EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lennik

Lennik on kunta Vlaams-Brabantin maakunnassa Flanderissa Belgiassa. Kunta kuuluu Halle-Vilvoorden arrondissementtiin. 1. tammikuuta 2008 Lennikissä oli 8 747 asukasta ja väestötiheys oli 284 asukasta neliökilometrillä. Pinta-alaa kunnalla on 30,8 km². Kunnan pormestari on Willy De Waele. Kunnan asutuskeskukset ovat Gaasbeek, Sint-Martens-Lennik ja Sint-Kwintens-Lennik. Kyseiset asutuskeskukset olivat vuoteen 1977 saakka omia kuntiaan, jolloin ne yhdistyivät ja ottivat nimekseen Lennik. Virallinen kieli Lennikissä, kuten koko Flanderissa, on hollanti. Kunnassa käydään "kielisotaa", sillä kunnan hollantia äidinkielenään puhuva pormestari on saanut ranskankielisiltä asukkailta tappouhkauksia ja häntä on verrattu natseihin. Tähän on syynä se, että pormestari on ripustanut Belgian lippujen sijaan Flanderin lippuja kunnantalon eteen. Ranskankieliset katsovat tämän olevan separatismia. Lennikin ystävyyskunnat ovat Abcoude Alankomaissa ja Arconate Italiassa. == Kuuluisia asukkaita == * Jo Baetens, lentopalloilija * Jan Bascour, poliitikko * Josse De Pauw, näyttelijä, ohjaaja * Willy De Waele, poliitikko * Andreas Masius, humanisti * Filip Peeters, näyttelijä * Maurice Roelants, kirjailija, runoilija * Willy Sommers, laulaja * Leo Suenens, (1904–1996), kardinaali * Etienne Van Vaerenbergh, poliitikko == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kunnan virallinen kotisivu Luokka:Flanderin Brabantin kunnat
Cholame

Cholame on kunnallishallinnoton alue San Luis Obispon piirikunnassa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee San Andreasin siirroksen lähellä 351 metrin korkeudella merenpinnasta. Cholamen postinumero on 93461. Cholame on tunnettu paikkana, jonka lähettyvillä James Dean kuoli auto-onnettomuudessa 30. syyskuuta 1955. Onnettomuuspaikka sijaitsee taajaman ulkopuolella valtateiden 46 ja 41 risteyksessä muutama kilometri koilliseen. James Deanin kuoleman 50-vuotispäivänä 2005 Cholameen kokoontui satoja Deanin ihailijoita ja muita turisteja. Cholamessa on ravintola ja James Deanin kunniaksi pystytetty muistomerkki, joka paljastettiin 1977. == Aiheesta muualla == *Kuvia Cholamen laaksosta ja kukkuloilta Luokka:Kalifornian kunnallishallinnottomat alueet Luokka:San Luis Obispon piirikunta
Kuivajärvi

Kuivajärvi voi tarkoittaa seuraavia: * Kuivajärvi, kylä Hartolassa * Kuivajärvi, järvi Hattulassa * Kuivajärvi, järvi Juupajoen Hyytiälässä * Kuivajärvi, järvi Kinnulassa * Kuivajärvi, järvi Kuhmossa * Kuivajärvi, järvi Padasjoella * Kuivajärvi, järvi Pihtiputaalla * Kuivajärvi, järvi Ruoveden Joensuussa * Kuivajärvi, kylä Suomussalmella * Kuivajärvi, järvi Tammelassa Pyhäjärven vieressä * Kuivajärvi, järvi Tammelan Heinämaankulmalla * Iso Kuivajärvi, järvi Hartolassa * Vähä Kuivajärvi, järvi Hartolassa. Luokka:Järvien täsmennyssivut
Grospierres

Grospierres on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Kunnan pinta-ala on 27,3 neliökilometriä. Vuonna 2021 siellä oli 920 asukasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Grospierres
Aasiantörmäpääsky

Aasiantörmäpääsky (Riparia diluta) on törmäpääskyn aasialainen vastinlaji. Aikaisemmin sitä pidettiin törmäpääskyn alalajina. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 12 cm, siipien kärkiväli 26,5–29 cm ja paino 10–16,5 g. Aasiantörmäpääsky muistuttaa höyhenpuvultaan törmäpääskyä, mutta on yläpuolelta vaaleamman harmaanruskea ja rinnan ruskea poikkivyö on huomaamattomampi. Sukupuolet ovat samanvärisiä.Cramp, Stanley (päätoim.): Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Oxford University Press, 1988. == Esiintyminen == Aasiantörmäpääskyn esiintymisalue ulottuu Uraljoelta Kaspianmerelle, Itä-Iraniin, Pohjois-Intian kautta Kiinaan ja Kaakkois-Aasiaan. Laji on muuttolintu, joka talvehtii esiintymisalueensa eteläosissa. Aasiantörmäpääskyä ei ole tavattu Suomessa. == Elinympäristö == Aasiantörmäpääsky on melko sidoksissa veteen. Usein se on suurin joukoin hyönteisjahdissa järven tai joen yllä. == Lisääntyminen == Laji pesii kolonioissa pystysuorissa, hiekkaisissa rinteissä, kuten hiekkakuopissa ja jokitörmissä, joihin se kaivaa pesänsä, noin 0,5–1 metrin pituisen vaakasuoran tunnelin. Sen perällä olevaan kammioon naaras munii 4–6 valkeaa munaa, joita emo hautoo noin 15 vuorokautta. == Ravinto == Aasiantörmäpääsky syö ilmameren hyönteisiä ja hämähäkkejä. == Lähteet == Luokka:Pääskyt
Intres

Intres on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 150 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 10,05 neliökilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Intres
Leinsterin kirja

Leinsterin kirja, iiriksi Lebor Laignech, nykyiiriksi Leabhar Laighneach ja englanniksi The Book of Leinster, on kokoelma irlantilaisia runoja ja proosakertomuksia, jotka perustuvat vanhoihin käsikirjoituksiin ja suulliseen perimätietoon sekä kirkollisiin ja maallisiin lähteisiin 1100–1200-luvuilta. Teos on omistettu Tír-dá-glasin (Terryglass, Tipperary) apotille Áed Hún Crimthaindille, ja kirja on kuuluisa taidokkaasta kalligrafiastaan. Aiemmin se tunnettiin nimellä Noughavalin kirja (Lebor na Nuachongbála). Leinsterin kirjaa säilytetään Trinity Collegessa Dublinissa. Leinsterin kirjan ensimmäinen versio on alun perin kirjoitettu noin vuonna 1160, ja se on viimeistelty vuosina 1201–1224. Se on yksi merkittävimmistä keskiajan irlantilaisista käsikirjoituskokoelmista ajalta ennen normannien saapumista Irlantiin 1100-luvun loppupuolella. The Book of Leinster sisältää historiaa käsitteleviä runoja sekä Leinsterin kuninkaiden ja sankarien sukupuita, kuvauksia mytologisista ja todellisista valloituksista ja taisteluista, kuvailevaa proosaa, topografisia luetteloita sisältäen lähes 200 paikannimeä, tutkielmia bardien ja kreikkalaisten runomitoista sekä latinankielisiä hymnejä. The Book of Leinster sisältää myös version sankarieepos Táin Bó Cúailngesta eli Cooleyn karjaryöstöstä ja vanhimman version Ulsterin sykliin kuuluvasta Oidheadh Chloinne Uisneach -tarusta, joka kertoo Deirdren surullisen tarinan sekä Lebor Gabála Érenn -eepoksen, kertomuksen Irlannin myyttisistä valloituksista. == Lähteet == *R. I. Best, Osborn Bergin & M. A. O'Brien (eds) (1954), The Book of Leinster Vol 1 === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Leinsterin kirjan sisällys Luokka:Iirin kieli Luokka:1100-luvun kirjat Luokka:Irlantilainen kirjallisuus Luokka:Irlantilainen mytologia
Kaukolanharju

Kaukolanharju on Tammelassa Kanta-Hämeessä sijaitseva harjumuodostuma ja näköalapaikka. Se on osa harjujaksoa, joka ulottuu osin katkonaisena Perämeren rannikolta Kolmannelle Salpausselälle Lopelle. Harju jää Tammelan Pyhäjärven ja Kuivajärven väliin ja muodostaa kauniin maiseman. Kaukolanharju kuuluu Natura 2000 -ohjelmaan ja valtakunnalliseen harjujensuojeluohjelmaan. Se on myös osa Mustialan–Portaan–Kaukolanharjun valtakunnallisesti arvokasta maisema-aluetta ja osa Saaren kartanon ja kansanpuiston valtakunnallisesti merkittävää rakennettua ympäristöä. Jo aiemmin osa Kaukolanharjua oli rauhoitettu luonnonsuojelualueena, joka rajoittuu Tammelan Saaren kartanon maille yleiseksi virkistys- ja vapaa-ajanviettopaikaksi vuonna 1932 perustettuun Saaren kansanpuistoon. Harjulla on vuonna 1926 valmistunut Kaukolanharjun näkötorni ja sen vieressä vuonna 1953 pystytetty muistokivi paikalla, jossa läheisessä Saaren kartanossa kesiään viettänyt taiteilija Albert Edelfelt maalasi tunnetun maalauksensa Kaukolanharju auringonlaskun aikaan (1889–1890). Jo tätä ennen harjun maisemia olivat käyttäneet maalaustensa aiheina 1840-luvulla Magnus von Wright ja 1870-luvun alussa Robert Wilhelm Ekman. ==Katso myös== * Haralanharju ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaukolanharju Hämeen ympäristökeskuksen sivuilla * Mustialan–Portaan–Kaukolanharjun valtakunnallisesti arvokas maisema-alue Hämeen liiton sivuilla * Saari–Kaukola-kulttuurimaisema Museoviraston sivuilla * Kaukolanharjun esittelyä Tammelan kunnan sivuilla Luokka:Suomen harjut Luokka:Tammelan luonto Luokka:Suomen Natura-alueet Luokka:Tammelan nähtävyydet Luokka:Suomen näköalapaikat Luokka:Suomen luonnonnähtävyydet Luokka:Kanta- Hämeen luonnonsuojelualueet
Veli-Matti

Veli-Matti on Suomen yleisin miehen yhdysnimi. Nimi oli suosittu varsinkin 1900-luvun kolmannella neljänneksellä, jolloin Suomessa muutenkin annettiin poikalapsille paljon yhdysnimiä. Veli-Matilla ei ole varsinaista omaa nimipäivää kuten ei Suomessa muillakaan yhdysnimillä, mutta Velin nimipäivä on 9. tammikuuta ja Matin 24. helmikuuta. Tunnettuja Veli-Matteja ovat ainakin seuraavat: * Veli-Matti Ahonen, mäkihyppääjä * Veli-Matti Autio (1937–2020), arkistonhoitaja, historioitsija ja sukututkija * Veli-Matti Castren, jääkiekkoilija * Veli-Matti Halkosalmi, Vellu Halkosalmi (s. 1971), jazzmuusikko, -säveltäjä, -sovittaja, -pedagogi ja -kapellimestari * Veli- Matti Heino (s. 1949), koripalloilija * Veli-Matti Hynninen (s. 1944), pappi, radiopakinoitsija ja kolumnisti * Veli-Matti Hynynen (s. 1983), salibandyn pelaaja * Veli-Matti Järvenpää (s. 1967), harmonikansoittaja ja säveltäjä * Veli-Matti Kaitala (1935–1978), lapsinäyttelijä * Veli-Matti Karén (s. 1967), näyttelijä, laulaja ja ohjaaja * Veli-Matti Kemiläinen, Umar Kemiläinen (s. 1982), nyrkkeilijä * Veli-Matti Kerminen (s. 1967), fyysikko, Ilmatieteen laitoksen tutkijaprofessori * Veli-Matti Kärkkäinen (s. 1958), systemaattisen teologian professori, kristillinen kirjailija * Veli-Matti Lehtikangas (1955–2022), fakiiri * Veli-Matti Lindström (s. 1983), mäkihyppääjä * Veli- Matti "Masa" Maijanen (s. 1962), basisti * Veli-Matti Mattila (s. 1961), toimitusjohtaja * Veli-Matti Partanen, Aku Partanen (s. 1991), kilpakävelijä * Veli-Matti Puumala (s. 1965), säveltäjä * Veli-Matti Puutio (s. 1961), yritysjohtaja ja kauppaneuvos * Veli-Matti Ritakallio (s. 1960), yhteiskuntatieteilijä * Veli-Matti Ropponen (s. 1949), yritysjohtaja * Veli- Matti Ruisma (s. 1954), urheilija * Veli-Matti Saarinen (s. 1960), taidehistorian tutkija * Veli-Matti Saikkonen (1941–2023), teatteriohjaaja * Veli-Matti Saukko (s. 1943), jääkiekkoilija * Veli-Matti Savinainen (s. 1986), urheilija * Veli-Matti Sigvart, pesäpalloilija * Veli-Matti Tiuraniemi (s. 1967), jääkiekkoilija * Veli-Matti Vittasmäki (s. 1990), jääkiekkoilija * Veli-Matti Äijälä (s. 1958), muusikko ja sarjakuvapiirtäjä Luokka:Etunimet
Revue du MAUSS

Revue du MAUSS on poikkitieteellinen ranskalainen julkaisu, joka ilmestyy kaksi kertaa vuodessa. Lehti on perustettu 1981, ja perustajia oli muun muassa Alain Caillé. Sen taustayhteisö on MAUSS ja kustantaja vuodesta 1988 La Découverte. Lehden käsittelemiä aiheita ovat taloustiede, antropologia, sosiologia ja poliittinen filosofia. Se ilmoittaa olevansa antiutilitaristinen ja kritisoi ekonomismia yhteiskuntatieteissä. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset aikakauslehdet
Khalil Chemmam

Khalil Chemmam (, s. 24. heinäkuuta 1987 Tunis, Tunisia) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa Espérancea. ==Ura== Chemmam aloitti uransa Espérance kaudella 2007–2008, jolloin hän pelasi yhdeksän ottelua ja onnistui kerran maalinteossa. Maali syntyi 20. huhtikuuta 2008 kotiottelussa US Monastiria vastaan.Espérance S. de Tunis - Union S. Monastirienne Kawarji Viitattu 13.11.2011 Hän saavutti myös ensimmäisellä kaudellaan Tunisian cupin mestaruuden. Kaudellaan 2010–2011 Chemmam oli voittamassa Espérancen mukana triplamestaruutta joukkueen voitettua Tunisian mestaruuden, Tunisian cupin, sekä Afrikan Mestarien liigan. Heinäkuussa 2011 hänen kerrottiin allekirjoitaneen kolmen vuoden sopimuksen portugalilaisen Paços de Ferreiran kanssa, jonne hänen on määrä siirtyä kauden 2010–2011 jälkeen.Khalil Chemmam no Paços geracaopacensenews 19.7.2011 Viitattu 13.11.2011 Siirto ei kuitenkaan koskaan toteutunut. 25. helmikuuta 2012 pelatussa CAF Super Cupin ottelussa Chemmam oli nousta Espérancen sankariksi tehtyään Maghreb Fèsiä vastaan 1–1 tasoitusmaalin toisenpuoliajan lisäajalla. Espérance kuitenkin hävisi ottelun rangaistuspotkujen jälkeen maalein 4–3. ==Maajoukkueura== Chemmam valittiin vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hän pelasi kapteenina kaikissa kolmessa ottelussa. Tunisian kisat päättyivät alkulohkoon. == Saavutukset == * Tunisian cup: 2008, 2011 * Tunisian-mestaruus: 2009, 2010, 2011 * Arabian Mestarien liiga: 2009 * Afrikan Mestarien liiga: 2011 ** Hopeaa: 2010 * CAF Super Cup **Hopeaa: 2012 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Khalil Chemmam Fifa.comissa * Khalil Chemmam Footballdatabasessa * Khalil Chemmam Kawarji.comissa * National Football Teams Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Norsuteloitus

Norsuteloitus (; kirjaimellisesti ”norsun jalkoihin heittäminen”) oli tuhansien vuosien ajan yleinen teloitustapa kuolemaantuomituille Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa, erityisesti Intiassa. Aasiannorsuja käytettiin murskaamaan, repimään kappaleiksi tai kiduttamaan vankeja julkisissa teloituksissa. Norsut opetettiin tappamaan ohjauksen mukaan nopeasti tai kiduttavan hitaasti. Kuninkaallisten hallinnassa olleet norsut edustivat sekä täydellistä valtaa että hallitsijan kykyä hallita villieläimiä. Tapa käyttää norsuja teloituksissa herätti usein kauhunsekaista kiinnostusta eurooppalaisissa matkaajissa ja se mainitaan monissa päiväkirjoissa ja Aasiaa koskevissa tutkielmissa. Etelä- ja Kaakkois-Aasiaa 1700- ja 1800-luvuilla hallinneet eurooppalaiset siirtomaavallat lopettivat lopulta tavan. Vaikka norsuja käytettiinkin teloituksiin lähinnä Aasiassa, tapa siirtyi pariin kertaan myös läntisiin maihin kuten antiikin Roomaan ja Karthagoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aasian historia Luokka:Kidutusmenetelmät Luokka:Norsut Luokka:Teloitusmenetelmät Luokka:Intian historia
Linkebeek

Linkebeek on kunta Vlaams-Brabantin maakunnassa Flanderissa Belgiassa. Kunta kuuluu Halle-Vilvoorden arrondissementtiin. 1. tammikuuta 2008 Linkebeekissä oli 4 721 asukasta ja väestötiheys oli 1 138 asukasta neliökilometrillä. Pinta-alaa kunnalla on 4,15 km². Kunnan pormestari on Eric De Bruycker. Linkebeek sijaitsee Brysselin pääkaupunkialueen rajalla ja maan pääkaupunkiin Brysseliin on kunnasta matkaa noin kahdeksan kilometriä. Virallinen kieli Linkebeekissä, kuten koko Flanderissa, on hollanti. Kunnan asukkaista kuitenkin yli 80 prosenttia on ranskankielisiä. Näin ollen esimerkiksi kaikki kunnanvaltuuston asiat kuuluisi hoitaa hollannin kielellä. Pormestari Thiéry on kuitenkin antanut valtuutettujen käyttää hollannin lisäksi ranskaa. Tämä on liikaa hollanninkielisille aktivisteille ja he ovatkin töhrineet pormestarin autoa ja taloa iskulauseilla sekä hakaristeillä. == Kuuluisia asukkaita == *Herman Teirlinck (1879–1967), kirjailija == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kunnan virallinen kotisivu Luokka:Flanderin Brabantin kunnat
Kallidike

Kallidike oli kreikkalaisessa mytologiassa Thesprotian kuningatar ja Odysseuksen myöhempi puoliso. He saivat yhdessä pojan Polypoiteen. Vaikka Homeros ei tapahtumista mainitsekaan, Telegoneian mukaan Teiresias käski Odysseuksen lähteä uudelle matkalle sen jälkeen tämä oli surmannut Penelopea liehitelleet kosijat. Tämä matka vei Odysseuksen Thesprotiaan, jossa hän nai Kallidiken. Kun Kallidike oli kuollut, heidän poikansa seurasi äitiään valtaistuimelle.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') Epitomi 7.35 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Christian Wolff (säveltäjä)

Christian Wolff (8. maaliskuuta 1934 Nizza, Ranska) on yhdysvaltalainen säveltäjä, joka säveltää kokeellista musiikkia. Wolffin vanhemmat olivat kotoisin Saksasta, mutta hän syntyi Ranskassa. Wolffin isä oli saksalainen kirjankustantaja Kurt Wolff, joka kustansi Franz Kafkan ensimmäiset teokset. Vuonna 1941 Wolff muutti Yhdysvaltoihin ja sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden 1946. Wolff kuului John Cagen ympärille syntyneeseen avantgardistiseen New York Schooliin, johon kuuluivat lisäksi Earle Brown ja Morton Feldman. Wolff vieraili Suomessa lokakuussa 2008 ja esiintyi Malmitalossa Helsingissä. Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Apelsin

pienoiskuva|Apelsin vuonna 2010. Apelsin on Virossa 1970-luvulta lähtien toiminut rock-yhtye. Sen perusti Tõnu Aare. Se oli yksi Neuvosto-Viron suosituimmista yhtyeistä. Se levytti myös kantri- ja iskelmämusiikkia viron kielellä. Monet kappaleet ovat satiirisia. Apelsin esiintyy pääasiassa viroksi, mutta on tehnyt myös yhden venäjänkielisen albumin vuonna 1989. Apelsinin levyjä on myyty 16 miljoonaa kappaletta.http://www.polarartistit.fi/node/104 Apelsin mainitaan Juice Leskisen laulussa "Eesti (On My Mind)": "byrokraatit teksteistä tappel' siin' kun taustoja nauhoitti Apelsin" ==Jäsenet== ===Alkuperäiskokoonpano 1974=== * Tõnu Aare * Ants Nuut * Harry Kõrvits * Jaan Arder. ===1975 mukaan tulivat=== * Gunnar Kriik * Ivo Linna * Mati Nuude ===Nykyinen kokoonpano=== * Tõnu Aare * Jaan Arder * Ants Nuut * Aleksander Vilipere * Allan Jakobi * Argo Toomel ==Diskografia== ===Vinyylilevyt=== * Apelsin 1980 LP * Apelsin 1981 LP * Apelsin 1988 LP * Apelsin 1989 LP (venäjänkielinen) ===CD-levyjä=== * Apelsin XX, 1994 * Apelsin Boogie, 1999 * Apelsin № 1, 2003 (uusintapainos ensimmäisestä albumista) * Apelsin 30, 2004 ==Lähteet== Luokka:Virolaiset rockyhtyeet Luokka:Huumoriyhtyeet
Ifthime

Ifthime (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden naishahmon nimi. == Penelopen sisar == Ifthime oli Ikarioksen tytär ja Penelopen sisar. Hän meni naimisiin Eumeloksen kanssa. Athene loi Ifthimen kuvajaisen ja lähetti sen Penelopen uneen lohduttamaan ja rohkaisemaan tätä tämän huolestuttua miehensä Odysseuksen ja poikansa Telemakhoksen kohtalosta.Homeros: Odysseys iv.795–838 (engl. käännös). == Doroksen tytär == Ifthime oli Doroksen tytär, joka suhteesta Hermeen kanssa synnytti kolme poikaa, joiden nimet olivat Lykos, Ferespondos ja Pronomos. He olivat Dionysoksen uskottuja viestinviejiä.Nonnos: Dionystiaka xiv.105–142 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Erik Mykland

Erik "Myggen" Mykland (s. 21. heinäkuuta 1971 Risør) on norjalainen jalkapalloilija. Hän pelasi 78 A-maaottelua Norjan maajoukkueessa, muun muassa Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa Yhdysvalloissa 1994 ja Ranskassa 1998 sekä EM-kilpailuissa 2000. Hän voitti Tanskan mestaruuden FC Københavnin riveissä vuonna 2003. Persoonana Mykland on ollut kiistelty, mutta häntä pidetään eräänä Norjan kautta aikojen parhaimmista jalkapalloilijoista. Uraan mahtui menestysten ohella myös iltapäivälehdistön skandaalijuttuja, muun muassa alkoholin ja huumeiden käyttöön liittyen. Mykland palasi jalkapallokentille neljän vuoden tauon jälkeen IK Startin riveissä Adecco- liigassa 5. lokakuuta 2008 ja kuului seuran edustusjoukkueeseen sen noustua kaudelle 2009 Tippeligaeniin. Hän ilmoitti lopettavansa aktiiviuransa 30. kesäkuuta 2009, koska hän ei kokenut kuntonsa enää riittävän vaadittavalle tasolle. Hän jatkaa IK Startin kykyjenetsijänä. Hän pelasi noin 600 minuuttia kentällä comebackinsa yhteydessä. == Kirjallisuus == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == Myggenin profiili IK Startin sivustolla Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mekisteus

Mekisteus oli kreikkalaisessa mytologiassa usean mieshahmon nimi. == Talaoksen poika== Mekisteus oli Talaoksen ja Lysimakhen poika.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 1.9.13 (engl. käännös). Apollodoroksen mukaan jotkut sanoivat Mekisteuksen olleen veljensä Adrastoksen kanssa seitsemän Thebaa vastaan hyökänneen sotapäällikön mukana.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.6.3 (engl. käännös). Hän myös mainitsee, että epigonien hyökkäykseen osallistui hänen poikansa Euryalos.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.7.2 (engl. käännös). Iliaassa hänen mainitaan osallistuneen Oidipuksen hautajaisiin. Hän voitti Oidipuksen muistokisat nyrkkeilyssä.Homeros: Ilias xxiii.676–699 (engl. käännös). == Lykaonin poika == Mekisteus oli yksi Lykaonin viidestäkymmenestä pojasta.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.8.1 (engl. käännös). == Ekhioksen poika == Mekisteus oli Ekhioksen poika ja toinen niistä, jotka Iliaassa kantoivat Hektorin haavoittaman Teukroksen takaisin aluksille turvaan.Homeros: Ilias viii.309–334 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Hammarby IF Bandy

Hammarby IF Bandyförening eli Hammarby Bandy on tukholmalaisen Hammarby IF -seuran jääpallojaosto. Jääpallon edustusjoukkue pelaa Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä. ==Historia== Jääpallotoiminta Hammarby-seurassa alkoi, kun alun perin soutuseuraksi perustetun seuran soutajat ryhtyivät harrastamaan luistelua ja sittemmin jääpalloa Hammarbyjärven jäällä. Virallisesti jääpallo tuli seuran ohjelmaan vuonna 1905. 1920-luvulta lähtien Hammarby osallistui cup-muotoisiin Ruotsin mestaruuskilpailuun, mutta ei edennyt kertaakaan erityisen pitkälle. Kaudella 1930/31 ryhdyttiin pelaamaan sarjamuotoista mestaruussarjaa ja Hammarby teki ajoittain hissiliikettä ylemmän ja alemman sarjatason välillähttp://www.hammarbybandy.se/. Helmikuussa 1957 joukkue selviytyi mestaruusloppuotteluun, missä se kuitenkin hävisi ÖrebrolleRuotsin jääpallon mestaruusloppuottelut (PDF-tiedosto). Viime vuosina seura on kärsinyt suurista taloudellisista vaikeuksista ja toiminnan jatkuminen on ollut vaakalaudalla. Nykyisin seura keskittyy voimakkaasti junioritoimintaan ja pyrkimyksenä on nostaa joka vuosi yhdestä kahteen omaa kasvattia edustusryhmään.http://www.hammarbybandy.se/http://www.svenskidrott.se/Organisation.asp?WCI=wiKlubbKassaNews&WCU;=4295 2000-luvulla seura on kuitenkin saavuttanut hyvää menestystä, ja se selviytyi vuosina 2000-2007 kuudesti mestaruusfinaaliin, mutta hävisi joka kerta. Hammarby voitti ensimmäisen mestaruutensa vihdoin vuonna 2010. Edellisen kerran tukholmalaisseura oli voittanut mestaruuden vuonna 1931, jolloin mestaruuden voitti AIK. Seuraava mestaruus tuli kaudella 2013. ==Saavutukset== Saavutuksia Ruotsin pääsarjassa *2 mestaruutta: 2010, 2013 *7 hopeaa; 1956, 2000, 2001, 2003, 2004, 2006, 2007,Historiikki seuran sivuilla Saavutuksia Ruotsin cupissa *1 kulta 2007 Saavutuksia Jääpallon maailmancupissa * 2 kultaa: 1999, 2001http://www.exteworldcup.com/ ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivu * Hammarby Bandysidan-tietokannassa Luokka:Ruotsalaiset jääpalloseurat Luokka:Tukholman urheilu Luokka:Vuonna 1889 perustetut urheiluseurat
Gestapa

thumb|180px|Rakennuksen aulaa koristivat sekä Hitlerin että Göringin rintakuvat. Gestapa, Geheimes Staatspolizeiamt () oli Adolf Hitlerin valtaannousun jälkeen vuosina 1933–1936 natsi-Saksassa Preussin osavaltiossa toiminut poliittinen turvallisuuspoliisiorganisaatio. Gestapan perusti 23. huhtikuuta vuonna 1933 Hermann Göring. Organisaation tehtävänä oli valvoa kansallissosialistien, ja erityisesti Göringin vastustajia.Silvennoinen 2008, s. 84-91 ==Organisaatio ja toiminta== Organisaatio muodostettiin välittömästi sisäasiainhallinnon alaisuudessa toimivaksi itsenäiseksi toimielimeksi, joka oli vastuussa suoraan Hermann Göringille. Se erotettiin riippumattomaksi Preussin muista toimi- ja poliisielimistä, joille annettiin määräys noudattaa Gestapan ohjeita. Viraston päällikkönä toimi Rudolf Diels, kokenut poliisimies joka työskenteli aikaisemmin Preussin sisäministeriössä. Diels ei ollut kansallissosialistisen puolueen jäsen, kuten ei pääosa hänen alaisistakaan; henkilökunta koostui lähinnä ammattipoliiseista. Gestapan päämaja sijaitsi Berliinin hallintokortteleissa, entisessä taideteollisuuskoulussa osoitteessa Prinz-Albrecht-Strasse 8. Natsien toiminta hylkäsi saksalaisen oikeusvaltion periaatteet. Ylin lain ja oikeuden lähde oli Johtaja, ja toteuttaessaan Johtajan tahtoa poliisi oli riippumaton olemassa olevista laeista. Gestapan toiminta kohdistui erityisesti kommunisteja ja sosialisteja vastaan. Vasemmiston toiminta Saksassa oli käytännössä murskattu vuoteen 1935 mennessä: aktivistit oli ajettu maanpakoon, tai vangittu turvasäilöön ja keskitysleireille. Kovaotteinen Gestapa herätti poliittisia vastustajia kohtaan suunnattujen väkivaltaisten menetelmiensä vuoksi huomiota Saksan ulkopuolellakin, ja organisaatiosta tuli mielivaltaisen poliisiterrorin symboli. ===Valtataistelu organisaation johdosta=== Natsien sisäisen valtataistelun yhteydessä SS pyrki saamaan komentoonsa valtakunnan kaikki poliisiorganisaatiot. Huhtikuussa 1934 Göring joutui nimittämään SS:n päällikön Heinrich Himmlerin Gestapan tarkastajaksi. Himmler sai organisaation käytännössä valvontaansa, ja asetti päälliköksi lähimmän avustajansa Reinhard Heydrichin. Vuonna 1936 Saksan poliisiorganisaatioiden kokonaisuudistuksen yhteydessä Gestapasta muodostettiin uuden, valtakunnallisen poliittisen turvallisuuspoliisin, Gestapon ydin. Uudistuksessa SS otti haltuunsa kaikki poliisiorganisaatiot. ==Gestapa ja Suomi== Suomen Etsivä keskuspoliisi teki yhteistyötä tiedonvaihdon merkeissä Gestapan kanssa organisaation alkuajoista saakka. Kohteena oli erityisesti neuvostovakoilu, jonka vastaisen toiminnan tuloksia Suomessa EK:n päällikkö Esko Riekki oli vuodenvaihteessa 1933–1934 Saksassa esittelemässä. Gestapalla puolestaan oli vuodesta 1934 Helsingissä pysyvä edustaja, rikospoliisineuvos Paul Opitz. ==Katso myös== * RSHA ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Natsi-Saksa Luokka:Poliisitoimi Luokka:Natsi-Saksan tiedusteluorganisaatiot
IFK Kungälv

IFK Kungälv on jääpalloseura Kungälvistä, Länsi-Götanmaalta, Ruotsista. Seuran edustusjoukkue pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa. ==Historia== Seura perustettiin vuonna 1940. Vuonna 1946 se nousi 2. divisioonaan ja vuonna 1963 ensi kertaa pääsarjaan, mistä se kuitenkin putosi heti debyyttikauden jälkeen. Sittemmin samankaltaista hissiliikettä on jatkunut 2000-luvulle saakka.http://web4.celab.se/~ifkkungalv/node/57 ==Entisiä pelaajia== * Esa Määttä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Svenska Fans Luokka:Ruotsalaiset jääpalloseurat Luokka:Kungälvin kunta Luokka:Vuonna 1940 perustetut urheiluseurat
Polyksenos

Polyksenos (, myös Polykseinos, ; ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Agastheneen ja Peloriin poika ja kotoisin Aitoliasta. Hän oli Eliin kuningas ja johti 40Hyginus: Fabulae xcvii (engl. käännös). tai 10 alusta sotaan Troijaa vastaan.Homeros: Ilias ii.615–624 (engl. käännös). Tähän hänet velvoitti vala, jonka hän oli antanut kosittuaan Helenaa.Hyginus: Fabulae lxxxi (engl. käännös).Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.10.8 (engl. käännös). Surmattuaan Elektryonin pojat yhtä lukuun ottamatta ja varastettuaan tämän karjan tafoslaiset uskoivat saaliinsa Polyksenoksen huomaan. Amfitryon maksoi karjasta lunnaat saadakseen ne takaisin Mykeneen.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 2.4.6 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Eliin kuninkaat
IFK Motala BK

IFK Motala BK on motalalaisen IFK Motala -urheiluseuran jääpallojaosto. ==Historia== IFK Motala perustettiin vuonna 1932 ja se aloitti jääpallotoiminnan vuonna 1956. Seura nousi Ruotsin pääsarjaan ensimmäistä kertaa vuonna 1979. Ruotsin loppuotteluun se on selviytynyt kahdesti, vuosina 1985 ja 1987. Molemmilla kerroilla vastassa oli IF Boltic. Jälkimmäisellä kerralla IFK Motala vei mestaruuden nimiinsä numeroin 3-2 Håkan Rohlénin jatkoaikamaalilla. Keväällä 2024 seura ilmoitti ettei se aio osallistua Elitserieniin seuraavalla kaudella.https://www.svt.se/nyheter/lokalt/ost/ifk- motala-bandy-drar-sig-ur-elitserien-borjar-om-i-division-1 ==Saavutukset== * Ruotsin-mestaruus 1987 ** Ruotsin-mestaruushopeaa 1985 ** välierissä 1983, 1984, 1997, 1999 ==Entisiä pelaajia== *Patrick Sandell *Thomas Påhlsson *Dennis Gustafsson *Kent Edlund *Håkan Rohlén *Östen Eriksson *Stefan Samuelsson *Mattias Sjöholm *Heikki Hyvönen *Joona Rajala ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Seuran kotisivut Luokka:Ruotsalaiset jääpalloseurat Luokka:Motalan kunta Luokka:Vuonna 1932 perustetut urheiluseurat
Jevgeni Haldei

Jevgeni Ananjevitš Haldei (10. maaliskuuta 1917 Juzovka (Donetsk) – 6. lokakuuta 1997 Moskova) oli neuvostoliittolainen rintamavalokuvaaja, joka tuli kuuluisaksi monista laajalle levinneistä neuvostoliittolaisista uutiskuvista. Hänen valokuvansa Neuvostoliiton lipun nostamisesta Berliinin valtiopäivätalon katolle on yksi toisen maailmansodan kuuluisimmista valokuvista. Hän valokuvasi ensimmäisen kerran 13-vuotiaana itse valmistamallaan kameralla ja aloitti 18-vuotiaana työskentelyn kirjeenvaihtajana. Vuodesta 1939 alkaen hän työskenteli Fotohronika TASS:lle. Hän kuvasi Dneprostroita sekä reportaaseja Aleksei Stahanovista. Hän osallistui toiseen maailmansotaan kuvaten tapahtumia Leicalla muun muassa Murmanskista Berliiniin. Aiheita olivat muun muassa ulkoasiainministereiden kokous Pariisissa, japanilaisten tuho Kaukoidässä, Potsdamin konferenssi ja Saksan antautuminen Neuvostoliitolle 9. toukokuuta 1945. Hän lisäksi valokuvasi myös Nürnbergin oikeudenkäyntejä. Jevgeni Haldei erotettiin (juutalaisena) Josif Stalinin kauden lopulla Fotohronika TASSista osana kosmopolitismin vastaista taistelua eikä hänen töitään julkaistu neuvostoliittolaisissa lehdissä ennen kuin vasta Stalinin kuoleman jälkeen. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset valokuvaajat Luokka:Neuvostoliittolaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Agasthenes

Agasthenes () oli kreikkalaisessa mytologiassa Eliin kuninkaan Augeiaan poika. Hänen isänsä kuoltua iäkkäänä valta jaettiin hänen, Amfimakhoksen ja Thalpioksen kesken.Pausanias, Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 5.3.3 (engl. käännös). Puolisonsa Peloriin kanssa hän sai Polyksenoksen.Hyginus: Fabulae xcvii (engl. käännös).Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.10.8 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Eliin kuninkaat
Elefenor

Elefenor () oli kreikkalaisessa mytologiassa Khalkodonin ja Alkyonin poika ja Euboian Abenteen kuningas.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') Epitomi 3.11 (engl. käännös). Hän otti vastaan Theseuksen pojat Akamaan ja Demofonin, kun nämä pakenivat vallan anastanutta Menestheusta.Pausanias, Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 1.17.6 (engl. käännös). Elefenor oli yksi Helenan kosijoista.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.10.8 (engl. käännös). Antamansa valan mukaisesti hän osallistui Troijan sotaan ja johti taisteluun Euboian 40 alusta.Homeros: Ilias ii.536–445 (engl. käännös). Samana päivänä, kun Pandaros rikkoi aselevon, Elefenor sai surmansa Agenorin keihäästä yrittäessään vetää Ekhepoloksen ruumista turvaan.Homeros: Ilias iv.457–472 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Sandvikens AIK

Sandvikens AIK (Sandvikens allmänna idrottsklubb) on urheilun yleisseura Sandvikenistä Ruotsista. Seura perustettiin vuonna 1901 nimellä IF Star. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1906. Erityisesti Sandvikens AIK on menestynyt jalka- ja jääpallossa. Vuonna 1958 seura voitti Ruotsin juniorimestaruuden jalka-, jää- ja käsipallossa. Viisi pelaajaa pelasi kaikkia kolmea lajia. ==Jaostot== Vuonna 1988 seura jakaantui kolmeen jaostoon: * Sandvikens AIK Bandy, jääpallo * Sandvikens AIK Bowling, keilailu * Sandvikens AIK Fotboll, jalkapallo Luokka:Ruotsalaiset urheiluseurat Luokka:Sandvikenin kunta Luokka:Vuonna 1901 perustetut urheiluseurat
Vauhditon korkeushyppy

thumb|right|300px|Konstantinos Tsiklitiras vuoden 1912 kesäolympialaisten vauhdittomassa korkeushypyssä. Vauhditon korkeushyppy on vuosina 1900–1912 olympiaohjelmassa ollut yleisurheilulaji. Sääntöjen mukaan jalat saivat olla ponnistuksessa missä asennossa tahansa, mutta ne saivat kohota maasta ainoastaan kerran. Samoin voltin teko oli kielletty. Menestynein olympiaurheilija lajissa oli Ray Ewry, joka voitti lajissa kolmesti olympiakultaa. Suomen mestaruuksista kilpailtiin 1909–1937. Eniten mestaruuksia, yhteensä kahdeksan, saavutti Allan Larto. Piirinmestaruuskilpailujen ohjelmassa laji pysyi joissakin tapauksissa ohjelmassa 1970-luvun alkupuolelle asti. Veteraanien SM-kilpailuissa laji on pysynyt ohjelmassa 2000-luvullakin. Lajin jäädessä pois olympiaohjelmasta maailmanennätys oli Ray Ewryn 165 cm. Viimeiseksi viralliseksi Suomen ennätykseksi jäi Nils Fabriciuksen 160,5 cm. Sittemmin floppaus- ja kierähdystyylien tultua käyttöön Ruotsin Rune Almén hyppäsi 190 cm vuonna 1980. Myös Juha Isolehto on hypännyt harjoituksissa saman tuloksen. Ruotsin Patrik Sjöbergin väitetään hypänneen tasan kaksi metriä. Naisten epävirallinen ennätys on Norjan Grete Bjørdalsbakkan 152 cm vuodelta 1984. ==Lähteet== Luokka:Korkeushyppy Luokka:Vauhdittomat hypyt Luokka:Entiset yleisurheilun olympialajit
Pandaros

Pandaros () oli kreikkalaisessa mytologiassa tunnettu jousimies ja Lykaonin poika. Hän taisteli kreikkalaisia vastaan Troijan sodassa.Homeros: Ilias ii.824–827 (engl. käännös). Toivoen Troijan tuhoa Pallas Athene houkutteli Pandaroksen ampumaan jousellaan Menelaosta, kun neuvottelut tilanteen rauhanomaisesta ratkaisemisesta olivat vielä kesken. Pallas Athene kuitenkin käänsi nuolen kulkua niin, että se ainoastaan haavoitti Menelaosta, mutta tästä teosta alkoivat sotatoimet.Homeros: Ilias iv.85–182 (engl. käännös). Pandaros toimi Aineiaan vaunujen ajajana mutta päätti haastaa Diomedeen kaksintaisteluun. Taistelun aikana Pandaros haavoitti Diomedesta nuolellaan, mutta Diomedeen heittämä keihäs lävisti Pandaroksen kasvot ja Pandaros kuoli.Homeros: Ilias v.166–296 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Vauhditon pituushyppy

thumb|Konstantinos Tsiklitiras voittamassa kultaa vauhdittoman pituushypyn kisassa kesäolympialaisissa 1912. Vauhditon pituushyppy on aiemmin olympiaohjelmassa ollut yleisurheilulaji. Sääntöjen mukaan jalat saivat olla ponnistuksessa missä asennossa tahansa, mutta ne saivat kohota maasta ainoastaan kerran. Vauhditon pituushyppy oli olympialaji vuosina 1900–1912. Menestynein urheilija oli Ray Ewry, joka voitti lajissa kolmesti olympiakultaa. Suomen mestaruuksista kilpailtiin 1909–1937. Eniten mestaruuksia, yhteensä neljä, saavutti Allan Larto. Piirinmestaruuskilpailujen ohjelmassa laji pysyi joissakin tapauksissa ohjelmassa 1970-luvun alkupuolelle asti. Veteraanien SM-kilpailuissa laji on pysynyt ohjelmassa 2000-luvullakin. Norjassa laji on maan yleisurheilumestaruuskisojen ohjelmistossa edelleenkin. Lajin jäädessä pois olympiaohjelmasta maailmanennätys oli Konstantinos Tsiklitiraksen 350,5 cm. Nykyinen epävirallinen ennätys on Byron Jonesin 2015 NFL Combine -testaustilaisuudessa hyppäämä 373 cm (12 jalkaa 3 tuumaa). Naisten epävirallinen ennätys on Norjan Annelin Mannesin 292 cm vuodelta 1981. Viimeiseksi viralliseksi Suomen ennätykseksi jäi Erkki Toivasen 1938 hyppäämä 343 cm. Juha Isolehto on hypännyt kaikkien aikojen parhaan suomalaistuloksen: 362 cm hallikilpailuissa vuonna 1994 Ahonen voitti vauhdittoman pituushypyn Lahdessa MTV3 9.7.2008 Viitattu 9.10.2008. Ray Ewry hyppäsi vauhditonta pituutta takaperin 287 cm, mikä on tiettävästi edelleen ennätys. Nykyään vauhditon pituushyppy kuuluu useiden lajien urheilijoiden harjoitus- ja testipatteriin. Sillä mitataan koko kehon räjähtävää voimantuottoa ja kimmoisuutta. Amerikkalaisen jalkapallon Yhdysvaltain kansallista valintatilaisuutta NFL Draftia edeltävässä psykofyysisiä ominaisuuksia kartoittavassa testaustilaisuudessa NFL Combinessa, jonne kutsutaan vuosittain 300 lupaavinta yliopistopelaajaa, kaikkien aikojen parhaan tuloksen on saavuttanut Byron Jones, 373 cm, vuonna 2015. Mäkihyppääjistä Janne Ahonen on ponnistanut 320 cm. ==Lähteet== Luokka:Pituushyppy Luokka:Vauhdittomat hypyt Luokka:Entiset yleisurheilun olympialajit
Vauhditon kolmiloikka

Vauhditon kolmiloikka on aiemmin olympiaohjelmassa ollut yleisurheilulaji. Nykyään se on tavallisimmin käytössä yleisurheilun harjoitusliikkeenä. Vauhditon kolmiloikka oli olympialaji kahdesti, vuosina 1900 ja 1904. Ray Ewry voitti molemmilla kerroilla kultamitalin. Lajin jäädessä pois olympiaohjelmasta maailmanennätys oli Ray Ewryn 10,58 m. Olympiasääntöjen mukaan jalat saivat olla ponnistuksessa missä asennossa tahansa, mutta ne saivat kohota maasta ainoastaan kerran. Toisin kuin tavallisessa kolmiloikassa, toinen ja kolmas ponnistus tehtiin samalla jalalla. Suomen- mestaruuksista kilpailtiin 1911–1937. Eniten mestaruuksia, yhteensä viisi, saavutti Pekka Johansson. Erikoisuus oli kuulantyönnön olympiavoittajan Ville Pörhölän mestaruus vuonna 1922. Viimeiseksi viralliseksi Suomen ennätykseksi jäi Väinö Suvivuon vuonna 1937 hyppäämä 10,28 m. Pituushyppääjä Jarmo Kärnän tiedetään hypänneen 10,68 m. Vuosina 1911–1914 Suomen-mestaruuksissa hypättiin kolme tasajalkaloikkaa peräkkäin. Vuodesta 1915 lähtien lajia hypättiin tavallisella kolmiloikkatyylillä. Nykyaikaisena harjoitusliikkeenä vauhditon kolmiloikka tehdään yleisesti samoilla liikkeillä kuin tavallinen kolmiloikka, paitsi että vauhdinotto jää pois. ==Lähteet== Luokka:Kolmiloikka Luokka:Vauhdittomat hypyt Luokka:Entiset yleisurheilun olympialajit
É

É (é) on kirjain, joka kuuluu muun muassa ranskan ja islannin aakkosiin. Se ääntyy yleensä [e] mutta islannissa [jɛ]. Luokka:Latinalaiset kirjaimet
Yökaija

Yökaija (Pezoporus occidentalis, synonyymi Geopsittacus occidentalis) on äärimmäisen uhanalainen Australian keski- ja länsiosien sisämaassa elävä lymykaijojen sukuun kuuluva kaijalaji. ==Koko ja ulkonäkö== Kooltaan yökaija on noin 22-25 cm. Lajin päälaki, selkä, siivet ja pyrstö ovat vihreät tihein mustin kuvioin. Kasvojen ja kurkun vihreä väri on kirkkaampi kuin selän. Vatsa on väritykseltään keltainen ja ylävatsassa on mustia höyhenten kärkiä. Lymykaija (Pezoporus wallicus) eroaa yökaijasta pidemmän pyrstön perusteella. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Varmentamattomia havaintoja yökaijasta on tehty ympäri Australiaa, mutta varmennettuja havaintoja on tehty vain kahdelta paikalta Länsi-Australian ja Queenslandin osavaltioiden alueella. Yökaijan elinympäristöä ovat pensaikkoiset ruohostomaat. Laji ilmeisesti elää kuivimpina kausina pensaikkoisemmilla alueilla ja siirtyy ruohostomaille kosteimpina kausina, jolloin siellä on myös enemmän siemeniä. Yökaija on nimensä mukaisesti pääosin yöaktiivinen eläin. Lintu juo ainoastaan kuivina kausina. Muulloin se saa tarvitsemansa nesteen ravinnostaan. Yökaijakannan kooksi arvioidaan 50–249 täysikasvuista yksilöä, mutta se saattaa olla suurempikin. Lajiin kohdistuvia uhkia ei tunneta tarkasti, mutta sellaisiksi on ehdotettu esimerkiksi villiintyneitä kissoja ja kettuja, kasvinsyöjien ylilaidunnuksen aiheuttamaa eroosiota ja ympäristön tuhoutumista juomapaikkojen läheisyydessä, kilpailua ravinnosta, erilaisia tauteja sekä lintujen ja niiden munien laitonta keräilyä. ==Elintavat== Lajin lisääntymisestä tiedetään hyvin vähän, mutta pesintä alkaa ilmeisesti sadekauden tai rankkasateiden jälkeen. Yökaijan pesä on maassa tai lähellä maanpintaa ruohomättään tai pensaan keskellä. Pesään johtaa ruohoilla katettu tunneli. Naaras munii tavallisesti kahdesta neljään munaa.Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3Australian Government == Lähteet == Luokka:Kaijat Luokka:Uhanalaiset linnut
Ustjužna

Ustjužna () on kaupunki Vologdan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Rybinskin tekojärveen laskevan Mologajoen rannalla 250 kilometriä Vologdasta länteen. Kaupunki on Ustjužnan piirin keskus. Asukkaita on 7 653 henkeä (vuonna 2023). Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1252 Železnyi Ustjug -nimisenä kaupunkina. Tuolloin se kuului Uglitšin ruhtinaskuntaan. 1200–1700-luvuilla nimenä oli myös Ustjužna-Želesnopolskaja Ižinajoen ja Železnoje Polen raudantuotantoalueen mukaan. Vuonna 1568 paikka mainitaan linnoittamattomana kauppias- ja käsityöläisasutuksena. Vuonna 1609 sitä piirittivät Vale-Dimitri II:n joukot. 1500–1600-luvuilla Ustjužna oli Tulan jälkeen Venäjän toiseksi suurin aseteollisuuden keskus. Vuosina 1614–1623 kaupungista lähetettiin Moskovaan 2700 kivääriä ja vuosina 1629–1632 yli miljoona tykinkuulaa. 1700-luvun alussa perustettiin amiraliteetin rautatehdas, jonka sulkemisen jälkeen (1714) kaupungin teollinen merkitys väheni huomattavasti. Vuonna 1738 Ustjužnasta tuli samannimisen Novgorodin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Nykyään Ustjužna on maatalousalueen keskus, jossa toimii lähinnä elintarviketeollisuutta. Kaupungin keskusta sijaitsee Mologaan laskevan Vorožajoen molemmin puolin. Vorožan vasemmalla rannalla sijaitsevalla Sobornaja-aukiolla on vuosina 1685–1690 ja 1721–1730 rakennettu Jumalansynnyttäjän syntymän katedraali. Siihen liittyvässä talvikirkossa on viisikerroksinen puuleikkauksin koristeltu 1600-luvun ikonostaasi. Katedraalin vieressä on entisen kaupunginduuman rakennus. Sobornaja-aukiolta kaakkoon lähtevän pääkadun toisessa päässä sijaitsee barokkityylinen Kazanin kirkko vuodelta 1694. Vorožajoen sillan lähellä on puinen Marian ilmestyspäivän kirkko (1762). Joen oikealla rannalla sijaitsevan kauppatorin vieressä on Ylösnousemuksen kirkko. Mologan toisella puolella keskustaa vastapäätä sijaitsevat Pokrovan (1780) ja Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkumisen (1781) kirkot. Vuonna 1781 laaditun säännöllisen asemakaavan mukaan rakennetussa keskustassa on 1800-luvun ja 1900-luvun alun kaksikerroksisia kauppiastaloja sekä koristeellisia puutaloja. Kotiseutumuseon kokoelmissa on 1400–1600-lukujen ikoneja, paikallista käsityötaidetta sekä venäläisten taidemaalarien (mm. Ivan Aivazovski ja Boris Kustodijev) teoksia. ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Ustjužnan piiri Vologdan alueen sivustolla Luokka:Ustjužnan piiri Luokka:Vologdan alueen kaupungit
Resessi

Resessi (, peräytyminen) tarkoittaa neuvotteluiden tulosta, yhteispäätöstä, sopimusta ja pöytäkirjaa. Keskiajalla nimitystä käytettiin pohjoissaksalaisissa kaupungeissa päätöksestä, jonka tekivät useamman kaupungin edustajat yhteisessä neuvottelussa. Pohjoismaissa resesseiksi nimitettiin 1400–1600-luvuilla joitakin välipuheita ja sopimuksia sekä laaja- alaisia valtiopäivillä säädettyjä lakeja. Ruotsin historian tunnetuimmat resessit ovat Kalmarin, Malmön ja Västeråsin resessit. Tanskan tärkein resessi on vuonna 1527 tehty Odensen resessi, jossa päätettiin piispojen asema ja sovittiin yleisestä uskonnonvapaudesta. Kööpenhaminan resessissä vuodelta 1536 pantiin alulle uskonpuhdistus. Tunnettuja ovat myös Kristian IV:n pieni resessi vuodelta 1615 ja Kristian IV:n suuri resessi vuodelta 1643. ==Lähteet== * Otavan iso tietosanakirja, Otava 1964 * Nordisk familjebok, Nordisk familjeboks förlags 1915 Luokka:Ruotsin historia Luokka:Tanskan historia
Rippisalaisuus

Rippisalaisuus eli rippisinetti ()Rippisinetti, Tietosanakirja osa 8, palsta 73. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 tarkoittaa papin velvollisuutta pitää salassa kaikki ripissä tai muussa sielunhoidossa kuulemansa. Suomessa evankelis-luterilaisen ja ortodoksisen kirkon papeilla on ripistä ja sielunhoidollisesta keskustelusta kirkkolaissa säädetty ehdoton vaitiolovelvollisuus sekä kirkon että valtion silmissä. Pappi ei saa ilmaista ripissä tai sielunhoidossa ilmaistua asiaa tai henkilöä. Rippisalaisuutta ei saa paljastaa edes ripittäytyvän suostumuksella. Jos ripittäytyjä antaa tiedon rikoksesta, joka on tekeillä, papin tulee ilmoittaa viranomaisille asiasta niin, ettei ripittäytyjän henkilöllisyys paljastu. Ehdoton rippisalaisuus, jota tuomioistuin ei voi määrätä murrettavaksi, on vain papeilla. Se ei ulotu muihin kirkon työntekijöihin, eikä myöskään maallikoihin. Katolisessa kirkossa papeilla on ehdoton vaitiolovelvollisuus. Kanonisen lain mukaan ripissä kuultua ei saa paljastaa, eikä sitä saa käyttää mitenkään ripittäytyjää vastaan, edes silloin kun ripin kuulija on ripittäytyjän esimies. Kanonisen lain säädös on katolisen kirkon sisäinen. Suomen valtiollisen lain näkökulmasta katolisen kirkon papeilla ei ole ehdotonta vaitiolovelvollisuutta ripissä kuullusta, mutta vaitiolovelvollisuuden laajentamista on esitetty. Ensimmäiset maininnat rippisalaisuudesta on 400-luvulta. Rippisalaisuudella on ollut lain mukaan suojattu asema jo 1200-luvulla. Vuoden 1686 Ruotsin valtakunnan kirkkolaissa rippisalaisuuden rikkomisesta seurasi kuolemantuomio, joka muutettiin virasta erottamiseksi Suomessa vuonna 1869. Rippisalaisuus ei vanhene milloinkaan, vaikka henkilö ei olisikaan enää kirkon viranhaltija. Salaisuuden pitämistä ei nähdä subjektiviisena oikeutena vaan viranhaltijan velvollisuutena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rippisalaisuus Kirkkolaissa . Finlex. * Aika puhua - aika vaieta. Rippisalaisuus ja vaitiolovelvollisuus kirkossa * Rippisalaisuus. Sosiaaliportti.fi. Luokka:Rippi Luokka:Kristinuskoon liittyvät kiistat
Walter Wagner

Walter Wagner (k. 1945) oli saksalainen notaari, joka vihki Adolf Hitlerin ja Eva Braunin Führerbunkerissa 29. huhtikuuta 1945. Wagner oli lakimies ja kansallissosialistisen puolueen jäsen. Hän oli aiemmin työskennellyt Berliinissä Joseph Goebbelsin kanssa. Liittouneiden saavuttua Berliiniin hänet oli värvätty armeijaan. Kun Hitler kertoi Goebbelsille haluavansa mennä naimisiin, Goebbels kutsui Wagnerin bunkkeriin. Saapuessaan bunkkeriin 28. huhtikuuta Wagner huomasi, ettei vihkimiseen tarvittavat paperit eivät olleet kunnossa. Myöhemmin illalla nämä ongelmat oli saatu selvitettyä ja Wagner vihki Hitlerin ja Braunin vähän keskiyön jälkeen. Vihkitapahtuman jälkeen Wagner liittyi takaisin joukkoyksikköönsä. Hän sai surmansa Berliinin taistelussa muutamaa päivää myöhemmin. == Wagner elokuvissa == Elokuvassa Hitler: Viimeiset kymmenen päivää (1973) Wagneria esittää Andrew Sachs ja elokuvassa Perikato (2004) Norbert Heckner. == Lähteet == Luokka:Natsi-Saksan henkilöt Luokka:Saksalaiset juristit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Paso Robles

Paso Robles () tai Paso on kaupunki San Luis Obispon piirikunnassa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Kaupungin asukasluku on 28 677 (2009http://factfinder.census.gov/servlet/SAFFPopulation?_event=Search&geo;_id=16000US0643000&_geoContext=01000US%7C04000US06%7C16000US0643000&_street=&_county=Paso+Robles&_cityTown=Paso+Robles&_state=04000US06&_zip=&_lang=en&_sse=on&ActiveGeoDiv;=geoSelect&_useEV=&pctxt;=fph&pgsl;=160&_submenuId=population_0&ds;_name=null&_ci_nbr=null&qr;_name=null®=null%3Anull&_keyword=&_industry=). Seutu on tunnettu kuumista lähteistään ja viinitiloistaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Paso Roblesin viinitietoutta Luokka:Kalifornian kaupungit Luokka:San Luis Obispon piirikunta
Gunnar Wennerberg

Gunnar Wennerberg (2. lokakuuta 1817 Lidköping, Ruotsi – 24. elokuuta 1901 Läckön linna, Ruotsi) oli ruotsalainen poliitikko, runoilija ja kirkollisten asioiden ministeri. Wennerberg oli koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän toimi ministerinä kahteen eri otteeseen, ensin vuodet 1870–1875 ja myöhemmin vuodet 1888–1891. Ministerikausiensa välissä hän toimi Kronobergin läänin maaherrana. Lisäksi hän oli vuodesta 1866 alkaen Ruotsin akatemian ja vuodesta 1850 alkaen Kuninkaallisen musiikki-akatemian jäsen. Yhteiskunnallisen toimintansa lisäksi Wennerberg oli myös harrastelijasäveltäjä. Hänen tunnetuimmat sävellyksensä ovat vuonna 1851 valmistunut kahdelle miesäänelle sävelletty duettokokoelma Gluntarne ja Daavidin psalmeihin sooloäänelle, kuorolle ja pianolle/uruille sävelletty kokoelma Ur Davids Psalmer. Kokoelmassa, joka ilmestyi 1861, oli 40 virsisävellystä. Kokoelman toiseen painokseen 1877 hän lisäsi 15 uutta sävellystä ja vuosina 1893–1901 edelleen 23 uutta virren sävelmää. Ruotsin kirkon virsikirjoissa on kaksi Wennerbergin sävellystä, virsi 100, Lina Sandell-Bergin laulu "Tillkomme ditt rike". Sen suomenkielinen teksti "Oi Herramme tulkoon jo herruutesi" Ruotsin kirkon virsikirjassa on Anna-Maija Raittilan 1999 tekemä käännös. Virsi 558 "Herren är min herde god" on Axel F. Runstedtin 1908 kirjoittama virsi. Sen suomennos on Anna-Maija Raittilan 1999 tekemä "Herra paimeneni on." Virsi "Tillkomme ditt rike" on myös Suomen kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa, jossa Wennerbergin sävelmän rinnalla on toinen, vaihtoehtoinen sävelmä (Virsi 440). Kirjailija Hannu Niklander on kertonut Wennerbergistä esseekokoelmassaan Luon katseen luoteeseen. ==Sävellysluettelo== *Frihet bor i Norden (1847) *Stå stark du ljusets riddarvakt (1848) *Hur länge skall i Norden (1848) *Trummarsch (1848) *O Gud, som styrer folkens öden (1849) *Gluntarne (1851) *De tre (1851) *Hör oss, Svea (1853) *Skarpskyttemarsch (1861) *Säg oss ditt namn, du fruktansvärde (1871) *Så contigit in Lenom (1871) *Kung Karls drapa (1872) *Psalmer, publicerade i ett flertal olika psalmböcker, däribland 1986 års psalmbok för Svenska kyrkan och Frälsningsarméns sångbok 1990 (FA). *Gören portarne höga och dörrarne vida, ur Davids Psalmer (1866–1869, 1884–1886), fri tolkning av psaltartexten ur 1868 års Bibel. *Herren är min herde god (1986 nr 558), tonsatt 1869 egentligen till Utrannsaka mig, min Gud. *Skönt det är i kvällens timma (FA nr 750) *Tillkomme ditt rike (1986 nr 100), tonsatt 1879 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1817 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet