EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Alexander Pusch

Alexander Pusch (s. 15. toukokuuta 1955 Tauberbischofsheim) on saksalainen kalpamiekkailija. Pusch voitti kultaa henkilökohtaisessa kalvassa vuoden 1976 ja joukkuekultaa vuoden 1984 olympiakilpailuissa. Lisäksi hänellä on kaksi olympiahopeamitalia kalvan joukkuekilpailuista vuosilta 1976 ja 1988. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset miekkailijat Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Todistaja (elokuva)

Todistaja () on Billy Wilderin ohjaama yhdysvaltalainen oikeussalidraama vuodelta 1957. Se perustuu Agatha Christien novelliin ja näytelmään Syyttäjän todistaja (novellikokoelmassa Kuoleman koira). Elokuvan pääosissa ovat Tyrone Power, Marlene Dietrich, Charles Laughton ja Elsa Lanchester. == Tarina == Elokuva kertoo menestyksekkäästä asianajajasta nimeltä sir Wilfrid Robarts (Charles Laughton), joka ottaa asiakkaakseen Leonard Volen (Tyrone Power), jota epäillään keski-ikäisen naisystävänsä murhasta. Volen saksalainen vaimo Christine (Marlene Dietrich) lupaa ensin todistaa puolustuksen hyväksi ja antaa miehelleen alibin, mutta kun paljastuu, että hän oli vielä naimisissa toisen kanssa, kun hän nai Volen, ja liitto ei ollut pitävä, tämä ryhtyy syyttäjän todistajaksi. Hän kertoo todistajanaitiossa miehensä tunnustaneen murhanneensa ystävänsä, ja tämän pyytäneen häntä valehtelemaan, mutta hän päättää lopulta kertoa totuuden. Oikeudenkäynnin aikana sir Robarts tapaa juna-asemalla naisen, joka antaa tälle kirjeitä, jotka rouva Vole on kirjoittanut Max-nimiselle henkilölle. Kyseisissä kirjeissä esitetyt seikat antaisivat Christinelle vahvan motiivin valehdella. Wilfrid esittää kirjeet oikeudenkäynnissä, ja valamiehistö toteaa Leonard Volen syyttömäksi. Oikeudenkäynnin jälkeen saliin jäävät vain Wilfrid ja Christine Vole. Vole kertoo lavastaneensa kirjeet ja siten saaneensa miehensä vaikuttamaan syyttömältä, vaikka tiesi tämän todellisuudessa syyllistyneen murhaan. Lisäksi hän kertoo rakastavansa Leonardia ja toimineensa tämän vuoksi siten kuin toimi. Leonard Vole tulee saliin ja tunnustaa asian avoimesti. Häntähän ei voida syyttää uudelleen. Pian hänen syliinsä ryntää nuori tyttö (Ruta Lee), joka on hänen rakastajansa, ja rouva Vole loukkaantuu niin paljon, että puukottaa miehensä kuoliaaksi. Sir Wilfrid päättää puolustaa rouva Volea ja peruu lomansa. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 1957 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Oikeussalidraamat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Billy Wilderin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Novelleihin perustuvat elokuvat Luokka:Agatha Christien teoksiin perustuvat elokuvat
Kashima-Shinryū

Kashima-Shinryū () on 1400-luvun lopulla perustettu perinteinen japanilainen taistelulajikoulukunta. Kashima-Shinryūn perustivat Matsumoto Bizen no kami Ki no Masamoto yhdessä Kunii Genpachirô Kagetsugun kanssa. Koulukunnan nykyinen johtaja, professori Humitake Seki, on lajin 19. pääopettaja (shihanke). Ennen Seki-senseitä Kashima-Shinryūn jäseneksi pääseminen oli vaikeaa ja muille kuin japanilaisille tämä oli käytännössä mahdotonta. Seki-sensein mukana Kashima- Shinryūn pääsali siirtyi Tokiosta Tsukuban yliopistoon 1976, ja muutama vuosi tämän jälkeen saivat ensimmäiset ulkomaalaiset mahdollisuuden aloittaa harjoittelun. Kashima-Shinryūta harjoitellaan Japanin lisäksi nykyään myös Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Israelissa. Euroopassa lajia opetetaan kahdeksalla salilla, Bredassa, Dresdenissä, Frankfurtissa, Haagissa, Helsingissä, Ljubljanassa, Lontoossa ja Tampereella. Suomessa Kashima-Shinryūn opetus alkoi Helsingin yliopiston salilla 1996. Tampereen Teknillisen Yliopiston salilla opetus alkoi vuonna 2002. ==Harjoittelu== Kashima-Shinryūn harjoittelu on pääosin kata-muotoista pariharjoittelua. Harjoittelu alkaa aina miekkatekniikoiden (kenjutsu) ja jūjutsun opiskelulla. Perusteiden oppimisen jälkeen opiskeltava asevalikoima laajenee kattamaan tärkeän osan muinaisen bushin taisteluvälinevalikoimasta. Opiskeltavia taitoja ovat mm. puukkotekniikat (kaikenjutsu), pienet heittoaseet (shurikenjutsu), keppitekniikat (bōjutsu ja jōjutsu) sekä tekniikat pitkillä pisto- ja viiltoaseilla (sōjutsu ja naginatajutsu). Vaikka koulun harjoitteet erityyppisillä aseilla ulkoisesti poikkeavatkin toisistaan, ne noudattavat yhtenäisiä periaatteita. Tärkein harjoitteluväline Kashima-Shinryūssa on puumiekka (bokutō) joka vastaa painoltaan ja ulkomitoiltaan varsin hyvin oikeaa miekkaa. Miekan kädensuoja (tsuba) on pari senttiä paksu, ja se suojaa hyvin käsiä. Tekniikat tehdään kontrolloidusti, mutta realistisesti, ja niinpä tukeva rakenne ja paksu tsuba ovat välttämättömiä. Kaikki Kashima-Shinryūn miekkatekniikat voidaan tehdä bokutōlla, mutta useissa tekniikkasarjoissa käytetään turvallisuussyistä nahkalla päällystettyä bambumiekkaa (fukuroshinai). ==Kashima-Shinryun tekniikkasarjoja== Kenjutsu *Kihontachi (5 muotoa) *Uradachi (10 muotoa) *Aishin kumitachi (5 muotoa) *Jissen tachigumi (10 muotoa) *Kassen tachi (10 muotoa) *Tsubazeri (6 muotoa) *Taoshiuchi (6 muotoa) Jujutsu *Idori (6 muotoa) *Tachiwaza (10 muotoa) *Nagewaza (8 muotoa) *Kumiwaza kusogudori (10 muotoa) *Toritegaeshi (37 muotoa) *Ushirowaza (3 muotoa) Battojutsu (32 muotoa) Kaiken/tantojutsu (8 muotoa) Jojutsu (10 muotoa) Naginatajutsu (20 muotoa) Bojutsu (20 muotoa) Sojutsu (10 muotoa) Jo tachiai (13 muotoa) Naginata tachiai (7 muotoa) Sojutsu tachiai (6 muotoa) Kusarigama tachiai (5 muotoa) Tachiai naginata (15 muotoa) ==Arvoasteet== Kashima-Shinryūn arvoasteet ovat alimmasta korkeimpaan *Kirigami *Shomokuroku *Shoden *Chūden *Okuden *Kaiden *Menkyo-Kaiden Korkeimmat arvot Suomessa: Menkyo-Kaiden (3) ja Kaiden (3). ==Lähteet== * * * Luokka:Koryu bujutsu
Johan Harmenberg

Johan Harmenberg (s. 8. syyskuuta 1954 Tukholma) on ruotsalainen kalpamiekkailija. Hän voitti urallaan neljä arvokisamitalia henkilökohtaisessa ja joukkuekalvassa. Harmenberg valittiin vuonna 1997 juutalaisten urheilijoiden Hall of Fameen. Hän on ammatiltaan lääkäri ja opiskeli kaksi vuotta Massachusetts Institute of Technologyssa. Harmenbergin miekkailuseura on Tukholmalainen Föreningen för Fäktkonstens Främjande (FFF). Harmenbergia ei pidetä teknisesti erityisen taitavana miekkailijana, mutta yhdessä valmentajansa kanssa hän kehitti uuden miekkailutyylin, jonka avulla hän nousi yhdeksi 1970-luvun menestyneimmistä kalpamiekkailijoista. Harmenberg pyrki pakottamaan vastustajansa hyökkäämään hänen vahvimmille alueilleen ja rajoitti oman miekkailunsa muutamaan täydellisesti harjoiteltuun liikkeeseen. Hänen luomansa tekniikka on ollut keskeinen tekijä modernin kalpamiekkailun kehittymisessä. Harmenberg on kirjoittanut teoksen Epee 2.0: the Birth of the New Fencing Paradigm kehittämästään miekkailutekniikasta sekä joukon miekkailuun liittyviä urheilulääketieteellisiä artikkeleita.katso artikkeli ja sen lähdeviitteet ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset miekkailijat Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michel Pécheux

Michel Pécheux (24. toukokuuta 1911 - 29\. elokuuta 1985) oli ranskalainen miekkailija. Pécheux voitti kalvan joukkuekilpailusta olympiakultaa Lontoon olympialaisista 1948, hänen kanssaan joukkueessa kilpailivat Henri Guérin, Henri Lepage, Marcel Desprets, Édouard Artigas ja Maurice Huet. Pronssia hän voitti Berliinistä 1936, tällä kertaa joukkueessa olivat Bernard Schmetz, Georges Buchard, Henri Dulieux, Paul Wormser ja Philippe Cattiau. Luokka:Ranskalaiset miekkailijat Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Them

Them oli vuonna 1964 perustettu belfastilainen rockyhtye. Se muistetaan parhaiten Van Morrisonin ensimmäisenä yhtyeenä. Hän toimi Themin laulajana vuosina 1964-1966. Them esitti karheaa rhythm and blues -vaikutteista musiikkia. Van Morrisonin kanssa Them levytti lp-levyt The Angry Young Them (1965) ja Them Again (1966). Näistä ensimmäinen sisälsi yhtyeen tunnetuimman kappaleen ”Gloria”, josta on tullut garage rock -standardi. Van Morrisonin lähdettyä soolouralle vuonna 1966 Them jatkoi toimintaansa vuoteen 1971 asti. Lyhyeksi jäänyt paluu ilman Morrisonia vuonna 1979 on toistaiseksi viimeinen kerta, kun yhtye on esiintynyt. ==Diskografia== === Albumit === * The Angry Young Them (1965) * Them Again (1966) * Belfast Gypsies (1967) * Now And Them (1968) * Time Out! Time In For Them (1968) * Them In Reality (1971) ===EP:t ja singlet=== Van Morrisonin kanssa: * Don't Start Crying Now/One Two Brown Eyes (1964) * Them (EP) (1964) UK #5 * Baby, Please Don't Go/Gloria (1965) UK #10 * Here Comes the Night/All For Myself (1965) UK #2 * One More Time/How Long Baby (1965) * (It Won't Hurt) Half As Much/I'm Gonna Dress In Black (1965) * Mystic Eyes/If You And I Could Be As Two (1966) US #33 * Call My Name/Bring 'em On In (1966) * I Can Only Give You Everything/Don't Start Crying Now (1966) * It's All Over Now Baby Blue/I'm Gonna Dress in Black (1966) * Richard Cory/Don't you Know (1966) * Friday's Child/Gloria (1967) * The Story Of Them, Part 1/The Story Of Them, Part 2 (1967) ===Kokoelmat=== * The World of Them (1970) (UK Decca- PA/SPA-86) *Them Feraturing Van Morrison lead singer (1973) Deram Records * Shut Your Mouth (1979) * The Story of Them Featuring Van Morrison (1997) * Gold (2005) * The Complete Them 1964–1967 (2015) Them Them
Nefco

Pohjoismaiden ympäristörahoitusyhtiö NEFCONefco (Nordic Environment Finance Corporation) on kansainvälinen rahoituslaitos, joka on erikoistunut ympäristö- ja ilmastoprojektien rahoitukseen. Tanskan, Suomen, Islannin, Norjan ja Ruotsin hallitukset perustivat Nefcon vuonna 1990.Nefco: introduction Nefcon tavoitteena on rahoittaa pohjoismaisten ympäristöratkaisujen ja pk-yritysten kansainvälistymishankkeita sekä osallistua julkisen sektorin hankkeisiin Itä- Euroopassa. Vuoteen 2021 mennessä Nefco on rahoittanut ja toteuttanut noin 1 500 hanketta, jotka ovat käsitelleet esimerkiksi energiatehokkuutta, uusiutuvaa energiaa, jäteveden puhdistusta, jätteenkäsittelyä ja puhtaampia teollisuuden prosesseja. Nefcon pääkonttori sijaitsee Helsingissä. Yhtiön hallinnoimien rahastojen arvo oli vuonna 2020 yhteensä 598 miljoonaa euroaNefco: Financing options. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset kotisivut Luokka:Ympäristöjärjestöt Luokka:Kansainväliset talousjärjestöt Luokka:Pohjoismaiset järjestöt Luokka:Rahoitus Luokka:Pohjoismaiden talous __INDEX__
Morbid Wings of Sathanas

Morbid Wings of Sathanas on suomalaisen, black metal musiikkia soittavan Baptismin toinen kokopitkä. Albumin kaikki musiikit on säveltänyt Sargofagian vuosien 2002 ja 2004 välisenä aikana. Sanoitukset on tehnyt Sargofagian sekä Johannes Nefastos. Levyn julkaisi alun perin Northern Heritage vuonna 2005 CD- painoksena ja myöhemmin vuonna 2006 500 kappaleeseen rajattuna vinyylipainoksena. Vinyylipainoksen puolet on nimetty Side Morbidiksi sekä Side Eviliksi ja sen kappalejärjestys on erilainen verrattuna CD-painoksen kappalejärjestykseen, se myös sisältää yhden uuden kappaleen nimeltä Soil of Decay. == Kappalelista == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Lord Sargofagian – laulu, kitara * sg.7 – bassokitara, laulu * Kobalt – rummut == Aiheesta muualla == * * Luokka:Baptismin albumit Luokka:Vuoden 2005 albumit
Charles Delporte

Charles J. Delporte (11. maaliskuuta 1893 − 1960) oli belgialainen kalpa- ja säilämiekkailija. Delporte voitti kalvan olympiakultaa ja joukkuekalvan hopeaa vuoden 1924 olympialaisissa. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset miekkailijat Luokka:Belgialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Simo Korpela

Simo Oskari Korpela (12. huhtikuuta 1863 Teuva - 14\. kesäkuuta 1936) oli suomalainen pappi ja virsirunoilija. Teuvan Horonkylässä syntyneen Korpelan vanhemmat olivat maanviljelijä Simo Korpela ja Rebekka Perälä. Hän pääsi ylioppilaaksi Porin Lyseosta 1887 ja hänet vihittiin papiksi 1892. Korpela oli ylimääräisenä pappina Kauhavalla, Tammelassa ja Humppilassa 1892-1898 ja sen jälkeen kappalaisena Eurajoella 1898-1906 ja Virroilla 1906-1910. Viimeksi hän oli Toivakan kirkkoherrana 1910-1936. Korpelan tuotantoon kuului noin 900 runoa joista 146 on sävelletty; säveltäjinä ovat toimineet muun muassa Jean Sibelius ja Leevi Madetoja. Vuoden 1987 virsikirjassa on viisi Simo Korpelan itse kirjoittamaa virttä (80 "Rakkauden, armon lähde", 143 "Oi päivä suuri, autuas", 500 "Käyn, Jeesus, kasvois etehen", 626 "Tuolla taivaan asunnoissa" sekä 948 "Vuodata nyt meihin, Herra"), viisi hänen kääntämäänsä virttä ja yksi Korpelan mukailema virsi. Hengellisiä lauluja ja virsiä -kirjassa on 49 Korpelan kirjoittamaa laulua. Korpela oli naimisissa vuodesta 1892 Emma Katarina Potin kanssa. Heidän poikansa oli kirjailija Jorma Korpela. Simo Korpelan syntymäkodin pihaan Teuvan Horonkylän Kässyyn on pystytetty hänen muistokivensä. == Teoksia == *Joulukirja : kertomus Jeesuksen syntymästä. Rauman Kirjapaino-Osakeyhtiön kustantamana, 1901. *75 virttä. WSOY, 1904. *Runoja. Kansanvalistusseura, 1907. *Elämän lauluja. Suomen lähetysseura, 1913. * Elämän lauluja II. Suomen lähetysseura, 1914. *Elämän keskeltä : uskonnollisia runoja. Gummerus, 1914. *Ristivirsiä. Gummerus, 1926. *Ristin rintamalta. Gummerus, 1927. *Valitut teokset. 3 osa, Ristinvirsiä : Ristin rintamalta. Gummerus, 1929. *Simo Korpelan lauluja : valikoima. Toivakan pitäjäseura, 1986. == Lähteet == * Kuka kukin oli (Wikiaineisto) * Mikael Agricolasta E. W. Pakkalaan. Toimittanut Jaakko Haavio. WSOY, 1947. Korpelan elämäkerran kirjoitti Väinö Perälä Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset virsirunoilijat Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Tulisalamanteri

Tulisalamanteri (Salamandra salamandra) on salamantereihin kuuluva maalla elävä sammakkoeläin. == Levinneisyys == Tulisalamanteri elää luonnonvaraisena Länsi-, Keski- ja Itä-Euroopan lauhkeailmastoisilla alueilla. Sen elinympäristöä ovat vesistöjen läheiset kosteat ja varjoisat lehtimetsäalueet. == Ulkonäkö == Tulisalamanterin ulkomuoto on huomiota herättävä: lajin kostea, suomuton iho on väriltään musta keltaisen tai jopa punertavan sävyisin pilkuin tai raidoin. Kooltaan nämä salamanterit ovat 15–25 cm:n mittaisia ja niiden häntä on usein samanmittainen ruumiin kanssa. Sukupuolten väliset ulkonäköerot eivät ole helposti havaittavissa, mutta koiraat voi erottaa naaraista solakamman ulkomuodon perusteella. == Elintavat == Hämäräaktiivinen tulisalamanteri asustaa kokonaan maalla aikuisiän saavutettuaan. Päivisin salamanteri pysyttelee turvallisissa piilopaikoissa esimerkiksi kivien tai juurakkojen koloissa, eikä hidasliikkeisenä liiku öisinkään kuin joitakin metrejä. Tehokkaan näköaistinsa ansiosta tulisalamanteri näkee liikkua hämärässä ja havaitsee liikkuvat kohteet. == Ravinto == Tulisalamanterin pääasiallinen ravinto koostuu erilaisista selkärangattomista, kuten pehmeistä lieroista ja etanoista, jotka se nielee kokonaisina. Vahvojen leukojensa avulla tulisalamanteri saalistaa suurempia saaliseläimiä, mutta pienten hyönteisten saalistamiseen se käyttää tahmeaa kieltään. Saaliseläimiä normaalisti hidasliikkeinen tulisalamanteri voi saalistaa yllätävänkin nopeasti. == Myrkyllisyys == Tulisalamanteri erittää myrkkyä, joka aiheuttaa voimakkaita lihaskouristuksia, verenpaineen kohoamista ja hyperventilaatiota kaikilla selkärankaisilla. Tulisalamanterin myrkkyrauhaset sijaitsevat keskitetysti tietyissä kohdissa kehoa, etenkin ihossa pään ympärillä ja selässä. Myrkkyrauhaset sijaitsevat usein tulisalamanterin ihon värikkäissä kohdissa. Ihon eritteen yhdisteet voivat auttaa taistelemaan orvaskeden bakteeri- ja sieni-infektioita vastaan. Myrkky voi olla vaarallista myös ihmiselle, mutta kuolemaan johtaneita tapauksia ei tiedetä. == Lähteet == *Sammakkolampi.net *Caudata Culture === Viitteet === Luokka:Salamanterieläimet Luokka:Lemmikkieläimet
Jonas Heiska

Jonas Heiska (13. lokakuuta 1873 Jyväskylän maalaiskunta - 3\. maaliskuuta 1937 Jyväskylä) oli suomalainen taidemaalari. Hänen luetteloituja töitään on yli tuhat. Oravasaaren kylässä Heiskan talossa syntynyt Heiska pääsi ylioppilaaksi 1898 Jyväskylän lyseosta. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1898 ja 1902-1904 sekä Helsingin yliopiston piirustussalissa 1902-1903 suorittaen piirustuksen opettajan tutkinnon. Heiska kuvasi maalauksissaan erityisesti keskisuomalaisia maisemia ja kansanelämää sekä suomalaisuuteen liittyviä aiheita. Heiskan maalauksia oli esillä Pariisin maailmannäyttelyn Suomen osastolla 1908 ja vuonna 1909 hän sai valtionpalkinnon maalauksestaan Syyspäivä/Syystunnelma. 1930-luvulla Heiska teki laajan kuvasarjan Aleksis Kiven Seitsemän veljeksen elämänvaiheista. Tämä sarja oli tarkoitus julkaista kuvakirjana, mutta julkaisukustannukset arvioitiin liian suuriksi. Vuonna 1912 Heiska rakensi Jyväskylän Älylään itselleen ateljeekodin, jonka hän oli itse suunnitellut yhdessä Lapinlahdelta kotoisin olleen Antti Halosen kanssa. Vuonna 1920 hän meni naimisiin pianonsoiton opettaja Maikki Aron (1889–1961) kanssa. Heidän tyttärensä oli kuvataiteilija ja kuvaamataidon opettaja Vappu Heiska (1921–1993). == Merkittäviä maalauksia == Tiedosto:Kaupunki iltavalaistuksessa.jpg|Kaupunki iltavalaistuksessa Tiedosto:Ensilumi Heiska.jpg|Ensilumi == Kirjallisuutta == * == Lähteet == * Avoinmuseo.fi: taidemaalari Jonas Heiska (luettu 4.4.2008) * Avoinmuseo.fi: Heiskan taiteilijakoti (luettu 4.4.2008) ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Jonas Heiskan esittely Heiskan matkailutilan sivustossa, Toivakka * Seitsemän veljeksen maalari, Suomen Kuvalehti, 06.10.1934, nro 41, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Yrjö Kari : Keski-Suomen kuvaajaa tapaamassa, Helsingin Sanomat, 07.10.1934, nro 270, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Jonas Heiska, Jyväskylän taiteilija, Suomen Kuvalehti, 20.03.1937, nro 12-13, s. 38, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Paul Anspach

Paul Eugène Albert Anspach (1. huhtikuuta 1882 – 28. elokuuta 1981) oli belgialainen floretti- ja kalpamiekkailija. Hän voitti uransa aikana yhteensä viisi olympiamitalia. Anspach toimi Belgian kalpajoukkueen kapteenina vuosina 1909–1928. Vuonna 1906 Anspach oli perustamassa Belgian olympiakomiteaa. Aktiiviuransa jälkeen hän toimi vuosina 1933–1948 Kansainvälisen miekkailuliiton FIE:n puheenjohtajana. Toisen maailmansodan aikana liiton toiminta keskeytyi Gestapon takavarikoitua sen asiakirjat. ==Lähteet== Luokka:Belgialaiset miekkailijat Luokka:Belgialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Georges de la Falaise

Kreivi Georges de la Falaise (24. maaliskuuta 1866 Luçon – 8. huhtikuuta 1910 Pariisi)Georges, Count de la Falaise Sports Reference LLC. Viitattu 6.7.2011. oli ranskalainen kalpa- ja säilämiekkailija. De la Falaise voitti vuoden 1900 olympialaisissa henkilökohtaisen säiläkilpailun ja vuoden 1906 välikisoissa henkilökohtaisen ja joukkuekalvan kultamitalin. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset miekkailijat Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Ärsyke

Ärsyke on tekijä, joka aiheuttaa reaktion, kuten lihaksen, hermon, rauhasen tai muun elimen toiminnan tai aineenvaihduntatoimintojen muuttumisen.ärsyke, Duodecim Terveyskirjasto ==Lähteet== Luokka:Neurofysiologia
Manpo

Manpo (, hanja 滿浦市, McCune-Reischauer Manp’o-si) on kaupunki Korean demokraattisen kansantasavallan Jagangin maakunnassa. Se sijaitsee maakunnan pohjoisosassa Kiinan vastaisella rajalla Jalujoen varrella. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan Manpossa oli 116 760 asukasta. ==Maantiede== Manpo sijaitsee Jalujoen keskijuoksun varrella. Kaupungin alue koostuu enimmäkseen matalista vuorista. Koillisessa ja idässä kohoavat Kangnam- ja Rangrimvuoret. Kokrien vuori Manpossa 1 373 metriä korkea Pǒmbawi. Kaupungin matalin kohta on puolestaan 165 metrin korkeudella. Tammikuun keskilämpötila on -11,6 °C ja elokuun 22,5 °C. Keskimääräinen vuosittainen sadanta on 908,8 mm.. Noin 5 kilometriä Manposta itään Jalujoen Kiinan puoleisella rannalla sijaitsee parinsadantuhannen asukkaan Jianin kaupunki, joka on yhdistetty Manpoon rautatiesillalla. ==Historia== Jalujoen Kiinan puoleiselle rannalla on korealaisen Goguryeo-dynastian aikaisia hautapaikkoja. Nykyisen Manpon paikalle rakennettiin linnoitus Joseon-dynastian valtakaudella vuonna 1416 suojaamaan Korean niemimaata pohjoisesta tulevilta hyökkääjiltä. Linnoituksen varuskunta oli kooltaan yli 1 000 miestä, joihin kuului pohjoisen džurtšenien puhuman džurtšenin kielen tulkki. Kaupunki oli myös pysähdyspaikka Jalujokea pitkin purjehtiville laivoille. Kaupungin nykyinen nimi on ilmeisesti johdettu sanoista Man (kymmenentuhatta tau lukuisa) ja Pho (satama). Manpo oli myös tärkeän merkkitulijärjestelmän alkupää. Merkkitulijärjestelmän avulla saatettiin lähettää viestejä Uijun, Anjun, Pjongjangin ja Gaeseongin kautta aina Hansongiin eli nykyiseen Souliin saakka. Japanin miehitysaikana Koreassa japanilaiset rakensivat kaupunkiin raja-aseman, jota vastaan Mantšuriassa toimivat japanilaisten vastaiset sissit hyökkäsivät useaan otteeseen. Vuonna 1937 rakennettiin rautatiesilta Jalujoen yli ja Manposta tuli tärkeä liikenteen solmukohta. Kaupungissa sahattiin puita, joita uitettiin Jalujokea pitkin. Manposta ne kuljetettiin rautateillä käytettäväksi muihin kaupunkeihin. Korean sodan aikana Manpo oli yksi neljästä tärkeästä kohdasta, jolla kiinalaiset ylittivät Pohjois-Korean rajan. Hallinnollisesti Manposta tuli kaupunki (si) vuonna 1967. ==Talous== Manpon tärkein teollisuuden ala on historiallisesti ollut metsäteollisuus, mutta sen merkitys on vähentynyt 1960-luvun lopulla, jolloin kaupunkiin valmistui Aprokgangin rengastehdas. Nykyisin tehdas on Pohjois-Korean suurin rengastehdas. Muita merkittäviä tehtaita ovat kemikaali- ja sementtitehdas. 1980-luvulta lähtien kaupunkiin on rakennettu myös vesivoimaloita. Muita teollisuuden aloja ovat tekstiili-, elintarvike- ja päivittäistavarateollisuus. Manpossa kasvatetaan myös silkkiperhosentoukkia, joiden kotelot lähetetään jatkojalostettaviksi muihin kaupunkeihin. Kiinan puolella sijaitseva Jian on ollut erityistalousalue vuodesta 1988 lähtien, mikä on näkynyt myös kohentuneena kauppana Manpossa. Myös Manpon kautta Pohjois-Koreaan saapuvien turistien määrä on kasvanut 2000-luvulta lähtien. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pohjois- Korean kaupungit
Gaston Alibert

Gaston Alibert (1883 – 26. joulukuuta 1917) oli ranskalainen kalpamiekkailija. Hän voitti vuoden 1908 Lontoon olympiakilpailuissa kultaa kalvan henkilökohtaisessa ja joukkuekilpailussa. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset miekkailijat Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Edwin Vásquez

Edwin Vásquez Cam (28. heinäkuuta 1922 - 9\. maaliskuuta 1993) oli perulainen kilpa-ampuja. Vásquez voitti 50 metrin vapaapistoolin olympiakultaa Lontoossa 1948 tuloksella 545. Se oli Perun ensimmäinen olympiamitali ja on yhä maan ainoa kultamitali. ==Lähteet== Luokka:Perulaiset ampujat Luokka:Perulaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Uppopaistettu Mars-suklaa

thumb|250px|Uppopaistettuja Mars-suklaapatukoita. Uppopaistettu Mars-suklaa on Skotlannista lähtöisin oleva jälkiruoka. Mars-suklaapatukat jäädytetään ja leivitetään ensin, minkä jälkeen ne upotetaan kuumaan öljyyn tai rasvaan.Snapshots from Scotland: Deep-Fried Mars Bars Serious EatsDeep-fried Mars myth is dispelled BBC News 2004 == Lähteet == Luokka:Skotlantilainen keittiö Luokka:Jälkiruoat Luokka:Suklaapatukat
The Beherial Midnight

__NOTOC__ The Beherial Midnight on suomalaisen, black metalia soittavan Baptismin esikoisalbumi, joka julkaistiin 12. kesäkuuta 2002. Albumin lyriikoita on ollut kirjoittamassa itsensä Sargofagianin lisäksi myös Satanic Warmaster ja Johannes Nefastos. Levyn julkaisi Northern Heritage vuonna 2002 sekä CD- että Vinyylipainoksina, joista CD-painos oli rajattu 1000:een ja vinyylipainos 500:n kopioon. Myöhemmin vuonna 2005 samainen levy-yhtiö julkaisi myös 150:n kopioon rajatun kasettipainoksen. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Muusikot == * Lord Sargofagian * Slaughterer * Demonium == Aiheesta muualta == * * Luokka:Vuoden 2002 esikoisalbumit Luokka:Baptismin albumit
Ariobarzanes I

Ariobarzanes I Philoromaios oli Kappadokian kuningas useaan eri kertaan noin vuodesta 95 eaa. vuoteen 62 eaa. Sulla teki Ariobarzaneesta Kappadokian kuninkaan. Ariobarzanes syrjäytettiin vuonna 94 eaa., mutta Aquillius asetti hänet jälleen valtaistuimella vuonna 89 eaa. Hänet syrjäytettiin jälleen vuonna 88 eaa., mutta Sulla palautti hänet vuonna 84 eaa. Armenian kuningas Tigranes II ajoi Ariobarzaneen pois Kappadokiasta kahdesti, vuosina 78 eaa. ja 68 eaa.. Pompeius teki Ariobarzaneesta taas kuninkaan. Vuonna 63 eaa. Ariobarzanes erosi ja hänen pojastaan Ariobarzanes II:sta tuli kuningas. == Lähde == Luokka:Kappadokian kuninkaat
Ariobarzanes

Ariobarzanes voi tarkoittaa: * Ariobarzanes, Persiksen maakunnan satraappi joka taisteli Aleksanteri Suurta vastaan Persian porttien taistelussa * Ariobarzanes I, Kappadokian kuningas * Ariobarzanes II, Kappadokian kuningas * Ariobarzanes III, Kappadokian kuningas * Ariobarzanes I, Kioksen hallitsija * Ariobarzanes II, Kioksen hallitsija * Ariobarzanes, Pontoksen kuningas
Nekrofiilis

Nekrofiilis on Mikko Saarelan Organ-yhtyeen albumi vuodelta 1982. Yhtyeessä soittivat Saarelan lisäksi Pekka Tolonen, Tapani Lahtinen ja Seppo Parkkinen. Levyn tunnetuin kappale on singlenä Saarelan nimellä julkaistu ”Kärpästen juhlat”. Levy julkaistiin CD-muodossa vuonna 2001. == Kappaleet == === A-puoli === #Organ #Kaavakekauhu #Itäväylä #Kolme pennin kymmenystä #Kolme prinsessaa #Kani kertoo === B-puoli === # * Kärpästen juhlat #Peilimorsian #Aknebobbin #Regina Linnanheimon silmät #For Next #Nekrofiilis === CD-painos === # * Kärpästen juhlat #Robotti #Kaavakekauhu #Kundi meikkaa #Suajele mua vähän jostakin päin #Neekerisuukkoja == Lähteet == Luokka:Vuoden 1982 albumit Luokka:Suomalaiset popalbumit Luokka:Risto Hemmin tuottamat albumit
Ganggye

Ganggye (, hanja 江界市, McCune-Reischauer Kanggye-si) on Pohjois-Korean Jagangin maakunnan pääkaupunki. Se sijaitsee sisämaassa maakunnan keskiosassa. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 251 971 asukasta. ==Maantiede== Ganggye sijaitsee Pohjois-Korean sisämaan vuoristoisessa Jagangin maakunnassa jonkin matkan päässä maan Kiinan vastaisesta rajasta. Kaupungin rakennettu alue in kapeassa laaksossa ja kaupungin läpi virtaa Jalujokeen lopulta laskeva Changjajoki. Idässä kohoavat Rangnimvuoret ja pohjoisessa Kangnamvuoret. Kaupungin korkein vuori on 1 123 metrin korkeuteen merenpinnasta kohoava Taeung rakennetusta alueesta länteen. Kaupungin keskikorkeus merenpinnasta on 300 metriä. Kaupunkiin hallinnollisesti kuuluvan alueen pinta-ala on 263,667 km². Vuoden keskimääräinen lämpötila Ganggyessa on 7°C. Tammikuussa keskilämpötila on -12,4°C ja elokuussa 22,5°C. Keskimääräinen vuotuinen sadanta on 882,7 mm. ==Historia== Ganggyen kaupunki on kasvanut sotilaallisesti merkittävälle paikalle. Aluetta kaupungista pohjoiseen asuttivat džurtšenit. Vuonna 1413 paikasta tuli oman alueensa hallinnollinen keskus ja sen kaupunginmuuri rakennettiin vuonna 1436. Historiallisesti kaupunki tunnettiin esimerkiksi paikallisiin gisaengeihin liitetyistä tarinoista. Imphungin paviljonki rakennettiin vuonna 1472 ja jälleenrakennettiin palon jälkeen vuonna 1680. Japanin miehitettyä Korean kaupungista tuli japanilainen sotilastukikohta. Pohjoiskorealaisessa historiankirjoituksessa alue on liitetty Kim Hyong-jikin eli sittemmän Pohjois-Korean johtaja Kim Il-sungin isän johtamaan sissisotaan japanilaisia vastaan. Vuonna 1939 valmistui rautatie Ganggyesta Manpoon ja Suncheoniin. Pohjois-Korean itsenäistyttyä valtio pyrki kehittämään japanilaisaikana heitteille jääneitä sisämaan alueitaan. Osana tätä kehitystä muodostettiin Jagangin maakunta, jonka pääkaupunki Ganggyesta tuli vuonna 1949. Korean sodan aikana lokakuussa 1950 Pohjois-Korean hallitus muutti väliaikaisesti ensin Sinuijuun ja sitten Ganggyeen heidän menetettyään pääkaupunki Pjongjangin hallinnan. Kaupunki joutui tästä syystä Yhdysvaltain ilmavoimien tekemien suurten ilmapommitusten kohteeksi. Kim Il-sungin sanotaan oleskelleen kaupunkgissa ja sittemmin pohjoiskorealaisessa propagandassa on mainittu ns. "Ganggyen henki" sosialismia puolustettaessa. Kaupungissa on myös Kim Il- sungin muistomerkki. ==Talous== Kaupunki on teollistunut etenkin vuoden 1945 jälkeen, jota ennen alue oli pääosin maatalousvaltaista. Sittemmin kaupunkiin kasvoi kevyttä ja raskasta teollisuutta, kuten tekstiili- ja koneteollisuutta. Kaupungissa valmistetaan esimerkiksi traktoreita, kenkiä ja viiniä. Kaupungissa on myös aseteollisuutta ja Pohjois-Korean asevoimilla sanotaan olevan alueella useita maanalaisia laitoksia. Teollisuuden etuna alueella ovat lähistön monet vesivoimalat. Lähistöllä on myös kupari-, sinkki-, kivihiili- ja nikkeliesiintymiä. ==Väestö== Ganggyen asukasluku oli vuonna 2008 yhteensä 251 971. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pohjois-Korean kaupungit
Tilastollinen kausaliteetti

Tilastollinen kausaliteetti on tieteenfilosofinen käsite, jonka kehitti Wolfgang Pauli ja jota K. V. Laurikainen on paljon käsitellyt teoksissaan. Tilastollinen kausaliteetti tarkoittaa sitä, että luonnonlait eivät ole ehdottomia eli absoluuttisia, vaan kyse on todennäköisyyksistä. Luokka:Tieteenfilosofia
Bodysong

Bodysong on brittiläisen Simon Pummellin ohjaama elämää ja sivilisaatiota luotaava kokeellinen dokumenttielokuva vuodelta 2003. Elokuva on kerätty elokuva-arkistomateriaaleista sadan vuoden ajalta. Se on Pummellin yhdessä toimittaja Daniel Goddardin kanssa ajalta kasaama mosaiikki joka jakautuu karkeasti kahteen osaan. Ensiksi näytetään ihmisen syntymä, kasvu, murrosikä ja kuolema, jonka jälkeen toisella puoliskolla näytetään väkivaltaa, sotaa ja sairauksia. Taustalla soi filmimusiikki jonka sävelsi Radiohead-yhtyeestä tunnettu Jonny Greenwood, jonka ensimmäinen sooloalbumi Bodysong-nimeä kantava julkaisu on. Elokuva voitti British Independent Film Awards -palkinnon parhaana brittiläisenä dokumenttina vuonna 2003. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * * Luokka:Vuoden 2003 dokumenttielokuvat Luokka:Brittiläiset dokumenttielokuvat
Kuuliaiset

Kuuliaiset olivat vielä 1900-luvun alkupuolella käytössä oleva häätapa. Maaseudulla käytäntönä oli, että kuulutukset käytiin hakemassa kirkosta, ja pappi luki ne kolmessa peräkkäisessä jumalanpalveluksessa. Kun tämä oli selvää, järjestettiin kuuliaiset: ne vastasivat yhdistettynä kihlajaisia ja hääjuhlaa; morsiamen kodissa pidettiin pidot, joihin kutsuttiin kaikki kylän väki; nyt sai jokainen jolla oli huomauttamista tulevaa avioliittoa vastaan esittää kantansa. Paikalla oli yleensä myös pappi tai joskus hänen tehtävään määräämänsä, esimerkiksi opettaja. Mahdolliset vastalauseet kirjattiin ylös ja tutkittiin. Jos mitään ei ilmennyt, varsinainen vihkiminen toimitettiin kirkossa muutaman todistajan läsnä ollessa seuraavassa sopivassa tilaisuudessa. Tapa hiipui hiljalleen talvisodan edellä. Minna Canth sijoittaa toisen murhanäytelmänsä, Anna Liisan, tapahtumaan juuri nimihenkilön kuuliaisissa. Rahvaan tiedetään viettäneen kuuliaisia jo 1700-luvulla. Muutamissa Etelä-Pohjanmaan ruotsinkielisissä pitäjissä nuorenparin kunniaksi ammuttiin kuuliais- tai häälaukauksia heidän hakiessaan pappilasta kuulutuksia. Vöyrillä tällainen ammunta kiellettiin 1797 sakon uhalla. Seuraavalla vuosisadalla kihlakunnanoikeudet sakottivat mainitunlaisista laukauksista Vöyrin lisäksi ainakin Munsalassa, Uudessakaarlepyyssä ja Mustasaaressa. Suomenkielisissä pitäjissä kuuliaisia voitiin juhlia järjestämällä tansseja.Kallio, Reino, Häiriköintiä ja henkirikoksia. Helsinki 2009, s. 76–77, 120, 149, Kallio, Reino, Talollisia ja tilattomia. Padasjoki 2006, s. 150. == Lähteet== Luokka:Häät
Mälkölä

Mälkölä (, vuoteen 1948 asti Мялькёля) on kylä Kähärin kunnassa Viipurin piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Mälkölä sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Mälkölä oli Suomelle kuuluessaan osa Äyräpään kuntaa. Se sijaitsi Äyräpään eteläosassa Muolaan vastaisella rajalla. Mälkölän naapurikyliä olivat pohjoisessa Pölläkkälä ja Kaukila sekä Muolaan puolella Moiniemi. Mälkölän kylä jakaantui kahteen osaan: varsinaiseen Mälkölään ja Salmenkaitajoen varrella sijainneeseen Salo-Mälkölään. Mälkölä rajoittui idässä Vuokseen ja lännessä sen alueelle ulottui Äyräpäänjärvi tai se mitä siitä oli jäljellä vuoden 1857 Vuoksen laskun myötä. Etelässä kylän rajan muodosti Salmenkaitajoki, joka oli muodostunut aiemmin Äyräpäänjärven ja Vuoksen yhdistäneestä Puratsinsalmesta Vuoksen vedenpinnan laskun yhteydessä. Lisäksi kylä alueella virtasi Salmenkaitajokeen laskeva Lieteoja. Kylän alueella sijaitsi Kolmikanta-niminen mäki, joka oli Äyräpään kunnan korkein kohta. ==Kyläkuvaus== Mälkölä sijaitsi hyvien maantieyhteyksien varrella. Kylän halki kulki Viipurista Rautuun johtanut kantatie 62. Mälkölän kohdalla siitä erkani maantiet Äyräpään kirkolle, kunnan keskustaajamaan Pölläkkälään ja etelään Muolaan Ala-Kuusaan kylään. Mälkölä oli maalaiskylä, jonka väestöstä suurin osa sai elantonsa maataloudesta. Kylän peltopinta-ala oli noin 1 000 ha, jonka lisäksi kylän alueella oli laajat Äyräpäänjärven pinnan laskun myötä syntyneet lietealueet. Salo-Mälkölässä ja Vuoksen rannalla Ritasaaressa harjoitettiin jonkin verran kalastusta. Kylässä oli myös käsityöläisiä ja kotiteollisuustuotteina valmistettiin erilaisia ajokaluja ja Salo-Mälkölän alueella myös veneitä. Kylässä toimi myös Känkäsen kutomo. Mälkölän kansakoulu perustettiin vuonna 1884, jolloin Äyräpää kuului vielä Muolaan kuntaan. Mälkölän koulu oli toinen Muolaaseen perustettu kansakoulu ja sitä kävivät aluksi koko myöhempi Äyräpään alue sekä Kuusaan kylä. Kylän toinen koulu perustettiin Salo-Mälkölään vuonna 1927. Mälkölän osuuskaupalla oli päämyymälän lisäksi sivumyymälät Salo-Mälkölässä ja Kaukilassa. Mälkölässä oli myös virkeä nuorisoseura, jolla oli oma talo kylän keskustassa koulun lähellä. Nuorisoseuran lisäksi kylässä toimivat suojeluskunta, lotat ja martat. ==Historia== Mälkölässä sijaitsi aikoinaan Ventelän hovin ulkokartano, josta 1930-luvulla oli muistona koivukujat ja karjarakennus. Mälkölän väestö evakuoitiin talvisodan alettua läntisempään Suomeen, ja Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle. Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa ja kylän asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa Mälkölä jäi Neuvostoliiton puolelle. ==Lähteet== Luokka:Äyräpään kylät
KF Trepça

Klubi Futbollistik Trepça (jalkapalloseura Trepcan) on monilajinen kosovolainen urheiluseura, joka on kotoisin Mitrovicasta. Seura perustettiin vuonna 1932. ==Pelaajat == ==Lähteet== Luokka:Kosovolaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1932 perustetut urheiluseurat
Gila

Gila voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Gila, särkikaloihin kuuluva kalasuku * Gilajoki, Coloradojoen sivujoki Yhdysvaltain Arizonassa ja New Mexicossa * Gilalisko (Heloderma suspectum), Yhdysvaltojen lounaisosien myrkyllinen liskolaji * Gilalohi (Oncorhynchus gilae), Yhdysvaltojen lounaisosien lohikalalaji. * Gilan kansallismetsä, Yhdysvalloissa New Mexicossa oleva suojelualue
Sinner’s Serenade

Sinner’s Serenade on suomalaisen metalliyhtye Eternal Tears of Sorrow’n esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1997. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Altti Veteläinen – laulu, basso * Olli-Pekka Törrö – kitara, koskettimet, rumpuohjelmointi * Jarmo Puolakanaho – kitara, koskettimet, rumpuohjelmointi == Aiheesta muualla == * Sinner’s Serenade discogs.com-sivustolla * Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:Vuoden 1997 esikoisalbumit Luokka:Eternal Tears of Sorrow’n albumit
Vilda Mánnu

__NOTOC__ Vilda Mánnu on suomalaisen metalliyhtye Eternal Tears of Sorrowin toinen pitkäsoitto, ja se julkaistiin vuonna 1998. Albumin nimikappale, Vilda Mánnu, on pohjoissaamen kieltä, ja tarkoittaa 'villiä kuuta'. Levyllä on myös toinen saamelaisperäinen kappaleen nimi, sillä Goashem (oikeastaan "goas'kem", nykypohjoissaameksi goaskin) on kantasaameen rekonstroitu muoto sanasta 'kotka'. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Altti Veteläinen – basso, laulu * Jarmo Puolakanaho – kitara, syntikat, rumpuohjelmointi * Olli-Pekka Törrö – kitara, syntikat, rumpuohjelmointi \+ * Heli Luokkala – laulu (kappaleet 5 ja 6) === Tuotanto === * Ahti Kortelainen – äänittäjä, miksaaja * Mika Jussila – masteroija * Tupi – avustava äänittäjä == Arvostelut == * Chronicles of Chaos: 8/10Chronicles of Chaos: Album review * The Metal Crypt: 3.99/5The Metal Crypt: Album review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Eternal Tears of Sorrow’n albumit Luokka:Vuoden 1998 albumit
Massadistribuutio

Massadistribuutio on mittateorian käsite, jonka avulla voidaan kuvata "massan" jakautumista joukoissa. ==Määritelmä== Olkoon (X,\mathcal{A},\mu ) mitta- avaruus varustettuna topologialla ja F \subset X. Nyt mitta \mu on massadistribuutio joukossa F, jos # Perusjoukko X on äärellis- ja positiivimittainen, eli 0 < \mu (X) < \infty, # Mitan \mu kantaja sisältyy joukkoon F, eli \operatorname{spt} \, \mu \subset F. Tässä ajatellaan, että valitsemme äärellisen määrän massaa ja levitämme sen joukkoon F, jolloin saamme massan jakauman joukossa F. Triviaalisti jokainen mitta, joka toteuttaa ehdon 1. on aina massadistribuutio koko perusjoukossa X sillä kantaja on suoraan määritelmän nojalla aina X:n osajoukko. ==Esimerkkejä== * Olkoon L = \\{ (x,0) : x \in [0,1] \\} väli [0,1] tasossa. Määritellään kuvaus \mu : \operatorname{Leb}\, \R^2 \rightarrow [0,+\infty ] kaavalla \mu (A) = m_1 (A \cap L) , missä m_1 on 1-ulotteinen Lebesguen mitta ja joukko A \cap L tulkitaan tason sijasta lukusuoran osajoukoksi. Tällöin Lebesguen mitan ominaisuuksista seuraa, että \mu on mitta. Lisäksi koska \mu (\R^2) = m_1 ([0,1]) = 1 ja kantaja \operatorname{spt} \, \mu = L, niin \mu on massadistribuutio joukossa L. ==Energia== Avaruudessa \R^n massadistribuution liittyy oleellisesti potentiaaliteoreettiset käsitteet s-potentiaali ja s-energia. Niiden avulla voidaan mittateoriassa muun muassa arvioida fraktaalien Hausdorffin dimensiota. Määritellään, että jos s > 0, x \in \R^n ja \mu massadistribuutio \R^n:ssä, niin massadistribuution \mu s-potentiaali pisteessä x on luku \phi_s (x) = \int\limits_{\R^n} \frac{d\mu(y)}{||x-y||^s} , missä integraali on massadistribuution \mu määräämä mittaintegraali. Tapauksessa n=3 ja s=1 tämä kaava antaa tavallisen Newtonin gravitaatiopotentiaalin. Vastaavasti massadistribuution \mu s-energia on luku I_s (\mu) = \int\limits_{\R^n} \phi_s (x) d\mu(x) , eli toisin sanoen I_s (\mu) = \iint\limits_{\R^n \, \R^n} \frac{d\mu(x) d\mu(y)}{||x-y||^s} . Esimerkiksi voidaan osoittaa, että jos F \subset \R^n ja on olemassa massadistribuutio \mu joukossa F siten, että I_s (\mu) < \infty, niin Hausdorffin mitta \mathcal{H}^s (F) = \infty ja dimensio \operatorname{dim}_\mathcal{H} \, F \geq s . Luokka:Mittateoria
Chaotic Beauty

__NOTOC__ Chaotic Beauty on Eternal Tears of Sorrowin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin helmikuussa 2000. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Altti Veteläinen – basso, laulu * Jarmo Puolakanaho – kitara * Antti-Matti Talala – kitara * Pasi Hiltula – koskettimet * Petri Sankala – rummut * Kimberly Goss – laulu === Vierailevat muusikot === * Kimberly Goss – laulu (kappaleet 3, 5 ja 9) * Heli Luokkala – laulu (kappale 12) === Tuotanto === * Niklas Sundin – kansikuva, grafiikka * Mika Jussila – masteroija * Ahti Kortelainen – äänittäjä * Mikko Karmila – äänittäjä, miksaaja * Auvo Tuomaala – valokuvat == Arvostelut == * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Eternal Tears of Sorrow’n albumit Luokka:Vuoden 2000 albumit
A Virgin and a Whore

__NOTOC__ A Virgin and a Whore on Eternal Tears of Sorrowin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. lokakuuta 2001. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 39. == Kappaleet == # # # # # # # # # === Japanin bonuskappaleet === # * # == Kokoonpano == * Altti Veteläinen – basso, laulu * Jarmo Puolakanaho – kitara * Antti Kokko – kitara * Pasi Hiltula – koskettimet * Petri Sankala – rummut \+ * Juha Kylmänen – laulu (kappaleet 5 ja 6) === Tuotanto === * Ahti Kortelainen – äänittäjä * Mikko Karmila – äänittäjä, miksaaja * Mika Jussila – masteroija == Arvostelut == * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2001 albumit Luokka:Eternal Tears of Sorrow’n albumit
Before the Bleeding Sun

__NOTOC__ Before the Bleeding Sun on Eternal Tears of Sorrowin viides pitkäsoitto. Albumi julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Spinefarm Records. Albumi nousi viikoksi Suomen virallisen listan sijalle 26. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == === Yhtye === * Altti Veteläinen – basso, laulu * Jarmo Puolakanaho – kitara * Risto Ruuth – kitara * Janne Tolsa – koskettimet * Petri Sankala – rummut === Vierailevat muusikot === * Jarmo Kylmänen – puhdas laulu * Miriam Renvåg – laulu * Marco Hietala – taustalaulu * Tony Kakko – taustalaulu === Tuotanto === * Ahti Kortelainen – äänittäjä * Janne Tolsa – äänittäjä * Mikko Karmila – miksaaja * Minerva Pappi – masteroija * Vesa Ranta – valokuvat * Travis Smith – grafiikka == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Imperiumi.net: 8+/10Imperiumi.net: Levyarvio * The Metal Forge: 7/10The Metal Forge: Album review * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Eternal Tears of Sorrow’n albumit
The Black Waltz

__NOTOC__ The Black Waltz on suomalaisen melodinen death metal -yhtye Kalmahin albumi, joka julkaistiin vuonna 2006. Musiikillisesti yhtye on ottanut askeleita thrash metallin suuntaan ja Pekka Kokon laulutyyli on muuttunut kokonaan perinteiseksi matalaksi death metal -murinaksi, kun taas edellisillä albumeilla se edusti enemmän korkeaa rääkymistä. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 38. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Pekka Kokko – laulu, kitara * Antti Kokko – kitara * Janne Kusmin – rummut * Timo Lehtinen – basso * Marco Sneck – koskettimet === Tuotanto === * Ahti Kortelainen – äänittäjä, miksaaja * Mika Jussila – masteroija * Vesa Ranta – kansikuva, layout, valokuvat == Arvostelut == * Desibeli.net: * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Kalmahin albumit
Ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailut 2001

Ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailut 2001 olivat järjestyksessään 31. lajin maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Calgaryssa, Kanadassa. ==Miesten yksikkö== Mitali Urheilija Kultaa Armin Zöggeler Hopeaa Georg Hackl Pronssia Markus Prock ===Naisten yksikkö=== Mitali Urheilija Kultaa Sylke Otto Hopeaa Silke Kraushaar Pronssia Barbara Niedernhuber ==Miesten kaksikko== Mitali Urheilija Kultaa (André Florschütz, Torsten Wustlich) Hopeaa (Steffen Skel, Steffen Wöller) Pronssia (Tobias Schiegl, Markus Schiegl) ==Sekajoukkue== Mitali Joukkue Kultaa (Georg Hackl, Silke Kraushaar, Patric Leitner, Alexander Resch) Hopeaa (Karsten Albert, Sylke Otto, Steffen Skel, Steffen Wöller) Pronssia (Tony Benshoof, Becky Wilczak, Mark Grimmette, Brian Martin) ==Mitalitaulukko== Sijoitus Maa Kulta Hopea Pronssi Mitalien määrä 1\. 3 4 1 8 2\. 0 0 2 2 3\. 1 0 0 1 4\. Yhdysvallat 0 0 1 1 ==Lähteet== *Miesten kaksikon maailmanmestarit *Miesten yksikön maailmanmestarit *Sekajoukkueen maailmanmestarit *Naisten yksikön maailmanmestarit 2001 Luokka:Vuoden 2001 urheilu Luokka:Calgaryn urheilu
Liisa Ruismäki

Liisa Orvokki Ruismäki (s. 21. maaliskuuta 1948 Kuortane) on suomalainen historian lehtori, filosofian maisteri, kotiseutuneuvos ja tietokirjailija. Ruismäki syntyi Kuortaneella ja muutti Kauhajoelle vuonna 1974. Ruismäki on toiminut monipuolisesti nykyisen asuinpaikkansa Kauhajoen, synnyinpaikkansa Kuortaneen sekä koko Etelä-Pohjanmaan maakunnan kulttuurielämässä. Hänen kirjallinen päätyönsä tähän mennessä on ollut 874-sivuisen Kauhajoen pitäjähistorian kirjoittaminen. Kotiseutuneuvoksen arvonimi Ruismäelle myönnettiin vuonna 2006. Ruismäki opetti Kauhajoen lukiossa historiaa ja on nykyisin Kauhajoen kulttuurisäätiön hallituksen puheenjohtaja. Lehtorin virastaan hän jäi eläkkeelle syyslukukauden 2011 päätteeksi.http://www.kauhajoki.fi/site?node_id=1479#§121 == Teokset == *Ruismäki, Liisa: Kauhajoen historia: esihistoriasta vuoteen 1918, (1987) ISBN 951-99888-2-3 *Ruismäki, Liisa (toim.): Pirättyy puheelle: Mäyryn kyläkirja, (2000) ISBN 952-91-2716-2. *Ruismäki, Liisa (toim. muiden kanssa): Lakkia ja elämää varten. Kauhajoen yhteislyseo 1928 - Kauhajoen lukio 2003, (2003) ISBN 952-91-6183-2 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luhta Sportswear Company

Luhta Sportswear Company (vuoteen 2016 L-Fashion Group Oy,Luhta tekee paluun - vaatekonserni vaihtaa nimensä, Markkinointi & Mainonta 31.3.2016. 1990-luvulle asti Luhta Oy) on suomalainen vaatetusalan konserni. Sen perusti Lahdessa vuonna 1907 Vihtori Luhtanen. Luhta on Suomen suurin muotialan yritys.Yritysesittelyt: L-Fashion Group, Finpro. Viitattu 25.5.2014. == Historia == Kotiteollisuustoimintana alkanut yritys yhtiöitettiin vuonna 1937 nimelle V. Luhtanen OyLahden tekstiili- ja jalkineteollisuus ennen toista maailmansotaa , Lahden museot. Viitattu 9.2.2017., myöhemmin Luhta Oy. Nimi vaihtui 1990-luvulla L-Fashion Groupiksi sen jälkeen, kun oli ostettu kasvuhakuisuuden nimissä Rukka, Torstai, Big-L, J.A.P. ja Beavers, joista muodostettiin erillisiä liiketoimintayksikköjä. Niiden myötä syntyi uudenlainen yhtymäorganisaatio, jota nimi muutettiin vastaamaan. Vuonna 2016 otettiin käyttöön nimi Luhta Sportswear Company. == Liiketoiminta == Yrityksen vanhimman merkin, Luhdan, lisäksi konserni omistaa tuotemerkit Ril’s, Rukka, Icepeak, James, Torstai, O.i.s, Sinisalo, Skila, Story, Big-L, Beavers ja Your FACE. Luhdan emoyritys Polap-team osti toukokuussa 2019 lisäksi luksusmerkki Balmuirin. Luhdan tärkeimmät vientimaat ovat Saksa, Venäjä, Ruotsi, Alankomaat ja Ranska. Lisäksi yhtymään kuuluu trading-toimintaan erikoistunut L-Fashion House sekä vähittäiskauppaketju Aleksi 13. Aiemmin siihen kuului myös Vaatehuone. ==Palkinnot== Vuonna 2012 L-Fashion Groupille myönnettiin Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinto. Yrityksen edeltäjä V. Luhtanen Oy sai vuonna 1970 saman palkinnon, tuolloin nimellä Tasavallan presidentin vientipalkinto. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Luhta Luokka:Suomalaiset vaatetusalan yritykset Luokka:Urheiluvaatemerkit Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset
Somewhere Back in Time

Somewhere Back in Time: The Best of 1980–1989 on englantilaisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin kokoelma-albumi. Se julkaistiin 12. toukokuuta 2008 Somewhere Back In Time World Tour -kiertueen tueksi. Kokoelman kappaleet on valittu yhtyeen seitsemältä ensimmäiseltä albumilta. ==Kappaleet== # (Live After Death) # (Live After Death) # (Powerslave) # (Piece of Mind) # (Somewhere in Time) # (The Number of the Beast) # (The Number of the Beast) # (The Number of the Beast) # (Live After Death) # (Seventh Son of a Seventh Son) # (Live After Death) # (Seventh Son of a Seventh Son) # (Powerslave) # (The Number of the Beast) # (Live After Death) ==Kokoonpano== * Bruce Dickinson - laulu * Steve Harris - bassokitara * Dave Murray - kitarat * Adrian Smith - kitarat * Nicko McBrain - rummut * Clive Burr - rummut raidoilla 6, 7, 8, 14 * Michael Kenney - kosketinsoittimet raidoilla 10 ja 12 == Arvostelut == * About.com: About.com: Album review * Allmusic: Allmusic review * Imperiumi: 7/10Iron Maiden - Somewhere Back In Time - The Best Of 1980-1989 Viitattu 25.12.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2008 kokoelma-albumit Luokka:Iron Maidenin kokoelma-albumit