EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sara Jäntti

Sara Jäntti (s. 21. toukokuuta 1987) on suomalainen käsipalloilija. Aktiiviurallaan hän edusti Helsingin IFK:ta vuosina 2017-2024 ja oli pelipaikaltaan oikea laitapelaaja. Hänen kasvattajaseuransa on Sparta, jonka riveissä hän pelasi naisten SM-sarjassa 2003-2016 ja voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2011. HIFK:n riveissä hän voitti toisen suomen mestaruutensa vuonna 2019. Jäntti vietti myös 2009-2010 kauden Ruotsissa joukkueessa Kungliga Flottans IF, missä hän pelasi nykyisessä 1. divisioonassa ja teki 18 ottelussa 130 maalia. Urallaan naisten SM-sarjassa hän pelasi yhteensä 346 peliä ja teki 1448 maalia, mikä sijoittaa hänet sijalle 10 sarjan kaikkien aikojen maalintekijöissä. Yhteensä hän voitti 2 kultaa, 4 hopeaa ja 5 pronssia. Jäntti on pelannut Suomen maajoukkueessa 37 ottelua ja tehnyt niissä 52 maalia. Sara Jäntin sisko Inka Jäntti on myös käsipalloilija. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset käsipalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kelly Massey

Kelly Massey (s. 11. tammikuuta 1985 Coventry, Englanti) on brittiläinen yleisurheilija. Hän saavutti ensimmäisen olympiamitalinsa kesäolympialaisten 2016 naisten 4 × 400 metrin viestijuoksusta Ison-Britannian joukkueessa. Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2014 Massey sekä Ison-Britannian joukkue saavuttivat naisten 4 × 100 metrin viestijuoksusta pronssia. Kansainyhteisön kisoissa Massey on kilpaillut edustaen Englantia. Hän on 168 senttimetriä pitkä ja painaa 57 kilogrammaa. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit
Anna Lindholm

Anna Lindholm (s. 1992) on suomalainen käsipalloilija. Hän edustaa helsinkiläisseura Dickeniä, jonka pelaajana hän on voittanut Suomen- mestaruuden vuosina 2015, 2017, 2018 ja 2021. Hän on pelannut Suomen maajoukkueessa 36 ottelua ja tehnyt niissä 64 maalia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset käsipalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aito

Aito voi tarkoittaa muun muassa seuraavia: * Aito, miehen etunimi * Aito, suunnittelualue Tampereella * Aito HSO ry, HSO-sihteerien ammattijärjestö * AITO hyvän olon kauppa, suomalainen luontaistuotealan yritys * Aito Media, suomalainen elokuvia ja tv-ohjelmia tuottava yritys * Aito Records, suomalainen levy-yhtiö * Aito Säästöpankki, suomalainen säästöpankkiosakeyhtiö
Matilda Peitsaro

Matilda Peitsaro (s. 2000) on suomalainen käsipalloilija. Hän edustaa helsinkiläisseura Dickeniä, jonka pelaajana hän on voittanut Suomen- mestaruuden vuosina 2018 ja 2021. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset käsipalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sonja Koskinen

Sonja Koskinen (s. 1989) on suomalainen käsipalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hänen kasvattajaseuransa on Grankulla IFK, jonka riveissä hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2009. Hän edustaa nykyisin helsinkiläisseura Dickeniä, jonka pelaajana hän on voittanut Suomen-mestaruuden vuosina 2016–2018. Hän on pelannut myös pitkään Ruotsissa ja yhden kauden Tanskassa. Suomen maajoukkueessa Koskinen on pelannut 52 ottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset käsipalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anyika Onuora

Nwanyika Jenete C. ”Anyika” Onuora Viitattu 1.11.2020 (s. 28. lokakuuta 1984 Liverpool, Merseyside, Englanti) on brittiläinen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa. == Ura == Onuoran ensimmäiset suuret kilpailut olivat yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2003, jossa hän sijoittui viidenneksi 100 metrin juoksussa ja sai hopeaa naisten 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa Onuora saavutti Kansainyhteisön kisoista 2006 4 × 100 metrin viestijuoksusta, joka oli hopea ja tuli Englannin joukkueessa. Viisi kuukautta myöhemmin Onuora osallistui yleisurheilun euroopanmestaruuskilpailuihin 2006, kilpaili naisten 4 × 100 metrin viestijuoksussa Ison-Britannian joukkueessa ja saavutti hopeaa. Hänet valittiin edustamaan Isoa-Britanniaa kesäolympialaisissa 2008 naisten 4 × 400 metrin viestijuoksussa, mutta ei kuitenkaan kilpaillut joukkueessa. EM- kilpailuissa 2014 hän juoksi Britannian joukkueessa 4 × 100 metrin viestin alkuerissä. Loppukilpailussa toisella kokoonpanolla juossut joukkue voitti kultaa. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 Onuora edusti Isoa- Britanniaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa, ja saavutti pronssia. Kilpailuissa hän juoksi 25. elokuuta 2015 oman 400 metrin ennätyksensä 50,87 sekuntia. Yleisurheilun euroopanmestaruuskilpailuissa 2016 Onuora ja Ison-Britannian joukkue voittivat kultaa naisten 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Kuukautta myöhemmin kesäolympialaisissa 2016 hän edusti Isoa-Britanniaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa ja saavutti pronssia. == Muuta == Onuora syntyi nigerialaisille vanhemmille. Hänen sisaruksiaan ovat entinen jalkapalloilija Iffy Onuora sekä Emy Onuora. Lokakuussa 2015 Anyika Onuora sairastui vakavasti malariaan käytyään hänen isänsä kotikylässä Nigeriassa. Hän kuitenkin ehti toipua taudista ennen Rio de Janeiron kesäolympialaisia 2016. Onuora on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 76 kilogrammaa. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset pikajuoksijat Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lena Claesson-Welsh

Lena Claesson-Welsh (o.s. Claesson; s. 15. lokakuuta 1956 Mörlunda) on ruotsalainen lääketieteen tohtori ja Uppsalan yliopiston lääketieteellisen biokemian professori. Hänen johtamansa tutkimusryhmän keskeinen tutkimuskohde on ihmisen veri- ja imusuonisto sekä näiden merkitys fysiologiassa ja patologiassa. Tutkimuksella on pyritty selvittämään esimerkiksi, kuinka syöpäkasvaimen verisuonisto toimii ja mitkä aineet edesauttavat syöpäkasvaimen verisuoniston kasvua. Tämä tietämys voisi mahdollistaa syöpähoidon kohdistamista. Claesson valmistui Uppsalan yliopistosta lääkäriksi 1979 ja edelleen lääketieteen tohtoriksi 1984. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1984) oli otsikoitu Association of class II histocompatibility antigens with an invariant molecule; implications for intracellular transport. Työ valmistui Per A. Petersonin ohjauksessa. Postdoc-opiskelu Chicagon yliopistossa Pat Spearin ryhmässä (1984–1986). Claesson-Welsh on ollut Uppsalan yliopiston lääketieteellisen ja fysiologisen kemian dosentti vuodesta 1987. Hän on ollut Euroopan molekyylibiologian järjestön EMBO:n jäsen vuodesta 2017 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 2016. ==Palkinnot== Claesson-Welsh on saanut työstään tunnustuksia: *Erik K. Fernströmin palkinto (1996) *Anders Jahren nuoren tutkijan palkinto (1996) *Ruotsin kuninkaallisen tiededakatemian jäsenyys *Wallenberg Scholar (Knut ja Alice Wallenbergin säätiö; 2009 ja 2016) *Suomen Tiedeseuran jäsenyys (2014) *Vuoden syöpätutkija (Swedish Cancer Foundation; 2017) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Lena Claesson-Welshin Goole Scholar -profiili (scholar.google.com) *Lena Claesson-Welsh. Uppsala University, Department of Immunology, Genetics and Pathology (researchgate.net) *Lena Claesson-Welsh – Vascular biology (igp.uu.se) Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ruotsalaiset lääkärit Luokka:Uppsalan yliopiston professorit Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Academia Europæan jäsenet
Lauri Vahtera

Lauri Vahtera (30. lokakuuta 1902 Turku – 9. elokuuta 1957 Turku) oli turkulainen taidemaalari ja taidekauppias. Vahteran lapsuudenkoti oli Turussa Itäisellä Pitkäkadulla. Kansakoulun jälkeen hän meni rakennuksille ja hänestä tuli ammattimuurari. Ensimmäisen taideliikkeensä Vahtera Oy:n hän perusti vuonna 1937 osoitteessa Humalistonkatu 12 puutaloon, joka purettiin 1950-luvun alussa. Paikalle rakennettuun uuteen taloon Vahtera avasi uudistetun liikkeen jossa toimi kehystämö ja taidetarvikekauppa. Vahtera kuvasi suomalaista maisemaa. Hänen aiheitaan olivat näkymät Kotkan seudulla, Turun saaristossa ja Kaarinan Torppalassa. Vahtera liittyi Turun taideyhdistykseen 1944 ja Turun taiteilijaseuraan 1947. Hän lahjoitti myös töitään Turun taiteilijayhdistyksen arpajaisiin ja osallistui yhdistyksen näyttelyihin vuosina 1949, 1950 ja 1953. Lauri Vahteran 80-vuotismuistonäyttely pidettiin taidesalonki Art Idéssä 1982. Hänen maalaustensa määrä ei ole tiedossa, niitä uskotaan olevan satoja. Lauri Vahteran maalaus ”Kultaranta” on Presidentinlinnassa kansliapäällikön työhuoneessa. Paavo Sainio ja Markku Kosonen ovat tehneet Lauri Vahterasta muotokuvia. Torppalan uimakoppi 1947.png|Torppalan uimakoppi 1947 Torppalan laituri ja Pitkäsalmi.png|thumb|Torppalan laituri ja Pitkäsalmi 1951 Syysmaisema Papinsaari taustalla 1951.png|Syysmaisema, Papinsaari taustalla 1951 Langinkoski 1952.png|Langinkoski 1952 Talo Marnella 1953.png|Talo Marnella Ranskassa 1953 Torppalan pelto 1957.png|thumb|Rantalaituri 1957 ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1957 kuolleet Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset taidekauppiaat
Barbara Acklin

Barbara Jean Acklin (28. helmikuuta 1943 Oakland, Kalifornia, Yhdysvallat – 27. marraskuuta 1998 Omaha, Nebraska, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen soullaulaja ja lauluntekijä. == Varhaiset vaiheet == Barbara Acklin oli Herman ja Hazel Acklinin ainoa lapsi. Hän syntyi 28. helmikuuta 1943 Oaklandissa Kaliforniassa. Acklin vanhempineen muutti Chicagoon vuonna 1948. Hän lauloi 11-vuotiaana solistina New Zion Baptist Churchissa. Viisi vuotta myöhemmin Acklin alkoi esiintyä yökerhoissa. == Ura == Acklinin suurin hitti oli musiikkialbumi Love Makes a Woman (1968). Kyseisen musiikkialbumin, sekä kaikki muut Acklinin vuoteen 1973 asti julkaisemat musiikkialbumit levytti Brunswick Records. Vuonna 1975 ilmestyneen A Place in the Sun-musiikkialbumin levytti Capitol Records. == Kuolema == Acklin menehtyi keuhkokuumeeseen 27. marraskuuta 1998 ollessaan 55-vuotias. Hänellä oli ollut ennen kuolemaansa uuden albumin levyttäminen kesken. == Diskografia == === Studioalbumit === * Love Makes a Woman (1968) * Seven Days of Night (1969) * Someone Else's Arms (1970) * I Did it (1971) * I Call it Trouble (1973) * A Place in the Sun (1975) === Kokoelmat === * Groovy Ideas (1987) * Greatest Hits (1995) * Brunswick Singles A's & B's (1999) * 20 Greatest Hits (2002) * The Brunswick Anthology (2002) * The Best of Barbara Acklin (2003) * The Complete Barbara Acklin on Brunswick Records (2004) === Singlet === * I'm Not Mad Anymore (1966) * Fool, Fool, Fool (Look in the Mirror) (1967) * I've Got You Baby (1967) * Show Me the Way to Go (Gene Chandlerin kanssa) (1968) * Love Makes a Woman (1968) * From the Teacher to the Preacher (Gene Chandlerin kanssa) (1968) * Just Ain't No Love (1968) * Am I the Same Girl (1969) * Little Green Apples (Gene Chandlerin kanssa) (1969) * A Raggedy Ride (1969) * After You (1969) * Someone Else's Arms (1970) * I Did It (1970) * I Can't Do My Thing (1971) * Lady, Lady, Lady (1971) * I Call it Trouble (1972) * I'll Bake Me a Man (1973) * Raindrops (1974) * Special Loving (1975) * Give Me Some of Your Sweet Love (1975) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset soullaulajat
Karolina Nylund

Karolina Nylund (s. 1993) on suomalainen käsipalloilija. Hän edustaa helsinkiläisseura Dickeniä, jonka pelaajana hän on voittanut Suomen- mestaruuden vuosina 2015–2018. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset käsipalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Allegra Acosta

Allegra Acosta (s. 12. joulukuuta 2002 El Paso, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Acosta tunnetaan parhaiten Molly Hernandezin roolista televisiosarjassa Runaways. Hänellä on isä David, äiti Yara sekä pikkusisko Valentina. == Filmografia == === Elokuvat === Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli Muuta 2015 Los Abigail lyhytelokuva 2016 American Girl Julie lyhytelokuva Once Halloween Blanca lyhytelokuva === Sarjat === Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Nimi Rooli Muuta 2015–2016 100 Things to Do Before High School Aubrey Garcia 3 jaksoa 2016 Just Add Magic Carmela Jakso: "Just Add Brains" 2017–2019 Runaways Molly Hernandez == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Markus Virtanen (säveltäjä)

Markus Virtanen (s. 1984) on suomalainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä. == Ura == Virtanen on säveltänyt niin soitinmusiikkia, kirkkomusiikkia kuin musiikkiteatteriakin. Hänen teoksiaan on esitetty muun muassa Helsingin Urkukesässä ja useiden teatterien tuotannoissa. Virtanen on työskennellyt myös musiikkitoimittajana: hän toimitti 2005–2013 Martti Laitisen kanssa radio- ohjelmasarjan Klassinen ilta, joka esittelee suomalaisia klassisen musiikin säveltäjiä. Sävellystyönsä lisäksi Virtanen on tutkinut unholaan painuneita säveltäjiä. Hänen kiinnostuksensa kohteita on myös suomalaisen ja espanjalaisen klassisen musiikin historia. == Sävellyksiä == *Valon ääni (ooppera, 2010) *Triptyykki (2012) *Kauneuden rituaali (org, 2013) *Säveltäjä Ann-Elise Hannikainen (ooppera, 2015) *Elegy for Dobby (org, 2015) == Bibliografia == * Virtanen, Markus: Säveltäjä Ann-Elise Hannikainen: Säveltäjäntyön ja reseption tarkastelua. Pro gradu -tutkielma. Helsingin yliopisto. Helsinki: Books on Demand, 2017. ISBN 978-951-568-106-5. * Virtanen, Markus: Nukkekodin varpusen moraaliton konsertto: Arvoja, ihanteita ja uuden musiikin kuvia Ann-Elise Hannikaisen pianokonserton lehdistöreseptiossa vuonna 1976. Musiikki-lehti, 17.10.2021, nro 51. doi:10.51816/musiikki.111758. ISSN 0355-1059. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Music Finland Core — Composers and Repertoire: Markus Virtanen *Markus Virtanen Soundcloud-palvelussa Luokka:Suomalaiset oopperasäveltäjät Luokka:Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christiane Marchello-Nizia

Christiane Marie Marchello-Nizia (s. 1941 Nantua) on ranskalainen kielitieteilijä ja Ranskan huippuyliopistoihin lukeutuvan École normale supérieure de Lyonin (ENS-Lyon) emeritaprofessori. Hänet tunnetaan ranskan kielen historian, esimerkiksi keskiaikaisen ranskan kielen tutkijana. Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Marchello-Nizia on ollut vuodesta 2002. ==Teoksia== (esimerkkejä, vain osa) * Christiane Marchello-Nizia, Bernard Combettes, Sophie Prevost & Tobias Scheer (toimittajat): Grande Grammaire Historique Du Francais. Walter de Gruyter. Teos ilmestyy syksyllä 2019. ISBN 9783110345537 * Christiane Marchello-Nizia: Grammaticalisation et changement linguistique. De Boeck-Duculot. 2006. * Christiane Marchello-Nizia: Le français en diachronie: douze siècles d'évolution. * Christiane Marchello- Nizia: Dire le vrai: L'adverbe "si" en français médiéval. Essai de linguistique historique. Geneve, Librairie Droz. 1985. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Google Scholar -haku "Christiane Marchello-Nizia" (scholar.google.com) Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ranskalaiset kielitieteilijät Luokka:Ranskalaiset professorit
Agata Zubel

Agata Zubel (s. 1978 Wrocław, Puola) on puolalainen säveltäjä ja sopraanolaulaja. Hän on opiskellut musiikinteoriaa ja lyömäsoittimia Wrocławin Karol Szymanowski High School of Music -musiikkikoulussa ja myöhemmin sävellystä Karol Lipiński University of Music -musiikkiyliopistossa Jan Wichrowskin johdolla. Agata Zubel on esiintynyt monien maailmanlaajuisesti tunnettujen orkestereiden ja kokoonpanojen kanssa, joihin kuuluu muun muassa Klangforum Wien -kamariorkesteri, Ensemble InterContemporain, Ensemble Musikfabrik, London Sinfonietta ja Varsovan filharmoninen orkesteri. Agata Zubel on voittanut lukuisia musiikkialan palkintoja sekä säveltäjänä että laulajana. == Teoksia == * Kamarikonsertto pianolle (2018), pianolle ja yhtyeelle, 13 min * Fireworks (2018), suurelle sinfoniaorkesterille, 8 min * In The Shade of an Unshed Tear (2016), orkesterille, 15 min * Viulukonsertto (2014), viululle ja kamariorkesterille, 13 min * Cadenza (2013/2014), sooloviululle, 5 min 30 s * In (2013), suurelle sinfoniaorkesterille, 12 min 30 s * Lullaby (2013), sekakuorolle, 7 min 30 s * Not I Samuel Beckettin tekstiin (2010), laulajalle, instrumentaalikokoonpanolle ja elektroniikalle, 21 min * Jousikvartetto No. 1 (2006), neljälle sellolle ja tietokoneelle * Sinfonia No. 2 (2005), 77 esittäjälle, 14 min * Sinfonia No. 1 (2002), orkesterille, 15 min == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Agata Zubelin viralliset verkkosivut; englanti, puola Luokka:Puolalaiset säveltäjät Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Säätiö veitsen terällä

Säätiö veitsen terällä on Isaac Asimovin kirjoittama tieteisromaani, joka julkaistiin vuonna 1982. Kirja on jatkoa Asimovin Säätiö-trilogialle. Romaani on suomennettu vuonna 1984. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteisromaanit Luokka:Isaac Asimovin teokset
Jana Šemjakina

Jana Volodymyrivna Šemjakina (, s. 5. tammikuuta 1986 Lviv) on ukrainalainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aselajinsa on kalpa. Šemjakina voitti Lontoon olympialaisissa 2012 kalvan yksilökilpailun. Hän oli mukana myös Pekingissä 2008 ja Rio de Janeirossa, mutta näissä ei sijoittunut 10. parhaan joukkoon. Sekä Lontoossa että Rio de Janeirossa hän osallistui myös kalvan joukkuekilpailuun, mutta Ukrainan joukkue jäi kummassallakin kerralla kahdeksanneksi. Šemjakinalla on myös yksilökilpailuista yksi MM–pronssi vuodelta 2014. Hänellä on yksi Euroopan-mestaruus vuodelta 2005 yksilökilpailussa ja EM-pronssi vuodelta 2009. Hänellä on myös joukkuekilpailusta MM-pronssi vuodelta 2015 sekä EM-pronssi vuodelta 2005. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset miekkailijat Luokka:Ukrainalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marja Jäättelä

Marja Helena Jäättelä (s. 1963) on suomalainen lääkäri ja lääketieteen tohtori, joka johtaa Tanskan syöpätutkimussäätiön tutkimusyksikköä solukuolemia ja aineenvaihduntaa tutkivana professorina. Hän työskentelee myös Kööpenhaminan yliopiston solu- ja molekyylilääketieteen laitoksen (ICMM) professorina. Jätteelä väitteli Helsingin yliopistossa patologian alalta vuonna 1990. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa oli otsikoitu Cytotoxic and regulatory actions of tumor necrosis factor-[alpha] : effect of heat shock. Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Jäättelä on ollut vuodesta 2016. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *in Google Scholar -profiili (scholar.google.com) *Marja Jäättelä - Hvorfor dør kræftcellerne ikke? (Videnskabernes Selskab, 22.11.2016) (youtube.com) Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Kööpenhaminan yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit
Säätiö ja Maa

Säätiö ja Maa on Isaac Asimovin kirjoittama tieteisromaani, joka julkaistiin vuonna 1986. Kirja on jatkoa Asimovin Säätiö-trilogialle. Romaani on suomennettu vuonna 1991. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteisromaanit Luokka:Isaac Asimovin teokset
Ai Fukuhara

Ai Fukuhara (; s. 1. marraskuuta 1988 Sendai, Miyagi, Japani) on japanilainen uransa päättänyt pöytätennispelaaja. Kesäolympialaisista 2012 Fukuhara saavutti naisten joukkuepelin hopeaa. Kesäolympialaisissa 2016 hän sai naisten joukkuepelin pronssia. Fukuhara lopetti uransa lokakuussa 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilaiset pöytätennispelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Japanilaiset olympiamitalistit
Impulssisadetin

Impulssisadetin on sadettimen tyyppi, jonka sadetuspää pyörii ympyrää veden suihkuamisen voimalla ja kääntyy kierteitetyn kiinnitysmutterin päällä olevan laakerin avulla. Orton Englehart keksi sen vuonna 1933, ja se tuli nopeasti yleiseen käyttöön. Vaikka impulssisadetin on korvattu monessa tilanteessa vaihdekäyttöisillä pyörivillä sadettimilla, monet sen muunnelmat ovat yhä käytössä. == Kehitys == Alkuperäinen vaakatasossa toimiva impulssisadetin keksittiin vuonna 1933 ja patentoitiin 1935. Keksijänä oli Orton Englehart Kaliforniasta, Glendoran kaupungista. Hän myi keksintönsä myöhemmin Clem and Mary LaFetra -yhtiölle, joka valmisti ja myi sitä Rain Bird -tuotemerkillä. == Ominaisuudet ja toiminta == Sadetuspää kääntyy kierteitetyn kiinnitysmutterin laakerissa. Pää on pyörimisliikkeessä suihkuavan veden voimalla, ja siitä lähtee vähintään yksi varsi. Sadetusvarsi työntyy toistuvasti takaisin vesisuihkuun jousen avulla. Varren törmäys vesisuihkuun hajottaa suihkun ja suuntaa virtausta hieman, mikä mahdollistaa yhtenäisen kastelualueen sadettimen ympärille. Joissakin täyden ympyrän pyörivissä impulssisadettimissa on toinen, lyhyen kantaman vastakkainen levitinsuutin (katso kuva), joka kattaa kastelualueen lähimmät osat osittaisten ympyräpäiden nopean "paluukierron" avulla. Veden virtausta voi ohjata säätämällä virtausta rajoittavien kuristinten asentoa kokonaisesta sadetusalueesta pienempään kattavuuteen. Kuristimet ovat täysin säädettävissä sormilla kääntämällä halutun sadetusalueen valitsemiseksi. Sadetuspään keskeytymätön virtausreitti tekee sadettimesta vähemmän alttiin vahingoittumiselle ja tukkeutumiselle veden sisältämästä mullasta tai hiekasta. Täten ne sopivat järjestelmille, joissa käytetään kaivovettä. Yksi impulssipäiden tunnuspiirre on se, että niiden putkissa on lähes aina uroskierteet, kun taas lähes kaikissa muissa sadetintyypeissä käytetään naaraskierteitä. Sadetuspäät valmistettiin alun perin metallista. 1970-luvulta lähtien niitä on valmistettu myös termoplastisista muoveista paremman korroosiokestävyyden vuoksi. == Käyttö == Impulssisadettimen pitkä suihkutussäde ja yhtenäinen vedenlevitys vastaa suurin piirtein luonnollista sadetta. Laite korvasi nopeasti vuosisatoja vanhan vakokastelumenetelmän, jossa viljelyrivien väliin kaivettiin kaivantoja, jotka täytettiin vedellä. == Muunnelmat == Impulssisadettimen maan alta esiin putkahtava muunnelma tuli markkinoille keinona välttää varovainen ja aikaaviepä ruohonleikkuu maan pinnalla olevien sadetinten ympärillä. Tällaiset sadettimet painuvat pois käytöstä ollessaan nurmen pinnan alle pois näkyvistä. Ruohonleikkuussa on kuitenkin noudatettava suurta varovaisuutta, jotta sadetinpäille, joiden nurmen alle painuminen on epäonnistunut, ei aiheutuisi vahinkoa. Vaikka impulssisadettimet korvattiin 1990-luvulla suurelta osin vaihdekäyttöisillä pyörivillä sadettimilla, niillä on yhä monia hyviä puolia, kuten kastelualueen yhtenäisyys, hiekan- ja mullankestävyys ja alhaisen vedenpaineen toiminta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Impact sprinkler in slow motion (video clip, 33 sec) * Luokka:Keinokastelu
Liliana Gafencu

Liliana Gafencu (s. 12. heinäkuuta 1975 Bukarest) on romanialainen soutaja. Hän on kahdeksikkosoudun kolminkertainen olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 178 cm, ja hän edusti aktiiviurallaan CS Dinamo Bukarestia. Gafencu kuului olympiakultaa voittaneeseen Romanian kahdeksikkoon Atlantassa 1996, Sydneyssä 2000 ja Ateenassa 2004. MM- kilpailuissa hän saavutti kahdeksikossa kultaa 1997 ja 1998 sekä hopeaa 2003. Perämiehettömässä nelosessa hän sai hopeaa 1996 ja oli viides 1998. Pariairokaksikossa hän saavutti pronssia 1997. Nuorten MM-kilpailuissa hän sai perämiehettömässä nelosessa hopeaa 1993 ja pronssia 1992 sekä kahdeksikossa hopeaa 1993. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset soutajat Luokka:Romanialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kasumi Ishikawa

Kasumi Ishikawa (; s. 23. helmikuuta 1993 Fukuoka, Fukuoka, Japani) on japanilainen pöytätennispelaaja. Kesäolympialaisista 2012 Ishikawa saavutti naisten joukkuepelin hopeaa. Kesäolympialaisissa 2016 hän sai naisten joukkuepelin pronssia. Pöytätenniksen maailmanmestaruuden Ishikawa on voittanut vuoden 2017 kilpailujen sekanelinpelissä Maharu Yoshimuran parina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilaiset pöytätennispelaajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Japanilaiset olympiamitalistit
Ayelet Shaked

Ayelet Shaked (s. 1976) on israelilainen poliitikko ja tietotekniikan insinööri, joka edustaa äärioikeistolaista HaYamin HeHadash (Uusi oikeisto) -puoluetta. Hän toimi maansa oikeusministerinä vuodesta 2015. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa Shaked jäi täpärästi knessetin ulkopuolelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Knessetin jäsenet Luokka:Israelin ministerit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ursula Schwab

Ursula Schwab (s. 6. huhtikuuta 1968, Jyväskylä) on suomalainen ravitsemustieteilijä ja filosofian tohtori. Hänet nimitettiin vuonna 2016 ja Itä-Suomen yliopiston ravitsemusterapian professoriksi viisivuotiskaudeksi (2016–2021); tämä oli Suomen ensimmäinen ravitsemusterapian professuuri. Schwab kansantajuistaa tieteellistä työtään ja varsin usein tiedotusvälineet ovat haastatelleet häntä. Hän on saanut kansainvälistä tutkimusrahoitusta muun muassa Euroopan komissiolta alkoholista riippumattoman rasvamaksan tutkimiseen. Schwab on valmistunut Kuopion yliopistosta terveydenhuollon maisteriksi (1993) ja filosofian tohtoriksi (1999). Schwabin englanninkielinen artikkeliväitöskirja (1998) oli otsikoitu Metabolic effects of fat modified diets in healthy females and subjects with impaired glucose tolerance. Osana jatko-opintojaan hän teki tutkimustyötä yhdysvaltalaisessa Tuftsin yliopistossa Bostonissa (1993–1995). Hän on ollut vuodesta 1995 laillistettu ravitsemusterapeutti ja vuodesta 2002 Kuopion yliopiston (Itä-Suomen yliopiston) kliinisen ravitsemustieteen dosentti. Schwab on toiminut Itä- Suomen yliopiston kansanterveystieteen ja kliinisen ravitsemustieteen yksikössä vuodesta 1991 alkaen eri tutkimus- ja opetustehtävissä, muun muassa assistenttina, kliinisenä opettajana ja määräaikaisena professorina. Hän on työskennelluyt oman päätoimensa ohella Kuopion yliopistollisen sairaalan ravitsemusterapeuttina 2002 lähtien. Itä-Suomen yliopiston ravitsemusterapian apulaisprofessori hän toimi vuodesta 2013 professuuriinsa saakka. Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Schwab on ollut vuodesta 2019. Agronomiliitto on valinnut hänet Vuoden vaikuttajaksi (2013). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Google Scholarin haku "Ursula Schwab" (scholar.google.com) *Valtimotautipotilaiden ravitsemus, Professori Ursula Schwab, Itä-Suomen yliopisto (THL seminaarit, 21.2.2017) (youtube.com) Luokka:Suomalaiset ravitsemusterapeutit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ravitsemustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit
Adrienne Clarkson

Adrienne Louise Clarkson (s. 1939) on kanadalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi Kanadan kenraalikuvernöörinä vuosina 1999–2005. Hänet valittiin tehtävään ilman aiempaa poliittista tai sotilasuraa. Ennen valintaansa hän oli toiminut toimittajana sekä sanomalehdistössä että televisiossa. Kenraalikuvernöörin tehtävän jälkeen hän perusti kansalaisjärjestön joka auttaa maahanmuuttajia kotoutumisessa. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset toimittajat Luokka:Kanadan kenraalikuvernöörit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kathleen Lonsdale

Kathleen Lonsdale (28. tammikuuta 1903 Newbridge, Irlanti – 1. huhtikuuta 1971 Lontoo) oli brittiläinen kemisti. Hän kehitti monia röntgentekniikoita, joilla voidaan tutkia kiteiden rakennetta. Vuonna 1929 hän selvitti hiiliatomien muodostaman kuusikulmion, joka on tyypillinen bentseeniyhdisteille. Lonsdale syntyi Newbridgessä Irlannissa. Hn oli lahjakas oppilas, mutta joutui käymään kemian, fysiikan ja matematiikan tunneilla poikakoulussa, koska tytöille ei yleensä opetettu tuollaisia aineita. Vuonna 1922 hän valmistui Lontoon yliopistosta parhaana fysiikan opiskelijana kymmeneen vuoteen. William Henry Bragg kutsui hänet tutkimusryhmäänsä University College Lontooseen. Lonsdalen väitöskirja valmistui vuonna 1936. Hän oli University Collegen kemian professori vuodesta 1949. Hän oli Royal Societyn ensimmäinen naisjäsen. Uskonnolliselta vakaumukseltaan Lonsldale oli kveekari. Hän oli miehensä Thomasin tavoin vannoutunut pasifisti. Toisen maailmansodan aikana he auttoivat pakolaisia, ja sodan jälkeen Lonsdale kampanjoi ydinaseita vastaan. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kemistit Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Gwendolen Mary John

Gwendolen Mary John (22. kesäkuuta 1876 Havesfordwest, Wales – 18. syyskuuta 1936 Dieppe, Ranska) oli walesilainen taidemaalari. Omana aikanaan hän jäi veljensä, Augustus Johnin varjoon, mutta nykyään häntä pidetään merkittävänä taiteilijana. Hänen töitään on nykyään esillä Museum of Modern Artissa New Yorkissa ja Tate Galleryssa Lontoossa. Johnin perheen lapset olivat luonteiltaan hyvin erilaisia: Augustus oli äänekäs ja ulospäinsuuntautunut ja Gwendolen oli hiljainen ja pelkäsi vieraita ihmisiä. Nämä piirteet näkyivät myös hänen elämässään ja taiteellisessa työssään. Gwendolen seurasi veljeään Augustusta Slade School of Artiin. Valmistuttuaan hän matkusti Pariisiin, missä opiskeli tuolloin kovin muodikkaan James Whistlerin johdolla. Saatuaan selville, että hänen Augustus-veljellään oli avioliiton lisäksi suhde myös Doria McNeiliin, hän erotti heidät toisistaan. Yhdessä naiset päättivät kävellä Roomaan, mutta jäivät Ranskaan. Ranskassa John vietti suurimman osan loppuelämästään. Ranskassa John tapasi kuvanveistäjä Auguste Rodinin. Taiteilijoilla oli 33 vuoden ikäero, mutta John rakastui kuvanveistäjään heti ja oli mallina hänen veistoksissaan. Hänellä oli suhde myös saksalaiseen runoilijaan Rainer Maria Rilkeen. Suhteen jälkeen hän löysi uskonnon ja kääntyi roomalaiskatolilaisuuteen. Tämän jälkeen hän kuvasi itseään "Jumalan pieneksi maalariksi". Elämänsä viimeiset vuodet John asui Bretagnessa, jonka maisemat toivat mieleen hänen synnyinseutunsa. Hän kuoli Dieppessä ja näyttää siltä, että hän matkusti sinne tietoisena lähestyvästä poismenostaan. Hän oli ottanut mukaansa testamenttinsa ja ohjeet hautajaisjärjestelyihin. Jälkeensä John jätti lähes 200 maalausta ja tuhat luonnosta. Moni hänen elämäänsä liittyvä asia on jäänyt arvoitukseksi. == Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Walesilaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Esperanza Spalding

thumb Esperanza Spalding (s. 18. lokakuuta 1984) on yhdysvaltalainen jazzbasisti ja laulaja. Hänet palkittiin parhaan tulokkaan Grammyllä vuonna 2010 ja vuonna 2012 hän sai kolme Grammyä lisää. Spalding on tunnettu jazz- basson ihmelapsena, mutta hän on soittanut myös blues, funk, hip-hop, pop fusion, brasilialaista ja afrokuubalaista musiikkia. == Albumit == *Junjo (2006) *Esperanza (2008) *Chamber Music Society (2010) *Radio Music Society (2012) *Emily's D+Evolution (2016) *Exposure (2017) *12 Little Spells (2018) *Songwrights Apothecary Lab (2021) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset basistit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Agnes Arber

Agnes Robertson Arber (23. helmikuuta 1879 – 22. maaliskuuta 1960) oli brittiläinen biologi. Hän tutki kasvien rakennetta, etenkin yksisirkkaisia kasveja. Hän opiskeli Lontoon ja Cambridgen yliopistoissa. Hänen tunnetuin teoksensa on Herbals, Their Origin and Evolution (1912), joka esittelee vuosina 1470–1670 julkaistuja kasvien määritysoppaita. Arber pääsi ensimmäisenä naispuolisena kasvitieteilijänä Royal Societyn jäseneksi vuonna 1946. Hän oli myös ensimmäinen nainen, joka sai Linnean Societyn kultamitalin. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kasvitieteilijät Luokka:Royal Societyn jäsenet Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Johan Kristian Lampén

Johan Kristian LampénYrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Johan Kristian Lampén. Verkkojulkaisu 2005 . Luettu 29.4.2019 (15. maaliskuuta 1821 Hollola – 11. helmikuuta 1882 Helsinki) oli Rantasalmen kirkkoherrahttps://digi.kansalliskirjasto.fi/aikakausi/binding/10685?page=1. Luettu 13.2.2023. ja teologian tohtori sekä moninkertainen pappissäädyn valtiopäivämies. Lampén oli talollisen poika Hollolasta. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingissä 15.12.1840 (arvosana laudatur äänimäärällä 32), valmistui filosofian kandidaatiksi 16.4.1847 ja maisteriksi 22.6.1847. Teologian kandidaatiksi hän valmistui 25.1.1854 ja vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 21.6.1854. Lampénin väitöskirja Om den katholska reformationen under schismens tidhttps://kansalliskirjasto.finna.fi/Record/helka.2223779 hyväksyttiin 20.5.1857, mitä seurasi teologian lisensiaatin tutkinto 27.2.1858 ja 13.5.1863 teologian tohtorin arvo. Johan Kristian Lampén toimi kreikan, heprean ja teologian opettajana Viipurissa ja Kuopiossa vuosina 1854–1869, jolloin hän siirtyi Rantasalmen kirkkoherraksi kuolemaansa 1882 asti. Porvoon tuomiokapitulin jäsen Lampén oli 1873–76. Lampén oli myös pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1867, 1872, 1877 ja 1882. Hän kuoli valtiopäivien aikana Helsingissä helmikuussa 1882.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Johan Kristian Lampén. Verkkojulkaisu 2005 . Luettu 29.4.2019. Lampénin puoliso oli vuodesta 1859 Selma Adolfina Ottelin (1838–1921). Heillä oli kahdeksan lasta, joista Augusta Lampén piti Helsingissä valmistavaa koulua, Walter Lampén toimi Helsingissä Sörnäisten ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherrana ja Ernst Lampén oli lehtori ja kirjailija; tyttäristä Selma Lampén oli naimisissa lähetysjohtaja ja runoilija Jooseppi Mustakallion kanssa, Fanny Lampén teologian tohtori Uno Paunun kanssa ja Anna Lampén professori Karl Olof Lindeqvistin kanssa.https://www.geni.com/people/Johan- Lamp%C3%A9n/6000000000378709222>. Luettu 29.4.2019. https://gw.geneanet.org/rafaelo?lang=en&p;=johan+kristian&n;=lampen>. Luettu 29.4.2019. == Lähteet == Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka: Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1821 syntyneet Luokka:Vuonna 1882 kuolleet
Chaumont Volley-Ball 52

Chaumont Volley-Ball 52 on ranskalainen lentopalloseura, joka pelaa Ranskan ylimmällä sarjatasolla, Pro A-liigassa. CVB52HM pelaa Ranskan Pro A-liigan lisäksi CEV-kuppi. Joukkue on voittanut useita Ranskan mestaruuksia ja cupeja. == Palkintosijoissa == Vanhempi miesten joukkue *Ranskan Pro A-liiga **Champion: 2017 **finalisti: 2018, 2019, 2021 *Ranskan Pro B-liiga **finalisti: 2010, 2012 *Ranskan cup **Champion: 2022 **finalisti: 2018, 2019 *Ranskan Supercup **Champion: 2017, 2021 *Challenge Cup **Finalisti: 2017 *CEV-kuppi **Pudotuspelit klo 12: 2018 **Pudotuspelit klo 8: 2019 Alueellinen miesten tiimi *Lorraine mestaruus **Champion: 2017 Miesten esikansallinen joukkue *Grand Est -mestaruus **Champion: 2018 Ennen kansallista naisten ryhmää *Lorraine mestaruus **Champion: 2017 M11/Benjaminit *Kansallinen poikasen turnaus **Champion: 2016 == Klubin persoonallisuudet == Presidentit List of presidents 1996–1998 Martial Guillaume 1998–2001 Christian Marcenac 2001 Chantal Thévenot 2001–2007 Gilbert Gléyot 2007–2009 Éric Vigneron 2009– Bruno Soirfeck Valmentajat List of coaches 1996–1998 Dominique Hallart 1998–1999 Roger Valée 1999–2000 Daniel Draghici & Dominique Hallart 2000–2002 Ion Dobre 2002–2004 Olivier Lardier 2004–2009 / Pompiliu Dascălu 2009–2014 / Nikola Matijasevic 2014–2015 Duško Nikolić 2015– Silvano Prandi kuuluisia pelaajia * Jonas Aguenier * Romain Vadeleux * Stéphen Boyer * Horacio d'Almeida * José Trèfle * Jérémie Mouiel * Stéphane Tolar * Yannick Bazin * Jean-Philippe Sol * Rudy Verhoeff * Brock Davidiuk * Leo Carroll * Gijs Jorna * André Lopes * Israel Rodríguez * Bartosz Janeczek * Jiří Cerha * Radostin Stoychev * Antti Siltala * Deniss Petrovs * Hermans Egleskalns * Gojko Ćuk * Laurențiu Lică * Sebastián Closter * Martin Repák * Matej Pátak * Miloš Terzić * Maliki-Ismaël Moussa * Constant Tchouassi * Nathan Wounembaina * Zakaria Bairi * Wassim Ben Tara * Ghazi Guidara * Javier González Panton * Daniel McDonnell * Brian Thornton == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Chaumont Volley-Ball 52 *CVB52HM *Ranskan Pro liiga Luokka:Ranskalaiset lentopalloseurat Luokka:Vuonna 1996 perustetut urheiluseurat
Facciamo finta che sia vero

Facciamo finta che sia vero on italialaisen laulajan Adriano Celentanon 41. studioalbumi. Se julkaistiin 2011. == Kappaleet == # Non ti accorgevi di me # Ti penso e cambia il mondo # Facciamo finta che sia vero # Non so più cosa fare # Anna parte # Fuoco nel vento # La cumbia di chi cambia # La mezza luna # Il mutuo ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2011 albumit Luokka:Italialaiset popalbumit
Giulia Bongiorno

pienoiskuva|Giulia Bongiorno vuonna 2014 Giulia Bongiorno (s. 1966 Palermo) on italialainen poliitikko ja asianajaja. Hän toimii julkishallinnosta vastaavana ministerinä Conten hallituksessa. Bongiorno edustaa nykyisin Pohjoisen liittoa. Bongiorno on ollut senaattori vuodesta 2018. Italian edustajainhuoneen jäsen hän oli vuosina 2006−2013.Giulia Bongiorno, curriculum - La Presidenza del Consiglio dei Ministri Italian hallitus. Viitattu 29.4.2019. Giulia Bongiorno on toiminut asianajajana useissa paljon julkisuutta saaneissa rikosjutuissa. Hän on puolustanut muun muassa Italian entistä pääministeriä Giulio Andreottia.Here is Italy's new cabinet in full - The Local thelocal.it Viitattu 29.4.2019. == Lähteet == Luokka:Italian ministerit Luokka:Asianajajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
111 Centoundici

111 Centoundici on italialaisen laulaja Tiziano Ferro toinen studioalbumi. Se julkaistiin 2003. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2003 albumit Luokka:Italialaiset popalbumit
Henna Helander

Henna Helander (s. 3. tammikuuta 1971, Loimaa) on suomalainen arkkitehti ja Suomen Arkkitehtiliiton (SAFA) puheenjohtaja. Helander toimii johtavana asiantuntijana Helsingin kaupungin teknisessä toimessa. Helanderin merkittävimpiä suunnittelukohteita ovat WeeGee-talon käyttötarkoituksen muutos ja uus-loft -kerrostalo Helsingin runko. Helander on opiskellut Lontoossa ja Tampereella arkkitehtuuria ja valmistunut Tampereen teknillisestä korkeakoulusta vuonna 2001. Helander on työskennellyt muun muassa Lontoossa, Portossa ja Saksassa. Saksassa hän työskenteli Günter Behnischin toimistossa. Suomessa Helander työskenteli vuosikymmenen Kari Järvisen ja Timo Airaksisen arkkitehtitoimistolla vuosikymmenen, kunnes perusti oman Arkkitehdit Helander Langenskiöldin Oy:n. Vuosina 2010-2013 Helander työskenteli Helsingin asuntotuotantotoimisto ATT:llä hankesuunnittelupäällikkönä. Helander on toiminut Suomen Arkkitehtiliiton puheenjohtajana vuoden 2018 alusta lähtien. Helander toimittaa Majakkahuoneesta-blogia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Majakkahuoneesta-blogi * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet
Gungnir

Gungnir on skandinaavisessa mytologiassa Odinin taianomainen keihäs. Kääpiöt olivat takoneet sen, eikä keihäs osunut koskaan harhaan.Cotterell 1996, s. 202 ==Lähteet== *Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut. WSOY 1996. ISBN 951-0-17102-6 === Viitteet === Luokka:Taikaesineet Luokka:Skandinaavinen mytologia
Karin Krokfors

Karin Krokfors (s. 1960) on suomalainen arkkitehti ja tekniikan tohtori. Karin Krokfors Architects on perustettu vuonna 1995. Toimisto sijaitsee Helsingissä. Krokfors työskentelee myös Aalto Yliopistossa professorina. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Aalto- yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Barbara Lezzi

Barbara Lezzi (s. 1972 Lecce) on italialainen poliitikko. Hän toimii Etelä- Italiasta vastaavana ministerinä Conten hallituksessa. Lezzi edustaa Viiden tähden liikettä. Lezzi on ollut senaattori vuodesta 2013. Barbara Lezzi on opiskellut kaupallista alaa Leccessä.Curriculum vitae Barbara Lezzi - La Presidenza del Consiglio dei Ministri Italian hallitus. Viitattu 29.4.2019. == Lähteet == Luokka:Italian ministerit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mervi Paulasto-Kröckel

Mervi Marketta Paulasto-Kröckel (o.s. Paulasto (–1999); s. 8. lokakuuta 1966 Vammala) on suomalainen tekniikan tohtori ja Aalto-yliopiston elektroniikan integroinnin ja luotettavuuden professori (12/ 2008–). Paulasto tuli ylioppilaaksi Vammalan lukiosta. Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta (TKK) diplomi-insinööriksi (1990) ja tekniikan tohtoriksi (1994/1995) materiaalitieteen (puolijohdetekniikan) alalta. Paulasto-Kröckel on työurallaan työskennellyt TKK:n ohella jatko-opintovaiheen tutkijana Saksan Aachenin teknillisessä korkeakoulussa (RWTH Aachen, 1990–1994), postdoc- tutkijana Euroopan unionin Joint Research Centressä (1994–1996), teknologiajohtajana Motorolalla (1996–2004), Infineon Technologiesin tutkimus- ja kehitysjohtajana (2004–2008). Paulasto-Kröckel on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Google Scholar -haku "Mervi Paulasto-Kröckel" (scholar.google.com) Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Aalto-yliopiston professorit
Juho Sinnemäki

Juho Sinnemäki (11. heinäkuuta 1866 Lapua – 14. marraskuuta 1923 Lapua) oli suomalainen maanviljelijä ja kunnallismies, herastuomari ja aikansa keskeisiä herännäisvaikuttajia Lapuan Hellanmaasta. Juho Sinnemäen isä oli talollinen Jaakko Matinpoika Sinnemäki (1820–1893), jota Olavi Kares on luonnehtinut koko Lapuan herännäisyyden merkittävimmäksi mieheksi 1880-luvulla ja 1890-luvun alussa. Juho Sinnemäki oli naimisissa herännäisjohtaja Juho Malkamäen tyttären Kreetan kanssa. Heidän seitsemästä eloon jääneestä lapsestaan vanhin poika oli pappi ja kirjailija Jussi Sinnemäki. Sinnemäen sopusuhtaisen uusklassisistisesta talosta tuli jo Jaakko-isännän aikana heränneiden vakinainen seurapaikka. Juhon aikana seurat kasvoivat entistä suuremmiksi. Seuravieraina olivat monesti Juho Malkamäki ja Wilhelmi Malmivaara. Vuonna 1901 Sinnemäessä pidettiin Herättäjäjuhlat, joka on jäänyt historiaan Juhani Ahon Uuteen Kuvalehteen kirjoittaman reportaasin ansiosta. Samassa yhteydessä Ahon puoliso Venny Soldan-Brofeldt valmisti ensimmäisen version Seurat- maalauksestaan. Juho Sinnemäellä oli lukuisia seurakunnallisia ja kunnallisia luottamustehtäviä. Lautamiehenä hän oli yhtäjaksoisesti 1905–1923 ja sai tästä tunnustuksena herastuomarin arvon. Kun Lapualle perustettiin vuonna 1916 kunnanvaltuusto, Sinnemäestä tuli ensimmäisen valtuuston jäsen. Hänet valittiin myös kunnallislautakuntaan ja raittiuslautakuntaan. Jo vuosisadan alussa hän toimi muun muassa holhouslautakunnassa ja vaivaishoitolautakunnassa. Lapuan Säästöpankin hallitukseen hän kuului yli 20 vuotta sen perustamisesta 1901 lähtien. Kirkkoneuvostoon Sinnemäki valittiin poikkeuksellisen nuorena, vain 31-vuotiaana 1897. Hän oli mukana myös Kustannusosakeyhtiö Herättäjässä sekä Karhunmäen kristillisen kansanopiston suunnittelutoimikunnassa ja sen johtokunnassa alusta saakka kuolemaansa asti 1914–1923. Viljelijänä Sinnemäki oli uudistushenkinen. Hän peri 1893 puolet Sinnemäen kotitilasta isännöitäväkseen. Kolmen vuosikymmenen aikana hän laajensi viljelyksiä ja hoiti taloaan huolellisuudella, täsmällisyydellä ja otti osaa myös maatalouden uudistusrientoihin järjestötasolla.http://helemi.lapua.fi/html/index.php?iContentID=610&bClass;>. Luettu 29.4.2019. Eteläpohjalaisia elämäkertoja M–Ö. Vaasa: Etelä-Pohjanmaan Maakuntaliitto 1965, 710–711. == Lähteet == Luokka:Herännäiset henkilöt Luokka:Lapuan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Ratasin hallitus

Ratasin hallitus viittaa seuraaviin Viron hallituksiin: * Ratasin I hallitus * Ratasin II hallitus
Ensimmäinen opettaja

Ensimmäinen opettaja () on Andrei Mihalkov-Kontšalovskin ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1965. Se perustuu Tšingiz Aitmatovin romaaniin, jonka pohjalta käsikirjoituksen ovat laatineet yhdessä kirjailijan kanssa ohjaaja ja Boris Dobrodejev. Kontšalovski teki elokuvan lopputyönään yleisliittolaisen elokuvainstituutin elokuvakoululle Moskovassa. ==Juoni== Ihanteellinen tarina korostaa neuvostovallan siunauksellista vaikutusta syrjäkylien oloihin ja alistettujen naisten tasa-arvoistumiseen. Komsomolilainen nuorukainen Djuišen (Bolot Beišenalijev) saapuu kansalaissodan päätyttyä vuonna 1924 isänsä kotikonnuille Kukureun kylään Kirgisiassa. Hän on oppinut armeijassa lukemaan ja haluaa nyt jakaa oppiaan kylän lapsille. Kyläläisten ivasta välittämättä hän avaa kyläkoulun ja saa sinne oppilaita. Uskollisin ja lahjakkain heistä on 14-vuotias orpotyttö Altynai (Natalia Arinbasarova), jonka opettaja järjestää kouluun tasavallan pääkaupunkiin Taškentiin. Tytön sukulaiset kuitenkin naittavat hänet perinteen mukaan toiseksi vaimoksi väkivaltaiselle miehelle. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Elokuvan kylpemiskohtaus herätti pahennusta seksittömään neuvostoelokuvaan tottuneissa. Suomessa Kontšalovski sai elokuvista Ensimmäinen opettaja, Aateliskoti ja Vanja-eno parhaan ulkomaisen ohjaajan Jussi-palkinnon vuonna 1973.Filmiaura Jussit.fi: Jussi-voittajat kautta aikojen Elokuvan tv-esityksen alla 1977 Helsingin Sanomien Mauri Taviola kirjoitti. että se sisältää kiinnostavaa kirgisialaisen kylän elämänmenon kuvausta. Hän piti elokuvaa Kontšalovskin siihen mennessä vähiten tunnettuna mutta myös ehkä parhaana. Vuosikymmen myöhemmin saman lehden Mikael Fräntille elokuvan ajan ja paikan vaikutelma tuntui todelta ja henkilöhahmot rikkailta. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1965 neuvostoliittolaiset elokuvat Luokka:Neuvostoliittolaiset draamaelokuvat Luokka:Neuvostoliittolaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Neuvostoliitossa tapahtuvat elokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Elizabeth Crone

Elizabeth Ellen Crone (s. 1969) on yhdysvaltalainen kasvitieteilijä ja biologian tohtori (Ph.D.), joka työskentelee Tuftsin yliopiston populaatioekologian ja -dynamiikan professorina. Crone opiskeli Virginian Williamsburgissa sijaitsevassa College of William & Maryssa biologian alemman korkeakoulututkinnon (B.Sc., 1991), ja jatkoi opintojaan Duken yliopistossa. Hän valmistui sieltä filosofian tohtoriksi kasvitieteestä vuonna 1995. Postdoc-tutkijana Crone oli Washingtonin yliopistossa (1996–1997). Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Crone on ollut vuodesta 2017. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Google scholar -profiili (scholar.google.com) * Publication list (harvard.edu) Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset biologit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit
Annie Fischer

Annie Fischer (5. heinäkuuta 1914 Budapest, Unkari – 10. huhtikuuta 1995 Budapest, Unkari) oli unkarilainen klassinen pianisti. Hän antoi ensikonserttinsa jo kymmenvuotiaana ja opiskeli Franz Lisztin musiikkiakatemiassa Ernő Dohnányin johdolla. Hänet palkittiin kansainvälisessä Liszt-pianokilpailussa vuonna 1933, mutta toinen maailmansota keskeytti uran. Fischer pakeni Ruotsiin. Sodan jälkeen hän palasi Unkariin ja konsertoi enimmäkseen Keski-Euroopassa. Mozart ja Beethoven olivat hänen ohjelmistonsa runkona, mutta hän soitti myös myöhäisromantiikan teoksia ja joitakin uudempia kappaleita, kuten Béla Bartókin 3. pianokonserttoa. Fischerin kuoleman jälkeen EMI julkaisi hänen tekemänsä kokonaislevytyksen Beethovenin pianosonaateista, jota oli valmisteltu parikymmentä vuotta. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset pianistit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Alejandra Pizarnik

Flora Alejandra Pizarnik (29. huhtikuuta 1936 Avellaneda – 25. syyskuuta 1972 Buenos Aires) oli argentiinalainen runoilija ja kääntäjä. Teoksissaan hän kuvaili juurettomuuden ja maanpaossa elämisen tunnelmia. Hän syntyi Buenos Airesissa Itä-Euroopasta muuttaneille juutalaisvanhemmille, ja opiskeli Buenos Airesin yliopistossa filosofiaa ja kirjallisuutta. Vuonna 1960 Pizarnik muutti Pariisiin, työskenteli sikäläisissä lehdissä, julkaisi joitakin runoja ja käänsi romaaneita espanjaksi. Vuonna 1965 hän palasi Buenos Airesiin ja julkaisi kahdeksan runokokoelmaa. Monissa runoissa puhutaan epätoivosta ja itsetuhoisista ajatuksista. Hän teki itsemurhan vuonna 1972. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Natalie Darwitz

Natalie Rose Darwitz (s. 13. lokakuuta 1983 Saint Paul, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän toimi Yhdysvaltain naisten jääkiekkomaajoukkueen kapteenina vuosina 2007–2010. Darwitz voitti naisten jääkiekon maailmanmestaruuden vuosina 2005, 2008 sekä 2009. Talviolympialaisista hän saavutti naisten jääkiekon hopeaa 2002, pronssia 2006 ja hopeaa 2010. Vuonna 2018 Darwitz valittiin United States Hockey Hall of Fameen. Vuonna 2024 hänet valittiin Hockey Hall of Fameen. https://www.tsn.ca/nhl/pavel-datsyuk-shea-weber-headline-hockey-hall-of-fame- s-class-of-2024-1.2140085 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Hockey Hall of Fame Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit