EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bolo Yeung

Bolo Yeung (s. 3. heinäkuuta 1946 Kanton, Kiina) on kiinalainen entinen näyttelijä ja kehonrakentaja. Aiemmin syntymävuodeksi ilmoitettiin 1938. Nuoruudessaan hän oli kehonrakentaja, painonnostaja ja kuuluisa voimistaan. Hän on myös itsepuolustuslajien taitaja. Hän näytteli muun muassa Jean-Claude Van Dammen elokuvissa Bloodsport – viimeiseen asti (1988) ja Kaksoisisku (1991). ==Elämäkerta== Yeung alkoi 10-vuotiaana harrastaa kamppailulajeja, muun muassa taijita, ja kiinnostui myöhemmin myös kehonrakennuksesta. Hän saavutti kehonrakennuksessa Mister Hongkong -tittelin, jota hän piti hallussaan kymmenen vuotta. Sittemmin 1970-luvun alussa hongkongilainen Shaw Brothers Studio elokuvayhtiö kiinnitti Yeungiin huomiota ja tarjosi hänelle näyttelijän työtä. Yeung esiintyi fyysisen olemuksensa vuoksi useimmiten roiston rooleissa. Hänen ensimmäiset elokuvat olivat The Wandering Swordsman ja The Heroic Ones. Yeung esiintyi hongkongilaisten elokuvien lisäksi 1970-luvun puolessa välissä muutaman kerran japanilaisten tuotannoissa, kuten televisiosarjassa Fight! Dragon. Vuonna 1973 Yeung esiintyi Bruce Leen kanssa elokuvassa Lohikäärmeen kidassa ja vuonna 1985 Sammo Hungin ja Jackie Chanin kanssa elokuvassa My Lucky Stars – onnen lohikäärmeet. Vuonna 1988 Yeung päätyi ensimmäistä kertaa Yhdysvaltain elokuviin sitten vuoden 1973 esiinnyttyään yhdessä Jean-Claude Van Dammen kanssa elokuvassa Bloodsport – viimeiseen asti. Kaksi vuotta myöhemmin hän esiintyi toistamiseen Van Dammen kanssa elokuvassa Kaksoisisku, jossa Yeungilla oli edellisen tapaan roiston rooli. Sittemmin hän esiintyi koko 1990-luvun pääosin yhdysvaltalaisissa elokuvissa, kuten Breathing Fire, Tiger Claws, Ironheart, Shootfighter ja Shootfighter II. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kiinalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dorothy Crowfoot Hodgkin

Dorothy Mary Crowfoot Hodgkin (omaa sukua Crowfoot) (12. toukokuuta 1910 Kairo - 29\. heinäkuuta 1994 Shipston-on-Stour) oli brittiläinen biokemisti ja proteiinien kristallografisen tutkimuksen pioneeri. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1964 tärkeiden biokemiallisten yhdisteiden röntgensädeanalyysistä. Elämänsä neljä ensimmäistä vuotta Crowfoot Hodgkin eli Vähässä-Aasiassa. Ensimmäisen maailmansodan hän oli Britanniassa sukulaistensa hoivissa, mutta erossa vanhemmistaan. Maailmansodan jälkeen hänen äitinsä päätti jäädä perheineen Britanniaan. 18 vuoden ikäisenä Crowfoot Hodgkin aloitti kemian opiskelun Oxfordin yliopistossa. Myöhemmin hän opiskeli Cambridgen yliopistossa opettajanaan John Desmond Bernal. Siellä hän tuli tietoiseksi röntgenkristallografian mahdollisuuksista proteiinien rakenteen selvittämisessä. Vuonna 1936 hänestä tuli tutkija Oxfordin yliopistoon ja siinä toimessa hän työskenteli aina vuoteen 1977 asti. Vuonna 1960 Crowfoot Hodgkinista tuli Royal Societyn jäsen Crowfoot Hodgkin selvitti muun muassa seuraavien molekyylien rakenteet: *kolesterolin 1937 *penisilliinin 1945 *B12-vitamiinin 1954 *insuliinin 1969 * ja β-laktoglobuliinin ja ferritiinin Crowfoot Hodgkin oli myös ansioritarikunnan jäsen ja hän sai Leninin kansainvälisen rauhanpalkinnon. Hän meni naimisiin vuonna 1937 Thomas Hodgkinin kanssa.* Crowfoot Hodgkinin elämäkerta Nobel-säätiön sivuilla == Lähteet == Luokka:Brittiläiset biokemistit Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Copley-mitalin saajat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
The Valley

The Valley on Anguillan pääkaupunki ja samalla saariryhmän suurin kaupunki. Sen asukasluku oli vuonna 2011 1 067. Kaupunki sijaitsee yhdeksän metrin korkeudella merenpinnasta. Britit rakensivat The Valleyn siirtokunnakseen 1650, ja saivat virallisesti haltuunsa koko saaren vuoteen 1690 menneessä. Ranska yritti valloittaa kaupunkia kahteen otteeseen 1745 ja 1796. Anguillan hallinto siirrettiin Saint Kittsiin 1825, minkä vuoksi The Valleyssä ei ole paljoakaan Karibianmeren alueelle tyypillistä siirtomaa-ajan arkkitehtuuria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Anguilla
Hämärän rajamailla

Hämärän rajamailla () on yhdysvaltalainen televisiosarja, josta on myöhemmin tehty elokuva, radiosovituksia, teatteriesityksiä ja sarjakuvia. Hämärän rajamailla yhdisteli fantasian, kauhun ja tieteisfiktion tyylilajeja. Alkuperäisessä vuosina 1959–1964 esitetyssä televisiosarjassa oli 156 jaksoa. Sarjasta on tehty uusia versioita myöhemmin vuosina 1985–1989 (esitettiin nimellä Pelon rajalla), 1994 ja 2002–2003. Vuonna 1983 sarjan pohjalta tehtiin elokuva Hämärän pelottavat varjot. Sarjaa isännöi Rod Serling. == Kuvaus == Hämärän rajamailla on tyyliltään kokoelma tarinoita, eli sarja ei siis sisällä minkäänlaista suurempaa jatkumoa, vaan jokainen jakso on oma tarinansa, omilla hahmoillaan ja ideallaan. Sarjan genret vaihtelevat paljon tieteisfiktion, kauhun, draaman, fantasian ja komedian välillä, usein yhdistellen näitä toisiinsa. Monet jaksoista käsittelevät myöskin ihmisluonteen varjopuolia, kuten ahneutta, kateutta, itsekkyyttä, tai liiallisen ylpeyden tuomaa sokeutta. Myöskin sarjan tuotantoaikaan ajankohtaistet kriisit ovat monien jaksojen aiheina, kuten Kylmä sota ja sen ydinasepelko, tai kommunismipelko. Nämä olivat aikanaan hyvin arkoja aiheita, jonka vuoksi sarjan luoja Rod Serling peitti nämä aiheet yleensä tieteisfiktion ideoihin, pitäen ne edelleen taustalla. Sarjan tyypillinen jakso alkaa kohtauksella, jossa katsojalle esitellään jakson keskeiset hahmot ja heidän tilanteensa. Tämän jälkeen sarjan kertoja, sekä isännöitsijä Rod Serling ilmestyy kuvaan (ensimmäistä tuotantokautta lukuun ottamatta, jossa hän on vain ääniroolissa) ja alkaa kertoa hahmoista sekä tilanteesta johon he tulevat joutumaan, käyttäen puheessaan runollisia sanontoja ja lopetten puheensa tavallisesti sarjan nimeen. Tämän jälkeen jakso alkaa seuraamaan kuinka hahmot joutuvat konfliktiinsa, ja kuinka he yrittävät ratkaista sen tai päästä pois tilanteesta. Tavallisesti jakson viimeisten minuuttien aikana tulee juonikäänne, joka kääntää koko jakson tarinan päälaelleen. == Vastaanotto == Sarja sai ilmestyessään erittäin positiivisen vastaanoton. Kriitikot ja katsojat ylistivät sen hyvin kirjoitettuja tarinoita, juonikäänteitä, sekä ideoita. Sama suosio jatkuu edelleen ja Hämärän rajamailla on jatkuvasti valittu yhdeksi kaikkien aikojen parhaimmista televisiosarjoista. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Timonen, Topi E.: ”Painajainen ei pääty mutta se selitetään: Kymmenen viestiä Hämärän rajamailta”. Filmihullu 3/2016. Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat Luokka:1950-luvun televisiosarjat Luokka:1960-luvun televisiosarjat Luokka:Antologiasarjat
DemonLord

DemonLord on vuonna 1996 perustettu unkarilainen rock/power metal-yhtye. Yhtyeen esikuvia ovat muun muassa Helloween ja Gamma Ray. Vuonna 1999 julkaistiin DemonLordin esikoisalbumi, Adventures In Hell Pt.1. == Jäsenet == === Nykyiset jäsenet === *Balázs Jurásek - Laulu ja basso *Zoltán Világi - rummut *András Nagy - Kitara *Gábor Kovács - Kitara ja laulu == Diskografia == === Albumit === *Adventures In Hell Pt.1 (1999) *Helltrust (2002) *Hellforged (2006) === Muut === *The Valley Of Life (demo, 1997) *Vengeance (demo, 1997) *Overture To The End (EP, 2001) ==Aiheesta muualla== * http://www.demonlord.tk/ Luokka:Unkarilaiset rockyhtyeet Luokka:Unkarilaiset power metal -yhtyeet
Nikola Radulović

Nikola Radulović (s. 26. huhtikuuta 1973 Zagreb, Jugoslavia) on kroatialais- italialainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Radulović kuului Italian maajoukkueeseen, joka voitti hopeaa vuoden 2004 olympiakisoista Ateenassa. Hän oli mukana myös pronssia voittaneessa Italian joukkueessa EM-kilpailuissa 2003. Hän oli debytoinut maajoukkueessa edellisissä EM-kilpailuissa 2001. Seurajoukkueista Radulović edusti muun muassa Air Avellinoa, ASVEL Villeurbannea ja Joventut Badalonaa. == Saavutuksia == * Olympiahopeaa 2004 * EM-pronssia 2003 Luokka:Italialaiset koripalloilijat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nils Sjöblom

Nils Julius Sjöblom (29. tammikuuta 1910 Helsinki – 11. toukokuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen miekkailija. Sjöblom edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Lontoossa 1948 hän osallistui florettimiekkailun joukkuekilpailuun, säilämiekkailun henkilökohtaiseen kilpailuun ja kalpamiekkailussa sekä henkilökohtaiseen kilpailuun että joukkuekilpailuun. Helsingissä 1952 hän osallistui kalvan joukkuekilpailuun. Kaikissa näissä kilpailuissa hän karsiutui alkukierroksilla. Kotimaassa Sjöblom edusti Helsingin Miekkailijoita ja voitti 23 Suomen mestaruutta eri miekkailulajeissa. Nils Sjöblomin tytär Marianne Sjöblom edusti miekkailijana Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 ja poika Nils-Robert Sjöblom voitti miekkailussa lukuisia Suomen mestaruuksia ja toimi Suomen Miekkailuliiton puheenjohtajana. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset miekkailijat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Krayzie Bone

Krayzie Bone (oik. Anthony Henderson) on Grammy-palkittu rap-artisti. Hän kuuluu Bone Thugs-N-Harmony -hip hop -kollektiiviin. Krayzie Bone levytti hänen soolodebyyttinsä, Thug Mentality 1999, vuonna 1998. Se julkaistiin tuplalevypaketissa, mukana suuri valikoima vierasjulkaisuja, mm. Bone Thugs-N- Harmony, The Marley Brothers, Mariah Carey, Big Punisher, Fat Joe, E-40, 8 Ball & MJG, Kurupt, Treach ja Snoop Dogg. RIAA vahvisti, että albumi myi platinaa. ==Diskografia== === Studioalbumit === * Thug Mentality 1999 (1999) * Thug on da Line (2001) * Gemini: Good vs. Evil (2005) * Chasing the Devil: Temptation (2015) * Eternal Legend (2017) * E.1999: The LeathaFace Project (2017) === Yhteisalbumit === *Thug Brothers 2 (mukana Young Noble) (2017) *New Waves (mukana Bizzy Bone) (2017) *Thug Brothers 3 (mukana Young Noble) (2017) == Palkintoja == Grammyt: *2006: "Paras rap-esitys duona tai ryhmässä" (Ridin') MTV:n Musiikkivideopalkinnot: *2006: "Paras rap-video" (Ridin') American Music Awards: *1998: "Suosikki Rap/Hip Hop-artisti" *2007: "Paras rap- tai hip hop -duo tai -ryhmä" == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Afroamerikkalaiset
Marianne Sjöblom

Marianne Sophie Purin (o.s. Sjöblom, 22. marraskuuta 1933 Helsinki – 10. lokakuuta 2014 Malans, Sveitsi) oli suomalainen miekkailija. Marianne Sjöblom edusti Suomea miekkailijana Helsingin olympialaisissa 1952. Hän oli Maggie Kalkan ja Taimi Mattssonin ohella ensimmäinen olympialaisissa kilpaillut suomalainen naismiekkailija. Kaikki karsiutuivat florettimiekkailun alkuerissä. Maailmanmestaruuskilpailuihin Sjöblom osallistui vuonna 1953. Kotimaassa Sjöblom edusti Helsingin Miekkailijoita ja voitti floretilla henkilökohtaisen Suomen mestaruuden vuonna 1954 sekä useita joukkuemestaruuksia. Marianne Sjöblom asui myöhemmin Sveitsissä. Hänen isänsä Nils Sjöblom ja veljensä Nils-Robert Sjöblom olivat myös aikanaan Suomen parhaita miekkailijoita. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset miekkailijat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Erkki Kerttula

Erkki Johannes Kerttula (5. marraskuuta 1909 Oulu – 4. marraskuuta 1989 Oulu) oli suomalainen miekkailija. Kerttula edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Lontoossa 1948 hän osallistui florettimiekkailun joukkuekilpailuun, säilämiekkailun henkilökohtaiseen kilpailuun ja kalpamiekkailussa sekä henkilökohtaiseen kilpailuun että joukkuekilpailuun. Helsingissä 1952 hän miekkaili ainoastaan kalvalla ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksänneksi. Hänen lisäkseen on henkilökohtaisessa olympiakilpailussa kymmenen parhaan joukkoon sijoittunut suomalaismiekkailijoista vain Rolf Wiik (Melbournessa 1956). Maailmanmestaruuskilpailuihin Kerttula osallistui vuosina 1951, 1953, 1954 ja 1955. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti kalvalla vuonna 1949. Kotimaassa Kerttula edusti Miekka-Miehiä, jonka perustajajäsen hän oli. Hän voitti henkilökohtaisen Suomen mestaruuden floretilla yhdeksän kertaa, kalvalla neljä kertaa ja säilällä kerran. Hän oli Suomen Miekkailuliiton ensimmäinen suurmestari. Lempinimellä "Pomo" tunnettu Kerttula toimi Suomen Miekkailuliiton sihteeri-toiminnanjohtajana vuosina 1953–1963 ja puheenjohtajana 1967–1975. Miekka-Miesten puheenjohtaja hän oli yli neljännesvuosisadan ajan. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset miekkailijat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
K-PAX

K-PAX on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, jonka on ohjannut Iain Softley. Elokuva kertoo mielenterveyspotilaasta nimeltä Prot, joka uskottelee muille tulevansa K-PAX-planeetalta. Pääosia näyttelevät Kevin Spacey (Prot) ja Jeff Bridges (psykiatri). Elokuva perustuu Gene Brewerin samannimiseen romaaniin. K-PAXin ensi-ilta oli Suomessa 8. maaliskuuta 2002. == Juoni == Elokuvan alussa Spaceyn esittämä Prot ilmestyy newyorkilaiselle rautatieasemalle ja näkee läheltä ryöstön. Poliisit saapuvat paikalle ja epäilevät syylliseksi Protia, joka kertoo tulevansa ulkoavaruudesta K-PAX- nimiseltä planeetalta. Poliisit epäilevät hänen mielenterveyttään, ja Prot joutuu psykiatriselle osastolle, jossa työskentelee Bridgesin esittämä psykiatri Mark Powell. Powell saa Protin tutkittavakseen ja alkaa vähitellen kiinnostua tämän vakuuttavasti esittämistä väitteistä ja teorioista. Prot saa tähtitieteen tohtoritkin ymmälleen tietomäärästään. Päivien kuluessa laitoksella Prot kertoo päivämäärän, jolloin hän aikoo poistua Maan päältä. Tämä saa Powellin kiinnostumaan yhä enemmän Protin taustoista. Elokuva ei yksiselitteisesti kerro kuka tai mikä Prot on, vaan jättää sen katsojan itsensä mietittäväksi. Luokka:Vuoden 2001 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Iain Softleyn ohjaamat elokuvat
Ilmari Vartia

Arvo Ilmari Vartia (25. elokuuta 1914 Jyväskylä – 25. toukokuuta 1951 Tukholma) oli suomalainen miekkailija.Ennen sotavuosia hän kouluttautui upseeriksi ja palveli sotavuodet tykistön upseerina. Hän kuoli miekkailukisoissa tapaturmaisesti. Ilmari Vartia valmistui ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta vuonna 1934. Sen jälkeen hän asevelvollisuuden jälkeen kävi Kadettikoulun vuosina 1936-1938. Hän palveli sen jälkeen Kenttätykistörykmentti 1:ssä vuosina 1936-1939. Talvisodassa Vartia palveli patterin päällikkönä Kenttätykistörykmentti 1:ssä (KTR1) Karjalankannaksella. Jatkosodassa hän toimi patteristoupseerina Kevyt Psto 14:ssa Laatokan Karjalassa ja Karjalankannaksella vuosina 1941-1942, komentajana Raskas Psto 27:ssä Karjalankannaksella ja patteriston komentajana Kenttätykistörykmentti 7:ssä (KTR7) Laatokan Karjalassa ja Lapin sodassa vuonna 1944. Ilmari Vartia erosi armeijan palveluksesta sodan jälkeen 1945. Hän toimi sen jälkeen Lahdentaan Puu Oy:n isännöitsijänä vuosina 1946-1947 ja aloitti vuonna 1947 opinnot Teknillisessä Korkeakoulussa. == Urheilu-ura miekkailijana == Ilmari Vartia aloiti urheilu-uransa ennen sotia. Ensimmäisen Suomen mestaruutensa häv voitti kalpamiekkailussa 1938. Hän kilpaili nykyaikaisessa viisiottelussa Suomen edustajana maaotteluisssa Ruotsia ja Saksaa vastaan. Vartia edusti Suomea Lontoon 1948 olympialaisten kalpamiekkailussa, jossa hän karsiutui sekä henkilökohtaisen kilpailun että joukkuekilpailun alkuerissä. Kotimaassa Vartia edusti Miekka-Miehiä ja voitti kalvalla henkilökohtaisen Suomen mestaruuden vuosina 1938, 1947, 1948 ja 1949. Vuoden 1951 maailmanmestaruuskilpailuissa Tukholmassa Vartia sai kainaloonsa kuolettavan piston tanskalaiselta vastustajaltaan Mogens Lüchowilta.http://www.vessix.kotisivukone.com/files/vessix.kotisivukone.com/kuvat/arvo_ilmari_vartia.jpg Tämä tapahtuma johti miekkailun turvallisuuden parantamiseen, kun otettiin käyttöön miekkailutakin alla olevat vartalosuoja, joka suojaa miekkailijan asekäden olkapäätä ja saman puoleista kylkeä ja rintaa. Hänen isänsä oli professori ja kouluneuvos Arvo Vartia ja hänen poikansa Pentti Vartia on Elinkeinoelämän Tutkimuslaitoksen (ETLA) ja Elinkeinoelämän valtuuskunnan (EVA) ex-toimitusjohtaja ja pojanpoikansa Antero Vartia on kansanedustaja. ==Lähteet== * * Vartian tulokset olympiakisoissa ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset miekkailijat Luokka:Suomalaiset nykyaikaiset viisiottelijat Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Anders Sparrman

Anders Sparrman (27. helmikuuta 1748 Tensta Ruotsi – 9. elokuuta 1820 Tukholma) oli ruotsalainen luonnontieteilijä ja lintutieteilijä. Anders Sparrmanin isä oli rovasti ja kirkkoherra Erik Sparrman ja äiti Brita Högbom.Mats Johansson, Anders Sparrman – Linnélärjungen som dog i ensamhet, tutkielma Sparrman oli Carl von Linnén oppilas, ja hän opiskeli Uppsalan yliopistossa. Hän osallistui laivalääkärinä retkikuntaan, joka lähti 1765 tutkimusmatkalle Kiinaan. Hän palasi kahden vuoden kuluttua ja kirjoitti Kiinassa löytämistään eläimistä ja kasveista teoksen Iter in Chinam – Resa till Kina (1768). 1772 hän lähti mukaan James Cookin toiselle tutkimusmatkalle Johann Reinhold Forsterin apulaiseksi ja tutki Australiaa, Oseaniaa ja Etelä- Amerikkaa. Linnén toimeksiannosta hän matkusti vuonna 1772 eteläiseen Afrikkaan, jossa hän tutki luontoa ja paikallisten asukkaiden tapoja. 1787 hän osallistui Länsi-Afrikkaan tehdylle retkelle. Hänen päiväkirjansa julkaistiin kolmiosaisena teoksena Resa till Goda Hopps-Udden, södra Polkretsen och omkring Jordklotet, samt Till Hottentott- och Caffer-Landen Åren 1772–1776. Hän julkaisi myös teoksen Catalogue of the Museum Carlsonianum (1786–1789), jossa hän muun muassa kuvailee monia lajeja, jotka hän oli kerännyt eteläisestä Afrikasta ja Tyynenmeren alueelta ja joista osa oli tieteelle tuntemattomia. Yksi sellainen oli metsävilistäjä (Acanthisitta chloris). 1805 hän ryhtyi julkaisemaan Ruotsin linnuista lintukirjasarjaa Svensk Ornithologie. Sarjasta ilmestyi ainoastaan ensimmäinen osa, jossa oli 68 taulua ja 44 tekstisivua. Sparrmanilla oli useita akateemisia virkoja, muun muassa Tukholman lääketieteellisen kollegiumin professori (professor vid Collegium medicinum i Stockholm 1790), ja hän oli Kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen. Hän kuoli kuitenkin köyhänä. Hänen mukaansa on nimetty asteroidi 16646 Sparrman. Sparrman nimesi suuren määrän lintuja, muun muassa intianriippukaijan (Loriculus vernalis).ITIS == Lähteet == Sparrman Sparrman Sparrman
Radio Kolme

Radio Kolme oli Nurmijärvellä toiminut suomalainen paikallisradioasema. Asema aloitti toimintansa 3. elokuuta vuonna 1987 taajuudella 102,8 MHz. Aseman perustaja ja alkuperäinen omistaja oli Seppo Sisättö, jonka Klaukkalan taajamassa sijaitsevan talon autotalliin oli rakennettu aseman ensimmäinen lähetysstudio. Aluksi lähetyksiä oli muutama tunti aamu- ja iltapäivällä. Myöhemmin lähetysaikaa lisättiin ja asema muutti isompiin tiloihin. Vuonna 1989 Vantaalla lyhyen aikaa taajuudella 94,9 MHz toiminut Radio Lohi sulautui Radio Kolmeen ja vuonna 1993 avattiin lähetin taajuudelle 101,8 MHz. Radio Kolmen tarina päättyi alkusyksyllä vuonna 1996 Aamulehden Alexpressin ostettua Radio Kolmen. Aseman uudeksi nimeksi tuli Radio Alex. ja aseman koko toiminta siirrettiin Helsinkiin. Ainoaksi taajuudeksi jäi Helsinkiin Metsälän radiomastoon siirretty 94,9 MHz. Luokka:Nurmijärven historia Luokka:Suomalaiset radioasemat Luokka:Vuonna 1987 perustetut radioasemat
Olavi Larkas

Helge Nestor Olavi Larkas (vuoteen 1935 Lindberg, 30. syyskuuta 1913 Helsinki – 6. toukokuuta 1984 Vantaa) oli suomalainen yleisesikuntaeversti sekä nykyaikainen viisiottelija ja miekkailija. == Sotilasura == Larkas valmistui kadettikoulusta vuonna 1937. Talvisodassa hän palveli autoupseerina ja viestiupseerina kotijoukkojen esikunnassa. Jatkosodassa hän toimi 5. divisioonan esikunnassa viestitoimiston päällikkönä, Viestipataljoona 3:n komentajana, maasotakoulun viestiopettajana ja Rajajääkäriprikaatin viestikomentajana. Myöhemmän sotilasuransa aikana Larkas toimi muun muassa sotilasasiamiehenä Tukholmassa, Kööpenhaminassa ja Oslossa 1958–1961, Oulun sotilaspiirin päällikkönä 1962–1963, Viestirykmentin komentajana 1964–1966 sekä Pääesikunnan viestintäosaston päällikkönä 1967–1970. Eläköidyttyään sotilasuralta hän toimi Yleisradion turvallisuuspäällikkönä vuodesta 1970 alkaen. === Ylennykset === * Vänrikki 1937 * Luutnantti 1939 * Kapteeni 1941 * Majuri 1944 * Everstiluutnantti 1956 * Eversti 1963 == Urheilijana == Larkas edusti Suomea Lontoon 1948 kesäolympialaisissa. Nykyaikaisessa viisiottelussa hän toiseksi parhaana suomalaisena sijoittui viidenneksi. Kalpamiekkailun joukkuekilpailussa hän karsiutui alkuerissä. Helsingin 1952 ja Melbournen 1956 olympialaisissa Larkas toimi Suomen nykyaikaisen viisiottelujoukkueen johtajana ja Méxicossa 1968 juryn jäsenenä. Larkas oli Suomen nykyaikaisen viisiottelun liiton päävalmentaja vuosina 1951–1953 ja 1954–1958 sekä hallituksen jäsen ja varapuheenjohtaja vuosina 1952–1959. Kansainvälisen liiton UIPM:n hallituksen jäsen hän oli vuosina 1962–1972. Kansallisella tasolla Larkas kilpaili myös suunnistuksessa, ammunnassa ja pesäpallossa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomalaiset miekkailijat Luokka:Suomalaiset nykyaikaiset viisiottelijat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Elgin Baylor

Elgin Gay Baylor (16. syyskuuta 1934 – 22. maaliskuuta 2021https://kstp.com/minnesota-sports/hall-of-famer-former-minneapolis-laker- elgin-baylor-dead-at-86/6049955/ ) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelasi Los Angeles Lakersissa ja sen edeltäjässä Minneapolis Lakersissa vuosina 1958–1971. Baylor syntyi Washington DC:ssä. Hän pelasi ennen NBA- uraansa yliopistotasolla College of Idahossa ja Seattle Universityssa. Minneapolis Lakers valitsi Baylorin vuoden 1958 varaustilaisuudessa, ja ensimmäisellä kaudellaan 1958–1959 Baylor valittiin vuoden tulokkaaksi. Baylor edusti Minneapolis ja Los Angeles Lakersia 14 kauden ajan. Kaudella 1962–1963 hän ylsi ensimmäisenä pelaajana viiden parhaan joukkoon neljässä eri pistekategoriassa: pisteissä, levypalloissa, syötöissä ja vapaaheittoprosentissa. Baylor ei kuitenkaan voittanut kertaakaan kauden pistetilastoa, sillä hänen parhaat kautensa osuivat Wilt Chamberlainin uran huippuvuosiin. Baylor ei voittanut myöskään NBA-mestaruutta, vaikka Lakers ylsi hänen aikanaan kahdeksan kertaa finaaleihin. Baylor valittiin 10 kertaa tähdistöjoukkueeseen, ja hän pelasi 11 kertaa tähdistöottelussa. Baylor kelpuutettiin vuonna 1977 Basketball Hall of Fameen. Häntä pidetään lajinsa historian parhaimpina pelaajina, ja vuonna 2003 koripallolehti SLAM nimesikin hänet kaikkien aikojen 11. suurimmaksi NBA-pelaajaksi. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Mertert

Mertert () on kunta itäisessä Luxemburgissa lähellä Saksan rajaa. Se on osa Grevenmacherin kantonia. Mertertin pinta-ala on 15,25 km² ja sen asukasluku oli 4 364 (2016). ==Aiheesta muualla== Luokka:Luxemburgin kunnat
Joseph Bologna

Joseph Bologna (30. joulukuuta 1934 Brooklyn, New York – 13. elokuuta 2017 Duarte, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän oli sukutaustaltaan italialainen ja sai katolisen kasvatuksen. Bologna syntyi New Yorkin Brooklynissa. Hän loi pitkän uran televisiossa ja elokuvissa; jälkimmäisistä tunnetuimpia olivat Rakastajia ja muita veijareita (1970) ja Riemuloma Riossa (1984). Käsikirjoitustyöstään Bologna sai vuonna 1971 Oscar- ehdokkuuden. Hänellä oli vaimo Renée ja poika Gabriel Bologna. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Edward Bond

Edward Bond (18. heinäkuuta 1934 – 3. maaliskuuta 2024) oli brittiläinen näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Bond syntyi Lontoossa työläisluokan perheeseen. Hän joutui evakkoon toisen maailmansodan aikana, jätti 15-vuotiaana koulun ja palveli kaksi vuotta Britannian armeijassa. Bondin ensimmäinen tuotettu näytelmä esitettiin 1962, ja hänet tunnetaan muun muassa teoksesta Saved (1965). Suomeksi Bondin näytelmistä on toteutettu Kesä (Summer, Suomen Kansallisteatteri 1982), Meri (The Sea, Helsingin kaupunginteatteri 1974) sekä Pelastettu (Saved, Tampereen Työväen Teatteri 1966 ja Savonlinnan kaupunginteatteri 1990).Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 17.12.2014. Bond kirjoitti myös oopperalibrettoja ja runoja. ==Lähteet== Luokka:Englantilaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Brittiläiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Richard Briers

Richard David Briers (14. tammikuuta 1934 – 17. helmikuuta 2013) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan televisiosarjoissa Marriage Lines, The Good Life ja Laakson kuningas. Briers syntyi Raynes Parkissa, Lontoon eteläisessä lähiössä. Hän opiskeli näyttelijäksi RADA:ssa. Briers tunnetaan televisioroolien lisäksi työstään teatterissa ja ääninäyttelijänä. Briers nimettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi vuonna 1989 ja komentajaksi 2003. Hän oli vuodesta 1958 alkaen naimisissa Ann Daviesin kanssa. Pariskunnalla oli kaksi tytärtä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Tero Räty

Tero Räty (s. 14. huhtikuuta 1978 Valkeakoski) on suomalainen kilpauransa päättänyt kilpauimari. Hän on kotoisin Valkeakoskelta ja edusti urallaan Tampereen Uimaseuraa. Alun perin hän ui Valkeakosken Uimaseurassa. Räty lopetti kilpauransa vuonna 2007. Räty erikoistui lyhyen radan uintimatkoille. Hänen paras saavutuksensa oli sekauintiviestin hopeamitali Helsingin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailuista 2006. Räty ui Helsingissä 8. joulukuuta 2006 lyhyellä radalla 50 metrin selkäuinnin Suomen ennätyksen 24,44 sekuntia. Ennätys kesti lähes 12 vuotta, kunnes Niko Mäkelä alitti sen marraskuussa 2018.http://www.uimaliitto.fi/liitto/uutiset/niko-makela-rajaytti-pitkaan- muhineen-se-n/ == Lähteet == Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
August von Pelzeln

August von Pelzeln (10. toukokuuta 1825 Praha – 2. syyskuuta 1891 Oberdöbling) oli itävaltalainen lintutieteilijä. Pelzeln työskenteli Wienin keisarillisessa museossa 40 vuoden ajan ja oli vastuussa museon nisäkäs- ja lintukokoelmista. Hän työskenteli Johann Nattererin Brasiliasta vuonna 1822 keräämien lintujen parissa ja kuvaili 343 tieteelle uutta lintulajia, muun muassa kalliovilistäjän (Xenicus gilviventris). Hän joutui lopettamaan työnsä museossa sairastuttuaan vakavasti. 30\. huhtikuuta 1857 Pelzeln lähti maailmanympäripurjehdukselle Triestestä fregatti Novaralla ja palasi matkalta 30. elokuuta 1859. Matkasta hän laati teoksen Reise der österreichischen Fregatte Novara um die Erde in den Jahren 1857, 1858, 1859 unter den Befehlen des Commodore B. von Wüllerstorf-Urbair (1864–1875). Pelzeln kirjoitti teokset Ornithologie Brasileiras (1871) ja Beiträge zur Ornithologie Südafrikas (1882). Otto Finsch nimesi pohnpeinkottaraisen (Aplonis pelzelni) hänen kunniakseen. Sen lisäksi hänen kunniakseen on nimetty madagaskarinuikku (Tachybaptus pelzelnii), ruskoelenia (Elaenia pelzelni), rusorintatypäkkö (Pseudotriccus pelzelni), vaaleapuumuura (Thamnophilus pelzelni), harmaavatsamuura (Myrmeciza pelzelni), kaitanokkakutoja (Ploceus pelzelni) ja punavatsakerttuli (Granatellus pelzelni). Luokka:Itävaltalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1891 kuolleet
Arne Hovde

Arne Hovde oli norjalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili 1930-luvun alkupuolella. Hän voitti hopeaa mäkihypyssä vuoden 1934 hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Sollefteåssa. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Norjalaiset mäkihyppääjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
Hans Vinjarengen

Hans Vinjarengen (20. elokuuta 1905 Nordre LandArponen, ym., s. 338 – 1. helmikuuta 1984 OsloSports Reference LLC) oli norjalainen yhdistetyn kilpailija. Hän voitti kaksi maailmanmestaruutta ja saavutti kaksi olympiamitalia. Vinjarengen saavutti yhdistetyssä olympiahopeaa Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1928. Hän kaatui mäessä toisen hyppynsä ja hävisi maanmiehelleen Johan Grøttumsbråtenille. Zakopanessa 1929 ja Oslossa 1930 Vinjarengen voitti maailmanmestaruuden. Lake Placidin olympialaisissa 1932 epäonnistui hiihdossa ja saavutti pronssia kahden maanmiehensä takana. Sollefteån MM-kisoissa 1934 ja Lahden MM-kisoissa 1938 hän saavutti pronssia. Holmenkollenin kisojen yhdistetyn Vinjarengen voitti vuosina 1930 ja 1933. Salpausselän Kisoissa hän oli ykkönen vuonna 1933. Mäkihypyssä Vinjarengen sijoittui MM-kisoissa viidenneksi Zakopanessa 1929 ja seitsemänneksi Sollefteåssa 1934. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Norjalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Norjalaiset mäkihyppääjät Luokka:Norjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Nihilist

Nihilist on ruotsalainen Nicke Anderssonin Tukholmassa vuonna 1987 perustama death metal -yhtye. Suurin osa yhtyeen jäsenistä löytyi Tukholman Tunnelbanan asemilla juhlivasta metallimusiikista pitävästä joukosta, joka tunnettiin nimellä Bajsligan. Yhtye hajosi vuonna 1989 julkaistuaan kolme demoa, joista julkaistiin vuonna 2005 kokoelma nimeltään 1987–1989. Pian yhtyeen hajottua suurin osa jäsenistä perusti death metal -yhtye Entombedin. == Viimeinen tunnettu kokoonpano == * L-G Petrov – laulu * Alex Hellid – kitara * Uffe Cederlund – kitara * Nicke Andersson – rummut * Johnny Hedlund – bassokitara == Diskografia == === Demot === * * * === Kokoelma-albumit === * Luokka:Ruotsalaiset death metal -yhtyeet
Los Cristianos

Los Cristianos on Kanariansaariin kuuluvalla Teneriffan saarella sijaitseva kylä. Sen asukasluku on 16 883 (2006) ja se sijaitsee Aronan kunnassa. Kylän keskusta sijaitsee samannimisen lahden pohjukassa, mutta kaupunki kasvaa sisämaahan päin. Toisin kuin turisteja kuhisevan naapurin Playa de las Américasin, Los Cristianosin historia yltää pidemmälle kuin 1970- ja 1980-lukujen matkailuryntäykseen. Useiden vuosien ajan kylä oli hiljainen kalastajakylä. Nykyään kylä on suosittu matkailukohde ja se tarjoaa kävijöilleen kaksi hiekkarantaa sekä useita ravintoloita. Matkailijoille on tarjolla runsaasti erilaisia yöpymispaikkoja. Kaupungissa sortui kerrostalo huhtikuun 14. päivänä vuonna 2016. Kuolunuhrien määrästä ei ole vielä tietoa.http://www.iltasanomat.fi/ulkomaat/art-2000001158689.html ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Teneriffa
Boyd Alexander

Boyd Francis Alexander (16. tammikuuta 1873 – 2. huhtikuuta 1910) oli englantilainen tutkimusmatkailija, lintutieteilijä ja upseeri (luutnantti). Boyd Alexander oli everstiluutnantti Boyd Francis Alexanderin vanhin poika. Hänen äidinisänsä oli David Wilson, joka perusti erään Intian kuuluisimmista hotelleista, Great Eastern Hotel Kalkutassa. 1897 hän johti tutkimusretken Kap Verden saarille ja 1904 Fernando Polle.New York Times Alexander osallistui tutkimusretkelle, joka tehtiin läpi Afrikan Nigeristä Tšadjärvelle ja Niilille. Matka alkoi helmikuussa 1904 Nigerjoen suulta ja hän palasi Englantiin helmikuussa 1907. Hänellä oli kumppaneinaan veljensä Claud, joka kuoli lokakuussa 1904, kapteeni G. B. Gosling, joka kuoli Niangarassa kesäkuussa 1906 ja José Lopes. Matkastaan hän laati teoksen From The Niger To The Nile (1907). Vuonna 1908 Skotlannin kuninkaallinen maantieteellinen seura palkitsi hänet kultaisella mitalilla hänen 3-vuotisesta matkastaan Afrikan halki. Myös Alankomaiden Kuninkaallinen maantieteellinen seura palkitsi hänet kultamitalilla. 1909 Alexander ja Lopes purjehtivat takaisin Afrikkaan. He vierailivat Claudin haudalla Maifonissa Bornussa ja jatkoivat sitten Ouadaihin. Alexander sai surmansa selkkauksessa paikallisten asukkaiden kanssa lähellä Nyeriä. Ranskalaiset sotilaat hakivat hänen ruumiinsa ja hautasivat hänet veljensä viereen Maifoniin. Alexander kuvaili ja nimesi lukuisia lintulajeja ja alalajeja, muun muassa harmaapääharlekiinin (Smithornis sharpei) ja rasonkiurun (Alauda razae). == Lähteet == Luokka:Brittiläiset ornitologit Luokka:Englantilaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Upseerit Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Mark Strand

Mark Strand (11. huhtikuuta 1934 – 29. marraskuuta 2014) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän syntyi Prinssi Edwardin saarella, Kanadassa, ja opiskeli myös kuvataidetta. Strand oli Yhdysvaltain taiteiden ja kirjallisuuden akatemian jäsenenä vuodesta 1981. Hän toimi Poet Laureatena vuosina 1990–1991. Strand voitti vuonna 1999 runouden Pulitzer-palkinnon teoksellaan Blizzard of One. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset runoilijat Luokka:Kirjallisuuden Pulitzer- palkinnon saaneet Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Gregorio Álvarez

Gregorio Conrado Álvarez Armelino (26. marraskuuta 1925 – 28. joulukuuta 2016 Montevideo) oli uruguaylainen kenraali, joka toimi maan de facto -presidenttinä sotilashallituksen aikana 1981–1985. Sotilassuvusta oleva Álvarez meni Uruguayn sotilasakatemiaan 1940 ja kohosi Montevideon ratsupoliisin komentajaksi 1962. Hänet ylennettiin kenraaliksi 1971. Sotilaiden kaapattua vallan 1973 Álvarezista tuli kansallisen turvallisuusneuvoston (Consejo de Seguridad Nacional) pysyvä sihteeri. Helmikuussa 1978 hänet nimitettiin maavoimien komentajaksi. Vuonna 1980 maa äänesti sotilashallituksen laillistamisesta ja demokratiaan palaamisesta. Álvarez pakotti turvallisuusneuvoston nimittämään hänet presidentiksi 1. syyskuuta 1981 lähtien. Hän laajensi sotilashallituksen sortotoimia Tupamaros- sissejä ja ammattiliittoja vastaan menettäen suuren kansansuosionsa ja armeijan tuen. Hän asettui ehdolle parlamentti- ja presidentinvaaleissa 1984. Julio María Sanguinettin voitettua vaalit Álvarez erosi presidentinvirasta. Álvarez sai seuraajansa myöntämän armahduksen 1986, mutta Tabaré Vázquezin Frente Amplion marraskuun 2004 vaalivoiton jälkeen Álvarezin osuutta vallankaappaukseen ja laittomuuksiin alettiin tutkia. Joulukuussa 2007 hänet asetettiin syytteeseen sotilasvallan (1973–1985) aikana tapahtuneista katoamisista. Álvarez tuomittiin 25 vuoden vapausrangaistukseen lokakuussa 2009BBC News: Uruguay's ex-ruler Alvarez jailed (22.10.2009) viitattu 23.10.2009. ==Lähteet== Luokka:Uruguayn presidentit Luokka:Uruguaylaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Sapelitanssi

Sapelitanssi eli Miekkatanssi on Aram Hatšaturjanin Gajane-baletin viimeinen osa. Baletti valmistui vuonna 1942 ja sai ensiesityksensä samana vuonna. Tanssi muistuttaa perinteistä armenialaista kansantanssia ja ennen kaikkea sotatanssia. Sapelitanssi esitetään hyvin nopeasti. Alun perin sinfoniaorkesterille sävelletystä teemasta on tehty myös useita rockversioita, tunnetuimpana Dave Edmundsin tulkinta. Luokka:Armenian musiikki Luokka:Baletti Luokka:Neuvostoliiton musiikki Luokka:Aram Hatšaturjanin teokset
Tamás Molnár

Tamás Molnár (s. 2. elokuuta 1975 Szeged) on unkarilainen vesipalloilija, hän on vuosia ollut yksi maansa avainpelaajia lajissaan. Molnar debytoi nuorten maajoukkueessa vuonna 1997 ja A-maajoukkueessa vuotta myöhemmin. Hän joukkueineen saavutti olympiakultaa Sydneystä 2000 ja Ateenasta 2004. Hän oli mukana myös voittamassa Unkarille maailmanmestaruutta Barcelonasta 2003. Molnar on 192 cm pitkä ja painaa 98 kg. Luokka:Unkarilaiset vesipalloilijat Luokka:Unkarilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isar

Isar on Itävallan Tirolissa ja Saksan Baijerissa virtaava joki. Joki saa alkunsa Scharnitzin kylässä Karwendelin vuoristossa Tirolissa ja laskee Deggendorfin kaupungin lähellä Tonavaan Baijerissa. Joki on yli 260 kilometriä pitkä ja väkirikkaimmat kaupungit sen varrella ovat München, Freising ja Landshut. Keskiajalla Isar ei virrannut Münchenin läpi vaan sen ohitse, ja tämän takia sen yli kulki vain yksi silta. 1800-luvulla kaupunkialueen laajentumisen myötä siltoja rakennettiin lisää, ja nykyään niitä on Münchenissä noin 25 kappaletta. 1850-luvun puolivälissä joen penkat suojattiin tulvien varalta koko Münchenin alueella ja vierekkäiset pienemmät virrat yhdistettiin pääuomaan. Vuonna 1854 joki tulvi erityisen pahasti katastrofaalisin seurauksin, minkä jälkeen rakennettiin Sylvensteinin tekoallas säätelemään joen pinnankorkeutta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itävallan joet Luokka:Saksan joet Luokka:Tonavan vesistö
Tonkininlahti

Tonkininlahti (, on merenlahti Etelä-Kiinan merellä. Lahti rajoittuu lännestä Vietnamiin, pohjoisesta Kiinan kansantasavaltaan ja idästä Hainaniin. Punainenjoki on suurin lahteen virtaava joki. Lahti on noin 500 kilometriä pitkä ja 250 kilometriä leveä. Merialue on suhteellisen matala, enimmillään noin 70 metriä. Tonkininlahden tärkeimmät satamat ovat Hải Phòngissa Vietnamissa ja Beihaissa Kiinassa. Lahdella tapahtui vuonna 1964 nk. Tonkininlahden tapaus, jonka myötä Yhdysvallat osallistui avoimesti Vietnamin sotaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Vietnamin maantiede Luokka:Tyynenmeren lahdet
Roger Walkowiak

Roger Walkowiak (2. maaliskuuta 1927 Montluçon – 6. helmikuuta 2017) oli ranskalainen maantiepyöräilijä, jonka ura huipentui Ranskan ympäriajon voittoon vuonna 1956. Walkowiak syntyi Montluçonissa, Auvergnen alueella. Hänen ammattiuransa kesti koko 1950-luvun ja päättyi 1960-luvun alussa. Walkowiakin voitto Ranskan ympäriajossa oli suuren luokan yllätys. Ajajat edustivat kilpailussa tuohon aikaan maa- ja aluejoukkueita, eivät ammattilaistalleja. Walkowiak pääsi viime hetkellä mukaan Nord-Est-Centre -joukkueeseen, kun sen ajaja Gilbert Bauvin nostettiin Ranskan maajoukkueeseen. Walkowiak kuului seitsemännellä etapilla 31 ajajan ryhmään, joka saapui maaliin 18 minuuttia ennen pääjoukkoa. Hän siirtyi maillot jaune -paitaan, mutta hänen mahdollisuuksiinsa kokonaiskilpailussa ei silti uskottu. Walkowiak menetti keltaisen paidan 10. osuuden jälkeen Alankomaiden Gerrit Voortingille. Torinosta Grenobleen ajetulla 18. etapilla Charly Gaul, joka oli menettänyt paljon aikaa tasaisilla etapeilla, hyökkäsi voimakkaasti hajottaen ajajaryhmän. Walkowiak hävisi Gaulille kahdeksan minuuttia, mutta keltaisessa paidassa ajanut Alankomaiden Wout Wagtmans tuplasti enemmän, ja näin Walkowiak palasi kokonaiskilpailun kärkeen. Viimeiset neljä etappia Walkowiak puolusti sitkeästi johtoaan ja voitti Ranskan ympäriajon lopulta minuutin ja 25 sekunnin erolla Gilbert Bauviniin. Hänen parhaat etappisijoituksensa olivat 17. ja 18. osuuden viidennet sijat. Walkowiak sijoittui vuonna 1955 toiseksi Dauphiné Libérén kokonaiskilpailussa. Vuoden 1956 Espanjan ympäriajossa hän voitti etapin 13 b ja kuului joukkueaika-ajon voittaneeseen ryhmään. Seuraavan vuoden Espanjan ympäriajossa hän voitti kahdeksannen etapin, sijoittui viidennellä osuudella toiseksi ja kokonaiskilpailussa viidenneksitoista. Walkowiak oli vuonna 1952 toinen Tour de l’Ouest -kilpailussa voittaen lisäksi 6. etapin. Vuonna 1953 hän sijoittui toiseksi Paris-Cóte d-Azur -kilpailussa ja kahdeksanneksi Milano–San Remossa. Vuoden 1958 Boucles du Bas-Limousin -ajossa hän oli toinen. ==Lähteet== *Roger Walkowiak Memoire du cyclisme -tietokannassa ===Viitteet=== === Aiheesta muualla === Roger Walkowiak, muistokirjoitus, Velofilo.fr, 7.2.2017. Luokka:Ranskalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Ranskan ympäriajon voittajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Colmar

Colmar () on kaupunki Itä-Ranskassa Grand Estin hallintoalueella (région) Alsacessa lähellä Saksan rajaa. Colmar on Haut-Rhinin departementin pääkaupunki (prefektuuri) ja Alsacen kolmanneksi väkirikkain kaupunki. Colmar sijaitsee noin 20 kilometriä Reinistä länteen, Illjoen varrella, suunnilleen Baselin (60 km) ja Strasbourgin (65 km) puolivälissä. Kaupunki on kuuluisa maalauksellisesta vanhastakaupungistaan, jossa on säilynyt lukuisia ristikkotaloja keskiajalta ja renessanssin ajalta. Kaupunki sijaitsee keskellä Alsacen viinitietä ja sen katsotaan olevan alsacelaisten viinien pääkaupunki (capitale des vins d'Alsace). == Historia == Ensimmäinen asiakirjamaininta Colmarista on vuodelta 823 nimellä Columbarium, joka merkitsee latinaksi kyyhkyslakkaa. Vuonna 1226 Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan kuuluvasta Colmarista tuli vapaa valtakunnankaupunki (freie Reichsstadt). Ludvig XIV:n joukot valtasivat Colmarin 1673, ja Ranskan valta vahvistettiin Nijmegenin rauhassa kuusi vuotta myöhemmin. Vuosina 1871–1918 Colmar kuului Saksan keisarikuntaan osana Elsass-Lothringenia. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kaupunki liitettiin muun Elsass-Lothringenin tapaan takaisin Ranskaan. Toisessa maailmansodassa Saksa valloitti Colmarin 1940. Liittoutuneet valloittivat kaupungin 2. helmikuuta 1945 käydyssä Colmarin mottitaistelussa, joka oli samalla toisen maailmansodan viimeinen taistelu Ranskan maaperällä. == Tunnettuja colmarilaisia == * New Yorkin Vapaudenpatsaan luojana tunnettu kuvanveistäjä Frédéric Bartholdi syntyi Colmarissa 1834. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Ranskan kaupungit Luokka:Haut-Rhinin kunnat
Oktettisääntö

Oktettisääntö tarkoittaa pääryhmien alkuaineiden taipumusta ympäröityä kahdeksalla valenssielektronilla jalokaasujen (poikkeus He) tyypilliseen valenssielektronitilaan ns2np6. Atomi voi päästä oktettiin ionisoitumalla tai jakamalla elektroneja eli muodostamalla kovalenttisia sidoksia. Valenssielektronien oktetti voi muodostua sekä sidoselektroneista että vapaista elektronipareista. Oktettisäännön idea voidaan laajentaa niin sanotuksi 18 elektronin säännöksi huomioimalla ns- ja np- lisäksi myös nd -energiatasojen täyttyminen. Gilbert Newton Lewis käytti ilmiöstä nimitystä kahdeksan sääntö. Termin oktettisääntö otti myöhemmin käyttöön Irving Langmuir. == Poikkeukset == Vaikka oktettisäännöllä voidaan selittää atomien sitoutumista, se ei ole käsitteenä ongelmaton. Esimerkiksi toisen jakson alkuaineet litium ja beryllium suosivat enemmän heliumin valenssielektronitilaa 1s2 ja ovat taipuvaisia menettämään 2s-orbitaalilla olevat elektroninsa. Boori muodostaa vakaita yhdisteitä kuten BF3, joiden valenssikuorella on kahdeksan sijasta kuusi elektronia. Näitä yhdisteitä kutsutaan hypovalenttisiksi. Joidenkin aineiden kovalenttinen tarkastelu puolestaan osoittaa ulkoelektroneja olevan yli kahdeksan. Esimerkiksi ClF3 niitä on kymmenen. Aineita, joissa oktetti näyttää laajentuneen, kutsutaan hypervalenttisiksi molekyyleiksi. Oktetti voidaan kuitenkin useissa tapauksissa selittää teoreettisilla (ei kokeellisesti havaittavilla) ionisilla osarakenteilla ja niistä muodostuvilla resonanssirakenteilla. == Lähteet == Luokka:Kemiallinen sitoutuminen Luokka:Säännöt
Asha’man

Asha'man on miespuolinen kanavoimaan pystyvä henkilö Ajan pyörä -fantasiakirjoissa. Suoraan käännettynä asha'man tarkoittaa oikeuden ja totuuden puolesta taistelevaa henkilöä. Yleensä kanavoimaan pystyvät miehet tulevat hulluiksi koska saidin on saastunut, mutta uudestisyntynyt Lohikäärme, Rand al'Thor, keräsi kokoon joukon kanavoimaan pystyviä miehiä ja muodosti heistä armeijan, joka sai nimen asha'manit. Heidän tukikohtaansa kutsutaan nimellä Musta Torni; se sijaitsee Andorissa, Caemlynin lähellä. Nykyään Rand al'Thor ja Nynaeve al'Meara ovat puhdistaneet Lähteen miehisen puoliskon, eivätkä kanavoivat miehet enää tule hulluiksi, vaikka Valkea torni ei tiedäkään tätä vielä. Viimeksi suomennetuissa osissa ilmenee tosin että puhdaskin saidin on hallitavuudeltaan juuri lassotun villihevosen veroinen mahti joka helposti tuhoaa heikot käyttäjänsä. ==Sotilas== Kun kanavoimaan pystyvä mies liittyy noviisina Mustaan Torniin, hän saa arvonimen Sotilas; täysin toisin kuin Valkoisessa Tornissa Mustassa opetellaan käyttämään Ainoata Mahtia aseena. Kun Sotilas on oppinut tarttumaan Ainoaan Mahtiin, hänen on tehtävä kaikki askareensa ja työnsä sen avulla. Sotilaat voivat – toisin kuin Aes Sedai -noviisit – poistua Mustan Tornin alueelta, mutta vain Vihkiytyneen tai Asha'manin johdolla. Sotilaan tunnus on andorilaisen tyylin mukainen ylös asti napitettu musta takki. ==Vihkiytynyt== Kun Sotilas on oppinut riittävästi Ainoata Mahtia ja yleensäkin sotilaan taitoja, hän saa ylennyksen: hänestä tulee Vihkiytynyt ja sen merkiksi hän saa hopeisen miekkaneulan takkinsa kaulukseen. Tämä arvo ja asema vastaa Aes Sedaiden kelpuutettua – joskin Vihkiytyneen valtuudet ovat laajemmat kuin kelpuutetun. ==Asha'man== Vihkiytyneenä olo kestää yksilöllisen ajan; kun Vihkiytynyt on oppinut riittävästi ja ennen muuta löytänyt mahdollisen oman erityistaitonsa, hänet ylennetään varsinaiseksi Asha'maniksi ja hän saa tunnukseksi kullasta tehdyn punaisella emalilla koristellun lohikäärmeneulan toiselle puolelle kaulustaan. ==Ero Aes Sedaihin== Asha'manien ja Aes Sedaiden ero on suurin piirtein miesten ja naisten eroa vastaava; Asha'manit pyrkivät käyttämään Ainoata Mahtia suunnilleen kaikessa, kun Aes Sedait vain ehdottoman tarpeen vaatiessa. Monet Asha'manit ovat naimisissa ja käyttävät kaitsijasiteen tapaista sidosta pitääkseen yhtä vaimonsa kanssa; siteen muunnosta käytetään vangittujen Aes Sedaiden kahlitsemiseen. Asha'manien johtaja on Mazrim Taim, joka käyttää itsestään nimitystä M'Hael (vanhalla kielellä Johtaja). Hän ei käytä miekka- ja lohikäärmeneuloja vaikka sai sellaiset ensimmäisenä, vaan hänen mustan takkinsa hihoihin on kirjottu hihansuista kyynärpäihin kiertyvät sinikultaiset lohikäärmeet. Luokka:Ajan Pyörä
Valkeuden Lapset

Valkeuden Lapset on Robert Jordanin Ajan pyörä -kirjasarjassa esiintyvä hengellinen sotilasjärjestö. Se on uskomuksiltaan tiukan askeettinen ja valtioihin sitoutumaton; sen päätehtävä on Pimeän valtiaan voittaminen ja kaikkien pimeänkulkijoiden tuhoaminen. Järjestön perusti Lothar Mantelar satavuotisen sodan aikana aluksi saarnaamaan vahvistuneita pimeänkulkijoiden joukkoja vastaan; sodan aikana siitä kehittyi rakenteeltaan täysin sotilaallinen. Valkeuden Lapset eivät ikinä jousta uskomuksissaan ja ovat järkkymättömän varmoja siitä että vain he yksin tietävät mikä on totta ja oikein. Järjestö on siis luonteeltaan hyvin inkvisition kaltainen. Järjestöä johtaa Voideltujen Neuvosto ja ylimpänä komentajana toimii kenraalikapteeni. He uskovat että kaikki Aes Sedait ja näiden tukijat ovat pimeänkulkijoita. Valkeuden Lapsista käytetään halveksivaa nimikettä "Valkoviitta", jota he itse inhoavat. Valkeuden Lasten pääesikunta sijaitsi ennen Amadorissa mutta se jouduttiin siirtämään kun seanchanit valtasivat kaupungin. Valkeuden Lasten tunnus on kultainen auringonkehrä valkoisella pohjalla. Järjestön pelätyin osa on Valkeuden Käsi, jota kutsutaan heidän itsensä inhoamalla nimellä Kuulustelijat. Heidän virallinen olemassaolonsa oikeutus on ottaa selvää totuudesta kiistatilanteissa ja löytää pimeänkulkijat. Tätä tehdessään he käyttävät liiankin innokkaasti keinonaan kidutusta; yleensä he uskovat, että tietävät vakaasti totuuden ja heidän täytyy vain saada uhrinsa tunnustamaan se - vähät siitä, onko tämä syyllinen vai ei. Silloin tällöin Kuulustelijat käyttäytyvät kuin he eivät kuuluisi ensinkään Valkeuden Lapsiin ja näitä johtavan Voideltujen neuvoston käskyvaltaan. Kuulustelijoita johtaa neuvostoon kuuluva suurinkvisiittori. Kuulustelijoiden tunnus on verenpunainen paimensauvan koukku. Luokka: Ajan Pyörä
Fuet

Fuet on ohut pitkulainen katalonialainen kestomakkara. Se on valmistettu karkeasti jauhetusta sianlihasta, jonka lisäksi on käytetty ihraa, mustapippuria ja muita mausteita. Kuorena on käytetty sian ohutsuolta. Tyypillisesti makkara on 20–30 senttimetriä pitkä, ja niitä on myyntipakkauksissa yleensä pari. Myytäessä fuet on suhteellisen pehmeää, mutta säilytysaikana se muuttuu koostumukseltaan kovemmaksi. Erityisesti Vicin kaupunki Osonan piirikunnassa on tunnettu fuet-makkaroistaan. == Lähteet == Luokka:Makkarat Luokka:Espanjalainen keittiö