EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Humidori

Humidori on tiivis laatikko, kaappi tai suurimmillaan huone, jossa säilytetään sikareja sopivan lämpötilan ja kosteustason vallitessa. Suhteellinen kosteus sikareille on sopivimmillaan 65–72 %. Liian kuiva ilma luonnollisesti kuivattaa sikarit, jolloin ne ovat hauraita ja palavat liian suurella lämpötilalla, josta seuraa kitkerä maku. Liian kostea ilma aiheuttaa sikarihomeen riskin. Sopiva säilytyslämpötila on noin 18–22 °C. Liian lämmin säilytyslämpötila nostaa eri tuholaisten riskiä. Tuholaisista pääsee eroon pakastamalla sikarit, mutta sulatus tulee tehdä hitaasti. Humidoriin kuuluu säilytysosan lisäksi kostutin ja tavallisesti kosteusmittari eli hygrometri. Kosteuttajana käytetään Oasis-sientä, joka pitää ilman kosteuden sopivana. Kosteuden sääntelyyn voidaan käyttää myös humidorikäyttöön tarkoitettuja kosteutta tasaavia (akryylipolymeeri) kiteitä, joita on saatavana eri kosteustasojen ylläpitämiseen (65 %, 70 %). Kosteuttajana voidaan käyttää myös märkää ruokasuolaa, mikä kuitenkin saa aikaan hiukan korkeahkon 75 % kosteustason. Humidorin sisus on yleensä vuorattu käsittelemättömällä setrillä tai kirsikkapuulla. Käsittelyt voivat aiheuttaa makuvirheitä. == Käyttökuntoon saattaminen == Kaupasta ostettu tai itse tehty humidori ei ole heti käyttövalmis. Analoginen hygrometri on kalibroitava suolalla. Ilmatiiviisti suljettuun pussiin (esimerkiksi MiniGrip) laitetaan astiassa tavallista suolaa. Suolaa kostutetaan siten, että osa suolasta on märkää, osa kuivaa. Kahdeksan tunnin kuluttua suhteellisen kosteuden pussin sisällä pitäisi olla melko tarkasti 75 %. Jos hygrometri näyttää eri lukua, sitä pitää säätää. Kun säätö on tehty, hygrometri on valmis käyttöön. Seuraavaksi humidorin kostuttimeen on imeytettävä kostutusainetta, jollaisena voidaan käyttää propyleeniglykolia (PG); sitä saa apteekeista ja sikariliikkeistä. PG-vesiseos saa aikaan 70% suhteellisen kosteuden. Ensitäytöllä laitetaan noin 50/50 -seos ja jatkossa kostutusaineeksi käy joko akkuvesi tai apteekin tislattu vesi. Joillakin akkuvesillä voi ongelmana olla kostuttimen kovettuminen, jolloin kostutinsienen teho laskee. Kostuttimena käytettyyn Oasis-sieneen nestettä voi imeyttää niin kauan kuin sieni sitä imee. Ylimääräiset nesteet voi pyyhkiä kostuttimesta pois. Kun kostuttimen kääntää ylösalaisin, sienestä ei saisi tippua vesipisaroita. Kostutin asetetaan humidorin sisälle. Humidorin annetaan olla tunti. Uuden humidorin seiniä voi kostuttaa tislatulla vedellä tai lisätä snapsilasillisen vettä, jotta kosteustason tuleminen sopivaksi ei kestäisi kovin kauan. Väliseinät voi ottaa humidorista pois. Väliseiniä voi sivellä tislatulla vedellä kostutetulla tekstiilillä. Näiden vaiheiden jälkeen humidori suljetaan ja annetaan olla 3 vuorokautta, jonka jälkeen se on valmis sikareiden säilytykseen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *En sajt om hur du forvarar dina cigarrer bäst! *Humidoriopas Luokka:Tupakointi Luokka:Tilat
Sikarileikkuri

Sikarileikkuri on sikarin katkaisuun tarkoitettu laite. Sikarileikkureita on saksimaisia, giljotiinimallisia sekä niin kutsuttuja sikariporia (engl. cigar punch). Sikarileikkurilla avataan sikarin suljettu imupää (hattu) suuremmaksi ilmavirtauksen mahdollistamiseksi. Leikkurilla voidaan myös katkaista esimerkiksi sammuneen sikarin palanut pää. On olemassa myös joitain sikareita, joiden jalka (tulipää) täytyy leikata auki, esimerkiksi VegaFina Barrel Aged Salomon. Nämä täysin suljetut sikarit ovat melko harvinaisia. On huomioitavaa myös, että sikarileikkurin tai poran täytyy olla hyvin terävä, joten on suositeltavaa käyttää vain laadukkaita välineitä. Tylsä leikkuri tai pora repii sikarin pintalehteä (wrapperia) ja suutuntuma kärsii, ja pahimmillaan sikari voi hajota niin, että sitä ei pysty polttamaan kun käärintä alkaa purkautua. Sikarileikkureita voi myös teroittaa, mutta laadukas terä tylsyy harvoin, jos ollenkaan, kun sitä käytetään oikein. Sikarin leikkaaminen on sikarin hyvän palamisen kannalta suoritettava tarkasti. Yleensä sikarista leikataan hatusta kaksi kolmasosaa sikarin halkaisijasta, mutta jos sikari on torpedomallinen (pitkä, suippo hattu), on hyvä leikata noin 4–7 millimetriä sekä viistoon, jolloin pitkä ja viisto leikkaus kokoaa aromit paremmin polttajan suuhun. Jos sikari ei mallista riippumatta vedä riittävän sujuvasti, sitä voidaan leikata lisää tai porata isommalla poralla. Jos veto ei tästä huolimatta parane, sikariin voi työntää varovasti jonkinlaisen piikin, esimerkiksi rautalangan tai sukkapuikon, jolloin veto paranee. Luokka:Tupakointivälineet
Kalanteri

thumb|Elektrodien litistämiseen käytettävä kalanteri paristotehtaassa Kalanteri on paperikonelinjan osa, jossa muokataan paperin paksuutta, karheutta tai kiiltoa. Se onnistuu nippikuormitusta, lämpötilaa ja kosteutta säätelemällä. ==Kalanterityypit== * Konekalanteri * Soft-kalanteri * Multinippikalanteri (Superkalanteri) * Gloss-kalanteri * Metal Belt -kalanteri ==Konekalanteri== Konekalanteri on kovanippinen kalanteri, jossa molemmat telat ovat teräksiset. Konekalanterissa vyöhykeohjattu tela on yleensä alapuolella ja termotela yläpuolella. Konekalanteria käytetään paksuuden () säätämiseen. Konekalanteria käytetään yleensä ennen päällystyskonetta tasaamaan paksuusprofiilia, jotta päällystemäärä pysyisi kohtuullisena. Konekalanteroinnissa paperirataa puristetaan siten että paksuimmat kohdat "litistyvät kasaan". Tässä kalanterointitapahtumassa radan "kuopat" eivät kalanteroidu. ==Soft-kalanteri== Soft-kalanteri on pehmeänippinen kalanteri, jossa vyöhykeohjattu tela on niin sanottu pehmeäpintainen, jota se ei käsin kosketeltaessa kuitenkaan ole. Pehmeänippinen kalanteri on käytössä sanomalehtikoneissa, joissa paperi kalanteroidaan loppukäyttöä varten. Pehmeänippisellä kalanterilla kalanteroidessa tela myötäilee paremmin paperin pinnanmuotoa ja siten pinta kalanteroituu kauttaaltaan paremmin. Tässä sovelluksessa ei päätavoitteena ole saada tasapaksuista paperirataa, vaan poistaa karheutta. Soft-kalanteri tasoitteleekin vain suurimman karheuden. ==Multinippikalanteri== Multinippikalanteria käytetään ensisijaisesti päällystettyjen paperilajien kiillottamista varten, mutta myös SC-lajin paksuusprofiilin säätöön. Multinippikalanterista käytetään yleisesti nimitystä superkalanteri. Nykyisillä koneentoimittajilla on kuitenkin omat tuotenimet kyseiselle laitteelle, joten superkalanteri -nimityksen käyttö on vähentynyt. Superkalanteri on kone, jossa ei ole välitelojen kevennyksiä tai telapakkaa ei ole asetettu 45 asteen kulmaan. Ainoastaan välitelojen akseli- ja laakeripesien massat ovat kevennetyt. Toinen oleellinen ero nykyiseen multinippikalanteriin on kuormitus ylätelalta. Nykyisten multinippikalantereiden välitelojen massat ovat kevennetyt. Silloin nippikuormat ovat tasaiset, jolloin alimmat nipit eivät purista paperirataa superkalanterin tavoin voimakkaammin. Luokka:Paperiteollisuus
Riitta Myller

