EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jasmina Jasharajin katoaminen

Jasmina Jasharaj oli 6-vuotias tyttö, joka katosi Sävsjössä, Ruotsissa 28. heinäkuuta 1997.Jasmina Jasharaj försvann: Mamma Florije berättar i ”Sävsjöflickan” Allas Katoamistapaus luokiteltiin alun perin sieppaukseksi, ja sittemmin sitä on tutkittu murhana.Nya uppgifter om hur Jasmina, 6, försvann Expressen Jasharaj kuului perheeseen, joka pakeni Kosovosta Ruotsiin vuonna 1992. Perhe asui Rinkabyssa, Jokimukassa, Ylikainuussa ja Götenessä ennen asettumistaan Smålandin Sävsjöhön. Jasharajilla oli kaksi veljeä. Jasharaj oli kadotessaan kesälomalla. Katoamispäivänään hän lähti kotoaan kello 14:00 paikkeilla ulos leikkimään ystävien kanssa. Ystävysten erottua toisistaan kahdeksan maissa illalla jäi viimeiseksi Jasmina Jasharajin tiettävästi nähneeksi 15-vuotias silminnäkijä, jonka mukaan tyttö oli ollut kävelemässä metsikköä kohti. Jasharaj oli leikkiessään ollut Michael Jackson -paidassa ja kukkahousuissa. Todistajalausunnon mukaan tyttö oli nähty katoamispäivän iltana vielä kello 20:n paikkeilla leikkimässä kahden pienemmän pojan kanssa 800 metrin päässä kotoaan. Toisen todistuksen mukaan miehen oli nähty kantavan tummatukkaista tyttöä parkkipaikalla Värnamon seudulla. Myös tytön äiti kertoi Jasminan kanssa kaupassa näkemästään pitkästä miehestä, joka myöhemmin illalla oli nähty ulkona taskulampun kanssa. Mittavista poliisin ja vapaaehtoistoimijoiden suorittamista etsinnöistä huolimatta tyttöä ei löydetty. Vuonna 1997 pidätettiin 41-vuotias mies epäiltynä osallisuudesta Jasharajin katoamiseen, mutta hänet vapautettiin todisteiden puutteessa. Myöhemmin hänet tuomittiin kolmen muun tytön kimppuun käymisestä Sävsjön alueella. Tutkinnan yhteydessä ovat nousseet esiin myös Ulf Olssonin tai Anders Eklundin osallisuuden mahdollisuudet. Kumpaakaan ei kuitenkaan kyetty liittämään Jasharajin katoamistapaukseen. Katoamisen jälkeen Jasharajin perhe muutti katoamisaikaisesta asunnostaan, mutta pysyi Sävsjössä. Kaksi vuotta katoamisen jälkeen perheeseen syntyi poika. Jasharajin perheen isä Rexhep kuoli syöpään vuonna 2017. Äiti Florije Jasharaj julkaisi Assar Anderssonin kanssa vuonna 2020 kirjan Sävsjöflickan. Tässä yhteydessä äiti väittikin tytön leikkineen kello 15:n ja 16:n välisenä aikana katoamispäivänään huoneessa äidin itsensä ollessa toisessa huoneessa. Äiti kertoi uskovansa jonkun ottaneen tytön mukaansa eteisestä; hänen mukaansa tyttö olisi ollut laulamassa siellä, kunnes kuului oven avaamisen ääni ja laulaminen loppui. Poliisi piti suoraan asunnosta katoamisen mahdollisuutta täysin uutena näkökulmana, eivätkä tutkijat kertomansa mukaan olleet saaneet tällaista tietoa. Äiti kuitenkin totesi kertoneensa asian poliisille ennenkin ja koki, ettei ollut tullut kuulluksi. Vuonna 2020 äiti uskoi tyttärensä olevan yhä elossa. == Lähteet == Luokka:1990-luvun katoamistapaukset Luokka:1997 Luokka:Sävsjön kunta
Mauritz Hirn

Alexander Mauritz Hirn (23. heinäkuuta 1851 Helsinki – 25. heinäkuuta 1937 Heinlahti, Säkkijärvi) oli suomalainen Säkkijärvellä asunut tehtailija, venesuunnittelija ja purjehduksen ja ampumaurheilun harrastaja.Tehtailija Mauritz Hirn kuollut, Karjala, 27.07.1937, nro 198, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotTehtailija A. M. Hirn, Suomen paperi- ja puutavaralehti : Suomen paperi-insinöörien yhdistyksen äänenkannattaja, 31.07.1937, nro 14, s. 41, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolleita, Uusi Suomi, 28.07.1937, nro 199, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Käytyään koulunsa Viipurissa Mauritz Hirn oli liikealalla ensin Hackman & Co:n palveluksessa ja sen jälkeen eri puutavaraliikkeiden palveluksessa. Hirn harjoitti teollista toimintaa Säkkijärvellä 1880-luvulta alkaen, hänellä oli siellä muun muassa veneveistämö, kalanjalostustehdas ja viimeksi mylly- ja sahalaitos Heinlahdessa. 1890-luvulla Hirn oli valtion kalastuskomission jäsenenä. Hirn kuului Viipurin läänin purjehdusseuraan ja oli aikanaan tunnettu etevänä purjehtijana saaden palkintoja purjehduskilpailuissa. Hän suunnitteli myös useita kilpaveneitä ja valmisti ne omassa veneveistämössään. Hirn suunnitteli lisäksi Itä-Suomen rannikolle soveltuneen kalastusvenetyypin, joka oli käytössä vielä 1930-luvulla. Purjehduksen lisäksi Hirn harrasti metsästystä ja ampumaurheilua. Hän osallistui menestyksellä ampumakilpailuihin ja oli Suomen Ampujaliiton ja Viipurin Ampumaseuran kunniajäsen. Suomen sisällissotaan Hirn osallistui valkoisten puolella Savitaipaleen rintamalla. Sodan jälkeen hän oli aktiivisesti mukana Säkkijärven suojeluskunnan toiminnassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset venesuunnittelijat Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Kortjärvi

Kortjärvi on kylä Kruunupyyn kunnassa, entisen Teerijärven kunnan alueella, Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee lähellä Kaustisen rajaa. Kortjärven kyläyhdistyksen (Kortjärvi Byagårdsförening rf) arvion mukaan kylässä asuu noin 130 asukasta. Kortjärven koulu lakkautettiin 1964, jolloin Teerijärven kunta luovutti talon kylän käyttöön. Kylässä on luontopolku, joka on vihitty käyttöön vuonna 2000. Kylä valittiin Pohjanmaan ensimmäiseksi vuoden kyläksi vuonna 2001. ==Lähteet== Luokka:Teerijärven kylät Luokka:Pohjanmaan vuoden kylät
Veera Nieminen

Veera Nieminen (nykyiseltä oikealta sukunimeltään AhlgrénToni Niemisen ex- vaimo Veera kirjoitti kirjan erosta, Iltalehti; s. 1978) on suomalainen kirjailija.Veera Nieminen TammiKottikärrykaruselli Tammi Nieminen on karjalaissyntyinen mutta on asettunut YlöjärvelleVeera Nieminen sommitteli hevostilan kaaoksesta viihteellisen lukuromaanin Satakunnan Kansa ja työskennellyt siellä hevostilallaan. Nieminen saavutti laajaa julkisuutta esikoisromaanillaan Avioliittosimulaattori (2013). Teoksen pohjalta laadittiin myös huvinäytelmä. Romaani pääsi Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkaaksi, ja Niemiselle myönnettiin Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto vuonna 2013.Nieminen, Veera Kirjasampo Romaanista tehty äänikirja ilmestyi vuonna 2015 ja nousi BookBeatin suosituimpien joukkoon. Nieminen oli aiemmin naimisissa mäkihyppääjä Toni Niemisen kanssa. Eron jälkimainingeissa hän kirjoitti toisen romaaninsa, Ei millään pahalla (2018). Vuodelta 2022 on hevosyrittäjyyden maailmaan sijoittuva romaani Kottikärrykaruselli. Toni Niemisestä erottuaan Veera Nieminen meni uusiin naimisiin. Hänen uusperheeseensä kuuluvat kahden oman tyttären lisäksi uuden puolison kaksi lasta. Nieminen on toiminut myös kolumnistina, pakinoitsijana sekä bloggarina ja tarjonnut energiahoitoja. Niemisen jalka murtui hevoskärryonnettomuudessa, ja hän joutui kymmeneksi viikoksi sairauslomalle. Sen jälkeen hän aloitti sosiaalipedagogiikan opiskelemisen. Hän onkin hevostallityönsä ohessa harjoittanut sosiaalipedagogista hevostoimintaa erityisryhmien kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Canacomyrica monticola

Canacomyrica monticola on suomyrttikasveihin kuuluva uusikaledonialainen kasvilaji, joka on ainoa laji Canacomyrica-suvussa. Se edustaa suomyrttikasvien heimossa erillistä kehityshaaraa, joka on kaukaisempaa sukua muille heimon kasveille kuin loput suvut, suomyrtit, norkkomyrtit ja tuoksumyrtit, ovat keskenään. Se on puuvartinen kasvi, jonka kukat ovat kuusilukuisia.Stevens, P. F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website: Myricaceae Version 14, July 2017. Viitattu 27.7.2022. Laji kasvaa Uudessa-Kaledoniassa saaren eteläosassa metsissä tai pensakoissa ultramafisella alustalla ja luokitellaan silmälläpidettäväksi. Lajin esiintymiä uhkaavat pensaikkopalot ja Goron nikkelikaivosalueen toiminta. == Lähteet == Luokka:Suomyrttikasvit Luokka:Silmälläpidettävät kasvit Luokka:Uuden-Kaledonian kasvisto
Roche-la-Molière

Roche-la-Molière on kunta Keski-Ranskassa Loirein departementissa Auvergne- Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 7 kilometriä Saint-Étiennen kaupungista länteen. Roche-la-Molière kuuluu kivihiiliesiintymään, ja siellä on ollut kaivostoimintaa satoja vuosia. Nyt tämä kaivostoiminta on jo loppunut. Toinen merkittävä louhittava aines on ollut myllynkivet, joita on louhittu paikalta jo esihistoriallisella ajalla. Paikallisessa hiekkakivessä on pieniä kvartsirakeita, joka tekee siitä hyvän hiontakiven. Kunnan nimessä Molière viittaa juuri myllynkiveen. Château de Roche la Molière on keskiajalla rakennettu linna, jota on muokattu 1400- ja 1700-luvuilla. Linna on ollut kaupungin omaisuutta vuodesta 1951, ja se on ollut historiallinen monumentti vuodesta 1985 lähtien. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loiren kunnat
Toivo Petter Koljonen

Toivo Petter Koljonen (16. syyskuuta 1890 Kerimäki – 29. heinäkuuta 1937 Kirkkonummi) oli suomalainen sähköinsinööri.Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat, 31.07.1937, nro 202, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Kuolleita, Helsingin Sanomat, 31.07.1937, nro 202, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Koljonen päätti koulunsa Savonlinnassa 1910 ja hän valmistui insinööriksi Saksassa Wismarin Ingenieur-Akademiesta vuonna 1913. Koljonen oli valmistuttuaan Verden-Hoya vesivoimalaitoksen ja sen johdinverkkojen rakennustöissä kahden vuoden ajan ja vuosina 1914–1919 insinöörinä Brown, Boveri & Co:n muuntaja-, voimajakelu-, höyryturpiini- ja suunnitteluosastossa Sveitsissä. Palattuaan Suomeen Koljonen hoiti G. Hartmannin Koneliikkeen sähköteknillistä osastoa vuoteen 1931 saakka, jolloin hän perusti Helsinkiin oman insinööritoimistonsa. Koljonen laati koti- ja ulkomaisiin ammattilehtiin kirjoituksia sähkötekniikan kysymyksistä. Hän julkaisi teoksen Sähkötekniikan perusteet, kirjoitti suureksi osaksi teoksen Sähköistetty maatila sekä suomensi joitakin sähkötekniikan alan kirjoja. Hän hoiti myös kunnallisia luottamustehtäviä Munkkiniemessä. Koljonen kuoli 46-vuotiaana pitkällisen sairauden jälkeen kesäasunnollaan Kirkkonummen Haapajärvellä heinäkuun lopulla 1937. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.BillionGraves : Toivo Petter Koljonen == Julkaisuja == Nimellä T. Koljonen: * Sähkötekniikan perusteet. WSOY 1926 * Sähköistetty maatila eli mitä maamiehen tulee tietää sähköstä; kirj. T. Koljonen ja A. Kivialho. WSOY 1935 == Suomennoksia == * Julius Körner : Sähkömoottorit ja niiden käyttö: käytännöllinen käsikirja. WSOY 1930 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Firminy

Firminy on kunta Keski-Ranskassa Loirein departementissa Auvergne-Rhône- Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Saint-Étiennen kaupungista lounaaseen. Kaupungin historia juontaa 1000-luvulle. 1500-luvulla se sai Ranskan kuningas Ludvig XII:lta luvan järjestää toreja ja messuja. Samoihin aikoihin syntyi Vogue des Noix, joka on nykyään yksi Ranskan tärkeimmistä messualueista. 1500-luvulla aloitettiin myös olemassa olleiden kivihiililouhosten hyödyntäminen. Tätä seurasi käsityöläisyrittämisen kehittyminen 1600-luvulla. Suuri kaivosyhtiö Compagnie des mines aloitti toimintansa vuonna 1820, ja viimeinen kaivoskuilu lopetti toimintansa vuonna 1918. Tämän jälkeen kaupunki on ollut kasvavan työväestön asuinpaikka, jotka ovat työskennelleet seudun tehtaissa. Kaupunkiin rakennettiin Firminy-Vertin kaupunginosa, joka sai Grand Prix d'Urbanisme -palkinnon vuonna 1961. Projektiin pyydettiin tunnettu arkkitehti Le Corbusier. Hän suunnitteli Firminyn kulttuurikeskus Maison de la Culturen, joka valmistui vuonna 1965. Rakennus on Unescon maailmanperintökohde yhtenä Le Corbusierin töistä. Le Corbusierilta jäi projekti kesken, ja sen saattoi loppuun arkkitehti André Wogenscky, joka rakennutti kaupunginosaan stadionin ja Saint-Pierren kirkon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loiren kunnat
Kim Weber

Kim Christian Weber (21. lokakuuta 1945 Helsinki – 25. kesäkuuta 2022) oli suomalainen kilpapurjehtija. Esbo Segelföreningiä edustanut Weber sijoittui Finnjolla-veneluokassa kuudenneksi Münchenin kesäolympialaisissa 1972 ja Anzion MM-kilpailuissa samana vuonna. Hän ylsi SM-kilpailuissa mitalisijoille viidesti ja sijoittui vuoden 1969 Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa pronssille. Toimittajat valitsivat hänet vuosina 1969 ja 1972 Suomen vuoden purjehtijaksi.https://www.pressreader.com/finland/hufvudstadsbladet/20220724/282054805772254 Weber toimi Esbo Segelföreningin hallituksessa ja Suomen purjehtijaliitossahttps://yle.fi/urheilu/3-6048819. Koulutukseltaan Weber oli diplomi-insinööri, ja hän teki työuransa pääosin IBM:llä. Hänen äitinsä Maj- Len Weber (o.s. Helin) voitti taitoluistelun naisten yksinluistelun Suomen mestaruuden kahdeksan kertaa. Weber kuoli sairastettuaan pitkään 76-vuotiaana 25. kesäkuuta 2022.Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kilpapurjehtijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Sera Kutlubey

Sera Kutlubey (s. Ankara, Turkki) on turkkilainen näyttelijä. Kutlubey on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa, kuten Zalim Istanbul (2019), Amber (2016) ja Foxin tuottamassa sarjassa Goodness. Kutlubey on saanut teatterialan yliopistokoulutuksen. ==Aiheesta muualla== * ==Lähteet== Luokka:Turkkilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ebbe Lundgaard

Ebbe Lundgaard (25. elokuuta 1944 Nykøbing Sjælland – 24. maaliskuuta 2009) oli tanskalainen opettaja ja Radikaalin Venstren poliitikko. Hän toimi Tanskan kulttuuriministerinä vuosina 1996–1998. Vuonna 2007 hän erosi Radikaalista Venstrestä ja liittyi Ny Alliance -puolueeseen, josta hän kuitenkin palasi Radikaaliin Venstreen helmikuussa 2008. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ebbe Lundgaard Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan kulttuuriministerit Luokka:Tanskalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Jessica Suni

Jessica Suni (s. 1977 Pietarsaari) on suomalainen kirjailija ja vapaa toimittaja.Jessica Suni TammiJessica Suni: Hoito Helsingin Sanomat Suni syntyi Pietarsaaressa mutta asettui Helsinkiin. Hänen narsismista kertova esikoisromaaninsa Hoito pääsi Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto- ja Tulenkantaja-ehdokkaaksi.Hoito Tammi == Teokset == * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kris Erickson

Kris Erickson on kanadalainen karateka. Hän saavutti pronssia vuoden 2011 Kyokushinin Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa. ==Kilpaura== Erickson saavutti Los Angeles Cupissa raskaansarjan murskauskilpailun toisen sijan 2002.Los Angels Cup 2002 Karate Championships kyokushinla.com Viitattu 28.7.2022 Erickson saavutti pronssia Calgary Cupissa 2006.2006 Calgary Cup Official Results Viitattu 28.7.2022 Hän oli mukana All American Openissa 2010, jossa Erickson putosi jatkosta ensimmäisellä kierroksella hävittyään Nicolae Stoianille tuomariäänin.2010 All American Open kyokushin.ca Viitattu 28.7.2022 Hän saavutti menestystä myös Kanadan ulkopuolella voitettuaan pronssia Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa tammikuussa 2011.2011 Official Results Erickson valittiin myös edustamaan Kanadaa vuoden 2011 MM- kilpailuihin.Instructors fightingart.ca Viitattu 28.7.2022 ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Elävät henkilöt
Beatitude

Beatitude on The Carsin päälaulaja ja päälauluntekijä Ric Ocasekin debyyttialbumi. Sen julkaisi levy-yhtiö Geffen Records vuonna 1982. == Kappalelista == Kaikki kappaleet on kirjoittanut Ric Ocasek, ellei muuta kirjoittajaa ole mainittu. Kasetti- ja CD-versio sisältävät laajennetun version kappaleesta "Connect Up to Me". == Kokoonpano == * Ric Ocasek – laulu, kitara, kosketinsoittimet * Jules Shear – laulu * Steve Cataldo – laulu * Antonio DePortago – laulu * Roger Greenawalt – kitara * Casey Lindström – kitara * Fuzzbee Morse – kitara, kosketinsoittimet * Greg Hawkes – kosketinsoittimet * Stephen Hague – kosketinsoittimet * Akio Akashi – basso * Darryl Jenifer – basso * Deric Dyer – saksofoni * Stephen George - rummut == Arvostelut == * Allmusic: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ric Ocasek – Beatitude Discogsissa Luokka:Vuoden 1982 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset uuden aallon albumit
La Séauve-sur-Semène

La Séauve-sur-Semène on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne- Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Semènejoen varrella, noin 28 kilometriä Yssingeaux’n kaupungista koilliseen. Sauve-Béniten sisterssiläisluostari perustettiin 1100-luvun lopulla. 1700-luvulla luostari oli varakas, kunnes Ranskan suuren vallankumouksen aikana 1700-luvun lopulla se kansallistettiin ja myytiin. Luostarin ostaja teki rakennukseen suuria muutostöitä. Vuonna 1894 luostari myytiin yhtiölle, joka perusti sinne tekstiilitehtaan. Vuonna 1971 entiset luostarirakennukset siirtyivät kunnan omistukseen, ja vuonna 1993 se luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi. Vuonna 2001 luostariin rakennettiin asuntoja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Haute-Loiren kunnat
Grazac (Haute-Loire)

Grazac on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Yssingeaux’n kaupungista koilliseen. Château de Carry on rakennettu alkujaan 1100-luvulla puolustuslinnaksi. Myöhemmin siihen on tehty muutostöitä 1200- ja 1400-luvuilla. Vuodesta 1782 lähtien linna menetti vähitellen tehtävänsä, ja vuonna 1827 se vuokrattiin maanviljelijälle maatalouskäyttöön. Vähitellen linna rapistui. Linnan rauniot ovat yksityisomistuksessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Haute- Loiren kunnat
Grazac

Grazac voi tarkoittaa seuraavia: == Maantiede == * Grazac, kunta Ranskassa Haute-Garonnen departementissa * Grazac, kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa * Grazac, kunta Ranskassa Tarnin departementissa
Venezuelanaurinkopuu

Venezuelanaurinkopuu (Brownea grandiceps) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon, aurinkopuiden (Brownea) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta puulaji, joka voi kasvaa 6–8 metriä korkeaksi. Puun runko on lyhyt sekä suora ja se voi kasvaa noin 20–30 cm paksuksi. Venezuelanaurinkopuu kasvaa luontaisena Etelä- Amerikassa Kolumbian, Venezuelan, Guyanan, Ecuadorin ja Brasilian alueilla. Laji kasvaa Amazonin sademetsässä alempien kasvillisuuskerrosten puulajina. Venezuelanaurinkopuuta ei yleisesti ottaen käytetä juuri mihinkään, mutta etenkin kukinta-aikaan se on hyvinkin näyttävä puulaji, ja sitä voi kasvattaa koristepuuna tropiikissa. Venezuelanaurinkopuun puuaines on vaaleaa, pehmeää, eikä kovin kestävää ja puuainesta käytetään vain harvoin. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Brownea grandiceps === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Brownea grandiceps Luokka:Hernekasvit Luokka:Puut
Acrenamburana

Acrenamburana (Amburana acreana) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon ja amburanojen (Amburana) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kausivihantapuu, joka voi kasvaa korkeimmillaan 35 metriä korkeaksi. Runko voi kasvaa halkaisijaltaan noin metrin paksuiseksi. Acrenamburana kasvaa sademetsässä usein jokien lähettyvillä alueilla, jotka eivät jää vuosittaisten tulvien alle. Acrenamburanaa kasvaa luonnossa Etelä-Amerikassa Brasilian, Bolivian ja Perun alueilla. == Käyttö == Acrenamburanaa on hakattu paljon siitä saatavan puutavaran vuoksi. Puuaineksen väri vaihtelee kellertävästä vaaleanruskeaan ja se on hienokuvioista. Puuaines tuoksuu ja maistuu vaniljalle. Puutavaraa käytetään muun muassa rakentamiseen, luksushuonekaluihin, sisustusmateriaalina sekä koristeellisiin puupinnoitteisiin. Acrenamburanan siemenistä voidaan eristää vaniljantuoksuista eteeristä öljyä, jota käytetään parfyymeihin sekä saippuan, tupakan ja nuuskan tuoksu- ja makuaineena. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Amburana acreana === Viitteet === Luokka:Hernekasvit Luokka:Puut Luokka:Uhanalaiset kasvit
Yssingeaux

Yssingeaux on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône- Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 26 kilometriä Le Puy-en-Velayn kaupungista koilliseen. Yssingeaux on Haute-Loiren aliprefektuuri. Kaupunki oli hallinnollinen keskus jo 1000-luvulla. Kaupungin kehitys juontaa juurensa 1100- ja varsinkin 1300-luvulle, jolloin sinne asettui lakimiehiä, kirkonmiehiä ja kauppiaita. Tuolloin aloitettiin myös markkinat, joita vietetään vieläkin joka torstai. Kaupunki oli keskiajalla linnoitettu. Vuonna 1629 kaupunkiin perustettiin Yssingeaux'n katuvien veljeskunta. Viisi vuotta myöhemmin Le Puyn piispa valtuutti heidät rakentamaan katuvien kappelin (Chapelle des pénitents). Veljeskunta ylläpiti kappelia kolmesataa vuotta. ==Tunnettuja kuntalaisia== *Jacques Barrot (1937-2014), poliitikko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Haute-Loiren kunnat
Vähätkylät

Vähätkylät eli Småbönders on kylä Kruunupyyn kunnassa entisen Teerijärven kunnan alueella Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee kunnan itäosan kapeassa kiilassa Evijärven ja Vetelin välissä. Suomenruotsalaisista kylistä Vähätkylät sijaitsee kauimpana rannikosta. Kylä kuuluu omaan postinumeroalueeseensa 68750 Småbönders. Vähienkylien tiloja ja kulmakuntia ovat Furu, Haltas, Kvarnbacka, Långbacka, Myngels, Manderbacka, Papas, Storbacka ja Vistbacka. Vähätkylät valittiin Pohjanmaan vuoden kyläksi vuonna 2008. Tämä oli toinen kerta kun kyseinen kunniamaininta myönnettiin Kruunupyyn Teerijärven kylälle. ==Palvelut== Kylässä toimi Småböndersin koulu vuoteen 2018 ja esikoulu 2021 saakka. Nykyään koulurakennuksessa on iltapäiväkerho ja kyläyhdistyksen muuta toimintaa. Päiväkoti Småbo toimii kylässä edelleen. Vähienkylien kyläkauppa on vuonna 1921 perustettu Småbönders Handelslag. ==Vähienkylien nimestä== Ruotsinkielisen nimen alkuperäinen ääntöasu oli smooböndra, mikä vastasi yleiskielen nimitystä småbönderna, suomennettuna "pientilalliset". Kylän nimitys johtuu siitä, kun Teerijärven syrjäseudulla maatilat ovat aikoinaan olleet pitäjän suurtalonpoikien tiloja pienempiä. Suomenkieliset naapurit käyttävät kylästä lempinimeä Pönteri, joka juontuu ruotsalaisnimen jälkiosasta. ==Lähteet== Luokka:Teerijärven kylät Luokka:Pohjanmaan vuoden kylät
Arthur Allén

Arthur (Artturi) Vilhelm Alarik Allén (7. marraskuuta 1860 Laihia – 10. maaliskuuta 1938 Hamina) oli suomalainen Haminassa asunut postinhoitaja, asessori ja keräilijä.Kuolleita, Helsingin Sanomat, 13.03.1938, nro 70, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolinilmoitus, Haminan Lehti, 12.03.1938, nro 29, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotAsessori Arthur Allén, Haminan Lehti, 12.03.1938, nro 29, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Arthur Allénin vanhemmat olivat Vaasan ruotujakoisen tarkk'ampujapataljoonan sotatuomari Karl Wilhelm Ferdinand Allén (1824–1869) ja Emma Charlotta Rosalie Tandefelt (1835–1919). Hänen veljensä oli Uudenmaan läänin lääninkamreeri Alfons Lennart Emerik Allén (1864–1927).Geni.com : Arthur Wilhelm Alarik AllénYrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Vilhelm Ferdinand Allén. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 28.7.2022. Laihialla syntynyt Allén kävi Heinolan ylemmän alkeiskoulun ja meni sitten postilaitoksen palvelukseen toimien matkaekspeditöörinä. Allén oli sittemmin postinhoitajana Kristiinankaupungissa, Maarianhaminassa ja Hämeenlinnassa sekä 1893-1895 v.t. postinhoitajana Haminassa. Hänestä tuli Haminan posti- ja lennätinkonttorin hoitaja vuonna 1920 ja hän hoiti tätä tointa vuoteen 1926 jolloin hän jäi eläkkeelle. Viimeiset vuotensa Allén asui Haminassa.Ekspeditööri : Virkaura postissa 1900-luvun alussa, Kysy museolta- verkosto, Postimuseo 28.9.2018 Allén harrasti vuodesta 1905 alkaen vainajien nekrologien ja kuolinilmoitusten keräämistä suomalaisista ja ruotsalaisista sanomalehdistä. Hänen kokoelmaansa kertyi pariinkymmeneen leikekirjaan noin 20 000 nekrologia ja kuolinilmoitusta. Allén keräsi kokoelmaansa kaikki käsiinsä saamansa kuolinilmoitukset ja muistokirjoitukset vainajan arvoon tai säätyyn katsomatta. Hänellä oli myös useita kirjeenvaihtajia, jotka lähettivät hänelle lehdistä keräämiään nekrologeja ja kuolinilmoituksia. Keräilyn Allén kertoi aloittaneensa hetken mielijohteesta. Allén harrasti aikaisemmin myös postimerkkien keräilyä. "Surulla ilmoitamme", Seura, 17.11.1937, nro 46, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Allén oli naimisissa Aino Enckellin kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keräilijät Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Bela (Pakistan)

Bela on kaupunki Pakistanin Balochistanin provinsissa. Historiallisesti se oli itsenäisen Las Belan pääkaupunki. Maalla oli oma hallitsijansa aina vuoteen 1955 saakka. Vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan Belan asukasluku oli 24 603\. ==Maantiede== Bela sijaitsee Pakistanin Balochistanin provinsissa Lasbelan piirikunnassa. ==Historia== Bela tunnettiin historiallisesti nimillä Armabel tai Armel. Gondakehan rauniot noin 16 kilometriä Belasta pohjoiseen saattavat olla merkki varhaisesta arabilaisesta tai himyarilaisesta vaikutuksesta alueella. Kaupungin pohjoispuolella sijaitsevat myös todennäköisesti buddhalaista perua olevat Gondranin luolat. Belasta tuli 1740-luvulla itsenäistyneen Las Belan pääkaupunki. Maan hallitsija eli Jam asui Belassa. Brittiläinen Henry Pottinger matkusti tuolloin Jam Mir Khan I:n hallitseman Belan kautta vuonna 1810. Hän kuvaili kaupunkia vauraaksi ja mainitsi siellä olevan noin 250–400 hindulaista kauppiasperhettä. 1830-luvulla Belassa vieraili myös Charles Masson. Las Bela liittyi Pakistaniin Intian jaon jälkeen. Se menetti oman hallitsijansa hallinnollisessa uudistuksessa vuonna 1955. ==Väestö== Belan asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 24 603. Vuonna 1961 vastaava lukema oli 3 139. ==Lähteet== Luokka:Pakistanin kaupungit Luokka:Balochistan
Antimonisulfaatti

Antimonisulfaatti (Sb2(SO4)3) on antimoni- ja sulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa pyrotekniikassa. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa antimonisulfaatti on valkoista kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Antimonisulfaatti liukenee hieman veteen, mutta myös hydrolysoituu veden vaikutuksesta. Kuumennettaessa yhdiste hajoaa.Sabina C. Grund, Kunibert Hanusch, Hans J. Breunig & Hans Uwe Wolf: Antimony and Antimony Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2006. Antimonisulfaattia valmistetaan antimonin tai eräiden antimoniyhdisteiden, kuten antimonitrioksidin tai antimonitrisulfidin, ja rikkihapon välisellä reaktiolla. :Sb2O3 \+ 3 H2SO4 → Sb2(SO4)3 \+ 3 H2O Antimonisulfaattia voidaan käyttää ilotulitteissa ja tulitikuissa. ==Lähteet== Luokka:Antimoniyhdisteet Luokka:Sulfaatit
Gewehr 98

Gewehr 98 on Saksan keisarikunnan ensimmäisessä maailmansodassa valmistama ja käyttämä pulttilukkokivääri. Gewehr 98 toimi Saksan palveluskiväärinä 1898–1935, jonka jälkeen sen korvasi Kar 98k. Kivääriä valmistettiin Saksassa yli 5 miljoonaa kappaletta. Asetta käytettiin laajasti ensimmäisessä maailmansodassa ja sitä käytettiin myös Saksan ulkopuolella. == Lähteet == Luokka:Kiväärit
Rantakatu (Vaasa)

Rantakatu () on katu Vaasan keskustassa. Katu saa alkunsa Pohjanmaan museon viereltä Museokadun jatkeena ja jatkuu aina rantavyöhykkeen toiseen laitaan, Hietalahdenkadulle, saakka. Rantakatu on osa Vaasan rantapuistovyöhykettä ja sillä on pitkä historia. Ensimmäiset Rantakadun rakennukset rakennettiin noin 1800-luvun puolessavälissä. Alkuperäisistä rakennuksista on nykyisin jäljellä vain osa, kuten C. A. Setterbergin suunnittelemat Vaasan hovioikeus ja entinen tehdaskonttori (nykyisin Åbo Akademi). Myös vuonna 1863 rakennettu Vaasan vankila sijaitsee Rantakadulla. Nykyisin säilyneet Rantakadun alkuperäiset rakennukset ovat Vaasan keskustan vanhimpia. Vaasan kaupunki tiedotti vuonna 2021, että Rantakadun alkupäässä 1990-luvulta saakka käyttämättöminä olleet siilot puretaan ja niiden tilalle rakennetaan kerrostalo. Siilojen purkaminen aloitettiin toukokuussa 2023. ==Lähteet== Luokka:Vaasan kadut
Rönsykellukka

Rönsykellukka (Geum reptans) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, kellukoiden (Geum) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka kasvattaa rönsyjä. Rönsyt voivat kasvaa pisimmillään metrin pituisiksi ja rönsyjen päihin muodostuu juurehtivia rametteja. Kokonaiset kasviyksilöt muodostuvat yleensä 1–7 rametista tai harvoin useammasta. Kasvukauden lopussa rönsyt kuitenkin kuolevat, kuten myös kaikki rametit, jotka eivät ole ehtineet juurtua. Rönsykellukka lisääntyy joko kasvullisesti muodostamalla uusia rametteja tai siemenistä. Rönsykellukan kukat ovat hyönteispölytteisiä ja yhdestä kukasta muodostuu noin sata siementä. Rönsykellukka on vuoriston pioneerilaji, joka kasvaa jäätikön alta paljastuneella maalla, moreenilla, vuorten rinteillä tai jokien pohjilla vähäkalkkisilla paikoilla. Rönsykellukkaa esiintyy lähinnä vain kasvupaikan sukkession varhaisessa vaiheessa ja sukkession edetessä rönsykellukka alkaa harvinaistua paikalla, eikä sitä yleensä enää esiinny sulkeutuneilla kasvupaikoilla. Rönsykellukka kasvaa 1950–3800 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella ja sen levinneisyysalue ulottuu Alpeilta Karpaateille sekä Makedoniaan. Elomuodoltaan rönsykellukka on hemikryptofyytti. == Lähteet == * Pluess, A. R. & Stöcklin, J., 2004: Population genetic diversity of the clonal plant Geum reptans (Rosaceae) in the Swiss Alps — American Journal of Botany 91 (12), s. 2013–2021 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * iNaturalist: Geum reptans Luokka:Kellukat
Machar

Machar tarkoittaa esimerkiksi seuraavia: * Machar (500-luku), irlantilainen pyhimys * Macharin öljykenttä (Machar Oil Field), öljykenttä Aberdeenin edustalla * Pyhän Macharin katedraali (St Machar's Cathedral), kirkko Aberdeenissa ==Sukunimi== * Agnes Maule Machar (1837–1927), kanadalainen kirjailija * Riek Machar (s. 1953), Etelä-Sudanin varapresidentti Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Aidan

Aidan on irlantilaisperäinen etunimi. Suomessa se on 25. heinäkuuta 2022 mennessä alle 155 henkilöllä, joista alle 140 on miehiä, alle 15 naisia.Nimipalvelu, Digi- ja väestötietovirasto, viitattu 28.7.2022 Se on esimerkiksi seuraavien henkilöiden etunimi: * Aidan, irlantilais- skotlantilainen kuningas * Aidan, irlantilainen munkki ja pyhimys * Aidan Dudas (s. 2000), kanadalainen jääkiekkoilija * Aidan Gillen, oik. Aidan Murphy (s. 1968), irlantilainen näyttelijä * Aidan Higgins (1927–2015), irlantilainen kirjailija * Aidan Quinn (s. 1959), amerikanirlantilainen näyttelijä * Aidan Turner (s. 1983), irlantilainen näyttelijä == Lähteet == Luokka:Etunimet
Madeirankellokanerva

Madeirankellokanerva (Erica maderensis) on Madeiralla kotoperäisenä kasvava, uhanalainen kellokanervalaji. Se on pieni ikivihreä pensas, joka kasvaa 50–80 senttimetriä korkeaksi. Laji esiintyy suppealla alalla Madeiran saaren keskiosan ylängöllä 1200–1800 metrin korkeudella. Se kasvaa kalliolla ja kivikkorinteillä. Madeirankellokanerva luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi, sillä sen esiintymät ovat pieniä ja uhattuja eri syistä. 2000-luvun alkuun asti laji kärsi vuohien laidunnuksesta ja vuonna 2010 maastopalot tuhosivat suuren osan madeirankellokanervista. Myös Madeiralla vieraslajina kasvava jänönvihma uhkaa levitä samoille kasvupaikoille. == Lähteet == Luokka:Kellokanervat Luokka:Madeiran kasvisto Luokka:Uhanalaiset kasvit
Evidenzbureau

Evidenzbureau oli Itävalta-Unkarin tiedustelupalvelu ja sotilastiedustelupalvelu. Sen pääkonttori sijaitsi Wienissä. Se oli maailman ensimmäinen sotilastiedusteluun perehtynyt laitos, sillä se perustettiin 1850. Yhtenä osastona oli salakirjoitusten purkamiseen vuonna 1911 perustettu Chiffregruppe, jota johti Maximilian Ronge. Itävalta-Unkaria hyödytti ensimmäisessä maailmansodassa se, että Chiffregruppe pystyi murtamaan Venäjän salakirjoituskoodin 1914. Evidenzbureaun kuuluisin johtaja oli Alfred Redl, joka paljastui Venäjän kaksoisagentiksi vuonna 1913. Evidenzbureau oli toiminnassa keisarikunnan hajoamiseen asti vuoteen 1918. == Lähteet == Luokka:Itävalta-Unkari Luokka:Tiedustelupalvelut
Tony van Diepen

Tony van Diepen (s. 17. huhtikuuta 1996) on alankomaalainen pikajuoksija ja keskimatkojen juoksija. Hän on viestijuoksun olympia-, MM- ja EM-mitalisti sekä 400 metrin sisäratojen EM-mitalisti. Van Diepen karsiutui 800 metrin juoksun alkuerissä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 sekä välierissä saman ikäluokan MM-kilpailuissa 2014 ja EM-kilpailuissa 2015. Hän karsiutui 400 metrin alkuerissä Belgradin sisäratojen EM-kilpailuissa 2017. Saman vuoden alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän karsiutui 800 metrin alkuerissä. Van Diepen saavutti Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019 pronssia 400 metrillä Alankomaiden halliennätyksellä 46,13. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai Toruńin EM-hallikilpailuissa samalla matkalla hopeaa ajalla 46,25 ja juoksi ankkuriosuuden Alankomaiden 4 ×400 metrin viestijoukkueessa, joka voitti kultaa maansa ennätysajalla 3.06,06. Hän voitti 2021 kultaa myös IAAF World Relays -kilpailujen 4 ×400 metrin viestissä. Tokion olympialaisissa hän juoksi kolmannen osuuden Alankomaiden hopeajoukkueessa 4 ×400 metrin viestissä. Samojen kisojen 800 metrillä hän karsiutui alkuerissä. Van Diepen juoksi ankkuriosuuden Alankomaiden saadessa viestipronssia Belgradin MM- hallikilpailuissa 2022. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän juoksi 4 × 400 metrin sekaviestissä kolmannen osuuden Alankomaiden hopeajoukkueessa. 800 metrillä hän karsiutui välierissä. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän karsiutui 800 metrin välierissä, Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa puolestaan alkuerissä. Van Diepen juoksi ankkuriosuuden Alankomaiden pronssijoukkueessa 4 ×400 metrin viestissä Glasgow'n sisäratojen MM- kilpailuissa 2024. Van Diepen on voittanut Alankomaiden-mestaruuden 400 metrillä ulkoradoilla 2018 sekä sisäradoilla 2018, 2019, 2020 ja 2024. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Aika Paikka Päivä 400 m 45,83 La Chaux-de-Fonds 30. kesäkuuta 2019 800 m 1.44,14 Pariisi 18. kesäkuuta 2022 1 500 m 3.52,33 Vught 20. toukokuuta 2023 === Sisäradat === Laji Aika Paikka Päivä 400 m 46,06 Toruń 5. maaliskuuta 2021 800 m 1.46,36 Liévin 15. helmikuuta 2023 == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset pikajuoksijat Luokka:Alankomaalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Alankomaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bangladesh Betar

Bangladesh Betar () on Bangladeshin kansallinen radioyhtiö. Yleisradiotoiminta alkoi nykyisen Bangladeshin alueella vuonna 1939, kun Dhakaan perustettiin All India Radion asema. Sillä on kaksi studiota ja viiden kilowatin keskiaaltolähetin. Intian jaon jälkeen toiminnasta vastasi Radio Pakistan. Uusi radiotalo valmistui vuonna 1960, ja vuonna 1963 avattiin sadan kilowatin keskiaalto- ja lyhytaaltolähettimet Dhakan lähelle Savariin. Sylhetiin perustettiin radioasema vuonna 1961, Chittagongiin ja Rajshahiin vuonna 1963, Rangpuriin vuonna 1967 ja Khulnaan vuonna 1970. Televisiolähetykset alkoivat vuonna 1964, mutta niiden merkitys oli 1990-luvulle saakka vähäinen. Dhakan radioasema suljettiin Bangladeshin itsenäisyyssodan aikana maaliskuussa 1971, mutta Chittagongin asema jäi Mujibur Rahmanin kannattajien haltuun. Pieni keskiaaltolähetin siirrettiin Intian puolelle Tripuraan, ja myöhemmin Intian hallitus antoi kapinallisten käyttöön 50 kilowatin lähettimen. Aseman nimenä oli Swadhin Bangla Betar Kendra (”Vapaan Bengalin radioasema”). Maan itsenäistyttyä perustettiin valtion radioyhtiö Bangladesh Betar, joka vuosina 1975–1996 ja 2001–2009 käytti nimeä Radio Bangladesh. Se on toiminut lähinnä vallanpitäjien propagandavälineenä. Ensimmäinen yksityinen radioasema perustettiin vuonna 1999, mutta se joutui pian lopettamaan toimintansa. Nykyään Bangladeshissa on useita kaupallisia ja yhteisöradioita, ja maassa kuunnellaan myös ulkomaisten asemien kuten BBC:n ja Voice of American bengalinkielisiä lähetyksiä. Radion merkitys viestintävälineenä on television ja Internetin myötä vähentynyt, ja Bangladesh Betarin ohjelmisto on herättänyt paljon kritiikkiä. Bangladesh Betarilla on nykyään kolme radiokanavaa Dhakassa sekä alueradiot Bandarbanissa, Barisalissa, Chittagongissa, Comillassa, Cox’s Bazarissa, Khulnassa, Rajshahissa, Rangamatissa, Rangpurissa, Sylhetissä ja Thakurgaonissa. Lähetykset tapahtuvat keski- ja lyhytaalloilla sekä ULA- alueella, ja niitä voi kuunnella myös Internetissä. Bengalinkielisten ohjelmien lisäksi välitetään uutisia englanniksi. Radion ulkomaanpalvelu tekee ohjelmia bengaliksi, englanniksi, hindiksi, nepaliksi ja arabiaksi. Sen 250 kilowatin lyhytaaltolähetin on ollut poissa käytöstä vuodesta 2019, ja ohjelmia on välitetty kotimaanpalvelun taajuudella. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Bangladesh Betar , Luokka:Bangladeshilainen kulttuuri Luokka:Julkisen palvelun mediayhtiöt Luokka:Radioasemat Luokka:Vuonna 1939 perustetut radioasemat Luokka:Vuonna 1964 perustetut televisiokanavat
C3-kasvi

C3-kasvi on sellainen vihreä kasvi, jonka ensimmäinen yhteyttämistuote, joka syntyy kasvin saatua auringon energiaa ja hiilidioksidia, on joko kolmihiilimolekyyli tai 3-fosfoglyseriinihappo. Tällaisia kasveja ovat muun muassa pavut, riisi, vehnä, ruis, ja kaura. Ne ovat sopeutuneet viileämpiin olosuhteisiin kuin C4-kasvit, joita on enimmäkseen trooppisten alueiden kasveissa. C3-kasvit eroavat C4-kasveista sekä viherhiukkasten että lehden rakenteen osalta. Myös niiden pimeäreaktio on erilainen. Niiden tarvitsema vesimäärä tiettyä määrää kuivaa yhteyttämistuotetta kohden on moninkertainen verrattuna C4-kasveihin. C3-kasvien kasvu edellyttää, että ilman hiilidioksidipitoisuus on vähintään 100 ppm. Hiilidioksidipitoisuuden ollessa alhaisempi kasvi ei tuota yhteyttämisen tuloksena enempää energiaa kuin mitä se kuluttaa hengitykseensä. Jos hiilidioksidipitoisuus laskee alle 30–70 ppm, C3-kasvit tuskin pystyvät ottamaan hiilidioksidia lainkaan, ja näin ne eroavat C4-kasveista ja CAM-yhteyttämismenetelmää käyttävistä mehikasveista. == Lähteet == Luokka:Kasvit Luokka:Kasviekologia
Eenokki (nimi)

Eenokki on suomalainen miehen etunimi. Se on kansanomainen muunnos raamatullisesta nimestä Enok. Vuosina 1890–1928 Eenokilla oli Suomen almanakassa nimipäivä 3. tammikuuta. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2022 mennessä tilastoitu yhteensä 639 Eenokkia. == Tunnettuja Eenokkeja == * Niilo Eenokki Hangasvaara (1936–2016), kiekonheittäjä * Mikko Eljas Eenokki Jokela (1928–2007), kansanedustaja ja ministeri * Kalle Eenokki Komulainen (1917–1984), runoilija * Antti Eenokki Salo (1867–1940), runoilija == Kuvitteellisia Eenokkeja == * Eenokki, henkilöhahmo Aleksis Kiven näytelmässä Kihlaus (1866, kantaesitys 1872) * Eenokki Karjamaa, henkilöhahmo Volter Kilven romaanissa Alastalon salissa (1933) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Eenokki (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Vesa Valtonen

Vesa Petteri Valtonen (s. 10. heinäkuuta 1969 Joutseno) on suomalainen prikaatikenraali ja Pääesikunnan komentopäällikkö 1. tammikuuta 2024 alkaen. Hän toimi Porin prikaatin komentajana vuosina 2021–2023. Valtonen on sotatieteiden tohtori ja kokonaisturvallisuuden dosentti. Hän on palvellut aiemmin muun muassa Maanpuolustuskorkeakoulussa, pataljoonan komentajana Karjalan prikaatissa ja Turvallisuuskomitean pääsihteerinä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liiketyönantajain Keskusliitto

Liiketyönantajain Keskusliitto (LTK) oli vuonna 1945 perustettu työmarkkinajärjestö. Se toimi liiketyönantajien edunvalvontajärjestönä työnantajien ja työntekijöiden välisissä suhteissa. Sen jäsenjärjestöissä oli 1980-luvun alkupuolella noin 5 700 jäsenyhdistystä, ja niiden palveluksessa runsaat 265 000 toimihenkilöä ja työntekijää."Liiketyöantajain Keskusliitto". Facta 2001, osa 10, palsta 185. Helsinki: WSOY 1984 ISBN 951-0-10231-8 Liitto toimi vuoteen 1995, jolloin se yhdistyi Palvelutyönantajiin. Vuonna 2005 Teollisuuden ja työnantajain keskusliitto sekä Palvelutyönantajat yhdistyivät Elinkeinoelämän keskusliitoksi (EK).Liiketyönantajain keskusliitto, Finna.fi, viitattu 28.7.2022 ==Jäsenjärjestöt== * Apteekkien Työnantajaliitto * Elintarvikealan Työnantajaliitto * Kaupan Työnantajaliitto * LTK:n Erityisalojen Työnantajaliitto * Majoitus- ja Ravitsemisalan Työnantajaliitto * Pankkialan Työnantajaliitto * Vakuutusalan Työnantajayhdistys ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Liiketyönantajain keskusliitto 10 v. 1945–1955, Helsinki, 1955 (32 s.) ** Affärsarbetsgivarnas centralförbund 10 år, 1945–1955, Helsinki, 1955 * Sakari Talvitie, Liiketyönantajain keskusliitto 1945–1970, Helsinki, 1970 ** Sakari Talvitie, Affärsarbetsgivarnas centralförbund 1945–1970, Helsingfors, 1970. * Jukka-Pekka Pietiäinen, Herraklubista edunvalvojaksi: Liiketyönantajain keskusliitto 1945–1995, Helsinki: Otava 1995 ISBN 951-1-13745-X Luokka:Suomalaiset työnantajajärjestöt
Sverre Valen

Sverre Valen (9. toukokuuta 1925 Levanger – 18. maaliskuuta 2023) oli norjalainen kuoronjohtaja.‒ Ikke bare syng med det nebbet du har NRKSverre Valen Norsk biografisk leksikon Valenin isä oli adventistipastori. Perhe muutti useita kertoja Valenin lapsuuden ja nuoruuden aikana. Valen aloitti musiikin soittamisen 11-vuotiaana saatuaan pianon. Häntä opetti pianonsoitossa Inge Rolf Ringnes, minkä lisäksi hän sai oppitunteja trumpetin-, sellon- ja viulunsoitossa. Lauluopetusta hänelle antoi Edvard Griegin ystävä Marie Irgens. Valen alkoi parikymppisenä opiskella musiikkia Oslon musiikkikonservatoriossa. Vuonna 1952 hän meni naimisiin laulupedagogi Mary Johannessenin kanssa; pariskunta asettui vuonna 1956 Sandefjordiin. Valen perusti Sandefjord Jentekorin 1956, Bel Canto-koretin 1961, Valen-koretin 1964 ja Valens Solistensemblen 1985. Hän kiersi kuorojensa kanssa laajalti kansainvälisesti. Valen voitti lukuisia palkintoja, kuten ensimmäisen sijan BBC:n Let the Peoples Sing -kuorokilpailussa vuonna 1969. Toiset palkinnot hän sai siinä vuosina 1988 ja 1989. Vuonna 1974 Valen sai Valen-koretin kanssa Spellemann-palkinnon. Sandefjord Jentekorin kanssa hän voitti viisitoista kertaa Norsk Rikskringkastingin kansalliset kuorokilpailut. Wienin musiikin Weltjugendfestissä Valen saavutti voitot vuosina 1979 ja 1990. Vuonna 1999 Valen nimettiin "vuosisadan sandefjordilaiseksi" kulttuurin kategoriassa. Hän oli vuodesta 1992 Pyhän Olavin ritarikunnan ensimmäisen luokan ritari. Hänelle myönnettiin myös Pyhän Olavin mitali (1981). Valenin adventistinen vakaumus oli tärkeässä roolissa hänen elämässään, ja hän perustikin vuonna 1984 adventistikuoron, jonka johtamista hän yhä jatkoi Valens Solistensemblen lopetettua toimintansa vuonna 2000. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Lavoûte-sur-Loire

Lavoûte-sur-Loire on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne- Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 13 kilometriä Le Puy-en-Velayn kaupungista pohjoiseen. Kunnan nähtävyys on linna Château de Lavoûte-Polignac. Linna on rakennettu alkujaan 900-luvulla, ja sen jälkeen laajennettu 1200- ja 1300-luvuilla. Nykyisen ulkoasunsa linna sai kuitenkin 1500- ja 1800-lukujen uudelleen rakennustöissä. Linna on kuulunut paikallisen mahtisuvun, Polignacin suvun hallintaan. Polignacin herttua viettää siellä usein aikaansa. Linnaan ja sen puutarhaan on mahdollista päästä tutustumaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Haute-Loiren kunnat
Paula Hahtola

Paula Hahtola (s. 1937 OrivesiNeljä kysymystä voittajaehdokkaille Helsingin Sanomat) on suomalainen kirjailija ja lääkäri.Paula Hahtola Atena Kustannus Hahtola on työskennellyt lääkärinä Tampereen yliopistollisessa sairaalassa. Eläkkeelle jäätyään hän on kirjoittanut sekä opiskellut kirjoittamista Oriveden Opistossa ja Viita-akatemiassa. Esikoisromaanillaan Salpalinja Hahtola voitti Atenan ja Parnasson Suuren proosakilpailun vuonna 2008, ja seuraavana vuonna teos oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Vuonna 2013 Hahtolalta ilmestyi romaani Aita.Aita - Paula Hahtola Elisa Kirja Hahtolan kustantaja on Atena Kustannus. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liisa Aaltola

Liisa Aaltola on suomalainen urkuri ja cembalisti.Liisa Aaltola Alba RecordsLiisa Aaltola Turun tuomiokirkon Iltamusiikkisarja Aaltola opiskeli urkujensoittoa Sibelius-Akatemiassa Olli Porthanin johdolla ja suoritti siellä urkudiplominsa Jaana Ikosen johdolla vuonna 1990. Hän täydensi opintojaan useilla mestarikursseilla Suomessa ja ulkomailla. Aaltola debytoi konserttiesiintyjänä Helsingin tuomiokirkossa vuonna 1991. Vuonna 1990 Aaltola aloitti työskentelyn kanttorina Pirkkalan seurakunnassa. Hän on myös opettanut eri opinahjoissa urkujen- ja cembalonsoittoa. Aaltola on paitsi esiintynyt solistina ja kamarimuusikkona, myös säestänyt useita eri kuoroja ja solisteja. Hän on soittanut myös orkesterien, kuten Tampere Filharmonian kanssa. Hän on osallistunut moniin levytyksiin ja kantaesityksiin sekä urkurina että cembalistina. Aaltola on erikoistunut Johann Sebastian Bachin urkutuotantoon. Hän on esittänyt Pirkkalassa viisivuotisessa konserttisarjassa Bachin kokonaisurkutuotannon. Vuonna 2021 julkaistiin Alba Records -levymerkillä Aaltolan ensimmäinen soololevy, Clavier Übung III.Bachista lohtua saava kanttori Liisa Aaltola näkee tuskallisen läheltä korona-ajan rajoitukset – ”On se välillä raastavaa” Aamulehti Levyllä Aaltola tulkitsee Bachin urkukoraaleista niitä, jotka kytkeytyvät Martti Lutherin katekismuksen pääkohtiin.Liisa Aaltolan koskettava Bach-katekismus Yle == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urkurit Luokka:Suomalaiset cembalistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Alkoholikuolema

Alkoholikuolema on alkoholin käytön seurauksena aiheutunut kuolema. Suomessa alkoholi on osasyynä monesti hukkumisissa, vesiliikenneonnettomuuksissa, putoamisissa ja kaatumisissa, liikenneonnettomuuksissa sekä tulen ja kylmyyden tai kuumuuden aiheuttamissa tapaturmissa. Riskiryhmään kuuluvat erityisesti miehet. Alkoholikuolemia lasketettaessa Suomessa katsotaan ICD-luokituksen perusteella annetut diagnoosit, kuten alkoholiperäiset taudit ja tapaturmaiset alkoholimyrkytykset (peruskuolemansyynä koodit F10, G31.2, G40.51, G62.1, G72.1, I42.6, K29.2, K70, K86.0, K86.00, O35.4, P04.3, X45). == Tilastotietoa Suomesta == Noin 15 % tapaturmaisista sekä väkivaltaisista kuolemista tapahtuu päihtyneille. Yli 500 päihtynyttä ihmistä menehtyy vuosittain tapaturman, itsemurhan tai väkivallan uhrina. Valtaosa näistä tapahtuu työikäisille miehille. Rattijuopumusten osalta sekä alkoholitapausten osuus liikenteessä että tieliikenteessä kuolleiden rattijuopumustapausten määrä on vähentynyt suoraan verrannollisena alkoholikuolleisuuden vähenemisen kanssa vuoden 2007 jälkeen. Alkoholin on arvioitu tuottavan Suomen valtiolle kahden miljardin euron kustannukset vuosittain. == Lähteet == Luokka:Kuolema Kuolema
Nina Petander

Nina Petander (s. 1968 Vaasa) on suomalainen kirjailija.Nina Petander Otava Petander on työskennellyt myös pieneläinhoitajana ja kirjastovirkailijana. Hän on suorittanut luovan kirjoittamisen opintoja Turun yliopistossa. Syyskuussa 2009 ilmestyi Otavan kustantamana Petanderin ensimmäisenä romaanina Pläts!. Petander sai teoksella Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkuuden vuonna 2009.Neljä kysymystä voittajaehdokkaille Helsingin SanomatHS:n kirjallisuuspalkinnosta kisaa 10 esikoiskirjailijaa Ilta-Sanomat == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ole Vig Jensen

Ole Vig Jensen (17. toukokuuta 1936 Frederikssund – 22. maaliskuuta 2016) oli tanskalainen Radikaalin Venstren poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1971–1973, 1978–1993 ja 1994–1998 sekä toimi Tanskan kulttuuriministerinä 1988–1990, kirkkoministerinä 1996–1998 ja opetusministerinä 1993–1998. Hän oli koulutukseltaan opettaja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ole Vig Jensen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan kulttuuriministerit Luokka:Tanskan opetusministerit Luokka:Tanskalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Jussi-Petteri Kemppainen

Jussi-Petteri Kemppainen on suomalainen musiikkivideo-ohjaaja ja pelisuunnittelija. Hän on pelin Iron Danger pääsuunittelija. Musiikkivideoiden ja pelien lisäksi Kemppaisella on pitkä työhistoria elokuvien ja mainoselokuvien parissa. ==Aiheesta muualla== * ==Lähteet== Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Suomalaiset musiikkivideo-ohjaajat
Chadrac

Chadrac on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 3 kilometriä Le Puy-en-Velayn kaupungista koilliseen. Kunnan läpi kulkevat kolme päätietä ja Le Puy-en- Velayn läheisyys ovat tehneet Chadracista suositun esikaupungin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Haute-Loiren kunnat