EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
FIA World Endurance Championship -kausi 2024

FIA World Endurance Championship -kausi 2024 oli FIA World Endurance Championship -sarjan 12. kausi. Tämä oli sarjan ensimmäinen kausi ilman LMP2-luokkaa sen jälkeen, kun se hyllytettiin Hypercar- ja LMGT3-luokkien kasvaneen kysynnän vuoksi ja koko kauden lähtöluettelossa oli enintään 37 autoa. LMP2-luokka osallistuu edelleen Le Mansin 24 tunnin ajoon. Valmistajat voivat osallistua LMGT3-luokkaan enintään kahdella autolla per merkki. Isotta Fraschini ilmoittautui vetäytyvänsä sarjasta kesken kauden elokuussa 2024. == Kilpailukalenteri == Kauden 2024 kilpailut: Nro Kilpailu Rata Paikka Ajankohta 1 Prologi Lusail International Circuit Lusail, Qatar 26.-27 helmikuuta 1 Qatarin 1 812 kilometrin ajo Lusail International Circuit Lusail, Qatar 2. maaliskuuta 2 Imolan 6 tunnin ajo Imola Circuit Imola, Italia 21. huhtikuuta 3 Span 6 tunnin ajo Circuit de Spa-Francorchamps Stavelot, Belgia 11. toukokuuta 4 Le Mansin 24 tunnin ajo Circuit de la Sarthe Le Mans, Ranska 15.-16\. kesäkuuta 5 São Paulon 6 tunnin ajo Interlagos Circuit São Paulo, Brasilia 14. heinäkuuta 6 Lone Star Le Mans Circuit of the Americas Austin, Yhdysvallat 1. syyskuuta 7 Fujin 6 tunnin ajo Fuji Speedway Oyama, Japani 15. syyskuuta 8 Bahrainin 8 tunnin ajo Bahrain International Circuit Sakhir, Bahrain 2. marraskuuta == Lähteet == 2024 Luokka:Vuoden 2024 moottoriurheilu
Vesa-Matti Loiri (vuoden 1988 albumi)

Vesa-Matti Loiri on suomalaisnäyttelijä-muusikko Vesa-Matti Loirin yhdeksäs kokoelma-albumi vuodelta 1988. Albumi on Kaksi levyä yhden hinnalla -sarjan 13. julkaisu. Albumi julkaistiin Safir-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Kokoelma sisältää Loirin 27 kappaletta vuosilta 1969-1977. Kappaleet ovat singlejen lisäksi albumeilta 4+20 (1971), Vesku Suomesta (1972), Veskunoita (1973) ja Vesku Helismaasta (1977). == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # # === C-puoli === # * # # # # # # === D-puoli === # * # # # # # LP-levyn takakannen tiedot == Kokoonpano == * Vesa-Matti Loiri – laulu === Muusikot === * Jaakko Salon orkesteri (1, 6, 13) * Esko Linnavallin orkesteri (2, 17) ==== 4+20 (1971; 26) ==== * Mikko Kuoppamäki – lyömäsoittimet * Reino Laine – lyömäsoittimet * Esa Pethman – huilu * Pekka Sarmanto – rummut * Tuomo Tanska – urut * Hasse Walli – kitara ==== Vesku Suomesta (1972; 11, 27) ==== * Heikki Annala – kontrabasso * Jarmo Ahvenainen – alttoviulut * Timo Haukinen – sellot * Jouni Heinonen – viulut * Pekka Helasvuo – viulut * Sinikka Leino-Enqvist – viulut * Aito Leppänen – alttoviulut * Esa Pethman – huilu (27) * Ahti Pilvi – alttoviulut * Rauno Salminen – viulut * Bror-Erik Sulin – sellot * Tuomo Tanska – piano (27) * Jaakko Vuornos – viulut ==== Veskunoita (1973; 5, 7, 10, 14, 18-19) ==== * Monica Aspelund – taustalaulu (14) * Kari Fall – taustalaulu (18-19) * Kalle Fält – taustalaulu (18) * Maija Hapuoja – taustalaulu (14) * Armi Ikkala – viulut (14) * Ilpo Kallio – rummut * Emil Karppinen – sello (14) * Aaro Kurkela – harmonikka (7) * Heikki Laurila – kitarat * Reijo Lehtovirta – altto- (5) ja sopraanosaksofonit (19) * Kai Lind – taustalaulu (19) * Vesa-Matti Loiri – huilu (5, 10) * Eero Lupari – kitarat (5; soolo: 19) * Ahti Pilvi – alttoviulu (14) * Rauno Salminen – viulut (14) * Jaakko Salo – piano (5, 7, 10, 18-19), kosketinsoittimet (14) * Raimo Sarkio – kitarat (7, 10, 18) * Erkki Seppä – bassokitara * Juhani Tapaninen – fagotti (19) * Irma Tapio – taustalaulu (14) Veskunoita-albumin vuoden 2016 uusintapainoksen sisäkannen tiedot (SVR 409) ==== Vesku Helismaasta (1977; 3-4, 8-9, 12, 15-16, 21-24) ==== * Juhani Aalto – pasuuna * Olli Ahvenlahti – kosketinsoittimet * Markku Johansson – trumpetti * Pekka Pöyry – alttosaksofoni ja huilu * Esko Rosnell – rummut ja lyömäsoittimet * Simo Salminen – trumpetti * Mircea Stan – pasuuna * Nono Söderberg – akustinen kitara * Heikki Virtanen – bassokitara * Hasse Walli – sähkökitara * Jorma Ylösen jousiryhmä – jouset === Tuotanto === * Paavo Einiö – levyn toimituskunta * Timo Lindström – levyn toimituskunta * Jaakko Salo – levyn toimituskunta * Antti Joki – äänitteiden tekninen valvonta * Jorma Breider – kuva == Lähteet == Luokka:Vuoden 1988 kokoelma-albumit Luokka:Vesa-Matti Loirin kokoelma-albumit
Faliskin kieli

Faliskin kieli on itaalisten kielten ryhmään kuuluva sammunut indoeurooppalainen kieli. Kieltä puhuivat antiikin aikaan pienehköllä alueella Italian niemimaan keskiosissa Tiberin länsipuolella asuneet faliskit. Faliski on ollut hyvin läheistä sukua sen ympäristössä puhutulle latinan kielelle, mutta kaukaisempaa sukua umbrille ja oskille. Roomalaiset hävittivät faliskien keskuskaupunki Faleriin (Falerii Veteres) luultavasti kapinan vuoksi vuonna 241 eaa., ja latinan oletetaan syrjäyttäneen heidän kielensä seuraavan vuosisadan kuluessa. Latiumin alueelta on löydetty noin 300 faliskinkielistä kaiverrusta. Yli puolet niistä on peräisin Falerii Veteresistä (’vanha Falerii’), joka oli faliskikulttuurin merkittävin keskus ennen tuhoutumistaan. Loput kirjoituksista on löydetty Falerii Novin (’uusi Falerii’) kohteesta, johon roomalaiset siirsivät hävitetyn kaupungin asukkaat, sekä muista faliskimaan () asutuksista. Kieltä kirjoitettiin eteläetruskilaisten aakkosten paikallisella muunnoksella. Tunnetut faliskinkieliset tekstit jaetaan yleensä kolmeen aikakauteen: paleofaliski, keskifaliski ja neofaliski. Neofaliski ajoitetaan tavallisesti alkamaan Falerii Novin rakentamisesta vuonna 241 eaa., mutta kahden aiemman tarkasta ajoituksesta ei ole selvää näyttöä. Paleofaliskiksi on luokiteltu pieni kokonaisuus juhla-aiheisia tekstejä, jotka ajoittuvat todennäköisimmin 700-luvulle eaa. Keskifaliskin kausi ajoitetaan yleisesti alkamaan 500–400-luvuilla eaa. ja päättymään Falerii Veteresin tuhoon. Tekstikorpus koostuu lähinnä yksityisistä kaiverruksista, kuten hautakirjoituksista, omistuksista ja signeeratusta keramiikasta. == Lähteet == Luokka:Itaaliset kielet Luokka:Euroopan kuolleet kielet
Elias Lagus (s. 1777)

Elias Lagus (16. marraskuuta 1777 Laihia – 16. toukokuuta 1850 Vähäkyrö) oli suomalainen Vähänkyrön kirkkoherra ja lääninrovasti.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Elias Lagus. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 25.2.2024. Elias Laguksen vanhemmat olivat Laihian kirkkoherra Jonas Lagus (1739–1798) ja Magdalena Pernerus. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja tuli ylioppilaaksi Turussa 1796. Lagus valmistui Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi 1800 ja filosofian maisteriksi 1805. Hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1803. Lagus oli Oravaisten kappalaisen apulaisena 1803–1805, Lapväärtin kirkkoherran apulaisena ja armovuodensaarnaajana 1805–1812 ja Lapväärtin kappalaisena 1812–1840. Hän sai varapastorin arvon 1836. Laguksesta tuli Vähänkyrön kirkkoherra 1840 ja hän sai rovastin arvon 1843. Hän oli vt. lääninrovastina vuodesta 1842 ja vakinaisena lääninrovastina vuodesta 1846. Lagus joutui Suomen sodan aikana kenraalimajuri, kreivi Orloff Denisoffin johtamien venäläisten joukkojen vangitsemaksi kesällä 1808 Lapväärtissä yhdessä muutamien muiden säätyläisten kanssa ja he joutuivat seuraamaan kun venäläiset teloittivat neljä närpiöläistä talonpoikaa. 12. heinäkuuta häntä pahoinpideltiin useaan kertaan koska Orloff väitti hänen antaneen edellisenä päivänä vääriä tietoja Ruotsista Kristiinankaupunkiin tulossa olleista joukoista. Lagusta uhattiin pari kertaa teloituksella ja hän pääsi vapaaksi vasta kun Kristiinankaupungin pormestarilta, laamanni Daniel Mattensilta oli saatu todistus Laguksen syyttömyydestä. Lagus kirjoitti tapauksesta lyhyet ruotsinkieliset muistelmat kesällä 1809.Kärsimysten kalkki pohjaan. Kuinka venäläiset rääkkäsivät suomalaisia... Kirkkoherra Elias Laguksen muistiinpanoja kesältä 1808, Hakkapeliitta, 06.03.1934, nro 10, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Elias Lagus oli naimisissa vuodesta 1812 Maria Rebecka Alceniuksen (k. 1851) kanssa. Heidän poikansa oli apulaispappi Niklas Robert Lagus (1821–1854). == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1777 syntyneet Luokka:Vuonna 1850 kuolleet
MacNeill

MacNeill ja MacNeil ja Mac Neil ovat muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimiä * Alastair MacNeill, yhdysvaltalainen kirjailija * Cornell MacNeil (1922–2011), yhdysvaltalainen baritoni * Eoin MacNeill (1867–1945), irlantilainen historiantutkija ja poliitikko * Ian MacNeil (s. 1977), kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija * Joseph Neil MacNeil (1924–2018), kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa * Margaret Mac Neil (s. 2000), kanadalainen uimari * Mick MacNeil, skotlantilainen kosketinsoittaja ==Katso myös== * Assessor macneilli, suom. kobolttipyöröpää, pyöröpäihin kuuluva kalalaji
Eurooppatie E373

Eurooppatie E373 on noin 590 (toisen tulkinnan mukaan 563) kilometriä pitkä eurooppatie. Tien lähtee Yhdistyneiden kansakuntien UNECO:n dokumenttien mukaan lännessä Puolan Lublinista ja sen päätepiste on Ukrainan pääkaupunki Kiova. Tiemerkintöjen ja maantiekarttojen mukaan eurooppatie E373 alkaa Puolassa vasta linnuntietä noin 25 kilometriä Lublinista itäkaakkoon, Lublinin voivodikunnan Swidnikin piirikunnassa sijaitsevasta kansallisten maanteiden 12 ja 17 risteyksestä Piaskin kaupungin pohjoispuolella. Eurooppatie E373:n länsipää muodostuisi siis (2024 alun tilanteessa) Puolan kansallisen maantien 12 osuudesta Piaskista Ukrainan rajan Jagodzinin rajanylityspaikalle. Lublinin kaakkoispuolinen moottoriliikennetieosuus S12/S17 ei tällöin kuuluisi E373:een. Toisaalta Puola on rakentanut tieverkostoaan voimakkaasti. Kansallisen maantien 12 Piaskista Ukrainan rajalle johtavan osuuden uudistaminen S12-moottoriliikennetieksi on Puolan valtion tienrakennusosuunnitelmassa vuosille 2024–2027. Ukrainassa se seuraa valtatietä M07, joka saapuu Kiovan kehätielle luoteesta. ==Reitti== (Lublin - Swidnik -) Piaski - Chełm - Dorohusk - Jagodzin - Ljuboml - Lukiv - Kovel - Sarny - Korosten - Borodjanka - Butša - Irpin - Kiova. Eurooppatie E373:n retin kaupungeista suurimpia ovat (Lublin, mikäli E373:n katsotaan alkavan Lublinista,) Chełm, Kovel ja Kiova. == Rajanylityspaikka Dorohusk–Jagodzin == Reitillä sijaitsevaa kansainvälistä rajanylityspaikkaa on Dorohusk (Puola) – Jagodzin (Ukraina) on luonnehdittu maiden välisen rajan suurimmaksi. Sen kautta kulkee noin 40 prosenttia maiden välisestä rahtiliikenteestä. Puolalaiset kuljetus- tai maatalousalan ihmiset ovat toistuvasti tukkineet ja ratkaisevasti hidastaneet raja-aseman kautta kulkevaa rekkaliikennettä ja Ukrainan ulkomaankauppaa viikkojen ajan Venäjän hyökkäyssodan 2022– aikana. Nämä toimet hidastivat esimerkiksi joulukuussa 2023 myös Ukrainan puolustautumiseen liittyviä rahteja. Raja-asemalta on raportoitu yli vuorokauden mittaisia rekkajonoja myös aiemmin, esimerkiksi vuonna 2020, jolloin raja-asemaa uudistettiin ja koronaviruksen vuoksi rajanylityksiä oli rajoitettu. Eurooppatien rajanylityspaikan (Dorohusk-Jagodzin) lähellä toimii myös rautatien rajanylityspaikka. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * OSM- kartta eurooppatien E373 reitistä (openstreetmap.org) 373 Luokka:Ukrainan tiet Luokka:Puolan tiet
Vesa-Matti Loiri (albumi)

Vesa-Matti Loiri (albumi) voi tarkoittaa: *Vesa-Matti Loiri, vuoden 1988 albumi *Vesa-Matti Loiri, vuoden 1994 albumi.
Erika Sunnegårdh

Erika Sunnegårdh (s. 1966) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.Erika Sunnegårdh Braathen Artist Management 01/2023, viitattu 25.2.2024 Strauss - Salome Classical Net, viitattu 25.2.2024 Sunnegårdh syntyi muusikko Arne Sunnegårdhin tyttäreksi.Training Erika Sunnegårdh, viitattu 25.2.2024 Hän muutti 19-vuotiaana Yhdysvaltoihin ja sai maisterin arvon Aaron Copland School of Musicista vuonna 1999. Sunnegårdh teki oopperadebyyttinsä Giacomo Puccinin Turandotin nimiroolissa Malmön oopperassa vuonna 2004. Metropolitan-oopperassa hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2006 Leonoren roolissa Ludwig van Beethovenin Fideliossa. Sunnegårdh muutti Wieniin vuonna 2011. Vuonna 2017 hän esiintyi Suomen kansallisoopperassa Sebastian Fagerlundin oopperan Höstsonaten kantaesityksessä. Sunnegårdhin konserttiohjelmistoon ovat kuuluneet muiden muassa Giuseppe Verdin Requiem, Gustav Mahlerin sinfonia nro 8 ja Beethovenin sinfonia nro 9. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dahomey Gap

Dahomey Gap (Dahomeyn aukko) on kuiva savannikäytävä, joka on Länsi-Afrikan kahden sademetsävyöhykkeen välissä. Nämä sademetsävyöhykkeet tunnetaan Länsi- Guinean ja Keski-Afrikan Kongon vyöhykkeinä. Dahomey Gap ulottuu Ghanasta Atlantin rannikkoa pitkin Togoon ja Beniniin (ent. Dahomey). Dahomey Gapin seurauksena Guinean ja Kongon alueiden kasvisto ja eläimistö eroavat toisistaan huomattavasti. Dahomey Gap on ollut kostea useita kertoja historian aikana, ja nykyisessä tilassa se on ollut noin 4 000 vuotta. Ilmaston vaihteluiden takia Dahomey Gap on toiminut tärkeänä eristysmekanismina aiemmin. Nykyään se on luultavasti vähemmän tärkeä kuin Volta- ja Niger-joet. Tutkimustulosten mukaan Afrikan trooppisten sademetsien jakautumiseen vaikuttivat kvaternaarisen ilmaston muutokset. Dahomey Gap oli metsäinen Afrikan kostean holoseenikauden aikana ja mahdollisesti muilla interglasiaalijaksoilla. Avoin kasvillisuus kehittyi Dahomey Gapissa kuivemmissa olosuhteissa, erityisesti jäätiköiden ollessa suurimmillaan. Nykyään on jäänteitä puolilehtimetsistä, jotka sisältävät metsälajeja molemmista sademetsistä. Dahomey Gapin populaatio näyttää olevan peräisin kostealta holoseenikaudelta. == Lähteet == Luokka:Eliömaantiede Luokka:Afrikan maantiede Luokka:Ghanan maantiede Luokka:Togon maantiede Luokka:Beninin maantiede
Thomas Sunnegårdh

Thomas Sunnegårdh (s. 11. heinäkuuta 1949) on ruotsalainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan tenori.Sunnegårdh, Thomas Encyclopedia.com, viitattu 25.2.2024 Sunnegårdh opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja Operahögskolanissa. Hän teki debyyttinsä Tukholman kuninkaallisessa oopperassa Benjamin Brittenin Albert Herringin nimiroolissa vuonna 1982. Sunnegårdh on tehnyt vierailuja eri puolilla Eurooppaa, Yhdysvalloissa ja Japanissa.Thomas Sunnegårdh Kungliga Teaterns Solister, viitattu 25.2.2024 Covent Gardenissa hän esiintyi ensimmäisen kerraan vuonna 1991. Sunnegårdh loi vuonna 1983 Tukholmassa Per Nørgårdin oopperan Siddhartha nimiroolin. Hän osallistui Erich Wolfgang Korngoldin Die tote Stadtin ja Karl- Birger Blomdahlin Aniaran levytyksiin. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Van Loo

Van Loo [fan lo:] on alankomaalainen taidemaalarisuku. jonka useat jäsenet työskentelivät 1600- ja 1700-luvuilla menestyksekkäästi monissa Euroopan maissa. Jakob Van Loo (1614–1670) harjoitti Rembrandtin tyylistä taidetta ensin Amsterdamissa ja sitten Pariisissa. Hänen poikansa Louis Van Loo (1640–1712) toimi niin ikään pääasiallisesti Ranskassa. Hän sai maalauksistaan muun muassa Pariisin taideakatemian ensimmäisen palkinnon. Hänen poikansa Jean Baptiste Van Loo (1684–1745) opiskeli aluksi Roomassa mutta työskenteli sittemmin hänkin Ranskassa maalaamassa muotokuvia ja mytologisia tauluja. Muotokuvamaalari oli myös hänen poikansa Louis Michel Van Loo (1707–1771), Ranskan taideakatemian jäsen ja espanjalainen hovimaalari. Tämän veli Charles Amédée Philippe Van Loo (1719–1790) toimi hovimaalaajana Berliinissä ja teki koristeellisia seinä- ja kattomaalauksia kirkkoihin, linnoihin ja teattereihin.Van Loo, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 643–644. Tietosanakirja- osakeyhtiö 1919 ==Lähteet== Luokka:Alankomaalaiset taidemaalarit Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit
Vintiöt – Ten Years After

Vintiöt – Ten Years After on suomalainen vuonna 2003 valmistunut 12-osainen sketsisarja. Sarja oli jatkoa vuosina 1994–1995 esitetylle sketsisarjalle Vintiöt. Aiempaan Vintiöt -sarjaan poiketen sarjan sketseihin tehtiin viralliset käsikirjoitukset, josta vastasivat sarjan näyttelijät Kari Hietalahti ja Niko Saarela. ==Esitysajat== Sketsisarjan ensimmäinen jakso ensiesitettiin MTV3-kanavalla 3. tammikuuta 2003, ja viimeinen jakso 4. huhtikuuta 2003. Vuonna 2005 sarjan valikoituja sketsejä esitettiin uusintana 15-minuuttisina koosteohjelmina MTV3:lla. Vuonna 2006 sarjan alkuperäisiä jaksoja esitettiin uusintana MTV3:lla. ==Julkaisut== Sarjan jaksot on julkaistu osittain leikattuina vuonna 2004 ilmestyneellä Vintiöt Naked -DVD- julkaisulla. ==Lähteet== Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset sketsisarjat Luokka:MTV3:n televisio-ohjelmat
Vannucci

Vannucci on alkujaan italialainen sukunimi seuraavilla henkilöillä: * Atto Vannucci (1808–1883), italialainen historioitsija ja vallankumouksellinen * Ildebrando Vannucci (1890–1955), italialainen roomalaiskatolinen piispa * Pietro Vannucci eli Pietro Perugino (1446–1524), italialainen taidemaalari * Ronald ”Ronnie” Vannucci (s. 1976), yhdysvaltalainen muusikko, The Killersin rumpali
Malin Gjörup

Malin Gjörup (28. huhtikuuta 1964 Luulaja – 20. toukokuuta 2020) oli ruotsalainen oopperalaulaja (mezzosopraano), näyttelijä ja oopperanjohtaja.Logan Martell, Obituary: Swedish Mezzo & Manager Malin Gjörup Dies, Aged 56 OperaWire 26.5.2020, viitattu 25.2.2024 Hallo Baby Svenska Filminstitutet, viitattu 25.2.2024 Gjörup esiintyi näyttelijänä elokuvassa Hallo Baby (1976). Hän opiskeli Malmön musiikkiakatemiassa. Gjörup lauloi muun muassa Folkoperanissa, Riksteaternissa ja Göteborgin kaupunginteatterissa. Myöhemmin hän toimi Gävlen sinfoniaorkesterin ohjelmistovastaavana. Gjörup työskenteli Norlannin oopperan johtajana, kunnes kuoli aivoverenvuotoon 56-vuotiaana.Norman Lebrecht, Sudden death of opera chief, 56 SlippeDisc 20.5.2020, viitattu 25.2.2024 Viimeiseksi tuotannoksi, josta hän vastasi jäi Wolfgang Amadeus Mozartin Don Giovannin esitys. Koronapandemian johdosta säännöllisistä oopperaesityksistä luovuttiin, joten Don Giovanni ehdittiin esittää vain kerran.Bo Löfvendahl, Trio som fyllde Operan med liv Opus, viitattu 25.2.2024 Gjörupin seuraajaksi Norlannin oopperassa valittiin Dan Turdén.Dan Turdén ny operachef på Norrlandsoperan Tidskriften OPERA 16.2.2021, viitattu 25.2.2024 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Mathias Clason

Mathias Clason (30. heinäkuuta 1963 Oslo – 11. toukokuuta 2020 Billiesholm) oli ruotsalainen lavastaja, puvustaja, näytelmäkirjailija ja libretisti.Logan Martell, Obituary: Swedish Designer and Director Mathias Clason Dies at 56 OperaWire 17.5.2020, viitattu 25.2.2024 Clason aloitti uransa pukusuunnittelijana 20-vuotiaana ja toimi myöhemmin myös lavastajana. Hän työskenteli ooppera-, baletti-, teatteri- ja musikaalituotannoissa sekä Ruotsissa että kansainvälisesti. Clason palkittiin Guldmaskenilla hänen puvustuksestaan Skönheten och odjuret -tuotantoon Göta Lejon -teatterissa. Hän työskenteli lisäksi muun muassa Richard Wagnerin koko Nibelungin sormuksen tuotannossa Dalhallassa.Bo Löfvendahl, Trio som fyllde Operan med liv Opus, viitattu 25.2.2024 Clason laati libreton Thomas Lindahlin säveltämään koko perheen oopperaan Karlsson på taket (Katto-Kassinen).Karlsson på taket Malmö Opera, viitattu 25.2.2024 Hän oli myös Paula af Malmborg Wardin oopperan Kärlekskriget libretisti ja lavastaja. Clason kirjoitti näytelmät Jenny Lind ja Ett isberg i Medelhavet. Hän kuoli vuonna 2020 pitkään sairastettuaan. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Libretistit Luokka:Teatterilavastajat Luokka:Teatteripukusuunnittelijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
F-molliasteikko

F-molliasteikko on f-sävelestä alkava sävelasteikko, jonka luonnolliseen muunnelmaan kuuluu sävelet f, g, as, b, c, des, es ja f. Sävellajissa on siis neljä säveltä alennettu. F-mollin rinnakkaissävellaji on As-duuri ja muunnossävellaji F-duuri. == Variaatioita == * Melodinen molli: f, g, as, b, c, d, e, f * Harmoninen molli: f, g, as, b, c, des, e, f * Pentatoninen molli: f, as, b, c, es, f == Asteikon säveliä käyttäviä sointuja eri sointuasteilla == i ii° III iv v VI VII Fm Fm7 Fsus2 Fsus4 Fm(maj7) G° Gm7♭5 A♭ A♭maj7 A♭sus2 A♭sus4 A♭+ A♭maj7♯5 B♭m B♭m7 B♭sus2 B♭sus4 Cm Cm7 Csus4 C C7 D♭ D♭maj7 D♭sus2 E♭ E♭7 E♭sus2 E♭sus4 E° E°7 ==F-mollin etumerkintä eri nuottiavaimilla== ===Neljällä yleisimmällä avaimella=== { ew Staff \with{ \magnifyStaff #3/2 } << \time 4/16 \override Score.TimeSignature #'stencil = ##f { \clef treble \key f \minor s16 \clef alto \key f \minor s16 \clef tenor \key f \minor s16 \clef bass \key f \minor s16 } >> } Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. F-mollin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.https://mymusictheory.com/more-music-theory-topics/key-signatures- chart/ == Tunnettuja teoksia F-mollissa == * Nirvana – Smells Like Teen Spirit * Green Day – Holiday * Madonna – Papa Don't Preach * John Legend – All Of Me * Imagine Dragons – Monster == Lähteet == Luokka:Sävelasteikot
Es-molliasteikko

Es-molliasteikko on es-sävelestä alkava sävelasteikko, jonka luonnolliseen muotoon kuuluvat sävelet es, f, ges, as, b, ces, des ja es. Es-mollin rinnakkaissävellaji on Ges-duuri ja muunnossävellaji Es-duuri. Es-mollia vastaa enharmonisesti dis-molli, jossa on kuusi ylennystä. == Variaatioita == * Harmoninen molli: es, f, ges, as, b, ces, d, es * Melodinen molli: es, f, ges, as, b, c, d, es * Pentatoninen molli: es, ges, as, b, des, es == Asteikon säveliä käyttäviä sointuja eri sointuasteilla == i ii° III iv v VI VII E♭m E♭m7 E♭sus2 E♭sus4 E♭m(maj7) F° Fm7♭5 G♭ G♭maj7 G♭sus2 G♭sus4 G♭+ G♭maj7♯5 A♭m A♭m7 A♭sus2 A♭sus4 B♭m B♭m7 B♭sus4 B♭ B♭7 C♭ C♭maj7 C♭sus2 D♭ D♭7 D♭sus2 D♭sus4 D° D°7 ==Es-mollin etumerkintä eri nuottiavaimilla== ===Neljällä yleisimmällä avaimella=== { ew Staff \with{ \magnifyStaff #3/2 } << \time 4/16 \override Score.TimeSignature #'stencil = ##f { \clef treble \key ees \minor s16 \clef alto \key ees \minor s16 \clef tenor \key ees \minor s16 \clef bass \key ees \minor s16 } >> } Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. Es-mollin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.https://mymusictheory.com/more-music-theory-topics/key-signatures- chart/ == Lähteet == Luokka:Sävelasteikot
Megara (yhtye)

Megara on vuonna 2015 Madridissa perustettu espanjalainen vaihtoehtometalliyhtye. Nelihenkisen yhtyeen jäsenet ovat laulaja Kenzy Loevett, kitaristi Tio Rober Bueno, basisti Vitti Crocutta sekä rumpalisti Raphaela "Ra" Tache. Yhtye edusti San Marinoa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan "11:11". Yhtye putosi kilpailusta toisessa semifinaalissa saatuaan 16 pistettä. == Historia == Megara-yhtyeen perustivat Madridissa kitaristi Tio Rober Bueno ja laulaja Kenzy Loevett. Samana vuonna yhtye julkaisi ensimmäisen EP-levynsä nimeltään Muérase quien pueda. Vuonna 2016 Megara julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa nimeltään Siete. Yhtye keräsi julkisuutta vuonna 2018 julkaistuaan toisen studioalbuminsa nimeltään Aquí estamos todos locos. Vuonna 2019 yhtye esiintyi Download Festival sekä Resurrection Fest -musiikkifestivaaleilla. === Benidorm Fest (2023) === Vuonna 2023 Megara kilpaili Espanjan vuoden 2023 euroviisukarsintana toimineessa Benidorm Fest 2023 -karsintakilpailussa kappaleellaan "Arcadia". Yhtye kilpaili kilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 31. tammikuuta 2023, jolloin se sijoittui neljänneksi ja eteni näin fiinaaliin asti. 4\. helmikuuta 2023 pidetyssä finaalissa yhtye sijoittui kilpailussa neljännelle sijalle. Samana vuonna Megara ilmoitti toimivansa avustavana esiintyjänä Babymetal-yhtyeen Espanjan kiertueella. === Eurovision laulukilpailu 2024 === Vuonna 2024 Megara kilpaili San Marinon vuoden 2024 euroviisukarsintana toimineessa Una Voce per San Marino 2024 -karsintakilpailussa kappaleellaan "11:11". Yhtye pyrki alunperin kilpailemaan kappaleella Espanjan euroviiskarsintana toimineessa Benidorm Fest 2024 -kilpailussa, mutta Espanjan yleisradioyhtiö ei valinnut kappaletta mukaan kilpailuun. Sopiakseen yhteen San Marinon euroviisukarsinnan sääntöjen kanssa, Megara lisäsi "11:11"-kappaleeseensa muutaman italiankielisen säkeistön. Megara kilpaili Una Voce per San Marino 2024 -kilpailun toisessa semifinaalissa, josta he etenivät "Toinen mahdollisuus" -vaiheeseen, joka järjestettiin 23. helmikuuta 2024. Yhtye eteni esikarsinnoista finaaliin asti, joka järjestettiin 24. helmikuuta 2024. Finaalissa Megara voitti kilpailun saaden eniten pisteitä viisihenkiseltä tuomaristolta ja näin ollen yhtye edusti San Marinoa vuoden 2024 Euroviisuissa Ruotsin Malmössä. Yhtye putosi kilpailusta toisessa semifinaalissa saatuaan 16 pistettä. == Diskografia == === Studioalbumit === * 2016 – Siete * 2018 – Aquí estamos todos locos * 2021 – Pink Side * 2022 – Truco o trato === EP-levyt === * 2015 – Muérase quien pueda === Singlet === * 2023 – "Arcadia" * 2024 – "11:11" ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Espanjalaiset yhtyeet Luokka:San Marinon euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2024 euroviisuedustajat
Thomas Lindahl

Thomas Lindahl (s. 1953 Malmö) on ruotsalainen säveltäjä.Thomas Lindahl Föreningen svenska tonsättare, viitattu 25.2.2024 Lindahl opiskeli musiikkitiedettä ja sävellystä. Hän on työskennellyt 1980-luvun alusta saakka säveltäjänä, tuottajana ja sovittajana. Lindahlin tuotantoon kuuluvat muun muassa oopperat Inte alla tjuvar kommer för att stjäla (1999), Min mamma är en drake (2011) ja Karlsson på Taket (2011). Lindahl oli Göteborgin oopperan residenssisäveltäjä vuosina 2011–2012. Hän on säveltänyt musiikin myös lukuisiin elokuviin (kuten Åken maailma ja Lassen kesäloma) ja televisiosarjoihin. Lindahl opetti elokuvamusiikkia Kulturama-oppilaitoksessa vuosina 2010–2018. Hän on Euroopan elokuva-akatemian jäsen ja tuli hyväksytyksi Ruotsin säveltäjäliiton jäseneksi vuonna 2004. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rockville (Connecticut)

Rockville on väestönlaskennallinen asuinpaikka Connecticutin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rockville sijaitsee Vernonin kunnassa Tollandin piirikunnassa. Vuoden 2020 väestönlaskennassa asukkaita oli 7 920. Vuonna 2022 arvion mukaan Rockvillen asukkaista 86,0 % puhui kotikielenään englantia ja 9,2 % espanjaa. Noin neljännes eli kansallisen köyhyysrajan alapuolella työllisyysasteen ollessa vain 55,9 %. Valtaosa Rockvillestä kuuluu National Register of Historic Placesin suojelukohteeseen, joka on muodostettu vuonna 1984. Historiallinen alue on kasvanut vesivoimaisen tekstiiliteollisuuden ympärille Hockanumjoen varrelle 1820-luvulta 1900-luvun alkuvuosikymmenille. Rakennukset edustavat lukuisia aikakauden yhdysvaltalaisen arkkitehtuurin suuntauksia, kuten uuskreikkalaisuutta, italialaistyyliä, huvilatyyliä, uusgotiikkaa, Napoleon III -tyyliä, stick-tyyliä sekä uusromaanista tyyliä, uusklassismia, uuskoloniaalityyliä ja bungalow-tyyliä. == Lähteet == Luokka:Connecticutin väestönlaskennalliset asuinpaikat
Edith Thallaug

Edith Thora Thallaug (16. kesäkuuta 1929 Bærum – 7. kesäkuuta 2020 Tukholma) oli norjalainen ooppera- ja konserttilaulaja (mezzosopraano), näyttelijä sekä rikoskirjailija.Operasångaren Edith Thallaug-Benczy är död SVT Nyheter 8.6.2020, viitattu 25.2.2024 Till minne: Edith Thallaug Dagens Nyheter 9.7.2020, viitattu 25.2.2024 Edith Thallaug Stora norska leksikon 2005, viitattu 25.2.2024 Thallaug syntyi syntyi laulaja Rolf Thallaugin ja Marta Marie Halvorsenin perheeseen. Hän oli näyttelijäoppilaana Studioteatretissa vuosina 1947–1948. Vuonna 1948 Knut Hergel otti hänet Norjan kansallisteatteriin ensin kaksivuotiseen opetusohjelmaan, jonka jälkeen hän pääsi sinne näyttelijäksi. Thallaug esiintyi lukuisissa näytelmissä. Hän sai lauluopetusta Haldis Ingebjart Iseneltä ja teki laulajana debyyttinsä maaliskuussa 1959. Ruotsalainen bassobaritoni Joel Berglund kuului yleisöön. Thallaug lähti Ruotsiin opiskelemaan laulua Berglundin ja myöhemmin Gjurgja Leppéen johdolla. Vuonna 1960 hän sai kiinnityksen Göteborgin Stora Teaterniin. Thallaug esiintyi muun muassa Così fan tutten, Madama Butterflyn ja Tannhäuserin esityksissä. Carmenin nimiroolissa hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1963. Vuosina 1964–1982 Thallaug lauloi Tukholman kuninkaallisessa oopperassa, jossa hän esiintyi muun muassa Carmenina ja monissa Giuseppe Verdin oopperoissa. Norjassa Thallaug sai Kritikerprisenin esiintymisestään Gioacchino Rossinin Tuhkimon nimiroolissa Den Norske Operassa keväällä 1972. Thallaug tulkitsi myös oman aikansa oopperaohjelmistoa, jonka säveltäjiin kuuluivat Margareta Hallin, Aribert Reimann ja Antonio Bibalo. Vuonna 1982 hän loi Adan roolin Luciano Berion teoksen La vera storia kantaesityksessä La Scalassa. Thallaugin konserttiohjelmistoon kuului muun muassa messuja, oratorioita ja sinfonisia teoksia. Yksinlauluja hän tulkitsi usein Jan Eyronin ja Robert Levinin toimiessa pianisteina. Thallaug sai vuonna 1976 Ruotsissa hovilaulajan arvonimen ensimmäisenä Ruotsin ei-kansalaisena koskaan. Hänelle myönnettiin Grieg-palkinto vuonna 1977 ja Litteris et artibus -mitali 1983. Vuonna 1983 hänestä myös tehtiin Pyhän Olavin ritarikunnan ensimmäisen luokan ritari. Thallaug solmi ensimmäisen avioliittonsa viulisti Bjarne Larsenin kanssa ja toisen avioliittonsa laulaja Ulf Björkegrenin kanssa. Hänen kolmas puolisonsa oli viulisti Josef Benczy. Thallaug kuoli 90-vuotiaana jonkin aikaa sairastettuaan. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Norjalaiset rikoskirjailijat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Litteris et Artibus -palkitut
Kiovan kauppakorkeakoulu

Kiovan kauppakorkeakoulu (; ; lyhennys KSE) on yksityinen, vuonna 1996 perustettu pienehkö taloustieteellinen korkeakoulu, joka toimii Kiovassa, Ukrainassa. Korkeakoulu järjestää myös etäopetusta. Se kuuluu Open Society University Network -verkostoon (OSUN). Kiovan kauppakorkeakoulun tutkimustyö on ollut esillä myös suomalaisessa mediassa esimerkiksi Venäjällä toimivien ulkomaisten yritysten seurantaan liittyen. KSE on osaltaan ollut laatimassa Venäjän sotatoimien kansainvälisten rahoittajien seurantaa. Kiovan kauppakorkeakoulu on tuonut yhteistyötahojensa kanssa esille esimerkiksi, kuinka suuria veroja kansainväliset yritykset ovat Venäjän valtiolle maksaneet. KSE:n mukaan näillä maksuilla rahoitetaan osaltaan Venäjän sotatoimia Ukrainassa. == Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kyiv School of Economics (kotisivut) ukrainaksi (kse.ua) Luokka:Kiovan yliopistot ja korkeakoulut
Joni Heikkinen

Joni Heikkinen (s. 16. lokakuuta 1986 Sotkamo) on suomalainen pesäpalloilija. Heikkinen edusti koko uransa Superpesiksessä kasvattajaseuraansa Sotkamon Jymyä. Heikkinen saavutti yhden SM-kullan kaudella 2006 ja yhden SM-pronssin kaudella 2010.https://www.pesis.fi/wp-content/uploads/2021/01/Heikkinen- Joni-86.xlsx Hän pelasi lyöjäjokerina. https://yle.fi/a/3-5548546 Heikkinen pelasi 28 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi 12 tavallista juoksua, toi yhden juoksun ja keräsi 18 kärkilyöntipistettä. Heikkinen pelasi kaksi Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän toi kaksi juoksua ja keräsi yhden kärkilyöntipisteen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hercules (yökerho)

Hercules Gay Nightclub on vuodesta 2000 toiminut Helsingissä sijaitseva homobaari. Nykyinen Makkaratalossa sijaitseva ravintola on Moek Trading Oy:n kolmas avaama toimipaikka. Herculeksessa järjestetään muun muassa livemusiikki- ja dragesityksiä. Baari sijaitsi Helsingin Kampissa vuoden 2015 loppuun asti, jonka jälkeen Hercules siirtyi uusiin tiloihin Etu-Töölöön. Paikka suljettiin joulukuussa 2020, jolloin rakennus myytiin uusille omistajille. Klubi avattiin jälleen Helsingin päärautatieasemaa vastapäätä kauppakeskus Citycenterin 3. kerrokseen lokakuussa 2021. Kriitikot kuvailevat Herculesta eli lempinimeltään herccua yleisesti ravintolana suosituksi, jännittäväksi ja vieraanvaraiseksi. ==Lähteet== Luokka:Ravintolat Helsingissä Luokka:Homoravintolat Luokka:Kluuvi
Hakola (Muurla)

Hakola on maarekisterikylä Salon kaupungin Muurlassa. Kylä sijaitsee Muurlan itäosassa. Hakolan kylä on ajan saatossa hävinnyt ja eripuolilla kylän aluetta on yksittäisiä taloja. Hakolan historiallinen kylätontti on autio. Se sijaitsi Kaukelmaan läheisyydessä, tämän eteläpuolella. Isojaon aikaan 1795 kylässä oli kaksi taloa. Isojakoa on täydennetty vuonna 1909, jolloin Hakola on jo ollut autio ja Kaukelmaan tilan omistuksessa. Muurlan lasin lasitehdas sijaitsee Hakolan kyläalueen pohjoislaidalla. Sieltä kylän alue ulottuu etelään Kitussuonmäen yli ja jatkuu suorakaiteen muotoisena kaakkoon Hirsijärven Pitkälahdelle. Valtaosa kylän alueesta on soista ja mäkistä metsämaata. Hirsijärven rannalla on muutama kesämökki. Kitussuonmäellä sijaitsi ennen hiihtokeskus. ==Lähteet== Luokka:Muurlan kylät
Viljami Juntunen

Viljami Juntunen (s. 4. helmikuuta 1990 Suomussalmi) on suomalainen pesäpalloilija. Juntunen edusti koko uransa Superpesiksessä Sotkamon Jymyä. Juntunen saavutti yhden SM-kullan kaudella 2009. Hän pelasi yhden B-poikien Itä-Länsi-ottelun vuonna 2008. Hänen kasvattajaseuransa on Suomussalmen Rasti. https://www.pesis.fi/wp-content/uploads/2021/01/Juntunen-Viljami.xlsx Hän pelasi jokeripelaajana. https://yle.fi/a/3-5696286 Juntunen pelasi kahdeksan Superpesiksen runkosarjan ottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Klassinen sikarutto

Klassinen sikarutto (, lyh. CSF) on sioilla esiintyvä vaarallinen tauti, jonka kuolleisuus on yli 90 %. Tauti ei tartu ihmiseen tai muihin eläimiin, mutta ne voivat olla viruksen kantajia. Akuutin taudin oireet ovat samankaltaisia kuin afrikkalaisessa sikarutossa. Tautien tunnusmerkkinen oire ovat iholla ja korvissa näkyvät verenpurkaumat. Tautia tavataan Aasiassa ja Keski- ja Etelä- Amerikassa ja ajoittain myös Euroopassa. Maailman eläintautijärjestö luokittelee sikaruton vaarallisimpien eläintautien listalle. ==Lähteet== Luokka:Sikojen virustaudit
Käyttäjäagentti

Käyttäjäagentti on tietokoneohjelma, joka hoitaa tiedon hakemisen World Wide Webistä käyttäjänsä puolesta. Käyttäjäagentteja ovat esimerkiksi: * verkkoselaimet, kuten Google Chrome, Mozilla Firefox ja Safari * jotkin sähköpostiohjelmat * erilliset tiedostonlatausohjelmat, kuten youtube-dl * komentorivin apuohjelmat, kuten cURL * "päättömät" palvelut, jotka toimivat osan laajemmasta sovelluksesta, esimerkiksi hakurobotti. Käyttäjäagentti toimii asiakkaan roolissa asiakas-palvelin -arkkitehtuurissa. HTTP-protokollan User-Agent -otsikkotiedon tarkoituksena on mahdollistaa palvelimen tunnistaa käyttäjän käyttämä ohjelmisto. Tämä otsikko voidaan kuitenkin jättää pois tai helposti väärentää, joten jotkin sivustot käyttävät muita tapoja käyttäjien erotteluun. == Lähteet == Luokka:HTTP
Feistel-salaus

Feistel-salaus on 1970-luvun alussa julkaistu salausmenetelmä. 1960-luvun lopulla Horst Feistel ja Walt Tuchman työskentelivät IBM:n tietokoneille tarkoitetussa salausprojektissa nimeltä Lucifer. Projektissa syntyi myös lohkosalausalgoritmi, jonka nimi on Lucifer. Luciferista tehtiin useita patentteja, jotka ovat kaikki vanhentuneet. Useimmat lohkosalausmenetelmät ovat Feistel-verkkoja, jossa lohko jaetaan kahteen osaan L ja R. Feistel- rakenteessa samaa perusalgoritmia käytetään salaukseen ja purkamiseen. Rakenne perustuu useista kierroksista, joissa selkotekstiä käsitellään. Joka kierroksella on korvausaskel, jota seuraa permutaatioaskel. Feistelin verkko on tapa muodostaa käännettävä funktio ei-käännettävistä komponenteista. Korvaus-permutaatio -verkko ja Feistelin verkko käyttävät kierrosfunktioita, mutta Feistelin verkossa niiden ei tarvitse olla invertoitavia. Salauskierros kuvataan muodossa: : L_i = R_{i-1} : R_i= L_{i-1} \oplus \mathrm{f_i}(R_{i-1}), .. jossa \oplus tarkoittaa XOR-funktiota. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luby-Rackoff: 7 Rounds are Enough for 2n(1−ε) Security (PDF) Luokka:Salausalgoritmit
Vinstra

Vinstra on taajama ja kaupunki Nord-Fronin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 3,1 neliökilometriä ja asukasluku 2 637 vuonna 2023. Peer Gyntin esikuva Peder Olsen Hågå asui lähellä Vinstraa. ==Kuvia== Vinstra stasjon-2005-04-13.jpg|Vinstran rautatieasema Dovren radan varrella FV410 Nord-Fron rådhus.jpg|Nord-Fronin kunnantalo Vinstra vgs 2.jpg|Vinstran lukio ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Norjan kaupungit Luokka:Nord-Fron
Kvam (Nord-Fron)

Kvam on taajama Nord-Fronin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,3 neliökilometriä ja asukasluku 753 vuonna 2023. ==Kuvia== Kvam church, Nord-Fron, Norway (Rear).JPG|Kvamin kirkko Kvam stasjon.JPG|Kvamin rautatieasema Dovren radan varrella ==Tunnettuja henkilöitä== * Ingar Sletten Kolloen (s. 1951), toimittaja ja tietokirjailija * Kjersti Stenseng (s. 1974), poliitikko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Nord-Fron
Kvamin kirkko (Nord-Fron)

Kvamin kirkko () on Nord-Fronin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1952. Se rakennettiin vuonna 1940 tulipalossa tuhoutuneen kirkon tilalle ja sai siitä myös mallia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Nord-Fron
Dovren rata

Dovren rata () on Norjan rataverkkoon kuuluva rautatie, joka kulkee Eidsvollista Trondheimiin. Rata rakennettiin vaiheittain ja avattiin kokonaisuudessaan vuonna. Sen pituus on 553 kilometriä, ja sen sähköistäminen saatiin valmiiksi vuonna 1970. ==Kuvia== CargoNet El 14 on Dovrebanen.jpg|Tavarajuna lähellä Dombåsia Hamar-jernbane.jpg|Hamarin rautatieasema Tangen station.jpg|Tangenin rautatieasema Jernbanebrua ved Minnesund-2.JPG|Minnesundin silta ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jernbanedirektoratet Luokka:Norjan rautatiet Luokka:Akershusin läänin liikenne Luokka:Opplandin läänin liikenne Luokka:Etelä-Trøndelagin läänin liikenne
Ingar Sletten Kolloen

Ingar Sletten Kolloen (s. 9. heinäkuuta 1951 Kvam) on norjalainen toimittaja ja tietokirjailija, joka on kirjoittanut useita kuuluisten henkilöiden elämäkertoja. Vuosina 1992–1997 hän toimi Gudbrandsdølen Dagningenin päätoimittajana. Vuonna 2010 hänet nimettiin Lillehammerin korkeakoulun kirjoittamisen professoriksi. ==Bibliografia== * Berre kjærleik og død (1999) * Blant bygdedyr og vestkantkrokodiller. Utvalg prosatekster av Tor Jonsson (2000) * Hamsun. Svermeren (2003) * Hamsun. Erobreren (2004) * Den fjerde engelen (romaani, 2007) * Snåsamannen: kraften som helbreder (2008) * Dronningen (2012, suom. Kuningatar Sonja, WSOY 2013) * Ingrid (2013) * Den tomme plassen i vitrineskapet (romaani, 2015) * Under krigen. Vi må ikke falle (2019) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset päätoimittajat Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
San Carlos (1724)

San Carlos oli Espanjan laivaston vuonna 1724 vesillelaskettu kaksikantinen 60-tykkinen San Luis -luokan linjalaiva. == Hankinta == Alus tilattiin Guarnizon telakalta. Alus laskettiin vesille vuonna 1724 ja otettiin palvelukseen 11. syyskuuta 1726.Winfield et al 2023 s. 173-175 == Palvelus == Syyskuussa 1726 alus lähti Santanderista San Felipen kanssa La Coruñaan. Ne saapuivat 7. tammikuuta 1727 Cádiziin. Toukokuussa 1728 alus lähti Cádizista San Antonion ja Infanten kanssa kohdatakseen merellä Cornejon laivaston. Alus lähti 28. syyskuuta 1728 Cádizista Reggion neljän linjalaivan laivueessa Coruñaan ja palasi 16. helmikuuta 1729 laivueen mukana Cádiziin. Huhtikuussa 1729 alus oli Cádizissa Rodrigo de Torresin laivastossa. Se saattoi 27. kesäkuuta 1730 Cádizista 15 rahtilaivan saattueen Manuel López Pintadon laivastossa, jonka muut alukset olivat San Luis, San Fernando, San Francisco de Asís, Lanfranco ja fregatti Nuestra Señora de Aránzazu. Laivasto saapui 8. elokuuta 1730 Cartagena de Indiasiin. Alus saapui 29. lokakuuta 1731 Cádiziin, missä se oli joulukuussa Blas de Lezon laivueessa. Alus liitettiin Livornon sotaretkeä varten koottuun Marqués de Marin laivastoon. Se saattoi Cádizista 16 rahtilaivaa Veracruziin Rodrigo de Torresin laivueessa, jonka muut alukset olivat Rubí, Lanfranco ja fregatti Pingue Pópulo. Laivue saapui 24. lokakuuta 1732 Veracruziin. Alus saapui 1732 Havannaan, missä se aloitti partioinnin Karibianmerellä. Alus vaurioitui 5. toukokuuta 1734 Havannassa, mistä se lähti 17. kesäkuuta San Antonion, Lanfrancon ja patachen kanssa Cádiziin päällikkönään Conde de Bena-Masserano. Masseranon laivue saapui elokuussa Cádiziin, mistä alus siirrettiin 18. marraskuuta Ferroliin reserviin sijoitettavaksi. Huhtikuussa 1737 alus oli Cádizissa. Vuonna 1738 alus oli Santanderissa Real Felipen, Santa Anan, Príncipen ja Santa Teresan kanssa, joiden kanssa se lähti elokuussa Cádiziin. Alus lähti 18. lokakuuta 1739 Ferrolista Galician kanssa Cartagena de Indiasiin. Ne saapuivat 16. joulukuuta Puerto Ricoon ja Cartagena de Indiasiin huhtikuussa 1740. Aluksen miehistö upotti aluksensa 5. huhtikuuta 1741 Blas de Lezon käskystä Cartagena de Indiasissa, jotta se ei joutuisi lahteen tunkeutuneelle amiraali Vernonin laivastolle. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:San Luis -luokan linjalaivat
Profagi

Profagit ovat bakteriofagien genomeja, jotka ovat integroituneet isäntäsoluna toimivan bakteerin genomiin. Profagia kantavaa isäntäsolua nimitetään lysogeeniksi. Profagit, jotka ovat lysogeenisessa kiertokulussa, replikoituvat isäntäsolun genomin kanssa niin kauan, kun viruksen lyyttistä kiertoa aktivoivat geenit ovat repressoituneena. Profagit voivat aktivoitua lyyttiseen elämänkiertoon, jossa ne tuottavat uusia viruksia ja hajottavat isäntäsolun. Lyyttisen kiertokulun aktivoituminen voi johtua ympäristön muutoksista.Henrot C, Petit MA. Signals triggering prophage induction in the gut microbiota. Mol Microbiol. 2022 Nov;118(5):494-502. Lyyttisen kierron aktivoitumista voi edeltää isäntäsolun DNA:n vaurioituminen esimerkiksi UV-säteilyn tai kemiallisen kuorman seurauksena. Kemiallista kuormaa voi aiheuttaa esimerkiksi toisen bakteerin tuottamat perimämyrkylliset yhdisteet kuten kolibaktiini tai perimämyrkylliset lääkkeet kuten mitomysiini C (MMC).Silpe, J.E., Wong, J.W.H., Owen, S.V. et al. The bacterial toxin colibactin triggers prophage induction. Nature 603, 315–320 (2022). == Profagien edut tai haitat isännälle == Bakteriofagit sisältävät geenejä, jotka voivat siirtyä profagin mukana isäntäbakteeriin. Näistä geenesistä voi olla hyötyä isäntäbakteerille esimerkiksi lajien tai yksilöiden välisessä kilpailussa. Tunnettuja Profagien kantamia geenejä ovat virulenssitekijät shigatoksiini ja koleratoksiini. Liiallinen profagien induktio voi kuitenkin johtaa hitaaseen tai joskus nopeaan lysogeenin hajoamiseen. Profagit ovat tämän vuoksi uhka isäntäsolulleen ja mahdollisesti paikalliselle mikrobiomille, koska uusien viruksien vapautuminen voi aiheuttaa paikallisen fagiepidemian. == Lähteet == Luokka:Virukset Luokka:Bakteerit Luokka:Genomiikka
Anfinn Kallsberg

Anfinn Kallsberg (19. marraskuuta 1947 Klaksvik – 20. helmikuuta 2024) oli färsaarelainen kansanpuolueen poliitikko. Hänet valittiin ensi kertaa Färsaarten parlamenttiin vuonna 1980, ja vuosina 1998–2004 hän oli Färsaarten pääministeri. Kallsberg kannatti Färsaarten itsenäistymistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Färsaarten pääministerit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Hyvärilä nuorisokeskus

Hyvärilä nuoriso- ja matkailukeskus on yksi Suomen kahdeksasta opetus- ja kulttuuriministeriön tukemasta valtakunnallisesta nuorisokeskuksista . Hyvärilä sijaitsee Pielisen rannalla Nurmeksessa Pohjois-Karjalassa. ==Historia == Hyvärilä on alunperin rakennettu Korpi-Jaakon eli Jakob Stenius vanhemman raivaaman tilan pohjalle. Alueella sijaitsi 1880-luvulla vanha vaivaistalo ’Kurjala’. Päärakennus valmistui vuonna 1920 Nurmeksen maalaiskunnan kunnalliskodiksi, joka huolehti vanhusten ohella maatilasta ja mielisairaalasta. Vanhainkotiin vastaanotettiin vanhusten lisäksi muun muassa huutolaiset ja irtolaiset. Kunnalliskoti omisti peltojen ja metsän lisäksi navetan, sikalan ja tallin. Maatilan hoitoon osallistui paitsi palkattua henkilökuntaa myös parempikuntoisia potilaita. Henkilökunta asui kunnalliskodin alueella. Nykyisessä Pehtoorissa eleli tilanhoitaja ja ns. entinen vastaanottorakennus eli Unhola toimi työntekijöiden asuntona. B-mielisairaala sijaitsi nykyisessä Rantatuvassa. Hyvärilän tilojen kunnostamiseen ryhdyttiin 1970-luvun lopulla, kun päätös nuorisokeskuksen perustamisesta tehtiin. Aluksi remontoitiin navetta auditoriota lukuun ottamatta kurssirakennukseksi sekä toimistorakennus. Vuonna 1980 leirintäalue siirrettiin kaupungin keskustasta Hyvärilään. B-mielisairaalan toiminta loppui vuonna 1980 ja vanhainkodin 1986. ==Nykypäivää== Hyvärilä tarjoaa puitteet muun muassa leirikouluille, rippi- ja muille leireille, yhdistysten vuosikokouksille, seminaareille ja urheilutapahtumille. Pehtoorin talo remontoitiin 1980-luvun puolivälissä. Vuonna 1992 valmistui arkkitehti Erkki Helasvuon suunnittelema vanhan kunnaskodin päärakennuksen saneeraus hotelliksi. Liikuntahalli PielisAreena valmistui 2012. Uudisrakennuksia ovat myös muun muassa rantasauna, leirintäalueen huoltorakennukset, lomamökit- ja huoneistot. Luokka:Nurmeksen rakennukset ja rakennelmat
Gallo Indiano (1729)

Gallo Indiano (Nuestra Señora de Balvanera) oli Espanjan laivaston vuonna 1729 palvelukseenotettu kaksikantinen 58-tykkinen linjalaiva. == Hankinta == Alus valmistui 1723 rahtilaivana oletettavasti Tlacotalpanissa Meksikossa. Se saapui 3. toukokuuta 1728 Ferroliin, missä Espanjan laivasto lunasti aluksen 14. helmikuuta 1729.Winfield et al 2023 s. 173 == Palvelus == Alus lähti 2. kesäkuuta 1729 Ferrolista Santa Anan ja fregatti Nuestra Señora de la Concepciónin kanssa. Se lähti Cádizista San Juan Bautistan ja priki San Miguelin kanssa Rodrigues de Torresin lippulaivana Azoguen laivastossa. Alus saapui 1. lokakuuta 1730 Puerto Ricoon. Se menetti mastonsa hurrikaanissa matkalla Veracruziin, mistä se jatkoi Havannaan lastinaan elohopeaa. Alus lähti 26. toukokuuta 1731 Havannasta Conquistadorin, San Estebanin ja kaappari La Dichosan kanssa mukanaan neljä miljoonaa pesoa Cádiziin, jonne ne saapuivat 14. heinäkuuta. Alus lähti 2. elokuuta 1732 Cádizista Rodrigo de Torresin lippulaivana ja saapui Veracruziin 2. lokakuuta. Alus lähti Havannasta Infanten, Áfrican ja Rubín kanssa aarrelastissa Espanjaan. Se upposi 15. heinäkuuta 1733 myrskyssä Bahaman kanavassa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Espanjan laivaston linjalaivat