EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Limingantulli

Limingantulli on Oulun kaupungissa sijaitseva teollisuus- ja liikerakentamiselle suunnattu alue, joka sijaitsee noin 1,5 kilometriä Pokkiselta etelään Oulun keskustassa. Limingantullissa oli vuonna 2016 noin 4 700 työpaikkaa. Tulevaisuudessa aluetta kehitetään asumiseen ja toimistorakentamiseen, jolloin alueen imago tulee muuttumaan myönteisempään suuntaan. Limingantullin pohjoisosaan on valmistumassa Etelätullin asuinalue. Limingantullissa sijaitsevat muun muassa maaliskuussa 1999 avattu Prisma- tavaratalo ja useita eri alojen toimipisteitä. Oulun rautatieaseman tavararatapiha sijaitsee Limingantullin ja Nokelan kaupunginosan välisellä alueella Pohjanmaan radan varressa. Heinäpään urheilukeskus sijaitsee Limingantullin ja Nuottasaaren rajamailla Heinäpään alueella. Aikaisemmin Limingantullissa toimi myös Oulun postikeskus sekä Club Teatria. Kärkkärien valmistajana eritoten tunnetun Kotivaran tehdas sijaitsee Limingantullissa. Nimi Limingantulli tulee yhdestä Oulun kaupungin aluetta aikoinaan ympäröivän aidan porteilla olevista tulleista, jossa maaseudulta tuotu kauppatavara tarkistettiin ennen pääsyä kaupunkiin. ==Kuvia Limingantullista== Tiedosto:Limingatulli Oulu 2006 03 12a.JPG|Autogrilli Tiedosto:Joutsensilta Oulu 20161218 01.jpg|Joutsensilta on Suomen pisin maasilta Tiedosto:Oulu Railyard 20141108 06.JPG|Limingantullissa sijaitsevaa ratapihaa Tiedosto:Prisma Limingantulli Oulu 20131207.JPG|Limigantullin Prisma Tiedosto:Alasintie 12 Oulu 20131206.JPG|Limingantullin Kärkkäinen == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Nukkumatti

Nukkumatti tai Unijukka on satujen hahmo, joka heittää lasten silmiin unihiekkaa, niin että lapset hierovat silmiään ja tulevat unisiksi. Nukkumatti kuvataan yleensä pieneksi mieheksi, jolla on joskus parta mutta joskus nuoret kasvot. Hänen ikänsä on epämääräinen, ja hänessä yhdistyy nuoren ja vanhan miehen piirteitä. Hänet kuvataan usein viisaaksi. Pedagogisesta näkökulmasta hänen luotettavasti toistuvalla iltatervehdyksellään katsotaan olevan rauhoittava vaikutus. Nukkumatin hahmo on tunnettu Euroopassa viimeistään 1600-luvulta lähtien. Vanhin säilynyt maininta on Ruotsista vuodelta 1691, jolloin hahmosta käytettiin nimeä Jon Blund. Nukkumatti () kuvataan englanninkielisessä Oxford English Dictionary -sanakirjassa vuodelta 1772 kuvitteelliseksi mieheksi, joka saa lapset nukahtamaan. Saksalainen sanakirja vuodelta 1777 kertoo, kuinka Nukkumatti (, ‘hiekkamies’) tulee silloin, kun lapset alkoivat hieroa unisina silmiään, ikään kuin niihin olisi heitetty hiekkaa. Hiekkamiehiksi kutsuttiin tuolloin Vogtlandissa asuneita hiekkakaivosten työntekijöitä. Nukkumatista tuli 1800-luvulla paljon käytetty kirjallisuuden ja musiikin hahmo. Saksalainen E. T. A. Hoffmann julkaisi vuonna 1815 tarinan ”Nukkumatti”, jonka hahmo Coppelius heittele julmasti hiekkaa lasten silmiin kunnes niistä vuotaa verta ja varastaa sitten lasten silmät. H. C. Andersenin sadussa Ole Lukøje -niminen hahmo ripottelee lasten silmiin maitoa ja saa kiltit lapset näkemään unia. Musiikissa Nukkumattia kuvasi Robert Schumann Hermann Kletken runon ”Nukkumatti” sovituksessaan. Engelbert Humperdinckin oopperassa Hannu ja Kerttu (1893) Nukkumatti ilmestyy lapsille öisessä metsässä. Nukkumatista kerrotaan myös Zachris Topeliuksen sadussa Höyhensaaret (1848), jossa se on sukua Andersenin Ole Lukøje -hahmolle. Topelius taidesatujen mestarina Jyväskylän yliopisto, Taiteiden ja kulttuurin tutkimuksen laitos Nukkumatti esiintyy myös Tapio Rautavaaran laulussa ”Sininen uni”. Itäsaksalaista Nukkumatti-nukkeanimaatiota on esitetty vuodesta 1959 alkaen monessa maassa, myös Suomessa. Brittiläisen Neil Gaimanin tunnettu sarjakuvan The Sandman julkaistiin vuosien 1988–1996 aikana. Sen nimihahmo on unimaailman hallitsija. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Satuhahmot Luokka:Uni Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Lucifer

Lucifer on latinankielinen sana, joka tarkoittaa kirjaimellisesti ”valonkantajaa” (lux = valo, ferre = kantaa, tuoda). Nimi periytyy alkujaan kreikan termistä , heosphoros, aamunkoin tuoja. Antiikista lähtien Lucifer on tarkoittanut Kointähteä eli Venusta. Nimitys kuvaa Venuksen nousua loisteena taivaalle ja lankeamista taivaan rannan taa. Kristinuskon vaikutuksesta Luciferin ajatellaan nykyään usein olevan yksi Saatanan monista nimistä. Kristillisen perinteen mukaan Lucifer oli ensimmäinen arkkienkeli, kunnes hänestä tuli liian ylpeä ja vallanhaluinen, mikä johti kapinaan Jumalaa vastaan. Taivaallisen sodan jälkeen Jumala karkotti Luciferin, jolloin Luciferista tuli paholainen, langennut enkeli, ja hänen seuraajistaan demoneita. Tällaisen käsityksen muodostumiseen ovat vaikuttaneet muun muassa Kadotettu paratiisi ja Jumalainen näytelmä. Sana ”lucifer” esiintyy Vulgatassa, missä se on käännös kreikasta. Alkuperäisessä hepreankielisessä tekstissä käytetään sanamuotoa הילל בן שחר, joka tarkoittaa ”Helel, Shaharin poika”. Helel oli babylonialais-kanaanilainen aamutähden jumala ja Shahar aamunkoitteen jumala. Vuoden 1992 kirkkoraamatussa, jossa sana Lucifer ei esiinny kertaakaan, tämä kohta on suomennettu ”Kointähti, sarastuksen poika”. Vaikka kyseinen raamatunkohta puhuu ”taivaalta putoamisesta”, se ei viittaa Luciferin Helvettiin karkottamiseen. Se on osa pilkkalaulua Babylonin kuninkaasta, mikä käy ilmi jakeesta Jesaja 14:4. Lucifer-tuotemerkillä on valmistettu muun muassa olutta (belgialainen Riva-panimo) ja grillejä. Lucifer oli myös H. P. Blavatskyn toimittama teosofinen aikakauslehti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kristinuskon enkelit Luokka:Kristinuskon demonit Luokka:Saatanan nimet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Etikka

Etikka on hapan neste, joka syntyy viinin tai väkiviinan alkoholin hapettuessa etikkahapoksi. Suomessa eniten käytettävä väritön väkiviinaetikka on veden ja etikkahapon sekoitus. Etikan etikkahappopitoisuus on tyypillisesti 3-5 prosenttia. Etikkaa tehdään istuttamalla alkoholiin sopiva bakteerikanta. Etikoituminen alkaa yleensä myös spontaanisti liian pitkäksi aikaa auki jätetyssä alkoholipullossa. Etikkalajeja: * väkiviinaetikka, valmistetaan käymismenetelmällä * valkoviinietikka * punaviinietikka * omenaviinietikka * riisiviinietikka * mallasviinietikka * balsamietikka, valmistetaan käyttämällä rypälemehua pitkiä aikoja * synteettinen etikka, valmistetaan laimentamalla etikkahappoa Etikkaa voidaan käyttää esimerkiksi etikkasäilönnässä ja salaatinkastikkeissa. Väkiviinaetikkaa käytetään myös puhdistusaineena, jolla voi poistaa muun muassa kalkkitahroja. ==Valmistusmenetelmät== Alkuperäinen menetelmä on ollut viinin jättäminen avoimeen astiaan niin pitkäksi aikaa, että siitä tulee etikkaa eli hapanviiniä, jota ranskan kielen sana vinaigre alkujaan tarkoittaa. Menetelmällä ei kuitenkaan synny kovin korkealaatuista viinietikkaa. ===Orléansin menetelmä=== Tunnetuin vanhoista viinietikan valmistusmenetelmistä on Orléans-menetelmä, joka oli ensimmäinen laadukasta viinietikkaa tuottava teollinen menetelmä. Se kehitettiin 1670-luvulla Orléansissa Ranskassa.Etikan valmistuksen historiaa, Rajamäen.fi Orléans- pintamenetelmässä viinin annettiin etikoitua makaavissa 200 litran tynnyreissä. Väkiviinaetikan tarina, Rajamäen.fi Orléansin menetelmästä on kehitetty teollinen versio, jossa käytetään teräksisiä pystysäiliöitä. Tässä menetelmässä etikka lämpenee ja etikan aromit haihtuvat.The unique Orleans process ===Muita menetelmiä=== Orléansin menetelmän tilalle tuli vähitellen 1800-luvun alkupuolella kehitetty ”pikaetikkamenetelmä” eli lastumenetelmä, jota esimerkiksi Rajamäen tehtaat käytti aloittaessaan etikan valmistuksen 1892. Menetelmässä viini tai muu alkoholipitoinen liuos valutettiin säiliön ritilän päällä olevien puulastujen läpi. Lastuissa olevat etikkabakteerit hapettivat alkoholista etikkaa. Sittemmin on siirrytty yleisesti submerssimenetelmään, jossa liuoksessa elävät bakteerit hapettavat etikkaa etanolista. ==Funktionaalinen käyttö== Omenaviinietikkaa on markkinoitu laihdutustuotteena. Suomen lihavuustutkijat ry:n jäsen dosentti Pertti Mustajoki kuitenkin torjuu ajatuksen huijauksena.Laihdutushuuhaa voi paksusti Skeptikko-lehti 45, 2/2000. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etikka, Raholan ruokasanastot *Kemiallinen joulukalenteri 7/24: Etikkasilakoita ja balsamicoa - tiedetuubi.fi * Mihin kaikkeen etikka kelpaa, Seura, 21.12.1938, nro 51, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Ruoka-ainekset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Saksanpähkinä

Saksanpähkinä eli saksanjalopähkinä (Juglans regia) on kookaslehtinen yksikotinen puu, jonka hede- ja emikukinnot ovat erikseen. Se kasvaa 20 metriä korkeaksi, ja lehvästöstä tulee avoimella paikalla 20 metriä leveä.Juglans regia Dr Clarkia Saksanpähkinä kasvaa luonnonvaraisena Itä-Euroopasta aina Himalajan vuoristoon ja Kiinaan asti. == Pähkinä == Biologisesti pähkinä on luumarjan siemen eli kivi. Hedelmässä on ohut raakana mehevä osa, joka pähkinän kypsyessä kuivuu pois. Sen kuorikalvosta saadaan väriainetta, ja tuoreet saksanpähkinät värjäävätkin helposti poimijoiden kädet, elleivät nämä käytä suojakäsineitä. Saksanpähkinöissä on paljon rasvaa, myös terveellisiä omega-rasvahappoja. Niitä syödään sellaisenaan mutta käytetään myös ruoanlaitossa, etenkin itämaisissa ruoissa. Saksanpähkinöistä valmistetaan myös öljyä, jota käytetään oliiviöljyn tapaan. Rasvainen saksanpähkinä ei säilykään kovin pitkään pilaantumatta, vaan se härskiintyy helposti. == Esiintyminen == Suomessa saksanpähkinä ei menesty pakkasen vuoksi, vaikka etelärannikolta löytyykin muutamia kitukasvuisia yksilöitä. Sen sijaan eräät muut Juglans-suvun puut ovat Suomessakin suosittuja puistopuita. Toisaalta Himalajalla tiedetään puiden kestäneen jopa –45 °C yli neljän kilometrin korkeudessa. Alueen maanviljelijät ovat onnistuneet myös varttamaan saksanpähkinää muiden jalopähkinöiden juuriin. == Käyttö == Puistopuuna saksanpähkinä on suosittu kookaslehtisen ulkonäkönsä vuoksi, mikä luo tropiikinomaista tunnelmaa. Saksanpähkinän puuta käytetään huonekaluteollisuudessa raaka-aineena ja koristeveistossa. Saksanpähkinäöljy oli yksi tärkeimmistä öljyistä renessanssin maalareille. Se kuivuu nopeasti eikä kellastu yhtä paljon kuin muut öljyt, esimerkiksi pellavaöljy. Se soveltuu mainiosti öljymaalaamiseen ja pensseleiden puhdistukseen tärpätin tilalle. Härskiintymisen estämiseksi sitä säilytetään valolta suojattuna viileässä.Graham Oil Tech Stuff Art Purveyors == Ravintosisältö per 100 g == * Energiaa 2 736,336 kJ / 654 kcal * Proteiinia 15,23 g * Hiilihydraatteja 13,71 g ** josta sokereita 2,61 g * Rasvaa 65,21 g ** tyydyttyneitä rasvahappoja 6,126 g ** kertatyydyttymättömiä rasvahappoja 8,933 g ** monityydyttymättömiä rasvahappoja 47,174 g * Kuitua 6,7 g * Natriumia 2 mg * Kaliumia 441 mg == Kuvia == Tiedosto:Orzech włoski z biedronką.JPG|Lehtiä ja hedelmä (luumarja). Tiedosto:Walnoot Juglans regia mannelijke bloeiwijze.jpg|Hedekukkia Tiedosto:W Nuss Gr 99.jpg|Hedelmän luu, jonka sisällä on syötävä osa. Tiedosto:Noyer centenaire en automne.JPG|Saksanpähkinä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fineli: Saksanpähkinän ravintosisältö * Saksanpähkinä.fi Tietoa terveellisistä pähkinöistä * United States Department of Agriculture (USDA): Juglans regia * Flora of China: Juglans regia Luokka:Jalopähkinät Luokka:Pähkinät Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jouni Lompolo

Jouni Kaarlo Lompolo (24. syyskuuta 1936 Kittilä – 20. huhtikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen pakinoitsija ja kirjailija. == Ura == Lompolo tunnettiin parhaiten Helsingin Sanomiin vuosina 1956–2001 nimimerkillä ”Origo” kirjoittamistaan pakinoista, joissa hän taitavasti yhdisti nasevan älyllisyyden ja tunteellisen lapsenmielisyyden. Hänen pakinansa olivat luonteeltaan asiaproosamaisia, mutta loppujen lopuksi niitä lukiessaan törmäsi yllättäviinkin kärjistyksiin. Hän oli pakinan tyylimestari, sillä teksti oli kirjallisesti korkeatasoista ja sen kieli tarkkaa ja oivaltavaa. Lompolon huumorissa oli alakuloisuutta: “Kirjoitin pakinoita koko elämäni. Kaksi lukijaa soitti, päätoimittaja kutsui kerran puheilleen.” Origon nimellä hän julkaisi myös omaelämäkerrallisen teoksen Hunsvotin päiväkirja. Lompolo jäi eläkkeelle Helsingin Sanomista vuonna 2001. Lompolo teki myös elokuvakäsikirjoituksia niin elokuviin kuin televisiollekin. Jarno Hiilloskorven viimeiseksi jäänyt elokuvaohjaus Rakkaus alkaa aamuyöstä (1966) oli Lompolon kirjoittama, samoin kuin Ilkka Vanteen ohjaama televisioelokuva Aito Halonen (1989), ahneudesta kertova musta komedia, jonka juoni pyörii aidon Pekka Halosen taulun ympärillä. Lompolo osallistui myös Rauni Mollbergin elokuvan Paratiisin lapset (1994) käsikirjoitukseen, joka perustui Lompolon omiin novelleihin. Pakinakokoelmien ja elokuvakäsikirjoituksien lisäksi Lompololta ilmestyi lukuisia muita teoksia, niin romaaneja, novelleja kuin matkakirjojakin. == Tuotanto == === Pakinakokoelmat === * Atomipotero, 1960 * Murehtijan päiväkirja, 1961 * Viisauden opas, 1962 * Siveyden alkeet, 1963 * Viattoman tunnustukset, 1964 * Vakavikon vieraskirja, 1965 * Ikuisia ajatuksia, 1967 * Käytöksen kultainen kirja, 1970 * Hullunkuriset perheet, 1973 * Ankkurit alas, 1977 * Kansakunnan kaapin alla, 1982 * Valitut pakinat eli johdatus olennaiseen, 1983 * Läpi tulen ja menen, 1988 * Presidentin päiväkirjasta, 1992 * Harmittavia myötäkäymisiä, 1995 * Maallinen onni, 2000 === Elokuva- ja TV-käsikirjoitukset === * Rakkaus alkaa aamuyöstä, 1966 (käsikirjoitus) * Finlandisation, 1974 (käsikirjoitus TV-elokuvaan) * Krokotiili Gena ja Hänen ystävänsä, 1980 (dramatisointi lastenelokuvaan) * Aito Halonen, 1989 (käsikirjoitus TV-elokuvaan) * Paratiisin lapset, 1994 (käsikirjoitus yhdessä Rauni Mollbergin kanssa) === Muut === * Tähtisumuilta, romaani 1960 * Junalla Japaniin, matkakirja 1962 * Paratiisin lapset, novelleja 1986 * Hunsvotin päiväkirja, päiväkirja 1989 * Maailman kolmanneksi vaarallisin meri, novelleja 1990 * Pieni kuppi kahvia, novelleja 1998 Kaikki pakinakokoelmat on julkaistu nimimerkillä Origo, muu tuotanto nimellä Jouni Lompolo, lukuun ottamatta Origo-nimimerkillä kirjoitettua Hunsvotin päiväkirjaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jouni Lompolon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Ylen Elävä arkisto: Origo – Jouni Lompolo Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Pirun kieli

Piru on eräs austronesialainen kieli. Se kuuluu malaijilais-polynesialaisten kielten ryhmään. Pirun kieli on erittäin uhanalainen ja sitä puhuu enää kymmenen ihmistä Seramin saaren länsiosissa, Indonesiassa. Kieli on erittäin läheistä sukua luhulle ja ne voidaan laskea jopa samaksi kieleksi. == Lähteet == Luokka:Indonesian kielet Luokka:Keskimolukkilaiset kielet
Kazoo

Kazoo on yksinkertainen membranofoni eli kalvosoitin, joka synnyttää tietynlaisen soinnin, kun soittaja hyräilee siihen. Kazoo on niin sanottu mirliton-soitin, jollainen muuntaa soittajan ääntä värähtelevän kalvon avulla. == Historia == Afrikassa on käytetty kazoon tapaisia instrumentteja satoja vuosia naamioimaan ihmisääntä tai matkimaan eläimiä, usein seremoniallisissa tarkoituksissa. Juuri tällaiseen instrumenttiin perustui ensimmäinen kazoo, jonka keksi afroamerikkalainen Alabama Vest 1800-luvulla. Ensimmäisen kazoon valmisti Vestin määritysten mukaan saksalainen kelloseppä Thaddeus von Clegg. Kazoon ensiesittely tapahtui markkinoilla Georgian osavaltiossa vuonna 1852. Ensimmäiset metalliset kazoot valmistettiin ja patentoitiin Edenin pikkukaupungissa New Yorkin osavaltiossa, jossa niitä valmistetaan edelleen samassa tehtaassa. Kazoon tapaisen soinnin voi saada myös itse aikaan kamman ja ohuen paperin avulla. == Käyttö == Kazoota käyttävät muun muassa skiffleyhtyeet, huumorimusiikin esittäjät ja monet harrastelijat. Se on yksi harvoista Yhdysvalloissa kehitetyistä akustisista soittimista ja yksi helpoimmista oppia soittamaan, sillä siihen tarvitaan vain hyräilemisen taitoa. Original Dixieland Jass Bandin levytyksessä ”Crazy Blues” vuodelta 1921 on taidokas kazoosoolo, jota voisi luulla jopa pasuunasooloksi. Seminaarinmäen mieslaulajien kappale ”Böönat” huipentuu kazoolla toteutettuun mopohurjasteluun. Satunnaisesti kazoota on kuultu myös erilaisissa popmusiikin levytyksissä, kuten Jimi Hendrixin kappaleessa ”Crosstown Traffic” (jossa omatekoinen kazoo soittaa samoja säveliä sähkökitaran kanssa), Uriah Heepin kappaleessa ”The Magician’s Birthday”, Klamydian kappaleessa ”Nina Autio” sekä Hurriganesin tulkinnassa Johnny and the Hurricanesin klassikosta ”Red River Rock”. Myös Eric Claptonin Unplugged-levyllä julkaistussa versiossa kansanmusiikkikappaleesta ”San Francisco Bay Blues” on kazoo-soolo. Kazoota ei ole juurikaan käytetty klassisessa musiikissa, paitsi David Bedfordin teoksessa With 100 Kazoos, jossa korostuu soittimen yksinkertaisuus: muutama kazoo jaetaan yleisön edustajille, jotka säestävät niillä ammattilaisorkesteria. == Aiheesta muualla == Luokka:Soittimet
Seram

Seram (aikaisemmin Ceram) on saari Molukeilla, Indonesiassa. Se sijaitsee hieman pohjoiseen läheisestä Ambonin saaresta. Seramin tärkein kaupunki on Masohi. Suurin osa saaren asukkaista on uskonnoltaan animisteja, muslimeja tai kristittyjä. Saarella on esiintynyt uskonnollisten ryhmien välisiä yhteenottoja. Seramilla puhutaan yli kahtakymmentä austronesialaista kieltä, joista suurimpia ovat ambon, manusela, saparua ja saleman.http://www.ethnologue.com/show_country.asp?name=IDM Seram on melko tarkoin itä-länsisuuntainen saari ja sen keskellä kulkee korkea, tiheän metsän peittämä vuorijono. Saaren korkein huippu Binaiya kohoaa 3 027 metrin korkeuteen. Saaren itäosissa on joitakin mutatulivuoria. Seram kuuluu vyöhykkeeseen, jota rajoittavat syvät merialueet. Tästä syystä se ei ole koskaan ollut yhteydessä mantereeseen, silloinkaan kun useimmat Indonesian saarista ovat jääkausien aikana olleet merenpinnan alenemisen vuoksi yhteydessä joko Aasiaan tai Australiaan. Siksi saaren (kuten myös sen lähisaarten) eläimistö on köyhempää kuin monilla muilla Indonesian saarilla tai vain 150 kilometrin päässä sijaitsevassa Uudessa-Guineassa. Erityisesti nisäkäslajisto on Seramilla vähäinen. Lintuja, perhosia ja muita hyönteisiä sitä vastoin on runsaasti. Saaren kasvillisuus on trooppista sademetsää. Merkittävin luonnonsuojelualue on saaresta 11% kattava Manuselan kansallispuisto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesian saaret
Luhun kieli

Luhu on eräs austronesialainen kieli. Sitä puhuu äidinkielenään noin 6 500 ihmistä (1983).Ethnologue: Luhu Viitattu 15.2.2015 Heistä suurin osa asuu Seramin, Boanon ja Kelangin saarilla, Indonesiassa. Luhu on läheistä sukua asilululle sekä lähes hävinneelle pirulle. Kieli kuuluu malaijilais- polynesialaisten kielten ryhmään. Sillä on muutamia murteita. == Lähteet == Luokka:Indonesian kielet Luokka:Keskimolukkilaiset kielet
Luettelo Indonesian saarista

Tämä on luettelo Indonesian saarista. Indonesiassa on kaikkiaan 18 108 saarta, joista noin 6 000 on asutettuja. Saariryhmiä: * Arusaaret * Babar * Bandasaaret * Mentawaisaaret * Molukit * Sundasaaret ** Isot Sundasaaret ** Pienet Sundasaaret * Tukangbesi-saaret Saaria: * Adonara * Alor * Ambon * Bacan * Bali * Bangka * Batam * Bawean * Belitung * Biak * Bintan * Borneo * Buaya * Bunaken * Buru * Buton * Butung * Damar * Enggano * Flores * Halmahera * Haruku * Jaava * Karimun * Kepa * Komodo * Larat * Liran * Lombok * Machian * Madura * Morotai * Muna * Nias * Palu’e * Pantar * Pasumpahan * Pura * Romang * Rote * Run * Salawati * Samosir * Sangeang * Sangir * Saparua * Selaru * Selayar * Seram * Siau * Siberut * Simeulue * Solor * Sumatra * Sumba * Sumbawa * Tarakan * Tereweng * Ternate * Tidore * Timor * Uusi-Guinea (länsiosa) * Wangiwangi * Wetar * Wuliaru * Yamdena * Indonesian saaret
Nikkarin koulu

Nikkarin koulu on keravalainen koulu, joka perustettiin vuonna 1967. Koulun nimenä oli aluksi Keravan uusi yhteiskoulu. Nykyinen Nikkarin koulurakennus otettiin käyttöön syksyllä 1973. Peruskoulujärjestelmään siirtyminen 1976 muutti koulun kahdeksi yksiköksi: Kalevan yläasteeksi (1993 nimeksi Nikkarin yläaste) ja Nikkarin lukioksi. Nikkarin koulu lopetti toimintansa vuonna 2008, mutta rakennus kantaa edelleen tuota nimeä. Ensimmäinen suurempi peruskorjaus koulurakennukseen tehtiin vuosina 2008-2009. Remontin jälkeen tiloissa aloittivat Keravan lukio, Keski-Uudenmaan aikuislukio ja Laurea- ammattikorkeakoulu. Elokuussa 2011 Keravan lukio ja Keski-Uudenmaan aikuislukio yhdistettiin ja oppilaitoksen nimi on nyt Keravan lukio ja aikuislukio. == Lähteet == == Aiheesta muualta == *http://www.lukio.kerava.fi/ Luokka:Keravan oppilaitokset Luokka:Keravan peruskoulut
Paimenrunous

Paimenrunous (bukolinen runous, pastoraalirunous) on paimenelämää käsittelevän lyyrillisen, draamallisen ja romaanikirjallisuuden yhteisnimi. Pastoraali (< ) eli paimenidylli tarkoittaa paimenrunouden aiheisiin pohjautuvaa musiikkia, näytelmiä tai kuvataidetta. Nimitys on lähtöisin latinan sanasta pastor 'paimen'. Pastoraalilla tarkoitetaan myös samoissa aihepiireissä liikkuvaa maalausta. Paimenrunous liittyi aluksi puhtaasti kansanomaiseen runouteen, mutta se sovinnaistui pian ja alkoi tulkita kaupunkilaistuneempien aikakausien pyrkimyksiä palata yksinkertaiseen maalaiselämään. Vanhimmat rauhallista maalaiselämää ihannoivat paimenrunot ovat peräisin antiikin Kreikasta. Paimenrunouden luojana pidetään tavallisesti Theokritosta, jonka idyllit ovat vaikuttaneet Vergiliuksen eklogeihin. Bukolisten runoilijoiden ansiosta Kreikan Arkadiasta muodostui kuva paimenidyllinä. Keskiajalla paimenrunous oli unohduksissa ja heräsi renessanssiaikana uudelleen eloon. Vertauskuvallista eklogirunoutta sepitteli Petrarca. Italiassa perinne elvytettiin 1400–1500-luvulla, ja tuolloin kehitettiin myös paimennäytelmä, joka sisälsi laulua ja tanssia. Paimennäytelmä, jolla Adam de la Hallen näytelmässä Jeu de Bobin et de Marion oli ollut edeltäjänsä, saavutti korkeimman kehityksensä Torquato Tasson Amintassa ja Giovanni Battista Guarini'n Il pastor fidossa. Paimenromaania, johon jo Longoksen antiikinaikainen Dafnis ja Khloe kuuluu, edustavat Giovanni Boccaccion Ameto, Jacopo Sannazaron Arcadia, Jorge de Montemayorin Diana sekä Honoré d'Urfén Astrée. == Katso myös == * Maisemamaalauksen sanastoa * Pastoraalidraama * Pastoraalisinfonia * Pastoraalitutkinnot == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Runous Luokka:Taiteen aiheet
Johanneksenleipäpuu

Johanneksenleipäpuu (Ceratonia siliqua) on hernekasveihin (Fabaceae) kuuluva kasvi. Se kasvaa Välimeren, Pohjois-Afrikan, Lähi-idän ja Turkin alueella. Kasvi tunnetaan myös nimellä Carob. == Kuvaus == Johanneksenleipäpuu on ikivihreä, noin 15 metriä korkeaksi kasvava puu. Se kukkii elokuun ja lokakuun välillä. Lehdet ovat nahkeat ja muodostuvat 6–10 soikeasta, ehytlaitaisesta lehdykästä. Hedelmät ovat 20 cm pitkiä palkoja.Carob == Käyttö == Johanneksenleipäpuu on kotoisin Välimeren alueelta ja jo antiikin kreikkalaiset tekivät tunnetuksi sen hedelmää ympäri tuntemaansa maailmaa. Johanneksenleipäpuusta valmistetaan suklaan ja kaakaon korviketta, joka on rasva- ja energiapitoisuudeltaan vain murto-osan vastaavasta määrästä suklaata tai kaakaota. Johanneksenleipäpuujauheen E-koodi on E410. Johanneksenleipäpuun siemeniä on ennen käytetty punnuksina muun muassa jalokiviä punnittaessa. Siemenen massaan perustuu yksikkö karaatti, joka kuitenkin myöhemmin standardoitiin vastaamaan 0,2 grammaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Johanneksenleipäpuu (Ceratonia siliqua) *UniProt: Taxonomy - Ceratonia siliqua *United States Department of Agriculture (USDA): Ceratonia siliqua *Flora of China: Ceratonia siliqua *Food Component Database (FooDB): Carob, Ceratonia siliqua *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Ceratonia siliqua Luokka:Johanneksenleipäpuut Luokka:Puut Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Makedonia

Makedonia voi viitata moniin asioihin: * Makedonia, historiallinen valtakunta * Makedonia, nykyinen maantieteellinen alue, johon kuuluvat: ** Makedonia (Makedonía) eli Kreikan Makedonia, Kreikan maakunta ja historiallis- maantieteellinen alue, johon kuuluvat: *** Itä-Makedonia ja Traakia, Kreikan hallinnollinen alue *** Keski-Makedonia, Kreikan hallinnollinen alue *** Länsi-Makedonia, Kreikan hallinnollinen alue ** Pohjois-Makedonia, aiemmin Makedonian tasavalta tai Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia (EJTM) (Vardarin Makedonia, entinen Serbian Makedonia) ** Pirinin Makedonia eli Blagoevgradin provinssi, Bulgarian alue * makedonian kieli eli makedoni, slaavilainen kieli * muinainen makedonian kieli, muinaiskreikalle sukua ollut kieli * Makedonía, kreikkalainen sanomalehti * Makedonía TV, kreikkalainen televisiokanava == Katso myös == * Macedonia, useita merkityksiä * Makedonian nimikiista
Edfu

Edfu (myös Idfu) on kaupunki Ylä-Egyptissä Niilin länsirannalla, Esnan ja Assuanin välissä. Asukkaita on noin 70 000. Muinaisina aikoina Edfun paikalla sijaitsi Apollonopolis Megalen (lat. Apollonopolis Magna; ”Suuri Apollonin kaupunki”) kaupunki, egyptiksi Djeba tai Behdet. Sen pääkultti oli omistettu Horukselle, jonka kreikkalaiset yhdistivät Apolloniin. Nykyisessä kaupungissa on jäljellä suuri Horuksen temppeli, joka on rakennettu vuosina 237–75 eaa. Kaikista Egyptin temppeliraunioista Edfun temppeli on parhaiten säilynyt. Valtava temppeli on rakennettu hiekkakivitiilistä pienemmän Uuden valtakunnan temppelin päälle itä–länsi-suuntaisesti jokea kohti. Myöhempi, pohjois–etelä- suuntainen rakenne sijaitsee vanhan raunioituneen temppelin pylonin eli porttitornin länsipuolella. Vaikka Edfun kaupunki ei matkailijan silmin näytä kovin houkuttelevalta tai merkittävältä, siellä on enemmän jäänteitä Egyptin historiasta kuin itse temppelissä. Huolimatta rapautumisen ja maanmuokkauksen aiheuttamista laajoista asutuksen tuhoista jäljellä oleva asutus tarjoaa tietoa niinkin kaukaa kuin 3100 eaa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Edfun (Idfu)n Horuksen temppeli * Das Edfu-Projekt * Tutustumismatka Edfun temppeliin * Edfun temppeli Luokka:Egyptin kaupungit
Kontiomäki

Kontiomäki on toinen Paltamon päätaajamista. Se sijaitsee Kainuussa, Oulujärven itäpäässä, valtatien 5 itäpuolella, 2,5 kilometriä valtateiden 5 ja 22 risteyskohdasta pohjoiseen ja noin 24 kilometriä Kajaanin keskustasta koilliseen. Lähimmät kylät ovat Paltamon Mieslahti ja Sotkamon Paakinmäki sekä Kajaanin Jormua. Asukkaita taajamassa on noin 650.http://www.ymparisto.fi/download.asp?contentid=48485&lan;=fi Kontiomäen taajama on syntynyt alun perin puhtaasti rautatieläiskyläksi. Vielä 1970-luvulla Valtionrautatiet oli käytännössä kylän työväen ainoa työnantaja. Nykyisinkin suuri osa kontiomäkeläisistä on rautatieläisiä. ==Liikenne== Kontiomäki ja Kontiomäen rautatieasema ovat valtaväylien risteyskohdassa. Siellä risteävat rataosat Iisalmi–Kontiomäki, Joensuu–Kontiomäki, Oulu–Kontiomäki, Kontiomäki–Vartius ja Kontiomäki–Ämmänsaari, valtatiet 5 ja 22 sekä kantatie 89. Aiemmin myös läheinen Mieslahteen ulottuva Oulujärvi oli merkittävä kulkuväylä. Kontiomäen asemalla pysähtyvät kaikki Iisalmi–Oulu- reittiä kulkevat henkilöjunat. Vuoden 1993 elokuun puoliväliin asti Kontiomäen kautta kulki myös matkustajajunia Joensuusta Ouluun. Vuonna 1981 lakkautettiin henkilöjunaliikenne rataosalta Kontiomäki–Taivalkoski. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kontiomäen historiaa Luokka:Paltamon kylät Luokka:Kainuun maakunnan taajamat
Veljmies-patsas

Veljmies-patsas (myös Velj'mies-patsas) on kuvanveistäjä Heikki Konttisen pronssinen veistos vuodelta 1959. Se sijaitsee Kuopion torilla kauppahallin itäisessä päädyssä suihkualtaan ympäröimänä. Konttinen voitti teoksellaan vuonna 1957 järjestetyn Kuopion Yksityisyrittäjien kutsukilpailun, jonka pohjalta patsas toteutettiin. Se oli yrittäjien lahja 175-vuotiaalle Kuopion kaupungille. Konttisen mukaan patsaan innoituksena toimi Aaro Jalkasen 1910-luvulla kirjoittama Kallavesj-laulu ja erityisesti sen säe "Veljmies salloo tuulastelj, tiirustelj, riijustelj".Askeleita Kuopiossa: Satamasta sairaalaan. Kulttuurikolmikko Oy, 2002. (luettu 14. tammikuuta 2007) Veljmies on kauppahallin toisessa päädyssä sijaitsevan Siskotytön tavoin opiskelijoiden lakituksen kohteena vappuna. Veljmiehen lakituksen ja proffan uiton suorittaa Itä-Suomen yliopiston ylioppilaskunta, Siskotytön pesevät ja lakittavat Kuopion kauppaopiskelijat. ==Lähteet== Luokka:Kuopion patsaat ja veistokset Luokka:Multimäki Luokka:Vappu Suomessa
Antileptoni

Antileptonit ovat leptonien antihiukkasia. Niitä on kuusi kappaletta, kuten leptoneitakin. Jokaisella leptonilla on oma antihiukkasensa. Antileptonit ovat positroni (elektronin antihiukkanen), antimyoni ja antitau sekä elektronin antineutriino, myonin antineutriino ja taun antineutriino. Antileptonien sähkövaraus on vastakkainen kuin leptonien. Positronin, antimyonin ja antitaun varaus on siis positiivinen. Koska neutriinoilla ei ole lainkaan sahkövarausta, myöskään antineutriinoilla ei ole sähkövarausta. Mahdollisesti neutriinot ovatkin itse omia antihiukkasiaan. == Katso myös == * Sleptoni == Lähteet == Luokka:Leptonit Luokka:Antimateria
Zhang Chunqiao

Zhang Chunqiao (; 1. helmikuuta 1917 – 21. huhtikuuta 2005) oli Kiinan kansantasavallassa vaikuttanut ns. Neljän koplan jäsen. Zhang toimi kirjailijana Shanghaissa 1930-luvulla. Kommunistiseen puolueeseen hän liittyi Yan'anin konferenssin jälkeen 1938. Kiinan kansantasavallan perustamisen jälkeen hän toimi Jiefang Ribao -lehden toimittajana Shanghaissa. Siellä hän myös tapasi Jiang Qingin jota auttoi myöhemmin kulttuurivallankumouksen aloittamisessa. Helmikuussa 1967 Zhang järjesti Shanghain kommuunin. Huhtikuussa 1969 hän tuli jäseneksi keskuskomiteaan ja 1973 Pysyvään komiteaan. Tammikuussa 1975 hänet valittiin toiseksi varapääministeriksi. Zhangin yritykset edetä puoluehierarkiassa päättyivät Neljän koplan pidätykseen Maon kuoleman jälkeen lokakuussa 1976. Koplan jäseniä syytettiin kulttuurinvallankumouksen äärimmäisyyksistä ja vallankaappauksesta. Zhang tuomittiin kuolemaan 1981, mutta tuomio muutettiin elinkautiseksi. Hänet vapautettiin terveydellisistä syistä elokuussa 2002. Toukokuussa 2005 ilmoitettiin hänen kuolleen edellisessä kuussa.http://news.bbc.co.uk/2/hi/asia-pacific/4533401.stm ==Lähteet== Luokka:Kiinan kansantasavallan johtajat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Rohtokalmojuuri

Rohtokalmojuuri (Acorus calamus) on vanha rohdoskasvi, joka on peräisin Intiasta tai Etelä-Kiinasta Himalajan seudulta. Eurooppaan se kuitenkin on kerinnyt jo niin varhain, että antiikin kreikkalaiset ja roomalaiset käyttivät kalmojuurta sekä lääkinnällisiin tarkoituksiin että mausteena. Erityisen suosittua oli käyttää lehtiä kerman tai maidon maustamiseen. Rohtokalmojuurta kasvaa vesistöjen rannoilla. Sillä on suuret, miekkamaiset lehdet, suikertava maavarsi ja tiiviit tähkämäiset kellertävät kukinnot. Se kasvaa noin 70 cm korkeaksi.Särkän perennataimisto Nykyisin siitä tavataan laajoilla alueilla tulokaskasvina sekä Euroopassa, Amerikassa että paikoin Aasian pohjoisosassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pohjolan kasvien pauloissa: Acorus calamus – rohtokalmojuuri * Kasviatlas 2022: Rohtokalmojuuren (Acorus calamus) levinneisyys Suomessa. * Suomen Lajitietokeskus: Rohtokalmojuuri (Acorus calamus) *Kalmojuuri, Eliaksen yrittitarha (Internet Archive) * *ITIS: Acorus calamus *United States Department of Agriculture (USDA): Acorus calamus *Flora of China: Acorus calamus * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Acorus calamus Luokka:Kalmojuuret Luokka:Yrtit
Kamomillasaunio

Kamomillasaunio (Matricaria chamomilla)Hämet-Ahti, L., Kurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M., Suominen, J., Ulvinen, T., Uotila., P. & Väre, H. 2005: Lisäyksiä ja korjauksia Retkeilykasvion neljänteen painokseen – Lutukka 21:41–85. on asterikasveihin kuuluva mauste- ja rohdoskasvi. Sen nimi on peräisin kreikankielisestä sanasta ”chamimelon” eli maaomena, joka johtuu sen lehtien omenamaisesta tuoksusta. Kamomillasaunio esiintyy Etelä-Suomessa, varsinkin muutamilla kaupunkiseuduilla, paikallisesti melko yleisenäkin ja satunnaisesti muualla Suomessa. Se on maassa muinaistulokas. Egyptiläiset ovat käyttäneet kamomillasauniota sekä lääkinnällisiin tarkoituksiin että värjäykseen. Keskiaikana kamomillasaunio oli suosittu yrtti tuoksunsa vuoksi. Kamomillasaunio kuuluu kauppayrtteihin. Kamomillasauniota muistuttavia kasveja ovat peltosaunio eli saunakukka (Matricaria perforata) ja merenrannoilla kasvava merisaunio (Tripleurospermum maritinum). __notoc__ ==Lääkekasvina== Kamomillateetä on käytetty luonnonlääkkeenä vatsavaivoihin sekä lievän ahdistuksen ja unettomuuden hoitoon. Se sisältää apigeniini-nimistä flavonoidia. Nukahtamista auttavaa ominaisuutta ei ole tutkittu kontrolloiduissa kliinisissä tutkimuksissa. Kamomilla sisältää kumariinia halpojen kanelien tapaan. Kumariini on myrkyllistä maksalle ja voi altistaa syövälle. Sen vuoksi kamomillateen käyttöä suositellaan kohtuudella. Kamomilla voi aiheuttaa myös keskenmenon aiheuttavia kohdun supistuksia, joten raskaana oleville sitä ei suositella. Kamomillasauniota ei pidä sekoittaa jalosauramoon (Anthemis nobilis), joka tunnetaan myös roomalaisena kamomillana. Kamomillasaunio puolestaan tunnetaan yleisesti saksalaisena kamomillana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Kamomillasaunion (Matricaria chamomilla) levinneisyys Suomessa. *Luontoportti: Kamomillasaunio (Matricaria chamomilla) *Pohjolan kasvien pauloissa: Matricaria chamomilla - kamomillasaunio *Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kamomillasaunio (Matricaria chamomilla) *Suomen Lajitietokeskus: Kamomillasaunio (Matricaria chamomilla) * Kamomillasaunio, Eliaksen yrttitarha (Internet Archive) *Yrttitarha: Kamomillasaunio (Matricaria recutita) *United States Department of Agriculture (USDA): Matricaria recutita Luokka:Tuoksusauniot Luokka:Yrtit Luokka:Lääkekasvit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Saparua

Saparua on pieni saari Indonesiassa. Se sijaitsee Ambonin saaresta hieman itään. Saari on osa Molukkien provinssia. Sen asukasluku on noin 32 500\. Saarella puhutaan muun muassa saparuan kieltä. ==Aiheesta muualla== Luokka:Indonesian saaret
Saparuan kieli

Saparua on eräs austronesialainen kieli, jota puhutaan enimmäkseen Saparuan saarella, Indonesiassa. Kielellä on lukuisia murteita. Saparua kuuluu malaijilais-polynesialaisten kielten ryhmään. Kieltä puhuu äidinkielenään noin 10 200 ihmistä (1989).Ethnologue: Saparua Viitattu 15.2.2015. ==Lähteet== Luokka:Indonesian kielet Luokka:Keskimolukkilaiset kielet
Bangka

Bangka on Indonesiaan kuuluva saari, joka sijaitsee Sumatran saaresta hieman itään. Bangkan ja Sumatran välissä sijaitsee Gelasansalmi. Bangka muodostaa Bangka-Belitungin provinssin yhdessä Belitungin sekä lukuisten pienempien saarien kanssa. Saaren pinta-ala on noin 11 300 neliökilometriä. Bangkan maaperä on kuiva ja koostuu pääosin graniitista ja liuskekivestä. Osittain maaperää peittävät hiekkakivi, lateriitti ja liete. Saarta peittää trooppinen kasvillisuus, joka on suurilta osin hävitetty kaivostoiminnan ja maatalouden tieltä. Rannikkoalueet ovat soisia ja sisäosat mäkisiä. Bangkalla vallitsee trooppinen ilmasto ja vuoden keskimääräinen sademäärä on noin 3 000 millimetriä. Palembangin sulttaani luovutti Bangkan briteille vuonna 1812, minkä jälkeen vuonna 1814 saari siirtyi alankomaalaisten hallintaan. Toisen maailmansodan aikana vuonna 1942 Japani miehitti saaren ja se palasi Alankomaiden hallintaan 1946. Vuonna 1950 Bangkasta tuli osa Indonesiaa ja vuonna 2000 siitä tuli Belitungin ja muiden alueen pienten saarten ohella osa uutta Bangka-Belitungin provinssia. Saarella elää noin 600 000 asukasta ja sen suurin kaupunki on Pangkalpinang. Suurin osa saaren asukkaista on etnisesti malaijeja, mutta siellä asuu myös kiinalaisia ja alkuperäisasukkaita. Bangka on yksi maailman tärkeimmistä tinaa tuottavista alueista. Saarella viljellään riisiä, pippuria, kynsiliaaneja, kahvia ja kookospalmuja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesian saaret
Batam

Batam on saari ja kaupunkikunta Indonesiassa. Batamin saaren pinta-ala on 415 neliökilometriä. Koko kaupungin alueella asuu 1,2 miljoonaa ihmistä. Heistä noin 85 % on malaijeja ja noin 14 % kiinalaisia. Batamin kunnallishallinto ulottuu myös naapurisaarille. Batamin tärkein keskus on Nagoya. Saari kuuluu Riau-saarten provinssiin. == Maantiede ja ilmasto == Batamin saarelle on on ominaista kumpuileva mäkimaasto, joka kohoaa korkeimmillaan 161 metriin merenpinnan yläpuolelle. Rehevä kasvillisuus peittää suuren osan saaresta ja merenrannoilla on mangrovemetsiä. Batam sijaitsee tropiikissa, keskilämpötilat vaihtelevat 24-35 asteen välillä. Suhteellinen kosteus vaihtelee 73 %:sta 96 %:iin. Yleensä sadekausi kestää marraskuusta huhtikuuhun, kun taas kuiva kausi kestää toukokuusta lokakuuhun. == Talous ja liikenne == Batam on melko suosittu matkailukohde. Siellä pelataan golfia, ja suuressa buddhalaistemppellissä käy tuhansia vieraita päivittäin. Batamin satamaan pääsee matkustajalautalla Singaporesta 40 minuutissa. Saarella on myös kansainvälinen lentoasema. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Indonesian kaupungit Luokka:Indonesian saaret
Jukka O. Miettinen

Jukka Olavi Miettinen (s. 12. maaliskuuta 1950 Helsinki) on suomalainen tanssitaiteen tutkija ja monipuolinen vaikuttaja. Hän väitteli vuonna 2008 tanssitaiteen tohtoriksi Teatterikorkeakoulussa tutkimuksellaan Dance Images in Temples of Mainland Southeast Asia. Miettinen on ollut vuonna 1997 aloitetun Aasia Helsingissä -festivaalin taiteellinen johtaja ja Kuopio tanssii ja soi -festivaalin taiteellinen johtaja 1992–1998. Hän on opettanut taide- ja teatteriaineita Bangkokissa Mahidolin yliopistossa sekä lukuisissa suomalaiskorkeakouluissa. Hänen kirjoittamansa, vuonna 1987 julkaistu Aasian teatterihistorian oppikirja Jumalia, sankareita, demoneja kuuluu yhä usein yliopistojen tutkintovaatimuksiin. Miettinen dokumentoi Kaakkois-Aasian tanssiteatteria Unescon projektissa vuonna 1982. Matkan pohjalta syntyi kirja Silmät auki Aasiassa. Hän on hoitanut myös kuvataide- ja tanssikriitikon tehtäviä Helsingin Sanomissa. Miettiselle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021. Jukka O. Miettisen isä oli insinöörikenraalimajuri Kaarlo Miettinen. ==Teoksia== * Jumalia, sankareita, demoneja: Johdanto aasialaiseen teatteriin. Teatterikoulun julkaisusarja N:o 5. Valtion painatuskeskus, 1987. ISBN 951-8602-64-6 * Silmät auki Aasiassa: Burma, Thaimaa, Malesia, Singapore, Indonesia. Gaudeamus, 1987 * Intia: Kaupunkeja, kulttuureja, historiaa. Otava 1991. ISBN 951-1-11091-8 * Classical dance and theatre in South-East Asia. Oxford: Oxford University Press, 1992. ISBN 0-19-588595-3 * Heikkilä-Horn, Marja-Leena – Miettinen, Jukka – Laakso, Pertti: Kaakkois-Aasia: Historia ja kulttuurit. Helsinki: Otava 2000. ISBN 951-1-15771-X ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kulttuurielämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset kriitikot Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Emma Irene Åström

Emma Irene Åström (27. huhtikuuta 1847 Taivassalo – 3. heinäkuuta 1934 Tammisaari) oli Suomen ensimmäinen maisterin tutkinnon suorittanut nainen (1882). Hän työskenteli myös seminaarinlehtorina. Vuonna 1869 Åström suoritti Jyväskylän seminaarin tutkinnon. Seminaarin johtaja Uno Cygnaeuksesta tuli Åströmin epävirallinen holhooja, joka aluksi vastusti Åströmin jatko-opintoja. Seminaarin matematiikanopettaja Ernst Bonsdorff kuitenkin ehdotti Åströmille ylioppilastutkinnon suorittamista ja Åström valmistui ylioppilaaksi vuonna 1873. Kouluylihallituksen esimies Casimir von Kothen hankki hänelle erityisluvan tutkinnon suorittamiseksi yliopistossa. Åström valmistui filosofian kandidaatiksi ja promovoitiin maisteriksi vuonna 1882. Muun muassa Zachris Topelius ja Adelaïde Ehrnrooth kirjoittivat tapauksen kunniaksi juhlarunon. Åström oli myös Topeliuksen Tähtien turvatit -teoksen päähenkilön esikuva. Åström työskenteli opettajana Jyväskylän yksityisessä suomalaisessa tyttökoulussa vuosina 1869–1870, Helsingin suomalaisessa tyttökoulussa 1871–1872, Helsingin kaupungin suomenkielisessä kansakoulussa 1873–1874, Helsingin saksalaisessa koulussa 1882–1886 ja Helsingin Sokeainopistossa 1880–1884. Vuosina 1874–1876 Åström oli Tammisaaren seminaarin historian, ruotsin ja suomen vt. lehtori ja varsinainen lehtori vuosina 1886–1923. Vuosina 1913–1920 hän toimi ajoittain vt. opettajana. Lisäksi hän opetti ajoittain Tammisaaren yhteiskoulussa ja Sisälähetyksen saarnaajakoulussa vuosina 1913–1927. Vuonna 1922 Alfons Takolander julkaisi elämäkerran Emma Irene Åström: Lagerns första kvinna. Vuonna 1927 Åströmistä tehtiin Helsingin yliopiston kunniatohtori ja vuonna 1932 riemumaisteri. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * * * * * ==Aiheesta muualla== * Emma Åström. 375 humanistia 13.1.2015. Helsingin yliopisto. * * Suomen ensimmäinen naismaisteri, Suomen Kuvalehti, 30.04.1927, nro 18, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Bung

Bung on Kamerunissa puhuttava lähes hävinnyt kieli. Sillä oli vuonna 1997 jäljellä enää kolme puhujaa. Ei ole tiedossa, kuinka laajalla alueella bungia on puhuttu, mutta sitä käytettiin ainakin Boungin kylässä Adamawan tasangolla. Kielen sanojen perusteella bung on läheistä sukua kwanjan kielen kanssa. Se saattaa tosin johtua myös siitä, että kwanjasta on tullut johtava kieli alueella, jolla bungia vielä puhutaan. Bung on isolaattikieli. == Lähteet == Luokka:Isolaattikielet Luokka:Uhanalaiset kielet
Le Chevalier de Saint-Georges

Joseph Boulogne, le Chevalier de Saint-Georges (1745 Guadeloupe – 1799) oli ranskalainen säveltäjä ja kapellimestari. ”Musta Mozart” -lempinimellä tunnettu Saint-Georges oli ensimmäinen tummaihoinen, joka pääsi johtamaan arvostettuja ranskalaisorkestereja. Hän soitti viulua taiturimaisesti ja muusikon ja kapellimestarin työn rinnalla hän myös sävelsi. Saint-Georgesin tuotanto käsittää seitsemän sinfoniaa sekä lukuisia viulukonserttoja, jousikvartettoja ja muita ajalle tyypillisiä sävellysmuotoja. Boulogne oli ranskalaisen plantaasinomistajan ja entisen senegalilaisen orjan poika. Guadeloupessa syntynyt Saint-Georges asettui vanhempiensa kanssa Pariisiin vuoden 1749 tietämillä. Teini-ikäisenä Saint-Georgesista tuli kuuluisan asemestarin La Boëssièren oppilas. Hän harrasti miekkailua ja otteli ensimmäisen kerran Giuseppe Gianfaldonia vastaan syyskuussa 1766. Saint- Georgesin musiikkiopetuksesta ei tiedetä paljoakaan. Allan Badley kirjoittaa Naxoksen julkaiseman viulukonserttolevyn oheislehtiössä Saint-Georgesin saaneen ensimmäiset soittotuntinsa Platonilta, joka hoiti perheen plantaasia. On ehdotettu, että viuluopintoja Saint-Georges sai Ranskassa Leclairilta ja sävellysopastusta Gossecilta. Badley kertoo, että yleisen oletuksen mukaan suurin osa musiikkiopinnoista tapahtui vuosien 1758 ja 1769 välillä. Vuonna 1769 Saint-Georges esiintyi ensimmäisen kerran Gossecin Concert des Amateursin kanssa. Ensimmäinen sooloviulistin esitys tuli vuonna 1772, kun Saint-Georges esitti konserttonsa Op. 2, yhä Gossecin orkesterissa. Gossecin siirryttyä toisiin tehtäviin Saint-Georges otti Concert des Amateursin johtopaikan vuonna 1773. Vuonna 1777 Saint-Georges julkaisi ensimmäisen oopperasävellyksensä Ernestinen. Vuosien 1785 ja 1790 välillä Saint-Georges käytti aikaansa lähinnä yksittäisiin miekkailuotteluihin. Saint-Georgesin kohtalaisen pieni musiikkituotanto voidaan parhaiten selittää monien aktiviteettien päällekkäisyyksillä. Miekkailu ja vuoden 1792 visiitti Ranskan kansalliskaartissa veivät oman osansa ajankäytöstä. Suurin osa musikaalisista töistä ilmestyi 1772–1779. Saint-Georges kirjoitti viulukonserttonsa omaan käyttöönsä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset kapellimestarit Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1745 syntyneet Luokka:Vuonna 1799 kuolleet
Paltamon lukio

Paltamon lukio on Paltamon kirkonkylällä toimiva lukio. Vuonna 2018 lukiota kävi 54 oppilasta. Lukion kanssa samassa rakennuksessa toimii esi- ja perusopetusta antava Korpitien koulu (luokka-asteet 0–9). Lukio on aiemmin tunnettu esimerkiksi nimellä Paltamon viestintälukio, ja vuosina 1951–1961 nimellä Paltamon yhteiskoulu. Paltamon lukio sijoittui STT:n kevään 2020 lukiovertailussa kuudenneksi Suomen pienten, alle 50 ylioppilaskokelaan lukioiden ryhmässä. Tieto kuvastaa osaltaan opetuksen hyvää tasoa. Tässä lukiovertailussa mitataan osaamisen kehittymistä tarkastelemalla oppilaiden ylioppilaskirjoitusten arvosanoja (arvolisäys lukiossa +0,83) verrattuna oppilaiden keskimääräisiin yläkoulun päättötodistusten keskiarvoihin (8,56) kolme vuotta aiemmin. ==Lähteet== Luokka:Paltamo Luokka:Suomen lukiot
Bintan

Bintan on saari Indonesiassa. Se on Riau-saarten suurin saari. Bintan sijaitsee Singaporesta noin 48 kilometriä kaakkoon. Se on melko lähellä myös Batamin saarta. Bintan on merkittävä matkailukohde. Saaren tärkein kaupunki on Tanjung Pinang. ==Aiheesta muualla== Luokka:Indonesian saaret
Hepburn

Hepburn voi tarkoittaa ainakin seuraavia: == Sukunimenä == * Alex Hepburn (s. 1986), brittiläinen laulaja ja lauluntekijä * Audrey Hepburn (1929–1993), yhdysvaltalainen näyttelijä * James Hepburn, Bothwellin jaarli (n. 1535 – 1578), Skotlannin hallitsijan Maria Stuartin puoliso * James Curtis Hepburn (1815–1911), yhdysvaltalainen japanologisti * John Hepburn (1598–1636), skotlantilainen palkkasoturi, Ruotsin armeijan eversti ja Ranskan marsalkka * Katharine Hepburn (1907–2003), yhdysvaltalainen näyttelijä ==Paikkoja== * Hepburn, Kanadan Saskatchewan * Hepburn, Yhdysvaltojen Iowa * Hepburn, Yhdysvaltojen Pennsylvania == Muut merkitykset == * Hepburn-järjestelmä, romanisaatiojärjestelmä * Hepburn, vuosina 1999–2000 toiminut brittiläinen pop rock -yhtye.
Sotilaan virsikirja

Sotilaan Virsikirja on Suomen Puolustusvoimien Pääesikunnan kokoama virsi- aineisto. Ensimmäinen suomalaisille sotilaille tarkoitettu Sotilaan Virsikirja julkaistiin jo 1898. == Nykyisyys == Sotilaan Virsikirja tarkistetaan noin 10 vuoden välein, ja sitä päivitetään vastaamaan kulloistakin tarvetta. Se on tarkoitettu etenkin Luterilaisille sotilaille. Ortodoksisilla sotilailla on oma kirjansa. Nykyinen Sotilaan Virsikirja on julkistettu vuonna 2018. Kirjassa on kirkon Virsikirjasta poimittuja virsiä, lukuisia Raamatun kohtia sekä rukouksia. Siinä on myös joitain Jumalanpalvelusten kaavoja ja sotilasyhteisön hartauksien järjestyksiä. Laulujen joukossa ovat lisäksi Maamme-laulu ja Vala-laulu. Sotilaskotiyhdistykset vastaavat Sotilaan Virsikirjan kustannuksista ja huolehtivat niiden jakamisesta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirja Luokka:Kirkollinen työ Suomen puolustusvoimissa