EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Brian Goodwin

Brian Goodwin (1931–2009) oli kanadalainen matemaatikko ja biologi, joka oli perehtynyt biomatematiikkaan. Hän työskenteli Open Universityn professorina. == Aiheesta muualla == Luokka:Kanadalaiset matemaatikot Luokka:Kanadalaiset biologit
Svante Stockselius

Svante Stockselius (s. 1955) on ruotsalainen toimittaja. Stockselius toimi Eurovision laulukilpailun valvojana vuosina 2004–2010. Stockselius työskenteli 16 vuotta Expressen-lehden toimittajana. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kolmiviiksimade

Kolmiviiksimade (Gaidropsarus vulgaris) on turskien (Gadidae) heimoon kuuluva lauhkeissa merivesissä elävä kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Kolmiviiksimateen pituus on tavallisesti 25 senttimetrin luokkaa. Maksimissaan se voi kasvaa 60 senttimetrin mittaiseksi. Paino voi kohota parhaimmillaan kahteen kilogrammaan. Lajin ruumis on pitkänomainen ja kapenee tasaisesti päästä taaksepäin. Eturuumiin poikkileikkaus on melko pyöreä. Pää on litteä, leveä ja siinä on kolme viikseä, joista yksi on leuassa ja kaksi otsassa. Suomut ovat hyvin pieniä ja ohuita. Väritykseltään kolmiviiksimade on punaruskea ja sillä on kyljissään ja selässään suklaanruskeita täpliä. Vatsa on vaaleampi mutta ei aivan valkoinen. Selkäevän etuosa on hyvin matala ja sen ensimmäinen ruoto on muita paljon korkeampi. Takaosa on etumaista selvästi korkeampi ja myös pidempi ulottuen rintaevän kohdalta aina pyrstöön asti. Peräevä on pitkä ja suuri. Vatsaevien kärjet ovat terävän muotoisia. Pyrstö on pyöristynyt ja sen varsi on lyhyt. Pohjoisessa elävien kolmiviiksimateiden evissä on havaittu olevan vähemmän tummia laikkuja kuin etelämmässä elävillä. Kylkiviiva kulkee rintaevien kohtaan saakka hyvin korkealla, mutta laskeutuu siinä kyljen keskikohtaan ja kulkee siinä pyrstöön asti. == Levinneisyys ja elinympäristö == Kolmiviiksimadetta tavataan Atlantin valtameren koillisosassa, Pohjanmerellä, Välimerellä ja Adrianmerellä. Myös Skagerrakissa ja Kattegatista sitä tavataan usein. Kolmiviiksimade elää pääosin rannikkojen läheisyydessä rakkohaurua kasvavilla kivipohjilla korkeintaan 50 metrin syvyydessä merenpinnasta. Lajia on kuitenkin melko usein syvemmästäkin, lähes 300 metrin syvyisestä vedestä. == Ravinto ja elintavat == Kolmiviiksimateen ravintoa ovat kaikenlaiset pienet vesieläimet, kuten pienet kalat, katkaravut, nilviäiset, madot ja kymmenjalkaiset. Se kutee Pohjanmeressä tammi- maaliskuussa, etelässä joulu-tammikuussa. Poikaset elävät kuoriuduttuaan vapaassa vedessä kuusisenttisiksi asti. Kolmiviiksimade kasvaa ensimmäisenä elinvuotenaan 18 senttimetriä, toisena viisi ja kolmantena enää neljä. == Lähteet == Luokka:Turskakalat
Masłów

Masłów on kunta Kielcen piirikunnassa Świętokrzyskien voivodikunnassa Puolassa. Sen hallintokeskus on Masłówin kylä. Vuoden 2019 arvion mukaan kunnan asukasluku oli 11 063 ja pinta-ala 85,5 neliökilometriä. Asukkaista 18,9 prosenttia oli 0–17-vuotiaita, 67,5 prosenttia 18–64-vuotiaita ja 13,6 prosenttia yli 64-vuotiaita. Masłówin kunnan kylät ovat Ameliówka, Barcza, Brzezinki, Ciekoty, Dąbrowa, Dolina Marczakowa, Domaszowice, Mąchocice Kapitulne, Mąchocice-Scholasteria, Masłów, Masłów Drugi, Wiśniówka ja Wola Kopcowa. == Lähteet == Luokka:Świętokrzyskien voivodikunnan kunnat
Domaszowice (kylä Świętokrzyskien voivodikunnassa)

Domaszowice on kylä Masłówin kunnassa Kielcen piirikunnassa Świętokrzyskien voivodikunnassa Puolassa. Se sijaitsee Kielcen kaupungin itäpuolella ja noin kuuden kilometrin päässä Masłówin kylästä. Domaszowicessa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1 054 asukasta. == Lähteet == Luokka:Świętokrzyskien voivodikunnan kylät
Masłów (kylä)

Masłów on kylä Masłówin kunnassa Kielcen piirikunnassa Świętokrzyskien voivodikunnassa Puolassa. Se on Masłówin kunnan hallintokeskus. Kylä sijaitsee noin yhdeksän kilometrin päässä Świętokrzyskien voivodikunnan pääkaupungista Kielcestä. Masłówissa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1 762 henkilöä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Świętokrzyskien voivodikunnan kylät
Höxterin piirikunta

Höxterin piirikunta () on piirikunta Detmoldin hallintopiirissä, Nordrhein- Westfalenin osavaltiossa Saksassa. Piirikunnan pinta-ala on 1 201,42 km2, ja sen väkiluku oli 141 819 vuoden 2022 lopussa. Höxterin piirikuntaan kuuluu 10 kuntaa, joista kaikki ovat kaupunkeja. Kaupungit ovat Borgentreich, Bad Driburg, Beverungen, Brakel, Höxter, Marienmünster, Nieheim, Steinheim, Warburg ja Willebadessen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Piirikunnan verkkosivut *
Institut national de la santé et de la recherche médicale

Inserm eli Ranskan kansallinen terveys- ja lääketutkimusinstituutti () on suuri, vuonna 1964 perustettu ranskalainen tutkimuslaitos. Se toimii maan terveys- ja tiedeministeriöiden alaisuudessa. Tutkimuslaitokseen kuuluu 12 alueellista yksikköä ja yhdeksän jonkin eritysteeman tutkimuslaitosta. Inserm on suuri tutkimuslaitos, jonka palveluksessa on noin 13 400 työntekijää. Heistä noin 5 200 työskentelee yliopistosairaaloiden ja yliopistojen henkilökunnan jäsenenä, noin 5 100 on virka-asemassa ja noin 3 100 on työsopimussuhteisena tai määräaikaisena työntekijänä. Insermin vuosibudjetti on noin 910 miljoonaa euroa, josta 69 prosenttia on valtiovallan ja 31 prosenttia ulkopuolisten toimijoiden rahoitusta. Vuonna 2019 tutkimuslaitos tuotti yli 11 900 tieteellistä artikkelia tai muuta julkaisua. Insermin tutkijat ovat voittaneet esimerkiksi kaksi Nobel-palkintoa ja kolme Albert Lasker -palkintoa kliinisestä lääketieteellisestä tutkimustyöstä. Scopus- tietokantaa hyväksikäyttävässä Scimago Lab -yrityksen tekemässä tutkimuslaitosten imagovertailussa Inserm on pärjännyt hyvin. Scimago Institutions Rankings -vertailussa (2021) Inserm on sijoittui maailmanlaajuisesti toiseksi parhaaksi terveyssektorin tutkimuslaitokseksi 1 382 vertaillusta instituutista, edellään vain yhdysvaltalainen National Institutes of Health (NIH). Insermin sijoitus oli 19. kaikkien vertailtujen tutkimusorganisaatioiden (7533 kpl) joukossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Insermin kotisivu Luokka:Lääketieteelliset järjestöt Luokka:Ranskan tutkimuslaitokset Luokka:Pariisi
Apiosoma

Apiosoma on Sessilida-lahkoon ja Epistylididae-heimoon kuuluva ripsieläinsuku, jonka lajit elävät merivesissä. Ne ovat 20–80 mikrometrin kokoisia ja suppilon- tai lieriönmuotoisia. Ne käyttävät kaloja hyödykseen siten, että ne kiinnittyvät niiden iholle ja kiduksiin jalkalevynsä avulla, missä ne sitten syövät bakteereita ja muita pieniä eliöitä vedestä. Runsaina määrinä Apiosoma- suvun lajit voivat vahingoittaa kalaa. == Lähteet == Luokka:Chromalveolata
Neoechinorhynchus rutili

Neoechinorhynchus rutili on Neoechinorhynchida-lahkoon, Neoechinorhynchidae- heimoon ja Neoechinorhynchinae-alaheimoon kuuluva meri-, murto- ja makeissa vesissä elävä väkäkärsämatolaji. Müller kuvasi sen alun perin tieteelle vuonna 1780 nimellä Echinorhynchus rutili. Laji on joidenkin kalojen, todistetusti ainakin lohen ja juovabassin, sisäloinen. == Lähteet == Luokka:Väkäkärsämadot
Agustín Durán

Agustín Durán (1789–1862) oli vaikutusvaltainen espanjalainen kriitikko. Duránin salanimellä julkaisema teos Discurso sobre la decadencia del teatro español (1828) ja Coleccion de romanceros y cancioneros (1828–1832) sekä kokoelma espanjalaisia näytelmiä Talia española (1834) ovat herättäneet voimakasta kansallistunnetta ja rakkautta kansanrunouteen. Durán on itsekin kirjoittanut kaunokirjallisia teoksia, kuten 1400-luvun kielellä kirjoitetun sadun Las tres toronjas del verjel de amor (1856) ja romanssin Historia de la Infantina.Durán, Agustín, Tietosanakirja osa 2, palsta 443, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Espanjalaiset kirjailijat Luokka:Kriitikot Luokka:Vuonna 1789 syntyneet Luokka:Vuonna 1862 kuolleet
John Marriott

John Marriott (11. syyskuuta 1780 Cottesbach, Leicestershire, Englanti – 31. maaliskuuta 1825 Lontoo) oli englantilainen anglikaaninen pappi ja virsirunoilija. == Elämänvaiheet ja työ == Marriott kävi koulua Oxfordin Rugby School- ja Christ Church -collegeissa. Valmistuttuaan hän oli noin kahden vuoden ajan yksityisopettajana Buccleuchin herttuan perheessä. Herttua esitteli hänet Lafordin kirkkoherralle Warwickshiressä ja hän hoiti papin virkaa eri seurakunnossa Exeterissä. Hänen poikansa julkaisivat vuonna 1838 laitoksen Marriottin saarnoja. Hän kirjoitti myös virsiä, mutta hän ei julkaissut itse niitä. Tosin muutamia julkaistiin ilman tekijätietoa jo hänen eläessään. Hänen tunnetuin virtensä on "Thou, whose almighty word". Se on vuodelta 1813, mutta julkaistiin muutama viikko hänen kuolemansa jälkeen 1825. Virsi herätti suurta huomiota ja sen ilmestyi Hymns Ancient & Modern – kokoelman ensimmäisessä laitoksessa 1861. Virttä lauletaan useilla eri sävelmillä, esim John B. Dyksenin sävelmällä ”Fiat lux”, Lo­well Ma­sonin sävelmällä ”Dort” sekä sävlmillä jotka tunnetaan nimellä "St. Austin" sekä "Moscow". Virsi "Thou, whose almighty word" on suomeksi Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa, virsi 122 "Luojansa sanasta sai valon maailma" (Suom. Pauli Vaalas 1951, Jaakko Haavio 1961, uud. Niilo Rauhala 1984. Sävelmä: Gustav Pettersson 1927) sekä Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 19 "Sanallaan maailmaan valonsa loistamaan" (Ruots. August M. Posse 1887, suom. Niilo Rauhala 1982, 1999, sävelmä. John B. Dykes 1868) == Lähteet == Luokka:Englantilaiset virsirunoilijat Luokka:Brittiläiset papit Luokka:Vuonna 1780 syntyneet Luokka:Vuonna 1825 kuolleet
Sagar

Sagar (hindiksi सागर) on kaupunki Sagarin piirikunnassa, Madhya Pradeshin osavaltiossa Keski-Intiassa. Kaupunki sijaitsee noin 172 kilometrin päässä Madhya Pradeshin osavaltion pääkaupungista Bhopalista. Vuonna 2011 Sagarin väkiluku oli 370 296. Sagar valittiin vuonna 2018 yhdeksi Intian turvallisimmista kaupungeista. Kaupunkia kutsutaan toisinaan nimellä ”Madhya Pradeshin Sveitsi”. == Ilmasto == Sagarissa vallitsee subtrooppinen ilmasto. Usein loppukesästä alkusyksyyn, monsuunikausien aikana, kaupungissa sataa runsaasti. Sagarin keskiölämpötila pysyttelee kuukaudesta riippumatta 15 ja 30 celsiusasteen välillä. Suurin mitattu lämpötila on 47 astetta kesäkuussa. == Uskonnot == Sagarin suurin uskonto on hindulaisuus, jota kannattaa yli 80 prosenttia kaupungin väestöstä. Noin 10 prosenttia Sagarin asukkaista on islaminuskoisia. Muut merkittävät uskonnot ovat jainalaisuus, kristinusko, sikhiläisyys ja buddhalaisuus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Madhya Pradeshin kaupungit
Naakkamestari

Naakkamestari on J. S. Meresmaan kirjoittama pienoisromaani, joka ilmestyi vuonna 2016. Se voitti Robustos-kustantamon pienoisromaanin kirjoituskilpailun, johon osallistui 105 käsikirjoitusta. Naakkamestari on ollut yhtenä kirjana Suomen kouluille lahjoitettavissa kirjapaketeissa, joilla kannustetaan nuorten lukuharrastusta. Suomen Kulttuurirahasto on tukenut näiden kirjapakettien hankkimista kouluille. Kirjasta on ilmestynyt myös selkokielinen versio, jonka on kuvittanut Maya Hahto. Naakkamestari sijoittuu Tampereelle 1900-luvun alkuun ja yhdistää vaihtoehtohistoriaa ja steampunkia. Kirja on luokiteltu sekä nuorten- että aikuistenkirjallisuudeksi. Kirjan päähenkilö on köyhä ja halveksittu Enni, joka asuu valumestari Lundanin verstaalla ja ikävöi vanhempiaan, jotka eivät tulleet hakemaan häntä. Eräänä aamuna hän löytää naakan ja sen jälkeen hänen elämänsä muuttuu. Kirjalla on kaksi itsenäistä jatko-osaa Hämäränsäteet ja Voimanpesä. Niistä muodostuu yhdessä Ursiini-trilogia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset kirjat Luokka:Vuoden 2016 kirjat
Noura Mint Seymali

Noura Mint Seymali on mauritanialainen laulaja. Hänen musiikissaan on vaikutteita bluesistaMauritanian musician Noura Mint Seymali wants to modernise the sounds she grew up with The National, perinteisestä mauritanialaismusiikista ja psykedeelisestä rockista. Hänen laulukielensä on arabia.Headed to Detroit's Trinosophes, Noura Mint Seymali is the Mauritanian psych-rock band we need now Detroit Metro Times Seymali kasvoi grioottiperheessä Seymali Ould Ahmed Vallin tyttärenä Noura Mint Seymali takes Mauritania to the world Chicago Reader ja aloitti laulamisen hyvin nuorena. Hänen isoäitinsä opetti hänelle naisten käyttöön varatun ardin-harpun soittamista. Hänen äitipuolensa oli laulaja Dimi Mint Abba, jonka kanssa hän aloitti esiintymisen taustalaulajana. Vuonna 2004 Seymali perusti miehensä Jeiche Ould Chighalyn kanssa fuusioyhtyeen, johon myöhemmin liittyivät myös rumpali Matthew Tinari ja basisti Ousmane Touré. Seymalin miehen instrumentteina kokoonpanossa ovat miesten käyttöön varattu tidinit-luuttu ja kitara. Yhtye on esiintynyt eri puolilla maailmaa. Ison-Britannian-debyyttinsä se teki vuonna 2014. Vuonna 2014 Seymalin yhtye julkaisi saksalaisella Glitterbeat-levymerkillä albumin Tzenni. Vuonna 2016 ilmestyi neljäs albumi ja toinen kansainvälinen julkaisu Arbina, joka nousi ykköseksi Euroopan maailmanmusiikkilistoilla. Vuonna 2016 Seymali esiintyi Euroopassa rockmuusikko Damon Albarnin Africa Express -kiertueen yhteydessä.Psykedeelinen aavikkorokkari karauttaa Euroopan World Music –radiolistan ykköseksi YLE == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Mauritanialaiset muusikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Vaalearikkaseppä

Vaalearikkaseppä eli idänvalekauniainen (Trixagus atticus) on rikkaseppien (Throscidae) heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Vaalearikkasepän tieteellinen lajinimi atticus tulee latinan kielestä ja merkitsee attikalaista. Vaalearikkaseppä on 2–2,6 millimetrin mittainen. Sen kuori on kaikkia Suomen muita rikkaseppiä vaaleampi. Lajin levinneisyysalue kattaa alueita Ranskasta ja Italiasta aina itään Afganistaniin asti. Suomesta se tavattiin ensi kerran 1930-luvulla Uudestakaupungista ja on nykyään varsin harvinainen ja luokitellaan maassa alueellisesti vaarantuneeksi lajiksi. Lajin elinympäristö on vanhojen havumetsien mustikanvarpujen seassa. Vaalearikkasepän elintapoja ei tunneta eikä sen toukista ole tietoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Vaalearikkaseppä (idänvalekauniainen) – Trixagus atticus Luokka:Rikkasepät
Loistikka

Loistikka (Prodotiscus zambesiae) on hunajaoppaisiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Afrikan itäosista. ==Koko ja ulkonäkö== Loistikka on pienikokoinen lintu ja voi kasvaa 11-12 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, rinta ja vatsa ovat harmaat. Loistikan selkä, siivet ja perä ovat oliivinvihreät. Perässä on myös valkoinen laikku, jonka höyhenet loistikka kykenee pörhistämään. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Loistikkaa tavataan Etiopiasta, Keniasta, Tansaniasta Angolaan ja Mosambikiin ulottuvalta alueelta sekä Botswanasta. Sen elinympäristöä ovat kosteat metsät ja sitä tavataan myös puutarhoista. Lajin ravintoa ovat hyönteiset ja toisinaan hedelmät. Loistikka on pesäloinen ja munii esimerkiksi rillien ja medestäijien pesiin. Linnun lisääntymiskausi on levinneisyysalueen pohjoisosissa huhtikuulta elokuulle ja joulukuulta helmikuulle ja eteläosissa elokuulta helmikuulle. ==Lähteet== Luokka:Hunajaoppaat
Kammersrohr

Kammersrohr on kunta Pohjois-Sveitsissä Solothurnin kantonissa. Siellä on 28 vakinaista asukasta (tilanne 31.12.2018). Kunta on väkiluvultaan Sveitsin pienin kunta (5.4.2020 alkaen). == Sijainti == Kammersrohr sijaitsee Aarejoen pohjoispuolella viitisen kilometriä Solothurnin kaupungista koilliseen. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka: Solothurnin kantonin kunnat
Tilsiter

Tilsiter on puolikova, vaaleankeltainen lehmänmaitojuusto. Tilsiter on lähtöisin Tilsitin kaupungista (nyk. Sovetsk) Itä-Preussista ja se levisi sittemmin muualle Saksaan Itämeren rannikolla ja Sveitsiin. Nykyisin sitä valmistetaankin toisistaan hieman poikkeavana saksalaisena ja sveitsiläisenä muotona. Tilsiter-juustoa alettiin valmistaa silloisen Itä-Preussin Tilsitin kaupungissa, eli nykyisessä Sovetskissa Kaliningradin alueella 1820-luvulla. Tuolloin eräs nuori piika Frau Westphal kirjoitti ensimmäisenä ylös juuston valmistustavat. Joissakin lähteissä Westphalin sanotaan olleen kotoisin Sveitsistä. Juusto oli olemassa jo entuudestaan, mutta vasta Westphalin myötä valmistus standardisoitiin. Itäpreussilaisten maitotuotteiden kehitykseen olivat vaikuttaneet paitsi Sveitsistä taloudellisten syiden takia tulleet siirtolaiset, mutta myös Puolan kuninkaan aikanaan kutsumat mennoniitat Alankomaista. Tilsiterin mahdollisia edeltäjiä olivat Limburger-tyyliset paikalliset juustot, kuten Ragnitzer, Woriener ja Brioler, joita oli alettu kypsyttää kosteammissa tiloissa. Kosteus taas vaikuttaa homeen Bacterium linens runsaampaan kasvuun. 1800-luvun jälkipuoliskolla Itä-Preussista Sveitsiin palasi joitakin siirtolaisia. Heidän joukossaan olivat Otto Wartmann ja Hans Wegmüller alkoivat valmistaa itäpreussilaista juustoa Sveitsin Thurgaussa. Hans Wegmüller mainitaan joissakin lähteissä ensimmäisenä juuston sveitsiläisen muodon respetin ylöskirjoittaneena vuonna 1870. Sveitsin ohella juuston valmistus levisi Saksassa Itä-Preussista länteen Itämeren rannikkoa pitkin aina Schleswig-Holsteiniin saakka. Allgäuhun etelässä juusto levisi Sveitsin puolelta. Tilsitissä juustosta oli tullut kaupungin menestynein vientituote. Kaupungissa avattiin erityinen koulu juustoin valmistusta varten vuonna 1928. Ensimmäiset tilsiter-juuston valmistusta koskevat valtion ohjesäännöt ovat Saksasta vuodelta 1934. Sveitsissä valtio alkoi ohjata sen valmistusta vuodesta 1948. Toisen maailmansodan jälkeen Saksa oli jakaantunut Länsi- ja Itä-Saksaan. Itä-Saksassa nimi tilsiter päätettiin muuttaa muotoon Tollenser vuonna 1961. Aikaisempaa nimeä pidettiin Itä-Preussiin liitettynä liian patrioottisena nostalgiana. Tollenser on ollut EU:n suojattu alkuperänimitys Mecklenburgissa vuodesta 1995. Holsteiner Tilsiter sai suojatun maantieteellisen merkinnän vuonna 2013. ==Lähteet== Luokka:Lehmänmaitojuustot Luokka:Saksalaiset juustot Luokka:Sveitsiläiset juustot
Mélesville

Mélesville, oikea nimi Anne-Honoré-Joseph Duveyrier (1787–1865) oli ranskalainen näytelmäkirjailija. Hänen näytelmänsä L’oncle rival esitettiin jo 1811 menestyksekkäästi. Hänen tuotteliaisuutensa oli harvinaisen runsas, ja Eugène Scriben ja Jean-François Bayardin rinnalla hän oli Ranskan suosituimpia näytelmäkirjailijoita.Duveyrier, Anne Honoré-Joseph, Tietosanakirja osa 2, palsta 451, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Mélesville on yhdessä avustajien kanssa kirjoittanut yli 300 näytelmää, joista esimerkkeinä Frontin mari-garçon (1821), Valérie(1823), L’ambassadeur(1826), La chatte métamorphosée en femme (1827), Zoé (1830), Le chalet (1834), Le lac des fées (1839), kaikki mainitut yhteistyössä Scriben kanssa ja lisäksi yksin muun muassa L’ermite (1820), Le bourgmestre de Saardam (1825), Le mariage impossible (1828), La séparation (1830), Les vieux péchés (1833), La fille de Figaro (1843), Les bijoux indiscrets (1850), Monsieur Beauminet (1854). Veljensä, näytelmäkirjailija Charles Duveyrierin (1803–1866), kanssa hän kirjoitti muun muassa näytelmät Michel Perrin (1834), Clifford le voleur (1832), Faute de s’entendre (1838), La meunière de Marly (1841). ==Suomeksi julkaistuja näytelmiä== * Anne Honoré Joseph Duveyrier, Nicolas Brazier, Kultaristi: laulunsekainen huvinäytelmä kahdessa näytöksessä, ruotsalaisesta mukaelmasta suom. C. Edv. Törmänen, Hämeenlinna: Lindgren 1878. Sarja: Suomalainen teateri-kirjasto, 1. * Anne Honoré Joseph Duveyrier: Sedän hankkeet: yksinäytöksinen huvinäytelmä, suom. Johan (Juhana) Enlund, Helsinki: Otava 1904. Sarja: Otavan helppohintainen kirjasto, 107. * Anne Honoré Joseph ja Charles Duveyrier; Kaunis myllärinleski: 1-näytöksinen huvinäytelmä, Mélesvillen ja Duveyrierin mukaan mukaillen suomentanut Eino Mela, Helsinki: Kustannusoy. Kirja 1913. Sarja: Näytelmäkirjasto, n:o 96. * Augustin Eugène Scribe, Anne Honoré Joseph Duveyrier, Ah, Oskar!: kolminäytöksinen huvinäytelmä, mukaillen suom. Aukusti Simelius, Hämeenlinna: Karisto 1927. Sarja: Teatterikirjasto, 3. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1787 syntyneet Luokka:Vuonna 1865 kuolleet
Simon Tolkien

Simon Mario Reuel Tolkien (s. 1959Tolkien, Simon, Bibliotheque nationale de France 20.4.2017, viitattu 8.10.2023 ) on brittiläinen kirjailija. Hän on J. R. R. Tolkienin pojanpoika ja Christopher Tolkienin poika. Tolkien syntyi Oxfordissa. Hänen vanhempansa ovat Christopher Tolkien ja Faith Faulconbridge. Hänen vanhempansa erosivat, kun hän oli viisivuotias. Hän meni 1984 naimisiin Tracy Steinbergin kanssa. Heillä on kaksi lasta, poika Nicholas ja tytär Anna. Simonin poika Nicholas on näytelmäkirjailija ja ohjaaja. == Lähteet == ==Teokset== * Le dernier témoin, 2004 * The inheritance, 2012 Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Guy Standing

Guy Standing (s. 9. helmikuuta 1948) on brittiläinen kehitystutkimuksen professori Lontoon yliopiston itämaisten ja afrikkalaisten tutkimusten koulussa (SOAS). Hän on myös Basic Income Earth Network (BIEN) -yrityksen perustaja. Vuosina 1975–2006 hän työskenteli Kansainvälisessä työjärjestössä, muun muassa sen sosiaalis-taloudellisen turvallisuusohjelman johtajana, ja laati raportin maailman sosiaalis-taloudellisesta turvallisuudesta ja ihmisarvoisen työn indeksin luomisesta. Viimeisimmissä kirjoissaan hän on keskittynyt prekariaatin nousuun ja perustulon ja keskustelevan demokratian tarpeeseen. == Teoria == Standingin sosiaalinen teoria pyörii suurelta osin perustulon ajatuksen ympärillä. Hänen tunnetuin kirjansa on The Precariat: The New Dangerous Class, julkaistu vuonna 2011. Kirjassaan hän väittää, että globalisaatio on johtanut miljoonat ihmiset epävarmaan tilaan, jossa tulot, työ ja identiteetti ovat epävarmoja. Hän uskoo, että tämä uusi luokka, prekariaatti, on nyt niin laaja, että on pidettävä sitä nousevana uutena yhteiskuntaluokkana. Jos poliitikot välttävät uudistuksia tämän, toisin sanoen perustulojen, riittävän korkean tason korjaamiseksi tai jotain sellaista, hän näkee edessään vihan ja väkivallan aallon sekä oikeistopuolueiden kasvavan. Hän uskoo myös, että ammattiliitot eivät yleensä ole kyenneet vastaamaan prekariaatin tarpeisiin. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
TaleWorlds Entertainment

TaleWorlds Entertainment on itsenäinen turkkilainen yritys, joka kehittää ja julkaisee videopelejä. Yritys tunnetaan Mount & Blade -pelisarjan kehittäjänä. Se perustettiin vuonna 2005. TaleWorlds Entertainment työllisti vuonna 2020 yli 90 työntekijää. == Pelit == * Mount & Blade (2008) * Mount & Blade: Warband (2010) ** Mount & Blade: Warband - Napoleonic Wars (2012) ** Mount & Blade: Warband - Viking Conquest (2014) * Mount & Blade: With Fire & Sword (2011) * Mount & Blade II: Bannerlord (2020) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Profiili MobyGamesissä Luokka:Pelitalot Luokka:Turkkilaiset yritykset
Alkuperämyytti

Alkuperämyytti on myytti, joka kuvaa jonkin luonnollisen tai sosiaalisen maailman ominaisuuden alkuperän. Luomiskertomukset ovat yhdenlaisia alkuperämyyttejä, jotka kuvaavat maailman luomisen. Monissa kulttuureissa on kuitenkin myyttejä, jotka sijoittuvat luomiskertomusta edeltävään aikaan ja jotka kuvaavat luonnonilmiöitä ja ihmiskunnan instituutioita silloisessa maailmankaikkeudessa. Antiikintutkimuksessa käsitettä etiologinen myytti käytetään usein kuvaamaan myyttiä, joka selittää jonkin asian alkuperän, erityisesti kuinka jokin esine tai tapa sai alkunsa. ==Katso myös== *Synty *Alkumuna ==Lähteet== Luokka:Myytit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Aika jonka sain

Aika jonka sain on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Tuukka Temonen. Temonen on myös käsikirjoittanut ja tuottanut elokuvan yhdessä pääosanäyttelijä Olga Temosen kanssa. Elokuva perustuu tositapahtumiin ja kertoo kilparatsastaja Jaana Kivimäestä, joka halvaantui onnettomuudessa ja palasi hevosen selkään pararatsastajana. Elokuva kertoo Kivimäen tarinan onnettomuutta edeltävästä ajasta ensimmäisiin paralympialaisiin asti. Aika jonka sain sai ensi-iltansa 13. maaliskuuta 2020. == Rooleissa == == Vastaanotto == Elokuva on saanut vaihtelevia arvosteluja. Kaakon Viestinnän lehtien arvostelussa Timo Alho antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä ja sitä kuvattiin "inspiroivaksi tosikertomukseksi, jossa Olga Temonen tekee hienon roolisuorituksen". Elokuvalehti Episodi puolestaan antoi elokuvalle yhden tähden luonnehtien elämäkertaa kankeaksi ja henkilöhahmoja yksitahoisiksi. Me Naiset antoi elokuvalle kaksi tähteä ja piti elokuvaa tason laskuna verrattuna Temosen kahteen aiempaan kokopitkään elokuvaan. Helsingin Sanomain Miska Rantanen antoi elokuvalle kolme tähteä ja totesi, että Temonen kertoo tarinan ”ytimekkäästi ja hallitusti”. Elokuva sai ensi-iltansa perjantaina 13. maaliskuuta 2020. Se oli avausviikonloppunaan katsotuin elokuva Suomessa 10 000 katsojalla, mikä oli yli neljännes koko viikonlopun kaikista katsojista. Koronaepidemian vuoksi elokuvateattereiden kokonaiskatsojaluvut putosivat edelliseen viikonloppuun verrattuna 60 prosenttia. Temoset päättivät ottaa riskin eivätkä siirtäneet ensi-iltaa, koska halusivat ”näyttää ihmisille tämän kaiken keskellä elokuvaa, jonka aihe on kannustava”. Seuraavalla viikolla Suomen elokuvateatterit suljettiin ja elokuva tuotiin teattereihin myöhemmin uudelleen. Kesän aikana elokuva oli monta kertaa viikonlopun katsotuin, ja joulukuuhun 2020 mennessä se oli kerännyt 57 010 katsojaa.Kotimaisten elokuvien katsojaluvut 2020 , Suomen elokuvasäätiö Kaikesta huolimatta elokuva oli ensimmäisen viikonloppunsa jälkeen saanut enemmän katsojia kuin Temosen aiempi ohjaustyö, vuoden 2018 Valmentaja, kokonaisuudessaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Elokuvan kotisivut Luokka:Vuoden 2020 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Elokuvat terveydenhoidosta Luokka:Suomalaiset urheiluelokuvat
La Roue de la fortune

La Roue de la fortune oli Wheel of Fortunen ranskalainen versio. Ohjelmaa esitettiin ensin vuosina 1987–1997 ja toinen esityskausi oli vuosina 2006–2012. Ohjelman ensimmäinen juontaja oli Michel Robbe. Muita merkittäviä juontajia olivat Christophe Dechavanne ja Victoria Silvstedt sekä Benjamin Castaldi ja vuoden 2008 Miss Ranska Valérie Bègue. Ensimmäinen jakso nähtiin 5. tammikuuta 1987 ja ensimmäinen esityskausi päättyi huhtikuussa 1997. Toinen esityskausi alkoi 7. elokuuta 2006 ja päättyi 23. maaliskuuta 2012. == Isännät == * Michel Robbe (1987) * Christian Morin (syyskuu 1987 – joulukuu 1992) * Alexandre Debanne (tammikuu 1993 – joulukuu 1994) * Olivier Chiabodo (tammikuu 1995 – huhtikuu 1997) * Christophe Dechavanne (7. elokuuta 2006 – 1. tammikuuta 2012) * Benjamin Castaldi (2. tammikuuta 2012 – 23. maaliskuuta 2012) == Emännät == * Annie Pujol (1987 – joulukuu 1994) * Sandra Rossi (tammikuu 1995) * Frederique Calvez (helmikuu 1995 – huhtikuu 1997) * Victoria Silvstedt (7. elokuuta 2006 – 1. tammikuuta 2012) * Valérie Bègue (2. tammikuuta 2012 - 23. maaliskuuta 2012) Luokka:Visailuohjelmat Luokka:Ranskalaiset televisiosarjat Luokka:TF1:n televisio-ohjelmat
New Model Army (armeija)

New Model Army oli Englannin sisällissodassa parlamentin kannattajien perustama armeija, joka oli toiminnassa vuosina 1645–1660. Armeija koostui kokoaikaisista ammattisotilaista, jotka taistelivat koko maan alueella Irlanti ja Skotlanti mukaan luettuina. Armeija kohosi keskeiseksi voimatekijäksi Britannian politiikassa. Sillä oli enimmillään suurempi valta-asema kuin parlamentilla. New Model Armyn sotilailla oli usein puritaanisia näkemyksiä uskonnosta ja yhteiskunnasta. He olivat kurinalaisia ja luotettavia Oliver Cromwellin hallinnon tukijoita. Armeijassa yleneminen perustui sotilaan syntyperän sijasta taitoihin ja urheuteen. Vaatimattomasta taustasta lähtöisin ollut sotilas saattoi päästä upseeriksi osoittamalla kyvykkyytensä. New Model Army lakkautettiin Englannin restauraation alettua, mutta sen sotilaita ei rangaistu kuninkaanvallan vastustamisesta, vaan joitakin rykmenttejä jopa yhdistettiin Kaarle II:n armeijaan. Nykyisen Britannian armeijan vanhin yhtäjaksoisesti palvellut yksikkö, Coldstream Guards, oli alun perin George Monckin rykmentti parlamentin armeijassa. Vuonna 1642 parlamentin joukoille julkaistussa sääntökirjassa kiellettiin muun muassa jumalanpilkka, kiroilu ja raiskaus. Silti armeija kohteli siviilejä toisinaan väkivaltaisesti. Nasebyn taistelun jälkeen vuonna 1645 rojalistien leirissä olleet irlantilaiset tai walesilaiset naiset tapettiin ja englantilaisten naisten kasvoja viillettiin. Droghedan ja Wexfordin valtausten jälkeen vuonna 1649 Cromwellin joukot syyllistyivät verilöylyihin, jotka muistetaan nykyään englantilaisten pahimpiin kuuluvina julmuuksina Irlannin historiassa. Cromwellin ei kuitenkaan tiedetä määränneen joukkojaan tappamaan siviilejä tai antautuneita vastapuolen sotilaita Wexfordissa, mutta Droghedassa hän antoi ”No quarter” -käskyn, mikä tarkoitti että sotavankeja ei otettu. ==Sotilaan katekismus== New Model Armyn sotilaille kirjoitetun ohjekirjan, ”Sotilaan katekismuksen”, nimiölehdellä on kaksi Vanhan testamentinsuomennokset vuoden 1933 raamatunkäännöksen perusteella jaetta: * Toinen Samuelin kirja 10:12: ”Ole luja, ja pysykäämme lujina kansamme puolesta ja meidän Jumalamme kaupunkien puolesta. Tehköön sitten Herra, minkä hyväksi näkee.” * Viides Mooseksen kirja 23:9: ”Kun lähdettyäsi vihollisiasi vastaan asetut leiriin, karta kaikkea siivotonta.” Cromwellin sotilaille jaettiin myös taskukokoinen sodankäyntiin liittyviä Raamatun jakeita sisältävä kirja, The Souldiers Pocket Bible. Se perustui raamatunkäännökseen, jonka englantilaiset protestantit olivat tehneet Jean Calvinin johtamassa teokraattisessa Geneven kaupunkivaltiossa 1550-luvulla. ==Lähteet== Luokka:Englannin sisällissota Luokka:Armeijat
Friedrich Wilhelm Dörpfeld

Friedrich Wilhelm Dörpfeld (1824–1893) oli saksalainen kansakoulunopettaja ja kasvatusopillinen kirjailija. Hän innostui aikaisin herbartilaisista aatteista ja ryhtyi niitä toteuttamaan sekä käytännöllisenä opettajana että kirjailijana. Dörpfeldin huomattavista kasvatusopin teoksista on suomennettu yksi, Ajatus ja muisti.Dörpfeld. 1. Friedrich Wilhelm D., Tietosanakirja osa 2, palsta 469, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Dörpfeldin poika oli arkeologi Wilhelm DörpfeldDörpfeld. 2. Wilhelm D., Tietosanakirja osa 2, palsta 470, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909. ==Suomennettu teos== * Ajatus ja muisti: sielutieteellinen tutkimus, suom. K. J. Jalkanen, Jyväskylä: Gummerus 1902. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kasvatustieteilijät Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1893 kuolleet
Gábor Döbrentei

Gábor Döbrentei (1786–1851) oli unkarilainen historioitsija, prosaisti ja runoilija. Hän perusti 1810 Erdélyi müzeum -aikakauskirjan, joka vaikutti paljon unkarin kielen ja kirjallisuuden kehitykseen. Hän osallistui Unkarin tiedeakatemian perustamiseen 1827 ja oli sen sihteerinä 1831–1834 sekä toimitti muun muassa akatemian julkaisemia 'Vanhoja unkarin kielen muistomerkkejä' (1838–1846). Hän oli yhdessä András Fáyn kanssa vasta perustetun Unkarin kansallisteatterin johtajana. Döbrentein historialliset kirjoitukset ovat varsin arvokkaita, ja hän oli lyyrinen runoilija. Hän toimitti Kansallisteatteria varten unkariksi William Shakespearen ja Friedrich Schillerin teoksia.Döbrentey, Gábor, Tietosanakirja osa 2, palsta 469, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset historioitsijat Luokka:Unkarilaiset kielitieteilijät Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1786 syntyneet Luokka:Vuonna 1851 kuolleet
Eberhard II Riitelijä

Eberhard II Riitelijä (der Greiner) eli Tuuheapartainen oli Württembergin kreivi ja hallitsi 1344–1392. Hän oli Eberhard I Valistuneen pojanpoika. Hän soti Schwabenin kaupunkeja vastaan vaihtelevalla onnella, mutta sai vihdoin ratkaisevan voiton niistä Döffingenin luona 1388. Ludwig Uhland kertoo Eberhardista balladisikermässä Graf Eberhard der Rauschebart.Eberhard 2. E. II Riitelijä, Tietosanakirja osa 2, palsta 475, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Valtionpäämiehet Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1392 kuolleet
Ilan Mitchell-Smith

Ilan Mitchell-Smith (s. 29. kesäkuuta 1969 New York Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Mitchell-Smith tunnetaan parhaiten roolistaan elokuvassa Lisa – unelmien nainen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Neverlearn

Melodista punk rockia soittava Neverlearn on perustettu vuonna 2014 Oulussa edeltäjänsä Dead End Storyn jäätyä telakalle. Neverlearn ottaa musiikkiinsa vaikutteita 90-luvun skate punkista. Yhtye soitti ensimmäisen keikkansa vuonna 2016 Oulussa, ja on sen jälkeen konsertoinut ympäri Suomea mm. Turussa, Porissa, Levillä ja Helsingissä. == Jäsenet == * Mikko Lehto - laulu ja basso * Teemu Rautio - taustat ja kitara * Heikki Raudaskoski- taustat ja kitara * Joni Raappana - rummut == Entiset jäsenet == * Vesa-Matti Jämsä - kitara (2014-2017) == Diskografia == === Albumit === * We Want More (2019, Fast Decade Records, Melodic Punk Style, Milestone Sounds, Punk & Disorderly Records) === EP:t === * Start Tomorrow EP (2017, Fast Decade Records, Melodic Punk Style) === Singlet === * Born to Rant/A timeless masterpiece (2015) * Pest Control (2019) * World Out There (2020) === Kokoelmilla === * We're all friends here vol.1 ( 2019, kappale "My Basement", Fast Decade Records) * We're all friends here vol.2 ( 2020, kappale "World Out There", Fast Decade Records) == Lähteet == Fast Decade Records == Aiheesta muualla == * Bandcamp * Soundcloud * Desibeli.net/arvostelu Luokka:Suomalaiset punkyhtyeet
Maximilian Schachmann

Maximilian Schachmann (s. 9. tammikuuta 1994 Berliini) on saksalainen maantiepyöräilijä, joka edustaa Bora-Hansgrohe-tallia. Hän on kaksinkertainen Pariisi–Nizza-ajon voittaja. Schachmann aloitti ammattilaisuransa vuonna 2013 Thüringer Energie Team -joukkueessa, edusti Giant-Shimanon kehitysjoukkuetta 2014, AWT-GreenWay -tallia 2015 ja Klein Constantiaa 2016. UCI World Tour -tasolla hän aloitti Quick-Step Floors -joukkueessa 2017, ja jatkoi Bora- Hansgrohe / Red Bull–Bora–Hansgrohessa 2019–2024. Vuodesta 2025 lähtien hän on edustanut Soudal-Quick Stepiä. Schachmann voitti Prato Nevosoon päättyneen 18. etapin Italian ympäriajossa 2018. Hän saavutti samana vuonna pronssia EM- kilpailujen aika-ajossa ja kuului joukkueaika-ajon maailmanmestaruuden voittaneeseen Bora-Hansgrohen miehistöön. Hän sijoittui 2019 kolmanneksi Liège–Bastogne–Liège-suurklassikossa ja voitti maantieajon Saksan-mestaruuden. Vuonna 2020 hän voitti Pariisi–Nizza-ajon 18 sekunnin erolla Tiesj Benootiin ja seuraavana vuonna 19 sekunnilla ennen Aleksandr Vlasovia. Hän voitti maantieajon Saksan-mestaruuden jälleen 2021. == Saavutuksia == Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives ;2012 :MM-kilpailut, pronssia junioreiden aika-ajossa ;2014 :EM-kilpailut, viides alle 23-v. aika-ajossa :MM-kilpailut, viides alle 23-v. aika-ajossa ;2015 :EM-kilpailut, pronssia alle 23-v. aika- ajossa :MM-kilpailut, hopeaa alle 23-v. aika-ajossa ;2016 :Aika-ajon alle 23-v. Saksan-mestaruus :Giro Ciclistico della Valle d'Aosta Mont Blanc, 3. etapin voitto :Tour Alsace, kokonaiskilpailun, nuorten kilpailun ja 3. etapin voitto :MM-kilpailut, hopeaa alle 23-v. aika-ajossa ;2018 :Katalonian ympäriajo, 6. etapin voitto :Italian ympäriajo, 18. etapin voitto :EM- kilpailut, pronssia aika-ajossa :Binck Bank Tour, kokonaiskilpailussa neljäs :Saksan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 2. etapin voitto :MM-kilpailut, kultaa joukkueaika-ajossa ;2019 :GP Industria & Artigianato, voitto :Katalonian ympäriajo, 5. etapin voitto :Baskimaan ympäriajo, pistekilpailun sekä 1. etapin (aika-ajo), 3. ja 4. etapin voitto :Amstel Gold Race, viides :La Flèche Wallonne, viides :Liège–Bastogne–Liège. kolmas :Maantieajon Saksan- mestaruus ;2020 :Volta ao Algarve, kokonaiskilpailussa toinen :Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto :Strade Bianche, kolmas :Lombardian ympäriajo, seitsemäs :Ranskan ympäriajo, 13. etapilla kolmas :MM-kilpailut, maantieajossa yhdeksäs ;2021 :Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailun voitto :Amstel Gold Race, kolmas :Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs :Maantieajon Saksan-mestaruus :Olympialaiset, maantieajossa kymmenes, aika-ajossa 15:s ;2022 :Grand Prix of Aargau Canton, toinen ;2023 :Sibiu Cycling Tour, 3. etapin voitto ;2024 :Italian ympäriajo, 1. etapilla toinen :Olympialaiset, aika-ajossa yhdeksäs :MM-kilpailut, sekaviestissä hopeaa == Lähteet == Luokka:Saksalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lohjanseppä

Lohjanseppä (Pseudanostirus globicollis) on seppien (Elateridae) heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Lohjansepän tieteellinen lajinimi globicollis tulee latinan kielestä ja merkitsee kuvaavasti pallokaulaista. Lohjanseppä on 10–14 millimetrin mittainen. Sen kuori on väriltään musta. Peitinsiivet ovat tosin joskus hieman ruskeat. Sen levinneisyysalue kattaa alueita Saksan itäosasta, Unkarista ja Romaniasta aina Venäjään asti. Suomi on ainoa maa, missä laji elää Pohjois-Euroopassa, ja sieltäkin sitä on havaittu vain maan lounaisosista Lohjalta 1920 ja 1985, Nauvosta 1928 sekä Houtskarin saarilla 2002–2006. Lajin elinympäristö lehtometsä. Toukkia esiintyy maassa karikkeen seassa. Lohjansepän elintavat eivät ole tiedossa. == Lähteet == Luokka:Sepät
Paul Jacobs (pianisti)

Paul Jacobs (22. kesäkuuta 1930 New York – 25. syyskuuta 1983 New York) oli yhdysvaltalainen pianisti ja cembalisti.Obituaries: PAUL JACOBS, HARPSICHORDIST AND PIANIST OF PHILHARMONIC The New York Times Jacobs kävi Juilliard Schoolin ja oli Ernest Hutchesonin oppilaana. Hän teki virallisen New Yorkin -debyyttinsä vuonna 1951. Vuosina 1951–1960 hän oli Euroopassa, jossa keskittyi avantgardistiseen ohjelmistoon. Hän esitti ensimmäisenä Pariisissa Arnold Schönbergin kokonaispianotuotannon. Hän työskenteli esimerkiksi Domaine musicalissa, International Society for Contemporary Musicissa ja Darmstadtin kursseilla. Yhdysvaltoihin palattuaan hän opetti Manhattan School of Musicissa, Mannes College of Musicissa, Berkshire Music Centerissä ja Brooklyn Collegessa. Vuodesta 1962 Jacobs teki yhteistyötä New Yorkin filharmonikkojen kanssa orkesterin virallisena pianistina ja vuodesta 1974 cembalistina. Jacobsin ohjelmistoon kuului Schönbergin ohella muiden muassa Claude Debussyn, Igor Stravinskyn, Ferruccio Busonin, Elliott Carterin, Aaron Coplandin, Frederic Rzewskin, Mario Davidovskyn, George Crumbin, John Cagen, William Bolcomin, Karlheinz Stockhausenin, Eric Satien, Virgil Thomsonin, Pierre Boulez'n, Olivier Messiaenin, Béla Bartókin ja Arthur Bergerin teoksia. Vaikka Jacobs keskittyi pitkälti 1900-luvun ohjelmistoon, hän tulkitsi myös barokkimusiikkia cembalistina. Pianistina hän soitti New Yorkin filharmonikkojen kanssa muiden muassa Stravinskyn Petrushkan ja Dmitri Šostakovitšin ensimmäisen sinfonian, cembalistina Johann Sebastian Bachin 5. brandenburgilaisen konserton ja Georg Friedrich Händelin Messias-oratorion. Jacobsin tunnetuimpia levytyksiä ovat hänen julkaisunsa Nonesuch Recordsille hänen viimeisten kymmenisen elinvuotensa ajalta. Jacobs kuoli AIDS:iin aikana, jolloin Yhdysvalloissa oli raportoitu noin 2 100 sairauden aiheuttamaa kuolemaa.Mozart in the Jungle: Sex, Drugs and Classical Music Blair Tindall Hän oli ollut avoimesti homoseksuaalinen. The Calendar of Loss: Race, Sexuality, and Mourning in the Early Era of AIDS Dagmawi Woubshet Richard Rodney Bennett sävelsi hänen muistolleen And Death Shall Have No Dominion -motetin miesäänille ja käyrätorvelle.Richard Rodney Bennett: The Complete Musician Paul Harris, Anthony Meredith == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset cembalistit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Santeri Löppönen

Santeri Löppönen (s. 3. marraskuuta 1998 Hamina) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Kouvolan Pallonlyöjiä. Hänellä on KPL:n kanssa vuoteen 2020 ulottuva sopimus. Sisäpelissä Löppönen pelaa etenijänä ja ulkopelissä polttolinjassa. Kaudella 2019 alkaneella urallaan Superpesiksessä Löppönen on pelannut 20 runkosarjaottelua, joissa on lyönyt yhden kunnarin ja neljä tavallista juoksua, tuonut 25 juoksua ja kerännyt 34 kärkilyöntiä. Yhdeksässä pudotuspeliottelua, hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut seitsemän juoksua ja kerännyt 17 kärkilyöntiä. ==Lähteet== * https://kouvolanpallonlyojat.fi/santeri-lopponen/ * http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/component/tilastot/?pelaajaid=8259&view;=pelaajakortti Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Justin Henry

Justin Henry (s. 25. toukokuuta 1971 Rye, New York Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Henry tunnetaan parhaiten roolistaan huoltajuuskiistaa käyvien vanhempien lapsena elokuvassa Kramer vastaan Kramer. Rooli toi hänelle Young Artist -palkinnon ja Oscar-ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
AUTS (videopeli)

AUTS – The Ultimate Stress Relief Game on vuonna 1995 julkaistu luolalentelypeli MS-DOSille. Pelin tekijä ja julkaisija on suomalainen pelintekijäryhmä The Kudos. AUTS julkaistiin sharewarena. == Pelaaminen == Pelissä lennetään aluksilla, jotka ovat pelin yksinkertaisten grafiikkojen vuoksi pelkkiä viivoista piirrettyjä V-muotoisia kulmia. Peliä pelataan moninpelinä jaetulla ruudulla kahden, kolmen tai neljän pelaajan kesken. Pelin ideana on tuhota toiset alukset ja jäädä itse viimeisenä eloon. Pelin aluksissa on perusaseena tykki. Perusaseen lisäksi pelaaja saa valita alukseen yhden tehokkaamman erikoisaseen. Pelikentän seinät tekevät aluksiin paljon vahinkoa. Pelaajat voivat korjata aluksiaan ja vaihtaa erikoisaseitaan laskeutumispaikoilla. Pelikentän seinät tuhoutuvat alusten ampuessa niitä. Pelikentissä on myös rakeisia seiniä, joihin alukset voivat jäädä kiinni. Alukset voivat ampua itsensä irti rakeisista seinistä. Pelikentissä juoksee maahanalaskusotilaita (Troopers), joita alukset voivat tappaa aseillaan. Pelissä on mielikuvitukselliset äänet.AUTS gameplay (PC Game, 1995) – YouTube == Lähteet == Luokka:Vuoden 1995 videopelit Luokka:MS-DOS-pelit Luokka:Ampumapelit Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit
Izumi-Ōtsu

Izumi-Ōtsu () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Osakan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin lounaisosassa Osakanlahden rannikolla Ōtsujoen suun oikealla rannalla. Izumi-Ōtsussa on 74 490 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 13,62 neliökilometriä. Izumi-Ōtsussa oli muinoin nykyisen Izumin kaupungin alueella sijainneen Izumin provinssin pääkaupungin (kokufu) ulkosatama, joka esimerkiksi Tosa nikkissä tunnetaan ”Ozun ankkuripaikkana” (). Nimi muuntui myöhemmin muotoon Ōtsu. Edo-kaudella se kehittyi yhtenä Kishū-kaidō-tiereitin postiasemista (shukuba). Perinteinen elinkeino oli raidallisten puuvillakankaiden (shima-momen) kudonta, josta kehittyi 1900-luvulle tultaessa muiden tekstiilien, etenkin peittojen valmistusta. Japanin villapeitoista kaupungissa tuotetaan yli 90 prosenttia. Toisen maailmansodan jälkeen Ōtsuun sijoittui myös runsaasti muuta teollisuutta, kuten kone-, metalli-, öljy-, kumi-, paperi- ja lääketeollisuutta. Sen rannikkoalue on osa laajempaa Sakai-Senbokun satama- ja teollisuusvyöhykettä. Kun Ōtsulle myönnettiin kaupunkioikeudet vuonna 1942, se muutti nimensä Izumi-Ōtsuksi. Izumi-Ōtsun rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu muun muassa Izumi Anashin pyhäkkö, jonka päähalli on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Kaupunkia palvelee Nankai- rautateiden Nankai-päälinja. == Kuvia == Tiedosto:Sone-jinja haiden.jpg|Sone- jinja Tiedosto:Kannondo Temple Izumiotsu City.jpg|Kannon-dōn temppeli Tiedosto:In Osaka - panoramio.jpg|Kauppakatu Izumi-Ōtsussa Tiedosto:Izumiotsu city center area Aerial photograph.1985.jpg|Izumi-Ōtsu ilmakuvassa vuonna 1985 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Osakan prefektuurin kaupungit
Viktor ja Corona

thumb|Viktor ja Corona kuvattuna keskiaikaisessa maalauksessa Pyhät Viktor ja Corona (kreik. Viktoras ja Stefania) ovat kaksi kristittyä marttyyria, jotka elivät 100-luvulla Syyriassa. Heidän elämästään ei tiedetä paljoa, mutta perimätiedon mukaan heidät tapettiin uskonsa vuoksi Marcus Aureliuksen hallintokaudella noin vuonna 170. Viktorin ja Coronan pyhimislegandan mukaan Viktor oli roomalainen sotilas, joka tuomittiin kuolemaan uskonsa vuoksi. Viktoria kidutettiin ja hänet sokaistiin, mutta hän ei kieltänyt uskoaan, joten hänet jätettiin kuolemaan. 16-vuotias Corona kuuli tästä ja tuli Viktorin luo rukoilemaan hänen puolestaan. Corona vangittiin ja hänet köytettiin kiinni kahteen erilleen taitettuun palmuun, jotka repivät hänet kahtia. Tämän jälkeen Viktor mestattiin. Joidenkin lähteiden mukaan Viktor ja Corona olisivat olleet aviopuolisot. Katolisen kirkon pyhimyskalenterissa heidän muistopäivänsä on 14. toukokuuta. Ortodoksinen kirkko muistaa omassa pyhimyskalenterissaan suurmarttyyri Viktor Damaskolaista 11. marraskuuta ja ortodoksinen pyhimyslegenda poikkeaa hieman katolisesta. Pyhä Corona on aarteenetsijöiden, uhkapelin kanssa hankaluuksien joutuneiden ja muihin rahaan liittyvien asioiden suojelija. Vuonna 2020 koronapandemian aikana hänet alettiin mainita myös kulkutaudeista kärsivien suojelijana, mutta tällaisesta tehtävästä ei ole aikaisempia viitteitä. ==Lähteet== Luokka:Pyhimykset Luokka:Kristityt marttyyrit Luokka:Teloitetut Luokka:Artikkelit useasta henkilöstä
Kveik

Kveik on perinteinen norjalainen hiivatyyppi, jonka mukaan on nimetty samanniminen oluttyyppi. Sen historia on samankaltainen kuin esimerkiksi suomalaisen sahdin. Kveik ei kuitenkaan ole mikään yksittäinen hiivalajike, vaan nykyisin se on yleisnimitys norjalaisille maatilatyyppisille puhdistamattomille hiivoille. Kveik-hiiva käy 30-40 asteessa hyvin nopeasti. Se tuottaa yleensä hedelmäisiä aromeita, kuten appelsiinin ja sitruunan aromeita. Kveikissä ei ole esimerkiksi suomalaisille hiivoille tyypillistä mausteisuutta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bullen, Claire: A Fire Being Kindled — The Revolutionary Story of Kveik, Norway’s Extraordinary Farmhouse Yeast. Good Beer Hunting. . Luokka:Oluttyypit Luokka:Norjalainen keittiö