EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 1999

Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 1999 alkoi 30. elokuuta ja päättyi 12. syyskuuta 1999. Miesten turnauksen ykkössijoitettu Pete Sampras joutui vetäytymään selkävaivojen takia. Andre Agassi voitti miesten kaksinpelin. Serena Williams voitti naisten kaksinpelin ja saavutti samalla ensimmäisen kaksinpelin Grand Slam -voittonsa. Sébastien Lareau ja Alex O'Brien voittivat miesten nelinpelin ja Serena ja Venus Williams naisten nelinpelin. Sekanelinpelin voittivat Ai Sugiyama ja Mahesh Bhupathi. == Sijoitetut pelaajat == === Miesten kaksinpeli === # - # Andre Agassi (mestari) # Jevgeni Kafelnikov (välierät) # Patrick Rafter (1. kierros) # Gustavo Kuerten (puolivälierät) # Tim Henman (1. kierros) # Todd Martin (loppuottelu) # Carlos Moyà (2. kierros) # Greg Rusedski (4. kierros) # Marcelo Ríos (4. kierros) # - # Richard Krajicek (puolivälierät) # Àlex Corretja (1. kierros) # Tommy Haas (4. kierros) # Nicolas Kiefer (3. kierros) # Nicolás Lapentti (2. kierros) # Félix Mantilla (1. kierros) === Naisten kaksinpeli === # Martina Hingis (loppuottelu) # Lindsay Davenport (välierät) # Venus Williams (välierät) # Monica Seles (puolivälierät) # Mary Pierce (puolivälierät) # Amanda Coetzer (1. kierros) # Serena Williams (mestari) # Jana Novotná (3. kierros) # Julie Halard-Decugis (4. kierros) # Arantxa Sánchez Vicario (4. kierros) # Nathalie Tauziat (3. kierros) # Barbara Schett (puolivälierät) # Dominique Van Roost (3. kierros) # Sandrine Testud (2. kierros) # Amélie Mauresmo (4. kierros) # Conchita Martínez (4. kierros) == Loppuottelut == === Miesten kaksinpeli === Andre Agassi – Todd Martin 6–4, 6–7, 6–7, 6–3, 6–2 === Naisten kaksinpeli === Serena Williams – Martina Hingis 6–3, 7–6 === Miesten nelinpeli === Sébastien Lareau / Alex O'Brien – Mahesh Bhupathi / Leander Paes 7–6, 6–4 === Naisten nelinpeli === Serena Williams / Venus Williams – Chanda Rubin / Sandrine Testud 4–6, 6–1, 6–4 === Sekanelinpeli === Ai Sugiyama / Mahesh Bhupathi – Kimberly Po / Donald Johnson 6–4, 6–4 == Lähteet == * Miesten ja sekanelinpelin tulokset ITF:n sivuilla * Naisten tulokset ITF:n sivuilla === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltain avoimet tennisturnaukset vuosittain Luokka:Vuoden 1999 tennis
Nodar Kumaritašvili

Nodar Kumaritašvili (; lausutaan [nɔdɑr kʰumɑritʼɑʃvili]; 25. marraskuuta 1988 Bordžomi, Georgian SNT, Neuvostoliitto – 12. helmikuuta 2010 Whistler, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) oli georgialainen ohjaskelkkailija, joka kuoli tapaturmaisesti Vancouverin talviolympialaisten harjoituksissa. Kumaritašvili on neljäs urheilija, joka on saanut surmansa talviolympialaisissa. Muut ovat brittiläinen kelkkailija Kazimierz Kay-Skrzypeski, australialainen syöksylaskija Ross Milne (molemmat Innsbruckissa 1964) ja sveitsiläinen nopeuslaskija Nicolas Bochatay (Albertvillessä 1992). Kumaritašvili on myös kuudes urheilija, joka on saanut surmansa kaiken kaikkiaan olympialaisissa. == Elämä ja ura == Nodar Kumaritašvili syntyi 25. marraskuuta 1988 Bordžomissa, silloisessa Georgian sosialistisessa neuvostotasavallassa, Neuvostoliitossa. Hän varttui alueella, jossa oli paljon laskettelumäkiä, ja hän nautti erilaisista talviurheilulajeista. Itse kelkkailun hän aloitti 13-vuotiaana. Kumaritašvili osallistui ensimmäisen kerran ohjaskelkkailun maailmancupiin kaudella 2008–2009. Kauden lopputuloksissa hän sijoittui 55:nneksi 62:sta osallistujasta. Kaudella 2009–2010 Kumaritašvili oli maailmancupissa 44. Kausi jäi hänen viimeisekseen. Hänen isänsä David Kumaritašvili on entinen kelkkailija. Nodarin isän serkku Felix Kumaritašvili on puolestaan Georgian kelkkailujärjestön johtaja. Kelkkailuharjoitusten lisäksi Kumaritašvili valmistui Georgian teknillisestä yliopistosta, jossa hän suoritti kandidaattitutkinnon vuonna 2009. Kumaritašvili oli myös Georgian patriarkaatin harras jäsen. Hän muun muassa rukoili ennen lähtöä talviolympialaisiin. Kumaritašvili oli kelkkaillut kilpaa vuodesta 2008. == Kuolema == Kumaritašvili laski olympialaisten toisissa harjoituksissa radan viimeiseen jyrkästi oikeaan kaartuvaan mutkaan liian leveällä linjalla ja osui mutkan ylälaitaan, minkä seurauksena hän törmäsi mutkan jälkeisen suoran oikeaan laitaan ja lensi yli toisen puolen matalan laidan. Hän osui radan teräksisiin rakennepaaluihin ja jäi lopuksi makaamaan maahan. Vauhtia koko tilanteessa oli 143,6 km/h. Häntä yritettiin elvyttää välittömästi paikan päällä, mutta matkalla sairaalaan hänet todettiin kuolleeksi. Radan turvallisuutta oli epäilty jo ennen kisojen alkua. Jotkut olivat nimittäneet ulosajomutkaa "Kuoleman mutkaksi". ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Nodar Kumaritašvili Vancouverin Olympialaissivustolla Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet Luokka:Georgialaiset ohjaskelkkailijat
Albert Herring

Albert Herring on Benjamin Brittenin säveltämä kolminäytöksinen koominen ooppera. Sen libreton on kirjoittanut Eric Crozier Guy de Maupassantin novellin Le Rosier de Madame Husson pohjalta. Teos sai ensiesityksensä 20. heinäkuuta 1947 Glyndebournessa säveltäjän itse johtaessa The English Opera Groupia. Ooppera kestää noin kaksi ja puoli tuntia. Sen orkesterina on 12 soittajan kamariorkesteri, johon kuuluu huilu (myös alttohuilu ja piccolo), oboe, klarinetti (myös bassoklarinetti), fagotti, käyrätorvi, kaksi viulua, alttoviulu, sello, kontrabasso, harppu ja lyömäsoittaja. Lisäksi piano säestää resitatiivit. Vantaan ooppera esitti teosta 1990-luvun lopulla Kari Heiskasen ohjauksena nimellä Albert Silli. Suomen Kansallisooppera toi Albert Herringin viimeksi näyttämölle vuonna 2010 Pertti Sveholmin ohjaamana.Kauden piristysruiske, Keskisuomalainen 20.02.2010. Viitattu 4.10.2016. Se on esittänyt teosta myös vuosina 1960–1961 ja 1984–1986.Albert Herring, Ilona- esitystietokanta. Teatterin tiedotuskeskus. Viitattu 4.10.2016. ==Roolit== *Lady Billows, sopraano *Florence, hänen taloudenhoitajansa, altto *Miss Wordsworth, koulun johtajaopettajatar, sopraano *Mr. Gedge, pastori, baritoni *Mr. Upfold, pormestari, tenori *Mr. Budd, poliisipäällikkö, basso *Sid, teurastaja, baritoni *Albert Herring, tenori *Nancy Waters, leipurin tytär, mezzosopraano *Mrs. Herring, Albertin äiti, mezzosopraano *Emmy, Cis ja Harry, lapsia ==Tapahtumat== Teoksen tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Loxfordin kaupunkiin East Suffolkin kreivikunnassa huhti-toukokuussa vuonna 1900. Kaupungin silmäätekevät ja moraalinvartijat kokoontuvat Lady Billowsin luo valitsemaan jokakeväistä Kevään impeä. Käy ilmi, että kaikki seudun nuoret neidot ovat tehtävään käytökseltään sopimattomia, ja hätäratkaisuksi keksitään vihanneskauppiaan ujo poika Albert Herring, jota pidetään kilttinä mutta hieman yksinkertaisena. Albertin kunniaksi järjestetään juhlat. Siellä hän maistaa ensi kerran rommia, jota nuoret rakastavaiset Sid ja Nancy ovat piloillaan sujauttaneet hänen juomaansa. Humaltunut Albert päättää lähteä juhlien jälkeen omille teilleen ja tuhlaa suuren osan saamistaan palkintorahoista juopotteluun ja muihin paheisiin. Koko kaupunki etsii Albertia luullen hänen joutuneen jonkin rikoksen tai onnettomuuden uhriksi, ja närkästys on suuri, kun Albert vihdoin palaa harharetkiltään. Albert itse ja muut nuoret ovat riemuissaan, kun hän on aikuistunut ja päässyt vapaaksi äitinsä talutusnuorasta. ==Lähteet== Luokka:Benjamin Brittenin teokset Luokka:Englanninkieliset oopperat Luokka:1940-luvun musiikkiteokset
Juha Luhtanen

Juha Jaakko Luhtanen (s. 12. joulukuuta 1969 Lahti) on suomalainen entinen koripalloilija. Luhtanen edusti Suomen koripallomaajoukkuetta Ateenan EM- kisoissa 1995.Juha Jaakko Luhtanen FIBA Europe. Viitattu 12.2.2010 Hänet valittiin kaudella 1999–2000 SM-finaalien parhaaksi pelaajaksi.Rannikko ja Nyman jälleen parhaat Suomen Koripalloliitto. 12.5.2000. Viitattu 12.2.2010. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Olympiakos SFP (miesten lentopallo)

Olympiakos SFP (miesten lentopallo) on kreikkalainen lentopalloseura ja osa Olympiakos SFP -urheiluseuraa. Seura on perustettu vuonna 1926. Olympiakos on koko Kreikan menestynein seura kautta aikain, myös kansainvälisesti mitattuna. Toinen ateenalainen seura Panathinaikos VC on Olympiakoksen suurin kilpailija Kreikassa samoin kuin muissakin lajeissa kuten jalkapallossa ja koripallossa. Olympiakos on arvostettu yhdeksi Euroopan huippuseuraksi. Olympiakos on voittanut 32 kertaa Kreikan liigan ja 17 kertaa cupin. Se on myös ainoa kreikkalainen seura, joka on onnistunut voittamaan kansainvälisen turnauksen, minkä se on tehnyt kahdesti voittamalla Euroopan Cup-voittajien cupin vuosina 1996 ja 2005, sekä Challenge Cupin vuonna 2023. == Mestaruudet == * Kreikan liiga (32 kertaa): ** 1968, 1969, 1974, 1976, 1978-1981, 1983, 1987–1994, 1998–2001, 2003, 2009-2011, 2013, 2014, 2018, 2019, 2021, 2023, 2024 * Kreikan Cup (17 kertaa): ** 1981, 1983, 1989, 1990, 1992, 1993, 1997, 1998, 1999, 2001, 2009, 2011, 2013, 2014, 2016, 2017, 2024 * Kreikan Liigacup (7 kertaa): ** 2013, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2025 * Kreikan Super Cup (3 kertaa): ** 2000, 2010, 2024 * Euroopan Cup-voittajien cup (2 kertaa): ** 1996, 2005 * Challenge Cup (1 kerran): ** 2023 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Olympiakos SFP - Virallinen kotisivu * Olympiakos SFP - Virallinen kotisivu (lentopallo) Luokka:Kreikkalaiset lentopalloseurat Luokka:Pireus Luokka:Vuonna 1926 perustetut urheiluseurat
Ngô Quyên

Ngô Quyên (noin 897–944) oli vietnamilainen kenraali. Hän voitti kiinalaiset vuonna 938 Bạch Đằngin taistelussa, ja siihen päättyi kiinalaisten lähes tuhat vuotta jatkunut valta Vietnamissa. Hän perusti Vietnamin ensimmäisen keisarikunnan, antoi sille nimen Đại Việt ja siirsi pääkaupungin Co Loaan. Hänen jälkeensä maata hallitsivat keskenään kilpailevat lääninherrat.Ngô Quyên Viet Touch == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vietnamilaiset kenraalit Luokka:890-luvulla syntyneet Luokka:940-luvulla kuolleet
Anna Gottlieb

Maria Anna Josepha Francisca Gottlieb (29. huhtikuuta 1774 Wien – 1. helmikuuta 1856 Wien)ODB Opéra: (Maria) Anna (Josepha Francisca) Gottlieb, la première Pamina oli itävaltalainen sopraano. Hän lauloi Paminan roolin Mozartin Taikahuilun ensiesityksessä 17-vuotiaanaThe New York Times: One Voice for Innocence and Experience. Jo vuonna 1786, kahdentoista vuoden iässä, hän oli laulanut Barbarinan roolin Figaron häiden ensiesityksessä. Myös Gottliebin vanhemmat, Johann Christoph Gottlieb (1737–1798) ja Anna Maria Theiner (1745–1797), olivat näyttelijöitä ja laulajia. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Itävaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1774 syntyneet Luokka:Vuonna 1856 kuolleet
Adolf Turakainen

Adolf Kustaa Turakainen (25. maaliskuuta 1932 Leppävirta – 26. lokakuuta 1996 Vantaa) oli suomalainen toimittaja, urheiluselostaja ja yleisurheilija. Turakainen opiskeli Työväen Akatemiassa ja aloitti toimittajanuransa 1950-luvun alussa työskenneltyään sitä ennen isänsä ammatissa, työkaluviilarina. Hän toimi vuosina 1952–1957 uutistoimittajana ja toimitussihteerinä kuopiolaislehti Savon Kansassa, josta hän siirtyi Suomen Sosialidemokraatin palvelukseen. Vuodesta 1959 alkaen Turakainen työskenteli Yleisradiossa, aluksi urheiluselostajana. Hän selosti muun muassa kesäolympialaisia 1960 yhdessä Paavo Noposen ja Pekka Tiilikaisen kanssa. 1965 hän alkoi toimittaa Metsäradiota ja 1970 hän aloitti Radio Suomen silloisen päivittäisohjelmien toimituksen – sittemmin ajankohtaistoimituksen – päällikkönä. Hänen toimituspäällikköaikanaan kehittämiinsä ohjelmiin lukeutuu muun muassa ajankohtaismakasiini Tänään iltapäivällä. Turakainen jäi eläkkeelle vuonna 1993. Turakainen oli perustamassa Radio- ja televisiotoimittajien liittoa (RTTL) ja toimi myös sen puheenjohtajana. Hän vaikutti myös Autoliitossa, Kalamiesten keskusliitossa, Suomen Ladussa, Suomen radio- ja televisioselostajissa ja Sydäntautiliitossa. Turakainen kilpaili nuoruudessaan pikajuoksussa. Hän voitti useita Työväen Urheiluliiton mestaruuksia ja teki 25 vuotta voimassa olleen TUL:n poikien 100 metrin juoksun ennätyksen. Hän osallistui Helsingin 1952 kesäolympialaisiin 200 metrin juoksussa ja 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Saman vuoden Kalevan kisoissa hän saavutti SM-hopeaa 100 metrillä ja SM-pronssia 200 metrillä. Turakaisen edustama seura oli Varkauden Tarmo. Salanimellä Poju Turakainen hän levytti vuonna 1953 kaksi Toivo Kärjen-Reino Helismaan kappaletta, "Mitäpäs mulla on väliä" ja "Tietysti". == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Suomalaiset urheiluselostajat Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Yksin pimeässä

Yksin pimeässä (Wait Until Dark) on Terence Youngin ohjaama yhdysvaltalainen trillerielokuva vuodelta 1967. Siinä sokea nainen joutuu kotiinsa tunkeutuvien kolmen rikollisen armoille. Elokuva perustuu Frederick Knottin näytelmään Wait Until Dark. Pääosan sokeutuneena Susyna esittänyt Audrey Hepburn sai roolistaan sekä Oscar- että Golden Globe -ehdokkuuden ja hänen aviomiestään Samia esittänyt Efrem Zimbalist Jr. puolestaan sivuosan Golden Globe -ehdokkuuden. == Rooleissa == == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1992 sen osoittavan ohjaaja Youngin ammattitaidon jännityselokuvien tekijänä: ”Hän liikkuu kuin omimmillaan kauhun, pelon ja pahan pimeässä maailmassa.” Fränti vertasi elokuvaa Polanskin Inhoon ja sanoi sen pysyvän sovinnaisena sortumatta samanlaisiin ”perversseihin syövereihin”. Audrey Hepburnin hän totesi olevan parempi kuin vuosiin. == Lähteet == == Katso myös == * Sokea kauhu, brittiläinen elokuva vuodelta 1971 == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1967 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Terence Youngin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat
Elizabeth Coffey

Elizabeth Coffey (s. 1948) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvaohjaaja John Watersin elokuvissa Pink Flamingos (1972) ja Female Trouble (1974). Coffey on transsukupuolinen. Elokuvassa Pink Flamingos hän esiintyy kohtauksessa, jossa antagonisti Raymond Marble (David Lochary) tirkistelee häntä, samalla masturboiden. Kun Coffey vilauttaa siittimensä esiin, sen seurauksena Marble lähtee kiljuen pakoon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Dreamlanders Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nanaimo

Nanaimo on kaupunki Vancouverinsaarella, Georgiansalmen rannalla Brittiläisen Kolumbian eteläosassa, Kanadassa. Kaupungin väkiluku on noin 78 692 (2006). Kaupungin muodostamalla metropolialueella asuu kaikkiaan 92 361 asukasta. Georgiansalmen vastakkaisella puolella, noin 55 kilometriä Nanaimosta itään sijaitsee Vancouver ja noin 110 kilometriä kaakkoon provinssin pääkaupunki Victoria. == Historia == Ennen eurooppalaisten saapumista alueella asui salish-intiaaneihin kuuluvia snuneymuxw-heimoja. Ensimmäisenä eurooppalaisena alueella purjehti vuoden 1592 tienoilla espanjalainen tutkimusmatkailija Juan de Fuca. Brittiläisistä ensimmäisenä Vancouverinsaarelle rantautui tutkimusmatkailija James Cook vuonna 1778. Espanjalaiset jatkoivat alueen tutkimista ja nimesivät useita lahtia ja salmia alueella. Britit kuitenkin perustivat ensimmäisenä Fort Victoria -tukikohdan (nykyinen Victoria) saarelle vuonna 1843. Vancouverinsaaren pohjoisosasta löydettiin 1835 kivihiiltä. Vuonna 1846 solmitussa Oregonin sopimuksessa Vancouverinsaari määriteltiin Britannian omaisuudeksi ja myöhemmin se liittyi Kanadan liittovaltioon. Kolme vuotta myöhemmin solmitussa sopimuksessa saari luovutettiin Hudson's Bay Companyn hallintaan kuningatar Viktorian määräyksestä. Sopimusehdoissa määriteltiin HBC:n voittomarginaaliksi 10 prosenttia saaren kaivostoiminnan tuotosta ja loput 90 prosenttia määriteltiin investoitavaksi alueen asuttamiseen ja tiestön sekä palveluiden kehittämiseen. Hudson's Bay Company rakensi nykyisen Nanaimon alueelle vuonna 1853 bastionilinnoituksen kauppa- aseman ja hiilikaivoksen turvaksi. Tämä linnoitus on vanhin edelleen vapaasti seisova Hudson's Bay Companyn rakennus Pohjois-Amerikassa ja tiettävästi Brittiläisen Kolumbian toiseksi vanhin rakennus. Kivihiilestä muodostui alueen tärkein kauppatavara ja työllistäjä 1800–1900-luvuilla. Alue tunnettiin aluksi nimellä ”Colvilletown”, mutta vuonna 1860 nimeksi valittiin Nanaimo. Nanaimo sai kaupunkioikeudet vuonna 1874. 1940-luvun loppupuolelta 1950-luvun alkupuolelle metsäteollisuudesta muodostui merkittävä työllistäjä alueella. Vuonna 1950 Harmac Pulp Mill -sellutehdas aloitti toimintansa ja on edelleen merkittävä työllistäjä alueella. National Post -lehden lukijaäänestyksessä kanadalaisten suosikkileivonnaiseksi valittu kaupungin mukaan nimetty Nanaimo bar on saattanut saada alkunsa kaupungista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nanaimo www.britishcolumbia.com * Nanaimo Information Luokka:Brittiläisen Kolumbian kaupungit
Newnham College

Newnham College on yksi Cambridgen yliopiston 31 collegesta. Newnham College on tarkoitettu ainoastaan naisopiskelijoille ja lisäksi kaikki sen opettajat ovat naisia. Collegen perusti Henry Sidgwick vuonna 1871 asuinpaikaksi naisille, jotka halusivat käydä Cambridgen yliopiston luennoilla. Newnham College oli perustamisaikanaan toinen naisten college Cambridgessa; ensimmäinen oli Girton College. Newnham College aloitti Regent Streetillä 1871 ja nykyisellä paikallaan vuonna 1875 (nimellä Newnham Hall). College on saanut nimensä Cambridgen laitamilla sijaitsevasta Newnhamin kylästä. Naisten collegeille Newnhamille ja Girtonille myönnettiin Cambridgen yliopiston täysimääräisen collegen status vuonna 1948. Newnham College on vanhin nykyisistä Cambridgen yliopiston naiscollegeista (kaksi muuta ovat Murray Edwards College ja Lucy Cavendish College). Girton College oli ensimmäinen naiscollege (perustamisvuosi 1869), mutta se alkoi hyväksyä miesopettajia vuodesta 1977 ja miesopiskelijoita vuodesta 1979 alkaen. == Kuuluisia opettajia ja alumneja == * Margaret Drabble, kirjailija * Rosalind Franklin, kemisti * Jane Goodall, primatologi * Germaine Greer, kirjailija ja toimittaja * Iris Murdoch, kirjailija * Sylvia Plath, runoilija * Emma Thompson, näyttelijä == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Cambridgen yliopiston colleget Luokka:Naisten korkeakoulut
Villi sydän

Villi sydän (Wild at Heart) on David Lynchin ohjaama rikostarina kahdesta rakastavaisesta, jotka Yhdysvaltain syvään etelään suuntautuvalla pakomatkallaan joutuvat erikoisiin ja pelottaviin tilanteisiin. Lynchin elokuva voitti pääpalkinnon Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1990. Päähenkilöitä esittävät Nicolas Cage ja Laura Dern. ==Rooleissa == ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano luonnehtii Villiä sydäntä sadunomaisen värikkääksi sekoitukseksi seksiä, liikettä, unenomaisuutta, perversioita ja musiikkivideoita. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kolme ja puoli tähteä neljästä.Wild at Heart, VideoHound’s Golden Movie Retriever. Gale, 2008. Haettu 15.11.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen). ==Lähteet== Luokka:David Lynchin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset road moviet Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1990 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustan komedian elokuvat
Calculon

Calculon on television Futurama-animaatiosarjassa esiintyvä robottihahmo. Calculonin ääninäyttelijänä toimii Maurice LaMarche. == Elämä == Calculon on näyttelijärobotti. Hän näyttelee itseään saippusarjassa All My Circuits. Sarjassa Ei televisioon () selviää, että Calculon on vain yhden kohtauksen näyttelijä. Calculon on alkuperältään 2000-luvun teollisuusrobottihttp://theinfosphere.org/Calculon. Bender on Calculonin virallinen vaanija ja lämminvesivaraajahttp://futurama.wikia.com/wiki/Calculon. == Lähteet == Luokka:Futuraman hahmot Luokka:Kuvitteelliset robotit
Joan Rodgers

Joan Rodgers (s. 4. marraskuuta 1956 Whitehaven, Cumbria) on englantilainen sopraano. Hän valmistui Liverpoolin yliopistosta oppiarvolla venäjän kielestä. Tämän jälkeen hän ryhtyi opiskelemaan laulamista Royal Northern College of Musicissa Manchesterissä. Hän debytoi Aix-en-Provencen festivaalilla vuonna 1982 Judith Blegenin korvaajana tulkiten Paminan roolin Taikahuilussa. Pian hän pääsi Covent Gardeniin ja muihin eurooppalaisiin oopperataloihin.Allmusic.com: Joan Rodgers > Biography Metropolitan-oopperan- debyyttinsä Rodgers teki vuonna 1995 jälleen Paminan roolissa. Hänen ohjelmistoonsa on kuulunut oopperan lisäksi myös konserttimusiikkia. Mozartin lisäksi hän on tulkinnut muiden muassa Händelin, Mussorgskin, Rahmaninovin ja R. Straussin tuotantoa. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja uudenvuoden 2001 listassa.Naxos.com: RODGERS, JOAN (b 1956 ) Rodgers on eronnut kapellimestari Paul Danielistä, jonka kanssa hänellä on kaksi tytärtä.Mail Online: Opera diva Joan Rodgers hits a new pitch == Lähteet == Luokka:Brittiläiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lucia Evangelista

Lucia Evangelista (30. huhtikuuta 1917 Genova, Italia – 26. lokakuuta 2000 North Plainfield, New Jersey) oli sopraano. Hän opiskeli laulamista kotikaupunkinsa Verdi-konservatoriossa ja teki oopperadebyyttinsä Teatro Politeama Genovesessa 19-vuotiaana tulkitsemalla Mimìn roolin La bohèmessa. Yhdysvaltoihin muutettuaan (1947) hän vietti kaksi kautta New Yorkin kaupunginoopperassa.The New York Times: Lucia Evangelista, 83, Arts Figure Evangelista meni vuonna 1952 naimisiin basso Jerome Hinesin kanssa. Pari kierteli konserttien merkeissä myös yhdessä. Evangelista päätti laulu-uransa vuonna 1957 ja kuoli 83-vuotiaana ALS-taudista kärsittyään. == Lähteet == Luokka:Italialaiset oopperalaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Valentine Davies

Valentine Davies (25. elokuuta 1905 New York, New York - 23\. heinäkuuta 1961 Malibu, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja. Hän sai vuonna 1947 parhaan alkuperäisen tarinan Oscar-palkinnon käsikirjoituksestaan elokuvaan Susanin kääntymys. Oscar-ehdokkaana samassa kategoriassa hän oli vuonna 1949 elokuvan Sattumalta sankariksi käsikirjoituksesta. Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi hän oli ehdolla 1954 elokuvasta Glenn Miller Story. Daviesin tuottama The House without a Name oli ehdolla parhaan lyhytdokumentin Oscarin saajaksi 1956. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Leila Kalliala

Leila Kalliala (o.s. Yöntilä, 18. maaliskuuta 1930 Berliini – 13. toukokuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen lehtitoimittaja. Kalliala oli koulutukseltaan filosofian kandidaatti ja hän työskenteli valmistumisensa jälkeen vuosina 1952–1957 Viikkosanomissa, aluksi toimitussihteerinä ja myöhemmin toimituspäällikkönä. Hän toimitti myös Viikon kertojat -lehteä. Vuonna 1957 hän siirtyi Me Naiset -lehden päätoimittajaksi ja hänen päätoimittaja-aikanaan lehdestä, joka oli jo ensimmäinen naistenlehti Suomessa, tuli Suomen ensimmäinen naisten viikkolehti. Kalliala toimi Me Naisten päätoimittajana 1960-luvun alkuun, jolloin hän siirtyi osapäivätyöhön haluttuaan omistaa enemmän aikaa perheelleen. Hän jatkoi lehden erikoistoimittajana tehden kulttuuripainotteista Tiimalasi-palstaa sekä kirjoittaen kolumneja. Kallialan harrastuksiin kuuluivat kirjallisuus ja golf, jossa hän oli moninkertainen Suomen-mestari. Hän myös kirjoitti Helsingin golfklubin historiikin HGK 1932–82 sekä suomensi golfaiheisia kirjoja. Kalliala jäi syksyllä 1987 sairauseläkkeelle ja menehtyi vajaat kolme vuotta myöhemmin, keväällä 1990, vaikeaan sairauteen. Hän oli kuollessaan 60-vuotias. Diplomaatti Armas Yöntilä oli Leila Kallialan isä ja golfvalmentaja Ville Kalliala on hänen nuorin poikansa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset golfaajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Tellabs

Tellabs on yhdysvaltalainen tietoliikennelaitteita valmistava yhtiö. Vuonna 1975 perustetulla yhtiöllä on noin 2600 työntekijää (2012). == Martis Oy == Vuonna 1993 Tellabs osti suomalaisen Martis-yhtiön. Espoossa toiminut Martis Oy on perustettu vuonna 1976. Tellabs Oy:n kaikki Suomessa toimineet työntekijät siirtyivät Coriantin työntekijöiksi vuoden 2013 yrityskaupoissa minkä jälkeen Tellabsilla ei enää ole ollut Suomessa työntekijöitä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elektroniikkayhtiöt Luokka:Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt
Secondo Pia

Secondo Pia (1855 Piemonte –1941) oli italialainen juristi ja amatöörivalokuvaaja. Hän otti ensimmäiset kuvat Torinon käärinliinasta 28. toukokuuta 1898. Roomalaiskatolinen kirkko on virallisesti hyväksynyt hänen ottamansa kuvan liinasta yhdeksi Jeesuksen pyhien kasvojen kunnioituksen muodoista. Hän oli paikallishallinnon virkansa ohella aktiivinen valokuvaaja, ja hänen kuviaan on tallennettu Torinon valokuvamuseoon. Museossa järjestettiin keväällä 2010 näyttely kuvista ja muusta aineistosta, jota on koottu Torinon museosta ja Käärinliinan museosta.Valokuvamuseo, Torino == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Käärinliinan museon sivusto , ym. *Torinon valokuvamuseo * Remi Van Haelstin yhteenveto Don Coero Borgan kommenteista *Sindonology.org Luokka:Italialaiset valokuvaajat
Phan Văn Khải

Phan Văn Khải (25. joulukuuta 1933 – 17. maaliskuuta 2018Former PM Phan Van Khai dies, aged 85) oli Vietnamin pääministeri. Hän toimi pääministerinä kaksi kautta, 1997–2002 ja 2002–2006. Jälkimmäinen kausi jäi kesken, kun koko maan johto vaihdettiin nuorempiin poliittisten levottomuuksien seurauksena.Timeline BBC == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Newly-elected Prime Minister Phan Van Khai on new tenure Vietnam Embassy 2002 Luokka:Vietnamin pääministerit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Lee Sang-hwa

Lee Sang-hwa (, s. 25. helmikuuta 1989) on eteläkorealainen pikaluistelija, joka on erikoistunut sprinttimatkoille. Lee saavutti junioreiden MM- kilpailuissa Seinäjoella 2005 hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia yleisluistelussa. Saman vuoden matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Inzellissä hän sai pronssia naisten 500 metrillä. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli samalla matkalla viides. Richmondissa 2009 hän sai MM-pronssia 500 metrillä. Hän voitti sprinttereiden maailmanmestaruuden Obihirossa 2010. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti kultaa 500 metrillä.vancouver2010.com Seuraavana talvena hän sai Inzellissä MM-hopeaa 500 metrillä. Vuonna 2012 hän voitti saman matkan maailmanmestaruuden Heerenveenissä kahden luistelun yhteisajalla 75,690. Vuonna 2013 Lee saavutti sprinttereiden MM-kilpailuissa Salt Lake Cityssä pronssia sekä voitti Sotšissa 500 metrin maailmanmestaruuden kahden luistelun yhteisajalla 75,347. Sotšin olympialaisissa 2014 hän voitti kultaa 500 metrillä yhteisajalla 74,70. Hän voitti 500 metrin maailmanmestaruuden Kolomnassa 2016 yhteisajalla 74,85. Seuraavana vuonna hän sai Gangneungissa MM-hopeaa 500 metrillä ajalla 37,48 ja vuonna 2018 samassa paikassa olympiahopeaa ajalla 37,33, kun matka kilpailtiin jälleen vain yhden lähdön kilpailuna. Lee voitti 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2012–2013. Hän on sijoittunut samalla matkalla toiseksi kausilla 2006–2007, 2010–2011, 2011–2012 ja 2014–2015 sekä kolmanneksi kausilla 2007–2008 ja 2008–2009. 100 metrillä hän on ollut toinen kaudella 2005–2006 ja kolmas 2006–2007. Hän on voittanut 37 maailmancupin osakilpailua, sijoittunut 34 kertaa toiseksi ja 23 kertaa kolmanneksi (kauden 2017–2018 loppuun mennessä). Lee on luistellut 500 metrillä neljä maailmanennätystä; tammikuussa 2013 hän luisteli Calgaryssä ajan 36,80 s ja marraskuussa 2013 hän paransi maailmanennätystä viikon sisällä kolmesti luisteltuaan Calgaryssä 36,74 s ja Salt Lake Cityssä 36,57 s ja 36,36 s. == Henkilökohtaiset ennätykset == Matka Aika Paikka Päivä 100 m 10,40 Changchun 29. tammikuuta 2007 500 m 36,36 Salt Lake City 16. marraskuuta 2013 1 000 m 1.13,66 Calgary 21. syyskuuta 2013 1 500 m 2.00,66 Calgary 7. syyskuuta 2013 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lee Sang-hwan Twitter-tili Luokka:Eteläkorealaiset pikaluistelijat Luokka:Eteläkorealaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shikisai Moment

__NOTOC__ Shikisai Moment on Antic Cafen esikoisalbumi, joka julkaistiin 9. marraskuuta 2005. == Kappaleet == === CD === # Opening (Shikisai Ver.) # Merrymaking # Escapism (Shikisai Ver.) # Ippatsu Gyakuten Renai Game # Golden Wing # Rinne no Tsumi # Omocha # Tekesuta Kousen # Nyappy in the World # 1/2 # Wagamama Koushinkyouku # My Favourite Beat (hidden track) === DVD === # Antic Room no.1 # Wagamama Kōshinkyoku (Music video) # Antic Room no.2 # Tekesuta Kousen (Music video) # Antic Room no.3 # Escapism (Music video) # Antic Room no.4 # Merrymaking (Music video) == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 esikoisalbumit Luokka:Antic Cafen albumit
Annie Nightingale

Annie Nightingale (1. huhtikuuta 1942 – 11. tammikuuta 2024) oli brittiläinen radiotoimittaja. Hän oli BBC Radio 1:n ensimmäinen naispuolinen DJ ja oli ollut kanavan pitkäaikaisin juontaja. MBE-arvonimen hän sai vuonna 2002 työstään radiossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Annie Nightingale BBC:n sivuilla Luokka:Brittiläiset DJ:t Luokka:Brittiläiset radiotoimittajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Lê Khả Phiêu

Lê Khả Phiêu (27. joulukuuta 1931 – 7. elokuuta 2020) oli Vietnamin kommunistisen puolueen pääsihteeri ja siten koko maan de facto johtaja vuosina 1997-2001.Timeline BBC Phiêu opiskeli sotilasopistossa ja politiikan tutkimusta, ja osallistui taistelutoimiin. Varsinainen poliittinen ura alkoi vuonna 1964. Hän nousi armeijan sisällä Vietnamin kansanarmeijan yleisen poliittisen osaston päälliköksi. Sieltä hänet äänestettiin puolueen keskuskomiteaan, sen sihteeristöön ja vuonna 1994 politbyroohon. Ura huipentui siihen, kun joulukuussa 1997 hänet äänestettiin puolueen pääsihteeriksi.Biography www.asian-affairs.com Vuonna 2001 Nông Ðức Mạnh äänestettiin hänen tilalleen. == Lähteet == Luokka:Vietnamilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Jokileppälintu

Jokileppälintu (Rhyacornis fuliginosa) on Etelä-, Kaakkois- ja Itä-Aasiassa tavattava sieppoihin kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan jokileppälintu on noin 12-14 cm. Koiras on väritykseltään pääosin sinertävän lyijynharmaa. Alavatsa on väriltään hieman muuta ruumista tummempi. Ylä- ja alaperä sekä pyrstö ovat väriltään punaruskeat. Naaras on höyhenpuvultaan vaaleamman harmaa. Vatsa ja rinta ovat valkopilkulliset. Pyrstö on musta ja valkokärkinen. Nuoret linnut muistuttavat naaraita, mutta koiraalla pilkkuja on vain päässä, kun nuorella naaraalla koko höyhenistö on pilkullinen. == Levinneisyys ja elinympäristö == Jokileppälinnun levinneisyys ulottuu Afganistanista, Pakistanin ja Intian kautta Kaakkois-Aasiaan ja Kiinaan ja Thaimaahan. Lajin elinympäristöä ovat kivikot jokien ja nopeasti virtaavien purojen läheisyydessä. Jokileppälintua tavataan aina 2 400 metrin korkeuteen saakka. == Ravinto == Jokileppälinnun ravinto koostuu pääosin hyönteisistä ja muista selkärangattomista, joita se pyydystää ilmasta tai kiviltä. Se voi syödä myös marjoja. == Pesiminen == Jokileppälinnun pesimäkausi alkaa tammi- helmikuussa ja kestää touko-kesäkuulle. Kuppimainen sammalista, juurista ja karvoista rakennettu pesä sijaitsee kivikossa tai joen törmässä. Naaras munii neljästä viiteen vaalean sinivihreää ruskeapilkullista munaa. == Lähteet == Luokka:Siepot
Joakim Nyström

Joakim Nyström (s. 20. helmikuuta 1963 Skellefteå) on entinen ruotsalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän sijoittui ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä seitsemänneksi maaliskuussa 1986 ja nelinpelissä neljänneksi marraskuussa 1986. Urallaan hän voitti 13 ATP-turnausta kaksinpelissä ja kahdeksan nelinpelissä. Grand Slam -turnauksien kaksinpelissä Nyström selviytyi kolme kertaa puolivälieriin asti. Nelinpelissä hän voitti Wimbledonin tennisturnauksen 1986 parinsa Mats Wilanderin kanssa. Nyström on voittanut edustaessaan Ruotsia Davis Cupin 1984, 1985 ja 1987. Nyström valmentaa Ruotsin Davis Cup -joukkuetta yhdessä Mats Wilanderin kanssa. Lisäksi hän valmentaa Jürgen Melzeriä ja on aikaisemmin valmentanut Jarkko Niemistä. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eibingenin luostari

thumb|Eibingenin luostari. Eibingenin luostari eli Pyhän Hildegardin benediktiiniläisluostari () on nunnayhteisö Saksan Hessenissä Eibingenissä lähellä Rüdesheimia. Hildegard Bingeniläinen perusti vuonna 1165 tyhjillään olleeseen augustinolaiseen luostariin benediktiiniläisyhteisön, joka lakkautettiin 1800-luvun alussa Saksan tämän osan maallistuessa.Arno Forsius, Hildegard Bingeniläinen Nykyisen yhteisön on perustanut Löwenstein-Wertheim- Rosenbergin ruhtinas Karl VI Bertholdsteiniin Pyhän Gabrielin luostariin vuonna 1904, josta se siirrettiin nykyiseen paikkaansa. Nunnaluostari kuuluu benediktiinien sääntökunnan alaiseen Beuronin sääntökuntaan. Yhteisö karkotettiin Saksasta 1941, ja se pääsi palaamaan 1945. Sisaret perustivat 1988 Hildesheimiin Marienroden luostarin, joka itsenäistyi Eibingenin luostarista 1998. Nunnat työskentelevät viiniviljelyksillä ja käsityöpajoissa ja huolehtivat perinteisestä vieraanvaraisuudesta. Heidän lauluaan kuulee perinteisissä jumalanpalveluksissa, joita yleisö ei kuitenkaan pääse seuraamaan. Luostari kuuluu Keski-Reinin laakson yläosa -maailmanperintökohteeseen.Pyhän Hildegardin luostari maailmanperintöluettelossa on the World Heritage website Kirkkoa on käytetty konserttitilana Rheingaun musiikkijuhlien aikana.Abtei St. Hildegard, Eibingen Rheingaun musiikkijuhlien sivusto , == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Luostarin sivusto Luokka:Rheingau-Taunus-Kreis Luokka:Saksan luostarit Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Saksassa Luokka:Benediktiiniluostarit Luokka:Hessenin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Katolinen kirkko Saksassa
Nuorten toimintakeskus Happi

Nuorten toimintakeskus Happi on Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskuksen ylläpitämä nuorten toimintakeskus Helsingissä. Se sijaitsee entisissä Merikiidon tiloissa osoitteessa Sörnäisten rantatie 31. Se sai nimensä nimikilpailun tuloksena helmikuussa 2009.Sörnäisten uudesta nuorten kokoontumispaikasta tulee Happi Helsingin Sanomat 27.2.2009 Happi on tarkoitettu helsinkiläisten 15-29-vuotiaiden nuorten tilaksi. Tilat ovat kooltaan 3 500 m2. Talossa on neljä kerrosta. Hapessa on useampi toimija. Hapen tiloissa toimivat Narrin näyttämö, HattuMedia, Helsinki Freedom Records, Pelitalo, Myötätuulessa-hanke, Kahvila Vety, Värkkäämö, Nuorten Ääni -toimitus, Skrappi, Sankarit-toiminta, monistamo, lainaamo, nuorisoasiainkeskuksen vapaaehtoistoiminta ja suomenkielisen työväenopiston kuvataidekeskus. Hapen säännöt on määritelty toimintakeskuksen perustuslaissa. Perustuslaki säädettiin yhdessä nuorten kanssa Hapen Valtiopäivillä 22.-23.8.2009. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Omat nettisivut *Nuorisoasiainkeskus Luokka:Sörnäinen Luokka:Nuorisotyö
Gavin DeGraw

Gavin Shane DeGraw (s. 4. helmikuuta 1977) on yhdysvaltalainen laulaja- lauluntekijä ja muusikko. Hän on tullut tunnetuksi kappaleistaan ”Chariot” ja ”I Don’t Want to Be”. Hänen viimeisin albuminsa Something Worth Saving julkaistiin syyskuussa 2016. ==Nuoruus== DeGraw varttui Catskillin vuoristossa South Fallsburgissa New Yorkin osavaltiossa. Hänen isänsä oli vanginvartija ja äitinsä myrkkyasiantuntija, kuten hän mainitsee kappaleessa ”I Don’t Want To Be”. DeGraw aloitti laulamisen ja pianonsoiton kahdeksanvuotiaana. Hän kävi Berklee College of Music -musiikkiopistoa samaan aikaan kuin laulaja John Mayer. Hänellä on kaksi vanhempaa sisarusta, Joey ja Neeka. Veljensä ehdotuksesta hän alkoi kirjoittaa omia laulujaan. Joey DeGraw soittaa kitaraa ja laulaa taustoja Gavinin yhtyeessä ja esittää myös omaa musiikkiaan. ==Ura== DeGraw aloitti Manhattanin klubeissa paikallisten pianistien Andrew Westin ja Lenny Revellin kanssa, joissa hän sai paikallisia faneja. Hän sai suuren läpimurtonsa kun ”I Don’t Want To Be” valittiin Tunteet pelissä -sarjan tunnuskappaleeksi. Useat kilpailijat ovat myös esittäneet kappaletta eri maiden Idols-kilpailuissa. DeGraw’n kaksi muuta kappaletta ”Follow Through” ja ”Chariot” ovat myös saavuttaneet suosiota ja niitä on soitettu radiossa. Hänen kappaleensa ”We Belong Together” on mukana vuoden 2006 elokuvassa Tristan & Isolde. Vuonna 2004 DeGraw julkaisi albumistaan Chariot akustisen version nimeltä Chariot Stripped. DeGraw nauhoitti albumin yhtyeensä kanssa studiossa ainoastaan yhdellä otolla pyrkien intiimiin tulokseen. Vuoden 2004 jälkeen hän on tullut tunnetummaksi esiintyessään myös muissa osavaltiossa Yhdysvalloissa. Hän teki ensiesiintymisensä televisiossa myöhäisillan keskusteluohjelmassa Last Call with Carson Daly. DeGraw on esiintynyt myös keskusteluohjelmissa The Tonight Show with Jay Leno, Late Show with David Letterman, The Ellen DeGeneres Show ja Live With Regis And Kelly. Hän on esiintynyt cameorooleissa ohjelmissa Dead Like Me, Sisko ja sen sisko (What I Like About You) ja American Dreams. Hän on myös laulanut Tunteet pelissä -ohjelmassa kappaleet ”I Don’t Want To Be” ja ”Chariot” Karenin kahvilassa. DeGraw on ollut kiertueella Sister Hazelin, Barenaked Ladiesin, Howie Dayn, Michael Tolcherin, Butterfly Boucherin, The Allman Brothers Bandin, Marc Broussardin, Saving Janen, Jason Mrazin ja Maroon 5:n kanssa. ==Julkaisut== ===Albumit=== *Chariot (2003) *Chariot (Stripped) (2004) *Gavin DeGraw (2008) *Free (2009) * Sweeter (2011) * Make a move (2013) * Something Worth Saving (2016) ===Singlet=== *"Follow Through" (2003) *"I Don’t Want to Be (2004) *"Chariot" (2005) *"Just Friends", "We Belong Together" (2006) *"In Love With a Girl", "She Holds a Key", "Cheated on Me" (2008) *"I Have You to Thank", "Stay" (2009) * Best I Ever Had, Who's Gonna Save Us, Make A Move (2013) * Fire (2014) * She Sets the City on Fire, Making Love With the Radio On (2016) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gavin DeGraw’n kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Badia a Coltibuono

Badia a Coltibuono on yksityinen luostari Italian Toscanassa Gaiole in Chiantin kunnassa. Luostarin juuret ylettyvät 1000-luvulle. Vanhimmat olemassa olevat dokumentit viittaavat pieneen kirkkoon, joka kunnostettiin ja muutettiin luostariksi vuonna 1037, jolloin se annettiin lahjoituksena Vallombrosan munkeille. Luostari kukoisti ja kasvoi. Kuitenkin vuonna 1810 Napoleonin määräyksestä omaisuus pakkolunastettiin. Munkit häädettiin ja luostari huutokaupattiin. Nykyään luostarin omistaa yksi Chiantin suurimmista viinintuottajista Paolo Stucchi Prinetti, joka pitää luostarissa ravintolaa. Luostarissa asuu myös hänen äitinsä Lorenza de’ Medici, joka on Italiassa tunnettu keittokirjailija. == Lähteet == *Gaiole in Chianti - Region and Itineraries, Produced by Comune di Gaiole in Chianti and Assessorato al Turismo di Gaiole in Chianti 2009 *Firenze ja Toscana, Tammi 2007 == Aiheesta muualla == Luokka:Italian luostarit Luokka:Benediktiiniluostarit Luokka:Gaiole in Chianti
Tuhat ja yksi kujetta

Tuhat ja yksi kujetta (Two Arabian Knights) on Lewis Milestonen ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1927. Milestone sai elokuvasta parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon. Erickson Elokuva kertoo kahdesta sotilaasta, jotka saksalaiset vangitsevat ensimmäisen maailmansodan aikana. Heidän onnistuu paeta arabeiksi pukeutuneina ja päätyvät Arabiaan, jossa he ryhtyvät pelastamaan haaremityttöä. Elokuvan uskottiin pitkään olleen kadonnut, kunnes siitä löytyi kopio Howard Hughesin jäämistöstä. Restauroitu elokuva esitettiin 2004, lähes 50 vuotta edellisen esityksen jälkeen. Howard Hughes Films Donated to UNLV to Air on Turner Classic Movies == Rooleissa == == Palkinnot == Voitetut Oscar-palkinnot: * ohjaus (komediaelokuva) – Lewis Milestone == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * * * SilentEra.com Luokka:Vuoden 1927 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat Luokka:Lewis Milestonen ohjaamat elokuvat
Klaus Helkama

Klaus Eeronpoika HelkamaFacta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 272 (s. 13. tammikuuta 1945 Tukholma) on suomalainen sosiaalipsykologi. Hänen tutkimuskohteitaan ovat sosialisaatio, moraaliajattelu ja -arvot sekä yrittäjätoiminnan sosiaalipsykologiset edellytykset. Helkama valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2002. == Teoksia == * (muita kirjoittajia) * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Klaus Helkama Helsingin yliopiston sivuilla. Luokka:Suomalaiset sosiaalipsykologit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antonín Hájek

Antonín Hájek (12. helmikuuta 1987 Frýdlant, Tšekkoslovakia – syyskuu 2022 Malesia) oli tšekkiläinen mäkihyppääjä. Hän edusti seuratasolla Dukla Libereciä. Hájek sijoittui junioreiden MM-kilpailuissa neljänneksi Rovaniemellä 2005. Aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Oberstdorfin MM-kisoissa samana vuonna. Lentomäen MM-kilpailuissa Oberstdorfissa 2008 hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa 20:s ja joukkuekilpailussa kuudes. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui suurmäessä seitsemänneksi. Saman vuoden lentomäen MM-kilpailuissa Planicassa hän sijoittui kahdeksanneksi. Hájek kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Liberecissä tammikuussa 2004. Kymmenen parhaan joukkoon hän selviytyi ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Lahdessa maaliskuussa 2007. Parhaimmillaan hän oli neljäs Kulmin lentomäessä ja Sapporon suurmäessä, molemmat tammikuussa 2010. Hájekin henkilökohtainen pituusennätys ja samalla Tšekin ennätys on 236 m, jonka hän hyppäsi Planicassa 2010. Hájek ilmoitti syyskuussa 2015 lopettavansa uransa kärsittyään sitä ennen terveysongelmista ja pudottuaan maajoukkueesta. Hän toimi Tšekin naisten maajoukkueen valmentajana Pekingin olympialaisissa 2022. Hájekin kerrottiin marraskuussa 2022 kadonneen kuukautta aiemmin, oletettavasti Malesiassa. Maaliskuussa 2023 Tšekin hiihtoliitto vahvisti hänen kuolleen. Hänet oli löydetty merestä Langkawin saarten lähistöltä, ja hän on ollut kuolleena jo syksystä 2022. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Kirje kolmelle naiselle

Kirje kolmelle naiselle (A Letter to Three Wives, Suomessa myös nimellä Minun mieheni – vai sinun?) on Joseph L. Mankiewiczin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1949. Kolme naista saa kirjeen yhteiseltä tutultaan, joka kertoo aikovansa karata yhden aviomiehen kanssa.Erickson Mankiewicz sai elokuvasta Oscar-palkinnot parhaasta ohjauksesta ja sovitetusta käsikirjoituksesta. The New York Timesin kriitikot valitsivat Kirjeen kolmelle naiselle vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Rooleissa == == Palkinnot == Voitetut Oscar-palkinnot: * ohjaus – Joseph L. Mankiewicz * sovitettu käsikirjoitus – Joseph L. Mankiewicz Oscar- ehdokkuudet * elokuva – 20th Century Fox ja Sol C. Siegel == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Vuoden 1949 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Parhaan ohjauksen Oscar- palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar- palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Joseph L. Mankiewiczin ohjaamat elokuvat
Pahuuden anatomia

Pahuuden anatomia: Pahuus, hulluus, poikkeavuus on Hannu Lauerman 2009 ilmestynyt kirja pahuudesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Kemppinen, Jukka: Lauerma ja pahuus. Kemppinen 25.5.2009. * Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Kirjat lääketieteestä Luokka:Vuoden 2009 kirjat
Offa

Offa oli Mercian kuningas vuodesta 757 kuolemaansa asti vuonna 796. Hän tuli valtaan Ethelbaldin salamurhaa seuranneen sisällissodan jälkeen. Hän onnistui suostuttelemaan paavi Hadrianus I:n jakamaan Canterburyn hiippakunnan kahtia, jolloin luotiin toinen arkkihiippakunta Lichfieldiin. Valtakautensa lopussa koko Humberin eteläpuolinen Englanti kuului hänen valtakuntaansa. Hän rakennutti Walesin rajalle ”Offa’s Dyke” -nimellä tunnetun suojavallin, joka ulottui ”merestä mereen”. Offa kuoli vuonna 796, jonka jälkeen hänen poikansa Ecgfrith hallitsi noin viiden kuukauden ajan ennen kuin Coenwulfista tuli kuningas. Täytyy ottaa huomioon, ettei Offa ollut Englannin ensimmäinen kuningas. 500-luvulta lähtien Mercia oli yksi Englannin kuningaskuntaa edeltäneistä anglosaksien kuningaskunnista. Mercian naapureita olivat Northumbria, Powys, eteläisen Walesin kuningaskunnat, Wessex, Essex ja Itä- Anglia, joilla Mercian tavoin oli useasti omat hallitsijansa. 800-luvulla Wessexin kuningas Egbert yhdisti suurimman osan Englannin silloisista eri kuningaskunnista. Koska on kuitenkin epäselvää, käyttikö hän arvonimeä ”Englannin kuningas”, Englannin monarkian voidaan katsoa alkavan aikaisintaan Alfred Suuren tai seuraavan kuninkaan Edvard Vanhemman jälkeen. Offan aikana lyötiin myös kultakolikoita, joihin on todennäköisesti puutteellisten arabian kielen taitojen takia lyöty muslimien uskontunnustus. Offan nimissä lyödyissä kolikoissa on kuitenkin jonkin verran kirjoitusvirheitä ja kolikot on oletettavasti lyöty Abbasidien kalifin lyömien kolikoiden innoittamana. ==Sukulaissuhteet== Offan vaimo oli Cynethryth, ja heillä oli yksi poika Ecgfrith ja neljä tytärtä, jotka olivat Ælfflæd, Eadburh, Æthelburh ja Æthelswith. ==Suhde kirkkoon== Offalla tiedetään olleen erimielisyyksiä Canterburyn arkkipiispan Jænberhtin kanssa, koska hän oli sekaantunut Kentin kuningaskunnan asioihin ja Jænberht oli Kentin kuninkaan Egbert II:n kannattajia. ==Lähteet== Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 796 kuolleet
Islannin jääkiekkoliiga

Islannin jääkiekkoliiga on Islannin jääkiekon korkein sarjataso. Liigassa pelaa kuusi joukkuetta. == Historia == Jääkiekkoa on pelattu Islannissa jo 1950-luvulla eri luonnonjäillä, mutta maan ilmasto teki kuitenkin sen vaikeaksi. Järjestäytynyttä toimintaa ei pystytty suorittamaan pitkään aikaan. Vuonna 1987 ensimmäinen jäähalli valmistui ja toinen kolme vuotta myöhemmin. Jääkiekkoliigaa pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1991, jolloin se muodostui kolmesta joukkueesta. == Joukkueet == Vuonna 2012 liigassa pelasi kuusi joukkuetta. Joukkueet Joukkueen nimi Kaupunki Kotiareena Liittynyt liigaan Ísknattleiksfélagið Björninn Reykjavík Egilshöllin 1990 Fálkar Reykjavik Reykjavík Skautahöllin í Laugardal ? Hunar Reykjavík Egishöllin 2011 Skautafélag Akureyrar Jötnar Akureyri Skautahöllin Akureyri 2010 Skautafélag Reykjavíkur Reykjavík Skautahöllin í Laugardal ? Vikingar Akureyri Skautahöllin Akureyri 2010 == Mestarit == * 1991-1992 - Skautafélag Akureyrar * 1992-1993 - Skautafélag Akureyrar * 1993-1994 - Skautafélag Akureyrar * 1994-1995 - Skautafélag Akureyrar * 1995-1996 - Skautafélag Akureyrar * 1996-1997 - Skautafélag Akureyrar * 1997-1998 - Skautafélag Akureyrar * 1998-1999 - Skautafélag Reykjavíkur * 1999-2000 - Skautafélag Reykjavíkur * 2000-2001 - Skautafélag Akureyrar * 2001-2002 - Skautafélag Akureyrar * 2002-2003 - Skautafélag Akureyrar * 2003-2004 - Skautafélag Akureyrar * 2004-2005 - Skautafélag Akureyrar * 2005-2006 - Skautafélag Reykjavíkur * 2006-2007 - Skautafélag Reykjavíkur * 2007-2008 - Skautafélag Akureyrar * 2008-2009 - Skautafélag Reykjavíkur * 2009-2010 - Skautafélag Reykjavíkur * 2010-2011 - Skautafélag Akureyrar * 2011-2012 - Björninn * 2012-2013 - Skautafélag Akureyrar * 2013-2014 - Skautafélag Akureyrar == Katso myös == * Islannin jääkiekkomaajoukkue == Aiheesta muualla == * - Islannin jääkiekkoliitto * - Islannin jääkiekon historia Luokka:Jääkiekkosarjat Luokka:Islannin jääkiekko
Felice Varesi

Felice Varesi (1813 Calais – 13. maaliskuuta 1889 Milano) oli ranskalaissyntyinen italialainen baritoni. Hän loi muun muassa Antonion roolin Gaetano Donizettin oopperassa Linda di Chamounix ja esiintyi myös useissa muissa saman säveltäjän teoksissa. Verdin tulkitsijana hän loi muun muassa Rigoletton roolin La Fenicessä vuonna 1851. Luokka:Italialaiset baritonit Luokka:Vuonna 1813 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
LetterWise

LetterWise on Eatonin kehittämä ennakoiva tekstinsyöttöjärjestelmä. Se on luotu kilpailijaksi T9:lle ja Motorolan iTap:ille. == Aiheesta muualla == * Letterwise Eatonin sivuilla Luokka:Osoitinlaitteet Luokka:Matkapuhelimet Luokka:Langaton viestintä