EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vuoden 2013 äärimmäiset sääilmiöt

Vuoden 2013 äärimmäiset sääilmiöt käsittävät lukuisia kaikkien aikojen sääennätyksiä pohjoiselta ja eteläiseltä pallonpuoliskolta. Helmikuussa lumipeitealueen laajuus Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa oli tavanomaista suurempi samalla, kun napajäätikön laajuus oli 4,5 % vuosien 1981–2010 keskiarvoa pienempi. Earth & Sky Pohjoisen pallonpuoliskon äärimmäisten sääilmiöiden uskotaan olevan yhteyksissä Arktisen alueen kutistumiseen, joka vaikuttaa ilmakehän kiertoliikkeeseen niin, että se aiheuttaa muualle lumi- ja jääpeitteiden laajenemista. 11\. tammikuuta raportoitiin, että 223 ihmistä oli kuollut poikkeuksellisen säätyypin johdosta. Muualla, erityisesti Venäjällä, Tšekissä sekä Britanniassa, matalat lämpötilat vaikuttivat luontoon haitaten lintujen pesintää ja häiriten muuttolintujen saapumista. 10. tammikuuta Bangladeshissa mitattiin matalin lämpötila koko valtion itsenäisyyshistorian ajalta, 3,0 °C (37,4 °F), joka mitattiin Saidpurissa. Euroopassa loppukevät ja kesäkuu olivat levottomia. Samalla kun Suomessa sekä muissa Pohjoismaissa mitattiin ennätyskorkeita - jopa Euroopan korkeimpia - lämpötiloja touko- ja kesäkuun aikana http://yle.fi/uutiset/3-6667495. Länsi- ja Keski-Euroopassa koettiin selvästi viileämpää säätä ja jopa kaikkien aikojen sateisin touko- ja kesäkuu. Tämä eroavaisuus säätilassa oli Euroopassa erittäin poikkeuksellinen. Kesän aikana pitkittyneet helleaallot synnyttivät pohjoisella pallonpuoliskolla uusia ennätyksiä. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 luonnonmullistukset
Punasäihkykolibri

Punasäihkykolibri (Heliodoxa gularis) on kolibreihin kuuluva lintulaji. Laji elää Etelä-Amerikassa. ==Koko ja ulkonäkö== Kooltaan punasäihkykolibri kasvaa noin 11-12 cm pitkäksi ja on sukunsa pienikokoisin laji. Koiras on selästään, rinnastaan ja kyljistään kiiltävän vihreä. Kurkussa on punainen laikku ja vatsa on harmaa. Punasäihkykolibrin siipien alapuoli on valkoinen ja pitkähkö pyrstö on pronssinvärinen. Naaras muistuttaa ulkonäöltään koirasta, mutta kurkun punainen laikku on pienempi ja rinnassa ja kyljissä on valkoisia täpliä. Nokka on pitkä ja hieman kaareva. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Punasäihkykolibria tavataan Andeilta auleelta, joka ulottuu Kolumbiasta Ecuadorin kautta Peruun. Se elää harvinaisena vuoristometsissä ja metsien reunamilla tyypillisesti 250-1 050 metrin korkeudessa. Punasäihkykolibri luokitellaan elinvoimaiseksi ja sen kantaa uhkaavat elinympäristön hakkaaminen tee- ja kahviviljelmiksi, laidunmaiksi, polttopuiksi ja kaivosten tieltä. ==Lähteet== Luokka:Kolibrit
Mikko Lönnström

Mikko Lönnström (s. 3. lokakuuta 1982 Porvoo) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Lönnström on Gammelbackan Terän ja FC Futuran kasvatti. Debyyttinsä miesten sarjoissa hän teki Riihimäen Palloseurassa vuonna 2000, jolloin hän pelasi yhden ottelun Ykkösessä. Aikuisiällä Lönnström on pelannut enimmäkseen Ykkösessä ja Kakkosessa edustaen useita eri seuroja. Kaudella 2006 hän pelasi Veikkausliigaa FC KooTeePeen paidassa. Kaudeksi 2013 Lönnström siirtyi FC Viikinkeihin, jossa hän oli pelannut jo aiemmin vuonna 2004. Hän kuului kaudella 2013 Viikinkien kapteenistoon, ja marraskuussa 2013 hän teki seuran kanssa kauden 2014 kattavan jatkosopimuksen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cearbhall Ó Dálaigh

Cearbhall Ó Dálaigh (12. helmikuuta 1911 – 21. maaliskuuta 1978) oli irlantilainen juristi ja poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 1974–1976. Ó Dálaigh opiskeli University College Dublinissa pääaineenaan kelttiläisyyden tutkimus. Hän auskultoi asianajajaksi vuonna 1934. Hänestä tuli yleinen syyttäjä ja korkeimman oikeuden tuomari. Vuonna 1972, kun Irlanti liittyi EEC:hen, Ó Dálaigh lähti Irlannin edustajaksi Euroopan tuomioistuimeen mutta palasi kotimaahansa 1974 kun hänet valittiin presidentiksi äkillisesti menehtyneen Erskine Hamilton Childersin tilalle. Syyskuussa 1976 Ó Dálaigh lähetti kiireessä valmistellun hätätilalain korkeimman oikeuden tarkastettavaksi ennen kuin suostui allekirjoittamaan sitä. Tätä pidettiin sopimattomana viivyttelynä tilanteessa jossa IRA oli juuri surmannut Britannian suurlähettilään. Kohun seurauksena Ó Dálaigh erosi. Ó Dálaigh kehitti merkittävästi Irlannin korkeimman oikeuden roolia perustuslain valvojana, == Lähteet == Luokka:Irlannin presidentit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Akselin ja Elinan häävalssi

Akselin ja Elinan häävalssi on kapellimestari Heikki Aaltoilan säveltämä hidas valssi, joka on eräs suomalaisten suosikkihäävalsseista. Aaltoila sävelsi kappaleen alun perin taustamusiikiksi Edvin Laineen elokuvaan Täällä Pohjantähden alla, joka valmistui vuonna 1968. Valssi soi elokuvassa taustalla tarinan päähenkilöiden Akseli Koskelan ja Elina Kivivuoren hääkohtauksessa sekä uudelleen elokuvan loppukohtauksessa. Kappale oli alkujaan instrumentaalinen eikä siihen kuulunut sanoitusta. Sellaisena Aaltoila levytti sen oman orkesterinsa kanssa vuonna 1968. Hän suostui kuitenkin myöhemmin kirjoittamaan siihen myös sanat. Täällä Pohjantähden alla -elokuvan jatko- osassa, vuonna 1970 valmistuneessa elokuvassa Akseli ja Elina kappale kuullaan Erkki Junkkarisen laulamana.Akseli ja Elina (1970): Musiikki Elonet.fi. Viitattu 15.9.2014. Sittemmin kappaleen ovat levyttäneet niin instrumentaalisena kuin laulettunakin useat artistit, muun muassa Tapani Kansa vuonna 1982. ”Akselin ja Elinan häävalssilla” on aloitettu tanssi myös tasavallan presidentin itsenäisyyspäivän vastaanotolla. Helsingin Sanomat pyysi keväällä 2009 lukijoitaan nimeämään oman ”onnen laulunsa”, ja yli 800 ehdotetun kappaleen joukossa ”Akselin ja Elinan häävalssi” oli yksi 35:stä eniten mainintoja saaneesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Äänitearkiston luettelo Akselin ja Elinan häävalssin levytyksistä *Akselin ja Elinan häävalssi Tapani Kansan ja Risto Hiltusen johtaman Viron TV:n ja radion sinfoniaorkesterin esittämänä. Ylen Elävä arkisto. Esitys on vuodelta 1984. Luokka:Suomalaiset valssit Luokka:Elokuvamusiikki Luokka:Täällä Pohjantähden alla
Erskine Hamilton Childers

Erskine Hamilton Childers (1905–1974) oli irlantilainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 1973–1974. Childersin isä oli tunnettu itsenäisyystaistelija, joka teloitettiin 1922. Childers opiskeli historiaa Englannissa Cambridgen yliopistossa. Hän palasi Irlantiin 1932. Childers valittiin parlamenttiin 1938. Vuosina 1944–1948 hän toimi apulaisministerinä ja vuosina 1951–1954 ja 1957–1973 erilaisissa ministerin tehtävissä. Vuonna 1973 hänet valittiin presidentiksi, mutta hän kuoli kesken virkakautensa seuraavana vuonna. == Lähteet == Luokka:Irlannin presidentit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Taimur Sullivan

Taimur Sullivan on yhdysvaltalainen saksofonisti. Hän on esiintynyt solistina sekä kamarimuusikkona ja esiintynyt PRISM-kvartetin jäsenenä muiden muassa Clevelandin, Detroitin ja Dallasin sinfoniaorkesterien kanssa. Sullivan on esiintynyt Carnegie Hallissa, Lincoln Centerissä, Knitting Factoryssa, Moskovassa, Lontoossa, Saksassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Hän on levyttänyt muun muassa Modelle, New Worldille ja Albanylle.UNCSA: Faculty Sullivan levytti Naxokselle James Aikmanin konserton.Naxos: Taimur Sullivan Hän on edistänyt uuden ohjelmiston luomista, ja häntä varten ovat säveltäneet yli sata teosta muiden muassa William Bolcom, Libby Larsen, Greg Osby, Gunther Schuller, Tim Berne, Alvin Lucier, John Harbison, Olga Neuwirth, Keith Moore, Louis Karchin, Larry Polansky, Jason Eckardt, Eve Beglarian ja James Fulkerson. Sullivan on esittänyt myös jazzia. Hän kiersi jazzmuusikkona Neuvostoliitossa ja on esiintynyt The Plattersin, The Driftersin, Louis Bellsonin, Cecil Bridgewaterin, Bunky Greenin, Tim Riesin, Rick Margitzan, Ben Monderin ja Jimmy Heathin kanssa. Sullivan opiskeli Illinoisin yliopistossa ja Michiganin osavaltionyliopistossa James Forgerin, Joseph Lulloffin ja Debra Richtmeyerin kanssa. Hän liittyi Pohjois-Carolinan yliopiston taidekoulun henkilökuntaan täysiaikaisena saksofoninsoiton opettajana vuonna 2005. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset saksofonistit Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Paklenin saaristo

Paklenin saaristo (Pakleni otoci) on pieni parinkymmenen saaren saariryhmä Hvarin saaren lähettyvillä Adrianmeressä Kroatian rannikolla. Saariryhmään kuuluvat muun muassa saaret Jerolim, Marinkovac, Planikovac, Borovac, Gojca ja Sveti Klement, joka on saarista suurin. Sveti Klementillä oleva Palmižanan kylä elää turismista. Kylään tullaan juhlimaan, ja sen 200 paikkainen huvivenesatama täyttyy joka ilta juhlijoista. Kylän rantaan on rakennettu myös majoitustiloja. == Lähteet == Luokka:Kroatian saaret Luokka:Adrianmeren saaret
Mūza Rubackytė

Mūza Rubackytė on liettualainen pianisti. Hän voitti vuonna 2006 Liettuan kansallispalkinnon.LIETUVOS NACIONALINIŲ KULTŪROS IR MENO PREMIJŲ SKYRIMO NUOSTATAI I. BENDROSIOS NUOSTATOS Rubackytė syntyi muusikkojen perheeseen. Hän esiintyi 7-vuotiaana Vilnassa Joseph Haydnin D-duuripianokonserton solistina Liettuan kansallisen kamariorkesterin kanssa. Kuusi vuotta myöhemmin hän voitti ensipalkinnon maan kansallisessa nuorten taiteilijoiden kilpailussa. Tämä takasi hänelle pääsyn opiskelemaan Moskovan konservatorioon, jossa häntä opettivat Jakov Flier, Mihail Voskressensky ja Bela Davidovitš. Opiskeluaikoinaan Rubackytė voitti ensipalkinnon pianokilpailussa Tallinnassa, ja pian tämän jälkeen hänelle myönnettiin konservatorion ensipalkinto soolosoitossa, kamarimusiikissa ja säestyksessä. Hän voitti Budapestin kansainvälisessä pianokilpailussa suurpalkinnon.Naxos: Musa Rubackyte Rubackytė on esiintynyt Baltian maiden lisäksi muun muassa Ukrainassa, Armeniassa, Uzbekistanissa, Kazakstanissa, Valko-Venäjällä, Venäjällä, Kairossa, Prahassa ja Budapestissa. Liettuan itsenäistymisen jälkeen Rubackytė on ottanut pääpaikakseen Pariisin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Liettualaiset pianistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Seán T. O’Kelly

Seán Thomas O’Kelly (25. elokuuta 1882 Dublin – 23. tammikuuta 1966 Dublin) oli irlantilainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 1945–1959. O’Kelly työskenteli nuorena kirjastossa. Hänestä tuli Sinn Féinin perustajan Arthur Griffithin työtoveri. Vuodesta 1913 hän osallistui vapaaehtoisten värväykseen, ja joutui vankilaan 1916 pääsiäiskapinan yhteydessä. Hänet valittiin parlamenttiin 1918 ja hän edusti siellä Dublinin eri osien vaalipiirejä vuoteen 1945 asti. Éamon de Valeran hallituksessa hän oli varapääministeri, myöhemmin terveysministeri ja valtiovarainministeri. Hän oli harras katolinen ja hoiti puolueen yhteyksiä kirkkoon. O’Kelly valittiin presidentiksi 1945 ja toiselle kaudelle 1952 ilman vastaehdokkaita. Toisen kautensa päätyttyä hän vetäytyi politiikasta. == Lähteet == Luokka:Irlannin presidentit Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Jakob Blücher

Jakob Blücher (amerikkalaisittain Jakob Blucher; s. 6. huhtikuuta 1990 Michigan, Yhdysvallat) on amerikkalais-ruotsalainen jääpalloilija. Hän muutti jo lapsuudessaan Ruotsiin. Jääpallossa hän on edustanut Yhdysvaltain maajoukkuetta, mutta pelannut uransa Ruotsin 1. divisioonan ja Allsvenskanin joukkueissa. Jääpalloa Blücher on pelannut nuoruudestaan asti, juniorina Västeråsissa. Pääosan jääpallourastaan hän on pelannut Fagerstassa Västanfors IF:n joukkueessa. Kaudella 2009–2010 hän pelasi kahdeksan ottelua Allsvenskanin IFK Motalassa, mutta palasi takaisin Fagerstaan.SvenskaFans.com: Jacob Blucher inför Frillesås-fighten, 12.11.2009 SvenskaFans.com: Spelarbetyg IFK Motala 2009/10, 13.8.2010 Kaudesta 2012 lähtien hän on pelannut Uppsalassa – ensin BoiS:ssa ja kaudesta 2013 lähtien UNIK:ssa, jotka ovat hänen pelatessaan olleet Ruotsin Allsvenskanin joukkueita.Bandyworld.se: Spelarnytt: Sju nya spelare till allsvensk nykomling, 12.8.2013 Blücher otti syksyllä 2009 yhteyttä Yhdysvaltain jääpalloviranomaisiin. Syntymänsä perusteella hänellä oli kahden maan kansalaisuus. Hänet valittiinkin jääpallokokemuksensa perustella suoraan Yhdysvaltain jääpallomaajoukkueessa vuoden 2010 kisoihin.The New York Times: America’s Bandy Heroes, Back From Moscow, 10.2.2010 Seuraavana vuonna 2011 hän oli myös joukkueessa.Dagens Nyheter: Blågult får svenskt motstånd i VMn, 26.1.2011 Kahtena seuraavana vuonna hän ei kuulunut USA:n MM-joukkueeseen johtuen loukkaantumisista. ==Lähteet== * Bandysidan - Jakob Blücher === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ester-Annikki Ylä-Soininmäki

Ester-Annikki Ylä-Soininmäki , o. s. Lindstedt (20. kesäkuuta 1910 Virrat – 20. lokakuuta 1994) oli suomalainen sairaanhoitaja ja runoilija.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Ylä-Soininmäki, Ester-Annikki, sivu 773, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Ylä-Soininmäen vanhemmat olivat pientilallinen, sekatyömies Aimo Lindstedt ja Ida-Maria (o.s. Koskinen). Ylä-Soininmäki kävi kansakoulun. Hän toimi kotisairaanhoitajana. == Teoksia == * Meren mainingit : runoja. Tekijä, Valkeakoski 1975 * Kirje lapselleni : runoja. E.-A. Ylä-Soininmäki, Valkeakoski 1977 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Ester-Annikki Ylä-Soininmäki === Viitteet === Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Kirsti Kojonen

Kirsti Paulina Kojonen (o.s. Halme; 23. kesäkuuta 1910 Viipurin maalaiskunta – 18. elokuuta 1996 Orimattila)Kirsti Pauliina Kojonen, Orimattilan hautausmaa, Orimattila, alue 04, rivi 03, paikka 095, viitattu 9.9.2023 oli suomalainen lastenkirjailija.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Kojonen, Kirsti Pauliina, sivu 285, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Kojonen kävi Sortavalan seminaarin vuosina 1927–1931 ja hän toimi teollisuusvirkailijana A. Ahlström Oy:ssä 1947–1975 Karhulassa. Vuodesta 1938 alkaen Kojonen oli nimitetty Pelkosenniemen kantakirjaston hoitajaksi.Kansanvalistus ja kirjastolehti, 1939, No 6, sivu 37, julkaistu 1.1.1939 Pelkosenniemellä Kojonen teki työtä myös lottana.Koillis-Suomi, 1938, No 2, sivu 2, julkaistu 14.1.1938 Kojosen vanhemmat olivat mallipiirtäjä Aleksanteri Halme (aik. Töllikkö) ja Maria Hanhinen. Puoliso oli kansanopiston johtajien Rope Kojosen ja Edla Kojosen poika Kauko Robert Kojonen vuosina 1933–1941. Kirsti Kojonen muutti Karhulasta Lahteen vuonna 1981 ja sieltä myöhemmin Orimattilaan. == Teoksia == * Unijukan poika : satu ; kuv. Maria Auerma. Otava 1959 == Lähteet == * Kirsti Kojonen SKS:n kirjailijamatrikkelissa (arkistoitu versio) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kauko Robert Kojonen, GENi Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Jalkapallon Italian mestaruuskilpailut 1899

Jalkapallon Italian mestaruudesta pelattiin toista kertaa virallisesti vuonna 1899. Mestaruuden voitti toistamiseen genovalainen Genoa CFC. == 1.kierros == Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Ginnastica Torino 2-0 ja. FC Torinese == 2.kierros == Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Internazionale Torino 2-0 Ginnastica Torino == Loppuottelu == Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Genoa CFC 3-1 Internazionale Torino ==Lähteet== Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 1898–1899/1899 Luokka:Serie A
Susan Dunklee

Susan Dunklee (s. 13. helmikuuta 1986) on yhdysvaltalainen ampumahiihtäjä. Hän aloitti uransa ampumahiihtäjänä vuonna 2008. Hänen valmentajansa on Armin Auchentaller. Aiemmin häntä valmensi suomalainen Jonne Kähkönen. Dunklee saavutti Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hopeaa yhteislähdössä ja oli normaalimatkalla kuudes.Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän sai hopeaa pikakilpailussa. Hän sijoittui normaalimatkalla viidenneksi Ruhpoldingin MM- kilpailuissa 2012. Nämä kaikki laskettiin myös maailmancupin tuloksiin. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli yhteislähtökilpailun 11:s ja pikakilpailun 14:s. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui pikakilpailussa kahdeksanneksi, takaa-ajossa kymmenenneksi ja yhteislähdössä 11:nneksi. . Maailmancupin osakilpailuissa Dunklee on ollut kuudesti palkintokorokkeella. Maaliskuussa 2014 hän oli Oslon pikakilpailussa kolmas, helmikuussa 2016 Presque Islen pikakilpailussa toinen, joulukuussa 2016 Nové Měston pikakilpailussa kolmas, helmikuussa 2017 Hochfilzenin MM-yhteislähdössä toinen, maaliskuussa 2018 Oslon takaa-ajossa kolmas ja helmikuun 2020 Anterselvan MM-pikakilpailussa toinen. Maailmancupin kokonaiskilpailussa Dunklee on ollut parhaimmillaan kymmenes kaudella 2016–2017. Dunklee saavutti Euroopan-mestaruuskilpailuissa pronssia pariviestissä 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Susan Dunkleen blogi Luokka:Yhdysvaltalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jadrolinija

Jadrolinija on Kroatian valtiollinen laivaliikennettä harjoittava yhtiö, joka perustettiin vuonna 1947 Rijekassa useiden pienempien varustamoiden yhdistyessä. Yhtiön tavoitteena on yhdistää Kroatian rannikon suuret kaupungit ja Kroatian saariston saaret toisiinsa. Jadrolinijalla on 33 kotimaista reittiä ja yksi kansainvälinen reitti Italiaan. Vuoden 2013 tiedoissa sen lautat kuljettivat vuodessa 9,7 miljoonaa matkustajaa ja 2,4 miljoonaa ajoneuvoa. Jadrolinijan kotisivut == Laivasto == Yhtiöllä on neljä suurta autolauttaa: Liburnia, Marko Polo, Dubrovnik ja Zadar. Näillä on yhteys myös Italiassa oleviin Anconan ja Barin kaupunkeihin. Lisäksi Jadrolinijalla on 33 pienempää autolauttaa, kolme klassista matkustaja-alusta, yksi vesibussi ja kahdeksan katamaraania. == Lähteet == Luokka:Kroatialaiset yritykset Luokka:Laivayhtiöt
Ester Ristimäki

Ester Maria Ristimäki (18. heinäkuuta 1910 Lappeenranta – 10. marraskuuta 1991) oli suomalainen runoilija. Ristimäki aloitti työt 13-vuotiaana juoksutyttönä sanomalehti Etelä-Saimaassa. Sota-aikana Ristimäki toimi ilmavalvontalottana. Sodan jälkeen hän jatkoi työskentelyään Etelä-Saimaassa eri tehtävissä jääden 52 työvuoden jälkeen eläkkeelle toimituksen arkistonhoitajan tehtävästä. == Teoksia == * Pyydän sanoja Herra : runoja. Etelä-Saimaan kustannus Oy, Lappeenranta 1976 * Päivä on lainaa. Etelä-Saimaan kustannus Oy, Lappeenranta 1979 * Kirkkauden rannoilla. Etelä-Saimaan kustannus Oy, Lappeenranta 1989 == Lähteet == * Ester Rstimäki SKS:n kirjailijamatrikkelissa (Arkistoitu versio) * Kirjasampo.fi: Ester Ristimäki === Viitteet === Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Sankarikoira

Sankarikoira on Suomen Kennelliiton vuodesta 1997 lähtien myöntämä arvonimi koirille. Sankarikoiran arvonimi voidaan myöntää koiralle, joka on pelastanut ihmishengen. Koirille on voitu myöntää arvonimi esim. silloin, kun ne ovat pelastaneet ihmishenkiä ilmoittamalla tulipalosta, löytäneet kadonneita ihmisiä tai osoittaneet käytöksellään sairauskohtauksen saaneen ihmisen. Kennelliitto palkitsee sankarikoiria tavallisesti joulukuussa Messukeskuksessa pidettävän Voittaja-koiranäyttelyn yhteydessä. Sankarikoira on Kennelliiton rekisteröimä tavaramerkki. == Katso myös == *Sankarikissa == Lähteet == *Kennelliitto, sankarikoirat *Kennelliiton myöntämät sankarikoira-arvot eri vuosina Luokka:Kunniamaininnat Luokka:Koira
Juri Pogrebnoi

Juri Leonidovitš Pogrebnoi (, s. 7. elokuuta 1978 Severodvinsk, Neuvostoliitto) on venäläinen tukimiehenä pelaava jääpalloilija, joka edustaa Vodnik Arkangelia. ==Saavutukset== Seurajoukkueissa * 15 Venäjän mestaruutta vuosina 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2002, 2003, 2004, 2005 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 Moskovan Dynamossa sekä 2011 Dynamo Kazanin riveissä * 2 Venäjän mestaruushopeaa 2001 Vodnikin riveissä ja 2012 Dynamo Kazanin riveissä, * 4 Jääpallon maailmancup voittoa: 2003 ja 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006 ja 2007 Moskovan Dynamon riveissä, * 6 Jääpallon Euroopan cup voittoa: 2002, 2003 ja 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2008 ja 2009 Moskovan Dynamon riveissä, * 3 Jääpallon Champions Cup voittoa: 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006 ja 2008 Moskovan Dynamon riveissä. Maajoukkueessa * 6 maailmanmestaruutta vuosina 1999, 2001, 2006, 2007, 2008 ja 2011 * 6 maailmanmestaruushopeaa vuonna 2003, 2005, 2009, 2010 ja 2012 MM-kisoissa, * 1 maailmanmestaruuspronssi 2004. Henkilökohtaisesti ==Lähteet== * Juri Pogrebnoi Bandysidan-tietokannassa * Juri Pogrebnoi rusbandy.ru-tietokannassa Luokka:Venäläiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Caesarin salakirjoitus

Caesarin salakirjoitus (tunnetaan myös nimellä Caesarin koodi tai Caesar- salakirjoitus) on laajalti tunnettu ja hyvin yksinkertainen salausmenetelmä. Menetelmässä salattavan tekstin jokainen kirjain korvataan sitä aakkosissa aina saman sovitun kirjainmäärän jälkeen tulevalla kirjaimella. Käytettävän aakkoston päättyessä jatketaan aakkosten alusta siten, että aakkosten viimeistä kirjainta seuraavaksi katsotaan aakkosten ensimmäinen. Salakirjoitus on nimetty Julius Caesarin mukaan, sillä Suetonius kertoo Caesarin käyttäneen kirjeenvaihdossaan kuvatunkaltaista salakirjoitusta, jossa siirryttiin kolmen kirjaimen verran eteenpäin. Caesarin salakirjoitus on helposti murrettavissa esimerkiksi frekvenssianalyysillä. ==Yksinkertainen esimerkki== Salataan määritelmän mukaan esimerkiksi suomenkielinen sana ”esimerkki” Caesar-koodilla, jossa siirrytään kolmen kirjainmerkin verran oikealle: Selväkielinen teksti: esimerkki Salattu teksti: HVLPHUNNL Mikäli salausavain eli siirrettyjen kirjainten määrä tiedetään, näin salattu teksti voidaan vastaavasti purkaa tekemällä sama operaatio käänteisesti: tässä esimerkissä valittaisiin siis aakkostosta kirjain, joka on kunkin salakielisen tekstin kirjainmerkistä kolmen askeleen päässä vasemmalla. Samalla avaimella koodattu viesti voidaan nykyaikaista latinalaista kirjaimistoa käytettäessä purkaa seuraavasti: Salattu teksti: DOHD LDFWD HVW Selväkielinen teksti: alea iacta est ===Rot13=== Eräs Caesar-tyyppinen salaus on internetissä yleinen Rot13, jossa kirjaimet korvataan tarkalleen 13 kirjaimen päässä olevalla kirjaimella. Koska englanninkielisessä kirjaimistossa on 26 merkkiä, viesti salataan ja puretaan samalla algoritmilla. ==Lähteet== Luokka:Salakirjoitustekniikka
Robert Johansson

Robert Johansson (s. 23. maaliskuuta 1990) on norjalainen mäkihyppääjä, joka edustaa Søre Ål IL -seuraa. Johansson kilpaili mäkihypyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2013 sijoittuen 13:nneksi. Ensimmäisen sijoituksensa kymmenen joukkoon ja samalla palkintosijansa hän saavutti mäkiviikolla 2017 Innsbruckin yhden kierroksen kilpailussa oltuaan toinen. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui normaalimäessä 16:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Johansson voitti sekajoukkuemäessä pronssia, oli joukkuemäessä viides, suurmäessä kahdeksas ja normaalimäessä kuudestoista. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti sekajoukkuemäessä sekä suumäessä hopeaa ja oli normaalimäessä kuudes. Johansson oli Keski-Euroopan mäkiviikon 2017–2018 kokonaiskilpailussa viides. Lentomäen MM-kilpailuissa Oberstdorfissa 2018 hän voitti joukkuekultaa ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksäs. Pyeongchangin olympialaisissa hän voitti joukkuekilpailun kultaa ja saavutti molemmista henkilökohtaisista kilpailuista pronssia. Myöhemmin samalla kaudella hän sijoittui Lillehammerissa ja Trondheimissa kolmanneksi. Ensimmäisen maailmancupvoittonsa hän saavutti Vikersundin lentomäessä 18. maaliskuuta 2018. Raw Air -kiertueen kokonaistuloksissa hän oli toinen ja maailmancupissa viides. Kaudella 2018–2019 hän oli Zakopanessa toinen, Sapporossa kolmas ja Lahdessa kolmas. MM-kilpailujen jälkeen hän voitti Oslossa ja sijoittui Lillehammerissa toiseksi. Raw Airn kokonaiskilpailussa hän oli kolmas ja maailmancupissa kuudes. Kaudella 2020–2021 hän sijoittui Nižni Tagilissa kolmanneksi ja toiseksi. Seuraavalla viikolla hän sijoittui Planicassa järjestetyissä lentomäen MM-kilpailuissa henkilökohtaisessa kilpailussa viidenneksi ja oli voittamassa joukkuekilpailun kultaa. Tammikuussa 2021 hän oli Zakopanessa kolmas ja voitti Lahdessa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2021–2022 hän oli mäkiviikolla Oberstdorfissa kolmas. Hän sijoittui kolmanneksi myös Oslossa. Continental Cupissa Johansson on voittanut yhden osakilpailun. Johansson hyppäsi Vikersundin lentomäen joukkuekilpailussa 18. maaliskuuta 2017 maailmanennätyspituuden 252 metriä. Stefan Kraft rikkoi ennätyksen myöhemmin samassa kilpailussa. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset mäkihyppääjät Luokka:Norjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roman Geizel

Roman Jurjevitš Geizel (, 9. maaliskuuta 1981 Kemerovo – 28. huhtikuuta 2021 Kemerovo) oli venäläinen jääpallomaalivahti. Hän edusti urallaan Kuzbass Kemerovoa sekä Novosibirskilaista Sibselmašia. Geizelia pidetään yhtenä 2000-luvun parhaista maalivahdeista.http://www.rusbandy.ru/news/14929/ Hän teki itsemurhan huhtikuussa 2021.https://www.mtvuutiset.fi/artikkeli/nelinkertainen-maailmanmestari-on- tehnyt-itsemurhan-venajalla/8128516#gs.zxwflh ==Saavutukset== Seurajoukkueissa * 4 Venäjän mestaruushopeaa: 2004, 2005, 2006 ja 2009 (Kuzbass) * 6 Venäjän mestaruuspronssia 2001, 2002, 2003, 2007, 2008 ja 2010 (Kuzbass) * 2 Venäjän cupin mestaruutta: 2003, 2007 (Kuzbass) Maajoukkueessa * 4 maailmanmestaruutta: 2006, 2007, 2008 ja 2011 * 2 maailmanmestaruushopeaa:2005, 2012 MM-kisoissa. Henkilökohtaisesti * 2 kertaa Venäjän liigan paras maalivahti: 2005 ja 2011 == Lähteet == * Roman Geyzel Bandysidan-tietokannassa * Roman Geisel rusbandy.ru-tietokannassa === Viitteet === Luokka:Venäläiset jääpalloilijat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Megan Imrie

Megan Imrie (s. 14. helmikuuta 1986 Kenora, Ontario) on kanadalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hän aloitti ampumahiihtouransa vuonna 1996 ja lopetti vuonna 2014. Hänen valmentajansa oli Matthias Ahrens ja edustamansa seura Falcon Sports Club. Imrie on osallistunut Vancouverin talviolympialaisiin, jossa hän sijoittui parhaimmillaan normaalimatkalle sijalle 62. Imrie on osallistunut myös kolmesti ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin, jossa hänen paras sijoituksensa on 39. sija takaa-ajokilpailussa Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012. Ampumahiihdon maailmancupin osakilpailussa Imrie on parhaimmillaan sijoittunut seitsemänneksitoista pikakilpailussa Oslossa kaudella 2011–2012. Cupin kokonaistilanteessa Imrie on parhaimmillaan ollut 51. kaudella 2011–2012. Imrien pituus on 167 senttimetriä ja paino 56 kiloa. == Lähteet == * * http://olympic.ca/team-canada/megan-imrie/ Luokka:Kanadalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teuvo Pohjolainen

Teuvo Sakari Pohjolainen (s. 14. lokakuuta 1945 Kotka) on suomalainen julkisoikeuden emeritusprofessori. == Ura == Pohjolainen kirjoitti ylioppilaaksi Imatralla Vuoksenniskan yhteiskoulusta vuonna 1964. Hän suoritti Tampereen yliopistossa hallintotieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1970 ja lisensiaatin tutkinnon 1974 sekä väitteli hallintotieteiden tohtoriksi vuonna 1980. Pohjolainen toimi Tampereen yliopiston assistenttina ja yliassistenttina vuosina 1971–1983 sekä hallintotieteiden apulaisprofessorina vuosina 1984–1993. Hän toimi Lapin yliopiston viransijaisena professorina vuosina 1989–1994 ja osaston johtajana vuosina 1990–1991. Hän toimi Joensuun yliopiston (myöhemmin Itä-Suomen yliopiston) julkisoikeuden apulaisprofessorina vuosina 1993–1995, julkisoikeuden professorina vuosina 1995–2010 ja vararehtorina 1998–2009. Lisäksi hän sai Tampereen yliopiston dosentin arvon vuonna 1982 ja Lapin yliopiston dosentin arvon vuonna 1994. Pohjolainen on toiminut asiantuntijana useissa lainvalmisteluhankkeissa, mukaan lukien ensimmäisen ja toisen valtiosääntökomitean sihteerinä vuosina 1973–1975 ja perusoikeuskomitean sihteerinä vuosina 1978–1979. Pohjolainen on ollut yksi perustuslakivaliokunnan eniten kuulemista asiantuntijoista ja antoi valiokunnalle 120 lausuntoa vuosina 2003–2017. Esko Riepula, Jukka Kultalahti & Teuvo Pohjolainen: Kenellä valta valtiossa, s. 329. Pohjolainen toimi poliisiasiain neuvottelukunnan sihteerinä vuosina 1974–1975 ja Hämeen läänin järjestys- ja turvallisuusasiain neuvottelukunnan jäsenenä vuosina 1984–1986. Pohjolainen toimi Suomen valtiosääntöoikeudellisen seuran hallituksen jäsenenä vuosina 1988–1997 ja puheenjohtajana vuosina 1997–1998. Teuvo Pohjolainen on naimisissa Eva-Lisa o.s. Oksasen kanssa. Heillä on vuonna 1970 syntynyt tytär Anna-Elina Pohjolainen. == Julkaisuja == * * * * * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset hallintotieteilijät Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heinäkutoja

Heinäkutoja (Ploceus superciliosus) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Heinäkutojaa tavataan Afrikan länsi-, keski- ja itäosissa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Kamarimusiikkia

Kamarimusiikkia (Chamber music) on James Joycen runokokoelma vuodelta 1907. Alkuteoksen on julkaissut Elkin Matthews. Kokoelman on suomentanut Ville- Juhani Sutinen, ja sen on vuonna 2012 suomeksi kustantanut Savukeidas.Tapio Salomaa, Joycen suloisemmat soinnut, Kiiltomato.net Kamarimusiikkia on Joycen esikoisteos. Kriitikko Tapio Salomaan mukaan se on puhtoinen ja perinteinen rakkausrunokokoelma. Joyce oli kirjoittanut runot jo aiemmin eikä ollut niiden ilmestymisvaiheessa enää kiinnostunut niistä, niinpä hänen veljensä Stanislaus kokosi runot ja Joyce hyväksyi järjestyksen. Järjestys muodostaa tarinan, jonka alussa runoilija kosiskelee neitoa. Tarina etenee iskurunon kautta huipennukseen, mutta lopuksi runoilija jää yksin. Joyce on saanut vaikutteita monesta suunnasta, arvioi Salomaa, Elisabetin aikaisesta laululyriikasta, englantilaisesta romantiikasta, irlantilaisista kansanlauluista, Verlainelta ja Yeatsilta, ja hän on runoilijana hyvin perinteinen. Runoja ovat säveltäneet paitsi itse Joyce, myös monet säveltäjät. Suomentajan työtä Salomaa pitää sujuvana, sanat ovat oikeassa rekisterissä, mutta hän huomauttaa ongelmista, joiden syyksi hän olettaa kiireen. Hän ruotii käännöstä arviossaan varsin laajasti, mikä ei estä sitä, että kaiken kaikkiaan hän pitää Sutisen käännöstä ansiokkaana. H. K. Riikonen pitää suomennosta tärkeänä, sillä se luo valoa Joycen kirjoittajanuran varhaisvaiheisiin ja antaa arvon Sutisen käännökselle.H. K. Riikonen, Kiiltomato.net Teoksessa on suomentajan esipuhe ja selityksiä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kamarimusiikkia Savukeitaan sivulla Luokka:Runokokoelmat Luokka:James Joycen teokset Luokka:Vuoden 1907 kirjat
Bengalinkutoja

Bengalinkutoja (Ploceus benghalensis) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Bengalinkutojaa tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Nepalissa ja Pakistanissa. Lajin on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, mutta Bhutanissa harvinainen. Sen kannankehitys on vakaa ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Nasr Allah Khan

Nasr Allah Khan (1874–1920) oli Afganistanin emiiri 'Abd al-Rahmanin poika. Hänet tunnettiin esimerkiksi vierailustaan Britanniaan vuonna 1895. Vanhemman veljensä Habib Allahin kuoltua vuonna 1919 Nasr Allah kävi lyhyen valtakamppailun veljenpoikansa Aman Allahin kanssa. Lopulta Nasr Allah pidätettiin ja hän kuoli vankeudessa hämärissä olosuhteissa. ==Elämäkerta== Nasr Allah syntyi vuonna 1874. Hänen oli isänsä Afganistanin emiiri 'Abd al- Rahmanin toinen poika ja hänen veljensä Habib Allah. Nasr Allahin isän valtakaudella Afganistan oli saavuttanut suhteellisen sisäisen yhtenäisyyden ja kansainvälisesti tunnustetut rajat maalle. Afganistan oli kuitenkin edelleen alisteinen briteille ja maalta puuttui esimerkiksi oikeus harjoittaa itsenäistä ulkopolitiikkaa. 'Abd al-Rahman pyrki saavuttamaan täyden itsenäisyyden pyrkien esimerkiksi lähettämään Afganistanin virallisen lähettilään Lontooseen Brittiläisen Intian sijaan. Tavoitteen saavuttamiseksi Lontooseen lähetettiin hänen poikansa Nasr Allah vuonna 1895. Nasr Allah otettiin vastaan prinssille sopivin kunnianosoituksin, mutta afgaanien ehdotukseen ei kuitenkaan suostuttu. 'Abd al-Rahman kuoli vuonna 1901 ja hänen seuraajakseen julistettiin hänen vanhempi poikansa Habib Allah. Usein vallanvaihdosta seuranneelta sisällissodalta vältyttiin ja Habib Allah hallitsi suhteellisen rauhan vallitessa vuoteen 1919 saakka. Nasr Allah toimi emiirin neuvonantajana ja armeijan komentajana. Hänet tunnettiin konservatiivisena ja uskonnollisena, sekä brittiläisvastaisena. Habib Allah murhattiin vuonna 1919. Emiirillä ei ollut selvää seuraajaa ja tilanteesta syntyi valtakamppailu Nasr Allahin ja emiirin poika Aman Allahin kesken. Nasr Allahilla oli tukijoita paštuheimojen, uskonoppineiden ja muiden konservatiivisten piirien keskuudessa. Tuolloin Kabulin kuvernöörinä toiminut Aman Allah oli kuitenkin murhahetkellä edullisemmassa asemassa maan pääkaupungissa, kuin Jalalabadissa ollut setänsä. Hän hallitsi näin myös valtion kassaa ja saattoi ostaa itselleen myös maan armeijan tuen. Nasr Allahin tuki suli nopeasti pois ja hän päätyi Aman Allahin pidätyttämäksi. Nasr Allah kuoli hämärissä olosuhteissa vankeutensa aikana helmikuussa 1919. Nasr Allah haudattiin Kabuliin. ==Lähteet== Luokka:Afganistanin valtionpäämiehet Luokka:Hallitsijat Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Riisikutoja

Riisikutoja (Ploceus philippinus) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Riisikutojaa tavataan laajalla alueella Etelä- ja Kaakkois- Aasiassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleisestä yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Martta Vornanen

Martta Vornanen (13. heinäkuuta 1910 Korpiselkä – 1989) oli suomalainen runoilija. == Teoksia == Nimellä Martta Vornanen: * Runon ja rajan tiellä : runoja. Tekijä, Joensuu 1973 * Runon ja rajan tiellä 2 : runoja. M. Vornanen, Tuupovaara 1978 Nimellä Martta Mantsinen-Vornanen: * Rajan runoja. Kansan voima, Joensuu 1985 == Lähteet == * (Arkistolinkki) * Pohjoiskarjalaisten nykykirjailijoiden matrikkeli : Martta Mantsinen-Vornanen Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Himalajankutoja

Himalajankutoja (Ploceus megarhynchus) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Himalajankutojaa tavataan pienellä alueella Intiassa ja Nepalissa. Sen kannaksi arvioidaan 410–600 täysikasvuista yksilöä. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat Luokka:Uhanalaiset linnut
Metsäkutoja

Metsäkutoja (Ploceus bicolor) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Metsäkutojaa tavataan Afrikan keski-, itä- ja eteläosissa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Kultalakkikutoja

Kultalakkikutoja (Ploceus preussi) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kultalakkikutojaa tavataan Länsi-Afrikan eteläosissa sekä keskisessä Afrikassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Beznaun ydinvoimalaitos

Beznaun ydinvoimalaitos sijaitsee Pohjois-Sveitsissä, Aargaun kantonissa. Ydinvoimalaitoksen omistaa Axpo. == Sijainti == Voimalaitos sijaitsee Aarejoen varrella, tekosaarella, noin 15 kilometriä Badenista pohjoiseen sekä kymmenkunta kilometriä Saksan rajalta ja Koblenzista etelään. Voimala on Döttingenin kunnan alueella. == Tekniset tiedot == Beznaun voimalaitos koostuu kahdesta samanlaisesta yksiköstä, joiden nettosähköteho on 365 MW. Sähkön tuotantoteho on yhteensä 730 MW ja vuosituotanto yhteensä noin 6 TWh sähköä. Lisäksi voimalaitokselta toimitetaan kaukolämpöä 11 kunnan alueelle suurimmillaan 80 megawatin teholla. Voimalaitoksen reaktori on painevesireaktori. Laitoksella ei ole jäähdytystornia, vaan jäähdytys hoidetaan suoraan jokivedellä. Voimalaitos on liitetty valtakunnalliseen 220 kilovoltin sähköverkkoon. Voimalaitosyksiköt on otettu käyttöön vuosina 1969 ja 1971. == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == Luokka: Aargau Luokka: Sveitsin ydinvoimalat
Torpedo (albumi)

Torpedo on vuonna 1973 ilmestynyt KOM-teatterin järjestyksessään kolmas albumi. Suurin osa sen kappaleista julkaistiin myöhemmin uudelleen Porvari nukkuu huonosti ja Kansainvälinen -albumien CD-painosten bonuskappaleina vuonna 1996. Levyn kannen on suunnitellut Måns Hedström. == Kappaleet == A-puoli # (säv./san. Claude Joseph Rouget de Lisle) # (säv. Kaj Chydenius, san. Otto Wille Kuusinen) # (säv. Kaj Chydenius, san. Matti Rossi) # (säv. Kaj Chydenius, san. Matti Rossi) # (säv. Kaj Chydenius, san. trad.) # (säv. Kaj Chydenius, san. Matti Rossi) B-puoli # (säv. Kaj Chydenius, san. Matti Rossi) # (säv. Eero Ojanen, san. Salli Lund) # (säv. Kaj Chydenius, san. trad.) # (säv. Kaj Chydenius, san. trad.) # (säv. Kaj Chydenius, san. Elvi Sinervo) # (säv. Eero Ojanen, san. Bertolt Brecht, Brita Polttila) # (säv./san. trad.) == Muusikot == * Riitta-Liisa Helminen – laulu * Irma Junnilainen – laulu * Marja-Leena Kouki – laulu * Rea Mauranen – laulu * Pekka Milonoff – laulu * Sulevi Peltola – laulu * Vesa Repo – laulu * Erkki Saarela – laulu * Tom Wentzel – laulu * Tapani Tamminen – basso * Ari Valtonen – rummut * Eero Ojanen – piano == Lähteet == * KOM-Teatteri ‎– Torpedo Discogs Luokka:Vuoden 1973 albumit Luokka:KOM-teatterin albumit Luokka:Love Recordsin albumit
Violet Ådahl

Violet Ida Margareta Ådahl (16. elokuuta 1910 Uusikaarlepyy – 21. helmikuuta 1989) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. == Teoksia == * Målsättning: dikter. Författare, Kronoby 1972 == Lähteet == * (Arkistolinkki ) == Viitteet == Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Aluniitti

Aluniitti (KAl3(SO4)2(OH)6) on sulfaatteihin kuuluva mineraali. Rakeet ovat kookkaita ja joskus se on kuitumainen. Aluniitin värisävyjä ovat valkoinen, harmaa, keltainen, punainen ja ruskea. Viiru on väriltään valkoinen. Mineraalilla on lasin- tai helmiäiskiilto. Se voi olla läpinäkyvä tai läpikuultava. Kidejärjestelmä on trigonaalinen tai heksagonaalinen. Aluniittia esiintyy tuliperäisissä kivissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sulfaatit
Keltalakkikutoja

Keltalakkikutoja (Ploceus dorsomaculatus) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Keltalakkikutojaa tavataan Afrikan keskiosissa. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Rutajärvi

Rutajärvi-nimisiä järviä on Suomessa seitsemän.Järviwiki. Viitattu 26.7.2014. Lisäksi on Rutajärvi-niminen kulmakunta Hausjärvellä. == Vesistöjä == * Rutajärvi, järvi Hausjärvellä * Rutajärvi, järvi Joutsassa Leivonmäen kansallispuiston vieressä * Sorsanselkä–Keskinenvesi, viereinen järvi Joutsassa, jota kutsutaan usein myös Rutajärveksi * Rutajärvi, järvi Kangasalla ja Lempäälässä * Rutajärvi, järvi Kangasniemellä * Rutajärvi, järvi Posiolla * Rutajärvi, eteläisempi kahdesta samannimisestä järvistä Orivedellä * Rutajärvi, pohjoisempi kahdesta samannimisestä järvestä Orivedellä * Rutajärvi, järvi Urjalassa == Kylät tai kulmakunnat == * Rutajärvi, kulmakunta Hausjärvellä == Lähteet == Luokka:Järvien täsmennyssivut
Khwaja Nazimuddin

Khwaja Nazimuddin (urduksi: خواجہ ناظِمُ الدّین‎; bengaliksi: খাজা নাজিমুদ্দীন; () oli Pakistanin kenraalikuvernööri vuosina 1948–1951. ja pääministeri 1951-1953. Hän syntyi varakkaaseen Nawabin aristokraattisukuun silloisen Intian itäosassa Daccassa. 1930-luvulla hän opiskeli Britanniassa muun muassa Cambridgessä ja islamilaisessa yliopistossa. Hänen äidinkielensä oli bengali. Pakistanin itsenäistyttyä hän oli sen kenraalikuvernööri vuosina 1948–1951 ja pääministeri 1951–1953. Opiskeluvuosistaan alkaen Nazimuddin ajoi voimakkaasti työtoverinsa Muhammad Ali Jinnahin ‎tavoin erillisen muslimivaltion perustamista Intian muslimialueille. Tämä toteutui vuonna 1947, mutta Länsi- ja Itä-Pakistan olivat hindulaisen Intian länsi- ja itäpuolilla. Pakistanin sisäiset jännitteet näkyivät Punjabin ja Bengalin väestöryhmien jännitteinä. Nazimuddinin kotimaakunta Bengali vaati kielellistä tasa-arvoa, ja mielenosoitukset kärjistyivät verenvuodatukseen helmikuussa 1952. Nazimuddin pyrki tukahduttamaan kapinoinnin. Jännite johti 1970-luvulla Bangladeshin itsenäisyyssotaan ja Itä-Pakistanin eroamiseen Pakistanista. Hänen seuraajansa kenraalikuvernöörinä oli Malik Ghulam Muhammad. == Lähteet == Luokka:Intialaiset poliitikot Luokka:Pakistanin kenraalikuvernöörit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Douglas Hyde

Douglas Hyde (; 17. tammikuuta 1860 Frenchpark, Roscommonin kreivikunta – 12. heinäkuuta 1949 Dublin) oli irlantilainen kielitieteilijä ja poliitikko, joka toimi maansa ensimmäisenä presidenttinä vuosina 1938–1945. Hän osallistui näkyvästi irlantilaisten oman kielen iirin suojelemiseen. Hän perusti vuonna 1893 Conradh na Gaeilgen, eräänlaisen "kotikielen seuran", ja toimi sen puheenjohtajana vuoteen 1915. Hyde opiskeli kielitiedettä ja toimi iirin kielen professorina University College Dublinissa vuodesta 1909 eläkkeelle jäämiseensä 1932. Hyde vältteli tieteellisen uransa aikana politiikkaa, mutta kun Irlannin perustuslaki hyväksyttiin ja maahan syntyi presidentin virka vuonna 1938, hänet valittiin siihen ilman vastaehdokkaita. == Lähteet == Luokka:Irlannin presidentit Luokka:Kielitieteilijät Luokka:Irlantilaiset professorit Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Kaikki muuttuu (KOM-teatterin albumi)

Kaikki muuttuu on vuonna 1974 ilmestynyt KOM-teatterin järjestyksessään neljäs albumi, joka sisältää samannimisen musiikkinäytelman lauluja.Verta Santiagon stadionin nurmikolla Fono-äänitetietokanta. Viitattu 30.11.2013. Sekä näytelmä että albumi ovat kunnianosoituksia vuotta aikaisemmin Chilen sotilasvallankaappauksen yhteydessä murhatun runoilijan ja lauluntekijän Víctor Jaran muistolle. KOM Teatteri ‎– Kaikki Muuttuu Discogs. Viitattu 30.11.2013. Kaikki albumin kappaleet on säveltänyt Kaj Chydenius ja ne on sanoittanut Matti Rossi. Laulu Victor Jaran kuolema perustuu osittain hänen kappaleeseensa Plegaria a un labrador (Maamiehen rukous). Levyn kannen on suunnitellut Måns Hedström. Joissakin yhteyksissä albumin nimeksi on mainittu myös Verta Santiagon stadionin nurmikolla. == Kappaleet == A-puoli # # # # # B-puoli # # # # # == Muusikot == * Riitta-Liisa Helminen – laulu * Marja-Leena Kouki – laulu * Rea Mauranen – laulu * Pekka Milonoff – laulu * Sulevi Peltola – laulu * Vesa Repo – laulu * Erkki Saarela – laulu * Tom Wentzel – laulu * Jukka Hauru – kitara * Tapani Tamminen – basso * Ari Valtonen – rummut * Eero Ojanen – piano == Lähteet == Luokka:Vuoden 1974 albumit Luokka:KOM-teatterin albumit Luokka:Love Recordsin albumit
Leibstadtin ydinvoimalaitos

Leibstadtin ydinvoimalaitos sijaitsee Pohjois-Sveitsissä Aargaun kantonissa. == Sijainti == Voimalaitos sijaitsee Reinjoen etelärannalla, Saksan rajalla, noin 50 kilometriä Baselista ja 15 kilometriä Laufenburgista itään sekä viitisen kilometriä Koblenzista länteen. Voimala on Leibstadtin kunnan alueella. == Omistaja == Ydinvoimalaitoksen omistajayhtiö on Kernkraftwerk Leibstadt AG, jonka omistavat Alpiq AG (27,4 %), Alpiq Suisse SA (5 %), Axpo Power AG (22,8 %), Axpo Trading (16,3 %), Centralschweizerische Kraftwerke AG (CKW, 13,6 %), BKW FMB Beteiligungen AG (9,5 % sekä AEW Energie AG (5,4 %). == Tekniset tiedot == Leibstadtin voimalaitoksen bruttosähköteho on 1 245 MW ja nettosähköteho 1 190 MW. Kiehutusvesireaktorin teho on 3 600 MW. Laitoksen vuosituotanto yhteensä noin 9 TWh sähköä. Laitoksella on jäähdytystorni. Voimalaitos on liitetty valtakunnalliseen 420 kilovoltin sähköverkkoon. Voimalaitos otettiin käyttöön vuonna 1984. Laitosta on suunniteltu käyttävän vähintään vuoteen 2045. == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == Luokka: Aargau Luokka: Sveitsin ydinvoimalat
Veli Mustonen

Veli Uolevi Mustonen (5. lokakuuta 1910 Kuopio – 16. toukokuuta 1987 Helsinki)Kuolinilmoitus, Filosofian maisteri Veli Uolevi Mustonen, Uusi Suomi, 1987, No 142, sivu 6, julkaistu 28.5.1987 oli suomalainen toimittaja, elokuva- ja televisiokäsikirjoittaja.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Mustonen, Veli Uolevi, sivu 420, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Mustonen tuli ylioppilaaksi Tampereen klassillisesta lukiosta 1929. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1934 Helsingin Yliopistosta. Hänellä oli opintoja Yhteiskunnallisessa Korkeakoulussa 1930–1932. Mustonen toimi ohjelmapäällikkönä Puolustusvoimain radiossa 1941–1944. Valtion ja kunnan virkamies hän oli 1933–1976. Toimittuaan Helsingin kaupungin huoltoviraston ja Kansaneläkelaitoksen palveluksessa ja järjestöelämän monilla aloilla sekä lehti- ja radiotoimittajana Mustonen tuli Maatalouden tutkimuskeskuksen tiedotussihteeriksi sekä tieteellisten että neuvonnallisten julkaisujen toimitussihteeriksi, jona hän toimi eläkkeelle siirtymiseensä 1976 asti. Mustonen oli myös Suomen Hotelli- ja Ravintolakoulun rehtorina 1949–1954 ja sen jälkeen Oy Suomen Filmiteollisuuden lyhytkuvaosaston päällikkönä. Hän toimi lisäksi kustannusliike Sarjakirjan kielenkääntäjänä ja Päivän Sanomien kulttuuriosaston vastaavana sekä Pientalopojan päätoimittajana 1950–60-luvuilla.Fil.maisteri Veli Mustonen, Uusi Suomi, 1987, No 142, sivu 6, julkaistu 28.5.1987 Mustonen toimi Helsingin Shakkiklubin sihteerinä ja puheenjohtajana sekä jäsenenä valtakunnallisen shakkiliiton edustajistossa. Hän oli myös Otavan tietokirjaosaston sekä Uuden Suomen shakkiasiantuntijana. Mustonen toimi myös viihteen ja viihdekirjallisuuden alalla sekä Valtion Tiedotuslaitoksen palveluksessa. Radioselostajana hän toimitti tai oli valmistamassa yli 2000 radio-ohjelmaa ja myöhemmin kirjoitti sekä dramatisoi lukuisan määrän käsikirjoituksia radiolle, televisiolle ja filmiin yhdessä vaimonsa Hilven kanssa. Mustosen vanhemmat olivat toimittaja ja talouspäällikkö, tarkastaja Mikko Mustonen ja kirjanpitäjä Aino Matilda (o.s. Rautiainen). Puoliso oli Hilve Carola (o.s. Höök) vuodesta 1934. == Radiokuunnelmia == * Ristinlähde. Yleisradio 1952 (yhdessä Hilve Mustosen kanssa, kuunnelma perustui Larin-Kyöstin virolaisen kansantarinan pohjalta tekemään runoon Valkea neitsyt) == Elokuvakäsikirjoituksia == * Risti ja liekki. 1957 (yhdessä Hilve Mustosen kanssa, pohjana radiokuunnelma Ristinlähde) * Kohtalo tekee siirron. 1959 (yhdessä Hilve Mustosen kanssa, alkuperäiskäsikirjoitus vuodelta 1943) == Televisiokäsikirjoituksia == * Isä kierroksessa : tv-näytelmä. Suomen Televisio 1960 * Nocturno : tv-näytelmä. Mainos-TV 1965 == Lähteet == * * * Elonet : Risti ja liekki-elokuvan tuotantotiedot * Elonet : Kohtalo tekee siirron-elokuvan tuotantotiedot * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Marjan

Marjan on kukkula aivan Splitin kaupungin kupeessa Kroatiassa. Kukkula on suosittu kaupunkilaisten ulkoilukohde. Siellä on lenkkeilijöille sopivia reittejä ja satoja portaita. Kukkulalle pääsee myös linja-autolla. Kukkulalta on näkymät Adrianmerelle ja Splitin kaupunkiin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kroatian maantiede Luokka:Mäet ja kukkulat
Vidova gora

Vidova gora on vuori Bračin saarella Kroatiassa. Se on 778 metriä korkea, ja on samalla Kroatian saariston korkein kohta. Vuorelle lähtee patikointireittejä kolmesta eri kaupungista: Bolista, Nerežišćestä ja Praznicasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kroatian maantiede Luokka:Euroopan vuoret
Mühlebergin ydinvoimalaitos

Mühlebergin ydinvoimalaitos sijaitsee Keski-Sveitsissä, Bernin kantonissa. Se lopetti ydinvoiman tuotannon joulukuussa 2019. == Sijainti == Voimalaitos sijaitsee Aarejoen etelärannalla noin 15 kilometriä Bernistä länteen ja viitisen kilometriä Kerzersistä itään. Voimala on Mühlebergin kunnan alueella, kylän pohjoispuolella. == Omistaja == Ydinvoimalaitoksen omistaa berniläinen pörssiyhtiö BKW Energie AG, josta Bernin kantoni omistaa enemmistön. == Tekniset tiedot == Mühlebergin voimalaitoksen nettosähköteho oli 373 MW ja vuosituotanto yhteensä noin 3 TWh sähköä. Reaktori oli kiehutusvesireaktori. Laitoksella oli jäähdytystorni. Voimalaitos otettiin käyttöön vuonna 1972. Reaktori suljettiin 20. joulukuuta 2019 Sveitsin ydinvoimaloista ensimmäisenä. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka: Bernin kantoni Luokka: Sveitsin ydinvoimalat