EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
It’s Crazy It’s Party

It’s Crazy It’s Party on rap-artisti Käärijän single, joka julkaistiin 15. syyskuuta 2023. Kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo. Kappaleella vierailee virolainen Tommy Cash, jolle Käärijä oli ehdottanut yhteisen kappaleen tekemistä kesällä 2023. Kappaleen nimi on peräisin iskulauseesta, jota Käärijä käytti ollessaan mukana Eurovision laulukilpailussa 2023. Levy- yhtiö Warner Music Finlandin mukaan ”It’s Crazy It’s Party” on rapin, metallin ja elektronisen musiikin sekoitus. Kappaleen on kuvailtu olevan rakenteeltaan hyvin samanlainen kuin Käärijän aikaisempi single, Euroviisuissa menestynyt ”Cha cha cha”. Helsingin Sanomien konserttiarviossa ”It’s Crazy It’s Party” -kappaletta kutsuttiin ”euroviisumenestyksen epätoivoiseksi pitkittämisyritykseksi”. Myös Iltalehti uutisoi kappaleen saaneen kritiikkiä liiasta samankaltaisuudesta ”Cha cha chan” kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Musiikkivideo Youtubessa Luokka:78.84 Pop, rock Luokka:Käärijän kappaleet Luokka:Vuoden 2023 kappaleet
Bazacle

Bazacle (myös Chaussée du Bazacle) on Garonnejoen kohta, josta on päässyt ylittämään joen kahlaamalla. Samalla se on ollut syy Toulousen kaupungin syntyyn tähän kohtaan joen varteen. Bazacleen perustettiin kelluvat myllyt 1100-luvulla, jotka myöhemmin korvattiin joen rantaan rakennetuilla myllyillä. 1300-luvulla myllyn omistajat perustivat maailman ensimmäisen tunnetun osakeyhtiön, Société des moulins de Bazacle. Vuonna 1888 Société Toulousaine d'Electricité muutti myllyt vesivoimalaitokseksi, jonka sähköllä valaistiin Toulousen keskustaa. Vuonna 1946 valtiollinen sähköyhtiö EDF osti alueen. EDF Bazacle Complex tarjoaa yleisölle opastettuja kierroksia toimivassa vesivoimalassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskan vesivoimalaitokset Luokka:Garonnen vesistö Luokka:Toulouse
Svobodnaja Gruzija

Svobodnaja Gruzija (Свободная Грузия, ”Vapaa Georgia”) oli Georgian pääkaupungissa Tbilisissä vuoteen 2014 saakka ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti. Vuonna 1922 perustetun lehden nimenä oli ensin Pravda Zakavkazja (”Taka-Kaukasian totuus”), mutta se sai pian nimen Zarja Vostoka (”Idän sarastus”). Se oli 1930-luvun lopulle saakka Neuvostoliiton kommunistisen puolueen Taka-Kaukasian aluepiirikomitean ja Taka-Kaukasian federaation toimeenpanevan keskuskomitean äänenkannattaja. Myöhemmin siitä tuli Georgian kommunistisen puolueen sekä Georgian sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston lehti. Zarja Vostoka oli neuvostoaikana yksi Georgian tärkeimmistä sanomalehdistä, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa georgiankielinen Komunisti, azerinkielinen Sovet Gürcüstanı ja armeniankielinen Sovetakan Vrastan. Kuudesti viikossa julkaistun lehden painosmäärä oli 140 000 kappaletta vuonna 1980. Lehti sai vuonna 1991 nimen Vestnik Gruzii (”Georgian viestinviejä”) ja samana vuonna nimen Svobodnaja Gruzija. Talousvaikeuksista kärsinyt lehti joutui joutui harventamaan ilmestymistään ja lakkasi lopulta viikkolehtenä vuonna 2014. ==Lähteet== Luokka:Georgialaiset sanomalehdet Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet
Cunninghamin laki

Cunninghamin laki () on laki, jonka mukaan ”paras tapa saada oikea vastaus Internetissä ei ole kysyä kysymystä, vaan kirjoittaa väärä vastaus”. Ward Cunningham itse lievensi vuonna 2015 omistajuuttaan lakiin (tai suhtautuu lakiin epävarmasti) kutsumalla sitä ”vääräksi lainaukseksi, joka kumoaa itsensä levittäytymällä internetissä” ja sanomalla, että hän ”en ole milloinkaan ehdottanut kysymyksen esittämistä väärällä vastauksella”. == Pääpiirteet == Cunninghamin lain ehdottajana pidetään entistä Intelin johtajaa Stephen McGeadya. McGeady viittasi vuonna 2010 The New York Timesin kieliblogissa keskusteluun, jonka hän kävi 1980-luvulla Wikin (WikiWikiWeb 1995) keksijän Cunninghamin kanssa. Steven McGeadyn mukaan Cunningham antoi hänelle tämän neuvon hetken mielijohteesta 1980-luvun alussa, joten McGeady nimesi tämän Cunninghamin laiksi. Vaikka laki viittasi alun perin vuorovaikutukseen Usenetissä, sitä on käytetty kuvaamaan muiden verkkoyhteisöjen, kuten Wikipedian toimintaa. Se on synonyymi ranskankieliselle ilmaisulle ”prêcher le faux pour savoir le vrai" (saarnaa väärästä tunteaksesi todellisen), ja erään teorian mukaan Cunninghamin laki on muunnos tästä ranskankielisestä ilmaisusta. Tämän lain sanotaan liittyvän psykologiseen motivaatioon ajatella, että ihminen ei halua vaivata itseään vastaamalla kysymykseen, joka on vain avunhuuto. Jos kysymys on sen sijaan lähtökohdiltaan tai perustavanlaatuisesti väärässä, ihminen tuntee tarvetta korjata virheen. Fiktiivisen kirjallisuuden hahmo Sherlock Holmes on tehnyt lakiin epäsuorasti viittaavia lausuntoja, joita voidaan pitää merkkinä siitä ikään kuin hän olisi tiennyt tästä laista. Tämän voi huomata repliikeistä romaanissa Neljän merkki. == Katso myös == * Stiglerin laki * Peterin periaate * Parkinsonin triviaalisuuden laki == Lähteet == Luokka:Kaupunkitarinat Luokka:Internet-aktivismi Luokka:Internet-kulttuuri Luokka:Internet-slangi
Nasir-ol-Molkin moskeija

Nasir-ol-Molkin moskeija on klassinen moskeija Šīrāzin kaupungissa Iranin lounaisosassa. Se on rakennettu Qajar-dynastian valtakaudella. Rakennuksessa on taidokkaita lasimaalauksia, joiden ansiosta sen sisätiloissa on erikoinen valaistus. == Lähteet == Luokka:Iranin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Moskeijat Luokka:Fārs
Pelinkehitysohjelma

Pelinkehitysohjelma tai pelinteko-ohjelma tarkoittaa ohjelmistoa, jota voidaan käyttää apuna videopelin toteuttamisessa. Pelinkehitysohjelmien avulla voi tehdä hahmoja, NPC-hahmojen tekoälyn, käyttöliittymätoimintoja, ääniefektejä ja montaa muuta asiaa. Pelimoottorin tai muokkausohjelman valinnalla voi olla suuri vaikutus minkälaisen pelin voi tehdä. Pelinkehitykseen tarkoitettuja ohjelmistoja on hyvin erilaisia: pieniä ja pitkälle erikoistuneita ovat esimerkiksi Bitsy ja Ren'py, suurempia työkaluja ovat esimerkiksi Unity ja Unreal Engine. Erikoistuneet ohjelmat voivat olla suunnattu tiettyä lajityyppiä varten, esimerkiksi PuzzleScript on suunnattu tietynlaisia pulmapelejä varten kun taas Godot Engine, Unity ja Unreal Engine ovat laajempaan käyttöön. Eräät ohjelmat ovat saatavilla ilmaiseksi ja jotkin ovat maksullisia. Kehityksessä voidaan käyttää lisänä lukuisia muita ohjelmia suunnitteluun, tuotantoon, ohjelmointiin sekä grafiikan, animaation ja äänen tekemiseen. Pelinkehitykseen suunnattujen työkalujen lisäksi voidaan useita muita ohjelmia, joilla on käyttöä myös pelinkehityksen ulkopuolella eivätkä siten ole varsinaisesti pelinkehitysohjelmia. == Historia == Varhaiset pelit kehitettiin aina tyhjästä alusta alkaen, mutta 1980-luvulla yleistyi työkalujen uudelleen käyttäminen uusien pelin kehityksessä, jotka usein kuuluivat samaan lajityyppiin. Esimerkiksi SCUMM sai useita päivityksiä ja oli käytössä pelitaloissa 20 vuoden ajan, mutta ei koskaan ollut julkisesti saatavilla (kehitetty LucasArtsin omaan käyttöön). Työkaluja kuten Shoot-'Em- Up Construction Kit julkaistiin yleisesti myyntiin. 1990-luvulla Doomin julkaisun myötä termi pelimoottori yleistyi. == Lähteet ==
Sääntö 34

Sääntö 34 () on internet-meemi, jossa väitetään, että internet-pornografiaa on olemassa kaikista mahdollisista aiheista. Käsite kuvataan yleisesti fanitaiteena, jossa normaalisti ei-eroottiset henkilöt, asiat ja esineet osallistuvat seksuaaliseen käyttäytymiseen ja/tai toimintaan. Säännön keksi toimittajien mukaan brittiläinen Peter Morley-Souter, joka törmäsi netissä Lassi ja Leevi -sarjakuvasta tehtyyn erotiikkaan ja teki aiheesta nettisarjakuvan vuonna 2005. Siten muita Internetin sääntöjä ei vielä ollut olemassa, ennen kuin ne anonymous kehitti lisää ja ne postattiin Encyclopedia Dramaticaan 2006 tienoilla. 4chanilla kehitettiin uusia versioita ja Christopher Poolen sanotaan kirjoittaneen säännöt uudelleen. Poole antoi kunnian sääntöjen täydentämisestä Gaia Online -pelisivustolle. Vuonna 2006 julkaistuissa säännöissä sääntönä #1 oli vielä "älä puhu säännöistä 2-33", joita ei ollut. Sääntöjen vaikuttimena olivat esimerkiksi Fight Club (älä puhu X:stä), Monty Python (sääntöä numero 6 ei ole), Douglas Adamsin Linnunradan käsikirja liftareille (tuo aina pyyhe mukana), South Parkin kalsaritontut (??? - liikevoittoa!). == Katso myös == * Dōjinshi == Lähteet == Luokka:Internet- kulttuuri Luokka:Internet-slangi Luokka:Pornografia
Oleksandr Šlih’ter

Oleksandr Šlih’ter (; 1. marraskuuta 1868 Lubnyi, Poltavan lääni – 2. joulukuuta 1940 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen bolsevikkivallankumouksellinen, taloustieteilijä, diplomaatti ja virkailija. Hän oli Ukrainan tiedeakatemian (VUAN) täysjäsen vuodesta 1929. Opiskeltuaan Harkovan yliopistossa ja Bernin yliopistossa (1889–1891) hän työskenteli maanalaisessa Venäjän sosiaalidemokraattisessa työväenpuolueessa Kiovassa ja Zlatopilissa, ja hänet pidätettiin ja karkotettiin useita kertoja. Vaikka hän vastusti Mykola Skrypnykin näkemyksiä kansallisesta kysymyksestä, hänet pidätettiin vuonna 1937, mutta hän selviytyi hengissä Stalinin vainoista. Šlih’ter liittyi bolsevikkeihin ja osallistui vuonna 1903 yleislakon järjestämiseen Kiovassa. Vuoden 1905 vallankumouksen aikana hän järjesti rautatietyöläisten lakkoja Ukrainassa, Kiovan yleislakon ja muita vallankumouksellisia toimia. Marraskuussa 1917 hän osallistui bolsevikkien vallankumoukseen Pietarissa, ja vuosina 1918–1919 hän oli Vladimir Leninin pakkolunastuskomissaari Venäjällä ja Siperiassa (1918) ja Ukrainassa (1919). Neuvostovallan aikana Šlih’ter toimi eri tehtävissä. Hän oli Tambovin kuvernementin toimeenpanevan komitean puheenjohtajana (1920), Venäjän, Neuvostoliiton ja Ukrainan keskuskomitean jäsen; Neuvosto-Ukrainan ulkoasioiden kansankomissariaatin täysivaltainen edustaja ja sen kollegion jäsen (1923–1927); Ukrainan kuluttajaosuuskuntien liiton johtaja (1923); Ukrainan keskusjohtokomitean puheenjohtajiston jäsen (1923–1937); Ukrainan kommunistisen puolueen organisaatiotoimiston jäsen (1924–1926); Harkovan Artemin kommunistisen yliopiston rehtori (1924–1927); Ukrainan kommunistisen puolueen keskuskomitean jäsen (1925–1937) ja politbyroon ehdokas (1926–1937); Ukrainan maatalouskomissaari (1927–1930); VUANin maatalouden sosialistisen jälleenrakennuksen -instituutin johtaja (1928–1934); Ukrainan marxismi- leninismin instituutin johtaja (1930–1931) ja marxismi-leninismin tieteellisten tutkimuslaitosten ukrainalaisen yhdistyksen puheenjohtaja (1931–1933); Ukrainan tiedeakatemian (nykyisin NANU) varapuheenjohtaja (1931–1938); ja Ukrainan SNT:n tuotantoresurssien tutkimusneuvoston puheenjohtaja (1934–1937). Šlih’ter kirjoitti artikkeleita taloudellisista, historiallisista ja poliittisista aiheista. Harkovassa julkaistiin 1930–1932 neliosainen laitos hänen valituista teoksistaan ja Kiovassa 1959 valikoima. Osa hänen kirjoituksiaan maatalouskysymyksestä ja Neuvostoliiton varhaisesta pakkolunastuspolitiikasta ilmestyi Moskovassa vuonna 1975. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Flamanvillen ydinvoimalaitos

Flamanvillen ydinvoimalaitos sijaitsee Ranskan Normandiassa. Voimalassa on kolme reaktoria. Laitoksen omistaa Électricité de France. Flamanvillen kaksi ensimmäistä reaktoria ovat Framatomen toimittamia 1330 megawatin painevesireaktoreita. Ensimmäisen reaktorin rakentaminen aloitettiin joulukuussa 1979, ja se aloitti sähköntuotannon joulukuussa 1985. Toista reaktoria alettiin rakentaa toukokuussa 1980, ja sähköntuotanto alkoi heinäkuussa 1986. Flamanvillen kolmas reaktori on 1630 megawatin EPR- painevesireaktori, jonka toimitti Areva. Sen rakennustyöt aloitettiin joulukuussa 2007, ja reaktorin odotettiin valmistuvan vuonna 2012. Rakennusprojekti viivästyi pahasti. Suuria ongelmia tuotti Arevan Creusot’n takomolla valmistama reaktorin paineastia. Vuonna 2015 havaittiin, että sen teräksen hiilipitoisuus on suunniteltua korkeampi. Ranskan ydinturvallisuusviranomainen on vaatinut, että paineastian kansi vaihdetaan uuteen. Vuonna 2018 havaittiin ongelmia sekundääripiirin hitsisaumoissa, ja niiden korjaaminen viivästytti projektia lisää ja aiheutti kustannuksia. Reaktori alkoi tuottaa sähköä joulukuussa 2024. Reaktorin kustannusarvio on noussut alkuperäisestä 3,3 miljardista eurosta 13,2 miljardiin. ==Lähteet== Luokka:Ranskan ydinvoimalat Luokka:Manche
Sabtšota Apkhazeti

Sabtšota Apkhazeti (საბჭოთა აფხაზეთი, ”Neuvosto-Abhasia”) oli Abhasian pääkaupungissa Suhumissa ilmestynyt georgiankielinen sanomalehti. Vuonna 1937 perustettu lehti toimi Georgian kommunistisen puolueen Abhasian aluekomitean sekä Abhasian autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattajana. Sen rinnalla ilmestyivät venäjänkielinen Sovetskaja Abhazija ja abhaasinkielinen Apsny kapš. Viidesti viikossa julkaistun lehden painosmäärä oli 23 000 kappaletta vuonna 1980. Lehti sai nimen Apkhazetis khma (აფხაზეთის ხმა, ”Abhasian ääni”) vuonna 1990. Vuonna 1993 se siirtyi Abhasian sodan takia Tbilisiin, jossa se ilmestyi pakolaishallituksen viikkolehtenä vuoteen 2005 saakka. ==Lähteet== Luokka:Abhasia Luokka:Georgialaiset sanomalehdet Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet
Letterbox Media

Letterbox Media Oy on kustannus- ja jakeluyhtiö, joka julkaisee 40 lähilehteä Suur-pääkaupunkiseudun alueella. Lisäksi se julkaisee neljää teemalehteä, matkailuoppaita ja asiakaslehtiä. Letterbox Jakelut tarjoaa postijakelupalveluja yrityksille pääkaupunkiseudulla.https://www.is.fi/taloussanomat/art-2000001409558.html Jakeluryhmä hallinnoi lisäksi lähes tuhannen noutolehtitelineen puolivaltakunnallista verkkoa. Yhtiöön kuuluu myös deski.fi tiedotepalvelu, joka jakaa mediatiedotteitaan toimittajien ja bloggaajien saataville. Letterbox Media Oy:n ja konserniyhtiöiden yhteenlaskettu liikevaihto 2023 on noin 1,5 miljoonaa euroa. Yhtiöllä on viisi osakkeenomistajaa. Letterbox Median toimitilat sijaitsevat Helsingissä Hämeentiellä. Tiloissa työskentelee yhtiön hallintoa, lähilehtien toimitus ja myyntiryhmä. Lähitiedon toimipiste on Helsingin Malmilla ja Wheelmedian Espoon Olarissa. == Historia == Letterboxin ensimmäinen lähilehti oli vuonna 2007 Herttoniemen-Laajasalon alueella ilmestymisensä aloittanut Hellas-lehti. Seuraavien kymmenen vuoden aikana uusia lähilehtiä perustettiin yli kolmekymmentä.https://www.sttinfo.fi/tiedote/69738993/paakaupunkiseutu-sai- uuden-iltapaivalehden---iltatorin?publisherId=69738262 Vuonna 2020 Letterbox Media osti lähes 30 vuotta pääkaupunkiseudulla toimineen Puoli kaupunkia -kaupunkilehden julkaisuoikeudet. Varsinaisesti konserni syntyi vuonna 2022 kun Letterbox Media Oy osti Koillis-Helsingin Lähitieto Oy:n koko osakekannan ja samassa yhteydessä lopetettiin Lähitieto-lehden kanssa alueellisesti päällekkäin ilmestyneet Malmi-lehti, Jakomäki-lehti ja Viikki- lehti.https://www.sttinfo.fi/tiedote/69939932/letterboxmedia-on-ostanut- koillis-helsingin-lahitieto--lehden?publisherId=69738262 Vuonna 2022 lehtiperhe kasvoi Wheelmedia Oy:n koko julkaisutoiminnan sisältäneellä liiketoimintakaupalla.https://pmlehti.fi/uutiset/toimiala/letterboxmedia-osti- nelja-ilmaisjakelulehtea/ Samalla Letterboxin liiketoiminnot jaettiin neljään tulosryhmään: Lähilehdet, Wheelmedia, Letterbox jakelut ja Lähitieto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Verkkosivut Luokka:Helsingin media Luokka:Postiyhtiöt Luokka:Suomalaiset kaupunkilehdet
Gürcüstan

Gürcüstan (”Georgia”) on Georgian pääkaupungissa Tbilisissä ilmestyvä azerinkielinen sanomalehti. Lehti perustettiin vuonna 1922. Sen nimenä oli aluksi Yeni fikir (”Uusi ajatus”), vuodesta 1927 Yeni kənd (”Uusi kylä”) ja vuodesta 1939 Sovet Gürcüstanı (”Neuvosto-Georgia”). Lehti lakkasi vuonna 1945. Vuosina 1957–1959 julkaistiin venäjänkielisen Zarja Vostokan käännöslehteä Şərqin şəfəqi ja vuonna 1960 alkoi jälleen ilmestyä Sovet Gürcüstanı. Sovet Gürcüstanı oli Georgian kommunistisen puolueen sekä Georgian sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 40 200 kappaletta vuonna 1984. Lehti sai nimen Gürcüstan vuonna 1990. Se on Georgian valtion omistama ja rahoittama ja ilmestyy nykyään kerran viikossa. Lehden levikki on noin 3 000 kappaletta. ==Lähteet== Luokka:Georgialaiset sanomalehdet Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet
Dallasin–Fort Worthin metropolialue

Dallasin–Fort Worthin metropolialue () on 7,6 miljoonan asukkaan alue Yhdysvalloissa. Alue käsittää 11 piirikuntaa Texasin osavaltiossa. Metropolialueen keskuskaupungit ovat Dallas ja Fort Worth ja muita keskeisiä kaupunkeja ovat muun muassa Arlington, Plano, Irving, Frisco, McKinney, Garland ja Denton. == Piirikunnat == Piirikunta Hallintokeskus Väestö (2020) Collinin piirikunta McKinney 1 064 465 Dallasin piirikunta Dallas 2 613 469 Dentonin piirikunta Denton 906 422 Ellisin piirikunta Waxahachie 192 455 Huntin piirikunta Greenville 99 956 Johnsonin piirikunta Cleburne 179 927 Kaufmanin piirikunta Kaufman 145 310 Parkerin piirikunta Weatherford 148 222 Rockwallin piirikunta Rockwall 107 819 Tarrantin piirikunta Fort Worth 2 110 640 Wisen piirikunta Decatur 68 632 Luokka:Texas Luokka:Yhdysvaltain suurkaupunkialueet
Andrei Sihra

Andrei Osipovitš Sihra (; 1773 Vilna – 1850 Pietari) oli venäläinen säveltäjä ja muusikko, joka erikoistui seitsenkieliseen venäläiseen kitaraan.Андрей Осипович Сихра (1773-1850) Lute.ru, viitattu 17.12.2023 Sihra syntyi musiikin opettajan perheeseen. Hänellä oli tšekkiläiset juuret, mutta hänen sukunsa oli jo 1600-luvulla muuttanut Venäjän silloisille länsialueille. Sihra sai ainoan musiikillisen koulutuksen isältään.The Russian Collection, Vol.2: Four Concert Etudes Spanish Guitar, viitattu 17.12.2023 Nuorena hän esiintyi konserteissa harpistina Vilnassa ja sen ympäristössä. Hän soitti myös kuusikielistä kitaraa ennen omistautumistaan seitsenkielisen kitaran soitolle ja ohjelmiston luomiselle sen soittajille. Sihra muutti vuoden 1801 alussa Moskovaan. Hän perusti oman koulukuntansa seitsenkielisen kitaran soitossa ja opetti monia sittemmin tunnetuiksi tulleita muusikoita. Venäjän historiallisen seuran elämäkerrallisessa henkilöhakemistossa Sihraa on luonnehdittu "venäläisten kitaristien patriarkaksi". Vuonna 1812 Sihra siirtyi mahdollisesti Napoleonin sodankäynnin ja Moskovan tulipalon luoman kaaoksen seurauksena Pietariin, jossa vietti loppuelämänsä ajan. Hän eli vanhoilla päivillään köyhyydessä. Uuden ohjelmiston säveltämisen lisäksi Sihra julkaisi lukuisia pedagogisia teoksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Venäläiset säveltäjät Luokka:Venäläiset kitaristit Luokka:Vuonna 1773 syntyneet Luokka:Vuonna 1850 kuolleet
Frisco (Texas)

Frisco on kaupunki Yhdysvalloissa Texasin osavaltiossa. Vuoden 2020 väestönlaskennassa Friscossa oli 200 509 asukasta. Kaupunki sijaitsee Collinin ja Dentonin piirikunnissa. Frisco kuuluu Dallasin–Fort Worthin metropolialueeseen. Frisco oli Yhdysvaltain nopeimmin kasvava kaupunki vuosina 2010–2019. == Väestö == Vuonna 2020 Friscon väkiluku oli 200 509\. Arvion mukaan asukkaista valkoisia on 51,2 %, aasialaisia 27,0 %, mustia 8,6 % ja alkuperäisasukkaita 0,2 %. Asukkaista 10,3 % kuuluu kahteen tai useampaan rotuun. 32,8 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 26,5 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Texasin kaupungit
Pak Kil-yon

Pak Kil-yon (; s. 1942/3) on pohjoiskorealainen diplomaatti ja poliitikko.Kim Myong-song, N.Korean Vice FM Sacked Chosun Ilbo 30.1.2019, viitattu 17.12.2023 Pak aloitti diplomaattiuransa vuonna 1969 Myanmarissa. Hän toimi ensimmäisen kerran Pohjois-Korean pysyvänä YK-edustajana vuosina 1986–1996, minkä jälkeen hänestä tuli Pohjois-Korean varaulkoministeri. Pak palasi Pohjois-Korean pysyväksi YK-edustajaksi vuonna 2001. Vuonna 2008 hänen seuraajakseen tuli Sin Son-ho, jolloin Pak pääsi taas varaulkoministerin asemaan.North Korea names expert on US affairs as envoy to UN Zee News 19.11.2001, viitattu 17.12.2023 1\. lokakuuta 2012 YK:n yleiskokouksessa puhuessaan hän syytti Etelä-Koreaa sekä Yhdysvaltoja vastakkainasettelusta ja varoitti pienenkin kipinän Korean niemimaalla voivan johtaa ydinsotaan.Pohjois-Korea pelotteli ydinsodalla Iltalehti 2.10.2012, viitattu 17.12.2023 Vuonna 2019 Etelä-Korean hallinto oletti Pakin olevan eläkkeellä, koska hän ei ollut esiintynyt julkisuudessa yli viiteen vuoteen. == Lähteet == Luokka:Pohjoiskorealaiset diplomaatit Luokka:Pohjoiskorealaiset poliitikot Luokka:YK:n suurlähettiläät Luokka:1940-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Han Song-ryol

Han Song-ryol (; s. 17. kesäkuuta 1954 Pohjois-Pyeongan한성렬 Ministry of Unification, viitattu 17.12.2023 ) on pohjoiskorealainen diplomaatti ja poliitikko.N.K. official handing U.S. affairs removed from Seoul's info book amid punishment speculation Yonhap News Agency 30.1.2019, viitattu 17.12.2023 == Ura == Han valmistui Kim Il-sungin yliopistosta ja liittyi Pohjois-Korean ulkoministeriön palvelukseen vuonna 1980. Hän toimi maansa vara-YK-edustajana vuosina 2002–2006.Kim Myong-song, N.Korean Vice FM Sacked Chosun Ilbo 30.1.2019, viitattu 17.12.2023 Tammikuussa 2003 Han tapasi Santa Fessä New Mexicon kuvernööri Bill Richardsonin, joka oli aiemmin ansioitunut vaativissa neuvotteluissa muiden muassa Fidel Castron ja Saddam Husseinin kanssa.Glenn Kessler, N. Koreans Meet With Richardson The Washington Post 10.1.2003, viitattu 17.12.2023 Han on toiminut myös Pohjois-Korean varaulkoministerinä. Vuonna 2015 hänet nimitettiin ulkoministeriön Yhdysvaltain asioiden jaoksen pääjohtajaksi. Robert Egan kuvasi vuonna 2010 kirjassaan Eating with the Enemy ystävällisiä välejään Han Song-ryoliin. == Nykyinen tilanne == Eteläkorealaisen hallituslähteen mukaan loppuvuodesta 2018 saatiin tieto merkittävistä muutoksista Han Song-ryolin asemassa. Lehti Chosun Ilbo väitti tammikuussa 2019, että Han ja viisi muuta pohjoiskorealaista virkamiestä oli lähetetty ideologiseen uudelleenkoulutukseen Komdokin kaivokselle Etelä- Hamgyeongiin. Etelä-Korean Yhdistymisministeriön virkamies kertoi, ettei hänellä ollut tietoa asiasta. Etelä-Koreaan loikannut diplomaatti Thae Yong-ho oli jo haastattelussa vuonna 2017 kertonut, että Han Song-ryolin vävy ja lapsenlapsi olivat joutuneet poliittisten vankien leirille. Han Song-ryolin vävyn isä oli kertoman mukaan joutunut myös puhdistuksen uhriksi, koska hänen välinsä teloitettuun Jang Song-thaekiin oli katsottu liian läheisiksi. == Lähteet == Luokka:Pohjoiskorealaiset poliitikot Luokka:Pohjoiskorealaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Papillon (vuoden 2017 elokuva)

Papillon on Michael Noerin ohjaama elokuva, joka on Charrièren romaaniin perustuvan elokuvan uudelleenfilmatisointi, se sai ensi-iltansa vuonna 2017. Sen on käsikirjoittanut Aaron Guzikowski, ja sen pääosia näyttelevät Charlie Hunnam ja Rami Malek. == Juoni == Elokuvan tapahtumat alkavat vuoden 1931 Pariisista jossa ”Papillon” (Charlie Hunnam) on loisteliasta elämää viettävä kassakaappimies. Hänen loistelias elämänsä hänen tyttöystävänsä Nenetten (Eve Hewson) kanssa kokee karun lopun kun hänet pidätetään murhasta syytettynä. Syyte johtuu ilmeisesti siitä että hän jätti antamatta kaikkea viimeisimmän keikan saaliista pomolleen, vaan piti muutamia jalokiviä itsellään. Hänet tuomitaan murhasta elinkautiseen vankeuteen Etelä-Amerikassa, ja matkalla sinne hän tapaa laivalla väärentäjä Louis Degan (Rami Malek), jolle hän tarjoaa suojelua saadakseen tältä rahoitusta suunnittelemaansa pakomatkaan. == Näyttelijät == Lähde: == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset elokuvat Luokka:Espanjalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2017 yhdysvaltalaiset elokuvat
Karpinskin instituutti

Yleisvenäläinen tieteellis-tuotannollinen geologinen instituutti, nimetty A. P. Karpinskin mukaan (, ВСЕГЕИ, VSEGEI) eli Karpinskin instituutti () on Venäjän valtion hallitsema geologinen tutkimusinstituutti. Se toimii luonnonvarojen ja ekologian ministeriön ja liittovaltion maaperän käytön viraston alaisuudessa. A. P. Karpinski oli venäläinen geologiOtavan Iso tietosanakirja, osa 4, palsta 514. Helsinki: Otava, 1962.. Instituutti perustettiin Geologisena komiteana (Geolkom, Геолком) keisari Aleksanteri III:n käskyllä tammikuussa 1882 valtion omaisuuden ministeriön kaivososaston alaisuuteen. Laitos joutui myöhemmin nettimeemien kohteeksi, koska nimen lyhenne voidaan ymmärtää englannista omaksutun 'gay'-sanan (гей) mukaan muodossa "kaikki homoja". Instituutti on 2023 ilmoittanut ottaneensa lyhyeksi nimekseen käyttöön muodon Karpinskin instituutti. ==Lähteet== Luokka:Geologian tutkimuslaitokset Luokka:Venäjän tutkimuslaitokset
Kinn

Kinn on Norjan kunta Vestlandin läänissä. Se perustettiin vuonna 2020 yhdistämällä Floran ja Vågsøyn kunnat. Kinn koostuu kahdesta alueesta, joita erottaa Bremanger. Kunnalla on kaksi kuntakeskusta, Florø ja Måløy. Kinnin maapinta-ala on 763 neliökilometriä ja asukasluku 17 179 vuoden 2023 alussa. ==Tunnettuja henkilöitä== ===Flora=== * Margunn Haugenes (s. 1970), jalkapalloilija ===Vågsøy=== * Alfred Maurstad (1896–1967), näyttelijä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Jon Tolaas

Jon Tolaas (3. kesäkuuta 1939 Vågsøy – 1. syyskuuta 2012 Nordfjordeid) oli norjalainen opettaja ja kirjailija. Häneltä ilmestyi neljä runokokoelmaa, romaani ja novellikokoelma. Lisäksi hän kirjoitti kirjan unien tulkitsemisesta. ==Bibliografia== ===Runokokoelmat=== * Gjest i ditt tjeld (1968) * Glasbrot (1968) * Rapport frå reservatet (1969) * Språket før Babel (1983) ===Romaanit=== * Sju (1971) ===Novellikokoelmat=== * Stjernefiske (1985) ===Muut=== * I draumeland (1978) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset runoilijat Luokka:Norjalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Lauri Nakari

Lauri Kauko Aukusti Nakari (s. 4. toukokuuta 1945 Hattula) on suomalainen metsänhoitaja ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 17.12.2023. Nakarin vanhemmat olivat maanviljelijä Kauko Nakari ja postinhoitaja Laina Hakola. Hänen puolisonsa 1970–1994 oli kutoja Kaisa Elina Leppälä. Nakari tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan yhteiskoulusta 1965 ja valmistui metsänhoitajaksi 1971. Hän oli Oy W. Rosenlew Ab:n palveluksessa 1971–1972, Kemi Oy:n metsäosaston laskentapäällikkö ja metsäpäällikkö Rovaniemellä 1972–1986 ja sitten Kuhmo Oy:n toimitusjohtaja vuoteen 2013 asti. Nakari oli myös Kuhmo-yhtiön osakas. Hänellä on lisäksi ollut useita liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Nakari sai 1999. (ei-vapaa) (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kråkenesin majakka

Kråkenesin majakka () on Kinnin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1906, automatisoitiin 1986 ja jätettiin miehittämättömäksi 1991. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan majakat Luokka:Kinn
Hendanesin majakka

Hendanesin majakka () on Kinnin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1914, automatisoitiin 1952 ja jätettiin miehittämättömäksi samana vuonna. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan majakat Luokka:Kinn
Nakari

Nakari on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Jaakko Nakari (1913–1998), pappi ja kirjailija * Lauri Nakari (s. 1945), metsänhoitaja, yritysjohtaja, teollisuusneuvos * Niko Nakari (s. 1984), jalkapalloilija * Tommi Nakari (s. 1967), väkivaltarikollinen
Skongenesin majakka

Skongenesin majakka () on Kinnin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1870, automatisoitiin 1985 ja jätettiin miehittämättömäksi samana vuonna. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan majakat Luokka:Kinn
Ulvesundin majakka

Ulvesundin majakka () on Kinnin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1870 ja jätettiin miehittämättömäksi 1985. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan majakat Luokka:Kinn
Alarik Gummerus

Alarik "Teppa" Gummerus (4. maaliskuuta 1879 Rantsila – 4. tammikuuta 1933 Tampere) oli suomalainen insinööri ja matkakirjailija.Insinööri Alarik Gummerus, Aika, 06.01.1933, nro 5, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotJohtaja Alarik Gummerus, Aamulehti, 05.01.1933, nro 4, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotAlarik Gummerus, Suomen paperi- ja puutavaralehti : Suomen paperi-insinöörien yhdistyksen äänenkannattaja, 15.01.1933, nro 1, s. 70, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Alarik Gummeruksen vanhemmat olivat rovasti ja valtiopäivämies Aleksanteri Gummerus ja Alma o.s. Nordlund. Hänen veljiään olivat Tampereen piispa Jaakko Gummerus, Vientirauha-lakonmurtajakaartin johtaja Martti Pihkala, urheiluvaikuttaja Lauri "Tahko" Pihkala, piirieläinlääkäri Kaarlo Gummerus ja maanviljelystalouden professori Rurik Pihkala. Gummerus suoritti lyseossa keskikoulukurssin ja Helsingin teollisuuskoulun kurssin. Hän valmistui paperiteknikoksi Chalmersin teknillisestä opistosta Göteborgissa. Gummerus työskenteli sen jälkeen paperitehtaissa Yhdysvalloissa vuosina 1901–1903. Suomeen palattuaan Gummerus oli ensin Tainionkosken tehtaiden ja sitten koneliike Aatran palveluksessa. Vuonna 1912 hän siirtyi suomalaisten Dubrovkaan lähelle Pietaria perustaman paperitehtaan palvelukseen. Pari vuotta myöhemmin Gummerus tuli Tampereelle Näsijärven Pahvitehdas Oy:n paperimestariksi, ja vuonna 1918 hänet nimitettiin tehtaan teknilliseksi johtajaksi. Tätä tehtävää Gummerus hoiti sitten kuolemaansa saakka. Gummerus teki vaimonsa Siirin kanssa kesällä 1927 kylpylämatkan Tšekkoslovakiaan Pistyanin pikkukaupunkiin. Retken päivittäisistä tapahtumista tekemiensä muistiinpanojen pohjalta hän julkaisi sitten matkakirjan Pistyanin-reissu (Arvi A. Karisto 1928).Teppa Gummerus: Pistyanin reissu, Gummerus-Pihkala suvun sukuyhdistys ry 6.2.2023 Gummerus kuoli 53-vuotiaana tammikuussa 1933. Hänet haudattiin Pihtiputaalle.Isännöitsijä Alarik Gummeruksen ..., Aamulehti, 10.01.1933, nro 8, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Teoksia == Nimellä Teppa Gummerus: * Pistyanin-reissu: iloisia kesämuistelmia. Karisto 1928 (Kirja pdf-muodossa Gummerus-Pihkala suvun sukuyhdistyksen kotisivuilla ) == Lähteet == Luokka: Suomalaiset insinöörit Luokka: Suomalaiset kirjailijat Luokka: Vuonna 1879 syntyneet Luokka: Vuonna 1933 kuolleet
Vrastan

Vrastan (Վրաստան, ”Georgia”) on Georgian pääkaupungissa Tbilisissä ilmestyvä armeniankielinen sanomalehti. Lehti perustettiin vuonna 1920 nimellä Karmir astgh (Կարմիր աստղ, ”Punatähti”). Se sai nimen Martakotš (Մարտակոչ, ”Taistelukutsu”) vuonna 1923, Proletar (Պրոլետար, ”Proletaari”) vuonna 1927, Khorurdajin Vrastan (Խորհրդային Վրաստան, ”Neuvosto-Georgia”) vuonna 1938 ja Sovetakan Vrastan (Սովետական Վրաստան, ”Neuvosto-Georgia”) vuonna 1940. Sovetakan Vrastan oli neuvostoaikana Georgian kommunistisen puolueen keskuskomitean sekä Georgian sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 33 000 kappaletta vuonna 1980. Lehti sai nimen Vrastan vuonna 1990. Se ilmestyy nykyään viikkolehtenä, jonka päätehtävänä on kertoa Georgian tapahtumista ja edistää suhteita Armeniaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden sivusto Luokka:Georgialaiset sanomalehdet Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet
Meta (lehti 1863–1864)

Meta (, 'Tavoite') oli ukrainalainen kuukausittain ilmestynyt aikakauslehti, joka ilmestyi Lvivissä syyskuusta 1863 tammikuuhun 1864 ja uudestaan vuonna 1865. Sen aiheet käsittelivät kulttuuria ja yhteiskunnallisia kysymyksiä. Lehteä julkaisi nuorten populistien ryhmä, ja sen päätoimittaja oli Ksenofont Klymkovytš. Lehti sisälsi runoja, proosaa, artikkeleita historiallisista ja etnografisista aiheista, kronikan ajankohtaisista tapahtumista ja raportteja Ukrainan elämästä muun muassa Kiovassa ja Harkovassa Lehden säännöllisiin kirjoittajiin kuului merkittäviä kirjailijoita sekä Venäjän hallitsemasta Ukrainasta (esimerkiksi Panteleimon Kuliš, Danylo Mordovets) että Länsi- Ukrainasta (Juri Fedkovytš). Meta alkoi ilmestyä uudestaan maaliskuussa 1865. Se ilmestyi ensin kaksi kertaa kuussa ja sitten kerran kuussa joulukuuhun asti (18 numeroa). Lehden huomion kohteena oli nyt aiempaa vähemmän kirjallisuus ja enemmän politiikka. Lisäksi lehdessä kerrottiin Halytsko-Ruska Matytsia -seuran toiminnasta. Avustajia olivat Stepan Katšala, Jevhen Žarski, P. Pavlusevitš ja Marko Vovtšok (kaksi raporttia Pariisista). ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset aikakauslehdet Luokka:Lvivin historia
LIV Golf

LIV Golf on saudiarabialaisten sijoittajien rahoittama golfkiertue. Se alkoi vuonna 2022, ja sillä on pelannut osa maailman parhaista golfammattilaisista. Palkintopotit turnausta kohti ovat peräti 25 miljoonaa dollaria, mikä on enemmän kuin sen pääkilpailijalla PGA-kiertueella. Jopa kilpailun viimeiseksi jäänyt saa yli 100 000 dollarin palkkion. Pelaajia on houkuteltu mukaan myös miljoonien dollarien esiintymispalkkioilla. Kiertueella pelaa 48 pelaajaa. Pelioikeuden kaudelle voi saada myös karsintaturnauksen kautta. Vuoden 2023 kiertueella oli 14 turnausta helmikuusta marraskuuhun. Turnauksia pelattiin niin Amerikassa, Euroopassa, Australiassa kuin Aasiassakin. Kauden 2024 ensimmäinen turnaus pelataan helmikuussa Meksikon Mayakobassa. Kiertueen nimi LIV viittaa roomalaiseen numeroon 54, joka on yksittäisessä turnauksessa pelattavien reikien määrä, eli 3×18 reikää ilman cuttia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto Luokka:Golfkilpailut
Face

Face on englantia ja tarkoittaa suomeksi kasvoja. Se tarkoittaa myös muun muassa seuraavia: * Face, venäläinen rap-artisti * The Face, brittiläinen aikakauslehti * Roy Face (s. 1928), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
Liv (täsmennyssivu)

Liv tai LIV voi viitata esimerkiksi seuraaviin asioihin: * Liv, suomalainen televisiokanava * Liv, naisen etunimi * LIV Golf, ammattilaisten golfkiertue * LiV, eduskunnan liikenne- ja viestintävaliokunta * Stefan Liv (1980–2011), ruotsalainen jääkiekkomaalivahti Luokka:Täsmennyssivut
Ruotsinpihlajat

Ruotsinpihlajat (Scandosorbus) on ruusukasvisuku, johon kuuluu kaksi pihlajalajia. Lajit: * Ruotsinpihlaja (Scandosorbus intermedia (Ehrh.) Sennikov) – Vuoden 2017 nimi Borkhausenia intermedia (Ehrh.) Sennikov & Kurtto, aiemmin Sorbus intermedia (Ehrh.) Pers. pihlajien suvussa. * Scandosorbus liljeforsii (T.C.G.Rich) Sennikov (ruotsinpihlajan ja kotipihlajan risteymä) Ruotsinpihlajaa esiintyy Itämeren alueella ja Norjassa. Scandosorbus liljeforsiita esiintyy Ruotsissa, Norjassa ja Britteinsaarilla. Ruotsin- ja kotipihlajan risteymä tunnetaan myös Ahvenanmaalta Getasta mutta eri lajinimellä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Ruotsinpihlajat – Scandosorbus Luokka:Ruusukasvit
S/S Great Western

S/S Great Western avasi säännöllisen höyrylaivaliikenteen Atlantin poikki. Se saapui Bristolista New Yorkiin 23. huhtikuuta vuonna 1838. Atlantin ylitys vei kaksi viikkoa, mikä oli puolet purjealusten käyttämästä ajasta. Aluksen uppouma oli 1440 tonnia. == Lähteet == Luokka:Höyrylaivat
Lauri Laakso

Lauri Edvard Laakso (5. helmikuuta 1906 – 12. joulukuuta 1928) oli suomalainen luontofilmien kuvaaja, joka hukkui kuvausmatkallaan Porvoon ulkosaaristossa joulukuussa 1928. Billion Graves : Lauri Edvard LaaksoLintuelokuvaaja joutunut kadoksiin. Epäillään hänen hukkuneen Porvoon saaristossa, Helsingin Sanomat, 23.12.1928, nro 350, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Lauri Laakso lähti 8. joulukuuta 1928 Helsingistä laivalla Svartbäckiin ja sieltä edelleen kaksi-kolme päivää myöhemmin pienellä ulkolaitamoottoriveneellä Andersholma-nimiseen saareen kuvatakseen siellä lintuja sekä ampuakseen harvinaisia lintuja täyttämistä varten. Andersholmaan saavuttuaan Laakso jatkoi matkaansa Långöra-nimiselle ulkosaariston luodolle. Hänellä oli mukanaan teltta ja kokoonpantava vuode, koska hän aikoi viettää luodolla pari päivää. Kun hän ei palannut tältä retkeltään aloitettiin etsinnät, jotka eivät kuitenkaan johtaneet tulokseen. Laakson oli ollut määrä palata kotiin 19. joulukuuta mennessä, jolloin hänen oli tarkoitus pitää Lintutieteellisen yhdistyksen kokouksessa esitelmä matkastaan ja esittää kokouksessa saaristossa ottamansa elokuva. Kummaltakaan saarelta ei Laaksoa tai hänen venettään löydetty ja otaksuttiin että Laakso oli hukkunut joulukuun puolivälissä vallinneen pohjoismyrskyn aikana. Laakson moottorivene löydettiin myöhemmin murskautuneena Porkkalan seudulta. Keväällä 1929 Viron viranomaisia pyydettiin suorittamaan Laakson etsintöjä Viron rannikolla ja myös etsintöjä Porvoon saaristossa jatkettiin jäiden lähdettyä.En inhemsk fågelfilm, Hufvudstadsbladet, 29.11.1929, nro 324 (2. painos), s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotFilmivalokuvaaja Laakson katoaminen. Viron viranomaisia pyydetty toimittamaan etsintöjä Viron rannikolla, Uusi Suomi, 13.04.1929, nro 99, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Laakso aloitti elokuvansa kuvaukset jo keväällä 1928 lintujen kevätmuuton aikana Långörin ja Brunskärin luodoilla Porvoon ulkosaaristossa. Hän oli havainnut näillä luodoilla muuttolintujen levähdys- ja ruokailupaikkoja. Laakso joutui jo kerran ennen viimeistä retkeään viettämään ankaran myrskyn vuoksi neljä vuorokautta luodolla. Laakson jäljelle jääneistä filmimateriaalista koostivat hänen veljensä ja eräät asiantuntijat elokuvan Porvoon saaristosta ja saarilla oleskelevista linnuista. 47 minuutin pituinen elokuva Saaristolintuja esitettiin kutsuvieraille 10. marraskuuta 1929 Edison-teatterissa Helsingissä.K. E. Kivirikko : Huomattava kotimainen lintuelokuva, Helsingin Sanomat, 17.11.1929, nro 312, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotUusi lintuelokuva, Elokuva : kotimaisen elokuvatoiminnan äänenkannattaja, 20.11.1929, nro 17, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKotimainen lintufilmi, Filmiaitta : filmitaiteellinen aikakauslehti, 01.01.1930, nro 1, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotSaaristolintuja-elokuvan tiedot EloNetissä == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka: Vuonna 1906 syntyneet Luokka: Vuonna 1928 kuolleet
Barend Symons

Barend Symons tai Sijmons (1853–1935'Werk maakt het bestaan draaglijk': Barend Sijmons (1853-1935), University of Groningen Press. Viitattu 17.12.2023 ) oli alankomaalainen filologi. Hän oli Groningenin yliopiston professori. Symons oli germaanisten sankaritarujen tutkija. Paulin suureen kokoomateokseen Grundriss der germanische Philologie (3. osa) hän kirjoitti esityksen sankaritarusta (Heldensage, 2. p., s. 606–734). Muita julkaisuja on laajalla johdannolla varustettu Kudrun-eepoksen kriittinen teksti (1883). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Filologit Luokka:Alankomaalaiset professorit‎ Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Karan Singh Grover

Karan Singh Grover (s. 23. helmikuuta 1982 New Delhi, Intia) on intialainen malli ja näyttelijä, joka tunnetaan työstään televisiosarjoissa kuten Dill Mill Gayye ja Qubool Hai. Lisäksi hän on näytellyt hindinkielisissä elokuvissa kuten Alone ja Hate Story 3. Vuonna 2019 Grover teki paluun televisioon sarjassa Kasautii Zindagii Kay. Vuonna 2019 hän teki myös digitaalisen debyyttinsä verkkosarjassa BOSS: Baap of Special Services. Vuonna 2020 hän esiintyi toimintatrilleriverkkosarjassa Dangerous. Vuonna 2021 hän esiintyi verkkosarjassa Qubool Hai 2.0. Grover nähdään pian merkittävässä roolissa elokuvassa Fighter, joka saa ensi-iltansa 25. tammikuuta 2024. Grover on naimisissa näyttelijä Bipasha Basun kanssa ja heillä on tytär. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset mallit Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Canal de Montech

Canal de Montech on Ranskassa Tarn-et-Garonnen departementissa sijaitseva kanava. Se yhdistää Canal latéral à la Garonnen Tarnjokeen. Kanava rakennettiin samaan aikaan Canal latéral à la Garonnen kanssa, ja molemmat valmistuivat vuonna 1856. Kanava on 11 kilometriä pitkä, ja siinä on yhdeksän sulkua sekä yksi kaksoissulku. Kanava jouduttiin sulkemaan vuonna 1996 penkereiden vuotamisen vuoksi, mutta se kunnostettiin ja avattiin uudelleen vuonna 2006. Kanava liittyy Canal latéral à la Garonneen Montechin kunnan alueella, ja Tarnjokeen Montaubanin kunnan alueella. Montaubanissa on kanavaan rakennettu satama Port Canal. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskan kanavat Luokka:Garonnen vesistö Luokka:Tarn-et-Garonne
Sovet Ermənistanı

Sovet Ermənistanı (”Neuvosto-Armenia”) oli Armenian pääkaupungissa Jerevanissa ilmestynyt azerinkielinen sanomalehti. Neuvosto-Armenian ensimmäinen azerinkielinen sanomalehti oli Jerevanissa vuosien 1920–1921 vaihteessa ilmestynyt Kommunist (”Kommunisti”), joka lakkasi armenialaisten otettua kaupungin jälleen haltuunsa. Sitä seurasi vuosina 1921–1922 Rəncbər (”Kyntäjä”) ja vuodesta 1925 lähtien Zəngi (”Hrazdan”). Lehti sai nimen Qızıl şəfəq (”Punainen aamunkoitto”) vuonna 1929, Kommunist vuonna 1937 ja Sovet Ermənistanı vuonna 1939. Sovet Ermənistanı oli Armenian kommunistisen puolueen keskuskomitean sekä Armenian sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 20 000 kappaletta vuonna 1984. Lehti lakkasi vuonna 1989 azerien jouduttua pakenemaan Armeniasta Vuoristo-Karabahin konfliktin aikana. ==Lähteet== Luokka:Armenialaiset sanomalehdet Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet
Wartburgin festivaali

Wartburgin festivaali oli 18. lokakuuta vuonna 1817 Wartburgin linnan lähistöllä järjestetty, vaikutusvaltaisen ja isänmaallisen Saksan yleisen ylioppilasliiton (saksaksi die Burschenschaft) mielenosoituksellinen tilaisuus, jonka yhteydessä poltettiin julkisesti kirjoja. Poltetuiksi joutuivat kirjat, joiden katsottiin olleen ristiriidassa saksalaisen hengen kanssa. Sellainen oli esimerkiksi Napoleonin lakikirja Code Napoléon. Festivaalia edelsi Wartburgin marssi, joka järjestettiin osaksi Martti Lutherin julkisen esiintymisen 300-vuotismuiston, osaksi Leipzigin taistelun nelivuotispäivän kunniaksi. Nuoret opiskelijat olivat tyytymättömiä Preussin kuningas Fredrik Vilhelm III:n toteutumattomaan lupaukseen valtiosäännöstä, Saksan liittoon, jolla ei ollut todellista valtaa, ja liittopäivien toimintaan. == Lähteet == Luokka:Saksan historia Luokka:1817
Symons

Symons on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Barend Symons tai Sijmons (1853–1935), alankomaalainen filologi * Emily Symons (s. 1969), australialainen näyttelijä * Joseph Keith Symons (s. 1932), yhdysvaltalainen katolisen kirkon piispa * Julian Symons (1912–1994), brittiläinen kirjailija ja kirjallisuudentutkija ==Katso myös== * Simons * Simmons * Simmonds * Symonds
Therme Erding

Therme Erding on suuri kylpyläkompleksi Erdingissä, Saksan Baijerissa. Se on maailman suurin lämpökylpylä. == Historia == Vuonna 1983 yhdysvaltalainen öljy-yhtiö Texaco teki alueella koeporauksia, mutta öljyn sijasta löytyikin rikkipitoista vettä. Therme Erding avattiin 3. lokakuuta 1999 ja sittemmin sitä on laajennettu. HMS Victory -teemainen Hotel Victory avautui vuonna 2014. == Kylpylä == Kylpylässä on useita eriteemaisia alueita, kuten Galaxy- vesipuisto, koko perheelle. Yhteensä koko kylpylässä on 28 vesiliukumäkeä. Yli 16-vuotiaille on niin sanottu "tekstiilivapaa" alue, jossa on paljon rentoutumisaltaita ja -hoitoja sekä yli 20 erilaista saunaa, eikä siellä käytetä uima-asuja. == Lähteet == Luokka:Baijerin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kylpylät
Symonds

Symonds on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * John Addington Symonds (1840–1893), englantilainen runoilija ja kriitikko * Norman Symonds (1920–1998), kanadalainen säveltäjä, klarinetisti ja saksofonisti * Pat Symonds (s. 1953), Formula 1 -talli Williamsin tekninen johtaja * Robert Symonds (1926–2007), yhdysvaltalainen näyttelijä. ==Katso myös== * Simons * Simmons * Simmonds * Symons
Simmonds

Simmonds on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Chanel Simmonds (s. 1992), eteläafrikkalainen tennispelaaja * Dave Simmonds (1939–1972), brittiläinen ratamoottoripyöräilijä * "Lizzie" Simmonds (s. 1991), englantilainen uimari * Matthew Simmonds (s. 1974), brittiläinen muusikko * Morris Simmonds (1855–1925) englantilais-saksalainen lääkäri * Wayne Simmonds (s. 1988), kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ==Entinen nimi== * Megan Tapper (o.s. Simmonds, s. 1994), jamaikalainen pika- aitajuoksija ==Muuta== * Simmondsin tauti on englantilais-saksalaisen lääkärin Morris Simmondsin (1855–1925) kuvaama toiminnanvajavuus aivolisäkkeessä ==Katso myös== * Simons * Simmons * Symons * Symonds
Sydän-Laukaan koulu

Sydän-Laukaan koulu on yläaste Laukaassa. Koulun rehtorina toimii Ulla Rytkönen. Koulun alueella toimii myös Laukaan lukio sekä Pohjoisen Keski- Suomen ammattiopisto eli Poke. Koulun käytössä oleva rakennus peruskorjattiin vuonna 2007. Kolmen oppilaitoksen yhteinen rakennusryhmä luotiin laajentamalla vanhaa koulutaloa.Uusi rakennus otettiin käyttöön syksyllä 2020. Sydän-Laukaan koulu sijaitsee Laukaan kirkonkylällä. Oppilaita koulussa lukuvuonna 2023-2024 on noin 490 ja opettajia noin 50. == Lähteet == Luokka:Laukaan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Laukaan oppilaitokset
Iryna Tsilyk

Iryna Tsilyk () (s. 1982) on ukrainalainen elokuvaohjaaja, kirjailija ja käsikirjoittaja. Tsilyk opiskeli Kiovan kansallinen teatteri-, elokuva- ja televisioyliopistossa. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa palkitusta dokumenttielokuvastaan Maapallo on sininen kuin appelsiini (2020, ).Ukrainalaisen elokuvan päivät/ Ukrainian film days is feeling festive. 24.1.2020 facebook.com viitattu 17.12.2023 Tämä elokuva nostettiin Ukrainan elokuvahistorian sadan parhaan elokuvan listan sijalle 34 (Dovženko-keskus, 2021). Tsilyk on kirjoittanut kahdeksan runo-, proosa- tai lastenkirjaa (vuoteen 2023 mennessä). == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laura Juntunen

Laura Juntunen (s. 1991 Raahe) on suomalainen tietokirjailija ja vapaa toimittaja. Hänen esikoisteoksensa Subutex-kaupungin kasvatit käsittelee huumausaineita käyttäviä raahelaismiehiä. Teos pohjautuu kirjailijan huumausaineita käyttävän lapsuudenystävän elämään, jota Juntunen seurasi kahden vuoden ajan teosta varten. Juntunen itse jätti nuoruutensa päihdepiirit 18-vuotiaana. Teos oli ehdolla Oulun kirjailijaseuran Botnia-palkinnon saajaksi vuonna 2023. Teos voitti samana vuonna Nextoryn E-book Awards -sähkökirjapalkinnon, koska sitä oli luettu palvelussa eniten alusta loppuun asti. Juntunen tuotti samasta aihepiiristä myös Subutex-Suomen naiset -podcastin. Juntusen seuraava teos Tyttö joka en julkaistiin keväällä 2024. Se on omaelämäkerrallinen teos tyttöihin kohdistuvasta sukupuolittuneesta väkivallasta lapsuudesta aikuisuuteen. Teos oli ehdolla Botnia-palkinnon saajaksi vuonna 2024. == Teokset == * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Şərq qapısı

Şərq qapısı (”Idän portti”) on Azerbaidžaniin kuuluvassa Nahitševanissa ilmestyvä azerinkielinen sanomalehti. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi marraskuussa 1921 nimellä Cavanlar həyatı (”Nuorison elämä”). Se sai pian nimen Füqəra səsi (”Köyhälistön ääni”) ja ilmestyi vuodesta 1922 lähtien nimellä Şərq qapısı (vuonna 1924 Qızıl Şərq, ”Punainen itä”). Vuonna 1980 lehden nimeksi tuli Sovet Naxçıvanı (”Neuvosto-Nahitševan”), ja samalla perustettiin sen venäjänkielinen versio Sovetskaja Nahitševan. Sovet Naxçıvanı oli Azerbaidžanin kommunistisen puolueen Nahitševanin aluekomitean sekä Nahitševanin autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 10 000 ja venäjänkielisen version 4 800 kappaletta vuonna 1984. Lehti sai jälleen nimen Şərq qapısı vuonna 1989. Se ilmestyy nykyään viidesti viikossa Nahitševanin autonomisen tasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattajana. Lehden painosmäärä oli 1 000 kappaletta joulukuussa 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden sivusto Luokka:Azerbaidžanilaiset sanomalehdet Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet