EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Malediivien presidentti

Malediivien tasavallan presidentti on Malediivien valtionpäämies. Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viiden vuoden mittaiselle kaudelle. Nykyään kausien määrää on rajoitettu enintään kahteen. Koska Malediivit on presidenttijohtoinen tasavalta, toimii presidentti myös maansa hallituksen päämiehenä. 17\. marraskuuta 2023 alkaen presidenttinä on toiminut Mohamed Muizzu. == Historia == Ennen tasavaltaa malediivit on ollut sulttaanikunta noin 1100-luvusta alkaen ja myöhemmin Brittiläisen imperiumin protektoraatti vuodesta 1887 alkaen. Malediivit itsenäistyi brittivallan alta vuonna 1965, ja tasavaltalainen hallitusmuoto omaksuttiin vuonna 1968. Itsenäisyyden varhaisvaiheiden politiikkaa hallitsi vahvasti presidentti Maumoon Abdul Gayoom, joka toimi Malediivien presidenttinä noin kolmen vuosikymmenen ajan ja hallitsi kuusi perättäistä virkakautta. Vuodesta 2003 alkaen Gayoomin hallinto alkoi tuoda Malediivien politiikkaan liberaalimpia ja demokraattisempia käytänteitä. Esimerkiksi poliitisten puolueiden perustaminen laillistettiin vuonna 2005. Nykyinen perustuslaki taas saatettiin voimaan vuonna 2008, jonka jälkeen Malediiveissa järjestettiin ensimmäiset vapaat ja monen kandidaatin väliset presidentinvaalit. Gayoom oli ehdolla myös vuoden 2008 vaaleissa, mutta opposition ehdokas Mohamed Nasheed voitti hänet vaalien toisella kierroksella. Nasheed ei kuitenkaan onnistunut toimimaan täyttä virkakautta. Viran päätti tuomarin erottamisesta käynnistyneet protestit, jotka johtivat Nasheedin eroamiseen virasta vuonna 2012. Nasheedin jälkeen presidentiksi astui Nasheedin varapresidentti Mohammed Waheed. Vuonna 2013 järjestetyissä vaaleissa ehdolle asettui Nasheedin ja Waheedin rinnalla uusi kandidaatti Abdulla Yameen. Yameen voitti kyseiset vaalit lopulta kolmannella vaalikierroksella. Yameenin valtakaudella demokraattisia instituutioita alettiin heikentämään ja Malediivien politiikka luisui takaisin autoritaarisempaan suuntaan. Vuoden 2018 vaaleissa presidentiksi valittiin Ibrahim Mohamed Solih. Solih voitti vaaleissa uudelleenvalintaan pyrkivän Yameenin 58 % ääniosuudella. Solih kampanjoi demokraattisten uudistusten puolesta ja sai tuekseen useita eri oppositioryhmiä. Solihin virkakauden aikana Yameen pidätettiin korruptiosyytteiden perusteella. Viimeisimmät vaalit Malediiveilla pidettiin syyskuussa 2023. Vaaleissa istuva presidentti Solih hävisi vastaehdokkaalleen Mohamed Muizzulle. Muizzu astui virkaansa 17.marraskutta 2023. Muizzun valinnan on spekuloitu siirtävän Malediivien ulkopolitiikkaa Kiinalle myönteisempään suuntaan ja etäämmälle Malediivien perinteisestä yhteistyökumppanista Intiasta. == Lähteet == *
Kromatidi

Kromatidi on kahdentuneen kromosomin toinen puolikas, joka muodostuu mitoosin ja meioosin aikana ennen solunjakautumista. Yhden kahdentuneen kromosomin muodostavat siis kaksi identtistä kromatidia, jotka ovat toisissaan kiinni sentromeerin kohdalta. Siinä yhteydessä kromatidipareja saatetaan kutsua myös sisarkromatideiksi. Sentromeeri sijaitsee kromosomista vaihdellen eri paikassa kromatideja, eli joko keskellä tai lähempänä jompaakumpaa päätä. Solunjakautumisen aikana sukkularihmasto tarttuu sentromeeriin kiinni ja vetää sisarkromatidit erilleen toisistaan, jonka jälkeen solu jakautuu kahdeksi uudeksi soluksi. Koska molemmissa sisarkromatideissa on keskenään sama perimä, ne myös sisältävät keskenään samat tiedot. Solunjakautumisen lopuksi molemmissa uusissa soluissa onkin täysin sama perimä kuin vanhassakin solussa oli. Kromosomit kuitenkin kuvataan usein juuri kahden kromatidin kanssa. Kromatideissa olevat poikkeamat voivat johtaa ongelmiin geeniperimässä ja soluissa. Esimerkiksi solunjakautumisen aikana voi käydä niin, että kromatidit eivät irtoa toisistaan kunnolla ja jakautuneisiin soluihin päätyy liian suuri tai pieni määrä kromosomeja. == Lähteet == Luokka:Kromosomit
Martin Beránek

Martin Beránek (s. 14. huhtikuuta 2001 České Budějovice) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Tšekin Extraligassa pelaavaa HC České Budějovicea. == Ura == === Seuraura === Beránek edusti juniorina synnyinkaupunkinsa seuraa HC České Budějovicea, jossa hän voitti kaudella 2017–2018 B-nuorten mestaruuden. Samalla kaudella hän myös debytoi seuran Chance Liga -joukkueessa. Kaudella 2019–2020 Beránek teki Chance Ligassa 20 tehopistettä. Beránek nousi kaudella 2020–2021 HC České Budějovicen mukana Extraligaan, jossa hän teki ensimmäisen maalinsa 2. lokakuuta 2020 HC Vítkovicea vastaan. Kaudella 2021–2022 hän teki 49 ottelussa tehopisteet 6+7=13. Kaudeksi 2022–2023 Beránek siirtyi BK Mladá Boleslavin joukkueeseen, josta hän kuitenkin 32 ottelun jälkeen siirtyi loppukaudeksi HC Škoda Plzeňiin. Kaudeksi 2023–2024 Beránek palasi HC České Budějoviceen 2+1-vuotisella sopimuksella. === Maajoukkueura === Beránek edusti Tšekkiä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021. Yhteensä hän pelasi yhdeksän alle 20-vuotiaiden maaottelua. Vuonna 2018 Beránek oli mukana alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa, jossa hän teki yhden maalin. == Tilastot == Lähde: 2017–2018 HC České Budějovice Chance Liga 3 0 0 0 2 – – – – – 2018–2019 HC České Budějovice Chance Liga 53 4 6 10 48 11 1 0 1 4 2019–2020 HC České Budějovice Chance Liga 46 7 13 20 72 – – – – – 2020–2021 HC České Budějovice ČEL 40 7 2 9 20 – – – – – JMM 5 0 1 1 2 2021–2022 HC České Budějovice ČEL 49 6 7 13 20 10 0 0 0 8 2022–2023 BK Mladá Boleslav ČEL 32 3 2 5 8 – – – – – HC Škoda Plzeň ČEL 9 1 1 2 2 5 0 0 0 2 3 kautta yhteensä ČEL 130 17 12 29 50 15 0 0 0 10 == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matti Vainio

Matti Vainio (s. 1946) on suomalainen professori emeritus, joka on työskennellyt muun muassa Helsingin ja Jyväskylän yliopistoissa ja kirjoittanut lukuisia tietokirjoja. Vainio on Helsingin yliopiston dosentti. == Ura == Ennen yliopistouraansa Vainio työskenteli Kuopion kaupunginorkesterin viulistina ja musiikkitoimittajana Yleisradiossa. Hän oli Jyväskylän yliopiston taidekasvatuksen professorina vuosina 1973–1977. Tämän jälkeen Vainio toimi vanhempana tutkijana Lontoon yliopiston musiikkikasvatuksen laitoksella syyskesästä 1977 syyskesään 1978. Sieltä hän siirtyi Helsingin yliopiston musiikkitieteen assistentiksi ja apulaisprofessoriksi vuosiksi 1979–1982. Sen jälkeen hän työskenteli professorina Budapestin yliopistossa (ELTE) syksystä 1982 syyskesään 1985. Vuosina 1986–2009 Vainio oli musiikkitieteen professorina Jyväskylän yliopistossa. Hän oli Göttingenin yliopiston vieraileva professori syyskesästä 1993 syyskesään 1995. Vainio on kirjoittanut runsaat kaksikymmentä kirjaa suomalaisen musiikkikulttuurin alalta. Kirjoissaan hän on käsitellyt muun muassa Elmer Diktoniusta, Aino Acktéta, Robert Kajanusta, P. J. Hannikaista ja Fredrik Paciusta sekä musiikkialan instituutioita, kuten Helsingin kaupunginorkesteria sekä Suomen ja Englannin musiikkikasvatuksen vaiheita. Hän on myös kirjoittanut unkariksi suomalaisen musiikin historiasta. Vuonna 2003 Vainio sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon Robert Kajanus -kirjastaan Nouskaa aatteet!, joka oli myös Tietokirjallisuuden Finlandia -palkintoehdokkaana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Goudín metroasema

Goudín metroasema ( eli Σταθμός Γουδή, Stathmós Goudí) on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se on linjan itäinen pääteasema ja sijaitsee Zográfoun kaupungissa Ateenan itäpuolella lähellä kaupunkien rajaa. Nimensä asema on saanut Ateenan puolella sijaitsevasta Goudín kaupunginosasta. Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa Agía Sofían lastensairaala, Zográfoun kunnallinen stadion ja Pyhän Tuomaan (Ágios Thomás) kirkko. Seuraava asema etelään on Zográfou. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ateenan metron asemat Luokka:Zográfou
Ilísian metroasema

Ilísian metroasema ( eli Σταθμός Ιλίσια, Stathmós Ilísia) on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee Áno Ilísian kaupunginosassa Zográfoun kaupungissa Ateenan itäpuolella. Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa Ateenan yliopiston kampusalue ja sen urheilukentät. Seuraava asema koilliseen on Zográfou ja lounaaseen Panepistimioúpoli. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ateenan metron asemat Luokka:Zográfou
Kaisarianín metroasema

Kaisarianín metroasema ( eli Σταθμός Καισαριανή, Stathmós Kaisarianí) on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee Kaisarianín kaupungissa Ateenan itäpuolella lähellä kaupunkien rajaa. Aseman lähellä sijaitsee muun muassa Pyhän Nikolaoksen (Ágios Nikólaos) kirkko. Seuraava asema luoteseen on Evangelismós ja itään Panepistimioúpoli. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ateenan metron asemat Luokka:Kaisarianí
Kolonákin metroasema

Kolonákin metroasema ( eli Σταθμός Κολωνάκι, Stathmós Kolonáki) on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee Kolonákin kaupunginosassa Ateenan keskustan itäosassa. Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa Kolonáki-aukio (Plateía Kolonakíou), Benaki-museo ja Kykladisen taiteen museo. Seuraava asema luoteeseen on Akadimía ja itään Evangelismós. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ateenan metron asemat Luokka:Kolonáki
Kypsélin metroasema

Kypsélin metroasema ( eli Σταθμός Κυψέλη, Stathmós Kypséli) on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee Kypsélin kaupunginosassa Ateenan pohjoisosassa. Aseman lähellä sijaitsee muun muassa Kanárisin aukio (Plateía Kanári) eli Kypsélin aukio (Plateía Kypsélis). Seuraava asema pohjoiseen on Elikónos ja etelään Dikastíria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ateenan metron asemat
Panepistimioúpolin metroasema

Panepistimioúpolin metroasema ( eli Σταθμός Πανεπιστημιούπολη, Stathmós Panepistimioúpoli; ”Yliopistokampus”) on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee Kaisarianín kaupungissa Ateenan itäpuolella. Aseman lähellä sijaitsee muun muassa Ateenan yliopiston kampusalue, josta se on saanut nimensä. Seuraava asema länteen on Kaisarianí ja koilliseen Ilísia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ateenan metron asemat Luokka:Kaisarianí
Zográfoun metroasema

Zográfoun metroasema ( eli Σταθμός Ζωγράφου, Stathmós Zográfou) on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee Zográfoun kaupungissa Ateenan itäpuolella. Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa Alexandrísin aukio (Plateía Alexandrí), Zográfoun kunnallinen stadion (Dimotikó Stádio Zográfou) ja Zográfoun huvila (Víla Zográfou) sekä Pyhän Theraponin (Ágios Therápontas) ja Pyhän Georgioksen (Agios Geórgios) kirkot. Seuraava asema lounaaseen on Ilísia ja pohjoiseen Goudí. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ateenan metron asemat Luokka:Zográfou
Don Michael Randel

Don Michael Randel (s. 1940) on yhdysvaltalainen musiikkitieteilijä.AMS Administration American Musicological Society, viitattu 14.11.2023Don Michael Randel The University of Chicago, viitattu 14.11.2023 Randel sai Princetonin yliopistosta kandidaatin (1962) ja maisterin (Master of Fine Arts, 1964) arvonsa. Vuonna 1967 hän väitteli samassa yliopistossa filosofian tohtoriksi.Don Randel Cornell University, viitattu 15.11.2023 Randel on erikoistunut tutkimustyössään keskiajan ja renessanssin musiikkeihin varsinkin Espanjassa ja Ranskassa.Don Michael Randel Mellon Foundation, viitattu 14.11.2023 Hän on tehnyt julkaisuja muun muassa mosarabialaisesta laulusta, arabialaisesta musiikin teoriasta ja latinalaisamerikkalaisesta populaarimusiikista. Randel toimitti Harvard Dictionary of Musicin kolmannen ja neljännen edition. Lisäksi hän on toimittanut teokset Harvard Biographical Dictionary of Music (1996) ja Harvard Concise Dictionary of Music and Musicians (1999).Office of the President: Don Michael Randel The University of Chicago, viitattu 14.11.2023 Randelin julkaisujen joukossa ovat myös kirjat An Index to the Chant of the Mozarabic Rite ja The Responsorial Psalm Tones for the Mozarabic Office. Randel on toiminut päätoimittajana Journal of the American Musicological Societyssa.Don Michael Randel American Academy of Arts and Sciences, viitattu 14.11.2023 Hän on kirjoittanut esseitä ja artikkeleita myös moniin muihin lehtiin kuten The Musical Quarterlyyn. Randel työskenteli Syracusen yliopistossa, kunnes liittyi Cornellin yliopistoon henkilökuntaan vuonna 1968. Hän toimi siellä musiikkitieteen Given Foundation -professorina vuoteen 2000 saakka. Hän oli myös Cornellin yliopiston musiikin laitoksen puhemies sekä yliopiston College of Arts and Sciencesin hallinnoija (provost) ja dekaani. Tämän jälkeen Randel oli musiikin professorina Chicagon yliopistossa. Hän oli sen kahdestoista puheenjohtaja heinäkuusta 2000 heinäkuuhun 2006. Vuoteen 2013 saakka Randel oli Andrew W. Mellon Foundationin viides puheenjohtaja. Randel valittiin Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2001. Hän toimi sen hallituksen puhemiehenä vuosina 2013–2017. Vuonna 2015 hänestä tehtiin American Musicological Societyn kunniajäsen. Randel otettiin myös American Philosophical Societyn jäseneksi vuonna 2002.American Philosophical Society The University of Chicago, viitattu 15.11.2023 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Caillac

Caillac on kunta Lounais-Ranskassa Lotin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Lotjoen varrella, noin 12 kilometriä Cahorsin kaupungista länteen. Viinitilana toimiva linna Château Lagrézette on rakennettu 1400-luvulla 300 vuotta vanhemman linnoitetun talon perustuksille. Linnassa on nähtävissä 1500-luvun renessanssikoristeita. Linna hylättiin 1900-luvun puolivälissä, mutta vuonna 1980 sen uusi omistaja Alain Dominique Perrin ryhtyi kunnostamaan sitä. Vuonna 1982 linna luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi. Pyhän Pietarin ja pyhän Paavalin kirkko on peräisin 1100-luvulta, mutta siihen on tehty merkittäviä muutoksia 1500-luvulle asti. Massiivinen kirkko on tyyliltään romaaninen, ja se luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1979. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lotin kunnat
Donbass (elokuva)

Donbass on ukrainalaisen Sergei Loznitsan ohjaama ja käsikirjoittama draamaelokuva vuodelta 2018. Suomessa se on K-16 -luokiteltu. Donbass käsittelee Itä-Ukrainan sotaa ja on ohjaajan toinen aihepiiriä käsittelevä elokuva dokumenttielokuva Maidanin (2014) jälkeen. Elokuva kuvattiin Kryvyi Rihissä. Fiktiivinen Donbass käsittelee satiirisesti Venäjän propagandakoneiston toimintaa itäisessä Ukrainassa vuosina 2014-15, Venäjän ylläpitämän Donetskin kansantasavallaksi kutsutun nukkevaltion alueella, lähellä sotarintamaa. Seudulla ilmenee anarkiaa, "laillista" rikollisuutta ja monia kauheuksia. Elokuvan nimi viittaa nukkehallinnon käyttämään separatistialueen nimitykseen. Donbassia on luonnehdittu sodanvastaiseksi mustaksi komediaksi. Elokuva koostuu 13:sta löyhästi toisiinsa liittyvästä osasta, jotka on käsikirjoitettu todellisten, tavallisten ihmisten kohtaamien tapahtumien pohjalta. Joidenkin kriitikoiden mukaan se ei kuitenkaan tuo näkyviin yhteiskunnassa ilmenevän korruption laajuutta ja hallinnon kankeutta, jotka aiheuttivat laajaa tyytymättömyyttä paikallisissa asukkaissa. Donbass on Losnitsan neljäs pitkä elokuva. Kaikki edelliset elokuvat näytettiin Cannesin elokuvajuhlien pääsarjassa. Donbass hyväksyttiin Cannesin Un certain regard -sarjaan (2018), jossa se palkittiin parhaan ohjaajan palkinnolla. Loznitsa sai elokuvasta parhaan ohjaajan hopeisen pyramidin myös Kairon elokuvajuhlilta (CIFF, 2018). Ukrainan elokuva-arkiston eli Dovženko-keskuksen kyselyssä Donbass luokiteltiin vuonna 2021 maan elokuvahistorian 14. parhaaksi teokseksi (Ukrainan elokuvahistorian sata parasta elokuvaa -lista). Elokuva esitettiin Suomessa Yle Teema -kanavalla toukokuussa 2022. Teos oli katsottavissa suoratoistona Yle Areenassa vajaan vuoden ajan, huhtikuulle 2023 saakka. Elokuva on saatavissa useista maksullisista suoratoistopalveluista englanniksi tekstitettynä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Donbass (suoratoisto, tekstitys ; maksullinen) (easterneuropeanmovies.com) Luokka:Ukrainalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2018 elokuvat Luokka:Draamaelokuvat
Meltolan sairaala

Meltolan sairaala (ruots. Mjölbolsta sjukhus) on entinen keuhkosairaala Karjaalla nykyisessä Raaseporin kaupungissa, Uudellamaalla. Sairaalarakennus on valmistunut vuonna 1936 ja sitä on laajennettu 1990-luvulla, sekä viimeksi vuonna 2007. Rakennus ei nykyisin toimi enää sairaalakäytössä. == Historia == Kun Meltolan sairaala rakennettiin 1930-luvulla, sijoituksessa tärkeää oli ilmaston terveellisyys ja paikan syrjäisyys. Sairaalassa hoidettiin keuhkotautipotilaita, jonka vuoksi heitä ei haluttu Karjaan kauppalaan. Tämän vuoksi sairaala rakennettiin Karjaan maalaiskuntaan Meltolan kylään. Sairaalarakennus rakennettiin alun perin avaraksi ja 1930-luvun tyyli oli nähtävissä myös sisätiloissa ja kalusteissa. 1960-luvun alussa Meltola muutettiin yleissariaalaksi. Vuonna 1993 Meltolassa oli yhteensä 148 potilaspaikkaa ja 391 virkaa, joista 90 oli täyttämättä. Sairaala toimi kaksikielisesti ruotsiksi ja suomeksi. Myöhemmin Meltolan sairaala on ollut muun muassa Folkhälsanin omistuksessa. Folkhälsan vuokrasi sairaalaa Suomen Punaiselle Ristille turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskukseksi vuonna 2015. Tämän jälkeen Meltolan sairaala on vaihtanut omistajaa useasti. Meltolassa on toiminut myös Meltolan sairaalan museo. == Lähteet == Luokka:Karjaan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen sairaalat
Willi Apel

Willi Apel (10. lokakuuta 1893 Konitz – 14. maaliskuuta 1988) oli saksalaissyntyinen, Yhdysvaltoihin muuttanut musiikkitieteilijä.Willi Apel Early Music Endowment Fund Indiana University Bloomington, viitattu 15.11.2023Willi Apel Schott Music, viitattu 15.11.2023 Apel opiskeli Bonnin ja Münchenin yliopistoissa. Vuonna 1936 hän väitteli tohtoriksi Berliinin yliopistossa. Apel muutti Yhdysvaltoihin, liittyi Indianan yliopiston (Bloomington) Jacobs School of Musicin henkilökuntaan ja sai vuonna 1950 nimityksen musiikin professoriksi. Apelista tuli emeritusprofessori 70 vuoden iän saavuttamisen myötä vuonna 1963, mutta hän jatkoi opetuksen antamista vielä vuoteen 1970. Vuonna 1972 hän sai Indianan yliopiston musiikin kunniatohtorin arvon. Lisäksi hänelle myönsi kunniatohtorin arvon Padovan yliopisto vuonna 1982. Apel toimitti Harvard Dictionary of Musicin ensimmäiset painokset. Hän toimitti myös teoksen Historical Anthology of Music. Hänen kirjoittamiensa teosten joukkoon kuuluu muun muassa French Secular Music of the Late Fourteenth Century. Apel valittiin American Musicological Societyn kunniajäseneksi vuonna 1971.AMS Administration American Musicological Society, viitattu 15.11.2023 Indianan yliiopisto myöntää valituille opiskelijoille vanhan musiikin Willi Apel -stipendejä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Hasapi

Hasapi on Pohjois-Sumatralta kotoisin oleva toba batakien soittama kaksikielinen luuttu. Soitin kehitettiin 1900-luvun alkupuolella ja sitä käytettiin alunperin uskonnollisissa seremonioissa ja kosiskelusoittimena. Sittemmin sitä on myyty matkamuistona ja nykyään se on käytössä uning-uningan- yhtyeissä. == Lähteet == Luokka:Sormintasoittimet Luokka:Indonesian musiikki
Verden Allen

Terence ”Verden” Allen (s. 26. toukokuuta 1944 Crynant, Wales, Britannia) on brittiläinen kosketinsoittaja. Hän teki uransa ensimmäisen levytyksen Jimmy Cliffin kanssa vuonna 1967. Allen oli myös Mott the Hooplen perustajajäseniä ja soitti yhtyeen neljällä ensimmäisellä albumilla. Mott the Hooplen jälkeen Allen solmi levytyssopimuksen Polydor Recordsin kanssa, joka julkaisi häneltä vuonna 1973 yhden soolosinglen. Myöhemmin hän perusti oman Spinit Records -levy-yhtiönsä, jonka kautta hän julkaisi lisää soolomateriaalia. 1990-luvun puolivälistä eteenpäin hänen levyjään julkaisi Angel Air Records. == Diskografia == === Albumit === * * * * === Singlet === * ”Wine Ridden Talks” (1973) * ”On the Rebound” (1978) * ”Colleen” (1982) * ”Sweet Sweet Girl” (1982) * ”This Way Now” (1983) * ”Come On Back” (1984) * ”About Tomorrow” (1985) == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kosketinsoittajat Luokka:Walesilaiset muusikot Luokka:Mott the Hooplen jäsenet Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Drive My Car

Drive My Car tarkoittaa seuraavia: * Drive My Car, The Beatles -yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1965 * Drive My Car, Haruki Murakamin novelli kokoelmasta Miehiä ilman naisia (2014) * Drive My Car, Murakamin novelliin perustuva Ryusuke Hamaguchin ohjaama elokuva vuodelta 2021
Dansk Melodi Grand Prix 2001

Dansk Melodi Grand Prix 2001 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 2001. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 332 kappaletta. Lähetetyistä ehdotuksista valittiin kymmenen finalistia. Finaalikappaleiden nimet ja lauluntekijät julkaistiin 13. joulukuuta ja esittäjät 4. tammikuuta. Finaali pidettiin 7. helmikuuta Messecenter Herning -messukeskuksessa Herningissä. Finaali pidettiin kaksikierroksisena. Ensimmäisellä kierroksella valittiin viisi kappaletta toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella voittajan valitsivat yhdessä raati ja puhelinäänestäjät siiten, että raadin ja jokaisen Tanskan neljän puhelinäänestysalueen tulokset muutettiin pisteiksi kaavalla 12-10-8-6-4. Kilpailun voitti duo Rollo & King kappaleella "Der står et billede af dig på mit bord", joka käännettiin kansainvälistä Eurovision laulukilpailua varten englanniksi nimellä "Never Ever Let You Go". Finaalia seurasi 1 998 000 katsojaa. ==Tulos== ===Ensimmäinen kierros=== Numero Artisti Kappale Lauluntekijä(t) Tulos 1 Parber Kerstein Band "Drømmer om dig" Jan Parber, Jes Kerstein Putosi 2 Anita Lerche & Simon Munk "Mit hjerte det banker" Simon Munk, Per Lange Putosi 3 Katrine Daugaard "Sha la li sha la lej" Ivar Lind Greiner Toinen kierros 4 Sanne Gottlieb "Tog jeg fejl" Lise Cabble, Mette Mathiesen Putosi 5 Sanne Graulund & Ole Kibsgaard "Et øje på dig" Ole Kibsgaard, Sanne Graulund Putosi 6 Johnny Hansen "Lidt efter lidt" Johnny Hansen, Nanna Kalinka Bjerke Putosi 7 Basix "I Australien" Niels Nørgaard, Morten Kjær Toinen kierros 8 Anne Murillo "Hvis du tænker lidt på mig" Jan Lysdahl, Anne Murillo Toinen kierros 9 Helge Engelbrecht "Som om det var i går" Helge Engelbrecht Toinen kierros 10 Rollo & King "Der står et billede af dig på mit bord" Søren Poppe, Stefan Nielsen Toinen kierros ===Toinen kierros=== Numero Artisti Kappale Pisteet Sija 1 Katrine Daugaard "Sha la li sha la lej" 28 5 2 Basix "I Australien" 42 2 3 Anne Murillo "Hvis du tænker lidt på mig" 38 3 4 Helge Engelbrecht "Som om det var i går" 34 4 5 Rollo & King "Der står et billede af dig på mit bord" 58 1 Pistetaulukko Numero Kappale Raatiäänet Sjælland Jyllanti Fyn Pääkaupunkialue Yht. 1 "Sha la li sha la lej" 4 10 4 4 6 28 2 "I Australien" 12 4 8 10 8 42 3 "Hvis du tænker lidt på mig" 6 8 6 8 10 38 4 "Som om det var i går" 8 6 10 6 4 34 5 "Der står et billede af dig på mit bord" 10 12 12 12 12 58 ==Lähteet== * *http://natfinals.50webs.com/90s_00s/Denmark2001.html ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Koko karsintafinaali DR:n sivuilla: Osa 1, Osa 2 Luokka:Eurovision laulukilpailu 2001 Luokka:Dansk Melodi Grand Prix
Esko Ollila (teollisuusneuvos)

Esko Alpertti (Albert) Ollila (24. huhtikuuta 1932 Karkku – 10. elokuuta 2021 Tampere)Kuolinilmoitus, Esko Alpertti Ollila, Aamulehti, 2021, No 242, sivu 50, julkaistu 5.9.2021 oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 15.11.2023. Ollilan vanhemmat olivat maanviljelijä Niilo Arvi Ollila ja Elsa Matilda Hevonkorpi ja puoliso vuodesta 1959 kosmetologi Aira Kaarina Nurminen. Ollila valmistui insinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta 1956. Hän oli Kopen Tehtaiden osastoinsinööri Naantalissa 1956–1958, Toiminimi Suojapinnan, vuodesta 1965 Suojapinta Ky ja vuodesta 1987 Suojapinta Ollila Oy, perustaja ja toimitusjohtaja 1959–1997 sekä Purso-osakeyhtiön toimitusjohtaja 1972–1997, hallituksen puheenjohtaja 1997–2003 ja sitten vielä hallituksen jäsen. Ollila oli myös Veme Oy:n toimitusjohtaja 1985.Hänellä oli lisäksi useita liike- elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 1987 ja Tampereen teknillisen korkeakoulun myöntämän tekniikan kunniatohtorin arvon 1995. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Miehiä ilman naisia

Miehiä ilman naisia on Haruki Murakamiin novellikokoelma vuodelta 2014. Kokoelman on suomentanut Juha Mylläri, ja suomennos on julkaistu vuonna 2016 Tammen Keltaisen kirjaston sarjassa.Miehiä ilman naisia, Kirjasampo.fi, viitattu 15.11.2023 Ernest Hemingwaylla on 1920-luvulla ilmestynyt novellikokoelma Men Without Women, mutta samankaltaisista nimistä huolimatta Murakami kiistää yhteydet siihen. Tarinoiden edetessä tyyli muuttuu niin, että sitä on verrattu maagiseen realismiin, kunnes viimeinen, kokoelman niminovelli, palaa jälleen liki realismia. Hän on lavean kerronnan taitaja, kriitikko Harri Römpötin mielestä toisinaan jopa jaarittelija. Novelleissa on Murakamille ominaiseen tapaan viittauksia muuhun kulttuuriin. Kahden ensimmäisen novellin nimi on peräisin Beatles-yhtyeen kappaleista. Drive My Car -novelliin päähenkilö on nimeltään Kafuku, ja nimi viittaa Kafkaan. ==Novellit== * Drive My Car, novelliin pohjautuu Ryusuke Hamaguchin elokuva Drive My Car Viitattu 15.11.2023 * Yesterday * Itsenäinen elin * Šeherazade * Kino * Rakastunut Samsa * Miehiä ilman naisia ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2014 kirjat Luokka:Novellikokoelmat Luokka:Japanilaiset kirjat
Hamaguchi

Hamaguchi on japanilainen sukunimi muun muassa seuraavilla japanilaisilla henkilöillä: * Kyōko Hamaguchi (jap. 浜口 京子, Hamaguchi Kyōko, s. 1978), painija * Hamaguchi Osachi (濱口 雄幸, 1870–1931), Japanin 27. pääministeri * Ryusuke Hamaguchin (s. 1978), elokuvaohjaaja * Yoshihiro Hamaguchi (jap. 浜口 喜博, Hamaguchi Yoshihiro, 1926–2011), uimari ja näyttelijä
118 (luku)

118 (satakahdeksantoista) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 117 ja seuraa luku 119. == Matematiikassa == * 118 on puolialkuluku ja siten myös yhdistetty luku. * 118 on vajaa luku. * 118 kuuluu Erdősin–Woodsin lukuihin. * 118 on palindromi yhdeksänjärjestelmässä (1419). * 118 voidaan ilmaista muodossa a^b-b^a, jossa a, b > 1: 3^5-5^3. * 118 voidaan muodostaa kolmen positiivisen kuutioluvun summana: 4^3+3^3+3^3. == Luonnontieteissä == * Alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä 118 on oganessonin järjestysluku. Tunnettuja alkuaineita on kaikkiaan 118, joista oganessonilla on korkein järjestysluku. Samalla oganesson on myös jakson 7 viimeinen alkuaine. * Tina-118 on tinan vakaa isotooppi. * Platina-196 on platinan vakaa isotooppi, jonka neutroniluku on 118. * Kulta-197 on kullan ainoa vakaa isotooppi. Sen neutroniluku on 118. * Elohopea-198 on elohopean vakaa isotooppi, jonka neutroniluku on 118.Isotope data for mercury-198 in the Periodic Table (arkistoitu) * 118 Peitho on asteroidi. == Muissa yhteyksissä == * BMW 118i on henkilöautomalli.118i | BMW Suomi == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Luonnolliset luvut
Ivo Kuusk

Ivo Kuusk (vuoteen 1962 Jekimov; 8. elokuuta 1937 KongutaEesti Entsüklopeedia 14, s. 202–203. Tallinn 2000. ISBN 9985-70-064-3 – 13. marraskuuta 2023) oli virolainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.https://www.emic.ee/ivo-kuusk ==Elämä ja ura== Ivo Kuusk oli pitkään Viron kansallisooppera Estonian johtava solisti.https://www.emic.ee/ivo-kuusk Hän toimi myös laulunopettajana (vuodesta 1993 professorina) Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa. Vuonna 2005 Kuuskille myönnettiin Valkoisen Tähden 4. luokan ritariristi.https://www.president.ee/et/vabariik/teenetemargid/kavaler/4633/ivo- kuusk Kuusk kuoli 86-vuotiaana 13. marraskuuta 2023.https://kultuur.err.ee/1609163890/suri-estonia-teatri-kauaaegne- ooperisolist-ivo-kuusk ==Lähteet== Luokka:Virolaiset oopperalaulajat Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Virolaiset professorit Luokka:Tenorit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Sinding

Sinding on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Christian Sinding (1856–1941) oli norjalainen säveltäjä * Holger Sinding-Larsen (1869–1938) oli norjalainen arkkitehti ja olympiamitalisti * Otto Sinding (1842–1909) oli norjalainen taidemaalari * Sigmund Sinding (1875–1936), norjalainen taidemaalari * Stephan Sinding (1846–1922), norjalainen kuvanveistäjä, Christian ja Otto Sindingin veli * Tore Sinding (1903–1969), norjalainen pianisti ja säveltäjä
Kulttuurikasarmi

[ { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q116946261", "properties": {"fill": "#ff0000", "stroke": "#ff0000", "stroke-width": 2} } ] Kulttuurikasarmi on Helsingin Kampissa sijaitseva viihde- ja tapahtumakeskus. Se on rakennettu Narinkkatorin laidalla sijaitsevaan Turun Kasarmin entiseen talousrakennukseen, joka sittemmin toimi vuodet 1935–2005 Helsingin linja- autoasemana. Vanhaan rakennukseen on tehty lasinen laajennusosa ravintoloineen ja baareineen Narinkkatorin puolelle, ja rakennuksen kellarikerroksessa on kolme elokuvateatterisalia. Kulttuurikasarmi avattiin 17. marraskuuta 2023. Hankkeen kustannukset ovat olleet noin 35 miljoonaa euroa, josta myös viereisen Amos Rexin omistava suomenruotsalainen Konstsamfundet-säätiö on maksanut suurimman osan. Kulttuurikasarmin on rakentanut SRV ja suunnitellut Arkkitehtitoimisto Sarc pääsunnittelijanaan Sarlotta Narjus. Hanketta varten perustettiin myös osakeyhtiö Kulttuurikasarmi Oy. Elokuvateatteritoimintaa pyöritti vajaan vuoden verran Bio Rex -ketju, joka kuitenkin syyskuussa 2024 ilmoitti vetäytyvänsä pienten katsojamäärien takia. Bio Rexin tilalle Kulttuurikasarmin osakkaaksi tuli levitysyhtiö Atlantic Film. == Rakennuksen historia == Nykyinen Kulttuurikasarmi rakennettiin 1830-luvulla viereisen, nykyisen Lasipalatsin paikalla sijainneen Turun kasarmin talousrakennukseksi. Varsinainen kasarmirakennus tuhoutui Suomen sisällissodassa Helsingin valtauksen yhteydessä 12. huhtikuuta 1918, mutta talousrakennus jäi jäljelle. Siinä toimi vuosina 1918–1921 Uudenmaan rakuunarykmentti, minkä muistoksi rakennuksen seinään on pystytetty Jari Männistön suunnittelema Rakuuna- reliefi. Myöhemmin rakennus toimi vuodesta 1935 lähtien Helsingin linja- autoasemana, kunnes Kampin keskus linja-autoterminaaleineen vuonna 2005 valmistui. Tällöin kaukoliikenteen lähtölaiturit olivat linja- autoasemarakennuksen ja Lasipalatsin välisellä aukiolla, tulolaituri rakennuksen länsipuolella nykyisen Narinkkatorin reunassa. Länsisuunnan lähiliikenteen lähtölaitureita oli nykyisen Kampin keskuksen paikalla. Kampin keskuksen valmistuttua vanhassa talousrakennuksessa ovat toimineet muun muassa Helsingin kaupunkisuunnitteluviraston näyttelyhalli Laituri sekä Walkers- nuorisokahvila. Nykyiseksi kulttuurikeskukseksi se peruskorjattiin vuosina 2021–2023 elokuva-alan vaikuttaja ja pääomasijoittaja Ari Tolppasen aloitteesta. == Lähteet == Luokka:Kamppi Luokka:Helsingin elokuvateatterit
AltCensored

AltCensored on videoiden jakamissivusto. Se luotiin helmikuussa 2019. Sivuston perustajien mukaan syynä sen perustamiseen on YouTuben käytäntö poistaa videot, jotka rikkovat jatkuvasti muuttuvia ja mielivaltaisesti pakotettuja yhteisön sääntöjä, samalla kun materiaalin tekijät "itsesensuroivat" yhä enemmän välttääkseen varoituksia ja kanavien sulkemista.AltCensored, arkistoitu osoitteisiin archive.org ja archive.is == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * * Luokka:Videonlevityssivustot
Metyleenidifenyylidi-isosyanaatti

Metyleenidifenyylidi-isosyanaatti (C15H10N2O2) eli difenyylimetaanidi- isosyanaatti on aromaattisiin isosyanaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien, esimerkiksi polyuretaanien, valmistamiseen. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa metyleenidifenyylidi-isosyanaatti on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste reagoi veden kanssa muodostaen polyureoihin kuuluvan polymeerin. Diolien tai polyolien kanssa se reagoi polyuretaaneiksi. Metyleenidifenyylidi-isosyanaatti muodostaa helposti dimeerin. Aine liukenee muun muassa asetoniin, alifaattisiin hiilivetyihin ja bentseeniin. Metyleenidifenyylidi-isosyanaatti ärsyttää hengitysteitä, ihoa ja silmiä.Reinhard H. Richter & Ralph D. Priester Jr.: "Isocyanates, Organic", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000Christian Six & Frank Richter: "Isocyanates, Organic", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2003. Metyleenidifenyylidi-isosyanaatin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa aniliini reagoi formaldehydin kanssa 4,4′-metyleenidianiliiniksi. 4,4′-metyleenidianiliini reagoi fosgeenin kanssa muodostaen metyleenidifenyylidi-isosyanaattia. On pyritty kehittämään valmistusmenetelmiä, joissa ei käytettäisi fosgeenia, esimerkiksi metyleenidifenyylidikarbamaatin kuumennus. Niillä ei kuitenkaan ole teollista merkitystä. : Metyleenidifenyylidi-isosyanaatti käytetään valmistettaessa polyuretaanivaahtoja, -pinnoitteita, -liimoja, elastomeereja ja -kuituja. Kuituja käytetään esimerkiksi Spandexin valmistamiseen ja vaahtoja eristeinä.George Brereton, Ronald M. Emanuel Jr, Robert Lomax, Keith Pennington, Tyler Ryan, Heiko Tebbe, Michael Timm, Polina Ware, Karen Winkler, Tingting Yuan, Zhenya Zhu, Norbert Adam, Geza Avar, Herbert Blankenheim, Wolfgang Friederichs, Manfred Giersig, Eckehard Weigand, Michael Halfmann, Friedrich-Wilhelm Wittbecker, Donald-Richard Larimer, Udo Maier, Sven Meyer- Ahrens, Karl-Ludwig Noble & Hans-Georg Wussow: "Polyurethanes", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2019. ==Lähteet== Luokka:Isosyanaatit
Thomson–East Coast Line

Thomson–East Coast Line (TEL) on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän kuudes linja, jonka ensimmäinen vaihe valmistui 31. tammikuuta 2020. Linja kulkee pohjoisesta Woodlandsista Bedokiin, Itäiselle suuralueelle. Linja kulkee kokonaan maan alla. Sitä operoi SMRT Trains T251 -sähkömoottorijunilla. Junat ovat kokonaan kuljettajattomia. == Historia == Linjan suunnitelma julkaistiin vuonna 2014, kun aiemmin erillään suunnitellut Thomson Line ja Eastern Region Line yhdistettiin yhdeksi linjasuunnitelmaksi. Thomson Linen rakentaminen oli jo ehditty aloittaa. === Rakennusvaiheet ja reitti === Thomson–East Coast Line avataan osissa. Ensimmäinen vaihe kulkee Woodlandsin pohjoiselta asemalta eteläiselle. Rataosuus avattiin 31. tammikuuta 2020. Toinen vaihe kulkee etelään Caldecottin asemalle asti. Osuus avattiin 28. elokuuta 2021 Koronapandemian takia viivästyneenä. Kolmas vaihe jatkaa linjaa Gardens by the Bay -puistolle. Se avattiin 13. marraskuuta 2022. Neljäs ja viides vaihe valmistunevat vuosina 2024 ja 2025. Pääteasema on Sungei Bedok. Lisäksi on suunnitelma linjan jatkamisesta Changin lentoasemalle, mutta se valmistuisi vasta 2040-luvulla. == Lähteet == Luokka:Mass Rapid Transit (Singapore)
Victor von Hellens

Carl Johan Victor von Hellens (s. 5. helmikuuta 1991 Turku) on suomenruotsalainen runoilija, koulutukseltaan taloustieteiden maisteri.Finlands ridderskaps och adels kalender 2022, s. 234. Helsingfors 2021. Hänelle myönnettiin Tanssiva karhu -runopalkinto vuonna 2023. Von Hellensin esikoiskokoelmaa Något i tiden håller på att ta slut (2020) verrattiin Henry Parlandin kaltaiseen flanöörikertojaan, joka luovii ihmissuhteidensa ja aikalaisongelmiensa keskellä. Toinen, palkittu kokoelma Onkalo (2022) käsittelee ilmastoahdistusta ja ydinjätteen varastointia. ==Viitteet== Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset aateliset
Johan Augustin Mannerheim

Johan Augustin Mannerheim (8. elokuuta 1706 – 26. elokuuta 1778 Tärnö, Nyköping) oli ruotsalainen vapaaherra sekä tykistön eversti ja Göteborgin komendantti. Hänet tunnetaan kreivi Carl Erik Mannerheimin isänä ja siten marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheimin esi-isänä. Mannerheimin vanhemmat olivat täytäntöönpanotoimikunnan jäsen, ritari Augustin Mannerheim (1654–1732) ja Anna Elisabeth Olderman (1665–1737). Hän aloitti opiskelunsa Upsalan yliopistossa vuonna 1722, jonka jälkeen hän toimi ylimääräisenä virkailijana oikeustarkastusmatkalla vuonna 1728. Liityttyään asepalvelukseen hän toimi tykistön kersanttina Tukholmassa vuonna 1729, tykistöpäällikkönä 1730, aliluutnanttina 1733 ja luutnanttina 1736. Siirryttyään Gotlannin tykistöpataljoonaan Mannerheim ylettiin kapteeniksi vuonna 1741, majuriksi vuonna 1747 ja lopulta everstiluutnantiksi 1750. Saavutettuaan everstin arvon vuonna 1761 hän erosi asepalveluksesta. Vuonna 1768 Mannerheimille myönnettiin vapaaherran arvonimi. Mannerheim aluksi kuulutettiin avioliittoon kihlattunsa, kamariherran tyttären Margareta Elisabet Nordenflychtin (1714–1748) kanssa, mutta tämä päättyi eroon vuonna 1744. Heille ehti syntyä tytär Johanna Elisabeth vuonna 1741, joka kuitenkin kuoli viiden vuoden ikäisenä. Lopulta vuonna 1747 avioitui Västervålan kirkossa everstiluutnanttin tyttären Helene Maria Söderhjelm (1722–1793) kanssa. Heille syntyivät lapset Anna Maria (1748–1839), Lars Augustin (1749–1835), Gustava Charlotta (s. 1753), Gustaf Johan (1754–1826) ja Carl Erik (1759–1837). == Katso myös == * Mannerheim (suku) == Lähteet== == Aiheesta muualla == * Vapaaherra Johan Augustin Mannerheim, till Tärnö (1706–1778) – Geni.com Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Ruotsalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1706 syntyneet Luokka:Vuonna 1778 kuolleet
Picture to Burn

Picture to Burn on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale vuodelta 2006. Se on mukana albumilla Taylor Swift, joka julkaistiin Swiftin ollessa 16-vuotias. Swift kirjoitti kappaleen yhdessä Liz Rosen kanssa. Kappaleen tuottaja on Nathan Chapman.Taylor Swift. 2006. Albumi. CD:n kansilehti. ”Picture to Burn” julkaistiin albumin neljäntenä singlenä 3. helmikuuta 2008. ‘Picture To Burn’: Portrait Of Taylor Swift As A One-Woman Powerhouse U Discover Music 3.2.2023. Viitattu 15.11.2023. ”Picture to Burn” oli Yhdysvalloissa parhaimmillaan countrylistan sijalla 3 ja yleisen singlelistan sijalla 28.Chart History - Taylor Swift - Hot Country Songs Billboard. Viitattu 15.11.2023.Chart History - Taylor Swift Billboard. Viitattu 15.11.2023. Kanadassa kappale nousi countrylistan kärkeen ja oli yleisellä singlelistalla sijalla 48.Chart History - Taylor Swift - Canada Country Billboard. Viitattu 15.11.2023.Chart History - Taylor Swift - Canadian Hot 100 Billboard. Viitattu 15.12.2023. Kappale on myynyt Yhdysvalloissa tuplaplatinaa.Gold & Platinum - Picture to Burn Recording Industry Association of America. Viitattu 15.11.2023. Kappaleelle kuvattiin musiikkivideo, jolla Swift esiintyy ystävänsä Abigail Andersonin kanssa.Taylor Swift’s BFF: 8 Things to Know About Abigail Anderson Billboard 5.9.2017. Viitattu 15.11.2023. Sen ohjasi Trey Fanjoy. ==Sanoitukset== Kappaleen sanoitusten aiheena on kosto ja turhautuminen ex-poikaystävään.What Taylor Swift Really Thinks About Her Problematic Picture To Burn Lyrics The List 4.6.2023 Kappaleen singleversiossa on pieniä eroja alkuperäiseen albumiversioon. Kappaleen sanoituksia kritisoitiin homofobisiksi, sillä kappaleessa on lause ”I’ll tell mine you’re gay” (suom. ”Kerron omilleni että olet homo”). Kohta poistettiin kappaleesta. Swift on myöntänyt kappaleen olleen hieman ongelmallinen ja sanonut sen kuvastavan teini-ikäisen ajattelua. Alkuperäinen versio korvattiin singleversiolla albumin myöhemmillä painoksilla.Here Are All The Times That Taylor Swift Removed Something In A Song Or Video Uproxx 26.10.2022Taylor Swift (Deluxe) Album. Taylor Swift 2006. Discogs 3.11.2023. ==Singlen kappaleet== Picture to Burn Single. Vinyl. Taylor Swift 2006/2019. Discogs. Viitattu 8.10.2024. ==Listasijoitukset== Maa ja lista Korkein sija Kanada (Canadian Hot 100) 48 Kanada (country) 1 Yhdysvallat (Billboard Hot 100) 28 Yhdysvallat (country) 3 ==Myyntipalkinnot== Maa Sertifikaatti Myöntäjä Australia Aug 2024 Accreds Australian Recording Industry Association. Viitattu 7.10.2024. platinaa Australian Recording Industry Association Iso- BritanniaTaylor Swift - Picture to Burn British Phonographic Industry 23.8.2024. Viitattu 7.10.2024. hopeaa British Phonographic Industry KanadaGold/Platinum - Taylor Swift, Picture to Burn Music Canada 5.7.2011. Viitattu 7.10.2024. platinaa Music Canada Yhdysvallat 2x platinaa Recording Industry Association of America ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Picture to Burn -kappaleen musiikkivideo Luokka:Vuoden 2006 kappaleet Luokka:Taylor Swiftin kappaleet
Cervavitus ultimus

Cervavitus ultimus on sukupuuttoon kuollut hirvieläimiin kuulunut laji. Siitä on löydetty merkkejä eteläisessä Kiinassa sijaitsevista luolista. Nämä fossiilit ovat peräisin keskiseltä pleistoseenilta. == Lähteet == Luokka:Hirvieläimet
Suvitie

Suvitie on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Olavi Suvitie (s. 1926), arkkitehti *Pekka Suvitie (s. 1952), yleisurheilija, juristi ja toimittaja
Tekken 8

Tekken 8 on Bandai Namcon kehittämä ja julkaisema taistelupeli, joka julkaistiin 26. tammikuuta 2024 PlayStation 5, Windows ja Xbox Series X/S -alustoille. Peli kuuluu Tekken-pelisarjaan. == Pelaaminen == Pelissä on mukana useita pelimoodeja, joita ovat muun muassa yksinpelattava tarinamoodi, arcade-moodi ja monipeli verkossa. Pelissä on myös hahmojen tarinoita ja harjoittelumoodi. == Hahmot == Pelissä on mukana 32 hahmoa, joista suuri osa palaa sarjan aiemmista peleistä. Uusina hahmoina mukana on Reina, jonka taistelulajissa on vaikutteita taidosta, ja Victor Chevalier. Hahmoista mukana on myös Jun Kazama, Jin Kazaman äiti, joka on ollut aiemmin sarjan virallisissa osissa ainoastaan Tekken 2 -pelissä. == Vastaanotto == Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10. Peli on myynyt yli kaksi miljoonaa kappaletta julkaisun jälkeisenä kuukautena. == Lähteet == Luokka:Tekken Luokka:Vuoden 2024 videopelit Luokka:Unreal Engine 5 -pelit
Pikkupetoahven

Pikkupetoahven (Bathybates minor) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon ja petoahventen (Bathybates) sukuun kuuluva kalalaji, joka elää kotoperäisenä Tanganjikajärvessä. Sitä pidetään akvaariokalana. == Koko ja ulkonäkö == Pikkupetoahven kasvaa yleensä 16 senttimetrin ja enintään 20,5 senttimetrin mittaiseksi. Vartalon yläpuoli on väritykseltään ruskea ja alapuoli hopeinen. Selkäevä on piikikäs. Pikkupetoahvenella on pienet suomut ja suussaan teräviä hampaita. == Levinneisyys ja elintavat == Pikkupetoahven elää kotoperäisenä Tanganjikajärvessä, missä sitä tavataan koko järven alueelta. Laji muodostaa parvia ja käyttää ravinnokseen pääasiassa sillejä. == Lähteet == Luokka:Petoahvenet Luokka:Akvaariokalat
Mohamed Muizzu

Mohamed Muizzu on malediivilainen poliitikko ja vuoden 2023 Malediivien presidentinvaalien voittaja 54 % ääniosuudella. Hän asettui Malediivien presidentin virkaan 17. marraskuuta 2023. Muizzu edustaa Malediivien progressiivista puoluetta. Häntä pidetään Kiinalle myötätuntoisena poliitikkona, ja hänen valintansa on spekuloitu siirtävän malediivien ulkopolitiikan painopistettä aiempaa voimakkaammin Kiinalle myönteiseen suuntaan ja etäämälle maan perinteisestä yhteistyökumppanista Intiasta. == Aiempi poliittinen ura == Muizzu on koulutukseltaan rakennusinsinööri. Ammattiinsa hän on opiskellut brittiläisessä oppilaitoksessa. Muizzu nousi ensi kertaa politiikan huipputehtäviin presidentti Abdulla Yameenin valtakaudella, jolloin hän palveli Malediivien rakennusministerinä. Rakennusminsiterinä toimiessaan Muizzu teki myös yhteistyötä kiinalaisten kanssa, Kiinan rahoittaessa Malediivien merkittäviä rakennushankkeita. Yameenin presidenttikauden jälkeen Muizzu on toiminut Malediivien pääkaupunki Malén pormestarina. Muizzun pääsemistä ehdolle vuoden 2023 vaaleihin pidettiin kuitenkin pitkään epätodennäköisenä, sillä hänen puoluetoverinsa Yameenin oletettiin pyrkivän vuonna 2023 uudelleenvalintaan tämän hävittyä vuoden 2018 vaalit Ibrahim Mohamed Solih'lle. Tilanne muuttui, kun Yameen vangittiin Solihin presidenttikauden aikana. Ennen vaaleja Muizzu on luvannut Kiinalle, että hänen valintansa mahdollistaisi maiden suhteiden lähenemisen. Hän on myös julkisesti tuonut esiin kannattavansa enemmän yhteistyötä Kiinan kuin Intian suuntaan. Muizzun vaalikampanja perustuikin laajalti siihen, että hän lupasi pyrkiä eroon Intian liian vahvaksi kasvaneesta asemasta Malediivien politiikassa. == Lähteet == Luokka:Malediivien presidentit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Otto Kinkeldey

Otto Kinkeldey (27. marraskuuta 1878 New York, New York – 19. syyskuuta 1966 Orange, New Jersey) oli yhdysvaltalainen musiikkitieteilijä.OTTO KINKELDEY, EDUCATOR, IS DEAD; Musicologist Was a Scholar of 16th-Century Works The New York Times 21.9.1966, viitattu 15.11.2023Kinkeldey, Otto Encyclopedia.com, viitattu 15.11.2023 Kinkeldey valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi City College of New Yorkista vuonna 1898 ja humanististen tieteiden maisteriksi New Yorkin yliopistosta vuonna 1900. Hän sai opetusta myös Edward MacDowellilta Columbian yliopistossa vuoteen 1902. Tämän jälkeen Kinkeldey lähti Berliiniin, jossa hän opiskeli Kuninkaallisessa akateemisessa kirkkomusiikki-instituutissa ja Berliinin yliopistossa. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1909 väitöskirjallaan Orgel und Klavier in der musik des 16. Jahrhunderts. Kinkeldeyn opettajiin Berliinissä kuuluivat muiden muassa Robert Radecke, Hermann Kretzschmar ja Max Friedlaender. Kinkeldey opetti Breslaun yliopistossa vuosina 1909–1914. Hän johti New York Public Libraryn musiikkiosastoa vuosina 1915–1923 ja 1927–1930. Kinkeldey oli vuosina 1923–1927 musiikin professorina Cornellin yliopistossa. Vuonna 1930 hänestä tuli ensimmäinen musiikkitieteen professori Yhdysvalloissa uuden Cornellin yliopistoon saadun nimityksen myötä. Hän toimi tässä tehtävässä ja yliopiston kirjastonhoitajana vuoteen 1946. Kinkeldey oli American Musicological Societyn ensimmäinenOtto Kinkeldey Cornell's University Librarians, viitattu 15.11.2023 puheenjohtaja vuosina 1935–1936 ja 1941–1942.Otto Kinkeldey Award Winners American Musicological Society, viitattu 15.11.2023 Hän luennoi vierailevana professorina monissa Yhdysvaltain yliopistoissa. Hänen julkaisuihinsa kuuluvat lukuisat artikkelit tieteellisiin lehtiin ja teos What We Know about Music (1946). Kinkeldey oli Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemian jäsen vuodesta 1942.Otto Kinkeldey American Academy of Arts & Sciences, viitattu 15.11.2023 Hänellä oli kirjallisuuden kunniatohtorin arvo Princetonin yliopistosta. Hän kuoli Orange Memorial Hospitalissa New Jerseyssa 87-vuotiaana. Vuodesta 1967 American Musicological Society on myöntänyt Otto Kinkeldeyn mukaan nimettyä palkintoa ansiokkaimmasta edellisen vuoden aikana julkaistusta kirjasta musiikkitieteen alalla.Otto Kinkeldey Award Winners American Musicological Society, viitattu 15.11.2023 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet