EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Djennén piiri

Djennén piiri () on paikallishallintoalue Malin Moptin alueella. Sen pinta-ala on 4 563 neliökilometriä. Asukkaita on 207 300 henkeä. Djennén piiri rajoittuu lännessä Ténenkoun, pohjoisessa Moptin ja idässä Bandiagaran piireihin sekä etelässä Ségoun alueeseen. Seutu kuuluu Sahelin ja Sudanin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaa Niger ja sen sivujoki Bani. Piiriin kuuluu Djennén kaupunkikunta sekä 11 maalaiskuntaa: Dandougou Fakala, Derary, Fakala, Femaye, Kéwa, Madiama, Néma-Badenyakafo, Niansanarié, Ouro Ali, Pondori ja Togué Morari. Hallinnollinen keskus on Djenné. Kyliä on yhteensä 167. Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita, bozoja, markoja, soninkeja, dogoneja, boboja, moseja ja tuaregeja. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Djenné on yksi Malin tärkeimpiä matkailukohteita. ==Lähteet== *
Matthew Centrowitz

Matthew Centrowitz (s. 18. lokakuuta 1989) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija, 1 500 metrin olympiavoittaja ja MM-mitalisti. Hän asuu Oregonissa ja on pituudeltaan 173 cm. Hän on opiskellut sosiologiaa Oregonin yliopistossa. Hänen isänsä Matthew Centrowitz Sr oli 1 500 metrin olympiaedustaja Montrealissa 1976. Centrowitz voitti alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan mestaruuden 1 500 metrillä São Paulossa 2007. Hän voitti 2008 saman ikäluokan Yhdysvaltojen-mestaruuden 5 000 metrillä ja oli alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuissa samalla matkalla 11:s. Vuonna 2011 hän voitti 1 500 metrin NCAA:n ja Yhdysvaltojen-mestaruuden. Daegun MM-kilpailuissa hän sai pronssia ajalla 3.36,08. Istanbulin MM-hallikilpailuissa 2012 hän sijoittui 1 500 metrillä seitsemänneksi. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui 1 500 metrillä neljänneksi ajalla 3.35,17. Hän voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden 2013. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 Centrowitz saavutti hopeaa ajalla 3.36,78.http://yle.fi/urheilu/kiprop_vei_tonnivitosen_kullan_- _todellinen_yllatysnimi_pronssille/6782508 Centrowitz voitti 2015 Yhdysvaltojen-mestaruuden sisäradoilla mailin juoksussa ja ulkoradoilla 1 500 metrillä. Pekingin MM-kilpailuissa hän sijoittui 1 500 metrillä kahdeksanneksi. Hän voitti 2016 kotimaansa sisä- ja ulkoratojen mestaruuden 1 500 metrillä. Hän voitti samalla matkalla kultaa Portlandin MM- hallikilpailuissa ajalla 3.44,22. Rio de Janeiron olympialaisissa samana vuonna hän voitti matkan kultaa ajalla 3.50,00. Samalla hänestä tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen 1500 metrin olympiavoittaja sitten vuonna 1908 kun Mel Sheppard voitti sen matkan kullan. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Centrowitz karsiutui 1 500 metrin alkuerissä. Hän voitti Yhdysvaltojen- mestaruuden 1 500 metrilä 2018. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän oli samalla matkalla kahdeksas. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 1 500 metrin välierissä. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 800 m 1.44,62 New York 13. kesäkuuta 2015 1 500 m 3.30,40 Monaco 17. heinäkuuta 2015 Maili 3.49,26 Portland 24. heinäkuuta 2021 3 000 m 7.52,39 Beaverton 10. syyskuuta 2019 2 mailia 8.41,55 Greensboro 15. kesäkuuta 2007 5 000 m 13.00,39 Beaverton 10. syyskuuta 2019 === Sisäradat === Matka Aika Paikka Päivä 800 m 1.47,82 Albuquerque 3. maaliskuuta 2013 1 500 m 3.35,91+ New York 20. helmikuuta 2016 Maili 3.50,63 New York 20. helmikuuta 2016 3 000 m 7.40,74 Portland 5. helmikuuta 2016 2 mailia 8.21,07 New York 11. helmikuuta 2017 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Moptin piiri

Moptin piiri () on paikallishallintoalue Malin Moptin alueella. Sen pinta-ala on 7 262 neliökilometriä. Asukkaita on 368 500 henkeä. Moptin piiri rajoittuu idässä Moptin alueen Douentzan ja Bandiagaran, etelässä Djennén ja lännessä Ténenkoun sekä pohjoisessa Youwaroun ja Timbuktun alueen Niafunkén piiriin. Sen läpi virtaa Niger ja sen sivujoki Bani. Seudulla on lukuisia järviä. Osa siitä kuuluu Dogonin tasankoon. Piiriin kuuluu Moptin kaupunki sekä 14 maalaiskuntaa: Bassirou, Borondougou, Dialloubé, Fatoma, Konna, Korombana, Koubaye, Kounari, Ouro Modi, Ouroubé Douddé, Salsalbé, Sio, Socoura ja Soye. Hallinnollinen keskus on Mopti. Kyliä on yhteensä 239. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja bozoja. Lisäksi on dogoneja, markoja, songhaita ja bambaroita. Seudun läpi kulkevat valtatiet RN6 ja RN16. Nigerillä ja Banilla on jokiliikennettä. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja hirssi. ==Lähteet== *
Ténenkoun piiri

Ténenkoun piiri () on paikallishallintoalue Malin Moptin alueella. Sen pinta- ala on 11 297 neliökilometriä. Asukkaita on 163 600 henkeä. Ténenkoun piiri rajoittuu pohjoisessa Moptin alueen Youwaroun, idässä Moptin ja kaakossa Djennén piireihin sekä etelässä ja lännessä Ségoun alueeseen. Seudun kautta virtaa Niger ja sen sivujoki Diaka. Piiriin kuuluu Ténenkoun kaupunki sekä 9 maalaiskuntaa: Diafarabé, Diaka, Diondiori, Karéri, Ouro Ardo, Ouro Guiré, Sougoulbé, Togoré-Coumbé ja Togoro Kotia. Hallinnollinen keskus on Ténenkou. Kyliä on yhteensä 205. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja bozoja. Lisäksi on markoja, songhaita ja bambaroita. Seudun tärkein liikenneväylä on Nigerjoki. Pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja. Piirissä toimii 43 ala- ja viisi yläkoulua, poliklinikka ja 13 terveyskeskusta. ==Lähteet== *
Youwaroun piiri

Youwaroun piiri () on paikallishallintoalue Moptin alueella Malissa. Sen hallinnollinen keskus on Youwarou. Piirin pinta-ala on 7 139 neliökilometriäSchéma, s. 73.. Asukkaita on 108 500 henkeä (vuonna 2009, väestönlaskenta). ==Maantiede ja ilmasto== Youwaroun piiri muodostaa 9,0 % Moptin alueen pinta-alasta. Se rajoittuu idässä Moptin alueen Moptin ja etelässä Ténenkoun piireihin, lännessä Ségoun alueen Nionon piiriin ja pohjoisessa Timbuktun alueen Niafunkén ja Goundamin piireihin. Piiri sijaitsee Nigerin sisämaasuistossaSchéma, s. 33.. Se on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Paikoittain esiintyy hiekkadyynejä. Piirin läpi virtaa Niger ja sen haarajoet Issa Ber ja Ambiri. Järviä ovat Débo ja Walado.Synthèse, s. 9. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 200–400 millimetriä. Säätä leimaavat hiekkamyrskyjä aiheuttava harmattan ja sateita tuova monsuuni. Kasvillisuus on pensassavannia ja ruohoniittyä. Eläinkunta on rikas. Piirissä sijaitsevat Moptin alueen kaikki seitsemän suojeltua metsää. Ihmisen toiminnan ja ilmasto-olosuhteiden takia niiden alkuperäisestä 8 000 hehtaarin pinta- alasta oli vuonna 2007 jäljellä enää 942 hehtaaria.Schéma, s. 45. Débo- ja Waladojärvien niityt muodostavat 150 000 hehtaarin laajuisen karjan laidunalueen,Schéma, s. 146. joka kärsii ylilaiduntamisesta kauden lopussaSchéma, s. 49.. ==Hallinnollinen jako ja asutus== Youwaroun piiri erotettiin Niafunkén piiristä Timbuktun alueen perustamisen yhteydessä vuonna 1977. Siihen kuuluu seitsemän maalaiskuntaa: Bembéré Tama, Déboye, Dirma, Dongo, Farimaké, N’Dodjigu ja YouwarouSynthèse, s. 8.. Kyliä on yhteensä 177. Väestöltään Youwarou on Moptin alueen piireistä pieninSchéma, s. 70.. Asukastiheys 14,5 henkeä neliökilometrillä on Douentzan piirin jälkeen toiseksi alhaisin (yhdessä Tenenkoun piirin kanssa). Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita, mandinkoja, bozoja, somonoja ja songhaita. ==Liikenne ja elinkeinot== Piirin tärkein liikenneväylä on Nigerjoki. Maanteitä ei ole käytännössä katsoen lainkaan.Synthèse, s. 12. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja hirssi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Bozojen ja somonojen harjoittama kalastus on hyvinä vuosina huomattavaa, mutta kärsii kuivuudesta ja välineiden puutteesta. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.Synthèse, s. 11. ==Palvelut== Piirissä toimii 32 alakoulua ja kaksi yläkoulua (vuonna 2003/2004). Youwarou on Moptin alueen piireistä ainoa, jossa ei ole keskikouluaSchéma, s. 205.. Terveyspalvelut käsittävät piirin poliklinikan ja seitsemän kunnallista terveyskeskusta (vuonna 2008)Schéma, s. 214.. Kulttuurilaitoksia ovat kirjasto ja kaksi nuorisotaloaSchéma, s. 231.. Vesihuolto kattaa 88,4 % tarpeestaSchéma, s. 263.. Piirissä on lanka- ja matkapuhelinverkot,Schéma, s. 226. mutta ei sähköverkkoaSchéma, s. 241.. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== *
Oskari Kuitunen

Oskari Kuitunen (3. syyskuuta 1892 Kangasniemi – 22. syyskuuta 1972 Mikkeli) oli suomalainen kansakoulunopettaja, kansanperinteen kerääjä ja runoilija. Kuitunen toimi opettajana Kangasniemen Harjunmaan koululla vuoteen 1959 saakka. Hän keräsi Kangasniemen alueelta sanoja ja sanontoja sekä noin 14 000 paikannimilappua. == Teoksia == * Harrastamme rahan säästämistä : kansakoulun säästäväisyystunnin ohjelma. Etelä-Savon säästöpankkiyhdistyksen julkaisuja Nide 2. Etelä-Savon säästöpankkiyhdistys, 1945 * Kiteitä : runoja. Omakustanne 1963 == Lähteet == * * Kotimaisten kielten keskus : Paikannimien kerääjät ja keruutulokset * Kangasniemen muuttuva rakennettu ympäristö : Harjunmaa (Jukka Joutsin Kangasniemi-sivusto) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Bandiagaran piiri

Bandiagaran piiri () on paikallishallintoalue Malin Moptin alueella. Sen pinta-ala on 10 520 neliökilometriä. Asukkaita on 318 000 henkeä. Bandiagaran piiri rajoittuu pohjoisessa Moptin alueen Douentzan, idässä Koron, etelässä Bankassin sekä lännessä Djennén ja Moptin piireihin. Seutu käsittää Dogonin ylängön. Piiriin kuuluu Bandiagaran kaupunkikunta sekä 20 maalaiskuntaa: Bara Sara, Borko, Dandoli, Diamnati, Dogani Béré, Doucoumbo, Dourou, Kendé, Kendié, Lowol Guéou, Métoumou, Ondougou, Pélou, Pignari Bana, Pignary, Sanghan, Ségué Iré, Soroly, Timniri ja Wadouba. Hallinnollinen keskus on Bandiagara. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja. Lisäksi on fulbeja, soninkeja, bambaroita ja bozoja. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, riisi, maapähkinä, fonio, seesami ja sipuli. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. ==Lähteet== *
Paavo Montonen

Paavo Montonen (28. marraskuuta 1892 Uusikirkko – 23. joulukuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija ja kirjailija. Montonen toimi Helsingin Sanomien Viipurin kirjeenvaihtajana 1927–1932 ja hän pakinoi Uusi Suomi-lehteen 1943–1944 nimimerkillä Jeremias. Montonen oli aktiivisesti mukana myös nuorisoseuraliikkeessä. == Teoksia == * Rakkautta ja osuustoimintaa : yksinäytöksinen näytelmä. Osuuskauppojen iltamaohjelmistoa 4. Suomen osuuskauppojen keskuskunta, Helsinki 1920 * Niin täytyy olla : romaani. WSOY 1927 * Neljäkymmentä vuotta : Etelä-Karjalan nuorisoseuran 40-vuotiselta taipaleelta ; toim. Paavo Montonen. Etelä-Karjalan nuorisoseuran johtokunta, Viipuri 1930 * Valitse oikein : suositteleva luettelo eri kustantajien näytelmistä. Suomen nuorison liitto, Helsinki 1938 * Juhlakirja : Nuorisoseurajärjestö vuosina 1931-1941 ; toim. Paavo Montonen. Suomen nuorison liitto, Helsinki 1941 * Etelä-Karjalan nuorisoseuraliikkeen historia 1 : Vuodet 1890-1917 ; toim. Paavo Montonen ; toimituskunta Erkki Paavolainen ym. Etelä-Karjalan nuorisoseura, Kerava 1943 * Vilho Tynkkynen : Vihreät liput : nuorisoseuralukemisto ; toimituskunta Paavo Montonen, M. E. Mäki, Vihtori Mäkelä. Suomen nuorison liitto, Helsinki 1949 * Etelä-Karjalan nuorisoseuraliikkeen historia 2 : Vuodet 1918-1950 ; toim. Paavo Montonen ; toimituskunta Erkki Paavolainen ym. Etelä-Karjalan nuorisoseura, Imatra 1950 * Kanneljärvi : kahdeksan kylän pitäjä. Kanneljärven historiatoimikunta, Lohja 1957 == Lähteet == * * Harri Veijonen : Genealogia : toimittaja Paavo Montonen Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Markat

Markat ovat mandelaista markan kieltä puhuva etninen ryhmä, joka elää etupäässä Malin Ségoun alueella sekä Burkina Fasossa. Markat ovat alkuperältään soninkeja, jotka ovat omaksuneet bambaroiden kulttuurin. Tärkeimmät elinkeinot ovat kaupankäynti ja maanviljely. Suuri osa on muuttanut töihin Bamakoon tai naapurimaihin. Uskonnoltaan markat ovat muslimeja. Marka- nimitystä käytetään usein myös Malin ja Burkina Fason soninkeista sekä Nigerjoen sisämaasuiston nononkeista. ==Lähteet== Luokka:Burkina Fason etniset ryhmät Luokka:Malin etniset ryhmät
Ounasloma

Ounasloma on vuonna 1985 perustettu perheyritys, joka vuokraa mökkejä Enontekiön kirkonkylässä Hetassa. Mökkejä on 13 kappaletta ja ne ovat hirsirakenteisia.http://www.ounasloma.fi == Historia == Ounasloma toimii jo neljännessä suoraan alenevassa polvessa. Matkailun juuret ovat Lapin vanhimmat ja alkavat jo vuodelta 1924, jolloin Anna Kreeta ja Fredrik Vuontisjärvi alkoivat majoittaa kodissaan matkailijoita ja perustivat Hetan Majatalon.http://www.hetan-majatalo.fi Sotien jälkeen tehtiin ensimmäinen sukupolvenvaihdos. Kalle ja Maija Vuontisjärvi perustivat kestikievarin ja saivat Suomen viimeiset kestikievarioikeudet. Vuonna 1960 Kalle ja Maija Vuontisjärvi laajensivat majataloa ja perustivat leirintäalueen Närpistöjoen ja Ounasjärven väliin jäävälle hiekkakankaalle. Ensimmäinen mökki rakennettiin vuonna 1963, jolloin alkoi mökkien vuokraustoiminta. Vuonna 1985 tehtiin seuraava sukupolvenvaihdos ja nimi vaihtui Leirikentästä Ounaslomaksi. Ounasloman yrittäjäksi alkoi Maijan ja Kallen poika Alpo ja Hetan Majataloa jatkoi Alpon veli Matti. Ounasloman ensimmäinen hyvin varusteltu mökki eli huvila rakennettiin 1987. Näin telttailu väheni ja mökkien vuokraus yleistyi Ounaslomassa 80-luvulla. Nykyaikaiset huvilat rakennettiin vuosina 1987 ja 1997. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * RTL2 Schau dich schlau! Saksa 2011 * 12.9.2004 Kaleva sivu 44 * 6.5.2000 Lapin Kansa sivu 5 * 27.4.2000 Iltalehti sivu 9 Luokka:Suomalaiset perheyritykset Luokka:Enontekiö
Robert Andersson

Robert Theodor Andersson (18. lokakuuta 1886 Tukholma - 2\. maaliskuuta 1972 Tukholma) oli ruotsalainen vesipalloilija, uimahyppääjä ja uimari. Hän edusti seuratasolla Stockholms KK:ta. Andersson kilpaili Ateenan välikisoissa 1906 uimahyppyjen kerroshypyissä, joissa hän sijoittui seitsemänneksi, ja 100 metrin vapaauinnissa, jossa hän oli yhdeksäs. Hän oli kerroshypyissä neljäs vuoden 1908 olympialaisissa, jonka lisäksi hän kilpaili 100 ja 400 metrin vapaauinnissa pudoten ensimmäisellä kierroksella molemmissa lajeissa. Lontoossa pidetyissä kisoissa hän kuului Ruotsin pronssia voittaneeseen vesipallojoukkueeseen. Andersson sai Tukholman olympiakisoista 1912 vesipallosta hopeaa ja pääsi puolivälieriin saakka 100 metrin vapaauinnissa, mutta karsiutui kerroshypyissä alkuerissä. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuoden 1920 kisoissa hän voitti vesipallosta pronssia ja ui maansa 4 × 200 metrin vapaauintiviestijoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi. Robertin sisko Selma sekä veljet Adolf ja Erik kilpailivat kaikki vesiurheilulajeissa. Andersson teki vuonna 1909 200 metrin rintauinnin maailmanennätyksen 3.08,3. Frederick Holmanin edellinen ennätys parani 0,9 sekunnilla. Ennätys pysyi voimassa seuraavaan vuoteen, kunnes Felicien Courbet rikkoi sen. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset vesipalloilijat Luokka:Ruotsalaiset uimahyppääjät Luokka:Ruotsalaiset uimarit Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Influenssi

Influenssi eli sähköstaattinen induktio on ilmiö, joka esiintyy metalli- tai muissa johdekappaleissa niiden ollessa sähkövarauksellisen kappaleen läheisyydessä. Tällöin johdinelektronit siirtyvät johdekappaleen sisällä niin, että sen toinen pää saa positiivisen, toinen negatiivisen varauksen. Jos eristetty metallikappale tuodaan lähelle lasisauvaa, joka on hankaamalla saatu positiivisesti sähköiseksi, se vetää puoleensa metallissa olevia johdinelektroneja, joista merkittävä osa näin ollen siirtyy kappaleen siihen päähän, joka on lähempänä lasisauvaa. Metallikappaleen tämä pää saa näin ollen negatiivisen ja toinen pää positiivisen varauksen. Jos metallikappale taas tuodaan lähelle negatiivisesti varattua kappaletta, se työntää metallin johdinelektroneja luotaan, joten ne keskittyvät sen vastakkaiseen päähän. Täten lähempänä varattua kappaletta oleva metallikappaleen osa saa positiivinen, vastakkainen pää negatiivisen varauksen. Jos tällä tavoin käsitelty metallisauva katkaistaan, sen toiseen osaan jää positiivinen, toiseen negatiivinen varaus.* Jos taas metallisauva ei ole eristetty vaan sen toinen pää on kytketty maahan eli maadoitettu, elektroneja siirtyy maasta kappaleeseen tai päinvastoin. Täten metallikappale saa positiivisen tai negatiivisen sähkövarauksen. Influenssin avulla siis voidaan metalleihinkin saada aikaan staattinen sähkövaraus, vaikka niitä ei voida saada hankaamalla sähköisiksi. Influenssilla on suuri merkitys myös kondensaattoreissa. Jos kondensaattorin toiseen levyyn tuodaan varaus, esimerkiksi kytkemällä se jännitelähteen toiseen napaan ja toinen levy maadoitetaan, tähän levyyn muodostuu yhtä suuri, mutta vastakkaismerkkinen sähkövaraus.Lukion fysiikka, s. 50, 66 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sähköstatiikka
Michael Steele (muusikko)

Michael Steele (oikealta nimeltään Susan Thomas; s. 2. kesäkuuta 1955) on yhdysvaltalainen muusikko ja säveltäjä. Hän on esiintynyt kitaristina, basistina ja laulajana. Steele oli yksi The Runaways -yhtyeen perustajajäsenistä ja kuului vuosina 1983–2005 The Bangles -yhtyeeseen. The Runawaysissa hän käytti nimeä Micki Steele. == Ura == === The Runaways === Steele kuului The Runawaysin alkuperäismiehitykseen Joan Jettin ja Sandy Westin kanssa, mutta erosi tai erotettiin ennen esikoisalbumin äänitystä. Eron syynä olivat musiikilliset ja henkilökohtaiset skismat yhtyeen tuottajan Kim Fowleyn kanssa. Steeleä kuullaan Runawaysin riveissä vuonna 1993 julkaistulla Born to be Bad -albumilla, joka on koottu vuoden 1975 demonauhoituksista. Useimmissa tämän albumin raidoista Steele soittaa bassoa ja laulaa melodiaa, ja lisäksi sanoitukset ja sovitukset on merkitty Steele, Jett, Fowley -yhteistyöksi. === The Bangles === Vaikka Steele kiinnitettiin The Banglesiin alun perin vain rivibasistiksi korvaamaan Annette Zilinskas, hän osallistui Different Light -albumista lähtien merkittävästi yhtyeen sävellys-, sanoitus- ja sovitustyöhön sekä lauluosuuksiin. ==Diskografia== ===Albumit=== Julkaistu Yhtye Nimike 1993 (äänitetty 1975) The Runaways Born To Be Bad 1984 The Bangles All Over the Place 1986 Different Light 1988 Everything 1990 Greatest Hits 2003 Doll Revolution == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Yhdysvaltalaiset basistit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sininen Saimaa

Sininen Saimaa on suomalainen matkailuaiheinen dokumenttielokuva vuodelta 1954. ==Palkinnot== * Jussit 1955: lyhytelokuvan ohjaus: Väinö Vento. ==Lähteet== Luokka:Jussi-palkitut elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Suomalaiset lyhytelokuvat Luokka:Vuoden 1954 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset matkailuohjelmat
Viapori (lyhytelokuva)

Viapori – Suomenlinna on vuonna 1972 valmistunut lyhyt dokumenttielokuva Suomenlinnan historiasta. Elokuva voitti vuonna 1972 parhaan lyhytelokuvan Jussin. Elokuvassa käydään läpi Suomenlinnan historiaa alkaen ruotsalaisesta kaudesta. Ruotsalaisten kausi Suomenlinnassa päättyi vuonna 1808, kun Suomenlinna antautui kahden kuukauden piirityksen jälkeen venäläisille. Peippo käsittelee myös Suomenlinnan sisällissodan jälkeistä roolia, jolloin linnake oli vankileirinä jossa oli suuri kuolleisuus. Itsenäisyyden ajalta Peippo käsittelee Suomenlinnan historiaa vankilana ja työsiirtolana. Hän yhdistelee elokuvaa, maalauksia ja piirustuksia linnakkeen asukkaista, vangeista ja sotilaista ja lomittaa kerronnassaan linnakkeen menneisyyden nykyiseen aikaan turistikohteena. Peippo käyttää elokuvassa kokeellisia elementtejä ja multimediatekniikoita elokuviin sovellettuna, mikä oli tuolloin uutta suomalaisessa elokuvahistoriassa. Elokuvassa selostajana toimi Elias Härö. Peipon tausta kuvataiteilijana tulee esiin hänen kuvankäsittelystään elokuvassa. == Palkinnot == * Jussi palkinto 1972: paras lyhytelokuva. * Elokuvatuotannon laatutuki 1972 (50 000 mk). * Tampereen elokuvajuhlat 1973: kunniamaininta. Lähteet: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Jussi- palkitut elokuvat Luokka:Suomalaiset lyhytelokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Suomenlinna Luokka:Vuoden 1972 suomalaiset elokuvat
Nauhanorsukala

Nauhanorsukala (Gymnarchus niloticus) on arapaimakaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan makeista vesistä trooppisesta Afrikasta. Se on ainoa laji nauhanorsukalojen (Gymnarchidae) heimossa. ==Koko ja ulkonäkö== Nauhanorsukala on pitkulainen ja pitkäkuonoinen kala, joka jää yleensä alle 90 cm pitkäksi mutta voi kasvaa 167 cm pitkäksi ja saavuttaa 18,5 kg:n painon. Lajin ruumis kapenee kohti pyrstöä ja sillä ei ole pyrstöevää. Myös rinta- ja peräevät puuttuvat. Nauhanorsukalan selkäevä on pitkä ja kalat käyttävät selkäeväänsä uimiseen. Nauhanorsukala kykenee luomaan heikon sähkömagneettisen kentän elimellään, joka ulottuu pyrstön kärjestä lähes koko ruumiin mittaisena. Sähköistä elintään kala käyttää muun muassa saaliin ja parittelukumppanien paikantamiseen. Nauhanorsukala voi hengittää uimarakkonsa avulla happea suoraan ilmasta. Väriltään nauhanorsukala on harmaa, suomut ovat pienet ja puuttuvat päästä. Toisin kuin monilla muilla arapaimakalojen lahkon lajeilla nauhanorsukalalle ei ole hampaita kielessä. ==Levinneisyys ja elintavat== Nauhanorsukalaa tavataan trooppisesta Afrikasta päiväntasaajanseudulta Niilistä, Nigerjoesta, Voltajoesta, Tšadin ja Senegalin alueen joista sekä Nasser- ja Turkanajärvistä. Nauhanorsukala on runsaslukuisin Afrikan länsiosissa, itäisessä Afrikassa vaarantuneeksi ja laji voi olla jopa paikoitellen hävinnyt Pohjois-Afrikassa. Kokonaisuudessaan lajin kanta kuitenkin arvioidaan elinvoimaiseksi. Nauhanorsukala on petokala, jonka ravintoa ovat kalat, äyriäiset ja muut selkärangattomat eläimet sekä sammakot. Erityisesti nuorena ne syövät vesihyönteisiä. Päivisin se piileskelee usein juurakoiden ja vesikasvillisuuden joukossa. Kutuaikaan nauhanorsukalat rakentavat vesikasveista kelluvan pallomaisen rakennelman, jonka halkaisija voi olla jopa 1,5 metriä. Naaras kutee rakennelman sisälle ja sekä koiras että naaras vartioivat kutua. Nauhanorsukala on Afrikassa paikallisesti tärkeä ruokakala. ==Lähteet== Luokka:Arapaimakalat
Unto Paananen

Unto Einar Paananen (5. kesäkuuta 1934 Pylkönmäki – 10. maaliskuuta 2009 Oulu) oli suomalainen filosofian tohtori, antiikintutkija, Italian kulttuurin tuntija ja latinan kielen lehtori. Hän toimi Suomen Rooman-instituutin johtajana 1986–1989. Paananen sai professorin arvon vuonna 2000. Hänet tunnettiin myös kirja-arvostelijana ja viinintuntijana sekä luottamustehtävistään historiaseuroissa. Hän on suomentanut italialaista runouttaUnto Paananen, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta 17.12.2021, viitattu 18.12.2021. == Teoksia == * Sallust's Politico-Social Terminology. Its Use and Biographical Signifiance, Helsinki 1972. * Senatus populusque Romanus. Studies in Roman Republican Legislation, Helsinki 1993 (muut tekijät: Kai Heikkilä, Kaj Sandberg, Liisa Savunen ja Jyri Vaahtera). * Italian viinit, Yliopistopaino 2003, ISBN 951-570-560-6 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset antiikintutkijat Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Jesper Jensen

Jesper Jensen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: *Jesper Jensen, vuonna 1987 syntynyt tanskalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä *Jesper Jensen, tanskalainen kirjailija *Jesper Jensen, tanskalainen käsipalloilija *Jesper Jensen Aabo, vuonna 1991 syntynyt tanskalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja
Reinhold Ferdinand Sahlberg

Reinhold Ferdinand Sahlberg (23. joulukuuta 1811 Turku – 18. maaliskuuta 1874 Yläne) oli suomalainen luonnontutkija, museomies, lääkäri ja tilanomistaja. Sahlberg oli entomologisukua. Hänen isänsä oli biologian professori Carl Reinhold Sahlberg ja äitinsä Johanna Sofia Björkfors. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1835, lääketieteen lisensiaatiksi 1839 ja lääketieteen tohtoriksi 1840. Sivu 653. Sahlberg toimi vuodesta 1828 yliopiston luonnonhistorian museon amanuenssina ja sitten inspehtorina vuodesta 1844, mutta ei saanut tavoittelemaansa professuuria hävittyään haussa Alexander von Nordmannille, vaikka olikin toiminut eläin- ja kasvitieteen professorin sijaisena vuosina 1847–1849. Professorin viran hakua varten hän julkaisi 1848 tutkimuksen Monographia Geocorisarum Fenniae. Sen jälkeen hän jäi pois yliopiston tehtävistä ja siirtyi kartanonomistajaksi, maanviljelijäksi ja suurperheen isäksi Yläneen Uuteenkartanoon. Nuorena tiedemiehenä Sahlberg teki pitkän luonnontieteellisen tutkimusmatkan 1839–1843, purjehtien suomalaisen kuvernööri Arvid Adolf Etholénin kanssa Nicolai-laivalla Kap Hornin ympäri Alaskan Sitkaan, jossa toimi lääkärinä vuoden ajan. Samalla laivalla matkusti myös Sitkan luterilaisen seurakunnan kirkkoherraksi valittu Uno Cygnaeus. Menomatkalla Sahlberg poikkesi Rio de Janeirossa Brasiliassa ja Valparaisossa Chilessä keräten hyönteisiä ja lintuja kokoelmiinsa. Hän palasi Suomeen Aleuttien, Ohotskin ja Siperian kautta, viipyen vuoden verran Baikalin alueella Dauriassa, josta hän keräsi runsaat luonnontieteelliset kokoelmat. Sahlbergin maailmanympärimatka kestii kaikkiaan kolme ja puoli vuotta. Hänen pojanpoikansa Uunio Saalas on kuvannut matkaa Sahlbergin päiväkirjamerkintöjen avulla. Brasiliaan Sahlberg teki tutkimusmatkan 1849–1850. Keräämistään hyönteisistä Sahlberg julkaisi kaksi tutkielmaa, 1844 ja 1846.Maapallon ympäri 90 vuotta sitten, Aamulehti, 15.12.1929, nro 342, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 15.12.2024 Sahlbergin puoliso vuodesta 1843 oli Christina Sofia Brusin (k. 1877). Hyönteistutkija Johan Reinhold Sahlberg oli heidän poikansa ja koulun ja sairaalan johtaja Mia Sahlberg heidän tyttärensä. On sanottu, että R. F. Sahlberg oli ennemminkin tutkimusmatkailija ja keräilijä kuin varsinainen tutkija. Hän ei ollut kiinnostunut biologian yleisistä opeista. Laajoja tutkimuksia hän teki vain kaksi: venäläisistä hyönteislöydöistä (1844) ja hylätyksi tullut professorinväitöskirja Suomen luteista (1848). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yle Areena-Radio 1: Suomalaisia tutkimusmatkailijoita - Ferninand Reinhold Sahlberg * Viitattu 25.9.2013. * Monographia Geocorisarum Fenniae (Viitattu 25.9.2013) * * Uunio Saalas, 1958. Reinhold Ferdinand Sahlberg: tutkimusmatkailija, luonnontieteilijä, lääkäri ja tilanomistaja, 1811–1874. Acta entomologica Fennica (Nide 14). Suomen Hyönteistieteellinen Seura. 255 s. * * Luokka:Suomalaiset entomologit Luokka:Vuonna 1811 syntyneet Luokka:Vuonna 1874 kuolleet
Hirtettyjen kettujen metsä (elokuva)

Hirtettyjen kettujen metsä on Jouko Suikkarin vuonna 1986 käsikirjoittama ja ohjaama elokuva, joka perustuu Arto Paasilinnan samannimiseen romaaniin. Elokuva on esitetty kolme kertaa televisiossa Yle TV2:ssa: 1. tammikuuta 1987, 24. elokuuta 1994 ja 28. joulukuuta 1996. ==Juoni== Alkoholisoitunut majuri Remes (Aarno Sulkanen) turhautuu kasarmilla ja pyytää virkavapaata. Siihen suostutaan sillä ehdolla, että Remes vetää vielä yhdet sotaharjoitukset. Niiden aikana Remes törmää ovelaan ammattirikolliseen Oiva Juntuseen (Markku Toikka), joka piilottelee kultaharkkoja metsässä. Roisto saa Lemmenjoelle kullanhuuhdontaan majurista apulaisen, joka suostuu melkein mihin tahansa, kun näkee tilaisuutensa tulleen ja vapauden koittavan. ==Rooleissa== == Muuta tietoa == Jouko Suikkari (s. 1948) oli valmistunut ohjaajaksi Taideteollisen korkeakoulun elokuva- ja tv-linjalta vuonna 1977, käynyt Yleisradion ohjaajakurssin ja työskennellyt valokuvaajana, tv-toimittajana ja tv- ohjaajana. Hän kertoi lukeneensa Paasilinnan Hirtettyjen kettujen metsän heti romaanin ilmestyttyä vuonna 1983 ja ryhtyneensä välittömästi suunnittelemaan aiheesta elokuvaa. Alun perin Hirtettyjen kettujen metsästä piti tulla televisioelokuva, mutta lopulta se valmistui Yleisradion ja Suikkarin oman yrityksen, keravalaisen Studio Artesis Oy:n yhteisenä tuotantona ja se päätettiin esittää ensin elokuvateattereissa. ”Tätä suunniteltiin kolme vuotta, filmattiin kolme kuukautta ja lopulta se piti saattaa teatterikuntoon kolmen päivän varoitusajalla”, Suikkari totesi ensi-illan kynnyksellä (Iltalehti 15.3.1986). Esikoiselokuvansa ensi-illan aikaan Suikkarilla oli valmiina käsikirjoitus myös Paasilinnan romaanista Isoisää etsimässä, mutta TV2:n vetäydyttyä hankkeesta elokuva ei koskaan toteutunut. Suikkarin seuraava pitkä näytelmäelokuva Rundi valmistui 1990. == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Helena Ylänen ihmetteli ensi-ilta-arviossaan, miksi näin kömpelö ja visuaalisesti osaamaton ohjaus sinänsä hauskasta tarinasta on tuotu elokuvateattereihin. Saman lehden Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-uusinnan alla 1994 sen vaikuttavan yllättävän hyvältä. Hänestä Jouko Suikkari ohjaa varmasti, käsikirjoitus on hyvin laadittu käsikirjoitus ja toteutus pohdittu. Sulkanen ja Toikka näyttelevät Fräntin mielestä hyvin, ja tarina tulee yhä kiinnostavammaksi loppua kohti. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1986 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
CIDOC Conceptual Reference Model

CIDOC CRM (CIDOC Conceptual Reference Model) on johtava standardi kulttuuriperinnön tallennuksessa ja luokittelussa. Järjestelmää on laajennettu muun muassa MPEG-7-standardilla. Standardin kehittämisestä vastaa Center for Intercultural Documentation (CIDOC) -organisaatio. CIDOC CRM:n päätarkoitus on mahdollistaa kulttuuriperintöön liittyvän tiedon siirtäminen eri muotoisistä lähteistä. Tähän pyritään tarjoamalla sisällön määritelmiä ja selvennyksiä, joiden avulla eri muotoiset tiedot voidaan muuttaa yleisesti ymmärrettävään muotoon. Tämä voidaan tehdä esimerkiksi yhden instituution sisällä erilaisista omista tietolähteistä tai eri tahojen muodostamasta tiedosta Internetissä. CRM määrittelee kulttuuriperinnön ja museoiden dokumentaatiossa käytettyjen tietokantarakenteiden semantiikkaa ja dokumenttien rakennetta pyrkien selittämään yleisellä tasolla nykyisin dokumentoitavaa sisältöä. Se ei kuitenkaan määrittele terminologiaa, jota tietosisällössä käytetään, eikä ohjeista, mitä pitäisi dokumentoida. Erityisiä tavoitteita, joihin CRM pyrkii, ovat: #Tuoda tietojärjestelmien kehittäjille tietoa käsitemallintamisesta, jonka avulla kulttuuriperintötieto voidaan tehokkaasti rakenteistaa ja luoda relaatioita. #Toimia yleisenä kielenä, jonka avulla kehittäjät voivat muotoilla kulttuuriperintöön liittyvän sisällön hallintaa tukevia vaatimuksia ja toiminnallisuutta. #Toimia muodollisena kielenä, jonka avulla yleiset tietosisällöt voidaan tunnistaa eri muotoisista lähteistä. Erityisesti niin, että voidaan tehdä automaattisia tiedonsiirtoja ilman tiedon merkityksen katoamista. #Helpottaa kyselyjä yhteen liitetyistä aineistoista perusluokkien yleisen mallin ja suhteiden avulla. #Auttaa muokkaamaan vapaasti kirjoitettua informaatiota rakenteiseen muotoon. ==Katso myös== * Web Ontology Language (OWL) – W3C:n standardoima tiedon kuvailukielien perhe. * Tallennetuotanto ==Aiheesta muualla== * The CIDOC CRM Website Luokka:W3C-standardit Luokka:Museologia Luokka:Kulttuuriperintö
Chris Zylka

Chris Zylka, oikealta nimeltään Chris Settlemire, (s. 9. toukokuuta 1985 Warren, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Noitapiiri ja The Leftovers. Chris Zylka syntyi Ohion Warrenissa. Hänen alkuperäinen sukunimensä on Settlemire, mutta näyttelijänä hän on ottanut käyttöön äitinsä tyttönimen. Zylka aloitti uransa vieraillessaan televisiosarjassa 90210. ==Filmografia== Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 2009 My Super Psycho Sweet 16 Brigg Jenner 2009 The People I’ve Slept With Hottie 2010 Kaboom Thor 2010 My Super Psycho Sweet 16 the Movie II Brigg Jenner 2011 Teen Spirit Nick Ramsey 2011 Shark Night Blake 2012 Piranha 3DD Kyle 2012 The Amazing Spider-Man Flash Thompson 2013 Bloodline Troy Robbins 2014 The Amazing Spider-Man 2 Flash Thompson 2015 Freaks of Nature Chaz Mosely Jr. 2015 Dixieland Kermit Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Nimi Rooli Jaksot 2008 Lapsuuteni luuserina useita rooleja 3 jaksoa 2008, 2013 90210 Jason 2 jaksoa 2008 Hannah Montana Gabe Lamotti 2 jaksoa 2008 Puumanainen BJ ”Pilot” 2009–2010 10 Things I Hate About You Joey Donner 16 jaksoa 2009–2010 Zeke and Luther Doyce Plunk 3 jaksoa 2011–2012 Noitapiiri Jake Armstrong 17 jaksoa 2013 Twisted Tyler Lewis 4 jaksoa 2014– The Leftovers Tommy Garvey == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liejukana (televisioelokuva)

Liejukana on Philip Levenen jännitysnäytelmään perustuva suomalainen mustavalkoinen televisioelokuva vuodelta 1968. Tarinan keskiössä on rahapulassa riutuva, kiristyksen kohteena oleva lintutieteilijä George Appleby. Vahingossa hän tulee surmanneeksi kiristäjänsä. Tapahtumat sijoittuvat Lontooseen.https://www.elonet.fi/fi/elokuva/1486131 ==Näyttelijät== ==Lähteet ja viitteet== Luokka:Vuoden 1968 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Matthew Stafford

John Matthew Stafford (s. 7. helmikuuta 1988, Tampa, Florida) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan Los Angeles Ramsissa. Stafford oli NFL:n varaustilaisuuden ensimmäinen valinta vuonna 2009. ==NFL- ura== Detroit Lions varasi Georgian yliopistossa pelanneen Staffordin vuoden 2009 NFL:n varaustilaisuudessa koko tilaisuuden ensimmäisenä pelaajana. Hän teki Lionsin kanssa kuusivuotisen sopimuksen, jonka arvo voi nousta yhteensä 78 miljoonaan dollariin. Lionsin päävalmentaja Jim Schwartz nosti Staffordin edellisen aloittajan Daunte Culpepperin ohi jo ennen tulokaskautensa alkua. Avauskaudellaan hän pelasi yhteensä kymmenen ottelua, jouduttuaan loppukaudeksi sivuun lievän polvivamman vuoksi. Staffordin toinen ammattilaiskausi alkoi ikävästi, hänen loukattuaan olkapäänsä avausottelussa Chicago Bearsia vastaan. Vamma ei kuitenkaan estänyt Staffordia pelaamasta, mutta kolmannessa ottelussa hän loukkasi saman olkapään uudelleen. Nyt jouduttiin turvautumaan leikkaukseen, joka myös päätti Staffordin kauden vain kolmen ottelun jälkeen. Olkapään kuntouduttua Staffordista tuli kolmannella kaudellaan NFL-historian neljäs yli 5 000 jaardia kaudessa heittänyt pelinrakentaja. Hänet valittiin kauden päätteeksi myös vuoden comeback- pelaajaksi.Lions QB Stafford wins AP Comeback Player honors NFL.com Matthew Staffordin menestys Detroitissa jäi lopulta vaatimattomaksi ja vuonna 2021 Lions teki paljon huomiota herättäneen kaupan Los Angeles Ramsin kanssa. 12 vuotta Detroitissa pelannut Stafford vaihdettiin pelinrakentaja Jared Goffiin ja varausvuoroihin. Siirto oli Staffordin kannalta onnistunut, sillä hän johdatti heti ensimmäisellä Rams-kaudellaan uuden joukkueensa Super Bowl -voittoon. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brigitte Lahaie

Brigitte Lahaie (s. 12. lokakuuta 1955, Tourcoing, Ranska) on ranskalainen radiotoimittaja ja entinen pornonäyttelijä, joka on näytellyt myös eroottisissa elokuvissa sekä mainstream-elokuvissa. Lahaien ura aikuisviihteen parissa rajoittuu vuosiin 1976-1980, jona aikana hän ehti esiintyä kymmenissä pornoelokuvissa. Lahaie jätti aikuisviihteen vähitellen 1970-luvun lopulla. Vuonna 1978 hän näytteli pienen roolin Jean Rollinin eroottisessa kauhuelokuvassa Les raisins de la mort ja jo vuotta myöhemmin hän oli pääosassa saman ohjaajan elokuvassa Fascination. Yhteistyö Rollinin kanssa oli alkanut jo aiemmin hardcore-pornon merkeissä. Lahaien näyttelijänura on jatkunut aina 2000-luvulle saakka useilla sivu- ja päärooleilla. Aktiivisimmillaan hän oli 1980-luvulla. Vuosina 2001–2016 Lahaie juonsi RMC- kanavalla seksuaalisuuteen ja rakkauteen keskittyvää päivittäistä radio- ohjelmaa Lahaie, l'Amour et Vous. == Palkinnot == * XRCO Hall of Fame -kunniagallerian jäsenyys 2014. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset pornonäyttelijät Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1978

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1978 käytiin 14. toukokuuta Porissa. == Tulokset == Laji Kultaa Hopeaa Pronssia Miehet 5 km Lasse Virén, Myrskylän Myrsky Martti Vainio, Turun Urheiluliitto Ari Paunonen, Sulkavan Urheilijat joukkueet Turun Urheiluliitto 1 Martti Vainio Raimo Karsikas Antti Keihäs Lahden Ahkera Hannu Leppänen Eero Kotila Ismo Toukonen Punkalaitumen Kunto 1 Martti Heikkilä Tarmo Tupala Simo Kaukonen Miehet 15 km Kaarlo Maaninka, Kauhajoen Karhu Esko Lipsonen, Saarijärven Pullistus Martti Kiilholma, Kankaanpään Urheilijat joukkueet Kenttäurheilijat-58 1 Matti Salonen Pekka Salomaa Yrjö Rossi Saarijärven Pullistus Esko Lipsonen Paavo Vaarala Max Holmnäs Oulun NMKY Paavo Leiviskä Seppo Helenius Taisto Tiri Naiset 5 km Elina Pulkkinen, Suonenjoen Vasama Sinikka Tyynelä, Uudenkaupungin Urheilijat Aila Virkberg, Raahen Vesa joukkueet Uudenkaupungin Urheilijat Sinikka Tyynelä Tarja Sainio Hannele Ala-Pietilä Jyväskylän Kenttäurheilijat Paula Turpeinen Elina Ristaniemi Sirkka Kytölä Salon Viesti Taina Syrjälä Sirpa Virtanen Lea Kärnä == Lähteet == * Urheilumme Kasvot 10, sivu 215 Luokka:Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1978 yleisurheilu Luokka:Porin urheilutapahtumat
Jaakko Elo

Jaakko Oskari Elo (25. heinäkuuta 1925 Kokemäki – 28. tammikuuta 2017 Helsinki)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 12.2.2017, s. C 17 oli suomalainen urologi, kirurgi ja opinalansa historioitsija. Jaakko Elo syntyi Kokemäellä 25. heinäkuuta 1925, joskin perhe oli asettunut asumaan Helsinkiin jo 1922. Hänen vanhempansa olivat DI ja rakennusyrittäjä Kalle Elo sekä sairaanhoitaja Eva Elo o.s. Saarivirta. Elo palveli talvisodassa Väestönsuojeluesikunnan lähettinä, jatkosodassa viime vaiheessa vänrikkinä ja kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1945. Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta 1953 ja väitteli tohtoriksi 1960. Elo opiskeli British Councilin stipendiaattina Cambridgen yliopistossa 1948 sekä Ranskan valtion stipendiaattina Neckerin sairaalassa 1966 ja on täydentänyt opintojaan myös muissa ulkomaisissa instituutioissa. == Tieteellinen työ ja praktiikka == Tutkijakoulutuksen Elo sai professori K.O. Renkosen johtamalla Helsingin yliopiston Serobakteriologian laitoksella 1950-luvulla. Hänen tutkimuksensa käsittelivät paitsi mikrobiologiaa myös luonnossa esiintyvissä sienissä olevia ihmisen veriryhmien antigeenejä. Urologiksi valmistuttuaan Elo keskittyi tutkimaan virtsatieinfektioita (UTI). Ensimmäiset työt käsittelivät UTI:n epidemiologiaa, vaikeusastetta ja ns. vesikoureteraalisen refluksin merkitystä UTI:n vaikeusasteeseen. Myöhemmin tutkimukset keskittyivät UTI:n patogeneesin tutkimukseen yhdessä Kansanterveyslaitoksen tutkijoiden kanssa tutkimalla kolibakteerin kiinnittymistä limakalvosoluihin. Näin voitiin mikrobia tutkimalla määritellä kunkin infektion vaikeusaste eli mikrobin virulenssi. Hän pätevöityi kirurgiksi 1961 ja erikoistui myöhemmin lasten urologiaan, jonka erikoisalueen dosentti hän oli Helsingin yliopistossa 1983–1995. Elo edisti lastenurologiaa merkittävästi ottaen huomioon, että lastenkirurgia ylipäänsäkin on Suomessa eriytynyt vasta 1940-luvulla. Hän työskenteli Auroran sairaalassa 1956–1963 sekä 1965–1988, hoitaen muun muassa osastonylilääkärin tehtäviä. 1963–1965 hän työskenteli Marian sairaalassa. Lisäksi hänellä oli yksityispraktiikka Mehiläisessä 1966–2002. Elo julkaisi noin 30 tieteellistä artikkelia ja toimitti yhdessä Martti Ala-Oppaan kanssa Suomalaisen Urologiyhdistyksen historiikin Laski laulellen vesiä. Elo perusti Urologia Fennica -aikakauskirjan 1986 ja oli sen ensimmäinen päätoimittaja. Viroista eläkkeelle jäätyään Elo keskittyi urologian historian tutkimukseen. Hän oli vuodesta 2000 lähtien Euroopan Urologijärjestön (EAU) historiakomitean jäsen.Scaur.org (pdf) Elo oli sekä Suomen että skandinaavisen urologiyhdistysten kunniajäsen. Tasavallan presidentti myönsi hänelle professorin arvonimen vuonna 2011.Statsradetskansli.fi (pdf) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Jaakko Elon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset kirurgit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Chirutha

Chirutha () on vuonna 2007 ilmestynyt, Puri Jagannadhin käsikirjoittama ja ohjaama telugunkielinen toimintaelokuva, jonka pääosia esittävät Ram Charan, Neha Sharma, Prakash Raj ja Ashish Vidyarthi. Elokuvan on tuottanut C. Ashwini Dutt. Chirutha oli megatähti Chiranjeevin pojan Ram Charanin ensimmäinen elokuva, ja Ram Charan voittikin Chiruthasta parhaan miestulokkaan Filmfare Awards South -palkinnon. == Juoni == Charanilla on hurja lapsuus: eräänä päivänä Mattu Bhai (Ashish Vidyarthi) ystävineen murtautuu hänen kotiinsa ja tappaa hänen isänsä (Surya) aiempien riitojen takia. Myös Charanin äiti (Pragathi) haavoittuu vakavasti kahakassa, eivätkä rahat riitä äidin hoitamiseen. Samaan aikaan paikallisella mafiapomolla on murheita, kun hänen poikansa on syytettynä murhasta. Charan saa tilaisuuden pelastaa äitinsä, kun mafiapomo lupaa maksaa tämän hoitokustannukset, jos Charan suostuu istumaan vankilassa kahdentoista vuoden tuomion mafiapomon pojan puolesta. Kaksitoista vuotta myöhemmin Charan (Ram Charan) vapautuu vankilasta ja saa selville äitinsä kuolleen. Charan aikoo kostaa Mattu Bhaille vanhempiensa kuoleman ja rakastuu siinä sivussa Sanjana-nimiseen tyttöön (Neha Sharma). == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2007 intialaiset elokuvat Luokka:Telugunkieliset elokuvat Luokka:Intialaiset toimintaelokuvat
Nikobaarienlintuhaukka

Nikobaarienlintuhaukka (Accipiter butleri) on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Nikobaareilla Bengalin lahdella Intiassa. Varmuudella se tunnetaan Car Nicobarilta ja Katchalilta, mutta kun saaret tunnetaan huonosti, sitä saattaa esiintyä muillakin saarilla. Tuoreita lukuja sen määrästä ei ole, eikä populaation suuruudesta siten ole arvioita. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät. Nimialalajia on havaittu Car Nicobarilla saariston pohjoisosassa, A. b. obsoletusta Katchalin ja Camortan saarilla saariston keskiosassa. == Koko ja ulkonäkö == Sen pituus on 30 cm. Aikuinen koiras on päältä tummanharmaa, käsisulat ovat tummat, alapuoli on vaalea, rinnassa on punaruskeaa, kyljessä raidoitusta. Naaraat ja poikaset ovat punaruskeita, yläpyrstössä 3–5 tummaa raitaa.Birdlife.org 14.6.2012 ==Alalajit== Sillä on kaksi alalajia: * Accipiter butleri butleri (Gurney, Jr., 1898) * Accipiter butleri obsoletus (Richmond, 1902) == Lähteet == Luokka:Lintuhaukat Luokka:Uhanalaiset linnut
Ruben Östlund

Claes Olle Ruben Östlund (13. huhtikuuta 1974 Styrsö, Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Östlund työskenteli 1990-luvulla hiihtokeskuksissa ja teki lasketteluelokuvia. Myöhemmin hän opiskeli elokuvan tekoa Göteborgin yliopiston elokuvakoulussa. Östlund kiittää, että koulussa kannustettiin etsimään omaa ääntä ja tuettiin ensisijaisesti taiteilijoita, mikä on ”erityistä nykypäivän kaupallisen elokuva-ajattelun keskellä”. Östlundin elokuva Play (2011) perustui uutiseen, jossa kerrottiin kuinka somalipojat ryöstivät samanikäisiä poikia ruotsalaisessa kauppakeskuksessa. Östlund päätti tehdä siitä provokatiivisen elokuvan. Valmistumisvuonnaan 2011 se esitettiin Cannesissa ja herätti toimittajat kysymään, onko hän rasisti.Hannula, Marja: Hiihtopummista tuli kohuohjaaja. Helsingin Sanomat 14.6.2012, s. C 3. Elokuva sai vuonna 2012 Guldbagge-palkinnon parhaasta ohjauksesta ja parhaasta kuvauksestaProgram . Stysomissionskyrka.se. Viitattu 14.6.2012. (PDF) . Östlund vieraili kesäkuussa 2012 Sodankylän elokuvajuhlilla, missä esitettiin hänen neljä pitkää elokuvaansa ja yksi lyhytelokuva. Östlund on voittanut Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun kahdesti, vuonna 2017 elokuvallaan The Square ja 2022 elokuvallaan Triangle of Sadness. == Filmografia == * Låt dom andra sköta kärleken (lyhytelokuva, 2001) * Familj igen (lyhytelokuva, 2002) * Gitarrmongot (2004) * Kohtaus nro 6882 elämästäni (Scen nr: 6882 ur mitt liv, lyhytelokuva, 2005) * Nattbad (lyhytelokuva, 2006) * De ofrivilliga (2008) * Händelse vid bank (lyhytelokuva, 2009) * Play (2011) * Turisti (2014) * The Square (2017) * Triangle of Sadness (2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Svensk Filmadatabas. Luokka:Ruotsalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Ruotsalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
SuperYellow

Superyellow on suomalainen vuonna 2007 perustettu pipomerkki. Yrityksen pipot valmistetaan Suomessa 100% merinovillasta, luomupuuvillasta ja kierrätysmateriaaleista. https://www.superyellow.fi/fi/ukk/ Yrityksen pääkonttori sijaitsee Helsingissä, Suomessa. Yrityksen asiakaskunta koostuu pääasiassa vaateliikkeistä, urheilukaupoista ja hiihtokeskusten sport- shopeista. Tuotteita myydään suomalaisten ja kansainvälisten jälleenmyyjien kautta. Yrityksellä on vientiä mm. Keski-Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Kotisivu Superyellow
Launis

Launis on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Armas Launis (1884–1959), säveltäjä, kansanmusiikintutkija, musiikinopettaja, kirjailija ja toimittaja * Iivar Launis (1884–1967), yleisurheilija * Ilmari Launis (1881–1955), arkkitehti * Ilmo Launis (1912–1995), pastori, kirjailija ja lyhytelokuvantekijä * Kati Launis (s. 1968), kirjallisuudentutkija ja kirjallisuuden dosentti * Martti Launis (1946–2018), laulaja ja työturvallisuusasiantuntija * Mika Launis (s. 1949), kuvittaja * Seppo Launis (1911–1973), kuvittaja ja lastenkirjailija * Veikko Launis (s. 1964), lääketieteellisen etiikan professori.
Yrjö Heimovaara

Yrjö Reinhold Heimovaara (sukunimi aik. Hellstén; 14. kesäkuuta 1887 Maaria – 2. maaliskuuta 1920 Turku) oli suomalainen maalari ja näytelmäkirjailija. Heimovaara kuoli selkäydintautiin Turun pakkotyölaitoksessa maaliskuun alussa 1920. Hänet oli tuomittu punakaartin pakkovärvärinä toimimisesta Suomen sisällissodan aikana. == Teoksia == Nimellä Yrjö Heimovaara: * Hyljätyt : yksinäytöksinen kansannäytelmä. Työväen-näytelmäkirjasto n:o 25. Kansan lehti, Tampere 1912 Nimellä Yrjö Heinovaara: * Kirkon kukkaset : kaksinäytöksinen kansannäytelmä. Työväen-näytelmäkirjasto n:o 23. Kansan lehti, Tampere 1912 == Lähteet == * * Suomen sotasurmat 1914-1922 : Vuosina 1914-22 sotaoloissa surmansa saaneiden nimitiedosto * Valtiorikosasiain tiedusteluosaston Luettelo C 15.10.1918 Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Kaarlo Kaslin

Kaarlo Edwin Kaslin (11. maaliskuuta 1887 Helsinki – 12. maaliskuuta 1963 Mikkeli) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja ja näytelmäkirjailija. == Teoksia == * Kivirannan pientila. WSOY 1921, 2. painos 1923, 3. painos 1930 * Rakkaita vihollisia: 1-näytöksinen laulunäytelmä; alkusoiton ja laulut säv. Eino Rönnmark. Sarja: Werner Söderström oy:n näytelmäsarja 80. WSOY 1923 == Suomennoksia == * Ingeborg Maria Sick: Carina; alkukielestä suomentanut K. K-n. WSOY 1919 * Pehr Boierth: Hyödätyslavat: etupäässä pienten kasvitarhojen omistajille; toisesta painoksesta suomentanut K. Kaslin. Sarja: Kariston tietokirjasto 3. Karisto 1920 * Birger Rösiö: Kannattava lammashoito; Suomen oloihin sovitellen suomentanut K. Kaslin. Sarja: Kariston tietokirjasto 4. Karisto 1920 * Aleksei Remizov: Kärsimyskumppanit, suom. K. Kaslin Hämeenlinna: Karisto 1926 == Lähteet == * Luokka:Suomentajat Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet