EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Venäjänmustaterrieri

Venäjänmustaterrieri () on isokokoinen alkujaan venäläinen palvelus- ja vahtikoirarotu, joka on saavuttanut suosiota myös kotimaansa ulkopuolella. Venäjänmustaterrieri kuuluu FCI:n roturyhmään 2. Nimestään huolimatta venäjänmustaterrieri ei kuulu terriereihin. == Ulkonäkö == Karvapeite mustaterrierillä on laineikasta 4–10 cm pitkää, yleensä karkeaa, vahvaa, tiheää ja tiiviisti ihonmyötäistä. Väritykseltään koira on musta tai mustanharmaa. Säkäkorkeus on uroksilla noin 72–76 cm (alle 70 cm ja yli 78 cm luetaan virheiksi) ja nartuilla noin 68–72 cm (alle 66 cm ja yli 74 cm luetaan virheiksi). == Luonne ja käyttäytyminen == Luonteeltaan venäjänmustaterrieri on vilkas, tarkkaavainen ja hyvähermoinen. Se on taistelunhaluinen ja rohkea siinä on myös kovuutta. Venäjänmustaterrieri on sitkeä, ja sen koulutettavuudessa on suuriakin vaihteluita. Venäjänmustaterrierin, kuten minkä tahansa muunkin koiran huolelliseen tapakasvatukseen on paneuduttava pennusta saakka. == Alkuperä == 1940-luvun lopulla Roi-niminen suursnautseri astui useamman airedalenterrieri-nartun, rottweiler-nartun ja moskovanvesikoira-nartun, joiden kaikkien jälkeläisiä käytettiin mustaterrierin kehittämiseen. Niiden lisäksi jalostukseen tiedetään sittemmin käytetyn myös tanskandoggia, venäjänvinttikoiraa ja laikaa.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 619. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. Suomeen venäjänmustaterrierit tulivat 1970-luvulla, ja rotuharrastajat perustivat Suomen Mustaterrierit ry:n vuonna 1978.Mustaterrierit Suomessa Vaikka venäjänmustaterrieriä voidaan käyttää vartio- ja suojeluskoirana, niin Suomessa sitä käytetään ensisijaisesti palveluskoirana.Koirat.com – Mustaterrieri == Lähteet == *Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf) *Tapio Eerola, Suomen koirarodut *Venäjän Mustaterrieri ry. === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:FCI 2 Pinserit, snautserit, molossityyppiset ja sveitsinpaimenkoirat Luokka:Pinserit ja snautserit Luokka:Venäläiset koirarodut Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ray Wise

Raymond Herbert Wise (s. 20. elokuuta 1947 Akron, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Leland Palmerin roolista televisiosarjassa Twin Peaks. ==Ura== Wise syntyi Akronissa Ohiossa ja opiskeli Kentin yliopistossa. Hänen uransa alkoi 1970-luvulla muutamista vierasesiintymisistä televisiosarjoissa. Myöhemmin 1980-luvulla Wise esiintyi hetken aikaa suositussa Dallas-televisiosarjassa, jonka myötä hän teki enemmän vierailevia rooleja, sekä muutamia elokuvarooleja, kuten Leon Nash elokuvassa RoboCop. Varsinaisesti tunnetuksi Wise tuli Twin Peaks -televisiosarjan myötä 1990-luvulla, jolloin hän sai Saturn-ehdokkuuden. Hän näytteli myös tv- sarjassa 24 varapresidentti Hal Gardneria. Harvemmin elokuvissa nähty Wise on kuitenkin 2000-luvulla alkanut esiintyä useammin elokuvissa ja tekikin ensimmäisen ääniroolinsa animaatioelokuvassa Superman: Doomsday vuonna 2007. ==Aiheesta muualla== * * NNDB.com Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leipziger Platz

thumb|Leipziger Platz Berliinissä Leipziger Platz on aukio Saksan pääkaupungissa Berliinissä Mitten kaupunginosassa. Aukio on muodoltaan kahdeksankulmainen, ja sen itälaidalta alkaa Leipziger Straße. Sen vieressä sijaitsee myös Potsdamer Platz. Leipziger Platz luotiin yhdessä Pariser Platzin ja Mehringplatzin kanssa vuosina 1732–1738 saksalaisen arkkitehdin Philipp Gerlachin suunnitelmien pohjalta. Se sai nykyisen nimensä vuonna 1814 Leipzigin taistelun muistoksi. Aukiota vierustamaan rakennettiin useita edustavia rakennuksia, kuten A. Wertheimin tavaratalo, joka oli aikansa suurin Euroopassa. Aukio tuhoutui täysin toisessa maailmansodassa. Kylmän sodan aikana Leipziger Platz jäi Itä-Berliinin puolelle, mutta se oli hylättyä ja suljettua rajavyöhykettä, sillä raja ja Berliinin muuri kulkivat välittömästi sen länsipuolelta Potsdamer Platzin halki. Saksan jälleenyhdistyttyä alkoivat aukion uudelleenrakennustyöt. Aukiolle palautettiin sen alkuperäinen kahdeksankulmainen muoto müncheniläisten arkkitehtien Heinz Hilmerin ja Christoph Sattlerin suunnitelmien pohjalta. Luokka:Berliinin aukiot
Operaatio Ten-Gō

Operaatio Ten-Gō () oli Japanin laivaston viimeinen merkittävä operaatio toisen maailmansodan Tyynenmeren sodassa. Taistelu käytiin Yhdysvaltoja vastaan Tyynellämerellä Kyūshūn ja Ryūkyū-saarten välisellä merialueella 7. huhtikuuta 1945. Taistelu päättyi Yhdysvaltain voittoon. Yhdysvallat menetti taistelussa 10 lentokonetta ja 77 sotilasta. Japani menetti valtaosan kalustostaan ja yli 3 800 japanilaista sotilasta kuoli taistelussa. Japanilaisilla oli taistelussa käytössään taistelulaiva Yamato ja kevyt risteilijä Yahagi sekä kahdeksan hävittäjääYoshida 1999, s. xiii 2\. hävittäjäviiriköstä. Hävittäjät olivat Fuyutsuki, Suzutsuki, Yukikaze, Isokaze, Hamakaze, Hatsushimo, Asashimo ja Kasumi.Yoshida 1999, s. 30 Japanilaisjoukkojen komentajina toimivat vara-amiraali Seiichi Itō, Yamaton kapteeni lippueamiraali Kōsaku Aruga ja hävittäjäosaston komentaja lippueamiraali Keizō Komura. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Tyynenmeren sodan taistelut toisessa maailmansodassa Luokka:Toisen maailmansodan sotilasoperaatiot Luokka:Toisen maailmansodan meritaistelut Luokka:Vuoden 1945 sotahistoria Luokka:Yhdysvaltain taistelut Luokka:Yhdysvallat toisessa maailmansodassa Luokka:Yhdysvaltain laivaston historia Luokka:Japani toisessa maailmansodassa Luokka:Keisarillisen Japanin laivasto
Jean-Joseph Languet de Gergy

Jean-Joseph Languet de Gergy (25. elokuuta 1677 Dijon Ranska – 11. toukokuuta 1753 Sens) oli ranskalainen kirkkoruhtinas ja teologi, joka toimi Soissons'n piispana ja Sens'n arkkipiispana. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen. ==Elämä ja teokset== Hän syntyi vaikutusvaltaiseen Burgundin parlamentin syyttäjän perheeseen, ja hänen maanmiehensä ja suojelijansa oli Jacques Bénigne Bossuet, joka esitteli hänet Ranskan kuninkaalle Ludvig XIV:lle, ja tämä nimesi hänet kruununperijättären rippi-isäksi. Samaan aikaan hän toimi myös Autunin hiippakunnan yleisenä apupappina. Hän sai tehtäväkseen tutkia Paray-le-Monialin seurakunnan hautausmaalle haudatun uskonnollisen mystikon Marguerite-Marie Alacoquen haudan ympärillä tapahtuneeksi koettuja ihmeitä. Vuonna 1729 hän julkaisi tästä pyhimyksestä kirjoittamansa elämäkerran. Hänet oli kuitenkin nimitetty Soissons'n piispaksi jo vuonna 1715, valittu jäseneksi Ranskan akatemiaan vuonna 1721 nimetty Sens'n arkkipiispaksi vuonna 1730 ja valtioneuvoston jäseneksi vuonna 1747 Hänen teoksensa Marguerite-Marie Alacoquesta sai aikaan voimakkaan hyökkäyksen eritoten jansenistien taholta, sillä he vastustivat Pyhän-Sydämen-kulttia. Koska Languet de Gergy oli toisaalta jansenistien vastaisen bullan bulle Unigenitu kannattaja, hän sekaantui tähän useisiin osiin levinneeseen uskonnollis-poliittiseen taisteluun ja tuli sen aikana tunnetuksi terävistä pamfleteistaan, joita hän kirjoitti useita. Hän kuului taistelussa "hurskaiden puolueeseen", joka toimi valistuksen filosofiaa vastaan ja vastusti jyrkästi sekä Montesquieun että Voltairen valintaa Ranskan akatemian jäseniksi. ==Keskeiset teokset== *Du Véritable esprit de l'Église dans l'usage de ses cérémonies, ou Réfutation du traité de Claude de Vert intitulé : « Explication simple et historique des cérémonies de l'Église » (1715) *Traité de la confiance en la miséricorde de Dieu, augmenté d'un Traité du faux bonheur des gens du monde et du vrai bonheur de la vie chrétienne (1718). Teksti verkossa *La Vie de la vénérable Mère Marguerite-Marie, religieuse de la Visitation Sainte Marie du monastère de Paray-le-Monial en Charolais, morte en odeur de sainteté en 1690 (1729) *Traité sur les moyens de connaître la vérité dans l'Église (1749) *Recueil d’écrits polémiques (1752) *Mémoires inédits de Languet de Gergy, archevêque de Sens (1863). In La Famille d'Aubigné et l'enfance de Mme de Maintenon par Théophile Lavallée. ==Lähteet== *Nelson-Martin Dawson: Fidélités ecclésiastiques et crise janséniste : Mgr Jean Joseph Languet de Gergy et la bulle Unigenitus. Éditions Les fous du roi, Sherbrooke, Québec, 2001 *Ranskan akatemian elämäkertatiedosto Languet de Gergy, Jean-Joseph Languet de Gergy, Jean-Joseph Languet de Gergy, Jean-Joseph
Elfriede Kaun

Elfriede Kaun-Rahn (5. lokakuuta 1914 Büttel – 5. maaliskuuta 2008 Kiel) oli saksalainen yleisurheilija. Hän syntyi Büttelissä, Steinburgissa, ja voitti pronssia naisten korkeushypystä Berliinin kesäolympialaisissa vuonna 1936.Elfriede Kaun Kaunin tulos oli vuoden 1936 olympialaisissa 160 senttimetriä. Hän oli uransa aktiivisessa vaiheessa 170 cm pitkä ja painoi 60 kg. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset korkeushyppääjät Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Kazimierz Świątek

Kazimierz Świątek (; s. 14. lokakuuta 1914 – 21. heinäkuuta 2011 Pinsk) oli yksi roomalaiskatolisen kirkon kardinaaleista. Hän toimi vuosina 1991–2006 Minsk-Mahiloŭ arkkipiispana Valko-Venäjällä. Świątek syntyi Valgassa, Virossa. Hän opiskeli seminaarissa Pinskissä ja sai pappisvihkimyksensä vuonna 1939. NKVD pidätti hänet toisessa maailmansodassa kahdesti, ja hän vietti kymmenen vuotta pakkotyöleirillä Siperiassa. Vapauduttuaan kesäkuussa 1954 Świątek palasi Pinskiin. Hänestä tehtiin kardinaali vuonna 1994, jossa tehtävässä hän jatkoi 91-vuotiaaksi saakka. ==Lähteet== Luokka:Kardinaalit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Valkovenäläiset papit Luokka:Gulagissa vankeina olleet Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Maksim (patriarkka)

Patriarkka Maksim (; oik. Marin Minkov) (29. lokakuuta 1914 – 6. marraskuuta 2012) oli ortodoksinen kirkonmies, joka toimi 1971–2012 Bulgarian patriarkaatin johtajana. Maksim syntyi Orešakin vuoristokylässä vanhempiensa kahdesta lapsesta toiseksi. Hän valmistui 1935 Sofian seminaarista ja opiskeli sen jälkeen teologiaa Sofian yliopistossa. Maksim nousi Bulgarian patriarkaatin arvojärjestyksessä, ja hänet nimettiin 1971 patriarkaksi. Kommunismin kaatumisen jälkeen uusi hallinto halusi erottaa kaikki kommunistien nimittämät kirkolliset johtajat, mutta valtion ja kirkon eron takia valtio ei pysty erottamaan kirkon johtajia. Patriarkaatin sisällä mielipiteet jakautuivat Maksimin kannattajiin ja hänen erotusta vaativiin. Kirkko hajosi kahteen synodiin, mutta pääosa papeista tuki Maksimia. Bulgarian kirkon jakaantuminen päättyi vasta 2010. Maksim kuoli marraskuussa 2012 sofialaisessa sairaalassa, jossa hän oli ollut jo kuukauden hoidettavana. == Lähteet == Luokka:Bulgarialaiset henkilöt Luokka:Uskonnolliset johtajat Luokka:Patriarkat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Louis Malle

Louis Malle (30. lokakuuta 1932 Thumeries, Ranska – 23. marraskuuta 1995 Beverly Hills, Kalifornia, YhdysvallatBfi ) oli ranskalainen elokuvaohjaaja, joka teki elokuvia niin ranskaksi kuin englanniksikin. ==Elämä ja ura== Louis Malle syntyi 30. lokakuuta 1932 varakkaaseen perheeseen Thumeries’ssä. Hän aloitti opinnot pariisilaisessa elokuvakoulussa vuonna 1950. Valmistuttuaan koulusta hän työskenteli ohjaaja Robert Bressonin avustajana ja osallistui dokumentin Le Monde du silence (1956) ohjaamiseen meritutkija Jacques-Yves Cousteaun kanssa. Mallen ensimmäinen pitkä elokuva oli psykologinen trilleri Hissillä mestauslavalle (1958). Sitä seurannut Yö kuuluu rakkaudelle (1958) oli kaupallinen menestys, joka teki Mallesta arvostetun ohjaajan. Elokuvassa on Mallelle tyypillistä aistillisten teemojen rohkeaa ja estotonta käsittelyä. Mallen kolmas elokuva, Virvatuli (1963) käsitteli sosiaalista vieraantumista ja eristyneisyyttä, ja sitä kutsuttiin Mallen kypsimmäksi ja hienostuneimmaksi työksi. Pariisin varas (1967) kertoo varkaaksi ryhtyneestä porvarismiehestä. Mallen muita 1960-luvun elokuvia olivat muun muassa kreisikomedia Zazie – Pariisin päiviä (1960) ja musiikkisatiiri Viva Maria! (1965). Malle asui Intiassa puoli vuotta ja julkaisi sen jälkeen pitkän dokumenttielokuvan Calcutta (1969) sekä seitsenosaisen televisiosarjan Intiasta. Mallen 1970-luvun alun elokuvia olivat yksinkertaiset Rakas sydän (1971), joka on komedia nuoresta miehestä, ja Lacombe, Lucien (1974), tarina Gestapon vakoojaksi ryhtyneestä nuorukaisesta. Malle muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1975. Siellä hän ohjasi elokuvan Pretty Baby (1978), joka kertoo 12-vuotiaasta bordellin asukkaasta New Orleansissa. Mallen myöhemmistä filmeistä arvostettuja ovat Atlantic City (1980), komediadraama pikkurikollisesta; Ilta Andrén kanssa (1981), erikoinen elokuva ruokapöytäkeskustelusta; sekä Näkemiin lapset (1987), omaelämäkerrallinen muistelu roomalaiskatolisesta poikakoulusta miehitetyssä Ranskassa. Mallen viimeiseksi elokuvaksi jäi 42. kadun Vanja (1994), jossa teatteriseurue esittää Vanja-eno-näytelmää. Malle oli kaksi kertaa naimisissa, joista avioliitto Candice Bergenin kanssa kesti aina Mallen kuolemaan asti. Hänellä oli suhde näyttelijä Susan Sarandonin kanssa, jonka läpimurtoelokuva oli Mallen Atlantic CityElämäkerta, Yahoo.com . Mallella on kolme lasta. Hän kuoli lymfoomaan 63-vuotiaana. == Filmografiaa == * Hissillä mestauslavalle (1958) * Yö kuuluu rakkaudelle (1958) * Zazie – Pariisin päiviä (1960) * Enkeli vai paholainen (1962) * Virvatuli (1963) * Viva Maria! (1965) * Pariisin varas (1967) * Rakas sydän (1971) * Lacombe, Lucien (1974) * Musta kuu (1975) * Pretty Baby (1978) * Atlantic City (1981) * Ilta Andrén kanssa (1981) * Crackers – nakertajat (1984) * Alamo Bay (1985) * Näkemiin lapset (1987) * Milou toukokuussa (1989) * Damage (1992) * 42. kadun Vanja (1994) ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * ”Classical Reprint: Louis Malle Phip Frenchin haastateltavana”, Filmihullu 3/1999. == Aiheesta muualla == * * * Louis Malle NNDB:ssä Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Mel Leven

Mel Leven (11. marraskuuta 1914 Chicago – 17. joulukuuta 2007) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja sanoittaja, joka tuli tunnetuksi pitkäaikaisesta yhteistyöstään Walt Disney Companyn kanssa. Hän kuitenkin teki lauluja myös Peggy Leelle, The Andrews Sistersille, Nat King Colelle, Dean Martinille ja Les Brownille. Levenin kuuluisin yksittäinen kappale on Cruella de Vil -laulu animaatioelokuvasta 101 dalmatialaista (1961). Leven voitti työstään kaksi Emmy-palkintoa ja samaten kaksi Peabody-palkintoa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
William Gibson (näytelmäkirjailija)

William Gibson (13. marraskuuta 1914 - 25\. marraskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on kuurosokean Helen Kellerin elämästä kertova Ihmeidentekijä (The Miracle Worker, 1959). Toinen hänen suomeksi esitetty näytelmänsä on Kaksi kiikkulaudalla (Two for the Seesaw, 1958).Hakutulos William Gibson, Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 16.12.2014. Myös elokuvaversiona tunnettu Ihmeidentekijä toi William Gibsonille parhaan näytelmän Tony-palkinnon. Gibson teki vanhasta Golda-näytelmästään (1977) uudistetun version Golda's Balcony (2003), jota Tovah Feldshuh on menestyksellä esittänyt Broadwaylla yhden naisen show’na. Kyseinen näytelmä kertoo Golda Meiristä. William Gibson oli naimisissa psykoterapeutti Margaret Brenman-Gibsonin kanssa vuodesta 1940 tämän kuolemaan 2004. Hänelle myönnettiin vuonna 2005 paikka American Theatre Hall of Famesta. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet Luokka:Tony-palkinnon saajat
Horacio Salgán

Horacio Adolfo Salgán (15. kesäkuuta 1916 Buenos Aires – 19. elokuuta 2016 Buenos Aires) oli argentiinalainen säveltäjä ja pianisti. Buenos Airesissa syntynyt Horacio Salgán tunnetaan tangosta. Hän aloitti pianonsoiton 6-vuotiaana ja pääsi myös yhtyesoittajaksi jo nuorena, mutta teki ensimmäisen levytyksensä vasta vuonna 1942. Hän perusti vuonna 1944 oman kokoonpanonsa, joka oli pystyssä vuoteen 1947. Salgán palasi vuonna 1950 uuden orkesterin kanssa, ja hänen tunnetuin kokoonpanonsa Quinteto Real perustettiin vuonna 1960. Muutamia hänen sävellyksistään ovat ”Del 1 al 5 (Días de pago)” (1944), ”Don Agustín Bardi” (1947), ”Entre tango y tango” (1953), ”Grillito”, ”La llamo silbando”, ”Cortada de San Ignacio” ja ”A fuego lento”. Salgán nähtiin vuonna 1998 elokuvassa Tango, no me dejes nunca. ==Lähteet== Luokka:Tango Luokka:Argentiinalaiset säveltäjät Luokka:Argentiinalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet argentiinalaiset
Zélia Gattai

Zélia Gattai (2. heinäkuuta 1916 – 17. toukokuuta 2008) oli brasilialainen kirjailija. Hän tuli tunnetuksi varsinkin muistelmateoksillaan mutta julkaisi myös lastenkirjallisuutta ja muuta. Hän kirjoitti portugaliksi. Gattai syntyi São Paulossa italialaisten maahanmuuttajien tyttäreksi. Hän oli vuosina 1945–2001 naimisissa kirjailija Jorge Amadon kanssa. Gattain oma kirjallinen ura käynnistyi vasta vuonna 1979 teoksella Anarquistas, graças a Deus. Hän nousi kuitenkin nopeasti maansa nykykirjallisuuden kärkinimiin, ja hän täytti vuodesta 2001 Brasilian kirjallisuuden akatemian 23. tuolin. Hän oli kuollessaan 91-vuotias. == Teokset== * Anarquistas, graças a Deus (1979) * Um chapéu para viagem (1982) * Senhora dona do baile (1984) * Reportagem incompleta (1987) * Jardim de inverno (1988) * Pipistrelo das mil cores (1989) * O segredo da rua 18 (1991) * Chão de meninos (1992) * Crônica de uma namorada (1995) * A casa do Rio Vermelho (1999) * Cittá di Roma (2000) * Jonas e a sereia (2000) * Códigos de família (2001) * Jorge Amado um baiano sensual e romântico (2002) * Vacina de Sapo e outras lembranças (2005) == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset kirjailijat Luokka:Portugalinkieliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Hikiventtiili

Hikiventtiili on höyryveturien ja höyrykoneiden sylintereissä oleva kondenssiveden poistoventtiili. Kun höyrykone käy, osa käyttöhöyrystä tiivistyy vedeksi, joka painavana valuu sylinterin alaosaan. Jos vettä kertyy liiaksi, se aiheuttaa niin sanottuja vesi-iskuja, jotka voivat vaurioittaa sylinteriä. Tämän vuoksi sylinterien alapinnassa on 2–3 kappaletta erillisiä vedenpoistoventtiileitä, joita sanotaan hikiventtiileiksi. Niitä käytetään erillisellä vipukoneistolla, höyryveturissa yleensä kuljettajan paikalta käsin. Osa kuljettajan ammattitaitoa on kokemusperäinen tieto siitä milloin hikiventtiilit on avattava. Höyryveturin liikkeelle lähtiessä näkyvät, molemmin puolin sylintereistä purkautuvat höyrysuihkut ovat juuri hikiventtiilien purkauksia. Veturin seisoessa sylintereihin jäänyt höyry on jäähtynyt vedeksi. Myös muista höyrykoneista on määräajoin poistettava kondenssivesi hikiventtiilien avulla. ==Lähteet== * Mikko Ivalo: Höyryveturit ja niiden hoito Luokka:Rautatietekniikka Luokka:Höyryveturit
Rostirauta

Rostirauta eli arinarauta on höyrykattilan tulipesän osa. Laivojen höyrykattiloissa tulipesä jakautuu pystysuunnassa karkeasti kahtia tuliosaan ja tuhkaosaan. Noin viidesosakorkeudessa on tehty erilliset kynnykset kumpaankin päätyyn, ja näiden kynnysten päälle asetetaan irralliset, noin tuuman vahvuiset teräksiset tangot eli rostiraudat, jotka muodostavat tulipesän arinan. Tämän ristikon päälle tehdään varsinainen tuli. Alle jäävää osaa sanotaan tuhkalaatikoksi. Höyryvetureissa rakenne on hiukan toisenlainen: tukirakenteita on useita ja arina koostuu kiinteistä ristikoista, koska veturien tuhkalaatikko on yleensä suurempi ja syvempi kuin laivojen. Arinan keskikohdalla on vetureissa erillisellä mekaanisella koneistolla sivuun nostettava kääntöosa, jonka muodostamaan aukkoon kuonanpoistossa irrotetut kuonanpalaset pudotetaan tuhkalaatikoon. Suuremman koon mahdollistaa se, että laatikko voidaan tyhjentää pohjasta käsin erityiseen kuonakuoppaan. Veturien tuhkalaatikkoon liittyy kiinteänä osana erillinen, injektorin syöttämä kastelulaite, jolla tuhkalaatikkoon putoilevat vielä kytevät osat ja ajon aikana putoilevat kekäleet sammutetaan. ==Lähteet== * Mikko Ivalo: Höyryveturit ja niiden hoito Luokka:Höyrylaivat Luokka:Rautatietekniikka Luokka:Höyryveturit
Ford Flathead -moottori

thumb|Flathead-moottori vuoden 1937 Ford coupe-mallissa Ford Flathead on Fordin vuodesta 1932 vuoteen 1953 valmistama sivuventtiilimoottori. Sen lempinimi on "flathead" eli "lättäpää". Nimi juontuu sivuventtiileistä, joiden takia moottorin kannet ovat leveät ja matalat. Vuonna 1937 julkaistiin pienempi 136 cu.in. eli 2,2-litrainen 60 hevosvoiman sivuventtiilinen V8, joka oli tuotannossa Yhdysvalloissa vain vuoteen 1941 saakka, jolloin 3,7-litrainen sivuventtiilikuutonen korvasi sen. Henry Ford itse henkilökohtaisesti sovelsi mikrotason johtamistapaa kehitellessään V8-moottoria neljässä toisistaan erillisessä tuotekehitystiimissä. Moottorin kaikki tekniset ratkaisut olivat Fordin itsensä hyväksymiä ja suurelta osin myös hänen ideoimiaan. Sotavuosina V8-moottorin lohkoja valettiin myös Suomessa. Lainaus: "1918 perustettu valimo oli sotavuosina osallistunut sotaponnisteluihin muun muassa kehittämällä omaa käsikranaattia ja valamalla V8-sylinterilohkoja armeijan loppuun ajettuihin Ford-kuorma-autoihin. Se onnistui, kun valimon johtaja B. M. Lehtonen kävi henkilökohtaisesti Fordin Saksan-tehtailla neuvottelemassa ja hakemassa valmistustyökalut eli valumallit ja -keernalaatikot moottoreihin." Pikkulättäpää 2,4-litraiseksi suurennettuna oli käytössä suurempien ranskalaisten Ford Vedetten ja Simca Versaillesin voimanlähteenä vielä vuoteen 1961 saakka. Sen jälkeen sama moottori oli käytössä Brasilian Simcan edustusmallien voimanlähteenä ja sivuventtiili-V8 poistui Simcan tuotannosta lopullisesti vasta vuonna 1969. http://www.simca.com.br/ Kuitenkin, Ranskan armeija käytti flathead-moottoreita vielä 1990-luvun alkupuolella.http://flatheaddrag.com/french.html Nopein V8 lättäpäämoottorilla varustettu auto lienee Flatfire, joka ylitti maagisena haamurajana pidetyn nopeuden 300 mailia tunnissa vuonna 2002. Moottori on huomattavien muutostenkin jälkeen edelleen aito sivuventtiilimoottori ja tuottaa yli 650 hevosvoiman tehon. Uusinta tuotantoa on Motor Cityn 5,36-litrainen alumiininen V8, joka on vaihtokelpoinen vanhan Fordin sivuventtiilimoottorin kanssa. Lainaus: "The block weighs in at a fraction of the original cast iron engine, a mere 75 pounds, without sleeves installed." ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Fordin moottorit
Marius Žaliūkas

Marius Žaliūkas (10. marraskuuta 1983 Kaunas – 31. lokakuuta 2020) oli liettualainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikentällä. Hän edusti urallaan kotimaassaan Inkaras Kaunasia, FBK Kaunasia ja FK Žalgirisia. Skotlantilaisseura Heart of Midlothianissa hän pelasi seitsemän kautta ja voitti siellä Skotlannin cup. Lisäksi hän pelasi kauden sekä Leeds Unitedissa että Glasgow Rangersissa. Žaliūkas aloitti ammattilaisuransa vuonna 2002 tehtyään kahden vuoden sopimuksen Inkaras Kaunasin kanssa, hän pelasi siellä 9 ottelua, mutta ei tehnyt yhtään maalia. FBK Kaunasiin hän siirtyi vuonna 2004 ja kaksi vuotta myöhemmin lainasopimuksella skotlantilaiseen Heart of Midlothianiin. Hän pelasi kaudella 2006–2007 skottiseurassa 27 ottelua ja teki seuraavaksi kaudeksi sopimuksen seuraan. Žaliūkas edusti Heartsia seitsemän kauden ajan ja pelasi tuona aikana seurassa yli 200 ottelua sarjat ja cupit mukaan lukien. Hän oli joukkueen kapteenina, kun se voitti Skotlannin cupin vuonna 2012. Žaliūkas siirtyi kaudeksi 2013–2014 Englannin mestaruussarjan Leeds Unitediin. Sieltä hän palasi vuonna 2014 Skotlantiin, kun hän teki sopimuksen Glasgow Rangersin kanssa. Rangersissa hän pelasi 28 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Osapuolet purkivat elokuussa 2015 yhteisymmärryksessä sopimuksen. Žaliūkas pelasi vielä vuonna 2016 lyhyen pätkän kotimaansa FK Žalgirisissa. Liettuan maajoukkueessa Žaliūkas debytoi vuonna 2005. Hän pelasi maajoukkueessa 25 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Žaliūkas kuoli lokakuussa 2020 ALS-tautiin, joka oli diagnosoitu viisi vuotta aikaisemmin. ==Lähteet== * http://www.national-football-teams.com/php/spieler.php?id=14554 * http://www.londonhearts.com/scores/players/zaliukasmarius.html === Viitteet === Luokka:Liettualaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Parhaat (Isto Hiltunen/EMI)

__NOTOC__ Parhaat on Isto Hiltusen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2002. == Kappaleet == === CD 1 === # # # # # # # # # # # # # # # === CD 2 === # # # # # # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * Parhaat discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2002 kokoelma-albumit Luokka:Isto Hiltusen albumit
Fritz Hippler

Fritz Hippler (17. elokuuta 1909 – 22. toukokuuta 2002) oli saksalainen elokuvaohjaaja. Hänet muistetaan natsien propagandaelokuvasta Der ewige Jude (1940). Hippler on myöhemmin ilmoittanut, ettei Joseph Goebbelsin propagandaministeriölle työskennellessään ollut pahemmin tiennyt kansallissosialistien juutalaisvastaisuudesta saati holokaustista. Vain joitakin kuukausia ennen kuolemaansa hän antoi haastattelun, jossa ilmoitti, että olisi kyetessään tehnyt tunnetun elokuvan tekemättömäksi ja että oli ohjauksensa vuoksi kokenut ”useita unettomia öitä”. Hipplerin aktiiviura päättyi hänen erottamiseensa Goebbelsin palveluksesta maaliskuussa 1943. Syynä olivat määrittelemättömät erimielisyydet. Cary Elwes esitti Fritz Hippleriä televisioelokuvassa Uprising – kapina natseja vastaan vuonna 2001. Iäkäs ohjaaja itse kuoli seuraavan vuoden toukokuussa 92-vuotiaana. Luokka:Saksalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Himangan Urheilijat

Himangan Urheilijat on vuonna 1945 perustettu himankalainen urheilun yleisseura, jonka lajeina ovat lentopallo, hiihto, yleisurheilu, suunnistus ja voimistelu. == Lentopallo == Himangan Urheilijoilla oli joukkue miesten 1-sarjassa kaudella 2007–2008. Joukkueen passipeliä pelaamaan hankittiin Brasiliasta Marcos Barbosa Cavalari. Hän pelasi edelliskaudella Espanjan toiseksi ylimmällä sarjatasolla. Kaattarin veljekset Jussi ja Antti pelasivat myös joukkueessa. Antti Kaattari on pelannut kaksi kautta lentopallon SM- liigassa, Kempeleen Lentopallon ja Salon Piivolleyn riveissä. Kaudella 2005 hän oli voittamassa Piivolleyn kanssa Suomen Cupin hopeaa ja SM-hopeaa. Samalla kaudella hän myös merkkautti SM-liigan kolmanneksi kovimman ulottuvuuden. Jussi Kaattari pelasi ensimmäisen kautensa 1-sarjassa 16-vuotiaana. Himangan Urheilijat, Kalajoen Lentopallo ja Himangan Roima yhdistivät voimansa kaudelle 2009-2010. Himangan kunta ja Kalajoen kaupunki yhdistyivät vuoden 2010 alussa. Yhdistetty joukkue pelasi sarjassa nimellä HU- Kalajoki. Toukokuusta 2013 lähtien päävastuun lentopallotoiminnasta Kalajoen alueella on ottanut Särkät Volley, joka jatkaa Himangan Urheilijoiden perinteikästä toimintaa lentopallon kasvattajaseurana. Seuran edustusjoukkue voitti lentopallon miesten 1-sarjan kaudella 2013-2014 ja nousi Lentopallon Mestaruusliigaan, jossa pelaa kaudella 2014-2015 nimellä LiigaSärkät. Kesällä 2015 Lentopallon Mestaruusliigan hallitus päätti olla myöntämättä liigalisenssiä LiigaSärkille perustellen, ettei joukkue saanut aikaan liigatoiminnan edellyttämää taloudellista kokonaisuutta. LiigaSärkät Oy valitti päätöksestä Urheilun oikeusturvalautakunnalle, joka kuitenkin hylkäsi valituksen. == Yleisurheilu == Himangan Urheilijoiden yleisurheilijat ovat saavuttaneet vuosina 2001–2007 kaksi junioreiden EM-mitalia, nuorten MM- kisojen 6. sijan sekä lähes 80 SM-tason mitalia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheilun yleisseurat Luokka:Kalajokelaiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset lentopalloseurat Luokka:Vuonna 1945 perustetut urheiluseurat Luokka:Himanka
Alla kuuman auringon

__NOTOC__ Alla kuuman auringon on Isto Hiltusen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 2001. == Kappaleet == # # # # # Maarit Peltoniemi & Isto Hiltunen: # # # # # # # == Aiheesta muualla == * Alla kuuman auringon discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2001 albumit Luokka:Isto Hiltusen albumit
OU818

OU818 on vain kasetilla julkaistu Mr. Bungle -yhtyeen omakustannealbumi. Lukuun ottamatta ensimmäistä kappaletta, joka oli vain levyn intro, kaikki kappaleet nauhoitettiin uudestaan vuosina 1990–1991, ja kaikki paitsi "Mr. Nice Guy" ja "OHUE818" julkaistiin yhtyeen esikoisalbumilla. Versio "Mr. Nice Guysta" nauhoitettiin ensialbumin nauhoitussessioissa, ja se on vapaasti ladattavissa bunglefever.com-nettisivustolta. Albumin nimi on parodia Van Halenin OU812-albumista. ==Raidat== #"OHUE818" – 1:19 #"Squeeze Me Macaroni" – 4:18 #"Slowly Growing Deaf" – 5:32 #"The Girls Of Porn" – 6:08 #"Love Is A Fist" – 3:46 #"Mr. Nice Guy" – 8:18 ==Muusikot== *Mike Patton – laulu *Trevor Dunn – basso *Trey Spruance – kitara *Danny Heifetz – rummut *Clinton 'Bär' McKinnon – saksofoni *Theo Lengyel – saksofoni *David Bryson – tuottaja, miksaus ==Trivia== *Albumin ensimmäinen raita, "OHUE818" on tunnettu myös nimillä "Intro" tai "OU818". *Osan kappaleista voi ladata ilmaiseksi yhtyeen kotisivuilla. Luokka:Vuoden 1989 albumit Luokka:Mr. Bunglen albumit
Toni Menzinger

Toni Menzinger, o.s. Hammelrath (17. maaliskuuta 1905 – 27. joulukuuta 2007) oli saksalainen poliitikko. Hän syntyi Düsseldorfissa, mutta asui Karlsruhessa siitä alkaen, kun meni naimisiin Willy Menzingerin kanssa vuonna 1931. Menzingerin poliittinen ura alkoi vuonna 1953, jolloin hänet valittiin Saksan kristillisdemokraattisen unionin edustajana Karlsruhen kaupunginvaltuustoon. Hän vetäytyi Baden-Württembergin maapäiviltä ikänsä vuoksi vuonna 1980. Menzinger sai 1993 Karlsruhen kaupungin kunniakansalaisen arvonimen, ja hän vietti 100-vuotispäiväänsä maaliskuussa 2005. Hän kuoli 102 vuoden ikäisenä joulukuussa 2007. Menzingerillä ja hänen miehellään oli kolme poikaa. Luokka:Saksalaiset kristillisdemokraattiset poliitikot Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet saksalaiset Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Aleksei Leontjev

Aleksei Nikolajevitš Leontjev (; 18. helmikuuta (J: 5. helmikuuta) 1903 Moskova, Venäjän keisarikunta – 21. tammikuuta 1979 Moskova) oli neuvostoliittolainen tiedemies. Hän oli yksi kolmesta (”troika”) merkittävimmistä psykologian kulttuurihistoriallisen koulukunnan ja toiminnan teorian (деятельностный подход, dejatelnostnostnyi podhod) sekä kulttuurihistoriallisen psykologian perustajista yhdessä Lev Vygotskin ja Aleksandr Lurijan kanssa. == Kirjallisuutta == * Leontjev, A. N. (1978). Activity, Consciousness, Personality. Englewood Cliffs: NJ: Prentice Hall. * Leontjev, A. N. (1977). Toiminta, tietoisuus, persoonallisuus. (Деятельность. Сознание. Личность. 1977) Helsinki: Kansankulttuuri. * Leontjev, A. N. (1981). Problems of the development of the mind (M. Kopylova, Trans.). Moscow: Progress Publishers. * Leontiev, A. A. (2005). The Life and Creative Path of A. N. Leontiev. Journal of Russian and East European Psychology, 43 (3), s. 8-69. == Aiheesta muualla == * Kulttuurihistoriallinen toiminnan teoria Luokka:Venäläiset psykologit Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Suippopyrstökurppa

Suippopyrstökurppa (Gallinago stenura) on taivaanvuohta muistuttava kahlaajalintu. Lajin nimesi Charles Lucien Bonaparte 1831. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 25–27 senttimetriä, siipien kärkiväli 44–47 senttimetriä ja paino 90–150 grammaa, keskimäärin 115 grammaa. Muistuttaa suuresti taivaanvuohta, josta sen voi erottaa nokan muodosta ja höyhenpuvun pienistä eroista. Pakolento on heinäkurppamaisen raskas. Laululento on taivaanvuohimainen, mutta laulu aivan erilainen: höyryveturin rytmiä muistuttava, loppua kohden kiihtyvä sihinä. Koiraat voivat lennellä 10–15 yksilön ryhmissä sopivilla paikoilla ja esittää laululentoa. Sukupuolet ovat samannäköisiä. == Esiintyminen == Pesii Siperian ja Kaukoidän tundralla ja taigalla. Maailman populaation koko on huonosti tunnettu, se on haarukassa 50 000–2 miljoonaa yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Se on muuttolintu, joka talvehtii Etelä-Aasiassa Pakistanista Indonesiaan. Sitä ei ole tavattu Suomessa. == Elinympäristö == Pesimäaikana monentyyppisillä pohjoisilla kosteikoilla jokien, järvien ja lampien rannoilla sekä soilla. Pesii myös, taivaanvuohesta poiketen, kuivilla niityillä ja tunturikoivikoissa. == Lisääntyminen == Pesä on maassa hyvässä suojassa kasvillisuuden seassa. Munia on 4, joskus 3. Ilmeisesti vain naaras hautoo noin 3 viikkoa. Poikaset ovat pesäpakoisia. == Ravinto == Maassa elävät pienet selkärangattomat ja myös siemenet. == Lähteet == * Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-857506-8 === Viitteet === Luokka:Kurpat
Ylivieskan Kuula

Ylivieskan Kuula on Ylivieskassa toimiva urheilun yleisseura, jolla on jaostot hiihdossa, suunnistuksessa, yleisurheilussa sekä kori-, lento- ja pesäpallossa. Seuran miesten lentopallojoukkue pelaa 1-sarjassa. Kuula nousi 1-sarjaan historiansa ensimmäisen kerran kaudeksi 2007–2008, kun joukkue sai lentopalloliitolta hakemalla sarjapaikan. Ennen nousuaan 1-sarjaan joukkue oli pelannut monta vuotta 2-sarjaan, jonka parhaimpiin joukkueisiin se kuuluikin. == Historia == ===Yleisseura=== Vuonna 1909 perustettiin Ylivieskaan yleisseura nimeltään Ylivieskan Kuula. Nopeasti monet lajit löysivät tiensä yleisseuraan, ja vakiintuivat myös seuran alle. Nykyisin lajeina toimivat lentopallo, hiihto, suunnistus, koripallo, pesäpallo sekä yleisurheilu. Menestystä seura on saanut vuosien mennessä monia eri lajeistaan, joista lentopallossa on saavutettu 1-sarjapaikka. ==Pesäpallo== Vuonna 1982 YK voitti Pesäpallon Suomen Cupin. Ylivieskan Kuulan joukkueessa pelasivat: Erkki Seppälä, takakenttä; Kari Haapakoski, polttolinja; Veijo Saukkonen, etukenttä; Sakari Haapakoski, lukkari; Samuli Haapakoski, polttolinja; Erkki Jämsä, takakenttä; Mauri Koskela, etukenttä; Juha Keskinen, polttolinja; Osmo Röntynen, polttolinja; Ossi Rapo, etukenttä, pelinjohtaja; Esa Ihalainen, polttolinja; Jukka Sydänmetsä, polttolinja; Pekka Pieskä, takakenttä.http://www.pesis.fi/koulutustoiminta/verkkolehti/artikkeli/?ARTIKKELI_NUM=12313 == Joukkueet == === Miesten Ykköspesisjoukkue 2018 === == Junioritoiminta == Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Joukkue Mitalit Vuodet Yhteensä B-tytöt B-tytöt C-tytöt C-pojat C-tytöt C-pojat Yhteensä: Yhteensä: Yhteensä: 3 == Lentopallo == Kuulan yleisseuraan lentopallo tuli mukaan heti lajin saavuttua Suomeen 1920-luvulla. Lentopalloa kaupungissa pelattiin innokkaasti heti alusta lähtien, ja Kuula saavutti kauan odotetun paikan 1-sarjaan vuonna 2007. Seura hankki riveihinsä monia kovia vahvistuksia joiden avulla se sai myös hankittua paikan 1-sarjaan. Kuulassa pelaa muun muassa Antti Kaattari, joka omaa liigakokemusta Salon Piivolleysta ja Kempeleen Lentopallosta. Kaattari on kuulunut nuorten maajoukkueeseen nuorena. Hän on syntynyt vuonna 1986. Seuran ensimmäinen 1-sarja kausi oli vaihteleva. Alkukaudesta joukkue taisteli tasaväkisesti muiden seurojen kanssa, mutta loppukaudesta joukkueen peli lähti jyrkkään laskuun. Sarjapaikan joukkue säilytti lopulta karsintojen kautta, jossa se pelasi Lahden Kimmo-Volleyta vastaan voittaen molemmat ottelut tiukasti 3–2. Kaudella joukkue pelasi myös Suomen cupissa, jossa se kohtasi ammattilaisjoukkue Pielaveden Sampon. Joukkue hävisi Sampolle lopulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kotisivut Luokka:Suomalaiset urheilun yleisseurat Luokka:Ylivieskalaiset urheiluseurat
Sœur Emmanuelle

Madeleine Cinquin eli Sœur (Sisar) Emmanuelle (16. marraskuuta 1908 – 20. lokakuuta 2008) oli ranskalainen nunna, joka tuli Ranskassa tunnetuksi humanitaarisen työn tekijänä. Sœur Emmanuelle syntyi Brysselissä Belgiassa. Hän vietti varhaisimmat vuotensa Pariisissa ja Lontoossa. Kuusivuotiaana hän joutui todistamaan isänsä hukkumiskuoleman. Sœur Emmanuelle sai oppiarvon filosofiasta Pariisin yliopistosta mutta ryhtyi nunnaksi ja antoi lupauksen vuonna 1929. Hän eli vuosina 1971–1993 Kairon slummien työläisten ankeissa oloissa, ja hänestä tuli julkisuuden henkilö hänen palattuaan Ranskaan pitkälti yli 80 vuoden ikäisenä. Sœur Emmanuelle äänestettiin vuonna 2004 Ranskan "suosituimmaksi naiseksi"http://www.guardian.co.uk/silly/story/0,,1277790,00.html ja "kuudenneksi suosituimmaksi kansalaiseksi".http://www.ranskanuutiset.com/article.php3?id_article=58 Hänen elämäkertansa Sœur Emmanuelle – la biographie julkaistiin vuonna 2006. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset henkilöt Luokka:Kristityt nunnat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Tuotos

Av-tuottajien tekijänoikeusyhdistys Tuotos ry oli 1998 perustettu tekijänoikeusyhdistys, joka hallinnoi ja valvoo elokuvateosten ja audiovisuaalisten tallenteiden tuottajien oikeuksia. Tuotos edustaa noin 250 Suomessa toimivaa av-tuotantoyhtiötä. AGICOA:n (audiovisuaalisen alan yhteishallintojärjestön) vuonna 2003 kanssa tehdyn sopimuksen perusteella Tuotos edustaa yli 10 000 ulkomaista tuotantoyhtiötä, joiden ohjelmia edelleenlähetetään Suomen kaapeliverkoissa. Tuotos myöntää kotimaisten elokuvien opetuskäyttölisenssejä kunnille, kouluille ja muille oppilaitoksille. Käyttöluvan voi hankkia joko kunta keskitetysti kaikkien oppilaitostensa osalta, koulu itsenäisesti tai muu oppilaitoksen omistaja. Vuonna 2012 Tuotos keräsi tekijänoikeuskorvauksia noin 1 400 000 euroa, joka koostuu hyvitysmaksuista 15 %, edelleenlähetyskorvauksista 36 %, opetustallennuskorvauksista 44 % sekä elokuvien opetuskäyttökorvauksista 5 %. Tuotoksen jäsenjärjestöjä ovat Suomen audiovisuaalisen alan tuottajat SATU ry, Suomen animaatiotuottajien yhdistys Finnanimation ry ja Suomen elokuvatuottajien keskusliitto ry SEK. Tuotos ry, katsottu 3.6.2014, Tuotoksen nettisivut == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tuotos ry:n nettisivut Luokka:Tekijänoikeus Luokka:Entiset suomalaiset järjestöt
Grobu

thumb|250px|Grobu Haminan ortodoksisella hautausmaalla Grobu (myös kropnitsa) on hirsistä rakennettu ja laudoilla harjakatettu, usein myös puuleikkauksin koristeltu ortodoksinen hautamuistomerkki. Niitä tavataan Pohjois-Venäjällä ja Karjalassa, missä niitä on rakennettu jo kenties tuhat vuotta sitten. Suomessa grobuja on pystytetty muun muassa Valamon luostarin ja Ilomantsin hautausmaille. Muinoin niitä on voitu käyttää myös talvisin suojaamaan ruumista villieläimiltä, kunnes hauta voitiin kaivaa. Karjalan kielessä grobusta käytetään nimitystä ”kropnitsa”. == Aiheesta muualla == * Ortodoksi.net - Grobu Luokka:Ortodoksinen kulttuuri
Peroz I

Peroz I () oli Persian kuningas sassanidien hallitsijasuvun aikana. Hän hallitsi vuodet 459–484. Perozin isä Yazdegerd II kuoli vuonna 457, jolloin hänen nuorempi veljensä Hormizd otti hallittavakseen valtakunnan Perozin ollessa kaukaisen Sistanin kuvernöörinä. Hefthaliittien, eli valkoisten hunnien, avulla Peroz haastoi veljensä sotaan, joka päättyi Perozin voittoon ja valtaanastumiseen vuonna 459. Peroz kävi hallituskautenaan sotaa sekä Kaukasuksella kapinoivia Albanian ja Iberian maakuntia että entisiä liittolaisiaan hefthaliittejä vastaan. Toisessa kampanjassa valkoisia hunneja vastaan Persian 50 000–100 000 miehen armeija kärsi suuren tappion. Kuolleiden joukossa oli myös Peroz. Hefthaliittien johtaja Khush-Newaz kohteli entistä liittolaista arvostavasti ja lähetti tämän haudattavaksi takaisin Persiaan. Perozin veljestä Balashista tuli kuningas hänen kuolemansa jälkeen. Luokka:Sassanidien kuninkaat Luokka:400-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 484 kuolleet
Trabzon

Trabzon eli entinen Trebizond (kreikaksi Τραπεζοῦς tai Τραπεζούντα), on kaupunki Koillis-Turkissa, samannimisen maakunnan pääkaupunki. Se sijaitsee Mustanmeren rannalla. Vuonna 2006 siellä arvioitiin asuvan 250 058 asukasta.IranTour.org Vuosina 1204–1461 Trebizondin keisarikunta oli jonkin aikaa yksi maailman johtava kaupan keskus, johtuen silkkitien läheisyydestä, ja Trabzon oli sen pääkaupunki. Suleiman Suuri syntyi Trabzonissa 1494. Trabzonin teknillinen yliopisto on perustettu 1955. Nykyisin siellä on noin 42 000 opiskelijaa.Karadeniz Technical University == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
Ill Communication

Ill Communication on Beastie Boysin neljäs pitkäsoitto, joka julkaistiin 31. toukokuuta 1994. Se oli yhtyeen toinen albumi, joka nousi Billboard 200 -listan ykkössijalle, ja on myös toinen, joka sai kolminkertaista platinaa. Myös kriitikkoarviot olivat myönteisiä. Albumi sisältää hitin "Sabotage", josta tehdyn videon ohjasi Spike Jonze. Musiikkivideo parodioi 1970-luvun poliisisarjoja. ==Kappaleluettelo== # "Sure Shot" (Beastie Boys/Caldato/DJ Hurricane) – 3:19 # "Tough Guy" (AWOL/Beastie Boys) – :57 # "B-Boys Makin' With the Freak Freak" (Beastie Boys) – 3:36 # "Bobo on the Corner" (Beastie Boys/Bobo/Money Mark) – 1:13 # "Root Down" (Beastie Boys) – 3:32 # "Sabotage" (Beastie Boys) – 2:58 # "Get It Together" (Beastie Boys/Davis) – 4:05 # "Sabrosa" (Beastie Boys/Bobo/Money Mark) – 3:29 # "The Update" (Beastie Boys/Caldato/Money Mark) – 3:15 # "Futterman's Rule" (Beastie Boys/Money Mark) – 3:42 # "Alright Hear This" (Beastie Boys) – 3:06 # "Eugene's Lament" (Beastie Boys/Bobo/Gore/Money Mark) – 2:12 # "Flute Loop" (Beastie Boys/Caldato) – 1:54 # "Do It" (Beastie Boys/Biz Markie/Caldato/Money Mark) – 3:16 # "Ricky's Theme" (Beastie Boys/Bobo/Money Mark) – 3:43 # "Heart Attack Man" (AWOL/Beastie Boys) – 2:14 # "The Scoop" (Beastie Boys/Caldato) – 3:36 # "Shambala" (Beastie Boys/Beastie Boys/Bobo/Money Mark) – 3:40 # "Bodhisattva Vow" (Beastie Boys/Caldato) – 3:08 # "Transitions" (Beastie Boys/Money Mark) – 2:31 # "Dope Little Song" [Japanin bonusraita] - 1:51 # "Resolution Time" [Japanin bonusraita] - 2:49 # "Mullet Head" [Japanin bonusraita] - 2:52 # "The Vibes" [Japanin bonusraita] - 3:06 ==Tekijät== * Beastie Boys - tuottaminen * Mario Caldato, Jr. - tuottaja * John Klemmer - sämplet * Adam "Adrock" Horovitz - laulu, kitara * Michael "Mike D" Diamond - laulu, rummut * Adam "MCA" Yauch - laulu, basso * Eugene Gore - viulu * Eric Bobo - lyömäsoittimet * Amery Smith - rummut * "Keyboard Money Mark" Nashita - kosketinsoittimet, urut * Q-Tip - laulu * Biz Markie - laulu ==Listasijoitukset== Billboard (Pohjois-Amerikka) ===Albumi=== Vuosi Lista Sijoitus 1994 Billboard 200 1 1994 Top R&B;/Hip-Hop Albums 2 ===Singlet=== Vuosi Single Lista Sijoitus 1994 "Get It Together" Hot Dance Music/Maxi-Singles Sales #5 1994 "Get It Together" Hot Rap Singles #43 1994 "Sabotage" Modern Rock Tracks #18 1994 "Sure Shot" Hot Dance Music/Maxi-Singles Sales #48 1995 "Root Down" Billboard Hot 100 #50 == Lähteet == Luokka:Vuoden 1994 albumit Luokka:Beastie Boysin albumit
Iltapala

Iltapala on illalla, yleensä kello 18–22 välisenä aikana nautittava pieni ateria. Suomessa yleensä iltapalalla nautittavia ruoka-aineita ovat esimerkiksi ruisleipä, sämpylä, jogurtti ja hedelmät. Iltapalalla juodaan usein kaakaota, teetä, mehua, vettä tai maitoa. Kahvia ei suositella, koska sen sisältämä kofeiini virkistää ja voi häiritä unta. Ravitsemusterapeuttien mukaan iltapalan olisi hyvä olla kevyt, jotta ruoansulatus ei saa liikaa töitä ja niin ollen uni ei häiriinny. Päivän viimeinen ateria tulisi myös syödä noin 2-3 tuntia ennen nukkumaan menoa. Myöhään syötävää iltapalaa kutsutaan yöruuaksi. Esimerkiksi Etelä-Euroopassa iltapala korvataan tavallisesti myöhään, usein vasta klo 21-22 aikaan nautittavalla päivällisellä. Tyypillisiä päivällisruokia ovat esimerkiksi liha-, kala- ja kanaruoat sekä erilaiset pastat. Urheilijan lihaksille iltapala tarjoaa ravintoaineita yön levon ja erityisesti syvän unen aikana tapahtuvaa palautumista varten. Suomen olympiakomitea suosittelee urheilijan iltapalaksi monipuolisesti hiilihydraatteja, hyvää rasvaa, proteiinia, vettä ja erityisesti maitovalmisteita. ==Lähteet== Luokka:Ateriat
Eskişehir

Eskişehir (, ) on Eskişehirin maakunnan pääkaupunki Turkissa. Se sijaitsee 250 kilometriä Ankarasta länteen ja 350 kilometriä Istanbulista kaakkoon. Vuonna 2006 siellä arvioitiin asuvan 520 701 asukasta.IranTour.org thumb|left|Anadolun yliopiston kirjastorakennus Eskişehirissä. Nimi Eskişehir merkitsee vanhaa kaupunkia, ja sen perustivat fryygialaiset noin tuhat vuotta ennen ajanlaskumme alkua. Kaupungin museossa on muistoja fryygialaisten ajoilta asti. Samoin kuin monissa muissakin Anatolian kaupungeissa, Eskişehirissä on ollut kristittyjä siitä asti kun Konstantinus Suuri teki kristinuskosta Rooman valtionuskonnon. Eskişehirissä, silloisessa Dorylaeumissa, on ollut piispanistuin ainakin 300-luvulta asti. Ensimmäinen ristiretki kulki Anatolian kautta, ja Dorylaeumin taistelussa kristityt ottivat yhteen turkkilaisten muslimien kanssa. Nykyään Eskişehir on Turkin suurimpia teollisuuden keskittymiä. Kaupungissa on myös kaksi yliopistoa.Anadolu Üniversitesi Eskişehir Osmangazi University ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Eskişehir Photo Gallery Eskisehir Luokka:Eskişehirin maakunta
Creep

"Creep" on englantilaisen rock-yhtyeen Radioheadin ensimmäinen single (jos ei lasketa Drill EP:tä), ja kappale yhtyeen vuoden 1993 debyyttialbumilla Pablo Honey. Kun se julkaistiin syyskuussa 1992, BBC Radio 1:n mielestä kappale oli liian masentava,Melody Maker. 25. Syyskuuta 1993. ja poisti sen soittolistaltaan vain kahden soittokerran jälkeen. "Creep" on Radioheadin tunnetuimpia kappaleita, ja se on myös pelissä Rock Band. ==Kappalelista== Alkuperäinen Yhdistyneen kuningaskunnan julkaisu # # # # ==Cover-versiot== Kappale ovat levyttäneet myös monet muut artistit ja yhtyeet. *Gina Jeffreys soitti kappaleen livenä Sydneyssä, ja tämä versio julkaistiin The Musical Challenge -CD:llä * Scarling. teki cover-version "Creepistä" vuoden 2003 singlelleen "Band Aid Covers the Bullet Hole". * The Pretendersin liveversio kappaleesta julkaistiin yhtyeen "Kid" -EP:llä. * Tears for Fearsin singlen "Raoul And The Kings Of Spain" (Epic 1995) b-puolena on liveversio "Creepistä". * ACO:n versio kappaleesta on singlellä "Heart wo moyashite." * Shiina Ringo esitti kappaleen konsertissaan, ja versio on nykyään internetissä. * Damien Rice nauhoitti vuonna 2004 akustisen version "Creepistä" irlantilaisella radioasemalla, ja versio on nykyään internetissä, ja Rice soittaa kappaletta myös konserteissaan. * Sophie Koh on tehnyt kappaleesta oman versionsa, ja se on cover-kokoelmalla "Like a Version" * Moby on soittanut kappaletta monesti, esimerkiksi kerran Late Night with Conan O'Brien -ohjelmassa. * Pearl Jam teki kappaleesta version, jossa oli muokattu sanoitusta. * Richard Cheese and Lounge Against the Machine teki kappaleesta version vuoden 2000 albumilleen Lounge Against the Machine. * Jeff Buckley on soittanut kappaletta konserteissaan. * Marty Casey Lovehammersista soitti kappaleen televisio-ohjelmassa Rock Star: INXS vuonna 2005. * Lukas Rossi yhtyeestä Rise Electric soitti kappaleen televisio-ohjelmassa Rock Star: Supernova vuonna 2006. * Magni Asgeirsson yhtyeestä Á Móti Sól nauhoitti kappaleen sooloalbumilleen Magni. * Frank Bennett nauhoitti oman versionsa kappaleesta albumilleen Five O'Clock Shadow. * G4 nauhoitti kappaleen ensimmäiselle albumilleen * Australialainen alternative rockyhtye The Final Straw nauhoitti kappaleen vuoden 2007 EP:lleen. * Australian Idol voittaja Damien Leith esitti kappaleen vuonna 2006 * Korn soitti kappaleen MTV Unpluggedissa. * anberlin soitti "Creepin" akustisena AOL Sessionsissa. * Brandi Carlile on soittanut kappaletta kiertueella * David Wrench nauhoitti kappaleen, mutta ei saanut lupaa sen julkaisemiseen * Züri West nauhoitti ranskalaisen version kappaleesta albumilleen Züri West * Neljästä suomalaisesta metallilaulajasta koostuva coveryhtye Northern Kings versioi Creep-kappaletta ensimmäisellä levyllään vuonna 2007. * Sentenced esittää kyseisen kappaleen vuonna 1998 ilmestyneellä levyllä Frozen (rajoitettu painos). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *"Creep"in musiikkivideo ja sanat *1993 Melody Makerin haastattelu "Creep"istä *Creep singlen kappalelistat *Musiikkivideo Luokka:Radioheadin kappaleet Luokka:Vuoden 1992 kappaleet