EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Chad Channing

Chad Channing (s. 31. tammikuuta 1967) on yhdysvaltalainen muusikko, joka toimi Nirvanan rumpalina vuosina 1988–1990, minkä jälkeen hänet korvasi Dave Grohl. Channing soitti rumpuosuudet Nirvanan ensimmäisellä albumilla, Bleachillä. Nevermind-levyllä hänen rummutustaan kuullaan kappaleessa ”Polly”. Nykyään Channing on basisti ja laulaja perustamassaan Before Cars -yhtyeessä. Luokka:Nirvana Luokka:Yhdysvaltalaiset basistit Luokka:Yhdysvaltalaiset rocklaulajat‎ Luokka:Yhdysvaltalaiset rockmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset rumpalit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuopion vankila

Kuopion vankila (aiemmin Kuopion Lääninvankila) on vankila Kuopion Maljalahden kaupunginosassa (Itkonniemenkatu 2b). Kuopion vankilassa oli 93-paikkainen suljettu laitos, ja sen yhteydessä on 20-paikkainen vapauttamisyksikkö. Vuonna 2016 keskimäärin yksiköissä oli 93 ja 19 vankia. Vangit tulevat tavallisesti Keski-Suomen, Pohjois-Karjalan ja Pohjois-Savon maakunnista. Henkilöstöä vankilassa on 75. ==Historiaa== Kruunun- eli lääninvankila aloitti vuonna 1780. Nykyisellä paikallaan se on ollut vuodesta 1829 lähtien. Ensimmäinen rakennusvaihe on arkkitehti Carl Ludvig Engelin suunnittelema kolmikerroksinen kivinen rakennus, jonka keisari Aleksanteri I määräsi rakennettavaksi. Toinen rakennusvaihe valmistui 50 vuotta myöhemmin ja kolmas vaihe, punatiilinen nelikerroksinen ristinmuotoinen rakennus valmistui vuonna 1888. Ristimäinen vankilarakennus muistuttaa Pietarin Krestyn vankilaa. == Remontti == Vuonna 2009 vankilassa aloitettiin laaja remontti, jonka myötä vankipaikkojen määrä nousi yli sataan. Remontti valmistui vuonna 2011, maksoi kaikkiaan 26,5 miljoonaa euroa ja sen jälkeen vankila oli yksi Suomen turvallisimmista Turun vankilan jälkeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Aamuvuori, Tuula, Kuopion lääninvankilan historiikki. Oikeusministeriön vankeinhoito-osasto. Helsinki 1988. Luokka:Kuopion rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen vankilat Luokka:Maljalahti Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Iši biladi

Iši biladi (عيشي بلادي, "Eläköön kotimaani") on Arabiemiraattien kansallislaulu. Laulun on sanoittanut Arif al-Šaikh Abdullah al-Hasan, jonka sanoitus valittiin aiemmin tekstittömän hymnin sanoiksi kilpailun jälkeen vuonna 1996. Laulun melodia on ollut Arabiemiraattien kansallislauluna jo vuodesta 1971. Kyseessä on fanfaaria muistuttava hymni, jonka on säveltänyt Mohammed Abdel Wahab. Hän on säveltänyt myös Tunisian kansallislaulun Humat al-hima ja Libyan kansallislaulun Libya, Libya, Libya. ==Teksti arabiaksi== عيشي بلادي عاش اتحاد إماراتنا عشت لشعب دينه الإسلام هديه القرآن حصنتك باسم الله يا وطن بلادي بلادي بلادي بلادي حماك الاله شرور الزمان أقسمنا أن نبني نعمل نعمل نخلص نعمل نخلص مهما عشنا نخلص نخلص دام الأمان وعاش العلم يا إماراتنا رمز العروبة كلنا نفديك بالدما نرويك نفديك بالأرواح يا وطن ==Transkriptio== ‘Īšī, bilādī, ‘āša-ttiḥādu imārātinā ‘Išti li-ša‘bin, dīnuhu-l-islāmu, hadīhu-l-qur’ānu Ḥaṣṣantuki bi-smi-llāhi yā waṭanu Bilādī, bilādī, bilādī, bilādī Ḥamāki-l- ilāhu šurūra-l-zamāni Aqsamnā an nabnī na‘malu Na‘malu nukhliṣu, na‘malu nukhliṣu Muhimman ‘išnā nukhliṣu, nukhliṣu Dāma-l-amān wa-‘āša-l-‘alamu, yā imārātanā Ramzu-l-‘urūbati Kullunā nafdīki bil-dimā nurwīki Nafdīki bil-arwāḥi yā waṭanu ==Käännös== Eläköön maani, Emiraattiemme yhtenäisyys elää Olet elänyt kansakunnalle, jonka uskonto on islam ja opas on Koraani. Tein sinusta vahvemman Jumalan nimessä – oi, kotimaa! Minun maani, maani, maani, maani. Allah on suojellut sinua ajan pahuuksilta. Olemme vannoneet rakentavamme ja tekevämme töitä - työskentele vilpittömästi, työskentele vilpittömästi! Niin kauan kuin elämme, olemme vilpittömiä. Turvallisuus on kestänyt ja lippu on elänyt – oi, meidän Emiraattimme! Arabismin symboli: Me kaikki uhraamme puolestasi ja annamme sinulle veremme; Me uhraamme sinun puolestasi sielullamme – oi, isänmaa! Luokka:Kansallislaulut Luokka:Arabiemiraattilainen kulttuuri
Walter Mondale

Walter Frederick ”Fritz” Mondale (5. tammikuuta 1928 – 19. huhtikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja Yhdysvaltain 42. varapresidentti (1977–1981) Jimmy Carterin ollessa presidenttinä. Hän pyrki presidentiksi 1984 häviten kuitenkin Ronald Reaganille selvästi. Mondalen varapresidenttiehdokkaana oli newyorkilainen Geraldine Ferraro. Mondalen kampanja muistetaan hänen esivaalivaiheessa kilpailijaansa Gary Hartia vastaan käyttämästä iskulauseesta Missä on pihvi? (Where's the beef), jonka hän otti hampurilaisketju Wendy’sin mainoksesta. Suomessa Mondale vieraili ainakin keväällä 1979. Mondale avasi 1980 Lake Placidin talviolympialaiset. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltain varapresidentit Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Yhdysvaltalaiset diplomaatit Luokka:Amerikannorjalaiset Luokka:Yhdysvaltalaiset presidenttiehdokkaat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Rönö

Rönö on saari Kallavedessä ja se muodostaa naapurisaarineen noin 500 asukkaan kaupunginosan Kuopiossa aivan Kuopion keskustaan kuuluvan Väinölänniemen kaupunginosan naapurissa. Rönö sijaitsee katuverkkoa pitkin mitattuna noin 2,5 kilometriä Kuopion torilta kaakkoon. Saari on yhdistetty sillalla (1988) Väinölänniemeen. Rönö on haluttu asuinalue ja se on Saaristokaupungin rantatonttien ohella Kuopion kalleimpia alueita. Sinne on rakennettu ainoastaan omakoti-, pari- ja rivitaloja. Suurin osa saaresta rakennettiin 1980- ja 1990-luvun taitteen nousukaudella, mutta taloja on tehty 2000-luvullakin, ja muutamia tontteja on vielä kokonaan rakentamatta. Kaupunginvaltuuston päätöksellä Rönön korkeimmalle kohdalle rakennettiin aikoinaan myös kaupungin vuokrataloja. Rönössä on Kuopion ainoat alueet, joissa talouksien vuotuinen keskitulo ylittää 100 000 euroa. Saaren lounaisrannalla keskitulo on jopa 230 000 euroa. Alueella asuu vanhuksia vain vähän, mutta pienperheitä on paljon. Talouksien keskikoko on 2,2–2,9 henkilöä. Rönön kaupunginosaan kuulu pääsaaren ohella Honkasaari, Lehtosaari, Varvisaari ja Tiilissaari sekä muutama pienempi saari. Näistä Varvisaareen on siltayhteys Rönöstä. Rönössä ja sen lähisaarilla oli 1.1.2008 vain 15 työpaikkaa. Tämä kuvaa alueen painottumista lähes täysin asumis- ja virkistyskäyttöön . Alueella ei ole kauppoja eikä kioskeja. Lähin vastaava, kesä- ja tilausravintola Peräniemen kasino sijaitsee Väinölänniemen Rönön vastaisella laidalla. Linja-autoliikenne alueelle rajoittuu päiväsaikaan, välille 7–16. Rönön saarta lukuun ottamatta kaupunginosa on osa joulukuussa 2017 perustettua Kuopion kansallista kaupunkipuistoa. == Lähteet == ===Kirjallisuutta=== *Mertanen, Tiina - Heikkinen, Taru: Silta Rönöön, pappilan torpasta luksuslähiöksi. 1990. Kuopion kulttuurihistoriallisen museon julkaisuja 9. ==Aiheesta muualla== *1529/2015 Valtioneuvoston asetus saaristokunnista ja muiden kuntien saaristo-osista, joihin sovelletaan saaristokuntaa koskevia säännöksiä (finlex.fi) *Minna Halonen ja Teppo Tossavainen: Keskustan luontopolut (pdf) , kuvausta Varvisaaren luontokohteista (kuopio.fi) * Luokka:Kallaveden saaret luokka:Kuopion saaret
Uranus (täsmennyssivu)

Uranus tarkoittaa seuraavia: * Uranus, planeetta * Operaatio Uranus, Neuvostoliiton sotilasoperaatio. * Uranos, kreikkalainen jumala * Greetings From Uranus, Anal Thunderin albumi. * Uranus, yhtye * Uranus, ranskalainen elokuva vuodelta 1990 * Uranus, taikuri, osa Gustav Holstin orkesterisarjasta Planeetat * Uranus, Suomessa käytetty CGI:n valmistama terveydenhuollon potilastietojärjestelmä
Alben W. Barkley

Alben William Barkley, syntyjään Willie Alben Barkley (24. marraskuuta 1877 – 30. huhtikuuta 1956) oli Yhdysvaltojen 35. varapresidentti Harry S. Trumanille sekä senaattori. Hän kuului demokraattiseen puolueeseen. Barkley toimi varapresidenttinä Harry Trumanin toisella kaudella 1949–1953. == Elämäkerta == Barkley syntyi Gravesin piirikunnassa Kentuckyssä tupakanviljelijäperheeseen. Hän toimi alkuun lakimiesten sihteerinä, kunnes sai oman lakimiehen lupansa vuonna 1901. Hän alkoi tämän jälkeen pyrkiä eri poliittisiin asemiin, missä usein myös onnistui. Vuonna 1912 Barkley valittiin edustajainhuoneen jäseneksi. Hän oli edustajainhuoneen jäsenenä mukana edistämässä useiden sosiaalisten ongelmien käsittelyä, kuten lapsityövoiman käyttöä. Hän pyrki vuonna 1923 demokraattien ehdokkaaksi Kentuckyn kuvernööriksi, mutta hävisi ehdokkuuden J. Campbell Cantrillille. Vuonna 1926 hän pääsi Kentuckyn edustajaksi senaattiin. Vuosina 1937-1947 hän toimi senaatin enemmistöjohtajana. Presidentti Harry S. Truman otti Barkleyn varapresidenttiehdokkaakseen vuoden 1948 presidentinvaaleihin sen jälkeen, kun William O. Douglas oli kieltäytynyt ehdokkuudesta. Truman ja Barkley voittivat vaalit, jolloin Barkleystä tuli 71-vuotiaana maan historian vanhimpana varapresidentiksi valittu henkilö. Hänet tunnettiin tehtävässä myös nimityksellä Veep. Barkley pyrki vuoden 1952 presidentinvaaleissa demokraattien ehdokkaaksi, mutta ammattiyhdistysjohtajat pitivät häntä jo liian vanhana virkaan. Hän pyrki myöhemmin uudelleen senaattiin vuonna 1954, jolloin hän kukisti istuvan republikaanin, John Sherman Cooperin. Demokraatit voittivat samalla enemmistön senaattiin ja sen seurauksena Lyndon B. Johnsonista tuli senaatin enemmistöjohtaja Barkley kuoli sydänkohtaukseen 30. huhtikuuta 1956 ollessaan pitämässä puhetta Washington and Lee University -yliopistossa. Hänet on haudattu Mount Kentonin hautausmaalle Paducahiin. == Perhe == Barkley avioitui vuonna 1903 tennesseeläisen Dorothy Bowerin kanssa, jonka kanssa sai kolme lasta. Bower kuoli vuonna 1947, ja Barkley meni uusiin naimisiin Jane Rucker Hadleyn kanssa vuonna 1949. Hän on Yhdysvaltain varapresidenteistä ainoa, joka on avioitunut virkakautensa aikana. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain varapresidentit Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Yhdysvaltain senaatin enemmistöjohtajat
Moduuli (ohjelmointi)

Moduuli tarkoittaa tietokoneohjelman itsenäistä osaa, jolla on syöttötiedot, tulostiedot ja oma toiminnallinen tehtävä (funktio). Ohjelma voidaan koota moduuleista, jolloin puhutaan modulaarisesta ohjelmasta ja modulaarisesta ohjelmoinnista. Ohjelman testauksessa puhutaan moduulitestauksesta. Modulaarisessa ohjelmoinnissa ohjelmamoduulin sidokset (muuttujat ja vakiot) muuhun ohjelmaan tulisi välittyä parametrien kautta. Tällöin ohjelmamoduuli on helppo siirtää tai kopioida ohjelmakoodin toiseen paikkaan eikä tule vaikeasti etsittäviä ohjelmointivirheitä kun uudessa ympäristössä samankaltaisia sidoksia ei ole. Tämä lisää ohjelmien luotettavuutta ja siirrettävyyttä, mutta saattaa laskea nopeutta. == Katso myös == * Hajautettu tietojenkäsittely Luokka:Ohjelmointi
Heike Henkel

Heike Henkel (o.s. Redetzky, s. 5. toukokuuta 1964 Kiel) on saksalainen entinen korkeushyppääjä. Henkel saavutti korkeushypyssä lukuisia arvokisamitaleita ja oli 1980-luvun lopun ja 1990-luvun alun aikoina maailman terävimmällä huipulla lajissaan. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa, hopeisen, Henkel saavutti 1988 EM-hallikisoista Budapestista. Vuotta myöhemmin Budapestin MM-hallikisoissa hän oli pronssilla. 1990 Glasgow'n EM- hallikisoista hän saavutti kultaa kuten myös myöhemmin samana vuonna Splitin ulkoratojen EM-kisoista. 1991 hän voitti MM-kultaa sekä Sevillan halli-MM- kisoista että Tokion ulkoratojen MM-kisoista. Henkel jatkoi kultaputkeaan myös 1992 EM-hallikisoissa ja myöhemmin samana vuonna Barcelonan olympialaisissa. 1993 Toronton MM-hallikisoista hän saavutti hopeaa ja 1995 Barcelonasta pronssia. Vuonna 1992 Henkel valittiin vuoden yleisurheilijaksi ja kotimaassaan Saksassa vuoden urheilijaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Leverkusen who's who Luokka:Saksalaiset korkeushyppääjät Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brian Wellman

Brian Wellman (s. 8. syyskuuta 1967 Bermuda) on bermudalainen entinen kolmiloikkaaja. Vuonna 1991 Wellman voitti universiadien kolmiloikkakilpailun. 1993 Toronton MM-hallikisoissa hän saavutti pronssia samoin kuin vuonna 1994 Kansainyhteisön kisoissa.http://www.gbrathletics.com/ic/cg.htm 1995 Barcelonan MM-hallikisoissa hän voitti maailmanmestaruuskultaa uudella kisaennätystuloksella 17,72. Göteborgin MM-kisoissa 1995 Wellman hyppäsi toiseksi tuloksella 17,62. Kilpailun voitti Jonathan Edwards maailmanennätystuloksella 18,29. Wellman jatkoi hyppäämistä kansainvälisellä huipputasolla vielä uuden vuosituhannen puolelle ja selviytyi usein arvokisojen loppukilpailuun saakka. Vielä 2001 Edmontonin MM-kisoissa hän oli kuudes. Wellman on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 72,5 kilogrammaa. Hänen kolmiloikkaennätyksensä on 17,62 vuodelta 1995 ja pituushyppyennätys 7,61 metriä vuodelta 1994. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Bermudalaiset pituushyppääjät Luokka:Bermudalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Godina

John Godina (s. 31. toukokuuta 1972 Fort Still, Oklahoma, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja kiekonheittäjä. Parhaimman kansainvälisen menestyksensä Godina saavutti kuulantyönnöstä, missä hän oli vuosikymmenen ajan maailman parhaita. Aikuisten ulkoratojen maailmanmestaruuden hän on voittanut kolmesti: 1995 Göteborgissa, 1997 Ateenassa ja 2001 Edmontonissa. Sisäratojen MM-kisoista hänellä on pronssia 1997 Pariisista, hopeaa 1999 Maebashista ja 2003 Birminghamista sekä kultaa 2001 Lissabonista. Olympialaisissa Godina oli 1996 Atlantassa hopealla ja 2000 Sydneyssä pronssilla. Maansa mestaruuden Godina on voittanut kuulantyönnössä ulkoradoilla kolmesti (1998, 1999 ja 2001) ja sisäradoilla neljästi (1996, 1997, 1998, 2005). Kiekonheitossa hän on voittanut Yhdysvaltain mestaruuden kahdesti, vuosina 1997 ja 1998. Lisäksi hänellä on lukuisia himmeämpiä mitaleita. Yhdysvaltain yliopistomestaruuksia hänellä on viisi. Kuulantyönnössä Godinan ennätys ulkoradoilla on 22,20 (2005) ja kiekonheitossa 69,90 (1998). Helmikuussa 2009 Godina ilmoitti lopettavansa uransa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset kiekonheittäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilkka Tulikoura

Ilkka Toimi Antero Tulikoura (s. 29. heinäkuuta 1942 Lempäälä) on suomalainen urheiluvammoihin erikoistunut lääketieteen tohtori ja ortopedi. Hän on arvostetuimpia yleisurheilukirurgeja maailmassa ja on leikannut lukuisia huippu-urheilijoita, kuten Sergei Bubkaa, Jacques Freitagia, Aki Parviaista ja Mika Halvaria. Ilkka Tulikouran isä oli urheilujohtajana tunnettu Toimi Tulikoura. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheilulääkärit Luokka:Suomalaiset kirurgit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vita Pavlyš

Viktorija ”Vita” Pavlyš (, s. 15. tammikuuta 1969 Harkova) on ukrainalainen entinen kuulantyöntäjä. Pavlyš voitti EM-kultaa Helsingissä 1994. Pariisin MM- hallikisoissa 1997 hän voitti kultaa ja saman vuoden Ateenan ulkoratojen MM- kisoissa hän oli hopealla. Budapestin EM-kisoissa 1998 Pavlyš voitti jälleen EM-kultaa. Maebashin MM-hallikisoissa 1999 hän työnsi finaalin pisimmän työnnön mutta menetti kultamitalinsa jäätyään dopingtestissä kiinni stanozolol-nimisen anabolisen steroidin käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon. Kilpailukiellosta vapauduttuaan Pavlyš sijoittui pronssille Edmontonin MM-kisoissa 2001. Vuonna 2002 hän voitti Wienin EM-hallikisoissa kultaa ja samana vuonna Münchenin ulkoratojen EM-kisoissa hopeaa. Vuonna 2003 hän sijoittui Pariisin MM-kilpailuissa pronssille. Budapestin MM-hallikisojen 2004 finaalissa Pavlyš työnsi jälleen kaikkein pisimmälle mutta jäi jälleen dopingtestissä kiinni saman aineen käytöstä kuin viisi vuotta aikaisemmin Maebashissa ja menetti kultamitalinsa. Toisen dopingrikkeen seurauksena hänet langetettiin elinikäiseen kilpailukieltoon. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Ukrainalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut ukrainalaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kelli White

Kelli White (s. 1. huhtikuuta 1977) on entinen yhdysvaltalainen pikajuoksija. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 White voitti Yhdysvaltain joukkueessa maailmanmestaruuden 4×100 metrin viestissä. Lisäksi hän juoksi 200 metrillä kolmanneksi ja 100 metrillä seitsemänneksi. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän voitti sekä 100 että 200 metrin kilpailut, mutta menetti mitalinsa jäätyään doping-testissä kiinni kielletyn modafiniilin käytöstä. Aluksi White väitti käyttäneensä modafiniilia narkolepsian hoitoon. Vuonna 2004 White myönsi käyttäneensä anabolisia steroideja ja erytropoietiiniä kolmen vuoden ajan ennen Pariisin MM-kisoja. Tämän jälkeen kaikki hänen 15. joulukuuta 2000 jälkeen tekemänsä suoritukset mitätöitiin, ja näin hän menetti myös vuoden 2001 MM-mitalinsa. Kärähdyksensä jälkeen hän on toiminut dopingin vastaisessa työssä ja muun muassa avustanut Yhdysvaltain anti-doping-toimikuntaa. White oli kilpailukiellossa 17.5.2004 – 16.5.2006, eikä hän jatkanut uraansa kilpailukieltonsa jälkeen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *BBC:n uutinen Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yhdysvaltalaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
La serva padrona

La serva padrona (, Piika emäntänä) on Giovanni Battista Pergolesin säveltämä opera buffa -tyylinen ooppera, joka oli alun perin intermezzo Pergolesin vakavassa oopperassa Il prigionier superbo. Ooppera oli ensimmäinen, joka esitettiin Napolissa sen jälkeen kun kaikki oopperaesitykset oli lopetettu maanjäristyksen takia, ja se juhlisti Habsburg-keisari Kaarle VI:n puolison keisarinna Elisabetin syntymäpäivää.Yle. Varsinainen pääooppera Il prigionier superbo ei menestynyt ja sitä esitetään nykyisin hyvin harvoin, mutta oopperan väliajalla esitetty La serva padrona on jäänyt pysyvästi ohjelmistoihin. Se on tyylillisesti barokin ja klassismin välissä. ==Lähteet== Serva Padrona, La Serva Padrona, La
Ifikrates

Ifikrates (, ; kuoli noin 353 eaa.) oli ateenalainen kenraali. Ifikrateen taustasta tiedetään sen verran että hänen isänsä oli suutari. Hänet tunnetaan parhaiten niistä uudistuksista jotka hän teki niin sanottujen kevytaseisten peltastien varustukseen. Ifikrates teki näiden joukkojen aseistuksesta entistä kevyemmät. Hän panosti myös kuriin ja harjoituksiin. Peltastit saattoivat näin liikkua nopeammin ja niistä tuli paljon hyödyllisempiä hyökkäyksissä. Ifikrateen uudistuksien arvo tuli hyvin esille Korintin sodan aikana. Hänen johtamansa peltasteista koostunut joukko kukisti yhden moran (noin 600 miestä) verran spartalaisia. Ensimmäisen kerran kevyesti aseistetut sotilaat kukistivat hopliiteistä koostuvan armeijan. Ifikrates joutui kuitenkin erimielisyyksiin Ateenan liittolaisen Argoksen kanssa ja hänet lähetettiin pois Korintin alueelta Hellespontokselle. Sen jälkeen kun Ateena ja Sparta solmivat Antalkidaan rauhan vuonna 387 eaa. Ifikrates avusti Traakian odrysialaisten kuningasta Seuthesta, joka soti erästä toista traakialaista kuningasta, Kotys I:tä vastaan. Vuonna 378 eaa. Ifikrates lähti auttamaan persialaisia valtaamaan Egyptin, mutta hän riitaantui Farnabazos II:n kanssa. Palattuaan Ateenaan Ifikrates lähetettiin Kerkyralle joka oli spartalaisten piirittämänä. Vuonna 371 eaa. Ifikrates palasi Traakiaan jossa hän liittoutui Kotys I:n kanssa ja alkoi sotia Ateenaa vastaan. Ateenalaiset kuitenkin antoivat hänelle tämän anteeksi ja hänet lähetettiin sotimaan Ateenan uudessa imperiumissa syttyneitä kapinoita vastaan. Khares syytti Ifikratesta ja hänen kahta kollegaansa siitä etteivät he olleet halunneet taistella myrskyisen sään vallitessa. Ifikrateelle tuomittiin suuret sakot ja hän eli Ateenassa aina kuolemaansa asti. Luokka:Antiikin kreikkalaiset sotilaat
Academy of Ancient Music

Academy of Ancient Music (AAM) on orkesteri, joka on pyrkii tutkimaan ja esittämään menneiden vuosisatojen taidemusiikkia periodisoittimin ja mahdollisimman suureen autenttisuuteen pyrkien. Alun perin Academy of Ancient Music perustettiin Lontoossa vuonna 1726 tarkoituksena esittää ”vanhaa” musiikkia, eli mitä tahansa yli sata vuotta vanhaa musiikkia. Orkesterin ohjelmistoon tuli kuitenkin pian myös uudempaa musiikkia erityisesti Georg Friedrich Händeliltä. Orkesterin perusti uudelleen vuonna 1973 brittiläinen kapellimestari ja cembalisti Christopher Hogwood tarkoituksena esittää 1700-luvun ja varhaisen 1800-luvun musiikkia periodisoittimilla. Academy of Ancient Music oli ensimmäinen orkesteri, joka levytti kaikki Wolfgang Amadeus Mozartin sinfoniat aikalaissoittimilla. Orkesteri on levyttänyt myös kaikki Ludwig van Beethovenin sinfoniat ja sen tarkoituksena on levyttää myös Joseph Haydnin koko sinfoniatuotanto. Orkesteriteosten lisäksi AAM on levyttänyt lukuisia oopperoita ja muita vokaaliteoksia Academy of Ancient Music -kuoron ja eri collegeien poikakuorojen kanssa. ==Aiheesta muualla== *Academy of Ancient Musicin verkkosivut Luokka:Brittiläiset orkesterit Luokka:Kamariorkesterit Luokka:Grammy-palkinnon saajat
Ivanka Hristova

Ivanka Marinova Hristova (, 19. marraskuuta 1941 Osikovitsa – 24. helmikuuta 2022) oli bulgarialainen kuulantyöntäjä, olympiavoittaja ja sisäratojen Euroopan mestari. == Elämä ja urheilu-ura == Hristovan urheilu-uran paras vuosi oli 1976, jolloin hän voitti kultaa Münchenin EM-hallikisoista ja Montréalin olympialaisista. Hopeaa Hristova saavutti sekä Prahan 1967 että Belgradin 1969 EM-hallikisoista. Münchenin kesäolympialaisista 1972 Hristova saavutti pronssia samoin kuin Katowicen EM-hallikisoista 1975. Vuosien 1969 ja 1974 EM-kilpailuissa Hristova sijoittui neljänneksi, Tokion kesäolympialaisissa 1964 kymmenenneksi ja Méxicon kesäolympialaisista 1968 kuudenneksi.Olympedia Maailmanennätystä Hristova paransi kahdesti: 3. heinäkuuta 1976 hän työnsi Belmekenissä tuloksen 21,87 m ja seuraavana päivänä tuloksen 21,89 m.Shot Put All Time Hristovan Montrealin-olympiavoitto oli Bulgarian kautta aikain ensimmäinen yleisurheilun olympiakulta. Hänestä tuli urheilumenestyksensä myötä kansallissankari. Valtio antoi hänelle palkkioksi 500 Yhdysvaltain dollarin edestä rahaa ja Volga-merkkisen henkilöauton. Hristova kuoli 80-vuotiaana 24. helmikuuta 2022.https://bta.bg/en/news/bulgaria/226101-petya-bulgaria%27s-first-female- track-and-field-olympic-champion-dies == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Bulgarialaiset kuulantyöntäjät Luokka:Bulgarialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Tsvetan Gaševski

Tsvetan Nikolajev Gaševski (, s. 15. heinäkuuta 1970 Sofiassa, Bulgariassa) on bulgarialainen kädenvääntäjä. Hän elää ja työskentelee Gorna Orjahovitsan kaupungissa ja on eräs kaupungin kädenvääntöseuran perustajajäsenistä. Gaševski harrasti aluksi yleisurheilua, mutta vaihtoi sittemmin kädenvääntöön, missä hän on yltänyt lukuisiin huippusaavutuksiin, muun muassa viiteen Euroopan mestaruuteen (1995–1998, 2001) ja kahteen maailmanmestaruuteen (2000–2001) 75-kiloisten oikean käden sarjassa. Lisäksi hänellä on EM- ja MM- hopeaa vuodelta 1994. Vuonna 2002 hänestä tuli Gorna Orjahovitsan kunniakaupunkilainen. == Aiheesta muualla == * Gaševski Gorna Orjahovitsan kaupungin sankarien sivulla (bulgariaksi) Luokka:Bulgarialaiset urheilijat Luokka:Kädenvääntäjät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christopher Hogwood

Christopher Jarvis Haley Hogwood (10. syyskuuta 1941 Nottingham – 24. syyskuuta 2014 Cambridge) oli brittiläinen kapellimestari ja cembalisti, joka tunnetaan erityisesti Academy of Ancient Musicin perustajana. Vuodesta 1992 Hogwood toimi varhaisen musiikin esittämisen professorina Royal Academy of Musicissa ja vierailevana professorina Lontoon King’s Collegessa. Hogwood opiskeli aluksi klassista kirjallisuutta Cambridgen yliopiston Pembroke Collegessa ja suoritti myöhemmin kapellimestariopintoja Raymond Leppardin, Thurston Dartin sekä Rafael Puyanan ja Gustav Leonhardtin johdolla. Vuonna 1967 hän perusti David Munrow’n kanssa Early Music Consortin ja vuonna 1973 Academy of Ancient Musicin, jotka molemmat esittävät varhaisklassismin ja barokin musiikkia periodisoittimin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hogwoodin kotisivut Luokka:Brittiläiset kosketinsoittajat Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Brittiläiset cembalistit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Haikarat

Haikarat (Ardeidae) on pelikaanilintujen lahkoon kuuluva lintuheimo. Ne ovat suuria tai keskikokoisia kosteikkojen, rannikoiden ja avomaiden lintuja. Haikaroiden heimoon kuuluu 64 lajia ja kattohaikaroiden 20 lajia. Suomessa pesii säännöllisesti viisi lajia.Koskimies 2019, s. 103 == Taksonomia == Haikaroiden uskotaan ilmestyneen noin 55 miljoonaa vuotta sitten, mutta niiden luokittelu on ollut ongelmallisempaa. Haikarat luokiteltiin aiemmin haikaralintuihin (Ciconiiformes), mutta on sittemmin siirretty pelikaanilintuihin (Pelecaniformes). Asema on kuitenkin vielä epäselvä. Haikaroiden heimo on uskottavasti iibisten (Threskiornithidae) sisarryhmä, mutta niiden kehityslinjat erkanivat luultavasti jo paleoseenilla. Siitä johtuen eräät tutkijat sijoittavat ne omiin lahkoihinsa, Ardeiformes (haikarat) ja Plataleiformes (iibkset), mutta tämä ei ole saanut (alustavaa) laajaa hyväksyntää. Kuramoto et al. (2015) ovat kuitenkin saaneet todisteita varhaisesta risteytymisestä haikaroiden ja iibisten välillä erkaantumisen jälkeen. === Suvut === * Harmaahaikarat (Ardea) * Rääkkähaikarat (Ardeola) * Kaulushaikarat (Botaurus) * Kyyryhaikarat (Butorides) * Haikarat (Egretta) * Hämyhaikarat (Gorsachius) * Pikkuhaikarat (Ixobrychus) * Yöhaikarat (Nycticorax) * Tiikerihaikarat (Tigrisoma) === Sukunsa ainoat edustajat === * Keihäshaikara (Agamia agami) * Lehmähaikara (Bubulcus ibis) * Ruuhinokka (Cochlearius cochlearius) * Kruunuyöhaikara (Nyctanassa violacea) * Kalottihaikara (Pilherodius pileatus) * Viheltäjähaikara (Syrigma sibilatrix) * Afrikantiikerihaikara (Tigriornis leucolopha) * Nokihaikara (Zebrilus undulatus) * Papuanhaikara (Zonerodius heliosylus) === Fylogenia === Vasarapäähaikaran asema luokittelussa on ollut epävarma, ja se on tavallisesti sijotettu omaan heimoonsa, mutta AOU lukee sen pelikaanien heimoon. HBW Alive sijoittaa sen kuitenkin omaan heimoonsa, mitä kladogrammi alla myös kuvastaa. == Lähteet == * * === Viitteet === * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jaak Uudmäe

Jaak Uudmäe (s. 3. syyskuuta 1954 Tallinna) on virolainen kolmiloikan olympiavoittaja. Hän edusti urheilu-uransa aikana Neuvostoliittoa. Uudmäe voitti kolmiloikan olympiakultaa 1980 Moskovan kisoissa tuloksella 17,35. Vuosien 1977 (16,46) ja 1980 EM-hallikisoista (16,51) hän saavutti hopeaa. Vuoden 1979 EM-hallikisoissa hän saavutti pronssia tuloksella 16,91. Viron mestaruuden hän voitti kolmiloikassa viidesti sekä ulkona että hallissa. Vuonna 1978 hän voitti Viron hallimestaruuden myös pituushypyssä tuloksella 7,29. Vuosina 1979 ja 1980 Uudmäe valittiin Viron vuoden urheilijaksi ja 1980 koko Neuvostoliiton urheilijaksi. Uudmäe pyrki uransa aika tuomaan esille virolaisuuttaan eikä halunnut olla pelkkä neuvostourheilija – joiksi urheiluselostajat usein niputtivat kaikki Neuvostoliiton urheilijat heidän kansalaisuudestaan riippumatta ja niputtavat usein nykyisinkin. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset kolmiloikkaajat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Virolaiset kolmiloikkaajat Luokka:Virolaiset olympiavoittajat Luokka:Virolaiset yleisurheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Virgilijus Alekna

Virgilijus Alekna (s. 13. helmikuuta 1972 Terpeikiai) on liettualainen kiekonheittäjä, joka hallitsi lajia 2000-luvun alkuvuosina melko ylivoimaisesti. Alekna karsiutui loppukilpailusta Götegorgin MM-kilpailuissa 1995. Atlantan olympialaisissa 1996 hän sijoittui viidenneksi. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa Alekna saavutti 1997 Ateenan MM-kisoista, missä hän oli hopealla tuloksella 66,70. 1998 Budapestin EM-kisoissa hän saavutti pronssia tuloksella 66,46. 1999 Sevillan MM-kilpailuissa Alekna oli neljäs. 2000 Sydneyn olympialaisissa Alekna voitti kultamitalin tuloksella 69,30. Vuotta myöhemmin Edmontonin MM-kisoissa hän saavutti hopeaa tuloksella 69,40, samoin kuin 2002 Münchenin EM-kisoista tuloksella 66,62. 2003 Pariisissa Alekna voitti maailmanmestaruuden 69,69 metriä kantaneella heitollaan. 2004 Ateenan olympialaisissa Alekna oli kiekonheiton lopputuloksissa aluksi toinen ja palkittiin hopeamitalilla, mutta sai myöhemmin uransa toisen olympiakullan, kun alkuperäinen kultamitalisti Robert Fazekas yritti väärentää virtsanäytettään. Alekna voitti kultaa myös 2005 Helsingin MM-kisoista kisaennätyksellä 70,17, jonka hän heitti viimeisellään oltuaan pitkään virolaisen Gerd Kanterin takana. Vuotta myöhemmin Göteborgin EM-kisoissa Alekna heitti jo ensimmäisellä kierroksella 68,67 metriä, mikä riitti kultamitaliin. Hopealle sijoittunut Kanter pääsi 64 senttimetrin päähän. Alekna jäi Osakassa 2007 ilman mitaleita, kun oli Gerd Kanterin voittoon päättyneessä kilpailussa täpärästi neljäs. Pekingissä 2008 Alekna pääsi takaisin mitalikantaan. Hän ei kuitenkaan pystynyt puolustamaan kaksinkertaista olympiavoittoaan, vaan jäi pronssille. Kanter voitti jälleen kultaa ja Puolan Piotr Małachowski oli toinen kolme senttimetriä Aleknan edellä. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui neljänneksi, Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 viidenneksi ja Daegun MM-kilpailuissa 2011 kuudenneksi. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli neljäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Moskovan MM-kilpailuissa 2013. Hän sijoittui 12:nneksi Zürichin EM- kilpailuissa 2014. Alekna on voittanut maailmancupin 1998 ja 2006, GP-finaalin 2001 sekä IAAF:n yleisurheilufinaalin 2003, 2005, 2006 ja 2009. Alekna on 2 metriä pitkä, painaa 130 kilogrammaa ja hänen sylivälinsä on 2,22 metriä. Hänen ennätyksensä on 3. elokuuta 2000 Kaunasissa heitetty 73,88, joka on kaikkien aikojen kolmanneksi pisin heitto. Kuulaa Alekna on työntänyt 19,99 metriä. Alekna alkoi työskennellä Liettuan presidentin henkivartijana vuonna 1995. Aleknan poika on kiekonheittäjä Mykolas Alekna.Joel Sippola, Yleisurheilulegendan poika hämmästyttää kehityksellään ja ennätyksellään, Yle.fi, urheilu 30.6.2022, viitattu 30.6.2022 == Ennätykset == * Kiekonheitto: 73,88 metriä * Kuulantyöntö: 19,99 metriä == Lähteet == * Luokka:Liettualaiset kiekonheittäjät Luokka:Liettualaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hellekypärä

Hellekypärä on kevyt, korkista tai sola-kasvin huokoisesta ytimestä valmistettu, kankaalla päällystetty, auringolta suojaava hattu. Ennen hellekypärää käyttivät länsimaalaiset tropiikissa, mutta nykyään sitä käytetään yleisimmin Vietnamissa. Hellekypärän esimuotoja on käytetty jo 1840-luvulla, mutta suuren suosion se saavutti vuoden 1870 paikkeilla, kun eurooppalaiset sotilaat ottivat sen käyttöön trooppisissa siirtomaissa. Hellekypärän muotoiluun vaikutti suuresti vuoden 1870 Ranskan–Preussin sodan kuuluisaksi tekemä saksalainen piikkikypärä, Pickelhaube. Hellekypärän runko oli kevyttä, huokoista ydinainetta, sen reunassa oli terävät ulokkeet eteen- ja taaksepäin ja se päällystettiin valkoisella kankaalla (myöhemmin käyttöön otettiin myös paremmin maastoutuvia värejä). Kuvussa oli tuuletusreikiä. Etupuolelle kiinnitettiin kokardi tai muu tunnus, ja usein lakea koristi nuppi tai messinkinen piikki. Leuan alle tuli joko nahkaremmi tai messinkiketju. Hellekypärä yhdistettiin erityisesti viktoriaaniseen Britanniaan, mutta sitä käyttivät tropiikissa kaikkien eurooppalaisten valtojen ja myös Yhdysvaltain sotilaat. 1800-luvun lopulta alkaen hellekypärästä tuli suosittu päähine tropiikissa oleskelevien länsimaisten siviilien keskuudessa. Siviilimallinen hellekypärä oli sotilasmallia käytännöllisempi, koruttomampi ja matalampi, ja siinä oli koko ympärysmitaltaan leveä lieri. Hellekypärää käyttivät naiset ja miehet, nuoret ja vanhat sekä muodollisissa että epämuodollisissa tilaisuuksissa aina toiseen maailmansotaan asti. Toisen maailmansodan aikana Saksan Afrika Korpsin univormuun kuului alkujaan myös hellekypärä, myös Italian Afrikan-joukot käyttivät hellekypäriä. Toisen maailmansodan jälkeen Vietnamissa vapautusliike Viet Minh omaksui ranskalaisten siirtomaaisäntien käyttämän hellekypärän tunnuksekseen, ja se on yhä Vietnamissa suosittu päähine sekä sotilailla että siviileillä. Malli on sama kuin sotaa edeltäneen ajan siviilimalli, mutta kangaspäällinen on vihreä, ja edessä tai takana on joskus metallinen tunnusmerkki. Vietnamin lisäksi hellekypärää käyttävät Britannian ja Thaimaan armeijat seremoniallisissa tilaisuuksissa sekä joskus Yhdysvaltain merijalkaväen kouluttajat. Suomessa eräs tunnetuimpia hellekypärää käyttäviä fiktiivisiä henkilöitä lienee mainoshahmo Kari Grandi. Myös Muumipappa käyttää hellekypärää yhdessä Muumilaakson tarinoiden jaksossa. ==Aiheesta muualla== *Afrika Korpsin univormuista Luokka:Hatut
Yhtenäinen osoitusperiaate

Yhtenäinen osoitusperiaate (, UAP) on tietotekniikassa ohjelmointiin liittyvä käsite, jonka esitti Bertrand Meyer. Sen yksinkertaistetun version mukaan olioiden tarjoamien palveluiden tulisi noudattaa yhdenmukaista notaatiota riippumatta siitä, onko palvelu metodikutsu vai viittaus oliomuuttujiin. Periaatteen käyttö ei ole itsestäänselvää, vaan voi myös aiheuttaa merkittävää haittaa tahattomasti. Esimerkiksi C++ -kielessä periaate toteutuu sikäli, että kun on annettu muuttuja: int i; sen arvo voidaan asettaa sanomalla joko: i(42); tai vaihtoehtoisesti (yleisempi tapa): i = 42; Kaikki ohjelmointikielet eivät tue metodikutsuissa sulkeiden puuttumista: obj.set_area(width, height) sen sijaan, että voisi myös sanoa: obj.set_area = width, height Eräät ohjelmointikielet kuten Ruby tukevat tapaa: class MyOwnUAPClass attr_reader :num def initialize(num) @num = num end def squared return @num*@num end end obj = MyOwnUAPClass(42) puts obj.num # tulostaa 42 puts obj.squared # tulostaa 1764 Myös Python tukee vastaavaa tapaa. == Lähteet == Luokka:Ohjelmointi
Romas Ubartas

Romas Ubartas (s. 26. toukokuuta 1960IAAF Panevėžys) on liettualainen, olympia- ja EM-kultaa voittanut kiekonheittäjä, joka aikaisemmin urallaan edusti myös Neuvostoliittoa. Olympialaisista Ubartas saavutti hopeaa 1988 Soulista tuloksella 67,48 ja kultaa 1992 Barcelonasta tuloksella 65,12. EM- kultaa Ubartas voitti 1986 Stuttgartista tuloksella 67,08. Hän oli EM- kilpailuissa lisäksi viides Splitissä 1990 ja yhdeksäs Budapestissa 1998. MM- kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi Roomassa 1987 sekä karsiutui loppukilpailusta Sevillassa 1999 ja Edmontonissa 2001. Hän voitti kultaa Hyvän tahdon kisoissa 1986 ja 1990. Hän edusti maataan vielä 2000 Sydneyn olympialaisissa ja heitti karsinnassa tuloksen 60,50, millä ei selviytynyt loppukilpailuun. Ubartas jäi kiinni dopingin käytöstä vuoden 1993 MM- kilpailussa. Ubartasin ennätys on 70,06, minkä hän heitti 8. toukokuuta 1988. Hän on 2,02 metriä pitkä ja painaa 123 kilogrammaa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Liettualaiset kiekonheittäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset kiekonheittäjät Luokka:Liettualaiset olympiavoittajat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut liettualaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Imrich Bugár

thumb|Imrich Bugár (2013) Imrich Bugár (s. 14. huhtikuuta 1955 Dunajská Streda, Tšekkoslovakia) on entinen kiekonheittäjä, joka edusti suurimman osan urastaan Tšekkoslovakiaa ja viimeisinä aktiivivuosinaan Tšekkiä. 1978 Prahan EM-kisoista Bugár saavutti pronssia tuloksella 64,66 ja 1980 Moskovan olympialaisista hopeaa tuloksella 66,38. 1982 Ateenan EM-kisoista hän voitti kultaa tuloksella 66,64. Kautta aikain ensimmäisissä yleisurheilun MM- kilpailuissa 1983 Helsingissä hän voitti myös kultaa, tuloksella 67,72. Bugár sijoittui kahdeksanneksi Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986, seitsemänneksi Rooman MM-kilpailuissa 1987, 12:nneksi Soulin olympialaisissa 1988 ja seitsemänneksi Splitin EM-kilpailuissa 1990. Hän karsiutui loppukilpailusta Barcelonan olympialaisissa 1992 ja Helsingin EM-kilpailuissa 1994. Imrich Bugárin ennätys kiekonheitossa on 71,26 metriä, minkä hän heitti San Joséssa, Kaliforniassa 25. toukokuuta 1985. Bugár on 196 senttimetriä pitkä ja painoi aktiiviaikoinaan 120 kilogrammaa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Tšekkoslovakialaiset kiekonheittäjät Luokka:Tšekkiläiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joe Wirkkunen

Viljo ”Joe” Wirkkunen (27. kesäkuuta 1928 Port Arthur, Kanada – 13. heinäkuuta 1986 Thunder Bay, Kanada) oli kanadansuomalainen jääkiekkovalmentaja. Hänen molemmat vanhempansa olivat lähtöisin Suomesta. Wirkkunen oli Suomen maajoukkueen ensimmäinen päävalmentaja, jolla ei ollut Suomen kansalaisuutta. Wirkkusen merkitys suomalaiselle jääkiekkokulttuurille on suuri. Wirkkunen palkattiin Risto Lindroosin apuvalmentajaksi kaudeksi 1951–1952, jolloin hän lähinnä kierteli maata ja jakoi jääkiekkotietoutta. A-maajoukkueen valmentajana hän toimi kausina 1959–1960 ja 1961–1966. Wirkkunen valmensi aikoinaan myös Sveitsin maajoukkuetta. Wirkkunen valmensi Suomea päävalmentajana neljä kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa ja kaksi kertaa olympialaisissa. Wirkkunen toi suomalaiseen jääkiekkoon kanadalaista perusosaamista ja oli näin auttamassa Suomen jääkiekkokulttuuria kehittymään. Suomen Jääkiekkomuseo valitsi Wirkkusen Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 25 vuonna 1985. Joe Wirkkunen nimettiin syyskuussa 2008 The Northwestern Ontario Sports Hall of Fameen. ==Lähteet== * *Wirkkusen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla ===Viitteet=== Luokka:Kanadalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Suomen jääkiekkomaajoukkue Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet Luokka:Kanadansuomalaiset henkilöt
Mike Powell

Michael Anthony ”Mike” Powell (s. 10. marraskuuta 1963 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pituushyppääjä. Hän pitää hallussaan pituushypyn maailmanennätystä 895 cm. 1988 Soulin olympialaisista Powell saavutti hopeaa Carl Lewisin takana tuloksella 849 cm. 1991 Tokion MM- kisojen finaalissa Powell paransi Bob Beamonin tuolloin 23 vuoden ikäistä maailmanennätystä viidellä sentillä, lukemiin 895 cm, ja voitti MM-kultaa. 1992 Barcelonassa hän saavutti jälleen olympiahopeaa voiton mentyä Lewisille. Powellin tulos 864 cm jäi vain kolme senttimetriä Lewisin parhaasta. 1993 Stuttgartin MM-kisoissa Powell voitti toisen MM-kultansa tuloksella 859 cm. 1995 Göteborgin MM-kisoista hän saavutti pronssia. Atlantan olympialaisissa 1996 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 817 cm. Powell lopetti uransa 1996 Atlantan olympialaisten jälkeen, mutta teki paluun vuonna 2001 tavoitteenaan 2004 Ateenan olympialaiset. Loukkaantumisen takia hän ei kuitenkaan voinut osallistua Yhdysvaltain olympiakarsintoihin. Hän on 188 senttimetriä pitkä ja painoi aktiivivuosinaan 77 kilogrammaa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 100 m 10,45 * 200 m 21,21 * korkeushyppy 216 * pituushyppy 895 ME * kolmiloikka 15,75 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset pituushyppääjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Esko Niemi

Esko Ilmari Niemi (11. kesäkuuta 1934 Tampere – 8. marraskuuta 2013 Tamperehttp://www.aamulehti.fi/Kotimaa/1194853688892/artikkeli/tapparan+ex- huippuvahti+esko+niemi+on+kuollut.html ) oli suomalainen jääkiekkomaalivahti ja -valmentaja sekä jalkapallomaalivahti. "Niekku" voitti pelaajana jääkiekossa kolme Suomen-mestaruutta TBK:n riveissä. Hän edusti Suomea maajoukkueessa ja torjui MM-otteluissa sekä yksissä olympialaisissa. Niemi palkittiin kahdesti parhaana maalivahtina ja kerran vuoden parhaana jääkiekkoilijana. Valmentajana hän saavutti Kooveen mestaruuden vuonna 1968. Niemi on jääkiekkoleijona. == Elämä ja urheilu-ura == Niemi oli kotoisin Amurista. Hän oli lahjakas maalivahti ja 1950- ja 1960-luvuilla usean tamperelaispojan suuri idoli. Tarinan mukaan Koulukadulla käydyssä ottelussa hän menetti pelin tiimellyksessä räpylänsä. Samaan aikaan tuli laukaus siniviivalta kohti maalin yläkulmaa. Tällöin Niemi nappasi lippalakin päästään ja otti laukauksen kiinni. Niemi edusti peliurallaan TP-V:tä, TBK:ta, Tapparaa ja Turun Palloseuraa. Hän pelasi SM-sarjassa 12 kauden aikana 146 ottelussa. Mestaruuksia Niemi voitti kolme. Lisäksi Niemi valmensi KooVeen kertaalleen Suomen mestariksi. Niemi tunnettiin rohkeana maalivahtina joka torjui tarpeen tullen koko kehollaan - jopa päällään. Hän usein lateli tiukkoja käskyjä joukkueensa puolustajille.Rantala Risto, Siukonen Markku, Tukiainen Seppo (vastaavat toimittajat): Urheilumme Kasvot Osa 3: Palloilu. Jyväskylä: Oy Scandia Kirjat Ab, 1973. (s. 435) Niemi palkittiin kahdesti Lynces Academicin parhaan maalivahdin patsaalla sekä kerran Suomen vuoden parhaana jääkiekkoilijana. Esko Niemi on aateloitu Tappara Hall of Fame -kunniagalleriaan numerolla 11. Hän on myös jääkiekkoleijona. === Maajoukkue === Niemi pelasi Suomen maajoukkueessa yhteensä 73 ottelua ja edusti Suomea viisi kertaa MM-tasolla ja kerran olympialaisissa: Squaw Valleyssa 1960 Suomi sijoittui seitsemänneksi. === Jalkapallo === Jääkiekon lisäksi Niemi pelasi jalkapalloa. Hän saavutti TPS:n joukkueessa SM-hopeaa kaudella 1960. Jalkapalloilijanuransa hän aloitti TP-V:ssä ja pelasi korkeimmalla sarjatasolla TPS:n lisäksi tamperelaisessa Ilves-Kissoissa.Suomen jääkiekkomuseo == Pelikaudet jääkiekossa == * 1952 – 1953 (Tampereen Palloveikot) * 1953 – 1960 (TBK / Tappara) * 1960 – 1964 (TPS) == Saavutukset ja palkinnot == === Pelaajasaavutukset === * Suomen vuoden jääkiekkoilija (1959) * 3 jääkiekon Suomen mestaruutta (1954, 1955, 1959) ** 2 jääkiekon SM- hopeaa ja 2 -pronssia ** jalkapallon SM-hopeaa 1960 * Lynces Academicin parhaan maalivahdin patsas (1958, 1959) === Valmentajasaavutukset === * 1 Suomen mestaruus (Koovee, 1968) === Tunnustukset ja palkinnot === * Tapparan Hall of Fame #11 * Suomen Jääkiekkoleijona #26 == Lähteet == * * Jääkiekkoleijonat - Esko Niemi Suomen jääkiekkomuseo * Eurohockeyn tilastosivu * Esko Niemi Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com *Niemen tiedot Jääkiekkomuseon sivuilla. === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Heinrich Mark

Heinrich Mark (1. lokakuuta 1911 Krootuse – 2. elokuuta 2004 Tukholma) oli virolainen poliitikko, joka toimi Viron pakolaishallituksen väliaikaisena presidenttinä vuosina 1990–1992. Viron itsenäistyttyä Neuvostoliitosta Mark luovutti valtuutensa Viron tasavallan johtajana Lennart Merelle riigikogussa 6. lokakuuta 1992 pitämässään puheessa. ==Aiheesta muualla== *Eesti Diplomaatide Kool Luokka:Virolaiset poliitikot Luokka:Virolaiset juristit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Ruotsin virolaiset Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Matti Lampainen

Matti Veikko Lampainen}} (s. 16. tammikuuta 1932 Kanneljärvi) on suomalainen jääkiekkopuolustaja ja -valmentaja. Lampainen oli levittämässä jääkiekon suosiota Poriin, Helsinkiin ja Lahteen. Hän aloitti uransa Tampereella TBK:ssa ja Tapparassa ennen siirtymistään Ilvekseen. Lampainen ehti voittaa viisi Suomen mestaruutta Tampereella ennen siirtymistään Porin Karhuihin ja sieltä toiseen porilaisjoukkueeseen RU-38:aan. Lampainen aiheutti hämmennystä tamperelaisjoukkueissa värväämällä RU:hun omistajan Rosenlewin rahoilla pelaajia Tampereelta. Hän toimi valmentajana, kun hänen joukkueensa RU-38 voitti Suomen mestaruuden 1967. Lampainen oli jo aiemmin ollut joukkueen pelaajavalmentajana, mutta mestaruuskausi oli ensimmäinen, jolloin hän keskittyi vain valmentamiseen. Toisen Suomen mestaruutensa Lampainen otti valmentajana Jokereissa, kun hän johdatti helsinkiläisseuran historiansa ensimmäiseen mestaruuteen 1973. Lampainen rakensi Jokereissa pitkälle viritetyn pelityylin, joka perustui taitokiekkoon, HIFK:n rymistelypelin vastapainoksi. Lahden Kiekkoreipasta Lampainen valmensi SM-liigassa kaudet 1976–1978. Maajoukkuetta Lampainen edusti pelaajaurallaan 103 kertaa. Mukaan mahtuivat seitsemät MM-kisat ja yhdet olympiakisat. Lampainen kilpaili myös pyöräilyssä. Hän voitti SM-kultaa 4 km:n joukkueajossa Pyörä-Poikien joukkueessa vuonna 1955. ==Saavutukset ja palkinnot== *5 Suomen mestaruutta pelaajana (1953, 1954, 1955, 1958, 1960) *4 SM-pronssia *2 Suomen mestaruutta valmentajana (1967, 1973) *Suomen Jääkiekkoleijona #27 ==Lähteet== * *Lampaisen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla *Jokerien historia ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Suomalaiset ratapyöräilijät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Malajalam

Malajalam eli malayalam on pääasiassa Intiassa puhuttava dravidakieli. Sillä on lähes 36 miljoonaa puhujaa ja kansallisen kielen asema Intiassa. Malajalam on virallinen kieli Keralan osavaltion lisäksi Lakkadiiveillä ja Pondicherryssä. Sekä malajalamin kieli että sen kirjoitusjärjestelmä ovat läheistä sukua tamilille. Vuonna 1772 julkaistu Alphabetum grandonico- malabaricum sive samscrudonicum oli ensimmäinen eurooppalainen malajalamia käsittelevä kirja. Vuonna 1997 malajalamilla oli Intiassa 35 351 000 puhujaa. Kaikkiaan puhujia oli 35 757 100. Malajalamia kirjoitetaan malajalamilaisilla kirjaimilla. Malajalaminkielinen elokuvateollisuus tunnetaan nimellä mollywood. == Fonologia == === Konsonantit === Labiaali Dentaali Alveolaari Retrofleksi Palataali Velaari Glottaali Nasaali m n̪ n ɳ ɲ ŋ Klusiili aspiroimaton b d̪ d ɖ d͡ʒ g aspiroitunut bʱ d̪ʱ ɖʱ d͡ʒʱ ɡʱ Frikatiivi f s ʂ ɕ h Approksimantti tavallinen ʋ ɻ j lateraali ʎ ɭ Tremulantti ɾ r Lähde: === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i ɨ̆ u Puoliavoin e ə o Avoin a Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Malajalaminkielinen Wikipedia Luokka:Dravidakielet Luokka:Intian kielet
Aleksander Warma

Aleksander Warma (Varma) (22. kesäkuuta 1890 Kuusalu – 23. joulukuuta 1970 Tukholma) toimi Viron pakolaishallituksen väliaikaisena presidenttinä 30. maaliskuuta 1963 – 23. joulukuuta 1970. Hänen seuraajakseen tuli Tõnis Kint. Aleksander Warma oli ensimmäisiä Kabbölen virolaisia, joka muutti Suomen Pernajaan isänsä Johannes Warman perheen mukana vuonna 1906. Vuosina 1939–1940 hän oli itsenäisen Viron lähettiläänä Helsingissä. Warma jätti Helsingin lähetystötalon 6. elokuuta 1940, jolloin Neuvostoliitto julisti Viron osaksi aluettaan. Jatkosodan aikana Warma toimi yhä Suomessa ja yritti saada talon takaisin, mikä kuitenkin estyi Saksan vastustuksesta. Warman muistelmateos Diplomaadi kroonika on julkaistu suomeksi nimellä Lähettiläänä Suomessa 1939–44 (Otava 1973). ==Aiheesta muualla== * Eesti Diplomaatide Kool === Viitteet === Luokka:Virolaiset poliitikot Luokka:Virolaiset diplomaatit Luokka:Suomen virolaiset Luokka:Ruotsin virolaiset Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet