EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Maamme Viikkosanoma

Maamme Viikkosanoma oli Tampereella vuosina 1890–1891 ilmestynyt sanomalehti. Kansakoulunopettaja Johannes Walve perusti Maamme Viikkosanoman aikaisemmin julkaisemansa Maamme-lehden jatkoksi. Edeltäjänsä tapaan se oli linjaltaan suomenmielinen, kristillis-siveellinen ja konservatiivinen. Tämäkään julkaisu ei pärjännyt Tampereen kovassa lehtikilpailussa ja se lakkasi jo kahden kuukauden kuluttua. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Maamme Viikkosanoma digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Tampereen media
Dante ja Vergilius helvetissä

Dante ja Vergilius helvetissä (; tunnettu myös nimellä Danten lautta, La Barque de Dante) on ranskalaisen Eugène Delacroix’n öljymaalaus ja läpimurtotyö vuodelta 1822. Maalaus perustuu Danten Jumalaisen näytelmän Inferno-osan kahdeksanteen lauluun, jossa Dante ja hänen oppaanaan toimiva Vergilius ylittävät lautalla (tai veneellä) Styks-virtaa matkallaan helvettiin, kun kadotukseen tuomitut sielut alkavat nousta vedestä ja pyrkiä lauttaan.Pinx. Maalaustaiteen mestareita: osa 3, Todellisuus ylittää ihanteet, s. 119–120, 136–137. WSOY 2004.Teoksen esittely Louvren taidemuseo (Internet Archive). Viitattu 2.7.2014. Teoksen katsotaan olevan tärkeä virstanpylväs romanttisen tyylisuunnan kehityksessä Ranskan maalaustaiteessa.René Huyghe: Eugène Delacroix Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 2.7.2014. Maalauksessa punahuppuinen mies on Dante ja seppelepäinen on Vergilius. Kolmas veneessä seisova mies on manalan lautturi Flegyas. Taustalla vasemmalla näkyvä liekehtivä linnoitus on kuolleiden kaupunki Dite, jonne Dante ja Vergilius ovat matkalla. Maalaus esittää sitä hetkeä, jolloin Dante säikähtää tunnistaessaan tuomittujen sielujen joukossa entisen firenzeläisen vihamiehensä Filippo Argentin. Maalauksen esikuvana pidetään Delacroix’n suuren innoittajan Théodore Géricault’n maalausta Medusan lautta vuodelta 1818. Molemmat kuvaavat lauttaan liittyvää ahdistavaa näkyä. Delacroix on toisaalta lainannut maalauksessaan myös vanhempia esikuvia: lihaksikkaat ja vääristyneet hahmot muistuttavat Michelangelon maalauksia, voimakkaat värit puolestaan Rubensin töitä. Delacroix itse piti maalauksen onnistuneimpana hahmona miestä, joka tarrautuu veneen laitaan. Tämän hahmon esikuvana on pidetty erästä John Flaxmanin painokuvaa. Teos oli vuonna 1822 esillä Pariisin salongissa ja sai kriitikoilta myönteisen vastaanoton. Eräs sitä erityisesti ylistänyt kriitikko oli nuori lehtimies Adolphe Thiers. Ranskan valtio osti taulun ja sijoitti sen Pariisin Luxembourgin palatsiin. Maalauksen mitat ovat 189 x 246 senttimetriä. Se kuuluu nykyään Louvren taidemuseon kokoelmiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Eugène Delacroix'n maalaukset Luokka:Jumalainen näytelmä Luokka:Louvren kokoelmat
Maamme (sanomalehti)

Maamme oli Tampereella vuosina 1889–1890 ilmestynyt sanomalehti. Kansakoulunopettaja Johannes Walveen toimittama Maamme oli tarkoitettu Tampereen valtalehtien kristillis-siveelliseksi ja konservatiiviseksi vaihtoehdoksi. Lehti ei pärjännyt kaupungin kovassa kilpailussa, ja vuoden 1890 lopussa Tampereen Uutisten julkaisuyhtiö osti ja lopetti sen. Maamme ilmestyi kolmesti viikossa kahden tuhannen kappaleen painoksena. Sen jatkoksi Walve alkoi julkaista harvemmin ilmestynyttä Maamme Viikkosanomaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Maamme digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Tampereen media
Khioksen verilöyly (maalaus)

Khioksen verilöyly () on ranskalaisen Eugène Delacroix’n maalaus vuodelta 1824. Se kuvaa kaksi vuotta aiemmin tapahtunutta Khioksen verilöylyä, jossa turkkilaiset olivat Kreikan itsenäisyyssodan aikana surmanneet Khioksen saaren asukkaat. Tapaus kuohutti tuohon aikaan koko Eurooppaa.Pinx. Maalaustaiteen mestareita: osa 3, Todellisuus ylittää ihanteet, s. 120, 125–127, 138. WSOY 2004. Delacroix oli tehnyt kaksi vuotta aiemmin läpimurtonsa maalauksella Dante ja Vergilius helvetissä, mutta Khioksen verilöyly oli hänen ensimmäinen varsinainen suurtyönsä. Khioksen tapahtumien ollessa yleisenä puheenaiheena Delacroix päätti keväällä 1823 maalata aiheesta taulun. Saadakseen maalauksesta autenttisemman hän tutustui ranskalaiseen eversti Voutieriin, joka oli ollut alkuperäisen verilöylyn silminnäkijä, sekä tutki turkkilaisia käsikirjoituksia ja persialaisia miniatyyrejä. Voimakkaasti tunteisiin vetoava maalaus oli esillä Pariisin salongissa vuonna 1824. Delacroix viimeisteli maalauksen taivasta vielä näyttelysalissa saatuaan inspiraation samassa näyttelyssä esillä olleesta John Constablen Heinärattaista. Khioksen verilöyly sai ristiriitaisen vastaanoton. Jotkut kriitikot ylistivät sen väkevyyttä, toiset arvostelivat sen brutaaliutta. Joidenkin mielestä tällaisia ajankohtaisia ja poliittisesti latautuneita aiheita ei olisi pitänyt käsitellä taiteessa. Moitteita tuli myös siitä, että yhtenäisen kokonaissommitelman sijaan maalaus näyttää koostuvan joukosta hajanaisia ihmisryhmiä. Teoksen saamasta kritiikistä huolimatta Ranskan valtio osti sen 6 000 frangin hinnalla. Khioksen verilöylyssä näkyy Delaroix’n kiinnostus itämaisiin aiheisiin esimerkiksi vaatteiden ja esineiden kuvauksessa. Maalauksen hienoimpina elementteinä on pidetty tapaa, jolla Delacroix on kuvannut toisaalta turkkilaisten ylimielisyyttä, toisaalta kreikkalaisten kauhua ja epätoivoa, sekä tapaa jolla maalauksen yläosan täyttävä taivas on maalattu.René Huyghe: Eugène Delacroix Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 2.7.2014. Maalauksen mitat ovat 417 x 354 senttimetriä. Se kuuluu nykyään Louvren taidemuseon kokoelmiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Teoksen esittely Louvren sivulla Luokka:Eugène Delacroix'n maalaukset Luokka:Historiamaalaukset Luokka:Louvren kokoelmat
Anne Saarikalle

Anne Johanna SaarikalleAnne Saarikalle, Johanna Suomalainen: Suomalaiset etunimet Aadasta Yrjöön, esipuhe on suomalainen suomen kielen asiantuntija ja tietokirjailija. Hän on kirjoittanut kieliaiheisia kirjoja Johanna Vilkunan (aikaisemmin Suomalainen) kanssa. Saarikalle voitti Helsingin Sanomien kilpailun, jossa etsittiin tablettitietokoneelle uutta nimeä. Saarikallen ehdotus nimeksi oli sormitietokone. Anne Saarikalle opettaa suomen kieltä Porin ruotsalaisessa yhteiskoulussa. == Teoksia == *Saarikalle, Anne & Suomalainen, Johanna: Eka oikea suomen kielen sanakirjani (2005), puuhavihko liittyen tähän * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Napoleonin kruunaus

Napoleonin kruunaus () on ranskalaisen Jacques-Louis Davidin vuonna 1807 valmistunut suurikokoinen maalaus, joka esittää Ranskan keisari Napoleonin kruunajaisseremoniaa 2. joulukuuta 1804 Pariisin Notre Damen katedraalissa. Teoksen koko nimi on Sacre de l’empereur Napoléon Ier et couronnement de l’impératrice Joséphine dans la cathédrale Notre-Dame de Paris, le 2 décembre 1804 (”Keisari Napoleon I:n hallitsijaksi vihkiminen ja keisarinna Joséphinen kruunaus Pariisin Notre Damen katedraalissa 2. joulukuuta 1804”).Teoksen pitempi esittely Louvren taidemuseo. Viitattu 2.7.2014. Sama teksti ranskaksi . Kannatettuaan aiemmin Ranskan vallankumousta Davidista oli 1800-luvun alussa tullut Napoleonin hovimaalari. Vuosina 1805–1807 tehty Napoleonin kruunaus on merkittävin Davidin Napoleonille tekemistä maalauksista.Roy Donald McMullen: Jacques-Louis David Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 2.7.2014. Sen tilasi Napoleon itse, ja David osallistui tätä varten kruunajaisseremoniaan. Maalauksessa David on yhdistänyt Ranskan perinteisten hallitsijamuotokuvien tyyliin vaikutteita ja suoria lainauksia italialaisesta renessanssitaiteesta. Vaatteiden ja sisustuksen kuvauksessa on käytetty rikkaasti erilaisia värejä. Maalauksen tyyli on realistinen, mutta monia yksityiskohtia on muutettu poikkeamaan todellisuudesta; esimerkiksi kirkkosalia on pienennetty, jotta hahmot näyttäisivät suhteessa suuremmilta. Monumentaalisen teoksen esikuvana on pidetty Peter Paul Rubensin maalausta Maria de’ Medicin kruunaus. Napoleon kutsui kruunajaisseremoniaansa paavi Pius VII:n, mutta laskikin kruunun itse päähänsä. Davidin maalaus esittää hetkeä, jolloin Napoleon on seuraavaksi kruunaamassa puolisoaan, keisarinna Joséphinea. Tarkoituksena oli saada Napoleon vaikuttamaan taideteoksessa jalommalta. Maalauksessa on kuvattu kruunajaisseremonian tärkeimmät osanottajat, keskeisimmät hahmot ylhäältä lankeavan valonsäteen valaisemina. Keskellä ovat Napoleon ja Joséphine, heistä oikealla paavi kardinaalien ja piispojen ympäröimänä. Joséphinen takana seisoo marsalkka Joachim Murat pitelemässä tyynyä, jolla kruunu on hetkeä aiemmin levännyt. Etuoikealla on selin kolme korkeaa arvohenkilöä, jotka pitelevät keisarikunnan symboleja: kotkavaltikkaa, valasauvaa eli ”oikeuden kättä” ja valtakunnanomenaa. Vasemmalla olevassa ihmisjoukossa on muun muassa kaksi Napoleonin veljeä ja kaksi sisarta. Napoleonin äiti Letizia Bonaparte istuu erillisessä aitiossa taustalla. Hän ei todellisuudessa osallistunut kruunajaisseremoniaan, mutta David maalasi hänet silti tauluun Napoleonin pyynnöstä. Niin ikään Napoleonin pyynnöstä paavi on kuvattu tekemään siunausta. Muista tunnetuista henkilöistä maalaukseen on kuvattu muun muassa ulkoministeri Charles Maurice de Talleyrand. David maalasi myös itsensä lehterille luonnosvihkon kanssa.Teoksen lyhyt esittely Louvren taidemuseo. Viitattu 2.7.2014. Maalauksen leveys on 9,79 metriä ja korkeus 6,21 metriä. Se kuuluu nykyään Louvren taidemuseon kokoelmiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Jacques-Louis Davidin maalaukset Luokka:Historiamaalaukset Luokka:Louvren kokoelmat Luokka:Napoleon
Jere Aallikko

Jere Julius Aallikko (s. 28. helmikuuta 1994 Imatra) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa keskikenttäpelaajana Kakkosen OTP:ssa. Aallikko on pelannut Viron Meistriliigassa Levadian riveissä. == Seurajoukkueet == Jere Aallikon pelaajaura aikuisten tasolla alkoi Kolmosessa IPS:n riveissä kaudella 2010. Aallikko siirtyi tammikuussa 2012 unkarilaisen Honvédin organisaatioon, jossa pelejä kertyi vain juniorijoukkueissa. Aallikko siirtyi kaudeksi 2014 Viron Meistriliigan Levadiaan, jossa hän pelasi seitsemän Viron liigan ottelua. Aallikko pelasi myös yhdessä Mestarien liigan karsintaottelussa heinäkuussa 2014 sekä Levadian reservijoukkueessa Viron kakkostasolla Esiliigassa. Levadia voitti kaudella 2014 Meistriliigan ja Viron mestaruuden. Aallikko aloitti kauden 2015 Levadiassa, mutta siirtyi loppukaudeksi Norjan 2. divisjonissa pelanneeseen Notoddeniin. Aallikko palasi Suomeen kaudella 2016, kun hän teki loppukauden sopimuksen Kakkosessa pelanneen Kultsun kanssa. Aallikko pelasi loppukauden aikana yhdeksän ottelua Kakkosessa. Tammikuussa 2017 Aallikko siirtyi Ykkösen AC Ouluun. Hän pelasi kaudella 2017 yhteensä 24 Ykkösen ottelua. Kaudella 2018 Aallikko pelasi 25 Ykkösen ottelua ja teki niissä neljä maalia. Aallikko teki jatkosopimuksen AC Oulun kanssa myös kausista 2019–2020. Aallikko pelasi kaudella 2019 yhteensä 22 Ykkösen ottelua ja kaudella 2020 niin ikään 22 sarjaottelua, kun AC Oulu voitti Ykkösen ja nousi Veikkausliigaan. Hän siirtyi kaudeksi 2021 Kakkosessa pelaavan OTP:n riveihin. == Maajoukkue == Jere Aallikko debytoi ikäluokkansa (1994) maajoukkueessa 19-vuotiaana 22. maaliskuuta 2013 Traiskirchenissä pelatussa ottelussa Itävalta–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa kolme maaottelua ja yhden ottelun vuotta vanhempien (1993) maajoukkueessa.Jalkapallokirja 2014 Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Aallikko debytoi 20-vuotiaana 16. tammikuuta 2015 Pietarissa pelatussa ottelussa Viro–Suomi. Aallikko pelasi kaksi nuorten maaottelua.Jalkapallokirja 2016 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jere Aallikko Palloliiton sivuilla * Jere Aallikko Soccerwayn sivuilla Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
André Hahn

André Hahn (s. 13. elokuuta 1990 Otterndorf) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa FC Augsburgia. Hänen aiempia seurojaan ovat muun muassa Kickers Offenbach, Borussia Mönchengladbach ja Hamburger SV. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hahn on pelannut Bundesliigassa kauden 2019–2020 loppuun mennessä 182 ottelua, joista 91 Augsburgissa, 68 Mönchengladbachissa ja 23 Hamburgissa. Maaleja hän on liigassa tehnyt 34, joista kaudella 2013–2014 Augsburgin pelaajana 12 ja kaudella 2015–2016 Mönchengladbachin pelaajana kahdeksan vaikka hän loukkaantumisten vuoksi pelasi vain 15 ottelua. Hahn on pelannut Mönchengladbachin joukkueessa Mestarien liigassa yhdeksän ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, ja Eurooppa-liigassa kahdeksan ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia. Hahn on pelannut Saksan maajoukkueessa yhden maaottelun Puolaa vastaan toukokuussa 2014. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mischa Zverev

Mikhail "Mischa" Zverev (s. 22. elokuuta 1987 Moskova, Venäjän SFNT) on saksalainen tennispelaaja. Tenniksen maailmanlistalla Zverev on ollut kaksinpelissä parhaimmillaan sijalla 25. Hän on voittanut kaksinpelissä yhden ATP-turnauksen, Eastbournessa 2018, ja nelinpelissä kolme, Hallessa ja Tokiossa 2008 sekä Montpellierissä 2017. Zverevin isä Aleksander Zverev on entinen tennispelaaja. Lisäksi hänen pikkuveljensä Alexander Zverev on myös tennisammattilainen, ja entinen juniorien maailmanlistan ykköspelaaja. == Lähteet == * Luokka:Saksalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aleksi Mutka

Aleksi Mutka (s. 1995) on suomalainen lentopalloilija. Mutka pelasi uransa ensimmäisen pääsarjaottelun Suomen Mestaruusliigassa tammikuussa 2013 Rantaperkiön Iskussa opiskellessaan Kuortaneella. Hän pelasi Iskun riveissä kaudet 2013–2016. Mutka teki 2-vuotisen sopimuksen Pielaveden Sammon kanssa toukokuussa 2016. Kauden 2018–2019 Mutka pelasi Hurrikaani-Loimaan riveissä. Mutka nousi miesten maajoukkueryhmään toukokuussa 2014. Hän pelasi uransa ensimmäisen A-maaottelun 7. kesäkuuta 2014 Australiassa Canberrassa. Mutka sai Australiaan pikahälytyksen Lauri Kermisen loukattua Kanadassa nilkkansa edellisenä viikonloppuna. Kentälle Mutka pääsi seuraavana viikonloppuna kotikaupungissaan Tampereella Suomen kohdattua Australian. Mutka pelasi maajoukkueessa kesän 2015 Euroopan kisoissa. Suomi oli kisoissa kuitenkin matkassa niin sanotulla B-ryhmällä, kun samanaikaisesti pelattiin jokavuotinen lentopallon Maailmanliiga. Mutka on pelannut kymmenen A-maaottelua. Pelipaikaltaan Mutka on libero. Mutkan isoveli Tomi Mutka on pelannut Mestaruusliigassa vuosina 2007–2014 ja uudemman kerran alkaen kaudesta 2015–2016. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Flying Colors

Flying Colors on yhdysvaltalainen progressiivista rockia soittava superyhtye, joka on ollut aktiivinen vuodesta 2012 alkaen. Yhtye on julkaissut kolme studioalbumia sekä kolme livealbumia. ==Diskografia== ===Studioalbumit=== * * * ===Livealbumit=== * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset progressiivisen rockin yhtyeet
Sadri

Sadri () on kaupunki Palin piirikunnassa Intian Rajasthanin osavaltiossa. Kaupungissa oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 27 390 asukasta. == Lähteet == Luokka:Rajasthanin kaupungit
Pekka Aine

Pekka Aine (s. 2. kesäkuuta 1948 Helsinki) on suomalainen elokuvaaja, elokuvakäsikirjoittaja ja kuvauksen opettaja. Hän on toiminut pääkuvaajana kymmenissä dokumenttielokuvissa ja useissa pitkissä näytelmäelokuvissa, kuten Syksyllä kaikki on toisin (1978, ohj. Mikko Niskanen), Syöksykierre (1981, ohj. Tapio Suominen), Aidankaatajat (1982, ohj. Olli Soinio) ja Iso vaalee (1983, ohj. Veikko Kerttula). Suosittuun nuorisoelokuvaan Täältä tullaan, elämä! (1980, ohj. Tapio Suominen) Aine laati myös käsikirjoituksen yhdessä Yrjö Juhani Renvallin kanssa. Vuosina 1998–2013 Aine toimi Turun taideakatemian kuvauksen lehtorina. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014.OKM myönsi taiteilijaeläkkeen Pekka Aineelle, Turun ammattikorkeakoulu, 2.7.2014. Viitattu 2.7.2014. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Her Only Way

Her Only Way on Sidney Franklinin ohjaama ja Joseph M. Schenckin tuottama yhdysvaltalainen mykkä melodraama vuodelta 1918. Her Only Wayn pääosissa ovat Norma Talmadge ja Eugene O’Brien. Mary Murillo laati elokuvan käsikirjoituksen George Scarboroughin tarinan What Might Have Been pohjalta. Her Only Wayn tuotantoyhtiönä toimi Norma Talmadge Film Corporation ja levittäjäyhtiönä Select Pictures Corporation. Elokuva sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 18. elokuuta vuonna 1918. Her Only Wayn nykyään oletetaan olevan kadonnut. == Juoni == Lucille Westbrook palaa sisäoppilaitoksesta kotiin ja saa tietää, että hänen omaisuutensa on menetetty. Lucillelle oli tehty jo hääjärjestelyt, ja Lucillelle valkenee, että hän avioituisi varakkaan Paul Belmontin kanssa. Lucillen silloinen miesystävä Joseph Marshall vihastuu tästä ja pelkää, että hänet hylätään. Lucille ja Joseph riitelevät, jonka päätteeksi Lucille heittää Josephin ulos talosta. Kun Lucille nukahtaa, hän näkee unta millaista olisi olla rouva Paul Belmont. Unessa Paul laiminlöi ja pettää häntä varakkaan lesken kanssa, ja uniavioliitto päättyy eroon. Kun Lucille häviää oikeudenkäynnin Belmontia vastaan, hän palaa kotiin ja osoittaa revolverilla tulevaa entistä aviomiestään. Laukaus herättää Lucillen todellisuuteen, minkä jälkeen hän iloiten suostuu Josephin kosintaan. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Her Only Way Silent eran sivustolla * Her Only Way TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1918 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Melodraamat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat Luokka:Novelleihin perustuvat elokuvat
Eero Lehtinen

Eero Lehtinen -nimisiä henkilöitä ovat: * Eero Lehtinen (1911–2007), suomalainen piispa * Eero Lehtinen (s. 1985), suomalainen koripalloilija * Eero Lehtinen, Nikolai Blad (s. 1963), suomalainen laulaja, lauluntekijä ja kitaristi
Helsinki (hallintopitäjä)

Helsinki oli Ruotsin vallan aikainen hallintopitäjä Uudellamaalla. Tämän oikeudellisen ja hallinnollisen piirin maantieteellinen alue ulottui useaan nykykuntaan. Helsingin verohallintopitäjän aluetta vastasivat vuoden 1939 kuntajaon mukaisesti seuraavat kunnat:Sukututkimuspäivien esitelmiä 1981–1982, Suomen sukututkimusseuran julkaisuja 38, Suomen sukututkimusseura 1984, ISBN 951-95152-4-0, ISSN 0355-3175, sivut 109–110. * Espoon kunnan kylät Björnvik, Bredvik, Kilo, Klobbskog, Konungsböle, Mäkkylä, Otnäs ja Storhoplax. * Helsingin maalaiskunta paitsi Sipoon hallintopitäjään kuuluneet kylät Botböle, Håkansböle, Mellungsby, Nordsjö, Sottungsby ja Västersundom. * Nurmijärvi paitsi Sipoon hallintopitäjään kuuluneet kylät Nurmijärvi, Palojoki, Raala ja Siippoo sekä Vihdin hallintopitäjään kuuluneet kylät Leppälampi ja Nummenpää. Nurmijärven Korpi-niminen kylä siirrettiin 1600–1619 Vihdin hallintopitäjästä Helsingin hallintopitäjään. * Tuusulan kunnan kylät Klemetskog ja Paijala sekä Finbyn kylä, joka siirrettiin Helsingin hallintopitäjästä Sipoon hallintopitäjään noin vuonna 1581. Muu osa Tuusulan kuntaa sijaitsi Sipoon hallintopitäjän alueella. ==Lähteet== Luokka:Hallintopitäjät Luokka:Vantaan historia Luokka:Espoon historia Luokka:Nurmijärven historia Luokka:Tuusulan historia
Porthaninkatu (Helsinki)

thumb|300px|Porthaninkatu Kallion kirjastosta etelään. Ympyrätalo näkyy kadun toisessa päässä. Porthaninkatu () on asuin- ja liikekatu Helsingissä Kallion kaupunginosassa. Katu sai nimensä vuonna 1901 suomalaisen historioitsijan Henrik Gabriel Porthanin mukaan.http://www.kansallisbiografia.fi/kb/artikkeli/2599/ Sen reitti kulkee Hakaniemestä Torkkelinmäkeen. ==Profiili ja historia== thumb|300px|Porthaninkatu pohjoisen suuntaan. Kallion kirjasto päättää katunäkymän, Porthaninkatu jatkuu katselusuunnasta oikealle kohti Torkkelinmäkeä. Porthaninkatu on puolisen kilometriä pitkä. Se alkaa Toisen linjan risteyksestä Arenan talon kulmilta ja kulkee koilliseen Torkkelinmäelle. Porthaninkadun kanssa risteävät kadut lounaasta alkaen: *Toinen linja *Kolmas linja *Neljäs linja *Viides linja *Agricolankatu Porthaninkadun asuinkerrostalot ovat suurelta osin 1960-luvulta ja 1970-luvun alusta. Myös 1930-luvun arkkitehtuuri on edustettuna. Porthaninkatu 1 valmistui 1988, joten se on Kallion uusimpia asuintaloja. Paikalla oli tilapäinen pysäköintialue sen jälkeen kun tontilta oli purettu K. G. Järvisen piirtämä kaksikerroksinen puutalo vuodelta 1887. Talossa toimi ravintola Balladi, joka tunnettiin kovaotteisista ulosheittäjistään.Herrasväen ja työläisten kaupunki, s. 116, s. 119 Porthaninkadun ja Neljännen linjan risteyksessä sijaitsi aiemmin niin kutsuttu apukoulurakennus (1891), jonka paikalla on nykyisin leikkipuisto.Puutalojen Kallio, s. 30 Kallion lukio (Väinö Vähäkallio, 1928 ja Jorma Järvi, 1957) sijaitsee Porthaninkadun varrella.Herrasväen ja työläisten kaupunki, s. 222 Porthaninkadun eteläinen osa Toiselta linjalta Viidennelle linjalle on nupukivipäällysteinen ja siinä kulkee useita raitiolinjoja. Viides linja jakaa Porthaninkadun kahteen erityyppiseen osuuteen. Vähäliikenteinen, puistokatumainen pohjoinen osuus kulkee Matti Heleniuksen puiston ja Alli Tryggin puiston halki Agricolankadun risteykseen. Porthaninkadun eteläisen osuuden katunäkymää hallitsevat Ympyrätalo etelän suunnassa ja Kallion kirjasto pohjoisen suunnassa. Porthaninkadun temaattisena jatkeena on runsaan sadan metrin mittainen Porthaninrinne, joka kulkee Kallion virastotalon ja Ympyrätalon välistä Tokoinrantaan. ==Lähteet== *Nenonen, Katri, Toppari, Kirsi: Herrasväen ja työläisten kaupunki - Helsingin vanhoja kortteleita 2, Sanoma 1983, ISBN 951-9135-03-0 *Auvinen, Jari: Puutalojen Kallio, Helsinki: Kustantaja Laaksonen, 2010, ISBN 978-952-5805-27-7 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin kadut Luokka:Kallio
Valamon Viiniherman

Valamon Viiniherman Oy on vuonna 1997 perustettu yhtiö, jonka pääomistaja on Valamon luostari ja se tuottaa viinejä, liköörejä ja viskiä. Yhtiön ovat alun perin perustaneet Valamon luostari ja ilomantsilainen Hermannin viinitila. Jälkimmäinen on perustettu vuonna 1989 ja on Suomen vanhin viinitila. Yhtiötä sanotaan Valamon isä Andreaksen luomukseksi. Se teki vuonna 2012 60 000 euroa voittoa. Vuonna 2014 kerrottiin yhtiön aloittavan viskin valmistuksen. Siitä suunnitellaan luostarin taloudellista kivijalkaa. Investointi viskiin maksaa noin miljoona euroa. Yhtiössä uskotaan hankkeen kannattavuuteen, vaikka viskiä saadaan myyntiin vasta vuonna 2018. Hankkeeseen tarvittavan tislaamon osake- enemmistön omistaa myös Valamon luostari. Valamon juomatuotannosta vastaa Timo Kettunen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Valamon Viinihermanin internetsivut Luokka:Valamon luostari (Heinävesi) Luokka:Alkoholijuomavalmistajat Luokka:Suomalaiset elintarvikeyritykset
Harvest (The Man-Eating Treen albumi)

Harvest on suomalaisen goottimetalliyhtye The Man-Eating Treen toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Century Media Records. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 42. Kappaleista "Armed" ja "Incendere" kuvattiin musiikkivideot. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == ;Yhtye * Mikko Uusimaa ‎– bassokitara * Vesa Ranta ‎– rummut * Janne Markus ‎– kitara * Heidi Määttä ‎– kosketinsoitin * Tuomas Tuominen‎ ‎– laulu * Antti Karhu ‎– kitara ;Tuotanto * Hiili Hiilesmaa ‎– tuottaja, miksaaja * Janne Tolsa ‎– masteroija == Arvostelut == * Imperiumi.net: 7+Imperiumi.net: Levyarvio * Kaaoszine: Kaaoszine.fi: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Harvest discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2011 albumit Luokka:The Man-Eating Treen albumit
Umpiointi

Umpiointi on elintarvikkeen säilömistä kuumennuksen ja ilmatiiviin astian avulla. Umpiointia voidaan käyttää kotioloissa etenkin hedelmien, marjojen ja sienten säilöntään. Umpiointi aloitetaan kuumentamalla elintarviketta hitaasti vesihauteessa säilytysastiassa, jonka kansi on suljettu tiiviisti. Vesihauteen lämpötila on 80–100 celsiusastetta, ja kuumennus kestää 20 minuutista runsaaseen tuntiin. Kuumennus tuhoaa elintarvikkeen pieneliötoiminnan ja parantaa siten sen säilyvyyttä. Samalla vesihöyry työntää astiasta ilman pois. Kuumennuksen jälkeen astia jäähdytetään, jolloin astian sisältö pienenee jäähtyessään. Syntyvä alipaine sulkee astian ilmatiiviiksi ja estää uusien mikrobien pääsyn säilykkeeseen. Pikaumpioinnissa tölkki tai pullo vain täytetään piripintaan kuumalla sisällöllä ja suljetaan välittömästi twist-off- kannella tai kumituppilolla. Umpiointiin käytetään nykyisin usein lasitölkkejä. Aikaisemmin siihen on käytetty kumirenkailla ja jousilla varustettuja umpiotölkkejä sekä erityistä umpiokattilaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * How Do I? ...Can, National Center for Home Food Preservation * Directions for Home Water Bath Canning: Step by Step Instructions to Use your Waterbath Canner, pickyourown.org Luokka:Säilöntä
Teemu Penninkangas

Teemu Penninkangas (s. 24. heinäkuuta 1992 Alavus) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Nelosessa pelaavaa Gilla FC:tä. Penninkangas on pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta on pelannut aikaisemmin urallaan myös vasempana laitapuolustajana sekä laitahyökkääjänä. Penninkangas pelasi pitkään lainalla useassa seurassa 2010-2015, poislukien kauden 2011 jolloin Penninkangas oli nostamassa SJK:ta Ykköseen. Penninkangas oli myös osana Veikkausliigan mestaruuden voittaneessa SJK:ssa vuonna 2015. Kaudella 2016 hän murtautui SJK:n edustuksen aloituskokoonpanoon, aloittaen 25:ssä SJK:n 33:sta pelistä. Penninkangas jätti SJK:n vuonna kaudeksi 2017, vaihtaen Ilvekseen ja tämän jälkeen FC Interiin. Kaudeksi 2019 Penninkangas liittyi FC Lahteen. Vuonna 2020 Penninkangas pelasi yhden kauden Sligo Rovers FC:ssä, joka pelasi Irlannin valioliigassa. Penninkangas palasi FC Lahteen 2021 ja pelasi siellä kaksi kautta. Vuonna 2024 Penninkangas pelasi kautensa FC Gnistanissa. 23.1.2025 Teemu Penninkangas ilmoitti Instagram sivuillaan lopettavansa ammattilaisuransa jalkapallossa. 25.1 Gilla FC julkaisi Penninkankaan liittymisen seuraan, ulkomainoksella Kampin kauppakeskuksen seinällä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
UAV

UAV voi tarkoittaa seuraavia asioita: * UaV, eduskunnan ulkoasiainvaliokunnan lyhenne * unmanned aerial vehicle (UAV), miehittämätön ilma-alus.
Hendrik Hofmeyr

Hendrik Hofmeyr (s. 20. marraskuuta 1957 Kapkaupunki) on eteläafrikkalainen säveltäjä. Hän aloitti lapsena pianonsoiton. Hän opiskeli Kapkaupungin yliopistossa musiikkitiedettä vuosina 1976–79 ja sai musiikin kandidaatin arvon; lisäksi hän opiskeli siellä pianonsoittoa Laura Searlen johdolla vuosina 1980–81 ja sai näiden opintojen päätteeksi musiikin maisterin arvon. Hofmeyr täydensi opintojaan pianonsoitossa Alessandro Specchin johdolla Luigi Cherubini -konservatoriossa Firenzessä vuosina 1981–83 ja orkesterinjohdossa Alessandro Pinzautin johdolla 1986–9. Hän opiskeli lisäksi sävellystä Ivan Vandorin johdolla Giovanni Battista Martini -konservatoriossa Bolognassa vuosina 1983–86. Hän palasi Italiasta Etelä-Afrikkaan vuonna 1992 ja sai Kapkaupungin yliopistosta tohtorin arvonsa vuonna 1999.The Living Composers Project: Hendrik Hofmeyr Hofmeyr on saanut säveltäjänä lukuisia palkintoja, kuten ensipalkinnon Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa Brysselissä vuonna 1997 teoksella Raptus. Hän kuului Stellenboschin yliopiston henkilökuntaan vuosina 1992–98 ja on sittemmin opettanut Kapkaupungin yliopistossa. Hänen teoksiaan on esitetty Afrikassa, Aasiassa, Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Hofmeyr on säveltänyt kymmeniä tilaustöitä, kuten jousikvarteton Hogarth Quartetille, kahden pianon konserton Nettle & Markham -duolle, teoksen Latvian kansalliselle Kamēr-nuorisokuorolle ja partitan kontrabasisti DaXun Zhangille. Monia Hofmeyrin teoksista on levytetty. Näihin lukeutuvat Raptus, Sinfonia africana (sopraanolle, kuorolle ja orkesterille), piano- ja huilukonsertot sekä kantaatti Ainsi qu'on oit le cerf bruire.South African College of Music: Hendrik Hofmeyr Hofmeyrin tuotantoon kuuluu lukuisia näyttämöteoksia, kuten palkittu kamariooppera The Fall of the House of Usher (1987). == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ferdinando Terruzzi

Ferdinando Terruzzi (17. helmikuuta 1924 Sesto San Giovanni – 9. huhtikuuta 2014 Sarteano) oli italialainen ratapyöräilijä ja olympiavoittaja. Terruzzi voitti parinsa Renato Peronan kanssa tandempyöräilyn olympiakultaa Lontoossa 1948.Sports-Reference.com Terruzzi kuoli 90-vuotiaana 9. huhtikuuta 2014.http://milano.corriere.it/notizie/cronaca/14_aprile_10/addio-ferdinando- terruzzi-il-re-seigiorni-ed4bc118-c0a6-11e3-95f0-42ace2f7a60f.shtml == Lähteet == * Ferdinando Terruzzi Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === Luokka:Italialaiset ratapyöräilijät Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Altin Volaj

Altin Volaj (s. 21. kesäkuuta 1974 Fier) on albanialainen säveltäjä, joka on asunut Yhdysvalloissa vuodesta 2001. Hän opiskeli sävellystä Thessalonikn valtionkonservatoriossa (musiikin kandidaatin arvo, 2001), Moskovan konservatoriossa ja Bostonin yliopistossa (musiikin maisterin arvo, 2003). Volaj täydensi sävellysopintojaan Académie Américainessa Fontainebleaussa ja Marylandin yliopistossa (College Parkissa), josta hän sai musiikin tohtorin arvon vuonna 2008.The Living Composers Project: Altin Volaj Volaj sai Nadia Boulanger -sävellyspalkinnon Académie Américainessa vuonna 2005, ensipalkinnon Marylandin yliopiston Walsum-kilpailussa ja ASCAP-palkintoja. Hänen musiikkiaan on esitetty Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa. Volaj on opettanut lukuisia musiikkiaineita Thessalonikissa, Bostonissa ja Marylandissa. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa näyttämöteoksia, kuten ooppera ION (2007), orkesteriteoksia ja runsaasti kamarimusiikkia eri kokoonpanoille. == Lähteet == Luokka:Albanialaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pampangan kieli

Pampanga (ISO 639-3: pam) on osissa Luzonia, Filippiineillä puhuttava malaijilais-polynesialainen kieli. Sitä käytetään pääkielenä Pampangan maakunnassa ja lisäksi sitä puhutaan Tarlacin ja Bataanin maakunnissa. Puhujia sillä oli vuonna 1990 noin 1,9 miljoonaa. Kieltä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. Sille käännettiin Raamattu vuosina 1917–94.Ethnologue: Pampangan Alkuperäistä pampangankielistä kirjallisuutta on kirjoittanut muun muassa Aurelio Tolentino (1867–1915).Tagalog Lang: Aurelio Tolentino, Kapampangan Writer == Lähteet == Luokka:Filippiinien kielet Luokka:Malaijilais- polynesialaiset kielet
Salsk

Salsk () on kaupunki Rostovin alueen eteläosissa, Etelä-Venäjällä. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 61 312 henkeä. Kuva:Salsk Cyril Methodius Cathedral.jpg| Katedraali Salskissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Salskin piirin sivut (salsk.org) Luokka:Rostovin alueen kaupungit
Kallio Rolling Rainbow

Kallio Rolling Rainbow (lyh. KRR) on vuonna 2010 perustettu helsinkiläinen roller derby -seura, joka pelaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla Roller Derby Suomi Cupissa sekä I-divisioonassa. Seura kuuluu lajin kansainväliseen kattojärjestöön WFTDA:han. Kallio Rolling Rainbown edustusjoukkueiden nimet ovat Kallio All Colours (A-joukkue), Kinapori Fistfunkers (B-joukkue) ja Piritorin Ässät (C-joukkue). == Saavutukset == * SM-kulta (4): 2013, 2015, 2016, 2024 * SM-hopea (2): 2014, 2017 * SM-pronssi (1): 2023 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kallio Rolling Rainbow roller derby -seuran kotisivut *RollingRainbow.com *Flat Track Stats Luokka:Helsinkiläiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset roller derby -seurat Luokka:Vuonna 2010 perustetut urheiluseurat
Avoin talous

Avoin talous tai avotalous on kansantalous, joka käy ulkomaankauppaa ja on riippuvainen ulkomaista. Esimerkiksi Suomi on avoin talous, jolle kansainväliset taloussuhteet ovat oman talouden suhteen tärkeä asia. Sen vastakohta on suljettu talous.Taloussanasto. Taloussanomat. Viitattu 3.7.2014. == Lähteet == Luokka:Kansainvälinen talous Luokka:Talousjärjestelmät Luokka:Taloustieteen käsitteet
Non Ultra Descriptica

Non Ultra Descriprica on Terveet Kädet -yhtyeen studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 2000. Albumi poikkeaa musiikillisesti radikaalisti yhtyeen aiemmasta tuotannosta. Yhtyeelle tyypilliset hardcore punk -vaikutteet on jätetty kappaleista miltei kokonaan pois ja albumi sisältää vaikutteita alternative rockista sekä hieman metallimusiikista. Albumin valmistumisen jälkeen yhtye kasvoi viisimiehiseksi, sillä yhtyeessä aiemmin bassokitaraa soittanut Lene liittyi takaisin yhtyeeseen, tällä kertaa toiseksi kitaristiksi. Yhtye oli jo aiemmin samana kesänä esiintynyt viisihenkisenä Tuska-festivaaleilla HelsingissäTerveet Kädet - History. Non Ultra Descriptica jäi toistaiseksi yhtyeen viimeiseksi "kokeelliseksi" albumiksi, sillä yhtyeen myöhemmät julkaisut ovat jälleen sisältäneet pääasiassa hardcore-tyylistä musiikkia. Se on myös yhtyeen viimeisin albumi, jonka kappaleet on sanoitettu englannin kielellä. Albumin julkaisi pienlevy-yhtiö Solardisk. == Kappaleet Non Ultra Descriptica - Discogs == Kaikki kappaleet on kirjoittanut Maike Valanne, ellei toisin mainita. Sovitukset Terveet Kädet, paitsi kappaleissa 4, 8 ja 11 Terveet Kädet ja Mika Pohjola. # Non Ultra Descriptica – 02:49 # Time Empathy – 05:28 # Outgrown – 05:18 # In the Shadow of Fear – 02:58 # Where Black Stars Rise – 04:44 # Away – 02:48 # Memories of the Past – 01:59 (san. Läjä Äijälä) # Eemi – 05:02 (san. Valanne – Timo Äijälä) # Diabolic – 05:48 # Hydrophobic & Paranoid – 03:04 # Belaja Smert – 05:22 == Kokoonpano == * Läjä Äijälä – laulu * Maike Valanne – kitara, laulu, Leslie 760, lisäinstrumentit * Puksu – bassokitara, taustalaulu * Timo Äijälä – rummut === Vierailevat muusikot === * Eustad – lyömäsoittimet, symbaalit * Mika Pohjola – Minimoog-, Oberheim Matrix 12- ja Memorymoog-syntetisaattorit, Hammond-urut === Muut tekijät === * Mika Pohjola – äänitys ja miksaus (SM Studio, Oulu) * Minerva Pappi – masterointi (Finnvox, 6. elokuuta 2000) * K. Kallio – yhtyeen valokuva * Läjä Äijälä – kansitaide * Graafinen Studio – kannen suunnittelu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Non Ultra Descriptica discogs.com -sivustolla Luokka:Terveiden Käsien albumit Luokka:Vuoden 2000 albumit
Alberto Caprioli

Alberto Caprioli (s. 16. marraskuuta 1956 Bologna) on italialainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän on säveltänyt pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikkia.The Living Composers Project: Alberto Caprioli Caprioli opiskeli sävellystä Franco Margolan ja Camillo Tognin sekä orkesterinjohtoa Piero Guarinon johdolla Parman Arrigo Boito -konservatoriossa vuosina 1975–1983. Lisäksi hän opiskeli kuoronjohtoa opettajanaan Tito Gotti Bolognan Giovanni Battista Martini -konservatoriossa 1977–1979. Caprioli opiskeli Itävallan tiede- ja tutkimusministeriön stipendillä orkesterinjohtoa Otmar Suitnerin johdolla Universität für Musik und darstellende Kunstissa Wienissä (1979–1983) ja osallistui Bogusław Schaefferin sävellyksen mestarikursseille Salzburgin Mozarteumissa (1985–1987). Tohtorin arvonsa Caprioli sai Bolognan yliopistossa, jossa hän opiskeli humanistisia tieteitä vuosina 1993–1997. Caprioli on saanut useita sävellystilauksia eri maista. Hänen musiikkiaan on esitetty Italian lisäksi Itävallassa, Belgiassa, Ranskassa, Saksassa, Japanissa, Alankomaissa, Puolassa, Slovakiassa ja Yhdysvalloissa. Caprioli on kapellimestarina johtanut sekä nykyaikaisen että vanhemman musiikin esityksiä Itävallassa, Saksassa, Italiassa ja Alankomaissa. Capriolin artikkeleja kirjallisuudesta ja musiikista on julkaistu useissa maissa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
SMS Deutschland (1904)

SMS Deutschland oli Saksan keisarikunnan laivaston 1906 valmistunut Deutschland-luokan taistelulaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Germaniawerfiltä Kielistä ja sen köli laskettiin 20. kesäkuuta 1903. Alus laskettiin vesille 19. marraskuuta 1904 ja se otettiin palvelukseen 3. elokuuta 1906Dodson, Aidan s. 66 eli vain joitakin kuukausia ennen Britannian kuninkaallisen laivaston HMS Dreadnoughtia, joka teki vasta valmistuneesta aluksesta vanhentuneen. == Palvelus == Alus oli prinssi Heinrichin lippulaivana vuoteen 1913. Ensimmäisen maailmansodan puhjetessa alus luokkansa muiden alusten kanssa sai tehtäväkseen valvoa Elben suuta ja Saksan kapeikkoa mahdolliselta brittien tunkeutumiselta alueelle. Osaston tehtävänä oli suojata laivaston liikekannallepano, jonka loputtua luokan alukset liitettiin Avomerilaivastoon 2. taistelulaivueena. Alus otti laivueensa mukana osaa kaikkiin laivaston tapahtumiin kahden ensimmäisen sotavuoden aikana, mikä kulminoitui Skagerrakin meritaisteluun 31. toukokuuta – 1. kesäkuuta 1916. Taistelun jälkeen alus luokkansa kolmen muun aluksen kanssa siirrettiin rannikkopuolustustehtäviin, kunnes vuonna 1917 ne poistettiin palveluksesta. Deutschland sijoitettiin majoitusalukseksi Wilhelmshaveniin, missä tehtävässä se oli sodan loppuun saakka. Alus poistettiin alusluettelosta 25. tammikuuta 1920 ja se myytiin romutettavaksi vielä samana vuonna. Alus romutettiin vuoden 1922 loppuun mennessä. Aluksen keulaornamentti on Eckenfördessä merenalaisen sodankäynninkoulutuskeskuksessa ja laivakellot ovat esillä prinssi Heinrichin mausoleumissa Hemmelmarkissa. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Deutschland-luokan taistelulaivat Luokka:Saksan ensimmäisen maailmansodan taistelulaivat
NBA-kausi 2014–2015

NBA-kausi 2014–2015 oli NBA-koripalloliigan 69. kausi. Runkosarja alkoi 28. lokakuuta 2014 ja päättyi 15. huhtikuuta 2015, jonka jälkeen käynnistyvät pudotuspelit. Golden State Warriors voitti ensimmäisen mestaruutensa 40 vuoteen kukistettuaan 16. kesäkuuta päättyneessä finaalisarjassa Cleveland Cavaliersin voitoin 4–2http://yle.fi/urheilu/golden_statelle_ensimmainen_mestaruus_40_vuoteen_- _tama_on_aivan_epatodellista/8082000. ==Tapahtumia== ==Runkosarja== Läntinen konferenssi V H V% Golden State Warriors * 67 15 81.7% Houston Rockets * 56 26 68.3% Los Angeles Clippers 56 26 68.3% Portland Trail Blazers * 51 31 62.2% Memphis Grizzlies 55 27 67.1% San Antonio Spurs 55 27 67.1% Dallas Mavericks 50 32 61.0% New Orleans Pelicans 45 37 54.9% Oklahoma City Thunder 45 37 54.9% Phoenix Suns 39 43 47.6% Utah Jazz 38 44 46.3% Denver Nuggets 30 52 36.6% Sacramento Kings 29 53 35.4% Los Angeles Lakers 21 61 25.6% Minnesota Timberwolves 16 66 19.5% Itäinen konferenssi V H V% Atlanta Hawks * 60 22 73.2% Cleveland Cavaliers * 53 29 64.6% Chicago Bulls 50 32 61.0% Toronto Raptors * 49 33 59.8% Washington Wizards 46 36 56.1% Milwaukee Bucks 41 41 50.0% Boston Celtics 40 42 48.8% Brooklyn Nets 38 44 46.3% Indiana Pacers 38 44 46.3% Miami Heat 37 45 45.1% Charlotte Hornets 33 49 40.2% Detroit Pistons 32 50 39.0% Orlando Magic 25 57 30.5% Philadelphia 76ers 18 64 22.0% New York Knicks 17 65 20.7% V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja ===Pelaajatilastot=== Kategoria Pelaaja Joukkue Tilasto Pisteitä per ottelu Russell Westbrook Oklahoma City Thunder 28.1 Levypalloja per ottelu DeAndre Jordan Los Angeles Clippers 15.0 Syöttöjä per ottelu Chris Paul Los Angeles Clippers 10.2 Riistoja per ottelu Kawhi Leonard San Antonio Spurs 2.3 Torjuntoja per ottelu Anthony Davis New Orleans Pelicans 2.9 Pelitilanneheittojen tarkkuus DeAndre Jordan Los Angeles Clippers 71.0% Vapaaheittojen tarkkuus Stephen Curry Golden State Warriors 91.4% Kolmen pisteen heittojen tarkkuus Kyle Korver Atlanta Hawks 49.2% ==Pudotuspelit== ==Palkitut pelaajat== * Arvokkain pelaaja (MVP): Stephen Curry, Golden State Warriors * Vuoden tulokas: Andrew Wiggins, Minnesota Timberwolves * Vuoden puolustuspelaaja: Kawhi Leonard, San Antonio Spurs * Paras kuudes pelaaja: Louis Williams, Toronto Raptors * Kehittynein pelaaja: Jimmy Butler, Chicago Bulls * Vuoden valmentaja: Mike Budenholzer, Atlanta Hawks * Finaalien MVP: Andre Iguodala, Golden State Warriors == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:NBA-kaudet Luokka:Koripallosarjojen kausi 2014–2015/2015
Etikkasäilöntä

Etikkasäilöntä on elintarvikkeen säilömistä etikkaliemessä. Etikan sisältämä etikkahappo parantaa elintarvikkeen säilyvyyttä estämällä sitä heikentävien mikrobien toimintaa. Etikkahappoa tulisi liemessä olla vähintään 7 prosenttia säilönnän onnistumiseksi. Yleisimmin käytetään väkiviinaetikkaa, joka sisältää 10 painoprosenttia etikkahappoa. Viinietikoissa etikkahappopitoisuus on 5–7 prosenttia, ja ne ovat aromaattisempia ja kalliimpia kuin väkiviinaetikka. Etikan lisäksi liemessä käytetään usein myös sokeria, suolaa tai säilöntäaineita, ja liemi voidaan myös maustaa esimerkiksi pippurilla, neilikalla, inkiväärillä ja kanelilla. Elintarviketeollisuudessa tuote yleensä pastöroidaan. Etikkasäilykkeen säilyvyys on yleensä 3–6 kuukautta alle 10 celsiusasteessa. Eräs yleinen etikkasäilyketuote on maustekurkku. Erilaisia etikkasäilykkeitä ovat esimerkiksi pikkelssi, relissi, chutney ja piccalilli. ==Lähteet== Luokka:Säilöntä
Kalle Jussila (laulaja)

Kalle Jussila (s. 1961 Sievi) on suomalainen laulaja, joka osallistui Seinäjoen Tangomarkkinoiden finaaliin vuonna 2013. Vuoden 2015 Tangomarkkinoiden finaalissa Jussila sijoittui toiseksi. Hän asuu Mäntsälässä omakotitalossa ja on naimisissa. == Diskografia == *Joulun rauhaa (2012, AXR Music) *Iskelmälaulaja Kalle Jussila (2013, AXR Music) *Tangolaulaja 2014 (2014, K-Tuotanto) *Onnellinen mies (2016, Ilkka Vainio Tuotanto) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Ballet Russe de Monte Carlo

Ballet Russe de Monte Carlo (tunnetaan myös nimellä Colonel de Basil Ballets Russes) oli balettiseurue, joka perustettiin Monte Carlossa vuonna 1932 jatkamaan Sergei Djagilevin maineikkaan Ballets russesin perinteitä. Seuruetta johti eversti Wassily de Basil (Vasili Grigorijevitš Voskresenski). Se esitti Léonide Massinen, George Balanchinen ja Bronislava Nižinskan koreografioita, ja sen kuuluisimpiin tanssijoihin kuuluivat Aleksandra Danilova, Leon Woizikowski ja David Lichine. Seurue hajosi vuonna 1938. Léonide Massinen johtama osa jatkoi alkuperäisellä nimellä, kun taas de Basilin seurue otti nimekseen Original Ballet Russe, joka jatkoi toimintaansa vuoteen 1948 saakka. Léonide Massinen ja koreografi René Blumin muodostama seurue Ballet Russe de Monte Carlo esiintyi toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvalloissa. Sen tanssijoihin liittyivät Danilovan lisäksi Tamara Toumanova, Alicia Markova, Mia Slavenska, Frederic Franklin, Igor Youskevitch, André Eglevsky ja lyhyeksi aikaa Serge Lifar sekä yhdysvaltalaisia tanssijoita kuten Maria Tallchief ja Marc Platt. Seurue lakkautettiin vuonna 1963. Massine palasi Monte Carloon ja perusti sinne vuonna 1966 ruhtinas Rainierin tuella jälleen uuden seurueen Ballet de Monte Carlo. == Katso myös == * Monte Carlon baletti == Lähteet == Luokka:Balettiseurueet Luokka:Venäjän baletti Luokka:1932
2nd Chance

2nd Chance on saksalaisyhtye Dance Dealersin kappale. Sen julkaisi Munix Music yhtyeen ensimmäisenä ja toistaiseksi ainoana singlenä 25. kesäkuuta 2012. Kappaleen remiksejä sisältävä "House Edition"-levy julkaistiin digitaalisesti ladattavana 2. heinäkuuta 2012. Kappaleen on sanoittanut Tommy Clint ja säveltänyt Rene Scholl. Kappale on tähän mennessä päässyt dancemusiikin listoille ainakin Isossa-Britanniassa, Sveitsissä, Saksassa ja Suomessa. ==Kappalelista== Digitaalinen lataus # 2nd Chance (Radio Edit) - 3:44 # 2nd Chance (Original Mix) - 5:39 # 2nd Chance (Dream Reconstruction Mix) - 4:48 # 2nd Chance (AlexKea feat. RainDropz! Remix Edit) - 3:21 # 2nd Chance (AlexKea feat. RainDropz! Remix) - 4:58 # 2nd Chance (Dancefloor Kingz Remix Edit) - 3:21 # 2nd Chance (Dancefloor Kingz Remix) - 5:26 ==Listasijoitukset== Lista Paras sijoitus Eurooppa (European Top 100) 58 Iso-Britannia (British Dance Chart) 8 Saksa (Deutsche DJ Charts) 14 Suomi (Finnish Dance Chart) 38 Sveitsi (Swiss Dance Chart) 9 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2012 kappaleet Luokka:Saksalaiset elektronisen musiikin kappaleet
Kalle Jussila

Kalle Jussila -nimisiä henkilöitä ovat tai ovat olleet: * Kalle Jussila (1869–1951), suomalainen maastohiihtäjä * Kalle Jussila, oik. Aleksandr Kirillov (1910–1941), aunuksenkarjalainen kirjailija * Kalle Jussila (s. 1961), suomalainen laulaja
Difosforitetrajodidi

Difosforitetrajodidi eli fosforidijodidi tai tetrajodidifosfiini (P2I4) on fosforin ja jodin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdisteessä fosforilla on sille epätyypillinen hapetusluku +II ja fosforitetrajodidi on stabiilein fosforin tetrahalogenideista. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa disfosforitetrajodidi on oranssinväristä kiteistä ainetta. Yhdiste reagoi helposti veden kanssa muodostaen vetyjodidia, fosfiinia, hypofosforihapoketta, fosforihapoketta ja fosforihappoa. Sen sijaan se liukenee hiilidisulfidiin ja hieman dikloorimetaaniin. Yhdiste on voimakas pelkistin. Difosforitetrajodidi hajoaa kuumennettaessa fosforitrijodidiksi ja punaiseksi fosforiksi.Alain Krief & Vikas N. Telvekar: Diphosphorus Tetraiodide, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2009. Teoksen verkkoversio Viitattu 3.7.2014 ==Valmistus ja käyttö== Difosforitetrajodidia voidaan valmistaa hiilidisulfidiin liuotetun punaisen fosforin ja jodin välisellä reaktiolla. Muita tapoja yhdisteen syntetisoimiseksi ovat valkoisen fosforin ja vetyjodidin tai fosfiinin ja jodin väliset reaktiot. :P4 \+ 4 I2 → 2 P2I4 :8 PH3 \+ 5 I2 → P2I4 \+ 6 PH4I Difosforitetrajodidia käytetään orgaanisissa synteeseissä substituutioissa, pelkistyksissä ja dehydrausreaktioissa. Yhdessä litiumalumiinihydridin kanssa se pelkistää aromaattiset ketonit aromaattisiksi hiilivedyiksi. ==Lähteet== Luokka:Fosforiyhdisteet Luokka:Jodiyhdisteet
Länsi-Suomi (Pori)

Länsi-Suomi oli Porissa vuosina 1877–1879 ilmestynyt sanomalehti. Björneborgs Tidningin julkaisija Theodor Tigerstedt perusti lehden suomenmielisen Satakunnan vaihtoehdoksi. Aluksi kerran ja vuodesta 1878 lähtien kahdesti viikossa ilmestynyt Länsi-Suomi oli linjaltaan kilpailijaansa paikallisempi ja epäpoliittisempi. Päätoimittajina työskentelivät F. V. Finnberg (1877–1878) ja Edv. Selin (1878–1879). Vaatimattomasti menestynyt lehti lopetettiin Tigerstedtin muutettua Hämeenlinnaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Länsi-Suomi digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Porin media
Lännetär

Lännetär oli Porissa vuosina 1863–1864 ilmestynyt sanomalehti. Lehti perustettiin puoli vuotta aikaisemmin lakanneiden Porin Kaupungin Sanomien korvaajaksi. Lännettären levikki jäi kuitenkin pieneksi ja se lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana. Kerran viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajana työskenteli Carl Ferdinand Nordlund. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lännetär digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Porin media
Lounas (sanomalehti)

Lounas oli Porissa vuosina 1886–1892 ilmestynyt sanomalehti. Maltillisen suomenmielinen Lounas perustettiin Porin ja Satakunnan maakuntalehdeksi. Monipuolisesta sisällöstään ja melko suuresta levikistään huolimatta se ei pärjännyt kilpailussa fennomaanisen Satakunnan kanssa. Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden vastaavina toimittajina työskentelivät Matti Kauppinen (1886–1887) ja Emil Forsgren (1887–1892). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lounas digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Porin media
Lounais-Häme (sanomalehti)

Lounais-Häme oli Forssassa vuosina 1907–1909 ilmestynyt sanomalehti. Kolmesti viikossa ilmestynyt Lounais-Häme perustettiin Forssan ja lähiympäristön suomenmieliseksi paikallislehdeksi. Sen levikki ja ilmoitustulot jäivät alhaisiksi ja lehti lopetettiin kannattamattomana. Päätoimittajina työskentelivät Kalle Pylkkänen (1908) ja Akseli Lipponen (1908–1909). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lounais-Häme digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Forssan media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet