EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ija Kiva

Ija Kiva (s. 1984 Donetsk, Ukraina) on ukrainalainen runoilija. Hän valmistui Donetskin yliopistosta. Hän pakeni Donetskista vuoden 2014 konfliktin aikana ja asuu Kiovassa. Kiva on tunnetuimpia ukrainalaisia nykyrunoilijoita. Kivan runoja, artikkeleita ja käännöksiä on julkaistu useissa ukrainalaisissa lehdissä. Hän on esiintynyt kansainvälisillä runofestivaaleilla. Hän voitti vuonna 2014 ukrainalaisen runokilpailun ja on ollut palkintoehdokkaana. Hänen runojaan on käännetty monille eurooppalaisille kielille.from A Little Further from Heaven Asymptote Journal (esittelyteksti: Katherine E. Young) Jukka Mallinen on suomentanut kaksi Kivan Parnassossa julkaistua runoa, ”Epätoivon mädäntyvä kaalinkerä” ja ”Faina”, jotka Kiva kirjoitti Venäjän hyökättyä Ukrainaan 2022.Ija Kiva, Epätoivon mädäntyvä kaalinkerä. Parnasso 5/2022 s. 42-44. Käännös ja esittely Jukka Mallinen. Kivan runossa ”Faina” oleva säe ”eivätkä he tunne maan siirtymistä jalkainsa alla” viittaa Osip Mandelstamin Stalinia kuvaavan runon säkeeseen ”emme tunne maata jalkaimme alla”. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jorge Peixinho

Jorge Manuel Peixinho Rosado (20. tammikuuta 1940 Montijo – 30. kesäkuuta 1995 Lissabon) oli portugalilainen säveltäjä, kapellimestari, pianisti ja poliitikko.Jorge Peixinho (1940-1995) Bibliothèque nationale de France, viitattu 16.2.2024 Jorge Peixinho ArtistInfo, viitattu 16.2.2024 Jorge Peixinho Câmara Municipal, Montijo, viitattu 16.2.2024 Peixinho opiskeli Lissabonissa sävellystä vuosina 1948–1954 Artur Santosin ja vuosina 1954–1956 Jorge Croner de Vasconcelosin johdolla. Vuonna 1958 hän suoritti kansalliskonservatoriossa pianotutkinnon opettajanaan Fernando Laires. Hän opiskeli lyhyesti myös Lissabonin yliopistossa. Calouste Gulbenkianin säätiön stipendillä Peixinho täydensi sävellysopintojaan Rooman Accademia Nazionale di Santa Ceciliassa vuosina 1959–1961 Boris Porenan ja Goffredo Petrassin johdolla. Peixinho osallistui Darmstadtin kesäkursseille vuosina 1967 ja 1968. Siellä ja Baselissa hän sai opetusta Pierre Boulez'lta ja Karlheinz Stockhausenilta. Lisäksi hän työskenteli Luigi Nonon kanssa Venetsiassa. Peixinho tutustui opinnoissaan sekä sarjallisuuteen että elektroniseen musiikkiin. Säveltäjänä hän edusti avantgardistista liikettä. Hän omaksui vaikutteita varsinkin Karlheinz Stockhausenilta. Peixinho hyödynsi tuotannossaan myös aleatoriikkaa. 1960-luvulla Peixinho johti nykymusiikkikursseja Lissabonissa Louis Saguerin ja Pierre Mariettanin kanssa. Samalla vuosikymmenellä hän teki portugalilaisille yleisöille tutuksi John Cagen musiikkia ja järjesti multimediataiteen tapahtumia. Hän alkoi työskennellä lisäksi musiikkikriitikkona ja esseistinä. Vuonna 1970 Peixinho perusti Grupo de Música Contemporânea de Lisboan, jota johti kuolemaansa saakka. Kokoonpano esiintyi kansainvälisesti ja teki tunnetuksi muun muassa Constança Capdevillen sekä Emmanuel Nunesin musiikkia. Peixinhon työ vaikutti moniin muihin portugalilaisiin säveltäjiin, kuten Clotilde Rosaan, Paulo Brandãoon ja Isabel Soveraliin. Peixinho opetti Porton musiikkikonservatoriossa (1965–1966) ja entisessä opinahjossaan Lissabonin kansalliskonservatorion musiikkikoulussa (1985–1995). Hän oli poliittisesti aktiivinen vasemmistolainen 1960-luvun lopusta lähtien. Vuosina 1993–1995 hän toimi Montijon kunnanvaltuuston puheenjohtajana Coligação Democrática Unitárian edustajana. Peixinho sai urallaan lukuisia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Gulbenkian-palkinnon vuonna 1974 sekä Joly Braga Santos -palkinnon vuonna 1988. Hänet valittiin International Society for Contemporary Musicin johtajistoon vuonna 1977. Hän istui tuomariston jäsenenä kansainvälisissä kilpailuissa.Peixinho Jorge Portuguese Music Research & Information Centre, viitattu 16.2.2024 Peixinho teki 1960-luvulta 1990-luvulle yhteistyötä lukuisten teatteriohjaajien kanssa ja sävelsi musiikkia myös performanssitaidetta varten.Francisco Perranha de Meneses, Notes on the Stage Music of Jorge Peixinho: Contributions Towards a Dialogue Between Theatre and Music Tandf Online 1.9.2023, viitattu 16.2.2024 == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset säveltäjät Luokka:Portugalilaiset pianistit Luokka:Portugalilaiset kapellimestarit Luokka:Portugalilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
555 (mikropiiri)

555 on mikropiiri, jota käytetään ajastimena sekä myös esimerkiksi viivesovelluksissa, pulssin muodostamisessa ja oskillaattorisovelluksissa. Se on yksi yleisimmistä ajastinpiireistä yksinkertaisuutensa ja hintansa vuoksi. Ajastinpiirin suunnittelu aloitettiin vuonna 1971 Hans Camerzindin toimesta ja ensimmäinen versio piiristä tuli markkinoille 1972. Siitä lähtien sitä ovat valmistaneet useat yritykset jotka ovat kehitelleet myöhemmin samantyyppisiä CMOS-tyyppisiä ajastimia. Ajastinta myydään eri tuotenimillä sisäisten komponenttien lämpötilakestävyyden mukaan kuten NE555 (0°C - +70°C) ja SA555 (-40°C - +80°C). == Sisäinen piirikaavio == Ajastinpiiri sisältää oheiset toiminnot: * Jännitteenjakaja: Positiivisen syöttöjännitteen ("VCC", pinni nro. 8 lohkokaaviossa) ja nollan ("GND", pinni nro. 1) välillä on jännitteenjakaja, joka koostuu kolmesta samanlaisesta vastuksesta. Vastukset ovat arvoltaan joko 5 kilo-ohmia jos kyseessä on bipolaarinen ajastin, tai 100 kΩ tai enemmän CMOS-ajastimille. Näiden avulla luodaan viitejännitteet analogisille komparaattoreille eli vertailijoille. Säätöpinni ("CONT", pinni nro. 5) on kytketty kahden yläpuolisen vastuksen väliin mikä mahdollistaa ulkoisen jännitteen säätää viitejännitteitä. * Kynnysvertailija: Vertailijan negatiivinen syöttö on kytketty positiivisen ja nollan väliseen jännitteeseen, ja vastaavasti vertailijan positiivinen syöttö on kytketty kynnyspinniin ("THRES", pinni nro. 6). * Liipaisinvertailija: Liipaisin vertailee positiivista syöttöjännitettä ja vastaavasti vertailija negatiivinen syöttö on kytketty liipaisinnastaan ("TRIG", pinni nro. 2). * Kiikku: Kiikku (tarkemmin "flip-flop" tai RS-kiikku) säilyttää ajastimen tilan ja sitä ohjataan kynnysvertailijan tulosignaalilla (tulo "R") ja liipaisimen tulosignaalilla (tulo "S") sekä molemmat tulosignaalit ohittavalla nollaussignaalilla ("RESET", pinni nro. 4), joten kiikku ja siten koko ajastin voidaan nollata milloin tahansa (tulo "R1"). Kiikulta lähtee tulo Q tai NOT Q. * Lähtö: Kiikun lähtösignaalia seuraa lähtö. Sen avulla voidaan syöttää 200mA:n virta bipolaarisille ajastimille, mutta vähemmän virtaa CMOS-ajastimille. Lähtösignaali voi olla erityyppistä riippuen ajastinpiirin toiminnosta. * Purku: Kiikun lähtösignaali ohjaa myös transistoria, joka toimii piirissä elektronisena kytkimenä. == Lähteet == Luokka:Mikropiirit
Chris Wallace

Christopher Wallace on yhdysvaltalainen toimittaja ja juontaja. Wallace on työskennellyt Fox News -kanavalla, jolla hän toimi pitkään uutisankkurina ja juontajana. Hänen haastattelujaan pidetään yleisesti ottaen kriittisinä ja tiukkoina, ja hän on haastanut niin poliitikkoja kuin muitakin julkisuuden henkilöitä. Teininä Wallace toimi apulaisena Walter Cronkiten kanssa vuoden 1964 republikaanien kansallisessa puoluekokouksessa. Valmistuttuaan Harvardin yliopistosta hän työskenteli reportterina The Boston Globe -lehdessä. Vuodesta 1972 hän keskittyi työskentelemään televisiouralla, ensin NBC:llä ja myöhemmin ABC:llä. Vuosina 2003–2021 Wallace juonsi Fox News Sunday -ohjelmaa. Wallace valittiin moderoimaan vuoden 2016 Yhdysvaltain presidentinvaalien viimeistä vaaliväittelyä Donald Trumpin ja Hillary Clintonin välillä. Hänet valittiin uudelleen juontamaan vuoden 2020 ensimmäistä vaaliväittelyä. Vuonna 2022 hän aloitti uuden haastattelusarjan Who's Talking to Chris Wallace? CNN:llä. Hän on saanut kolme Emmy-palkintoa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset uutisankkurit Luokka:Yhdysvaltalaiset juontajat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johan Adolph Mecklin

Johan Adolph Mecklin (22. toukokuuta 1761 Linköping – 21. marraskuuta 1803 Norrköping) oli ruotsalainen urkuri ja säveltäjä.Johan Adolph Mecklin (1761−1803) Swedish Musical Heritage, viitattu 16.2.2024 Mecklin valmistui Uppsalan yliopistosta. Vuonna 1789 hän seurasi isäänsä Johan Mikliniä Linköpingin tuomiokirkon urkurina ja musiikkijohtajana (director musices). Vuonna 1802 Mecklin valittiin Trivialskolanin rehtoriksi Norrköpingiin. Hän teki transkription koraalikirjasta vuonna 1801 ja laati oppikirjan För begynnare i tonkonsten (1802, toinen painos 1819). Mecklinin sävellystuotantoon kuuluu urkumusiikkia, kuten sävellys Tempo Giusto. Hän kuului Ruotsin kuninkaalliseen musiikkiakatemiaan vuodesta 1800. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset urkurit Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1761 syntyneet Luokka:Vuonna 1803 kuolleet
Johan Miklin

Johan Miklin (4. maaliskuuta 1726 Gagnef – 21. kesäkuuta 1787 Linköping) oli ruotsalainen urkuri.Johan Miklin (1726-1787) Levande Musikarv, viitattu 16.2.2024 Miklin oli Linköpingin tuomiokirkon urkuri ja musiikkijohtaja (director musices) vuosina 1754–1787. Hän toimi urkurina myös Uppsalan tuomiokirkossa ja mahdollisesti Västeråsissa. Hänestä tuli hovikapellin jäsen vuonna 1751 ja 1752. Miklin keräsi vuonna 1760 koraalikirjan (Koralbok av Johan Mecklin/Miklin), joka nykyään kuuluu Musik- och teaterbiblioteketin kokoelmaan.Choralbok af Joh. Mecklin Alvin, viitattu 16.2.2024 Miklin oli Johan Adolph Mecklinin isä. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1726 syntyneet Luokka:Vuonna 1787 kuolleet
Samsung Galaxy A05

Samsung Galaxy A05 on Samsungin Galaxy A -sarjaan kuuluva älypuhelin, joka julkistettiin 25. syyskuuta 2023. Puhelimesta on kaksi mallia, Galaxy A05 ja Galaxy A05s. Samsung Galaxy A05 -älypuhelimessa järjestelmäpiirinä toimii MediaTek Helio G85 ja Galaxy A05s:ssä Qualcomm Snapdragon 680. Näyttönä käytetään Galaxy A05:ssä 6,7 tuuman LCD-paneelia 1 600 x 720 px:n resoluutiolla, kun taas Galaxy A05s:ssä näytön resoluutio on Full HD+ (2 400 x 1 800 px). Näytön virkistystaajuus on molemmissa malleissa 60 Hz. RAM-muistia on valittavissa 4 tai 6 Gt ja tallennustilaa 64 tai 128 Gt. Tallennustilaa voidaan laajentaa enintään 1 Tt:n suuruisella microSD -muistikortilla. Galaxy A05 sisältää etukameran lisäksi kaksi takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 50 megapikseliä ja lisäksi käytössä on 2 megapikselin syvyyskamera. Etukameran tarkkuus on 8 megapikseliä. Galaxy A05s puolestaan sisältää myös 2 megapikselin makrokameran ja etukameran tarkkuus on 13 megapikseliä. Akun kapasiteetti molemmissa malleissa on 5 000 mAh 25 W:n langallisella latausteholla. Sormenjälkitunnistin sijaitsee puhelinten kyljessä virtapainikkeessa. Käyttöjärjestelmänä julkaisun yhteydessä on Android 13 Samsungin One UI 5.1 -ohjelmiston kanssa. Samsung lupaa puhelimille kuitenkin kolme käyttöjärjestelmäpäivitystä sekä neljän vuoden ajan tietoturvapäivityksiä. == Lähteet == Galaxy A05 Luokka:Vuoden 2023 matkapuhelimet Luokka:Android-pohjaiset laitteet
Jon Fredrik Törnwall

Jon (myös Jonas) Fredrik Törnwall (5. toukokuuta 1819 Överby, Kalmarin lääni – 16. maaliskuuta 1898 Linköping) oli ruotsalainen urkuri, säveltäjä ja musiikkikirjailija.Jon Fredrik Törnwall (1819−1898) Swedish Musical Heritage, viitattu 16.2.2024 Törnwallin vanhemmat olivat sotilas, maanviljelijä Jan Jönsson (k. 1822) ja Anna (o.s. Svensdotter). Äiti meni leskeksi jäätyään naimisiin paikallisen mäkitupalaisen kanssa. Törnwall oppi ensimmäisenä soittimenaan soittamaan viulua. 15-vuotiaana hän muutti Hjortediin opiskellakseen urkujensoittoa ja harmoniaa urkuri Johan Triblerin johdolla. Törnwall jatkoi opiskelua Linköpingissä tuomiokirkon urkuri Eric Dahlmanin johdolla. Vuosina 1837–1859 hän toimi urkurina ja esilaulajana Västra Enebyssä. Hän muutti seurakunnan musiikkijohtajan virka-asuntoon, johon kutsui myös äitinsä ja nuoremman veljensä Gustafin, joka myös oli saanut opetusta Johan Tribleriltä. Törnwall sai musiikin oppiarvon Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian oppilaitoksesta vuonna 1840. Samana vuonna hän meni naimisiin Elisabeth Knutsson (s. 1823) kanssa. Pariskunnalle syntyi kaksi tytärtä. Törnwall valitsi sukunimensä itse. Hän johti sen Törnsfallin seurakunnasta, jonka alueella oli syntynyt. Törnwall valittiin Linköpingin tuomiokirkon urkuriksi vuonna 1859. Hän sai tehtäväkseen myös musiikin opettamisen kaupungin lukiossa. Vuosina 1869–1879 hän opetti musiikkia lisäksi opettajien koulutuslaitoksessa. Törnwall johti Linköpingissä urkukoulua ja musiikkiseuraa. Hänestä tuli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen vuonna 1876. Törnwall jäi eläkkeelle vuonna 1888. Törnwall julkaisi kaksi laulun oppikirjaa (1847, 1869), harmonian oppikirjan (1864) ja urkujensoiton oppikirjan (1868). Christofer Ludvig Anjoun kanssa hän julkaisi myös vuonna 1882 virsikirjan, jossa tahtiviivat poistettiin käytöstä resitatiivinomaisen luonteen antamiseksi virsille. Törnwallin sävellysten joukossa on kaksi alkusoittoa orkesterille, septetto, pianokvartetto sekä kolme kappaletta viululle ja pianolle. Hän sävelsi myös pianoteoksia, lauluja ja kuoromusiikkia. Törnwall laati melodian runoon "Lille Hans sprang ner till stranden", jota alettiin 1840-luvulla käyttää monissa koulujen laulukirjoissa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset urkurit Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Musiikkikirjailijat Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1898 kuolleet
2093 (albumi)

2093 on yhdysvaltalaisen rap-artisti Yeatin neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin 16. helmikuuta 2024 Capitol Recordsin, Field Trip Recordingsin sekä Lyfestyle Corporationin kautta. Albumilla vierailee yhdysvaltalaiset rap- artistit Lil Wayne ja Future. == Taustat == Albumin mainostamiseksi Yeat julkaisi elokuussa 2023 kappaleen "Bigger Then Everything". Hän kertoi, että kun hän raitistui vuoden 2023 lopulla, hän muutti tyyliään kokeellisemmaksi. Hän kertoi albumin teeman kuvailevan tulevaisuuden dystopista yhteiskuntaa. Albumi sisältää sanoituksissaan ja animaatioissaan futuristisia viitteitä sekä se Yeatin sanojen mukaan pohjautuu kertomukseen korporatiivisesta poliisivaltiosta, joka inspiroituu George Orwellin teoksesta Vuonna 1984. 15. helmikuuta Yeat julkaisi Instagram-tilillään albumin julkasupäivän, nimen, kansikuvan sekä kappaleluettelon. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit Luokka:Vuoden 2024 albumit
Sastamolo Kings

Sastamolo Kings (sastis) on kemiläinen salibandyseura. Sastis pelaa miesten Suomi-sarjaa. Seuralla on myös monia muita ikäluokkia, jotka pelaavat eri sarjoissa. Luokka:Suomalaiset salibandyseurat Luokka:Kemiläiset urheiluseurat
Ruth Almén

Ruth Sofia Almén (24. syyskuuta 1870 Kålltorp – 19. marraskuuta 1945 Göteborg) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti, runoilija ja lastenkirjailija.Ruth Almén (1870−1945) Swedish Musical Heritage, viitattu 17.2.2024 Almén syntyi pappi Johan Aron Andersson Alménin ja Johanna Karolina Hellevin (o.s. Rydingsvärd) tyttäreksi. Hänen nuorempi veljensä oli kirjailija Sigge Almén. Almén julkaisi vuonna 1895 ensimmäisen kirjansa, runokokoelman Vid synranden. Hän käytti siinä pseudonyymiä Runar Alm, jolla hän työskenteli sekä kirjailijana että säveltäjänä vuoteen 1904 saakka. Almén sai Tukholmassa pianonsoiton opetusta Richard Anderssonilta. Sitten Knut Bäck opetti hänelle Göteborgissa sekä pianonsoittoa että harmoniaa. Vuoden 1900 paikkeilla Almén matkusti Berliiniin opiskelemaan pianonsoittoa Heinrich Barthin johdolla. Myöhemmin hän vietti vuoden Pariisissa Robert Lortat'n opissa. Almén suoritti laajempiakin musiikillisia opintoja: Tukholmassa hän sai harmonian opetusta Gustaf Häggiltä sekä Göteborgissa kontrapunktin ja fuugan opetusta Wilhelm Stenhammarilta. Teoreettisia aineita Alménille opettivat Kööpenhaminassa Knud Jeppesen ja Otto Malling, orkestrointia Berliinissä Karl Westermeyer. Almén opetti pianonsoittoa ja musiikin teoriaa Göteborgissa. Ruotsalaiset, tanskalaiset ja saksalaiset kustantajat julkaisivat hänen musiikkiteoksiaan laajasti jo hänen elinaikanaan. Tuotantoon kuuluvat kaksi pianosonaattia, viulusonaatti, pianokappaleita, lauluja ja pianokonsertto. Runojen ohella Almén kirjoitti muun muassa lapsille suunnattuja satuja, joilla oli musiikkikasvatuksellinen tarkoitus. Hän kirjoitti Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning -lehteen. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Ruotsalaiset pianistit Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Ruotsalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Knut Bäck

Knut Bäck (22. huhtikuuta 1868 Tukholma – 27. lokakuuta 1953 Göteborg) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti, pianopedagogi ja musiikkikriitikko.Knut Bäck (1868−1953) Swedish Musical Heritage, viitattu 17.2.2024 Bäck opiskeli Beskowska skolanissa vuosina 1876–1886. Vuoteen 1891 saakka hän sai pianonsoiton opetusta Richard Anderssonilta. Lisäksi hän opiskeli vuosina 1886–1888 harmoniaa ja sävellystä Emil Sjögrenin johdolla, 1888–1890 kontrapunktia Johan Lindegrenin johdolla ja 1890–1891 orkestraatiota Andreas Hallénin johdolla. Vuonna 1892 Bäck matkusti Knut Anderssonin ja Wilhelm Stenhammarin kanssa Berliiniin opiskelemaan Heinrich Barthin johdolla. Tämän lisäksi Bäck sai Berliinissä sävellysopetusta Max Bruchilta vuoteen 1894 saakka. Palattuaan Berliinistä hän aloitti pianonsoiton ja musiikin teorian opettamisen Richard Anderssonin musiikkikoulussa. Hän oli jo aiemmin opettanut siellä harmoniaa. Bäck piti myös yksityistunteja pianonsoitossa ja musiikin teoriassa. Bäck muutti vuonna 1896 Göteborgiin. Hän meni vuonna 1897 naimisiin pianopedagogi Dagmar Charlotta Augusta Malmin kanssa. Bäck perusti Göteborgiin oman musiikkikoulunsa. Siellä saivat opetusta muiden muassa Elisif Lundén- Bergfelt, Wollmar Sandell, Knut Håkanson, Åke Hermanson, Herbert Stéen- Östling, Margo Sandström ja Sten Frykberg. Pianistina Bäck keskittyi varsinkin kamarimusiikkiin. Hän soitti pianotrioissa sekä viulistien ja laulajien säestäjänä. Vuonna 1908 hän esitti Stenhammarin johtaman Göteborgin sinfoniaorkesterin solistina Ludwig van Beethovenin Kuorofantasian (op. 80). Bäck toimi musiikkikriitikkona Göteborgs Handels- och Sjöfartstidningissä ja Göteborgs-Postenissa. Hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1912. Bäck teki suurimman osan julkaistuista sävellyksistään ennen 1910-lukua. Viimeisinä kymmenenä elinvuotenaan hän revisoi aiempia sävellyksiään ja laati kaksi uutta teosta kuorolle ja orkesterille. Bäckin tuotantoon vaikuttivat saksalainen romanttinen tyyli ja ruotsalainen kansanmusiikki. Hänen varhaisin tiedossa oleva sävellyksensä on Teema ja muunnelmia pianolle (op. 2), jonka hän esitti vuonna 1891. Bäckin muuta pianotuotantoa edustaa kokoelma Lyriska melodier och studier (op. 7). Tor Aulinin kvartetti ja Emil Sundqvist esittivät Bäckin jousikvinteton (g-molli, 1896–1897), joka on kuitenkin kadonnut. Bäckin menestyneimmäksi teokseksi on nimetty balladi Tomten baritonille ja orkesterille. Sen sanoituksena on käytetty Viktor Rydbergin runoa. Teos julkaistiin pianolle ja laulajalle laadittuina nuotteina vuonna 1901. Orkesteriversio esitettiin vuonna 1903 John Forsellin laulaessa solistina ja Tor Aulinin johtaessa. Bäck teki teoksesta revisoidun version, joka kantaesitettiin radiolähetyksessä vuonna 1951. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Ruotsalaiset pianistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Musiikkikriitikot Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Vincenzo Albrici

