EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bruce Lockhart

Robert Hamilton Bruce Lockhart (2. syyskuuta 1887 Anstruther, Fife, Skotlanti – 27. helmikuuta 1970) oli brittiläinen toimittaja, diplomaatti, kirjailija, vakooja ja jalkapalloilija. Lockhart liittyi nuorena Britannian ulkoministeriön palvelukseen ja ennen ensimmäistä maailmansotaa hänet lähetettiin varakonsuliksi Moskovaan Venäjälle. Siellä työskennellessään hän pelasi jalkapalloa Moskovan lähellä sijainneen englantilaisomisteisen Morozovin puuvillatehtaan joukkueessa. Lockhart pelasi jalkapalloa enimmäkseen vuonna 1912, jolloin joukkue voitti Moskovan liigamestaruuden. Hänen veljensä John Lockhart pelasi rugbya Skotlannin maajoukkueessa. Lockhart oli Britannian Moskovan-pääkonsulina helmikuun vallankumouksen puhjetessa 1917, mutta hän lähti Venäjältä ennen lokakuun vallankumousta samana vuonna. Hän palasi Neuvosto-Venäjälle tammikuussa 1918 pääministeri Lloyd Georgen ja ministeri Alfred Milnerin lähettämänä Ison-Britannian hallituksen edustajana. Lockhart kysyi uuden neuvostohallituksen kantaa japanilaisten kulkemiseen Venäjän halki taisteluun Saksaa vastaan itärintamalle, mutta sai kieltävän vastauksen. Vuonna 1918 Lockhart ja kuuluisa brittiläinen agentti Sidney Reilly pidätettiin epäiltyinä bolševikkien johtajan Vladimir Leninin murhayrityksestä. Lockhart oli vangittuna Neuvosto-Venäjällä ja hänet tuomittiin kuolemaan, mutta hänet vaihdettiin ”salaisten agenttien” vaihtokaupassa venäläisen diplomaatti Maksim Litvinovin kanssa ja palautettiin kotimaahansa. Lockhart kirjoitti kokemuksistaan omaelämäkerrallisen teoksen Memoires of British Agents vuonna 1934. Toisen maailmansodan aikana Lockhart oli komentajana brittiläisen propagandan järjestämisessä vihollista vastaan. Hän oli myös brittiläinen yhteysviranomainen Edvard Benešin johtaman Tšekkoslovakian pakolaishallituksen luona. Sodan jälkeen hän jatkoi kirjoittamista, luennoimista ja BBC:n radio-ohjelmien lähettämistä Tšekkoslovakiaan yli kymmenen vuoden ajan. Lockhart kuoli 83-vuotiaana vuonna 1970. == Aiheesta muualla == * Suurta seikkailua. Erään diplomaatin tunnustuksia, Kansan kuvalehti, 10.03.1934, nro 10, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Eino Palola : Sodan ja rauhan maita (Bruce Lockhartin kirjan "Guns or Butter" esittely), Helsingin Sanomat, 16.11.1938, nro 310, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Brittiläiset diplomaatit Luokka:Brittiläiset vakoojat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Feldt

Feldt, myös Fält ja Fälth, voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: * Elias Fälth (s. 1981), ruotsalainen jääkiekkopuolustaja * Erik Feldt (1904–1974), suomenruotsalainen kirjailija * Inkeri Fält (o.s. Pennanen, s. 1940), suomalainen yleisurheilija * Kalle Fält (s. 1949), suomalainen muusikko * Kjell-Olof Feldt (1931–2025), ruotsalainen poliitikko ja ministeri * Maarit Feldt-Ranta (1968–2019), kansanedustaja ja SDP:n entinen puoluesihteeri * Matti Fält (1894–1917), jääkäri * Olavi K. Fält (s. 1946), historian professori * Sam Feldt (s. 1993), alankomaalainen DJ, musiikkituottaja ja viihdyttäjä.
Gustav Brunner

Gustav Brunner (s. 12. syyskuuta 1950) on itävaltalainen Formula 1 -autojen suunnittelija. Hänen uransa Formula 1:ssä alkoi vuonna 1978, kun hän toimi saksalaisen ATS -tallin suunnittelijana. Brunner lähti tallista kuitenkin lyhyen yhteistyön jälkeen, mutta palasi takaisin vuonna 1981. Tallin lopetaessa toimintansa vuonna 1984, Brunner siirtyi brittiläisen RAM -tallin suunnittelijaksi. Hänen suunnittelemansa RAM 03 -auto osoittautui kuitenkin epäluotettavaksi, sillä se selviytyi 23 startista vain 4 kertaa maaliin saakka. Ferrari palkkasi Brunnerin suunnittelemaan kauden 1987 F1/87 -autoaan, jolla Gerhard Berger pystyi kahteen osakilpailuvoittoon kauden aikana. Brunner joutui väistymään Ferrarilta, kun talli palkkasi uudeksi suunnittelijakseen britti John Barnardin. Entisen ATS -tallin omistaja Günther Schmidt oli perustamassa uutta Rial -tallia, jonka suunnittelijaksi Brunner siirtyi kaudelle 1988. Yhteistyö kuitenkin katkesi kauden jälkeen ja Brunner siirtyi Zakspeed -tallin palvelukseen 1989, jossa taloudelliset vaikeudet astuivat esiin ja tallin toiminta lopetettiin. Vuodet 1990-1992 Brunner työskenteli Leyton House nimisessä tallissa, joka sekin joutui vetäytymään F1:stä rahojen loputtua. Leyton Housen jälkeen Brunner työskenteli kaudella 1993 Minardin F1-tallissa, jossa hän vastasi M193 -auton suunnittelusta. Hän siirtyi kesken kauden takaisin Ferrarille, jossa työskenteli seuraavat viisi vuotta ja palasi keväällä 1998 Minardin tekniseksi johtajaksi. Japanilainen autonvalmistaja Toyota perusti oman F1 -tallinsa ja kaappasi Brunnerin Minardilta kesällä 2001. Brunner suunnitteli autoja Toyotalle neljän vuoden ajan, kunnes lähti tallista vuonna 2005. ==Lähteet== * Luokka:Itävaltalaiset henkilöt Luokka:Autonsuunnittelijat Luokka:Formula 1 -tallien työntekijät Luokka:Ferrarin henkilöstö Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Länsimetsän koulu

thumb|Länsimetsän koulu Länsimetsän koulu on alakoulu, joka toimii Gerbyssä noin 5 kilometriä Vaasan keskustasta. Koulussa on noin 400 oppilasta. Koulu aloitti toimintansa tammikuussa 1999. Aluksi koulussa toimi suomenkieliset ensimmäinen ja toinen luokka sekä ruotsinkielinen Gerby skolan, joka muutti omiin tiloihin saman vuoden syksyllä. Suomenkielisen opetuksen lisäksi koulussa annetaan kielikylpyopetusta ruotsiksi 1.-6. luokilla. Koulun rehtorina toimii Markku Nirkkonen. ==Lähteet== Luokka:Vaasan peruskoulut Luokka:Länsimetsä
Mars Ultorin temppeli

Mars Ultorin temppeli () oli keisari Augustuksen rakennuttama temppeli. Augustus lupasi rakennuttaa temppelin Filippoin taistelun aikana.Suetonius, Augustus 29.2 Se sijaitsi Augustuksen forumilla. Temppeli vihittiin käyttöön 1. elokuuta 2 eaa. Yleensä oletetaan että temppelissä säilytettiin roomalaisten legioonien standaareja, jotka Augustus oli hankkinut takaisin Parthiasta.Samuel Ball Platner, A Topographical Dictionary of Ancient Rome, London: Oxford University Press, 1929. Forum Augustum ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Mars Ultorin temppeli Encyclopædia romanan sivuilla *Mars Ultorin temppelin pylväät *Kalervo Koskimiehen kuvia: Vedute di Roma Luokka:Antiikin Rooman kaupungin temppelit
Bart Starr

Bryan Bartlett "Bart" Starr (9. tammikuuta 1934 – 26. toukokuuta 2019Green Bay Packers legend Bart Starr passes away at 85) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja valmentaja. Hän syntyi Montgomeryssa, Alabamassa, ja aloitti NFL-tason uransa vuonna 1956. Starr pelasi pelinrakentajana vuoteen 1971 saakka Green Bay Packersissa, jota hän myöhemmin valmensi vuosina 1975–1983. Hän on viisinkertainen NFL:n mestari (kausina 1961, 1962, 1965, 1966 ja 1967) ja kuului 1960-luvulla neljästi Pro Bowl -joukkueeseen. Starrin NFL-mestaruuksista kaksi viimeistä olivat Super Bowl -voittoja. Starr valittiin sekä historian ensimmäisen että toisen Super Bowlin parhaaksi pelaajaksi. Bart Starr valittiin Pro Football Hall of Famen jäseneksi vuonna 1977. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon valmentajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Kansainvälinen filosofian päivä

Kansainvälinen filosofian päivä on Yhdistyneiden kansakuntien kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestö Unescon filosofialle omistama vuosipäivä, jota vietetään aina marraskuun kolmantena torstaina. Unesco aloitti perinteen 21. marraskuuta 2002, jolloin päivää vietettiin ensimmäisen kerran. Filosofian päivää on vietetty sekä Unescon päämajassa Pariisissa että eri jäsenmaissa. Suomessa Unesco-kouluverkko, Filosofian ja elämänkatsomustiedon opettajat ry (FETO) ja Suomen filosofinen yhdistys (SFY) ovat järjestäneet filosofian päivänä esseekilpailun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Unescon kansainvälinen filosofiapäivä , Filosofian ja elämänkatsomustiedon opettajat ry * Philosophy Day at UNESCO (2002) * Message from the Director-General on the occasion of Philosophy Day at UNESCO (21 November 2002) Luokka:Filosofiatapahtumat Luokka:Unesco Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien päivät
Alpha Blondy

Alpha Blondy (oik. Seydou Koné; s. 1. tammikuuta 1953 Dimbokoro, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen reggaemuusikko. Hän laulaa enimmäkseen dioulaksi, ranskaksi ja englanniksi, joskus myös arabiaksi ja hepreaksi. == Diskografia == *1982: Jah Glory *1984: Cocody Rock!!! *1985: Apartheid Is Nazism *1986: Jerusalem *1987: Revolution *1989: The Prophets *1992: Masada *1993: SOS Guerres Tribales *1993: Live Au Zénith *1994: Dieu *1996: Grand Bassam Zion Rock *1998: Yitzhak Rabin *1999: Elohim *2001: Live Paris Bercy *2002: Merci *2007: Alpha Blondy – Jah Victory Luokka:Reggaemuusikot Luokka:Norsunluurannikkolaiset laulajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anne O. Krueger

Anne Osborn Krueger (s. 12. helmikuuta 1934) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä, joka toimi vuosina 1982–1986 Maailmanpankin pääekonomistina. Krueger otti ensimmäisenä käyttöön termin rent-seeking vuonna 1973, vaikka ilmiötä oli kuvannut jo Gordon Tullock vuonna 1967. Krueger on kuulunut Kansalliseen tiedeakatemiaan Yhdysvalloissa vuodesta 1995. Hän johti Kansainvälistä valuuttarahastoa siirtymäajan vuonna 2004 sen jälkeen kun Horst Köhler oli eronnut 4. maaliskuuta. 7. kesäkuuta virassa aloitti Rodrigo Rato. Luokka:Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martin Short

Martin Hayter Short, CM (s. 26. maaliskuuta 1950 Hamilton, Ontario) on kanadanamerikkalainen koomikko, näyttelijä, elokuvakäsikirjoittaja, laulaja ja televisiotuottaja. Hän esiintyi mm. komediasarjoissa Second City Television ja Saturday Night Live. Hänet on palkittu sekä näyttelijänä että käsikirjoittajana muun muassa Emmy- ja Tony-palkinnolla. Short on näytellyt useissa elokuvissa. Short oli naimisissa Nancy Dolmanin kanssa. Hänen puolisonsa kuoli vuonna 2010, kolmenkymmenen aviovuoden jälkeen. Heillä oli kolme yhteistä lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Member of the Order of Canada Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tony-palkinnon saajat
Pilbara Rail

Pilbara Rail on Länsi-Australian osavaltiossa toimiva rautatieyhtiö, joka hoitaa rautamalmiliikennettä 1 106 kilometrin mittaisella rataverkolla, jonka omistavat Robe River Iron Associates ja Hamersley Iron. Rataverkko yhdistää sisämaassa sijaitsevat Nammuldin, Brockmanin, Marandoon, Yandicooginan, Mount Tom Pricen ja Paraburdoon rautakaivokset Intian valtameren rannikolla sijaitsevaan Dampierin satamakaupunkiin. Pilbara Rail muodostettiin vuonna 2002, kun kaivosyhtiöiden aiemmin toisistaan riippumattomat rinnakkaiset rautatielinjat otettiin yhtiöiden yhteiseen käyttöön. Yhtiö on rataverkon pituuden ja liikenteen määrällä mitattuna Australian suurin yksityinen rautatieliikenneoperaattori. ==Liikenne== Nykyisen Pilbara Railin liikennöimän rataverkon vanhin osuus Dampierin ja Tom Pricen välille valmistui vuonna 1966. Rataverkko ei risteä lainkaan muiden Australian rautatieyhtiöiden ratojen kanssa. Rataverkkoa parannetaan ja laajennetaan kaivostoiminnan edetessä ja uusien kaivosten auetessa. Vuonna 1998 avatulle Yandicooginan kaivokselle rakennettiin kokonaan uusi 147 kilometrin pituinen rautatieosuus. Vuonna 2004 Tom Pricen ja Dampierin välisen päärataosan kuljetuskapasiteetin lisäämiseksi aloitettiin kaksoisraiteen rakentaminen. Tunkawannan ja Rosellan välisen 95 kilometrin mittaisen rataosuuden kaksiraiteistaminen valmistui 2006. Rautatiellä liikennöidään lähes yksinomaan rautamalmikuljetuksiin tarkoitetuilla junilla. Rautamalmia kuljettavat junat ovat 2,2 kilometrin mittaisia, ja ne muodostuvat kolmesta dieselveturista ja 226 rautamalmivaunusta. Kukin vaunu voi kuljettaa 105 tonnin rautamalmikuorman. Yhdessä junassa kuljetetaan noin 23 500 tonnia rautamalmia, junapainon ollessa noin 27 100 tonnia. ==Kalusto== Pilbara Railin rataverkolla liikennöidään kaivosyhtiöiden omistamalla junakalustolla. Rautamalmijunien voimanlähteenä käytetään General Motorsin valmistamia Dash 9 -tyyppisiä kuusiakselisia dieselsähköisiä 4 400 hevosvoiman vetureita. Alempitehoisia Dash 7 ja Dash 8 -tyyppisiä dieselvetureita käytetään pääasiassa vaihtotöissä. Yhtiöiden omistama vaunukalusto käsittää 2 400 malminkuljetukseen tarkoitettua vaunua. Vaunustosta on muodostettu kymmenen 226-vaunuista junaa, muiden vaunujen ollessa varalla. ==Liikenteenohjaus== Rataosalla on ollut aiemmin käytössä tavanomainen kauko-ohjausjärjestelmä, jolla liikennettä ohjattiin rautatien varren opastimin. Opastimet poistettiin uuden liikenteenohjausjärjestelmän käyttöönoton myötä. Uudessa liikenteenohjausjärjestelmässä tieto junalle turvatusta kulkutiestä välitetään suoraan veturiin kuljettajanäytölle, josta kuljettaja näkee kuinka pitkälle junalla on lupa edetä. ==Aiheesta muualla== * Railway Technology: Hamersley Freight Line, Australia Luokka:Australialaiset yritykset Luokka:Rautatieyhtiöt Luokka:Länsi-Australia
Charlie Jenkins

Charles Lamont "Charlie" Jenkins (s. 7. tammikuuta 1934 New York) on entinen yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja. Jenkins voitti kaksi yleisurheilun kultamitalia vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa. Hän selviytyi 400 metrin juoksussa vaivoin välieriin, joissa hän juoksi jo huippuvauhtia. Loppukilpailun hän voitti ajalla 46,7 ennakkosuosikin, maailmanennätysmies Louis Jonesin menettäessä väsyneenä johtoasemansa loppusuoralla. Toisen kultamitalinsa Jenkins voitti juostessaan 4 × 400 metrin viestijuoksun kolmannen osuuden Yhdysvaltain joukkueessa. Jenkinsiä valmensi Jumbo Elliott. Myös hänen pojastaan, Chip Jenkinsistä, tuli menestynyt pikajuoksija. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leonid Spirin

Leonid Vasiljevitš Spirin (; 21. kesäkuuta 1932 – 23. helmikuuta 1982http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/sp/leonid-spirin-1.html ) oli venäläinen yleisurheilija. Hänestä tuli urheiluhistorian ensimmäinen 20 kilometrin kävelyn olympiakultamitalisti Melbournessa vuonna 1956. Spirinille myönnettiin vuonna 1957 Neuvostoliiton Kunniamerkin ritarikunnan kunniamerkki (Знак Почёта). Hän voitti hopeaa yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Tukholmassa vuonna 1958. Spirin piti heinäkuussa 1959 lyhyesti hallussaan miesten 20 kilometrin kävelyn maailmanennätystä. == Lähteet == Luokka:Venäläiset kävelijät Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Janne Kurikka

Janne Kurikka (s. 13. elokuuta 1984 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti. ==Ura== Kurikka on Laser HT:n kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2003–2004 Kärppien A-nuoriin. Kurikka oli samalla kaudella Kärppien maalivahtina SM-liigassa kolmessa pudotuspelikamppailussa ja hän voitti Suomen mestaruuden. Suomen jääkiekkoliiton kilpailusääntöjenSuomen jääkiekkoliiton kilpailusäännöt (viitattu 29.2.2008) mukaan yksikin kokoonpanopöytäkirjaan merkitty pudotuspeliottelu riittää antamaan pelaajalle SM-mitalin, joten Kurikka on käytännön mukaisesti voittanut mestaruuden. Kaudeksi 2005–2006 Kurikka siirtyi Forssan Palloseuran maalivahdiksi ja hänet valittiin Mestiksen vuoden tulokkaaksi. Kurikka siirtyi kaudeksi 2006–2007 Heinolan Kiekkoon. Hän pelasi siellä kaksi kautta ja kävi kaudella 2006–2007 myös lainalla Pelicansissa. Kurikka puki päälleen neljään otteluun ja pääsi yhdessä ottelussa kentällekinhttp://www.eurohockey.com/player/73208-.html Eurohockey.net: Janne Kurikka -player profile and stats (viitattu 18.2.2008). Hän pelasi 1–3-tappioon päättyneessä Pelicans–TPS-ottelussa 30. marraskuuta 2006, jossa hän torjui 20 kertaa. Kurikka lopetti uransa keväällä 2008. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alessandra Mirka Gatti

Alessandra Mirka Gatti (alun perin Alessandra Gatti) (s. Mantova, Italia) on italialainen eurobeat-laulaja. Hän on laulanut muun muassa nimillä Mirka, Juliet, ja King & Queen. == Ura == Alessandra Mirka Gatti tuli tunnetuksi, kun hän tapasi Giancarlo Pasquinin 1980-luvun loppupuolella. Aluksi hän käytti nimiä Wiki Wiki ja Eskimo. Ensimmäisen laulunsa hän nauhoitti vuonna 1989 nimellä Domino. Sen jälkeen hän liittyi A Beat C -yhtiöön, mutta erosi siitä virallisesti vuonna 2005 aloittaakseen projektin ABeatC:n entisen tuottajan Sandro Olivan kanssa. Hänen tunnetuinpia kappaleitaan ovat Tora Tora Tora ja Mickey Mouse March. == Muuta == Hän oli naimisissa artisti Giancarlo Pasquinin eli Dave Rodgersin kanssa. == Kappaleita == * Domino - I Wanna Dance * Domino - Popteen * Domino - Spinning Like a Top * Domino - Hot Confession * Domino - Hey Mr. Dee Jay * Domino - Tora Tora Tora * Domino - Fall in Love * Domino - Tomodachi Big Friend * Domino - Mickey Mouse March (Eurobeat Mix) == Aiheesta muualla == * Dominon fanisivu Gatti, Alessandra Mirka
Carlos Ghosn

Carlos Ghosn, KBE (; s. 9. maaliskuuta 1954 Porto Velho, Brasilia) on brasilialaissyntyinen yritysjohtaja. Hän syntyi libanonilaisille vanhemmille Porto Velhossa Brasiliassa ja valmistui Pariisin École Polytechniquesta. Ghosnilla on Libanonin, Brasilian ja Ranskan kansalaisuus. Ghosn on ollut ranskalaisen Renaultin ja japanilaisen Nissanin toimitusjohtaja. Hänen tunnetaan Nissanin pelastajana, sillä yhtiö selviytyi hänen johdollaan 1990-lopun taloudellisesta ahdingostaan. Hän muutti Nissanilla monia perinteisiä japanilaisia toimintatapoja. Ghosn on ollut myös Alcoan, Sonyn ja IBM:n hallitusten jäsen. == Talousrikossyytteet == Ghosn pidätettiin marraskuussa 2018 Japanissa syytettynä Nissanin varojen käyttämisestä omiin tarkoituksiinsa ja virheellisten tietojen antamisesta ansiotuloistaan. Joulukuussa häntä syytettiin lisäksi henkilökohtaisten sijoitustappioiden siirtämistä Nissanin vastuulle vuoden 2008 finanssikriisin aikana. Hänen uransa Nissanilla, Renault’lla ja Mitsubishillä uskotaan olevan ohi. Kotiarestissa oikeudenkäyntiä odottamassa ollut Ghosn pakeni yksityiskoneella joulukuussa 2019 Japanista Libanoniin, jossa hän oli viettänyt lapsuutensa. Hänestä on julkaistu kansainvälinen etsintäkuulutus. Ghosnin libanonilaissyntyisen puolison Carole Ghosn sanotaan olevan paon järjestelyjen taustalla. Japanilla ja Libanonilla ei ole luovutussopimusta, eikä Ghosn siten joudu oikeuteen. Pakoa tutkitaan paitsi Japanissa, myös Turkissa, jossa Ghosn vaihtoi konetta. Myöhemmin aresti osoittautui varsin löyhäksi, sillä hän saattoi kävellä vapaasti kotoaan ulos, ja talon edessä olevat valvontakamerat tarkastettiin vain kerran kuukaudessa. == Lähteet == Luokka:Yritysjohtajat Luokka:Brasilialaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jean-Claude Darcheville

Jean-Claude Ducan Darcheville (s. 25. heinäkuuta 1975 Sinnamary, Ranskan Guayana, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Skotlannin valioliigassa pelaavaa glasgowlaista Rangersia. 173 senttimetriä pitkän Darchevillen pelipaikka on hyökkääjä. Darcheville on edustanut ammattilaisurallaan myös Rennesiä (1995–1998), Nottingham Forestia (1998–1999), Lorientia (1999–2002) ja Bordeaux’ta (2002–2007). Ranskan liigan kaudella 2001–2002 hän sijoittui maalipörssin kolmanneksi 19 maalillaan. Nykyiseen seuraansa Darcheville siirtyi kesällä 2007 ilmaisella siirrolla, manageri Walter Smithin mukaan korvaamaan uransa lopettanutta kroatialaiskärki Dado Pršota. Hän solmi Rangersin kanssa kaksivuotisen sopimuksen, vaikka Bordeaux’kin tarjosi hänelle uutta, niin ikään kaksivuotista sopimusta, ja useat muutkin ranskalaisseurat, muun muassa Monaco, olivat kiinnostuneita hänestä. Edellisellä kerralla, kun Darcheville pelasi Isossa-Britanniassa, hän ei viihtynyt kauaa kohdattuaan sopeutumisvaikeuksia vaimonsa ja lastensa kuoltua auto-onnettomuudessa vähän ennen siirtoaRangers sign striker Darcheville BBC Sport. 9.5.2007. Viitattu 16.1.2008. . ==Saavutukset== * Ranskan cupin voitto: 2001/02 (Lorient) * Ranskan liigacupin voitto: 2006/07 (Bordeaux) * Skotlannin cupin voitto: 2007/08 (Rangers) * Skotlannin liigacupin voitto: 2007/08 (Rangers) ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jag Panzer

Jag Panzer on yhdysvaltalainen power metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1981. ==Jäsenet== *Harry "The Tyrant" Conklin - laulu *Mark Briody - kitara, kosketinsoitin *Christian Lasegue - kitara *John Tetley - Basso *Rikard Stjernquist - rummut ===Entiset jäsenet=== * Chris Broderick - kitara * Daniel J. Conca - laulu * Bob Parduba - laulu * Joey Tafolla - soolokitara * Chris Kostka - kitara * Rick Hilyard - rummut ==Diskografia== *Ample Destruction (1984) *Dissident Alliance (1995) *The Fourth Judgement (1997) *The Age of Mastery (1998) *Thane to the Throne (2000) *Mechanized Warfare (2001) *Decade of the Nail Spiked Bat (2003) *Chain of Command (2004) *Casting the Stones (2004) *The Scourge of the Light (2011) *The Deviant Chord (2017) *The Hallowed (2022) Luokka:Yhdysvaltalaiset power metal -yhtyeet
Jay McInerney

John Barrett McInerney Jr. ['mækɪnɜːrni] (s. 13. tammikuuta 1955 Hartford, Connecticut) on yhdysvaltalainen kirjailija. McInerney saavutti laajaa suosiota jo vuoden 1984 esikoisromaanillaan Manhattanin valot, kriittisellä kuvauksella Reaganin aikaisen New Yorkin pintaliitäjien sosiaalisesta elämästä. Kirja filmatisoitiin vuonna 1988. McInerney muodosti yhdessä Bret Easton Ellisin ja Tama Janowitzin kanssa niin sanotun Brat Packin, Manhattanilla asuvan ja sen ihmisistä minimalistiseen tyyliin kirjoittavan kirjallisen viiteryhmän. ==Suomennetut teokset== * * * ==Aiheesta muualla== * Kotisivut. Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mordecai Bartley

Mordecai Bartley (16. joulukuuta 1783 – 10. lokakuuta 1870) oli yhdysvaltalainen Whig-puoluetta edustanut poliitikko. Bartley istui Ohion osavaltion senaatissa vuosina 1817–1818 ja Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1823–1831. Hän toimi yhden kauden Ohion kuvernöörinä vuosina 1844–1846, minkä jälkeen vetäytyi politiikasta. Hänen edeltäjänsä Ohion kuvernöörin virassa oli hänen oma poikansa Thomas W. Bartley. == Lähteet == Luokka:Ohion kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Vuonna 1783 syntyneet Luokka:Vuonna 1870 kuolleet
James Nesbitt

James Nesbitt (s. 15. tammikuuta 1965) on pohjoisirlantilainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa draamasarjasta Rimakauhua ja rakkautta. Hän on ollut ehdolla Baftan ja Golden Globen saajaksi. Vuonna 2002 Nesbitt esiintyi Ivan Cooperin roolissa Derryn vuoden 1972 verisen sunnuntain tapahtumiin pohjautuvassa Paul Greengrassin elokuvassa Bloody Sunday – verinen sunnuntai. Eräs toinen tunnettu elokuva, jossa hänet niin ikään on nähty, on Lottovoittaja Ned (1998). Nesbitt esittää kääpiö Bofuria Peter Jacksonin ohjaamassa Hobitti-elokuvatrilogiassa. Nesbitt meni vuonna 1994 naimisiin puolisonsa Sonian kanssa. Parilla on kaksi lasta, Peggy (s. 1998) ja Mary (s. 2002). Nesbittistä tehtiin kesäkuussa 2003 Ulsterin yliopiston kunniatohtori. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Pohjoisirlantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Scoop

Scoop (TV-esityksessä Jymyjuttu) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Woody Allenin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva. Allen myös näyttelee yhtä päärooleista. Muissa pääosissa ovat Scarlett Johansson, Hugh Jackman ja Ian McShane. Elokuva kertoo nuoresta toimittajasta, joka kuulee jymyjutun ja aloittaa suhteen aristokraatin kanssa. Scoop oli vuonna 2007 Goya-ehdokkaana parhaaksi eurooppalaiseksi elokuvaksi. ==Näyttelijät== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Vuoden 2006 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 2006 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Brittiläiset komediaelokuvat Luokka:Woody Allenin ohjaamat elokuvat Luokka:Woody Allenin käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Erkki Pukka

Erkki Antero Pukka (22. toukokuuta 1940 Lahti – 24. toukokuuta 2014 Lahti)Kuolinilmoitus, Erkki Antero Pukka, Etelä-Suomen Sanomat, 2014, No 186, sivu 17, julkaistu 13.7.2014 oli suomalainen mäkihyppääjä.Urheilumme Kasvot Osa 1, Pukka, Erkki Antero, sivu 779, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1979 Erkki Pukka sijoittui Puolassa Wislan kansainvälisessä kilpailussa vuonna 1964 kolmanneksi. Seuraavana vuonna Pukka voitti Garmisch-Partenkirchenin uudenvuodenpäivän kilpailun Keski-Euroopan mäkiviikolla. Viisi päivää aikaisemmin hän oli sijoittunut Oberstdorfin kilpailussa vasta sijalle 39. Innsbruckin kilpailussa Pukka oli neljäs ja mäkiviikon loppupisteissä seitsemäs. Seuraavana vuonna 1966 hän voitti Kymenlaakson kansainväliset kisat ja sijoittui SM-kilpailuissa isossa mäessä neljänneksi. Oslon MM-kisoissa vuonna 1966 hän kilpaili pienessä mäessä, jossa sijoittui 56:nneksi. Vuoden 1971 SM-kisojen isossa mäessä Pukka tuli neljänneksi ja hän voitti mäen Kymenlaakson kisoissa. Hän osallistui vielä mäkiviikolle vuodenvaihteessa 1966–1967, mutta ei pystynyt osakilpailuissa 27. sijaa korkeammalle. Kilpailemisen lisäksi Pukka toimi seuransa Lahden Hiihtoseuran luottamustehtävissä. Arvokkaimpina palkintoinaan Pukka piti LHS:n mestaruutta ja joukkuekilvan SM-hopeaa vuodelta 1971. Pukka oli ammatiltaan lihanleikkaaja. Hän harrasti penkkiurheilua ja jalkapalloa. Pukan kotikunta oli Lahti. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Okteeni

Okteeni on alkeeni, jonka hiilirungon muodostaa kahdeksan hiiliatomia. Sen molekyylikaava on C8H16. Okteeni on tyydyttymätön hiilivety, koska siinä on yksi kaksoissidos. Okteenin käytetyin isomeeri on 1-okteeni eli n-okteeni (CAS-numero 111-66-0), jota käytetään pääasiassa polyeteenin valmistukseen. Kaksoissidos voi sijaita eri paikoissa: *2-okteeni CAS-numero 111-67-1 *3-okteeni CAS-numero 592-98-3 *4-okteeni CAS-numero 592-99-4 Luokka:Alkeenit
Gothic & Lolita Bible

Gothic & Lolita Bible on japanilainen, neljä kertaa vuodessa ilmestyvä lehti lolita-tyylin harrastajille. Sen ensimmäinen numero julkaistiin vuonna 2001. Lehdessä on ompeluohjeita ja artikkeleita gothic & lolita -kuvastoon sointuvista kuuluisuuksista ja yhtyeistä. Gothic & Lolita Bibleä julkaisee Index Communications. Helmikuussa 2008, Tokyopop alkoi julkaisemaan lehteä myös englanniksi, mutta lopetti keväällä 2009 viidennen numeron jälkeen. ==Katso myös== *Classic Lolita *Sweet Lolita *Gothic Lolita ==Aiheesta muualla== * Lehden kotisivut Luokka:Harrastelehdet Luokka:Goottikulttuuri Luokka:Lolitakulttuuri Luokka:Japanilaiset lehdet
Spectrobes

Spectrobes on japanilaisen Jupiter-peliyhtiön kehittämä ja Disney Interactiven vuonna 2007 julkaisema Nintendo DS- ja Wii-peli. == Tarinan alku == Rallen ja Jeena kiertävät Nanairo-planeettakunnassa partioimassa, kun saavat yllättäen hätäviestin. He löytävät Daichi-planeetalta tajuttoman vanhan miehen. Hänen aluksensa on laskeutuessaan tuhoutunut, ja Rallen löytää oudon Prizmod-nimisen esineen aluksen hylyn vierestä. Kun Rallen tarttuu esineeseen, suuri pyörre ilmestyy ja imaisee hänet sisäänsä. Rallenin palattua Jeena ohjaa hänet jo heränneen miehen luo. Hän kertoo nimensä olevan Aldous. Hän kertoo, että hänen kotigalaksinsa tuhoutui Krawlien hyökkäyksessä ja että hän on ainoa eloonjäänyt. Aldous kertoo Rallenille, että hän on ottanut ensimmäisen askeleen tullakseen Spectrobe-mestariksi. Hän käyttää Prizmodia näyttääkseen Komainun, Spectroben, joka on vauvamuodossa, ja kertoo miten nuoret spectrobet voivat etsiä muita spectrobeja jotka on haudattu maan alle. Sitten he lähtevät etsimään haudattuja Spectrobeja suunnitelmanaan, että alkavat pelastaa eri galakseja Krawleilta. == Eräitä Spectrobeja == * Komainu * Gristar * Windora Ortex * Danilob * Spiko * Shakin * Zaza == Pelihahmot == * Rallen * Jeena * Aldous/Mr. X * Dr. Kate * Commander Grant * Dr. Wright Luokka:Nintendo DS -pelit
Estadio Ramón Sánchez Pizjuán

Estadio Ramón Sánchez Pizjuán on jalkapallostadion Espanjan Sevillassa. Vuonna 1958 avatun stadionin nykykapasiteetti on 45 500\. Se toimii Sevilla FC:n kotikenttänä ja on nimetty seuran entisen puheenjohtajan Ramón Sánchez Pizjuánin mukaan.Estadio Sevilla FC. Viitattu 22.1.2008. Ensimmäinen ottelu stadionilla pelattiin Sevilla FC:n ja Real Jaénin välillä. Sánchez Pizjuánilla pelattiin vuoden 1982 MM-kilpailuiden alkulohko-ottelu Brasilia–Neuvostoliitto ja välieräottelu Länsi-Saksa–Ranska sekä kauden 1985–1986 Euroopan cupin loppuottelu Steaua–Barcelona. Espanjan maajoukkue on pelannut stadionilla 23 ottelua eikä ole hävinnyt kertaakaan.Estadios donde ha jugado la selección española Fútbol en la Red. Viitattu 22.1.2008. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Ramón Sánchez Pizjuán stadionesittely (laligafi.net) Luokka:Espanjan jalkapallostadionit Luokka:Sevillan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Sevillan urheilu
Alex Rider & Luurankosaari

Alex Rider & Luurankosaari on brittiläisen, kotimaassaan palkitun, Anthony Horowitzin kirjoittama nuortenkirja. Kirja on Alex Rider -sarjan kolmas osa. Edeltävät osat ovat Stormbreaker ja Kovisten koulu. Alex Rider & Luurankosaari voitti vuonna 2003 Red House Children's Award -palkinnon. ==Juoni== Kun Alex sekaantuu heti kesäloman alkajaisiksi Wimbledonin tenniskilpailujen aikana vaarallisiin hankkeisiin, M16 katsoo viisaammaksi lähettää hänet Yhdysvaltoihin töihin. Englantilainen koulupoika saa työtovereikseen kaksi ylimielistä CIA:n agenttia, joiden vanavedessä hän rantautuu Kuubaan, pahamaineiselle Cayo Esqueletolle, Luurankosaarelle. Siellä häntä odottaa kenraali Alexei Sarov, kylmäverinen venäläinen fanaatikko, joka on päättänyt panna maailmanhistorian uusiksi. Alex kohtaa agenttiuransa vaarallisimman vastustajan, joka hänen on lyötävä yksin, aseinaan vain kourallinen viattomia pikku keksintöjä. Vai ovatko ne sittenkään niin viattomia? ==Lähteet== Luokka:Anthony Horowitz Luokka:Nuortenkirjat
Human Resource

Human Resource (HR) on alankomaalainen elektronista tanssimusiikkia ja erityisesti hardcorea tuottanut yhtye. Alun perin sen muodostivat Guido Pernet, Johan Van Beek, Jasper Drexhage ja Robert Mahu. Yhtyeen kappaleisiin kuuluu mm. vuonna 1991 julkaistu "Dominator", jolla äänessä kuullaan yhdysvaltalaista MC:tä ja entistä koripalloilijaa Larenzo Nashia. __NOTOC__ == Valikoitu diskografia == === Albumit === * Dominating the World (1990) * Kicking Noise of Rotterdam (1993) === Singlet === * "Dominator" (1991) * "Rave-O-Lution" (1992) * "Beyond The Edge" (1993) * "Fuck Them" (1994) * "In The Hall Of The Mountain King" (1996) == Aiheesta muualla == * * Yhtye Discogs-sivustolla * Encyclopedia of Dutch Rock Music: Human Resource Luokka:Alankomaalaiset elektronisen musiikin yhtyeet Luokka:House Luokka:Tekno
Milton

Milton tarkoittaa seuraavia: == Paikkoja == * Milton, kaupunki Massachusettsissa, Yhdysvalloissa. * Milton, kaupunki Ontariossa, Kanadassa. * Milton Keynes, kaupunki Englannissa. == Sukunimenä == * CB Milton (s. 1968), muusikko Clarence Becker Miltonin taiteilijanimi. * Freddy Milton (s. 1948), tanskalainen sarjakuvataiteilija * John Milton (1608–1674), englantilainen runoilija * Kim Milton Nielsen (s. 1960), tanskalainen jalkapalloerotuomari * Kjell-Rune Milton (1948–2023), ruotsalainen jääkiekkoilija * Michael Milton (s. 1973), australialainen vammaisurheilija. == Muita == * Milton, miehen etunimi. * 4332 Milton, asteroidi. * Milton, menestynyt ratsuhevonen. * Milton Keynes Dons FC, englantilainen jalkapalloseura * hurrikaani Milton, Atlantilla lokakuussa 2024 riehunut hurrikaani.
Past Masters, Volume Two

Past Masters, Volume 2 on vuonna 1988 julkaistu The Beatlesin albumi, joka on vielä LP-muodossa, joten siinä on vain 15 kappaletta. == Kappaleet == Kaikki kappaleet Lennon - McCartney, jollei toisin ilmoitettu. A-puoli # "Day Tripper" # "We Can Work It Out" # "Paperback Writer" # "Rain" # "Lady Madonna" # "The Inner Light" (Harrison) # "Hey Jude" # "Revolution" B-puoli # * Get Back" # "Don’t Let Me Down" # "The Ballad Of John And Yoko" # "Old Brown Shoe" (Harrison) # "Across the Universe" # "Let It Be" # "You Know My Name" ==Katso myös== * Past Masters, Volume One == Lähteet == * *8. Revolution Luokka:The Beatlesin kokoelma-albumit Luokka:Vuoden 1988 kokoelma-albumit
Van Dyke Parks

Van Dyke Parks (s. 3. tammikuuta 1943 Hattiesburg, Mississippi) on monipuolinen yhdysvaltalainen muusikko ja näyttelijä. Mississippissä syntynyt Parks kävi New Jerseyn Princetonissa sijaitsevan American Boychoir Schoolin ja kiersi maata sen edustuskuorossa. Vuonna 1954 hänen perheensä muutti länsirannikolle Hollywoodiin, jossa poika opiskeli pianon- ja klarinetinsoittoa ja toimi lapsinäyttelijänä muun muassa Charles Vidorin elokuvassa Joutsen. Hän aloitti soolouransa muusikkona 1960-luvulla, mutta tuli tunnetuksi myös sessiomuusikkona; hän teki yhteistyötä muiden muassa The Byrdsin ja The Beach Boysin kanssa. Parksin ensimmäinen kokonainen sooloalbumi on Song Cycle (1968). Hän on muiden projektiensa ohella työskennellyt myös elokuvamusiikin säveltäjänä. Jo nuorena hän kiinnostui trinidadilaisesta steelband- ja calypsomusiikista, joita kuullaan hänen toisella ja kolmannella albumillaan Discover America (1972) ja Clang of the Yankee Reaper (1975). Van Dyke Parks on osallistunut mm. Aaron Nevillen vuonna 1991 ilmestyneen albumin Warm Your Heart tekemiseen. == Diskografia == === Studiolevyt === * Song Cycle (1968) * Discover America (1972) * Clang of the Yankee Reaper (1975) * Jump! (1984) * Tokyo Rose (1989) * Fisherman & His Wife (1991) * Orange Crate Art (1995) * Songs Cycled (2013) === Livelevyt === * Moonlighting: Live at the Ash Grove (1998) === Kokoelmat === * Idiosyncratic Path: Best Of Van Dyke Parks (1996) * Arrangements: Volume 1 (2011) * Super Chief: Music For The Silver Screen (2013) == Filmografia == === Esiintymiset elokuvissa === * 1956 Joutsen (The Swan) * 1959 A Gift for Heidi * 1971 Love It or Leave It * 1980 Loose Shoes * 1980 Popeye Hoagy * 1985 The Beach Boys: An American Band * 1988 Ry Cooder & The Moula Banda Rhythm Aces: Let's Have a Ball * 1988 Vibes * 1990 Chinatown II (The Two Jakes) * 1991 He Said, She Said * 2007 The Old, Weird America: Harry Smith's Anthology of American Folk Music * 2009 The People Speak * 2010 Who Is Harry Nilsson * 2010 All You Need Is Klaus * 2010 Phil Ochs: There But for Fortune === Esiintymiset TV-sarjoissa === * 1953 Bonino * 1953 The Philco-Goodyear Television Playhouse * 1954 Goodyear Playhouse * 1954 Ponds Theater * 1954 Campbell Summer Soundstage * 1955 The Elgin Hour * 1954-1955 Studio One * 1955 Windows * 1956 Kraft Theatre * 1956 The Alcoa Hour * 1956 Star Tonight * 1956 General Electric * 1956-1957 The Kaiser Aluminum Hour * 1959 Brenner * 1982 Faerie Tale Theatre * 1990 Twin Peaks ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * Luokka:Yhdysvaltalaiset muusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Hector Hogan

Hector Dennis Hogan (11. heinäkuuta 1931 – 2. syyskuuta 1960) oli australialainen pikajuoksija. Hän tuli tunnetuksi vuoden 1956 kesäolympialaisista Melbournessa, jossa hän voitti pronssia 100 metrin juoksussa. Hogan kuoli leukemiaan Brisbanessa vain 29 vuoden ikäisenä. Luokka:Australialaiset pikajuoksijat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Tauno Sipilä

Tauno Olavi Sipilä (7. marraskuuta 1921 Multia – 9. heinäkuuta 2001 Saarijärvi)Tauno Sipilä Sports Reference LLC oli suomalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili kolmissa arvokisoissa 1950-luvun alkupuolella. Sipilä osallistui Rumfordin MM-kisoihin 1950 saavuttaen sijat 21 ja 20. Oslon 1952 olympialaisissa hän sijoittui 18 kilometrillä kahdeksanneksi ja Falunin MM- kisoissa 1954 viimeisessä arvokisahiihdossaan 30 kilometrillä viidenneksi. Ainoan yleisen sarjan Suomen mestaruutensa Sipilä voitti 30 kilometrillä vuonna 1949. SM-pronssia hän sai 15 kilometrillä vuonna 1954. SM-kisojen pikamatkalla hän sijoittui myös neljänneksi vuosina 1947 ja 1949 sekä viidenneksi vuonna 1952. SM-kisojen 30 kilometrillä hän oli neljäs vuonna 1947 ja 50 kilometrillä vielä viides vuonna 1956. Salpausselän Kisoissa hän voitti 18 kilometrin kilpailun vuonna 1951. Seuratasolla ”Tanulainen” edusti Pylkönmäen Yrittävää. Ammatiltaan hän oli maanviljelijä ja metsätyönjohtaja. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Kauhajoen rautatieasema

Kauhajoen rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Thure Hellströmin suunnittelema jugendtyylinen asema sijaitsee Kauhajoen Aronkylässä. Ensimmäinen juna saapui Kauhajoelle 22. heinäkuuta 1911, joskin virallisesti asema avattiin vasta 1. elokuuta 1913. Rautatieaseman ja kantatie 67 alituksen jälkeen etelälounaaseen kulkeva rata kääntyy noin 90° länsiluoteeseen kohti Teuvaa. Henkilöliikenteen pysähdykset Kauhajoella loppuivat kuten muiltakin rataosan asemilta toukokuussa 1968. Kauhajoen aseman miehitys lopetettiin Suupohjan radan väliasemista viimeisenä vuonna 1999. Tavaraliikenne loppui vuonna 2002, puutavaranosturi purettiin pian tämän jälkeen ja itse ratapiha koki saman kohtalon vuonna 2006. Asemarakennus on nykyisin yksityisomistuksessa. == Lähteet == Luokka:Kauhajoen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Etelä-Pohjanmaan rautatieliikennepaikat Luokka:Kauhajoen liikenne
Thane Baker

Walter Thane Baker (s. 4. lokakuuta 1931) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän syntyi Elkhartissa, Kansasissa, ja opiskeli Kansas State Universityssa. Baker voitti uransa aikana neljä olympiamitalia. Ensimmäisenä tuli 200 metrin juoksun hopeaa Helsingissä 1952 ajalla 20,8. Melbournessa 1956 Baker voitti hopeaa (100 m), pronssia (200 m) ja kultaa (4x100 m viesti). Baker kuuluu Kansas Sports Hall of Fameen Wichitassa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Past Masters, Volume One

Past Masters, Volume One on The Beatlesin vuonna 1988 julkaistu kokoelma- albumi. == Kappaleet == Kaikki kappaleet Lennon/McCartney, jollei toisin ilmoitettu. # "Love Me Do" (Versio, jossa rummuissa on Pete Bestin sijasta Ringo Starr # "From Me to You" # "Thank You Girl" # "She Loves You" # "I’ll Get You" # "I Want to Hold Your Hand" # "This Boy" # "Komm, Gib Mir Deine Hand" # "Sie Liebt Dich" # "Long Tall Sally" (Little Richard, Robert Blackwell) # "I Call Your Name" # "Slow Down" (Williams) # "Matchbox" (Perkins) # "I Feel Fine" # "She’s a Woman" # "Bad Boy" (Williams) # "Yes It Is" # "I’m Down" ==Katso myös== * Past Masters, Volume Two == Lähteet == * Luokka:Vuoden 1988 kokoelma-albumit Luokka:The Beatlesin kokoelma-albumit
Esko Tilli

Esko Ilmari Tilli (25. helmikuuta 1920 Anjala – 13. heinäkuuta 1998 Anjalankoski) oli suomalainen maastohiihtäjä. Tilli oli Suomen maastohiihtojoukkueen varamiehenä Oslon 1952 olympialaisissa. Kaksi vuotta myöhemmin Falunin MM-kisoissa hän sijoittui 30 kilometrillä kuudenneksi. "Esu" Tilli saavutti hiihdon SM-kisoissa hopeaa 30 kilometrillä vuosina 1945 ja 1946 sekä 18 kilometrillä pronssia vuonna 1947. Viidenneksi hän sijoittui 30 kilometrillä vuonna 1950 ja 50 kilometrillä vuonna 1955. Hän voitti Ounasvaaran hiihdoissa 18 kilometrin kilpailun vuonna 1947 ja sijoittui kolmanneksi vuonna 1952. Puijon talvikisoissa hän oli 50 kilometrillä toinen vuosina 1950 ja 1955. Vaasahiihdossa hän sijoittui viidenneksi vuonna 1952. Pyöräily oli Tillin sivulaji, ja hän saavutti nuorten SM-pronssia 50 kilometrin maantiepyöräilyssä vuonna 1939. Seuratasolla hän edusti Anjalan Liittoa. Ammatiltaan hän oli työnjohtaja. ==Lähteet== * * Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Paras miespääosa musikaali- tai komediasarjassa (Golden Globe)

:Katso Golden Globe Awards. *1971: Flip Wilson, The Flip Wilson Show *1972: Carroll O'Connor, Perhe on pahin *1973: Redd Foxx, Sanford and Son *1974: Jack Klugman, The Odd Couple *1975: Alan Alda, M*A*S*H *1976: Alan Alda, M*A*S*H *1977: Henry Winkler, Onnen päivät *1978: Ron Howard, Onnen päivät; Henry Winkler, Onnen päivät *1979: Robin Williams, Mork and Mindy *1980: Alan Alda, M*A*S*H *1981: Alan Alda, M*A*S*H *1982: Alan Alda, M*A*S*H *1983: Alan Alda, M*A*S*H *1984: John Ritter, Three's Company *1985: Bill Cosby, The Cosby Show *1986: Bill Cosby, The Cosby Show *1987: Bruce Willis, Konnankoukkuja kahdelle *1988: Dabney Coleman, The Slap Maxwell Story *1989: Michael J. Fox, Perhe on paras, Judd Hirsch, Dear John sekä Richard Mulligan, Empty Nest *1990: Ted Danson, Cheers *1991: Ted Danson, Cheers *1992: Burt Reynolds, Evening Shade *1993: John Goodman, Roseanne *1994: Jerry Seinfeld, Seinfeld *1995: Tim Allen, Home Improvement *1996: Kelsey Grammer, Frasier *1997: John Lithgow, Kolmas kivi Auringosta *1998: Michael J. Fox, Spin City *1999: Michael J. Fox, Spin City *2000: Michael J. Fox, Spin City *2001: Kelsey Grammer, Frasier *2002: Charlie Sheen, Spin City *2003: Tony Shalhoub, Monk *2004: Ricky Gervais, Konttori *2005: Jason Bateman, Sukuvika *2006: Steve Carell, Konttori *2007: Alec Baldwin, 30 Rock *2008: David Duchovny, Californication *2009: Alec Baldwin, 30 Rock *2010: Alec Baldwin, 30 Rock *2011: Jim Parsons, Rillit huurussa *2012: Matt LeBlanc, Amerikan frendi *2013: Don Cheadle, House of Lies *2014: Andy Samberg, Brooklyn Nine-Nine *2015: Jeffrey Tambor, Transparent == Lähteet == * Miespääosa musikaali- tai komediasarjassa
Rock ’n’ Roll Music

Rock'n'Roll Music on The Beatlesin kokoelma-albumi vuodelta 1976. Kaksilevyinen LP sisältää 28 kappaletta. Nimensä mukaisesti se sisältää yhtyeen rock and roll -tyylisiä kappaleita. == Kappaleet == Kaikki kappaleet ovat Lennon/McCartney säveltämiä ja sanoittamia, jollei ole toisin ilmoitettu. === Puoli 1 === *1. "Twist and Shout" (Medley-Russell) *2. "I Saw Her Standing There" *3. "You Can't Do That" *4. "I Wanna Be Your Man" *5. "I Call Your Name" *6. "Boys" (Dixon-Farrell) *7. "Long Tall Sally" (Johnson/Penniman/Blackwell) === Puoli 2 === *1. "Rock and Roll Music" (Berry) *2. "Slow Down" (Williams) *3. Medley: "Kansas City/Hey, Hey, Hey, Hey" (Leiber/Stoller)/(Penniman) *4. "Money (That's What I Want)" (Bradford/Gordy) *5. "Bad Boy" (Williams) *6. "Matchbox" (Perkins) *7. "Roll Over Beethoven" (Berry) === Puoli 3 === *1. "Dizzy Miss Lizzy" (Williams) *2. "Any Time at All" *3. "Drive My Car" *4. "Everybody's Trying to Be My Baby" (Perkins) *5. "The Night Before" *6. "I'm Down" *7. "Revolution" === Puoli 4 === *1. Back in the U.S.S.R. *2. "Helter Skelter" *3. "Taxman" (Harrison) *4. "Got to Get You into My Life" *5. "Hey Bulldog" *6. "Birthday" *7. "Get Back" (album version) == Lähteet == * Rock 'n' Roll Music Luokka:Vuoden 1976 kokoelma-albumit Luokka:The Beatlesin kokoelma-albumit
Tapahtui eräänä yönä

Tapahtui eräänä yönä (myös Tapahtuipa eräänä yönä, ) on vuonna 1934 ensi- iltansa saanut elokuva. Elokuvan ohjasi Frank Capra ja sen pääosissa olivat Clark Gable ja Claudette Colbert. Elokuva oli ensimmäinen joka voitti viisi tärkeintä Oscar-palkintoa, tämän jälkeen ne on voittanut vain kaksi elokuvaa: Yksi lensi yli käenpesän ja Uhrilampaat. Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa kriitikkoa valitsi elokuvan kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle. == Juoni == Pilalle hemmoteltu perijätär Ellie Andrews (Claudette Colbert) päättää mennä naimisiin King Westleyn kanssa vastoin superrikkaan isänsä tahtoa. King Westley olisi naimassa Ellien todellisuudessa vain rahan takia. Ellien isä yrittää estää avioliiton toteutumisen kaikin tavoin, jonka takia Ellie karkaa ja lähtee bussilla kohti New Yorkia. == Roolit == Lähde: == Oscar-palkinnot == * Paras elokuva: Columbia Pictures (Harry Cohn, tuottaja) * Paras miespääosa: Clark Gable * Paras naispääosa: Claudette Colbert * Paras ohjaus: Frank Capra * Paras sovitettu käsikirjoitus: Robert Riskin == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * It Happened One Night Filmsite Movie Review * Luokka:Vuoden 1934 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Frank Capran ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset road moviet Luokka:Parhaan elokuvan Oscar- palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:New Yorkissa tapahtuvat elokuvat Luokka:Columbia Picturesin elokuvat
Robert Morse

Robert Xavier Morse (18. toukokuuta 1931 Newton, Massachusetts – 20. huhtikuuta 2022 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Broadwaylta, mutta hän on tehnyt esiintymisiä myös elokuvissa ja televisiossa, muun muassa sarjassa Mad Men. Hän voitti Tony- palkinnon vuosina 1962 ja 1990 sekä Emmy-palkinnon vuonna 1993. Morse syntyi Newtonissa, Massachusettsissa ja palveli Korean sodassa Yhdysvaltain laivastossa. Hän opiskeli näyttämötaidetta Neighborhood Playhousen teatterikoulussa sekä Lee Strasbergin ohjauksessa. Morsen teatteridebyytti oli 1949 newhampshirelaisessa teatterissa. Broadwayllä hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1955. Morsen ensimmäinen kreditoitu valkokangasrooli oli elokuvassa Nokkela puhemies (1958). Morse oli vuonna 1959 ensimmäisen kerran ehdolla Tony-palkintoon komediasta Say, Darling. Seuraavana vuonna hän oli ehdolla musikaalista Take Me Along. Ensimmäisen voittonsa hän sai vuonna komediamusikaalista How to Succeed in Business Without Really Trying. Näytelmä oli valtaisan suosittu, ja sitä esitettiin viiden vuoden aikana yli 1 400 kertaa. Morse oli mukana myös näytelmän elokuvaversiossa Miten menestyä liike- elämässä yrittämättä liikaa (1967). Vuosina 1972–1973 Morse oli mukana musikaalikomediassa Sugar, joka oli Billy Wilderin ohjaaman Piukat paikat näytelmäversio. Hän näytteli vuonna 1976 puolestaan musikaalissa So Long, 174th Street, mutta palasi Broadwaylle seuraavan kerran vasta 1989–1990 esitetyssä näytelmässä Tru. Yhden miehen näytelmässä Morse näytteli Truman Capotea. Morse sai osasta toisen Tony-palkintonsa. Hän oli neljäs näyttelijä, joka oli saanut Tonyn sekä draama- että musikaalinäytelmän pääosasta. Morse näytteli vuosina 1968–1969 televisiosarjassa That’s Life, josta Morse sai ensimmäisen Emmy-ehdokkuutensa. Vuonna 1970 Disney-komediassa Ruuhiralli. Hän oli 1970- ja 1980-kuvulla vierailevana näyttelijänä muun muassa televisiosarjoissa Love, American Style, Seikkailujen saari, The Dukes of Hazzard ja Murhasta tuli totta. Morse oli mukana laulamassa Marlo Thomasin lastenalbumilla Free to Be...You and Me ja elokuvassa Keisarin uudet vaatteet (1987). Morse voitti Emmy-palkinnon vuonna 1993 PBS:n American Playhouse -sarjaan tehdystä Tru-näytelmän adaptaatiosta. Samana vuonna Morse näytteli sarjassa Villipalmut, ja vuonna 2000 hän oli lyhytaikaisen sairaalasarjan City of Angeles vakionäyttelijoitä. Morse näytteli vuosina 2007–2015 AMC:n kehutussa draamasarjassa Mad Men. Morse oli siinä sarjan mainostoimiston johtaja Bert Cooper. Cooper oli eksentrinen mies, joka tunnettiin kravateistaan sekä japanilaisen taiteen ja arkkitehtuurin kokoelmastaan. Morse oli sarjasta viisi kertaa ehdolla Emmy-voittajaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Tony-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet