EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Viktor Brack

Viktor Brack (9. marraskuuta 1904 – 2. kesäkuuta 1948) oli saksalainen lääketieteen tohtori ja natsi-Saksan sotarikollinen. Hän oli natsien eutanasiaohjelman eli Aktion T4:n organisoija, jossa natsit tappoivat vammaisia, mielisairaita tai muuten yhteiskunnallisesti arvottomiksi katsottuja saksalaisia. Tämän jälkeen hän järjesteli juutalaisten tappamista kaasukammioissa ja työskenteli Odilo Globocnikin kanssa lopullisen ratkaisun käytännön toteuttamisessa. Vuonna 1929 Viktor Brackista tuli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen ja SS:n jäsen. Vuonna 1936 hän järjesti toimisto 2:n (Amt 2) toimintaa Adolf Hitlerin kansliassa Berliinissä. Toimisto tutki Führerin saamia valituksia kaikkialta Saksasta. Marraskuussa 1940 hänet ylennettiin SS-Oberführeriksi. Sodan jälkeen Brack joutui syytetyksi Nürnbergin lääkärioikeudekäynnissä. Oikeudenkäynnissä Brack todisti, että vuodesta 1941, jolloin juutalaisten tuhoaminen alkoi, Heinrich Himmler käski häntä ottamaan yhteyttä eutanasiaohjelman kanssa työskennelleisiin lääkäreihin ja suunnittelemaan kuinka nuoria juutalaisia voitaisiin steriloida ja käyttää työvoimana. Ajatuksena oli kehittää menetelmä, josta uhrit eivät edes olisi tietoisia. Maaliskuussa 1941 Brack jättikin Himmlerille raportin, jossa todettiin voitavan käyttää röntgensäteitä laajamittaisena sterilointivälineenä. Hän vakuutti kesäkuussa 1941 Himmlerille järjestelmän toimivuutta kirjeellä, ja sitä alettiin heti testata Auschwitzin vangeilla. Todistajana lääkärien oikeudenkäynnissä olleen ranskalaissyntyisen Auschwitzissa syyskuusta 1943 tammikuuhun 1945 vankina olleen juutalaislääkärin mukaan leirin SS-lääkärit sterilisoivat ja kastroivat vankeja, ja toimenpiteet olivat erittäin tuskallisia. Brack tuomittiin niin sanotussa lääkärioikeudenkäynnissä kuolemaan ja hirtettiin 2. kesäkuuta 1948. Luokka:Saksalaiset teloitetut Luokka:Sotarikoksista teloitetut Luokka:SS- sotilaat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Aleksei Balabanov

Aleksei Oktjabrinovitš Balabanov [baɫaˈbanɔf] (; 25. helmikuuta 1959 Sverdlovsk, Neuvostoliitto – 18. toukokuuta 2013 Pietari) oli venäläinen elokuvaohjaaja. Hän tuli alun perin 1990-luvulla tunnetuksi toimintaelokuvistaan, mutta nousi 2000-luvulla kotimaassaan suosioon tyyliltään poikkeuksellisilla, šokeeraavilla elokuvillaan. Balabanov kuoli tajuihinsa palaamatta saatuaan kouristuskohtauksen. Hän sairasti pitkään ennen menehtymistään. __NOTOC__ == Filmografia == * Stšastlivyje dni (1991) * Zamok (1994) * Brat (Veli, 1997) * Hirviöitä ja ihmisiä (Pro urodov i ljudei, 1998) * Brat-2 (Veli 2, 2000) * Voina (2002) * Žmurki (2005) * Mne ne bolno (2006) * Gruz 200 (2007) * Morfii (2008) * Kotšegar (2010) * Ja tože hotšu (2012) == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== *Aleksei Balabanovin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:Venäläiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Lauvuskylä

Lauvuskylä on noin 75 asukkaan kylä Kuhmon kaupungissa Kainuussa. Kylä sijaitsee Kuhmon ja Nurmeksen välisen kantatien 75 varrella 31 kilometriä Kuhmon keskustasta Nurmeksen suuntaan. Nurmekseen on matkaa 46 kilometriä. Lauvuskylältä lähtee myös Lauvuksentie Vepsän kylälle. Lauvuskylän nähtävyyksiä ovat Kiehuvan hetteen lähde ja mutterinmuotoinen metsästys- ja erämaja. Lauvuskylällä toimi Ahtosen K-kauppa 1990-luvulle asti. Luokka:Kuhmon kylät
Enga

Enga voi tarkoittaa: *Engan maakunnassa Papua-Uudessa-Guineassa *Engan kieltä tai *Engan maakunnassa asuvaa Enga-väestöryhmää
Jan Vesterinen

Jan Vesterinen (s. 3. heinäkuuta 1985 Espoo) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka viimeksi edusti Kakkosen Someron Voimaa. Hän pelasi kausilla 2009–2010 lainasopimuksella IF Gnistanissa. Vesterinen pelasi Hongassa uransa aikana kolme Veikkausliiga-ottelua. == Lähteet == * Veikkausliigan Hall of Fame == Aiheesta muualla == * Vesterinen FC Hongan sivuilla * Vesterinen Veikkausliigan sivuilla Luokka:Suomalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Josef Bürckel

Josef Bürckel (30. maaliskuuta 1895 Lingenfeld, Germersheim – 28. syyskuuta 1944 Neustadt an der Weinstraße, Reininmaa) oli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueeseen kuulunut poliitikko ja puolueen aluejohtaja (Gauleiter) ja natsi-Saksan valtiopäivien Reichstagin jäsen. Bürckel oli kansallissosialistisen puolueen jäsen vuodesta 1925, ja entinen koulumestari tuli alueensa Gauleiteriksi 1934. 13. maaliskuuta 1938 Bürckel nimitettiin puolueen Anschluss ia suunnittelevaan siipeen (Itävallan liittäminen Saksaan). 23. huhtikuuta 1938 – 31. maaliskuuta 1940 hän työskenteli valtakunnankomissaarina Itävallassa, joka oli liitetty Saksaan. Hän johti integraatiopolitiikkaa ja osallistui Itävallan muuttamiseen Ostmarkiksi, joka oli poliittisesti ja taloudellisesti osa Saksaa. Bürckel palveli Wienin Gauleiterina ja kuvernöörinä 30. tammikuuta 1939 – 7. elokuuta 1940 ja työskenteli Saksaan yhdistämisen parissa sekä järjesti juutalaisvainoja ja heidän omaisuutensa takavarikointeja. Gauleiter-uransa jälkeen Bürckel siirtyi palvelemaan Lothringenin siviilihallintoon ja vuodesta 1941 hän oli kuvernöörinä Westmarkissa, 9. marraskuuta 1937 hänestä tuli myös kenraaliluutnantin arvoisena (Gruppenführer) SS:ään ja Reichsführer-SS Heinrich Himmlerin henkilökuntaan. Vuonna 1944 hän sai Saksan ansioristin, natsipuolueen korkeimman kunniamerkin, sille tekemistään palveluksista. Bürckel ja hänen vaimonsa kuolivat syyskuussa 1944, ilmeisesti oman käden kautta, vaikka on ollut epäilyksiä, että heidät olisi Adolf Hitlerin murhayrityksen jälkeen surmattu valtataistelun seurauksena. Luokka:Holokaustin toteuttamiseen osallistuneet Luokka:NSDAP:n aluejohtajat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Ensilumi

pienoiskuva|Ensilumen peittämää puistoa 27. lokakuuta 2012 Tartossa, Virossa. Ensilumi on syksyn tai talven ensimmäinen maahan satanut lumikerros. Usein ensilumi sulaa muutamassa päivässä kokonaan pois. Suomen Ilmatieteen laitoksen määritelmän mukaan ensilumi on satanut, kun aamukahdeksalta (kesäaikaan yhdeksältä) säähavaintoasemalla havaitaan maassa vähintään yhden senttimetrin lumikerros. Suomessa ensilumi sataa Lapin tuntureille usein jo elo–syyskuussa. Ilmatieteen laitoksen vuosien 1981–2010 tilastojen mukaan Suomen Lappiin ensilumi satoi keskimäärin lokakuussa ja Etelä-Suomeen keskimäärin marraskuussa. == Lähteet == Luokka:Luonnonilmiöt Luokka:Lumi
Öljynjalostustuote

Öljynjalostustuotteet ovat raakaöljystä öljynjalostamoissa valmistettuja tuotteita. Raakaöljyn kysynnästä ja rakenteesta riippuen jalostamot voivat valmistaa eri tuotteita. Suurin osa öljynjalostustuotteista käytetään polttoaineina, mutta jalostamot tuottavat myös muita kemikaaleja, joita käytetään muun muassa muovin valmistuksessa. Raakaöljy sisältää usein jonkin verran rikkiä. ==Öljynjalostamoiden päätuotteet== * petrokemikaali * bitumi * diesel * polttoöljy * bensiini * kerosiini * nestekaasu * mineraaliöljy * parafiini * terva *
Richard Gasquet

Richard Gasquet (s. 18. kesäkuuta 1986 Béziers, Ranska) on ranskalainen tennispelaaja. Hän on oikeakätinen pelaaja, joka aloitti uransa vuonna 2002. Hän asuu Neuchâtelissa Sveitsissä. Häntä valmentaa Sergi Bruguera ja Sebastian Grosjean. Gasquet on voittanut urallaan 14 kaksinpeliturnausta ja kaksi nelinpeliturnausta. Hänen paras lyöntinsä on yhden käden rystylyönti, jota kehutaan parhaaksi rystyksi koko ATP-kiertueella. Maailmanlistalla hän on parhaimmillaan sijoittunut seitsemänneksi (9. heinäkuuta 2007). Grand Slam -turnauksissa Gasquet on toistaiseksi menestynyt parhaiten Wimbledonissa 2007, jolloin hän puolivälierässään Andy Roddickia vastaan nousi tappioasemasta voittoon eräluvuin 4–6, 4–6, 7–6(2), 7–6(3), 8–6. Välierässä hän hävisi maailman ykköspelaajalle Roger Federerille lukemin 5–7, 3–6, 4–6. Hän pääsi välieriin myös Wimbledonissa 2015. Vuoden 2006 turnauksessa hän hävisi Federerille jo ensimmäisellä kierroksella ja vuosina 2005 ja 2008 hän eteni neljännelle kierrokselle. Australian avoimissa hän on pelannut neljännellä kierroksella vuosina 2007, 2008 ja 2012, Yhdysvaltain avoimissa vuosina 2005, 2006, 2010 ja 2012 sekä Ranskan avoimissa vuosina 2011 ja 2012. Gasquet voitti Ranskan avointen sekanelinpelin vuonna 2004 parinaan Tatiana Golovin. Gasquet antoi maaliskuussa 2009 kokaiinia sisältäneen dopingnäytteen ja sai kahden vuoden kilpailukiellon. Joulukuussa 2009 urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin CAS vapautti hänet dopingsyytteestä ja kilpailukiellosta. Gasquet'n mukaan kokaiini oli peräisin yökerhossa häntä suudelleelta naiselta. == Lähteet == * Gasquet'n pelaajaprofiili ATP:n verkkosivuilla === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Richard Gasquet'n kotisivut Luokka:Ranskalaiset tennispelaajat Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Domagnano

Domagnano on yksi San Marinon yhdeksästä kunnasta eli castellista. Domagnanossa on yhteensä 2 714 asukasta (2003) ja sen pinta-ala on 6,62 neliökilometriä. Se sijaitsee maan pohjoisosassa ja rajautuu Faetanon, Borgo Maggioren ja Serravallen kuntiin San Marinossa sekä Corianon kaupunkiin Italiassa. Domagnanossa oli asutusta jo roomalaiskaudella ja alueelta on löydetty ajan kolikoita ja koruja. Kunnan alueella on vanha Malatesta-suvun Monte Lupon linnoitus, joka siirtyi San Marinon haltuun vuonna 1463. Kuntaan kuuluvat Cà Gianninon, Fiorinan, Piandivellon, Spaccio Giannonin ja Torraccian curaziat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:San Marinon maantiede
Faetano

Faetano on yksi San Marinon yhdeksästä kunnasta eli castellista. Faetanossa on yhteensä 1 081 asukasta (2003) ja sen pinta-ala on 7,75 neliökilometriä. Kunta sijaitsee San Marinon itäosassa ja rajautuu Montegiardinon, Fiorentinon, Borgo Maggioren ja Domagnanon kuntiin San Marinossa sekä Corianon, Montescudon ja Sassofeltrion kuntiin Italiassa. Faetano kuului Malatesta-suvun alueisiin ja se liittyi osaksi San Marinoa vuonna 1463. Kunnan keskustaajamassa on pieni taloryhmä, keskusaukio ja San Paolon kirkko. Kuntaan kuuluvat Cà Chiavellon, Calligarian, Corianinon ja Monte Puliton curaziat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:San Marinon maantiede
Klaus Sulzenbacher

Klaus Sulzenbacher (s. 3. helmikuuta 1965 Kitzbühel) on entinen itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän kilpaili vuosina 1983-1991 ja voitti urallaan 4 olympiamitalia ja kaksi mitalia hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän voitti myös yhdistetyn maailmancupin kokonaiskilpailun kahdesti ja yhteensä 14 maailmancupin osakilpailua. Sulzenbacher oli ensimmäinen kansainvälisellä tasolla menestynyt itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä ja hänen katsotaan raivanneen uraa Mario Stecherin ja Felix Gottwaldin menestykselle myöhemmin. Hän on yksi Itävallan menestyneimmistä olympiaurheilijoista. Uransa lopettamisen jälkeen hän on työskennellyt fysioterapeuttina. Luokka:Itävaltalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fiorentino

Fiorentino on yksi San Marinon yhdeksästä kunnasta eli castellista. Fiorentinossa on yhteensä 2 120 asukasta (2003) ja sen pinta-ala on 6,57 neliökilometriä. Se sijaitsee maan eteläosassa ja rajautuu Chiesanuovan, Borgo Maggioren, Faetanon, Montegiardinon ja San Marinon kuntiin San Marinossa sekä Monte Grimanon ja Sassofeltrion kuntiin Italiassa. Fiorentino kuului Malatesta-suvun alueisiin ja se liitettiin osaksi San Marinoa vuonna 1463. Sitä on kutsuttu myös nimellä "Terra dei Castelli" () ja kunnan alueella on kolmen linnan rauniot. Kuntaan kuuluvat Capannen, Crocialen ja Pianaccin curaziat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:San Marinon maantiede
Reiichi Mikata

Reiichi Mikata (; s. 14. tammikuuta 1967) on japanilainen entinen yhdistetyn hiihtäjä, joka kilpaili 1990-luvun alussa. Hän voitti olympiakultaa Japanin joukkueessa vuoden 1992 talviolympialaisissa Albertvillessä. Hän voitti myös pronssia hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa niin ikään Japanin joukkueessa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Japanilaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Japanilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Montegiardino

Montegiardino on yksi San Marinon yhdeksästä kunnasta eli castellista. Montegiardinossa on yhteensä 793 asukasta (2003) ja sen pinta-ala on 3,31 neliökilometriä, joten se on San Marinon kunnista pienin. Se sijaitsee maan kaakkoisosassa ja rajautuu Fiorentinon ja Faetanon kuntiin San Marinossa sekä Monte Grimanon ja Sassofeltrion kuntiin Italiassa. Montegiardino kuului Malatesta-suvun alueisiin ja se liitettiin osaksi San Marinoa vuonna 1463. Kunnassa sijaitsee San Marinon yliopiston taloustieteen ja teknologian tiedekunta. Kuntaan kuuluu vain yksi curazia, Cerbaiola. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:San Marinon maantiede
Sylvain Guillaume

Sylvain Guillaume (s. 6. heinäkuuta 1968 Champagnole)Tour de France 2016 on entinen ranskalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän voitti olympiahopeaa 15 km matkalla vuoden 1992 talviolympialaisissa Albertvillessä ja pronssia 4x5 km joukkuekilpailussa vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa. Lisäksi hän voitti pronssia 15 km matkalla vuoden 1995 hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Thunder Bayssä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Renault Dauphine

Renault Dauphine oli Renault'n 1956–1967 valmistama automalli. Dauphinea koottiin Ranskan lisäksi monissa maissa: Etelä-Afrikassa, Australiassa, Meksikossa, Belgiassa ja Irlannissa sekä lisenssillä Italiassa, Brasiliassa, Espanjassa, Argentiinassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa. Aikakauden edulliset pikkuautot olivat yleensä kaksiovisia. Siitä Dauphine oli neliovisena poikkeus. Tekniikan maailma 9/1960 kertoo, että se on erityisen matala ja sen otsapinta pieni, joten "ilmanvastuksella ei ole suurtakaan merkitystä". Ohjaus oli kuitenkin tuulelle herkkä.TM 50 vuotta sitten: E. P. & M. K.: Renault Dauphine Gordini. Tekniikan Maailma 17/2010, 22.9.2010 sivu 83 Dauphine esiteltiin vuonna 1956 korvaamaan menestyksekäs Renault 4CV. 4CV:n tavoin Dauphinessa oli yhdestä osasta koostuva monokokkirunko. Se oli 4-ovinen sedan kuten 4CV, mutta siinä ei ollut 4CV:n "kaappariovia". Se oli myös raskaampi ja pidempi kuin edeltäjänsä, mutta käytti samaa moottoria, tosin iskutilavuudeltaan ja teholtaan suurempaa versiota (760 cm³:n sijasta 845 cm³ ja 19 hv:n sijasta 32 hv). Dauphine oli surullisenkuuluisa huonon suorituskykynsä vuoksi: Road & Track -lehti mittasi Dauphinen kiihtyvyydeksi 0-100 km/h 32 sekuntia. Kesällä 2009 Time-lehdessä julkaistiin autotoimittaja Dan Neilin artikkeli hänen mielestään kaikkein huonoimmista autoista. Neilin mukaan Dauphinen pellit ruostuivat hetkessä. ==Perusmallin muunnelmat== Vuosina 1960–1962 valmistettiin ylellisempää Dauphine Ondine -nimistä versiota. Dauphine Gordini taas oli sporttiversio, Dauphine 1093 kilpamalli ja Dauphine Caravelle/Floride (1958–1968) oli Dauphine Gordiniin perustuva kaksiovinen avomalli. ===Dauphine Gordini=== Erikoismalli Gordinin moottoriin oli viritetty lisää 9 hv eli yhteensä 40 hv, ja kolmivaihteisuus oli muutettu nelivaihteisuudeksi. Huippunopeus oli 121 km/h ja kulutus 7,3 l/100 km. Se oli "liian suorituskykyinen ollakseen perheauto". Sen käyttökelpoisuutta lisäsi eräänlainen kumityynyihin perustuva Aerostable-jousitus. Hinta oli nykyeuroiksi (2010) muunnettuna 14 000 euroa, mikä Dauphinen perusmalliin verrattuna oli 1 000 euroa enemmän. Se oli kuitenkin pieni hinta neljännestä vaihteesta ja parannetusta sisustuksesta, joten Gordinista tuli Suomessa hyvin suosittu. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Renault Dauphines -sivusto Dauphine Luokka:1950-luvun autot Luokka:1960-luvun autot
Ulla Karttunen

Ulla Karttunen (s. 1956 Valtimo) on suomalainen kuvataiteilija ja tutkija. ==Ura== ===Taide=== Taiteessaan Karttunen on käsitellyt muun muassa naisiin kohdistuvaa väkivaltaa sen kulttuurisista ja uskonnollisista taustoista käsin. Hän on osallistunut lukuisiin näyttelyihin eri puolilla maailmaa, muun muassa Pariisissa, Buenos Airesissa, Hongkongissa, Yogyakartassa, Rio de Janeirossa ja Zürichissä. Karttunen on kirjoittanut myös Taide-lehteen. Helmikuussa 2008 poliisi takavarikoi Helsingin kaupungin taidemuseon hoitamasta Kluuvin galleriasta Karttusen yksityisnäyttelystä lapsipornoa kritisoivan Neitsythuorakirkko-taideteoksen. Yksi näyttelyn avajaisvieraista oli tehnyt teoksesta tutkintapyynnön, minkä seurauksena poliisi takavarikoi teoksen. Karttusen epäiltiin rikkoneen rikoslain pykälää sukupuolisiveellisyyttä loukkaavan lasta esittävän kuvan hallussapidosta. Karttunen kertoi tarkoittaneensa teoksen yhteiskuntakriittiseksi ja lapsipornoa vastustavaksi. Toukokuussa 2008 asiaa käsiteltiin Helsingin käräjäoikeudessa. Karttusen katsottiin syyllistyneen lapsen sukupuolisiveellisyyttä loukkaavan kuvan hallussapitoon ja levittämiseen, mutta häntä ei kuitenkaan tuomittu, koska oikeus katsoi hänen pyrkineen teollaan samaan kuin oikeuslaitos. Karttunen valitti päätöksestä, mutta se ei muuttunut hovioikeudessa. Korkein oikeus ei myöntänyt asialle valituslupaa. ===Tutkimus=== Karttunen on työskennellyt väitöskirjaa tekevänä tutkijana Suomen Akatemian työryhmässä. Hänen tutkimuksensa pohjautuu taidefilosofian ja soveltavan ympäristöestetiikan välimaastoon ja pohjautuu hänen omiin taideprojekteihinsa. Aiheena on taiteen ja todellisuuden rajan murtuminen intiimissä lähiympäristössä. Karttuselle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2020. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * ==Aiheesta muualla== * Otso Kantokorpi, Ekstaattiset naiset, Uusisuomi.fi 16.2.2008, näyttelyarvostelu Luokka:Estetiikantutkijat Luokka:Taiteentutkijat (kuvataide) Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fabrice Guy

Fabrice Guy (s. 30. joulukuuta 1968 Pontarlier, Doubs, Ranska) on ranskalainen entinen yhdistetyn hiihtäjä. Hän voitti olympiakultaa 15 km:n matkalla vuoden 1992 talviolympialaisissa. Lisäksi hän voitti pronssia 4 × 5 km joukkuekilpailussa vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa ja kaksi mitalia hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Ranskalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gary Sturgis

Gary Anthony Sturgis (s. 3. marraskuuta 1966 New Orleans, Louisiana) on yhdysvaltalainen näyttelijä. ==Elämäkerta== Sturgis päätti jo nuorella iällä pyrkiä muusikoksi vanhempiensa kannustamana. Hän soitti hetken aikaa piccoloa ja soitti koulunsa yhtyeessä puupuhaltimilla muutaman vuoden ja sen jälkeen rumpuja. High Schoolissa Sturgis kiinnostui näyttelemisestä ja esiintyi sen myötä usein teatterissa. ===Ura=== Hänen näyttelijän uransa lähti liikkeelle 1980-luvun lopulla, jolloin Sturgis esiintyi televisiosarjoissa America's Most Wanted, NYPD Blue, Malcolm & Eddie ja El Caminon poliisit. Samalla hän esiintyi useissa televisiomainoksissa, kuten "Get The Dew". Sittemmin Sturgis tuli tunnetuksi baritoniäänensä myötä, kun hän teki muun muassa televisiosarjojen Moesha, Half & Half, Girlfriends, The Parkers, Bones ja All of Us mainosjuontoja. Tämän seurauksena Sturgis jatkoi äänityötään animaatioihin, joista kenties merkittävimmät olivat Static Shockin pääkonnan Ebonin äänirooli, sekä elokuvan Scooby-Doo ja kyberjahti, jossa hän oli haamuviruksen äänenä. Sturgis on lainannut ääntään muutamille videopeleille. Hän palasi edellä mainittujen ääniroolien jälkeen näytelmäroolien pariin ja esitti muun muassa päärikollista elokuvassa Diary of a Mad Black Woman vuonna 2005. == Aiheesta muualla == * TV.com * Voice Chasers Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Renault Juvaquatre

Renault Juvaquatre on Renault’n vuosina 1937–1955 valmistama pieni henkilöautomalli. Sitä myytiin sekä sedan- että farmarikorisena. Sedanin tuotannon päätyttyä vuonna 1955 farmari sai nimen Renault Dauphinoise. Sen tuotanto päättyi vuonna 1960. == Aiheesta muualla == Juvaquatre Luokka:1930-luvun autot Luokka:1940-luvun autot Luokka:1950-luvun autot
Kristian Hammer

Kristian Hammer (s. 20. maaliskuuta 1976) on norjalainen entinen yhdistetyn hiihtäjä. Hän kilpaili vuosina 1995-2006 ja voitti kolme mitalia hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa. Olympialaisissa hänen paras sijoituksensa oli normaalikilpailun kahdeksas sija Salt Lake Cityssä 2002. Maailmancupissa hän voitti neljä osakilpailua ja sijoittui parhaimmillaan kokonaispisteissä neljänneksi. == Aiheesta muualla == * Luokka:Norjalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kenneth Braaten

Kenneth Braaten (s. 24. syyskuuta 1974) on norjalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka kilpaili vuosina 1994–2005. Hän voitti olympiakultaa 4×5 km joukkuekilpailussa vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa. Hän voitti myös kaksi mitalia hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2001 ja 1999. Luokka:Norjalaiset olympiavoittajat Luokka:Norjalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leo Lehdistö

Leo Juhani Lehdistö (24. heinäkuuta 1947 Turku – 13. heinäkuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Leo Lehdistö aloitti toimittajauransa Ylen Turun alueradiossa 1960-luvulla. Suurelle yleisölle hän tuli alun perin tunnetuksi Ajankohtaisen kakkosen toimittajana ja poliittisena kommentaattorina. Lehdistön kenties tärkeimpänä journalistisena saavutuksena pidetään tv-sarjaa Itse asiassa kuultuna, jossa haastateltiin tunnettuja suomalaisia vaikuttajia. Tunnettuja Lehdistön vetämiä ohjelmasarjoja olivat myös Tiistaitiima ja Kukko kiekuu. Merkittävien poliittisten tapahtumien ja poliitikkojen ohella Lehdistö oli kiinnostunut vanhusten ja veteraanien asioista. Lehdistö myös kehitti Turun joulurauhan julistamisen televisiointia ideoimalla siihen hartaushetken ja rauhanviestin. Vuodesta 1997 lähtien Lehdistö toimi Patentti- ja rekisterihallituksen viestintäjohtajana sekä vuodesta 2005 Helsingin Suomalaisen Klubin puheenjohtajana. Hän kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen kesällä 2005. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Leo Lehdistön muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Zebrahead

Zebrahead on yhdysvaltalainen rap-punk-yhtye, joka aloitti toimintansa vuonna 1996. Yhtye perustettiin La Habrassa Kaliforniassa. Yhtyeen levy-yhtiönä toimii Columbia Records. Vuoden 2008 lopussa Zebrahead kiersi Eurooppaa yhdessä Simple Planin kanssa ja vieraili myös Suomessa. Zebrahead on tehnyt musiikkia myös peliin Sonic the Hedgehog (2006) (kappale His World). == Jäsenet == * Ali Tabatabaee (laulu) * Matty Lewis (laulu, kitara) * Ed Udhus (rummut) * Ben Osmundson (basso) * Dan Palmer (kitara) == Aikaisemmat jäsenet == * Justin Mauriello (laulu, kitara) * Greg Bergdorf (kitara) == Albumit == * Zebrahead (1998) * Waste of Mind (1998) * Playmate of the Year (2000) * MFZB (2003) * Waste of MFZB (2004) (julkaistu vain Japanissa) * Broadcast to the World (2006) * Phoenix (2008) * Panty Raid (2009) * Get Nice! (2011) * Call Your Friends (2013) * The Early Years – Revisited (2015) * Walk the Plank (2015) * Brain Invaders (2019) * III (2021) == Aiheesta muualla == *Yhtyeen kotisivut * Luokka:Yhdysvaltalaiset yhtyeet
Metro Helsinki

Metro Helsinki oli Helsingissä ja Hyvinkäällä kuulunut radioasema. Kanavan toiminta alkoi huhtikuussa 2005. Aiemmin Metroradio Finlandin omistaman paikallisradion oli omistanut Sanoma Media Finland vuoden 2012 kesäkuun alusta lähtien. Kanavan ohjelmistoon kuului kotimainen ja ulkomainen pop- ja rockmusiikki ja päivittäiset uutiset ja säätiedotteet. Metro Helsingin omisti Sanoma Media Finland, jonka muut radiokanavat ovat Helmiradio, Radio Rock, Radio Aalto, Loop, Groove FM ja Radio Suomipop. Kanavan pääasiallinen kohderyhmä oli 25–44-vuotiaat. Maalis-elokuussa 2013 kanavalla oli kuuntelijoita keskimäärin 87 000 viikossa. 15\. syyskuuta 2017 Sanoma Media lakkautti Metro Helsingin. Taajuudella aloitti samana päivänä HitMix. Vuoden 2020 alussa taajuuksilla aloitti Aito Iskelmä. == Historiaa == Metro Helsingin juuret olivat vuonna 2003 perustetussa liikennepainotteisessa SuomiPLUS -kanavassa. SuomiPLUS muutettiin vuonna 2004 pääkaupunkiseudun paikallisradioksi, josta muodostui Metro Helsinkiä edeltänyt Metro FM. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Metro Helsingin kotisivut Luokka:Paikallisradiot Luokka:Helsingin media Luokka:Nelonen Median radiokanavat Luokka:Vuonna 2005 perustetut radioasemat
Meriradionumero

thumb|right|250px|Ruotsalaisen M/S Finnmillin MMSI-numero on 266294000. Meriradionumero eli MMSI-numero () on laivakohtainen radiotunnistenumero, joka aina DSC-kutsun eli digitaalisen selektiivikutsun yhteydessä tulee lähetetyksi. Numeron ansiosta voi tehdä VHF DSC -radion kautta automaattisia kutsuja. MMSI muodostuu yhdeksästä numerosta, joista kolme ensimmäistä kertoo aluksen kansallisuuden. Näitä numeroita kutsutaan nimellä MID eli Maritime Identification Digit. Esimerkiksi Alankomaissa meriradionumeron alku on joko 244, 245 tai 246. Kuuden viimeisen numeron avulla alus puolestaan tunnistetaan. Meriradionumeron myöntää alukselle sen rekisteröintivaltion viranomaiset, Suomessa Liikenne- ja viestintävirasto Traficom. Numerot liitetään yleiseen tietokantaan, josta selviävät esimerkiksi aluksen omistajat ja tietoa itse aluksesta. Myös rannikkoradioasemilla on omat yksilölliset MMSI-numeronsa ja kaikilla aluksilla on mahdollisuus kutsua niitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Maritime Mobile Service Identity Luokka:Merenkulku luokka:Maailmanlaajuinen merenkulun hätä- ja turvallisuusradiojärjestelmä Luokka:Tunnisteet Luokka:Meri-VHF
Serart

Serart on System of a Downin laulajana tunnetuksi tulleen Serj Tankianin ja Arto Tunçboyaciyanin yhteinen musiikkiprojekti. He julkaisivat myös Serart- nimisen levyn, jonka sisältö äänitettiin vain kuuden päivän aikana ja sen sisältö on täysin improvisoitua. Julkaisijana toimi Serj Tankianin oma levy- yhtiö Serjical Strike. == Nimi == Serart tulee selvästi nimistä "Serj" ja "Arto", mutta Tankianin mukaan nimen takana on toinenkin selitys: 'ser' on armeniaa ja tarkoittaa rakkautta. 'Art' puolestaan on englantia tarkoittaen taidetta. Joten kyseessä on siis joko rakkaus taiteeseen tai rakkauden taide. == Lähteet == * Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Renault Frégate

Renault Frégate oli Renaultin 1951–1960 valmistama ylellinen automalli. Frégate kehitettiin heti toisen maailmansodan jälkeen. Renault, joka oli juuri siirtynyt Ranskan valtion haltuun, tarvitsi modernin, hyvinvarustellun mallin sekä parantamaan mielikuvaansa että vastaamaan asiakkaiden tarpeisiin nopeasti parantuvassa taloudellisessa tilanteessa. Useita prototyyppejä tehtiin ennen kuin Frégate tuli tuotantoon: alun perin autossa oli moottori takana kuten vähän aiemmin esitellyssä Renault 4CV:ssä mutta lopulta valmistaja päätti sijoittaa moottorin eteen. Frégate esiteltiin vuoden 1950 Pariisin autonäyttelyssä mutta ensimmäiset autot toimitettiin asiakkaille vasta marraskuussa 1951. Frégatesta esiteltiin suosittu farmarimalli, Domaine, vuonna 1956. Frégaten myynti putosi kuitenkin jatkuvasti koko 1950-luvun ajan ja tuotanto loppui vuonna 1960. Yhteensä 163 383 Frégatea tehtiin Flinsissä Yvelinesin departementissa Pariisin lähellä. == 1957 koeajo == Frégate oli Tekniikan Maailman 1/1957 koeajossa. Koeajovaunussa oli nelisylinterinen 2141 cm³ rivimoottori teholtaan 56,5 kW /4200 (tehonormia ei mainittu, 77 hv). Suurin vääntömomentti 131 Nm /2300. Vaihteita on neljä, joista ykkönen synkronoimaton ja muut (kakkonen, kolmonen ja nelonen) ovat synkronoituja.Tekniikan Maailma 1/1957 Lehti mittasi Frégaten kiihtyvyydeksi 0-100 km/t 24,5 sekuntia. Huippunopeus on tehtaan mukaan 137 km/t. Vuonna 1957 Renault Frégate Amiral maksoi Suomessa 765 000 markkaa, joka on vuoden 2013 rahanarvonkertoimen 0,0263 mukaan 20 120 euroa. http://www.stat.fi/til/khi/2013/khi_2013_2014-01-15_tau_001.html Varustetasoja on kolme, parhaiten varustettu Amiral, Grand Pavois ja Caravelle. Viimeksi mainitussa on pienempi moottori ja se on heikommin varusteltuna tarkoitettu lähinnä Ranskan omille markkinoille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Frégate Luokka:1950-luvun autot Luokka:1960-luvun autot
Renault Primaquatre

Renault Primaquatre on Renault’n vuosina 1931–1941 valmistama automalli. Se oli viimeinen malli, joka kehitettiin ennen Louis Renault’n kuolemaa vuonna 1944. Moottorit: * I4 2 120 cm³, 35 hv (26 kW) (1931) * I4 2 383 cm³, 48 hv (36 kW) (1936) * I4 2 383 cm³, 62 hv (46 kW) (1938) * I4 2 383 cm³, 56 hv (42 kW) Primaquatre Luokka:1930-luvun autot
Yellow Submarine

Yellow Submarine tarkoittaa seuraavia: *”Yellow Submarine”, The Beatlesin kappale vuodelta 1966 *Yellow Submarine, The Beatlesin albumi vuodelta 1969 *Yellow Submarine Songtrack, The Beatlesin albumi vuodelta 1999 *Keltainen sukellusvene (Yellow Submarine), animaatioelokuva vuodelta 1968
Renault Reinastella

250px|thumb|Renault Reinastella Renault Reinastella on Renault’n vuosina 1929–1933 valmistama ylellinen automalli. Reinastella oli ensimmäinen Renault’n ylellisistä Stella-sarjan autoista, jotka suunnattiin Hispano- Suizan, Rolls-Roycen, Daimlerin, Packardin, ja LaSallen kilpailijaksi. Reinastella oli 5,3 metrin pituisena ja kahden metrin levyisenä markkinoile tullessaan suurin Renault’n koskaan valmistama auto. Se painoi noin 2,5 tonnia ja oli ensimmäinen Renault, jossa käytettiin 7,1-litraista, kahdeksansylinteristä moottoria. Reinastellan huippunopeus oli 140 km/h. Se oli ensimmäinen Renault, jossa jäähdytin oli moottorin etupuolella, viitoittaen tietä kaikille myöhemmille Renault’lle. Reinastella Luokka:1920-luvun autot Luokka:1930-luvun autot
Charlie Daniels

Charles Edward ”Charlie” Daniels (28. lokakuuta 1936 Wilmington, Pohjois- Carolina – 6. heinäkuuta 2020) oli yhdysvaltalainen country- ja southern rock -muusikko. Hänen hittejään ovat muun muassa ”Simple Man” (1989) ja ”The Devil Went Down to Georgia” (1979). Hänen musiikkinsa oli yhdistelmä countrya, rockia, bluesia, bluegrassia ja gospelia. Danielsin artistikuva muuttui vuosien varrella kapinallisesta äärikonservatiiviseksi patriootiksi. ==The Devil Went Down To Georgia -ongelmat== The Devil Went Down To Georgia on Guitar Hero 3 -pelin päätöskappaleena hard rock -coverina. Kappaleen teki Steve Ouimette. Daniels ei olisi antanut lupaa kappaleen julkaisuun, jos hänellä olisi vielä ollut oikeudet siihen. Danielsia ei miellyttänyt se, että kappaletta soitetaan saatanaa muistuttavaa hahmoa vastaan. Tämä demonisointi kauhistutti Danielsia, joka tarkoitti alkuperäisen kappaleensa vain kevyeksi lauluksi viulunsoitossa maalaispojalle häviävästä paholaisesta. Daniels suositteli vanhempia katsomaan, millaisia pelejä heidän jälkikasvunsa pelaa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset rockmuusikot Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Hydraatti

Kemiassa hydraatti on aine, johon on sitoutunut vettä (H2O) joko dipoli- dipoli-vuorovaikutusten tai ioni-dipolivuorovaikutusten vuoksi. Hydraatin muodostuminen eli hydraatio ymmärretään voimakkaamman kemiallisen sidoksen muodostumiseksi kuin esimerkiksi vedellä kastuminen. Aineita on usein nimetty hydraateiksi ennen kuin on selvitetty, miten vesi on sitoutuneena – monet "hydraatit" eivät sisällä ollenkaan vettä sellaisenaan. Hiilihydraatit ovat esimerkki aineesta, jolle nimi annettiin ennen aineen rakenteen selvittämistä. Sekoitettaessa väkevää rikkihappoa hiilihydraattiin tapahtuu kiivas reaktio, jossa hiilihydraatti hajoaa, rikkihappoon irtoaa vettä ja jäljelle jää hiiltä. Reaktio ei kuitenkaan osoita, että hiilihydraatit sisältäisivät vettä sellaisenaan. Sen sijaan rikkihappo hajottaa hiilihydraatin "väkisin" vedeksi ja hiileksi. Hiilihydraatit muodostuvat sokereista, joissa on viisi- tai kuusihiilisiä ketjuja, joissa kussakin hiilessä on hydroksyyliryhmä ja yhdessä hiilessä on myös karbonyylihappi (karboksyyliryhmä). Rakenteen empiirinen kaava eli alkuaineiden suhde on sattumalta juuri CH2O, sama kuin "hiili-vesi", josta nimi tulee. Orgaanisessa kemiassa puhutaan usein hydraateista, kun aineen empiirinen kaava vastaa yhdisteen ja veden kaavaa. Esimerkiksi eteenin (C2H4) hydraattina voidaan pitää etanolia (C2H5OH). Käytännössä mitään yleistä hydraatioreaktiota ei ole, eli lisäämällä aineeseen vettä ei välttämättä synny sen hydraattia. Vedetön koboltti(II)kloridi CoCl2 Koboltti(II)kloridiheksahydraatti CoCl2·6H2O Monet metallisuolat muodostavat hydraatteja, joissa vesi on muodostanut kompleksin metallikationin tai toisinaan anionin kanssa. Kun näin käy, ainetta ei enää välttämättä pysty kuivaamaan, koska vesi on reagoinut. Esimerkiksi sinkkikloridin (ZnCl2) hydrautuessa muodostuu sinkkikloridihydraatti, jota kuumentamalla ei enää saada takaisin vedetöntä sinkkikloridia (ZnCl2) ja vettä, vaan sinkkihydroksikloridia (ZnClOH) ja haihtuvaa vetykloridia (HCl). Monet suolat muodostavat useita eri hydraatteja, jotka ovat erillisiä kemiallisia aineita. Eräs yleisesti käytetty hydraatioreaktio on betonin kovettuminen. Sementtijauho sisältää lähinnä kalsiumsilikaatteja, joiden hydraatio tuottaa kovia mineraaleja, joista kovettunut betoni muodostuu. Betoni ei siis "kuivu", vaan hydrautuu. == Katso myös == * kidevesi == Lähteet == Luokka:Kemialliset reaktiot
Hollannin Grand Prix 1977

Hollannin Grand Prix 1977 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 28. elokuuta 1977 Circuit Park Zandvoortin radalla. Kilpailun voitti Niki Lauda. Kilpailun aikana johdossa olivat James Hunt, Jacques Laffite ja Niki Lauda. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 11 Niki Lauda Ferrari 75 1.41.45,93 4 9 2 26 Jacques Laffite Ligier- Matra 75 + 1,89 2 6 3 20 Jody Scheckter Wolf-Ford 74 + 1 krs. 15 4 4 28 Emerson Fittipaldi Fittipaldi-Ford 74 + 1 krs. 17 3 5 23 Patrick Tambay Ensign-Ford 73 Polttoaine loppu 12 2 6 12 Carlos Reutemann Ferrari 73 + 2 krs. 6 1 7 8 Hans Joachim Stuck Brabham-Alfa Romeo 73 + 2 krs. 19 8 35 Hans Binder Penske-Ford 73 + 2 krs. 18 9 30 Brett Lunger McLaren-Ford 73 + 2 krs. 20 10 10 Ian Scheckter March-Ford 73 + 2 krs. 25 11 9 Alex Ribeiro March- Ford 72 + 3 krs. 24 12 19 Vittorio Brambilla Surtees-Ford 67 Ulosajo 22 13 16 Riccardo Patrese Shadow-Ford 67 Moottori 16 DSQ 38 Brian Henton Boro-Ford 52 23 Kesk. 15 Jean-Pierre Jabouille Renault 39 Ripustukset 10 Kesk. 6 Gunnar Nilsson Lotus-Ford 34 Ulosajo 5 Kesk. 17 Alan Jones Shadow-Ford 32 Moottori 13 Kesk. 4 Patrick Depailler Tyrrell-Ford 31 Moottori 11 Kesk. 3 Ronnie Peterson Tyrrell-Ford 18 Sytytys 7 Kesk. 22 Clay Regazzoni Ensign- Ford 17 Kaasutin 9 Kesk. 5 Mario Andretti Lotus-Ford 14 Moottori 1 Kesk. 24 Rupert Keegan Hesketh-Ford 8 Ulosajo 26 Kesk. 1 James Hunt McLaren-Ford 5 Ulosajo 3 Kesk. 34 Jean-Pierre Jarier Penske-Ford 4 Sytytys 21 Kesk. 7 John Watson Brabham-Alfa Romeo 2 Öljyvuoto 8 Kesk. 2 Jochen Mass McLaren- Ford 0 Ulosajo 14 DNQ 27 Patrick Nève March-Ford DNQ 37 Arturo Merzario March-Ford DNQ 18 Vern Schuppan Surtees-Ford DNQ 39 Ian Ashley Hesketh-Ford DNQ 33 Boy Hayje March-Ford DNQ 25 Hector Rebaque Hesketh-Ford DNQ 29 Teddy Pilette BRM DNQ 32 Michael Bleekemolen March-Ford == Muuta == * Ian Scheckterin paras sijoitus == Lähteet == * Hollannin GP 1977 – F1-ruutu === Viitteet === Luokka:Hollannin Grand Prix Luokka:Formula 1 -kausi 1977
Italian Grand Prix 1977

Italian Grand Prix 1977 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 11. syyskuuta 1977 Autodromo Nazionale Monzan radalla. Kilpailun voitti Mario Andretti. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 5 Mario Andretti Lotus-Ford 52 1.27.50,30 4 9 2 11 Niki Lauda Ferrari 52 + 16,96 5 6 3 17 Alan Jones Shadow-Ford 52 + 23,63 16 4 4 2 Jochen Mass McLaren-Ford 52 + 28,48 9 3 5 22 Clay Regazzoni Ensign-Ford 52 + 30,11 2 2 6 3 Ronnie Peterson Tyrrell-Ford 52 + 1.19,22 12 1 7 27 Patrick Nève March-Ford 50 + 2 krs. 24 8 26 Jacques Laffite Ligier-Matra 50 + 2 krs. 8 9 24 Rupert Keegan Hesketh-Ford 48 + 4 krs. 23 Kesk. 10 Ian Scheckter March- Ford 41 Vaihteet 17 Kesk. 12 Carlos Reutemann Ferrari 39 Ulosajo 2 Kesk. 16 Riccardo Patrese Shadow-Ford 39 Ulosajo 6 Kesk. 14 Bruno Giacomelli McLaren-Ford 38 Moottori 15 Kesk. 8 Hans Joachim Stuck Brabham-Alfa Romeo 31 Moottori 11 Kesk. 1 James Hunt McLaren-Ford 26 Ulosajo 1 Kesk. 4 Patrick Depailler Tyrrell-Ford 24 Moottori 13 Kesk. 20 Jody Scheckter Wolf-Ford 23 Moottori 3 Kesk. 15 Jean-Pierre Jabouille Renault 23 Moottori 20 Kesk. 34 Jean-Pierre Jarier Penske-Ford 19 Moottori 18 Kesk. 23 Patrick Tambay Ensign-Ford 9 Moottori 21 Kesk. 19 Vittorio Brambilla Surtees-Ford 5 Ulosajo 10 Kesk. 6 Gunnar Nilsson Lotus-Ford 4 Ripustukset 22 Kesk. 30 Brett Lunger McLaren-Ford 4 Moottori 19 Kesk. 7 John Watson Brabham-Alfa Romeo 3 Ulosajo 14 DNQ 9 Alex Ribeiro March-Ford DNQ 28 Emerson Fittipaldi Fittipaldi-Ford DNQ 18 Lamberto Leoni Surtees-Ford DNQ 38 Brian Henton Boro-Ford DNQ 36 Emilio de Villota McLaren-Ford DNQ 25 Ian Ashley Hesketh-Ford DNQ 29 Teddy Pilette BRM DNQ 33 Hans Binder Penske-Ford DNQ 41 Loris Kessel Williams-Ford DNQ 21 Giorgio Francia Brabham-Alfa Romeo == Muuta == *Patrick Néven paras sijoitus == Lähteet == * Italian GP 1977 – F1-ruutu ===Viitteet=== Luokka:Italian Grand Prix Luokka:Formula 1 -kausi 1977
Itä-Yhdysvaltain Grand Prix 1977

Yhdysvaltain Grand Prix 1977 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 2. lokakuuta 1977 Watkins Glen Internationaln radalla. Kilpailun voitti James Hunt, joka johti kilpailua kierroksesta 15 lähtien. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 1 James Hunt McLaren-Ford 59 1.58.23,267 1 9 2 5 Mario Andretti Lotus-Ford 59 + 2,026 4 6 3 20 Jody Scheckter Wolf-Ford 59 + 1.18,879 9 4 4 11 Niki Lauda Ferrari 59 + 1.40,615 7 3 5 22 Clay Regazzoni Ensign-Ford 59 + 1.48,138 19 2 6 12 Carlos Reutemann Ferrari 58 + 1 krs. 6 1 7 26 Jacques Laffite Ligier-Matra 58 + 1 krs. 10 8 24 Rupert Keegan Hesketh-Ford 58 + 1 krs. 20 9 16 Jean-Pierre Jarier Shadow-Ford 58 + 1 krs. 16 10 30 Brett Lunger McLaren-Ford 57 + 2 krs. 17 11 18 Hans Binder Surtees-Ford 57 + 2 krs. 25 12 7 John Watson Brabham-Alfa Romeo 57 + 2 krs. 3 13 28 Emerson Fittipaldi Fittipaldi-Ford 57 + 2 krs. 18 14 4 Patrick Depailler Tyrrell-Ford 56 + 3 krs. 8 15 9 Alex Ribeiro March-Ford 56 + 3 krs. 23 16 3 Ronnie Peterson Tyrrell-Ford 56 + 3 krs. 5 17 25 Ian Ashley Hesketh-Ford 55 + 4 krs. 22 18 27 Patrick Neve March-Ford 55 + 4 krs. 24 19 19 Vittorio Brambilla Surtees-Ford 54 + 5 krs. 11 Kesk. 15 Jean-Pierre Jabouille Renault 30 Laturi 14 Kesk. 6 Gunnar Nilsson Lotus-Ford 17 Ulosajo 12 Kesk. 8 Hans Joachim Stuck Brabham-Alfa Romeo 14 Ulosajo 2 Kesk. 10 Ian Scheckter March-Ford 10 Ulosajo 21 Kesk. 2 Jochen Mass McLaren-Ford 8 Polttoaineen syöttö 15 Kesk. 14 Danny Ongais Penske-Ford 6 Ulosajo 26 Kesk. 17 Alan Jones Shadow-Ford 3 Ulosajo 13 DNQ 23 Patrick Tambay Ensign-Ford == Muuta == * Goodyearin 100. nopein kierros * Hans Joachim Stuckin ensimmäinen eturivin lähtöruutu == Lähteet == * Itä-Yhdysvaltojen GP 1977 – F1-ruutu === Viitteet === Luokka:Itä-Yhdysvaltain Grand Prix Luokka:Formula 1 -kausi 1977
1472 Muonio

1472 Muonio on päävyöhykkeen asteroidi jonka löysi turkulainen tähtitieteilijä Yrjö Väisälä 18. lokakuuta 1938. Asteroidi on nimetty lappilaisen Muonion paikkakunnan mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1938 UQ. ==Lähteet== *JPL Small-Body Database Browser: 1472 Muonio (1938 UQ) *Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000): Minor Planet Center *Numbered minor planets Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit Luokka:Muonio
Károly Güttler

Károly Güttler (s. 15. kesäkuuta 1968, Budapest) on unkarilainen entinen uimari ja olympiamitalisti. Hän edusti kotimaataan vuodesta 1988 alkaen neljissä peräkkäisissä kesäolympialaisissa. Hän voitti olympiahopeaa 100 metrin rintauinnista Soulista vuonna 1988 sekä toisen hopean 200 metrin rintauinnista Atlantasta 1996.Profiili FINA-sivustolla Güttler voitti urallaan yhden Euroopan mestaruuden 100 metrin rintauinnista Sheffieldistä vuonna 1993, maailmanennätysajalla 1.00,95, joka säilyi voittamattomana lähes kolme vuotta. Samoissa kilpailuissa hän voitti myös kaksi hopeaa. Näiden saavutusten myötä hänet valittiin maailman ja Euroopan vuoden uimariksi samana vuonna.http://www.swimmingworldmagazine.com/SwimmersOfTheYear.asp Seuraavana vuonna hän voitti pitkän radan maailmanmestaruuskilpailuista Italian Roomasta yhden hopean ja yhden pronssin. Myöhemmällä urallaan hän voitti vielä neljä hopeaa ja kaksi pronssia Euroopan-mestaruuskilpailuista. Hänen uransa päättyi vuoden 2003 pitkän radan maailmanmestaruuskilpailuihin Espanjan Barcelonassa. == Palkinnot == * Vuoden unkarilainen uimari (2): 1993, 1999 * Swimming World Magazine - Vuoden uimari (1): 1993 * Kuolematon unkarilainen uimari (2015) == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset uimarit Luokka:Unkarilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jean Marc Gaillard

Jean Marc Gaillard (s. 7. lokakuuta 1980 Annemasse) on ranskalainen maastohiihtäjä, joka on kilpaillut maailmancup-tasolla kaudesta 2001–2002 lähtien. Gaillard sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 yhdenneksitoista 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Sapporon MM-kisoissa 2007 hän oli 50 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa seitsemäs. Liberecin MM- kilpailuissa 2009 hän sijoittui 15 kilometrin perinteisen kilpailussa 14:nneksi ja parisprintissä Cyril Mirandan kanssa viidenneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli yhdistelmäkilpailussa kymmenes. Sotšin olympialaisissa 2014 Gaillard sijoittui yhdistelmäkilpailussa kuudenneksi ja hiihti avausosuuden Ranskan pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa. http://yle.fi/urheilu/suomi_romahti_kolmososuudella_ruotsi_teki_sen_taas_- _katso_video/7091894 Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän hiihti avausosuuden Ranskan pronssiviestijoukkueessa ja oli 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa yhdeksäs. Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018 4×10 kilometrin viestissä Gaillard oli mukana Ranskan pronssimitalijoukkueessa. Gaillard saavutti uransa ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoiton – ja palkintokorokesijan – Liberecissä käydyssä 11,4 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 16. helmikuuta 2008. Seuraavalla kaudella hän sijoittui toiseksi yhdistelmäkilpailussa Vancouverissa ja 15 km vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa Rybinskissä. Cupin kokonaispisteissä hän oli seitsemäs. Kaudella 2010–2011 hän sijoittui toiseksi Rybinskin yhdistelmäkilpailussa ja oli cupin kokonaispisteissä yhdeksäs. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset maastohiihtäjät Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Flekkefjord

Flekkefjord on Norjan kaupunki ja samanniminen kunta Agderin läänissä. Sen rajanaapureita ovat lännessä Sokndal ja Lund Rogalandin läänissä, Sirdal pohjoisessa ja Kvinesdal idässä. Se on Sørlandetin rannikon läntisin kaupunki ja sijaitsee suurin piirtein Kristiansandin ja Stavangerin puolivälissä. Kaupunkikeskustan lisäksi kunnassa sijaitsevat Siran, Gylandin, Rasvågin ja Kirkehavnin taajamat. Kaupungin keskustalle antavat leimansa valkoisiksi maalatut vanhat puutalot, joskin keskustaa ollaan nyttemmin modernisoimassa. Vuoden 2023 alussa Flekkefjordissa oli 9 216 asukasta. == Historia == Flekkefjordissa on ollut asutusta jo viikinkiaikoina. Puukauppa Tanskaan ja Hollantiin sai aikaan ensimmäiset asutuskeskittymät. Tuolta ajalta on edelleen peräisin keskustan Grisefjordenin puoleisen osan nimitys Hollanderbyen. Flekkefjord sai luotsiasemaoikeudet () jo 1660. 1800-luvun puolivälissä alkoi kaupungin kulta-aika, erityisesti mittavan sillinkalastuksen myötä 1826–1838. Flekkefjord sai kaupunkioikeudet 8. elokuuta 1842. Seuraavat sata vuotta kaupungin tärkein teollisuudenala oli nahkatuotteiden jalostaminen. 1900-luku toi myötään teollisuuden nousukauden, erityisesti huopa-, villa, puu- ja tynnyrituotanto kukoisti. Hieman myöhemmin laivanvarustamotoiminta ja sen mukana perustetut mekaaniset työpajat ovat edelleen tärkeitä elinkeinolähteitä. Vuoteen 1965 saakka Flekkefjord koostui vain keskustaajamasta. Vuonna 1965 siihen yhdistyivät sitä ympäröineet Nesin, Hidran, Bakken ja Gylandin kunnat. ==Media== Paikallislehti Avisen Agder ilmestyy kolmesti viikossa. ==Tunnettuja paikkakuntalaisia== * Eirik Verås Larsen (s. 1976), ratameloja * Hans Seland (1867–1949), kirjailijaHans Seland, Norsk biografisk leksikon, viitattu 2.10.2020 * Elias Sunde (1851–1910), poliitikko * Peter Waage (1833–1900), kemisti * Anders Beer Wilse (1865–1949), valokuvaaja == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
Playmate of the Year (albumi)

Playmate of the Year on Zebraheadin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2000. Levyn julkaisi Columbia Records. Levyn tyyli on pääasiassa pop- punkia. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # * Wasted-kappaleen 30 viimeistä sekuntia ovat salaista kappaletta. == Kokoonpano == * Justin Mauriello‎– rytmikitara, laulu * Ali Tabatabaee – laulu * Greg Bergdorf‎– soolokitara * Ben Osmundson‎– bassokitara * Ed Udhus‎– rummut * Howard Benson == Aiheesta muualla == * Playmate of the Year discogs.com-sivustolla Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Zebraheadin albumit
Teistinen satanismi

pienois|pysty=0.5|Luciferin sinetti. Teistinen satanismi tarkoittaa satanismin muotoa, jossa Saatana nähdään yliluonnollisena voimana. Teistiseen satanismiin liittyy käsitys esoteerisesta tiedosta, joka ei yleisesti saatavilla. Suomessa on 1990-luvulta alkaen käytetty sekä käsitettä satanismi että saatananpalvonta. Jälkimmäisen käsitteen käytöllä pyrittiin erottamaan satanistinen aate nuorisoryhmistä, jotka harjoittivat ilkivaltaa. Lisäksi 1980-luvulta alkaen oli esitetty väitteitä ”saatanallisista salaliitoista”, joita ei ole osoitettu todeksi. Käsitteellisesti jaottelu ei ole välttämättä johdonmukainen. Teistinen satanismi -nimeä käyttää toimintaansa kuvaamaan ainakin suomalainen Azazelin Tähti, Englannissa perustettu Order of Nine Angles sekä internetissä maailmanlaajuisesti toimiva Joy of Satan. == Lähteet == *
Mestari (hahmo)

Mestari on arkkityyppinen fiktiivisissä tarinoissa esiintyvä perushahmo, joka on suosittu varsinkin elokuvissa, jotka rakentuvat itämaisille taistelulajeille. Tyypillinen mestari on hyvin vanha itäaasialainen mies, joka on taistelulajien ylivertainen hallitsija. Yleensä hän on kung fun tai jonkin vastaavan lajin opettaja, joka neuvoo ja opastaa sankaria. Mestari on muunnelma klassisesta viisaan vanhuksen perushahmosta. == Esimerkkejä == *Mestari Tikku Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -sarjakuvissa ja -animaatioissa *Mr. Miyagi Karate Kid -elokuvissa *Obi-Wan Kenobi alkuperäisessä Tähtien sota -trilogiassa *Pai Mei Kill Bill -elokuvissa *Yoda Tähtien sota -elokuvissa == Katso myös == *Sensei Luokka:Perushahmot
Burkina Fason jalkapallomaajoukkue

Burkina Fason jalkapallomaajoukkue, lempinimeltään Orit, edustaa Burkina Fasoa kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Burkina Fason jalkapalloliitto, Fédération Burkinabé de Foot-Ball. Joukkue oli vuoteen 1984 Ylä-Voltan jalkapallomaajoukkue. Joukkueen paras sijoutus Afrikan- mestaruuskilpailuissa tuli vuonna 2013, jossa maa saavutti hopeaa. Sitä ennen paras sijoitus oli neljäs vuonna 1998, kun joukkue isännöi kisoja. ==Menestys maailmanmestaruuskilpailuissa== * 1930-1974 - ei osallistunut * 1978 - ei selvinnyt karsinnoista * 1982 - ei osallistunut * 1986 - ei osallistunut * 1990 - ei selvinnyt karsinnoista * 1994 - vetäytyi * 1998–2018 - ei selvinnyt karsinnoista ==Menestys Afrikan-mestaruuskilpailuissa== * 1957-1965 - ei osallistunut * 1968 - ei selvinnyt karsinnoista * 1970 - vetäytyi * 1972 - vetäytyi * 1974 - ei selvinnyt karsinnoista * 1976 - ei osallistunut * 1978 - 1. kierros (Ylä-Volta) * 1980 - ei osallistunut * 1982 - ei selvinnyt karsinnoista * 1984-1988 - ei osallistunut * 1990 - ei selvinnyt karsinnoista * 1992 - ei selvinnyt karsinnoista * 1994 - vetäytyi kesken karsintojen * 1996 - 1. kierros * 1998 - neljäs (Isäntämaana) * 2000 - 1. kierros * 2002 - 1. kierros * 2004 - 1. kierros * 2006-2008 - ei selvinnyt karsinnoista * 2010 - 1. kierros * 2012 - 1. kierros * 2013 - Hopeaa * 2015 - 1. kierros * 2017 - Pronssia * 2019 - ei selvinnyt karsinnoista * 2021 - neljäs ==Merkittäviä pelaajia== *Abdoulaye Cissé *Amadou Coulibaly *Moumouni Dagano *Yssouf Koné *Siaka Ouattara *Kassoum Ouédraogo *Rahim Ouédraogo *Lamine Traoré ==Entisiä valmentajia== * Paulo Duarte * Gernot Rohr ==Lähteet== Luokka:Jalkapallomaajoukkueet Maajoukkue