EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gross

Gross tai Groß on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Bill Gross (s. 1944), yhdysvaltalainen sijoittaja ja yritysjohtaja * Christian Gross (s. 1954), sveitsiläinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja * David Gross (s. 1941), yhdysvaltalainen fysiikan professori * Eric Gross (1926–2011), itävaltalais-australialainen säveltäjä * Jan Tomasz Gross (s. 1947), Yhdysvalloissa toimiva historian tutkija * Jordan Gross (s. 1995), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija * Julia Jakob, ent. Julia Gross (s. 1991), sveitsiläinen suunnistaja * Justin Gross, yhdysvaltalainen ääninäyttelijä * Krista Gross (s. 1990), yhdysvaltalais-suomalainen koripalloilija * Lee Falk, oik. Leon Harrison Gross (1911–1999), yhdysvaltalainen sarjakuvakirjoittaja, teatterituottaja ja näytelmäkirjailija * Marcus Gross (s. 1989), saksalainen ratameloja ja olympiavoittaja * Michael Groß (s. 1964), saksalainen uimari ja olympiavoittaja * Nico Gross (s. 2000), sveitsiläinen jääkiekkoilija * Pascal Groß (s. 1991), saksalainen jalkapalloilija * Paul Gross (s. 1959), kanadalainen näyttelijä * Ricco Groß (s. 1970), saksalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja * Stanislav Gross (1969–2015), tšekkiläinen sosiaalidemokraattinen (ČSSD) poliitikko, sisäministeri ja pääministeri * Stefano Gross (s. 1986), italialainen alppihiihtäjä * Terry Gross (s. 1951), yhdysvaltalainen radiotoimittaja * Villem Gross (1922–2001), virolainen kirjailija == Katso myös == * Gros
Marcos Senesi

Marcos Nicolás Senesi Barón (s. 10. toukokuuta 1997 Concordia) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Bournemouthia. Senesi edusti kotimaassaan San Lorenzoa. Hän siirtyi alankomaalaisseura Feyenoordiin syyskuussa 2019. Hän pelasi Eredivisiessa kolmen kauden aikana 80 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Hän teki kaksi maalia Alankomaiden cupissa kaudella 2019–2020 ja yhden maalin Konferenssiliigassa kaudella 2021–2022. Senesi siirtyi Englannin Valioliigan Bournemouthiin elokuussa 2022. Hän pelasi kaudella 2022–2023 Valioliigassa 31 ottelua ja teki niissä kaksi maalia, helmikuussa liigassa kolmantena ollutta Newcastle Unitedia ja maaliskuussa liigan kärjessä ollutta Arsenalia vastaan. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Valioliigassa 31 ottelua, joista avauskokoonpanossa 26. Hän teki neljä maalia ja antoi viisi maalisyöttöä. Senesi pelasi Argentiinan nuorten maajoukkueissa. Hän pelasi Argentiinan kaikki kolme ottelua alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017 ja teki maalin ottelussa Guineaa vastaan. Hän pelasi Argentiinan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2022 ystävyysottelussa Viroa vastaan. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gros

Gros on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Antoine-Jean Gros (1771–1835), ranskalainen taidemaalari * Baptiste Gros (s. 1990), ranskalainen maastohiihtäjä * Josh Gros (s. 1982), yhdysvaltalainen jalkapalloilija * Piero Gros (s. 1954), italialainen alppihiihtäjä == Katso myös == * Gross
Luis Sinisterra

Luis Fernando Sinisterra Lucumí (s. 17. kesäkuuta 1999 Santander de Quilichao) on kolumbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Bournemouthia. Sinisterra edusti kotimaassaan Once Caldasia. Hän siirtyi alankomaalaisseura Feyenoordiin heinäkuussa 2018. Hän pelasi Eredivisiessa neljän kauden aikana 76 ottelua ja teki niissä 20 maalia, joista kaksitoista kaudella 2021–2022. Hän pelasi Eurooppa-liigassa seitsemän ottelua, joissa hän teki yhden maalin, ja Konferenssiliigassa 12 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelanneeseen Leeds Unitediin heinäkuussa 2022. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki 19 valioliigaottelussa viisi maalia. Hän aloitti kauden 2023–2024 Leedsin mestaruussarjajoukkueessa mutta siirtyi syyskuun alussa lainasopimuksella valioliigajoukkue Bournemouthiin. Hän pelasi kauden aikana 20 valioliigaottelua ja teki kaksi maalia. Hän siirtyi Bournemouthiin vakituisesti 23,4 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2024. Sinisterra pelasi Kolumbian joukkueessa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 ja teki kaksi maalia Tahitia vastaan. Hän pelasi Kolumbian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2019 ystävyysottelussa Algeriaa vastaan. Hän on pelannut joulukuun 2024 puoliväliin mennessä 18 A-maaottelua, joissa neljä kertaa avauskokoonpanossa. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki ystävyysottelussa Guatemalaa vastaan syyskuussa 2022. Kolme päivää myöhemmin hän teki kaksi maalia Meksikoa vastaan. Hän teki maalin Yhdysvaltoja vastaan kesäkuussa 2024 ja MM-karsintaottelussa Chileä vastaan saman vuoden lokakuussa. == Lähteet == Luokka:Kolumbialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Diego Ferreira

Diego Ferreira (s. 22. joulukuuta 1975) on paraguaylainen pikajuoksija, joka erikoistui 100 metrille. Ferreira edusti Paraguayta Ateenan kesäolympialaisissa 2004. Hän juoksi ensimmäisellä kierroksella uransa ennätysajan 10,50 muttei selviytynyt puolivälieriin. Edmontonin MM- kilpailuissa 2001 Ferreira karsiutui ensimmäisellä kierroksella. == Henkilökohtaiset ennätykset == Lähde: === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 100 m 10,50 Ateena 21. elokuuta 2004 200 m 21,66 Cochabamba 30. toukokuuta 2004 === Sisäradat === Matka Aika Paikka Päivä 60 m 6,81 Budapest 28. helmikuuta 2004 200 m 22,69 Budapest 24. helmikuuta 2004 == Lähteet == Luokka:Paraguaylaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nakkilan kirkonkylä

Nakkilan kirkonkylä on Nakkilan kunnan kuntakeskus Satakunnan maakunnan keskivaiheilla, linnuntietä noin 17 kilometriä maakuntakeskus Porista kaakkoon. Nakkilan kirkonkylä sijaitsee Kokemäenjoen varrella. Nakkilan kirkonkylä muodostaa nykyisin osan laajemmasta Porin keskustaajamasta, josta Nakkilan kuntaan sijoittuvien asukkaiden osuus oli 4 262 asukasta vuoden 2012 alussa. Esimerkiksi vielä 1980-luvulla Nakkilassa oli neljä erillistä taajamaa: Arantila eli kirkonkylä (2 520 as., 1980), Ruskila (461 as.), Viikkala (303 as.) ja Pyssykangas (216 as.). Näistä kolme suurinta ovat nykyisin yhdistyneet osaksi Porista Harjavaltaan ulottuvaa Porin keskustaajamaa. Nakkilan kunnan asutushistoria ulottuu kauas kivikautiseen Kiukaisten kulttuurin aikakauteen (2000-1300 eaa.). Pronssikautisia kivistä koottuja hautaröykkiöitä, hiidenkiukaita (1500-400 eaa.) on löydetty yli sata. Nakkilan kylistä vanhimpia ovat Leistilä, Masia, Ruskila, Tattara ja Viikkala, jotka oli asuttuja jo varhaisella keskiajalla. Kartanoista Anola Kokemäenjoessa sijaitsevine Kirkkosaarineen (joka oli perimätiedon mukaan Ulvilan vanhan kirkon sijaintipaikka) oli 1200-luvulla huomattava kirkollinen keskus ennen Ulvilan ja Porin kaupunkien perustamista. Kirkkosaari sijaitsee vain kaksi kilometriä nykyisestä Nakkilan kirkosta pohjoiseen. Nakkilan kylä mainitaan kirjallisissa lähteissä vuonna 1548 (Nacke by) ja 1552 (Nackila). Kylä kuului tuolloin Ulvilaan ja Ulvilan seurakuntaan. Rukoushuonekunta Nakkilaan muodostettiin 1763, kappeliseurakunta 1764 omine kirkkoineen (Nakkilan aiempi kirkko 1764) ja itsenäinen Nakkilan seurakunta 1861. Nykyinen Nakkilan kirkko edustaa funktionalistista tyyliä (1934, suunnittelijanaan arkkitehti Erkki Huttunen). Nakkilan kylännimi on toiminut pohjana pitäjännimelle. Kylännimi perustuu ilmeisesti talonnimeen Nakkila. Talonnimi saattaa olla johdettu esimerkiksi saksalais- tai ruotsalaisperäisestä Nacke- henkilönimestä muodossa Nakke, Nakki tai jotain vastaavaa. ==Lähteet== Luokka:Nakkilan kylät Luokka:Satakunnan maakunnan taajamat Luokka:Suomen kuntakeskukset
Aarne Ojala

Kaarlo Aarne Ojala (20. lokakuuta 1897 Helsinki – 29. tammikuuta 1978 Heinola) oli suomalainen agronomi ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1960.Helsingin Sanomat. 04.02.1978. Kuolleita. Ojalan vanhemmat olivat kamreeri, taloustirehtööri Kalle Henrikki Ojala ja Selma Maria Yrjölä ja puoliso vuodesta 1926 Lempi Maria Mattila. Ojala kirjoitti ylioppilaaksi Heinolan keskikoulun jatkoluokilta vuonna 1916 ja valmistui agronomiksi vuonna 1921. Hän työskenteli Lahden ja Kajaanin kiertävän maamieskoulujen palveluksessa, Itä-Hämeen maanviljelysseuran konsulenttina, Valtion siementarkastuslaitoksen assistenttina ja Kajaanin Suonviljelysystäväin palveluksessa, kunnes siirtyi vuonna 1925 Suomen Sianjalostusyhdistyksen konsulentiksi ja vuonna 1945 yhdistyksen toiminnanjohtajaksi Aarne Salokankaan seuraajaksi. Ojala työskenteli yhteensä yli 35 vuoden ajan sikatalouden ja sianjalostuksen parissa. Hän oli Sianjalostusyhdistyksen Sika-lehden vastaava toimittaja, ja kirjoitti säännöllisesti ammattiartikkeleita eri lehtiin. Ojala toimi Heinolan Osuuskaupan johtokunnassa ja Heinolan Osuuskassan hallintoneuvoston puheenjohtajana. ==Julkaisuja== * Säilöperuna ja sen valmistus, 1957 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Kaliumdivetyfosfaatti

Kaliumdivetyfosfaatti (KH2PO4) eli monokaliumfosfaatti on kalium- ja divetyfosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa lannoitteissa ja elintarvikkeiden lisäaineena. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa kaliumdivetyfosfaatti on valkoista tai väritöntä kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Sen alkeiskoppi on tetragonaalinen. Kaliumvetyfosfaatti liukenee erittäin hyvin veteen ja liuokset ovat heikosti happamia. Yhdiste liukenee myös hieman etanoliin. Kuumettaessa aine hajoaa meta- tai polyfosfaateiksi. Kaliumdivetyfosfaattikiteet ovat pietsosähköisiä.Mark B. Freilich & Richard L. Petersen: Potassium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2001.Klaus Schrödter, Gerhard Bettermann, Thomas Staffel, Friedrich Wahl, Thomas Klein & Thomas Hoffmann: Phosphoric Acid and Phosphates, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2008. Kaliumdivetyfosfaattia valmistetaan neutraloimalla fosforihappoa osittain kaliumhydroksidilla, -karbonaatilla tai -kloridilla. :KOH + H3PO4 → KH2PO4 \+ H2O Kaliumdivetyfosfaattia käytetään muun muassa lannoitteissa, ainesosana puskuriliuoksissa ja elintarvikkeissa sitä käytetään happamuudensäätöön. Sen E-koodi on E162. Yhdistettä käytetään myös pietsosähköisissä värähtelijöissä. David R. Gard :Phosphoric Acids and Phosphates, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2005. ==Lähteet== Luokka:Fosfaatit Luokka:Kaliumyhdisteet
Antonio Maria Zaccaria

Pyhä Antonio Maria Zaccaria (1502 Cremona, Lombardia, Italia – 5. heinäkuuta 1539 Cremona, Lombardia, Italia) oli pappi, pyhimys ja yhteisön Clericorum Regularium S. Pauli perustaja. Hän syntyi patriisiperheeseen jossa hänen isänsä Lazzaro kuoli Antonion ollessa kaksivuotias. Antonio opiskeli lääketiedettä Paduassa, harjoitti ammattiaan Cremonassa ja kolme vuotta myöhemmin alkoi opiskella teologiaa ja vihittiin papiksi. Mies oli huomattu saarnaaja ja perusti Milanossa kaksi hengellistä yhteisöä. Sairastuttuaan kuumeeseen hän kuoli rauhallisesti äitinsä talossa 37-vuotiaana. Hän eli seuraavien 7 paavien hallintokausien aikana: Aleksanteri VI (1492-1503), Pius III (1503), Julius II (1503-1513), Leo X (1513-1521), Hadrianus VI (1522-1523), Klemens VII (1523-34) ja Paavali III (1534-49). Paavi Pius IX julisti hänet autuaaksi 1849 ja paavi Leo XIII julisti hänet pyhimykseksi 27. toukokuuta. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 5. kesäkuuta. == Lähteet == Luokka:Pyhimykset Luokka:Vuonna 1502 syntyneet Luokka:Vuonna 1539 kuolleet
Korkeakoski (Juupajoki)

Korkeakoski on Juupajoen keskustaajama ja sen suurin taajama 822 asukkaallaan. Kylässä asuu noin puolet kunnan asukkaista. Korkeakoskella sijaitsee terveyskeskus, kunnanvirasto ja luokat 3-9 käsittävä koulukeskus. Myös vuonna 1898 perustettu Walleniuksen Wapriikki -niminen Suomen ensimmäinen koneellinen kenkätehdas sijaitsee Korkeakoskella. Korkeakosken kylässä on myös pieni puukirkko. Sen on suunnitellut arkkitehti Jaakko Tähtinen ja se on vihitty käyttöön vuonna 1951. == Lähteet == Luokka:Juupajoki Luokka:Pirkanmaan maakunnan taajamat
Henkilökohtainen budjetointi

Henkilökohtainen budjetointi on sosiaali- ja terveydenhuollon palvelujen järjestämistapa, jossa käyttäjä valitsee ja hankkii palveluita hänelle myönnetyllä henkilökohtaisella budjetilla. Vammaisten henkilöiden henkilökohtaisen budjetoinnin kokeiluhanke järjestettiin Suomessa vuosina 2016-2019. Kokeilun tulos on Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen laatima ehdotus Suomen henkilökohtaisen budjetoinnin mallista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://henkilokohtainenbudjetointi.fi/ Luokka:Julkiset palvelut Luokka:Vammaisuus
Luis Luna

Luis Raúl Luna Lemus (s. 29. joulukuuta 1983) on venezuelalainen pikajuoksija, joka erikoistui 400 metrille. Luna edusti Venezuelaa Ateenan kesäolympialaisissa 2004 karsiutuen 400 metrillä ensimmäisellä kierroksella. Hän saavutti 4 × 400 metrin viestissä Etelä-Amerikan-mestaruuskisojen hopeaa Barquisimetossa 2003 sekä Keski-Amerikan ja Karibian kisojen pronssia San Salvadorissa 2002. Luna voitti Venezuelan 400 metrin mestaruuden vuonna 2002. == Henkilökohtaiset ennätykset == Lähde: === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 200 m 21,58 Fayetteville 12. toukokuuta 2006 400 m 45,82 Bogotá 10. heinäkuuta 2004 800 m 1.50,96 Barquisimeto 14. syyskuuta 2003 === Sisäradat === Matka Aika Paikka Päivä 200 m 22,16 Bloomington 3. helmikuuta 2006 400 m 48,63 Gainesville 26. helmikuuta 2006 500 m 1.02,61 New York 2. helmikuuta 2007 == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raakavuota

Raakavuota on eläimen käsittelemätön tai jo suolattu vuota. Joskus raakavuodaksi kutsutaan vain ison eläimen vuotaa, ja pienen eläimen raakavuotaa kutsutaan raakanahaksi. Raakavuota syntyy, kun pyydetty eläin nyljetään. Sen jälkeen raakavuota käsitellään suolaamalla, puhdistamalla ja parkitsemalla se. Raakavuodan käsittelyn jälkeen syntynyttä materiaalia kutsutaan vuodaksi. Tuhannesta kilogrammasta naudan raakavuotaa tulee noin 200–300 kiloa nahkaa. Jos raakavuotaa ei parkita, se kovettuu kuivuessaan, ja siitä voidaan valmistaa esimerkiksi rumpuja, kalvoja tai köysiä. Raakavuodasta tehdään myös koiran puruluita. Puhdistuksen aikana raakavuotaan saattaa tulla reikiä, jos nahan työstäjä on varomaton kaapiessaan nahkaa. Raakavuota saatetaan myydä nahkatehtaaseen parkitsemista varten. Raakavuodan laatuun ja myyntihintaan vaikuttaa se, onko siinä vaurioita. Vaurioita saattaa tuottaa eläimen sairaus tai vamma tai eläimen tai raakavuodan huolimaton käsittely joko teurastamossa tai varastoinnin aikana. Raakavuotien tuotannossa saattaa avustaa myös kone, joka nylkee eläimen. Koneellinen nylkeminen tuottaa usein raakavuotia, joissa on vähemmän vaurioita kuin ihmisen leikkaamissa vuodissa. == Lähteet == Luokka:Nahka
Gunnar Kauste

Rudy Gunnar Kauste (vuoteen 1933 Gauffin; 4. syyskuuta 1907 Helsinki – 30. huhtikuuta 1991 Tampere) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1961.Helsingin Sanomat. 17.05.1991. Kuolleita. Kausteen vanhemmat olivat arkkitehti Arthur Rudolf Gauffin ja Ellen Sofia Falck. Kauste valmistui agronomiksi vuonna 1933. Hän työskenteli aluksi Keskusosuusliike Hankkijan kasvinjalostuslaitoksella ja Maatalouskoelaitoksen kasvinjalostusosaston ensimmäisenä assistenttina ja tilanhoitajana Iso-Hiiden kartanolla Janakkalassa ja Tarvaalan koulutilalle Saarijärvelle. Vuonna 1936 Kauste siirtyi G. A. Serlachius Oy:n maatalousosaston päälliköksi Mänttään. Hänen vastuulleen kuului yhtiön eri puolilla Suomea sijainneiden tilojen hoito sekä kauppapuutarhan, myllyjen, Mäntän Liha- ja Leikkeleliikkeen, teurastamon ja makkaratehtaan sekä kalavesien ja -hautomon johto. Kauste toi Suomeen ensimmäiset friisiläislehmät, ja hän oli kehittämässä Pohjois-Hämeen meijeritaloutta. Kauste vaikutti monissa alansa yhteisöissä ja järjestöissä, muun muassa Pohjois-Hämeen Osuusmeijerissä, Myllyliitossa ja Teollisuusagronomiyhdistyksesä. Hän osallistui talvi- ja jatkosotaan Viestirykmentti 4:ssä, ja oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Return of the Dream Canteen

Return of the Dream Canteen on Red Hot Chili Peppersin kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 14. lokakuuta 2022. Albumi oli yhtyeelle jo toinen vuoden sisään, sillä edellisen albumin Unlimited Love julkaisusta oli kulunut vain kuusi kuukautta. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "Tippa My Tongue", sekä Eddie Van Halenia kunnioittava "Eddie". == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Arvio: Virta ei kohta nelikymppisestä bändistä lopu – Keväällä ilmestynyttä ylipitkää Red Hot Chili Peppers -albumia seuraa nyt toinen samanlainen Viitattu 25.10.2022. == Lähteet == Luokka:Red Hot Chili Peppersin albumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Jorge Castellón

Jorge Castellón Velarde (s. 7. helmikuuta 1969) on bolivialainen pikajuoksija. Hänen ennätyksensä 100 metrillä on vuonna 1996 juostu 10,65. Castellón edusti Boliviaa 100 metrillä Atlantan kesäolympialaisissa 1996. Hän juoksi ensimmäisellä kierroksella ajan 10,74, muttei selviytynyt puolivälieriin. == Henkilökohtaiset ennätykset == Lähde: , Matka Aika Paikka Päivä 100 m 10,65 1996 200 m 22,50 Sudbury 29. heinäkuuta 1988 == Lähteet == Luokka:Bolivialaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yrjö Kari

Yrjö Frithiof Konstantin Kari (7. heinäkuuta 1901 Lahti – 8. toukokuuta 1982)Taiteilija Yrjö Karin taidenäyttely, Lahti, 1930, No 123, sivu 2, julkaistu 28.10.1930 oli suomalainen Lapin aiheita maalannut taidemaalari.Come To Finland : Yrjö Kari Hollolasta kotoisin ollut Yrjö Kari päätti opintonsa Taideteollisuuskeskuskoulussa 1920-luvun alussa. Hän asui neljän vuoden ajan Rovaniemellä maalaten Lapin maisemia ja pitäen taideluentoja Rovaniemen kansalaisopistossa. Kari opiskeli 1929–1930 Pariisissa ja piti siellä oman näyttelynsä. Hän opiskeli myös Saksassa ja Ruotsissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luettelo Yrjö Karin kirjoittamista lehtiartikkeleista Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Andrei Turtšak

Andrei Anatoljevitš Turtšak (, s. 20. joulukuuta 1975) on venäläinen poliitikko. Turtšak valmistui Pietarin valtion ilmailu- ja avaruusinstrumentoinnin yliopistosta 1998. Hän oli Pihkovan alueen parlamentin edustajana ja 2009–2017 alueen kuvernööri. Turtšakin sanotaan päässeen kuvernöörin asemaansa 33-vuotiaana, koska hänen isänsä, Leninets-holding- yhtiön johtaja Anatoli Turtšak oli Vladimir Putinin judokaveri. Lokakuussa 2017 Turtšak valittiin Yhtenäinen Venäjä -puolueen yleisneuvoston puoluesihteeriksi. Marraskuussa hänet nimitettiin liittoneuvostoon Pihkovan alueelta.https://www.mk.ru/politics/2017/11/02/turchaka-nadelili- polnomochiyami-chlena-soveta-federacii.html ==Viitteet== Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valdinei da Silva

Valdinei Abílio da Silva (s. 29. maaliskuuta 1972) on brasilialainen pika- ja keskimatkojen juoksija. Da Silva edusti Brasiliaa Atlantan kesäolympialaisissa 1996 karsiutuen 400 metrillä ensimmäisellä kierroksella ja 4 × 400 metrin viestissä välierissä. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 da Silvan edustama Brasilian 4 × 400 metrin viestijoukkue sijoittui neljänneksi. Da Silva voitti 800 metrillä Etelä-Amerikan-mestaruuden Mar del Platassa 1997 ajalla 1.46,89. Manausissa 2001 hän sai hopeaa 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestissä. Da Silva voitti Brasilian 400 metrin mestaruuden vuonna 2000 ajalla 46,02 ja 800 metrin mestaruuden vuonna 2001 ajalla 1.46,81. == Henkilökohtaiset ennätykset == Lähde: === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 200 m 21,69 Londrina 1. toukokuuta 2004 400 m 45,74 São Paulo 15. kesäkuuta 1996 800 m 1.45,88 Rio de Janeiro 3. toukokuuta 1998 === Sisäradat === Matka Aika Paikka Päivä 400 m 48,19 Pariisi 7. maaliskuuta 1997 == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset pikajuoksijat Luokka:Brasilialaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mizuho (Tokio)

Mizuho () on Japanin maaseutukaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se kuuluu Nishi-Taman piirikuntaan. Mizuho sijaitsee sisämaassa Tokion länsiosassa Musashinon ylängön länsireunalla. Kaupungin itäosa kohoaa Sayaman kukkuloille. Mizuhossa on 32 266 asukasta (elokuussa 2022) ja sen pinta-ala on 16,85 neliökilometriä. Mizuhon maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1940 liittämällä yhteen neljä kyläkuntaa. Niistä Hakonegasaki kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla pysähdyspaikkana Ōmeen ja Nikkōhon johtavien tiereittien risteyksessä. Mizuhoon kuuluvilla maatalousalueilla tuotetaan vihanneksia, koristekukkia, maitoa ja Sayama-teetä; kaupungissa sijaitsee Tokion metropolin ainoa teeviljelmä. Yhdysvaltain ilmavoimien käytössä oleva Yokotan lentotukikohta käsittää valtaosan Mizuhon eteläosasta. Alueella onkin kärsitty melusaasteesta. Mizuhoa palvelee JR Higashi-Nihonin Hachikō-linja, joka pysähtyy Hakonegasakin rautatieasemalla. == Kuvia == Tiedosto:Aim high into the sky (9576950847).jpg|Yokotan lentotukikohta, taustalla Mizuho Tiedosto:Mizuho Town Library ac (1).jpg|Mizuhon kaupunginkirjasto Tiedosto:Azusamiten-jinja (Mizuho), shaden.jpg|Azusamiten-jinja Tiedosto:JR Hachiko-Line Hakonegasaki Station West Exit.jpg|Hakonegasakin rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Tokion prefektuurin kunnat
Biała (kunta Opolen voivodikunnassa)

Biała (Gmina Biała, ) on kaupungin sisältävä maalaiskunta Prudnikin piirikunnassa Opolen voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 lopussa 10 544. Kunnan hallintokeskus on Białan kaupunki. == Maantiede ja liikenneyhteydet == Białan kunnan pinta-ala on noin 195 neliökilometriä. Se rajoittuu Prószków, Strzeleczkin, Korfantówin, Prudnikin, Lubrzan ja Głogówekin kuntiin. Kunnan eteläosa sijaitsee Płaskowyż Głubczyckin (”Głubczycen ylätasanko”), keskiosa Kotlina Raciborskan (”Racibórzin laakso”) ja pohjoisosa Równina Niemodlińskan (”Niemodlinin tasanko”) fyysismaantieteellisellä alueella. Sen pinta-alasta noin 75 prosenttia on maatalousmaata ja 17,5 prosenttia on metsää. Biała-joki virtaa kunnan halki. Białan kunta jakautuu Białan kaupunkiin ja seuraaviin kyliin (suluissa väkiluku 31.12.2014): *Browiniec Polski (134) *Brzeźnica (250) *Chrzelice (630) *Czartowice (119) *Dębina (95) *Gostomia (437) *Górka Prudnicka (195) *Grabina (416) *Józefów (114) *Kolnowice (247) *Krobusz (307) *Laskowiec (90) *Ligota Bialska (380) *Łącznik (1 049) *Miłowice (122) *Mokra (154) *Nowa Wieś Prudnicka (204) *Ogiernicze (151) *Olbrachcice (341) *Otoki (181) *Pogórze (708) *Prężyna (298) *Radostynia (410) *Rostkowice (205) *Solec (197) *Śmicz (485) *Wasiłowice (160) *Wilków (171) Voivodikunnan tiet 407, 409 ja 414 sekä rautatielinja 306 (Prudnik–Krapkowice–Gogolin) kulkevat Białan kunnan alueella. == Väestö == Białan kunnan väestö on pienentynyt viimeisten vuosikymmenten aikana; vielä vuonna 1995 väkiluku oli 12 585. Vuoden 2021 joulukuussa 52,2 prosenttia kunnan asukkaista oli naisia ja 47,8 prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 16,4 prosenttia, työikäiset 62,2 prosenttia ja eläkeikäiset 21,5 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 42,6 vuotta. Vuonna 2020 kunnan työttömyysaste oli 6,8 prosenttia. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 32,2 prosenttia oli etnisiä saksalaisia, ja saksan kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Opolen voivodikunnan kunnat
Florentín Giménez

Florentín Giménez (14. maaliskuuta 1925 Ybycuí – 11. maaliskuuta 2021) oli paraguaylainen säveltäjä ja kapellimestari.Falleció Florentín Giménez ABC Giménez aloitti musiikin opiskelun Pääkaupungin poliisin muusikoiden yhtyeen (Banda de Músicos de la Policía de la Capital) toiminnan yhteydessä. Hän toimi kokoonpanossa vuoteen 1945 saakka. Hänen opettajiensa joukossa olivat Salvador Déntice, Manuel Rivas Ortellado ja Gerardo Fernández Moreno. Vuonna 1948 Giménez perusti ensimmäisen orkesterinsa, jonka kanssa hän myös levytti ensimmäisen kerran. 1950-luvun puolessavälissä hän asettui Argentiinaan, jossa jatkoi opiskelua ja esiintymistä sekä sävelsi soundtrackeja elokuviin. Palattuaan Paraguayyn viisitoista vuotta myöhemmin Giménez perusti Radio Cáritas -orkesterin. Hän pääsi Asunciónin kaupungin sinfoniaorkesterin avustavaksi kapellimestariksi ja nousi sen johtoon vuonna 1977 Remberto Giménezin kuoltua. Giménezin johtamia orkestereita olivat myös Orquesta de Cámara Municipal ja Paraguayn kansallinen sinfoniaorkesteri. Giménez perusti Paraguayn kansallisen musiikkikonservatorion ja johti sitä. Giménez sävelsi muun muassa teoksen Juana de Lara, joka oli ensimmäinen paraguaylainen ooppera. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa sävelrunoja, sinfonioita, Misa Paraguaya, elokuvamusiikkia sekä musiikkia zarzuelaan ja teatteriteoksiin. Giménez sai vuonna 2015 Kansallisen musiikkipalkinnon (Premio Nacional de Música). Hän kuoli kotonaan maaliskuussa 2021 oltuaan hiljattain sairaalassa covid-infektion takia. == Lähteet == Luokka:Paraguaylaiset säveltäjät Luokka:Kapellimestarit Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Zandra Borrero

Zandra Patricia Borrero Díaz (s. 17. heinäkuuta 1973) on kolumbialainen pikajuoksija. Hänen 100 metrin ennätyksensä on 11,2 sekuntia vuodelta 1996. Borrero edusti Kolumbiaa Atlantan kesäolympialaisissa 1996 karsiutuen 100 metrillä ja 4 × 100 metrin viestissä ensimmäisellä kierroksella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kolumbialaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erling Olsen

Erling Heymann Olsen (18. huhtikuuta 1927 – 27. kesäkuuta 2011) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä 1964–1966, 1971–1973 ja 1975–1998 sekä toimi niiden puhemiehenä 1994–1998. Vuosina 1978–1982 hän oli Tanskan asuntoministeri ja 1993–1994 oikeusministeri. Koulutukseltaan hän oli valtiotieteiden tohtori. Hän toimi ensin professorina Kööpenhaminan yliopistossa ja sitten rehtorina Roskilden yliopistossa. ==Teokset== * Olsen, Erling. Fra ælling til ugle. Fremad, 1998. ISBN 8755721826 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Muistokirjoitus kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan oikeusministerit Luokka:Tanskalaiset professorit Luokka:Kansankäräjien puhemiehet Luokka:Kööpenhaminan yliopiston professorit Luokka:Rehtorit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Kansasin kansanäänestys abortista 2022

Kansasin kansanäänestys abortista 2022 oli hylätty muutos Yhdysvaltojen Kansasin osavaltion perustuslakiin, joka oli äänestyslipussa samaan aikaan Kansasin esivaalien aikaan 2. elokuuta 2022. Ennakkoäänestys alkoi heinäkuun 13. päivänä. Perustuslakimuutos koski aborttioikeutta Kansasin osavaltiossa. Perustuslakimuutos olisi muun muassa määrittänyt sen, että Kansasin perustuslaki ei takaa aborttioikeutta, vaan olisi antanut Kansasin osavaltioparlamentin päättää aborttilainsäädännöstä. Kansasin osavaltion korkein oikeus teki vuonna 2019 linjauksen, että Kansasin perustuslaki takaa oikeuden aborttiin. Perustuslakimuutoksen vastustaminen pitäisi tilanteen entisellään. Perustuslakimuutoksen kieltä on luonnehdittu tahallaan harhaanjohtavaksi. Muutoksessa muun muassa haluttiin kieltää osavaltion rahoittamat abortit, vaikka osavaltio jo valmiiksi on kieltänyt aborttien rahoittamisen julkisista varoista. Äänestyksen ajankohtaa on myös sanottu tarkoitukselliseksi: osavaltion republikaanit väitetysti ajoittivat äänestyksen tarkoituksella esivaalien (eivätkä varsinaisten vaalien) äänestyslipulle, toivoen pientä äänestysprosenttia. Perustuslakimuutos sai kuitenkin monia äänestäjiä liikkelle, ja äänestysaktiivisuus olikin huomattavasti odotettua suurempi. == Tulokset == == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain vaalit 2022 Luokka:Kansas Luokka:Yhdysvaltain kansanäänestykset Luokka:Kansanäänestykset abortista
Tour of Norway

Tour of Norway eli Norjan ympäriajo on maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka käydään vuosittain touko-kesäkuussa Norjassa. Kilpailua on jatkoa Ringerike GP -kilpailulle, joka muuttui etappikilpailusta yhden päivän kilpailuksi vuonna 2011. Vuonna 2019 Tour of Norway yhdistyi toisen Norjassa ajettavan etappikilpailun Tour des Fjordsin kanssa, jonka järjestäjäorganisaatio ryhtyi myös uuden kilpailun järjestäjäksi. Norjassa ajetaan myös toinen merkittävä etappikilpailu Arctic Race of Norway, joka on Ranskan ympäriajon järjestävän organisaation ASO:n järjestämä. == Voittajat == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Pyöräilykilpailut Norjassa
Adolfo Mejía

Adolfo Mejía (1905 Cartagena – 1973) oli kolumbialainen säveltäjä.Adolfo Mejia Naxos Mejía sai kotonaan varhaista musiikkikasvatusta kitaraa soittaneelta isältään. Hän opiskeli lyhyesti Instituto musical de Cartagenassa, mutta jatkoi opintojaan sitten itsenäisesti. Hän suoritti opintoja myös filosofiassa ja kirjallisuudessa. Mejía myös aloitti pianistina, kapellimestarina ja säveltäjänä työskentelemisen karibialaisvaikutteiselle Lorduy-orkesterille. Hän meni naimisiin vuonna 1930, mutta lähti yksin New Yorkiin.Adolfo Mejía (1905-1973) Filarmonika Music Publishing Siellä hän äänitti sävellyksiään Columbia Recordsille ennen palaamistaan Cartagenaan vuonna 1933. Hänen soitinnuksen oppimistaan edistivät suhteet argentiinalaismuusikko Terig Tucciin ja tämän Orquesta Típica Colombiana y Estudiantinaan. Mejía perusti oman orkesterinsa (Los Calientes) ja Tuccin sekä Antonio Francésin kanssa trion, joka esitti musiikkia Espanjan hovista. Cartagenasta Mejía lähti pian Bogotáan, jossa hoiti sinfoniaorkesterin kirjastoa. Tämän myötä hän pääsi myös suorittamaan opintoja konservatorioon. Mejía sävelsi aluksi fandangoja, cumbiaa ja rumbaa, mutta kiinnostui sitten myös sinfonisten teosten ja pianokappaleiden säveltämisestä. Hänen tunnetuin orkesteriteoksensa on Pequeña suite (1938). Tällä teoksella hän sai Ezequiel Bernal -palkinnon, mikä mahdollisti opiskelun Pariisin École normale de musiquessa Nadia Boulangerin johdolla. Hän sai opetusta myös Paul Dukasilta ja Charles Koechlinilta. Sodan ajan olojen pakottamana Mejía palasi vuonna 1940 Cartagenaan, jossa hän liittyi takaisin vaimonsa seuraan ja pääsi tutustumaan poikaansa. Mejía johti merivoimien koulun yhtyettä ja aloitti sitten opettamisen Instituto musical de Cartagenassa, jossa hän toimi varajohtajana, johti orkesteria sekä opetti harmoniaa, kitaransoittoa ja sellonsoittoa eläkkeelle jäämiseensä saakka. Mejía oli mukana Pro-Arte Musical de Cartagenan festivaalien organisoinnissa. Säveltämistä hän vähensi oleellisesti vuoden 1960 jälkeen. Monien muiden aktiviteettiensa ohella hän kuitenkin alkoi opiskella fysiikkaa ja kieliä. Vuonna 1970 Mejíalle myönnettiin Kolumbian kulttuuri-instituutin Kansallinen sävellyspalkinto. Hän sai myös kunniatohtorin arvon Cartagenan yliopistolta. == Lähteet == Luokka:Kolumbialaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Eduardo Caba

Eduardo Caba (1890 Potosí – 1953 La Paz) oli bolivialainen säveltäjä ja musiikintutkija.Eduardo Caba Pentagrama del Recuerdo Caba sai varhaisimmat pianotuntinsa äidiltään. Vuonna 1926 hän muutti Buenos Airesiin opiskelemaan Felipe Boeron johdolla. Vuonna 1927 hän palasi kotimaahansa ja pääsi hallituksen myöntämällä stipendillä opiskelemaan Espanjaan Joaquín Turinan ja Bartolomé Pérez Casasin johdolla. Vuonna 1942 Caba pääsi La Pazissa Kansallisen musiikkikonservatorion johtajaksi. Säveltäjänä hän kehitti oman ilmaisutyylinsä, jonka pohjalla olivat muiden muassa Andien teemat. Ne ovat esillä esimerkiksi teoksessa 18 Aires Indios. Caban tuotantoon kuuluu muun muassa orkesteriteoksia, pantomiimiteos Potosí ja baletti Kollana. == Lähteet == Luokka:Bolivialaiset säveltäjät Luokka:Bolivialaiset tieteilijät Luokka:Musiikkitieteilijät Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Mirtha Brock

Mirtha Brock Forbes (s. 9. huhtikuuta 1970 San Andrés) on kolumbialainen pikajuoksija. Brock edusti Kolumbiaa Atlantan kesäolympialaisissa 1996 karsiutuen 100 metrillä ja 4 × 100 metrin viestissä ensimmäisellä kierroksella sekä Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 karsiutuen 4 × 100 metrin viestissä välierissä. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 Brockin edustama Kolumbian pikaviestijoukkue eteni finaaliin ja sijoittui seitsemänneksi. Brock saavutti Mar del Platan Pan-Amerikan kisoissa 1995 pronssia sekä 4 × 100 metrin että 4 × 400 metrin viestissä. Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän voitti pikaviestissä kultaa San Salvadorissa 2002 ja hopeaa Maracaibossa 1998. Brock voitti Etelä-Amerikan-mestaruuden Bogotássa 1999 pikaviestissä ja pitkässä viestissä. Samoissa kisoissa hän ylsi 100 metrillä hopealle ajalla 11,44. Barquisimetossa 2003 Brock saavutti pikaviestissä hopeaa ja pitkässä viestissä pronssia. São Paulossa 2007 hän sai hopeaa molemmissa viestilajeissa. Brock voitti Kolumbian 100 metrin mestaruuden vuosina 1998 ja 1999 sekä 200 metrin mestaruuden vuonna 1998. == Henkilökohtaiset ennätykset == Lähde: === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 100 m 11,43 Medellín 13. toukokuuta 2000 200 m 23,75 Bogotá 6. toukokuuta 2000 300 m 38,28 Alicante 18. huhtikuuta 2001 400 m 53,52 Guatemala 12. toukokuuta 2002 === Sisäradat === Matka Aika Paikka Päivä 60 m 7,76 New York 14. helmikuuta 2004 400 m 56,11 Chapel Hill 17. tammikuuta 2004 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kolumbialaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
José Luis Morales

José Luis Morales Nogales (s. 23. heinäkuuta 1987 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Villarrealia ja on pelipaikaltaan vasen laitalinkki. == Seurajoukkueura == 1\. heinäkuuta 2011 Morales siirtyi valencialaisseura Levanteen, jossa hän liittyi seuran reservijoukkueeseen. 17. huhtikuuta 2013 hän teki uuden kaksivuotisen sopimuksen seuran kanssa, kun samaan aikaan hänet nostettiin edustusjoukkueen kokoonpanoon.El canterano Morales, primer 'fichaje' del Levante para la próxima temporada Las Provincias. Viitattu 13.8.2022. 30\. heinäkuuta 2013 Morales siirtyi yhden kauden lainasopimuksella Segunda Divisiónissa pelanneeseen Eibariin.Morales jugará cedido en Eibar Marca. Viitattu 13.8.2022. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa ammattilaisena 13. elokuuta 2013 Real Jaénia vastaan.El Jaén muere en la orilla Marca. Viitattu 13.8.2022. Ensimmäisen maalinsa hän teki ammattilaisurallaan 27. lokakuuta 2013 ottelussa Barcelonan reservijoukkuetta vastaan.El Eibar se aprovecha de cierta apatía del filial azulgrana Marca. Viitattu 13.8.2022. Kauden päätteeksi baskiseura nousi maan pääsarjaan Primera Divisióniin.Levante Morales y el Eibar, amores que matan Marca. Viitattu 13.8.2022. Morales palasi takaisin Levanteen ja pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 30. elokuuta 2014 vieraskentällä Athletic Bilbaota vastaan.Morales: debut y Maradona en San Mamés con el Levante Marca. Viitattu 13.8.2022. Ensimmäisen pääsarjamaalinsa hän teki 4. lokakuuta 2014 ottelussa entistä seuraansa Eibaria vastaan.En Ipurua, hasta el rabo todo es toro Marca. Viitattu 13.8.2022. 29\. toukokuuta 2015 Morales teki seuran kanssa jatkosopimuksen, joka ulottui vuoteen 2019 asti.Morales renueva y amplía su contrato para las próximas tres temporadas y lo celebra adquiriendo su abono del Levante UD Levante UD. Viitattu 13.8.2022. Kaudella 2020–2021 Morales teki 13 maalia ja nousi seurahistorian parhaimmaksi maalintekijäksi maan pääsarjassa.El mejor Morales acecha el récord de Koné AS. Viitattu 14.8.2022. 24\. kesäkuuta 2022 Morales jätti pitkäaikaisen seuransa Levanten ja teki kaksivuotisen sopimuksen naapuriseura Villarrealin kanssa.El Villarreal y José Luis Morales alcanzan un acuerdo por el que el futbolista vestirá la camiseta amarilla hasta 2024 Villarreal CF. Viitattu 13.8.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * José Luis Moralesin tilastot BDFutbol- sivustolla * José Luis Moralesin tilastot Soccerway-sivustolla Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Felipe Boero

Felipe Santiago Boero (1. toukokuuta 1884 Buenos Aires – 9. elokuuta 1958 Buenos Aires) oli argentiinalainen säveltäjä, pianisti ja kuoronjohtaja.Felipe Boero Música Clásica Argentina Boero opiskeli Pablo Berutin johdolla. Hän sai Gran Premio Europan (Eurooppa-suurpalkinto) vuonna 1912. Tämän avulla hän pääsi Pariisin konservatorioon opiskelemaan Paul Vidalin johdolla. Hän ystävystyi Gabriel Faurén, Camille Saint-Saënsin, Claude Debussyn, Maurice Ravelin ja Manuel de Fallan kanssa. Ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen kuitenkin pakotti Boeron keskeyttämään opintonsa ja palaamaan Argentiinaan ennen diplomin suorittamista. Boero perusti vuonna 1915 José Andrén, Ricardo Rodríguezin ja Josué Teófilo Wilkesin kanssa Kansallisen musiikkiseuran (sittemmin Argentiinan säveltäjäliitto). Vuonna 1934 Boero sai Kansalliselta opetusneuvostolta (Consejo Nacional de Educación) valtavan tehtävän opiskelijoiden kuorojen organisoimiseksi ja johtamiseksi. Vuonna 1938 hänestä tuli Comisión Nacional de Bellas Artesin (Kansallinen taidekomissio) jäsen. Boeron tuotannon joukossa on muun muassa kuusi oopperaa, teatteriteoksia, orkesterimusiikkia, soitinkokoonpanoille laadittuja teoksia, lauluja ja soolopianoteoksia. Oopperoista Tucumán (1914) sävellettiin Argentiinan itsenäisyyden satavuotisjuhlan kunniaksi. Kaikissa Boeron dramaattisissa teoksissa ei ole kansallista teemaa vaan esimerkiksi Ariana y Dionysos (1916) on mytologian aiheisiin pohjautuva oopperabaletti. Oopperoiden joukossa on myös El matrero (1925, kantaesitys 1929El Matrero de Felipe Boero Música Clásica Argentina). Boeron viimeiseksi dramaattiseksi teokseksi jäi Zincalì (1933), jonka hän laati Arturo Capdevilan tekstin pohjalta. Zincalì kantaesitettiin vasta 12. marraskuuta 1954 Teatro Colónissa.Zincalí - Felipe Boero - Opera OperaFolio.com == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Argentiinalaiset säveltäjät Luokka:Argentiinalaiset pianistit Luokka:Kuoronjohtajat Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Juan Vicente Torrealba

Juan Vicente Torrealba (20. helmikuuta 1917Juan Vicente Torrealba Venezuela Tuya Caracas – 2. toukokuuta 2019 CaracasThe teacher Juan Vicente Torrealba dies Últimas Noticias) oli venezuelalainen laulaja-lauluntekijä ja harpisti.A los 102 años falleció el maestro Juan Vicente Torrealba El Universal Torrealba otettiin hyvin nuorena vanhemmiltaan Santana Torrealba Silvalta ja María Esperanza Péreziltä Camaguániin, Guáricon osavaltioon, jossa hän omaksui kansanmusiikkivaikutteensa ja oppi soittamaan kitaraa, cuatroa sekä harppua. Torrealba perusti vuonna 1947 veljensä Arturo Torrealban ja tämän pojan Santana Torrealba Leónin kanssa Los Torrealberos -yhtyeen. Vuonna 1949 hän palasi Caracasiin, jossa saavutti mainetta kansanmuusikkona. 1960–1970-luvuilla hän kiersi esiintyjänä Amerikassa ja Euroopassa. Vuonna 1973 Torrealba matkusti Saksaan, jossa opiskeli elektronisen musiikin perusteet. Samana vuonna hän solmi levytyssopimuksen, jonka turvin levytti useita LP-levyjä, joiden sisältö koostui venezuelalaisesta, kolumbialaisesta, kuubalaisesta ja meksikolaisesta musiikista. Vuonna 1985 Torrealba aloitti esiintymisen solistina. Solistin urallaan hän teki merkittäviä esiintymisiä sinfonia- ja kamariorkesterien kanssa. Torrealba sävelsi yli kolmesataa laulua, joiden joukossa ovat "Concierto en la llanura", "La potra Zaina", "Sólo con las estrellas", "Muchacha de ojazos negros", "Rosario", "Estero de Camaguán", "Sabaneando" ja "Sol llanero". Näitä Torrealban tekemiä lauluja levytettiin yli 130:lla albumilla. Torrealba oli Venezuelan sotilasakatemian kunniaprofessori. Hän sai opetusministeriöltä Andrés Bellon ritarikunnan arvon ensimmäisessä luokassa. Marraskuussa 1992 hän sai Venezuelan korkeimman kunnianosoituksen, Orden del Libertadorin arvon. Hänet myös valittiin yhdeksi sadasta suurimmasta persoonasta 1900-luvun Latinalaisesta Amerikasta. Vuonna 2014 Torrealba sai Latin Grammy -palkinnon. Xalapassa, Veracruzin osavaltiossa Meksikossa nimettiin hänen mukaansa katu, puisto ja aukio. Torrealba kuoli 102-vuotiaana vuonna 2019. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset muusikot Luokka:Laulaja-lauluntekijät Luokka:Harpistit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet venezuelalaiset
Renato Sassola

Renato Sassola (1927 Rosario – 2013) oli argentiinalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori, ja laulupedagogi.Recuerdo para el maestro Renato Sassola EntreNotas Sassola opiskeli Instituto Superior de Arte del Teatro Colónissa Buenos Airesissa. Hänen opettajiaan olivat Hina Spani, Felipe Romito ja Otto Erhart. Sassola teki 24-vuotiaana debyyttinsä Teatro Colónissa oopperan La bohème esityksessä. Hän esiintyi Teatro Colónissa vuoteen 1978. Kapellimestareita, joiden johdolla hän lauloi, olivat muiden muassa Ettore Panizza, Tullio Serafin, Ferruccio Calusio, Erich Kleiber, Karl Böhm, Renato Cellini, Carlo Felice Cillario, Miguel Ángel Veltri ja Karl Richter. Vuonna 1957 Musiikkikriitikoiden liitto (Asociación de Críticos Musicales) palkitsi Sassolan kauden parhaana argentiinalaisena laulajana. Sassola lauloi paitsi Argentiinassa, myös Yhdysvalloissa, Uruguayssa, Brasiliassa, Chilessä, Perussa, Kolumbiassa ja Meksikossa. Hänen ohjelmistoonsa kuului oopperaroolien lisäksi osia kamarioopperoissa, opereteissa, zarzueloissa ja oratorioissa. Hän teki opetustyötä Instituto Superior de Arte del Teatro Colónissa ja yksityisesti. Hänen opiskelijoidensa joukossa olivat Marcelo Álvarez, Erwin Schrott ja Luca Pisaroni. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Kivšarivka

Kivšarivka (; ) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Harkovan alueen itäosan Kupjanskin piirissä, Donetsin Oskil-sivujoen varrella. Väkiluvuksi arvioitiin 18 302 (1.1.2021). Vuoden 2001 väestönlaskennassa taajamassa oli 20 500 asukasta, joista enemmistö oli ukrainalaisia. Heinäkuun 2020 aluehallinnollisen uudistuksen yhteydessä siitä tuli osa 133 135 asukkaan (2021) Kupjanskin piiriä. Kivšarivkasta on 135 kilometriä aluekeskus Harkovaan. Venäjä miehitti taajaman keväällä 2022 osana hyökkäystänsä Ukrainaan. Ukrainan asevoimat vapauttivat taajaman miehittäjistä lokakuun 2022 alussa. Town entrance sign (01), Kivharivka.jpg|Kivšarivkan venäjänkielinen taajaman kadunvarsikyltti. Kivsharivka bus station (01).jpg|Taajaman linja- autoasema. Пам’ятний знак воїнам 108-го штурмового Рава-Руського ордена Суворова авіаполку.jpg|Lentorykmentin sotilasmuistomerkki. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kupjanskin piirin kaupunkityyppiset taajamat
Erwin Schrott

Erwin Schrott (s. 1972 Montevideo) on uruguaylainen oopperalaulaja, äänialaltaan bassobaritoni.Erwin Schrott AllMusic Schrott aloitti uransa Montevideossa ja Santiagon kunnallisteatterissa. Hänet palkittiin vuonna 1998 Operalia-kilpailussa. Schrott on tehnyt esiintymisiä muun muassa Metropolitan- oopperassa, La Scalassa, Baijerin osavaltionoopperassa, Deutsche Oper Berlinissä, Theater an der Wienissä, Wienin valtionoopperassa, Madridin Teatro Realissa ja Barcelonan Gran Teatre del Liceussa. Hän on esiintynyt myös festivaaleilla, joihin ovat kuuluneet Rossini-oopperajuhlat, Chorégies d'Orange ja Arena di Veronan festivaali. Vuonna 2003 Schrott teki Royal Opera House -debyyttinsä Leporellon roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin oopperassa Don Giovanni. Schrottilla on ollut rooleja muiden muassa Mozartin, Gioacchino Rossinin, Gaetano Donizettin, Vincenzo Bellinin, Giuseppe Verdin, Jacques Offenbachin, Georges Bizet'n, Arrigo Boiton ja Giacomo Puccinin oopperoissa.Erwin Schrott Royal Opera House Schrott on levyttänyt eksklusiivisella levytyssopimuksella Sony Classical Recordsille. Hän on julkaissut soololevyjä ja sai vuonna 2011 maailmanlaajuista tunnustusta albumillaan Rojotango, joka myös palkittiin Echo Klassik -palkinnolla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Uruguaylaiset oopperalaulajat Luokka:Bassobaritonit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eliane Coelho

Eliane Coelho (s. n. 1951 Rio de Janeiro) on brasilialainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.Eliane Coelho Fischer Artists InternationalCoelho, Eliane WorldCat IdentitiesCoelho, Eliane (um 1951–) Bayerisches Musiker- Lexikon Online Coelho opiskeli laulamista Hannoverissa, Saksassa. Hän kehitti laajan ohjelmiston, joka on kattanut rooleja muun muassa Wolfgang Amadeus Mozartin oopperoissa, bel canto -teoksissa, veristisissä oopperoissa sekä Giuseppe Verdin ja Richard Straussin teoksissa. Coelholla on ollut muun muassa kiinnitys Oper Frankfurtiin. Ensimmäisen esiintymisensä Wienin valtionoopperassa hän teki vuonna 1991. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa La Scalassa, Baijerin osavaltionoopperassa, Opéra Bastillessa ja Walesin kansallisoopperassa. Vuonna 1998 Coelho sai Wienissä Kammersängerinin arvonimen. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
José Mongelós

José Mongelós on paraguaylainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan tenori.Mongelós, José Bach-Archiv LeipzigEl tenor José Mongelós se presenta este sábado Diario HOY Mongelós opiskeli musiikkia ja laulamista Asunciónissa, Buenos Airesissa, New Yorkissa ja Berliinissä. Hänellä on ollut rooleja muiden muassa oopperoissa La traviata (Giuseppe Verdi) ja Madama Butterfly (Giacomo Puccini). Hänen konserttiohjelmistoonsa ovat kuuluneet tenorisolistin osat Johann Sebastian Bachin Johannes-passiossa, Jouluoratoriossa ja Pääsiäisoratoriossa. Mongelós on esiintynyt Saksassa, Sveitsissä, Italiassa, Ranskassa, Espanjassa, Yhdysvalloissa, Etelä-Koreassa, Brasiliassa ja Argentiinassa. Hän on laulanut klassisen musiikin ohella kansanmusiikkia. Hän on toiminut Orquesta Sinfónica del Congreso Nacionalin pääsolistina. == Lähteet == Luokka:Paraguaylaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Toivo Fahlenius

Toivo Olavi Fahlenius (8. tammikuuta 1909 Viipuri – 25. marraskuuta 1985 Espoo) oli suomalainen mainosgraafikko, kuvittaja ja kuvanveistäjä.Lastenkirjainstituutin kuvittajabibliografia : Toivo FahleniusCome To Finland taiteilijat : Toivo Fahlenius Fahlenius opiskeli 1930-luvulla Viipurin Taiteenystäväin piirustuskoulussa. Hän oli työssä Uuden Suomen Reklaamitoimistossa vuodesta 1934 aina talvisodan syttymiseen saakka. Sotien jälkeen Fahlenius oli työssä muun muassa Hankkijan ja HOK:n mainososastoilla.Ville Hänninen : Käytössä poikakirjojen koko väripaletti, Parnasso 4/2017, s. 14–16 Fahlenius teki lehtikuvituksia muun muassa Säästöpankkiliiton Säästäjä-lehteen, jonka melkein jokainen sotavuosien kansi oli hänen tekemänsä, ja lisäksi lehdissä oli irtokuvituksia. Ville Hänninen kehuu Parnasson-kirjoituksessaan niiden väritystä ja sommittelua. Fahlenius suunnitteli postikortteja ja kirjankansia muun muassa 1950-luvulla julkaistuihin poikakirjoihin. Hän teki julisteita Suomen Messuille, ja vuonna 1933 hänet palkittiin Chicagon maailmannäyttelyn yhteydessä pidetyssä erikoiskilpailussa. Fahlenius oli myös kuvanveistäjä, ja yksi hänen veistoksistaan sijaitsee Joensuun kirkon muistokappelissa. Fahlenius signeerasi kirjankannet sukunimellään tai TF-kirjaimilla. Osa vakiokustantajille tehdyistä kansista on signeeraamattomia mutta tunnistettavissa. Hän teki kansia kristilliselle Ristin Voitolle ja oppikirjakustantaja Valistukselle. Fahlenius teki myös WSOY:n Nuorten toivekirjaston ja Punaisen sulan ja Otavan Poikien seikkailukirjaston kansia. Fahleniuksen vanhemmat olivat räätäli August Edvard Fahlenius ja Alma (o.s. Lyra). Rakennusten kuten Sääksjärven järjestötalon suunnittelusta ja piirustuksista tunnettu rakenneteknikko Eino Ilmari Fahlenius oli hänen veljensä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Hana Mazi Jamnik

Hana Mazi Jamnik (8. joulukuuta 2002 – 11. elokuuta 2022) oli slovenialainen maastohiihtäjä. Hän osallistui vuoden 2020 nuorten talviolympialaisiin ja kilpaili siellä kahdessa lajissa. Tyttöjen sprinttihiihtoon hänet oli ilmoitettu, mutta sen hän jätti väliin. ==Kuolema== Jamnik kuoli 11. elokuuta 2022 jäätyään kuorma-auton alle Strandissa Norjassa. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset maastohiihtäjät Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet