Postimpressionismi

Postimpressionismi eli jälki-impressionismi on maalaustaiteen suuntaus, joka ajoitetaan suurin piirtein vuosiin 1886–1905. Sille on ominaista tunnetilojen kuvaaminen ja symbolismi sekä impressionistien luonnollisen valon ja värin kuvauksesta luopuminen. ==Historia ja tyylipiirteet== Jälki-impressionismin tausta on impressionismissa. Suuntauksen synty ajoitetaan vuoteen 1886, jolloin oli järjestetty viimeinen impressionistien yhteinen ryhmänäyttely Pariisissa. Nimitystä ”jälki-impressionismi” (engl. post-impressionism) alkoi ensimmäisenä käyttää englantilainen taidekriitikko ja taidemaalari Roger Fry vuonna 1910, kun hän oli järjestämässä Manet’n ja jälki-impressionistien näyttelyä Lontoossa. Tuolloin tärkeimmät jälki-impressionistiksi kutsutut taiteilijat olivat jo kuolleet. Jälki-impressionstit työskentelivät usein toisistaan erillään eivätkä itse katsoneet kuuluneensa mihinkään yhteiseen liikkeeseen. Suuntaukseen yhdistetään ennen kaikkea Paul Cézanne, Paul Gauguin, Vincent van Gogh ja Georges Seurat. Heidän tyyleillään on yhteisiä piirteitä, mutta he kehittivät kukin oman tyylinsä. Jälki-impressionistit kuvasivat omia tunnepitoisia ja psykologisia reaktioitaan maailmaa kohtaan rohkein värein ja kuvin, jotka olivat ekspressiivisiä ja usein symbolisia. Vaikka jälki-impressionistien tausta oli impressionismissa, heille ei enää riittänyt se, että taide kuvasi etupäässä näkyviä ilmiöitä, vaan he pyrkivät kuvaamaan merkityksiä pintaa syvemmältä. Georges Seurat analysoi optisia- ja väriteorioita ja maalasi pointillistisesti pienillä täplillä. Seurat’n tyyli nimettiin uusimpressionismiksi eli neoimpressionismiksi. Seurat’n piiriin kuuluivat myös muun muassa Paul Signac, Maximilien Luce ja Henri-Edmond Cross. Paul Gauguin korvasi impressionistien väriopin ja kuvituksen tasaisilla väripinnoilla ja selkeästi rajatuilla muodoilla. Hän kuvasi eksoottisia kohteita ja käytti yksityistä ja uskonnollista symboliikkaa. Vincent van Gogh etsi taiteessaan henkilökohtaista ilmaisua. Arlesissa maalatessaan hänen nopea, paksuja ja kirkkaita värejä käyttänyt tyylinsä ennakoi ekspressionismia. == Suomessa == Useat suomalaiset taiteilijat, kuten Albert Edelfelt tai Pekka Halonen, kokeilivat jälki-impressionismia tai "ranskalaista palettia", kuten puhtaiden värien käyttöä kutsuttiin. Ainoa Suomessa vaikuttanut taidemaalari, jonka taidemaalarin ura perustui jälki- impressionismiin, on belgialais-englantilainen A. W. Finch. ==Tunnettuja postimpressionisteja== *Paul Cézanne *Paul Gauguin *Vincent van Gogh *Henri Rousseau *Georges Seurat *Henri de Toulouse-Lautrec ==Esimerkkejä== Tiedosto:Montagnes en Provence, par Paul Cézanne, Yorck.jpg|Paul Cézanne, Vuoria Ranskan Provencissa, 1878-1880. Tiedosto:Arearea, by Paul Gauguin.jpg|Paul Gauguin, Arearea, 1891. Tiedosto:VanGogh-starry night.jpg|Vincent van Gogh, Tähtikirkas yö, 1889. Tiedosto:Henri Rousseau (French) - A Centennial of Independence - Google Art Project.jpg|Henri Rousseau, Itsenäisyyspäivän juhla, 1892. Tiedosto:(Albi) Le Divan japonais 1893 lithographie - Toulouse-Lautrec MTH.A3.jpg|Henri de Toulouse-Lautrec, Divan Japonais, 1892-93, juliste. Tiedosto:Harold Gilman 001.jpg|Harold Gilman, Rouva Mounter aamiaispöydässä, 1916. Tiedosto:Charles Théophile Angrand 001.jpg|Charles Théophile Angrand, Mies ja nainen kadulla, 1887. Tiedosto:Serusier - the talisman.JPG|Paul Sérusier, Talismaani, 1888 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Taidesuuntaukset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit