EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vesiputous (maalaus)

Vesiputous on suomalaisen taiteilijan Fanny Churbergin öljyvärein vaneriin kiinnitetylle kankaalle maalaama maalaus, 30×48 cm, jonka Churberg maalasi vuonna 1877. Maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin. Vesiputous- maalauksen Fanny Churberg maalasi Simpeleen (silloin Parikkalaa) Juvankoskesta. Siinä vesi kohisten putoaa valkoisin värein kivikkoisten kallioiden välistä tyvenempään veteen. Sommittelu suuntautuu kohti katsojaa ja maiseman elementit ovat selkeitä. Vesi putoaa ryväsmäisesti samaan suuntaan tummansinisen vesialueen päätteeksi. Näihin asioihin perustuukin maalauksen teho.Ahtola-Moorhouse Leena. Ateneumin taidemuseon Luonnon lumo -näyttelykirjassa, 2006, s. 249. Churberg käytti maalauksessaan kuivaa laastimaista väriainetta, taittamattomia paikallisvärejä sekä valkoista ja mustaa. Tämä oli hänelle tavallista. Tuona aikana tämä oli poikkeuksellista ja hänen teoksiaan ei usein ymmärrettykään, vaan niitä kritisoitiin karkeiksi ja koviksi. Churberg piirsi todennäköisesti Vesiputouksen ensin luonnossa lyijykynällä värimerkinnöin ja maalasi sen sitten ateljeessa öljyvärein. Teoksen valmistumisvuosi oli Fanny Churbergille tuottelias vuosi. Hän osallistui tuona vuonna Suomen taideyhdistyksen maisemamaalaus kilpailuihin kuudella teoksella, ja vuosinäyttelyyn 17 teoksen ryhmällä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Vesiputous Luokka:Fanny Churbergin maalaukset Luokka:Ateneumin kokoelmat Luokka:Maisemamaalaukset
Imatra talvella

Imatra talvella on suomalaisen taiteilijan Akseli Gallen-Kallelan luonnonvoimien ihailua ilmentävä teos, 153×194 cm, jonka hän maalasi öljyvärein kankaalle vuonna 1893. Maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin. Imatrankoski oli 1800-luvulla Suomen tunnetuin turistinähtävyys, jota saavuttiin katselemaan kauempaakin. Muun muassa Pietarista käytiin sitä säännöllisesti katsomassa lukuisin joukoin. Gallen-Kallelan maalaus syntyi tilanteessa, jolloin paikallinen voimayhtiö oli kutsunut taiteilijoita ikuistamaan kosken kuohuja vuoden kylmimpänä kuukautena. Virtaavan veden ja jäätyneen ympäristön ero olisi tuolloin suurimmallaan ja koski valaistiin tuolloin ensimmäistä kertaa sähköllä.http://www3.lut.fi/eki/vuoksivirtaa/virtuaalimatka_vuoksella/jokihaasteena/gallenkallela.html Kutsun oli saanut Gallen-Kallela, Albert Edelfelt ja Louis Sparre.Huusko Timo. Ateneumin taidemuseon Luonnon lumo- näyttelykirja, 2006, s. 250 Suurikokoinen Imatra talvella -maalaus on dramaattinen vyöryävää koskea kuvaava työ. Siinä sulan ja pakkasen kohtaamisesta syntynyttä huuruavaa väreilevää ilmaa kuvataan hyvin taidokkaasti. Gallen-Kallela tuo maalauksessa esiin luonnonmukaisesti myös lukuisia yksityiskohtia. Taiteilija Gallen-Kallela teki koskesta teoksia myös mainoskäyttöön. Imatrankoski padottiin vuonna 1929. https://www.imatra.fi/historia ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Imatra talvella. Luokka:Akseli Gallen-Kallelan maalaukset Luokka:Ateneumin kokoelmat Luokka:Maisemamaalaukset Luokka:Imatran kulttuuri
Runar Karlsson

Runar Karlsson (s. 3. kesäkuuta 1953) on ahvenanmaalainen poliitikko. Siellä hänet tunnetaan "Rondell-Runarina", koska hän on tehnyt ehdotuksia uusista liikenneympyröistä (ruots. rondell). Hän on ollut Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsen vuodesta 2003. Karlsson on myös ollut Ahvenanmaan maakuntahallituksen liikenneministerinä vuosina 1999–2003 sekä viestintäministerinä 2005–2009. Luokka:Ahvenanmaalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daily Star

Daily Star on vuonna 1978 perustettu brittiläinen tabloid-sanomalehti, jonka omistaa Northern & Shell. Se keskittyy lähinnä julkkiksiin, urheiluun ja juoruihin. Lehden päätoimittaja on Jon Clark vuodesta 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Brittiläiset sanomalehdet
Tuula Mattsson

Tuula Mattsson (s. 1. maaliskuuta 1949) on ahvenanmaalainen poliitikko. Hän on puoluetaustaltaan liberaali. Mattson oli Maarianhaminan kaupunginhallituksen jäsen vuosina 1992–1997 ja vastaavasti valtuutettu 1998–2003 ennen liikenneministeriyttään Ahvenanmaan maakuntahallituksessa 2003–2005. Luokka:Ahvenanmaalaiset poliitikot Luokka:Maarianhaminan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaleka Mutoke

Kaleka Mutoke (s. 7. heinäkuuta 1966) on kinshasankongolainen entinen yleisurheilija.Kaleka Mutoke Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Kesäolympialaisissa 1988 Soulissa Mutoke putosi miesten 5 000 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kuudenneksitoista ja lisäksi jäi maratonilla 89. sijalle. Kesäolympialaisissa 1992 Barcelonassa hän putosi ensimmäisellä kierroksella 1 500 metrin juoksussa, jossa jäi eränsä kymmenenneksi, ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa, jossa jäi eränsä kahdeksanneksi. Mutoke kilpaili vielä kesäolympialaisissa 1996 Atlantassa ja jäi maratonilla 96. sijalle. == Lähteet == Luokka:Kinshasankongolaiset yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Muyegbe Mubala

Muyegbe Mubala (s. 12. joulukuuta 1970) on kinshasankongolainen entinen pikajuoksija. Hän kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa naisten 100 metrin juoksussa ja putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kahdeksanneksi. Hän teki henkilökohtaisen ennätyksensä ajalla 12,76.Muyegbe Mubala Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Kinshasankongolaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frederick Humphreys

Frederick Harkness Humphreys (28. tammikuuta 1878 Marylebone – 10. elokuuta 1954 Brentford) oli brittiläinen köydenvetäjä ja painija. Hän oli mukana voittamassa köydenvedossa kultaa kesäolympialaisissa 1908 Lontoossa ja 1920 Antwerpenissä. Lisäksi hän kuului siinä hopeaa saaneeseen joukkueeseen kesäolympialaisissa 1912 Tukholmassa.Frederick Humphreys Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Kesäolympialaisissa 1908 Humphreys kilpaili lisäksi raskaassa sarjassa sekä kreikkalais-roomalaisessa että vapaapainissa. Hän toimi poliisina. Hän on olympialaisten kaikkien aikojen vanhimpana (42-vuotiaana) kultamitalin köydenvedossa saanut urheilija. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Brittiläiset köydenvetäjät Luokka:Brittiläiset vapaapainijat Luokka:Brittiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Sarah Tondé

Sarah Tondé (s. 30. lokakuuta 1983) on burkinalainen pikajuoksija. Hän kilpaili vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä, mutta putosi naisten 100 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kahdeksanneksi ajalla 12.56. Hänen henkilökohtainen ennätysaikansa 100 metrin juoksussa on 11.82 (2005).Sarah Tondé Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Tondésta tuli nuorin olympialaisissa Burkina Fasoa edustanut urheilija. Hän toimi Sydneyn olympialaisissa myös maansa lipunkantajana.Burkina Faso | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Burkinalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaustisen ravirata

Kaustisen ravirata sijaitsee Kaustisella Nikulan kylässä valtatie 13:n varrella, aivan Kruunupyyn rajan tuntumassa. Matkaa kunnan keskustaan on noin seitsemän kilometriä. Raviradan yhteydessä toimii myös Kaustisen raviopisto, joka on osa Keski-Pohjanmaan maaseutuopistoa.Keski-Pohjanmaan koulutusyhtymä. Viitattu 13.2.2013. Kaustisen raviradan merkittävimmät vuotuiset tapahtumat ovat vanhemmille suomenhevosille tarkoitettu Pelimanni-ajo sekä nelivuotiaiden suomenhevosten Pikkupelimanni. Festivaaliajo on kesän perinteinen suurkilpailu avoin ryhmäajo 1 609 metriä nelivuotiaille ja vanhemmille lämminverihevosille. Kaksipäiväinen tapahtuma sijoittuu Kaustisen kansanmusiikkijuhlien loppuviikkoon. T76-ravit järjestetään myös samana lauantaina. Perjantaina Pikkupelimanniajo. ==Lähteet== *Kaustisen raviradan kotisivut === Viitteet === Luokka:Suomen raviradat Ravirata Luokka:Kaustisen urheilu
Martti Avela

Martti Sakari Avela (4. joulukuuta 1910 Tornio – 1. lokakuuta 1996) oli suomalainen Rajavartioston kenraaliluutnantti. Avela valmistui kadettikoulusta 1933. Sodan jälkeen hän kävi yleisen komentajakurssin 1950 ja valmistui sotakorkeakoulusta ye-upseeriksi 1959. Hän toimi nuorempana upseerina PPP 3:ssa sekä Lapin rajavartiostossa 1933–1939. Talvisodassa hän toimi Erillinen pataljoona 16:a komppanianpäällikkönä Suomussalmen taisteluissa. Jatkosodassa Avela toimi Rajajääkäripataljoona 2:n komentajana 1941–1944 Karjalankannaksella ja sen jälkeen esikuntaupseerina 1944–1945. Lapin rajavartiostossa hän toimi pataljoonan komentajana ja esikuntapäällikkönä 1946–1947. Vuodet 1947–1950 Avela komensi rajakomppaniaa. Porkkalan rajavartioston komentajan apulaisena hän toimi vuodet 1950–1956. Sittemmin hän siirtyi rajavartiostojen esikuntaan toimistopäälliköksi 1956–1962 ja osastopäälliköksi 1962–1966. Ennen eläköitymistään hän toimi rajavartiostojen päällikön apulaisena 1966–1970. Ylennykset: Vänrikki 1933, luutnantti 1935, kapteeni 1940, majuri 1942, everstiluutnantti 1956, eversti 1962, kenraalimajuri 1966, kenraaliluutnantti 1993.https://runeberg.org/kuka/1978/0070.html == Kirjallisuutta == * Aimo Purhonen: Tie Ihantalan tulimyrskyyn, Kirjayhtymä 1994. == Lähteet == * http://kansataisteli.sshs.fi/Tekstit/1983/Kansa_Taisteli_01_1983.pdf === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Academica (dialogi)

Academica (”Akatemian filosofia”) on Ciceron kirjoittama filosofinen teos, joka käsittelee tietoteoriaa ja akateemista skeptisismiä. Se on säilynyt nykyaikaan vain osittain. == Historia == Academica on saanut alkunsa vuonna 45 eaa. kaudella, jolloin Cicero kirjoitti useita filosofisia dialogeja, myös muun muassa dialogin Keskusteluja Tusculumissa. Ciceron päämääränä teoksessa oli puolustaa omaa filosofista kantaansa samalla kun hän pyrki esittelemään filosofiaa yleisemminkin roomalaiselle yleisölle latinan kielellä.Brittain, Charles: Introduction. Teoksessa Teos on säilynyt nykyaikaan vain osittain. Nämä osat ovat peräisin teoksen kahdesta versiosta, jotka tunnetaan nimillä Academica priora (”Ensimmäinen Academica”) ja Academica posteriora (”Toinen” tai ”Jälkimmäinen Academica”). Ensimmäinen versio käsitti alun perin kaksi pääpuhujien mukaan nimettyä kirjaa, Catulus ja Lucullus. Näistä on säilynyt ainoastaan osa Luculluksesta, ja sen vuoksi Academica priorasta käytetyään usein myös nimeä Lucullus. Myöhemmin Cicero jakoi nämä kaksi kirjaa neljäksi kirjaksi, ja näin syntyi teoksen toinen versio. Siitä tunnetaan ainoastaan osa kirjasta I sekä joukko katkelmia muusta osasta. Ensimmäisestä ja toisesta versiosta säilyneet osat eivät sovi yhteen kovin hyvin. == Sisältö == Academica on muodoltaan dialogi, jossa eri filosofisten näkemysten edustajat keskustelevat keskenään. Teoksen ensimmäisessä versiossa keskustelijoina toimivat Cicero itse sekä Catulus, Lucullus ja Hortensius. Toiseen versioon Cicero oli vaihtanut keskustelijoiksi itsensä ohelle Varron ja Atticuksen. Teoksen kuvitteellinen keskustelu sijoittuu vuoteen 62 (tai 61) eaa. aikaan, jolloin kaikki mainitut henkilöt olivat vielä elossa. Teoksen keskeinen kysymys oli kysymys tiedon saavuttamisen mahdollisuudesta. Samalla Cicero käsittelee filosofian koulukuntien, erityisesti Platonin Akatemiassa vaikuttaneiden niin kutsuttujen akateemisten skeptikoiden sekä stoalaisten, käsityksiä tieto-opista sekä koulukuntien historiaa. Stoalaisuus edustaa teoksessa sitä dogmatismia, jota skeptisismi vastusti. Teos on merkittävä lähde näiden koulukuntien ajatteluun. Teos tuo myös esille Ciceron oman skeptisismin. Hän antaa keskustelijoidensa esittää perusteluja sekä väitteiden puolesta että niitä vastaan ja antaa lukijansa valita, kumpi perustelu on vahvempi. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomennokset === * Cicero, Marcus Tullius: Skeptisismin puolustus. Sisältää Academica prioran eli Luculluksen loppuosan kappaleet 64–148. Suomennos, johdanto ja selitykset Antti T. Oikarinen. Teoksessa === Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia === * * * * == Aiheesta muualla == * Cicero, Marcus Tullius: Academica. Project Gutenberg. Luokka:Antiikin skeptismi Luokka:Ciceron teokset Luokka:Dialogit Luokka:Kirjat filosofiasta
Hortensius (dialogi)

Hortensius eli Filosofiasta () oli Ciceron kirjoittama filosofinen teos. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan joitakin katkelmia. Cicero kirjoitti teoksen vuonna 45 eaa. Se on nimetty Ciceron ystävän, puhuja ja poliitikko Quintus Hortensius Hortaluksen mukaan. Ciceron tavoitteena oli levittää kreikkalaista filosofiaa Rooman kansalaisten keskuuteen. Hän käytti teoksensa mallina Aristoteleen dialogia Kehotus (Protreptikos), joka sekin on sittemmin kadonnut. Aristoteleen teos kehotti lukijoitaan arvostamaan filosofista lähetysmistapaa elämään. Ciceron teoksesta säilyneistä katkelmista voidaan päätellä lähinnä yleisiä seikkoja sen sisällöstä. Teos oli muodoltaan dialogi. Aristoteleen teoksen tavoin se on ylistänyt filosofiaa, joka ainoana voi tuoda ihmiselle todellisen onnellisuuden. Cicero vaikuttaa halunneen joissakin yksityiskohdissa parannella Aristoteleen teosta: hän muun muassa esittää, ettei pelkästään kaikki asioiden tutkiskelu vaan myös kaikki kieltävät vastauksetkin ovat filosofointia, joten filosofointi on ihmiselle välttämätöntä.Slings, S. R.: "Appendix I". Teoksessa Ciceron teos vaikutti suuresti kirkkoisä Augustinukseen tämän luettua teoksen nuorena.Augustinus: Tunnustukset III.4.7. Se saattoi osaltaan Augustinuksen kiinnostumaan filosofiasta. Augustinus on myös merkittävä lähde teoksen sisältöön, sillä hän lainaa sitä usein. == Lähteet == Luokka:Ciceron teokset Luokka:Dialogit Luokka:Kadonneet kirjat Luokka:Kirjat filosofiasta
Yves Maria Monot

Yves Maria Monot (s. 29. toukokuuta 1944 Pont-l'Abbé) on ranskalainen Kongon tasavallassa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi spiritaaneihin vuonna 1963.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Yves Maria Monot, C.S.Sp. Gabriel Auguste François Marty vihki Monot'n diakoniksi vuonna 1972, ja pappisvihkimyksensä Monot sai saman vuoden heinäkuun 9. päivänä Jean-Baptiste Victor Fauret'lta. 14. kesäkuuta 2008 Monot sai nimityksen Ouesson hiippakunnan johtoon, ja hänet vihittiin piispaksi 7. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ivan Dias, jota avustivat Louis Portella Mbuyu ja Clément Joseph Marie Raymond Guillon. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset papit Luokka:Kristinusko Kongon tasavallassa Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrés Carrascosa Coso

Andrés Carrascosa Coso (s. 16. joulukuuta 1955 Cuenca) on espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja katolisen kirkon diplomaatti. Hänet vihki papiksi Cuencan hiippakuntaan José Guerra Campos 2. heinäkuuta 1980. Hänet nimitettiin Elon titulaariarkkipiispaksi ja apostoliseksi nuntiukseksi Kongon tasavaltaan 31. heinäkuuta 2004. Lisäksi hän sai nimityksen nuntiukseksi Gaboniin 26. elokuuta. Piispaksi konsekroinnin suoritti 7. lokakuuta Angelo Sodano, jota avustivat Robert Sarah ja Ramón del Hoyo López. Carrascosa Coso siirrettiin 12. tammikuuta 2009 nuntiukseksi Panamaan. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Pyhän istuimen diplomaatit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
André Bicaba

André Bicaba (s. 12. tammikuuta 1945) on burkinalainen entinen pikajuoksija. Hän kilpaili vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä ja putosi miesten 100 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä viidenneksi ajalla 10.71. Hänen henkilökohtainen ennätysaikansa 100 metrin juoksussa on 10.3 (1972).André Bicaba Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Vuoden 1972 kesäolympialaiset olivat ensimmäiset, joihin Ylä-Volta/Burkina Faso osallistui, ja Bicaba oli niissä maansa ainoa kilpailija.Burkina Faso | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Burkinalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Contra Academicos

Contra Academicos (”Akateemikkoja vastaan”) on kirkkoisä Augustinuksen vuonna 386 kirjoittama filosofinen teos, joka oli suunnattu Platonin Akatemiassa eräässä vaiheessa vaikuttanutta niin kutsuttua akateemista skeptisismiä vastaan.Kirwan, Christopher: Augustine against the Skeptics. Teoksessa Contra Academicos on Augustinuksen varhaisin säilynyt teos. Augustinus kirjoitti sen siinä elämänsä vaiheessa, jossa oli kääntymässä uusplatonilaisuuteen ja kristinuskoon. Augustinus oli aiemmin omaksunut skeptisismin ja saanut tietonsa siitä ennen kaikkea Ciceron teoksista Academica ja Hortensius. Vielä tätä aiemmin hän oli kannattanut manikeolaisuutta oikeaoppisen kristinuskon sijasta. Skeptisismi oli kuitenkin voittanut Augustinuksen hänen päätyessään epäilemään Manin oppeja, jotka pyrkivät vetoamaan järkeen ja epäilemään Vanhaa testamenttia sen ristiriitojen vuoksi. Uusplatonismi ja oikeaoppinen kristinusko puolestaan voittivat Augustinuksen skeptisismistä mahdollisesti Ambrosiuksen ja tämän Raamatun puolustuksen vaikutuksesta. Contra Academicos on käytännössä Augustinuksen vastaus Cicerolle. Teos koostuu kolmesta kirjasta. Se käsittelee erityisesti tietoteoriaa ja tiedon mahdollisuutta. Kirjassa I Augustinus toteaa, että ainoastaan viisas voi olla onnellinen. Tämän jälkeen hän käsittelee sitä, koostuuko viisaus tiedon löytämisestä vai sen etsimisestä. Kirja II käsittelee akateemista skeptisismiä ja sen väitettä siitä, ettei tieto eikä varsinkaan filosofinen tieto ole mahdollista ja että viisaan tulisi pidättäytyä hyväksymästä mitään todeksi. Kirja III esittää vastaväitteitä, joilla Augustinus pyrkii osoittamaan akateemisen skeptisismin opit vääriksi. Augustinus esittää perusteluja muun muassa sen puolesta, että on olemassa asioita jotka voidaan tietää ja että tällaisia asioita sisältyy myös filosofiaan. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Augustinus: Contra Academicos. Teoksessa * * == Aiheesta muualla == * Aurelius Augustinus: Contra Academicos. Wikisource. Luokka:Akateeminen skeptisismi Luokka:Augustinuksen teokset Luokka:Kirjat filosofiasta
Othello (vuoden 1965 elokuva)

Othello () on vuonna 1965 ensi-iltansa saanut Stuart Burgen ohjaama brittiläinen romanttinen draamaelokuva, joka perustuu William Shakespearen näytelmään Othello (1603). Elokuva pohjautuu National Theatre Companyn lavasteisiin (1964–1966). Othellon pääosissa ovat Laurence Olivier, Maggie Smith, Frank Finlay ja Joyce Redman, jotka kaikki saivat roolisuorituksistaan Oscar-ehdokkuudet. Olivier näyttelee Othelloa blackfacena. Othello on myös Derek Jacobin ja Michael Gambonin elokuvadebyytti. Othellon kuvaukset alkoivat ja päättyivät heinäkuussa 1965. Elokuva kuvattiin Technicolor-menetelmällä Englannin Surreyssa Sheppertonin studioilla. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 15. joulukuuta vuonna 1965; New Yorkin ensi-ilta oli 2. helmikuuta 1966. Isossa-Britanniassa elokuva julkaistiin 2. toukokuuta 1966. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 80 prosentin "tuore" arvosana, joka perustuu kymmeneen arvosteluun. Othello on julkaistu DVD:lle. ==Näyttelijät== ==Palkinnot ja palkintoehdokkuudet== Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Vuosi Palkinto Kategoria Ehdokas Tulos 1965 Oscar-palkinto Paras miespääosa Laurence Olivier 1965 Paras naissivuosa Maggie Smith 1965 Paras naissivuosa Joyce Redman 1965 Paras miessivuosa Frank Finlay 1965 Golden Globe Paras naispääosa (draama) Maggie Smith 1965 Golden Globe Paras miessivuosa Frank Finlay 1965 Golden Globe Paras naissivuosa Joyce Redman 1965 Golden Globe Paras vieraskielinen elokuva – 1965 San Sebastiánin elokuvajuhlat: Prize San Sebastián Paras miesnäyttelijä Frank Finlay 1967 BAFTA-palkinto Vuoden tulokas Frank Finlay == Katso myös == * Luettelo William Shakespearen näytelmien elokuvasovituksista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Othello Rotten Tomatoesin sivuilla Luokka:Vuoden 1965 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset romanttiset draamaelokuvat
Ernst Ehrnrooth

Ernst Hjalmar Ehrnrooth (10. heinäkuuta 1871 Nastola – 7. kesäkuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen lääketieteen ja kirurgian tohtori, joka toimi Helsingin yliopiston oikeuslääkeopin ylimääräisenä professorina vuosina 1904–1940 ja virkaatekevänä professorina vuosina 1940–1946.Kuka kukin oli Viitattu 13.4.2021. Ehrnrooth toimi Helsingin Kivelän sairaalan ylilääkärinä vuosina 1905–1940.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 4, p. 715 Suomen sisällissodan aikana Ehrnrooth toimi valkoisten niin sanotun vihreän pataljoonan ylilääkärinä. Hän osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1899 ja 1904–1905. Ehrnroothin isä oli Carl Albert Ehrnrooth ja isoisä kenraalimajuri Gustaf Adolf EhrnroothC.A. Ehrnroothin sukutaulu. Ehrnroothin puolisot olivat vuodesta 1896 Karin Selin (ero 1927) ja vuodesta 1927 Alli- Sisko Wuorinen (ero 1937). Ehrnroothin sisaruksia olivat vuorineuvos Georg Casimir Ehrnrooth, pankinjohtaja Axel Ehrnrooth ja laulaja Aina Mannerheim.Sessa Rautalin: Aina Mannerheim konsertoi sortovuosina (tilaajille) Helsingin Sanomat 29.3.1999. Viitattu 20.7.2023. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Gustaf Robert Ehrnrooth

Gustaf Robert Ehrnrooth (31. tammikuuta 1821 Loviisa – 25. lokakuuta 1911 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti. Viitattu 17.8.2016. Ehrnroothin isä oli Gustaf Adolf Ehrnrooth. Ehrnrooth suoritti ylioppilastutkinnon Helsingissä 21. kesäkuuta 1837. Hänestä tuli Suomen kaartin päällikkö 1861 ja keisarin sivusta-adjutantti 1863. Venäjän tarkk'ampujapataljoonien päällikön apulainen hän oli vuosina 1866–1876. Hän sai kenraaliluutnantin arvon 1878.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 4, s. 716 Ehrnrooth edusti aatelissäädyssä sukuaan kaikilla Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäivillä, 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Gustaf Robert Ehrnrooth. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 15.1.2021. Ehrnroothin ja hänen puolisonsa kreivitär Wilhelmina Ottiliana Lovisa De Geer af Tervikin poika oli maanviljelysneuvos, valtiopäivämies Alexander Kasimir Ehrnrooth. Biografiasampo: Alexander K. Ehrnrooth Viitattu 23.5.2021. Gustaf Robert Ehrnroothin hauta on Pernajan kirkkomaalla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Suomen mies Venäjän armeijan aseistuksen parantajana, Hakkapeliitta, 08.04.1936, nro 14-15, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1821 syntyneet Luokka:Vuonna 1911 kuolleet
Göran Ehrnrooth

Göran Robert Ehrnrooth (1. huhtikuuta 1905 Helsinki – 9. tammikuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja, koulutukseltaan varatuomari. Hän oli Pohjoismaiden Yhdyspankin pääjohtajan varamies 1945–1955, johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1955Otavan Iso tietosanakirja, osa 4, p. 716. Otava 1968. ja pääjohtaja. Ehrnrooth toimi Vehon hallituksen puheenjohtajana 1939-1949. Hänen isänsä oli Georg Ehrnrooth. Hänen puolisonsa oli vuorineuvos Jacob von Julinin tytär Louise von Julin. Hänen lapsensa ovat Casimir Ehrnrooth (1931–2015), Göran J. Ehrnrooth (s. 1934), Robert Ehrnrooth (s. 1939) ja Elsa Margaretha Louise Fromond (s. 1942). Ehrnrooth julkaisi vuonna 1991 muistelmateoksen Hågkomster. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet Luokka:Suomalaiset aateliset
Pyöreä pöytä

Pyöreä pöytä voi viitata seuraaviin asioihin: * Pyöreä pöytä, radio-ohjelma * Pyöreän pöydän ritarit, brittiläinen tarina kuningas Arthurin palvelijoista
Ibrahim Maliki

Ibrahim Maliki (s. 15. heinäkuuta 1981) on nigeriläinen uimari. Hän kilpaili vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa miesten 50 metrin vapaauinnissa. Hän putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kolmanneksi ajalla 26.81. Hänen kokonaissijoituksensa oli 69. paikka.Ibrahim Maliki Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Nigeriläiset uimarit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ahmet Kireççi

Ahmet Kireççi (27. lokakuuta 1914 Mersin – 17. elokuuta 1979 Mersin) oli turkkilainen painija. Hän sai vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä pronssimitalin –79 kg -sarjan vapaapainissa. Vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa hän voitti kultaa kreikkalais-roomalaisen painin yli 87 kg -sarjassa.Ahmet Kireççi Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Turkkilaiset vapaapainijat Luokka:Turkkilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Magi

Magi tarkoittaa: *Magi-suku, Helsingin Jäätelötehtaan omistajat * Maagi, noita
Yhdysvaltojen kansallinen hurrikaanikeskus

Yhdysvaltojen kansallinen hurrikaanikeskus (, lyhenne NHC) on hurrikaaneihin ja muihin sääilmiöihin erikoistunut tutkimuslaitos, joka toimii Florida International Universityn kampuksella Miamissa, Floridassa. Sen tehtävänä on pelastaa ihmishenkiä ja pienentää taloudellisia tuhoja tuottamalla parhaita mahdollisia varoituksia, ennusteita ja analyysejä vaarallisista tropiikin sääilmiöistä. Maantieteellisesti keskuksen toiminta-aluetta rajaavat pituuspiirit 0 ja 140 läntistä pituutta. Pohjoisrajana on Atlantin puolella 31. leveyspiiri, Tyynellä valtamerellä 30. leveyspiiri. NHC on yksi yhdeksästä Yhdysvaltain kansallisen ilmatieteen laitoksen (National Weather Service) kansallisesta ympäristön tilan ennustamiskeskuksesta (NCEP) ja täten osa Yhdysvaltain liittovaltion sää- ja valtamerentutkimusorganisaatiota, NOAA:ta. NHC:tä ei pidä sekoittaa samalla kampusalueella toimivaan International Hurricane Research Centeriin (IHRC). Keskuskessa on viisi toiminnallista osastoa. Hurrikaaniasiantuintijayksikkö (The Hurricane Specialist Unit, HSU) antaa varoituksia trooppisista hirmumyrskyistä keskuksen toiminta-alueella. Analyysi- ja ennustusyksikkö (The Tropical Analysis and Forecast Branch, TAFB) laatii ympäri vuoden sääennusteita trooppisille alueille. Teknologia- ja tiedeyksikkö (The Technology & Science Branch, TSB) kehittää uusia ennustusmenetelmiä ja testaa muualla kehitettyjen menetelmien soveltuvuutta alueelle. lentovalvontayksikkö (The Chief, Aerial Reconnaissance Coordination, All Hurricanes, CARCAH) koordinoi havainnointilentoja. Hurrikaaniviestintäyksikkö (The Hurricane Liaison Team, HLT) koordinoi yhteistyötä pelastusviranomaisten kanssa. == Historia == Keskuksen esimuoto oli 1870-luvulla Kuubaan perustettu hurrikaanivaroituspalvelu. Perustaja Benito Viñesin kuoltua ympäri Yhdysvaltoja perustettiin erilaisia hurrikaanivaroituskeskuksia. Vuonna 1995 näistä merkittävin siirrettiin Miamiin, jossa se yhä pitää pääkeskustaan. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *National Hurricane Centerin kotisivu *National Hurricane Center Twitterissä (epävirallinen) Luokka:Ilmatieteen instituutiot ja asemat Luokka:Trooppiset hirmumyrskyt Luokka:Miami Luokka:Yhdysvaltain tutkimuslaitokset
Musta (koiraväri)

Musta koiravärinä viittaa kokomustaan koiraan. Väritys voi syntyä geneettisesti kahdella eri tavalla, joiden fenotyypit eivät kuitenkaan eroa toisistaan mitenkään. Termiä musta voidaan käyttää myös viittaamaan kuviollisen koiran eumelaniinin sävyyn erotuksena maksanruskeasta, sinisestä ja liilasta: esimerkiksi ”merkkivärinen musta” (black and tan) viittaa merkkiväriseen koiraan, jonka eumelaniini on mustaa. Väritykseltään mustan koiran karvapeite on sysimusta, kirsu, silmänympärykset ja anturat ovat mustanharmaat. Väritystä voi olla vaikea erottaa erityisen tummasta sinisestä, tällöin väri voidaan määritellä esimerkiksi koiran sukupuun tai jälkeläisten perusteella: kaksi diluuttiväristä (sinistä tai liilaa) voi yhdessä tuottaa vain diluuttivärisiä pentuja. Geneettisesti musta koira on aina E_ tai Em_ (E-lokus sallii eumelaniinin tuotannon), lisäksi joko aa (resessiivinen musta: A-lokus ei määrää feomelaniinia lainkaan) tai BK_ (dominanttimusta: B-lokus korvaa kaiken A-lokuksen määräämän feomelaniinin eumelaniinilla). == Dominanttimusta == Useimmat kokomustat-, -maksanväriset, -siniset ja -liilat koirat ovat genotyypiltään dominanttimustia. Dominanttimustan koiran värityksen tuottaa K-lokuksen dominoivin alleeli B. Dominanttimusta genotyyppi (KB_) on epistaattinen eli peittävä A-lokuksen suhteen. K-lokuksen B-alleelia esiintyy yli 50 koirarodulla. Joillain roduilla B on K-lokuksen ainoa alleeli, ja väritys on aina musta, elleivät B-, D-, tai E-lokuksien resessiiviset tekijät muunna sitä. Dominanttimustan luultiin ensin liittyvän A-lokukseen. 2000-luvun alussa tehdyt tutkimukset vahvistivat dominanttimustan olevan epistaattisen A-lokuksen suhteen, ja tekijälle nimettiin oma lokus, K (blacK). Hiljattain tunnistettu cockerspanielilla esiintyvä E-lokuksen alleeli h tuottaa yhdessä dominanttimustan genotyypin kanssa dominokuviota muistuttavan värityksen. Toistaiseksi kyseessä on ainoa geenitekijä, joka muuttaa geneettisesti dominanttimustan yksilön fenotyyppiä olematta sen suhteen täysin epistaattinen. == Resessiivinen musta == Resessiivinen musta on melko harvinainen väritys koirilla, mutta sitä esiintyy varmuudella ainakin saksanpaimenkoirassa. Resessiivinen musta syntyy, kun koiralla on A-lokuksessa homotsygootti aa-genotyyppi. Mustan värityksen tuottava a-alleeli on lokuksen resessiivisin alleeli, mistä johtuu värityksen nimitys. Lokuksen yleisemmät alleelit tuottavat esimerkiksi soopeli-, riista- ja merkkiväritykset. == Mustapohjaiset väritykset == * homotsygoottinen B-tekijä (bb) mustalla pohjalla tuottaa maksanruskean värityksen * homotsygoottinen D-tekijä (dd) tuottaa sinisen värityksen * homotsygoottiset B- ja D-tekijät (bb dd) tuottaa liilan eli isabellan värityksen * M- eli merletekijä tuottaa sinimerlen värityksen == Katso myös == * Koirien värit == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Koirien värit
Västerås SK Bandyklubb

Västerås SK Bandyklubb (VSK Bandy) on jääpalloseura Västeråsista. VSK Bandy on vuonna 1904 perustetun urheiluseuran Västerås SK:n jääpallojaosto. Seuran jääpallon edustusjoukkue pelaa Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä. ==Historia== Västerås SK perustettiin vuonna 1904, ja jääpallo on kuulunut sen ohjelmaan seuran perustamisesta lähtien. Västerås SK oli yksi osallistuvista seuroista, kun jääpallon Ruotsin mestaruuskilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1907. Ensimmäisen mestaruutensa seura voitti vuonna 1923. Västerås SK on 21:llä mestaruudellaan Ruotsin kaikkien aikojen menestynein jääpalloseura. ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivu *SvenskaFans Luokka:Ruotsalaiset jääpalloseurat Luokka:Västeråsin kunta Luokka:Vuonna 1904 perustetut urheiluseurat
Graciela Martins

Graciela Martins (s. 15. huhtikuuta 1987 Bissau) on guineabissaulainen pikajuoksija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa naisten 400 metrin juoksussa, mutta putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään erässään kuudennelle sijalle ajalla 58,30.Graciela Martins Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Guineabissaulaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aapo Kohonen

Aabraham (Aapo) Kohonen (19. maaliskuuta 1864 Puumala – 8. marraskuuta 1930) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja päätoimittaja.Kuka kukin oli (Viitattu 2.11.2019) Aapo Kohosen vanhemmat olivat Otto Fredrik Kohonen ja Eevastiina Nurhonen ja puoliso vuodesta 1883 Selma Johanna Wilhelmina Faasch. Jääkäriluutnantti Armas Kohonen oli heidän poikansa. Aapo Kohonen toimi kansankoulunopettajana Helsingissä 1886–1912. Hän oli Kansakoulun Lehden omistaja ja päätoimittaja 1892–1919 ja kirjankustannusyhtiö Otavan apulaisjohtaja 1910–1930. Kohosen ominta alaa oli piirustuksenopetus. Hän teki tunnetuksi piirustuksenopetuksen uusia ajatuksia julkaisemissaan kirjoissa, esimerkiksi Piirustuksen opetus kansakoulussa ja Piirustusvihkonen oppilasten käteen (1897).Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 4, p. 1177Kaisa Pallaskari, Kuvis kansiin, 2012 Pro gradu, Tampereen yliopisto Kohonen kuvitti vuodesta 1894 suomenmielistä Matti Meikäläinen -nimistä pilalehteä,Hakan mediakronikka jonka kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov lakkautti vuonna 1899. Kohonen osti Matti Meikäläisen vuoden 1894 lopussa. Kohoselle myönnettiin Suomen ensimmäinen kouluneuvoksen arvonimi vuonna 1924. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka: Suomalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Frederick Boylstein

Frederick ("Fred") Boylstein (16. maaliskuuta 1903 Ford City, Pennsylvania – 28. helmikuuta 1972 Kittanning, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä. Hän kilpaili vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai kevytsarjassa pronssimitalin. Samana vuonna hän voitti AAU-tittelin.Fred Boylstein Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Olympialaisten jälkeen Boylsteinista tuli ammattilainen, ja hänen uransa kesti vuoteen 1934. Hän työskenteli suurimman osan elämästään poliisina, ja lisäksi hän toimi nyrkkeilyvalmentajana. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Yhdysvaltalaiset painivalmentajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Puolustusvoimien tutkimuskeskus

Puolustusvoimien tutkimuskeskus (lyhenne PvTK tai PvTutkK) oli vuoteen 1999 asti toiminut Suomen puolustusvoimiin kuulunut sotilaslaitos. Se oli Pääesikunnan alainen ja tuotti tutkimuspalveluita puolustuslaitoksen ja maanpuolustuksen kehittämiseksi ja päätöksenteon tueksi. Keskus toimi aikaisemmin nimellä Puolustuslaitoksen tutkimuskeskus (PlTutkK). Keskus toimi Ylöjärven Lakialassa. Se yhdistettiin vuoden 1999 alussa Sähköteknillisen tutkimuslaitoksen kanssa osaksi Puolustusvoimien teknillistä tutkimuslaitosta. ==Johtajia== Keskuksen johtajina toimivat seuraavat upseerit: * insinöörikenraalimajuri (1953), DI Vilho (Olavi) Huhtala (s. 1903) 1.12.1952–20.7.1954 * insinöörikenraalimajuri (1954) Reino Rissanen 1.9.1954–29.2.1960 * eversti Gerdt Gustafsson 1.3.1960–30.11.1972 * eversti Kai Oinonen 1.12.1972–31.8.1979 * eversti Pentti Karppanen 1.9.1979–31.8.1984 * eversti Matti Savonheimo 1.9.1984–30.6.1985 * eversti Olli Heiskanen 1.7.1985–28.2.1990 * eversti Vesa Kämäri 1.3.1990–31.12.1992 * eversti Harri Liikanen 1.1.1993–1996 * eversti Seppo Rahkonen 1997–1998 == Lähteet == Luokka:Suomen puolustusvoimat Luokka:Ylöjärvi
Sonja Balun

Sonja Balun (s. 12. joulukuuta 1955) on itävaltalainen entinen taitoluistelija. Hän kilpaili vuoden 1972 talviolympialaisissa Sapporossa ja jäi naisten yksinluistelussa 17. sijalle. Hän osallistui myös useisiin taitoluistelun maailman- ja Euroopan-mestaruuskilpailuihin, mutta ei saanut niissä mitaleita. Balun meni naimisiin jääkiekkoilija Kurt Harandin kanssa.Sonja Balun Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Börje Backström

Rolf Börje Backström (20. heinäkuuta 1908 Helsinki – 20. helmikuuta 1999) oli suomalainen kenraaliluutnantti. Backström kävi kadettikoulun 1932–1934, taistelukoulun komentajakurssin 1953–1954 sekä sotakorkeakoulun 1957–1959. Uransa alkuvaiheessa hän palveli Uudenmaan rykmentissä. Sodassa hän toimi niin pataljoonaupseerina, komppanianpäällikkönä, pataljoonan komentajana ja taisteluosaston komentajana sekä väliaikaisena JR 24:n komentajana. Sodan jälkeen hän toimi Uudenmaan sotilaspiirissä 1945–1954, aliupseerikoulun johtajana 4. prikaatissa 1954–1955, esikuntapäällikkönä Uudenmaan prikaatissa sekä Pohjois-Savon prikaatin komentajana 1959–1961. Kadettikoulun johtajana hän toimi 1961–1966, minkä jälkeen hän toimi osastopäällikkönä Pääesikunnassa. Ylennykset: Vänrikki 1934, luutnantti 1936, kapteeni 1940, majuri 1943, everstiluutnantti 1955, eversti 1959, kenraalimajuri 1967, kenraaliluutnantti 1993.https://runeberg.org/vemochvad/1967/0035.html == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
John Kolehmainen

John Ilmari Kolehmainen (2. heinäkuuta 1910 Conneaut, Ohio, Yhdysvallat – 25. elokuuta 1995 Kanada) oli amerikansuomalainen historioitsija. Hän oli historian ja valtiotieteen professorina Heidelberg Collegessa Ohion Tiffinissä ja Fulbright-luennoitsijana Helsingin yliopistossa 1955–1956.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 4, p. 1209 Hänen elämäntyönsä oli suomalaissiirtolaisten vaiheiden tutkimus ja siihen liittyvän kiinnostuksen herättäminen. Kolehmainen oli 1940–1960-luvulla harvoja amerikansuomalaisten historiasta kiinnostuneita akateemisia tutkijoita Yhdysvalloissa, mutta hänen tutkimuksiaan arvosteltiin myöhemmin aiheen liiasta romantisoimisesta. Kolehmaisen molemmat vanhemmat olivat suomalaisia siirtolaisia Viitasaarelta ja myös hänen vaimonsa oli sukujuuriltaan suomalainen. Kolehmainen opiskeli Case Western Reserve Universityssä Ohion Clevelandissä ja väitteli vuonna 1937 tohtoriksi aiheenaan Pohjois-Ohion suomalaisasutus. Hän julkaisi vuonna 1947 bibliografisen tutkimuksen amerikansuomalaisten historiasta, vuonna 1950 tutkimuksen Wisconsinin suomalaisten historiasta (yhdessä George W. Hillin kanssa), vuonna 1955 Raivaaja-lehden historiikin, vuonna 1973 tutkimuksen Kalevalasta ja vuonna 1985 sota-aikana toimineesta Amerikan ääni -radioasemasta. Kolehmainen edisti suomalaisten ja amerikkalaisten siirtolaisuuden tutkijoiden yhteistyötä ja auttoi Turun yliopiston aihetta käsitelleen suuren tutkimusprojektin käynnistämisessä 1970-luvulla. ==Julkaisuja== *A History of the Finns in the Western Reserve, 1937 (väitöskirja) *The Finns in America. A Bibliographical Guide to their History, 1947 *Haven in the Woods. The Story of the Finns in Wisconsin, 1951 *Sow the Golden Seed. A History of the Raivaaja Newspaper, 1956 *The Finns in America. A Students' Guide to Localized History, 1968 *Epic of the north : the story of Finland's Kalevala, 1973 *Täällä Amerikka... the voice of America calling Finland, 1985 ==Lähteet== Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset historioitsijat Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Olli-Pekka Kärkkäinen

Olli-Pekka Kärkkäinen (s. 1958) on suomalainen suunnistaja ja kestävyysurheiluvalmentaja. Hän on koulutukseltaan liikuntatieteen maisteri. Omalla suunnistusurallaan Kärkkäinen edusti Vaajakosken Terää. Jukolan viestissä 1982 Kärkkäinen suunnisti kolmannen osuuden joukkueen sijoittuessa toiseksi. Kärkkäinen toimi Suomen Suunnistusliiton kehityspäällikkönä vuosina 1984–1985 ja päävalmentajana vuosina 1985–1989. Vuosina 1991–1997 hän toimi Tanskan suunnistusmaajoukkueen päävalmentajana. Tanskan yleisurheilumaajoukkueen päävalmentajana hän toimi vuosina 1999–2003. Vuosina 2003–2008 hän johti valmennuskeskusta Etelä-Afrikassa ja vuodesta 2008 hän toimi Liikunnan ja kansanterveyden edistämissäätiön suunnittelijana. Tammikuussa 2013 Kärkkäinen valittiin Suomen Olympiakomitean kestävyyslajien lajiryhmävastaavaksi. Hänen vastuualueinaan ovat ampumahiihto, hiihto, pyöräily, suunnistus, uinti ja yleisurheilulajeista kestävyysjuoksu ja kävely. Kärkkäisen valmennettaviin ovat kuuluneet muun muassa Wilson Kipketer ja Carsten Jørgensen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset suunnistajat Luokka:Suomalaiset suunnistusvalmentajat Luokka:Suomalaiset yleisurheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keskussääasema

Keskussääasema oli Suomen puolustusvoimien sääpalvelut tuottanut yksikkö, joka toimi itsenäisenä vuoteen 1985 saakka. ==Historia== Keskussääasema perustettiin vuonna 1924 nimellä Sotilasmeteorologinen Keskusasema. Laitoksen lyhenteenä käytettiin KSääAs uuden nimen tultua käyttöön vuonna 1941. Myös nimi Päämajan Keskussääasema on ollut käytössä. Yksikkö on toiminut Viipurissa, Imatralla, Mikkelissä, Hämeenlinnassa, Helsingin Vallisaaressa (1946 - ) ja Jyväskylän maalaiskunnan Tikkakoskella osana Luonetjärven varuskuntaa 1965 - 1985. Keskussääasema toimi kenttätykistön alaisuudessa vuodesta 1940 alkaen ja palveli tykistöjoukkoja vuoteen 1965 saakka. Tila- ym. resurssien parannettua se alkoi tuottaa palveluja myös muille puolustushaaroille Tikkakoskelta käsin. Suojelukoulu ja Keskussääasema yhdistettiin Suojelu- ja SääkouluksiMyllylä, 1990, s. 120 1\. syyskuuta 1985. ===Päälliköt=== Keskussääaseman päällikkönä ovat toimineet: * kapteeni/majuri Eino Salojärvi (s. 1911) 1949 - 1965, * majuri (Veikko) Kalevi Vallas (s. 1929) 1965 -Myllylä, 1990, s. 119 sekä * majuri Kari Höglund (s. 1943) vuosina 1978 - 1982. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Suomen puolustusvoimat Luokka:Sää
Ragnar Grönvall

Ragnar Robert Grönvall (28. helmikuuta 1901 Helsinki – 12. syyskuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri. Hän toimi sotien aikana puolustusvoimien ylipäällikön marsalkka Mannerheimin sekä kolmen eri tasavallan presidentin adjutanttina. Grönvall valmistui kadettikoulusta 1921 ja sotakorkeakoulusta 1929 (ye-upseeri 1930). Vuosina 1921–1927 hän toimi KTR 1:ssa eri tehtävissä. 1930-luvulla Grönvall oli 1. divisioonan esikunnassa sekä Suomen Valkoisen kaartin komppanianpäällikkönä. 1937–1939 hän toimi yleisesikunnassa toimistoupseerina. Puolustusvoimien ylipäällikön eli marsalkka Mannerheimin adjutanttina hän toimi vuodet 1939–1944. Hän jatkoi myös adjutanttina Mannerheimin presidenttikauden aikana, ja edelleen myöhemmin myös Paasikiven sekä Kekkosen ensimmäisenä adjutanttina. Grönvall siirtyi eläkkeelle vuonna 1962.Yrjö Blomstedt ja Matti Klinge (toim.): Paasikiven päiväkirjat, osa 2, s. 569. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1986. ISBN 951-0-13349-3. Ragnar Grönvall oli kahdesti naimisissa. Ensimmäinen vaimo oli Helene Taube (1903-1939) ja toinen Maj-Lis Antell (1917-2008). Lapsia avioliitoista syntyi viisi. ==Ylennykset== Vänrikki 1921, luutnantti 1922, kapteeni 1928, majuri 1937, everstiluutnantti 1941, eversti 1945, kenraalimajuri 1955. Kuka kukin on 1954, s. 152. ==Kunniamerkit== * Vapaussodan muistomitali solkineen (1919) * 2.lk Vapaudenmitali (1919) * Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 2.lk ritari (1930) * Ruotsin Miekkaritarikunnan 1.lk ritari (1938) * 3.lk Vapaudenristi miekkojen kera (1940) * Tanskan Vapaaehtoispataljoonan 1939-1940 hopeinen risti (1940) * Talvisodan muistomitali solkineen (1941) * Saksan Kotkan Ansioritarikunnan 2.lk risti miekkojen kera (1941) * Saksan Kotkan Ansioritarikunnan 1.lk risti miekkojen kera (1942) * 2.lk Vapaudenristi miekkojen kera (1943) * Romanian Tähtiritarikunnan 1.lk ritari miekkojen kera (1943) * Romanian Kruunuritarikunnan komentaja (1943) * 1.lk Vapaudenristi miekkojen kera (1946) * Tanskan Dannebrogin ritarikunnan komentaja (1948) * Ruotsin Miekkaritarikunnan 1.lk komentaja (1952) * Islannin Haukan ritarikunnan suurritari (1954) * Ruotsin Miekkaritarikunnan suurristi (1956) * Puolustusministeriön muistoristi 1939-1945 (1956) * Islannin Haukan ritarikunnan suurristi (1957) * Tanskan Dannebrogin ritarikunnan 1.lk komentaja (1957) * Jatkosodan muistomitali (1957) * Itävallan Ansioiden kunniamerkin suuri hopeinen kunniamerkki suurristin nauhassa (1960) * Norjan Pyhän Olavin ritarikunnan suurristi (1961) * Ison-Britannian Brittiläisen Imperiumin ritarikunnan komentaja (1961) * Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1.lk komentaja (1961) * Sotilasansiomitali (1978) * Suomen Leijonan ritarikunnan suurristi (1980) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Mikko Kolehmainen (yritysjohtaja)

Mikko Adolf Kolehmainen (21. heinäkuuta 1863 – 26. huhtikuuta 1927 Riihimäki) Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 28.4.1927. s. 1, Kansalliskirjaston vapaasti luettava digitaalinen sanomalehtiarkisto oli suomalainen teollisuusjohtaja. Hän oli Riihimäen Lasin perustajia vuonna 1910 ja toimi yrityksen teknisenä johtajana vuoteen 1927.Otavan Iso tietosanakirja, osa 4, palsta 1209. Otava, 1968. Hänen poikiaan olivat: *Aatu Kolehmainen (1886–1944), Riihimäen Lasin toimitusjohtaja, vuorineuvos *Roope Kolehmainen (1889–1954), Riihimäen Lasin toimitusjohtaja, teollisuusneuvos *Ville Kolehmainen (1901–1965), muun muassa Riihimäen Lasin toimitusjohtaja, vuorineuvos. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Lasiteollisuus Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Pehr-Johan Gummerus

Pehr-Johan Gummerus (30. kesäkuuta 1911 Helsinki – 8. tammikuuta 1967) oli suomalainen kenraalimajuri, joka teki uraansa erityisesti viestitehtävissä. Gummerus opiskeli Kadettikoulun 15. kadettikurssilla 1931-1933 ja suoritti 1935 Taistelukoulussa luutnanttikurssin. 1943 hän oli opiskelemassa Saksan maavoimien viestikoulussa sekä Führerschulessa. 1947-1948 hän opiskeli Sotakorkeakoulun viestiosastolla. Sotilasuransa hän aloitti Uudenmaan Rykmentissä, jossa palveli nuorempana upseerina vuosina 1933–1937 ja komppanian päällikkönä 1938. Talvisodassa hän toimi Viestikoulutuskeskuksessa pataljoonan komentajana. Vuonna 1940 hän toimi Viestipataljoona 10:n aliupseerikoulun johtajana ja 1941 12. prikaatin viestikomppanian päällikkönä. Jatkosodassa Gummerus palveli Viestipataljoona 35:n komentajana koillisrintamalla vuonna 1941, viestikomentajana 6.Divisioonan esikunnassa Maaselässä 1942–1943, Karjalankannaksella 1944 ja pohjoisella rintamalla 1944–1945. Sodan ja sotakorkeakoulun käymisen jälkeen hän toimi mm. toimistopäällikkönä Viestirykmentissä ja pääesikunnan viestiosastolla 1949–1952. Seuraavina vuosina 1953–1954 hän opetti sotakorkeakoulussa palaten takaisin pääesikuntaan aselajitoimiston päälliköksi 1954-1959. Viestirykmenttiä Gummerus komensi 1959–1963. Pääesikunnan viestiosaston päällikkönä hän toimi 1963–1965 ja viestitarkastajana 1965–1967. Ylennykset: Vänrikki 1933, luutnantti 1935, kapteeni 1940, majuri 1942, everstiluutnantti 1954, eversti 1959, kenraalimajuri 1965.https://runeberg.org/vemochvad/1967/0162.html == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Sam Mangwana

Sam Mangwana (s. 1945 Kinshasa) on kinshasankongolainen soukousia esittävä laulaja. Hänen vanhempansa olivat Kinshasaan muuttaneita angolalaisia. Mangwana opiskeli musiikkia Pelastusarmeijan kuoron jäsenenä ja aloitti ammattimuusikon uransa teini-iässä. Hän oli jo 17-vuotiaana päässyt päälaulajaksi ja sovittajaksi Tabu Ley Rochereaun Africa Fiesta -yhtyeeseen. Lisäksi hän esiintyi muun muassa Francon TPOK Jazzissa.AllMusic: Sam Mangwana Vuonna 1976 Mangwana perusti oman African All Stars -yhtyeensä. Hän julkaisi ensimmäisen hittinsä vuonna 1986, jolloin ilmestyi single "Maria Tebba". Mangwana on tuonut soukousin kansainvälisille lavoille. Vuonna 1999 hän teki Yhdysvaltain-kiertueen Dizzy Mandjekun ja Papa Noelin kanssa, ja seuraavana vuonna häneltä ilmestyi Sam Mangwana Sings Dinu Vangu -äänite. == Lähteet == Luokka:Kinshasankongolaiset muusikot Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jules Randrianarivelo

Jules Randrianarivelo (s. 28. marraskuuta 1956) on madagaskarilainen entinen kestävyysjuoksija. Hän putosi vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa miesten 10 000 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä yhdenneksitoista. Lisäksi hän kilpaili maratonissa jääden 25. sijalle.Jules Randrianarivelo Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Randrianarivelo osallistui vielä vuoden 1984 kesäolympialaisiin Los Angelesissa ja jäi maratonissa 72. sijalle. Hänen henkilökohtainen ennätysaikansa 10 000 metrin juoksussa on 28:42.0 (1979) ja maratonissa 2:17:14 (1979). == Lähteet == Luokka:Madagaskarilaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kim Chang-son

Kim Chang-son (s. 11. huhtikuuta 1952) on pohjoiskorealainen entinen kestävyysjuoksija. Hän jäi miesten maratonissa kesäolympialaisissa 1972 Münchenissä 37. sijalle ajalla 2:26:45.6 ja kesäolympialaisissa 1976 Montrealissa 44. sijalle ajalla 2:27:38.8. Kimin ennätysaika maratonissa on 2:14:35 (1976).Kim Chang-Son Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Pohjoiskorealaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt