EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Uuden-Kaledonian kansanäänestys itsenäisyydestä 2018

Uudella-Kaledonialla järjestettiin kansanäänestys itsenäistymisestä 4. marraskuuta 2018. Alue kuuluu tällä hetkellä osaksi Ranskan tasavaltaa ja sille on laaja autonomia sekä erillinen kappale Ranskan perustuslaissa. == Taustoja == Uusi-Kaledonia on kuulunut virallisesti Ranskalle vuodesta 1853 ja aluksi siirtokunta tuotiin vankeja. Separatistiset liikkeet ovat ottaneet väkivaltaisesti yhteen Ranskan saarella olevien sotilasjoukkojen kanssa 1980-luvulla.. Ranska ja Uuden-Kaledonian paikallinen väestö, kanakit, pääsivät sopimukseen (ns. Nouméan sopimus) itsenäisyyskysymyksestä järjestämällä kansanäänestyksen vuonna 1998. Vuoden 2018 kansanäänestys oli ensimmäinen osa kolmen äänestyksen sarjaa, joissa selvitetään Uuden-Kaledonian halua itsenäistyä Ranskasta. Seuraavat äänestykset järjestetään 2020 ja 2022. Mikäli enemmistö kannattaa itsenäisyyttä yhdessäkin äänestyksessä, saarella aloitetaan itsenäistymisprosessi yhteistyössä Pariisin kanssa. Varsinkin kanakkien keskuudessa koetaan syrjintää johtuen keskivertoväestön huonoista palkoista verrattuna Ranskan paikallisiin virkamiehiin sekä korkeista elintasokustannuksista. Uuden-Kaledonian tärkein vientituote on nikkeli, josta itsenäisyyden kannattajat toivovat taloudellista vetoapua itsenäiselle Uudelle-Kaledonialle.. == Äänioikeus ja äänestys == Uuden-Kaledonian väestöstä 39,1% on kanakkeja, 27,1% eurooppalaisia ja 33,8% muita polynesialaisia. Äänestäminen valtakirjalla oli mahdollista, mikäli äänioikeutettu henkilö ei pystynyt itse äänestämään esim. sairautensa tai työnsä puolesta, tai mikäli tämä ei ollut alueella. == Tulokset == Kansanäänestyksen tulokset Äänet Kannatus Kyllä 60 199 43,33% Ei 78 734 56,67% Hyväksytyt äänet 141 099 100% Hylätyt äänet 2 166 – Rekisteröityneet äänestäjät 174 165 Äänestysaktiivisuus 81,01% Koska enemmistö äänesti ei, itsenäisyysprosessia ei aloiteta. Äänet jakautuivat melko vahvasti etnisten linjojen mukaan kanakkien äänestäessä itsenäisyyden puolesta ja ranskalaisten sitä vastaan. Nouméan sopimuksen mukaan kansanäänestyksiä tulee järjestää vielä kaksi vuoden 2022 loppuun mennessä. Seuraava kansanäänestys pidettiin 6. syyskuuta 2020. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 vaalit Luokka:Kansanäänestykset itsenäisyydestä kansanäänestys itsenäisyydestä 2018
Uuden-Kaledonian kansanäänestys itsenäisyydestä 2020

Uuden-Kaledonian kansanäänestys itsenäisyydestä järjestettiin 4. lokakuuta 2020. Kyseessä kolmen äänestyksen sarjan toinen äänestys. Aiempi kansanäänestys pidettiin vuonna 2018, jolloin 56,67% vastusti itsenäisyyttä. Toisen kansanäänestyksen päivämäärää siirrettiin kesäkuussa koronapandemian vuoksi: aiempi päivämäärä on 6. syyskuuta. Heinäkuussa 2020 Uuden-Kaledonian työväenpuolue ilmoitti tukevansa itsenäisyyttä ja kannusti äänestäjiään äänestämään sen puolesta. == Taustoja == Uusi-Kaledonia on kuulunut virallisesti Ranskalle vuodesta 1853 ja aluksi siirtokunta tuotiin vankeja. Separatistiset liikkeet ovat ottaneet väkivaltaisesti yhteen Ranskan saarella olevien sotilasjoukkojen kanssa 1980-luvulla. Kolmen erillisen äänestyksen järjestämisestä sovittiin vuonna 1998 Nouméan sopimuksessa. Vuoden 2020 kansanäänestys oli toinen osa kolmen äänestyksen sarjaa, joissa selvitetään Uuden-Kaledonian halua itsenäistyä Ranskasta. Kolmas äänestys pidetään vuonna 2021. Mikäli enemmistö kannattaa itsenäisyyttä yhdessäkin kansanäänestyksessä, Uusi-Kaledonia aloittaa itsenäistymisneuvottelut Ranskan kanssa. == Tulokset == Enemmistö äänesti itsenäistymistä vastaan 53 prosentilla. Nouméan sopimuksen mukaan kansanäänestyksiä tulee järjestää vielä yksi, joka sopimuksen mukaan piti järjestää vuoden 2022 loppuun mennessä, mutta myöhemmin se päätettiin pitää jo vuoden 2021 lopulla. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 vaalit Luokka:Kansanäänestykset itsenäisyydestä kansanäänestys itsenäisyydestä 2020
Freddie Oversteegen

Freddie Nanda Dekker-Oversteegen (6. syyskuuta 1925 Schoten – 5. syyskuuta 2018 Velsen) oli hollantilainen vastarintataistelija, joka toimi toisen maailmansodan aikana natsi-Saksan miehitystä vastustaneessa vastarintaliikkeessä. Oversteegen muodosti sisarensa Truusin ja Hannie Schaftin kanssa ryhmän, joka suoritti sabotaaseja sekä surmasi saksalaisia SS- joukkojen sotilaita ja heidän kanssaan yhteistyötä tehneitä hollantilaisia. == Sodan aikainen toiminta == Nykyään Haarlemin kaupunkiin kuuluvassa Schotenin kylässä syntyneiden Freddie ja Truus Oversteegenin vanhemmat olivat 1930-luvulla Kominternin organisoiman poliittisten vankien avustusjärjestön Kansainvälisen Punaisen Avun aktiiveja, ja sisarukset puolestaan olivat mukana kommunistisen nuorisojärjestön toiminnassa. Vanhempien erottua heidän yksinhuoltajaäitinsä avusti vuosikymmenen puolivälistä lähtien natsi-Saksasta saapuneita pakolaisia, joita majoitettiin myös perheen kotona. Toukokuussa 1940 tapahtuneen miehityksen jälkeen sisarukset työskentelivät vapaaehtoisena Saksan rajan tuntumassa Enschedessä sijainneessa sairaalassa, josta käsin he avustivat pakolaisten salakuljetuksessa sekä levittivät kiellettyjä painotuotteita. Freddie ja Truus liittyivät pian vastarintaliikkeeseen, jossa heidän tehtävänään oli aluksi lähinnä kuriireina toimiminen sekä aseiden ja pakolaisille hankittujen väärennettyjen henkilöpapereiden salakuljetus. Hieman myöhemmin tytöt aloittivat sabotaasin sekä aseellisen vastarinnan, jolloin sisarusten muodostamaan vastarintasoluun liittyi myös nuori lakitieteen opiskelija Hannie Schaft. Kohteina oli aluksi saksalaisia avustaneita ilmiantajia, ja myöhemmin myös saksalaisia sotilaita. Iskuissa käytettiin kahdenlaista taktiikkaa. Ilmiantajia surmatessa yksi tytöistä ajoi polkupyörää ja takana istunut ampui kohteita pistoolilla. SS-sotilaita puolestaan houkuteltiin ravintolasta tyttöjen mukaan johonkin syrjäiseen paikkaan, jossa odottaneet vastarintataistelijat surmasivat tämän. Sisarukset onnistuivat välttämään pidätyksen, mutta Schaft jäi saksalaisten vangiksi keväällä 1945, ja teloitettiin huhtikuussa vain 18 päivää ennen natsimiehityksen päättymistä. Sisarukset määrättiin myös sieppaamaan korkea-arvoisen natsivirkamiehen Arthur Seyss-Inquartin lapset, jotta heidät oltaisiin voitu vaihtaa vangittuihin vastarintaliikkeen jäseniin, mutta sisarukset kieltäytyivät tehtävästä. == Sodan jälkeen == Freddie Oversteegenin mukaan on nimetty katu Haarlemissa, ja vuonna 2014 sisaruksille myönnettiin sodanaikaisesta toiminnastaan ”Mobilisatie-Oorlogskruis”-mitali. Vuonna 2016 heistä valmistui Thijs Zeemanin ohjaama dokumenttielokuva Twee Zussen in Verzet (engl. ”Two Sisters in the Resistance”) ja sisarukset ovat roolihahmoina myös Ben Verbongin Hannie Schaftista kertovassa elokuvassa Het meisje met het rode haar (engl. ”The Girl with the Red Hair”), joka sai ensi-iltansa 1981. == Lähteet == Luokka:Toisen maailmansodan vastarintaliikkeiden henkilöt Luokka:Alankomaalaiset kommunistit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Hans Huczkowski

Hans Huczkowski (s.11. lokakuuta 1971 Kiiruna) on ruotsalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän pelasi Ruotsin pääsarjassa vuosina 1993–2004 Västerås IKn ja Luleå HFn joukkueissa. Väliin mahtuu myös yksi kausi Suomen liigassa. Kaudella 1996–1997 Huczkowski pelasi 50 ottelua Tapparan joukkueessa tehden tehot 10+15. Tapparasta Huczkowski palasi seuraavalle kaudelle Västeråsiin ja pelasi tämän jälkeen kuusi kautta Luulajassa. Peliuran jälkeen Huczkowski toimi kauden 2007–2008 Luulajan joukkueen General Managerina ja kaudesta 2013-2014 alkaen kolme kautta ensin Piteån ja sitten Luulajan U18 joukkueiden apuvalmentajana.https://www.eliteprospects.com/staff/268/hans- huczkowski Hans Huczkowski ja entinen SM-liigapelaaja Miika Huczkowski eivät tiettävästi ole ainakaan läheistä sukua keskenään. ==Lähteet== Luokka:79.32 Jääkiekko Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lelkolan rautatieasema

Lelkolan rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Savon radalla Hirvensalmella. Se avattiin liikenteelle 16. kesäkuuta 1908. Liikennepaikkaa siirrettiin vuonna 1964 noin 300 metriä pohjoisemmaksi. Tavaraliikenne lakkautettiin 1976 ja henkilöliikenne 10. tammikuuta 2000. Nykyään Lelkola toimii junakohtauspaikkana. == Lähteet == Luokka:Etelä-Savon rautatieliikennepaikat
Anna Pursiainen

Anna Pursiainen (s. 12. maaliskuuta 2003 Espoo) on suomalainen pikajuoksija, joka edustaa Espoon Tapioita. Hänen valmentajansa on Eeva Kantomäki. Pursiainen karsiutui 100 metrin alkuerissä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021 ja 100 metrin välierissä saman ikäluokan MM-kilpailuissa 2021. EM- kisoissa hän oli mukana myös Suomen pikaviestijoukkueessa. Alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2022 Pursiainen selviytyi sekä 100 että 200 metrillä välieriin ja oli mukana myös Suomen pikaviestijoukkueessa. Samana vuonna hän oli osana Suomen pikaviestijoukkuetta mukana ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Münchenin EM-kilpailuissa. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Espoossa 2023 Pursiainen jäi alkueriin sekä 100 että 200 metrillä ja oli mukana finaaliin selvinneessä pikaviestijoukkueessa. Pursiainen saavutti sisäratojen SM-kilpailuissa 60 metrin juoksussa kultaa 2023 ja hopeaa 2020. Viestissä hän sai hopeaa 2021 ja pronssia 2022 ja 2023. Kalevan kisoissa hän on saavuttanut pronssia 100 metrin juoksussa 2023. Ennätyksikseen Pursiainen on juossut 60 metrillä (hallissa) 7,39 (2023), 100 metrillä 11,46 (2023) ja 200 metrillä 23,77 (2023). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carl Gustaf Alarik Jernström

Carl Gustaf Alarik Jernström (22. marraskuuta 1848 Sännajoen tila, Orivesi – 2. elokuuta 1904 Heinola) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri. (Viitattu 16.2.2020) Jernströmin vanhemmat olivat komissionimaanmittari Gustaf August Jernström ja Wendla Katarina Granfelt ja puoliso vuodesta 1876 Alma Eugenie Löfström. Taidemaalari ja lehtori Arne Jernström, toimittaja ja kääntäjä Harald Jernström ja eversti Erik Jernström olivat heidän poikiaan. Carl Gustaf Alarik Jernström tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1860, mutta siirrettiin sieltä vuonna 1867 H.M. Keisarin paašikouluun Pietariin. Jernström sai kamaripaašin arvon 1868 ja määrättiin valmistuttuaan koulusta 1869 vänrikkinä palvelukseen Henkivartioväen Liettuan rykmenttiin. Hänet komennettiin 23. tykistöprikaatiin vuonna 1873, ylennettiin aliluutnantiksi 1874 ja siirrettiin saman vuoden lopulla vakinaisesti prikaatin upseeriluetteloihin luutnantiksi ylennettynä. Alikapteeni hänestä tuli 1876. Vuonna 1877 Jernström siirrettiin ensin Viipurin linnoitustykistöön, mutta komennettiin sitten komppaniaupseeriksi Haminan kadettikouluun. Hänet merkittiin 1880 Henkivartioväen 3. Suomen tarkk’ampujapataljoonan upseeriluetteloihin, mutta pysytettynä kadettikoulussa. Vuonna 1881 Jernström nimitettiin kadettikoulun adjutantiksi ja kassanhoitajaksi. Kapteeniksi hänet ylennettiin 1886 ja everstiluutnantiksi 1888, jolloin hänet myös siirrettiin kadettikoulun upseeriluetteloihin. Vuonna 1889 Jernströmistä tuli kadettikoulun venäjän kielen opettaja. Hänet ylennettiin everstiksi 1892 ja kenraalimajuriksi 1899, jolloin hän myös sai eron sotapalveluksesta. Jernström toimi upseerintyönsä ohella muun muassa Henkivakuutusyhtiö Kalevan asiamiehenä Haminassa, osallistui Haminan radan edistämiseen, oli Haminan kaupungin puhelinyhdistyksen perustajajäseniä, Haminan kaupunginvaltuuston jäsen ja Haminan Säästöpankin johtokunnan jäsen. Hän hankki vuonna 1890 maatilan Käkisalmen pitäjästä ja kehitti siellä jo 1840-luvulla perustettua posliini- ja fajanssitehdasta ja sahaa. Ennen kuolemaansa hän toimi myös Imatran valtionhotellin isännöitsijänä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Haminan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Gustaf Juden

Gustaf Fredrik Juden (Judén) (28. toukokuuta 1848 – 10. marraskuuta 1897)Geni: Gustaf Fredrik Judén (Viitattu 16.2.2020) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri. (Viitattu 16.2.2020) Gustaf Judenin vanhemmat olivat Eric Gustaf Judén ja Augusta Ottilia Böcker ja puoliso Gustava Fredrika Judén. Gustaf Juden valmistui Mihailovin tykistöakatemiasta, ylennettiin aliluutnantiksi ja määrättiin palvelukseen kenttätykistöön 1868. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1871 ja alikapteeniksi 1873. Juden siirrettiin 1874 Henkivartioväen tykistöön Pietarissa, jonka riveissä hän palveli Turkin sodassa. Sodan jälkeen Juden ylennettiin kapteeniksi 1878. Everstiksi 1886 ylennettynä hänestä tuli Pietarin tykkitehtaan johtajan apulainen. Vuonna 1891 hänet siirrettiin Kiovan sotilaspiirin tykistön paikallisarsenaalin päällikön apulaiseksi. Hän toimi tässä tehtävässä aina maaliskuuhun 1894 saakka, jolloin hän sai eron sotapalveluksesta kenraalimajurina. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
Ilona Mononen

Ilona Mononen (s. 18. joulukuuta 2003 Hämeenlinna) on suomalainen keskimatkanjuoksija, joka edustaa Lahden Ahkeraa. Vuoteen 2019 hän edusti Janakkalan Janaa. Hänen valmentajansa on Mikko Rajaniemi. Mononen voitti alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa 2021 kultaa 3 000 metrin juoksussa ennätyksellään 9.15,66. Saman vuoden Nairobin alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuissa hän sijoittui 1 500 metrillä kahdeksanneksi ja 3 000 metrillä viidenneksi. Vuoden 2022 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Calissa hän sijoittui jälleen 1 500 metrillä kahdeksanneksi ja 3 000 metrillä viidenneksi. Saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa hän oli 5 000 metrillä kahdeksastoista. Hän saavutti maastojuoksun alle 20-vuotiaiden EM-pronssia Veneria Realessa joulukuussa 2022. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Espoossa 2023 Mononen sijoittui kahdeksanneksi 5 000 metrillä. 1 500 metrillä hän oli oman alkueränsä viides, mikä ei riittänyt jatkoon. Saman vuoden maastojuoksun EM- kilpailuissa hän saavutti hopeaa alle 23-vuotiaiden sarjassa. Yleisurheilun EM-kisoissa Roomassa 2024 Mononen sijoittui 3 000 metrin estejuoksussa kuudenneksi uudella Suomen ennätysajalla 9.23,28. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän sijoittui alkuerässään kuudenneksi Suomen ennätysajalla 9.22,77, mikä ei riittänyt loppukilpailuun. Mononen on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2020 lähtien. Parhaimmillaan hän on sijoittunut toiseksi pohjoismaisen hallimaaottelun 1 500 metrillä 2022. Mononen on saavuttanut Kalevan kisoissa 1 500 metrin juoksussa kultaa vuonna 2021 ja hopeaa 2020, 800 metrin juoksussa pronssia 2020, 5 000 metrin juoksussa hopeaa vuonna 2023 sekä 3 000 metrin estejuoksussa kultaa 2024. Sisäratojen Suomen- mestaruuskilpailuissa hän sai 800 metrillä hopeaa 2021, 1 500 metrin juoksussa kultaa vuonna 2022, hopeaa 2020 ja pronssia vuonna 2021 sekä 3 000 metrillä kultaa 2022 ja hopeaa 2024. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 4 000 metrin viestissä kultaa 2020 ja 2022 sekä 4 × 1 500 metrin sekaviestissä kultaa 2021, hopeaa 2022 ja pronssia 2020. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut lyhyellä matkalla hopeaa ja joukkuekilpailussa kultaa 2023. Monosen ennätys ulkoradoilla on 800 metrillä 2.07,57 (2021), 1 500 metrillä 4.14,79 (2023), 3 000 metrillä 8.57,52 (2022) ja 5 000 metrillä 15.41,82 (2023). Hallissa hänen ennätyksensä 800 metrillä on 2.08,85 (2021, pitkällä radalla), 1 500 metrillä 4.19,69 (2022) ja 3 000 metrillä 9.04,28 (2024). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Suomalaiset estejuoksijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Artur Vilhelm Klinckowström

Artur Vilhelm Klinckowström (8. toukokuuta 1807 Tukholma – 29. marraskuuta 1860 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri ja vapaaherra. (Viitattu 16.2.2020) Klinckowströmin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti, vapaaherra Otto Wilhelm Klinckowström ja Sara Cuthbert ja puoliso vuodesta 1831 Lovisa Emilia Haasse. Klinckowström tuli lippujunkkariksi 1. Suomen jalkaväkirykmentin Turun pataljoonaan 1823. Hänet ylennettiin 1826 vänrikiksi Lappeenrannan ja myöhemmin Viipurin jalkaväkirykmenttiin ja siirrettiin 1828 Henkivartioväen Moskovan rykmenttiin. Sen riveissä hän osallistui Turkin sotaan 1828–1829. Klinckowström ylennettiin aliluutnantiksi 1830 ja siirrettiin alikapteenina Lappeenrannan jalkaväkirykmenttiin maaliskuussa 1832, mutta määrättiin jo toukokuussa 23. jalkaväkidivisioonan komentajan adjutantiksi Helsinkiin. Vuonna 1835 hänet siirrettiin Henkivartioväen Volynian rykmenttiin ja vuonna 1836 Suomen kenraalikuvernöörin nuoremmaksi adjutantiksi. Kapteeniksi Klinckowström ylennettiin 1839 ja everstiluutnantiksi 1844, jolloin hänet määrättiin palvelukseen Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonan 2. komppaniaan. Everstiksi 1846 ylennettynä Klinckowström siirrettiin Krementšugin jääkärirykmenttiin tammikuussa 1846 ja määrättiin maaliskuussa 2. suomenmaalaisen linjapataljoonan komentajaksi. Vuonna 1848 hänet siirrettiin 9. suomenmaalaisen linjapataljoonan komentajaksi. Klinckowström nimitettiin 1853 Suomen sotaväen ja luotsilaitoksen ylisotaoikeuden vakinaiseksi jäseneksi, armeijan jalkaväessä. Eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina joulukuussa 1856. Klinckowström omisti sekä Kärkniemen että Päistärpään allodiaalisäterit Karunassa vuodesta 1841 ja Hiiskulan kartanon Vihtijärvellä 1845–1860. Klinckowströmin suvun aatelisarvo laillistettiin Suomessa 1822 keisarin käskyllä. Suku merkittiin Suomen ritarihuoneeseen vuonna 1824 vapaaherrallisena sukuna numero 17. Maanviljelijä, valtiopäivämies Artur Emil Vilhelm Klinckowström oli Klinckowströmin ja Haassen poika.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Artur Emil Vilhelm Klinckowström. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 17.11.2020. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1807 syntyneet Luokka:Vuonna 1860 kuolleet
Kirjallisuusvuosi 1812

Kirjallisuusvuosi 1812 käsittelee vuoden 1812 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Napoleonin sotaretki Venäjälle. Kirjailija Leo Tolstoi kuvaa sotatapahtumia romaanissaan Sota ja rauha (1865–1869). == Julkaisuja == * Lordi Byron - Childe Harold’s Pilgrimage (runoelma) * Johann Gottlieb Fichte - Das System der Rechtslehre (valtio- oppia) * Franz Mikael Franzén & Johan Olof Wallin - Prof-Psalmer (ehdotuksia virsiksi, ensimmäinen osa) * Grimmin veljekset - Kinder- und Hausmärchen (kansansatuja) * Georg Wilhelm Friedrich Hegel - Die objektive Logik (suom. Logiikan tiede, 2011) * Jean Paul - Leben Fibels, des Verfassers der Bienrodischen Fibel * Esaias Tegnér - Flyttfåglarna == Palkintoja == == Lähteet == 1812 Luokka:1812
Kirjallisuusvuosi 1825

Kirjallisuusvuosi 1825 käsittelee vuoden 1825 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Suomen ensimmäiset saamenkieliset kirjat ilmestyivät. * Skotlantilainen liikemies Walter Scott joutui konkurssin partaalle ja siirtyi päätoimiseksi kirjailijaksi. * Lapsuudessaan sokeutunut Louis Braille julkaisi keksimänsä pistekirjoituksen Braillen Pariisissa. * Ranskalaisen bibliofiilin Antoine-Marie-Henri Boulardin jäämistössä oli hänen kuollessaan noin puoli miljoonaa kirjaa. Se on yksi suurimmista yksityisistä kirjakokoelmista. * Cherokeelainen kirjaimisto otettiin virallisesti käyttöön. == Julkaisuja == * Carl Axel Gottlund - Anmälan * Carl Helenius - Kaxi huvittavaista laulua (arkkiveisu) * Samuel Pepys - Diary 1660–1669 Edited by Baron Braybrooke * Walter Scott - Talismani (suom. 1880) * Esaias Tegnér - Frithiofs saga (suom. Frithiofin satu : runoelma, 1872) == Palkintoja == == Lähteet == 1825 Luokka:1825
Arvid Frithiof Nordqvist

Arvid Frithiof Nordqvist (24. kesäkuuta 1828 Helsingin pitäjä – 24. elokuuta 1889 Pernaja) oli suomalainen venäjän kielen professori ja sanomalehdentoimittaja. Nordqvistin vanhemmat olivat Mikkelin kirkkoherra Arvid Gottfrid Nordqvist ja Amalia Gustava Landtman. Hän kävi Loviisan triviaalikoulun, Porvoon yläalkeiskoulun ja lukion ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä vuonna 1846. Nordqvist opiskeli Helsingin yliopistossa, valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi vuonna 1850. Hän opiskeli venäjän kieltä Pietarin ja Moskovan yliopistoissa vuosina 1852–1857 ja 1860–1861. Nordqvist teki opintomatkoja Venäjän länsiosaan ja Itä-Eurooppaan vuosina 1865–1866. Nordqvist työskenteli Behmin yksityiskoulun opettajana Viipurissa vuosina 1857–1860, Helsingin yliopiston venäjän kielen lehtorina vuodesta 1861 sekä Helsingin lyseon venäjänopettajana vuosina 1867–1868. Hänet nimitettiin yliopiston venäjän kielen professoriksi vuonna 1868. Vuosina 1870–1873 Nordqvist toimi myös koulutoimen ylihallituksen venäjän kielen ensimmäisenä tutkijana ja vuosina 1875–1884 Helsingin ruotsalaisen reaalilyseon venäjänopettajana. Nordqvist kirjoitteli sanoma- ja aikakauslehtiin ruotsiksi ja venäjäksi. Hän toimi suomen- ja ruotsinkielisen virallisen lehden päätoimittajana vuosina 1869–1872. Nordqvist ei yleensä osallistunut politiikkaan, mutta hänen julkaistuaan lehdessä artikkelin Suomen sodan sankarin Karl Wilhelm Malmin patsashankkeesta opiskelijat järjestivät hänen asuntonsa edessä mielenosoituksen, jonka johdosta lähes puolitoista sataa henkeä erotettiin määräajaksi yliopistosta ja koko ylioppilaskunta lakkautettiin. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1828 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
Engelbrecht Boijer

Engelbrecht Boijer (1. joulukuuta 1800 Turku – 24. heinäkuuta 1850 Mouhijärvi) oli suomalainen pappi ja sanomalehden toimittaja. Boijerin vanhemmat olivat turkulainen saaristoperämies Erik Boije ja Elisabet Pahkalin. Hän kävi Turun katedraalikoulun ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1819. Boijer opiskeli Turun akatemiassa ja hänet vihittiin papiksi vuonna 1822. Boijer työskenteli Turun katedraalikoulun opettajana, Turun suomalaisen seurakunnan kirkkoherran apulaisena ja kappalaisena sekä Mouhijärven kirkkoherrana vuodesta 1834. Hänet nimitettiin rovastiksi vuonna 1841. Boijer toimitti Turun Wiikko-Sanomia vuosina 1825–1827 ja 1829–1831. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1800 syntyneet Luokka:Vuonna 1850 kuolleet
Huawei Mate X

Huawei Mate X on Huawein vuonna 2019 julkaisema taittuvanäyttöinen älypuhelin. Huawein mukaan kyse on laitteesta, joka yhdistää älypuhelimen ja taulutietokoneen. Puhelimessa on Kirin 980 -järjestelmäpiiri ja kolmoiskamera: 40 megapikselin laajakulmakamera, kahdeksan megapikselin telekamera ja 16 megapikselin ultralaajakulmakamera. Puhelimessa ei ole etukameroita, sillä se käyttää takakameroita etukameroinaan. Puhelimessa on 55 watin pikalataus. Pikalataus voi ladata akun 85 prosenttiin puolessa tunnissa, jos se on tyhjä. Puhelimessa on 512 gigatavua tallennustilaa, jota voi laajentaa NM-card (Nano Memory) -kortilla. Siinä on myös 4 500 milliampeeritunnin litiumioniakku. Puhelimen SIM-korttikoko on nano-SIM. Huawei julkaisi puhelimesta päivitetyn version helmikuussa 2020, Mate Xs:n, jossa on entisestään parannettu Falcon Wing -sarana, parempi suojamuovi näytöllä, lisätty TOF-kamera ja uudempi Kirin 990 5G -piirisarja. == Lähteet == Mate X Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2019 matkapuhelimet
Honor 8X

Honor 8X on Huawein vuonna 2018 julkistama matkapuhelin. Puhelin on tehty lähes kokonaan lasista: näyttö on Gorilla Glass 3-lasia ja takakansi on lasia. Vain sivut ovat alumiinia. Puhelimessa on Android 8.1, joka voidaan päivittää Android 9:ään. Käyttöliittymänä toimii EMUI 9.0. == Ominaisuudet == Puhelimessa on 6,5 tuuman IPS-näyttö 1 080 × 2 340 pikselin tarkkuudella. Sillä voi kuvata videota 1080p-tarkkuudella ja siinä on kuudentoista megapikselin etukamera, jonka valotusaukon koko on f/2.0. Puhelimessa on RAM- muistia 4 gigatavua ja tallennustilaa 64 gigatavua. Puhelimessa on 3 750 milliampeeritunnin akku. Siinä on sormenjälkilukija takana. == Lähteet == Luokka:Huawein matkapuhelimet Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2018 matkapuhelimet
Honor 7X

Honor 7X on Huawein valmistama ja julkistama matkapuhelin. == Ominaisuudet == === Näyttö === Puhelimessa on 5,93 tuuman IPS-LCD-näyttö, jonka resoluutio on 1 080 × 2 160 pikseliä ja kuvasuhde 18:9. === Kamerat === Puhelimessa on kaksi kameraa takana, joissa on 16 ja 2 megapikseliä. Kahden megapikselin kamera on syvyyskamera. Edessä on kahdeksan megapikselin kamera. Videoita voi ottaa 1080p-resoluutiolla. === Muuta === Puhelimessa on 3 340 milliampeeritunnin akku, Kirin 659-prosessori ja FM-radio. Keskusmuistia on 3/4 gigatavua ja tallnnustilaa 32/64 gigatavua. Tallennustilaa voi laajentaa microSDXC- kortilla. == Lähteet == Luokka:Huawein matkapuhelimet Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2017 matkapuhelimet
Honor 3X

Honor 3X on Huawein valmistama matkapuhelin, joka julkaistiin samaan aikaan Honor 3C:n kanssa. Puhelimessa on Mediatekin MT6592-prosessori ja Mali-450MP4-grafiikkapiiri. Puhelimessa on kolmentoista megapikselin kamera takana ja viiden megapikselin kamera edessä. Siinä on 8 tai 16 gigatavua tallennustilaa, jota voidaan laajentaa microSDXC-kortilla. RAM-muistia on 2 gigatavua. Puhelin on tehty muovista ja siihen käy Mini- ja Micro-SIM-kortit. Puhelimen paino on 162 grammaa ja puhelimen akun voi irrottaa. Puhelimessa ei ole 4G:tä. == Lähteet == Luokka:Huawein matkapuhelimet Luokka:Android- pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2013 matkapuhelimet
Käsipallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2014

Vuoden 2014 käsipallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Tanskassa 12.–26. tammikuuta. Kisapaikkakuntina olivat Herning, Aarhus, Aalborg ja Brøndby. Lopputurnaukseen osallistui 16 maata. Mestaruuden voitti Ranska, joka voitti loppuottelussa isäntämaa Tanskan maalein 41–32. Pronssiottelussa Espanja voitti Kroatian 29–28. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Ranskan Nikola Karabatić ja paras maalintekijä oli 50 maalillaan Espanjan Joan Cañellas. Turnauksen tähdistökentälliseen valittiin Tanskan Niklas Landin, Islannin Guðjón Valur Sigurðsson, Tanskan Mikkel Hansen, Kroatian Domagoj Duvnjak, Espanjan Julen Aguinagalde, Puolan Krzysztof Lijewski ja Ranskan Luc Abalo. == Loppusijoitukset == Sijoitus Maa 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Miesten Euroopan- mestaruuskilpailut 2014 Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2014 Luokka:Vuoden 2014 urheilu Luokka:Herningin kunta Luokka:Aarhusin urheilu Luokka:Aalborgin kunta Luokka:Brøndbyn kunta Luokka:Tanskan urheilutapahtumat
Ti West

Ti West (s. 5. lokakuuta 1980 Wilmington, Delaware) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja, leikkaaja, kuvaaja ja näyttelijä, joka tunnetaan työstään kauhuelokuvissa. Hänen ohjauksiaan ovat kauhuelokuvat The Roost (2005), The House of the Devil (2009), The Innkeepers (2011), The Sacrament (2013), X (2022) ja Pearl (2022), sekä western In a Valley of Violence (2016). == Filmografia == Elokuvat Vuosi Nimi Ohjaajana Käsikirjoittajana Leikkaajana Tuottajana Huom. 2005 The Roost myös säveltäjänä 2007 Trigger Man myös kuvaajana 2009 The House of the Devil 2009 Cabin Fever 2 tarinan kirjoittajana 2011 The Innkeepers 2012 V/H/S osio: ”Second Honeymoon” 2012 The ABCs of Death osio: ”M is for Miscarriage” 2013 The Sacrament 2016 In a Valley of Violence 2022 X 2022 Pearl == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset käsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Honor 20

Honor 20 on Huawein valmistama matkapuhelin, joka julkaistiin kesäkuussa 2019. Puhelimen etuosa on lähes kokonaan näyttöä, pelkästään vasemmassa yläkulmassa on etukameralle pieni reikä. Puhelimessa on neljä kameraa: 48 megapikselin laajakulmakamera, 16 megapikselin 117 asteen ultralaajakulmakamera, kahden megapikselin makrokamera ja kahden megapikselin syvyyskamera. Laajakulmakamerassa ja ultralaajakulmakamerassa on yötila ja videota voi kuvata 4K-resoluutiolla. Puhelimessa on 22,5 watin pikalataus. Etukamerassa on 32 megapikseliä. Honor 20:ssa on 6,26 tuuman näyttö 1 080 × 2 340 pikselin tarkkuudella. Käyttöjärjestelmänä on Android 9 (Pie). Akun kapasiteetti on 3 750 milliampeerituntia. Puhelimeen käy Nano-SIM-kortti ja se on tehty alumiinista ja lasista. == Lähteet == Luokka:Huawein matkapuhelimet Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2018 matkapuhelimet
Theodor Neovius

Theodor Fabian Neovius (2. syyskuuta 1833 Sortavala – 7. helmikuuta 1886 Kirkkonummi) oli suomalainen metsänhoitaja, opettaja ja lehtimies. Theodor Neoviuksen vanhemmat olivat Sortavalan kirkkoherra Johan Adolf Neovius ja tämän toinen puoliso Gustava Maria Charlotta Burgman. Hän sai yksityisopetusta ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä vuonna 1850. Neovius opiskeli Helsingin yliopistossa, josta hänet erotettiin Töölön juttuna tunnetun skandaalin takia vuonna 1855. Päästyään takaisin yliopistoon Neovius joutui keskeyttämään opintonsa silmäsairauden takia vuonna 1857. Hän matkusti sen jälkeen Ruotsiin, Saksaan ja Sveitsiin, opiskeli Aschaffenburgin metsänhoitoakatemiassa ja valmistui metsänhoitajaksi ja metsäkonduktööriksi vuonna 1859. Neovius työskenteli Helsingin yksityislyseon matematiikanopettajana vuosina 1854–1855, teknillisen reaalikoulun matematiikan ja fysiikan opettajana vuosina 1856–1857 ja johti Baijerissa matemaattisia mittauksia. Palattuaan Suomeen hän työskenteli metsänhoitajana vuosina 1859–1863 ja sanomalehtimiehenä vuosina 1864–1865. Vuonna 1865 Neovius muutti Ruotsiin, jonka kansalainen hänestä tuli vuonna 1871. Hän työskenteli Göteborgissa opettajana ja luennoitsijana vuodesta 1865, yksityisen poikakoulun johtajana vuodesta 1867 ja siihen yhdistetyn Göteborgin lyseon johtajana vuodesta 1870. Neovius palasi Suomeen vuonna 1875 ja otti samana vuonna maan kansalaisuuden. Hän työskenteli Tammisaaren seminaarin matematiikan ja luonnontieteiden lehtorina ja sai vakinaisen viran vuonna 1877. Neovius oli katsomuksiltaan liberaali. Hän toimi Åbo Underrättelserin Helsingin-kirjeenvaihtajana vuosina 1863–1864 sekä julkaisi ja toimitti Helsingfors Postenia vuosina 1864–1865. Hän toimitti Tammisaaren ensimmäistä sanomalehteä Vestra Nylandia vuosina 1881–1882. ==Teoksia== * Lärobok i plana geometrin. Stockholm: Oscar Dickson, 1874. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1833 syntyneet Luokka:Vuonna 1886 kuolleet
Otto Partti

Otto Vilhelminpoika Partti (26. marraskuuta 1898 Kangasniemi – 6. lokakuuta 1963 Harjavalta)Partti Otto, Harjavallan hautausmaa, Harjavalta, osasto 13, rivi 5, paikka 186, viitattu 20.6.2023 oli suomalainen kivityömies ja murhaaja. Vuonna 1916 Kangasniemellä 18-vuotiaana hän murhasi Kutemajärven kylässä Jalmari Ylösen, puhelinkeskustelun vuoksi tekijää luultiin ensin Otto Karpiksi. Pieksämäellä murhattiin kauppias Toivo Hämäläinen syyskuun alkupuolella vuonna 1918, lokakuussa teosta määrättiin kuolemanrangaistukseen Otto Partti ja Jalmari Häkkinen. Toukokuussa 1921 Otto karkasi toisen vangin, Pekka Kolehmaisen kanssa Kakolasta. Karkumatkan aikana he murhasivat yhdessä maanviljelijä Vihtori Ali-Köllin Urjalasta. Kolehmainen saatiin kiinni, mutta Partin onnistui jatkaa pakomatkaa. Lokakuun 22. päivänä Haapamäen asemalla murhattiin Aarne Forsman, Partti tuomittiin murhasta ja ryöstöstä marraskuussa 1921 5 vuodeksi ja 6 kuukaudeksi kuritushuoneeseen Hämeenlinnan lääninvankilaan. Partti asui myöhemmin Harjavallassa, jossa työskenteli kivityömiehenä ja kuoli vuonna 1963. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset murhaajat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Browning

Browning on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Danielle Browning (s. 1981), jamaikalainen pikajuoksija * David Browning (1931–1956), yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja * Elizabeth Barrett Browning (1806–1861), brittiläinen runoilija * Emily Browning (s. 1988), australialainen näyttelijä * John Moses Browning (1855–1926), yhdysvaltalainen asesuunnittelija * Logan Browning (s. 1989), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja * Omar Browning (1911–1978), yhdysvaltalainen koripallovalmentaja ja olympiavoittaja * Oscar Browning (1837 –1923), englantilainen kirjailija ja historioitsija * Robert Browning (1812–1889), brittiläinen runoilija * Tod Browning, alkujaan Charles Albert Browning, Jr. (1880–1962) * Tyias Browning (s. 1995), englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja * W. Browning, brittiläinen kriketinpelaaja ja olympiamitalisti Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Browning (täsmennyssivu)

Browning tarkoittaa seuraavia: * Browning, usean henkilön sukunimi ==Aseita== * Browning Automatic Rifle * Browning M2 * Browning M1917 * Browning M1919 * FN Browning M1900 * FN Browning M1903 * FN Browning A5 * FN Browning M1910 * FN Browning High Power * 6,35 mm Browning * 7,65×17 mm Browning * 9×17 mm Browning court
Käsipallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2016

Vuoden 2016 käsipallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Puolassa 15.–31. tammikuuta. Kisapaikkakuntina olivat Krakova, Wrocław, Gdańsk ja Katowice. Lopputurnaukseen osallistui 16 maata. Mestaruuden voitti Saksa, joka voitti loppuottelussa Espanjan maalein 24–17. Pronssiottelussa Kroatia voitti Norjan 31–24. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Espanjan Raúl Entrerríos ja paras maalintekijä oli 48 maalillaan saman maan Valero Rivera Folch. == Loppusijoitukset == Sijoitus Maa 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. == Lähteet == Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2016 Euroopan- mestaruuskilpailut miesten 2016 Luokka:Krakovan urheilu Luokka:Wrocławin urheilu Luokka:Gdańskin urheilu Luokka:Katowicen urheilutapahtumat Luokka:Vuoden 2016 urheilu
Sanda (Hyōgo)

Sanda () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Hyōgon prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Kōben pohjoispuolella. Kaupunki on rakentunut Mukojoen yläjuoksulle Sandan tasangolle. Sen itä- ja pohjoisosat ovat vuoristoisia. Sandassa on 111 719 asukasta (tammikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 210,32 neliökilometriä. Sanda kehittyi Nara-kaudelta lähtien Konshin-jin temppelin portineduskaupunkina. Myöhemmin Edo-kaudella se oli linnanaluskaupunki Kuki-klaanin hallinnassa. Aivan Sandan kaupunkialueen itäpuolella sijaitsi Miwa, joka kehittyi historiallisesti kauppakaupunkina. Meiji-kaudella alueesta tuli ympäröivän maaseudun paikallinen kauppa- ja jakelukeskus. Alue on viljavaa, ja se tunnetaan hyvälaatuisesta riisistään ja naudanlihan tuotannosta. Toisen maailmansodan jälkeen sinne alkoi sijoittua myös elektroniikkateollisuutta. Miwan ja Sandan maaseutukaupungit liitettiin yhteen kolmen muun kunnan kanssa Sandan maaseutukaupungiksi vuonna 1956, ja kaupunkioikeudet Sandalle myönnettiin vuonna 1958. Myöhemmin sinne on rakennettu suuria lähiöitä ja työpaikka-alueita. Sandan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Goryō-jinjan ja Takamefu-jinjan šintolaiset pyhäköt, jotka on valittu Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden luetteloon. Kaupungin luoteisosa kuuluu prefektuurin luonnonpuistoon. Kaupungissa toimii Ihmisen ja luonnon museo, vuonna 1992 avattu luonnontieteellinen museo. Sinne on sijoittunut myös yksi Kansei gakuin -yliopiston kampuksista. Sandaa palvelevat JR Nishi-Nihonin Fukuchiyama-linja sekä Kōbe-rautateiden Sanda-linja ja Kōentoshi-linja. == Kuvia == Tiedosto:Frowertown.JPG|Flower Town -lähiötä Tiedosto:神戸電鉄 三田駅 Sanda Sta. - panoramio (1).jpg|Kōbe-rautateiden Sandan rautatieasema Tiedosto:Sanda city center area Aerial photograph.1974.jpg|Sandan keskusta ilmakuvassa vuonna 1974 Tiedosto:Goryo-jinja4278.jpg|Goryō-jinja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Hyōgon prefektuurin kaupungit
Käsipallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2018

Vuoden 2018 käsipallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Kroatiassa 12.–28. tammikuuta. Kisapaikkakuntina olivat Zagreb, Split, Varaždin ja Poreč. Lopputurnaukseen osallistui 16 maata. Mestaruuden voitti Espanja, joka voitti loppuottelussa Ruotsin maalein 29–23. Pronssiottelussa Ranska voitti Tanskan 32–29. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Ruotsin Jim Gottfridsson ja paras maalintekijä oli 56 maalillaan Tšekin Ondřej Zdráhala. == Loppusijoitukset == Sijoitus Maa 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. == Lähteet == Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2018 Miesten Euroopan- mestaruuskilpailut 2018 Luokka:Kroatian urheilutapahtumat Luokka:Vuoden 2018 urheilu Luokka:Zagrebin urheilutapahtumat Luokka:Splitin urheilu
Sinisilli

Sinisilli (Alosa aestivalis) on jokisillien heimoon (Alosidae) kuuluva pohjoisamerikkalainen kalalaji, joka nousee merestä sisävesiin lisääntymään. == Koko ja ulkonäkö == Sinisilli on yleensä noin 30:n ja suurimmillaan 40 senttimetrin mittainen. Suurin julkaistu paino on 200 grammaa. Sinisillillä on 47–53 selkänikamaa ja peräevässä on 15–21 pehmeää ruotoa. Yläleuassa on erillinen lovi ja alaleuka erkanee selvästi suusta. Leukojen etuosassa on pienen pienen hampaat, jotka katoavat iän myötä. Seslkä on tummansininen, joskus sinertävänharmaa, ja kyljessä kidusten vieressä kehon yläosassa on tumma täplä. == Levinneisyys == Sinisilliä tavataan luontaisesti Atlantin luoteisrannikolla Kanadan Cape Bretonin saaresta Nova Scotiassa Yhdysvaltain St. Johns-joelle. Sitä on siirretty tekojärviin useissa osavaltioissa, ja sitä on tavattu vieraslajina ainakin Alabamassa, District of Columbiassa, Floridassa, Georgiassa, Marylandissa, New Yorkissa, Etelä-Carolinassa, Pennsylvaniassa, Pohjois-Carolinassa, Tennesseessä, Texasissa, Vermontissa ja Virginiassa. Sinisillin populaatiot ovat viimeisen 15 vuoden aikana vähentyneet arviolta 30 prosenttia, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi lajiksi. == Ravinto ja elintavat == Sinisillien ravintoa ovat pienet kalat, hankajalkaiset ja pienet katkaravut. Sinisillit elävät meressä mutta vaeltavat keväällä makeisiin vesiin, joissa ne kutevat syvissä vesissä. Mätimunat laskeutuvat pohjalle, missä ne takertuvat soraan, kiviin, tukkeihin tai muihin kohteisiin. Poikaset muuttavat merivesiin 3–7 kuukauden ikäisenä. == Lähteet == Luokka:Jokisillit
Käsipallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2016

Vuoden 2016 käsipallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Ruotsissa 4.–18. joulukuuta. Kisapaikkakuntina olivat Göteborg, Tukholma, Malmö, Kristianstad ja Helsingborg. Lopputurnaukseen osallistui 16 maata. Mestaruuden voitti Norja, joka voitti loppuottelussa Alankomaat maalein 30–29. Pronssiottelussa Ranska voitti Tanskan 25–22. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Alankomaiden Nycke Groot ja paras maalintekijä oli 53 maalillaan Norjan Nora Mørk. == Loppusijoitukset == Sijoitus Maa 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. == Lähteet == Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2016 Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2016 Luokka:Vuoden 2016 urheilu Luokka:Göteborgin urheilutapahtumat Luokka:Tukholman urheilutapahtumat Luokka:Malmön urheilu Luokka:Kristianstadin kunta Luokka:Helsingborg Luokka:Naisten käsipallo
Konstantin Carstens

Pehr Karl Fredrik Konstantin Carstens (22. marraskuuta 1830 Askola – 27. heinäkuuta 1909 Turku) oli suomalainen insinööri ja toimittaja. Konstantin Carstensin vanhemmat olivat Pernajan Koskenkylän tilanhoitaja, aliluutnantti Karl Adolf Otto Carstens ja Fredrika Vilhelmina Stichaeus. Hän kävi Loviisan triviaalikoulua, Porvoon yläalkeiskoulua ja lukiota, sai yksityisopetusta ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä vuonna 1852. Carstens opiskeli Helsingin yliopistossa, harjoitteli Ruotsin rautateillä vuosina 1856–1857 ja valmistui insinööriksi Karlsruhen polyteknisestä opistosta vuonna 1858. Palattuaan Suomeen Carstens harjoitti maanviljelyä Koskenkylän kartanon vuokraajana Pernajassa vuosina 1859–1868 ja toimi viina- ja tupakkatehtailijana Mikkelissä vuosina 1871–1886. Vuonna 1886 hän muutti Helsinkiin, jossa hän omistautui kirjallisille harrastuksilleen. Vuodesta 1893 aina kuolemaansa saakka Carstens toimi Turun ja Porin läänin viinapolttimoiden ylivalvojana. Carstens oli näkemyksiltään ruotsinmielinen. Hän julkaisi ja toimitti Mikkelissä St Michels Veckobladia vuosina 1876–1877, toimi Folkwännenin julkaisijana vuosina 1886–1889 ja sen päätoimittajana vuosina 1887–1890. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1830 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Ydin (albumi)

Ydin on hämeenlinnalaisen Ultramariini-yhtyeen kolmas kokopitkä albumi. Se ilmestyi 20. lokakuuta 2010 M.dulor-levy-yhtiön kautta. Albumin on tuottanut Ultramariini, ja sen on miksannut Julius Mauranen ja masteroinut Svante Forsbäck. == Kappaleet == Jouset kappaleisiin 2, 4 ja 10 on sovittanut Panu- Ilari Mikkola. == Arvostelut == Internet-arvostelut V2.fi Desibeli.fi Soundi ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2010 albumit
Brunet

Brunet on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi * Andrée Brunet (o.s. Joly, 1901–1993), ranskalainen taitoluistelija, olympiavoittaja * Jacques Charles Brunet (1780–1864), ranskalainen bibliografi * Juan Roca Brunet (s. 1950), kuubalainen koripalloilija ja olympiamitalisti * Marie-Laure Brunet (s. 1988), ranskalainen ampumahiihtäjä * Marta Brunet (1897–1967), chileläinen diplomaatti, toimittaja ja kirjailija * Noël Brunet (1916–1973), kanadalainen viulisti ja musiikkipedagogi * Pierre Brunet (1902–1991), ranskalainen taitoluistelija, olympiavoittaja * Roberta Brunet (s. 1965), italialainen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija * Sylvie Brunet (s. 1959), ranskalainen poliitikko ja europarlamentaarikko.
Käsipallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2014

Vuoden 2014 käsipallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Unkarissa ja Kroatiassa 7.–21. joulukuuta. Kisapaikkakuntina olivat Unkarissa Budapest, Debrecen ja Győr sekä Kroatiassa Zagreb, Varaždin ja Osijek. Mitaliottelut pelattiin Budapestissa. Lopputurnaukseen osallistui 16 maata. Mestaruuden voitti Norja, joka voitti loppuottelussa Espanjan maalein 28–25. Pronssiottelussa Ruotsi voitti Montenegron 25–23. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Ruotsin Isabelle Gulldén, joka oli myös paras maalintekijä 58 maalillaan. Turnauksen tähdistöjoukkueeseen valittiin Norjan Silje Solberg, Tanskan Maria Fisker, Romanian Cristina Neagu, Tanskan Kristina Kristiansen, Norjan Nora Mørk, Espanjan Carmen Martín ja Norjan Heidi Løke. == Loppusijoitukset == Sijoitus Maa 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9\. 10\. 11\. 12\. 13\. 14\. 15\. 16\. == Lähteet == Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2014 Luokka:Vuoden 2014 urheilu Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2014 Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2014 Luokka:Zagrebin urheilutapahtumat Luokka:Budapestin urheilutapahtumat Luokka:Debrecenin urheilu Luokka:Naisten käsipallo
Antti Kiikka

Antti Kiikka (25. joulukuuta 1879 Ilmajoki − 6. maaliskuuta 1972 Hyvinkää) oli suomalainen insinööri ja viipurilaisen Rakennusosakeyhtiö Pyramidin toimitusjohtaja.Insinööri Antti Kiikka, Karjala, 24.12.1929, nro 348, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotGeni.com : Antti KiikkaYlioppilasmatrikkeli 1902 , matrikkelinumero 28003 Antti Kiikan vanhemmat olivat maanviljelijä Juha Talvitie ja Hedvig Sofia Kiikeri. Kiikka pääsi ylioppilaaksi Vaasan reaalilyseosta 1902 ja opiskeli sitten Polyteknillisen opiston tie- ja vesirakennusosastolla valmistuen insinööriksi 1907. Hän teki opintomatkoja Venäjälle 1902 ja 1912 sekä Ruotsiin, Tanskaan ja Saksaan 1926, 1927 ja 1928. Antti Kiikka toimi Kuopion teollisuuskoulun vt. lehtorina 1907−1909 ja hän oli tie- ja vesirakennusten ylihallituksen palveluksessa rautatietutkimuksilla ja -rakennuksilla 1909−1916. Tämän jälkeen Kiikka oli insinööritoimisto Zitting & Co:n suorittamien linnoitustöiden Turun osaston johtajana 1916−1918. Kiikka perusti 1920 yhdessä Veljekset Peusa & Kumpp. Oyn kanssa Viipurissa Tienhaaran Sikuritehdas Oyn, josta alkoi Kiikan yrittäjäsuvun edelleen, nyt neljännessä polvessa jatkuva yrittäjätaival. Seuraavana vuonna hän perusti yhdessä kolmen muun henkilön kanssa Rakennusosakeyhtiö Pyramidin ja hänestä tuli yhtiön toimitusjohtaja Vuonna 1924 Kiikka oli mukana perustamassa vesi-ja lämpöjohtoliike Oy Hydro Ab:tä ja hänestä tuli tämän yhtiön toimitusjohtaja 1928. Vuonna 1927 hänetä tuli sementtivalimo ja myllynkivitehdas Lennart Holmberg Oy:n toimitusjohtaja. Nämä kaikki kolme yhtiötä siirtyivät Kiikan omistukseen ja hän toimi johtokunnan puheenjohtajana niissä. Antti Kiikka oli naimisissa 1908−1912 Jenny Virtasen kanssa ja vuodesta 1919 Victoria Serafina Mickelsonin kanssa. Antti Kiikan poika insinööri Osmo Kiikka (1909−1992) tuli vuonna 1950 Pyramidin ostaman Teknos-Tehtaat Oy:n (sittemmin Teknos-Maalit Oy ja Teknos Winter Oy, nykyään Teknos Oy) palvelukseen ja oli yhtiön toimitusjohtajana vuodesta 1955 alkaen. Kuka kukin on 1978 : Osmo KiikkaInsinööri, toimitusjohtaja Osmo Kiikka, Helsingin Sanomat Kuolleet 18.6.1992 (Tilaajille) == Kirjallisuutta == * Toivo T. Kaila : Pohjalainen rakentaja ja hänen viipurilainen pyramidinsa. WSOY 1947 * Antti Kiikka ja Rakennusosakeyhtiö Pyramid : Viipurin rakentaminen 1920- ja 1930 -luvuilla teoksessa Liikemiehiä ja hyväntekijöitä : luovutetun Karjalan talousvaikuttajat ; toimittanut Tuomas Möttönen. Otava 2019 ISBN 9789511344001 * Antti Kiikka: AK - Sadan Vuoden Urakka. Markprint 2020 ISBN 9789529430857 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomen rakennusalan vaikuttajat Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Naisten Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu 1966

Vuoden 1966 Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin Helsingissä Helsingin Olympiastadionilla 10. ja 11. syyskuuta. ==Tulokset== Lopputulokset pisteet Suomi 55 Ruotsi 62 Tulokset (S=Suomi, R=Ruotsi) Laji 1. 2. 3. 4. 100 m K. Wallgren (R) 12,0 s M. Olsson (R) 12,5 s S. Norrlund (S) 12,6 s M-L. Strandvall (S) 12,6 s 200 m K. Wallgren (R) 24,2 s S. Norrlund (S) 25,4 s U-B. Wieslander (R) 25,8 s O. Ojala (S) 26,1 s 400 m K. Wallgren (R) 55,3 s I. Ericsson (R) 56,6 s E-L. Kalliolahti (S) 57,7 s P. Wilmi (S) 57,7 s 800 m E-L. Kalliolahti (S) 2.10,0 G. Olausson (R) 2.10,4 min.s B-M. Fritz (R) 2.12,8 min.s P. Vihonen (S) 2.19,0 min.s min.s 80 m aidat S. Norrlund (S) 11,0 s G. Karlmark (R) 11,2 s U-B. Wieslander (R) 11,5 s P. Heikkilä (S) 11,6 s 4 x 100 m viesti Ruotsi (Nenzen, Olsson, Wallgren, Wieslander) 46,8 s Suomi (Koivusaari, Ojala, Norrlund, Strandvall) 47,7 s Pituus U. Olsson (R) 625 cm A. Zetterberg (R) 602 cm M.Koivusaari (S) 589 cm S. Niiranen (S) 543 cm Korkeus G. Nordlund (S) 161 cm Bergqvist (R) 158 cm ? (R) 158 cm R. Bister (S) 150 cm Kiekko M. Mäkinen (S) 50,66 m S. Kauppinen (S) 47,06 m L. Sandgren (R) 40,58 m M. Ericsson (R) 39,56 m Keihäs K. Launela (S) 49,12 m R. Mustonen (S) 47,52 m G-B. Liljegren (R) 47,06 m M. Carell (R) 45,52 m Kuula M. Mäkinen (S) 14,79 m G-B. Flink (R) 14,43 m B. Johansson (R) 13,58 m T. Vuotila (S) 12,18 m ==Lisätietoa== * lajeissa pisteet 5, 3, 2, 1 ja viestissä pisteet 5, 2 * pituushypyssä Ruotsin Olsson hyppäsi 5 kertaa yli Ruotsin vanhan ennätyksen ja paransi sitä 4 kertaa peräkkäin * 800 m:n juoksussa juostiin uudet Suomen ja Ruotsin ennätykset * keihäänheitossa Launela heitti kahdesti selvästi yli 50 m, mutta lappeelleen tulleet keihäät eivät mittamiesten mielestä jättäneet nurmeen mitään jälkiä ==Lähteet== * Helsingin Sanomat 11.9. ja 12.9. v. 1966 Luokka:Suomi–Ruotsi-maaottelu Luokka:Vuoden 1966 yleisurheilu Luokka:Helsingin urheilutapahtumat
Bittioperaatio

Bittioperaatio () on ohjelmointikielissä bittioperaattoreilla tehtäviä toimintoja. Bittitason operaattorit ja niiden vastineet C-kielessä ovat: AND (`&`): jos molemmat bitit ovat 1, tulos on 1, muutoin 0: 0101 AND 0011 = 0001 OR (`|`): jos jompikumpi bitti on 1, tulos on 1, muutoin 0: 0101 OR 0011 = 0111 XOR (`^`): jos vain toinen bitti on 1, tulos on 1. Jos molemmat bitit ovat samat, tulos on 0: 0101 XOR 0011 = 0110 Komplementti eli NOT (`~`): vaihtaa kaikki ykköset nolliksi ja nollat ykköseksi: NOT 0111 = 1000 Siirto vasemmalle (`<<`): siirtää bittejä vasemmalle, täytetään nollalla vapautuvat: << 0110 = 1100 Siirto oikealle (`>>`): siirtää bittejä oikealle, täyttö riippuu koneesta (yleensä riippuu etumerkistä): >> 0110 = 0011 == Bittioperaatiot eri alustoilla == Suorittimet sisältävät erilaisia käskyjä operaatioiden suorittamiseen. Esimerkiksi looginen ja aritmeettinen siirto oikealle (LSR ja ASR) ovat eri tavoin toimivia käskyjä ARM-suorittimissa. Taulukossa on eräiden ohjelmointikielten ja suorittimien bittioperaattorit. Operaatio C QBasicMS QuickBASIC 4.5 Language Reference 6502NMOS 6502 Opcodes Z80Z80 CPU Microprocessor Instant Reference Card 8086Intel ASM86 Language Reference Manual, sivu 6-10 AND `&` AND AND AND AND OR `|` OR ORA OR OR XOR `^` XOR EOR XOR XOR NOT `~` NOT (ei ole) CPL NOT siirto vasemmalle `<<` (ei ole) ASL, ROL SLA, RL, RLC SHL, SAL, ROL, RCL siirto oikealle `>>` (ei ole) LSR, ROR SRL, SRA, RR, RRC SHR, SAR, ROR, RCR == Katso myös == * Boolen algebra == Lähteet == Luokka:Ohjelmointikielet Luokka:Digitaalitekniikka