EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Biologinen tietokanta

Biologinen tietokanta on tietokanta, joka sisältää yhteen tai useampaan biologian osa-alueeseen tai organismiin liittyvää informaatiota. Tietokantoihin voidaan tallentaa esimerkiksi nukleiinihappoja, proteiineja, geenien ilmentymistä, signalointireittejä, sairauksia, onkologiaa, termistöä tai kirjallisuutta koskevaa tietoa. Tieto voi olla raakaa tai kuratoitua. Kuratointi voi olla joko asiantuntijoiden tai tietokantaa käyttävien tutkijoiden tekemää. Biologisten tietokantojen tarkoitus on tallentaa, järjestellä ja jakaa biologista tietoa. Sitä on mahdollista myös yhdistää ja vaihtaa automaattisesti eri tietokantojen välillä. Biologiset tietokannat ovat tutkijoille tärkeitä resursseja ja niiden käyttö on tulossa välttämättömäksi monella biologian osa-alueella. Esimerkkejä biologisista tietokannoista ovat GenBank, UniProt, Ensembl ja RefSeq. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
I Hate Mouhous

I Hate Mouhous on rap-yhtye Mouhouksen ensimmäinen studioalbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset albumit
Hugo Varjola

Hugo Varjola (20. toukokuuta 1892 Jyväskylä – 21. maaliskuuta 1946 Jyväskylä) oli suomalainen toimittaja. Varjola muutti vuonna 1913 Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli muun muassa Minnesotan sahatyömailla ja opiskeli iltakouluissa. Vuosina 1919–1921 hän työskenteli Raivaajan konttorissa Fitchburgissa. Palattuaan Suomeen Varjola oli Kansan Voiman toimitussihteerinä Sortavalassa vuodesta 1923 ja siirtyi Uuden Ajan päätoimittajaksi Poriin vuonna 1929. Vuodesta 1938 aina kuolemaansa saakka hän työskenteli jyväskyläläisen Työn Voiman päätoimittajana. Sosiaalidemokraatteihin kuulunut Varjola oli Sortavalan ja Porin kaupunginvaltuustojen ja Jyväskylän kaupunginhallituksen jäsen. Hän hoiti myös muita kunnallisia, ammatillisia ja osuustoiminnallisia luottamustehtäviä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Sortavalan kaupunginvaltuutetut Luokka:Porin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Olavi Eronen

Olavi Vilhelm Eronen (23. syyskuuta 1903 Viipuri – 12. helmikuuta 1937 Nurmijärvi) oli suomalainen toimittaja. Olavi Eronen syntyi rautatieläisen perheeseen. Hän suoritti keskikoulututkinnon Viipurin suomalaisessa lyseossa ja työskenteli sähkömiehenä Viipurissa ja Ensossa. Vuonna 1926 Eronen ryhtyi opiskelemaan Kansalaiskorkeakoulun sanomalehtilinjalla Helsingissä. Hän oli harjoittelijana Suomen Sosialidemokraatissa ja ryhtyi opinnot keskeytettyään Työväen Sanomalehtien Tietotoimiston toimittajaksi. Eronen siirtyi vuonna 1931 Vaasaan Pohjanmaan Kansan päätoimittajaksi. Vuonna 1931 hänestä tuli kotkalaisen Eteenpäin-lehden päätoimittaja. Erosen pakinoitsijanimimerkki lehdessä oli Junkkari. Sosiaalidemokraatteihin kuulunut Eronen oli kaupunginvaltuutettuna Vaasassa ja Kotkassa. Hän kuoli Nummelan keuhkotautiparantolassa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vaasan kaupunginvaltuutetut Luokka:Kotkan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Naisten Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu 1968

Vuoden 1968 naisten Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin Helsingissä Helsingin Olympiastadionilla 31.8. ja 1.9. ==Tulokset== Lopputulokset pisteet Suomi 52 Ruotsi 64 Tulokset (S=Suomi, R=Ruotsi) Laji 1. 2. 3. 4. 100 m U-B. Wieslander (R) 11,9 K. Wallgren (R) 11,9 M-L. Strandvall (S) 11,9 M. Eklund (S) 12,3 200 m K. Wallgren (R) 24,5 U-B. Wieslander (R) 24,5 M-L. Strandvall (S) 24,7 P. Wilmi (S) 25,2 400 m K. Wallgren (R) 54,6 I. Ericsson (R) 55,0 E. Haimi (S) 55,6 P. Wilmi (S) 55,9 800 m E. Haimi (S) 2.07,5 min.s (SE) E. Östberg (R) 2.08,0 A-M. Nenzell (R) 2.08,5 P. Vihonen (S) 2.12,8 80 m aidat G. Karlmark (R) 10,9 S. Norrlund (S) 10,9 U-B. Wieslander (R) 11,5 4 x 100 m viesti Ruotsi (Randerz, Cederström, Ohlsson, Wieslander) 46,6 Suomi (Koivusaari, Manninen, Eklund, Strandvall) 47,6 Pituus G. Cederström (R) 6,08 M. Koivusaari (S) 5,99 S. Niiranen (S) 5,99 A. Folcke (R) 5,83 Korkeus R. Bister (S) 1,64 P. Heikkilä (S) 1,61 I. Hed (R) 1,61 M. Berqvist (R) 1,58 Kiekko M. Kuuluvainen (S) 48,70 V. Freivald (R) 46,74 S. Kauppinen (S) 45,86 L. Sandgren (R) 40,96 Keihäs Ka. Launela (S) 55,60 (SE) Ki. Launela (S) 49,22 M. Carell (R) 45,36 M. Pettersson (R) 40,02 Kuula B. Johansson (R) 13,77 M. Kuuluvainen (S) 13,54 G-B. Flink (R) 13,18 C. Huttunen (S) 13,11 ==Lisätietoa== * lajeissa pisteet 5, 3, 2, 1 ja viestissä pisteet 5, 2 * keihäänheitossa Kaisa Launelan voittotulos oli uusi Suomen ennätys * 800 m:n juoksussa Haimi juoksi uuden Suomen ennätyksen * 80 m:n aitajuoksussa Norrlund sivusi Suomen ennätystä. Suomen Orvokki Manninen suljettiin pois juoksusta kahden varaslähdön takia. == Lähteet == * * Luokka:Suomi–Ruotsi-maaottelu Luokka:Vuoden 1968 yleisurheilu Luokka:Helsingin urheilutapahtumat
Naisten Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu 1969

Vuoden 1969 naisten Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin Tukholmassa Tukholman Olympiastadionilla 6. ja 7. syyskuuta. ==Tulokset== Lopputulokset pisteet Suomi 60 Ruotsi 75 Tulokset (S=Suomi, R=Ruotsi) Laji 1. 2. 3. 4. 100 m K. Lundgren (R) 11,7 s G. Olsson (R) 12,0 s M-L. Strandvall (S) 12,1 s M. Eklund (S) 12,4 s 200 m K. Lundgren (R) 24,0 s E. Randerz (R) 24,6 s M-L. Strandvall (S) 24,9 s P. Wilmi (S) 25,2 s 400 m K. Lundgren (R) 54,4 s E. Randerz (R) 55,4 s E. Haimi (S) 56,2 s P. Wilmi (S) 57,9 s 800 m A-M. Nenzell (R) 2.07,4 min.s E. Haimi (S) 2.09,1 min.s M. Lönnegren (R) 2.09,9 min.s P. Vihonen (S) 2.11,0 min.s 1500 m A-M. Nenzell (R) 4.29,7 min.s P. Vihonen (S) 4.33,2 min.s L. Sjöstedt (R) 4.35,6 min.s R. Partanen (S) 4.39,2 min.s 100 m aidat S. Norrlund (S) 14,0 s A. Bramer (R) 14,2 s G. Olsson (R) 14,4 s O. Manninen (S) 15,0 s 4 x 100 m viesti Ruotsi 45,8 s Suomi 47,5 s 4 x 400 m viesti Ruotsi (Ekblom, Östberg, Larsson, Randerz) 3.41,5 min.s Suomi (Strandvall, Hagman, Wilmi, Haimi) 3.42,2 min.s Pituus S. Niiranen (S) 606 cm P. Helenius (S) 598 cm B. Larsson (R) 595 cm A. Olsson (R) 585 cm Korkeus M. Berqvist (R) 167 cm G. Ekberg (R) 164 cm R. Bister (S) 164 cm S-L. Lampinen (S) 161 cm Kiekko M. Kuuluvainen (S) 49,94 m I. Sköld (R) 44,24 m S. Kauppinen (S) 43,36 m S. Grönberg (R) 40,56 m Keihäs A. Mustakallio (S) 53,02 m Kirsti Launela (S) 48,88 m E. Friedman (R) 44,38 m Å. Westman (R) 44,10 m Kuula C. Huttunen (S) 14,45 m B. Johansson (R) 14,35 m M. Kuuluvainen (S) 13,87 m G-B. Flink (R) 13,01 m ==Lisätietoa:== * lajeissa pisteet 5, 3, 2, 1 ja viestissä pisteet 5, 2 ==Lähteet:== * Helsingin Sanomat 7.9. ja 8.9. v. 1969 Luokka:Suomi–Ruotsi- maaottelu Luokka:Vuoden 1969 yleisurheilu Luokka:Tukholman urheilutapahtumat
Osmo Viitasalo

Osmo Eerik Viitasalo (10. toukokuuta 1908 Helsinki – 13. kesäkuuta 1950 Kotka) oli suomalainen toimittaja. Viitasalo valmistui ylioppilaaksi Helsingin koelyseosta vuonna 1928. Hän työskenteli Suomen Sosialidemokraatin toimitusharjoittelijana vuonna 1929, mikkeliläisen Vapauden toimitussihteerinä vuonna 1930 ja siirtyi samana vuonna kotkalaisen Eteenpäin-lehden toimitussihteeriksi. Vuonna 1937 hänet valittiin lehden päätoimittajaksi. Sosiaalidemokraatteihin kuulunut Viitasalo oli Kotkan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1934 ja kaupunginhallituksen jäsen vuodesta 1945. Hän toimi SDP:n kunnallisjärjestön puheenjohtajana vuodesta 1940. Viitasalo kuului Kotkan kaupunginkirjaston, työväenopiston ja työväen näyttämön johtokuntiin sekä Sosialidemokraattisen Sanomalehtimiesliiton hallitukseen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Kotkan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Resolution (Lamb of Godin albumi)

Resolution on metalliyhtye Lamb of Godin albumi, ja se julkaistiin 24. tammikuuta 2012. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Randy Blythe – laulu * Mark Morton – kitara * Will Adler – kitara * John Cambell – bassokitara * Chris Adler – rummut * Amanda Munton – laulu kappaleessa ”King Me” * Bryan Crook – Soitinnus kappaleessa ”King Me” == Arvostelut == * Imperiumi: 7/10Lamb of God: Resolution Viitattu 28.12.2022. * Kaaoszine: 9/10Lamb Of God – Resolution Viitattu 28.12.2022. * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Lamb of Godin albumit
Córdoban marttyyrit

thumb|Pyhän Eulogiuksen marttyyrikuolema. 1600-luvun maalaus Córdoban katedraalissa. Córdoban marttyyrit viittaa 850-luvulle ajoitettuun tapahtumasarjaan, joka tunnetaan Córdoban vapaaehtoisena marttyyriliikkeenä. Siitä on kertonut Eulogius –niminen munkki kirjassaan Memoriale Sanctorum. Eulogius kertoo, että liike sai alkunsa, kun munkki Perfectus taivuteltiin ilmaisemaan todellinen mielipiteensä profeetta Muhammedista. Perfectuksen mielipide tulkittiin sen jälkeen profeetan herjaamiseksi. Hänet vietiin uskonnolliseen oikeuteen (qadi), joka antoi teloittaa hänet. Tämän jälkeen kymmenet muut uskonveljet ja -sisaret avasivat vastarinnan osoituksena suunsa, koska halusivat vapaaehtoisesti jakaa Perfectuksen marttyyrikohtalon. Teloitettuja oli kaikkiaan 49. Myös Eulogius itse lopulta teloitettiin. == Kertomuksen arviointia == Tarina marttyyreista näyttäisi puhuvan al-Andalusin muslimien oletettua suvaitsevaisuutta vastaan. Islamin suvaitsevaisuutta korostavat norjalaiset tietokirjailijat Aukrust ja Skulstad selittävät kirjassaan ”Espanjan kulta-aika”, että marttyyrit olisivat todellisuudessa olleet itse syypäitä tuomioonsa. Tuomioistuimen oli noudatettava lakia, ja kun keskustelut eivät johtaneet tulokseen, pilkkaajien kaulat jouduttiin katkaisemaan. Historiantutkimus on toisaalta suhtautunut myös epäillen koko tapaukseen, sillä vapaaehtoisen marttyyriliikkeen olemassaolosta löytyy aikalaistietoa vain Eulogiukselta ja hänen ystävältään Alvarilta. Muun vahvistuksen puuttuessa on herännyt arvelu, että tarina voisi olla Eulogiuksen omaa keksintöä. Ainakin se vastaa tuon ajan marttyyrikertomusten yleistä rakennetta ja henkeä. === Muhammedin elämäkerta 848 === Eulogiuksen uskottavuutta kronikoitsijana heikentää sekin, että hänen tiedetään vuonna 848 julkaisseen sävyltään pilkallisen profeetta Muhammedin elämäkerran, jonka hän väitti löytäneensä navarralaisesta Leiren luostarista, mutta jonka hän yhtä hyvin on voinut itse kirjoittaa. Lyhyt elämäkerta päättyy siihen, että Muhammed tuntee kuolemansa lähestyvän ja pyytää opetuslapsiaan valvomaan kolme päivää hänen ruumiinsa äärellä, kunnes enkeli Gabriel saapuu korppikotkan hahmossa häntä noutamaan. Muhammedin sielu joutuu kuitenkin heti Helvettiin. Opetuslapset tekevät kuten lupasivat, kunnes mädäntymisen löyhkä pakottaa heidät poistumaan ruumiin ääreltä. Haju houkuttelee paikalle koiria, jotka syövät puolet Muhammedin ruumiista. Tämän jälkeen muslimit vannovat tappavansa vastedes kaikki näkemänsä koirat. == Katso myös == * al-Andalus == Lähteet == * === Viitteet === Luokka: al-Andalus Luokka: Kristityt marttyyrit Luokka: Espanjan historia Luokka:Córdoban historia Luokka:Uskonto keskiajalla Luokka:Varhaiskeskiaika
Túath

Túath tai tuatha merkitsee muinaisiirillä maata, maakuntaa, heimoa tai kansaa. Käsitteenä tuatha tarkoittaa muinaisen Irlannin klaaneja tai pieniä heimokuningaskuntia. Kukin tuatha oli melko itsenäinen ja sillä oli oma vaalikuningas. Monet tuathat saattoivat myös yhdistyä, ja jollakin kuninkaalla saattoi olla usean tuathan yliherruus, joka oli kuitenkin lähinnä kunniavirka, eikä merkinnyt toimeenpano- tai tuomiovaltaa. Vasta 900-luvulla oli koko Irlannin kuninkaita (árd rí Éireann). Kristillisen ajan alussa Irlanti ryhdyttiin jakamaan viiteen tuathaan, jotka tunnettiin yhteisnimellä ”viisi viidennestä”(Cuíg Cuígí). Nämä olivat Ulster (Ulaidh), Meath (Midhe), Leinster (Laighin), Munster (Mumhain) ja Connaught (Connacht). == Katso myös == *Tuatha Dé Danann == Lähteet == Luokka:Irlannin historia
Edvin Adolphson

Edvin Adolphson (25. helmikuuta 1893 Furingstad, Ruotsi – 31. lokakuuta 1979) oli ruotsalainen näyttelijä. == Filmografia == *1934 – Sången om den eldröda blomman *1935 – Munkbrogreven *1936 – Johan Ulfstjerna *1940 – Ett brott *1940 – Med dej i mina armar *1941 – Fröken Kyrkråtta *1942 – General von Döbeln *1945 – Kungliga patrasket *1946 – Åsa-Hanna *1951 – Hon dansade en sommar *1957 – Synnöve Solbakken *1961 – Änglar, finns dom? *1966 – Hemsöborna (Televisio) *1968 – Markurells i Wadköping (Televisio) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka: Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Gabriello Chiabrera

Gabriello Chiabrera (1552−1638) oli italialainen runoilija, joka viljeli melkein kaikkia runoudenlajeja, mutta ainoastaan lyyrikkona loi huomattavaa. Hänen eepoksensa ja draamansa ovat joutuneet unohduksiin. Hänen laulurunonsa seurasivat muodoltaan Pindarosta ja Anakreonia, minkä vuoksi italialaiset ovat hänelle antaneet kunnianimet Italian Pindaros ja Anakreon. Chiabreran lyyrilliset runot ovat täydellisimmin painettuina nimellä Rime (Rooma 1718).Chiabrera, Gabriello, Tietosanakirja osa 1, palsta 1612, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1552 syntyneet Luokka:Vuonna 1638 kuolleet
Marie-Joseph Chénier

Marie-Joseph Chénier (1764−1811) oli Ranskan vallankumouksen ajan tunnetuimpia näytelmäkirjailijoita. Hän ei kuitenkaan ollut veljensä runoilija André Chénierin veroinen. Hänen ensimmäiset draamansa epäonnistuivat. Sitä vastoin näytelmä Charles IX (1789) saavutti menestyksen, vaikka se draamana ja runoteoksena on heikko. Mutta yleisö näki siinä viittauksia päivän tapahtumiin. Kun näytelmä julkaistiin, tekijä omisti sen Ranskan kansalle, "vapaan miehen teoksena" "vapaalle kansalle". Chénierin seuraavat näytelmät ovat Henri VIII (1791), Jean Calas (1791), Caïus Gracchus (1792) sekä Timoléon (1794), jossa Robespierre oli huomaavinaan hyökkäyksen itseään vastaan ja kielsi sen esittämisen.Chénier, Marie-Joseph, Tietosanakirja osa 1, palsta 1604, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Chénierin muista näytelmistä esitettiin hänen paras näytelmänsä Tibère vasta pitkän ajan kuluttua hänen kuolemansa jälkeen, eikä se saavuttanut silloin menestystä. Vuonna 1804 Chénier pyrki Napoleonin suosioon näytelmällä Cyrus, joka sisältää paljon viittauksia Napoleonin tekoihin. Napoleon suhtautui imarteluun ynseästi, ja loukkaantunut tekijä muuttui taas tasavaltalaiseksi. Chénierin kootut teokset julkaisi Antoine-Vincent Arnault (1824−1826). Niihin johdannon ja selityksiä kirjoittivat Pierre Daunou ja Louis-Nicolas Lemercier. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1764 syntyneet Luokka:Vuonna 1811 kuolleet
Alain Chartier

Alain Chartier (noin 1385 − 1430-luvullaChartier, Alain, BnF päivitetty 8.6.2018, viitattu 20.1.2021) oli ranskalainen kirjailija. Hän oli dauphinin (myöhemmin Kaarle VII) sihteeri ja palveli uskollisesti tämän asiaa sen lopulliseen voittoon asti. Chartierilla oli omana aikanaan suuri runoilijan ja puhujan maine. Häntä ylistetään aikansa mestarina, ja taru kertoo Skotlannin Margareta Stuartin (myöhemmin Ludvig XI:n puoliso) useiden läsnäollessa painaneen suudelman nukahtaneen Chartierin huulille.Chartier, Alain, Tietosanakirja osa 1, palsta 1591−1592, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Chartierin runoudelle on ominaista isänmaallisuus. Muoto hänen runoissaan on yleensä vertauskuvallinen. Azincourtin taistelun jälkeen (1416) hän kirjoitti runon Le livre de quatre dames, joka kertoo neljästä naisesta, jotka ovat menettäneet rakastajansa Azincourtin taistelussa ja jotka kiistelevät siitä, kuka heistä on onnettomin. Chartier on lisäksi kirjoittanut teokset Bréviare des nobles ja Le curial, jotka ovat hyvän seurustelutavan ja ritarillisten hyveiden käsikirjoja. Hänen teoksensa Quadriloge invectif on Ranskan silloisia valtiollisia oloja käsittelevä dialogi. Chartierin tyyli on oratorinen ja osoittaa roomalaisten kirjailijoiden, varsinkin Ciceron, vaikutusta. Chartierin teokset julkaisi André Duchesne (Pariisi 1617). == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kirjailijat luokka:Keskiajan kirjailijat Luokka:1380-luvulla syntyneet Luokka:1430-luvulla kuolleet
Jean Chapelain

Jean Chapelain (1595−1674) oli ranskalainen runoilija. Hän kirjoitti esipuheen Giambattista Marinon eepokseen Adone ja sai sen ansiosta Richelieun huomion. Richelieu antoi hänelle tehtäväksi ryhtyä suunnittelemaan Ranskan akatemiaa. Tästä alkaen ranskalaiset runoilijat pitivät Chapelainia oraakkelinaan. Hänen sanotaan olleen draaman kolmen ykseyden alkuunpanija.Chapelain, Jean, Tietosanakirja osa 1, palsta 1585, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Chapelain menetti maineensa julkaistuaan 12 ensimmäistä laulua runoelmastaan La Pucelle, jota hän oli sepittänyt 20 vuotta. Runoteos oli jäykkä ja ikävä. Siihen oli kiinnitetty suuria toiveita, ja kun ne pettivät, oli tyytymättömyys suuri. Nicolas Boileau ja hänen ystävänsä ruoskivat ivallaan lopullisesti tämän teoksen kuoliaaksi. 12 jälkimäistä laulua ilmestyivät vasta 1757. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1595 syntyneet Luokka:Vuonna 1674 kuolleet
The Slow Rush

The Slow Rush on australialaisen musiikkiprojekti Tame Impalan neljäs studio albumi, joka julkaistiin 14. helmikuuta 2020. Albumi käsittää kuusi single- julkaisua: ”Borderline”, ”It Might Be Time”, ”Posthumous Forgiveness”, ”Lost in Yesterday”, ”Breathe Deeper” ja "Is It True". Se on jatkumoa vuonna 2015 julkaistulle Currents-albumille ja maaliskuun 2019 ”Patience”-singlelle. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # ==Lähteet== Luokka:Tame Impalan albumit Luokka:Vuoden 2020 albumit
Diosfos-maalari

Diosfos-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi mustakuvio- ja valkopohjakeramiikkaa. Hän toimi arkaaisella kaudella noin vuosina 495–475 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Diosfos-maalari maalasi erityisesti lekyyttejä ja alabastroneita. Hän käytti mustakuvio- ja valkopohjatekniikkojen lisäksi joskus myös Six-tekniikkaa. == Teoksia == Tiedosto:Terracotta neck-amphora (jar) MET DP138705.jpg|Kaula-amfora, n. 500 eaa. Tiedosto:Terracotta lekythos (oil flask) MET DP117188.jpg|Lekyytti, n. 500 eaa. Tiedosto:Achilles Ajax dice Louvre MNB911.jpg|Lekyytti, n. 500 eaa. Tiedosto:Iris Louvre L43 n2.jpg|Iris. Yksityiskohta lekyytistä, Six-tekniikka, n. 500–490 eaa. Tiedosto:Departure Artemis Apollo MBA Lyon X492-8.jpg|Apollon ja Artemis (?). Yksityiskohta lekyytistä, n. 500–475 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset mustakuviomaalarit Luokka:Antiikin kreikkalaiset valkopohjamaalarit
Elbows Out

Elbows Out (engl., ”Kyynärpäät ulkona”) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 550–530 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty englanninkielinen nimitys perustuu hänen tunnetuimpien teostensa manieristiseen tyyliin, jossa hahmojen kyynärpäät (elbow) ovat liioitellun ulkonevia. == Teoksia == Tiedosto:Terracotta lekythos (oil flask) MET DP-1504-001.jpg|Lekyytti, n. 560–550 eaa. Tiedosto:Terracotta kylix- band-cup (drinking cup) MET 140718.jpg|Kyliks, n. 560–550 eaa. Tiedosto:Fragment of a kylix- band-cup (drinking cup) MET DP117001.jpg|Sirpale kyliksistä, n. 550–525 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset mustakuviomaalarit
Eretria-maalari

Eretria-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisella kaudella noin vuosina 440–415 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että eräs hänen maalaamansa epinetron on löydetty Eretriasta. Eretria-maalarin nimiin on laitettu noin 150 eri vaasia. Hän maalasi erityisesti erilaisia juoma-astioita, kuten kyliksejä ja kantharoksia. Näitä on tunnetusta tuotannosta noin puolet. Maalausten aiheissa on paitsi mytologiaa myös erityisesti urheilijoita ja nuorukaisia. Maalarin nimivaasi on nykyisin Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa. == Teoksia == Tiedosto:Achilles departure Eretria Painter CdM Paris 851.jpg|Akhilleuksen lähtö. Yksityiskohta kantha­roksesta, n. 440–415 eaa. Tiedosto:Palaistra scene Louvre G457.jpg|Opettaja ja oppilas palaistrassa. Kyliksin tondo, n. 440–430 eaa. Tiedosto:Pittore di eretria, kylix attica con giovane che si deterge con strigile, 425 ac ca. 01.jpg|Kyliks, n. 425 eaa. Tiedosto:Terracotta lekythos (oil flask) MET DP297355.jpg|Lekyytti, n. 420 eaa. Tiedosto:Amazonomachy Met 31.11.13.jpg|Amatsonomakhia. Yksityiskohta lekyytistä, n. 420 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit
Ergoteles (savenvalaja)

Ergoteles () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. Ergoteles oli osa niin kutsuttua Pienet mestarit -ryhmää ja teki Pieni mestari -maljoja. Hänen isänsä oli vaasimaalari Nearkhos ja veljensä savenvalaja Tleson, joka kuului myös Pieniin mestareihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat
Ergoteles

Ergoteles () voi viitata seuraaviin: * Ergoteles (500-luku eaa.), attikalainen savenvalaja * Ergoteles Himeralainen, Olympian kisojen voittaja vuosina 472 ja 464 eaa.
Ergotimos

Ergotimos () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 570–560 eaa. Ergotimoksen tunnetuin vaasi on voluuttikrateeri, joka tunnetaan nimellä François-vaasi. Sen samoin kuin monia muita hänen vaasejaan maalasi Kleitias. == Teoksia == Tiedosto:Kleitias e vasaio ergotimos, cratere françois, 570 ac ca. artemide e aiace che porta achille morto 01.JPG|Yksityiskohta François-vaasista, n. 570 eaa. Tiedosto:Terracotta stand MET DP-12501-002.jpg|Jalusta, jossa Kleitiaan signeeraus, n. 570 eaa. Tiedosto:Terracotta stand MET DP-12501-003.jpg|Sama jalusta ylhäältä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat
Eumaros

Eumaros (, ) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella 500-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla. Eumaros on varhaisin antiikin kirjallisuudessa nimeltä mainittu vaasimaalari. Hänet mainitsee Plinius vanhempi, joka sanoo Eumaroksen olleen ensimmäinen vaasimaalari, joka erotti maalauksissa miehet ja naiset toisistaan. Tällä tarkoitetaan todennäköisesti sitä, että hän maalasi ensimmäisenä naisten ihon vaaleammalla ja miesten ihon tummemmalla, mistä tuli yleinen käytäntö. Plinius sanoo hänen myös esittäneen monenlaisia hahmoja, mikä viittaa mahdollisesti kokeiluihin erilaisilla asennoilla.Plinius vanhempi: Naturalis historia 35.56. Eumaroksen aloittamaa kehitystä jatkoi Kimon Kleonailainen, joka saattoi olla hänen oppilaansa. Eumaros oli mahdollisesti sama henkilö kuin Eumares, joka mainitaan Akropoliilta löytyneissä piirtokirjoituksissa kuvanveistäjä Antenorin isäksi. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset mustakuviomaalarit
Euthymides

Euthymides () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja ja vaasimaalari, joka teki ja maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 515–500 eaa. Euthymideen signeeraus tunnetaan kahdeksasta eri vaasista, kuudesta vaasimaalarina ja kahdesta savenvalajana. Signeeraustensa mukaan hän oli Poliaan poika. Polias oli todennäköisesti hänkin taiteilija. Hänen oletetaan olevan sama henkilö kuin 500-luvun eaa. lopulla toiminut kuvanveistäjä Pollias. Euthymides oli varhaisia punakuviomaalareita ja osa niin kutsuttua Pioneeriryhmää. Hän pyrki maalauksissaan hyödyntämään punakuviotekniikan uusia mahdollisuuksia ihmisvartalon esittämisessä erilaisissa asennoissa. Euthymides oli Eufronioksen kilpailija, mikä tulee ilmi siitä, että hän lisäsi erääseen vaasiinsa signeerauksen jälkeen kirjoituksen , ”(tämä maalaus on niin hyvä) ettei Eufronios koskaan (olisi voinut maalata sitä)”. Tätä on kutsuttu ensimmäiseksi tunnetuksi esimerkiksi länsimaisesta taidekritiikistä. == Teoksia == Tiedosto:Terracotta oinochoe (jug) MET DP272633.jpg|Oinokhoe, n. 520–510 eaa. Tiedosto:Euthymides ARV 26 1 Hector arming - komos (10).jpg|Amfora, n. 510–500 eaa. Tiedosto:Euthymides ARV 27 4 Theseus abducting Helena (09).jpg|Theseus sieppaa Helenan. Yksityiskohta amforasta, n. 510 eaa. Tiedosto:Euthymides ARV 26 2 Thorykion arming - two young athletes and their trainer (04).jpg|Thorykion-niminen hopliitti aseistautuu. Yksityiskohta amforasta, n. 505–500 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat
Fiale-maalari

Fiale-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista puna- ja valkopohjakeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisella kaudella noin vuosina 450–425 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu erääseen hänen maalaamaansa fialeen, joka on nykyisin Bostonissa. Fiale-maalari oli Akhilleus-maalarin oppilas. He työskentelivät yhdessä samassa työpajassa, jossa toimi myös monia muita. Fiale-maalarin nimiin on laitettu noin 200 eri vaasia. Hän maalasi erityisesti nolalaisia amforoita ja lekyyttejä. Kuva-aiheissa esiintyy sekä mytologiaa että arkielämää. __NOTOC__ == Teoksia == Tiedosto:Hermes Psykhopompos Staatliche Antikensammlungen 2797 n1.jpg|Hermes Psykhopompos. Yksityiskohta lekyytistä, n. 450 eaa. Tiedosto:Attic red figure Nolan neck-amphora, Phiale Painter, 440 BC, 187461.jpg|Nolalainen amfora, n. 440 eaa. Tiedosto:Orpheus Mainade Staatliche Antikensammlungen 2330.jpg|Nolalainen amfora, n. 440 eaa. Tiedosto:Terracotta lekythos (oil flask) MET SF1723035a.jpg|Lekyytti, n. 440 eaa. Tiedosto:British Museum Room 20a Phiale Painter Girls dancing 19022019 6748.jpg|Hydria-kalpis, n. 430 eaa. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit Luokka:Antiikin kreikkalaiset valkopohjamaalarit
Frynos

Frynos () voi viitata seuraaviin: * Frynos (toimi n. 550 eaa.), attikalainen savenvalaja * Frynos-maalari (toimi n. 550 eaa.), attikalainen mustakuviomaalari, joka maalasi Frynoksen vaaseja
Frynos (savenvalaja)

Frynos () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuoden 550 eaa. tienoilla. Frynos luetaan niin kutsuttuihin Pieniin mestareihin. Hänen signeerauksensa tunnetaan kolmesta kyliks-maljasta. Frynoksen vaaseja maalasi hänestä nimensä saanut Frynos-maalari. Heitä on ehdotettu myös samaksi henkilöksi. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat
Frynos-maalari

Frynos-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 560–540 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Frynoksen signeeraamia vaaseja. Heitä on ehdotettu myös samaksi henkilöksi. Frynos- maalari oli osa niin kutsuttua Pienet mestarit -ryhmää, ja maalasi pääasiassa kyliksejä, kuten huulimaljoja. Lisäksi hänen tiedetään maalanneen joitakin amforoita. Frynos-maalarin maalaukset ovat eloisia ja niissä on paljon yksityiskohtia. Hän käyttää lisävärinä usein punaista. == Teoksia == Tiedosto:Pittore di Phrynos, kylix a figure nere, Museo del vino Torgiano.jpg|Huulimalja-kyliks, saven­valaja Frynoksen signeeraus, n. 550 eaa. Tiedosto:Sirene auf attischer Randschale.jpg|Huulimalja-kyliks, n. 550 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset mustakuviomaalarit
Gorgon-maalari

Gorgon-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 600–580 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu erääseen hänen teokseensa, jossa esiintyy gorgoja. Gorgon-maalari oli varhaisia attikalaisia mustakuviomaalareita. Hän oli tyylin korinttilaisesta keramiikasta Ateenaan tuoneen Nessos-maalarin oppilas. Hän omaksui gorgo-aiheen opettajaltaan, ja käytti gorgoja nimivaasinsa lisäksi myös muissa maalauksissaan. Maalarin nimivaasi on holmos-jalustalla varustettu dinos noin vuodelta 590 eaa. Dinoksen toisella puolella on kuvattuna Herakles ja Kyknos ja toisella puolella Perseus, jota gorgot ajavat takaa hänen katkaistuaan heidän sisarensa Medusan pään. Lisäksi vaasissa on eläinaiheisia friisejä. Siinä näkyy monella tavalla korinttilaisen keramiikan vaikutus. Vaasi on nykyisin esillä Louvressa. == Teoksia == Tiedosto:Gorgon Painter - Attic Black-Figure Plate with Gorgon's Head and Bands of Animals - Walters 48215.jpg|Lautanen, n. 600 eaa. Tiedosto:AGMA Trefoil-mouthed olpe depicting a swan P15002.jpg|Olpe, n. 600–590 eaa. Tiedosto:Dinos do Pintor da Górgona.jpg|Maalarin nimivaasi, dinos ja holmos, n. 590 eaa. Tiedosto:Black- figure olpe by the Gorgon Painter, terracotta, Athens, probably 590-580 BCE - Nelson-Atkins Museum of Art - DSC08177.JPG|Olpe, n. 590–580 eaa. Tiedosto:Greek Antiquities in the Museum August Kestner 269.JPG|Amfora, n. 580 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset mustakuviomaalarit
Hääkulkuemaalari

Hääkulkuemaalari (englanninkielisessä tutkimuksessa Painter of the Wedding Procession) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista niin kutsutun Kertš-tyylin punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisella kaudella noin vuoden 362 eaa. tienoilla. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu erääseen hänen teokseensa. Hääkulkuemaalari oli viimeisiä ateenalaisia vaasimaalareita, ennen kuin maalattujen vaasien perinne siellä kuoli. Hääkulkuemaalari maalasi erityisesti suuria astioita, kuten hydrioita ja lebeksiä. Hän käytti myös mustakuviotekniikkaa, sillä hän koristeli joitakin Panathenaia-amforoita, jotka maalattiin aina mustakuvioisina. Hääkulkuemaalaria ei tule sekoittaa varhaisempaan niin kutsuttuun Häämaalariin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit
Volkmarsen

Volkmarsen on kaupunki Waldeck-Frankenbergin piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. == Maantiede == Volkmarsen sijaitsee Hessenin pohjoisosassa noin 150 kilometriä Frankfurt am Mainista pohjoiseen ja noin 28 kilometriä Kasselista luoteeseen.. Alueella virtaa Diemelin 41-kilometrinen sivujoki Twiste. Diemel puolestaan on Weserin läntinen sivujoki. Volkmarsenin naapurikunnat pohjoisesta myötäpäivään ovat Warburg, Breuna, Wolfhagen, Bad Arolsen ja Diemelstadt. == Kaupunkikuva == Volkmarsenin ruutukaava on muodoltaan soikeahko. Sitä halkoo kaakkois–luoteissuuntainen pääkatu Steinweg, jonka läheisyydessä on muun muassa keskiaikainen kirkko ja markkinatori. Keskiajalla rakennettu kaupunginmuuri purettiin 1800-luvulla. Uusia asuinalueita on etenkin kantakaupungin kaakkoispuolella ja ulosmenoteiden varsilla. == Historia == Varhaisin asiakirjamaininta Volkmarsenista on vuodelta 1155. Kaupungiksi paikkakuntaa on kutsuttu ensimmäisen kerran 1233 paavi Gregorius IX:n turvakirjeessä. Vuodesta 1507 Volkmarsen kuului Westfalenin herttuakuntaan. Kaupunki koki laajaa tuhoa kolmikymmenvuotisen sodan aikana 1632. Suuret tulipalot puolestaan koettelivat kaupunkia vuosina 1668 ja 1685. Hessen-Darmstadtin ja Hessen-Kasselin maakreivikunnat kiistelivät Volkmarsenin omistuksesta 1800-luvun alussa ja olivat ajautua aseelliseen konfliktiin. Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta - das Alte Reich - tuli tiensä päähän 1806, minkä jälkeen Volkmarsen kuului Westfalenin kuningaskuntaan ja vuodesta 1814 Preussiin, joka luovutti sen 1817 Hessenin vaaliruhtinaskunnalle. Vuonna 1866 Volkmarsen liitettiin muun vaaliruhtinaskunnan mukana jälleen Preussiin. Vuodesta 1945 kaupunki on kuulunut Hessenin osavaltioon. 1970-luvun aluereformin yhteydessä Volkmarseniin liitettiin useita ympäröiviä maalaiskuntia. Volkmarsenin keskustan itäpuolella on Kugelsburgin linnoituksen raunioita. Linnoituksen historia ulottuu 1100-luvun lopulle. Kugelsburgin lienevät rakennuttaneet Eversteinin kreivit. Linnoitus tuhottiin seitsenvuotisessa sodassa. == Talous ja liikenne == Volkmarsenin rautatieasema on rataosuuden Volkmarsen–Vellmar- Obervellmar pääteasema. Bundesautobahn 44 kulkee Volkmarsenin itäpuolitse. Kantakaupungin lounaispuolella on teollisuusalue, jossa toimii muun muassa Phönix Armaturen-Werke Bregel GmbH ja Henkelmann GmbH. == Lähteet ja viitteet == == Aiheesta muualla == *Volkmarsen, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Hessenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit Luokka:Waldeck- Frankenbergin piirikunta
Häämaalari

Häämaalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisella kaudella noin vuosina 480–460 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu erääseen hänen maalaamaansa, nykyisin Louvressa olevaan pyksikseen, jonka koristelu esittää Thetiin ja Peleuksen häitä. Häämaalaria tule sekoittaa myöhempään niin kutsuttuun Hääkulkuemaalariin. == Teoksia == Tiedosto:Griechen31.png|Mies ja hetaira. Kyliksin tondo, n. 480–470 eaa. Tiedosto:Birth Aphrodite Met 39.11.8a-b.jpg|Afroditen syntymä. Yksi­tyiskohta pyksiksestä, n. 460–450 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset punakuviomaalarit
Armas Lehtinen

Armas Veikko Lehtinen (20. helmikuuta 1905 Turku – 11. heinäkuuta 1981) oli suomalainen arkkitehti. Hän valmistui arkkitehdiksi Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuurin osastolta vuonna 1935. Lehtinen oli pitkään SOK:n rakennusosaston palveluksessa ja hän suunnitteli SOK:lle useita rakennuksia.Rakennushistoriaselvitys. SOK:n entinen konttori- ja varastorakennus Mikkelissä, Pekka Piiparinen 4.4.2012, sivu 29 == Suunnittelutöitä == * Hotelli Arina, Oulu, 1939 * SOK:n konttori- ja varastorakennus, Mikkeli 1952 * Vaajakosken kirkko, 1954 * SOK:n tavaratalo Valtakulma, Rauhankatu 14-16, Lahti, 1956 (Pauli Lehtisen kanssa) * Pohjantalo, Runeberginkatu 5, Helsinki, 1958 Ent. Pohjantalo, Runeberginkatu 5. Arkkitehti Armas Lehtinen, 1958, Helsingin kaupunginmuseo (Finna) * Arina- Sokos tavaratalo, Oulu, 1960 Päivi Alasuutari : Jotain uutta, jotain vanhaa. Kun uusi Sokos-tavaratalo avaa ovensa huhtikuussa, on kulunut 15 vuotta vanhan sulkemisesta. Kemikalio on ensimmäisessä kerroksessa, kuten vanhassakin Sokoksessa. (Kaleva) * Uudenmaankatu 30, Helsinki, 1961 (Pauli Lehtisen kanssa) * Asunto Oy Laajakulma, Laajalahdentie 9, Munkkiniemi, Helsinki, 1963 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Hippolytos-maalari

Hippolytos-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi korinttilaista orientalisoivaa mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi varhaisella arkaaisella kaudella noin vuosina 575–550 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu erääseen hänen teokseensa, jonka maalaus liittyy Hippolytos-myyttiin. Hippolytos-maalari edusti myöhäiskorinttilaista mustakuviokeramiikkaa. Hänen nimivaasinsa, joka on pylväskrateeri, on nykyisin esillä Louvressa. == Teoksia == Tiedosto:Crater Hippolyte Painter Louvre E636 full.jpg|Maalarin nimivaasi, pylväskrateeri, n. 575–500 eaa. Tiedosto:Amphora cockerel Louvre E646.jpg|Amfora, n. 575–550 eaa. Tiedosto:Amphora busts Louvre E645.jpg|Amfora, n. 575–550 eaa. Tiedosto:Olpe riders Louvre E647.jpg|Olpe, n. 575–550 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset mustakuviomaalarit
Hirschfeld-maalari

Hirschfeld-maalari (englanninkielisessä tutkimuksessa Hirschfeld Painter) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi geometrista keramiikkaa. Hän toimi Ateenassa noin vuosina 750–735 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hänen töitään tutki ensimmäisenä arkeologi Gustav Hirschfeld. Hirschfeld-maalari toimi myöhäisellä geometrisella kaudella ja jatkoi Dipylon-mestarin jalanjäljissä. Hänet tunnetaan Ateenan Kansallisessa arkeologisessa museossa olevasta suurikokoisesta Hirschfeld-krateerista, joka kuuluu niin kutsuttujen Dipylon- vaasien perinteeseen. Toinen suurikokoinen krateeri on Metropolitan Museum of Art -museossa. == Teoksia == Tiedosto:Attic krater, Late geometric, ekfora, 750-735 BC, NAMA 990, 191233.jpg|Hirschfeld-krateeri, n. 750–735 eaa. NAMA. Tiedosto:Attic krater, Late geometric, ekfora, 750-735 BC, NAMA 990, 191236.jpg|Yksityiskohta edellisestä. Tiedosto:Geometric krater Met 14.130.14 n01.jpg|Krateeri, n. 750–735 eaa. MET. Tiedosto:Geometric krater Met 14.130.14 n03.jpg|Yksityiskohta edellisestä. Tiedosto:Antikensammlung-Kykladenmuseum 0094.JPG|Skyfos, n. 750–735 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset vaasimaalarit Luokka:Geometrinen kausi
Jordi Alfonso

Jordi Alfonso Gomez (s. 1. kesäkuuta 1976 Móra d'Ebre, Espanja) on espanjalainen Aku Ankka -sarjakuvien tekijä, joka on työskennellyt Comicup Studiolle vuodesta 1999 lähtien. Yhteensä Alfonso on tuottanut Disneylle 516 sarjakuvatarinaa, joista 149 on julkaistu Suomessa. Alfonso piirtää sarjoja joskus myös tanskalaiselle Egmontille ja ranskalaiselle Hachettelle. Alfonso piirtää Aku Ankan ja muiden häneen liittyvien hahmojen lisäksi myös Disneyn sivuhahmoja, kuten Sepe Sutta, Veli Kania, Panchito Pistolesia sekä José Cariocaa ja heihin liittyviä hahmoja. Useimmat Alfonson tarinoista ovat alankomaalaisten, kuten Frank Jonkerin, Jan Krusen ja Evert Geradtsin käsikirjoittamia. Lisäksi hän on tehnyt kuvituksia myös saksalaiseen Quix- lehteen. == Lähteet == Luokka:Disneyn sarjakuvien tekijät Luokka:Espanjalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hiskhylos (savenvalaja)

Hiskhylos () (englanninkielisessä tutkimuksessa Hischylos) oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista musta- ja punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 540–515 eaa. Hiskhylos teki erityisesti kyliksejä ja muita juomamaljoja. Ne koristeltiin usein kaksikielisellä tekniikalla, joka yhdisti mustakuvio- ja punakuviotekniikkaa samassa vaasissa. Hiskhyloksen signeeraus tunnetaan 17 eri vaasista, joista 13 on kaksikielisiä. Hiskhyloksen vaaseja maalasi muun muassa Epiktetos, jonka signeeraus tunnetaan kolmesta Hiskhyloksen vaasista. Muita maalareita olivat Feidippos, Sakonides ja Hiskhylos-maalari. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat
Hiskhylos

Hiskhylos () voi viitata seuraaviin: * Hiskhylos (toimi n. 540–515 eaa.), attikalainen savenvalaja * Hiskhylos-maalari (toimi n. 520 eaa.), attikalainen punakuviomaalari, joka maalasi Hiskhyloksen vaaseja
Jussi Sorjanen

Jussi Sorjanen (s. 1986 Joutsa) on suomalainen teatteriohjaaja ja näyttelijä. == Ura == Heinolassa varttuneen Sorjasen teatteriura alkoi siviilipalvelusmiehenä lahtelaisessa Teatteri Vanhassa Jukossa vuonna 2006. Vanhan Jukon taiteellisena johtajana hän toimi 2009–2015. Sen jälkeen Sorjanen toimi Kajaanin kaupunginteatterin ohjaajana kaksi vuotta. Syyskaudella 2018 hän aloitti helsinkiläisen Viirus-teatterin taiteellisena johtajana. Sorjanen on työskennellyt myös näyttelijänä. Vuonna 2010 hän teki pääroolin helsinkiläisen Teatteri Rujon näytelmässä Mannerheim – eli lapsistasi ei mitään. Lisäksi on näytellyt sivurooleja teatterielokuvissa. Jussi Sorjasen puoliso on näyttelijä Lotta Kaihua. == Teatteriohjauksia == *Kirsikkapuisto (Teatteri Vanha Juko, 2010) *Maa on syntinen laulu (Teatteri Vanha Juko, 2012) *Working Class Hero - iltasatu orjuudesta (Joensuun kaupunginteatteri / Teatteri Vanha Juko, 2014) *Rikhard III (Teatteri Vanha Juko, 2015) *Siunattu hulluus (Kajaanin kaupunginteatteri, 2016) *Lottovoittajat (Kajaanin kaupunginteatteri, 2017) *Karamazovin veljekset (Kajaanin kaupunginteatteri, 2018) *Meidän isä (Kajaanin kaupunginteatteri, 2018) *Roulettenburg - total entertainment forever (Viirus, 2019) *Familjen Bra (Viirus, 2020) *ROCKY! Return of the Loser (Viirus, 2021) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Teatteri &Tanssi;+Sirkus 1/2016: Jussi Sorjanen – Suu auki Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kakhrylion

Kakhrylion () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella 500-luvun eaa. lopulla ja 400-luvun eaa. alussa. Kakhrylionin signeeraus tunnetaan muutamista vaaseista, ja lisäksi hänen nimiinsä on osattu laittaa useita muita vaaseja. Häneltä tunnetaan erityisesti kyliksejä. Monissa on käytetty korallinpunaista väriä. Kakhrylionin vaaseja maalasivat erityisesti Eufronios ja Oltos. == Teoksia == Tiedosto:Euphronios ARV 16 17 young rider - Herakles and Geryoneus (07).jpg|Herakles ja Geryon. Yksityiskohta kyliksistä, n. 510–500 eaa. Tiedosto:Vasaio kachrylion, kylix con teseo contro minotauro e briganti di istmo di corinto, 510-500 ac ca. 01.JPG|Kyliks, n. 510–500 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat
Kharinos

Kharinos () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 520–500 eaa. Kharinos tunnetaan erityisesti ihmisen ja eläimen pään muotoisista vaaseista. Hänen vaasejaan maalasi muun muassa Triptolemos- maalari. == Teoksia == Vasaio charinos, oinochoe a forma di testa femminile, 500-490 ac. 01.jpg|Naisenpään muotoinen oinokhoe, n. 500–490 eaa. Vasaio charinos, oinochoe a forma di testa femminile, 500-490 ac. 02.jpg|Sama vaasi takaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset savenvalajat
Kopparnäs-Störsvik

Kopparnäs-Störsvik on Inkoossa ja Siuntiossa läntisellä Uudellamaalla sijaitseva virkistys- ja luonnonsuojelualue. Kopparnäs on Inkoon puolella ja Störsvik Siuntion puolella. Kopparnäs-Störsvikistä vesialuetta on noin 15 neliökilometriä, mannerta runsaat 7 neliökilometriä ja saaria 0,7 neliökilometriä. Ilmeeltään alue on monimuotoinen kallioisine merenrantoineen, saaristoineen, niittyineen, soineen, metsineen ja pienine sisävesineen. Saarista suurin on Stora Halsö, sisävesistä laajin on Kvarnträsk alueen pohjoisosassa. Kopparnäsin lounaisosassa on helppopääsyinen Berguddenin näköalapaikka. Toisen maailmansodan jälkeen Kopparnäs ja Störsvik kuuluivat Porkkalan vuokra-alueeseen. Tuolloin Kopparnäsin manneralue paloi lähes täysin, mutta Störsvik ei, joten sen metsät ovat merkittävästi vanhempia kuin Kopparnäsin. Alueella on myös pronssikautisia hautaröykkiöitä. Kopparnäs- Störsvik siirtyi Uudenmaan virkistysalueyhdistyksen ja Metsähallituksen hallintaan 2000-luvun alussa. Störsvikissä esiintyy uhanalaisiksi luokiteltuja luontotyyppejä. Nisäkkäistä alueella on havaittu muun muassa liito-oravia, minkkejä, valkohäntäkauriita ja hirviä. Linnuista alueella on havaittu muun muassa eri tikka- ja haukkalajeja. Alueen kasvistoon kuuluvat muun muassa uhanalaiset korpihohtosammal ja partanaava. Kopparnäs-Störsvikin etäisyys Helsingin keskustasta on noin 40 kilometriä länsilounaaseen. 1970-luvun puolivälissä Kopparnäs oli vahva ehdokas pääkaupunkiseudulle suunnitellun ydinvoimalan sijoituspaikaksi. Vuosina 1986–2001 Kopparnäsin tuulivoimapuistossa tutkittiin tuulivoimaloiden rakentamista ja käyttöä ensimmäistä kertaa Suomessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kopparnäsin virkistysalue Luokka:Uudenmaan luonnonsuojelualueet Luokka:Inkoo Luokka:Siuntion luonto
Mai Guban isku

Mai Guban isku oli suomalaisten jatkosodan aikana 18. tammikuuta 1942 tekemä sissi-isku. Sen tavoitteena oli katkaista Murmannin rata ja tuhota Mai Guban asemakylä varikkoineen ja varastoineen. Sissi-iskun suunnittelivat Erkki Raappana, Mannerheim ja Aksel Airo, ja päätös sen toteuttamisesta tehtiin tammikuun alussa 1942. Retkeä johti puolalaiseen sotilassukuun kuulunut Arnold Majewski. Tehtävän suorittamiseen valikoitui Eino Laiston johtama 14. divisioonan jalkaväkirykmentti 10:n ensimmäinen pataljoona (I/JR10) ja majuri Matti Murolen johtama rajajääkäripataljoona 6 (RjP 6). Lisäksi iskuun osallistui ilmatorjuntajoukkue, pioneeri- ja viestiryhmä, armeijakunnan yhteysosasto, lääkintäryhmä sekä esikunta- ja huoltokomppaniat. Sissiretkelle lähti 14. tammikuuta kaikkiaan 1 924 miestä ja 268 hevosta tarvikkeineen. Iskuosasto poltti retkellään 92 taloa, 12 täyttä varastorakennusta tavaroineen sekä sahan. Murmannin rataa sekä lennätin- ja puhelinlinjoja hävitettiin 10 kilometrin matkalta. Samalla tuhottiin 11 rautatievaunua, 8 rautatievaihdetta, sadan hevosen talli sekä rautatiesilta. Suomalaisten tappiot olivat neljä kaatunutta, 10 haavoittunutta ja 79 paleltunutta. Puna-armeijan tappiot olivat neljä sotilasta. Lisäksi kuoli kaksi siviiliä. == Lähteet == Luokka:Jatkosota
Viljo Sillanpää

Viljo Sillanpää (s. 6. elokuuta 1993 Alajärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Sillanpää edustaa Superpesiksessä pelaavia Seinäjoen JymyJusseja. Hän on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Alajärven Ankkureita ja Vimpelin Vetoa. Vimpelin Vedossa pelatessaan Sillanpää saavutti SM-pronssia kaudella 2020. Sillanpää pelaa ulkopelissä kopparin paikalla. Kaudella 2012 alkaneella urallaan Superpesiksessä Sillanpää on pelannut 186 runkosarjaottelua, joissa on lyönyt kuusi kunnaria ja 15 tavallista juoksua, tuonut 129 juoksua ja kerännyt 534 kärkilyöntiä. 11 pelaamassaan pudotuspeliottelussa hän on lyönyt kaksi juoksua ja kerännyt 26 kärkilyöntiä. ==Lähteet== * https://www.vimpelinveto.fi/superpesis/joukkue-2012/1303-viljo- sillanpaeae * http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=6422&view;=pelaajakortti * * * Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teemu Lehmusruusu

Teemu Lehmusruusu (s. 1981 Helsinki) on suomalainen media- ja installaatiotaiteilija, jonka teoksissa on usein myös ympäristö- ja biotaiteen elementtejä. Lehmusruusun työskentelylle keskeisiä teemoja ovat ihmisen rooli ekosysteemeissä ja elämän perusedellytykset planeetallamme, joita hän lähestyy tutkimuksen kautta. Hänen teoksensa johdattelevat meitä pohtimaan omaa asemaamme ravintoverkossa ja suhdettamme luonnon keskeisiin prosesseihin. Vuonna 2018 käynnistyneen Trophic Verses - Säkeitä ravintoketjulta -projektin parissa hän tutkii maaperän näkymätöntä elämää, joka on jatkuvassa muutostilassa ja jota ympäristökriisit uhkaavat. Hänen teoksissaan kohtaamme maaperän sensorien, äänen ja tietokoneavusteisen kuvan välityksellä, yhteistyössä luonnonmateriaalien, kuten löydettyjen puunrunkojen ja laboratoriossa tuotettujen sienirakenteiden kanssa. Lehmusruusun teoksia on muun muassa Kansallisgallerian ja EMMA-museon kokoelmissa. Maaperähengitykseen ja fotosynteesiin kytkeytyvä ympäristötaideteos Maatuu uinuu henkii (Respiration Field), 2019, on mukana Art as We Don't Know It -kirjassa. Teemu Lehmusruusu tekee taiteellisen tutkimuksen väitöskirjaa Aalto-yliopiston taiteen laitoksella. Lehmusruusu toimii AV-arkin, Suomen biotaiteen seuran ja Örön Residenssikeskus ry:n hallituksissa, sekä taiteilijajäsenenä Suomen valokuvataiteilijoiden liitossa. Hän on perustanut Telling Tree art+rsrch taidetoimijan sekä toiminut toisena perustajana Kunstventures taidetuotantoyhtiössä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * [Teemu Lehmusruusun verkkosivut] * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Suomalaiset videotaiteilijat