EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tšekin luonto

pienoiskuva|Syksyistä metsää Tšekissä. Keski-Euroopassa sijaitsevan Tšekin tasavallan luonto edustaa tyypillistä keskieurooppalaista luontoa. Tšekin luonnonoloihin vaikuttavat korkeat vuoristot ja mantereinen sijainti, ja pääosa maan metsistä on havupuuvaltaisia. Tšekissä on runsaasti ilveksiä, ja muita suurempia petonisäkkäitä ovat karhu ja susi. Maassa esiintyy myös villisikoja. == Kasvillisuus == Metsät ovat Tšekin maiseman tärkeimpiä tunnusmerkkejä, vaikka suuri osa maan alkuperäisistä metsistä on kaadettu jo kauan sitten viljelysmaan ja puutavaran saamiseksi. Alkuperäisen tšekkiläisen metsän, joita on nykyisin noin kolmannes maan metsistä, tyypillisiä puulajeja ovat tammet, kuuset, pihdat ja pyökit. Monia metsiä on muutettu viljellyiksi kuusimetsiksi. Nykyisin puuston tilavuudesta on kuusta 63 prosenttia ja mäntyä 15 prosenttia. Vaikka pääosa metsistä on havumetsää, maan kansallispuuna pidetään lehmusta. Tšekin suurin metsä on Saksan rajalla sijaitseva Baijerin metsä, jonka pinta-ala on yli 2 000 neliökilometriä. Puuraja kulkee noin 1 400 metriä merenpinnan yläpuolella, ja siitä ylöspäin esiintyy pohjoisemmalle Euroopalle tyypillistä taiga- ja tundrakasvillisuutta. Alpeilla kasvaa ruohoja ja matalia pensaita. Määrissä on myös edelleen rippeitä vanhoista aroalueista, mutta suurin osa niistä on otettu viljelyskäyttöön. Harvinaisia ruohokasveja ovat kihokit, liljat, valvatit, rohtomesikkä ja Ranunculus lyallii -leinikkilaji. Tšekissä ei ole juurikaan merkittäviä endeemisiä lajeja. Kaikkiaan maassa kasvaa noin 3 500 putkilokasvilajia, joista yli 2 500 on alkuperäisiä.http://flora.upol.cz/ == Eläimistö == Tšekin eläimistö on monimuotoista. Yleisiä pikkunisäkkäitä ovat ketut, murmelit, saukot, näädät, minkit ja metsäjänikset. Metsissä ja pelloilla näkee fasaaneja, pyitä, villisikoja, kauriita, sorsia ja hanhia; toisinaan tavataan myös kotkia, haikaroita, korppikotkia ja sääksiä. Määrin pohjoisosissa on joitakin susia ja karhuja;Flora and Fauna Discover CZ. näiden lisäksi maassa esiintyy suuremmista nisäkkäistä myös ilveksiä ja metsäkissoja. Yksi Tšekin nisäkäserikoisuuksista on vaarantunut mufloni. Yleisimpiä kalalajeja ovat karppi, hauki ja taimen. == Luonnonsuojelu == Luonnonperinnön säilyttäminen on yksi Tšekin hallituksen tärkeimmistä tavoitteista. Harvinaisia tai uhanalaisia lajeja suojellaan aktiivisesti, ja maahan on perustettu neljä kansallispuistoa (Krkonošen, Podyjín, Šumavan ja České Švýcarskon kansallispuistot), jotka yhteensä kattavat 1,52 prosenttia maan pinta-alasta. Kaikkiaan eri tavoin suojeltuja alueita on 21 prosenttia maan pinta-alasta. Kansallispuistojen alueella on jyrkkiä kallioita, kalliomuodostumia, vuoria, jokilaaksoja, järviä ja soita. == Lähteet == *
Tuta

Tuta (aiemmin Tutanota) on saksalainen avoimen lähdekoodiin perustuva sähköpostipalvelu, jonka avulla viestit voi lähettää päästä päähän -salausta käyttäen. Viestit voi lähettää salattuna myös Tutan ulkopuolisiin sähköpostiosoitteisiin salasanaa käyttämällä. Palvelun avulla voidaan lähettää myös tavallisia salaamattomia viestejä. Tutaa voi käyttää verkkoselaimen lisäksi työpöytäsovelluksella (Linux, macOS, Windows) ja älypuhelimella (Android, iOS). Ilmaisversioon kuuluu yksi gigatavu tallennustilaa. Maksullisissa versioissa voi esimerkiksi lisätä useampia käyttäjiä, käyttää omaa verkkotunnusta ja luoda sääntöjä saapuville viesteille. Myös lisätallennustilan ostaminen on mahdollista. Alkuperäinen Tutanota-nimi on peräisin latinankielisistä sanoista tuta (turvallinen) ja nota (viesti). Toukokuussa 2019 Tuta sijoittui ensimmäiseksi Mikrobitin testissä, jossa oli mukana yhteensä kuusi turvasähköpostisovellusta. Tuta-sähköpostipalvelun käyttö on estetty Venäjällä ja Egyptissä. Eston voi kuitenkin kiertää käyttämällä VPN-yhteyttä tai Tor-selainta. Saksalainen tuomioistuin päätti loppuvuodesta 2020, että Tutan on lisättävä palveluun toiminto, jolla poliisi pääsee katsomaan yksittäisiä sähköpostilaatikoita ja lukemaan posteja selväkielisinä. Tuta ilmoitti valittavansa päätöksestä. Oikeusjutussa oli kyse siitä, voidaanko Tuta laskea televiestintäpalveluksi. Euroopan unionin tuomioistuin katsoi vuonna 2019, että sähköpostipalvelut eivät ole sellaisia, mutta saksalaistuomioistuimen mielestä Tuta osallistuu televiestintäpalvelujen toimittamiseen. Aiemmin samana vuonna toinen saksalainen tuomioistuin päätti, että Tuta ei tarjoa televiestintäpalveluja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tutan kotisivut * Tuta GitHubissa Luokka:Sähköpostipalvelut Luokka:Sähköpostiohjelmat Luokka:Vapaat ohjelmistot Luokka:Linux-ohjelmat Luokka:Windows-ohjelmat Luokka:MacOS-ohjelmat Luokka:Android-sovellukset Luokka:iOS-sovellukset
Kamahl

Kamahl (oik. Kandiah Kamalesvaran, , s. 13. marraskuuta 1934 Kuala Lumpur, Malesia) on australialainen matalaääninen viihdelaulaja, jonka uran kansainvälinen huippu ajoittui 1970-luvulle. Hän on saavuttanut kymmeniä listasijoituksia sekä jopa satakunta kulta- ja platinalevyä eri maissa. Hän on syntyperältään Sri Lankan tamili, mutta syntynyt Malesiassa. Teini-iässä hän muutti Australiaan, jossa opiskeli pari vuotta arkkitehtuuria kunnes päätyi laulajanuralle. Euroopassa Kamahl koki lyhyen suosion 1970-luvun puolivälissä luonnonsuojeluaiheisella laulullaan ”The Elephant Song”, joka nousi listojen kärkeen Alankomaissa, Belgiassa, Irlannissa ja Tanskassa. Ainakin joissakin maissa tuon levyn tuotto lahjoitettiin Maailman luonnon säätiölle. Laulutekstin suomennoksessa ”Ihminen on tehnyt sen” Juha Vainio vaihtoi norsun karhuksi, ja tämän tekstin levyttivät vuonna 1976 sekä Pasi Kaunisto, Tapio Heinonen että Reino LauanneFenno-musiikkiarkisto, viitattu 21.3.2021.. Kamahl käväisi keväällä 1976 myös Suomessa nauhoittamassa televisiolle viihdeohjelman tunnetuimmista hiteistään, ajan tapaan ”playbackinä” eli valmiin ääniraidan päälle elehtien. Luonnonsuojelutyön lisäksi Kamahl on tukenut muun muassa Unicefia ja Pelastakaa Lapset -järjestöä. Vuonna 1994 Kamahlille myönnettiin filantropiastaan Member of the Order of Australia -arvonimi ja vuonna 2004 Centenary-mitali. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Australialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lemin koulumänty

Lemin koulumänty oli Lemillä sijainnut suuri mänty, josta nykyisin on jäljellä vain Lemin kunnantalon pihalla sijaitseva noin neljä metriä korkea kanto. Kanto on rauhoitettu ja se jäi jäljelle kun mänty kaatui myrskyssä syksyllä 1943.Makkerin blogi 26.7.2015 : Lemin koulumäntyKoulumänty oli ennen maamerkki hautajaisväelle, nyt jäljellä on kanto – Lemillä Koulumännyn tarina tunnetaan vaihtelevasti. Länsi-Saimaan Sanomat 12.1.2019 (Tilaajille)Willimiehen jäljillä 13.5.2014 : Lemi/"Koulumänty" Koulumänty sai nimensä siitä että sen luona valmistauduttiin vainajan arkun saattamiseen hautausmaalle. Maaseutupitäjissä vainajan arkkua säilytettiin kotona useimmiten riihessä tai aitassa siihen saakka kunnes arkku tuotiin kirkolle hautaansiunausta varten. Kirkonkellojen alkaessa soittaa arkkua lähdettiin kantamaan koulumännyn luota haudalle saattoväen seuratessa. Tätä sanottiin Lemillä koulunkäynniksi ja siitä myös koulumänty sai nimensä. Kyseessä oli vanha kiertoilmaisu hautajaisille. == Lähteet == Luokka:Suomen puuyksilöt Luokka:Lemi Luokka:Mänty-yksilöt
Clare Francis

Clare Francis (1946) on brittiläinen kirjailija, joka ennen kirjailijanuraansa työskenteli mainosalalla. Hän ryhtyi seikkailevaksi purjehtijaksi ja kirjoitti dokumentaarisia teoksia matkoista, muun muassa Atlantin yksinpurjehduskilpailusta vuonna 1976. Francis kirjoitti purjehduksesta kaikkiaan kolme kirjaa, joista suomennettu Tuulessa ja myrskyssä kertoo Whitbread-purjehduksesta ja siihen valmistautumisesta.Biography, Clarefrancis.com, viitattu 21.3.2021 Purjehduskirjojen jälkeen hän alkoi kirjoittaa jännityskirjoja, joissa niiden itsenäisen ja vaaroja uhmaavan päähenkilön kautta kuvastuu hänen oma seikkailijanelämänsä. ==Suomennetut teokset== * Yötaivas (Night sky, 1983), suom. Aarne T. K. Lahtinen, Otava 1984 ISBN 951-1-07893-3 * Tuulessa ja myrskyssä (Come wind or weather, 1978), suom. Hannu Raevuori, sanastossa apuna Philip von Knorring, Otava 1985 ISBN 951-1-08419-4 * Punakristalli (Red crystal, 1985), suom. Seppo Y. Pakarinen, Otava 1986 ISBN 951-1-08797-5 * Jääputous (Wolf winter, 1987), suom. Aarne T. K. Lahtinen, Otava 1988 ISBN 951-643-292-1 * Usvametsä (Requiem, 1991), suom. Aarne T. K. Lahtinen, Otava 1991 ISBN 951-1-11880-3 * Yön salatut äänet (Deceit, 1994), suom. T. K. Lahtinen, Otava 1994 ISBN 951-1-13231-8 * Epäilysten verkko (Betrayal 1996), suom. Aarne T. K. Lahtinen, Otava 1997 ISBN 951-1-14276-3 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Timur Faizutdinov

Timur Ramilevitš Faizutdinov (; 6. lokakuuta 2001 – 16. maaliskuuta 2021) oli venäläinen jääkiekkopuolustaja. Hän edusti Dinamo Pietarin juniorijoukkuetta, jonka kapteenina hän myös toimi menehtymiseensä saakka. 12\. maaliskuuta 2021 Loko Jaroslavlia vastaan pelatussa MHL:n pudotuspeliottelussa Faizutdinov sai vastustajan laukoman kiekon ohimoonsa, josta johtuen hän menetti tajuntansa ja joutui teho-osastolle. 16\. maaliskuuta 2021 Faizutdinov menehtyi. Kuolinsyyksi ilmoitettiin sydänpysähdys. Dinamo Pietari ilmoitti, että tulevat ottelut aloitetaan minuutin hiljaisella hetkellä Faizutdinovin muistoa kunnioittaen. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Johan Fabricius

Johan Fabricius (1899 Bandung, Jaava, Indonesia – 1981 Glimmen, Alankomaat) oli alankomaalainen kirjailija. Fabricius muutti Alankomaihin opiskelemaan taidetta ja toimi ensimmäisen maailmansodan aikana sotakirjeenvaihtajana Italiassa. Hänen tuotannolleen on luonteenomaista huumori ja myötäeläminen. Merkittävin teos on Marietta-trilogia. Proosan lisäksi hän on kirjoittanut näytelmiä ja matkakertomuksia. ==Suomennetut teokset== * Demonien saari (Eiland der Demonen), suom. Yrjö Iso-Puonti, Aura 1945 * Kapteeni Bontekoen laivapojat (De Scheepsjongens van Bontekoe), suom. Risto Leistelä, WSOY 1945 * Marietta (Komedianten trokken voorbij), suom. Toini Jännes, WSOY 1931 Sarja: Marietta 1 * Mariettan poika (Melodie der verten), suom. Toini Jännes, WSOY 1936 Sarja: Marietta 2 * Venetsian seikkailija (Venetiaansch avontuur), suom. Toini Jännes, WSOY 1937 Sarja: Marietta 3 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Alankomaalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Katronträsk

Katronträsk on pieni järvi läntisessä Sipoossa. Se sijaitsee Sipoonkorven keski- ja pohjoisosan välillä, noin kaksi kilometriä Viirilästä itään. Järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria, ja sen rantaviivan pituus on 500 metriä. Rannat ovat soistunutta metsämaata. Itä- ja kaakkoisrannat kuuluvat osittain Sipoonkorven kansallispuistoon ja koillisrannalla on talo. Järvi sijaitsee Porvoonjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 20), ja sen vedenpinnan korkeus on 28,6 mpy. Järven eteläpäähän laskee yksi oja, joka tuo vettä lounaasta Lindamorsmossenilta. Järven lasku-uoma alkaa järven pohjoispäästä, laskee sieltä kohti pohjoista ja yhdistyy Byabäckenin uomaan lähellä Svartböleä. Byabäcken puolestaan laskee Sipoonjokeen. Sen jälkeen vesi päätyy Suomenlahteen Sipoonlahden kohdalta. == Lähteet == Luokka:Sipoon järvet
Bakunkärrsträsket

Bakunkärrsträsket on pieni suon ympäröimä järvi läntisessä Sipoossa. Se sijaitsee Sipoonkorvessa, kansallispuiston eteläosassa, lähellä Knutersintietä. Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria, ja sen rantaviivan pituus on 500 metriä. Järven lasku-uoma alkaa järven itäpäästä yhdistyen pian Helgträskin lasku-uomaan, josta vesi virtaa kohti kaakkoa ja Fallbäckenin uomaan. Vesi laskee lopulta Suomenlahteen Bölsfjärdenin kohdalta. == Lähteet == Luokka:Sipoon järvet Luokka:Sipoonkorven kansallispuisto
Fallträsk

Fallträsk on pieni suon ympäröimä lampi läntisessä Sipoossa. Se sijaitsee Sipoonkorven Hindsbyn metsässä, kansallispuiston pohjoisosassa. Järven lasku- uoma alkaa järven pohjoispäästä, laskee sieltä kohti pohjoista ja yhdistyy Källängenissä Byabäckenin uomaan. Byabäcken puolestaan laskee Sipoonjokeen. Sen jälkeen vesi päätyy Suomenlahteen Sipoonlahden kohdalta. Monien muiden lähistön järvien ja lampien tavoin Fallträsk on kasvamassa umpeen. Se onkin todennäköisesti seuraava Sipoonkorvessa sijaitseva kokonaan suoksi muuttuva lampi. == Lähteet == Luokka:Sipoon järvet Luokka:Sipoonkorven kansallispuisto
Monica Dickens

Monica Dickens (1915 Lontoo, Britannia – 1992 Monica Dickens, Kirjasampo.fi, viitattu 4.3.2021) oli brittiläinen kirjailija. Monica Dickens oli Charles Dickensin pojanpojantytär. Hän muutti vuonna 1951 Yhdysvaltoihin. Hän hyödyntää teoksissaan toisen maailmansodan kokemuksiaan sairaanhoitajana ja lentokonetehtaassa. Lisäksi hän on kirjoittanut hevosaiheisia nuortenkirjoja sekä lastenkirjoja. Follyfoot- eli Varsanjalka-sarjan pohjalta on tehty televisiosarja Ratsutilan nuoret.Ratsutilan nuoret, Muistikuvaputki, Yle.fi, viitattu 21.3.2021Hevosaiheisia elokuvia, tv-sarjoja ja hevostietoa netissä, Koulukino, viitattu 21.3.2021 Kuuntelijat on tosipohjainen romaani, joka kertoo Samarialaiset-hyväntekeväisyysjärjestön toiminnasta.Kuuntelijat, kirjan takakansiteksti, Kirjasampo.fi, viitattu 21.3.2021 ==Suomennetut teokset== * Virginia (The angel in the corner), suom. Yrjö Kivimies, Helsinki: Otava 1958. Sarja: Otavan kirjakerho, 1958, 6. * Onnellinen vanki (The happy prisoner), suom. Kyllikki Hämäläinen, Helsinki: Otava 1959. Sarja: Otavan kirjakerho, 1959, 6 * Lontoon sydän (The heart of London ), suom. Erkki Haglund, Helsinki: Otava 1962. Sarja: Otavan kirjakerho, 1962, 9. * Yläkerran huone (The room upstairs), suom. Helvi Vasara, Helsinki: Otava 1967. Sarja: Lukurengas * Kuuntelijat (The listeners), suom. Anja Haglund, Helsinki: Otava 1971 ===Nuortenkirjat=== ;Varsanjalka-sarja * Hevoshoitola Varsanjalka (Follyfoot), suom. Maini Palosuo, Helsinki: Otava 1972. Sarja: Otavan nuortenkirjoja * Varsanjalan Dora (Dora at Follyfoot), suom. Maini Palosuo, Helsinki: Otava 1973 Sarja: Otavan nuortenkirjoja ISBN 951-1-00303-8 * Varsanjalan hevoset (The horses of Follyfoot), suom. Pirkko Talvio, Helsinki: Otava 1976 Sarja: Otavan nuortenkirjoja ISBN 951-1-02443-4 * Varsanjalka vaarassa (Stranger at Follyfoot), suom. Pirkko Talvio-Jaatinen, Helsinki: Otava 1978 Sarja: Otavan nuortenkirjoja ISBN 951-1-04690-X ;Maailmanlopun majatalo -sarja * Meidän joukon majatalo (The house at World's End), suom. Pirkko Talvio-Jaatinen, Helsinki: Otava 1972 Sarja: Otavan nuortenkirjoja * Meidän joukon kesä (Summer at Worlds End ), suom. Pirkko Talvio-Jaatinen, Helsinki: Otava 1973 Sarja: Otavan nuortenkirjoja ISBN 951-1-00064-0 * Meidän joukon kevät (Spring comes to World's End), suom. Pirkko Talvio-Jaatinen, Helsinki: Otava 1975 Sarja: Otavan nuortenkirjoja ISBN 951-1-01897-3 * Meidän joukon talvi (World's end in winter), suom. Pirkko Talvio-Jaatinen, Helsinki: Otava 1975 Sarja: Otavan nuortenkirjoja ISBN 951-1-01227-4. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Kristian Jaani

Kristian Jaani (s. 11. joulukuuta 1976 Tallinna) on virolainen poliitikko ja entinen poliisi. Hän toimi Viron sisäministerinä vuosina 2021–2022. Hän oli aiemmin sitoutumaton, mutta liittyi kesäkuussa 2021 keskustapuolueeseen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kristian Jaani Viron hallituksen verkkosivuilla Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Viron sisäministerit Luokka:Viron keskustapuolueen poliitikot Luokka:Virolaiset poliisit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet
Watermelon Sugar

Watermelon Sugar on brittilaulaja Harry Stylesin kappale, joka julkaistiin 15. toukokuuta 2020 neljäntenä singlenä hänen toiselta sooloalbumiltaan Fine Line. Kappaleen kirjoittivat Styles, Mitch Rowland, Thomas Hull ja Tyler Johnson, joka myös tuotti sen yhdessä Kid Harpoonin kanssa. Vuoden 2020 elokuussa kappale nousi Billboard Hot 100 -listan kärkeen ensimmäisenä Stylesin kappaleena. Seuraavan vuoden maaliskuussa Styles voitti sillä ensimmäisen Grammy-palkintonsa, kun kappale palkittiin parhaana pop-sooloesityksenä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 kappaleet Luokka:Brittiläiset popkappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset Luokka:Grammy-palkitut kappaleet
Sata kelloa (albumi)

Sata kelloa on iskelmälaulaja Pasi Kauniston albumi vuodelta 1974. Sen nimikappale on peräisin italialaisesta televisiosarjasta Käskijän merkki. ==Kappaleet== # # # # # # ===B-puoli=== # # # # # # == Tekijät == === Muusikoita === * Matti Bergström – basso (1) ==Lähteet== *Fenno- musiikkiarkisto *Fono.fi-äänitetietokanta *Discogs.com === Viitteet === Luokka:Vuoden 1974 albumit Luokka:Pasi Kauniston albumit
Kuopion VPK

Kuopion VPK on 1877 perustettu, Kuopion Kylmämäessä sijaitseva sopimuspalokunta. Palokunta toimi vuoteen 1977 asti Kuopion museon yhteydessä, josta VPK muutti Kelloniemen asemalle "väliaikaisiin tiloihin" vuonna 1977. 2024 VPK osti ensimmäisen oman asemansa. Kuopion VPK muutti Kylmämäen asemalle 20.1.2025. Paloasema sijaitsee osoitteessa Purukatu 7. Palokunnassa toimii miehistö-, nuoriso- sekä varhaisnuoriso-, sekä tukiosasto. == Kalusto == Kuopion VPK:n yksiköt Yksikkötunnus Tyyppi Merkki ja malli Valmistusvuosi Omistaja R PS 181 Sammutusauto Scania 114G 2003 Pohjois-Savon Pelastuslaitos R PS 1812 Sammutusauto Scania 113M 1995 Pohjois-Savon Pelastuslaitos R PS 187 Miehistönkuljetusauto Mercedes-Benz Vito 2022 Kuopion VPK R PS 1872 Miehistönkuljetusauto Nissan Navara 2007 Kuopion VPK == Lähteet == * Kuopion VPK:n kotisivut * Yle.fi (26.1.2025) * Savonsanomat.fi Luokka:Vapaaehtoiset palokunnat Luokka:Kuopiolaiset yhdistykset
Henn Põlluaas

Henn Põlluaas (s. 16. helmikuuta 1960) on virolainen poliitikko ja Riigikogun puhemies huhtikuusta 2019 maaliskuuhun 2021. Hän oli myös Sauen kaupunginjohtaja vuodesta 2012 vuoteen 2015, jolloin hänet valittiin Riigikoguun. Hän on ollut Viron konservatiivisen kansanpuolueen varapuheenjohtaja vuodesta 2017. Kesäkuussa 2021 Põlluaasin ilmoitettiin asettuvan Viron konservatiivisen kansanpuolueen ehdokkaaksi samaisen vuoden presidentinvaaleihin. ==Lähteet== Luokka:Viron konservatiivisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Riigikogun puhemiehet Luokka:Riigikogun jäsenet Luokka:Viron kunnanjohtajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
William Kenneth Hartmann

William Kenneth Hartmann (s. 6. kesäkuuta 1939) on yhdysvaltalainen planeettatutkija, taiteilija ja kirjailija. Hän oli yksi ensimmäisistä, joka esitteli Kuun syntymisen törmäysteorian. Hartmann on myös yksi tunnetuimmista yhdysvaltalaisista avaruustaiteilijoista, jonka töitä on tilannut muun muassa NASA. Hartmannin mukaan Chesley Bonestellin töillä on ollut häneen suuri vaikutus. Hän on myös on kirjoittanut ja kuvittanut useista kirjoja Maan ja aurinkokunnan historiasta, usein yhdessä kuvittaja Ron Millerin kanssa. Hän on valmistunut kandidaatiksi Pennsylvanian osavaltionyliopistosta ja maisteriksi Arizonan yliopistosta. Hartmann oli yksi osallistuja Condonin raportissa, joka oli vuosina 1966–1968 tehdyn yhdysvaltalaisen Coloradon yliopiston ufoprojektin loppuraportti, eräs laajimmista ja kiistellyimmistä ufotutkimuksista. Hartmannin mukaan on nimetty astedoidi 3341 Hartmann. == Julkaisut == * Out of the Cradle: Exploring the Frontiers beyond Earth yhdessä Ron Millerin ja Pamela Leen kanssa (1984) * The History of Earth: An illustrated chronicle of an evolving planet Ron Millerin kanssa (1991) * Mars Underground (1997) * The Grand Tour: A Traveler's Guide to the Solar System, Ron Millerin kanssa (1. painos 1981, 2. painos 1993, 3. painos 2005) * == Lähteet == Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset taidemaalarit Luokka:Avaruustaiteilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kuvittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset ufotutkijat
Kryptondifluoridi

Kryptondifluoridi (KrF2) on kryptonin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste ja yksi jalokaasuyhdisteistä. Yhdistettä voidaan käyttää hapettavana ja fluoraavana epäorgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet== Kryptondifluoridi on pysymätön yhdiste ja hajoaa huoneenlämpötilassa kryptoniksi ja fluoriksi. Alle -78 °C:n lämpötilassa se on kuitenkin stabiili väritön kiteinen aine. Yhdisteestä tunnetaan kaksi kidemuotoa, jotka ovat α- ja β-muodot. Molempien alkeiskoppi on tetragonaalinen. Rakenteeltaan molekyyli on lineaarinen. Kryptondifluoridi on reaktiivista ja reagoi muun muassa veden kanssa ja metallit se hapettaa fluorideiksi, joissa metalli on useimmiten korkeimmalla mahdollisella hapetusluvulla. Yhdiste reagoi Lewis-happojen kanssa muodostaen yhdisteitä, joissa on fluorikryptonkationi (KrF+). Esimerkiksi reaktiossa antimonipentafluoridin kanssa muodostuva yhdiste on KrF[SbF6]. ==Valmistus ja käyttö== Kryptondifluoridi on ensimmäinen koskaan valmistettu kryptonyhdiste. Sitä valmisti ensimmäisen kerran D.R. MacKenzie vuonna 1963 suuntaamalla elektronisuihkun kryptonin ja fluorin seokseen -150 °:n lämpötilassa. Muita vaihtoehtoisia valmistustapoja ovat esimerkiksi säteilyttämällä kryptonin ja fluorin seosta ultraviolettivalolla tai valokaaren avulla alhaisissa lämpötiloissa. Kryptondifluoridilla on käyttökohteita lähinnä akateemisissa tutkimuksissa. Sen avulla voidaan valmistaa esimerkiksi epäorgaanisia fluorideja, joissa metalli on korkealla hapetusluvulla. ==Lähteet== Luokka:Fluoridit
On elon retki näin (Pasi Kauniston albumi)

On elon retki näin on iskelmälaulaja Pasi Kauniston albumi vuodelta 1975. ==Kappaleet== ===A-puoli=== # # # # # # ===B-puoli=== # # # # # # ==Lähteet== *Discogs.com *Fenno-musiikkarkisto Luokka:Pasi Kauniston albumit Luokka:Vuoden 1975 albumit
Juha Keltti

Juha Tapio Keltti (20. maaliskuuta 1952 Helsinki – 15. tammikuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen juristi ja kansalaisaktivisti, joka työskenteli Aseistakieltäytyjäliiton lakiasiainsihteerinä vuosina 1992–2020. Hän antoi muun muassa oikeusapua totaalikieltäytyjille ja siviilipalvelusvelvollisille sekä edusti liittoa valtionhallinnon työryhmissä. Espoon Tapiolassa varttunut Keltti oli jo kouluvuosinaan mukana SDNL:n ja Teiniliiton toiminnassa. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Tapiolan Yhteiskoulusta hän aloitti oikeustieteen opinnot Helsingin yliopistossa ja lisäksi hän opiskeli vuoden Moskovassa Komsomol-koulussa. Varusmiespalveluksensa Keltti suoritti Hyrylän varuskunnassa vuosina 1977–1978 jonka jälkeen hän työskenteli Varusmiesliiton järjestösihteerinä. Antimilitaristina tunnettu Keltti oli myös ehdolla liiton pääsihteeriksi, mitä Pääesikunta ei hyväksynyt. Myöhemmin Keltti työskenteli vapaana toimittajana, kunnes aloitti Aseistakieltäytyjäliiton lakiasiainsihteerinä vuonna 1992. Työssään Keltti hoiti arvionsa mukaan noin 200 totaalikieltäytyjien oikeudenkäyntiä, joista lähes kaikki päättyivät häviöön. Keltti kuoli pitkäaikaisen sairauden jälkeen 68-vuotiaana Malmin sairaalassa tammikuussa 2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kertomuksia rohkeudesta 02.07.2015 – vieraana Juha Keltti Radio Rapu. Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kansalaisaktivistit Luokka:Suomalaiset pasifistit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Villem Reimann

Villem Reimann (19. maaliskuuta 1906 Pärnu – 8. huhtikuuta 1992 Tallinna) oli virolainen säveltäjä.Villem Reimann Estonian Music Information Centre Reimann valmistui Tallinnan konservatoriosta Artur Kappin oppilaana sävellyksessä vuonna 1933 ja Artur Lemban oppilaana pianonsoitossa 1936. Vuosina 1937–1938 hän täydensi opintojaan Franz Lisztin musiikkiakatemiassa Budapestissa. Siellä häntä opetti sävellyksessä Zoltán Kodály, kamarimusiikissa Leó Weiner ja orkesterinjohdossa Ernő Unger. Vuodesta 1942 Reimann työskenteli itse teoria- aineiden ja kamarimusiikin opettajana Tallinnan konservatoriossa, vuodesta 1965 professorinaMeenutades Villem Reimanni Pärnu Postimees. Hän kuului Viron säveltäjäliittoon vuodesta 1944. Suurimman osan Reimannin sävellystuotannosta muodostavat kamari- ja elokuvamusiikki, joiden lisäksi tuotantoon kuuluvat muiden muassa konsertto viululle ja kamariorkesterille sekä kuoroteokset. Reimannin varhaisissa teoksissa ovat enemmän esillä romanttiset ja myöhemmässä tuotannossa modernimmat piirteet, kuten kaksitoistasäveljärjestelmä. Reimann sai useita tunnustuksia, kuten Neuvostoliiton valtionpalkinnon vuonna 1951. == Teoksia == * Vilsandi, sinfoninen sarja (1937) * Kauged rannad, ooppera (1959, libretto: Muia Veetamm) * Tehumardi, sävelruno (1975) * Hetked merega, sinfonietta (1978) * konsertto viululle ja kamariorkesterille * kamari- ja elokuvamusiikkia * kuoroteoksia ja soololauluja * pianosävellyksiä == Lähteet == Luokka:Virolaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Salibandyn naisten 1. divisioonan kausi 2020–2021

Naisten 1. divisioonan kausi 2020–2021 on järjestyksessään 28. naisten 1. divisioonan kausi. Sarja oli tosin ollut kauden 2019–2020 ajan tauolla. Kaudella 2020–2021 sarjaa pelataan ensimmäistä kertaa nykyisellä kolmen lohkon sarjajärjestelmällä. 1. divisioonaa pelattiin kolmessa 7–8 joukkueen lohkossa. Kauden alkamisen jälkeen koronaviruspandemian takia lohkot jaettiin kahtia, ja lopulta kausi jätettiin kesken. Halukkaat 1. divisioonajoukkueet osallistuvat F-liigan karsintasarjaan. == Joukkueet == A-lohko * AFC Campus, Turku * TPS 3, Turku * KaPa-65, Uusikaupunki * SalBa, Rauma * Blue Fox, Uusikaarlepyy * FBC Remix, Isokyrö * SC Kokkola, Kokkola * SPV, Seinäjoki B-lohko * MIG, Tampere * SBS Tamppi, Tampere * RSS Panthers, Riihimäki * SS Nova, Helsinki * Northern Stars, Espoo * Rangers, Kirkkonummi * SB Vantaa, Vantaa C-lohko * Blackbirds, Kerava * Jokerit, Helsinki * Ä-Lasti, Helsinki * PSS II, Porvoo * Hatsina, Mikkeli * LASB ed, Lahti * O2-Jyväskylä II, Jyväskylä * Papas, Kajaani == Runkosarja == Runkosarja oli tarkoitus pelata kolminkertaisena, jolloin joukkueet olisivat pelanneet lohkosta riippuen 18–21 ottelua. Lohkot on jaettu kesken kauden kahtia koronapandemian takia. Alueellisesti jaetuissa lohkoissa oli tarkoitus pelata 6 ottelua. === A-lohko === A1-lohko A2-lohko === B-lohko === B1-lohko B2-lohko === C-lohko === C1-lohko C2-lohko == F-liigan karsintasarja == Helmikuussa tehtiin päätös 1. divisioonakauden lopettamisesta. Halukkaat joukkueet pääsevät osallistumaan [[F-liigaF-liigan karsintoihin. Karsintoihin ilmoittautui 8 joukkuetta. Karsintojen voittaja nousee kaudeksi 2021–2022 ja karsintojen toinen pelaa F-liigan putoamiskarsinnan hävinnyttä joukkuetta vastaan toisesta paikasta. === Lohkovaihe === Lohkoissa pelataan kaksinkertainen sarja yksittäisinä otteluina. Lohkojen kaksi parasta jatkaa karsintojen välieriin. A-lohko B-lohko === Pudotuspelit === Välierät ja finaalit pelataan paras kolmesta -ottelusarjoin. Finaalien voittaja nousee F-liigan B-lohkoon kaudeksi 2021–2022. Finaalien hävinnyt joukkue pääsee liigakarsintojen 2. kierrokselle. {{Turnauspuu4 pronssiotteluton ||SPV|0|SS Nova|1 ||Northern Stars|0|Blue Fox|1 ||||| | RD1 = Välierät | RD2 = Finaalit | team-width = 170 | score-width = 50 }} == Lähteet == * https://salibandy.fi/fi/sarjat/naisten-1-divisioona/ * https://fliiga.com/fi/2021/02/19/hallitus-vahvisti-nain-pelataan-naisten-f-liigakarsinta/ Luokka:Naisten salibandy
Selkä (vesistö)

Selkä on järvellä tai meressä avonainen ja pääosin saareton vesialue, jota reunustaa saaret tai saaristot taikka kiinteän maa-alueen tai mantereen rannikko. Sanotaan, että järvissä on järvenselkä ja merellä merenselkä. == Järvenselkä == Suomen järville suuret selät eivät ole kovin ominaisia, vaan Suomen järvet ovat tyypillisesti rikkonaisen niemisiä ja saarisia. Kuitenkin esimerkiksi Oulujärvessä on kaksi todella suurta selkää, Ärjänselkä ja Niskanselkä. Suomen suurimpiin selkiin kuuluvat myös Saimaan Pyhäselkä, Päijänteen Tehinselkä, Inarijärven Kasariselkä ja Säkylän Pyhäjärvi. Suurella järvellä, jolla on paljon niemiä, lahtia ja saaria, voi olla nimistössään paljon selkiä. Esimerkiksi Tampereen Pyhäjärven keskiosassa on Saviselkä, Huhtaanselkä, Sorvanselkä, Maivaselkä, Anianselkä, Palhonselkä ja Säijänselkä. == Merenselkä == Lounais-Suomen saaristossa paikannimistö on kaksikielinen. Monia merenselkiä kutsutaan siellä ruotsin kielellä nimellä fjärden. Tällainen on esimerkiksi Paraisten Kirkkoselkä eli Kyrkfjärden. Nauvon pohjoispuolella sijaitsee ruotsinlaivojen käyttämä Omenaistenaukko eli Ominaisfjärden. Täällä käytetään suurista merenselistä murteellista nimitystä aukko. Osassa lounaissaaristoa käytetään sisäjärvien tapaan myös nimitystä vesi, kuten tehdään kustavilaisten selillä Kivivesi ja Tuulvesi tai Pakinaisten Lokvesi eli Lockvattnet. Harvinaisempaa nimitystä gloppet käytetään Suomen puolella eniten Merenkurkun ympäristössä. Ahvenanmaan luoteissaaristossa on joitakin selkiä stråket-nimellä. Ruotsinkielisellä rannikolla voi järvillä olla nimenä fjärden-loppusia järvennimiä. Nämä ovat muistoina niistä ajoista, kun järvi oli vielä merenlahtena. Maankohoamisen seurauksena lahti on kuroutunut järveksi, mutta nimi on säilynyt samana. == Lähteet == Luokka:Järvet Luokka:Meret
Schwellbrunn

Schwellbrunn on kunta Koillis-Sveitsissä, Appenzell Ausserrhodenin kantonissa. Kunnassa on noin 1 500 asukasta. Kunta on kantoninsa korkeimmalla (972 metriä) sijaitseva asutus, ja sieltä on näkymä Bodenjärvelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Appenzell Ausserrhodenin kunnat
Donald Kagan

Donald Kagan (1. toukokuuta 1932 Kuršėnai, Liettua – 6. elokuuta 2021 Washington, D.C., Yhdysvallat) oli liettualaissyntyinen yhdysvaltalainen historioitsija ja Yalen yliopiston Sterling-professori. Hänen tutkimuksensa kohdistui antiikin Kreikkaan ja sodankäynnin historiaan. Kagan kirjoitti neljäosaisen kirjasarjan peloponnesolaissodasta. Kagan palkittiin National Humanities -mitalilla vuonna 2002. ==Elämä== Kagan syntyi 1. toukokuuta 1932 juutalaiseen perheeseen Kuršėnaissa Liettuassa. Hänen isänsä kuoli ennen Donaldin kaksivuotispäivää. Kagan muutti Liettuasta Yhdysvaltoihin äitinsä ja siskonsa kanssa. Hän vietti lapsuutensa New Yorkin Brooklynlissä, jossa hän opiskeli Thomas Jefferson High Schoolilla. Kagan valmistui Brooklyn Collegesta 1954. Hänestä tuli filosofian maisteri antiikintutkimuksessa Brownin yliopistosta 1955. Vuonna 1958 Kaganista tuli historian tohtori Ohion osavaltionyliopistolla. Kagan oli alun perin liberaali demokraatti, mutta hänen poliittiset näkemykset alkoivat siirtyä konservatiivisempaan suuntaan vuoden 1969 tienoilla. Hän allekirjoitti uuskonservatiivisen ajatushautomon Project for the New American Centuryn manifestin vuonna 1997. Kagan tuki Vietnamin ja Irakin sotia ja puolusti länsimaalaisen historian opetusta yliopistoissa. Yhdysvaltain vuoden 2000 presidentinvaalien kynnyksellä Kaganin ja hänen poikansa Frederickin kirjoittama While America Sleeps julkaistiin. Kirjassa Kaganit vaativat Yhdysvaltain puolustusmenojen lisäämisestä. Presidentti George W. Bush palkitsi Kaganin National Humanities Medalilla vuonna 2002. Kagan toimi antiikintutkimuksen ja historian Sterling- professorina Yalen yliopistossa. Hänen "The Origins of War" -kurssi oli yksi yliopiston suosituimmista kursseista 25 vuoden ajan. Kaganilla oli myös muita kursseja, kuten "Introduction to Ancient Greek History". Hänen historiaan ja antiikin kulttuuriin liittyvät seminaarinsa keskittyivät esimerkiksi Thukydidesiin ja spartalaisten hegemoniaan. ==Yksityiselämä== Kagan oli naimisissa Myrna Dabruskyn kanssa. Pariskunnalla on kaksi lasta, 1958 syntynyt Robert sekä 1970 syntynyt Frederick. Kagan kuoli 89-vuotiaana 6. elokuuta 2021 vanhainkodissa Washington DC:ssä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset antiikintutkijat Luokka:Yhdysvaltalaiset sotahistorioitsijat Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Yalen yliopiston professorit Luokka:Amerikanjuutalaiset Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Jääkaappimagneetti

Jääkaappimagneetti on jääkaapin oveen tarkoitettu, yleensä koristeellinen kestomagneetti. Joissain malleissa voi olla ominaisuutena mahdollisuus ripustaa magneettiin esimerkiksi muistilappu tai postikortti. Jääkaappimagneetti on erittäin suosittu matkamuisto matkoilta. Tähän vaikuttavat luultavasti edullisuus ja pieni koko. Jotkut harrastavat magneettien keräämistä kaikista käymistään maista tai matkakohteista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sisustusesineet Luokka:Keräily Luokka:Magnetismi
Niilo Niemi

Niilo Antero Niemi (16. syyskuuta 1889 Tampere – 30. huhtikuuta 1954) oli suomalainen arkkitehti. Hän toimi arkkitehtinä puolustusministeriössä.Kansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto > Vuosina 1950-1958 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit Puolustusväen rintamaa, Hakkapeliitta, 12.09.1939, nro 37, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Suunnittelutöitä == * Länsi-Suomi-lehden toimitalo, Kauppakatu, Rauma 1924 Vanhan Rauman rakennukset : Kauppakatu 7 * Helsingin sotilasläänin esikunta, Laivanvarustajankatu 6, Ullanlinna, Helsinki 1935 Korttelit.fi Helsingin Sotilasläänin esikunta; Laivanvarustajankatu 6; Helsinki, Helsingin kaupunginmuseo (Finna)Suojeluskuntain yliesikunnan uusi esikuntatalo, Rakennustaito : Suomen rakennusmestariliiton ammattilehti, 13.03.1936, nro 6-7, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Elokuvateatteri Kinolinna, Vuorikatu, Mikkeli 1938 (arkkitehti Niilo Pulkan kanssa) Kinolinna, Mikkeli, Suomen kinolehti : elokuva-alan ammattijulkaisu, 01.10.1938, nro 10, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasarmirakennuksemme, kirj. arkkitehti Niilo Niemi, Sotilashallinnollinen aikakauslehti, 01.11.1934, nro 11, s. 49, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Kasarmirakennuksemme, kirj. arkkitehti Niilo Niemi, Sotilashallinnollinen aikakauslehti, 01.12.1935, nro 12, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Sándor Veress

Sándor Veress (1. helmikuuta 1907 Cluj Napoca – 4. maaliskuuta 1992 Bern) oli unkarilais-sveitsiläinen säveltäjä, etnomusikologi ja pianisti.SÁNDOR VERESS Zeneakadémia Veress opiskeli sävellystä Zoltán Kodályn johdolla ja viimeisteli pianonsoiton opintonsa Béla Bartókin johdolla. Hän toimi vuosina 1943–1949 Kodályn seuraajana Franz Lisztin musiikkiakatemian sävellysprofessorina. Etnomusikologina hän teki myös kansanmusiikin keräystyötä ja avusti Béla Bartókia Unkarin tiedeakatemiassa. Vuonna 1949 Veressille myönnettiin Kossuth- palkinto. Pian Veress kuitenkin siirtyi Sveitsiin koettuaan monien taiteilija- ja tieteilijäkollegoidensa tavoin Unkarin yhteiskunnallisten olojen muuttuneen sietämättömiksi. Säveltäjän ura voidaankin jakaa tämän ratkaisun perusteella Unkarin- ja Sveitsin-jaksoihin; ensin mainitulle tunnusomaista oli unkarilaisten kansanmusiikkivaikutteiden ja italialaiseen polyfoniseen laulutyyliin pohjautuvan kontrapunktisen rakentelun yhdistely. Maastamuuttonsa jälkeen Veress alkoi kasvavissa määrin omistautua musiikin luomiselle kaksitoistasäveljärjestelmän pohjalta. Veressin Unkarissa viettämältä ajalta peräisin ovat muiden muassa baletti Térszili Katicza, viulukonsertto ja oratorio Szent Ágoston zsoltára az eretnekek ellen. Sveitsin-ajalta ovat peräisin muiden muassa konsertot, joissa soolosoittimina ovat piano, klarinetti, jousikvartetti ja kaksi pasuunaa. Veress sävelsi Sveitsissä myös runsaasti kamarimusiikkiteoksia, joihin kuuluvat sellosonaatti, pianotrio ja harvinaislaatuisille kokoonpanoille laaditut teokset. Vokaaliteosten joukossa ovat Elegie, joka on sävelletty soitinkokoonpanosäesteisesti Walther von der Vogelweiden runoon ja Glasklangespiel, joka on sävelletty suurelle kuorolle Hermann Hessen teksteihin. Veress oli pitkään vakavasti sairas, mutta otti Sveitsin kansalaisuuden viimeisinä elinkuukausinaan. Hän jätti pedagogisella työllään jälkensä musiikkielämään molemmissa asuinmaissaan; hänen oppilaidensa joukossa olivat György Ligeti, György Kurtág, Lajos Vass, Heinz Holliger, Heinz Marti ja Jürg Wyttenbach. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset säveltäjät Luokka:Sveitsiläiset säveltäjät Luokka:Etnomusikologit Luokka:Unkarilaiset pianistit Luokka:Sveitsiläiset pianistit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Kelkheim (Taunus)

Kelkheim on kaupunki Main-Taunuksen piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se on osa Reinin–Mainin konurbaatiota, ja kuuluu Frankfurt am Mainin läntiseen esikaupunkialueeseen. Kelkheimissa on useita huonekalujen valmistajia. == Maantiede == Kelkheim sijaitsee Taunus-vuoriston etelärinteellä Frankfurt am Mainin suurkaupunkialueella noin kuusitoista kilometriä Frankfurt am Mainin keskustasta länteen. Nykyinen Kelkheim muodostettiin 1970-luvulla kunnista Kelkheim, Fischbach, Ruppertshain ja Eppenhain. Münster ja Hornau oli liitetty Kelkheimiin jo 1938. Noin kolmannes kaupungin väestöstä asuu kanta-Kelkheimissa. Eppenahin ja Rupperthain sijaitsevat muista kaupunginosista erillään Kelkheimin pohjoisosassa Taunuksen rinteellä. == Historia == pienoiskuva|200px|vasen|Entinen fransiskaaniluostari Fischbach ja Münster mainitaan asiakirjoissa ensi kerran 700-luvulla, Hornau vuonna 874, Kelkheim 880, Eppenhain 1285 ja Ruppertshain 1294. Kylät ovat frankkien perustamia. Nyky-Kelkheimin alueella asui 1540-luvulla noin tuhat ihmistä. Kolmikymmenvuotinen sota 1618–1648 oli tuhoisa, Ruppertshain oli autiona 1637–1651 ja Kelkheimissa oli vuonna 1648 vain kymmenen taloa. 1700-luvulla paikkakunta alkoi elpyä ja kasvaa. Kelkheimin huonekaluteollisuus sai alkunsa 1800-luvun puolivälissä. Vuonna 1905 asukkaita nyky-Kelkheimin alueella oli viitisen tuhatta. Kelkheim sai kaupunkioikeudet 1938, jolloin siihen liitettiin Hornau ja Münster; kolme kuntaa olivat jo tuossa vaiheessa kasvaneet yhteen. Eppenhainista ja Rupperthainista oli muodostettu Rossert- niminen kunta 1971. Rossert ja Fischbach liitettiin Kelkheimiin 1977, liitosten jälkeen kaupungin väkiluku oli noin 22 000. Kelkheimissa on useita historiallisia ristikkotaloja ja kartanokokonaisuuksia, kuten Rettershof. == Talous ja liikenne == Kelkheim tunnetaan huonekalujen kaupunkina, Stadt der Möbel. Tuotteiden valmistus ja myynti on keskisuurten perheyritysten hallussa. Yksittäisistä tuotteista tunnetuin on niin kutsuttu Frankfurter Schrank. Kaupungissa sijaitsee työkaluja valmistavan Rothenberger Gruppen pääkonttori ja tuotantolaitos. Kelkheimin asukkaiden ostovoimaindeksi on 143,0 (2017, Saksan liittotasavalta = 100,0). Kelkheim sijaitsee Frankfurt am Mainin paikallisjunaliikenteen piirissä Königsteiner Bahn -radan varrella, asemia on kolme: Kelkheim Münster, Kelkheim ja Hornau. Kuusitoistakilometrinen rataosuus alkaa Frankfurt-Höchstin asemalta ja päättyy Königsteinin kaupunkiin. Kelkheimin pääteitä ovat Bundesstraße 8, 455 ja 519. Bundesautobahn 66 kulkee kaupungin eteläpuolitse. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kelkheim (Taunus), Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Hessenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Oinville-sur-Montcient

Oinville-sur-Montcient on kunta Ranskassa Yvelinesin departementissa Île-de- Francen alueella. Se sijaitsee noin 55 km Pariisista luoteeseen. Kunta kuuluu entiseen Vexin français’n maakuntaan, ja se on osa Vexin français’n alueellista luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Vexin français). Kunnan keskustassa oleva Saint-Séverinin kirkko on alkujaan rakennettu 1100-luvulla. Kirkkoa on paranneltu vuosisatojen aikana, ja siinä on rakenteita aina 1700-luvulle saakka. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yvelinesin kunnat
Christian Goldbach

Christian Goldbach (18. maaliskuuta 1690 - 20\. marraskuuta 1764) oli saksalainen matemaatikko, joka opiskeli myös oikeustiedettä. Hänet muistetaan tänään Goldbachin konjektuurista . == Elämäkerta == Goldbach syntyi Preussin herttuakunnan pääkaupungissa Königsbergissä, joka on osa Brandenburg-Preussia, pastorin poikama. Hän opiskeli Royal Albertus -yliopistossa. Opintojensa jälkeen hän kävi pitkiä koulutusmatkoja vuosina 1710–1724 Euroopan läpi, vierailemalla Saksan osavaltioissa, Englannissa, Hollannissa, Italiassa ja Ranskassa, tapaamalla monia kuuluisia matemaatikkoja, kuten Gottfried Leibnizia, Leonhard Euleria ja Nicholas I Bernoullia. Königsbergissä hän tutustui Georg Bernhard Bilfingeriin ja Jakob Hermanniin. Hän siirtyi vasta avattuun Pietarin tiedeakatemiaan vuonna 1725 matematiikan professoriksi ja akatemian historioitsijaksi. Vuonna 1728, kun Pietari II:sta tuli Venäjän tsaari, Goldbachista tuli hänen ohjaajansa. Christian Goldbach oli monikielinen - hän kirjoitti päiväkirjaa saksaksi ja latinaksi, hänen kirjeensä kirjoitettiin saksaksi, latinaksi, ranskaksi ja italiaksi ja virallisten asiakirjojen osalta hän käytti venäjää, saksaa ja latinaa. Hän kuoli 20. marraskuuta 1764 74-vuotiaana Moskovassa . == Tieteellinen ura == Goldbach tunnetaan parhaiten kirjeenvaihdostaan Leibnizin, Eulerin ja Bernullin kanssa, varsinkin hänen vuonna 1742 lähettämässään kirjeessä Eulerille, jossa todetaan Goldbachin konjektuurista . Hän opiskeli ja todisti joitain potensseja koskevia lauseita, kuten Goldbach – Euler-lauseen, ja antoi useita merkittäviä panoksia analyyseihin . Hän osoitti myös Fermat-lukuja koskevan tuloksen, jota kutsutaan Goldbachin lauseeksi. == Julkaisut == * (1729) De transforme serierum * (1732) De terminis generalibus serierum == Lähteet == Luokka:Lukuteoreetikot Luokka:Vuonna 1764 kuolleet Luokka:Vuonna 1690 syntyneet Luokka:Saksalaiset matemaatikot
Nicolas Freeling

Nicolas Freeling (1927 Lontoo, Britannia – 2003 Mutzig, RanskaPhilip Purser, Nicolas Freeling, Obituary, The Guardian, 22.7.2003 viitattu 21.3.2021 Freeling, Nicolas Bibliothèque nationale de France, päivitetty 5.8.2003, viitattu 21.3.2021 ) oli brittiläinen jännityskirjailija. Ravintola-alalla uransa aloittanut Freeling päätyi vankilaan Amsterdamissa, jossa hänen epäiltiin sekaantuneen alamaailman puuhiin. Siitä hän sai herätteen ryhtyä kirjoittamaan aiheesta, ja kun hän löysi ensimmäiselle kirjalle Love In Amsterdam (1962) kustantajan, hän ryhtyi kirjoittamaan ammatikseen. Freelingin maine perustuu hänen Van der Valk -jännitysromaaneihinsa. Niiden hahmo, amsterdamilainen poliisi Simon Joseph Van der Valk, on jännityskirjallisuuden merkittäviä salapoliiseja. Hahmo kuolee kymmenennessä kirjassa Pitkä hiljaisuus. Van der Valk on inhimillinen hahmo, johon lukija voi samaistua ja esittää kysymyksen "miksi", niin että teoksissa on hallitsevana eettinen ongelma. Hahmo siteeraa muita kuuluisia salapoliisikirjallisuuden hahmoja ja ottaa esimerkkiä Maigret'sta. Philip Marlowea mukaillen hän käyttää itsestään nimeä Philip Van der Marlowe Van der Valkin seuraajaksi Freeling kirjoitti ranskalaisen poliisin Henri Castangin. Hän kirjoitti kaikkiaan 37 romaania. Freeling sai 1967 Edgar-palkinnon.Freeling, Nicolas, Kirjasampo.fi, viitattu 21.3.2021 ==Suomennetut teokset== * Valkoinen Mercedes (Gun before butter, 1963), suom. Seppo Heikinheimo, Helsinki: Weilin + Göös 1965 Sarja: Musta kissa 9 * Kissojen tähden (Because of the cats, 1963), suom. Harry Forsblom, Helsinki: Weilin + Göös 1965 Sarja: Musta kissa 14 * Kaksipiippuinen (Double- barrel, 1964), suom. Marianna Laurson, Helsinki: WSOY 1968 Sarja: Sapo 092 * Sateisen maan kuningas (The king of the rainy country, 1966), suom. Seppo Loponen, Helsinki: WSOY 1968 Sarja: Sapo 098 * Tsing-bum! (Tsing-boum, 1969), suom. Kalevi Nyytäjä, Helsinki: WSOY 1971 Sarja: Sapo 117 * Irlantilainen ruletti (Over the high side, 1971), suom. Kalevi Nyytäjä, Helsinki: WSOY 1972 Sarja: Sapo 139 Sarja: Jännityksen mestarit: 018 ISBN 951-0-00453-7 * Pitkä hiljaisuus (A long silence, 1972), suom. Kalevi Nyytäjä, Helsinki: WSOY 1973 Sarja: Sapo 148 ISBN 951-0-00927-X * Leski (The widow, 1979), suom. Leena Tamminen, Helsinki: WSOY 1985 Sarja: Sapo 291 ISBN 951-0-12808-2 * Keskustelu (Criminal conversation, 1965), suom. Ilkka Äärelä, Ulla Selkälä, Helsinki: Jalava 1989 ISBN 951-8954-00-3 * Kuolema Amsterdamissa (Love in Amsterdam, 1962), suom. Ilkka Äärelä, Ulla Selkälä, Helsinki: Jalava 1989 Sarja: Jännityksen mestarit, no. 18 ISBN 951-9201-62-9 * Van der Valk lomailee (Sand castles, 1989), suom. Kristiina Drews, Helsinki: WSOY 1994 Sarja: Sapo 378 ISBN 951-0-19613-4 ==Lähteet== Luokka:Englantilaiset rikoskirjailijat Luokka:Jännityskirjailijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Fancy Bear

Fancy Bear, joka tunnetaan myös nimillä Sofacy, Pawn Storm, Strontium, Tsar Team, Sednit ja APT28, on venäläinen hakkeriryhmä, joka on syyllistynyt useisiin tietomurtoihin ja häirintäkampanjoihin 2000-luvun alkupuolelta lähtien. Tietomurtojen kohteina ovat olleet muun muassa Nato, Valkoinen talo, Saksan liittopäivät, Maailman antidopingtoimisto, eri tiedotusvälineet sekä lukemattomat kansalaisjärjestöt ja viranomaiset Euroopassa, Keski-Aasiassa ja Kaukasuksella. == Lähteet == Luokka:Hakkerointi
Stenmo

Stenmo on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee kunnan sisäosissa Kemiön eteläosassa. Stenmon verrattain pieni kyläalue sijaitsee hieman syrjässä muista kylistä. Lähimmät naapurikylät ovat Bjensböle ja Kastkärr. Kylän läpi kulkee Vestlaxintie. Stenmo on lähinnä metsää asutuksen keskittyessä tiestön varrelle. Kylässä on kaksi laajaa peltoaluetta, toinen kylän länsilaidalla ja toinen itälaidalla. Stenmo on mainittu ensimmäisen kerran vuonna 1540. Kylässä oli 1500-luvulla kaksi taloa, kuin myös isojaon aikaan 1700-luvun lopulla. 1900-luvun alkuvuosikymmeninä kylään syntyi useita uusia taloja torppien ja palstatilojen itsenäistyessä. Lisäksi sotien jälkeen siirtoväelle lohkottiin kaksi tilaa. ==Lähteet== Luokka:Kemiön kylät
Saija Varjuksen diskografia

Tämä on Saija Varjuksen diskografia. == Studioalbumit == * * * * * * On elon retki näin (2010, 8 kappaletta) == Kokoelmat == * == Singlet == * Jokainen päivä on liikaa * Dam dam da da di dum / Soi maininki hiljainen * Niin pelkään * Unohdettu sydän * Yambaijaa * Voit mua auttaa * Tähtiin kirjoitettu * Kuiskaten * Kauriinmetsästäjä * Sulje se tv * Adagio * Neljän kopla * Etsijä * Enemmän * Kun oot mun * Mieleesi jään * Sähköö * Routakukkia * Orja kuuman rakkauden * Suutele synnit pois (AXR Music) (2012) * Mä tein oikein (2014) * Vielä kerran (Turenki Records Oy) (3/2015) Luokka:Diskografiat
Himeran taistelu (480 eaa.)

Himeran taistelu käytiin vuonna 480 eaa. kreikkalaisten ja karthagolaisten välillä Sisilian saarella. == Taistelun tausta == Ympäri välimerta levittäytyneet kreikkalaiset alkoivat 700-luvulla eaa. asuttaa Sisilian saaren eteläosaa. He perustivat myös Sisiliaan kaupunkeja, kuten Naksoksen ja Syrakusan. Myöhemmin Karthago laajensi alueitaan ja kaupankäyntiä pohjoiseen Sisiliaan. Tärkeä kaupunki oli Himera, joka oli yksi harvoista kreikkalaisista kaupungeista saaren pohjoispuolella Karthagon alueella. Karthagolla oli myös sopimus Persian kuningas Kserkseen kanssa tuhota koko Kreikka. Tämä johti Kreikan ja Persian samoihin aikoihin käymään Salamiin taisteluun ja Thermopylain taisteluun. == Taistelu == Himeran taistelu sai alkunsa Karthagon kuningas Hamilkar I:n purjehtiessa 200 sotalaivan kanssa kohti Sisiliaa. Välimerellä oli myrskyisää, ja osa laivoista upposi jo matkalla. Karthagolaiset perustivat kaksi leiriä lähelle Himeran kaupunkia. Vastassaan heillä oli Himeran tyranni Theron, joka määräsi kaupungin puolustettavaksi ja pyysi apujoukkoja Syrakusan tyrannilta Gelonilta. Kun Gelon saapui joukkojensa kanssa, he saivat saarrettua satoja maaseutua ryöstelleitä karthagolaisia. Tämän Jälkeen kreikkalaiset Hyökkäsivät Karthagon toiseen leiriin vuorilla ja pakottivat karthagolaiset taistelemaan. Pitkä taistelu ei hyödyttänyt kumpaakaan osapuolta. == Taistelun käännekohta == Himeran taistelussa käännekohtana voidaan pitää sitä, kun Gelon sai kaapattua viestintuojan, joka oli tuomassa viestiä Hamilkarille. Siten Gelon sai tiedon tulevasta ratsuväestä. Hän laati suunnitelman, jolla pääsisi tuhoamaan Hamilkarin. Hän päätti käskeä miehensä tekeytymään karthagolaisiksi päästäkseen leiriin sisään ja tuhotakseen sen. Suunnitelma toimi, ja Gelonin joukot polttivat karthagolaisten leirin surmaten myös Hamilkarin itsensä. Loput karthagolaiset joukot antautuivat. == Lopputulos == Himeran taistelu päättyi kreikkalaisten ylivoimaiseen voittoon. Karthago teki rauhansopimuksen ja maksoi suuren sotakorvauksen. Samalla Kreikkalaiset saivat antautuneista karthagolaisista orjia. == Lähteet == * * * * Luokka:Antiikin taistelut Luokka:Antiikin Sisilia