EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Beechcraft 1900

Beechcraft 1900 on yhdysvaltalainen kaksimoottorinen potkuriturbiinimoottorikäyttöinen liikennelentokone. Konetta käytetään pääosin matkustajakoneena. Koneessa on kapasiteettia 19 matkustajalle ja kahdelle miehistönjäsenelle, eli yhteensä 21 ihmiselle. Kone on kehitetty Beechcraft 200 Super King Air-yleisilmailu-/liikelentokoneen pohjalta 1970-1980-luvuilla. Kone lensi ensilentonsa 3. syyskuuta 1982 ja tuli kaupalliseen käyttöön helmikuussa 1984. == Onnettomuudet == Valmistetuista 695 Beechcraft 1900-koneesta 42 eli noin 6,0 prosenttia on vuoden 2018 loppuun mennessä tuhoutunut onnettomuuksissa ja muissa tapahtumissa. Vertailun vuoksi saman aikakauden ja kokoluokan koneista vastaava osuus BAe Jetstream 31:llä on 9,3 prosenttia ja Embraer EMB 120 Brasilialla 6,7 prosenttia. Beechcraft 1900:n toistaiseksi pahin onnettomuus tapahtui Manilassa 18. toukokuuta 1990, kun Aerolift Philippinesin lennon 75 toinen moottori sammui lentoonlähdön jälkeen. Lentäjä ei suorittanut tarvittavia hätätoimenpiteitä, ja kone alkoi menettää nopeutta ja korkeutta. Se syöksyi maahan ja osui asuinrakennukseen. Kaikkien 21 koneessa olleen lisäksi onnettomuudessa kuoli nelihenkinen perhe, jonka kotitaloon kone osui. == Tekniset tiedot == == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:1980-luvun matkustajalentokoneet Luokka:Yhdysvaltalaiset matkustajalentokoneet Luokka:Beechcraftin ilma-alukset
Cadillac STS

Cadillac STS (Seville Touring Sedan tai S-Series Touring Sedan) on Cadillacin vuosina 2004–2011 valmistama mid-size-luokan automalli. Kiinassa autoa myytiin nimellä Cadillac SLS vuoteen 2013. STS Luokka:E-segmentin autot Luokka:Mid- size-luokan autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot
Semmeringsola

Semmeringsola on 985 metriä korkea sola Itävallan Itä-Alpeilla. Sola yhdistää Ala-Itävallan ja Steiermarkin osavaltiot ja on merkittävä liikenneyhteys Wienistä Balkanin, Italian ja Innsbruckin suuntiin. Solassa on Semmeringin kylä. Ensimmäinen tie solaan rakennettiin vuonna 1728. Vuosina 1848–1854 rakennettiin Semmeringin rautatie, joka alittaa solan tunnelissa. Solan alitse rakennetaan uutta 27 kilometrin pituista Semmeringin pohjatunnelia, jonka on tarkoitus valmistua vuonna 2026. Valmistuessaan se lyhentää Wienin ja Grazin välistä matka-aikaa 35 minuutilla noin kahteen tuntiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Alppien solat Luokka:Ala-Itävallan maantiede Luokka:Steiermarkin maantiede
Andreas Johansson (kunnanjohtaja)

Per Andreas Johansson (s. 1986 Västerås, Ruotsi) on Ahvenanmaalla sijaitsevan Vårdön kunnan kunnanjohtaja. Ruotsalainen Johansson valittiin tehtävään heinäkuussa 2015. Hän on aikaisemmin työskennellyt muun muassa Ruotsissa sijaitsevan Norbergin kunnan kunnansihteerinä. Johanssonin valinnan jälkeen kävi ilmi, että hän on aikaisemmin toiminut aktiivisesti äärioikeistolaisissa liikkeissä. Vuonna 2010 Johansson oli perustamassa fasistisena pidettyä Nordisk ungdom -järjestöä, ja vuosina 2012–2013 hän toimi myös sen puheenjohtajana. Lisäksi Johansson on ollut mukana äärioikeistolaisen Nationaldemokraterna-puolueen toiminnassa, mutta jätti sen 2008. Vuonna 2004 hänet tuomittiin pahoinpitelystä, koska hän oli osallistunut väkivaltaiseen hyökkäykseen, joka kohdistui Tukholman Pride-marssiin. Vårdön kunnanhallitus käsitteli Johanssonin valintaa uudelleen hänen taustansa tultua selville, mutta piti päätöksen voimassa yksimielisesti. == Lähteet == Luokka:Vårdön kunnanjohtajat Luokka:Ruotsalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bernhard Frankenhaeuser

Carl Bernhard Frankenhaeuser (26. maaliskuuta 1915 Porvoo, Suomen suuriruhtinaskunta – 21. marraskuuta 1994 Saltsjöbaden, Ruotsi) oli suomalais- ruotsalainen lääkäri ja neurofysiologian tutkija. Frankenhaeuser valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1946 ja siirtyi Ragnar Granitin tutkimusryhmään Tukholman Karoliiniseen instituuttiin, jossa hän väitteli tohtoriksi vuonna 1949. Hän hoiti neurofysiologian professuuria vuodesta 1967. Hänen puolisonsa oli psykologi Marianne Frankenhaeuser (o.s. von Wright). ==Lähteet== * Luokka:Ruotsalaiset lääkärit Luokka:Ruotsalaiset neurotieteilijät Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset neurotieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Marianne Frankenhaeuser

Valborg Marianne Frankenhaeuser (o.s. von Wright; 30. syyskuuta 1925 Helsinki – 5. lokakuuta 2005 Ruotsi) oli suomalais-ruotsalainen psykologi ja professori, Georg Henrik von Wrightin sisar. Frankenhaeuser opiskeli psykologiaa Oxfordin yliopistossa, valmistui kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1950, lisensiaatiksi Tukholman yliopistosta 1954 ja väitteli tohtoriksi Upsalan yliopistossa 1959. Hän työskenteli Ruotsin valtion lääketieteellisen tutkimusneuvoston palveluksessa tutkijana ja professorina ja hoiti vuosina 1980–1991 psykologian professuuria Karoliinisessa instituutissa. Hän julkaisi lukuisia tieteellisiä tutkielmia lähinnä englanniksi.Vem är hon, s. 150. Runeberg.org. Frankenhaeuser vihittiin Turun yliopiston kunniatohtoriksi vuonna 1990.Kunniatohtorit 1990. Turun yliopisto. Marianne Frankenhaeuserin puoliso oli neurofysiologi Bernhard Frankenhaeuser vuodesta 1946. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet Luokka:Suomalaiset psykologit Luokka:Ruotsalaiset psykologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset aateliset
Maakameleontit

Maakameleontit (Brookesia) on kameleonttien heimoon kuuluva liskosuku. Maakameleontteja esiintyy vain Madagaskarilla, ja useimpien lajien levinneisyysalue on hyvin rajoittunut. Niitä tavataan eri metsätyypeistä suurilta osin saarta, mutta ei keskisiltä ylängöiltä ja etelästä. Maakameleontit on maanvärisiä ja elävät useimmista kameleonteista poiketen maassa. Häntä on lyhyt, eikä se sovellu oksiin tarrautumiseen. Kaikki lajit ovat pieniä, ja kaikista pienimmät kameleontit kuuluvat tähän sukuun. Brookesia micra -lajin aikuiset yksilöt ovat aina alle 30 millimetriä pitkiä, ja se on yksi pienimmistä nelijalkaisista. == Alasuvut ja lajit == Sukuun kuuluu 31 lajia, jotka voidaan jakaa kahden alasuvun kesken. Alasuvut ovat eronneet toisistaan noin 43 miljoonaa vuotta sitten, ja joissakin lähteissä ne ovat kaksi erillistä sukua: maakameleontit (Brookesia) ja kääpiökameleontit (Evoluticauda). Alasuvut ja lajit Maakameleontit (Brookesia) * Brookesia antakarana * Brookesia bekolosy * Brookesia betschi * Brookesia bonsi * Brookesia brunoi * Brookesia brygooi * Brookesia decaryi * Brookesia ebenaui * Brookesia griveaudi * Brookesia lambertoni * Brookesia lineata * Brookesia perarmata * Brookesia stumpffi * Brookesia superciliaris * Brookesia therezieni * Brookesia thieli * Brookesia vadoni * Brookesia valerieae Kääpiökameleontit (Evoluticauda) * Brookesia confidens * Brookesia dentata * Brookesia desperata * Brookesia exarmata * Brookesia karchei * Brookesia micra * Brookesia minima * Brookesia nana * Brookesia peyrierasi * Brookesia ramanantsoai * Brookesia tedi * Brookesia tristis * Brookesia tuberculata == Lähteet == Luokka:Kameleontit
Luettelo Vöyrin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Vöyrin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Vöyrin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Pohjanmaalla sijaitsevaan Vöyriin ovat liittyneet Maksamaa vuoden 2007 alusta ja Oravainen vuoden 2011 alusta. Vuosina 2007–2010 kunnan nimenä oli Vöyri-Maksamaa. __TOC__ == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Jacob Tegengren muistopatsas Vöyrintie 5 Vöyri 1990 Lotta Svärdin kivi (siirtolohkare) Taistelutantereentie Oravainen Oravaisten taistelun muistomerkki (Minnestod)Piltz & Soosalu, 2013, s. 11 Taistelutantereentie Oravainen 1893 100px Oravaisten vanhan kirkon muistomerkkiOravaisten kirkko ja hautausmaa, RKY; Museovirasto Öjintie 49 (karttalinkki likimääräinen) Oravainen S/S Equityn muistomerkki Storsandviken, Västerö Sankarimuistomerkki, Vöyri Vöyrin kirkon sankarihautausmaa, Lålaxvägen 36 1952 100px Sankarimuistomerkki, Maksamaa Maxmovägen 277 Maksamaa 1948 100px Sankarimuistomerkki, Oravainen Öjintie 49 Oravainen 1954 100px Sodissa 1939-1944 kaatuneiden sankarimuistomerkki Vöyrin kunnantalon edessä, vöyrintie 18 Vöyri Sota-ajan nainenVöyri; Sotamuistomerkit 1939-1945 Vöyrin kunnantalon aukio, Vöyrintie 18 Vöyri 1984 100px Sotilaspoikien muistomerkki Taistelutantereentie Oravainen 2003 Suomen sodan leiripaikan "Lägret" 12.-13.9.1808 muistomerkki Smedabacken, vanhan paloaseman lähellä, Vöyrintie 61 Vöyri 2008 Suomen sodan taistelun 13.9.1808 muistomerkki Tatturbacken, taistelupaikalla, Vähänkyröntie 258 Vöyri 2008 Veteraanien ja Lottien muistomerkki Taistelutantereentie Oravainen 1995 Vapaussodan muistomerkki, Maksamaa Maksamaan kirkon sankarihautausmaa, Maksamaa 1921 Vapaussodan muistomerkki, Vöyri Vöyrin kirkon sankarihautausmaa, Lålaxvägen 36 1922 Vöyrin sotakoulu muistopatsas Vöyrin kunnantalon edessä, vöyrintie 18 Vöyri Vöyrinseudun jääkärien muistokivi Vöyrin kunnantalon edessä, vöyrintie 18 Vöyri == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Vöyri Vöyri
Kangastuksia

Kangastuksia () on vuonna 1916 ensi-iltansa saanut venäläinen mykkäelokuva. Pjotr Tšardyninin ohjaaman melodraaman pääosaa esittää Vera Holodnaja. ==Juoni== Vähävaraisessa sivistyneistöperheessä kasvanut lahjakas Marianna tavoittelee uraa teatterissa. Saadakseen lisäansioita hän hankkiutuu sairaan miljonääri Dymovin ääneen lukijaksi, jolloin tämän poika iskee silmäänsä nuoreen ja kauniiseen näyttelijään. Miljonäärin poikaa ympäröivä loisto sokaisee Mariannan. Hän hylkää sulhasensa ja antautuu Dymov-nuoremman rakastajattareksi. Onnen kangastus kestää vain hetken, eikä Marianna voi enää palata entiseen elämäänsä. Hän lähettää jäähyväiskirjeen omaisilleen ja ampuu sitten itsensä.Zorkaja, s. 195–196. ==Näyttelijät== ==Tuotanto, teema ja vastaanotto== Aleksandr Hanžonkovin yhtiön tuottama Kangastuksia on yksi 1910-luvun venäläisen mykkäelokuvan suurimman tähden Vera Holodnajan neljästä säilyneestä elokuvasta. Se perustuu Lidija Tšarskajan samannimiseen romaaniin. Elokuvan tarina on aikalaiskritiikin ja myöhempien arvioiden mukaan heikko. Sen ansiona on pidetty pikkuporvarillisen arkielämän kuvausta. Mariannan teema – intohimoisen naisen antautuminen kohtalon vietäväksi – toistuu lähes kaikissa Vera Holodnajan elokuvissa. Lyhytaikaista onnea ja rikkauksien tuomaa loistoa seuraa kärsimys ja synnin palkka. Elokuvahistorioitsija Neja Zorkajan mukaan Holodnajan suosio perustuikin juuri henkilöhahmojen samankaltaisuuteen ja tunnistettavuuteen sekä saman tarinan toistuvaan variointiin.Zorkaja, s. 288–292. Kangastuksia esitettiin Suomessa keväällä 1916. Fyren kuvaili elokuvaa koskettavaksi ja vaikuttavaksi sekä erinomaisesti toteutetuksi. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Melodraamat Luokka:Venäläiset mykkäelokuvat Luokka:Vuoden 1916 venäläiset elokuvat
Cadillac Brougham

Cadillac Brougham on auto, jota yhdysvaltalainen General Motors valmisti vuosina 1987–1992 Cadillac-brändin alla. Aikaisemmin sitä oli myyty nimellä Cadillac Fleetwood Brougham. Broughamille tehtiin facelift vuonna 1990. == Aiheesta muualla == Brougham Luokka:F-segmentin autot Luokka:Full-size-luokan autot Luokka:1980-luvun autot Luokka:1990-luvun autot
Alter Rhein

Alter Rhein (saksaa, ) on vesiväylä Sveitsin ja Itävallan raja-alueella. Se syntyi 1900-luvun alussa, kun Alppi-Reinin alaosa oikaistiin ja joen laskukohta Bodenjärveen siirrettiin maiden rajalta Itävallan puolelle. Alter Rheinin alajuoksusta ja Rheintaler Binnenkanalin kanavaosuudesta muodostuvan vesiväylän pituus on 40 kilometriä, joka tekee siitä Sveitsin 24:nneksi pisimmän joen. == Sijainti == Alter Rheinin valuma-alueen alkupurot saavat alkunsa Werdenbergvuorten itärinteeltä Sennwaldin länsipuolelta noin 1 500 metrin korkeudesta. Reinin alkuperäisen uoman osuus Alter Rheinistä on noin kymmenen kilometriä. Tämä osa joesta on Sveitsin ja Itävallan rajajoki. Reinin oikaisu-uoman länsipuolelle rakennetun kanavan pituus on noin 30 kilometriä. Tämä osa väylästä sijaitsee Sveitsin alueella. Alter Rhein laskee Bodenjärveen sveitsiläisen Thalin ja itävaltalaisen Gaißaun kuntien rajalla. Osa alkuperäisestä Reinin uomasta sijaitsee nyky-Reinin itäpuolella muodostaen jokien väliin Diepoldsaun saaren. == Historiaa == Alppi-Reinin toistuvien suurtulvien takia jokeen rakennettiin oikaisut kahdessa vaiheessa vuosina 1896–1900 (alaosan siirto Itävallan puolelle) ja 1910–1923 (Diepoldsaun mutkan oikaisu). Suiston reuna-alueita kanavoitiin useassa vaiheessa Itävallan, Liechtensteinin ja Sveitsin alueella. Sveitsin puolella Werdenberger Binnenkanal toteutettiin vuosina 1882–1886 ja Rheintaler Binnenkanal vuosina 1895–1906. Itävallan puolella on Vorarlberger Binnenkanal. Alueen valtioilla ja hallintoalueilla on ollut valtio- ja yhteistyösopimuksia Alppi-Reinin vesiongelmien ratkaisemiseksi vuodesta 1847. Vuodesta 1995 yhteistyöelin on ollut Internationale Regierungskommission Alpenrhein (IRKA), johon kuuluvat alueen valtiot (Itävalta, Liechtenstein, Sveitsi) sekä hallintoalueet (Sankt Gallenin ja Graubündenin kantonit sekä Vorarlbergin osavaltio). == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsin joet Luokka:Itävallan joet Luokka:Itävallan ja Sveitsin raja Luokka:Rajajoet Luokka:Reinin vesistö Luokka:Sankt Gallenin kantoni
Lapinlahden kaikkien pyhien kirkko

Lapinlahden kaikkien pyhien kirkko on ortodoksinen kirkkorakennus Lapinlahdella. Kirkko kuuluu Iisalmen ortodoksiseen seurakuntaan. Alun perin rukoushuoneeksi valmistuneen kirkon suunnitteli arkkitehti Ilmari Ahonen, ja arkkipiispa Paavali vihki rukoushuoneen käyttöön 2. elokuuta 1959. Rukoushuoneen vihki kirkoksi 6. syyskuuta 1987 piispa Tiihon. Sen ikonostaasin on maalannut Martha Neiglick-Platonoff. ==Lähteet== Luokka:Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset Kaikkien pyhien kirkko
Aarre Marttila

Aarre Vaito Oskari Marttila (23. joulukuuta 1917 Jurva – 5. lokakuuta 1961 Seinäjoki) oli suomalainen maanviljelijä ja toimitusjohtaja, joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1958–1961. Marttila suoritti kansanopiston vuonna 1938. Hän työskenteli maanviljelijänä, minkä lisäksi hän harjoitti puutavaran sahausta vientiin muun muassa Englantiin ja Saksaan (Marttilan saha) sekä toimi Kestin turve Oy:n (Jurvassa) ja Turveteos Oy:n (Parkanossa) toimitusjohtajana. Jurvan kunnanvaltuustossa Marttila oli mukana vuodesta 1946 toimien sen puheenjohtajana 1949 ja edelleen vuodesta 1951. Lisäksi Aarre Marttilalla oli useita luottamustoimia, mm.: * Maalaisliiton Etelä-Pohjanmaan piiritoimikunta, pj * Maalaisliiton puoluevaltuuskunta * Jalostusmeijerien Liiton liittoneuvosto, pj * Jurvan metsänhoitoyhdistyksen pj * Teuvan B-mielisairaalan liittovaltuusto, pj * Etelä-Pohjanmaan nuorisoseuran johtokunnan jäsen * Turveteollisuusliiton johtokunnan jäsen 1946–1954 * Turvetuottajain keskusliiton johtokunta, pj v:sta 1955 * Jurvan seurakunnan kirkkovaltuusto, jäsen ja pj * Jurvan osuuskassan hallituksen jäsen * Jurvan yhteiskoulun johtokunnan jäsen. Marttilan vanhemmat olivat maanviljelijä Yrjö Marttila ja Lempi Serafia Peura. Marttila oli naimisissa Siiri Susanna Rajalan kanssa vuodesta 1941 lähtien. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Jurvan kunnanvaltuutetut Luokka:Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Esa Koivusilta

Esa Olavi Koivusilta (6. heinäkuuta 1912 Asikkala – 3. toukokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja johtaja, joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä vuosina 1954–1958. Koivusilta suoritti kansankorkeakoulun vuonna 1932, kauppakoulun 1933 ja maatalousnormaalikoulun 1935. Hän työskenteli muun muassa maanviljelijänä, liikemiehenä sekä Lahden yrittäjäväen osuuskassan johtajana. Kunnallispolitiikassa Koivusilta oli mukana toimien kunnanvaltuuston puheenjohtajana Orimattilassa. Presidentin valitsijamiehenä hän toimi vuoden 1956 vaaleissa. Koivusillan vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Kustaa Koivusilta ja Fanny Aleksiina Kailaniemi. Koivusilta oli naimisissa Irja Kyllikki Riihimäen kanssa vuodesta 1938 lähtien. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Orimattilan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Luettelo Uuraisten julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Uuraisten julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Uuraisten kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Keski-Suomen läänin keskipisteen muistomerkki Uuraisten kunnantalon vieressä, Virastotie 4 Kuukan kurki Kiertoliittymä 2017 Sankarimuistomerkki Uuraisten kirkon sankarihautausmaa, Kirkkotie 1 1947 100px Vapaussodassa valkoisten puolella taisteluissa kaatuneiden muistomerkki Uuraisten kirkon kirkkotarha, Kirkkotie 1 1924 ==Lähteet== Luokka:Uurainen Uurainen
Toivo Kinnunen

Toivo Henrik (Toivo H.) Kinnunen (9. marraskuuta 1905 Pieksämäen maalaiskunta – 13. helmikuuta 1977 Pieksämäki) oli suomalainen maanviljelijä ja kunnallisneuvos, joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä vuosina 1945–1958 ja 1962–1966. Kinnunen kävi kaksi luokkaa oppikoulua, suoritti maamieskoulun vuonna 1924 ja kansankorkeakoulun 1932. Hän työskenteli maanviljelijänä ja Maalaisliiton järjestöneuvojana Mikkelin läänissä. Presidentin valitsijamiehenä Kinnunen toimi vuosien 1937, 1940, 1943, 1950, 1956 ja 1962 vaaleissa. Kinnusen vanhemmat olivat maanviljelijä Aaro Vilho Kinnunen ja Fredrika Matilda Taavitsainen. Kinnunen sai kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1962. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Etelä-Savon vaalipiiri Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Aaro Kauppi

Aaro Kauppi (23. marraskuuta 1902 Haukipudas – 19. elokuuta 1979 Oulu) oli suomalainen maanviljelijä ja professori, joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana Oulun läänin vaalipiiristä vuosina 1951–1954, 1956–1958 ja 1963–1966. Kauppi suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1921 ja ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1928. Lakitieteen kandidaatiksi hän valmistui vuonna 1928, varatuomariksi 1935, lakitieteen lisensiaatiksi 1949 ja tohtoriksi 1950. Kauppi työskenteli muun muassa maanviljelijänä, Suomen maatalousosakepankin Oulun konttorin johtajana sekä Tampereen yliopiston kunnallispolitiikan professorina ja laitoksen esimiehenä. Kunnallispolitiikassa hän oli mukana toimien kunnanvaltuuston jäsenenä Muhoksella. Presidentin valitsijamiehenä Kauppi toimi vuosien 1956 ja 1962 vaaleissa. Kaupin vanhemmat olivat kauppias Isak Kauppi ja Maria Amanda Granlund. Kauppi oli naimisissa Kerttu Loviisa Paasivaaran kanssa vuodesta 1929 lähtien. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Muhoksen kunnanvaltuutetut Luokka:Oulun vaalipiiri Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Arvi Ikonen

Arvi Ikonen (24. syyskuuta 1912 Rautavaara – 9. tammikuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen maatalousteknikko, joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä vuosina 1950–1957. Ikonen kävi kansakoulun ja pienviljelijäkoulun. Näiden lisäksi Ikonen suoritti maamiesopiston vuonna 1937. Hän työskenteli maatalousneuvojana sekä jatkosodan aikana työvoimapäällikkönä Nurmeksen maalaiskunnassa ja Kiteellä. Kunnallispolitiikassa Ikonen oli mukana toimien kunnanvaltuuston puheenjohtajana Nurmeksessa. Presidentin valitsijamiehenä hän toimi vuosien 1950 ja 1956 vaaleissa. Ikosen vanhemmat olivat piirimies Juho Ikonen ja Aleksandra Huurre. Ikonen oli naimisissa Helmi Turusen kanssa vuodesta 1939 lähtien. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Nurmeksen kaupunginvaltuutetut Luokka:Pohjois-Karjalan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Artturi Tienari

Artturi Tienari (31. lokakuuta 1907 Kuru – 26. huhtikuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Tienari toimi Suomen Kansanpuolueen kansanedustajana vuosina 1954–1957 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Kunnallispolitiikassa Tienari toimi Pirkkalan kunnanvaltuuston ja -hallituksen sekä Tampereen kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsenenä. Tienari toimi presidentin valitsijamiehenä vuonna 1968. Tienari kirjoitti ylioppilaaksi 1928, valmistui filosofian kandidaatiksi 1934 ja filosofian maisteriksi 1935. Työelämässä Tienari toimi Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirin valistusohjaajana 1934–1944, Tampella Oy:n sosiaalijohtajana 1945–1972 sekä Tampella tänään -lehden päätoimittajana. Tienarin vanhemmat olivat maanviljelijä ja taloustirehtööri Juho Kustaa Tienari ja Susanna Kovesjärvi. Tienarin puoliso vuodesta 1935 oli Kerttu Helena Haahti. Tienarille myönnettiin sosiaalineuvoksen arvonimi vuonna 1969. Sotilasarvoltaan Tienari oli majuri. ==Teoksia== * Tekojen aseveljeyttä: viisi vuotta vapaaehtoista asevelitoimintaa Tampereella 1940–1945. Johdannon kirjoittanut Lauri Santamäki. Helsinki: Otava, 1966. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Artturi Tienari : Kun ylimaalaiset vedättivät laivanmastoja Vaasaan, Aamulehti, 16.01.1938, nro 14, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Kansanpuolueen poliitikot Luokka:Tampereen kaupunginvaltuutetut Luokka:Pirkkalan kunnanvaltuutetut Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Aaltojuovakirppa

Aaltojuovakirppa (Phyllotreta undulata) on lehtikuoriaisten (Chrysomelidae) heimoon ja juovakirppojen (Phyllotreta) sukuun kuuluva viljelykasvien tuholaislaji. Aaltojuovakirppa on väriltään musta, 2–2,5 millimetriä pitkä kovakuoriainen, jonka peitinsiivissä olevat keltaiset pitkittäisjuovat ovat keskeltä kaventuneet. Laji on Suomessa yleinen ja vakiintunut. Aaltojuovakirppa on Suomessa luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. Kevätöljykasveilla esiintyy kahta lajia kirppoja eli aaltojuovakirppoja ja mutkajuovakirppoja (Phyllotreta striolata), joista kuitenkin aaltojuovakirppa on yleisempi. Nämä vioittavat kasvia lähinnä taimivaiheessa syömällä lehtiin reikiä. Reikäisissä lehdissä yhteyttävä pinta-ala vähenee sekä haihdutus lisääntyy. Sirkkataimivaiheessa kasvit voivat kuolla, jos haihdunta on voimakasta kuumalla ilmalla. Aaltojuovakirppa muistuttaa mutkajuovakirppaa ja niitä on vaikea tunnistaa toisistaan. Kirppoja voidaan torjua peittaamalla viljeltävän kasvin siemenet. Aaltojuovakirppoja voidaan torjua tarvittaessa myös kemiallisesti ruiskuttamalla, jolloin torjuntaan voidaan käyttää pyretroidipohjaisia tehoaineita kuten esfenvaleraattia, tau-fluvalinaattia tai alfa-sypermetriinia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kasper: Aaltojuovakirpat (Phyllotreta sp) *Farmit: Kirpat öljykasveilla *ITIS: Phyllotreta undulata *UniProt: Taxonomy - Phyllotreta undulata *Coleoptera.org: Phyllotreta undulata *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Phyllotreta undulata *Iowa State University, Bug Guide: Species Phyllotreta undulata - Small Striped Flea Beetle *Pherobase: Semiochemicals of Phyllotreta undulata, the Turnip flea beetle *University of Wrocław: Aaltojuovakirppa (Phyllotreta undulata), värikuva lajista *University of Wrocław: Mutkajuovakirppa (Phyllotreta striolata), värikuva lajista Luokka:Lehtikuoriaiset Luokka:Kasvien tuhohyönteiset
Läntinen suuralue (Seinäjoki)

Läntinen on yksi Seinäjoen suuralueista. Se sisältää Alakylän, Joupin, Jouppilan ja Huhtalan kaupunginosat.Tietoa Taskuun (2013) Joulukuussa 2016 suuralueen väkiluku oli 9 185, josta suurin osa sijoittuu Alakylän ja Joupin kaupunginosiin.Väestö osa-alueittain, 31.12.2016 (pdf, 0.03 Mt) Kyrönjoen sivujoki Seinäjoki erottaa Läntisen suuralueen Seinäjoen kantakaupungista. Suuralueella on rivi- ja pientaloalueiden lisäksi kerrostalolähiötäkin. Suuralueella sijaitsee muun muassa sairaala, urheilukeskus, poliisiasema, K-Citymarket, Ideapark-kauppakeskus, peruskouluja ja yksi Seinäjoen ammattikorkeakoulun kampusalueista. == Kaupunginosat == * Alakylä ** Katajalaakso * Huhtala * Jouppi * Jouppila * Kultavuori * Pruukinranta == Kuvia == Tiedosto:Jouppi, Seinäjoki.jpg|Joupin luhtitaloja Tiedosto:Valio milk factories Seinäjoki Finland.jpg|Maitosuomen Seinäjoen tehdas Tiedosto:Y-talo office bldg in Huhtala Seinajoki.jpg|Vuonna 2012 valmistunut sairaalarakennus Y-talo Huhtalassa Kyrkösjärven rannalla == Lähteet == Luokka:Läntinen suuralue (Seinäjoki)
Akseli Rodén

Aksel (Akseli) Anselm Rodén (24. toukokuuta 1910 Vaasa – 1. tammikuuta 1998 Vaasa) oli suomalainen poliitikko. Rodén toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1964–1972 sekä 1973–1975 edustaen Vaasan läänin vaalipiiriä. Rodén nousi eduskuntaan vuonna 1964 kesken vaalikauden kuolleen Väinö Tikkaojan tilalle ja vuonna 1973 niin ikään kesken vaalikauden kuolleen Eeli Lepistön tilalle. Kunnallispolitiikassa Rodén toimi Vaasan kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsenenä. Rodén toimi presidentin valitsijamiehenä vuonna 1956. Rodén kävi kansakoulun, kauppa-apulaiskoulun 2-vuotisen iltalinjan ja valmistui Työväen Akatemiasta 1935. Työelämässä Rodén toimi asiapoikana ja konttoriapulaisena Vaasassa 1925–1928, huonekalukiillottajana 1928–1934, Kuopion läänin itäisen vaalipiirin sos.dem. piirisihteerinä Joensuussa 1935–1937, Kirjapaino Oy:n ja sanomalehti Pohjanmaan Kansan toimitusjohtajana Vaasassa 1938–1948, Kansaneläkelaitoksen Vaasan vakuutuspiirin piiriasiamiehenä ja piiritoimiston esimiehenä 1949–1973, Vaasan asevelihuolto ry:n ja Vapaan huollon keskuksen huoltotoimiston johtajana 1941–1944, Vaasan kaupungin puolikunnallisen kiinteistön isännöitsijänä 1951–1960 sekä Syöpäpotilaat ry:n toiminnanjohtajana 1974–1975. Rodénin vanhemmat olivat varastomies Viktor Rodén ja Josefiina Koskela. Rodénin puoliso vuodesta 1935 oli Sylvi Justiina Niemelä. Rodénille myönnettiin sosiaalineuvoksen arvonimi vuonna 1978. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vaasan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vaasan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Lyon (ravintola)

Ravintola Lyon on Helsingin Taka-Töölössä toimiva, kansainvälisen ja Fennoskandian keittiön vaikutteita esiin nostava, ranskalaiseen keittiöön pohjautuvaa menua tarjoava ravintola. Vuonna 1966 perustettu ravintola palvelee asiakkaitaan Mannerheimintiellä, Suomen kansallisoopperaa vastapäätä. Suomen Gastronomien Seura valitsi Lyonin Vuoden ravintolaksi 1996. Ravintoloitsijana toimi tuolloin Marjatta Helander ja keittiöpäällikkönä Markku Solopuro (1997). Ravintolan keittiömestareina häärivät nyttemmin Petri Niilola ja Tuomas Vierelä (vuonna 2016). He ovat näyttäneet taitonsa esimerkiksi voittamalla Vuoden Porokokki -kilpailun vuonna 2015. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Ravintola Lyon ja suurenmoinen syysmenu (11.9.2017) (kulinaari.blogspot.fi) *Reetta K. (17.6.2016) Viisikymppinen ravintola Lyon vie makumatkalle luontoon (reettak.com) *Keittiömestari Hänninen: "Omat raaka- ainelöydöt haastavat kehittymään" (17.11.2003) (ruokatieto.fi) *Tarja Salo (8.4.2000) Kastike vei voiton (is.fi) Luokka:Ravintolat Helsingissä Luokka:Suomen gastronomien seuran vuoden ravintolat Luokka:Taka-Töölö
Luettelo Evijärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Evijärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Evijärven kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. __TOC__ == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD 1918 vapaussodan sankarien muistomerkki Evijärven kirkko, Kirkkotie 77 1922 1939-1944 talvi- ja jatkosodan sankarien muistomerkki Evijärven kirkon sankarihautausmaa, Kirkkotie 77 1959 100px Järviseudun ensimmäisten käräjien muistokivi Haapajärven kylä, Niemitie 6 1964 Lentokoneonnettomuuden muistomerkki Ränöijin neva 2010 Pappilan kivisillan rakentamisen muistomerkki Vierasvenelaiturin pysäköintialueen reunalla Pappilan kivisillan itäpäässä, Kirkkotie 303 Pitti- Pojan muistokivi (Erkki Lahden muistomerkki) Väinöntalo, Järviseudun museon lähellä; Latukantie 103 1966 Sotaanlähdön muistokivi ja tykki Viskarinaukio 2 1986 ja 2017 Uittomiespatsas Evijärven kunnantalon pihamaalla, Viskarinaukio 3 1992 Nälkävuosien uhrien muistomerkki Kirkkotie 77 1986 Nälkävuosien uhrien muistomerkki Väinöntalo, Järviseudun museo; Latukantie 99 1967 Vaivaisukko Evijärven kirkon ovella, Kirkkotie 77 1842 100px == Lähteet == Luokka:Evijärven kulttuuri Evijärvi
Luettelo Isojoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Isojoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Isojoen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD 1918 vapaussodan sankarien muistomerkki Isojoen kirkon sankarihautausmaa, Honkajoentie 1 Isojoen kirkonkylä 1922 Isojoen vanhan kirkon muistomerkkiVanha hautausmaa; Isojoenseurakunta.fi Uuden kirkon hautausmaan kaakkoispuolella, Luukkaantie 6 Kyllikki Saaren suohaudan muistomerkki Seututien 661 varrella, n. 2,2 km Isojoelta Kauhajoelle päin 1987 100px Maailman suurin perunankuorimaveitsi Kristiinantie 9 100px Muistoksi muualle haudatuille Isojoen kirkkohautausmaa, Honkajoentie 1 Isojoen kirkonkylä Peräluoman veljesten muistomerkkiPeräluoman veljesten muistomerkki; EPMuisto.fi Peräluoman talon piha, Sarviluomantie 90. Sarviluoma 2005 Sankarihautausmaan risti Isojoen kirkon sankarihautausmaa, Honkajoentie 1 Isojoen kirkonkylä 2022 Sankarimuistomerkki Kuoleva sotilas Isojoen kirkon sankarihautausmaa, Honkajoentie 1 Isojoen kirkonkylä 1954 100px Suojeluskunnan ja Lotta-Svärdin muistolaatta Kirkonkylän entisen viljamakasiinin seinässä, Isojoen kirkon vieressä, Kristiinantie 2. Isojoen kirkonkylä 1994 Talvisotaan lähteneiden isojokisten muistomerkki Nuorisoseurantalon piha Vanhakylä Tyhjän sylin muistomerkki Isojoen kirkkohautausmaa, Honkajoentie 1 Isojoen kirkonkylä 2022 VaivaisukkoVuosiluku "1845" kirjoituksessa patsaan yläpuolella. Isojoen kellotapulin seinässä, Honkajoentie 1 Isojoen kirkonkylä 1845 == Lähteet == Luokka:Isojoki Isojoki
Luettelo Karijoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Karijoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Karijoen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD 1918 vapaussodan sankarien muistomerkki Karijoen kirkon kirkkotarha, Kirkkotie 11 1922 Evakkojen muistomerkki Karijoen Myrkyn entisen rautatieaseman portaissa, Asematie 49 Myrkky 1989 Hautaniemen veljesten muistomerkki Yksityispiha Teuvantie 335 Järvikylä Isovihan muistomerkki Karijoen kotiseutumuseon pihamaalla, Marttusentie 2 Keskikylä 2013 Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki Kirkon vieressä 100px Muualle haudattujen muistomerkki Karijoen kirkon hautausmaa, Kirkkotie 11 100px Talvisotaan lähteneiden karijokelaisten muistomerkki Myrkyn (entisen) koulun pihamaalla (karttalinkki epämääräinen) Myrkky Usko tulevaisuuteen (1939-1944 talvi- ja jatkosodan sankarien muistomerkki) Karijoen kirkon sankarihautausmaa, Kirkkotie 11 1950 100px Veteraanien muistokuusi ja muistolaatta Karijoen kotiseutumuseon pihamaalla, Marttusentie 2 Keskikylä 2014 ==Lähteet== Luokka:Karijoki Karijoki
Luettelo Kuortaneen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Kuortaneen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kuortaneen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. __TOC__ == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD 1918 vapaussodan sankarien muistomerkki Kuortaneen kirkon sankarihautausmaa, Kirkkotie 23 1921 1939-1944 talvi- ja jatkosodan sankarien muistomerkki Kuortaneen kirkon sankarihautausmaa, Kirkkotie 23 1949 100px Alvar Aallon muistoreliefi Alvar Aallon syntymäkodin portilla, Alvar Aallontie 23 1989 Erik Ståhlin surmapaikan muistomerkki Alajärventie, Lappakangas Ruona Impilahtelaisten muistomerkki Hautausmaa, Kirkkotie 23 1953 Isovihan ja Suomen sodan muistomerkki Alavudentie 209 Mäyry Jatkosotaan lähteneiden kuortanelaisten muistomerkki Ruonantien ja Niemiskyläntien risteyksen eteläpuolella Ruona 1996 Ruonan taistelun muistomerkki Ruonan Nurminiemessä Ruona 1909 Ruonan sillan muistomerkki Lapuantien itäpuolella Ruonanluoman kaakkoisrannalla Ruona Ryssänhauta Pastontie 62.71319 23.61052, tästä metsätie etelään; edelleen noin 800 m koilliseen, viitta polkua pohjoiseen 170 m Sotasairaalan muistolaatta Haapaniemen hiippakuntakartano Ruona Suomen sodan, Takalan patterinmäen muistomerkki Kuopiontien varressa, Takalan patterinmäki, Kuopiontie 110 Ruona 1997 Talvisotaan lähteneiden kuortanelaisten muistomerkki Ylijoen vanhan koulun kivijalkakivi, Lahdenkankaantie 483 Ylijoki 1989 Tiedon portaat -muistomerkki Seurakuntatalon pihamaa, Kirkkotie 18 1985 Vaivaispoika Kellotapulin seinustalla Vapaussodan rintamamiesten veljeshauta Kirkon vieressä, Kirkkotie 23 Vapaussotaan lähteneiden kuortanelaisten muistomerkki Ruonantie 572 Salmi 1996 == Lähteet == Luokka:Kuortane Kuortane
Luettelo Lappajärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Lappajärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Lappajärven kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. __TOC__ == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Alfred Hyytisen muistokivi Könni, Könnintie 117 Itäkylä 1967 Jatkosodan kunniaristi Lappajärven kirkon sankarihautausmaa, Fellmannintie 12 1987 100px Jääkärikivi ja jääkärikuuset Lappajärven koulukeskuksen pihamaa, Hyytisentie 5 Lappajärvi- seura 2004 ja 1992 Jääkäripatsas Lappajärven hautausmaa, Fellmannintie 12 1955 100px Kansanpadon muistolaatta Halkosaaren parkkipaikka, Niska; Itäkyläntie 97 1996 Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki Lappajärven hautausmaa, Fellmannintie 12 1961 100px Kuoppalan koulun muistomerkki Kuoppalantie 298 Itäkylä 2001 100px Mainingit Kivitippu, Nykäläntien länsipuolella, tien ja golfkentän välissä Nykälänniemi 1998 Nimetön patsas Hyyrynkuja Kirkonkylä 1988 Patsas tuntemattomille vainajille 1637-1937 Lappajärven hautausmaa, Fellmannintie 12 1937 100px Rakuunapatsas Entisen kunnantalon piha-alue, Nissintie 1967 Savean koulun muistomerkki Saveanmäki Tarvola 1997 Suomen sodan 1808-1809 vartio-, viesti- ja kokoontumiskivi muistolaattoineen Kirsinkangas, Kimmasentie 114 2004 Talvi- ja jatkosotaan lähdön muistomerkki Karvalan entisen kansakoulun pihamaa, Karvalanraitti Karvala 1987 Talvisodan sankaripatsas Lappajärven kirkon sankarihautausmaa, Fellmannintie 12 1940 100px Ukon-Äijän muistomerkki Ukonniemi, Ukonniementie 65 Itäkylä 1966 Vaivaisukko Kirkon tapulin oven vieressä, Fellmannintie 12 1841 100px Vapaussodan sankaripatsas Lappajärven kirkon sankarihautausmaa, Fellmannintie 12 1921 == Lähteet == Luokka:Lappajärven kulttuuri Lappajärvi
Luettelo Soinin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Soinin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Soinin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD 1918 vapaussodan sankarien muistomerkki Soinin kirkon kirkkotarha, Karstulantie 2 1923 100px Kotirintama 1939-1945 muistomerkki Soinin kirkon kirkkotarha, Karstulantie 2 Talvisotaan lähteneiden soinilaisten muistomerkki Källinmäentie Tervanpolton muistomerkki Liikekeskuksen aukiolla, Soinin keskusta; Alajärventie 2 1986 Vaivaisakka Soinin kirkon kellotapulin eteläseinällä, Karstulantie 2 1854 Vartioivat leijonat Soinin kirkon kirkkotarha, Karstulantie 2 1956 == Lähteet == Luokka:Soini Soini
Luettelo Teuvan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Teuvan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Teuvan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. __TOC__ == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD 1918 ammuttujen muistomerkki (Teuvan Perälän muistokivi)1918 ammuttujen muistomerkki; Epmuisto.fiTeuvan Perälän muistokivi; Punaisten muistomerkit Perälä–Kaskinen-rautatien varrella (kulkuohje lähteessä) 1965 1918 vapaussodan sankarien muistomerkki Teuvan vanha hautausmaa, Porvarintie 38 1921 100px II/JR58 perustamisen muistomerkki Kulttuuritalo Orrelan puisto, Porvarintie 51 Teuvan kirkonkylä 100px Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki Teuvan vanha hautausmaa, Porvarintie 38 100px Luovankylä 1918, 1939–1945 kaatuneiden kyläläisten muistomerkki Luovantie 1480 Luovankylä Maailman suurin keihäsMaailman suurin keihäs (26 m); Turisti- info.fi Parra, Parrantie 69 2000 Muualle haudattujen muistomerkki Teuvan vanha hautausmaa, Porvarintie 38 100px Sankarimuistomerkki Kunnian seppele Sankarihautausmaa Teuvan vanhalla hautausmaalla, Porvarintie 44 1948 100px Teuvan kirkkojen muistokivi Teuvan uuden kirkon edusta, Porvarintie 44 Teuvan kirkonkylä 100px Teuvan rauniokirkon muistolaatta Teuvan rauniokirkon kuorin seinällä, Porvarintie 44 Teuvan kirkonkylä 100px Työn muistomerkki Kulttuuritalo Orrelan puisto, Porvarintie 51 Teuvan kirkonkylä , Leo Rintala, Seppo Paasio (suunn.) Risto Rautavirta (tot.), tiedot laatassa 1971 (laatassa) 100px Uskon ja tiedon lippaat (Lauri Ingmanin muistomerkki) Teuvan uuden kirkon edusta, Porvarintie 44 Teuvan kirkonkylä 2009 100px Vakaumuksensa puolesta henkensä menettäneiden muistomerkkiVakaumuksensa puolesta henkensä menettäneiden muistomerkki; Punaisten muistomerkit Teuvan vanha hautausmaa, Porvarintie 38, hautausmaan etelälaidassa 1965 100px Äystön pysäkin 1913-1971 muistomerkki Äystö, Pysäkkitie 160 2013 == Lähteet == Luokka:Teuva Teuva
Luettelo Vimpelin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Vimpelin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Vimpelin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. __TOC__ == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD 1918 vapaussodan sankarien muistomerkki Vimpelin pyöreän kirkon sankarihautausmaa, Patruunantie 28 1922 1939-1944 talvi- ja jatkosodan sankarien muistomerkki Vimpelin pyöreän kirkon sankarihautausmaa, Patruunantie 28 1945 100px Erkki Jäykän muistomerkki "Jäykänaura" Patruunantie 15 1968 100px 100px Jääkärimuistomerkki Vimpelin pyöreän kirkon sankarihautausmaa, Patruunantie 28 1969 100px Kalkintekijän muistolaatta ja -kivi Kalkkitehtaantie 1973 Kalkkiuunimonumentti Kantatie 68:n ja seututie 750:n kiertoliittymä 2023 Muualle haudattujen muistokivi "Uskon silmin" Vimpelin hautausmaa, Vimpelintie 175 2023 Pesäpalloilija-patsas Lukkarinpuisto, Lakasenkuja 2 1989 100px Pokelan komppanian muistomerkki Urheilukentän kulmauksessa Kotkanniementie Pokela 1977 Tervanpolton muistomerkki "Tervakivi" Kalkkitehtaantie 1140 Hallapuro 1996 Vimpelin entinen suojeluskuntatalo (muistolaatta) Talon pääoven vasemmalla puolella, Patruunantien ja Pontisentien kulma; Patruunantie 12 2009 Vimpelin sotakoulun muistomerkki Lakasenkuja 1959 Vimpelin sotaveteraanien muistokivi Lakaniementie 744 Pyhälahti 1985 == Lähteet == Luokka:Vimpeli Vimpeli
Pohjois-Tapiolan lukio

Pohjois-Tapiolan lukio, lempinimeltään Pohjis, oli Espoon Pohjois-Tapiolassa sijainnut noin 400 opiskelijan lukio. Lukio siirtyi kesällä 2017 toimimaan Otaniemeen Aalto-yliopiston kampusalueelle, Maarintie 6:ssa sijaitsevaan Open Innovation Houseen. Pohjois-Tapiolan lukiossa oli yleislinja sekä teatterin ja median linja. Lukio yhdistyi Olarin lukion kanssa Otaniemen lukioksi lukuvuoden 2019–2020 alusta eikä Pohjois-Tapiolan lukiota enää ole. == Pohjois-Tapiolan lukion ja Aalto-yliopiston yhteistyö == Lukio oli osa Espoon kaupungin ja Aalto-yliopiston School as a Service -konseptia, joka mahdollistaa laajan yhteistyön lukion ja yliopiston välillä. Lukion kemian, fysiikan ja kuvataiteen tilat sijaitsivat Aalto-yliopiston tiloissa. Lukiolaisilla oli mahdollisuus suorittaa yliopistossa esimerkiksi kiinan tai väittelytaidon kursseja. ==Teatterin ja Median linja== Lukiossa toimi teatterin ja median opetukseen erikoistunut linja (TeMe), jolle valittiin vuosittain 25 opiskelijaa erillisten hakukriteereiden perusteella. Linjan toimintaan kuului teatteriproduktioita sekä valtakunnalliset teatteri- ja mediadiplomit. Pohjois-Tapiolan lukiossa tarjotiin myös runsaasti lukiokohtaisia soveltavia teatterin ja median kursseja. ==Keskiarvorajat Pohjois-Tapiolan lukioon== Keskiarvorajat 2010–2019 Keskiarvorajat 2010–2019 Keskiarvorajat 2010–2019 Keskiarvorajat 2010–2019 Vuosi KA-raja (yleislinja) Pisteraja (Teatteri ja Media) Aloitus- paikat 2010-2011 8,00 15,93 2011-2012 8,00 15,53 125 2012-2013 8,33 14,47 2013-2014 8,17 15,77 105+25 2014-2015 8,08 13,70 105+25 2015-2016 8,08 14,32 104+25 2016-2017 8,42 16,08 105+25 2017-2018 8,5 15,05 105+25http://espooprodfi.oncloudos.com/kokous/2017424043-4.PDF 2018-2019 8,58 17,18 120+25 == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset Luokka:Espoon lukiot Luokka:Pohjois-Tapiola
Axel Jensen

Axel Jensen (12. helmikuuta 1932 Trondheim, Sør-Trøndelag – 13. helmikuuta 2003 Ålefjær, Kristiansand, Vest-Agder) oli norjalainen kirjailija. Jensen oli erityisesti tunnettu yhteiskuntakriittisistä tulevaisuusromaaneistaan. Hänen teoksistaan tunnetuin on Line (1959), josta on tehty vuonna 1961 samanniminen elokuva.Axel Jensen, Norsk biografisk leksikon, viitattu 17.12.2017 Jensen julkaisi esikoisteoksensa Dyretemmerens kors vuonna 1955 omakustanteena. Hän veti sen kuitenkin pois, ja varsinaisena esikoisteoksena pidetään Cappelenin vuonna 1957 julkaisemaa teosta Ikaros; ung mann i Sahara, jossa hän kuvaa tekemäänsä Saharan-matkaa. Kirjan kieli on hyvin kaunista ja rikasta, ja jälkikäteen arvioiden se on Jensenin merkittävin teos. Ulkopuoliseksi itsensä kokenut Jensen kuvaa lapsuuttaan ja nuoruuttaan romaaneissa Junior, Senior ja Jumbo. Axel Jensen, Store norske leksikon Myös seuraava teos Line (1959) herätti paljon kiinnostusta. Se poikkeaa täysin edellisestä. Jensen kuvaa teoksessa ulkomailta Osloon palannutta nuorta miestä, mahdollisesti samaa kuin Ikaroksessa. Joacim (1961) on tavanomaisempi taiteilijaromaani, jossa hän käsittelee vapautta ja vastuuta. Molemmissa teoksissa on omaelämäkerrallisia juonteita. Jensen on sanonut, että romaanin henkilöhahmon Lorenzon esikuvana on Leonard Cohen. Lontoossa asuessaan Jensen kuului psykiatri R. D. Laingin lähipiiriin. Laing käytti hoidossa apuna LSD:tä. Romaanilla Epp (1965) Jensen aloitti kirjailijantyössään uuden vaiheen ja suuntautui tulevaisuuteen. 'Tago on sarjakuvakirja, jossa hän teki yhteistyötä Per Ekholmin kanssa. Jensen sairastui 1992 ALS-tautiin, ja sairautensa aikana hän kritisoi voimakkaasti Norjan terveydenhoitojärjestelmää. Kootut teokset ilmestyivät 1998 seitsemänä niteenä, ja omaelämäkerrallinen Livet sett fra Nimbus ilmestyi 2002. == Suomennetut teokset == * Line (Line, 1959), suom. Rauno Ekholm. Jyväskylä: Gummerus, 1960. * Joacim (Joacim 1961). suom. Rauno Ekholm. Jyväskylä: Gummerus, 1963. * Tago (Tago, 1979), teksti: Axel Jensen, Suom.: Eeva Inkinen, kuvitus: Per Ekholm, valokuvakollaasit: Gisela Ekholm, kiinalainen kalligrafia: Tien Lung. Jyväskylä : Gummerus, 1979. ISBN 951-20-1741-5 (Perustuu Gregory Batesonin esseehen Conscious purpose versus nature.) == Palkinnot ja tunnustukset == * Abraham Worsell -palkinto * Cappelen-palkinto * Norjan P.E.N.-klubin Ossietzky-palkinto ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Axel Jensenin sivut (Internet Archive) Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Pew Research Center

Pew Research Center on yhdysvaltalainen, Washingtonissa päämajaansa pitävä riippumaton ja voittoatavoittelematon tutkimuslaitos ja ajatushautomo. Pew tekee mielipidetiedusteluja, demografisia tutkimuksia, mediasisältöanalyysiä ja muuta empiiristä yhteiskuntatieteellistä tutkimusta tuottaen niiden kautta tietoa Yhdysvaltoja ja muuta maailmaa muokkaavista kysymyksistä, asenteista ja trendeistä. Pew Research Centerin päärahoittaja on The Pew Charitable Trusts. ==Historia== Pew Research Center sai alkunsa Times Mirror -sanomalehden tutkimushankkeesta "Times Mirror Center for the People & the Press" vuonna 1990. Hankkeessa toteutettiin säännöllisiä poliittisia mielipidetiedusteluja. The Pew Charitable Trustsista tuli keskuksen rahoittaja vuonna 1996, ja se sai nimekseen "Pew Research Center for the People & the Press". Vuonna 2004 The Pew Charitable Trusts perusti Pew Research Centerin Washingtoniin. Pew Research Centerin johtaja on vuodesta 2014 ollut Michael Dimock. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pew Research Center Luokka:Markkinatutkimusyhtiöt Luokka:Yhdysvaltalaiset ajatushautomot
Sajaniemi (Lammi)

Sajaniemi on Hämeenlinnassa Lammilla sijaitseva alue, joka on Natura 2000 -alue. Lehto kuuluu valtakunnalliseen lehtojensuojeluohjelmaan. Alue sijaitsee Ormajärven luoteisrannalla. Siinä on rantalehtoa, jota ympäröi alue, jossa on vanhan metsän piirteitä. Siihen kuuluu myös kuivahkoa rinnelehtoa ja kosteaa saniaislehtoa. Rinteessä kasvaa suuria lehmuksia. Siellä tavataan liito- oravia, pikkusieppoja ja pohjantikkoja sekä myös erittäin uhanalainen eliölaji. Sajaniemi on yksi seitsemästä Lammin biologisen aseman alueella sijaitsevasta Natura 2000 -alueesta. ==Lähteet== Luokka:Suomen niemet Luokka:Lammi Luokka:Hämeenlinnan luonto Luokka:Suomen Natura-alueet
Blas de Lezo (1922)

Blas de Lezo oli Espanjan laivaston vuonna 1922 vesille laskettu Blas de Lezo -luokan kevyt risteilijä. == Valmistus == Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta (SECN) Ferrolista, missä köli laskettiin 9. huhtikuuta 1917. Alus laskettiin vesille 27. heinäkuuta 1922 ja otettiin palvelukseen maaliskuussa 1925.Gardiner, Robert s. 379 == Palvelus == Alus ajoi 11. heinäkuuta 1932 kovalla vauhdilla Cabo de Finisterren edustalla Centolo- riuttaan. Riutalta irrottamisen jälkeen alus upposi. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Blas de Lezo -luokan risteilijät
Viljo Venho

Viljo Villehad Venho (8. marraskuuta 1893 Hämeenlinna – 13. maaliskuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen agronomi ja osastopäällikkö, joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä vuosina 1933–1939. Venho suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1914 ja valmistui agronomiksi vuonna 1919. Hän työskenteli muun muassa maanviljelijänä, Lapin kiertävän maamieskoulun johtajana sekä Kansaneläkelaitoksen osastopäällikkönä. Presidentin valitsijamiehenä Venho toimi vuosien 1937, 1940 ja 1943 vaaleissa. Venhon vanhemmat olivat rakennusmestari Evert Wathin ja Anna Lovisa Jokinen. Venho oli naimisissa Lyyli Lindellin kanssa vuodesta 1925 lähtien. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Viipurin läänin läntinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Salmuksen alue

Salmuksen alue on Kangasalla ja Lempäälässä sijaitseva Natura 2000 -alue. Sen laajuus on 364 hehtaaria. Salmuksen alueeseen kuuluu monipuolisesti erilaisia alueita: Kahden järviketjun muodostamalla valuma-alueellä on vanhoja metsiä, luonnontilaisia rantasoita, puroja ja lehtoja. Järvet ovat karuja ja kirkasvetisiä, osassa on humusvaikutteisia. Salmuksen alue on suosittua vaellusmaastoa. Siellä on tavoitteena suojella pienvesiluontoa, mutta suunnitelmaan perustuvaa metsätaloutta voidaan harjoittaa, samoin siellä voi metsästää, kalastaa ja marjastaa. Luontodirektiivin liitteestä II siellä esiityy lapinsirppisammalta (Hamatocaulis lapponicus) ja hiuskoukkusammalta (Dichelyma capillaceum). Lintudirektiivin liittestä I siellä on yksi uhanalainen laji sekä 13 muuta lajia. Eteläiset järvet ovat Salmus, Iso- Riutta, Vähä-Riutta, Särkijärvi ja Nelijärvi. Nelijärveen laskevat pohjoisesta Lammasjärvi, Iso-Salmus, Pikku-Salmus ja Lampinen. Pohjoisessa sijaitsevalla Koukkurahkalla sijaitsee erillään Koukkujärvi. == Lähteet == Luokka:Kangasalan luonto Luokka:Lempäälän luonto Luokka:Pirkanmaan luonnonsuojelualueet Luokka:Suomen Natura-alueet Luokka:Suomen retkeilyalueet