EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nepalin lippu

Nepalin lippu on Nepalin valtion kansallinen tunnus. Se on maailman ainoa valtion lippu, joka ei ole nelikulmainen.Suomalaisen Maailman atlas, Genimap 2006 Nepalin lippu on muodostettu yhdistämällä Rana-dynastian eri sukuhaarojen hallitsijoiden viirit, ja se otettiin käyttöön 16. joulukuuta 1962. Kahdesta päällekkäisestä punaisesta, sinireunaisesta kolmiosta muodostuvan lipun ylemmässä kentässä on kuvattuna tyylitelty kuunsirppi, ja alemmassa tyylitelty 12-sakarainen aurinko. Aurinko ja kuu ovat eri dynastioiden symboleita ja kuvastavat myös toivetta siitä, että valtio on yhtä pitkäikäinen kuin taivaankappaleet. Lipun alempi kenttä on ylempää suurempi. == Lähteet == Lippu Luokka:Valtioiden liput
Pikaluistelu talviolympialaisissa 1924

Talviolympialaisten 1924 ohjelmassa oli yhteensä viisi pikaluistelun kilpailua. Ensimmäisen ja ainoan kerran olympialaisten historiassa kilpailtiin yksittäismatkojen lisäksi myös kokonaiskilpailun voitosta. ==Mitalistit== ===500 m=== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Charles Jewtraw 44,0 2 Oskar Olsen 44,2 3 Clas Thunberg 44,8 3 Roald Larsen 44,8 5 Asser Wallenius 45,9 6 Axel Blomqvist 45,2 ... ... ... ... 10 Julius Skutnabb 46,4 ===1 500 m=== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Clas Thunberg 2.20,8 2 Roald Larsen 2.22,0 3 Sigurd Moen 2.25,6 4 Julius Skutnabb 2.26,6 5 Harald Ström 2.29,0 6 Oskar Olsen 2.29,2 ... ... ... ... \- Asser Wallenius kesk. ===5 000 m=== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Clas Thunberg 8.39,0 2 Julius Skutnabb 8.48,4 3 Roald Larsen 8.50,2 4 Sigurd Moen 8.51,0 5 Harald Ström 8.54,6 6 Valentine Bialas 8.55,0 ... ... ... ... 10 Asser Wallenius 9.12,8 ===10 000 m=== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Julius Skutnabb 18.04,8 2 Clas Thunberg 18.07,8 3 Roald Larsen 18.12,2 4 Fritjof Paulsen 18.13,0 5 Harald Ström 18.18,6 6 Sigurd Moen 18.19,0 ... ... ... ... 10 Asser Wallenius 19.03,8 ===Yhteiskilpailu=== Sija Maa Kilpailija Pisteet 1 Clas Thunberg 5,5 2 Roald Larsen 9,5 3 Julius Skutnabb 11 4 Sigurd Moen 17 4 Harald Ström 17 6 Lech Quaglia 25 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ylen Elävä arkisto: Chamonix´sta Sankt Moritziin Luokka:Talviolympialaiset 1924 1924 Luokka:Vuoden 1924 pikaluistelu Talviolympialaiset 1924
Airdash

Airdash oli 1980- ja 1990-luvuilla vaikuttanut suomalainen thrash metal/speed metal -yhtye. Se oli aikanaan Stonen kanssa Suomen johtavia tyylisuuntansa yhtyeitä, mutta jäi vähemmälle huomiolle kuin Stone ja sitä pidetäänkin ”Stonen pikkuveljenä”. Vuonna 1986 Helsingissä perustetun yhtyeen ensimmäinen albumi Thank God It's Monday julkaistiin vuonna 1988. Yhtye oli tuolloin suosituimmillaan ja pääsi jopa lämmittelemään suuria ulkomaisia Suomessa vierailleita thrash-yhtyeitä, kuten Anthraxia, Suicidal Tendenciesiä ja Kreatoria. Airdash hajosi vuonna 1992, kun sen jäsenten kiinnostus yhtyettä kohtaan loppui. Yhtyettä verrattiin usein Anthraxiin Juha Laineen puhtaan laulutyylin takia. Laulaja Juha Laine on keskittynyt Airdashin jälkeen valokuvaukseen. Hän on yksi Suomen käytetyimpiä ja arvostetuimpia hiihdon ja lumilautailun kuvaajia. Niiden lisäksi hän kuvaa promootiomateriaalia yrityksille ja artisteille. == Jäsenet == * Juha Laine – laulu * Roope Sirén – rytmikitara * Tommy Dolivo – soolokitara * Kirka Sainio – basso * Ykä (aka Agathon) – rummut * Markku ”Nirri” Niiranen – soolokitara (1986–1990) == Diskografia == === Studioalbumit === * * * === EP:t === * === Singlet === * Without It (1988, Kerberos) * Thank God It’s Monday (1988, Ab Discophon) * Soul of a Renegade (1991, Diablos) * Liquid Bliss (1991, Diablos) ===Demot=== * ==Aiheesta muualla== * * Airdash @ Metal from Finland * * Ylen Elävä arkisto: Airdash Härmärockissa 1989 Luokka:Suomalaiset thrash metal -yhtyeet Luokka:Speed metal -yhtyeet
Vieraalla maalla

Vieraalla maalla on Ilkka Vanteen ohjaama komediaelokuva vuodelta 2003. Sitä kuvattiin alkukesällä 2003 Helsingissä ja kuvausten loppupuolella Etelä- Pohjanmaalla. Vieraalla maalla toi Mika Ripatille ja Seppo Vesiluomalle ehdokkuuden parhaan käsikirjoituksen Jussiin, mutta voiton vei niin ikään Ripatin käsikirjoittama Nousukausi. Elokuvan lopputeksteissä soi Tiktakin kappale ”Tänä yönä taivaaseen”. == Juoni == Tutkija Tuomas Linna (Ville Haapasalo) tekee väitöskirjaa vierasmaalaisten kohtelusta Suomessa. Kerätäkseen todisteita suomalaisten piilorasismista hän tekeytyy inguušimieheksi tumman peruukin, viiksien ja tuttavalta lainatun henkilöllisyyden avulla. Näin luotu Omar Ghaala ihastuttaa kovin suomalaisia naisia, etunenässä maahanmuuttajille suomea opettavaa entistä sairaanhoitajaa Hannea (Irina Björklund). Monien väärinkäsitysten ja kommellusten jälkeen ollaan yhtäkkiä Seinäjoella häissä, joita Hanne luulee Omarin hautajaisiksi kunnes saapuu paikalle ja Omarin eli Tuomaksen kaksoisrooli paljastuu. Elokuvan loppu sijoittuu Punaisen Ristin avustusleirille Kroatiassa, jonne Hanne on lähtenyt ja Tuomas seuraa perässä., Sisältöseloste. == Vastaanotto == Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Pauli Jokinen näki elokuvassa joitakin hyviä ideoita, joista ei kuitenkaan ole saatu jalostettua toimivia kohtauksia. Ilkka Vanteen kerronta on hänestä hyvin epätasaista, mielikuvituksetonta ja innotonta. Venytetyltä sketsiltä tuntuva kokonaisuus hajoaa hänestä käsiin siinä vaiheessa, kun absurdein kääntein siirrytään Etelä-Pohjanmaalle, kuin aivan toiseen elokuvaan. Helsingin Sanomien Helena Ylänen piti elokuvaa perinnetietoisena romanttisena komediana, jollaisia Suomessa ei ollut vuosiin tehty, mutta toisaalta kotikutoisena ja puskafarssimaisena, enemmän leppoisana kuin hauskana, pikemminkin karkeana kuin nokkelana. DVD-opas-sivuston Hannu Björkbacka piti elokuvajulisteen tyylitellystä Bollywood-estetiikasta kirkkaine väreineen, mutta valitteli itse elokuvan hajoavan käsiin loppua kohti: ”Jos elo­ku­van ideat ovat­kin mo­nes­ti ke­hi­tys­kel­poi­sia, on to­teu­tus, jol­lei Pölhölästä, niin pöl­li­metsästä ko­toi­sin. Jo­kai­nen toi­mi­va koh­taus saa rin­nal­leen kak­sin ver­roin jou­tokäyn­tiä ja vit­sin al­le­vii­vaa­mis­ta.” Vil­le Haa­pa­sa­loa kaksoisroolissa hän kuvaa sympaattiseksi, mutta Irina Björklundin kielenopettaja on hänestä outo naishahmo, joka taan­tuu bim­bok­si blon­dik­si Oma­rin katseen alla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 2003 suomalaiset elokuvat Luokka:Ilkka Vanteen ohjaamat elokuvat
Johannes Matthiae Collinus

Johannes Matthiae Collinus (myös Johan Collinus) (1604–1671) oli suomalainen pappi ja kirjailija. Hän toimi Karkun kirkkoherrana. Hänen teoksensa Ylimmäisen keisarin Jesuxen Christuxen Mandati eli käsky (1643) oli ensimmäinen Suomessa painettu suomenkielinen kirja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1604 syntyneet Luokka:Vuonna 1671 kuolleet
Sotilaspartiohiihto talviolympialaisissa 1924

Sotilaspartiohiihto oli virallisena kilpailulajina vuoden 1924 talviolympialaisissa. Laji on ampumahiihdon esimuoto. Kilpailussa hiihdettiin 30 km reitti, ja jokainen joukkue ampui yhteensä 18 laukausta 250 metrin päässä olleeseen maaliin. Jokaisesta osumasta aikaa vähennettiin 30 sekuntia. Olympiakultaa voitti Sveitsin joukkue. Sotilaspartiohiihto oli talviolympialaisten näytöslajina vuosina 1928, 1936 ja 1948. Tästä syystä myös vuoden 1924 kilpailutapahtumaa pidettiin pitkään näytöslajina, mutta vuonna 2006 Kansainvälinen olympiakomitea vahvisti lajin olleen virallisena kisalajina 1924. ==Tulokset== ===30 km sotilaspartiohiihto=== Sija Maa Aika/Osumat 1 * * * Alfred Aufdenblatten Alfons Julen Anton Julen Denis Vaucher 3.56.06 / 8 2 * * * August Eskelinen Heikki Hirvonen Ville Mattila Väinö Bremer 4.00.10 / 11 3 * * * Adrien Vandelle Camille Mandrillon Georges Berthet Maurice Mandrillon 4.18.53 / 2 4 * * * Bohuslav Josífek Jan Mittlöhner Josef Bím Karel Buchta 4.19.54 / 5 DNF * * * Albino Bich Goffredo Lagger Piero Dente Paolo Francia – DNF * * * Stanisław Chrobak Stanisław Kądziołka Szczepan Witkowski Zbigniew Woycicki – ==Lähteet== Luokka:Talviolympialaiset 1924 1924 Luokka:Ranskan hiihto
Henrik Achrenius

Henrik Achrenius (5. marraskuuta 1730 Sievi – 17. kesäkuuta 1798 Kalajoki) oli suomalainen runoilija ja Kalajoen nimismies. Osa hänen runoistaan, kuten "Tawallinen Morsian Tanssi" jäljitteli ruotsalaista kustavilaisen ajan runoutta. Sen lisäksi hän kirjoitti Aisopoksen eläinsatuja kalevalamitassa (Caxi neljättä kymmendä satua) sekä suomensi Ovidiuksen teoksia. ==Elämänvaiheet == Henrik Achrenius kuului tunnettuun Achreniuksen pappis- ja runoilijasukuun, hänen vanhempansa olivat Sievin kappalainen Simo Achrenius ja Maria Bång. Hän oli Simo Achreniuksen veli ja Abraham Achreniuksen veljenpoika. Henrik Achrenius kävi yhdessä vanhemman veljensä Simonin kanssa Oulun triviaalikoulua ja he pääsivät ylioppilaiksi 1749. Henrik opiskeli jonkin aikaa Turun akatemiassa mutta joutui lopettamaan koulun isän kuoleman takia. Vuonna 1757 hän meni naimisiin Kalajoella Kalajoen pitäjänkirjuri Gabriel Calamniuksen tyttären Katariina Helena Calamniuksen kanssa ja alkoi hoitaa Kalajoen nimismiehen ja tilityskomissaarin virkaa. Myöhemmin hänestä tuli appensa jälkeen myös Kalajoen pitäjänkirjuri ja hän peri myös Calamniusten omistaman Sandholman (Santaholma) tilan. Achrenius kirjoitti tilapäisrunoja ajankohtaisista tapahtumista sekä runoja muun muassa häitä varten. Hän sai vaikutteita erityisesti ruotsalaiselta runoilijalta Carl Michael Bellmanilta. Uskonnollisia aiheita Achrenius käsitteli vain runossaan "Katoowaisuudesta", joka kuvaa kuoleman ja häviämisen kaikkivaltaa. Runo on lähellä Cajanuksen virttä "Etkös ole ihmisparka". == Henrik Achreniuksen runoja == * Terve Poica Pohjanmaalda 1754, Elias Niblingin väitöskirjaa varten sepitetty onnitteluruno * Muistoruno. 1765 (Sievin kirkon vihkiäisiin) * Runot Kruunun Wiina keitoxista. 1777 * Wiinasta Walitus Wirsi/Runo raukan kuolemasta. 1777 * Runot Calajoen pitäjän suurimman osan rajan suojelusmiesten luvattoman poijes tulon ylitse. 1790 * Tavallinen Morsian Tanssi. julkaistu 1850 * Laulu Papin Frouwille 1. Päivänä Touko kuusa 1792. julkaistu 1822 * Katoowaisuus. julkaistu 1832 == Henrik Achreniuksen suomennoksia == * Caxi Neljättä Kymmendä Satua. 1775 * Ovidiuksen elegia Aestus erat. * Marseljeesin ensimmäinen suomenkielinen teksti. * Yxi Uusi Lystillinen Weisu. 1790-luvulla (Bellmanin Fredmanin 15. epistolan suomennoa) == Lähteet == * Henrik Achrenius Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. ===Viitteet=== == Kirjallisuutta suomeksi == * Henrik Achrenius: Runot vuosilta 1754–1797. Toimittanut Matti Piispa. WSOY, 2003. ==Aiheesta muualla== * Vapaasti ladattavia Henrik Achreniuksen e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta *Kirjasampo.fi *Markus Jääskeläinen, Ajankuvaa arkistojen kätköistä Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1730 syntyneet Luokka:Vuonna 1798 kuolleet
Teija Tiilikainen

Teija Helena Tiilikainen (s. 22. huhtikuuta 1964 Lohja) on Euroopan hybridiuhkien torjunnan osaamiskeskuksen eli Hybridikeskuksen johtaja. Hän aloitti tehtävässä elokuussa 2019. Aikaisemmin hän oli Ulkopoliittisen instituutin (UPI) johtaja 2010–2019 ja Ulkopolitiikka-lehden päätoimittaja 2010–2020. == Elämä ja ura == Tiilikainen väitteli valtiotieteen tohtoriksi vuonna 1997 Åbo Akademissa. Hän oli EU:n perustuslakikonventin jäsen vuonna 2003. Vuonna 2007 hänet nimitettiin ulkoministeri Ilkka Kanervan poliittiseksi valtiosihteeriksi, ja hän jatkoi tehtävässä jonkin aikaa Alexander Stubbin aikana. Kokoomuksen siirrettyä kiintiöönsä kuuluvan valtiosihteerin vakanssin vuoden 2009 alussa sisäasiainministeriöön Tiilikainen palasi entiseen tehtäväänsä Helsingin yliopiston Eurooppa-tutkimusverkoston johtajaksi. Tiilikainen on osallistunut Bilderberg-ryhmän kokouksiin vuosina 2002, 2005 ja 2007. Tiilikainen istuu Helsingin yliopiston hallituksessa yliopiston ulkopuolisena jäsenenä vuoden 2021 loppuun asti. == Julkaisuja == * Defining the Political Identity of Finland in Western Europe (Ashgate, 1998) * To Be or Not to Be? : An Analysis of the Legal and Political Elements of Statehood in the EU, External Identity, European Foreign Affairs Review 6, 2001. * Millaisen federaation Suomi haluaa? Kolme näkemystä EU:n tulevaisuudesta. Kirjoittajat Kauko Sipponen, Teija Tiilikainen ja Mika Widgrén. Elinkeinoelämän valtuuskunta, Helsinki 2002 * Finland in the EU Tapio Raunion kanssa (Frank Cass, 2002) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Suomalaiset valtiosihteerit Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Simon Achrenius

Simon (Simo) Achrenius (22. elokuuta 1729 Sievi – 31. joulukuuta 1782 Kruunupyy)Oulun kaupunginkirjaston Pakkala-kirjailijahakemisto oli suomalainen runoilija ja pappi. Hän toimi pappina Paltamossa ja Pietarsaaressa. Hänen huomattavin kirjallinen teoksensa oli 2300-säkeinen Uudet Hengelliset Runot Läsnä Olevaisista ja Tulewaisista Tiloista (1766). Simon Achrenius oli tunnettua Achreniuksen pappis- ja runoilijasukua, hänen vanhempansa olivat Sievin kappalainen Simon Achrenius ja Maria Bång. Hän oli Henrik Achreniuksen veli ja Abraham Achreniuksen veljenpoika. Simon Achrenius kävi yhdessä nuoremman veljensä Henrikin kanssa Oulun triviaalikoulua ja he pääsivät ylioppilaiksi 1749. Simon opiskeli apurahan turvin Turun akatemiassa vuosina 1759–1762 ja hän sai sieltä 1761 todistuksen pappisvihkimystä varten. Hän oli sitten kirkkoherran apulaisena ensin Paltamossa 1763 ja sitten Pietarsaaressa. Achrenius sairastui 1768 ja joutui loppuiäkseen Kruunupyyn mielisairaalaan. Hän menetti sairauden takia papin virkansa eikä saanut enää saarnalupaa tuomiokapitulilta anomuksista huolimatta. Achrenius oli myös mennyt naimisiin 1768 palvelijansa Sofia Larsintytär Björklundin kanssa ja saanut siksi varoituksen tuomiokapitulilta. == Achreniuksen runoja == * Runo Lappajärven kappalaisen Tuomas Wilckmanin kuoleman johdosta. 1758 * Runolaulu tuohiweneestä. 1758 * Uuden wuoden toiwotus ja sanoma hywälle ystävälle. 1763 (Achrenius lähetti runon vuoden lopulla Paltamosta Alajärvelle Abrami- nimiselle henkilölle) * Uudet Hengelliset Runot Läsnä Olevaisista ja Tulevaisista Tiloista, 2 300-säkeinen runoelma, sisältää runot Kehoitus ylösherätyxeen synnin unesta, Herran Jesuxen Chistuksen Callista Ansiosta ja Wanhurscaudesta, Herran Jesuxen Wanhurscaudesta, Cuoleman Codosta, Duomion Tulosta, Helvetin Walkiasta ja Taiwan iloisemmasta ilosta ja autuudesta. 1766 Kirjastovirman henkilögalleria : Simo Achrenius ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kirjasampo.fi * Luokka:Suomen_evankelis-luterilaisen_kirkon_papit Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1729 syntyneet Luokka:Vuonna 1782 kuolleet
Antti Achrenius

Anders (Antti) Achrenius (5. huhtikuuta 1745 Turku – 23. heinäkuuta 1810 Nousiainen) oli suomalainen pappi ja pietistijohtaja. Anders Achrenius oli rukoilevaisuuden hengellisen isän, Nousiaisten kirkkoherrana toimineen Abraham Achreniuksen poika. Anders Achrenius opiskeli Turun akatemiassa vuodesta 1758 valmistuen filosofian maisteriksi 24. heinäkuuta 1766. Hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 18. helmikuuta 1769 ja toimi sen jälkeen isänsä Nousiaisen kirkkoherran apulaisena. Vuonna 1778 Achreniuksesta tuli Nousiaisten kirkkoherra ja vuosina 1793–1806 hän toimi lääninrovastina. Kirkkoherraksi kuningas nimitti Achreniuksen ilman virkaehdotusta seurakunnan vahvan kannatuksen ansiosta. Achrenius piti Nousiaisten pappilassa pyhäpäivisin seuroja, jotka olivat erittäin suosittuja. Niissä on arvioitu kesäisin käyneen jopa 400 henkeä. Achreniuksen uskonkäsitystä on pidetty varsin evankelisena. == Halullisten Sieluin Hengelliset Laulut == Achreniusta on pidetty aiemmin merkittävänä virsirunoilijana, mutta nykyisin asiasta ei olla enää varmoja. Vuonna 1790 ilmestyi 26 virttä sisältänyt virsikokoelma Halullisten Sieluin Hengelliset Laulut, jonka virsista 12 kuuluu nykyiseen virsikirjaan. Aiemmin on oletettu, että Anders (Antti) Achrenius olisi kirjoittanut tai suomentanut kaikki kokoelman virret. Onni Kurvisen tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että kokoelman toimitti ja julkaisi Turun ruotsalaisen seurakunnan kappalainen, myöhemmin Ulvilan kirkkoherrana toiminut Bengt Jakob Ignatius. Virret ovat useiden henkilöiden kirjoittamia tai ruotsista kääntämiä. Ignatius ja Achrenius olivat kuitenkin samanhenkisiä heränneitä ja hyviä ystäviä, joten Achrenius on mahdollisesti osallistunut toimintaan. == Perhe == Achreniuksen puoliso vuodesta 1776 oli kuninkaallisen sihteerin Abraham Sahlstedtin tytär Kristina Katarina. He saivat kymmenen lasta. Heistä Anders Johan Achrenius (1778–1819) toimi Naantalin pormestarina. Poika Otto Jonathan Achrenius (1782–1849) tuli ylioppilaaksi, mutta sairastui mielisairauteen. Tytär Kristina Katarina (1786–1856) meni naimisiin vänrikki Gustaf Reinhold Finckenbergin kanssa. Finckenberg oli vuokralla Lemun Nyynäisten tilalla vuosina 1801–1823. == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Rukoilevaisuusliikkeen vaikuttajat Luokka:Vuonna 1745 syntyneet Luokka:Vuonna 1810 kuolleet
Achrenius

Achrenius on suomalainen pappis- ja runoilijasuku, jonka jäsenet vaikuttivat 1700-luvulla.Rukoilevaisvirsien elämänviisaus vapautui vanhan kielen vankilasta . Turun Sanomat, 13.5.2006 Suvun alkuperä on selvitetty vuoteen 1657, jolloin Uskelassa Kirjolan rälssitalossa oli isäntänä Perttu Matinpoika. Hänen pojanpoikansa Simo Kreunpoika (Simon Gregorii) opiskeli Turun koulussa ja sai siellä sukunimen Acrenius, joka lienee johdannainen terävää, älykästä ja reipasta tarkoittavasta latinan sanasta acer. * Simo Kreunpoika Achrenius ent. Kirjola (1667–1747), Someron kappalainen http://www.paltta.fi/suku/paltta/paltta-aa3.htm * Abraham Achrenius (1706–1769), suomalainen pappi ja virsirunoilija, Simo Kreunpoika Achreniuksen poika * Antti Achrenius (1745–1810), suomalainen pappi ja virsirunoilija, Abraham Achreniuksen poika * Simo Achrenius (1729–1782), suomalainen pappi ja runoilija, Abraham Achreniuksen veljenpoika * Henrik Achrenius (1730–1798), suomalainen runoilija, Kalajoen nimismies, Simo Achreniuksen veli Achrenius voi merkitä myös laulukokoelmaa Halullisten sieluin hengelliset laulut (1790), jonka toisena toimittajana oli Antti (Anders) Achrenius. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset suvut
The Show Must Go On

The Show Must Go On on Queenin kappale vuoden 1991 Innuendo-albumilta, ja viimeinen, jonka yhtye julkaisi singlenä Freddie Mercuryn ollessa elossa. Single ilmestyi kuusi viikkoa ennen Freddie Mercuryn kuolemaa ja se nousi Ison-Britannian listalla kuudenneksitoista. Yhdysvalloissa julkaistu single Bohemian Rhapsody / The Show Must Go On nousi 1992 listakakkoseksi. Kappaleen säveltäjäksi on merkitty koko silloinen Queen; Freddie Mercury, Brian May, Roger Taylor ja John Deacon. Sanoitus on pääosin Brian Mayn käsialaa Freddie Mercuryn silloisen terveydentilan takia. Vuonna 1992 kappaleesta julkaistiin musiikkivideo, joka on koottu Queenin aiemmista musiikkivideoista. Tammikuussa 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”The Show Must Go On” ylsi kyselyn kokonaistuloksissa sijalle 36. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1991 kappaleet Luokka:Queenin kappaleet
Rafael Hertzberg

Rafael Hertzberg (18. syyskuuta 1845 Turku – 5. joulukuuta 1896 Helsinki) oli suomalainen ruotsinkielinen kirjailija. Hänen isänsä oli Loimaan kirkkoherra Fredrik Hertzberg ja äiti Johanna Matilda Hummelin. Koulutukseltaan hän oli filosofian tohtori. Henkisesti Rafael Hertzberg liittyy Runebergin ja Topeliuksen aikaan, vaikka olikin myöhemmän polven kirjailijoita. Hän oli Helsingfors Dagbladetin toimittajana 1875–1889 ja toimi myös kirjallisuuskriitikkonahttps://runeberg.org/nfaf/0580.html. Hertzberg julkaisi Kalevalan ruotsinnoksen, runoja ja kertomuksia sekä teokset Kulturbilder ur Finlands historia, Helsingfors för 300 år sedan och i vara dagar vuonna 1888, josta ilmestyi Rolf Martinsenin suomennos vuonna 2004 nimellä Helsinki herra Hertzbergin silmin, ja Vidskepelsen i Finland på 1600-talet. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu libretto Jean Sibeliuksen oopperaan Neito tornissa (1896) ja Kalevala-mukaelma Kalevala: berättad för ungdom (1875). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Vapaasti ladattavia Rafael Hertzbergin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä * Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1896 kuolleet
Kanava (täsmennyssivu)

Kanava tarkoittaa seuraavia: ;Media * Kanava, Viipurissa vuosina 1845–1847 ilmestynyt sanomalehti * Kanava, vuodesta 1974 lähtien ilmestynyt suomalainen aikakauslehti * Kanava-palkinto, suomalainen tietokirjoille myönnettävä palkinto ;Maantiede * kanava, vesiliikennettä tai veden johtamista varten rakennettu väylä * Kanava, Katariinan kanavan varrella Komin tasavallassa sijaitseva kylä (katso Severnaja Keltma) ;Muu tiede ja tekniikka * tiehyt, ohut putkimainen kudosmuodostuma, jossa kulkee nestettä. * kanava, radion tai television lähetystaajuus * kanava, elektroniikassa tiedonsiirtoon käytettävä taajuuskaista * kanava, transistorin lähteen ja nielun välinen puolijohdekerros ==Katso myös== *Kanavointi
Suomalainen kansanpuku

Suomalainen kansanpuku on suomalaisen talonpoikaisväestön 1800-luvulle asti käyttämä perinteinen vaateparsi eli kansanpuku. Kansanpuvut olivat pääasiassa kotitekoisia. Niissä on aina nähtävissä alueellisia ja paikallisia erityispiirteitä.Kaukonen 1985. Perinteiset suomalaiset kansanpuvut syrjäytyivät vähitellen 1800-luvun lopulla tehdasvalmisteisten kankaiden saatavuuden parantuessa ja hinnan laskiessa. Kansanomainen puku seurasi kansanpukua rahvaan pukeutumisessa. Siinä ei näkynyt paikallisia piirteitä. Museoihin kootut kansanpuvut antoivat 1880-luvulla virikkeitä niiden uusintojen eli kansallispukujen valmistamisen alkamiselle. Suomalainen kansanpuku erosi selvästi kaupunkien porvariston ja herrasväen vaatetuksesta. Säätyläisten vaatetuksesta kuitenkin omaksuttiin piirteitä myös kansan juhlapukuihin. Hyvin toimeentulevalla maalaisväestöllä oli erikseen kirkko-, pyhä- ja arkivaatteet. Kirkkovaatteilla tarkoitettiin juhlavaatteita. Ne olivat arvokkaat ja kulkivat usein perintönä sukupolvelta toiselle. Pyhävaatteita pidettiin pyhäpäivinä kodin piirissä. Nuoriso käytti pyhävaatteita lauantai-iltaisin omissa riennoissaan. Arkivaatteet olivat tyypillisesti koruttomia ja vanhoillisia. Kuluneimpia arkivaatteita käytettiin riihivaatteina eli riihessä työskennellessä. == Nykyajan kansanpuku == Nykyajan suomalainen kansanpuku on kansallispuvun rinnalle 1900-luvulla syntynyt asu, joka jäljittelee rahvaan arkipukeutumista 1700-1800-luvuilla. Kansanpuvut tehdään tieten tahtoen arkisen näköisiksi, jotta ne sopivat esimerkiksi työnäytöksiin ja näytelmien asuiksi. Kansanpukujen kehittelyssä voi näkyä poliittista vaikutusta elitistisinä pidettyjen Suomen Käsityön Ystävien ja Kansallispukuneuvoston valtaa vastaan. Kansanpuku on myös päällä miellyttävämpi, kevyempi ja sopii paremmin nykyajan keskuslämmitettyihin tiloihin kuin monikerroksinen kansallispuku. Kansanpukuja ovat muun muassa karjalaisten feresi ja Pohjanmaalla yleinen körttipuku. == Lähteet == * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Lönnqvist, Bo 1978. Kansanpuku ja kansallispuku. Helsinki: Otava. 167 s. ISBN 951-1-05176-8 Luokka:Kansanpuvut
Olavi Vikainen

Olavi Vikainen (1915–2005) oli suomalainen sarjakuvataiteilija ja pilapiirtäjä. Hän oli yhdeksänlapsisen perheen poika. Perheestä sukeutui muitakin taiteilijoita, kuten kuvanveistäjä Jussi Vikainen ja graafikko Voitto Vikainen. Olavi Vikaisen ensimmäinen sarjakuva oli Nalle Nöpönenä Anni Swanin toimittamassa Sirkka-lehdessä. Sirkan numerossa 3/1933 tekstissä Nalle- sarjakuvan alla puhutaan ”uudesta ystävästämme”, mutta sarjalla ei vielä näytä olevan nimeä. Lukijoille julistetaan nimikilpailu. Tuplanumerossa 12–13 Nallella on jo nimi. Vikainen piirsi Suomen Kuvalehteen sarjaa Aatami. Lehtiyhtiön omistajanvaihdoksen myötä sarja siirtyi Seura-lehteen. Veli Giovanni oli huomannut Vikaisen sarjakuvat Suomen Kuvalehdessä ja kutsui Vikaisen Uuden Suomen viikkoliitteen avustajaksi. Gösta Thilén oli lopettanut Herra Kerhosen piirtämisen Suomen Kuvalehteen (hän kuoli 1934), jolloin Veli Giovanni pyysi Olavi Vikaista jatkamaan sarjaa. Olavi Vikainen alkoi pian piirtää eläinsarjakuvia, joita Suomessa oli tuohon aikaan harvassa. Hän näyttää saaneen vaikutteita erityisesti Asmo Alholta, piirrostyyliä ja riimittelyä myöten. Vikainen oli mukana Veli Giovannin toimittamassa Kalle Viksari -lehdessä. Vikainen teki paljon yhteistyötä myös Ilmari Turjan kanssa, joka antoi sarjalle nimen Possu Pekoni. Savon Sanomissa Vikaisen ”Kimmo” ilmestyi vuodesta 1957 lähtien 22 vuotta. Ensimmäinen Olavi Vikaisen sarjakuvakirja Pupu, Kili ja Poss ilmestyi 1942. Suositusta kirjasta otettiin viisi painosta vv. 1942–1960. Vikainen oli hyvin tuottelias ja hänen töitään ilmestyi monissa eri lehdissä. Nopeus hioi Vikaisen tyylin selkeäksi ja pelkistetyksi, hyvinkin nykyaikaisen näköiseksi. Olavi Vikainen pääsi ainoana kotimaisena sarjakuvantekijänä mukaan amerikkalaisten tekijöiden joukkoon Veikko Karumon toimittamaan Sarjakuvalehteen (Valiolehdet 1949–1963). Olavi Vikainen sai Puupäähattu-palkinnon vuonna 1996 yhdessä Egon Meurosen kanssa. Myöhempinä vuosinaan Vikainen oli keskittynyt öljyvärimaalaukseen. == Bibliografia == * Pupu, Kili ja Possu (WSOY 1942) * Marjukka kuunhaltiattaren vieraana (Aura 1944) * Eläinten talkoot 1944 * Korvikkeita 1945 * Kili ja Possu 1946 * Piski Pikinokka 1946 * Pikku Liisu 1946 * Nöffen och Killingen 1946 * Pupu 1949 * Pikinokkapiski 1950 * Lue maalaten 1950 * Pupu maalaa ja laskee 1951 * Mopsi 1951 * Tre goda grannar 1951 * Kolme naapuria 1951 * Possu maalaa ja lukee 1952 * Laske maalaten 1958 * Kukkatauluja 1958 * Kili ja possu 1960 * Kili ja Possu luettavaa, katseltavaa ja väritettävää säästöpankin lahjana lapsille 1963 * Possun elokuvat 1998 (Otava 1998) == Aiheesta muualla == * Kvaak – Olavi Vikainen . Nettikeskustelussa lainaus Turun Sanomista 30.6.1998, jossa Vikaisen haastattelu. * Luokka:Suomalaiset pilapiirtäjät Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Showtime (elokuva)

Showtime on Tom Deyn ohjaama, vuonna 2002 ensi-iltansa saanut toimintakomedia, jossa näyttelevät Eddie Murphy ja Robert De Niro. == Juoni == Mitch ja Trey ovat poliiseja ja toistensa täydellisiä vastakohtia. He joutuvat kuitenkin yhdessä tositelevisiosarjaan, jossa seurataan poliisien elämää. He nousevat nopeasti yleisön suosioon, mutta tositelevisio muuttuu todelliseksi, kun he saavat tehtäväkseen ottaa kiinni vaikutusvaltaisen rikosparonin. == Näyttelijät == * Robert De Niro – Mitch Preston * Eddie Murphy – Trey Sellars * Nestor Serrano – Ray * T.J. Cross – ReRun * Mos Def – Lazy Boy * James Roday – Showtime-kameramies == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintakomediat Luokka:Vuoden 2002 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Tom Deyn ohjaamat elokuvat Luokka:Warner Brosin elokuvat
Truman Show

Truman Show () on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Peter Weirin ohjaama yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva. Elokuva perustuu Philip K. Dickin kirjaan On aika sijoiltaan, vaikkakaan sitä ei mainita elokuvan lopputeksteissä. == Tarina == Truman Burbank elää mielestään normaalia elämää, mutta todellisuudessa kaupunki, jossa hän asuu, on jättiläismäinen studio ja hänen elämästään kuvataan ympäri vuorokauden maailman suosituinta televisio- ohjelmaa. Truman on elänyt näin lapsesta saakka tietämättä, että ohjelman ohjaaja-tuottaja on päättänyt hänen elämänsä kulun, isän kuolemasta vaimon valintaan saakka. Vähitellen Trumanille kuitenkin selviää asioiden oikea laita ja hän päättää paeta todelliseen maailmaan. == Rooleissa == == Vastaanotto == Jim Carrey ja Ed Harris saivat rooleistaan ja Burkhard Dallwitz musiikistaan Golden Globen, minkä lisäksi elokuva tuotti ehdokkuudet parhaan käsikirjoituksen, ohjauksen ja draamaelokuvan sarjoissa. Oscar- palkintogaalassa 1999 Truman Show toi ehdokkuudet ohjauksesta, käsikirjoituksesta ja Ed Harrisin sivuosasta. Elokuva oli sekä yleisön että kriitikoiden suuri suosikki ja muodostunut eräänlaiseksi klassikoksi. Kesällä 2023 elokuva oli Internet Movie Databasen käyttäjien antamien arvosanojen perusteella ja sivuston käyttämällä laskukaavalla 137:nneksi paras elokuva maailmassa. Yhdysvaltalaisen elokuvakriitikon Roger Ebertin mielestä Jim Carrey on yllättävän hyvä valinta päärooliin ja malttaa olla tällä kertaa ylinäyttelemättä. Hänestä sympaattiseen Truman-hahmoon on yhtä helppo samastua kuin Forrest Gumpiin. Ebert kehui myös Ed Harrisiä teknojargonia suoltavana televisiotuottajana ja Andrew Niccolin käsikirjoitusta, joka tämän edellisen työn Gattacan tavoin tutkii Truman Show’ssa uuden teknologian vaikutuksia ihmisyyteen. Neljännesvuosisata elokuvan ensi-illasta Helsingin Sanomien Jussi Lehmusvesi hämmästeli, miten hyvin tarina ennakoi tulevaa tositelevision maailmaa aikana, jolloin Big Brotherin ensimmäinen tuotantokausi oli vasta tekeillä Alankomaissa. Hänen mukaansa Truman Show on jättänyt jälkensä länsimaiseen kulttuuriin ja jopa tieteeseen: lääketieteessä Truman- syndroomaksi nimitetään tilaa, jossa potilas kuvittelee elävänsä lavastetussa keinotodellisuudessa. Filosofiassa ja psykologiassa elokuvaa käytetään esimerkkinä heräävästä tietoisuudesta. Monet elokuvat, kuten Greta Gerwigin ohjaama Barbie (2023), viittaavat suoraan tai epäsuorasti Truman Show’hun. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1998 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Golden Globe -palkitut elokuvat Luokka:BAFTA Film Award -palkitut elokuvat Luokka:Peter Weirin ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat elokuvanteosta
Rattikelkkailu talviolympialaisissa 1924

1924 talviolympialaisten ohjelmassa oli ainoastaan yksi rattikelkkailukilpailu, 4-5 miehen kelkoille. Kilpailu käytiin Les Pellerinsin luonnonjääradalla. == Mitalistit == Sija Maa Kilpailijat Aika 1 Eduard Scherrer Alfred Neveu Alfred Schläppi Heinrich Schläppi 5.45,54 2 Ralph Broome Thomas Arnold Alexander Richardson Rodney Soher 5.48,83 3 Charles Mulder René Mortiaux Paul van den Broeck Victor Verschueren Henri Willems 6.02,29 Lähde: == Lähteet == Luokka:Talviolympialaiset 1924 1924
Wilson Kipketer

Wilson Kipketer (s. 12. joulukuuta 1972 Kapchemoyiwo) on tanskalainen entinen keskimatkojen juoksija. Kipketer on peräisin Keniassa elävästä kalenjin- heimosta, ja on huippujuoksijoistaan tunnetun St. Patrick's High Schoolin kasvatti. 1990-luvulla hän muutti Tanskaan opiskelemaan Kööpenhaminan yliopistoon, ja sai myöhemmin maan kansalaisuuden. Atlantan olympialaisiin 1996 Kipketer ei voinut osallistua, koska hänellä ei vielä ollut Tanskan kansalaisuutta. MM-kilpailuihin hänellä oli kuitenkin osallistumisoikeus jo vuonna 1995. Kipketer piti hallussaan miesten 800 metrin juoksun maailmanennätystä (1.41,11), jonka hän juoksi 24. elokuuta 1997 Kölnissä. Ennätyksen onnistui rikkomaan kenialainen David Rudisha. Rudisha juoksi Berliinissä elokuussa 2010 kaksi sadasosaa alle Kipketerin ennätyksen. Kipketer on matkan kolminkertainen maailmanmestari. Hän alitti 1.50:n rajan jo 14-vuotiaana. Elokuussa 2005 Kipketer ilmoitti lopettavansa huippu-urheilu- uransa 32-vuotiaana. Hän meni naimisiin tanskalaisen tyttöystävänsä Pernillen kanssa vuonna 2000. ==Saavutuksia== *IAAF:n yleisurheilufinaali 2004: 4. sija, 1.46,37, Monaco 18. syyskuuta 2004 *Olympialaiset 2004: 3. sija, 1.44,65, 28. elokuuta 2004 *IAAF:n yleisurheilufinaali 2003: 4. sija, 1.46,40, Monaco 13. syyskuuta 2003 *MM-kisat 2003: 4. sija, 1.45,23 Pariisi, Saint-Denis 31. elokuuta 2003 *Sisäratojen MM-kilpailut 2003: 2., 1.45,87, Birmingham 16. maaliskuuta 2003 *EM-kisat 2002: 1. sija, 1.47,25, München *Olympialaiset 2000: 2. sija, 1.45,14 Sydney 27. syyskuuta 2000 *IAAF:n GP-finaali 1999: 1., 1.43,55 München 11. syyskuuta 1999 *MM-kisat 1999: 1. sija, 1.43,30 Sevilla 29. elokuuta 1999 *Sisäratojen MM-kilpailut 1999: 2., 1.45,49 Maebashi 7. maaliskuuta 1999 *IAAF:n GP-finaali 1997: 1., 1.42,98 Fukuoka 13. syyskuuta 1997 *MM-kisat 1997: 1. sija, 1.43,38, Ateena 8. elokuuta 1997 *Sisäratojen MM-kilpailut 1997: 1., 1.42,67, Pariisi, Bercy 9. maaliskuuta 1997 *IAAF:n GP- finaali 1995: 2., 1.45,28 Monaco 9. syyskuuta 1995 *MM-kisat 1995: 1. sija, 1.45,08, Göteborg 8. elokuuta 1995 *Nuorten MM-kisat 1990: 4. sija, 1.48,13 Plovdiv, 10. elokuuta 1990 ==Katso myös== *Luettelo kansalaisuuttaan vaihtaneista yleisurheilijoista == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Tanskalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Tanskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eläintohtori

Eläintohtori on Betty Thomasin ohjaama perhekomediaelokuva vuodelta 1998. Elokuva kertoo eläinlääkäristä nimeltä John Dolittle (Eddie Murphy), joka huomaa osaavansa puhua ja ymmärtää eläinten kieltä. ==Juoni== Johnilla on ollut kyky puhua eläinten kanssa lapsesta asti, jolloin hän puhui koiransa kanssa, kunnes se vietiin häneltä pois jotta hän saisi oikeita ystäviä. Kun koiraa ei enää ollut, John ei enää puhunut eläimille ja pian koko kyky oli jo unohtunut. Johnilla on nyt oma perhe; vaimo ja kaksi lasta, Maya ja Charisse. Maya on hyvin kiinnostunut eläimistä, mutta John ei enää itse muista omaa lapsuuttaan ja käyttäytyy vähän isänsä tavoin. Kumminkin Maya saa pitää marsunsa ja joutsenen munansa. Kun perhe on lähdössä lomalle, John huomaa kykynsä taas ja siitä seuraa niin hyviä kuin huonojakin kommelluksia. John joutuu jopa mielisairaalaan, sillä häntä luullaan hulluksi, kun hän puhuu eläimille. ==Näyttelijät== Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1998 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset perhe- elokuvat Luokka:Betty Thomasin ohjaamat elokuvat Luokka:Lastenkirjoihin perustuvat elokuvat Luokka:Elokuvat terveydenhoidosta
Teemu Kattilakoski

Teemu Kattilakoski (s. 16. joulukuuta 1977 Kannus) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti urallaan Alavieskan Viriä. Kattilakoski on erikoistunut vapaaseen hiihtotyyliin. Hänen parhaat sijoituksensa arvokisoissa on Val di Fiemmen MM-kisojen 2003 ja Liberecin MM-kisojen 2009 50 kilometrin vapaan kahdeksas sija. Hän on sijoittunut Hiihdon maailmancupin kilpailussa parhaimmillaan kahdeksanneksi 15 km (v) Kuusamossa marraskuussa 2005. Kattilakoski hiihti kolmannen osuuden Suomen pronssia voittaneessa viestijoukkueessa Liberecin MM-hiihdoissa 2009. Teemu Kattilakoski on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Kattilakosket asuvat Jäälissä. Kattilakoski lopetti kansainvälisen huippu-uransa kauden 2010–2011 jälkeen, mutta kilpaili tuonkin jälkeen muun muassa Marathon Cupin osakilpailuissa. ==Saavutukset== *Olympialaiset **Salt Lake City 2002 30 km yhteislähtö (v) 35:s **Vancouver 2010 15 km (v) 27:s **Vancouver 2010 4×10 viesti 5:s *Maailmanmestaruuskilpailut **Oberstdorf 2005 15 km (v) 9:s **Val di Fiemme 2003 50 km (v) 8:s **Liberec 2009 4×10 km viesti (p+v) pronssia, 50 km (v) 8:s **Oslo 2011 50 km (v) 35:s == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Herrasmieshuijarit

Herrasmieshuijarit (Dirty Rotten Scoundrels) on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut Frank Ozin ohjaama komediaelokuva, joka on uudelleenfilmatisointi vuoden 1964 elokuvasta Kuin kukot orrella (Bedtime Story, 1964). Elokuvassa kaksi Ranskan Rivieralla asuvaa ammattihuijaria yrittää päästä kilpailijastaan eroon lyömällä keskenään vedon, jonka häviäjä joutuu lähtemään pois paikkakunnalta. The New York Timesin kriitikot valitsivat Herrasmieshuijarit vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Näyttelijät == ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1988 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Frank Ozin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset uudelleenfilmatisoinnit
Flubber – maailman mahtavin mönjä

Flubber – maailman mahtavin mönjä on Les Mayfieldin ohjaama vuonna 1997 valmistunut komediaelokuva, jonka pääroolia esittää Robin Williams. Elokuva on uudelleenfilmatisointi Disneyn elokuvasta Pyörät pilvissä (The Absent Minded Professor) (1961). Bill Nye toimi elokuvassa tiedeasiantuntijana ja Myytinmurtajien juontajat Jamie Hyneman ja Adam Savage olivat myös mukana elokuvan erikoistehosteiden teossa. == Juoni == Professori Philip Brainard keksii vihreän mönjän, joka luovuttaa moninkertaisen energiamäärän kaikesta siihen kohdistuvasta liikkeestä. Hän nimeää sen Flubberiksi ja päättää käyttää sitä pelastaakseen koulun, jossa hän opettaa. Hän on menossa naimisiin, mutta myöhästyy pahan kerran. Philip menee näyttämään "naiselleen", miksi myöhästyi. Kaikki ei kuitenkaan suju niin hyvin, sillä Flubber kiinnostaa myös muitakin. ==Näyttelijät== Alkuperäiset näyttelijät Suomenkieliset äänet == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1997 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Les Mayfieldin ohjaamat elokuvat Luokka:Disneyn uudelleenfilmatisoinnit Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Esus

pienoiskuva|Esus kuvattuna Pariisin "Venemiesten pilarissa". Esus, alkuperäiseltä nimeltään mahdollisesti Aisus ("Herra" tai "Mestari"), oli voimakas muinaiskelttiläinen jumala ja Taraniksen ja Teutateksen ohella yksi niistä kolmesta kelttiläisestä jumaluudesta, jotka roomalainen runoilija Lucanus mainitsee 1. vuosisadalla. Lucanus kuvailee Esukselle annettuja julmia ihmisuhreja todisteena kelttien barbaarimaisuudesta: uhreja puukotettiin rituaalisesti ja heidät hirtettiin puihin, minkä jälkeen papit lukivat ennusmerkkejä vuotavista haavoista. Vaikka Lucanuksen kirjoitusta on sittemmin arveltu puolueelliseksi, jotkut ovat tulkinneet Britannian Cheshirestä vuonna 1984 löytyneen muinaisen ihmisuhrin, Lindow’n miehen, liittyvän häneen. Esuksen pääpalvonta-aluetta näyttää kuitenkin olleen Britannian sijaan Gallia, ja Bretagnen Essén kaupungin nimi liitetään kansanetymologiassa häneen. Muinaiset oppineet samaistivat Esuksen sekä Mercuriukseen että Marsiin, toisinaan myös Apolloon. Eräässä Notre-Damen katedraalin reliefissä Esus kuvataan kumartuneena metsämiehenä leikkaamassa oksaa pajupuusta. Esuksen kuvaaminen puunhakkaajana on synnyttänyt erilaisia spekulaatioita, mutta aiempi ehdotus Esuksen ja Cuchulainnin välisestä yhteydestä vaikuttaa nykyisin epätodennäköiseltä. Ranskalainen folkloristi Jean Markale puolestaan vertaa Esusta skandinaavien Odiniin ja kreikkalaisten Uranokseen, joista edelliselle annettiin samanlaisia ihmisuhreja kuin Esukselle. Jotkut näennäistieteilijät ovat yhdistäneet Esuksen jopa Jeesukseen sillä perusteella, että jumalan nimi on kirjoitettu toisinaan myös muodossa Hesus. == Lähteet == Luokka:Kelttiläiset jumalat
Smells Like Children

Smells Like Children on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Marilyn Mansonin vuonna 1995 julkaisema cover/remix-albumi. Albumi sisältää eri artistien kappaleita Marilyn Manson -yhtyeen esittämänä. Yhtye teki albumiin pohjautuvan samannimisen kiertueen vuosina 1995–1996. ==Kappalelista== # # # # # # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 1995 albumit Luokka:Vuoden 1995 remix-albumit Luokka:Marilyn Mansonin albumit Luokka:Cover-albumit
Albanian lippu

Albanian lippu on Albanian tunnus vaakunan ja hymnin ohella. Se otettiin käyttöön Albanian vapauduttua Turkin vallasta vuonna 1912.Suuri lippukirja, s.160 Albanian kansallissankari Skanderbeg käytti lippua jo 1400-luvulla, koska perimätiedon mukaan albanialaiset polveutuvat kotkasta. Kommunistien ollessa vallassa lippuun lisättiin kotkan yläpuolelle kommunistien tunnus, punainen tähti, 15. maaliskuuta 1946. Tähti poistettiin vuonna 1992 kommunistivallan hajoamisen jälkeen. Lippu on otettu käyttöön virallisesti 7. huhtikuuta 1992. == Aikaisemmat versiot == Tiedosto:Flag of Albanian Provisional Government (Jun-Nov 1912).svg|Albaanien kansallisen heräämisen aikana 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa käytetty lippu Tiedosto:Flag of Albanian Provisional Government (1912-1914).svg|Itsenäisen Albanian lippu (1912–1914) Tiedosto:Flag of Albania (1914–1920).svg|Albanian ruhtinaskunnan lippu (1914–1920) Tiedosto:Flag of Albania (1920–1926).svg|Albanian ruhtinaskunnan lippu (1920–1925) ja Albanian tasavallan lippu (1925–1926) Tiedosto:Flag of Albania (1926–1928).svg|Albanian tasavallan lippu (1926–1928) Tiedosto:Flag of Albania (1934–1939).svg|Albanian kuningaskunnan lippu (1928–1939) Tiedosto:Flag of Albania (1939–1943).svg|Albanian protektoraatin lippu (1939–1943) Tiedosto:Flag of Albania (1943–1944).svg|Albanian saksalaismiehityksen aikainen lippu Tiedosto:Flag of Albania (1944–1946).svg|Albanian demokraattisen hallituksen lippu (1944–1946) Tiedosto: Flag of Albania 1946.svg|Kommunistivallan aikainen lippu (1946–1992) == Lähteet == * === Viitteet === Lippu Luokka:Valtioiden liput
Alankomaiden lippu

Alankomaiden lippu on Alankomaiden tunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Alankomaiden horisontaalisen trikolorin värit ovat punainen, valkoinen ja sininen. Lipun mittasuhde on 2:3. Alankomaiden lippu ja Luxemburgin lippu ovat hyvin samankaltaiset, mutta Luxemburgin lippu on pitkulaisempi ja sen sininen raita vaaleampi. Alankomaiden lippu otettiin käyttöön vuonna 1664 Yhdistyneiden provinssien virallisena lippuna. Lippu oli kuitenkin jo kauan käytössä epävirallisena kansanlippuna. Toinen alankomaalainen historallinen lippu on niin sanottu prinssinlippu. Se tuli käyttöön Yhdistyneiden provinssien voitettua kapinan Nassaun kreivin Vilhelm I Oranialaisen johdolla Espanjan valtaa vastaan. Prinssinlipun värit ovat oranssi, valkoinen ja sininen Vilhelmin hallitsijasuvun värien mukaisesti. 1930-luvulla Alankomaiden kansallissosialistit ottivat prinssinlipun käyttöönsä. Kuningatar Vilhelmina päätti virallisesti sen jälkeen, että Alankomaiden lipun värit ovat punainen, valkoinen ja sininen. == Lähteet == * Jos Poels, Rood-wit-blauw of oranje boven, NRC Handelsblad, 28. huhtikuuta 2000, s. 22; viitattu tästä. Luokka:Valtioiden liput Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit lippu
Robert Kiljander

Karl Johan Robert Kiljander (15. elokuuta 1848 Lapinlahti – 14. marraskuuta 1924 Jyväskylä) oli suomalainen kirjailija ja Jyväskylän postikonttorin ekspeditööri. ==Henkilötietoja== Kiljander oli suomentajana tunnetun kirkkoherra Karl Mårten (Kaarle Martti) Kiljanderin ja Helena Sofia Frosteruksen poika. Kiljanderin nuorempi veli oli seminaarin lehtori ja oppikirjojen tekijä Ludvig Gabriel KiljanderPieni tietosanakirja, palsta 513. Kiljander kävi Kuopion lukiota 1867–1871 ja meni sitten postin palvelukseen. Hän oli tuottelias näytelmäkirjailija ja kirjoitti pääasiassa pikkukaupunkiaiheisia komedioita, muun muassa näytelmät Amalia ystävämme, Postikonttorissa ja Sanny Kortmanin koulu. Kiljander kirjoitti kaksi ensimmäistä näytelmäänsä ruotsin kielellä, mutta siirtyi sitten käyttämään suomea. Hänen kirjoittamiaan näytelmiä esitettiin Suomalaisessa teatterissa ja Kansallisteatterissa kymmeniä kertoja. Hän ammensi usein aiheensa jyväskyläläisten elämästä, joskaan ei pyrkinyt siirtämään todellisuutta täysin näytelmiinsä. Esimerkiksi Sanny Kortmanin koulun (1902) esikuvana on pidetty Jyväskylän tyttökoulua ja sen pohjalta on tehty elokuva Skandaali tyttökoulussa. Alkuperäisessä näytelmässä ei kuitenkaan ollut minkäänlaista skandaalia. Kiljanderille myönnettiin postimestarin arvonimi vuonna 1921. ==Kirjallinen tuotanto== === Teoksia === * Amalia ystävämme : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Gummerus 1887, 8. painos 1948 * Mestarin nuuskarasia : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Gummerus 1887, 8. painos 1948 * Postikonttorissa : pikkukaupungin kuvaus yhdessä näytöksessä. Gummerus 1887, 9. painos 1960 * Pukkisen pidot : kaksinäytöksinen huvinäytelmä. Gummerus 1887, 5. painos 1933 * Pahassa pulassa : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Gummerus 1889, 11. painos 1956 * Kumarrusmatka : huvinäytelmä kolmessa näytöksessä. Otava 1894 * Vieraita odottaessa : huvinäytelmä yhdessä näytöksessä. Gummerus 1897, 5. painos 1933 * Sanny Kortmanin koulu : huvinäytelmä 3:ssa näytöksessä. Otava 1902, 2. painos Gummerus 1948 * Kihlajaiskemut : näytelmä 4:ssä näytöksessä. Näytelmäkirjallisuutta n:o 105. U. W. Telén & C:o, Kuopio 1909 * Sulhasen luona : yksinäytöksinen laulunsekainen huvinäytelmä. Näytelmäkirjasto n:o 60. Yrjö Weilin & Kumpp. o.y., Helsinki 1910, 2. painos Gummerus 1948 * Hyvät markkinat : huvinäytelmä I:ssä näytöksessä. Esitettiin 1882, painettuna Gummeruksen näytelmiä 57, Gummerus 1948 === Suomennoksia === * Eduard von Bauernfeld : Tunnustukset : huvinäytelmä 4:ssä näytöksessä ; saksasta vapaasti suomentanut R. Kiljander. Näytelmäkirjasto n:o 24. Yrjö Weilin, Helsinki 1906 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vapaasti ladattavia Robert Kiljanderin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä * Keskisuomalainen kirjallisuus: Robert Kiljander Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka: Suomentajat Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Geoffrey Oryema

Geoffrey Oryema (16. huhtikuuta 1953 − 22. kesäkuuta 2018Uganda's musician, Geoffrey Oryema dead ) oli ugandalainen muusikko. Hän syntyi Sorotin kaupungissa Ugandassa, mutta muutti pian perheineen Kampalaan. Oryema pakeni Ranskaan Idi Aminin murhautettua hänen isänsä helmikuussa 1977. Oryeman ensimmäinen albumi, "Exile", julkaistiin vuonna 1989. Hänen uusin albuminsa on vuonna 2004 ilmestynyt "Words". ==Lähteet== Luokka:Ugandalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Juhana Kokko

Juhana Kokko (12. maaliskuuta 1856 Liminka - 15\. syyskuuta 1926 Oulu) oli suomalainen kirjailija, kansanvalistaja, kansankirjailija ja kansakoulunopettaja, joka kirjoitti nimimerkillä Kyösti. ==Henkilöhistoria== Kokon vanhemmat olivat talollinen Heikki Kokko ja Maria Kramsu. Hän kävi Oulun alkeisoppilaitoksen 1873-1874 ja sen jälkeen Jyväskylän seminaarin 1874-1878, josta valmistui kansakoulunopettajaksi. Kokko toimi opettajana Kiteellä, Ylivieskassa ja Iissä 1881-1897 sekä Oulujoella 1897-1923. Hän oli Oulujoen kunnankirjuri 1901-1908 ja hoiti omaa maatilaansa 1884-1916. Kokko toimi Louhi-, Päivälehti-, Kaiku- ja Kaleva-lehtien avustajana. Hän julkaisi kolme kaunokirjallista teosta, esikoisteoksen Kölliskö vuonna 1886. Vuonna 1888 ilmestynyt Räisäs-poika kertoi liminkalaisesta ammattivarkaasta Anders Väisäsestä, kirja Kruunun metsissä sai Kansanvalistusseuran palkinnon ilmestymisvuonnaan 1891. Teoksen arvellaan osaltaan vaikuttaneen Juhani Ahon kirjaan Maailman murjoma. Kokon puoliso vuodesta 1885 oli Onnia Durchman (k. 1952). Kanslianeuvos Tauno Kokko oli heidän poikansa. == Teoksia == * Kölliskö ; kirjoitti Kyösti. WSOY 1887 * Räisäspoika ; kirj. Kyösti. WSOY 1888 * Kruunun metsissä ; kirjoitti Kyösti. Werner Söderström, Porvoo 1891 (Ilmestyi alun perin kolmena erillisenä vihkona (vihot 1, 3 ja 5) otsikolla Kuopion laulujuhlassa palkitut teokset. Vihkoissa 2 ja 4 ilmestyi Kauppis-Heikin kertomus Kirottua työtä) == Lähteet == * Pieni tietosanakirja * Sivu 396. ==Viitteet== == Kirjallisuutta == * Helvi Linna : Juhana Kokon tuotannon sosiaalihistoriallisten lähtökohtien heijastuminen teoksiin. Pro gradu -tutkielma, Oulun yliopisto. Oulun ja sen lähiympäristön sanataide -tutkimusprojekti, Oulu 1978 ISBN 9519921702 == Aiheesta muualla == *Vapaasti ladattavia Juhana Kokon e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä *Kirjasampo.fi: Juhana Kokko Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1926 kuolleet
Pikaluistelu talviolympialaisissa 1936

Talviolympialaisissa 1936 pikaluistelun kilpailut käytiin Riesserseen luonnonjääradalla. Kisojen menestynein pikaluistelija oli Norjan Ivar Ballangrud kolmella kullallaan ja yhdellä hopeallaan. ==500 m== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Ivar Ballangrud 43,4 2 Georg Krog 43,5 3 Leo Freisinger 44,0 4 Shozo Ishihara 44,1 5 Delbert Lamb 44,2 6 Allan Potts 44,8 Karl Leban 44,8 8 Antero Ojala 44,9 Birger Wasenius 44,9 Jorma Ruissalo 44,9 ... ... ... ... 19 Ossi Blomqvist 46,2 ==1 500 m== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Charles Mathiesen 2.19,2 2 Ivar Ballangrud 2.20,2 3 Birger Wasenius 2.20,9 4 Leo Freisinger 2.21,3 5 Max Stiepl 2.21,6 6 Karl Wazulek 2.22,2 ... ... ... ... 9 Antero Ojala 2.23,2 Ossi Blomqvist 2.23,2 20 Åke Ekman 2.27,2 ==5 000 m== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Ivar Ballangrud 8.19,6 2 Birger Wasenius 8.23,3 3 Antero Ojala 8.30,1 4 Jan Langedijk 8.32,0 5 Max Stiepl 8.35,0 6 Ossi Blomqvist 8.36,6 ... ... ... ... 22 Åke Ekman 9.00,4 ==10 000 m== Sija Maa Kilpailija Aika 1 Ivar Ballangrud 17.24,3 2 Birger Wasenius 17.28,2 3 Max Stiepl 17.30,0 4 Charles Mathiesen 17.41,2 5 Ossi Blomqvist 17.42,4 6 Jan Langedijk 17.43,7 7 Antero Ojala 17.46,6 == Lähteet == Luokka:Talviolympialaiset 1936 1936 Luokka:Vuoden 1936 pikaluistelu