Colette

Sidonie-Gabrielle Colette (28. tammikuuta 1873 Saint-Sauveur en Puisaye, Yonne, Ranska – 3. elokuuta 1954 Pariisi, RanskaThurman, s. 43, 614) oli ranskalainen kirjailija, jonka tunnettuja teoksia ovat romaanit Gigi (1944)Palola, 1957, s. 361–367 ja viiden romaanin Claudine-sarjaThurman, s. 8. ==Henkilöhistoria== Coletten isä oli veronkantaja, entinen zuavikapteeni Jules-Joseph Colette ja äiti Sidonie eli Sido Landoy. Colette kävi kansakoulun.Aviomiehensä pyynnöstä Colette ryhtyi kirjoittamaan lapsuusmuistelmiaan, joista muotoutui ensin hänen esikoisteoksensa Claudine à l'école ja sitten useamman Claudine-teoksen sarja. Gauthier-Villars julkaisi ne ensin omissa nimissään.Thurman, s. 7–8 Avioliitto päättyi eroon virallisesti 1910,Thurman, s. 261 ja Colette ryhtyi kirjailijan työn ohella näyttelijäksi. Vuonna 1912 hän solmi avioliiton Henry de Jouvenelin kanssa,Thurman, s. 314 josta ero tuli voimaan 1925Thurman, s. 436. Avioituessaan vuonna 1935 Maurice Goudeketin kanssa Colette oli 62-vuotias,Thurman, s. 511 joskin suhde oli alkanut jo 10 vuotta aiemmin.Thurman, s. 435 Tämä kolmas avioliitto kesti kirjailijan kuolemaan saakkaColette: The Last of Cheri. Random House, 2011 (kirjailijan esittely). ISBN 978-144-647535-5. ja oli elämäkerran kirjoittajan Judith Thurmanin mukaan avioliitoista kestävin ja seesteisin.Thurman, s. 431 Elämänsä varrella hänellä oli suhteita kummankin sukupuolen edustajien kanssa.Thurman, s. 9–10. Colette sai vuonna 1920 nimityksen Kunnialegioonan ritariksi,Thurman, s. 380 ja vuonna 1953 hän sai suurupseerin arvon. Hänet valittiin ranskalaisen Goncourt- akatemian puheenjohtajaksi sen historian ensimmäisenä naisena. Hän oli avoimesti biseksuaalinen. Colette kuoli Pariisissa 81-vuotiaana, ja hänet haudattiin Père-LachaiseenThurman, s. 616. Colette oli ehdokkaana vuoden 1948 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Ehdottaja oli Ranskan akatemian jäsenClaude Farrère, Academie-francaise.fr, viitattu 11.10.2019 Claude Farrère. Komitean mielipide oli murskaava: "...liikkuu tasolla, joka ei mitenkään voi tulla kyseeseen Nobelin palkinnosta päätettäessä." Lausunnossaan komitea hämmästelee, että häntä on yleensä edes ehdotettu. ==Kirjallinen tuotanto== Colette julkaisi lähes 80 kaunokirjallista teosta sekä muistelmia ja näytelmiä mutta kirjoitti myös pakinoita, matkakuvauksia ja teatteriarvosteluja, jotka ilmestyivät 1930-luvulla neljänä niteenä nimellä La Jumelle noire (1934–1938). Colette kertoo kiehtovasta elämästään teoksessa Mes apprentissages (1936), joka oli yksi hänen monista omaelämäkerrallisista teoksistaan, ja keskittyy siinä erityisesti ensimmäisen avioliittonsa aikaan Gauthier-Villarsin kanssa.Colette’s Mes apprentissages. Modern Books and Manuscripts, Houghton Library, Harvard University. Viitattu 28.1.2017 Kirjailijantyönsä ohella Colette oli toimittaja, kolumnisti ja teatterikriitikko. 1930-luvulla hän oli Le Journalin pääasiallinen teatteriarvostelija. Hän arvosteli vähintään neljä teatteriensi-iltaa viikossa. Hänen kootut kolumninsa käsittävät neljä paksua nidettä nimellä La Jumelle noire. Thurman sanoo, että arvostelujen "skaalan laajuutta ja kynän sujuvuutta ei voi olla ihailematta, ja kaikesta henkii laaja sivistyneisyys – eurooppalaisen teatterin klassikkojen tuntemus ja perehtyneisyys uusimpiin virtauksiin".Thurman, s. 507 Ranskan saksalaismiehityksen aikana Colette julkaisi artikkeleita yhteistoimintaa kannattaneessa Le Petit Parisien -lehdessä ja lisäksi yhden artikkelin avoimesti saksalaismielisessä La Gerbessa.Beevor 2009, s. 172 ==Teokset== ===Suomennetut teokset=== * Chéri, suom. Eeva Laura. Helsinki: Kustannustalo, 1946. ** Chéri, suom. Marja Haapio. Jyväskylä: Gummerus, 2000. ISBN 951-20-5626-7. * Claudinen koti, suom. Maija Lehtonen. Porvoo: WSOY, 1953. (Eurooppa-sarja, toinen kymmenvalikoima 9).1965. – WSOY, 1965. (Kolibrikirjasto; 21.) * Vilja oraalla, suom. Kyllikki Clément. Jyväskylä: Gummerus, 1958 (Kirjallinen löytöretki; 3.). – Gummerus, 1973. (Kompassikirja.). ISBN 951-20-0142-X. – Gummerus, 2002. ISBN 951-20-6100-7. * Chérin loppu, suom. Marja Haapio. Jyväskylä: Gummerus, 2001. ISBN 951-20-5843-X. ===Teokset (valikoima)=== * Claudine à l'école, 1900 * Claudine à Paris, 1901 * Claudine en ménage, 1902 * Claudine s'en va, 1903 * Dialogues de Bêtes, 1904 (laajennettu painos 1907) * La Retraite Sentimentale, 1907 * La Vagabonde, 1911 * Chéri, 1920 (suom. Chéri) * La Maison de Claudine, 1922 (suom. Claudinen koti) * Le Blé en herbe, 1923 * La Fin de Chéri, 1926 * La Naissance du Jour, 1928 * Sido, 1929 * La Seconde, 1929 * Le Pur et L'Impur, 1932 * La Chatte, 1933 * Duo, 1934 * Mes apprentissages, 1936 * Julie de Carneilhan, 1941 * Gigi, 1944 * L'Étoile Vesper, 1947 * Le Fanal Bleu, 1949 ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Sidonie Gabrielle Colette (1873–1953) Klassikkogalleriassa Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet