EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sara Danius

Sara Maria Danius (5. huhtikuuta 1962 Täby – 12. lokakuuta 2019https://www.dn.se/kultur-noje/former-secretary-of-the-swedish-academy- sara-danius-is-dead/) oli ruotsalainen esseisti ja kirjallisuustieteen professori Tukholman yliopistossa. Hänen tutkimuksensa käsitteli kirjallisuuden ja yhteiskunnan välistä suhdetta Gustave Flaubertin, Marcel Proustin ja James Joycen kaltaisten kirjailijoiden tuotannossa sekä marxistista kirjallisuuskritiikkiä. Hänet valittiin vuonna 2013 jäseneksi Ruotsin akatemiaan. Hän sai tuolin numero 7 eli saman, jolla aikoinaan istui Selma Lagerlöf. Daniuksesta tuli vuonna 2015 Ruotsin akatemian pysyvä sihteeri. Hän oli ensimmäinen nainen kyseisessä tehtävässä. Danius erosi tehtävästään 12. huhtikuuta 2018 ja ilmoitti samalla, ettei hän enää tule osallistumaan akatemian työhön. Danius kuoli rintasyöpään 12. lokakuuta 2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Ruotsalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Ruotsalaiset esseistit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet Luokka:Tukholman yliopiston professorit
Cincinnati-luokka

Cincinnati-luokka oli kahden 1890-luvun alussa valmistetun Yhdysvaltain laivaston panssarikansiristeilijän muodostama alusluokka. == Alukset == Cincinnati-luokan risteilijätGardiner, Robert s. 153 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo USS Cincinnati New York Navy Yard 29. tammikuuta 1890 10. marraskuuta 1892 16. kesäkuuta 1894 20. huhtikuuta 1919 myyty romutettavaksi 5. elokuuta 1921 USS Raleigh Norfolk Navy Yard 19. joulukuuta 1889 31. maaliskuuta 1892 17. huhtikuuta 1894 21. huhtikuuta 1919 myyty romutettavaksi 5. elokuuta 1921 == Lähteet == * === Viitteet === *
Montgomery-luokka

Montgomery-luokka oli kolmen 1890-luvun alussa valmistetun Yhdysvaltain laivaston panssaroimattoman risteilijän muodostama alusluokka. == Alukset == Montgomery-luokan risteilijätGardiner, Robert s. 153 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo USS Montgomery Columbian Iron Works and Dry Dock, Baltimore helmikuu 1890 5. joulukuuta 1891 21. kesäkuuta 1894 16. toukokuuta 1918 nimetty uudelleen USS Annistoniksi 1. maaliskuuta 1918 myyty romutettavaksi 14. marraskuuta 1919 USS Detroit Columbian Iron Works and Dry Dock, Baltimore helmikuu 1890 28. lokakuuta 1891 20. heinäkuuta 1893 1. elokuuta 1905 myyty romutettavaksi 22. joulukuuta 1910 USS Marblehead City Point Iron Works, Boston lokakuu 1890 11. elokuuta 1892 2. huhtikuuta 1894 21. elokuuta 1919 myyty romutettavaksi 5. elokuuta 1921 == Lähteet == * === Viitteet === *
USS Porter (DDG-78)

USS Porter (runkonumero DDG-78) on Yhdysvaltain laivaston Arleigh Burke -luokan ohjushävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 2. joulukuuta 1996. Alus laskettiin vesille 12. marraskuuta 1997 kumminaan amiraali Jay L. Johnsonin puoliso rouva Garland H. Johnson ja otettiin palveluskäyttöön 20. maaliskuuta 1999 Port Canaveralissa Floridassa päällikkönään Kenneth V. Spiro, Jr.history.navy.mil == Palvelus == Alus lähti Norfolkin laivastotukikohdasta Virginiasta ensimmäiseen operaatioonsa marraskuussa 2000 lentotukialus USS Harry S. Trumanin laivasto-osastossa tukemaan operaatio Southern Watchia. Alus palasi kotisatamaansa toukokuussa 2001.uscarriers.net Alus lähti 6. tammikuuta 2003 kotisatamasta lentotukialus USS Theodore Rooseveltin taisteluosastossa, joka ensin osallistui Puerto Ricon harjoitusalueella COMPTUEX-harjoitukseen. Alus laukaisi 21. maaliskuuta Tomahawk-ohjuksiaan Yhdysvaltain laivaston ja sen liittolaisten ampuessa risteilyohjuksia Irakiin. Alus palasi heinäkuussa Norfolkiin tuettuun operaatio Iraqi Freedomia ja operaatio Enduring Freedomia Välimerellä. Alus lähti 2. huhtikuuta Rotan laivastoasemalta Espanjasta viidennelle partiomatkalleen. Alus kiinnittyi 7. huhtikuuta Jetee du Hometiin Cherbourgissa Ranskassa nelipäiväiselle laivastovierailulle. Matkatessaan pohjoiseen alus läpäisi 12. huhtikuuta Doverinsalmen ja edelleen Ison-Beltin etelään 14. huhtikuuta. Alus kiinnittyi 18. huhtikuuta Melkin laituriin Helsingin Länsisatamassa laivastovierailulle. == Lähteet == Luokka:Arleigh Burke -luokan hävittäjät
Margarita Louis-Dreyfus

Margarita Louis-Dreyfus (o.s. Bogdanova; s. ) on syntyjään venäläinen, sittemmin sveitsiläistynyt yritysjohtaja, perijätär ja miljardööri. Hän on edesmenneen Robert Louis-Dreyfusin (1946–2009) toinen vaimo, joka peri puolisonsa jälkeen 60 prosenttia Louis Dreyfus Companysta. Vuonna 2012 uutisoitiin Margarita Louis-Dreyfusin kasvattaneen omistusosuuttaan sittemmin 65 prosenttiin ostamalla joitain sukulaisiaan pois perheyhtiöstä. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi hänen varallisuudekseen 5,4 miljardia dollaria. Talousjulkaisu Fortune luokitteli hänet maailman 44. vaikutusvaltaisimmaksi naiseksi vuoden 2017 Most Powerful Women -listallaan. Perheyhtiö Louis Dreyfus Companyn perustaja oli ranskalainen liikemies Léopold Louis-Dreyfus (1833–1915). Yhtiö on The Guardianin mukaan maailman suurimpia maataloustuotteiden kauppiaita ja maailman suurin puuvillan ja riisin kauppias sekä toiseksi suurin sokerikauppias. Yhtiön liikevaihto oli 51 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuonna 2016. Yhtiötä hallitaan nykyisin hollantilaisen holdingyhtiön välityksellä. Vuonna 2016 Margarita Louis-Dreyfusin omistusosuus holdingyhtiöstä oli 81 prosenttia; holdingyhtiön omistus on toteutettu vuorostaan Liechtensteiniin rekisteröidyn Akira-säätiön välityksellä. Suvun muiden osakkaiden kanssa päästiin vuonna 2017 sopuun perheyhtiön 17 prosentin vähemmistöosuuden ostamisesta Louis-Dreyfusin hallintaan. Margarita Louis- Dreyfus peri myös jalkapallojoukkue Olympique de Marseillen enemmistöomistajuuden, mutta luopui siitä loppukesällä 2016 tehdyllä kaupalla. Hänelle jäi yhä 5 prosentin omistusosuus. Margarita Bogdanova syntyi Neuvostoliiton Leningradissa vuonna 1962. Hänen vanhempansa menehtyivät junaonnettomuudessa tytön ollessa 7-vuotias. Lapsen kasvatusvastuu siirtyi hänen isoisälleen. Bogdanova opiskeli lakia Moskovan valtionyliopistossa ja taloustieteitä Leningradin rahoituksen ja kauppatieteiden instituutissa (nyk. osa Pietarin kauppatieteiden valtionyliopistoa, UNECON). Hän oli 1980-luvulla jonkin aikaa naimisissa sveitsiläisen vaihto-oppilaan kanssa ja työskenteli Laytron AG:n palveluksessa piirilevykomponenttien myyjänä. Hän tapasi Robert Louis-Dreyfusin vuonna 1988 ja solmi avioliiton vuonna 1992. Louis-Dreyfusilla on kolme poikaa tästä avioliitosta. Vuonna 2016 hän sai kaksoistyttäret uuden kumppaninsa, pankkiiri Philipp Hildebrandin kanssa. Louis-Dreyfus toimii sveitsiläisen, vuonna 2015 perustetun lasten jalkapalloharrastusta tukevan UEFA Foundation for Children -säätiön hallituksessa (Trustee). Hän on myös hyväntekeväisyyssäätiö Louis Dreyfus Foundationin perustaja ja johtaja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Margarita Louis-Dreyfus, Chairman, Louis Dreyfus Group (about impact of oil price & climate change on their companies) (youtube.com) Luokka:Yritysjohtajat Luokka:Sveitsiläiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2003

Vuoden 2003 naisten käsipallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Kroatiassa 2.–14. joulukuuta. Kilpailuihin osallistui 24 joukkuetta. Mestaruuden voitti Ranska, hopealle sijoittui Unkari ja pronssia sai Etelä- Korea. Turnauksen paras maalintekijä oli 97 maalia tehnyt Unkarin Bojana Radulovics. Tähdistöjoukkueeseen valittiin ranskalaisista Valérie Nicolas ja Isabelle Wendling, unkarilaisista Anita Görbicz ja Bojana Radulovics sekä Etelä-Korean Woo Sun-Hee, Ukrainan Olena Tsygitsa ja Slovenian Tanja Oder. == Loppuottelu == Ranska – Unkari 32–29 == Pronssiottelu == Etelä-Korea – Ukraina 31–29 == Lähteet == Naisten maailmanmestaruuskilpailut 2003 Luokka:Vuoden 2003 urheilu Luokka:Kroatian urheilutapahtumat Naisten maailmanmestaruuskilpailut 2003 Luokka:Naisten käsipallo
Gustaf Gustafsson

Gustaf Gustafsson voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: *Gustaf Gustafsson af Wasaborg, suomeksi myös Kustaa Kustaanpoika (1616–1653), ruotsalainen valtaneuvos, kuningas Kustaa II Adolfin avioton poika *Gustaf Werner (G. W.) Gustafsson, suomalainen arkkiveisujen tekijä *Gustaf Gunnar Gustafsson (1895–1928), suomalainen jääkärivääpeli
Columbia-luokka (risteilijä)

Columbia-luokka oli kahden 1890-luvulla valmistetun Yhdysvaltain laivaston panssarikansiristeilijän muodostama alusluokka. == Alukset == Columbia-luokan risteilijätGardiner, Robert s. 154 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo USS Columbia William Cramp and Sons, Philadelphia 30. joulukuuta 1890 26. heinäkuuta 1892 23. huhtikuuta 1894 29. kesäkuuta 1921 uudelleen nimetty 17. marraskuuta 1921 Old Columbiaksi myyty romutettavaksi 26. tammikuuta 1922 USS Minneapolis William Cramp and Sons, Philadelphia 16. joulukuuta 1891 12. elokuuta 1893 13. joulukuuta 1894 15. maaliskuuta 1921 myyty romutettavaksi 5. elokuuta 1921 == Lähteet == * === Viitteet === *
Pyhän Martin kirkko

Pyhän Martin kirkko voi tarkoittaa seuraavia: *Pyhän Martin kirkko Canterburyssa *Pyhän Martin kirkko Maarianhaminassa *Pyhän Martin kirkko Raisiossa *Martinkirkko Turussa
Gunvor Helander

Gunvor Helander (s. 12. huhtikuuta 1941 (Internet Archive)) on suomalainen kirkkomuusikko ja lähetystyöntekijä, koulutukseltaan kanttori. Hän oli Suomen Lähetysseuran musiikkisihteeri vuodesta 1975 alkaenSafarista se alkoi. Suomen Lähetysseura. Viitattu 18.4.2018Kyrkomusikernas roll i 1900-talets psalmboksrevisioner. Viitattu 18.4.2018. Hän oli vuonna 1986 uutta virsikirjaa laatineen virsikirjakomitean jäsen . Hänen kääntämänsä virsi on norjalaisessa Salmer 1997. Helander perusti 1974 ruotsinkielisen Furahakören-kuoron, ja hän on suunnitellut muun muassa Raision Pyhän Martin kirkon urut, jotka ovat vuodelta 1972.Kirkko keskellä kylää. Turun Sanomat. Viitattu 18.4.2018 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kyrkomusikernas roll i 1900-talets psalmboksrevisioner Luokka:Suomalaiset lähetyssaarnaajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alexina Louie

Alexina Louie (s. 1949 Vancouver) on kanadalainen säveltäjä. Hän on yksi maansa esitetyimmistä säveltäjistä. Hän aloitti pianonsoiton opintonsa seitsemän vuoden iässä, ja hänen opettajiensa joukossa olivat Cortland Hultberg, Robert Erickson ja Pauline Oliveros. Hän suoritti opintojaan sekä Kanadassa että Yhdysvaltain Kaliforniassa.Canadian Music Centre: Alexina Louie Louiella on kiinalaista taustaa, ja hän yhdistelee persoonallisessa tyylissään lännen ja idän vaikutteita. Hänen teostensa joukossa ovat O Magnum Mysterium: In Memoriam Glenn Gould, jonka esitti vuonna 1993 BBC:n sinfoniaorkesteri ja seuraavana vuonna Leonard Slatkinin johtama St. Louisin sinfoniaorkesteri, sekä tunnin kestoinen Gallery Fanfares, Arias and Interludes, joka myös kantaesitettiin vuonna 1993. Louie on saanut monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten vuonna 1988 Juno-palkinnon parhaasta klassisesta sävellyksestä (teoksesta Songs of Paradise). Vuonna 1986 eli kanadalaisen musiikin kansainvälisenä juhlavuotena Kanadan musiikkineuvosto nimesi Louien vuoden säveltäjäksi. Louie on ollut aktiivinen myös nykytaidemusiikin arvostuksen edistämistyössä. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cortland Hultberg

Cortland Hultberg (5. syyskuuta 1931 Chicago – 3. tammikuuta 2002 White Rock, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen säveltäjä, kuoronjohtaja ja musiikkipedagogi.The Canadian Encyclopedia: Cortland Hultberg Hultberg valmistui Illinoisissa Master of Science -arvolla musiikkipedagogiikassa vuonna 1954. Hänestä tuli myös musiikin maisteri Arizonassa vuonna 1958. Hän teki ensimmäisen esiintymisensä 1948 ja johti armeijakuoroja 1950-luvun puolenvälin tienoilla. Hän muutti vuonna 1959 Kanadaan, jossa hän johti Brittiläisen Kolumbian yliopiston elektronisen musiikin studiota vuodesta 1965 ja toimi musiikin teorian sekä sävellyksen professorina vuosina 1970–1993. Hän myös perusti saman yliopiston kamarilaulajien kuoron sekä oman kamarikuoronsa, Phoenixin. Hultbergin sävellyksiin lukeutuvat usein julkisissa kouluissa laulettu Fog, 3 Songs kuorolle, musiikki Oedipus Rex -näytelmään (1974–1975) ja Concerto Grosso huilulle, oboelle, kahdelle käyrätorvelle, fagotille ja orkesterille. Hän myös sovitti musiikkia kuorolle. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Kanadalaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Égkomi

Égkomi () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kyproksella: * Égkomi, kaupunki ja kunta Nikosian alueella * Égkomi, kylä Famagustan alueella, tunnetaan pronsikautisen kaupungin arkeologisesta kohteesta (usein Enkomi)
Égkomi (Nikosia)

Égkomi () on kaupunki ja kunta (Δήμος Έγκωμης, Dímos Égkomis) Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Se kuuluu Nikosian esikaupunkeihin, ja sen väkiluku on (2011). Égkomissa sijaitsee muun muassa Nikosian yliopisto sekä useita suurlähetystöjä. Nikosian Égkomia ei tule sekoittaa Famagustan lähellä sijaitsevaan pienempään Égkomin kylään, joka tunnetaan ennen kaikkea pronssikautisen kaupungin arkeologisena kohteena (usein translitteroituna Enkomi). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Δήμος Έγκωμης. Égkomin kunnan verkkosivut. Luokka:Kyproksen kaupungit Luokka:Kyproksen kunnat Luokka:Nikosian alueen asutut paikat
2S4 Tjulpan

thumb|right|Kuvan 2S4 Tjulpan -telamörssäri laukaisukunnossa. 2S4 Tjulpan (, "tulppaani") on Neuvostoliitossa suunniteltu ja tuotettu telavetoinen panssariase, jonka pääase on 240 mm:n kranaatinheitin. Sen sisarase on 2S7 Pion ("pioni"), joka jakaa saman M-1975-määritelmän yhdessä Tjulpanin kanssa, vaikka aseet hyväksyttiin sotilaskäyttöön eri aikoihin. Molemmat käyttävät tela-alustana samantyyppistä kuin 2K11 Krug, joka on ohjuksia käyttävä it- panssarivaunu. Tjulpania voidaan käyttää bunkkerintuhoajana () ja se kykenee käyttämään laser-ohjattuja kranaatteja, kemiallisia aseita sekä ydinkranaatteja. Vuoteen 1988 tuotannossa säilynyt 2S4 Tjulpan on osallistunut sotatoimiin, muun muassa Afganistanissa ja Tšetšeniassa. Sillä on sodittu myös Syyriassa ja Ukrainan alueella. Venäjän asevoimat on ryhtynyt päivittämään omia aseistustaan 2S4M-variaatioon. == Lähteet == * http://www.military- today.com/artillery/2s4_tyulpan.htm * http://nationalinterest.org/feature/the- russian-armys-super-gun-city-destroyer-17416 * https://www.armyrecognition.com/russia_russian_army_vehicles_system_artillery_uk/2s4_tyulpan_240mm_self- propelled_mortar_carrier_data_sheet_specifications_description_pictures_video.html Luokka:Neuvostoliittolaiset telatykit
Gazimağusan alue

Gazimağusan alue () on yksi Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan kuudesta alueesta. Sen pinta-ala on noin neliökilometriä ja väkiluku (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Gazimağusa eli Famagusta, kreikkalaisittain Ammóchostos. Gazimağusan alue vastaa tavallaan Kyproksen tasavallan Famagustan aluetta, jonka osa se de jure on. Se käsittää kuitenkin vain eteläisimmän osan Pohjois-Kyproksen alueella olevasta Famagustan alueesta, kun taas pohjoisin osa muodostaa İskelen alueen. Pieni eteläosa Famagustan alueesta on Kyproksen tasavallan hallussa. == Lähteet ==
Girnen alue

Girnen alue () on yksi Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan kuudesta alueesta. Se sijaitsee Kyproksen saaren pohjoisrannikolla, ja sen pinta-ala on noin neliökilometriä ja väkiluku (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Girne eli Kyrenia, kreikkalaisittain Kerýneia. Girnen alue käsittää Kyproksen tasavaltaan de jure kuuluvan Kyrenian alueen, ja on sen de facto korvike Pohjois-Kyproksen hallinnossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla ==
Güzelyurtin alue

Güzelyurtin alue () on yksi Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan kuudesta alueesta. Sen pinta-ala on noin neliökilometriä ja väkiluku (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Güzelyurt, kreikkalaisittain Mórfou. Güzelyurtin alue kuuluu de jure Kyproksen tasavallan Nikosian alueeseen. Se muodostaa läntisimmän osan Pohjois-Kyproksen vallassa olevasta Nikosian alueen osasta. Lefken alue erotettiin omaksi alueekseen Güzelyurtin alueesta vuonna 2016. Sen väkiluku oli vuonna 2011 noin , mikä tekisi jäljelle jääneen Güzelyurtin alueen väkiluvuksi saman vuoden tilastoinnilla noin . == Lähteet ==
İskelen alue

İskelen alue () on yksi Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan kuudesta alueesta. Sen pinta-ala on noin neliökilometriä ja väkiluku (2011). Alueen hallinnollinen keskus on İskele, kreikkalaisittain Tríkomo. İskelen alue käsittää pohjoisimman osan Kyproksen tasavaltaan de jure kokonaan kuuluvasta Famagustan alueesta. Eteläinen osa Pohjois-Kyproksen hallussa olevasta Famagustan alueesta muodostaa Gazimağusan alueen. == Lähteet ==
Lefken alue

Lefken alue () on yksi Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan kuudesta alueesta. Sen väkiluku on (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Lefke, kreikkalaisittain Léfka. Lefken alue perustettiin vuonna 2016 erottamalla se Güzelyurtin alueesta. Alue kuuluu de jure Kyproksen tasavallan Nikosian alueeseen. == Lähteet ==
Lefkoşan alue

Lefkoşan alue () on yksi Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan kuudesta alueesta. Sen pinta-ala on noin neliökilometriä ja väkiluku (vuonna 2011). Alueen hallinnollinen keskus on Lefkoşa eli Nikosia, kreikkalaisittain Lefkosía. Lefkoşan alue käsittää Pohjois-Kyproksen hallinnassa de facto olevat osat Kyproksen tasavaltaan de jure kokonaan kuuluvista Nikosian alueesta sekä Lárnakan alueesta. == Lähteet ==
Anancus

Anancus on sukupuuttoon kuollut norsueläinsuku, johon kuului 4–13 lajia. Se oli hyvin yleinen suurimmassa osassa Eurooppaa ja Aasiaa varhaisella plioseenilla ja oli pleistoseenilla levinnyt Afrikkaan. Anancus oli kolme metriä korkea. Se muistutti nykyisiä norsuja, mutta sen jalat olivat lyhyemmät ja sillä oli suorat, hyvin pitkät syöksyhampaat. Ne olivat 3–4 metriä pitkät, lähes saman pituiset kuin eläimen ruumis. Sillä oli lyhyt alaleuka ja pitkä tarttumakärsä. Anancus oli sopeutunut elämään kosteissa trooppisissa sademetsissä. Se pystyi sekä syömään korkeilta oksilta että tonkimaan pehmeää kariketta. Anancus katosi, kun ruohomaat korvasivat metsät, joissa se eli. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät Luokka:Norsueläimet
Vale of White Horse

Vale of White Horse on Englannin hallintopiiri, joka sijaitsee Kaakkois- Englannissa, Oxfordshiressä. Vuonna 2017 sen arvioitu asukasluku oli . Hallintopiirin keskuspaikka on Abingdon. Vale of White Horse on perustettu vuonna 1974 yhdistämällä Abingdon, Wantage, Abingdonin maalaiskunta, Faringdon sekä osia Wantagen maalaiskunnasta. Vale of White Horse sijaitsee Ockjoen laaksossa. Etelästä laaksoa reunustavat Berkshire Downs -nimiset kukkulat, jonka yhdelle kalkkikiviselle rinteelle on kaiverettu esihistoriallisella ajalla kuuluisa Uffingtonin valkoinen hevonen. Alueella on paljon muitakin esihistoriallisia jäänteitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oxfordshiren hallinnolliset alueet Luokka:Englannin hallintopiirit
Marjatta Brummer

Kerttu Marjatta Brummer, o.s. Korvenkontio, myöhemmin Rankka ja Rankka-Persson (31. lokakuuta 1915 Pieksämäki – 30. maaliskuuta 2007Kerttu Marjatta Brummer på finngraven.se Tukholma, Ruotsi) oli suomalaissyntyinen, Ruotsissa vaikuttanut arkkitehti. Hän oli vuodesta 1949 naimisissa arkkitehti Per Perssonin kanssa, ja hänen poikansa on Patrik Brummer. Brummerin vanhemmat olivat filosofian tohtori Valio Armas Korvenkontio (ent. Brummer) ja Inkeri Laaksonen.Korvenkonto, Osmo Olavi Kuka kukin on 1978 Hän suoritti ylioppilastutkinnon Helsingissä 1934, valmistui Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta 1944 ja Kuninkaallisesta taidekorkeakoulusta 1948. Hän työskenteli vuoteen 1947 professori Jussi Paatelalle sekä arkkitehdeille Ragnar Ypyä, Dag Englund ja Erkki Huttunen, meni arkkitehti Sture Frölénin toimistoon Tukholmaan 1947, sitten HSB:n liittoon Tukholmassa 1950 ja toimi vuodesta 1956 arkkitehtina yhdessä puolisonsa kanssa heidän toimistossaan AB Per Persson – Marjatta Rankka. Brummer suunnitteli muun muassa kouluja ja asuinalueita Hagsätraan ja Fruängeniin.Marjatta Brummer,Kulturnav Jarl Bjurströmin kanssa hän voitti arkkitehtikilpailun asuinalueesta Jönköpingissä. Maire Gullichsenin sekä Alvar ja Aino Aallon kanssa hän perusti Ruotsiin Artekin toimipisteen. == Lähteet == *Vem är vem. Runeberg.org ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Ruotsalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Zuzana Čížková

thumb|right|Zuzana Čiżková: Keisari Rudolf II:n rakastajatar, Brandýs nad Labem Zuzana Čížková (s. 10. joulukuuta 1982 Praha) on tšekkiläinen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Čiżková vietti lapsuutensa Brandýs nad Labemin kaupungissa. Hän vietti paljon aikaa isoisänsä, joka oli restauroija, kanssa. Hän opiskeli kuvanveistoa ja kiventyöstämistä Hořicen kaupungin kuvanveisto- oppilaitoksissa. Taideopintojaan hän jatkoi Prahassa Taiteen, Arkkitehtuurin ja Muotoilun akatemiassa Kurt Gebauerin oppilaana. Hän valmistui vuonna 2011. Jo opiskeluaikanaan Čiżková keskittyi perinteisten materiaalien kuten kipsin ja kiven käsittelyyn. Myöhemmin hän erikoistui uudenlaiseen betonitekniikkaan, jonka kehitti yhdessä sementtiä tutkivan instituutin kanssa. Ranskassa Čiżkován työt herättivät kiinnostusta ja hän osallistui Salon des Artistes Independantsiin vuosina 2006 ja 2007. Hänen töitään on ollut esillä myös Baselissa, Sveitsissä. Iso- Britanniassa hänelle myönnettiin Winton Train Award vuonna 2009. Uransa varrella Čiżková on tehnyt lukuisia julkisia teoksia eri kaupunkeihin. Niitä on Prahassa, Brandýs nad Labemissa ja Poděbradyssa. == Lähteet == * galerietoga.cz: Zuzana Čížková {s. 10.12.1982 Praha) == Aiheesta muualla == *CV in English Luokka:Tšekkiläiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antti Evävaara

Antti Evävaara (s. 20. kesäkuuta 1952 Helsinki) on suomalainen huonekalusuunnittelija. Hän valmistui huonekalukonservaattoriksi Ilmajoelta ja vietti vuodet 1978–1983 Länsi-Berliinin Kreuzbergissä, jossa hän entisti vanhoja huonekaluja kuten barokki- ja rokokoohuonekaluja yrityksessään. Palattuaan Suomeen 1983 Evävaara perusti Porvooseen saman alan yrityksen nimeltä Intarsia ja koulutti samalla museoiden konservaattoreita. Vuonna 1985 Evävaara esitteli Irma-tuolin Habitare-sisustusmessuilla. Se oli ensimmäinen menestys, jota valmistettiin satoja kappaleita. Hänen huonekalunsa, etenkin vuonna 1987 valmistunut Pesä-tuoli, levisivät moniin Suomen suurlähetystöihin eri maissa. Pesä on myös Designmuseon kokoelmissa. Vuonna 1989 Evävaara suunnitteli epäsymmetrisen ovaalinmuotoisen Sofia-pöydän, jonka ranskalainen Philippe Starck valitsi kirjaansa. Tunnetuimpia Evävaaran veistoksellisista huonekaluista ovat Toro-lipasto (1990), Vekki-tuoli (1991), Liekki- tuoli(1996), Martelalle suunniteltu Hellas-sarja (1996) sekä Arcade- tuoli(2000). Wind-tuoli (2008) sai Saksan suurimman arkkitehtilehden AIT:n palkinnon. Myöhempiä tuotteita ovat Boox Boox (2016), Slide-hyllymoduulit (2015) ja Sail-tuoli (2017). ==Silence-tuotesarja== Evävaara suunnitteli vuonna 2002 hiljaisten, henkilökohtaisten tilojen luomiseen tarkoitetun Silence-tuotesarjan, johon kuuluu Silence Sound Center -tuoli. Sitä on kutsuttu ”maailman pienimmäksi konserttisaliksi”, ja tuoleja on toimitettu muun muassa Frankfurtin lentoasemalle sekä L’Oréalin ja muiden suuryritysten toimistoihin. Vuonna 2013 julkaistiin hiljainen työpiste Silence Phone Box ja sen muunnelma, yhden hengen videoneuvottelutila Visioo Box, joka palkittiin keväällä 2015 Pariisin Bureaux Expo -tapahtumassa. ==Hyvinvointi== Hyvinvointialalle tehdyistä projekteista merkittävin on Orimattilan Kehräämölle vuonna 2009 valmistunut Hemmottelukeidas Hellimö ja sen yhteyteen vuonna 2011 rakentunut ekologinen elämyshotelli Teltta. Musik Spa 2008 palkittiin kansainvälisessä World Spa Award -kilpailussa. Evävaara suunnitteli 2009 matalaäänitaajuudella toimivan hierovan divaanin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *http://www.evavaaradesign.com *http://www.hellimo.fi *http://www.hotelliteltta.fi Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Suomalaiset muotoilijat
Silence Sound Center

Silence Sound Center tuoli on Antti Evävaaran vuonna 2002 suunnittelema tuoli. Tuolissa voi työskennellä rauhassa, ja se sulkee hyvin ulkopuoliset hälyäänet. Evävaaran suunnittelu päivittyi uudelle tasolle vuonna 2002 Silence-tuolin myötä. Silence-tuotteet ovat hiljaisten, henkilökohtaisten tilojen luomiseen tarkoitettuja tuotteita. Silence Sound Center -tuolin myötä Evävaaraa on pidetty yhtenä funktionaalisten huonekalujen edelläkävijöistä maailmassa. Silence Sound Center -tuolia on kutsuttu maailman pienimmäksi konserttisaliksi, tuoleja toimitettu mm. Frankfurtin lentokentälle, Centre Pompidouhun, Bordeaux'n Cité du Viniin, museoihin, kirjastoihin ja useisiin kansainvälisiin toimistoihin mm. Siemensille ja Boschille. Tuolin saa myös ilman äänijärjestelmää. Tuolia myy ja markkinoi EvavaaraDesign. Silence-tuolin jälkeen 2013 tuli Silence Phone Box - puhelinkoppi, hiljainen työpiste. Silence Phone Box muuttuu myös yhden hengen videoneuvottelutilaksi Visioo Boxiksi. Ensimmäisen kerran Silence-tuoli esiteltiin vuonna 2002 Hannoverissa Contract World -arkkitehtitapahtumassa ja vuonna 2004 Kölnin Orgatec- huonekalumessuilla Interstuhlin osastolla. Kölnissä Silence Sound Center tuoli sai suuren huomion mediassa ensimmäisenä tämän tyyppisenä tuoliratkaisuna. ==Aiheesta muualla== Kirjat: Veistokselliset Huonekalut 2016, Antti Evävaara Luokka:Istuimet
Aline MacMahon

Aline MacMahon (3. toukokuuta 1899 McKeesport, Pennsylvania, Yhdysvallat – 12. lokakuuta 1991 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka teatteriura Broadwayllä kesti vuodesta 1921 vuoteen 1975. Hän näytteli 43 elokuvassa ja ehdokkaana parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon elokuvasta Lohikäärmeen satoa. == Nuoruus ja perhe == Aline MacMahon syntyi McKeesportissa 1899. Hänen isänsä William Marcus MacMahon oli Munsey’s Magazinen päätoimittaja. Hänen äitinsä Jennie MacMahon aloitti oman näyttämöuransa 53-vuotiaana. MacMahon oli naimisissa kaupunkisuunnittelija ja arkkitehti Clarence Steinin kanssa. == Ura == MacMahon aloitti viihdeuransa jo varhain, sillä hänen ensimmäinen ammattilaisesiintymisensä tapahtui vuonna 1914, jolloin hän lausuntaesityksessään lausui muun muassa William Shakespearen näytelmien kohtauksia. Hän valmistui Barnard Collegesta vuonna 1920 ja aloitti siellä näyttelemisen koulun draamakerhossa. MacMahon ensimmäinen rooli Broadwayllä oli Internet Broadway Databasen mukaan näytelmässä The Madras House, jota esitettiin syksyllä 1921. Hänen näyttämäuransa kesti lähes 55 vuotta, sillä hänen viimeinen roolinsa oli vuoden 1975 näytelmässä Trelawny of the Wells. MacMahonin ensimmäinen elokuvarooli oli elokuvassa Five Star Final (1930). Hän näytteli yhteensä 43 elokuvassa, ja hän oli usein valkokankaalla sivurooleissa. Hänen elokuviaan ovat muun muassa The Mouthpiece, Kultakalat 1933, Oi nuoruus, Back Door to Heaven, Liekki ja nuoli, The Eddie Cantor Story ja Takaisin elämään. Vuonna 1944 MacMahon oli ehdokkaana parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon elokuvasta Lohikäärmeen satoa. MacMahon johti vuonna Equity Library Theatrea ja järjesti sen kautta useita yhteisöteatteriesityksiä. Hän oli myös aktiivinen monissa avustusjärjestöissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Haaksbergen

Haaksbergen on kunta ja kaupunki itäisissä Alankomaissa Overijsselin provinssissa Twenten alueella. Buurserbeek virtaa Haaksbergenin kunnan läpi. == Haaksbergenin monsteriauto-onnettomuus == 28\. syyskuuta 2014 monsteriauto törmäsi katsomoon Haaksbergenissä. Onnettomuudessa kuoli kolme katsojaa mukaan lukien yksi lapsi. Silloisen pormestarin Hans Gerritsenin mukaan kaksitoista ihmistä loukkaantui. ==Merkittäviä asukkaita== * Niki Leferink, jalkapalloilija * Bram Tankink, pyöräilijä ==Lähteet== * https://web.archive.org/web/20140328232532/http://www.haaksbergen.nl/25404/Gerritsen * http://statline.cbs.nl/Statweb/ * http://www.ahn.nl/pagina/apps-en- tools/postcodetool.html * http://statline.cbs.nl/StatWeb/publication/?DM=SLNL&PA;=37230NED&D1;=17-18&D2;=57-650&D3;=l&LA;=EN&HDR;=T&STB;=G1,G2&VW;=T * https://nos.nl/artikel/703777-monstertruck-rijdt-in-op-publiek.html * https://news.sky.com * https://uk.reuters.com/article/uk-dutch-accident/two- dead-18-injured-in-dutch-stunt-truck-accident-idUKKCN0HN0S220140928 == Aiheesta muualla == Luokka:Overijsselin kunnat Luokka:Alankomaiden kaupungit
Malva Schalek

Malva Schalek (tunnettu myös nimellä Malvina Schalková, 18. helmikuuta 1882 Praha – 24. toukokuuta 1944 / 24. maaliskuuta 1945 Auschwitz) oli tšekkoslovakialainen taidemaalari. == Elämänvaiheita == Schalekin vanhemmat olivat saksaa kotikielenään puhuvia, juutalaisia intellektuelleja. He olivat myös aktiivisia tšekkien kansallisessa liikkeessä. Malva oli Schalekien perheen neljästä lapsesta nuorin. Perhe omisti huonekalumyymälän sekä kirjakaupan jossa kaupungin älymystö tapasi toisiaan.http://www.nizza- thobi.com/Malva_Schalek/malva_schalek.htm Perheen isän kuoltua äiti solmi uuden avioliiton Ludvig Schnitzerin kanssa ja perhe muutti Hohenelbeen. Schalek osoitti nuorena suurta taiteellista lahjakkuutta ja perhe lähetti hänet Münchenin Frauenakademiin opiskelemaan maalaustaidetta. Opintojaan hän jatkoi Wienissä. Siellä hän osallistui aktiivisesti taide-elämään ja sai muotokuvatilauksia. Hän maalasi myös juutalaisen ylemmän keskiluokan elämää kuvailevia teoksia. Saksa liitti Itävallan itseensä Anschlussissa alkuvuodesta 1938. Wienissä kansallissosialistit aloittivat ensiksi väkivaltaiset hyökkäykset juutalaisia kohtaan. Ne muuttuivat pian järjestelmällisiksi vainoiksi. Schalek katsoi sukulaistensa kanssa viisaammaksi palata Tšekkoslovakiaan. Toinen mukana seuranneista sukulaisista oli Oswald Richter, sosialistipoliitikko, joka murhattiin Buchenwaldin keskitysleirissä. Wieniin Schalekilla jäi ateljee täynnä maalauksia. Vuonna 1939 Saksa miehitti myös Tšekkoslovakian. Schalek asui Böömin-Määrin protektoraattin alueella ja joutui juutalaisvainojen uhriksi. Hänet vangittiin ja vietiin Theresienstadtin keskitysleirille. Kurjissa olissa hänen terveytensä heikkeni, mutta hän teki siellä noin 100 työtä, jotka kuvasivat elämää getossa. Hän teki niitä värikynillä, vesiväreillä ja lyijykynällä. Geton vapauttanut puna-armeija löysi ne 1945. Berliinin juutalaisen museon kuraattori Tom L. Freudenheim pitää niitä merkittävimpinä holokaustista selvinneinä taideteoksina. Scahalek kieltäytyi maalaamasta natseja avustaneen lääkärin muotokuvaa. Sen vuoksi hänet siirrettiin Auschwitziin ja hänen kuolinaikansa on jäänyt epäselväksi. == Teoksia Thresienstadtista == Synagogue in Theresienstadt.jpg|Synagoga Theresienstadtissa, vuosien 1942 ja 1944 väliltä Arrival in Theresienstadt.jpg|Saapuminen Theresienstadtiin, vuosien 1942 ja 1944 väliltä Queue for food.jpg|Ruokajono, vuosien 1942 ja 1944 väliltä == Lähteet == == Lisää aiheesta == * http://www.dailyartmagazine.com/malva-schalek/ Luokka:Tšekkiläiset taidemaalarit Luokka:Tšekkoslovakialaiset henkilöt Luokka: Holokaustissa kuolleet Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:1940-luvulla kuolleet
Volkswagen Passat (NMS)

Volkswagen Passat NMS (New Midsize Sedan) on Volkswagenin vuodesta 2011 lähtien Yhdysvaltojen, Kiinan ja Etelä-Korean markkinoille valmistama ylemmän keskiluokan neliovinen sedan. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin vuosina 2005–2014 valmistettu eurooppalainen Passat. Kiinassa mallin rinnalla myytiin myös eurooppalaista Passatia nimellä Volkswagen Magotan. Vuonna 2019 esiteltyä toista NMS-sukupolvea myydään ainoastaan Pohjois-Amerikassa. Kiinan markkinoille esiteltiin täysin oma Passat-mallinsa, joka perustuu samalle MQB- pohjalevylle kuin uusin eurooppalainen Passat. == Ensimmäinen sukupolvi (2011–2019) == Ensimmäisen sukupolven malli esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2011. Yhdysvaltain markkinoilla moottoreina olivat aluksi viisisylinterinen 2,5-litrainen (170 hv) bensiinimoottori, 3,6-litrainen VR6 (280 hv) ja 2,0-litrainen (140 hv) TDI-dieselmoottori. 2,5-litrainen korvattiin vuonna 2014 samantehoisella, mutta paremmin vääntävällä ja taloudellisemmalla 1,8 TSI -moottorilla. Dieselmoottori poistui valikoimasta vuonna 2015 Volkswagenin päästöhuijausskandaalin seurauksena. 3,6 VR6 puolestaan poistui vuonna 2018. Kiinassa moottorit olivat 1,4 TSI (131/150 hv), 1,8 TSI (160/179 hv), 2,0 TSI (200/220 hv) ja 3,0 VR6 (250 hv). Etelä- Koreassa myytiin ainoastaan 1,8-litraista 170-hevosvoimaisena. Syksyllä 2015 Passat sai aiempaa kapeammat ajovalot sekä uudet puskurit ja etusäleikön. == Toinen sukupolvi (2019–) == Toinen sukupolvi esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2019. Se perustuu edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä, mutta autoa on kuitenkin päällisin puolin nykyaikaistettu. Ainoa moottorivaihtoehto on 2,0-litrainen (174 hv) bensiinimoottori. Voimansiirtona on kuusiportainen automaattivaihteisto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Passat NMS Luokka:D-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Andrea (laulaja)

Teodora Rumenova Andrejeva (; s. 23. tammikuuta 1987 Sofia) on bulgarialainen pop-folk-laulaja, joka käyttää taiteilijanimeä Andrea (). Ennen soolouraansa Andrea esiintyi laulaja Costi Ionițăn kanssa. He muodostivat duon nimeltä Sahara. Duo oli mukana Shaggyn kappaleella ”Champagne”. == Diskografia == === Sooloalbumit === * 2008: Ogan v kravta * 2009: Men si tarsil * 2010: Andrea * 2012: Loša === Muut albumit === * 2018: Andrea’s Best Balkan Hits === Singlet === * 2009: Tyalee * 2009: Bellezza * 2010: I Wanna * 2011: Champagne * 2014: Chupa Song * 2014: Nay-dobrata * 2014: Besame * 2015: Passion * 2015: Poludei * 2016: Love Is Mine * 2016: Vsitško mi vze * 2017: Vitamin * 2017: Strogo zabraneno * 2018: Heart Beating Hard * 2018: Miss California * 2019: Amor Peligroso * 2019: Kak Te Iskam * 2020: Soledad == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Andrean virallinen sivusto Luokka:Bulgarialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Pop-folklaulajat Luokka:Elävät henkilöt
Joan Lorring

Joan Lorring, alk. Madeline Ellis (17. huhtikuuta 1926 Brittiläinen Hongkong – 30. toukokuuta 2014 Sleepy Hollow, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa radiosta mutta siirtyi elokuvien pariin vuonna 1944. Parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden hän sai elokuvasta Vilja viheriöi. Lorring esiintyi myös neljässä Broadwayllä-näytelmässä ja siirtyi uransa loppuvaiheessa myös televisiotuotantoihin. == Nuoruus ja perhe == Madeline Ellis syntyi Hongkongissa vuonna 1926. Hän lähti äitinsä kanssa Yhdysvaltoihin vuonna 1939 ennen Japanin tekemää valtausta. Lorring oli naimisissa endokrinologian erikoislääkärin Martin Sonenbergin kanssa. Heillä oli liitostaan kaksi lasta. == Ura == Lorring aloitti viihdeuransa radiosta Kaliforniassa, mihin hän oli äitinsä kanssa asettunut. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Laulu Venäjästä (1944). Tämän jälkeen hän teki sopimuksen Warner Bros. -elokuvayhtiön kanssa. Lorring oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon elokuvasta Vilja viheriöi (1945). Warnerille hän teki myös elokuvat Kolme muukalaista (1946) ja Musta hansikas (1946). Molemmissa hänen vastanäyttelijöitään olivat Sydney Greenstreet ja Peter Lorre. Broadwayllä Lorring oli mukana neljässä tuotannossa. Niistä huomattavin oli Come Back, Little Sheba, josta hän voitti vuonna 1950 Donaldson-palkinnon. Lorringin kaikki neljä Broadway-näytelmää esitettiin 1950-luvulla. Come Back, Little Sheba oli tuotannossa vuonna 1950 ja viimeinen A Clearing in the Woods vuonna 1957. Televisioon Lorring teki pitkiä elokuvia ja televisiosarjaesiintymisiä. Hän toisti Oscar-ehdokasroolinsa vuoden 1956 televisioelokuvassa The Corn Is Green ja näytteli PBS:n tuottamassa elokuvassa The Star Wagon. Lorring näytteli myös saippuasarjassa Ryan’s Hope ja vieraili televisiosarjoissa Alfred Hitchcock esittää ja Lemmenlaiva. 1970-luvulla Lorring näytteli myös 22 The CBS Radio Mystery Theater -radiokuunnelmasarjan jaksossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Pihlaja (laulaja)

Pihlaja (oikealta nimeltään Titta Pihlajamaa) on suomalainen tamperelais- helsinkiläinen artisti ja lauluntekijä. Hänen albuminsa Kirjoitettu tähtiin ja Paha Barbi ovat ylittäneet kultarajan Spotifyssa. Pihlaja on ollut ehdolla vuoden tulokkaaksi Emma-gaalassa vuonna 2021 sekä vuonna 2023 kategoriassa Vuoden Rap/R&B.; Pihlajan tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluvat ”Tatuoitu”, ”Mama sano”, ”Paha Barbi”, ”Pojat” feat. Yeboyah, ”Picasso” feat. costee sekä yhteiskappaleet ”Bändäri” Ettan kanssa ja ”Sisko” ABREUn kanssa. Hän levyttää Sony Music Finlandille. == Diskografia == === Albumit === Nimi Julkaisutiedot Lista Myynti Albumilista Kirjoitettu tähtiin *Julkaistu: 23. lokakuuta 2020 *Formaatti: digitaalinen *Levy-yhtiö: Sony Music 10 Paha Barbi * Julkaistu: 2022 *Formaatti: digitaalinen *Levy-yhtiö: Sony Music 7 Modernin naisen modernit ongelmat * Julkaistu: 31. tammikuuta 2025 *Formaatti: digitaalinen *Levy-yhtiö: Sony Music 9 === Singlet === Nimi Vuosi Listasijoitukset Albumi Single- lista Radio- lista ”Flippaan” 2016 – – ”Laastareita” 2017 – – ”Aaveet” (feat. Adi L Hasla) – 98 ”Tekosyy” – – ”Valssi” 2019 – – Kirjoitettu tähtiin ”Hengitän edelleen” – – ”Pimee” – – ”Picasso” (feat. Costee) 2020 – – ”Pojat” (feat. Yeboyah) 18 62 ”Paha Barbi” 2021 – – Paha Barbi ”Tatuoitu” 19 75 ”Menee yli” (feat. Tippa) 2022 20 – ”Bändäri” (Pihlaja x Etta) 2 28 Ei bändäreit - EP ”Bon appétit” – – Paha Barbi ”Baby Baby” – – ”Heaven" (feat. Fabe) 18 – ”Mama sano” 2023 32 93 Modernin naisen modernit ongelmat ”Sisko” (feat. Abreu) 4 45 ”Kaikki järjestyy” – – ”Palamaan” 2024 43 – ”Delulu” 29 – ”Encore” 32 – ”Vuosi” 2025 40 – ”Modernin naisen modernit ongelmat” 30 – === Vierailijana === * "Mä olen tässä" (Mikko Harju 2015) * ”Tyhjää kohinaa” (Adi L Hasla, 2017) * ”Uhkarohkeita” (Kostume, 2017) * ”Kevät” (Adi L Hasla, 2018) * "Alax" (Jami Faltin, 2023) * "Onks se kuollu?" (NOTO, 2024) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
X Persei

X Persei on suurimassainen röntgenkaksoistähti Perseuksen tähtikuviossa. Sen toinen komponentti on pulsari 4U 0352+30, jonka pyörähdysaika on noin 837 sekuntia, ja toinen on B0V-spektriluokan tähti. Ne ovat 0,7–1,3 kiloparsekin etäisyydellä Maasta. == Lähteet == Luokka:Pulsarit Luokka:Gamma Cassiopeiae -muuttujat Luokka:Röntgenkaksoistähdet
Sigrid (laulaja)

Sigrid Solbakk Raabe (s. 5. syyskuuta 1996), taiteilijanimeltään Sigrid, on norjalainen laulaja ja lauluntekijä. Vuonna 2017 hän saavutti kansainvälistä menestystä singlellään ”Don’t Kill My Vibe”. Tammikuussa 2018 hän voitti BBC Music Sound of 2018 -palkinnon. == Nuoruus == Sigrid syntyi Ålesundissa, Norjassa. Hänen veljensä Tellef Raabe on muusikko, ja hänellä on myös sisko. 17-vuotiaana Sigridillä oli siskonsa kanssa yhtye, joka sai nimen Sala Says Mhyp hänen kuolleen kissansa Salan mukaan. == Ura == Sigrid aloitti uransa vuonna 2013 singlellä ”Sun”. Vuonna 2016 Sigrid sai levytyssopimuksen Island Recordsilta. Single ”Don’t Kill My Vibe” julkaistiin vuonna 2017. Kappale oli mukana myös The Sims 4: Vanhemmuus -videopelin soundtrackilla. Sigrid esiintyi Readingin festivaaleilla elokuussa 2017. Vuonna 2018 Sigrid julistettiin BBC:n Sound of 2018 -voittajaksi. == Yksityiselämä == Sigrid asuu Bergenissä. == Diskografia == * Don't Kill My Vibe (EP, 2017) * Raw (EP, 2018) * Sucker Punch (2019) * How to Let Go (2022) == Lähteet == Luokka:Norjalaiset poplaulajat Luokka:Norjalaiset lauluntekijät Luokka:Norjalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toronton satama

Toronton satama on luonnonsatama Ontariojärven pohjoisrannalla Donjoen suulla ja sen ympäristössä. Sen pohjoispuolella on Kanadan merkittävimpiin kuuluva Toronton miljoonakaupunki. Nykyään satama-alue käsittää koko Torontonlahden sisältäen sisemmän (inner) ja ulomman (outer) sataman, joiden välissä on Keating Channel. Vanha matala Ashbridge Bay on täytemaalla peitetty. Taloudellisesti Toronton satama on yksi maailman merkittävimmistä sisävesien kauppasatamista. Toronton sataman laivaliikenne on nykyään ympärivuotista, mutta ennen toista maailmansotaa se toimi vain jäättömänä aikana huhtikuusta marraskuuhun. Liikenne on länteen hoidettu aiemmin maanteitse ja rautateitse, koska Eriejärven ja Ontariojärven välillä on Niagaran putous. Itäänpäin Atlantille on Ylä-Kanadan liikennettä hoidettu vesitse Saint Lawrencejokea myöten. Sijainti on antanut periaatteellisen edun Toronton satamalle verrattuna Twin Port -järjestelmälle eli Minnesotan Duluthin ja Wisconsinin Superiorin yhteissatamalle Huronjärven länsipuolella Yhdysvalloissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kanadan satamat Luokka:Kanadan lahdet
Kaye Scott

Kaye Scott (s. 2. kesäkuuta 1984 Sydney, Uusi Etelä-Wales) on australialainen nyrkkeilijä. Hän on kaksinkertainen arvokisamitalisti. Scott aloitti nyrkkeilyn harrastamisen 21-vuotiaana. Naisten kilpanyrkkeily oli vielä tuohon aikaan kielletty Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kielto poistettiin vuonna 2009 ja Scott otteli tuolloin ensimmäisen ottelunsa. Hänen ensimmäinen valmentajansa oli Daniel Fleming. Myöhemmin häntä on valmentanut itsekin arvokisoihin nyrkkeilyurallaan osallistunut Jamie Pittman. Scott on otellut useissa painoluokissa. Vuonna 2012 hän osallistui Qinhuangdaon MM-kilpailuihin 69-kiloisissa, vuonna 2014 Jejun MM-kilpailuihin sekä Glasgow’n Kansainyhteisön kisoihin 75-kiloisissa ja vuonna 2016 Astanan MM-kilpailuihin 81-kiloisissa. Hän voitti Astanassa MM-hopeaa. Vuonna 2017 hän palasi välisarjaan, 69-kiloisiin, ja voitti muun muassa Puolan Gliwicessä järjestetyn kansainvälisen Silesian Open -turnauksen. Vuonna 2018 Scott edusti maataan Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa ja voitti niissä pronssia voitettuaan puolivälierissä nigerialaisen Itunu Oriolan, mutta hävittyään välierissä walesilaiselle Rosie Ecclesille. Scott on ammatiltaan personal trainer. == Lähteet == Luokka:Australialaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maria Fernanda Amorim

Maria Fernanda Amorim (o.s. de Oliveira Ramos, s. 1934/1935) on portugalilainen perijätär ja miljardööri. Hän peri kolmen tyttärensä kanssa edesmenneen miehensä Américo Amorimin (1934–2017) varallisuuden. Tämän isoisä perusti vuonna 1870 Corticeira Amorim -korkkiteollisuusyhtiön, josta puolet Américo Amorim kuollessaan omisti. Arviolta noin 34 prosenttia maailman korkkitammimetsistä kasvaa Portugalissa ja maa tuottaa noin 50 prosenttia maailmanlaajuisesta korkkituotannosta. Corticeira Amorim vastasi noin neljänneksestä maailman korkkituotannosta. Taloudelliselta arvoltaan merkittävämpi on noin 18 prosentin osuus portugalilaisesta öljy- ja kaasuyhtöstä Galp Energia, jonka hallitusta Amorimin vanhin tytär Paula johtaa. Lisäksi perhe peri merkittäviä omistuksia useissa yrityksissä (Banco Portugues de Investimento, 25 % vaatetusyritys Tom Ford Internationalista ja 37 % Banco Unicosta Mozambikissa). Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Amorimin perheen varallisuudeksi 5,1 miljardia dollaria. Amorim on Portugalin Grijossa asuva leski. Hänellä on kolme lasta. ==Lähteet== Luokka:Portugalilaiset miljardöörit Luokka:1930-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pauline Oliveros

Pauline Oliveros (30. toukokuuta 1932 Houston, Texas – 24. marraskuuta 2016 Kingston, New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänet tunnetaan kehittämästään uniikista meditatiivisesta ja improvisatorisesta lähestymistavastaan musiikkiin nimeltään deep listening. Oliveros opiskeli Houstonin yliopistossa 1950-luvun alussa ja siirtyi sitten San Francisco State Collegeen, josta hän sai kandidaatin arvon sävellyksessä vuonna 1957. Valmistuttuaan hän toimi itsenäisenä avantgardemusiikin esittäjänä ja säveltäjänä. Vuonna 1961 hän oli mukana perustamassa San Franciscon nauhamusiikkikeskusta, joka viisi vuotta myöhemmin siirtyi Oaklandin Mills Collegeen ja tuli tunnetuksi nimellä Center for Contemporary Music (Nykymusiikin keskus). Oliveros opetti Kalifornian yliopistossa, San Diegossa vuosina 1967–81. Hänen sävellystyyliinsä alkoivat tässä vaiheessa vaikuttaa alkuperäisamerikkalaiset kulttuurit ja Kaukoidän uskonnot, erityisesti buddhalaisuus. Hänen sävellyksissään hyödynnettiin luonnollisia ääniä, kuten esittäjien hengitystä, ja improvisaation elementeistä tuli musiikissa keskeisiä. Vuonna 1981 Oliveros asettui New Yorkin Kingstoniin, jossa hän jatkoi työskentelemistään vapaana esittäjänä ja säveltäjänä. Vuonna 1985 hän perusti Pauline Oliveros -järjestön, josta vuonna 2005 tuli uudelta nimeltään Deep Listening -instituutti. Oliveros sai säveltäjänä useita tilauksia, toimi eri yliopistojen nimikkosäveltäjänä ja esiintyi kansainvälisesti. Hän myös kirjoitti näkemyksistään musiikista useissa kirjoissa, joiden joukkoon lukeutuvat The Roots of the Moment: Collected Writings 1980-1996 (1998) ja Deep Listening: A Composer's Sound Practice (2005). Oliveros sai useita palkintoja muun muassa John Simon Guggenheim Memorial Foundationilta, National Endowment for the Artsilta ja ASCAP:lta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Julija Tsenova

Julija Tsenova (; 30. heinäkuuta 1948 Sofia, Bulgaria – 11. huhtikuuta 2010 Bulgaria) oli bulgarialainen säveltäjä. Hän valmistui vuonna 1974 Bulgarian valtion musiikkiakatemiasta, jossa hän oli opiskellut pääaineinaan sävellystä Pantšo Vladigerovin ja pianonsoittoa Bogomil Staršenovin johdolla. Hän osallistui myös Ton de Leewin sävellyskursseille 1980-luvun alkuvuosina Sofiassa ja Amsterdamissa, Alankomaissa. Hän soitti uransa aikana pianoa useissa Euroopan maissa ja toimi pianonsoiton professorina pop- ja jazzosastolla Valtion musiikkiakatemiassa.Union of the Bulgarian Composers: Julia Tsenova Tsenovan teoksissa näkyy filosofian vaikutus; 1990-luvulta lähtien hänen teoksissaan oli itämaisen filosofian piirteitä. Hän hyödynsi useita nykyaikaisia sävellystekniikoita. Hänen tuotantoonsa kuuluu näyttämömusiikkia, sinfonista musiikkia, kamarimusiikkiteoksia, vokaalimusiikkia, pop- ja jazzkappaleita, nukketeatterituotantojen musiikkia sekä TV-sarjoihin sävellettyä materiaalia. Teoksia on esitetty muun muassa Itävallassa, Tšekissä, Ranskassa, Saksassa, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Alankomaissa, Norjassa, Puolassa, Romaniassa, Venäjällä, Slovakiassa, Espanjassa, Australiassa, Kanadassa ja Intiassa. == Lähteet == Luokka:Bulgarialaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Jørgen Brekke

Jørgen Brekke (s. 26. huhtikuuta 1968) on norjalainen kirjailija. Brekke on koulutukseltaan opettaja. Hän on työskennellyt toimittajana ja henkilökohtaisena avustajana. Hänen esikoisteoksensa on rikosromaani Armon piiri, joka on käännetty monille kielille.Drømmedebut for Hortensforfatter Avisen Gjengangeren 2011-01-24 Hän sai teoksesta palkinnot Norlis debutantprisVinner av Norlis debutantpris Kritikerlagets nettside, 8.2,2012. ja Maurits Hansen-prisen - Nytt Blod parhaasta norjalaisesta rikosesikoisesta.Fikk debutpris Laagendalsposten 26.10.2012. Brekken teosten tapahtumaympäristö on Trondheim. Päähenkilö on trondheimilainen poliisi Odd Singsaker. Kahdessa ensimmäisessä romaanissa tapahtumat liikkuvat myös historiassa, mutta kolmas Menneskets natur tapahtuu vain nykyajassa. Doktor Fredrikis kabinett on 1700-luvulle sijoittuva rikosromaani. Teoksessa Paradisplaneten yhdistyvät historia, filosofia ja kirjallisuus, ja Avgrunnsblikkissä rikostutkija Singsaker saa tutkittavakseen uusia ja vanhoja asioita. == Palkinnot ja tunnustukset == *Norlis debutantpris *Maurits Hansen- prisen - Nytt Blod == Teokset == * Nådens omkrets – rikosromaani, 2011 * Drømmeløs – rikosromaani, 2012 * Menneskets natur – rikosromaani, 2013 * Doktor Fredrikis kabinett – rikosromaani, 2014 * Paradisplaneten – rikosromaani, 2016 * Akademiet: Oppdrag Mars 1) – nuortenromaani, 2016 * Avgrunnsblikk – rikosromaani, 2017 * Reisen: Oppdrag Mars 2) – nuortenromaani, 2017 ===Suomennetut teokset=== * Armon piiri, (Nådens omkrets) suomentanut Katriina Huttunen. Helsinki: Johnny Kniga, 2011 ISBN 978-951-0-38242-4 – WSOY: 2011. ISBN 978-951-0-38935-5 – WSOY, 2013 – (Tasku-Kniga.). ISBN 978-951-0-39607-0 * Uneton (Drømmeløs), suomentanut Päivi Kivelä. Helsinki: Johnny Kniga, 2013 ISBN 978-951-0-39521-9 – WSOY: 2013. ISBN 978-951-0-39791-6 – Johnny Kniga, 2014] (Tasku-Kniga.) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jørgen Brekke Dekkaritissä Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt