EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Andy Wilman

Andrew Neville "Andy" Wilman (s. 16. elokuuta 1962 Glossop, Derbyshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen televisiotuottaja. Hän on tuottanut menestyneet auto-ohjelmat, Top Gear ja The Grand Tour. == Työt == === Tuottajana === * Jeremy Clarkson's Motorworld (1995–96) * Jeremy Clarkson's Extreme Machines (1998) * Jeremy Clarkson Meets the Neighbours (2002) * Top Gear (2002–15) * The Victoria Cross: For Valour (2003) * Jeremy Clarkson: Greatest Raid of All Time (2007) * The Grand Tour (tuottajana W. Chump and Sons) (2016–) == Palkinnot == Vuosi Palkinto Projekti Tulos Kumppani-vastaanottajat 2005 BAFTA TV Award Top Gear Nimitetty Jeremy Clarkson, Gary Broadhurst 2004 BAFTA TV Award Top Gear Nimitetty Gary Hunter, Jeremy Clarkson == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Brittiläiset televisiotuottajat Luokka:Elävät henkilöt
Alajärven suojeluskuntatalo

Alajärven suojeluskuntatalo on Alvar Aallon suunnittelema puurakennus Alajärvellä. Aalto suunnitteli rakennuksen opiskeluaikanaan vuonna 1919, ja se valmistui 1920. Talo on aumakattoinen ja linnamainen. Se on myös Aallon ensimmäinen julkisen rakennuksen suunnittelutyö. Rakennuksessa toimi vuoteen 1946 saakka Alajärven suojeluskunta sekä Lotta Svärdin paikallisosasto. Vuonna 1946 rakennus siirtyi Alajärven kirkonkylän nuoriseuralle, jonka omistuksessa rakennus on edelleen. Hirsirakenteinen rakennus edustaa tyyliltään uusklassismia. Rakennuksessa on pystysuuntainen verhoilu sekä aumattu korkea katto, joka antaa rakennukselle häivähdyksen linnamaisuutta. Ristikkäiset kattoparrut kannattelevat kokoussalin kattoa niin korkealla, että tilaa riittää teatterilavalle sekä orkesteriparvelle. Rakennuksen kruunaa katon karoliininen lanterniini, joka muistuttaa kirkon tapulia. Sivusiipien väliin jäi alun perin pieni kunniapiha, jonka päälle on sittemmin rakennettu eteishalli. == Lähteet == Luokka:Alajärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset
Kassakreditiivi

Kassakreditiivi tai kassakreditiivitili oli pankin lainatili. Pankin asiakas sai nostaa tililtä lainaa sovituissa rajoissa. Asiakas sai myös lyhentää lainaa haluamallaan tavalla lainakauden kestäessä. Korko perittiin ainoastaan lainassa olleesta rahasummasta. Kassakreditiivi oli vakuudellinen luotto. Tiliä käytettiin pienissä erissä sekeillä. Laina-aika oli tavallisesti puolesta vuodesta vuoteen. Tili vastasi lähinnä luotollista sekkitiliä. Kassakreditiivi poistui Suomessa käytöstä 1930-luvun alussa. Tuolloin kassakreditiivit, konttokurantit ja juoksevat talletustilit yhdistettiin sekkitileiksi, jotka jakautuivat luotollisiin ja luotottomiin. == Lähteet == Luokka:Pankkitoimi
Peruutuskamera

Peruutuskamera on videokamera, joka on asennettu ajoneuvon peräosaan helpottamaan peruuttamista. Peruutuskameran näytöllä näkyy ajoneuvon takana oleva alue, johon kuljettajalla ei muutoin ole näköyhteyttä. Peruutuskamerat on yleensä liitetty ajoneuvon keskikonsolin näyttöön, mutta joissain automalleissa kameran kuva näytetään taustapeilissä. Peruutuskameroiden kuva eroaa muista kameroista sillä, että kuva on käännetty vaakatasossa, niin että näkymä on peilikuva. Tämä on tarpeen, koska kamera ja kuljettajan kasvot ovat vastakkaisiin suuntiin, ja ilman sitä kameran vasen olisi kuljettajan oikea ja päinvastoin. Vuodesta 2018 lähtien peruutuskamera on pakollinen varuste kaikissa uusissa Yhdysvalloissa myytävissä henkilöautoissa. == Lähteet == Luokka:Autotekniikka Luokka:Liikenneturvalaitteet
Konttokurantti

Konttokurantti tai konttokuranttitili oli luotollinen pankkitili. Pankin asiakas oli oikeutettu nostamaan tililtä rahaa sovittuun summaan asti. Hän voi myös tallettaa tilille rahaa. Jos tilille oli talletettu rahaa, asiakas sai korkoa, mutta jos tilillä oli velkasaldoa, asiakas joutui maksamaan korkoa. Konttokurantti oli lähinnä suurteollisuuden ja kaupan käyttämä vakuudellinen luottomuoto. Tiliä käytettiin sekeillä ja se vastasi luotollista sekkitiliä. Luotto oli pitkäaikainen, jopa useita vuosia. Konttokurantti poistui Suomessa käytöstä 1930-luvun alussa. Tuolloin konttokurantit, kassakreditiivit ja juoksevat talletustilit yhdistettiin sekkitileiksi, jotka jakautuivat luotollisiin ja luotottomiin. Käytännössä aiempi konttokurantti oli sama kuin uusi luotollinen sekkitili. == Lähteet == Luokka:Pankkitoimi
IBM SSEC

IBM Selective Sequence Electronic Calculator (SSEC) oli IBM:n suunnittelema sähkömekaaninen tietokone. Sen suunnittelu aloitettiin loppuvuodesta 1944, ja se oli toiminnassa tammikuusta 1948 vuoteen 1952. Se oli viimeinen suuri sähkömekaaninen tietokone, jonka pian syrjäyttivät täyselektroniset tietokoneet. SSEC oli mahdollisesti ensimmäinen tietokone, joka kykeni tallennettujen käskyjen aritmeettiseen manipulaatioon (rajattu määritelmä tallennetun ohjelman tietokoneelle), mutta se toimi enemmän kiinteän ohjelman koneen tavoin. Ranskalainen historioitsija Georges Ifrah kutsuu SSEC:tä ensimmäiseksi "lähes-tietokoneeksi", mutta ei vielä täydeksi tietokoneeksi. == Historia == Toisen maailmansodan aikana IBM rahoitti ja rakensi Harvard Mark I:n (myös nimellä Automatic Sequence Controlled Calculator, ASCC) Howard H. Aikenille Harvardin yliopistossa. IBM rakensi SSEC:n tämän jälkeen jotta saisi enemmän näkyvyyttä. == Lähteet == Luokka:IBM:n tietokoneet Luokka:1940-luvun tietokoneet
Veden viemää

Veden viemää (alkuperäinen nimi Fallvatten) on ruotsalaisen kirjailijan Mikael Niemen seitsemäs kirja, joka julkaistiin Ruotsissa vuonna 2012, Suomessa vuonna 2013. Kirjan suomennoksen on kustantanut Like, ja kirjan on suomentanut Jaana Nikula. Kirja on dystopia, joka sisältää monta tarinaa luvuittain, niin että yksi luku kertoo aina yhdestä tarinasta ja seuraava toisesta. Tarinoita yhdistää Vattenfall-yrityksen omistaman padon murtuminen Pohjois-Ruotsissa ja siitä aiheutuva suuri tulva. Lähialueen kaupunkeja joudutaan evakuoimaan, ja tarinoiden henkilöt yrittävät selviytyä tulvasta. Tarinat kuvaavat muun muassa helikopterilentäjän perhettä, voimalaitostyöntekijöitä, taiteilijoita joen varrella ja kahvilantyöntekijää. == Aiheesta muualla == * Mikael Niemi: Veden viemää. Like Luokka:Vuoden 2012 kirjat Luokka:Ruotsalaiset romaanit
Villa Väinölä

Villa Väinölä on vuonna 1926 valmistunut Alvar Aallon suunnittelema kaksikerroksinen asuintalo Alajärvellä. Aalto suunnitteli talon veljelleen Väinö Aallolle ja tämän perheelle. Talossa on doorilaisia ja joonialaisia pylväitä, ja siinä on nähty piirteitä jotka ennakoivat Aallon tulevaa tyyliä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alajärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset
Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2018 – joukkuekilpailu

Ohjaskelkkailun joukkuekilpailu järjestettiin Pyeongchangin 2018 talviolympialaisissa Alpensia Sliding Centressä 15. helmikuuta 2018. == Aikataulu == Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+9). Päivä Aika Tapahtuma 15\. helmikuuta 21:30–22:45 Joukkuekilpailu == Tulokset == Kilpailun voittaja ratkaistiin viestimuotoisessa kilpailussa kolmen laskun yhteisajan perusteella. Sija Nro Joukkue Naisten yksilölasku Miesten yksilölasku Miesten parilasku Aika Ero 13–1 13–2 13–3 Natalie Geisenberger Johannes Ludwig Tobias Wendl / Tobias Arlt 46,870 48,822 48,825 2.24,517 11–1 11–2 11–3 Alex Gough Samuel Edney Tristan Walker / Justin Snith 47,099 48,820 48,953 2.24,872 +0,355 12–1 12–2 12–3 Madeleine Egle David Gleirscher Peter Penz / Georg Fischler 47,122 48,758 49,108 2.24,988 +0,471 10–1 10–2 10–3 Summer Britcher Chris Mazdzer Matthew Mortensen / Jayson Terdiman 47,266 48,660 49,165 2.25,091 +0,574 Andrea Vötter Dominik Fischnaller Ivan Nagler / Fabian Malleier 47,078 48,827 49,188 2.25,093 +0,576 Ulla Zirne Kristers Aparjods Andris Šics / Juris Šics 47,369 48,891 49,055 2.25,315 +0,798 Ekaterina Baturina Roman Repilov Alexander Denisyev / Vladislav Antonov 47,523 48,615 49,211 2.25,349 +0,832 Ewa Kuls-Kusyk Maciej Kurowski Wojciech Chmielewski / Jakub Kowalewski 47,711 49,134 49,568 2.26,413 +1,896 Aileen Frisch Lim Nam-kyu Park Jin-yong / Cho Jung-myung 47,211 49,854 49,478 2.26,543 +2,026 10 Raluca Strămăturaru Valentin Crețu Cosmin Atodiresei / Ştefan Musei 47,097 49,609 50,138 2.26,844 +2,327 11 Katarína Šimoňáková Jozef Ninis Marek Solčanský / Karol Stuchlák 48,032 49,326 49,635 2.26,993 +2,476 12 Tereza Nosková Ondřej Hyman Lukáš Brož / Antonín Brož 48,238 49,178 49,645 2.27,061 +2,544 13 Olena Shkhumova Anton Dukach Oleksandr Obolonchyk / Roman Zakharkiv 51,503 49,135 50,365 2.31,003 +6,486 == Lähteet == Joukkuekilpailu
Risto Eronen

Risto Eronen (s. 27. maaliskuuta 1963 Joensuu) on Tampereen Pispalassa asuva suomalainen kirjailija.Kirjasampo.fi : Risto Eronen Risto Eronen pääsi ylioppilaaksi Joensuun yhteiskoulun lukiosta 1982 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta pääaineena tiedotusoppi. Eronen oli 1990-luvulla vetämässä Maailma sanojen vankina -mediakritiikkiohjelmaa yhdessä toimittaja Erkki Saksan kanssa. == Teoksia == * Väärät veljet : romaani. WSOY 2002 * Työn rakastaja : romaani. WSOY 2004 * Lintumyrsky : romaani. WSOY 2006 == Palkinnot == * Vuoden Kiila -palkinto tv- sarjan Maailma sanojen vankina tekijäryhmälle 1995 * Kirjailijayhdistys Ukrin Vuoden kynä 2004 * Väärät veljet -romaanilla ehdokkuus Helsingin Sanomien esikoispalkinnon saajaksi 2002 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
San Marinon valtionkirjasto

San Marinon valtionkirjasto eli San Marinon tasavallan valtionkirjasto ja kirjallisen perinnön (kokoelma) () on San Marinon kääpiötasavallan pääkaupungissa San Marinossa toimiva kansalliskirjasto. Samassa palatsirakennuksessa Palazzo Vallonissa toimii myös San Marinon valtionarkisto, joten jotkin lähteet käsittelevät näitä kahta laitosta yhdessä (erimerkiksi ilmaisu Biblioteca di Stato e Archivio di Stato). Kansalliskirjaston kokoelma saatiin alkuun vuonna 1839 tehdyllä Onofrin perheen kirjastokokoelman hankkimisella, ja sitä täydennettiin vuonna 1846 Palazzo Vallonissa sijainneen Vallonin perheen kirjaston kokoelmilla. Kokoelmat sijoitettiin Palazzo Valloniin. Vapaakappaleoikeus kirjastolla on ollut vuodesta 1957. Kokoelmiin kuuluu noin 120 000 volyymia vanhoja ja nykyajan teoksia. Kirjastoon tilataan monia sarjajulkaisuja, kuten 17 italialaista ja sanmarinolaista sanomalehteä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== *Kuvia kirjastosta (bibliotecadistato.sm) * Luokka:San Marinon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Euroopan kirjastot
Mäntyharjun reitin valuma-alue

Mäntyharjun reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.9) on Kymijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 5 833,26 neliökilometriä, mikä tekee noin 17 % koko vesistöalueesta. Alueen järvisyys on 20,06 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Pyhäjärvi. Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen : * Vuohijärven alue (14.91) → Kymijoen alue (14.1) :* Puulaveden alue (14.92) ::* Kyyveden alue (14.93) :::* Härkäjärven valuma-alue (14.96) ::* Kälkäjoen valuma-alue (14.95) :* Karijärven valuma- alue (14.94) :* Pyhäveden valuma-alue (14.97) :* Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98) :* Torasjoen valuma-alue (14.99) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://mantyharju-vuohijarvi.fi/wp- content/uploads/1510055040-00x_Mantyharju_Vuohijarvi_vesienhoitosuunnitelma_24_5_2021.pdf * https://core.ac.uk/download/pdf/33736245.pdf *
Soinin seurakunta

Soinin seurakunta on Lapuan hiippakuntaan ja Lapuan hiippakunnan tuomiorovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Soinin kunnan alueella. == Historia == Soinin alue oli pitkään erämaata, jossa kulkivat eränkävijät Satakunnan, Hämeen ja Kyrön alueelta. Keskiajalla alue oli Pietarsaaren ja Pirkkalan rajaseutua. Vakituinen asutus Soiniin tuli kuitenkin savolaisten myötä. Seutu oli merkittävä tervanpolttoalue 1700-luvulta 1900-luvulle asti. Alue ei ollut aiemmin hallinnollisesti yhtenäinen, vaan eteläisimmät kylät ovat olleet osa Pirkkalaa, Ruoveteä, Keuruuta ja Ähtäriä, pohjoiset taas Pietarsaarta, Lappajärveä ja Alajärveä. 12. marraskuuta 1784 perustettiin kuninkaallisen majesteetin kiertokirjeellä Lappajärven seurakuntaan kuuluva Soinin saarnahuonekunta, johon yhdistettiin myös osia Pietarsaaren ja Tampereen rovastikunnista. Taloja nykyisen Soinin alueella oli tuolloin kymmenkunta ja suurin osa saarnahuonekunnan väestä oli entisiä Lappajärven alustalaisia, mutta huomattava osa oli myös Ruoveden ja Keuruun seurakuntien asukkaita. Vuoteen 1851 mennessä kunta oli saavuttanut useiden alueliitosten myötä nykyisen laajuutensa. Keisarillinen senaatti antoi 10. lokakuuta 1859 päätöksen muuttaa saarnahuonekunta Alajärven seurakunnan kappeliksi. Soinin kunta itsenäistyi vuonna 1868 ja vuonna 1895 itsenäistyi myös seurakunta. Seurakunnan väkiluku oli suurimmillaan vuonna 1954, jolloin se oli 4 863 henkeä. 1960-luvulla jäsenmäärä alkoi nopeasti vähentyä, ollen nykyisin alle 2 000. == Herätysliikkeet == Soinin seurakunta kuuluu muun Etelä-Pohjanmaan tavoin evankelisen herätysliikkeen selvään tukialueeseen. Maakunnan itäosissa evankelisen herätysliikkeen kannatus on epäyhtenäistä. Soinin kannatusalue yhdistyy Keski-Suomen yhtenäiseen evankeliseen kannatusalueeseen. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Soinin kappeliseurakunnan kappalaisina ja Soinin seurakunnan kirkkoherroina: === Soinin kappeliseurakunnan kappalaiset === * 1870-1886: Johan Porthén * 1888-1898: Henrik Nurmio === Soinin seurakunnan kirkkoherrat === * 1906–1927: Matti Haataja * 1930–1935: Juho Annala * 1935–1961: Väinö Vihtori Kurkinen * 1962–1966: Martti S. Martikainen * 1967–1974: Toivo O. Veijola * 1974–2010: Lauri Lempinen * 2010–2017: Esko Kallio * 2017–2022: Pasi Kilpeläinen * Hannu Lehtonen (vs.) * 2023–: Terho Kanervikkoaho == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Soinin seurakunnan kotisivut Luokka:Lapuan hiippakunnan seurakunnat Luokka:Soinin seurakunnat
Vimpelin seurakunta

Vimpelin seurakunta oli Lapuan hiippakuntaan ja Lapuan hiippakunnan tuomiorovastikuntaan kuulunut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Vimpelin kunnan alueella. Vimpelin seurakunta lakkautettiin vuoden 2022 lopussa ja seurakunta liitettiin osaksi Alajärven seurakuntaa vuoden 2023 alussa. == Historia == Vimpeli sai oman kirkon viimeisenä Järviseudun seurakunnista. Sille luvattiin oman saarnahuonekunnan perustaminen vuonna 1806 papin palkka- ja virkataloasioiden sopimisen jälkeen. Vuonna 1807 rakennettu kirkko vihittiin käyttöön vasta 1811. == Herätysliikkeet == Vimpelissä huomattavimmin vaikuttaneita herätysliikkeitä ovat herännäisyys, lestadiolaisuus sekä beckiläisyys. Evankelisen ja viidennen herätysliikkeen vaikutus on ollut vähäisempää. Kansanlähetys, Herättäjä-Yhdistys ja Rauhanyhdistys toimivat Vimpelissä aktiivisesti.Honkonen & Uusitupa 2009, s. 180 == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Vimpelin kappeliseurakunnan kappalaisina ja Vimpelin seurakunnan kirkkoherroina:Honkonen & Uusitupa 2009, s. 150, 278 === Vimpelin kappeliseurakunta === * 1821–1831: kappalainen Bror Konstantin Hildén * 1832–1840: kappalainen Henrik Vilhelm Vegelius * 1841–1845: kappalainen Peter Vilhelm Krank * 1845–1862: kappalainen Gustaf Johansson * 1863–1873: kappalainen Anders Oskar Törnudd === Vimpelin seurakunta === * 1878–1891: kirkkoherra Gustaf Adolf Rydman * 1893–1897: kirkkoherra Johannes Bernhard Lagus * 1898–1906: kirkkoherra Karl Eliel Malmberg * 1906–1908: vt. kirkkoherra Isak Teodor Tarmo * 1908–1911: kirkkoherra Kaarle Abel Silén * 1912–1921: kirkkoherra Antti Kangas * 1921–1930: kirkkoherra Sulo Vesala * 1933–1967: kirkkoherra Eero Linnola * 1967–1968: vt. kirkkoherra Teuvo Veikkola * 1968–1999: kirkkoherra Ilmari Jonesuu * 1999–2000: kirkkoherra Lauri Annala * 2001–2006: kirkkoherra Hannu Huttunen * 2007–2022: kirkkoherra Ilkka Lehto == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Lapuan hiippakunnan entiset seurakunnat Luokka:Vimpeli
Kälviän kirkonseutu

Kälviän kirkonseutu () on taajama, kirkonkylä ja entisen Kälviän kunnan hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Keski-Pohjanmaalla nykyisessä Kokkolan kaupungissa. Vuoden 2016 lopussa taajamassa oli asukasta, ja sen maapinta-ala oli 8,54 neliökilometriä. Taajaman asuinalueita ovat Potankangas, Siirilä, Simukkala, Kumpula, Niemivainio, Marttila ja Taskula. Kirkonseudun ympäristössä harjoitetaan paljon maataloutta. Taajamassa kaakosta virtaavaan Kälviänjokeen yhtyy idästä tuleva Vähäjoki. Kokkolan ja Kannuksen välinen valtatie 28 kulkee lännestä itään taajaman pohjoispuolella. Seututietä 757 pitkin pääsee Ullavalle kaakkoon. Yhdystie 7711 johtaa kirkonseudulta pohjoiseen valtatielle 8. Kälviän kirkonseudulla on Kälviän rautatieasema, joka kuuluu Seinäjoen ja Oulun väliseen Pohjanmaan rataan, mutta henkilöliikenne asemalla loppui jo vuonna 1990. Rautatieaseman ohella taajamassa sijaitsevat muun muassa Kälviän kirkko, terveysasema, vanhainkoti, museo, urheilukenttä ja useita kouluja. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kälviän kylät Luokka:Keski-Pohjanmaan maakunnan taajamat Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Suomen entiset kuntakeskukset Luokka:Kokkolan taajamat
Lumilautailu talviolympialaisissa 2018 – naisten slopestyle

Lumilautailun naisten slopestylen kilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 12. helmikuuta 2018 Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa. Karsinta peruttiin kokonaan kovan tuulen vuoksi, joten loppukilpailussa olivat mukana kaikki 26 urheilijaa. Loppukilpailunkin sääolosuhteet olivat vaikeat ja kilpailun starttia siirrettiin tunnilla. Kilpailun järjestäminen kovassa tuulessa sai kovaa kritiikkiä muun muassa pronssia voittaneelta Enni Rukajärveltä ja Norjan lumilautailumaajoukkueen johtajalta Per Iver Grimsrudilta. Pyeongchangin kisajärjestäjän ja kansainvälisen olympiakomitean tiedottajat sysäsivät vastuun kansainväliselle hiihtoliitolle (FIS). ==Tulokset== Sija Järj. Nimi Maa Lasku 1 Lasku 2 Paras 26 Jamie Anderson 83,00 34,56 83,00 20 Laurie Blouin 49,16 76,33 76,33 22 Enni Rukajärvi 45,85 75,38 75,38 15 Silje Norendal 73,91 47,66 73,91 9 Jessika Jenson 72,76 41,11 72,76 19 Hailey Langland 41,26 71,80 71,80 11 Sina Candrian 66,35 39,80 66,35 8 Sofia Fjodorova 27,53 65,73 65,73 13 Yuka Fujimori 63,73 48,51 63,73 10 10 Elena Könz 17,28 59,00 59,00 11 25 Julia Marino 55,85 41,05 55,85 12 5 Asami Hirono 49,80 27,26 49,80 13 21 Zoi Sadowski-Synnott 26,70 48,38 48,38 14 16 Reira Iwabuchi 48,33 31,06 48,33 15 24 Anna Gasser 42,05 46,56 46,56 16 1 Šárka Pančochová 43,46 39,18 43,46 17 14 Aimee Fuller 34,63 41,43 41,43 18 12 Isabel Derungs 39,66 31,98 39,66 19 18 Miyabi Onitsuka 33,25 39,55 39,55 20 4 Carla Somaini 36,71 23,08 36,71 21 17 Brooke Voigt 24,36 36,61 36,61 22 23 Spencer O'Brien 26,43 36,45 36,45 23 7 Cheryl Maas 31,71 35,30 35,30 24 3 Klaudia Medlová 26,16 34,00 34,00 25 2 Lucile Lefevre 28,35 17,31 28,35 26 6 Silvia Mittermueller 1,00 1,00 ==Lähteet== naisten slopestyle
Susanna Dickinson

Susanna Wilkerson Dickinson (1814 – 7. lokakuuta 1883) oli eräs Alamon taistelussa hengissä selvinneistä. Vuonna 1836 Texasin tasavallassa käyty taistelu vaati vähintään 189 Alamon puolustajan hengen, heidän joukossaan Susannan aviomies Almaron Dickinson.Todish 1998, s. 24. Meksikolaisten joukkoja johtanut generalissimus Santa Anna vangitutti Dickinsonin ja hänen pienen tyttärensä Angelinan. Genaralissimus olisi halunnut adoptoida tytön ja kouluttaa tästä hienon naisen, mutta Dickinson kieltäytyi ehdotuksesta jyrkästi.Donovan 2013, s. 300. Muutaman päivä kuluttua Santa Anna antoi Dickinsonille ja hänen tyttärelleen vapautensa. Kahden tiedustelijan saattamina he ratsastivat Gonzalesin kylään, jonne oli kokoontunut texasilaisia vapaustaistelijoita. Dickinsonista tuli tärkeä silminnäkijä taistelulle ja hänen kertomuksiaan on käytetty monen kirjan lähdetietoina.Davis 1999, s. 712. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Texasin historia Luokka:Vuonna 1814 syntyneet Luokka:Vuonna 1883 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset henkilöt
Jaakko Laitinen

Jaakko Laitinen -nimisiä henkilöitä ovat: * Jaakko Laitinen (s. 1938), suomalainen lääkäri ja kirjailija * Jaakko Laitinen (s. 1983), suomalainen jalkapalloilija * Jaakko Laitinen (s. 1981), suomalainen laulaja ja lauluntekijä
BAIKS

BAIKS (Suomen Polkupyörätukku Oy) on vuonna 1994 perustettu polkupyörä- ja kuntolaiteliikeketju, joka kuuluu Helkama Emotor -konserniin. Sen liikevaihto on 10,1 miljoonaa euroa (2016) ja myymäläverkostoon kuului enimmillään 15 myymälää. Baiks-nimi otettiin käyttöön 2017. Baiksin pyörämerkkejä ovat olleet muun muassa Insera, Helkama ja Tunturi sekä itävaltalainen KTM. Elokuussa 2019 Helkama ilmoitti Baiks-ketjun lopetuksesta ja kaikkien myymälöiden sulkemisesta, verkkokauppaa lukuun ottamatta. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset urheiluvälinekaupat Luokka:Helkama
Evijärven seurakunta

Evijärven seurakunta oli Lapuan hiippakuntaan ja Lapuan hiippakunnan tuomiorovastikuntaan kuulunut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Evijärven kunnan alueella. Evijärven seurakunta lakkautettiin vuoden 2022 lopussa ja seurakunta liitettiin osaksi Kauhavan seurakuntaa vuoden 2023 alussa. == Historia == Evijärvestä tuli Lappajärven seurakunnan kappeliseurakunta vuosien 1758–1760 aikana. Siitä tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1865. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Evijärven kappeliseurakunnan kappalaisina ja Evijärven seurakunnan kirkkoherroina: === Evijäven kappeliseurakunta === * 1763–1775: kappalainen Johan Kuhlberg * 1776–1783: kappalainen Elias Alcenius * 1783–1804: kappalainen Mikael Forslin * 1804–1807: armovuodensaarnaaja Jakob Ekberg * 1807–1809: kappalainen Gabriel Bergenström * 1809–1812: armovuodensaarnaaja Gabriel Sarlin * 1812–1816: kappalainen Jakob Castrén * 1816–1817: armovuodensaarnaaja Daniel Uhlbom * 1817–1818: armovuodensaarnaaja Matti Voldstedt * 1818–1845: kappalainen Marcus Fagerdahl * 1850–1863: kappalainen Gustaf Erik Forsman * 1864–1872: kappalainen Gustaf Adolf Cajanus * 1872–1875: vt. kappalainen Gustaf Vilhelm Vigelius * vt. kappalainen Johan Oskar Bergsoth * 1875–1877: vt. kappalainen Anders Kustaa Heikkilä === Evijärven seurakunta === * 1877–1908: kirkkoherra Karl Alfred Calamnius * 1908–1911: sijaisina Akseli Gabriel Pajula, Albin Hukkanen, E.H. Vestekren * 1911–1915: kirkkoherra Kaarle Aabel Silén * 1915–1916: sijaisena Hugo Maja * 1916–1917: sijaisena Aatto Häyrinen * 1917–1921: kirkkoherra Rurik Calamnius * 1921–1922: vt. kirkkoherra Väinö Juho Mattila * 1922–1934: kirkkoherra Kaarlo Airas * 1935–1946: kirkkoherra Antti Fabian Oja * 1949–1972: kirkkoherra Olavi Kaukola * 1972–2005: kirkkoherra Seppo Paananen * 2005–2007: kirkkoherra Mertsi Saarela * 2007–2012: kirkkoherra Virpi Laakso * 2012–2019: kirkkoherra Aki Paavola * 2019–2021 vt. kirkkoherra Laura Lahdensuo * 2021 vt. kirkkoherra Minna Lainimo * 2022 vt. kirkkoherra Risto Mäki Ylimääräiset papit/seurakuntapastorit: * 1804–1807: Jaakko Ekberg * 1809–1812: Gabriel Sarlin * 1814–1816: Niilo Cajander * 1816–1817: Daniel Ahlbom * 1826: Kaarle Lindfors * 1834–1847: Kustaa Forsman * 1847–1850: Berndt Cajanus * 1863–1864: Kaarle Renfors * 1872–1875: Kustaa Vigelius * 1980–1984: Heikki Niemelä * 1985–1987: Jouko Toskala * 1988–2003: Matti Aho Kanttorit: * n. 1760–: Tuomas Matinpoika Lassila * 1784–1824: Gabriel Melender * 1826–: Gustav Berlin * 1831–1878: Heikki Ågren * 1880–1926: Antti Riippa * 1928–1970: Niilo Tiitinen * 1971–1974: Raija-Leena Kentala * 1978–1987: Matti Katajamäki == Katso myös == * Evijärven adventtiseurakunta * Evijärven helluntaiseurakunta == Lähteet == Luokka:Lapuan hiippakunnan entiset seurakunnat Luokka:Evijärvi
Glover

Glover on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi * Charles Glover Barkla (1877–1944), brittiläinen lääkäri * Crispin Glover (s. 1964), yhdysvaltalainen näyttelijä ja taidemaalari * Danny Glover (s. 1946), yhdysvaltalainen näyttelijä * Donald Glover (s. 1983), yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja räppäri * John Glover (s. 1944), yhdysvaltalainen näyttelijä * Jonathan Glover (s. 1941), brittiläinen filosofi * Julian Glover (s. 1935), brittiläinen näyttelijä * Macario Hing-Glover (s. 1995), yhdysvaltalainen jalkapalloilija * Roger Glover (s. 1945), walesilainen basisti ja lauluntekijä, Deep Purple * Sandra Glover (s. 1968), afroamerikkalainen urheilija * Tim Glover (s. 1990), yhdysvaltalainen keihäänheittäjä.
Kantarahasto

Kantarahasto on Suomessa säästöpankkiin sijoitettu, omaan pääomaan kuuluva erä. Kantarahasto jakautuu keskenään samansuuruisiin kantarahasto-osuuksiin. Joissain säästöpankeissa asiakkaat voivat merkitä pankin kantarahasto-osuuksia ja tulla näin säästöpankin asiakasomistajiksi (tai omistaja-asiakkaiksi). Kantarahasto-osuuksille voidaan maksaa voitto-osuus säästöpankin voitosta. Kantarahasto-osuuden voi myydä eteenpäin. Pankki ei lunasta osuutta takaisin kuin tietyissä poikkeustilanteissa. Kantarahasto on alun perin liittynyt säästöpankin perustamiseen. Pankin perustamista varten kerättiin kantarahasto, jolla rahoitettiin pankin toimintaa. Perustajat saattoivat saada rahat tietyin edellytyksin myöhemmin takaisin, kun pankkiin oli kertynyt muita varoja. Kantarahastolle voitiin maksaa korkoa, jos säännöissä oli niin määrätty. Jos kantarahasto oli saatu lahjana, sille ei maksettu korkoa eikä sitä maksettu takaisin. Nykyisin kantarahasto ei ole Suomessa säästöpankille pakollinen. Voitonjako kantarahasto-osuuksille tuli mahdolliseksi vuonna 1991. == Lähteet == Luokka:Säästöpankit Luokka:Sijoittaminen Luokka:Taseen rahastot
Altered Carbon – Muuntohiili

Altered Carbon – Muuntohiili on yhdysvaltalainen tieteissarja, jonka on luonut Laeta Kalogridis. Se perustuu Richard Morganin Muuntohiili-romaaneihin. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Netflix-palvelussa 2. helmikuuta 2018. == Juoni == Tarina sijoittuu vuoteen 2384, jolloin varakkaille ihmisille kuolemattomuus on mahdollista siirtämällä tietoisuus kehosta kehoon. Kloonien luominen on myös mahdollista ja tietoisuuden voi varmuuskopioida pilveen pahan päivän varalle. Sarjan päähenkilö Takeshi Kovacs (Byron Mann) oli kapinallinen sotilas, jonka tietoisuus sammutettiin muutamaksi vuosisadaksi kunnes hänet herätettiin kuolleen poliisin (Joel Kinnaman) kehoon. Kovacs herätettiin tutkimaan rikkaan Laurens Bancroftin (James Purefoy) kuolemaa. == Näyttelijät == == Tuotanto == Netflix ilmoitti tilanneensa sarjan tammikuussa 2016, noin 15 vuotta sen jälkeen kuin showrunner Laeta Kalogridis varasi Muuntohiili- romaanit muutettavaksi televisiosarjaksi. Kalogridis on sanonut, että sarjan myyminen tuotantoyhtiöille oli vaikeaa, koska romaanit itsessään ovat haastavia ja kiellettyjä alle 17-vuotiailta. Sarjaa kuvattiin Kanadan Vancouverissa. === Julkaisu === 10-osainen ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Netflix-palvelussa 2. helmikuuta 2018. Virallinen traileri julkaistiin 11. tammikuuta 2018. == Vastaanotto == Sarja on saanut enimmäkseen myönteisiä arvosteluja. Rotten Tomatoesin kriitikoiden keskimääräinen arvosana on 65 % ja sivuston käyttäjien 90 %. Metacriticin kriitikoiden keskimääräinen arvosana on 64/100 pistettä ja sivuston käyttäjien 8.0/10 pistettä. GameSpotin Michael Rougeau kuvaili Altered Carbonia "hardcore"-scifisarjaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Altered Carbon – Muuntohiili Netflixissä * Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset scifi-sarjat Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset rikossarjat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset rikossarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintasarjat Luokka:Netflix-alkuperäissarjat Luokka:Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
Where Did It All Go Wrong?

Where Did It All Go Wrong? on brittiläisen rockyhtyeen Oasiksen kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen neljänneltä studioalbumilta Standing on the Shoulder of Giants. Kappale julkaistiin Epic Recordsin kautta promosinglenä Yhdysvalloissa 29. helmikuuta 2000. Kappaleelle kuvattiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo. ”Where Did It All Go Wrong?” on Noel Gallagherin kirjoittama ja hän myös laulaa sen. Singlen B-puolena julkaistiin semi-akustinen versio kappaleesta. == Kappaleet == == Kokoonpano ja henkilöstö == === Yhtye === * Noel Gallagher – laulu, sähkökitara, basso * Alan ”Whitey” White – rummut, lyömäsoittimet === Tuotanto === * Tuotanto ja äänisuunnittelu: Mark Stent * Tekniikka: Paul Stacey * Avustava tekniikka: Wayne Wilkins, Paul Walton, Aaron Pratley * Masterointi: Howie Weinberg, Kevin Metcalfe, Miles Showell * Ohjelmointi ja Pro Tools -efektit: Jan ”Stan” Kybert * Studioavustaja: Steve ”Rambo” Robinson == Lähteet == Luokka:Oasiksen kappaleet Luokka:Vuoden 2000 kappaleet
Pascagoulan abduktio

Pascagoulan abduktio oli Yhdysvalloissa 11. lokakuuta 1973 sattunut väitetty ufosieppaus, jolloin humanoidit kaappasivat Charles Hicksonin kertomansa mukaan ufoon pariksi kymmeneksi minuutiksi. Tapaus sattui vilkkaimman ufoaallon aikana Pascagoulassa, Mississippissä. Vaikka tapahtumien kuvaus onkin melko johdonmukainen, on siinä silti luotettavuutta heikentäviä piirteitä. == Tapahtumien kulku == Väitetyt tapahtumat sattuivat Pascagoulan kaupungissa, joka sijaitsee Mississippin osavaltiossa Meksikonlahden rannikolla. Havaitsijat olivat 42-vuotias Charles Hickson ja 19-vuotias Calvin Parker. Miehet olivat kalastamassa iltayhdeksän aikoihin Pascagoulan taajaman laitamilla Pascagoulajoen länsirannalla. Kertomansa mukaan miehet kuulivat viheltävän äänen ja näkivät sen jälkeen lentävän soikean esineen, jonka etupuolella oli kaksi valoa. Ufo oli kymmenkunta metriä pitkä ja kolmisen metriä korkea, ja se laskeutui veteen. Ufon ovi avautui ja sisältä tuli kolme hieman ihmistä muistuttavaa hahmoa. Humanoidit olivat hoikkia, hieman alle kaksi metriä pitkiä ja niiden iho oli norsunnahkamainen, harmaa ja uurteinen. Humanoideilla oli rapumaiset kädet. Luotimainen pää oli ilman niskaa kiinni ruumiissa. Päässä oli kolme porkkanamaista, nenämäistä uloketta ja yksi aukko. Hicksonin ja Parkerin kuvauksen mukaan humanoidit leijuivat veden päällä ja lähtivät liikkumaan kohti heitä. Miehet pelkäsivät humanoideja. Humanoidit tarttuivat Charles Hicksoniin, jolloin Parker pyörtyi, eikä jälkeen päin muistanut tapauksesta mitään. Humanoidit kantoivat Hicksonin alukseen, jossa suurta silmää muistuttava pallomainen laite kuvasi hänet. 20 minuutin kuluttua humanoidit veivät Hicksonin takaisin rannalle. Hän näki Parkerin itkemässä ja rukoilemassa. Kun humanoidit olivat palanneet ufoon, se nousi ylöspäin ja katosi. Heti tapauksen jälkeen miehet istuivat autossaan noin 45 minuutin ajan. Myöhemmin he ilmoittivat tapauksesta poliisille. 20 vuotta myöhemmin Parker kertoi viestineensä humanoidien kanssa. == Kritiikkiä== Poliisin tekemän valheenpaljastuskokeen mukaan Hickson todella piti kertomustaan totena. Myös poliisin salakuuntelunauha tukee käsitystä siitä, että miehet todella uskoivat kokeneensa mieltä järkyttäneen ufosieppauksen. Toisaalta Hickson ei suostunut toiseen, tarkempaan valheenpaljastuskokeeseen ja muutteli kertomusta tapauksen jälkeen. Hicksonin luotettavuutta vähentäväksi seikaksi on esitetty sitä, että hänet oli kerran erotettu töistä rahan kavalluksen takia. Hickson väitti kirkkaan ufon valon aiheuttaneen hänen silmiinsä muutoksia, joita lääkärin tutkimuksissa ei kuitenkaan havaittu. Monet epäilevästi tai kieltävästi ufoihin suhtautuvat ovat selittäneet Pascagoulan ufosieppausta esimerkiksi petoksella tai muuntuneella tajunnantilalla ja valveunilla. == Lähteet == Luokka:Mississippin historia Luokka:Ufotapaukset Luokka:1973
Atsoksistrobiini

Atsoksistrobiini (C22H17N3O5) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään yleisesti fungisidina maataloudessa. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa atsoksistrobiini on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännössä liukenematonta veteen, mutta liukenee kohtalaisesti metanoliin ja asetoniin sekä hyvin etyyliasetaattiin ja dikloorimetaaniin. Atsoksistrobiinin sienien kasvua estävät ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu mitokondrioihin ja estää elektroninsiirtoketjun sytokromi B:n ja sytokromi c1:n välillä. Tämän seurauksena soluhengitys estyy ja solut eivät kykene tuottamaan ATP:tä. Atsoksistrobiini tehoaa useisiin sienipatogeeneihin. Atsoksistrobiinin myrkyllisyys ihmisille ja muille nisäkkäille sekä mehiläisille on vähäistä. ==Valmistus ja käyttö== Atsoksistrobiinin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa bentsofuranoni reagoi emäksisissä olosuhteissa metyyliformiaatin ja dimetyylikarbonaatin kanssa muodostaen metoksimetyleenibentsofuranonijohdannaisen. Seuraavassa vaiheessa tämä reagoi vaihtoesteröinnissä natriummetoksidin kanssa. Tässä reaktiossa muodostuva välituote reagoi 4,6-diklooripyrimidiinin kanssa ja viimeisessä vaiheessa tapahtuu emäskatalysoitu reaktio o-syanofenolin kanssa. : Atsoksistrobiinia käytetään fungisidina muun muassa vilja-, peruna-, hedelmä- ja viiniviljelmillä. Yhdiste on rekisteröity käytettäväksi muun muassa Yhdysvalloissa, Intiassa ja Euroopan unionin alueella. ==Lähteet== Luokka:Sienentorjuntamyrkyt
Paolo Macchiarini

Paolo Macchiarini (22. elokuuta 1958 Basel, Sveitsi) on italialainen kirurgi, joka tuli tunnetuksi kehittämästään synteettisestä henkitorvesta. Myöhemmin häntä alettiin epäillä tutkimusvilpistä. Macchiarini asensi kahdeksalle potilaalle kehittämänsä synteettisen henkitorven vuosina 2011–2014. Kaikki potilaat kuolivat, paitsi yksi, jolta synteettinen henkitorvi oli myöhemmin poistettu. Henkitorvileikkauksista kolme tehtiin Tukholman Karoliinisessa instituutissa. Macchiarini uskotteli, että istuttamalla synteettiseen (muoviseen) henkitorveen ihmisen kantasoluja voitaisiin elin saada toimimaan. Hänellä ei ollut väitteelleen tieteellistä todistetta, sillä yhtään eläinkoetta asiasta ei ollut tehty. 16.1.2016 Ruotsin televisio lähetti ensimmäisen osan Bosse Lindquistin dokumentista Experimenten, jossa paljastettiin Paolo Macchiarinin menettely. Tällöin kävi ilmi, että Macchiarini oli tehnyt samantyyppisiä kokeiluja myös Venäjällä. Tapauksen johdosta teetettiin selvitys, jonka syyskuussa 2016 julkistamien tulosten mukaan Karoliininen instituutti oli osoittanut piittaamattomuutta lukuisissa asioissa. Yliopiston hallitus varakansleri Anders Hamsten erotettiin. Nobelkomitean lääketieteellisenä asiantuntijana toiminut Urban Lendahl, joka oli osallistunut Macchiarinin palkkaamiseen, luopui Nobelkomitean työstä. Vuonna 2017 Ruotsin tieteen eettinen neuvottelukunta päätti, että kuusi Macchiarinin aiemmin julkaisemaa tutkimusartikkelia pitää hylätä. Artikkeleista oli löydetty ongelmia jo vuonna 2015, mutta Macchiarinin antaman selvityksen jälkeen Karoliininen instituutti jatkoi hänen sopimustaan. Yliopisto lopetti yhteistyön hänen kanssaan vuoden 2016 alkupuolella. Kesäkuussa 2018 Karoliininen instituutti tiedotti julkisuuteen, että Paolo Macchiarini oli syyllistynyt vilppiin. Samalla leimatuksi tuli myös ensimmäistä potilasta koskevaan artikkeliin hänen kanssaan osallistunut, mutta sittemmin hänen toimintaansa arvostellut ruotsalainen kirurgi. Lisäksi moitteita saivat Macchiarinin kanssa yhteisjulkaisuun osallistuneet kirurgit. Näiden ratkaisujen oikeudellinen selvittäminen on edelleen kesken. Macchiarini kihlasi yhdysvaltalaisen televisiotuottajan Benita Alexanderin, joka haastatteli häntä. Macchiarini antoi suurellisia lupauksia häävieraista ja hääjuhlasta, jossa itse paavi tulisi toimittamaan vihkimisen, mutta mies paljastui lopulta huijariksi. Alexander on tehnyt tapauksesta dokumenttiohjelman Hän valehteli aivan kaikesta.Kuuluisa lääkäri kihlasi tv- toimittajan ja lupasi vuosisadan häät: Paavi vihkimään, Obamat ja Putin vieraslistalla. Ilta-Sanomat 11.2.2018. Paolo Macchiarini toimii tiettävästi yhä kirurgina Turkissa, Espanjassa ja Italiassa. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Luokka:Italialaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Huijarit
Sininen (heraldiikka)

Sininen () on heraldinen tinktuuri ja yksi heraldiikassa tyypillisesti käytetyistä viidestä väristä. Sille ei ole määritetty tarkkaa väriarvoa, mutta se määritellään yleensä tummemmaksi siniseksi kuin bleu celeste (taivaansininen). Sitä kuvastaa vaakunoiden viivapiirroksissa vaakaviivoilla merkitty alue. Tinktuurin ranskan- ja englanninkielinen nimitys azure on luultavasti peräisin arabian kielen sanasta lazura, joka on ristiretkien myötä tullut Eurooppaan. Sinistä tinktuuria on aiemmin lähinnä runollisessa mielessä kutsuttu Jupiterin ja safiirin väriksi. == Esimerkkejä == Hyvinkaa.vaakuna.svg|Hyvinkään vaakuna DEU Dollern COA.svg|Dollernin vaakuna Dolní Přím CoA.svg|Dolní Přímin vaakuna Arms of the St Cleere family of St Osyth, Essex.png|Englantilaisen St Cleere -suvun vaakuna == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tinktuurit
Valkoinen Toyota vei vaimoni

Valkoinen Toyota vei vaimoni on oululaiskirjailija Joni Skiftesvikin omaelämäkerrallinen romaani, joka palkittiin Runeberg-palkinnolla vuonna 2014. Kirja voitti myös Runeberg-palkinnon yleisöäänestyksen. Skiftesvik kuvaa romaanissaan useassa aikatasossa elämäänsä, sen iloja ja tummia hetkiä mm. kymmenvuotiaan Kim-poikansa hukkumista kanoottiretkellä 1985. Kirjaa voikin luonnehtia yhtä hyvin Kimin kuin hänen isänsä elämäkerraksi. Näkyvän ja merkitsevän aseman teoksessa saa kirjailijan Hilkka-puolison sydämensiirtoleikkaus ja sitä edeltävä kriittinen aika, uuden sydämen odottaminen, joka heijastuu koko perheen elämään. Samoihin aikoihin, kun puoliso on sydämensiirtoleikkauksessa, kirjailija sairastuu itse ja molemmat ovat yhtä aikaa tehohoidossa, toinen Oulussa, toinen Meilahdessa. Skiftesvik kertoi Oulun Akateemisen kirjakaupan yleisötilaisuudessa jouluna 2014 kirjan synnyttämisen alkaneen Oulun yliopistollisen sairaalan teho-osastolla, jossa menneen elämän kuvat alkoivat lipua hänen silmiensä edessä. Kirjan alaotsikko onkin Elämänkuvia. Runeberg-palkintoraati perusteli palkintoaan: »Joni Skiftesvik on kertojana suuri tyylitaituri ja hänen romaaninsa realistista kerrontaa parhaimmillaan. Skiftesvikin lause on tarkka ja merkitystä täynnä, hänen kielensä väreilee omintakeisella tavalla, dialogit ovat lyhyiksi pelkistettyjä, mutta jännitteisiä. Harvassa ovat ne kirjailijat, joiden tekstin maun tuntee, muistaa ja tunnistaa, kun sitä on kerran päässyt maistamaan. Tästä syystä Skiftesvik on kertojana ohittamaton. Valkoinen Toyota vei vaimoni -romaanin alku enteilee kohtalokkaita tapahtumia. Sairastuminen vie vanhan pariskunnan eroon toisistaan ja päähenkilö vajoaa muistoihin, tekee tiliä elämänsä kanssa. Tarina vetoaa tunteisiin, se koskettaa, mutta mikä tärkeintä, kun kirjan on sulkenut, tapahtuu ihme: kirjan painava sisältö jatkaa elämäänsä mielessä ja kasvaa päivä päivältä. Paljon on kirjoitettu hyviä romaaneja, mutta mestaruus tunnetaan jälkivaikutuksesta.» Luokka:Vuoden 2014 kirjat Luokka:Suomalaiset romaanit
Bleu celeste

Bleu celeste on harvinainen heraldinen tinktuuri, joka ei kuulu heraldiikassa tyypillisesti käytetyn viiden värin joukkoon. Se on vaaleampi kuin heraldiikassa tavallisesti käytetty sininen väri. Bleu celeste on tullut englantilaiseen heraldiikkaan maailmansotien aikaan, kun Britannian kuninkaalliset ilmavoimat tarvitsi taivaansinisen tunnuksen. Sille ei ole sovittua lyhennettä tai viivakuvausta. Vaakunoissa bleu celeste on harvinainen, vaikka sitä käytetäänkin esimerkiksi Argentiinan ja Israelin vaakunoissa. Sen sijaan ilmailuun liittyvissä lipuissa ja muissa tunnuksissa bleu celeste on laajemmassa käytössä. == Esimerkkejä == RAF- Badge.svg|Britannian kuninkaallisten ilmavoimien tunnus Coat of arms of Argentina.svg|Argentiinan vaakuna DEU Malching COA.svg|Malchingin vaakuna == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tinktuurit
Boudofo

Boudofo on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin keskiosassa kuusi kilometriä Kitasta pohjoiseen. Kunnassa on 4 500 ja kylässä 900 asukasta (vuonna 2009). Boudofon kunta rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Saboulan ja Djidianin, idässä Kita Nordin, etelässä Kita Ouestin ja lännessä Tambagan ja Toukoton kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa, jonka yllä kohoaa Kita Kourou -vuori. Kunnassa sijaitsee Tienkon metsäalue. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on soninkeja ja fulbeja. Boudofon kautta kulkee Kitan ja Kayesin välinen maantie RR11. Dakarin–Nigerin rautatien junat eivät enää pysähdy kunnan alueella. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja metsien hyödyntäminen. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja maissi. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Lähistöllä toimii puuvillankäsittelylaitos. ==Lähteet== Luokka:Kitan piiri Luokka:Malin kunnat
Purppura (heraldiikka)

Purppura () on heraldinen tinktuuri ja yksi heraldiikassa tyypillisesti käytetyistä viidestä väristä. Suomalaisessa heraldiikassa purppuran käyttö on rajoitettua, eikä se sovellu kilven väriksi. Englantilaisessa heraldiikassa se on huomattavasti harvinaisempi kuin muut neljä tyypillistä väriä, mutta on kuitenkin käytössä sadoissa vaakunoissa. Lippuheraldiikassa purppuran käyttö on yleisempää kuin vaakunoissa. Purppuran tinktuurin väri on vuosien myötä vaihdellut. 1400-luvulta peräisin olevassa maalauksessa purppuraksi kuvattu väri on malvanvärinen. Joidenkin 1500-luvulla myönnettyjen vaakunoiden kuvauksissa puhutaan purppurasta, vaikka väri nimettäisiin nykyheraldiikassa murreyksi (tummanpunertava purppura). Winchesterin markiisin vaakunan kilvenkannattajat vuodelta 1616 ovat jälleen malvanväriset, ja Anne Cranmerille vuonna 1813 myönnetyssä vaakunassa purppura on tummaa violettia. Purppuraa tinktuuria on aiemmin lähinnä runollisessa mielessä kutsuttu Merkuriuksen ja ametistin väriksi. == Esimerkkejä == Blason ville fr Mauves- sur-Loire (Loire-Atlantique).svg|Mauves-sur-Loiren vaakuna Blason Es famille Erreparaz (Baztan).svg|Ranskalaisen Erreparaz-suvun vaakuna Coat of Arms of Klyonovskoe (Moscow Oblast).png|Kljonovskojen vaakuna Hamina.vaakuna.svg|Suomen kunnanvaakunoista purppuraa on käytössä vain Haminan vaakunassa (kruunun vuori). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tinktuurit
Ford Taurus

Ford Taurus on neliovinen sedan, jota yhdysvaltalainen Ford Motor Company on valmistanut vuodesta 1985 lähtien. Nykyään auto on seitsemännessä sukupolvessa. == Sukupolvet == Tiedosto:1991 Ford Taurus GL sedan -- 09-07-2009.jpg|Ensimmäinen sukupolvi Tiedosto:91-95 Ford Taurus sedan.jpg|Toinen sukupolvi Tiedosto:96-97 Ford Taurus .jpg|Kolmas sukupolvi Tiedosto:05-07 Ford Taurus SE sedan.jpg|Neljäs sukupolvi Tiedosto:2008 Ford Taurus SEL .jpg|Viides sukupolvi Tiedosto:2010 Ford Taurus -- 03-13-2010.jpg|Kuudes sukupolvi Ford Taurus CN 001 China 2016-04-01.jpg|Seitsemäs sukupolvi == Aiheesta muualla == Taurus Luokka:E-segmentin autot Luokka:Mid-size-luokan autot Luokka:Full-size-luokan autot Luokka:1980-luvun autot Luokka:1990-luvun autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Rossetti

Rossetti on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Bruno Rossetti (1960–2018), italialainen skeet-ampuja *Christina Rossetti (1830–1894), englantilainen runoilija *Dante Gabriel Rossetti (1828–1882), englantilainen taidemaalari ja runoilija *Gabriele Rossetti (s. 1995), italialainen skeet-ammunnan olympiavoittaja *Luca Rossetti (s. 1976), espanjalainen ralliautoilija.
Tikkanen (suku)

Tikkanen on suomalainen suku, johon on kuulunut kulttuurialan ja varsinkin lehdistön vaikuttajia. Tikkasia on asunut Kiuruvedellä 1600-luvulta alkaen, mutta suvun alkuperä on mahdollisesti Karjalassa.Tikkas-asutuksen laajeneminen vuoden 1617 Stolbovan rauhan jälkeen Tikkasten sukuseura. Viitattu 12.2.2018. Ylä-Savon seudun lukuisille Tikkanen-suvuille ei toistaiseksi ole löydetty yhdistävää kantaisää.Annikki Paloposki & Osmo Hallikainen: Tikkasten suvun tutkimusten viimeisimmät vaiheet Ylä-Savon Sukututkijat Ry 11.11.2012. Viitattu 12.2.2018. Kuuluisimman Tikkanen-suvun merkittävät edustajat polveutuvat Kiuruveden Hingunniemen tilaa vuodesta 1818 viljelleestä talollisesta Antti (Anders) Tikkasesta (1785–1858), joka tunnettiin lempinimellä ”prokuraattori” ja jonka Kiuruvedellä asuneita esi-isiä on kyetty jäljittämään 1600-luvun alkupuolelle asti. Hänen poikansa oli tunnettu lehtimies Paavo Tikkanen.Kärkkäinen 2022, s. 8.Rantakylä-Itäranta Kiuruveden kunta. Viitattu 12.2.2018. Suku on alun perin suomenkielinen, mutta Paavo Tikkasen lapset ja jälkeläiset omaksuivat ruotsin kielen varttuessaan hänen vaimonsa suvun Tengströmien piirissä. Hingunniemen tila pysyi suvun omistuksessa vuoteen 1985.Kärkkäinen 2022, s. 484. ==Suvun jäseniä== *Paavo Tikkanen (1823–1873), Suometar-lehden perustaja, suomen kielen kehittäjä *Heikki (Henrik) Tikkanen (1829–1915), valtiopäivämies, Paavo Tikkasen veli *Johanna Schybergson (o.s. Tikkanen, 1856–1936), keksijä, Paavo Tikkasen tytär (puoliso historiantutkija Magnus Gottfrid Schybergson) *Johan Jakob (J. J.) Tikkanen (1857–1930), taidehistorioitsija, professori, Paavo Tikkasen poika *Toivo Robert Tikkanen (1888–1947), arkkitehti, ammunnan olympiamitalisti, J. J. Tikkasen poika *Eino Tikkanen (1889–1953), Suunta- ja Uusi Aura -lehtien päätoimittaja, Heikki Tikkasen pojanpoika *Ulf Tikkanen (1920–1969), kuvanveistäjä, Robert Tikkasen poika *Henrik Tikkanen (1924–1984), kirjailija, piirtäjä, Robert Tikkasen poika (puoliso kirjailija Märta Tikkanen, o.s. Cavonius) *Aino-Maija Tikkanen, myöh. Kinnunen (1927–2014), näyttelijä, lausuja, taiteilijaprofessori, Eino Tikkasen tytär (puoliso estetiikan professori Aarne Kinnunen) *Heikki Tikkanen (1930–2012), Helsingin Sanomien päätoimittaja, Eino Tikkasen poika *Mauno Tikkanen (1938–1992), toimittaja, kirjailijaKärkkäinen 2022, s. 223–224. *Jukka Tikkanen (s. 1957), arkkitehtiKärkkäinen 2022, s. 231. *Henrikki Tikkanen (s. 1970), markkinoinnin professoriKärkkäinen 2022, s. 467. Äitinsä puolelta sukuun ovat kuuluneet muun muassa historioitsija Carl Magnus Schybergson, taloustieteilijä Henrik Schybergson, näyttelijä Helka-Maria Kinnunen sekä kasvatustieteilijä Tuulikki Kärkkäinen, joka on tutkinut suvun historiaa.Kärkkäinen 2022, s. 87–88, 404, 407, 463. ==Lähteet== *Tuulikki Kärkkäinen: Kiuruveden Hingunniemen Tikkaset. Sallisen ABC, Iisalmi 2022. ISBN 978-952-65076-0-6 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset suvut
Niantanso

Niantanso on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin länsiosassa 110 kilometriä Kitasta länteen. Kunnassa on 5 100 asukasta ja kylässä 2 200 (vuonna 2009). Niantanson kunta rajoittuu koillisessa Kitan piirin Toukoton kuntaan, kaakossa Kobrin, lounaassa Bafoulabén piirin Bamafélén ja luoteessa Oualian kuntiin. Seutu kuuluu sudanilais-sahelilaiseen vyöhykkeeseen. Maisemaa leimaavat kukkulat ja tasangot. Luonnonvarainen kasvillisuus on metsäsavannia. Bafingjokeen virtaavien vesistöjen varsilla kasvaa bambumetsiköitä. Kuntaan kuuluu kuusi kylää ja kymmenen pikkukylää. Asukkaista 95 prosenttia on mandinkoja. Lisäksi on fulbeja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam. Niantanson kautta kulkee Kitan ja Manantalin välinen maantie. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, hirssi, lehmänpapu ja puuvilla. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja vähäisessä määrin hevoset. Lisäksi hyödynnetään metsiä ja harjoitetaan kalastusta. Teollisuutta kunnassa ei ole lainkaan. Palveluihin kuuluu neljä alakoulua, yläkoulu, lukutaitokeskus, kunnallinen terveyskeskus, terveysasema ja viljavarasto. Vesihuolto kattaa 65 prosenttia tarpeesta. Neljässä kylässä on sähkö ja yhdessä Malitelin ja Orangen matkapuhelinverkot. Kunta ylläpitää pientä vierasmajaa. ==Lähteet== Luokka:Kitan piiri Luokka:Malin kunnat
Kobri

Kobri (myös Kobiri) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin länsiosassa 63 kilometriä Kitasta länteen. Kunnassa on 15 200 ja kylässä 2 100 asukasta (vuonna 2009). Kobrin kunnan pinta-ala on 1 198 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Niantanson ja Toukoton, idässä Tambagan, etelässä Kokofatan ja lännessä Bafoulabén piirin Bamafélén kuntiin. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Kuntaan kuuluu 16 kylää. Asukkaista valtaosa on mandinkoja. Vähemmistönä on fulbeja. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, pavut ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. ==Lähteet== Luokka:Kitan piiri Luokka:Malin kunnat