EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pai Mārire

Pai Mārire, toiselta nimeltään Hauhau, oli 1800-luvun loppupuoliskolla maorien keskuudessa vaikuttanut uskonnollinen liike, joka yhdisti maorien perinteistä uskontoa ja kristinuskoa. Sitä voidaan pitää ensimmäisenä itsenäisenä maorien kristillisenä liikkeenä. Liikkeen perusti Te Ua Haumēne, ja sen nimi Pai Mārire viittaa hänen oppeihinsa hyvyydestä ja rauhasta. Eurooppalaisten ja maorien väliset maakiistat saivat liikkeen muodostumaan lopulta sotilaalliseksi vastarinnaksi, ja etenkin eurooppalaisten siirtolaisten keskuudessa se nähtiin puhtaasti eurooppalaisten vastaisena liikkeenä. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan liikkeellä oli vielä 609 kannattajaa. ==Historia== Te Ua Haumēne tutustui kristittyihin lähetyssaarnaajiin ollessaan erään maoriheimon vankina 1820-luvulla. Häneen vaikutti etenkin uusi Testamentti ja Ilmestyskirja. 1860-luvulla hän otti osaa maorien ja siirtolaisten väliseen niin sanottuun Taranakin sotaan, joka oli puhjennut kiistoista maan myymisestä siirtolaisille. Vuonna 1862 hän sai näyn enkeli Gabrielilta, joka ohjeisti häntä johtamaan israeliitit (tässä yhteydessään maorit) ottamaan takaisin Kanaaninmaan eli Uuden-Seelannin. Pai Māriren kannattajat kulkivat ympäri Pohjoissaarta, ja he joutuivat pian väkivaltaisiin yhteenottoihin muiden maorien ja siirtolaisten kanssa. Osa maorien iweistä eli heimoista vastusti sen nousua, sillä se nähtiin panmaorilaisena liikkeenä, joka näin uhkasi heimojen omaa itsenäistä valtaa. Huhtikuussa 1864 Pai Māriren kannattajat väijyttivät brittien sotilasjoukon ja tappoivat näistä seitsemän. Pai Māriren kannattajien ja muiden maorien välillä käytiin toukokuussa 1864 Whanganuissa Moutoa Islandin taistelu, jossa heitä vastustaneet maorit voittivat. Paikalle pystytettiin sittemmin Uuden-Seelannin ensimmäinen sotamuistomerkki. Tappiosta huolimatta Pai Mārire sai lisää kannattajia, ja tätä vauhdittivat etenkin siirtomaahallinnon suorittamat maan haltuunotot. 2\. maaliskuuta 1865 Te Ua Haumēnen oppilaana aikanaan olleen Kereopa Te Raun johtama maorijoukko surmasi saksalaissyntyisen lähetyssaarnaaja Carl Völknerin. Völknerin pää irrotettiin, ja Kereopa vieläpä söi tämän silmät. Rangaistuksena maoreille siirtomaahallinto takavarikoi 58 000 hehtaaria näiden maita. Keropa vangittiin syyskuussa 1871, tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin 5. tammikuuta 1872. ==Lähteet== Luokka:Maorit Luokka:Uskonnolliset ryhmät ja liikkeet Luokka:Kristillisperäiset liikkeet
Capo d’Orlando

Capo d'Orlando on kunta Sisiliassa Etelä-Italiassa Messinan metropolikaupungissa. Se sijaitsee meren rannalla noin 90 kilometriä maakunnan pääkaupungista Messinasta länteen. == Nähtävyyksiä == Kunnan nähtävyyksiä ovat kaupungin suojaksi rakennettu linna Castello Bastione. Villa Piccolo on säätiön omistuksessa oleva huvila, jossa on museo ja kirjasto. Terme di Bagnoli on vanha roomalainen kylpylä, josta on jäljellä rauniot.www.turismocapodorlando.it == Urheilu == Kaupungin koripallojoukkue Orlandina Basket pelaa Italian ylimmällä tasolla Serie A:ssa. Se pelaa kotiottelunsa 3 600-paikkaisessa PalaFantozzin urheiluhallissa.Orlandina Basket ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Messinan metropolikaupungin kunnat
Viljo Turunen

Viljo Mauri Benjamin Turunen (10. tammikuuta 1900 Kotka – 19. marraskuuta 1976 Helsinki) oli Suomen Puolustusvoimien eversti viestiaselajissa. Vuonna 1918 ylioppilaaksi valmistunut Turunen palveli Viipurin suojeluskuntapiirissä adjutanttina ja viestikouluttajana. Hän kävi sotateknisen kurssin 1933–1934 sekä Sotakorkeakoulun 1939 siten, että suoritti sen loppuun vuonna 1946. Talvisodassa Turunen toimi Ryhmä Talvelan viesti- ja pioneerikomentajana Tolvajärven taisteluissa. V.Armeijakunnan viestikomentajana hän toimi 1940–1941. Jatkosodassa hän oli III Armeijakunnan ja Pohjois-Suomen ryhmän viestikomentajana 1941–1944. Sodan jälkeen hän toimi Pääesikunnan viestiosaston päällikkönä 1947–1954. Hän oli Viestirykmentin komentajana 1954–1959. Ylennykset: reservinvänrikki 1920, reservinluutnantti 1925, luutnantti 1928, kapteeni 1929, majuri 1940, everstiluutnantti 1941, eversti 1948. ==Lähteet== * https://runeberg.org/kuka/1954/0913.html ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Al Plastino

Alfred John Plastino (15. joulukuuta 1921 New York, New York, Yhdysvallat – 25. marraskuuta 2013 Patchogue, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija, joka piirsi useiden vuosikymmenien ajan DC Comicsin supersankareita, kuten Batmaniä ja Teräsmiestä. Hän loi Terästytön ja Avaruussankarien legioonan. == Nuoruus == Al Plastino syntyi Manhattanilla vuonna 1921 ja varttui Bronxissa. Hän oli vasta kuusivuotias, kun hänen äitinsä kuoli. Hänen isänsä valmisti ja myi hattuja. Plastino värvättiin toisen maailmansodan aikana veljensä kanssa armeijaan. Suurimman osan armeija- ajastaan hän piirsi sotajulisteita ja teki kuvituksia armeijan lehtiin. == Ura == Plastino teki vuosina 1944–1948 sarjakuvaa Hap Hopper, Washington Correspondent, jonka tekijänä hän seurasi Jack Sparlingia. Sodan jälkeen hän työskenteli newyorkilaisella studiolla, jossa hän teki piirroksia armeijan harjoitusoppaisiin. Siellä Plastino kuuli, että DC Comics etsi Teräsmiehen piirtäjää. DC Comicsilla hänestä tuli Wayne Boringin ohella 1950-luvun merkittävimpiä Teräsmiehen piirtäjistä. Hän työskenteli Superman- sarjakuvalehden parissa vuoteen 1968. Hän piirsi DC Comicsille myös useisiin Teräsmiehen spin-off -lehtiin, kuten Superman’s Girl Friend, Lois Lane ja Superboy. Terästyttö-hahmon Plastino loi vuonna 1959 yhdessä Otto Binderin kanssa. Plastino piirsi 1966–1972 päivittäistä Batman-strippiä, ja vuonna 1970 hän jatkoi Henning Dahl Mikkelsenin Ferd'nand-strippiä, jota hän teki eläköitymiseensä vuoteen 1989 saakka. Plastino piirsi 1982–1983 myös Miina ja Kusti -strippiä Ernie Bushmillerin kuoleman jälkeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Plastino Comic Book Databasessa Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Lambertin oikeakulmainen kartioprojektio

Lambertin oikeakulmainen kartio­projektio () on karttaprojektio, jota käytetään varsinkin lento­suunnistus­kartoissa sekä monissa kansallisissa ja alueellisissa kartoitus­järjestelmissä. Se on yksi Johann Heinrich Lambertin vuonna 1772 teoksessaan Anmerkungen und Zusätze der Land- und Himmelscharten esittämistä seitsemästä karttaprojektiosta. Käsitteellisesti projektio voidaan ajatella muodostettavan ympäröimällä maapallo sitä sivuavalla kartiolla, jolle tietty osa maan pinnasta kuvataan konformisesti. Sen jälkeen kartio avataan. Kartan perus­mitta­kaava määräytyy sen leveys­piirin mukaan, jonka kohdalla kartio sivusi pallo­pintaa, ja sitä sanotaan projektion referenssi­leveys­piiriksi tai standardi­leveys­piiriksi. Projektiosta on olemassa myös muunnos, jossa standardi­leveys­piirejä on kaksi. Niiden välisellä vyöhykkeellä kartan mitta­kaava on pienempi ja tämän vyöhykkeen ulkopuolella suurempi kuin standardi­leveys­piireillä. Tällä tavoin poikkeamat perus­mitta­kaavasta voidaan minimoida sillä alueella, joka kartassa ensi­sijaisesti on tarkoitus näyttää ja joka suurelta osin on kahden standardi­leveys­piirin välissä. Toisin kuin muista kartio­projektioista, Lambertin oikea­pintaisesta kartio­projektiosta ei ole sellaista muunnosta, joka aidosti perustuisi pallo­pintaa leikkaavaan kartio­pintaan, koska siinä tapauksessa kartan mitta­kaava ei olisi sama molemmilla standardi­leveys­piireillä. ==Käyttö== Lentäjien käyttämät lento­suunnistus­kartat perustuvat yleensä Lambertin oikea­kulmaiseen kartio­projektioon, koska siinä maanpinnan isoympyrät, jotka ovat lyhimpiä mahdollisia lento­reittejä kahden annetun paikka­kunnan välillä, näkyvät likimain suorina viivoina. == Muunnoskaavat == Maanpinnan piste, jonka maan­tieteellinen pituus on \lambda ja leveys \phi, kuvautuu Lambertin oikea­kulmaisessa kartio­projektiossa tason pisteeseen, jonka karteesiset koordinaatit (x, y) saadaan seuraavilla kaavoilla, kun \phi_1 ja \phi_2 ovat standardileveyspiirit, \phi_0 ja \lambda_0 sen paikan leveys- ja pituus­aste, joka kuvautuu koordinaatiston origoon :x = \rho \sin[n (\lambda - \lambda_0)] :y = \rho_0 - \rho \cos[n (\lambda - \lambda_0)] missä :n = \frac{\ln(\cos \phi_1 \sec \phi_2)}{\ln [\tan (\frac14 \pi + \frac12 \phi_2) \cot (\frac14 \pi + \frac12\phi_1)]} :\rho = F \cot^{n} (\frac14 \pi + \frac12 \phi) :\rho_0 = F \cot^{n} (\frac14 \pi + \frac12 \phi_0) :F = \frac{\cos \phi_1 \tan^{n} (\frac14 \pi + \frac12 \phi_1)}{n} Jos standardileveyspiirejä on valittu vain yksi eli \phi_1 = \phi_2, n:n arvoa ei voi laskea edellä esitetyllä tavalla, koska sen lausekkeessa sekä osoittaja että nimittäjä ovat tällöin nollia. Sen sijaan on käytettävä arvoa :n=\sin(\phi_1) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Java-applet, jolla voidaan tutkia mittasuhteiden vääristymistä Lambertin kartioprojektiossa * * Luokka:Karttaprojektiot
Abdulla Yameen

Abdulla Yameen oli Malediivien presidentti marraskuusta 2013 alkaen marraskuuhun 2018 saakka. Hän on maata lähes 30 vuotta, vuoteen 2008, hallinneen presidentti Maumoon Abdul Gayoomin velipuoli. Yameen on opiskellut liiketaloutta Libanonissa ja valtiotiedettä Yhdysvalloissa. Marraskuussa 2018 Ibrahim Mohamed Solih vannoi virkavalansa Malediivien uutena presidenttinä ja Abdulla Yameenin seuraajana. Yameenin valtakaudella vuosina 2013-2018 opposition edustajia oli vangittu ja ajettu maanpakoon. Yameen ei ollut paikalla Solihin virkaanastujaisissa, joissa sen sijaan olivat paikalla Yameenin aikana vankilaan tekaistujen ja poliittisesti motivoituneiden syytteiden takia joutuneet entiset presidentit Maumoon Abdul Gayoon ja Mohamed Nasheed. Paikalla oli myös Intian pääministeri Narindra Modi. Malediivien ja Intian välit olivat viilentyneet presidentti Abdulla Yameenin valtakaudella, sillä Malediivit lähentyi Kiinaa, joka investoi maahan runsaasti. Presidentti Solih sanoi jatkossa Intian olevan taas Malediivien tärkein kumppani. Marraskuussa 2019 entinen presidentti Abdulla Yameen tuomittiin rahanpesusta viideksi vuodeksi vankeuteen. Syyttäjän mukaan yksityisen yrityksen maksama huomattava summa, joka oli tarkoitettu maan turismi-elinkeinoon, meni Yameenin omalle pankkitilille. Yameen itse kiisti syytteet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Malediivien presidentit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harry J. Anslinger

Harry Jacob Anslinger (20. toukokuuta 1892 – 14. marraskuuta 1975) oli yhdysvaltain huumevirasto Federal Bureau of Narcoticsin (FBN) pääjohtaja vuosina 1930–1962. Anslinger muistetaan parhaiten kannabiksen demonisoinnista 1930-luvun Yhdysvalloissa erinäisten kampanjoiden avulla, ja häntä pidetään toisinaan yksin vastuullisena kannabiksen kieltämiselle Yhdysvalloissa sekä sitä seuranneelle, lähes maailmanlaajuiselle, kannabiksen kieltolaille. Anslinger oli siviiliammatiltaan poliisi, ja ennen FBN:n pääjohtajuuttaan hän oli toiminut alkoholin kieltolakia valvovana agenttina Yhdysvaltain kieltolain aikaan. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Pride (vuoden 2014 elokuva)

Pride on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Matthew Warchusin ohjaama komediallinen draamaelokuva, joka perustuu tositapahtumiin. Se kertoo HLBT- aktivisteista, jotka päättävät kerätä rahaa lakkoileville kaivostyöläisille vuonna 1984. Tämä ryhmä tuli tunnetuksi Lesbians and Gays Support the Miners -kampanjana. Pride sai ensi-iltansa 67. Cannesin elokuvajuhlilla ja se voitti juhlien epävirallisen Queer Palm -palkinnon. Elokuva voitti myös useita muita palkintoja, mukaan lukien parhaan brittiläisen independent-elokuvan BIFA- palkinnon. == Juoni == Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Isoon-Britanniaan ja vuosiin 1984–1985, jolloin Margaret Thatcherin johtaman hallituksen suunnitelma sulkea parisenkymmentä hiilikaivosta johti kaivostyöläisten ammattiliiton järjestämään lakkoon. Työläisten ahdingosta kuultuaan joukko karismaattisen Markin (Ben Schnetzer) johtamia lontoolaisia homoaktivisteja päättää perustaa tukiryhmän, jonka tarkoituksena on kerätä kaivosmiehille ja heidän perheilleen lahjoituksia, jotta heillä olisi varaa elättää itseään lakon aikana. Ongelmaksi muodostuu kuitenkin se, ettei kaivosmiesten ammattiliitto halua vastaanottaa Lesbians and Gays Support the Miners -ryhmän tarjoamaa apua. Lopulta aktivistit päättävät matkustaa itse pieneen walesilaiseen kaivoskaupunkiin ja lahjoittaa rahat lakkoileville kaivosmiehille henkilökohtaisesti. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Elokuva on saanut hyvin myönteisen vastaanoton sekä useita palkintoja ja palkintoehdokkuuksia. Kriitikoiden arvosanoja keräävä Metacritic on antanut elokuvalle 36 kriitikon arvion perusteella arvosanan 79/100 ja Rotten Tomatoes sivuston arvosana elokuvalle on 92%, joka perustuu 149 arvioon. === Palkinnot ja ehdokkuudet === Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinto Kategoria Kenelle Voitto / Ehdokkuus British Academy Film Awards Paras brittielokuva Matthew Warchus, David Livingstone ja Stephen Beresford British Academy Film Awards Paras naissivuosa Imelda Staunton British Academy Film Awards Paras brittiläinen tulokas Stephen Beresford ja David Livingstone British Independent Film Awards Paras brittiläinen independent-elokuva British Independent Film Awards Paras ohjaus Matthew Warchus British Independent Film Awards Paras käsikirjoitus Stephen Beresford British Independent Film Awards Paras miessivuosa Andrew Scott British Independent Film Awards Paras naissivuosa Imelda Staunton British Independent Film Awards Lupaava tulokas Ben Schnetzer 67\. Cannesin elokuvajuhlat Queer Palm Golden Globe Paras musikaali- tai komediaelokuva == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2014 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset independent-elokuvat Luokka:20th Century Foxin elokuvat
Hilda Nyström

Hilda Margareta Lovisa Nyström (20. heinäkuuta 1838 Hämeenlinna – 1896 jälkeen) oli suomalainen maanviljelijä. Nyströmin vanhemmat olivat kauppias Carl Henrik Nyström ja Christina Lovisa Sirelius. Vanhemmat ostivat 1843 Lempäälästä kamarineuvos Johan Henrik Nordenswanin (1801-1862) omistaman Lastusten kartanon ja 1857 Urjalasta vänrikki Bengt Gabriel Rangellin omistaman Matkun eli Kreivilän kartanon. Suomen Naisyhdistyksen teoksen Biograafisia tietoja Suomen naisista eri työaloilla (1896) mukaan nimenomaan Nyström hoiti maataloutta ja Kreivilän tilaa jo isänsä eläessä ja hänellä oli "erinomainen taipumus maanviljelykseen". Kartanon 1860-1862 rakennetussa päärakennuksessa oli 15 huonetta ja viimeksi mainittuna vuonna sen pihapiiriin rakennettiin suuri kivinavetta. Carl Henrik Nyströmin kuoltua 1878 Kreivilä oli lesken nimissä vuoteen 1883 asti, jolloin sen osti teollisuuspatruuna Axel Wilhelm Wahren. Nyström hankki puolestaan haltuunsa velaksi Pantalan rusthollin, kunnosti sen ja myi edelleen 19 000 markan voitolla. Tämän jälkeen hän raivasi peltoja ja harjoitti maataloutta yli kymmenen vuoden ajan Hattulassa, mutta palasi sitten takaisin maanviljelijäksi Urjalaan, Mäkelän rustholliin. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Naamiopunavarpunen

Naamiopunavarpunen (Procarduelis nipalensis) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Naamiopunavarpusta tavataan Nepalista Myanmarin pohjoisosiin ja Kiinan keskiosiin ulottuvalla alueella. Lajia on kuvattu melko yleiseksi tai yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peipot
Lucas Bögl

Lucas Bögl (s. 14. kesäkuuta 1990) on saksalainen maastohiihtäjä. Bögl edustaa seuratasolla SC Gaißachia. Bögl debytoi maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 2010 Tour de Skin osakilpailuissa Oberstdorfissa sijoittuen prologissa sijalle 67. Ensimmäistä kertaa Bögl selviytyi 30 parhaan joukkoon tammikuussa 2015 Tour de Skin avauskilpailussa niin ikään Oberstdorfissa ollen prologin 17:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan Tour de Skin 2017–2018 viimeisen etapin osuusajoissa yhdeksänneksi nopein. Parhaimmillaan hän on sijoittunut neljänneksi niin ikään Tour de Skin päätösetapilla, Val di Fiemmen yhdeksän kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa tammikuussa 2022. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän on ollut kahdestoista kaudella 2020–2021. Bögl saavutti tammikuussa 2010 nuorten MM-pronssia viestistä Hinterzartenista. Aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa hän on parhaimmillaan sijoittunut henkilökohtaisilla matkoilla 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 18:nneksi ja 15+15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 19:nneksi Lahdessa 2017 sekä viestissä kuudenneksi Lahdessa 2017 ja seitsemänneksi Oberstdorfissa 2021. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 15:nneksi, yhdistelmäkilpailussa 16:nneksi, 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 42:nneksi ja viestissä kolmannen osuuden hiihtäjänä kuudenneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa 12:nneksi, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 17:nneksi, lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 33:nneksi ja viestissä viidenneksi. == Lähteet == * http://www.deutscherskiverband.de/detail_athleten_de,379,166042,detail.print?filter_athleten_betreuer_disziplinen=318 === Viitteet === Luokka:Saksalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mäntypunavarpunen

Mäntypunavarpunen (Haemorhous cassinii) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Mäntypunavarpusta tavataan pesivänä Yhdysvaltain länsiosissa ja Kanadan lounaisosissa ja talvehtivana lisäksi Meksikossa. Laji on vähentynyt nopeasti, mutta kanta on vakiintunut ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peipot
Pasha Parfeny

Pavel Parfeni (tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Pasha Parfeny; s. 30. toukokuuta 1986 Orhei, Moldovan SNT) on moldovalainen laulaja ja lauluntekijä. Parfeny edusti maataan vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa Bakussa, jossa hän sijoittui finaalissa sijalle 11 itse säveltämällään ja sanoittamallaan kappaleella Lăutar. Parfeny sävelsi myös Moldovan vuoden 2013 edustuskappaleen O mie, jonka esitti Aliona Moon. Parfeni soitti myös O miessä taustalla pianoa. Vuoden 2023 Euroviisuissa hän edusti jälleen Moldovaa, kappaleella Soarele și luna. Parfeny kuului vuosina 2008-2009 moldovalaisyhtye SunStroke Projectiin. == Lähteet == * http://www.diggiloo.net/?info.2012md Luokka:Moldovalaiset laulajat Luokka:Vuoden 2012 euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustajat Luokka:Moldovan euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oh!

Oh! on eteläkorealaisen Girls’ Generation -tyttöyhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin Etelä-Koreassa 28. tammikuuta 2010. Albumi sisältää pääsinglen "Oh!". Uudelleenpakattu versio Run Devil Run julkaistiin maaliskuussa 2010 uuden kappaleen "Run Devil Run" kanssa. Gaon Chart listasi albumin vuonna 2010 Etelä-Korean toiseksi myydyimmäksi albumiksi 197 934 myydyllä kappaleella ja uudelleenpakatun version neljänneksi 136 851 myydyllä kappaleella. ==Historia== Albumia ennakkotilattiin 150 000 kappaletta. Ensimmäisenä päivänä albumia myytiin 30 000 kappaletta. 8. helmikuuta 2010 albumi julkaistiin iTunesin kautta yli 80 maassa, mukaan lukien Yhdysvallat, Kanada, Englanti, Ranska, Japani, Kiina ja Irlanti. Yhtye aloitti albuminsa mainostuksen MBC:n Music Coressa 30. tammikuuta. Yhtye esitti myös kappaleen "Show! Show! Show!" osana heidän comebackiaan Music Coressa ja SBS:n Inkigayossa. Huhtikuussa 2010, yksi albumin kappaleista nimeltä "영원히 너와 꿈꾸고 싶다 (Forever)" oli mukana draamassa Pasta. ===Uudelleenpakattu versio=== "Uudelleenpakattu" versio albumista julkaistiin maaliskuussa uuden konseptin kanssa. Uusi single "Run Devil Run", julkaistiin digitaalisena singlenä 17. maaliskuuta 2010. Kappaleen demon oli alun perin levyttänyt Kesha; kappaleen oikeudet myytiin kuitenkin SM Entertainmentille ja luovutettiin myöhemmin Girls’ Generationille. Musiikkivideo julkaistiin 18. maaliskuuta. SM Entertainment totesi myöhemmin, että Yoona oli albumin kannen tyttö. ==Singlet== Kenzie, lauluntekijä, joka aiemmin teki yhtyeen debyyttisinglen "Into the New World", sävelsi myös kappaleen "Oh!". "Oh!" julkaistiin digitaalisille musiikkisivuille 25. tammikuuta 2010. Kappale nousi nopeasti kärkeen digitaalisilla musiikkilistoilla 10 minuutin aikana sen julkaisusta. Lisäksi kappale sijoittui ensimmäiseksi Gaon Music Chart-listalla. "Run Devil Runin" kirjoitti yhdysvaltalaiset lauluntekijät, Alex James ja Busbee, yhdessä ruotsalaisen lauluntekijän Kalle Engströmin kanssa. Kappaleen levytti ensin yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Kesha vuonna 2008. Kappale jäi koskemattomaksi seuraavaksi kahdeksi vuodeksi ennen kuin Universal Music Groupin toimitusjohtajat myivät kappaleen oikeudet SM Entertainmentille. Tämän jälkeen korealainen lauluntekijä Hong Ji-yoo tuotiin kääntämään ja järjestämään englanninkielinen versio koreaksi. ==Kappaleet== ===Kappaleet uudelleenpakatussa versiossa (Run Devil Run)=== Seuraavat kappaleet lisättiin uudelleenpakattuun albumiin. Luokka:Vuoden 2010 albumit Luokka:Girls’ Generationin albumit Luokka:Dance-pop-albumit
Hilma Nyström

Hilma Evelina Christina Nyström (31. toukokuuta 1846 Loviisa – 13. tammikuuta 1915 Helsinki) oli ilmeisesti Suomen ensimmäinen naispuolinen pankkivirkailija. Sivut 278-279. Nyströmin vanhemmat olivat merikapteeni Magnus Nyström ja Kristina Lovisa Hindberg, hän oli perheen ainoa lapsi. Nyström menetti isänsä ja pikkulapsena, kun tämä hukkui 1849. Nyströmin opinnoista ei ole tietoa, mutta hänen voi olettaa niitä harjoittaneen, sillä 22. elokuuta 1874 hän aloitti kassanhoitajana Pohjoismaiden Osakepankin Helsingin konttorissa. Nyström, joka oli naimaton, palveli yli 30 vuotta samassa Pohjoismaiden Osakepankin konttorissa. Vuonna 1894 hän sai pankilta tunnustuksen 20 vuoden palveluksesta. Naisvirkailijoiden määrä lisääntyi nopeasti, Pohjoismaiden Osakepankissakin heitä oli 1906 jo melkein sata. "Pohjoismaiden Osakepankki Kauppaa ja Teollisuutta Varten" oli perustettu 1872 yksityiseksi kansainväliseksi liikepankiksi, jolla oli konttoreita myös ulkomailla. Pankki oli silti 1880-luvulle tultaessa suomalaisomistuksessa, pääkonttori oli Viipurissa ja huomattavin sivukonttori juuri Helsingissä. Pankin tärkein kilpailija oli 1862 perustettu Suomen Yhdyspankki. Kilpailijapankit sulautuivat myöhemmin, vuonna 1920. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet Luokka:Pankkitoimi
Pyhän Marian kirkko (Abbas and Templecombe)

Pyhän Marian kirkko on Englannin kirkon kirkkorakennus, joka sijaitsee Templecombessa Somersetin kreivikunnassa. Se kuuluu Grade II* -rakennussuojeluluokkaan, johon se listattiin 24. maaliskuuta 1961. Sakasti rakennettiin 1893. Kastemalja on peräisin 1100-luvulta. Kirkossa on näytteillä maalaus, jonka oletetaan esittävän Kristusta. Maalaus on tehty aikaisintaan 1200-luvulla. == Lähteet == Luokka:Somersetin kirkot Luokka:Grade II* -luokan rakennukset Englannissa
Luxemburg-vuodot

Luxemburg-vuodot eli Luxembourg Leaks (tunnetaan myös lyhenteillä Lux Leaks tai LuxLeaks) on kansainvälisistä tutkivista journalisteista koostuvan International Consortium of Investigative Journalists -ryhmän vuonna 2014 tekemä paljastus, jossa julkaistiin salassa pidettävää aineistoa Luxemburgin veroparatiisissa tapahtuneesta ulkomaisten yritysten veronkevennysohjelmasta. LuxLeaks ei nimestään huolimatta ole osa Wikileaksin suurta asiakirjapaljastusta vaan erillinen tapahtumaketju. LuxLeaksissa paljastettiin noin 300 ulkomaalaisyritystä, jotka ovat tehneet veronkierroksi määriteltävää verosuunnittelua suoraan Luxemburgin viranomaisten myötävaikutuksella. Luxemburg Leaks-paljastus alkoi 6.11.2014 kun eräiden sanomalehtien yhteenliittymä julkaisi ensimmäisen osittaisen luettelon erinäisistä verosopimuksista (LuxLeaks 1), joita oli tehty joidenkin kansainvälisten yritysten sekä Luxemburgin veroviranomaisten välillä. Toinen osa luettelosta (LuxLeaks 2) julkaistiin joulukuun alkupuolella 2014, sisältäen tiedostoja mm seuraavista yrityksistä: Deloitte, KPMG ja Ernst & Young. Asiakirjat julkisuuteen vuosi PricewaterhouseCoopers -konsulttitoimiston entinen työntekijä Antoine Deltour, joka omien sanojensa mukaan kopioi dokumentit työpaikallaan vuonna 2010. Hänen alkuperäisenä tarkoituksenaan ei ollut vuotaa dokumenttien sisältöä julkisuuteen. Hän tosin antoi ne ranskalaiselle journalistille, joka julkaisi ne kaksi vuotta myöhemmin kansainvälisen tutkivien journalistien yhteenliittymän, ICIJ:n (International Consortium of Investigative Journalists:in) nettisivuilla. Paljastetuissa asiakirjoissa mainitaan myös neljä suomalaisyritystä: rakennusyhtiö SRV, pakkausyhtiö Huhtamäki, Suomen Lähikauppa (johon kuuluvat muiden muassa Siwa ja Valintatalo) ja metsäalan rahaston konsulttiyhtiö Dasos Capital Oy. Mukana on myös kolme Suomeen kiinteässä yhteydessä olevaa ulkomaalaisyritystä, joista kaksi on pohjoismaisia sijoitusyhtiöitä: IK Investment Partners ja Altor Funds. Kolmas yhtiö on yhdysvaltalainen vahinkovakuutusyhtiö AIG, jonka suomalainen tytäryhtiö kuuluu Luxemburgin verottajan kanssa tehtyyn ennakkosopimukseen. Suomalaisia yhtiöitä avusti "verotuksen optimoinnissa" luxemburgilainen rahoitusviranomainen Marius Kohl. Asiakirjojen tultua julkisuuteen alettiin julkisuudessa monella taholla kutsumaan näitä, sinänsä Luxemburgin lain mukaisia, yritysten vero-optimointeja (eng. "fiscal optimization") veronkierroksi.http://yle.fi/aihe/artikkeli/2014/11/10/luxemburg-vuodon- suomalaisyhtiot-tutki-itse-asiakirjoja http://cloudfront- files-1.publicintegrity.org/apps/2014/12/luxleaks/index.html - Luxemburg Leaksin kaikki dokumentit julkaistunahttp://www.irishtimes.com/business/lux- leakshttp://www.irishtimes.com/business/lux-leaks/luxleaks-former-pwc- employee-admits-he-took-files-1.2038226 ==Katso myös== * Hallintarekisteri * Harmaa talous * Veropetos ==Lähteet== Luokka:Tietovuodot Luokka:Luxemburgin talous Luokka:Vuoden 2014 politiikka Luokka:Luxemburgin historia
Veselin Tsinzov

Veselin Tsinzov (; s. 29. heinäkuuta 1986 Samokov) on bulgarialainen maastohiihtäjä. Tsinzov edustaa seuratasolla Alexander Logisticsia. Tsinzov debytoi maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 2007 Rukalla ollen 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 84. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2010 Rybinskin 30 kilometrin kilpailusta sijoituttuaan sijalle 21. Tsinzovin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on 14. sija, jonka hän saavutti Szklarska Poreban 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailusta tammikuussa 2014. Tsinzov on osallistunut kaksiin talviolympialaisiin vuosina 2010 ja 2014. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on 41. sija vuoden 2015 kisojen 15 kilometriltä Sotšista. Samojen kisojen joukkuesprintissä hän oli 19. Tsinzov on osallistunut myös viisiin MM-kilpailuihin, jossa hänen paras sijoituksensa on niin ikään 41. sija vuoden 2009 MM-kisojen 50 kilometriltä. == Lähteet == * http://data.fis- ski.com/dynamic/athlete- biography.html?sector=CC&competitorid;=95538&type;=result&category;=WJC&season;=ALL&sort;=&discipline;=ALL&position;=&place;=&Submit;=Search&limit;=50 Luokka:Bulgarialaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Veselin

Veselin (kyrillisillä aakkosilla Веселин) on slaavilaisissa maissa käytössä oleva miehen etunimi. Alun perin nimi on bulgarialainen. Sana vesel, josta nimi on johdettu, tarkoittaa eteläslaavilaisissa kielissä iloista. == Tunnettuja Veselin-nimisiä henkilöitä == *Veselin Topalov (s. 1975), bulgarialainen shakinpelaaja *Veselin Tsinzov (s. 1986), bulgarialainen maastohiihtäjä == Lähteet == Luokka:Etunimet
Kutsuntalaitoksen keskuslautakunta

Kutsuntalaitoksen keskuslautakunta oli Suomessa 1923–1950 toiminut asevelvollisuusasioiden toinen oikeusaste. Sen ratkaisuista oli mahdollista valittaa ylimpänä oikeusasteena toimineeseen korkeimpaan hallinto-oikeuteen. Alin asevelvollisuusasioita käsittelevä viranomainen oli jokaisessa kutsuntapiirissä ollut kutsuntatoimisto. Kutsuntalaitoksen keskuslautakunnan muodostaminen perustui vuoden 1922 asevelvollisuuslakiin, joka tuli voimaan 1. huhtikuuta 1923.Asevelvollisuuslaki, Suomen asetuskokoelma 270/1922, 30–31 §. Kutsuntalaitoksen keskuslautakunnan edeltäjä oli läänintoimistoSuomen valtakunnan väliaikainen asevelvollisuuslaki, Suomen asetuskokoelma 8.2.1919/11. ja seuraaja kutsunta-asiain keskuslautakunta.Asevelvollisuuslaki, Suomen asetuskokoelma 452/1950, 37 §. Vuoteen 1932 kutsuntalaitoksen keskuslautakunnan puheenjohtajana toimi upseeri sekä jäseninä upseeri, oikeustieteellisen tutkinnon suorittanut henkilö ja kaksi siviilihenkilöä. Puheenjohtajan ja sotilasjäsenen nimitti tasavallan presidentti ja siviilijäsenet valtioneuvosto. Keskuslautakunnan tehtävänä oli tutkia ja ratkaista kutsuntatoimiston ja lisätyn kutsuntatoimiston ratkaisuista tehdyt valitukset. Lisätty kutsuntatoimisto muodostui, kun kutsuntatilaisuuksia varten kutsuntatoimiston kokoonpanoon lisättiin yksi jäsen jokaisesta kutsunta-alueen kunnasta. Joulukuusta 1932 alkaen kutsuntalaitoksen keskuslautakunnassa oli kaksi vähintään esiupseerin arvossa olevaa sotilasjäsentä ja kolme siviilijäsentä, joista ainakin yhden tuli olla lainoppinut. Toinen sotilasjäsen toimi puheenjohtajana ja toinen varapuheenjohtajana sekä lainoppinut jäsen sihteerinä. Sotilasjäsenet nimitti tehtäväänsä tasavallan presidentti ja siviilijäsenet valtioneuvosto. Jäsenten varamiesten määrääminen kuului samoille päättäjille.Asetus asevelvollisuuslain soveltamisesta, Suomen asetuskokoelma 360/1932, 9–10 §. Kutsuntalaitoksen keskuslautakunta tutki ja ratkaisi vuoden 1932 asevelvollisuuslain voimassaolon aikana sotilaspiirin päällikön ja kutsuntalautakunnan toimenpiteistä tehdyt valitukset. Se oli päätösvaltainen paitsi nelijäsenisenä myös kolmijäsenisenä, jos läsnä oli toinen sotilasjäsenistä ja lainoppinut jäsen ja jos kaikki kolme olivat päätöksestä yksimielisiä. Keskuslautakunta kokoontui Helsingissä puheenjohtajan kutsusta tai, jos hänellä oli este, varapuheenjohtajan kutsusta. Vuoden 1950 asevelvollisuuslaki tuli voimaan vuoden 1951 alussa. Siinä määrättiin, että valitukset asevelvollisuutta koskevissa asioissa käsitteli kutsunta-asiain keskuslautakunta, jonka ratkaisuun ei ollut mahdollista hakea muutosta. Tämän lain myötä kutsuntalaitoksen keskuslautakunta siirtyi historiaan. ==Lähteet== Luokka:Suomen puolustusvoimat Luokka:Suomen sotahistoria Luokka:Suomen entiset viranomaiset ja keskusvirastot
Milton Caniff

Milton Arthur Caniff (28. helmikuuta 1907 Hillsboro, Ohio – 3. huhtikuuta 1988 New York) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka loi seikkailusarjat Terry and the Pirates ja Steve Canyon. Ne tunnettiin taitavasta piirrostyöstään, jännittävyydestään ja huumoristaan.Milton Caniff Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 3.1.2015. Caniff valmistui vuonna 1930 Ohion osavaltionyliopistosta. Seuraavina vuosina hän piirsi New Yorkissa Associated Pressille useita sarjakuvia. Caniff kehitti Terry and the Pirates -sarjan vuonna 1934 ja piirsi sitä seuraavan kahdentoista vuoden ajan. Toisen maailmansodan aikana hän piirsi myös Male Call -nimistä sarjakuvaa Yhdysvaltain armeijan lehtiin. Sodan jälkeen hän joutui lopettamaan Terryn piirtämisen vaihdettuaan syndikaattia, jolle jäivät sarjan oikeudet. Niinpä Caniff esitteli 1947 uuden sankarin, lentäjä Steve Canyonin, jonka seikkailuja hän siitä alkaen piirsi. Caniff jatkoi tätä sarjaa kuolemaansa asti. Caniff oli National Cartoonists Societyn perustajajäsen ja sai vuonna 1947 ensimmäisen seuran myöntämän Reuben-palkinnon. Hänelle myönnettiin toinenkin Reuben vuonna 1972. Seura jakaa nykyään hänen mukaansa nimettyä Milton Caniff -elämäntyöpalkintoa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Mitre Sports International

Mitre Sports International on vuonna 1817 Huddersfieldissä, Englannissa perustettu yritys, joka valmistaa urheiluvälineitä jalkapalloon, rugbyyn ja verkkopalloon. Yritys on nykyisin Pentland Groupin omistuksessa ja sen päämaja sijaitsee Finchleyssä, Englannissa. Mitren perusti vuonna 1817 Benjamin Crook. Sana mitre tarkoittaa englannin kielellä hiippaa. Nykyisin Mitre valmistaa jalkapallovälineistä palloja, maalivahdin hanskoja, säärisuojia, vaatteita, kenkiä ja muuta oheistavaraa. Rugbyvälineistä Mitre valmistaa nykyisin palloja, vaatteita, kenkiä, suojia sekä muita tavaroita. Verkkopallovälineistä Mitre valmistaa vain palloja, laukkuja ja muuta tavaraa. Jalkapallomaajoukkueista El Salvador pukeutuu Mitren asuihin. Myös muun muassa The Football League käyttää kaikissa turnauksissaan Mitren palloja. Verkkopallossa Englannin ja Etelä-Afrikan maajoukkueet pukeutuvat Mitren asuihin. Yksittäisistä pelaajista muun muassa australialainen jalkapallomaalivahti Mark Schwarzer käyttää Mitren hanskoja. == Lähteet == * http://www.mitre.com Luokka:Urheiluvälinevalmistajat Luokka:Jalkinevalmistajat Luokka:Urheiluvälinemerkit
Piirrosvideo

Piirrosvideo (valkotauluvideo, tussivideo) on elävään piirtämiseen perustuva video, jossa yleensä kerrotaan jokin tarina. Englanniksi videoita kutsutaan nimillä whiteboard animation, animated doodling tai video scribing. Piirrosvideoita on käytetty viestinnässä ja tarinankerronnassa kansainvälisesti suhteellisen laajasti 2000-luvulta alkaen. Suomessa ilmiön suosio kasvaa jatkuvasti. == Historia == UPS:n mainokset vuodesta 2007 alkaen olivat tienraivaaja ja tulivat hyvin tunnetuiksi Yhdysvalloissa. Kansainvälisesti piirrosvideo sai nykymuodossaan alkunsa vuonna 2009 RSA:n promootiovideoista. Näissä videoissa ajattelun ammattilaiset esittelivät teorioita tai käsitteitä samalla kun videolla piirtävä käsi kuvitti ja täydensi näitä puheita. Videoista tuli hyvin suosittuja YouTubessa, ja suosituimmilla videoilla on yli 11 miljoonaa katsojaa. Ennen internetiä ilmiötä kehitti Suomessa eteenpäin Kylli Koski, jonka satuja Yle televisioi. == Tekniikka == Piirrosvideo toteutetaan yleensä niin, että piirtäjä piirtää alustalle (valkotaulu, paperi) ja kuvaa koko piirtämisen prosessin, joka sitten nopeutetaan sujuvaksi tarinaksi ja rytmitetään puheeseen sopivaksi videoeditoinnin keinoin. Joissakin piirrosvideoissa on myös animoituja osioita. Piirrosvideoita on tehty myös siten että piirtäjä piirtää samalla kun hän tai joku muu puhuu. == Käyttötarkoitukset == Piirrosvideoita käytetään muun muassa koulutukseen, mainontaan, markkinointiin, taiteeseen ja organisaatioiden sisäiseen viestintään. Usein piirrosvideot julkaistaan internetissä esim. Youtube- tai Vimeo-palveluissa. Piirrosvideoiden on todettu saavan enemmän katsojakertoja kuin perinteiset videoanimaatiot. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * www.piirrosvideot.fi * RSA:n piirrosvideot YouTubessa * Yle elävä arkisto: Kylli-täti piirtää Lucian * Yle elävä arkisto: Kylli- tädin viimeinen joulusatu Luokka:Viestintätekniikka Luokka:Mediataide Luokka:Animaatio
Jussi Oksanen (poliitikko, päätoimittaja)

Johan Leonard (Jussi) Oksanen (15. huhtikuuta 1889 Asikkala – 25. syyskuuta 1945 Mäntyharju) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko. Hän työskenteli muun muassa Kalevan päätoimittajana ja toimi Kansallisen Edistyspuolueen puoluesihteerinä. Sivut 326-327. == Elämä == Oksasen vanhemmat olivat varusmestari Aatto Oksanen ja Vilhelmiina Sundqvist. Hän kiinnostui jo varhain politiikasta ja oli 20-vuotiaana perustamassa Suomalaisen puolueen Hämeen osastoa. 1919 hän osallistui Kansallisen Edistyspuolueen Oulun osaston perustamiseen, 1925 hänet valittiin puolueen puoluesihteeriksi. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1930 asti ja lyhyen aikaa vielä vuonna 1945. Puolueessa hän ajoi tunnettuna raittiusmiehenä kieltolain tiukkaa valvontaa, mutta myös muun muassa puolustusmenojen supistamista ja pienviljelijöiden aseman parantamista. Oksasen lehtimiesura alkoi jo 1906 tamperelaisessa Aamulehdessä, jatkui sitten lyhyen aikaa Raahessa ja taas Tampereella, kunnes hänet kutsuttiin 1912 oululaisen Kaiku-lehden päätoimittajaksi. 1919 hän siirtyi kilpailevan Kalevan päätoimittajaksi vuoteen 1925 saakka. Häntä pidettiin vakaana ja harkitsevana lehtimiehenä, vaikkakin hän kirjoitti myös pakinoita nimimerkillä ”Juhani”. Palattuaan puoluesihteerikauden jälkeen takaisin Kalevan päätoimittajaksi 1930, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1944, Oksanen kohtasi äärioikeiston lehteä vastaan suuntaamaa kritiikkiä ja jopa mielenosoituksia. Oksasen tärkein harrastus oli raittiustyö. Hän oli kiinnostunut myös teatterista ja toiminut harrastajanäyttelijänä, esiintyen muun muassa Väinämöisen ja merirosvokapteeni Rinaldo Rinaldinin rooleissa. Oulussa hän toimi aktiivisesti myös teatterihallinnossa. == Perhe == Oksasen puoliso vuodesta 1907 oli Lyyli Toivola (1889-1955). Perheeseen syntyi viisi tytärtä, joista neljä oli opettajia, ja poika Vilho Juhani. Hän kaatui luutnanttina jatkosodassa kesän 1944 torjuntataisteluissa Kannaksella. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka: Suomalaiset toimittajat Luokka: Pakinoitsijat Luokka: Suomalaisen puolueen poliitikot Luokka: Kansallisen Edistyspuolueen poliitikot Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka: Vuonna 1889 syntyneet Luokka: Vuonna 1945 kuolleet
Karhula (lehti)

Karhula: puolueeton paikallislehti oli vuosina 1959–1972 kerran viikossa ilmestynyt paikallislehti Karhulan kauppalassa. Lehteä julkaisi Yrjö Rasi. Lehteä oli perustamassa toimittaja Veikko Ennala Yrjö ja Aili Rasin rahoittamana. Lehti oli 8-sivuinen ja se painettiin Myllykosken Kirjapaino Oy:ssä. Parhaimmillaan lehden levikki oli 7000 kappaletta, josta 700 kappaletta oli irtonumeromyyntiä ja loput tilattavia lehtiä. Veikko Ennala oli vuoden Karhula-lehden päätoimittajana ja hänen lähtiessään lehden levikki romahti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset paikallislehdet Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Kotkan media Luokka:Kotkan historia
Tax Justice Network

Tax Justice Network (TJN) on tutkijoista ja aktivisteista muodostettu painostusryhmä, jonka huolena on veronkierron, verojen välttämisen ja veroparatiisien haitallinen vaikutus maailman talouteen. Ryhmän mukaan verot voivat olla tärkeänä apuna luotaessa sosiaalisesti oikeudenmukaisempaa yhteiskuntaa. Tax Justice Network International Secretariat Limited on Englannissa toimiva yhtiö, jota johtaa voittoa tavoittelematon Belgiaan rekisteröity järjestö nimeltään "Tax Justice Network Association Sans But Lucratif". TJN julkaisee Financial Secrecy Index -nimistä luetteloa maailman veroparatiiseista ja niihin rinnastettavista taloudellisen salailun sallivista maista. http://www.financialsecrecyindex.com/introduction/fsi-2013-results - Luettelo maailman veroparatiiseista ja taloussalailevista maista TJN:n perustettiin vuonna 2003 Porto Alegressa pidetyssä Maailman sosiaalifoorumin (World Social Forum) kokouksessa. Järjestön päämaja on Lontoossa ja sitä johtaa John Christensen. http://www.taxjustice.net/about/who-we-are/ ==Katso myös== * Veropetos * Verosuunnittelu * Hallintarekisteri * Harmaa talous * Marius Kohl *Hyvinvointivaltio *International Consortium of Investigative Journalists ==Lähteet== Luokka:Kansainväliset järjestöt Luokka:Verotus
Capua

Capua on kaupunki ja kunta Etelä-Italiassa Casertan maakunnassa Campanian alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Napolista pohjoiseen. Capuassa oli noin 19 000 asukasta vuonna 2013 ja sen pinta-ala on noin 49 neliökilometriä.Campania (Italy): Provinces & Communes - population statistics and maps: __NOTOC__ == Historia == === Antiikki === Antiikin aikana nykyisen Capuan paikalla sijaitsi Casilinumin kaupunki. Nimensä nykykaupunki on saanut kuitenkin antiikin ajan Capuan kaupungista, joka sijaitsi eri paikassa, noin neljän kilometrin päässä nykyisen Santa Maria Capua Veteren paikalla. Antiikin Capuan tuhouduttua sen asukkaat siirtyivät vuonna 856 helpommin linnoitettavaan paikkaan Casilinumin paikalle ja antoivat sille aiemman asuinpaikkansa nimen. Tämä selittää kaupungin nimen siirtymisen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin sivusto Luokka:Campanian kaupungit Luokka:Casertan maakunnan kunnat
Lentolippu

Lentolippu on lentoyhtiön tai matkatoimiston myöntämä tosite, joka vahvistaa, että henkilö on ostanut paikan lennolta. Esittämällä lentolipun lentoaseman lähtöselvityksessä matkustaja saa tarkastuskortin, joka oikeuttaa matkustajan nousemaan lentokoneeseen. Alun perin lentoliput kirjoitettiin käsin. Nykyisin sähköiset liput () ovat korvanneet käsin kirjoitettavat liput. Ensimmäinen sähköinen lentolippu kirjoitettiin vuonna 1994, ja esimerkiksi IATA:n jäsenlentoyhtiöt siirtyivät käyttämään pelkästään sähköisiä lentolippuja 1. kesäkuuta 2008 alkaen. Lähtökohtaisesti lentolippu kelpaa vain sen lentoyhtiön lennolla, jolle se on ostettu. Monilla lentoyhtiöillä on myynnissä kuitenkin matkaehdoiltaan joustavampia lippuja tavanomaista kallimmalla hinnalla. Joustavammalla lipulla matkustaja saattaa saada oikeuden muuttaa lentonsa ajankohtaa tai perua sen matkan kokonaan saaden osittaisen tai täydellisen hyvityksen matkan hinnasta. Lippujen hinnat ja ehdot vaihtelevat merkittävästi lentoyhtiöiden välillä. Yhdellä lentolipulla voi matkustaa vain yksi henkilö. Jos useampi henkilö ostaa lipun yhdellä kertaa, liput voidaan yhdistää saman varausnumeron alle. Näin ryhmää käsitellään yhtenäisenä varausjärjestelmissä. == Lipun rakenne == Lentoyhtiöstä ja paikallisista käytännöistä riippuen lipun sisältö saattaa vaihdella. Yleensä lippu sisältää vähintään matkustajan nimen, lipun myöntäneen lentoyhtiön nimen (ja logon), lipun numeron (alussa kolminumeroinen lentoyhtiökoodi), matkan lähtöaseman, määränpään, mahdolliset välilaskut ja vaihtolennot, lentojen numerot, lähtöajat ja päivämäärät, jolloin lippu on voimassa. Lisäksi lipussa on usein mainittu lipun hintaan sisältyvä matkatavaran määrä, lipun hinta eriteltynä (verot, polttoainemaksut, valuutanvaihtokurssit ja muut kulut), maksutapa sekä hinnoitteluperustelutunnus (), joka viittaa etukäteen määriteltyihin matkaehtoihin ja lipun vaihtoa sekä hyvitystä koskeviin rajoituksiin. == Paperisista lentolipuista luopuminen == Kansainvälinen ilmakuljetusliitto IATA ilmoitti jäsenlentoyhtiöidensä luopuvan paperisista lentolipuista 1. kesäkuuta 2008 alkaen. Käytännössä muutos koskee lähes kaikkia maailman lentoyhtiöitä. Sellaiset lentoyhtiöt, jotka eivät ole IATA:n jäseniä, saattavat kuitenkin yhä myöntää paperisia lentolippuja. Paperisiin lentolippuihin liittyi riski lippujen jälleenmyynnistä tai väärinkäytöstä. Lippuja, jotka olivat jäämässä käyttämättömäksi kaupattiin pimeillä markkinoilla eteenpäin. Lipun alun perin ostanut henkilö myi lipun kolmannelle osapuolelle, ja kirjasi tämän matkatavarat lähtöasemalla oman nimensä alle lähtöselvityksessä. Näin lipulla saattoi matkustaa joku muu kuin henkilö, jonka nimiin lippu oli kirjattu. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ilmailu Luokka:Matkustusasiakirjat
Matti Ovaska

Matti Ovaska oli suomalainen 1900-luvun alkupuolella elänyt arkkiveisujen tekijä. == Teoksia == * Kaksi laulua : 1. Hukkumis onnettomuudesta Säkkijärwellä Toukokuussa 1920, 2. Suomen messuista. Viipuri 1920 * Laulu kauheasta raitiowaunuonnettomuudesta Wiipurisa 15 p. syyskuuta 1920. Viipuri 1920 * Laulu Mikko Kiiwerin kauheasta murhasta joka tapahtui 1919 tammikuussa Jääsken pitäjän Laitilan kylässä. Viipuri 1920 * Laulu usein tapahtuneista warkauksista ynnä muista paheista Kirwun pitäjän Weitsjoen kylässä. Viipuri 1920 * Terwehdysruno : Lausuttu Wiipurissa Antwerpenistä Kotiinpalanneille urheilijoille, a Laulu Olympialaisista kilpailukisoista Antwerpenissä. Viipuri 1920 * Laulu Isänmaallisen kansanliikkeen synnystä ja kehityksestä maassamme. Tekijä, Viipuri 1934 * Varoitus ja herätyslaulu Suomen papistolle joista osa on liittynyt IKL:ää kannattamaan sekä muista erhetyksistä : sävel virsikirja 145. Tekijä, Viipuri 1935 * Laulu Sinimustajärjestön kapinallisesta toiminnasta koulunuorisomme keskuudessa ja sen turmiollisesta kiihoitustyöstä hallitusta vastaan maassamme. Tekijä, Viipuri 1936 * Valituslaulu kieltolain kumoamisesta ja lakiemme höltymisestä maassamme. Viipuri 1936 == Lähteet == * Teosluettelo Fennica Suomen kansallisbibliografia * Jyväskylän yliopiston kirjaston arkkiveisukokoelma : Matti Ovaska Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:1800-luvulla syntyneet Luokka:1900-luvulla kuolleet
Ernie Bushmiller

Ernest (Ernie) Paul Bushmiller (23. elokuuta 1905 New York – 15. elokuuta 1982 Stamford, Connecticut)R. C. Harvey: The Lawrence Welk of Cartoonists: Ernie, Nancy, and the Bushmiller Society The Comics Journal 10.4.2012. Viitattu 3.1.2015. oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka piirsi vuodesta 1925 alkaen strippisarjakuvaa Ulla (Nancy, alun perin Fritzi Ritz). New Yorkin Bronxista kotoisin ollut Bushmiller työskenteli koulun jälkeen apulaisena New York World -lehdessä ja suoritti kursseja National Academy of Designissa. Vuonna 1925 hän alkoi piirtää sarjakuvaa Fritzi Ritz, jonka Larry Whittington oli aloittanut kolme vuotta aiemmin, mutta siirtynyt sittemmin toiseen lehteen. Viehättävästä sankarittaresta kertonut sarja lisäsi suosiotaan Bushmillerin kaudella. Vuonna 1933 Bushmiller lisäsi sarjaan uuden hahmon, Fritzi Ritzin siskontyttären Ullan (Nancy), joka kohosi muutamassa vuodessa uudeksi päähenkilöksi. Ullan ystävä Pelle (Sluggo) ilmaantui sarjaan vuonna 1938, jolloin myös sarjan nimeksi muutettiin Nancy. Bushmiller teki Ullasta yksinkertaisen vitsisarjan, jonka huumori oli usein visuaalista ja piirrostyyli taloudellisen yksinkertaista. Bushmiller palkittiin National Cartoonists Societyn Reuben-palkinnolla vuonna 1976. Hän jatkoi Ullan piirtämistä 1970-luvun lopulle saakka, jolloin joutui etenevän Parkinsonin taudin vuoksi luovuttamaan piirtämisen Will Johnsonille ja Al Plastinolle. Bushmiller kuitenkin valvoi sarjan tekemistä kuolemaansa asti. Sarjalla on myöhemmin ollut useita piirtäjiä, ja se ilmestyy edelleen. Vaikka huumorinsa tason suhteen Ullaa ei ole pidetty tavanomaisesta poikkeavana sarjakuvana, Bushmiller on saavuttanut maineen ”esimerkillisenä” sarjakuvantekijänä, joka edusti taloudellista piirrostyyliä ja kerrontatapaa puhtaimmillaan. On sanottu, että hänen stripeissään ei ole yhtään ylimääräistä viivaa ja jokainen visuaalinen elementti palvelee jollain tavalla vitsiä. Muun muassa sarjakuvataiteilija Art Spiegelman on analysoinut Bushmillerin tapaa piirtää monesti strippien taustalle kolmen kiven kasoja: kaksi kiveä olisi ”kivipari”, joten kolme on pienin määrä, jolla voidaan ilmaista paikalla olevan kiviä kiinnittämättä niihin epäoleellista huomiota; neljäkin toimisi, mutta Bushmiller ei olisi piirtänyt ylimääräistä kiveä, koska sitä ei tarvittu. Myös Scott McCloud on julistautunut Bushmiller-faniksi.Onni Mustonen: ”Kolme helppoa ruutua”, Sarjainfo 2/2018, s. 30–33. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet