EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jaakkiman Sanomat

Jaakkiman Sanomat on Jaakkiman silloisessa suurpitäjässä Karjalassa vuosina 1906–1960 ilmestynyt paikallislehti. Lehden toiminta alkoi uudestaan vuonna 1989, kun Jaakkiman Yhteiskoulun seniorit alkoivat julkaista saman nimistä perinnelehteä. Perinnelehti ilmestyy kuusi kertaa vuodessa parillisina kuukausina. Vuonna 2014 sen painos oli 2200 kappaletta. Perinnelehden päätoimittaja on Tea Itkonen. == Perinnelehti == Jaakkiman Sanomat on nykyisten Lahdenpohjan, Jaakkiman ja Lumivaaran, mutta nykyään myös Sortavalan seudun perinteitä ja karjalalaista kulttuuria vaaliva pitäjälehti. Pitäjälehden kustantaja on Jaakkiman Seudun perinneyhdistys ry, jonka jäseninä ovat alueen säätiöt Jaakkima-Säätiö, Lumi-Säätiö ja pitäjäyhdistykset Jaakkimalaisten seura ry ja Lumivaara-Seura ry Etelä-Pohjanmaalla sekä Etelä- Suomen Lumivaaralaiset ry ja Suur-Jaakkimalaiset ry Helsingin seudulla. Alueen sukuseuroista Kaartisten sukuseura ry on kustannusyhdistyksen jäsen. Perinnelehti ilmestyy kuusi kertaa vuodessa, parillisten kuukausien 8. päivänä, 20-sivuisena tabloid-lehtenä. Lehden levikki on 2200 kpl. . Lehden kotisivulla julkaistaan makupaloja paperilehdestä ja tärkeimmät ajankohtaistiedot, lukijamatkoista ja kustantajayhdistysten toiminnasta sekä alueen kyläkirjahankkeista. Lehden kotisivulta löytyy myös tietoa alueen sukuseuroista ja linkit pitäjäsivuille. === Perinnelehden päätoimittajat === * Eero Lehelä 1989–1999, * Irma Sinerkari 2000–2007, * Riitta Reuhkala 2008–2010, * Tea Itkonen 2011– == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Lehden Facebook-sivut luokka:Suomalaiset paikallislehdet
Tremadog

Tremadog (ennen Tremadoc) on kylä Porthmadogin alueella Gwyneddin kreivikunnassa Walesissa, Isossa-Britanniassa. Sen perusti William Madocks, joka osti maan vuonna 1798. Kylän 1810 rakennettu kappeli on valittu kulttuurisesti merkittäväksi. Tremadog tunnetaan muun muassa brittiläisen sotilashenkilön T. E. Lawrencen synnyinpaikkana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Walesin kylät
Jaakko Seise

Jaakko Andreinpoika Seise (oik. Jakov Andrejev Sjelajev, 14. maaliskuuta 1876 Impilahti – 12. tammikuuta 1935 Salmi Seise - Salmi Salmin historiaa - Sukututkimusta. Viitattu 13.10.2014.) oli suomalainen liikemies, suojeluskuntalainen ja kansallissosialistinen poliitikko. == Elämä == Karjalaista sukua ollut Seise syntyi Impilahden pitäjän Nietjärven kylässä ja työskenteli kansakoulun jälkeen muun muassa myymäläapulaisena ryhtyen myöhemmin harjoittamaan puutavarakauppaa ja tukinuittoa. Lisäksi hän piti omaa sekatavarakauppaa Salmin pitäjän Tuleman kylässä. Epäonnistuneiden liiketoimien jälkeen Seise pääsi vuonna 1900 Salmin tuomiokuntaan kirjuriksi ja myöhemmin Rannan tuomiokunnan arkistonhoitajaksi. Saamansa laintuntemuksen johdosta hän alkoi työskentelemään itseoppineena asianajajana, jonka jälkeen Seise pystyi aloittamaan liiketoimensa uudelleen. Hänellä oli omia hinaajia ja proomuja, jotka kuljettivat puuta Laatokan yli Pietariin ja toivat paluumatkalla muun muassa viljaa. Venäjän vallankumouksen myötä vuonna 1917 liiketoimet pietarilaisten kanssa kuitenkin tyrehtyivät. Samoihin aikoihin Seise menetti myös näkönsä.Åkerlund, Arne & Paavolainen, Jaakko (toim.): Karjalainen elämäkerrasto, WSOY 1961. Salmissa hän toimi aktiivisesti yhteiskunnallisessa elämässä ja sai itselleen lempinimen ”Salmin keisari”. Seise oli puuhamiehenä muun muassa paikallisessa nuorisoseurassa ja oppikouluhankkeessa. Sisällissodan sytyttyä hän oli tammikuussa 1918 perustamassa Salmin suojeluskuntaa ja toimi myös sen esikuntapäällikkönä.Maanpuolustusjärjestöt Salmi-Säätiö. Viitattu 13.10.2014. Kaksi vuotta myöhemmin Seise oli sokeutumisestaan huolimatta mukana Aunuksen retkikunnassa ja kuului myös aluetta hallinneeseen Aunuksen väliaikaiseen hoitokuntaan. Seisen tyttären Ninan puoliso oli niin ikään Aunuksen retkellä mukana ollut laivanvarustaja Ragnar Nordström.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) : Who's who in Finland 1954 Projekt Runeberg. Viitattu 13.10.2014. 1930-luvulla Seise kiinnostui kansallissosialismista ja oli vuoden 1933 eduskuntavaaleissa Suomen Kansan Järjestön ehdokkaana omalla listallaan Viipurin läänin itäisessä vaalipiirissä. Hän sai yhteensä 630 ääntä, joista 520 tuli Salmin pitäjästä.Ekberg, Henrik: Führerns trogna följeslagare - den finländska nazismen 1932-1944, s. 79–80. Schildts 1991. ISBN 951-50-0522-1. Seisen äänimäärä oli lähes neljäsosa koko SKJ:n äänisaaliista.Sata vuotta eduskuntavaaleja Yle. Viitattu 13.10.2014. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Suomalaiset kansallissosialistit Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet Luokka:Suomalaiset äärioikeistolaiset poliitikot
Caernarfonshire

Caernarfornshire () on yksi Walesin 13 historiallisesta historiallisesta kreivikunnasta ja entinen hallinnollinen kreivikunta. Merkittävimmät asutuskeskukset ovat Bangor, Betws-y-Coed, Caernarfon, Conwy, Llandudno, Porthmadog ja Pwllheli. Luokka:Walesin maantiede
Bovington Camp

Bovington Camp on Britannian armeijan hallussa oleva tukikohta, joka sijaitsee Dorsetin kreivikunnassa, Englannissa. Tukikohta perustettiin 1899 jalkaväen kouluttamista varten. Lähellä sijaitseva Lulworth Camp kuuluu myös tukikohtaan. Bovington Campissa sijaitsee The Tank Museum -panssarimuseo. Brittiläinen sotilashenkilö T. E. Lawrence kuoli tukikohdassa 1935 loukkaannuttuaan sen lähellä tapahtuneessa moottoripyöräonnettomuudessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimat Luokka:Dorsetin rakennukset ja rakennelmat
Palos de la Frontera

Palos de la Frontera, myös Palos,Palos busca figurantes para la realización de un cortometraje sobre el Descubrimiento on kunta Etelä-Espanjassa Atlantin rannikolla Huelvan maakunnassa. Huelvaan on matka noin 10 kilometriä. Palos de la Fronterasta Kristoffer Kolumbus lähti vuonna 1492 ensimmäiselle purjehdukselleen etsimään meritietä Aasiaan, mutta hän päätyi Amerikkaan. Kylä on Kolumbus-tutkimuksen keskuspaikka.Kolumbuksen löytöretken lähtösatama löytyi Espanjassa. Viitattu 12.10.2014. Kunnan väkiluku oli vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 10 785Instituto Nacional de Estadística ja asukastiheys noin 215 asukasta/km². == Kuvia == PalosDeLaFronteraPlatz.jpg|Kaupungintalo Monasterio de Santa María de la Rábida.jpg|Monasterio de Santa María de la Rábida EstatuaPinzónPalos1.jpg|Purjehtija Martín Alonso Pinzón Iglesia San Jorge de Palos.jpg|Iglesia San Jorge de Palos La Fontanilla. Fuente y humilladero mudéjar.jpg|Etualalla kaivo, jota Kolumbus miehineen käytti. == Lähteet == *Andalucia.com: Palos de la Frontera ==Aiheesta muualla== Luokka:Huelvan kunnat Luokka:Huelvan maakunta
Ecco

Ecco Sko A/S on tanskalainen jalkinevalmistaja. Yrityksen on perustanut Karl Toosbuy vuonna 1963.Heritage, Ecco.com. Viitattu 13.10.2014. Hän osti tyhjäksi jääneen tehtaan ja alkoi valmistaa naisten jalkineita Venus- tuotemerkillä.Heritage Timeline , Ecco USA. Viitattu 13.10.2014. Ecco-kenkiä myydään 3 000 myymälässä ympäri maailmaa, ja niitä valmistetaan noin 12 miljoonaa paria vuodessa. Yrityksen omistaa nykyisin perustajan tytär Hanni Toosbuy Kasprzak. Eccolla on omia nahkatehtaita Alankomaissa, Portugalissa, Indonesiassa ja Thaimaassa. Ne myyvät kolmanneksen tuotannostaan muille valmistajille.Heritage: Innovation , Ecco.com. Viitattu 12.10.2014. Jalkineet valmistetaan pääosin Slovakiassa, Japanissa, Kyproksella, Thaimaassa, Indonesiassa, Portugalissa, Kiinassa ja Intiassa. Osan kenkätehtaista omistaa Ecco, osa toimii sopimusvalmistajina. Ecco tuli 1970-luvun lopulta alkaen tunnetuksi erityisen mukavista kengistään. Ensimmäinen malli oli nimeltään Ecco Joke. Se oli tehty vaaleanruskeasta pehmeästä nahasta, sen kärki muistutti louferia tai purjehduskenkää, ja sen paksuun pohjaan oli kohokuvioitu Ecco-logo. Sitä seurasivat Ecco Free- ja Ecco Time -mallit. Vuonna 1980 Joke-mallia oli valmistettu jo miljoona paria ja seuraavana vuonna, jolloin lanseerattiin tenniskenkää muistuttava Ecco Soft -malli, jo kaksi miljoonaa paria. Sittemmin Eccon kenkämallisto on laajentunut monenlaisiin tyyleihin. Ecco-kengät kuuluvat ylempään hintaryhmään, ja niiden päämarkkinat ovat Länsi-Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Aasiassa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Tanskalaiset vaatetusalan yritykset Luokka:Jalkinevalmistajat Luokka:Kenkämerkit
Riitta-Stiina Päätalo

Riitta-Stiina Päätalo (o.s. Neulikko), tunnetummin Riitu Päätalo (8. helmikuuta 1896 – 7. heinäkuuta 1974) oli kirjailija Kalle Päätalon äiti. Hän esiintyy yhtenä tärkeimmistä henkilöhahmoista Päätalon omaelämäkerrallisessa Iijoki-sarjassa. Riitu oli naimisissa Hermanni Päätalon kanssa vuodesta 1913 asti. He saivat kahdeksan lasta, josta yksi kuoli muutaman kuukauden ikäisenä. == Elämäkerta == Riitu Päätalo oli kotoisin Taivalkosken Metsäkylästä, josta joutui alle kymmenvuotiaana huutolaiseksi vanhempien kuoltua. Riitun täti opetti hänelle kuppauksen taidon, jota Riitu harjoitti koko elämänsä ajan. Mentyään naimisiin Hermanni Päätalon kanssa he asettuivat Jokijärvelle Mäkelän vanhaan meijerikamariin. He siirsivät mökin 1920-luvun alussa ostamalleen Kallioniemen tilalle. Riitu oli vanhoillislestadiolainen, joskin taipuvainen vapaamielisyyteen, eikä koskaan väittänyt olevansa täydellinen uskovainen. Hän poltti mielellään piippua. Luonteeltaan Riitu oli kaksijakoinen, usein raudanluja ja kova etenkin lapsilleen kun he olivat pieniä, toisinaan tuntemattomienkin ihmisten vastoinkäymiset saivat hänet pois tolaltaan. Etenkin toisen poikansa Mannen puukotuksen ja kuoleman jälkeen hän vaipui usein synkkyyteen ja saattoi itkeä pienestäkin asiasta. Toisaalta Riitu oli valoisa, eikä vaipunut epätoivoon edes miehensä vaikean mielisairauden aikana, jolloin perheen toimeentulo oli riippuvainen kunnan tuesta, Kallen metsätöistä sekä Riitun vähäisistä kuppausrahoista. Riitu Päätalo uskoi, toisin kuin isä Hermanni, poikansa Kallen kirjailijanlahjoihin alusta alkaen, ja kannusti tätä kehittämään lahjaansa. == Tulkitsijat == Pirjo Leppänen on esittänyt Riitu Päätaloa kolmessa Kalle Päätalo -aiheisessa elokuvassa sekä useissa näytelmissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Päätalon matkassa * Riitun poika-kirja Luokka:Iijoki-sarjan henkilöhahmot Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Löberödin linna

Löberödin linna on Ruotsissa Eslövin kunnassa sijaitseva rakennus. Ei ole varmaa, että koska Löberödin säteritila on perustettu, mutta siitä on ensimmäiset maininnat 1400-luvulla. Varmaa on, että se on kuulunut useille Tanskan ja Skånen tärkeille aatelissuvuille. Paikalla on sijainnut harmaakivestä tehty Anne Brahen 1620-luvulla rakennuttama linna. Anne Brahen kuoleman jälkeen linna meni perinnöksi hänen sisarpuolensa Esle Brahen pojalle Henrik Ramelille ja säilyi Ramelin suvussa yli 140 vuotta. Nykyisen päärakennuksen rakentamisen aloitti skånelainen linnanrakentaja "Bygge-Hans" Ramel, joka muun muassa rakensi pohjoisen siiven ja korvasi neliskulmaisen tornin nykyisellä kahdeksankulmaisella. Koko rakennukseen tehtiin uusi harjakatto ja puutarhan puolelle tehtiin kolmisivuinen lisärakennus. Christina Sparren ja Jacob de la Gardien aikana tehtiin paljon muutoksia: esimerkiksi tiiliseinät rapattiin, lisärakennuksen yläosaa muutettiin kirjaston valaisemiseksi, kanava otettiin pois ja tehtiin uusia talousrakennuksia. Puutarhaa laajennettiin, sinne tehtiin kasvihuone, englantilainen puutarha ja rakennettiin järvi. 1996 laitettiin linna myyntiin ja 1997 se siirtyi Knut Ramelille. Sittemmin linna, puisto ja kaikki rakennukset on remontoitu; osittain palautettu vanhaa, mutta myös uudistettu ajanmukaiseksi. Päärakennuksen modernisointi ja remontti on tehty tukholmalaisen arkkitehdin Greger Palmstiernan piirustusten mukaan. Puiston restauroinnin suunnittelivat maisema-arkkitehti Barbara Johnson Klagstorpista ja Mats Knutsson Sjöbosta. ==Lähteet== * Elisabeth Björnsson: Med kärlek och pengar räddades släktens slott Sydsvenskan 16.5.2005. ==Aiheesta muualla== * Linnan esittely Eslövin kunnan sivuilla Luokka:Eslövin kunta Luokka:Skånen läänin linnat
Yiläinen kirjaimisto

Yiläinen kirjaimisto on tavukirjoitusjärjestelmä, jota käytetään Kiinassa puhutun yin kielen kirjoittamiseen. Kirjaimiston uskotaan olevan peräisin Tang-dynastian ajalta (618–907), mutta vanhimmat säilyneet kirjoitukset ovat 1400-luvun lopulta. Kirjaimisto standardoitiin sichuanin-yin kirjoittamista varten vuonna 1974. Ennen standardointia erilaisten kirjainten määrä oli kahdeksan ja kymmenen tuhannen välissä. Standardoitu yiläinen kirjaimisto sisältää kirjainmerkkiä, mikä tekee siitä laajimman standardoidun tavukirjoitusjärjestelmän. == Lähteet == ==Ulkoiset linkit== * Kaikki Yi- tekstit tulevat äänen kanssa Luokka:Tavukirjoitusjärjestelmät Luokka:Yit
FS Cosmao (1861)

Cosmao oli Ranskan laivaston vuonna 1861 vesillelaskettu puurunkoinen Cosmao- luokan korvetti, joka luokiteltiin myöhemmin risteilijäksi. == Valmistus == Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 26. marraskuuta 1856. Alus laskettiin vesille 10. kesäkuuta 1861 ja se otettiin palvelukseen 28. helmikuuta 1862.dossiersmarine.free.fr == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 29. kesäkuuta 1881. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Cosmao-luokan risteilijät
FS Dupleix (1861)

Dupleix oli Ranskan laivaston vuonna 1861 vesillelaskettu puurunkoinen Cosmao- luokan korvetti, joka luokiteltiin 2. luokan risteilijäksi. == Valmistus == Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 9. lokakuuta 1856. Alus laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1861 ja se otettiin palvelukseen 26. helmikuuta 1862.dossiersmarine.free.fr == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 2. heinäkuuta 1887. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Cosmao-luokan risteilijät
Cochemiea

Cochemiea on muutamalajinen kaktuskasvisuku, joka on läheistä sukua syyläkaktuksille (Mammillaria). Kasvien pölytyksestä huolehtivat kolibrit, mikä on harvinaista syyläkaktuksilla. Lisäksi DNA-sekvenssitiedot osoittavat Cochemiea-lajien erillisyyttä varsinaisista syyläkaktuksista. Suku on saanut tieteellisen nimensä erään Baja Californian alkuperäisasukasryhmän mukaan. Suvun paras tuntomerkki on pitkänomainen, putkimainen ja vastakohtainen punainen kukka, josta heteet ja emin vartalo pistävät esiin.Anderson 2001: 165. == Ulkonäkö ja koko == Cochemiea-lajien varret ovat pitkänomaisia, lieriömäisiä ja kierteisesti asettuneiden nystyjen peittämiä. Kasvit ovat maitiaisnesteettömiä. Ne muodostavat usein monivartisia mättäitä, joiden varret ovat pystykasvuisia tai maanmyötäisiä. Varren pituus voi nousta metriin ja läpimitta voi olla seitsemän senttimetriä. Piikkien kiinnittymiskohdat eli areolit ovat kahdenlaisia, ja niissä on vaihtelevan tyyppisiä piikkejä. Keskuspiikki on koukkumainen.Anderson 2001: 166 Kukat sijaitsevat nystyjen hangoissa ja ovat avoinna päivisin. Ne ovat kapean putkimaisia, vastakohtaisia, usein S:n muotoisia. Hedelmä on pallomainen, paljaspintainen, väriltään punainen tai purppuraan vivahtava, avautumaton ja kärjestään arpinen. Siemenet ovat mustia ja syväkuoppaisia.Anderson 2001: 166 == Levinneisyys == Suvun viisi lajia kasvavat Meksikossa Kalifornian niemimaalla (Baja California). == Lajit == # Cochemiea halei # Cochemiea maritima # Cochemiea pondii # Cochemiea poselgeri # Cochemiea setispina Anderson 2001: 166–167. == Lähteet == * Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press, Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
Coleocephalocereus

Coleocephalocereus on muutaman lajin käsittävä brasilialainen kaktuskasvisuku. Sen erikoistuntomerkki on kovera kefalio eli verson osa, johon kukat kehittyvät, mihin tieteellinen nimikin viittaa. Muita tuntomerkkejä ovat pitkänomaiset varret, lepakoiden suorittama pölytys (kukat avautuvat yöllä) ja tyvirei’illä avautuvat hedelmät. Suvun lähimmät sukulaiset lienevät melonikaktukset (Melocactus), joiden kukat, hedelmät ja siemenet ovat samanlaisia kuin Coleocephalocereus-suvussa. Anderson 2001: 167 == Ulkonäkö ja koko == Kasvit ovat enemmän tai vähemmän pystykasvuisia tai maanmyötäisiä, toisinaan tyvestä haarovia. Varret voivat saavuttaa viiden metrin pituuden ja uurteita niissä on 6–35. Piikkiryhmät (areolit) sijaitsevat tiiviisti ryhmittyneinä. Piikit ovat hentoja tai vahvoja, neulamaisia, väriltään vaihtelevia ja jopa 45 cm pitkiä. Kukat kehittyvät kefalioihin, jotka sijaitsevat varren kärjessä tai sivulla ja ovat vajonneet varteen. Niissä on vaaleaa villamaista karvaa ja pitkiä, tukevia sukasia. Kukat ovat putkimaisia, kellomaisia tai suppilomaisia, pituudeltaan 2–8 cm. Kukan tyvi on paljas tai harvasuomuinen. Hedelmä on marjamainen, muodoltaan pallomainen tai nuijamainen, sileäpintainen ja väriltään punainen tai purppurainen. Se avautuu tyveltään rei’illä. Siemenet ovat pallomaisia tai päärynän muotoisia, mustia ja nystyisiä. == Levinneisyys == Suku kasvaa Brasiliassa, tarkemmin sanottuna São Paulossa, Rio de Janeirossa, Espirito Santossa, Bahiassa ja Minas Geraisissa. == Lajit == Suvun lajeja ovat seuraavat kuusiAnderson 2001: 167-170: #Coleocephalocereus aureus #Coleocephalocereus buxbaumianus #Coleocephalocereus fluminensis #Coleocephalocereus goebelianus #Coleocephalocereus pluricostatus #Coleocephalocereus purpureus == Käyttö == Joskus ainakin lajia C. goebelianus on kaupan huonekasviksi (oma havaintoni). == Lähteet == * Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. === Viitteet === Luokka: Kaktuskasvit
Tajaé

Tajaé on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Nigerin Tahouan alueen Illélan departementissa. Se sijaitsee 30 kilometriä Illélasta etelään. Kunnassa on 78 900 asukasta (vuonna 2012). Tajaén kunnan pinta-ala on arviolta 506 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Illélan departementin Illélan ja koillisessa Badaguichirin, idässä Bouzan departementin Allakayen ja Birni N’Konnin departementin Malbazan sekä etelässä Malbazan ja Tsernaouan kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin ja Sudanin siirtymävyöhykkeeseen. Kunnan alueella on useita vadeja ja ajoittain kuivuvia järviä. Kuntaan kuuluu 27 kylää ja heimoryhmää sekä lähes 70 pikkukylää. Asukkaat ovat tuaregeja, hausoja ja fulbeja. Hallintoon osallistuvat kunnan lisäksi kantonin päällikkö Illélassa, tuaregien päällikkö Tajaéssa, fulbejen päällikkö Birni N’Konnissa sekä kylien ja heimoryhmien päälliköt. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on muutamia animisteja. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja keräily. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, lehmänpapu, maapähkinä sekä vihannekset ja hedelmät. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Kunnassa pidetään viidet viikoittaiset markkinat. Karjaa, nahkaa, vuotia ja sipulia viedään myytäväksi Nigeriaan. Kunnan läpi kulkee Tahouan ja Birni N’Konnin välinen asfaltoitu maantie RN29 sekä Birni N’Konnin ja Illélan välinen päällystämätön tie. Palveluihin kuuluu 44 alakoulua, yläkoulu, terveyskeskus, synnytyslaitos ja kolme terveysasemaa. Väestöstä 33 % on puhtaan juomaveden piirissä. ==Lähteet== Luokka:Illélan departementti Luokka:Nigerin kunnat
Odžibwan kieli

Odžibwa on ryhmä ojibway-intiaanien puhumia algonkin-kieliryhmään kuuluvia kieliä. Ryhmään kuuluvat keski-, itä-, luoteis- ja länsiodžibwa, severninodžibwa, ottawa ja chippewa. Myös algonkin voidaan lukea odžibwan alle. Odžibwan eri variantteja puhuu äidinkielenään yhteensä ihmistä, joista valtaosa asuu Kanadassa. Yhdysvalloissa on vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan 800 odžibwan puhujaa. == Lähteet == Luokka:Algonkin-kielet Luokka:Kanadan kielet Luokka:Yhdysvaltain kielet
Vénus-luokka

Vénus-luokka oli Ranskan laivaston kahden aluksen muodostama puurunkoinen risteilijäluokka. == Alukset == Vénus-luokan risteilijätdossiersmarine.free.fr Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmistui Kohtalo Vénus Arsenal de Brest 5. syyskuuta 1861 27. joulukuuta 1864 lokakuu 1865 10. joulukuuta 1886 Minerve Arsenal de Brest 5. syyskuuta 1861 10. heinäkuuta 1865 11. heinäkuuta 1890 26. lokakuuta 1888 ==Lähteet== * === Viitteet === *
Nzima

Nzima on nigeriläis-kongolainen kieli, jota puhutaan Ghanan lounaisosassa ja Norsunluurannikon kaakkoisosassa. Se kuuluu kwa-kielten ryhmään ja on läheistä sukua ahantan ja jwira-pepesan kielille. SIL Internationalin mukaan nzimaa puhui Ghanassa äidinkielenään ihmistä vuonna 2000 ja Norsunluurannikolla ihmistä vuonna 1993. == Lähteet == Luokka:Kwa-kielet Luokka:Ghanan kielet Luokka:Norsunluurannikon kielet
Radiot.fi

Radiot.fi oli RadioMedian ja Yleisradion yhteistyössä kehittämä radiosoitin. Sovellukseen oli asetettu kaikkien ilmaisten suomalaisten radiokanavien tiedot ja nettilähetysten URL-osoitteet, joista sovellus lähetykset toisti. Radiot.fi-palvelun betavaihe käynnistyi kesäkuussa 2014 ja valmis palvelu tuli käyttöön saman vuoden syksyllä. Erotuksena muihin nettiradiopalveluihin Radiot.fi on suomalainen palvelu, jonka kehitystyössä ovat olleet mukana kaikki kotimaiset radiokanavat. Radiot.fi-sovelluksen kautta oli kuunneltavissa 80 kotimaista radiokanavaa: kaikki Ylen kanavat sekä suurin osa Suomessa toimivista kaupallisista radiokanavista. Sovelluksessa olevien paikallisradioiden kuuntelu ei ole maantieteelliseen sijaintiin sidottua, vaan kaikki kanavat kuuluvat kaikkialla Suomessa. Palvelun toteutti suomalainen IT- yritys Reaktor. Keväällä 2023 Radiot.fi-palvelun korvasi kansainvälinen Radioplayer. == Katso myös == * Luettelo suomalaisista radioasemista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Taajuuslista * Näin syntyi Radiot.fi * Nettiradio Suomessa ja maailmalla Luokka:Suomalaiset verkkosivustot Luokka:Internet-radio
Kimbundu

Kimbundu on Angolassa Luandan maakunnassa puhuttu bantukieli. Sitä puhuu vuoden 2012 The World Factbookin mukaan äidinkielenään neljä miljoonaa ihmistä. Kimbundusta käytetään myös nimiä ”pohjois-mbundu” tai ”luandan- mbundu” erotuksena Angolan itäosassa puhutusta mbundun eli umbundun kielestä. == Lähteet == Luokka:Bantukielet Luokka:Angolan kielet
Lapsen Maailma

Lapsen Maailma on kahdeksan kertaa vuodessa ilmestyvä erikoisaikakauslehti, joka käsittelee lasten ja nuorten kasvatusta sekä lastensuojelukysymyksiä. Se on suunnattu lapsiperheille ja lasten kanssa työskenteleville. Lapsen Maailman kustantaja on Lastensuojelun Keskusliitto. == Historia == Lastensuojelun Keskusliitto ja sen myötä myös Lapsen Maailma -lehden ensimmäinen versio, Lapsi ja nuoriso, perustettiin 27. marraskuuta 1937. Ennen lehden perustamista Suomessa ilmestyi kaksi kilpailevaa lastensuojelulehteä, joiden tilalle uusi lehti perustettiin.Paavilainen, Marko: Ristiaallokosta lapsen oikeuksiin: lastensuojelun yhteistoiminnan historia. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2012 ISBN 978-952-222-318-0 Ensimmäisenä päätoimittajana toimi Keskusliiton puheenjohtaja, Turun lastensuojelujohtaja Daniel Hedman. Alussa pienilevikkisen lehden toimittamisesta jouduttiin luopumaan sodan ajaksi 1942–1944, kunnes rahatilanteen parantuessa lehden toimittamista jälleen jatkettiin.Paavilainen, Marko: "Syntyi sodasta, kasvoi lamassa." Lapsen Maailma, 2011:10, s. 26–29. Vuonna 1973 lehden nimi muutettiin ajan hengen mukaisesti, ja siitä tuli Lapset ja yhteiskunta, ja vuonna 1989 nimeksi vakiintui Lapsen Maailma. Järjestö- ja ammattilehdestä tehtiin laajoja lukijapiirejä kiinnostava monipuolinen aikakauslehti, jonka aiheiksi nousivat kasvatus, lapset, perhe-elämä ja lastensuojelu. Samalla aloitettiin lehden aktiivinen markkinointi, jonka ansiosta levikki kasvoi 6 000:sta yli 30 000:een. Lehdestä tuli Lastensuojelun Keskusliitolle tällöin merkittävä tulonlähde. ==Lehden aiheet== Lehden teemoja ovat esimerkiksi lastensuojelu, perhe ja terveys. Lisäksi lehdessä julkaistaan Ismo Loivamaan Kuukauden Kirjat -palstaa. Lehden kolumnisteina toimivat [[Heikki Hiilamo, Päivi Alasalmi ja Atte Ahokas. Lapsen Maailma on Aikakauslehtien Liiton sekä Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultti ry:n jäsen. Lehden artikkeleita on uudelleenjulkaistu lukuisia kertoja Kultin julkaisemassa asunnottomien myymässä Iso Numero -katukulttuurilehdessä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * lapsenmaailma.fi Luokka:Suomalaiset aikakauslehdet Luokka:Lastensuojelu Suomessa
Lintu sininen

Lintu sininen (televisioesityksessä käytetty myös nimekettä Sininen lintu; ; ; ven. Sinjaja ptitsa) on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut George Cukorin ohjaama yhdysvaltalais-neuvostoliittolainen fantasiaelokuva, jonka pääosissa ovat Elizabeth Taylor, Jane Fonda ja Cicely Tyson. Elokuva oli ensimmäinen virallinen Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välinen tekemä elokuva. Lintu sininen perustuu Maurice Maeterlinckin näytelmään Sininen lintu (L’oiseau bleu, 1908), jonka pohjalta Hugh Whitemore, Alfred Hayes ja Aleksei Kapler laativat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuva on viides valkokangassovitus näytelmästä. Näytelmästä on tehty kaksi mykkäelokuvaa vuosina 1910 ja 1918, äänielokuva vuonna 1940 ja animaatioelokuva vuonna 1970. Toisin kuin edeltäjänsä, Lintu sininen sai heikon vastaanoton kriitikoilta ja yleisöltä. ==Juoni== Maalta kotoisin olevat sisarukset Mytyl ja hänen veljensä Tyltyl pääsevät fantasiamaailmaan, ja matkansa varrella he tapaavat monien asioiden kuten Kissan, Koiran, Valon, Yön, Tulen, Sokerin, Maidon ja Leivän ihmismuotoja. Köyhän halonhakkaajan lapset heräävät kesken uniensa ja huoneeseen astuu haltijatar, joka muistuttaa naapurin vaimoa. Hän tarvitsee Sinisen Linnun, jotta hänen sairas tyttärensä paranisi. Lapset lähtevät etsimään lintua mukanaan seurue, jossa ovat rohkea ja uskollinen Koira, viekas ja makeileva Kissa, pelokas Leipä, sekä Sokeri, Maito, Vesi ja Tuli. Valo ohjaa joukkoa. Etsintämatkalla lapset joutuvat moneen pelottavaan paikkaan, mutta he pääsevät myös Onnen puutarhoihin. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Alun perin elokuvan pääosiin oli palkattu Katharine Hepburn ja Shirley MacLaine, mutta he molemmat vetäytyivät projektista ennen kuvausten alkua. Lintu sinisen budjettina oli 12 miljoonaa dollaria, ja elokuva kuvattiin Moskovassa ja Leningradissa Neuvostoliitossa. Elokuvan kuvaukset alkoivat 20. tammikuuta 1975. Kuvauksien aikana elokuvan englannin kieltä puhuvien ja venäjän kieltä puhuvien tuotantoryhmien keskinäinen kommunikointi oli lähes mahdotonta. Ohjaaja George Cukor turvautui usein viittomakieleen, jotta tulisi ymmärretyksi. Cukorille tuli myös kuvauksien aikana ongelmia Jane Fondan ja Cicely Tysonin kanssa. Elokuvan kuvaukset saatiin päätökseen 11. elokuuta 1975. ==Julkaisu ja vastaanotto== Lintu sininen sai Yhdysvaltain-ensi-iltansa 5. huhtikuuta vuonna 1976, jolloin elokuvan teatterilevityksestä vastasi 20th Century Fox. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 9. joulukuuta vuonna 1977. Lintu sininen sai heikosta vastaanotosta huolimatta parhaan fantasiaelokuvan Saturn-ehdokkuuden, mutta palkinnon sai lopulta Luoja lippalakissa. Lintu sininen on julkaistu VHS:nä ja DVD:nä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * * Lintu sininen TCM Movie Databasessa. Luokka:Vuoden 1976 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Neuvostoliittolaiset elokuvat luokka:Fantasiadraamaelokuvat Luokka:Lastenelokuvat Luokka:Näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:George Cukorin ohjaamat elokuvat Luokka:Monikieliset elokuvat Luokka:Elokuvat eläimistä
Timo (sarjakuva)

Timo on Kivi Larmolan sarjakuva-albumi, jonka on julkaissut Kumiorava vuonna 2013. Albumin tarina on 1980-luvun Helsinkiin sijoittuva mukaelma Georg Büchnerin näytelmästä Woyzeck (1837).() == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Juha Mäkinen: Kurkistus ihmiskuiluun . Keskisuomalainen 11.9.2013. * Reijo Valta: Timo peilitalossa. Kvaak.fi 5.11.2013. Luokka:Suomalaiset sarjakuvat Luokka:Sarjakuva-albumit Luokka:Vuoden 2013 kirjat
Consolea

Consolea on opuntioille (Opuntia) läheinen Karibian alueella kasvava kaktuskasvisuku. Ne eroavat mantereella kasvavista opuntioista erityisesti haarautumistavaltaan ja kärkinivelten rakenteen perusteella. Suvun tieteellisen nimen antoi Charles Lemaire vuonna 1862 Palermon kasvitieteellisen puutarhan silloisen johtajan Michelangelo Consolen kunniaksi.Anderson 2001: 170. == Ulkonäkö ja koko == Consolea-kaktukset ovat kookkaita ja puumaisia, joko yksi- tai monirunkoisia. Rungot ovat nivelettömiä ja piikkisiä, tavallisesti liereitä. Rungon sivulta tai latvasta eroaa nivelikkäitä haaroja. Nivelet ovat pallomaisia, soikeita tai usein epäsäännöllisiä. Lehdet ovat vähäpätöisiä ja karisevat varhain. Piikkirykelmissä (areolit) on karvoja, glokidioita (väkäskarvoja) ja piikkejä, ja toisinaan ne ovat keskittyneet nivelten kärkiosiin. Piikit ovat vaihtelevanlaisia ja voivat puuttuakin. Juuret ovat mukulamaisia tai rihmamaisia. Kukat avautuvat päiväaikaan ja ovat pieniä, väriltään punaisia, oransseja tai keltaisia. Emin vartalon tyvellä on paksuuntuma tai kuppimaisia mesiäisiä. Siitepölyhiukkasissa on 12 itureikää. Kukasta kehittyy pitkänomainen tai munamainen mehevä hedelmä, joka sisältää kellanvalkeita, litteitä siemeniä. == Levinneisyys == Consolea-lajit ovat levinneet Karibianmeren saarille ja Floridaan. == Lajit == Lajeja suvussa on yhdeksän:Anderson 2001:170–173. #Consolea corallicola #Consolea falcata #Consolea macracantha #Consolea millspaughii #Consolea moniliformis #Consolea nashii #Consolea picardae #Consolea rubescens #Consolea spinosissima == Lähteet == * Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. === Viitteet === Luokka:Opuntioideae
Dalriadan kuningaskunta

Dalriada, iiriksi Dál Riada tai Dál Riata, oli nykyisen Skotlannin alueella sijainnut gaelilainen kuningaskunta, joka ulottui 400-luvulta lähtien Pohjoiskanaalin molemmille puolille. Siihen kuuluivat Pohjois-Irlannin Antrim ja Skotlannin Argyll sekä osa Sisä-Hebrideistä. Skotlannin Dalriadan kuningaskunnan perustivat Irlannin Antrimin Dál Riadan kuningaskunnasta saapuneet uudisasukkaat. He perustivat Dalriadan Argylliin maille, joita tuolloin asuttivat piktit. Perimätiedon mukaan kuningaskunnan perustivat Ercin kolme poikaa. Yksi pojista oli nimeltään Fergus, josta Skotlannin kuninkaiden katsotaan polveutuvan. Skottien eli irlantilaisten maahanmuuttajien ja piktien välillä oli useita sotia, mutta myös keskinäisiä avioliittoja.James 2005, s. 171 Dalriadan Irlannin puoleinen osa alkoi rappeutua jo 500-luvun alussa, kun Irlannin hallitseva suku oli siirtynyt Skotlantiin. Viikinkien tunkeuduttua Irlantiin 800-luvulla Irlannin Dalriada menetti kokonaan poliittisen identiteettinsä. Piktit puolestaan alkoivat ahdistella Dalriadaa Skotlannissa. Dalriadan kuningas Kenneth I MacAlpin yhdisti viimein piktit ja skotit vuonna 843, ja siitä lähtien aluetta ryhdyttiin kutsumaan Skotlanniksi. Kennethistä tuli uuden Alban kuningaskunnan ensimmäinen kuningas. Dalriadan skottien saavuttama valta-asema johti siihen, että irlantilaisperäinen gaeli syrjäytti alkuperäisasukkaiden puhumat varhaisemmat kielet Pohjois-Skotlannissa. Osa piktien perinteistä jäi kuitenkin elämään keskiajan Skotlannissa. == Lähteet == * James, Simon: Keltit. Otava, 2005. ISBN 951-1-19271-X. === Viitteet === Luokka:Euroopan entiset monarkiat Luokka:Skotlannin historia
Vahakaktukset

Vahakaktukset (Copiapoa) on eteläamerikkalainen kaktuskasvisuku. Lajit voivat muodostaa laajoja kasvustoja. Suvun tieteellinen nimi juontuu chileläisestä Copiapón kaupungista, jonka ympäristössä monet vahakaktuslajit kasvavat.Anderson 2001, s. 174. == Ulkonäkö ja koko == Vahakaktukset ovat joko yksistään kasvavia tai mättäitä muodostavia. Niiden varret ovat pallomaisia tai pitkänomaisia ja lieriömäisiä, kärjestään tavallisesti tiheän villamaisen karvan peittämiä. Varren uurteet ovat selvästi erottuvia. Vahakaktukset ovat tavallisesti piikkisiä; piikit ovat vaihtelevanlaisia. Juuret ovat joko rihmamaisia tai paalumaisia pääjuuria. Vahakaktusten kukat kehittyvät kasvin varren kärkeen ja ovat kellomaisia tai suppilomaisia, väriltään keltaisia. Pohjusmalja on lyhyt ja leveä, ja perikarpelli (pohjuksen ja emin tyven muodostama rakenne) lyhyt ja paljaspintainen. Hedelmä on pieni ja sileä, mutta sen kärjessä on pysyviä vihreitä suomuja. Siemenet ovat kookkaita ja kiiltävän mustia. == Levinneisyys == Vahakaktukset ovat kotoisin Atacaman aavikkoalueelta Chilen pohjoisosista. == Lajit == Sukuun kuuluu 26 lajia:Anderson 2001, s. 174–182. #Copiapoa atacamensis #Copiapoa bridgesii #Copiapoa calderana #Copiapoa cinerascens #Copiapoa cinerea – vahakaktus #Copiapoa conglomerata #Copiapoa coquimbana #Copiapoa echinoides #Copiapoa esmeraldana #Copiapoa fiedleriana #Copiapoa grandiflora #Copiapoa haseltoniana #Copiapoa humilis #Copiapoa hypogaea #Copiapoa krainziana #Copiapoa laui #Copiapoa longistaminea #Copiapoa malletiana #Copiapoa marginata #Copiapoa megarhiza #Copiapoa mollicula #Copiapoa serpentisulcata #Copiapoa solaris #Copiapoa taltalensis #Copiapoa tenuissima #Copiapoa tocopillana == Lähteet == * * Kasvien suomenkieliset nimet. === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
Mihail Kaigorodov

Mihail Nikiforovitš Kaigorodov (; 6. marraskuuta (J: 25. lokakuuta) 1853 – lokakuu 1918 Moskova)Кайгородов Михаил Никифорович Grwar.ru. Viitattu 13.10.2014. oli venäläinen jalkaväenkenraali, joka toimi Uudenmaan läänin kuvernöörinä vuosina 1901–1905. == Elämäkerta == Mihail Kaigorodovin isä oli kenraalimajuri Nikifor Kaigorodov ja hänen veljiään olivat Viipurin ja Viaporin linnoitusten komentajana toiminut kenraaliluutnantti Nestor Kaigorodov sekä tunnettu luonnontieteilijä Dmitri Kaigorodov. Mihail Kaigorodov valmistui upseeriksi Pietarissa toimineesta Mikaelin tykistökoulusta vuonna 1873 ja palveli sen jälkeen upseerina Venäjän armeijassa. Hän suoritti myös Nikolain yleisesikunta-akatemian 1880 ja toimi sen jälkeen esikuntaupseerina eri joukko-osastoissa. Vuosina 1900–1901 Kaigorodov oli 2. suomenmaalaisen tarkk’ampujarykmentin komentaja. Maaliskuussa 1901 hänet nimitettiin Uudenmaan läänin kuvernööriksi ja ylennettiin samalla kenraalimajuriksi. Kaigorodv oli tässä virassa neljä vuotta, kunnes siirtyi toukokuussa 1905 Irkutskin kuvernööriksi. Jo seuraavan vuoden alussa hänet kutsuttiin Venäjän sisäministeriön ja sitten pääesikunnan käyttöön. Kaigorodov oli myöhemmin prikaatin ja jalkaväkidivisioonan komentajana sekä vuodesta 1913 Grodnon linnoituksen komendanttina. Hänet ylennettiin 1907 kenraaliluutnantiksi ja 1913 jalkaväenkenraaliksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana Kaigorodov joutui joukkoineen perääntymään Grodnosta vuonna 1915, mutta hän pysyi kirjoilla linnoituksen komentajana, kunnes hänet heinäkuussa 1916 siirrettiin reserviin. Kaigorodov teloitettiin vallankumouksen jälkeen ampumalla Moskovassa lokakuussa 1918. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset aateliset Luokka:Uudenmaan läänin maaherrat Luokka:Irkutskin kuvernementin kuvernöörit Luokka:Venäläiset kenraalit Luokka:Venäläiset teloitetut Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Illéla (departementti)

Illéla on departementti Nigerin Tahouan alueella. Se käsittää Illélan kaupunkikunnan sekä Badaguichirin ja Tajaén maalaiskunnat. Hallinnollinen keskus on Illéla. Departementissa on 336 600 asukasta (vuonna 2012). Bagarouan kunta erotettiin Illélasta omaksi departementikseen vuonna 2011. ==Lähteet== *
Kassandran silta

Kassandran silta (myös Cassandran silta; ; ; tai Treffpunkt Todesbrücke) on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut George P. Cosmatosin ohjaama brittiläis- italialais-saksalainen katastrofielokuva, johon sekoittuu toiminnan, jännityksen ja draaman aineksia. Kassandran sillan pääosissa ovat Sophia Loren, Richard Harris, Burt Lancaster, Martin Sheen, O. J. Simpson, Lee Strasberg ja Ava Gardner. Koska Kassandran siltaa oli tekemässä brittiläinen mediaimpressaari Lew Grade, italialainen tuottaja Carlo Ponti ja kansainvälinen ”all-star”-näyttelijäkaarti, elokuvan odotettiin houkuttelevan yleisöä ympäri maailman. Elokuvan levitysoikeudet myytiin brittiläisille ja amerikkalaisille levittäjille jo ennen kuvauksien alkua. ==Juoni== Kassandran silta sijoittuu eurooppalaiseen junaan, johon ruotsalainen rikollinen hyppää mukaan. Rikollinen kantaa tappavaa virustautia, joka voi tarttua kehen tahansa. Samalla kun tohtori Jonathan Chamberlain (Richard Harris) yrittää pitää hallinnassaan tartuntatapauksia, juna kulkee kohti rikkinäistä Kassandran holvisiltaa... Kukaan ei pääse junasta pois. Voiko kukaan heitä pelastaa? ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Kassandran sillan käsikirjoituksen laativat ohjaaja Cosmatos, Tom Mankiewicz ja Robert Katz. Elokuvan tuottajina olivat Carlo Ponti ja Lew Grade, ja elokuvan sävellyksestä vastasi Jerry Goldsmith. Kassandran silta kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä pienellä kolmen miljoonan dollarin budjetilla. Elokuvan kuvauspaikkoina olivat Italiassa Cinecittà-elokuvastudiot Roomassa, Leccon kaupunki Lombardiassa Pohjois-Italiassa, Sveitsin Geneve ja Basel sekä Ranskan Cantal. Alun perin Peter O’Toolelle tarjottiin elokuvan pääroolia, mutta hänen kieltäydyttyään Richard Harris otti roolin vastaan.Tom Mankiewicz ja Robert Crane, My Life as a Mankiewicz, University Press of Kentucky, 2012, s. 178. Viitattu 13.10.2014. ==Julkaisu ja vastaanotto== Kassandran silta sai ensi-iltansa Italiassa 18. joulukuuta vuonna 1976. Isossa-Britanniassa ja Länsi-Saksassa elokuva sai ensi-iltansa 31. maaliskuuta 1977. Suomen ensi-ilta oli Helsingissä 11. maaliskuuta 1977, ja Kassandran silta oli Suomessa 28. katsotuin elokuva 68 676:lla katsojallaan vuonna 1977. Adams Filmi vastasi elokuvan levityksestä Suomessa vuonna 1977. Kassandran silta ei menestynyt hyvin kriitikoiden tai yleisön keskuudessa, koska katastrofielokuvat eivät enää Kassandran sillan ilmestymisen aikaan enää olleet taattuja kassamagneetteja. Heikohkosta vastaanotosta Kassandran silta sai kuitenkin taloudellista voittoa. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista vain 29 prosenttia on myönteistä perustuen seitsemään arvosteluun. Kassandran silta on julkaistu VHS:nä, DVD:nä ja Blu-raynä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * * Kassandran silta TCM Movie Databasessa * Kassandran silta Rotten Tomatoes -sivustolla Luokka:Vuoden 1976 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 1976 italialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1976 saksalaiset elokuvat Luokka:Katastrofielokuvat
Corryocactus

Corryocactus on eteläamerikkalainen, pensas- tai puumaisia lajeja sisältävä kaktuskasvisuku, jonka tieteellinen nimi tulee erään rautatievirkailijan nimestä (T. A. Corry). Hän auttoi suvun nimeäjiä heidän tutkimusmatkoillaan Perussa.Anderson 2001: 182. == Ulkonäkö ja koko == Suvun lajit ovat pylväsmäisiä ja haarovia kaktuksia, joilla on vahvat piikit. Niiden 1–5 m pitkät varret ovat tukevia tai hoikkia, pystykasvuisia, maanmyötäisiä tai toisinaan suikertavia ja jopa maavarsimaisia. Kussakin varressa on 4-10 selvästi erottuvaa uurretta. Piikit ovat tukevia, teräviä ja enimmäkseen pystyjä. Corryocactus-lajien keltaiset, oranssiset tai purppuraiset kukat ovat avoinna päivisin ja ovat muodoltaan kellomaisia tai leveän suppilomaisia. Pohjusmalja on niissä lyhyt, ja sitä peittävät tiheästi pienet suomut ja areolit, joissa on ruskeaa tai mustaa villaa ja piikkejä. Kehälehdet ovat myös lyhyitä, ja heteet kiinnittyvät teriön nieluun. Kukasta kehittyy pallomainen, mehevä ja syötävä hedelmä, jonka pinnalla on helposti poistettavia piikkirykelmiä. Siemenet ovat pieniä, muodoltaan vinosti soikeita, pinnaltaan sileitä tai nystermäisiä, toisinaan ryppyisiä. == Levinneisyys == Suvun lajit kasvavat Perussa, Länsi-Boliviassa ja Pohjois-Chilessä merenpinnan tasosta yli 4500 m:n korkeuteen asti Andeilla. == Lajit == Corryocactus-lajeja tunnetaan tässä käytetyssä kaktusluokittelussa 12. #Corryocactus apiciflorus #Corryocactus aureus #Corryocactus brachypetalus #Corryocactus brevistylus #Corryocactus chachapoyensis #Corryocactus charazanensis #Corryocactus erectus #Corryocactus huincoensis #Corryocactus melanotrichus #Corryocactus pulquiensis #Corryocactus quadrangularis #Corryocactus squarrosus == Lähteet == * Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. === Viitteet === Luokka:Kaktuskasvit
David Mayer de Rothschild

David Mayer de Rothschild (s. 25. elokuuta 1978) on brittiläinen ympäristönsuojelija, ekologi ja seikkailija. Hän kuuluu kuuluisaan Rothschildien pankkisukuun. Hänen isänsä oli Evelyn de Rothschild (1931–2022). Hän on saanut useita tunnustuksia ja muun muassa Maailman talousfoorumi on ehdottanut häntä ’Nuoreksi maailmanlaajuiseksi johtajaksi’ (Young Global Leader). == Lähteet == * https://web.archive.org/web/20140707021021/http://www.nationalgeographic.com/explorers/bios/david- de-rothschild Luokka:Brittiläiset henkilöt Luokka:Aateliset Luokka:Ympäristönsuojelijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Rothschild
Blondit luokkakokouksessa

Blondit luokkakokouksessa (Romy and Michele’s High School Reunion) on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut David Mirkinin ohjaama komediaelokuva. Elokuvan päähenkilöitä ovat ystävykset Romy White (Mira Sorvino) ja Michele Weinberger (Lisa Kudrow), jotka saavat kutsun luokkakokoukseen kymmenen vuotta high schoolin päättymisen jälkeen. Tehdäkseen vaikutuksen entisiin luokkatovereihinsa he päättävät esittää menestyneempiä kuin todellisuudessa ovat. Robin Schiff käsikirjoitti ja ohjasi elokuvalle vuonna 2005 esiosan Luokkakokouksen blondit: Näin kaikki alkoi, jossa Romy ja Michele yrittävät päästä high schoolin jälkeen kotikaupungistaan Tucsonista Hollywoodiin. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Elokuva sai kriitikoilta suopean vastaanoton. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1997 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta Luokka:Elokuvat ystävyydestä
Piikaktukset

Piikaktukset (Coryphantha) on kohtalaisen suuri ja Pohjois-Amerikassa laajalle levinnyt kaktuskasvien heimoon (Cactaceae) kuuluva suku. Piikaktusten tieteellinen nimi muodostuu kreikan sanoista koryfe ’pää’ ja anthos ’kukka’, mikä viittaa kukkien sijaintiin kasvin latvassa. Piikaktusten lähimmät sukulaiset ovat syyläkaktukset (Mammillaria), joihin ne on joskus sisällytettykin.Anderson 2001, s. 186. == Ulkonäkö ja koko == Piikaktukset kasvavat yksittäin ja muodostavat mättäitä haarautumalla tyvestään. Niiden varret ovat enintään puolimetrisiä, muodoltaan pallomaisia tai lieriömäisiä. Varsi on syyläkaktusmaisesti nystyinen, ja nystyt ovat usein hyvin pitkänomaisia ja poikkileikkaukseltaan pyöreitä. Piikkirykelmät eli areolit sijaitsevat enimmäkseen nystyjen päässä. Piikeistä osa voi olla muuntunut värikkäiksi rauhasiksi. Piikaktusten kukat kehittyvät varren päässä olevien nuorten nystyjen hankoihin. Ne ovat avoinna päivisin, näyttäviä, suppilomaisia tai kellomaisia, enimmäkseen kellertäviä tai vihertäviä. Pohjusmalja ja emin vartalon tyvi (perikarpelli) ovat paljaspintaisia tai harva- ja pienisuomuisia. Hedelmä on enemmän tai vähemmän pallomainen, pitkänomainen tai nuijamainen, pinnaltaan sileä, väriltään vihreä tai kellertävä, mehevä ja avautumaton. Siinä on jäljellä kuihtuneita kukan jäänteitä. Hedelmässä on hieman munanmuotoisia tai munuaismaisia siemeniä, joiden väri on tavallisesti musta. == Levinneisyys == Piikaktukset ovat kotoisin Meksikosta ja Yhdysvaltain lounaisosista. == Lajit == Piikaktuksia on 55 lajia. *Coryphantha calipensis *Coryphantha calochlora *Coryphantha clavata *Coryphantha compacta *Coryphantha cornifera - helopiikaktus *Coryphantha cornuta *Coryphantha delaetiana *Coryphantha difficilis *Coryphantha durangensis *Coryphantha echinoidea *Coryphantha echinus *Coryphantha elephantidens *Coryphantha erecta *Coryphantha georgii *Coryphantha glanduligera *Coryphantha glassii *Coryphantha gracilis *Coryphantha grata *Coryphantha guerkeana *Coryphantha hintoniorum *Coryphantha indensis *Coryphantha jalpanensis *Coryphantha longicornis *Coryphantha macromeris *Coryphantha maiz-tablasensis *Coryphantha maliterrarum *Coryphantha melleospina *Coryphantha neglecta *Coryphantha nickelsiae *Coryphantha octacantha *Coryphantha odorata *Coryphantha ottonis *Coryphantha pallida *Coryphantha poselgeriana *Coryphantha potosiana *Coryphantha pseudoechinus *Coryphantha pseudoradians *Coryphantha pulleineana *Coryphantha pusilliflora *Coryphantha pycnacantha *Coryphantha radians *Coryphantha ramillosa *Coryphantha recurvata *Coryphantha reduncispina *Coryphantha retusa *Coryphantha robustispina *Coryphantha salinensis *Coryphantha sulcata *Coryphantha sulcolanata *Coryphantha tripugionacantha *Coryphantha unicornis *Coryphantha vaupeliana *Coryphantha vogtherriana *Coryphantha werdermannii - tähtipiikaktus *Coryphantha wohlschlageri == Lähteet == * Anderson E. F.: The Cactus Family. Portland, Oregon: Timber Press, 2001. ISBN 0-88192-498-9. * Kasvien suomenkieliset nimet. === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Kaktuskasvit
Nikolai Mjasojedov

Nikolai Aleksandrovitš Mjasojedov (; 1850 – ?)Мясоедов Николай Александрович Hrono.ru. Viitattu 13.10.2014. oli venäläinen juristi, virkamies ja konservatiivinen poliittinen vaikuttaja. Hän toimi Suomessa Viipurin läänin kuvernöörinä vuosina 1902–1905 ja kannatti Suomeen kohdistunutta yhdenmukaistamispolitiikkaa. Mjasojedov kuului Tulan alueelta lähtöisin olleeseen aatelissukuun. Hän valmistui vuonna 1872 Moskovan yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta ja työskenteli sen jälkeen eri viroissa Venäjän oikeuslaitoksen syyttäjänvirastoissa. Vuosina 1881–1882 hän oli sisäministeriössä ministeri Nikolai Ignatjevin määräämissä erikoistehtävissä, mutta palasi sen jälkeen syyttäjänuralle. Vuonna 1893 Mjasojedov nimitettiin hallitsevaan senaattiin sotilasasioiden muutoksenhakuoikeuden yliprokuraattorin apulaiseksi. Hän jäi vuonna 1902 eläkkeelle Venäjän oikeusministeriön palveluksesta, mutta sai jo samana vuonna nimityksen Suomeen Viipurin läänin kuvernööriksi. Kuvernöörinä Mjasojedov puolusti venäläistämispolitiikkaa, mikä teki hänestä yhden aktivistien vihan kohteista. Aktivisti Matti Reinikka yritti maaliskuussa 1905 ampua Mjasojedovin tämän toimistossa, mutta osui häntä vain takapuoleen ennen aseensa jumittumista.Tuomas Rantala: Emme me keisarinmurhaajia ole: Poliittiset murhat ja murhayritykset Suomessa Hybris 3/2012. Mjasojedov ei loukkaantunut vakavasti. Toukokuussa 1905 Mjasojedov nimitettiin hallitsevan senaatin jäseneksi ja hän sai salaneuvoksen arvonimen. Lokakuussa 1907 keisari Nikolai II nimitti hänet Venäjän valtakunnanneuvostoon, jossa hän liittyi oikeistolaisiin. Hän oli yksi vuonna 1908 imperiumin otteen vahvistamiseksi perustetun Venäjän reuna-alueiden seuran (Russkoje okrainnoje obštšestvo) perustajajäsenistä. Hänet nimitettiin tammikuussa 1909 jäseneksi komiteaan, joka valmisteli Suomea koskevan yleisvaltakunnallisen lainsäädännön periaatteita, ja vuodesta 1914 hän kuului myös Suomen asiain neuvottelukuntaan. Mjasojedovin vaiheet vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen eivät ole tiedossa. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset aateliset Luokka:Venäjän valtakunnanneuvoston jäsenet Luokka:Venäjän hallitsevan senaatin jäsenet Luokka:Viipurin läänin maaherrat Luokka:Venäläiset juristit Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:1900-luvulla kuolleet
Nathaniel Philip Rothschild

Nathaniel Philip Rothschild (s. 12. elokuuta 1971) on brittiläissyntyinen sijoittaja, joka asuu Sveitsissä ja kuuluu merkittävään Rothschild-sukuun. Hänen sukujuurensa ovat juutalaisenglantilaiset isänsä Jacob Rothschildin puolelta ja juutalaisskottilaiset äidin puolelta. Rothschild on JNR Limitedin puheenjohtaja, mm. kauppaa, metalleja, ja kaivosalaa. Hän on myös toiminut Atticus Capitalissa vuodesta 1996 sen hajoamiseen vuoteen 2009. Hänellä on laajasti kansainvälisiä bisneskohteita. ==Lähteet== * http://www.dailymail.co.uk/columnists/article-377471/Big-cheese-banker-Nat- goes-Swiss.html * http://www.efinancialnews.com/story/2004-01-27/pai-launches- bid-for-vivarte?ea9c8a2de0ee111045601ab04d673622 * The young elite 1-10, Tom O'Sullivan, The Observer, Sunday 12 March 2000 Luokka:Aateliset Luokka:Brittiläiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Rothschild