EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ragnar Jändel

Ragnar Jändel (1895 Jämsjö, Ruotsi – 1939 Rönneby, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Ensimmäisissä runokokoelmissaan Jändel kirjoitti Sosialistiselle nuorisoliitolle taistelurunoja, mutta 1920-luvulla runoihin tuli uskonnollista mystiikkaa ja 1930-luvulla henkilökohtaisia sävyjä. Hänen omaelämäkerralliset proosateoksensa ovat olleet työläiskirjailijoille esikuvia. ==Suomennetut runot== Jändelin runojen suomennoksia on antologioissa:Ragnar Jändel, Luettelo suomennetuista runoista, Linkki maailman runouteen, Runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 17.5.2021, viitattu *Viesti mereen: antologia Ruotsin uutta runoutta, WSOY 1946 ** Hymni, suom. Viljo Kajava ** Koiruoho, suom. Viljo Kajava ** Kotiintulo, suom. Viljo Kajava ** Merkitty, suom. Viljo Kajava ** Rajamaa, suom. Otto Varhia ** Sataa, suom. Lauri Viljanen ** Sinä vastaat –, suom. Otto Varhia * Uuno Kailas: Runot 1922–1931, Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2002 ISBN 951-746-314-6 ** Sataa ** Vanha talo ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Redonit

Redonit olivat gallialainen kelttiheimo. Klaudios Ptolemaioksen mukaan he asuivat senonien länsipuolella Breslejoen sivuhaaran Ligerin varrella. Redonien pääkaupunki oli Condate, nykyinen Rennes. Plinius vanhemman mukaan redonit olivat yksi Gallia Lugdunensiksessa asuneista kansoista diablindien ja turonien ohella. Gallian sodan aikana vuonna 57 eaa Julius Caesar lähetti yhden legioonan alistamaan venetit, redonit sekä muut kelttiheimot Seinen ja Loiren välillä. Caesarin mukaan redonit olivat yksi kelttien merivalloista, joiden alue ulottui valtamerelle asti. Vuonna 52 eaa redonit ja heidän naapuriheimonsa lähettivät Alesian taisteluun apujoukkoja Vercingetorixille. == Lähteet == Luokka:Kelttiläiset kansat Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset
Carl Otto Alexander Munck

Carl Otto Alexander Munck (29. toukokuuta 1853 Hamina – 26. tammikuuta 1927 Hausjärvi) oli suomalainen vapaaherra, tilanomistaja, tutkimusmatkailija ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Munck Carl Otto Alexander Viitattu 19.5.2021. Munckin vanhemmat olivat kenraali, vapaaherra Johan Reinhold Munck ja Wilhelmina Margareta von Kraemer ja puoliso vuodesta 1882 Natalia Ruin. Sairaanhoitaja Ruth Munck oli heidän tyttärensä. Carl Otto Alexander Munck tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja valmistui agronomiksi Ultunassa 1880. Hän oli Hausjärven Erkylän kartanon omistaja ja tutkimusmatkailija, joka teki tutkimusmatkoja sekä Aasiaan että Amerikkaan. Munck oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885, 1899, 1900 ja 1905–1906.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1885 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1885. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1886, s. 1419-1424.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1899 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Urtima Landtdagen år 1899. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1899, s. 207-215.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1900 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1900. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1900, ss. 1117-1125.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1905–1906 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1905–1906. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1907, ss. 945-954. Munckin veli oli vapaaherra, insinööri, valtiopäivämies Nikolai Adolf Reinhold Munck.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Munck Nikolai Adolf Reinhold Viitattu 6.8.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Madiga Sacko

Madiga Sacko on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Diémasta lounaaseen. Kunnassa on 13 900 ja kylässä 9 800 asukasta (vuonna 2009). Madiga Sackon kunta rajoittuu lännessä Diéman piirin Lambidoun, pohjoisessa Diangounté Camaran, idässä Diéman ja etelässä Kitan piirin Guémoukouraban kuntiin. Maisemaa leimaavat alangot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhekkeeseen. Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat sonikeja, fulbeja, maureja, bambaroita ja mandinkoja. Madiga Sackosta on huonokuntoinen tieyhteys Diémaan. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, lehmänpapu, riisi, maapähkinä ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Madiga Sackossa pidetään viikoittain suuret markkinat. Palveluihin kuuluu kahdeksan alakoulua, kaksi yläkoulua, kuusi madrasaa, kaksi lukutaitokeskusta sekä Madiga Sackon ja Souranguédoun terveyskeskukset. Vesihuolto kattaa 78 prosenttia tarpeesta. Kunnassa on Malitelin ja Orangen matkapuhelinverkot. ==Lähteet== Luokka:Diéman piiri Luokka:Malin kunnat
Eva Lille

Eva Lille (o.s. Hyvärinen, s. 13. toukokuuta 1941 Helsinki) on suomalainen kulttuurihenkilö ja kääntäjä, joka on esitellyt suomalaista kulttuuria Virossa ja kääntänyt virolaista kirjallisuutta suomeksi. Lillen äidinkielenopettaja, joka osasi viroa ja tunsi maan hyvin, antoi kirjallisuudesta kiinnostuneelle oppilaalleen vihjeen tutustua virolaisen kirjallisuuden suomennoksiin. Isältä saatu Ants Oraksen tietokirja Viron kohtalonvuodet oli lopullinen heräte tutustua maahan ja sen historiaan. Lille aloitti Helsingin yliopistossa itämerensuomalaisten kielten opinnot ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1967. Jo opiskelijamatkalla hän näki ja kuuli, miten Virossa elettiin ja millaisia ihmiskohtaloita siellä oli tapahtunut. Turismin alkaessa 1965 Lillestä tuli matkanjohtaja ja yhteydet maan kulttuurielämään laajentuivat entisestään, kun hän 1968 avioitui pianisti Mart Lillen kanssa. Lillet asuivat kolme vuotta Tallinnassa Eva Lillen työskennellessä matkanjohtajana ja Viron radiossa. Kääntäjän ura alkoi jo 1960-luvulla, kun Lille suomensi virolaisia näytelmiä, ja myöhemmin kansatieteellisiä teoksia ja proosaa. Vuosina 1980–1996 hän toimi matkanjohtajana monella Viroon suuntautuneella luonto- ja kulttuurimatkalla. Sihteerin ja toiminnanjohtajan töitä Tuglas-seurassa Lille teki 1989–1993, kulttuurisihteerinä Tallinnassa sijaitsevassa Suomen Viron-instituutissa hän oli 1994–1996 ja lehdistöneuvoksena Suomen Tallinnan suurlähetystössä 1997–2002. Valtion taiteilijaeläke myönnettiin Lillelle 2003. ==Suomennoksia== * * * * * * * * * * * * * * * * * * * ==Lähteet== Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pikselitiheys

Pikselitiheys on mitta, joka kertoo kuinka monta pikseliä jotakin matkan yksikkö kohti näytöllä on. Yleensä pikselitiheyttä mitataan pikseleinä tuumaa kohti (ppi) mutta voidaan ilmoittaa myös senttimetriä kohden (ppcm). Pikselitiheys voidaan laskea kaavalla: Pikselitiheys = \frac{\sqrt{w_p^2 + h_p^2}}{d} , jossa # w_p on näytön leveys pikseleissä # h_p on näytön korkeus pikseleissä # d on näytön lävistäjä (yleensä tuumina). Mitä suurempi pikselitiheys on, sitä tarkempi samankokoinen kuva on. == Lähteet == * https://www.scientiamobile.com/what-is-pixel-density/ * https://turbofuture.com/computers/How-To-Calculate-Pixel-Density-ppi-By- Yourself-And-What-Is-Pixel-Density Luokka:Digitaalinen valokuvaus
Ksantaatit

thumb|Selluloosaksantaattia (oranssi purkki). Ksantaatit ovat suoloja, joiden yleinen rakenne on muotoa ROCS2−M+. Tässä R on alkyyliryhmä, ja M+ joko Na+ tai K+. Ne ovat siis orgaanisia rikkiyhdisteitä. ==Taustaa== Termi ksantaatti tulee kreikan sanasta ξανθός, xanthos, joka tarkoittaa keltaista tai kullanväristä. Suurin osa ksantaateista onkin keltaisia väriltään. Tanskalainen kemisti William Christopher Zeise löysi ja nimesi ne vuonna 1823. Ksantaatteja käytetään sellofaanin ja samanlaisten polymeerien kuten viskoosin valmistukseen selluloosasta, ja kaivosteollisuudessa vaahdotusrikastuksessa. Niitä käytetään myös orgaanisen synteesin väliaineina. ==Valmistus ja rakenne== Ksantaattisuoloja valmistetaan antamalla alkoholin, alkalimetallin (yleensä natrium tai kalium) ja hiilidisulfidin reagoida keskenään ksantaatioksi kutsutussa prosessissa. Alkalimetalli reagoi ensin alkoholin kanssa tuottaen nukleofiilisen alkoksidin, joka liittyy rikkihiilen CS2 elektrofiiliseen hiileen.Yksityiskohtainen kuvaus reaktiosta kaliumetyyliksantaatin valmistuksessa: Alkoksidi tuotetaan usein paikan päällä antamalla alkoholin reagoida väkevän emäksen kuten kaliumhydroksidin kanssa. :ROH + CS2 \+ KOH → ROCS2K + H2O Kaupallisesti merkittäviä ksantaatteja ovat mm. seuraavat: * natriumetyyliksantaatti, CH3CH2OCS2Na * kaliumetyyliksantaatti, CH3CH2OCS2K * natriumisopropyyliksantaatti, (CH3)2CHOCS2Na * natriumisobutyyliksantaatti, (CH3)2CHCH2OCS2Na * kaliumamyyliksantaatti, CH3(CH2)4OCS2K ==Reaktioita== Ksantaattisuolat hajoavat happojen kanssa: :ROCS2K + HCl → ROH + CS2 \+ KCl Kyse on ksantaattien valmistusreaktion käänteisreaktiosta. Välivaiheena syntyy ksanthisia happoja, ROC(S)SH, jotka voidaan joskus erottaa. Ksantaattianionit voivat myös alkyloitua, jolloin syntyy ksantaattiestereitä: :ROCS2K + R′X → ROC(S)SR′ + KX Ne voidaan myös hapettaa ns. diksanthogeeneiksi: :2 ROCS2Na + Cl2 → ROC(S)S2C(S)OR + 2 NaCl Ksantaatit sitoutivat siirtymämetallien kationeihin. Syntyvät varaukseltaan neutraalit kompleksit liukenevat orgaanisiin liuottimiin. ==Lähteet== Luokka:Suolat Luokka:Rikkiyhdisteet
Arthur Crispien

Arthur Crispien (4. marraskuuta 1875 - 29\. marraskuuta 1946) oli saksalainen ammattiyhdistysjohtaja ja Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen johtaja kolmen henkilön ryhmässä. Hän pakeni natsi-Saksan muodostuessa Sveitsiin, missä toimi Sopaden eli sosiaalidemokraattisen puolueen pakolaishaaran jäsenenä. == Elämäkerta == Crispien syntyi Königsbergissä 4. marraskuuta 1875. Hänen isänsä oli seinämaalari August Crispien ja äiti Franziska Laczinski. Nuoruudessaan Crispien oli seinämaalarin oppipoikana, mutta hänestä tuli teatterilavasteiden maalari hänen käytyään taidelukiota. Vuonna 1894 hän liittyi sosiaalidemokraattiseen puolueeseen ja ammattiyhdistysliikkeeseen.Lane (toim.) 1995, s. 228 Vuosina 1902-1914 Crispien toimi useiden sosiaalidemokraatteja kannattavien lehtien päätoimittajana, joista viimeinen oli Stuttgartissa julkaistu Schwäbische Tagwacht. Hän menetti päätoimittajan tehtävänsä ensimmäisen maailmansodan alettua, sillä vastusti pasifistina sitä, että sosiaalidemokraattinen puolue tuki sotatoimia. Hänet otettiin myöhemmin vuonna 1916 asepalvelukseen. Vuonna 1917 Crispien liittyi itsenäisen sosiaalidemokraattisen puolueen (, USPD) jäseneksi. Hän toimi vuoden 1918 vallankumouksen jälkeen Württembergin vallankumoushallituksen sisäministerinä ja ministeripresidentin sijaisena. Hän oli 1920-luvulla mukana tukemassa USPD:n liittymistä takaisin sosiaalidemokraattisen puolueen osaksi, ja kun tämä toteutui, hänestä tuli Hermann Müllerin ja Otto Welsin rinnalla puolueen johtaja sekä valtiopäivien jäsen. Crispien muutti Sveitsiin Saksan valtiopäivätalon tuhopolton jälkeen helmikuussa vuonna 1933. Hän jatkoi siellä työskentelyä poliittisissa tehtävissä, muun muassa Sopaden eli Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen pakolaishaaran jäsenenä ja Sveitsin edustajana. Toisen maailmansodan alettua Crispien osallistui aktiivisesti juutalaisten ja poliittisista syistä vainottujen pakolaisten auttamiseen. Vuonna 1945 hän osallistui lisäksi Montreux’ssa järjestettyyn pakolaisuutta käsitelleeseen kokoukseen.Lane (toim.) 1995, s. 229 Crispien kuoli Bernissä Sveitsissä 29. marraskuuta 1946. == Perhe == Crispien avioitui vuonna 1897 Berta Ranglackin kanssa. Heille syntyi kolme lasta. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset pasifistit Luokka:Saksalaiset toimittajat Luokka:Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Arthur Pippingsköld

Arthur Pippingsköld (20. lokakuuta 1865 Kajaani – 11. helmikuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Pippingsköld Arthur Viitattu 19.5.2021. Pippingsköldin vanhemmat olivat piirilääkäri Akilles Pippingsköld ja Katarina Nyman ja puolisot vuodesta 1902 Elvira Margareta Sandström (k. 1903) ja vuodesta 1929 Katri Tuulikki Wellroos. Pippingsköld tuli ylioppilaaksi Turussa 1887, suoritti oikeustutkinnon 1891 ja sai varatuomarin arvon 1894. Hän oli oikeusneuvosmies Porissa 1898–1914, Porin raastuvanoikeuden 2. osaston puheenjohtaja 1914–1925 ja Ruoveden tuomiokunnan tuomari 1925–1935. Pippingsköld hoiti Porissa myös muun muassa kaupunginvaltuuston ja satamahallituksen sihteerin tehtäviä useiden vuosien ajan.Kuka kukin on 1934, s. 518 Viitattu 19.5.2021. Pippingsköld oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1905–1906.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1905–1906 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1905–1906. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1907, ss. 945-954. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Kvantti-itsemurha

Kvantti-itsemurha on kvanttimekaniikan monimaailmatulkintaan perustuva ajutuskoe. Siinä henkilö osoittaa päähänsä aseella, joka mittaa partikkelin spinin, ja painaa liipaisinta. Ase joko ampuu tai ei ammu, riippuen partikkelin spinistä. Monimaailmatulkinnan mukaan molemmat vaihtoehdot tapahtuvat samaan aikaan, ja maailmankaikkeus jakautuu kahteen rinnakkaiseen maailmankaikkeuteen. Näin ollen ajatuskokeen henkilö säilyy hengissä jossain rinnakkaisessa maailmankaikkeudessa, vaikka hän painaisi liipaisinta kuinka monta kertaa tahansa. == Lähteet == * https://science.howstuffworks.com/innovation/science-questions/quantum- suicide.htm Luokka:Ajatuskokeet Luokka:Kvanttimekaniikka
Per Bolund

Per Daniel Bolund (s. 3. heinäkuuta 1971 Tukholma) on ruotsalainen ympäristöpuolueen poliitikko ja biologi. Hän toimi puolueensa miespuolisena puheenjohtajana vuosina 2019–2023. Hän oli ympäristö- ja ilmastoministeri Löfvenin III hallituksessa. Aiemmin hän on ollut rahoitusmarkkina- ja apulaisvaltiovarainministeri 2014–2021 sekä asuntoministeri 2016 ja 2019–2021. Bolund on istunut valtiopäivillä vuosina 2006–10 ja uudelleen vuodesta 2011. ==Elämä ja ura== Bolund syntyi vuonna 1971. Hänen vanhempansa Lars ja Christina olivat molemmat professoreita. Hän valmistui ylioppilaaksi tukholmalaisen Södra Latinin lukion luonnontiedelinjalta vuonna 1989. Vuosina 1992–96 hän opiskeli biologiaa Tukholman yliopistossa, josta valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1996. Yhden lukukauden hän vietti vaihdossa Skotlannissa. Hän aloitti tohtorikoulutettavan opinnot Tukholman yliopistossa vuonna 2000, mutta ei suorittanut niitä loppuun. Syynä oli, että hänen tutkijaryhmänsä ohjaaja menehtyi äkillisesti ja samaan aikaan hän pääsi ympäristöpuolueen edustajana Tukholman kaupunginvaltuustoon. Vuosina 2002–06 Bolund toimi poliittisena asiantuntijana elinkeinoministeriössä. Vuonna 2006 hänet valittiin valtiopäiville, jossa hänestä tuli elinkeinovaliokunnan jäsen. Vuonna 2014 hänet valittiin rahoitusmarkkina- ja kuluttajaministeriksi sekä apulaisvaltiovarainministeriksi. Vuonna 2019 kuluttajaministerin virka vaihtui asuntoministerin paikkaan. Vuonna 2021 hän toimi ilmasto- ja ympäristöministerinä. Bolundilla on kokemusta myös kunnallispolitiikasta, sillä hän on ollut Tukholman kaupunginvaltuutettu vuosina 1998–2006 sekä kunnallisneuvos vuosina 2010–11. ==Yksityiselämä== Bolund asuu Tukholmassa Älvsjön kaupunginosassa. Hän on avoliitossa ja hänellä on kolme lasta. Hän tykkää seurata koripalloa ja kannattaa Los Angeles Lakersia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Per Bolund Ruotsin valtiopäivien suivuilla * Per Bolund ympäristöpuolueen sivuilla Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Ympäristöpuolue vihreiden poliitikot Luokka:Ruotsin ympäristöministerit Luokka:Elävät henkilöt
Reidar Jönsson

Reidar Jönsson (1944 Malmö, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija ja dramaturgi. Jönsson julkaisi esikoisteoksensa Endast för vita 1969. Hän on kirjoittanut myös näytelmiä ja runoja. Jönssonin menestysteos on Elämäni koirana, jonka pohjalta hän käsikirjoitti saman nimisen elokuvan ja oli siitä Oscar- ehdokas.Reidar Jonsson: His Life as a Writer, Los Angeles Times 23.1.1992, viitattu 19.5.2021 ==Suomennetut teokset== * Elämäni koirana (Mitt liv som hund), suom. Marja Kyrö, Otava 1989 ISBN 951-1-10863-8 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shankar Balasubramanian

Shankar Balasubramanian (s. 30. syyskuuta 1966 Madras, Intia) on brittiläinen kemisti ja professori, joka on kehittänyt David Klenermanin kanssa rinnakkaissekvensointia käyttävän DNA:n sekvensointitekniikan, joka on sittemmin noussut käytetyimmäksi tavaksi sekvensoida DNA:ta. Heidät on palkittu tekniikasta muun muassa Royal Medalilla ja Millennium- teknologiapalkinnolla. == Elämä == === Nuoruus ja opiskelu === Shankar Balasubramanian syntyi vuonna 1966 Intian Madrasissa (nykyinen Chennai), mutta hän muutti perheineen jo seuraavana vuonna Britanniaan. Hän kasvoi maaseudulla lähellä Runcornia. Balasubramanian suoritti vuosina 1985–1988 luonnontieteiden alemman korkeakoulututkinnon Cambridgen yliopiston Fitzwilliam Collegessa ja valmistui entsyymikemiasta tohtoriksi vuonna 1991 Chris Abellin ohjauksessa. === Ura === Balasubramanian työskenteli vuosina 1991–1993 Stephen J. Benkovicin ryhmän tutkijana Pennsylvanian osavaltionyliopistossa, ja sieltä hän palasi Cambridgeen, missä hän aloitti itsenäisen tutkimusuransa. Balasubramanian pystyi työskentelemään vuosina 1994–1998 Royal Societyn yliopistotutkimusapurahan ansiosta. Royal Society myöntää niitä uransa alkuvaiheissa oleville tieteilijöille, joilla on mahdollisuus nousta oman alansa huipulle. Balasubramanian ja David Klenerman alkoivat vuonna 1997 työskennellä uuden DNA:n sekvensointimenetelmän kanssa. Tuotekehitys oli hidasta, ja he saivat vasta vuonna 2005 ensimmäisen toimivan prototyypin valmiiksi. Solexan-Illuminan menetelmänä tunnettu tekniikka nousi nopeasti rinnakkaissekvensointitekniikoiden markkinajohtajaksi. Balasubramanian ja Klenerman olivat jo vuonna 1998 perustaneet tutkimuksensa sivutuotteena Solexa-nimisen yhtiön, jossa he kehittivät sekvensointia taloudellisesti kannattavaksi. Yhdysvaltalainen Illumina osti vuonna 2007 Solexan 600 miljoonalla dollarilla. Balasubramanian oli vuosina 1998–2003 Cambridgen yliopistossa lehtorina (lecturer) ja vuosina 2003–2007 tittelillä Reader. Balasubramanianista tuli 2007 yliopiston kemiallisen biologian professori ja vuonna 2008 lääkeainekemian Herchel Smith -professori. Sen lisäksi Balasubramnian valittiin vuonna 2010 Cancer Research UK:n Cambridgen instituutin vanhemmaksi ryhmäjohtajaksi. == Tunnustukset == Balasubramanian sai vuonna 2009 Royal Societyn Mullard-palkinnon DNA-sekvenoinnista ja vuonna 2018 Royal Medalin David Klenermanin kanssa kehittämästään DNA- sekvensointitekniikasta, joka on muuttanut biologiaa ja perinnöllisyyslääketiedettä. Millennium-teknologiapalkinto myönnettiin heille samoista ansioista puolestaan vuonna 2021. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kemistit Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiina Klemettilä

Tiina Klemettilä on suomalainen toimittaja. Hän on juontanut muun muassa makasiiniohjelmaa Ihana aamu. Ohjelmaa tehtiin noin 900 jaksoa siihen mennessä kun ohjelma lopetettiin vuonna 2006. Klemettilä oli juontanut niistä noin neljäsosan. Klemettilä on tehnyt myös käsikirjoituksia ja toiminut tuottajana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
David Klenerman

David Klenerman (s. 1959) on brittiläinen biofyysisen kemian tutkija ja professori, jonka tutkimusura Cambridgen yliopistossa on keskittynyt biologisten ongelmien ratkaisemiseen biofyysisillä menetelmillä. Hän on kehittänyt Shankar Balasubramanianin kanssa rinnakkaissekvensointia käyttävän DNA:n sekvensointitekniikaan, joka on sittemmin noussut käytetyimmäksi tavaksi sekvensoida DNA:ta. Heidät on palkittu tekniikasta muun muassa Royal Medalilla ja Millennium-teknologiapalkinnolla. == Elämäkerta == Klenerman suoritti vuonna 1982 maisterin tutkintonsa Cambridgen yliopiston Christ’s Collegessa, ja vuonna 1986 hän valmistui kemian tohtoriksi Churchill Collegesta. Valmistumisensa jälkeen Klenerman lähti suorittamaan väitöskirjan jälkeistä tutkimustyötä Stanfordin yliopistoon, ja sen jälkeen hän työskenteli seitsemän vuoden ajan BP:n tutkimusyksikössä. Christ’s College biokemiallisen kemian professoriksi hänet valittiin vuonna 1994. Klenerman on urallaan keskittynyt monien erilaisten biologisten ongelmien ratkaisemiseen uusilla biofyysisillä menetelmillä, jotka ovat perustuneet laserfluoresenssispektroskopiaan ja SPM- mikroskopiaan. Klenerman alkoi vuonna 1997 työskennellä Shankar Balasubramanianin kanssa uuden DNA:n sekvensointimenetelmän kanssa. Tuotekehitys oli hidasta, ja he saivat ensimmäisen toimivan prototyypin valmiiksi vasta vuonna 2005. Klernmanin ryhmä keskittyi projektissa mittausmenetelmien rakentamiseen. Solexan-Illuminan menetelmänä tunnettu sekvensointitekniikka nousi nopeasti rinnakkaissekvensointitekniikoiden markkinajohtajaksi. Balasubramanian ja Klenerman olivat jo vuonna 1998 perustaneet tutkimuksensa sivutuotteena Solexa-nimisen yhtiön, jossa he kehittivät sekvensointia taloudellisesti kannattavaksi. Yhdysvaltalainen Illumina osti vuonna 2007 Solexan 600 miljoonalla dollarilla. He ovat saaneet työstään muun muassa Royal Medalin ja Millennium-teknologiapalkinnon. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kemistit Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Royal Societyn jäsenet Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Xiao Youmei

Xiao Youmei (; 1884–1940) oli kiinalainen musiikkipedagogi ja säveltäjä.Remembering Xiao Youmei China Daily Xiao opiskeli Tokiossa ja Leipzigissa.Mapping Meanings: The Field of New Learning in Late Qing China Toimittaneet Michael Lackner & Natascha Vittinghoff (2004) Saksassa hän valmistui tohtoriksi. Vuonna 1927 Xiao oli perustamassa Kiinan ensimmäistä musiikkikorkeakoulua, entistä Kansalliskonservatoriota, jota hän johti siitä pitäen. Xiao oli yksi ensimmäisistä kiinalaisista säveltäjistä, jotka hyödynsivät länsimaisia sävellystekniikoita. Hänen tuotantoonsa kuuluu yli sadan laulun lisäksi sinfonisia teoksia ja kamarimusiikkia. Kun Xiaon kuolemasta tuli kuluneeksi 70 vuotta, hänen kunniakseen pystytettiin pronssipatsas Pekingin konserttisaliin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Kiinalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Stålhane

Stålhane on suomalainen ja ruotsalainen aatelissuku. == Suvun historiaa == Suvun vanhin tunettu kantaisä on 1580-luvulla Siuntion Flytin kylässä elänyt Lars Mårtensson. Vihdin Irjalan kylässä asunut Lars Mårtenssonin poika Nils Larsson (suom. Niilo Laurinpoika) palveli ratsumestarina Torsten Stålhandskenin komentamassa Uudenmaan ja Hämeen läänin ratsuväkirykmentissä. Tarinan mukaan palvellessaan kolmikymmenvuotisessa sodassa Larsson olisi hiipinyt yöllä vastassa olleiden puolalaisjoukkojen leiriin ja vahingoittanut asevarastossa säilytettyjen aseiden lukot, minkä ansiosta ruotsalaisjoukot olivat voittaneet puolalaiset seuraavana aamuna. Urotekonsa ansiosta Larsson aateloitiin kuningatar Kristiinan holhoojahallituksen toimesta Tukholman linnassa 13. elokuuta 1641 nimellä Stålhana (suom. "teräslukko"). Suku introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen 15. helmikuuta 1642 numerolla 292 ja se korotettiin ritariluokkaan 3. marraskuuta 1778. Suomen tultua osaksi Venäjää vuonna 1809 eräs suvun suomalaishaaroista immatrikuloitiin Suomen ritarihuoneeseen 17. helmikuuta 1818 numerolla 27. Kyseisen haaran mieslinja sammui Suomessa vuonna 1878, mutta sukuhaara selviytyi Venäjälle muuttaneiden linjojen kautta. Venäläishaaran jäsenet käyttävät Stålhane-nimen venäläistettyä muotoa de Stolgané. Osa de Stolgané-haaran jäsenistä muutti vuonna 1921 Ranskaan, jossa haaran mieslinja sammui vuonna 1960. Suomalaishaaran mieslinja sammui lopullisesti Suomen puolella vuonna 1985, naislinjan sammuessa 2020. Suomen ritarihuoneeseen immatrikuloimattoman sukuhaaran mieslinja sammui Suomessa vuonna 1881. Suku elää edelleen yhä Ruotsissa ja mahdollisesti myös Venäjällä. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset aatelissuvut Luokka:Ruotsin aateli Luokka:Sukunimet
Vallankumouksellisen proletariaatin kaksitoista seksuaalista käskyä

Vallankumouksellisen proletariaatin kaksitoista seksuaalista käskyä on neuvostoliittolaisen psykiatri Aron Zalkindin suosittu teos, joka julkaistiin vuonna 1924 ja joka on omistettu kysymyksille, jotka koskevat miesten ja naisten henkilökohtaisen elämän Neuvostoliitossa. == Sisältö == > # Seksuaalielämän ei pitäisi kehittyä liian aikaisin proletariaatin > keskuudessa - vallankumouksellisen työväenluokan ensimmäinen seksuaalinen > käsky. # Seksuaalinen pidättyminen ennen avioliittoa on välttämätöntä, ja > avioliitto vain täydellisen sosiaalisen ja biologisen kypsyyden tilassa > (toisin sanoen 20-25 vuotta) on proletariaatin toinen seksuaalinen käsky. # > Seksuaalinen kanssakäyminen on vain täydellisen myötätunnon ja kiintymyksen > lopullinen loppuun saattaminen seksuaalisen rakkauden kohteeseen. # > Seksuaalisen kanssakäymisen pitäisi olla vain viimeinen linkki syvien ja > monimutkaisten kokemusten ketjussa, joka sitoo ystäviä tällä hetkellä. # > Seksuaalista kanssakäymistä ei pidä toistaa usein # Seksuaalista esinettä ei > tarvitse vaihtaa usein. Vähemmän sukupuolten monimuotoisuutta. # Rakkauden > tulisi olla yksiavioista, yksiarvoista (yksi vaimo, yksi aviomies). # > Kaikissa yhdynnöissä on aina muistettava mahdollisuus saada lapsi ja yleensä > muistaa jälkeläiset. # Seksuaalinen valinta tulisi rakentaa luokan, > vallankumouksellisen ja proletaarisen tarkoituksenmukaisuuden mukaisesti. > Flirttailun, seurustelun, keinottelun ja muiden erityisesti seksuaalisen > valloituksen menetelmiä ei pitäisi tuoda rakkaussuhteeseen. # Kateutta ei > pitäisi olla. Seksuaalinen rakkauselämä, joka perustuu keskinäiseen > kunnioitukseen, tasa-arvoon, syvään ideologiseen läheisyyteen, keskinäiseen > luottamukseen, ei salli valheita, epäilyksiä, mustasukkaisuutta. # > Seksuaalista perversiota ei saisi olla. # Luokalla on vallankumouksellisen > tarkoituksenmukaisuuden vuoksi oikeus puuttua jäsentensä sukupuolielämään. > Seksuaalisen on toteltava luokkaa kaikessa, puuttumatta jälkimmäiseen, > palvelemalla sitä kaikessa. Luokka:Neuvostoliiton kulttuuri Luokka:Seksuaalipolitiikka Luokka:Propaganda Neuvostoliitossa Luokka:Vuoden 1924 kirjat
Prinssi ja kerjäläispoika (elokuva)

Prinssi ja kerjäläispoika () on George Scribnerin ohjaama, Walt Disney Feature Animationin tuottama animoitu lyhytelokuva vuodelta 1990. Prinssi ja kerjäläispoika on 25 minuuttia pitkä filmatisointi Mark Twainin samannimisestä kirjasta vuodelta 1881, ja elokuvassa prinssin ja kerjäläispojan rooleissa on Mikki Hiiri. == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen näyttelijä Suomalainen näyttelijä Rooli Wayne Allwine Jukka Pekka-Palo (VHS, 1999) Antti Pääkkönen (DVD, 2004) Mikki Hiiri, prinssi Bill Farmer Petri Liski Hessu Hopo, Polle Koninkaulus Arthur Burghardt Markku Riikonen Kapteeni Pekka Tony Anselmo Jukka Rasila Aku Ankka Frank Welker Esa Saario Kuningas Roy Dotrice Kertoja Elvia Allman ei tiedossa Heluna Ammu Bill Farmer Charlie Adler Frank Welker Trevor Eyster Rocky Krakoff muun muassa Antti Pääkkönen ja Esa Saario sivuäänet Luokka:Disneyn animaatioelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Cartignies

Cartignies on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 8 kilometriä Avesnes-sur-Helpen kaupungista lounaaseen. == Historia == Cartignies mainitaan ensimmäisen kerran Kaarle Yksinkertaisen omaisuusluettelossa vuodelta 899. Cartigniesin kirkko on rakennettu pääosin 1600-luvun jälkipuoliskolla. Kirkko paloi ensimmäisen kerran salaman iskusta vuonna 1826, ja toistamiseen toisen maailmansodan aikana vuonna 1940. Kunnan torilla oleva valurautainen musiikkikioski on rakennettu vuonna 1920. Kioskin ympärillä pidettiin kyläjuhlia, joissa muusikot kiipesivät kioskin lavalle soittamaan. == Tunnettuja kuntalaisia == *Pierre Mauroy (1928–2013), poliitikko ja Ranskan pääministeri Tiedosto:Église_Cartignies.JPG|Kirkko Tiedosto:Cartignies_kiosque.JPG|Musiikkikioski ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nordin kunnat
Suunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2021

Suunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2021 järjestettiin 13.–16. toukokuuta Sveitsin Neuchâtelissa. Sekä miehet että naiset kilpailivat sprintissä ja pudotussprintissä, ja lisäksi ohjelmaan kuului sekajoukkueiden sprinttiviesti. Sveitsi voitti sprinttiviestin, Ruotsin Tove Alexandersson naisten sprintin ja pudotussprintin ja Emil Svensk miesten sprintin sekä Sveitsin Matthias Kyburz miesten pudotussprintin. Euroopan-mestaruuskilpailut oli alun perin tarkoitus järjestää Venäjällä, mutta kilpailut peruttiin rahoitusvaikeuksien vuoksi. Suunnistuksen vuoden 2021 maailmancupin ensimmäinen tapahtuma sai peruutuksen seurauksena myös EM-kilpailun aseman. == Lähteet == 2021 Euroopan-mestaruuskilpailut 2021 Euroopan-mestaruuskilpailut
Alan Minter

Alan Minter (17. elokuuta 1951 Bromley – 9. syyskuuta 2020) oli brittiläinen nyrkkeilijä, olympiamitalisti ja ammattilaisnyrkkeilyn keskisarjan kiistaton maailmanmestari. Minter voitti amatöörinä 71 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Münchenissä 1972. ”Boom-Boom” Minter ylsi menestykseen myös ammattilaisena: hän nousi keskisarjan kiistattomaksi maailmanmestariksi vuonna 1980 mutta menetti tittelin saman vuoden aikana kärsittyään tappion Marvin Haglerille. Hän päätti uransa vuonna 1981. Minter kuoli 69-vuotiaana 9. syyskuuta 2020. Hän oli sairastanut syöpää.https://www.bbc.com/sport/boxing/54107864Olympedia.org == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset nyrkkeilijät Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Etelä-Afrikan kielet

Etelä-Afrikka on historiallisesti ollut monikielinen ja monikulttuurillinen maa. Virallisten kielten määrä kansallisella tasolla on Etelä-Afrikassa maailman suurimpia. Yhtenäisen Etelä-Afrikan perustamisen jälkeen vuonna 1910 maan virallisiksi kieliksi määriteltiin englanti ja hollanti. Hollanti korvattiin afrikaansilla 15 vuotta myöhemmin. Vuodesta 1974 lähtien maan apartheid-hallinto määräsi, että mustien kouluissa opetuskieliksi tulisivat englanti ja afrikaans. Vuonna 1996 voimaan astunut perustuslaki lisäsi virallisten kielten määrän yhteentoista. Ethnologuen mukaan maassa puhutaan 31 kieltä. == Viralliset kielet == Etelä-Afrikan nykyisen perustuslain mukaan maan viralliset kielet ovat englanti, afrikaans, sepedi, sesotho, eteländebele, swazi, tsonga, tswana, venda, xhosa ja zulu. Niiden puhujamäärät jakautuivat vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan seuraavasti: Kieli Osuus väestöstä (%) Puhujamäärä Englanti 9,6 4,9 milj. Afrikaans 13,5 6,9 milj. Eteländebele 2,1 1,1 milj. Xhosa 16 8,1 milj. Zulu 22,7 11,6 milj. Sesotho 7,6 3,8 milj. Sepedi 9,1 4,6 milj. Tswana 8 4,1 milj. Swazi 2,5 1,3 milj. Venda 2,4 1,2 milj. Tsonga 4,5 2,3 milj. Etelä-Afrikan yleisradioyhtiö tuottaa ohjelmaa kaikilla virallisilla kielillä. Suurin osa maan väestöstä puhuu useampaa kieltä. Valkoinen väestö on yleensä kaksikielistä (englanti ja afrikaans) ja musta väestö puhuu yleensä kolmea tai neljää kieltä sujuvasti, mikä johtuu siitä, että bantukielten puhujat ymmärtävät toisiaan melko hyvin ja he osaavat lisäksi englantia ja afrikaansia. Englannin kielen asema lingua francana ja etenkin korkeakoulutuksen ja liike-elämän kielenä on vahva. Afrikaansin käyttö on ollut laskussa apartheidin kaaduttua. Syynä on ennen kaikkea se, että kieli nähdään entisten sortajien kielenä. Lisäksi afrikaans ottaa yhä runsaammin vaikutteita englannista. Eteläafrikkalainen viittomakieli on maan käytetyin viittomakieli. Sitä käyttää arviolta 600 000 ihmistä. Vuonna 2023 viittomakielestä tuli Etelä-Afrikan 12. virallinen kieli. Pan South African Language Board on pyrkinyt turvaamaan viittomakielen aseman. == Muut kielet == Virallisten kielten lisäksi Etelä-Afrikassa puhutaan myös muita kotoperäisiä kieliä. Näiden osuus on kuitenkin vähäinen: 828 258 eli noin 1,6 % koko väestöstä. Etelä-Afrikassa puhuttavilla khoisankielillä ei ole virallista asemaa ja nämä kielet ovat uhanalaisia. Etelä-Afrikan perustuslaki tunnustaa 11 vierasta kieltä (arabia, saksa, kreikka, gudžarati, heprea, hindi, portugali, sanskrit, tamili, telugu ja urdu) suojeltaviksi kieliksi. == Lähteet == *
Serbian kansalliskokous

Kansalliskokous (serb. Народна скупштина, Narodna skupština) on Serbian korkeinta lainsäädäntövaltaa käyttävä elin. Se on yksikamarinen ja 250-paikkainen. Edustajat valitaan neljän vuoden välein suhteellisella vaalitavalla. Kansalliskokouksella on perustuslain mukaan valta esimerkiksi päättää perustuslaista, valtion rajoista, sodasta ja rauhasta sekä valita hallitus ja erottaa se. Kansalliskokous on päätäntävaltainen, kun läsnä on enemmistö edustajista. Perustuslakien muuttamiseen vaaditaan lisäksi kahden kolmasosan enemmistö kaikista edustajista.Wikisource: Constitution of Serbia ==Vaalit== Perustuslain mukaan vaalit pidetään joka neljäs vuosi. Mikäli kansalliskokous erottaa hallituksen (tai hallitus eroaa itse) eikä uutta hallitusta saada kokoon, voidaan järjestää ennenaikaiset vaalit. Presidentti julistaa normaalisti vaalit 90 päivää ennen kansalliskokouksen nelivuotisen mandaatin päättymistä, ja vaalit on pidettävä tästä 60 päivän kuluessa. Äänestystapana ovat suljetut listat ja paikat jaetaan suhteellisesti d'Hondtin menetelmän avulla. Käytössä on 3 prosentin äänikynnys, joka ei koske etnisten vähemmistöjen puolueita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Parlamentin kotisivut Luokka:Kansalliset parlamentit Luokka:Serbian politiikka
İyi Parti

İyi Parti (suom. Hyvä puolue) on turkkilainen nationalistinen, kemalistinen ja sekularistinen puolue, jonka tavoitteena on voittaa sosiaalinen epäoikeudenmukaisuus muodostamalla hyvinvointivaltio. Nykyisen johtajan Meral Akşenerin 25. lokakuuta 2017 perustaman puolueen on noudatettava Turkin perustajan Mustafa Kemal Atatürkin periaatteita ja ihanteita. Puolueen lippu on viittaus Kayı Tribe -tunnukseen. == Lähteet == Luokka:Turkin puolueet
Konkan

pienoiskuva|Devgad-ranta Maharashtran Konkan-rannikolla. Konkan on osa Intian niemimaan länsirannikon keskiosaa. Konkanin sisämaahan kuuluu lukuisia jokisaaria, jokilaaksoja ja Länsi-Ghatien mäkisiä rinteitä, jotka johtavat Deccanin alueen laakioon. Maantieteellisesti Konkania sitoo lännessä Arabianmeri ja idässä Deccanin ylänkö. Konkanin rannikko kulkee pohjoisesta Damanin kohdalta Khambatinlahdella, ulottuu etelään Maharashtran ja Goan länsirannikkoalueiden varrella ja kohtaa Kanaran rannikon Uttara Kannadan pohjoisreunalla Karnatakassa. Konkanin tunnetuimmat saaret ovat Ilhas de Goa, Goan pääkaupunki Panajin sijaintipaikka, ja Salsetten saari, jolla Maharashtran pääkaupunki Bombay (Mumbai) sijaitsee. == Katso myös == * Konkani * Malabarrannikko == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rannikot Luokka:Goan maantiede Luokka:Karnatakan maantiede Luokka:Maharashtran maantiede
Samsung Galaxy S Plus

Samsung Galaxy S Plus on Samsung Electronicsin heinäkuussa 2011 julkaisema älypuhelin, jossa on 4,0 tuuman näyttö. Tallennustilaa on 8 tai 16 gigatavua ja keskusmuistia 512 megatavua. Takakameran tarkkuus on viisi megapikseliä ja etukameran 0,3 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 1 650 milliampeerituntia ja käyttöjärjestelmänä on Android 2.3 Gingerbread. == Lähteet == Galaxy S Plus Luokka:Vuoden 2011 matkapuhelimet Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet
3-metyyli-2-butanoni

3-metyyli-2-butanoni eli metyyli-isopropyyliketoni eli 2-asetyylipropaani on ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä, asetonilta tuoksuvaa nestettä. Yhdiste on erittäin helposti syttyvä neste ja höyry. Sitä käytetään liuottimena metyylietyyliketonin tapaan, mutta se on vähemmän tehokas liuotin ja on kalliimpaa. Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * 3-Metyyli-2-butanonin kansainvälinen kemikaalikortti * PubChem: 3-Methyl-2-butanone * Pherobase: Floral Compound - 3me-4-2Kt * Pherobase: Semiochemical - 3me-4-2Kt * Chemspider: 3-Methylbutan-2-one * ChemBlink: 3-Methyl-2-butanone Luokka:Ketonit
PE-UHMW

PE-UHMW tai UHMWPE (sanoista ultrahigh molecular weight polyethylene) eli ultrasuurimolekyylinen polyeteeni on rakenteeltaan lineaarinen polyeteeni- polymeeri. Sen moolimassa on luokkaa 4*106 g/mol, mikä on kertaluokkaa suurempi kuin suuritiheyksisen polyeteenin (PE-HD). ==Ominaisuudet== Ultrasuurimolekyylinen polyeteeni on erittäin iskunkestävää ja kulutusta kestävää, sen kitkakerroin on hyvin pieni, ja sen pinta on tarttumaton ja itsevoiteleva. Se sietää erittäin hyvin tavallisimpia liuottimia, ja sen ominaisuudet pysyvät hyvinä alhaisissa lämpötiloissa. Se absorboi hyvin energiaa ja vaimentaa ääntä. Se on hyvä sähköeriste ja sillä on erinomaiset dielektriset ominaisuudet. Toisaalta sen sulamispiste on suhteellisen alhainen (130-136 °C), ja sen mekaaniset ominaisuudet heikkenevät nopeasti lämpötilan noustessa. ==Käyttö== UHMWPE-kuitujen kauppanimiä ovat Dyneema ja Spectra. Sitä käytetään mm. luotiliiveissä, komposiittikypärissä, suksien pohjissa, jääkiekkokaukaloiden pinnoitteena, proteeseissa ja implanteissa, pumpuissa, ja venttiilin tiivisteissä. ==Lähteet== Luokka:Polymeerit
Nelli Kenttä

Nelli Kenttä on suomalainen valokuvaaja, toimittaja ja kirjailija joka on kotoisin Raumalta. Nelli Kenttä on työskennellyt YleX:ssä musiikkitoimittajana ja valokuvaajana. Kenttä muutti peruskoulun jälkeen Raumalta Helsinkiin ja valmistui Helsingin kuvataidelukiosta ylioppilaaksi. Nelli Kenttä kirjoitti Katri Norrlinin kanssa kirjan Vitun ruma, joka käsittelee ulkonäköpaineita sosiaalisen median aikakaudella ja kauneusihanteiden epäoikeudenmukaisuutta. Kirjan julkaisi Into Kustannus vuonna 2021. == Teokset == * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Mike Pondsmith

Michael Alyn Pondsmith on yhdysvaltalainen roolipeli-, lauta- ja videopelisuunnittelija. Hänet tunnetaan parhaiten työstään kustantaja R. Talsorian Games -sivustolla, jossa hän kehitti suurimman osan yrityksen roolipelilinjoista yrityksen perustamisen jälkeen vuonna 1982. Pondsmith mainitaan useiden RPG-linjojen, kuten Mekton (1984),Cyberpunk (1988 ja 2020) ja Castle Falkenstein (1994), kirjoittajana. Hän on myös osallistunut Dungeons & Dragons -roolipelin Forgotten Realms- ja Oriental Adventures -linjoihin, työskennellyt erilaisissa tehtävissä videopeleissä ja kirjoittanut tai luonut useita lautapelejä. Pondsmith työskenteli myös opettajana DigiPen-tekniikan instituutissa. == Aiheesta muualla == * Mike Pondsmith: The creator of the original Cyberpunk from 1988 Sportskeeda Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Yhdysvaltalaiset videopelisuunnittelijat
Färsaarten sosiaalidemokraattinen puolue

Färsaarten sosiaalidemokraattinen puolue on Färsaarilla toimiva sosiaalidemokraattinen puolue. Se on perustettu vuonna 1925. Puolue ajaa muun muassa "vapautta köyhyydestä ja sorrosta". == Lähteet == * https://www.j.fo/english/from-the-history-of-the-social-democratic-party-of- the-faroe-islands === Viitteet === Luokka:Färsaarten puolueet Luokka:Sosiaalidemokraattiset puolueet
Palazzolo Vercellese

Palazzolo Vercellese on kunta Pohjois-Italiassa Vercellin maakunnassa Piemonten alueella. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 1 098 asukasta. Palazzolo Vercellesen naapurikunnat ovat Camino, Fontanetto Po, Gabiano ja Trino. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kunnan verkkosivut Luokka:Vercellin maakunnan kunnat
Palazzolo

Palazzolo voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Palazzolo Acreide – kunta Sisilian saarella. * Palazzolo dello Stella - kunta koillis-Italiassa Friuli- Venezia Giulian autonomisella alueella Udinen maakunnassa. * Palazzolo sull'Oglio – kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. * Palazzolo Vercellese – kunta Piemonten alueella Pohjois-Italiassa.
Dhirubhai Ambani

Dhirajlal Hirachand ”Dhirubhai” Ambani (; 28. joulukuuta 1932 Chorwad, Junagadh, Brittiläinen Intia – 6. heinäkuuta 2002 Mumbai, Maharashtra, Intia) oli intialainen liikemies, joka perusti Reliance Industriesin. Hän vei Reliancen pörssiin vuonna 1977, ja siitä tuli ensimmäinen yksityisomistuksessa oleva intialainen yhtiö Fortune 500 -listalla. Vuonna 2016 hänet palkittiin postuumisti Padma Vibhushanilla, Intian toiseksi korkeimmalla siviilipalkinnolla panoksestaan kauppaan ja teollisuuteen. Ambani oli naimisissa ja hänellä oli neljä lasta, mukaan lukien Mukesh Ambani. == Katso myös == * Reliance Industries == Lähteet == Luokka:Intialaiset miljardöörit Luokka:Intialaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Freaky

Freaky on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhukomediaelokuva. Elokuvan on ohjannut Christopher Landon, ja sen pääosissa esiintyvät Kathryn Newton ja Vince Vaughn. == Juoni == Perjantai on pahin -tyylisessä mustan huumorin kehonvaihdoskomediassa nuori opiskelija Millie Kessler vaihtaa maagisen veitseniskun seurauksena kehoja Teurastaja-nimisen sarjamurhaajan kanssa. Millielle jää vuorokausi aikaa saada muinainen tikari käsiinsä, jotta kehonvaihdos ei jäisi pysyväksi. Samaan aikaan Teurastaja käyttää tilannetta hyödykseen ja soluttautuu Millien roolissa kouluun. == Rooleissa == == Vastaanotto == Kriitikoiden arviot elokuvasta ovat olleet pääasiassa myönteisiä. Metacriticissä elokuva on saanut 66 pistettä 100:sta ja Rotten Tomatoesissa arvosanan 83 %. Helsingin Sanomien Leena Virtanen totesi elokuvan seuraavan slasher-genren kaavoja, mutta olevan silti viihdyttävä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Luokka:Vuoden 2020 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhukomediat
Papuan malaiji

Papuan malaiji (omakielinen nimi Melayu Papua) on malaijiin perustuva kreolikieli, jota puhutaan Indonesialle kuuluvalla Uuden-Guinean saaren puoliskolla. Kielellä on arviolta 1,5 miljoonaa puhujaa. Papuan malaijin katsotaan olevan elinvoimainen. Malaijin kieli saapui Uuden-Guinean saarelle oletetusti 1700-luvulla. Tämän jälkeen alkoi pidginisaatio, jossa yksinkertaistettua malaijia puhuttiin mm. toreilla. Malaijeilla oli tiiviit kauppasuhteet myös kiinalaisten kanssa, ja kiinan kielen vaikutukset näkyvät tätä kautta myös papuan malaijissa.. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. == Fonologia == === Konsonantit === Labiaali Alveolaari Postalveolaari Palataali Velaari Glottaali Nasaali m n ɲ ŋ Klusiili b d g Affrikaatta ʤ Frikatiivi s h Tremulantti r Lateraali l Puolivokaali j w Lähde: === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Puoliavoin ɛ ɔ Avoin a Lähde: == Lähteet == Luokka:Uuden-Guinean kielet Luokka:Malaijin kreolit
AKM Tula

AKM Tula on venäläinen jääkiekkojoukkue Tulan kaupungista. Joukkue on perustettu vuonna 2021. Joukkue on venäläisen jääkiekkokoulun Akademija Mihailovan edustusjoukkue. Joukkue tekee yhteistyötä KHL-joukkue Torpedo Nižni Novgorodin kanssa. == Joukkue kaudella 2024–2025 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit # Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 35 Jevgeni Kiseljov L 2025 Moskova, Venäjä 50 Ivan Nalimov L 2023 Novokuznetsk, Venäjä 91 Ivan Kulikov L 2024 Denis Popov L 2025 Moskova, Venäjä Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 3 Daniil Žurakov L 2024 Vidnoje, Venäjä 5 Dmitri Aleksejev L 2025 Tšeljabinsk, Venäjä 8 Igor Usmanov L 2025 Toljatti, Venäjä 32 Nikita Lisov R 2023 Zaporižžja, Ukraina 77 Andrei Vinogradov R 2024 Zlatoust, Venäjä Maksim Afanasiev L 2025 Jaroslavl, Venäjä Igor Mjasištsev R 2025 Moskova, Venäjä Sergei Terjajev L 2025 Kurgan, Venäjä Ivan Vasin L 2024 Pietari, Venäjä Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Paikka Sopimus Syntymäpaikka 14 Ivan Lapšin L KH 2024 Tšeljabinsk, Venäjä 16 Mihail Nizovkin L VLH 2025 Moskova, Venäjä 18 Nikita Anohovski L KH 2025 Jaroslavl, Venäjä 22 Artjom Voronin L KH / OLH 2025 Vidnoe, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto 24 Daniil Anop R H 2024 25 Gleb Petrov R H 2024 Tšerepovets, Venäjä 28 Maksim Kazakov R VLH 2025 Omsk, Venäjä 29 Artjom Artjomov R OLH 2023 Petropavlovsk-Kamtšatski, Venäjä 33 Ruslan Šamsutdinov L H 2025 Jekaterinburg, Venäjä 80 Maksim Maltsev R H 2025 Tjumen, Venäjä Danil Gizatullin L LH 2026 Kazan, Venäjä Ivan Guskov R KH 2026 Moskova, Venäjä Filipp Knaub L KH 2024 Moskova, Venäjä Aleksandr Loktev L KH 2025 Belgorod, Venäjä Nikita Mokin L H 2025 Ufa, Venäjä Maksim Rasseikin L KH 2026 Jekaterinburg, Venäjä Ilja Šipov L KH 2025 Elektrostal, Venäjä Kirill Urakov L H Laina Iževsk, Venäjä Artur Zaripov L H 2025 Kazan, Venäjä Artjom Železkov L KH 2025 Nižni Tagil, Venäjä === Joukkueenjohto === * Päävalmentaja: Sergei Rešetnikov * Apuvalmentaja: Sergei Koroljov * Apuvalmentaja: Aleksandr Perov * Apuvalmentaja: Aleksei Tšikalin * Maalivahtivalmentaja: Juri Lavretski * Fysiikkavalmentaja: Aleksandr Volodin * Toimitusjohtaja: Aleksandr Hrapak Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/33485/akm-novomoskovsk Viitattu 3.11.2021. == Lähteet == Luokka:Venäläiset VHL-seurat
Dipropyyliketoni

Dipropyyliketoni eli 4-heptanoni on ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sen rakennekaava on (CH3CH2CH2)2CO. Dipropyyliketonia käytetään liuottimena ja synteettisten aromien valmistamisessa. Sillä on voimakas mutta miellyttävä, eetterimäinen ja hedelmäinen tuoksu. Sitä valmistetaan voihaposta ketonisoimalla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * PubChem: 4-Heptanone Luokka:Ketonit
Teet Kallas

Teet Kallas (1943 Tallinna, Viro) on virolainen kirjailija. Hän on ollut televisiotoimittaja ja toimittajana Looming-lehdessä ==Suomennetut teokset== * Ja pelto on vielä routainen: kuunnelma (Ja põld veet lumekeltsane...), suom. Anja Salokannel, Yleisradio 1975 Näytteitä Kallaksen teksteistä on antologioissa: * Takaisin suurten kivien luo, novelli, teoksessa Sirpaleissa, suom. Aino Kaasisen. Nastola: FinnEpos 1991 ISBN 952-9523-12-2 (virolaista lyhytproosaa) * Roimari õpilane, teoksessa Nykyviron lukemisto, toim. Toivo Kuldsepp, Tõnu Seilenthal. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura 1979 ISBN 951-717-184-6 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt