EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jerry Hadley

Jerry Hadley (16. kesäkuuta 1952 – 18. heinäkuuta 2007) oli yhdysvaltalainen tenori. Hän sai uransa aikana kolme Grammy-palkintoa vuosina 1992, 1995 ja 2004. Hadley kaavaili alun perin kapellimestarin uraa, mutta alkoi sitten opiskella laulamista. Hän aloitti uransa pienissä oopperataloissa eri kohteissa Yhdysvalloissa, mutta pääsi New Yorkin oopperan vakituiseksi tähdeksi debytoituaan siellä Arturon roolissa Gaetano Donizettin oopperassa Lucia di Lammermoor. Hadley teki Wienin valtionoopperan -debyyttinsä vuonna 1982 tulkiten silloinkin Donizettia. Hän esiintyi uransa aikana useissa maailman tunnetuimmissa oopperataloissa, kuten La Scalassa, Metropolitan- oopperassa sekä Hampurin valtionoopperassa. Hän tuli Donizettin oopperaroolien ohella tunnetuksi mm. Gioacchino Rossinin ja Wolfgang Amadeus Mozartin sekä Broadway-musikaalien, operetin ja populaarimusiikin tulkitsijana. Hän esiintyi usein myös Tom Rakewellin roolissa Igor Stravinskin oopperassa The Rake's Progress. Hadley tilasi vuonna 1996 Daniel Steven Craftsilta Carl Sandburgin runouteen pohjautuvan musiikkiteoksen The Song and The Slogan, joka sai kantaesityksensä vuonna 2000. Hän ampui itseään ilmakiväärillä päähän 10. heinäkuuta 2007 New Yorkin osavaltiossa ja päätyi tajuttomana sairaalaan. Hänellä todettiin vaikeita aivovaurioita, ja hänen hengissäpitonsa lopetettiin tehoamattomana 16. heinäkuuta. Hän menehtyi vammoihinsa kaksi päivää myöhemmin. Hadleyn viimeiset oopperaesitykset tapahtuivat Australiassa toukokuussa 2007 Pinkertonin roolissa Giacomo Puccinin teoksessa Madama Butterfly. Ennen itsemurhaansa Hadleyn kerrotaan kärsineen taloushuolista ja masennuksesta.http://www.nytimes.com/2007/07/12/arts/music/12singer.html?ref=music == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Tenorit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Raharealisaatio

Raharealisaatio tarkoittaa siirtymistä kulta- tai hopeakantaan järjestelmästä, jossa rahan arvoa ei ole määritelty jalometalleina, vaan rahan arvo perustuu pelkästään luottamukseen. Koska kulta- ja hopeakannassa olevia valuuttoja ei enää ole, raharealisaatioista puhutaan nykyään vain taloushistorian yhteydessä. Suomen historiasta puhuttaessa raharealisaatiolla tarkoitetaan yleensä vuoden 1840 realisaatiota, joka toteutettiin Venäjän raharealisaation yhteydessä. Rupla kiinnitettiin tuolloin hopeakantaan, jolloin myös Suomen Pankin ruplamääräisiä seteleitä alettiin pyydettäessä lunastaa hopealla. Samassa yhteydessä myös menestyksekkäästi vedettiin liikenteestä Ruotsin raha, jota oli yhä edelleen runsaasti käytössä, ja jota voitiin käyttää jopa veronmaksuun. Ruotsalaisen rahan käyttäminen oli tavallisinta Länsi- ja Pohjois-Suomessa. Raharealisaation toteuttamisesta annettiin ”Keisarillisen Majesteetin Armollinen Julistus Rahan Muuttamisesta Kowaksi Myntiksi Suomen Isoruhtinaan Maassa.” Vuoden 1840 realisaatio korosti Suomen Pankin merkitystä. Vuonna 1811 perustettua pankkia oli syystäkin kutsuttu pelkäksi lainakassaksi, vaikka se laskikin liikkeeseen pieniä seteleitä. Raharealisaation yhteydessä pankille hankittiin runsaasti hopeavarantoja setelinkatteeksi. Hopeaa hankittiin etenkin Tukholmasta kierrosta vedettävällä ruotsalaisella rahalla. Tämä toiminta oli ajoittain niin mittavaa, että se sai Ruotsin keskuspankin hopeavarannot hupenemaan. Suomen Pankki alkoi jo muistuttaa keskuspankkia hopeavarantoineen ja setelinanto-oikeuksineen. Liikkeeseen laskettiin jo 25 ruplan seteleitä. Raharealisaatio yksinkertaisti Suomen rahaoloja merkittävästi. Luokka:Raha
Svealandsbanan

Svealandsbanan on Ruotsin rataverkkoon kuuluva 116 kilometrin mittainen osuus, joka johtaa Södertäljestä Eskilstunan kautta Valskogiin. Osuus valmistui vuonna 1997. Se on sähköistetty ja suurimmaksi osaksi yksiraiteinen. Radalla on etupäässä henkilöliikennettä, mutta myös jonkin verran tavaraliikennettä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Järnväg.net – Svealandsbanan Luokka:Ruotsin rataverkko
Näkymätön mies (Wells)

Näkymätön mies (alkuteos The Invisible Man) on H. G. Wellsin 1897 kirjoittama jännitys- ja sci-fi-romaani. Kirja ilmestyi ensin sarjana Pearson's Magazine -lehdessä samana vuonna. Kirjan päähenkilö on tiedemies Griffin, jonka teorian mukaan ihminen muuttuu näkymättömäksi, jos hänen taitekertoimensa muutetaan samaksi kuin ilman eikä keho ime tai heijasta valoa. Griffin onnistuu tässä, mutta ei saa itseään takaisin näkyväksi. Hänen mielensä järkkyy. == Juoni == Kirjan tapahtumat alkavat Ipingistä, Länsi-Sussexista, jonka majataloon Griffin saapuu. Jonkin ajan päästä hän paljastuu näkymättömäksi mieheksi. Hän pakenee ja tapaa kulkurin, Thomas Marvelin, jonka pakottaa yhteistyöhön kanssaan. Marvel kuitenkin pakenee ja vie Griffinin muistiinpanokirjat ja rahat mukanaan. Griffin seuraa, hänet havaitaan ja hän haavoittuu ammuskelussa. Griffin pakenee taloon, jonka omistaja on tohtori Kemp, Griffinin opiskelutoveri. Griffin kertoo tälle tarinansa ja suunnitelmansa näkymättömän miehen hirmuhallituksesta. Hän joutuu kuitenkin pakenemaan, koska Kemp on kirjeitse kutsunut miehiä ottamaan näkymättömän miehen kiinni. Griffin pääsee kuitenkin taas pakenemaan ja Kemp järjestää Griffinin etsinnän. Griffin hyökkää myöhemmin Kempin taloon ja Kemp pakenee kaupunkiin. Siellä Griffin jää kiinni, jossa hänet väkivaltaisesti taltutetaan. Hän kuolee ja muuttuu taas näkyväksi. == Aiheesta muualla == *The Invisible Man Gutenberg-projektissa Luokka:Englantilaiset tieteisromaanit Luokka:Vuoden 1897 kirjat Luokka:H. G. Wellsin teokset
Norsunluurannikon vaakuna

Norsunluurannikon vaakuna otettiin käyttöön nykyisessä muodossaan vuonna 2001. Vaakunan keskellä sijaitsevassa kilvessä on kuvattuna norsun pää. Norsu on Norsunluurannikon suurin eläin ja se liittyy keskeisesti myös maan nimeen. Vaakunan yläosassa on nouseva Aurinko, joka kuvaa perinteisesti uutta mahdollisuutta parempaan. Vaakunan kummallakin sivulla on palmupuut. Vaakunan alalaidassa lukee Republique De Côte d'Ivoire, Norsunluurannikon tasavalta ranskaksi. Luokka:Valtioiden vaakunat vaakuna
Weißensteinin linna

Weißensteinin linna () on linna Pommersfeldenin kunnassa, Saksan Baijerissa. Se edustaa barokin tyylisuuntaa. Linna rakennettiin vuosina 1711–1718 Bambergin ruhtinaspiispan ja Mainzin vaaliruhtinas Lothar Franz von Schönbornin yksityiseksi kesäresidenssiksi. Sen suunnittelusta vastasivat arkkitehdit Johann Dientzenhofer ja Johann Lukas von Hildebrandt. Nykyisin Weißensteinin linna on Schönbornin suvun hallussa. == Aiheesta muualla == * Linnan historiaa Schönbornin suvun sivuilla Luokka:Baijerin linnat Luokka:Saksan palatsit
Lehtikaali

Lehtikaali (Brassica oleracea var. sabellica, joissakin lähteissä myös var. acephala) on tummanvihreä, voimakkaanmakuinen lehtivihannes. Sitä käytetään keittoihin, salaatteihin ja muhennoksiin. Lehtikaalissa on paljon rautaa ja C-vitamiinia sekä karoteenia, kalsiumia ja proteiineja. Lehtikaali tunnetaan myös runsaasta K-vitamiinipitoisuudestaan. Lehtikaalin energiasisällöstä 35 prosenttia tulee proteiineista, kun sama luku keräkaalin kohdalla on vain 17. Lehtikaali onkin kasvissyöjien suosiossa rauta-, kalsium- ja proteiinipitoisuutensa takia. Lehtikaalia kasvatetaan myös koristeeksi, esimerkiksi kukkien joukossa. Erityisen koristeellinen on punalehtinen lehtikaali. Lehtikaali kestää jonkin verran hallaa. == Lähteet == Luokka:Kaalit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Respect – The Unity Coalition

Respect – The Unity Coalition oli tammikuussa 2004 perustettu Englannissa ja Walesissa toiminut vasemmistolainen puolue. Nimi "Respect" () on itse asiassa akronyymi sanoista Respect, Equality, Socialism, Peace, Environmentalism, Community ja Trade Unionism (kunnioitus, tasa-arvo, sosialismi, rauha, ympäristönsuojelu, yhteisö ja ammattiyhdistystoiminta). Puolueen johtajana oli 2005-2012 Salma Yaqoob. Puolueen ainoa parlamenttiedustaja on ollut George Galloway, joka erotettiin työväenpuolueesta vuonna 2003 ja osallistui sen jälkeen Respectin perustamiseen. Puolue sai vuoden 2006 kunnallisvaaleissa 16 valtuutettua. Galloway ja Yaqoob tukijoineen, joihin kuuluivat lähes kaikki valtuutetut, järjestivät syksyllä 2007 puolueen puoluekokouksen aikaan oman Respect Renewal -kokouksensa. Gallowayn kannattajat osallistuivat omalla listallaan vuoden 2008 Lontoon vaaleihin. Lisäksi osa aktivisteista osallistui vaaleihin Left List -vaalilistallta, jota tuli myöhemmin Left Alternative -puolue. Puolueen toiminta hiipui vuoden 2008 jälkeen ja se lakkautettiin 2016. Luokka:Sosialistiset puolueet Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan puolueet
Guðný Halldórsdóttir

Guðný Halldórsdóttir (s. 23. tammikuuta 1954) on islantilainen elokuvaohjaaja. Guðnýn kaksi tunnetuinta elokuvaa ovat Karlakórinn Hekla (Mieskuoro Hekla, 1992) ja Ungfrúin góða og húsið (Kunnian talo, 1999). Edellinen on naispuolisen säveltäjän vetämän islantilaisen mieskuoron Saksan matkasta kertova komedia. Yksi kuoron laulajista kuitenkin kuolee ennen lähtöä ja kuolinvuoteellaan hän toivoo, että hänelle pystytettäisiin muistomerkki Kölniin, johon kuoro on matkalla. TV2 esitti Mieskuoro Heklan matineanäytöksenä keväällä 1997. Jälkimmäinen puolestaan on kahdesta sisaruksesta kertova historiallinen perhedraama. Näiden kahden elokuvan lisäksi Guðný on ohjannut muun muassa elokuvan Kristnihald undir Jökli (Jäätikön alla, 1989). Se on tarina onnettomasta kaupungissa asuvasta miehestä, joka saapuu Islannin maaseudulle ja rakastuu elämänsä naiseen. Tämän lisäksi Guðný on ohjannut useita elokuvia Islannin televisiolle. Guðný Halldórsdóttir on Islannin ainoan Nobel-kirjailijan Halldór Laxnessin tytär. ==Lähteet== *http://www.jyvaskyla.fi/tiedotus/lehti/index.php/2002-05/47 *http://www.yle.fi/tv2/elokuvat/6a02.htm Luokka:Islantilaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kulla Gunnarstorpin linna

pienoiskuva|Kulla Gunnarstorpin linna. Kulla Gunnarstorpin linna () on linna Helsingborgin kunnassa, Ruotsin eteläisessä Skånen maakunnassa. Linnan alue käsittää 1500-luvulta ja 1800-luvulta peräisin olevat linnat. == Historia == Parsbergin-suvun hallinnoiman Kulla Gunnarstorpin nimenä oli 1400-luvun lopulla Gundestrup. 1500-luvun keskivälin paikkeilla se siirtyi valtakunnanraati Jörgen Brahelle. Brahe pystytti Kulla Gunnarstorpin vanhan linnan (borg), joka on edelleen olemassa. 1639 linnan alueineen osti Axel Eriksen Rosenkrantz. Vuonna 1775 Kulla Gunnarstorp myytiin kreivi Gustav Adolf Sparrelle, jonka lesken kuoltua linna siirtyi kreivi Sparren tyttärenpojalle Gustaf Adolf Fredrik De la Gardielle. Tämän kuoltua Kulla Gunnarstorpin haltijaksi tuli hänen isänsä, Jacob De la Gardie. Hän myi Kulla Gunnarstorpin vuonna 1837 kreivi Carl De Geer av Leufstalle. De Geerin kuoltua vuonna 1861 Kulla Gunnarstorpin peri hänen veljenpoikansa Baltzar von Platen, joka rakennutti alueelle uuden linnan vuosina 1865–1868. Uuden linnan suunnittelusta vastasi tanskalainen arkkitehti Christian Zwingmann. Myöhemmin linnan peri von Platenin tytär, Axel Wachtmeisterin puoliso Elisabeth von Platen. Wachtmeisterin suvulla linna pysyi vuoteen 1978, jolloin Gustav Trolle peri linnan ja sen alueet äidiltään Charlotelta (o. s. Wachtmeister). == Aiheesta muualla == * Tietoa Kulla Gunnarstorpin linnasta * Slottsguiden Luokka:Helsingborgin kunta Luokka:Skånen läänin linnat
Cédric Vasseur

Cédric Vasseur (s. 18. elokuuta 1970 Hazebrouck) on entinen ranskalainen maantiepyöräilijä, Ranskan ympäriajon kaksinkertainen etappivoittaja. Hän oli ajajatyypiltään hyökkääjä, irtiottoihin pyrkivä pyöräilijä. Ammattilaisuransa Novemail-tallissa vuonna 1993 aloittanut Vasseur ajoi GAN-joukkueen väreissä saavuttaessaan ensimmäisen voittonsa GP Midi Libren neljännellä etapilla vuonna 1996. Seuraavana vuonna hän voitti Ranskan ympäriajon viidennen osuuden 147 kilometrin irtioton jälkeen ja piti kilpailun johtajan keltaista paitaa seuraavien viiden etapin ajan. Seuraavat vuodet Crédit Agricolen ja US Postalin joukkueissa eivät olleet kovin menestyksekkäitä. Siirryttyään Cofidis-talliin Vasseur voitti vuonna 2002 GP Isbergues -kilpailun sekä Dunkerquen neljän päivän ajon viidennen osuuden. Seuraavana vuonna hän oli paras Dauphiné Libérén seitsemännellä osuudella sekä Pariisi–Correze- etappikilpailussa ja Hessenin ympäriajossa. Lombardian ympäriajossa hän oli kuudes. Vuonna 2004 Vasseur joutui doping-epäilyjen kohteeksi monien muiden Cofidis-tallin ajajien tavoin, mutta hänen nimensä puhdistettiin sittemmin. Seuraavana vuonna hän sijoittui toiseksi Ranskan ympäriajon 18. etapilla. Vasseur edusti vuodesta 2006 lähtien Quick·Step - Innergetic-tallia. Debyyttivuonnaan belgialaistallissa hän voitti toistamiseen GP Isbergues -kilpailun. Seuraavan vuoden Ranskan ympäriajossa, uransa viimeisessä, hän voitti kymmenennen etapin oltuaan loppukirissä paras viiden miehen karkulaisryhmästä Ympäriajon etappivoitto Ranskaan Yle 18.7.2007 . Vasseur lopetti uransa kauden 2007 jälkeen. Cédric Vasseurin isä Alain Vasseur osallistui Ranskan ympäriajoon 1970-luvun alkupuolella ja saavutti poikansa tavoin etappivoiton sooloajon jälkeen. ==Lähteet== Cédric Vasseur Trap–Friis- tietokannassa Luokka:Ranskalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nyköpingshus

pienoiskuva|Nyköpingshus. Nyköpingshus eli Nyköpingin linna () on keskiaikainen, osittain raunioitunut linna (borg) Nyköpingin kaupungissa, Ruotsin Södermanlandissa. Se tunnetaan muun muassa Nyköpingin pitojen tapahtumispaikkana. == Historia == Linnan rakentamistyöt aloitti mahdollisesti Birger-jaarli. Albrekt Mecklenburgilaisen kaudella linna oli osa saksalaisen ritarin Raven van Barnekowin läänitystä. Barnekow teki linnassa merkittäviä rakennustöitä. Myöhemmin Nyköpingshusin läänitystä hallinnoi Bo Jonsson Grip. Myöhemmällä keskiajalla linnaan tehtiin lisää uudistustöitä. Kuningas Kustaa Vaasa vahvisti linnaa puolustustarkoituksissa. Vaasan vahvistustöistä on jäljellä nykyisin pyöreä kanuunatorni. Herttua Karl (myöhemmin Kaarle IX) uudisti 1500-luvun lopulla linnaa ja rakennutti siitä renessanssilinnan. Vuonna 1665 linna paloi muun Nyköpingin ohella. Sitä ei jälleenrakennettu, vaan pikemminkin päinvastoin: osa linnan tiilistä vietiin Tukholman kuninkaallisen linnan tarpeisiin. Osia linnasta kunnostettiin 1900-luvulla. Nykyisin linnan kuninkaantornissa ja vanhassa kuninkaanresidenssissä on esillä Sörmlannin museon pysyvä näyttely. Linnan juhlasalissa ja kuningattaren kellarissa toimii ravintola. ==Aiheesta muualla== * Slottsguiden Luokka:Södermanlandin läänin linnat Luokka:Nyköpingin kunta
Ingvar Eggert Sigurðsson

Ingvar Eggert Sigurðsson (s. 22. joulukuuta 1963 Reykjavík) on islantilainen näyttelijä. Ingvar on yksi Islannin kansainvälisesti tunnetuimmista näyttelijöistä. Hän on näytellyt pääosaa muun muassa Friðrik Þór Friðrikssonin elokuvissa Pirunsaari (1996) ja Kaikkeuden enkelit (2000) sekä Hilmar Oddssonin elokuvissa Sporlaust (1998) Kaldaljós (2004). Hänellä on ollut myös pääosa Hal Hartleyn elokuvassa No Such Thing (2001) ja sivuosa Kathryn Bigelow’n ohjaamassa elokuvassa K-19 – The Widowmaker (2002). Baltasar Kormákurin ohjaamassa ja käsikirjoittamassa menestyneessä rikossarjassa Loukussa (2015) hän näytteli yhtä päärooleista, poliisi Ásgeiria. == Aiheesta muualla == * Luokka:Islantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heritage Foundation

The Heritage Foundation on yhdysvaltalainen konservatiivinen ajatushautomo. Sen tavoite on "kehittää ja edistää konservatiivista politiikkaa, joka perustuu vapaaseen yritteliäisyyteen, valtion roolin vähentämiseen, yksikönvapauteen, perinteisiin amerikkalaisiin arvoihin ja vahvaan kansalliseen puolustukseen." Säätiön perustivat vuonna 1973 Paul Weyrich ja Ed Feulner, jotka toimivat Yhdysvaltain kongressissa avustajina. He saivat säätiön perustamiseen 250 000 dollarin rahoituksen olutpanimomagnaatti Joseph Coorsilta. Heritage Foundation oli 1980- ja 1990-luvun alun "Reaganin doktriinin" arkkitehti ja ajaja. Sen mukaan Yhdysvaltain piti tukea antikommunistisia vastarintaliikkeitä eri puolilla maailmaa. Säätiö julkaisee The Wall Street Journal -lehden kanssa vuosittain taloudellisen vapauden indeksiä, joka mittaa omistusoikeuksia ja vapautta valtion sääntelystä. Greenpeacen mukaan Heritage Foundation on yksi niistä organisaatioista, joita Yhdysvaltain öljyteollisuus rahoittaa vähätelläkseen ilmastonmuutoksen vaikutuksia.https://www.greenpeace.org/usa/global-warming/climate- deniers/front-groups/the-heritage-foundation/ The Heritage Foundation - Greenpeace USA http://www.lemonde.fr/planete/article/2010/03/31/greenpeace- accuse-un-petrolier-de-soutenir-les-climato-sceptiques_1326998_3244.html 2020-luvulla Heritage Foundation on työskennellyt valtionhallinnon uudistamiseen Project 2025 -suunnitelman parissa. Sen mukaan muun muassa opetusministeriö ja kotimaan turvallisuusvirasto tulisi lakkauttaa ja finanssimaailman säännöstelyä purkaa. Presidentti Donald Trumpin hallintoon kuuluvia henkilöitä on työskennellyt Project 2025:n parissa, mutta Trump on itse kieltänyt yhteytensä suunnitelmaan. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * http://www.heritage.org/ Luokka:Yhdysvaltalaiset säätiöt Luokka:Yhdysvaltalaiset ajatushautomot
Mosjøen

Mosjøen (eteläsaameksi Mussere, pohjoissaameksi Mussir) on taajama ja kaupunki Vefsnin kunnassa Nordlandissa, Norjassa. Taajaman pinta-ala on 6,5 neliökilometriä ja asukasluku 9 902 vuonna 2023. Mosjøen on Nordlandin toiseksi vanhin kaupunki, se sai kaupunkioikeudet vuonna 1876. Pysyvää asutusta on ollut kuitenkin jo 1700-luvulta lähtien, ja erityisesti vuosisadan loppua kohden Mosjøen alkoi kehittyä vilkkaaksi kaupapapaikaksi. Kaupungissa on satama, lentoasema ja rautatieasema. Kaupungin ehkä tunnettuin matkailukohde on Sjøgata ("Merikatu"), jolla on Pohjois-Norjan pisin yhtenäinen puutalorivi. Tunnettu on myös vuori Øyfjellet, joka on 818 metriä korkea ja sijaitsee aivan kaupungin länsipuolella. ==Media== Paikallislehti Helgelendingenin toimitus on Mosjøenissä. ==Kuvia== Dolstad k3.JPG|Dolstadin kirkko Mosjoeen A-verk.jpg|Alcoan alumiinitehdas Mosjoeen torg lekekjoeretoyer 1.jpg|Lasten leikkipaikka Mosjøenin torilla ==Tunnettuja henkilöitä== * Hallvard Holmen (s. 1966), näyttelijä * Anette Sagen (s. 1985), mäkihyppääjä ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Norjan kaupungit Luokka:Vefsn Luokka:Norjan taajamat
Marne (departementti)

Marne on Ranskan departementti numero 51. Se on saanut nimensä Marne-joen mukaan. Departementti sijaitsee Pohjois-Ranskassa Champagne-Ardennen hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 8 162 neliökilometriä ja siellä on 565 840 asukasta (vuonna 2006). Marnen pääkaupunki on Châlons-en- Champagne, mutta Reims on Marnen suurin kaupunki. Marne on jaettu edelleen viiteen arrondissementtiin, 44 kantoniin ja 619 kuntaan. Marnen departementti syntyi Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Marne muodostettiin osasta Champagnen provinssia. == Katso myös == * Luettelo Marnen kunnista == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Marnen departementin kotisivut *
Årstan linna

Årstan linna () on linna Haningen kunnassa, Ruotsin Södermanlandin maakunnassa. Linnan historiasta on tietoja alkaen 1300-luvulta, jolloin sitä asutti Liivinmaan saksalaisen ritarikunnan kommodori. Vuonna 1467 sen osti Eerik Akselinpoika Tott ja sittemmin sitä isännöi hänen veljensä Laurens Axelsson Tott. Nykyinen linnarakennus pystytettiin vapaaherra Claes Hansson Bielkenstiernalle ja hänen puolisolleen Barbro Åkersdotter Natt och Dagille vuoden 1650 tienoilla. Heidän jälkeensä linnan omistivat vuorollaan suvut Kurck, Soop ja Fleming. Vuonna 1805 linnan osti suomalainen ruukinpatruuna Carl Fredrik Bremer. Vuonna 1853 se myytiin Aftonbladetin perustajalle, Lars Johan Hiertalle. 1900-luvulla linna oli Cedergrenin suvun hallussa. ==Aiheesta muualla== * Slottsguiden Luokka:Tukholman läänin linnat Luokka:Haningen kunta
Ambrosiaaninen messu

Ambrosiaaninen messu on katolisessa kirkossa käytössä oleva jumalanpalvelusjärjestys. Se on saanut nimensä 300-luvulla eläneestä Mediolanumin eli nykyisen Milanon piispa Ambrosiuksesta, jolta jumalanpalveluskaava on perimätiedon mukaan peräisin. Tosi asiassa kaava lienee saanut nykyisen muotonsa vasta 800-luvulla, ja sitä on muokattu myöhemminkin. Ambrosiaanista messua vietetään Milanon katolisessa arkkihiippakunnassa, Italiassa, lukuun ottamatta Monzan kaupunkia ja eräitä sen ympäristön seurakuntia. Lisäksi ambrosiaaninen kaava on käytössä eräissä muissakin Lombardian seurakunnissa, 55 rovastikunnassa Luganon hiippakunnassa, Ticinon kantonissa, Sveitsissä, 31 seurakunnassa Bergamon hiippakunnassa sekä yksittäisissä seurakunnissa Lodin, Novaran ja Pavian hiippakunnissa. Koska ambrosiaaninen messu oli saavuttanut vakiintuneen aseman jo sydänkeskiajalla, ei Milanon arkkihiippakuntaa vaadittu siirtymään Trenton kirkolliskokouksen jälkeen 1570 vahvistettuun nk. tridentiiniseen messuun. Toisin kuin monet muut vanhat messukaavat, ambrosiaaninen messu säilyi halki vuosisatojen. Myös Vatikaanin II konsiilin jälkeen, jolloin suurin osa katolista kirkkoa siirtyi käyttämään uudistettua, Paavali VI:n messua, Milanon arkkihiippakunta piti kiinni vanhasta messustaan. Tähän lienee vaikuttanut myös se, että Paavali VI puolusti ambrosiaanisen messun asemaa – hän oli ennen paaviksi tuloaan ollut Milanon arkkipiispa. Ambrosiaaninen messu eroaa latinalaisesta ennen muuta kirkkovuotensa osalta. Ambrosiaanisessa liturgiassa adventtiaika alkaa jo Pyhän Martin päivän (11. marraskuuta) jälkeisenä sunnuntaina, joten kirkkovuodessa on kuusi adventtisunnuntaita. Paastonaika alkaa ortodoksisen kirkon tapaan jo laskiaissunnuntaita seuraavana maanantaina, joten kirkkovuodessa ei ole tuhkakeskiviikkoa, ja karnevaali vietetään jo ennen laskiaissunnuntaita. Messun kaava seuraa likipitäen tridentiinisen messun kaavaa, mutta eroja on rukousten sanoituksissa ja yksittäisissä järjestyksissä. Niinpä ambrosiaanisessa messussa leivän murtaminen tapahtuu jo ennen Isä meidän -rukousta, ja rauhantervehdys annetaan jo ennen ehtoollisliturgian alkua. Uskontunnustus seuraa samoin ortodoksista kaavaa, ja se luetaan vasta offertoriumin jälkeen, juuri ennen ehtoollisrukousta. Lukukappaleita on aina – myös arkipäivisin – kolme, Vanhan testamentin lukukappale, epistola ja evankeliumi. Myös kirkollisten toimitusten kaavoissa on eroja. Esimerkiksi kaste toimitetaan ambrosiaanisessa liturgiassa upottamalla lapsi veteen, ei valelukasteena. Samoin hetkipalvelusten kaavat eroavat roomalaisista. Messussa käytettävä musiikki on myös erikoislaatuista; sitä kutsutaan ambrosiaaniseksi kirkkolauluksi erotukseksi gregoriaanisesta kirkkolaulusta, jota käytettiin tridentiinisessä messussa. == Katso myös == *Katoliset riitukset (liturgia) == Linkit == * Ambrosiaaninen liturgia (englanniksi) *Hetkipalvelukset ambrosiaanisessa liturgiassa (englanniksi) Luokka:Katolinen liturgia Luokka:Messu Luokka:Milanon historia
Salaiset numerot

Salaiset numerot on Leevi and the Leavingsin toinen kokoelmalevy. Levy julkaistiin vuonna 1986. Albumi sisältää kokoelman yhtyeen ensimmäisten levyjen tuotannosta. Kokoelma on julkaistu LP-levynä ja C-kasettina, muttei CD-levynä eikä sitä ole saatavilla digitaalisessa muodossa. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 1986 kokoelma-albumit Luokka:Leevi and the Leavingsin albumit
Khaleda Zia

Khaleda Zia (s. 15. elokuuta 1945) on bangladeshilainen poliitikko, maansa pääministeri 1991–1996 ja 2001–2006. Hän edustaa Bangladeshin nationalistipuoluetta (BNP). Hän meni 1960 naimisiin Ziaur Rahmanin kanssa, joka oli itsenäisyyssodan sankari ja nostettiin presidentiksi 1977 sotilasvallankaappauksen jälkeen, kunnes hänet salamurhattiin kaappausyrityksessä 1981. Zia ryhtyi politiikkaan Zia Rahmanin vuonna 1978 perustamassa kansallispuolueessa ja nousi sen johtoon 1984. Hänet valittiin parlamenttiin 1991, jolloin hän muodosti hallituksen ja hänestä tuli Bangladeshin ensimmäinen naispääministeri. Hänen ensimmäinen kautensa alkoi dramaattisesti, kun maahan iskenyt trooppinen hirmumyrsky surmasi 138 000 bangladeshilaista. Zia esitti kansainvälisen avunpyynnön ja sai tukea suurvalloilta ja naapurivaltioilta. Khaleda Zia johti oppositiota 1996–2001 BNP:n hävittyä vaalit 1996 Sheikh Hasinan johtamalle awamiliitolle. Hänen toinen pääministerikautensa alkoi 2001. Khaleda luovutti 29. lokakuuta 2006 vallan perustuslain mukaan presidentti Iajuddin Ahmedin johtamalle väliaikaishallitukselle, jonka oli tarkoitus järjestää vaalit kolmen kuukauden kuluessa. BNP ja Awami-liiga eivät kyenneet sopimaan vaalien järjestämisen yksityiskohdista ja maan tilanne muuttui epävakaammaksi. Presidentti Iajuddin Ahmed julisti 11. tammikuuta 2007 poikkeustilan. Kenraali Moeen U Ahmedin johtaman sotilaiden tukeman hallituksen noustua valtaan vuoden 2007 peruutettujen vaalien jälkeen Zia pyrittiin poistamaan politiikasta ja hänet pidätettiin veronkierrosta. Sheikh Hasina nousi pääministeriksi toisen kerran tammikuussa 2009 edellisen vuoden vaalien jälkeen. Marraskuussa 2010 Zian talo takavarikoitiin korkeimman oikeuden määräyksellä. Myöhemmin Ziaa on syytetty korruptiosta. Alkuvuodesta 2015 hän oli kotiarestissa toimistossaan, jotta ei pääsisi johtamaan hallituksen vastaisia mielenosoituksia Sheikh Hasinan hallitusta vastaan. Helmikuussa 2015 oikeus antoi hänestä pidätysmääräyksen. Bangladeshin parlamenttivaaleissa joulukuussa 2018 pääministeri Sheikh Hasinan johtama hallitseva Awamiliitto sai murskaavan vaalivoiton.Se sai 96% äänistä ja liittolaisineen 288 paikkaa parlamentin 298 paikasta. Oppositiopuolue BNP ei tunnustanut tulosta. BNP:n johtaja Khaleda Zia oli vankilassa tuomittuna korruptiosta ja hänen poikansa Tarique Rahman puolestaan oli maanpaossa saatuaan elinkautisen vankeustuomion osallisuudesta salaliittoon Hasinan surmaamiseksi. ==Lähteet== * Profile: Bangladeshi former prime minister Khaleda Zia, People's Daily Online, 15:27, September 03, 2007 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Bangladeshin pääministerit Luokka:Valtionpäämiesten puolisot Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leevi and the Leavings (albumi)

Leevi and the Leavings on Leevi and the Leavings -yhtyeen ensimmäinen kokoelmalevy. Levy julkaistiin vuonna 1983.Alanko, Tero ym., 2008, s. 28 Se sisältää 14 kappaletta, jotka on poimittu yhtyeen kolmelta ensimmäiseltä studioalbumilta, osa kappaleista oli julkaistu vain singleinä. Levyä varten yhtye äänitti uuden, hitaamman version kappaleesta 'Tyttö jota rakastan'. Kokoelma on julkaistu LP-levynä ja C-kasettina, muttei CD-levynä. ==Kappaleet== #Mitä kuuluu, Marja-Leena? – 3:42 #Tyttö jota rakastan – 2:57 #Matkamuistoja – 2:14 #En tahdo sinua enää – 4:10 #Sua rakastan – 2:04 #Preeriaa – 3:19 #Anastasia – 4:07 #Kyllikki – 4:26 #Älä itke, Baby Jane – 3:23 #Jossain joku vieläkin sua kaipaa – 3:21 #Onnelliset – 2:47 #Anna (ehkä huomenna on kaikki toisin) – 1:46 #Elämää – 3:18 #Mary Jane – 3:09 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 1984 kokoelma-albumit Luokka:Leevi and the Leavingsin albumit
Bodon kieli

Bodon kieli (bodoksi बोड़ो) on sinotiibetiläisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan pääasiassa Intiassa ja Nepalissa. Intiassa puhujia oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1 416 125 ja Nepalissa 3301. Bodo on virallinen kieli Assamissa, Bodolandin erityisalueella, jossa sitä kirjoitetaan virallisesti devanagarilla. Bodo on opetuskieli paikallisissa alakouluissa vuodesta 1963. Kielellä on kaksi päämurretta: chote ja mech. Bodoa kirjoitetaan devanagarilla sekä bengalilaisilla kirjaimilla ja latinalaisilla kirjaimistoilla. == Fonologia == === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i ɯ Puoliavoin e ɵ o Avoin ä Bodo on muidenkin sinotiibetiläisten kielten tavoin tonaalinen kieli. Lähde: === Konsonantit === Labiaali Koronaali Palataali Velaari Glottaali Nasaali m n ŋ Klusiili b d g Frikatiivi z h Tremulantti r Approksimantti w l j Lähde: == Lähteet == Luokka:Tiibetiläis-burmalaiset kielet
Rolf Lassgård

Rolf Lassgård (s. 29. maaliskuuta 1955 Östersund) on ruotsalainen näyttelijä. Lassgård on näytellyt useissa ruotsalaisissa poliisielokuvissa. Hänen kaksi tunnetuinta hahmoaan ovat etsivä Gunvald Larsson ja komisario Kurt Wallander. Edellinen hahmo perustuu Sjöwallin ja Wahlöön kirjoittamiin dekkareihin, jälkimmäinen puolestaan Henning Mankellin kirjoittamiin poliisiromaaneihin. Kolmas rooli on Lars Martin Johansson, joka on kriminologi Leif G. W. Perssonin luoma hahmo. Lassgård on näytellyt myös monessa muussa elokuvassa. Näitä ovat muun muassa Susanne Bierin ohjaama Häiden jälkeen (2006), Kjell Sundvallin ohjaama Metsästäjät (1996), Colin Nutleyn ohjaama Gossip (2000) ja Kjell-Åke Anderssonin ohjaamat Iso paksu isäni (1992) ja Perhesalaisuuksia (2000). ==Televisiosarjat== * Pyhiinvaeltajan kuolema (En pilgrims död) * Neljäs mies (Den fjärde mannen) * Matkan pää (Den döende detektiven), 2018 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lasse Åberg

Lasse Åberg (s. 5. huhtikuuta 1940) on ruotsalainen näyttelijä, laulaja, elokuvaohjaaja, graafinen suunnittelija ja käsikirjoittaja. Åberg on tullut tunnetuksi ohjaamistaan Seuramatka-elokuvistaan, joissa hän on näytellyt itse myös pääosaa, hyväuskoista ja lempeää Stig-Helmeriä. Lasse Åberg on myös ruotsalaisen Electric Banana Bandin laulaja. Hän on perustanut Ruotsiin Bålstaan sarjakuva-, lelu- ja taidemuseo Åbergin museon vuonna 2002.Mattias Henrikson: Alla dessa utflykter runt Stockholm. Ordalaget 2013. Kappale Åbergs museum - Konst, serier och leksaker, s. 106-107. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jasmiiniriisi

Jasmiiniriisi eli thairiisi () on miedon aromaattinen riisi, joka on alkuperältään thaimaalainen. Se on pitkäjyväistä ja takertuvaa riisiä, joten sitä on helppo syödä syömäpuikoilla. Sitä käytetään erityisesti Kiinassa, Thaimaassa ja Vietnamissa etenkin juhlapäivien ruokana. Se sopii paistoksiin, wokkeihin ja jälkiruokiin. Jasmiiniriisi on jokus valkoista riisiä. Jasmiiniriisi voi olla myös ruskeaa riisiä eli tummaa riisiä. ==Lähteet== Luokka:Riisi de:Reis#Jasmin-Reis
Id al-Fitr

Id al-Fitr (; myös ʿĪd al-Ṣaghīr; ) on islamilainen juhla, jota vietetään ramadanin, paastokuukauden, päättymisen kunniaksi. Juhla on kolmipäiväinen ja ajoittuu islamilaisen kalenterin kymmenennen eli šawwal-kuukauden alkuun. Sekä sunni- että šiiamuslimit viettävät Id al-Fitriä. == Juhlan viettäminen == Juhlan viettäminen alkaa yhteisrukoukseen osallistumisella ensimmäisenä päivänä auringon noustessa. Id al-Fitr on muslimeille samantapainen juhla kuin joulu. Juhlapäivien aikana järjestetään virallisia vastaanottoja, vieraillaan ystävien luona, annetaan lahjoja, ostetaan uusia vaatteita ja käydään sukulaisten haudoilla. Juhla on noin 70 päivää ennen Id al-Adhaa. Suomessa juhlitaan samaan tapaan kuin muslimit muualla maailmassa juhlivat Id al- Fitriä, mutta Suomessa juhlaan osallistujia on eri maista. Koska suomalaiset moskeijat ovat pienempiä kun muualla, juhlaa varten varataan yleensä muita tiloja kuten urheiluhalleja. == Muslimien juhlapäivät == Profeetta Muhammedin sanat "Jokaisella kansalla on juhlansa, ja tämä on teidän juhlanne" osoittavat, että kaksi Id-juhlaa (Id al-Adha ja Id al-Fitr) ovat vain muslimeja varten. Islamoppaan mukaan muslimeilla ei ole lupa matkia uskottomien ja monijumalaisten (kuffar/mushrikin) juhlia, koski se sitten ruokaa, pukeutumista, ilotulituksia tai palvontaa. Muslimilapset eivät saa leikkiä, käyttää heidän koristeitaan tai viettää noita juhlia yhdessä heidän kanssaan. Kaikki kaafir-juhlat ovat haram, kuten joulu, itsenäisyyspäivä, syntymäpäivät tai vappu. Muslimeilla ei ole muita juhlapäiviä kuin Id al-Fitr ja Id al-Adha. Abu Dawud kertoi: "Allahin lähettiläs saapui Medinaan ja sen kansalla oli kaksi päivää, jolloin he ilakoivat ja pitivät hauskaa. Hän sanoi: "Mitä ne kaksi päivää ovat?" He sanoivat: "Meillä oli tapana iloita ja leikkiä noina päivinä Jahiliiyan aikana (ennen islamia). Allahin lähettiläs sanoi: "Allah on antanut teille jotakin parempaa kuin ne, ja se on Adha- ja Fitr- juhlat." == Ajankohta == Jossain maissa juhlan alkamisajankohta on sidottu uuden kuunsirpin näköhavaintoon, joten juhlan ajankohta saattaa poiketa laskennallisesta yhdellä päivällä. Koska juhlan alkaminen perustuu kuun kiertoon, se siirtyy joka vuosi noin 11 päivää. Noin 30 vuoden aikana se kiertää tämän takia vuoden ympäri. Id al-Fitr sijoittunee gregoriaanisessa kalenterissa seuraaville päiville: 17\. heinäkuuta 2015 6\. heinäkuuta 2016 (tai 7.7.) 25\. kesäkuuta 2017 (tai 26.6.) 15\. kesäkuuta 2018 4\. kesäkuuta 2019 24\. toukokuuta 2020 13\. toukokuuta 2021 2\. toukokuuta 2022 21\. huhtikuuta 2023 10\. huhtikuuta 2024 30\. maaliskuuta 2025 Lähde: == Kuvia == Tiedosto:Eidulfitr meal.jpg|Ruokailua Id al-Fitr -juhlan aikaan Malesiassa. Tiedosto:Eid celebration.jpg|Id al-Fitr -juhla Singaporessa. Tiedosto:2015 07 17 Eid Celebrations-6 (19585359350).jpg|Id al-Fitrin juhlimista Mogadishussa Somaliassa 17. heinäkuuta 2015. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Islamilaiset juhlapäivät
Above the Weeping World

__NOTOC__ Above the Weeping World on Insomniumin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin levy-yhtiö Candlelight Recordsin kautta. Ensimmäisellä viikollaan albumi kipusi yhdeksännelle sijalle Suomen virallisella albumilistalla. Kappaleesta "Mortal Share" tehtiin myös musiikkivideo. Sanoituksissa on paljolti vaikutteita muun muassa Eino Leinon runoista. Albumin johdosta Insomnium teki ensimmäisen täyspitkän kiertueensa Eurooppaan. Se sai poikkeuksellisen hyviä arvioita muun muassa Kerrang! -lehdeltä, joka antoi albumille täydet viisi tähteä. == Kappaleet == == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio * Sputnikmusic: Sputnikmusic: Emeritus review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Insomniumin viralliset verkkosivu * * Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Insomniumin albumit
Donatas Banionis

Donatas Banionis (28. huhtikuuta 1924 Kaunas – 4. syyskuuta 2014 Vilna) oli liettualainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä ja ohjaaja. Banionis oli kansainvälisesti tunnetuimpia liettualaisnäyttelijöitä. Hän esitti muun muassa pääosaa Andrei Tarkovskin elokuvassa Solaris (1972) ja sivuosaa Mihail Kalatozovin elokuvassa Punainen teltta (1969). Hän esiintyi myös saksalaisissa elokuvissa (Beethoven – päivä eräästä elämästä, 1976). Hän loi merkittävän uran myös teatterissa, ja hän kuului Liettuan kansallisteatterin ja Panevėžysin teatterin näyttelijäkuntaan. Hänen poikansa Raimondas Banionis (s. 1957) on näyttelijä. ==Lähteet== Luokka:Liettualaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Push the Button (Teapacksin kappale)

Push the Button on israelilaisen Teapacks-yhtyeen kappale, jonka on sanoittanut Kobi Oz. Teapacks valittiin Israelin Eurovision karsinnasta edustamaan maataan Helsinkiin vuoden 2007 Eurovision laulukilpailuun, jossa yhtye jäi semifinaalissa sijalle 24 eikä päässyt finaaliin. Kappaleessa lauletaan hepreaksi, ranskaksi ja englanniksi. Kappale aiheutti poliittista kohua Israelissa, koska laulun sanoissa käsitellään sotaa viittaavia asioita. Epäiltiin myös, että sanat viittaavat Iranin presidentti Mahmud Ahmadinejadiin. Näistä huolimatta kappaletta ei kuitenkaan diskattu kisasta. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Israelin euroviisuedustuskappaleet
Khust

Khust tai Khost (, ) on kaupunki Afganistanin Khustin maakunnassa lähellä Pakistanin vastaista rajaa. Sen asukasluku oli Yk:n arvion mukaan 88 403–106 083\. == Maantiede == Khust sijaitsee Afganistanin Khustin maakunnassa lähellä Afganistanin Pakistanin vastaista rajaa. Pakistanin puolella rajaa sijaitsee Waziristan. Khustista pohjoiseen kohoavat Spin Ghar- eli Safid Kuh-vuoret. Vuorilta virtaa Kurramjoen sivujoki Kaitu. Kurram virtaa edelleen kohti Indusjokea idässä. Paikkakunnalla kasvaa lähiseudulle harvinaisia metsiä. == Historia == Historiallisesti Khust-nimisiä paikkoja tunnetaan eri puolilta Afganistania. Nimi on johdettu ilmeisesti sanskritin sanasta suvāstu, joka tarkoittaa vapaasti kääntäen "hyvää paikkaa". Samasta juuresta on johdettu myös Swat. Khust-nimisiä paikkoja on historiallisissa lähteissä Afganistanin pohjoisosissa. Khust tunnettiin aikanaan hyvin konservatiivisena seutuna. Vuonna 1924 Khustissa puhkesi alueen Mangal-paštujen kapina kuningas Aman Allahin uudistuksia vastaan. Aman Allahin joukkojen onnistui tukahduttaa kapinointi tammikuuhun 1925 mennessä. Afganistanin sodan aikana alueella käytiin kiivaita taisteluja. Kaupunki itsessään tunnettiin lempinimellä pikku- Moskova, koska monet Afganistanin kommunistihallinnon jäsenistä olivat kotoisin paikkakunnalta. Hallinnon vastaiset alkoivat piirittää Khustia vuonna 1986 ja sitä jouduttiin huoltamaan ilmateitse. Kaupunki kukistui maaliskuussa 1991 sen puolustajien antauduttua Džalal al-Din Haqqanin joukoille. Talibanin joukot valtasivat Khustin syyskuussa 1996 ja hieman myöhemmin kukistuivat myös Kabul ja Jalalabad. Taliban syöstiin vallasta Yhdysvaltojen hyökättyä maahan, mutta talibanin kukistumista seurasi eri heimopäälikköjen yhteenotot. Sittemmin taliban ja Isis ovat tehneet kaupungissa pommi-iskuja. == Väestö == Yhdistyneiden kansakuntien asuinyhdyskuntaohjelman arvio Khustin asukasluvusta oli vuonna 2014–2015 alemman arvion mukaan 88 403 ja ylemmän arvion mukaan 106 083. Alueen asukkaat ovat pääasiassa paštuja. Alueella on useita eri heimoja. Monilla heimoista on yhteyksiä Waziristanin pohjoisosiin Pakistanin puolella. Kaupungissa sijaitsee Khustin yliopisto. == Lähteet == Luokka:Afganistanin kaupungit
Mihail Kalatozov

Mihail Konstantinovitš Kalatozov (, , 28. joulukuuta (J: 15. joulukuuta) 1903 Tbilisi – 26. maaliskuuta 1973 Moskova) oli georgialaissyntyinen neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja. Kalatozov on ohjannut muun muassa elokuvat Kurjet lentävät (1957), Älä odota kirjettä (1960) ja Punainen teltta (1969). == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Öhman, Mia: ”Mihail Kalatozov: vakooja ja taiteilija”. Filmihullu 5/2020. == Aiheesta muualla == * * Mihail Kalatozov -säätiö Luokka:Neuvostoliittolaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Drama Queen

Drama Queen on tanskalaisen laulajan DQ:n kappale, jonka ovat sanoittaneet Peter Andersen ja Claus Christensen. Kappale valittiin Tanskan Eurovision karsinnasta edustamaan maataan Helsinkiin Eurovision laulukilpailuun, jossa se jäi semifinaalissa sijalle 19 eikä päässyt loppukilpailuun. Se oli myös ensimmäinen drag-artistin esittämä kappale laulukilpailun historiassa. Kappale putosi jatkosta Tanskan alkukarsinnassa, mutta se sai myöhemmin ns. villin kortin kansalliseen finaaliin, jossa se sitten sai eniten ääniä päästen edustamaan maata Helsinkiin. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Tanskan euroviisuedustuskappaleet
Partners in Crime

”Partners in Crime” on virolaisen laulajan Gerli Padarin kappale, joka valittiin Viron Eurovision edustuskappaleeksi Eurovision laulukilpailuun Helsinkiin. Se ei päässyt finaaliin. Laulun on sanoittanut Berit Veiber. Kappale sai semifinaalissa pisteitä seuraavasti: * Georgia 2 * Irlanti 3 * Moldova 4 * Liettua 6 * Suomi 6 * Latvia 12 Kappale sai yhteensä 33 pistettä ja sijoittui semifinaalissa 22. sijalle. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Viron euroviisuedustuskappaleet
Kasimir Pennanen

Kasimir Oskar Alarik Pennanen (28. toukokuuta 1980 – 26. maaliskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, joka opiskeli elokuvakäsikirjoittamista Taideteollisessa korkeakoulussa. Pennanen oli näyttelijä Kristiina Elstelän ja ohjaaja Jotaarkka Pennasen poika. Pennanen on näytellyt muun muassa isänsä ohjaamissa TV-elokuvissa Hamlet (1992) ja Ystävä vai vihollinen (1993) sekä Taisto-Bertil Orsmaan jännityssarjoissa Katso naamion taa (1989) ja Jäähyväiset rakkaimmalle (1993). Hän on myös ääninäytellyt Pinocchio- piirroselokuvassa Lampun sydän-hahmoa. Helsingin kaupunginteatterissa Pennanen näytteli poikaa Intiasta William Shakespearen näytelmässä Kesäyön uni (ensi- ilta 12. tammikuuta 1990, ohjaus Laura Jäntti) sekä pikkupoikaa Arthur Laurentsin ja Jule Stynen musikaalissa Rose (ensi-ilta 28. lokakuuta 1992, ohjaus Markku Nenonen). Pennanen sai surmansa junaonnettomuudessa. Hän oli palaamassa illanvietosta myöhäiseen aikaan yöstä, oikaisi kotimatkallaan rautatien yli ja jäi junan alle. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Eldorado (EP)

Eldorado on Neil Youngin ja The Restlessin EP, joka julkaistiin vuonna 1989 ainoastaan Japanissa ja Australiassa. The Restlessiin kuuluivat rumpali Chad Cromwell ja basisti Rick Rosas. EP:n grunge-vaikutteiset kappaleet eroavat tyyliltään suuresti Youngin edellisenä vuotena ilmestyneestä albumista American Dream, joka syntyi Youngin ja Crosby, Stills & Nashin uudelleenyhdistymisen seurauksena. Kappaleet "Don't Cry", "On Broadway" ja "Eldorado" ilmestyivät erilaisina sovituksina myöhemmin samana vuonna albumilla Freedom. Kappaleita "Cocaine Eyes" ja "Heavy Love" ei ole julkaistu millään muulla levyllä. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet Neil Youngin, paitsi "On Broadway" (Barry Mann, Cynthia Weil, Jerry Leiber ja Mike Stoller). # # # # # == Kokoonpano == * Neil Young – kitara, laulu * Chad Cromwell – rummut * Rick Rosas – bassokitara == Arviot == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/r203248 * Robert Christgau: B+http://www.robertchristgau.com/get_artist.php?name=neil+young == Lähteet == Luokka:Vuoden 1989 EP:t Luokka:Neil Youngin albumit
Marta Topferova

Marta Topferova on tšekkiläissyntyinen maailmanmusiikin laulaja. Topferova liittyi 8-vuotiaana kuoroon Prahassa ja oli jo varhaisella iällä kiinnostunut latinalaisamerikkalaisesta musiikista. Hän osallistui vuosina 1985, 1986 ja 1990 kuorofestivaaleille Saksassa ja Suomessa. Hän esitti musiikkinsa mm. latinaksi, saksaksi, espanjaksi, ranskaksi, venäjäksi, suomeksi ja tšekiksi. Esitettyjen säveltäjien joukkoon lukeutuivat Johannes Brahms, Joseph Haydn, Francis Poulenc ja Giovanni Battista Pergolesi. Topferova muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1987. Opiskeltuaan Bard Collegessa 1992–1993 hän siirtyi Moron de la Fronteraan, Espanjaan, ja oppi soittamaan kitaraa, käsiperkussiota sekä suosikkisäestyssoitintaan cuatroa. Espanjassa ja synnyinmaassa Tšekissä vietettyjen vuosien jälkeen hän palasi Yhdysvaltoihin ja asettui vuonna 1996 New Yorkiin. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa Homage to Homeland (2002) koostuu tšekkiläisistä, määriläisistä ja slovakialaisista kansanlauluista. Hän laulaa pääasiassa espanjan kielellä. == Diskografia == * Homage to Homeland (2002) * Sueño Verde (2003) * La Marea (2005) * Flor Nocturna (12. syyskuuta 2006) * Trova (2009) * The Other Shore (2011) Lisäksi hänen tuotantoaan on julkaistu Putumayon kokoelmalla Putumayo Presents: Women of the World, Acoustic sekä BBC-radion DJ Charlie Gillettin kokoamalla World 2006 -kokoelmalla. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Tšekkiläiset laulajat
Laura Linney

Laura Leggett Linney (s. 5. helmikuuta 1964) on yhdysvaltalainen teatteri-, televisio- ja elokuvanäyttelijä. Hänet on palkittu kolmesti Emmyllä ja kahdesti Golden Globella. Lisäksi hän on saanut Screen Actors Guild -palkinnon ja lukuisia palkintoehdokkuuksia. == Elämä == === Varhaiset vaiheet === Linney syntyi New Yorkissa. Hänen isänsä Romulus Linney on näytelmäkirjailija ja professori, äiti Ann Perse (o.s. Leggett) sairaanhoitaja. Vanhemmat erosivat hänen varhaislapsuudessaan. Linneyn esi-isä Romulus Zachariah Linney edusti 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa republikaanista puoluetta Yhdysvaltain kongressissa. Linneyllä on sisarpuoli Susan isän toisesta avioliitosta. Linney opiskeli Northwestern-yliopistossa ja siirtyi Brownin yliopistoon, josta hän valmistui vuonna 1986. Hän opiskeli myöhemmin näyttelemistä Juilliard Schoolissa. === Näyttelijänura === Linneyllä oli sivurooleja useissa 1990-luvun alun elokuvissa, kuten Davessa (1993). Hän nousi pian julkisuuteen roolillaan television minisarjassa Kertomuksia kaupungista (Tales of the City), joka pohjautui Armistead Maupinin kirjoihin. Linney esiintyi Mary Ann Singletonina myös sarjan kahdessa jatko-osassa vuosina 1998 ja 2001. Vuonna 1998 hän esiintyi elokuvassa Truman Show ja vuonna 2005 komediadraamassa The Squid and the Whale. Linneyllä oli merkittävät roolit elokuvissa Congo (1995), Alaston pelko (1996) ja Rajaton valta (1997). Hän oli ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 2000 roolista elokuvassa Väärät ystävät ja vuonna 2007 elokuvasta The Savages. Hän on voittanut Emmy-palkinnot vuosina 2002 ja 2004 sekä ollut Tony-ehdokkaana vuosina 2002 ja 2005. Linneyn tuoreempiin rooleihin kuuluvat muun muassa esiintymiset elokuvissa Breach (2007) ja Nanny Diaries (2007), Abigail Adams HBO:n minisarjassa John Adams (2008) sekä pääosa vuosien 2010–2013 televisiosarjassa Viimeistä päivää. Linney nähdään pääosassa myös heinäkuussa 2017 Netflixillä alkaneessa rikosdraamasarjassa OzarkTervonen, Kaisu: Ahne Marty joutuu koville – Ozark- sarjan maalaismaisemissa vieraanvaraisuus on Syvä joki -henkistä, Helsingin Sanomat 24.7.2017. Viitattu 1.8.2017. Vain tilaajille.. === Yksityiselämä === Linney oli viisi vuotta naimisissa näyttelijä David Adkinsin kanssa, mutta liitto päättyi eroon vuonna 2000. Telluriden elokuvajuhlilla Coloradossa Linney tapasi vuonna 2004 paikallisen kiinteistönvälittäjän Marc Schauerin, ja he menivät naimisiin 2009. Heille syntyi poika tammikuussa 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:SAG-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Himanes

Himanes on suomalainen ramopunk-yhtye.http://www.himanes.net Nykyään Himanes kutsuu musiikkiaan punk’n’rolliksi. Yhtye soitteli vuosina 1990–1995. Himanes ehti olla mukana Kråklund Recordsin julkaisemalla Pinnalla-kokoelmalla vuonna 1992. Samainen yhtiö julkaisi myös Kiva kun on mukavaa -mini-cd:n vuotta myöhemmin. Viimeisen keikan yhtye teki vuonna 1995 Haukivuoren Haukirockissa. Tuon jälkeen orkesteri jakaantui Bad machine ja Lizzy Jones -yhtyeisiin. 21\. huhtikuuta 2004 Himanes teki comebackin Oulussa. Seuraavana vuonna julkaistiin mini-CD "Mykkäkoulun päättäjäiset". LJB-Viihde Ky on julkaissut LJB Entertainment-nimellä sen lisäksi albumit "Seitsemäs aalto" ja "Retropunk", joka sisältää uusien kappaleiden lisäksi yhden käännöskappaleen Ramonesin tuotannosta. Himanes pääsi myös mukaan Woimasoinnun pariin kokoelmalevyyn. Vuonna 2011 Killer Records julkaisi Himanesin kolmannen albumin "Rajanylitys" jonka kahdestatoista kappaleesta Yöt kadulla on aikaisemmin Hymy Taskinen & Go -yhtyeen levyttämä. Vuonna 2012 Ramopunk.com-sivusto juhli 10-vuotissynttäreitä jonka ansiosta Woimasointu julkaisi sivustontekijöiden kanssa YY-Kokoelma EP-levyn vinyylinä. YY-Kokoelmassa oli Himanesin lisäksi mukana myös 70-luvun Vihannekset, Leonid B ja James Puhto-Ren. Samana vuonna julkaistiin vinyyli-EP ja Kallonkutistaja-single. Yhtye julkaisi vuonna 2015 uuden levyn "Moodiin" jonka kolmesta kappaleesta "Odotin", "Pienet jutut" ja "Hyvät ja huonot hetket" tehtiin myös musiikkivideot. Levy julkaistiin Killer Recordsin kautta. == Jäsenet == * Aki Himanen – laulu, kitara (1990–1995, 2004–) * Riku Himanen – kitara, laulu (1990–1995, 2004–) * Perttu Sutinen – bassokitara (2004–2023) * Saku Niilo-Rämä – rummut (1991–1995, 2004–), bassokitara (1990–1991), laulu (2004–) === Entiset jäsenet === * Iisakki Kohvakka – rummut (1990–1991) * Ville Manninen – bassokitara (1991–1994) * Antti Hassinen – basso (1994–1995) * Masa Väisänen – kitara (1995) == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * === EP:t === * * * === Kokoelmilla === * * * === Singlet === * ”Kallonkutistaja” (2012) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Ramopunk.com * Himanes-kotisivut * Luokka:Suomalaiset punkyhtyeet
Åminnen kartano

Åminnen kartano voi tarkoittaa seuraavia kartanoita: *Åminnen kartano eli Joensuun kartano, kartano Salossa entisen Halikon kunnan alueella *Åminnen kartano, kartano Raaseporissa entisen Pohjan kunnan alueella *Åminnen kartano, kartano Espoon Kauklahdessa *Åminnen kartano, kartano Ruotsissa Värnamon kunnassa ==Katso myös== *Åminne (täsmennyssivu)