Michael Peca

Michael Anthony Peca (synt. 26. maaliskuuta 1974 Toronto, Ontario, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan 864 NHL-ottelua kuudessa eri seurassa. Peca palkittiin kahdesti liigan parhaana puolustavana hyökkääjänä, Frank J. Selke Trophyllä. Kansainvälisellä tasolla Peca oli voittamassa olympiakultaa Kanadalle Salt Lake Cityssä 2002. == Ura == === Seurajoukkueissa === Viimeiset juniorivuotensa Peca pelasi OHL-liigassa 1990–1994 Sudbury Wolvesissa ja Ottawa 67's:ssä. Hän vaihtoi Sudburystä Ottawaan kesken kauden 1991–1992. Vancouver Canucks varasi Pecan NHL:ään vuoden 1992 varaustilaisuudessa. Peca aloitti kauden 1993–1994 Vancouverissa NHL:ssä, mutta hänet lähetettiin neljän ottelun jälkeen takaisin juniorisarjan Ottawaan. OHL:ssä hän teki 55 ottelussa 113 pistettä ja oli joukkueensa eniten pisteitä tehnyt pelaaja. Peca aloitti kauden 1994–1995 AHL:n Syracuse Crunchissa, mutta pelasi loppukauden Vancouverissa, kun NHL:n työsulku päättyi. Peca pelasi tulokaskaudellaan 33 ottelua, joissa teki 12 pistettä. Peca kaupattiin kauden jälkeen Buffalo Sabresiin heinäkuussa 1995 varaustilaisuuden yhteydessä. Vancouver hankki Buffalosta Aleksandr Mogilnyin ja viidennen kierroksen varausoikeuden vaihdossa Pecaan, Mike Wilsoniin ja ensimmäisen kierroksen varausoikeuteen. Buffalossa Pecasta kehittyi NHL:n johtavia puolustavia hyökkääjiä. Kaudella 1996–1997 hän sai Frank J. Selke Trophyn liigan parhaana puolustavana hyökkääjänä. Peca valittiin Buffalon kapteeniksi kaudeksi 1998–1999. Hän osoitti kykynsä kauden aikana ja teki 27 maalia runkosarjassa. Pudotuspeleissä hän sai 13 pistettä 21 ottelussa ja oli johdattamassa joukkuetta Stanley Cup -finaaleihin, jossa Dallas Stars oli kuitenkin parempi voitoin 4–2. Peca pelasi Buffalossa viisi kautta, kunnes oli pelaamatta sopimus erimielisyyksien takia koko kauden 2000–2001. Peca pyysi 3,5 miljoonan dollarin vuosipalkkaa, mutta Buffalo oli valmis maksamaan vain 2,8 miljoonaa dollaria. Kesäkuussa 2001 Peca kaupattiin sopimuksettomana New York Islandersiin vaihdossa Tim Connollyyn ja Taylor Pyattiin. Elokuussa Peca teki Islandersin kanssa viiden vuoden sopimuksen, joka oli kokonaisarvoltaan 20 miljoonaa dollaria. Peca nimettiin Islandersissa kapteeniksi, ja heti ensimmäisellä kaudellaan, 2001–2002 auttoi joukkueen ensimmäistä kertaa pudotuspeleihin sitten kauden 1993–1994. Peca teki runkosarjassa piste- ennätyksensä, kun hänelle merkittiin 60 tehopistettä 80 ottelussa. Kauden jälkeen hänet palkittiin toista kertaa urallaan Frank J. Selke Trophyllä. Peca pelasi Islandersissa kolme kautta, ja joukkue eteni joka kerta pudotuspeleihin, mutta putosi niissä joka kerta ensimmäisellä kierroksella. Kaudeksi 2005–2006 Peca siirtyi Edmonton Oilersiin vaihdossa Mike Yorkiin. Edmontonissa hän aloitti kauden huonosti ja teki runkosarjassa vain 23 pistettä, vähemmän kuin kertaakaan vuosikymmeneen. Pudotuspeleissä Peca nosti kuitenkin tasoaan huomattavasti. Pudotuspeleissä hän sai 11 pistettä 24 ottelussa ja auttoi Edmontonin Stanley Cup -finaaleihin saakka. Joukkue hävisi kuitenkin seitsemässä pelissä Carolina Hurricanesille. Toronto Maple Leafs kirjoitti Pecan kanssa 2,5 miljoonan dollarin arvoisen yksivuotisen sopimuksen kaudesta 2006–2007. Peca pelasi Torontossa vain 35 ottelua, sillä hän loukkaantui 22. joulukuuta törmättyään Chicago Black Hawksin puolustajaan Jim Vandermeeriin. Seuraavana päivänä Pecan murtunut sääriluu leikattiin, eikä hän pystynyt pelaamaan enää loppukauden aikana otteluakaan. Peca siirtyi Toronto- kauden jälkeen Columbus Blue Jacketsiin, jonka kanssa hän teki vuoden sopimuksen ennen kauden 2007–2008. Columbuksessa hän pelasi lopulta kaksi kautta, ja kaudella 2008–2009 hän oli auttamassa Columbusta ensimmäistä kertaa seuran historiassa pudotuspeleihin. Peca jäi sopimuksettomaksi kesällä 2009. Hän ilmoitti lopettavansa uransa tammikuussa 2010. Peca ehti pelata NHL:n runkosarjassa 864 ottelua, joissa teki 176 maalia ja antoi 289 maaliin johtanutta syöttöä. Jäähyminuutteja hän keräsi 798. Peca pelasi urallaan 13 kautta NHL:ssä ja pääsi kymmenenä kautena pelaamaan pudotuspelejä. === Maajoukkueessa === Peca valittiin Kanadan nuorten MM-joukkueeseen vuonna 1994. Hän teki kisoissa neljä pistettä seitsemässä ottelussa, kun Kanada voitti MM- kultaa. Kanadan miesten maajoukkueessa Peca edusti maataan ensimmäistä kertaa MM-kilpailuissa 2001, jolloin Peca oli myös joukkueen kapteeni. Seuraavana vuonna Salt Lake Cityn olympialaisissa Peca kuului Kanadan joukkueen varakapteenistoon. Kanada sai kisoista olympiakultaa ensimmäisen kerran viiteenkymmeneen vuoteen. ==Saavutukset== * Frank J. Selke Trophy 1997, 2002 * 1994 nuorten jääkiekon MM-kisat, kultaa * 2001 Jääkiekon MM-kisat * 2002 talviolympialaiset, kultaa ==Tilastot== 1993–1994 Vancouver Canucks NHL 4 0 0 0 2 – – – – – JMM 7 2 2 4 8 1994–1995 Vancouver Canucks NHL 33 6 6 12 30 5 0 1 1 8 1995–1996 Buffalo Sabres NHL 68 11 20 31 67 – – – – – 1996–1997 Buffalo Sabres NHL 79 20 29 49 80 10 0 2 2 8 1997–1998 Buffalo Sabres NHL 61 18 22 40 57 13 3 2 5 8 1998–1999 Buffalo Sabres NHL 82 27 29 56 81 21 5 8 13 18 1999–2000 Buffalo Sabres NHL 73 20 21 41 67 5 0 1 1 4 2000–2001 sopimuskiista/ei pelannut sopimuskiista/ei pelannut MM 3 1 3 4 0 2001–2002 New York Islanders NHL 80 25 35 60 62 5 1 0 1 2 OK 6 0 2 2 2 2002–2003 New York Islanders NHL 66 13 29 42 43 5 0 0 0 4 2003–2004 New York Islanders NHL 76 11 29 40 71 5 0 0 0 6 2004–2005 työsulku/ei pelannut työsulku/ei pelannut 2005–2006 Edmonton Oilers NHL 71 9 14 23 56 24 6 5 11 20 2006–2007 Toronto Maple Leafs NHL 35 4 11 15 60 – – – – – 2007–2008 Columbus Blue Jackets NHL 65 8 26 34 64 – – – – – 2008–2009 Columbus Blue Jackets NHL 71 4 18 22 58 4 0 0 0 2 NHL yhteensä 864 176 289 465 798 97 15 19 34 80 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Kanadanitalialaiset Luokka:Frank J. Selke Trophy -voittajat Luokka:Vancouver Canucksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt