EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pierre Waldeck-Rousseau

Pierre Marie René Ernest Waldeck-Rousseau (2. joulukuuta 1846 Nantes – 10. elokuuta 1904 Corbeil)René Waldeck-Rousseau Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 30.3.2013. oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1899–1902. Pierre Waldeck-Rousseaun isä René Waldeck-Rousseau oli ollut vuonna 1848 kansalliskokousedustajana ja toimi myöhemmin Nantesin pormestarina.Nordisk familjebok (1921), s. 381–382 Runeberg.org. Viitattu 178.9.2015. Waldeck-Rousseau oli alkujaan lahjakkaana ja konservatiivisena pidetty lakimies. Hän järjesti vuonna 1870 paikallisen puolustuksen Saint-Nazairessa, jossa oli juuri aloittanut asianajajana. Vuodesta 1873 hän harjoitti ammattian Rennesissä ja vuodesta 1886 Pariisissa. Waldeck-Rousseau valittiin Ranskan edustajainkamariin vuonna 1879 ja kaksi vuotta myöhemmin hänestä tuli sisäministeri Leon Gambettan hallitukseen. Waldeck-Rousseau oli sisäministeri myös Jules Ferryn hallituksessa 1883–1885. Hänen tuellaan säädettiin 1884 nimellä Loi Waldeck-Rousseau tunnettu laki, joka laillisti ammattiliittojen toiminnan tietyin rajoituksin. Hän vetäytyi vuonna 1889 politiikasta omistautuakseen asianajajan uralleen. Hän muun muassa puolusti taitavasti Ferdinand de Lessepsiä ja Gustave Eiffeliä vuonna 1893 Panama-skandaaliin liittyneessä lahjusoikeudenkäynnissä. Waldeck-Rousseau palasi politiikkaan vuonna 1894, jolloin hänet valittiin senaattiin. Hän oli yksi vuoden 1895 presidentinvaalin ehdokkaista, mutta vetäytyi toisella äänestyskierroksella Félix Fauren hyväksi. Waldeck-Rousseau kohosi pääministeriksi kesäkuussa 1899 Dreyfus-kiistan velloessa pahimmillaan. Poliittisen kuohunnan keskellä häntä pyydettiin muodostamaan ”tasavallan puolustuksen” hallitus, joka koostui pääasiassa Alfred Dreyfusia tukeneista maltillisista tasavaltalaisista. Koalitiohallituksessa oli mukana myös Ranskan ensimmäinen sosialistinen ministeri, Alexandre Millerand. Samaan aikaan sotaministerinä toimi vasemmiston kammoama kenraali Gaston de Galliffet. Kun sotaoikeus totesi syyskuussa 1899 toistamiseen Dreyfusin syylliseksi maanpetokseen kyseenalaisin perustein, hallitus painosti presidenttiä armahtamaan tämän. Waldeck-Rousseaun hallituksen muista saavutuksista merkittävin oli vuoden 1901 yhdistyslaki, joka kumosi kaikki yhdistymisvapauden rajoitukset laillisiin päämääriin tähdänneiltä järjestöiltä. Eräät uskonnolliset yhteisöt jätettiin näiden oikeuksien ulkopuolelle, koska niiden katsottiin olevan ulkomailta käsin johdettuja. Waldeck-Rousseau vastusti kuitenkin seuraajansa Émile Combesin tiukkaa laintulkintaa, joka johti tuhansien katolisten koulujen sulkemiseen. Lisäksi Waldeck-Rousseaun pääministerikaudella Ranskan armeijaa puhdistettiin epäluotettavina pidetyistä upseereista ja monarkistien toimintaa rajoitettiin. Vuoden 1900 maailmannäyttely Pariisissa toi paljon myönteistä julkisuutta. Waldeck-Rousseau erosi terveyssyistä pääministerin tehtävistä kesäkuussa 1902. Hän kuoli kaksi vuotta myöhemmin maksasyöpään. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Pierre Waldeck-Rousseau Assemblée Nationale Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Ruskonarsku

Ruskonarsku (Netta erythrophthalma) on sorsalintu. ==Levinneisyys== Ruskonarskuja elää Etelä-Amerikassa ja Afrikassa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, mutta kannankehitys on laskeva. ==Elinympäristö== Ruskonarskut elävät enimmäkseen tyynissä makean veden ympäristöissä, joissa on runsaasti vedenalaista kasvillisuutta. Yleensä laji välttää jokia, sameita vesiä, matalia, tilapäisiä lampia sekä tulva-alueita. ==Ravinto== Ruskonarsku käyttää ravinnokseen pääasiassa kasvinosia, mutta myös eläinperäistä ravintoa. Laji syö erityisesti siemeniä, mutta myös juuria ja muita vesikasvien osia sekä vedessä eläviä selkärangattomia. ==Lisääntyminen== Maljamainen pesä rakennetaan kasvinosista ja se sijaitsee vedessä, rantapenkereellä tai vähän matkan päässä vedestä heinien seassa. Pesien on joskus raportoitu sijainneen myös patoseinämissä, vanhoissa muurahaiskarhun koloissa tai muiden vesilintujen vanhoissa pesissä. ==Lähteet== Luokka:Sorsat
Mesonychia

Mesonykit (Mesonychia) on sukupuuttoon kuollut nisäkkäiden lahko. Mesonykit kehittyivät pian liitukauden massasukupuuton jälkeen, noin 64 miljoonaa vuotta sitten ja olivatkin sen ajan ensimmäisiä suuria petoja. Myöhäisemmällä paleoseenilla oli kehittynyt uusia maapetoja. Niitä olivat Oxyaenidae (esim. Oxyaena) sekä kreodontit (esim. Hyaenodon). Myöhemmin ilmestyivät vielä varsinaiset petoeläimet (Carnivora) (esim. Amphicyon). Mesonykit joutuivat kilpailemaan niiden kanssa. Ne alkoivat vähentyä eoseenikauden lopulla ja hävisivät oligoseenin alussa noin 30 miljoonaa vuotta sitten. Mesonykit olivat peräisin Aasiasta ja levittäytyivät Pohjois-Amerikkaan ja Eurooppaan noin 50 miljoonaa vuotta sitten. Kaikki tunnetut mesonykit olivat petoja. Mesonykit olivat aluksi pieniä, mutta suurempiakin lajeja kehityi myöhemmin, ja suvun viimeinen laji Mongolonyx oli suuren karhun kokoinen. Jotkut tutkijat uskovat mesonykien olevan valaiden kantamuotoja tai läheisiä sukulaisia esimerkiksi niiden leukarakenteen yhtäläisyyksistä. == Heimot ja suvut == ===Megalonychidae=== *Ankalagon *Dissacus *Guilestes *Harpagolestes *Hessolestes *Hukoutherium *Jiangxia *Mesonyx (tyyppisuku) *Mongolestes *Mongolonyx *Pachyaena *Sinonyx *Synoplotherium *Yangtanglestes ===Hapalodectidae=== *Hapalodectes *Hapalorestes *Metahapalodectes *Lohoodon *Honanodon ===Triisodontidae=== *Eoconodon *Goniacodon *Stelocyon *Triisodon == Lähteet == Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät
Apinankukat (Mimulus)

Apinankukat (Mimulus) on kasvisuku apinankukkakasvien (Phrymaceae) heimossa. Aikaisemmin suku luokiteltiin osaksi naamakukkaiskasvien (Scrophulariaceae) heimoa.Kekki 2013, s. 3–4. Apinankukat ovat monivuotisia ruohoja. Niiden rönsyt ovat lehdelliset, lehdet ovat vastakkain. Suvun kasveilla on suuret, silmiinpistävän värikkäät kukat, jotka ovat yksittäin lehtihangoissa tai harsuina latvakukintoina.Suuri Pohjolan kasvio 2005, s. 543. Sukuun kuuluu nyt vain seitsemän lajia, joista kaksi on kotoisin Pohjois-Amerikan itäosista ja viisi muuta Aasiasta, Australiasta, Afrikasta tai Madagaskarista. Aikaisemmin tähän sukuun sijoitettiin noin 150 lajia, joista suurin osa on sittemmin luokiteltu muihin suvuihin, suurin osa Erythranthe-suvun apinankukkiin. Suvun kasvit ovat pääosin kotoisin Pohjois-Amerikan länsiosista. Euroopassa apinankukkia ei tavata alkuperäislajeina, mutta jotkut lajeista ovat levinneet maanosaan tulokkaina.Den virtuella floran: Gyckelblommor Viitattu 30.3.2013. Joissakin Euroopan maissa eräät apinankukkalajit on luokiteltu haitallisiksi vieraslajeiksi.Kekki 2013, s. 6–7. Apinankukat suosivat kosteita tai kosteita alueita, eivätkä ne kestä kuivuutta. Useita viljellään puutarhan koristekasveina. == Apinankukkajajeja == * Andienapinankukka (Mimulus naiandinus) * Hiippa-apinankukka (Mimulus cardinalis) * Kelta-apinankukka (Mimulus luteus, syn. Erythranthe lutea) * Kupariapinankukka (Mimulus cupreus) * Lamoapinankukka (Mimulus aurantiacus) * Myskiapinankukka (Mimulus moschatus, syn. Erythranthe moschata) * Puna-apinankukka (Mimulus lewisii) * Siniapinankukka (Mimulus ringens) * Tarha-apinankukka (Mimulus × hybridus, syn. Erythranthe × hybrida) * Täpläapinankukka (Mimulus guttatus, syn. Erythranthe guttata) == Lähteet == * Kekki, Tapio: Evakko, ruotsin roska, lapin orvokki ja pusu – täpläapinankukka pohjoisessa. Lutukka 1/2013. 29. vuosikerta. Helsingin yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo LUOMUS, Kasvitieteellinen yksikkö. Helsinki 2013. ISSN 0782-050X. * Suuri Pohjolan kasvio. Toim. Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2005 (2003). === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Apinankukat (Mimulus) * Funet: Apinankukat (Mimulus) * United States Department of Agriculture (USDA): Mimulus * Flora of China: Mimulus Luokka:Apinankukkakasvit
Cundinamarca

Cundinamarca on yksi Kolumbian 32 departementista. Se sijaitsee pääkaupunki Bogotán ympärillä. Bogotá on departementin pääkaupunki, vaikkakaan kaupunki ei ole osa departementtia. Vuonna 2011 departementissa oli 2 517 200 asukasta.Colombia citypopulation Cundinamarcassa on hedelmällinen maaperä ja ilmastotyypit vaihtelevat alueen eri osissa. Departementti on Kolumbian tärkeimpiä maanviljelyalueita. Alueen maatalous painottuu erityisesti kukkien tuotantoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kolumbian departementit
Viheltäjäsorsat

Viheltäjäsorsat (Dendrocygna) on sorsien heimoon kuuluva sorsalintusuku. Viheltäjäsorsiin kuuluu BirdLife Suomen mukaan kahdeksan lajia. == Sukuun kuuluvia lajeja == * Intianviheltäjäsorsa (Dendrocygna javanica) * Karibianviheltäjäsorsa (Dendrocygna arborea) * Naamioviheltäjäsorsa (Dendrocygna viduata) * Punaviheltäjäsorsa (Dendrocygna autumnalis) * Ruskoviheltäjäsorsa (Dendrocygna bicolor) * Sirppiviheltäjäsorsa (Dendrocygna eytoni) * Suomuviheltäjäsorsa (Dendrocygna arcuata) * Täpläviheltäjäsorsa (Dendrocygna guttata) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Dendrocygna Luokka:Sorsat
Peugeot 204

Peugeot 204 on Peugeot’n valmistama henkilöauto. Automalli oli tuotannossa vuosina 1965–1976. Sitä valmistettiin noin 1,6 miljoonaa kappaletta. Malli oli ranskalaisen valmistajansa ensimmäinen etuvetoinen tuotantoauto. Saapuessaan automarkkinoille sitä pidettiin erittäin modernina, etuvetoisuuden ohella auto oli levyjarruin varusteltu. Lisäksi siinä oli pitkä akseliväli, mikä lisäsi auton tilojen käytettävyyttä ja antoi paremman ohjattavuuden.http://www.ajovalo.net/Historia/peugeot_204.htm 1 130 kuutiosenttimetrin mittatilavuuden OHC-moottori oli 58 SAE-hevosvoiman tehoinen. Nelisylinterisen moottorin sijoitus oli edessä, ja poikittain kallistettuna.MMM 1966: s. 209 Edistyksellisessä automallissa oli omat haittapuolensakin. Peugeot 204:n hinta oli saapuessaan Suomen automarkkinoille monia muita vastaavia korkeampi: 11 000 Suomen markkaa. Vertailun vuoksi mainittakoon, että esimerkiksi kirjaviitelähteen samalla sivulla mainitut, japanilaiset Isuzu Bellett 1500 ja Datsun Bluebird 1300 maksoivat tuolloin vain 8 000 mk. Lisäksi auto oli herkkä ruostumaan, sen varustelutaso oli matalan puoleista ja sisätilojen lämmityslaitteen teho puutteellinen. vasen|pienoiskuva|Peugeot 204 Cabriolet Automallin edeltäjä oli Peugeot 203. Sen seuraajaksi tuli Peugeot 304. == Lähteet == * Käki, Matti (päätoim.) & Fast, Irma & Kojo, Pauli: Mitä-Missä-Milloin (MMM), Kansalaisen Vuosikirja 1966. Helsinki: Otava, 1965. === Viitteet === == Aiheesta muualla == 204 Luokka:C-segmentin autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot
Paul Reynaud

Paul Reynaud (15. lokakuuta 1878 Barcelonnette – 21. syyskuuta 1966 Pariisi)Paul Reynaud Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 30.3.2013. oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä toisen maailmansodan aikana vuonna 1940. Hän edusti keskustaoikeistolaista Alliance démocratique -puoluetta. Reynaud oli koulutukseltaan lakimies ja palveli armeijassa ensimmäisen maailmansodan aikana. Hän oli edustajainkamarin jäsen vuosina 1919–1924 ja uudelleen vuodesta 1928. Vuosina 1930–1932 hän oli useassa lyhytikäisessä hallituksessa valtiovarain-, siirtomaa-asioiden sekä oikeusministerinä. Sen jälkeen Reynaud oli kuuden vuoden ajan sivussa hallituksista kannattaessaan lähes yksinään tiukkaa Saksan-vastaista politiikkaa ja sotilaallista varustautumista. Hän kannatti myös Charles de Gaullen ajatusta motorisoituun sodankäyntiin valmistautumisesta. Huhtikuussa 1938 oikeusministeriksi nimitetty Reynaud vastusti Britannian ja Ranskan myönnytyspolitiikkaa Saksan suhteen ja jopa erosi protestina omasta puoluestaan Münchenin konferenssin jälkeen. Toimiessaan valtiovarainministerinä marraskuusta 1938 maaliskuuhun 1940 Reynaud ajoi tiukkaa talouspolitiikkaa. Édouard Daladierin hallituksen kaaduttua Reynaudinsta tuli pääministeri 21. maaliskuuta 1940. Hän nimitti suosikkinsa de Gaullen sota-asioiden alivaltiosihteeriksi. Ranskan puolustuksen luhistuessa Reynaud kannatti vastarinnan jatkamista ja Ranskan pysymistä Britannian liittolaisena. Vahvistaakseen hallitustaan hän kutsui apulaispääministeriksi iäkkään sotamarsalkan Philippe Pétainin, joka neuvoi tekemään aselevon saksalaisten kanssa. Enemmistön ministereistä asettuttua samalle kannalle Reynaud erosi 16. kesäkuuta, sillä hän ei halunnut olla osallisena antautumisessa. Hänet vangittiin pian sen jälkeen ja hän pysyi vangittuna koko lopun sodan ajan. Sodan jälkeen Reynaud oli kansalliskokouksen jäsenenä vuosina 1946–1962 ja toimi lyhytaikaisesti ministerinä 1948 ja 1950. Hän yritti muodostaa toista hallitusta huonolla menestyksellä vuosina 1952 ja 1953. Reynaud oli myös viidennen tasavallan perustuslakia valmistelleen komitean puheenjohtajana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Paul Reynaud Assemblée Nationale Luokka:Toisen maailmansodan henkilöt Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Ranskan valtiovarainministerit Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Seehausen (Altmark)

Seehausen (Altmark) on kaupunki Stendalin piirikunnassa, Altmarkin alueella, Saksi-Anhaltin osavaltiossa, Saksassa. Kaupunki sijaitsee noin 30 km Stendalista pohjoiseen. Kaupungin perustivat todennäköisesti hollantilaiset kolonialistit. Ensimmäisen kerran Seehausen on mainittu kirjallisesti vuonna 1174. Seehausen on kuulunut useisiin keskiaikaisiin kaupunkiliittoihin, mukaan lukien Hansaliitto, johon se liittyi vuonna 1358. Kaupungin maamerkkeihin kuuluva romaaninen Pyhän Petrin kirkko on rakennettu vuosina 1180–1220. Erityisesti sen portaali ja Kristuksen kärsimyksiä kuvaava koristeellinen alttarikaappi ovat näyttäviä. Kirkon kaksi tornia ovat 65 metriä korkeita. Seehausen on romaanisella matkailutien (Straße der Romanik) varrella. Kaupunki on ollut linnoitettu ja sen vanhoista kaupunginmuureista on vielä osia jäljellä. Lisäksi yksi neljästä kaupunginportista, Beustertor, on säilynyt. Uusgoottilainen kaupungintalo on rakennettu vuosina 1883–1884. == Lähteet== == Aiheesta muualla== Luokka:Saksi-Anhaltin kunnat
The Counselor

The Counselor on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut trilleri, jonka on ohjannut Ridley Scott. Elokuvan pääosissa ovat Michael Fassbender, Brad Pitt, Cameron Diaz ja Penélope Cruz sekä Javier Bardem. Elokuva kertoo lakimiehestä, joka joutuu vaikeaan tilanteeseen jouduttuaan osalliseksi huumekauppaa. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 25. lokakuuta 2013. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viralliset sivut * * The Counselor Box Office Mojossa * The Counselor Rotten Tomatoesissa * The Counselor Metacriticissä ===Arvostelut=== * Luokka:Vuoden 2013 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 2013 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Ridley Scottin ohjaamat elokuvat Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Brittiläiset rikosdraamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat Luokka:Brittiläiset jännityselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:20th Century Foxin elokuvat
Jaroslav Rudiš

Jaroslav Rudiš (s. 8. kesäkuuta 1972 Turnov) on tšekkiläinen kirjailija. Hän on kirjoittanut romaaneja, novelleja, näytelmiä sekä sarjakuvakäsikirjoituksia. Rudiš opiskeli Liberecissä, Prahassa, Zürichissä ja Berliinissä saksaa ja historiaa sekä kokeili useita ammatteja toimittajasta punkyhtyeen manageriksi ennen kuin ryhtyi täyspäiväiseksi kirjailijaksi. Hän asuu nykyään Prahassa. Rudiš kävi Suomessa kesällä 2011 Lahden kansainvälisen kirjailijakokouksen vieraana. Rudišin vuonna 2002 ilmestynyt osittain omaelämäkerrallinen esikoisromaani Nebe pod Berlínem (”Taivas Berliinin alla”, ei suomennettu) oli menestys, ja Rudiš palkittiin siitä nuorille kirjailijoille myönnettävällä Jiří Orten -palkinnolla. Kirja on käännetty useille kielille, muun muassa saksaksi, ruotsiksi ja italiaksi. Kirja kertoo kolmekymppisestä prahalaisesta opettajasta Bémistä, joka jättää yllättäen työnsä ja tyttöystävänsä ja lähtee vain kitara mukanaan Berliiniin. Hän perustaa Berliinissä U-Bahn-nimisen punkbändin toisen miehen kanssa ja he alkavat soittaa Berliinin metrossa, U-Bahnissa. Tietyssä mielessä kirjan päähenkilö on kuitenkin Berliini ja sen maanalainen elämä. Kirjan nimi viittaa Wim Wendersin Berliinin taivaan alla -elokuvaan, ja kirja tavallaan käy vuoropuhelua sen kanssa; Wendersin elokuvassa enkelit tarkkailevat Berliinin elämää, Rudišin kirjassa puolestaan maan alla, metrossa elävät junan eteen hypänneiden ihmisten henget. Rudiš on tehnyt yhdessä piirtäjä Jaromír 99:n kanssa kolmiosaisen sarjakuvaromaanin Alois Nebel, josta on myös tehty samanniminen animaatioelokuva. Vuonna 2009 sai Kuopion kaupunginteatterissa kantaesityksen suomalais-tšekkiläisenä yhteistyönä tehty, Rudišin ja Petr Pýchan kirjoittama näytelmä Lapin kesä (Léto v Laponsku). Rudišilta on suomennettu romaani Punkin loppu Helsingissä. Sen tapahtumat sijoittuvat 1980-luvun lopulle sekä parikymmentä vuotta myöhempään aikaan. Parikymppinen itäsaksalainen punkkari Ole ja hänen kaverinsa Frank tutustuvat länsisaksalaisen Die Toten Hosen -bändin keikalla tšekkiläiseen Nancyyn. Ole ja Frank perustavat punkbändin, jonka haaveena on Berliinin muurin murruttua päästä keikalle Helsinkiin. Parikymmentä vuotta myöhemmin Ole pitää Helsinki- nimistä baaria itäsaksalaisessa kaupungissa. Entinen punkkari on hukassa nykymaailman kilpailuyhteiskunnassa eivätkä ihmissuhteetkaan oikein tahdo onnistua. == Teokset == * Nebe pod Berlínem, 2002, romaani. * Alois Nebel, 2003–2005, kolmiosainen sarjakuvaromaani. * Lapin kesä (Léto v Laponsku), 2006, näytelmä. * Grandhotel, 2006, romaani. * Potichu, 2007, romaani. * Alois Nebel: Na trati, 2008. * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jaroslav Rudišin verkkosivusto Luokka:Tšekkiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tri Svjatitelja (1893)

Tri Svjatitelja () oli Venäjän keisarikunnan laivaston vuonna 1893 vesillelaskettu pre-dreadnought-taistelulaiva. Alus poistettiin palveluksesta ja se romutettiin vuonna 1922. == Valmistus == Alus tilattiin NIkolajevin telakalta ja sen köli laskettiin 15. elokuuta 1891. Alus laskettiin vesille 12. marraskuuta 1893 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1896.Gardiner, Robert 1860-1905 s. 180 == Palvelus == Ensimmäisessä maailmansodassa alus palveli Venäjän Mustanmeren laivastossa ottaen osaa useisiin kahakoihin. Alus romutettiin pian sodan päätyttyä vuonna 1922. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston taistelulaivat
The Place Beyond the Pines

The Place Beyond The Pines on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen rikosdraamaelokuva, jonka on ohjannut Derek Cianfrance. Cianfrance myös käsikirjoitti elokuvan Ben Coccion ja Darius Marderin kanssa. Elokuvan pääosissa ovat Ryan Gosling, Bradley Cooper, Eva Mendes ja Ray Liotta. ==Näyttelijät== ==Arvosteluja== * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Vuoden 2013 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat
Hämähäkki (elokuva)

Hämähäkki () on Michael Curtizin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1949. Draaman pääosissa ovat Joan Crawford, Zachary Scott, Sydney Greenstreet ja David Brian. Hämähäkki kertoo pikkukaupungin poliittisesta korruptiosta. Tanssija Lane Bellamy (Crawford) ihastuu apulaissheriffi Fielding Carlisleen (Scott), jonka uraa kontrolloi Titus Semple (Greenstreet). Semple pitää Bellamya uhkana ja onnenonkija, joka tietää harmia, ja menee romanssin väliin rikkoakseen sen. Tuotantoyhtiöinä olivat Warner Bros. ja Michael Curtiz Productions. Warner Brothers toimi elokuvan jakelijana. Hämähäkki perustuu Robert ja Sally Wilderin näytelmään Flamingo Road, jonka pohjalta Robert Wilder ja Edmund H. North laativat käsikirjoituksen. Näytelmä on myös sovitus Robert Wilderin vuoden 1942 romaanista. Jerry Wald oli elokuvan tuottajana. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Hämähäkin kuvaukset alkoivat syyskuussa vuonna 1948. Elokuva kuvattiin Warner Brothersin studioilla Kalifornian Burbankissa 1,5 miljoonan dollarin budjetilla. Kuvaukset päättyivät lokakuussa 1948. Alun perin Lane Bellamyn roolia tarjottiin Ann Sheridanille, joka hylkäsi roolin. Roolin sittemmin otti vastaan Joan Crawford. ==Julkaisu ja vastaanotto== Hämähäkki sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 30. huhtikuuta 1949; maanlaajuinen ensi-ilta oli 6. toukokuuta 1949 ja Suomen ensi-ilta oli 30. syyskuuta 1949. Elokuva oli sekä taloudellinen että kriittinen menestys. Hämähäkki tuotti yhteensä 2 896 000 dollaria, joista 2 263 000 dollaria Yhdysvalloissa. Ulkomailla elokuva tuotti 633 000 dollaria. Hämähäkki oli vuoden 1949 32. menestynein elokuva. Screen Director's Playhouse lähetti 30-minuuttisen radiosovituksen elokuvasta 26. toukokuuta vuonna 1950, jolloin Joan Crawford uusi elokuvaroolinsa. Hämähäkistä tehtiin 1980-luvulla yhdysvaltalainen televisiosarjasovitus Flamingo Road (1980–1982). Hämähäkki julkaistiin VHS:lle vuonna 1998 ja DVD:lle vuonna 2008. DVD on kokoelman The Joan Crawford Collection: Volume 2 osa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * * Hämähäkki TCM Movie Databasessa * Hämähäkki Rotten Tomatoesissa * Hämähäkki Joan Crawfordin virallisilla sivuilla Luokka:Vuoden 1949 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset poliittiset trillerit Luokka:Melodraamat Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Michael Curtizin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Lie to Me (Bon Jovin kappale)

"Lie to Me" on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Bon Jovi-yhtyeen kappale ja single vuodelta 1995. Kappaleen ovat kirjoittaneet yhtyeen laulaja Jon Bon Jovi ja kitaristi Richie Sambora. Kappale edustaa musiikilliselta tyyliltään kevyttä soft rockia ja sen sanoitukset käsittelevät kariutuvaa, kahden nuoren parisuhdetta. Kappale on viides raita Bon Jovin vuonna 1995 julkaistulla studioalbumilla These Days, ja se julkaistiin albumin kolmantena singlenä kappaleiden "This Ain't a Love Song" ja "Something for the Pain" jälkeen. These Daysin singlejulkaisuista suurinta menestystä yhtyeen kotimaassa Yhdysvalloissa nautti "This Ain't a Love Song", joka sijoittui Billboardin singlelistalla sijalle 14. "Lie to Me" sijoittui listalla sen sijaan vaatimattomasti sijalle 76. Koska itse albumi menestyi paremmin Euroopassa, myös singlejulkaisut saavuttivat korkeampia listasijoituksia Yhdysvaltojen ulkopuolella. Esimerkiksi Suomessa "Lie to Me" nousi singlelistalla kymmenen parhaan joukkoon päätyen sijalle 9, ja Yhdistyneen kuningaskunnan singlelistalla kappaleen sijoitus oli kymmenes. Kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo, jonka on ohjannut Marty Callner. Videosta on neljä versiota; alkuperäinen ja vaihtoehtoinen versio sekä pidennetty versio ja Marty Callnerin ohjaajan versio. == Kappalelista == ;CD-Maxi Mercury 852 547-2; # # # # ;CD-Maxi Mercury 852 549-2; # # # # ;CD-Maxi Mercury PHCR-4040; # # # # ;Mercury JOVCX 19; ;CD-Maxi Mercury 852 557-2; # # # # ;Mercury JOVJB19, 7" vinyylilevysingle; # # == Kokoonpano == *Jon Bon Jovi - laulu, akustinen kitara *Richie Sambora - kitara, taustalaulu *David Bryan - koskettimet, taustalaulu *Tico Torres - rummut *Hugh McDonald - bassokitara == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kappaleen sanoitukset Lyricsfreak- sivustolla *Kappaleen musiikkivideo videopalvelu YouTubessa Luokka:Bon Jovin kappaleet Luokka:Vuoden 1995 kappaleet Luokka:Balladit
Xingtain maanjäristys

8\. maaliskuuta 1966 Hebein maakunnassa Kiinassa tapahtunutta Xingtain maanjäristystä seurasi sarja järistyksiä, jotka päätyivät 22. maaliskuuta järistykseen, jonka voimakkuus oli 7,2 magnitudia. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1966 maanjäristykset Luokka:Maanjäristykset Kiinassa Luokka:Hebei
Antti Jaakola

Antti Henrik Johannes Jaakola (s. 30. lokakuuta 1971 Loimaa) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt etenkin teatterissa, mutta myös televisiosarjoissa ja lisäksi dubannut elokuvia. Jaakola on opiskellut Tampereen yliopiston näyttelijäntyön linjalla vuosina 1993–1997 ja Teatterikorkeakoulun musiikkiteatterilinjalla vuosina 1998–2000. Lisäksi hän on opiskellut Lahden kansanopistossa, Oulunkylän Pop/Jazz-opistossa sekä Helsingin yliopistossa. Antti Jaakolan äiti on kirjailija Pirkko Jaakola ja hänen enonsa oli kuvataiteilija, professori Alpo Jaakola. === Dubbaukset === ==Lähteet== Luokka:suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ibrahim Turay

Ibrahim Turay (s. 4. syyskuuta 1993 Waterloo, Sierra Leone) on sierraleonelainen pikajuoksija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja putosi siellä miesten 200 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kahdeksanneksi ajalla 21.90.Ibrahim Turay Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Sierraleonelaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sydämen soinnut

Sydämen soinnut (Music of the Heart) on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Wes Cravenin ohjaama draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Meryl Streep, Aidan Quinn, Gloria Estefan ja Angela Bassett. Elokuva kertoo yksinhuoltajaäidistä, joka ryhtyy opettamaan viulunsoittoa köyhän itä-harlemilaisen peruskoulun oppilaille. Hänestä kehkeytyy koulun suosituin opettaja, mutta koulun budjettileikkaukset uhkaavat lopettaa suositut viulukurssit. Kurssin pelastamiseksi järjestetään suuri tukikonsertti. Meryl Streep opetteli soittamaan Bachin kaksoisviulukonsertton kahdelle viululle rooliaan varten. Hän sai roolisuorituksestaan Oscar-, Golden Globe- ja SAG-ehdokkuudet. == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1999 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Birštono Vienkiemis

pienoiskuva|Birštono Vienkiemis Birštonas eli Birštono Vienkiemis on huuttori Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 605 asukasta,Kaunasin kunnallispiirin vuoden 2001 väkiluku vuonna 2011 653 asukasta.2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas == Lähteet == Luokka:Liettuan kylät Luokka:Kaunasin lääni
Kernuvės

Kernuvės on kylä Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 175 asukasta.Kaunasin kunnallispiirin vuoden 2001 väkiluku ==Lähteet== Luokka:Liettuan kylät Luokka:Kaunasin lääni
Bučiūnai

Bučiūnai on kylä Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 138 asukasta.Kaunasin kunnallispiirin vuoden 2001 väkiluku ==Lähteet== Luokka:Liettuan kylät Luokka:Kaunasin lääni
Siponys

Siponys on kylä Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 121 asukasta.Kaunasin kunnallispiirin vuoden 2001 väkiluku == Lähteet == Luokka:Liettuan kylät Luokka:Kaunasin lääni
Geležūnai

pienoiskuva|Geležūnai Geležūnai on kylä Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 116 asukasta.Kaunasin kunnallispiirin vuoden 2001 väkiluku == Lähteet == Luokka:Liettuan kylät Luokka:Kaunasin lääni
Jundeliškės

pienoiskuva|Jundeliškės Jundeliškės on kylä Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 101 asukasta.Kaunasin kunnallispiirin vuoden 2001 väkiluku == Lähteet == Luokka:Liettuan kylät Luokka:Kaunasin lääni
Škėvonys

thumb|oikea|250px|Škėvonysin kylää. Škėvonys on kylä Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 95 asukasta.Kaunasin kunnallispiirin vuoden 2001 väkiluku == Lähteet == Luokka:Liettuan kylät Luokka:Kaunasin lääni
Naudžiūnai

Naudžiūnai on kylä Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 87 asukasta.Kaunasin kunnallispiirin vuoden 2001 väkiluku ==Lähteet== Luokka:Liettuan kylät Luokka:Kaunasin lääni
Žemaitkiemis (Birštonas)

Žemaitkiemis on kylä Birštonasin kunnassa, Kaunasin läänissä, eteläisessä Liettuassa. Vuonna 2001 kylässä asui 87 asukasta.Kaunasin kunnallispiirin vuoden 2001 väkiluku ==Lähteet== Luokka:Liettuan kylät Luokka:Kaunasin lääni
Forest (Bryssel)

Forest tai Vorst on Belgiassa sijaitseva kunta, osa Brysselin pääkaupunkiseutua. Sen pinta-ala on 6.2 km2 ja vuonna 2012 siellä oli 53 312 asukasta.Forest (Vorst) citypopulation.de Forestissa on ollut autotehdas vuodesta 1949. Nykyisin siellä tuotetaan Audin A1-mallia. Tehdas työllistää noin 2200 henkeä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *http://www.forest.irisnet.be Luokka:Brysselin pääkaupunkialueen kunnat
Flanderin ympäriajo 2013

Flanderin ympäriajo 2013 oli järjestyksessään 97. maantiepyöräilyn Flanderin ympäriajo. Se käytiin 256 kilometrin reitillä Brüggestä Oudenaardeen 31. maaliskuuta 2013. Se oli kahdeksas kilpailu UCI World Tourilla 2013. Fabian Cancellara ratkaisi kilpailun voiton viimeisessä nousussa, Paterbergissä pudottamalla irtiottokumppaneistaan ensin Jürgen Roelandtsin ja vähän ennen huippua myös Peter Saganin. Cancellara voitti kilpailun lopulta minuutin ja 26 sekunnin erolla Saganiin, joka kukisti Roelandtsin loppukirissä. == Tulokset == Lähde: Cycling Archives Ajaja Maa Joukkue Aika 1 Fabian Cancellara RadioShack-Leopard 6.05.58 2 Peter Sagan Cannondale Pro Cycling Team + 1.26 3 Jürgen Roelandts Lotto-Belisol + 1.26 4 Alexander Kristoff Katjuša + 1.38 5 Matthieu Ladagnous FDJ + 1.38 6 Heinrich Haussler IAM Cycling + 1.38 7 Greg Van Avermaet BMC Racing Team + 1.38 8 Sébastien Turgot Team Europcar + 1.38 9 John Degenkolb Argos-Shimano + 1.38 10 Sebastian Langeveld Orica-GreenEDGE + 1.38 == Osallistuneet joukkueet == Kilpailussa olivat mukana seuraavat 26 joukkuetta: *UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Argos-Shimano, Astana Team, Blanco Pro Cycling Team, BMC Racing Team, Cannondale Pro Cycling Team, Euskaltel-Euskadi, FDJ, Garmin-Sharp, Katjuša, Lampre-Merida, Lotto-Belisol, Team Movistar, Omega Pharma-Quick Step, Orica-GreenEDGE, RadioShack-Leopard, Team Saxo Bank, Team Sky, Vacansoleil-DCM *UCI Continental Circuits -joukkueet: Accent Jobs - Wanty, Crelan-Euphony, Team Europcar, IAM Cycling, Team NetApp-Endura, Topsport Vlaanderen-Baloise, Vini Fantini - Selle Italia == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Flanderin ympäriajo Luokka:Pyöräilykausi 2013
Tom-Jelte Slagter

Tom-Jelte Slagter (s. 1. heinäkuuta 1989 Groningen) on alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Rabobank-tallissa 2011, edusti sen seuraajaa Belkin Pro Cycling Teamia kauteen 2013, ajoi Garmin-Sharp / Cannondale-Drapac-joukkueessa 2014–2017 ja Dimension Datassa 2018–2019. Viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2020 hän kilpaili B&B; Hotels–Vital Concept -joukkueessa. Hän voitti 2013 Tour Down Under -etappikilpailun 17 sekunnin erolla Javier Morenoon. == Saavutuksia == Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase, Pro Cycling Stats ;2010 :Circuit des Ardennes, 2. etapin voitto :Maantieajon alle 23-vuotiaiden Alankomaiden-mestaruus ;2013 :Tour Down Under, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto :Tour of Alberta, mäkikirikilpailun voitto ;2014 :Pariisi–Nizza-ajo, 4. ja 7. etapin voitto :La Flèche Wallonne, viides :Liège–Bastogne–Liège, kuudes ;2015 :Tour of Alberta, 3. ja 4. etapin voitto :Grand Prix Cycliste de Québec, neljäs ;2016 :Tour du Haut-Var, 1. etapin voitto ;2017 :Itävallan ympäriajo, 2. etapin voitto :Grand Prix Cycliste de Québec, kuudes :Grand Prix Cycliste de Montréal, kolmas ;2018 :Tour Down Under, kokonaiskilpailussa kolmas ;2019 :Grand Prix Cycliste de Québec, kuudes == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Warm Bodies

Warm Bodies on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Jonathan Levinen ohjaama ja käsikirjoittama zombielokuva, joka perustuu Isaac Marion samannimiseen romaaniin. Sen pääosissa ovat Nicholas Hoult, Teresa Palmer ja Analeigh Tipton. == Juoni == Maailma on luisunut sekasortoon ja osa sen ihmisistä on muuttunut ihmisten aivoja janoaviksi zombeiksi. Colonel Grigio on omistanut elämänsä zombien lahtaamiselle ja hänen jalanjäljissään kulkee miehen tytär Julie, joka isänsä tavoin yrittää päästää päiviltä niin monta epäkuollutta kuin mahdollista. Erään epäonnistuneen metsästysreissun seurauksena Julie joutuu zombien piirittämäksi ystäviensä kanssa. Paikalle saapuu myös nuori zombi nimeltään R, joka hyökkää Julien poikaystävän kimppuun ja syö tämän aivot. Sen seurauksena R saa pojan muistot ja ihastuu korviaan myöten Julieen. Hän johdattaa kauhusta kankean tytön kotiinsa, vanhaan lentokoneeseen ja sanoo suojelevansa tätä muilta zombeilta. Tahtomattaan Julie alkaa viihtyä zombipojan seurassa ja heistä tulee ystäviä. Julie päättää kuitenkin palata kotiin, mutta R seuraa häntä. Julie alkaa pian huomata, että poika alkaa muuttua inhimillisemmäksi ja yrittää vakuuttaa isänsäkin asiasta, huonoin tuloksin. Kun verta himoavat luurangot hyökkäävät, Julien ja R:n on yhdistettävä voimansa suojellakseen toisiaan ja orastavaa rakkautta. Julien isä kuitenkin päättää ampua pojan, jonka seurauksena tämä alkaa vuotaa verta. Kaikki huomaavat silloin, että R onkin muuttunut takaisin ihmiseksi. Zombit päätetään päästä ihmiskunnan sisälle, jotta he voisivat löytää uudelleen ihmisyytensä ja elää elämänsä onnellisena loppuun asti. == Näyttelijät == == Tuotanto == Elokuvaa kuvattiin Montréalissa, Québecissä. Syyskuussa 2011 elokuvaa kuvattiin Kanadassa, jossa elokuvan lentokenttä sijaitsee. Lentokenttä-kuvaukset kuvattiin paikassa Montreal-Mirabel International Airport. == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * * Warm Bodies Box Office Majossa * Warm Bodies Rotten Tomatoesissa * Warm Bodies Metacriticissä Luokka:Vuoden 2013 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Zombielokuvat
Eksploratiivinen tutkimus

Eksploratiivinen tutkimus on vähän tunnetulle tutkimusalueelle kohdistuvaa kartoittavaa tutkimusta. Se voi auttaa tutkimuksen suunnittelussa, kuten tiedonkeruumenetelmän ja kohdehenkilöiden valinnassa. Englanniksi eksploratiivisesta tutkimuksesta käytetään nimityksiä exploratory research, exploratory study, explorative research tai explorative study. Käsitteet esitutkimus ja pilottitutkimus ovat osittain päällekkäisiä eksploratiivisen tutkimuksen käsitteen kanssa. Eksploratiivisesta tutkimuksesta johtopäätöksiä on tehtävä vain varovaisesti. Eksploratiivinen tutkimus voi päätyä myös sellaiseen tulokseen, ettei siinä tarkasteltua tutkimusongelmaa ole olemassa tai tutkimusta ei muutoin ole tarkoituksenmukaista suorittaa. Eksploratiivinen tutkimus voi tapahtua kirjoituspöytätutkimuksena, kuten kirjallisuuskatsauksena tai aiemmin kerätyn datan tutkimisena. Siinä voidaan käyttää välineenä kohderyhmän jäsenten tai avainhenkilöiden kanssa käytyjä epämuodollisia keskusteluja sekä myös pureutuvampia menetelmiä kuten syvähaastattelua, tapaustutkimuksia tai pilottitutkimuksia. Eksploratiivisessa tutkimuksessa käsitteitä ei välttämättä pystytä määrittelemään aikaisessa vaiheessa tutkimusta. Tutkimuksen kulkua voidaan hahmotella tiedon kertymistä kuvaavana spiraalina. Eksploratiivinen tutkimus soveltuu tilanteisiin, joissa on tarkoitus tutustua ilmiöön tai saada siihen uusia näkökulmia tutkimustehtävän tai hypoteesien täsmällisempää muotoilemista varten. Eksploratiivinen tutkimus tuottaa tutkijalle kokemusta, joka auttaa varsinaisen tutkimuksen muotoilua. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Tutkimus
Payne

Payne on voi tarkoittaa seuraavia asioita: ==Sukunimi== *Alexander Payne (s. 1961), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja *Cameron Payne (s. 1994), yhdysvaltalainen koripalloilija *David Payne (s. 1982), yhdysvaltalainen aitajuoksija *Deena Payne (s. 1954), brittiläinen näyttelijä *Dougie Payne (s. 1972), brittiläinen basisti *Eila Payne (s. 1934), suomalainen kirjailija *James Spriggs Payne (1819–1882), Liberian presidentti 1868–1870 ja 1876–1878 *John Payne (1912–1989), yhdysvaltalainen näyttelijä *John Payne, Asia-yhtyeen laulaja *John Payne, kanadalainen ääninäyttelijä *John Payne, englantilainen marttyyrinä kuollut katolinen pappi *John Howard Payne (1791–1852), yhdysvaltalainen teatterinäyttelijä ja näytelmäkirjailija *Joshua Payne yhdysvaltalainen baritoni *Keri-Anne Payne (s. 1987), brittiläinen uimari *Kherington Payne (s. 1990), yhdysvaltalainen tanssija *Liam Payne (1993–2024), brittiläinen muusikko *Marise Payne (s. 1964), australialainen poliitikko ja ministeri *Marita Payne (s. 1960), kanadalainen olympiavoittaja *Martha Payne (s. 2002), NeverSeconds -blogin pitäjä *Nathan Payne (1837–1885), Clevelandin pormestari *Steve Payne (s. 1958), kanadalainen jääkiekkoilija *Tom Payne (s. 1982), englantilainen näyttelijä *Virginia Payne (1909–1977), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ==Tietokonepeli== Max Payne -tietokonepelisarja ==Elokuva== Max Payne (elokuva) tietokonepeliin perustuva elokuva
Isovaleriaanahappo

Isovaleriaanahappo eli 3-metyylibutaanihappo tai 3-metyylivoihappo (C5H10O2) on karboksyylihappo. Yhdistettä käytetään muun muassa hajusteiden valmistamiseen. == Esiintyminen ja ominaisuudet == Isovaleriaanahappoa esiintyy luonnossa esimerkiksi virmajuurikasveihin kuuluvissa kasveissa. Lisäksi ihmisen elimistössä sitä muodostuu aminohappojen kuten leusiinin aineenvaihdunnan tuloksena. Isovaleriaanahappo on yksi hien hajun aiheuttavista yhdisteistä. Molekyyli liukenee vain jonkin verran veteen, mutta paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. ==Valmistus ja käyttö== Isovaleriaanahappoa voidaan valmistaa hapettamalla katalyytin läsnä ollessa 3-metyyli-1-butanolia ilman avulla. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on isobutyylisyanidin hydrolyysi.Wilhelm Riemenschneider:Carboxylic Acids, Aliphatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 31.03.2013 Yhdistettä käytetään hajusteina käytettävien esterien sekä eräiden lääkeaineiden synteesissä. == Katso myös == *Valeriaanahappo == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Human Metabolome Database (HMDB): Isovaleric acid *Food Component Database (FooDB): 3-Methylbutanoic acid *DrugBank: Isovaleric Acid *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Isovaleric acid *ChemBlink: Isovaleric acid *Liber Herbarum II: Luettelo isovaleriaanahappoa sisältävistä kasveista *Pherobase: Floral Compound – isovaleric acid *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Isovaleric-acid Luokka:Karboksyylihapot
Suulajärven lentokenttä

Suulajärven lentokenttä oli jatkosodan aikainen sotilaslentokenttä Karjalankannaksella Suulajärven luoteispuolella, joka kuului Lentorykmentti 3:n vastuualueeseen. Hiekkapohjainen kenttä oli Asemasodan aikana Lentolaivue 24:n tukikohta. Ilmavoimien organisaatio muutoksien yhteydessä vuosina 1942-1943 Suulajärven merkitys alkoi sotilaskenttänä kasvaa. Myös radiotiedustelua kehitettiin samanaikaisesti ilmavoimien organisaatiomuutoksien yhteydessä. Lokakuussa 1942 perustettiin Radiopataljoonan yhteyteen Radiokomppania, jonka kolmesta joukkueesta yksi sijoitettiin Suulajärven Kettulaan. Lentorykmentti 3:n Lentolaivue 24:n silloinen komentaja everstiluutnantti Gustaf Erik Magnusson ryhtyi osittain oma-aloitteisesti alaistensa ja muiden puolustushaarojen kanssa kehittämään keskitettyä johtojärjestelmää, ilmavalvontaa ja yhteistyötä Kannaksen maavoimien kanssa. Uudistuksen yhteydessä Lentorykmentti 3:n esikunta siirrettiin lähemmäksi maavoimien joukkojen etulinjaa Suulajärvelle. Rykmentille rakennettiin komentopaikka "Kippari", joka varustettiin kaikkien rykmenttien alueella olevilla lentoyksiköiden radioverkkojen kuuntelupisteillä. Näin Suulajärveltä voitiin johtaa laivueiden torjuntalentoja. Komentopaikasta oli myös suora puhelinyhteys jokaisen rykmentin lentoyksikköön ja tärkeimpiin ilmavalvontakeskuksiin. Radiokomppania puolestaan toimitti tietoja Kipparille. Marsalkka Mannerheim vieraili kentällä 27. toukokuuta 1943 onnittelemassa Lentolaivue 24:n henkilökuntaa sen saavutettua 500 ilmavoittoa 9. toukokuuta mennessä. Kuuluisa suomalainen hävittäjä-ässä Ilmari Juutilainen teki jatkosodassa pakkolaskun kyseiselle kentälle, koska hänen koneeseensa osui kranaatinsirpale. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomen sodanaikaiset lentokentät
Navarin (1891)

Navarin () oli 1896 valmistunut Venäjän keisarikunnan laivaston pre- dreadnought-taistelulaiva, joka upposi 28. toukokuuta 1905 Tsushiman meritaistelussa. == Valmistus == Alus tilattiin Kaleeritelakalta Pietarista, missä köli laskettiin 31. toukokuuta 1890. Alus laskettiin vesille 20. lokakuuta 1891 ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1896.Gardiner, Robert 1860-1905 s. 179 == Palvelus == Valmistuttuaan alus liitettiin Itämeren laivastoon ja se aloitti elokuussa 1896 Välimeren purjehduksen, jonka aikana se vieraili muun muassa Kreikassa Pireuksen satamassa 1. lokakuuta. Alus vaurioitui pahoin Tsushiman taistelussa ja upposi osuttuaan miinaan 28. toukokuuta 1905. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston taistelulaivat
Gunnar L. Stenbäck

Gunnar Ludvig Stenbäck (31. lokakuuta 1880 Helsinki – 2. helmikuuta 1947 Helsinki)Kuka kukin on 1950, s. 909. Otava 1949. oli suomalainen venesuunnittelija ja laivanrakennuksen diplomi-insinööri. Stenbäck on erityisesti tunnettu Hai-veneestä, jonka hän suunnitteli vuonna 1931. ==Elämänvaiheet== Gunnar Stenbäck kuului isänsä puolelta Stenbäckin ja äitinsä puolelta Arppen sukuun. Hänen vanhempansa olivat professorin arvonimen saanut lääkäri Mathias Gustaf Joachim Stenbäck ja Elin Sofia Amalia Arppe, teollisuusmies Nils Ludvig Arppen tytär. Stenbäck kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1898 ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1904. Hän suoritti laivanrakennusinsinöörin tutkinnon Göteborgin Chalmersin teknillisessä oppilaitoksessa vuonna 1903. Uransa alkuvaiheessa hän työskenteli Yhdysvalloissa, missä hän toimi suuren laivatelakan piirtäjänä. Palattuaan Suomeen hän perusti teknisen toimiston, joka erikoistui purjeveneiden suunnitteluun ja varustukseen. Hän oli Helsingin merikoulun laivanrakennuksen opettajana vuosina 1906–1916 sekä Gunnar L. Stenbäck Ab:n toimitusjohtajana 1915–1928. Hän tuli tunnetuksi erityisesti amerikkalaisen mittasäännön mukaisien veneiden suunnittelusta. Stenbäck osallistui vuoden 1912 kesäolympialaisiin 6mR veneellä Finn II ja päätyi 5. sijalle. Muut miehistöjäsenet olivat Torsten Sandelin ja Ernst Estlander. ==Venesuunnittelijana== Stenbäck toimi myös Turun Veneveistämön edustajana Helsingissä ja moni hänen konstruktioistaan rakennettiin Turussa. Kansainvälisen säännön mukaan Stenbäck suunnitteli Sinebrychoffin pokaalia varten 8mR-tyyppisem Najan, joka myös voitti palkinnon. Stenbäck oli itse ruorimiehenä. Kansainväliseen kutosluokkaan Stenbäck suunnitteli kaiken kaikkiaan 17 venettä. Stenbäckin suurin merkitys on insinööri Erik Nummelinin ja Helsingfors Segelsällskapetin aloitteesta lähteneen Hai-veneen suunnittelu. Tavoitteena oli synnyttää kotimaisista rakennusaineista rakennettava edullinen yksityyppivene, jonka rakentaminen onnistuisi myös amatööreiltä. Hai-luokasta tuli pitkäikäinen, ja monta sataa venettä on rakennettu vuodesta 1931 lähtien. Hai-vene oli pitkään Suomen suurin purjeveneluokka, kunnes H-vene syrjäytti Hain 1960-luvun loppupuolella suurimpana luokkana.Christian Illner - "Hajen" - The Finnish Ford T-Model ==Aktiivinen järjestömies== Venesuunnittelijauransa ohella Stenbäck oli aktiivinen NJK:ssa, Suomen Purjehtijaliitossa sekä Skandinavian purjehtijaliitossa. Stenbäckin aloitteesta Kultapokaali siirrettiin kansainväliseksi kutospurjehduksen palkinnoksi. Hänet palkittiin mm. NJK:n kultaisella ansiomerkillä sekä Suomen Purjehtijaliiton ansiomerkillä. Hän suunnitteli NJK:n kerholipun, jossa valkoinen risti on sinisen keskellä ja kerhon embleemi on vasemmassa yläkulmassa. Täten Stenbäck tuli luoneeksi mallin kaikkien Suomen pursiseurojen lipuille. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset venesuunnittelijat Luokka:Suomalaiset kilpapurjehtijat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Otto Nordenskjöld

Nils Otto Gustaf Nordenskjöld (6. joulukuuta 1869 Hässleby – 2. kesäkuuta 1928 Göteborg)Wilhelm Odelberg: N Otto G Nordenskjöld Svensk Biografiskt Lexikon. oli ruotsalainen geologi, maantieteilijä ja tutkimusmatkailija. Hän oli Göteborgin korkeakoulun professori vuodesta 1905, Göteborgin kauppakorkeakoulun rehtori vuodesta 1923.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 6, palsta 459 Nordeskjöd teki vuosina 1901–1903 Etelämantereelle tutkimusmatkan, jonka yhteydessä retkikunta talvehti jäätiköllä ja keräsi runsaan tieteellisen aineiston. Retkikunnan laiva Antarctic upposi jäihin, mutta uruguaylainen kauppalaiva pelasti sen jäsenet. Otto Nordenskjöldin eno oli tutkimusmatkailija Adolf Erik Nordenskiöld, jolle hän oli etäistä sukua myös isänsä puolelta. ==Jälkimaine== Nordenskjöldin mukaan on nimetty muun muassa seuraavat paikat: * Nordenskjöldinjärvi Lago Nordenskjöld, alppijärvi Chilessä Torres del Painen kansallispuistossaRikt dyreliv under ville fjäll, Vredens Natur, WWF (pdf) * Nordenskjöldinrannikko, Antarktiksen niemimaan itärannikon osuus * Nordenskjöldinsyvänne, merenalainen syvänne * Nordenskjöldin jääkieleke, Rossinmeren yli levittäytyvä jääkieleke * Nordenskjöldinjäätikkö, jäätikkö Etelä-Georgiassa * Nordenskjöldin kalliopaljastumat, kalliopaljastumat Antarktiksen niemimaalla * Nordenskjöldinhuippu, vuori Etelä-Georgiassa ==Julkaisuja== *Polarvärlden och dess grannländer, 1907 *Kolonisationen och naturfolken, 1914 *Människor och natur i Sydamerika, 1923 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Otto Nordenskjöld, South-pole.com Luokka:Ruotsalaiset geologit Luokka:Ruotsalaiset maantieteilijät Luokka:Ruotsalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Fornebun lentoasema

Fornebun lentoasema (IATA: FBU, ICAO: ENFB) oli Oslon ja Norjan tärkein kansainvälinen lentoasema vuodesta 1939 vuoteen 1998. Gardermoenin lentoasema korvasi Fornebun aseman, joka suljettiin ja jonka aluetta on sittemmin muutettu muuhun käyttöön. Lentoasema sijaitsi Fornebussa Bærumissa, kahdeksan kilometriä lounaaseen Oslon keskustasta. Sen rakentaminen aloitettiin 1938 ja asema valmistui kesäkuussa 1939. Asemalla oli kaksi kiitotietä, 2 370 metrin pituinen 06/24 ja 1 800 metrin pituinen 01/19. Molemmat kiitotiet olivat asfaltoituja. Aseman kapasiteetti oli 20 lentokonetta. Vuonna 1996 asemaa käytti yhteensä lähes 171 000 lentoa ja lähes 10,1 miljoonaa matkustajaa. Asema toimi solmukohtana (hub) lentoyhtiöille SAS, Braathens SAFE ja Widerøe. Vuonna 1996 ne ja 21 muuta lentoyhtiötä lensivät yhteensä 28:aan ulkomaiseen kohteeseen. Terminaalien ja kiitoteiden rajallisen kapasiteetin vuoksi mannertenväliset ja tilauslennot käyttivät Gardermoenin lentoasemaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Entiset lentoasemat Luokka:Bærum
Navy Sailing

Navy Sailing on Merivoimien kilpapurjehdusjoukkue Melges 24 -veneluokassa. Joukkueessa on neljä purjehtijaa: Aleksi Lehtonen, Thomas Hacklin Mika Malm ja Kim Westman. Lehtonen ja Malm sijoittuivat Kansanveneen Suomen mestaruuskilpailuissa hopealle vuonna 2012 Westman kuului venekuntaan, joka voitti toistaiseksi ainoan sotilaspurjehduksen suomalaiskultamitalin vuonna 2001 Victoriassa Kanadassa ja hopeaa vastaavissa kilpailuissa vuonna 2008 Lehtonen, Malm ja Westman sijoittuivat Sotilaiden maailmankisoissa Rio de Janeirossa 2011 viidennelle sijalle. Hacklin, Finnjollien Suomen mestari 2012 http://www.finnjolla.fi/20 voitti Lehtosen kanssa Mestareiden mestari -kilpailun vuonna 2012. ==Kilpaveneluokka== Melges 24 on teknisesti vaativa ja kansainvälisesti korkeatasoinen kilpavene. Sen Euroopan ja maailmanmestaruuskilpailuihin osallistuu yli sata venekuntaa. Kymmenesosa kilpailijoista on ammattilaisia. ==Kilpailut== Kesällä 2013 Navy Sailing -joukkue osallistuu Suomen Melges 24 ranking-sarjan ja SM-kilpailujen lisäksi elokuussa Medemblikissä Hollannissa pidettäviin EM-kilpailuihin. Joukkue osallistuu myös 2014 maailmanmestaruuskilpailuihin Geelongissa, Australiassa sekä edustaa Suomea 2015 sotilaiden olympialaisissa Etelä-Koreassa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Mlitary World Games * Melges 24 -vene * Purjehdus ja veneily ry * Kansainvälinen Melges24 -yhdistys * Kansainvälinen purjehtijaliitto *
Teemu Salminen (jääkiekkoerotuomari)

Teemu Salminen (s. 19. heinäkuuta 1976 Hämeenlinna) on jääkiekon SM-liigassa tuomitseva erotuomari. Hän aloitti tuomarina kaudella 2001-2002. Ennen tuomariuraansa Salminen pelasi jääkiekkoa A-junioritasolle asti. ==Lähteet== * SM-liiga.fi: Erotuomarit * Luokka:Suomalaiset jääkiekkotuomarit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt