EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ullamaija Kivikuru

Ullamaija Kivikuru (s. 7. syyskuuta 1942 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja Helsingin yliopiston yhteydessä toimivan Svenska social- och kommunalhögskolanin viestinnän professori (emerita). Kivikuru kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1961 (Tampereen yhteiskoulu). Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi (1966). Hän suoritti viestinnän maisteriopinnot Yhdysvalloissa Wisconsinin yliopistossa (M.Sc., 1971-1972). Sitten hän jatkoi Helsingissä valtiotieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi (VTL 1976, VTT 1985, pääaineenaan viestintä). Hän on toiminut journalistina Aamulehdessä (1963–66) ja Viikkosanomissa (1967–70) sekä freelancerina (1972–76). Helsingin yliopistossa hän on oli assistenttina (1976–86), lehtorina (1986–96) ja tutkimuslehtorina (1996–97). Viestinnän professorina hän toimi vuodesta 1997 eläkkeelle jäämiseensä saakka. Kivikurun keskeisiä tutkimusaiheita ovat olleet viestintä, journalistiikka ja kehityskommunikaatio. Kivikuru on naimisissa professori Kaarle Nordenstrengin kanssa ja heillä on kaksi lasta. Professori Kivikurulle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarimerkki. Hänet valittiin Vuoden naiseksi 1998. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Ullamaija Kivikuru. Professor at University of Helsinki (linkedin.com) *Ullamaija Kivikuru (researchgate.net) Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit
Guanahatabeyt

Guanahatabeyt olivat Kuuban alkuperäisasukkaita. Eurooppalaisten saapuessa Karibialle guanahatabeyt asuttivat saaren läntistä kolmasosaa tainojen asuttessa saaren muita alueita. Aikalaislähteissä heitä kuvaillaan muita intiaaneja alkukaintaisemmiksi ja he eivät esimerkiksi rakentaneet asumuksia tai harjoittaneet maanviljelyä. Guanahatabeyt hävisivät nopeasti eurooppalaisten saapumisen jälkeen. ==Historia== Nykyinen Kuuba asutettiin viimeistään 6 000 vuotta sitten Jukatanin niemimaan kautta. Isojen Antillien esikeraamisen ajan löydöt tunnetaan casimiroidisina Domikaanisen tasavallan Casimiran löytöpaikan mukaan. Casimiroidisella ei viitata niinkään yhtenäiseen kulttuuriin, vaan alueella käytettyihin tietynlaisiin kivityökaluihin. Sittemmin suuren osaa Karibiaa asuttaneita tainoja pidetään tuloksena uusista saladoidisista asukkaista, jotka levisivät Venezuelasta tai Pienten Antillien kautta 2 000–3 000 vuotta sitten. Uudet ja vanhat asukkaat olivat nykykäsityksen mukaan vuorovaikutuksessa keskenään ja mahdollisesti jopa sulautuivat toisiinsa. Ajan myötä saladoidiset karibialaiset muodostivat oman taino-kulttuurinsa, joka levisi myös suuriin osaan Kuubaa, Eurooppalaisten saapuessa Karibialle guanahatabeyt asuttivat Kuuban läntisintä kolmannesta, kun taas kaksi kolmasosaa saaresta oli jo tainojen asuttamaa. Guanahatabeyt saattavat edustaa alueen vielä jäljellä ollutta casimiroidista väestöä, josta espanjalaiset käyttivät sittemmin virheellisesti nimeä cibonét tai ciboneyt. Nimi lienee viitannut oikeammin tainojen paikalliseen ryhmään. Myös guanahatabey on jonkin alkuperäisen nimen espanjalaistunut muoto. Guanahatabeyt tunnetaan kolmesta historiallisesta aikalaislähteestä. Kristoffer Kolumbus mainitsee toisella matkallaan alueelle, että hänen lucayanilainen tulkkinsa ei pystynyt kommunikoimaan paikallisen miehen kanssa Cabo San Antonion seudulla, ilmeisesti koska mies puhui jotakin vierasta kieltä. Diego Velázquez mainitsee puolestaan kirjessään Espanjan kuninkaalle vuonna 1514, että Kuuban länsiosassa asuu hyvin alkukantaisia intiaaneja, joilla ei ollut kyliä saatika asumuksia tai viljelmiä. Bartolomé de las Casas mainitsee samaan tapaan alkukantaiset intiaanit, lisäten että he eivät olleet sukua alueen muille intiaaneille ja että he asuivat luolissa. On kuitenkin epäselvää, missä määrin historialliset lähteet ovat luotettavia. Guanahatabeyt hävisivät nopeasti eurooppalaisten saapumisen jälkeen. ==Kulttuuri== Guanahatabeyt olivat metsästäjä-keräilijöitä. He eivät viljelleet maata, eivät tiettävästi käyttäneet keramiikkaa eikä heillä ollut hierarkista yhteisörakennetta. Guanahatabeyiden puhumasta kielestä on eri näkemyksiä. Jotkut tutkijat ovat pitäneet sitä waraon sukukielenä, tainojen puhuman kielen kaltaisena arawakilaisena kielenä tai mayakielten sukukielenä. ==Lähteet== Luokka:Väli-Amerikan alkuperäiskansat Luokka:Kuuban historia Luokka:Esikolumbiaaniset kulttuurit
Rekvisitööri

Rekvisitööri on elokuva- ja televisiotuotannossa lavastusryhmän jäsen, jonka tehtävä on huolehtia kohtauksissa tarvittavista irtaimista esineistä eli rekvisiitasta. Teatterin puolella vastaavia tehtäviä ovat tarpeistonhoitaja ja -valmistaja, joita myös kutsuttiin aiemmin nimellä rekvisitööri (, ). Elokuvatuotannossa rekvisitööri tekee läheistä yhteistyötä lavastajan kanssa, joka vastaa ohjaajan ja pääkuvaajan kanssa elokuvan visuaalisesta kokonaisilmeestä. Myös elokuvan pukusuunnittelija on tärkeä yhteistyökumppani. Rekvisitööri hankkii kussakin kohtauksessa tarvittavan esineistön lavastajan ja puvustajan antamien taiteellisten ohjeiden mukaan eri lähteistä joko ostamalla, vuokraamalla tai lainaamalla. Hän tekee ennakkotutkimusta esimerkiksi elokuvan tapahtuma-aikaan henkilöhahmojen yhteiskuntaluokassa tyypillisesti käytetyistä esineistä ja esittelee sitten löytämänsä huonekalut ja esineistön lavastajalle. Niin sanottu käsirekvisiitta eli käsikirjoituksessa erikseen mainittu esineistö esitellään myös ohjaajalle, koska se on usein olennainen osa tarinankerrontaa.Nokkala 2008, s. 15. ==Työnjako== Myös lavastaja, kuvauspaikkajärjestäjä ja puvustaja huolehtivat kuvassa tarvittavista esineistä. Lavastajan ja rekvisitöörin työnjako sovitaan usein niin, että kaikki mitä voi yksin kantaa on rekvisiittaa, sitä isommat esineet lavastusta. Järjestäjän vastuulla taas ovat suuret liikkuvat kohteet, kuten kuvissa näkyvät ajoneuvot ja eläimet. Puvustajien ja rekvisitöörin välinen työnjako sovitaan esimerkiksi niin, että rekvisitöörille kuuluvat ne kuvissa näkyvät vaatteet, jotka eivät ole näyttelijöiden päällä, sekä muut laukut paitsi käsilaukut.Nokkala 2008, s. 20. ==Tehtävät kuvaustilanteessa== Kuvauspaikalla rekvisitööri huolehtii, että jokaisella näyttelijällä on kussakin kohtauksessa käsillä ja kuvan taustalla näkyvillä oikeat esineet. Hän seuraa monitorista ohjaajan ja kuvaajan käyttämiä kuvakokoja ja siirtää kuvasta pois sen mikä ei saa näkyä ja tuo kuviin tarvittavan rekvisiitan. Syömis- ja juomiskohtauksissa rekvisitööri huolehtii myös kohtauksessa tarvittavan ruoan ja juoman valmistamisesta tai hankinnasta. Käytännön apuna tässä voi olla kuvauspaikan muonituksesta huolehtiva catering-palvelu. Alkoholijuomat korvataan yleensä samannäköisillä alkoholittomilla tuotteilla.Nokkala 2008, s. 15–16. Rekvisitööri huolehtii myös mahdollisten tuotesijoittelusopimusten mukaisten tuotteiden tai tuotemerkkien näkymisestä kuvissa.Nokkala 2008, s. 23. Klaffivirheiden eli peräkkäisten kuvien välisten epäjohdonmukaisuuksien välttämiseksi rekvisitööri huolehtii, että esineet pysyvät eri kuvissa oikeilla paikoillaan, juomalasit yhtä täynnä yms. Kuvissa näkyvät kellot ja kalenterit on saatava näyttämään tarinan kannalta oikeaa aikaa tai poistettava kuvista. Rekvisitööri huolehtii myös kuvissa näkyvien pintojen, kuten lasien ja peilien puhtaudesta. Kuvausten jälkeen rekvisitööri huolehtii osaltaan kuvauspaikan purusta sekä lainattujen esineiden palautuksesta.Nokkala 2008, s. 16–17. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Elokuva-alan ammatit
Kuortti

Kuortti on kylä Mäntyharjulla entisen Pertunmaan kunnan alueella Etelä-Savon ja Päijät-Hämeen rajaseudulla. Kylä sijaitsee valtatie 5:n varrella noin Mikkelin ja Lahden puolivälissä, 12 kilometriä Pertunmaan keskustasta. Kuortissa toimii useita suuria yrityksiä, kuten Pelaser ja Plastep. == Palvelut == Kuortissa on ollut oma kyläkoulu, jossa oli viimeisinä vuosina luokat 1–6. Koulu oli toiminut vuodesta 1899, nykyisellä paikallaan vuodesta 1954. Se oli ollut lakkautusuhan alla jo muutamia vuosia, ja sen toiminta loppuikin keväällä 2018. Koulurakennuksessa toimii yhä kirjasto, joka on avoinna kerran viikossa. Kuortissa toimii päiväkoti Kuuttila. Kuortissa on frisbeegolfrata, kaksi urheilukenttää sekä uimaranta. Talvisin kylästä löytyy myös jääkiekkokaukalo. ==Muuta== Kuortin kylässä toimii vuodesta 1984 aktiivinen kylätoimikunta, joka järjestää erilaisia tapahtumia, kuten Pässi- iltamat tanssilava Kisahallissa Kuortissa. Kuortin ABC on myynniltään Suomen suurimpia, ja se on toiminut pilottikohteena monessa omistajansa S-ryhmän kehityshankkeessa. Vuonna 2009 sen liikevaihto oli noin 16 miljoonaa euroa. Huoltamon ja ravintolan lisäksi kiinteistössä toimii apteekki ja muita erikoisliikkeitä. Useat pikavuoroyhteydet niin Helsingin kuin Kuopion suuntaan pysähtyvät ABC:llä. == Katso myös == * Kuortti–Miekansalmi-tie * Valtatie 5 * Pertunmaa == Lähteet == * Kuortin koulu 100 vuotta historiikki * http://www.pertunmaa.fi/ * http://www.pertunmaa.fi/kuntainfo/kylat-2/kuortti/ * https://www.s-kanava.fi/uutinen/abc-ketjun-lippulaiva-abc- kuortti-10-vuotta/132295_66560 * https://peda.net/pertunmaa/kuortinkoulu/%2A%2A%2A%2A%2A%2A%2A2 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla== * https://frisbeegolfradat.fi/rata/kuortti-discgolfpark/ Luokka:Pertunmaan kylät Luokka:Etelä-Savon maakunnan taajamat
Pure Comedy

__NOTOC__ Pure Comedy on yhdysvaltalaisen indie folk-muusikko Josh Tillmanin kolmas albumi Father John Misty-taiteilijanimellä. Albumin julkaisi Bella Union ja Sub Pop 7. huhtikuuta 2017 ja siltä julkaistiin viisi singleä. Albumi voitti vuoden 2017 Grammy-palkintogaalassa palkinnon parhaasta albumin pakkauksesta ja se oli ehdolla parhaasta vaihtoehtomusiikin albumista.Grammy: Father John Misty -artistiprofiili Tillman sävelsi ja sanoitti suurimman osan albumista vuoden 2015 aikana ja nauhoitti albumin vuonna 2016 studiossa Los Angelesissa. Albumin apulaistuottajana toimi Jonathan Wilson, joka on tuottanut Father John Mistyn aikaisempia albumeita. Tillman ohjasi Grant Jamesin kanssa noin puolen tunnin lyhytfilmin, Pure Comedy: The Film joka julkaistiin 24. tammikuuta 2017. Albumin teemoina toimii mm. kuuluisuus, politiikka, vanhentuminen, sosiaalinen media tai ihmisluonto.Bella Union: Father John Misty announces new album “Pure Comedy” (tammikuu 2017) == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == Albumi sai hyvin positiivista palautetta kriitikoilta, musiikkikriitikko Anthony Fantano nimitti albumin vuoden 2017 parhaaksi albumiksi videollaan.YouTube: Top 50 Albums of 2017 theneedledrop (23.12.2017) * Pitchfork: 7.6/10Jazz Monroe: Pure Comedy - levyarvostelu Pitchfork Media (7.4.2017) * The Guardian: Alexis Petridis: Father John Misty: Pure Comedy review – wonderfully uneasy listening The Guardian (6.4.2017) == Lähteet == Luokka:Vuoden 2017 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset folkalbumit
Bengt Hambraeus

Bengt Hambraeus (29. tammikuuta 1928 Tukholma – 21. syyskuuta 2000 Apple Hill, Ontario) oli ruotsalais-kanadalainen säveltäjä, urkuri, musiikkitieteilijä ja musiikkipedagogi. Hän sai taiteiden maisterin (1950) ja filosofian tohtorin (1956) arvot Uppsalan yliopistosta, jonka kunniatohtoriksikin hän pääsi vuonna 1992.The Canadian Encyclopedia: Bengt Hambraeus Hambraeus opiskeli urkujensoittoa vuosina 1944–1948 Alf Linderin ja musiikkitiedettä 1947–1956 Carl-Allan Mobergin johdolla Uppsalan yliopistossa. Hän sai myös urkujen akustiikan opetusta Ernst Karl Rössleriltä Saksassa vuosina 1949–1952, ja hän oli muiden muassa Olivier Messiaenin opissa Darmstadtissa. Hambraeus liittyi Ruotsin radion palvelukseen vuonna 1957 ja toimi muun muassa tuotantopäällikön tehtävissä vuosina 1968–1972. Vuonna 1972 hän liittyi McGillin yliopiston palvelukseen. Hänelle myönnettiin kuninkaallinen Litteris et Artibus -mitali vuonna 1986. Hambraeuksen teoksiin lukeutuvat Rota-, Transit- ja Transfiguration-teosten muodostama kokonaisuus orkesterille, nauhalle ja kamarikokoonpanoille, Constellations-sarja uruille, lyömäsoittimille, nauhalle ja ihmisäänille sekä oopperateokset Sagan (1980) ja L-oui dire. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet Luokka:Litteris et Artibus -palkitut
Kalifabougou

Kalifabougou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 35 kilometriä Katista luoteeseen. Kunnassa on 11 600 ja kylässä 3 300 asukasta (vuonna 2009). Kalifabougoun kunnan pinta-ala on 241,29 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa ja lännessä Katin piirin Diédougoun, idässä Yélékébougoun ja Kambilan ja etelässä Diagon ja Dio-Garen kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja ylängöt. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kuntaan kuuluu 12 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on fulbeja ja sonikeja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös katolisia ja animisteja. Kalifabougoun kautta kulkee Katin ja Faladién välinen paikallistie. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi ja riisi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa, kenafia, maapähkinää ja vihanneksia. Muita elinkeinoja ovat karjanhoito ja metsien hyödyntäminen. ==Lähteet== Luokka:Katin piiri Luokka:Malin kunnat
Székelymaa

Szėkelymaa [] (, tai Secuime , ) on historiallinen ja etninen alue Etelä- Karpaateilla Romanian Transilvaniassa. Székelymaassa asuu pääasiassa romanialaisia ja unkarilaisia. Sen kulttuurillinen keskus ja suurin asutuskeskus on Târgu Mureș. Szekélymaa on saanut nimensä unkarilaisten alaryhmästä székely-nimisestä kansanryhmästä. Székely-unkarilaisia asuu jonkin verran muuallakin, kuten Serbian Vojvodinassa, mutta tärkein ja tunnetuin székely-keskittymä sijaitsee Itä-Karpaattien laaksoissa ja vuorimailla. Alun perin Székelymaa-nimeä käytettiin Transilvanian autonomisista székely- alueista. Autonomisilla székely-alueilla oli oma hallinnollinen järjestelmänsä, joka säilyi keskiajalta 1870-luvulle. Transilvanian ja eräiden muiden silloisen Unkarin alueiden mukana Székelymaa liitettiin vuonna 1920 Romaniaan. Osa Székelymaasta oli autonominen Romanian osa nimellä Unkarilaisten autonominen alue (, ) 1952–1960 ja Mureşin unkarilaisten autonominen alue (, ) 1960–1968. Nykyisin itsehallintoa Székelymaassa ajaa liike Szėkelyn kansallinen neuvosto.About us, Szekler National Council ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Romanian historialliset alueet Luokka:Transilvanian historia
Marjatta Müller

Irja Marjatta Müller (o.s. Miettinen; 25. elokuuta 1925 Pyhäjärvi Vpl – 8. heinäkuuta 2017 Jyväskylä) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Hänen tunnetuimpia teoksia olivat eläinaiheiset Hiljainen viesti ja Siivekkäät ystäväni sekä karjalalaisia juuriaan kuvaavat Rajamaan raskas lumo ja Kotiranta. ==Elämä ja ura== Marjatta syntyi vuonna 1925 Karjalankannaksella Pyhäjärven Haapaniemessä Emil ja Impi Miettisen perheen toiseksi vanhimpana lapsena. Emil-isä kuoli ennen Talvisodan alkua marraskuussa 1937 ja Marjatan ollessa vielä nuori perhe joutui lähtemään Karjalasta evakkoon kunnes erinäisten vaiheiden jälkeen perhe asettui Keski-Suomeen. Hän opiskeli ylioppilaaksi 1946 ja kävi Jyväskylän kasvatusopillista korkeakoulua 1949. Kirjailijana Müller kuvaa teoksillaan muistoja menetetystä kotiseudusta. Rajamaan raskas lumo kertoo lahjoitusmaa- ja torppariajasta Karjalankannaksella Suomen suuriruhtinaskunnan aikaan. Kirja toimii myös hänen sukuromaaninaan; äitinsä puolelta Müller polveutuu Kuopan ja Hatakan suvuista, joihin kirjassa esiintyvät Kopan ja Takan suvut perustuvat. Toisena painopisteenä Müller korostaa tuotannossaan kaiken elämän oikeutta luonnossa ja luonnon parantavaa voimaa. Müller kirjoitti myös runoja, loruja, historiikkeja, henkilökuvausta ja pakinoita 1970 - 1990 -luvuilla Vpl. Pyhäjärvi- ja Karjala-lehtiin sekä Keskisuomalaiseen. Lisäksi hänet on palkittu valtakunnallisessa Kalevala-runokilpailussa. Marjatta Müller kuoli vuonna 2017 kotikaupungissaan Jyväskylässä 91 vuoden iässä. ==Kirjallinen tuotanto== ====Kertomakirjallisuus==== * Siivekkäät ystäväni (myös kuv.). M. Müller 1988. 2. p. Kirjaneliö 1989. * Hiljainen viesti (valokuvat: Reijo Juurinen, Juhani Müller, Erkki Müller). Kirjaneliö 1991. * Rajamaan raskas lumo. M. Müller 2001. * Kotiranta. M. Müller 2004. * Karisteita. M. Müller 2005. * Totta vai tarua. M. Müller 2008. * Elämän opintoretkellä. M. Müller 2009 ====Antologiat==== * Kynäri 1 : 1978. Keski-Suomen Kynäri 1978. ==Lähteet== * Marjatta Müller Kirjasampo-sivustolla * Vpl.Pyhäjärvi-lehti Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Vivienne Spiteri

Vivienne Antonia Helen Spiteri (s. 23. huhtikuuta 1953) on maltalaissyntyinen, Kanadan kansalaisuuden vuonna 1968 saanut cembalisti ja musiikkipedagogi. Hän valmistui musiikin kandidaatin arvolla Ottawan yliopistosta vuonna 1976 ja musiikin maisterin arvolla McGillin yliopistosta 1978. Hänen opettajinaan cembalonsoitossa toimivat Karen Holmes ja John Grew. Hän opiskeli myös elektronista, elektroakustista ja tietokonemusiikkia Haagissa 1989–1990 sekä elektroakustista musiikkia Pariisin yliopistossa 1990–1991.The Canadian Encyclopedia: Vivienne Spiteri Spiteri debytoi Montrealissa vuonna 1978. Hän on esiintynyt Ontariossa, Québecssä, Norjassa, Ruotsissa, Alankomaissa, Belgiassa, Englannissa ja Ranskassa. Hän päätti vuonna 1986 omistautua kokonaan nykymusiikin esittämiselle. Hän on yhdistänyt cembaloesityksiinsä live-elektroniikan ja nauhojen käyttöä. Hän on tilannut uusia teoksia muiden muassa Timothy Bradylta, Jan Jarvleppiltä, Hope Leeltä, Bruce Matherilta, Bruce Pennycookilta ja Wendy Prezamentiltä. == Lähteet == Luokka:Maltalaiset muusikot Luokka:Kanadalaiset cembalistit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Santa Ninfa

Santa Ninfa on kunta Italiassa Sisilian länsiosassa olevassa Trapanin maakunnassa. ==Historia== Kunta on perustettu vuonna 1605. Santa Ninfa, kuten koko Belicejoen laakso, kokivat suurta tuhoa 15. tammikuuta 1968 tapahtuneessa maanjäristyksessä. Giro d’Italia 2018 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Trapanin maakunnan kunnat
Diago

Diago on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 10 kilometriä Katista luoteeseen. Kunnassa on 9 400 ja kylässä 2 300 asukasta (vuonna 2009). Diagon kunta rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Kalifabougoun, idässä Kambilan, etelässä Doubabougoun ja lännessä Dombilan ja Dio-Garen kuntiin. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on puusavannia. Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Uskontoja ovat animismi, katolilaisuus ja islam. Diagon kautta kulkee Bamakosta Senegalin rajalle johtava maantie RN24 sekä Dakarin–Nigerin rautatie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan keräilyä ja kaupankäyntiä. Diagossa on kivennäisvesipullottamo ja vuonna 2016 avattu sementtitehdas. ==Lähteet== Luokka:Katin piiri Luokka:Malin kunnat
Poggioreale

Poggioreale on kunta Italiassa Sisilian länsiosassa olevassa Trapanin maakunnassa. Poggioreale tuhoutui täysin Belicejoen laaksossa tapahtuneessa voimakkaassa maanjäristyksessä vuonna 1968. Tuhoutunutta kylää ei kuitenkaan kunnostettu järistyksen jälkeen. Sen sijaan päätettiin rakentaa uusi kylä, Poggioreale Nuova, neljän kilometrin päähän vanhasta kylästä. Uuden kylän suunnitteli arkkitehti Franco Purini. Uusi kylä moderneine betonitaloineen ei kuitenkaan miellyttänyt kaikkia asukkaita, jotka olivat tottuneet vanhan vuonna 1642 perustetun Poggiorealen taloihin. Uusi kylä suunniteltiin 10 000 asukkaalle, mutta siellä on vain noin 1500 asukasta. Vanhassa kylässä asukkaita oli noin 3400. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Trapanin maakunnan kunnat
Kämppä tyhjänä

Kämppä tyhjänä on Salatut elämät -televisiosarjan netissä julkaistava spin- off-sarja. Sarjaa on tehty kolme tuotantokautta vuosina 2018–2019. Sarja seuraa Pihlajakadun nuorten Violan, Benjaminin, Nellan ja Severin kouluelämää sekä kotibileiden järjestämistä. Sarjan kolmannen kauden jaksot julkaistiin MTV Katsomossa 8. heinäkuuta 2019. Kausi koostuu viidestä noin 10-minuuttisesta jaksosta. C Moressa jaksot olivat katsottavissa jo 7. heinäkuuta 2019. == Rooleissa == === Ensimmäinen ja toinen kausi === === Toinen kausi === === Kolmas kausi === == Jaksot == === Ensimmäinen tuotantokausi === Jakso Nimi Julkaisu MTV Katsomossa Ensiesitys MTV3:lla Ikäraja 1 Uhka vai mahku? 24. toukokuuta 2018 8. heinäkuuta 2019 2 Kättä pystyyn 3 Aurinkopirtelö 4 Toi ei taida olla oreganoo? 5 Mielummin överit kuin vajarit === Toinen tuotantokausi === Jakso Nimi Julkaisu MTV Katsomossa Ensiesitys MTV3:lla Ikäraja 1 Ei teinipojan käry ole ongelma 16. elokuuta 2018 heinäkuuta 2019 2 Nyt on kriittinen tilanne 3 Kuka lähtee sekasaunaan? 4 Sä voit tulla kaapista 5 Sulla on edelleen nätti hymy === Kolmas tuotantokausi === Jakso Julkaisu C Moressa Julkaisu mtv:ssä Ensiesitys MTV3 Ikäraja 1 7. heinäkuuta 2019 8. heinäkuuta 2019 31. heinäkuuta 2020 2 3 4 5 == Lähteet == Luokka:Salatut elämät -spin-off-sarjat Luokka:Nettisarjat
Quim Torra

Joaquim Torra i Pla (s. 28. joulukuuta 1962 Blanes) on katalonialainen poliitikko. Hänet valittiin Katalonian parlamenttiin 21. joulukuuta 2017 pidetyissä vaaleissa Junts per Catalunyan listalta. 10. toukokuuta 2018 kapinasyytteitten takia maanpaossa oleva Katalonian entinen pääministeri ja uudetkin vaalit voittaneen itsenäisyysmielisen liittouman keulahahmo Carles Puigdemont ehdotti Torraa seuraavaksi itsehallintoalueen johtajaksi Espanjan estettyä tätä ennen Puigdemontin itsensä sekä tutkintavankeudessa olevien Jordi Sànchezin ja Jordi Turullin nimittämisen virkaan.https://www.ara.cat/politica/Carles-Puigdemont-anunciar-presidencia- candidat_0_2012199001.html Torra nimitettiin aluejohtajaksi 14. toukokuuta 2018. Torran virkakausi päättyi syyskuussa 2020 sen jälkeen kun Espanjan vaaliviranomainen sekä Katalonian ja Espanjan korkeimmat oikeudet epäsivät häneltä oikeuden toimia julkisissa tehtävissä. Espanjan korkein oikeus vahvisti Torran 18 kuukauden viranhoitokiellon.https://yle.fi/uutiset/3-10203587 == Lähteet == Luokka:Katalonian aluejohtajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Malin Brännback

Malin Elisabet Brännback (s. ) on Åbo Akademin kauppakorkeakoulun kansainvälisen yritystoiminnan professori. Hän on toiminut myös Åbo Akademin Yhteiskuntatieteiden ja kauppatieteiden tiedekunnan dekaanina. Brännback on ollut Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 2010. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Malin Brännback. Åbo Akademi University, School of Business and Economics (researchgate.net) Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset kauppatieteilijät Luokka:Åbo Akademin professorit Luokka:Suomalaiset professorit
Eila Helander

Eila Marjatta Helander (s. Helsinki) on suomalainen filosofian tohtori ja Helsingin yliopiston kirkkososiologian emeritaprofessori. Helander kirjoitti ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta vuonna 1965. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa ensin teologiksi (TM 1969), valmistui sitten 1980-luvulla filosofian kandidaatiksi ja tohtoriksi (FK 1982, FK 1983, FT 1987). Ennen professuuriaan hän oli Helsingin yliopiston uskontotieteen dosentti vuosina 1988–1997. Ammatillisella työurallaan Helander toimi ensin Helsingin diakoniaopiston seurakuntasisartyön opettajana (1970–73) ja Suomen Raamattuopiston säätiön lehtorina (1979–83). Hän oli Helsingin yliopiston uskontotieteen viransijaisuutta hoitava lehtori vuosina 1984–1986, tutkija 1987 sekä Suomen Akatemian nuorempi tutkija 1996–97. Helsingin yliopiston kirkkososiologian professuurin hän sai vuonna 1997. Helander on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1999 ja Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 2005. Helanderin puoliso on Gustav Björkstrand. Heillä on kaksi lasta. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Suomalaiset uskontotieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit
Pierrette Lepage

Pierrette Marie Ethel Claudette Lepage (s. 25. toukokuuta 1939 Montreal, Kanada) on kanadalainen pianisti ja musiikkipedagogi. Hän sai musiikin kandidaatin arvon Lavalin yliopistosta vuonna 1952, taiteilijadiplominsa Toronton yliopistosta 1959 ja taiteiden kandidaatin arvon Toronton yliopistosta 1960. Hän opiskeli myös Pariisissa. Hänen opettajiaan olivat Constantin Klimoff, Alberto Guerrero ja Lazare Lévy.The Canadian Encyclopedia: Pierrette Lepage Lepage on esiintynyt Toronton ja CBC:n sinfoniaorkesterien kanssa. Vuonna 1970 hän muodosti aviomiehensä Bruce Matherin kanssa nykymusiikkiin erikoistuneen duon, joka on esiintynyt Kanadassa, Ranskassa, Argentiinassa, Brasiliassa, Meksikossa, Belgiassa ja Yhdysvalloissa. Lepage on opettanut Toronton ja McGillin yliopistoissa. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bruce Pennycook

Bruce Pennycook (s. 5. lokakuuta 1949 Toronto, Kanada) on kanadalainen säveltäjä, saksofonisti ja musiikkipedagogi. Hän on osoittanut kiinnostusta akustisten soitinten live-elektroniikkaan yhdistämistä kohtaan, mikä on näkynyt muiden muassa teoksissa Praescio I, (1987), Praescio II (1988) ja Praescio III (1988). Muiden teosten joukossa ovat olleet If Carillons Grew Wings nauhalle (1975) sekä Speeches for Dr. Frankenstein (1981) sopraanolle ja tietokoneen generoimalle nauhalle. Vuonna 1987 Kingstonin sinfoniaorkesteri kantaesitti tilausteoksen In Your Medium (1986) sopraano Carol-Lynn Reifelin kanssa.The Canadian Encyclopedia: Bruce Pennycook Pennycook aloitti musiikilliset opintonsa klarinetti- ja saksofonitunteja ottamalla. Sittemmin hän opiskeli sävellystä Toronton yliopistossa Gustav Ciamagan, Lothar Kleinin ja John Weinzweigin johdolla. Vuonna 1973 hän voitti CAPAC:n myöntämän Sir Ernest MacMillan -palkinnon/stipendin. Toronton yliopistosta Pennycook sai musiikin kandidaatin arvon sävellyksessä (1973) sekä musiikin maisterin arvon sävellyksessä ja musiikin teoriassa (1974). Sittemmin Pennycook opiskeli musiikkitiedettä Stanfordin yliopistossa, Kaliforniassa, John Chowningin ja Leland Smithin johdolla. Stanfordista hän sai musiikkitaiteiden tohtorin arvon vuonna 1978. Vuosina 1978–1987 hän opetti Queenin yliopistossa, jossa hän perusti musiikin ja teknologian tutkimuskeskuksen. Vuonna 1987 hän liittyi McGillin yliopiston musiikin tiedekunnan henkilökuntaan opettamaan tietokonemusiikkia ja elektroakustisten tekniikoiden soveltamista live- esityksissä. Saksofonistina Pennycook on esiintynyt Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Alankomaissa. Hän on julkaissut tietokonemusiikkiin liittyviä artikkeleita alaan erikoistuneissa lehdissä. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Kanadalaiset saksofonistit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aimaqit

Aimaqit tai čahar aimaqit ovat nykyisin persiaa puhuva etninen ryhmä Afganistanissa. He asuvat pääasiassa Afganistanin luoteisosassa ja muodostavat noin viisi prosenttia koko maan väestöstä. Uskonnoltaan aimaqit ovat sunnalaisia muslimeja, ja he ovat paimentolaisia tai puolipaimentolaisia. ==Historia== Aimaqien taustasta kertovat historialliset lähteet ovat usein sekavia ja ristiriitaisia. Aimaqit puhuvat nykyisin persiaa mutta ovat aiemmin ehkä puhuneet jotain muuta kieltä. Vuonna 1836 joiltakin tuolloin brittien alaisuudessa työskennelleiltä rajakiviä pystyttämässä olleilta aimaqeilta kirjattiin ylös sanastoa, jonka on tulkittu juontuvan mongolista. Samaan tapaan mongolitaustaista sanastoa on esimerkiksi hazaroilla. Nimi aimaq itsessään viittaa mongolin kielessä heimoon ja čahar aimaqit viittaa puolestaan neljään heimoon, joista aimaqien joskus katsotaan muodostuvan. Sanasto voi kertoa aimaqien mongolitaustasta, tai vaihtoehtoisesti he ovat olleet alun perin turkkilainen kansa, joka on omaksunut mongoliaineksia kieleensä. Aimaqit tulivat tunnetuiksi sotureina ja 1880-luvulla. Heratin emiiri käytti aimaqeja turvaamaan alueensa pohjoisosia turkmeeneja ja venäläisiä vastaan. Myöhemmin he liittoutuivat venäläisten kanssa ja kärsivät afgaaniemiiri 'Abd al-Rahman Khanin kostotoimista. Aimaqit sotivat afgaanihallintoa vastaan myös vuonna 1929, kun tadžikkitaustainen kapinapäällikkö Habib Allah Kalakani valtasi maan pääkaupungin. Edellisen kerran tavoin aimaqit kärsivät kostotoimista, kun afgaanit pääsivät takaisin Kabulin valtaistuimelle. Aimaqit ovat asettuneet afgaaneja vastaan suhtautuen myötämielisemmin esimerkiksi Pohjoisen liittoon kuin paštujen eli afgaanien hallitsemaan Talibaniin. ==Kulttuuri== Aimaqit ovat uskonnoltaan sunnalaisia muslimeja. Sunnalaisuus on yksi merkittävä ero verrattuna hazaroihin, jotka harjoittavat pääasiassa šiialaisuutta. Elinkeinonaan aimaqit harjoittavat paimentolaisuutta tai puolipaimentolaisuutta. Aimaqien kasvattamiin kotieläimiin kuuluvat karja, lampaat ja vuohet. Karjaa paimennetaan hevosten selästä ja aimaqien perinteiset teltta-asumukset muistuttavat jurttia. Teltat tehdään villahuovasta, ja niiden pystyttäminen ja purkaminen on nopeaa. Nykyisin osa aimaqeista on myös muuttanut lähialueen suurempiin kaupunkeihin, kuten Heratiin tai Chaghcharaniin. ==Lähteet== Luokka:Afganistanin etniset ryhmät
Gustav Ciamaga

Gustav Ciamaga (10. huhtikuuta 1930 London, Ontario, Kanada – 11. kesäkuuta 2011 Toronto, Ontario, Kanada) oli kanadalainen säveltäjä. Vaikka hänen tuotantoonsa kuuluu lukuisia muitakin kuin elektronisen musiikin teoksia, sisältyy useimpiin hänen 1960-luvun loppupuolen ja 1970-luvun teoksiinsa nauha. Hän myös kehitti yhteistyössä Hugh Le Cainen kanssa uusia laitteita elektronista musiikkia varten. Hänen teostensa joukossa ovat Curtain Raiser (sävelletty Louis Applebaumin kanssa, 1969) ja Solipsism While Dying (Lyric Arts Trion kantaesittämä, 1973). Hän myös teki vuonna 1969 tietokonesovituksen Brandenburgilaisesta konsertosta nro 1 (Johann Sebastian Bach). Ciamagan teoksia on esitetty Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Euroopassa.The Canadian Encyclopedia: Gustav Ciamaga Ciamaga opiskeli vuosina 1951–1954 Länsi-Ontarion yliopistossa ja suoritti samanaikaisesti yksityisiä opintoja Gordon Delamontin johdolla. Vuosina 1954–1956 Ciamaga opiskeli Toronton yliopistossa sävellystä John Weinzweigin ja John Beckwithin johdolla; hän suoritti sävellys- ja musiikkitiedeopintoja myös Brandeisin yliopistossa Massachusettsissa, jossa hänen sävellysopettajinaan olivat Arthur Berger, Harold Shapero ja Irving Fine. Hän jatkoi opintojaan Massachusettsissa vuoteen 1963 saakka. Ciamaga liittyi Toronton yliopiston musiikkitiedekunnan palvelukseen vuonna 1963, ja hänestä tuli elektronisen musiikin studion johtaja vuonna 1965. Vuodesta 1968 hän johti musiikin teorian ja sävellyksen jaosta. Hän työskenteli myös monissa eurooppalaisissa elektronisen musiikin studioissa ja toimi The Royal Conservatory of Musicin (Toronto) musiikkitiedekunnan dekaanina vuosina 1977–1984 sekä siirtymävaiheen rehtorina 1983–1984. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Porin portti

Porin portti on vuonna 1993 paljastettu tanskalaisen kuvataiteilijan Per Kirkebyn veistos, joka sijaitsee Porin Eteläpuistossa. Se on ensimmäisiä ulkomaisen taiteilijan tekemiä julkisia veistoksia Suomessa. Vuonna 2018 kuollut Kirkeby oli Pohjoismaiden merkittävimpiä kuvataiteilijoita, ja häntä on kutsuttu myös yhdeksi maailmansotien jälkeisen Euroopan tärkeimmistä taiteilijoista. Tiilestä muurattu neljä metriä korkea veistos muistuttaa neljään suuntaan avautuvaa porttia, jonka läpi pääsee myös kulkemaan. Se sijaitsee Eteläpuiston pohjoispäässä Porin keskustaa halkovien puistoakselien risteyksen tuntumassa. Etelä- ja Pohjoispuiston muodostaman puistokadun päissä ovat Emil Cedercreutzin veistokset Äestäjä ja Satakunnan karhu, joiden muodostamaa kokonaisuutta puiston keskilinjalle sijotettu Kirkebyn monumentti täydentää. Veistos niveltyy osaksi lääninarkkitehti G. Th. Chiewitzin vuonna 1852 suunnittelemaa Porin keskustan ruutuasemakaavaa. Teoksen punaruskeat tiilet luovat myös mielleyhtymän Kokemäenjoen pohjoisrannan vanhoihin teollisuusrakennuksiin sekä uusgoottilaiseen Keski-Porin kirkkoon. Ajatus Porin keskustaan toteutettavasta tiiliveistoksesta syntyi keväällä 1991, jolloin Porin taidemuseossa oli esillä neljässä Pohjoismaassa kiertänyt retrospektiivinen Per Kirkebyn näyttely. Kirkeby tutustui kaupunkiympäristöön ja valitsi itse veistoksen sijoituspaikan. Suunnitelma julkistettiin toukokuussa 1991, ja rakennustyöt aloitettiin monien vaiheiden jälkeen elokuussa 1993. Porin kaupungin lisäksi sen kustannuksiin osallistuivat Satakunnan Kirjateollisuus ja Ylivieskan Tiili, jonka valmistamista tiilistä veistos muurattiin. Varsinaisen muuraustyön tekivät Risto Jokisuo ja Arvi Linnainsaari. Tiiliveistos paljastettiin 29. marraskuuta 1993, jolloin se myös nimettiin epävirallisesti ”Porin portiksi”. Porin portissa on sekä arkitehtonisia että veistoksellisia elementtejä. Se jatkaa Kirkebyn aikaisemmin toteuttamaa avoimien rakenteiden sarjaa, johon liittyviä tiilisiä ulkoilmaveistoksia on eri puolilla Eurooppaa. Kirkeby teki ensimmäiset tiiliveistoksensa jo 1960-luvun puolivälissä, mutta varhaisimmista suurin osa oli väliaikaisia näyttelyinstallaatioita. Niissä voidaan nähdä vaikutteita Väli-Amerikan alkuperäiskansojen monumenteista. Kirkebyn tiiliveistoksia on luonnehdittu myös venäläisen Kazimir Malevitšin arkkitektonien perillisiksi. == Kuvia == |Veistos pohjoisesta kuvattuna Tiedosto:Porin portti 3.JPG|Teoksen pronssinen nimilaatta == Lähteet == Luokka:Porin patsaat ja veistokset
Gunilla Holm

Gunilla Inger Maria Holm (s. 7. syyskuuta 1954 Tenhola) on Helsingin yliopiston kasvatustieteen ruotsinkielinen professori. Holm kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1973 (Ekenäs samlyceum). Hän valmistui Helsingin yliopistosta humanististen tieteiden kandidaatiksi 1980. Hän suoritti Yhdysvalloissa New Yorkin osavaltionyliopiston Buffalon kampuksella (SUNY Buffalo) kasvatustieteen maisteritutkinnon (Ed.M. 1983) ja valmistui sieltä myös tohtoriksi (Ph.D. 1987). Holm työskenteli professorina Western Michigan Universityssä 1989–2006. Hänet nimitettiin Helsingin yliopiston kasvatustieteen ruotsinkieliseksi professoriksi vuonna 2006. Hän on johtanut pohjoismaista huippuyksikköä 'Justice through Education in the Nordic Countries. Holmin tutkimuskohteita ovat muun muassa monikultuurinen koulutus, kvalitatiiviset tutkimusmenetelmät, nuoriso- ja populaarikulttuuri sekä koulutuksen ja tasa-arvon välinen riippuvuus. Holm on ollut Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 2009. Vuonna 2017 hän sai Maikki Fridbergin tasa-arvopalkinnon. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset kasvatustieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit
Pauliina Remes

Pauliina Remes (s. ) on Uppsalan yliopiston filosofian professori. Remes on väitellyt Britanniassa. Hän on toimittanut yksin tai yhdessä muiden kanssa useita kansainvälisten kustantamojen julkaisemia tieteellisiä filosofian kirjoja. Hän on ollut Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 2015. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Pauliina Remes: Att förstå mänsklig handling (video) (youtube.com) Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset filosofit Luokka:Suomalaiset professorit
Arthur Berger

Arthur Berger (15. toukokuuta 1912 New York, New York, Yhdysvallat – 7. lokakuuta 2003 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, jonka tuotantoon vaikuttivat sekä uusklassismi että sarjallisuus. Hän teki yhteistyötä Aaron Coplandin sekä Virgil Thomsonin kanssa ja sai näiden tavoin innoitusta Igor Stravinskin tuotannosta. Berger ei työllään koskaan tavoitellut massojen suosiota. Hän loi sivu-uran myös kirjoittajana ja kriitikkona.The New York Times: Arthur Berger, Composer and Music Critic, Is Dead at 91 Berger aloitti pianonsoiton 11-vuotiaana ja teki ensimmäiset sävellyksensä lukioaikoinaan. Hän aloitti muodolliset sävellysopintonsa New Yorkin yliopistossa, josta hän sai kandidaatin arvonsa vuonna 1934. Maisterin arvon hän sai vuonna 1936 Harvardin yliopistosta, jossa hänen opettajinaan toimivat Walter Piston, Hugo Leichtentritt ja Archibald Thompson Davison. Vuonna 1937 Berger muutti Pariisiin opiskelemaan Nadia Boulangerin johdolla. Vuonna 1939 hän liittyi Mills Collegen henkilökuntaan Oaklandissa, jossa hänelle yhä opetti sävellystä Darius Milhaud. Berger opetti useissa muissakin oppilaitoksissa ennen vetäytymistään eläkkeelle vuonna 1999. Hänen omaelämäkertansa Reflections of an American Composer julkaistiin vuonna 2002. Hänellä oli vaimo Ellen, joka jäi leskeksi säveltäjän kuollessa sairaalassa 91-vuotiaana. Bergerin tuotantoon kuuluu myös orkesteri-, soololaulu- ja kuoroteoksia, mutta New York Timesin muistokirjoitus nostaa erityisesti esiin kamarikokoonpanoille ja pianolle sävelletyt teokset. Bergerin ensimmäistä suurimuotoista teosta (Quartet for Winds, 1941) esitettiin yhä säännöllisesti hänen kuolemansa aikaan. Hänen muihin teoksiinsa kuuluu duojen sarja (viululle ja pianolle, 1948; sellolle ja pianolle, 1951; oboelle ja klarinetille, 1952). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Louis Applebaum

Louis Applebaum (3. huhtikuuta 1918 Toronto – 19. huhtikuuta 2000 Toronto) oli kanadalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän opiskeli The Royal Conservatory of Musicissa ja Toronton yliopistossa vuosina 1928–1940. Pianonsoittoa hänelle opetti Boris Berlin ja teorianopettajina toimivat Healey Willan, Leo Smith ja Sir Ernest MacMillan. Stipendin turvin Applebaum pääsi myös New Yorkiin opiskelemaan Roy Harrisin ja Bernard Wagenaarin johdolla.Betty Nygaard King, Kenneth Winters, John Beckwith: Louis Applebaum The Canadian Encyclopedia 1.10.2013 Applebaum tuli tunnetuksi elokuvamusiikin säveltäjänä. Hänen tuotantoonsa kuuluvat myös muun muassa tilausteoksina tehdyt baletit Dark of the Moon, Legend of the North ja Homage. Applebaum perusti vuonna 1955 Kanadan Ontarioon Stratfordin musiikkifestivaalin erillisenä kaksi vuotta vanhasta Stratfordin festivaalista. Hän vetäytyi hallinnollisista toimista Stratfordin musiikkifestivaalilla vuonna 1960.Alan M. Gillmor, Eagle Minds: Selected Correspondence of Istvan Anhalt and George Rochberg ... s. xiii. Viitattu 19.10.2022 (Google Books) == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Gordon Delamont

Gordon Arthur Delamont (27. lokakuuta 1918 Moose Jaw, Saskatchewan – 16. tammikuuta 1981 Toronto, Ontario) oli kanadalainen musiikkipedagogi, kirjailija, säveltäjä ja trumpetisti. Delamont oli johtava musiikkikasvattaja ja teoreetikko, josta tuli vaikutusvaltainen hahmo taidemusiikkia ja jazzia yhdistäneessä liikkeessä. Canadian Encyclopedia nimeää Delamontin tunnetuimmaksi saavutukseksi toimimisen opettajana useille Kanadan huomattavimmista jazzmuusikoista.The Canadian Encyclopedia: Gordon Delamont Delamontin johdolla opiskelivat muiden muassa Peter Appleyard, Gustav Ciamaga, Ron Collier, Jimmy Dale, Hagood Hardy, Paul Hoffert, Moe Koffman, Rob McConnell, Ben McPeek, Birnie Piltch, Fred Stone, Norman Symonds ja Rick Wilkins. Delamont kirjoitti muun muassa useita teoksia jazzsäveltämisestä ja -sovittamisesta. Näistä teoksista on tullut eri yliopistokursseilla vaadittuja tekstejä, ja niitä on käännetty japaniksi ja italiaksi. Säveltäjänä Delamontin tunnetuin teos on Canadian Encyclopedian mukaan Three Entertainments for Saxophone Quartet (1969, 1970), jota on esitetty laajalti Atlantin valtameren molemmilla puolilla ja jonka levytti New Yorkin saksofonikvartetti. Muihin Delamontin sävellyksiin kuuluvat Allegro and Blues (jazzorkesterille, 1962), Portrait of Charles Mingus (oktetille, 1963), Ontario Suite (sopraanolle ja orkesterille, 1965, 1967), Centum (1966, yhtyeelle), College No. 3 (1967, 1970), Song and Dance (1967, 1970), Moderato and Blues (vaskikvintetille, 1973, 1974) sekä Conversation for Flugelhorn and Alto Saxophone (1977). == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Musiikkikirjailijat Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Kanadalaiset trumpetistit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Hugh Le Caine

Hugh Le Caine (27. toukokuuta 1914 – 3. heinäkuuta 1977) oli kanadalainen fyysikko, sähköisten soitinten suunnittelija ja säveltäjä. Hän sai fyysikon koulutuksensa Queen's Collegessa ja myöhemmin Birminghamin yliopistossa. Hän oli nuoresta saakka myös kiinnostunut musiikista ja sähkösoittimista. Vuonna 1945 hän oli jo aloittanut kotistudiossaan työskentelyn elektronisen kosketinsoittimen sackbutin parissa; nykyään soitin tunnustetaan ensimmäiseksi syntetisaattoriksi.The Canadian Encyclopedia Jäätyään eläkkeelle vuonna 1974 Le Caine oli suunnitellut viisitoista uutta musiikki-instrumenttia. Vuonna 1959 perustettiin Toronton yliopistossa Kanadan ensimmäinen ja Pohjois- Amerikan toinen elektronisen musiikin studio. Sen uniikin välineistön suunnitteli Le Caine. Hän julkaisi työstään useita artikkeleita lähinnä tekniikan alan lehdissä. Le Caine saavutti kansainvälistä tunnustusta työstään elektronisen musiikin kehittämiseksi ja sai kolme kunniatohtorin arvoa Kanadassa. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset fyysikot Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Soitinrakentajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Kambila

Kambila on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee kahdeksan kilometriä Katista luoteeseen. Kunnassa on 15 400 ja kylässä 2 000 asukasta (vuonna 2009). Kambilan kunnan pinta-ala on 429,25 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Kalifabougoun ja Yélékébougoun, idässä Safon ja Dialakorodjin, etelässä Dogodoumanin ja Mandén sekä lännessä Doubabougoun ja Diagon kuntiin. Kambilan kunnan keskellä sijaitsee Katin kaupunkikunta. Maisemaa leimaavat Mandinguevuoret. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on heinä- ja metsäsavannia. Kuntaan kuuluu 15 kylää. Asukkaat ovat soninkeja, bambaroita, fulbeja ja mandinkoja. Yleisin kieli on bambara. Kambilan kautta kulkee Bamakosta Mauritanian ja Senegalin rajalle johtava maantie RN3. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Kambilassa on Malin suurin karjatori Dral. Kunnassa toimii vuonna 2016 avattu tiilitehdas. ==Lähteet== Luokka:Katin piiri Luokka:Malin kunnat
Josip Runjanin

Josip Runjanin (8. joulukuuta 1821 Vinkovci – 1878 Novi Sad) oli kroatialainen sotilas ja muusikko. Hän on säveltänyt Kroatian kansallislaulun (Lijepa naša domovino). Hänen muuhun sävellystuotantoonsa kuuluu Ljubimo te naša diko, joka perustuu Gaetano Donizettin Lemmenjuoma-oopperan teemoihin.Dnevno: Pravoslavac koji je skladao hrvatsku himnu == Lähteet == Luokka:Sotilaat Luokka:Kroatialaiset säveltäjät Luokka:Kansallislaulujen säveltäjät Luokka:Vuonna 1821 syntyneet Luokka:Vuonna 1878 kuolleet
Safo

Safo on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 20 kilometriä Bamakosta koilliseen. Kunnassa on 14 700 ja kylässä 3 000 asukasta (vuonna 2009). Safon kunnan pinta-ala on 306,94 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Yélékébougoun, lännessä Kambilan, etelässä Dialakorodjin, Sangarébougoun ja Moribabougoun sekä idässä Koulikoron piirin Tienfalan kuntiin. Maisemaa leimaavat pohjoisesta etelään ulottuva tasanko sekä idän, etelän ja lännen kukkulat, jotka muodostavat Mandinguevuorten jatkeen. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 650–750 millimetriä. Kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia. Kuntaan kuuluu 14 kylää. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi. Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Pääelinkeino on maanviljely. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, pienimuotoista kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. ==Lähteet== Luokka:Katin piiri Luokka:Malin kunnat
Fibox

Fibox on suomalainen perheyritysryhmä, joka valmistaa sähkölaitteiden koteloita ja tarkkuuspuristettuja muoviosia. Vuonna 1991 perustettu yritys pohjautuu Fiskars-yhtiön 1960-luvun alussa aloittamaan muovikoteloiden valmistukseen, jonka Fiskars myi toimivalle johdolle 1990-luvun alussa. Fibox- konsernin vuosiliikevaihto oli 2010-luvun puolenvälin paikkeilla noin 95 miljoonaa euroa, ja konserni työllisti noin 600 henkilöä. Tehtaita on Suomessa, Puolassa, Kiinassa ja Etelä-Koreassa.. ==Historiaa== Monialayritys Fiskars aloitti sähkökeskuksissa tarvittavien muovikoteloiden tuotannon 1960-luvun alussa. Iskunkestävästä polykarbonaatista valmistetut kytkinkotelot muodostuivat menestystuotteiksi. 1980-luvulla valikoimaan lisättiin teollisuusautomaatioon sopivia pikkukoteloita. 1990-luvulla Fiskarsin myymästä liiketoiminnasta syntynyt Fibox alkoi kansainvälistyä perustamalla myyntikonttoreita tärkeimmille markkinoille. Tuolloiset tehtaat sijaitsivat Kirkkonummen Jorvaksessa ja Etelä-Korean Incheonissa. 2000-luvun alussa Fibox osti Suomesta Tamplast Oy:n ja Haloset Oy:n. Vuonna 2003 liiketoiminnot jaettiin kahtia, muoveja ja alumiinia materiaaleinaan käyttävään kotelobisnekseen (Fibox Enclosures) ja muovisten tarkkuusosien valmistukseen monille eri toimialoille (Fibox Plastic Mechanics). Vuonna 2005 perustettiin tehdas Kiinan Kantoniin. Kirkkonummen tehdas lakkautettiin 2008, kun taas Lempäälässä ja Kiuruvedellä sijaitsevia tehtaita kehitettiin edelleen.. Fibox- konserniin kuuluu myös Uudessakaupungissa toimiva Comol Oy. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kauppalehti: Fibox toimii kellon ympäri Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Tavaramerkit Luokka:Fiskars
USS Patapsco (1862)

USS Patapsco oli Yhdysvaltain laivaston Passaic-luokan monitori, joka palveli Yhdysvaltojen sisällissodassa pohjoisvaltioiden puolella. == Valmistus == Alus tilattiin Harland and Hollingsworthilta Wilmingtonista Delawaresta. Alus laskettiin vesille 27. syyskuuta 1862 ja otettiin palvelukseen 2. tammikuuta 1Daniel Ammen.history.naval.mil == Palvelus == Palvelukseenotettaessa alus liitettiin Pohjois-Atlantin sulkulaivueeseen, jonka mukana se osallistui 3. maaliskuuta 1863 Savannahissa hyökkäykseen Fort McAllisteriin. Alus siirtyi huhtikuussa North Edisto joelle purjehtien 5. huhtikuuta Charlestoniin osallistuakseen hyökkäykseen kaupungin puolustajia vastaan. Kuukauden lopun alus oli lähes jatkuvassa tulitoiminnassa samoin kuin heinä-elokuussa. Alus jatkoi taistelua kaupungin sataman suojana olevia linnakkeita vastaan ja 8.-9. syyskuuta alus tuki rynnäkköä Fort Sumteriin. Syksystä vuoden 1864 loppuun alus oli South Carolinanssa osallistuen hyökkäykseen sataman pulustuksen murtamiseksi. Illalla 15. tammikuuta 1865 aluksen suojatessa yhteysaluksia siihen osui torpedo (miina). Alus upposi alle minuutissa vieden mukanaan 62 miehistönjäsentä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Passaic-luokan monitorit
Takaisin ruutuun

Takaisin ruutuun (Back to You) on yhdysvaltalainen James Burrowsin ohjaama tilannekomediasarja. Sarjan päänäyttelijät Kelsey Grammer ja Patricia Heaton esittävät WURG News 9 -uutiskanavan kilpailuhenkisiä ankkureita. Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa vuosien 2007–2008 aikana Foxin kanavalla. == Juoni == Chuck Darling (Kelsey Grammer) ja Kelly Carr (Patricia Heaton) toimivat Pittsburghin alueella WURG News 9 -kanavan uutisankkureina. Ruudussa heidän kemiat toimivat loistavasti, mutta ruudun takana tilanne on toisin. Tämä yhteistyö loppui Chuckin saadessa paremman työtarjouksen ja lähtiessä töihin toiselle paikkakunnalle. Paljon myöhemmin Chuck palaa WURG News 9:n riveihin nolattuaan itsensä täysin suuren Los Angelesilaisen televisiokanavan ruudussa. Palattuaan Chuck saa nopeasti tietää olevansa 10-vuotiaan Gracien isä. == Näyttelijät == == Tuotanto == Vuoden 2007 alussa Kelsey Grammerin ja Patricia Heatonin kiinnitettiin tulevan Action News -nimisen tilannekomediasarjan päänäyttelijöiksi. Huhtikuussa 2007 sarjan nimeksi vaihdettiin Back to You, koska Pittsburghin alueella toimi uutiskanava nimellä Action News. Sarjan ensimmäisen kauden tilaus vahvistettiin toukokuussa 2007. Heinäkuussa Fox ilmoitti sarjan aloituspäivämääräksi 19. syyskuuta 2007. Takaisin ruutuun kuvattiin 20th Century Foxin Los Angelesin studiolla. Myös Takaisin ruutuun joutui tauolle käsikirjoittajien lakon seurauksena. Toukokuussa 2008 ilmoitettiin sarjan jääneen yhden kauden mittaiseksi. Tämä oli yllätys, koska se menestyi paremmin kuin kilpaileva jatkoa saanut Eddie & Jeff -sarja. === Jälkisensurointi === Ensiesityksen jälkeen, katsojilta saadun palautteet myötä Fox ilmoitti leikkaavansa "Something's Up There" -jaksosta melua nostattaneen Marsh McGinleyn (Fred Willard) repliikin pois. Fox pyysi anteeksi katsojilta ja kertoi ettei tätä natsismiin viittaavaa repliikkiä ole mukana sarjan jatkoesityksissä ja julkaisuissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Back to You TV.comissa Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset tilannekomediat