Vincenzo Albrici (26. kesäkuuta 1631 Rooma – 8. elokuuta 1690 Praha) oli italialainen säveltäjä ja urkuri. Hän työskenteli uransa aikana eri maissa Euroopassa.Vincenzo Albrici (1631−1690) Swedish Musical Heritage, viitattu 17.2.2024 Vincenzo Albrici Albrici oli laulaja Domenico Albricin poika. Hän sai opetusta Giacomo Carissimilta Rooman Collegium Germanicum et Hungaricumissa, jossa hän työllistyi vuonna 1646 urkurina. Vuosina 1649–1651 hän työskenteli Bonifazio Grazianin alaisuudessa urkurina Chiesa del Gesùssa. Albrici lähti joulukuussa 1652 Tukholmaan kuningatar Kristiinan hoviin värvättyjen italialaisten muusikoiden ryhmän johtajana. Mukana oli myös muiden muassa soitinrakentaja Girolamo Zenti. Albrici toimi Ruotsissa viettämänään aikana hoviorkesterin pääkapellimestarina. Hän sävelsi Ruotsissa muun muassa vokaaliteoksen Fader wår, joka oli ensimmäinen edistyneen tason polyfoninen teos ruotsinkielisiin sanoihin. Albricin Ruotsissa tekemiä teoksia ovat myös muiden muassa Laboravi clamans ja lukuisat sinfoniat. Albrici poistui Ruotsista kesällä 1654. Hän vietti aikaa Stuttgartissa ennen asettumistaan Dresdeniin vuonna 1656. Dresdenissä hän toimi Juhana Yrjö II:n hovin pääkapellimestarina. Albrici pysyi tässä asemassa vuoteen 1680 saakka, joskin hän vietti joitakin aikoja muun muassa Roomassa ja Englannissa. Vuonna 1681 Albrici siirtyi Leipzigiin Thomaskirchen urkuriksi. Tässä yhteydessä hän kääntyi luterilaiseksi. Jo seuraavana vuonna hän kuitenkin palasi katolilaiseksi urkurina Prahassa, jossa hän työskenteli kuolemaansa saakka. Albrici sävelsi enimmäkseen hengellistä vokaalimusiikkia. Monet hänen teoksistaan ovat kadonneet. Suurin häneltä säilyneiden teosten kokoelma on Gustaf Dübenin kokoelmassa Uppsalassa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset urkurit Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Vuonna 1631 syntyneet Luokka:Vuonna 1690 kuolleet
Love Boat (kappale)

Love Boat (myös Love Boat Theme tai The Love Boat) on yhdysvaltalaisen vuosina 1977–1986 valmistuneen televisiosarjan Lemmenlaiva () tunnuskappale. Kappaleen esitti televisiosarjassa yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja Jack Jones. Televisiosarjaan tehdyn äänityksen lisäksi hän vuonna 1979 levytti kappaleen omana singlenä. ==Coverversioita== * Suomalainen iskelmälaulaja Juhamatti levytti tunnuskappaleesta Raul Reimanin kirjoittaman suomenkielisen käännöskappaleen nimeltä Vain rakkaus vuonna 1985 albumilleen Vain yksi yö. Kappale julkaistiin myös erillisenä singlenä kappaleen Vain yksi yö kanssa. * Belgialainen laulaja Jacques Raymond levytti vuonna 1981 kappaleesta coverversion. ==Lähteet== Luokka:Tunnusmusiikki Luokka:Vuoden 1977 kappaleet Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Stadio Pier Luigi Penzo

Stadio Pier Luigi Penzo on jalkapallostadion Venetsiassa, Italiassa. Se on Venetsian suurin urheiluareena ja toimii Serie A:ssä pelaavan Venezia FC:n kotikenttänä. Stadion vihittiin käyttöön 7. syyskuuta 1913 nimellä Campo Sportivo Comunale di Sant’Elena, ja nimettiin myöhemmin Stadio Pier Luigi Penzoksi ensimmäisessä maailmansodassa taistelleen lentäjän Pier Luigi Penzon (1896–1928) mukaan. Stadionin avajaisottelun kotijoukkue Venezia FBC hävisi Genoalle lukemin 0–7. Stadio Pier Luigi Penzo on Italian toiseksi vanhin jatkuvasti käytössä ollut stadion Genovassa sijaitsevan Stadio Luigi Ferrarisin jälkeen. Stadionin yleisöennätys on vuodelta 1966, jolloin Venezian ja AC Milanin välistä Serie A-ottelua oli seuraamassa 26 000 katsojaa. ==Lähteet== Luokka:Italian jalkapallostadionit Luokka:Venetsian rakennukset ja rakennelmat
Peter Berner

Peter Fredrik Berner, ent. Nordberg (s. 29. marraskuuta 1945 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 17.2.2024. Berner syntyi osastopäällikkö Leo Nordbergin ja Kitty Bertha Malene Bernerin perheeseen. Hän avioitui 1968 Susan Margareta Lundin kanssa. Berner tuli ylioppilaaksi Brandö svenska samskolasta 1964 ja valmistui diplomiekonomiksi Svenska handelshögskolanista 1968. Hän oli Berner- osakeyhtiön teknokemian osaston tuotepäällikkö 1968, auto-osaston apulaisosastopäällikkö 1969–1976, elintarvikeosaston johtaja 1977–1985, varatoimitusjohtaja 1985–1988, hallituksen varapuheenjohtaja 1988–2002 ja sitten hallituksen puheenjohtaja. Berner oli myös Bröderna Berner HAB:n toimitusjohtaja 1999–2006 ja hallituksen jäsen. Hänellä on lisäksi ollut liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2008. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Singer Corporation

Singer Corporation on vuonna 1851 perustettu yhdysvaltalainen ompelukonevalmistaja. Singerin ensimmäinen ompelukone tuli markkinoille vuonna 1851, ja ensimmäinen osamaksusysteemillä ostettava kone tuli markkinoille vuonna 1856. Aluksi tämä kone oli kallis, 100 dollarin hintainen. Singer kehitti myös toisen myyntikeinon, käytettyjen koneiden kaupan. Singeristä tuli 1800-luvun kuluessa maailman myydyin ompelukonemerkki, ja 1860-luvulla Singer- koneita alettiin myydä myös Euroopassa. Eurooopassa Singerillä oli kuitenkin myös kilpailijoita. Singer jatkaa edelleen ompelukoneiden valmistamista. pienoiskuva|Singerin poljettava ompelukone 1930-luvun alusta. == Singer- ompelukoneita == Singer12k.jpg|Singer-mallin 12K Fiddle bed/Fiddle base vuodelta 1878 Singer66.JPG|Singer-malli 66 Lotus-tarroilla vuodelta 1922 Singer99b.jpg|Singer malli 99 vuodelta 1939 Singer222k.jpg|Singer Featherweight malli 222k vuodelta 1954 File:A sewing machine with a treadle 1953 (JOKAUAS2 2056-2).tif|Nainen ompelee Singerin poljettavalla ompelukoneella vuonna 1953 == Katso myös == * Singer Building == Lähteet == Luokka:Kodinkonemerkit Luokka:Yhdysvaltalaiset teollisuusyritykset
Georg Linnamäe

Georg Linnamäe (s. 8. heinäkuuta 1998) on virolainen ralliautoilija. Hän ajaa WRC2-sarjassa ja rallin EM-sarjassa. Linnamäen kartanlukija on James Morgan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Profiili eWRC-sivustolla Luokka:Virolaiset ralliautoilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
James McAtee

James John McAtee (s. 18. lokakuuta 2002 Salford) on englantilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Cityä. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. == Seurajoukkueura == McAtee pelasi Manchester Unitedin junioreissa vuoteen 2014 asti, kunnes hän liittyi Manchester Cityn junioriakatemiaan. McAtee debytoi Manchester Cityn edustusjoukkueessa 21. marraskuuta 2021 Englannin Valioliigan ottelussa Evertonia vastaan, jossa hän tuli vaihdosta kentälle Cole Palmerin tilalle ottelun 87. minuutilla. Ensimmäistä kertaa Mestarien liigassa McAtee pelasi 9. maaliskuuta 2022 neljännesvälieräottelussa Sportingia vastaan. Elokuussa 2022 McAtee siirtyi mestaruussarjaseura Sheffield Unitediin kauden 2022–2023 kattaneella lainasopimuksella. Sheffield United sijoittui kaudella 2022–2023 Mestaruussarjassa toiseksi ja nousi Valioliigaan. McAtee pelasi kauden aikana seurassa yhteensä 43 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia ja antoi neljä maalisyöttöä. Hänet palkittiin kauden päätteeksi Sheffield Unitedin vuoden nuorena pelaajana. McAtee aloitti kauden 2023–2024 Manchester Cityssä, mutta palasi syyskuussa 2023 Sheffield Unitediin vuoden mittaisella lainasopimuksella. Ensimmäisen maalinsa Valioliigassa hän teki 9. joulukuuta 2023 Brentfordia vastaan. Tammikuussa hän teki maalin Crystal Palacea ja helmikuussa Lutonia vastaan. Lisäksi hän syötti valioliigakauden aikana kolme maalia. Liigaotteluita hän pelasi 30. McAtee palasi Manchester Cityn joukkueeseen kesällä 2024. Ensimmäisen Mestarien liigan maalinsa hän teki Slovan Bratislavaa vastaan lokakuussa 2024. == Maajoukkueura == McAtee on pelannut Englannin alle 18-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. == Muuta == McAteen isoveli John McAtee on myös ammattilaisjalkapalloilija. Veljesten isoeno Alan Ball voitti Englannin joukkueessa maailmanmestaruuden vuoden 1966 MM-kilpailuissa ja toimi pelaajauransa jälkeen muun muassa Portsmouthin, Southamptonin ja Manchester Cityn päävalmentajana. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vision

Vision tai Visions voi tarkoittaa seuraavia: * Vision, Marvelin sarjakuvahahmo * Vision – Aus dem Leben der Hildegard von Bingen, vuoden 2009 elokuva * Visions, Stratovariuksen albumi vuodelta 1997 * Visions, Hakenin albumi vuodelta 2011 * Star Wars: Visions, televisiosarja
Education City

Education City () on 12 neliökilometrin laajuinen kampusalue Al-Rayyanissa Qatarissa. Qatar Foundation aloitti vuonna 1996 projektin Education Cityn rakentamiseksi. Sitä alettiin rakentaa aavikolle kaupungistuneen alueen ulkopuolelle.Rizzo, s. 1526. Kampusalue on aidattu yhteisö, johon pääsevät vain opettajat, muut työntekijät ja opiskelijat. Alue on myös tarkoitettu vain opiskelukäyttöön, ja se on melko autiona iltaisin ja viikonloppuisin.Rizzo, s. 1527. Education City on arkkitehtuuriltaan teknologisesti kehittynyt ja monumentaalinen. Siellä on koulurakennusten lisäksi muun muassa Qatarin kansalliskirjasto, moskeija, modernin taiteen arabialainen museo Mathaf, ratsastuskeskus Al Shaqab, stadion ja golfkenttä. Education Cityssä toimii kahdeksan yliopistoa. Hamad ibn Khalifa -yliopisto on qatarilainen, ja muut ovat ulkomaalaisia. Kampusalueen toimijoita ovat Carnegie Mellon, Georgetown, Northwestern, Texas A&M;, Virginia Commonwealth, Cornell ja HEC Paris. Texas A&M; University päätti vuonna 2024 lopettavansa Qatarin-yksikkönsä toiminnan vuoteen 2028 mennessä. Education Cityn perustaminen on osa Qatarin tavoitetta siirtyä hiilivetyvoittoisesta taloudestaan kohti tietotalouspohjaista taloutta. Qatar käyttää noin 2,8 prosenttia bruttokansantuotteestaan kampusalueen kehittämiseen ja tutkimukseen siellä. Qatar Foundation tukee Education Cityssä toimivia yliopistoja, ja vuonna 2014 se käytti kampusalueeseen 320 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Cornellin yliopistolle se lupasi ensimmäiseltä kymmeneltä vuodelta (2001–2011) 750 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, jos se perustaa sinne lääketieteellisen tiedekunnan.Buckner, s. 160–161. Qatar on halunnut myös sitouttaa kansalaisiaan pysymään Qatarissa. Ennen Education Cityn rakentamista iso osa qatarilaisista miehistä muutti korkeakouluopiskeluja varten erityisesti Yhdysvaltoihin, eikä heistä monikaan palannut takaisin Qatariin. Education Cityn opiskelijoista valtaosa onkin qatarilaisia: Virginia Commonwealthin opiskelijoista 80 prosenttia, Texas A&M;:n 50 prosenttia ja Georgetownin 30–40 prosenttia. Education Cityä on kritisoitu monien muiden Qatarin suurprojektien tavoin siitä, että sitä esitetään hyväntahtoisen emiirin suurena visiona, vaikka Qatar on autoritaarinen valtio. Qatar käyttää Education Cityä myös esimerkiksi urheilun suurapahtumien tavoin oman julkisuuskuvan brändäykseen.Rizzo, s. 1528. Yhdysvaltalaiset yliopistot ovat luvanneet, että Qatarin toimipisteissä on samanlainen akateeminen vapaus kuin Yhdysvalloissakin. Education Cityssä opettaneen Geoff Harknessin mukaan vapaus on kuitenkin näennäistä, ja siellä harjoitetaan siksi huomattavasti itsesensuuria ja Qatarin hallitus on toisinaan myös sensuroinut oppimateriaaleja. Harkinsin mukaan koko ajan oli huolena väärien asioiden tai mielipiteiden esittäminen, mikä saattaisi johtaa karkotukseen. Lisäksi esimerkiksi kampusalueen moskeijassa on säännöllisesti puhumassa islamisteja, jotka demonisoivat kristittyä ja juutalaisia. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Qatar Luokka:Korkeakoulutus
Kevätpuu

Kevätpuu on puun vuosiluston vaaleampi osa, joka muodostuu alkuvuodesta. Se on suurionteloisempaa ja ohutseinäisempää kuin loppuvuodesta syntyvä kesäpuu. Männyllä ja kuusella kevätpuun rakenne on melko tasainen. Lehtipuilla kevätpuun, kuten myös kesäpuun, sävy vaihtelee eri vuosina, ja tammen, vaahteran ja jalavan erilaiset tummuusasteet tekevät puun sisäosan kuviolliseksi. == Lähteet == Luokka:Kasvianatomia Luokka:Metsätalous
Kesäpuu

Kesäpuu on puun vuosiluston osa, joka muodostuu loppuvuodesta. Se on pienionteloisempaa ja paksuseinäisempää kuin alkuvuodesta muodostuva kevätpuu. Viimeisimmäksi syntyvässä kesäpuussa solujen seinät muodostuvat vahvoiksi puun sisäpuolella. Lehtipuilla kesäpuun, kuten myös kevätpuun, sävy vaihtelee vuosittain. Vaahteran, tammen ja jalavan vuosilustojen erilaiset tummuusasteet tekevät puun sisäosan kuviolliseksi. == Lähteet == Luokka:Kasvianatomia Luokka:Metsätalous
Dead Block

Dead Block on Candygun Gamesin kehittämä ja Digital Realityn julkaisema kolmannen persoonan zombieselviytymispeli, jossa kolme selviytyjää yrittävät pitää hyökkäävät zombiet ulkona turvapaikastaan ulkona vallitsevat zombieapokalypsin aikana. Peli julkaistiin kesäkuussa 2011 Playstation 3- ja Xbox 360-pelikonsoleille ja myöhemmin tammikuussa 2012 tietokoneelle. == Pelaaminen == Pelin yleisenä tavoitteena on pitää hyökkäävät zombiet ulkona turvapaikasta ja suorittaa toissijainen tehtävä siinä samalla. Peliä voi yksinpelin lisäksi pelata yhteistyönä kavereiden kanssa ja silloin kukin pelaaja valitsee pelattavaksi yhden kolmesta hahmosta. Pelattavat hahmot ovat Rakennusmies, Konstaapelineiti ja Partiolaispoika. Jokaisella hahmolla on omat erikoiskykynsä: Partiolaispoika voi käyttää syöttihampurilaista, Konstaapelineidillä on etälamautin ja Rakennusmiehellä pistooli. == Vastaanotto == Peli on saanut Metacriticissä arvosanaksi 50/100. Luokka:Toimintapelit Luokka:Vuoden 2012 videopelit
Kupukämmekät

Kupukämmekät (Polystachya) on kämmekkäkasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on yli 240 lajia, joita esiintyy trooppisella vyöhykkeellä Keski-Amerikassa, Etelä-Amerikassa, Afrikassa ja Kaakkois-Aasiassa. Ne ovat pääosin epifyyttisiä. == Lajeja == * ternikupukämmekkä (Polystachya albescens) * veitsikupukämmekkä (Polystachya cultriformis) * ristikupukämmekkä (Polystachya stauroglossa) * taitankupukämmekkä (Polystachya teitensis) * hilkkakupukämmekkä (Polystachya transvaalensis) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kupukämmekät – Polystachya Luokka:Kämmekkäkasvit
PS Ahti

PS Ahti oli vuonna 1858 Tampereella G. A. Wasastjernan konepajalla valmistunut puurunkoinen siipiratashöyrylaiva. Alus oli ensimmäinen Näsijärvellä liikennöinyt höyrylaiva, ja se liikennöi Ruoveden Ruhalaan. Alus oli kuitenkin kiikkerä ja heikkotehoinen, ja se oli käytössä vain kymmenisen vuotta vuoteen 1869 saakka. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== Luokka:Siipiratasalukset Luokka:Näsijärvi Luokka:Tampella (yritys)
Jula

Jula on ruotsalainen vähittäiskauppaketju, joka myy kodin sisustukseen ja pintaremontointiin liittyviä tarvikkeita ja muuta kuluttajille suunnattua, etenkin asumiseen liittyvää käyttötavaraa. Jula on Ruotsin suurimpia vähittäiskauppaketjuja, jolla on tavarataloja ja verkkokauppa myös Norjassa, Puolassa, Itävallassa ja Suomessa. Vuonna 2019 Jula-konserniin ostettiin Ruotsissa, Norjassa, Suomessa ja Tanskassa toimiva hevostarvikeketju Hööks. Suomessa Jula avasi ensimmäisen myymälänsä marraskuussa 2022 Vaasaan, muun muassa siksi että Pohjanmaan rannikon asukkaista moni oli tutustunut Julan valikoimiin jo ruotsinlaivamatkan päässä Uumajassa tai Julan ruotsinkielisen verkkokaupan kautta. Samalla avattiin myös suomalaisia palveleva verkkokauppa. Vaasan-myymälän koko oli alkuun 2 000 neliömetriä ja tuotenimikkeiden määrä 15 000. Sen jälkeen Jula-myymälä on avattu myös Hyvinkäälle, Hämeenlinnaan, Keravalle, Raisioon, Kaarinaan ja Seinäjoelle. Syksyllä 2024 avataan myymälä Poriin. Suomessa Julan kaltaisia kilpailevia ketjuja ovat muun muassa ruotsalaiset Rusta, Clas Ohlson ja Biltema sekä suomalaiset Tokmanni ja Puuilo. ==Historiaa== Jula sai alkunsa nimellä Jula Industri AB. Se alkoi valmistaa 1970-luvun lopussa sirkkeleitä, klapikoneita ja muita polttopuun tekolaitteita Ruotsin Länsi-Götanmaalla Varan kunnan Jultorp-nimisellä maatilalla perustajan Lars-Göran Blankin isoisän käsityöperinteitä jatkaen. Vähitellen tuotevalikoima laajeni hitsauslaitteisiin, sorveihin, kompressoreihin ja muihin maa- ja metsätaloudessa ja pienteollisuudessa tarvittaviin koneisiin. Niitä alettiin myydä postimyyntinä painetun tuoteluettelon avulla. Vuonna 1984 perustettiin tätä varten uusi yhtiö Jula Postorder AB, joka on nykyisen Jula AB:n alku. Vuonna 1991 oma valmistus ja Jula Industri AB lopetettiin, ja myytävää alettiin etsiä yhä tiiviimmin Kaukoidässä pidetyiltä teollisuusmessuilta. Ensimmäinen tavaratalo ja samalla keskusvarasto valmistui Skaraan 1985, ja vähitellen tavarataloketjusta alkoi muodostua toinen jakelutie postimyynnin ja myöhemmin verkkokaupan rinnalle. Tuotevalikoima kehittyi vähitellen ammattilaitteista yhä enemmän kulutustavaroiden suuntaan. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset yritykset Luokka:Ruotsalaiset kauppaketjut
Vulca

Vulca oli Vejistä kotoisin ollut etruskikuvanveistäjä. Hän teki Rooman Juppiter Capitolinuksen temppelin kulttiveistokset ja muun terrakottakoristelun. Castrén & Pietilä-Castrén 2000, s. 636 Veistoksista kuuluisin oli Juppiterin patsas, joka piti oikeassa kädessään salamaa. Vulca teki mahdollisesti myös Portonaccion Minervan temppelin terrakottakoristelun. Hän on myös luultavasti veistänyt Vejin Apollon. Castrén & Pietilä-Castrén 2000, s. 619 == Lähteet == * Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Helsingissä: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === Luokka:Etruskit Luokka:Italialaiset kuvanveistäjät
C10k-ongelma

C10k-ongelma tarkoittaa tietotekniikassa suurien verkkoyhteysmäärien käsittelyyn liittyvään ongelmaa. Termin on esittänyt Daniel Kegel, joka viittasi kymmenen tuhannen yhteyden käsittelyyn cdrom.com-sivustolla. Palvelinohjelma voidaan toteuttaa useilla eri tavoilla, joita on kehitetty tehokkaampaan käsittelyyn. Alkuperäinen C10K viittaa kymmenen tuhannen yhtäaikaisen pyynnön käsittelyyn, josta on johdettu "käänteinen C10K" eli RC10K, jolla viitataan kymmenen tuhannen ulospäin suuntautuvan yhteyden käsittelyyn. 2010-luvun alussa palvelinohjelmistot pystyivät käsittelemään sadoista tuhansista miljoonaan yhtäaikaisista yhteyttä. C10k-ongelman sijaan on esitetty C10M-ongelma, joka viittaa kymmeneen miljoonaan yhtäaikaiseen yhteyteen. Eräänä ratkaisuna on ehdotettu TCP-pinon siirtämistä käyttäjäavaruuteen käyttöjärjestelmän ytimestä. Myös käyttöjärjestelmän ytimeen on ehdotettu parannuksia. == Syitä == Syitä ongelmaan on useita, mutta esimerkiksi HTTP-palvelimessa ne liittyvät kahteen suunnittelupäätökseen rinnakkaisuuden ja IO:n käsittelyssä. Esimerkiksi mikäli jokaista yhteyttä kohden luodaan säie hukataan resursseja kun yhteys ei tee mitään tai se joutuu odottamaan. == Tekniikka == Unixissa on perinteisesti käytetty `select()` ja `poll()` järjestelmäkutsuja, jotka vaikkakin nopeita ovat liian hitaita kun yhteysmääriä on paljon. Esitettyjä vaihtoehtoja ovat muun muassa POSIXin AIO- rajapinta (asynchronous IO) ja I/O completion ports. Linux-ydin on lisännyt AIO-rajapinnan versiossa 2.5, mutta `io_uring` on uudempaa kehitystä joka on tarkoitettu korvaamaan AIO-rajapinta. == Lähteet == Luokka:Tietotekniikka Luokka:Tietokoneen suorituskyky
Nesin kirkko (Nesbyen)

Nesin kirkko () on Nesbyenin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1861. Nes kirke - alterparti.jpg|Alttari ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot kirkko
Osku Sipilä

Osku Sipilä (s. 2001) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän on pelannut juniorisarjoissa SM-tasolla 75 peliä pääosin puolustajana ja tehnyt niissä 76 tehopistettä (34+36). Nuorten U19-maajoukkueessa Sipilä on pelannut kaksi peliä tehoin 0+0. F-Liigassa hän on pelannut 29 ottelua kausina 2019–2020 ja 2020–2021 edustaen Steelersiä, joissa syntyi tehot 0+1. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
D-duuriasteikko

D-duuriasteikko on d-nuotista alkava asteikko, johon kuuluvat sävelet d, e, fis, g, a, h, cis ja d. D-duurin rinnakkaissävellaji on h-molli ja muunnossävellaji d-molli. == D-duurin säveliä käyttäviä sointuja eri sointuasteilla == D-duuriskaalan sointuja käytetään useimmiten D-duurin sävellajissa. I ii iii IV V vi vii° D Em F♯m G A Bm C♯m♭5 tai C♯° ==D-duurin etumerkintä eri nuottiavaimilla== ===Neljällä yleisimmällä avaimella=== { ew Staff \with{ \magnifyStaff #3/2 } << \time 4/16 \override Score.TimeSignature #'stencil = ##f { \clef treble \key d \major s16 \clef alto \key d \major s16 \clef tenor \key d \major s16 \clef bass \key d \major s16 } >> } Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. D-duurin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.https://mymusictheory.com/more-music-theory-topics/key-signatures- chart/ == Tunnettuja teoksia D-duurissa == * Creedence Clearwater Revival – "Bad Moon Rising" * Bryan Adams – "Summer of '69" * Johann Sebastian Bach – Orkesterisarja no. 3 * Wolfgang Amadeus Mozart – Sinfonia no. 38 == Lähteet == Luokka:Sävelasteikot
Gardnosin kraatteri

Gardnosin kraatteri on Nesbyenin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva noin 546 miljoonaa vuotta sitten meteoriitin törmäyksessä muodostunut kraatteri, jonka halkaisija on noin viisi kilometriä. Se havaittiin ensimmäisen kerran maanmittauksen yhteydessä vuonna 1948, jolloin valtakunnangeologi O. A. Broch havaitsi ympyränmuotoisen breksiaesiintymän, jota hän ihmetteli, sillä alueella ei tiedetty olleen vulkaanista toimintaa. Vuonna 1990 kraatteri pystyttiin todentamaan törmäyskraatteriksi, kun siitä löydettiin tietynlaista kvartsia, jota muodostuu vain äärimmäisen kovassa paineessa joko meteoriitin törmäyksessä tai ydinpommin räjähdyksessä. Nykyisin kraatteria ei juuri erota maastosta muun muassa jääkausien aiheuttaman kulumisen vuoksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nesbyen Luokka:Kraatterit Luokka:Norjan maantiede
Nesin kirkko

Nesin kirkko voi tarkoittaa seuraavia Norjassa sijaitsevia kirkkoja: * Nesin kirkko, kirkko Granin kunnassa * Nesin kirkko, kirkko Lusterin kunnassa * Nesin kirkko, kirkko Midt-Telemarkin kunnassa * Nesin kirkko, kirkko Nesin kunnassa * Nesin kirkko, kirkko Nesbyenin kunnassa * Nesin kirkko, kirkko Ringeriken kunnassa * Nesin kirkko, kirkko Ringsakerin kunnassa * Nesin kirkko, kirkko Ørlandin kunnassa
Gudbrand Bøhn

Gudbrand Bøhn (10. marraskuuta 1839 Nes – 8. tammikuuta 1906 Kristiania) oli norjalainen viulisti, viulunsoiton opettaja ja konserttimestari Christiania Theaterissa vuosina 1866–1899. Hänen oppilaitaan olivat muun muassa Christian Sinding ja Johan Halvorsen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Kristiinan kirkko (Helsinki)

Kristiinan kirkko oli Helsingissä 1640–1650-luvuilla sijainnut kirkko. Se oli ensimmäinen kivestä tehty kirkko, joka rakennettiin Helsinkiin sen jälkeen, kun kaupunki oli siirretty Vantaanjoen suulta Vironniemelle vuonna 1640. Kirkko rakennettiin kivestä silloisen Suurtorin laitaan (nykyisen Valtioneuvoston linnan länsisiiven kohdalle), jossa olivat myös raatihuone, triviaalikoulu ja kellotorni. Mitä ilmeisimmin kirkosta haluttiin vastaavanlainen näyttävä maamerkki, kuin Turun tuomiokirkko tai Tallinnan Pyhän Olavin kirkko. ==Kirkkoherrat== Kirkon ensimmäinen kirkkoherra Johannes Orberg siirtyi Vanhankaupunkin kirkosta Vironniemelle, mutta kuoli jo vuonna 1641. Virkaan nimettiin Jören Orlander, joka myöhemmin sai vastuulleen myös Helsingin pitäjän (nykyisen Vantaan) Pyhän Laurin kirkkoherran viran, joka protesteista huolimatta lakkautettiin. Näin sekä Vanhankaupungin että Helsingin pitäjän kirkkoherrojen virat ja valta siirtyivät Kristiinan kirkon kirkkoherralle Vironniemelle. ==Tuhoutuminen== Kristiinan kirkko tuhoutui täysin Helsingin palossa vuonna 1654. Kirkosta tai muista tuon ajan rakennuksista tai niiden omistajista ei tiettävästi ole säilynyt tietoja, piirustuksia tai maalauksia. Vanhin säilynyt tarkka kaupunkimittaus Helsingistä on Lars Forssellin kartta vuodelta 1696. ==Myöhempi kirkko samalla paikalla== Kirkon irtaimisto saatiin kuitenkin pelastettua ja otettiin käyttöön samalla paikalle rakennetussa Pyhän Hengen kirkossa, joka oli vaatimattomampi puukirkko. Tämä kirkko palveli helsinkiläisiä aina vuoteen 1713, jolloin sekä perääntyvä C. G. Armfelt että tsaari Pietari Suuri polttivat kaupungin lähes maan tasalle ja alueelle rakennettiin suuri venäläinen puolustuslinnake. Kirkon irtaimistokaan ei ilmeisesti säästynyt tässä tulipalossa. ==Katso myös== *Vanhankaupungin kirkkorauniot == Lähteet == Luokka:Helsingin entiset kirkot Luokka:Kruununhaka
Sipulia kuoriessa

Sipulia kuoriessa (Beim häuten der Zwiebel) on Günter Grassin kirjoittama fiktiivinen elämäkertateos vuodelta 2006. Sen on suomentanut Oili Suominen, ja suomennos on ilmestynyt vuonna 2009 Tammen kustantamana. Grassia on pidetty Saksan sotien jälkeisen sukupolven omanatuntona, mutta romaanin Sipulia kuoriessa ilmestyttyä hänen merkitystään on kyseenalaistettu. Hän kertoo kirjassa toimineensa toisen maailmansodan loppuvaiheessa 17-vuotiaana Waffen SS -joukoissa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2006 kirjat Luokka:Saksalaiset romaanit
Joé Juneau

Joseph "Joé" Juneau (s. 5. tammikuuta 1968 Pont-Rouge, Quebec) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä.Juneau pelasi urallaan 828 ottelua kuudessa eri organisaatiossa. Näissä otteluissa hän teki 156 maalia ja 572 pistettä. Jäähyllä hän istui urallaan 272 minuuttia. Hän pelasi myös Kanadan olympiajoukkueessa vuoden 1992 olympiaturnauksessa. ==Ura== Quebecissä syntyneenä Juneau pelasi ennen yliopistouraansa juniorikiekkoa eri ikäkausisarjoissa kuten QMAAA. Syksyllä 1987 Juneau aloitti opiskelut ja pelaamisen R.P.I:ssä. Yliopistokiekkoa kesti neljä kautta jona aikana hän pelasi keskimäärin 30 ottelua per kausi ja teki noin 1,7 pistettä per pelattu ottelu. Boston Bruins poimi hänet kesän 1988 varaustilaisuudessa 4. kierroksella 81. varauksena. Bostonissa Juneau debytoi kaudella 1991-1992 ja pelasi siellä vajaa kolme kautta. Maaliskuussa 1994 Bruins myi hänet Washingtoniin vaihdossa Al Iafrateen. Washingtonissa Juneau pelasi kevääseen 1999 asti kunnes maaliskuussa Capitals myi hänet yhdessä 3. kierroksen varausoikeuden kanssa Buffalo Sabresiin saaden vaihdossa Alexei Tezikovin ja myöhemmin määriteltävän korvauksen. Buffalossa Juneau pelasi vain yhdeksän peliä ja teki seuraavan kauden alla vapaana agenttina sopimuksen Ottawa Senatorsiin. Kesällä 2000 Minnesota Wild poimi suojaamatta jätetyn Juneaun NHL:n laajennusdraftissa myyden hänet kuitenkin saman tien Phoenix Coyotesiin josta vaihdossa tuli Rickard Wallin. Phoenixista Juneau myytiin kesällä 2001 Montreal Canadiensiin, jossa kaupassa toiseen suuntaan liikkui ehdollinen varausvuoro vuoden 2004 varaustilaisuuteen. Montrealissa Juneau pelasi uransa kolme viimeistä kautta ja päätti uransa keväällä 2004. Vuodesta 2022 Juneau on toiminut Quebecissä St-Marc-des-Carrièresin U15 ja U18 koulujoukkueiden apuvalmentajana. ==Saavutukset== * Valinta ECAC liigan All Rookie Teamiin 1988 * Valinta NCAA:n itäisen konferenssin 1. All American joukkueeseen 1990 * Valinta NCAA:n itäisen konferenssin 2. All American joukkueeseen 1991 * Olympia hopeaa Albertville 1992 * Olympiaturnauksen pistepörssin voittaja 1992 * Valinta NHL:n All Rookie Teamiin 1993 * Calder Trophy äänestyksen finalisti 1993 ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Boston Bruinsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wilkinsin jäähylly

Wilkinsin jäähylly on Länsi-Etelämantereella sijaitseva jäähylly. Se peittää suurimman osan Wilkinsinlahdesta. Jäähyllyn löysi joulukuussa 1928 brittiläinen tutkimusmatkailija George Wilkins, kun hän kartoitti aluetta lentokoneesta käsin. Jäähylly on nimetty hänen mukaansa. Alun perin jäähylly oli kooltaan noin 16 000 km², mutta 1990-luvun loppupuolella se alkoi vetäytyä ympäröivän ilman lämpenemisen ja meriveden aiheuttaman rapautumisen vuoksi. Vuonna 2008 jäähyllyn koko oli noin 13 700 km² ja vuonna 2019 10 202 km². Jäähyllyn edessä sijaitsi maaliskuun 2008 ja huhtikuun 2009 välillä kapea jääsilta, joka kuitenkin hajosi osittain. Silta oli suojannut jäähyllyn sisäosia merivedeltä, ja sen hajoaminen nosti jäähyllyn rapautumisen todennäköisyyttä. == Lähteet == Luokka:Etelämantereen jäähyllyt
Erling Norvik

Erling Norvik (9. huhtikuuta 1928 Vesisaari – 31. joulukuuta 1998 Oslo) oli norjalainen poliitikko, joka toimi Høyren puheenjohtajana vuosina 1974–1980 ja 1984–1986. Hän oli kansanedustaja suurkäräjillä 1961–1973 ja toimi Østfoldin läänin maaherrana 1986–1998. Ennen poliittista uraansa hän työskenteli toimittajana muun muassa Finnmark Tidendessä, Finnmarkspostenissa ja Vestfinnmarkenissa. Poliitikkona Norvik oli kansanomainen ja edusti pikemminkin syrjäseutuja kuin kaupunkeja. Tässä hän muodosti vastinparin Kåre Willochille, joka puolestaan oli urbaanimpi ja piti enemmän eduskuntatyöstä kuin esiintymisestä. Myös Erling Norvikin isä Erling Johannes Norvik oli kansanedustaja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Erling Norvik Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjalaisten puolueiden puheenjohtajat Luokka:Norjan maaherrat Luokka:Norjalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet