EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Wilhelm Thesleff (insinööri)

Wilhelm Thesleff (22. syyskuuta 1852 Viipuri – 31. lokakuuta 1912 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Thesleff Wilhelm Viitattu 3.7.2021. Thesleffin vanhemmat olivat eversti, valtioneuvos Fredrik Wilhelm Thesleff ja Olga Maria Thesleff. Viipurissa ylioppilaaksi tullut Thesleff suoritti insinööritutkinnon 1874. Hän oli Helsingin kaasulaitoksen johtaja 1887–1900 ja Suomen teollisuudenharjoittajien paloapuyhdistyksen tarkastaja 1902–1910. Thesleff oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1897 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1897. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1897, s. 1699-1707. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Hanvec

Hanvec () on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Brestin redin rannikolla, noin 32 kilometriä Brestin kaupungista itään. Kunnan keskustassa oleva Saint Pierren kirkko on rakennettu 1600-luvulla. Kirkko oli kuitenkin 1800-luvulla niin huonossa kunnossa, että sinne pääsy kiellettiin. Uuden kirkon suunnitteli arkkitehti Joseph Bigot, ja uusi kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1877. Vanhasta kirkosta on jäljellä kirkon sisäänkäynti. ==Tunnettuja kuntalaisia== *Christian Gourcuff (s.1955), entinen jalkapalloilija, nykyinen jalkapallovalmentaja ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Finistèren kunnat
Panssariahven

Panssariahven (Dinoperca petersi) on panssariahveniin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Intian valtameren länsiosista. ==Koko ja ulkonäkö== Panssariahven voi kasvaa noin 75 cm pitkäksi ja tyypillinen pituus on noin 30-60 cm. Laji on ruumiinrakenteeltaan soikeahko ja ruumis on melko korkea. Sen selkäevä on pitkä, etuosastaan piikikäs ja korkeimillaan keskiosastaan. Kalan silmät ovat suuret. Aikuiset panssariahvenet ovat väriltään hyvin tumman ruskeita ja ruumiissa on heikosti erottuvia valkoisia pilkkuja. Nuoret yksilöt ovat harmaita mustin juovin. ==Levinneisyys ja elintavat== Panssariahvenen levinneisyysalue on paikoittainen ja sitä tavataan Pakistanista, Omanista, Keniasta ja Mosambikista Etelä-Afrikkaan. Lajin elinympäristöä ovat kivikko- ja koralliriutat syvimmillään 50-75 metrin syvyydessä. Panssariahven elää usein luolien suiden lähellä ja syö äyriäisiä, mustekaloja ja pieniä kaloja. Panssariahventa kalastetaan myös kaupallisesti pieniä määriä. ==Lähteet== Luokka:Välskärikalat
AG 11

AG 11 () oli Venäjän keisarikunnan laivaston AG-luokan sukellusvene. Alus oli osa 1915 yhdysvaltalaisten Holland sukellusveneiden piirustusten pohjalta tehtyä Itämeren telakalta tehtyä tilausta. Aluksen osat valmistettiin Yhdysvalloissa ja ne koottiin Putilovin telakalla Pietarissa. == Valmistus == Alus tilattiin 1915 Pietarista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna. Alus laskettiin vesille 1916 ja otettiin palvelukseen 9. syyskuuta 1916.Polmar & Noot 1991 s. 239 == Palvelus == Miehistö upotti aluksensa 3. huhtikuuta 1918 Hangossa. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:AG-luokan sukellusveneet
AG 14

AG 14 () oli Venäjän keisarikunnan laivaston AG-luokan sukellusvene. Alus oli osa 1915 yhdysvaltalaisten Holland sukellusveneiden piirustusten pohjalta tehtyä Itämeren telakalta tehtyä tilausta. Aluksen osat valmistettiin Yhdysvalloissa ja ne koottiin Putilovin telakalla Pietarissa. == Valmistus == Alus tilattiin 1915 Pietarista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna. Alus laskettiin vesille 1916 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna.Polmar & Noot 1991 s. 239 == Palvelus == Alus upotettiin heinäkuussa 1917 Libaun edustalla. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:AG-luokan sukellusveneet
AG 15

AG 15 () oli Venäjän keisarikunnan laivaston AG-luokan sukellusvene. Alus oli osa 1915 yhdysvaltalaisten Holland sukellusveneiden piirustusten pohjalta tehtyä Itämeren telakalta tehtyä tilausta. Aluksen osat valmistettiin Yhdysvalloissa ja ne koottiin Putilovin telakalla Pietarissa. == Valmistus == Alus tilattiin 1915 Pietarista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna. Alus laskettiin vesille 1916 ja otettiin palvelukseen 15. marraskuuta 1916.Polmar & Noot 1991 s. 239 == Palvelus == Miehistö upotti aluksensa 3. huhtikuuta 1918 Hangossa. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:AG-luokan sukellusveneet
György Moldova

György Moldova (12. maaliskuuta 1934 Budapest, Unkari – 4. kesäkuuta 2022) oli unkarilainen kirjailija. Hän yhdisteli tarinoissaan totta ja absurdia. Romaanissa Musta enkeli (1964) hän käsitteli Unkarin vuoden 1956 kansannousua. Historiallisessa romaanissa Neljäkymmentä uskollista (1973) aiheena ovat 1600-luvun tapahtumat. Moldovan tunnetuimpia teoksia olivat hänen journalistiset romaanit ja sosiografiset teokset. Niitä varten hän keräsi tarkasti materiaalia ja saattoi toisinaan tutkia kuukausia tiettyä aluetta. Moldova on saanut myös kritiikkiä, erityisesti János Kádárin elämäkerrastaan. Moldova tunnettiin vasemmistosympatioistaan, ja hän kutsui Kádária muun muassa ”proletariaatin pyhimykseksi” ja jätti tämän politiikan ikävämmät puolet huomiotta. ==Suomennetut teokset== * Musta enkeli (Sötét angyal, 1964), suom. Olavi Metsistö, Otava 1967 Sarja: Lukurengas * Neljäkymmentä uskollista (Negyven prédikátor, 1973), suom. Taisto Nieminen, Kirjapaja 1978 ISBN 951-621-200-X ;Novelli * Lyömätön yksitoistikko, teoksissa: ** Maailma uutena, suom. ja toim. Hannu Launonen, WSOY 1973 ISBN 951-0-05629-4 ** Teemana tänään. 5. Meidän joukko; toim. Pirjo Viksten ym., WSOY 1975 ISBN 951-0-06703-2 ** Sukukansojen novelleja, toim. Juha Rikama ja Marja-Leena Tuurna, WSOY 1985 ISBN 951-0-12781-7 ;Kuunnelmat * "Lyömätön yksitoistikko" (A verhetetlen tizenegy), suom. Hannu Launonen; Helsinki: Yleisradio 1979 * "Éberling, unkarilainen isä" (Éberling, a magyar apa), suom. Maria ja Raimo Virtanen; Helsinki: Yleisradio 1981 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
A-5 Metallist

AG 21 () oli Venäjän keisarikunnan laivaston AG-luokan sukellusvene. == Valmistus == Ensimmäisten kolmen veneen osat valmistettiin maaliskuuhun 1916 mennessä St. Johnsissa New Brunswickissa. Lokakuussa Canadian Vickers toimitti veneet Vancouverin kautta Venäjälle Vladivostokiin, mistä ne toimitettiin edelleen Siperian rataa pitkin Nikolajeviin Mustan meren rannalle koottaviksi. Veneet liitettiin Venäjän keisarikunnan Mustan meren laivastoon 9. maaliskuuta 1917.Polmar & Noot 1991 s. 240 Alus tilattiin Nikolajevista Nikolajevin telakalta, missä köli laskettiin 1917. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna ja otettiin palvelukseen 1918.Polmar & Noot 1991 s. 239-240 ja 245-246 == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Mustanmeren laivastoon. Saksalaiset valtasivat aluksen toukokuussa 1918 Sevastopolissa. Se luovutettiin Britannialle marraskuussa. Miehistö upotti 26. huhtikuuta 1919 Sevastopolissa aluksensa estääkseen sen joutumisen bolsevikkien hallintaan. Hylky nostettiin 5. tammikuuta 1928. Alus palautettiin 30. joulukuuta 1930 palvelukseen nimellä sukellusvene No. 16 ja se nimettiin 30. joulukuuta 1931 Metallistiksi ja edelleen 15. syyskuuta 1934 A-5:ksi. Alus poistettiin 1948 palveluksesta ja sijoitettiin akkujen latausasemaksi. Se romutettiin 1950-luvulla. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:A-luokan sukellusveneet (Neuvostoliitto) Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Alfhild Holmberg

Alfhild Mathilda Holmberg (o.s. Nikander; 8. elokuuta 1878 Mathildedal – 1. maaliskuuta 1960 Turku) oli suomenruotsalainen opettaja, kolumnisti ja Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikko. Hän toimi aktiivisesti esimerkiksi Marttaliitossa ja Pelastusarmeijassa. Holmberg varttui Mathildedalissa Perniössä. Hänen isänsä Taalintehtaan työnjohtaja Mikael Ferdinand Nikander (1826–1908) oli ostanut Mathildedalin ruukin vuonna 1877. Mikael Nikander myi ruukin 1878 perustamalleen yhtiölle, jonka nimeksi tuli Mathildedals bruks Aktiebolag. Hänen äitinsä oli Constance Adolfina Constantian (s. 1845). Perheessä oli paljon lapsia. Alfhild oli jo nuorena hyvin kiinnostunut erilaisista kulttuuri- ja sosiaalikysymyksistä. Hän oli oppilaana ensin Turun ruotsalaisessa tyttökoulussa ja sen jälkeen Turun kauppaopistossa. Valmistuttuaan hän työskenteli kolme vuotta Turun Osakepankissa. Pankissa työskennellessään hän avioitui vuonna 1902 toimittaja, kirjailija ja kansanedustaja Einar Holmbergin (1878–1959) kanssa. Holmbergit muuttivat töiden perässä vuosiksi 1903–1905 Ahvenanmaan Finströmiin, jossa Einar toimi Ahvenanmaan kansanopiston opettajana ja Alfhild käsityönopettajana. Vuodet 1905–1912 Holmbergit asuivat Porvoossa, jossa Einar toimi Porvoon ruotsalaisen kansanopiston johtajana ja Alfhild kotitalousopettajana. Porvoossa Alfhild Holmberg otti aktiivisesti osaa marttatoimintaan. Holmbergit tekivät useita opintomatkoja Pohjoismaissa, joista he hakivat tietoa etenkin kansanopistojen kehittämiseksi. Vuonna 1912 pariskunta muutti takaisin Turkuun, kun Einar Holmberg nimitettiin ensin Turun kaupungin kirjastonhoitajaksi ja myöhemmin Turun ruotsalaisen työväenopiston johtajaksi. Turussa asuessaan Alfhild Holmberg kirjoitti artikkeleita useisiin eri lehtiin, ja toimitti kuuden vuoden ajan Åbo Underrättelserin osiota "Naisten maailmasta". Hän kirjoitti artikkeleissa erityisesti kotitalouden ja kotitaloustyön merkityksestä ja naisten roolista kodeissa. Hän tuli tunnetuksi julkisena puhujana erilaisissa tilaisuuksissa. Myös Turussa Holmberg oli mukana marttatoiminnassa, ja vastasi mm. erilaisissa näyttelyissä ja tapahtumissa kiertäneen esikuvatuvan eli ns. "åbolands marthastugan" toteutuksesta. Näyttelytupa sai paljon julkisuutta. Se kiersi maaseutua ja oli mukana esimerkiksi Turun messuilla vuonna 1929, Suomen messuilla Helsingissä ja Viipurin maatalousnäyttelyssä vuonna 1932. Marttaliiton ja Pohjoismaiden Naisliiton suurkongressissa Turussa vuonna 1929 Alfhild Holmberg esitti Marttaliiton neuvontatyön laajentamista koskemaan rakentamista ja sisustamista. Holmberg oli RKP:n ehdokkaana vuoden 1936 eduskuntavaaleissa Turun läänin eteläisessä vaalipiirissä. Hän sai 650 ääntä, mutta ei tullut valituksi. == Lähteet == ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset yhteiskunta-aktivistit Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset kolumnistit Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Maailma uutena

Maailma uutena: valikoima unkarilaisia novelleja 1929–1970 on novellikokoelma, joka sisältää unkarilaisten kirjailijoiden novelleja. Kokoelman on koonnut ja novellit suomentanut Hannu Launonen. Teoksen on julkaissut WSOY vuonna 1973.Maailma uutena, Kirjasampo, viitattu 3.7.2021 ==Sisällys== * Iván Mándy: Aamu elokuvateatterissa * Zsigmond Móricz: Barbaarit * Géza Páskándi, Euroopan kartta * András Süto: Jos olisin tiennyt, että sinä olet Maria * Áron Tamási: Juhlavalaistus puutorilla * Miklos Meszöly: Korkeakoulu * György Moldova: Lyömätön yksitoistikko * István Örkény: Minuutin novelleja * Ferenc Sánta: Natsit * Dezsö Kosztolányi: Omelette à Woburn * Tibor Déry: Rakkaus * Frigyes Karinthy: Sirkus * Imre Sarkadi: Sotilaskarkuri * Andor Endre Gelléri: Talo tyhjällä tontilla * László Nagy: Toukokuu 1919 * Endre Fejes: Valehtelija * Károly Szakonyi: Vieraassa talossa ==Lähteet== Luokka:Antologiat Luokka:Unkarin kirjallisuus Luokka:Novellikokoelmat
Hypnoottinen regressio

Hypnoottinen regressio on ilmiö, jossa hypnotisoitu henkilö kokee palaavansa lapsuuteensa, sikiöaikaan tai jopa aiempiin elämiinsä. Hypnotisoitu henkilö käyttäytyy ja puhuu, kuten olettaa lapsen käyttäytyvän. Muistikuvat ovat usein mielikuvituksellisia tai suorastaan yliluonnollisia, ja niitä ilmenee sitä todennäköisemmin, mitä voimakkaammin henkilö uskoo regression toimivuuteen. Muistikuvat ovat sitä yksityiskohtaisempia, mitä enemmän henkilö tietää entuudestaan aiheelta. Kysyttäessä koehenkilöt kertovat usein myös tulevista elämistään. Regressioterapiaksi kutsutussa uskomushoidossa psyykkisiä ja psykosomaattisia sairauksia yritetään parantaa hypnoottisen regression avulla. Menetelmän toimivuudesta ei ole tieteellistä näyttöä ja osa lääkärijärjestöistä on tuominnut sen epäeettisenä.Andrade, Gabriel: Is past life regression therapy ethical? Journal of Medical Ethics and History of Medicine, 2017. Viitattu 23.6.2021. == Katso myös == * Kryptomnesia * Torjunta == Lähteet == Luokka:Hypnoosi Luokka:Parapsykologia
Minimalistinen musiikki

Minimalistinen musiikki on taidemusiikkia, jolle on ominaista toisteisuus ja tarkoituksellisen yksinkertaistettu rytminen, melodinen ja harmoninen sävelkieli. Minimalistinen musiikki luetaan 1960-luvulla syntyneen taiteen minimalistisen tyylisuuntauksen piiriin. Minimalismin synty oli reaktio 1950- ja 1960-luvun alun moderniin musiikkiin, jota olivat älyllinen eurooppalainen konstruktivismi ja anarkistinen amerikkalainen sattumamusiikki ja happening. Sitä voidaan pitää toisaalta myös eurooppalaisen taidemusiikin kehityksen tuloksena. Minimalismin isänä pidetään yhdysvaltalaista La Monte Youngia (s. 1935). Hänen tuotantoonsa kuuluu teoksia, joiden piirteitä ovat luonnollinen viritysjärjestelmä, tarkka ja säästeliäs intervallikieli sekä erittäin pitkät sävelet. Muita merkittäviä amerikkalaisia minimalisteja ovat Terry Riley, Steve Reich ja Philip Glass. Minimalismin ajankäyttö on enemmän aasialaista kuin eurooppalaista. Siihen kuuluu myös indonesialaisia tai afrikkalaisia satsitekniikoita. Lisäksi sillä on repetiivisenä, tonaalisena, rytmin sykettä korostavana ja sähköisesti vahvistettuna musiikkina yhteyksiä jazziin, rockiin ja elektroniseen tanssimusiikkiin. Minimalistista musiikkia tehtiin etenkin Yhdysvalloissa 1970-luvulla. Sitä 1980-luvulla seurannutta tyyliä on kutsuttu postminimalismiksi. Se perustuu minimalismin tekniikoihin, mutta siinä minimalismin toisto ja prosessit eivät ole yhtä ilmeisiä. Euroopassa on tehty minimalismia lähellä olevaa uustonaalista tai uusyksinkertaista musiikkia. Sen edustajia ovat muun muassa Arvo Pärt ja Erkki Salmenhaara. Alankomaalainen Louis Andriessen on yhdistänyt minimalismin periaatteita 1900-luvun eurooppalaiseen taidemusiikkiin. Kalifornialainen John Adams on vienyt minimalismia postmoderniin suuntaan, joskaan hänen tuotantoaan 1990-luvun jälkeen ei enää pidetä minimalismina. ==Lähteet== Luokka:1900-luvun taidemusiikki Luokka:Modernismi
Fultonin piirikunta (New York)

Fultonin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 53 383 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Johnstownin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1838. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Yorkin piirikunnat
Merimelojat

Merimelojat ry on toukokuussa 1931 perustettu Suomessa toimiva melontaseura, jonka tarkoituksena on edistää jäsentensä hyvinvointia luomalla melonnan parissa urheilun, liikunnan, elämysten ja yhdessä tekemisen mahdollisuuksia. Se on Suomen Melonta- ja Soutuliitto ry:n jäsen ja siihen kuuluu yli tuhat jäsentä. Jäsenyyden edellytyksenä on todistettu melontataito. Merimelojien maja, sauna ja kajakkivajat sijaitsevat Vajasaarella Helsingissä, Eteläisellä Humalluodolla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset melontaseurat
Pelle Molin

Pelle Molin (1864 Multrå, Ruotsi – 1896 Bodø, Norja) oli ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja taidemaalari. 1880-luvulla hän työskenteli toimittajana ja asui sen jälkeen vuoteen 1894 erakkona kotiseudullaan siihen asti, kunnes muutti Norjaan. Häntä luonnehditaan syrjäseuturomantiikan edustajaksi sekä kirjailijana että taidemaalarina. Suomeksi on julkaistu postuumi novellikokoelma Tunturikertomuksia (Ådalens poesi, 1897). ==Suomennetut teokset== * Tunturikertomuksia (Ådalens poesi), suom. Ester Peltonen, WSOY 1902 Sarja: Välipalaksi 12, 13 * Äiti varustaa kalamiehiä Lofotin matkalle, novelli, suom. Yrjö Sirola, antologiassa * Väriä ja viivoja, suom. Yrjö Sirola, Tampere: K. Kaatran kustannuksella 1907 – Tittelipainos: Tampere: Isak Julin 1912. Sarja: Neljänkymmenen pennin kirjasto, n:o 3 Verkossa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ådalens poesi, Projekti Runebergissa * Pelle Molinsällskapet Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1896 kuolleet
Hoitoaine

Hoitoaine on hiusten hoitotuote, joka selvittää, kosteuttaa ja suojaa hiuksia. Jotkin hoitoaineet lisätään hiuksiin pesun aikana ja huuhdotaan pois. Toiset hoitoaineet lisätään pyyhekuiviin hiuksiin pesun jälkeen ja jätetään niihin. Hoitoaineita on saatavilla suihkeina, nesteinä, vaahtoina ja voiteina. == Katso myös == * Shampoo ==Lähteet== Luokka:Hiukset
Libuše Moníková

Libuše Moníková (1945 Praha, Tšekkoslovakia – 1998 Berliini, Saksa) oli tšekkiläinen kirjailija. Hän muutti 1971 Länsi-Saksaan ja kirjoitti saksaksi. Hänen Kafka-esseensä Eseje o Kafkovi toivat hänelle julkisuutta. Merkittävämpi oli kuitenkin hänen kolmas romaaninsa Julkisivu (Die Fasade, 1987), jota luonnehditaan Tšekkoslovakiaa käsitteleväksi avainromaaniksi. Se kuvaa neljän miehen työtä renessanssilinnan entistämisessä, ja tuloksena on maailmanhistoriaa kuvaavan monumentaalifresko. Teos toi hänelle Alfred Döblinin palkinnon.Julkisivu, Kirjasampo, viitattu 3.7.2021 Moníková kuului samaan joukkoon kuin bosnialainen Saša Stanišić ja äidinkieleltään venäläinen, ukrainansaksalainen juutalainen Katja Petrowskaja. He olivat itäblokin maista Länsi-Saksaan muuttaneita kirjailijoita, jotka kirjoittivat kielellä, joka ei ollut heidän äidinkielensä. He kaikki käsittelivät monikulttuurista identiteettiä, historiaa ja eurooppalaisuutta.Joonas Kuisma, Sagte Austerlitz – Katja Petrowskajan ja W. G. Sebaldin poetiikkojen välisestä suhteesta, s. 6–7. Pro gradu, Helsingin yliopisto 2016 ==Palkinnot ja tunnustukset== * Alfred Döblin -palkinto 1987 * Franz Kafka -palkinto 1989 ==Suomennetut teokset== * Julkisivu: M.N.O.P.Q. (Die Fasade: M.N.O.P.Q., 1987), suom. Anneli Juhokas, Otava 1989 ISBN 951-1-10161-7 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Heimatlos und leidend, ND 15.1.1998 (muistokirjoitus) Luokka:Tšekkiläiset kirjailijat Luokka:Saksankieliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Molin

Molin on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Elwa Molin (1935–2017), suomalainen tanssitaiteilija ja tanssinopettaja * Emil Molin (s. 1993), ruotsalainen jääkiekkoilija * Emma Molin (s. 1979), ruotsalainen näyttelijä, koomikko, käsikirjoittaja ja ohjaaja * Gustaf Molin (1877–1938), ruotsalais-suomalainen elokuva-alan maahantuoja, levittäjä ja elokuvateatterien omistaja * Johan Peter Molin (1814–1873), ruotsalainen kuvanveistäjä * Karl Molin (1842–1919), suomalainen apteekkari ja yksi lääketukkuyritys Tamron perustajista * Knut Molin (1876–1954), suomalainen korkeimman oikeuden oikeusneuvos ja ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja * Lars Molin (s. 1956), ruotsalainen jääkiekkoilija, jääkiekkovalmentaja ja olympiamitalisti * Ove Molin (s. 1971), ruotsalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja * Paul-Marie Molin (1885–1967), ranskalainen roomalaiskatolinen piispa * Pelle Molin (1864–1896), ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja taidemaalari * Sofia Molin (s. 1983), suomalainen näyttelijä.
Riemumessu (The Road)

Riemumessu on Antti Saarenkedon sanoittama ja Jussi Pyysalon säveltämä musikaalinen gospelrock-messu. Kankaanpääläinen The Road -yhtye on julkaissut samannimisen levyn ja nuottikirjan , jotka sisältävät messun laulut. Messusta on julkaistu myös swahilinkielinen versio Ibada ya furaha kuu. Messu on vakiintunut osaksi Evankeliumijuhlan vuosittaista ohjelmaa. ==Kappaleet== == Esiintyjät == * Raikka Hakamäki - kitara * Jussi Pyysalo - kosketinsoittimet * Ari Vettenranta - rummut * Timo Vettenranta - basso * Akasia-kuoro - laulu == Lähteet == Luokka:Messut Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:The Roadin albumit == Aiheesta muualla == * Laulujen sanat
Riemumessu

Riemumessu on * Riemumessu, Antti Saarenkedon sanoittama ja Jussi Pyysalon säveltämä vuonna 1997 julkaistu messu, jonka The Road-yhtye on levyttänyt. * Riemumessu, (Lopen riemumessu) Ilkka Juotteen vuonna 2011 säveltämä ja sanoittama messu.
Dream (tubettaja)

Dream (s. 12. elokuuta 1999) on yhdysvaltalainen tubettaja ja Twitch- striimaaja, joka tunnetaan Minecraft-sisällöstä. Marraskuussa 2024 Dreamin pääkanavalla oli 32,1 miljoonaa tilaajaa ja yli 3,2 miljardia katselukertaa. == Ura == Dream loi Youtube-kanavansa vuonna 2014-, mutta alkoi julkaista videoita säännöllisesti vasta vuonna 2019, jolloin hänen kanavansa lähti kasvuun lähes heti. Vuonna 2020 hänen Youtube-kanavansa oli yksi nopeiten kasvavista sekä Yhdysvalloissa koko sivuston toiseksi suosituin.- Dreamin sisältö perustuu erilaisten haasteiden suorittamiseen Minecraftissa. Minecraft Manhunt on hänen suosituin Youtube-videosarjansa. === Dream SMP === Dream on Dream Team -nimisessä ryhmässä, johon kuuluvat hänen lisäkseen tubettajat GeorgeNotFound ja Sapnap. Ryhmä esiintyy toistensa videoilla usein. Dream SMP on Dream Teamin perustama ja Dreamin omistuksessa oleva yksityinen Minecraft- palvelin. Palvelimella pelaa Dream Teamin ohella monia tunnettuja striimaajia ja tubettajia. Pelaajat roolipelaavat palvelimella hahmoina, joiden ympärille he ovat kehittäneet etenevän juonen. Juoni on löysästi käsikirjoitettu, mutta suuri osa siitä perustuu striimien aikana tapahtuvaan improvisointiin.- === Minecraft speedrunning === Dream on tehnyt kolme Minecraft speedrun- maailmanennätystä---, jotka on sittemmin rikottu. Joulukuussa 2020 Dream kohtasi spekulointia huijaamisesta Minecraft speedrun -suorituksessa, jonka hän oli Twitch-striimannut lokakuussa 2020. Kyseinen aika oli yltänyt speedrun.com-sivuston tulostaulukossa viidenneksi, mutta sivuston moderaattorit päättivät poistaa sen epäilyttävyyden vuoksi listalta. Moderaattorit julkaisivat lisäksi asiakirjan- ja Youtube-videon -, joissa analysoitiin Dreamin speedrun-suorituksia kuudessa Twitch-striimissä, jotka olivat ajallisesti lähellä epäiltyä huijausta. Moderaattorit tekivät johtopäätöksen, että Dream on lisännyt suorituksissa onneaan käyttämällä modia, joka parantaa pelin todennäköisyyksiä pelaajan eduksi. Dream vastasi syytöksiin julkaisemalla Youtube-videon, jossa kielsi huijanneensa. Dream poisti kyseisen videon myöhemmin kanavaltaan. Toukokuussa 2021 Dream julkaisi asiakirjan, jossa tunnusti käyttäneensä vahingossa kyseisissä speedrun- suorituksissa pelin todennäköisyyksiä muuttavaa modia. Dream kertoi asiakirjassa, ettei ollut tiennyt modin olleen päällä suoritusten aikana, ja sai tietää asiasta vasta myöhemmin, kiellettyään syytökset. == Diskografia == === Singlet === * ”Roadtrip” (feat. PmBata, 2021) * ”Mask” (2021) *"Change My Clothes" (feat. Alec Benjamin, 2021) === Albumit === * To Whoever Wants to Hear (2023) == Palkinnot ja ehdokkuudet == Vuosi Palkinto-gaala Kategoria Tulos Lähde 2020 Streamy Awards Gaming Breakout Creator == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tubettajat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Speedrun
Swainin piirikunta

Swainin piirikunta () on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 14 271 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Bryson Cityn kunta. Piirikunta on perustettu 1871. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pohjois-Carolinan piirikunnat
Gertrud Herrbruck

Gertrud Herrbruck (myöh. Bergoint, 27. heinäkuuta 1926 Pirmasens – 7. kesäkuuta 2021 Pirmasens) oli saksalainen uimari. Herrbruck saavutti Länsi- Saksaa edustaen 100 metrin selkäuinnissa EM-hopeaa Wienissä 1950.http://www.gbrathletics.com/sport/swimecw.htm Hän kilpaili samalla matkalla myös Saksan joukkueessa Helsingin kesäolympialaisissa 1952 sijoittuen kuudenneksi. Saksan mestaruuksia Herrbruck voitti kahdeksan kappaletta. Hän kuoli Pirmasensissa 94-vuotiaana 7. kesäkuuta 2021.Olympediahttps://www.rheinpfalz.de/sport_artikel,-olympionikin-gertrud- herrbruck-aus-pirmasens-94-j%C3%A4hrig-gestorben-_arid,5218659.html == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Rick Mitchell

Richard Charles ”Rick” Mitchell (24. maaliskuuta 1955 Sydney – 30. toukokuuta 2021 Brisbane) oli australialainen pikajuoksija ja olympiamitalisti. Mitchell kilpaili pääasiassa 400 metrillä, jolla saavutti olympiahopeaa Moskovassa 1980. Hän kilpaili olympiatasolla myös Montréalissa 1976 ja Los Angelesissa 1984 ja saavutti mitaleita myös Kansainyhteisön kisoista. Mitchell kuoli eturauhasen syöpään Brisbanessa 66-vuotiaana 30. toukokuuta 2021.Olympediahttps://www.smh.com.au/sport/athletics/olympic-champion-rick- mitchell-dies-aged-66-20210531-p57wqk.html == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Australialaiset pikajuoksijat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Maconin piirikunta (Pohjois-Carolina)

Maconin piirikunta () on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 35 858 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Franklinin kunta. Piirikunta on perustettu 1828. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pohjois-Carolinan piirikunnat
Vera Lantratova

Vera Stepanovna Lantratova (, 11. toukokuuta 1947 Baku, Azerbaidžanin SNT – 19. huhtikuuta 2021) oli neuvostoliittolainen lentopalloilija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari. Lantratova voitti Neuvostoliiton naisten maajoukkueessa olympiakultaa Méxicossa 1968, maailmanmestaruuden Bulgariassa 1970 ja Euroopan mestaruuden Turkissa 1967. Lantratova kuoli 76-vuotiaana 19. huhtikuuta 2021.https://www.vesti.ru/article/2552721Olympedia.org == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Neuvostoliittolaiset lentopalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Aleksandr Saprykin

Aleksandr Mihailovitš Saprykin (, 28. heinäkuuta 1946 Kaluga, Venäjän SFNT – 4. toukokuuta 2021 Pietari, Venäjä) oli neuvostoliittolainen lentopalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Saprykin voitti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa olympiapronssia Münchenissä 1972, MM-hopeaa Meksikossa 1974 ja Euroopan mestaruuden Italiassa 1971. Saprykin kuoli Pietarissa 74-vuotiaana 4. toukokuuta 2021.https://topspb.tv/news/2021/05/4/ushel-iz-zhizni-zamdirektor- zenita-po-plyazhnomu-volejbolu-aleksandr-saprykin/Olympedia.org == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Neuvostoliittolaiset lentopalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Krzywy Las (metsä)

Krzywy Las (”kiero metsä”) on oudonmuotoisten mäntyjen metsikön sisältävä alue ja luonnonmuistomerkki Puolassa Gryfinon kuntaan kuuluvassa Nowe Czarnowon kylässä. Alueen pinta-ala on noin 3 300 neliömetriä. Siellä noin sata oudonmuotoista mäntyä, joista suurin osa, noin 50–60, sijaitsee sen keskiosassa. Alueen kieroille puille on tyypillistä kaareutuminen 10–50 senttimetrin korkeudessa sivusuuntaan yhdestä kolmeen metrin pituiselle, pohjoiseen osoittavalle loivalle mutkalle, jonka päätöskohdasta ne kasvavat normaalisti ylöspäin. Kaikki alueen männyt ovat matalia, alle 15 metrin korkuisia. Krzywy Lasin männyt on istutettu todennäköisesti vuonna 1934. Syytä niiden kierouteen ei ole varmasti tiedossa, mutta ilmiön synnystä on esitetty useita erilaisia teorioita. Kannatetuimman teorian mukaan ne olisi kasvatettu tarkoituksella sivusuuntaan myöhempää rakennuskäyttöä varten, mutta toinen maailmansota olisi keskeyttänyt käsittelyn. == Lähteet == Luokka:Euroopan metsät Luokka:Länsi-Pommerin voivodikunta
Dream

Dream voi tarkoittaa seuraavia: * DREAM, japanilainen vapaaottelun ammattilaisorganisaatio * Dream, yhdysvaltalainen popyhtye * D:Ream, brittiläis-irlantilainen popyhtye * Dream (s. 1999), yhdysvaltalainen YouTube- videoiden tekijä ja Twitch-striimaaja * Dream, Michael Bublén albumi vuodelta 2003
Lia Hinten

Amelia Antonia Josepha ”Lia” Hinten (myöh. Louer, 26. elokuuta 1942 Tilburg – 26. huhtikuuta 2021 Dongen) oli alankomaalainen monipuolinen yleisurheilija. Hinten, vuodesta 1966 avioiduttuaan Louer, saavutti 400 metrillä sisäratojen EM-hopeaa Prahassa 1967. Hän piti vuoden verran hallussaan 400 metrin sisäratojen Euroopan ennätystä. Tokion kesäolympialaisissa 1964 hän sijoittui jalkansa lämmittelyssä loukanneena viisiottelussa 14:nneksi. Hän kilpaili myös pika-aitajuoksijana. Louer oli jo osallistumassa maailmantilaston neljäntenä Méxicon kesäolympialaisiin 1968 mutta tuli paikan päällä pahoinvoivaksi. Louerin todettiin olevan raskaana, minkä vuoksi tämä päätti olla kilpailematta ja päätti uransa. Louer kuoli Dongenissa 78-vuotiaana 26. huhtikuuta 2021.https://www.atletiekunie.nl/nieuws/oud-olympi%C3%ABr-lia-louer-hinten- overleden Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Alankomaalaiset pikajuoksijat Luokka:Alankomaalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Alankomaalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Eistilä

Eistilä (Sauvon historia I, s. 394.) on kylä Karunassa Sauvon kunnassa Varsinais-Suomessa. Eistilä sijaitsee Sauvon kunnan keskiosassa rajoittuen Kärkniemen, Neitsaaren, Savisalon ja Sitolahden kyliin. Kylän pohjoisosan muodostaa Eistilänlahti sekä sitä ympäröivä Sauvonlahden kosteikko. Eistilän peltoalueet sijaitsevat kylän eteläosassa. Asutus sijoittuu pitkälti vanhan kylätontin läheisyyteen.Sauvon kulttuurimaisema ja vanha rakennuskanta, s. 96. == Historia == Silloinen Estbölen yksinäistalo päätyi myöhäiskeskiajalla Naantalin luostarin omistukseen. Uskonpuhdistuksen yhteydessä se peruutettiin kruununtilaksi ja lahjoitettiin noin vuonna 1565 Ivar Månsson Stiernkorsille. 1670-luvulla sen manitaan olleen Konrad Nettelhorstin säterinä. 1680-luvulla tila peruutettiin kruunulle, mutta palautui sitten elinikäisrälssiksi Christer Carpelanille. Tila menetti säterioikeutensa reduktiossa 1600-luvun lopulla.Sauvon historia I, s. 347. Ilmeisesti 1600-luvun lopulla tila jakautui kahtia Ylitaloon ja Alitaloon. Ne säilyivät rälssitiloina Ruotsin vallan loppuun asti, jolloin ne kuuluivat laamanni Johan Olivecreutzin perikunnan omistukseen. Kylässä suoritettiin isojako vuosina 1775–1776. Tuohon aikaan kantatilat sijaitsivat lähellä toisiaan nykyisen Alitalon päärakennuksen tienoilla. Ylitalo siirrettiin myöhemmin pois kylätontilta sijaiten nykyään parisataa metriä kaakkoon päin Alitalosta. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Karunan kylät
Tvättlina – Pyykkinaru

Tvättlina – Pyykkinaru, tunnettu suomeksi myös nimillä Pyykkinaru (), Pyykkinaru sateenkaaren väreissä (, ) ja Pyykkinaru sateenkaaren väreissä – ystävällinen ele () on normikriittinen yhteisötaideprojekti, jonka loivat artistit Heidi Lunabba ja Ilar Gunilla Perssen vuonna 2014 Jeppis Priden yhteydessä. Taideprojektin tarkoituksena on viestittää käsityön keinoin seksuaali- ja sukupuolivähemmistöille, että yhteiskunnassa on paljon ihmisiä, jotka tukevat heitä, vaikka tämä ei ole aina ilmiselvää. ==Tausta== Vuonna 2014 järjestettiin Pietarsaaren ensimmäinen ja Suomen ensimmäinen ruotsinkielinen pridefestivaali Jeppis Pride. Pieni joukko pietarsaarelaisia protestoivat äänekkäästi mm. tapahtuman uutisointia paikallisissa lehdissä ja suunniteltua sateenkaarilippujen käyttöä raatihuoneen ja kaupungintalon edessä. Ensimmäistä Julkisen sanan neuvosto tuomitsi, koska pridetapahtuman vastustajat yrittivät rajoittaa Österbottens Tidningin toimituksen sananvapautta ja painostaa sitä lopettamaan uutisoinnin uhkaamalla lehteä tilausboikotilla siitä huolimatta, että toimitus oli uutisoinnissaan noudattanut sekä hyvä lehtimiestapaa että journalistin ohjeita. Toiseen reagoivat Lunabba ja Perssen ja he loivat kaikille yhteisen osallistavan taideprojektin Tvättlina – Pyykkinaru, jossa otetaan kaapeista yksi- tai monivärisiä vaatteita tai muita tekstiilejä sateenkaaren värein ja ripustetaan niitä pyykkinarulle esimerkiksi omalla pihalla, julkisessa paikassa tai kaupan ikkunassa. ==Kaapista ulos== Lunabba ja Perssen kuvailevat projektin olevan kaapista ulos tulemista sekä kirjaimellisesti että kuvaannollisesti. Kirjaimellisesti kun valitaan vaatekaapista vaatteita pyykkinarua varten. Kuvaannollisesti koska ripustamalla näitä vaatteita pyykkinarulle projektiin osallistuja tulee ikään kuin ulos kaapista naapureille ja yhteiskunnalle ihmisenä, joka tukee seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeutta olla oma itseään ja joka tahtoo suvaitsevampaa yhteiskuntaa. Tällä tavalla voi myös sanattomasti, mutta julkisesti ja näkyvästi viestittää joka paikkakunnan pienelle äänekkäälle homofoobiselle joukolle, että tällaista ei suvaita samalla kun viestittää HBLTQ+-ihmisille, että paikkakunnassa on paljon hyväntahtoisia ja suvaitsevia ihmisiä ja yrityksiä. Projektissa myös kehotetaan ihmisiä ottamaan valokuvia paikallisista sateenkaaripyykkinaruista lataamaan kuvat internettiin erikielisillä hashtageilla. Näin kaapista ulos tuleminen myös laajenee nettiin ja kuka tahansa ympäri maailman voi osallistua projektiin. ==Sijainnit== Tvättlina – Pyykkinaru -projekti on vuosien aikana nähty pohjoismaiden eri pridetapahtumien yhteydessä, eri näyttelyissä ja eri tapahtumissa. Ensimmäisenä Pietarsaaren jälkeen taideprojekti siirtyi Kaarasjoelle, jossa 29.–31.5.2015 järjestettiin maailman toinen Sápmi Pride. Kaarasjoella pyykkinaruja oli sekä Pridetalon että Pridelaavun ulkopuolella ja sisällä sekä runsaasti ympäri kylää. Sen lisäksi pridekulkueen osallistujat kantoivat mukanaan yhtä pyykkinarua läpi kylän. == Lähteet == Luokka:Taideteokset (kuvataide) Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen kulttuuri
Onnelliset (vuoden 2015 elokuva)

Onnelliset on Wille Hyvösen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2015. Elokuvan aiheena on onnellisuus. Siinä ohjaaja Hyvönen pohtii onnellisuuden olemusta omakohtaisen kokemuksen ja onnellisuuden etsimisen kautta. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Hymyjen maa

Hymyjen maa on Heikki Häkkisen ohjaama independent-tuotantona tehty suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2015. Elokuvassa ohjaaja Häkkinen, tuottaja-leikkaaja Joni Luomanen ja Jari Vuoristo lähtevät Thaimaahan auttamaan pulaan joutunutta ystäväänsä, joka on alkoholisoitunut ja menettänyt perheensä sekä omaisuutensa. == Palkinnot ja ehdokkuudet == * Elokuva voitti vuonna 2015 Tampereen elokuvajuhlilla pääpalkinnon yli 30-minuuttisten elokuvien sarjassa sekä kotimaisen kilpailun yleisöpalkinnon. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Suomalaiset independent-elokuvat
Kummisetäni thaimorsian

Kummisetäni thaimorsian on Wille Hyvösen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2012. Elokuva on henkilödokumentti, joka käsittelee rakkautta ja ennakkoluuloja. Sen päähenkilöinä ovat ohjaaja Hyvösen kummisetä Seppo sekä Thaimaalainen Pini, jotka ovat menossa naimisiin. Hyvönen suhtautuu epäilevästi pariskunnan rakkauteen, jonka vuoksi Seppo kutsuu hänet kuukaudeksi pariskunnan luokse Thaimaahan. Matka Thaimaahan saa Hyvösen pohtimaan omaa rakkauskäsitystään. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2012 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
August Vilhelm Snellman

August Vilhelm Snellman (6. tammikuuta 1876 Oulu – 24. toukokuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen konsuli ja Kemi Oy:n toimitusjohtaja.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899August Snellman 60-vuotias, Kauppalehti, 04.01.1936, nro 3, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Snellmanin vanhemmat olivat kauppaneuvos Karl August Snellman ja Alma Maria Antman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja harjoitti 1897-1901 kaupallisia ja kieliopintoja Englannissa, Ranskassa ja Saksassa. Snellman oli J. W. Snellman G:sonin kauppahuoneen palveluksessa Oulussa 1901–1913. Hän perusti 1913 Muurolan Hartsi- ja tärpättitehtaan, ja hän oli Kemi Oy:n toimitusjohtajana 1913–1923. Silloinen Kemi Oy:n pääkonttori oli Oulussa Snellmanin talossa. Tänä aikana August Snellman oli Oulun kaupunginvaltuustossa vuosina 1915-1918. Tämän jälkeen Snellman toimi Kemi Oy:n Helsingin myyntikonttorin johtajana vuodesta 1923 alkaen, ja hän oli yhtiön hallituksen puheenjohtajana 1937–1947. Snellman oli myös Pohjolan Osake-Pankin hallintoneuvoston jäsenenä. Snellman oli naimisissa vuodesta 1902 Nina Lucia Heleniuksen kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Petter Wilhelm Snellman

Petter Wilhelm Snellman (17. heinäkuuta 1876 Oulu – 31. joulukuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen sisäasiainministeriön kansliapäällikkö ja hallitusneuvos.Ylioppilasmatrikkeli 1853–189960-vuotias, Helsingin Sanomat, 17.07.1936, nro 189, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuka kukin on 1954 : Petter Snellman Snellmanin vanhemmat olivat kauppias, raatimies, kunnallisneuvos Petter Vilhelm Snellman ja Fredrika Fellman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän hallintotutkinnon 1901 ja oikeustutkinnon 1902. Snellman sai varatuomarin arvon 1904. Snellman oli Oulun kaupunginvoutina 1906–1918 ja hän toimi myös kaupunginvaltuuston sihteerinä, anniskeluyhtiön tarkastajana ja kaupungin eläkekassan rahastonhoitajana sekä oli Oulun säästöpankin johtokunnan jäsenenä. Snellaman osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella ja oli muun muassa tykkimiehenä Tampereen ja Viipurin piirityksissä. Sodan jälkeen hän oli sodan suorituskomitean seka sotasaaliskeskuskomitean jäsenenä. Vuonna 1918 Snellman nimitettiin senaatin siviilitoimituskunnan esittelijäksi ja esittelijäsihteeriksi. Vuonna 1922 hänestä tuli sisäasiainministeriön esittelijäneuvos ja 1932 sisäasiainministeriön kansliapäällikkö ja hallitusneuvos. Kansliapäällikkönä Snellman oli vuoteen 1944 saakka. Snellman oli naimisissa vuodesta 1906 Gertrud Eufemia Schreyn kanssa. == Julkaisuja == Nimellä P. W. Snellman: * Handelssocieteten och handlandenas pensionsinrättning i Uleåborg 1771-1936: förteckning över medlemmar och delägare jämte korta biografiska anteckningar om dem. Oulu 1937, näköispainos Kaleva, Oulu 1986 * Skepp och skeppare i Uleåborg 1765-1815 : Uleåborgs handelsflotta 1765-1815 : förteckning över seglare, redare och befälhavare jämte några anteckningar om dem. Handlandenas i Uleåborgs pensions- och understödsförening, Oulu 1938, näköispainos Handelssocietetens i Uleåborg stiftelse, Oulu 1995 * Kertomus Oulun kauppaseuran ja Oulun kauppiaiden eläkelaitoksen toiminnasta vuosina 1771-1939. Oulun kauppiaiden eläke- ja apurahalaitos, Oulu 1939 * Oulun laivoja ja laivureita vuosina 1816-1875; toim. Aarne Kopisto. Kaleva, Oulu 1974 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Sisäministeriön kansliapäälliköt Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Otto Ferdinand Schmidt

Otto Ferdinand Schmidt (17. heinäkuuta 1886 Sipoo – 14. tammikuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen sähköinsinööri ja Oy Strömberg Ab:n toimitusjohtaja 1927–1937.50-vuotias, Helsingin Sanomat, 17.07.1936, nro 189, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotUppslagsverket Finland: Otto SchmidtInsinööri Otto F. Schmidt kuollut, Helsingin Sanomat, 15.01.1937, nro 13, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Otto Schmidt kävi Helsingin ruotsalaisen reaalilyseon ja hän opiskeli sitten Polyteknillisesä opistossa ja Karlsruhen teknillisessä korkeakoulussa Saksassa, jossa hän suoritti insinööritutkinnon 1909. Hän työskenteli opiskeluaikanaan useissa tehtaissa Saksassa. Schmidt oli Brown, Boveri & Cie A/G:n palveluksessa Mannheimissa vuosina 1909–1911 ja 1912–1913 sekä Maffei Schwarzkopf Werken palveluksessa Berliinissä 1911–1912. Schmidt palasi Suomeen vuonna 1913 ja hän oli Oy Gottfr. Strömbergin tehtaan johtajana vuoteen 1917 saakka. Vuonna 1916 Schmidt perusti toiminimen Oy Special Ab, joka sulautui vuonna 1918 Schmidtin perustamaan toiseen yritykseen Suomen Sähköteollisuus Osakeyhtiöön. Tämä yritys ja Oy Gottfr. Strömberg yhdistyivät vuonna 1921, jolloin niistä muodostettiin Suomen Sähkö Osakeyhtiö Gottfr. Strömberg. Schmidt oli aluksi Suomen Sähkö Osakeyhtiö Gottfr. Strömbergin tehtaanjohtajana ja hallituksen jäsenenä. Vuonna 1924 suoritettujen uudelleenjärjestelyiden jälkeen hän oli yhtiön toimitusjohtajan apulaisena ja hallituksen varapuheenjohtajana. Schmidtistä tuli yhtiön toimitusjohtaja 1927 ja hän oli myös yhtiön hallituksen jäsenenä. Vuonna 1921 Schmidt oli mukana perustamassa hehkulamppuja valmistanutta Suomen Sähkölampputehdas Oy:tä (vuodesta 1938 Oy Airam Ab). Schmidt toimi Suomen Metalliteollisuusyhdistyksen puheenjohtajana ja hän oli Suomen Teollisuusliiton, Suomen Metalliteollisuuden Työnantajaliiton sekä Suomen Työnantajain Keskusliiton hallituksen jäsen, Suomen Standardisoimislautakunnan ja Suomen Teknillisen Yhdistyksen puheenjohtaja, Suomen Sähkötukkuliikkeiden Liiton puheenjohtaja sekä Helsingin kauppakamarin jäsen. Hän oli muun muassa Suomen valtuuskunnan jäsenenä Saksan kanssa käydyissä kauppasopimusneuvotteluissa ja hän oli Pohjoismaiden taloudellisen yhteistyölautakunnan sekä Yleisradion hallintoneuvoston jäsenenä. Otto Schmidt kuoli tammikuussa 1937 sydänkohtaukseen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
David Lappartient

David Lappartient (s. 31. toukokuuta 1973 Pontivy) on ranskalainen poliitikko ja urheiluvaikuttaja. Hän on ollut Kansainvälisen pyöräilyliiton puheenjohtaja 23. syyskuuta 2017 alkaen. Hän on ollut Ranskan pyöräilyliiton puheenjohtaja vuosina 2009–2017. Vuonna 2021 Lappartient valittiin Morbihanin yleisneuvoston puheenjohtajaksi. Hän oli Sarzeaun pormestari vuosina 2008–2021. Hän on Ranskan republikaanipuolueen jäsen. Lappartient on koulutukseltaan maanmittausinsinööri. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset poliitikot Luokka:Ranskalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Pormestarit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Buddha Souls

Buddha Souls on Kiiskinen-Priha-duon albumi vuodelta 2019. Sen on julkaissut 2019 Priha Records (PRICD06). Albumi sisältää laulaja, lauluntekijä Timo Kiiskisen ja trumpetisti, säveltäjä Antero Prihan yhdessä säveltämiä lauluja historiallisen henkilön Buddhan sanomiksi kerrottuihin teksteihin. Musiikin esittävät Kiiskinen ja Priha. He ovat yhdessä rakentaneet musiikin akustisin instrumentein ja Logic-tietokonesamplein. Albumin on miksannut tuottaja, kitaristi, rumpali Hannu Pikkarainen, joka myös soittaa levyllä kitaroita ja perkussioita. Yhtyeen musiikki sisältää maailmanmusiikillisia aiheita ja etnisiä instrumentteja trumpetin improvisaatiolla ja meditatiivisella jazz- laululla. == Kappaleet == # # # # # # # # # # ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Buddha Souls, Antoropriha.com Luokka:Vuoden 2019 albumit Luokka:Suomalaiset jazzalbumit
Hanne Valtari

Hanne Valtari (s. 1983) on suomalainen kirjailija, viestintäalan yrittäjä ja sosiaalisen median vaikuttaja. Hän on kotoisin Vähästäkyröstä ja asuu nykyisin perheensä kanssa Helsingin Herttoniemessä. Valtari perusti Lähiömutsi- perhebloginsa vuonna 2011 odottaessaan esikoistaan. Blogi käsittelee kaupunkilaisperheen arkea ja vanhemmuutta. Lähiömutsi tavoittaa Valtarin mukaan kuukausittain noin 60 000 uniikkia lukijaa. Instagram-palvelussa Valtarilla on yli 16 000 seuraajaa. Valtari ja Satu Rämö ovat kirjoittaneet kirjat Unelmahommissa ja Unelmaduunarin tilipäivä, joissa he kertovat, miten harrastuksesta voi tehdä itselleen kannattavan ja omannäköisen työn. == Teokset == * Unelmahommissa, WSOY (2017). Toinen tekijä Satu Rämö. ISBN 9789510419359 * Unelmaduunarin tilipäivä, WSOY (2020). Toinen tekijä Satu Rämö. ISBN 9789510447109 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset bloginpitäjät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1983 syntyneet
Brian Moore

Brian Moore (1921 Belfast, Pohjois-Irlanti – 1999 Malibu, Kalifornia, YhdysvallatDinitie Smith, Brian Moore, Prolific Novelist on Diverse Themes, Dies at 77 New York Times 12.1.1999, viitattu 4.7.2021 ) oli irlantilainen kirjailija. Hän muutti 1948 Kanadaan ja sieltä 1959 Yhdysvaltoihin. Hän kuvaa tuotannossaan usein syrjäytyneitä. Esikoisteoksessaan Judith Hearnessa (1960) hän kuvaa alkoholisoituvaa naista. Irlannin tasavaltalaisarmeijan terrorismia käsittelee Lies of Silence (1990). ==Suomennetut teokset== * Lääkärin vaimo (The doctor's wife), suom. Leena Tamminen, Helsinki: WSOY 1977 ISBN 951-0-08159-0 * Veren väri (The lies of silence), suom. Heikki Sarkkila, Hyvinkää: Book Studio 1991 ISBN 951-611-395-8 * Taikurin vaimo (The magician's wife), suom. Matti Rosvall, Helsinki: Book Studio 1999 ISBN 951-611-969-7 ==Lähteet== Luokka:Irlantilaiset kirjailijat Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Kanadalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
S-101 (1938)

S-101 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Leningradista Sudomekhilta, missä köli laskettiin 20. kesäkuuta 1937. Alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1938 ja otettiin palvelukseen 15. joulukuuta 1940.Polmar & Noot 1991 s. 262 == Palvelus == Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon kesällä 1941 alus oli Ust-Dvinskissä päällikkönään komentajakapteeni V. K. Vekke. Aluksen lähtiessä 23. kesäkuuta 1941 ensimmäiselle sotaretkelleen dieselmoottoreissa havaittiin vikaa ja retki keskeytettiin.Valkonen 2021 s. 50 Alus lähti 27. kesäkuuta Ust-Dvinskistä ensimmäiselle varsinaiselle sotaretkelleen Irbensalmen läntisensuun alueelle, missä se ei kuitenkaan havainnut vihollisia. Alus sai 12.-13. heinäkuuta välisenä yönä määräyksen siirtyä kokoontumispaikalle Kihelkonnan lahteen, missä sen pitäisi olla illalla 13. heinäkuuta. Alus joutui 15. heinäkuuta Hiidenmaan ja Saarenmaan välisessä salmessa ilmahyökkäykseen, jolloin ensimmäinen pommi rikkoi aluksen torniluukun ja toinen pommi osui räjähtämättä 100 millimetrin kansitykkiin. Pommi jatkoi matkaansa muotorungon läpi merenpohjaan. Aluksen vauriot eivät kuitenkaan estäneet sukeltamista, joten se kykeni pakenemaan. Alus saapui vielä samana päivänä Triigiin.Valkonen 2021 s. 50-51 Alus lähti 17. heinäkuuta edelleen Tallinnan kautta Kronstadtiin, jonne se saapui seuraavana päivänä. Alus oli 22.-26. heinäkuuta telakalla korjattavan ja valmisteltavana Pohjoiseen laivastoon siirtoa varten. Alus lähti 5. elokuuta Kronstadtista Vienanmeren-Itämeren kanavaa ja saapui 8. syyskuuta Belomorskiin, missä se liitettiin Pohjoiseen laivastoon.Valkonen 2021 s. 51 Alus poistettiin palveluksesta 1956. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Stalinets-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
S-102 (1938)

S-102 oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Leningradista Sudomekhilta, missä köli laskettiin 20. kesäkuuta 1937. Alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1938 ja otettiin palvelukseen 15. joulukuuta 1940.Polmar & Noot 1991 s. 262 == Palvelus == Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon kesällä 1941 alus oli Ust-Dvinskissä päällikkönään kapteeniluutnantti B. V. Ivanov. Se lähti 27. kesäkuuta ensimmäiselle sotaretkelleen Ruhnun pohjoispuolelle Riianlahden länsiosaan. Alus sai 7.-8. heinäkuuta välisenä yönä käskyn siirtyä Ust-Dvinskin edustalle tuhoamaan alueella ollut Saksan laivaston risteilijä. Sukellusveneen päällikkö totesi 8. heinäkuuta risteilijän olevan miinanraivaajien emäalus, joka tuki alueella olevia miinanraivaajia. Saksalaiset havaitsivat sukellusveneen, joka poistui paikalta.Valkonen 2021 s. 51 Aluksen saavuttua 10. heinäkuuta Kolkan niemimaan edustalle tähystäjä havaitsi Riikaan matkalla olevan saksalaisen saattueen, mutta saattuetta vastaan ei kyetty hyökkäämään veden mataluuden vuoksi. Seuraava saattue havaittiin 12. heinäkuuta, mutta meren syvyys ei mahdollistanut hyökkäystä. Alus ilmoitti kuitenkin havainnoistaan Itämeren laivaston esikuntaan ja lähti paluumatkalle. Se joutui 15. heinäkuuta Hiidenmaan ja Saarenmaan välisessä salmessa ilmahyökkäykseen, mutta ei vaurioitunut. Alus saapui vielä samana päivänä Triigiin, mistä se siirtyi 17.-18. heinäkuuta Tallinnan kautta Kronstadtiin. Alus siirrettiin telakalle huoltoon ja valmistautumaan siirtoon Pohjoiseen laivastoon, jonne se lähti 5. elokuuta. Alus saapui 8. syyskuuta Belomorskiin, missä se liittyi Pohjoiseen laivastoon.Valkonen 2021 s. 52 Alus poistettiin palveluksesta 1959. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Stalinets-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet