EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sotilasammattihenkilö

Sotilasammattihenkilöstö (sah) oli yksi puolustusvoimien henkilöstöryhmä, joka muodostettiin värvätystä henkilöstöstä 1.1.1995. Sotilasammattihenkilöstöstä muodostettiin nykyinen aliupseeristo 1.1.2007. Sotilasammattihenkilö oli sekä virkanimike että palvelusarvo. Sotilasammattihenkilön virkaan saattoivat hakeutua myös naiset, jotka eivät ole suorittaneet naisten vapaaehtoista asepalvelusta. Tällöin heidän palvelusarvonsa oli sotilasammattihenkilö. Myös asepalveluksen suorittaneet miehistökoulutuksen saaneet palvelivat sotilasammattihenkilön arvossa. Aliupseeri- tai reserviupseerikurssin suorittaneet aloittavat kersantin arvossa. ==Palvelusarvot== Sotilasammattihenkilöiden palvelusarvoja alhaalta ylös olivat vuosina 1997-2006: *sotilasammattihenkilö *kersantti *ylikersantti *vääpeli / pursimies *ylivääpeli / ylipursimies *sotilasmestari Sotilasammattihenkilöiden reservin sotilasarvo oli palvelusarvosta riippumaton. ==Nykytilanne== Sotilasammattihenkilöistä muodostettiin nykyinen aliupseeristo ja sotilasammattihenkilön virat lakkautettiin vuoden 2006 lopussa. Kaikki tuolloin palveluksessa olleet sotilasammattihenkilön virassa olleet henkilöt siirrettiin aliupseerin virkaan. Sotilasammattihenkilön palvelusarvo jäi voimaan osalle niistä aliupseereista, jotka eivät ole suorittaneet varusmiesaikana annettavaa johtajakoulutusta. == Katso myös == * Sotilasarvot Suomen puolustusvoimissa#Aliupseeristo ja sopimussotilaat Luokka:Sotilasarvot Luokka:Suomen puolustusvoimat
Sopimussotilas

Sopimussotilas on vuonna 1999 käyttöön otettu Suomen puolustusvoimien sotilasvirka, jonka tarkoituksena on tuottaa ammattitaitoista reserviä. Sopimussotilaan tehtävät määräytyvät pitkälti palveluspaikan mukaan. Perusyksiköissä heidän tehtävänsä on auttaa kantahenkilökuntaa koulutusten ja harjoitusten pitämisessä. Lisäksi heitä on muun muassa vartiopäällikköinä ja teknisissä erikoistehtävissä. Myös EU-valmiusjoukkoon kouluttautuvat ovat sopimussotilaita. Työsopimus on tyypiltään määräaikainen ja kestoltaan yleensä enintään yksi vuosi. Vuonna 2022 Puolustusvoimat vahvisti määräaikaisen muutoksen, jonka perusteella työsopimusta voidaan jatkaa aina kahteen vuoteen asti. Sopimussotilaat palvelevat reservin arvonsa mukaan, siis aliupseerikurssin suorittaneet alikersantin, kersantin tai ylikersantin palvelusarvossa ja reserviupseerikurssin käyneet vänrikin/aliluutnantin palvelusarvossa (ennen v. 2007 ylikersantin). Miehistökoulutuksen saaneet ovat korpraaleja tai ylimatruuseja. ==Lähteet== Luokka:Sotilastehtävät
Eos

Eos () eli Aurora (lat.) on aamuruskon jumalatar kreikkalaisessa mytologiassa. Hän kulkee aamuisin veljensä Helioksen eli auringon edellä ja kulkee päivän aikana taivaankannen yli. Illalla Eos muuttuu Hesperaksi eli illaksi Okeanos- meren länsireunalla. Eoksella on kaksi sisarusta: auringon jumala Helios ja kuun jumalatar Selene. Eos solmi avioliiton titaani Astraioksen kanssa ja synnytti tähdet ja tuulet. Eoksella on ollut muitakin lemmensuhteita. Yksi rakastajista oli Tithonos, jonka kanssa Eoksella oli Memnon-niminen poika, jonka Akhilleus surmasi Troijan sodassa. Tithonos sai lahjaksi ikuisen elämän, mutta ei kuitenkaan ikuista nuoruutta. Entinen rakastaja muuttui vanhemmiten kaskaaksi ja haikailee pensaikoissa lyhytaikaisiksi jääneitä rakkauden ilojaan. == Eos ja Tithonos == Aamunkoiton jumalatar, kuten hänen sisarensa Selene, inspiroitui toisinaan kuolevaisten rakkaudesta. Hänen oma suosikkinsa oli Tithonos, Troijan kuninkaan Laomedonin poika. Hän kaappasi tämän ja suostutteli Zeuksen antamaan tälle kuolemattomuuden. Eos unohti kuitenkin pyytää, että Tithonos ei ikääntyisi. Hän alkoikin jonkin ajan kuluttua huomata suureksi harmikseen, että Tithonos oli vanhentumassa. Kun hänen hiuksensa olivat jo melko valkoiset, Eos hylkäsi hänet. Hänellä oli silti Eoksen palatsi käytettävissään, hän sai syödä ambrosiaa, juoda nektaria ja oli pukeutunut taivaallisiin vaatteisiin. Lopulta hän vanhuuttaan menetti kykynsä käyttää jäseniään, ja Eos sulki hänet kammioonsa, josta hänen heikon äänensä saattoi toisinaan kuulla vaikeroivan. Lopulta hän kuihtui vaivaiseksi heinäsirkaksi. Memnon oli Eoksen ja Tithonoksen poika. Hänestä oli tullut aithiopialaisten kuningas ja hän asui kaukaisessa idässä, valtameren rannalla. Hän tuli sotureineen auttamaan isänsä sukulaisia ​​Troijan sodassa. Kuningas Priamos otti hänet vastaan ​​suurella kunnialla ja kuunteli ihaillen hänen kertomustaan ​​valtameren rannan ihmeistä. Heti saapumisensa jälkeisenä päivänä Memnon, joka oli kärsimätön, johti joukkonsa kentälle. Antilokhos, rohkea Nestorin poika, kaatui, mutta sota eteni muuten hyvin ja kreikkalaiset olivat jo lähdössä pakoon. Silloin Akhilleus ilmestyi paikalle ja palautti kreikkalaisten taistelutahdon. Hänen ja Eoksen pojan välille kehkeytyi pitkä taistelu. Lopulta Akhilleus voitti, Memnon kaatui ja troijalaiset pakenivat kauhuissaan. Eos oli taivaalta katsonut peloissaan poikansa vaaraa ja kun hän näki tämän kaatuvan, käski hän veljiään tuulia kuljettamaan hänen ruumiinsa Aisepos-joen rannoille Paflagoniaan. Illalla Eos tuli horien ja plejadien seurassa ja itki ja valitti menetettyä poikaansa. Nyks (Yö), myötätunnosta surua kohtaan, täytti taivaan pilvillä ja koko luonto suri aamunkoiton jälkeläisiä. Aithiopialaiset rakensivat hänen hautansa puron rantaan nymfien lehtoon ja Zeus muutti hautajaisrovion tulien kipinät ja tuhkat linnuiksi. On ehdotettu, että äänet, jotka syntyvät ilmavirtojen paetessa kallion rakosista tai luolista, ovat saattaneet antaa aihetta Eoksen ja Tithonoksen tarinalle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Theoi Project: EOS Luokka:Antiikin Kreikan jumalattaret Luokka:Titaanit
Epifanios

Epifanios Salamislainen (, n. 315–403) oli kreikkalainen kirkkoisä, joka oli kristillisen oikeaoppisuuden voimakas puolustaja. Hänet tunnettiin ahkerana kerettiläisten kirjoitusten etsijänä ja vastustajana kristikunnan vaikeina aikoina Nikean ensimmäisen kirkolliskokouksen jälkeen. == Elämä == Epifanios syntyi juutalaiseen perheeseen pienessä Besandukin asutuskeskuksessa Palestiinassa. Hän kääntyi kristinuskoon ja eli munkkina Egyptissä, jossa sai koulutuksen ja törmäsi valentinolaisiin ryhmiin. Juudeaan Epifanios palasi noin vuonna 333 ja perusti luostarin kotikaupunkiinsa. Hän toimi luostarin apottina kolmekymmentä vuotta. Epifanios perehtyi samalla useisiin kieliin, muun muassa hepreaan, syyriaan, egyptiin, kreikkaan ja latinaan, ja häntä kutsuttiinkin "viisikieliseksi". Oppineen maineensa ansiosta Epifanios sai paikan Kyproksen Salamiin kaupungin piispaksi vuonna 367 ja hän toimi samalla myös Kyproksen metropoliittana. Epifanios oli piispan virassa melkein neljäkymmentä vuotta ja matkusti samalla laajalti taistellakseen epäsovinnaisia uskomuksia vastaan. Hän oli paikalla vuonna 376 Antiokian synodissa, jossa kolminaisuusopin kysymyksiä käsiteltiin apollinarismia vastaan. Vuonna 394 Palestiinan matkallaan Epifanios hyökkäsi Origeneen seuraajia vastaan ja vaati, että Jerusalemin piispa tuomitsisi näiden kirjoitukset, jotka lopulta tuomittiin Konstantinopolin toisessa kirkolliskokouksessa vuonna 553. Vuonna 402 melkein 80 vuoden iässä piispa Theofiloksen pyynnöstä Epifanios lähti Konstantinopoliin taistelemaan Johannes Khrysostomosta vastaan. Kun Epifanios tajusi, että Theofilos oli käyttänyt häntä vain hyväkseen vastustamaan Johannesta, joka oli antanut suojapaikan Theofiloksen vainoamille munkeille, Epifanios aloitti kotimatkan takaisin Kyprokselle. Hän kuitenkin kuoli merellä vuonna 403. == Teokset == Epifanioksen varhaisimpia töitä oli Ankoratos ("Hyvin ankkuroitu"), joka esitteli argumentteja areiolaisuutta ja Origeneen opetuksia vastaan. Hänen parhaiten tunnettu teoksensa on Panarion ("Lääkelaukku"), joka on kirjoitettu vuosien 374 ja 377 välisenä aikana. Se muodosti käsikirjan kerettiläisten käsittelemiseen. Teos esitteli 80 kerettiläistä oppia, joista osasta ei ole säilynyt tähän päivään muita dokumentteja. Vaikka Epifanios salli kiihkonsa nousta faktojen yläpuolelle, Panarion on merkittävä tietolähde kristillisestä kirkosta 300-luvulta. == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Epiphanius of Salamis: Panarion / Adversus Haereses. Otteita teoksesta. Tertullian.org. * Epiphanius: From Epiphanius, Bishop of Salamis, in Cyprus, to John, Bishop of Jerusalem. Epifanioksen kirje Jerusalemin piispalle. Christian Classics Ethereal Library. * Epiphanius: From Epiphanius to Jerome. Epifanioksen kirje Hieronymukselle. Christian Classics Ethereal Library. Luokka:Kirkkoisät
Epione

Epione () oli kreikkalaisessa mytologiassa kivunlievityksen jumalatar. Hän on Asklepioksen puoliso sekä Panakeian, Makhaonin ja Podaleirioksen äiti.Theoi.com: Epione Epione on myös mittarisuvun nimi. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan jumalattaret
Erato

Erato (, "ihana, rakastettava") oli kreikkalaisessa mytologiassa lyyrisen runouden, hymnien ja lemmenlaulun muusa eli runotar.Castren & Pietilä-Castren 2000, s. 152 Hänet kuvattiin lyyran kanssa. Hän oli dryadi ja Arkaan puoliso. Hänellä oli Arkaan kanssa pojat Azan, Afeidas ja Erato. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Muusat
Kleio

Kleio (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa historian ja sankarirunouden muusa eli runotar.Castren & Pietilä-Castren 2000, s. 265 Hänet kuvataan usein pergamenttikäärön tai kirjojen kanssa. Hänellä oli Makedonian kuninkaan Pieroksen kanssa yksi poika, Hyakinthos. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Muusat
Jan Kåhre

thumb|Jan Kåhre. Jan Kåhre on ahvenanmaalainen diplomi-insinööri, yrittäjä ja tietotutkija. Tiedon tutkimuksen parissa tehdyn pitkän työn tulokset on julkaistu kirjana "The Mathematical Theory of Information" (Kluwer AcademicPublishers, London 2002) Kirjan tietonäkemyksiä ovat: * tieto on todennäköisyyden laajennus * tieto voi vain vähentyä (vrt. entropia voi vain lisääntyä) * tiedon tekemisessä hävittäminen on tärkeämpää kuin kerääminen * periaatteellisesti tietoa ei katoa, se näyttää vain häviävän makroskooppiselle tarkkailijalle (vrt. kuolleen ihmisen maatuminen: ainetta ei häviä, vaikka ihminen häviää) * luotettavuus on tärkeä tietotoimi * tieto on valinta * Kåhren teoria yleistää sekä Claude Shannonin klassisen tiedonsiirtoteorian että termodynamiikan * biologisissa systeemeissä seksiä tarvitaan kompensoimaan tiedon ajallista vähenemistä (= epäsuotuisat mutaatiot) DNA:ssa. Teorian kulmakivi on "Law of Diminishing Information", vähenevän tiedon laki. Sen mukaan tieto voi (ideaalisessa vastaanotinsysteemissä) vain vähetä. Laki on hyvin samanmuotoinen termodynamiikan II pääsäännön kanssa: Luonnollisessa prosessissa systeemin vapaa energia voi vain vähetä. ==Katso myös== * "The Mathematical Theory of Information" (kirjan laajempaa kommentointia) . * Kirjan esittely (kotisivu) Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kalliope

Kalliope () oli kreikkalaisessa mytologiassa eepillisen runouden muusa eli runotar ja puhetaidon jumalatar. Hänellä oli Apollonin kanssa kaksi poikaa, Orfeus ja Linos. Hän oli muusista vanhin ja viisain. Hän toimi tuomarina Afroditen ja Persefonen kiistellessä Adoniksesta. Hänet kuvattiin neulan ja vahataulujen kanssa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Muusat
Surveyor 4

Surveyor 4 oli neljäs NASAn Surveyor-kuulaskeutujista. Se laukaistiin 14. heinäkuuta 1967 klo 11:53:29 UTC Atlas-kantoraketilla. Luotaimen oli tarkoitus laskeutua Kuuhun kolme päivää myöhemmin 17. heinäkuuta. Luotaimen laskeutuessa, vain 2,5 minuuttia ennen pintakosketusta, yhteys katkesi, eikä luotaimeen saatu uutta yhteyttä. Yhtenä mahdollisena syynä yhteyden katoamiseen pidetään luotaimen räjähtämistä kesken laskeutumisen. Luotain oli osa NASAn Apollo-ohjelmaan valmistautumista. ==Tietoja== *Laukaisuaika: 14. heinäkuuta 1967, klo 11:53:29 UTC *Törmäysaika: 17. heinäkuuta 1967, klo 02:05:00 UTC *Laskutumisalue: Sinus Medii (0.45°N 1.39°W) *Massa: 282 kg (ilman polttoainetta) Luokka:Miehittämättömät avaruuslennot Luokka:Surveyor- ohjelma Luokka:Avaruusluotaimet
Euterpe

Euterpe (, "ilahduttava") oli kreikkalaisessa mytologiassa musiikin muusa eli runotar. Hänet kuvattiin usein huilun kanssa. Häntä kutsuttiin "nautinnon antajaksi". ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Muusat
Melpomene

Melpomene () oli kreikkalaisessa mytologiassa tragedian muusa eli runotar. Hänet kuvataan usein tragedioissa käytetyn naamion kanssa. Toisessa kädessään hänellä saattaa olla veitsi tai nuija. Päässään hänellä on sypressikruunu. ==Lähteet== Luokka:Muusat
Postosuchus

Postosuchus oli arkosauri, joka eli triaskauden lopulla noin 222–215 miljoonaa vuotta sitten. Se eli nykyisen Pohjois-Amerikan alueella. Useita fossiileita on löydetty Petrifield Forestista Arizonasta. Postosuchus oli aikansa suurin peto ja tyypillinen nopeiden petojen edustaja. Se oli kuusi metriä pitkä ja pystyi nousemaan noin kaksi metriä korkeaksi ja painoi noin tonnin. Se omaksui omituisen seisonta-asennon. Kallo oli puoli metriä pitkä ja voimakas. == Elinympäristö == Postosuchus eli metsissä ja tulvatasangoilla. == Lähteet == Luokka:Esihistorialliset matelijat Luokka:Arkosaurit
Oikos

Oikos ry oli vuonna 1947 perustettu ainejärjestö Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisessä tiedekunnassa, jonka tarkoituksena oli järjestää jäsenilleen virikkeellistä toimintaa. Ainejärjestö perustettiin sillä uudelle oppiaineelle tarvittiin oma järjestö. Yliopistollinen kotitalousopetus Suomessa alkoi kodin taloustieteen professuurin (vuodesta 1995 nimellä kuluttajaekonomia) perustamisesta Helsingin yliopiston Maatalous- metsätieteelliseen tiedekuntaan vuonna 1946. Seuraavana vuonna samaan tiedekuntaan perustettiin ravintokemian eli nykyisen ravitsemustieteen professuuri. Kolmas ainejärjestön edustama oppiaine perustettiin 1969 nimellä kodin teknologia. Koti- ja laitostalousteknologian pääaineesta valmistuivat viimeiset maisterit keväällä 2007, jonka jälkeen oppiaine jäi pääaineena historiaan. Vuodesta 2017 kuluttajaekonomiaa on voinut opiskella ympäristö- ja elintarviketalouden kandiohjelmassa sekä elintarviketalouden ja kulutuksen maisteriohjelmassa. Järjestön nimi oli perustettaessa Kotitalousylioppilaat. Kotitalouden ylioppilaat ry:n ensimmäinen perustava kokous pidettiin Elannon juhlahuoneistossa 11.11.1947 ja yhdistyksen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin kodin taloustieteen opiskelija Taimi Kyyrö. Järjestön nimi on muuttunut useaan otteeseen: ensin vuonna 1962 nimi muuttui Kotitaloustieteen ylioppilaat ry:ksi ja 1974 nimi muuttui Kapustaksi. Vuonna 1993 järjestö sai nimekseen Oikos ry. Nykyisin Oikos on elintarviketieteilijöiden ainejärjestön Lipidi ry:n alajaosto ravitsemustieteestä kiinnostuneille sekä ravitsemuksen ja ruokakäyttäytymisen maisteriohjelman opiskelijoille. Oikoksella oli vuoteen 2018 saakka kaksi jaostoa, Ravitsemustieteen jaosto ja Kuluttajaekonomistien jaosto (vuodesta 2010). Oikoksen jäsenlehti oli nimeltään Oikosulku. Oikoksen jäsenet käyttivät violetteja haalareita. Sana oikos tulee kreikan kielestä. Muinaiskreikassa oikos tarkoitti perheen perusyksikköä. Oikos sisälsi ydinperheen sekä orjat. Oikos-sana tarkoitti siis perhettä, taloa ja kotitaloutta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Oikos Ry:n kotisivut Luokka:Helsingin yliopisto Luokka:Suomalaiset ainejärjestöt ja killat
Taistelukärki

Taistelukärki on räjähtävä laite, jota käytetään sotilaallisissa konflikteissa tuhoamaan vihollisen ajoneuvoja tai rakennuksia. Taistelukärki kuljetetaan paikalle tyypillisesti ohjuksella, raketilla tai torpedolla. Se koostuu räjähtävästä materiaalista ja sytyttimestä. Taistelukärkityypit ovat: * Räjähtävä: Räjähtävää latausta käytetään kohteen hajottamiseen ja ympäröivien alueiden vahingoittamiseen shokkiaallolla. * Kemiallinen: Levittää myrkyllistä kemikaalia, kuten hermokaasua, tappaakseen tai vahingoittaakseen ihmisiä. * Biologinen: Levittää tarttuvaa ainetta, kuten pernaruttoa, sairastuttaakseen ja tappaakseen ihmisiä. Räjähdetyypit ovat: * Kemiallinen: Kemikaalit, kuten ruuti varastoivat huomattavia määriä energiaa molekyylisidoksissaan. Tämä energia voidaan vapauttaa nopeasti laukaisimen, kuten sähkökipinän, avulla. * Ydinase Biologiset ja kemialliset taistelukärjet käyttävät räjähtävää panosta usein aineen leviämistä nopeuttamaan. Laukaisintyypit: * Kontakti: Kun taistelukärki osuu kohteeseen, se räjähtää. * Läheisyys: Taistelukärki laukaistaan radioaaltojen, ääniaaltojen, magneettisen sensorin tai tutkan avulla, kun kohde on tietyn etäisyyden päässä. * Ajastettu: Taistelukärki laukaistaan tietyn ajan kuluttua. * Yhdistetty: Mikä tahansa yhdistelmä yllä olevista. Luokka:Ampumatarvikkeet
Irmgard Möller

Irmgard Möller (s. 13. toukokuuta 1947 Bielefeld, Saksa) on entinen terroristi ja Punaisen armeijakunnan jäsen. Möller pidätettiin 1971, ja 1976 hänet tuomittiin jäsenyydestä terroristijärjestössä. 1979 hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen kolminkertaisesta murhasta. Hänet armahdettiin 1994. Möller on ainoa RAF:n jäsen, joka löytyi elossa mutta haavoittuneena 18. lokakuuta 1977. Hänen mukaansa kyse ei ollut suunnitellusta joukkoitsemurhasta vaan tuntemattomien tekijöiden hyökkäyksestä, eli Andreas Baaderin, Gudrun Ensslinin ja Jan-Carl Raspen murhasta. Möller asuu nimensä muuttaneena Hampurissa. Asuinpaikka paljastettiin 2006. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset terroristit Luokka:Saksalaiset elinkautisvangit Luokka:Punainen armeijakunta Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iso Lamujärvi

Iso Lamujärvi sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa Pyhännän kunnan alueella. == Maantiede == Iso Lamujärvi on yhdeksän kilometriä pitkä ja neljä kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 25,85 neliökilometriä, ja rantaviivan pituus on 32,8 kilometriä. Järven tilavuudeksi on laskettu 82,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0827 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 3,2 metriä ja syvin kohta 11,69 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven länsiosassa. Järvessä on kahdeksan saarta, joista suurin on Pitkäsaari. Muut saaret ovat Honkasaari, Kutusaari, Lehtosaari, Matinsaari, Pikku Honkasaari, Selkäsaari ja Tölppäinsaari. Kutusaari, Honkasaari, Lehtosaari, Matinsaari, Pitkäsaari ja Selkäsaari ovat luonnonsuojelualuetta. Iso Lamujärvi sijaitsee Siikajoen vesistössä (vesistöaluetunnus 57) Lamujoen valuma-alueella (57.06), jonka Ison Lamujärven alueeseen (57.064) se kuuluu. Sen vedenpinnan korkeus on 137,0 mpy. Järveä säännöstellään sen luusuassa sijaitsevalla padolla. Järvi laskee pohjoispäästään Lamujokeen, joka virtaa Piippolan ja Pulkkilan kirkonkylien kautta Siikajokeen Uljuan tekojärven alapuolella. Vuonna 2015 julkaistussa raportissa järvi on arvioitu ekologiselta ja kemialliselta tilaltaan hyväksi. == Virkistysarvot == Iso Lamujärvi tarjoaa hyvät kalastus-, veneily- ja retkeilymahdollisuudet. Sorapohjaisen järven syvyyksistä nousee mm. muikkua, ahventa ja haukea. Järveen on lisäksi istutettu kirjolohta ja siikaa. Järvellä on useita pitkiä luonnonhiekkarantoja. Yleisiä uimarantoja ovat järven länsirannalla Pitkähiedan uimaranta ja itärannalla Kamulankylän uimaranta. Iso Lamujärvi on myös suosittu mökkijärvi, ja sen rannoilla on yli 200 vapaa-ajan asuntoa. == Muuta == Kirjailija Pentti Haanpää hukkui järveen 30. syyskuuta 1955. Haanpään loma-asunto Korpelainen sijaitsee Iso Lamujärven rannalla. Se on entisöity ja kohteessa on mahdollista vierailla sopimuksen mukaan. == Lähteet == Luokka:Siikajoen vesistö Luokka:Pyhännän järvet
Gudrun Ensslin

Gudrun Ensslin (15. elokuuta 1940 – 18. lokakuuta 1977) oli Punaisen armeijakunnan (tunnettu myös Baader-Meinhof-ryhmänä) perustajajäseniä. Ensslin opiskeli Tübingenissä ja Berliinissä kirjallisuutta, englantia, saksaa ja kasvatustieteitä. 1970-luvun alussa hän kuului Saksan etsityimpiin terroristeihin. Hänet pidätettiin 8. kesäkuuta 1972 Hampurissa. Hän kuoli Stammheimin vankila‎ssa Stuttgartissa ilmeisesti hirttäytymällä samanaikaisesti kuin Andreas Baader ja Jan-Carl Raspe. Irmgard Möllerin mukaan kyse ei ollut itsemurhasta vaan murhasta. Myös Saksan entinen sisäministeri Otto Schily oli murhateorian kannalla. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset terroristit Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet Luokka:Punainen armeijakunta
Jan-Carl Raspe

Jan-Carl Raspe (s. 24. heinäkuuta 1944 Seefeld in Tirol – k. 18. lokakuuta 1977 Stuttgart) oli Punaisen armeijakunnan (RAF) keskeisiä toimijoita. Kemiaa ja sosiologiaa opiskellut Raspe liittyi Punaiseen armeijakuntaan 1971. Hänet pidätettiin 1. kesäkuuta 1972 yhdessä Andreas Baaderin ja Holger Meinsin kanssa. Raspe kuoli ilmeisesti ammuttuaan itseään pistoolilla päähän samana yönä, jona myös Andreas Baader ja Gudrun Ensslin tekivät itsemurhan Stammheimin vankila‎n eristysosastolla. Viranomaisten mukaan asianajajat olivat salakuljettaneet vangeille ampuma-aseet ja Ensslinin käyttämän veitsen. Kyseiset asianajajat kostivat tämän epäilyn julkistamisen kertomalla lehdistölle, että heidän mielestään kyseessä olivat murhat eivätkä itsemurhat. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset terroristit Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Punainen armeijakunta Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Ilmatar

Ilmattaret eli Ilman immet ovat kalevalaisessa kansantarustossa esiintyviä taivaalla asuvia jumalaisia neitoja. Ilmatar ja ilman impi muistuttavat Pohjan neitoja, sillä nekin istuvat ajoittain taivaankannella. Ilman impi mainitaan joskus myös kapeeksi ja luonnottareksi. Kansanrunouden pohjalta kootussa Kalevalassa Ilmatar liittyy Väinämöisen ja maailman syntymään. Ilmatar tylsistyy oloonsa impenä taivaalla ja laskeutuu meren selälle. Tuuli hedelmöittää hänet. Sotka etsii pesäpaikkaa ja huomaa Ilmattaren polven, jolle se tekee pesän ja munii siihen munansa. Polvea alkaa kuumoittaa ja Ilmatar heilauttaa sitä, jolloin munat putoavat ja särkyvät. Särkyneistä munankuorista syntyy maailma. Väinämöinen syntyy Ilmattaresta vanhana miehenä. Kansanrunoissa Ilmatar ei synnytä Väinämöistä, vaan Väinämöinen syntyy yksin tai Iro-neidosta.Suomen Kansan Vanhat Runot I1 107.Suomen Kansan Vanhat Runot I1 120.Suomen Kansan Vanhat Runot VII1 419.Martti Haavio: Väinämöinen: Suomalaisten runojen keskushahmo. Porvoo: WSOY, 1950. ==Lähteet== Luokka:Kalevala Luokka:Suomalaiset jumalat ja taruolennot
Ilo

Ilo on myönteinen tunne. Ilo voi olla passiivista tai aktiivista. Passiivinen ilo tarkoittaa rauhallista oloa ja tyytyväisyyttä asioiden nykytilaan. Aktiiviseen iloon liittyy halu jakaa oma ilo muiden kanssa. Ilon voimakkuuden tasoja tai lähikäsitteitä ovat lievimmästä vahvimpaan esimerkiksi tyytyväisyys, nautinto ja ekstaasi. Iloinen ihminen ilmaisee iloaan usein hymyilemällä tai nauramalla. Hymy voi kertoa muustakin kuin ilosta, mutta vauvan hymy on aina luonnollinen ilon ilmaus, sillä vauva ei osaa teeskennellä hymyä. Iloisuus kiihdyttää sykettä ja verenkiertoa, ja joidenkin tutkimusten mukaan se parantaa myös ongelmanratkaisukykyä. Iloon liittyy itseluottamuksen ja itsetunnon voimistuminen sekä energisyys. Ilon on arveltu jouduttavan ihmisen toipumista sairauksista, stressistä tai kielteisistä tunteista, lisäävän ihmisen hyvinvointia sekä suojelevan vastoinkäymisten vaikutuksilta. Ilo voimistaa myös kiintymyksen tunteita, ja ihmiset ovat iloisina ystävällisempiä ja lämpimämpiä toisia kohtaan. Ilon ilmaukset viestittävät iloisuutta ja ystävällisyyttä sekä halukkuutta miellyttävään viestintään ja vuorovaikutukseen. Ilon tunteet ovat luonteenomaisia etenkin ulospäinsuuntautuneille ihmisille. Iloisuus saa ihmisen haluamaan jakaa tunteensa toisten ihmisten kanssa. Myös ujot ihmiset rohkaistuvat vuorovaikutukseen muiden kanssa ollessaan iloisia. ==Katso myös== * Onnellisuus ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tunteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Antti Kylliäinen

Antti Kylliäinen (s. 1963) on kirjailija, kouluttaja ja Suomen evankelis- luterilaisen kirkon pappi. Hänet tunnetaan erityisesti universalistisesta käsityksestään, jonka mukaan kaikki ihmiset pääsevät kuolemansa jälkeen taivaaseen. Kylliäinen on kirjoittanut kirjat Kaikki pääsevät taivaaseen (1997), Kompastuskiviä, ajatuksia evankeliumeista (2001) ja Maan päällä niin kuin taivaassa: Jumalan ja ihmisen armo (2004). Kylliäinen vihittiin papiksi vuonna 1991. Hän työskenteli seurakuntapastorina Helsingissä Pakilan seurakunnassa. Vuonna 2008 Kylliäinen ilmoitti ottavansa vuoden virkavapaan ja ryhtyvänsä puhumaan yrityksissä armojohtamisesta sekä opiskelemaan Kauppakorkeakoulussa. Hän perusti Syfron-nimisen konsulttiyrityksen, jonka päätoimialana on tarjota yrityksille työyhteisön hyvinvointia ja yrityksen sisäistä vuoropuhelua parantavaa koulutusta. == Teokset == * * * * * Kylliäinen, Antti: Armoa työhön. Helsinki: Otava, 2009. ISBN 978-951-1-23796-9 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pastori Kylliäinen jätetään rauhaan * Syfron Oy. * Alkuluku teoksesta Kompastuskiviä . Helsingin Sanomat. * Jaana Rinne: Antti Kylliäinen. City-lehti 24/2004. * Anna-Stina Nykänen: Kohupappi Antti Kylliäinen jättää seurakuntatyön. Helsingin Sanomat 6.9.2008. Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martti Vainaa & Sallitut aineet

Martti Vainaa & Sallitut aineet oli vuonna 2001 perustettu pop-yhtye. Se oli alun perin trio, kunnes laajeni viisimiehiseksi vuonna 2005. Uransa alkuaikoina yhtye keskittyi cover-kappaleiden soittamiseen, mutta laati niihin myös omia sanoituksiaan ja sovituksiaan. Viimeisessä kokoonpanossaan yhtye keskittyi oman tuotannon laatimiseen. ==Historia== Vuonna 2003 yhtye teki jyväskyläläiselle salibandyseura Happeelle kannustuslaulun ”Pelimies”, josta tuli kesän 2005 kesähitti. Se nousi välittömästi julkaisunsa jälkeen singlelistan ykköseksi viikolla 28 ja saavutti TOP20-listalla yhteensä 26 listaviikkoa.Musiikkituottajat ry Ylen virallisten viikoittaisten myyntiraporttien 2005 mukaan Pelimies-single oli myydyin single Suomessa vuonna 2005. Toiminta ei virallisesti koskaan päättynyt, mutta yhtyeen jäsenet siirtyivät elämässään eteenpäin kukin omalla urallaan. Viimeisin julkinen keikka oli Happee-salibandyseuran SM-kultajuhlissa Jyväskylän Hippos-hallissa 20. huhtikuuta 2014. Yhtyeen jäsenet käyttivät salanimiä todellisten henkilöllisyyksien suojelemiseksi. == Diskografia == === Albumit === * Onnellinen nyt (2005)Musiikkituottajat ry === Demot ja singlet === * Pakko piikittää (demo, 2002) * Pelimies / Toyotan takana (single, 2005) * Playboy- Hanna (radio-/promosingle, 2005)Musiikkituottajat ry * Playboy-Hanna / Pelimies 2006 Dance Remix (single, 2006) * Onnellinen nyt (nettisingle, 2006) * Toinen Nainen (single, 2007) == Kokoonpano == * Max Poster / Kimmo Rantamäki (laulu, kitara) * Dan Suker (kitara, taustalaulu) * Wolf Gustav (basso, taustalaulu) * Dick Burner (koskettimet, taustalaulu) * Lazy Diamond / Mikko Kekäläinen (rummut, taustalaulu) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtyeen virallinen sivusto * Luokka:Suomalaiset popyhtyeet
Palkkionmetsästäjä

Palkkionmetsästäjä on yksityishenkilö, joka jäljittää etsintäkuulutettuja rikollisia ja karkureita rahapalkkiota vastaan. ==Palkkionmetsästäjät nykypäivän Yhdysvalloissa== Palkkionmetsästys on laillista Yhdysvalloissa, eikä ammatin harjoittajilta yleensä vaadita erityistä koulutusta tehtäväänsä. Palkkionmetsästäjät voivat myös tunkeutua yksityisalueelle ilman etsintälupaa, toisin kuin poliisit. Toiminnassa on omat vaaransa, sillä Yhdysvaltain perustuslain 2. lisäyksen mukaisesti jokainen Yhdysvaltain kansalainen saa kantaa ampuma-asetta, myös etsintäkuulutettu rikollinen. Lisäksi yksityisalueelle tunkeutuvaa (ilman etsintälupaa tai alueen omistajan/asukkaan lupaa) vastaan on oikeus puolustautua. Palkkionmetsästäjä siis toimii tällaisessa tilanteessa henkensä uhalla. Jotkut osavaltiot ovat kuitenkin asettaneet rajoituksia palkkionmetsästäjille: Kaliforniassa heiltä vaaditaan kahden viikon koulutus, minkä lisäksi heidän taustansa tarkastetaan. Joissakin osavaltioissa palkkionmetsästäjien täytyy pitää palkkionmetsästäjän univormua. ==Kansainvälinen terrorismin vastainen sota== Käsitettä palkkionmetsästäjä käytetään nykyään myös laajemmissa yhteyksissä. Osana Yhdysvaltain johtamaa sotaa kansainvälistä terrorismia vastaan on käytetty al-Qaidan jäseniksi epäiltävien kiinni ottamiseen muun muassa pakistanilaisia. He ovat ottaneet kiinni henkilöitä, joiden ei ole voitu todistaa olleen al-Qaidan taistelijoita vuosia kestäneen tuomioon perustumattoman tutkintavankeuden jälkeenkään. == Palkkionmetsästäjät fiktiossa == * Clint Eastwoodin nimetön hahmo Sergio Leonen Dollari-trilogiassa * Harrison Fordin hahmo elokuvassa Blade Runner, joka perustuu tieteisromaaniin Palkkionmetsästäjä * Keira Knightleyn hahmo elokuvassa Domino, joka perustuu tositapahtumiin ja Domina Harveyn elämään. * Boba Fett Star Wars -universumissa. * Cad Bane Star Wars -universumissa. * Fennec Shand Star Wars -universumissa. * Samus Aran Metroid-peleissä. * Ice Cuben näyttelemä Bucum elokuvassa Kahden keikan välillä * Simpsoneiden 20. tuotantokauden ensimmäisessä jaksossa Homer Simpson on palkkionmetsästäjä. ==Katso myös== *Dog, palkkionmetsästäjä Luokka:Ammatit
Savolaisen laulu

Savolaisen laulu on Savon historiallisen maakunnan, Etelä- ja Pohjois-Savon nykymaakuntien sekä savolaisten maakuntalaulu. Se on myös Suomen ensimmäinen maakuntalaulu. Savolaisen laulun on sanoittanut August Ahlqvist (kirjailijanimi A. Oksanen) ja säveltänyt Karl Collan. Ensimmäisen kerran Savolaisen laulu esitettiin ravintola Kaisaniemessä Savo-karjalaisen osakunnan päättäjäis- ja erojaisillassa 9. joulukuuta vuonna 1852, sen jälkeen kun keisari Nikolai I oli määrännyt osakunnat lakkautettaviksi. Viisi päivää myöhemmin laulun sanat julkaistiin Suometar-lehden etusivulla. Viron ensimmäisillä laulujuhlilla vuonna 1869 Savolaisen laulu esitettiin neljän säkeistön mittaisena nimellä Mu meeles seisab alati. Runoilija Lydia Koidula käänsi laulun Ahlqvistin alkuperäistekstin 1., 2., 9. ja 10. säkeistön pohjalta. Savolaisen laulusta lauletaan yleensä ensimmäinen, yhdeksäs, kymmenes ja yhdestoista säkeistö. Jonas and I -yhtye julkaisi 7. maaliskuuta 2017 Savolaisen laulusta uuden version. Savo´s Song -kappaleella vierailee myös muusikko Marko Hietala. Roope Hakkarainen on tehnyt kappaleeseen yhtä säkeistöä lukuun ottamatta uuden sävellyksen. Laulun sanat on käännetty englanniksi. Käännöksen on tehnyt Liisa Muinonen-Martin. Savo´s Song -kappaleen ja musiikkivideon ovat tuottaneet Pohjois-Savon ja Etelä-Savon maakunnan liitot Suomen satavuotisjuhlavuoden kunniaksi. ==Savolaisen laulu (1852)== == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen maakuntalaulut luokka:Savo
Wikitravel

Wikitravel on yhdysvaltalaisen Internet Brands -yrityksen ylläpitämä wikipohjainen projekti, jonka tarkoituksena on koota Internetiin maailmanlaajuinen, luotettava ja ajantasainen avoimen sisällön matkaopas. Projekti käyttää MediaWiki-ohjelmistoa, mutta muun muassa Wikipediasta poiketen se ei ole kytköksissä Wikimedia-säätiöön. ==Wikitravelin vaiheet== Wikitravel aloitettiin heinäkuussa 2003. Internet Brands osti Wikitravelin huhtikuussa 2006. Wikitravelin painotalo, Wikitravel Press, julkaisi ensimmäiset painetut matkaoppaansa helmikuussa 2008.http://wikitravelpress.com/pr/20080201 Vuonna 2006 Wikitravelin italiankielisestä ja saksankielisestä versioista kopioitiin sisältö uuteen Wikivoyageksi () nimettyyn projektiin, koska kaikki sivuston käyttäjät eivät halunneet olla osa kaupallista yhtiötä. Myöhemmin myös englanninkielisen version sisältö kopioitiin Wikimatkat-projektiin ja vuonna 2012 Wikimatkat pääsi osaksi Wikimedia-säätiötä. == Lisenssi == Wikitravel käyttää Creative Commons Attribution ShareAlike -lisenssiä. == Versiot == Wikitravelista on olemassa versio 19 eri kielellä. Kaikki kielet yhteen laskettuna Wikitravel saavutti 10 000 artikkelia 23. joulukuuta 2005, 25 000 artikkelia 5. tammikuuta 2007 ja 50 000 artikkelia 21. elokuuta 2009. Ensimmäinen ja edelleen suurin kieliversio englanti saavutti 10 000 artikkelia 11. kesäkuuta 2006. Suomenkielinen Wikitravel aloitti 27. helmikuuta 2007. Suomenkielisessä Wikitravelissa on yli tuhat artikkelia. Suomenkielinen Wikitravel on tällä hetkellä 9. suurin. Tuhannen artikkelin raja rikottiin 9. maaliskuuta 2008.http://wikitravel.org/shared/Multilingual_statistics == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Wikitravel englanniksi * Wikitravel suomeksi Luokka:Elektroniset tietoteokset Luokka:Matkailusivustot Luokka:Wikiyhteisöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
John Ford

John Ford (1. helmikuuta 1894 – 31. elokuuta 1973) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan erityisesti lännenelokuvistaan, mutta hän ohjasi myös monia muita elokuvia. Ford voitti neljä Oscar-palkintoa parhaasta ohjauksesta. ==Elämä ja ura== Ford syntyi vuonna 1894 irlantilaisen siirtolaisperheen kuopukseksi Cape Elizabethin kylässä lähellä Portlandia, Mainen osavaltiossa. Fordilla oli tapana väittää oikeaksi nimekseen Sean Aloysius O’Fearna, mutta hänen oikea nimensä oli John Martin Feeney. O’Fearna- nimellä hän pyrki luultavasti korostamaan irlantilaisuuttaan. Ford aloitti elokuvauransa näyttelijänä 1910-luvulla. Yksi hänen varhaisia esiintymisiään oli pienessä roolissa Ku Klux Klanin jäsenenä elokuvassa Kansakunnan synty (1915). Ford toimi myös veljensä Francisin apulaisena tämän ohjaamissa elokuvissa. Mykkäelokuvan kaudella Ford ohjasi yli 60 elokuvaa, joista muutama oli kokopitkä nykyajan mittapuulla. Näihin elokuviin kuului kymmeniä lännenelokuvia, joissa pääosassa oli usein Harry Carey. Fordin yksi tunnetuimmista ja arvostetuimmista mykkäwesterneistä on Rautahepo vuodelta 1924. Ford ohjasi yli 60 äänielokuvaa. Parhaiten niistä muistetaan hänen lännenelokuvansa kuten Hyökkäys erämaassa (1939), Aavikon laki (1946), Etsijät (1956) ja Mies joka ampui Liberty Valancen (1962). Fordin luottonäyttelijä oli John Wayne. Toisen maailmansodan aikana Ford ohjasi Yhdysvaltain laivastolle dokumentit The Battle of Midway (1942) ja December 7th (1943), jotka palkittiin parhaan dokumenttielokuvan Oscar-palkinnoilla. Myös näytelmäelokuva He antoivat kaikkensa (1945) on sota-aiheinen. Ford voitti Oscar-palkinnon parhaasta ohjauksesta neljä kertaa: Ilmiantaja (1935), Vihan hedelmät (1940), Vihreä oli laaksoni (1941) ja Vaitelias mies (1952). Fordille myönnettiin Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinto vuonna 1973. Ford kuoli mahasyöpään 79-vuotiaana. ==Tyylipiirteitä== Ford tunnettiin ohjaajana muun muassa siitä, että hän kuvasi vähän ottoja eikä useinkaan kertonut etukäteen näyttelijöille tai kuvausryhmälle mitä seuraavaksi tehtiin. Ford kuvasi paljon kaukokuvia ihmisryhmistä mutta suhteellisen vähän tähtinäyttelijöiden lähikuvia. Hänen elokuvissaan esiintyy usein 1900-luvun puolivälin maskuliinisuuden ihannepiirteitä kuten uskollisuutta, luotettavuutta nahinoissa, aikaansaavuutta, velvollisuudentuntoisuutta ja alkoholinkäyttöä, kuitenkin ilman holtittomuutta hahmojen käytöksessä. == Filmografia == Fordin filmografia sisältää 170 tuotantoa 1920-luvulta lähtien. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * John Ford Allmovie.com-sivustolla * Dyke, Chuck: Kodin tahdon min tanhuilla. Johdatus lännenelokuvien sielunmaisemaan, Osa III. Niin & näin 4/2009 * Lumirae, Pentti: ”John Ford Donovanin kapakassa”, Filmihullu 3/2010. * Piispa, Lauri: ”John Fordin mykkäelokuvat”, Filmihullu 3/2011. Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Maamme kirja

__NOTOC__ Maamme kirja () on Zacharias (Sakari) Topeliuksen kirjoittama, alun perin ruotsiksi vuonna 1875 ilmestynyt kirja, jossa hän kuvailee Suomea, sen maakuntia, luontoa, kansaa ja historiaa. Maamme kirjaa luettiin kouluissa vuosikymmeniä, 1940-luvulle saakka. Kirjaa myytiin vuoteen 1907 mennessä 240 000 kappaletta, mikä teki siitä kustannusliike Edlundin myyntimenestyksen. Alempien luokkien lukukirjaksi laadittua teosta uudistettiin kielellisesti ja sisällöllisesti säännöllisin väliajoin. Esimerkiksi vuonna 1923 Maamme kirjasta ilmestyi uudistettu painos. Koulujen oppikirjalle tuli tarvetta, kun Suomi alkoi kasvaa kohti yhtenäisempää taloudellista, liikenteellistä ja poliittista kokonaisuutta. Saimaan kanava (1856) ja rautateitä (1862 alkaen) rakennettiin, lehdistöstä tuli merkittävä vaikuttaja, valtiopäivät alkoivat kokoontua ja koululaitos laajeni. Topelius kannatti kaksikielistä Suomea todeten sen esimerkiksi Helsingfors Tidningarin numerossa 6 vuonna 1848. Lisäksi hän antoi sen näkyä Maamme kirjassa: "Nytpä ymmärrän sen. Tämä maa on minun isänmaani. Joko minä suomen kielellä kutsun sen Suomenmaaksi, tahi ruotsiksi nimitän sen Finland, on se kuitenkin aina sama maa."Maamme kirja: 7 Koululaitoksen roolista tuli tärkeä, sillä sen piti lisätä kansalaisten isänmaatietoisuutta ja tuottaa maalle työvoimaa. Topeliuksen isänmaakäsitys painottui näiden tavoitteiden mukaisesti työhön. Hänen mukaansa Suomi oli köyhä ja karu, eikä se tarjonnut helppoa elämää. Isänmaa oli kuin ankara työnantaja, joka ”potki” laiskuuteen taipuvaisia kansalaisiaan ja sai näistä parhaat puolet näkyviin. Topelius sitoi kansalaisten työvoiman isänmaan palvelukseen. Tähän ohjasi 1870-luvun Suomen voimakas taloudellisen kasvun tavoittelu. Kansainvälinen nousukausi ei ollut vielä ehtinyt saada mukaansa Suomea, jota rasitti suurten nälkävuosien perintö. Topeliuksen Suomi-kuvaa on jo vanhastaan pidetty ihanteellisena. Sitä elähdyttää isänmaallisuus ja uskonnollinen henki.Tietosanakirja, osa 5, 1913 Topelius nimittäin kuvasi Maamme kirjassa, että suomalaiset olivat taipuvaisia laiskotteluun. Suomalainen hevonen osoittautui työjuhtana isäntäänsä paremmaksi. Topelius kuvasikin juuri suomenhevosen kansan esikuvaksi.Maamme kirja: 54 Topeliuksen Maamme kirja on inspiroinut nimellään ja käsittelytavallaan myös muita suomalaisia kirjailijoita. Jörn Donner julkaisi vuonna 1967 teoksen Uusi maammekirja: Lukukirja aikuisille suomalaisille, ja vuonna 1992 teoksen Uusin Maammekirja. Erkki Pulliainen julkaisi vuonna 1982 teoksen Uudempi Maammekirja. ==Katso myös== * Suomi-kuva == Lähteet == * (painettu) * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Maamme kirja, 38. painos, 1934 * Maamme kirja, 1. painos, 1876 * Maamme kirja, Wikisource * Boken om vårt land, alkuperäinen teos ruotsiksi, topelius.sls.fi * Maamme kirja – digitaalinen editio. Toim. Reeta Holopainen, Sakari Katajamäki ja Ossi Kokko. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura ja Svenska litteratursällskapet i Finland. Helsinki, 2018 Luokka:Suomalaiset kirjat Luokka:Historialliset oppikirjat Luokka:Vuoden 1875 kirjat Luokka:Zachris Topeliuksen teokset
Polyhymnia

Polyhymnia (, "monta laulua") oli kreikkalaisessa mytologiassa pyhän laulun ja kaunopuheisuuden muusa eli runotar.Castren & Pietilä-Castren 2000, s. 438 Hänet kuvataan vakavamielisenä, ajatuksiinsa vaipuneena ja mietiskelevänä naisena. Hän on usein pukeutunut pitkään viittaan ja nojaa pylvääseen. Joskus Polyhymnia tunnetaan myös geometrian, miimisen näytelmän, mietiskelyn ja maanviljelyn muusana. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Muusat
Terpsikhore

Terpsikhore () oli kreikkalaisessa mytologiassa tanssin ja draamallisen kuoron muusa eli runotar. Hänet kuvataan usein istuvana, lyyra kädessään. Joskus hänen on sanottu olevan seireenien äiti. ==Lähteet== Luokka:Muusat
Thaleia (muusa)

Thaleia (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa komedian ja paimenrunouden muusa eli runotar. Hänet kuvataan usein komedioissa käytetyn naamion ja paimensauvan kera.Castren & Pietilä-Castren 2000, s. 570 Thaleia oli Zeuksen ja Mnemosynen tytär, yhdeksästä muusasta kahdeksas. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Muusat
Urania

Urania (, "taivaallinen") oli kreikkalaisessa mytologiassa tähtitieteen ja tähdistä ennustamisen muusa eli runotar.Castren & Pietilä-Castren 2000, s. 608 Hänet kuvataan usein pitämässä maapalloa vasemmassa ja vaarnaa oikeassa kädessä. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Muusat
Mnemosyne

Mnemosyne () oli kreikkalaisessa mytologiassa muistin jumalatar, titaani, joka synnytti Zeukselle muusat eli runottaret. Hän oli Gaian ja Uranoksen tytär. Alkuperäiset boiotialaisen mytologian mukaiset muusat olivat Mneme, Aoide ja Melete. Kreikan runottaria kuviteltiin olevan enemmän, tavallisesti yhdeksän. Antiikin taiteilijat kutsuivat avukseen luomistyötä tehdessään aina kuhunkin alaan kuuluvan muusan. ==Lähteet== Luokka:Antiikin Kreikan jumalattaret Luokka:Titaanit
Sitges

Sitges on kaupunki Garrafin piirikunnassa Barcelonan maakunnassa Espanjassa. Kaupungin asukasluku oli 28 969 vuonna 2018. Se sijaitsee Garrafin rannikolla (Costa del Garraf) Välimeren rannalla, noin 36 kilometriä Barcelonasta etelään. Sitgesin pääelinkeino on matkailu, ja kaupungissa onkin muun muassa kolme vapaa-ajan satamaa, jotka houkuttelevat turisteja maalta sekä mereltä käsin. Matkailun jälkeen kaupungin tärkeimpiä elinkeinoja on erityisesti materiaalien ja raaka-aineiden tuottaminen rakennusteollisuudelle. Matkailijoiden lisäksi Sitges houkuttelee myös taiteilijoita, ja kaupungissa onkin sen pienuuteen nähden huomattavan paljon taiteilijoiden ateljeita ja taidegallerioita. Kaupunki on myös erityisesti homoyhteisön suosima lomailupaikka, kuuluen "Big Fouriin" eli neljän etelä-Euroopan homoystävällisimmän lomakohteen joukkoon. Muut ovat Mykonos Kreikassa, sekä Gran Canaria ja Ibiza Espanjassa. Sitgesissä on vuodesta 1967 lähtien järjestetty fantasia- ja kauhuelokuviin keskittyvä elokuvafestivaali. Sitgesin suosituimpia nähtävyyksiä ovat sen rantakatu sekä aivan merenrannassa sijaitseva Maricelin palatsi, jota paikalliset kutsuvat nimellä Racó de la calma ("Rauhan nurkkaus"). Kaupungissa on myös modernistista tyyliä edustavia rakennuksia, joista kuuluisimpia Cau Ferratin ja Maricelin museot. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Barcelonan kunnat Luokka:Katalonian kaupungit
Suomen Leijonan ritarikunta

Suomen Leijonan ritarikunta on nuorin Suomen kolmesta virallisesta ansioritarikunnasta. Se perustettiin 11. syyskuuta 1942. Ritarikunta on sekä siviili- että sotilasritarikunta. Kunniamerkit on suunnitellut Oskar Pihl. Suurmestarina toimii tasavallan presidentti, joka kantaa suurristiä.Matikkala 2017, s. 166–169. Hallitus on yhteinen Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan kanssa. Taiteilijoille myönnettävä Pro Finlandia -mitali on osa ritarikuntaa. Risti on valkoiseksi emaloitu yrjönristi, jonka punaisessa keskiössä on vaakunaleijona. Nauhat ovat punaiset.Matikkala 2017, s. 166–168. ==Kunniamerkit== * Suomen Leijonan suurristi (SL SR) * Suomen Leijonan I lk:n komentaja (SL K I) * Suomen Leijonan komentaja (SL K) * Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitali (SL PF) – myönnetään taiteilijoille * Suomen Leijonan I lk:n ritari (SL R I) * Suomen Leijonan ritari (SL R) * Suomen Leijonan ansioristi (SL Ar) Lähde: == Kuvia== Tiedosto:Suomen Leijonan Ritarikunnan 1. luokan komentajaristi.jpg|Suomen Leijonan Ritarikunnan I luokan komentajaristi ja rintatähti. Tiedosto:Suomen Leijonan Ritarikunnan 1. luokan ritarimerkki.jpg|Suomen Leijonan Ritarikunnan I luokan ritarimerkki. Tiedosto:Suomen Leijonan Ritarikunnan 2. luokan ritarimerkki miekkojen kera.jpg|Suomen Leijonan Ritarikunnan ritarimerkki miekkojen kera. Tiedosto:Suomen Leijonan Ritarikunnan Pro Finlandia -mitali.jpg|Suomen Leijonan Ritarikunnan Pro Finlandia -mitali. == Katso myös == * Pyhän Karitsan ritarikunta * Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta * Vapaudenristin ritarikunta == Lähteet == * === Viitteet === == Kirjallisuutta == * * * == Aiheesta muualla == * * * Ruusun ja leijonan matkassa, Yle Areena (Dokumentti Suomen kunniamerkkijärjestelmän 100-vuotisesta historiasta ja sen roolista maamme identiteetin rakentumisessa.) ** Ruusun ja Leijonan matkassa – suomalainen kunniamerkkiperinne on pitänyt pintansa, Yle.fi (Dokumenttiin liittyvä artikkeli) Luokka:Suomalaiset ritarikunnat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Badalona

Badalona on kaupunki Kataloniassa, Koillis-Espanjassa. Se sijaitsee Välimeren rannalla noin kymmenen kilometriä Barcelonasta pohjoiseen, ja sen asukasluku on noin 215 000 (2015). Kaupunki lasketaan kuuluvaksi niin sanotun suur- Barcelonan alueeseen. Väkiluvultaan se on Katalonian kolmanneksi ja Espanjan 23. suurin kaupunki. Roomalaiset perustivat Badalonan 200-luvulla eaa. nimellä Baetulo. Badalona on yksi Katalonian tärkeimmistä ja vanhimmista kaupungeista. Kaupungin aseman se sai vuonna 1897. Kaupungista ovat kotoisin jalkapalloseura CF Badalona ja koripalloseura Joventut Badalona. == Historia == 800- ja 900-luvuilla rakennettiin Badalonan keskiaikainen osa, jota nykyisin kutsutaan nimellä Dalt de la Vila. Kaupungin arkkitehtonisesti merkittävin rakennus on 1400-luvulla rakennettu Can Canyadón kartano, joka on samalla tyypillinen esimerkki Katalonian rannikon arkkitehtuurista. Muita Badalonan merkittäviä nähtävyyksiä ovat muun muassa Casa Pavillard (”Pavillardin talo”), joka on vuonna 1906 rakennettu arkkitehti Joan Amigó i Barrigan suunnittelema modernistityylinen rakennus, ja 1500-luvulta peräisin oleva Sant Jeroni de la Murtran luostari. == Kuvia == Badalona - Casa Consistorial - Ajuntament - Francisco de Paula del Villar y Lozano - Facade.jpg|Kaupungintalo Sant Jeroni de la Murtra 2012 -2.JPG|Sant Jeroni de la Murtra Casa Enric Pavillard - Vista general.jpg|Casa Pavillard Torre Vella - Façana.jpg|La Torre Vella Badalona - La Llauna, Fàbrica Gottardo de Andreis - Joan Amigó Barriga - 1909.jpg|Fàbrica G. de Andreis (La Llauna) Can Canyadó - Vista general.jpg|Can Canyadó PontPetroli.jpg|Pont del Petroli Badalona - La Rambla.jpg|Passeig de la Rambla == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Barcelonan kunnat Luokka:Katalonian kaupungit
Vic

Vic (espanjaksi Vich) on Osonan piirikunnan pääkaupunki Barcelonan maakunnassa Kataloniassa. Kaupunki sijaitsee puolivälissä matkaa Barcelonasta Ranskan rajalle, ja sen asukasluku on n. 42 000 (2015). 700- ja 800-luvuilla Vic oli rajamaata, joka erotti toisistaan frankit ja maurit. Vuonna 1027 Vicin arkkipiispa julisti "Jumalan rauhan ja aselevon" (Paz y Tregua de Dios), mikä hillitsi hieman alueella käytyjä yksittäisiä sotia. 1700-luvulla Vic oli yksi kuningas Filip V:tä vastaan kapinoineiden joukkojen tukikohdista, ja näistä kapinoista seurauksena olikin Espanjan perimyssota. Nykyisin Vic on yliopistokaupunki, joka on kuuluisa mm. keskiaikaisista rakennuksistaan sekä gastronomian puolella makkaroistaan, erityisesti perinteisestä fuet- makkarastaan. Vicin pääelinkeinoja ovat eri teollisuudenalat ja lisäksi se on tärkeä kaupan keskus. == Kuvia == Muralles de Vic.JPG|Vicin kehämuuri Temple Romà de Vic.jpeg|Temple romà de Vic (100-luku) Vic, Catedral de San Pedro-PM 58833.jpg|Catedral de Vic (1700-luku) 185 Plaça Major, amb les cases Costa i Tolosa.jpg|Casa Costa (kesk.) ja Casa Bach (oik.) keskusaukiolla. Museu Episcopal de Vic (Catalunya).JPG|Museu Episcopal == Lähteet == === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Vicin kaupungin viralliset Internet-sivut *Vicin matkailutoimiston Internet-sivut *Vicin yliopiston englanninkieliset Internet- sivut Luokka:Barcelonan kunnat Luokka:Katalonian kaupungit
Erebos

Erebos () oli kreikkalaisessa mytologiassa pimeys ja manalan pimein osa. Hän oli Khaoksen poika ja sisarensa Nyksin puoliso.Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 153 Erebosta hallitsee manalan jumala Haades. ==Lähteet== *Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === Luokka:Antiikin Kreikan jumalat Luokka:Kreikkalaisen mytologian paikat
Eris

Eris (, "Riita") on kreikkalaisessa mytologiassa eripuraisuuden jumalatar. Roomalainen vastine jumalattarelle on Discordia. Eris on Areksen eli sodan ja taistelun jumalan sisar. Akhilleuksen tulevien vanhempien Peleuksen ja Thetiksen häihin oli kutsuttu kaikki muut Olympoksen jumalattaret paitsi Eris, jonka tiedettiin aiheuttavan eripuraa. Suuttuneena siitä, ettei häntä ollut kutsuttu juhliin, Eris heitti kultaisen omenan häävieraiden joukkoon. Omenassa luki "Kauneimmalle", mikä sai Heran, Afroditen ja Athenen kiistelemään sen omistuksesta. Troijalaisen kuninkaanpojan Pariksen annettiin päättää asia ja hän antoi omenan Afroditelle, kun tämä lupasi vastalahjaksi apua kuningas Menelaoksen puolison Helenan ryöstämisessä. Hera olisi tarjonnut poliittista valtaa ja Athene taistelutaitoja, mutta Paris valitsi maailman kauneimman naisen, Helenan. Eriksen omena aiheutti siis Troijan sodan. ==Lähteet== Luokka:Antiikin Kreikan jumalattaret
Erlangenin koulukunta

Erlangenin koulukunta oli luterilainen 1800-luvun teologinen suunta, joka koetti sovittaa tutkimuksen tuloksia tunnustuskirjoihin ja Raamattuun. Koulukunta yritti yhdistää uskonpuhdistuksen teologiaa uusiin oppeihin. Suunnan huomattavimmat edustajat olivat Erlangenin yliopiston professorit Hofmann, Frank ja Thomasius. ==Katso myös== * Uusluterilaisuus ==Lähteet== * Pieni Tietosanakirja: Erlangenin koulukunta == Aiheesta muualla == *Erlangenin teologia (Seppo A. Teinonen: Teologian sanakirja) Luokka:Luterilainen teologia