EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Niklas Peltomäki

Niklas Mikael Peltomäki (s. 9. huhtikuuta 1998 Espoo) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureissa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. == Ura == Peltomäki on Espoo Bluesin kasvatti. Hän voitti seurassa kauden 2013–2014 päätteeksi C-nuorten Suomen- mestaruuden. Kauden 2015–2016 päätteeksi Peltomäki voitti B-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2017–2018 hän toimi Bluesin A-nuorten varakapteenina. Peltomäki sijoittui tehoilla 8+22=30 koko A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssissä kuudenneksi. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Peltomäki debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan kahdeksan runkosarjaottelua Mestis-joukkue Espoo Unitedissa tehden yhden maalin. Huhtikuussa 2018 Peltomäki teki kolmivuotisen SM-liigasopimuksen Porin Ässien kanssa. Hän aloitti kauden 2018–2019 seuran A-nuorissa. Peltomäki teki liigadebyyttinsä 17. marraskuuta 2018 Tapparaa vastaan. Hänet merkittiin Ässien seitsemänneksi puolustajaksi. Peltomäki sai ottelussa jääaikaa 10.21 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki seitsemännessä ottelussaan 5. joulukuuta 2018 kahden miehen ylivoimalla SaiPaa vastaan. Peltomäen osuma jäi Ässien 2–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Tuomo Kyhä valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Peltomäki vakiinnutti paikkansa Ässien puolustuksessa ja hänen tulokaskautensa toi 36 runkosarjaottelussa tehot 1+8=9. Kesken kauden 2020–2021, tammikuussa 2021 Peltomäki siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Tampereen Ilvekseen, josta vastaavasti Ässien suuntaan siirtyi puolustaja Nikolas Matinpalo. Kaudeksi 2021–2022 Peltomäki siirtyi 2+1-vuotisella sopimuksella Saimaan Palloon. Tammikuussa 2022 seura lainasi hänet loppukaudeksi Mikkelin Jukureihin, joka vastaavasti lainasi SaiPan suuntaan puolustaja Jaakko Haartin. Peltomäki ei jatkanut SaiPassa enää toista sopimuskauttaan, vaan hän teki huhtikuussa 2022 uuden, kaksivuotisen sopimuksen Jukurien kanssa. Kaudella 2023–2024 Peltomäki teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+6=11. Helmikuussa 2024 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2024–2025 Peltomäki nimettiin Jukurien varakapteeniksi. == Tilastot == 2016–2017 Blues A-SM 46 3 8 11 6 2 0 0 0 0 2017–2018 Blues (A) A-SM 47 8 22 30 26 4 1 0 1 2 Espoo United Mestis 8 1 0 1 2 – – – – – 2018–2019 Ässät A-SM 5 0 0 0 2 – – – – – Ässät SM- liiga 36 1 8 9 12 – – – – – 2019–2020 Ässät A-SM 2 0 4 4 0 – – – – – Ässät SM- liiga 37 4 2 6 10 – – – – – 2020–2021 Ässät SM-liiga 26 0 4 4 8 – – – – – Ilves SM-liiga 19 0 2 2 6 1 0 0 0 0 2021–2022 SaiPa SM-liiga 27 0 0 0 8 – – – – – Jukurit SM-liiga 26 1 2 3 4 7 0 1 1 2 2022–2023 Jukurit SM-liiga 52 4 5 9 10 – – – – – 2023–2024 Jukurit SM-liiga 50 5 6 11 22 6 0 1 1 2 6 kautta yhteensä SM-liiga 273 15 29 44 80 14 0 2 2 4 1 kausi yhteensä Mestis 8 1 0 1 0 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Jukurien pelaajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Ballad of Buster Scruggs

The Ballad of Buster Scruggs on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut lännenelokuva, jonka ovat käsikirjoittaneet, tuottaneet ja ohjanneet Joel ja Ethan Coen. Elokuva on antologia ja se kertoo kuusi eri tarinaa, jotka sijoittuvat 1800-luvun Yhdysvaltoihin. Sen pääosissa ovat Tyne Daly, James Franco, Brendan Gleeson, Bill Heck, Grainger Hines, Zoe Kazan, Harry Melling, Liam Neeson, Tim Blake Nelson, Jonjo O'Neill, Chelcie Ross, Saul Rubinek ja Tom Waits. The Ballad of Buster Scruggs sai ensi-iltansa 31. elokuuta 2018 Venetsian elokuvajuhlilla, missä se sai parhaan käsikirjoituksen palkinnon. Se ilmestyi Netflixiin 16. marraskuuta 2018. ==Rooleissa== ;”The Ballad of Buster Scruggs” ;”Near Algodones” ;”Meal Ticket” ;”All Gold Canyon” ;”The Gal Who Got Rattled” ;”The Mortal Remains” ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2018 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Joel ja Ethan Coenin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lännenelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustan komedian elokuvat Luokka:Episodielokuvat Luokka:Netflix-alkuperäiselokuvat
Pouding chômeur

Pouding chômeur on Kanadan Quebecistä lähtöisin oleva leivonnainen. Tarinan mukaan pouding chômeur sai alkunsa 1930-luvun Suuren laman aikana. Leivonnaisen nimi pouding chômeur viittaakin työttömien leivonnaiseen. Työläisväestön taloudellisen ahdingon aikana jouduttiin käyttämään yksinkertaisia raaka-aineita. Pouding chômeurin taikina valmistettiin voista, jauhoista, maidosta ja kananmunista. Leivonnaisen makea kastike lienee tehty alun perin ruskeasta sokerista, mutta sittemmin sen valmistuksessa on siirrytty vaahterasiirapin käyttöön. Useimmiten kotona valmistetusta leivonnaisesta tuli suosittu Quebecissä. Hitaammin se levisi myös Ontarion puolelle ja muualle Kanadaan. Leivonnaista voidaan kuitenkin pitää edelleen tyypillisen quebeciläisenä annoksena, jota tarjoillaan nykyisin myös ravintoloissa. Ravintoloissa alkuperäiseen yksinkertaiseen leivonnaiseen on myös lisätty ainesosia. Nykyisin pouding chômeur valmistetaan kuumentamalla vaahterasiirappia lähes kiehumispisteeseen. Vaahterasiirappiin lisätään taikina ja kostukkeeksi maitoa. Tämän jälkeen annos paistetaan uunissa ja tarjoillaan esimerkiksi kerman tai kuuman vaahterasiirapin kera. ==Lähteet== Luokka:Leivokset Luokka:Kanadalainen keittiö Luokka:Québec
Javairô Dilrosun

Javairô Joreno Faustino Dilrosun on alankomaalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa meksikolaista Club Américaa.Javairô Dilrosun. Viitattu 15.9.2024. Dilrosun aloitti uransa Ajaxin junioreissa. Kaudet 2014–2018 hän pelasi Englannissa Manchester Cityn nuorisojoukkueissa. Kesällä 2018 hän siirtyi Saksaan Hertha Berliniin. Hän pelasi ensimmäisellä bundesliigakaudellaan 17 ottelua ja teki kaksi maalia, toisessa ottelussaan VfL Wolfsburgia ja neljännessä ottelussaan Werder Bremeniä vastaan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Bundesliigassa 23 ottelua ja teki niissä neljä maalia, joista kolme syys-lokakuussa kolmessa perättäisessä ottelussa. Kolmannella bundesliigakaudellaan hän pelasi 12 ottelua tekemättä maaleja. Vielä elokuussa 2021 hän pelasi kaksi bundesliigaottelua mutta siirtyi loppukaudeksi lainalle Ranskaan Bordeaux'n joukkueeseen, jossa hän pelasi 32 Ligue 1 -ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kausina 2022–2024 hän pelasi kotimaassaan Feyenoordin joukkueessa 39 Eredivisie-ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Hän siirtyi helmikuussa 2024 meksikolaisseura Club Américaan. Dilrosun on pelannut Alankomaiden kaikissa nuorisomaajoukkueissa. Alankomaiden A-maajoukkueessa hän on pelannut ainoan kerran marraskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Saksaa vastaan. == Lähteet== Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Voltairine de Cleyre

Voltairine de Cleyre (17. marraskuuta 1866 Leslie – 20. kesäkuuta 1912 Chicago) oli yhdysvaltalainen anarkisti, feministi ja ateisti. Hän oli aikakautensa merkittävimpiä anarkistifilosofeja ja Emma Goldmanin ohella Yhdysvaltain tunnetuin naisanarkisti, jota pidetään myös yhtenä tärkeimmistä varhaisista feministeistä. == Elämä == Michiganin Lesliessä syntyneen Cleyren isä oli Ranskasta siirtolaisena saapunut räätäli, joka nimesi nuorimman tyttärensä valistusfilosofi Voltairen mukaan. Opiskeltuaan kolmen vuoden ajan katolisessa koulussa Ontariossa, Cleyre alkoi suhtautumaan uskontoon jyrkän kielteisesti ja ryhtyi vapaa-ajattelijaksi. Hän kirjoitti vapaa-ajattelijoiden julkaisuihin ja kiersi puhumassa heidän tilaisuuksissaan kyseenalaistaen erityisesti perinteiset naisia alistaneet uskonnolliset ja sosiaaliset kaavat. Anarkismin Cleyre omaksui 1886 tapahtuneen Haymarketin verilöylyn jälkeen. Cleyre otti aluksi vaikutteita Thomas Painen, Mary Wollstonecraftn ja Henry David Thoreaun kaltaisilta filosofeilta ja myöhemmin myös työväenliikkeen vaikuttajilta kuten Eugene V. Debsiltä ja Bill Haywoodilta. Cleyre asui eri puolilla Yhdysvaltoja, kunnes asettui vuonna 1889 Philadelphiaan, jossa hän asui köyhien juutalaissiirtolaisten keskuudessa hankkien elantonsa kotiopettajana. Cleyre kärsi erilaisista sairauksista jo lapsesta saakka, ja 1900-luvulle tultaessa hänen terveytensä heikkeni entisestään. Vuonna 1910 Cleyre muutti sairaalahoitoon synnyinseudulleen Michiganiin, ja kuoli kesäkuussa 1912 vain 45-vuotiaana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Voltairine de Cleyren tekstejä The Anarchist Library. Luokka:Yhdysvaltalaiset anarkistit Luokka:Ateistifilosofit Luokka:Yhdysvaltalaiset feministit Luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Pn-liitos

pn-liitos () on monien puolijohdekomponenttien tärkeä rakenneosa joka saadaan aikaan liittämällä fysikaalisesti yhteen p-tyyppinen ja n-tyyppinen puolijohde. Virta pääsee kulkemaan pn-liitoksesta vain yhteen suuntaan. pn- liitoksella on monia käyttökohteita elektroniikassa, kuten aurinkokennot, LEDit, transistorit ja diodit. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puolijohteet
Jouko Vuolle

Jouko Vuolle (s. 1958) on Yleisradion urheilutoimittaja. Urheiluradion juontamisen lisäksi hän on ollut toimittamassa muun muassa olympiakisakaupunkeja esittelevää Amatöörioppaat-sarjaa sekä edesmenneistä urheilijoista kertovaa sarjaa Kiveen hakatut (yhdessä Arto Terosen kanssa). Vuolle on myös kirjoittanut lukuisia urheilun tietokirjoja. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Co-opoly

Co-opoly: The Game of Cooperatives on lautapeli, jossa pelaajat perustavat työosuuskunnan ja pyrkivät saamaan markkinat haltuunsa. Pelissä on määriteltävä tavoitteet ja keinot niihin pääsemiselle. Co-opolyssa harjoitetaan osuustoiminnallisen yhteisyrittämisen taitoja ja pelissä vastustajana ovat fiktiiviset markkinat. Peli muistuttaa monopolia pelilautoineen ja noppinensa. Pelissä on tärkeämmässä asemassa keskusteleminen ja demokraattinen päätöksenteko tiedon salailun sijasta. == Lähteet == Luokka:Perhepelit Luokka:Osuustoiminta
Kasper Hjalmar Wrede

Kasper Hjalmar Wrede (26. tammikuuta 1849 Anjala – 8. maaliskuuta 1912 Anjala) oli suomalainen kihlakunnantuomari ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Wreden vanhemmat olivat Vaasan läänin kuvernööri, vapaaherra Carl Gustaf Fabian Wrede ja Margareta Sofia Eleonora Glansenstierna. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1868 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1872 ja kameraalitutkinnon 1873. Wrede sai varatuomarin arvon 1875. Wrede oli senaatin ylimääräisenä kopistina vuodesta 1879 ja toimi sitten tuomarina eri tuomiokunnissa. Hän oli Euran tuomiokunnan tuomarina 1885–1900 ja Iitin tuomiokunnan tuomarina 1900–1903. Hän osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1888, edustaen von Willebrand -sukua, ja omisti Anjalassa Rabbelugnin kartanon.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1888 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1888. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1888, ss. 1685-1691. Wrede oli naimisissa vuodesta 1892 ruotsalaisen Anna Sofia Ihren kanssa. Heidän lapsiaan olivat jääkäri ja Suomen ilmailun uranuurtaja Kasper Wrede ja hevoskasvattaja ja kilparatsastaja Eva Wrede. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Kevin Knox

Kevin Knox (s. 11. elokuuta 1999) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa laitahyökkääjänä. Hän edustaa NBA-liigassa pelaavaa New York Knicksiä. Hän on pituudeltaan 206 cm. Knox pelasi kauden 2017–2018 Kentuckyn yliopiston joukkueessa. New York Knicks varasi hänet NBA:han yhdeksännellä vuorolla vuoden 2018 varaustilaisuudessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sääksmäen seurakunta

Sääksmäen seurakunta on seurakunta Pirkanmaalla, Valkeakosken kaupungissa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Kangasalan rovastikuntaan. Vt. kirkkoherrana toimii Ari Rantavaara. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 15 532 jäsentä. Kirkkoonkuulumisprosentti oli 73,5 %. Sääksmäki mainittiin itsenäisenä seurakuntana vuonna 1335. Siitä on myöhemmin erotettu Pälkäneen, Akaan ja Valkeakosken seurakunnat. Kun Sääksmäen kunta vuonna 1973 liitettiin Valkeakoskeen, jäivät Sääksmäki ja Valkeakoski edelleen kahdeksi eri seurakunnaksi., mutta myöhemmin ne yhdistettiin vuonna 2007. Poikkeuksellisesti seurakunta kantaa historiallisen emäpitäjän Sääksmäen nimeä nykyisen Valkeakosken kaupungin nimen sijasta. Valkeakosken keskusta menetti jopa oman kirkkonsakin 2010-luvulla. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Sääksmäen seurakunnan kirkkoherroina: * 2013→ Markku Antola == Lähteet == Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat Luokka:Valkeakoski Luokka:Sääksmäki
Kartta (veistos)

Kartta on kuvataiteilija Perttu Saksan suunnittelema presidentti Mauno Koiviston hautamuistomerkki Hietaniemen hautausmaalla Helsingissä. Se on mustaa diabaasia, jossa on kullattuja linjoja. Saksa voitti teoksellaan hautamuistomerkistä järjestetyn suunnittelukilpailun. == Kuvaus == thumb|left|Muistomerkki sen paljastuspäivänä. Muistomerkin päällä rouva Tellervo Koiviston laskema punainen ruusu. Kartta on Varpaisjärven mustaa diabaasia, ja se on 2,5 metriä leveä, 75 senttimetriä korkea ja sen syvyysmitta on 1,6 metriä. Muistomerkki painaa noin 9 000 kilogrammaa. Teos on koottu erillisistä palasista, joita kultaus pitää kiinni. Saksa on kertonut halunneensa luoda teoksesta muistin apuvälineen, jossa kriisit ja epävarmuustekijät hyväksytään osaksi meitä. Hän sai kultaisiin linjoihin innoitusta japanilaisesta kintsugi-tekniikasta, jossa keramiikka-astioita korjataan kultalakalla. == Historia == Saksa voitti ehdotuksellaan Kartta Koiviston hautamuistomerkistä järjestetyn suunnittelukilpailun. Se valittiin voittajaksi 138 ehdotuksen joukosta. Palkintolautakunnan mukaan teos on yhtenäinen kokonaisuus, ja ehdotuksessa on yhtymäkohtia nöyryyttä ja ajan arvokkuutta painottavaan keramiikkataiteeseen tai pirstaloituvaan maailmanpolitiikkaan. Ehdotus oli lautakunnan mukaan sekä itsenäinen taideteoksensa että monitulkintainen kunnianosoitus. Ehdotus oli myös kooltaan ja mittasuhteiltaan sopiva. Kartta paljastettiin 25. marraskuuta 2018, jolloin Koiviston syntymästä oli kulunut 95 vuotta. == Lähteet == Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset Luokka:Suomen haudat ja hautamuistomerkit Luokka:Mauno Koivisto Luokka:Hietaniemen hautausmaa
Pomarkun seurakunta

Pomarkun seurakunta on entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka sijaitsi Satakunnan maakunnassa, Pomarkun kunnassa. Seurakunta kuului Turun arkkihiippakunnassa Porin rovastikuntaan. Seurakunnan viimeisenä kirkkoherrana toimi Hannu Anttoora. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 1 817 jäsentä.. Pomarkun seurakunta perustettiin Ulvilan seurakuntaan kuuluneena kappeliseurakuntana vuonna 1804. Vuodesta 1861 lähtien se kuului kappelina Noormarkun seurakuntaan, ja itsenäiseksi seurakunnaksi se muodostettiin vuonna 1915. Vuoden 2019 alussa Pomarkun seurakunta yhdistyi Noormarkun seurakuntaan. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Pomarkun seurakunnan kirkkoherroina: * 2000–2018: Hannu Anttoora == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seurakunnan nettisivut internetin arkistossa Luokka:Pomarkku Luokka:Entiset Turun arkkihiippakunnan seurakunnat
Akaan seurakunta

Akaan seurakunta on seurakunta Pirkanmaalla, Akaan kaupungissa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Kangasalan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Leena Sorsa. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 12 424 jäsentä. . Akaan seurakunta perustettiin jo keskiajalla. Siitä ovat myöhemmin eronneet Urjalan ja Kylmäkosken seurakunnat. Akaan kunnan keskeisimmät osat muutettiin vuonna 1946 Toijalan kauppalaksi, jolloin siitä samalla liitettiin alueita useisiin naapurikuntiin. Akaa pysyi kuitenkin edelleen seurakunnan nimenä, mutta siihen kuului sen jälkeen pelkästään Toijalan kauppala/kaupunki sekä lisäksi Akaan kunnasta Kylmäkosken kuntaan liitetty alue, joten seurakuntaraja ei vastannut Kylmäkosken ja Toijalan välistä kuntarajaa. Nykyään myös Kylmäkoski kuuluu Akaan seurakuntaan kappeliseurakuntana. Akaa tuli jälleen käyttöön myös kunnan nimenä vuonna 2007, kun Toijala ja Viiala yhdistettiin. Kylmäkoski liittyi kunnallisesti Akaan kaupunkiin vuonna 2011. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Akaan seurakunnan kirkkoherroina: * 2009–2010: vt. Markku Antola == Lähteet == Luokka:Akaan seurakunnat Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Urjalan seurakunta

Urjalan seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Pirkanmaalla, Urjala kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Kangasalan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Timo Kumpunen. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 3 913 jäsentä eli 81,03 % Urjalan asukkaista. Urjalan seurakunta oli Akaan seurakuntaan kuulunut kappeliseurakunta viimeistään vuodesta 1540 lähtien. Itsenäiseksi seurakunnaksi se muodostettiin vuonna 1590. == Lähteet == Luokka:Urjala Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Ruoveden seurakunta

Ruoveden seurakunta on seurakunta Pirkanmaalla, Ruoveden kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Kangasalan rovastikuntaan. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 3 594 jäsentä. . Seurakunnassa on kaksi kirkkoa, joista toinen on Sofia Magdalenan kirkko ja toinen on Muroleen kirkko. Ruoveden seurakunta erotettiin Pirkkalan seurakunnasta vuonna 1571. Siitä ovat myöhemmin eronneet Keuruun, Virtain, Ähtärin, Kurun, Vilppulan ja Pohjaslahden seurakunnat. == Lähteet == Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat Seurakunta
Oriveden seurakunta

Oriveden seurakunta on seurakunta Pirkanmaalla, Oriveden kaupungissa ja Juupajoen kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Kangasalan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Mika Tapiolinna.. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 8 684 jäsentä eli 77,6 % Juupajoen ja Oriveden yhteenlasketusta väkimäärästä.. Oriveden seurakunta perustettiin vuonna 1540. Siitä ovat välillä eronneet Längelmäen, Eräjärven ja Juupajoen seurakunnat, jotka kuitenkin on myöhemmin liitetty takaisin Oriveden seurakuntaan (niistä Längelmäki vain osittain). Juupajoki on nykyisin Oriveden seurakuntaan kuuluva kappeliseurakunta. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Oriveden kirkkoherroina: * 1554–1560: kirkkoherra Tuomas * 1560–1574: kirkkoherra Jaakko Henrikinpoika Smogrodh * 1575–1615: kirkkoherra Lauri Eerikinpoika * 1616–1618: kirkkoherra Karl Henrikinpoika Agricola * 1618–1643: kirkkoherra Pietari Jaakonpoika Wanaeus * 1643–1664: kirkkoherra Jooseppi Pietarinpoika Gummerus * 1665–1667: kirkkoherra Jakob Lignipaeus * 1669–1678: kirkkoherra Johannes Petri Wanaeus * 1678–1682: kirkkoherra Heikki Gummerus * 1684–1685: kirkkoherra Daniel Reuter * 1687–1694: kirkkoherra Josef Lauraeus * 1694–1722: kirkkoherra Johan Utter * 1723–1746: kirkkoherra Johan Wanaeus * 1748–1771: kirkkoherra Anders Salovius * 1773–1808: kirkkoherra Erik Lencqvist * 1811–1814: kirkkoherra Abraham Perander * 1817–1824: kirkkoherra Johan Utter * 1826–1844: kirkkoherra Johan Henrik Levan * 1848–1853: kirkkoherra Anders Gustav Lilius * 1856–1862: kirkkoherra Josef Ahonius * 1865–1879: kirkkoherra Anders Gustaf Cajanus * 1880–1911: kirkkoherra Edvard Fritjof Reinius * 1914–1918: kirkkoherra Uno Paunu * 1919–1934: kirkkoherra Kaapo Kostia * 1935–1955: kirkkoherra Harri Pennanen * 1957–1964: kirkkoherra Martti Halmesmaa * 1964–1972: kirkkoherra Jalmari Aarnio * 1973–1999: kirkkoherra Jaakko Mustonen * 1999–2006: kirkkoherra Kari Mattila * 2006→ kirkkoherra Mika Tapiolinna == Lähteet == Luokka: Orivesi Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Poppelikumpu

Poppelikumpu (engl. Olobob Top) on vuonna 2017 julkaistu animaatio, jota alun perin esitettiin Isossa-Britanniassa muun muassa S4C-kanavalla. Tarinan päähahmoja ovat poppelit Tipa, Lalla ja pikkuisin Nopsu, joiden elämää ohjelmassa seurataan. He leikkivät, seikkailevat ja ratkovat yhdessä eteen tulevia pulmia. Joka jaksossa he keräävät keskenään tai yhdessä erilaisten eläinhahmojen kanssa Poppelikummun väreistä, muodoista ja kappaleista uuden hahmon ystäväkseen. 52-jaksoinen sarja opettaa yhteistyöhön ja ratkomaan erilaisia eteen tulevia kysymyksiä. == Jaksot == Ensimmäinen jakso esitettiin ensi kertaa CBeebies-kanavalla 17. kesäkuuta 2017. # Huiskun pesä # Kurkota tähtiin # Huono tuuri # Lumipopit # Retkellä # Sukkela suihkis # Leija # Pikku Tsuku # Pikpik # Suursiivous # Vene vesillä # Haituvia # Jalat # Lennipuu # Nopsun hotelli # Palkintojenjako # Pähkinäkirjasto # Yhteinen leikki # Nopsupallo # Yökylässä # Aarteen jäljillä # Lehtinäytös # Naamiaiset # Plip Plop # Pitkä ruoho # Ilmapallo # Osku Olematon # Luurupäivä # Auttamisen iloa # Rapuja # Lallan laulu # Toukka # Mullinmallin # Roinaa # Kuorekkaat # Outo purkki # Kala puussa # Jättikiviä # Keiju # Hikka # Vuori # Älykoje # Matkija # Pusero # Työmatka # Hattu # Näkymätön # Iso kelju # Bussi # Ajatuksia # Uutisia # Kylmä == Näyttelijät == Suomenkieliset äänet * Lassi Hirvonen * Esteri Seppälä * Taia Heinonen * Bruno Lähteenmäki * Hermanni Kemppainen * Markus Niemi * Theresa Heinonen === Käännös === Siiri Turunen, Fiable Oy === Tuotanto === Uptempo Oy Luokka:Brittiläiset animaatiosarjat
Mänttä-Vilppulan seurakunta

Mänttä-Vilppulan seurakunta on seurakunta Pirkanmaalla, Mänttä-Vilppulan kaupungissa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Kangasalan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Saila Munukka. Vuoden 2024 heinäkuussa Mänttä-Vilppulan seurakunnalla oli 6 387 jäsentä, mikä vastasi noin 68,8 prosenttia kaupungin asukkaista. 2000-luvulla seurakunnan jäsenmäärä on pienentynyt selvästi: vuoden 2000 lopussa jäseniä oli 11 146, vuoden 2010 lopussa 9 366 ja vuoden 2020 lopussa 7 088. Vilppulan kunta ja seurakunta perustettiin vuonna 1912 osista Keuruun ja Ruoveden kuntien alueita. Siitä erotettiin Mänttä vuonna 1921 omaksi seurakunnakseen ja seuraavana vuonna myös vuonna omaksi kunnakseen, mutta kun Vilppulan kunta ja välillä kaupungiksi muutettu Mänttä vuonna 2009 yhdistettiin, yhdistettiin myös niiden seurakunnat Mänttä-Vilppulan seurakunnaksi. Vuonna 1973 Vilppulan kuntaan liitettiin suurin osa Pohjaslahden kunnasta, mutta Pohjaslahden seurakunta pysyi kauan tämän kuntaliitoksen jälkeenkin itsenäisenä seurakuntana vuoden 1996 alkuun, mutta nykyisin se kuuluu Mänttä-Vilppulan seurakuntaan kappeliseurakuntana. == Lähteet == Luokka:Mänttä-Vilppula Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Killen kimppakyyti

Killen kimppakyyti () on vuonna 2016 luotu animaatiosarja. Leo Timmersin kirjoihin perustuvan 52-osaisen lastensarjan ovat ohjanneet Tanguy de Kermel ja Federico Milella. Kille on australialainen krokotiili, joka ystävineen työskentelee eläintarhassa. Kille (krokotiili), Roosa (flamingo), Annikki (norsu), Leopold (leijona), Tomppa (tukaani), Hemmo (kirahvi) sekä pingviinit kulkevat työmatkaansa herra Karhulan ohjaamassa raitiovaunussa aamuin illoin. == Rooleissa == * Heljä Heikkinen * Valtteri Lehtinen * Tuukka Leppänen * Pihla Pohjolainen * Susa Saukko * Ella Tarvonen Lähde == Lähteet == Luokka:Animaatiosarjat Luokka:Lastenohjelmat
K. E. Kahva

Kaarlo Emil Kahva (ent. Kahma) (11. toukokuuta 1869 Ilmajoki – 3. tammikuuta 1909 Oulu) oli suomalainen kuuromykkäinkoulun johtaja ja oppikirjojen tekijä.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Kuuromykkäin Lehti n:o 2 helmikuu 1909, sivu 1 Kahvan vanhemmat olivat kauppias ja kirjuri Kaarlo Kahma sekä Justiina Amalia Killinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan yksityislyseosta 1890 ja valmistui Keisarillisesta Aleksanterin-Yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1894 ja promovoitiin maisteriksi 1897. Kahva oli Vaasan Lehden päätoimittajana 1891–1892 ja hän oli opettajana Turun kuuromykkäinkoulussa 1896–1902 sekä Oulun kuuromykkäinkoulun johtajana vuodesta 1902 alkaen. Hän oli naimisissa vuodesta 1903 kuuromykkäinopettaja Meri Elisabeth Mittlerin kanssa. Hänen veljensä oli Kuopion kuuromykkäinkoulun johtaja Uuno Kahma.Kuurojen Lehti n:o 3 maliskuu 1960, sivu 6 == Teoksia == Nimellä K. E. Kahva: * Maantieteen oppikirja kuuromykkäin opetusta varten. Edlund, Helsinki 1899 (Teos digitoituna Doriassa) * Suomen historian oppikirja kuuromykkäin opetusta varten. Edlund, Helsinki 1902 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Jämsän seurakunta

Jämsän seurakunta on evankelis-luterilainen seurakunta Keski-Suomessa, Jämsän kaupungissa. Seurakunta kuuluu Lapuan hiippakunnassa Eteläisen Keski-Suomen rovastikuntaan. Vuoden 2024 heinäkuussa seurakunnassa oli 13 333 jäsentä. Jäsenmäärä on ollut laskussa koko 2000-luvun lukuun ottamatta vuotta 2007, jolloin osa Längelmäkeä liitettiin osaksi Jämsän kaupunkia. Jämsän seurakunta on keskiajalla ollut Sysmän seurakuntaan kuulunut kappeliseurakunta, mutta se muutettiin jo vuonna 1442 itsenäiseksi seurakunnaksi. Siitä on myöhemmin erotettu Korpilahden, Petäjäveden, Koskenpään ja Jämsänkosken seurakunnat. == Tilat == === Kirkot === * Jämsän kirkko * Jämsänkosken kirkko * Koskenpään kirkko * Kuoreveden kirkko === Siunauskappeli === * Leponummen siunauskappeli * Miekkainpetäjän siunauskappeli * Vangonmäen siunauskappeli === Hautausmaat === * Jämsän Vanha hautausmaa * Kellotapulin uurnalehto * Koskenpään hautausmaa * Kuoreveden kirkon hautausmaat * Leponummen hautausmaa * Miekkainpetäjän hautausmaa * Muistojen hautausmaa ja Jämsän sankarihautausmaa * Vangonmäen hautausmaa == Papisto == === Kirkkoherrat === * 1983–2003: Jouko Vaherniemi == Lähteet == Seurakunta Luokka:Lapuan hiippakunnan seurakunnat
Forssan seurakunta

Forssan seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Kanta- Hämeessä, Forssan kaupungissa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Tammelan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Esa Löytömäki. Vuoden 2024 elokuussa Forssan seurakunnassa oli 11 497 jäsentä, mikä vastasi noin 69,9 prosenttia Forssan kaupungin väestöstä. Jäsenmäärä on ollut laskussa koko 2000-luvun: vuoden 2000 lopussa jäseniä oli 16 331, vuoden 2010 lopussa 14 890 ja vuoden 2020 lopussa 12 490. Forssan seurakunnan perustamisesta tehtiin päätös vuonna 1901, mutta se toteutui vasta vuonna 1922, sen jälkeen kun Forssa edellisenä vuonna oli muodostettu kauppalaksi. Siihen tulivat kuulumaan Forssan tehdasyhdyskunta sekä muutamat ennestään Tammelan seurakuntaan kuuluneet kylät. == Lähteet == Seurakunta Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Someron seurakunta

Someron seurakunta on seurakunta Varsinais-Suomessa, Someron kaupungissa. Seurakunta kuuluu Turun arkkihiippakunnassa Paimion rovastikuntaan. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 7 359 jäsentä. Someron seurakunta on mainittu itsenäisenä seurakuntana jo vuonna 1449. Siihen kuuluneeksi kappeliseurakunnaksi perustettiin vuonna 1601 Somerniemen seurakunta, joka vuonna 1901 muutettiin itsenäiseksi seurakunnaksi, mutta liitettiin takaisin Someron seurakuntaan vuonna 2007, 30 vuotta sen jälkeen kun Somerniemen kunta liitettiin Someroon. Vuoden 2019 loppuun saakka Someron seurakunta kuului Tampereen hiippakuntaan ja Tammelan rovastikuntaan. == Kirkot == * Someron kirkko * Somerniemen kirkko == Lähteet == Seurakunta Luokka:Turun arkkihiippakunnan seurakunnat
Humppilan seurakunta

Humppilan seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Kanta- Hämeessä, Humppilan kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Tammelan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Ilkka Wiio. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 1 916 jäsentä. Humppilan seurakunta perustettiin Tammelan seurakuntaan kuuluneena kappeliseurakuntana 1600-luvulla. Itsenäiseksi seurakunnaksi se tuli vuonna 1893. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Humppilan seurakunnan kirkkoherroina: * 1989–2005: Erkki Vappula * 2013: vs. Miikka Anttila * 2013 alkaen: Ilkka Wiio == Lähteet == Luokka:Humppila Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Ypäjän seurakunta

Ypäjän seurakunta on seurakunta Kanta-Hämeessä, Ypäjän kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Tammelan rovastikuntaan. Seurakunnan vt. kirkkoherrana toimii Miikka Anttila. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 1 946 jäsentä. Ypäjän seurakunta perustettiin Tammelan seurakuntaan kuuluneeksi kappeliseurakunnaksi 1500-luvulla. Vuoteen 1892 sen nimenä oli Perttula. Itsenäiseksi seurakunnaksi se tuli vuonna 1903. == Lähteet == Luokka:Ypäjä Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Jokioisten seurakunta

Jokioisten seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Kanta-Hämeessä, Jokioisten kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Tammelan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii virkaatekevänä Teemu Salminen 30.4.2024 saakka. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 4 397 jäsentä. Jokioisten seurakunta perustettiin Tammelan seurakuntaan kuuluneena kappeliseurakuntana vuonna 1631. Itsenäiseksi seurakunnaksi se muutettiin vuonna 1893. == Lähteet == Luokka:Jokioinen Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Tammelan seurakunta

Tammelan seurakunta on seurakunta Kanta-Hämeessä, Tammelan kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Tammelan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Juha Koivulahti. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 5 203 jäsentä, kirkkoonkuulumisprosentti oli 84,53 %. Tammelan seurakunta on ainakin 600 vuotta vanha. Ensimmäinen maininta virallisissa asiakirjoissa siitä on vuodelta 1423. Tammelan seurakunnasta ovat myöhemmin eronneet Ypäjän, Jokioisten, Humppilan ja Forssan seurakunnat. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Tammelan seurakunnan kirkkoherroina: * 1971–1998: Eero Vainio * 2016–2017: vt. Päivi Aikasalo == Lähteet == Luokka:Tammela Luokka:Tampereen hiippakunnan seurakunnat
Jorma Nykänen (ampuja)

Jorma Arto Juhani NykänenKuolinilmoitus Helsingin Sanomat 28.10.2018 (12. kesäkuuta 1936 Polvijärvi – 4. lokakuuta 2018 Kauniainen) oli suomalainen diplomi-insinööri ja ammuntaurheilija. Hän voitti 1955 suomenmestaruuden pienoiskiväärissä ja puolustusvoimien mestaruuden konepistooammunnassa. Hän osallistui Bukarestin EM-kisoihin Suomen edustajana. Nykänen teki uransa sisäministeriössä, jossa hän aloitti vuonna 1962. Vuonna 1991 hänet nimitettiin tekniseksi johtajaksi, ja hänen vastuullaan olivat valtakunnallisesti poliisin toimitilat, osa viestiliikenteen asioista. Hänen ohjaukseensa kuului Ety-kokouksen aikana poliisin materiaalihallinnon järjestelytyö. Myöhemmin hänen alaisuuteensa kuuluivat myös poliisin informaatioteknologiaan liittyvät asiat.Kuolleet. Jorma Nykänen. Poliisitoiminnan kehittäjä. Muistokirjoitus. Helsingin Sanomat 18.11.2018 sivu C 18 (Verkkoversio) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Laihian seurakunta

Laihian seurakunta on Laihian kunnassa Pohjanmaan maakunnassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Lapuan hiippakuntaaan ja Pohjanmaan rovastikuntaan. Laihian seurakunta perusti vuonna 1576 Ruotsin kuningas Juhana III. == Kirkot ja tilat == Laihian ensimmäinen kirkko rakennettiin 1500-luvun alussa ja samalle paikalle valmistui toinen kirkko vuonna 1643. Nykyisin paikalla toimii kolmas kirkko, jonka vihkimisjuhlallisuuksia vietettiin vuonna 1805. Laihian kirkko edustaa tyyliltään varhaista uusklassismia. Vöyrin kunnassa sijaitseva Seura-Ranta niminen leirikeskus on palvellut seruakuntalaisia vuodesta 1969 lähtien. == Herätysliikkeet == Laihian seurakunta kuuluu muun Seinäjoen eteläisen ja läntisen alueen tavoin voimakkaaseen ja yhtenäiseen evankelisen herätysliikkeen tukialueeseen. Laihialla on jossain määrin kannatusta myös herännäisyyden keskuudessa. == Kirkkoherrat == * 1576–1778: Ericus Eschilli * 1578–1580: Matthias Martini * 1580–1611: Jacobus Eschilli * 1611–1621: Sigfridus Johannes * 1622: Mattheus Bartollj * 1624–1626: Petrus Bartholdi * 1626–1657: Haqvinus Nikolainpoika Galle * 1658–1663: Johannes Haakoninpoika Laihelius * 1664–1687: Christian Mathiaksenpoika Laibeck * 1688–1690: Johan Christianinpoika Laibeck * 1690–1712: Samuel Backman * 1713–1714: Anders Mennander * 1722–1732: Mathias Hellenius * 1733–1746: Zacharias Forbus * 1746–1780: Samuel Wacklin * 1782–1789: Georg Forsman * 1790–1798: Jonas Lagus * 1801–1806: Fredrik Stenhagen * 1808–1813: Simon Laurin * 1816–1822: Abraham Perander * 1827–1843: Johan Stenbäck * 1846–1852: Erik Johan Snellman * 1854–1863: Herman Magnus Inberg * 1864–1884: Erik August Montin * 1885–1901: Henrik Adolf Appelberg * 1904–1917: Klas Emil Hohenthal * 1919–1922: Jaakko Pohjonen * 1924–1937: Karl August Waldstedt * 1939–1952: Emil Härö * 1953–1956: Olavi Laitinen * 1957–1965: Jussi Annala * 1965–1975: Eino Tuomisto * 1975–2006: Eino Rauha * 2006–2014: Mertsi Saarela * 2015–2019: Marja-Liisa Mäki * 2019: vt. Krister Koskela * 2021– Antti Yli-Opas == Lähteet == Luokka:Lapuan hiippakunnan seurakunnat Luokka:Laihian seurakunnat
Motti (ravintola)

Ravintola Motti oli Helsingissä Taka-Töölössä vuosina 1941–1987, 1997–2007 ja 2011–2012 toiminut ravintola.Oy Motti, täydentäviä yhtiötietoja, Pörssitieto G. Kock Ravintola Motti avattiin ruokaravintolana 26. huhtikuuta 1941 silloisen Helsingin suojeluskuntatalon tiloissa osoitteessa Töölöntorinkatu 2 - Pohjoinen Hesperiankatu 15. Funkkistyylisen ravintolan pinta-ala oli 300 neliömetriä, ja siellä oli 300 paikkaa. Ravintolan perustaja ja toimitusjohtaja oli Oy Skoha Ab:n toimitusjohtaja, majuri Aarne Wilhelm Jusu. Myöhemmin ravintolan toimitusjohtajana oli muun muassa Pauli Velanko (1912–1997) vuosina 1954–1977. Ravintolayhtiön Oy Motti omistajina olivat Jusun lisäksi muun muassa Antti Wihuri, Rakel Wihuri ja Oy Skoha Ab:n toimitusjohtaja Hannes Vartama (1901–1973). 1980-luvulla ravintolan omisti ensin tukholmalainen Holger Eklund ja sitten Tapio Seeste. Ravintolayhtiö asetettiin konkurssiin 1994, mutta konkurssi raukesi varojen puutteeseen. Oy Motti lopetettiin 1997, mutta ravintola toimi vielä samalla nimellä pariin otteeseen. Ravintola Motti tuli suosituksi jo jatkosodan aikana, ja sen kanta-asiakkaisiin kuuluivat muun muassa marsalkka Carl Gustaf Mannerheim, presidentti Urho Kekkonen, kansanedustaja Hertta Kuusinen ja kirjailija Mika Waltari. Ravintolan erikoisuuksiin kuuluivat liekitetyt Pässin kivekset sekä vasikan Palavat munuaiset, ja ruokalistalla oli myös muun muassa karhua, majavaa, oravaa, piisamia, riekkoa, sorsaa ja pyytä. Tunnetuimpia ruokalajeja kehitti muun muassa keittiömestari Leo Salonen, joka oli Motin ravintolapäällikkö vuosina 1959–1967, ja joka kuului myös Suomen ensimmäisiin tv-kokkeihin tänä aikana. Salonen sai vastuulleen paljolti Motissa toteutetut presidentti Kekkosta tapaamaan tulleiden valtiovierailujen ruokatarjoilujen hoitamisen vuosina 1961-1966; sittemmin valtiovierailujen tarjoilut siirtyivät Marskiin ja Smolnaan. Alkuperäinen ravintola Motti toimi vuoteen 1987 saakka. Tämän jälkeen samoissa tiloissa toimi erinimisiä ja -tasoisia ravintoloita. Motti-nimellä ravintola toimi taas vuosina 1997–2007. Sen jälkeen tiloissa toimi marokkolaista ruokaa tarjonnut ravintola Fez vuoteen 2010 saakka. Uusien omistajien omistama ravintola Motti avattiin 2011, mutta ravintola teki konkurssin jo 2012. Sen jälkeen tiloissa on toiminut italialaisravintola Trattoria Sogno.Kekkosen ja Marskin kantapaikka palaa, Helsingin Uutiset 20.5.2011 Stadissa.fi : Trattoria SognoTakavuosien helsinkiläisravintolan hurjasta annoksesta tuli hitti, jota kopioitiin ympäri Suomea, Ilta-Sanomat 12.10.2017 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Syöjättäret maistelivat mukisematta pässinkivestä, Kaleva 1.2.2007 Luokka:Helsingin entiset ravintolat Luokka:Taka-Töölö
König (ravintola)

Ravintola König oli Helsingin keskustassa Mikonkatu 4:ssä sijainnut ravintola, jonka perusti Karl König vuonna 1892. Ravintola oli 1900-luvun alussa taiteilijoiden suosima ja sen asiakkaisiin kuuluivat muun muassa Jean Sibelius, Akseli Gallen-Kallela, Eliel Saarinen, Eino Leino, V. A. Koskenniemi ja Toivo Kuula. Myöhemmin Suomen hallitukset pitivät ravintolan tiloissa epävirallisia iltakokouksiaan ja marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheimillä oli ravintolassa oma kantakabinetti.Ravintolamyllerrys jatkuu – 1892 perustettu ”Kuningas” lopetti, Helsingin Uutiset 2.4.2015 Vuonna 2013 ravintolan omistajaksi tuli HOK-Elanto. Königin yökerho muuttui katuruokaravintola Shanghai Cowboyksi syksyllä 2014 ja keväällä 2015 ravintola König sulki ovensa avautuakseen sitten uudella nimellä ja toiminta-ajatuksella. Uudistettu ravintola Michel toimi kevääseen 2017 saakka kunnes 25. huhtikuuta 2017 samoissa tiloissa avauttiin uusi ravintola VENN. Meksikolaistyylinen katuruokapaikka Shanghai Cowboy jatkoi edelleen samalla nimellä ravintolan alakerrassa.Vipinää vanhan Königin paikalla – Uusi ravintola lupaa: meemejä, irtokarkkeja, korkkarikirppis ja ilmaiset popparit, Vantaan Sanmat 24.4.2017 ==Katso myös== *Tammikuun kihlaus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ravintola Karl König, American Bar, postikortti 1910-luvulta, Helsingin kaupunginmuseo (Finna) Luokka:Helsingin entiset ravintolat Luokka:Kluuvi
Henriette Delille

Kunnianarvoisa Henriette Delille S.H.F. (1814 New Orleans, Louisiana – 17. marraskuuta 1862 New Orleans, Louisiana) oli roomalaiskatolisten valkoisen miehen ja vapaan värillisen naisen tytär, joka eli koko elämänsä USA:n eteläosassa aikana ennen orjuuden lakkauttamista ja perusti 1836 sääntökunnan Sisters of the Presentation, joka vuonna sai kirkollisen hyväksynnän 1837 ja muutti nimensä 1842 muotoon Sisters of the Holy Family, ja joka toimii yhä opettaen ja huolehtien köyhistä ja vanhuksista. Hänen vanhempansa eivät voineet mennä naimisiin Louisianan lain mukaan, mutta käytäntö oli yleinen kreoliyhteisössä, kun toisaalta hänen isoisoisoäitinsä oli ollut Afrikasta tuotu orja, joka tuli vapaaksi omistajansa kuoltua ja ansaitsi tarpeeksi vapauttaakseen tyttärensä ja kaksi lastenlastaan maksamalla siitä. Henrietellä oli yksi sisko ja kaksi veljeä ja hän itse eli pyhän elämän, pitäen huolta orjista, sairaista, orvoista, ikääntyneistä, unohdetuista ja halveksituista. Hän eli seuraavien viiden paavien hallintokausien aikana: Pius VII (1800-1823), Leo XII (1823-1829), Pius VIII (1829-1830), Gregorius XVI (1831-1846) ja autuas Pius IX (1846-1878). 1960-luvulla Sisters of the Holy Family alkoi tutkia Henrietten kanonisointia, 1988 paavi Johannes Paavali II julisti hänet Jumalan palvelijaksi, tutkimukset mahdollisesta ihmeestä kerättiin 2005 ja 2006 Vatikaani julisti ihmeen, sekä paavi Benedictus XVI julisti naisen kunnianarvoiseksi 27. maaliskuuta 2010. Henriette on ensimmäinen USA:n natiivi afrikkalaisamerikkalainen, jonka kanonisointiprosessi on avattu katolisessa kirkossa, ja toinen ihme tarvitaan hänen varsinaiseen kanonisointiinsa, jolloin hän olisi myös ensimmäinen USA:n natiivi afrikkalaisamerikkalainen pyhimys. Hänen tunnetaan rukoilleen: “Uskon Jumalaan. Toivon Jumalaan. Rakastan, haluan elää ja kuolla Jumalalle.” == Lähteet == Luokka:Vuonna 1814 syntyneet Luokka:Vuonna 1862 kuolleet
Johan Viktor Havu

Johan Viktor Havu, sukunimi vuoteen 1906 Falck (16. lokakuuta 1862 Kontiolahti – 17. elokuuta 1949 Turku) oli suomalainen juristi ja Turun hovioikeuden varapresidentti.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Johan Viktor HavuAikalasikirja 1934 Havun vanhemmat olivat kanavankaitsija Gustaf Falck ja Amanda Wilhelmina Åkerman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1881 Viipurin ruotsalaisesta lyseosta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1887. Havu sai varatuomarin arvon 1890. Havu oli Turun hovioikeudessa asessorina vuodesta 1903, hovioikeudenneuvoksena vuodesta 1905 ja varapresidenttinä 1911–1932. Havu oli mukana raittiusliikkeessä ja hän kuului Raittiuden Ystävien perustajiin. Hänestä tuli Viipurin nuorison raittiusseuran kunniajäsen 1900 ja Raittiuden Ystävien kunniajäsen 1933. Havu oli naimisissa vuodesta 1907 Sigrid Alma Johanna Blomströmin kanssa. Heidän lapsiaan olivat kääntäjä Teijo Havu ja kirjallisuuskriitikko Toini Havu. Johan Viktor Havun veli Gustaf Evert Havu (1864–1935) oli Turun hovioikeudessa hovioikeudenneuvoksena 1905–1907 ja 1910–1932 sekä varapresidenttinä vuodesta 1932.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Gustaf Evert Havu == Julkaisuja == Nimellä J. V. Havu: * Laissa maan turva. Helsinki 1924 * Schaumanin y.m. ehdotus laiksi väkijuomain valmistuksesta, maahantuonnista ja kaupasta. Helsinki 1924 * Förbudslagen och brottsligheten : föredrag, hållet i Helsingfors den 19 febr. 1927. I.O.G.T:s skrifter 11. Helsingfors 1927 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Gustaf Evert Havu

Gustaf Evert Havu, sukunimi vuoteen 1906 Falck (2. huhtikuuta 1864 Ilomantsi – 22. kesäkuuta 1935 Turku) oli suomalainen juristi ja Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos ja varapresidentti.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Gustaf Evert HavuAikalaiskirja 193470-vuotias. Varapresidentti G. E. Havu, Helsingin Sanomat, 01.04.1934, nro 87, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Havun vanhemmat olivat kanavankaitsija Gustaf Falck ja Amanda Wilhelmina Åkerman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1883 Viipurin ruotsalaisesta lyseosta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1889. Havu sai varatuomarin arvon 1892. Havu toimi asianajajana 1894–1903. Hän oli Turun hovioikeudessa asessorina 1903–1905 ja 1909–1910, hovioikeudenneuvoksena 1905–1907 ja 1910–1932 sekä varapresidenttinä 1932–1935. Havu oli naimisissa 1894–1907 Anna Wallinin (k. 1907) kanssa ja vuodesta 1911 opettaja Alma Selina Antervon kanssa. Hänen pokansa ensimmäisestä avioliitosta oli filosofian tohtori Ilmari Havu. Gustaf Evert Havun veli Johan Viktor Havu oli Turun hovioikeudessa hovioikeudenneuvoksena ja varapresidenttinä 1911–1932. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Johan Viktor Havu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hovioik. neuvos G. E. Havu 60-vuotias, Uusi Aura 02.04.1924 nro 91, s. 2, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Kyösti Aarnio

Kyösti Juhani Aarnio, vuoteen 1908 Eriksson (13. lokakuuta 1888 Helsinki – 5. syyskuuta 1936 LahtiKuolleita. Helsingin Sanomat, 8.9.1936, s. 1.) oli suomalainen näyttelijä ja usean eri työväenteatterin johtaja. Aarnion puoliso vuodesta 1914 oli Ksenia Matilda Marienberg. Aarnio kävi kansakoulun ja teki opintomatkan Saksaan ja Itävaltaan 1925. Hän toimi Joensuun Työväen Teatterin johtajana 1913–1915, Kuopion Työväen Teatterin johtajana 1915–1918 ja Turun Työväen Teatterin johtajana 1919–1936.Aikalaiskirja 1934, s. 10-11 (Viitattu 18.11.2018) Viimeksi hän oli Lahden Työväen Näyttämön johtaja. Aarnio myös näytteli teatterinjohtajan työnsä ohella.Renesanssi-iloittelua Turun Työväen Teatterissa. Helsingin Sanomat, 22.3.1928, s. 8. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka: Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Syke (1. tuotantokausi)

Suomalaisen sairaalan traumaosastolle sijoittuvan Syke-draamasarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin loka–joulukuussa 2014. Kauden ensimmäinen osa esitettiin Yle TV2:lla keskiviikkona 29. lokakuuta 2014. Toisesta osasta alkaen ensimmäisen kauden jaksot olivat nähtävillä ennakkoon Yle Areenassa televisioesitystä edeltävänä sunnuntaina. Ensimmäisen tuotantokauden ohjasi Joona Tena. Kauden pääsikirjoittajana toimi sarjan luoja Petja Peltomaa ja jaksokirjoittajina Terhi Arola, Kirsikka Saari ja Harri Virtanen. Ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin DVD:llä 27. huhtikuuta 2015. == Rooleissa == === Pääosissa === === Sivuosissa === === Vierailevat näyttelijät === == Jaksot == Jakso Nimi Ensiesitys Katsojaluvut1 Ikäraja / Sisältörajoitukset 1\. Sydäntä kylmää 29. lokakuuta 2014 664 000 / 2 Leikin loppu 5. marraskuuta 2014 416 000 / 3 Elämännälkä 12. marraskuuta 2014 496 000 / 4 Maksaa rahalla 19. marraskuuta 2014 504 000 / 5 Sinun edestäsi vuodatettu 26. marraskuuta 2014 409 000 / 6 Maa on syanoottinen laulu 3. joulukuuta 2014 448 000 / 7 Pappi, lääkäri, kuppari 10. joulukuuta 2014 486 000 / 8 Julkinen eläin 17. joulukuuta 2014 420 000 / 9 Pieni kylmä sydän 24. joulukuuta 2014 286 000 / 10 Laimeat lääkkeet 31. joulukuuta 2014 326 000 / 1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Syke Yle Areenassa * Ensimmäinen tuotantokausi IMDb:ssä Luokka:Syke-tuotantokaudet
Syke (2. tuotantokausi)

Suomalaisen sairaalan traumaosastolle sijoittuvan Syke-draamasarjan toinen tuotantokausi esitettiin heti ensimmäisen päätyttyä tammikuusta 2015 alkaen. Kauden viisi ensimmäistä jaksoa julkaistiin Yle Areenassa 4. tammikuuta 2015 ennakkoon katsottaviksi. Toisen kauden viisi viimeistä jaksoa julkaistiin Yle Areenassa 8. helmikuuta 2015. Toisen kauden ohjasi Aleksi Mäkelä. Kauden pääsikirjoittajana jatkoi sarjan luoja Petja Peltomaa ja jaksokäsikirjoittajina toimivat Terhi Arola, Jari Rantala ja Outi Keskevaari. Toinen tuotantokausi julkaistiin DVD:llä 27. huhtikuuta 2015. == Rooleissa == === Pääosissa === === Sivuosissa === === Vierailevat näyttelijät === == Jaksot == Jakso Nimi Ensiesitys Katsojaluvut1 Ikäraja / Sisältörajoitukset 1 Mysteeri 7. tammikuuta 2015 551 000 / 2 Opaskoira 14. tammikuuta 2015 470 000 / 3 Sormi suussa 21. tammikuuta 2015 475 000 / 4 Särkynyt sydän 28. tammikuuta 2015 480 000 / 5 Joutsenlaulu 4. helmikuuta 2015 451 000 / 6 Viimeinen niitti 11. helmikuuta 2015 463 000 / 7 Löytölapsi 18. helmikuuta 2015 431 000 / 8 Pieni potilas 25. helmikuuta 2015 470 000 / 9 Lumetta 4. maaliskuuta 2015 378 000 / 10 Joulumaa 11. maaliskuuta 2015 464 000 / 1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Syke Yle Areenassa * Toinen tuotantokausi IMDb:ssä Luokka:Syke- tuotantokaudet
Syke (3. tuotantokausi)

Suomalaisen sairaalan traumaosastolle sijoittuvan Syke-draamasarjan kolmas tuotantokausi esitettiin keväällä 2016. Yle oli ilmoittanut jo toukokuussa 2015 sarjan jatkuvan kolmannelle tuotantokaudelle. Kauden kuvaukset aloitettiin syyskuussa 2015. Kauden ensimmäinen jakso esitettiin Yle TV2:lla 23. maaliskuuta 2016 ja samalla kauden viisi ensimmäistä jaksoa julkaistiin Yle Areenassa ennakkoon katsottaviksi. Loput viisi jaksoa julkaistiin 27. huhtikuuta 2016. Kolmannen kauden ohjasi Taavi Vartia. Kauden pääsikirjoittajana jatkoi sarjan luoja Petja Peltomaa ja jaksokäsikirjoittajina toimivat Terhi Arola, Kirsikka Saari ja Tatiana Elf. Kolmas tuotantokausi julkaistiin DVD:llä 17. kesäkuuta 2016. == Rooleissa == === Pääosissa === === Sivuosissa === === Vierailevat näyttelijät === == Jaksot == Jakso Nimi Ensiesitys Katsojaluvut1 Ikäraja / Sisältörajoitukset 1 Aivokemiaa 23. maaliskuuta 2016 491 000 / 2 Kenguruhoitoa 30. maaliskuuta 2016 454 000 / 3 Vaarallinen potilas 6. huhtikuuta 2016 439 000 / 4 Priorisointia 13. huhtikuuta 2016 412 000 / 5 Vuoristotauti 20. huhtikuuta 2016 409 000 / 6 Hyvin hiljaa 27. huhtikuuta 2016 470 000 / 7 Myötä- ja vastamäessä 4. toukokuuta 2016 406 000 / 8 Laitataklaus 11. toukokuuta 2016 280 000 / 9 Paratiisi 18. toukokuuta 2016 428 000 / 10 Jumalan kärpäslätkä 25. toukokuuta 2016 452 000 / 1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Syke Yle Areenassa * Kolmas tuotantokausi IMDb:ssä Luokka:Syke-tuotantokaudet