EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Get It Started

Get It Started on amerikkalaisräppäri Pitbullin kappale hänen seitsemänneltä, Global Warming-studioalbumiltaan. Sen julkaisi RCA Records albumin toisena singlenä 28. kesäkuuta 2012. Kappaleen ovat tuottaneet Sidney Samson, Marc Kinchen, Develop, ja DJ Buddha. Kappale sisältää kolumbialaisen laulaja- lauluntekijä Shakiran lauluosuuksia. "Get It Started" on kolmas kappale, jota Pitbull ja Shakira ovat työstäneet yhdessä, muiden ollessa virallinen espanjankielinen remixversio kappaleesta "Did it Again", "Lo Hecho Está Hecho", sekä englanninkielinen versio kappaleesta "Rabiosa". "Get It Started"-kappaleen on sanoittanut Pitbull, Durrell Babbs, DJ Buddha, Sidney Samson, Marc Kinchen, Develop, Shakira, sekä Kris Stephens. Se on dancepopkappale, joka "yhdistää tanssin sykkeen ja ylätempoisia jakeita hidastetulla, pianolla soitetulla pop-kertosäkeellä". ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2012 kappaleet Luokka:Pitbullin kappaleet Luokka:Shakiran kappaleet
Empire (Shakiran kappale)

Empire on kolumbialaisen laulaja-lauluntekijä Shakiran kappale hänen kymmenenneltä, Shakira-studioalbumilta. Kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä promootiosinglenä 24. helmikuuta 2014 ja se on kokonaisuudessaan albumin toinen virallinen single. "Empiren" sanoittivat Steve Mac ja Ina Wroldsen, kun taas tuotannosta vastasivat Shakira ja Mac. "Empire" on alatempoinen rockballadi, joka kertoo rakkauden kokemisesta niin voimakkaana että heidän valtakuntansa voisi tehdä "maailmojen yhdistymisen". Julkaisustaan lähtien "Empire" on saanut kehuja kriitikkojen keskuudessa, jotka kiittivät laulajan itsensä saamista takaisin rock-juurilleen. Jotkut jopa kutsuivat sitä upeaksi balladiksi sekä vertasivat hänen ääntään Tori Amosiin, Jeweliin, Joni Mitchelliin sekä Alanis Morissetteen. Kappale oli kohtalainen menestys lukuisissa valtioissa, kuten Ranskassa, Etelä-Koreassa ja Espanjassa. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin 25. maaliskuuta 2014. Darren Craig, Jonathan Craven ja Jeff Nicholas ohjasivat kappaleen musiikkivideon. Saadakseen kappaleelle enemmän julkisuutta Shakira esitti sen muiden kappaleidensa kanssa iHeartRadiossa, The Tonight Show Starring Jimmy Fallonissa, The Today Showssa sekä The Voice UK:ssa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2014 kappaleet Luokka:Shakiran kappaleet
Carl Valeri

Carl Valeri (s. 14. elokuuta 1984 Canberra, Australia) on australialainen jalkapalloilija, joka edustaa A-Leaguessa pelaavaa Melbourne Victorya. Puolustavana keskikenttänä pelaavan Valerin kasvattajaseura on australialainen AIS. == Ura == === Seurajoukkueura === Valeri aloitti ammattilaisuransa Italian suurseurassa Inter Milanissa, jossa hän ei tosin pelannut otteluakaan, vaan oli koko ajan lainalla toisessa italialaisseurassa, SPALissa. Vuonna 2005 hän siirtyi Grossetoon, jossa vietetyn viiden vuoden aikana hän pelasi yli 130 ottelua. Vuonna 2010 tie kävi jälleen italialaisseuraan, US Sassuolo Calcioon, joka voitti Serie B:n 2013 ja nousi Serie A:han. Valeri ei kuitenkaan saanut Serie A:ssa paljoa peliaikaa, joten hän siirtyi 2014 talvella takaisin Serie B:hen, Ternanaan. Vuonna 2014 hän siirtyi kotimaansa Melbourne Victoryyn. === Maajoukkueura === Valeri kuului Australian joukkueeseen vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Maajoukkuedebyyttinsä Valeri teki Australian paidassa 2007 ja on siitä asti kuulunut maan vakiokokoonpanoon. Hän edusti maataan myös vuoden 2010 MM-kisoissa, joissa hän pelasi Australian jokaisessa kolmessa ottelussa. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/en/carl- valeri/profil/spieler_22130.html?from=direktErgebnis * http://www.national- football-teams.com/player/21421/Carl_Valeri.html Luokka: Elävät henkilöt Luokka: Vuonna 1984 syntyneet Luokka: Australialaiset jalkapalloilijat
Chandelier

Chandelier () on australialaisen laulaja-lauluntekijä Sian kappale, joka julkaistiin 17. maaliskuuta 2014 ensimmäisenä singlenä hänen kuudennelta studioalbumiltaan 1000 Forms of Fear. Kappale sai viisi Grammy- palkintoehdokkuutta kategorioissa vuoden levytys, kappale, paras popsooloesitys, paras tuottaja ja musiikkivideo. ==Taustaa== Sia on säveltänyt kappaleen yhdessä Jesse Shatkinin kanssa. Shatkin ja Greg Kurstin toimivat tuottajina. Kappaleen melodia syntyi, kun Sia ja Shatkin soittivat improvisoiden studiossa, Sia pianoa ja Shatkin marimbaa. Sia on kertonut ajatelleensa kappaletta alun perin Rihannan tai Beyoncén esitettäväksi, mutta päätti pitää sen itsellään. Hän on sanonut kirjoittaneensa "vahingossa täyden popkappaleen itselleen".Sia’s New YOLO Song ‘Chandelier’ Could Have Been Rihanna’s Next Hit Kappaleella on vaikutteita popin lisäksi elektronisesta musiikista ja reggaesta. Chandelier julkaistiin ensimmäisenä singlenä Sian albumilta 1000 Forms of Fear. ==Musiikkivideo== Chandelier-kappaleen musiikkivideo julkaistiin 6. toukokuuta 2014. Videolla esiintyy 11-vuotias tanssija Maddie Ziegler, joka oli aiemmin esiintynyt Dance Moms -tositelevisio-ohjelmassa (). Videon ohjasivat Sia ja Daniel Askill.Sia Taps 'Dance Moms' Star For 'Chandelier' Video: Watch Billboard 6.5.2014 Kesäkuussa 2014 videosta julkaistiin vaihtoehtoinen yhdellä otolla kuvattu versio.Watch an exclusive one-take version of Sia's Chandelier video Guardian 2.6.2014 ==Listasijoitukset== Kappale nousi listaykköseksi RanskassaSia - Chandelier Ultratop ja IsraelissaWeekly Charts Media Forest. Yhdysvalloissa kappale nousi Billboardin Hot 100 -listan sijalle kahdeksanSia – Chart History Billboard ja Suomessa singlelistan sijalle viisi.Suomen virallinen lista – Artistit – Sia: Chandelier Musiikkituottajat Se nousi listoille myös muun muassa Tanskassa, Norjassa, Kanadassa ja Ranskassa. Single on myynyt nelinkertaista platinaa Australiassa.ARIA Charts - Accreditations - 2014 Singles ARIA ==Myöhempi arvostus== Tammikuussa 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Chandelier” ylsi kokonaistuloksissa sijalle 99. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Sian kotisivut * Chandelier- kappaleen musiikkivideo Luokka:Vuoden 2014 kappaleet Luokka:Sian kappaleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Greg Kurstinin tuottamat kappaleet
Lora

Lora, oikealta nimeltään Laura Petrescu (23. heinäkuuta 1982 Vaslui), on romanialainen laulaja. Hän lauloi Wassabi-yhtyeessä ennen soolouralle siirtymistä. Hänen ensimmäinen singlensä, ”Release the Pain” julkaistiin vuonna 2009. Vuonna 2010 Lora osallistui Romanian Euroviisukarsintoihin yhdessä Sonny Flamen kanssa. Hän on esiintynyt myös Akcentin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Loran kotisivut Luokka:Romanialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pauli Koski

Pauli Armas Koski (14. kesäkuuta 1940Kuolleita suomalaisia. Mitä Missä Milloin 1994 s. 148. Otava 1993 ISBN 951-1-12765-9 Keuruu – 10. marraskuuta 1992 Turku) oli suomalainen oikeustieteilijä ja Lapin korkeakoulun oikeustieteen professori alanaan taloudelliset suhteet vuosina 1981–1984Facta 2001, osa 9, p. 62. WSOY 1981. ja sen jälkeen Turun kauppakorkeakoulun kauppaoikeuden professori 1984–1992. Hänen erityisalaansa oli yritys- ja yhtiöoikeus.WSOY Iso Tietosanakirja, osa 4, s. 446. WSOY 1995. ==Julkaisuja== *Vaihtovelkakirjat, 1972 *Konserni, 1977 *Konsernit ja osakeyhtiölaki, 1980 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet Luokka:Lapin yliopiston professorit Luokka:Turun kauppakorkeakoulun professorit Luokka:Suomalaiset professorit
Daniel Dolenc

Daniel Dolenc (s. 10. elokuuta 1993 Espoo ) on suomalainen koripalloilija, joka pelaa Liettuan pääsarjassa BC Mažeikiaissa. Aikaisemmin Dolenc on edustanut Korisliigassa BC Nokiaa, Kouvoja, Espoon Honkaa sekä Karhubasketia. Lisäksi Dolenc on pelannut Itävallan pääsarjaa Swans Gmundenissa sekä Ranskan kolmostason NM1-sarjaa Les Sables Vendéessa. Dolenc on voittanut Itävallan mestaruuden kaudella 2021−2022. BC Nokiassa pelatessaan hän saavutti SM- pronssia kaudella 2015–2016. Dolenc on pelannut urallaan 12 miesten maaottelua ja 114 nuorten maaottelua. == Ura == Dolenc on Espoo Basket Teamin kasvatti ja hän edusti seuran juniorijoukkueita kauden 2009–2010 loppuun asti. Vuonna 2010 hän siirtyi Espoon Honkaan, joiden juniorijoukkueissa hän voitti ensimmäisenä kautenaan A-nuorten Suomen-mestaruuden. Lisäksi hän debytoi seuran paidassa Korisliigassa kaudella 2010–2011, vaikka pelasikin enemmän seuran kehitysjoukkueessa I-divisioonassa. Dolenc edusti seuraa vuoteen 2013 asti, jolloin hän siirtyi Kouvoihin. Hänellä oli jo voimassa oleva sopimus Hongan kanssa kaudesta 2013–2014, mutta osapuolet purkivat sopimuksen. Vuosina 2015–2020 Dolenc edusti BC Nokiaa. Toukokuussa 2022 Dolenc teki kaksivuotisen sopimuksen Karhu Basketin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Korisliigan pelaajaprofiili Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Briitta Koskiaho-Cronström

Briitta Liisa Koskiaho-Cronström, vuoteen 1994 Koskiaho, o.s. Lehto (s. 1941) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä. Hän oli Tampereen yliopiston sosiaalipolitiikan professori. Hänen tutkimusaiheitaan ovat hyvinvointi, kaupunkisuunnittelu, ympäristö- ja asuntopolitiikka, vanhusten asema, jatkuvuuden ja muutoksen problematiikka japanilaisessa yhteiskunnassa ja yhteiskunnallinen rakennemuutos Euroopassa.Facta2001, WSOY 1981, 9. osa, palsta 62WSOY Iso Tietosanakirja 4. osa, s. 447, WSOY 1995 Koskiaho valmistui yhteiskuntatieteiden tohtoriksi 1969 Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta (nyk. Tampereen yliopisto). Hän oli yhteiskuntapolitiikan apulaisprofessori 1970–1972 Jyväskylän yliopistossa, sosiaalipolitiikan apulaisprofessori 1972–1980 Tampereen yliopistossa ja sosiaalipolitiikan professori 1980–2004 Tampereen yliopistossa. Hän jäi eläkkeelle 2005.Briitta Koskiaho-Cronström, Uta.fi ==Julkaisuja== *Yhteiskunnan muutos ja sosiaalipolitiikka, 1986 *Yhteiskunnallistettu vanhuskysymys, 1988 *Japani – yhteiskunta murroksessa, 1995 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit
Vicent Ferrer

Vicent Ferrer (n. 1350–1419) oli espanjalainen dominikaanimunkki, joka ponnisteli kirkon yhtenäisyyden puolesta. Ferrer matkusti vuosikymmenien ajan Euroopassa ja julisti evankeliumia. Hän käännytti monia. Kerrotaan, että hän ei ollut opetellut muuta kieltä kuin valenciaa, mutta sai kielillä puhumisen lahjan. Hänet kanonisoitiin pyhäksi vuonna 1455. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Espanjalaiset pyhimykset Luokka:Dominikaanit Luokka:1300-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1419 kuolleet
Apocalypse (Masterstroken albumi)

__NOTOC__ Apocalypse on suomalaisen metalliyhtye Masterstroken esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä JMT Music. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == === Yhtye === * Niko Rauhala – laulu, kitara * Jussi Kulomaa – kosketinsoitin, taustalaulu * Janne Juutinen – rummut * Marko Kolehmainen – bassokitara * Markus Kekoni – kitara, taustalaulu === Vierailevat muusikot === * Joonas Granqvist – sello * Arto Tissari – bass * Elias Viljainen – kitara * Piritta Juutinen – taustalaulu * Jarno F. Moberg – laulu, taustalaulu * Antto Tuomainen – ääniefektit == Arvostelut == * Metalreviews.com: 74/100Metalreviews.com: Album review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2006 esikoisalbumit Luokka:Masterstroken albumit
Joose Vilkuna

Frans Josef (Joose) Vilkuna (4. lokakuuta 1905 Nivala – 4. joulukuuta 1989 Nivala) oli suomalainen maanviljelijä ja eräkirjailija. Joose Vilkunan vanhemmat olivat talollinen, maallikkosaarnaaja August Vilkuna (1871–1931) ja meijerska Anna Nikula. Hänen vanhempi veljensä oli akateemikko Kustaa Vilkuna ja setänsä kirjailija Kyösti Wilkuna. Vilkuna kävi Raudaskylän kristillisen kansanopiston ja Kauhavan maamieskoulun. Vuonna 1931 hän sai haltuunsa isänsä jälkeen Vilkunan sukutalon. Hän sai tilan kuntoon ja muun muassa ojitti tilan metsiä saadakseen ne paremmin tuottaviksi. 1930-luvulla Vilkuna oli mukana suojeluskunnan ja IKL:n paikallisessa toiminnassa. Talvisodan aikana hän oli hevoskolonnan vääpelinä Kenttätykistörykmentti 9:ssä ja jatkosodassa hän oli Kenttätykistörykmentti 4:ssä patteriston vääpelinä. Sodan jälkeen Joose Vilkuna perusti Vilkunan tilan yhteyteen tiilitehtaan, joka toimi kymmenisen vuotta. Hän oli myös mukana perustamassa salaojaputkia valmistanutta Nivalan Savi Oy:tä ja Nivalan kirkonkylään vesijohtoyhtiötä. Vilkuna oli Pellervo- ja Metsälehti-lehtien vakinainen avustaja ja kirjoitti muihinkin lehtiin. Hän kirjoitti eräaiheisia pakinoita ja juttuja, joita julkaistiin myös kirjoina. Kotiseututyön harrastajana tunnettu Vilkuna suunnitteli Nivalaan kaksi muistomerkkiä. Nivalan ensimmäisen kirkon, Sarparannan saarnahuoneen, muistomerkin hän suunnitteli veljensä Kustaa Vilkunan kanssa 1956. Vuonna 1966 hän suunnitteli Nivalan Pirttirannalle pystytetyn Niilo Kustaa Malmbergin muistomerkin. == Teoksia == * Tulenvartija : piirteitä Taneli Rauhalan elämästä ja työstä. Nivalan seuratupayhdistys, Ylivieska 1963 * Herännäisyys yhteiskunnallisena tekijänä teoksessa Nivalan kirja 1970, toim. T. Nygård. 1970 * 27 Joosen juttua elämästä, eläimistä ja eräretkistä : kirjoitti ja piirteli Joose Vilkuna. tekijä, Nivala 1972 * Lähetystyö : novelli. Sanakanava-antologia 1974 * Routavuosien ja itsenäisyytemme alun tapahtumat ja tekijät Nivalassa 1898–1918. Nivala-Seura 1979 * Kaksikielinen hirvi : juttuja Joosesta ja Joosen jutut ; toimittanut Sisko Pirttimaa ; kirjan piirrokset Joose Vilkuna. Haapavesi Oy, Haapavesi 1990 == Toimitustöitä == * Nivalakirja 1963 ; toim. Joose Vilkuna ja Paavo Niskanen. Nivalaseuran julkaisuja 2. Nivalaseura, Ylivieska 1963 * Nivalakirja 1965 ; toim. Joose Vilkuna ym. Nivalaseuran julkaisuja 4. Nivalaseura, Ylivieska 1965 == Lähteet == * * Kirjastovirman henkilögalleria : Joose Vilkuna * Nivalan Wilkunat ; sukupuu Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
O Pioneers!

O Pioneers! on Glenn Jordanin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen televisioelokuva, joka perustuu Willa Catherin O Pioneers! -romaaniin vuodelta 1913. O Pioneers! ensiesitettiin vuonna 1992, ja se on genreltään draama. Televisioelokuvan pääosassa on Jessica Lange, joka sai roolisuorituksestaan Alexandra Bergsonina Golden Globe -ehdokkuuden. O Pioneers! on antologisen televisiosarjan Hallmark Hall of Famen jakso. O Pioneers! on Hallmark Hall of Famen 41. tuotantokauden toinen jakso. O Pioneers! esitettiin ensimmäistä kertaa CBS-kanavalla 2. helmikuuta vuonna 1992. O Pioneers! julkaistiin Yhdysvalloissa VHS:lle 17. syyskuuta 1992 ja DVD:lle 22. huhtikuuta 2003. Willa Catherin O Pioneers! -romaanin pohjalta on tehty toinen sovitus, O Pioneers!, joka on televisioelokuva vuodelta 1991. Vuoden 1991 sovituksessa Mary McDonnell näyttelee Alexandra Bergsonin roolin. ==Juoni== O Pioneers! kertoo 1900-luvun alun ruotsalaisesta maahanmuuttajaperheestä Nebraskassa. Perheen isä kuolee ja jättää perheen maatilan tyttärelleen. Hän tekee parhaansa maatilan töissä, kun monet muut luovuttavat ja lähtevät. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== O Pioneers! -televisioelokuvan kuvaukset alkoivat 4. kesäkuuta vuonna 1991. Televisioelokuva kuvattiin Nebraskan Johnstownissa ja Lincolnissa. Kuvaukset päättyivät 1. heinäkuuta 1991. Hallmark Hall of Fame Productions, Lorimar Television ja Prairie Films toimivat televisioelokuvan tuotantoyhtiöinä. ==Palkinnot ja palkintoehdokkuudet== Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Palkinnot ja palkintoehdokkuudet Vuosi Palkinto Kategoria Ehdokas Tulos 1992 Primetime Emmy -palkinto Paras sävellys minisarjaan tai televisioelokuvaan Bruce Broughton 1992 Primetime Emmy -palkinto Paras kampaus minisarjassa tai televisioelokuvassa Arturo Rojas 1992 Casting Society of America: Artios- palkinto Viikon parhain näyttelijäkokoonpano televisioelokuvassa Marsha Kleinman 1993 Golden Globe Paras naispääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa Jessica Lange 1993 Western Heritage: Bronze Wrangler -palkinto Paras televisioelokuva Craig Anderson Glenn Jordan Jessica Lange David Strathairn Robert W. Lenski Willa Cather ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * O Pioneers! TV.comissa Luokka:Yhdysvaltalaiset televisioelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1992 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Kapteeni Singletonin seikkailut

Kapteeni Singletonin seikkailut eli Kapteeni Singleton (The Life, Adventures and Piracies of the Famous Captain Singleton) on englantilaisen kirjailijan Daniel Defoen romaani vuodelta 1720. Teoksen ensimmäisen suomennoksen on englannista lyhennellen tehnyt Väinö Hämeen-Anttila. Lyhentämättömän toisen suomennoksen on tehnyt Jukka Kemppinen. Kirja kertoo Bob Singleton -nimisestä miehestä, joka kidnapattiin pienenä lapsena. Hänet kasvatti romaniäiti. Hän päätyy kirjassa merimieheksi, ja useiden aluksenvaihdosten jälkeen hänet karkotetaan laivaltaan Madagaskarin saarelle. Ensimmäinen puoli kirjasta käsittelee hänen ja muun karkotetun laivaväen matkaa Afrikan halki Englantiin. Toinen puoli käsittelee Singletonin elämää merirosvona. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kapteeni Singletonin seikkailut, sisältää linkit vapaasti ladattavaan teokseen. * Kapteeni Singletonin seikkailut, esittely. Kirjasampo Luokka:Englantilaiset romaanit Luokka:Merirosvoromaanit Luokka:1720-luvun kirjat
Rivnen ydinvoimalaitos

Rivnen ydinvoimalaitos () on Ukrainan Rivnen alueen länsirajalla kulkevan, pienen Styrjoen äärellä, aivan Varašin kaupungin koillispuolella sijaitseva ydinvoimalaitos. Voimalaitos kantaa aluekeskuksen nimeä, vaikka Rivnen kaupunkiin on linnuntietä noin 82 kilometrin matka. Voimalaitoksen omistaa ja sen toiminnasta vastaa Ukrainan valtion Energoatom-yhtiö (). Voimalassa oli vuoden 2014 huhtikuussa toiminnassa neljä venäläisvalmisteista, painevesityyppistä reaktoriyksikköä. Ensimmäiset kaksi VVER-440-tyyppistä yksikköä kytkettiin tuotantokäyttöön vuosina 1980 ja 1981, ja kolmosyksikkö, suurempitehoinen VVER-1000 vuonna 1986. Nelosyksikön rakentaminen keskeytettiin vuonna 1990, mutta rakentamista jatkettiin vuonna 1993. Lokakuussa 2004 neljäs, VVER-1000 -tyyppinen voimalayksikkö otettiin tuotantoon. Yksiköiden nettosähkötehot ovat valmistumisjärjestyksessä 420 MW, 415 MW, 1000 MW ja 1000 MW. Koko Rivnen ydinvoimalaitoksen teho on siis 2835 megawattia. Koska Rivnen ydinvoimalaitos ei sijaitse suuren ja kylmän vesistön äärellä, lauhdevoimalan turbiinin läpi ajetun ja paineistetun höyryn jäähdytys (tiivistys vedeksi) pitää ratkaista muuten. Siksi kuhunkin reaktoriyksikköön liittyy 1-2 lauhdutustornia. Kansainvälisen ydinenergiajärjestö IAEA:n mukaan Ukrainan neljällä ydinvoimalaitoksella tuotettiin vuonna 2013 noin 78 000 GWh sähköä, joka oli 43,6 prosenttia Ukrainan sähköntuotannosta tuona vuonna. Kuva:РАЭС. Украина.JPG|Rivnen ydinvoimala. | Varašin kaupunki ja Rivnen ydinvoimala Styrjoen äärellä. Kuva:Ровенская АЭС блок 4.JPG| Voimalan uusin, vuonna 2006 tuotantokäyttöön otettu 4. yksikkö. Kuva:РАЭС летом 2006.JPG|Voimalan jäähdytystorneja. Kuva:Rivne NPP - 2011.jpg|Rivnen ydinvoimala ja sen jäähdytystornit. == Katso myös== *Ukrainan ydinvoima == Lähteet== ==Aiheesta muualla== *RAES, Rivnenska atomna elektostantsija (Rivnen ydinvoimalan kotisivut) (rnpp.rv.ua) *Säteilyturvakeskus: Lähialueiden ydinvoimalaitokset Luokka:Ukrainan ydinvoimalat Luokka:Rivnen alue
Hans Haataja

Hans Valdemar Haataja (14. syyskuuta 1932 Helsinki – 26. joulukuuta 2012)Biography: Hans Haataja, The Swedish Film Database. Viitattu 4.4.2014. oli suomalainen elokuvaaja, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja, joka erikoistui mainoselokuviin ja muihin lyhyisiin tilauselokuviin. Hans Haataja tuli elokuva-alalle 1952 ja nousi Filmitalo-tuotantoyhtiössä Suomen ensimmäiseksi erityisesti mainoselokuvista tunnetuksi ohjaajaksi. Sieltä Haataja siirtyi osakkaaksi Filmi-Jattaan, jonka tytäryhtiö FJ-filmi tuotti Mikko Niskasen erinomaisesti menestyneen elokuvan Käpy selän alla (1966). Elokuvasta ansaitsemillaan tuotoilla Haataja ja Filmi-Jatan toimitusjohtajana toiminut Kyösti Varesvuo perustivat Crea-Filmi Varesvuo Haataja Oy:n, josta kehittyi Suomen suurimpiin kuulunut mainoselokuvien ja video-ohjelmien tuotantoyritysten ryhmä.Timo-Erkki Heino: Kilpailijat samassa tallissa, Kyösti Varesvuon yhtiöt ovat yhdessä vahvin tekijä suomalaisessa mainoselokuvassa, Journalisti 21/2003. Viitattu 4.4.2014.”Hans Haataja – Cannesin ainoa kultamitalisti”, teoksessa Vuonna 1966 Haatajan Suomen Pankkiyhdistykselle ohjaama, nuorille rahankäyttöä opastava lyhytelokuva Ensimmäinen tilipäivä sai parhaan lyhytelokuvan Jussi-palkinnon. Finnairin uutta New Yorkin reittiä mainostava ”Omena” voitti ensimmäisenä suomalaisena mainoselokuvana Kultaisen leijonan Cannesin mainosfestivaaleilla 1969. Sen Haataja suunnitteli yhdessä mainostoimisto SEKin Eero Kinnusen kanssa. Heidän yhteistyötään oli myös Seija Tynin esittämän Supertyttö-hahmon varaan rakentuva Shell-huoltamoiden kampanja ”Mieheni on Supermies” 1960-luvun puolessavälissä. Haataja oli kolmas elokuvaneuvoksen arvonimen saajista.Ohjelmisto – Tampereen 30. kansainväliset elokuvajuhlat 8.–12. maaliskuuta 2000. TampereFilmFestival.fi . Viitattu 4.4.2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * *Finnairin Omena-mainoselokuva vuodelta 1969 Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset elokuvatuottajat Luokka:Suomalaiset mainonnan suunnittelijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet Luokka:Mainoselokuvaohjaajat
Tert-butyylilitium

tert-Butyylilitium (C4H9Li) on eräs litiumin muodostamista organometalliyhdisteistä eli organolitiumyhdisteistä. Se on vahva emäs, jota käytetään orgaanisissa synteeseissä. == Ominaisuudet == tert-Butyylilitium on huoneenlämpötilassa valkoinen kiteinen aine, joka sublimoituu kuumennettaessa. Yhdiste hajoaa 140 °C:n lämpötilassa litiumhydridiksi ja 2-metyylipropeeniksi. Se reagoi erittäin voimakkaasti myös veden ja muiden proottisten liuottimien kanssa. tert-Butyylilitium liukenee hyvin hiilivetyihin ja eettereihin, mutta reagoi eetterienkin kanssa. Reaktiivisuudeltaan yhdiste on voimakkaampi ja emäksisempi verrattuna isomeereihinsä n-butyylilitiumiin ja sek- butyylilitiumiin. Hiilivetyliuoksissa yhdiste muodostaa muiden organolitiumyhdisteiden tavoin aggregaatteja ja esiintyy tyypillisesti tetrameereinä.Conrad W. Kamienski, Daniel P. McDonald & Marshall W. Stark: Ziegler-Natta Catalysts, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2001. Viitattu 4.4.2014William F. Bailey & Nanette Wachter-Jurcsak: t-Butyllithium, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2009. Teoksen verkkoversio Viitattu 4.4.2014 == Valmistus ja käyttö == tert-Butyylilitiumia valmistetaan tyypillisesti metallisen litiumin ja tert-butyylikloridin välisellä reaktiolla. Liuottimina käytetään hiilivetyjä ja yhdiste myydään tyypillisesti pentaani- tai heksaaniliuoksena. tert-Butyylilitium on erittäin voimakas emäs ja sitä käytetään tähän tarkoitukseen orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa litiointireaktioissa ja vaihtolitioinneissa, joissa se reagoi alkyylihalogenidien kanssa muodostaen muita alkyylilitiumyhdisteitä. tert- Butyylilitiumia käytetään myös liittämään muihin yhdisteisiin tert- butyyliryhmiä. Näin valmistetaan muun muassa orgaanisten yhdisteiden suojaukseen käytettävää tert-butyylidimetyylisilyylikloridia. Trialkyyliboraanit reagoivat yhdisteen kanssa muodostaen litiumin trialkyyliborohydridejä. == Lähteet == Luokka:Litiumyhdisteet Luokka:Organometalliyhdisteet
Hanasaari (täsmennyssivu)

Hanasaari voi viitata ainakin seuraaviin: * Hanasaari, Sörnäisten kaupunginosaan kuuluva osa-alue Helsingissä * Hanasaari, saari Espoossa Länsiväylän varressa * Hanasaari A, dokumenttielokuva vuodelta 2009 * Hanasaaren kulttuurikeskus, ruotsalais-suomalainen kulttuurikeskus Espoossa * Hanasaaren voimalaitos, voimalaitos Hanasaaressa.
Kyösti Varesvuo

Kyösti Varesvuo (22. marraskuuta 1932 Kiikoinen – 20. tammikuuta 2022 Helsinkihttps://www.hs.fi/muistot/art-2000009093830.html) oli suomalainen elokuvatuottaja ja elokuvatuotantoalan yrittäjä, joka tunnettiin Crea-Filmi Oy:n ja myöhemmin Varesvuo Partners -nimellä toimineen filmi- ja videotuotantokonsernin perustajana. 1950-luvun lopulla elokuva-alalla aloittanutta Kyösti Varesvuota pidettiin uransa alussa yhtenä suomalaisen mainoselokuvan kaikkien aikojen parhaista käsikirjoittajista. Varesvuo työskenteli 1950-luvulla Pelastakaa Lapset -järjestössä ja sitten Filmitalon (aiemmin Finlandia-Kuva) tuotantopäällikkönä. 1960-luvun puolivälissä hän oli toimitusjohtajana ja osakkaana Pentti Helanteen perustamassa Filmi-Jatta- tuotantoyhtiössä, jonka tytäryhtiö FJ-Filmi tuotti Mikko Niskasen elokuvan Käpy selän alla.Kari Uusitalo: Elokuvamies Jörn Donner, Elonet. Viitattu 4.4.2014. Erittäin hyvin menestyneestä elokuvasta ansaitsemillaan tuotoilla Varesvuo ja Filmi-Jatan pääkuvaajana ja yhtenä osakkaana toiminut Hans Haataja perustivat Crea-Filmi Oy:n, josta kehittyi Suomen suurin mainoselokuvien ja televisio-ohjelmien tuotantoyritysten ryhmä Varesvuo Partners. Crea-Filmi laajentui 1980-luvulla jälkituotantoon ja kalustovuokraukseen ja alkoi hankkia enemmistöosuuksia kilpailevista mainoselokuvayhtiöistä. Näitä olivat Pepe Teirikarin Elohopea-Filmi, Martti Tikan Woodpecker Film sekä Taina Kanthin, Frej Andersinin ja Tapani Päiväsen Filmitalli. 1990-luvun lopulla Varesvuo laajensi televisio-ohjelmien ja pitkien elokuvien tuotantoon yritysniminä Crea Video, Matti Kyllösen Crea Sport Production sekä Filmiteollisuus ja sen tytäryhtiöt Filmiteollisuus Fine, Helsinki-filmi ja tamperelainen Ten Years Producion. Varesvuo Partners oli myös Roope Lehtisen Moskito Televisionin, Henkka Hyppösen Van Der Median ja Liisa Akimofin Production Housen osakkaana. Varesvuon yrityksiin kuului myös klassisen musiikin äänilevyjä tuottava Ondine. 1990-luvun lopulla Varesvuo Partners myytiin Talentumille,Timo-Erkki Heino: Kilpailijat samassa tallissa, Kyösti Varesvuon yhtiöt ovat yhdessä vahvin tekijä suomalaisessa mainoselokuvassa, Journalisti 21/2003. Viitattu 4.4.2014. joka myi sen Capman-pääomasijoitusyhtiölle 2008.Talentum myy Varesvuo Partnersin , Arvopaperi 22.1.2008. Viitattu 7.4.2014. Vuonna 1966 Varesvuon käsikirjoittama lyhytelokuva Ensimmäinen tilipäivä sai parhaan lyhytelokuvan Jussi-palkinnon. Varesvuolle myönnettiin elokuva-alan hopeinen ansiomerkki 1984. Varesvuo toimi pitkään Filmikamarin hallituksessa.Hallitus , Filmikamari. Viitattu 4.4.2014. Luontovalokuvaaja Markus Varesvuo on Kyösti Varesvuon poika. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset elokuva-alan henkilöt Luokka:Suomalaiset elokuvatuottajat Luokka:Suomalaiset mainonnan suunnittelijat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Energianeuvos

Energianeuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1982, jolloin sen sai toimitusjohtaja Aulis Hiekko. Vuoteen 2019 mennessä energianeuvoksen arvonimi on myönnetty 31 henkilölle. == Arvonimen saajat == Nro Päivämäärä Henkilö Ammatti tai arvo Kotipaikka Lähde 1. 4.6.1982 Aulis Hiekko johtaja, DI Espoo 2. 14.11.1986 Risto Nummila varatoimitusjohtaja, DI Kauniainen 3. 23.12.1987 Ilmari Peltola toimitusjohtaja, DI Hämeenlinna 4. 1.7.1988 Aimo Puromäki toimitusjohtaja, DI Helsinki 5. 8.12.1989 Klaus Ahlstedt varatoimitusjohtaja, DI Espoo 6. 7.6.1991 Esko Haapala varatoimitusjohtaja, DI Kauniainen 7. 7.6.1991 Manu Muukkonen toimitusjohtaja, DI Paimio 8. 1992 Esa Hellgrén toimitusjohtaja, DI Helsinki Arvonimet. Helsingin Sanomat, 2.6.1992, s. 4. 9. 4.12.1992 Juhani Mustamo toimitusjohtaja, DI Kuopio 10. 28.5.1993 Pertti Kivinen toimitusjohtaja, MMM Rovaniemi 11. 3.6.1994 Jorma Eulenberger toimitusjohtaja, DI Espoo 12. 2.6.1995 Kalervo Nurmimäki varatoimitusjohtaja, DI Helsinki 13. 1.12.1995 Hannu Saarinen toimitusjohtaja, varatuomari Vantaa 14. 31.5.1996 Rauno Hakkila toimitusjohtaja, DI Vaasa 15. 27.11.1998 Ilkka Pirvola toimitusjohtaja, DI Vantaa 16. 12.11.1999 Heikki Rantanen toimitusjohtaja, DI Oulainen 17. 1.12.2000 Mauno Paavola toimitusjohtaja, DI Rauma 18. 23.5.2001 Jouko Simonen toimitusjohtaja, ekonomi, DI Oulu 19. 28.6.2002 Markku Autti toimitusjohtaja, DI Rovaniemi 20. 28.6.2002 Ismo Jauhiainen toimitusjohtaja, DI Vantaa 21. 14.11.2003 Martti Lappalainen toimitusjohtaja, DI Mikkeli 22. 25.11.2005 Pertti Leppänen toimitusjohtaja, sähköinsinööri Ikaalinen 23. 25.11.2005 Timo Toivonen toimitusjohtaja, DI Helsinki 24. 15.6.2007 Tapani Kurkela toimitusjohtaja, DI Oulu 25. 12.6.2009 Risto Vaittinen toimitusjohtaja, DI Nummi-Pusula 26. 27.11.2009 Antero Jännes toimitusjohtaja, hallituksen pj., DI Helsinki 27. 20.5.2011 Seppo Ruohonen toimitusjohtaja, DI Helsinki 28. 30.11.2012 Kari Rämö toimitusjohtaja, DI Kouvola 29. 11.12.2015 Stefan Storholm koncernchef, verkställande direktör, DI Pietarsaari 30. 10.3.2017 Juha Naukkarinen toimitusjohtaja, varatuomari Espoo 31. 17.5.2019 Patrick Wackström toimitusjohtaja, insinööri Porvoo == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arvonimet
Liikenneneuvos

Liikenneneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1960. Ensimmäinen saaja oli turkulaisen Matka-Autot Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja Uuno Mikael Heinonen.Linja-auto- lehti 5/1990, s. 49. Helsinki: Linja-autoliitto, 1990. Vuosien 1918–2013 aikana liikenneneuvoksen arvonimi on myönnetty 61 henkilölle. Liikenneneuvoksen arvonimen saajien tyypillinen ammatti on liikennöitsijä tai toimitusjohtaja. Suomen Kuorma-autoliiton toimitusjohtajana vuosina 1955–1984 toiminut Toivo Ruotsalainen oli ensimmäinen, joka sai liikenneneuvoksen arvonimen vuonna 1972 ilman yrittäjätaustaa.Kirsti Lehtomäki (toim.): Pakettiraketit: Mobilia-vuosikirja 2016, s. 71. Kangasala: Mobilia-säätiö, 2016. ISBN 978-952-67739-4-0. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset arvonimet
Matkailuneuvos

Matkailuneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Vuosien 1918–2013 aikana matkailuneuvoksen arvonimi on myönnetty viidelle henkilölle. Nro Päivämäärä Henkilö Ammatti tai arvo Kotipaikka Lähteet 1. 9.12.1983 Bertel Bjugg johtaja Helsinki 2. 8.6.1990 Antero Tuomisto toimitusjohtaja Espoo 3. 15.5.1998 Jorma Latvus toimitusjohtaja, yhteiskuntatiet. kand. Helsinki 4. 28.5.1999 Martti Hagman toimitusjohtaja Vantaa 5. 25.11.2005 Matti Pulkki johtaja, ekonomi Helsinki == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset arvonimet
Merenkulkuneuvos

Merenkulkuneuvos () on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1920. Vuosien 1918–2013 aikana merenkulkuneuvoksen arvonimi on myönnetty 38 henkilölle. == Arvonimen saaneet == Nro Päivämäärä Henkilö Ammatti tai arvo Kotipaikka Lähde 1. 3.12.1920 Frans Wilhelm Laine merikapteeni, merenkulun opettaja 2. 3.12.1920 Mathias Lundqvist merikapteeni, laivanvarustaja 3. 11.12.1926 August Troberg merikapteeni Maarianhamina 4. 28.2.1931 Gustaf Erikson merikapteeni 5. 13.3.1931 Eliel Åberg komentajakapteeni 6. 30.6.1939 Antti Wihuri laivanvarustaja, merikapteeni 7. 14.3.1941 Johan Werner Paulin laivanvarustaja, merikapteeni 8. 19.11.1943 John Nurminen toimitusjohtaja, konsuli 9. 5.4.1944 Thorbjörn Kramer toimitusjohtaja, merikapteeni 10. 8.5.1948 Arthur Andersson laivanvarustaja, merikapteeni 11. 15.10.1948 Herbert Andersson merikapteeni, varatuomari 12. 24.2.1950 Paul Eriksson merikapteeni 13. 5.9.1951 Jalo Putta yliopettaja, merikapteeni 14. 19.11.1954 Herbert Janhonen laivanvarustaja, merikapteeni Helsinki 15. 15.6.1961 Matti Nurminen toimitusjohtaja, laivanvarustaja Helsinki 16. 28.8.1964 Otto Brunila merikapteeni Helsinki 17. 25.11.1966 Erik Stjernvall toimitusjohtaja, komentajakapt. evp, merikapteeni Helsinki 18. 24.1.1969 Rote Hellström varatoimitusjohtaja, kauppat. kand. Helsinki 19. 2.5.1969 Edgar Erikson laivanvarustaja Maarianhamina 20. 16.4.1971 Alf Korhonen toimitusjohtaja, merikapteeni Perniö 21. 12.5.1972 Nils Wetterstein toimitusjohtaja, varatuomari Turku 22. 10.11.1972 Heikki Holma toimitusjohtaja, merikapteeni Helsinki 23. 30.11.1973 Raimo Louhes merenkulkuopiston rehtori, merikapt. Kotka 24. 30.11.1973 Evert Nyman toimitusjohtaja, merikapteeni Vaasa 25. 7.12.1979 Gunnar Eklund laivanvarustaja, merikapteeni Maarianhamina 26. 4.6.1982 Heimo Saarinen laivuri Hanko 27. 8.7.1983 Harry Österberg toimitusjohtaja, varatuomari Kaarina 28. 13.7.1984 Stig Lundqvist laivanvarustaja, varatuomari Maarianhamina 29. 8.12.1989 Rolf Sundström toimitusjohtaja, insinööri Helsinki 30. 30.5.1997 Antti Lagerroos toimitusjohtaja, varatuomari Helsinki 31. 15.5.1998 Kaj Engblom laivanvarustaja, toimitusjohtaja Turku 32. 23.5.2001 Paavo Wihuri piiripäällikkö, merikapteeni Turku 33. 25.11.2002 Nils-Gustaf Palmgren konsernijohtaja, varatuomari Kauniainen 34. 25.11.2002 Paavo Sarkkinen merenkulkupiirin piiripäällikkö, diplomi-insinööri Espoo 35. 2.6.2006 Ben Lundqvist laivanvarustaja Maarianhamina 36. 12.6.2008 Hans Langh laivanvarustaja, merkonomi Piikkiö 37. 26.11.2010 Juha Nurminen hallituksen jäsen, KTM, ekonomi Helsinki 38. 25.5.2012 Markku Mylly toimitusjohtaja Helsinki 39. 17.6.2016 Jussi-Pekka Mälkiä konsernijohtaja, merikapteeni Naantali 40. 10.3.2017 Mikko Niini toimitusjohtaja, diplomi-insinööri, LIFIM Helsinki 41. 25.5.2023 Hans Roland Ahlström ent. varatoimitusjohtaja, varatuomari, oikeustieteen kandidaatti Helsinki == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset arvonimet
Metsäneuvos

Metsäneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1934 piirikuntapäällikkö Atri S. Arimolle. Vuosien 1918–2014 aikana metsäneuvoksen arvonimi on myönnetty 139 henkilölle. == Katso myös == * Metsätalousneuvos, 7. ryhmään kuuluva arvonimi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset arvonimet
Viestintäneuvos

Viestintäneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1991. Nro Päivämäärä Henkilö Ammatti tai arvo Kotipaikka Lähde 1. 21.11.1991 Erkki Ripatti toimitusjohtaja, diplomi- insinööri Tampere 2. 2.6.1995 Jaakko Paavela varatoimitusjohtaja, varatuomari Helsinki 3. 28.5.1999 Erkki Kytönen toimitusjohtaja, diplomi-insinööri Jyväskylä 4. 9.6.2000 Pertti Vuorio toimitusjohtaja, insinööri Salo 5. 1.12.2000 Veli Honkola toimitusjohtaja, puhelininsinööri Ylivieska 6. 23.11.2001 Tauno Äijälä varatoimitusjohtaja, valtiotiet. maist. Helsinki 7. 25.11.2002 Martti Ojares varatoimitusjohtaja, kauppatiet. maist. Espoo 8. 14.11.2003 Pertti Laiho toimitusjohtaja, DI Kuopio 9. 19.5.2004 Seppo Kievari toimitusjohtaja Helsinki 10. 20.5.2005 Tapani Mikola toimitusjohtaja, insinööri Raisio 11. 2.6.2006 Erik Sjöberg toimitusjohtaja, DI Vaasa 12. 30.11.2007 Seppo Toivonen toimitusjohtaja, DI Espoo 13. 2.12.2011 Jorma Miettinen johtaja, valtiotieteen tohtori, dosentti Helsinki 14. 30.11.2012 Marja Karjalainen toimitusjohtaja, diplomi-insinööri Kajaani 15. 22.11.2024 Stefan Möller toimitusjohtaja Helsinki == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset arvonimet
Sourunniemen kalliomaalaus

Sourunniemen kalliomaalaus sijaitsee Saimaalla Puumalassa Etelä-Savossa. Kalliomaalaus on ajoitettu kivikauteen ja se löytyi vuonna 2004. == Kallio ja sen sijainti == Saimaan Haapaselän etelärannalla, noin 7 kilometriä Puumalasta, työntyy pohjoiseen Sourunniemi. Niemen länsipuolella rannasta (ei aivan vedestä) nousee huomattava kalliojyrkänne, joka on 200 metriä pitkä. Kallion pohjoisosassa aivan rantapuuston takana sijaitsee maalauskohta noin 3 metrin korkeudella maasta mitattuna ja 7 metriä Saimaan vedenpinnasta mitattuna. Paikalle johtaa polku. == Maalaus == Maalaus on varsin pieni ja ainoa tunnistettava kuvio esittää ihmishahmon yläosaa. Hahmolla vaikuttaisi olevan kolmiomainen pää samalla tavalla kuin Uittamon II ja Keltavuoren kuvioilla. Päästä kulkee vielä alaspäin vartaloviiva, mutta käsien ja jalkojen asennot jäävät arvaillujen varaan. Hahmon alapuolella näkyy heikosti punaväriä ja rytmikästä viivanvetoa, mutta kuvioista ei saa selvää. Vaikutelmaksi jää kolmioita rivissä, jota tukee vaakaviiva. Maalauksen ajoitus perustuu kahteen asiaan. Maalauksen on voinut tehdä ainoastaan veden pinnan tasolta veneestä tai jäällä seisoen, joten Saimaan esihistoriallinen vedenkorkeus määrittää sen ajoituksen. Toisaalta myös kuvion motiivi on sama kuin Keltavuoren- ja Uittamonsalmen maalauksissa. Uittamonsalmen kuviolla vaikuttaisi olevan sama korkeus kuin Sourunniemen maalauksella. Onkin ehdotettu, että maalaus olisi tehty 5 200–5 000 vuotta sitten eli 3200–3000 eaa. ==Lähteet== * * * Luukkonen, Ismo: Sourunniemi * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Muinaistaideyhdistys: Sourunniemi ,valokuva Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Puumala Luokka:Etelä-Savon historia
Usva Kärnä

Usva Kärnä (s. 1982) on suomalainen näyttelijä, joka on valmistunut Pietarin valtiollisesta teatteritaiteen akatemiasta.Usva Kärnä , Näyttelijäliitto. Viitattu 4.4.2014. Ennen teatteriopintoja hän opiskeli sirkusalaa Koulutuskeskus Salpauksessa. Kärnä on työskennellyt uransa aikana eri puolilla Suomea, muun muassa Ryhmäteatterissa, Helsingin Kaupunginteatterissa,Ai-jai- jai, Taskuteatteri Mimic, Helsingin Kaupunginteatterin lämpiö 19.9.2013. Viitattu 4.4.2014. Tampereen Työväen Teatterissa,Ai-jai-jai , Taskuteatteri Mimic, Tampereen Työväen Teatterin kellariteatterissa 28.02.2012. Viitattu 4.4.2014. Hämeenlinnan teatterissa ja Vaasan kaupunginteatterissa.Eeva Oksman: Kuuluisa mielisairaalanäytelmä ja uusi vaasalaistarina, Kotimaassa.fi. Viitattu 4.4.2014. Usva Kärnä kuuluu vapaaseen teatteriryhmään Taskuteatteri Mimic, joka keskittyy eksentriseen teatteriin ja venäläiseen klovneriaan. Vuonna 1997 Kärnä näytteli päähenkilöä nuorena Maria Ruotsalan 48-minuuttisessa Kettupäivien pääpalkinnon saaneessa televisioelokuvassa Ruusutarha.Ruusutarha, Elonet.fi. Viitattu 13.4.2014. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Usva Kärnä Näyttelijäliiton sivuilla Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laurent Gaudé

Laurent Gaudé (6. heinäkuuta 1972 Pariisi, Ranska) on ranskalainen näytelmä- ja romaanikirjailija. ==Ura== Hän aloitti uransa näytelmäkirjailijana vuosituhannen vaihteessa. Hänen näytelmiään on esitetty Ranskan lisäksi myös muun muassa Saksassa. Jo hänen toinen romaaninsa La mort du roi Tsongor sai Prix Goncourt des lycéens 2002 ja Prix des Libraires 2003. Hänen seuraava romaaninsa Le soleil des Scorta sai Goncourt-palkinnon ja Prix Jean Giono -palkinnon 2004. ==Yksityiselämä== Laurent Gaudé asuu Pariisissa yhdessä italialaisen puolisonsa kanssa. Hänellä on kaksi lasta. ==Näytelmät== *Combats de possédés, 1999 *Onysos le furieux, 2000 *Pluie de cendres, 2001 *Cendres sur les mains, 2002 *Le Tigre bleu de l'Euphrate,2002 *Salina, 2003 *Médée Kali, 2003 *Les Sacrifiées, 2004 *Sofia Douleur, 2008 *Sodome, ma douce, 2009 *Mille orphelins suivi de Les Enfants Fleuve, 2011 *Caillasses, 2012 ==Romaanit== * Cris (2001) * La mort du roi Tsongor (2002) * Le soleil des Scorta (2004, ensimmäinen painos suomennettu nimellä Kirottu suku, toinen painos nimellä Montepuccion aurinko) * Eldorado (2006, suomennettu nimellä Eldorado) * La Porte des Enfers (2008) * Ouragan (2010, suomennettu nimellä Hurrikaani) * Pour seul cortège (2012) ==Aiheesta muualla== * Laurent Gaudén viralliset kotisivut Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Meindert van Buuren

Meindert van Buuren, Jr. (s. 5. tammikuuta 1995 Rockanje) on hollantilainen moottoriurheilija. Van Buuren aloitti karting-uransa vuonna 2004. Vuonna 2012 van Buuren kilpaili Formula Renault NEC -sarjassa sijoittuen sarjan 21:ksi. Samana vuonna hän ajoi muutamia kilpailuja Eurocup Formula Renault -sarjassa. Vuonna 2012 van Buuren jatkoi molemmissa sarjoissa ollen NEC -sarjassa loppupisteissä 11:s saavuttaen kauden aikana yhden palkintosijan ja Eurocup -sarjassa hän sijoittui sarjan 32:ksi. Vuonna 2013 van Buuren ajoi Auto GP World Series -sarjassa saavuttaen yhden palkintosijan sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2014 van Buuren siirtyi Formula Renault 3.5 -sarjaan saavuttaen 21 pistettä sijoittuen sarjan 19:ksi. Vuonna 2015 van Buuren jatkoi toisen kauden sarjassa saavuttaen 20 pistettä. Samana vuonna hän ajoi yksittäisiä kilpailuja GP2 ja Renault Sport Trophy -sarjoissa. == GP2 -tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 Pisteet Sijoitus 2015 MP Motorsport BHR FEA BHR SPR ESP FEA ESP SPR MON FEA MON SPR AUT FEA AUT SPR GBR FEA GBR SPR HUN FEA HUN SPR BEL FEA BEL SPR ITA FEA Kesk. ITA SPR DNS RUS FEA RUS SPR BHR FEA BHR SPR ABU FEA ABU SPR 0 36. Luokka:Alankomaalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Formula Renault 3.5 -kuljettajat Luokka:GP2-kuljettajat Luokka:Elävät henkilöt
Hmelnytskyin ydinvoimalaitos

Hmelnytskyin ydinvoimalaitos () on Ukrainan Hmelnytskyin alueella, noin kolme kilometriä Netišynin kaupungin eteläpuolella sijaitseva ydinvoimalaitos. Voimalaitos on nimetty aluekeskuksen mukaan; Hmelnytskyin kaupunki sijaitsee kuitenkin noin 100 kilometriä voimalasta etelään. Voimalaitosta operoi Ukrainan valtion Energoatom-yhtiö (). Voimalassa oli vuoden 2014 huhtikuussa toiminnassa kaksi venäläisvalmisteista, painevesityyppistä reaktoriyksikköä. Ne ovat VVER-1000-tyyppisiä, nettosähköteholtaan 1000 megawatin voimalayksikköjä. Yksiköt kytkettiin tuotantokäyttöön vuosina 1987 ja 2004. Voimalayksikköjen 3 ja 4 rakentaminen aloitettiin 1986 ja 1987, mutta keskeytettiin vuonna 1990. Yksikköjen on sittemmin arvioitu olleen 75- ja 28-prosenttisesti valmiita. Rakentaminen uudelleenkäynnistettiin vuonna 2011 solmitun jatkosopimuksen jälkeen. Näiden yksikköjen on valmistumisaikataulusta on esitetty monia erilaisia näkemyksiä. VVER-tyypiset 1000 MW:n voimalayksiköt olivat IAEA:n seurannan mukaan rakenteilla heinäkuussa 2022. Heinäkuussa 2022 Ukrainan ydinvoimaloista vastaava valtiollinen Energoatom viesti sopineensa kahden uuden ydinvoimalayksikön, Hmelnytskyin 5. ja 6. yksiön rakentamiseen liittyvän teknisen tietotaidon ostamisesta rakentaakseen uudet 1000 MW:n AP1000-tyypin reaktoriyksiköt yhdessä yhdysvaltalaisen ydinvoimalayhtiö Westinghousen kanssa. Hmelnytskyin ydinvoimalaitoksen länsipuolella on lauhdutusvettä varastoiva tekojärvi. Kansainvälisen ydinenergiajärjestö IAEA:n mukaan Ukrainan neljällä ydinvoimalaitoksella tuotettiin vuonna 2013 noin 78 000 GWh sähköä, joka oli 43,6 prosenttia Ukrainan sähköntuotannosta tuona vuonna. Kuva:Khmelnitskiy 2010-1.jpg|Hmelnytskyin ydinvoimala. Kuva:Khmelnytskyi Nuclear Power Plant Unit No.jpg|Hmelnytskyin ydinvoimalan ykkösyksikköä. Kuva:Водосховище ХАЕС 1.JPG|Voimala tekoaltaan vastarannalta nähtynä. Kuva:Khnpp 2013 (3).jpg == Katso myös== *Ukrainan ydinvoima == Lähteet== ==Aiheesta muualla== *HAES (Hmelnytskyin ydinvoimalan sivusto) (xaec.org.ua) *Säteilyturvakeskus: Lähialueiden ydinvoimalaitokset Luokka:Ukrainan ydinvoimalat Luokka:Hmelnytskyin alue
Louis Curchod

Louis Curchod (7. lokakuuta 1826 – 18. lokakuuta 1889) oli ITU:n ensimmäinen pääjohtaja aikana 1. tammikuuta 1869 – 24. toukokuuta 1872. Hän oli sveitsiläinen.Past and Present Secretaries-General ITU. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1826 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
Pertti Virtanen (jääpalloilija)

Pertti Virtanen (s. 17. heinäkuuta 1986 Oulu) on suomalainen peliuransa lopettanut jääpallomaalivahti. ==Seurajoukkueura== Virtanen on Oulun Palloseuran kasvatti, joka on edustanut myös ruotsalaista IFK Kungälvia. IFK Vänersborgiin hän siirtyi marraskuussa 2013 aloitettuaan kauden Bandyliigassa OLS:n joukkueessa . Maaliskuussa 2014 Virtanen teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Ruotsalaisen SvenskaFans -sivusto valitsi hänet kauden 2013–2014 parhaaksi maalivahdiksi. Syksyllä 2019 Virtanen siirtyi Elitserienin Bollnäsiin.https://bollnasbandy.se/pertti-virtanen-klar-for- bollnas/ Yhden Ruotsissa vietetyn kauden jälkeen Virtanen palasi kolmannen kerran Suomen Bandyliigan ja Oulun Luistinseuran riveihin. ==Maajoukkueura== Suomen jääpallomaajoukkueessa Virtanen on pelannut 11 ottelua.Maaottelupelaajat Suomen jääpalloliitto. Viitattu 4.4.2014. Hän oli mukana vuosien 2009 ja 2011 MM-kilpailuissa. === Saavutukset === Maajoukkueessa * MM-hopea: 2016 Seurajoukkueessa * Jääpallon maailmancup: 2019 Henkilökohtaisesti * Vuoden jääpalloilija: 2016 * Urheilutoimittajain liiton vuoden jääpalloilija: 2016 == Lähteet == *International Bandy Database ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anja Niedringhaus

Anja Niedringhaus (12. lokakuuta 1965 Höxter, Länsi-Saksa – 4. huhtikuuta 2014 Khost, Afganistan) oli saksalainen valokuvaaja. Sotakuvaukseen erikoistunut Niedringhaus työskenteli vuodesta 2002 lähtien amerikkalaiselle Associated Press -uutistoimistolle. Vuonna 2005 hän voitti uutisvalokuvauksen Pulitzer- palkinnon Irakin sotaa käsittelevillä kuvilla osana 11 hengen valokuvaajaryhmää. Samana vuonna Niedringhaus sai myös International Women's Media Foundation -säätiön palkinnon. Hänen valokuviaan on ollut esillä useissa museoissa, muun muassa Frankfurtin Museum für Moderne Kunstissa. Anja Niedringhaus sai surmansa huhtikuussa 2014 Afganistanissa Khostin maakunnassa. Hänet ammuttiin paikallisen poliisiaseman edustalla, jossa Niedringhaus oli kanadalaisen toimittajan Kathy Gannonin kanssa seuraamassa maan presidentinvaalien äänestyslippujen jakoa. Hän oli toinen Afganistanissa muutaman viikon kuluessa surmansa saanut länsimaalainen toimittaja. Ruotsalainen Nils Horner ammuttiin Kabulissa maaliskuun 11. päivänä. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset valokuvaajat Luokka:Sotakuvaajat Luokka:Pulitzer-palkitut Luokka:Saksalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Usvainen maisema

Usvainen maisema () on Theó Angelópouloksen ohjaama kreikkalainen draamaelokuva vuodelta 1988. == Juoni == Noin 12-vuotias tyttö ja puolta nuorempi pikkuveli lähtevät Kreikasta etsimään Saksaan kadonnutta isäänsä. Lapset tekevät mielikuvituksessaan isän olinpaikasta ihannemaailman, jonka ehkä kuitenkin tietävät olevan vain kuvitelmaa. Erään kiertävän teatteriseurueen hyväsydäminen järjestäjä Oréstis on ainoa ihminen, joka kiinnostuu heidän pyrkimyksistään.Anton Asikainen: Usvainen maisema, Elokuvakerho Monroen blogi 30.8.2012. Viitattu 4.4.2014. == Vastaanotto == Usvainen maisema valittiin vuoden elokuvaksi European Film Awards -kilpailussa 1989. Se sai Hopeisen leijonan Venetsian ja InterFilm-palkinnon Berliinin elokuvajuhlilla 1988. Ranskalainen Cahiers du cinéma -elokuvalehti nimesi sen yhdeksi vuoden kymmenestä parhaasta elokuvasta. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti Usvaisen maiseman kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon. == Lähteet == Luokka:Draamaelokuvat Luokka:Kreikkalaiset elokuvat Luokka:Road moviet Luokka:Vuoden 1988 elokuvat