EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
James Reipas

James Reipas on suomalainen elektronista musiikkia esittävä trio. Tyyliltään yhtyeen musiikki on yhdistelmä koneellista, suomisaundi-tyylistä dance/trance- musiikkia yhdistettynä live-instrumentteihin. Yhtye on keikkaillut ahkerasti Suomessa, ja se on tunnettu vauhdikkaista lavaesiintymisistään. Yhtyeen jäsenet ovat Kolmas Vasemmalta (kitara, laulu), Oskari Olevainen (lyömäsoittimet, laulu), Kayab (koskettimet, haitari) sekä Aki Himanen (trumpetti). Yhtyeen ensimmäinen pitkäsoitto This Is Not In Fashion julkaistiin australialaisella Demon Tea -levymerkillä vuonna 2001. Kotimainen Freakdance Records julkaisi yhtyeen toisen albumin Uwaga joulukuussa 2005. Keväällä 2008 orkesterin kolmas albumi, Personal Trainer ilmestyi hongkongilaiselta Faerie Dragon -levymerkiltä. Neljäs albumi, Super Life, julkaistiin joulukuussa 2010. ==Diskografia== *This Is Not In Fashion (Demon Tea Recordings, 2001) *Uwaga (Freakdance Records, 2005) *Personal Trainer (Faerie Dragon Records, 2008) *Super Life (Exogenic, 2010) ==Aiheesta muualla== * Yhtyeen viralliset kotisivut * Luokka:Suomisaundi-tuottajat Luokka:Suomalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Oleg Maskajev

Oleg Aleksandrovitš Maskajev (; s. 2. maaliskuuta 1969) on Venäjää edustava nyrkkeilijä ja ammattilaisten WBC-liiton raskaansarjan entinen maailmanmestari. Hän asuu nykyään Staten Islandilla New Yorkissa ja on etniseltä taustaltaan mordvalainen. Entinen Venäjän armeijan upseeri Maskajev aloitti ammattilaisuransa vuonna 1994. Ensimmäisessä ammattilaisottelussaan hän voitti kolmannessa erässä viimeisen ottelunsa otelleen Venäjän raskaan sarjan entisen mestarin Aleksandr Mirošnitšenkon teknisellä tyrmäyksellä. Pian Maskajev siirtyi ottelemaan Yhdysvaltoihin, ja kuudennessa ammattilaisottelussaan Lontoossa 29. syyskuuta 1995 hän voitti 12-eräisessä ottelussa Pan-Aasian nyrkkeilyliiton avoimesta raskaan sarjan mestaruudesta Nikolai Kulpinin kaikin tuomariäänin. 5. huhtikuuta 1997 hän kohtasi David Tuan ottelussa WBC:n International-tittelistä, mutta hävisi 11. erän teknisellä tyrmäyksellä. Myöhemmin Maskajev puolusti PABA-titteliään Toakipa Tasefaa, Jeff Woodenia ja Shane Sutcliffeä vastaan kunnes menetti sen 7\. lokakuuta 2000 Kirk Johnsonille neljännen erän tyrmäyksellä. Välissä hän otteli lukuisia muitakin otteluita, joukossa muun muassa tyrmäysvoitto Hasim Rahmanista marraskuulta 1999. 10. maaliskuuta 2001 hän haastoi hallitsevan WBC:n Amerikan-mestarin Lance Whitakerin, mutta tuli tyrmätyksi jo toisessa erässä. Vuosina 2000–2002 Maskajev kärsi kolme tyrmäystappiota, ja hänen silloinen valmentajansa ehdotteli vakavasti uran lopettamista. Maskajev ei kuitenkaan suostunut siihen. Sandersille kärsimänsä tappion jälkeen hän voitti yhdeksän ottelua peräkkäin, joista tyrmäyksellä kahdeksan, ja pääsi 12. marraskuuta 2005 iskemään WBC:n International-tittelistä Sinan Samil Samia vastaan. Ottelu kesti täydet 12 erää ja tuomittiin Maskajevin voitoksi kaikin tuomariäänin, jolloin hän pääsi haastamaan hallitsevan maailmanmestarin Hasim Rahmanin. Ottelu Rahmania vastaan käytiin 12. elokuuta. Myös toisessa miesten välisessä kohtaamisessa voitto meni tyrmäyksellä Maskajeville, tällä kertaa viimeisen erän viimeisellä minuutilla, kun Rahman oli pitkän aikaa ahdingossa Maskajevin iskujen tulituksessa. Ensimmäisen kerran Maskajev puolusti mestaruuttaan Moskovassa 10. joulukuuta Peter Okhelloa vastaan, Maskajev voitti ottelun tuomariston yksimielisellä päätöksellä. Vain päivää aikaisemmin hänelle oli myönnetty Venäjän kansalaisuus. Sitä ennen hän oli edustanut Kazakstaniahttp://lenta.ru/news/2006/12/09/rusbox/. Toisessa puolustusottelussaan 8. maaliskuuta 2008 Maskajev menetti WBC-liiton tunnustaman mestaruusvyön kärsittyään tappion Nigerian Samuel Peterille. ==Lähteet== * Ammattilaisottelutilastot BoxRec-tietokannassa * Forbes-lehden artikkeli, 13.8.2006 (linkki ei enää toiminnassa) === Viitteet === Luokka:Kazakstanilaiset nyrkkeilijät Luokka:Venäläiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Colin Davis

Colin Davis on seuraavien henkilöiden nimi: * Colin Davis, kapellimestari * Colin Davis, kilpa-autoilija
Glen Johnson

Glen Johnson voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: * Glen Johnson (s. 1984), englantilainen jalkapalloilija * Glen Johnson (s. 1969), jamaikalaissyntyinen nyrkkeilijä.
Gene Fullmer

Lawrence Gene Fullmer (21. heinäkuuta 1931 – 27. huhtikuuta 2015http://www.deseretnews.com/article/865627434/Former-world-middleweight- champion-Gene-Fullmer-dies-at-83.html?pg=all ) oli yhdysvaltalainen ammattilaisnyrkkeilijä. == Ura == Fullmer syntyi mormoniperheeseen Utahiin. Hän ryhtyi nyrkkeilyammattilaiseksi vuonna 1951, vain kuukautta ennen 20-vuotissyntymäpäiväänsä. Kuudestatoista ensimmäisestä ammattilaisottelustaan hän voitti neljätoista tyrmäyksellä. Ammattilaisuran alkupään otteluihin mahtui myös mm. pistevoitto tulevasta keskisarjan maailmanmestarista Paul Penderistä. Vuonna 1956 Fullmer voitti Rocky Castellanin, Gil Turnerin (jolle tosin edellisessä ottelussa oli kärsinyt ammattilaisuransa ensimmäisen tappion) ja Ralph "Tiger" Jonesista ja pääsi seuraavan vuoden tammikuussa iskemään mestaruudesta. 2\. tammikuuta 1957 New Yorkin Madison Square Gardenissa käydyssä keskisarjan maailmanmestaruusottelussa Fullmer kohtasi silloisen hallitsevan mestarin Sugar Ray Robinsonin. Ottelu kesti täydet 15 erää ja voitto meni kaikin tuomariäänin väsymättömästi iskujaan jaelleelle Fullmerille. Uusintakohtaamisessa Robinsonin kanssa saman vuoden toukokuussa Fullmer menetti mestaruutensa Robinsonin tyrmättyä hänet vasemmalla koukulla viidennessä erässä. Kaksi vuotta myöhemmin 28. elokuuta 1959 Fullmer otti nimiinsä avoimena olleen NBA:n keskisarjan mestaruuden voitolla Carmen Basilioa vastaan 14. erässä teknisellä tyrmäyksellä. Samaan aikaan Robinson menetti mestaruutensa Paul Penderille, joka kuitenkin ehti lopettaa ennen kuin ehti kohdata Fullmeria mestaruusottelussa. Fullmer puolusti NBA-titteliään Spider Webbiä, Joey Giardelloa (ratkaisematon) ja Basiliota vastaan, sekä kahdesti Robinsonia vastaan ensimmäisen kohtaamisen päätyttyä ratkaisemattomaan ja toisessa kaikin tuomariäänin saavutetulla voitolla, sekä Benny Paretia vastaan. Hänen valtakautensa päättyi 23. lokakuuta 1962 15-eräisen ottelun päätteeksi kärsittyyn tappioon Dick Tigerille WBA-liiton maailmanmestaruusottelussa. Fullmerin ja Tigerin uusintakohtaaminen seuraavana vuonna päättyi ratkaisemattomaan, ja kolmannen ja Fullmerin uran viimeiseksi jääneen ottelun, jossa panoksena oli myös WBC-mestaruus, hän hävisi seitsemännessä erässä teknisellä tyrmäyksellä valmentaja Merv Jensenin pyydettyä tuomaria lopettamaan kamppailun. Myös Gene Fullmerin veljet Don Fullmer ja Jay Fullmer olivat nyrkkeilijöitä. Fullmer valittiin nyrkkeilyn Hall of Fameen vuonna 1991.http://www.ibhof.com/pages/about/inductees/modern/fullmer.html ==Lähteet== * IBHOF / Gene Fullmer * Ammattilaisottelutilastot BoxRec- tietokannassa ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
K-1 (potkunyrkkeily)

K-1 on potkunyrkkeilyn promootio, jossa käytetään tekniikoita monista pystykamppailulajeista kuten nyrkkeilystä, potkunyrkkeilystä, thai- nyrkkeilystä, shorinji kemposta ja karatesta (katso vapaaottelu). Promootion perusti vuonna 1993 japanilainen entinen Kyokushin-karateka Kazuyoshi Ishii, jolla oli aikaisemmin oma karateliitto Seidokaikan, tavoitteenaan selvittää kuka on maailman paras pystyottelija. Nimen K-1 takana on vastaavankaltainen periaate kuin autourheilun kuninkuusluokkana pidetyssä Formula 1:n nimessä. ==Ottelusäännöt== K-1-otteluissa sallittavia tekniikoita ovat potkut jalkoihin, keskivartaloon ja päähän sekä nyrkkeilyssä sallitut lyönnit. Myös polvipotkut ovat sallittuja mutta kyynärpäälyönnit eivät, lähinnä siksi että ne aiheuttavat helposti verenvuotoja, jotka saattavat johtaa ottelun keskeyttämiseen. Nykyisin thainyrkkeilyssä suuressa osassa olevan pystypainin ja sitomisen aikana potku on sallittu ainoastaan yhden polvella suoritettavan potkun verran. Perinteisesti K-1-turnaukseen osallistuu kahdeksan ottelijaa, jotka pudotuspelisysteemillä ottelevat toisiaan vastaan kolmesta kolmen minuutin erästä koostuvissa kamppailuissa. Otteluissa on kolme pistetuomaria, ja ottelut pisteytetään samalla tavalla kuin ammattilaisnyrkkeilyssä. Pisteratkaisun lisäksi ottelu voi päättyä tyrmäykseen, tekniseen tyrmäykseen, hylkäämiseen tai ratkaisemattomaan. Luvunlaskutilanteessa tuomari laskee aina kahdeksaan. Kolme luvunlaskua yhden erän aikana katsotaan tekniseksi tyrmäykseksi. Jos kolmen erän jälkeen tilanne on ottelijoiden välillä tasan voidaan otella lisäerä, jolloin voittaja saadaan selville. Turnauksissa ottelu ei voi päättyä "ratkaisemattomaan" eli tasapeliin. ==Kilpailuja== K-1-verkosto järjesti aikaisemmin lukuisia turnauksia ja -kilpailuita Japanissa ja ympäri maailmaa, mutta nykyisin tapahtumia järjestetään lähinnä vain Japanissa. Suurimpia turnauksia olivat eri puolilla maailmaa järjestettävät World Grand Prix -turnaukset, joita järjestettiin vuosittain kuusi, sekä K-1 MAX -turnaukset, joissa on 70 kilogramman painorajoitus. Vuoden lopulla kummassakin järjestettiin Japanissa kahdeksan parhaan ottelijan finaaliturnaukset. Lisäksi eri puolilla maailmaa järjestettiin lukuisia K-1-turnausjärjestelmää noudattavia alueellisia turnauksia sekä yksittäisiä K-1-säännöillä käytäviä otteluita. ===K-1 World Grand Prix=== Suurin K-1-kilpailu oli World Grand Prix, joka koostui sekä kahdeksan miehen turnauksista että yksittäisistä ottelijoista. Kahdeksan parhaan ottelijan kesken käytävä lopputurnaus järjestettiin yleensä Tokiossa Tokya Domessa, jonne jokainen manner lähetti yhden edustajan. Lisäksi mukaan otettiin ottelijoita niin sanotulla villillä kortilla. ===World Max=== World Max on tavallisilla K-1-säännöillä oteltava sarja, jossa on 70 kilogramman enimmäispainorajoitus. ===K-1 Fighting Network=== K-1 Fighting Network oli turnausten sarja, jonka oli tarkoitus löytää uusia K-1-kykyjä. Vuonna 2006 turnauksia järjestettiin 12 eri maassa. ==Lähteet== * K-1 Official Site Luokka:Kamppailulajit Luokka:Potkunyrkkeilyjärjestöt
PRIDE Fighting Championships

PRIDE Fighting Championships, lyhyemmin Pride oli japanilainen vapaaottelujärjestö, jonka säännöillä käytävissä otteluissa yhdisteltiin tekniikoita useista muista kamppailulajeista. Ensimmäinen PRIDE:n alainen kilpailu järjestettiin Tokiossa vuonna 1997. PRIDE-säännöillä käytävä ottelu koostui kolmesta erästä, joista ensimmäinen kestää kymmenen minuuttia ja kaksi muuta viisi minuuttia. Erien välillä on kahden minuutin tauot. Kevyen keskisarjan ja kevytsarjassa, joista käytetään nimitystä BUSHIDO, ottelut muodostuivat kahdesta viiden minuutin erästä. Maaliskuussa 2007 PRIDE myytiin kilpailevan UFC-järjestön omistavalle yhtiölle ja sittemmin sen toiminta lopetettiin. ==Viimeisimmät mestarit== ===Turnauksen voittajat=== Painoluokka Mestari 2. sija Tapahtuma Avoinsarja Mark Coleman Igor Vovchanchyn Pride Grand Prix 2000 Finals Keskisarja Wanderlei Silva Quinton Jackson Pride Final Conflict 2003 Raskassarja Fjodor Jemeljanenko Antônio Rodrigo Nogueira Pride Shockwave 2004 Keskisarja Mauricio Rua Ricardo Arona Pride Final Conflict 2005 Välisarja Dan Henderson Murilo Bustamante Pride Shockwave 2005 Kevytsarja Takanori Gomi Hayato Sakurai Pride Shockwave 2005 Raskassarja Mirko Filipović Josh Barnett Pride Final Conflict Absolute Välisarja Kazuo Misaki Denis Kang Pride Bushido 13 ==Katso myös== * Ultimate Fighting Championship * K-1 ==Lähteet== * http://www.pridefc.com/ * http://www.canalplus.fi/page.asp?guid=92892D85-6771-4277-AF07-B19F4009DFD7 Luokka:Vapaaottelujärjestöt
Suomen arkkitehtuurimuseo

Arkkitehtuurimuseo eli Suomen arkkitehtuurimuseo (vuoteen 2012 asti Suomen rakennustaiteen museo, ) oli Helsingissä toimiva arkkitehtuurin valtakunnallinen vastuumuseo. Museo perustettiin vuonna 1956, ja se oli maailman toiseksi vanhin arkkitehtuurimuseo. Museota ylläpiti Suomen arkkitehtuurimuseon säätiö. Museo järjesti näyttelyitä Suomessa ja ulkomailla. Sen toimintaan kuului suomalaisen arkkitehtuurin kokoelman ylläpitäminen, arkiston ja kirjaston ylläpito, tutkimus, julkaiseminen ja tietopalvelut. Arkkitehtuurimuseossa vieraili vuonna 2017 yhteensä noin 19 000 ihmistä. Arkkitehtuurimuseo sulautui osaksi Arkkitehtuuri- ja designmuseon (AD-museo oy) toimintaa vuoden 2024 alussa. == Rakennus == Arkkitehtuurimuseo sijaitsee Helsingissä Kasarmikadulla. Samalla tontilla sijaitsee myös Designmuseo. Uusrenessanssi-tyyliä edustava rakennus on Magnus Schjerfbeckin suunnittelema, ja se valmistui vuonna 1899 Tieteellisten seurain taloksi. Rakennustaiteen museo muutti rakennukseen vuonna 1981 Kaivopuistossa sijaitsevasta huvilasta (Puistokatu 4), joka säilyi museon omistuksessa vuoteen 2020 asti. Kasarmikadun rakennus valmistui tieteellisten seurojen käyttöön, ja se on ollut aiemmin myös Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen käytössä. Museolla on yleisötiloja kolmessa kerroksessa. Pohjakerroksessa ovat asiakaspalvelupiste, museokauppa, kirjasto, lasten A&O-huone; ja maksuton näyttelytila Studio. Toisessa kerroksessa ovat vaihtuvien näyttelyiden tilat. Kolmannessa kerroksessa sijaitsee suomalaisen arkkitehtuurin historiaa esittelevä pysyvä näyttely, arkisto ja museon hallinnon tilat. Museota ylläpitää Suomen arkkitehtuurimuseon säätiö, joka saa museon toimintaan rahoituksen pääosin valtionapuina. Kerrallaan museossa on yleensä kaksi näyttelyä. Museon näyttelyt ovat esitelleet tunnettujen arkkitehtien töitä, kaupunkisuunnittelua, arkkitehtikilpailujen voittajia jne. Museon johtaja Juulia Kauste irtisanottiin maaliskuun lopulla 2018, ja hänen työsuhteensa päättyi toukokuun lopussa 2018. Sen jälkeen väliaikaisena johtajana toimi Reetta Heiskanen. Vuonna 2021 museon johtajana aloitti filosofian maisteri Carina Jaatinen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Museon sivusto * Helsinkiopas * Luokka:Arkkitehtuurimuseot Luokka:Helsingin museot Luokka:Suomalainen arkkitehtuuri Luokka:Rakennusperinne Luokka:Kaartinkaupunki Arkkitehtuuri Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:Helsingin suojellut rakennukset
Magnus Schjerfbeck

Svante Magnus Schjerfbeck [šärvbek] (24. heinäkuuta 1860 Pietarsaari - 8\. toukokuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän valmistui Suomen Polyteknillisestä opistosta 1881. Schjerfbeck toimi arkkitehtina Yleisten rakennusten ylihallituksessa, jossa hän aloitti työt heti valmistuttuaan. Yliarkkitehtina hän oli siellä vuoteen 1926. Hän johti vuonna 1890 Raaseporin linnan raunioiden korjausta.Ekholm, Holger: Raasepori, s. 27. Tammisaari, 1952. Taidemaalari Helene Schjerfbeck oli hänen sisarensa ja taidemaalari Johanna Appelberg hänen tyttärensä. ==Suunnittelutyö== 1800-luvun loppupuolella Schjerfbeckin suunnitelmien tyyli oli uusrenessanssia. 1900-luvun alkupuolen suunnitelmissa on puolestaan piirteitä jugendista, ja myöhemmät taas alkavat jo olla klassismia. Monet Schjerfbeckin suunnittelemista rakennuksista ovat sairaaloita tai kouluja. Hänen suunnittelemiaan rakennuksia ovat muun muassa * Enonkosken kirkko (1886) * Diakonissalaitoksen sairaala Helsingissä * Langinkosken keisarillinen kalastusmaja (1889) * Kampin paloasema Helsingissä (1893) * Oulun Tuiranpuiston yleissuunnitelma ja sairaalarakennuksia puistossa (1896-1901) * Hyvinkään parantolan puuhuvilat (1896, toinen jäljellä) * Tieteellisten seurain talo eli nykyinen Suomen arkkitehtuurimuseo Helsingissä (1899) * Tampereen normaalilyseo * Sortavalan yleinen sairaala, Vakkosalmentie (1901) * Nummelan parantola (1903) * Kajaanin yleinen sairaala (1908) * Tampereen sairaala (1909) * Tampereen tyttölyseo (1924) * Kallaveden lukio, entinen tyttölyseo, Kuopio (1924) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.mfa.fi/museorakennus * Yhteinen rakennusperintöhanke. * Suomen arkkitehtuurimuseo. * Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Poole

Poole on noin asukkaan satamakaupunki Dorsetin muodollisessa kreivikunnassa Englannin etelärannikolla. Se sijaitsee 32 kilometriä Dorchesteristä itään ja lähellä Bournemouthia, ja se on Dorsetin toiseksi suurin kaupunki Bournemouthin jälkeen. Poole muodosti yhdessä Bournemouthin ja Christchurchin kanssa huhtikuussa 2019 yhtenäishallintopiirin, jolle annettiin nimeksi Bournemouth, Christchurch and Poole. Poolen satama on hyvä luonnonsatama, ja sitä tiedetään käytetyn jo rautakaudella, sillä satama-altaasta on löytynyt rautakautinen vene. Alueella on ollut asutusta jo ennen rautakautta. Poole on lomakohde, joka vetää vierailijoita puoleensa satamallaan, historiallaan ja hiekkarannoillaan. Maastohiihtäjä Andrew Musgrave on kotoisin Poolesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Asutut paikat Dorsetissa Luokka:Englannin kaupungit
Altševsk

Altševsk (, ) on teollisuuskaupunki Ukrainan kaakkoisosassa, Luhanskin alueella, noin 45 kilometrin päässä alueen pääkaupungista Luhanskista. Vuonna 2013 siellä arvioitiin olevan 111 360 asukasta. Altševsk on yksi Donetsin laakion tärkeimmistä teollisuuskeskuksista; siellä tuotetaan neljännes koko alueen teollisuustuotannosta. Kaupungin talous rakentuu rauta- ja terästehtaan ympärille. Tammikuussa 2006 kaupungin kaukolämpöjärjestelmä romahti kovilla pakkasilla, ja 60 000 ihmistä jäi useiksi viikoiksi ilman lämmitystä. Pari päivää myöhemmin myös viemärijärjestelmä jäätyi. Luhanskin alueen kuvernööri piti tapahtumaa tuolloin, ennen Venäjän sotilaallisia toimia Ukrainassa vuodesta 2014 lähtien, Ukrainan itsenäisyyden ajan suurimpana ihmisen aiheuttamana katastrofina. ==Sisarkaupungit== * Dąbrowa Górnicza, Puola * Dunaújváros, Unkari ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Altševskin piiri Luokka:Luhanskin alueen kaupungit
Diffa (alue)

Diffan alue () on hallintoalue Nigerin kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 156 906 neliökilometriä. Asukkaita on 593 821 henkeä (vuonna 2012, väestönlaskenta). ==Maantiede== Diffan alue muodostaa 12,4 % Nigerin pinta- alasta. Se rajoittuu lännessä Zinderin ja pohjoisessa Agadezin alueisiin, idässä Tšadiin ja etelässä Nigeriaan. Seutu kuuluu Tšadjärven altaaseen. Pinnanmuodostusta leimaavat hiekkadyynit, laaksot ja pohjoisen kalliorinteet. Vesistöjä ovat koillisessa sijaitseva Tšadjärvi ja Nigerian rajalla virtaava Komadougou Yobé. Kuivuudesta ja laiduntamisesta kärsinyt kasvillisuus on pohjoisessa aroa ja etelämpänä savannia. Kaikkein eteläisimmässä osassa on jäljellä vähän metsää. Alueen eteläosa kuuluu Sahelin ilmastovyöhykkeeseen. Pohjoisosa on Sahelin ja Saharan siirtymäaluetta. Vuotuinen sademäärä vaihtelee etelän 400 millimetristä pohjoisen 20 millimetriin. Sadekausi kestää kesäkuusta syyskuuhun. Tammikuun keskilämpötila on 30,7 ja toukokuun 42,3 astetta. ==Hallinnollinen jako ja asutus== Alue jakautuu kuuteen departementtiin ja 12 kuntaan. Departementit ovat Bosso, Diffa, Goudoumaria, Mainé Soroa, N’Gourti ja N’Guigmi. Kaupunkikuntia ovat Diffa, Mainé Soroa ja N’Guigmi ja maalaiskuntia Bosso, Chétimari, Foulatari, Goudoumaria, Gueskérou, Kabaléwa, N’Gourti, N’Guelbeyli ja Toumour. Perinteinen hallinto käsittää kuusi kantonia ja joukon paimentolaisryhmiä. Alueella asuu 3,5 % Nigerin väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 14,8 %. Asukkaiden enemmistö on kanureja (58 % vuonna 2001). Lisäksi on fulbeja (27 %), tubuja (7 %), hausoja (3 %), arabeja (3 %), budumoja ja tuaregeja. Vallitseva uskonto on islam. ==Talous== Tärkein liikenneväylä on lännestä N’Guigmiin johtava asfaltoitu maantie RN1. Diffassa on lentokenttä. Alueen pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja lehmänpapu. Keinokastelun avulla viljellään pippuria, sipulia, riisiä, vehnää, maissia ja ohraa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, hevoset, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Teollisuutta ei ole juuri lainkaan. ==Matkailu== Matkailu alueelle on hyvin vähäistä. Kiinnostavina kohteina mainitaan Goudoumarian keidas, Talin valkoinen autiomaa N’Guigmin pohjoispuolella, Tšadjärvi, Komadougou Yobé, Kanem-Bornun muinaisen pääkaupungin Garou Melen rauniot ja autiomaareitti N’Guigmista Agademin kautta Bilmaan. Matkailupalveluja on lähinnä vain Diffassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Diffan alueen sivusto *
Dosso (alue)

Dosson alue () on hallintoalue Nigerin lounaisosassa. Sen pinta-ala on 31 000 neliökilometriäPlan, s. 4. ja väkiluku 2 037 713 henkeä (väestönlaskenta 2012)Plan, s. 10.. Alueen hallinnollinen keskus on Dosson kaupunki. == Maantiede == Dosson alue rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Tillabérin ja idässä Tahouan alueisiin, kaakossa Nigeriaan ja lounaassa Beniniin. Sen pohjoisosa kuuluu Sahelin ja eteläosa Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Kuiva kausi kestää marraskuusta toukokuuhun ja sadekausi kesäkuusta lokakuuhun.Plan, s. 7. Vuotuinen sademäärä on 511–810 millimetriä (vuosina 2009–2013)Plan, s. 12.. Keskilämpötilat vaihtelevat 22:n ja 36:n asteen välillä. Pinnanmuodostusta leimaavat tasangot sekä pohjoisesta etelään kulkevat vadit, joita kutsutaan nimellä dallol. Alueen etelärajalla virtaa Nigerjoki. == Aluejako == Alue jakautuu Boboyen, Dioundioun, Dogondoutchin, Dosson, Falmeyn, Gayan, Logan ja Tibirin departementteihin sekä 43 kuntaan. Kaupunkikuntia ovat Birni N’Gaouré, Dogondoutchi, Dosso, Gaya ja Loga. Perinteinen hallinto käsittää Dosson sulttaanikunnan, 15 kantonia ja kolme fulberyhmää. Vuonna 2014 alueella oli 1 672 kylää ja hallinnollista heimoa.Plan, s. 4–5. == Väestö == Asukkaista 48,1 % on djermoja, 42,1 % hausoja, 8,6 % fulbeja ja 1,0 % tuaregeja (vuonna 2001). 91,1 % väestöstä elää maaseudulla. Asutus on tiheintä alueen eteläosassa. == Talous == Alueen halki kulkee päällystetty valtatie N1, josta haarautuu Dossossa päällystetty valtatie N7 Beninin rajalle Gayaan. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja metsien hyödyntäminen. Maanviljely on keskittynyt Nigerjoen laaksoon ja vadien varsille. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, lehmänpapu, durra ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, hevoset ja aasit. Teollisuutta edustavat leipomot ja maataloustuotteiden jalostus. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Matkailu alueelle on vähäistä.Plan, s. 12–21. Koulutusjärjestelmä käsittää lastentarhoja, ala- ja yläkouluja, ammattikouluja sekä Dosson, Dogondoutchin ja Gayan lukiot. Terveysasemien ja terveyskeskusten lisäksi on viisi piirisairaalaa ja aluesairaala.Plan, s. 23–24. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Dosson alueen sivusto *
Maradi (alue)

Maradin alue () on hallintoalue Nigerin eteläisessä keskiosassa. Sen pinta-ala on 41 796 neliökilometriäPlan, s. 22.. Alueella on 4,2 miljoonaa asukasta (vuonna 2017, arvio)Annuaire, s. 32.. Sen hallinnollinen keskus on Maradin kaupunkiAnnuaire, s. 14.. == Maantiede ja ilmasto == Maradin alue muodostaa 3,3 prosenttia Nigerin pinta-alastaMonographie, s. 3.. Se rajoittuu lännessä Tahouan, pohjoisessa Agadezin ja idässä Zinderin alueisiin sekä etelässä Nigeriaan. Alue kuuluu pääosin Sahelin ilmastovyöhykkeeseen. Pohjoisessa on Saharan ja etelässä Sudanin siirtymävyöhykkeet. Vuotuinen sademäärä on 200–300 millimetriä pohjoisessa ja yli 600 millimetriä etelässä.Plan, s. 33–34. Vesistöjä ovat Nigerjoen altaaseen kuuluvat Maradi-, N’Kaba- ja Tarkajoet, Madarounfan järvi ja joukko sadeaikaan täyttyviä jokia, vadeja ja altaita.Plan, s. 25. == Hallinnollinen jako ja väestö == Alueeseen kuuluu kahdeksan departementtia, jotka ovat Aguié, Bermo, Dakoro, Gazaoua, Guidan Roumdji, Madarounfa, Mayahi ja Tessaoua. Departementtien keskuskunnilla on kaupunkikunnan status. Maradin kaupunki koostuu kolmesta kunnasta.Annuaire, s. 15, 17. Kuntia on yhteensä 47. Perinteinen hallinto käsittää Gobirin ja Katsinan sulttaanikunnat, 21 kantonia, 9 fulbe- ja tuaregiryhmää, 2182 kylää ja 64 heimoa. Alueella oli vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan 3 402 094 asukasta, mikä on 19 prosenttia Nigerin väestöstä. Vuotuinen väestönkasvu on 3,7 prosenttia. Alle 15-vuotiaita on 54,4 prosenttia. Väestöstä 86,9 prosenttia asuu maaseudulla. Suurimmat etniset ryhmät ovat hausat (83 %), fulbet (10 %) ja tuaregit (6 %). Vallitseva uskonto on islam (95 %). Lisäksi on kristittyjä ja animistejaMonographie, s. 4.. == Elinkeinot ja palvelut == Alueen pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, lehmänpapu ja maapähkinä. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, aasit, hevoset ja siipikarja. Pienimuotoinen teollisuus jalostaa lähinnä maataloustuotteita.Plan, s. 25–29. Alakoulua käy 81,7 ja yläkoulua 43,7 prosenttia kouluikäisistä (vuonna 2016–2017)Annuaire, s. 102, 108.. Maradissa on vuonna 2010 perustettu Dan Dicko Dankoulodon yliopisto ja kaksi yksityistä korkeakouluaPlan, s. 30.. Terveyspalveluihin kuuluvat aluesairaala, kuusi piirisairaalaa sekä joukko terveyskeskuksia ja yksityisvastaanottojaPlan, s. 31.. Kulttuurilaitoksia ovat kahdeksan kulttuuritaloa ja 12 kirjastoa. Alueella on rikas musiikkiperinne.Plan, s. 32. == Matkailu == Matkailu alueelle on vähäistä. Nähtävyyksiä ovat Madarounfan järvi pyhimyshautoineen, Gadabédjin eläintensuojelualue, Akadanen lampi ja perinteisten päällikköjen palatsit.Plan, s. 29. == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *
Maradi

Maradi on Nigerin kolmanneksi suurin kaupunki ja Maradin alueen pääkaupunki. Se sijaitsee maan eteläosassa lähellä Nigerian rajaa. Vuoden 2001 väestönlaskennassa Maradin asukasluku oli 148 017, joista pääosa on hausoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Maradin alue Luokka:Nigerin kaupungit
Ole Kandelin

Ole Kandelin (22. marraskuuta 1920 Porvoo – 23. tammikuuta 1947 HelsinkiOle Kandelin, Ateneum, Kansallisgalleria. Viitattu 8.8.2022) oli suomalainen taidemaalari. Nuorena tuberkuloosiin kuollut Kandelin ennakoi maalauksillaan modernismin kehittymistä Suomessa. Hänen viimeiset maalauksensa olivat ensimmäisiä täysin abstrakteja kokeiluja Suomessa. Kandelinin tuotannosta suuri osa on Ruotsissa, jossa hän vietti aikaa keuhkotautiparantolassa. Kandelin kuoli 26-vuotiaana tuberkuloosiin. Kandelinin maalaus Yksin kuuluu Albert de la Chapellen taidekokoelmaan, joka on Länsi-Uudenmaan museossa.Silja Lanas Cavada, Hiljainen mesenaatti. Suomen Kuvalehti 31 5.8.2022 s. 46, 47verkossa tilaajille. ==Maalauksia== Ole Kandelin The Rope- dancer.jpg|Nuorallatanssija, 1944. (Ateneum) Ole Kandelin. Yksin. 1940-luku. 907x1200.jpg|Yksin, 1940-luku. (Albert de la Chapellen taidekokoelma) ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * Ole Kandelin, 1920–47: maalauksia, akvarelleja, piirroksia: näyttely Amos Andersonin taidemuseossa 25.2.–9.4.1978. Toim. Bengt von Bonsdorff & Liisa Vakkuri. Helsinki: Amos Andersonin taidemuseo. (72. s. kaksikielinen näyttelyesite) * Ole Kandelin 1920-1947: abstraktio, kukka ja kuolema, Espoon modernin taiteen museo 2008 ISBN 978-952-5509-18-2 (168 s, kaksikielinen julkaisu) ==Aiheesta muualla== * Ole Kandelin, Kansallisgalleria Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Erillisjousitus

Erillisjousitus on yksi autojen jousitusjärjestelmistä, joissa ajoneuvon saman akseliston pyörien joustoliikkeet eivät vaikuta toisiinsa. Erillisjousituksen vastakohta on jäykkä akselisto, jossa toisen pyörän pystysuuntainen liike vaikuttaa myös toiseen saman akselin pyörään. Akselistolla tarkoitetaan kokonaisuutta, johon kuuluvat pyörien lisäksi pyörien tuenta sekä osa ohjauslaitteista ja voimansiirtolaitteista. Pyörien tuentaan kuuluvat jousitus- ja pyöräntuentajärjestelmä, joka yhdistää pyörän ja auton rungon. Jousituksen tarkoituksena on pienentää ja vakauttaa korin liikkeitä pyörän kulkiessa epätasaisuuksien yli. Nykyisissä henkilöautoissa on erillisjousitus etupyörissä ja hyvin usein myös takapyörissä. Erillisjousitus vähensi myös auton jousittamattoman massan määrää verrattuna jäykän akselin käyttöön. Koska jäykkä akseli on painava tällä on myös merkitystä auton ajo-ominaisuuksiin. == Lähteet == Luokka:Autotekniikka
Zinder (alue)

Zinderin alue () on hallintoalue Nigerin keskiosassa. Sen pinta-ala on 155 778 neliökilometriäAnnuaire, s. 13.. Alueella on 4,1 miljoonaa asukasta (vuonna 2016, arvio). Sen hallinnollinen keskus on Zinderin kaupunki. ==Maantiede ja ilmasto== Zinderin alue muodostaa 12,3 prosenttia Nigerin pinta-alasta. Se rajoittuu lännessä Maradin, pohjoisessa Agadezin ja idässä Diffan alueisiin sekä etelässä Nigeriaan.Monographie, s. 3. Pinnanmuodostusta leimaa Damagaram- Monion massiivi alueen keskiosassa, joka erottaa toistaan Ouillimindenin altaan pohjoisessa ja Tšadjärven altaan idässä ja etelässä. Korkein kohta on yli 700 metriä korkea Termitvuoristo.Monographie, s. 5. Vesistöjä ovat sadeaikaan täyttyvät vadit, järvet ja lammetAnnuaire, s. 14.. Alue kuuluu Sahelin ilmastovyöhykkeeseen. Pohjoisosa on Sahelin ja Saharan ja eteläosa Sudanin ja Sahelin siirtymävyöhykettä. Vuotuinen sademäärä on pohjoisessa alle 100 ja etelässä 400–700 millimetriä. Sadekausi kestää touko-kesäkuusta syys- lokakuuhun. Lämpötilat vaihtelevat 15 ja 40 asteen välillä. ==Hallinnollinen jako ja väestö== Alueeseen kuuluu kymmenen departementtia, jotka ovat Belbédji, Damagaram Takaya, Dungass, Gouré, Kantché, Magaria, Mirriah, Takieta, Tanout ja Tesker. Departementtien keskuskunnilla on kaupunkikunnan status. Maalaiskuntia on 40. Zinderin kaupunki koostuu viidestä kunnasta.Annuaire, s. 15–16. Perinteinen hallinto käsittää Damagaramin sulttaanikunnan, 33 kantonia, 13 fulbe-, kolme tuaregi-, kolme tubu- ja yhden arabiryhmän, 2742 kylää ja heimoa sekä 4857 pikkukylää ja leiripaikkaaMonographie, s. 4.. Zinder on Nigerin väkirikkain alue. Siellä asuu 20,8 prosenttia maan väestöstä. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan alueella oli 3 539 764 asukasta. Vuotuinen väestönkasvu on 4,7 prosenttia. Alle 15-vuotiaita on 53,6 prosenttia. Kaupunkiväestön osus on 15,6 prosenttia.Annuaire, s. 32. Suurimmat etniset ryhmät ovat hausat ja kanurit. Vähemmistönä on fulbeja, tuaregeja, arabeja, tubuja ja djermoja. Vallitseva uskonto on islam (98 %). Lisäksi on kristittyjä. ==Talous ja palvelut== Alueen pääelinkeinot ovat etelässä maanviljely ja pohjoisessa karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja. Zinderissä toimii vuonna 2011 avattu öljynjalostamo.Monographie, s. 7–9. Alakoulua käy 56,3 ja yläkoulua 19,5 prosenttia ikäluokasta (vuonna 2014–2015)Annuaire, s. 87, 114.. Zinderissä toimii vuonna 2008 avattu tekninen korkeakouluAnnuaire, s. 53.. Terveyspalveluihin kuuluu aluesairaala, viisi piirisairaalaa sekä joukko terveyskeskuksia ja yksityisvastaanottojaAnnuaire, s. 42.. ==Lähteet== * * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *
Turvavyötyyny

Turvavyötyyny on rintakehän yli kulkevaan turvavyön osaan liitetty tyyny, joka täyttyy onnettomuudessa. Lauennut turvavyötyyny estää kehon liikkeitä ja vaimentaa turvavyön kehoon kohdistamia rasituksia. Luokka:Autotekniikka
Berdjansk

Berdjansk (, ), vuosina 1939–1958 OsipenkoWSOY Iso tietosanakirja 7, s. 80, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4, on satamakaupunki Ukrainassa, Asovanmeren rannalla. Vuonna 2012 siellä oli 116 563 asukasta; tällöin se muodosti oman kaupunkipiirinsä. Kaupungissa toimii useita kombinaatteja, muun muassa Azovkabel, Južhidromaš ja Azovselmaš, jotka tarjoavat työpaikkoja teollisuuden parissa. Berdjanskissa on myös terveyskylpylä, jossa annetaan mutakylpyjä ja ilmastohoitoa. 1800-luvulla niistä kävi nauttimassa parhaimmillaan yli puoli miljoonaa ihmistä vuodessa. Heinäkuussa 2020 Ukrainan piiritason hallintoa uudistettiin. Tällöin aiemmin hallinnollisesti alueiden alaisuudessa olleet kaupunkipiirit ja kaupungit liitettiin osaksi uusia laajempia piirejä. Berdjanskin kaupunkipiiristä tuli osa laajentunutta Berdjanskin piiriä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Photopanorama Berdiansk Luokka:Berdjanskin piiri Luokka:Zaporižžjan alueen kaupungit
Donald Slayton

Donald Kent ”Deke” Slayton (1. maaliskuuta 1924 Sparta, Wisconsin – 13. kesäkuuta 1993) oli yhdysvaltalainen astronautti, yksi seitsemästä alkuperäisestä Mercury-astronautista. Slayton syntyi maatilalla lähellä Spartaa, Wisconsinin osavaltiossa. Hän liittyi Yhdysvaltain ilmavoimiin vuonna 1942 ja osallistui toiseen maailmansotaan B-25-pommikoneen lentäjänä 56 taistelulennolla Euroopassa. Sodan jälkeen Slayton suoritti ilmailualan insinööritutkinnon Minnesotan yliopistossa. == Ura NASAssa == Sydämen rytmihäiriöistä johtuen Deke Slayton ei voinut osallistua avaruuslennoille, ja hän oli alkuperäisistä seitsemästä astronautista ainoa, joka ei lentänyt Mercury- ja Gemini-lennoilla. Jouduttuaan lääketieteellisistä syistä syrjään lentotehtävistä Slayton erosi ilmavoimista ja työskenteli avaruushallinto NASA:n palveluksessa siviilinä vastaten astronauttien valinnasta lennoille. Slaytonin läpäistyä terveystarkastukset, hän osallistui vuonna 1975 Apollo–Soyuz-lennolle yhdessä Thomas Staffordin ja Vance B. Brandin kanssa. Apolloon telakoituneen Soyuz-aluksen miehistön kosmonautteina olivat ensimmäisen avaruuskävelyn suorittanut Aleksei Leonov ja Valeri Kubasov. Deke Slayton kuoli pahanlaatuiseen aivokasvaimeen vuonna 1993. == Lähteet == * NASA:n Mercury sivut == Aiheesta muualla == *NASAn elämäkerta *Spacefacts.de:n elämäkerta *Deke Slayton Museum Luokka:Yhdysvaltalaiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Bila Tserkva

Bila Tserkva (, , ) on kaupunki Keski-Ukrainassa Kiovan alueella, noin 80 kilometriä maan pääkaupungista Kiovasta etelään, Dneprin sivujoen Rosin varrella. Vuoden 2021 alussa kaupungissa arviotiin asuvan 208 737 henkeä. Bila Tserkva on asukasluvultaan Kiovan alueen suurin kaupunki ja hallinnollisesti alueen alainen kuntatason yksikkö. Bila Tserkvan kaupunki toimii myös sitä ympäröivän Bila Tserkvan piirin hallintokeskuksena. ==Historiaa== === Varhaishistoria === Bila Tserkvan paikalle perustettiin 1032 Jurjivin linnoituskaupunki Kiovan Venäjän etuvartioksi eteläpuolen tasankojen vaeltavia heimojen hyökkäyksiä vastaan. Kiptšakit hyökkäsivät kaupunkiin useita kertoja, ja tataarit tuhosivat sen 1200-luvulla. Kaupunki rakennettiin uudestaan, kun tataarit saatiin häädettyä 1300-luvulla. Kaupunki nimettiin kivikirkon raunioiden mukaan. Seuraavien vuosisatojen aikana Bila Tserkva kuului Liettuan suuriruhtinaskuntaan (vuodesta 1363) ja Puola-Liettuaan (vuodesta 1569). 1500-luvun lopulta 1700-luvun alkuun kaupunki oli käytännössä autonomisesti hallinneiden kasakoiden vallassa, ja siitä tuli osa Kasakkahetmanaattia. Vuosina 1648–74 ja 1702–12 kaupunki kuului Bila Tserkvan kasakkarykmentin alueeseen. Vuodesta 1795 Bila Tserkva kuului Venäjän keisarikuntaan. === 1900-luku === Ukrainan itsenäisyyssodan (1917–20) aikana Bila Tserkva oli vapaiden kasakoiden päämajakaupunki. Vuosina 1932–1933 Stalinin ajan politiikkaa seuranneessen holodomor-nälänhätään kuoli kaupungissa ainakin 22 000 asukasta. Kaupunki kärsi pahoin myös toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen neuvostoaikoina kaupunki kasvoi nopeasti ja siitä tuli teollisuuskeskus, jossa oli konepaja- ja rakennusteollisuutta. ==Liikenneyhteyksiä== Bila Tserkvan rautatieasema sijaitsee Ukrainan rautateiden päärataverkolla ja kaupungista on toimivat yhteydet niin Kiovan suuntaan kuin maan itäisiin osiinkin. Maantieyhteyksistä merkittävimpiin kuuluu kaupungin noin 6 kilometrin päästä idästä ohittava valtatie M5, joka on osa laajempaa Pietarista Mustallemerelle johtavaa eurooppatietä . Satelliittikuvan perusteella noin 6 kilometriä kaupungin keskustan länsipuolella on sotilaslentokenttä. == Kuvagalleria == Tiedosto:Organ_Hall_in_city_of_Bila_Tserkva.jpg|Kaupungin symboli: valkoinen kirkko Bila Tserkvassa Tiedosto:Станція Біла Церква.jpg|Bila Tserkvan rautatieasema ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Eräs kaupunkiportaali * Toinen kaupunkiin keskittynyt portaali * Kartta * Ympäröivän Bilatserkvan piirin kotisivut (bcrda.gov.ua) Luokka:Bila Tserkvan piiri Luokka:Kiovan alueen kaupungit
Akatemiatalo

Akatemiatalo on uusklassistinen alun perin Turun Akatemian käyttöön vuonna 1815 valmistunut mutta vuonna 1817 vihitty rakennus Turun keskustassa I kaupunginosassa tuomiokirkon tuntumassa. Rakennuksen on suunnitellut Carl Christoffer Gjörwell. Se on Suomen huomattavimpia esimerkkejä kustavilaisesta uusklassistisesta rakennuksesta. Talon Hämeenkadun puoleisessa päätykolmiossa lukee teksti Primus lapis positus MDCCCII ultimus MDCCCXV. Ensimmäinen kivi siis asetettiin 1802 ja viimeinen 1815. Akatemiatalon peruskiven muuraus vuonna 1802 oli merkkitapaus, johon osallistuivat muun muassa Ruotsin kuningas Kustaa IV Aadolf ja kuningatar Fredrika Dorotea. Akatemiatalo kärsi vakavia vaurioita Turun palossa vuonna 1827. Turun tuhouduttua laajalti palossa päätettiin yliopisto siirtää Helsinkiin. Rakennus kunnostettiin kuitenkin entiselleen Carl Ludvig Engelin suunnitelmien mukaisesti ja luovutettiin vuonna 1830 Turun hovioikeuden, Turun tuomiokapitulin ja lääninhallituksen käyttöön. Nykyään tilat ovat kokonaisuudessaan hovioikeuden käytössä, lukuun ottamatta juhlasalia, jota hallinnoi Turun yliopisto. Juhlasali Solennitetssalen on ainut juhlasali Ruotsin vallan ajalta Suomessa. Akatemiantalo, Rothoviuksenkatu.jpg|Akatemiatalo Rothoviuksenkadun puolelta. TYYn Kuoro @ TOMF 2007.jpg|Turun yliopiston ylioppilaskunnan kuoro esiintymässä Akatemiatalon juhlasalissa. == Lähteet == Luokka:Turun suojellut rakennukset Luokka:Uusklassinen arkkitehtuuri Luokka:I kaupunginosa Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Dalasi

Dalasi (tunnus GMD, lyhenne D) on Gambian valuutta, joka jakautuu 100 bututuun. Dalasi otettiin käyttöön 1971. Se korvasi aiemmin käytössä olleen Gambian punnan vaihtosuhteessa 1 Gambian punta = 5 dalasia. Gambiassa on käytössä 5, 10, 20, 25, 50, 100 ja 200 dalasin setelit sekä 1, 5, 10, 25 ja 50 bututin ja 1 dalasin kolikot. 13\. tammikuuta 2023 yksi dalasi oli 0,015 euroa, eli yksi euro oli 67,27 dalasia. ==Setelit== Image:Gambia-banknotes 0001.jpg|10D & 25D setelit edestä Image:Gambia-banknotes 0002.jpg|10D & 25D setelit takaa Image:Gambia-banknotes 0003.jpg|50D seteli edestä ja takaa Image:Gambia-banknotes 0004.jpg|5D & 100D setelit edestä Image:Gambia- banknotes 0005.jpg|5D & 100D setelit takaa == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Central Bank of Gambia Luokka:Afrikan rahayksiköt Luokka:Gambian talous
Hakata-Gion Yamakasa

Hakata-Gion Yamakasa, toisinaan Hakata-Gion Yamagasa () on Fukuokan kaupungissa heinäkuussa pidettävä festivaali. Se on kaupungin vanhin festivaali ja sen historia yltää yli 700 vuoden päähän. Festivaali kerää vuosittain noin 2 miljoonaa katsojaa. ==Pääpiirteet== Yamakasa-festivaaliin osallistuvat Fukuokan kaupungin kansalaiset ja se tapahtuu Hakatan alueella, Nakagawa-joen ja Mikasagawa-joen välissä. Tapahtuman ylin elin on Kushida Jinja (Kujidan temppeli) ja se on osa Gion Matsuria, joka pidetään heinäkuun aikana Kiotossa. Yamakasa on Hakatan tärkein edustaja Japanissa. Sen aikana käytettävä rituaalimainen huuto () äänestettiin vuonna 1996 Japanin 100 kauneimman äänen joukosta kaikkein kauneimmaksi. Yamakasan osallistujat ovat kaikki Fukuokan kaupungin asukkaita. Festivaaliin ei osallistu ainoastaan tavallisia asukkaita vaan myös Kushidan temppelin Shinto-papit ovat mukana juhlassa. Festivaalissa kilpailijat kantavat kilpaa raskasta bambusta kasattua temppeliä olkapäillään läpi ennaltamäärätyn reitin Hakatan alueella. Yhdessä joukkueessa osanottajia on useita satoja ja joukkueita on yhteensä seitsemän. Reitti kestää juosta läpi noin 34 minuuttia. Festivaaliin osallistuminen on suuri kunnia ja siihen voi osallistua vain kutsulla. Monet hääparit pitävätkin häänsä heinäkuussa, jotta festivaaliin osallistuvat miehet voisivat tulla paikalle perinteisiin vaatteisiin pukeutuneena. ==Historia== Vuonna 1241 Kamakura-kaudella Hakataan iski rutto, joka tappoi runsaasti kaupungin asukkaita. Shouten temppelin ylipappi Sei'ichi rakennutti itselleen kannettavan bambutemppelin, jolla häntä kannettiin ympäri kaupunkia. Temppelinsä päältä Sei'ichi heitti sairaiden päälle pyhää vettä, jonka kerrottiin parantaneen ihmiset. Alun perin Sei'ichin muistoa kunnioitettiin yhden temppelin voimin sen kiertäessä kaupunkia heinäkuussa. Toisen maailmansodan jälkeen tapahtumasta muodostui kilpailu, jossa oli alun perin 13 joukkuetta. Nykyään joukkueita on 7; Ebisu-nagare, Daikoku-nagare, Doi-nagare, Higashi-nagare, Nishi-nagare, Nakasu-nagare ja Chiyo-nagare. Nykyisenkaltaisia temppeleitä alettiin käyttää Edo-kaudella vuonna 1687, jolloin tapa matkittiin Kioton alueelta. Alun perin Doi-nagareksi nimetyn kauppiasjoukon miehet rakensivat Tōchōjin temppelin pihalle kannettavan temppelin, jota he kantoivat huutaen "Oi san" (). Vuonna 1955 festivaali nimettiin virallisesti "Hakata- Gion Yamakasa" -festivaaliksi ja myös Hakatan ulkopuolisessa Shintenchōn kauppakadulla alettiin pystyttää Yamakasa-temppeleitä. Vuodesta 1970 myös pienet lapset ovat saaneet osallistua tapahtumaan ja heillä on oma lasten vuori (), jota he kantavat. ==Aikataulu== Festivaalin tapahtumilla on tarkka aikataulu, jonka mukaan kilpailun eri osat tapahtuvat joka vuosi samoina päivinä. *1.–15. heinäkuuta - Yamat rakennetaan ja julkistetaan yleisölle. *1. heinäkuuta, ilta - Pyhän hiekan hakeminen Hakozakin temppelistä. *1. - 8. heinäkuuta välisenä lauantaina ja sunnuntaina lasten Yamakasa viedään alueen jokaisen kodin luokse näytille. *9. heinäkuuta - Pyhän hiekan haku uudestaan Hakozakin temppelistä. *10. heinäkuuta - Teeseremonia Luokka:Fukuoka Luokka:Japanin tapahtumat
Regis McKenna

Regis McKenna on yhdysvaltalainen liikemies, joka tunnetaan monien Piilaakson yritysten alkutaipaleelta. Hän perusti vuonna 1970 mainostoimiston Regis McKenna, Inc., joka tarjosi konsultointi- ja markkinointipalveluita IT-alan yrityksille. McKennan uran varrelta löytyvät muun muassa seuraavat yritykset: America Online, Apple Computer, Compaq, Electronic Arts, Genentech, Intel, Lotus Software, Microsoft, National Semiconductor, Silicon Graphics ja 3COMRegis McKenna, McKenna Management LLC . Luettu 9. lokakuuta 2006.. McKenna jäi eläkkeelle mainostoimistostaan vuonna 2000. ==Teokset== * The Regis Touch (1986) ISBN 0-201-13964-2 * Relationship Marketing (1993) ISBN 0-201-62240-8 * Real Time (1997) ISBN 0-87584-794-3 * Total Access (2002) ISBN 1-57851-244-1 * Access-marketing (2003) ISBN 3-527-50037-5 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Regis McKennan kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Etelä-Suomen lennonvarmistuskeskus

Etelä-Suomen lennonvarmistuskeskuksen (EFES) vastuualueena oli Suomen lentotiedotusalueen (ICAO-koodi EFIN) eteläosa, joka kattoi Etelä- ja Keski- Suomen Oulun läänin etelärajaan saakka. Tällä alueella tapahtuvien lentojen lennonvarmistuspalveluita (lennonjohto-, lentotiedotus- ja hälytyspalvelu) varten lennonvarmistuskeskuksessa toimi aluelennonjohto (, lyh. ACC). Lyhenne EFES tulee sanoista Europe, Finland ja Etelä-Suomi. ==Organisaatio ja historiaa== Lennonvarmistuskeskuksessa toimi myös lentopelastusta koordinoiva ja johtava lentopelastuskeskus (, lyh. RCC). Vuosittain Etelä-Suomen lennonvarmistuskeskuksen vastuualueella tapahtui noin 220 000 mittarilentosääntöjen ( lyh. IFR) mukaan suoritettua lentoa, joka oli noin 95% IFR-lentojen kokonaismäärästä Suomen alueella. Keskus sijaitsi vuodesta 1966 vuoteen 2015-2018 asti Tampereen Aitolahden Olkahisissa Aitovuoressa. Pohjois- Suomen lennonvarmistuspalveluita hoiti Pohjois-Suomen lennonvarmistuskeskus (EFPS), joka on toiminut Rovaniemellä Rovaniemen lentoaseman alueella vuodesta 1976 alkaen. Finavia päätti kuitenkin huhtikuussa 2009 keskittää koko Suomen lennonvarmistustehtävät Tampereelle ja lakkauttaa EFPS:n. Kyseinen uusi toimintamalli tuli käyttöön marraskuussa 2010, jolloin Etelä- ja Pohjois- Suomen lennonvarmistuskeskukset lakkautettiin ja tilalle perustettiin Suomen aluelennonjohto. Vuonna 2013 Finavia päätti siirtää toiminnan Helsinki-Vantaan lentoasemalle Vantaalla. Siirto toteutui vuosina 2015-2018. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Etelä-Suomen lennonvarmistuskeskuksen kotisivu * Lennonvarmistuskeskus Googlen satelliittikuvassa Luokka:Suomen ilmailu Luokka:Olkahinen
GtkRadiant

GtkRadiant on tietokonepelien tasojen suunnitteluun tarkoitettu ohjelma. Sen alkuperäiset kehittäjät ovat id Software ja Loki Software. Tällä hetkellä sitä ylläpitää ja kehittää id Software ja joukko vapaaehtoisia. GtkRadiant on vapaa ohjelmisto jota levitetään GNU GPL:n alla. GtkRadiant pohjaa pitkälti id Softwaren sisäisiin pelinkehitystyökaluihin, erityisesti QE4-tasoeditoriin jota käytettiin Quake II:n kehittämiseen. QE4:stä kehittyi QERadiant, josta GtkRadiant kehittyi. Samasta koodista on myös lähtöisin Q3Radiant, Quake III Arenan tasoeditori, ja D3Radiant, Doom 3:n sisäänrakennettu tasoeditori. GtkRadiant on alustariippumaton: Se pohjaa GTK+-käyttöliittymäkirjastoon ja toimii Windowsin lisäksi myös Linuxilla ja Mac OS X:ssä. Lisäksi se on pelimoottoririippumaton: Siihen voidaan helposti lisätä tuki uusille peleille, myös peleille jotka eivät pohjaa id Softwaren pelimoottoreihin (mm. Half-Life on tuettu, joskin se käytännössä pohjaa erittäin pitkälti muuteltuun Quake- pelimoottoriin). Luokka:Videopelien muokkausohjelmistot
Joanna Hoffman

Joanna Karine Hoffman on yhdysvaltalainen ohjelmistosuunnittelija. Hän työskenteli Apple Computerin Macintosh-projektin parissa 1980-luvun alussa. Ennen Applea Hoffman työskenteli fyysikkona ja arkeologina. Jef Raskin palkkasi Hoffmanin Macintosh-projektin viidenneksi jäseneksi syyskuussa 1980. Projektissa Hoffman työskenteli teknisenä markkinointiasiantuntijana. Hän kirjoitti Macintoshin ikkunointirajapinnan ensimmäisen dokumentaation kolmannen osapuolen ohjelmistokehittäjiä varten. Työ oli erityisen merkittävä siksi, että ennen graafisen käyttöliittymän sisältäviä käyttöjärjestelmiä ohjelmistokehittäjät rakensivat itse sovelluksiinsa käyttöliittymät. System 1.0:n myötä käyttöjärjestelmä tarjosi kirjastot graafista käyttöliittymää varten, joten rajapinnan dokumentointi oli tärkeää sovellusten kehittämiseksiAndy Hertzfeld, Inside Macintosh, Folklore.org . Luettu 9. lokakuuta 2006.. Hoffman ideoi Apple University Consortium -ohjelman perustamisen, jolla myytiin Macintosheja edulliseen hintaan yliopistoille ja korkeakouluille .. Vuonna 2015 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Steve Jobs Hoffmania näytteli Kate Winslet. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Joanna Hoffmaniin liittyviä tarinoita Folklore.orgissa Luokka:Applen henkilöstö Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Yhdysvaltalaiset tietotekniikan kehittäjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Harar

Harar on kaupunki itäisessä Etiopiassa. Se on Hararin osavaltion pääkaupunki. Vuonna 2012 siellä oli 110 457 asukasta. Harar sijaitsee 1 885 metrin korkeudessa ja noin 500 kilometrin päässä maan pääkaupungista Addis Abebasta. Harar on ollut jo vuosisatojen ajan merkittävä kauppakeskus. Se on yhdistetty kauppareittien avulla muuhun Etiopiaan ja Afrikan sarveen sekä Arabian niemimaahan. Vuonna 2006 Harar valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon. Kaupunkia pidetään islamin "neljänneksi pyhimpänä kaupunkina" ja siellä sijaitsee 82 moskeijaa, joista vanhimmat 900-luvulta, sekä 102 pyhäkköä http://news.bbc.co.uk/2/hi/africa/5176110.stm. ==Asukkaat== Hararin asukkaat edustavat useita etnisiä ryhmiä, kuten amharoita, oromoita, somaleita, gurageja ja tigrejä, sekä muslimeja että kristittyjä. Kaupungin muurien sisäpuolella asuvasta väestöstä suurin osa on kuitenkin syntyperäisiä harareja. He puhuvat seemiläistä hararin kieltä, ja periytyvät mahdollisesti Aksumin valtakunnan sotilaallisen tukikohdan asukkaista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Harar Portal *Etiopian aarteet *Harar UNESCOn sivuilla Luokka:Etiopian kaupungit Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Etiopiassa Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tšerkasy

Tšerkasy () on kaupunki Keski-Ukrainassa Dneprin länsirannalla, noin kaksisataa kilometriä Kiovasta etelään. Se on Tšerkasyn alueen ja sen Tšerkasyn piirin hallinnollinen keskus. Vuonna 2013 siellä oli runsas 285 000 asukasta. Rautatie Moskovasta Odessaan kulkee Tšerkasyn kautta ja ylittää siellä Dneprjoen 12 km pitkää yhdistettyä rautatie- ja maantiesiltaa pitkin. Tšerkasyssa on Bohdan H’melnytskyin kansallinen yliopisto ja Tšerkasyn valtion teknillinen yliopisto. Kuva:Brücke von Tscherkassy.jpg|Silta yli suuren virran. Kuva:CherkasyNationalUniversity2.JPG|Kansallisen yliopiston rakennus. Kuva:CherkasyPhilarmonic.jpg|Kaupunginorkesterin talo. Kuva:Черкаси.jpg|Yöllinen näkymä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kaupunkiin keskittynyt sivusto (ckrada.com/) Luokka:Tšerkasyn alueen kaupungit Luokka:Tšerkasyn piiri