Riitta Mailis Mirjami Myller (s. 12. heinäkuuta 1956 Joensuu) on suomalainen SDP:tä edustava poliitikko. Hän on ollut kansanedustaja vuosina 1987–1995 ja uudelleen vuosina 2011−2019. Vuosina 1995–2009 hän oli Euroopan parlamentin jäsen. ==Ura== Myller kävi koulunsa Joensuussa ja opiskeli sosiologiaa Tampereen yliopistossa, josta valmistui yhteiskuntatieteen maisteriksi vuonna 1990. Hän työskenteli Yleisradion freelance-toimittajana Joensuussa vuosina 1983–1987. Myller kiinnostui jo varhain politiikasta ja hänet valittiin Joensuun kaupunginvaltuustoon vuonna 1980. Hän oli kaupunginvaltuutettu vuoteen 1985 saakka. Vuosina 2009–2012 Myller oli Joensuun kaupunginvaltuuston puheenjohtaja. Eduskuntaan Myller valittiin vuonna 1987 Pohjois-Karjalan vaalipiiristä ja hän toimi kansanedustajana vuoteen 1995 saakka, jolloin aloitti europarlamentaarikkona. Hänet valittiin eduskuntaan jälleen vuoden 2011 vaaleissa, joissa hän oli vaalipiirinsä ääniharava 7700 äänellä. Kesäkuusta 2014 hän on ollut puheenjohtaja suuressa valiokunnassa, jonka jäsen hän on ollut 1987–1990 ja uudelleen vuodesta 2011. Hän on myös perustuslakivaliokunnan jäsen. Myller jätti eduskunnan vuoden 2019 eduskuntavaaleissa. ===Europarlamentaarikko=== Kansainvälisestä yhteistyöstä kiinnostunut Myller suhtautui myönteisesti Suomen jäsenyyteen Euroopan unionissa, ja kun liittymispäätös oli vuonna 1994 tehty, valitsi SDP hänet yhdeksi neljästä Euroopan parlamentin suomalaisesta sosialidemokraattiedustajasta. Hän edusti Euroopan sosialidemokraattista puoluetta eli sosialistiryhmää. Myller aloitti työnsä europarlamentissa Suomen liittyessä unioniin vuoden 1995 alusta ja hänet valittiin edustajaksi myös vuoden 1996 ja vuoden 1999 eurovaaleissa. Hän sai lisävastuuta ryhmässään kun hänestä tuli vuonna 1997 sosialistiryhmän varapuheenjohtaja. Hän toimi tehtävässä seitsemän vuotta vuoden 2004 eurovaaleihin saakka. Myller sai vaaleissa Suomen kahdeksanneksi suurimman äänimäärän ja tuli valituksi kolmannelle kaudelleen yli 55 000 äänen turvin. Europarlamentissa Myller oli vuosina 1995–1999 varsinainen jäsen aluepoliittisessa valiokunnassa ja vuonna 1999–2009 ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa (ENVI). Hän oli mukana myös Euroopan parlamentin Lähi-idän ja Välimeren alueiden suhteita hoitavissa valtuuskunnissa. Myller oli aktiivinen myös aluepoliittisissa asioissa ja ainoa Itä-Suomen edustaja EU:n hallinnossa. Myller työskenteli europarlamentaarikkona vuoteen 2009 saakka. Hänen lisäkseen Paavo Väyrynen toimi samassa tehtävässä alusta alkaen, kunnes palasi Suomen politiikkaan ministeriksi vuonna 2007. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu * * Valokuvapäiväkirja Myllerin arkipäivästä Euroopan parlamentissa BBC:n sivuilla (englanniksi) * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Pohjois-Karjalan vaalipiiri Luokka:Savo-Karjalan vaalipiiri Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Joensuun kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Näätämöjoki

Näätämöjoki (, ) on Näätämöjoen vesistön laskujoki ja se alkaa Suomen Iijärvestä laskien jälkeen Norjan puolella Pohjoisen jäämeren Näätämövuonoon. Suomen puolella on jokea noin 50 kilometriä. Tällä matkalla vesi laskeutuu Iijärven tasosta (193 metristä) noin 130 metriä alemmas. Joki levenee muutamin kohdin järviksi, joista suurimpia ovat Kaarttilompolo, Vuodasluobal ja Opukasjärvi. Näätämöjoessa esiintyy luonnonvaraisena muun muassa merilohta, järvitaimenta, meritaimenta, harjusta ja haukea. Lohta uhkaavat kuitenkin muun muassa ylikalastus, kidusloinen Gyrodactylus salaris sekä haitallisena vieraslajina kyttyrälohi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Inarin joet Luokka:Norjan joet *
Pohjoisen Kantaperuna

Pohjoisen Kantaperuna Oy on suomalainen siemenperunayhtiö, jonka pääkonttori on Tyrnävällä Pohjois-Pohjanmaalla. Yrityksellä on lisäksi konttori Pyhäjoella. Kantaperuna on alallaan markkinajohtaja ja edustaa Suomen viljellyimpiä perunalajikkeita. Yritysryhmään kuuluu emoyhtiön lisäksi ruokaperunayhtiö Luonnosta Oy sekä Venäjän vientiä harjoittava Sadokas Export Oy, jolla on Pietarissa tytäryhtiö ZAO Sadokas Export. Yhtiö muodostui nykyiselleen 2001, kun Pyhäjoen Kantaperuna Oy:öön liittyi Sadokas Oy.Maasyke: Perunaopas, yritykset. luettu 26.5.2007 Pyhäjoen Kantaperuna Oy:n perusti 1987 Eero Pisilä.Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus: Koelypsy 3/2003. luettu 26.5.2007 Pohjoisen Kantaperuna Oy myy sopimustuottajiensa viljelemää sertifioitua eli virallisesti tarkastettua siemenperunaa tuotantopanoksiksi ruokaperunaviljelijöille ja ruokaperunateollisuuteen. Yritysryhmän kokonaistuotannosta noin 30 % viedään ulkomaille. Tärkeimpiä vientimaita ovat Ruotsi, Venäjä, Turkki, Norja ja Viro. Vientimarkkinoilla Pohjoisen Kantaperuna toimii myös aputoiminimellä Northern Seed Potato ltd. Suomessa viljellään siemenperunaksi myös Venäjän suosituinta perunalaatua, Nevskiä vientiä varten. Lajikkeen viljelysala Venäjällä on 37 prosenttia. Kantaperunan edustamia lajikkeita ovat muun muassa Suomen viljellyin lajike Van Gogh, ravintoloiden suosituin peruna Asterix sekä varhaisperuna Hankkijan TimoBOR. Suurin osa Kantaperunan myymästä siemenperunasta tuotetaan Euroopan unionin pohjoisimmalla high grade -alueella, eli kasvintuhoojista vapaalla siementuotantoalueella. High grade -alue käsittää Tyrnävän ja Limingan kunnat Oulun läheisyydessä. Pohjoisen Kantaperuna edustaa Suomessa seuraavia lajikejalostajia: HZPC:tä Hollannista lajikkeilla Adora, Asterix, Felsina, Redstar, Van Gogh, Ukama ja Vital sekä Saatzucht Soltau-Bergen:ä lajikkeella Gloria, Rikea ja Solana Agrar-Produktea Saksasta sekä suomalaista Boreal Kasvinjalostusta Hankkijan TimoBOR:lla. Siemenperunalajikkeet varhaiset kiinteämaltoiset Hankkijan Timo ja Ukama varhaiset jauhoiset yleisperunat Van Gogh melko aikaiset kiinteämaltoiset Felsina melko myöhäiset kiinteämaltoiset Adora melko myöhäiset yleisperunat Asterix melko myöhäiset jauhoiset yleisperunat Redstar myöhäiset yleisperunat Vital Pohjoisen Kantaperunan perunat tuleva pääasiassa sopimusviljelijöiltä Pyhäjoki-Tyrnävä -alueelta. Perunaa toimitettiin noin 15 000 000 kg 17 pakkaamoon. Hajautettu malli toimii toimitusten reaaliaikaisen tietokoneseurannan vuoksi. Keväällä kuukauden aikana lähtee siemenperunaa noin 1 000 toimitusta.Finnvera: Kasvubisnestä siemenperunalla, 24.2.2006. luettu 26.5.2007 ==Katso myös== *Profood ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Pohjoisen Kantaperuna *Northern Seed Potato *Luonnosta Oy *Boreal Kasvinjalostus *HZPC *Solana Agrar-Produkte *Saatzucht Fritz Lange KG Luokka:Maatalousyritykset Luokka:Maatalouskauppa Luokka:Perunantuotanto Luokka:Tyrnävä
Perälaatikko

Perälaatikko (en. Headbox) on paperikoneen märänpään eli alkuosan ensimmäinen osa, jonka tehtävänä on sekoittaa massaa ja syöttää se sopivan turbulenssin saattelemana tasaiseksi rainaksi paperikoneen viiraosalle. == Perälaatikkotyypit == Perälaatikoita on periaatteessa kahta eri perustyyppiä eli reikätelaperälaatikko ja hydrauliperälaatikko. Niiden ero on massan sekoitus- ja turbulenssin luomistavassa. Reikätelaperälaatikko toimii siten, että massa virtaa laatikkoon, jossa reiällinen sihdin mallinen tela pyörii kovalla nopeudella sekoittaen massaa ja erottaen kuitukimppuja. Hydrauliperälaatikossa ei sen sijaan ole erillisiä turbulenssielimiä, vaan turbulenssi muodostetaan suppenevan virtauskanavan avulla. Reikätelaperälaatikoita käytetään nykyisin vain vanhoissa hidaskäyntisissä koneissa hienopaperin tai kartongin valmistuksessa. == Perälaatikon toiminta == Perälaatikkoon syötetään oikeaan suhteeseen laimennettua paperimassaa perän pumpun ja neliömassaventtilin kautta, jolla säädetään paperin lopullinen oikea neliömassa. Kun massa pääsee perälaatikkoon, sitä sekoitetaan voimakkaasti, jotta syntyneet kuitukimput saadaan erotettua toisistaan ja massasta saadaan mahdollisimman tasaista. Tämän jälkeen perälaatikko tuottaa mahdollisimman tasaisen, oikeassa suihkusuhteessa (yleensä negatiivinen koneen nopeuteen nähden) olevan suihkun massaa viiralle kahden, "spindeleillä" säädettävän "huuliaukon" (rainan poikkipinnan tasaisuuden säätö) välistä poikkipinnaltaan ja virtaukseltaan mahdollisimman tasaisen massavirtauksen ja luo viiraosan alkuun turbulenssia, jotta raina syntyisi mahdollisimman tasaiseksi ja kuidut suuntautuisivat rainan kulkusuunnan suuntaisesti. Luokka:Paperikoneiden osat
Rölli ja metsänhenki

Rölli ja metsänhenki on Olli Saarelan ohjaama elokuva, joka sai ensi-iltansa 21. joulukuuta 2001. Elokuvan pääosissa näyttelevät Allu Tuppurainen ja Maria Järvenhelmi. Elokuva kuvattiin kesällä 2001, ja se palkittiin vuonna 2002 kolmella Jussi-palkinnolla. Röllimaasta on valmistettu vuonna 2007 Puolangalla pienoismalli, jossa kuvataan Rölli ja metsänhenki -elokuvan maisemia. Pienoismalli sijaitsee Paljakka-talossa ja sen on valmistanut Vaihtoehtona työ -projekti. Elokuvasta on myös julkaistu tietokonepeli ja soundtrack. ==Tarina== Elokuva kertoo Rölli-peikosta ja hänen ystävistään, jotka lähtevät etsimään uutta maata ja päätyvät lopulta menninkäisten kylään. Siellä he hätyyttelevät menninkäiset pois, mutta Rölli ystävystyy Milli Menninkäisen kanssa. Yhdessä he käyvät taisteluun pahuutta vastaan mystisen Vaakamestarin avustuksella. Röllin ja Millin täytyy tehdä röllien ja menninkäisten huonoille väleille jotain, mutta tästä skismasta kehkeytyykin sota ja yksi hahmoista kuolee. Miten Rölli saa kaiken ennalleen ja ystävänsä takaisin? ===Näyttelijät=== == Taustaa == Allu Tuppurainen oli luonut Röllin vuonna 1983, ja ensimmäinen elokuva oli vuonna 1991 ilmestynyt Rölli – hirmuisia kertomuksia. Tuppurainen sekä elokuvan ohjaaja Olli Soinio ja tuottaja Marko Röhr alkoivat pian suunnittella toista elokuvaa, mutta käsikirjoitukset jäivät toteutumatta. Röhr palasi aiheeseen yhtiötyökumppaninsa Ilkka Matilan kanssa. Elokuvan lähtökohtana oli Tuppuraisen vuonna 1998 kirjoittama käsikirjoitus ”Rölli ja metsänhenki”. Röhr ja Matila valitsivat ohjaaja-käsikirjoittajaksi Olli Saarelan, jonka elokuvan Rukajärven tie he olivat tuottaneet. Käsikirjoitusversioita tehtiin kaikkiaan 12, ja käsikirjoittamiseen osallistuivat myös kirjailija Kirsti Manninen ja tuottaja Matila. Alun perin kuvaukset haluttiin aloittaa vuosina 1999 ja 2000, mutta käsikirjoitustyöt olivat molempina vuosina vielä kesken, lisäksi jälkimmäisena ohjaaja Saarela oli kiinni elokuvassa Bad Luck Love. Lopulta kuvaukset alkoivat kesäkuun alussa 2001 Hailuodossa. Puolangalle kuvaukset siirtyivät juhannuksen jälkeen. Puolangalle oli rakennettu pari miljoonaa maksanut Röllikylä, joka jäi kuvausten jälkeen osaksi Paljakka-Ukkohallan vapaa-ajankeskusta. Kuvaukset kestivät elokuulle asti, ja sitten alkoivat elokuvan jälkikäsittely. Elokuvaa esitettiin ensimmäisen kerran 9.–10. joulukuuta, mutta sen varsinainen ensi- ilta oli 21. joulukuuta. Elokuvasta on myös tehty eri teatterinäytelmiä, joiden nimet ovat olleet joko Rölli ja metsänhenki tai Rölli. == Musiikki == == Jussi-palkinnot == * Paras kuvaus (Pini Hellstedt) * Paras lavastus (Pertti Hilkamo ja Ulla-Maija Väisänen) * Paras puvustus (Anu Pirilä) == Lähteet == *Rölli ja metsänhenki -elokuva Elonetissä === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Tuottaja Marko Röhrin haastattelu elokuvan tiimoilta, Film-O-Holic.com- elokuvasivusto Luokka:Rölli-elokuvat Luokka:Olli Saarelan ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2001 suomalaiset elokuvat Luokka:Jussi-palkitut elokuvat
Pinta-alamassa

Pinta-alamassa eli massakate eli pintatiheys on levyn tai ainekerroksen massa jaettuna sen pinta-alalla. Pinta-alamassan SI-yksikkö on kilogramma neliömetriä kohti (kg/m2). Paperiteollisuudessa, jossa pinta-alamassa kuvaa paperin "paksuutta", käytetään sille usein nimeä neliömassa tai grammapaino. Tavanomaisen tulostuspaperin grammapaino on . Paperin ja kartongin välinen standardinmukainen erottelu kulkee grammapainossa , jonka yli olevia laatuja kutsutaan kartongiksi. Pinta-alamassa \rho_A voidaan laskea jakamalla levyn tai ainekerroksen massa m sen pinta-alalla A: : \rho_A = \frac {m} {A} . Toisaalta, materiaalin tiheyden \rho avulla ilmaistuna pinta-alamassa on : \rho_A = \rho d missä d on levyn tai ainekerroksen paksuus. == Katso myös == * Pituusmassa * Tiheys == Lähteet == Luokka:Suureet
Midland Group

Midland Group on sijoitusyhtiö, joka toimii terästeollisuudessa, laivanvarustuksessa, rakentamisessa, kiinteistövälityksessa, energian jakelussa ja maataloudessa. Midland Group toimii kehittyvillä markkinoilla entisen Neuvostoliiton alueella, itä-Euroopassa, Kiinassa ja Kaukoidässä. Yhtiöllä on toimintaa 34 maassa. Vuonna 2005 Midland Group osti Jordan F1-tallin. Luokka:Sijoitusyhtiöt
Haperonvieras

Haperonvieras (Asterophora lycoperdoides) on Lyophyllaceae-heimoon kuuluva sieni. Sen lakki on 0,5–2 cm leveä, kupera ja paksu. Väriltään se on likaisenvalkoinen ja yläpinta on ruskeaksi kätköitiöjauheeksi hajoava. Se elää loisena lahoavilla haperoilla, erityisesti mustahaperolla ja nokihaperolla. Suomessa sitä tavataan paikoittain Etelä- ja Keski-Suomessa. == Lähteet == Luokka:Haperonvieraat
Kai Lind

Kai Lind (oik. Kaj Mikael Lindberg; s. 31. joulukuuta 1937 Helsinki) on suomalainen laulaja, muusikko ja näyttelijä. ==Ura== Lind tuli laulajana tunnetuksi nuorison suosikkina 1960-luvun alussa sekä sooloartistina että Four Cats -lauluyhtyeen jäsenenä. Lind on esiintynyt myös monissa elokuva- ja televisiorooleissa. Hän oli naimisissa Arja Tuomarilan kanssa vuodesta 1964 aina tämän kuolemaan asti vuonna 2020. Heillä on yksi lapsi ja kaksi lastenlasta. == Levytyksiä == * Kuusitoista vain 1960 (His Master’s Voice TJ 167) *Billy Boy 1960 (His Master’s Voice TJ 193) *Annamaija rakkahin 1961 (His Master’s Voice TJ 219) *Putti putti 1961 (His Master’s Voice TJ 224) *Painu pois, Jack / Kaikki muuttuu 1962 (Scandia KS 419) *Painu pois, Jack / Kaikki muuttuu 1962 (His Master’s Voice TJ 239) *Kai Lind 1979 (LP) (TopHits-FinnHits EALP 220) * Eri esittäjiä: 16 tähteä – 16 iskelmää 1975 (Finndisc) == Dubbaus == Vuosi Elokuva Rooli 1973 Robin Hood Robin Hood / Allan-A-Dale / Nuija 1995 Timon ja Pumba Kai-etana == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lind Pomus.netin tietokannassa * Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cyberpunk

Cyberpunk voi tarkoittaa seuraavia asioita: * kyberpunk (engl. cyberpunk), fiktion alalaji * Cyberpunk, Billy Idolin albumi * Cyberpunk 2020, roolipeli * Cyberpunk 2077, videopeli
Veeti Kallio

Veeti Kallio (entiseltä nimeltään Fedja Seliverstow, s. 1. tammikuuta 1966 Rovaniemi) on suomalainen laulaja ja näyttelijä. == Ura == Kallio tuli ensi kerran tunnetuksi 1980-luvun lopussa a cappella -yhtye Veeti & The Velvetsistä, jossa lauloivat myös Aki Sirkesalo, Sasu Moilanen ja Sami Saari. Kallio oli jonkin aikaa laulajana myös Leningrad Cowboys -yhtyeessä. Muita Kallion yhtyeitä ovat olleet muun muassa Veeti & Elastic Family, Veeti & Kallio Horns ja Veeti & The Hellvets. Kallio on esiintynyt näyttelijänä Q-teatterissa, Helsingin Kaupunginteatterissa, Tampereen Työväenteatterissa, Uuden Iloisen Teatterin musiikkikabareissa ja Turun Kaupunginteatterin rockmusikaali Kakolassa sekä elokuvissa kuten Kuutamolla. Hän oli myös television nuortenohjelma Jyrkin yhtenä juontajana. Talvella 2009 Kallio oli mukana Nelosen Kuorosota-ohjelmassa, jossa hän toimi Salon kuoron vetäjänä. Syksyllä 2011 Kallio osallistui MTV3:n Tanssii tähtien kanssa -tanssikilpailuun parinaan Susa Matson. Vuoden 2017 lopussa Kallio sai kiinnityksen Mamma Mia! -musikaaliin siitä potkut saaneen Tomi Metsäkedon tilalle. Musikaalin ensi-ilta oli 4. toukokuuta 2018. Kallio toimi syksyllä 2019 alkaneen Yleisradion tv-dokumenttisarjan Rikollinen mieli juontajana. Vuonna 2024 Kallio on mukana tosi-tv ohjelma Farmi Suomen viidennellä kaudella. == Yksityiselämä == Kallio asui neljä ensimmäistä vuottaan Kemijärvellä ja seuraavat neljätoista Pattijoella. Vuodesta 2019 Kallio on asunut puolisoineen Pyhärannassa, jossa pariskunta omistaa bed and breakfast -paikan. Vuodesta 2021 lähtien hän on myös pitänyt hierojan vastaanottoa. == Diskografia == * * * Vereslihalla (Turenki, 2014) == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva Rooli 1997 Skin Deep tatuoija 1998 LA Without a Map Leningrad Cowboy 2000 Oho sano iimeili 2001 Kun eurojentalolla tanssittiin 2002 Kuutamolla Mikko Tappava säde Kalle Jokinen Magiaa mahantäydeltä 2004 Hei me tervataan 2007 Ganes musiikinopettaja 2010 Jos rakastat klovni / hattukauppias === Tv-sarjat === Vuosi Sarja Rooli 1999 Joonas Hytönen show oma itsensä 2000 Koivula ja tähdet 2001 Hotelli Sointu 2002 Thilia thalia Jos sais kerran 2004 Krisse show 2005 Kylmäverisesti sinun Taavi Boman 2009 Kuorosota Salon kuoronjohtaja 2011 Tanssii tähtien kanssa kilpailija Villa Helena Jyrki Salojärvi 2014 Putous Ukko #lovemilla Pirjo Peen turvamies 2015, 2016, 2021 Roba Jaakko Markkanen 2019 Rikollinen mieli juontaja 2021 Karkurit Jaakko Markkanen === Dubbauksia === == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Veeti Kallio Fono-äänitetietokannassa Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mato Valtonen

Markku Juhani ”Mato” Valtonen (s. 21. helmikuuta 1955 Loimaa) on suomalainen muusikko, elokuvanäyttelijä ja yrittäjä. Hänet tunnetaan erityisesti Sleepy Sleepers ja Leningrad Cowboys -yhtyeiden johtohahmona yhdessä Sakke Järvenpään kanssa. Valtonen on näytellyt useissa Aki Kaurismäen elokuvissa. Näistä Pidä huivista kiinni, Tatjanassa (1994) hän oli pääroolissa. Valtonen teki Sakke Järvenpään kanssa Radio Cityyn 10 vuotta Pullakuskit-ohjelmaa. Valtonen on mukana myös Pietarinkadun Oilers- ja Pyhä Unplugged -projekteissa. Televisiossa hän on esiintynyt muun muassa kulttuuriohjelmassa Pirjo, Pirjo ja Mato (2005). 1990-luvulla Mato Valtonen oli mukana Yleisradion venäjänkielisessä opetusohjelmassa Kapusta Master, jota tehtiin kaikkiaan kolme kautta, Kapusta Master, Kapusta Master 1 ja Kapusta Master 2. Valtonen on myös osallistunut politiikkaan SMP:n riveissä. Vuoden 1983 eduskuntavaaleissa hän pyrki eduskuntaan päästen varasijalle. Hän on myös ollut Lahden kaupunginvaltuuston jäsen. 2000-luvun vaihteessa Valtonen toimi IT-alan yritys Wapitin toimitusjohtajana. Valtonen on kirjoittanut kirjan Noh, sano naakka ku nokka katkes, jossa hän kertoo elämästään Wapitin toimitusjohtajana ja ajatuksistaan konkurssin jälkeen. Vuonna 2009 hän oli mukana MTV3:n tv-ohjelmassa Tanssii tähtien kanssa, josta putosi kolmantena pois. Suomalainen Markku-liitto valitsi Valtosen vuonna 2000 neljänneksi Vuoden Markuksi. Markku sai lempinimensä 14-vuotiaana, kun hän kylmässä mökissä makuupussiin kääriytyneenä ryömi lattiaa pitkin kuin mato. Mato Valtonen asuu Lohjalla vaimonsa Anskun kanssa. Valtonen ilmoitti kesällä 2024 lopettavansa julkiset esiintymisensä muusikkona. == Julkaisut == * * * * * Vesa Kontiainen & Kjell Starck & Mato Valtonen: Mato Valtonen – Hullunrohkea monitoimielämä. Docendo, 2021. ISBN 9789523820906 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Mato Valtonen MySpeakerin sivuilla * * * Ylen Elävä arkisto: Miten minusta tuli minä, Mato Valtonen Luokka:Suomalaiset rocklaulajat Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Sleepy Sleepersin jäsenet Luokka:Lahden kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen maaseudun puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Silu Seppälä

Antti Juhani ”Silu” Seppälä (s. 20. syyskuuta 1954 Lavia) on suomalainen basisti ja näyttelijä. Seppälä on soittanut yhtyeissä Fast Beethovens, Problems?, Sleepy Sleepers, Lapinlahden Linnut ja Leningrad Cowboys. Säveltäjänä hän on toiminut Sleepy Sleepersissä ja Leningrad Cowboysissa. Lisäksi Seppälä on säveltänyt Outi Poppille kappaleen "Mies joka tietää". Seppälä muutti vuonna 2001 Lappeenrantaan ja on työskennellyt muun muassa Lappeenrannan kaupunginteatterissa. Seppälän esikoisrooli elokuvanäyttelijänä on kaadettu ohikulkija Antti Peipon elokuvassa Ihmemies. Hän on näytellyt pikkurooleissa Aki Kaurismäen elokuvissa, mutta pääroolisuoritus Mika Kaurismäen elokuvassa Zombie ja Kummitusjuna (1991) toi hänelle Jussi- palkinnon ja Euroopan parhaan näyttelijän palkinnon San Sebastiánin elokuvajuhlilla. Lisäksi hän on ollut osallisena lukuisien sarjojen, kuten esimerkiksi Trabant Express, käsikirjoituksessa ja ohjauksessa. ==Valikoitu filmografia== * Ihmemies, 1979 * Leningrad Cowboys Go America, 1989 * Tulitikkutehtaan tyttö, 1990 * Zombie ja Kummitusjuna, 1991 * Leningrad Cowboys Meet Moses, 1994 * Kauas pilvet karkaavat, 1996 * Mies vailla menneisyyttä, 2002 * Nousukausi, 2003 * Laitakaupungin valot, 2006 * Mielensäpahoittaja Eskorttia etsimässä, 2022 * Mielensäpahoittajan rakkaustarina, 2024 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Sleepy Sleepersin jäsenet Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuula Amberla

Tuula Riitta Amberla-Eskelinen (o.s. Amberla, s. 16. elokuuta 1959 Turku) on suomalainen laulaja. Amberlan ensimmäinen yhtye oli vuonna 1983 perustettu Liikkuvat lapset. Amberlan läpimurto oli kuitenkin soolona esitetty Jukka Alihangan säveltämä ja Alpo Jaakolan runon pohjalle sanoittama ”Lulu” (1984), joka on myös Amberlan laulajauran tunnetuin hitti. Hän keikkailee trio- kokoonpanolla kitaristi Tero-Petri Suovasen ja oman poikansa basisti Pablo Eskelisen kanssa. Amberla näytteli vuonna 1986 Peter Lindholmin ohjaamassa elokuvassa Kill City, vuoden 1991 Lauri Törhösen televisioelokuvassa Requiem ja myös Törhösen vuoden 2012 elokuvassa Vares – Uhkapelimerkki. Amberla asuu Vehmaalla ja on töissä Uudenkaupungin kirjastossa. Hän on aiemmin ollut töissä Laitilan kirjastossa. Amberla aloitti työt kirjastoissa parikymppisenä kirjallisuustieteen opiskelijana ja oli musiikkiuransa aikanakin töissä kirjastoissa. == Diskografia == * Lulu (1984) timanttilevy, levyä myytiin yli 50 000 kpl * Pienet sanat (1985) kultalevy, levyä myytiin yli 25 000 kpl * Ostan sinut (1987) * Siniset kyyneleet (1988, uudelleen bonusraidoin julkaistu 29.2.2012) * Parhaat (1989) * Kuun poika (1992) * Taas luoti lentää (2004) * Anna äiti puhaltaa, single ja musiikkivideo (2018) * Poljen pimeään, single ja musiikkivideo (2019) == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Tuula Amberla – rajojen ylittäjä (Seura 33/2004) * Ylen Elävä arkisto: Tuula Amberla Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Suomalaiset poplaulajat Luokka:Suomalaiset rocklaulajat Luokka:Suomalaiset kirjastonhoitajat Luokka:1980-luvun suomalaiset yhtyeet ja sooloartistit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mustahapero

Mustahapero (Russula nigricans, aikaisemmin "harvahelttainen mustahapero") on lehtimetsissä esiintyvä hapero. Sen lakki on 5–20 senttimetriä leveä. Väriltään se on nuorena valkea tai harmaanvalkea, mutta pian ruskea ja lopulta melkein musta. Sienen malto on valkeaa ja kovaa, mutta murtumakohdista punertuvaa ja lopulta mustaa. Maku ja haju on mieto. Sieni on syotävä, mutta ei erityisen hyvä. Suomessa sientä tavataan Etelä-Suomen lehdoissa, sekametsissä ja puistoissa. Se on lehtipuiden tai kuusen seuralainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Medicinal Mushrooms: Russula nigricans Luokka:Haperot
Kalle Ahola

Kalle Tapio Ahola (s. 24. tammikuuta 1972) on suomalainen laulaja, kitaristi ja näyttelijä, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja, joka tuli tunnetuksi Don Huonot -yhtyeen laulusolistina. Yhtyeen hajoamisen jälkeen hän siirtyi soolouralle. Joulukuussa 2008 Ahola ilmoitti koonneensa uuden yhtyeen nimeltä Durak.Helsingin Sanomat 12.12.2008, viitattu 14.12.2008 Aholan lisäksi yhtyeessä soittavat Janne Kasurinen, Mikko Ahonen ja Ville Kela. Yhtyeen ensimmäinen esiintyminen oli 16. joulukuuta 2008 Helsingin Semifinalissa.Kalle Aholan blogi , viitattu 14.12.2008 Durak lopetti toimintansa vuonna 2011, jolloin Kalle Ahola palasi takaisin soolouran pariin. Kalle Ahola päätti vuonna 2022 perustaa Janne Halmkronan kanssa uuden yhtyeen nimeltään Kalle Ahola & Puut, jonka ensimmäinen single ”Juhannusyönä” ilmestyy kesäkuussa. Ahola on näytellyt pääosaa Raimo O. Niemen elokuvassa Kissan kuolema (1994). Hän on näytellyt myös TV-sarjoissa Ruusun aika ja Pirunnyrkki. ==Diskografia== ===Singlet=== * Klo 7 (2000) * Rumat lapset (2005) * Kadun aurinkoiselle puolelle (2005) * Kuolleen miehen saappaat (2005) * En koskaan (2006) * Kävelen vaan (2006) * Nämä päivät ovat meitä varten (2007) * Teräskaupunki (2007) * Korppi (2008) * Joki (2008) * Pervo (2008) * Puukkobulevardi (2011) * Tuulisella terassilla (2011) * Romua rakkauden valtatiellä (2011) * Simon Le Bon (2012) * Puhalla (2013) * Madrid (2013) * Valo jota hengitän (2018) * Lintumies (2018) ===Albumit=== * I (2000) * Kadun aurinkoiselle puolelle (2005) * Huonoa seuraa (2006) * Audio Wunderbaum (2008) * Pääkallolipun alla (2011) * 1989 (2013) * Valo jota hengitän (2018) * Meri josta elän (2024) (Kalle Ahola & Puut) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kalle Aholan kotisivut * * * * * Luokka:Suomalaiset rockmusiikin säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset sovittajat Luokka:Suomalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset rocklaulajat Luokka:Don Huonojen jäsenet Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nokihapero

Nokihapero (Russula albonigra) on lehti- ja havumetsissä esiintyvä sieni. Sen lakki on 5–12 cm leveä, laakea tai matalasuppiloinen. Väriltään se on aluksi valkea, sitten harmaa ja lopulta kokomusta. Malto on murrettaessa ensin harmaata, sitten mustaa. Sienen haju on heikko ja maku kirpeää. Suomessa sitä tavataan Etelä-Suomessa harvinaisena kesästä syksyyn. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Valokuva Biolib Luokka:Haperot
Munahapero

Munahapero (Russula lutea) on syötävä hapero. Sen lakki on 3–6 senttimetriä leveä ja kupera, vanhemmiten laakea. Väriltään se on keltainen, keskeltä joskus kellanpunainen. Jalka on 2–6 senttimetriä pitkä ja valkoinen. Malto on valkeaa ja murtuvaa. Maku on mieto ja sieni on syötävä. Haju on heikon hedelmäinen. Sientä tavataan lehdoissa, lehtimetsissä ja sekametsissä kuusen ja koivun seurassa. Suomessa se on melko yleinen elokuusta syyskuuhun. Se on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luontoportti: Munahapero (Russula lutea) * Laji.fi: Munahapero Luokka:Haperot Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Akansieni

Akansieni (Chlorophyllum olivieri) on lehti- ja havumetsissä tavattava sieni. Sen lakki on 10–15 cm leveä ja pallomainen tai kupera. Väriltään se on harmaanruskea. Malto on valkeaa, murtumakohdista punertuvaa. Sieni on syötävä, mutta se voi aiheuttaa joillekin pahoinvointia. Suomessa se on melko yleinen kesästä syksyyn. Amerikassa ja paikoin Etelä-Euroopassa kasvaa Chlorophyllum molybdites, "myrkkyukonsieni", joka muistuttaa tätä lajia hyvin paljon. Akansienen kanssa muita samannäköisiä lajeja ovat esimerkiksi ukonsieni, ruostekärpässieni, ruskokärpässieni ja rusokärpässieni. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Akansieni (Chlorophyllum olivieri) * Luontoportti: Akansieni (Chlorophyllum olivieri) Luokka:Akansienet Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Untuva

Untuva on höyhen, jonka höydyt eivät ole väkäsillä toisissaan kiinni. Lintujen poikasilla on untuvapeite. Sulkaan ja höyheneen verrattuna untuva on huomattavasti pehmeämpi. Hyvän lämmöneristämiskykynsä vuoksi untuvaa käytetään täytteenä esimerkiksi talvivaatteissa, untuvatyynyissä ja -peitteissä ja makuupusseissa. Tekstiiliteollisuuden käyttämä untuva saadaan yleensä lihateollisuuden sivutuotteena. Linnuilla on kuoriutumisvaiheessa tai niille kasvaa heti kuoriutumisen jälkeen untuvapeite, joka toimii lämmöneristeenä. Untuvapeite jää myöhemmin lähes vesitiiviin höyhenpeitteen alle eristäväksi kerrokseksi. Luokka:Lintujen anatomia
Jimi Pääkallo

Jimi Pääkallo (oik. Konstantinos Jorma ”Konsta” Hiekkanen, s. 31. joulukuuta 1981) on suomalainen laulaja, kitaristi ja näyttelijä, joka on aikaisemmin esiintynyt kokoonpanoissa Tyrävyö, Cliché ja Technicolour. Hän on näytellyt elokuvissa Pitkä kuuma kesä (1999), Helmiä ja sikoja (2003) ja 8 päivää ensi- iltaan (2008). Vuoteen 2010 saakka hän käytti taiteilijanimeä Jimi Pääkallo, joka oli peräisin hänen roolihahmoltaan elokuvasta Pitkä kuuma kesä. Uudeksi taiteilijanimeksi tuli Jimi Constantine. Vuonna 2017 hän palasi aiempaan Jimi Pääkallo -nimeen.Jimi Pääkallo teki paluun, mtv.fi Hiekkanen oli vastuussa Technicolour-yhtyeen sävellyksistä ja sanoituksista, ja myös hänen soololevynsä koostuvat hänen omista kappaleistaan. Hän on julkaissut kolme soolosingleä, ja lisäksi hän vieraili vuonna 2009 Selected Worx -kokoelmalevyllä. Hiekkanen on säveltänyt ja sanoittanut kappaleita Cristal Snow’lle, Robinille, Princessa Avenuelle ja lukuisille venäläisille ja latvialaisille artisteille. Aikakone-yhtyeen Vuosisadan rakkaustarina -albumille hän on tuottanut kaksi kappaletta yhdessä Pekko Haimin ja Maki Kolehmaisen kanssa. Hiekkanen laulaa kertosäkeen Cheekin kappaleella ”Koukussa” ja Uniikin kappaleella ”Niinku elokuvis” sekä Flowboysfamin kappaleella ”Miljounäärit”. Kertosäkeet ovat Hiekkasen säveltämiä ja sanoittamia. Elokuvarooliensa lisäksi Hiekkanen on näytellyt televisiosarjoissa Salatut elämät ja Kallio. Vuonna 2008 hän osallistui televisiossa Tanssii tähtien kanssa -kilpailuun ja Suomen Pelkokerroin -ohjelmaan. Hän osallistui myös vuoden 2011 Suomen euroviisukarsintaan kappaleellaan ”Party to Party”, mutta ei päässyt jatkoon. Hiekkasen isä Markus Hiekkanen on arkeologi ja keskiajan tutkija. Hiekkanen on perustanut oman levy-yhtiön nimeltään JCR Constant Music Oy. == Soolotuotanto == === Studioalbumit === * === Singlet === * ”Dirty Cinderella (2010) * ”Party to Party (2010) * ”Beautiful Things” (2011) * "Rakkauden Nimeen" (2017) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Jimi Constantine MySpace-sivusto Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset rocklaulajat Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rosolli

Rosolli eli sallatti on perunasta, porkkanasta ja punajuuresta valmistettu suomalainen kylmä ruokalaji, jota tarjotaan nykyisin etenkin jouluruokana. Keitetyt punajuuret, porkkanat ja perunat pilkotaan rosolliin pieniksi kuutioiksi. Mukana voi olla valmistajan tavoista riippuen silliä, omenaa, silputtua sipulia, suolasilakoita tai suolakurkkuja. Kaupallisena tuotteena sillillä lisättyä rosollia sanotaan sillisalaatiksi.Raholan syötäviä sanoja Rosollin mukana voidaan tarjota kastiketta. Kastike tehdään usein maustamalla kermavaahtoa (viini)etikalla ja värjäämällä se punajuuriliemellä. Joskus kastike tehdään myös kermaviiliin. Sana rosolli tulee venäjän sanasta 'rassol' (рассо́л), joka merkitsee alkuaan suola- tai säilöntälientä. Sitä ei tiedetä, miten sana on siirtynyt ruokalajin nimeksi. Venäjäksi rosolli eli sillisalaatti on 'vinegret', joka puolestaan tarkoittaa ranskaksi öljy- viinietikka-salaattikastiketta (). Rosolli tunnetaan suunnilleen samanlaisena koko Pohjois-Euroopassa Hollannista Venäjälle. Rosolli on perinteisesti tehty lähinnä Länsi-Suomessa (punane) sallatti-nimisenä pito- ja juhlaruokana, rosolliksi sitä kutsutaan Pohjois-Pohjanmaalla, Keski- ja Itä-Suomessa sekä Lapissa. Keski- ja Etelä-Pohjanmaalla rosollia kutsutaan sinsalla-nimellä, joka lienee muunnos ruotsin kielen sanasta sillsallad. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Joulu.info: Rosolli Luokka:Jouluruoat Luokka:Suomalainen keittiö Luokka:Virolainen keittiö
Sam Huber

Samuel Johan ”Sam” Huber (s. 7. maaliskuuta 1965) on suomalainen laulaja ja näyttelijä.Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993. Tammi 1993. == Ura == Huber tunnetaan ennen kaikkea Eternal Erection -funkyhtyeen johtohahmona taiteilijanimellä Rick Lover. Hän laulaa ja tekee kappaleet myös funk-hiphop- yhtye ELK:ssa. Teatteriin Huber on säveltänyt lastenmusikaalin Alice i Underlandet, joka sai ensi-iltansa helmikuussa 2019.En nykomponerad familjemusikal av Lewis Carrolls klassiker. Unga Teatern, Esbo. Vuonna 2020 Huber perusti Eternal Erection -yhtyeen kolmen muun perustajajäsenen kanssa uuden kokoonpanon Elliot’s Crazy Compass. Huber valmistui Teatterikorkeakoulun ruotsinkielisestä koulutusohjelmasta. Hän sai debytantti-Jussin vuoden 1993 rooleistaan elokuvissa Ripa ruostuu ja Hysteria. Huber esitti Helsingin Juhlaviikoilla 2006 Wagneria Teatteriseurue Kapsäkin Viivi ja Wagner -esityksessä. Huber on tehnyt äänirooleja moniin animaatioihin, joista mainittakoon Kung Fu Panda, Shrek ja ikuinen onni sekä suomalainen nukkeanimaatio Turilas ja Jäärä. Hän on lainannut äänensä Poliisimestarille ja Taikurille Muumilaakson tarinoiden ruotsinkieliseen versioon. Poliisimestarina häntä kuultiin myös Muumipeikko ja pyrstötähti -elokuvan ruotsinkielisessä versiossa. Huberin äidinäiti on Ahlströmien metsäteollisuussukua, ja isänsä puolelta Sam Huber on vesijohtoyritys Huberin omistajasukua.Talouselämä 43/2005. 16.12.2005. Sam Huberin äiti on taiteilija Mona Huber. Vuonna 2005 perustettu Samuel Huberin säätiö tukee esiintyviä taiteilijoita vuosittain kymmenillätuhansilla euroilla. ==Diskografia== ===Adult Nuthouse=== * Trust (EP, 2002) * Truth (EP, 2003) ===Eternal Erection=== * Family Tree (1998) * No Funk About It (2000) * On Top (2005) * On Tour (2006) * Angels and Bandits (2009) ===ELK=== * Elktronic (2008) ==Filmografia== ===Elokuvat=== Vuosi Elokuva / Lyhytelokuva Rooli 1991 Party Ofa 1993 Vatsa? Ripa ruostuu Ripa Hysteria Sam 2011 Georg & Lydia ===Televisiosarjat=== Vuosi Televisiosarja Rooli 2000 Tuntematon kaupunki 2016 Sekasin Musiikiterapeutti Risto Ylpeälä ===Dubbaukset=== == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Haastattelu Ylioppilaslehdessä. Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Opastin

Opastin tarkoittaa seuraavia asioita: * rautatieopastin, rautatieliikenteen ohjauslaite * liikennevalo-opastin, tieliikenteen ohjauslaite * liikennemerkki, tieliikenteen ohjausmerkki.
Kertut

Kertut (Sylviidae, aiemmin Sylvidae) on pienten varpuslintujen heimo. Niillä on tavallisesti vaatimaton ulkonäkö ja hyönteissyöjän hento, suora nokka. Ne elävät metsissä, pensaikoissa tai ruohikoissa ja kaistikoissa. Heimon lajeja tavataan Euroopasta, Aasiasta ja Afrikasta. Aikaisemmin kerttuihin luettiin lajeja, jotka nykyään luetaan kuuluvaksi kerttusten (Acrocephalidae), sirkkalintujen (Locustellidae), uunilintujen (Phylloscopidae), silkkikerttusten (Scotocercidae), afrikantöpökerttusten (Macrosphenidae), madagaskarinkerttujen (Bernieridae), herttujen (Cisticoliidae) tai korpraalikerttujen (Hyliotidae) heimoihin. Toisaalta monia aikaisemmin timalien (Timaliidae) heimoon kuuluvia lajeja luetaan nykyisin kuuluviksi kerttuihin. BirdLife Suomen luokituksessa kerttuihin kuuluu 19 sukua. == Suvut == *Bambukekonokat Suthora *Fulvetat Fulvetta *Kaijakekonokka Conostoma *Kalottikerttu Lioptilus *Kekonokat Paradoxornis *Kertut Sylvia *Kiinankekonokat Sinosuthora *Kiinanvuorikerttunen Rhopophilus *Kultafulvetta Lioparus *Latvuskekkonokat Psittiparus *Liekkipyrstö Myzornis *Mandariinikekonokka Chleuasicus *Mupiniat Chrysomma *Naukujakerttu Parophasma *Pensaskertut Curruca *Pikkukekonokka Neosuthora *Ruostemupinia Moupinia *Ruskokekonokat Cholornis *Viiripyrstö Chamaea == Lähteet == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Arvi Tikkala

Arvid Richard ”Arvi” Tikkala (18. lokakuuta 1906 Helsinki – 3. maaliskuuta 1940 Kollaa) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän oli 1930-luvun neljänneksi eniten levyttänyt suomalainen iskelmälaulaja, jonka tunnetuimpia levytyksiä olivat ”Vaimoke”, ”Bulu bulu bulu” ja ”Sävelhurmaa”. == Ura == Arvi Tikkala aloitti näyttelijänuransa jo nuorena Helsingin näyttämöillä, ensin Tapanilan Työväen Näyttämöllä ja sitten Koiton näyttämöllä. Ammattinäyttelijän uransa Tikkala aloitti 1930-luvun alussa Porin teatterissa, jonka lisäksi hän ehti esiintyä Viipurin Työväen Teatterissa, Helsingin Kansan Näyttämöllä sekä viimeisenä Tampereen Teatterissa. Hyvän lauluäänensä ansiosta Tikkala esiintyi etenkin musiikkinäytelmissä ja opereteissa. Tikkala poimittiin 1936 teatterin lavalta iskelmälaulajan uralle. Hänen levytysuransa kesti vain neljä vuotta, vuodesta 1936 vuoteen 1939, mutta sen aikana hän ehti laulaa levylle yli sata laulua. Enemmän levyjä 1930-luvulla tekivät vain Malmsténin veljekset Georg ja Eugen sekä Matti Jurva, jotka sitä paitsi levyttivät tasaisesti koko vuosikymmenen ajan. Tikkalan tuotteliaisuutta selittää hänen monipuolisuutensa laulajana. Tikkala tulkitsi tunnelmallisia balladeja ja tangoja, moderneja jazziskelmiä, kansanomaisia jenkkoja ja polkkia sekä humoristia kupletteja. Tikkalan erikoisalaa olivat todella nopeat polkat. Tikkalan lupaavasti alkaneen iskelmälaulajan uran päätti talvisota. Hän kaatui Kollaanjoella maaliskuussa 1940 vain 33-vuotiaana kymmenen päivää ennen talvisodan päättymistä. Tikkala on haudattu Tampereelle Kalevankankaan hautausmaalle. == Yksityiselämä == Tikkalan puoliso oli Lidia Kinaitis, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1930. == Kokoelmia == * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
David Oistrah

David Fjodorovitš Oistrah (; 30. syyskuuta (J: 17. syyskuuta) 1908 Odessa, Ukraina – 24. lokakuuta 1974 Amsterdam, Alankomaat) oli yksi 1900-luvun menestyneimpiä viulisteja, orkesterinjohtajia ja viulupedagogeja. Hänen teknistä taitavuuttaan ja äänenmuodostustaan pidettiin poikkeuksellisena. Oistrah aloitti viuluopiskelunsa viisivuotiaana Pjotr Stoljarskin oppilaana ja jatkoi tämän luokalla Odessan konservatoriossa. Ensimmäisen julkisen esiintymisen hän piti kotikaupungissaan 6-vuotiaana ja suoritti konservatoriossa viulututkinnon vuonna 1926. Sen jälkeen hän toimi Odessan sinfoniaorkesterin konserttimestarina, kunnes muutti Moskovaan ja aloitti osallistumisen useisiin koti- ja ulkomaisiin viulukilpailuihin. Oistrah teki ensimmäisen ulkomaisen kiertueensa vuonna 1935. Hän vieraili Pohjoismaissa 1936 ja esiintyi vuonna 1937 Pariisissa ja Brysselissä, jossa hän voitti Eugène Ysaÿe -viulukilpailun. Tämän jälkeen Oistrah nimitettiin Moskovan konservatorioon opettajaksi. Oistrahin luokassa opiskelivat sellaiset tähdet kuten Liana Isakadze, Oleg Kagan, Gidon Kremer ja Davidin poika Igor Oistrah. Toisen maailmansodan jälkeen Oistrah esiintyi kulttuurinvaihto-ohjelmien puitteissa lähes 30 maassa, mm. useita kertoja Suomessa. Oistrah toimi 1934-1939 Moskovan konservatorion dosenttina, vuodesta 1939 professorina ja vuodesta 1950 viulunsoiton johtajana. Oistrahin levytykset ja esitykset Dmitri Šostakovitšin viulukonsertoista ovat erityisen kuuluisia, mutta hän esitti myös klassisempia konserttoja; varsinkin hänen 1950-luvun tulkintojaan Tšaikovskin, Brahmsin ja Sibeliuksen konsertoista pidetään lähes ylittämättöminä. Hän työskenteli venäläisten orkesterien, mutta myös ulkomaalaisten muusikoiden kanssa. Beethovenin Kolmoiskonserton levytys yhdessä Svjatoslav Richterin ja Mstislav Rostropovitšin kanssa on toinen tunnettu levytys. Sekä Šostakovitš että Aram Hatšaturjan omistivat viulukonserton Oistrahille. Vuonna 1955 hän Yhdysvaltain kiertueen aikana alkoi myös johtaa useita yhdysvaltalaisia sinfoniaorkestereita. Uskonnoltaan Oistrah oli juutalainen. Oistrah sai useita palkintoja ja huomionosoituksia, mm. Neuvostoliiton valtionpalkinto 1943, Neuvostoliiton kansantaiteilija 1953, Leninin palkinto 1960 ja Lontoon Kuninkaallisen musiikkiakatemian kunniajäsen 1959. == Lähteet == * Otavan Iso Musiikkitietosanakirja, osa 4 (Keuruu 1978) ISBN 951-1-04763-9 === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset viulistit Luokka:Orkesterinjohtajat Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Sulka

Sulka on linnun pyrstön tai siiven kookas höyhen. Se viittaa myös seuraaviin: * Sulka, kirjailija Henrik Jakob Matikaisen kirjailijanimi * Sulka, Saimaalla laivaliikennettä harjoittanut yritys.