EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Monteroni d’Arbia

Monteroni d’Arbia on kaupunki Italiassa Toscanan alueella olevassa Sienan maakunnassa. Se sijaitsee Crete Senesin alueella noin kaksikymmentä kilometriä Sienasta kaakkoon. Kunnan läpi virtaa Arbiajoki, joka on Tyrrhenanmereen laskevan Ombronejoen sivujoki.Strade Bianche 2016 ==Kylät== Lucignano d’Arbian kylä on perustettu keskiajalla, ja osa kaupungin muurista on yhä jäljellä. ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Toscanan kaupungit Luokka:Sienan maakunnan kunnat
Arseenipentafluoridi

Arseenipentafluoridi (AsF5) on arseenin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää fluoraavana reagenssina, elektroniikkateollisuudessa ja sähköjohtavien polymeerien valmistuksessa. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa arseenipentafluoridi on väritöntä kaasua. Se voidaan nesteyttää, jolloin se on keltaista nestettä. Rakenteeltaan arseenipentafluoridi on trigonaalinen bipyramidi ja kaasumaisena osittain dissosioituneena ioneiksi. Yhdiste on hyvin vahva Lewis-happo ja reagoi fluoridien kanssa muodostaen heksafluoroarsenaatti-ionin ([AsF6]-). Väkevän rikkihapon ja arseenipentafluoridin seos on hyvin vahva superhappo. Yhdiste kykenee interkalatoitumaan grafiitin kidehilaan, ja muodostuvan interkalaatioyhdisteen sähkönjohtavuus on samaa luokkaa kuparin ja hopean kanssa. Muiden arseeniyhdisteiden tavoin arseenipentafluoridi on hyvin myrkyllistä.G. O. Doak, G. Gilbert Long & Leon D. Freedman: Arsenic Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2014. Viitattu 3.4.2016 ==Valmistus ja käyttö== Arseenipentafluoridia voidaan valmistaa muun muassa arseenin ja fluorin tai arseenitrifluoridin ja fluorin välisellä reaktiolla. :2 As + 5 F2 → 2 AsF5 :AsF3 \+ F2 → AsF5 Arseenipentafluoridia voidaan käyttää fluoraamaan metalleja, jolloin muodostuu niiden fluoridisuoloja, doupanttina puolijohteiden valmistuksessa, superhappojen valmistukseen ja sähköäjohtavien polymeerien ja kuitujen valmistuksessa. ==Lähteet== Luokka:Arseeniyhdisteet Luokka:Fluoridit
Masar Ömer

Masar Ömer (s. 12. kesäkuuta 1993 Espoo) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa IF Gnistania. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Ömer on Etelä-Espoon Pallon kasvatti. Hän nousi seuran edustusjoukkueeseen vuonna 2010, tehden Kolmosessa yksitoista maalia ensimmäisellä kaudellaan. Seuraavalla kaudella Ömer oli joukkueensa paras maalintekijä 31 maalillaan EsPan noustessa Kakkoseen kauden päätteeksi. Kahden vuoden aikana Kakkosessa hän pelasi loukkaantumisten johdosta alle puolet sarjaotteluista, mutta onnistui maalinteossa 16 kertaa. Kaudeksi 2014 Ömer siirtyi Ykkösessä pelanneen PK-35 Vantaan riveihin.http://www.vantaansanomat.fi/kumppanit/pk-35-vantaa- miehet/274082-masar-omer-pk-35-vantaan-riveihin Seuraavana vuonna hän oli mukana nostamassa joukkuetta Veikkausliigaan. Pääsarjadebyyttinsä Ömer teki kauden 2016 avauskierroksella Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Tammikuussa 2017 Ömer siirtyi Ykkösessä pelanneen FC Hongan riveihin, joka nousi kyseisellä kaudella Veikkausliigaan. Vuoden 2018 Veikkausliigassa Ömer loukkaantui kevään kolmannessa ottelussa, joka keskeytti hänen pelaajauransa pitkäksi aikaa ja vaati useita leikkauksia. Vasta kaudella 2020 hän pääsi uudelleen kentälle. Tällä kertaa hän edusti Ykkösen helsinkiläistä IF Gnistania. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dayot Upamecano

Dayotchanculle Upamecano (s. 27. lokakuuta 1998 Évreux) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Bayern Münchenia. Oikeajalkainen Upamecano on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. == Seurajoukkueura == Upamecano siirtyi heinäkuussa 2015 Valenciennesin juniorijoukkueesta itävaltalaiseen Red Bull Salzburgiin. Hän pelasi seuran farmijoukkueessa FC Lieferingissä Erste Ligassa 16 ottelua. Seuran edustusjoukkueessa Itävallan Bundesliigassa hän teki debyyttinsä maaliskuussa 2016 SV Mattersburgia vastaan.http://us.soccerway.com/players/dayotchanculle- upamecano/387419/ Hän pelasi seurassa kaikkiaan 17 liigaottelua, neljä peliä Eurooppa-liigassa ja yhden ottelun Mestarien liigan karsinnoissa. Salzburg voitti liigamestaruuden kausilla 2015–2016 ja 2016–2017. Upamecano siirtyi Saksan Bundesliigan RB Leipzigiin kymmenellä miljoonalla eurolla tammikuussa 2017. Hän pelasi seurassa 4,5 kauden aikana 112 liigaottelua, joissa hän teki neljä maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 20 ja Eurooppa-liigassa kymmenen ottelua. Kesällä 2021 hän siirtyi Bayern Müncheniin. Hän on kesään 2024 mennessä pelannut Bayernissa 82 bundesliigaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia ja antanut kahdeksan maalisyöttöä. Mestarien liigassa hän on pelannut 25 ottelua. Hän voitti Saksan-mestaruuden 2021–2022 ja 2022–2023 sekä DFL- Supercupin 2021 ja 2022. == Maajoukkueura == Upamecano oli mukana voittamassa ikäluokan EM-kultaa Ranskan alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen kanssa vuonna 2015. Hän pelasi turnauksen kaikki kuusi ottelua, ja hänet valittiin noiden kilpailuiden tähdistöjoukkueeseen. Saman ikäluokan MM-kilpailuissa 2015 hän pelasi kolme ottelua ja teki yhden maalin. Hän pelasi neljä ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Ranskan miesten maajoukkueessa Upamecano pelasi kolme ottelua syys-lokakuussa 2020. Toisessa, Kansojen liigaan kuuluneessa ottelussa Kroatiaa vastaan hän teki maalin. Hän pelasi Ranskan hopeajoukkueessa MM-kilpailuissa 2022 viisi ottelua, kaikki avauskokoonpanossa. Hän pelasi täydet 120 minuuttia loppuottelussa Argentiinaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täyden peliajan välieriin yltäneen joukkueensa kaikissa kuudessa ottelussa. Hän on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut 28 A-maaottelua ja tehnyt kaksi maalia, joista toisen maaliskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Alankomaita vastaan. == Saavutukset == Maajoukkue *MM-kilpailut: hopeaa 2022 *Alle 17-vuotiaiden EM-kilpailut: kultaa 2015 Henkilökohtainen *Alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuiden tähdistöjoukkue 2015 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
San Giovanni d’Asso

San Giovanni d’Asso on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Sienan maakunnassa. Se sijaitsee Crete Senesin alueella noin 40 kilometriä Sienasta kaakkoon. Kunnan läpi virtaa Assojoki. Alue on tunnettu valkoisista tryffeleistään, ja sitä kunnioittaen on kaupunkiin on perustettu tryffelimuseo Museo del tartufo.Strade Bianche 2016 ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Sienan maakunnan kunnat
Johann Duhaupas

Johann Duhaupas (s. 5. helmikuuta 1981 Abbeville) on ranskalainen raskaansarjan nyrkkeilijä. 195 senttimetriä pitkä Duhaupas on oikeakätinen, eli nyrkkeilytermein orthodox. Duhaupas otteli ensimmäisen ammattilaisottelunsa helmikuussa 2004 maanmiestään Stephane Pouladea vastaan, voittaen tyrmäyksellä.http://boxrec.com/boxer/238766 Ensimmäisen tappionsa hän kärsi joulukuussa 2008 Italian Francesco Pianetaa vastaan. Vuonna 2013 Duhaupas saavutti Euroopan unionin mestaruuden kotikaupungissaan tyrmättyään Jarno Rosbergin. Huhtikuussa 2016 Duhaupas saavutti Hartwall Arenalla World Boxing Councilin silver-tittelin tyrmättyään Suomen Robert Heleniuksen kuudennessa erässä ja aiheutettuaan tälle uransa ensimmäisen tappion.http://www.mtv.fi/sport/muut-lajit/nyrkkeily/artikkeli/kuvat-robert- helenius-tyrmattiin-rajusti/5823614 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gent–Wevelgem 2016

Gent–Wevelgem 2016 oli järjestyksessään 78. maantiepyöräilyn Gent–Wevelgem- kilpailu. Se käytiin 242,8 kilometrin reitillä Deinzestä Wevelgemiin 27. maaliskuuta 2016. Kilpailu kuului UCI World Touriin. Peter Sagan voitti kilpailun kukistettuaan neljän ajajan kirissä Sep Vanmarcken, Vjatšeslav Kuznetsovin ja Fabian Cancellaran. Kilpailua varjosti Wanty – Groupe Gobert -tallin 25-vuotiaan belgialaisajaja Antoine Demoitién kuolema. Hän jäi kaatumisen jälkeen moottoripyörän yliajamaksi, ja kuoli tehohoidosta huolimatta. == Tulokset == Lähde: Pro Cycling Stats, Velonews Ajaja Maa Joukkue Aika 1 Peter Sagan Tinkoff 5.55.12 2 Sep Vanmarcke Team LottoNL-Jumbo sama aika 3 Vjatšeslav Kuznetsov Katjuša sama aika 4 Fabian Cancellara Trek- Segafredo sama aika 5 Arnaud Démare FDJ + 0.11 6 Fernando Gaviria Etixx-Quick Step + 0.11 7 Jürgen Roelandts Lotto Soudal + 0.11 8 Jacopo Guarnieri Katjuša + 0.11 9 Greg Van Avermaet BMC Racing Team + 0.11 10 Michael Mørkøv Katjuša + 0.11 == Osallistuneet joukkueet == Kilpailussa olivat mukana seuraavat joukkueet: *UCI World Tour -tallit: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Cannondale Pro Team, Dimension Data, Etixx-Quick Step, FDJ, Team Giant- Alpecin, IAM Cycling, Katjuša, Lampre-Merida, Team LottoNL-Jumbo, Lotto Soudal, Movistar Team, Orica-GreenEDGE, Team Sky, Tinkoff, Trek-Segafredo *UCI Professional Continental -tason tallit: Bardiani-CSF, CCC-Sprandi-Polkowice, Cofidis, Direct Énergie, Roompot - Oranje Peloton, Topsport Vlaanderen - Baloise, Wanty - Groupe Gobert == Lähteet == Luokka:Gent–Wevelgem Luokka:Pyöräilykausi 2016
Níkos Gkátsos

Níkos Gkátsos (, 8. joulukuuta 1911 – 12. toukokuuta 1992) oli kreikkalainen runoilija, kääntäjä ja sanoittaja. Gkátsos syntyi vuonna 1911 Aséassa Peloponnesoksen niemimaalla. Lukio-opintojen jälkeen hän muutti Ateenaan opiskelemaan kirjallisuutta, filosofiaa sekä vieraita kieliä, kuten englantia ja ranskaa. Vuonna 1935 hän asui Pariisissa sekä eteläisessä Ranskassa. Toisen maailmansodan jälkeen hän työskenteli kääntäjänä Greek-British Reviewssa sekä Ellinikí Radiofoníassa. Tällöin hän myös alkoi kirjoittaa laulutekstejä muun muassa säveltäjä Mános Chatzidákiksen teoksiin. Hän teki kreikankielisiä käännöksiä muun muassa Federico Garcia Lorcan, August Strindbergin ja Eugene O'Neillin runoihin. == Aiheesta muualla == * Níkos Gkátsoksen runoja * Νίκος Γκάτσος: Αθησαύριστα Πρώιμα Ποιήματα (1931-1933) Luokka:Kielenkääntäjät Luokka:Kreikkalaiset runoilijat Luokka:Sanoittajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Yleiskansallinen sosiaalidemokraattinen puolue

Yleiskansallinen sosiaalidemokraattinen puolue (; ) on kazakstanilainen oppositiopuolue, joka muodostui 10. syyskuuta 2006 Oikeudenmukaisen Kazakstanin puolesta -liikkeen pohjalle. http://informburo.kz/stati/partii-za- kotorye-my-vozmozhno-budem-golosovat.html Sitä johti toisen mažilisin puhemies Žarmahan Tujakbai. Vaikka puolueeseen siirtyi henkilöitä toisesta puolueesta liikemies Bulat Abilovin johdolla toukokuussa 2007, se ei menestynyt valtiopäivävaaleissa. Puolue nousi ensimmäistä kertaa mažilisiin eli parlamentin alahuoneeseen vuoden 2023 vaaleissa, joissa se sai neljä edustajanpaikkaa. Puolueella on ollut tarkkailijajäsenyys Sosialistisessa internationaalissa vuodesta 2012. Puolue on perustettu 10. syyskuuta 2006 ja rekisteröity 25. tammikuuta 2007. Sillä on toimipaikkoja eri alueilla sekä Astanan ja Almatyn hallinnollisesti aluetasoisissa kaupungeissa. 7\. elokuuta 2006 Oikeudenmukaisen Kazakstanin puolesta -liikkeen pohjalta järjestettiin aloiteryhmän kansalaisten toimesta kokous Yleiskansallisen sosiaalidemokraattisen puolueen perustamisesta, jossa päätettiin Yleiskansallinen sosiaalidemokraattinen puolueen perustamisen järjestelykomitean muodostamisesta. Kokouksessa keskusteltiin puolueohjelman pääasiallisesta sisällöstä sekä perustettavan puolueen päämääristä ja tehtävistä perustavaa kokousta varten. Järjestelykomitean johtajana toimi Žarmahan Tulkbai. Alueellisia järjestelykomiteoita johtivat Oikeudenmukaisen Kazakstanin puolesta -liikkeen paikalliset johtajat. ==Lähteet== Luokka:Kazakstanin puolueet Luokka:Sosiaalidemokraattiset puolueet
Vilja Hägglund

Vilja Hägglund (23. helmikuuta 1931 Tampere – 15. maaliskuuta 2016 Oulu) oli suomalainen psykoanalyytikko, joka kuului suomalaisiin psykoanalyyttisen ajattelun uranuurtajiin. Hägglundin puoliso oli Tor-Björn Hägglund. ==Teokset== * Tor-Björn ja Vilja Hägglund ym. Meidän kissa, Gummerus, 1980. * Tor-Björn ja Vilja Hägglund: Lohikäärmetaistelu suomalaisten kansansatujen pohjalta. Hki : Nuorisopsykoterapia-säätiö, 1985 - (Nuorisopsykoterapia- säätiön psykoanalyyttisiä toimituksia, ISSN 0782-9582 ; 1.). ISBN 951-99677-9-6. * Vilja Hägglund ym.: Psykoanalyysin monta tasoa : psykoanalyytikko, professori Tor-Björn Hägglundin juhlakirja 10.3.1988. Hki : Nuorisopsykoterapiasäätiö, 1988 - (Nuorisopsykoterapia-säätiön psykoanalyyttisiä toimituksia, ISSN 0782-9582 ; 2.). ISBN 951-99933-0-4 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset psykoanalyytikot Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Jonas Peldan

Jonas Peldan (16. kesäkuuta 1728 Mustasaari – 5. toukokuuta 1776 Oulu) oli suomalainen kauppias, Oulun pormestari ja valtiopäivämies. Luettu 3.4.2016.Geni.com : Jonas Peldan Peldanin vanhemmat olivat Ilmajoen kirkkoherra Gabriel Peldan ja Magdalena Mollin (1699–1777). Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1745 ja Turussa 1748. Peldan oli auskultanttina Turun hovioikeudessa 1748. Peldan toimi Oulussa kauppiaana ja laivanvarustajana. Hän oli Oulussa raatimiehenä ja hänet toimi Oulun pormestarina 1763–1776.Oulun pormestarit ja kaupunginjohtajat Peldan osallistui valtiopäiville 1765 ja 1769–1770. Jonas Peldan oli naimisissa vuodesta 1758 Susanna Frosteruksen (1740–1794) kanssa. == Lähteet == Luokka:Oulun pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Vuonna 1728 syntyneet Luokka:Vuonna 1776 kuolleet
Natalia Pelevine

Natalia Pelevine (, s. 2. marraskuuta 1977) on englantilais-venäläinen näytelmäkirjailija, näyttelijä, poliittinen oppositioaktivisti ja bloggaaja. == Aiheesta muualla == * Venäjä kielsi Moskovan teatterikaappauksesta kertovan näytelmän esittämisen. 22.4.2008. Suomen Kuvalehti. Luokka: Venäläiset poliitikot Luokka:Elävät henkilöt
Pekka Turpeinen (pormestari)

Pekka Edvard Turpeinen (13. kesäkuuta 1874 Oulu – 29. marraskuuta 1941 Oulu) oli suomalainen tuomari joka toimi Tornion ja Oulun pormestarina. Turpeisen vanhemmat olivat kauppias Johan Turpeinen ja Ulrika Elvira Vilander. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1892 ja opiskeli Helsingin yliopistossa suorittaen ylemmän hallintotutkinnon 1898 ja yleisen oikeustutkinnon 1900. Turpeinen sai varatuomarin arvon 1903. Turpeinen toimi lääninkonttoristina Oulussa 1895–1905 ja hän oli Tornion pormestari 1905–1910 ja Oulun kunnallispormestari 1910–1918. Viimeksi Turpeinen oli Kemin tuomiokunnan tuomarina vuodesta 1918 alkaen. Pekka Turpeinen oli naimisissa 1931–1940 pankkivirkailija Anna Helena Lindforsin kanssa joka kuoli talvisodan aikana Oulun pommituksessa 1. tammikuuta 1940 saatuaan sydänhalvauksen pommin räjähdyksen säikäyttämänä.Ilmari Kiannon päiväkirjamerkintä 2. tammikuuta 1940 teoksessa Siviilimiehen sotapäiväkirja - Ilmari Kiannon talvisota, toim. Eero Marttinen Ajatuskirjat 2009 (Kianto oli Turpeisen koulutoveri Oulun lyseon ajoilta) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Oulun pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Tornion kaupunginjohtajat Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Sähköinen matkustuslupajärjestelmä

Sähköinen matkustuslupajärjestelmä, eli ESTA (), on Yhdysvaltain hallituksen kehittämä järjestelmä, jonka tarkoituksena on esiseuloa matkustajat ennen kuin heille myönnetään lupa saapua Yhdysvaltoihin. Lupaa edellytetään Yhdysvaltoihin matkalla olevan aluksen tai ilma-aluksen kyytiin nousemiseen, eli se vaaditaan, vaikka reitti vain kulkisi Yhdysvaltojen kautta. Sähköinen matkustuslupa maksaa 21 dollaria ja se on voimassa kaksi vuotta. Se on tarkoitettu viisumivapausohjelmaan kuuluvien maiden kansalaisille, joiden matka Yhdysvaltoihin kestää enintään 90 päivää. Lupaa on ehdottomasti haettava vähintään 72 tuntia ennen matkaa, sillä lupaa ei voi saada välittömästi. Ennen uutta muutosta luvan sai parhaimmillaan samalla sekunnilla. Hakemus tehdään internetissä ja se edellyttää voimassa olevaa elektronisesti luettavaa passia. Virallisen lupia tarjoavan verkkosivuston lisäksi lupa on mahdollista ostaa arvokkaampaan hintaan lupia välittävältä erilliseltä palveluntarjoajalta, tosin Yhdysvaltain hallitus ei suosittele tätä metodia eikä se tuo lisäetuja käyttäjälle. Marraskuusta 2017 alkaen 38 valtiota on mukana sähköisessä matkustuslupajärjestelmässä * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * ESTA tuli käyttöön 2007, kun presidentti George W. Bush allekirjoitti lain, jolla 9/11-komission suositukset pantiin toimeen (Implementing Recommendations of the 9/11 Commission Act of 2007). ESTA tuli pakolliseksi 12.1.2009. Euroopan unioni katsoi Yhdysvaltain rikkoneen viisumivapautta vaatimalla vielä matkustuslupaa. Maaliskuussa 2017 Euroopan parlamentti vaati EU:n kommissiolta vaatimaan viisumia yhdysvaltalaisilta. EU on sittemmin ottanut käyttöön vastaavan ETIAS-järjestelmän (European Travel Information and Authorisation System).https://www.german-way.com/for- expats/living-in-germany/getting-a-residence-permit-for-germany/eu-usa-visa- esta-vwp/ ==Kuvia== Kuva:Electronic System for Travel Authorization terminal Brussels airport.jpg|thumb|right|ESTA-pääte Brysselin lentoasemalla Kuva:Electronic System for Travel Authorization slip in Los Angeles airport.jpg|thumb|Järjestelmän lämpöherkkä tunnistekuitti == Lähteet == Luokka:Matkustusasiakirjat Luokka:Yhdysvaltain laki Luokka:Rajavalvonta Luokka:Sähköinen asiointi
Etelä-Suomi (sanomalehti)

Etelä-Suomi oli Kotkassa vuosina 1902–1988 ilmestynyt sanomalehti. Vanhasuomalainen Etelä-Suomi perustettiin Kotkan Sanomien jouduttua perustuslaillisten haltuun. Se julkaisijana toimi aluksi Kotkan Sanomista erotettu K. N. Rantakari. Lehti sai nopeasti kannatusta maaseudulla ja työväestön keskuudessa varsinkin sen jälkeen kun kenraalikuvernööri Bobrikov oli vuonna 1903 estänyt kilpailijan ilmestymisen. Etelä-Suomi kärsi kuitenkin perustuslaillisten ilmoitusboikotista ja alkuvaiheessa se jouduttiin painamaan Mikkelissä. Vuonna 1905 se sai kilpailijakseen sosiaalidemokraattisen Eteenpäin-lehden. Tappiollisen Etelä-Suomen osti vuonna 1909 kirjapainonjohtaja Heikki Markkanen, joka myi sen vuonna 1915 päätoimittaja Heikki Lehmuksen johtamalle yhtiölle. Oman kirjapainon lehti sai vuonna 1934 kannattamattomana lopetetulta Kymenlaakson Sanomilta. Paino tuhoutui kesän 1941 pommituksessa, minkä jälkeen lehteä jouduttiin lähes vuoden ajan painamaan Lahdessa. Puoluekentän jakaantuessa vuosina 1918–1919 lehdestä tuli kokoomuksen äänenkannattaja. Se oli välillä hyvinkin oikeistolainen, mutta julistautui viimein talvella 1964 puolueista riippumattomaksi. Seuraavina vuosikymmeninä Etelä-Suomi kilpaili ankarasti sosiaalidemokraattista puoluelinjaa väljentäneen Eteenpäin-lehden kanssa. Kilpailija saavutti suuremman levikin, mutta Kotkassa ja sen lähikunnissa Etelä-Suomen kattavuus oli parempi. Vuonna 1984 lehti siirtyi Kouvolan Sanomien kustannusyhtiön omistukseen. Vuonna 1988 se yhdistettiin Eteenpäin-lehden kanssa Kotkan Sanomiksi. Etelä-Suomi ilmestyi aluksi kolmesti, vuodesta 1951 lähtien kuudesti ja vuodesta 1980 seitsemästi viikossa. Sen levikki oli 4 100 kappaletta vuonna 1904, 12 800 vuonna 1957 ja hieman yli 18 000 vuonna 1985. ==Päätoimittajat== Lehden päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät sen 86-vuotisen historian aikana seuraavat henkilöt: *Kaarlo Nestori Rantakari 1903–1905 *Frans Mikael Pitkäniemi 1905–1906 *Kaarlo Emil Soidinsalo 1906 *Matti Keränen 1907–1909 *Nuutti Vuorisalo 1909 *Arvo Vuori 1909–1911 *Heikki Markkanen 1911–1914 *Armas Saastamoinen 1914–1915 *Eino Havas 1915 *Heikki Lehmus 1915–1939 *Jussi Virtanen vastaava toimittaja 1939–1941 *Ester Kankkunen 1941–1942 *Toivo Rasilainen 1943 *Ville Sederholm 1943 *Lauri Arlo 1943–1946 *Kaarlo V. Pitkänen 1946–1951 *Oskari Suomela 1951–1958 *Risto O. Koskinen 1958–1984 *Kalervo Lindström 1984– *Matti Laitinen vastaava 1984–. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Etelä-Suomi digitoituna kansalliskirjastossa * Sanomalehti Osakeyhtiö Kotkan yhtiöhistoriaa porssitieto.fi Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Kotkan media
Akkolin piiri

Akkolin piiri on Akkolin kaupunkia ympäröivän hallintopiirin nimi. Se sijaitsee Aqmolan alueella Kazakstanin pohjoisosassa. Luokka:Kazakstanin hallinnolliset alueet
Lost and Forgotten

Lost and Forgotten () on Pjotr Nalitš & Friendin kappale, jolla he edustivat Venäjää vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa Oslossa. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Nalitš itse.https://www.eurovision.tv/event/lyrics?event=1503&song;=24953 Kappale selviytyi finaaliin ollen ensimmäisen semifinaalin seitsemäs 74 pisteellä. Finaalissa Pjotr Nalitš & Friends sijoittuivat sijalle 11 kerättyään 90 pistettä. Kappale saavutti täydet 12 pistettä Valko- Venäjältä.http://www.diggiloo.net/?2010ru == Lähteet == Luokka:Vuoden 2010 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Venäjän euroviisuedustuskappaleet
American Humanist Association

American Humanist Association (AHA) on yhdysvaltalainen humanistinen järjestö. Voittoa tavoittelematon järjestö perustettiin vuonna 1941, ja sen päämaja sijaitsee Washingtonissa. == AHA:n vuoden humanistit == * Anton J. Carlson – 1953 * Arthur F. Bentley – 1954 * James P. Warbasse – 1955 * Charles Judson Herrick – 1956 * Margaret Sanger – 1957 * Oscar Riddle – 1958 * Brock Chisholm – 1959 * Leó Szilárd – 1960 * Linus Pauling – 1961 * Julian Huxley – 1962 * Hermann J. Muller – 1963 * Carl Rogers – 1964 * Hudson Hoagland – 1965 * Erich Fromm – 1966 * Abraham H. Maslow – 1967 * Benjamin Spock – 1968 * Buckminster Fuller – 1969 * A. Philip Randolph – 1970 * Albert Ellis – 1971 * B. F. Skinner – 1972 * Thomas Szasz – 1973 * Joseph Fletcher – 1974 * Mary Calderone – 1974 * Henry Morgentaler – 1975 * Betty Friedan – 1975 * Jonas Salk – 1976 * Corliss Lamont – 1977 * Margaret E. Kuhn – 1978 * Edwin H. Wilson – 1979 * Andrei Saharov – 1980 * Carl Sagan – 1981 * Helen Caldicott – 1982 * Lester A. Kirkendall – 1983 * Isaac Asimov – 1984 * John Kenneth Galbraith – 1985 * Faye Wattleton – 1986 * Margaret Atwood – 1987 * Leo Pfeffer – 1988 * Gerald A. Larue – 1989 * Ted Turner – 1990 * Werner Fornos – 1991 * Lester R. Brown – 1991 * Kurt Vonnegut – 1992 * Richard D. Lamm – 1993 * Lloyd Morain – 1994 * Mary Morain – 1994 * Ashley Montagu – 1995 * Richard Dawkins – 1996 * Alice Walker – 1997 * Barbara Ehrenreich – 1998 * Edward O. Wilson – 1999 * William F. Schulz – 2000 * Stephen Jay Gould – 2001 * Steven Weinberg – 2002 * Sherwin Wine – 2003 * Daniel Dennett – 2004 * Murray Gell-Mann – 2005 * Steven Pinker – 2006 * Joyce Carol Oates – 2007 * Pete Stark – 2008 * PZ Myers – 2009 * Bill Nye – 2010 * Rebecca Goldstein – 2011 * Gloria Steinem – 2012 * Dan Savage – 2013 * Barney Frank – 2014 * Lawrence M. Krauss – 2015 * Jared Diamond – 2016 * Adam Savage – 2017 * Jennifer Ouellette – 2018 * Salman Rushdie – 2019 * Jared Huffman – 2020 * Anthony Fauci – 2021https://americanhumanist.org/what- is-humanism/humanist-of-the-year-awards/ == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut. Luokka:Ateismi Yhdysvalloissa Luokka:Humanistijärjestöt Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt
Kahdeksikko

Kahdeksikko voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * numero 8 tai sen muotoinen kuvio * kahdeksikko, solmu * kahdeksikko, kahdeksan soutajan kilpavene * Kahdeksikko (Åttan), musikaali.
Gabriel Henrik Peldan

Gabriel Henrik Peldan (22. huhtikuuta 1731 Mustasaari – 11. helmikuuta 1793 Kokkola) oli suomalainen pormestari. Luettu 3.4.2016.Geni.com : Gabriel Henrik Peldan Peldanin vanhemmat olivat Ilmajoen kirkkoherra Gabriel Peldan ja Magdalena Mollin (1699–1777). Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1745 ja Turussa 1748. Peldan oli auskultanttina Turun hovioikeudessa 1753. Peldan toimi Turun hovioikeuden ylimääräisenä kanslistina vuodesta 1755. Hän oli vt. pormestarina Vaasassa vuodesta 1761 ja pormestarina Uudessakaarlepyyssä vuodesta 1765 ja Kokkolassa vuodesta 1768. Gabriel Henrik Peldan oli naimisissa vuodesta 1770 Katarina Forsellin (1746–1796) kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomen kunnanjohtajat ja pormestarit Luokka:Vaasan pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Vuonna 1731 syntyneet Luokka:Vuonna 1793 kuolleet Luokka:Uudenkaarlepyyn pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Kokkolan kaupunginjohtajat
Fareed Sadat

Fareed Sadat (s. 10. marraskuuta 1998 Kabul, Afganistan) on afganistanilainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Ykkösen MuSa:ssa. Sadat on pelannut Veikkausliigassa FC Lahden ja AC Oulun riveissä yhteensä 49 ottelua. Sadat on pelannut kaksi A-maaottelua Afganistanin maajoukkueessa. Hän on edustanut myös Suomea poikien maajoukkueessa. == Seurajoukkueet == Kabulissa syntyneen, mutta Afganistanin sotien seurauksena 11-vuotiaana Suomeen muuttaneen Fareed Sadatin pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2014, kun hän pelasi vain 15-vuotiaana kaksi ottelua Kakkosessa pelanneessa GrIFK:ssa. Kauden 2015 hän pelasi FC Espoon riveissä Kolmosessa. Sadat siirtyi kaudeksi 2016 Veikkausliigassa pelanneeseen FC Lahteen. Sadat debytoi Veikkausliigassa 28. huhtikuuta 2016 ottelussa FC Lahti–VPS, ja hän teki ensimmäisen liigamaalinsa heti debyyttiottelussa. Sadat pelasi kaudella 2016 yhteensä 15 liigaottelua. FC Lahti oli kaudella 2016 Veikkausliigassa kahdeksas. Kaudella 2017 liigaotteluita kertyi niin ikään 15, ja FC Lahti oli liigassa neljäs. Sadat jatkoi FC Lahden riveissä kaudella 2018, ja hän debytoi myös Eurooppa-liigan karsinnoissa kaudella 2018–19. Sadat pelasi kolmen kauden aikana FC Lahdessa yhteensä 39 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia. FC Lahti oli kaudella 2018 Veikkausliigassa kahdeksas. Sadat siirtyi kaudeksi 2019 Islannin toiselle sarjatasolle Haukarin riveihin. Hän pelasi Islannissa kuusi ottelua. Sadat teki heinäkuussa 2020 sopimuksen Ykkösessä pelanneen MuSa:n kanssa. Sadat pelasi MuSa:ssa 11 Ykkösen ottelua, kunnes siirtyi loppukaudeksi Ykkösen AC Oulun riveihin. Hän pelasi AC Oulussa kymmenen ottelua ja teki viisi maalia, kun AC Oulu voitti Ykkösen kaudella 2020 ja nousi Veikkausliigaan. Sadat teki AC Oulun kanssa sopimuksen myös kaudesta 2021. Sadat pelasi alkukauden aikana kymmenen liigaottelua, kunnes siirtyi loppukaudeksi takaisin Ykköseen MuSa:n riveihin. == Maajoukkue == Fareed Sadat sai myös Suomen kansalaisuuden vuonna 2017, ja hän debytoi ikäluokkansa (1998) Suomen maajoukkueessa 18-vuotiaana 23. maaliskuuta 2017 Assenissa pelatussa ottelussa Hollanti–Suomi. Sadat pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa kolme ottelua.Jalkapallokirja 2018 Synnyinmaansa Afganistanin alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa Sadat debytoi 20-vuotiaana 22. maaliskuuta 2019 Dohassa pelatussa ottelussa Qatar–Afganistan. Sadat on pelannut kolme nuorten maaottelua. Afganistanin A-maajoukkueessa Sadat debytoi 20-vuotiaana 25. joulukuuta 2018 Turkin Antalyassa pelatussa ottelussa Afganistan–Turkmenistan. Sadat on pelannut kaksi A-maaottelua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fareed Sadat Palloliiton sivuilla * Fareed Sadat Veikkausliigan sivuilla * Fareed Sadat Soccerwayn sivuilla Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Afganistanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Santeri Hostikka

Santeri Hostikka (s. 30. syyskuuta 1997 Järvenpää) on suomalainen jalkapalloilija, joka Veikkausliigassa pelaavaa Helsingin Jalkapalloklubia. Pelipaikaltaan Hostikka on vasen laitahyökkääjä. Hostikka aloitti aikuisuransa PK Keski-Uusimaassa kaudella 2014 Kakkosessa. Hän pelasi seuran paidassa kausina 2014 ja 2015 28 ottelua onnistuen maalinteossa viisi kertaa.http://us.soccerway.com/players/santeri-hostikka/361055/ Helmikuussa 2016 Hostikka siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Veikkausliigan FC Lahteen.http://www.fclahti.fi/uutiset/2016/02/04/santeri-hostikka-sopimukseen- fc-lahden-kanssa Seuraavassa kuussa hän oli mukana voittamassa Liigacupia tehden turnauksessa yhden maalin. Veikkausliigadebyyttinsä Hostikka teki huhtikuussa 2016 FC Inter Turkua vastaan. Lahdessa Hostikka pelasi kolmen kauden ajan, onnistuen maalinteossa 11 kertaa 87 liigaottelussa. Veikkausliigan kauden 2018 päätteeksi Hostikka siirtyi Puolan Ekstraklasaan Pogoń Szczeciniin 3,5-vuotisella sopimuksella. Hostikka teki Puolassa avausmaalinsa 14. kesäkuuta 2020 ottelussa Lechia Gdanskia vastaan. Hostikan vastuu jäi kuitenkin kaudella 2020–2021 pieneksi ja hänen sopimuksensa purettiin lopulta elokuussa 2021. Hän siirtyi ilmaissiirrolla HJK:hon, jossa hän on kauden 2023 loppuun mennessä pelannut 52 liigaottelua, onnistuen kuudesti maalinteossa. Maaliskuussa 2016 Hostikka debytoi Suomen alle 19-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa.http://www.veikkausliiga.com/uutiset/2016/03/18/fc- lahden-santeri-hostikka-sopeutunut-mainiosti Sittemmin hän on pelannut myös Suomen alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkeissa. A-maajoukkuedebyyttinsä Hostikka teki harjoitusottelussa Walesia vastaan syyskuussa 2021. == Saavutukset == ==== FC Lahti ==== *Liigacup: 2016 ==== HJK ==== * Suomen mestaruus: 2022, 2023 * Liigacup: 2023 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sisämaanpassi

Sisämaanpassi tai sisäinen passi on monissa entisissä Neuvostoliiton jäsenvaltioissa käytetty virallinen henkilöllisyystodistus, erityisesti Neuvostoliitossa käytetty propiska (ven. пропи́ска), jonka avulla maan hallinto pyrki kontrolloimaan ja seuraamaan kansalaisten liikkumista maassa. Sisämaanpassin keskeinen tarkoitus on ollut asuinpaikan rekisteröimisessä. Asuminen ilman paikallisella poliisilaitoksella rekisteröitymistä oli kiellettyä. Rekisteröitymisestä poliisilaitoksella sai leiman passiin. Neuvostoliitossa propiska oli virallinen henkilöllisyystodistus, ja harvoilla oli ajokortti. Neuvostoliiton romahtaessa virallisesta propiskajärjestelmästä luovuttiin. Sisämaanpassiin kootaan samanlaisia tietoja kuin esimerkiksi Suomessa henkilötunnuksella tietokantaan. Nimen lisäksi entisissä neuvostomaissa voi sisämaan passissa olla merkintöjä suoritetusta asevelvollisuudesta, siviilisäädystä jne. Sisämaanpassissa entisissä neuvostomaissa usein mainitaan myös haltijansa kansallisuus, joka ei tarkoita kansalaisuutta, vaan maan sisäiseen luokitteluun kuuluvaan väestöryhmään kuulumista. Neuvostoliitossa Neuvostoliiton kansalaiset jakautuivat 126 kansallisuuteen. Avioitumisesta sisämaanpassiin sai leiman, ja naisilla oli tapana pyytää miestä näyttämään sisämaanpassinsa, jotta nainen pystyi varmistumaan että mies ei ole jo naimisissa. Tämä oli tärkeää myös sen vuoksi, että Neuvostoliitossa ei ollut ehkäisyvälineitä helposti saatavilla. "Kuminen tuote numero 2" Helsingin Sanomat Sisämaanpassia suositellaan olevan aina mukana ulkona liikkuessa, sillä poliisi voi pysäyttää ja vaatia sisämaanpassin nähtäväksi. Sisämaanpassia ei voi käyttää matkustusasiakirjana niin kuin ulkomaanpassia tai Schengenin sopimusmaiden kesken passin korvaavaa matkustusoikeudellista henkilökorttia. ==Lähteet== Luokka:Oikeudelliset asiakirjat Luokka:Tunnistautuminen
Mikael Soisalo

Mikael Soisalo (s. 24. huhtikuuta 1998 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Unkarin pääsarjassa pelaavaa Puskás Akadémiaa. Oikeajalkainen Soisalo on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. == Seurajoukkueet == FC Hongan kasvatti Soisalo siirtyi vuonna 2012 Helsingin Jalkapalloklubin juniorijoukkueeseen. Hän pelasi kaudella 2015 seuran farmijoukkueen Klubi 04:n paidassa neljä ottelua Kakkosessa sekä yhden ottelun seuran U19-joukkueen paidassa UEFA Youth Leaguessa.http://us.soccerway.com/players/mikael-soisalo/385473/ Kaudeksi 2016 Soisalo siirtyi Veikkausliigan Tampereen Ilvekseen 2+1-vuotisella sopimuksella. Hänet valittiin kauden päätteeksi vuoden tulokkaaksi. Soisalo siirtyi tammikuussa 2017 englantilaisen Middlesbrough’n riveihin kolmevuotisella sopimuksella, jossa on yhden vuoden jatko-optio. Soisalo ei kuitenkaan saanut näyttömahdollisuutta Middlesbrough'n edustusjoukkueessa ja hän siirtyi Belgian liigan Zulte-Waregemiin kesällä 2018. Zulte-Waregemissa Soisalo pelasi ensimmäisellä kaudellaan 2018–2019 25 ottelua lähinnä vaihtomiehenä ja tammikuussa 2020 hän siirtyi loppukauden mittaiselle lainalle Portugalin toisen sarjatason Segunda Ligan Varzimiin. Maaliskuussa 2020 kausi kuitenkin keskeytettiin koronaviruspandemian vuoksi. Joulukuussa 2020 Soisalo siirtyi Latvian Virsligaan Riga FC:n riveihin alun perin kahden vuoden sopimuksella. Riga FC:n paidassa Soisalo pelasi kolmen kauden aikana yhteensä 67 liigaottelua, joissa hän teki 16 maalia ja antoi 12 maalisyöttöä. Elokuun lopulla 2023 Soisalo siirtyi kahden vuoden sopimuksella Unkarin pääsarjaan Puskás Akadémian riveihin. == Maajoukkue == Soisalo on edustanut Suomea kaikissa poikamaajoukkueikäluokissa. Ensimmäisen kutsunsa A-maajoukkueeseen Soisalo sai maaliskuussa 2022 maaotteluihin Islantia ja Slovakiaa vastaan. Debyyttinsä hän teki 26. maaliskuuta Islantia vastaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaarlo Emil Soidinsalo

Kaarlo (Carl) Emil Soidinsalo, sukunimi vuoteen 1905 Skogster (24. lokakuuta 1868 Tuusula – 22. heinäkuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen kirjaltaja, kirjapainon johtaja ja päätoimittaja. Aikalaiskirja 1934 (Projekt Runeberg)Finnish Genealogy Pages : Carl & Anna Soidinsalon vanhemmat olivat ratsutilallinen Johan Edvard Skogster ja Agneta Sofia Martin. Hän kävi taideteollisuuskoulun 1889–1896 ja teki opintomatkan Pietariin 1894 ja useita opintomatkoja Saksaan, Tanskaan ja Ruotsiin. Soidinsalo oli Suomalaisen kirjallisuuden seuran kirjapainon teknillisenä johtajana 1912–1917 sekä Raittiuskansan kirjapaino Oy:n johtajana 1907–1911 ja toimitusjohtajana vuodesta 1922. Hän oli Kirjaltaja-lehden toimittajana 1898–1904, Etelä-Suomi- lehden päätoimittajana 1906 ja Suomen Faktoriliiton hallituksen sihteerinä 1909–1917. Soidinsalo laati suomenkielisen kirjanpainajien ammattisanaston. Soidinsalo oli naimisissa vuodesta 1891 Anna Elisabet Luukkosen (1867–1948) kanssa. Heidän poikansa oli Kalervo Soidinsalo (1904–1973) joka omisti Kauniaisissa vuosina 1944–1972 toimineen Kellotehdas K. Soidinsalo Oy:n. Kellomuseo : Suomalainen kellotuotanto - niukkuuden aikaa == Teoksia == Nimellä K. Soidinsalo: * Kirjanpainajan hinnoitteluopas. Suomen graafisen teollisuuden harjoittajain liitto, Helsinki 1932 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Koikkalainen kaukaa

Koikkalainen kaukaa on Arto Paasilinnan kirjoittama romaani. Teos ilmestyi vuonna 1987 ja sen kustansi WSOY.http://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/kauno%253Aateos_57519#.VwEt5OKLSM8 == Kirjan tapahtumat == Sallan Naruskan tunturikurun rotkoon laskeutuu avaruusalus. Kylän koirat alkavat haukkua, mutta kyläläisistä vain Taisto Hallikainen näkee tapahtuman muiden tuijottaessa televisiota. Hallikainen löytää oudun ja rikkoutuneen aluksen ja päättää ottaa selvää sen mukana tulleista asukeista. Hän kohtaa ihmistä muistuttavan olennon, jolla on niin outo nimi, että Hallikainen päättää ristiä hänet Koikkalaiseksi. Koikkalaisen tehtävä on kerätä maasta hyödykkeitä, eläimiä ja kasveja, jotka hänen on tarkoitus viedä karulle kotiplaneetalleen. Hallikainen ja Koikkalainen päättävät matkustaa Helsinkiin toteuttamaan Koikkalaisen toivetta. == Lähteet == Luokka:Arto Paasilinnan teokset Luokka:Vuoden 1987 kirjat
Hirttämättömien lurjusten yrttitarha

Hirttämättömien lurjusten yrttitarha on Arto Paasilinnan kirjoittama romaani. Teos ilmestyi vuonna 1998 ja sen kustansi WSOY. Teos on käännetty ruotsiksi vuonna 2011 nimellä Skojarna i örtagården.http://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/kauno%253Aateos_15857#.VwE0wOKLSM8 == Kirjan tapahtumat == Turtolan Peuravuoman luomuyrttitilaa ympyröi keskitysleirimäinen aita. Tilasta liikkuu huhuja, että siellä on kadonneita ihmisiä. Poliisimies Jalmari Jyllänketo rupeaa tutkimaan asian todenperäisyyttä luomutarkastajan valeasussa. Jyllänketo pääsee asioista nopeasti selville. Tilalla ei ehkä noudetateta lakia kirjamellisesti, mutta sen henki on läsnä vahvasti. Jyllänkedosta tulee tilan työvoimapulaa helpottava rekrytoija. Monenlaiset lurjukset löytävät uuden elämän rautakaivoksen kätköistä. == Lähteet == Luokka:Arto Paasilinnan teokset Luokka:Vuoden 1998 kirjat
Suljettu listavaali

Suljettu listavaali on listavaalin muoto, jossa voi äänestää vain puolueiden ehdokaslistoja, mutta ei yksittäisiä ehdokkaita. Suljettuja vaalilistoja sanotaan myös pitkiksi listoiksi, koska niitä äänestämällä äänestäjä hyväksyy koko pitkän listan eli sen, missä järjestyksessä ehdokkaat valitaan riippuen siitä, miten suuren kannatuksen puolueen lista saa. Järjestelmää puolustetaan sillä perusteella, että sen avulla voidaan ennaltaehkäistä henkilövaalien ei- toivottuja haittavaikutuksia, kuten suosittujen julkisuuden henkilöiden valinta ammattipoliitikkojen ohi valtiopäiville sekä, mikäli valmista kuuluisuutta ei ole riittävästi, raskaasti rahoitetut vaalikampanjat, jotka tuottavat epätasa-arvoa ehdokkaiden kesken. Järjestelmää vastustetaan sillä perusteella, että puoluejohdot voivat ehdokasasettelulla käytännössä päättää, kenet puoluelistalta valitaan, minkä vuoksi ”poliitikot valitsevat poliitikkoja”, jotka eivät voi nousta kilpailijoiksi myöhemmin puolueen sisällä heille itselleen uusina haastajina. ==Suljettu listavaalit maittain== === Suhteellinen edustus === * Algeria * Angola * Argentina * Armenia * Benin * Burkina Faso * Burundi * * * Costa Rica * * * Equatorial Guinea * * Guinea- Bissau * Guyana * * Israel * * * * Moldova * Montenegro * Morocco * Mozambique * Namibia * Nicaragua * Niger * * Paraguay * * Romania * * Serbia * * * Sri Lanka * Togo * Tunisia * * Uruguay === Sekalaiset vaalijärjestelmät === * * * * * * * * * === Enemmistöedustus === * * * Luokka:Vaalitavat
Tuomiopäivän aurinko nousee

Tuomiopäivän aurinko nousee on Arto Paasilinnan kirjoittama romaani. Teos ilmestyi vuonna 1997 ja sen kustansi WSOY. Teos on käännetty ruotsiksi vuonna 2007 nimellä Domedagen gryr http://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/kauno%253Aateos_44352#.VwE2m-KLSM8 == Kirjan tapahtumat == Hermanni Heiskari on pilkillä kesäkuisella Inarijärvellä. Hän on työtön, kalaa ei tule ja pian viima nostaa ankaran lumipyryn. Tuiskusta pilkistää esiin kuumailmapallo, jonka korista kaunis nainen huutaa apua. Hermanni on hänen sankaripelastajansa. Nainen, Leena Lundmark ei unohda pelastaajansa. Alkaa matka pitkin Lappia ja muuta Suomea, sekä uskalletaan ulkomaillekin. == Lähteet == Luokka:Arto Paasilinnan teokset Luokka:Vuoden 1997 kirjat
Chesterin junaturma

Chesterin junaturma tapahtui Chesterissä, Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa 3. huhtikuuta 2016 kahdeksalta aamulla paikallista aikaa, kun Amtrak-junayhtiön veturi suistui raiteiltaan törmättyään ensin kauhakuormaajaan. Kaksi ihmistä kuoli ja lähes 20 loukkaantui. Juna oli matkalla New Yorkista Savannahiin, ja sen kyydissä oli yli 330 matkustajaa ja seitsemän henkilökunnan jäsentä. == Lähteet == Luokka:Junaonnettomuudet Yhdysvalloissa Luokka:Vuoden 2016 junaonnettomuudet Luokka:Onnettomuudet Pennsylvaniassa
Karhusaari (Etelämanner)

Karhusaari on kallioinen saari Margueritenlahdella Etelämantereella. Saaren sijainti on (68°11'00"S) eteläistä leveyttä ja (67°04'00"W) läntistä pituutta. Saari sijaitsee Grahaminmaassa lähellä argentiinalaista San Martinin tutkimustukikohtaa Antarktiksen niemimaalla. Saari on muodostunut laavakivestä, jonka alla on intrusiivinen juoni ja metamorfista kiveä. Saaren tunsivat tiettävästi brittiläisen Graham Landin retkikunta (1934–1937) sekä yhdysvaltalainen Antarctic Service -retkikunta 1939–41. Molempien retkikuntien perusleiri sijaitsi Stoningtonin saarella. Saaren nimesi Karhusaareksi 1947 Britannian hallituksen alla toimiva Falklands Islands Dependencies Survey -organisaatio (FIDS). Saari sai nimensä yhdysvaltalaisen retkikunnan lippulaivan mukaan, joka vieraili saarella vuonna 1940. == Lähteet == Luokka:Antarktiset saaret
Simo Palosuo

Simo Urmas Olavi Palosuo (31. joulukuuta 1918 Helsinki – 27. marraskuuta 1998 Järvenpää) oli suomalainen ylijohtaja, opetusneuvos ja rovasti. Hän oli Järvenpäässä sijaitsevan Seurakuntaopiston johtaja vuosina 1960–1972 sekä Suomen kirkon seurakuntatoiminnan keskusliiton pääsihteeri 1972–1982. Palosuon vanhemmat olivat ministeri, ylijohtaja ja maanviljelysneuvos Uuno Brander ja Helena Brander (o.s. Karttunen). Palosuo pääsi ylioppilaaksi 1937 ja suoritti teologin tutkinnon 1943. Hän oli kirkon nuorisotyöntekijäkoulutukseen monin tavoin vaikuttanut opetusneuvos. Palosuo toimi 1940-luvulla Keski-Helsingin seurakunnan nuorisotyöstä vastaavana pappina. Tuolloin hänen mieltään askarrutti se, että kirkon nuorisotyöntekijät olivat teologeja, eikä heillä ollut varsinaista koulutusta tehtäväänsä. Kirkon nuorisotyöntekijäkoulutuksen sekä myöhemmin diakoniakoulutuksen järjestämisestä ja kehittämisestä tulikin hänen keskeinen elämäntehtävänsä, kun hänet kutsuttiin Järvenpäässä toimivan Seurakuntaopiston Säätiön nuoriso- opiston johtajaksi 1948. Ensimmäinen hänen johdollaan toteutettu kirkon nuoriso-ohjaajakurssi valmistui 1950. Tuolloin kuitenkin säätiön alaisuudessa olleet nuoriso-opisto ja Luther-opisto yhdistettiin, ja johtajaksi tuli Martti Simojoki. Palosuo jatkoi nuorisotyökoulutuksesta vastaavana opettajana ja opiston varajohtajana, kun Martti Simojoki valittiin Mikkelin hiippakunnan piispaksi. Palosuo valittiin 1960 Järvenpään seurakuntaopiston ja Luther- opiston johtajaksi. Simo Palosuo siirtyi opistotyöstä Suomen kirkon seurakuntatoiminnan keskusliiton avoimeksi tulleeseen pääsihteerin virkaan 1972. Uuden viran keskeisiin tehtäviin kuuluivat muun muassa kirkkopäivät, yhteisvastuukeräykset sekä sotainvalidien hengellinen toiminta. Koulutusasiat olivat osa hänen toimenkuvaansa myös keskusliiton pääsihteerinä. Pääsihteerinä hän toimi vuoteen 1982 asti kunnes jäi eläkkeelle. Virkatehtäviensä ohella Palosuo toimi monissa kirkollisissa luottamustehtävissä. Kotimaa-lehden hallituksessa hän istui eläkevuosiinsa asti. Hän oli myös valtion nuorisotyölautakunnan jäsen ja puheenjohtaja vuodesta 1965 lähtien. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Toiviainen, Kalevi. Kirkon kaapin päällä: 100 vuotta − 50 vaikuttajaa. Kirjapaja 2000. Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Ennen ruskaa

Ennen ruskaa on Kalle Päätalon kirjoittama romaani. Teos on ilmestynyt vuonna 1964 Gummeruksen kustantamana. Kirja on käännetty viroksi vuonna 1966 nimellä Hämariku eel.http://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/kauno%253Aateos_42933#.VwFDZOKLSM8 == Kirjan tapahtumat == Eino Katajalle viime talveen saakka oli vuoteen jättäminen helppoa. Uni loppui jo viiden aikaan arkiaamuisin. Paikat puutuivat ja uni katkeili. Aamuvarhainen oli Einon mielestä parasta aikaa, talossa oli silloin hiljaista. Ainoat äänet olivat satunnainen hissin käyttäjä ja lehden jakaja. == Lähteet == Luokka:Kalle Päätalon teokset Luokka:Vuoden 1964 kirjat
343 Industries

343 Industries (lyhennettynä 343i) on Microsoft Studiosin vuonna 2009 perustama yhdysvaltalainen videopelejä kehittävä yritys. Yhtiö on nimetty Halo-sarjassa esiintyvän 343 Guilty Sparkin mukaan ja se perustettiin jatkamaan Halo-pelien kehitystä Bungien irrottauduttua Microsoftista. Halo 4 oli ensimmäinen 343 Industriesin kehittämä peli. ==Historia== Heinäkuussa 2009 Microsoft rekisteröi nimen 343 Industries, josta tuli myöhemmin uuden Halo- pelisarjan kehityksestä vastaavan studion nimi alkuperäisen kehittäjän Bungien irrottauduttua Microsoftista. Heinäkuussa 2009 343 Industriesin kerrottiin työstävän seitsemänosaista animesarjaa Halo Legendsiä. Myöhemmin samana vuonna studio julkaisi Halo Waypoint -nimisen sovelluksen, jonka avulla käyttäjä voi seurata edistymistään sarjan peleissä. Näiden lisäksi 343 Industries palkkasi 20 työntekijää nyttemmin jo lakkautetulta Pandemic Studiosilta. 343 Industries kehitti Halo: Reachiin kaksi karttapakkausta, Defiantin ja Anniversaryn, yhdessä Certain Affinityn kanssa. Yhtiö oli vastuussa myös Halo: Combat Evolvedin uusiojulkaisusta, joka julkaistiin pelin kymmenentenä vuosipäivänä. 343 Industries sai lopulta täyden vastuun Halo-sarjasta maaliskuun 31. päivänä vuonna 2012, minkä lisäksi studio julkaisi samana vuonna Reclaimer-trilogian ensimmäisen osan, Halo 4:n. Vuoden 2013 E3-messuilla kerrottiin Halo 5: Guardiansin saapuvan yksinoikeudella Xbox Onelle. Pian tämän jälkeen Microsoft Studiosin johtaja Phil Spencer kertoi trilogian laajenevan saagaksi. Vuoden 2014 E3-messuilla pelin julkaisupäiväksi kerrottiin 27. lokakuuta 2015. Vuoden 2015 Gamescom-messuilla paljastettiin 343 Industriesin seuraava peli Halo Wars 2, jonka julkaisupäivä ajoittui keväälle 2017. Halo Infinite on vuonna 2021 julkaistu sarjan seuraava osa. ==343 Industriesin pelit== Vuosi Nimi Lajityyppi Alusta(t) 2011 Halo: Combat Evolved Anniversary Ensimmäisen persoonan ammuntapeli Xbox 360 2012 Halo 4 Ensimmäisen persoonan ammuntapeli Xbox 360 2013 Halo: Spartan Assault Ylhäältäpäin kuvattu ammuntapeli Microsoft Windows, Windows Phone, Xbox 360, Xbox One, iOS 2014 Halo: The Master Chief Collection Ensimmäisen persoonan ammuntapeli Xbox One 2015 Halo: Spartan Strike Ylhäältäpäin kuvattu ammuntapeli Microsoft Windows, Windows Phone, iOS 2015 Halo 5: Guardians Ensimmäisen persoonan ammuntapeli Xbox One 2017 Halo Wars 2 Strategiapeli Microsoft Windows, Xbox One 2021 Halo Infinite Ensimmäisen persoonan ammuntapeli Microsoft Windows, Xbox One, Xbox Series X/S == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset verkkosivut Luokka:Yhdysvaltalaiset videopeliyritykset Luokka:Microsoftin tytäryhtiöt
Nälkämäki

Nälkämäki on Kalle Päätalon kirjoittama romaani. Teos on ilmestynyt vuonna 1967 Gummeruksen kustantamana.http://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/kauno%253Aateos_42352#.VwFGSuKLSM8 == Kirjan tapahtumat == Talousaliupseeri Matti Lieko ottaa vastaan tehtävänsä Siiranmäen vankileirillä Karjalankannaksella. Lieko kauhistuu leirin inhimillistä hätää ja kurjuutta. Hänen on ratkaistava, auttaako hän vankeja määräysten vastaisesti vai pysyykö turvallisten pykälien suojeluksessa ja antaa vankien nääntyä nälkään. Liekossa nousee esiin ihmisyys ja inhimillisyys. Leirin aikana Lieko kasvaa sisäisesti ja oppii paljon niin muista kuin itsestään. == Teoksen taustaa == Teos on kirjoitettu aika totuudenmukaisesti alikersantti Kalle Päätalosta itsestään, tosin romaanitaiteellisesti muutettuna. Teoksen tapahtumat sijoittuvat aikajaksollisesti Iijoki-sarjan romaanien Tuulessa ja tuiskussa ja Tammerkosken sillalla väliin. == Lähteet == Luokka:Kalle Päätalon teokset Luokka:Romaanit toisesta maailmansodasta Luokka:Suomalaiset sotaromaanit Luokka:Vuoden 1967 kirjat
Viimeinen savotta (kirja)

Viimeinen savotta on Kalle Päätalon kirjoittama romaani. Teos on ilmestynyt vuonna 1966 Gummeruksen kustantamana. Teos on käännetty ruotsiksi vuonna 1979 nimellä Sista hygget.http://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/kauno%253Aateos_22705#.VwFH6-KLSM8 == Kirjan tapahtumat == Kirja kertoo jätkä Vikke Nilon tarinan. Nilon tarina alkaa äidin kuollessa pojan ollessa pieni. Vikke joutuu huutolaispojaksi Lehvän taloon, jossa on ankara isäntä Manne. Inhimillisempää puolta talossa edustaa piika Manta. Monien vaiheiden kautta ja kärsittyään isännän ankaruutta vuosikausia Vikke karkaa ja alkaa elää kiertolaisen elämää, jossa hän ei tunne katumusta teoistaan. Matkan varrella hän kohtaa monenlaisia ihmisiä ja saavuttaa pitkäaikaisen ystävyyden Pyrjähtämättömän Einarin kanssa. == Sovitukset == Edvin Laineen elokuva Viimeinen savotta vuodelta 1977. == Lähteet == Luokka:Kalle Päätalon teokset Luokka:Vuoden 1966 kirjat