EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Wang Jingwein hallitus

Wang Jingwein hallitus, joka tunnetaan myös nimellä Kiinan uudelleenorganisoitu hallitus, oli Kiinassa vuosina 1940–1945 Japanin tuella toiminut nukkehallitus. Hallituksen muodosti Wang Jingwei, joka aluksi tuki Kuomintangin vasemmistolaista siipeä, mutta välien kärjistyttyä Wang hylkäsi Kuomingtangin perustaakseen oman hallituksen ja hallinnon Tšiang Kai-šekin vaikutusvallan ulkopuolella. Hallitus kesti viisi vuotta (1940–1945). == Hallitus perustetaan 1940 == Wang Jingwei sai perustetuksi hallituksensa vasta kun Japani hyväksyi yhteistyösopimuksen sen kanssa. Samalla Wang Jingwei sai valtionpäämiehen aseman. Hallitus väitti olevansa Sun Yat-senin Kiinan tasavallan ainoa laillinen seuraajavaltio. Siksi se yritti usein laajentaa valtapiiriään ja saada enemmän vaikutusvaltaa Kiinassa, siinä kuitenkaan onnistumatta. == Elämää hallituksen aikana 1940–1945 == Hallituksen alla elävien kiinalaisten arkielämä kallistui huomattavasti. Tämä johti siihen, että harvalla oli varaa esimerkiksi tupakkaan, riisiin tai ruokaan. Vaikka heillä olisi ollut niihin varaakin, niin näitä tuotteita ei ollut saatavana sillä suurin osa niistä meni japanilaisille. Tämä rasistinen ja kallis talous teki hallituksesta erittäin epäsuositun. Taloustilanne sekä hallituksen maine vajosivat yhä alemmas, kun sota pitkittyi ja hankaloitui. == Wang Jingwein hallituksen loppu 1945 == Kun Japani antautui elokuussa 1945, Wang Jingwein hallitus kaatui. Moni sen vaikutusvaltainen jäsen teloitettiin tai teki itsemurhan. Wang itse kuoli leikkausta seuranneiden komplikaatioiden takia vuonna 1944. Sodan jälkeen Wang on leimattu maanpetturiksi. == Aiheesta muualla == Luokka:Aasian entiset valtiot Luokka:Japanin keisarikunta Luokka:Kiinan historia Luokka:Japanin ja Kiinan suhteet
Uudenmaan vaakuna

Uudenmaan vaakuna on Uudenmaan historiallisen ja nykymaakunnan heraldinen tunnus. Sisäministeriön 18. tammikuuta 1962 vahvistama vaakunaselitys kuuluu: "Sinisessä kentässä kaksi aaltokoroista hopeahirttä ja niiden välissä kultainen, peräsimellä varustettu vene. Kilven päällä kreivikunnan kruunu." Erotukseksi historiallisen maakunnan (ja Uudenmaan läänin) vaakunasta nykymaakunta ei käytä vaakunan päällä kreivikunnan kruunua. == Vaakunan historiaa == Vanhin tunnettu Uudenmaan tunnus on 1300-luvulla käyttöön otettu sinetti, jossa on kuvattuna Pyhä Olavi valtaistuimellaan, käsissään valtakunnanomena ja kirves. Samaa aihetta oli käytetty myös Ahvenanmaan ja Satakunnan sineteissä. Uudenmaan vaakuna luotiin 39 vuotta myöhemmin kuin muut ruotsalaiset ja suomalaiset vaakunat, jotka piirrettiin Kustaa Vaasan hautajaisiin vuonna 1560. Uudenmaan luonne erillisenä maakuntana oli nuorempi kuin muiden maakuntien ja alkoi korostua vuoden 1600 paikkeilla. Vanhin tunnettu esimerkki Uudenmaan vaakunasta on peräisin vuodelle 1599 ajoitetusta Johannes Bureusin laatimasta riimukirjoitustaulusta. Taulun nimi on Runakenslanes läraspån, ja siihen sisältyvät kaikki maakuntavaakunat, myös Uudenmaan. Vaakunat kiertävät kehänä riimukirjaimia sisältävää taulua. Venettä esittävä vaakuna otettiin pian käyttöön muissakin yhteyksissä, kuten Kaarle IX:n 20 markan kolikossa vuonna 1606, kuparipiirroksena vuonna 1617 painetussa Ruotsin valtakunnan kaupunginlaissa, vuoden 1617 riikintaleerissa, vuoden 1618 Raamatussa, Kustaa II Aadolfin hautajaisissa kannetun lipun motiivina vuonna 1634 ja monissa muissa yhteyksissä. Myös Helsingin vaakuna on lähtöisin näistä vaakunoista. Vaakunan veneen on katsottu kuvaavan ruotsalaista uudisasutusta ja maakunnan sijainti meren rannalla, kun taas aaltokoroiset hirret on tulkittu kuvaavan maakunnan jokia. Se ei siis viittaa kauppaan tai merenkulkuun, kuten heraldiset laiva-aiheet yleensä. Bureus mielsi uudisasukkaat hälsinglandilaisiksi. Historiallisen maakunnan lisäksi kruunullinen vaakuna oli Uudenmaan läänin tunnuksena vuoteen 1997 asti, sekä osana Etelä-Suomen läänin vaakunaa vuosina 1997–2009. Vaakunan pohjalta on tehty myös maakuntalippu, ja sen värit esiintyvät Uudenmaan isännänviireissä. == Galleria == Tiedosto:Uusimaa seal 1326.png|Uudenmaan sinetti vuodelta 1326 Tiedosto:Bureus Uudenmaan vaakuna.jpg|Uudenmaan vaakuna Bureusin riimukirjaintaulusta vuodelta 1599. Tiedosto:N14191 24905.jpg|Kaarle X Kustaan hautajaisissa käytetty kankainen Uudenmaan vaakuna vuodelta 1660. Tiedosto:Нюландская губ из Винклера.jpg|Uudenmaan läänin vaakuna vuodelta 1899. Tiedosto:Uudenmaan historiallisen maakunnan vaakuna.svg|Ahti Hammarin vuoden 1962 malliin pohjautuva Uudenmaan historiallisen maakunnan vaakuna, käytössä Uudenmaan läänin vaakunana vuosina 1962–1997. Tiedosto:Etelä-Suomen läänin vaakuna.svg|Uudenmaan vaakuna osana Etelä-Suomen läänin vaakunaa vuosina 1997–2009. == Katso myös== *Uudenmaan maakunnan kuntien vaakunat == Lähteet == * Iltanen, Jussi: Suomen kuntavaakunat (2013), Karttakeskus, ISBN 951-593-915-1 === Viitteet === Vaakuna Luokka:Suomen maakuntien vaakunat
Kalsiumjodidi

Kalsiumjodidi (kemiallinen kaava CaI2) on ioniyhdiste, joka muodostuu kalsiumista ja jodista. Tämä väritön, kosteuttava, kiinteä aine on suola joka liukenee hyvin veteen. Sen ominaisuudet ovat samanlaiset kuin samankaltaisilla suoloilla, kuten kalsiumkloridilla. Sitä käytetään valokuvauksessa. Sitä käytetään myös kissanruoassa jodin lähteenä. == Reaktiot == Henri Moissan eristi puhdasta kalsiumia ensimmäisen kerran vuonna 1898 pelkistämällä kalsiumjodidia puhtaalla natriumilla: :CaI2 \+ 2 Na → 2 NaI + Ca Kalsiumjodidia voidaan muodostaa käsittelemällä kalsiumkarbonaattia, kalsiumoksidia tai kalsiumhydroksidia vetyjodidilla: :CaCO3 \+ 2 HI → CaI2 \+ H2O + CO2 Kalsiumjodidi reagoi hitaasti ilman hapen ja hiilidioksidin kanssa vapauttaen jodia, joka näyttää epäpuhtaissa näytteissä heikosti keltaiselta. :2 CaI2 \+ 2 CO2 \+ O2 → 2 CaCO3 \+ 2 I2 == Lähteet == Luokka:Jodidit Luokka:Kalsiumyhdisteet
Níkos Zísis

Nikólaos ”Níkos” Zísis (, s. 16. elokuuta 1983 Thessaloniki) on kreikkalainen koripalloilija. Pelintekijänä pelaava Zísis on voittanut lukuisia palkintoja muun muassa Kreikan, Italian, Venäjän ja Saksan pääsarjoissa. Kreikan miesten maajoukkueessa hän saavutti MM-hopeaa vuonna 2006, Euroopan mestaruuden vuonna 2005 ja EM-pronssia vuonna 2009. == Pelaajaura == Zísis on pelannut urallaan kotimaansa lisäksi Italiassa, Venäjällä, Espanjassa, Turkissa ja Saksassa sekä kansainvälisissä seurajoukkuekilpailuissa. Hän on voittanut joukkueidensa mukana Kreikan, Italian, Venäjän ja Saksan mestaruuden ja cup-mestaruuden vähintään kerran. Saksalainen Brose Bamberg on jäädyttänyt Zísisin pelinumeron 6 pois käytöstähttps://www.brosebamberg.de/saison/news/nachricht/artikel/der- my-part-of-history-tag-war-nahezu-ein-voller-erfolg/ .EuroliigaLiga ACB Zísis pelasi Kreikan miesten maajoukkueessa vuosina 2001–2015 189 ottelua 7,7 pisteen keskiarvolla. Hän saavutti maajoukkueessa MM-hopeaa Japanissa 2006, Euroopan mestaruuden Serbia ja Montenegrossa 2005 ja EM-pronssia Puolassa 2009. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Ateenan 2004 ja Pekingin 2008 kesäolympialaisissa, vuosien 2010 ja 2014 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2007, 2011, 2013 ja 2015 EM-kilpailuissa. == Lähteet == * Nikos Zisis International Stats Basketball-Reference.com * Profiili Liga ACB * Profiili Euroliiga * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Nikolaos Zisis Basketball Player Profile eurobasket.com Luokka:Kreikkalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Komoro

Komoro () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella Naganon prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin itäosassa Asamavuoren lounaispuolella. Chikumajoki virtaa kaupungin läpi. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Gunman prefektuuriin. Komorossa on 42 047 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 98,55 neliökilometriä. Komoro kehittyi Edo-kaudella linnanaluskaupunkina ja yhtenä Hokkoku-kaidō-tiereitin postiasemista. Historiallisesti se on toiminut porttina Sakun allaslaaksoon Sakun kaupungin suuntaan. Perinteisiä elinkeinoja olivat vähittäiskauppa ja kehruuteollisuus. Nykyisin kaupungissa on etenkin kone- ja elintarviketeollisuutta, mutta se on joutunut tärkeimmistä liikennereiteistä syrjään. Myös puute tasaisesta maasta on hidastanut sen kasvua. Turismilla on kasvava merkitys kaupungin taloudelle. Maaseutualueilla viljellään hedelmiä ja vihanneksia. Kaupunkioikeudet Komorolle myönnettiin vuonna 1954, kun Komoron maaseutukaupunkiin liitettiin kaksi muuta kuntaa. Matkailijoita Komoroon houkuttelevat muun muassa Takaminen ylänkö ja muut vuoristo- ja virkistysalueet, etenkin läheinen Asamavuori. Kaupungissa toimii myös useita kuumia lähteitä (onsen). Kaupungin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Komoron linnan rauniot, historiallinen majatalo Komoro-honjin, joka on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista, ja Shakuson-jin buddhalainen temppeli. Eräs nähtävyys on kirjailija Tōson Shimazakin muistomuseo. Komoroa palvelevat JR Higashi-Nihonin Koumi-linja ja Shinano- rautatien Shinano-rautatielinja. == Kuvia == Tiedosto:1 Chome-1 Aioichō, Komoro-shi, Nagano-ken 384-0025, Japan - panoramio (4).jpg|Komoron keskustaa Tiedosto:Yamabuki Miso 01.jpg|Yamabuki mison tehdas Tiedosto:Nunohiki kannon.jpg|Shakuson-jin temppeli Tiedosto:Nishiura Dam-1.jpg|Nishiuran pato Tiedosto:小諸駅前 - panoramio.jpg|Komoron rautatieaseman edustaa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Naganon prefektuurin kaupungit
André Calisir

pienoiskuva|André Calisir André Jack Calisir (; s. 13. kesäkuuta 1990 Tukholma) on ruotsalais-armenialainen jalkapalloilija, joka pelaa IFK Göteborgissa Allsvenskanissa. Hän edustaa maajoukkuetasolla Armeniaa. Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Armenialaiset jalkapalloilijat Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat
Loreto Carbonell

Loreto D. Carbonell (1933 Davao del Sur, Yhdysvaltain miehittämä Filippiinit – 23. syyskuuta 2017 Manila) oli filippiiniläinen koripalloilija. Carbonell kuului Filippiinien miesten maajoukkueen kokoonpanoon muun muassa Melbournen kesäolympialaisissa 1956 ja Chilen MM-kilpailuissa 1959http://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/mundial/1959_SANTIAGO_SQUADS.htm. Vuonna 1958 Carbonellin edustama Filippiinit voitti Aasian kisojen kultamitalin ja vuonna 1960 Aasian mestaruuden. Carbonell kuoli sydäninfarktiin 84-vuotiaana 23. syyskuuta 2017.https://www.rappler.com/sports/by-sport/basketball/183223-loreto- carbonell-hoops-diesOlympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Filippiiniläiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Mattias Bjärsmyr

Nils Erik Mattias Bjärsmyr, (s. 3. tammikuuta 1986) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän palasi kesäkuussa 2020 IFK Göteborgiin, jota hän edusti aiemmin kausilla 2005–2008 ja 2012–2017. Hän on pelannut myös Kreikassa, Norjassa ja Turkissa. Bjärsmyr on pelannut Ruotsin nuorisomaajoukkueissa ja toiminut joukkueiden kapteenina. Hän pelasi täydet minuutit Ruotsin kaikissa neljässä ottelussa alle 21-vuotiaiden EM- kilpailuissa 2009, jolloin Ruotsi selviytyi välieriin ja hävisi niissä rangaistuspotkukilpailun tuloksena Englannille. Bjärsmyr on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa kolme ottelua: tammikuussa 2008 Costa Ricaa ja Yhdysvaltoja sekä tammikuussa 2009 Meksikoa vastaan. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robin Söder

Robin Söder (s. 1. huhtikuuta 1991) on ruotsalainen, vuosina 2008–2021 Ruotsin, Tanskan ja Belgian pääsarjoissa pelannut jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Söder edusti Ruotsin pääsarjassa IFK Göteborgia, Tanskassa kolme vuotta Esbjergiä ja Belgiassa yhden vuoden Lokerenia. Hän voitti Ruotsin cupin vuosina 2008 ja 2013. Söder pelasi Ruotsin alle 15-, alle 16-, alle 17- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi yhden ottelun, tappiollisen välierän Englantia vastaan, alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009. Hän pelasi Ruotsin A-maajoukkueessa yhden ottelun, 12. tammikuuta 2020 Ruotsin maalein 1–0 voittaman ystävyysottelun Kosovoa vastaan. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nomen väestönlaskenta-alue

Nomen väestönlaskenta-alue () on Yhdysvaltojen Alaskan osavaltiossa sijaitseva väestönlaskenta-alue. Sen väkiluku oli 10 004 vuonna 2019. Alueen kaupunkeihin kuuluvat muun muassa Nome, Unalakleet ja Gambell. Alue perustettiin vuonna 1980. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alaskan väestönlaskenta- alueet
Doloresin piirikunta

Doloresin piirikunta () on Yhdysvaltojen Coloradon osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 2 005 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Dove Creekin kaupunki. Piirikunta on perustettu 19. helmikuuta 1881. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Coloradon piirikunnat
Seydou Cissokho

Seydou Cissokho (6. syyskuuta 1929 Bakel – 10. maaliskuuta 1986 Moskova) oli senegalilainen opettaja ja poliitikko. Cissokho syntyi sepän perheeseen. Hän valmistui opettajaksi ja työskenteli Senegalin maaseudulla, Kaolackissa ja Dakarissa. Cissokho liittyi opiskeluvuosinaan kommunistisiin opintoryhmiin ja myöhemmin hänestä tuli Rassemblement démocratique africain -puolueen jäsen. Cissokho oli mukana perustamssa Länsi-Afrikan ensimmäistä kommunistista puoluetta Parti africain de l’indépendancea (PAI) vuonna 1957. Kun puolue kiellettiin vuonna 1960, hän osallistui sen maanalaiseen toimintaan ja menetti sen takia työpaikkansa. Cissokho valittiin PAI:n varapääsihteeriksi Bamakon puoluekokouksessa vuonna 1962. Hänet nimitettiin Majhemout Diopin tilalle puolueen väliaikaiseksi pääsihteeriksi vuonna 1967. Päätös vahvistettiin PAI:n toisessa edustajainkokouksessa Thièsissä vuonna 1972. Cissokho edusti puolueessa jyrkkälinjaista neuvostomyönteistä marxismi-leninismiä. PAI:n toiminta sai lailliset puitteet vuonna 1981 nimellä Parti de l’indépendance et du travail. Cissokho jatkoi puolueen pääsihteerinä, ja vuonna 1984 hänet valittiin sen puheenjohtajaksi. Cissokho kuoli vieraillessaan NKP:n 27. edustajainkokouksessa. Luokka:Kommunistit Luokka:Senegalilaiset poliitikot Luokka:Opettajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Saguachen piirikunta

Saguachen piirikunta () on Yhdysvaltojen Coloradon osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 6 824 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Saguachen kaupunki. Piirikunta on perustettu 29. joulukuuta 1866. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Coloradon piirikunnat
Itä-Timorin kansanäänestys itsenäistymisestä 1999

Itä-Timorin itsenäistymiskansanäänestys pidettiin 30. elokuuta 1999. Alue oli Indonesian miehittämä vuodesta 1975 lähtien, jota ennen Itä-Timor oli Portugalin siirtokunta. Vuonna 1998 Suharton erottua, presidentti Jusuf Habibie tarjosi Itä-Timorille mahdollisuutta erityiseen autonomiseen asemaan, mikäli alue jäisi osaksi Indonesiaa. Aiheesta päätettiin järjestää kansanäänestys. == Tulokset == Äänestystuloksen perusteella itätimorilaiset hylkäsivät Indonesiaan liittymisen. Vaihtoehto Äänet Osuus Kyllä 94 388 21,5% Ei 344 580 78,5% Yhteensä 438 968 100% Rekisteröidyt äänestäjät 451 792 Lähde: == Seuraukset == Äänestystuloksen selvittyä Indonesian armeija liittolaisineen tuhosi Itä-Timorin infrastruktuuria ja ajoi satoja tuhansia ihmisiä kodeistaan. Väkivaltaisuuksien keskellä Indonesia vapautti itsenäisyyskamppailua johtaneen Xanana Gusmãon lokakuussa 1999. Samalla aloitti toimintansa myös YK:n johtama väliaikaishallitus, joka johti maata vuoteen 2002 asti. == Lähteet == Luokka:Kansanäänestykset itsenäisyydestä Luokka:Itä-Timorin historia Luokka:1999
Tonja Buford-Bailey

Tonja Yvette Buford-Bailey (o.s. Buford, s. 13. joulukuuta 1970 Dayton, Ohio) on yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksun olympia- ja MM-mitalisti. Buford- Bailey karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä Barcelonan olympialaisissa 1992. Seuraavana vuonna hän sijoittui viidenneksi Stuttgartin MM-kilpailuissa. Hän saavutti Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hopeaa ajalla 52,62. Hän hävisi kilpailun voittaneelle ja maailmanennätyksen tehneelle Kim Battenille vain sadasosasekunnin ja alitti itsekin entisen maailmanennätyksen. Buford-Bailey saavutti Atlantan olympialaisissa 1996 pronssia 400 metrin aitajuoksussa ajalla 53,22. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän sijoittui kuudenneksi. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli neljäs ajalla 54,55. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän sijoittui niin ikään neljänneksi. Hän saavutti samana vuonna hopeaa Hyvän tahdon kisoissa ja voitti GP-finaalin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Late Lammas -elokuva

Late Lammas -elokuva () on stop motion -tekniikalla valmistettu vaha- animaatioelokuva, joka valmistui vuonna 2015. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset animaatioelokuvat Luokka:Brittiläiset komediaelokuvat Luokka:Late Lammas -elokuvat
Domen Novak

Domen Novak (s. 12. heinäkuuta 1995 Dolenja vas, Novo mesto) on slovenialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Adria Mobil -joukkueessa 2014–2016, edusti Bahrain-Merida / Bahrain-McLaren / Team Bahrain Victorious -tallia 2017–2022 ja on vuodesta 2023 ajanut UAE Team Emiratesissa. Hän voitti maantieajon Slovenian-mestaruuden 2019 ja 2024. == Saavutuksia == Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycoing Archives ;2013 :Maantieajon junioreiden Slovenian- mestaruus ;2014 :Cycling Tour of Sibiu, nuorten kilpailun voitto ;2015 :Slovenian ympäriajo, nuorten kilpailun voitto ;2016 :Kroatian ympäriajo, nuorten kilpailun voitto :CCC Tour - Grody Piastowskie, mäkikirikilpailun ja nuorten kilpailun voitto :Tour of Malopolska, nuorten kilpailun voitto ;2017 :Japanin ympäriajo, nuorten kilpailun voitto ;2019 :Maantieajon Slovenian- mestaruus ;2022 :Italian ympäriajo, 20. etapilla toinen :Slovenian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas ;2024 :Maantieajon Slovenian-mestaruus == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bakara Diallo

Bakara Diallo (3. joulukuuta 1923 Kayes – 16. toukokuuta 2008 Bamako) oli malilainen hallintovirkailija ja poliitikko. Diallo osallistui politiikkaan Fily Dabo Sissokon Sudanin edistyspuolueen riveissä vuonna 1946 ja liittyi jo samana vuonna radikaalimpaan Sudanin liittoon. Hän työskenteli hallintovirkailijana ja toimi Gaon piirin komendanttina vuosina 1959–1961. Gaossa hän isännöi Algerian kansallisen vapautusrintaman taistelijoita, joiden joukossa oli maan myöhempi presidentti Abdelaziz Bouteflika. Diallo nimitettiin Gaon alueen kuvernööriksi vuonna 1961. Vuodesta 1966 lähtien hän työskenteli presidentti Modibo Keïtan kabinettipäällikkönä. Diallo toimi Keïtan luottohenkilönä ja oli vuonna 1967 mukana Malin frangia koskeneissa neuvotteluissa. Vuonna 1968 hänet nimitettiin presidentin pääsihteeriksi, jolla oli ministerin arvo. Muiden tehtäviensä ohella hän oli vastuussa valtiontalouden ja raha-asioiden koordinoinnista. Diallo jätti politiikan Modibo Keïtan syrjäyttäneen vuoden 1968 sotilasvallankaappauksen jälkeen. Hän jatkoi työtä hallintovirkailijana ja toimi valtionyhtiöministeri Sékou Sangarén kabinettipäällikkönä 1970-luvun lopussa. Diallo jäi sen jälkeen eläkkeelle. Hänet haudattiin valtiollisin menoin presidentti Amadou Toumani Tourén ja pääministeri Modibo Sidibén läsnäollessa. ==Lähteet== Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Sékou Sangaré

Sékou Sangaré (1936 Toukoto – ?) oli malilainen hallintovirkailija ja poliitikko. Sangaré valmistui Terrasson de Fougèresin lyseosta vuonna 1957 ja opiskeli kahden vuoden ajan oikeustieteitä Dakarin yliopistossa. Hän jatkoi opintojaan Pariisissa ja palasi valmistuttuaan vasta itsenäistyneen Malin valtionvarainministeriön neuvonantajaksi. Vuonna 1961 hänestä tuli hallituksen taloudellinen neuvonantaja. Sangaré osallistui Malin ja Ranskan yhteistyöneuvotteluihin vuonna 1962 ja Malin frangia koskeneisiin neuvotteluihin vuonna 1967. Vuonna 1966 alkaneen ”aktiivisen vallankumouksen” aikana Sangaré nimitettiin Sudanin liiton talous- ja rahoituslautakunnan jäseneksi. Vuoden 1968 vallankaappauksen jälkeen hän säilytti asemansa pääministeri Yoro Diakitén kabinetissa. Sangaré toimi Malin valtioyhtiöistä vastaavana ministerinä vuosina 1973–1978. Sangaré nimitettiin vuonna 1982 presidentti Moussa Traorén kabinettipäälliköksi ja seuraavan vuoden alussa Traorén ajan ensimmäiseksi presidentin pääsihteeriksi, jolla oli ministerin arvo. Hän työskenteli virassa vain viiden kuukauden ajan. Sangaré toimi myös Malin keskuspankin hallintoneuvoston puheenjohtajana. Hän kuoli pitkällisen sairauden jälkeen 2010-luvulla. ==Lähteet== Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:2010-luvulla kuolleet
Kóstas Tsartsarís

Konstantínos ”Kóstas” Tsartsarís (, s. 17. lokakuuta 1979 Véroia) on kreikkalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelannut Tsartsarís voitti urallaan muun muassa kymmenen Kreikan mestaruutta ja kahdeksan Kreikan cup-mestaruutta. Kreikan miesten maajoukkueessa hän saavutti MM-hopeaa vuonna 2006 ja Euroopan mestaruuden vuonna 2005. == Pelaajaura == Tsartsarís pelasi yhtä Islannin-kautta lukuun ottamatta koko uransa kotimaassaan, pääasiassa Panathinaikosissa. Hän pelasi myös eurooppalaisissa seurajoukkuekilpailuissa voittaen muun muassa yksityisen Euroliigan mestaruuden kolmesti. Tsartsarís voitti kymmenen Kreikan mestaruutta ja kahdeksan Kreikan cup-mestaruutta. Hänet nimettiin kolme kertaa Kreikan cupin arvokkaimmaksi pelaajaksi.Euroliiga Hän päätti uransa vuonna 2013https://www.gazzetta.gr/basketball/article/515425/titloi-teloys-gia- tsartsari. Tsartsarís pelasi Kreikan miesten maajoukkueessa vuosina 2004–2010 122 ottelua 6,6 pisteen keskiarvolla. Hän saavutti maajoukkueessa MM-hopeaa Japanissa 2006 ja Euroopan mestaruuden Serbia ja Montenegrossa 2005. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Ateenan 2004 ja Pekingin 2008 kesäolympialaisissa, vuoden 2010 MM-kilpailuissa sekä vuoden 2007 EM- kilpailuissa. == Lähteet == * Kostas Tsartsaris International Stats Basketball-Reference.com * Profiili Euroliiga * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kostas Tsartsaris Basketball Player Profile eurobasket.com Luokka:Kreikkalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jan Tratnik

Jan Tratnik (s. 23. helmikuuta 1990 Ljubljana) on slovenialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Radenska-joukkueessa 2009–2010, edusti Quick Stepiä 2011, uudelleen Radenskaa 2012, Tirol Cycling Teamia 2013, Amplatz-BMC-joukkuetta 2014–2016, CCC–Sprandi–Polkowiceä 2017–2018, Bahrain-Merida / Bahrain-McLaren / Team Bahrain Victorious -tallia 2019–2022, Team Jumbo-Visma / Team Visma–Lease a Bike -tallia 2023–2024 ja on vuodesta 2025 kilpaillut Red Bull–Bora–Hansgrohessa. Tratnik voitti maantieajon alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2012 sekä Tour de Romandien prologin 2019. Hän voitti 16. etapin Italian ympäriajossa 2020. Hän voitti UCI World Touriin kuuluneen Omloop Het Nieuwsblad -klassikon 2024 kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Nils Polittin. Hän on voittanut Slovenian-mestaruuden maantieajossa 2016 sekä aika-ajossa 2015, 2021 ja 2022. == Saavutuksia == Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives ;2010 :Gran Premio della Liberazione, voitto ;2012 :EM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa kultaa ;2015 :Aika-ajon Slovenian-mestaruus :Itävallan ympäriajo, pistekilpailun voitto :Unkarin ympäriajo, pistekilpailun ja 5. etapin voitto :East Bohemia Tour, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto ;2016 :Istrian Spring Trophy, pistekilpailun voitto :Slovakian ympäriajo, 5. etapin voitto :Slovenian ympäriajo, mäkikirikilpailun voitto :Maantieajon Slovenian- mestaruus :East Bohemia Tour, kokonais- ja pistekilpailun sekä 2. etapin voitto ;2017 :Slovakian ympäriajo, kokonais- ja pistekilpailun sekä prologin voitto :MM-kilpailut, aika-ajossa kymmenes ;2018 :Settimana Internazionale Coppi e Bartali, 4. etapin (aika-ajo) voitto :Volta Limburg Classic, voitto :CCC Tour - Grody Piastowskie, 1. etapin (aika-ajo) voitto :Luxemburgin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen :Aika-ajon Slovenian-mestaruus ;2019 :Tour de Romandie, prologin voitto :Ranskan ympäriajo, 9. etapilla kolmas ;2020 :EM-kilpailut, aika-ajossa kuudes :Italian ympäriajo, 16. etapin voitto ;2021 :Italian ympäriajo, 14. etapilla toinen :Aika-ajon Slovenian-mestaruus :Espanjan ympäriajo, 1. etapilla (aika-ajo) kolmas :MM-kilpailut, aika-ajossa 15:s ;2022 :Aika-ajon Slovenian-mestaruus :MM-kilpailut, maantieajossa 12:s ;2024 :Volta ao Algarve, kokonaiskilpailussa kolmas :Omloop Het Nieuwsblad, voitto :Italian ympäriajo, 10. etapilla kolmas :Olympialaiset, maantieajossa kahdeksas == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset maantiepyöräilijät¨ Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arnold Knüpffer

Arnold Friedrich Johann Knüpffer, myös Knüpfer, (1777–1843) oli virolainen kansanrunouden keräilijä ja kielentutkija. Hän opiskeli teologiaa Jenan yliopistossa 1794–1897 ja oli Kadrinan seurakunnan kirkkoherra vuodesta 1800 kuolemaansa saakka. Hänelle tarjottiin 1833 Vironmaan superintendentin virka, jota hän ei kuitenkaan ottanut vastaan.Knüpfer, Arnold Friedrich Johann, Tietosanakirja osa 4, palsta 1129, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1911 Osan laajoista kansanrunouskokoelmistaan Knüpffer julkaisi Johann Heinrich Rosenplänterin Beiträgeissä (XI ja XVIII, muun muassa runot Salme ja Tammelaul). Suuri osa Neusin julkaisemista virolaisista kansanlauluista on Knüpfferin keräämiä. Knüpfferin kielitieteellisistä julkaisuista ovat merkittäviä arvokas Über die Bildung und Ableitung der Wörter in der Ehstnischen Sprache (Beiträge III ja VIII) sekä Bemerkungen über die Declinations- und Casusformen der Ehstnischen Sprache (1817). == Lähteet == Luokka:Virolaiset kielitieteilijät Luokka:Virolaiset folkloristit Luokka:Virolaiset papit Luokka:Vuonna 1777 syntyneet Luokka:Vuonna 1843 kuolleet
Mathilde Kaufmann

Mathilde Kaufmann, o.s. Binder, kirjailijanimi Amara George (1835 Nürnberg – 1901 Würzburg) oli saksalainen kirjailija. Hän julkaisi nimellä Amara George synkkämieliset runonsa Blüten der Nacht (1856). Seuraavaksi hän julkaisi Mythen und Sagen der Indianer Amerikas (1856) ja naimisiin mentyään yhdessä miehensä, runoilija Alexander Kaufmannin sekä Georg Friedrich Daumerin kanssa Mythoterpe, ein Mythen-, Sagen- und Legendenbuch (1858). Kaufmannin muut tärkeimmät teokset ovat Vor Tagesanbruch. Novellen und Gedichte (1859), Auf deutschem Boden (1877), Die Jungfrau von Orléans, ein Lebensbild (1877), Dissonanzen und Akkorde (1879) ja Don Gabriel Garcia Moreno, Präsident der Republik Ecuador (1891).Kaufmann. 2. Mathilde K. ja Kaufmann. 1. Alexander K., Tietosanakirja osa 4, palsta 548–549, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1911Kaufmann, Mathilde, Deutsche Biographie, viitattu 21.6.2020 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Jakov Knjažnin

Jakov Borisovitš Knjažnin (; 1742–1791) oli venäläinen näytelmäkirjailija. Hän palveli virkamiehenä ulkoasiain kollegissa ja sittemmin kouluasiain järjestäjän Ivan Betskoin apulaisena. Jo hänen ensimmäinen näytelmänsä Dido (1769) herätti Katariina II:n huomiota. Hän kirjoitti vielä lisää näytelmiä, jotka saavuttivat suuren menestyksen näyttämöllä. Keisarinna oli niihin niin ihastunut, että antoi painattaa kokoelman Knjažninin näytelmiä valtion kustannuksella.Knjažnin, Jakov Borisovitš, Tietosanakirja osa 4, palsta 1122, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1911 Knjažninin paras teos, historiallinen murhenäytelmä Vadim novgorodilainen, ilmestyi vasta Katariinan kuoleman jälkeen 1793, mutta se kiellettiin heti, koska siinä Venäjän valtakunnan perustajaa oli käsitelty vallananastajana ja siinä oli myös ylistetty poliittista vapautta. Knjažninilla oli aikalaistensa keskuudessa suuri maine. Häntä sanottiin "Venäjän Racineksi". Hänen historialliset näytelmänsä, joista Vadimin lisäksi ovat mainittavia esimerkiksi Rosslav sekä Vladimir ja Jaropolk, ovat Venäjälle sijoitettuja mukaelmia Pierre Corneillen, Racinen ja Voltairen draamoista. Knjažnin hallitsee kuitenkin taitavasti muodon. Lähempänä venäläistä elämää ovat hänen huvinäytelmänsä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäläiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1742 syntyneet Luokka:Vuonna 1791 kuolleet
Nakano (Nagano)

Nakano () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella Naganon prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Chikumajoen varrella. Kaupunki on rakentunut Naganon altaan pohjoisosaan. Sen koillispuolella kohoaa Kōshavuori, luoteispuolella Madaraovuori. Nakanossa on 42 175 asukasta (toukokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 112,18 neliökilometriä. Nakano kehittyi historiallisesti Chikumajokea seurailevan ja Kusatsun suuntaan johtavan tiereitin solmukohtaan. Edo-kaudella siellä sijaitsi paikallinen hallintokeskus (jin’ya). Se toimi myös lyhytikäiseksi jääneen, vuonna 1870 perustetun Nakanon prefektuurin pääkaupunkina. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Nakanolle myönnettiin vuonna 1954, kun Nakanon maaseutukaupunkiin liitettiin kahdeksan muuta kuntaa. Vuonna 2005 kaupunkiin yhdistettiin Toyotan kyläkunta. Perinteinen elinkeino oli kehruuteollisuus. Nykyisin kaupunkiin on sijoittunut muun muassa elektroniikka-, muovi-, ja hienomekaanista teollisuutta. Maaseutualueilla viljellään riisin lisäksi hedelmiä ja talvijuurekkaita (enokitake). Nakanon nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Kōsha- ja Madaraovuorten luonnonalueet hiihtokeskuksineen. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Iiyama-linja ja Nagano-rautateiden Nagano-linja. == Kuvia == Tiedosto:Nakayama Shinpei Memorial Hall.jpg|Nakayama Shinpein museo Tiedosto:大徳寺本堂全景.jpg|Daitoku-jin temppeli Tiedosto:信州中野市一栗竹どんど焼き.jpg|Dondoyaki-kokko Tiedosto:Nakano city center area Aerial photograph.1976.jpg|Nakano vuoden 1976 ilmakuvassa Tiedosto:Nagano series1000.jpg|Nagano-rautateiden juna Nakanossa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Naganon prefektuurin kaupungit
Lycée Askia Mohamed

Lycée Askia Mohamed on keskikoulu Malin pääkaupungissa Bamakossa. Se on yksi maan vanhimmista oppilaitoksista. Lyseo on saanut alkunsa Joseph Gallienin Kayesiin perustamasta panttivankikoulusta, joka tarjosi opetusta afrikkalaisten päälliköiden ja arvohenkilöiden pojille. Se siirrettiin vuonna 1915 Bamakoon, jossa siitä tuli siirtomaahallinnon avustajia valmistanut ammattikoulu. Ranskan Sudanin kuvernööri Henri Terrasson de Fougères rakennutti vuosina 1923–1924 koulurakennuksen, jossa avattiin yläalkeiskoulu. Kuvernöörin kuoltua vuonna 1931 se sai nimen École Terrasson de Fougères. Koulu sai yläkoulun statuksen vuonna 1946 ja vuonna 1950 siitä tuli Malin ensimmäinen lyseo. Pian tämän jälkeen perustettiin myös tekninen lyseo ja tyttölyseo. Koulu nimettiin songhaivaltakunnan hallitsijan Askia Mohammadin mukaan vuonna 1961. Sieltä on valmistunut lukuisia merkkihenkilöitä kuten Mamadou Konaté, Modibo Keïta, Seydou Badian Kouyaté, Baréma Bocoum, Mamadou Gologo, Soumaïla Cissé ja Ibrahim Boubacar Keïta. Bamakon keskustassa Dar- Salamin kaupunginosassa sijaitseva lyseo on yksi Malin kulttuuriperintökohteista. Lukuvuonna 2009–2010 siellä oli 2 452 oppilasta, 108 opettajaa ja 46 luokkahuonetta. ==Lähteet== Luokka:Malin koulutus
Jälkikuva

Jälkikuva on näköaistimus joka jatkuu sen aiheuttaneen ärsykkeen lakattua vaikuttamasta. Jälkikuva on ihmissilmän verkkokalvolla nähdystä kohteesta säilyvä kuva. Kun kohde vaihtuu riittävän nopeasti, ei ihminen tajua kuvia erillisinä vaan yhtenäisenä liikkeenä. Jälkikuva-aistimusta hyödynnetään elokuvassa ja animaatiossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Optiset harhat Luokka:Näkö
Pitts Special (vuoristorata)

Pitts Special on Gerstlauerin valmistama vuoristorata PowerParkissa. Laite avattiin kesällä 2020. Laitteessa on pystysuora 43 metrin korkuinen nostomäki, ja se kiihtyy heti syöksyssä 100 kilometrin tuntivauhtiin. == Lähteet == Luokka:Powerpark Luokka:Vuoristoradat
Samuel Di Carmine

Samuel Di Carmine (s. 29. syyskuuta 1988 Firenze) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 187-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Hellas Veronaa. Di Carmine on edustanut vuonna 2006 alkaneella liigaurallaan useita italialaisseuroja. Kauden 2008–2009 hän pelasi lainalla englantilaisseura Queens Park Rangersissa. Serie A:ssa hän on pelannut 15 ottelua ja edustanut Hellas Veronan lisäksi ensimmäistä ammattilaisseuraansa Fiorentinaa. Kaudella 2019–2020 hän on tehnyt Serie A:ssa Hellas Veronalle viisi maalia. Serie B:ssä Di Carmine on pelannut 279 ottelua ja tehnyt niissä 71 maalia, ja hänen seurojaan tällä tasolla ovat olleet Gallipoli, Frosinone, Cittadella, Juve Stabia, Perugia, Virtus Entella ja Hellas Verona. Di Carmine on pelannut Italian nuorten maajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laukonsaari

Laukonsaari on Juurusveden saari Pohjois-Savossa Juankoskella.Perustuu Maanmittauslaitoksen tietoihin: https://tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi/tp/kartta?lang=fi Saari on 330 metriä pitkä ja sen pinta-ala on 1,41 hehtaaria.http://www.syke.fi/fi- FI/Avoin_tieto/Paikkatietoaineistot == Lähteet == Luokka:Juankoski Luokka:Kuopion saaret
Lukkarinlempisaari

Lukkarinlempisaari on Muuruveden saari Pohjois-Savossa.Perustuu Maanmittauslaitoksen tietoihin: https://tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi/tp/kartta?lang=fi Saari on 40 metriä pitkä. Sen korkeus merenpinnasta on 82 metriä ja pinta-ala 400 neliömetriä.http://www.syke.fi/fi-FI/Avoin_tieto/Paikkatietoaineistot == Lähteet == Luokka:Muuruvesi Luokka:Kuopion saaret
Joan Pau Verdier

Joan Pau Verdier (1947 Dordogne – 20./21. kesäkuuta 2020) oli ranskalainen laulaja. Hän aloitti uransa laulamalla ranskan kielellä, mutta siirtyi pian oksitaaniin ja eteni yhdeksi oksitaaninkielisen musiikin keskeisistä vaikuttajista. Hänen ensimmäinen albuminsa Occitania Semper julkaistiin Philips-levymerkillä vuonna 1973.Dordogne : le chanteur occitan Joan-Pau Verdier est mort à l'âge de 73 ans France Bleu Verdier julkaisi urallaan seitsemäntoista albumia, joihin lukeutuvat Tabou-le-chat ja Le Chantepleure. Hänen viimeinen albuminsa oli Les rêves gigognes (2010). Soolouransa ohella hän toimi perustamassaan Bigaròc-yhtyeessä ja oli mukana Peiraguda-yhtyeessä. Jotkut oksitaaninkielisen kulttuurin vaalijat kritisoivat Verdieriä tämän osallistumisesta ranskankielisen viihdemaailman toimintaan. Verdier oli mukana France Bleu Périgord -radioaseman Meitat chen meitat pòrc -ohjelmassa. Verdier kuoli 73-vuotiaana kuukausien sairastamisen jälkeen. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Kaisa-Maija Rosvall

Kaisa-Maija Rosvall (s. 1992) on suomalainen pesäpalloilija. Rosvall edustaa Superpesiksessä pelaavia Porin Pesäkarhuja. Rosvall pelaa ulkopelissä etukentällä.https://pesakarhut.fi/pelaajakortti/kaisa-maija-rosvall/ Rosvall on edustanut Superpesiksessä myös Rauman Feraa. Porin Pesäkarhuissa pelatessaan Rosvall on saavuttanut yhden SM-kullan, kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia.https://www.pesis.fi/pesis-info/historia/mitalistit/ Rosvall on 20. kesäkuuta 2020 mennessä pelannut urallaan 260 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt seitsemän kunnaria ja 42 tavallista juoksua, tuonut 158 juoksua ja kerännyt 871 kärkilyöntiä. Rosvall on pelannut urallaan 76 Superpesiksen pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt kaksi kunnaria ja 19 tavallista juoksua, tuonut 27 juoksua ja kerännyt 302 kärkilyöntiä. Rosvall ilmoitti lopettavansa 14 vuotta kestäneen uransa pesäpalloilijana syyskuussa 2021. http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=5311&view;=pelaajakortti == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zeev Sternhell

Zeev Sternhell (1935 Przemyśl, Puola – 21. kesäkuuta 2020 Jerusalem) oli puolalaissyntyinen israelilainen historioitsija ja politiikantutkija. Sternhell oli politologian professori Heprealaisessa yliopistossa. Sternhell kirjoitti kolme kirjaa: The Founding Myths of Israel, Neither Right nor Left ja The Birth of Fascist Ideology. Sternhell tutki eurooppalaista fasismia laajalta aatehistorialliselta kannalta. Siten hän kartoitti fasismin ja nationalismin aatehistorian suuria linjoja. == Elämänkulku == Sternhell syntyi vuonna 1935 Przemyślissä Puolassa. Sternhell menetti koko perheensä silloin käynnissä olleen toisen maailmansodan aikana. Sternhellin isä taisteli aluksi Puolan joukkojen rintamassa, mutta menehtyi myöhemmin luonnollisen syyn seurauksena. Sternhellin äidin ja sisaren tappoivat natsit. Vuonna 1946 Sternhell otti uuden henkilöllisyyden Ranskaan muutettuaan. 13-vuotiaana Sternhell päätti muuttaa juuri perustettuun Israelin valtioon. Sternhell palveli Israelin puolustusvoimissa ja osallistui jopa kuuden päivän sotaan ennen akateemista uraansa. Akateemikkona Sternhell kritisoi Israelin kiivasta nationalismia ja varoitti valtion demokratian heikkenemisestä. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset historioitsijat Luokka:Politiikan tutkijat Luokka:Israelilaiset professorit Luokka:Jerusalemin heprealaisen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Irsokit

Irsokit (Chorispora) on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu 10–20 lajia. Suvun lajeista Suomessa on tavattu vain hentoirsokkia (Chorispora tenella). == Lajeja == * Chorispora bungeana * Chorispora gracilis * Chorispora greigii * Chorispora iberica * Chorispora insignis * Chorispora macropoda * Chorispora persica * Chorispora purpurascens * Chorispora sabulosa * Chorispora sibirica * Chorispora songarica * Chorispora tashkorganica * Chorispora tenella – hentoirsokki == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Irsokit (Chorispora) * ITIS: Chorispora * United States Department of Agriculture (USDA): Chorispora * Flora of China: Chorispora Luokka:Ristikukkaiskasvit
Nicholas Angelich

Nicholas Angelich (14. joulukuuta 1970 – 18. huhtikuuta 2022) oli yhdysvaltalainen pianisti.Nicholas Angelich Kajimoto Music Angelich aloitti pianonsoiton opinnot äitinsä johdolla 5-vuotiaana. Seitsemänvuotiaana hän piti ensikonserttinsa tulkitsemalla Wolfgang Amadeus Mozartin 21. pianokonserton. 13-vuotiaana hän pääsi Pariisin konservatorioon, jossa opiskeli Aldo Ciccolinin, Yvonne Loriod'n, Michel Béroffin ja Marie-Françoise Bucquet'n johdolla. Hän osallistui myös Leon Fleisherin, Dmitri Baškirovin ja Maria João Piresin pitämille mestarikursseille. Vuonna 1989 Angelich sai toisen palkinnon kansainvälisessä Casadesus-pianokilpailussa Clevelandissa ja vuonna 1994 ensipalkinnon kansainvälisessä Gina Bachauer -pianokilpailussa. Hän sai useita muitakin palkintoja ja tunnustuksia, kuten nimityksen Vuoden soitinsolistiksi Victoires de la musique classique -seremoniassa vuonna 2013. Angelich soitti Ludwig van Beethovenin kaikki pianosonaatit eri maissa. Hän tulkitsi aktiivisesti paitsi klassismin ja romantiikan ohjelmistoa, myös uudempaa musiikkia, kuten Sergei Rahmaninovin, Sergei Prokofjevin, Dmitri Šostakovitšin, Béla Bartókin, Maurice Ravelin, Olivier Messiaenin, Karlheinz Stockhausenin, Pierre Boulez'n, Éric Tanguyn, Bruno Mantovanin ja Baptiste Trotignonin teoksia. Pierre Henry omisti Angelichille Pianokonserton ilman orkesteria. Sooloesiintymisten sekä johtavien orkesterien ja kapellimestarien kanssa työskentelyn lisäksi Angelich esitti usein kamarimusiikkia. Hänen yhteistyökumppaneitaan kamarimusiikissa olivat muiden muassa Martha Argerich, Gil Shaham, Yo-Yo Ma, Gautier Capuçon, Renaud Capuçon, Maxim Vengerov, Akiko Suwanai, Dmitri Sitkovetski, Joshua Bell, Gérard Caussé, Daniel Müller-Schott, Jian Wang, Paul Meyer ja monet jousikvartetit. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Henri Terrasson de Fougères

Jean Henri Terrasson de Fougères (20. helmikuuta 1881 Beaucaire – 5. toukokuuta 1931 Mâcon) oli ranskalainen siirtomaavirkailija, joka toimi Ranskan Sudanin varakuvernöörinä. Terrasson de Fougères syntyi virkamiehen perheeseen. Hän valmistui Ranskan siirtomaakorkeakoulusta ja työskenteli hallintovirkailijana Ranskan Länsi-Afrikassa. Terrasson de Fougères harrasti kansatiedettä ja julkaisi tutkielman Norsunluurannikon avikamien häätavoista. Terrasson de Fougères toimi Ranskan Sudanin varakuvernöörin Marcel Achille Olivierin sijaisena vuodesta 1921. Hän oli alueen varakuvernööri vuosina 1924–1931. Terrasson de Fougères oli tehokas hallintovirkamies, jolla oli selkeät vakaumukset. Hän vastusti pakkotyövoiman käyttöä maataloudessa, rakennutti Bamakoon muun muassa myöhemmin nimeään kantaneen yläalkeiskoulun ja siirsi sinne eläinlääketieteellisen koulun Dakarista. Terrasson de Fougères kuoli auto-onnettomuudessa. ==Lähteet== Luokka:Malin historia Luokka:Ranskalaiset viranhaltijat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Aachenin sopimus

Aachenin sopimus, muodollisesti Ranskan ja Saksan yhteistyön ja integraation sopimus (saks. Aachener Vertrag, Vertrag von Aachen, ransk. Traité d’Aix-la- Chapelle) on Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan kahdenvälinen sopimus. Saksan liittokansleri Angela Merkel ja Ranskan presidentti Emmanuel Macron allekirjoittivat sen Aachenin kaupungintalon kruunaussalissa 22. tammikuuta 2019. ==Historia== Emmanuel Macron teki ensimmäisen ehdotuksen vanhan vuoden 1963 Élysée-sopimuksen uusimisesta 26. syyskuuta 2017 Sorbonnessa pitämässään puheessaan Élysée-sopimuksen 55. vuosipäivänä sekä Macron että Angela Merkel puhuivat jälleen yhteistyön syventämisestä talouden, yhteiskunnan, politiikan ja tekniikan aloilla . Historiallisen Aachenin kaupungintalon kruunaussalissa allekirjoitettiin presidentti Macronin ja liittokansleri Merkelin allekirjoittama uusi sopimus 22. tammikuuta 2019, Élyséen sopimuksen 56. vuosipäivänä, koska Aachen, Kaarle Suuren pääasiallisena asuinpaikkana edustaa maiden yhteistä historiaa Allekirjoittamisseremoniaan osallistui Macronin ja Merkelin lisäksi myös muita korkean tason poliitikkoja, Romanian presidentti Klaus Johannis Euroopan unionin neuvoston vuoden 2019 puheenjohtajan roolissa ja Euroopan komission puheenjohtaja Jean-Claude Juncker, Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja Donald Tusk ja Nordrhein-Westfalenin ministeri-presidentti Armin Laschet . ==Sisältö== Aachenin sopimus koostuu yhteensä 28 artiklasta. Perussopimuksen kuusi pääluokkaa on : # Eurooppa-politiikka # Rauha, turvallisuus ja kehitys # Kulttuuri, koulutus, tutkimus ja liikkuvuus #Alueellinen ja valtioiden välinen yhteistyö #Kestävä kehitys, ilmasto-, ympäristö- ja talousasiat # Organisaatio Muiden aiheiden joukossa sopimuksen tavoitteena on vahvistaa kulttuurista monimuotoisuutta (9 §) sekä yhdenmukaistaa molempien maiden turvallisuusetuja. Lisäksi sopimuksen tavoitteena on tiivistää molempien maiden puolustuspolitiikan yhteistyötä, mukaan lukien keskinäinen apu mahdollisissa kriisitilanteissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * () Luokka:Ranskan poliittinen historia Luokka:2000-luvun kansainväliset sopimukset Luokka:Saksan poliittinen historia Luokka:2019
Päijät-Hämeen vaakuna

Päijät-Hämeen vaakuna on Päijät-Hämeen maakunnan heraldinen tunnus. Vuonna 1997 vahvistettu vaakunaselitys kuuluu: "Sinisessä kentässä vedenneito ja oikeassa yläkulmassa käki; kaikki kultaa." Vaakunan aihetta kutsutaan yleisesti Vellamoksi. == Vaakunan historiaa == Päijät-Häme alkoi muotoutua omaksi alueekseen Lahden ja Heinolan kaupunkien ympäristöön 1950-luvulta alkaen seutukaava- ja maakuntaliittojen syntyessä. Päijät-Hämeen maakuntaliiton ensimmäisen vaakunan suunnitteli vuonna 1986 heraldikko Olof Eriksson. Eriksonin vaakunassa oli nelijakoinen puna-hopeinen kenttä, joka oli jaettu aaltokorolla. Punainen ja hopea ovat Hämeen perinteiset tunnusvärit ja esiintyvät muun muassa Hämeen isännänviirissä. Kyseinen vaakuna ei kuitenkaan vakiintunut uutta maakuntaa kuvaavaksi tunnukseksi. Vuoden 1997 lääniuudistuksessa ja maakuntien hallinnollisen aseman virallistuessa Päijät- Häme sai uuden, professori Tapani Aartomaan suunnitteleman vaakunan. Vaakuna pohjautuu Johan Jacob Ahrenbergin vuosien 1904 ja 1912 hylättyihin ehdotuksiin Lahden vaakunaksi, joissa oli kuvattuna kruunua pitelevä vedenneito. Vellamon on katsottu viittaavan maakunnan järviin ja harjuihin, sekä käen kuvastavan alueen karjalaisväestöä. Vaakunan pohjalta on tehty myös maakuntalippu, jonka Päijät-Hämeen maakuntavaltuusto hyväksyi 1.6.1998 ja vihki käyttöön lipun naulaustilaisuudessa Vellamon maakuntajuhlassa 3.12.1998 Lahdessa. Lipun ohella käytössä on myös vaakunaviiri. == Galleria == Tiedosto:Päijät- Häme.vaakuna.1986.svg|Olof Eriksonin tekemä Päijät-Hämeen maakuntaliiton vaakuna vuodelta 1986. Tiedosto:Lahti vaakunaehdotus 1904.jpg|Johan Jacob Ahrenbergin hylätty ehdotus Lahden kaupungin vaakunaksi vuodelta 1904. Tiedosto:Lahti vaakunaehdotus 1912.jpg|Johan Jacob Ahrenbergin hylätty ehdotus Lahden kaupungin vaakunaksi vuodelta 1912. == Katso myös == * Päijät-Hämeen maakunnan kuntien vaakunat == Lähteet == * Iltanen, Jussi: Suomen kuntavaakunat (2013), Karttakeskus, ISBN 951-593-915-1 * https://paijat- hame.fi/paijat-hameen-liitto/maakuntatunnukset/ === Viitteet === Vaakuna Luokka:Suomen maakuntien vaakunat
Lalagobatrachia

Lalagobatrachia on sammakoiden kladi, joka sisältää kaikki nykyiset sammakot amfiseelisiä (Amphicoela) lukuun ottamatta.Bossuyt, Franky & Roelants, Kim: Frogs and toads (Anura). Teoksessa Toisin kuin amfiseeliset, ne kommunikoivat ääntelemällä, ja useimmilla lajeilla on äänirakko. == Luokittelu == Lalagobatrachian luokittelu: * Kladi: Lalagobatrachia ** Kladi: Costata *** Heimo: Levykielisammakot (Alytidae) *** Heimo: Kellosammakot (Bombinatoridae) ** Kladi: Pipanura *** Kladi: Acosmanura **** Kladi: Anomoseeliset (Anomocoela) **** Kladi: Neobatrachia *** Kladi: Xenoanura **** Heimo: Kielettömät sammakot (Pipidae) **** Heimo: Nenäkonnat (Rhinophrynidae) == Lähteet == Luokka:Sammakkoeläimet
Okaya

Okaya () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella Naganon prefektuurissa. Se sijaitsee Suwajärven länsirannalla prefektuurin keskiosassa. Kaupungin keskusta on rakentunut järvestä lähtevän Tenryūjoen luusualle. Pohjoisessa kaupunkiin kuuluu vuoristoalueita. Okayassa on 47 947 asukasta (toukokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 85,10 neliökilometriä. Paikkakunta tunnettiin alun perin nimellä Hirano. Meiji-kaudelle saakka se oli maanvileljystä ja silkin kehruusta elantonsa saanut kylä. 1800-luvun loppupuolella sinne alkoi syntyä kehruuteollisuutta ja se kaupungistui voimakkaasti. Vuonna 1930 se oli yli 50 000 asukkaallaan maan suurin kyläkunta. Kun Hiranolle myönnettiin kaupunkioikeudet vuonna 1936, se muutti samalla nimensä Okayaksi. Toisen maailmansodan aikana kaupungin tekstiiliteollisuus pysähtyi täysin, ja sen tilalle alkoi sijoittua hienomekaanista teollisuutta, joka on nykyäänkin tekstiilien tuotantoa merkittävämpi elinkeino. Sen lisäksi kaupungissa on myös metalli- ja elintarviketeollisuutta, kuten mison valmistusta. Okayan nähtävyyksiin kuuluvat kaupungin teollista perintöä esittelevä Okayan silkkimuseo, alppiruusuistaan tunnettu Tsuruminen puisto ja Shiojirin sola, jolta avautuu näkymä Suwajärvelle. Osa kaupungin alueesta kuuluu Yatsugatake-Chūshin-kōgenin puolikansallispuistoon. Okayaa palvelee JR Higashi-Nihonin Chūō-päälinja. == Kuvia == Tiedosto:View from Takabocchi early in the morning.jpg|Näkymä Takabotchivuorelta Tiedosto:170527 ILF Douga Museum of Art Okaya Nagano pref Japan01n.jpg|ILF Dōgan taidemuseo Tiedosto:賀茂神社3 - panoramio.jpg|Koikawa Kamo- jinja Tiedosto:Okaya city center area Aerial photograph.1975.jpg|Okaya vuoden 1975 ilmakuvassa Tiedosto:170527 Okaya Station Okaya Nagano pref Japan06s3.jpg|Okayan rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Naganon prefektuurin kaupungit
Anomoseeliset

Anomoseeliset (Anomocoela) on sammakoiden lahkoon kuuluva kladi. Selkärangan rakenteeseen perustuvassa sammakoiden luokittelussa, jonka G. K. Noble kehitti 1900-luvun alussa, anomoseeliset oli yksi sammakoiden viidestä alalahkosta. Se sisälsi vain yhden heimon, joka on myöhemmin jaettu neljäksi heimoksi. == Yläheimot ja heimot == * Pelobatoidea ** Aasiankonnat (Megophryidae) ** Konnasammakot (Pelobatidae) * Pelodytoidea ** Sukeltajasammakot (Pelodytidae) ** Scaphiopodidae == Lähteet == Luokka:Sammakkoeläimet