EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Aminokapronihappo

Aminokapronihappo eli 6-aminoheksaanihappo (C6H13NO2) on aminohappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä estämään verenvuotoa. ==Vaikutusmekanismi ja käyttökohteet== Aminokapronihappo muistuttaa rakenteeltaan toista aminohappoa lysiiniä. Plasminogeeni aktivoituu plasmiiniksi sitoutuessaan fibriinin lysiiniaminohappoihin ja aktivoituessaan rupeaa hajottamaan verihyytymää. Aminokapronihappo sitoutuu fibriinin sijasta plasminogeeniin ja estää täten sen aktivoitumisen ja täten edistää veren hyytymistä ja ehkäisee verenvuotoa. Aminokapronihappoa voidaan käyttää leikkaustenjälkeisen voimakkaan verenvuodon ehkäisemiseen. Lääkeainetta voidaan ottaa joko oraalisesti tai antaa suonensisäisesti. Yhdistettä voidaan käyttää myös silmien etukammioiden verenvuodon hoitoon. Aminokapronihapon aiheuttamat haittavaikutukset ovat harvinaisia. Niitä voivat olla laskimoiden tukkeutuminen ja veritulppa, trombosytopenia, sydämen rytmihäiriöt ja munuaisten toimintahäiriöt. ==Lähteet== Luokka:Aminohapot Luokka:Lääkkeet
Radio Televizioni Shqiptar

Radio Televizioni Shqiptar (RTSH) on albanialainen radio- ja televisioyhtiö, joka aloitti toimintansa vuonna 1938. Yhtiöllä on kolme televisioasemaa, neljä digitaalista kanavaa ja kolme radiokanavaa. RTSH on ollut Euroopan yleisradiounionin jäsen vuodesta 1999. Luokka:Albanialainen kulttuuri Luokka:Julkisen palvelun mediayhtiöt Luokka:Televisioyhtiöt Luokka:Radioasemat Luokka:Vuonna 1938 perustetut radioasemat Luokka:Vuonna 1960 perustetut televisiokanavat
Kiinan–Ranskan sota

Kiinan–Ranskan sota käytiin elokuusta 1884 huhtikuuhun 1885 Pohjois-Vietnamin Tonkinin alueen hallinnasta. == Sodan taustaa == Ranskan mielenkiinto Pohjois- Vietnamiin alkoi jo 1700-luvun lopulta, kun politiikasta kiinnostunut katolinen pappi Pigneau de Behaine värväsi ranskalaisia vapaaehtoisia taistelemaan Nguyễn Ánhin puolesta pyrkien saamaan etuisuuksia Ranskalle ja katoliselle kirkolle. Ranska aloitti siirtomaiden hankinnan alueelta 1858 muodostaen eteläisistä maakunnista siirtomaan Kotšin-Kiinan nimellä. Tutkimusmatkailijat seurasivat Punaistajokea läpi Pohjois-Vietnamin aina joen lähteille Junnaniin. Tätä pidettiin tuottavana kauppareittinä Kiinaan, koska voitiin kiertää rannikolla olleet tullisatamat. Esteenä suunnitelman toteutumiselle oli mustalippuarmeijan, joka oli hyvin järjestetty Liu Yongfun johtama rosvojoukko, keräämät laittomat tullit Sơn Tâyn ja Lào Cain välillä. Vuonna 1873 pieni luutnantti Francis Garnierin johtama ranskalainen osasto ylitti sille annetut ohjeet tunkeutuen Pohjois-Vietnamiin. Seurauksena oli joukko ranskalaisten saavuttamia voittoja vietnamilaisista, kunnes hallitus pyysi apua mustalippuarmeijalta. Ranskalaisten eteneminen pysäytettiin hieman ennen Hanoita. Garnier sai taistelussa surmansa. === Henri Rivièren matka Tonkinin alueella === Vuonna 1881 Henri Rivière lähetettiin osaston kanssa Hanoihin selvittämään Vietnamin vaateet ranskalaisia kauppiaita vastaan. Rivière rynnäköi 25. huhtikuuta 1882 Hanoin linnakkeeseen. == Sotatoimet == Ranskan ja Kiinan väliset neuvottelut katkesivat elokuun puolivälissä 1884, ja Amédée Courbet sai 22. elokuuta määräyksen hyökätä Fuzhoussa olevaa Kiinan laivastoa vastaan. Seuraavana päivänä käydyssä taistelussa Ranska sai hyvityksen Bac Len ylläköstä. Kahdessa tunnissa Courbetin johtama Kaukoidän laivue tuhosi Kiinan Fujianin laivaston sekä vaurioitti Foochowin laivastontelakkaa. Yhdeksän Kiinan laivaston alusta upposi mukaan lukien laivaston lippulaiva, korvetti Yangwu. Kiinalaisten tappioiksi on arvioitu noin 3 000 miestä ranskalaisten tappioiden jäätyä vähäisiksi. Vetäytyessään avomerelle Courbet tuhosi vielä joitakin rannikkopattereita. == Lähteet == * *
Brasilicereus

Brasilicereus on kaktuskasvien heimoon kuuluva kasvisuku, jossa on kaksi Itä- Brasiliassa kasvavaa lajia. Niiden systemaattinen asema on vaihdellut kaktuskasvien luokittelussa, ja lajit on välillä viety sukuihin Monvillea tai Cereus. Suvun molemmat lajit ovat pensasmaisia, tavallisesti pystykasvuisia ja harvoin haarovia, jopa neljä metriä korkeita sekä pituuteensa nähden ohutvartisia. Varressa on 8-13 särmää, ja areolit ovat villakarvaisia ja enimmillään 22-piikkisiä. Kukat aukeavat yöllä ja ovat lepakkopölytteisiä. Muodoltaan ne ovat lyhyen putkimaisia tai kellomaisia ja tyveltään paksusuomuisia. Heteet sijaitsevat kahdessa kiehkurassa. Hedelmä on soikea tai päärynämäinen, avautumaton ja väriltään vihreästä purppuraiseen vaihteleva. Kukan kuihtuneet jäänteet ovat hedelmässä jäljellä. Suvun kaksi lajia ovat Brasilicereus markgrafii ja Brasilicereus phaeacanthus. Edellinen on haaraton ja kasvaa Brasilian Minas Geraisissa, jälkimmäinen puolestaan on tavallisesti tyvestään haarova ja kasvaa Etelä- ja Keski-Bahiassa. ==Lähteet== *Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. Portland, Oregon. Luokka:Kaktuskasvit
Hollolan kirkonseutu

Hollolan kirkonseutu on Hatsinan, Hollolan kirkonkylän, Kutajoen, Hollolan pappilan, Paripellon, Pyhäniemen, Siikaniemen ja Uskilan muodostama kokonaisuus, jonka keskuspaikka on Hollolan kirkonkylä. luokka:Hollolan kirkonseutu
Lennie James

Lennie James (s. 11. lokakuuta 1965 Nottingham) on englantilainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja näytelmäkirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan televisiosarjoissa Jericho, Line of Duty, The Walking Dead ja Fear the Walking Dead. Hän on näytellyt myös useissa muissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Jamesilla on kolme tytärtä pitkäaikaisen kumppaninsa Giselle Glasmanin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lennie James TV Guidessa Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Englantilaiset näytelmäkirjailijat
Priscilla

Priscilla on alkujaan roomalainen naisen etunimi, joka on syntynyt diminutiivimuotona nimestä Prisca. Nimi on tullut tunnetuksi Apostolien teoista, joiden mukaan Paavali asui Korintissa jonkin aikaa Priskilla-nimisen naisen ja hänen aviomiehensä Aquilan luona. Suomessa nimi Priscilla on huhtikuuhun 2004 mennessä annettu noin 190 henkilölle. == Tunnettuja Priscilla-nimisiä == * Priscilla Betti, Priscilla, oik. Préscillia Betti (s. 1969), ranskalainen laulaja ja näyttelijä * Priscilla Coolidge (1941–2014), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä * Priscilla Garita (s. 1968), yhdysvaltalainen näyttelijä * Priscilla Gneto (s. 1991), ranskalainen judon maailmanmestari * Priscilla Hon (s. 1998), australialainen tennispelaaja * Priscilla Lawson (1914–1958), yhdysvaltalainen näyttelijä * Priscilla Lopes- Schliep (s. 1982), kanadalainen pika-aitajuoksija * Priscilla Novais Leone, Pitty (s. 1977), brasilialainen hard rock -laulaja * Priscilla Pointer (s. 1924), yhdysvaltalainen näyttelijä * Priscilla Presley (s. 1945), yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä, Elvis Presleyn ent. puoliso * Priscilla Taylor (s. 1976), yhdysvaltalainen valokuvamalli ja näyttelijä == Kuvitteellisia Priscilloja == * Priscilla, linja-auto elokuvasa Priscilla, aavikon kuningatar == Lähteet == Luokka:Etunimet
Brasilianopuntia

Brasilianopuntia (Brasiliopuntia brasiliensis) on laajalti Etelä-Amerikkaan levinnyt kaktuskasvi, joka on sukunsa ainoa laji. Aiemmin se on sisällytetty opuntiohin (Opuntia). == Ulkonäkö ja koko == Brasilianopuntia on kasvutavaltaan puumainen ja tulee jopa yli 20 metriä korkeaksi. Luonteenomaista sille on kahdenlaiset versot ja kukkien rihmamaiset joutoheteet. Oksat päättyvät lehtiä muistuttaviin niveliin (kladodioihin). Varsinaiset lehdet ovat pieniä, möyheitä ja pian karisevia. Piikkiryhmissä eli areoleissa on enintään kolme punertavaa piikkiä - ne voivat puuttua kokonaankin - valkoisia karvoja ja myöhemmin ruskeita väkäsekkäitä karvoja (glokidioita). Keltaiset ja päiväsaikaan avoinna olevat kukat kehittyvät versojen kärkinivelten pään tuntumaan tai vanhojen kukkien tyveen. Mehevä hedelmä on pallomainen, päärynämäinen tai pitkänomainen, mehevä ja väriltään vaihteleva. Sen pinnalla on areoleja, joissa on tummanruskeita glokidioita. Hedelmässä on 1–5 isokokoista ja kiekkomaista siementä. == Levinneisyys == Brasilianopuntia on levinnyt laajalle alueelle Etelä-Amerikassa ja kasvaa Brasiliassa, Paraguayssa, Itä-Boliviassa, Perussa ja Pohjois-Argentiinassa. Ihmisen viemänä se on levinnyt monille muillekin alueille viljelykarkulaisena (muun muassa Floridassa). == Käyttö == Brasilianopuntiaa viljellään koristekasvina. == Lähteet == * Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. – Portland, Oregon. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Brasilianopuntia (Brasiliopuntia brasiliensis) * ITIS: Brasiliopuntia brasiliensis * United States Department of Agriculture (USDA): Brasiliopuntia brasiliensis Luokka:Opuntioideae
Calymmanthium substerile

Calymmanthium substerile on omaan sukuunsa kuuluva kaktuskasvi, joka löytyi vasta vuonna 1954 Pohjois-Perusta (löytäjä Friedrich Ritter). Kukkanuput näyttävät aluksi pieniltä kasvullisilta versoilta, ja kukat ovat suurimman osan ajastaan sulkeutuneina, mistä tulee suvun tieteellinen nimi, joka merkitsee huppukukkaa. Kasvi kukkii öisin. == Ulkonäkö ja koko == Kasvi on pensasmainen tai puumainen, monihaarainen. Korkeutta se voi saavuttaa kahdeksan metrin verran. Varret ovat nivelikkäitä, vaaleanvihreitä, ja niissä on kolme tai neljä lähes siipimäistä särmää. Särmissä on 4–14 terävän piikin muodostamia rykelmiä, areoleja. Kukat ovat kapean putkimaisia tai kellomaisia, ja uloimmat kehän osat ovat punaruskeita. Nuppuvaiheessa maljamainen kukkapohjus peittää osittain kehälehdet. Pohjus on ulkopinnaltaan suomujen ja villakarvaisten areolien peittämä. Hedelmä on mehevä ja avautumaton, neljä- tai viisikulmainen, vaaleanvihreä. Areoleita sen pinnalla on vähän tai ne puuttuvat. == Levinneisyys == Calymmantium substerile kasvaa Perussa Andeilla Jaénin provinssissa Cajamarcassa. == Elinympäristö == == Lähteet == * Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Portland, Oregon. === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
Life in a Day

Life in a Day on joukkoutettu draama/dokumenttielokuva joka käsittää sarjan valittuja videoklippejä videopalvelu YouTubeen jaetuista 80 000 klipistä, jotka osoittavat sen mitä ympäri maailmaa tapahtui yhden päivän aikana 24. heinäkuuta 2010. Elokuva on 94 minuuttia ja 53 sekuntia pitkä ja se kattaa lukuisia kohtauksia 4500 tunnin edestä 80 000 klipissä 192 valtiosta. Koottu elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Sundance Film Festival-tapahtumassa 27. tammikuuta 2011 ja ensiesitys esitettiin myös livenä YouTubessa. YouTube ilmoitti 31. lokakuuta 2011, että Life in a Day tulisi vapaasti katsottavaksi heidän sivuillaan sekä ostettavaksi DVD-muodossa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2011 dokumenttielokuvat Luokka:Youtube Luokka:Brittiläiset dokumenttielokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2011 brittiläiset elokuvat
Ouro Ardo

Ouro Ardo on maalaiskunta Moptin alueen Ténenkoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kondo sijaitsee Nigerjoen tulva-alueella kymmenen kilometriä Ténenkousta koilliseen. Kunnassa on 9 100 asukasta (vuonna 2009). Ouro Ardon kunta rajoittuu etelässä Ténenkoun piirin Ouro Guirén, lännessä Sougoulbén ja Ténenkoun, pohjoisessa Diondiorin ja koillisessa Togoro Kotian sekä kaakossa Moptin piirin Salsalbén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kuntaan kuuluu 29 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja heidän entisiä orjiaan rimaibeja sekä bozoja. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, maissi, pavut ja vihannekset. Keskuskylästä on tieyhteys Ténenkouhun. Tulva-aikaan liikennöinti tapahtuu vesiteitse. Palveluihin kuuluvat kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) ja terveysasema. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Ténenkoun piiri
Myrskyn silmässä

Myrskyn silmässä (Into the Storm) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen found footage -katastrofielokuva, jonka on ohjannut Steven Quale ja käsikirjoittanut John Swetnam. Elokuvan pääosissa esiintyvät Richard Armitage ja Sarah Wayne Callies. Elokuvan musiikista vastasi Brian Tyler. Elokuva sai pääosin ristiriitaisen vastaanoton, Rotten Tomatoesin keskiarvon ollessa 4.3/10 ja Metacriticin puolestaan 44/100. Viitattu 12.10.2014. Ristiriitaisesta vastaanotostaan huolimatta elokuva oli myyntimenestys, sillä 23. syyskuuta 2014 mennessä elokuva oli saavuttanut Yhdysvalloissa 46 425 752 dollarin ja kansainvälisesti 100 400 000 dollarin myyntitulot, kokonaisuuden ollessa 146 825 752 dollaria. Tämä oli kolminkertainen summa budjettia vastaan ja se teki elokuvasta taloudellisen menestyksen. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuoden 2014 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset katastrofielokuvat
Karéri

Karéri on maalaiskunta Moptin alueen Ténenkoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Dioura sijaitsee Nigerjoen tulva-alueen länsipuolisella tasangolla 50 kilometriä Ténenkousta luoteeseen. Kunnassa on 28 400 asukasta (vuonna 2009). Karérin kunta rajoittuu idässä Ténenkoun piirin Togoré-Coumbén, Diondiorin, Sougoulbén ja Diakan kuntiin, pohjoisessa Youwaroun piirin Farimakén kuntaan sekä etelässä Ségoun alueen Macinan ja lännessä Nionon piireihin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kuntaan kuuluu 38 kylää ja paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja, tuaregeja ja maureja. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkein viljelykasvi on hirssi. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, kamelit, aasit ja siipikarja. Diourasta on maayhteydet Gathiin, Léréen, Ténenkouhun, Nampalaan ja Moninpéen. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Ténenkoun piiri
Diondiori

Diondiori on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Ténenkoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran Diakan varrella 25 kilometriä Ténenkousta koilliseen. Kunnassa on 20 200 asukasta (vuonna 2009). Diondiorin kunnan pinta-ala on 824 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Ténenkoun piirin Togoré-Coumbén, idässä Togoro Kotian, etelässä Ouro Ardon ja Sougoulbén sekä lännessä Karérin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Puolet kunnasta sijaitsee Nigerin tulva-alueella. Sen läpi virtaavat Diaka ja sen sivuhaarat Mayel, Mayo Combé ja Diougol. Kuntaan kuuluu 37 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja, bozoja, somonoja ja bambaroita. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi, durra ja maniokki. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Liikennöinti tapahtuu kuivana aikana maitse ja tulva-aikaan vesiteitse. Palveluihin kuuluu viisi alakoulua, yläkoulu sekä koulutus- ja kehittämiskeskus (CED). ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Ténenkoun piiri
Linnamaa

thumb|right|250px|Pohjanlahden rantatietä ja lakkautettu kyläkauppa Linnamaalla. Linnamaa on Eurajoen kunnassa sijaitseva kylä. Siellä sijaitsee esimerkiksi vuonna 1912 valmistunut Linnamaan koulu ja 1980-luvulla toimintansa lopettanut kyläkauppa. Linnamaan kylän alueella sijaitsee myös esimerkiksi entisen Liinmaan linnan rauniot. Kylän halkoo Linnamaantie ja se on osa historiallista Pohjanlahden rantatietä. ==Lähteet== Luokka:Eurajoen kylät
Opel Blitz (1930)

Opel Blitz on saksalaisvalmisteinen kuorma-auto. Automallin kehitti 1930-luvulla Adam Opel AG. Malli on ollut sikäli merkittävä, että se avulla pyrittiin standardisoimaan tietty perusversio. Saksassa oli käytössä noin sata erilaista automallia ennen toisen maailmansodan alkua, mistä seurasi huomattavia logistiikkapulmia. Saksan armeijan Wehrmachtin kaikilla sotanäyttämöillä palvelleesta autosta kehiteltiin erilaisia versioita, kuten Allrad, joka oli nelivetoinen. Monet autot palvelivat erilaisissa käyttötarkoituksissa, kuten paloautoina, vielä sodan jälkeenkin. Tavallisesti Opel Blitz oli aseistamaton ja panssaroimaton kuljetusajoneuvo. Sodanaikaisia käyttötarkoituksia olivat olleet muiden muassa toimiminen kenttäambulanssina, korjaamoajoneuvona ja komentoajoneuvona. Opel Blitzin toimintamatka oli 480 kilometriä, kahlauskyky 0,5 metriä ja maksiminopeus maantiellä 80 km/h. Moottori oli 73,5 hevosvoiman (55 kW) tehoinen kuusisylinterinen bensiinimoottori, ja miehistöksi riitti yksi henkilö, kuljettaja. Auton omamassa oli 3 290 kiloa.Trewhitt 2009, s. 279. == Lähteet == *Trewhitt, Philip: Panssarivaunut ja panssaroidut ajoneuvot. Suom. Petri Kortesuo. Karisto Oy, 2009 ISBN 978-951-23-5145-9 ===Viitteet=== Blitz Luokka:1930-luvun kuorma-autot Luokka:1940-luvun kuorma-autot Luokka:1950-luvun kuorma-autot Luokka:Toisen maailmansodan sotilaskalusto Luokka:Heerin kalusto
Nokkola

Nokkola on Hollolan kunnan kylä. Nokkola kuuluu museoviraston mukaan valtakunnallisesti ja kulttuurihistoriallisesti merkittävään Vesalan, Nokkolan ja Untilan kylien viljelymaisemaan. Nokkolassa sijaitsee Mantulan maatila, jonka silloisille omistajille, H. ja M. Mantulalle, myönnettiin 1953 sukutilakunniakirja siksi, että Mantulan tila oli ollut saman suvun hallussa jo vuodesta 1539. Toinen samanlainen sukutilakunniakirja myönnettiin samana vuotena Nokkolassa Mäkelän maatilan omistajalle, V. Mäkelälle, koska Mäkelän tila tiettävästi oli ollut saman suvun hallussa ainakin 1539 alkaen. Suomessa alettiin pitää maakirjoja 1539-1546 alkaen. Mitä-Missä-Milloin 1954, sivut 204-206 ==Lähteet== luokka:Hollolan kylät
Pylväskaktukset

Pylväskaktukset (Cereus) on 34 lajia käsittävä kaktuskasvisuku. Tieteellinen nimi viittaa vahakynttilään, mikä kuvaa kaktusten vahamaista ulkonäköä. Aiemmin lähes kaikki pylväsmäiset kaktukset yhdistettiin tähän sukuun. == Ulkonäkö ja koko == Pylväskaktukset ovat pensasmaisia tai puumaisia, usein varsin kookkaita lajeja. Useimmiten niiden varret ovat kulmikkaita tai pitkittäisharjuisia ja niillä on kookkaat areolit (kääpiöversot, joissa piikit ovat ryhminä). Eräät ovat piikittömiä. Joskus varsi on nivelikäs. Jotkin pylväskaktukset ovat kasvutavaltaan suikertavia. Varren pitkittäisharjujen määrä vaihtelee kolmesta neljääntoista. Areoleissa on tavallisesti villakarvaa. Kukat ovat kookkaita ja suppilomaisia, tavallisesti valkoisia; kasvit kukkivat öisin. Kukan pohjus ja emiön alaosa (ns. perikarpelli) on harvasuomuinen tai paljas. Hedelmä on pallomainen, soikea tai pitkänomainen, mehevä, paljaspintainen, punainen tai harvemmin keltainen ja avautuu sivultaan. Hedelmässä on ainakin emin vartalo jäljellä, usein myös muita kukan osia kuihtuneina. Siemenet ovat kookkaita, käyristyneitä, kiiltävän mustia ja syyläisiä. == Levinneisyys == Pylväskaktukset ovat levinneet Etelä-Amerikan itäosiin ja Karibianmeren saarille. == Lajit == Pylväskaktusten suvussa on neljä alasukua (Cereus, Ebneria, Mirabella ja Oblongicarpi) ja seuraavat 34 lajia. *Cereus aethiops *Cereus albicaulis *Cereus argentinensis *Cereus bicolor *Cereus braunii *Cereus cochabambensis *Cereus comarapanus *Cereus fernambucensis *Cereus fricii *Cereus haageanus *Cereus hankeanus *Cereus hexagonus *Cereus hildmannianus – perunpylväskaktus *Cereus horrispinus *Cereus huilunchu *Cereus insularis *Cereus jamacaru – sinipylväskaktus *Cereus kroenleinii *Cereus lamprospermus *Cereus lanosus *Cereus mirabella *Cereus mortensenii *Cereus pachyrhizus *Cereus phatnospermus *Cereus repandus – venezuelanpylväskaktus *Cereus roseiflorus *Cereus saddianus *Cereus spegazzinii *Cereus stenogonus *Cereus tacuaralensis *Cereus trigonodendron *Cereus validus *Cereus vargasianus == Käyttö == Monia pylväskaktuksia käytetään koristetarkoituksiin ja jopa pensasaitoina. Jotkin ovat tunnettuja myös huonekasveina, kuten perunpylväskaktus (C. hildmannianus) ja sinipylväskaktus (C. jamacaru). == Lähteet == * Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Portland, Oregon. == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Cereus * Suomen Lajitietokeskus: Pylväskaktukset – Cereus Luokka:Kaktuskasvit
Fusée-luokka

Fusée-luokka oli Ranskan laivaston neljän aluksen muodostama tykkiveneluokka. == Alukset == Fusée-luokan tykkiveneetGardiner, Robert s. 300 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmistui Kohtalo Flamme Arsenal de Cherbourg kesäkuu 1883 elokuu 1885 huhtikuu 1887 1906 Fusée Arsenal de Lorient lokakuu 1882 toukokuu 1884 joulukuu 1885 1910 Grenade Arsenal de Lorient 1884 lokakuu 1888 1889 1906 Mitraille Arsenal de Rochefort 1883 heinäkuu 1886 helmikuu 1888 1910 ==Lähteet== * === Viitteet === *
Yhdystie 2172

Yhdystie 2172 on tie, joka kulkee Euran Saarenmaalta yhdystien 2170 risteyksestä saman kunnan alueella sijaitsevaan Kahalaan yhdystien 2174 risteykseen. Tien pituus on 10 kilometriä. Saarenmaalta Paneliaan seututien 209 risteykseen tie kulkee nimellä Paneliantie. Tästä eteenpäin lopun matkaa tie kulkee nimellä Asemantie. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== 2172 Luokka:Euran liikenne
Melli Maikkula

Melli Maikkula (s. 1980) on suomalainen käsikirjoittaja, ohjaaja, dramaturgi ja tuottaja. Maikkula valmistui vuonna 2010 Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen osastolta pääaineenaan elokuva- ja tv-käsikirjoitus. Hänet on palkittu muun muassa parhaan talk show’n Venlalla komediasarjasta Miitta-täti sekä Näyttämötaiteen valtionpalkinnolla yhdessä näytelmäkirjailijayhteisö Tekstin ydinryhmän kanssa. Maikkula on käsikirjoittanut lukuisia suosittuja tv-sarjoja kuten Putousta, Pasila 2.5 – The Spin-Offia, Antti Holma Show’ta, Kimmoa ja Downshiftaajia sekä elokuvia, kuten Me Rosvolat, Naisen nimi ja Keppi. Hänen käsikirjoittamansa lyhytelokuva Katto valittiin Cannesin elokuvajuhlien viralliseen kilpasarjaan 4843:n hakijan joukosta. Elokuva sijoittui kilpailussa toiseksi ja voitti myöhemmin myös Jussi-palkinnon. Käsikirjoittajien Kilta ja Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat ry valitsivat Melli Maikkulan Vuoden käsikirjoittajaksi 2020Vuoden käsikirjoittaja 2020 Sunklo.fi.. Maikkula on toiminut myös dramaturgin roolissa muun muassa animaatiosarjassa Muumilaakso, kauhukomediassa Helsinki Mansplaining Massacre ja komediasarjassa Pientä laittoa. Vuonna 2019 Maikkula debytoi näytelmäkirjailijana Kansallisteatterissa näytelmällään Pelle. ==Filmografia== === Käsikirjoittajana televisiossa === * Etsijät * Jönneli, kaudet 1-2 * Maanantai *Hyvät ja huonot uutiset * Kimmo * Downshiftaajat * Onnela, kaudet 1-5 * Härölä * Nieminen & Lahtinen Show * Antti Holma Show * Putous * Big Bang! * Pasila 2.5 – The Spin-Off, kaudet 1-4 * Äppeltjuvarna * Miitta-täti * Parasta aikaa ===Käsikirjoittajana elokuvissa=== * White Trash * Keppi * Katto * Naisen nimi * Me Rosvolat * Parinvaihto * Kaukorakkaus ===Ohjaajana televisiossa=== * Tarinanmetsästäjät *Hyvät ja huonot uutiset *Suomen hauskin tavis *Antti Holma Show === Tuottajana elokuvissa ja sarjoissa === * Kiljuset! * Renki (tv-sarja) * Maanantai (tv-sarja) * Explosionen av en badring * Fasisti * Puuttuminen * Kaikki hyvin, Pekka == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Cintia knizei

Cintia knizei on kaktuskasveihin kuuluva pienikokoinen sukunsa ainoa laji, joka on kotoisin Boliviasta, josta se löydettiin vasta 1969 löytäjänään Karel Knize. Tieteellinen sukunimi tulee Cinti-nimisestä kaupungista, lajinimi taas löytäjänsä mukaan. == Ulkonäkö ja koko == Cintia knizei kasvaa yksittäin ja on pallomainen, vihreä, piikitön ja vain 3-5 cm:n läpimittainen kaktus. Sen pääjuuri on porkkanamainen ja kymmenisen cm pitkä. Varsi on kyhmyinen, ja villakarvaiset areolit, joiden piikit ovat surkastuneet pois, ovat vajonneet kyhmyjen väleihin. Kukat sijaitsevat varren kärjen nuorissa areoleissa ja ovat väriltään keltaiset. Hedelmä on sukkulamainen ja paljaspintainen, siinä on mustat siemenet. == Levinneisyys == Laji kasvaa Bolivian Andeilla noin 4000 metrin korkeudella. == Lähteet == * Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Portland, Oregon. === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
Desloratadiini

Desloratadiini on antihistamiiniaineisiin luettava allergialääke. Se on likeistä sukua loratadiinille, jonka aktiivinen metaboliitti eli aineenvaihduntatuote desloratadiini on. Desloratadiinia myydään Suomessa valmistenimillä Aerius, Azomyr, Caredin, Dasselta, Desloratadin, Desloratadine, Deslox, Destamin, Flunise, Kevenix ja Neoclarityn. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *http://www.laakeohje.fi/catalog/public/Search.do?inc=DESLORATADIINI *http://spc.fimea.fi/indox/nam/html/nam/humpil/7/13709697.pdf (Pdf-tiedosto) *PubChem: Desloratadine *Human Metabolome Database (HMDB): Desloratadine *DrugBank: Desloratadine *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Desloratadine *ChemBlink: Desloratadine Luokka:Antihistamiinit Luokka:H1-reseptorin vastavaikuttajat Luokka:Piperidiinit
Cipocereus

Cipocereus on viisilajinen kaktuskasvisuku, jonka merkittävin tuntomerkki on hedelmämallon läpikuultavuus ja vetisyys.Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Portland, Oregon. == Ulkonäkö ja koko == Suvun lajit ovat pensasmaisesti kasvavia pylväsmäisiä kaktuksia, joista jotkin ovat runsashaaraisia. Kookkaimmat lajit kasvavat kolmen ja puolen metrin korkuisiksi. Varret ovat hieman puutuneita, liereitä ja 2–5 cm läpimitaltaan; pitkittäissärmiä niissä on 4–21. Piikkirykelmiä sisältävät areolit ovat valkoisia tai ruskeita; kukat kehittyvät toisinaan niistä villaisimpiin. Piikit ovat tyypiltään vaihtelevia, ja niitä on kussakin areolissa muutama tai paljon, joskus tosin voivat puuttuakin. Kukat avautuvat yöllä, toisinaan jäävät auenneiksi seuraavaksi päiväksikin. Muodoltaan ne ovat putkimaisia, väriltään valkoisia. Terälehdet ovat lyhyet. Hedelmä on pallomainen tai munamainen, avautumaton, sininen ja vahapeitteinen. Hedelmässä on jäljellä kuihtuneita kukan osia. == Levinneisyys == Suku kasvaa Brasilian Minas Geraisissa. == Lajit == *Cipocereus bradei *Cipocereus crassisepalus *Cipocereus laniflorus *Cipocereus minensis *Cipocereus pusilliflorus == Lähteet == Luokka:Kaktuskasvit
Tiitus Petäjäniemi

Tiitus Petäjäniemi (s. 1983 Jyväskylä) on suomalainen kuvataiteilija, taidemaalari ja valokuvaaja. Hän on opiskellut muun muassa Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa, Imatran taidekoulussa ja Petäjäveden käsi- ja taideteollisessa oppilaitoksessa. Petäjäniemen teoksia on useissa kokoelmissa ja hän on pitänyt useita yksityisnäyttelyitä. Hän on toiminut Kansallisgallerian valtuuskunnassa sekä Taideyliopiston ylioppilaskunnan hallituksessa. Teoksissaan hän käyttää usein akryylivärejä, öljymaaleja sekä tusseja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tiitus Petäjäniemen portfolio *Livasaatio.fi: Tiitus Petäjäniemei tammikuu 2017 Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Yhteisötaiteilijat Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hopeapylväät

Hopeapylväät (Cleistocactus) on kaktuskasvien (Cactaceae) heimoon kuuluva suku, jossa on puolisen sataa lajia. Ne ovat kolibrien pölyttämiä kasveja, joiden kukat ovat kapean putkimaisia, tuskin avautuvia. Siihen viittaa tieteellinen nimikin: kreikan kleistos tarkoittaa suljettua. == Ulkonäkö ja koko == Hopeapylväät ovat enimmäkseen pensasmaisia kasvutavaltaan. Niiden hoikat varret ovat runsaspiikkisiä, pystykasvuisia, suikertavia tai jopa riippuvia. Matalia särmiä varsissa on 5-30, ja piikikkäät areolit sijaitsevat tiheässä. Kukat sijaitsevat tavallisesti varren sivulla kärjen tuntumassa ja avautuvat päivällä usein melkein mihin vuodenaikaan tahansa ja ovat ahtaan putkimaisia, joskus hieman vastakohtaisia (tsygomorfisia). Kukkien väri vaihtelee lajista toiseen, joillakin ne ovat punaisia, toisilla taas oransseja, keltaisia tai vihreitä. Joillakin lajeilla kehälehdet levittäytyvät sivuille ja jopa kaartuvat taaksepäin. Kukan tyvi on suomupeitteinen, suomut puolestaan huopa- tai karvapeitteisiä. Heteet ja emin vartalo tulevat yleensä esiin putkimaisen kukan suusta. Kukasta kehittyy pieni, pallomainen ja mehevä hedelmä, jonka pinnalla on toisinaan harvakarvaisia tupsuja. Hedelmä voi olla avautuva. Pienet siemenet ovat kiiltävän mustia. == Levinneisyys == Hopeapylväät ovat eteläamerikkalaisia kaktuksia. Lajit kasvavat Etelä- Ecuadorissa, Perussa, Boliviassa, Länsi-Brasiliassa, Uruguayssa, Paraguayssa ja Argentiinan pohjoisosissa. == Lajit == Anderson (2001: 153–165) tunnistaa seuraavat 49 hopeapylväslajia: *Cleistocactus acanthurus *Cleistocactus baumannii – argentiinanpylväs *Cleistocactus brookeae *Cleistocactus buchtienii *Cleistocactus candelilla *Cleistocactus choataensis *Cleistocactus clavispinus *Cleistocactus × crassiserpens *Cleistocactus dependens *Cleistocactus ferrarii *Cleistocactus fieldianus *Cleistocactus grossei *Cleistocactus hildegardiae *Cleistocactus hyalacanthus *Cleistocactus hystrix *Cleistocactus icosagonus *Cleistocactus laniceps *Cleistocactus luribayensis *Cleistocactus micropetalus *Cleistocactus morawetzianus *Cleistocactus muyurinensis *Cleistocactus neoroezlii *Cleistocactus orthogonus *Cleistocactus pachycladus *Cleistocactus palhuayensis *Cleistocactus paraguariensis *Cleistocactus parapetiensis *Cleistocactus parviflorus *Cleistocactus peculiaris *Cleistocactus piraymirensis *Cleistocactus plagiostoma *Cleistocactus pungens *Cleistocactus reae *Cleistocactus ritteri *Cleistocactus roezlii *Cleistocactus samaipatanus – bolivianpylväs *Cleistocactus sepium *Cleistocactus serpens *Cleistocactus sextonianus *Cleistocactus smaragdiflorus – smaragdipylväs *Cleistocactus strausii – rubiinipylväs *Cleistocactus tarijensis *Cleistocactus tenuiserpens *Cleistocactus tominensis *Cleistocactus tupizensis *Cleistocactus varispinus *Cleistocactus winteri *Cleistocactus xylorhizus == Käyttö == Monia lajeja viljellään koristekasveiksi. == Lähteet == * Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Portland, Oregon. * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Cleistocactus. === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
Ososen talo

Ososen talo on Tampereella Aleksanterinkadun ja Verkatehtaankadun kulmassa sijaitseva, myöhäisjugendia edustava liike- ja asuinrakennus, jonka on suunnitellut Heikki Tiitola. Talon rakennutti kauppias G. W. Osonen, ja se valmistui vuonna 1910.Kaswawa Tampere. Aamulehti. 9.2.1910, s. 3. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Viitattu 29.11.2022. Ososen talo vaurioitui pahoin, kun Kyttälää pommitettiin talvella 1940. Rakennus on alun perin ollut kolmikerroksinen ja osittain nelikerroksinen, mutta vuonna 1988 sitä on korotettu kahdella ullakkokerroksella. Talo on nykyään suojeltu. Ososen taloon avattiin vuonna 1993 Suomen ensimmäinen Siipiweikot-ravintola, joka sijaitsee siellä edelleen. Vuodesta 2016 alkaen rakennuksessa on ollut myös Arto Rastaan illallisravintola Dining 26 by Arto Rastas. Sen paikalla oli aiemmin Tampereen Voimailuseuran Boxing Bingo. Tämä yli 40 vuoden ajan toiminut Tampereen viimeinen bingohalli suljettiin elokuussa 2014.Boxing Bingon toiminta päättynyt. Tiedote 18.9.2014. Vuosina 1991–2022 talon kellarikerroksessa toimi Suomen nyrkkeilymuseo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finna: Kuvia Ososen talosta Luokka:Tampereen suojellut rakennukset Luokka:Tampereen asuinrakennukset Luokka:Tampereen liikerakennukset Luokka:Kyttälä
Kusikivi

Kusikivi on Kurikassa Miedon kylässä sijaitseva siirtolohkare, jonka luokse Ruotsin kuningas Aadolf Fredrik seurueineen perimätiedon mukaan pysähtyi 18. heinäkuuta 1752, jotta kuningas saattoi käyttää kiveä näkösuojana käydessään tarpeillaan. Hattujen sodan jälkeen kruunattiin Aadolf Fredrik Venäjän myötävaikutuksella Ruotsin kuninkaaksi. Hän istui majesteetilliselle valtaistuimelle 1751. Kruunajaisten jälkeen päätettiin, että kuningas tekee tutustumismatkan Suomeen ja palaa Pohjanlahden ympäri takaisin Ruotsiin. Tämä kuningas Adolf Fredrikin ”eerikinretki” toteutui kesällä 1752. Kuninkaalla oli mukanaan suuri seurue, mutta kuningatar jäi kotiin Ruotsiin. Eri puolilla Suomea aloitettiin valmisteluja kuninkaan vastaanottamiseksi. Hänestä annettiin ylistäviä lausuntoja ja kirkoissa luettiin rukouksia hänen puolestaan.Suomen Kansan Aikakirjat V. Toim. Einar W. Juvelius, Otava Helsinki 1731 Kuningas oli matkalla Turusta Hämeenlinnan, Kankaanpään ja Kurikan kautta Kyrönkankaan kesätietä pitkin Vaasaan eli silloiseen Korsholmaan, kun hän tunsi tarvetta pysähtyä. Kusikivi sijaitsee muutamia kilometrejä lounaaseen Kurikan kirkosta ja sen kylkeen on kiinnitetty metallinen muistolaatta tapauksen muistoksi. Kivi on nykyisin matalampi kuin se oli 250 vuotta sitten, koska kiven ympärille on aikojen kuluessa tuotu lisää maata muun muassa tietöiden yhteydessä. 1700-luvulla kivi lienee ollut noin kaksi metriä maanpinnan yläpuolella, kun nykyisin sen korkeus on vain noin 60–70 senttimetriä.Kulttuuriympäristön rekisteriportaali: Kurikan kusikivi , Museovirasto 2.11.2012. Viitattu 22.10.2014. Kiveä on nimitetty myös Sormuskiveksi, sillä kruununvouti oli aikoinaan käynyt sinettisormuksensa avulla merkitsemässä kiven rajapyykiksi Kylmäjyrän ja Kiskon talojen välille. Tämä nimi ei kuitenkaan jäänyt elämään. Kusikivi sijaitsee osoitteessa Jyllintaival 120, Kurikka. == Katso myös == * Pirunpesä, hiidenkirnu Kurikassa * Legenda, Juha Miedon patsas Kurikassa == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Pois työpöydältä -blogi 18.7.2012: Kurikan kusikivi (valokuvia) * Geocaching: Lähikuva kivessä olevasta muistolaatasta Luokka:Suomen siirtolohkareet Luokka:Suomen luonnonmuistomerkit Luokka:Kurikan luonto
Leo Sirelius

Leo Aristides Sirelius (26. helmikuuta 1863 Pietari – 30. tammikuuta 1937 Helsinki) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri, joka toimi 1911–1916 Mikkelin läänin ja 1916–1917 Vaasan läänin kuvernöörinä. Leo Sireliuksen vanhemmat olivat kenraalimajuri Otto Arvid Ferdinand Sirelius ja vapaaherratar Maria Stackelberg. Sirelius kävi Paavalin sotaopiston Pietarissa ja palveli vuodesta 1884 alkaen upseerina Venäjän armeijassa. Vuosina 1885–1896 hän kuului Henkikaartin suomenmaalaiseen rykmenttiin ja oli sen jälkeen reservissä, kunnes sai tammikuussa 1900 eron palveluksesta alikapteenina. Hän kuitenkin palasi hieman myöhemmin aktiivipalvelukseen ja toimi 1903–1909 Viipurin vt. poliisimestarina. Toukokuussa 1911 Sirelius nimitettiin everstiksi ylennettynä Mikkelin läänin kuvernööriksi, ja hänen virkansa vakinaistettiin neljä kuukautta myöhemmin. Elokuussa 1916 hän siirtyi Vaasan lääniin. Hän erosi helmikuun vallankumouksen jälkeen huhtikuun 1917 alussa virastaan sekä sotapalveluksesta, ja sai eronsa yhteydessä kenraalimajurin arvon. Hän muutti sen jälkeen asumaan Pietariin, mutta palasi Suomeen vuonna 1922. Jalkaväenkenraali Otto Leonidas Sirelius oli Leo Sireliuksen veli.Лео-Аристид Оттович Сирелиус Grwar.ru. Viitattu 16.10.2014. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Mikkelin läänin maaherrat Luokka:Vaasan läänin maaherrat Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt
Achéron-luokka

Achéron-luokka oli Ranskan laivaston neljän aluksen muodostama tykkiveneluokka. == Alukset == Achéron-luokan tykkiveneetGardiner, Robert s. 300 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmistui Kohtalo Achéron Arsenal de Cherbourg marraskuu 1883 huhtikuu 1885 helmikuu 1888 1913 Cocyte Arsenal de Cherbourg joulukuu 1883 tammikuu 1887 helmikuu 1890 1911 Phlégéton Arsenal de Cherbourg heinäkuu 1885 joulukuu 1890 1892 1910 Styx Arsenal de Cherbourg syyskuu 1889 elokuu 1891 lokakuu 1892 1919 ==Lähteet== * === Viitteet === *
Rafael Spåre

Rafael Knut Harald Spåre (11. tammikuuta 1864 Helsinki – 12. tammikuuta 1943 Bryssel, Belgia) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri, joka toimi 1911–1917 Hämeen läänin kuvernöörinä. Spåren isä oli senaattori Knut Robert Karl Valfrid Spåre. Spåre kävi Haminan kadettikoulun ja palveli vuodesta 1886 upseerina Venäjän armeijassa. Suuren osan urastaan hän palveli Henkikaartin Keisarinna Aleksandra Feodorovnan ulaanirykmenttissä. Hän sai mainetta Liivinmaan levottomuuksien tukahduttamisesta vallankumousvuosina 1905–1906.Osmo Jussila: Nationalismi ja vallankumous venäläis-suomalaisissa suhteissa 1899–1914, s. 302. Historiallisia tutkimuksia 110. Suomen Historiallinen Seura, Helsinki 1979. Spåre yleni vuoteen 1907 mennessä everstiksi. Hänet nimitettiin marraskuussa 1911 Hämeen läänin kuvernööriksi ja hänet ylennettiin 1913 kenraalimajuriksi. Spåre erosi helmikuun vallankumouksen jälkeen kuvernöörinvirastaan huhtikuussa 1917 ja kuukautta myöhemmin myös sotapalveluksesta. Hän muutti vuonna 1922 asumaan loppuiäkseen Brysseliin. Spåre oli aatelissäädyssä Tawast-suvun valtuuttama edustaja valtiopäivillä 1891.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1891 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1891. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Central-Tryckeri, 1891, s. 1467-1472. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Рафаил Вальфридович Споре (henkilötiedot venäjäksi) Grwar.ru Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Hämeen läänin maaherrat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Wayne Frye

Wayne Thomas Frye (30. marraskuuta 1930 Trinity, Kentucky – 26. helmikuuta 2014 Lexington, Kentucky) oli yhdysvaltalainen upseeri, soutaja ja olympiavoittaja. Frye kuului Yhdysvaltain olympiakultaa voittaneeseen kahdeksikkojoukkueeseen Helsingissä 1952. Hän työskenteli muun muassa upseerina Yhdysvaltain ilmavoimissa ja osallistui lentäjänä Vietnamin sotaan.Olympics at Sports-Reference.com Frye kuoli Kentuckyn Lexingtonissa 26. helmikuuta 2014, 83-vuotiaana.http://www.legacy.com/obituaries/peoplesdefender/obituary.aspx?n=Wayne- Frye&pid;=169894158 == Lähteet == * Wayne Frye Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset soutajat Luokka:Yhdysvaltalaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Johan Axel Gripenberg

Johan Axel Gripenberg (1. maaliskuuta 1833 Helsinki – 12. kesäkuuta 1918 Bern, Sveitsi) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti ja valtiopäivämies, joka toimi vuosina 1886–1889 Oulun läänin ja 1889–1899 Viipurin läänin kuvernöörinä. Johan Axel Gripengerin isä oli kenraalimajuri Johan Fredrik Sebastian Gripenberg. Gripenberg kävi Haminan kadettikoulun ja palveli vuodesta 1852 upseerina Venäjän armeijassa. Hän oli 1860-luvun alussa muutaman vuoden Haminan kadettikoulun harjoitusupseerina ja maantiedon opettajana. Hän palveli pitkään Henkikaartin Paavalin rykmentissä ja oli myöhemmin jalkaväkirykmentin komentajana Samarassa. Hänet ylennettiin 1883 kenraalimajuriksi. Gripenberg toimi 1886–1889 Oulun ja vuodesta 1889 Viipurin läänin kuvernöörinä. Hän sai 1893 ylennyksen kenraaliluutnantiksi. Gripenberg edusti aatelissukuaan säätyvaltiopäivillä 1885, 1888Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1888 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1888. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1888, ss. 1685-1691., 1891Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1891 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1891. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Central- Tryckeri, 1891, ss. 1467-1472., 1894, 1899, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän erosi kuvernöörinvirastaan protestina Suomen venäläistämistoimenpiteille joulukuussa 1899 ja sai eron sotapalveluksesta helmikuussa 1900. Hän vetäytyi viettämään eläkevuosiaan Berniin Sveitsiin. Arkkitehti Mauritz Gripenberg oli Johan Axel Gripenbergin poika. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Oulun läänin maaherrat Luokka:Viipurin läänin maaherrat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1833 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Lode Wouters

Lode Alphonse Wouters (27. toukokuuta 1929 Klein-Vorst – 25. maaliskuuta 2014 Geel) oli belgialainen maantiepyöräilijä ja olympiavoittaja. Wouters kuului Belgian kolmihenkiseen maantieajon joukkuekilpailun olympiakultaa Lontoossa 1948 voittaneeseen joukkueeseen. Yksilökilpailussa hän voitti pronssia. Belgian kultajoukkue ei tiennyt, että maantieajossa oli käyty myös joukkuekilpailu, vaan miehet lähtivät Lontoosta tietämättä olleensa olympiavoittajia. Woutersin joukkuetoveri Eugène Van Roosbroeck sai tietoonsa vasta paljon myöhemmin kultamitalin olemassaolon ja anoi mitaleita Kansainväliseltä olympiakomitealta. Hän ja Wouters saivat mitalinsa vuonna 2010, tosin Woutersille mitali toimitettiin tämän oltua liian sairas osallistuakseen jakotilaisuuteen. Voittajajoukkueen kolmas jäsen Leon De Lathouwer ehti kuolla ennen mitalinsa saamista vuonna 2008.Olympics at Sports- Reference.com Wouters kuoli Geelissa 25. maaliskuuta 2014, 84-vuotiaana.http://www.gva.be/cnt/aid1560196/ex-wielrenner-en-olympisch- medaillewinnaar-louis-wouters-overleden == Lähteet == * Lode Wouters Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Belgialaiset maantiepyöräilijät Luokka:Belgialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Frans von Pfaler

Frans Carl Fredrik Josef von Pfaler (19. elokuuta 1865 Tampere – 3. maaliskuuta 1937 Bryssel, Belgia) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri, joka toimi Viipurin läänin kuvernöörinä vuosina 1910–1917. Von Pfaler kirjoitti vuonna 1880 ylioppilaaksi Helsingissä ja kävi 1881–1887 Haminan kadettikoulun, minkä jälkeen hän palveli upseerina Venäjän Henkikaartissa sekä myöhemmin ratsuväessä. Hän osallistui ratsumestarina Venäjän–Japanin sotaan 1904–1905 ja sai 1906 ylennyksen everstiksi. Vuonna 1910 von Pfaler nimitettiin Viipurin läänin kuvernööriksi, ja hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1912. Hän erosi helmikuun vallankumouksen jälkeen 1917 kuvernöörinvirastaan ja sotapalveluksesta. Eläkepäiviään hän vietti Brysselissä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Viipurin läänin maaherrat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Sukutilakunniakirja

Sukutilakunniakirja on kunniamaininta, jonka myöntää nykyään ProAgria.http://www.proagria.fi/sisalto/sukutilakunniakirja-385 Sen voi saada vähintään kaksisataa vuotta saman suvun hallussa olevan maatilan omistaja. Ruotsissa sukutilakunniakirjoja alettiin jakaa 1929 laajasti. Suomessa kirjailija Jalmari Finne ryhtyi tilauksesta laatimaan omistajaluetteloita. 22. tammikuuta 1931 Maatalousseurojen Keskusliitto otti tehtäväkseen sukutilakunniakirjojen jakamisen antaakseen julkisen tunnustuksen samaa tilaa pitkäaikaisesti hallinneille suvuille, herättääkseen kunnioitusta esivanhempien työtä kohtaan ja vahvistaakseen nykyisenkin sukupolven kiintymystä kotikontuun.Mitä-Missä-Milloin 1954, sivu 203. Ensimmäiset 75 sukutilakunniakirjaa annettiin Raumalla Satakunnan maanviljelysseuran maatalousnäyttelyiden yhteydessä 31. heinäkuuta 1931. Sukutilakunniakirjoja annettiin vuosittain poikkeuksena vuodet 1940-1941 ja 1943-1946. Vuoden 1952 loppuun mennessä oli annettu 2545 sukutilakunniakirjaa siten, että Hämeen lääniin 369, Kymen lääniin ja sen edeltäjään Viipurin lääniin oli annettu 333, Kuopion lääniin 192, Lapin lääniin ei ainuttakaan, Mikkelin lääniin 145, Oulun lääniin 128, Turun ja Porin lääniin 759, Vaasan lääniin 352 ja Uudenmaan lääniin 267. Sukutilarekisteristä löytyy tarkempaa tietoa sukutilakunniakirjan saaneista tiloista. Huomioitavaa on, ettei tietoja löydy tiloista, jotka eivät ole rekisteröineet itseään sukutilarekisteriin. ==Lähteet== Luokka:Suomen maatalouden historia luokka:Kunniamaininnat Luokka:Sukututkimus
Isidor Svertškov

Isidor Dmitrijevitš Svertškov (, kirjoitetaan myös Svertschkoff; 26. toukokuuta 1837 Turku – 29. maaliskuuta 1907 Kiova) oli suomenvenäläinen jalkaväenkenraali, joka toimi vuosina 1900–1904 Hämeen läänin kuvernöörinä. Svertškovin venäläinen upseerisuku oli asettunut Suomeen 1800-luvun alussa.Osmo Jussila: Nationalismi ja vallankumous venäläis-suomalaisissa suhteissa 1899–1914, s. 306. Historiallisia tutkimuksia 110. Suomen Historiallinen Seura, Helsinki 1979. Isidor Svertškovin isä oli kenraalimajuri Dmitri Svertškov. Svertškov kävi Helsingissä Helsingfors Lyceumin ja jalkaväen junkkarikoulun, josta valmistui vuonna 1853 upseeriksi. Krimin sodan aikana hän palveli vänrikkinä Helsingin alueen puolustuksessa. Hän oli vastuussa kesäkuussa 1855 ”Hangon verilöylynä” tunnetusta kiistanalaisesta sotatoimesta, jossa muutama Hangossa maihinnousut brittiläinen merisotilas surmattiin ja muut otettiin sotavangeiksi, vaikka brittien mukaan kyse olisi ollut neuvottelulipun suojassa suoritetusta vankien palauttamisyrityksestä.Raoul Johnsson & Ilkka Malmberg: Kauhia Oolannin sota – Krimin sota Suomessa 1854–1855, s. 357–361. John Nurmisen säätiö, Helsinki 2013. Myöhemmin Svertškov palveli Venäjällä, ja hänet nimitettiin vuonna 1888 everstiksi ylennettynä Mogiljovin alueen sotilaskäskynhaltijaksi. 1890-luvulla hän palveli Baltiassa, ensin Vilnan sotasairaalan päällikkönä ja vuodesta 1898 Väinänsuun linnoituksen komendanttina Vitebskin kuvernementissa. Hänet ylennettiin 1894 kenraalimajuriksi ja 1900 kenraaliluutnantiksi. Svertškov nimitettiin toukokuussa 1900 Hämeen läänin kuvernööriksi. Hän oli tässä virassa, kunnes jäi helmikuussa 1904 eläkkeelle ja sai siinä yhteydessä jalkaväenkenraalin arvon. Eläkepäiviään hän vietti Kiovassa. Isidor Svertškovin vävy oli prokuraattori Konstantin Kazanski ja veli taidemaalari Wladimir Swertschkoff (Vladimir Svertškov). ==Lähteet== Luokka:Venäläiset kenraalit Luokka:Hämeen läänin maaherrat Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Vuonna 1837 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
Sopajärvi

Sopajärvi on yksi Myrskylän järvistä. Se kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan, LVO 010024. Se on yksityinen luonnonsuojelualue, YSA 201066. EUNIS EEA:n tunnus on 195486. 17. joulukuuta 2004 olevan YSA-päätöksen mukaan pesimälajiston säännöllisesti pesiviksi linnuiksi härkälintu, kaulushaikara, laulujoutsen, ruskosuohaukka, luhtahuitti, kurki, naurulokki, pikkulokki. Muita pesimälintuja päätöksen perustelujen mukaan ovat lapasorsa, heinätavi ja punasotka. ==Lähteet== Luokka:Myrskylän järvet Luokka:Koskenkylänjoen vesistö Luokka:Suomen luonnonsuojelualueet
Ludvig Nielsen

Ludvig Nielsen (1906–2001) oli norjalainen säveltäjä ja urkuri. Hän työskenteli urkurina ensin Akershusissa ja sittemmin Oslossa. Lopulta hänet nimitettiin Trondheimin Nidarosin tuomiokirkon kanttoriksi ja kuoronjohtajaksi. Nielsen sävelsi kuoro- ja urkumusiikkia usein omaan käyttöönsä Trondheimissa työskennellessään.Naxos: Ludvig Nielsen Nielsen sai oppinsa Oslossa ja Leipzigissa. Hän debytoi Oslossa urkurina 1926 ja esiintyi myös pianistina, ensimmäisen kerran vuonna 1930. Hän toimi konservatorion opettajana Trondheimissa vuosina 1943–76. Hänelle myönnettiin Norjan kulttuurineuvoston musiikkipalkinto vuonna 1976. Nielsenin kuoroteosten joukkoon lukeutuvat Exultate Deo (1943), Guds rike (1944), Te Deum (1945), Messe på Olavsdagen (1949), Fagnadarsongar (1959), Draumkvedet, liturgisk oratorium (1963), Under Kirkehvelv (1975) ja Lilja (1979). Lisäksi hän sävelsi muun muassa konserton uruille ja jousiorkesterille (1965) sekä runsaasti muuta urkumusiikkia, kuten 150 urkukoraalia norjalaiseen virsikirjaan.Store norske leksikon: Ludvig Nielsen == Lähteet == Luokka:Norjalaiset säveltäjät Luokka:Norjalaiset urkurit Luokka:Norjalaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Kaksinaamaista peliä (vuoden 2009 elokuva)

Kaksinaamaista peliä () on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Tony Gilroyn ohjaama ja käsikirjoittama romanttinen rikoselokuva. Sen pääosissa ovat Clive Owen, Julia Roberts, Tom Wilkinson ja Paul Giamatti. Julia Roberts sai roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Golden Globe -ehdokkuuden. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2009 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Romanttiset elokuvat Luokka:Universal Picturesin elokuvat