EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tab Benoit

Tab Benoit (s. 17. marraskuuta 1967) on yhdysvaltalainen blueskitaristi ja -laulaja. Hän harrastaa ympäristöasioita ja on perustanut järjestön "Voice of the Wetlands" jonka tehtävä on levittää tietämystä rannikkokosteikkojen säilyttämisestä.Voice of the Wetlands viitattu 2.5.2020 Benoit aloitti uransa 1990-luvulla. Hän soittaa cajun-vaikutteista bluesia ja kiertää esiintymässä laajasti, koska genre ei ole erityisesti kaupallisesti suosittua eikä menestystä sillä saralla tule. Hänen esikoisalbuminsa Nice and Warm houstonilaiselle Justice-levymerkille sai kriitikoilta kommentteja, että hänessä on nähtävissä yhtymäkohtia bluesin kolmeen jumalaan Albert Kingiin, Albert Collinsiin ja Jimi Hendrixiin. Lavan ulkopuolella hän on vaatimaton vähäeleinen mies. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset bluesmuusikot Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaipaala (Puumala)

Kaipaala on kylä Puumalan kunnassa Etelä-Savossa. Kylä sijaitsee Puumalan pohjoisosassa lähellä Juvan rajaa. Kylässä on asunut ennen paljon enemmän ihmisiä kuin nykyään ja siksi siellä on paljon autioituneita taloja. Toisin kuin muualla Puumalassa, Kaipaalassa lähistöllä ei ole Suur-Saimaata. Kaipaalassa kuitenkin on paljon kesämökkejä sisäjärvien rannoilla. Kaipaalasta kulkee torstaisin asiointiliikenne, joka toimii kutsutaksiperiaatteella. Se lähtee Kaipaalan kylältä klo 10.00 aamulla ja palaa klo 12.30:een mennessä. Kaipaalassa toimi vuosina 1942–1961 kansakoulu. Koulurakennus on Kaipaalantien varressa ja on nykyisin omakotitalona. Kaipaalan läpi kulkee tie 51890, joka erkanee kantatiestä 62 Sahanlahdessa ja kulkee Kaipaalan ohi Juvalla sijaitsevaan Koikkalaan ja sieltä edelleen Järvenpään kylään. Järvenpäässä tie yhdistyy tiehen 434. == Lähteet == Luokka:Puumalan kylät
Arno (järvi Pihkovan alueella)

Arno ( ) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Opotškan piirissä. Se sijaitsee Bežanitsyn ylängön järvialueella. == Maantietoa == Järvi on 1,6 kilometriä pitkä, 0,8 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 39,2 hehtaaria. Järven pohjoisosassa sijaitsee saari, jonka pinta-ala on 0,3 hehtaaria. Järvi on kekimmäärin 5 metriä syvä, mutta sillä on myös 8-metrinen syvänne. Metsäinen järvi on muuten autio, mutta sen länsirannalla sijaitsee kaksi yksinäistä taloa peltoineen tai niittyineen. Ne muodostavat Dudinon () kulmakunnan. Järven luusuassa oli vuoteen 1953 asti pato ja sen koillispuolella sijaitsi myös Kolkiškinon kulmakunta. == Luontoarvoja == Järvessä elää hauki, ahven, pasuri, salakka, pasuri, suutari, karppi, ruutana, made, säyne, mutakala, rantanuoliainen ja simppu, sekä Rutilus-suvun kaloja. Siinä elää myös rapu. Järven pohja on kivinen ja hiekkainen sekä paikoin mutainen. Rannat ovat hiekkaa ja paikoin kivisiä. == Vesistösuhteita == Arno sijaitsee Aloljan valuma-alueella ja on myös sen latvajärvi eli lähdejärvi. Alolja on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven valuma-alueen koko on 6,1 neliökilometriä. Sen laskuoja lähtee järven kaakkoisrannasta ja laskee pian Olhovein järven () kautta Aloljan alajuoksulle päin. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Pihkovan alueen järvet Luokka:Aloljan valuma-alue Luokka:Opotškan piiri
La Catedral

La Catedral oli Kolumbiassa Medellínin kaupungissa sijainnut vankila, joka rakennettiin huumeparoni Pablo Escobarin käskystä vuonna 1991. Escobar teki Kolumbian hallituksen kanssa sopimuksen, jonka mukaan hän antautuisi ja istuisi viisi vuotta itse rakennuttamassaan vankilassa eikä häntä luovutettaisi Yhdysvaltoihin. Escobar sai myös itse valita vankilan vartijat. Vankilaa kutsuttiin usein "Hotel Escobariksi" tai "Club Medellíniksi" sen sisältämien ylellisyyksien vuoksi. Se sisälsi muun muassa jalkapallokentän, baarin, porealtaan sekä vesiputouksen. PBS:n mukaan Kolumbian hallitus antoi Escobarin jatkaa huumeiden salakuljetusta La Catedralista käsin. Hallitus kuitenkin päätti siirtää Escobarin normaaliin vankilaan, kun neljä hänen miestään kidutettiin ja tapettiin La Catedralissa. Escobar kuitenkin kieltäytyi ja vuoden sekä yhden kuukauden jälkeen hän pakeni vankilasta. Luokka:Vankilat Luokka:Kolumbian rakennukset ja rakennelmat
Sorjola

Sorjola on Puumalassa sijaitseva kylä, jossa asuu noin 10–20 henkilöä. Sorjolan kylä sijaitsee Sorjolanmäen päällä. Etäisyys Puumalan keskustaan on noin 13 kilometriä. Sorjolan läpi kulkee kantatie 62. Kylässä toimii yksi suuri karjatila, ja lähistöllä on myös muutama pienempi tila. == Lähteet == Luokka:Puumalan kylät
Fujieda

Fujieda () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Setojoen varrella. Kaupungin pohjoisosat nousevat Akaishivuorten etelärinteille, eteläosa kuuluu alavaan Shidan tasankoon ja rajautuu Ōijokeen. Fujiedassa on 144 379 asukasta (helmikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 194,06 neliökilometriä. Nara-kaudella Fujiedassa sijaitsi paikallinen Shidan piirikunnan hallintokeskus (gunga). Myöhemmin Edo-kaudella se kehittyi Tanakan daimiokunnan linnanaluskaupunkina ja yhtenä vilkkaan Tōkaidō-tiereitin postiasemista (shukuba). Perinteinen elinkeino on puusepänteollisuus, joka tuottaa huonekaluja ja rakennusosia. Kaupunkiin on sijoittunut myös kemianteollisuutta ja metalliteollisuutta. Maaseutualueilla viljellään riisiä, kasviksia ja hedelmiä, vuoristossa siitakesieniä ja teetä. Fujieda on kasvanut myös Shizuokan esikaupunkina. Kaupunkioikeudet Fujiedalle myönnettiin vuonna 1954, kun Fujiedan maaseutukaupunkiin liitettiin viisi muuta kuntaa. Vuonna 2009 Fujiedaan liitettiin Okaben maaseutukaupunki. Fujiedan nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Tanakan linnan jäänteet, Rengeji-iken puisto piikkilumpeineen ja Takinotanijoen luonnonalueet. Fujiedaa palvelee JR Tōkain Tōkaidō-päälinja. == Kuvia == Tiedosto:Renshoji-3a.jpg|Renshō-ji Tiedosto:BiVi Fujieda exterior ac (1).jpg|BiVi Fujieda -kauppakeskus Tiedosto:Rengeji ike-2.jpg|Rengeji-iken puistoa Tiedosto:Fujieda Station zenkei.JPG|Fujiedan rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Shizuokan prefektuurin kaupungit
Aaltoharmomittari

Aaltoharmomittari (Alcis repandata) on mittareiden heimoon kuuluva perhoslaji. == Kuvaus == Aaltoharmomittarin siipien väli on 30–45 mm.Mottled beauty at UKMoths Lajin väritys vaihtelee suuresti. Tyypillisesti se on harmaa tai, mutta sen kyljessä voi olla mustia juovia. Usein sillä on leveä musta juova myös etusiipien kohdalla. Melanistiset muodot ovat myös yleisiä, etenkin teollisuusalueilla. Kaikissa paitsi tummimmissa variaatioissa tyypillisin piirre on vaalea siksak-viiva alasiiven yli. Laji on melko samanlainen kuin viistoharmomittari (Peribatodes rhomboidaria). == Levinneisyys ja elinympäristö == Aaltoharmomittari esiintyy yleisenä Euroopassa ja Lähi- idässä. Se elää lehti-, seka- ja havumetsissä, pensaikoissa, niityillä, soilla ja asutusalueilla ja esiintyy Alpeilla jopa 1800 metrin korkeudessa. == Biologia == Aaltoharmomittari lentää öisin kesä- ja heinäkuussa ja valo houkuttelee sitä luokseen. Mottled beauty at UKMoths Lajin toukka syö monien puiden ja muiden kasvien lehtiä ja puiden pehmeää kuorta.Mottled beauty at UKMoths Laji talvehtii toukkana. == Alalajit ja muodot == Alalajeihin ja eri muotoihin sisältyy seuraavat lajit: Biolib * Alcis repandata muraria * Alcis repandata repandata * Alcis repandata sodorensium * Alcis repandata f. conversaria * Alcis repandata f. nigricata == Galleria == Tiedosto: Alcis repandata (larva) - Mottled beauty (caterpillar) - Дымчатая пяденица ивовая (гусеница) (40205895544).jpg| toukka Tiedosto: Alcis repandata - Mottled beauty (pupa) - Дымчатая пяденица ивовая (куколка) (40205895454).jpg| Kotelo Tiedosto: Geometridae - Alcis repandata .JPG| imago Tiedosto: Alcis repandata.female.jpg| Asennettu näyte == Lähteet == * Chinery, Michael Collins Guide to the Insects of Britain and Western Europe 1986 (Reprinted 1991) * Skinner, Bernard Colour Identification Guide to Moths of the British Isles 1984 === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Aaltoharmomittari (Alcis repandatus) *Ötökkätieto: Aaltoharmomittari (Alcis repandatus) *Perhostutkijainseura: Aaltoharmomittari (Alcis repandatus) *Pherobase: Semiochemicals of Alcis repandata, the Mottled beauty * Alcis repandata - Biodiversity Heritage Library - Bibliography * Lepiforum e.V. * Paolo Mazzei, Daniel Morel, Raniero Panfili Moths and Butterflies of Europe and North Africa Luokka:Mittarit
Pippola

Pippola on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Emmi Pippola (s. 1992), pesäpalloilija *Heikki Pippola (s. 1943), pika- ja keskimatkojen juoksija *Jiri Pippola (s. 1999), pesäpalloilija *Marjut Pippola (s. 1966), aitajuoksija *Matti Pippola (s. 1937), pesäpalloilija.
Ecgfrith (Northumbrian kuningas)

Ecgfrith tai Egfrith (k. 20. toukokuuta 685) oli Northumbrian kuningas 670–685. Ecgfrith oli edellisen kuninkaan Oswiun poika ja kuningaskuntansa suurten luostarien vankka tukija. Vuonna 674 Ecgfrith löi Mercian johtaman eteläisen Englannin yhteenliittymän. Voiton jälkeen hän liitti Lindseyn Northumbriaan. Vuonna 678 Ecgfrith kärsi kuitenkin tappion Trent-joen taistelussa Mercian kuningas Aethelredia vastaan. Ecgfrith sai surmansa vuonna 685 Dun Nechtainin taistelussa, piktien alueelle suunnatulla epäonnistuneella sotaretkellä. Piktit tuhosivat taistelussa Northumbrian armeijan. == Lähteet == Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat Luokka:600-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 685 kuolleet
Sinisuusimppu

Sinisuusimppu (Helicolenus dactylopterus) on korusimppujen (Sebastidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Sinisuusimpun tavallinen pituus on 25 senttimetrin luokkaa. Se voi kasvaa maksimissaan 50 senttimetrin mittaiseksi. Lajin maksimipaino on 1,6 kilogrammaa. Väritykseltään se on yleensä punainen tai oranssi. Sen pää on suhteessa suuri. Kidus- ja suuontelo ovat sinisiä. Lajin selkäevän etu- ja takaosa ovat kasvaneet yhteen. Etuosassa on 11–13 piikkiruotoa ja takaosassa 10–14 haarautunutta nivelruotoa. Peräevässä on kolme piikkiruotoa ja viisi haarautunutta nivelruotoa. == Levinneisyys ja elinympäristö == Sinisuusimppua tavataan Atlantin valtameren itäosassa Norjasta ja Islannista aina Etelä- Afrikkaan asti sekä Kanariansaarilla, Välimerellä, Azoreilla ja Madeiralla. Atlantin länsiosissa se on levinnyt alueella Nova Scotiasta etelään Venezuelaan asti. Lajia tavataan yleensä pehmeillä pohjilla 150–600 metrin syvyydessä vedenpinnasta, mutta toisinaan sitä havaitaan matalammalta tai jppa kilometrin syvyydessä. == Ravinto ja elintavat == Sinisuusimpun ravintoa ovat pääosin pienet eläimet kuten kymmenjalkaiset, pienet kalat, mustekalat ja välillä se syö myös monisukasmatoja, piikkinahkaisia tai meduusoja. Naaras saavuttaa sukukypsyyden yleensä noin 21 ja koiras noin 26 senttimetrin mittaisena. == Lähteet == Luokka:Korusimput
Plouvorn

Plouvorn on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee departementin luoteisosassa Atlantin valtameren rannalla. Kunnan läpi virtaa Hornjoki. Plouvornin naapurikunnat ovat Morlaix ja Plougoulm. Kunnan pormestarina on toiminut François Palut vuodesta 2014 lähtien. Plouvornin kunnan väkiluku oli vuoden 2017 väestönlaskennassa. Kunnan pinta-ala on 35,44 neliökilometriä. == Kuvia == Tiedosto:080 Plan d'eau de Lanorgant.jpg|Järvi Plouvornissa Tiedosto:Terrain multisports.jpg|Urheilukenttä Tiedosto:Plage du plan d'eau de Lanorgant.jpg|Uimarantaa Tiedosto:Plan d'eau de Lanorgant.jpg|Järvenrantaa == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Finistèren kunnat
Jesse Eskelinen

Jesse Eskelinen (s. 22. helmikuuta 1997) on suomalainen pesäpalloilija. Eskelinen edustaa Superpesiksessä pelaavaa Hyvinkään Tahkoa. Hän on pelannut Superpesistä myös kasvattajaseurassaan Kouvolan Pallonlyöjissä. Ensimmäiset ottelunsa Superpesiksessä Eskelinen pelasi kaudella 2013. Ennen kauden 2020 alkua Eskelinen on pelannut 97 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt yhdeksän tavallista juoksua, tuonut 17 juoksua ja kerännyt 120 kärkilyöntiä. Lisäksi hän on pelannut 16 Superpesiksen pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut yhden juoksun ja kerännyt 13 kärkilyöntiä. Eskelinen pelaa ulkopelissä lukkarina. Eskelinen on voittanut urallaan A-poikien ja B-poikien SM-kultaa sekä kaksi B-poikien SM- hopeaa. Hän on pelannut kerran A-poikien ja kerran B-poikien Itä-Länsi ottelussa. ==Lähteet== * https://www.superpesis.fi/joukkueet/miehet/kiteen- pallo-90/ * http://kipa90.com/jesse-eskelinen-kipan-paitaan/ * http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=2900&view;=pelaajakortti Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Euran rautatieasema

Euran rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka lakkautetulla Kiukainen–Säkylä-radalla. Asema avattiin 3. huhtikuuta 1913 noin kilometrin päähän Euran kirkosta. Asemarakennus oli valmistunut vuonna 1912, ja sitä laajennettiin myöhemmin. Henkilöliikenne lakkautettiin koko rataosalta 1. syyskuuta 1953. Miehitys lopetettiin vuonna 1960 ja liikennepaikka lakkautettiin 26. toukokuuta 1968. Asemarakennus purettiin vuonna 1982. == Lähteet == Luokka:Euran liikenne Luokka:Satakunnan lakkautetut rautatieliikennepaikat
Gustaf Adam Thuneberg

Gustaf Adam Thuneberg (24. joulukuuta 1792 – 11. maaliskuuta 1866 Mikkeli) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri. (Viitattu 2.5.2020) Thunebergin vanhemmat olivat vääpeli Erik Johan Thuneberg ja Helena Gustava Lang ja puoliso Maria Grisin. Thuneberg tuli lokakuussa 1812 aliluutnanttina palvelukseen 1. Suomen jääkärirykmentin Hämeenlinnan pataljoonaan, josta hänet siirrettiin seuraavana keväänä 2. Suomen jääkärirykmentin Kuopion pataljoonan esikunnan adjutantiksi. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1813 ja siirrettiin 1817 ensin 2. Suomen jääkärirykmentin esikunnan adjutantiksi ja sitten Tatarian ulaanirykmenttiin. Thuneberg ylennettiin majuriksi 1829 ja siirrettiin Ahtyrkan husaarirykmenttiin Ukrainan alueelle. Vuonna 1832 hänet määrättiin kootun ratsuväkijoukon vaunuosaston päälliköksi ja vuonna 1835 Voznesenskin ulaanirykmentin sotilasuudisasutuksen päälliköksi. Thuneberg ylennettiin everstiluutnantiksi 1837 ja everstiksi 1842. Eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina syyskuussa 1848. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1792 syntyneet Luokka:Vuonna 1866 kuolleet
Nikolai Thuneberg

Nikolai Thuneberg (? – ?) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri. (Viitattu 2.5.2020) Thunebergin isä oli everstiluutnantti Samuel Fabian Thuneberg ja äiti kasakkahetmanin tytär, jonka nimi ei ole tiedossa. Thuneberg palveli 1888 kapteenina 48. Odessan jalkaväkirykmentissä. Vuonna 1890 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi ja siirrettiin 7. tarkk’ampujapataljoonaan. Thuneberg ylennettiin everstiksi 1902 ja määrättiin 256. Gurian reservipataljoonan komentajaksi Kaukasiaan. Vuonna 1906 hänet siirrettiin 179. Ust-Dvinan eli Vienanjoen jalkaväkirykmentin komentajaksi. Tästä tehtävästä ja sotapalveluksesta hän sai eron kenraalimajurina tammikuussa 1908. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon Luokka:1800-luvulla syntyneet Luokka:1900-luvulla kuolleet
Alexander Raimund Thuring

Alexander Raimund Thuring (26. lokakuuta 1846 Kuopio – 25. maaliskuuta 1917 Angelniemi) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri. (Viitattu 2.5.2020) Thuringin vanhemmat olivat piirilääkäri, lääketieteen tohtori Lars Oskar Thuring ja Augusta Wilhelmina Gröndahl ja puoliso vuodesta 1893 Marie Charlotte (Lotti) Roering. Thuring tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1858 ja määrättiin sieltä 1865 valmistuttuaan aliluutnanttina palvelukseen Käkisalmen, H.M. Itävallan Keisari Franz I:n krenatöörirykmenttiin. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1869 ja alikapteeniksi 1871. Vuoden 1875 alussa Thuring siirrettiin palvelukseen Suomen rautatiehallintoon, mistä hänet määrättiin vuoden lopussa komppaniaupseeriksi Haminan kadettikouluun. Hänet ylennettiin kapteeniksi 1877 ja siirrettiin 1879 alikapteenina Henkivartioväen 3. Suomen tarkk’ampujapataljoonaan. Haminassa Thuring oli kaupunginvaltuuston ja Haminan Säästöpankin johtokunnan jäsen. Vuonna 1881 Thuring ylennettiin majuriksi ja määrättiin 4. Oulun tarkk’ampujapataljoonaan. Hän johti senaatin toimeksiannosta 1881–1882 laajoja susijahteja Kainuussa ja Koillismaalla. Vuonna 1882 hänet siirrettiin 2. Turun tarkk’ampujapataljoonaan, missä hänet määrättiin seuraavana vuonna pataljoonan nuoremmaksi yleisesikuntaupseeriksi. Everstiluutnantiksi hän yleni samana vuonna. Turun palvelusaikanaan Thuring toimi myös kielenkääntäjänä lääninhallituksessa vuoteen 1891. Vuonna 1891 hänet ylennettiin everstiksi ja siirrettiin 6. Mikkelin tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi. Eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina joulukuussa 1900. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Haminan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Luettelo Billboard 200 -listan ykkösistä vuonna 2018

Tämä on luettelo Billboard 200 -listan kärkipaikkaa hallussaan vuonna 2018 pitäneistä artisteista ja albumeista. Päivämäärä Artisti Albumi Lähteet 6\. tammikuuta Taylor Swift Reputation 13\. tammikuuta soundtrack The Greatest Showman 20\. tammikuuta soundtrack The Greatest Showman 27\. tammikuuta Camila Cabello Camila 3\. helmikuuta Fall Out Boy Mania 10\. helmikuuta Migos Culture II 17\. helmikuuta Justin Timberlake Man of the Woods 24\. helmikuuta soundtrack Black Panther: The Album 3\. maaliskuuta soundtrack Black Panther: The Album 10\. maaliskuuta Bon Jovi This House Is Not for Sale 17\. maaliskuuta soundtrack Black Panther: The Album 24\. maaliskuuta Logic Bobby Tarantino II 31\. maaliskuuta XXXTentacion ? 7\. huhtikuuta Jack White Boarding House Reach 14\. huhtikuuta The Weeknd My Dear Melancholy, 21\. huhtikuuta Cardi B Invasion of Privacy 28\. huhtikuuta Jason Aldean Rearview Town 5\. toukokuuta J. Cole KOD 12\. toukokuuta Post Malone Beerbongs & Bentleys 19\. toukokuuta Post Malone Beerbongs & Bentleys 26\. toukokuuta Post Malone Beerbongs & Bentleys 2\. kesäkuuta BTS Love Yourself: Tear 9\. kesäkuuta Shawn Mendes Shawn Mendes 16\. kesäkuuta Kanye West Ye 23\. kesäkuuta Dave Matthews Band Come Tomorrow 30\. kesäkuuta 5 Seconds of Summer Youngblood 7\. heinäkuuta Panic! at the Disco Pray for the Wicked 14\. heinäkuuta Drake Scorpion 21\. heinäkuuta Drake Scorpion 28\. heinäkuuta Drake Scorpion 4\. elokuuta Drake Scorpion 11\. elokuuta Drake Scorpion 18\. elokuuta Travis Scott Astroworld 25\. elokuuta Travis Scott Astroworld 1\. syyskuuta Ariana Grande Sweetener 8\. syyskuuta BTS Love Yourself: Answer 15\. syyskuuta Eminem Kamikaze 22\. syyskuuta Paul McCartney Egypt Station 29\. syyskuuta Carrie Underwood Cry Pretty 6\. lokakuuta Brockhampton Iridescence 13\. lokakuuta Lil Wayne Tha Carter V 20\. lokakuuta Lady Gaga & Bradley Cooper A Star Is Born 27\. lokakuuta Lady Gaga & Bradley Cooper A Star Is Born 3\. marraskuuta Lady Gaga & Bradley Cooper A Star Is Born 10\. marraskuuta Andrea Bocelli Sì 17\. marraskuuta Metro Boomin Not All Heroes Wear Capes 24\. marraskuuta Kane Brown Experiment 1\. joulukuuta Mumford & Sons Delta 8\. joulukuuta Travis Scott Astroworld 15\. joulukuuta Meek Mill Championships 22\. joulukuuta XXXTentacion Skins 29\. joulukuuta Kodak Black Dying to Live ==Lähteet== 2018 Billboard 200
Gustaf Alexander Tigerstedt

Gustaf Alexander Tigerstedt (10. elokuuta 1820 Sipoo – 7. lokakuuta 1899 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri. Viitattu 2.5.2020. Gustaf Alexander Tigerstedtin vanhemmat olivat matkustajalaivan kapteeni Axel Fredrik Tigerstedt ja Catarina Sofia Tigerstedt ja puoliso vuodesta 1857 Josefina Margareta Maria af Forselles. Valtioneuvos, geologi ja dendrologi Axel Fredrik Tigerstedt oli heidän poikansa. Myös Gustaf Alexander Tigerstedtin veljestä Axel Fredrik Reinhold Tigerstedtistä tuli kenraalimajuri. Gustaf Alexander Tigerstedt tuli vuonna 1835 oppilaaksi Haminan kadettikouluun ja määrättiin sieltä 1842 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen Käkisalmen, H.M. Keisari Franz I:n krenatöörirykmenttiin. Vuonna 1844 hänet siirrettiin kornettina Starodubin, H.K.K. Oldenburgin Prinssi Peterin kyrassieerirykmenttiin. Luutnantiksi hän yleni 1846 ja aliratsumestariksi 1851. Tigerstedt komennettiin opetusupseeriksi malliratsuväkirykmenttiin Pietariin vuosiksi 1857–1859 ja ylennettiin ratsumestariksi elokuussa 1859. Vuonna 1860 hänet siirrettiin kapteenina Henkivartioväen Moskovan rakuunarykmenttiin ja vuonna 1862 aliratsumestarina Henkivartioväen husaarirykmenttiin. Tigerstedt ylennettiin ratsumestariksi 1864 ja everstiksi 1866, jolloin hänet määrättiin vakinaisten ratsuväkijoukkojen koulutuseskadroonan päällikön apulaiseksi. Vuonna 1867 hänet merkittiin everstinä Henkivartioväen ratsuväen upseeriluetteloihin ja määrättiin tammikuussa 1868 Henkivartioväen 2. Kuurinmaan ulaanirykmentin reservieskadroonan päälliköksi. Kenraalimajuriksi Tigerstedt ylennettiin elokuussa 1879, eron sotapalveluksesta hän sai helmikuussa 1881. Tigerstedt edusti aatelissäädyssä sukuaan valtiopäivillä 1882, 1888 ja 1891. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1820 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet
Say My Name

Say My Name on ranskalaisen DJ-tuottaja David Guettan, yhdysvaltalaislaulaja Bebe Rexhan sekä kolumbialaislaulaja J Balvinin musiikkikappale. Se julkaistiin Guettan seitsemännen, 7-studioalbumin kahdeksantena singlenä 26. lokakuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Guetta, Giorgio Tuinfort, Boaz van der Beatz, Balvin, Alejandro Ramirez, Thomas Troelsen, Emily Warren Schwartz, Britt Burton, Philip Leigh ja Matt Holmes, joista kolme ensimmäistä myös tuottivat sen. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin Guettan YouTube-kanavalla 20. marraskuuta 2018. "Say My Name" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan viiden parhaan joukkoon Libanonissa ja Unkarissa sekä kymmenen parhaan joukkoon Alankomaissa, Belgiassa (Vallonia), Sloveniassa ja Uudessa-Seelannissa. Lisäksi se on myynyt Puolassa kaksinkertaista platinaa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2018 kappaleet Luokka:David Guettan kappaleet Luokka:Bebe Rexhan kappaleet Luokka:Kolumbialaiset musiikkikappaleet
Axel Fredrik Reinhold Tigerstedt

Axel Fredrik Reinhold Tigerstedt (26. joulukuuta 1813 Sipoo – 30. toukokuuta 1870 Kislovodsk, Stavropolin kuvernementti, Venäjä) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri. (Viitattu 2.5.2020) Axel Fredrik Reinhold Tigerstedtin vanhemmat olivat matkustajalaivan kapteeni Axel Fredrik Tigerstedt ja Catarina Sofia Tigerstedt. Myös Axel Fredrik Reinhold Tigerstedtin veljestä Gustaf Alexander Tigerstedtistä tuli kenraalimajuri. Axel Fredrik Reinhold Tigerstedt tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1828, valmistui koulusta priimuksena, ylennettiin vänrikiksi ja määrättiin palvelukseen Henkivartioväen 2. tykistöprikaatiin helmikuussa 1832. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1835, jolloin hän myös osallistui sotatoimiin kaukasialaisia vuoristoheimoja vastaan. Tigerstedt ylennettiin luutnantiksi 1837, alikapteeniksi 1843 ja kapteeniksi 1846. Hänet määrättiin 3. Henkivartioväen ja krenatööritykistöprikaatin kevyen patterin päälliköksi joulukuussa 1846. Seuraavana vuonna Tigerstedt ylennettiin everstiksi ja määrättiin 1. krenatööritykistöprikaatin 1. raskaan patterin päälliköksi, vuonna 1851 hänet määrättiin 4. tykistödivisioonan reservipataljoonan komentajaksi, mutta siirrettiin saman vuoden lopussa 1. krenatööritykistöprikaatin 1. raskaan patterin komentajaksi ja vuoden 1852 lopussa 13. kenttätykistöprikaatin komentajaksi. Prikaatinsa komentajana Tigerstedt osallistui sotatoimiin turkkilaisia vastaan Vähässä-Aasiassa 1853–1855. Häent ylennettiin 20. syyskuuta 1855 kenraalimajuriksi ja 29. syyskuuta 1855 hän haavoittui vakavasti. Tigerstedt sai elokuussa 1859 eron 13. kenttätykistöprikaatin komentajan tehtävästä ja huhtikuussa 1860 eron sotapalveluksesta. Hän palasi kuitenkin aktiivipalvelukseen 38. kenttätykistöprikaatin komentajaksi toukokuussa 1864 ja toimi tässä tehtävässä kuolemaansa saakka. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1813 syntyneet Luokka:Vuonna 1870 kuolleet
Game Over (kappale)

Game Over on alankomaalaisten DJ-tuottajien Martin Garrixin sekä Loopersin musiikkikappale. Sen julkaisi STMPD RCRDS digitaalisesti ladattavana singlenä 20. huhtikuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Garrix ja Khazar Hamidian, joista ensimmäinen myös tuotti sen Loopersin kanssa. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin Garrixin YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä. "Game Over" menestyi julkaisunsa jälkeen kaupallisesti hyvin heikosti, sen päästyä listoille ainoastaan Yhdysvalloissa jossa sen paras saavutus oli Billboardin Hot Dance/Electronic Songs-listan sija 44. Garrix esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä vuoden 2017 Tomorrowland- festivaalilla. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2018 kappaleet Luokka:Martin Garrixin kappaleet
Ocean (Martin Garrixin kappale)

Ocean on alankomaalaisen DJ-tuottaja Martin Garrixin musiikkikappale, jolla vierailee myös yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Khalid. Sen julkaisi STMPD RCRDS digitaalisesti ladattavana singlenä 15. kesäkuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Khalid, Dewain Whitmore Jr., Ilsey Juber sekä sen tuottajat Garrix ja Giorgio Tuinfort. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin Garrixin YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä. Video kuvattiin varastorakennuksessa, jossa ei ollut lainkaan vettä tai sähköä. "Ocean" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon Alankomaissa, Australiassa, Irlannissa, Malesiassa, Norjassa, Portugalissa, Ruotsissa, Singaporessa, Skotlannissa, Slovakiassa, Tanskassa, Tšekissä, Unkarissa ja Uudessa-Seelannissa sekä kolmenkymmenen parhaan joukkoon Isossa-Britanniassa, Itävallassa, Kanadassa ja Sveitsissä. Lisäksi se on myynyt Australiassa kolminkertaista platinaa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2018 kappaleet Luokka:Martin Garrixin kappaleet Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Don’t Leave Me Alone

Don't Leave Me Alone on ranskalaisen DJ-tuottaja David Guettan musiikkikappale, jolla vierailee myös brittiläinen laulaja-lauluntekijä Anne- Marie. Sen julkaisivat What A Music sekä Parlophone Guettan seitsemännen, 7-studioalbumin neljäntenä singlenä 27. heinäkuuta 2018. Lisäksi se on mukana Anne-Marien Speak Your Mind-debyyttistudioalbumin erikoispainoksella. Kappaleen ovat sanoittaneet Noonie Bao, Sarah Aarons, Guetta ja Lotus IV, joista kaksi viimeisintä myös tuottivat sen. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin Guettan YouTube-kanavalla 20. elokuuta 2018. "Don't Leave Me Alone" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon Belgiassa (Vallonia), Boliviassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Kroatiassa ja Skotlannissa sekä kolmenkymmenen parhaan joukkoon Belgiassa (Flanderi), Itävallassa, Ruotsissa, Singaporessa, Slovakiassa, Tšekissä ja Unkarissa. Lisäksi se on myynyt platinaa Australiassa ja Puolassa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2018 kappaleet Luokka:David Guettan kappaleet Luokka:Brittiläiset musiikkikappaleet
Havelberg

Havelberg on hansakaupunki Stendalin piirikunnassa, Altmarkin alueella, Saksi- Anhaltin osavaltiossa, Saksassa. Kaupungin vanha keskusta sijaitsee Haveljoen rannalla sekä saarella, vähän ennen kohtaa missä joki yhtyy Elbeen. == Historia == Havelbergillä on yli tuhatvuotinen historia. Havelbergin hiippakunta mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 948. Tuolloin Saksa laajeni itään slaavilaisalueelle. Vuonna 983 syttynyt suuri slaavien kapina karkotti kuitenkin saksalaiset taas pois alueelta. Hiippakunta palautui saksalaisille 1100-luvulla, jolloin rakennettiin katedraali sekä luostari. Kaupungin taloudellinen menestys perustui käsityöhön, maatalouteen, karjankasvatukseen ja kalastukseen. Havelbergin kalastuskillalla oli oikeus myydä kaloja koko joen matkalla Berliinistä Hampuriin. Keskiajalla kaupungissa kehittyi laivanrakennus, joka perustui erinomaiseen sijaintiin Elben ja Havelin alueella. Vuonna 1545 Havelbergin kaupungin muutettiin uskonnoltaan protestanttiseksi. Kolmikymmenvuotinen sota vuosina 1618-1648 aiheutti kaupungille suurta tuhoa. Vuonna 1685 Havelbergistä tuli varuskuntakaupunki. == Nähtävyyksiä == Havelbergin katedraali (Neitsyt Marian kirkko) ja luostari ovat kaupungin nähtävyys. Ne on rakennettu joen rannalle. Romaaninen katedraali vihittiin vuonna 1170. Goottilainen peruskorjaus aloitettiin vuonna 1279, ja se valmistui vuonna 1330. Romaaninen basilika kuitenkin säilyi rakenteen pohjapiirroksena. Vuosina 1150 - 1300 rakennettiin premonstratensilaisen luostarin rakennukset katedraalin eteläpuolelle. == Lähteet== == Aiheesta muualla== Luokka:Saksi-Anhaltin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Psykologia (lehti)

Psykologia on Suomen psykologisen seuran julkaisema tieteellinen aikakauslehti. Se julkaisee vertaisarvioituja empiirisiä artikkeleita ja katsauksia, tutkimusuutisia, väitöslektioita, esitelmiä ja keskustelua, tutkijahaastatteluita sekä kirja-arvioita. Psykologia seuraa psykologian ja sosiaalipsykologian tutkimusta ja kirjallisuutta kotimaassa ja ulkomailla. Lehti myös luo foorumin tiede-, tutkimus-, koulutus- ja ammattipoliittiselle keskustelulle. Vuonna 1965 perustettu Psykologia ilmestyy kuutena numerona vuodessa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tiedelehdet Luokka:Psykologia
Kudeverskoje

Kudeverskoje ( ) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Bežanitsyn piirissä ja sen rannalla on samanniminen kylä. Järvi sijaitsee Bežanitsyn ylängön tunnetulla järvialueella. == Maantietoa == Järvi on 2,7 kilometriä pitkä, 0,9 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,669 neliökilometriä eli 167 hehtaaria. Sen itäpäässä on kilometrin pituinen ja 250 metriä leveä lahti ja vastakkaisessa länsipäässä sijaitsee pieni saari. Järven keskisyvyys on 3,1 metriä, mutta siinä on vain 4,7 metriä syvä syvänne. Järven ympäristössä sijaitsee yli kahdeksan pienempää lampea, joista osalla on ympärillään laaja suoalue. Järven eteläpuolella sijaitsee Kudeverin kylä, joka on rakennettu seudun peltoalueelle. Järven lähialueilla sijaitsevat Pavlovon, Bolotnitsan ja pienen Kudeverin kulmakunnat. == Luontoarvoja == Järvessä elää lahna, salakka, sorva, hauki, pasuri, säyne, karppi, made, simppu, suutari, toutain, mutakala, rantanuoliainen ja törö. Joukossa on myös Rutilus-suvun kalalajeja ja järvestä saa myös rapua. Järven ranta-alueet ovat moninaiset. Asutuksen lähettyvillä rantaan ulottuu puutarhoja, niittyjä ja peltoja. Etenkin järven länsipuolella on suoalueita. Rannat ovat hiekkarantoja, jotka ovat paikoitellen kivikkoisia ja savisiakin. Järvellä on hiekkapohja, joka on paikoin peittynyt mutaan. == Vesistösuhteita == Kudeverskoje sijaitsee Aloljan latvaosissa. Alolja on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 71,6 tai 81,2 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Arnosta ja kuljettuaan muutaman pienen järven kautta se saapuu Kudeverskojen luoteispäähän. Kudeverskojeen laskee kolme muutakin pientä ojaa järven lähialueilta. Alolja on järven läpivirtausjärvi ja se jatkaakin järveltä ensin lounaaseen ja sitten länteen, mutta kääntyy erään suvantojärven kautta kaakkoon kohti Bardovoa. == Etymologiaa == Kudever-nimellä on mahdollisesti suomalaisugrilainen alkuperä. Muoto ”kudever” tarkoittaa yhden tulkinnan mukaan kuusenkuorta (”kuuživera”) ja toisen tulkinnan mukaan ”kude” tarkoittaa kutua. Nimen loppuosa ”sver” () palautuisi sanaan järvi. Mahdolliset alkuperäiset nimet olisivat näiden tulkintojen mukaan kuusijärvi tai kutujärvi. Varhaiskeskiajalla ensimmäisen vuosituhannen puolivälissä alueella eli tsuudeja, jotka kävivät kauppaa parkituilla kotieläinten ja villieläinten nahoilla. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Pihkovan alueen järvet Luokka:Aloljan valuma-alue Luokka:Bežanitsyn piiri
Fujinomiya

Fujinomiya () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Fujivuoren lounaispuolella. Kaupungin alue ulottuu Fujin huipulle ja viereisille ylänköalueille. Sen läpi virtaavat Urui- ja Shibajoet, lounaiskulmassa myös Fujijoki. Fujinomiyassa on 131 853 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 389,08 neliökilometriä. Nykyinen Fujinomiyan kaupunki perustettiin vuonna 1942 liittämällä yhteen Ōmiyan maaseutukaupunki ja Tomiokan kyläkunta. Ōmiya, joka muodostaa kaupungin keskustan, kehittyi historiallisesti tärkeän Fujisan Hongū Sengen-taishan šintolaisen pyhäkön portineduskaupunkina. Myös Fujinomiyan kaupunki (’Fujin pyhäkkö’) on saanut siltä nimensä. Edo-kaudella paikkakunta sijaitsi rannikolta Kōshūhun johtaneen kauppareitin varrella, ja siellä oli japaninpaperin valmistusta ja kehruutoimintaa. 1900-luvulle tultaessa sinne syntyi paperi- ja tekstiiliteollisuutta, sittemmin kemian-, lääke- ja koneteollisuutta. Fujin ylänköalueilla harjoitetaan maitokarjan kasvatusta. Muita elinkeinoja ovat kirjolohen vesiviljely sekä wasabin ja bambunversojen viljely. Fujinomiya laajeni huomattavasti vuonna 2010, kun siihen liitettiin Shibakawan maaseutukaupunki. Fujinomiya on tärkeä Fujivuorelle suuntautuvan matkailun tukikohta. Suosittu nähtävyys on Fujisan Hongū Sengen-taishan pyhäkkö, jonka päähalli on valittu tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi ja Wakutama-lampi erityiseksi luonnonmuistomerkiksi. Kaupungin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu myös Nichiren-shōshū-buddhalaisuuden päätemppeli Taiseki-ji. Fujivuoren lisäksi kaupungissa on lukuisia luonnonnähtävyyksiä, kuten Asagirin ylänköalue, Otodomen ja Shiraiton vesiputoukset sekä Tanukijärvi. Osa kaupungin alueesta kuuluu Fujin–Hakonen–Izun kansallispuistoon. Fujivuori lisättiin ympäröivine pyhäkköineen ja luonnonalueineen Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2013. Fujinomiyaa palvelee JR Tōkain Minobu- linja. == Kuvia == Tiedosto:Mt.Fuji World Heritage Centre,Shizuoka.jpg|Fujivuoren maailmanperintökeskus Tiedosto:Hōshōen of Taiseki-ji.jpg|Taiseki-jin temppelin puutarhaa Tiedosto:Mount Fuji and Fujinomiya.jpg|Fujivuori, etualalla Fujinomiya Tiedosto:2013-12-02 Shiraito Falls, Fujinomiya(白糸の滝) DSCF9976.jpg|Shiraiton vesiputoukset == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Shizuokan prefektuurin kaupungit
Oikeus- ja yhteiskuntafilosofian maailmanjärjestö

Oikeus- ja yhteiskuntafilosofian maailmanjärjestö (lyh. IVR) on tieteellinen yhteisö, joka perustettiin Saksassa 1909 nimellä "Internationale Vereinigung für Rechts- und Sozialphilosophie". Sillä on useita kansallisia alajärjestöjä; Suomessa sitä edustaa Suomen oikeusfilosofinen yhdistys (SOFY). IVR:n päätoimisto sijaitsee Wiesbadenissa, Saksassa. Järjestön tavoitteena on yhteisöjen oikeus- ja yhteiskuntafilosofian kehittäminen ja edistäminen. == Lähteet == Luokka:Kansainväliset järjestöt Luokka:Saksalaiset järjestöt
Seutulan työsiirtola

Seutulan työsiirtola oli Helsinki-Vantaan lentoaseman yhteydessä Vantaalla (alkujaan Helsingin maalaiskunnassa) vuosina 1950–2009 toiminut työsiirtola. Sen vangit rakensivat lentoasemaa, joka työsiirtolan alkuaikoina tunnettiin nimellä Seutulan lentokenttä. Noin 80 % Seutulan työsiirtolan vangeista oli saanut tuomionsa rattijuopumuksesta tai viinan myynnistä. Vangit rakensivat lentokenttää ja esimerkiksi pidensivät kiitoteitä varusteinaan kuokat ja lapiot. Vankeja oli enimmillään 450, joskin viimeisinä vuosina vain 80 henkeä. Töitä tehtiin kahdessa vuorossa. Työsiirtolan toiminta loppui vuonna 2009. Sen tilat toimivat sittemmin pakolaisten vastaanottokeskuksena, mutta nykyisin se on Forenomin yhden tähden hostellina. ==Tunnettuja vankeja== Seutulan työsiirtolan tunnetuin asukas oli muusikko Irwin Goodman, joka suoritti siellä vuoden 1966 lokakuusta lähtien neljän kuukauden rattijuopumustuomiota. Hän oli ajanut syyskuussa 1965 humalassa kolarin ollessaan kaverinsa kanssa matkalla Karkkilaan Liimamäen tanssilavalle. Hän työskenteli rangaistuksensa aikana työsiirtolan sepelimurskaamossa. Seutulan työsiirtolaa nimitettiin myös Kanarian saariksi, ja Irwin teki jo ennen vankeusrangaistuksensa suorittamista kappaleen nimeltä “Autolla Kanarian saarille”. Laulu päätyi Yleisradion sensuroimaksi, sillä sen katsottiin väheksyvän rattijuopumustuomioita. Irwin levytti 1960-luvulla myös toisen samaan aiheeseen liittyvän kappaleen, “Terveiset Seutulasta”. Irwin myös antoi rangaistuksensa aikana haastattelun Hymy-lehdelle, mistä vankeinhoitolaitos ei pitänyt, joten hänet siirrettiin muutamaksi päiväksi Katajanokan vankilan matkaselliin. ==Lähteet== Luokka:Työsiirtolat Luokka:Vantaan historia
Lastukoski (kylä)

Lastukoski on kylä Nilsiässä, sen itäpuolella, Syvärin ja Vuotjärven välissä olevan Lastukosken ja sen viereisen Lastukosken kanavan ympärillä. Lastukoski käsittää Lastukosken ja Lastulahden kylät. Lastulahden eteläpuolella on Vuotjärven kylä. Kanavalta on noin 11 kilometriä Nilsiän keskustaan ja runsas 60 kilometriä Kuopion keskustaan. Alkujaan nimenomaan koski ja kanava on tunnettu Lastukoskena (asiakirjoissa Lastakoski (1415) ja Lastukoski (1758)), ja sen länsipuolelta on tunnettu Lastulahden kyläkunta (Lastulax, 1752). Koski on tunnettu kalastuskohde. Lastukoski on ollut varhainen rajapaikka Hämeen ja Savon nautinta-alueille. Alueen keskeisin maantie on Kantatie 75, jonka osuus Lastukosken lähistöllä kulkee nimellä Nurmeksentie. Lastukosken kanava on Väyläviraston hoidossa oleva, itsepalveluna käytettävissä oleva 350 metriä pitkä sulkukanava. Monet peruspalvelut on nykyisin haettava Nilsiän keskustasta. Säyneistentien varressa Vuotjärven rannassa on uimarannalla Lastukosken-Kylät ry:n vuonna 2014 pystyttämä kota, kesäteatteri rekvisiittoineen, yhdistyksen oma rakennus, hiekkaranta ja laituri. Lastukoskella toiminut Gasthaus Lastulahti meni konkurssiin joulukuussa 2016. Myös Lastubuoti lopetti vuonna 2018 koskikahvionsa, josta aiemmin myytiin paikalla tehtyjä ruokaa, virvokkeita, käsityötuotteita ja kalastuslupia. Nähtävyyksiin kuuluu Lastukosken itäpuolella sijaitseva Pisa-vuori, jonka huipulle, 270,6 metriin merenpinnasta, rakennettiin uusi, teräksinen näkötorni vuosina 2013-2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lastukosken-Kylät ry * Sääennuste: Kuopio, Lastukoski (ilmatieteenlaitos.fi) * Laatukosken kota (liikkuvakuopio.fi) Luokka:Nilsiän kylät
Air Leap

Air Leap oli ruotsalainen lentoyhtiö, joka lensi lyhyitä reittejä Pohjoismaissa.https://www.airleap.se/sv/destinationer Sen laivasto koostui neljästä Saab 340 -potkuriturbiinikoneesta.https://www.airleap.se/sv/om- airleap/vara-flygplan Suomessa yhtiö lensi väliä Turku–Maarianhamina. Tammikuun 2022 lopulla Air Leap hakeutui yrityssaneeraukseen ja keskeytti kaiken lentotoimintansa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Lentoyhtiön kotisivut Luokka:Entiset ruotsalaiset lentoyhtiöt
Graciasi LP

Graciasi LP on 1. toukokuuta 2020 julkaistu suomalaisen rap-artisti Graciaksen ensimmäinen suomenkielinen albumi. Albumin kappaleista Tyylit, Ajaton ja Toleka on julkaistu musiikkivideot. Albumi julkaistiin PME Records-levy-yhtiön kautta. == Kappaleet == #Hengitä! - 3:01 #Tyylit - 2:59 #Ajaton - 3:09 #Anteeks - 2:53 #Riddim (Ft. Bizi & MD$) - 2:40 #G (Älä Unohda) (Ft. Gettomasa) - 3:11 #Mis Ollaan (Ft. Deezydavid) - 3:21 #Toleka - 3:20 #Pidä Huolta (Ft. Bizi) - 2:52 == Biitit == #Ruuben & Aleksi Asiala #MD$ #Olli Palmunen & MD$ #Aleksi Asiala #MD$ #Aleksi Asiala & FRANCTIOUS FRANK #MD$ #Aleksi Asiala & MD$ #MD$ == Arvostelut == * Soundi: Levyarvio: Gracias huokuu aitoa eleganssia – Uusi levy esittelee räppärin vision ilman kompromisseja Viitattu 23.10.2021. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 albumit
John Nkengasong

John N. Nkengasong on kamerunilainen virologi (M.Sc., Ph.D.), joka on johtanut tammikuussa 2017 toimintansa käynnistänyttä Afrikan tautienehkäisy- ja -valvontakeskusta (Africa CDC) järjestön ensimmäisenä johtajana. Afrikan tautikeskus on Afrikan unionin yhteydessä toimiva yleisafrikkalainen tutkimus-, koulutus- ja tukiorganisaatio sairauksien hallitsemiseksi ja ehkäisemiseksi. Nkengasong valmistui Kamerunin pääkaupungissa toimivasta Yaoundén yliopistosta vuonna 1987 (ilmeisesti B.Sc.). Hän sai opiskelustipendin Belgiaan, jossa hän opiskeli ensin maisteritutkinnon trooppisen biolääketieteen alalta Antwerpenin Trooppisen lääketieteen laitoksella (ITG) belgialaisen mikrobiologin, ebola- ja AIDS-tutkijana tunnetun professori Peter Piotin ohjauksessa. Lääketieteen ja farmasian maisteritutkinnon Nkengasong suoritti Vrije Universiteit Brusselissä. Hän myös väitteli virologiasta Brysselissä. Vuosina 1993-1995 Nkengasong johti ITG:n mikrobiologian laitoksen virologista laboratoriotutkimusta Antwerpenissä ja laitoksella sijainnutta Maailman terveysjärjestön HIV-diagnostiikan laboratoriota. Hän siirtyi 1995 Yhdysvaltain tautikeskuksen (CDC) Norsunluurannikon Abidjanin toimipisteeseen perustettavan virologian laboratorion johtajaksi. Tiedelehti Science kirjoitti hänestä tuolloin, ja mainitsi vuoden 1996 artikkelissaan esimerkiksi uudessa laboratoriossa olevan kaksi bioturvallisuusluokan 3 tilaa HIV-virusten tutkimiseksi. Tutkijana Nkengasong on ollut mukana yli 200 tieteellisessä julkaisussa. Hän on kirjoittanut runsaasti muun muassa biolääketieteellisten laboratorioiden kehittämistarpeista Afrikassa ja kehitysmaissa tartuntatautien tunnistamisen, seurannan ja kansanterveystyön edistämiseksi. Hän on ollut esilletuomassa myös Afrikan maiden syntyvyys- ja kuolleisuustilastojen kehittämistarvetta. Hän osallistuu myös tiedepoliittiseen keskusteluun Afrikan maiden kansanterveydellisiä tarpeita esilletuoden, esimerkkinä kirjoitukset Naturessa Afrikan pandemiavalmiudesta ja kansanterveyslaitosten kehittämistarpeista (2019) sekä covid-19-taudin toteamiseen liittyvistä kiireellistä haasteista (2020). Hänet on palkittu useilla tunnistuksilla työstään tutkijana, CDC:n laboratorion johtajana ja kansanterveyden edistäjänä erityisesti Länsi- Afrikassa. Hän sai kansanterveystyöstään Leijonan ritarikunnan ritarin arvon Senegalista (2017). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *John N. Nkengasongin julkaisuja PubMedissä (pubmed.ncbi.nlm.nih.gov) Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kamerunilaiset henkilöt Luokka:Virologit Luokka:Kamerunin tiede ja tekniikka
Georg Wilhelm Victor Tihleman

Georg Wilhelm Victor Tihleman (27. huhtikuuta 1836 Turku – 28. helmikuuta 1904 TurkuBillionGraves: Georg Tihleman (Viitattu 3.5.2020)) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri. (Viitattu 3.5.2020) Tihlemanin vanhemmat olivat Georg Adolph Tihleman ja Margareta Elisabeth Maexmontan. Hän tuli vuonna 1853 sotapalvelukseen nuorempana upseerina Suomen tarkk’ampujapataljoonan 4. komppaniaan, mistä hänet siirrettiin porte-épée-vänrikkinä 1. komppaniaan. Krimin sodan alussa syyskuussa 1854 Tihleman ylennettiin vänrikiksi ja siirrettiin venäläiseen reservitarkk’ampujapataljoonaan. Sieltä hänet siirrettiin helmikuussa 1855 2. reservin tarkk’ampujapataljoonaan. Sodan lopulla heinäkuussa 1856 Tihleman ylennettiin aliluutnantiksi, toukokuussa 1858 hän yleni luutnantiksi. Vuoden 1858 lopulla Tihleman siirrettiin kouluttajaksi 2. krenatööritarkk’ampujapataljoonaan. Hänet ylennettiin alikapteeniksi 1861 ja kapteeniksi 1863. Tihleman osallistui pataljoonan mukana tammikuun kansannousun kukistamiseen Puolassa 1863–1864. Vuonna 1868 Tihleman ylennettiin majuriksi ja siirrettiin palvelukseen 2. tarkk’ampujapataljoonaan, vuonna 1872 hän sai siirron 94. Jenisein jalkaväkirykmenttiin ja vuonna 1873 edelleen 96. Omskin jalkaväkirykmenttiin. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1874 ja määrättiin 1877 96. Omskin jalkaväkirykmentin reservipataljoonan komentajaksi. Pataljoonan lakkauttamisen jälkeen Tihleman siirrettiin vuonna 1879 pataljoonankomentajaksi 96. Omskin jalkaväkirykmenttiin ja sieltä 1881 148. Kaspian jalkaväkirykmenttiin. Hän sai ylennyksen everstiksi ja eron sotapalveluksesta syyskuussa 1883. Reservissä hänet asetettiin kuitenkin Suomen armeijan vakinaiseen kaaderiin ja määrättiin marraskuussa 1883 20. reservikomppanian päälliköksi, mihin tehtävään hänet vakinaistettiin joulukuussa 1886. Huhtikuussa 1890 hän sai lopullisen eron sotapalveluksesta kenraalimajurina. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Gennadi Solodov

Gennadi Stepanovitš Solodov (, 6. lokakuuta 1934 – 2. toukokuuta 2020) oli venäläinen kilpakävelijä, joka oli erikoistunut 20 kilometrin matkalle. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1960 ja 1964 ja sijoittui viidenneksi vuonna 1964. Varhaisvuosinaan Solodov kilpaili sekä kävelyssä että maastohiihdossa ja väitti myöhemmin, että hän piti enemmän jälkimmäisestä lajista. Vuosina 1953–1956 hän palveli Neuvostoliiton armeijassa. Solodov lopetti kilpauransa vuonna 1968 sijoitettuaan viidenneksi kansallisissa mestaruuskilpailuissa ja jäätyään näin ulos Neuvostoliiton joukkueesta vuoden 1968 olympialaisiin. Solodov asui Sotšissa vuoteen 1976, jolloin muutti Kazakstaniin Rudnyyn. Vuonna 1999 hän muutti perheineen Tšeboksaryyn tullakseen kävelykisavalmentajaksi. Solodov kuoli 2. toukokuuta 2020. == Lähteet == Luokka:Venäläiset kävelijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Gustaf Viktor Toppelius

Gustaf Viktor Toppelius (23. joulukuuta 1825 Oulu – 25. helmikuuta 1906 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri. (Viitattu 3.5.2020) Toppeliuksen vanhemmat olivat Oulun kaupunginlääkäri, lääketieteen tohtori, professori Gustaf Toppelius ja Maria Calamnius ja puoliso vuodesta 1860 Jenny Hedvig Carolina Morsing. Toppelius tuli 1842 oppilaaksi Haminan kadettikouluun ja määrättiin sieltä 1848 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen 2. ratsastavan tykistöprikaatiin. Sen mukana hän osallistui Unkarin vallankumouksen kukistamiseen 1849. Vuonna 1850 Toppelius sai siirron Siperian linjakasakkajoukkoihin, mistä hänet komennettiin huhtikuussa 1852 aliluutnanttina tilapäiseksi kertaajaksi Haminan kadettikouluun. Vakinaiseksi opettajaksi kadettikouluun Toppelius hyväksyttiin vuoden 1853 alussa ja hän toimi tehtävässä peräti 36 vuotta. Toppelius opetti tykistö- ja linnoitusoppia ja tekniikkaa 1853–1889, ruotsia 1856–1865, historiaa 1858–1889, maantiedettä 1864, Venäjän maantiedettä ja historiaa 1868–1878 sekä piirustusta 1880–1889. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1854, alikapteeniksi 1857, kapteeniksi 1861, everstiluutnantiksi 1869 ja everstiksi 1873. Toppelius sai eron kadettikoulun opettajan virasta ja sotapalveluksesta kenraalimajurina keväällä 1889. Toppelius oli Haminan kaupunginvaltuuston jäsen 1875–1881 ja 1884–1888 ja osallistui muutenkin aktiivisesti kaupungin ja sen asukkaiden olojen kehittämiseen. Reserviin siirryttyään hän muutti Helsinkiin. Toppelius opiskeli Helena Blavatskyn maailmankatsomusta, kirjoittaen siitä tutkielman Är en kungsväg till vetande möjlig? En fråga, besvarad af erfarenheten i våra dagar (1891), joka oli ensimmäisiä Suomessa ilmestyneitä aiheeseen liittyviä teoksia. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Haminan kaupunginvaltuutetut Luokka: Teosofit Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet