EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Leonardo AW609

Leonardo AW609 on kehitteillä oleva kääntyväroottorinen VTOL-lentokone, jota valmistaa italialainen Leonardo. Koneen suunniteltu asiakaskunta ovat VIP- käyttäjät, energiayhtiöt ja pelastus- ja etsintäviranomaiset. Leonardon mukaan AW609 kykenee autorotaatioon ja lentämään yhdellä moottorilla. Koneen sertifiointiprosessi Euroopan unionin ilmailuviranomaisen EASA:n ja Yhdysvaltain FAA:n kanssa oli vuonna 2023 meneillään ja Leonardo toivoi saavansa molemmilta tyyppihyväksynnän vuonna 2024. Ensimmäiset asiakkaat olivat myös jo tilanneet konetta. Maaliskuussa 2023 malesialainen Weststar Aviation -yhtiö toivoi saavansa koneita käyttöönsä jo vuoden 2024 puolivälissä. Myyntihinnan Leonardo arvioi tulevan olemaan 20–30 miljoonaa dollaria. Koneiden valmistus tapahtuu valmistajan Yhdysvaltain Philadelphiassa sijaitsevassa yksikössä, jossa on myös AW609-lentokoulutussimulaattori.Leonardo USA. Viitattu 25.1.2024 ==Historia== Vuonna 1998 italialaisen Finmeccanican tytäryritys Agusta ja yhdysvaltalainen helikopterivalmistaja Bell alkoivat yhteistyössä suunnitella kääntyväroottorista lentokonetta. Ensimmäinen prototyyppi lensi vuonna 2003. Silloinen AgustaWestland, vuodesta 2004 täysin Finmeccanican omistuksessa osti Bellin osuuden projektista vuonna 2011, jatkaen koneen kehittämistä yksin. Vuonna 2017 Finmeccanica vaihtoi nimensä Leonardoksi. ==Tekniset tiedot== ==Katso myös== *Bell Boeing V-22 Osprey *Bell V-280 Valor ==Lähteet== == Huomautukset == Luokka:Leonardon ilma-alukset Luokka:VTOL-lentokoneet ==Aiheesta muualla== *
Susikoira Roi (kirja)

Susikoira Roi on Jorma Kurvisen vuonna 1976 kirjoittama nuortenkirja. Kirja on Kurvisen kirjoittaman Susikoira Roi -kirjasarjan ensimmäinen osa. Kirja voitti vuonna 1977 Pirkanmaan Plättä -palkinnon. Susikoira Roi on ensipainoksen jälkeen julkaistu uudelleen useaan otteeseen: muun muassa vuosina 1977, 1979, 1983, 2004 ja 2022. Kirja on käännetty myös monelle eri kielelle: esimerkiksi vuonna 1988 kirja käännettiin viroksi nimellä Hundikoer Roi, jonka 52 000 kappaleen painos myytiin loppuun. Yleisradio teki vuonna 1987 kirjaan perustuen televisiosarjan. Sarjan pääosissa näyttelivät Paavo Westerberg ja Poliisikoira Jami. ==Lähteet== Luokka:Susikoira Roi Luokka:Jorma Kurvisen teokset Luokka:Suomalaiset nuortenkirjat Luokka:Vuoden 1976 kirjat
Lødingenin kirkko

Lødingenin kirkko () on Lødingenin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1897. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot kirkko
Mikko O. Rysä

Mikko Olavi Rysä (s. 17. tammikuuta 1947 Kotka) on suomalainen ekonomi, metsänhoitaja ja eläköitynyt metsäkonelan yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 25.1.2024. Rysä syntyi Markus Olavi Rysän ja Saara Mirjam Kalajan perheeseen. Hänen puolisonsa 1966–1998 oli Maija Riitta Pasanen, vuonna 2000 Rysä avioitui uudelleen Anna Outi Johanna Holman kanssa. Rysä tuli ylioppilaaksi Kuopion yhteislyseosta 1965 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1969 ja ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1972. Hän oli Metsätehon tutkija 1970–1972, Tehdaspuu Oy:n kehittämismetsänhoitaja ja korjuumetsänhoitaja Kouvolassa 1972–1975 ja Oy Kockums lndustri Ab:n myyntipäällikkö 1975–1979, osastopäällikkö 1979–1983 ja toimitusjohtaja 1983–1984. Lokomon omistaman Lokomo Forest Oy:n, vuodesta 1989 FMG Lokomo Forest Oy, toimitusjohtaja Tampereella Rysä oli 1985–1989 ja sitten Rauma-Repolan, vuodesta 1991 Rauma Oy, Timberjack-ryhmän toimialajohtaja. Vuonna 1999 hän oli Metso Oyj:n metsäkoneryhmän eli Timberjack Group Oy:n toimitusjohtaja, 2000–2001 Timberjack Corporation A John Deere Companyn toimitusjohtaja Atlantassa Georgiassa ja 2001–2005 Deere & Companyn varatoimitusjohtaja Molinessa Illinoisissa. Rysällä on ollut myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2006. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mielenvalta

Mielenvalta on suomalaisen death metal -yhtye Kauniin Kuolemattoman neljäs albumi. Levy julkaistiin 13. lokakuuta 2023 Noble Demon-levymerkin toimesta. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Olli Suvanto – laulu * Mikko Heikkilä – laulu, kitara * Ville Mussalo – kitara * Jarno Uski – bassokitara * Miika Hostikka – rummut == Tuotanto == * Saku Moilanen (Deep Noise Studios) – rumpujen, laulujen ja basson äänitys sekä miksaus * Svante Forsbäck – masterointi, Chartmakers West == Arvostelut == * Kaaoszine: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset metallialbumit Luokka:Vuoden 2023 albumit
Vestbygdin kirkko

Vestbygdin kirkko () on Lødingenin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1885. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Lødingen
Hromadskyi druh

Hromadskyi druh oli radikaali poliittinen ja kirjallisuuslehti. Sen päätoimittajina olivat Myh’ailo Pavlyk ja Ivan Franko, ja heitä avusti Myh’ailo Drahomanov. Lehti ilmestyi Lvivissä, ja se painettiin Drahomanovin aakkosilla. Lehteä ilmestyi vain kaksi numeroa (1878), ja molemmat Itävallan viranomaiset takavarikoivat. Lehden lakkauttamisen jälkeen Franko ja Pavlyk julkaisivat artikkelikokoelmat Dzvin ja Molot. Hromadskyi druhia jatkoi Dzvin (’Kello’), joka oli kokoelma Frankon Lvivissä 1878 julkaisemia kirjallisia ja tieteellisiä artikkeleita. Kun se kiellettiin, se ilmestyi nimellä Molot (1878, ’Moukari’), joka oli erilaisia kirjaillisia ja poliittisia artikkeleita sisältävä julkaisu. Pavlyk painatti sen Drahomanovin aakkosilla Lvivissä 1878. Itävallan viranomaiset takavarikoivat sen, kuten sen edeltäjätkin.Dzvin Internet Encyclopedia of Ukraine, 25.1.2024 Molot Internet Encyclopedia of Ukraine, 25.1.2024 ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset aikakauslehdet Luokka:Kulttuurilehdet
Santiago Bueno

Santiago Ignacio Bueno Sciutto (s. 9. marraskuuta 1998 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Wolverhampton Wanderersia. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja. == Seurajoukkueura == Bueno liittyi montevideolaisseura Peñarolin junioriakatemiaan vuonna 2009. Tammikuussa 2017 hän siirtyi Peñarolista espanjalaiseen FC Barcelonaan. Bueno lainattiin tammikuussa 2018 Espanjan kolmannen sarjatason Peraladaan, jossa hän vietti myös kauden 2018–2019. Hän pelasi seurassa yhteensä 41 ottelua. Buenon sopimus Barcelonan kanssa päättyi kauteen 2018–2019 ja elokuussa 2019 hän siirtyi Espanjan Segunda Divisióniin vastikään pudonneeseen Gironaan. Kaudella 2020–2021 Bueno vakiinnutti paikkansa Gironan avauskokoonpanossa ja teki 7. tammikuuta 2021 myös ensimmäisen maalinsa Gironan pelaajana Copa del Reyn toisen kierroksen ottelussa Lugoa vastaan. Kaudella 2021–2022 Bueno pelasi 31 Segunda Divisiónin ottelua, kun Girona nousi nousukarsintojen kautta takaisin Primera Divisióniin. Neljässä nousukarsintaottelussa hän pelasi täydet minuutit. Tammikuussa 2023 Bueno allekirjoitti Gironan kanssa vuoteen 2026 ulottuvan jatkosopimuksen. Kaudella 2022–2023 Bueno pelasi Gironassa 34 Primera Divisiónin ottelua ja kaksi Copa del Reyn ottelua. 31\. elokuuta 2023 Bueno siirtyi Gironasta englantilaisseura Wolverhampton Wanderersiin viisivuotisella sopimuksella. Siirtosummaksi uutisoitiin noin 12 miljoonaa euroa. Ensiesiintymisensä Wolverhamptonin pelaajana hän teki 26. syyskuuta 2023 Englannin liigacupin ottelussa Ipswich Townia vastaan. Valioliigadebyyttinsä hän puolestaan teki 27. marraskuuta 2023 Fulhamia vastaan. Hän pelasi avauskaudellaan kaikkiaan 12 valioliigaottelua. == Maajoukkueura == Bueno edusti vuosina 2014–2020 Uruguayn juniorimaajoukkueita. Vuonna 2017 hän voitti alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuden ja pelasi myös vuoden 2017 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa, joissa Uruguay sijoittui neljänneksi. Uruguayn A-maajoukkueessa Bueno pelasi ensimmäistä kertaa 24. maaliskuuta 2023 ystävyysottelussa Japania vastaan. Hän on pelannut 14. lokakuuta 2024 mennessä kaikkian kuusi maaottelua, joista neljä on ollut MM-karsintaotteluita. == Muuta == Buenon veli Gastón Bueno ja serkku Gonzalo Bueno ovat myös ammattilaisjalkapalloilijoita. Buenolla on Uruguayn lisäksi myös Italian kansalaisuus. == Lähteet == Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Randi Blehr

Randi Marie Blehr (o.s. Nilsen; 12. helmikuuta 1851 Bergen – 13. kesäkuuta 1928 Oslo) oli norjalainen naisasianainen. Hän oli mukana perustamassa Norjan naisasialiittoa ja johti sitä vuosina 1895–1899 sekä 1903–1922. Blehr tavoitteli naisille äänioikeutta ja puhui rauhan puolesta. Hän oli naimisissa pääministeri Otto Blehrin kanssa. ==Kuvia== Gina Krog and Randi Blehr.jpg|Gina Krog (vas.) ja Randi Blehr Gustav Lærumin pilapiirroksessa vuodelta 1907. VFG Otto and RandiBlehr01.JPG|Randi ja Otto Blehrin hauta Vår Frelsers gravlund -hautausmaalla Oslossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset feministit Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Hunderfossenin seikkailupuisto

Hunderfossenin seikkailupuisto () on Norjan Lillehammerissa sijaitseva huvipuisto, joka on avattu vuonna 1984. Alueen pinta-ala on noin 25 hehtaaria ja kävijöitä keskimäärin 275 000 vuosittain. Monet laitteista ammentavat Kjell Aukrustin luomasta satumaailmasta. Puisto on auki ympäri vuoden. ==Kuvia== Hunderfossen troll.jpg|Neljätoistametrinen peikkopatsas on puiston maamerkki. Il Tempo Extra Gigante.jpg|Laitteita Eventyrslottet i Hunderfossen Familiepark.jpg|Eventyrslottet ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan huvipuistot Luokka:Lillehammerin rakennukset ja rakennelmat
Folke Filbyter

Folke Filbyter oli tarun mukaan Folkunga-hallitsijasuvun kantaisä, joka eli noin 1000-luvulla. Hän sai "varsanpurijaa" tarkoittavan lempinimensä, koska hänen kerrottiin kastroineen nuoria hevosia hampaillaan. Verner von Heidenstam kirjoitti hänestä vuonna 1905 ilmestyneen nimikkoromaanin ja Carl Milles veisti romaanin pohjalta patsaan, joka on sijoitettu suihkulähteeseen Linköpingin keskustassa. ==Lähteet== Luokka:Skandinaavinen mytologia Luokka:Ruotsin historia
Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimus

Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimus eli Euratom-sopimus on 25. maaliskuuta 1957 solmittu Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimus. Euratom-sopimus astui voimaan 1. tammikuuta 1958. Euratom-sopimuksen tärkeimpiä tavoitteita olivat tutkimuksen edistäminen ja teknisen tiedon levittäminen, yhdenmukaisten turvallisuusnormien vahvistaminen väestön ja teollisuustyöntekijöiden suojelemiseksi, tutkimuksen helpottaminen ja sen takaaminen, ettei siviilikäyttöön tarkoitettuja ydinaineita siirretä käytettäväksi muuhun käyttöön, varsinkaan sotilaallisiin tarkoituksiin. == Lähteet == Luokka:Euroopan unionin sopimukset Luokka:1957
The Axis of Awesome

The Axis of Awesome oli australialainen huumorimusiikkiyhtye, joka oli toiminnassa vuodesta 2006 vuoteen 2018. Yhtyeen muodostivat Jordan Raskopoulos, Benny Davis ja Lee Naimo. Yhtye oli tunnettu komediamusiikistaan sekä populaarimusiikkipardioistaan, eritoten kappaleiden sointurakenteita parodioivasta Four Chords Song -kappaleesta. == Lähteet == Luokka:Huumoriyhtyeet Luokka:Australialaiset yhtyeet Luokka:2000-vuosikymmenen yhtyeet ja sooloartistit Luokka:2010-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Brysselin sopimus

Brysselin sopimus eli sulautumissopimus on 8. huhtikuuta 1965 solmittu sopimus, jonka tavoitteena oli eurooppalaisten toimielinten rationalisoiminen. Sopimuksella perustettiin kaikkia kolmea Euroopan yhteisöä: ETYä, Euratomia ja Euroopan hiili- ja teräsyhteisöä palvelevien komission ja neuvoston perustaminen. Brysselin sopimus tuli voimaan 1. heinäkuuta 1967 ja kumoutui Amsterdamin sopimuksella. == Lähteet == Luokka:Euroopan unionin sopimukset Luokka:1965
Dansk Melodi Grand Prix 2024

Dansk Melodi Grand Prix 2024 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 2024. Kilpailuun lähetettiin noin 600 kappaletta, joista valittiin kahdeksan finalistia. Finalistit julkaistiin 25. tammikuuta. Finaali pidettiin 17. helmikuuta DR Koncerthuset -konserttisalissa Kööpenhaminassa. Voittajan valitsivat yhdessä katsojat yleisöäänestyksellä ja raati kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella äänestettiin kolme kappaletta superfinaaliin, jossa voittaja valittiin. ==Tulos== ===Ensimmäinen kierros=== Numero Artisti Kappale Lauluntekijät Tulos 1 Saba "Sand" Jonas Thander, Melanie Wehbe, Pil Kalinka Nygaard Jeppesen Toinen kierros 2 Stella "Sign Here" Sophie Darum, Søren Christensen, Tim Schou Putosi 3 Chu Chu "The Chase (Zoom Zoom)" Amy Larsen, Christopher Snitkjær, Emma Lincoln, Merle Pi Madsen, Nina Vejen Henriksen Putosi 4 Basim "Johnny" Anis Basim Moujahid, Frederik Nordsø, Frej Randrup Lund Toinen kierros 5 RoseeLu "Real Love" Anders Bønløkke, Anders Stig Gehrt Nielsen, Jakob Groth Bastiansen, Joachim Ersgaard, Rosa Frydensbjerg, Stine Bramsen Putosi 6 UBLU "Planetary Hearts" Adam Spanggaard Saarup, Andreas Darger, Emil Emborg, Frej Fogh Darger, Marie Rørbæk, Martina Nielsen Putosi 7 Janus Wiberg "I Need Your Love" Danny Baludrsson, Janus Wiberg, Marius Zizka, Nick Tsang, Simun Dam, Søren Balsner Toinen kierros 8 Aura Dione "Mirrorball of Hope" Aura Dione, Kenneth Alexander Nicolaisen, Michelle Leonard Putosi ===Toinen kierros=== Numero Artisti Kappale Raatipisteet Yleisöpisteet Yht. Sija 1 Saba "Sand" 22 15 37 1 2 Basim "Johnny" 15 19 34 2 3 Janus Wiberg "I Need Your Love" 13 16 29 3 ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Eurovision laulukilpailu 2024 Luokka:Dansk Melodi Grand Prix
Narod

Narod, (’Kansa’), oli kaksi kertaa kuussa ilmestyvä ukrainalainen sosialistinen aikakauslehti. Se ilmestyi 1890–1895, josta Lvivissä tammikuusta 1890 lokakuuhun 1892, Kolomyjassa elokuuhun 1894 ja uudelleen Lvivissä elokuuhun 1895. Lehden päätoimittajia ja pääasiallisia kirjoittajia olivat Ivan Franko ja Myh’ailo Pavlyk. Lisäksi avustajakuntaan kuului nuoria ukrainalaisia sosialisteja, esimerkiksi Volodymyr Oh’rymovytš, Mykola Hankevytš ja Jevhen Levytskyi. Lokakuusta 1890 elokuuhun 1893 Narod oli samalla ruteenilais-ukrainalaisen radikaalin puolueen äänenkannattaja. Narod omisti alkuun jonkin verran tilaa myös kirjallisuudelle, esimerkiksi Ivan Frankon runoille ja kertomuksille, ja siinä käsiteltiin yleisesti kulttuuria ja taidetta, mutta vuodesta 1892 lähtien se oli ensisijaisesti poliittinen lehti. Narodissa arvosteltiin voimakkaasti Galitsian tilannetta, ja sen muita aiheita olivat sosialistinen liike Euroopassa, naiskysymys Ukrainassa ja sorto Venäjän valtakunnassa. Sen esittämiä näkemyksiä linjasi Myh’ailo Drahomanov, ja siinä julkaistiin monia hänen artikkeleitaan. Lehti omisti hänelle erikoisnumeron vuonna 1894. Muita kirjoittajia olivat Lesja Ukrajinka, Pavlo Hrabovskyi, Vjatšeslav Budzynovskyi, Ahatanhel Krymskyi, S. Danylovytš, Vasyl Stefanyk, Natalija Kobrynska, Les Martovytš, Olha Kobyljanska ja Julijan Batšynskyi, jonka teoksen Ukrajina Irredenta ensimmäiset luvut julkaistiin siinä. P. Babjakin kokoama Narodin systemaattinen hakemisto julkaistiin Lvivissä vuonna 1970. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset aikakauslehdet Luokka:Kulttuurilehdet Luokka:Puoluelehdet
Tatu Siivonen

Tatu Oskari Siivonen (s. 13. huhtikuuta 1974 Mikkeli) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt vapaana näyttelijänä useissa teattereissa 2000-luvun vaihteesta alkaen. Valkokankailla hän on näytellyt lähinnä sivuosia. == Ura == Mikkelissä syntynyt Siivonen varttui Hämeenlinnassa taiteellisten ja urheilullisten harrastusten parissa. Teatteritaiteeseen hän tutustui hämeenlinnalaisessa harrastajateatteri Miniteatterissa. Siivonen opiskeli Teatterikorkeakoulun näyttelijäntyönlaitoksella 1998–2002. Ensimmäisen kolmesta tärkeimmästä teatteriroolistaan hän oli tehnyt jo 1994, jolloin hän näytteli Runaria teoksessa Runar ja Kyllikki. Toinen oli nimirooli lastennäytelmässä Peter Pan Tampereen Työväen Teatterissa 2002 ja kolmas oli Olavin rooli teoksessa Tulipunakukka Pyynikin kesäteatterissa 2005. Siivonen on näytellyt niin ikään epookkidraamassa Täällä Pohjantähden alla (2002), jossa hän teki Eliaan roolin, ja kansannäytelmässä Tukkijoella (2008), jossa hänen roolinaan oli Huotari. Siivosen pitkään rooliluetteloon kuuluu myös osasuoritukset näytelmissä Lokki (2015), Kolmen pennin ooppera (2016) ja Villit vuodet (2017). Hänen suosikkilajinsa on tragikomedia. Siivonen on näytellyt useissa elokuvissa 2000-luvun alusta alkaen. Vuonna 2002 hän teki Heikki Pajalan roolin rikoselokuvassa Rotanloukku. Vuonna 2007 hän näytteli Repeä Markku Pölösen ohjaamassa draamaelokuvassa Lieksa! ja seuraavana vuonna hänellä oli rooli Esa Illin lyhytelokuvassa Jungle of Dreams. Siivonen on näytellyt myös Aleksi Salmenperän ohjaamassa draamaelokuvassa Jättiläinen (2016) ja JP Siilin komediassa Sieniretki (2022). Lauri Nurksen romanttisessa komediassa Sooloilua (2007) Siivosella oli Jannen osa. == Viitteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pensastuhkasirkku

Pensastuhkasirkku (Xenospingus concolor) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Pensastuhkasirkku kasvaa 15–17 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää ja selkä ovat harmaat ja siivet ja pitkä pyrstö hieman ruskeammat. Otsa on musta. Pensastuhkasirkun rinta ja vatsa ovat päätä ja selkää vaaleammat. Linnun nokka on pitkähkö, kapea ja keltainen. == Levinneisyys ja elintavat == Pensastuhkasirkkua tavataan Perun länsiosista ja Chilen pohjoisosista. Lajin elinympäristöä ovat kuivahkojen metsien tiheät pensaikot, jotka kasvavat usein vesistöjen lähellä. Se liikuu yksin tai pareittain ja syö enimmäkseen hyönteisiä, mutta myös siemeniä ja hedelmiä. Pensastuhkasirkku luokitellaan silmälläpidettäväksi, ja kannan kooksi arvioidaan 1 000–2 500 täysikasvuista yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen. == Lähteet == Luokka:Tangarat
Saltburn

Saltburn on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut brittiläis-yhdysvaltalainen mustan huumorin sävyttämä jännityselokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Emerald Fennell. Pääosia esittävät Barry Keoghan, Jacob Elordi, Rosamund Pike, Richard E. Grant, Alison Oliver ja Archie Madekwe. Elokuvan keskiössä on Oxfordin yliopistossa opiskeleva Oliver (Keoghan), joka saa aristokraattiselta Felixiltä (Elordi) kutsun viettämään kesää hänen eksentrisen perheensä hulppealle kartanolle. Saltburn sai maailmanensi-iltansa Telluriden elokuvajuhlilla 31. elokuuta 2023. Yhdysvalloissa se tuli rajoitettuun teatterilevitykseen 17. marraskuuta 2023. Elokuva julkaistiin maailmanlaajuisesti Amazon Prime Videossa 22. joulukuuta 2023. Elokuva sai pääosin positiivisia arvosteluja sekä lukuisia tunnustuksia, mukaan lukien kaksi Golden Globe -ehdokkuutta ja viisi Bafta-ehdokkuutta. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Luokka:Vuoden 2023 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Brittiläiset mustan komedian elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustan komedian elokuvat Luokka:Brittiläiset jännityselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Satiiriset elokuvat Luokka:Elokuvat seksuaali- ja sukupuolivähemmistöistä
QBZ-03

QBZ-03 (lyh. sanoista qīngwǔqì bùqiāng zìdòng – kevyt, kivääri, automaattinen, ) tai Type 03 on kiinalaisen Norincon valmistama rynnäkkökivääri. QBZ-03 on bullpup-tyyppisen QBZ-95:n seuraaja, mutta on rakenteeltaan perinteinen, eikä bullpup. QBZ-03 on Kiinan asevoimien sijaan enemmän viranomaiskäytössä. Ase on kaasutoiminen ja käyttää kiinalaista 5,8×42 mm -patruunaa. Aseesta on olemassa myös 5,56×45 mm NATO -kaliiperinen ja Stanag-lippaita käyttävä malli vientimarkkinoille. == Lähteet == Luokka:Rynnäkkökiväärit Luokka:Norinco
Euroopan komission varapuheenjohtaja

Euroopan komission varapuheenjohtaja on Euroopan komission salkkukomissaarien työtä koordinoiva johtaja. Varapuheenjohtaja varmistaa, ettei komissaarien suunnitelmat ole keskenään ristiriitaisia. Komissaarit muodostavat yhdessä komission puheenjohtajan kanssa Euroopan komission jäsenten kollegion. Euroopan komission puheenjohtajaehdokas valitsee mahdolliset varapuheenjohtajat EU-jäsenmaiden tekemisen ehdotusten perusteella. Von der Leyenin I komissiossa otettiin käyttöön johtavan varapuheenjohtajan virka, jonka tehtäviin kuuluu varapuheenjohtajan tehtävien lisäksi tietystä ”salkusta” huolehtiminen. Tällöin varapuheenjohtajia oli yhteensä kahdeksan, joista kolme oli johtavia varapuheenjohtajia. == Lähteet == Luokka:EU:n komissaarit
Susikoira Roi ja seikkailu saaristossa

Susikoira Roi ja seikkailu saaristossa on Jorma Kurvisen vuonna 1977 kirjoittama kirja. Kirja on Kurvisen kirjoittaman Susikoira Roi -kirjasarjan toinen osa. Kirja on ensipainoksen jälkeen painettu uudestaan useaan otteeseen: muun muassa vuosina 1978, 1993 ja 2023. Kirja on käännetty myös saksan kielelle vuonna 1977 nimellä Schäferhund Roi: das Abenteuer auf den Schären. Kirja on julkaistu myös äänikirjana. Yleisradio teki vuonna 1988 kirjaan perustuen televisiosarjan Susikoira Roi − seikkailu saaristossa. Sarjan pääosissa näyttelivät Paavo Westerberg ja Poliisikoira Jami. ==Lähteet== Luokka:Susikoira Roi Luokka:Jorma Kurvisen teokset Luokka:Suomalaiset nuortenkirjat Luokka:Vuoden 1977 kirjat
Kilpailukykyneuvosto

Kilpailukykyneuvosto on Euroopan unionin neuvoston muodostama kokoonpano, jonka tehtävänä on edistää unionin kilpailukykyä ja talouskasvua. Neuvosto keskittyy neljään keskeiseen politiikanalaan: sisämarkkinat, teollisuus, tutkimus ja innovointi sekä avaruus. Neuvosto koostuu EU:n jäsenvaltioiden kauppa-, talous-, teollisuus-, tutkimus- ja innovointi- sekä avaruusasioista vastaavista ministereistä. Kilpailukykyneuvosto perustettiin kesäkuussa 2002 yhdistämällä kolme aikaisempaa neuvoston kokoonpanoa; sisämarkkinat, teollisuus ja tutkimus. == Toiminta == Kilpailukykyneuvosto kokoontuu vähintään neljä kertaa vuodessa keskustelemaan ja tekemään päätöksiä, jotka liittyvät sen neljään keskeiseen toiminta-alueeseen. Kunkin istunnon osallistujat vaihtelevat asialistan mukaisesti, mikä tarkoittaa, että kokouksiin osallistuvat ministerit edustavat kulloinkin käsiteltävän aiheen mukaista ministeriötä. Lisäksi istuntoihin osallistuvat Euroopan komission edustajat, jotka vastaavat kyseisistä politiikanaloista. == Politiikka == Neuvoston päätavoitteena on EU:n kilpailukyvyn ja kasvun edistäminen. Tämä sisältää: === Sisämarkkinat === Kilpailukykyneuvosto pyrkii poistamaan esteitä, jotka haittaavat tuotteiden, työvoiman, pääoman ja palveluiden vapaata liikkuvuutta EU:n sisämarkkinoilla. === Teollisuus === Neuvosto toteuttaa sekä horisontaalisia että alakohtaisia toimia teollisuuspolitiikan alalla. Horisontaaliset toimet tarkoittavat teollisuuspolitiikan integroimista muihin EU:n politiikkoihin, kun taas alakohtaiset toimet keskittyvät kunkin teollisuudenalan erityistarpeisiin. Neuvosto pyrkii parantamaan yritysten, erityisesti pk-yritysten, toimintaedellytyksiä. Tämä sisältää toimenpiteitä, jotka parantavat elintarvikkeiden saatavuutta, vähentävät byrokratiaa ja edistävät innovointia. === Tutkimus ja innovointi === Neuvosto edistää tutkimus- ja innovointitoimintaa vahvistamalla Euroopan tieteellistä ja teknologista perustaa sekä edistämällä kansainvälistä kilpalukykyä sekä kasvua ja työllisyyttä. === Avaruus === Kilpailukykyneuvosto tekee yhteistyötä Euroopan avaruusjärjestön kanssa kehittääkseen Euroopan avaruuspolitiikkaa. == Lähteet == Luokka:Euroopan unionin neuvosto
Lin Yu-chang

Lin Yu-chang (; s. 10. maaliskuuta 1971) on taiwanilainen demokraattisen edistyspuolueen poliitikko, joka on toiminut Kiinan tasavallan sisäministerinä vuodesta 2023 lähtien. Hän on aiemmin toiminut Keelungin kaupunginjohtajana sekä puolueensa vt. puheenjohtajana. Lin on opiskellut maisema-arkkitehtuuria Kiinalaisen kulttuurin yliopistossa ja suorittanut arkkitehtuurin maisterintutkinnon Kansallisessa Taiwanin yliopistossa. Vuonna 2009 Lin oli ehdolla Keelungin kaupunginjohtajaksi; hän sai vaalissa 42,08 prosenttia äänistä ja hävisi Kuomintangin Chang Tong-rongille. Vuonna 2012 hän pyrki Kiinan tasavallan parlamenttiin Keelungin kaupungin 1. vaalipiiristä; hän sai vaalissa 40,17 prosenttia äänistä ja hävisi Kuomintangin George Hsieh’lle. Vuoden 2014 paikallisvaaleissa hänet valittiin Keelungin kaupunginjohtajaksi 53,15 prosentin ääniosuudella. Vuonna 2018 hänet valittiin jatkokaudelle 54,13 prosentin ääniosuudella. Samana vuonna hänet valittiin demokraattisen edistyspuolueen vt. puheenjohtajaksi. Tammikuussa 2023 Lin nimitettiin Chen Chien-jenin hallitukseen sisäministeriksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Taiwanin ministerit
Fasci Italiani di Combattimento

Fasci Italiani di Combattimento oli Benito Mussolinin vuonna 1919 perustama väkivaltainen poliittinen järjestö Italiassa. Järjestön jäsenet tulivat tunnetuiksi fasisteina ja mustapaitoina. == Perustaminen == Mussolini keräsi maaliskuussa vuonna 1919 Milanon Piazza San Sepolcrolla sijainneeseen toimistoon keskiluokkaa edustaneita miehiä luodakseen poliittisen taistelujärjestön. Mussolinia ja paikalle saapuneita 145 miestä yhdistivät samanlaiset aatteet, nationalismi ja militarismi. He perustivat Mussolinin ehdotuksesta fascio di combattimenton, taisteluliiton. Paikallisia taisteluryhmiä perustettiin pian myös Emilliaan, Toscanaan ja Pugliaan. == Toiminta == Huhtikuussa 1919 fasistit polttivat sosialistisen päivälehden, nimeltään L´Avanti!, toimistot Milanossa. Iskussa kuoli neljä ihmistä, ja lehden toiminta lakkasi useiksi päiviksi. Kesällä 1919 uudelle järjestölle laadittiin radikaali puolueohjelma, jossa vaadittiin uutta valtiosääntöä, ankarampaa verotusta varakkaille ja pitkälle meneviä sosiaalisia uudistuksia. Kirkkoon ja monarkiaan fasistit suhtautuivat kielteisesti. Vuoden 1920 loppuun mennessä fasistien iskuissa sosialistisia, kommunistisia, tasavaltalaisia, katolisia ja osuustoiminnallisia organisaatioita sekä ammattijärjestöjä vastaan oli kuollut satoja ihmisiä. Marraskuussa 1921 Mussolinin johtamat fasistit, joiden kannatus oli järjestön perustamisen jälkeen kasvanut, perustivat poliittisen puolueen nimeltä Partito Nazionale Fascista eli Kansallisen fasistipuolueen. == Lähteet == Luokka:Fasistinen Italia Luokka:Italian historia Luokka:Fasistiset puolueet
Ympäristöneuvosto

Ympäristöneuvosto on Euroopan unionin neuvoston muodostama kokoonpano, joka vastaa unionin ympäristöpolitiikasta. Sen tehtävänä on edistää ympäristönsuojelua, luonnonvarojen harkittua käyttöä ja ihmisten terveyden suojelua sekä käsitellä kansainvälisiä ympäristökysymyksiä, erityisesti ilmastonmuutosta. Neuvosto koostuu EU-jäsenvaltioiden ympäristöasioista vastaavista ministereistä. == Toiminta == Ympäristöneuvosot kokoontuu tavallisesti neljä kertaa vuodessa. Neuvostossa kokoontuvat jäsenvaltioiden ympäristöasioista vastaavat ministerit keskustelemaan ja tekemään päätöksiä EU:n ympäristöpolitiikan suhteen. Euroopan komissiota istunnoissa edustavat ympäristökomissaari ja ilmastokomissaari. == Poltiikka == Ympäristöneuvoston keskeisenä tehtävänä on hyväksyä, yhdessä Euroopan parlamentin kanssa, lainsäädäntöä, joka suojaa ympäristöä ja edistää kestävää kehitystä. Tähän sisältyy toimenpiteitä luontotyyppien suojelun, ilman ja veden puhtauden ylläpitämisen, jätehuollon parantamisen, myrkyllisten kemikaalien käytön valvonnan sekä yritysten siirtymisen kestävään talouteen helpottamisen alalla. Lisäksi ympäristöneuvosto varmistaa, että ympäristönäkökohtia otetaan huomioon EU:n muiden politiikkojen, kuten teollisuuden, maatalouden, liikenteen, energian ja palveluiden suunnittelussa ja toteutuksessa. == Kansainvälinen yhteistyö == Kansainvälisellä tasolla EU ja sen jäsenmaat pyrkivät varmistamaan, että kansainväliset ympäristö- ja ilmastosopimukset noudattavat EU:n asettamia ympäristönormeja. Ympäristöneuvosto valmistelee EU:n kantoja kansainvälisiä ympäristökonferensseja ja ilmastoneuvotteluja varten. == Lähteet == Luokka:Euroopan unionin neuvosto Luokka:Euroopan unionin ympäristöpolitiikka
QBZ-95

QBZ-95 (lyh. sanoista qīngwǔqì bùqiāng zìdòng – kevyt, kivääri, automaattinen, ) tai Type 95 on kiinalaisen Norincon valmistama bullpup-tyyppinen rynnäkkökivääri. Ase on Kiinan Kansan vapautusarmeijan palveluskivääri ja sitä käytetään useissa aseistetuissa joukoissa, kuten viranomaisorganisaatioissa, Kiinassa sekä muissa maissa. Aseperhettä on valmistettu vuodesta 1995. Sen seuraaja armeijan palveluksessa on QBZ-191, joka tulee korvaamaan QBZ-95:n tulevaisuudessa. == Suunnittelu == QBZ-95 on Kansan vapautusarmeijan palveluksessa Type 81:n ja sen variaatioiden seuraaja. Palveluskivääriksi asetta alettiin valmistaa vuonna 1995. Type 95 -aseperheeseen kuuluu lukuisia eri versioita. Kaikille aseille yhteistä on laukaisukoneisto, joka sijaitsee liipaisimen takana (bullpup). Toimintaperiaate on lyhytiskuinen kaasumäntä. Runko on polymeeriä. Tavallisen QBZ-95 -rynnäkkökiväärin lisäksi siitä on muita kivääri- karbiini- ja konekiväärimalleja. Standardipatruuna on kiinalainen 5,8×42 mm DPB87. Aseeseen voidaan kiinnittää lisävarusteita, kuten pistin tai kranaatinheitin. Ulkomaiden markkinoille suunnattu mallisarja on QBZ-97, joka käyttää länsimaista 5,56×45 mm NATO -patruunaa ja Stanag- lippaita. Kiina on myynyt aseita useille maille Aasiassa ja Afrikassa. == Lähteet == Luokka:Bullpup Luokka:Norinco
Sundomin tuulivoimalaitos

Sundomin tuulivoimalaitos on Pohjanmaalla Vaasan Öjenissä sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 3,6 megawattia ja vuosituotanto on 10 gigawattituntia. Voimalan on rakentanut Wasa Wind, joka oli Mervennon tytäryhtiö ja nykyään sen omistaa ja sitä operoi Mervento Power Technology & Engineering. == Yleistä == Tuulivoimalaitos sijaitsee 2,3 kilometriä Sundomin kirkonkylän pohjoispuolella Yttersundomin lähellä. Voimalan vieressä näyttäisi sijaitsevan maaläjityspaikka. Voimalan ohittaa Vaasaan johtava yhdystie 6741, josta haarautuu läjitysalueelle ja tuulivoimalaitokselle johtava huoltotie. Voimala sijaitsee 15 metrin korkeudella mpy. Tuulivoimalaitos on entisen vaasalaisen tuulivoimalavalmistajan Mervennon valmistama Mervento 3.6-118, jonka napakorkeus on 125 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 118 metriä, ja jonka kapasiteetti on 3,6 megawattia. Voimala on ollut yhtiön testivoimalaitos, jolla tutkittiin sen toimintaa tuotanto-olosuhteissa. == Historiaa == === Suunnittelu ja rakentaminen === Vaasassa toimi Mervento Oy, joka oli tuulivoimateollisuuden startup-yritys. Se aikoi tuulivoimamarkkinoille hyödyntäen vähätuulisten tuulivoimaloiden pientä kilpailutilannetta. Yhtiön ensimmäinen tuote oli 3,6 megawatin tuulivoimala, jonka ainoa toimiva voimalaitos Sundomin voimala on. Voimala kytkettiin paikallisverkkoon maaliskuussa 2012, josta lähtien se on tuottanut sähköenergiaa. Mervento hakeutui kuitenkin vuonna 2016 konkurssiin. Se ei ehtinyt saamaan kotimaisia asiakkaita eikä sille tullut ollenkaan tilauksia ulkomailtakaan. Yhtiölle kertyi kahden mallin kehittelystä ja yhden voimalan valmistamisesta 3,6 miljoonan euron velat, joiden takia se hakeutui konkurssiin. Sundomin voimalaitoksen käyttövastuu annettiin sen tytäryhtiölle Wasa Windille. Voimalan vuosituotanto on ollut noin 10 gigawattia. Toinen voimalamalli oli neljän megawatin voimala, jota ei valmistettu koskaan. === Melu === Vuoteen 2015 mennessä voimalan tuottamasta melusta oli valitettu usein ja yleinen vaatimus oli sammuttaa voimala yön ajaksi. Matalien taajuuksien melua yritettiin pienentää tuloksetta. Mervento Power vastasi vuonna 2018 melusyytöksiin julkaisemalla mittaustuloksia, joiden mukaan voimala ei ylitä asetettuja meluraja-arvoja. Tulokset olivat vuoden 2013 Mervennon teettämissä mittauksissa saman suuntaiset. Vuonna 2019 huomattiin kaupungin melumittauksissa, että voimalan käyntiääni ylitti öisin valtakunnalliset ohjearvot. Sen käyntiä säädellään nykyään (2022 tieto) siten, että öisin sen tuotantokapasiteetti lasketaan kahteen megawattiin. Vuonna 2023 korjattiin tuuliturbiinin siipien ulkosivuja. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ylikoski, Kai: Tuulivoimala Vaasan Sundomissa. Mervento 3.6-118. 29.9.2016, YouTube * impi waara: Sundomin tuulivoimala, YouTube Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Vaasan rakennukset ja rakennelmat
Makulatuuri

Makulatuuri eli makulatuuripaperi ( < , tehdä pilkulliseksi) tarkoittaa valmistuksessa tai muuten vioittunutta tai heikkolaatuiseksi havaittua paperia, ja kirjapainoalalla viallista, arvonsa menettänyttä painotuotetta. Kirjapainoalalla makulatuuri merkitsee painatuksessa tai jossain muussa valmistusvaiheessa tärveltynyttä painatetta. Alalla käytetään myös verbiä makuloida, joka merkitsee painotuotteen mitätöimistä eli makulatuuriksi tekemistä. Toisaalta esimerkiksi postimerkki, asiakirja tai muu kirjoitus voidaan makuloida leimaamalla se. Taidegrafiikassa makulatuurilla tarkoitetaan vedosta, joka on tehty siten, ettei painolaattaa ole värjätty edellisen vedoksen painamisen jälkeen. Rakennusalalla makulatuuriksi kutsuttiin entisaikaan ohutta liimatonta paperia, joka kiinnitettiin liisterillä muuratun tai rapatun seinän pintaan tasoittamaan pinnan rosoisuutta ennen tapetin kiinnittämistä. Tapetoitavan seinän peittämistä makulatuurilla nimitettiin makuleeraamiseksi (). Makuleeraus oli työvaihe, jossa seinään siveltiin ensin ruisjauhovelli. Sitten sen pintaan kiinnitettiin ruisjauhovellillä käsitelty paperi, jonka kuivuttua pinta hiottiin hohkakivellä tasaiseksi ennen tapetin kiinnittämistä. Jos seinäpinnalle tehtiin kreteeraus, makulatuuria ei tarvittu tapetin alla. ==Lähteet== Luokka:Paperi Luokka:Kirjapainotaito Luokka:Rakennusmateriaalit
Ele.me

Ele.me () on kiinalainen nettisivusto ja sovellus, joka tarjoaa alustan ruoan tilaamiseksi ja kuljettamiseksi asiakkaan kotiin.Wes Schlagenhauf, Alibaba buys out food delivery service Ele.me at $9.5B valuation The Hustle 3.4.2018, viitattu 25.1.2024 Ele.men perustivat vuonna 2008 logistiikkateknologiayhtiönä Mark Zhang ja Jack Kang. Sen pääpaikaksi tuli Shanghai.Ele.me CBInsights, viitattu 25.1.2024 Huhtikuussa 2018 Alibaba Group osti Ele.men kokonaisuudessaan 9,5 miljardilla Yhdysvaltain dollarilla. Vuonna 2017 Ele.men kautta tilasi ruokaa yli 130 miljoonaa käyttäjää 1,3 miljoonasta ravintolasta yli 1 400:ssa kaupungissa. Päivittäin tilauksia käsiteltiin yli 9 miljoonaa.Ele.me, Digitizing the food delivery service in China HBS Digital Initiative 13.11.2017, viitattu 25.1.2024 == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset verkkosivustot Luokka:Mobiilisovellukset
Me olemme viisi ystävää

Me olemme viisi ystävää on Jaakko Pyhälän ohjaama ja yhdessä Outi Nyytäjän kanssa käsikirjoittama komediallinen televisioelokuva vuodelta 1990. Sen pääosaa näyttelee Lasse Karkjärvi. ==Juoni== Nuori näyttelijämies on matkalla tätinsä hautajaisiin, mutta junamatkalla häneltä varastetaan kukkalaite, hautajaispuku ja rahat. Pahoinpidelty mies löytää itsensä mystisen kaunottaren luota ja rakastuu tähän. Naisen varsinainen rakastettu istuu tuomiotaan vankilassa, jota johtaa tätivainajan natsimainen leski. ==Näyttelijät== ==Vastaanotto== Elokuva esitettiin Ylen Televisioteatterin Kunnon kino -sarjassa toukokuussa 1990. Helsingin Sanomien Jukka Kajavan mielestä Jaakko Pyhälä ohjaa paremmin elokuvaa kuin sen näyttelijöitä, joiden työ on epätasaista. Kajava näki mustavalkoisessa toteutuksessa yhtymäkohtia Jean-Luc Godardin varhaisiin elokuviin ja kirjoitti, että elokuva on heikoimmillaan rosoinen, parhaimmillaan vauhdikas, salahauska ja groteski. Karmea loppuratkaisu on hänestä kuin toisesta elokuvasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Me olemme viisi ystävää Ritva-tietokannassa Luokka:Vuoden 1990 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Elokuvat ystävyydestä
Anna-Kaisa Salmi

Anna-Kaisa Salmi (o.s. Puputti) on suomalainen arkeologi ja arkeologian professori Oulun yliopistossa. Hän on erikoistunut pohjoisiin eläinsuhteisiin ja erityisesti poron domestikaatioon sekä arktisen alueen luonnon monimuotoisuuden pitkän aikavälin muutoksiin. Salmi toimii Suomen arkeologisen seuran julkaiseman Monographs of the Archaeological Society of Finland -julkaisusarjan päätoimittajana. == Julkaisuja == * Anna-Kaisa Puputti. Living with animals: A zooarchaeological study of urban human-animal relationships in early modern Tornio, 1621-1800. Oulu University Press, 2009. * Tiina Äikäs, Sanna Lipkin & Anna-Kaisa Salmi (toim.) Archaeology of social relations. Ten case studies by Finnish archaeologists. Oulun yliopisto, 2012. * Tiina Äikäs & Anna-Kaisa Salmi. The sound of silence. Indigenous perspectives on the historical archaeology of colonialism. Berghahn Books, 2019. * Marte Spangen, Anna-Kaisa Salmi, Tiina Äikäs & Markus Fjellström (toim.). Currents of Saami pasts. Recent advances in Saami archaeology. Suomen arkeologinen seura, 2020. * Anna-Kaisa Salmi (toim.). Domestication in Action. Past and Present Human- Reindeer Interaction in Northern Fennoscandia. Palgrave Macmillan, 2022. == Lähteet == Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset arkeologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Elävät henkilöt
Blued

Blued on kiinalainen homomiehille suunnattu deittailusovellus. Sen perusti yrittäjä Ma Baoli vuonna 2012. Blued toimii freemium-mallilla eli tarjoten hieman palveluita ilmaiseksi ja laajat käyttömahdollisuudet maksua vastaan.Viola Zhou, Andrew Deck, China’s biggest gay dating app wants to beat Grindr Rest of World 24.10.2023, viitattu 25.1.2024 Osa Bluedin toimintastrategiaa on ollut osalliistuminen HIV-tartuntojen ennaltaehkäisyyn ja seksuaaliterveyden edistämiseen valtiollisten terveysaloitteiden linjan mukaisesti. Blued on välttänyt yksityistä aktivismia, vaikka onkin nostanut tietoisuutta seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen asioista. Bluedin emoyhtiö oli BlueCity, joka listattiin Nasdaq-pörssiin vuonna 2020. Toiminta ei kuitenkaan osoittautunut tuottoisaksi, koska mainostuskulut ulkomailla olivat korkeat. Ma Baoli erosi yhtiön johdosta vuonna 2022Coco Feng, Founder of Blued, China’s largest gay dating app, steps down after delisting in New York with no named successor South China Morning Post 22.8.2022, viitattu 25.1.2024 , ja vuonna 2023 Blued-sovelluksen otti hallintaansa yhtiö Newborn Town. Newborn Town ilmoitti tavoitteeksi Bluedin nousun maailman suurimmaksi homomiehille suunnatuksi sosiaaliseksi verkkoalustaksi. Vuonna 2020 Blued ohitti aktiivisten käyttäjien määrässä Grindr-sovelluksen Intiassa, Filippiineillä, Vietnamissa ja Etelä-Koreassa. Yritykset saavuttaa asema länsimaisilla markkinoilla eivät ole olleet yhtä onnistuneita, vaikka emoyhtiö investoi huomattavasti markkinointiin Isossa-Britanniassa ja Ranskassa mainostaen sovellusta jopa Pariisin metrossa. Bluedin käyttäjäpohjaa on pyritty laajentamaan myös Thaimaassa ja Yhdysvalloissa. Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa Bluedin suosio on kuitenkin rajoittunut kiinalaistaustaisten vähemmistöjen keskuuteen. == Lähteet == Luokka:Yhteisöpalvelut Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöt Luokka:Kiinalaiset verkkosivustot Luokka:IOS-sovellukset Luokka:Android-sovellukset
REDengine

REDengine on CD Projektin kehittämä pelimoottori. REDengine kehitettiin korvaamaan Aurora Engine, jonka CD Projekt lisensoi BioWarelta The Witcher -peliä varten. REDengine kehitettiin yhtä aikaa The Witcher 2: Assassins of Kings -pelin kanssa, jossa sitä käytettiin ensimmäisen kerran. Kehittäjien mukaan BioWaren Aurora Engine soveltuu hyvin BioWaren peleihin, mutta Witcher- pelit eivät ole kuten BioWaren pelit. Cyberpunk 2077:n jälkeen CD Projekt Red ilmoitti käyttävänsä tulevissa peleissä Unreal Engine 5 -pelimoottoria REDenginen sijaan. == Lähteet == Luokka:CD Projekt Luokka:Pelimoottorit
Stephen Williams

Stephen Williams (s. 9. kesäkuuta 1996 Aberystwyth, Wales) on walesilainen maantiepyöräilijä, joka on menestynyt etenkin etappikilpailuissa ja mäkisessä maastossa ajettaessa. Williams aloitti ammattilaisuransa JLT–Condor- joukkueessa vuonna 2016, edusti SEG Racing Academya seuraavat puolitoista vuotta, siirtyi Bahrain–Merida-talliin harjoittelijaksi elokuussa 2018 ja edusti samaa tallia, nimeltään sittemmin Bahrain–McLaren ja Team Bahrain Victorious, vuoteen 2022 saakka. Kaudesta 2023 lähtien hän on edustanut Israel – Premier Techiä. Williams voitti UCI World Tour -sarjaan kuuluneen Tour Down Under -kilpailun vuonna 2024 yhdeksän sekunnin erolla Jhonatan Narváeziin. Hän voitti samana vuonna La Flèche Wallonne -klassikon karattuaan kärkiryhmästä kilpailun päättäneessä Mur de Huyn nousussa == Saavutuksia == Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives ;2018 :Ronde de l'Isard, kokonais- ja mäkikirikilpailun sekä 1. ja 2. etapin voitto :Giro Next Gen, 7. etapin voitto ;2021 :CRO Race, kokonaiskilpailun ja 5. etapin voitto ;2022 :Sveitsin ympäriajo, 1. etapin voitto ;2023 :Arctic Race of Norway, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto ;2024 :Tour Down Under, kokonaiskilpailun ja 6. etapin voitto :La Flèche Wallonne, voitto :Britannian ympäriajo, kokonaiskilpailun sekä 2. ja 3. etapin voitto == Lähteet == Luokka:Walesilaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Boris Naprejev

Boris Dmitrijevitš Naprejev (; s. 7. huhtikuuta 1938 Kljukino, Smolenskin alue) on venäläinen säveltäjä, musiikkitieteilijä ja musiikkipedagogi.Напреев Борис Дмитриевич Свод нотных рукописей композиторов и музыкантов Карелии, viitattu 25.1.2024 Naprejev aloitti domransoiton opiskelun Omskin musiikkikorkeakoulussa vuonna 1956. Hän palveli Neuvostoliiton armeijassa Taka-Baikalian sotilaspiirin laulu- ja tanssiyhtyeessä. Hän valmistui kuoronjohtajana Tšitan musiikkikorkeakoulusta vuonna 1962 ja opiskeli sitten sävellystä Novosibirskin konservatoriossa, josta valmistui vuonna 1967. Naprejev suoritti jatko-opintoja Leningradin konservatoriossa. Hän puolusti kandidaatin väitöskirjaansa vuonna 1976 ja väitteli tohtoriksi taidehistoriassa vuonna 2005. Naprejev teki opetustyötä Novosibirskissa ja Habarovskissa ennen siirtymistään Petroskoin Glazunov-valtionkonservatorioon, jonka musiikin teorian laitoksella opettamisen hän aloitti vuonna 1977. Naprejev hyväksyttiin Neuvostoliiton säveltäjäliiton jäseneksi vuonna 1970. Hänestä tuli professori vuonna 1994. Hän sai Karjalan tasavallan kunniataiteilijan arvonimen vuonna 1995, ja hänelle myönnettiin Karjalan tasavallan Sampo-palkinto vuonna 2003. Naprejevin sävellystuotantoon kuuluu oopperoita, baletteja, sinfonioita, pianokonserttoja, kuoroteoksia, lauluja ja lapsille suunnattua musiikkia.Напреев Борис Дмитриевич Союз композиторов России, viitattu 25.1.2024 Naprejev on säveltänyt myös pianosonaatteja sekä jousikvartettoja ja muuta kamarimusiikkia. Hän on tehnyt monia tieteellisiä julkaisuja.Борис Дмитриевич Напреев Петрозаводская государственная консерватория, viitattu 25.1.2024 == Lähteet == Luokka:Venäläiset säveltäjät Luokka:Venäläiset musiikkitieteilijät Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Prymorskyin piiri (Odessa)

Prymorskyin piiri (, 'Rannikkopiiri') on yksi Ukrainan suurkaupunki Odessan neljästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Piiri sisältää Odessan historiallisen keskustan ja sen etelänpuoleisia Mustanmeren rannikon kaupunginosia. Piirin pinta-ala on 24,2 neliökilometriä. Piirin väkiluvuksi on arvioitu noin 259 000 ihmistä (VL 2001). Prymorskin piiri on perustettu vuonna 1944. Nykyinen Odessan kaupungin jako neljään piiriin ja näiden piirien rajat ovat olleet voimassa vuoden 2003 alusta. Uudistuneeseen Prymorskyin piiriin tuli Odessan aiempi Žovtnevyin piiri sekä osa aiemmista Illitšivskyin, Leninin, Prymorskyin ja Keskustan piirien alueista. Osa aiemmasta Prymorskyin piiristä liitettiin samalla uudistuneeseen Kiovan piiriin. Prymorskyin piirin alueella sijaitsevat muun muassa: Спасо-Преображенський кафедральний собор (Одеса) DJI 0076.jpg|Ilmakuva Kirkastumisen katedraalin suunnalta. Платан11.jpg|Odessan raatihuone ja sen edustan aukio. Адміністративна споруда 01.jpg|Kulikovon kenttä (Кулико́ве по́ле) on yksi piirin monista aukioista, hallintorakennuksen edustalla. Odesa Dworzec DSC 3084 51-101-1013.JPG|Odessan päärautatieasema. Arcadia, Odessa, Odessa Oblast, Ukraine - panoramio - Дмитрий Ванькевич (36).jpg|Arkadijan (Аркадія) kaupunginosan uimarantaa Prymorskyin piirin eteläosassa. Потьомкінські сходи 11.jpg|Potjomkinin portaat. Пам'ятник генерал-губернатору Новоросійського краю А.Е. Ришельє, Одеса DSC8083.jpg|Herttua de Richelieun patsas. ==Huomautukset == * Odessan kaupunkipiirien lukumäärä on ollut neljä tammikuun 2003 alusta lähtien. Tuolloin uuteen 1) Kiovan piiriin tuli osa aiempien Kiovan (Київський) ja Prymorskyin (Приморський) piirien alueista; 2) Malynovskyin piiriin (Малиновський) eli nykynimeltään H’adžybein piiriin tuli aiemman Malynovskyin piirin alue sekä osa aiempien Illitšivskyin (Іллічівський), Kiovan ja Keskustan (Центральний) piirien alueista; 3) Prymorskyin piirin tuli aiemman Žovtnevyin (Жовтневий) piirin alue ja osa Illitšivskyin, Leninin, Prymorskyin ja Keskustan (Центральний) piirien alueista; 4) Suvorovskyin piiriin (Суворовський) eli nykynimeltään Peresypin piiriin tuli osa aiemman Leninin piiristä ja aiemman Suvorovskyin piirien aluetta. * Koska piirien lukumäärää ja rajoja on muutettu 2003 alussa, vuoden 2001 väestönlaskennan väkiluvuista on vaikea päätellä nykyisten piirien alueella asuneen väestön määrää. Väkiluku on ukwikistä, jonka mukaan piirien väkiluvut olisi johdettu vuoden 2001 väestönlaskennasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Prymorskyin piirin rajat Open Street Map -kartalla (OSM) (openstreetmap.org) * Prymorskyin piirin hallinto (Приморська районна адміністрація) (omr.gov.ua) Luokka:Odessan piirit
Jhonatan Narváez

Jhonatan Narváez (s. 4. maaliskuuta 1997 Playón de San Francisco) on ecuadorilainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Klein Constantia -joukkueessa 2016, edusti Axeon Hagens Bermania 2017, Quick-Step Floorsia 2018 sekä Team Sky / Ineos Grenadiers -tallia vuosina 2019–2024. Kaudesta 2025 alkaen hän ajaa UAE Team Emirates -joukkueessa. Narváez on voittanut Italian ympäriajossa Cesenaticoon päättyneen 12. etapin 2020 ja Torinoon päättyneen avausetapin 2024. Hän voitti kultaa maantieajossa Pan- Amerikan kisoissa 2023. Hän voitti samana vuonna Itävallan ympäriajon. Maantieajon Ecuadorin-mestaruuden hän voitti vuosina 2017, 2024 ja 2025. Hän voitti UCI World Tour -sarjaan kuuluneen Tour Down Under -etappikilpailun 2025. == Saavutuksia == Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives === Ratapyöräily === ;2015 :Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut, nuorten takaa-ajossa ja pisteajossa kultaa === Maantiepyöräily === ;2014 :Pan-Amerikan- mestaruuskilpailut, nuorten maantieajossa hopeaa ;2015 :Pan-Amerikan- mestaruuskilpailut, nuorten maantieajossa hopeaa ja aika-ajossa pronssia ;2016 :Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut, alle 23-vuotiaiden maantieajossa hopeaa :Tour de Savoie Mont Blanc, mäkikirikilpailun voitto ;2017 :Circuit des Ardennes International, kokonaiskilpailun ja nuorten kilpailun voitto :Tour of the Gila, nuorten kilpailun ja 5. etapin voitto :Colorado Classic, nuorten kilpailun voitto :Maantiajon Ecuadorin-mestaruus ;2020 :Tour de Wallonie, nuorten kilpailun voitto :Settimana Internazionale Coppi e Bartali, kokonais- ja pistekilpailun, nuorten kilpailun sekä 3. etapin voitto :Italian ympäriajo, 12. etapin voitto ;2022 :Strade Bianche, kuudes :E3 Saxo Bank Classic, kuudes :Hamburg Cycclassics, neljäs ;2023 :Itävallan ympäriajo, kokonais- ja pistekilpailun sekä 2., 3. ja 5. etapin voitto :Pan-Amerikan kisat, maantieajossa kultaa ;2024 :Down Under Classic, voitto :Tour Down Under, kokonaiskilpailussa toinen :Cadel Evans Great Ocean Road Race, viides :Maantiajon Ecuadorin-mestaruus :E3 Saxo Classic, kuudes :Italian ympäriajo, 1. etapin voitto, 12. etapilla toinen :Clásica de San Sebastián, viides ;2025 :Tour Down Under, kokonaiskilpailun ja 5. etapin voitto :Maantiajon Ecuadorin- mestaruus == Lähteet == Luokka:Ecuadorilaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt