EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pyhän Hengen kirkko (Tallinna)

Pyhän Hengen kirkko () on kirkko, joka sijaitsee Tallinnan vanhassakaupungissa. Kirkon omistaa Viron evankelis-luterilainen kirkko. == Historia == Kirkon ensimmäiset osat on rakennettu 1200-luvulla. 1300-luvulla kirkkoon tehtiin laajennus. 1630-luvulla arkkitehti H. Graff suunnitteli tornin pohjoisen renessanssin tyyliin, jonka Bickel ja A. John uusivat vuonna 1688. Kirkossa toimi 1500-luvulla kaksi pappia, joilla oli suuri vaikutus viron kieleen ja kulttuuriin. Heistä G. Müller kirjoitti saarnoja viroksi ja Balthasar Russow oli Liivinmaan maakunnan kronikan kirjoittaja == Arkkitehtuuri == Kirkon länsiosassa on kahdeksankulmainen torni saksalaisen ritarikunnan tyyliin. Kirkon pohjoispuolella julkisivuun on kaiverrettu barokkityylinen kello, jonka teki vuonna 1684 K. Ackerman. == Sisustus == Kirkon sisustukseen kuuluu: * Keskiaikainen goottilainen veistetty alttari (1513) * Renessanssityylinen piispanistuin (1597) * Renessanssi- ja barokkityyliset kattokruunut. == Aiheesta muualla== * Luokka:Tallinnan kirkot Luokka:Viron kivikirkot
Trøllanes

Trøllanes on kylä Kalsoyn saaren pohjoisrannikolla Färsaarilla. Kylä kuuluu Klaksvíkin kuntaan, ja asukkaita siellä oli vuonna 2013 yhteensä 17. Kylän asukkaat saavat elantonsa muun muassa lampaiden- ja karjanhoidosta. Kylä on saanut ”Trøllanes”-nimensä erään tarinan mukaan siitä, kun peikoilla oli tapana saapua sinne tanssimaan aina loppiaisyönä. Kylän asukkaat lähtivät aina tuolloin pakoon peikkoja Mikladalurin kylään. Matka tunturin yli Mikladaluriin oli vaarallinen ja raskas, minkä vuoksi kerran eräs vanha nainen ei jaksanut lähteä matkaan. Hän piiloutui pöydän alle, mutta peikkojen ilonpidon ollessa ylimmillään, huusi hän peloissaan Jeesusta apuun. Tämän kuultuaan peikot kauhistuivat ja pakenivat kylästä eivätkä milloinkaan enää palanneet. Vielä nykyisinkin Trøllanesissa on kiviä, joihin ei ole koskettu, sillä niitä pidetään maahisten asuinpaikkoina. Trøllanesin kylään kulkee päivittäin muutamia linja-autoja Kalsoyn saaren eteläisimmästä kylästä Syðradalurista. Trøllanesissa ei ole majoituspalveluita tai kauppaa. == Maantiede == Trøllanesin kylä on Kalsoyn saaren neljästä kylästä pohjoisin, ja se sijaitsee saaren pohjoisrannikolla Färsaarten pohjoiskolkassa. Trøllanes sijaitsee korkealla, ja kylän ranta on yksi Färsaarten pahimmista tyrskypaikoista. Trøllanes sijaitsee kahden kilometrin pituisen valaisemattoman tunnelin päässä etelämpänä sijaitsevasta Mikladalurin kylästä. Tunneli valmistui vuonna 1986, mihin asti Trøllanesiin ei johtanut tietä ja kylä oli hyvin eristäytynyt. == Väestö == Oheisessa taulukossa esitetyt Trøllanesin väkiluvut pohjautuvat Färsaarten tilastokeskuksen () tietoihin. Vuosi Väkiluku yhteensä Miehiä Naisia 1985 16 6 10 1987 18 7 11 1989 20 9 11 1991 21 12 9 1993 23 11 12 1995 24 13 11 1997 21 11 10 1999 22 11 11 2001 23 11 12 2003 24 11 13 2005 23 11 12 2007 27 13 14 2009 22 10 12 2011 19 9 10 2013 17 9 8 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Färsaarten kylät
Artturi Ranta

Jaakko Artturi Ranta, vuoteen 1906 Blank (26. helmikuuta 1897 Ylivieska – 16. toukokuuta 1975 Imatra) toimi hallinnon parissa, muun muassa osuuskauppa- alalla, ja oli Tampereen kaupungin sosiaalisektorin kaupunginjohtaja 1943–1948. Sitten hän oli Imatran kauppalanjohtaja 1948–1955 ja vuodet 1955–1964 Kymen läänin maaherra.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7, palsta 265 Ranta toimi nuoresta pitäen aktiivisesti työväenliikkeessä, ja hänet valittiin 1918 Ylivieskan kunnanvaltuustoon. Vuonna 1919 hän meni Oulun osuuskaupan palvelukseen sen sivumyymälään. Osuuskauppakoulun käytyään hän toimi eri osuusliikkeiden hallintotehtävissä vuoteen 1943, jolloin hänet valittiin Tampereelle apulaiskaupunginjohtajaksi. ==Lähteet== ‎Luokka:Imatran kauppalan- ja kaupunginjohtajat Luokka:Ylivieskan kaupunginvaltuutetut Luokka:Kymen läänin maaherrat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
NoSQL

NoSQL (englannin sanoista Not only SQL) on käsite, jolla kuvataan perinteisestä relaatiomallista poikkeavia tietokantoja. Nämä tietokannat eivät seuraa mitään kiinteästi määrättyä taulukkoskeemaa, minkä ansiosta ne skaalautuvat hyvin horisontaalisesti. NoSQL-tietokannaksi kutsuttiin aluksi Carlo Strozzin vuonna 1998 esittämää järjestelmää, jossa ei käytetty SQL- kyselykieltä. Termi yleistyi vuonna 2009 Johan Oskarssonin järjestämässä tapaamisessa, jossa keskusteltiin ei-relaatiomallin mukaisista ohjelmistoista kuten Cassandra ja Voldemort. Tarkoituksena oli löytää yhteinen nimitys kasvavalle määrälle tietokantajärjestelmiä, jotka poikkeavat ACID- periaatteista. Tunnettuja NoSQL-toteutuksia ovat muun muassa Google BigTable ja Amazon Dynamo. Avain-arvo -tietokantajärjestelmiä ovat muun muassa Redis, Memcached ja Riak. Sarakkeisia tietokantajärjestelmiä ovat muun muassa Apache Cassandra, Apache HBase ja ClickHouse. Dokumentti-orientoituneita tietokantajärjestelmiä ovat muun muassa MongoDB, Couchbase ja Apache CouchDB. Graafitietokantajärjestelmiä ovat muun muassa Neo4j, ArangoDB ja OrientDB. == Arkkitehtuuri == Relaatiotietokannat soveltuvat huonosti suurten dokumenttimäärien käsittelyyn ja pilvilaskennan käyttöön. Parhaimmillaan ne ovat, kun käsitellään pieniä transaktioita tai suoritetaan harvoin tapahtuvia suuria eräajoja. Ne eivät kuitenkaan ole kovin tehokkaita, jos tietokantaan tarvitsee tehdä paljon muutoksia tihein väliajoin. NoSQL taas pystyy suoriutumaan hyvinkin suuresta samanaikaisesta määrästä luku- ja kirjoitusoperaatioita. Tekniikan heikkoihin puoliin kuuluu, että NoSQL- arkkitehtuurit eivät välttämättä takaa datan eheyttä eri palvelimilla. Ne kuitenkin pyrkivät siihen, että tiedot päivitetään lopulta, vaikka se ei tapahtuisikaan välittömästi. Useat NoSQL-toteutukset tukevat tietokantojen hajauttamista, jossa tiedot ovat toisteisesti useilla palvelimilla ja ne on mahdollista löytää esimerkiksi hajautetun tiivisteen avulla. Tällä tavoin järjestelmiä on helppo skaalata, ja ne toimivat, vaikka verkkoyhteydet sen joidenkin solmujen välillä katkeaisivatkin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tietokannat
Elli Ranta

Elli Aleksandra Ranta (o.s. Kaislaranta, alk. Karén; 25. joulukuuta 1900 Helsinki – 17. marraskuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen laulaja (sopraano) ja näyttelijä.Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 4, s. 678. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04763-9 Ranta toimi näyttelijänä useissa teattereissa vuosina 1924–1938 sekä ooppera-, operetti- ja konserttilaulajana. Laulajana hän piti ensikonserttinsa vuonna 1933. Ranta oli laulunopettajana Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1946. Hänen puolisonsa oli säveltäjä Sulho Ranta.Otavan Iso tietosanakirja, osa 7, p. 265. Otava 1966. Heidän tyttärensä oli ohjaaja Rauni Ranta. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset sopraanot Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Juho Ranta

Juho Ranta, vuoteen 1882 Mäkiranta (4. maaliskuuta 1867 Ilmajoki – 11. lokakuuta 1953 HelsinkiDir. cantus Juho Ranta kuollut. Helsingin Sanomat, 12.10.1953, s. 5.) oli suomalainen kanttori, kuoronjohtaja, säveltäjä ja lehtimies. Juho Rannan vanhemmat olivat Antti Mäkiranta ja Margareeta Kokko ja puoliso vuodesta 1889 Sanni Elviira Ranta-Nikkola. Lukkari-urkurikoulun Ranta kävi Helsingissä, valmistuen vuonna 1893. Hän työskenteli Oulun tuomiokirkon kanttorina 1904–1939 ja sävelsi muun muassa kuorolauluja.Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 4, s. 678. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04763-9 Peräseinäjoen kanttori-urkurina Ranta oli ollut 1893–1904. Oulussa ollessaan hän toimi myös Oulun reaalilyseon musiikinopettajana, Louhen ja Liiton toimitussihteerinä sekä Oulun läänin elintarvetoiminnan sihteerinä ja johtajana. Director cantus -arvonimen hän sai 1909. Juho Rannan poika oli säveltäjä Sulho Ranta.Aikalaiskirja 1934, s. 540-541. (Viitattu 24.9.2018) Juho Ranta kuului suureen lähetystöön vuonna 1899 Peräseinäjoen edustajana.Päiviö Tommila: Suuri adressi, s. 309. WSOY, 1999. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka: Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka: Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Land’s End

Land’s End ( tai Pedn an Wlas) on manner-Englannin läntisin kohta. Se on Cornwallin suosituimpia ulkoilmanähtävyyksiä ja siellä on lukuisia museoita ja matkamuistoliikkeitä. Land’s Endin rantakalliot ovat valtakunnallisesti merkittäviä. Kalliot ja menneen kaivostoiminnan jäänteet muodostavat harvinaisille jäkälille sopivan elinympäristön. Niemimaalla kasvaa runsaasti kanervaa, kellokanervaa, harmaakellokanervaa (Erica cinerea) ja erästä piikkihernelajia (Ulex gallii). Harvinaisia alueelta löydettyjä kasveja ovat kaunosappi (Centaurium scilloides), kevätnurmikka (Poa infirma), kankeakarvamaite (Lotus subbiflorus) ja keltatahmayrtti (Parentucellia viscosa). Land's End on toinen päätepiste kun kuvataan matkan maksimia Britanniassa. == Lähteet == Luokka:Cornwallin maantiede Luokka:Englannin niemet ja niemimaat
Vilho Rantasalo

Aukusti Vilho Rantasalo, sukunimi aik. Durchman (22. marraskuuta 1881 Kitee – 9. elokuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori ja kansanperinteen tutkija sekä julkaisija. Rantasalon vanhemmat olivat konemestari Wilhelm Durchman ja Beata Johanna Iso-Pahkala. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1900 Joensuun lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1904, maisteriksi 1907 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1920. Rantasalo toimi opettajana eri oppikouluissa ja viimeksi Helsingin koelyseon eli Töölön yhteislyseon suomen kielen vanhempana lehtorina 1929–1947 sekä oli Helsingin yliopiston folkloristiikan dosenttina 1927–1947,Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7, palsta 270 alanaan 1927–1928 suomalainen ja vertaileva kansanrunoudentutkimus ja 1928–1947 suomalainen kansanuskomusten ja taikatapojen tutkimus.Helsingin yliopiston virkamiehetYlioppilasmatrikkeli 1900 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset etnologit Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Anitta Ranta

Anitta Leila Anneli Ranta (s. 9. helmikuuta 1957) on suomalainen sopraano. Anitta Ranta opiskeli laulua Vantaan Musiikkiopistossa Salme Kotkasen ja Sibelius-Akatemiassa Matti Lehtisen johdolla. Hän jatkoi opintojaan Länsi- Berliinissä (Hochschule der Künste Berlin) mm. Dietrich Fischer-Dieskaun ja Donald Groben johdolla. Hän voitti 1978 Timo Mustakallio -laulukilpailun ja sai erikoispalkinnon Münchenin kansainvälisessä laulukilpailussa 1980. Vuosina 1984-87 Ranta oli kiinnitettynä Aachenin oopperaan. Suomen kansallisoopperassa hän on vieraillut mm. Wolfgang Amadeus Mozartin Don Giovannin Donna Elvirana ja Carl Orffin Carmina Buranan sopraanosolistina sekä Cornel Trăilescun Saapasjalkakissan nimiroolissa. Espoon oopperassa hän on laulanut Mozartin Tituksen (La clemenza di Tito) Vitelliana. Ranta on kuulunut usean vuoden ajan Suomen Oopperaliiton solistipankkiin. Hän on vieraillut mm. Porin, Vaasan ja Tampereen oopperoissa sekä Estonia-teatterin produktioissa ja Ilmajoen musiikkijuhlilla. Ranta on esiintynyt myös lied- ja kirkkomusiikkikonserteissa sekä orkesteriteoksissa sekä kotimaassa että useissa Euroopan maissa. Ranta on toiminut laulunopettajana Sibelius-Akatemiassa, Helsingin ja Tampereen konservatorioissa, Tampereen yliopiston näyttelijätyön laitoksessa ja Vantaan musiikkiopistossa. Tällä hetkellä Ranta toimii laulunopettajana ja oopperaluokan opettajana mm. Juvenalian musiikkiopistossa Espoossa. ==Diskografia== * Lauluja suoraan sydämeen, (1984 EMI) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Anitta Rannan esittely Suomen Beniamino Gigli -seuran sivulla Luokka:Suomalaiset sopraanot Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viljo Rantasalo

Viljo Valto Rantasalo, entinen Björni (29. elokuuta 1887 Eura – 6. joulukuuta 1983) oli 1935–1954 Helsingin yliopiston dosentti alanaan pediatriikka.Helsingin yliopiston virkamiehet Hän oli samalla Helsingin kulkutautisairaalan, myöh. nimeltään Auroran sairaala, ylilääkäri 1936–1954. Rantasalo sai professorin arvonimen 1946.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7, palsta 270 Rantasalon vanhemmat olivat Frans Björni ja Henriika Vilhelmiina Piipanoja. Rantasalo pääsi ylioppilaaksi Turun suomalaisesta reaalilyseosta 1905 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1914. Tohtoriksi hän väitteli 1928, jolloin hän sai myös lastentautien erikoislääkärin pätevyyden. Rantasalon ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1913 oli Leila Wallenius (k. 1953) ja toinen vuodesta 1954 Irma Orvokki Hiltunen. Rantasalon pojasta Viljo Ilari Rantasalosta (1916–1999) tuli isänsä tavoin lääketieteen tohtori ja dosentti. Myös tytär Leila-Marja Saarelma (1921–2018)Marja Saarelman kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 23.9.2018, s. C 16 valmistui lääkäriksi ja erikoistui lastenpsykiatriaan.Suomen lääkärit 1962, s. 551 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Samettisilmäinen tyttöni

Samettisilmäinen tyttöni on suomalaisen Eino Grönin kokoelma-albumi vuodelta 2013. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 2013 kokoelma-albumit Luokka:Eino Grönin kokoelma-albumit
Rapola (täsmennyssivu)

Rapola tarkoittaa seuraavia: *Rapola, kylä ja kartano Valkeakosken Sääksmäellä *Rapolan muinaislinna, Sääksmäellä ==Sukunimi== *Frans Rapola (1860–1910), opettaja, kansanedustaja (suomalainen puolue) *Marjos Rapola (1900–1969), lainvalmistelija, korkeimman hallinto-oikeuden jäsen, eduskunnan oikeusasiamies *Martti Rapola (1891–1972), kielitieteilijä, professori *Leena Rapola (s. 1958), näyttelijä *Lyyli Rapola (1904–1979), nimistöntutkija ja paikannimiarkiston hoitaja *Sirkka Rapola (1905–1997), kustannustoimittaja, lastenkirjailija ja kääntäjä Luokka:Sukunimet
Mutanärhi

Mutanärhi (Struthidea cinerea) on mutavaristen heimoon kuuluva australialainen varpuslintu. ==Tuntomerkit== Mutanärhi on 29–47 cm pitkä ja painaa 110–130 grammaa. Höyhenpuku on tummanharmaa ja siinä on vaaleammanharmaita viiruja. Siivet ovat ruskeat ja pyrstö musta. Sukupuolet ovat samannäköiset. Mutanärhen silmän väri vaihtelee iän mukaan. Poikasilla se on ruskea ja vuoden ikäisillä harmaa. Vanhoilla yksilöillä harmaan silmän ympärillä on keltainen rengas. ==Levinneisyys== Mutanärheä tavataan kotoperäisenä Australiassa. Lajin populaatiota ei ole arvioitu, mutta sitä on kuvattu yleiseksi. ==Elinympäristö== Mutanärhi elää ruohostoilla ja avoimissa eukalyptusmetsissä. Laji vaatii veden läheisyyttä, koska se tarvii mutaa pesän rakentamista varten. ==Ravinto== Mutanärhi käyttää ravinnokseen pääasiassa hyönteisiä ja siemeniä, joita se etsii maasta. ==Lähteet== Luokka:Mutavarikset
Keltatahmayrtti

Keltatahmayrtti (Parentucellia viscosa) on keltakukkainen näivekasvi, jonka alkuperäinen levinneisyysalue on Euroopassa. Se on levinnyt tulokaslajina myös Yhdysvalloissa.Calflora Kasvin huomattavin ominaisuus on sen tahmaisuus. Keltatahmayrtin kasvutapa on pysty, varret haarattomat, ja koko kasvi on nukkamaisen karvan peitossa. Lehdet ovat vastakkaiset. Keltaiset, noin 2,5 cm pitkät huulimaiset kukat ovat tahmean nukan peitossa ja muodostavat harvan tähkän kasvin latvaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Plants USDA Luokka:Näivekasvit
Mikrobilääkeherkkyys

Mikrobilääkeherkkyysmäärityksen kohteena ovat usein antibioottirestistentit bakteerit. Tällöin tavoitteena on saada selville kuinka resistentistä kannasta on kyse, ja mikä antibiootti on sopivin kyseisen sairauden hoitoon. Lääkkeen valinnassa pyritään mahdollisimman pieneen pitoisuuteen lääkeainetta. Tuloksia tarkasteltaessa on myös huomioitava lääkkeen turvallisuus, sen tunkeutuminen infektioalueelle, hinta sekä lääkkeen resistenssin syntyyn vaikuttavat ominaisuudet. ==Herkkyysmääritys kiekkomenetelmällä== Useasti herkkyysmäärityksiä tehdään kiekkomenetelmällä. Tällä menetelmällä tutkitaan imupaperiin imeytetyn antibioottikiekon muodostamaa bakteerin kasvun estävän renkaan kokoa bakteeriviljelymaljalle. Estorenkaan halkaisija on suoraan verrannollinen bakteerin herkkyyteen. Renkaan, jossa ei ole pesäkkeitä, halkaisija mitataan ja millimetreissä oleva tulos ilmoitetaan herkkyysluokituksella. Herkkyysluokituksia on kolme; S = lääkkeelle herkkä bakteeri, I = alentunut herkkyys ja R = resistentti. ==MIC-määritys== Kiekkomenetelmällä ei pystytä saamaan kovin tarkkaa tulosta siitä, kuinka suuri pitoisuus mikrobilääkettä tarvitaan tuhoamaan bakteerikannan. Viljelymaljalle on mahdollista tehdä E-testi, jossa maljalle asetetaan muoviliuska, jonka pohjassa on lääkegradientti, ja pinnalla lääkepitoisuusasteikko, yksikkönä mg/l. Maljalta Inkuboinnin jälkeen on luettavissa pienin bakteerin kasvun estävä lääkepitoisuus (MIC) siitä kohdalta, mihin bakteerikasvusto loppuu. Lääkkeen pienimmän bakteerin kasvua estävän pitoisuuden, MIC:n (minimum inhibitory concentration), määrittäminen voidaan E-testin lisäksi suorittaa kuoppalevyä hyödyntävällä menetelmällä. Luokka:Lääkeaineoppi
Piikkiherneet

Piikkiherneet (Ulex) on hernekasvien heimon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu noin 20 piikkistä pensaslajia. Ne elävät luonnonvaraisina Länsi-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa.http://bird.net.au/bird/index.php?title=Gorse == Lajeja == * euroopanpiikkiherne eli piikkiherne (Ulex europaeus) * katalonianpiikkiherne (Ulex parviflorus)Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ulex Viitattu 25.11.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Piikkiherneet – Ulex Luokka:Hernekasvit
Suomen joukkue jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 1993

Suomen jääkiekkomaajoukkue vuoden 1993 maailmanmestaruuskisoissa jotka järjestettiin Saksassa. == Kokoonpano == *Päävalmentaja: Pentti Matikainen Pelipaikka Num. Pelaaja Joukkue (1992-1993) MV 30 Markus Ketterer Jokerit MV 35 Sakari Lindfors HIFK MV 31 Ari Sulander Jokerit P 2 Mikko Haapakoski TPS P 8 Kari Harila TPS P 4 Erik Hämäläinen Jokerit P 7 Waltteri Immonen Jokerit P 5 Timo Jutila Tappara P 12 Janne Laukkanen HPK P 88 Ville Sirén Luleå HF H 15 Mika Alatalo Lukko H 13 Saku Koivu TPS H 14 Jari Korpisalo Ässät H 40 Mika Nieminen Luleå HF H 20 Marko Palo HPK H 27 Timo Peltomaa Ilves H 24 Juha Riihijärvi JyP HT H 22 Timo Saarikoski Lukko H 16 Keijo Säilynoja Jokerit H 10 Esa Tikkanen New York Rangers H 28 Jarkko Varvio HPK H 11 Vesa Viitakoski Tappara H 26 Juha Ylönen HPK http://www.eliteprospects.com/team.php?team=1606&year0;=1993 Eliteprospects.com - Finland 1993 == Lähteet == 1993
Veklahti

Veklahti (ruots. Vecklax) on kylä Kirkkonummella, Humaljärven ja Vitträskin välissä. Veklahdesta on matkaa Kirkkonummen keskustaan noin 8 kilometriä ja Masalaan noin 6 kilometriä. Veklahdessa on paljon omakotitaloasutusta. Veklahdessa asuu muun muassa biologi Pertti Koskimies. Luokka:Kirkkonummen kylät Luokka:Uudenmaan maakunnan entiset taajamat
Lindal

Lindal on kylä ja asuinalue Kirkkonummella. Lindalissa on paljon 1960–1970-luvuilla rakennettuja kerrostaloja ja rivitaloja. Lindalista on Kirkkonummen keskustaan vain parin kilometrin matka. Lindalin palveluihin kuuluvat yksi kauppa ja muutama yksityinen päiväkoti. Luokka:Kirkkonummen kylät Luokka:Suomen asuinalueet
Harmaakellokanerva

Harmaakellokanerva (Erica cinerea) on Euroopassa tavattava, kanervakasveihin kuuluva varpu. Se elää karuissa oloissa nummilla, avoimilla metsämailla ja rannikoilla, se viihtyy kuivissa, vettä läpäisevissä maissa. == Lähteet == Luokka:Kellokanervat
Merkin

Merkin on sukupuolielinten edessä pidettävä peruukki. Oxford Companion to the Body -teoksen mukaan häpykarvoitusperuukkien historia ulottuu 1450-luvulle. Kirjan mukaan naisten tuli ajella häpykarvansa satiaisia vastaan taistellakseen ja käyttää merkiniä. Myös prostituoidut saattoivat käyttää merkiniä peittääkseen sukupuolitautien merkit.Oxford Companion to the Body Oxford University Press 2002 ==Lähteet== Luokka:Kauneudenhoito
Maikkulan reservikomppania

thumb|250px|Reservikomppanian upseerirakennus. Maikkulan reservikomppanian alue Maikkulan kaupunginosassa Oulussa on yksi harvoista rakennuskantansa pääpiirteissään säilyttäneistä vuoden 1878 asevelvollisuuslain perusteella rakennetuista reservikasarmeista Suomessa. Asevelvollisuuslain mukaan läänien pääkaupunkeihin perustettiin tarkk'ampujapataljoonat, Ouluun perustettiin Suomen 4. Oulun Tarkk'ampujapataljoona. Kuitenkin vain osa ikäluokasta koulutettiin perustetuissa pataljoonissa, loput saivat sotilaskoulutuksensa reservikomppanioissa. Maikkulaan perustettiin 14. Oulun reservikomppania, muut pataljoonan reservikomppaniat sijaitsivat Oulaisissa, Kemissä ja Kajaanissa. Reservikomppanioiden rakennusten piirustukset laadittiin Helsingissä ja ne olivat samat kaikille komppanioille. Maaseudulle rakennetut reservikasarmit sopeutettiin ympäristöönsä ja ne muistuttavat maalaistalon pihapiiriä. Sotilaskäyttö loppui kasarmilla jo 1901. Sen jälkeen rakennukset ovat olleet muun muassa Itä-Karjalan pakolaisten asuintiloina, lastenkotina ja vanhainkotina. Maikkulan kasarmilla on säilynyt noin 300:lle miehelle suunniteltu miehistörakennus, upseeri- ja aliupseerirakennukset, sairastupa, latriini, arestihuone, ruutikellari ja monia lisärakennuksia. Oulun yliopiston käytöstä rakennukset siirtyivät yksityiseen omistukseen vuonna 2000. Rakennukset ovat nykyisin asuinkäytössä. == Lähteet == Luokka:Maikkula Luokka:Oulun historia Luokka:Oulun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen varuskunnat Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa Luokka:Suomalaiset sotilasyksiköt autonomian aikana Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Sininen aukko

Sininen aukko on kalkkikivisessä merenpohjassa oleva jyrkkäreunainen aukko. Se erottuu ympäröivästä matalammasta vedestä tummemman sinisenä. Aukot ovat syntyneet kuivalle maalle jääkauden aikana sadeveden kuluttaessa kalkkikiveä tuhansien vuosien kuluessa. Maailman syvin meressä oleva sininen aukko sijaitsee Etelä-Kiinan merellä Paracelsaarilla (kiinalaisille Xisha-saaret) ja on nimeltään Lohikäärmeaukko, joka on yli 300,89 metriä syvä, ja sen yläosan halkaisija on 130 metriä. Aukossa elää yli 20 kalalajia, vaikka aukossa yli sadan metrin syvyydessä sen vesi on lähes hapetonta. == Lähteet == Luokka:Luolageologia Luokka:Meritiede
Algofobia

Algofobia (kreikan ἄλγος, álgos, "kipu" ja φόβος, phóbos, "pelko") on sairaalloinen kivun kokemisen tai toisen kivun näkemisen pelko. Algofobia on muista fobioista poiketen yleisempää aikuisilla kuin lapsilla. Yleisintä se on ihmisillä, joilla on henkilökohtaista kokemusta kroonisesta kivusta. Sen voivat kehittää myös esimerkiksi ihmiset, jotka ovat todistaneet toisen ihmisen kipua. Fobiaa voidaan hoitaa terapialla ja meditaatiolla. Joissain, mutta ei kaikissa tapauksissa, algofobia on opittu pelko. Esimerkiksi kun vanhempi henkilö kuulee muiden kärsivän erilaisista kivuista ja tuskista, hän alkaa myös ennakoida niitä ennen kuin todellisuudessa kärsii kiputiloista. Lapsi saattaa puolestaan todennäköisemmin kehittää itselleen algofobian, jos hänen perheenjäsenelläänkin on sama fobia. Algofobia saattaa esiintyä yhdessä kuolemanpelon, veren pelon, lääkärien pelon, julkisten paikkojen pelon tai sairaaloiden pelon kanssa. == Lähteet == Luokka:Fobiat
Kaarlo Rauhala

Karl William (Kaarlo) Rauhala, vuoteen 1898 Jacklin (1878–1934) oli suomalainen filosofian tohtori ja historiantutkija.Aikalaiskirja 1934 (Runeberg.org) Hän oli vuodesta 1911 Helsingin yliopiston dosentti ja vuodesta 1927 Valtionarkiston arkistonhoitaja.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7, palsta 301 Rauhalan merkittävät työt olivat kuvaukset Suomen senaatin vaiheista ja Maanmittauslaitoksesta.Facta 2001, WSOY 1985, 13. osa, palsta 551 Lisäksi hän julkaisi historian tutkimusta sarjajulkaisuissa. Rauhala tuli ylioppilaaksi 1899 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1904, filosofian lissensiaatiksi 1910 ja filosofian tohtoriksi 1911. Hän teki tutustumismatkoja Tukholmaan 1907, Pietariin 1908 ja 1912 ja opiskeli Berliinissä 1911. Rauhala oli dosentti vuodesta 1911, valtionarkiston amanuenssi 1917, arkistonhoitaja vuodesta 1927. Hän toimi vt. lyseonlehtorina Helsingissä 1909 ja 1913–1917 sekä vt. kansakouluntarkastajana 1909 ja 1910. ==Julkaisuja== * Suomen keskushallinon järjestämisestä 1808–1817'', 1–2, 1910 (1. osa väitöskirja) * Keisarillinen Suomen Senaatti I–II, 1915, 1921 * Maanmittauslaitoksen järjestely ja maanmittaushallinto Venäjän vallan aikana (Suomen maanmittauksen historia II, 1933) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Kaunosappi

Kaunosappi (Centaurium scilloides) on monivuotinen ruohovartinen kasvi. Se elää eristäytyneillä kasvupaikoilla Länsi-Euroopassa Portugalista Walesiin sekä Azoreilla. Kasvi kasvaa noin 30 cm korkeaksi. Sillä on violetit kukat. == Lähteet == Luokka:Katkerokasvit
Raumannus

Raumannus tarkoittaa seuraavia henkilöitä *Jaakko Paavalinpoika Raumannus (k. 1678), pappi, suomentaja *Johannes Svenonis Raumannus (noin 1570–1614), Tukholman pääkirkkoherra, Uppsalan yliopiston professori *Jonas Matinpoika Raumannus (1608–1683) pappi, kirjailija Luokka:Rauman historia
Jonas Matinpoika Raumannus

Jonas Matinpoika Raumannus (26. lokakuuta 1608 Rauma – 1683 Uusikirkko Tl) oli suomalainen pappi ja kirjailija. Raumannuksen vanhemmat olivat kirkkoherra Matti Sigfridinpoika Brücher (Brygger) ja Kristiina Matintytär ja puolisot vuodesta 1639 Elisabeth Belter (k. 1656) ja vuodesta 1657 Margareeta Laurintytär (k. 1671). Piispa Karl Fredrik Mennander oli Raumannuksen pojan Antin pojanpoika. Raumannus tuli Turun lukion notaariksi 1632 ja kollegaksi 1633, papiksi hänet vihittiin 1634. Raumannus oli Uudenkirkon kappalainen 1640-luvun alusta vuoteen 1675. Hän kirjoitti raamatunkäännöskomitan jäsenenä puhtaaksi vuoden 1642 Raamatun ja lisäsi siihen hakemiston. Hänen toimittamanaan ilmestyi vuosina 1646–1647 Manuale finnonicus, Se on: Muutamat tarvittava ia aina käsillä pidettävät Suomenkieliset Kirjat. Siihen oli koottu muun muassa kalenteri, virsikirja, evankeliumikirja, katekismus, rukouskirja ja osia kirkkokäsikirjasta.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7, palsta 310 Raumannuksen suomentamaksi mainitaan myös maanlaki, joka kuitenkin hävisi Turun palossa 1827. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset papit Luokka: Suomentajat Luokka: Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1608 syntyneet Luokka:Vuonna 1683 kuolleet
Liège–Bastogne–Liège 2013

Liège–Bastogne–Liège 2013 oli järjestyksessään 99. maantiepyöräilyn Liège–Bastogne–Liège-kilpailu. Se käytiin 261,5 kilometrin reitillä Liègestä Bastognen kautta Ans'iin 21. huhtikuuta 2013. Daniel Martin voitti kilpailun karattuaan irtiottoa yrittäneeltä Joaquim Rodríguezilta noin 400 metriä ennen maalia. Alejandro Valverde sijoittui kolmanneksi. == Tulokset == Lähde: Cyclingnews Ajaja Maa Joukkue Aika 1 Daniel Martin Garmin-Sharp 6.43.52 2 Joaquim Rodríguez Katjuša + 3 3 Alejandro Valverde Team Movistar + 9 4 Carlos Betancur Ag2r-La Mondiale + 9 5 Michele Scarponi Lampre-ISD + 9 6 Enrico Gasparotto Astana Team + 18 7 Philippe Gilbert BMC Racing Team + 18 8 Ryder Hesjedal Garmin-Sharp + 18 9 Rui Costa Team Movistar + 18 10 Simon Gerrans Orica-GreenEDGE + 18 == Osallistuneet joukkueet == Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta: *UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Argos-Shimano, Astana Team, Blanco Pro Cycling Team, BMC Racing Team, Cannondale Pro Cycling Team, Euskaltel-Euskadi, FDJ, Garmin-Sharp, Katjuša, Lampre-Merida, Lotto- Belisol, Team Movistar, Omega Pharma-Quick Step, Orica-GreenEDGE, RadioShack- Leopard, Team Saxo Bank, Team Sky, Vacansoleil-DCM *UCI Continental Circuits -joukkueet: Accent Jobs-Wanty, Cofidis, Team Europcar, IAM Cycling, Crelan- Euphony, Topsport Vlaanderen-Baloise == Lähteet == Luokka:Pyöräilykausi 2013 Luokka:Liège–Bastogne–Liège
Luke Joeckel

Luke Joeckel (s. 6. marraskuuta 1991 Arlington, Texas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan hyökkäyksen linjamies. Joeckel on pelannut viisi kautta NFL-liigassa, edustaen Jacksonville Jaguarsia ja Seattle Seahawksia. Hänellä ei ole ollut pelaajasopimusta kevään 2018 jälkeen. Texas A&M; Universityn joukkueessa yliopistojalkapalloa pelannut Joeckel oli vuoden 2013 NFL:n varaustilaisuuden toinen valinta. Hän solmi heti pelaajasopimuksen hänet varanneen Jacksonville Jaguarsin kanssa. Joeckel pelasi neljä kautta Jaguarsissa, joista kaudet 2013 ja 2016 hän oli lähinnä sivussa loukkaantumisten takia. Joeckel ei kyennyt pelaamaan riittävän tasaisesti pelipaikkansa vaatimalla tasolla ja häntä siirreltiin uloimman ja sisemmän linjamiehen roolien välillä. Jaguars ei tarjonnut Joeckelille jatkoa, joten hän siirtyi yksivuotiselle sopimuksella Seattle Seahawksiin. Kauden 2017 aikana Joeckel pelasi 11 ottelua. Kauden puolivälissä hän oli hetken sivussa polvivamman takia. Seahawks ei tarjonnut jatkosopimusta ailahtelevasti pelanneelle linjamiehelle kauden jälkeen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Talin laukkarata

Talin laukkarata oli Helsingin Talissa toiminut laukkarata. Alueella järjestettiin lisäksi ratsastuksen kaikkien olympialajien eli koulu-, este- ja kenttäratsastuksen kilpailuja. Talin laukkarata on ainoa Suomessa toiminut kiitolaukkarata. Vuonna 1952 se oli myös Helsingin olympialaisten kenttäratsastuksen kilpailupaikkana. == Historia == Talin laukkaradan suunnittelu ja rakentaminen aloitettiin vuoden 1925 jälkeen, kun Suomen Kenttäratsastusseuran ratsastajat olivat joutuneet lopettamaan toimintansa Töölön pallokentän alueella. Kenttää hallinnoinut osakeyhtiö oli vuonna 1920 vuokrannut osan pallokentästä ratsastajille, mutta ilmoitti jo muutamaa vuotta myöhemmin purkavansa sopimuksen. Laukkarata ja uusi ratsastusalue päätettiin rakentaa Pitäjänmäen kaupunginosassa sijaitsevan Talin kartanon maille, josta Kenttäratsastusseura vuokrasi 20 hehtaarin suuruisen alueen. Vuonna 1929 valmistunut rata kasvoi nopeasti 1930-luvun aikana kansainvälisen tason ratsastusurheilualueeksi. Varsinainen laukkarata oli 1 200 metriä pitkä ja ruohopintainen. Se sijaitsi nykyisen Talin golfkentän 4. reiän ja Talin liikuntapuiston jalkapallokenttien kohdalla. Merkittävin radalla järjestetyistä kilpailuista tunnettiin nimellä Grand National. Se käsitti kiitolaukkalähtöjen lisäksi myös muita ratsastuskilpailuja ja niihin oli mahdollista pelata totoa. Vuodesta 1940 lähtien Talin laukkarata oli sodan vuoksi suurimmaksi osaksi käyttämättömänä. Alue pääsi rapistumaan pahasti, eikä toimintaa pyörittäneellä taholla ollut varoja sen kunnostamiseen. Vuoden 1952 olympialaiset tarjosivat olosuhteisiin tilapäistä kohennusta, kun rata kunnostettiin kenttäratsastukseen kuuluneen sekaestelaukkakilpailun (steeplechase) näyttämöksi. Laukkaradan toiminta vaikeutui kuitenkin jälleen olympialaisten jälkeen, kun Helsingin kaupunki vuokrasi Talista suuria maa- alueita golfkentän laajennusta varten. Lopullisesti se hylättiin 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa, koska kaupungin kanssa käydyt neuvottelut koko alueen palauttamiseksi ratsastajien käyttöön jäivät tuloksettomiksi. Ratsastustoiminnan loputtua alueella järjestettiin 1960-luvulla vielä jonkin aikaa vinttikoirakilpailuja. Nykyään laukkaradan jäänteitä on maastossa nähtävissä vielä Talin jalkapallohallin parkkipaikan tuntumassa. Vuonna 2010 ilmestyi Suomen Hevosurheilumuseon julkaisemana Talin laukkaradan historiaa käsittelevä teos Muistoja Talin laukkaradoilta. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == *Filmi 1930-luvun Grand National -kilpailuista Suomen Hevosurheilumuseon sivuilla Luokka:Laukkaradat Luokka:Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat
Punanaamiopeippo

Punanaamiopeippo (Callacanthis burtoni) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji. ==Levinneisyys== Punanaamiopeippoa tavataan Afganistanissa, Intiassa, Nepalissa ja Pakistanissa. Lajin populaatiota ei ole arvioitu, mutta sitä on kuvattu harvinaiseksi tai paikallisesti yleiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peipot
Ei pelkkää hunajaa

Ei pelkkää hunajaa (More than Honey) on sveitsiläisen dokumenttiohjaaja Markus Imhoofin käsikirjoittama ja ohjaama dokumenttielokuva mehiläisistä. Elokuva valmistui vuonna 2012 ja se on saanut useita palkintoja. Elokuvan kesto on 90 minuuttia. == Vastaanotto == Savon Sanomien kriitikko Olli-Matti Olnonen pitää elokuvaa jäntevän mielenkiintoisesti toteutettuna. == Palkinnot == * Bayerischer Filmpreis 2013 dokumenttielokuvien sarjassa * Solothurner Filmtage 2013, yleisön palkinto * Schweizer Filmpreis -palkinnot 2013 dokumenttielokuvan ja elokuvamusiikin sarjoissa Elokuva oli lisäksi vuonna 2013 ehdokkaana Deutscher Filmpreisin parhaaksi dokumenttielokuvaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * (Elokuvan virallinen sivusto) * === Arvostelut === * Luokka:Vuoden 2012 dokumenttielokuvat Luokka:Sveitsiläiset dokumenttielokuvat
Barbro von Essen-Holmqvist

Barbro Elsa von Essen-Holmqvist (30. syyskuuta 1915 Pietarsaari – 5. tammikuuta 1996 Nurmijärvi) oli suomalainen farmaseutti ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. Hän asui elämänsä aikana Vaasassa, Helsingissä, Vähässäkyrössä ja viimeksi Nurmijärvellä. Von Essen-Holmqvist julkaisi yhdeksän runokokoelmaa ja lisäksi hänen runojaan julkaistiin antologioissa ja aikakauslehdissä. Hän avusti muun muassa Vasabladet- ja Kuriren-lehtiä. == Teoksia == * I jordiska labyrinter. Författarnas andelslag, Jakobstad 1974 * Så fjärrsynt ler mitt hjärta. Författarnas andelslag, Jakobstad 1975 * Stum stiger frågan. Maskrosorna, Vasa 1976 * Två strängar på min luta – Kaksi on viulussa kieltä. Horisont, Vasa-Nurmijärvi 1979 * Långa livs längtan I : Tankar – reflexioner. Omakustanne, Nurmijärvi 1981 * Långa livs längtan II : Fragment av en verklighet. Omakustanne, Nurmijärvi 1982 * Sorgens lök. Sahlgren, Otalampi 1990 * Måla solar. Sahlgren, Otalampi 1992 * Vingar – vågor : Ode till naturen. Författarnas andelslag, Jeppo 1994 == Lähteet == * * Svenskösterbottniska författare: Barbro von Essen-Holmqvist (1915–1996) Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Rhonda Byrne

Rhonda Byrne on australialainen kirjailija ja tv-tuottaja, joka tuli tunnetuksi elokuvasta The Secret ja samannimisestä kirjasta (suom. Salaisuus). Idean elokuvaan Byrne sai luettuaan erään vanhan kirjan siitä, miten maailmankaikkeudessa asiat tapahtuvat. Hän halusi ihmisten ympäri maailmaa saavan tietää, miten elämässä voi onnistua. Hän teki aiheesta ensin elokuvan ja sen pohjalta kirjan, jota on myyty 19 miljoonaa kappaletta. Elokuvan suosioon vaikutti oleellisesti sen näkyminen Oprah Winfreyn ohjelmassa vuonna 2007. Byrne kirjoitti Salaisuudelle jatkoteoksen Voima vuonna 2011. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Rhonda Byrne's Biography Luokka:Australialaiset kirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:New age -kirjailijat
Santeri Vuosara

Santeri Vuosara (s. 18. lokakuuta 1976 Pori) on suomalainen kokki ja ruokakirjailija. ==Ura== Vuosara on pitkän linjan keittiöammattilainen ja pyörittänyt omaa yhden miehen yritystä Pirkanmaan alueella vuodesta 2008. Syksyllä 2012 hän julkaisi omakustanteena kirjan Uusi Mustamakkara yhteistyössä valokuvaaja Anna-Liisa Nikuksen kanssa. Vuonna 2013 heiltä ilmestyy kirja Rakkaat juurekset (Docendo). Vuosara oli ehdolla Vuoden tamperelaiseksi 2013 kulttuurityöstään mustanmakkaran hyväksi. Musiikin alalla Vuosara tunnetaan taiteilijanimellä DJ Sane, ja hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa M. A. Nummisen kanssa tämän albumeilla Didi-WAH-Didi (2005) ja M.A. Numminen Singt Heinrich Heine (2006) sekä EP-julkaisuilla Contro corrente (2005) ja Viihdekäyttäjä (2006). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://santerivuosara.com/ Luokka:Suomalaiset kokit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Júlio Sérgio

Julio Sergio (s. 8. marraskuuta 1978, Ribeirao Preto) on brasilialainen jalkapalloilija, joka pelaa maalivahtina Italian Serie A:n AS Romassa. Luokka:Brasilialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Felbi

Felbi () on pitkänukkaista samettikangasta, jota käytetään erityisesti hatuissa. Kankaan pohjakudos on puuvillaa ja nukka mohairia tai luonnonsilkkiä. Nukka on harjattu kankaanmyötäiseksi, jolloin se muodostaa sileän ja kiiltävän pinnan. ==Lähteet== Luokka:Kangaslajit
Japanin meri-itsepuolustusvoimat

Japanin meri-itsepuolustusvoimat ( ) on Japanin itsepuolustusvoimien merellinen osa, jonka tehtävänä on Japanin aluevesien ja merenkulun suojaaminen. Se muodostettiin vuonna 1952. == Historia == Japanin kärsittyä tappion toisessa maailmansodassa Potsdamin julistuksen mukaisesti maan laivasto lakkautettiin. Alukset riisuttiin aseista ja osa siirrettiin liittoutuneille sotakorvauksena. Jäljelle jääneet alukset kuljettivat kotiutettavia sotilaita takaisin Japaniin sekä raivasivat sodan aikaisia miinoitteita. Miinanraivaajat siirrettiin perustetulle meriturvallisuusvirastolle (), jonka tehtävänä oli hallinnoida toimintaa. Vuoden 1947 perustuslain perusteella maahan luotiin itsepuolustusvoimat, ja kylmän sodan aikana Yhdysvallat esitti toiveen maan puolustuksen järjestämisestä. Vuonna 1952 muodostettiin meriturvallissuusvirastoon rannikonturvajoukot, johon liitettiin miinanraivaajat sekä muut sotalaivat kuten Yhdysvaltain luovuttamat hävittäjät. Vuonna 1954 rannikonturvajoukot irrotettiin virastosta ja joukoista muodostettiin samana vuonna annetun lain pohjalta Japanin itsepuolustusjoukkojen meri-itsepuolustusvoimat. Meri- itsepuolustusvoimien ensimmäiset alukset olivat Yhdysvaltain luovuttamia hävittäjiä, kunnes 1956 laivasto vastaanotti ensimmäisen toisen maailmansodan jälkeen Japanissa valmistetun hävittäjän JDS Harukazen. Laivaston tärkeimmäksi tehtäväksi määritettiin Neuvostoliiton sukellusveneiden aiheuttaman uhan torjunta. Vuonna 1980 meri-itsepuolustusvoimat osallistuivat ensimmäistä kertaa useiden Tyynenmeren alueen valtioiden yhteiseen RIMPAC- sotaharjoitukseen. Harjoitukseen lähetettiin Japanista helikopterihävittäjä, ohjushävittäjä ja kahdeksan Kawasaki P-2J -merivalvontakonetta. Japanin hallitus hyväksyi joulukuussa 2018 suunnitelman hankkia maalle lentotukialuksia. Helikopteritukialus JS Izumo tullaan muuntamaan F-35-hävittäjälentokoneiden tukialukseksi. Japani on Pohjois-Korean ja Kiinan kasvaneen uhan takia rakentanut ja tilannut uusia ballististen ohjusten torjumiseen kykeneviä sotalaivoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Kultanokkahemppo

Kultanokkahemppo (Linurgus olivaceus) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji. ==Levinneisyys== Kultanokkahemppoa tavataan hajanaisella alueella Afrikan keskiosissa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peipot
Powell Peralta

Powell Peralta on yhdysvaltalainen rullalautailuyhtiö. Sen perustivat George Powell ja Stacy Peralta vuonna 1978. Yhtiö tuli tunnetuksi 1980-luvulla, kun rullalautailua alettiin pitämään varteenotettavana urheilulajina. Peralta jätti yhtiön vuonna 1991. Hän palasi kuitenkin tekemään yhteistyötä Powellin kanssa, ja nykyään yhtiö tunnetaan nimellä Powell Classics. Powell Peraltan nimen alla kilpaili Bones Brigade-niminen rullalautailujoukkue, joka koostui aikansa tunnetuimmista kilparullalautailijoista. Powell Peraltan joukkueessa ovat kilpailleet muun muassa Tony Hawk, Steve Caballero, Tommy Guerrero ja Rodney Mullen. Bones Brigadesta julkaistiin vuonna 2012 90-minuuttinen dokumenttielokuva. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset teollisuusyritykset Luokka:Rullalautailu
Now What?!

Now What?! on Deep Purplen yhdeksästoista studioalbumi, joka julkaistiin 26. huhtikuuta 2013. Se nauhoitettiin vuonna 2012, ja se on yhtyeen ensimmäinen albumi kahdeksaan vuoteen. Kappaleista ”Hell to Pay” ja ”All the Time in the World” tehtiin yhteinen singlejulkaisu. Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 8 ja pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa.Musiikkituottajat: Deep Purple – Now What?! == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Ian Gillan – laulu * Roger Glover – basso * Steve Morse – kitara * Don Airey – koskettimet * Ian Paice – rummut === vierailevat muusikot === * Jason Roller – akustinen kitara ("All the Time in the World") * Eric Darken – lyömäsoitin ("Bodyline", "All The Time in the World") * Mike Johnson – steel-kitara ("All The Time in the World", "Vincent Price") * David Hamilton – kosketinsoitin ("Uncommon Man", "Weirdistan", "Above And Beyond") * Students of Nimbus School of Recording Arts – laulu ("Hell to Pay") * Bob Ezrin – taustalaulu & lyömäsoitin == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * The Guardian: The Guardian: Album review * Helsingin Sanomat: ristiriitainenHelsingin Sanomat: Levyarvio * Imperiumi.net: 5–/10Imperiumi.net: Levyarvio * Rytmi: Rytmi: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio * Ultimate Classic Rock: 6/10Ultimate Classic Rock review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Deep Purplen albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit
Kloraali

Kloraali eli triklooriasetaldehydi (C2HCl3O) on asetaldehydin kloorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään nykyään lähinnä synteettisen orgaanisen kemian lähtöaineena. == Ominaisuudet == Kloraali on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Kloraalin 3 klooriatomia tekevät sen aldehydiryhmästä tavallistakin elektrofiilisemman ja yhdiste reagoi herkästi nukleofiilien kanssa. Esimerkiksi veden kanssa se reagoi muodostaen kloraalihydraattia ja alkoholit reagoivat muodostaen asetaaleja. Vahvat emäkset kuten natriumhydroksidi tai amiinit hajottavat yhdisteen. Natriumhydroksidikäsittelyllä kloraalista muodostuu kloroformia ja natriumformiaattia.Reinhard Jira, Erwin Kopp, Blaine C. McKusick, Gerhard Röderer, Axel Bosch & Gerald Fleischmann: Chloroacetaldehydes, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2007. Viitattu 26.04.2013 == Valmistus ja käyttö == Kloraalia valmistetaan klooraamalla joko asetaldehydiä tai etanoli. Näistä asetaldehydin kloorausprosessi on edullisempi ja etanoli hapettuu ensin kloorin vaikutuksesta asetaldehydiksi ennen kloorautumistaan. Katalyyttinä reaktiossa voidaan käyttää antimonitrikloridia. Reaktiossa muodostuu kloraalihydraattia joko käsitellään väkevällä rikkihapolla, minkä jälkeen kloraali erotetaan tislaamalla. :CH3CHO + 3 Cl2 → CCl3CHO + 3 HCl :CH3CH2OH + 4 Cl2 → CCl3CHO + 4 HCl Kloraalia käytetään maataloudessa käytettävien hyönteismyrkkyjen kuten kloraloosin, DDT:n, metoksikloorin ja herbisidien valmistuksessa. Monet näistä ovat nykyään kiellettyjä, joten yhdisteen käyttö on vähentynyt. Kloraalia käytetään myös eräiden hypnoottisten ja sedatiivisten lääkkeiden kuten kloraalihydraatin ja triklofossin valmistamiseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Trichloroacetaldehyde *ChemBlink: Chloral Luokka:Aldehydit
Hila (Kirkkonummi)

Hila on kylä Kirkkonummen eteläosassa. Hilassa on useita vanhoja kartanorakennuksia, kuten Hilan ja Jeggarsin kartanot. Hilasta on matkaa Kirkkonummen keskustaan noin 10 kilometriä. Lähimmät elintarvikekaupat ovat Kantvikin Sale ja Eestinkylän Maatilapuoti. Hilassa on myös Linlon pienvenesatama sekä ulkoilualue. Luokka:Kirkkonummen kylät
Inger Karoline Gaup

Inger Karoline Gaup (s. 1995, Koutokeino, Norja) on norjansaamelainen laulaja. Hän on voittanut saamelaisen talenttikilpailun Riddu Násttit vuonna 2010. Sen lisäksi hän on voittanut Sámi Grand Prix'n lauluosion vuonna 2012 kappaleellaan Oainnát go ja vuonna 2018 kappaleellaan Oahppan lean. Sen lisäksi hän tuli toiseksi samassa kilpailussa vuonna 2011 kappaleellaan Don dat leat. ==Diskografia== * 2015 - Sweet love (album) * 2017 - Cahkket gintala (single) ===Kokoelmalevyt=== Omien levyjen lisäksi Gaup esiintyy seuraavissa levyissä: * 2011 - Sámi Grand Prix 2011 kappaleella Don Dat Leat * 2012 - Sámi Grand Prix 2012 kappaleella Oainnat Go * 2018 - Sámi Grand Prix 2018 kappaleella Oahppan lean ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset laulajat Luokka:Saamelaiset laulajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katariina Mustakallio

Sinikka Eeva Katariina Mustakallio (s. 18. syyskuuta 1958 Helsinki)Veli-Matti Autio: Suomen Historiallisen Seuran matrikkeli 1875–2007, s. 134. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2007. on Tampereen yliopiston kansainvälisten asioiden vararehtori (2016–2018). Hän toimi aiemmin Kieli-, käännös- ja kirjallisuustieteiden yksikön johtajana vuosina 2014–2015. Koulutukseltaan hän on historioitsija ja antiikintutkija. Hänellä on dosentin arvo sekä Tampereen yliopistossa että Turun yliopistossa, sekä virka yliopiston lehtorina historian oppiaineessa. Mustakallio toimi Suomen Rooman-instituutin johtajana 2009–2013. Mustakallio väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1994 antiikin Roomaa käsitelleellä väitöskirjalla. Hän on sosiaali- ja kulttuurihistorioitsija, joka on tutkinut erityisesti uskontoja ja uskonnollisuutta antiikin maailmassa, sekä naisten ja lasten asemaa erityisesti antiikin Roomassa että keskiajalla. Historiantutkija Tauno-Olavi Huotari oli Mustakallion puoliso. == Julkaisuja == * * * * * * * * Mustakallio, Katariina: Sive deus sive dea: la presenza della religione nello sviluppo dekka società romana (edizione italiana a cura di Donatella Puliga). Pisa: Edizioni ETS, 2013. ISBN 978-88-4673-661-1. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset antiikintutkijat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leena Pietilä-Castrén

Leena Pietilä-Castrén (s. 1950) on suomalainen antiikintutkija ja klassillinen arkeologi. Hän on Helsingin yliopiston klassillisen arkeologian dosentti ja toimi oppiaineen yliopistonlehtorina. Pietilä-Castrén opiskeli latinan kieltä ja Rooman kirjallisuutta Helsingin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1987 Rooman arkeologiaa käsitelleellä väitöskirjalla. Hän toimi Suomen Ateenan-instituutin johtajana vuosina 2000–2004. Hän on julkaissut sekä tieteellisiä että populaarimpia teoksia antiikintutkimuksen alalta sekä muun muassa Rooman ja Ateenan kaupungeista. == Julkaisuja == * * * * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset antiikintutkijat Luokka:Suomalaiset arkeologit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mauno Rauramo

Mauno Rauramo (vuoteen 1935 Schroderus, 12. lokakuuta 1885 Lapinlahti – 7. tammikuuta 1950Kuka kukin oli (Wikisource)) oli suomalainen lääkäri. Hän oli Viipurin kaupungin synnytyslaitoksen ylilääkäri 1918–1937, Viipurin naistensairaalan ylilääkäri 1938–1940, Helsingin yliopiston synnytys- ja naistentautiopin professori ja Naistenklinikan johtaja 1942–1950.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7, palsta Mauno Rauramo, Kansallisbiografia (maksullinen) Mauno Rauramon pojan varatuomari, kanslianeuvos Mauno Heikki Rauramon poikia ovat Jaakko Rauramo, Ilkka Rauramo ja Anssi Rauramo. Mauno Rauramon toinen poika on professori Mauno Lauri Rauramo.Kuka kukin on 1954 (Runeberg.org) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Abessiniangenetti

Abyssiniangenetti (Genetta abyssinica) on genettien sukuun kuuluva sivettieläin. == Levinneisyys == Abessiniangenettiä tavataan hajanaisesti levinneenä Etiopiassa, Pohjois-Somaliassa, Eritreassa, Djiboutissa ja Kaakkois-Sudanissa. Lajin populaatiota eikä sen muutoksia tiedetä. Sitä on kuitenkin nähty laajalla alueella ja monissa erilaisissa elinympäristöissä, mutta joidenkin raporttien mukaan laji ei ole yleinen ja jopa harvinainen. == Elinympäristö == Vaikka abessiniangenetin elinympäristövaatimuksia ei tiedetä tarkkaan, tulee se kuitenkin toimeen monenlaisissa ympäristöissä. Lajia tavataan rannikkotasangoilta vuoristojen kanervanummille ja ruohostoille. == Lähteet == Luokka:Sivettieläimet Luokka:Puutteellisesti tunnetut nisäkkäät