EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jon Vickers

Jonathan Stewart (Jon) Vickers CC (29. lokakuuta 1926 Prince Albert, Saskatchewan – 10. heinäkuuta 2015 Ontario) oli kanadalainen laulaja (draamallinen tenori). Hän syntyi Prince Albertissa perheensä kahdeksasta lapsesta kuudenneksi. Vuonna 1950 Vickers pääsi stipendillä opiskelemaan Toronton Royal Conservatory of Musiciin. Vuonna 1957 hän esiintyi ensimmäistä kertaa Royal Opera Housessa ja vuonna 1960 Metropolitan-oopperassa. Hänestä tuli maailmankuuluisa laaja-alaisesta saksalaisista, ranskalaisista ja italialaisista rooleista. Vickers:in iso voimakas ääni ja vankka ääni teki vaikutuksen moniin ranskalaisiin, saksalaisiin ja italialaisiin rooleihin. Häntä arvostettiin myös voimakkaasta lavastuksesta ja harkittavista ominaisuuksista. (Sitä vastoin häntä kritisoitiin joskus siitä, että hän oli hakenut sanaa, joka oli pikiäänen alapuolella ja sitten liu'uttamalla oikeaan pisteeseen) Vickers esiintyi Bayreuthin juhlilla ensimmäistä kertaa vuonna 1958. Hän kuului Order of Canadaan (arvo Companion) vuodesta 1968. Hänen ohjelmistoonsa kuului vuosien varrella muiden muassa sellaisia säveltäjiä kuin Wagneria, Verdiä, Berliozia, Händeliä, Tšaikovskia, Saint-Saënsia ja Britteniä. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Companion of the Order of Canada Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Tony Roche

Anthony Dalton ”Tony” Roche (s. 17. toukokuuta 1945) on australialainen tennispelaaja. Hän on lisäksi tullut tunnetuksi valmentamalla useita lajin myöhempiä huipputaitajia. Roche voitti vuonna 1966 miesten kaksinpelin mestaruuden Ranskan avoimessa tennisturnauksessa finaalivastustajanaan unkarilainen István Gulyás. Hän pääsi Ranskan avointen finaaliin myös kahdesti muulloin, mutta hävisi vuonna 1965 Fred Stollelle ja vuonna 1967 Roy Emersonille. Roche hävisi vuonna 1968 Wimbledon-finalistina Rod Laverille. Yhdysvaltain avoimissa hänet voitti vuonna 1969 jälleen Laver, vuonna 1970 Ken Rosewall. Nelinpelissä Roche voitti kaikkiaan kaksitoista Grand Slam -turnausta vuosina 1965–1976. Pelitoverina oli joka kerralla John Newcombe, jonka kanssa Roche pääsi vuonna 1986 Rhode Islandin International Tennis Hall of Fameen. Hän edusti maataan myös Davis Cupissa. == Valmennettavia == * Ivan Lendl (s. 1960) * Patrick Rafter (s. 1972) * Roger Federer (s. 1981) * Lleyton Hewitt (s. 1981) == Aiheesta muualla == Luokka:Australialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eckeröhallen

Eckeröhallen on sisäurheiluhalli, joka sijaitsee Eckerössä noin puolen kilometrin päässä Berghamnin lauttasatamasta. Kaarihalli valmistui vuonna 2000 ja se on Ahvenanmaan suurin rakennus. Hallissa on täysimittainen jalkapallon hallikenttä, joita Suomessa on yhteensä noin 25. Eckeröhallenin jalkapallokentän koko on 102 × 64 metriä, pelialustana on Saltex- jalkapallonurmi. Hallin suurin korkeus on 21 metriä ja lattiapinta-ala yli hehtaarin. Yleisökapasiteetti on 5000 henkeä, kiinteissä katsomorakenteissa on tilaa 1 200 henkilölle. Hallista löytyvät myös yleisurheilun suorituspaikat: kuusi 110 metrin juoksusuoraa sekä hyppy- ja heittopaikat. Lisäksi hallin yhteydessä on voimailusali, pukuhuoneet, pesutilat, kahvio ja kokoustila. == Lähteet == Luokka:Ahvenanmaan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen urheiluhallit Luokka:Suomen jalkapallohallit Luokka:Eckerö
AllMusic

AllMusic (aikaisemmin All Music Guide tai AMG) on internetissä toimiva musiikkiin keskittyvä tietokanta, joka aloitti toimintansa vuonna 1995. Sivustolla on muun muassa albumeita, artisteja, yhtyeitä ja säveltäjiä. Web- sivusto kuuluu All Media Guide -brändiin, johon kuuluvat myös sivustot AllMovie ja AllGame. Sen pääkonttori sijaitsee Ann Arborissa Michiganissa. AllMusicin omistajayritys on vuodesta 2015 ollut RhythmOne, joka tunnettiin aiemmin nimellä Blinkx. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * AllMusicin kotisivut Luokka:Elektroniset tietoteokset Luokka:Julkaisutietokannat Luokka:Musiikkisivustot
Kapverdenkerttunen

Kapverdenkerttunen (Acrocephalus brevipennis) on kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu. __notoc__ == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on noin 13,5 cm, siipien kärkiväli 17–19 cm ja paino noin 15–17 g. Se on keskikokoinen, yläpuolelta harmaanruskea ja alapuolelta harmahtavanvalkoinen, ilman erityisiä tuntomerkkejä. Se muistuttaa suuresti rytikerttusta mutta on hiukan suurempi ja käyttäytyy ennemminkin kuin kultarinnat (Hippolais). Sukupuolet ovat samanvärisiä. Kutsuääni on rastaskerttusmainen.Cramp, Stanley (toim.) 1992: The Birds of the Western Palearctic. Vol. VI Warblers. - Oxford University Press. Hong Kong. == Esiintyminen == Kapverdenkerttunen on Kap Verden kotoperäinen laji. Sitä esiintyy kolmella Kap Verden saarista, Santiagolla, Fogolla ja hyvin harvinaisena São Nicolaulla, jossa se 100 vuotta sitten eli yleisenä. Se pesi aikaisemmin myös Braballa. Lajin luokiteltiin 2017 vaarantuneeksi, kun sitä aiemmin pidettiin erittäin uhanalaisena. Luokitusta vaihdettiin, kun 2010-luvulla tehdyissä tutkimuksissa havaittiin, että vuonna 2004 löydetty Fogon kanta onkin oletettua vahvempi saaren pohjoisosissa. == Elinympäristö == Lajin alkuperäistä elinympäristöä ovat olleet jättiruokojen (Arundo donax) muodostamat kasvustot, jotka ovat nykyisin lähes kadonneet. Laji on sopeutunut maanviljelyyn ja elää sokeriruoko-, banaani-, appelsiini-, kahvi- ja maniokkikasvustoissa laaksoissa ja jopa kilometrin korkeuteen vuoristossa. == Lisääntyminen == Pesä sijaitsee kasvillisuudessa 0,6–5 m maanpinnasta. Se on syvä kuppimainen rakennelma, joka on rakennettu ruohoista. Naaras munii 2–3 munaa (vain 2 pesää tutkittu). Usein 2 pesuetta kesän aikana. == Ravinto == Kapverdenkerttunen etsii hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia enimmäkseen puiden latvustoista mutta myös läheltä maata. Syö myös viikunoita. == Lähteet == Luokka:Kerttuset Luokka:Uhanalaiset linnut
Nina Honkanen

Nina Honkanen (s. 4. helmikuuta 1968 Pori) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. Honkanen on työskennellyt vuonna 1992 Radio Cityn uutistoimituksessa, vuonna 1993 MTV3-kanavalla ja vuosina 1993–2000 Yleisradiossa. Hän on toimittanut ja käsikirjoittanut radio- ja televisio- ohjelmia kuten Radiomafian Herätysjuhla, Sirkus&Ooppera;, TV 1/Lista Top 40, Tosi tarina -dokumenttisarjan ja henkilökuvan Toivo Kärjestä. Hän on myös käsikirjoittanut TV-sarjan Mökki (ohj. Johanna Vuoksenmaa) ja kuunnelmia Ylen Radioteatterille Lisäksi hän on kirjoittanut viisi romaania, tietokirjoja sekä Remu Aaltosen elämäkerran. Vuonna 2015 Honkanen valmistui seksuaalikasvattajaksi. 1980-luvun alkupuolella Laila Snellman löysi teini- ikäisen Nina Honkanen vasta perustamansa Paparazzi-mallitoimiston listoille. Honkanen teki mallin töitä Suomen lisäksi Ranskassa, Italiassa ja Saksassa. == Yksityiselämä == Porissa syntynyt Honkanen on viettänyt lapsuutensa ja nuoruutensa Raumalla. Vuosina 1986–1994 hän oli naimisissa muusikko Asko Kallosen kanssa, sitten avoliitossa muusikko Ufo Mustosen kanssa. Vuosina 2009–2016 Honkanen oli naimisissa muusikko Timo Kiiskisen kanssa ja käytti tuolloin sukunimeä Kiiskinen. Nina Honkasella on neljä poikaa, joista ensimmäinen syntyi vuonna 1987 ja toinen vuonna 1989. Kolmas lapsi on syntynyt 1998 ja kuopus vuonna 2009.https://yle.fi/aihe/artikkeli/2016/11/08/nina- honkanen-minulla-nelja-lasta-kolmelta-vuosikymmenelta Honkanen on seurustellut näyttelijä Hannu-Pekka Björkmanin kanssa vuoden 2019 keväästä lähtien. == Teokset == * Seitsemän ilon kyyneleet – elämäkertateos muusikko Remu Aaltosesta, Otava, 1997. * Gladiaattori - 3650 grammaa elämästä vasemmalle, WSOY, 2002. * Joka kymmenes vuosi, WSOY, 2005. * Kaikkina niinä hetkinä – tarinoita syöpää sairastavien lasten ja nuorten elämästä, Sylva ry, 2012 * Onnelliseksi – Seksuaalisuus läpi elämänkaaren, Siltala, 2017. ISBN 9789522344243, E-kirja ISBN 9789522344403 *Pohjakosketus, Into Kustannus, 2019. ISBN 9789523514607, E-kirja ISBN 9789523511798 *Sinisiä unia — ja mitä muuta olen äitinä saanut nähdä, Kirjapaja, 15.4.2022. ISBN 9789523545656, E-kirja ISBN 9789523545915 *Rakkaani, Vladimir -romaani, Into Kustannus, 2024 Tv-käsikirjoituksia: * Mökki-tv -sarja (YLE/Kotikatsomo 2010). Kuunnelmia: * Aikalisä- ja Vaihtopäivä-kuunnelmat (YLE/ Radioteatteri 2007 ja 2010). Näytelmiä: * Loppuelämäni ensimmäinen päivä -näytelmä, (KOM-teatteri / Teatteri Pieni Suomi 1994). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset käsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Huiluvarikset

Huiluvarikset (Cracticinae) on leijujen heimoon kuuluva alaheimo. Niitä löytyy luonnonvaraisina ainoastaan Australiasta ja Uudesta-Guineasta ja Borneolta. Huiluvariksen höyhenpeite on enimmäkseen musta, harmaa tai valkoinen. Linnuilla on voimakas koukkumainen nokka, jota se käyttää saaliiden nappaamiseen. Huiluvaristen pääravinto koostuu hyönteisistä, selkärangattomista ja hedelmistä. Koiraiden ja naaraiden välillä ei ole suuria eroja, mutta joillain lajeilla sukupuolet ovat erinäköisiä. Huiluvariksiin kuuluu 4 sukua, ja 13 lajia. ==Suvut ja lajit== ===Huiluvarikset Cracticus=== * Hopeahuiluvaris Cracticus argenteus * Huiluvaris Cracticus torquatus * Huppuhuiluvaris Cracticus nigrogularis * Mustahuiluvaris Cracticus quoyi * Papuanhuiluvaris Cracticus cassicus * Savannihuiluvaris Cracticus mentalis * Tagulanhuiluvaris Cracticus louisiadensis ===Huilukorpit Strepera=== * Huilukorppi Strepera graculina * Nokihuilukorppi Strepera versicolor * Tasmanianhuilukorppi Strepera fuliginosa ===Kirjomonarkit Peltops=== * Alankokirjomonarkki Peltops blainvillii * Vuorikirjomonarkki Peltops montanus ===Isohuiluvaris Gymnorhina tibicen=== == Lähteet == * de:Flötenwürger fr:Cracticidae nl:Orgelvogels pl:Srokacze
Trøndelagin lääni

Trøndelagin lääni (norjaksi Trøndelag fylke, eteläsaameksi Trööndelagen fylhke) on Norjan lääni, joka sijaitsee maan keskiosissa. Se muodostettiin 1. tammikuuta 2018 yhdistämällä Pohjois- ja Etelä-Trøndelagin läänit.Norsk Rikskringkasting, Trøndelag: Her bankes det for et samlet Trøndelag Läänin hallinnollinen keskus on Steinkjer, mutta väkiluvultaan suurin kaupunki on Trondheim, jossa toimii osa hallinnosta. Trøndelagia kutsutaan joskus Keski- Norjaksi, erityisesti siinä yhteydessä, kun kolmesta eteläisimmästä maan alueesta, Østlandetista, Sørlandetista ja Vestlandetista, käytetään Etelä- Norja-nimitystä. Alueen tärkein kaupunki on Trondheim. Alueelta kotoisin olevia henkilöitä sanotaan trøndereiksi ja sillä on oma tunnusomainen kielimurteensa. == Kunnat == * Åfjord * Flatanger * Frosta * Frøya * Grong * Heim * Hitra * Holtålen * Høylandet * Inderøy * Indre Fosen * Leka * Levanger * Lierne * Malvik * Melhus * Meråker * Midtre Gauldal * Namsos * Namsskogan * Nærøysund * Oppdal * Orkland * Ørland * Osen * Overhalla * Rennebu * Rindal * Røros * Røyrvik (eteläsaameksi Raarvihke) * Selbu * Skaun * Snåsa (eteläsaameksi Snåase) * Steinkjer * Stjørdal * Trondheim * Tydal * Verdal == Piirit == Trøndelagiin on perinteisesti kuulunut kuusi piiriä: *Fosen tai Fosna *Gauldalen *Innherred tai Innherad *Namdalen *Orkdalen *Stjørdalen ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Ritarin tarina

Ritarin tarina (A Knight's Tale) on vuonna 2001 valmistunut komedia- ja toimintaelokuva. Se kertoo ritarin aseenkantajasta, joka isäntänsä kuoltua päättää alkaa esiintyä itse ritarina. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Heath Ledger, Shannyn Sossamon, Rufus Sewell, Mark Addy, Alan Tudyk, Paul Bettany ja Laura Fraser. Elokuvan on tuottanut, ohjannut ja käsikirjoittanut Brian Helgeland. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2001 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat
Felice Beato

Felice Beato (1832 Venetsia – 29. tammikuuta 1909 Firenze), tunnettu myös nimellä Felix Beato, oli brittiläis-italialainen valokuvaaja. Lapsuutensa hän vietti Korfun saarella, joka oli tuolloin brittiläinen protektoraatti. Hän oli ensimmäisiä Itä-Aasiassa valokuvanneita ja varhaisimpia sotavalokuvaajia. Hänen laatukuviaan, muotokuviaan sekä näkymiään ja panoraamojaan Aasian ja Välimeren alueen arkkitehtuurista ja maisemista pidetään merkittävinä. Beaton matkat eri maissa soivat hänelle mahdollisuuden luoda voimakkaita ja kestäviä kuvia maista, ihmisistä ja tapahtumista, jotka olivat tuntemattomia ja kaukaisia suurimmalle osalle eurooppalaisista ja pohjoisamerikkalaisista. Nykyaikaan saakka hänen työnsä ovat muodostaneet keskeiset kuvat sepoykapinan ja toisen oopiumisodan kaltaisista tapahtumista. Hänen valokuvansa edustavat ensimmäisiä, myöhemmin valokuvajournalismiksi kutsuttuja töitä. Hänellä oli merkittävä vaikutus muihin valokuvaajiin, ja Beaton vaikutus Japanissa, jossa hän työskenteli ja opetti lukuisia muita valokuvaajia ja taiteilijoita, oli erityisen syvä ja kestävä. == Galleria == Satsuma-samurai-during-boshin-war-period.jpg|Shimazu-klaanin samuraita Boshin-sodan aikana, 1860-luku. Belvedere of the God of Literature, Summer Palace, Beijing, 6–18 October, 1860.jpg|Pekingin Kesäpalatsi ennen sen tuhoa, lokakuu 1860. "Shariki," or Cart Pushing Coolies.jpg|Työläisiä työntämässä vaunuja, noin 1866–1867. Interior of Fort McKee, June 1871 HD- SN-99-01927.JPEG|Fort McKee Koreassa kaatumisensa jälkeen, kesäkuu 1871. Nagasaki, Japan; Temple Street Wellcome V0037659.jpg|Katu Nagasakissa, noin 1868. Felice Beato (British, born Italy - Curio Shop - Google Art Project.jpg|Harvinaisten tavaroiden liike, Japani, 1868. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset valokuvaajat Luokka:Italialaiset valokuvaajat Luokka:Britannianitalialaiset Luokka:Japanin historia Luokka:Sotakuvaajat Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
John Gerrard Keulemans

Johannes Gerardus Keulemans (8. kesäkuuta 1842 Rotterdam – 29. maaliskuuta 1912 Ilford, Essex) oli alankomaalainen lintutieteilijä ja lintumaalari. Keulemans osti Afrikasta itselleen maatilan tarkoituksenaan jäädä sinne asumaan, mutta rahojen loppuessa hän joutui palaamaan Eurooppaan. Hermann Schlegel työllisti hänet ja tämän järjestämän rahoituksen turvin hän meni 1864 keräämään lintuja Kap Verdelle ja Länsi-Afrikkaan. Hän palasi 1866 ja muutti sittemmin Englantiin. Keulemans työskenteli British Museumissa Lontoossa vuodesta 1869. Hän kuvitti muun muassa British Ornithologists' Unionin (BOU) julkaisua The Ibis ja The Proceedings of the Zoological Society julkaisuja. Hän osallistui monien huomattavien lintukirjojen kuvittamiseen, kuten George Ernest Shelleyn Monograph of the Nectarinidae (1876), Walter Lawry Bullerin A History of the Birds of New Zealand (1873), William Vincent Leggen History of the Birds of Ceylon (1880), Daniel Giraud Elliotin Monograph of the Bucerotidae (1887-1892), Richard Bowdler Sharpen Monograph of the Alcedinidae (1868-1871), Henry Seebohmin Monograph of the Turdidae (1902), Osbert Salvinin Biologia Centrali-Americana (1879-1904), Walter Rothschildin The Avifauna of Laysan and the Neighbouring Islands (1893–1900), Rothschildin Extinct Birds (1907) ja Henry Eeles Dresserin History of the Birds of Europe (1871-1896). Eräs hänen viimeisistä suurista teoistaan oli hänen osuutensa yli 100 kuvataulun laatimisessa Frederick Du Cane Godmanin teokseen Monograph of the Petrels (1907-1910). Hän maalasi sittemmin sukupuuttoon kuolleista linnuista muun muassa töyhtöpyykyyhkyn (Microgoura meeki), huian (Heteralocha acutirostris), siivetönruokin (Pinguinus impennis), isovilistäjän (Xenicus lyalli), havaijinkiharapyrstön (Moho nobilis), mauinkiharapyrstön (Moho bishopi), guadalupenkeijun (Oceanodroma macrodactyla) ja kirkupöllön (Sceloglaux albifacies). Keulemans oli kahdesti naimisissa ja hänellä oli yhteensä joko 9 tai 14 lasta. Ensimmäisen avioliittonsa hän solmi 1867 Engelina Johanna Spoorin kanssa. Tämän kuoltua 1876 hän avioitui Lontoossa 1878 Irin Arabella Mileyn kanssa. Keulemans nimesi ja kuvaili linnuista kapverdenkerttusen. Luokka:Alankomaalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Tanegashima

Tanegashima () on Ōsumisaariin kuuluva saari Kagoshiman prefektuurissa Kyūshūn eteläpuolella Japanissa. Sen pinta-ala on 453,83 neliökilometriä. Kyūshūn eteläisimmästä kärjestä on Tanegashimalle matkaa 40 kilometriä, Kagoshiman kaupungista noin 115 kilometriä. Saarella on sekä mäki- että tasankoalueita, ja sen korkein kohta on 282,3 metriä merenpinnan yläpuolella. Pohjois- eteläsuunnassa pitkänomainen saari jakautuu kolmeen kuntaan: pohjoisimpana sijaitsee Nishinoomoten kaupunki, keskellä Nakatanen maaseutukaupunki ja etelässä Minamitanen maaseutukaupunki. Maaseutukaupungit kuuluvat Kumagen piirikuntaan. Asukkaita saarella on noin 30 000\. Tanegashima on läheisen Yakushiman jälkeen toiseksi suurin Ōsumisaarista. Tanegashimaa on perinteisesti pidetty paikkana, jossa eurooppalaiset tuliaseet saapuivat Japaniin portugalilaisten mukana. Tuliaseet tunnettiinkin Japanissa esimodernilla ajalla myös lempinimellä ”tanegashima”. Saari tunnetaan myös perinteisten veitsien ja saksien tuotannosta. Nykyisin Japanin avaruusjärjestön Tanegashiman avaruuskeskus sijaitsee saaren eteläosassa. == Ilmasto == == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kagoshiman prefektuuri Luokka:Japanin saaret
Peter Hain

Peter Gerald Hain (s. 16. helmikuuta 1950) on Yhdistyneessä kuningaskunnassa Työväenpuolueen edustajana uransa luonut poliitikko. Hän syntyi eteläafrikkalaisille vanhemmille Nairobissa Keniassa. Hän muutti perheineen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan vuonna 1966. Hain on ollut parlamentin jäsenenä vuodesta 1991 ja alahuoneen johtajana 2003–2005. Hän toimi Pohjois-Irlannin asioiden ministerinä vuosina 2005–2007. Hain oli vuodesta 2002 Walesin asioiden ministerinä ja 28. kesäkuuta 2007 alkaen lisäksi kuningaskunnan työ- ja eläkeministerinä. Hän erosi molemmista viroistaan 24. tammikuuta 2008. Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuolueen poliitikot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan työministerit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katja Küttner

Katja Sisko Küttner (o.s. Kukkola, 18. elokuuta 1971 Oulainen) on suomalainen näyttelijä, joka on näytellyt useissa sarjoissa ja elokuvissa. Eräs hänen tunnetuimmista rooleistaan on Eläville ja kuolleille -draamaelokuvan surevan äidin osa Marja. Küttner on näytellyt myös MTV3-kanavalla esitetyssä draamasarjassa Sydänjää, jossa hän oli mukana kaikilla kolmella tuotantokaudella vuosina 2007–2010. Küttner muutti lukion jälkeen Helsinkiin, jossa työskenteli päiväkodissa. Hän opiskeli lastentarhanopettajaksi kaksi vuotta ja pyrki joka vuosi Teatterikorkeakouluun, kunnes viidennellä kertaa pääsi 1994. Küttner valmistui teatteritaiteen maisteriksi 1998 ja hän on työskennellyt freelancerina näytellen muun muassa Helsingin Kaupunginteatterissa, Kansallisteatterissa, Q-teatterissa, Ryhmäteatterissa sekä monessa elokuvassa ja tv-ohjelmassa. Hän on myös osa Teatteri Takomon ensembleä. Küttner sai parhaan naispääosan Jussin elokuvasta Prinsessa. Hänet on palkittu Prinsessa-elokuvan Anna Lappalaisen roolista myös Suomen näyttelijäliiton vuoden 2010 elokuvanäyttelijän palkinnolla sekä Tallinnassa järjestetyn Black Night Film Festivaalin EurAsia-kilpailusarjassa parhaan näyttelijättären palkinnolla. Katja Küttner on naimisissa käsikirjoittaja Iiro Küttnerin kanssa. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva Rooli 2003 Nousukausi Kiti Vieraalla maalla Katja Kuusisto 2005 Eläville ja kuolleille Marja 2007 Non Profit 2010 Prinsessa Prinsessa, Anna Lappalainen 2011 Isän kuolema palvelujohtaja Kotirauha talonkatsoja 2013 Isänmaallinen mies hoitaja Turunen 2016 Tappajan näköinen mies Oksana 2017 95 pubin naisasiakas 2018 Hölmö nuori sydän Satu Varasto 2 Petjan äiti 2022 Metsurin tarina Kaisa === Lyhytelokuvat === Vuosi Lyhytelokuva Rooli 1992 Platonin pidot tanssija 1998 Ikuinen vieras tanssija 2000 2001 toivetta nainen 2006 Siberian Express Ramona 2007 Aina kunnollinen === Televisiosarjat === Vuosi Sarja Rooli 1999 Elämä on näytelmä Ugrilampaat 2001 Seitsemän Aurora Laakkonen 2002 Yhteinen huone 2006 Studio Impossible useita rooleja Ketonen & Myllyrinne 2007–2010 Sydänjää Wilma 2008–2009 Karjalan kunnailla Kerttu Laapas 2008 Suojelijat Elina 2009 Presidentin kanslia 2011 Tappajan näköinen mies Oksana 2014 Klikkaa mua Sanneli 2015 Roba Sirpa Jantunen 2019–2021 Nyrkki Aune Lyytinen 2020 Onnela Ulla 2021 Karkurit hoitokodin johtaja 2023 Pohjolan laki Sari Kielo 2025 Queen of Fucking Everything Marke == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shamaani (sarjakuvahahmo)

Shamaani on kanadalainen supersankari Marvel Comicsin sarjakuvissa. Hänen oikea nimensä on Michael Twoyoungmen. Alun perin Shamaani oli kanadalaisen intiaaniheimon poppamiehen poika; hän oppi taikuutta perintönään. Kuitenkin hän halusi oppia lisää ja siirtyi ulkomaailmaan opiskelemaan; hänestä tuli lääkäri. Hän tutustui opintovuosiensa aikana lahjakkaaseen fyysikkoon nimeltä James Rhodes. Kun tämä valittiin uuden supersankarijoukon eli Alfa-lentueen johtajaksi, oli luonnollista että hän etsiessään lisäväkeä kutsui myös lääkäriystävänsä. Michael suostui ja hän sai koodinimen Shamaani. Shamaanilla ei ole varsinaisia yliluonnollisia voimia; hän on ikäisekseen hyväkuntoinen erämaan kasvatti ja synnynnäinen erämies, mutta yliluonnollisuuteen hän käyttää intiaanitaikuutta. Hänellä on taikapussi, josta hän vetelee ulos kaikkea tarvitsemaansa; näiden esineiden kautta hän kanavoi intiaanitaikuutta. Pussiin ei kuitenkaan saa milloinkaan katsoa: se ei oikeastaan ole pussi vaan portti toiseen maailmankaikkeuteen. Siviilissä Michael Twoyoungmen toimii suuren intiaaniyhteisön oman sairaalan ylilääkärinä, joskin hallinnon hän jättää muille ja toimii ensisijaisesti hoitavana lääkärinä; hän on äärimmäisen sosiaalinen luonne ja auttaa jokaista avun tarvitsijaa kyselemättä ja palkkiota vaatimatta. Lääkärinä toimiessaan hän pitää pitkät mustat hiuksensa kahdella intiaanityylisellä palmikolla, mutta Shamaanina hän avaa palmikot ja sitoo hiuksensa intiaanin sotanauhalla. Samalla hän vaihtaa siviilivaatteensa intiaanin nahkaiseen sotamekkoon, pitkiin nahkahousuihin, lannevaatteeseen ja mokkasiineihin. Hän on taikuuden avulla kehittänyt kaksi maagista rannerengasta, joita kantaa jatkuvasti: iskemällä ne yhteen hän voi muuttaa hahmoaan siviilihahmosta Shamaaniksi ja takaisin. Shamaanilla on tytär, Talismanni, joka ei voi sietää taikuutta; hänen voimakseen onkin muotoutunut taikuuden neutralointi pelkällä kosketuksella. Luokka:Kuvitteelliset maagikot Luokka:Kuvitteelliset tieteilijät Luokka:Marvel-universumin supersankarit Luokka:Marvel-universumin ryhmittymät
Jakub Koreis

Jakub Koreis (s. 26. kesäkuuta 1984 Plzeň, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Kaudella 2023–2024 Koreis pelaa Tšekin neljännellä sarjatasolla KHL Meteor Třemošnássa. Koreis aloitti ammattilaisuransa HC Plzeňin joukkueessa kotimaansa Extraligassa kaudella 2001–2002, jonka päätteeksi Phoenix Coyotes varasi hänet NHL:ään. Kaudet 2003–2007 hän pelasi Pohjois-Amerikassa Guelph Stormin OHL-joukkueessa sekä Utah Grizzliesin ja San Antonio Rampagen AHL-joukkueissa. Kaudella 2007–2008 Koreis pelasi Suomen SM-liigassa Ilveksen riveissä. Koreis siirtyi Ilveksestä takaisin Extraligaan ja HC Sparta Prahaan, jossa pelasi kolmella kaudella. Loppukaudesta 2010–2011 hän siirtyi HC Kometa Brnohon. Koreis edusti Tšekkiä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2002 sekä alle 20-vuotiaiden turnauksessa kahtena seuraavana vuotena. ==Lähteet== * * *Jakub Koreis siirtyy Ilveksestä Sparta Prahaan, Jatkoaika.com 20.4.2008 == Aiheesta muualla == * Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Arizona Coyotesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chikamatsu Monzaemon

__NOTOC__ Chikamatsu Monzaemon (), alkuperäiseltä nimeltään Sugimori Nobumori (, 1653 Echizenin provinssi, nykyinen Fukuin prefektuuri – 6. tammikuuta 1725 Amagasaki, Settsun provinssi?) oli japanilainen draamakirjailija, joka kirjoitti myöhemmin bunraku-nimellä tunnettuja jōruri-nukkenäytelmiä ja kabukia. Häntä pidetään yhtenä Japanin merkittävimmistä dramatisteista. Hänen kirjoittamiaan näytelmiä tunnetaan yli 100. Chikamatsu syntyi samuraiperheeseen, mutta hänen isänsä lopetti samuraina toimimisen ja muutti 1660-luvun loppupuolella Kiotoon, jossa Chikamatsu palveli keisarillisen hovin jäsentä. Ensimmäinen varmasti hänen kirjoittamansa näytelmä Yotsugi Soga julkaistiin vuonna 1683. Vuonna 1705 Chikamatsu muutti Osakaan työskennelläkseen näyttelijä Takemoto Gidayūn teatterille ja toimi siellä kuolemaansa saakka. Chikamatsun työt voidaan jakaa historiallisiin romansseihin (jidaimono) ja hänen omaan aikaansa sijoittuviin tragedioihin (sewamono). Jälkimmäisten näytelmien hahmoihin kuuluu kaikentyyppisiä osakalaisia hahmoja: kauppiaita, rikollisia, kotivaimoja, palvelijoita, prostituoituja ja niin edelleen. Monet niistä käsittelevät todellisia tapahtumia, kuten vuonna 1703 julkaistu Sonezaki shinjū (”Sonezakin rakkausitsemurhat”), jonka Chikamatsu kirjoitti kahden viikon kuluessa itsemurhien tapahtumisesta. Hänen kaikkein suosituimpiin näytelmiinsä kuuluvat kiinalais-japanilaisen seikkailijan elämään pohjautuva melodraama Kokusen’ya kassen (1715) ja kaksoisitsemurhasta kertova Shinjūten no Amijima (1720), jota esitetään nykyäänkin yleisesti. == Tärkeimpiä töitä == === Jōruri === * Yotsugi Soga (”Soga-perilliset”, 1683) * Shusse Kagekiyo (”Voitokas Kagekiyo”, 1685) * Sonezaki shinjū (”Sonezakin rakkausitsemurhat”, 1703) * Tanba Yosaku machiyo no komurobushi (”Tanba yosakulaisen yölaulu”) * Meido no hikyaku (”Kuriiri helvetistä”, 1711) * Kokusen’ya kassen (”Kokusen’yan taistelut”, 1715) * Nebiki no kadomatsu (”Juuriltaan revitty mänty”, 1718) * Shinjūten no Amijima (”Rakkausitsemurhat Amijimassa”, 1720) * Onnagoroshi abura no jigoku (”Naisentappaja ja öljyhelvetti”, 1721) === Kabuki === * Keisei hotoke no hara (”Kurtisaani buddhan tasangolla”, 1699) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilaiset kirjailijat
Miikka Tuominen

Miikka Kalevi Tuominen (s. 20. maaliskuuta 1978 Hollola) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muiden muassa MTV3:n draamasarjoissa Helppo elämä, Sydänjää ja Salatut elämät. Hänet on nähty myös kotikatsomoelokuvassa Väärät kengät ja draamaelokuvassa Espoon viimeinen neitsyt. Koulutukseltaan Tuominen on teatteritaiteen maisteri. Hän on kiinnityksellä Jyväskylän kaupunginteatterissa, ja nähty muun muassa Pohjolan prinssi Florestanin, Tapparin ja Simon Striden rooleissa. Tällä hetkellä Tuominen näyttelee Hoikkaa Peter Pan -musikaalissa. == Näytelmiä Jyväskylässä == * Kun isoisä Suomeen hiihti, 2018 * Peter Pan (kadonnut poika Hoikka), 2017 * Onnensirpaleita, 2017 * Kolme sisarta, 2017 * Diivat (Sput), 2017 * Papin perhe, 2017 * Ansa - musikaali liian hyvästä ihmisestä (Feenix Novan johtaja), 2016 * Elämänmeno (Tappari) * Jekyll&Hyde; (Simon Stride), 2016 * Prinsessa Ruusunen - maailman ihanin satu (Pohjolan prinssi Florestan), 2015 * Lainahöyhenissä * Kauppamatkustajan kuolema == Filmografia == Vuosi Nimi Tyyli Rooli 2003 Espoon viimeinen neitsyt elokuva Telttapoika 2004 Väärät kengät elokuva Riku 2007–2008 Sydänjää televisiosarja Mikko Suutari 2008 Katso ihmistä televisiosarja Salaman kollega oikeudessa 2009 Salatut elämät televisiosarja Johan Brunberg 2010 Naisia kaupungilla televisiosarja Sampo 2011 Helppo elämä televisiosarja Lari 2011 Villa Helena televisiosarja Toni 2013 Kansan mies televisiosarja neurologi 2014 Mustat lesket televisiosarja lakimies 2014 Muutoksii elokuva virkailija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Miikka Tuominen näyttelijäliiton sivuilla (naytteiljaliitto.fi) * http://teatterikarpanen.blogspot.fi/search/label/Miikka%20Tuominen * http://jyvaskyla.fi/kaupunginteatteri Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuscarorat

Tuscarorat olivat intiaanikansa Virginian ja Pohjois-Carolinan seuduilla, joiden omakielinen nimi ska-ru-ren tarkoitti hampun kerääjiä. Tuscarora Heidän maansa alkoivat Atlantin rannikolta yltäen lännessä Appalakkien vuoristoon. 1600-luvulla tuscarorien määräksi on arveltu noin 8 000 henkeä. He kuuluivat irokeesien kieliryhmään. Vuonna 1663 Pohjois-Carolinaan perustetun ensimmäisen Uuden-Englannin siirtokunnan kanssa tuscarorat tulivat aluksi toimeen hyvin, mutta välit muuttuivat huonommiksi seuraavalla vuosikymmenellä. Siirtolaiset riistivät tuscarorain maita ja pettivät heitä kaupanteossa. Tuscarorat organisoivat 1700-luvun alussa yli tuhat aseistettua soturiaan sotaan brittien asutuksia vastaan Vuonna 1711 alkanut sotatila kesti kaksi vuotta. Pohjois- Carolinan siirtokunta olisi tullut hävitetyksi, ellei Etelä-Carolinasta olisi lähetetty avuksi cherokeita ja muita brittien kanssa liittoutuneita intiaaneja, jotka onnistuivat lopettamaan sodan. Tuscarorien menetykset olivat suuret. Vuoden 1713 aikana osa henkiinjääneistä tuscarorista aloitti muuttomatkan kohti pohjoista saapuen lopulta irokeesien maille nykyiseen New Yorkin osavaltioon. Siellä he saivat lämpimän vastaanoton oneidojen adoptoidessa heidät omaan kansaansa. Vihamielisten intiaanikansojen ja eurooppalaisten ahdistelemina suurin osa Pohjois-Carolinaan jääneistä tuscarorista hakeutui seuraavien vuosien aikana irokeesien turviin, ja vuonna 1722 heidät hyväksyttiin liittokunnan kuudenneksi kansaksi. Elettyään vuosikymmeniä rauhassa tuscarorat joutuivat mukaan Yhdysvaltain vapaussotaan, joka alkoi vuonna 1775. Irokeesien liittokunta repesi kahtia, kun tuscarorat ja oneidat menivät siirtokuntien (nykyinen Yhdysvallat) puolelle muiden irokeesien taistellessa brittien joukoissa. Sodan tauottua kahta vuotta myöhemmin tuscarorat jakaantuivat osan siirtyessä asumaan Ontarioon. Yhdysvaltain vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan tuscarorien lukumäärä oli runsaat 2 000 henkeä. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltain alkuperäiskansat Luokka:Kanadan alkuperäiskansat
Sally Oliver

Sally Oliver (s. 26. joulukuuta 1983, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan englantilaisesta saippuasarjasta Emmerdale. Hän esitti sarjassa Lexi Kingiä vuosina 2007–2009. Hän saapui sarjaan 20. heinäkuuta 2007. Sarjan jälkeen Oliver esiintyi vierailevassa roolissa televisiosarjassa Holby Cityn sairaala. == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Doeg

John Thomas Godfray Hope Doeg (7. joulukuuta 1908 Guaymas, Sonora, Meksiko – 27. huhtikuuta 1978) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän voitti Yhdysvaltain avoimessa tennisturnauksessa miesten kaksinpelin vuonna 1930 sekä nelinpelin vuosina 1929 ja 1930. Nelinpelissä hänen pelitoverinaan oli George Lott. 69-vuotiaaksi elänyt Doeg eteni myös Wimbledon-finalistiksi nelinpelissä. Hänet kelpuutettiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 1962. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Mutavarikset

Mutavarikset (Corcoracidae) on pieni heimo pienenkokoisissa varpuslinnuissa. Niitä löytyy luonnonvaraisina ainoastaan Australiasta, Uudesta-Guineasta ja Indonesiasta. Mutavarikset elävät trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. Heimoon kuuluu 2 sukua ja 2 lajia. Aikaisemmin heimoon luettiin muitakin lajeja. ==Suvut ja lajit== * Mutavaris Corcorax melanorhamphos * Mutanärhi Struthidea cinerea == Lähteet == Luokka:Mutavarikset
M/S Caribe

M/S Caribe () oli vuonna 1973 rakennettu 113,46-metrinen rahtilaiva. Laivan rakensi Rauma-Repola Rauman telakalla. Alun perin alus oli nimeltään Bore XI. Alus romutettiin joulukuussa 2001 Alangissa, Intiassa. Cariben sisaraluksia ovat M/S Notos, M/S Kaduna, M/S Dorrat Jeddah, M/S Puerto Eden sekä jo romutettu M/S Iberus. == Käyttöhistoria == 10\. marraskuuta 1972 alus laskettiin vesille. 8. maaliskuuta 1973 laiva luovutettiin Höyrylaiva Oy Bore/Ångfartygs Ab Boren haltuun, joka rekisteröi aluksen Bore XI -nimisenä Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Turku. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Turun ja Britannian Harwichin välillä. 24. huhtikuuta 1977 Bore XI törmäsi yhteen itäsaksalaisen Inselberg -aluksen kanssa Bornholmin saaren lähistöllä, Itämerellä. 1. elokuuta 1980 Aug. Lindholm Eftr osti aluksen ja rekisteröi sen Bore IX Av Stockholm -nimellä Ruotsin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Tukholma. Uusi omistaja aikarahtasi eli vuokrasi aluksen Bore Linen liikenteeseen. Kesäkuussa 1992 maltalainen Feederteam Shipping osti aluksen ja nimesi sen Feederteamiksi. Keväällä ja kesällä 1994 Feederteam oli kaksi kertaa aikarahdattuna North Sea Ferries B.V:n liikenteeseen Pohjanmerelle. Maaliskuussa 1996 Gorse Down Ltd osti aluksen ja aikrahtasi sen E.H. Harmsin liikenteeseen. Kesäkuussa 2000 panamalainen Sungold Associated osti aluksen ja rekisteröi sen A.C.L.N Caribe -nimellä Panaman lipun alle. Vuonna 2001 alus sai nimen Caribe. Joulukuussa 2001 Caribe myytiin Intian Alangiin romutettavaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Bore XI Caribe Luokka:Rauma-Repolan valmistamat alukset
Pitäjäläinen

Pitäjäläinen on Nilsiässä ja Rautavaaralla ilmestyvä paikallislehti. Se ilmestyy kerran viikossa (torstaisin). Päätoimittajana toimii nykyään Minna- Liisa Mathalt. Lehden levikki on 4 337 (vuonna 2011). Lukijapeitto on 98 prosenttia. Vuoden 2014 alusta Pitäjäläinen muuttui yksipäiväiseksi. Aikaisempi päätoimittaja Tero Joutselainen toimii Lapinlahden paikallislehti Matin ja Liisan päätoimittajana. Molemmat paikallislehdet kuuluvat Keskisuomalainen-konserniin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Pitäjäläinen Luokka:Suomalaiset paikallislehdet Luokka:Kuopion media Luokka:Nilsiä Luokka:Rautavaara
Carsten Anker

Carsten Tank Anker (17. marraskuuta 1747 Fredrikshald, Norja – 13. maaliskuuta 1824 Biri, Norja) oli norjalainen liikemies, virkamies ja poliitikko. == Elämä ja ura == Anker oleskeli Kööpenhaminassa vuodet 1774–1811, jolloin hänestä tuli Tanskan perintöprinssi Kristian Frederikin hyvä ystävä. Kristian Frederikin saavuttua Norjaan valtionhoitajaksi 1813 Ankerista tuli tämän lähin neuvonantaja. Hän johti myös maan kauppa-, tehdas-, metsä- ja kaivostoimintojen hallinnointia. Niin sanottu "Suurmieskokous" () pidettiin Carsten Ankerin omistamassa Eidsvollin kartanossa () 16. helmikuuta 1814. Kokouksessa suunniteltiin keinoja ehkäistä Ruotsin ylivalta maassa. Anker toivoi Kristian Frederikin julistautumista Norjan kuninkaaksi perintöoikeuteensa vedoten, mikä näkökanta kuitenkin hävisi kokouksessa. Maaliskuussa 1814 Kristian Frederik nimitti Carsten Ankerin ministeriksi ja lähetti hänet Englantiin Norjan edustajaksi. Hän saikin yhteydet Lontoon liberaaliin oppositioon ja lehdet kirjoittivat Norjalle edulliseen sävyyn itsenäisyydestä. Englannin hallitus ei kuitenkaan halunnut ottaa vastaan Kristian Frederikin "vallankumoushallinnon" edustajaa. Matka jäi käytännössä tuloksettomaksi ja Anker istui jopa jonkin aikaa velkavankeudessa. Huhti- toukokuussa Anker antoi itse poissa ollessaan kartanonsa Eidsvollin kansalliskokouksen käyttöön. Hän pääsi palaamaan Norjaan vasta 1815. == Loppuvuodet == Vuodesta 1815 aina kuolemaansa asti Anker johti Norjan valtion omistamia lasitehtaita. Carsten Anker meni konkurssiin 1822 ja joutui myymään kartanonsa. Hän kuoli kaksi vuotta myöhemmin. Kartano ostettiin myöhemmin yksityiskeräysvaroilla ja luovutettiin valtiolle 1851. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset liikemiehet Luokka:Norjalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1747 syntyneet Luokka:Vuonna 1824 kuolleet
Go-Tsuchimikado

Go-Tsuchimikado (, 1442–1500) oli perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin 103. keisari. Hänen valtakautensa kesti Muromachi-kauden vuodet 1464–1500, joita leimasi sisällissota. Hän sai nimensä 1100-luvun keisari Tsuchimikadolta; go merkitsee ”myöhempi”. == Elämäkerta == Go-Tsuchimikado syntyi 5. kuun 25. päivänä vuonna 1442. Hän oli keisari Go-Hanazonon ja Ōinomikado Fujiwara Nobukon vanhin poika. Hänen henkilönimensä (imina) oli Fusahito (). Hän nousi valtaistuimelle vuonna 1464, kun Go-Hanazono luopui keisariudesta. Maan tilanne oli ollut jo pitkään rauhaton ja sekava, mutta pian Go-Tsuchimikadon valtaannousun jälkeen vuonna 1467 puhkesi Ōnin-sota, jossa Kioto tuhoutui lähes maan tasalle. Kun keisarillinen palatsi sytytettiin tuleen, Go-Tsuchimikado joutui hakemaan suojaa shōgun Ashikaga Yoshimasan linnoituksesta 13 vuoden ajaksi. Hovin seremoniat peruttiin. Sodan loputtua vuonna 1477 hovi pääsi muuttamaan uuteen ”palatsiin”, joka oli pelkän bambuaidan suojaama ränsistynyt rakennus. Sota oli tuhonnut keisarillisen hovin omistamia maita, ja se oli köyhtynyt pahoin. Go-Tsuchimikado kuoli vuonna 1500, mutta varoja hänen hautajaistensa järjestämiseen ei ollut. 44 päivän kuluttua keisarin kuolemasta yksityinen lahjoittaja maksoi seremonian, ja keisari saatiin haudattua. Go-Tsuchimikado hallitsi huomattavan pitkään: merkittävä syy hänen ja häntä seuranneiden keisarien pitkille valtakausille onkin se, ettei hovilla ollut varaa järjestää kruunajaisia. Go-Tsuchimikadon hautapaikka sijaitsee Kioton Fushimi-kun suuralueella ja on nimeltään Fukakusa no kita no misasagi (). Alennustilastaan huolimatta hovi oli huomattava kulttuurin tukija. Go-Tsuchimikado yritti esimerkiksi täydentää keisarillista arkistoa, jonka käsikirjoituksia oli tuhoutunut sodassa. Keisari oli suuri wakarunouden ystävä ja kirjoitti itse runoja. Kōjinkaishū-teoksen () lisäksi häneltä on säilynyt erilaisia runoluonnoksia. == Aikakaudet == Go- Tsuchimikadon valtakaudella oli käytössä seitsemän aikakausinimeä (nengō): * Kanshō-kausi (1460–1466) * Bunshō-kausi (1466–1467) * Ōnin-kausi (1467–1469) * Bunmei-kausi (1469–1487) * Chōkyō-kausi (1487–1489) * Entoku-kausi (1489–1492) * Meiō-kausi (1492–1501) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * 後土御門天皇 Go- Tsuchimikadon runoja * 紅塵灰集 国文学研究資料館 Luokka:Japanin keisarit Luokka:Vuonna 1442 syntyneet Luokka:Vuonna 1500 kuolleet
Kuopion Ilmailuyhdistys

Kuopion ilmailuyhdistys on purjelentoyhdistys, jonka edeltäjänä toimi Kuopion ilmapuolustusyhdistys. Kuopion ilmapuolustusyhdistys perustettiin marraskuussa 1923. Nimi muutettiin jatkosodan jälkeen. Tällöin Kuopion ilmapuolustusyhdistyksen toiminta siirtyi Kuopion ilmailuyhdistys ry:lle. == Toiminta == Jäseniä Kuopion ilmailuyhdistys ry:llä on yli sata. Yhdistyksen toimipaikka on Kuopio, mutta pääasiallinen lentotoiminta tapahtuu Rautavaaran ilmailukeskuksessa (EFRA). Keväisin on lentotoimintaa Kuopion lentoasemalta Rissalassa, ja talvisin Kuopion ilmailuyhdistys lentää myös jäältä. == Aiheesta muualla == *Kuopion ilmailuyhdistys ry. Luokka:Suomalaiset ilmailukerhot Luokka:Kuopiolaiset yhdistykset Luokka:Purjelento
Etyylikarbamaatti

Etyylikarbamaatti (C3H7NO2) on karbamiinihapon etyyliesteri ja kuuluu karbamaattien aineryhmään. Aine on palavaa, lähes hajutonta normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää, värittömiä kiteitä, pellettejä tai valkoista rakeista jauhetta. Etyylikarbamaatin rakennekaava voidaan esittää muodossa NH2COOC2H5. Aineesta käytetään myös nimityksiä etyyliuretaani ja uretaani. Etyylikarbamaatin moolimassa on 89,09 g/mol, sulamispiste 48–50 °C, kiehumispiste 182–184 °C, tiheys 1,1 g/cm3, leimahduspiste 92 °C (c.c.) ja CAS-numero 51-79-6. Ainetta liukenee veteen 0,2 g/100 ml. Kuumentuessaan tai palaessaan etyylikarbamaatti hajoaa ja muodostaa myrkyllisiä höyryjä, kuten typen oksideja. Etyylikarbamaattia muodostuu pieniä määriä alkoholijuomiin käymisen ja kypsytyksen aikana hiivan erittämän urean sekä etanolin reaktiotuotteena. Lisäksi ainetta muodostuu viskin tislauksessa tislauspannun kuparin katalysoimana, ja sitä voi kertyä haitallisia pitoisuuksia ensimmäiseen tisleeseen. Etyylikarbamaatti voidaan poistaa toisella tislauksella. Etyylikarbamaatti, jota myös uretaaniksi kutsutaan, ei ole nimestään huolimatta polyuretaanin monomeeri: polyuretaanit valmistetaan isosyanaateista ja dioleista. Uretaania käytettiin verisyöpien (KLL, KML, myeloomat) syöpälääkkeenä eli sytostaattina 1940-luvulta alkaen. Sitä ennen uretaania oli kokeiltu unilääkkeenä, joskin heikkotehoisena. Hyödylliset hoitomuutokset olivat kuitenkin vain tilapäisiä, ja ne olivat hoidon vaikutus huomioiden taudin edetessä heikentyneet. Vuorokausiannos uretaania oli tuolloin 2–5 mg/vrk.Vartiainen, Ilmari: Lääkeaineoppi - Farmakologia (7. uusittu painos), SHKS-WSOY, Helsinki-Porvoo, 1960 (s. 180) == Ympäristö- ja terveysvaikutukset == Lyhytaikaisesta altistumisesta etyylikarbamaatille voi seurata vaikutuksia keskushermostossa ja maksassa. Pitkäaikaisesta tai toistuvasta altistumisesta aineelle voi seurata vaikutuksia luuytimessä, aivoissa, munuaisissa ja silmissä. Etyylikarbamaatti on mahdollisesti ihmiselle syöpää aiheuttava aine. Työministeriön päätöksen 1044/91 mukaan aineelle altistumisen työssä katsotaan aiheuttavan vaaraa perimälle, sikiölle tai lisääntymiselle. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * *Alko: Alkoholijuomien lisä- ja vierasaineet, Etyylikarbamaatti sivu 14 *Euroopan unionin virallinen lehti: Komission suositus etyylikarbamaattikontaminaation ehkäisemisestä ja vähentämisestä *DrugBank: Ethyl carbamate *KEGG: Ethyl carbamate *ChemBlink: Urethane Luokka:Esterit Luokka:Karbamaatit
Jokeri (arvontapeli)

Jokeri on Veikkauksen onnenpeli, jossa pelaaja voittaa, jos hänen kupongissaan kaksi tai useampi numeroa on samalla paikalla kuin arvotussa seitsennumeroisessa numerosarjassa. Veikkauksen Jokeri-pelejä pelataan kolmesti viikossa; Keskiviikko-Jokeria pelataan Vikingloton yhteydessä, Perjantai-Jokeria Eurojackpotin yhteydessä ja Lauantai-Jokeria viikoittaisen lottoarvonnan yhteydessä. Myös pelaaminen omana pelinä on mahdollista. Marraskuussa 2009 pelin lähetys muuttui. Uudistuneessa lähetyksessä mukana oli studioyleisö ja jokeri-hahmo, jota esitti näyttelijä Juha Varis.Jokeri poiki kymmeniä palautteita Veikkaukselle – Yle Jokeri-hahmo poistui ruudusta vuonna 2011, mutta Jokeri-klubi nähtiin lähetyksessä vielä kahden vuoden ajan, aina viimeiseen Ylen näyttämään lottoarvontalähetykseen asti. Ensimmäinen Lauantai- Jokerin seitsemän oikein -tulos löytyi Kuopiossa Saarijärventien R-kioskilla pelatusta rivistä. Tulos arvottiin 25.9.2010. Voittaja sai palkinnoksi miljoona euroa.Kalajoen lottomiljonääri on löytynyt – Ilta-Sanomat Kesäkuussa 2015 Jokeri uudistui siten, että mukana on nyt tuplausnumero: jos rivin viimeinen numero osuu kohdalle, pelaaja saa voittonsa kaksinkertaisena. Ensimmäinen Jokeri-arvonta tuplausnumeron kanssa suoritettiin 10.6.2015. Lisäksi aikaisemmin vuosina 1978–1990 Veikkauksen mainonnassa esiintynyt piirretty Jokeri-hahmo palasi tässä yhteydessä takaisin.Jokerin voi nyt tuplata – Veikkaus Jokerin sääntöjen takia jättipotteja ei synny, toisin kuin Veikkauksen Lotossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jokeripelit Veikkauksen kotisivulla Luokka:Veikkaus
River Rescue - Very Best of

River Rescue - Very Best of on Ry Cooderin vuonna 1994 julkaisema kokoelmalevy Warnerin vuosilta 1972-1994\. Ensimmäinen kappale on ennen julkaisematon. == Kappaleet == *1. River Come Down (Pka Bamboo)[VanRonk] 4:15 *2. UFO Has Landed in the Ghetto [Cooder, Keltner] 5:01 *3. Low Commotion [Cooder, Keltner] 3:10 *4. Smack Dab in the Middle [Calhoun] 3:19 *5. Tattler [Cooder, Phillips, Titelman] 4:19 Maanjako *6. The Dark End of the Street [Moman, Penn] 3:26 *7. The Very Thing That Makes You Rich (Makes Me Poor) [Bailey] 5:31 *8. Going Back to Okinawa [Cooder] 4:42 *9. Money Honey [Stone] 3:29 *10. Why Don't You Try Me [Young] 4:55 *11. Paris, Texas [Cooder] 2:56 *12. Chloe [Kahn, Moret] 3:02 *13. The Pearls/Tia Juana [Morton] 4:20 *14. I Think It's Going to Work Out Fine [McCoy, McKinney] 4:45 *15. Down in Hollywood [Cooder, Drummond] 4:18 *16. Which Came First [Cooder, Dixon] 3:46 *17. Crazy 'Bout an Automobile (Every Woman I Know) [Emerson] 5:04 *18. Get Rhythm [Cash] 3:17 *19. Little Sister [Pomus, Shuman] 3:49 Luokka:Vuoden 1994 albumit Luokka:Ry Cooderin albumit
Thelma Coyne Long

Thelma Dorothy Coyne Long (14. lokakuuta 1918 Sydney – 13. huhtikuuta 2015)http://www.sbs.com.au/news/article/2015/04/16/aussie-tennis-great-thelma- coyne-long-dies oli australialainen tennispelaaja. Long voitti naisten kaksinpelin Australian avoimissa vuosina 1952 ja 1954. Lisäksi hän saavutti useita nelinpelimestaruuksia yleisimpänä pelitoverinaan Nancye Wynne Bolton. Vuonna 1956 hän voitti Ranskan avoimissa sekanelinpelin Luis Ayalan kanssa. Muiden voittojen joukossa on Cincinnati Mastersin naisten kaksinpelin mestaruus, jonka Long saavutti vuonna 1953 vastustajanaan Anita Kanter. Vuosina 1950 ja 1951 hän oli Ruotsin avointen naisten kaksinpelin mestari. Long toimi toisessa maailmansodassa Punaisen Ristin ja Australian Women’s Army Servicen palveluksessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Australialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Tervareitti

270px|thumb|Tervareitin toimitus Muhoksella Tervareitti on Oulujokilaaksossa Muhoksella, Utajärvellä ja Vaalassa ilmestyvä paikallislehti. Tervareitin kotisivut Lehti ilmestyy kerran viikossa torstaisin. Lehteä julkaisee Tervareitti Oy, jonka toimitusjohtaja ja päätoimittaja on Elina Jyrinki.Tervareitin yhteystiedot Tervareitin virallinen LT-levikki vuodelta 2014 oli yhteensä 5 671 kappaletta.Tervareitti 31.1.2018 Tervareitin paperilehden arvioitu lukijapeitto 15–84-vuotiaista henkilöistä toukokuussa 2016 oli Muhoksella 69 %, Vaalassa 77 % ja Utajärvellä 85 %.Tervareitin mediatiedot Lehti perustettiin vuonna 1959, sen ensimmäinen numero ilmestyi marraskuussa Muhos-lehden nimellä. Perustaja oli Muhos-seura. Tervareitti-nimi otettiin käyttöön 1962, kun lehden levikki oli laajentunut Oulujokilaakson alueelle. Maaliskuussa 1969 lehti siirtyi Muhoksen, Utajärven ja Vaalan Lions- klubien omistukseen. Julkaisija muutettiin osakeyhtiöksi helmikuussa 1985.LC Vaala 40-vuotishistoriikki 2.2.1965–2.2.2005. 21 s. Lehden 60-vuotisjuhlanumero ilmestyi 31. lokakuuta 2019.Tervareitti, n:o 56, torstai 31.10.2019. 40 s. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset paikallislehdet Luokka:Muhos Luokka:Utajärvi Luokka:Vaala
Gordon Pinsent

Gordon Edward Pinsent (12. heinäkuuta 1930 – 25. helmikuuta 2023) oli kanadalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt huomattavissa rooleissa lukuisissa suosituissa kanadalaisissa televisiosarjoissa, mutta tullut tunnetuksi myös teatterista ja elokuvista; jälkimmäisten joukossa on Laivauutisia (2001). Pinsent syntyi vanhempiensa kuudesta lapsesta nuorimpana Grand Fallsissa Newfoundland ja Labradorin provinssissa. Pinsent aloitti 17-vuotiaana 1940-luvulla uransa teatterissa. Hän näytteli 1962 sekä uudestaan 1970-luvulla Stratford-festivaaleilla. Pinsentin tunnetuimpia elokuvia olivat vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Laivauutisia ja vuoden 2006 Away from Her. Pinsent on kuulunut Order of Canadaan vuodesta 1979, Companionin arvossa vuodesta 1998. Hänestä tuli vuonna 2006 Royal Society of Canadan jäsen, ja hänellä on tähti Canada’s Walk of Famessa. Pinsent oli naimisissa näyttelijä Charmion Kingin kanssa vuosina 1962–2007; avioliiton päätti vasta vaimon kuolema emfyseeman komplikaatioihin 81-vuotiaana. Myös parin yhteinen tytär, Leah Pinsent, on näyttelijä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset näyttelijät Luokka:Companion of the Order of Canada Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Jorat

Jorat (Aegithinidae) on pienenkokoisten varpuslintujen heimo, jossa on yksi suku Aegithina (jorat). Jorat esiintyvät luonnonvaraisina Intiassa ja Kaakkois-Aasiassa. Joria on ennen pidetty irenoiden heimoon kuuluvana sukuna, nykyään ne luetaan kuitenkin omaan heimoonsa. Jorat elävät avoimilla metsä- tai pensaikkoalueilla. Koiraat ja naaraat ovat erinäköisiä, koiraat vihertävämpiä tai kellertävämpiä kuin naaraat. Jorat syövät hyönteisiä ja hämähäkkejä. Ne munivat 2–3 munaa puussa olevaan pesään. Jorien heimossa ja suvussa on neljä lajia: * Intianjora Aegithina nigrolutea * Isojora Aegithina lafresnayei * Jora Aegithina tiphia * Viherjora Aegithina viridissima == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Jorat Aegithinidae (videoita) Luokka:Jorat
Bomber

Bomber on heavy metal -yhtye Motörheadin vuonna 1979 julkaistu studioalbumi. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat nimikappaleen ohella "Stone Dead Forever" ja "Dead Men Tell No Tales." Albumi nousi parhaimmillaan Ison-Britannian listasijalle 12. Albumin kannessa oleva pommikone kuului loppuun asti Motörheadin lavashowhun. == Kappaleet == Kaikkien kappaleiden sanoitus ja sävellys: Lemmy Kilmister, "Fast" Eddie Clarke ja Phil "Philthy Animal" Taylor ellei toisin mainita # # # # # # # # # # === CD-version bonuskappaleet === # * # # # # == Kokoonpano == * Lemmy Kilmister – laulu, basso * "Fast" Eddie Clarke – kitara, laulu kappaleessa "Step Down" * Phil "Philthy Animal" Taylor – rummut == Arviot == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/r13521 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bomber discogs.com -sivustolla * Luokka:Vuoden 1979 albumit Luokka:Motörheadin albumit