EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Batepán verilöyly

Batepán verilöyly tapahtui 3. helmikuuta 1953 Batepán kylässä São Tomén saarella Portugalin siirtomaassa São Tomé ja Príncipessa. Portugalilaiset siirtomaaisännät surmasivat verilöylyssä yli tuhat sãotomélaista työläistä. == Tausta == Orjuus São Tomé ja Príncipessä loppui vuonna 1875, jonka jälkeen saarten kahvi- ja kaakaoplantaaseille hankittiin kymmeniätuhansia sopimustyöntekijöitä () aluksi Angolasta ja myöhemmin myös Mosambikista ja Kap Verdeltä. Työtä tehtiin monesti orjuutta muistuttavissa oloissa. Lukutaidottomille sopimustyöläisille oli sopimuksessa luvattu paluumatka muutaman vuoden kovan työn jälkeen, mutta ne eivät toteutuneet. Plantaasien työvoimaongelma johti protesteihin. == Verilöyly ja sen seuraukset == Siirtomaavirkamies tapettiin 3. helmikuuta viidakkoveitsellä Batepán kylässä, jonka jälkeen portugalilaiset keräsivät alueen sãotomélaiset (myös nimellä forrot) työläiset yhteen. Useat kuljetettiin Fernão Diasin pakkotyöleirille ja osa paloi elävältä yrittäessään piiloutua kaakaopapujen kuivauslaitteisiin. Portugalilaiset kohdistivat sãotomélaisiin fyysistä ja psyykkistä kidutusta. Yksi tunnetuimmista tapauksista oli 46 ihmisen ahtaminen kymmenelle hengelle tarkoitettuun vankikoppiin, jossa vain 18 selviytyi yön yli. Useita tunnettuja sãotomélaisia ja heitä tukevia valkoisia plantaasinomistajia karkotettiin Príncipen saarelle. Tarkkaa kuolonuhrien määrää ei tiedetä, mutta usein puhutaan 1 032 uhrista. Lukua pidetään kuitenkin suurelti symbolisena, sillä kaksi viimeistä numeroa viittaa verilöylyn tapahtumapäivämäärään 3.2. Verilöylyn katsotaan synnyttäneen sãotomépríncipeläisen nationalismin ja aiheuttaneen epäsuorasti myös vuonna 1960 perustetun CLSTP:n (Comité de Libertação de São Tomé e Príncipe) muodostamisen. CLSTP oli São Tomén ja Príncipen vapautusliikkeen () edeltäjä. Verilöylyn vuosipäivä on kansallinen vapaapäivä, ja sitä juhlitaan vuosittain muun muassa puhein, nuorisomarssein sekä mediakeskusteluin verilöylyn merkityksestä ja perinnöstä. Lisäksi kerrotaan tarinoita Fernão Diasin työleiriltä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1953 rikokset Luokka:Joukkosurmat Luokka:São Tomé ja Príncipen historia
Jyväskylän työväenyhdistys

Jyväskylän työväenyhdistys on Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen paikallisosasto Jyväskylässä. Yhdistys on perustettu vuonna 1888 ja sillä oli noin 750 jäsentä vuonna 2011. Yhdistyksellä on ollut vahva vaikutus Jyväskylän kaupungin päätöksentekoon varsinkin vasemmistolaisessa Jyväskylässä vuosina 1945-1991. Yhdistyksen näkyviä johtohahmoja eri aikoina ovat olleet Toivo Lehto 1920-luvulla, Onni Peltonen (moninkertainen ministeri 1940-1950-luvuilla), Eino Palander ja Pentti Sahi (kaupungin keskeiset luottamushenkilöt 1960- ja 1970-luvuilla) sekä Kalevi Olin 1990-luvulla.Yhdistyksen toimintakertomus 2011 Vuonna 1924 yhdistys rakennutti toimitalokseen Jyväskylän työväentalon. Se kuuluu arkkitehti Alvar Aallon varhaistuotantoon. Talo sijaitsee keskeisellä paikalla Kauppakadun ja Väinönkadun kulmassa. Tontilla on myös myöhemmin rakennettuja talon laajennusosia. Useiden vuosikymmenten ajan yhdistys hankki varoja pyörittämällä talossaan ravintolatoimintaa, mutta nykyisin ravintolatilat on vuokrattu ulkopuolisille. Myös yhdistyksen harjoittama teatteritoiminta on ollut laajaa ja tasokasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jyväskylän Työväenyhdistyksen Facebook-sivut Luokka:Suomen Sosialidemokraattinen Puolue Luokka:Suomalaiset työväenyhdistykset Luokka:Jyväskylä
Dogtown and Z-Boys

Dogtown and Z-Boys on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Stacy Peraltan ohjaama yhdysvaltalainen dokumenttielokuva, joka kertoo Kalifornian Santa Monicassa 1970-luvulla toimineesta rullalautailuryhmästä Z-Boys. Peralta oli itse yksi ryhmän jäsenistä, ja elokuvan kuvamateriaali perustuu paljolti poikien ystävien kuvaamiin kaitafilmeihin. Elokuvan selostajaäänenä on Sean Penn. Sports Illustrated -lehti nimesi dokumentin vuonna 2003 kaikkien aikojen 12. parhaaksi urheiluelokuvaksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2001 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2001 dokumenttielokuvat Luokka:Rullalautailu
John Young (maahockeypelaaja)

John Gilbert Young (s. 22. helmikuuta 1934) on kanadalainen entinen maahockeypelaaja. Hän oli mukana maansa joukkueessa Tokion olympialaisissa 1964, joissa Kanada oli jaetulla sijalla kolmastoista. Young pelasi turnauksessa seitsemän ottelua ja teki niissä yhteensä kaksi maalia. == Lähteet == * Youngin profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Kanadalaiset maahockeypelaajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tonino Delli Colli

Tonino Delli Colli (20. marraskuuta 1923 Rooma – 16. elokuuta 2005 Rooma) oli italialainen elokuvaaja. Delli Collin elokuvaura alkoi Cinecittàn studioilla vuonna 1938 kamera-apulaisena. Ammattinsa hän oppi Mario Albertellin kaltaisten kuvaajien avustajana. Hänen ensimmäinen itsenäinen kuvaustyönsä oli László Kishin ohjaama Finalmente sì (”Vihdoinkin kyllä”) vuonna 1944. Vuonna 1952 hän kuvasi Italian ensimmäisen värielokuvan, Stenon ja Mario Monicellin ohjaaman Totò a colori (”Totò väreissä”). Myöhemmin Delli Colli osallistui lukuisiin italialais-yhdysvaltalaisiin yhteistuotantoihin, kunnes vuonna 1961 Pier Paolo Pasolinin Pummi teki hänestä ohjaajan vakikuvaajan. Hän työskenteli myös Sergio Leonen, Federico Fellini, Lina Wertmüllerin ja Marco Ferrerin sekä ulkomaalaisista ohjaajista muun muassa Louis Mallen, Roman Polanskin ja Jean- Jacques Annaud’n kanssa. Sergio Leonen elokuvien pääkuvaajana Delli Colli kehitti italowesternien dynamiikkaa ideoimalla niiden kirkkaat maisemat ja erikoislähikuvat. Maaliskuussa 2005 Delli Colli kertoi haastattelussa: > "Kun minulta tiedustellaan elokuvieni teknisestä puolesta, kehotan kysyjiä > aina menemään teatteriin katsomaan niitä uudelleen, sillä kaikki on siellä. > Elokuvan taikaa ei voi pukea sanoiksi." == Palkinnot == Delli Colli voitti parhaan kuvauksen Golden Globe -palkinnon Roberto Benignin Oscar-palkitusta elokuvasta Kaunis elämä (1994). Sen lisäksi yli kuusikymmentä vuotta kestäneen uransa aikana Delli Colli voitti neljä David di Donatello ja kuusi Nastro d’argento -palkintoa. Vuonna 2005 hänelle myönnettiin American Society of Cinematographersin kansainvälinen elämäntyöpalkinto. == Valikoitu filmografia == * Bagdadin varas (Il ladro di Bagdad, 1961) * Pummi (Accattone, 1961) * Mamma Roma (Mamma Roma, 1962) * Pyöveli (El verdugo, 1963) * Matteuksen evankeliumi (Il vangelo secondo Matteo, 1964) * Haukat ja varpuset (Uccellacci e uccellini, 1966) * Hyvät, pahat ja rumat (Il buono, il brutto, il cattivo, 1966) * 3 askelta yöhön (Histoires extraordinaires, 1968) * Huuliharppukostaja (C'era una volta il West, 1968) * Sikolätti (Porcile, 1969) * Decamerone (Il Decameron, 1971) * Canterburyn tarinoita (I racconti di Canterbury, 1972) * Lacombe Lucien (Lacombe Lucien, 1974) * Sodoman 120 päivää (Salò o le 120 giornate di Sodoma, 1975) * Mies joka osti elämänsä (Pasqualino Settebellezze, 1975) * Verikosto Sisiliassa (Fatto di sangue fra due uomini per causa di una vedova. Si sospettano moventi politici, 1978) * Suuri gangsterisota (Once Upon a Time in America, 1984) * Ginger ja Fred (Ginger e Fred, 1986) * Ruusun nimi ( The Name of the Rose, 1986) * Haastattelu (Intervista, 1987) * L'africana (L'africana, 1990) * Katkera kuu (Bitter Moon, 1992) * Yö ei tunne armoa (Death and the Maiden, 1994) * Kaunis elämä (La vita è bella, 1997) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tonino Delli Colli Internet Movie Databasessa Luokka:Italialaiset elokuvaajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
La furia di Ercole

La furia di Ercole (”Herkuleen raivo”, ) on vuonna 1962 julkaistu italialais- ranskalainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan filmin on ohjannut Gianfranco Parolini. Sen päähenkilöä Herkulesta esittää yhdysvaltalainen kehonrakentaja Brad Harris. ==Juoni== Herkules saapuu Arkadiin tapaamaan vanhaa ystäväänsä kuningas Nisiaa. Kuningas on kuollut ja hänen valtansa on perinnyt kuningatar Cnidia, jonka takana vaikuttaa julma neuvonantaja Menisto. Cnidia rakastuu Herkuleeseen, joka asettuu tyranniaa vastaan kapinoivan kansan puolelle. Menisto yrittää tappaa kapinallisten johtajan Eridionen tyttären Darian, mutta saa lopulta itse surmansa. Eridione ottaa vallan ja Herkules lähtee etsimään uusia seikkailuja. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== La furia di Ercole on samojen tekijöiden toisinto edellisenä vuonna julkaistusta Sansonesta. Serge Gainsbourgin mukaan ne kuvattiin samaan aikaan, eikä hän aina tiennyt kumpaa elokuvaa oli tekemässä. Jugoslaviassa Zagrebin Dubrava Filmillä tehdyt ulkokohtaukset näkyvät suurina avustajajoukkoina ja komeina lavasteina. Herkules voittaa norsun, leijonan, gorillapukuisen miehen ja kukistaa joukon Menisten palkkasotureita, mutta muutoin elokuva painottuu melodraaman puolelle. Gianfranco Parolinin ohjaus tekee siitä kuitenkin melko sujuvaa katseltavaa. Yhtenä roistoista esiintyy näyttelijänuraansa aloitellut Sergio Ciani alias Alan Steel. Elokuvan saksalaisessa versiossa Samson, Befreier der Versklavten (”Samson, orjuutettujen vapauttaja”) sen päähenkilö esiintyy nimellä Simson. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset historialliset seikkailuelokuvat Luokka:Ranskalaiset seikkailuelokuvat Luokka:Vuoden 1962 italialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1962 ranskalaiset elokuvat
Rakkapunavarpunen

Rakkapunavarpunen (Carpodacus rubicilla) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Tuntomerkit== Rakkapunavarpunen on 19–20,5 senttimetriä pitkä. Se on voimakasrakenteinen ja sillä on vahva nokka ja melko pitkät siivet ja pyrstö. Koiraan päälaki ja alapuoli ovat väriltään tumman vadelmanpunaiset ja valkoisten täplien kirjomat. Silmä ja nokan ympärystä ovat tummat. Nokka on vaalea. Naaras ja nuori koiras ovat väriltään ruskeanharmaita ja karkean pitkittäisviiruisia. Nokka on harmaanruskea. Rakkapunavarpusen kutsuääni on kuuluva ja tasainen tvui ja varoitusääni epäpuhdas ja paksu tsik. Rakkapunavarpusen laulu on yksinkertainen, kirkas ja rauhallinen säe, esimerkiksi tsyih tsy-tsy-tsy tvut-vutvu-tsy. Osa säkeistä voi olla pidempiä ja vaihtelevampia. ==Levinneisyys== Rakkapunavarpusia elää Kaukasuksen alueella ja Keski-Aasiassa. ==Elinympäristö== Rakkapunavarpunen pesii paljakalla yli 2500 metrin korkeudessa. Se on paikkalintu, mutta talveksi se laskeutuu noin 1000 metriin tai alemmaksikin lumitilanteen mukaan. Tällöin ne liikkuvat pieninä parvina. Pesänsä rakkapunavarpunen tekee kallionkoloon tai kiven alle. ==Lähteet== Luokka:Peipot
Emanuela Viola

Emanuela Viola (s. 12. tammikuuta 1972) on italialainen entinen uimari. Viola voitti 100 metrin perhosuinnissa pronssia Välimeren kilpailuissa 1987 ajallaan 1.03,51. Hän oli kisojen aikaan vasta 15-vuotias. Viola osallistui samassa lajissa Soulin olympialaisiin 1988, mutta putosi jatkosta oltuaan erässään jaetulla viimeisellä tilalla. == Lähteet == Luokka:Italialaiset uimarit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Storvik

Storvik on taajama Sandvikenin kunnassa Keski-Ruotsissa. Se sijaitsee Gävleborgin läänissä ja Gästriklandin maakunnassa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 2 165 asukasta. Storvik on aikaisemmin ollut kauppala. ==Väestönkehitys== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Ruotsin kauppalat Luokka:Sandvikenin kunta
Frövi

Frövi on taajama Lindesbergin kunnassa Keski-Ruotsissa. Se sijaitsee Örebron läänissä ja Västmanlandin maakunnassa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 2 516 asukasta. Frövi on myös entinen kauppala. Vuonna 1955 koko Näsbyn maalaiskunta muutettiin Frövin kauppalaksi, ja siihen kuului siten nykyistä taajamaa laajempi alue. Kauppalasta tuli osa Lindesbergin kuntaa vuonna 1971. Kauppalalla oli käytössään oma vaakuna. Kuva:Frövi vapen.svg|Frövin kauppalan vaakuna ==Väestönkehitys== ==Lähteet== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Ruotsin kauppalat Luokka:Lindesbergin kunta
Elämä on yhtä vihellystä

Elämä on yhtä vihellystä (La Vida es silbar) on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Fernando Pérezin ohjaama espanjalais-kuubalainen elokuva. == Juoni == Kolmen kuubalaisen tarinat risteävät Pyhän Barbaran päivänä. Mariana, nuori ballerina, havittelee roolia Giselle-baletissa; Juliaa alkaa huimata aina kun kuulee sanan ”seksi”; muusikko Elpidia iskee turistin ja kertoja Bebe vie katsojan taksimatkalle pitkin Havannan katuja. == Lähteet == Luokka:Kuubalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1998 espanjalaiset elokuvat Luokka:Espanjalaiset draamaelokuvat
Konela

Oy Konela Ab oli Suomessa vuosina 1948–2003 toiminut auto- ja konealan maahantuontiyritys, joka oli suuren osan toiminta-ajastaan neuvostoliittolaisen V/O Avtoexportin omistuksessa. Yrityksen toiminta on jatkunut nimellä Delta Motor Group Oy brittiläisen pääomasijoittajan omistuksessa. Yrityksen alkuna oli vuonna 1937 perustettu Lauttasaaren Autokorjaamo Oy. Yhtiö tunnettiin Oy Löfström Ab:na vuosina 1940–1948. Tämän jälkeen yhtiöstä tuli Oy Konela Ab (1948–2003). Konelassa oli 1950-luvulta 1980-luvulle saakka noin 2000 työntekijää. Korjaamoon liittynyt, Oy Löfström Ab:lta peritty konepajatoiminta lopetettiin vuonna 1954. Konelan maahantuontikeskus Lappeenrannassa aloitti toimintansa vuonna 1971.U. E. Moisala: Auto Suomessa: auton kaupan, käytön ja korjaamotoiminnan historia vuoteen 1983, s. 371. Helsinki: Autoalan Keskusliitto ry ja Autotuojat ry, 1983. Vuoteen 1966 mennessä Konela oli tuonut Suomeen yhteensä 75 000 autoa. Konelan varaosavarastossa oli tilaa yhteensä 28 hyllykilometriä ja siinä oli liki 20 000 nimekettä. Huoltokorjaamon kapasiteetti oli 60 kuntoonpanohuoltoa vuorokaudessa. Eri puolilla maata toimi enimmillään yli tuhat Konelan huoltopistettä.Markku Mäkipirtti: Ajoneuvot Suomessa 2: neuvostoliittolaiset autot, s. 27. Tampere: Apali Oy, 2009. Vuonna 1970 Konelan osuus Suomen henkilöautomarkkinoista oli 4,8 prosenttia ja vuonna 1980 se oli noussut 11,5 prosenttiin. Viimeksi mainittuna vuonna Konela oli Aro-Yhtymän jälkeen Suomen toiseksi suurin henkilöautojen maahantuoja.Timo Laitinen: Auto 70-luvulla: nousun ja kriisin vuosikymmenellä (3. painos), s. 202. Helsinki: Alfamer, 2013. Konelan edustamia tuotteita olivat Pobeda-, Moskvitš-, Volga-, Uaz-, KamAZ- ja Lada-autot sekä Belarus-traktorit. Vuonna 1981 Konelassa työskenteli 181 henkilöä ja sen liikevaihto oli 253,6 miljoonaa markkaa. Konelan asiakaslehti oli Konelan Uutiset.Moisala 1983, s. 372. Konelan palvelukseen jo 1955 tullut ja kauppaneuvoksen arvonimen saanut Teuvo Rouvali oli sittemmin yhtiön pitkäaikainen toimitusjohtaja 1970–1989. Vuoden 1994 alussa Konelan osake-enemmistö siirtyi Ladan ja Samaran valmistajalle AO Avto-VAZ:lle, ja entiselle pääomistajalle, Kauppahuone Atexille, jäi 30 prosentin omistusosuus. Vuonna 1991 oli perustettu Konelan tytäryhtiö Italkon Oy, joka toi maahan italialaisen Fiat Auto -konsernin valmistamia Fiat-, Alfa Romeo- ja Lancia- autoja. Vuonna 1996 Konelan liikevaihto oli 729 miljoonaa markkaa ja henkilöstöä sillä oli noin 400. Vuodesta 2003 lähtien yhtiö on toiminut nimellä Delta Motor Group Oy. ==Lähteet== Luokka:Entiset suomalaiset autoliikkeet
Siivekäs muutto

Siivekäs muutto (Le Peuple migrateur) on vuonna 2001 julkaistu pitkä dokumenttielokuva muuttolinnuista. == Tuotanto == Elokuvaa kuvattiin kaikilla seitsemällä mantereella neljän vuoden aikana. Valtaosa kuvamateriaalista on ilmakuvaa, jossa katsoja kokee lentävänsä mukana lintuparvessa. Kuvauksissa käytettiin paljon ”kesytettyjä” lintuja, kuten kanadanhanhia, pelikaaneja ja haikaroita, jotka leimautuivat jo poikasina kuvausryhmään ja oppivat lentämään sen mukana. Kuvaajien lentokalustona käytettiin muun muassa ultrakevyitä lentokoneita, riippuliitimiä ja kuumailmapalloja. Tekijöiden mukaan lintukuvissa ei käytetty erikoistehosteita tai kuvamanipulaatiota. Bruno Coulais’n säveltämä musiikki äänitettiin Bulgariassa sikäläisten lauluryhmien ja -kuorojen kanssa. Esittäjiin lukeutuvat myös Nick Cave ja Robert Wyatt. == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2001 dokumenttielokuvat Luokka:Ranskalaiset dokumenttielokuvat
Mason Phelps

Mason Elliott Phelps (7. joulukuuta 1885 Chicago - 2\. syyskuuta 1945 Lake Forest) oli yhdysvaltalainen golfaaja ja olympiavoittaja. Varakkaasta perheestä tullut Phelps opiskeli Yalen yliopistossa, jossa hän pelasi golfia kolme vuotta ja oli viimeisenä opiskeluvuonnaan golfjoukkueen kapteeni. Hänet alettiin tuntea golfaajana vuonna 1904, jolloin hän oli Yhdysvaltain avoimissa 43. Phelps osallistui samana vuonna Saint Louisin olympialaisiin, joissa hän pääsi henkilökohtaisessa kisassa puolivälieriin saakka ja oli mukana Western Golf Associationin joukkueessa, joka voitti kultaa. Phelps pelasi myöhemmin muun muassa maansa amatöörimestaruuskilpailuissa, jotka hän voitti vuosina 1908 ja 1910. Kun hän valmistui Yalesta 1906, hän matkusteli hieman ja panosti keksintöön, joka auttoi sähkölaitteiden valmistamisessa. Keksintö oli menestyksekäs ja Phelps perusti yrityksen Pheoll Manufacturing Co., jonka johtajana hän toimi kuolemaansa saakka. == Lähteet == * Phelpsin profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset golfaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Nokia 6260

Nokia 6260 on Nokian vuonna 2004 julkaisema matkapuhelin. == Ominaisuudet == *ennakoiva tekstinsyöttö *äänimuistiinpanot *äänikomennot *värit: hopea, musta ==Katso myös== *Luettelo Nokian tuotteista ==Lähteet== * Nokia 6260 - GSMArena == Aiheesta muualla == * Nokia 6260 - Tuki * Käyttöohjeet 6260 Luokka:Vuoden 2004 matkapuhelimet
Grebbestad

Grebbestad on taajama Tanumin kunnassa Länsi-Ruotsissa. Se sijaitsee Länsi- Götanmaan läänissä ja Bohuslänin maakunnassa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 1 401 asukasta. Grebbestad on aikaisemmin ollut kauppala vuosina 1929–1951. Sitä ennen se oli taajaväkinen yhdyskunta vuosina 1890–1928. ==Väestönkehitys== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Ruotsin kauppalat Luokka:Tanumin kunta
Nokia 6270

Nokia 6270 on Nokian vuonna 2005 julkaisema matkapuhelin. == Ominaisuudet == *ennakoiva tekstinsyöttö *pelit: Snake 3, lisää ladattavissa internetistä *värit: sininen, tummanruskea ==Katso myös== *Luettelo Nokian tuotteista ==Lähteet== * Nokia 6270 – GSMArena == Aiheesta muualla == * Nokia 6270 – Tuki * Käyttöohjeet 6270 Luokka:Vuoden 2005 matkapuhelimet
Slite

Slite on taajama Gotlannin kunnassa Etelä-Ruotsissa. Se sijaitsee kunnan kanssa alueeltaan samassa Gotlannin läänissä ja Gotlannin maakunnassa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 1 483 asukasta. Slite on aikaisemmin ollut kauppala. Othemin maalaiskunta muutettiin vuonna 1936 kokonaan Sliten kauppalaksi. Kyseessä oli Gotlannin ainoa kauppala. Vuonna 1952 kauppalaan liitettiin Bogen maalaiskunta, ja vuodesta 1971 kauppala on ollut osa koko maakunnan kattavaa Gotlannin kuntaa. ==Väestönkehitys== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Ruotsin kauppalat Luokka:Gotlanti
Nokia 6310

Nokia 6310 on Nokian vuonna 2001 julkaisema matkapuhelin. 6310-mallia valmistettiin ainakin Saksassa. == Ominaisuudet == *Yksivärinen nestekidenäyttö *WAP-selain *ennakoiva tekstinsyöttö *äänitallennus *äänikomennot *profiilit *pelit: Snake II, Opposite, Pairs II *värit: musta, hopea, laserinpunainen ==Katso myös== *Luettelo Nokian tuotteista ==Lähteet== * Nokia 6310 - GSMArena == Aiheesta muualla == * Nokia 6310/6310i - Tuki * Nokia 6310 - Käyttöohjeet * Nokia 6310i - Käyttöohjeet 6310 Luokka:Vuoden 2001 matkapuhelimet
Tsatsiki 2 – ikuisesti ystäviä

Tsatsiki 2 - ikuisesti ystäviä (Tsatsiki 2 - vänner för alltid) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Eddie Thomas Petersenin ohjaama ruotsalainen elokuva, joka on jatkoa vuoden 1999 elokuvalle Tsatsiki, mutsi ja poliisi. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Lastenelokuvat
Pikkupystyperä

Pikkupystyperä (Clostera pigra) on nirkkoihin kuuluva yleinen yöperhoslaji. == Koko ja ulkonäkö == Pikkupystyperä on pienehkö, harmaanruskea perhonen. Etusiivet ovat vaihtelevan sävyisesti violetinharmaat ja niissä on epäsäännöllisiä ruskeita varjostumia. Siipien poikki kulkee kolme ohutta, vaaleankellertävää viirua, joista ulommaisen kohdalla siiven etureunassa on valkoinen täplä. Aivan siiven kärkiosassa etureunan tuntumassa on punertavan ruskea laikku ja siiven ulkosyrjän tuntumassa näkyy tavallisesti jono mustia täpliä. Takasiivet ovat tumman ruskeanharmaat, joskus vaalealla poikkiviirulla. Perhosen ruumis on ruskeanharmaa lukuun ottamatta keskiruumiin selkäpuolen punaruskeaa pitkittäisjuovaa. Siipiväli 22–27 mm.Svenska fjärilar UK Moths s. 225–226. == Levinneisyys ja lentoaika == Pikkupystyperän levinneisyys ulottuu Euroopasta Lähi-itään sekä Venäjän poikki kaukoitään ja Pohjois-Kiinaan. Isoilta Välimeren saarilta laji puuttuu.Norges sommerfugler Suomessa pikkupystyperää tavataan jokseenkin koko maassa. Perhoset lentävät kahtena, ehkä jopa kolmena sukupolvena, joista runsaslukuinen ensimmäinen sukupolvi on lennossa toukokuun alusta heinäkuulle ja vähälukuisempi toinen sukupolvi heinä-elokuussa. Mahdollinen kolmas sukupolvi lentää syyskuussa.PerhoswikiSuomen perhostutkijain seura: pikkupystyperä == Elinympäristö ja elintavat == Pikkupystyperä on avoimien ympäristöjen, kuten avoimien lehti- ja sekametsien, kulttuuriympäristöjen sekä metsänreunusten asukki. Elinpaikkansa suhteen se ei ole yhtä vaatelias kuin muut pystyperät. Lajilla ei ole erityistä vaeltelutaipumusta, ja sitä tavataan yleensä melko vähälukuisena. Perhoset lentävät illalla ja yöllä, naaraat aikaisemmin illalla ja koiraat riittävän lämpimällä säällä jopa pitkälle aamuyöhön. Satunnaisia havaintoja on myös iltapäivällä lentävistä yksilöistä. Koiraat tulevat hyvin valolle, mutta naaraita valolle tulevista yksilöistä on vain 5–10 %. Naaras munii 150–200 munaa yksitellen tai pieniksi ryhmiksi ravintokasvien lehdille. Munat kuoriutuvat 10–14 päivän kuluttua, ja toukat elävät joko yksittäin tai pieninä ryhminä. Aluksi toukat oleskelevat yhteensitomiensa lehtien välissä mutta myöhemmin vapaina lehden sivulla. Täysikasvuisia toukat ovat kesäkuun lopulla tai syys-lokakuussa, jolloin ne koteloituvat kotelokoppaan yhteensidottujen lehtien väliin. Kotelo koppineen putoaa syksyllä lehtien mukana maahan ja talvehtii. == Ravintokasvi == Toukka syö metsähaapaa (Populus tremula) ja pajuja (Salix). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Perhoset: Pikkupystyperä * toukka * Moths and Butterflies of Europe and North Africa * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Vlindernet Luokka:Nirkot
Goliath contro i giganti

Goliath contro i giganti (, ”Goljat vastaan jättiläiset”) on vuonna 1961 valmistunut italialais-espanjalainen seikkailuelokuva. Lajityypiltään peplumia edustavan filmin ovat ohjanneet Guido Malatesta ja Gianfranco Parolini. Sen päähenkilöä Goljatia esittää yhdysvaltalainen kehonrakentaja Brad Harris. ==Juoni== Elokuvan sankarilla ei nimeä lukuun ottamatta ole mitään yhteistä vastaavan Raamatun henkilöhahmon kanssa. Goljat palaa sodasta kotiinsa Beiraniin, jossa julma tyranni Bocan on anastanut vallan. Tämä saa kauniin Elean uskomaan, että Goljat on hänen isänsä murhaaja. Elea lähtee etsimään kostoa, mutta hänen yrityksensa murhata Goljat epäonnistuu ja pariskunta rakastuu toisiinsa. Bocan heittää Elean villieläimille, mutta Goljat pelastaa hänet ja saa kansan nousemaan kapinaan. Ennen kuolemaansa väkijoukon käsissä Bocan vangitsee jälleen Elean, joka viedään jättiläisten laaksoon. Goljat tappaa laakson hirviöt, palauttaa laillisen hallitsijan valtaistuimelle ja rakastavaiset saavat toisensa. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Cinecittàn studioilla ja Espanjassa kuvattu Goliath contro i giganti on hyvin tavanomainen peplumelokuva, joka on ahdettu täyteen lajityypin kliseitä naurettavan näköisistä hirviöistä amatsoneihin ja karvaisiin luolamiehiin. Elokuvan juoni on sarja toisiinsa kömpelösti sidottuja, mutta sinällään viihdyttäviä toimintakohtauksia. Alejandro Ulloan laajakangaskuvaus on hienoa ja halvalla tehdyt lavasteet toisinaan varsin näyttäviä. Lihaksikas toimintasankari Brad Harris esiintyy ensimmäisessä pääroolissaan ja espanjalainen Fernando Rey tekee vahvan roolityön psykologisiakin ulottuvuuksia omaavana pahiksena. Guido Malatestan aloittaman tuotannon ohjasi loppuun taiteelliseksi johtajaksi merkitty Gianfranco Parolini. Elokuvan saksalaisessa versiossa Die Irrfahrten des Herkules (”Herkuleen harharetket”) sen päähenkilö esiintyy nimellä Herkules. == DVD-julkaisut == Goliath contro i giganti on saatavilla italialaisen RHV:n hyvätasoisena DVD-julkaisuna, joka sisältää myös englanninkielisen ääniraidan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset historialliset seikkailuelokuvat Luokka:Vuoden 1961 espanjalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1961 italialaiset elokuvat Luokka:Espanjalaiset historialliset seikkailuelokuvat
Punapystyperä

Punapystyperä (Clostera curtula) on yleinen, nirkkojen heimoon kuuluva keskikokoinen yöperhonen. == Koko ja ulkonäkö == Helposti tunnistettava perhoslaji. Etusiipien pohjaväri vaihtelee vaaleanharmaasta vaalean harmaanruskeaan. Siipien poikki kulkee kolmesta neljään melko suoraa, vaaleaa poikkiviirua, joista uloimmainen on varsinkin etuosastaan hieman muita leveämpi. Uloimman poikkiviirun ulkopuolelta siiven kärkiosa on etuosastaan laajalti tumman punaruskea. Siiven kärkiosassa voi erottua ohutta mustaa poikkiviirua. Takasiivet ovat kuviottomat ja etusiipien väriset, mutta hieman vaaleammat. Perhosen ruumiin väritys vaihtelee siipien tapaan harmaasta ruskehtavaan, mutta keskiruumiin selkäpuolella on tummanruskea taaksepäin kapeneva, kolmionmuotoinen laikku. Siipiväli 28-36 mm.Svenska fjärilar UK Moths s. 222-224 == Levinneisyys ja lentoaika == Punapystyperän levinneisyysalue Välimeren alueelta, Britteinsaarilta ja Keski-Euroopasta Etelä-Siperiaan ja Pohjois-Kiinaan. Suomessa lajia tavataan etelärannikolta likimain Kemi-kajaani-linjalle saakka. Yksilömäärältään runsas ensimmäinen sukupolvi on lennossa toukokuun alkupuolelta heinäkuun alkupuolelle huipun ollessa kesäkuun alkupuoliskolla. Toinen sukupolvi on paljon vähälukuisempi ja lentää heinäkuusta lokakuulle.PerhoswikiSuomen perhostutkijain seura: punapystyperä == Elinympäristö ja elintavat == Punapystyperää tavataan lehti- ja sekametsissä, metsänreunamilla, kulttuuriympäristöissä ja pensaikoissa, joissa kasvaa toukan ravintokasveja eli haapaa ja pajuja. Yksilömäärät vaihtelevat vuosittain jonkin verrat, mutta vaihtelu ei yleensä ole kovin suurta. Päivisin perhoset lepäävät oksilla tai lehtien alapinnoilla. Naaraat aloittavat lennon illan hämärtyessä, mutta koiraat usein vasta myöhään illalla ja koiraiden lento voi lämpiminä öinä jatkua aina aamuhämärään saakka. Koiraat tulevat hyvin valolle, naaraat harvoin, mutta sopivalla paikalla yön aikana valon luokse voi kertyä kymmeniä yksilöitä.Norges sommerfugler Läheistä sukua olevan harmopystyperän naaraiden erittämä feromoni houkuttelee niiden oman lajin koiraiden lisäksi myös punapystyperäkoiraita. Naaras tuottaa 150-200 munaa, jotka se laskee ravintokasvien lehtien alapinnoille yksitellen tai pieniksi ryhmiksi. Toukat kehräävät lehtiä yhteen ja piilottelevat niiden välissä. Toukka poistuu suojastaan syödäkseen ympäristön lehtiä ja jättää suojapaikkansa lehdet koskemattomiksi. Toukat ovat aktiivisia sekä päivällä että yöllä ja saattavat lämmitellä auringonpaisteessa. Täysikasvuiset toukat koteloituvat heinäkuussa tai lokakuussa yhteenkiedottujen lehtien väliin rakennettuun kotelokoppaan. Syksyllä kotelokoppa putoaa lehtien mukana maahan ja talvehtii. == Ravintokasvi == Toukka elää pääasiassa haavalla (Populus tremula) sekä pajuilla (Salix). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Perhoset: Punapystyperä * toukka * Moths and Butterflies of Europe and North Africa * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Vlindernet Luokka:Nirkot
Mariannelund

Mariannelund on taajama Eksjön kunnassa Etelä-Ruotsissa. Se sijaitsee Jönköpingin läänissä ja Smålandin maakunnassa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 1 468 asukasta. Mariannelund on aikaisemmin ollut kauppala. Kauppala erotettiin Hässlebyn maalaiskunnasta vuonna 1928. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa kauppalaan liitettiin Hässlebyn jäljelle jäänyt osa ja Kråkshultin maalaiskunta. Vuonna 1971 kauppala liitettiin Eksjön kuntaan. Kauppalalla oli käytössään oma vaakuna. Kuva:Mariannelund vapen.svg|Mariannelundin kauppalan vaakuna Mariannelund tunnetaan Astrid Lindgrenin Vaahteramäen Eemelistä kertovista kirjoista. Mariannelundissa asuu lääkäri, jonka luona Kissankulmalla asuvien pitää välillä käydä. Vaahteramäen Eemelistä tehdyt elokuvat kuvattiin Mariannelundissa ja sen ympäristössä 1970-luvun alussa. Suomeksi Mariannelundista on kirjoissa käytetty muotoa Marjolahti. ==Väestönkehitys== ==Lähteet== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Ruotsin kauppalat Luokka:Eksjön kunta
Ôbon kansallispuisto

Ôbon kansallispuisto () on kansallispuisto Guineanlahdella Afrikan länsirannikon edustalla sijaitsevassa São Tomé ja Príncipen saarivaltiossa. Kansallispuisto käsittää noin 30 prosentin alan valtion pinta-alasta, ja se sijaitsee kummallakin pääsaarella, São Tomélla ja Príncipellä. Ôbon kansallispuistosta 235 neliökilometriä sijaitsee São Tomélla ja loput 65 km² Príncipellä, mikä on miltei puolet saaren pinta-alasta. Kansallispuistossa on erilaisia biotooppeja, kuten savannia, alanko- ja vuoristometsiä sekä mangrovea. Valtion korkein kohta, São Tomén saarella sijaitseva, Pico de São Tomé (2 024 m) sijaitsee puiston alueella. Kansallispuiston alue kuuluu 1 036 km²:n laajuiseen ekoalueeseen, joka käsittää São Tomén ja Príncipen saarten lisäksi lounaassa sijaitsevan pienen Päiväntasaajan Guinealle kuuluvan Annobónin saaren. Ekoalueella on runsaasti kotoperäisiä eliölajeja. Aluetta on kotoperäisten lajien suuren määrän vuoksi verrattu esimerkiksi Galápagossaariin. Kansallispuistossa elää kymmeniä lintulajeja, joista osa on kotoperäisiä. Saarilta on tavattu noin 140 lintulajia 40 eri heimosta. Kansallispuistossa järjestetään matkailijoille esimerkiksi ammattilaisten opastamia paikallisten eliöiden, kuten lintujen, sekä kasvien havainnointiretkiä. Yksi retkien aloituspaikka on São Tomén saaren Bom Sucessossa 1 115 metrin korkeudessa merenpinnasta sijaitsee kasvitieteellinen puutarha, jossa kasvaa yli 400 erilaista saarille kotoperäistä kasvilajia. Puutarhassa on esimerkiksi yli sata saarilla kasvavaa kämmekkälajia. Bom Sucesson kasvitieteellisessä puutarhassa on myös yli tuhat kasvinäytettä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kansallispuiston kotisivut Luokka:São Tomé ja Príncipen maantiede Luokka:Kansallispuistot
Nytpä tahdon olla mä

Nytpä tahdon olla mä (Être et avoir) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Nicolas Philibertin ohjaama ranskalainen dokumenttielokuva pienen kyläkoulun opettajasta ja tämän oppilaista yhden lukuvuoden mittaan. Kun elokuvaa alettiin näyttää elokuvateattereissa ja se sai suuren menestyksen, opettaja haastoi tuotantoyhtiön oikeuteen. Hän väitti, että yhtiön edustajat olivat kuvauslupia varten kertoneet hänelle ja lasten vanhemmille tekevänsä vain pienimuotoista dokumenttielokuvaa ”koulutuskäyttöön”. Tuotantoyhtiö voitti jutun, koska opettajan esiintyminen muun muassa Cannesin elokuvajuhlilla filmiä markkinoimassa katsottiin hänen hiljaiseksi hyväksynnäkseen. == Elokuva Suomessa == Elokuva sai virallisen ensi-iltansa Suomessa 23. tammikuuta 2004, mutta sitä esitettiin ennen sitä tammikuussa 2004 osana Docpoint-festivaalin ohjelmistoa. Yle on esittänyt elokuvan televisiossa. Elokuva julkaistiin Suomessa myös DVD:nä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2002 dokumenttielokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Furulund

Furulund on taajama Kävlingen kunnassa Etelä-Ruotsissa. Se sijaitsee Skånen läänissä ja Skånen maakunnassa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 4 180 asukasta. Furulund on myös entinen kauppala ja entinen taajaväkinen yhdyskunta. Lackalängan maalaiskuntaan perustettiin vuonna 1901 Furulundin taajaväkinen yhdyskunta. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa Lackalängan ja Stävien maalaiskunnat yhdistettiin Furulundin kauppalaksi. Kauppala liitettiin Kävlingen kauppalaan vuonna 1969, ja vuodesta 1971 se on ollut osa nykyistä Kävlingen kuntaa. ==Väestönkehitys== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Ruotsin kauppalat Luokka:Kävlingen kunta
Lenhovda

Lenhovda on taajama Uppvidingen kunnassa Etelä-Ruotsissa. Se sijaitsee Kronobergin läänissä ja Smålandin maakunnassa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 1 744 asukasta. Lenhovda on aikaisemmin ollut kauppala, johon kuului paljon taajamaa suurempi alue. Se muodostettiin muuttamalla koko silloinen Lenhovdan maalaiskunta kauppalaksi vuonna 1957. Uppvidingen kuntaan alue on kuulunut vuodesta 1971. ==Väestönkehitys== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Ruotsin kauppalat *
Hoikkakiiltokorento

Hoikkakiiltokorento (Somatochlora arctica) on soilla elävä sudenkorentolaji. ==Tuntomerkit== Hoikkakiiltokorento on 50 millimetriä pitkä. Sillä on sinivihreät tai joskus myös kellertävät silmät. Siivissä sillä on sahraminkeltaista väriä. Keskiruumis on pronssinvihreä, mutta takaruumis on melko tumma. ==Elinympäristö== Hoikkakiiltokorento elää soilla, erityisesti sellaisilla, joilla kasvaa paljon rahkasammalta. ==Lähteet== Luokka:Sudenkorennot
Timur Katšarava

Timur Katšarava (, , 21. elokuuta 1985 Tšernobyl – 13. marraskuuta 2005 Pietari) oli georgialaistaustainen venäläinen muusikko ja kansalaisaktivisti. Katšarava syntyi sotilasperheeseen Tšernobylin kaupungin lähistöllä Neuvostoliitossa. Hän opiskeli myöhemmin Pietarin valtionyliopistossa oli mukana antifasistisissa ja anarkistisissa opiskelijaryhmissä. Hän soitti lisäksi kitaraa hardcore-yhtyeissä Sandinista! ja Distress. ==Murha== Marraskuussa 2005 Katšarava oli jakamassa ruokaa Pietarin keskustassa sijaitsevalla Vosstanija-aukiolla järjestetyssä Ruokaa ei aseita -tapahtumassa. Hän joutui ystävänsä kanssa venäläisen uusnatsityhmän piirittämäksi. Katšarava sai viisi puukoniskua kaulaansa ja menehtyi lähes välittömästi. Katšaravan kuoleman jälkeen yli 3 000 Pietarin yliopiston opiskelijaa lähetti vetoomuksen presidentti Vladimir Putinille, jossa he vaativat toimia murhaajien pidättämiseksi. Joulukuussa Pietarin poliisi pidätti seitsemän epäiltyä. Elokuussa 2007 Katšaravaa puukottanut uusnatsi tuomittiin 12 vuoden vankeuteen murhasta sekä kiihotuksesta kansanryhmää vastaan. Kuusi muuta tekoon osallistunutta saivat lyhyempiä tuomioita, joista osa oli ehdollisia. ==Lähteet== *Timur Katšarava ===Viitteet=== Luokka:Kansalaisaktivistit Luokka:Venäläiset anarkistit Luokka:Punkmuusikot Luokka:Venäläiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Niin kuin taivaassa

Niin kuin taivaassa (Så som i Himmelen) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut ruotsalaisen Kay Pollakin ohjaama elokuva. Se kertoo kansainvälisesti menestyneestä kapellimestarista, joka sydänkohtauksen saatuaan palaa kotiseudulleen Norlannin maaseudulle, ostaa vanhan kansakoulun ja ryhtyy johtamaan amatööreistä koostuvaa kuoroa. Hän rakastuu paikalliseen nuoreen naiseen ja joutuu monin tavoin keskelle pienen kyläyhteisön välienselvittelyjä. Elokuva oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar- palkinnon saajaksi. == Rooleissa == Vuonna 2015 elokuva sai itsenäisen jatko- osan Myös maan päällä.Virtanen, Leena: Hallelujaa ja penkit pihalle, HS Nyt- liite 2.10.2015, s. 12. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2004 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Ruotsalaiset draamakomediaelokuvat
Traryd

Traryd on taajama Markarydin kunnassa Etelä-Ruotsissa. Se sijaitsee Kronobergin läänissä ja Smålandin maakunnassa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 660 asukasta. Traryd on aikaisemmin ollut kauppala, johon kuului Trarydin taajamaa huomattavasti laajempi alue. Trarydin ja Hinnerydin maalaiskunnat yhdistettiin Trarydin kauppalaksi vuoden 1952 kuntauudistuksessa. Kauppalan alueella sijaitsi myös Trarydin taajamaa suurempi Strömsnäsbrukin taajama. Trarydin kauppalasta tuli osa Markarydin kuntaa vuonna 1971. Kauppalalla oli käytössään oma vaakuna. Kuva:Traryd vapen.svg|Trarydin kauppalan vaakuna ==Väestönkehitys== ==Lähteet== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Ruotsin kauppalat Luokka:Markarydin kunta
Hovmantorp

Hovmantorp on taajama Lessebon kunnassa Etelä-Ruotsissa. Se sijaitsee Kronobergin läänissä ja Smålandin maakunnassa. Vuoden 2020 lopussa taajamassa oli 3 202 asukasta. Hovmantorp on aikaisemmin ollut myös taajaväkinen yhdyskunta ja kauppala. Kauppalaan kuului huomattavasti nykyistä taajamaa suurempi alue. Hovmantorpin taajaväkinen yhdyskunta perustettiin samannimiseen maalaiskuntaan vuonna 1919. Yhdyskunta lakkautettiin vuoden 1952 kuntauudistuksessa, jolloin Hovmantorpin ja Furubyn maalaiskunnat yhdistettiin Hovmantorpin kauppalaksi. Kauppala jaettiin vuonna 1971, jolloin Hovmantorpin seurakunta liitettiin Lessebon kuntaan ja Furubyn seurakunta Växjön kuntaan. ==Tunnettuja hovmantorpilaisia== * Charlotte Perrelli, laulaja * Truls Möregårdh, pöytätennispelaaja ==Väestönkehitys== ==Lähteet== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Ruotsin kauppalat Luokka:Lessebon kunta
Siam Sunset – auringonlaskun väri

Siam Sunset - auringonlaskun väri (Siam Sunset) on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut John Polsonin ohjaama australialainen romanttinen komedia. == Juoni == Maalitehtaan kemistinä työskentelevä Perry (Linus Roache) masentuu vaimonsa kuoltua oudossa onnettomuudessa. Hän voittaa palkinnon ja matkustaa Australiaan. Turistibussissa hän tapaa Gracen (Danielle Cormack), ja nämä kovia kokeneet rakastuvat. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1999 australialaiset elokuvat Luokka:Romanttiset komediat
Tapio Kankaanpää

Tapio Kankaanpää (s. 1985 Huittinen) on suomalainen teatteriohjaaja, käsikirjoittaja ja taikuri. Tapio Kankaanpään töitä on nähty näyttämöillä ympäri Suomea muun muassa KokoTeatterissa, Rakastajat-teatterissa, Teatteri Avoimissa Ovissa ja Rauman Kaupunginteatterissa. Hän on työskennellyt myös taikurina ja ollut toteuttamassa illuusioita muun muassa Helsingin Kaupunginteatterin Teatteristudio Pasilassa. == Ohjauksia == * BurnOut (Rauman Kaupunginteatteri 2015) * Afganistan (Otava Ensemble, esitykset KokoTeatteri, Rakastajat-teatteri ja TEHDAS Teatteri 2014-2015) * Suomi - hulluu touhuu! PORI (yhdessä Kai Tannerin kanssa; Rakastajat-teatteri 2014) * Suomi - hulluu touhuu! (yhdessä Kai Tannerin kanssa; Emma-teatteri 2014) * Danse Macabre (kiertue Aleksanterin teatteri, Espoon Louhisali, Hällä-näyttämö, Sigyn-sali, Pohjakartanon juhlasali ja Lappeenrannan kaupunginteatterin Jukola-sali 2014) * Pori! Miten tässä näin kävi? XMAS Edition (Rakastajat-teatteri 2013) * Pori! Miten tässä näin kävi? (yhdessä Kai Tannerin kanssa; Rakastajat-teatteri 2012) * Sotilaan tarina (Pori Sinfonietta 2012) * Tabu (Porin ylioppilasteatteri 2011) * Musta morsian (Otava Ensemble 2011) * Irti minusta (yhdessä Heini Tolan kanssa; Teatteri Avoimet Ovet 2011, vierailut mm. Tampereen Teatterikesän 2011 pääohjelmisto, Linnateatteri 2012 ja Oulun kaupunginteatteri 2012) * Kai Tanner Experience (Rakastajat-teatteri 2010) * Pikku Prinssi (Kirjurinluodon kesäteatteri 2010) * Pikku Prinssi (Cont’akti- teatteri 2010) * Hurjapoika (Rakastajat-teatteri 2010) * Woyzeck (Valtimonteatteri 2009) * Ovella (Valtimonteatteri 2008, vierailu Cont’akti- teatteri 2009) * Viimeinen kuva (Cont’akti-teatteri 2008, vierailut Legioonateatteri ja TEHDAS Teatteri 2009) == Näytelmiä == * BurnOut - moderni tragikomedia burnoutista (2012/2015) * Suomi - hulluu touhuu! PORI (yhdessä Kai Tannerin kanssa; 2014) * Suomi - hulluu touhuu! (yhdessä Kai Tannerin kanssa; 2014) * Pori! Miten tässä näin kävi? XMAS Edition (2013) * Pori! Miten tässä näin kävi? (2012) * Sotilaan tarina (sov. 2012) * Tabu (dram. 2011) * Musta morsian (dram. 2011) * Kai Tanner Experience (yhdessä Satu Rasilan kanssa; 2010) * Pikku Prinssi (dram. 2010) * Hurjapoika (dram. 2010) * Lauluton maa (2010) * Heijastus (2009) * Ovella (dram. 2009) * Viimeinen kuva (2008) * Mitä me sanotaan isälle? (2008) == Tunnustuksia == * Terveyttä taiteesta 2011 (Irti minusta -työryhmä) * Käsistä!-näytelmäkäsikirjoituspalkinto 2008 (näytelmästä Viimeinen kuva) * Käsistä!-näytelmäkäsikirjoituspalkinto 2008 (näytelmästä Mitä me sanotaan isälle?) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gino Caviezel

Gino Caviezel (s. 23. kesäkuuta 1992) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka edustaa SV Beverin -seuraa. Vuonna 2012 Caviezel sijoittui viidenneksi nuorten MM-kilpailujen supersuurpujottelussa. Seuraavana vuonna hän sai nuorten MM- hopeaa alppiyhdistetyssä. Caviezel sijoittui sekä Schladmingin 2013 ja Sankt Moritzin 2017 MM-kilpailuissa että Pyeongchangin olympialaisissa 2018 suurpujottelussa 15:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui suurpujottelussa seitsemänneksi ja supersuurpujottelussa 16:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli suurpujottelussa yhdeksäs. Maailmancupissa Caviezel kilpaili ensimmäisen kerran Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2013 oltuaan 11:s Adelbodenin suurpujottelussa. Toistamiseen hän saavutti saman sijoituksen joulukuussa 2014 Åren suurpujottelussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2014. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti lokakuussa 2020 oltuaan kolmas Söldenin suurpujottelussa. Vuotta myöhemmin hän sijoittui samassa paikassa ja lajissa neljänneksi. Hän sijoittui supersuurpujottelussa kolmanneksi maailmancupin finaaleissa Courchevelissa maaliskuussa 2022. Hän sijoittui toiseksi Schladmingin suurpujottelussa tammikuussa 2023. Myös hänen veljensä Mauro Caviezel on alppihiihtäjä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Gino ja Mauro Caviezelin kotisivut Luokka:Sveitsiläiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anitan valinta

Anitan valinta (Anita no perd el tren) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut katalonialaisen Ventura Ponsin ohjaama elokuva. == Juoni == Keski-ikäinen Anita menettää elinikäisen työpaikkansa elokuvateatterissa, kun uusi omistaja haluaa purkaa talon uuden multiplex-teatterin tieltä. Purkutöiden alettua Anita tulee yhä teatterin luo katselemaan lihaksikkaita ja paidattomia työmiehiä ja tapaa kaivinkoneenkuljettaja Antonion, joka on naimisissa. He rakastuvat ja alkavat tapailla illan tullen salaa kynttilänvalossa työmaan parakissa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 espanjalaiset elokuvat Luokka:Romanttiset komediat
Erkki Halme

Erkki Heimo Aukusti Halme (11. syyskuuta 1912 Sortavala – 1. syyskuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kalastusbiologi. Hän oli vuodesta 1946 Helsingin yliopiston kalastustieteen ja sovelletun limnologian dosentti, maataloushallituksen kalataloudellisen tutkimustoimiston johtaja (professori) vuodesta 1951.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 317. Otava 1968. Erkki Halmeen poika on professori Aarne Halme. ==Julkaisuja== *Pohjolan kalat värikuvina, suomeksi toim. WSOY, 1954 *Kalamiehen niksikirja, WSOY 1955 *Lohenkasvattajan opas, WSOY, 1963 *Terveenä elämisen niksikirja (toim.), WSOY, 1963 *Maailman kalat, WSOY, 1966 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Petsamon heinäsaarella lintuja rengastamassa, kirj. Erkki Halme; piirrokset B. Karmon, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 19.07.1931, nro 29, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Kalastajasaarentolainen kylä ja sen asukkaat, kirj. Erkki Halme, kuvitus B. Karmo, Helsingin Sanomat, 01.11.1931, nro 296, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Tarinaa koltista ja Moskovasta, kirj. Erkki Halme, kuvitus B. Karmo, Helsingin Sanomat, 21.08.1932, nro 225, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset biologit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Protolysoitumisaste

Protolysoitumisaste on kemiassa matemaattinen käsite, joka kertoo, kuinka monta prosenttia heikosta haposta tai emäksestä on proto­ly­soitunut, kun niitä on liuotettu veteen. Protolysoitumisastetta laskettaessa tulee tuntea heikkojen happojen ja emästen alkukonsentraatio ja niiden vastinemästen ja -happojen tasa­paino­konsentraatiot, jotka voidaan ratkaista happo- ja emäsvakion lausekkeiden avulla. Heikon hapon tapauksessa protolysoitumisaste lasketaan hapon vastinemäksen tasapainokonsentraation ja hapon alkukonsentraation osamääränä, joka kerrotaan sadalla. Vastaavasti heikon emäksen tapauksessa se lasketaan emäksen vastinhapon tasapainokonsentraation ja emäksen alkukonsentraation osamääränä, joka kerrotaan sadalla. Vahvat hapot ja emäkset protolysoituvat täysin, joten niiden protolysoitumisaste on 100 %. Luokka:Kemia
Hawaii, Oslo

Hawaii, Oslo on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Erik Poppen ohjaama norjalainen draamaelokuva. ==Juoni== Elokuva tapahtuu yhden helteisen vuorokauden aikana Oslossa, jossa tarinan kymmenisen päähenkilöä ajautuu tietyllä hetkellä törmäyskurssiin. Heitä ovat psyykkiseen hoitolaitokseen joutunut nuorukainen, hänen vankilasta päässyt isoveljensä, sydänvikaisen vauvan saanut aviopari, ambulanssinkuljettaja, itsemurhaa yrittänyt äiti ja kaksi kadulle hyljättyä pikkupoikaa. Harhailijoiden tärkeänä risteysasemana toimii Hawaii-niminen ravintola. == Vastaanotto == Turun Sanomien Tapani Maskula sanoi elokuvan kuuluvan Altmanin Short Cutsin (1993) aloittamaan monista limittyvistä tarinoista koostuvien elokuvien aaltoon. Hawaii, Osloon on kuitenkin hänestä koottu liikaa samanarvoisia henkilöhahmoja, että ohjaaja selviytyisi niistä kunnialla. Elokuvaan on myös laitettu liikaa viittauksia muihin elokuviin, kuten Berliinin taivaan alla (1987) ja Magnolia (1999), ja turhaa sälää kuten kikkailevia kaleidoskooppikuvia. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2004 elokuvat Luokka:Draamaelokuvat
Robby Kelley

Robby Kelley (s. 26. toukokuuta 1990 Starksboro, Vermont) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa University of Vermont Ski Teamiä. Hänen äitinsä, Lindy Kelley, sekä hänen sisaruksensa Tim ja Jessica ovat myös alppihiihtäjiä. Jimmy Cochran ja Ryan Cochran-Siegle ovat hänen serkkujaan. Kelley kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2013 oltuaan 23:s Adelbodenin suurpujottelussa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kroatianvinttikoira

Kroatianvinttikoira (Hrvatski hrt) eli istrianvinttikoira (Istarski hrtoliki gonič/Istarski hrt) on sukupuuttoon kuollut kroatialainen koirarotu. Kroatianvinttikoira edusti fenotyypiltään vinttikoiran ja ajokoiran välimuotoa, ja sen toinen kroatialainen nimitys hrtoliki gonič tarkoittaakin "vinttikoiramainen ajokoira". Tällä viitataan käytännössä podencojen rotutyyppiin, mitä se eniten muistuttikin: sen runko oli hoikka ja elegantti, se muistutti muinaisten faaraoiden koiria (kuten egyptinmetsästyskoiraa) ja se metsästi näkönsä avulla. == Alkuperä == Rotu oli hyvin vanha ja se mainitaan usein kroatialaisessa koirakirjallisuudessa. Se on lisäksi kuvattu Vincent iz Kastvan kuuluisaan freskoon "Kuoleman tanssi" (Mrtvački ples). Sen yläleuan neljäs välihammas oli samankaltainen kuin sakaalilla, jonka uskotaankin olleen geneettisesti sukua sille. == Katso myös == *Egyptinmetsästyskoira *Faaraokoira *Jugoslavianvinttikoira == Lähteet == *Orban, Ratimir. "Izumrle i današnje autohtone pasmine pasa u Istri" . Moj pas: Zagreb, 1983. *Autohtone pasmine. Istrapedia. *HKS, hrvatske autohtone pasmine Luokka:Alkukantaiset koirat Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Kroatialaiset koirarodut
Florian Eisath

Florian Eisath (s. 27. marraskuuta 1984) on italialainen alppihiihtäjä, joka edustaa Gruppi Sportivi Fiamme Giallea. Eisath kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2004. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2005 oltuaan 24:s Kranjska Goran suurpujottelussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Adelbodenin suurpujottelussa tammikuussa 2015. Toistamiseen hän saavutti saman sijoituksen Beaver Creekin suurpujottelussa joulukuussa 2015. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2016. Eisath sijoittui Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 suurpujottelussa kahdeksanneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli samassa lajissa neljästoista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Florian Eisathin kotisivut Luokka:Italialaiset alppihiihtäjät Luokka:Etelätirolilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt