EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Juho Jokinen (punapäällikkö)

thumb|Juho Jokinen perheineen, 1917Juho Efraim Juhonpoika Jokinen (23. helmikuuta 1878 – 5. toukokuuta 1918) oli tamperelainen punakaartin komppanian- ja pataljoonanpäällikkö. Ammatiltaan hän oli työmies. Hän osallistui Tampereen taisteluihin, joiden jälkeen hän jäi valkoisten vangiksi. Hänet tuomittiin Tampereella valkoisten sotaoikeudessa kuolemaan ja ammuttiin Kalevankankaan vankileirissä. == Lähteet == * Klemettilä, Aimo: Tampereen punakaarti ja sen jäsenistö s.278 * Sotasurmat-projektin nimitiedosto === Viitteet === Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Suomalaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Luke Jordan

Luke Jordan (28. tammikuuta 1892, Appomattoxin piirikunta tai Campbellin piirikunta, Virginia tai Bluefield, West Virginia - 25\. kesäkuuta 1952, Lynchburg, Virginiahttp://facstaff.unca.edu/sinclair/piedmontblues/jordan.html http://www.allmusic.com/artist/p91793) oli yhdysvaltalainen Piedmont blues -muusikko, kitaristi ja laulaja. Jordan äänitti 12 kappaletta Victor Recordsille kahdessa sessiossa vuosina 1927 ja 1929, näistä kymmenen on säilynyt mukaan lukien klassiset "Church Bell Blues," "Pick Poor Robin Clean" ja "Cocaine Blues". Jordan oli merkittävä hahmo musiikkipiireissä elinympäristössään Virginian Lynchburgissa ja hänelle on pystytetty muistomerkki kaupunkiin. Jordanin hautakiven mukaan hän palveli ensimmäisessä maailmansodassahttp://www.deadbluesguys.com/image_pages/jordan_luke_im/jordan_luke_002.htm. Hänet on haudattu Forest Hillin hautausmaalle Lynchburgiin. Jordanin säilynyt tuotanto löytyy Documentin albumeilta The Songster Tradition: Complete Works, 1927-1935 ja "Too Late, Too Late": Newly Discovered Titles, Alternate Takes & Supplements, Vol. 8.. == Kaikki tunnetut äänitteet == === Äänitetty tiistaina 16. elokuuta 1927, Charlotte, Pohjois-Carolina=== * 39819-1. "Church Bells Blues." Vi julkaisematon * 39819-2. "Church Bells Blues." Vi 21076 * 39820-1. "Pick Poor Robin Clean." Vi julkaisematon * 39820-2. "Pick Poor Robin Clean." Vi 20957 * 39821-2. "Cocaine Blues." Vi 21076 * 39822-1. "Traveling Coon." Vi 20957 === Äänitetty maanantaina 18. marraskuuta 1929, New York City=== * 57703-1. "My Gal's Done Quit Me." Vi V38564 * 57704-3. "Won't You Be Kind?" Vi V38564 === Äänitetty tiistaina 19. marraskuuta 1929, New York City=== * 57705- . "If I Call You Mama." Vi 23400 * 57706-2. "Look Up, Look Down." Vi julkaisematon * 57707- . "Tom Brown Sits in His Prison Cell." Vi 23400 * 57708-2. "That's A Plenty." Vi julkaisematon Blues & Gospel Records, 1890-1943, 4th ed. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Kuvitettu diskografia * http://facstaff.unca.edu/sinclair/piedmontblues/jordan.html * http://www.deadbluesguys.com/dbgtour/jordan_luke.htm * Ainoa tunnettu valokuva Jordanista (englanninkielinen Wikipedia) Luokka:Yhdysvaltalaiset bluesmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Kalle Vilander

Kaarle Akseli ”Kalle” Vilander (24. helmikuuta 1873 – 15. toukokuuta 1918) oli tamperelainen Finlaysonin tehtaan laitosmies ja punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän komensi Suinulan verilöylypaikalle ensimmäisenä ennättänyttä Tampereen punakaartin lentävää osastoa. Tämän jälkeen hän osallistui viljan takavarikointeihin Sahalahdella ja komensi ensin Tampereen punakaartin II pataljoonan III komppaniaa ja sitten koko III pataljoonaa. Heikki Ylikankaan mukaan hänellä oli Tampereen taistelun aikana ongelmia alkoholin kanssa. Hän joutui sodan jälkeen valkoisten kenttäoikeuteen, jossa hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin Kalevankankaan vankileirissä. Hän oli korkea-arvoisin Tampereella teloitettu punainen. == Lähteet == * Klemettilä, Aimo: Tampereen punakaarti ja sen jäsenistö, s. 280. Tampereen yliopisto, 1976. ISBN 951-44-0439-4. * Ylikangas, Heikki: Tie Tampereelle. WSOY, 1993. ISBN 951-0-18897-2. === Viitteet === Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Suomalainen korruptio

Suomalainen korruptio on toimittaja Arvo Tuomisen dokumenttielokuva, jossa hän käsitteli Suomen poliittiseen järjestelmään pesiytynyttä korruptiota eli lahjontaa. Tuomisen mukaan Suomessa on mahdollista ostaa itselleen kansanedustaja, joka ajaa maksajansa etuja. Dokumenttielokuva käynnisti Suomen vaalirahoitusskandaalin, jota pääministeri Matti Vanhanen luonnehti "vakavaksi poliittiseksi kriisiksi". Oppositio vaati eduskunnan hajottamista ja uusia vaaleja. Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2008 dokumenttielokuvat Luokka:Korruptio Suomessa
Lauri Kara

thumb|Lauri Kara siviiliasussa. Kuva julkaistiin Suomen Kuvalehdessä 1918. Lauri Kara (21. heinäkuuta 1892 Nurmijärvi (Hyvinkää) – lokakuu 1919 Detskoje Selo, Venäjä) oli sähköasentaja ja Hyvinkään punakaartin lentävän komppanian päällikkö Suomen sisällissodassa. Kara syyllistyi miehineen kahteen joukko­murhaan Vihdissä, jossa punaiset ampuivat 17 valkoisten rintamalle pyrkinyttä suojeluskuntalaista, joukossa Thomén veljekset William, Valter ja Ivar Thomé.Paavilainen, s. 137–142 Karan lentävä joukko syyllistyi murhiin jo ennen Vihtiä, ensimmäisenä tehtävänään 30. tammikuuta 1918 Suomen Vanutehtaalla Mäntsälän Kaukasissa.Paavilainen, s. 133–134.. Hänen vaimonsa Elsa Kara ammuttiin Hyvinkäällä Lippaan Santaluiskalla, ja kuolemantuomioon vaikutti se, että hän oli "tunnetun suurrosvon vaimo"Paavilainen, s. 203.. Kara pakoili sodan jälkeen mutta jäi kiinni 11. toukokuuta 1918 ja joutui Kouvolan vankileirille. Pidättäjät eivät kuitenkaan tienneet, kuinka merkittävästä vangista oli kysymys. Vankeja lähdettiin siirtämään junalla Riihimäelle, jossa vartiointi oli järjestetty huonosti, ja Kara pääsi karkaamaan. Hän piileskeli koko kesän ja siirtyi syksyllä Venäjälle. Hän otti osaa Venäjän sisällissotaan ja kaatui lokakuussa 1919 Pietarin lähellä Detskoje Selossa (ent. Tsarskoje Selo, nyk. Puškin) taistelussa valkoisia vastaan, mahdollisesti Nikolai Judenitšin joukkojen väijytyksessä. Suomalainen upseeri on myöhemmin kertonut ampuneensa maassa makaavan Karan. Hyvinkään käräjäoikeus julisti 18. marraskuuta 1935 Karan kuolleeksi.Paavilainen, s. 208–210, 213–222 == Lähteet == * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Tutkija: Tätä miestä ”ei kukaan halua muistaa” – Järjettömistä murhista vaiettiin Suomessa. Jenni Tamminen, Uusi Suomi 27.1.2016. Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Suomen sisällissodan terroriin osalliset henkilöt Luokka:Sotarikoksista syytetyt Luokka:Suomalaiset murhaajat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Otto Pihlajisto

Otto Antinpoika Pihlajisto (1885 – 11. helmikuuta 1938) oli sekatyömies Lopelta ja Lopen punakaartin esikuntapäällikkö Suomen sisällissodan aikanaHarjula, s. 536. Hän komensi myös paikkakuntansa punakaartin lentävää osastoa ja osallistui Vihdin joukkomurhiin ja Lopen murhiin. Sodan lopussa Pihlajisto pakeni Venäjälle, missä hän kävi punaupseerikoulun ja esiintyi nimillä Joonas Keltaranta ja Gabriel Heinonen. Hän palveli Tšekassa ja työskenteli Kontupohjassa puuseppänä. Hänet vangittiin Stalinin puhdistuksissa ja ammuttiin Karhumäessä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Suomen sisällissodan terroriin osalliset henkilöt Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Suomalaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
João Alves

João Artur Rosa Alves (s. 18. elokuuta 1980 Chaves) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänen nykyinen seuransa on Vitória SC. Alves on pelannut urallaan myös GD Chavesissa, Sporting Clube de Portugalissa ja SC Bragassa. Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Piedmont blues

Piedmont blues on Yhdysvaltain itärannikon Piedmontin alueella syntynyt country blues -musiikin suuntaus. Piedmontin alue viittaa Piedmontin tasankoon, joka sijaitsee itäisen rannikkoalueen ja Appalakkien vuoriston välissä Atlantasta Georgiasta Virginian Richmondiin. Alueelle oli tyypillistä voimakas rotusyrjintä, joka eristi mustan väestön perinteen tiukasti erilleen. Piedmontin blues perustui kansanmusiikki- ja tanssimusiikkitraditioon; sen kitaratekniikat (kuten huoliteltu näppäilytekniikka) periytyivät banjotekniikoista, jotka sekoittuivat pianisteilta omaksuttuihin ragtime- vaikutteisiinhttp://wwwedu.oulu.fi/muko/lvakeva/afrohis/blues1.htm . Piedmont blues oli suosituimmillaan 1920-luvun puolivälistä aina 1940-luvun puoleen väliin saakka. == Muusikoita == *Pink Anderson *Etta Baker *Blind Blake *Bull City Red *Cephas & Wiggins (”Bowling Green” John Cephas ja Phil Wiggins) *Elizabeth Cotten *Floyd Council *Reverend Gary Davis *Blind Boy Fuller *”Barbecue Bob” Hicks *George Higgs *Peg Leg Howell *Mississippi John Hurt *John Jackson *Furry Lewis *Brownie McGhee *Blind Willie McTell *Charlie Parr *Slate Hill Phil *Jon Shain *Cootie Stark *Sonny Terry *Curley Weaver *Josh White *Buddy Moss *Willie Trice *Henry Johnson *Tarheel Slim *Luke Jordan *William Moore *Roy Dunn *Pernell Charity *Turner Foddrell *Richard Trice *Marvin Fodrell *Sonny Jones *Guitar Gabriel *Frank Hovington == Lähteet == Luokka:Bluesin tyylilajit
Vieirinha

Adelino André Vieira Freitas, useammin tunnettu nimellä Vieirinha, (s. 24. tammikuuta 1986 Guimarães) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai keskikenttäpelaaja. Hänen nykyinen seuransa on VfL Wolfsburg. == Seurajoukkueura == Vieirinha nousi FC Porton juniorijoukkueesta B-joukkueen ja Portugalin kakkosliigan Marcossa vietetyn lainajakson kautta ykkösjoukkueeseen 2006. Hän pelasi Portossa kahdeksan sarjaottelua joukkueen voittaessa Portugalin Superliigan mestaruuden kaudella 2006–2007. Seuraavan kauden hän pelasi lainalla pääsarjassa pelanneessa Leixõesissa. Vieirinha pelasi kauden 2008–2009 lainalla Kreikan Superliigan PAOK:ssa. Siirto vakinaistettiin seuraavana kesänä. Hän pelasi PAOK:ssa neljän kauden aikana kaikkiaan 83 pääsarjaottelua, joissa teki 17 maalia. Kesällä 2012 hän siirtyi Bundesliigaseura VfL Wolfsburgiin. Hän voitti Saksan cupin 2015. Vieirinha on pelannut Mestarien liigaa Portossa yhden ja Wolfsburgissa kahdeksan ottelua, lisäksi PAOK:ssa kaksi Mestarien liigan karsintaottelua. Eurooppa-liigaa hän on pelannut PAOK:ssa ja Wolfsburgissa. == Maajoukkueura == Vieirinha pelasi Portugalin kaikissa ikäkausimaajoukkueissa. Hän oli voittamassa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta 2003. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi MM-karsintaottelussa Israelia vastaan maaliskuussa 2013. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Irlantia vastaan kesäkuussa 2014. Hän pelasi saman vuoden Brasilian MM-kilpailuissa 21 minuuttia ottelussa Ghanaa vastaan. Ranskan EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi kaikki kolme alkulohkon ottelua, muttei päässyt enää pudotuspeliotteluissa kentälle Portugalin voittaessa Euroopan-mestaruuden. == Saavutukset == *Jalkapallon Euroopanmestaruuskilpailut: kultaa 2016 *Portugalin Superliiga: 2006–2007 *Portugalin supercup: 2006 *Saksan cup: 2015 *DFL-Supercup: 2015 == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Euroopan mestarit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arthur Wallden

Arthur Adolfinpoika Wallden (23. toukokuuta 1892 – 1933) oli osuuskaupanhoitaja, kauppakoululainen, Suomen sisällissodassa työväen johtavan komitean ja punakaartin keskisen rintaman esikunnan jäsen. Hän toimi keskisen rintaman sotaneuvoston puheenjohtajana ja palveli myös Kymintehtaitten rykmentin pataljoonan esikunnassa. Sodan lopussa hän pakeni laivalla Venäjälle. Hän yritti kaapata vallan itselleen Buin pakolaisleirissä ja ampui siellä vaimonsa. Hän työskenteli myöhemmin mm. komissaarina Vienassa, johti rangaistusosastoja Karjalassa ja työskenteli osuuskaupassa. Hän kuoli Moskovassa. == Lähteet == * Turunen, Mirja: Veripellot, sisällissodan surmatyöt Pohjois-Kymenlaaksossa 1918. Atena, 2005. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Eipä pitäisi pöyhiä... Pikapiirtoja punapakolaisjohtajista Venäjällä, Hakkapeliitta, 05.07.1938, nro 27, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Anton Uotinen

Anton Kaarlenpoika Uotinen (8. kesäkuuta 1886 – 27. marraskuuta 1937) oli rautatieläinen, suutari, pietarinsuomalainen bolševikki ja punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassaHarjula s. 577. Uotinen kuului Pietarin suomalaiseen punakaartiin, ja hän otti osaa Tampereen taisteluun Pietarin suomalaisen punakaartin II komppaniassa, johtaen miehineen Takahuhdin alueen puolustusta. Hän pakeni Tampereelta Venäjälle, kävi punaupseerikoulun ja taisteli Vienan Karjalassa, jossa haavoittui jalkaan. Myöhemmin hän toimi Aunuksen jääkäripataljoonan komissaarina ja Karjalan asuinosuuskunnan sihteerinä. Hänet vangittiin Stalinin puhdistuksissa ja ammuttiin Petroskoissa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Suomalaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Emil Vaateri

thumb|Emil VaateriEmil Tobiaanpoika Vaateri (29. tammikuuta 1900 – 12. heinäkuuta 1941) oli suomalainen punaupseeri ja työmies. Hän kuului Suomen sisällissodassa Lappeenrannan punakaartin hiihtokomppaniaan. Hän pakeni sisällissodan jälkeen Venäjälle, jossa kävi punaupseerikoulun. Hän palveli salainen poliisi Tšekassa Valkeasaaressa, osallistui läskikapinaan, toimi joukkueenjohtajana puna-armeijassa ja vakoili eteläisessä Suomessa 1930-luvun alussa salanimellä Einari SyrjänenKansallisarkisto; EK-Valpo 3224; sivu 98.. Hänelle myönnettiin Punalipun kunniamerkki läskikapinasta, jossa hän haavoittui käteen menettäen yhden sormistaan. Hän julkaisi mielipidekirjoituksia Leningradissa ilmestyneessä suomalaisten punaisten perustamassa Vapaus-lehden numerossa 24, 30.1.1937 Kansallisarkisto; EK-Valpo 3224, sivu 89.. Emil Vaaterilla oli kaksi poikaa kahdesta eri avioliitosta, Leo Vaateri (1927–2013) ja Alfred Vaateri (1937–1993). He asuivat Pietarissa. Hän kävi Lännen Vähemmistökansojen yliopistoa ja osallistui talvisotaan puna- armeijan riveissä pataljoonankomentajana. Talvi- ja jatkosodan välissä hän palveli Suojärvellä ja osallistui jatkosotaan suomalaisista koostuvan JR52:n komentajanaPuna-armeijan digitoidut julkiset sotapäiväkirjat, JR52, 15.–25.7.1941.. Hänen sotilasarvonsa jatkosodassa oli kapteeniHalminen 2023, 168. Kun suomalaiset ylittivät jatkosodan alkuvaiheessa rajan, JP 1:n eli Laguksen joukkojen lähetti, vänrikki Risto Mäkinen kohtasi Emil Vaaterin metsässä Lehmivaara–Uuksun tiellä 12.7.1941 ja syntyneessä laukaustenvaihdossa Kansallisarkisto; sotapäiväkirjat; jatkosota; JP2; 13865 esikunta: 12.7.1941. Risto Mäkisen henkilökohtainen sotapäiväkirja 12.7.1941. Matti Mäkisen omaisuutta. Vaateri todennäköisesti sai surmansa.Halminen 2023, 167, 194-198, 212 Laura Halminen julkaisi Emil Vaaterin elämäkerran Upseeri ja vakooja: Suomalaisloikkari Emil Vaateri vuonna 2023 Docendon kustantamana. Teos jakautuu kahteen osaan: osa I Vuodet 1900-1941 - mitä meistä tuli? muodostaa Emil Vaaterin elämäkerran ja osa II Vuodet 1900-1941 - mitä meistä jää? keskittyy Emilin sukuun ja hänen tarinansa vähittäiseen avautumiseen.Halminen 2023 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Punaupseerit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Fredrik Edvard Johansson

Johan Fredrik Edvard Johansson (28. huhtikuuta 1871 Helsinki – 21. toukokuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen viilari, joka toimi Suomen sisällissodan aikana Helsingin punakaartin I rykmentin päällikkönä.Juhani Piilonen: ”Oikeudenkäytö Helsingin vankileirissä”, s. 337, 346 teoksessa Nimeinen 2015. Teloitusta johti henkilökohtaisesti Helsingin käskynhaltija, kenraalimajuri Gösta Theslöf, joka lienee myös määrännyt sen. Samassa kuljetuksessa oli mukana myös kirjailija Algot Untola, joka kuitenkin ammuttiin jo matkalla mereen hänen yritettyään paeta. Johansson julistettiin kuolleeksi vuonna 1952, jolloin viralliseksi kuolinpäiväksi merkittiin 1. tammikuuta 1922. Johanssonin nimissä julkaistiin Työmies-lehdessä useita punaisten hautajaisilmoituksia. == Lähteet == *Jarmo Nieminen (toim.): Helsinki ensimmäisessä maailmansodassa – sotasurmat 1917–1918. Gummerus, Helsinki 2015. ISBN 978-951-24-0086-7 ===Viitteet=== Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Suomalaiset teloitetut Luokka:Suomen sisällissodan terrorin uhrit Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Vilhelmiina Hoskelin

Vilhelmiina Hoskelin (25. tammikuuta 1870 – ?. toukokuuta 1918) oli helsinkiläinen punakaartilainen, ja väitetty pataljoonan päällikkö Suomen sisällissodassa 1918. Hänen miehensä kaatui punakaartin riveissä Lempäälän rintamalla. Hoskelin itse jäi Helsingin taistelussa saksalaisten vangiksi. Suojeluskuntalaiset ampuivat hänet Santahaminassa toukokuussa 1918. Hänet julistettiin kuolleeksi 1962. == Lähteet == * Tukkinen, Tauno: Helsingin punaisten taistelutappiot 1918 === Viitteet === Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Paweł Kryszałowicz

Paweł Kryszałowicz (s. 23. kesäkuuta 1974 Słupsk, Puola) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Kryszałowicz on pelannut urallaan pitkään muun muassa Eintracht Frankfurtissa. Maajoukkueessa hän on pelannut 33 ottelua, joissa hän on tehnyt 10 maalia. Hän edusti Puolaa MM-kilpailuissa 2002; ensimmäisessä ottelussa hän tuli vaihtopelaajana toiselle puoliajalle ja kaksi muuta ottelua hän pelasi alusta loppuun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puolalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna Virtanen

Anna Virtanen (tammikuu 1890 – 29. toukokuuta 1918 Lappeenranta) oli Sääksmäeltä kotoisin ollut työmiehen tytär, joka Suomen sisällissodan aikana toimi Sääksmäen punakaartin naiskomppanian päällikkönä. Sodan loppuvaiheessa Virtanen jäi Lahdessa valkoisten vangiksi ja hänet toimitettiin Hennalan vankileirille. Virtanen siirrettiin myöhemmin Lappeenrannan vankileirille, jossa sotatuomari Toivo Tapanainen tuomitsi hänet kuolemaan. Virtanen teloitettiin Lappeenrannassa 29. toukokuuta 1918. == Lähteet == Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Jaakko Uski ja Vihtori Koski

Jaakko Uski ja Vihtori Koski (k. 1918?) olivat Haminan punakaartin johtomiehiä Suomen sisällissodan aikana 1918. Uski oli taustaltaan poikkeuksellinen punapäällikkö, sillä hän oli ollut aiemmin Jehovan todistaja. He lähettivät paljon valkoisiksi tiedettyjä Kouvolan salaisen tutkintakomitean tuomittavaksi kuolemaan. Sodan jälkeen molemmat pakenivat Venäjälle. Uski saattoi punapäällikön virassa Haminassa istua kirkonmenojen aikana kirkonpenkissä, ja jumalanpalveluksen päätyttyä ratsastaa hevosella väkijoukkoon. Aili Tiitta -nimisen todistajan mukaan Uski ja Koski joutuivat mahdollisesti Haminan punaisten tappamiksi pian Pietariin saapumisensa jälkeen. Miehet katosivat vuonna 1918, Koski saattoi tosin olla elossa Moskovassa vielä 1950-luvulla. == Lähteet == * Paavolainen, Jaakko: Punainen terrori * Turunen, Mirja: Veripellot *Krohn-sukuseura http://krohnfamily.org/ === Viitteet === Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Artikkelit useasta henkilöstä
Tykistökomentaja

Tykistökomentaja on joukko-osastossa kenttätykistöstä vastaava taistelevien aselajin joukkojen komentajan toimintaa tukeva komentaja, tämän alainen. Tykistökomentajana on voinut jalkaväkirykmentissä toimia esimerkiksi patteriston komentaja. Rykmenttien komentajat olivat yleensä everstejä, joten tykistökomentajat olivat vastaavasta everstiluutnantteja. Kun nykyään sotatoimiyhtymä on divisioonan asemesta prikaati, niin tykistökomentajana voi toimia prikaatiin sisältyvän kenttätykistörykmentin komentaja. Ylempien johtoportaiden tasolla voi tykistökomentaja olla ylipäällikköä tukeva aselajiupseeri. Luokka:Sotilasarvot
Hilma Josefina Andersson

Hilma Josefina Andersson (s. 3. syyskuuta 1893 Tampere) oli suomalainen työläisnainen, joka vuoden 1918 sisällissodan aikana toimi Tampereen naiskaartin komppanianpäällikkönä. Ammatiltaan hän oli Klingendahlin lankatehtaalla työskennellyt kehrääjä. == Toiminta punakaartissa == Andersson liittyi punakaartiin maaliskuussa 1918 hieman ennen Tampereen taistelun alkua, jolloin kaupunkiin perustettiin myös naiskaarti. Hän osallistui muun muassa viimeisiin Tampereella käytyihin yhteenottoihin Pispalan kaupunginosassa, jonka jälkeen Andersson jäi valkoisten vangiksi huhtikuun alussa. Hän onnistui välttämään teloituksen ja sai kenttäoikeudessa 8–10 vuoden vankeustuomion valtiopetoksesta. == Lähteet == Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
Väinö Siro

Väinö Emil Siro (23. toukokuuta 1884 Tampere – 19. huhtikuuta 1918 Tampere) oli tamperelainen konepajan työmies ja punakaartin tiedusteluosaston päällikkö. Hän kuului Tampereen työväenkaartin johtokuntaan syksyllä 1917. Hän sai tehtäväkseen tiedusteluosaston järjestämisen, ja hänet valittiin myöhemmin sen päälliköksi. Hän osallistui Tampereen taisteluun, jossa jäi vangiksi. Hänet ammuttiin pian taistelun jälkeen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Materpiscis

pienoiskuva|Kalasta tehty malli Materpiscis attenboroughi on devonikautisista fossiilikerrostumista tunnettu kala ja varhaisin tunnettu eliö, joka on synnyttänyt eläviä poikasia. Se on Materpiscis-suvun ainoa tunnettu edustaja. Laji on nimetty eläintieteilijä David Attenborough’n mukaan. Materpiscis attenboroughi tunnetaan yhdestä fossiilista, joka löytyi vuonna 2005 Länsi- Australiasta, Gogon fossiloituneen riutan alueelta. Se on ollut noin 25-30 cm pitkä panssarihaiden ryhmään kuulunut peto, joka hampaidensa perusteella lienee saalistanut kovakuorisia selkärangattomia. Materpiscis-fossiili on säilynyt poikkeuksellisen hyvin ja siinä näkyy yhden emokalan sisällä olevan sikiön fossiili sekä selkeät jäänteet istukkarakenteesta (napanuora ja ruskuaispussi). Koska Gogon muodostuma on peräisin myöhäiseltä devonikaudelta noin 380 miljoonan vuoden takaa, Materpiscis on varhaisin tunnettu eliö, joka on synnyttänyt eläviä poikasia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *National Geographic: Oldest Live-Birth Fossil Found; Fish Had Umbilical Cord *BBC:n uutinen *Materpiscis *Oldest Embryo Fossil Found Luokka:Panssarihait
Hannu Lehtilä

Hannu Erik Lehtilä (s. 25. elokuuta 1945 Halikko) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Yleisradiossa hän toimi vuosina 1970–2008. Tunnetuksi hän tuli Lauantaiseuran vetäjänä 2001–2008. Hänen haastattelutapaansa ohjelmasarjassa moitittiin joskus tylsäksi ja haastateltavan myötäilyksi, mutta toisaalta hän antoi haastateltavalle mahdollisuuden sanoa sanottavansa. Hannu Lehtilä selosti myös televisioon poliittisia tapahtumia ja muun muassa itsenäisyyspäivän juhlavastaanottoja sekä Urho Kekkosen ja Adolf Ehrnroothin hautajaiset. Lisäksi Lehtilä on tehnyt kirjan niin Mauno Koivistosta, Harri Holkerista, Tarja Halosesta kuin Seppo Kääriäisestä. Lehtilä opiskeli sosiologiaa Tampereen yliopistossa 1966–1970. Hän toimi opiskelijalehti Aviisin toimittajana vuodesta 1968 kunnes siirtyi Yleisradioon 1970. Siellä hän toimi aluksi toimituksen esimiehenä, vuosina 1975–1995 eduskuntatoimittajana ja sen jälkeen erikoistoimittajana. Yleisradion politiikan toimitukseen Lehtilä tuli keskustapuolueen kiintiössä. Lehtilä oli naimisissa Yle televisiotoiminnasta vastaavan toimittajan, välinepäällikkö Riitta Pihlajamäen kanssa. == Teokset == * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anders Hilden

Anders Hilden (k. 5. toukokuuta 1918) oli helsinkiläinen työmies ja Helsingin punakaartin pataljoonan päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän otti miehineen osaa Tampereen taisteluun, jossa hän vastasi Messukylän puolustuksesta. Sodan jälkeen hän joutui Tampereella valkoisten vangiksi. Hänet tuomittiin kenttäoikeudessa kuolemaan ja ammuttiin Kalevankankaalla. == Lähteet == * Helsingin työväen punaisen kaartin kokoonpano. Valkoisen tiedustelustelosaston julk. 1918. Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Suomalaiset teloitetut Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
CoRoT-Exo-3b

CoRoT-Exo-3b on erikoinen tähtitieteellinen kohde, jonka löysi Ranskan avaruusviraston CoRoT-satelliitti vuonna 2008. Se kiertää G0 V spektriluokan tähteä GSC 00465-01645 noin 0,052 AU:n etäisyydellä http://exoplanet.eu/star.php?st=CoRoT-Exo-3 . CoRoT-Exo-3b on poikkeuksellinen kohde, sillä se näyttäisi olevan jonkinlainen välimuoto ruskean kääpiötähden ja jättiläisplaneetan välillä. Kohde löydettiin muiden CoRoT'n löytämien planeettojen tapaan ylikulun perusteella, joten sekä sen läpimitta että massa on voitu määrittää. Kohteen massa on 20,2 kertaa oman aurinkokuntamme Jupiterin massan verran, mikä on tyypillinen arvo ruskeille kääpiötähdille. Läpimitaltaan CoRoT-Exo-3b on kuitenkin vain 0,83 kertaa Jupiterin läpimitta. Tämä tekee siitä aivan liian pienen, jotta kyseessä voisi olla suuri jättiläisplaneetta tähdestä puhumattakaan. http://listes.obs.ujf- grenoble.fr/wws/arc/exoplanets/2008-05/msg00009.html Suuren massan ja pienen läpimitan vuoksi kohteen keskitiheys on poikkeuksellisen suuri. Jos kyseessä osoittautuu olevan tähti, se on kooltaan pienin tunnettu sellainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ESAn uutinen Luokka:Tähdet
Timo Huovinen

Timo Tapio Huovinen on suomalainen kitaristi, laulaja ja lauluntekijä, joka tunnetaan erityisesti hänen Vox-yhtyeestään. Huovinen on soittanut myös muun muassa Virtanen-, Moog & Morkoonit- ja Moog in Bändi -yhtyeissä. Huovinen on toiminut myös tuottajana muun muassa Popedan ja Eppu Normaalin debyyttialbumeilla vuonna 1978. Hän tarjoutui tuottajaksi Epe Heleniukselle tämän perustettua Poko Rekordsin, kun Helenius oli todennut ”oikeat” tuottajat liian kalliiksi aloittelevalle levy-yhtiölle. Huovinen kelpasi, sillä hän oli ”ainoa, joka oli käynyt aikaisemmin studiossa”.Vesa Kontiainen: Aitoa suomirokkia – Poko Rekordsin historia (Like, 2004) Timo Huovinen on säveltänyt joskus myös nimellä Elmo Lewis. == Tuottajana == * Eppu Normaali: Aknepop (1978) (tuotanto: Epe Helenius & Huovinen) * Popeda: Popeda (1978) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vox-yhtyeen kotisivut * Moog in Bändin kotisivut * * Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kolmetoista

Kolmetoista () on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva teini-ikäisten nuorten ongelmallisesta elämästä. Elokuvan ohjasi Catherine Hardwicke. Oscar-voittaja Holly Hunter ja Evan Rachel Wood näyttelevät elokuvassa kasvattajaäidin ja ongelmanuoren rooleja. Elokuvan käsikirjoituksessa oli mukana näyttelijädebyyttinsä tehnyt Nikki Reed, jonka omaan tarinaan elokuva pääosassa pohjautuu, mutta vain Tracyn roolissa.http://www.nicehouse.fi/olohuone/leffat/kolmetoista.htm == Tarina == Elokuvan päähenkilö Tracy (Evan Rachel Wood) on kiltti äidin tyttö, kunnes hän alkaa ystävystymään koulun suosituimman tytön Evien (Nikki Reed) kanssa, ja elämän täyttävät pikkurikokset ja huumeet. Samalla Tracyn suhde tämän äitiin Melanieen (Holly Hunter) joutuu koetukselle. == Rooleissa == == Arvioita == Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä Kolmentoista amatööri- ja ammattinäyttelijöiden väliset tasoerot estävät elokuvaa ajautumasta Larry Clarkin tyyliseen rankkaan katurealismiin. Teemansa käsittelyssä elokuva jää hänestä puolitiehen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Nicehouse.fi – elokuvan arvostelu * Leffatykki – elokuvan arvostelu Luokka:Catherine Hardwicken ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2003 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Hermann Kasack

Hermann Kasack (24. heinäkuuta 1896 Potsdam, Saksa – 10. tammikuuta 1966 Stuttgart, Saksan liittotasavalta) oli saksalainen prosaisti ja runoilija. Hän kirjoitti myös kuunnelmia nimillä Hermann Wilhelm ja Hermann Merten. Kasack oli 1953–1963 Darmstadtissa Saksan kielen ja kirjallisuuden akatemian puheenjohtaja. ==Suomennetut teokset== * Kaupunki virran takana (Die Stadt hinter dem Strom, 1947), suom. Kristiina Kivivuori, WSOY 1951. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Kalervo Kujala

Kalervo Matias Kujala (6. maaliskuuta 1927 – 27. maaliskuuta 1998) oli ruotsinsuomalainen kirjailija. Hän julkaisi yhdeksän teosta sekä useita novelleja, pakinoita, lehtirunoja omalla nimellään ja eri nimimerkeillä. Hänen romaaneihinsa kuuluvat muun muassa Kun Ruotsi pysähtyi (1977) ja Kielon jäähyväiset (1997). == Teoksia == * Kun Ruotsi pysähtyi : romaani. Finn-kirja, Tukholma 1977 * Villit linnut : novelleja ja kertomuksia ; kansi ja piirrokset Markku Huovila. Finn-kirja, Tukholma 1980 * Svartsjuka. Opal, Bromma 1985 * Tien varrelta : ruotsinsuomalaisten kirjoittajien yhdistys 10 vuotta - Föreningen för sverigefinska skribenter 10 år. Ruotsinsuomalaisten kirjoittajien yhdistys, Älvsjö 1985 * Tuuthan taas jouluna? : novelli ; dramaturgi Johanna Rajamaa. Yleisradio, Helsinki 1985 * Myggans död. Tiden, Stockholm 1986 * Kotiin päin : romaani. Kirjakone, Tumba 1989 * Yön ruusut. Kirjakone, Stockholm 1991 * Kielon jäähyväiset. Raketti-kirja, Nynäshamn 1997 == Toimituksia == * Siirtolaiset kertovat : kokoelma ruotsinsuomalaisia novelleja, novelliantologian koonneet ja toim. Kalervo Kujala ja Kauko Lammasaitta. Finn-kirja, Tukholma 1976 == Viitteet == == Aiheesta muualla == * Anneli Tikkanen-Rózsa: Ruotsinsuomalaisten kirjoittama omaelämäkerrallinen kirjallisuus . Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Club Africain

Club Africain () on tunisialainen urheiluseura, jolla on seuroja muun muassa jalkapallossa, käsipallossa, Judossa, Rugbyssä ja lentopallossa. Club Africain tunnetaan kuitenkin parhaiten jalkapalloseurana ja sillä on yhteensä 13 Tunisian liigan mestaruuksia. Seura perustettiin 4. lokakuuta 1920 ja sen kotistadion on Espérancen tavoin Stade El Menzah, joka sijaitsee Tunisissa. ==Saavutukset== ===Kotimaan saavutukset=== * Tunisian-mestaruus (13): 1947, 1948, 1964, 1967, 1973, 1974, 1979, 1980, 1990, 1992, 1996, 2008, 2015 * Tunisian cup (13): 1965, 1967, 1968, 1969, 1970, 1972, 1973, 1976, 1992, 1998, 2000, 2017, 2018 ===Kansainväliset saavutukset=== * North African Cup of Cup Champions: 2008 * Arabian Mestarien liiga: 1997 * Arabian Cup-voittajien cup: 1995 * African Cup of Champions Clubs: 1991 * Maghreb Mestarien cup: 1973, 1974, 1975 ==Tunnettuja entisiä pelaajia== 1950-luku * Hassen Zlassi (1952–1962) * Mohamed Ayachi (1957–1958) * Mohamed Salah Jedidi (1958–1969) 1960-luku * Ahmed Zitouni (1960–1975) * Sadok Sassi (1961–1979) 1970-luku * Ali Retima 1980-luku * Samir Sellimi * Faouzi Rouissi (1988–1992) * Fodil Megharia (1989–1993) 1990-luku * Adel Sellimi (1990–1996) * Nabil Maaloul (1995–1996) * Khaled Fadhel (1996–2001) * Rezki Amrouche (1997–2000) * Mehdi Meriah (1998–2000) 2000-luku * Karim Essediri (2000–2001) * Karim Saidi (2001–2004) * Mehdi Ben Slimane (2002–2003) * Ali Boumnijel (2005–2007) ==Päävalmentajat== Kausi Valmentaja 1989–1990 Faouzi Benzarti 1990–1991 Faouzi Benzarti Amor Amri 1991–1992 Ilie Balaci 1992–1993 Marcel Husson Youssef Zouaoui 1993–1994 Bernard Blaut 1994–1995 Mircea Rădulescu 1995–1996 Jean Sérafin 1996–1997 Jean Sérafin Amor Amri Faouzi Benzarti 1997–1999 René Exbrayat 1999–2000 Faouzi Benzarti 2000–2002 René Exbrayat 2002–2003 Charles Roessli Mrad Mahjoub 2003–2004 Muhsin Ertugral Moncef Chergui Youssef Zouaoui 2004–2005 Henri Stambouli Nabil Maaloul Samir Sellimi 2005–2006 Youssef Zouaoui Kamel Chebli Bertrand Marchand (2006) 2006–2007 Bertrand Marchand 2007–2009 Abdelhak Ben Chikha 2009–2010 Pierre Lechantre (2009–4/2010) Habib Mejri (2010) 2010–2011 François Bracci (7/2010–8/2010) Mrad Mahjoub (8/2010–12/2010) Kais Yaâkoubi Faouzi Benzarti (5/2011–7/2011) 2011–2012 Faouzi Benzarti (11/2011–12/2011) Patrick Liewig (12/2011) Abdelhak Ben Chikha (1–4/2012) Patrick Liewig (4–7/2012) 2012–2013 Bernard Casoni (7–10/2012) Nabil Kouki (10/2012–4/2013) Faouzi Benzarti (4–5/2013) 2013–2014 Adrie Koster (6/2013–1/2014) Landry Chauvin (1–2/2014) Mondher Kebaier (2–6/2014)MITARBEITERHISTORIE CLUB AFRICAIN TUNIS 2014–2015 Daniel Sanchez 2015–2016 Daniel Sanchez Nabil Kouki (10/2015–1/2016) Ruud Krol (1/2016–) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Virallinen kotisivu Luokka:Tunisialaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1920 perustetut urheiluseurat Luokka:Tunis
Japanin ja Neuvostoliiton hyökkäämättömyyssopimus

Japanin ja Neuvostoliiton hyökkäämättömyyssopimus solmittiin 13. huhtikuuta 1941 Moskovassa. Sopimuksen tarkoituksena oli taata Neuvostoliitolle se, että mikäli Neuvostoliitto joutuisi Saksan kanssa sotaan, Japani ei hyökkäisi Itä- Aasiassa Neuvostoliittoa vastaan. Japanin ja Neuvostoliiton välit olivat alkaneet kiristyä vuonna 1936 ja Neuvostoliitto oli ryhtynyt toimittamaan Guomindangille hävittäjiä ja vapaaehtoisia lentäjiä vastustaakseen Japanin pyrkimyksiä Koillis-Kiinassa. Maat olivat käyneet lisäksi Halhin-Golin taistelut vuonna 1939, minkä Japani oli hävinnyt. Japanille hyökkäämättömyyssopimus merkitsi takuuta siitä, ettei Neuvostoliitto hyökkää Itä-Aasiasta Japania vastaan tai Mantšuriaan, vaan Japanille jää mahdollisuus selvittää välit Kiinan kanssa omaksi voitokseen Neuvostoliiton asettumatta voimakkaasti Kiinan puolelle. Sopimus tehtiin viisivuotiseksi kestämään vuoteen 1946. Jaltan konferenssissa 1945 Britannia, Yhdysvallat ja Neuvostoliitto kuitenkin sopivat, että Neuvostoliitto voisi ottaa haltuunsa Kuriilit ja Etelä-Sahalinin, mikäli se yhtyisi Japanin vastaiseen sotaan. Saksan antauduttua Neuvostoliitto liittyi sotaan Japania vastaan 9. elokuuta 1945. Japani antautui jo 14. elokuuta, ja Neuvostoliitto otti koko Kuriilien saariston haltuunsa 5. syyskuuta mennessä. Alueesta muodostettiin Habarovskin aluepiirin kuulunut Etelä-Sahalinin piiri vuonna 1947. Toimenpidettä sanottiin Neuvostoliitossa ja sanotaan Venäjällä taisteluksi Mantšuriasta tai Mantšurian operaatioksi. Länsimaissa brittiläisten historioitsijan mukaan tapahtumaa sanotaan myös elokuun myrskyksi. == Aiheesta muualla == Luokka:1941 Luokka:1900-luvun kansainväliset sopimukset Luokka:Japanin historia Luokka:Neuvostoliiton historia Luokka:Hyökkäämättömyyssopimukset
Mongolian pääministeri

Mongolian pääministeri on Mongolian hallituksen puheenjohtaja. Tehtävä perustettiin vuonna 1912, kun Mongolia oli Venäjän tuella julistautunut itsenäiseksi Kiinan keisarikunnan muututtua tasavallaksi 1912 ja sisäisten levottomuuksien puhjettua. Kun Mongoliasta tuli Mongolian kansantasavalta 1924, hallituksen puheenjohtajaksi määriteltiin kansankomissaarien neuvoston puheenjohtaja. Vuodesta 1946 Neuvostoliiton tapaan ministereitä ei enää kutsuttu kansankomissaareiksi, minkä vuoksi Mongoliankin hallituksen jäsenistä tuli ministereitä ja hallitusta kutsuttiin ministerineuvostoksi, jonka puheenjohtaja pääministeri oli. ==Katso myös== * Luettelo Mongolian pääministereistä *
Gudarekhi

Gudarekhi () on kylä Kvemo Kartlin alueella Georgiassa. Se tunnetaan läheisestä luostaristaan ja arkeologisista kaivauksistaan. Se sijaitsee Algetin laaksossa noin kahdeksan kilometrin päässä Tetritsqaron kaupungista Georgian pääkaupungista Tbilisistä etelään. Alueella tehtiin laajamittaisia arkeologisia tutkimuksia vuosina 1938 ja 1939. Kaivaukset paljastivat keskiaikaisen kaupunkityyppisen asutuksen jäänteet ja pitkälle kehittyneen keramiikan valmistuksen. Kompleksi koostuu raunioituneesta palatsista, asuintiloista, viinikellarista, rakennuksesta, jossa on pilasterit, ja useista muista rakennelmista 1100–1200- ja 1500–1600-luvuilta. Raunioituneen asutuskeskuksen eteläpuolella sijaitsee luostari, joka koostuu yksilaivaisesta kirkosta ja vapaana seisovasta kaksikerroksisesta kellotornista. Kirkko tilattiin arkkitehti Tšitšaporisdzelta kuningatar Rusudanin hallituskaudella vuosien 1222 ja 1245 välillä. Se on rakennettu taitavasti hakatuista kivistä ja sen julkisivut on koristeltu rikkaasti. Kirkossa oli aiemmin elävästi koristeltu ikonostaasi, joka on nykyään näytteillä Georgian taidemuseossa Tbilisissä. Kellotorni rakennettiin kuningas Demetre II:n hallituskaudella vuonna 1278. Luostaria korjattiin vuonna 2006. == Lähteet == * * Luokka:Kylät Luokka:Georgian maantiede Luokka:Georgian luostarit
Diskantti

Diskantti tarkoittaa moniäänisessä sävellyksessä ylintä ääntä, ylintä kuoroääntä, sopraanoa. Pianosävellyksissä se on oikean käden osa. Sanaa käytetään myös pianon ja yleensä kosketinsoittimien koskettimiston oikean käden puolesta (vasen taas on basso). Laulusävellyksissä käytetään G-avainta eli diskanttiavainta. Luokka:Musiikin teoria Luokka:Musiikkitermit
Kathy Najimy

Kathy Ann Najimy (s. 6. helmikuuta 1957) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on ollut rooleja muiden muassa televisiosarjoissa Veronican salaisuudet ja Kukkulan kuningas, jälkimmäisessä ääninäyttelijänä. Hän on voittanut Annie-palkinnon. Najimy syntyi Kalifornian San Diegossa libanonilaistaustaiseen sukuun. Hän on esiintynyt television ohella myös elokuvissa, kuten Hokkus Pokkuksessa (1993). == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nim

Nim on yksinkertainen matemaattis-strateginen peli, jossa on tarkoituksena poistaa aina jonkin verran objekteja tietystä määrästä. Objekteilla tarkoitetaan usein tikkuja. Vuoro vaihtuu aina eteenpäin, ja se pelaaja, joka ottaa kasasta viimeisen objektin, häviää pelin. Peliä voi pelata myös niin, että se pelaaja, joka ei voi ottaa kasasta enää yhtään objektia, eli jonka kohdalla objektit ovat loppu, häviää pelin. Peliä pelataan yleensä kahdestaan, mutta myös useamman pelaajan ottaminen mukaan on mahdollista. Pelin alussa valitaan aina tietty määrä objekteja, joista lähdetään poistamaan. Objektit voivat olla esimerkiksi kiviä tai peliä voi pelata vähennyslaskuna vähentäen aina luvusta, kunnes se laskee nollaan. Objekteja voi olla myös useammassa kasassa, jolloin vain yhdestä kasasta voi ottaa kerrallaan ja kaikkien ollessa tyhjiä peli päättyy. Tämä lisää pelin vaikeustasoa. Ennen peliä sovitaan rajat, joiden puitteissa objekteja voi poistaa. Aina on pakko poistaa vähintään yksi. Esimerkiksi yhdestä kolmeen on tavallinen raja. Nimiä on helppo pelata täydellisesti, minkä takia se ei ole enää jännittävää vanhemmille pelaajille. Nimistä tehtiin digitaalisia versioita jo varhain, ja Suomen Akatemian Matematiikkakomitean työryhmän 1950-luvulla kehittämä pelikone, joka annettiin 60-vuotislahjaksi Rolf Nevanlinnalle, oli mahdollisesti Suomen ensimmäinen digitaalinen peli. Se tunnetaan nimellä Aapeli. == Esimerkki == Kasojen koot Siirrot A B C 3 4 5 Pelaaja A ottaa kaksi objektia kasasta A. 1 4 5 B ottaa kolme kasasta C. 1 4 2 A ottaa yhden kasasta B. 1 3 2 B ottaa yhden kasasta B. 1 2 2 A ottaa koko A-kasan, jolloin jäljelle jää kaksi kahden kasaa. 0 2 2 B ottaa yhden B-kasasta. 0 1 2 A ottaa yhden C-kasasta. 0 1 1 B ottaa B-kasan viimeisen objektin 0 0 1 A ottaa C-kasan ja voittaa pelin. == Voittava suunnitelma == Helppo tapa voittaa peli on pyrkiä saamaan tilanne, jossa on parillinen määrä kasoja, joissa on aina kaksi kasaa samalla määrällä objekteja. Tällöin pitää aina ottaa sama määrä kuin vastustaja, jolloin kasojen tilanne pysyy samana ja voittaa vastustajan joutuessa tyhjentämään toisen kasan. Tämän jälkeen voi tyhjentää jäljellä olevan kasan ja voittaa pelin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Hot Game of Nim Luokka:Matemaattiset pelit
Jasmine Guy

Jasmine Guy (s. 10. maaliskuuta 1962 Boston) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet muistetaan varsinkin roolista televisiosarjassa A Different World. Guy on portugalilaista ja afroamerikkalaista syntyperää. Hän julkaisi vuonna 1990 debyyttialbuminaan Jasmine Guyn, jolta muutama single ylsi listoille. Guy oli surmatun rappari Tupac Shakurin ystävä. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gwen Welles

Gwen Welles (4. maaliskuuta 1951 – 13. lokakuuta 1993) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Baftan saajaksi roolistaan Robert Altmanin elokuvassa Nashville (1975). Welles oli myös Playboy-mallina. Hän oli naimisissa näyttelijäkollegansa Harris Yulinin kanssa, kunnes kuoli Santa Monicassa syöpään 42-vuotiaana.http://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=9F0CE3D8163BF935A25753C1A965958260 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Naglfar

Naglfar on ruotsalainen black metal -yhtye Uumajasta. Yhtyeen nimi viittaa aasojen alukseen Nagelfariin.Naglfarin Myspace-sivusto Yhtye perustettiin 1992 nimellä Uninterred, ja perustajina olivat Jens Rydén (kitara, laulu) ja Kristoffer Olivius (basso). Jens Rydén erosi yhtyeestä kun albumi Sheol oli äänitetty. Rumpali Mattias Holmgren joka lopetti albumin Vittra jälkeen, toimii nykyisin yhtyeissä Embracing, Azure ja Tired Tree. ==Jäsenet== ===Nykyiset jäsenet=== * Andreas Nilsson – kitara * Marcus Norman – kitara * Kristoffer Olivius – laulu * Mattias Grahn – rummut * Morgan Lie – basso ===Aiemmat jäsenet=== * Ulf Andersson – rummut (1992–1994) * Fredrik Degerström – kitara (1993–1994) * Mattias Holmgren – rummut (1995) * Morgan Hansson – kitara (1993–2000) * Jens Rydén – laulu, kitara (1992–2005) ==Diskografia== ;Studioalbumit * * * * * * * * * ;Demot ja promot * * * ;EP:t * * * ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset black metal -yhtyeet Luokka:Ruotsalaiset blackened death metal -yhtyeet
Alan Alborn

Alan Jacob Alborn (s. 13. joulukuuta 1980 Anchorage, Alaska) on yhdysvaltalainen entinen mäkihyppääjä, joka kilpaili vuosina 1998–2007. Vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä hän sijoittui yhdenneksitoista joukkuemäessä ja normaalimäessä. Torinossa 2006 hän oli joukkuekisan neljästoista. Albornin paras sijoitus MM-kilpailuissa oli 23:s sija normaalimäestä Lahdesta 2001. Harrachovin lentomäen MM-kilpailuissa 2002 hän oli henkilökohtaisen kilpailun 32:s. Hän pitää hallussaan Pohjois-Amerikan pituusennätystä tuloksella 221,5 metriä. Hän oli myös ensimmäinen yhdysvaltalainen mäkihyppääjä, joka ylitti 200 metriä. Maailmancupin osakilpailussa hänen paras sijoituksensa oli neljäs Engelbergistä 2001. Hän edusti Alaska Jumping Club -seuraa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Merle Kilgore

Wyatt Merle Kilgore (9. elokuuta 1934 – 6. helmikuuta 2005) oli yhdysvaltalainen countrymuusikko. Hän työskenteli myös näyttelijänä, joka esiintyi muun muassa Robert Altmanin Nashvillessä (1975). Kilgore sekä levytti itse että kirjoitti lauluja muille artisteille, kuten June Carter Cashille, Claude Kingille, Johnny Hortonille ja Tommy Roelle. Kilgore pääsi vuonna 1998 Nashville Songwriters Hall of Fameen. Hän kuoli 70-vuotiaana sydänvaivoihin kesken keuhkosyöpähoitojen. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Attika (arkkitehtuuri)

Attika on roomalaisessa ja klassisessa arkkitehtuurissa rakennuksen osa, joka sijaitsee palkiston ja korniisin yläpuolella muodostaen matalan lisäkerroksen tai tasaisen seinäpinnan aivan katon alapuolelle. Termin ottivat käyttöön ensimmäisenä renessanssin arkkitehdit. Attika voi olla aivan paljas, mutta varsinkin riemukaarissa attikakerros on yleensä koristeltu veistoksilla tai piirtokirjoituksilla. == Lähteet == Luokka:Klassisen arkkitehtuurin käsitteet
Claude King

Claude King (5. helmikuuta 1923 – 7. maaliskuuta 2013) oli yhdysvaltalainen countrylaulaja ja -lauluntekijä. Hän syntyi Louisianassa ja oli nuorella iällään urheilija. King muistetaan varsinkin laulusta "Wolverton Mountain" (1962). Hän oli myös vähemmän tunnettu näyttelijä, joka teki elokuvaesiintymisiäkin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Ian Christe

Ian Christe (s. 1970 Biel/Bienne, Sveitsi) on kirjailija ja DJ. Hän on opiskellut Yhdysvalloissa Indianan yliopistossa. Christe on kirjoittanut heavy metalin historiasta kirjan Pedon meteli, heavy metallin vanha ja uusi testamentti, joka ilmestyi englanniksi 2003 ja on käännetty 11 kielelle. Vapaana toimittajana hän kirjoittaa artikkeleita moniin yhdysvaltalaisiin musiikkilehtiin. Hänen oma yhtyeensä Dark Noerd the Beholder esiintyy kulttielokuva Gummon soundtrackilla. Hän on levyttänyt ja esiintynyt myös muutamien muiden yhtyeiden kanssa. Christe perusti 2007 kustannusyhtiön Bazillion Points Publishing. == Teokset == * Sound of the Beast: The Complete Headbanging History of Heavy Metal. ISBN 978-0-380-81127-4. Suom. * * Everybody Wants Some: The Van Halen Saga. ISBN 978-0-470-03910-6, Wiley & Sons. Suom: Van Halen; suom. Jorma-Veikko Sappinen, Johnny Kniga, 2008 * Marooned: The Next Generation of Desert Island Discs. ISBN 0306814854, Perseus Books. * The Trouser Press Guide to 90s Rock. toim. Ira Robbins. * Voter Participation and the States. Jamie ja Ian Christe, Center for Policy Alternatives. == Aiheesta muualla == * Ian Christen blogi * Ian Christen MySpace * Sound of the Beast sivusto * Sirius Hard Attack schedule * Ian Christen haastattelu MetalUpdate.com * Sufian Mohamed Salleh: Ian Christen haastattelu Luokka:Sveitsiläiset kirjailijat Luokka:Sveitsiläiset toimittajat Luokka:DJ:t Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tommy Roe

Thomas David "Tommy" Roe (s. 9. toukokuuta 1942) on yhdysvaltalainen laulaja- lauluntekijä. Hän syntyi Atlantassa, Georgiassa, ja nousi 1960-luvun alussa maineeseen hitillään "Sheila". Roen myöhempien menestysten joukossa ovat "Everybody", "The Folk Singer", "Dizzy" ja "Jam Up and Jelly Tight". Laulaja on kelpuutettu Rockabilly Hall of Fameen. Roe on naimisissa Golden Globen voittaneen ranskalaissyntyisen näyttelijä Josette Banzet'n kanssa. Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tomasz Kłos

Tomasz Kłos (s. 7. maaliskuuta 1973 Zgierz) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Kłos on urallaan pelannut ammattilaisena ŁKS Łódźissä, AJ Auxerressa, 1. FC Kaiserslauternissa, Boruta Zgierzissä (myös juniorivuosina), 1. FC Kölnissä ja Wisła Krakówissa. Hän on voittanut Puolan liigamestaruuden kolmasti (1998, 2004, 2005). Maajoukkueessa Kłos pelasi 69 ottelua ja teki kuusi maalia. Hänen ainoat arvokisansa olivat vuoden 2002 MM- kilpailut, joissa hän pelasi yhden ottelun avauskokoonpanossa ja tuli yhdessä ottelussa kentälle 50. minuutilla. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Muhammadu Buhari

Muhammadu Buhari (s. 17. joulukuuta 1942) on nigerialainen poliitikko ja upseeri. Hänet valittiin maansa presidentiksi vuoden 2015 vaaleissa ja toiselle kaudelle vuoden 2019 vaaleissa. Buhari oli vuoden 2015 vaaleissa All Progressives Congress -puolueen ehdokas. Puolue koottiin vaaleja varten erillisistä oppositiopuolueista. Presidentti Olusegun Obasanjon ollessa Nigerian sotilasjohtajana 1970-luvulla Buhari toimi hänen hallituksensa öljyministerinä. Buhari toimi Nigerian valtionpäämiehenä vuosina 1984–1985 joulukuussa 1983 tapahtuneen sotilasvallankaappauksen jälkeen. Aikakausi muistetaan erityisesti tiukoista toimista kurittomuutta ja korruptiota vastaan sekä ihmisoikeusrikkomuksista. Myös Buharilta itseltään kaapattiin valta; hänen seuraajakseen nousi kenraali Ibrahim Babangida. Buhari oli ollut ehdokkaana maaliskuun 2015 vaaleja edeltäneissä kolmessa presidentinvaalissa. Vuoden 2015 vaalissa Buhari voitti presidentti Goodluck Jonathanin, mikä teki hänestä maansa ensimmäisen oppositioehdokkaan, joka on voittanut istuvan presidentin. Buharin kannatus on vankinta maan köyhässä pohjoisosassa. Kesäkuussa 2014 Buhari selvisi hengissä Boko Haramin häntä vastaan tekemästä murhayrityksestä. Helmikuussa 2019 valittiin Buhari presidentinvaaleissa uudeksi nelivuotiskaudeksi Nigerian presidentiksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Buharin verkkosivusto Luokka:Nigerian presidentit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt