EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Yaaral ja degal

Yaaral ja degal ovat fulbejen karjanhoitoon liittyviä vuosijuhlia Nigerin sisämaasuistossa Malissa. Ne on hyväksytty Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon vuonna 2008. Yaaralia vietetään Diafarabéssa tammikuussa, kun fulbepaimenten karjalaumat palaavat Sahelin laidunmailta ja ylittävät Nigerin haarajoen Diakan. Degal järjestetään Dialloubéssa huhtikuussa, jolloin karja siirtyy kuivan kauden viimeisille laitumille sisämaasuiston pohjoisosaan. Juhlien ajankohta riippuu laidunmaiden tilasta ja joen vedenkorkeudesta, mutta päiväksi valitaan aina fulbejen suotuisana viikonpäivänä pitämä lauantai. Juhlallisuudet käsittävät erilaisia kilpailuja sekä musiikki-, tanssi- ja runoesityksiä. Todennäköisesti 1300-luvulta peräisin oleva ja 1800-luvun alussa säännöt saanut perinne ylläpitää fulbejen identiteettiä ja elämäntapaa. Siihen osallistuvat myös sisämaasuiston muut etniset ja ammattiryhmät: riisiä viljelevät nonot eli markat, hirssiä viljelevät bambarat ja kalastusta harjoittavat bozot. Juhlat vahvistavat siten alueen kansanryhmien välistä yhteistoimintaa ja yhteenkuuluvuuden tunnetta. Perinnettä uhkaavat paimentolaisuutta haittaava kuivuus ja nuorison muutto pois maaseudulta. ==Lähteet== Luokka:Malilainen kulttuuri Luokka:Unescon aineettoman kulttuurin perintökohteet
Tournay

Tournay on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées'n alueella. ==Nähtävyyksiä== Kunnan nähtävyyksiä on Tournayssa syntyneen runoilijan Francis Jammesin syntymäkoti.Tour de France 2016 thumb|left|Francis Jammesin syntymäkoti ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hautes-Pyrénées’n kunnat
Ohjaskuhankeittäjä

Ohjaskuhankeittäjä (Oriolus albiloris) on kuhankeittäjien heimoon kuuluva lintu. Sitä pidetään joissain lähteissä omana lajina ja joissain bataaninkuhankeittäjän (Oriolus steerii) alalajina. Ohjaskuhankeittäjää tavataan Filippiineillä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Kuhankeittäjät
Capvern

Capvern on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées'n alueella. Kunnasta käytetään myös nimeä Capvern-les-Bains. Se on tunnettu kylpyläkaupunki. ==Nähtävyyksiä== Kunnan nähtävyyksiä on kirkko Sainte-Trinité de Capvern-les-Bains. Kirkko on rakennettu 1960-luvulla, ja se kuuluu Ranskan historiallisiin monumentteihin.Tour de France 2016 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kylpylän kotisivut Luokka:Hautes-Pyrénées’n kunnat
Agda Lindqvist

Vivia Agda Lindqvist (8. toukokuuta 1860 Helsinki – 29. syyskuuta 1889) oli suomalainen taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Agda Lindqvist Lindqvistin vanhemmat olivat Oulun lääninarkkitehti ja myöhempi yleisten rakennusten ylihallituksen ylijohtaja Ludvig Isak Lindqvist (1827–1894) ja Olga Linsén (1836–1880).Rafael Olinin GeneaNet-sivusto : Vivia Agda Lindqvist Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1876–1879 ja Adolf von Beckerin yksityisessä akatemiassa 1882–1883. Hän toimi piirustuksenopettajana käsityökoulussa. Agda Lindqvist oli naimisissa vuodesta 1887 viipurilaisen kauppaneuvos Ferdinand Alfthanin (1857–1921) kanssa. Heidän poikansa oli everstiluutnantti Isak Alfthan.Kuka kukin on 1954 : Isak Alfthan (Projekt Runeberg) Agda Lindqvistin nuorempi veli oli kirjailija ja toimittaja Rafael Lindqvist. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Agda Lindqvist Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
Pehmeä iho

Pehmeä iho (La Peau douce) on François Truffaut’n ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1964. Truffaut teki myös käsikirjoituksen yhdessä Jean- Louis Richardin kanssa. Elokuvan pääkuvaajana toimi Raoul Coutard, ja musiikin siihen teki Georges Delerue. Pääparia, nuorta lentoemäntää ja häneen rakastuvaa naimisissa olevaa kirjankustantajaa näyttelevät Françoise Dorléac ja Jean Desailly, ja kolmiodraaman kolmas osapuoli on vaimo Franca (Nelly Benedetti).The Soft Skin , VideoHound's Golden Movie Retriever 2008. Vaatii HighBeam-tilauksen. == Juoni == Keski-ikäinen, menestyvä pariisilainen kustantaja Pierre Lachenay on naimisissa psyykkisesti epävakaan Francan kanssa, ja heillä on kymmenvuotias tytär Sabine. Kun Lachenay matkustaa Lissaboniin luentomatkalle, hänellä on yhden yön juttu brasilialaisen lentoyhtiön lentoemännän Nicolen kanssa. Hän ei kuitenkaan pääse asiasta eroon vaan haluaa tavata naista yhä uudestaan. Hän haluaa pitää suhteen salassa etenkin tyttärensä takia. He tapaavat ja matkustavat yhdessä Reimsiin. Nicole suhtautuu suhteeseen kevyemmin. Lachenayn vaimo saa tietää suhteesta traagisin seurauksin.Francois Truffaut, New Wave Film -sivusto. Viitattu 15.7.2016. == Rooleissa == == Tuotanto == Truffaut pohjasi Pehmeän ihon suurelta osin oman elämänsä tapahtumiin. Hhän oli asunut jo vuosia erossa vaimostaan Madeleinestä ja heidän kahdesta tyttärestään ja seurusteli muun muassa tämän elokuvan naispääosan esittäjän Françoise Dorléacin kanssa. Elokuvan valmistumisen jälkeen hän suostui sopuisaan avioeroon. == Vastaanotto == Truffaut oli Pehmeästä ihosta ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi. Elokuva ei kuitenkaan menestynyt hyvin teattereissa, vaan sitä pidettiin kliseisenä, kylmäkiskoisena ja pitkäveteisenä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka: François Truffaut'n ohjaamat elokuvat Luokka: Vuoden 1964 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset romanttiset draamaelokuvat
Kansas City Outlaws

Kansas City Outlaws oli ammattilaistason jääkiekkojoukkue, joka pelasi International Hockey Leaguessa kaudella 2004–2005. Joukkue pelasi kotiottelunsa Kemper Arenalla. Outlawsin perustaja Stephen Franke omisti myös toisen UHL-joukkueen, Fort Wayne Kometsin. Outlaws jäi läntisen divisioonan viimeiseksi tilastolla 28-45-7. Kauden jälkeen joukkue lopetti toimintansa. Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Entiset jääkiekkoseurat
Florence (elokuva)

Florence () on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut elämäkerrallinen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Stephen Frears. Meryl Streep näyttelee Florence Foster Jenkinsiä, joka unelmoi oopperalaulajan urasta. Hugh Grant esittää Jenkinsin aviomiestä St. Clair Bayfieldiä. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Florence on saanut kehuja elokuvakriitikoilta. Arvosteluja keräävä sivusto Rotten Tomatoes on laskenut elokuvalle pistemäärän 87 %, perusteena 167 arvostelua, joiden keskimääräinen arvosana on 7/10. Metacriticissä elokuvalla on 69 pistettä 100:sta, mikä merkitsee ”pääosin myönteisiä” arvioita. Helsingin Sanomien Veli-Pekka Lehtonen antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä ja sanoi arvostelussaan: ”Tässä voi olla yksi syksyn elokuvahiteistä.” === Palkinnot ja ehdokkuudet === Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinto Kategoria Kenelle Voitto / Ehdokkuus Lähde Golden Globe Paras musikaali- tai komediaelokuva Golden Globe Miespääosa musikaali- tai komediaelokuvassa Hugh Grant Golden Globe Naispääosa musikaali- tai komediaelokuvassa Meryl Streep Golden Globe Miessivuosa Simon Helberg == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Virallinen traileri YouTubessa. Luokka:Elämäkertaelokuvat Luokka:Stephen Frearsin ohjaamat elokuvat Luokka:Paramount Picturesin elokuvat Luokka:Vuoden 2016 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 2016 ranskalaiset elokuvat
Johan Segercrantz

Johan Werner Segercrantz (17. elokuuta 1874 Hamina – 2. huhtikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Johan Segercrantz ==Henkilöhistoria== Segercrantzin vanhemmat olivat kruununvouti, majuri Johan Gustaf Emil Segercrantz (1826–1901) ja Marja Melechin (1832–1912). Hän pääsi ylioppilaaksi Haminan yksityislyseosta 1893 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1899 ja maisteriksi 1900. Segercrantz toimi pankinjohtajana Haminassa, Porissa ja Helsingissä. Viimeksi hän oli Yhdyspankin Privatbankenin haarakonttorin johtajana Helsingissä vuodesta 1925 alkaen. Haminassa ollessaan Segercrantz toimi myös Norjan ja Tanskan varakonsulina 1915–1918.Geni.com : Johan Werner Segercrantz Segercrantz osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1930 ja 1931. Segercrantz oli naimisissa 1902–1951 Selma Karolina Ahlqvistin (1879–1951) kanssa. Heidän poikansa oli Suomen Paperitehtaitten Yhdistyksen palveluksessa ollut pääkonsuli Anders Segercrantz (1909–2008).Anders Segercrantzin muistokirjoitus (Helsingin Sanomat muistot) Johan Segercrantzin veli oli puolestaan kauppias, valtiopäivämies Hjalmar Frithiof Segercrantz.Geni: Hjalmar Fritiof Segercrantz Viitattu 25.5.2021. == Kirjallista tuotantoa == Nimellä Werner Segercrantz: * Leopold Lerche : några minnesord. Helsingfors 1944 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Werner Segercrantz Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Erkki Järvinen (yritysjohtaja)

Erkki Järvinen (s. 1960) oli Tikkurilan toimitusjohtaja 2009–21.9.2017. Helmikuussa 2018 Järvinen aloitti Snellmanin konsernijohtajana. Järvinen on kauppatieteiden maisteri. Hän oli Fazeriin kuuluvan Fazer Leipomojen tuote- ja markkinointipäällikkö vuosina 1984–1990, Vaasanmyllyn (nyk. Vaasan) markkinointipäällikkö 1990–1991 ja yrityksen Pohjoismaiden-markkinointijohtaja 1991–1996, Siljans Knäcken toimitusjohtaja 1995–1996 sekä Rautakirjan kioskidivisioonan toimialajohtajana 1997–2001 ja yhtiön toimitusjohtajana vuosina 2001–2008. Järvinen tuli Tikkurilan palvelukseen vuonna 2009, josta lähtien hän on ollut yhtiön toimitusjohtaja ja johtoryhmän puheenjohtaja. Järvinen on ollut Snellmanin hallituksen jäsen vuodesta 2011 ja YIT:n vuodesta 2013. Hän kuuluu myös CEPE:n (European Council of Paint, Printing Ink and Artists' Colours Industry), East Officen, Helsingin seudun kauppakamarin, Kemianteollisuuden, Mainostajien liiton ja Taloudellisen tiedotustoimiston hallituksiin. Järvinen oli Sanoman johtoryhmän jäsen vuosina 2001–2008, Kaupan liiton hallituksen jäsen 2005–2008, Lifimin hallituksen jäsen 2005–2008, IBA:n (International Book and Press Retailers Association) hallituksen puheenjohtaja 2006–2008, Luottokunnan (nyk. Nets) hallintoneuvoston jäsen 2006–2008 ja Sannäsin kartanon hallituksen jäsen vuosina 2008–2010. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
AFI Life Achievement Award

AFI Life Achievement Award on elämäntyö-palkinto, jonka Yhdysvaltain elokuvainstituutti on jakanut vuodesta 1973. == Palkinnon saaneet == ;Lähde # Vuosi Palkittu ikä 1 1973 John Ford 79 2 1974 James Cagney 74 3 1975 Orson Welles 59 4 1976 William Wyler 73 5 1977 Bette Davis 68 6 1978 Henry Fonda 72 7 1979 Alfred Hitchcock 79 8 1980 James Stewart 71 9 1981 Fred Astaire 81 10 1982 Frank Capra 84 11 1983 John Huston 76 12 1984 Lillian Gish 90 13 1985 Gene Kelly 72 14 1986 Billy Wilder 79 15 1987 Barbara Stanwyck 79 16 1988 Jack Lemmon 63 17 1989 Gregory Peck 72 18 1990 David Lean 82 19 1991 Kirk Douglas 74 20 1992 Sidney Poitier 65 21 1993 Elizabeth Taylor 61 22 1994 Jack Nicholson 56 23 1995 Steven Spielberg 48 24 1996 Clint Eastwood 65 25 1997 Martin Scorsese 54 26 1998 Robert Wise 83 27 1999 Dustin Hoffman 61 28 2000 Harrison Ford 57 29 2001 Barbra Streisand 58 30 2002 Tom Hanks 45 31 2003 Robert De Niro 59 32 2004 Meryl Streep 54 33 2005 George Lucas 60 34 2006 Sean Connery 75 35 2007 Al Pacino 67 36 2008 Warren Beatty 71 37 2009 Michael Douglas 64 38 2010 Mike Nichols 78 39 2011 Morgan Freeman 74 40 2012 Shirley MacLaine 78 41 2013 Mel Brooks 86 42 2014 Jane Fonda 76 43 2015 Steve Martin 69 44 2016 John Williams 84 45 2017 Diane Keaton 71 46 2018 George Clooney 64 47 2019 Denzel Washington 84 48 2022 Julie Andrews 49 2023 Nicole Kidman ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvapalkinnot
Erkki Järvinen (täsmennyssivu)

Erkki Järvinen voi tarkoittaa: * Erkki Järvinen (1904–1991), kolmiloikkaaja ja mäkihyppääjä * Erkki Järvinen (s. 1948), jääkiekkoilija * Erkki Järvinen (s. 1960), yritysjohtaja.
Fargo-Moorhead Jets

Fargo-Moorhead Jets oli yhdysvaltalainen juniorijääkiekkojoukkue, jonka kotikaupunki oli Pohjois-Dakotassa sijaitseva Fargo. Joukkue pelasi North American Hockey Leaguen keskisessä divisioonassa ja sen kotiottelut pelattiin John E. Carlson Coliseumissa. Fargo-Moorhead Jetsi pelasi ensimmäisen kerran NAHL:ssä kaudella 2003–2004. Kauden 2007–2008 jälkeen sen korvasi USHL:ään pelaamaan perustettu Fargo Force. Luokka:North American Hockey League
Yrjö Paananen

Yrjö Väinö Paananen (5. toukokuuta 1886 Helsinki – 3. lokakuuta 1910) oli suomalainen taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Yrjö Paananen Paananen opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1901–1904 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1905–1907. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1908 ja 1910. Paananen työskenteli 1907 ja 1909 isänsä kotipitäjässä Viitasaarella. Vuonna 1907 hänen mukanaan Viitasaarella oli myös taidemaalari Yrjö Ollila.Ateljeetalo Tuulensuu : Viitasaaren kuvataide-elämän kolme ensimmäistä vuosikymmentä (vuodet 1901–1931) Paananen hukkui lokakuun alussa 1910 ollessaan ampumassa vesilintuja Mjölön saaren lähistöllä kahden muun miehen kanssa. Tuuli vei miesten veneen Pendarmin luodon rannalta, jossa he olivat nousseet maihin, ja Paananen lähti uimalla tavoittamaan karannutta venettä. Hänen voimansa uupuivat kuitenkin kesken. Eräs kalastaja pelasti pari tuntia myöhemmin luodolle jääneet kaksi miestä.Hukkunut ollessaan vesilintuja ampumassa, Suomalainen Kansa no 230 6.10.1910 s. 3 (Historiallinen sanomalehtiarkisto) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Yrjö Paananen Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Afrikanpitta

Afrikanpitta (Pitta ako) on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Afrikanpittaa tavataan pesivänä Länsi- ja Keski-Afrikan rannikolla sekä Afrikan kaakkoisosissa ja pesimäajan ulkopuolella Keski- Afrikan tasavallasta Keniaan ja Tansaniaan ulottuvalla alueella. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Pitat
Veli Yrjö Pernaa

Veli Yrjö Pernaa (s. 30. elokuuta 1934 Kauhava) on suomalainen eversti evp., filosofian tohtori ja professori h.c. == Koulutus ja ura == Pernaa aloitti palveluksen Ilmavoimissa lentäjänä vuonna 1953. Hän suoritti upseeritutkinnon Kadettikoulussa 1956, yleisesikuntaupseerin tutkinnon Sotakorkeakoulussa 1967 ja ylijohdon kurssin 1980. Virkauransa aikana hän opiskeli Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa pääaineenaan fysiikka ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1975. Uransa loppuvaiheessa Pernaa toimi Ilmasotakoulun (myöhemmin Lentosotakoulu) johtajana ja Karjalan lennoston komentajana. Siirryttyään eläkkeelle 1980 Pernaa toimi tuntiopettajana Kuopion teknillisessä oppilaitoksessa ja aloitti samalla jatko-opinnot Kuopion korkeakoulussa. Hän väitteli tohtoriksi 1988 aiheesta Tuotekehitys Suomen kehitysalueiden elektroniikkateollisuudessa ja toimi väitöksen jälkeen johtamisopin luennoitsijana Kuopion yliopiston yritystalouden laitoksella vuoteen 1992. Pernaa kutsuttiin Karjalan lennoston killan tutkijaksi ja joukko-osastohistorian kirjoittajaksi 1990-luvun alkupuoliskolla. Työ, joka käsitti samalla Suomen hävittäjäilmailun historian vuosilta 1918–1980, tuotti vuonna 1997 teoksen Karjalan lennoston historia 1918–1980. Teos sai Kenraali Hannes Ignatiuksen kadettisäätiön kirjallisuuspalkinnon vuonna 2000. Ilmavoimien historiatutkimus synnytti toisenkin kirjan (yhdessä eversti evp, valtiotieteen tohtori Vilho Lukkarisen kanssa). Vuonna 2008 julkaistu teos oli nimeltään Suomen ilmavoimat 1944–1980. 1990-luvun lopulla Pernaa ryhtyi avustamaan tutkimuksellisesti entisen puolustusvoimain komentajan kenraali Yrjö Keinosen perhekuntaa, kun Keinonen oli saanut syytteet ja tuomion ns. kellarijutussa. Tutkimus tuotti vuonna 2016 kirjan Kenraali Keinosen näytösoikeudenkäynti – tarkoitus pyhitti keinot. == Yksityiselämä == Pernaan vaimo on päiväkodinjohtaja Kyllikki ”Pia” Pernaa (o.s. Pikkusaari). Heillä on kolme lasta. Nykyinen asuinpaikka on Tammisaari. == Teokset == Kirjat * Tuotekehitys Suomen kehitysalueiden elektroniikkateollisuudessa: Kuopion Yliopisto, 1988 * Karjalan Lennoston historia 1918–1980: Karjalan Lennoston kilta ry, 1997 * Suomen Ilmavoimat 1944–1980 (yhdessä eversti Vilho Lukkarisen kanssa): Ilmavoimien Kiltaliitto ry, 2008 * Kenraali Keinosen näytösoikeudenkäynti – tarkoitus pyhitti keinot: VYP-Kustannus, 2016 Artikkelit * Lentoammunnan virhetekijöiden määrittämisestä, Tiede ja Ase, 1979 *Lukuisia kirjoituksia Kylkirautaan, Sotilasaikakauslehteen ja Kanavaan. Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bengalinpitta

Bengalinpitta (Pitta brachyura) on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Bengalinpittaa tavataan Bangladeshissa, Intiassa, Nepalissa, Pakistanissa ja Sri Lankassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 211 000 km2. Lajin arvellaan olevan vähenemässä metsien hävittämisen takia. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vielä vaarassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Pitat
Qingshi gao

Qingshi gao () on Kiinan Qing-dynastian historiateoksen luonnos, joka julkaistiin vuonna 1928. Sen kirjoittamiseen osallistui yli sata historioitsijaa Kiinan tasavallan hallituksen toimeksiannosta. Luonnoksen laajentaminen ja viimeistely jäi kesken Kiinan sisällissodan takia. Sekä Kiinan kansantasavalta että Kiinan tasavalta ovat vuosien varrella pyrkineet toimittamaan kirjoitustyön loppuun, mutta hanke on eri syistä viivästynyt. Qingshi gao sisältää 529 osaa, joissa käsitellään muun muassa Qing-dynastian hallitsijoita ja muita huomattavia henkilöitä sekä tähtitieteellisiä ilmiöitä. Luokka:Kiinan historia
Heikki Parikka

Heikki Ferdinand Parikka (5. toukokuuta 1897 Helsinki – 11. kesäkuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Heikki ParikkaHeikki Parikka, Iltalehti, 12.06.1924, nro 134, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 15.06.2024 Heikki Parikka opiskeli Taideteollisen keskuskoulun iltakursseilla 1913–1915 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1919. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1915-1920 ja 1922. Parikka kuoli 27-vuotiaana kesäkuussa 1924. Parikka voitti veistoksellaan Huilua soittava fauni Taideyhdistyksen I dukaattipalkinnon. Hän otti osaa vuosittain Taideyhdistyksen syysnäyttelyihin terrakottafiguureillaan ja keramiikkatöillään. == Palkinnot == * I palkinto dukaattikilpailussa 1919 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Heikki Parikka Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Nikkeloseeni

Nikkeloseeni eli bis(syklopentadienyyli)nikkeli (C10H10Ni) on metalloseeneihin kuuluva nikkelin organometalliyhdiste. Yhdistettä on tutkittu käytettäväksi polymerointikatalyyttinä ja siitä voidaan valmistaa muita nikkelin organometalliyhdisteitä. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa nikkeloseeni on syvänvihreää kiteistä ainetta. Se on veteen liukenematonta, mutta liukenee esimerkiksi eettereihin. Nikkeloseeni kuuluu niin kutsuttuihin sandwich- yhdisteisiin ja nikkeli-ioni on kahden syklopentadienyyliligandin välissä. Yhdiste hapettuu suhteellisen helposti kellanoranssiksi nikkeloseniumioniksi (C10H10Ni+), mutta on suhteellisen inertti ilman vaikutuksille hapettuen kuitenkin hitaasti. Nikkeloseeni on yksi harvoista organometalliyhdisteistä, joilla on sitoutumisessa käytettävissään 20 elektronia tavanomaisen 18 elektronin sijaan ja näistä kaksi on hajottavilla molekyyliorbitaaleilla. Tämän vuoksi nikkeloseenilla on tavanomaisesta poikkeavia kemiallisia ominaisuuksia. Se esimerkiksi muodostaa helposti kolmikerroksisen nikkeloseenijohdannaisen, syklopentadienyyliligandit reagoivat hyvin helposti nukleofiilien kanssa ja korvautuvat helposti muilla orgaanisilla ja epäorgaanisilla ligandeilla esimerkiksi 1,5-syklo-oktadieeni-, karbonyyli- tai nitrosyyliligandeilla. Nikkeloseeni sublimoituu alennetussa paineessa noin 80 °C:n lämpötilassa. Yhdiste on paramagneettista ja karsinogeenista.D. H. Antonsen & Dayal T. Meshri: Nickel Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 16.7.2016Albrecht Salzer: Organometallic Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 16.7.2016 ==Valmistus ja käyttö== Tyypillisin tapa valmistaa nikkeloseenia on liuottaa syklopentadienyylikaliumia dimetoksietaaniin ja lisätä tähän liuokseen nikkelikloridin dimetyylisulfoksidiliuosta. Muita tapoja ovat nikkelibromidin ja syklopentadienyylinatriumin välinen reaktio ja nikkelibromidin reaktio syklopentadieenin kanssa trietyyliamiinin toimiessa emäksenä. Nikkeloseenia on tutkittu käytettäväksi alkeenien esimerkiksi butadieenin polymerointikatalyyttinä. Lisäksi se katalysoi myös muita alkeenien reaktioita kuten oligomeroitumisia, isomeroitumisia ja hydrosilylaatioreaktioita. Siitä voidaan valmistaa myös muita organonikkeliyhdisteitä kuten Bis(syklo- oktadieeni)nikkeli(0):aa tai syklopentadienyyli nikkeli nitrosyylia. ==Lähteet== Luokka:Nikkeliyhdisteet Luokka:Metalloseenit
Mikko Pallas

Mikko Pallas (ent. Löppönen, 6. huhtikuuta 1866 Viipuri – 15. kesäkuuta 1922 Viipuri) oli suomalainen koriste- ja kuvanveistäjä.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Mikko PallasKuolleita, Uusi Suomi, 20.06.1922, nro 139, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 05.08.2024 Pallas kävi Viipurin reaalikoulun ja Helsingin alkeisopiston. Hän opiskeli ranskalaisen kuvanveistäjä Lovitonin johdolla Pietarissa 1879–1888 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1888–1891. Hän työskenteli julkisten rakennusten koristeveistäjänä Pietarissa ja oli kuvanveiston opettajana Taideteollisessa keskuskoulussa 1888–1890. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Mikko Pallas Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Viking Hockey

Viking Hockey oli norjalainen jääkiekkoseura, jonka kotikaupunki oli Stavanger. Joukkue perustettiin vuonna 1998 ja se korvasi kaksi kautta aiemmin konkurssiin ajautuneen Viking IK:n. Viking Hockey pelasi kotiottelunsa Stavangerin jäähallissa. Viking Hockey pelasi yhden kauden, 1998–1999, ajan Norjan korkeimmalla sarjatasolla GET-ligaenissa. Tämän jälkeen se on pelannut vain alemmissa divisioonissa. Luokka:Norjalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Entiset jääkiekkoseurat Luokka:Stavangerin urheilu Luokka:Vuonna 1998 perustetut urheiluseurat
Evert Roos

Evert Roos (2. maaliskuuta 1876 Lappträsk – 17. joulukuuta 1933 Porvoo) oli suomalainen museon intendentti ja taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Evert RoosKansallisgalleria - Taidekokoelmat : Evert Roos Roos opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1893–1896, Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1896–1899 ja ulkomailla Peder Severin Krøyerin johdolla Kööpenhaminassa sekä tanskalaisen Christian Zahrtmanin maalarisiirtolassa Civita d’Antinon vuoristokylässä Abruzzon alueella Italiassa 1906–1909. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1900, 1901, 1906, 1907, 1908, 1909, 1911, 1913 ja 1916 sekä oli edustettuna vielä vuoden 1954 näyttelyssä. Roosin töitä oli esillä myös Tukholmassa 1929. Roos toimi Porvoon museon intendenttinä 1923–1933 (osa-aikaisena jo vuodesta 1919) ja hän perusti museon Albert Edelfelt-huoneet. Hän oli myös vuonna 1925 Porvoon museon osastoksi avatun Ville Vallgren -museon järjestäjänä.Emma Laatikainen : Ville Vallgrenin museo : Museon suunnitteluun vaikuttaneet tekijät ja museolle annetut merkitykset 1920-luvulla, taidehistorian pro gradu -tutkielma, Taiteiden ja kulttuurin tutkimuksen laitos, Jyväskylän yliopisto 2011, Roosin elämänvaiheista luvussa 3.6 Evert Roos: intendentti ja taidemaalari == Teoksia == * Kalastajakylä Suursaarella : vesivärityö. 1933 * Tuoli : öljymaalaus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Evert Roos Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Helmistä on vain harmia

Helmistä on vain harmia – kolme rikoskertomusta ja essee (Pearls Are a Nuisance) on Raymond Chandlerin kokoomateos. 1958 ilmestynyt alkuteos on osa niteestä The Simple Art of Murder, joka ilmestyi 1950. Eero Huhtalan suomennos ilmestyi 1971, ja sen on kustantanut WSOY. Teos sisältää Chandlerin esipuheen, kolme novellia sekä esseen "Se murhaa joka osaa", joka oli alkuperäisessä muodossaan ilmestynyt The Atlantic Monthlyssa joulukuussa 1944. Essee ilmestyi toistamiseen Saturday Review of Literaturessa 15. huhtikuuta 1950 ja jossain määrin uudelleen kirjoitettuna johdantona novellikokoelmassa The Simple Art of Murder 1950. Artikkelia pidetään lajissaan merkittävänä. ==Essee== Chandler ruotii esseessä "Se murhaa joka osaa" perusteellisesti A. A. Milnen ainoan salapoliisiromaanin Punaisen talon arvoitus.Helmistä on vain harmia s. 193–197 Muita hänen käsittelemiään kirjailijoita ovat Agatha Christie, Dorothy Sayers, Arthur Conan Doyle, E. C. Bentley ja Freeman Wills Crofts, joiden teosten ongelmia hän myös analysoi. Myönteisen käsittelyn esseessä saa ainoastaan Dashiell Hammett. Chandler muun muassa arvostaa Hammettin mestarillista amerikanenglannin käyttöä. Chandler toteaa, että "Hammett antoi murhan takaisin niille ihmisille jotka tekevät sen jostakin erityisestä syystä, eivät pelkästään siksi että saataisiin ruumis".Helmistä on vain harmia s. 204 ==Sisällys== * Esipuhe * Helmistä on vain harmia (Pearls Are a Nuisance) * Tappi (Finger Man) * Keltainen kuningas (The King in Yellow) * Se murhaa joka osaa (The Simple Art of Murder), essee ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Raymond Chadler, Essee "The Simple Art of Murder" Texasin yliopiston sivustolla Luokka:Vuoden 1958 kirjat Luokka:Novellikokoelmat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosromaanit Luokka:Kritiikit
Erika Relander

Erika Katarina Relander (19. lokakuuta 1879 Sortavala – 21. syyskuuta 1937 Viipuri) oli suomalainen opettaja ja taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Erika Relander Relanderin vanhemmat olivat Sortavalassa apteekkarina toiminut kunnallisneuvos Erik Oskar Relander (1812–1890) ja hänen toinen puolisonsa Eugenia Elfvengren (1832–1880).Geni.com : Erika Katarina Relander Erika Relander pääsi ylioppilaaksi 1899 Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta ja hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1904, Helsingin yliopiston piirustussalissa 1902–1904 ja ulkomailla Hendrik Maarten Krabbén johdolla Hollannissa vuosina 1905, 1908–1909 sekä 1912. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1908–1913. Relander toimi piirustuksen ja käsityön opettajana tyttökouluissa ja lyseoissa Kotkassa ja Viipurissa 1904–1911 ja 1914–1937. Erika Relanderin velipuoli oli pedagogi, kansanrunouden tutkija Oskar Relander. == Teoksia == * Yhinlahti : öljymaalaus. * Kahvipöydän ääressä : öljymaalaus. * Kamiinan lämmössä : öljymaalaus. 1908 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Erika Relander Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Timo Relander

Timo Eero Oskar Relander (4. elokuuta 1941 Luopioinen – 9. kesäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen Tilastokeskuksen pääjohtaja ja talouspoliitikan vaikuttaja.Kuka kukin on 1978 (Projekt Runeberg)Kuolleet : Talouspolitiikan vaikuttaja, Helsingin Sanomat 22.6.2016 ==Henkilöhistoria ja ammattiura== Relanderin vanhemmat olivat toimistopäällikkö Eino Oskar Relander ja Aune Kyllikki Rouske. Relander oli naimisissa vuodesta 1968 filosofian kandidaatti Helmi Elina Hannele Hämäläisen kanssa. Heillä oli kaksi lasta. Relander valmistui ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1960, Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 1965 ja lisensiaatiksi 1969. Hänestä tuli Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan kunniatohtori vuonna 2006. Relander toimi valtiovarainministeriön kansantalousosastolla tutkijana 1965–1970, apulaisosastopäällikkönä 1970–1975 ja osastopäällikkönä 1975–1980. Tämän jälkeen hän toimi Teollisuuden Keskusliiton (TKL) varatoimitusjohtajana 1980–1983 ja toimitusjohtajana 1983–1992. Viimeksi Relander oli valtioneuvoston kanslian valtiosihteeri 1992–1995 ja Tilastokeskuksen pääjohtaja vuodesta 1992, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 2001. Tilastokeskuksen pääjohtajana häntä seurasi Heli Jeskanen-Sundström. == Teoksia == * Oppilaitoskoulutuspääoma Suomen tehdasteollisuudessa vuosina 1950 ja 1960 - The institutional-educational capital in Finnish manufacturing industries in 1950 and 1960. Taloudellinen tutkimuskeskus. Sarja A 8. Helsinki 1969 * Hyvinvoinnin tasoittaminen : Kehitysaluepolitiikan tahto ja taito ; kirj. Nils Meinander, Uusien kehitysaluelakien etuisuudet yrityksille ; kirj. Timo Relander. Helsingin Osakepankin julkaisuja. Helsinki 1970 * Yhteiskuntatieteellinen tutkimus Suomessa vuonna 1969 ja 1970-luvulla. Sitra:n julkaisusarja. Sarja B 3. Suomen itsenäisyyden juhlavuoden 1967 rahasto, Helsinki 1970 * Luettelo 1.1.1970 käynnissä olevista yhteiskuntatieteellisistä tutkimuksista Suomessa. Sitra:n julkaisusarja. Sarja A 32. Suomen itsenäisyyden juhlavuoden 1967 rahasto, Helsinki 1970 * Selvitysmiehen raportti kuntataloudesta. Painatuskeskus, Helsinki 1993 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset valtiosihteerit Luokka:Valtionlaitosten johtajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Hull Pirates

Hull Pirates on englantilainen jääkiekkojoukkue Kingston upon Hullin kaupungista. Joukkue pelaa National Ice Hockey Leaguessa, joka on maan toiseksi korkein sarjataso. Joukkue on perustettu vuonna 2015. ==Joukkue== Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 30 Steven Hudson 2020 35 Ashley Smith L 2020 Sheffield, Englanti Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 5 Lee Haywood L 2020 Doncaster, Englanti 7 Marcus Neil L 2020 Sheffield, Englanti 15 Jamie Chilcott (C) R 2020 Hull, Englanti 28 Chris Wilcox R 2020 Solihull, Englanti 56 Thomas Stubley R 2020 York, Englanti 62 Kevin Phillips R 2020 Beverley, Englanti Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Paikka Sopimus Syntymäpaikka 2 James Archer R OLH 2020 Sheffield, Englanti 19 Aaron Smith R KH / OLH Juniori Sheffield, Englanti 22 Jordan Fisher R H 2020 Hull, Englanti 26 Matthew Davies L KH / VLH 2020 Hull, Englanti 71 Josh Gent L H 2020 Sheffield, Englanti Luokka:Englantilaiset jääkiekkoseurat
Buonarroti

Buonarroti voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *Buonarroti, vanha firenzeläinen aatelissuku *Michelangelo Buonarroti eli Michelangelo (1475–1564), italialainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja arkkitehti *Philippe Buonarroti (1761–1837), italialainen vallankumouksellinen *Casa Buonarroti, Michelangelon kotimuseo Firenzessä *Buonarrotin metroasema, metroasema Milanossa
Aaro Kenttä

Aaro Ilmari Kenttä (31. heinäkuuta 1933 Karunki – 3. lokakuuta 1978) oli suomalainen Tilastokeskuksen ylijohtaja.Kuka kukin on 1978 (Projekt Runeberg)Toimitustyön aikana kuolleet Kuka kukin on 1978 (Projekt Runeberg) Kenttä oli Tilastollisen päätoimiston tutkijana 1959–1963, Kansallis-Osake- Pankin tutkijana 1963–1973 ja Tilastokeskuksen ylijohtajana 1973–1978. Maanpuolustuskurssilla mukana ollut Kenttä sai surmansa Rissalan lento- onnettomuudessa syksyllä 1978. Kenttä oli muun muassa OECD:hen liittymisestä neuvottelemaan asetetun Suomen valtuuskunnan jäsen 1968, ETYK-toimikunnan jäsen vuodesta 1973 ja Suomen ja SEVin yhteistyökomission jäsen vuodesta 1973. Hän oli Suomen ylioppilaskuntien liiton hallituksen jäsenenä 1960–1963, Suomalaisuuden liiton varapuheenjohtajana 1971–1972 ja keskustapuolueen talouspoliittisen toimikunnan puheenjohtajana 1972. Kentän vanhemmat olivat pienviljelijä, puuseppä, kirvesmies ja suutari Emil Henning (Hemming, Henni) Kenttä ja emäntä Ida Serafiina Lasheikki. Hän pääsi ylioppilaaksi 1952 ja valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi 1961 ja maisteriksi 1968. Aaro Kenttä oli naimisissa vuodesta 1961 toimittaja, filosofian maisteri Mirja-Leena Laitisen (26.1.1937-14.2.2019) kanssa. Heillä oli kaksi lasta. == Teoksia == * Tasaisempaan tulonjakoon. Nuoren keskustan liitto, Helsinki 1969 == Lähteet == Luokka:Valtionlaitosten johtajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet Luokka:Lento- onnettomuudessa kuolleet
Yhdysvaltain välivaalit

Yhdysvaltain välivaalit () järjestetään kaksi vuotta presidentinvaalin jälkeen, eli nelivuotisen presidenttikauden puolivälissä. Välivaalit ovat normaalit kongressivaalit, eli niissä valitaan kongressin alahuoneen eli edustajainhuoneen kaikki 435 edustajaa sekä kolmannes senaattoreista kongressin ylähuoneeseen eli senaattiin. Lisäksi valitaan joukko osavaltio- ja paikallistason päättäjiä (kuten osavaltioiden kuvernöörejä) sekä äänestetään monista paikallisista aloitteista. Presidentinvaalien tapaan välivaalit järjestetään aina marraskuun ensimmäisen maanantain jälkeisenä tiistaina. Välivaaleissa äänestysaktiivisuus on yleensä vähäisempi kuin niinä vuosina, jolloin kongressivaalit järjestetään samana vuonna kuin presidentinvaalit. Vuonna 2010 äänestysprosentti oli 40,9 ja vuonna 2014 äänestysaktiivisuus jäi vain 36,4 prosenttiin. Presidentinvaaleissa vuosina 2008 ja 2012 äänestysaktiivisuus on ollut noin 60 prosenttia. == Välivaalien tulokset == Vuosi Istuva presidentti Presidentin puoluekanta Presidentin puolueen voitto/tappio Edustajainhuone Senaatti 1910 William Taft republikaani (R) −56 −9 1914 Woodrow Wilson demokraatti (D) −61 +3 1918 −22 −4 1922 Warren Harding R −77 −7 1926 Calvin Coolidge R −9 −6 1930 Herbert Hoover R −52 −6 1934 Franklin D. Roosevelt D +9 +9 1938 −72 −7 1942 −45 −8 1946 Harry S. Truman D −54 −10 1950 −28 −5 1954 Dwight D. Eisenhower R −18 −2 1958 −48 −12 1962 John F. Kennedy D −4 +4 1966 Lyndon B. Johnson D −47 −3 1970 Richard Nixon R −12 +2 1974 Gerald Ford R −48 −4 1978 Jimmy Carter D −15 −2 1982 Ronald Reagan R −26 ±0 1986 −5 −8 1990 George H. W. Bush R −8 −1 1994 Bill Clinton D −54 −9 1998 +5 ±0 2002 George W. Bush R +8 +1 2006 −30 −6 2010 Barack Obama D −63 −6 2014 −13 −9 2018 Donald Trump R −41 +2 2022 Joe Biden D −9 +1 == Lähteet == Välivaalit
Lisa Cholodenko

Lisa Cholodenko (s. 5. kesäkuuta 1964 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja sekä käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimpia töitään ovat independent-elokuvat Dinner Party (1997), Laurel Canyon (2002) ja The Kids Are All Right (2010) sekä television minisarja Olive Kitteridge (2014). Cholodenko syntyi liberaaliin juutalaisperheeseen ja on isänsä puolelta ukrainalaista sukua. Hän opiskeli antropologiaa, etnologiaa ja naistutkimusta San Franciscon valtionyliopistossa, vietti puolitoista vuotta Jerusalemissa ja opiskeli sitten elokuvaa ja käsikirjoittamista Columbian yliopistossa. Hän sai töitä New Yorkin elokuvateollisuudesta ja toimi apulaisleikkaajana John Singletonin elokuvassa Boyz n the Hood – kulman kundit ja apulaisohjaajana Beeban Kidronin elokuvassa Anna onnelle mahdollisuus. Hän pääsi tekemään ensimmäistä pitkää elokuvaansa, naisten välistä rakkaustarinaaKinnunen, Kalle: The Kids Are All Right: Lesboäidit kohtaavat liian mukavan spermanluovuttajan, Suomen Kuvalehti 23.9.2010. Viitattu 17.7.2016. High Art (1998) ohjaaja Miloš Formanin tuella. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Sitä seurasi Joni Mitchellin musiikkialbumista Ladies of the Canyon innoituksensa saanut heteroseksuaalinen rakkaustarina Laurel Canyon, joka kuvattiin Hollywood Hillsin seudulla Kaliforniassa. Cholodenko päätti asettua taas synnyinkaupunkiinsa Los Angelesiin ja alkoi omien lastensaantipyrkimystensä innoittamana kirjoittaa Stuart Blumbergin kanssa elokuvaa The Kids Are All Right, joka kuitenkin toteutui vasta viisi vuotta myöhemmin. Sen käsikirjoitus sai Bafta- ja Golden Globe -palkinnot ja oli Oscar-ehdokkaana. Vuonna 2014 ensiesitetty, Cholodenkon ohjaama ja Frances McDormandin nimiroolista tunnettu neliosainen televisiosarja Olive Kitteridge sai kahdeksan Emmy-palkintoa. Se palkittiin muun muassa parhaana minisarjana ja parhaasta minisarjan käsikirjoituksesta.Olive Kitteridge, Yle Teema. Viitattu 23.6.2016. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka: Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka: Vuonna 1964 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt Luokka:Amerikanjuutalaiset
Wassoulou-Ballé

Wassoulou-Ballé on maalaiskunta Sikasson alueen Yanfolilan piirissä Malissa. Kunnan ja piirin keskuskylä Yanfolila sijaitsee Sélinguén tekojärveen laskevan Balléjoen itäpuolella 150 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 51 500 ja kylässä 15 800 asukasta (vuonna 2009). Wassoulou-Ballén kunnan pinta-ala on 1 550 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Yanfolilan piirin Bolo-Foutan ja Djiguiya De Kolonin, etelässä Gounanin ja Gouandiakan, lännessä Yallankoro- Soloban, luoteessa Séré Moussa Ani Samou De Siékorolén ja koillisessa Bougounin piirin Danoun ja Faragouaranin kuntiin sekä lounaassa Guineaan. Kuntaan kuuluu 34 kylää. Asukkaista 92 % on fulbeja. Lisäksi on dogoneja, bambaroita, bozoja, soninkeja, boboja, mandinkoja ja senufoja. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi, fonio, bataatti ja jamssi sekä myytäväksi kasvatettavat maapähkinä, puuvilla ja teehibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siipikarja ja vähäisessä määrin siat. Huomattava merkitys on myös kalastuksella sekä banaanin, mangon ja muiden hedelmien tuotannolla. Yanfolilan kautta kulkee Bougounista Guinean rajalle johtava maantie RN8. Keskuskylän palveluihin kuuluvat lyseo, piirin poliklinikka sekä sähkö- ja vesijohtoverkko. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Yanfolilan piiri
Virpi Lehto

Virpi Mirjam Lehto (s. 13. huhtikuuta 1957 Jyväskylä) on suomalainen kuvataiteilija, joka on maalausten lisäksi tehnyt myös tilateoksia, ympäristötaidetta ja performansseja. Hän on opiskellut kuvataidetta Barcelonan yliopistossa vuosina 1982–1985, taidehistoriaa Jyväskylän yliopistossa vuosina 1992–1994, sekä täydentäviä taiteilijan erityisopintoja Lahden ammattikorkeakoulun Taideinstituutissa vuonna 2011. Lehto asuu maaseudulla Joutsassa. == Tyyli == Lehdon tyyliä voi kuvata muun muassa ekspressionistiseksi, symbolistiseksi, surrealistiseksi tai maagisen ulottuvuuden sisältäväksi etnotaiteeksi. Lehdon maalaukset ovat värikylläisiä ja niissä toistuvia aiheita ovat muun muassa nainen, ovet, portit ja rakennukset. Lehto maalaa useimmiten öljyväreillä, akvarelleilla ja tusseilla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdysvaltain vaalit 2014

Yhdysvaltain vaalit 2014 järjestettiin 4. marraskuuta 2014. Ne olivat välivaalit, jotka pidettiin presidentti Barack Obaman toisen kauden puolivälissä. Vaaleissa valittiin kongressin edustajainhuoneen kaikki 435 edustajaa sekä kolmannas senaattoreista eli 33 senaattoria (ja näissä vaaleissa lisäksi 3 täyttöpaikkaa) kongressin ylähuoneeseen eli senaattiin. Samaan aikaan pidettiin joukko paikallisvaaleja, esimerkiksi 36 osavaltioon valittiin kuvernööri. Välivaalit olivat kaikkien aikojen kalleimmat, sillä kampanjointiin käytettiin lähes 4 miljardia dollaria. Äänestysprosentti jäi kuitenkin alhaisimmaksi sitten toisen maailmansodan, vain 36,4 prosenttiin. == Tulokset == Ennen vaaleja republikaaneilla oli enemmistö kongressin edustajainhuoneessa, mutta demokraateilla senaatissa. Republikaanit voittivat sekä edustajainhuoneen vaalit että senaatin vaalit, ja näin puolue sai enemmistön kongressin molemmissa kamareissa. Lisäksi republikaanit voittivat enemmistön samaan aikaan pidetyistä osavaltioiden kuvernöörivaaleista. === Edustajainhuoneen vaalit === Kongressin alahuoneen eli edustajainhuoneen kokonaispaikkamäärä on 435 jäsentä. Kaikki kongressiedustajat valitaan samalla kertaa vaaleissa joka toinen vuosi. Puolue Kokoonpano ennen vaaleja (2013–2014) Kokoonpano vaalien jälkeen (2015–2016) Republikaanit 234 247 Demokraatit 201 188 === Senaatin vaalit === Kongressin ylähuoneeseen eli senaattiin kuuluu 100 senaattoria. Senaatista vaihtuu vaaleissa kerralla vain kolmannes, eli senaattorin kausi kestää kuusi vuotta. Puolue Kokoonpano ennen vaaleja (2013–2014) Kokoonpano vaalien jälkeen (2015–2016) Republikaanit 45 54 Demokraatit 53 (+2 sitoutumatonta) 44 (+2 sitoutumatonta) == Katso myös == * Yhdysvaltain vaalit 2016 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain vaalit Luokka:Vuoden 2014 vaalit
Morelly

Étienne-Gabriel (?) Morelly (mahd. n. 1717 – n. 1778)Morelly Encyclopædia Universalis. Viitattu 16.7.2016. oli ranskalainen utopistinen yhteiskuntafilosofi, jota on pidetty yhtenä tärkeimmistä varhaisista sosialistisista ja kommunistisista ajattelijoista. Hänet tunnetaan vain eräistä vuosina 1743–1755 julkaisemistaan teoksista. Morellyn keskeiset teokset ovat Essai sur l’esprit humain (1743, ”Essee ihmisluonnosta”), Essais sur le coeur humain ou principes naturels de l’éducation (1745, ”Esseitä ihmissydämestä ja koulutuksen luonnollisista periaatteista”), Le Prince, les délices des coeurs (1751, ”Ruhtinas, sydänten ilot”), runoelma Basiliade (1753) sekä Le Code de la nature (1755, ”Luonnon lakikirja”). Niistä ensimmäiset käsittelevät pedagogiikkaa ja tuovat esiin Morellyn myönteisen käsityksen ihmisluonnosta. Tunnetuimmat ovat kaksi viimeistä teosta, joissa kuvaillaan utopiayhteiskuntaa.Etienne-Gabriel Morelly Florida Gulf Coast University. Viitattu 16.7.2016.Morelly Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 16.7.2016. Morellyn ihanneyhteiskunnassa kaikki omaisuus olisi ollut yhteistä lukuun ottamatta ihmisten päivittäisiin tarpeisiinsa tarvitsemia asioita. Kaikilla kansalaisilla olisi ollut velvollisuus työskennellä yhteiseksi hyväksi ja oikeus saada vastaavasti toimeentulonsa yhteiskunnalta.Matti Laitinen: Utopistisosialistit: Meslier, Morelly, Babeuf, Saint-Simon, Fourier ja Owen Matti Laitisen kotisivu. Viitattu 16.7.2016. Morellyn pääteoksista otettiin 1700-luvun jälkipuoliskolla useita painoksia ja ne käännettiin varhain muun muassa englanniksi. Sosialistit ja kommunistit ottivat Morellyn ajatukset omikseen seuraavalla vuosisadalla ja hänet hyväksyttiin osaksi varhaisten utopiasosialistien kaanonia. François-Noël Babeuf nojasi Morellyn aatteisiin ja muun muassa Charles Fourier, Pierre- Joseph Proudhon, Louis Blanc, Karl Marx ja Friedrich Engels viittasivat tuotannossaan Morellyyn. Morellysta henkilönä ei tiedetä juuri mitään varmaa. Mahdollisesti esseekirjailija Morelly oli sama henkilö kuin Pariisissa syntynyt Étienne-Gabriel Morelly, jonka tiedetään eläneen Vitry-le- François’ssa vuonna 1721 ja joka ilmeisesti palasi Pariisiin vuoteen 1743 mennessä. Nimeä Morelly on toisaalta epäilty myös jonkun muun kirjoittajan salanimeksi. Hänen pääteostaan, anonyymisti julkaistua Le Code de la naturea pidettiin pitkään Denis Diderot’n työnä. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Morelly: Luonnon lakikirja, katkelmia (suom. Timo Hännikäinen), s. 25–43 teoksessa Utopiasosialistit (toim. Ville-Juhani Sutinen). Savukeidas, Turku 2009. ISBN 978-952-5500-43-1 Luokka:Sosialismin kehittäjät Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset filosofit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Nate Thurmond

Nathaniel ”Nate” Thurmond (25. heinäkuuta 1941 Akron, Ohio – 16. heinäkuuta 2016 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Yhteensä 14 kautta NBA:ssa 1960–1970-luvuilla pelannut Thurmond otti ammattilaisurallaan enemmän levypalloja kuin teki pisteitä. Thurmond valittiin seitsemän kertaa NBA:n tähdistöotteluun, kahdesti sarjan ykköspuolustusviisikkoon ja kolmesti kakkospuolustusviisikkoon ja NBA:n tulokastähdistöjoukkueeseen vuonna 1964. 211-senttinen Thurmond pelasi isona laitahyökkääjänä ja sentterinä. Vuonna 1974 hän teki jatkoajalle venyneessä ottelussa Atlanta Hawksia vastaan NBA:n historian ensimmäisen virallisen neloistuplan (22 pistettä, 14 levypalloa, 13 korisyöttöä, 12 heitontorjuntaa). Hän on Wilt Chamberlainin ja Bill Russellin ohella yksi kolmesta yksittäisessä NBA-ottelussa enemmän kuin 40 levypalloa ottaneesta pelaajasta. Thurmondia pidetään yleisesti yhtenä NBA:n historian parhaista levypallojen ottajista ja heitontorjujista. Vuonna 1996 Thurmond nimettiin NBA:n 50-vuotisjuhlavuoden kunniaksi sen historian 50 merkittävimmän pelaajan joukkoon. Sekä Golden State Warriors että Cleveland Cavaliers ovat jäädyttäneet hänen pelinumeronsa 42:n. Vuonna 1985 hänet nimettiin Basketball Hall of Fameen. == Elämä ja ura == Bowling Greenin osavaltionyliopistosta NBA:han vuonna 1963 varattu Thurmond pelasi sarjassa 1960–1970-luvuilla yhteensä 14 kautta ison laitahyökkääjän ja sentterin pelipaikoilla. 211-senttinen Thurmond otti ammattilaisurallaan enemmän levypalloja kuin teki pisteitä, ja häntä pidetään yleisesti yhtenä NBA:n historian parhaista levypallojen ottajista ja heitontorjujista. Vuonna 1974 hän teki jatkoajalle venyneessä ottelussa Atlanta Hawksia vastaan NBA:n historian ensimmäisen virallisen neloistuplan (22 pistettä, 14 levypalloa, 13 korisyöttöä, 12 heitontorjuntaa). Thurmond on Wilt Chamberlainin ja Bill Russellin kanssa yksi kolmesta yksittäisessä NBA-ottelussa enemmän kuin 40 levypalloa ottaneesta pelaajasta. Thurmond valittiin seitsemän kertaa NBA:n tähdistöotteluun, kahdesti sarjan ykköspuolustusviisikkoon ja kolmesti kakkospuolustusviisikkoon ja NBA:n tulokastähdistöjoukkueeseen vuonna 1964. Vuonna 1996 Thurmond nimettiin NBA:n 50-vuotisjuhlavuotena sen historian 50 merkittävimmän pelaajan joukkoon. Sekä Golden State Warriors että Cleveland Cavaliers ovat jäädyttäneet hänen pelinumeronsa 42:n. Vuonna 1985 hänet nimettiin Basketball Hall of Fameen.The Naismith Memorial Basketball Hall of FameBasketball-Reference.comNBA Thurmond kuoli sairastettuaan lyhyen ajan leukemiaa 74-vuotiaana Kalifornian San Franciscossa 16. heinäkuuta 2016http://www.nba.com/warriors/warriors-legend-and-hall-famer-nate-thurmond- passes-away-age-74. == Lähteet == * Profiili The Naismith Memorial Basketball Hall of Fame * Nate Thurmond NBA Stats Basketball-Reference.com * Nate Thurmond Stats College Basketball at Sports-Reference.com * Nate Thurmond NBA === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Gabriel Bonnot de Mably

Gabriel Bonnot de Mably (myös Abbé de Mably; 14. maaliskuuta 1709 Grenoble – 2. huhtikuuta 1785 Pariisi)Bernard Ducros: Mably Gabriel Bonnot de Encyclopædia Universalis. Viitattu 16.7.2016. Hänen varhaisin julkaisunsa oli 1740 ilmestynyt Parallèles des Romains et des Français, jossa hän puolusti yksinvaltiutta. Vuonna 1763 ilmestyneessä teoksessaan Entretiens de Phocion, sur l'introduction de la morale avec la politique hän asetti antiikin Spartan hyvän yhteiskunnan esikuvaksi.Nordisk familjebok (1912), s. 334 Runeberg.org. Viitattu 16.7.2016. Mablyn ajattelu muistutti myöhemmin Jean-Jacques Rousseaun yhteiskuntafilosofiaa. Mably muun muassa vastusti fysiokraattien näkemyksiä ja piti yksityisen omistuksen yhteiskunnallisia vaikutuksia kielteisinä. Hän ehdotti muun muassa omaisuuden periytymisen lakkauttamista taloudellisen epätasa-arvon rajoittamiseksi. Mablyn ajattelussa on tämän vuoksi nähty yhtymäkohtia myöhempään sosialismiin ja kommunismiin. Hän tosin kannatti reformeja eikä vallankumousta. Mably on kuitenkin myöhemmin laskettu yhdessä aikalaisensa Morellyn kanssa varhaisiin utopistisiin sosialisteihin. Rousseaun ja Montesquieun ohella Mablyn ajattelun on katsottu vaikuttaneen Ranskan vallankumouksen aikaiseen lainsäädäntöön. Mablyn kootut teokset julkaistiin neljässä vaiheessa vuosina 1789–1818. Mablyn nuorempi veli oli filosofi Étienne Bonnot de Condillac. ==Teoksia== *Parallèles des Romains et des Français (1740) *Le Droit public de l'Europe fondé sur les traités (1748) *Observations sur l'histoire de France (1765) *Doutes proposés aux philosophes économistes sur l'ordre naturel et essentiel des sociétés politiques (1768) *De la législation ou Principes des lois (1776) *Du cours et de la marche des passions dans la société *Observations sur le gouvernement et les lois des États-Unis d'Amérique (1784) ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset filosofit Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset papit Luokka:Vuonna 1709 syntyneet Luokka:Vuonna 1785 kuolleet