EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hadyžensk

Hadyžensk () on kaupunki Krasnodarin aluepiirin Apšeronskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaukasuksen juurella Pšiš-joen varrella 113 kilometriä Krasnodarista kaakkoon. Kuuden kilometrin päässä kaupungista on Tuapsen ja Armavirin välisen rautatien Hadyženskajan asema. Asukkaita on 20 900 henkeä (vuonna 2008). Kaupunki on perustettu vuonna 1949. Siellä on konepaja, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta sekä kylpylä. Lähistöllä harjoitetaan öljyn porausta. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Hadyženskin kaupungin sivusto Luokka:Krasnodarin aluepiirin kaupungit
Havre-Saint-Pierre

Havre-Saint-Pierre on pieni kaupunki Pointe-aux-Esquimaux'ssa Saint Lawrence -joen pohjoisrannalla Côte-Nordin alueella Québecin provinssissa Kanadassa. Kaupungin ensimmäiset asukkaat saapuivat alueelle Magdalensaarilta 1800-luvun alussa. Vuonna 2016 kaupungin väkiluku oli 3 460. Havre-Saint-Pierren lähellä sijaitsee luonnonsuojelualue Mingan Archipelago National Park Reserve, joka käsittää suuren määrän Saint Lawrencen lahdella sijaitsevista Mingansaarista. Kaupunki on myös tunnettu hyvistä kalastus- ja ravustuskohteistaan, sekä lukuisista alueen virkistyskalastukseen soveltuvista joista. == Liikenne == Kaupunkiin johtaa lännestä Sept-Îlesin kautta kulkeva Route 138 -maantie, joka päättyy Havre-Saint-Pierren itäpuolelle. Kaupunkiin ei ole rautatieyhteyttä, joka yhdistäisi sen muuhun Kanadaan. Ainoa rautatieyhteys on Chemin de fer de la Rivière Romaine -rautatieyhtiön lyhyt kaivosrata, joka johtaa Quebec Iron and Titanium -kaivosyhtiön titaanikaivokselle kaupungin pohjoispuolelle. Kaupungin satama palvelee pääasiassa titaanikaivoksen kuljetustarpeita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Québecin kaupungit
Harabali

Harabali () on kaupunki Astrahanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan haaran Ahtuban rannalla 142 kilometriä Astrahanista pohjoiseen. Kaupunki on Harabalin piirin keskus. Sen kautta kulkee Astrahanin ja Saratovin välinen rautatie (Harabalinskajan asema). Asukkaita on 18 100 henkeä (vuonna 2008). Kaupunki on perustettu vuonna 1974. Sen lähellä sijaitsevat Kultaisen ordan pääkaupungin Sarai-Batun rauniot. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Harabalin piirin sivusto Luokka:Astrahanin alueen kaupungit
Tuhkimotarina

Tuhkimotarina tarkoittaa yleismerkityksessään ryysyistä rikkauksiin -tarinaa ja nimenä seuraavia: * Tuhkimotarina, Dingon kokoelmalevy vuodelta 1993 * Tuhkimotarina (Mi Gorda Bella), venezuelalainen telenovela vuosilta 2002–2003 * Tuhkimotarina (A Cinderella Story), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2004 * Tuhkimotarina 2 (Another Cinderella Story), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2008 * Tuhkimotarina 3 (A Cinderella Story: Once Upon a Song), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2011 ===Katso myös=== * Tuhkimo
Harovsk

Harovsk () on kaupunki Vologdan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Harovskin harjanteella Kubenajoen rannalla 89 kilometriä Vologdasta pohjoiseen. Kaupunki on Harovskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Vologdan ja Arkangelin välinen rautatie (Harovskajan asema). Asukkaita on 8 361 henkeä (vuonna 2023). Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1903 perustetusta lasitehtaan asuintaajamasta. Vuonna 1919 rakennettiin saha ja 1930-luvulla syntyi elintarviketeollisuutta. Vuonna 1954 Harovskista tuli kaupunki. Nykyään siellä on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Epävirallinen kaupunkisivusto Luokka:Vologdan alueen kaupungit
Teollisuuskoulu

Teollisuuskoulut olivat vuosina 1885–1941 Suomessa toimineita teknillisiä oppilaitoksia, joissa koulutettiin työnjohtajia ja mestareita teollisuuden ja rakennustoiminnan palvelukseen. Vuonna 1885 Suomen senaatti antoi asetuksen jolla perustettiin Suomeen kolme suomenkielistä ja kolme ruotsinkielistä teollisuuskoulua. Koulut olivat kaksivuotisia ja oppilailta vaadittiin vähintään 17 vuoden ikä, kansakoulun tiedot ja työskentely vähintään parin vuoden ajan jossain teknillisessä ammatissa. Kouluja perustettiin Helsinkiin, Turkuun, Viipuriin, Tampereelle, Vaasaan ja Kuopioon. Opetuskielenä oli suomi Tampereella, Viipurissa ja Kuopiossa; muissa kouluissa opetuskieli oli ruotsi. Taloudellisten syiden vuoksi koulujen perustaminen päätettiin porrastaa tapahtumaan vaiheittain ja viimeiseksi jäänyt Viipurin teollisuuskoulu aloitti toimintansa vasta 1898. Teollisuuskouluissa järjestettiin myös iltaopetuksena erilaisia muun muassa sähköalaan ja höyrykoneiden käyttöön liittyviä erikoiskursseja. Kouluissa oli aluksi yleensä kaksi osastoa kone- ja rakennusosastot, mutta myöhemmin niihin perustettiin uusia osastoja esim. 1906 Tampereen teollisuuskoulussa alkoivat toimia kutomoteollisuuden, paperiteollisuuden ja teknokemiallisen teollisuuden osastot. Vuonna 1911 teollisuuskouluista tuli kolmivuotisia. Samana vuonna perustettiin Tampereelle ylempää teollista koulutusta antava oppikoulupohjainen tekninen opisto joka toimi vuodesta 1915 samassa rakennuksessa kuin Tampereen teollisuuskoulu. Vuodesta 1923 lähtien riittävän hyvin arvosanoin teknisen opiston suorittanut oli oikeutettu pyrkimään Teknilliseen korkeakouluun. Vuonna 1941 voimaan tullut asetus muutti teollisuuskoulut teknillisiksi oppilaitoksiksi. Näissä oppilaitoksissa saattoi olla 2-vuotinen teknillinen koulu tai 3-vuotinen teknillinen opisto tai molemmat. Vuodesta 1943 lähtien teknillinen koulun tai teollisuuskoulun suorittaneet olivat teknikoita ja teknillisen opiston suorittaneet insinöörejä. == Lähteet == * Savonia-ammattikorkekoulu: 120 vuotta tekniikan opetusta * Erkki Ojanen: Merenkulun opetus 130 vuotta ja tekniikan opetus 100 vuotta Luokka:Suomen koulutus
Ahlaisten vaakuna

Ahlaisten kunnanvaakuna on saanut aiheensa kunnan asemasta. Lokki viittaa rannikko- ja saaristolaiskuntaan. Vaakunan on suunnitellut Ilmari Sysimetsä, ja se vahvistettiin käyttöön 11. helmikuuta 1954. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen, punavaruksinen lentävä lokki”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1972 Ahlaisten liityttyä Porin kaupunkiin. == Lähteet == * Luokka:Suomen entisten kuntien vaakunat Luokka:Ahlainen
Starý most (Bratislava)

Starý most () on 460 metriä pitkä silta Slovakian pääkaupungissa Bratislavassa. Se ylittää Tonavan ja yhdistää Petržalkan osa-alueen Bratislavan keskustaan. Silta valmistui vuonna 1890 ja se nimettiin Itävallan keisarin Frans Joosef I:n mukaan. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen silta nimettiin uudelleen Tšekkoslovakian perustajan Milan Rastislav Štefánikin mukaan. Saksalaiset räjäyttivät sillan vuonna 1945 toisessa maailmansodassa, mutta neuvostosotilaat rakensivat sen uudelleen. Tällöin se sai jälleen uuden nimen: Most Červenej armády ("Punaisen armeijan silta"). Nykyisen nimensä silta sai sosialismin kaaduttua. Neuvostoliittolaisten rakentaman sillan piti olla vain väliaikainen, mutta siltaa ei ole uusittu tämän jälkeen. Silta uudistetaan kuitenkin vuoteen 2011 mennessä. Se saa täysin uuden ulkoasun ja sitä levennetään 34 metriin. Uusi silta mahdollistaa myös laivojen kulkemisen sen alitse tulva-aikana. Uutta siltaa käyttävät vain pikaraitiolinjat. Yksityisautoilu kiellettiin sillalla tammikuussa 2009. Siltaa ei ollut tarkoitettu alkujaan tällaiseen käyttöön, joten se alkoi olla jo vaarallinen. Sillan ylitti arviolta 16 000 ajoneuvoa päivittäin. == Lähteet == Luokka:Slovakian sillat Luokka:Tieliikennesillat Luokka:Raitiosillat Luokka:Bratislavan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Bratislavan liikenne
Svetlana Demina

Svetlana Aleksandrovna Demina (, o.s. Jakimova (), s. 18. huhtikuuta 1961 Vologda) on venäläinen haulikkoampuja, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Demina on saavuttanut olympialaisissa hopeaa naisten skeetissä Sydneyssä 2000. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut Venäjän ja Neuvostoliiton joukkueissa yhteensä yhdeksän kultaa, kuusi hopeaa ja neljä pronssia. ==Lähteet== * * * Luokka:Venäläiset ampujat Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Neuvostoliittolaiset ampujat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rauman maalaiskunnan vaakuna

Rauman maalaiskunnan kunnanvaakuna on saanut aiheensa kunnan asemasta. Lokit viittaavat kunnan sijaintiin Selkämeren rannikolla. Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja se vahvistettiin käyttöön 18. kesäkuuta 1954. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kultatyviö, jonka yläpuolella kolme hopeista, lentävää lokkia alatusten; lokkien varukset kultaa”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1993 Rauman maalaiskunnan liityttyä Rauman kaupunkiin. == Lähteet == * Luokka:Suomen entisten kuntien vaakunat Vaakuna
Kuhankosken kanava

thumb|Kanavan sulku Kuhankosken kanava sijaitsee Laukaassa Jyväskylä–Suolahti -reitillä, ja se yhdistää Saraaveden ja Leppäveden. Kuhankosken sulku on osa Keiteleen kanavaa yhdessä Vaajakosken, Kuusan, Kapeenkosken ja Paatelan sulkujen kanssa. Kanavan rakensivat neuvostoliittolaiset 1990–1993 osana Neuvostoliiton ja Suomen välisen bilateraalikaupan tasapainottamista, koska Suomen vienti Neuvostoliittoon oli suurempaa kuin Suomen tuonti Neuvostoliitosta. Kanava on 750 metriä pitkä. Saraaveden ja Leppäveden korkeusero on 4,00–4,10 m. Kanavassa on yksi sulku, jossa suurimmat aluksen sallitut mitat ovat 110,0 × 11,8 × 2,4 metriä (pituus x leveys x syväys). Maston korkeus saa olla enintään 8,0 metriä. Kanavan sulkuportit ovat sähkömekaanisilla koneistoilla varustetut sektoriportit. Kanava on itsepalvelusulku, mutta sen kaukokäyttö ja valvonta on mahdollista Paatelan sulun keskusvalvomosta. Keiteleen kanavan käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy. Kanavan aukioloajat ovat seuraavat: * Toukokuu: klo 7-21, * Kesäkuu: klo 7-24, * Heinäkuu: klo 7-24, * Elokuu: klo 7-24, * Syyskuu: klo 7-18, * Lokakuu: keskiviikosta sunnuntaihin klo 7-17. == Lähteet == * Väylävirasto: Kuhankosken kanava ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Suomen kanavat - Kuhankoski Luokka:Suomen kanavat Luokka:Leppäveden–Kynsiveden alue Luokka:Laukaan liikenne Luokka:Laukaan rakennukset ja rakennelmat
Turuhansk

Turuhansk () on kylä ja laajan Turuhanskin piirin keskus Krasnojarskin aluepiirissä Venäjän Siperiassa, noin 1500 km pohjoiseen Krasnojarskista. Kylä sijaitsee Jenisein ja Ala-Tunguskan risteyksessä. Turuhanskjoki puolestaan yhtyy Jeniseihin 20 km pohjoisempana. Kylässä on noin 4800 asukasta. Siellä on lentokenttä. Turuhansk perustettiin 1607 talvileiriksi kasakoille ja kauppiaille. Kaupunkiin rakennettiin hirsilinnoitus tykkeineen 1677. Turuhansk on saanut mainetta poliittisista syistä karkotettujen karkotuspaikkana. Siellä ovat viettäneet aikaansa Julius Martov, Jakov Sverdlov, Josif Stalin, Lev Kamenev, Marina Tsvetajevan tytär Ariadna Efron ja arkkipiispa Luka. Turuhanskissa on oleskellut myös suomalaisia kielentutkijoita. Matias Aleksanteri Castrén saapui kylään vuonna 1846 ja tutki siellä samojedien ja ostjakkien murteita yhdessä matkatoverinsa Johan Reinhold Bergstadin kanssa. Turuhanskista he jatkoivat matkaa Jeniseita pitkin pohjoiseen. Molemmat sairastuivat matkalla kylmyydestä ja ravinnon niukkuudesta johtuen, mutta pääsivät takaisin Suomeen julkaisemaan tutkimustensa tuloksia. Myöhemmin Turuhanskin piirissä matkusti Kai Donner, joka saapui alueelle vuonna 1912 ja valmisteli Turuhanskissa vuonna 1913 matkaa ympäristöön tutustumaan selkuppien kieleen ja elämään. Tuolloin alueella oli vielä shamaaneja. Myös Donner matkusti Jeniseitä pitkin pohjoiseen ja kärsi kylmyydestä ja alkeellisesta elämästä. == Lähteet == Luokka:Krasnojarskin aluepiirin kylät ja taajamat
Slovnaft

Slovnaft on Slovakian suurin öljynjalostamo. Se perustettiin Bratislavassa 1957. Slovnaft siirtyi unkarilaisen MOL:n omistukseen vuonna 2000, kun se osti 98,4% Slovnaftin osakkeista. Sillä on toimintaa myös Tšekissä ja Puolassa. Slovnaftin edeltäjä oli Apollo-yritys, joka perustettiin Bratislavassa 1895. Liittoutuneet pommittivat Apollon jalostamot kesäkuussa 1944. Ne sijaitsivat nykyisen Apollo-sillan vieressä. Apollo kansallistettiin 1957 ja nimettiin uudelleen Slovnaftiksi. == Aiheesta muualla == * https://slovnaft.sk/en/ Luokka:Öljy-yhtiöt Luokka:Tšekkoslovakialaiset yritykset Luokka:Slovakialaiset yritykset Luokka:Energia Slovakiassa
Hvalynsk

Hvalynsk () on kaupunki Saratovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan oikeanpuoleisella rannalla 232 kilometriä Saratovista koilliseen. Kaupunki on Hvalynskin piirin keskus. Asukkaita on 13 600 henkeä (vuonna 2005). Kaupunki on saanut alkunsa venäläisten vuonna 1556 Volgan Sosnovyi-saarelle perustamasta vartiopaikasta. Vuonna 1606 asutus siirrettiin nykyiselle paikalle. Vuonna 1780 siitä tuli Saratovin kuvernementtiin kuulunut Hvalynskin kihlakuntakaupunki. 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa se oli yksi Venäjän vanhauskoisten keskuksista. Kaupunki tunnettiin hedelmätarhoistaan ja se oli merkittävä omenien tuottaja. Nykyisin Hvalynskissa on lähinnä elintarviketeollisuutta. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo sekä siellä syntyneelle taidemaalari Kuzma Petrov-Vodkinille omistettu museo. Lähellä sijaitsee kaksi parantolaa. Hvalynskin kukkuloiden huipulla on 400–500-luvuilla eaa. rakennettujen muinaislinnojen jäänteitä. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Hvalynskin piirin sivusto * Epävirallinen kaupunkisivusto Luokka:Saratovin alueen kaupungit
Ruskokipuaja

Ruskokipuaja (Dendrocincla fuliginosa) on Etelä-Amerikassa tavattaja kipuajiin kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan ruskokipuaja on 19–22 cm. Väritykseltään ruskokipuaja on pääosin tasaisen ruskea. Pyrstö ja siipisulat ovat väriltään punaruskeat ja naamassa on harmaata. Alalajien värityksessä on vaihtelua. D. f. meruloides on erityisen punarusehtava, kun taas D. f. lafresnayei ja D. f. ridgwayi ovat enemmän oliivinruskeita. D. f. Taunayi -alalajin kurkku on valkeahko. Ruskokipuajan nokka on musta ja suora. Lajin selän laikuttomuus ja viiruttomuus erottavat lajin useimmista muista kipuajista. Selän väri on tasainen myös punakipuajalla (Dendrocincla homochroa), mutta punakipuaja on väriltään punaruskeampi. == Elinympäristö == Ruskokipuajaa tavataan Hondurasista Argentiinaan ja Brasiliaan ulottuvalla alueella. Lajin elinympäristöä ovat ikivihreät metsät. Toisinaan lajia tavataan myös lehtimetsissä ja magrovealueilla. Laji on tavattu aina 2 000 metrin korkeudesta, mutta yleensä ruskokipuajat pysyttelevät alle 1 300 metrin korkeudella merenpinnasta. == Ravinto ja lisääntyminen == Ruskokipuajien pääasiallista ravintoa ovat muurahaiset. Yleensä laji kokoontuu muurahaisia seuratessaan muutamien yksilöiden ryhmiin, mutta toisinaan tavataan yli 12 yksilön ryhmiä ravinnonhaussa. Yksilöt etsivät ravintoa harvoin vain itsekseen tai muiden lintulajien kanssa. Ruskokipuajat rakentavaa pesänsä lehdistä onttoon puunrunkoon tai puunkoloon noin 10 metrin korkeuteen. Naaras munii yhdestä kolmeen munaa, joita vain se hautoo. Koiras ei osallistu myöskään kuoriutuneiden poikasten hoitamiseen. Poikaset poistuvat pesästä noin 25 vuorokauden kuluttua kuoriutumisestaan. == Lähteet == Luokka:Kipuajat
Ilmari Sysimetsä

Ilmari Sysimetsä (23. marraskuuta 1912 Pori – 26. syyskuuta 1955 HelsinkiIlmari Sysimetsän kuolinilmoitus. (Maksullinen lähde.) Helsingin Sanomat 29.9.1955, s. 2. Viitattu 24.3.2018.Taiteilija Ilmari Sysimetsä kuollut. (Maksullinen lähde.) Helsingin Sanomat 29.9.1955, s. 13. Viitattu 24.3.2018.) oli suomalainen mainosgraafikko. Sysimetsä kirjoitti ylioppilaaksi Porin lyseosta ja valmistui vuonna 1937 piirustuksenopettajaksi Taideteollisuuskoulusta. Hän työskenteli vuosina 1936–1941 Erva-Latvalan mainostoimistossa ja sotien jälkeen vapaana taiteilijana. Vuodesta 1949 hän omisti oman silkkipainon. Sysimetsä oli Taidepiirtäjäin Liiton sihteeri vuosina 1948–1953. Sysimetsä suunnitteli Helsingin olympialaisten virallisen kisajulisteen. Jo vuoden 1940 olympialaisia varten järjestettiin kisajulisteen suunnittelukilpailu 1938, jonka Sysimetsä voitti. Kun uusista kisoista tehtiin päätös 1947, julisteeseen muutettiin ainoastaan kisojen järjestysluku ja päivämäärät sekä sen karttaan päivitettiin Suomen uudet rajat. Hän on suunnitellut myös Ahlaisten vaakunan. Ilmari Sysimetsä kuoli alkoholimyrkytykseen helsinkiläisessä taksissa odotellessaan ravintolan aukeamista. Hän oli Ilkka Sysimetsän eli laulaja Frederikin isä.Frederik: ”Vihasin isääni.” Yle 27.8.2009. Viitattu 24.3.2018. Ilmari Sysimetsän veli oli arkkitehti Heikki Sysimetsä. == Lähteet ja huomautukset == Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Gaston Tong Sang

thumb|Gaston Tong Sang Gaston Tong Sang (s. 7. elokuuta 1949, Bora-Bora) on Ranskan Polynesiassa vaikuttava poliitikko. Hän on autonomiaa kannattavan ja itsenäisyyttä vastustavan Ranskan-mielisen Tahoera'a Huiraatira -puolueen perustajajäseniä. Hän on myös ollut presidenttinä 2006–2007 ja 2008–2009. Gaston Tong Sang kuului samaan puolueeseen kuin Polynesian pitkäaikainen johtaja Gaston Flosse, mutta miesten välit ovat olleet huonot, jopa niin että Flosse äänesti oppositiojohtaja Oscar Temarun kanssa Tong Sangin pois presidentinvirasta elokuun lopussa 2007, ja hän perusti oman puolueensa O Porinetia To Tatou Ai'a, ja nousi uudelleen presidentiksi Flossen hallituksen kaaduttua 15. huhtikuuta 2008. Tong Sangin hallitus ajautui kuitenkin vaikeuksiin loppuvuodesta 2008 ja kaatui helmikuussa 2009, jolloin Oscar Temaru nousi neljännen kerran presidentiksi.https://archive.is/20120526005020/www.france24.com/en/20090212-temaru- wins-fourth-term-president- ==Lähteet== Luokka:Ranskan Polynesian presidentit Luokka:Ranskanpolynesialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Melissa van der Schyff

Melissa van der Schyff on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja/lauluntekijä. Hän on näytellyt ainakin elokuvissa The Great Commission (2003), Able Edwards (2004) ja A Lot Like Love (2005). Hän on näytellyt myös lyhytelokuvassa Speed Dating (2007) sekä televisiosarjassa The Whitey Show. == Aiheesta muualla == * Melissa van der Schyffin kotisivut * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Ecuadorin vaakuna

Ecuadorin vaakuna () on Ecuadorin tunnus lipun ja kansallishymnin ohella. Se hyväksyttiin virallisesti 31. lokakuuta 1900. Andienkondori vaakunan yläpuolella symboloi voimaa, arvokkuutta ja mahtia. Aurinko yhdessä eläinradanmerkkien Oinas, Härkä, Kaksoset ja Krapu kanssa symboloivat vuoden 1845 vallankumouksen neljää kuukautta (touko, kesä, heinä, elo). Vaakunan vuori kuvaa Chimborazovuorta ja joki Guayasia. Laiva kuvaa ensimmäistä Etelä- Amerikassa rakennettua laivaa. Palmun ja laakeripuun oksat kuvaavat kunniaa (palmu) ja voittoa (laakeripuu). Vaakuna Luokka:Valtioiden vaakunat
Nichola Theobald

Nichola Jane Theobald on englantilainen näyttelijä, televisiojuontaja ja malli. Hän on näytellyt minisarjassa Trial and Retribution VIII (2004). Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa Hollyoaks, Dream Team ja Kymppikerho. Theobald on esiintynyt televisio-ohjelmassa Sky Travel. Hänen lempinimensä on Nikki. == Aiheesta muualla == * Nichola Theobaldin kotisivut * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Seinäjoen vaakuna

Seinäjoen kunnanvaakuna on suoraan kaupungin nimeen viittaava puhuva vaakuna. Vaakunan on suunnitellut heraldikko Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 16. toukokuuta 1951. Vaakunan selitys on ”hopeisessa kilvessä sininen reunasta reunaan ulottuva sakaraharjainen ja juurestaan aaltokoroinen muuri”. Vuoden 2009 kuntaliitosten yhteydessä uuden Seinäjoen kaupungin vaakunasta järjestettiin suunnittelukilpailu. Suunnittelukilpailun vaihtoehdoista yksikään ei mennyt läpi. Kari Hokkanen esitti alkuperäisen vaakunan hyväksymistä niin, että siihen sovellettaisiin vapaudenristiä. Yhdistyvän kaupungin vaakunaksi valitiin lopulta kaupunginhallituksen esityksen mukaisesti alkuperäinen vaakuna äänin 32–18. == Lähteet == * === Viitteet === Vaakuna Luokka:Suomen kuntien vaakunat
Kevyesti keskellä päivää

Kevyesti keskellä päivää on Viikatteen EP. Levy äänitettiin SonicImage- studiolla, ja masteroitiin Finnvoxilla. Ari Taiminen on valmistanut kannet salanimellä "A. Saijonmaa". Longplay Music on lisensioinut ja julkaissut kymmentuumaisen version levystä, joka sisältää bonusraidan "Armahda lapset". Erikoisversiota tehtiin vain 600 kappaletta, ja siinä on läpikuultava, violetti värivinyyli. Levy nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen singlelistan sijalle 6. Toisella viikolla sijoitus parani sijalle 3. Levy oli viimeinen Viikatteen äänite, jossa käytettiin Viikatteen vanhaa logoa. ==Kappaleet== A-puoli # # # B-puoli # * # # == Kokoonpano == * Kaarle Viikate – laulu, kitarat, bassokitara * Simeoni Viikate – rummut, lyömäsoittimet == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Viikatteen EP:t Luokka:Vuoden 2002 EP:t
Thomas Scharff

Thomas Scharff (s. 28. toukokuuta 1970 Berliini, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjoista Etsivä Lea Sommer, jossa hän esitti Jan Orlopia, sekä poliisisarjasta Notruf Hafenkante, jossa hän esittää Nils Meermannia. Hän on näytellyt myös televisiosarjassa Kahden keikka. == Yksityiselämä == Thomas Scharff on avoliitossa Alexandra Lositon kanssa, heillä on kaksi lasta. == Aiheesta muualla == * *näyttelijä Thomas Scharffin kotisivut Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Venezuelan vaakuna

Venezuelan vaakuna on Venezuelan kansallistunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se hyväksyttiin maan vaakunaksi 18. huhtikuuta 1836, vaikkakin siihen on tehty muutoksia sen jälkeen. Vaakunan yläpuolella on kaksi hyvinvointia kuvaavaa runsaudensarvea. Vaakunan kilpi jakautuu kolmeen osaan, joista ylhäällä vasemmalla olevaan punaiseen osaan on kuvattu 24 vehnäntähkää symboloimaan Venezuelan perustamisajankohdan 24 osavaltion yhteenliittymistä ja kansakunnan vaurautta. Oikealla ylhäällä olevaan keltaiseen osaan on kuvattu aseita ja kaksi yhteen sidottua Venezuelan lippua symboloimaan sotavoittoja. Alimmassa sinisessä kentässä on juokseva valkoinen hevonen symboloiden itsenäisyyttä ja vapautta. Vaakunan ympärillä on oliivipuun ja palmun oksat sidottuina yhteen Venezuelan lipulla. Vaakunan alla lukee 19 de Abril de 1810 Independencia eli 19. huhtikuuta 1810 Itsenäisyys ja 20 de Febrero de 1859 Federación eli 20. helmikuuta 1859 Liittovaltio sekä República Bolivariana de Venezuela eli Venezuelan bolivariaaninen tasavalta. Vaakuna on ollut käytössä vasta vuodesta 2007, koska vuonna 2006 vaakunan hevonen muutettiin juoksemaan vasemmalle kun se ennen juoksi oikealle. Sen käyttöönotto sujui kangerrellen poliittisten erimielisyyksien takia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ley de Bandera, Escudo e Himno Nacionales, Laki lipusta, vaakunasta ja kansallishyministä. * La octava estrella de Bolívar, Bolivarin kahdeksan tähteä. Luokka:Valtioiden vaakunat vaakuna
Job Bicknell Ellis

Job Bicknell Ellis (21. tammikuuta 1829 Potsdam, New York, Yhdysvallat – 30. joulukuuta 1905 Newfield, New Jersey) oli yhdysvaltalainen sienitutkija eli mykologi, joka tunnetaan parhaiten sienien luokittelijana ja keräilijänä. Ellis valmistui Schenectadyn Union Collegesta (New York) 1849. Hän vietti kiertelevää elämää toimien opettajana ja maanviljelijänä New Yorkissa, Pennsylvaniassa ja Etelä-Carolinassa. Hänellä ei ollut kasvi- tai sienitieteen koulutusta, ja hän keräsi itse sieniä ja omisti elämänsä sienikokoelmien ja kuivattujen sienien vaihtamiseen ja myymiseen. Hän valmisti myyntiin sadan kappaleen kokoelmia. Kuuluisimmat "sataset" ovat Fungi Nova-Caesareenses (New Jerseyn sienet, 1878) ja Pohjois-Amerikan sienet (1878–1898). Vuonna 1856 Ellis avioitui Arvilla J. Baconin kanssa, josta tuli hänen elinikäinen työtoverinsa ja assistenttinsa. Kotoaan Newfieldistä käsin Ellis hoiti laajan kirjeenvaihtonsa amerikkalaisten ja eurooppalaisten mykologien kanssa. Vuodesta 1880 alkaen Ellis alkoi saada rahallista tukea varakkaalta kauppiaalta Benjamin Matlock Everhartilta (Westchester, Pennsylvania). Yhdessä he toimittivat teoksen North American Pyrenomycetes (1892), sekä William A. Kellermanin kanssa perustivat alan lehden Journal of Mycology (1895). Elämänsä loppupuolella (1896) Ellis myi yli 100 000 näytteen kokoelmansa The New York Botanical Gardenin Cryptogamic Herbariumille. Ellis julkaisi yli 500 tieteellistä artikkelia. == Lähteet == * Luokka:Yhdysvaltalaiset sienitieteilijät Luokka:Vuonna 1829 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
Kenosha

Kenosha on kaupunki Wisconsinin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on Kenoshan piirikunnan hallintokeskus. Vuoden 2019 arvion mukaan Kenoshassa on 99 944 asukasta, ja se on siten Wisconsinin neljänneksi suurin kaupunki Milwaukeen, Madisonin, ja Green Bayn jälkeen. Kenosha sijaitsee Michiganjärven lounaisrannalla, 51 km Milwaukeesta etelään ja 80 km Chicagosta pohjoiseen. Vaikka kaupunki on maantieteellisesti lähempänä Milwaukeeta kuin Chicagoa, se lasketaan Yhdysvaltain väestönlaskennassa osaksi Chicagon metropolialuetta. == Maantiede == Kenosha sijaitsee Wisconsinin osavaltion kaakkoisosassa hieman Illinoisin osavaltion rajasta pohjoiseen. Kaupunki Michiganjärven rannalla Pikejoen suulla. Kaupungin pinta-ala on 72,7 neliökilometriä, ja siitä vettä on 0,23 neliökilometriä. == Historia == Kenoshan perustivat vuonna 1835 New Yorkin osavaltiosta tulleet uudisasukkaat. Sitä kutsuttiin ensin Pike Creekiksi ja sitten Southportiksi. Vuonna 1850 kaupunki sai nimekseen Kenosha, joka pohjautuu potawatomien käyttämään sanaan, joka tarkoittaa haukea. Kenosha oli jo 1840-luvun alkupuolella yhteiskunnallisten kokeilujen kaupunki, sillä siellä esimerkiksi perustettiin vuonna 1844 Wisconsin Phalanx. Sittemmin Riponiin liitetty yhteysasumiskokeilu perustui ranskalaisen teoreetikon Charles Fourier’n periaatteeisiin. Kenoshassa perustettiin vuonna 1845 myös Wisconsinin ensimmäinen ilmainen julkinen koulu. Kaupungissa tehtiin toisaalta myös Wisconsinin viimeinen oikeuslaitoksen määräämää teloitus. Vuonna 1851 teloitettiin vaimonsa murhasta epäilty mies. Teloitusta oli seuraamassa noin 3 000 ihmistä, ja sen epäilleen olleen vaikuttamassa siihen, että kaksi vuotta myöhemmin Wisconsin kielsi kuolemanrangaistuksen. Kenoshan teollisuustuotanto hyötyi 1800-luvulla kaupungin hyvästä sijainnista: sillä oli satama Michiganjärvellä, hyvät tieyhteydet ja paikka rautatiellä, joka yhdisti sen Green Bayyn, Milwaukeehen ja Chicagoon. Kaupunkiin muuttaneet italialaiset, tanskalaiset, saksalaiset, puolalaiset ja irlantilaiset siirtolaiset loivat 1900-luvun alussa paikallisyhteisöjä. He olivat myös merkittäviä työntekijöitä teollisuudessa, jossa valmistettiin sänkyjä ja muita metallisia huonekaluja, nahkaa, vankkureita ja autoja. Kenoshassa oli elo-syyskuussa 2020 kovia Black Lives Matter -liikehdintaan liittyviä mellakoita poliisin ammuttua 23. elokuuta 2020 mustaa Jacob Blakea. Kaupungissa poltettiin kymmenittäin autoja ja 40 rakennusta ja 100 vaurioitui.https://abc7chicago.com/kenosha-shooting- protest-looting-fires/6402998/ Osavaltion kuvernööri Tony Evers määräsi paikalle kansalliskaartin joukkoja.https://www.dailymail.co.uk/news/article-8659711/Shocking-pictures- burned-cars-looted-stores-Kenosha-night-violent-protests.html == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Wisconsinin kaupungit
Taipalsaaren vaakuna

Taipalsaaren kunnanvaakuna on saanut aiheensa Taipalsaaren sijainnista. Vaakunan aaltokoro ja tervahöyry viittaavat kunnan sijaintiin Saimaan saaristossa sekä sen vesistöille tyypillisiin rahtialuksiin. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 20. toukokuuta 1959. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä aaltokoroisen tyviön yläpuolella tervahöyry; kaikki hopeaa”. == Lähteet == * Luokka:Suomen kuntien vaakunat Vaakuna
Puolimatka

Puolimatka voi liittyä ainakin seuraaviin: ==Sukunimi== * Armas Puolimatka (1918-1989), suomalainen rakennusmestari * Raimo Puolimatka (s. 1948), suomalainen kiinteistösijoittaja * Rauno Puolimatka (s. 1957), suomalainen suursijoittaja * Tapio Puolimatka (s. 1953) suomalainen kasvatustieteen professori ==Paikannimi== * Puolimatka, kylä Urjalassa * Puolimatka, kylä ja kartano Köyliössä * Iso Puolimatka, lampi Saarijärvellä lähellä Kukon kylää * Pieni Puolimatka, lampi Saarijärvellä lähellä Kukon kylää ==Muita== * Rakennusliike Puolimatka, entinen suomalainen rakennusliike * Puolimatkan koulu, koulu Hyvinkäällä * Puolimatkan hautausmaa, Hyvinkään seurakunnan hautausmaa Hyvinkäällä * Puolimatkan vesitorni, vesitorni Hyvinkäällä * Puolimatkan krouvi, Aleksis Kiven näytelmän Nummisuutarit kolmanteen näytökseen perustuva suomalainen televisioelokuva vuodelta 1967
Alabastron

Alabastron () on antiikin aikana käytetty keraaminen hajuvoidepullo. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. == Historia ja käyttö == Alabastroneita käytettiin hajustevoiteiden ja öljyjen säilytykseen. Alabastronia voitiin kantaa nauhassa, joka oli kiedottu sen kaulan ympärille. Joissakin alabastroneissa on pieni lenkki nauhan sitomista varten. Pullon sisältöön pääsi käsiksi esimerkiksi pienen ruokotikun avulla. Alabastron-muoto ja oletettavasti myös niiden alkuperäisen materiaalin alabasterin nimi oli alun perin peräisin Egyptistä. Niitä valmistettiin pitkään Korintissa korinttilaisessa keramiikassa, mutta 500-luvulta eaa. lähtien tunnetuimmat säilyneet esimerkit ovat peräisin Ateenasta eli attikalaisesta keramiikasta. == Muoto == Alabastronin vartalo on pienikokoinen ja kapea päättyen pyöreään pohjaan. Kaulaosa on ahdas päättyen leventyvään kiekkomaiseen huuleen. Useimmiten alabastron on jalaton ja kädensijaton. Alabastronit valettiin savesta tai kaiverrettiin alabasterista, mistä vaasi on saanut nimensä. Alabastronit koristeltiin usein valkopohjatekniikalla ja Attikassa myöhemmin punakuviotekniikalla. Maalausten kuva-aiheet liittyvät usein alabastroneiden käyttöön, ja esittävät esimerkiksi naisia kylvyn jälkeen. Toinen, pyöreämpi hajuvoidepullojen muoto on aryballos. Tiedosto:Alabastron gif.gif|Alabastronin muoto ulkoa ja sisältä. Tiedosto:Large Alabastron LACMA M.73.5.354.jpg|Egyptiläinen alabastron, n. 664–525 eaa. Tiedosto:Early corinthian pottery alabastron, Red Dot Painter, 620-590 BC, AM Corinth, Korm418.jpg|Korinttilainen alabastron, n. 620–590 eaa. Woman wreath CdM De Ridder 508 n1.jpg|Attikalainen punakuviotekniikalla koristeltu alabastron, n. 500–450 eaa. Tiedosto:Gnathia style alabastron Antikensammlung Kiel B 568.jpg|Eteläitalialainen Gnathia-tyyliä edustava alabastron, n. 300-luku eaa. Tiedosto:Alabastron Italy Louvre S2375.jpg|Roomalainen lasista valmistettu alabastron, n. 200–50 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan vaasien muodot Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Varsinaiset hiiret ja rotat

Varsinaiset hiiret ja rotat (suomenkielisten nimien lähde) tai hiiret ja rotat (Murinae) on jyrsijöiden alaheimo, johon kuuluu ainakin 519 lajia. Niiden taksonomia on toistaiseksi huonosti tunnettu. Murinae-alaheimoon luetaan nykyisin myös Australiassa, Uudessa-Guineassa ja Filippiineillä elävät rotta- ja hiirilajit, jotka aiemmin luokiteltiin omaan vesirottien alaheimoonsa (Hydromyinae). == Levinneisyys ja elinympäristö == Alaheimon jäseniä tavataan lähes kaikkialla maailmassa. Varsinaiset rotat ja hiiret ovat levinneet luontaisesti Aasiaan, Afrikkaan, Eurooppaan ja Australiaan ja ne ovat tämän lisäksi kulkeutuneet ihmisen mukana kaikkialle paitsi Etelämantereelle. Suomessa tavattavia alaheimoon kuuluvia lajeja ovat metsähiiri, peltohiiri, vaivaishiiri, kotihiiri, isorotta ja jo hävinnyt mustarotta. Yksittäiset lajit tulevat toimeen lähes missä elinympäristössä tahansa ja varsinkin ihmisen mukana levinneet kannat ovat huomattavia haittaeläimiä. Varsinkin aiemmin eristyneissä saariekosysteemeissä hiirien ja rottien saapuminen on aiheuttanut useiden endeemisten lajien uhanalaistumista ja jopa sukupuuttoja. == Katso myös == * Luettelo jyrsijöistä * Hiirenloukku == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *
Mazandaranit

Mazandranit ovat iranilaista kieltä puhuva kansa Area handbook for Iran By Harvey Henry Smith, American University (Washington, D.C.). Foreign Area Studies, American University (Washington, D.C.). Foreign Areas Studies, page 89 Academic American Encyclopedia By Grolier Incorporated, page 294 The World Book Encyclopedia By World Book, Inc, 2000, page 401 , joka elää pääosin Kaspianmeren kaakkoispuolella. Alborzvuoret ovat kansan asuinalueen etelärajana. Ethnologue report for language code:mzn. ==Kansa== Mazandaranien kansan lukumäärä on kolmesta neljään miljoonaan (2006 arvio). Mazandaranit ovat uskonnoltaan pääosin šiiamuslimeja. Bilingualism in Mazandaran: Peaceful Coexistence With Persian by Maryam Borjian, Columbia University, Page 66. Online Access: Kansa asuu pääosin Kaspianmeren kaakkoisrannoilla. Monet heistä ovat maanviljelijöitä ja kalastajia . Heillä on runsaasti yhteyksiä muihin iranilaisiin kansoihin Iranin ylängölläIran, Encarta Encyclopedia Iran . ==Lähteet== Luokka:Iranin etniset ryhmät
Janne Stenberg

Janne Stenberg (s. 26. syyskuuta 1983) on suomalainen salibandyn pelaaja ja valmentaja, joka on luonut uraa viime kausilla Barbaareissa Lappeenrannassa, Sola IBK:ssa Norjassa, Unihockey Löwen Leipzig:ssä Saksassa. Nykyisenä seurana SB-Troopers Imatra. Hän valmensi myös KoHon b-a -junioreita kaudella 08-11. Kaudella 2023-2024 Stenberg valmentaa Suomisarjassa pelaavaa Imatran Voimaa. == Lähteet == * Janne Stenbergin pelaajakortti Salibandyliigan sivuilla Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iniön vaakuna

Iniön vaakuna oli Iniön kunnan tunnus, joka oli saanut aiheensa Iniön nimestä sekä sen asukkaiden elinkeinosta. Vaakunan paalu kuvastaa kunnan nimen alkukirjainta, ja verkko viittaa saariston vanhaan elinkeinoon kalastukseen. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 26. lokakuuta 1956. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä reunoihin ulottuva verkko, jonka päälikkeenä paalu; molemmat kultaa”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009 Iniön muodostaessa Houtskarin, Korppoon, Nauvon ja Paraisten kanssa Länsi-Turunmaan (nyk. Paraisten) kaupungin. == Lähteet == * Luokka:Suomen entisten kuntien vaakunat Luokka:Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat Luokka:Iniö
William Ellis

William Ellis oli englantilainen luonnontieteilijä. Ellis toimi luonnontieteilijä William Andersonin apulaisena James Cookin kolmannella matkalla. Anderson keräsi ensimmäisen sinikurkkumalurin (Malurus cyaneus) vuonna 1777 Tasmanian itärannikolta. Hän antoi lajille nimeksi Motacilla cyanea sen västäräkkimäisen olomuodon vuoksi. Anderson kuoli ennen kuin ehti julkaista havainnon. Ellis antoi lajille nimen Malurus cyaneus vuonna 1782. Yhdessä John Webberin kanssa Ellis piirsi ja maalasi vesiväreillä muistiin kaiken matkalla eteen tulleen, ja näin syntyivät ensimmäiset etnografiset muistiinpanot Tyynenmeren kulttuureista. Hän kirjoitti matkasta myös kirjallisen selostuksen An Authentic Narrative of a Voyage Performed by Captain Cook and Captain Clerke. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset ornitologit
Kolumbian vaakuna

Kolumbian vaakuna on Kolumbian kansallinen tunnus lipun, moton ja hymnin ohella. Vaakuna hyväksyttiin maan viralliseksi tunnukseksi 9. toukokuuta 1834. Vaakuna on jaettu kolmeen osaan. Ylimmässä osassa on sinisellä pohjalla kultainen granaattiomena viitaten Uuteen-Granadaan, jolla nimellä maa tunnettiin 1800-luvulla. Granaattiomenan molemmin puolin on runsaudensarvi, joista oikeanpuoleisessa on kulta- ja hopearahoja, vasemman puoleisessa eksoottisia hedelmiä. Nämä sarvet kuvaavat Kolumbian maaperän rikkauksia ja yltäkylläisyyttä. Keskimmäisessä kentässä on platinanvärisellä pohjalla kultainen keppi, jonka päässä on fryygialaismyssy symboloiden tasavaltaa. Alimmaisessa kentässä on Panamankannas ja kaksi laivaa, joiden purjeet on avattu. Toinen laiva on Tyynellämerellä, toinen Atlantilla symboloiden Kolumbian olevan Etelä-Amerikan ainoa valtio, jolla on rantaviivaa sekä Tyynellämerellä että Atlantilla. Avatut purjeet symboloivat maailmankauppaa. Vaakunan yläpuolella on vapauden symboli andienkondori suussaan laakeriseppele ja kynsissään nauha, johon on kirjoitettu Kolumbian motto Libertad y Orden, Vapaus ja Järjestys Luokka:Valtioiden vaakunat vaakuna
Scuderia Toro Rosso STR4

Scuderia Toro Rosso STR4 on Formula 1 -auto, jota italialainen Toro Rosso -talli käytti kaudella 2009. Auto julkistettiin 9. maaliskuuta 2009. Autoa ajoivat kaudella 2009 Sébastien Buemi ja Jaime Alguersuari, joka korvasi Sébastien Bourdaisin Unkarin GP:stä lähtien. == Formula 1 -tulokset == Kausi Talli Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 Pisteet Sijoitus Toro Rosso Ferrari AUS MAL CHN BHR ESP MON TUR GBR GER HUN EUR BEL ITA SIN JPN BRA ABU 8 10. Sébastien Bourdais 8 10 11 13 Kesk. 8 18 Kesk. Kesk. Jaime Alguersuari 15 16 Kesk. Kesk. Kesk. Kesk. 14 Kesk. Sébastien Buemi 7 16† 8 17 Kesk. Kesk. 15 18 16 16 Kesk. 12 13† Kesk. Kesk. 7 8 == Lähteet == *http://www.mtv3.fi/urheilu/f12007/erik.shtml?751448 == Aiheesta muualla == Luokka:Formula 1 -kausi 2009 Luokka:Toro Rosson Formula 1 -autot
Närpiönjoki

Närpiönjoki (, yläjuoksulla ) on Närpiönjoen vesistön Selkämereen laskeva joki Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakunnissa Kurikan ja Närpiön kuntien alueella. Joki saa alkunsa Kivi- ja Levalammen tekojärvestä Laihian ja Kurikan rajalta entisen Jurvan kunnan alueella ja virtaa Jurvassa Rannankylän, Kestin, Järvenpään ja Närvijoen kylien sivuitse. Närpiössä joki virtaa Pirttikylän ja Ylimarkun kirkonkylien ja Närpiön keskustaajaman kautta ja laskee Västerfjärdenin säännöstelyaltaaseen lähellä Kaskisten kaupunkia. Joen pituus on noin 75 kilometriä, valuma-alue 992 km² ja korkeusero noin 80 metriä. Närpiönjoen suurin sivujoki on Teuvan puolelta alkunsa saava Lillån, joka on yläjuoksulla nimeltään Itäjoki. Myös Pirttikylässä jokeen laskee pohjoisesta toinen Lillån-niminen joki. Kivi- ja Levalammen tekojärven ohella toinen vesistöalueen järvistä on Säläisjärvi Jurvassa. Aiemmin on joen laajentumana ollut myös nykyään kuivattu Jurvanjärvi Jurvan Järvenpään kylän pohjoispuolella. Vesistö on säännöstelty. Säännöstelyn tarkoituksena on ollut turvata raakaveden saanti Metsä-Botnian Kaskisten sellutehtaalle. == Lähteet == * * * === Viitteet === * Luokka:Suomen joet Luokka:Kurikan joet Luokka:Närpiö Luokka:Jurva
Force India VJM02

Force India VJM02 on Formula 1 -auto, jota Force India -talli käytti kaudella . Auto esiteltiin 1. maaliskuuta 2009 Espanjan Jerezissä. Uutta kaudella 2009 oli se, että talli käytti Ferrarin sijaan Mercedeksen moottoreita. VJM02-autolla ajoivat kilpaa Adrian Sutil, Giancarlo Fisichella ja hänet kesken kauden korvannut Vitantonio Liuzzi. Fisichella ajoi autolla paalulle Belgian GP:ssä. == Formula 1 -tulokset == Kausi Talli Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 Pisteet Sijoitus Force India Mercedes V8 AUS MAL CHN BHR ESP MON TUR GBR GER HUN EUR BEL ITA SIN JPN BRA ABU 13 9. Adrian Sutil 9 17 17† 16 Kesk 14 17 17 15 Kesk. 10 11 4 Kesk. 13 Kesk. 17 Giancarlo Fisichella 11 18† 14 15 14 9 Kesk 10 11 14 12 2 Vitantonio Liuzzi Kesk. 14 14 11 15 == Saavutukset == Palkintosijat Nro Kilpailu Kuljettaja 1 Belgian GP 2009 Giancarlo Fisichella Paalupaikat Nro Kilpailu Kuljettaja Aika 1 Belgian GP 2009 Giancarlo Fisichella 1.46,308 Nopeimmat kierrokset Nro Kilpailu Kuljettaja Aika Kierros 1 Italian GP 2009 Adrian Sutil 1.24,739 36 ==Lähteet== * http://www.mtv3.fi/urheilu/f12007/erik.shtml?751448 == Aiheesta muualla == Luokka:Formula 1 -kausi 2009 Luokka:Force Indian Formula 1 -autot
Bratislavan vanhakaupunki

Bratislavan vanhakaupunki () on Bratislavan historiallinen keskusta ja samalla hallinnollinen alue kahdellakin tasolla: sekä oma osa-alueensa että alueeltaan sama kuin Bratislava I:n piiri. Vanha kaupunki sijaitsee Tonavan pohjoisrannalla. Sen itäosa on tiiviisti rakennettu vanha keskusta, länsiosassa on vanhoja erillistaloja ja esimerkiksi useiden valtioiden lähetystöt. Vanhankaupungin merkittäviä rakennuksia ovat Vanha kaupungintalo, Mikaelin portti, Pyhän Martinuksen katedraali, Priimaksen palatsi, päärautatieasema (Hlavná stanica), keskusaukio (Hlavné námestie), Hviezdoslavin aukio (Hviezdoslavovo námestie) ja kaupungin tärkein ostoskatu Obchodná ulica. == Lähteet == * Bratislava hotels * Vanhan kaupungin kartta ja nähtävyyksiä == Aiheesta muualla == *Kotisivu Luokka:Bratislavan osa-alueet ru:Район Братислава I sk:Okres Bratislava I
Aleksander Ostrogski

Ruhtinas Aleksander Ostrogski (, 1571–1603) oli aatelismies Puola-Liettuassa ja kuului Ostrogskin sukuun. Hänen vanhempansa olivat Konstanty Wasyl Ostrogski ja Zofia Tarnowska. Hän oli Volhynian voivodikunnan voivodi vuodesta 1593. Hän avioitui Anna Kostkan kanssa vuonna 1592. He saivat seuraavat lapset: Zofia Ostrogska, Konstanty Ostrogski, Janusz Ostrogski, Anna Alojza Ostrogska ja Katarzyna Ostrogska. Luokka:Puolalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1571 syntyneet Luokka:Vuonna 1603 kuolleet
Zofia Tarnowska

Zofia Tarnowska (, 1534 – 1. heinäkuuta 1570) oli aatelisnainen Puola- Liettuasta, joka kuului Tarnowskin sukuun. Tarnowska oli hetmani Jan Amor Tarnowskin ja Zofia Szydłowieckan tytär. Hän avioitui ruhtinas Konstanty Wasyl Ostrogskin kanssa. Avioliitosta syntyivät lapset Elzbieta Ostrogska, Janusz Ostrogski, Katarzyna Ostrogska, Konstanty Ostrogski ja Aleksander Ostrogski. Luokka:Puolalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1534 syntyneet Luokka:Vuonna 1570 kuolleet
Bratislavan vanha kaupungintalo

Bratislavan vanha kaupungintalo (Slovakiksi: Stará radnica) on Bratislavan entinen kaupungintalo, jonka tiloissa toimii nykyisin kaupunginmuseo. Se on Bratislavan vanhimpia kivirakennuksia, ja Slovakian vanhin kaupungintalo.What's on Slovakia Rakennus on toiminut myös vankilana ja rahapajana. Vanha kaupungintalo valmistui 1400-luvulla, mutta sitä on laajennettu ja uudistettu useita kertoja, etenkin vuoden 1599 maanjäristyksen tuhojen jälkeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Vanha kaupungintalo Luokka:Kaupungintalot
Haitin vaakuna

Haitin vaakuna on Haitin symboli lipun ja hymnin ohella. Se hyväksyttiin maan vaakunaksi ensimmäistä kertaa vuonna 1807, mutta nykyinen versio on vuodelta 1986. Vaakunassa on ruohokentällä palmu yläpuolellaan Haitin lipun värein väritetty fryygialaismyssy. Palmun molemmin puolin on kolme kivääriä, joissa on pistimet samoin kuin sama määrä Haitin lippuja. Palmun alapuolella on muuta aseistusta, näkyvimpänä kaksi kanuunaa, mutta myös pasuunoita, kiväärejä, laivan ankkureita ja rumpu palmun juurella. Vaakunassa on myös katkenneet kahleet symboloiden orjuuden loppumista. Vaakunan alapuolella valkoisessa nauhassa on Haitin motto L'Union fait la force eli Yhtenäisyydessä on voimaa ranskaksi. François ja Jean-Claude Duvalierin aikana 1964–1986 käytössä oli valtionvaakuna, joka erosi hieman nykyisestä. Siinä vaakunassa kuvattiin tuolloin käytössä ollut puna–musta lippu ja palmun ylle sijoitettu fryygialaismyssy oli poistettu. Luokka:Valtioiden vaakunat vaakuna
Bistrița

Bistrița (, ) on kaupunki Transilvaniassa Romaniassa. Bistrița-Năsăudin piirikunnan pääkaupunki on noin 75 000 asukkaallaan piirikunnan suurin asutuskeskus. Asukkaista 90,2 % on romanialaisia, 6 % unkarilaisia, 3,6 % romaneja ja 0,2 % saksalaisia. Nykyisen Bistrițan alueelta on löydetty merkkejä asutuksesta esihistoriallisista ajoista lähtien. Keskiajalta toiseen maailmansotaan saakka kaupunki oli yksi Transilvanian saksien tärkeimmistä keskuksista. == Ilmasto == Bistrițassa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lämminkesäinen mannerilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 9 °C ja keskimääräinen sademäärä 670 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 19 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin -5 °C. Sateisin kuukausi on kesäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 90 millimetriä. Maaliskuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 32 millimetriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Romanian kaupungit
Petržalka

Petržalka on Slovakian pääkaupungin Bratislavan osa-alue. Se sijaitsee Tonavan etelärannalla ja kuuluu Bratislava V -piiriin. Petržalka on pinta-alaltaan 28,7 neliökilometriä ja siellä asuu 114 153 ihmistä, mikä on vajaa kolmannes koko kaupungin asukasmäärästä. Petržalkassa on paljon suuria elementtikerrostaloja ja se on Slovakian yksi tiheimmin asuttuja alueita. ==Historia== Ensimmäinen asutuskeskus kehittyi nykyiselle Petržalkan alueella 1200-luvulla. Petržalka säilyi vuosisatojen ajan vain pienenä kylänä. Siitä tuli kuitenkin merkittävä virkistäytymisalue Bratislavan asukkaille. Petržalkassa asui 594 ihmistä vuonna 1866. Vuoteen 1920 mennessä Petržalkasta oli kasvanut Slovakian suurin kylä. Münchenin sopimuksen seurauksena 1938 Petržalkan alue siirtyi natsi-Saksalle. Toisen maailmansodan jälkeen Petržalka palautui takaisin Tšekkoslovakialle, ja vuonna 1946 se liitettiin virallisesti Bratislavaan. Petržalkan kaupunkikuvaa alettiin muuttaa 1973, ja alueelle rakennettiin paljon kerrostaloja. ==Nähtävyydet== thumb|180px|left|Sad Janka Kráľa -puistoa Alueen nähtävyyksiin kuuluvat mm. Sad Janka Kráľa, joka on Keski-Euroopan vanhimpia julkisia puistoja, ja Nový most -silta. ==Liikenne== Petržalkaan kulkee lukuisia paikallisliikenteen linja-autoja. Petržalkassa sijaitsee myös Bratislava - Petržalkan rautatieasema. Eurooppateistä E58 ja E75 kulkevat Petržalkan lävitse. Tonava mahdollistaa myös laivaliikenteen alueelle. ==Urheilu== Jalkapallojoukkue FC Artmedia Petržalka pelaa kotiottelunsa Petržalkassa Štadión Petržalkalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Petržalkan kotisivut Luokka:Bratislavan osa-alueet
Yannick Djaló

Yannick dos Santos Djaló (s. 5. toukokuuta 1986 Bissau, Guinea-Bissau) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Ura == Djaló on Sportingin junioriakatemian kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä pääsarjassa 16. syyskuuta 2006, ottelussa Paços de Ferreiraa vastaan. Kaudella 2006–2007 hän pääsi pelaamaan Sportingissa myös Mestarien liigan otteluita. Kauden aikana Djaló teki uuden vuoteen 2013 asti ulottuvan jatkosopimuksen joukkueen kanssa. 4\. huhtikuuta 2008 Djaló teki kaksi maalia Sporting Bragaa vastaan palattuaan edellisellä viikolla takaisin pelikentille neljän kuukauden loukkaantumisen jälkeen. Kausi 2007–2008 loppui Djalón osalta hyvin tehtyään kauden viimeisessä ottelussa ottelun ainoan maalin ja tällä voitolla Sporting varmisti pääsarjassa toisen paikkansa. Portugalin cupissa Djaló teki kaksi maalia, kun Sporting kaatoi välierissä paikallisvastustaja Benfican numeroin 5–3. 16\. elokuuta 2008 Djaló teki joukkueensa molemmat osumat puolustavaa mestarijoukkuetta Portoa vastaan Portugalin supercupin ottelussa ja varmisti näin toisen perättäisen supercupin voiton Sportingille. Tammikuussa 2012 Djaló siirtyi Sportingista SL Benficaan. Peliaika kevätkaudella jäi vähiin ja elokuussa 2012 hän siirtyi kauden mittaisella lainasopimuksella ranskalaiseen Toulouseen. ===Maajoukkue=== Ensimmäisen kerran Djaló sai kutsun Portugalin maajoukkueeseen elokuussa 2008 silloiselta päävalmentaja Carlos Queirozilta. Ensiesiintyminen maajoukkueessa jäi kuitenkin vielä tekemättä hänen osaltaan. Elokuussa 2010 hän sai kutsun jälleen maajoukkueeseen pelattavaan vuoden 2012 EM-karsintaotteluun Kyprosta vastaan. Samaisessa ottelussa hän myös lopulta teki ensiesiintymisensä, kun hänet vaihdettiin kentälle ottelun loppuminuuteilla. == Saavutukset == *Portugalin cup: 2007, 2008 *Portugalin supercup: 2007, 2008 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Djalón esittely ja tilastot zerozerofootball.com-sivustolla Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt