet huomioidaan, tulee pääuomasta Moisionjärvelle asti 30,1 kilometriä pitkä. Ahteenalaseen tulee vielä kaksi kilometriä, mutta sitten vesireitit haarautuvat ja pääuoman määrittämiseen ei voida enää käyttää mitattua tietoa. Pääuomaa voisi silmämääräisesti olla vielä kilometrin kaksi lisää. Kokonaispituudeksi annetaan siksi yli 32 kilometriä. === Vesistöalueen maankäyttö === Valuma-alueesta on metsämaata, avoimia kangasmetsiä ja kalliomaita 78,8 %, maatalousalueita 11,1 %, kosteikkoja ja soita on 0,8 % ja rakennettuja alueita on 3,1 %. Maa-alueiden lisäksi on vesistöinä 6,2 %. == Lähteet == *
Hallusinointi

Hallusinointi voi tarkoittaa seuraavia asioita: * hallusinaatioiden kokemista * hallusinointi, tekoälyn toiminnassa esiintyvä virhe.
Kurujoki

Kurujoki on Keski-Suomessa Jämsän Lopeistossa virtaava 1,4 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa yli 32 kilometriä pitkästä pääuomasta sen alajuoksun osuuden. == Joen ympäristö == Missään lähteessä ei määritellä Kurujoen kulkua. Se alkaa Nytkymen pikkujärvestä, johon ylempänä virtaava Nytkymenjoki laskee. Järven kaakkoispuolella sijaitsee Kurulan tako, jolla on nimensä puolesta tekemistä joen nimen kanssa. Nytkymen vedenpinnan korkeus on vain 78,5 metriä mpy., jolloin joen pudotus jää noin 30 senttimetriin. Nytkymen ja Kurujoen alkuosuus sijaitsee peltoalueen painaumassa, mutta joki kaartaa tehden mutkan Särkänniemen metsäsaarekkeen kohdalla ja lähestyy Päijännettä metsämaaston läpi. Joki laskee Olkkolanlahteen, joka aukeaa Tiirinselkään. Lahti on matala ja se kerää etenkin keväisin joensuun eteen muodostuvaan sulaan runsaasti vesilintuja. Lyhyellä joella on asutusta ainoastaan 5–10 taloutta, jotka sijaitsevat aivan joen tuntumassa. Joen ylittää aluksi Olkkolan kylätie ja sen perään valtatie 24. == Luontoarvoja == Joki on luokiteltu keskisuureksi kangasmaiden joeksi. Se luokitellaan biologisten tekijöiden osalta välttävään (pohjaeläimet) ja erinomaiseen (päällyslevät) luokkaan, fysikaalis- kemiallisten tekijöiden osalta hyvään luokkaan, hydrologis-morfologisten tekijöiden osalta välttävään luokkaan ja sen ekologisen tilan suhteen välttävään luokkaan. == Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alue == Joki sijaitsee Kymijoen vesistössä (14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueessa (14.22). Sen valuma-alueen pinta-aja on 108 neliökilometriä ja sen järvisyys on 4,8 %. Valuma-alue sijaitsee kokonaan Keski-Suomen Jämsässä. Sen pääuomaan voidaan lukea ainakin Kurujoki, Nytkymenjoki, Nytkymenjärvi ja Myllyoja. == Huomioita == == Lähteet == Luokka:Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alue Luokka:Jämsän joet
Eleonora Provencelainen

Eleonora Provencelainen (1223–1291) oli ranskalainen aatelisneito, josta tuli Henrik III:n puolisona Englannin kuningatar. Eleonoran isä oli Provencen kreivi ja äidinisä Savoyn kreivi. Avioliitto suunniteltiin vahvistamaan Henrikin asemaa manner-Euroopassa. Eleonora ja Henrik vihittiin Canterburyssä 14. tammikuuta 1236, ja viikkoa myöhemmin Eleonora kruunattiin kuningattareksi Westminsterissä. Eleanoran ranskalaiset sukulaiset saivat korkeita virkoja Englannissa, mutta sen takia Henrik joutui ristiriitoihin ylhäisaatelisten paronien kanssa, ja nämä kapinoivat ja vangitsivat Henrikin vuonna 1264. Silloin Eleanor johti kuninkaallisia vastarintajoukkoja. Kapina kukistettiin 1265. Henrikin kuoleman jälkeen Eleonora vetäytyi luostariin. == Lähteet == Luokka:Englannin kuninkaalliset Luokka:Vuonna 1223 syntyneet Luokka:Vuonna 1291 kuolleet
Glasiaalinen maaluola

Glasiaalinen maaluola on eräs luolatyyppi. Luola on muodostunut maahan hautautuneen jäälohkareen sulamisen jälkeen. Tällöin maa ei ole romahtanut jäälohkareen sulamisen jälkeen, vaan paikalle on muodostunut luola. Tämä on edellyttänyt sitä, että luolan katto on ollut riittävän kova. Tämä on voinut olla seurausta luolan katon holvaantumisesta, katossa tapahtuneesta iskoksesta tai luolaa ympäröivän maan ylikonsolidoitumisesta. Glasiaalisien maaluolien ympäristöjä ovat moreenimaat ja harjut. Tällaiset luolat ovat usein piilossa, kunnes ne löytyvät maata kaivettaessa ja täten ne saattavat tuhoutua ennen kuin ne huomataan. Luolat voivat tuhoutua myös säänvaihtelun tai roudan vaikutuksesta. Glasiaaliset maaluolat ovat erittäin harvinaisia. Eräs glasiaalinen maaluola on löytynyt Tohmajärven kunnallistalon alta. Se on syntynyt viimeisimmän jääkauden lopussa. Tässä tapauksessa kunnallistalo on suojannut luolaa sään vaihteluiden vaikutuksilta. == Lähteet == Luokka:Luolageologia
Adèle Haenel

Adèle Haenel (s. 11. helmikuuta 1989 Pariisi, Ranska) on ranskalainen näyttelijä. Hän on voittanut kaksi César-palkintoa. Toukokuussa 2022 Haenel ilmoitti jättäneensä elokuvateollisuuden protestiksi sen "taantumuksellisuudelle, rasismille ja patriarkaalisuudelle".Jordan Raup: Adèle Haenel Steps Away From the Film Industry: It’s “Reactionary, Racist, and Patriarchal", The Film Stage, 15.5.2022, viitattu 1.4.2023. Hän on arvostellut varsinkin Ranskan elokuvateollisuuden tapaa suhtautua seksuaaliseen väkivaltaan.Angelique Chrisafis: French actor Adèle Haenel claims director sexually harassed her, The Guardian, 5.11.2019, viitattu 13.8.2023.Kim Willsher: Adèle Haenel retires over French film sector’s ‘complacency’ towards sexual predators, The Guardian, 9.5.2023, viitattu 13.8.2023. == Filmografia == Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Roolihahmo 2002 Les diables Les diables Chloé 2007 Naissance des pieuvres Naissance des pieuvres Floriane 2011 L'Apollonide (Souvenirs de la maison close) L'Apollonide (Souvenirs de la maison close) Léa 2012 Alyah Alyah Jeanne 2013 Suzanne Suzanne Maria Merevsky 2014 Les combattants Les combattants Madeleine Beaulieu 2014 French Riviera L'homme qu'on aimait trop Agnès Le Roux 2015 The Forbidden Room The Forbidden Room Invalidi 2016 Tuntematon tyttö La fille inconnue Jenny Davin 2017 BPM (Beats Per Minute) 120 battements par minute Sophie 2018 En liberté! En liberté! Yvonne Santi 2019 Le daim Le daim Denise 2019 Nuoren naisen muotokuva Portrait de la jeune fille en feu Héloïse == Palkinnot ja ehdokkuudet == === César-palkinnot === Vuosi Elokuva Palkinto Lopputulos 2008 Naissance des pieuvres Lupaavin naisnäyttelijä 2012 L'Apollonide (Souvenirs de la maison close) Lupaavin naisnäyttelijä 2014 Suzanne Paras naissivuosa 2015 Les combattants Paras naispääosa 2018 BPM (Beats Per Minute) Paras naissivuosa 2019 En liberté Paras naispääosa 2020 Nuoren naisen muotokuva Paras naispääosa Adèle Haenel – Awards, Internet Movie Database, viitattu 1.4.2023. === European Film Awards === Vuosi Elokuva Palkinto Lopputulos 2019 Nuoren naisen muotokuva Paras naisnäyttelijä European Film Awards 2019 , European Film Awards, viitattu 1.4.2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Megalobulimus grandis

Megalobulimus grandis on Brasiliassa elävä etanalaji. Se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. Lajin löysi Eduard von Martens Brasilian tutkimusmatkallaan vuonna 1885 Descalvadosta. == Lähteet == Luokka:Uhanalaiset selkärangattomat Luokka:Kotilot
Grace Ebor

Grace Ebor (s. 8. elokuuta 1977) on nigerialainen keskimatkojen juoksija, joka erikoistui 800 metrille. Hän on pitänyt vuodesta 2003 lähtien hallussaan Nigerian naisten ennätystä 2.02,04. Ebor voitti Kansainyhteisön kisoissa 2002 oman alkueränsä ajalla 2.03,12 mutta karsiutui välierissä. Vuonna 2003 Abujassa hän voitti Afrikan kisojen kultaa ajalla 2.02,04, joka on edelleen Nigerian naisten ennätys 800 metrin juoksussa. Eborin mestaruus oli myös Nigerian ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa voitto Afrikan kisojen naisten keskimatkoilla. Ebor osallistui kerran Afrikan-mestaruuskilpailuihin vuonna 2006 mutta ei menestynyt. Hän voitti vuosina 2002–2006 viisi Nigerian mestaruutta, joista neljä 800 metrillä ja yhden 1 500 metrillä. == Henkilökohtaiset ennätykset == Lähde: Matka Aika Paikka Päivä 800 m 2.02,04 NR Abuja 15. lokakuuta 2003 1 500 m 4.21,98 Abuja 9. heinäkuuta 2005 == Lähteet == Luokka:Nigerialaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sokol International Racetrack

Sokol International Racetrack () on Kazakstanissa Almatyn lähellä sijaitseva moottorirata. Radan on suunnitellut Hermann Tilke ja sitä on rahoittanut Alidžan Ibragimov noin 40 miljoonan Yhdysvaltain dollarin verran. Radan rakennustyöt alkoivat vuonna 2014. Radalle suunniteltuihin merkittäviin tapahtumiin kuuluu MotoGP-sarjan kilpailu vuonna 2023, joka on ensimmäinen viisivuotisessa sopimuksessa. == Lähteet == Luokka:Moottoriradat Luokka:Kazakstanin urheilupaikat
Johanna Viimaranta

Leena Johanna Viimaranta (s. 1976)Viimaranta, Johanna, 1976–, Finto, viitattu 1.4.2023. on suomalainen kielitieteilijä, joka on toiminut venäjän kielen professorina Helsingin yliopistossa 1. elokuuta 2018 lähtien.Täytetyt professorin tehtävät, Helsingin yliopisto, arkistoitu 4.8.2018. Viimaranta väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2006. Vuosina 2014–2018 hän oli venäjän kielen professori Turun yliopistossa.Johanna Viimaranta, Turun yliopisto, viitattu 1.4.2023. == Julkaisut == * Johanna Viimaranta: Talking About Time in Russian and Finnish (väitöskirja). Helsingin yliopisto, 2006. http://urn.fi/URN:ISBN:952-10-3291-X * Milla Luodonpää-Manni, Esa Penttilä ja Johanna Viimaranta (toim.): Empirical Approaches to Cognitive Linguistics: Analyzing Real-Life Data. Cambridge Scholars Publishing, 2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Helsingin yliopiston tutkimusportaali * ORCID Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ellen Mirojnick

Ellen Mirojnick (s. 7. heinäkuuta 1949 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pukusuunnittelija. == Palkinnot == * 2013 Emmy-palkinto ja Costume Designers Guild -palkinto * 2016 Career Achievement -palkinto Costume Designers Guildilta. * 2017 Excellence in Period Film ja Costume Designers Guild. == Elokuvat == * Vaarallinen suhde (1987) * Wall Street – rahan ja vallan katu (1987) * Musta sade (1989) * Jaakobin painajainen (1990) * Basic Instinct – vaiston varassa (1992) * Chaplin (1992) * Cliffhanger – kuilun partaalla (1993) * Speed – Kuoleman kyydissä (1994) * Showgirls (1995) * Twister (1996) * Face/Off – kahdet kasvot (1997) * Starship Troopers – Universumin sotilaat (1997) * The Haunting – paholaistalo (1999) * Hollow Man – mies ilman varjoa (2000) * Mitä nainen haluaa (2000) * Valkokankaan lemmikit (2001) * Kohtalokas syrjähyppy (2002) * Riddickin aikakirja (2004) * Déjà Vu (2006) * Cloverfield (2008) * G-Force – miniagentit (2009) * G.I. Joe: The Rise of Cobra (2009) * Wall Street: Money Never Sleeps (2010) * Need for Speed (2014) * Meren äärellä (2015) * Logan Lucky (2017) *Ensin he tappoivat isäni (2017) * The Greatest Showman (2017) * Se mikä ei tapa (2018) * Maleficent 2: Pahan valtiatar (2019) * Let Them All Talk (2020) * Cinderella – Tuhkimon tarina (2021) * Kimi (2022) * Oppenheimer (2023) ==Televisio== * Fame (1982) – yksi jakso * Disneyn ihmeellinen maailma (1997) – yksi jakso * Kohde (2011) – yksi jakso * The Knick (2014–2017) – 20 jaksoa * Bridgerton (2020) – kahdeksan jaksoa == Lähteet == * emmys.com * ellenmirojnick.wordpress.com * imdb.com === Viitteet === Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Pukusuunnittelijat Luokka:Yhdysvaltalaiset henkilöt