EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Laura Rogora

Laura Rogora (s. 28. huhtikuuta 2001) on italialainen kiipeilijä, joka on erikoistunut urheilukiipeilyyn ja kisakiipeilyyn. Vuonna 2021 hänestä tuli kolmas 9b-vaikeustasoisen reitin redpoint-kiivennyt nainen, kun hän kiipesi Erebor-nimisen reitin Italiassa. Vuonna 2019 Rogora sai paikan vuoden 2020 kesäolympialaisiin tultuaan lead-kiipeilyn Euroopanmestaruuskisoissa toiseksi. Samana vuonna hän voitti kolme neljästä kultamitalista nuorten maailmanmestaruuskisoissa. Olympialaisissa Rogora oli viidestoista jääden finaalin ulkopuolelle. 14-vuotiaan vuonna 2015 Rogorasta tuli toiseksi nuorin 9a-vaikeustasoisen reitin redpoint-kiivennyt kiipeilijä. Vuonna 2023 hän kiipesi ensimmäisenä naisena Lapsus-nimisen reitin (9a+) Italiassa. == Kilpailujen tuloksia == === MM-kisat === ==== Aikuisten ==== Laji 2018 2019 2021 2023 Lead 10. 20. 3. 7. Boulder - 19. - 21. Speed - 48. - - Yhdistetty - 27. - 21. ==== Nuorten ==== Laji 2015 2016 2017 2018 2019 Lead 3. 3. 4. 6. 1. Boulder 8. 4. 4. 1. 1. Nopeus 22. 24. 43. - 13. Yhdistetty - - 6. - 1. === EM- kisat === ==== Aikuisten ==== Laji 2017 2019 2022 Lead 6. 2. 26. Nopeus 40. - - ==== Nuorten ==== Laji 2015 2016 2017 2018 Lead 4. 1. 4. 2. Boulder 9. 2. - 13. Nopeus - 15. - 21. == Kiivettyjä reittejä == 9b: * Erebor (Italia, 2021) * Ali Hulk Sit Extension Total (Espanja, 2020) 9a+: * Lapsus (Italia, 2023) * Pure Dreaming Plus (Italia, 2020) * The Bow (italia, 2020) 9a: * Grandi Gesti (Italia, 2016) * Joe-cita (Espanja, 2017) * Escalamasters (Espanja, 2019) * Rèveille-toi (ensinousu, Italia, 2019) * La Bongada (Espanja, 2020) * The Bomb (Espanja, 2020) * Iron man (ensinousu, Italia, 2020) 8c+/9a: * Supercrack (ensinousu, Italia, 2016) * La Gasparata (ensinousu, Italia, 2017) * Sitting Bull (ensinousu, Italia, 2018) * Pal Norte (Espanja, 2019) * Underground (Italia, 2020) 8c+: * Tomorrowland extension (ensinousu, 2016) * Joe Blau (Espanja, 2017) * Ercole (ensinousu, Italia, 2017) * It segid narg (ensinousu, 2017) * Hulk Extension Total (Espanja, 2020) 8c: * Ciccio Formaggio (Italia, 2014) * Il Corvo (Italia, 2015) * Wallstreet (Saksa, 2016) == Lähteet == Luokka:Italialaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuulikki Kannisto

Tuulikki Marjatta Kannisto, o.s. Haro (14. helmikuuta 1941 Jyväskylä – 16. maaliskuuta 2017 Jyväskylä) oli SAK:n pitkäaikainen toimihenkilö, varapuheenjohtaja ja Suomen ensimmäisiä naispuolisia ammattiliiton puheenjohtajia. Kanniston äiti oli verovirkailija Mirjam Haro. Hänen puolisonsa vuodesta 1966 oli ammattiyhdistystoimitsija Jukka Sakari Kannisto. Tuulikki Kannisto tuli ylioppilaaksi Jyväskylän normaalilyseosta 1959 ja harjoitti kirjallisuuden, sosiologian ja aikuiskasvatuksen opintoja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa Tampereella 1961–1965. Kannisto oli Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton eli vuodesta 1969 Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:n naistoimitsija vuodesta 1965 ja toimi sitten nuorisosihteerinä ja Pohjola-opiston opettajana Haukiputaalla. Metallityöväen liiton naistoimitsija ja koulutussihteeri hän oli 1970–1975, SAK:n hallituksen jäsen vuodesta 1976 ja Tekstiili- ja vaatetustyöväen liitto Tevan liittosihteeri vuodesta 1982 ja puheenjohtaja 1986–1991. SAK:ssa Kannisto oli vielä edunvalvontaosaston johtaja ja vuodesta 1996 kansainvälisten asioiden johtaja ja toimi järjestön varapuheenjohtajana 1991–2001. Puoluekannaltaan sosiaalidemokraattisella Kannistolla oli myös kotimaisia ja kansainvälisisä luottamustehtäviä. Sosialidemokraattisen Naisliiton sihteerinä hän toimi 1978–1979. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Pekka Silventoinen (hopeaseppä)

Petter (Pekka) Adolf Silventoinen (27. kesäkuuta 1852 Kerimäki – 31. heinäkuuta 1916 Skinnarila, Lappeenranta) oli suomalainen Pietarissa vaikuttanut kulta- ja hopeaseppämestari.Kulta- ja hopeaseppä Pekka Silventoinen, Uusi Suometar, 03.08.1916, nro 206, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolinilmoitus, Inkeri, 29.07.1916, nro 49, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolleita, Inkeri, 22.07.1916, nro 48, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Pekka Silventoisen isä oli maanviljelijänä ja kauppiaana Kerimäellä ja kävi kauppaa voilla ja riistalla aina Pietariin asti. Suurten nälkävuosien aikana 1860-luvulla perheen kotitalo joutui pakkohuutokauppaan ja Silventoinen joutui lähtemään kotoaan saapuen 1869 Pietariin. Pietarissa hän pääsi oppipojaksi parikkalalaisen hopeasepän Johan Lajusen liikkeeseen. Hän eteni kisälliksi ja sitten mestariksi ja kun hopeaseppä Lajusen kuoltua hänen leskensä ei jaksanut pitää liikettä, hän myi sen Pekka Silventoiselle vuonna 1885. Silventoisen liikkeen työpaja sijaitsi Pietarissa Lotsmanskinkadulla numerossa 14 ja hän asui perheineen Sadovajakadun ja Fontankakadun kulmassa sijainneessa talossa. Silventoisen liikkeessä oli enimmillään työssä noin seitsemänkymmentä henkeä. Silventoinen oli useita vuosia Pietarin suomalaisen Pyhän Marian seurakunnan kirkkovaltuuston jäsenenä.Eija Loueniva : Toivo Kuulan Häämarssi soi ensi kertaa Pietarissa, Turun Sanomat 7.1.2006 Silventoinen tutustui Skinnarilan alueeseen Lappeenrantaan suuntautuneella kylpylämatkallaan ja hän hankki 1894 Skinnarilan niemeltä maa-alueen rakennuttaen sinne huvilan ja raivaten peltoa. Silventoisen perhe vietti sitten pääosin kesänsä Lappeenrannassa ja talvet Pietarissa. Huvila tuhoutui tulipalossa 1901 ja vuonna 1903 Silventoinen rakennutti sen tilalle nykyisin Skinnarilan hovin nimellä tunnetun suuremman huvilan. Silventoinen itse kuoli 64-vuotiaana kesällä 1916 Skinnarilassa lopetettuaan sitä ennen liiketoimintansa Pietarissa saman vuoden keväällä. Silventoisen jälkeläiset omistivat Skinnarilan hovin vuoteen 1962 saakka, ja se päätyi lopulta Lappeenrannan kaupungin omistukseen. Vuonna 1974 kaupunki luovutti Skinnarilasta maa-alueen valtiolle ja sinne perustettiin Lappeenrannan teknillinen korkeakoulu, nykyisin Lappeenrannan teknillinen yliopisto. Skinnarilan hovi toimii yliopiston koulutus- ja juhlatilana. Kävellen Lappeenrantaa tutuksi : Skinnarilan huvilat, Elävä Museo, Lappeenrannan museoiden blogi museoon, museotyöhön ja Etelä-Karjalaan liittyvistä teemoista 22.4.2020Skinnarilan hovi, Avainsijoitus-blogi syyskuu 2018 Pekka Silventoinen meni naimisiin Pietarissa Ähtäristä kotoisin olleeseen Henrika Johanna (Hanna) Häggsonin kanssa, joka oli amiraali Johan von Schantzin lesken kamarineiti. Heidät vihittiin vuonna 1883 suomalaisessa Pyhän Marian kirkossa. Heidän lapsiaan olivat säveltäjä Toivo Kuulan kanssa naimisissa ollut laulajatar Alma Kuula ja keihäänheittäjä Väinö Siikaniemen kanssa naimisissa ollut laulajatar Oili Siikaniemi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kultasepät Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Kinn (täsmennyssivu)

Kinn voi viitata johonkin seuraavista: * Kinn, kunta Norjassa * KNM Kinn, Norjan laivaston sukellusvene * Catherine Aird, oik. Kinn Hamilton McIntosh (1930–2024), englantilainen rikoskirjailija == Katso myös == * Kin * Kinni
Kinni

Kinni voi viitata johonkin seuraavista: * Kinni, kylä tai kulmakunta Mäntyharjulla * Kinnin rautatieasema, rautatieliikennepaikka Savon radalla Mäntyharjulla * Saila Kinni (s. 1987), suomalainen suunnistaja == Katso myös == * Kinn (täsmennyssivu)
Georg Vierling

Georg Vierling (1820–1901) oli saksalainen säveltäjä, urkuri ja kuoronjohtaja. Hän oli Christian Heinrich Rinckin ja Adolph Bernhard Marxin (1842–1845) oppilas. Hän aloitti 1847 urkurina ja kuoronjohtajana Frankfurt an der Oderissa, jossa hän järjesti tilauskonsertteja. Hän johti 1852–1853 Mainzin mieskuoroa ja siirtyi sitten Berliiniin, jonne hän perusti Bach-seuran mutta johti samalla myös konserttiyhdistyksiä Frankfurtissa ja Potsdamissa. Hän sai 1882 nimityksen professoriksi ja Berliinin taideakatemian jäseneksi. Hänen sävellystuotantonsa koostuu lähinnä kuorolauluista ja kantaateista, mutta siihen sisältyy myös laajempia kuoroteoksia, jotka olivat aikanaan suosittuja.Vierling, Georg, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1166. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1820 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Hindou Oumarou Ibrahim

Hindou Oumarou Ibrahim on tšadilainen maantieteilijä ja ympäristöaktivisti. Oumarou Ibrahim kuuluu wodaabejen etniseen ryhmään ja on asiantuntija siinä, miten alkuperäiskansat, paimentolaiset ja naiset voivat sopeutua ilmastonmuutokseen. Hän on järjestänyt useita kansainvälisiä tilaisuuksia, joissa puhutaan sekä tieteestä että perimätiedosta. Oumarou Ibrahim puhuu sen puolesta, että alkuperäiskansat ja heidän tietämyksensä ja perinteensä pitää ottaa laajemmin mukaan globaaliin ilmastonmuutoksen vaikutusten torjuntaan. Oumarou Ibrahim johtaa Tšadissa yhteisöpohjaista AFPAT-organisaatiota (l’Association des Femmes Peules et Peuples Autochtones du Tchad), joka on aktiivinen useimmissa kansainvälisissä kestävän kehityksen tavoitteissa, kuten ilmastonmuutos ja biologinen monimuotoisuus, terveys ja koulutus. Hän on johtanut useita hankkeita, jotka paransivat alkuperäiskansojen mahdollisuuksia saada perustarpeita ja edistävät samalla heidän panostaan ympäristönsuojeluun. Tällaiset projektit voivat auttaa estämään resursseihin perustuvia konflikteja yhdellä maailman köyhimmistä ja haavoittuvimmista alueista. Ibrahimin johdolla paimentolaisten ja maanviljelijöiden edustajat kartoittivat maankäyttöä, maaperää ja luonnonvaroja täydentämällä satelliittipaikannukseen perustuvaa pohja-aineistoa ja loivat näin kartan, jonka avulla voitiin sopia luonnonvarojen oikeudenmukaisesta käytöstä. Oumarou Ibrahim on myös osallistunut yli vuosikymmenen ajan korkean tason kansainvälisiin poliittisiin keskusteluihin, joissa puolustetaan alkuperäiskansojen ympäristönsuojelua biologista monimuotoisuutta, ilmastonmuutosta ja aavikoitumista koskevien sopimusten kautta. Hän toimi Alkuperäiskansojen kansainvälisen ilmastonmuutosfoorumin (IIPFCC) puheenjohtajana ja koordinaattorina maailman alkuperäiskansojen aloitteessa ja ilmastokokousten COP21:n, COP22:n ja COP23:n paviljongissa. Hänet valittiin kansalaisyhteiskuntaa edustavaksi puhujaksi Pariisin ilmastosopimuksen allekirjoitustilaisuudessa. == Lähteet == Luokka:Tšadilaiset henkilöt Luokka:Ympäristöaktivistit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kelly Link

Kelly Link (s. 19. heinäkuuta 1969 Miami, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija. Link on kirjoittanut useita novellijaja ja yhden vuonna 2024 julkaistun romaanin. Link toimii myös Lady Churchill's Rosebud Wristle -lehden toimittajana. Vuonna 2016 hän oli runouden Pulitzer-palkinnon finalisti. == Ura == Link ilmoittautui vuonna 1987 Columbian yliopistoon opiskelemaan luovaa kirjoittamista ja valmistui sieltä vuonna 1991. Link aloitti uransa julkaisemalla tarinoita 1990-luvulla sci-fi- ja fantasialehdissä. Hän suoritti MFA-tutkinnon Pohjois-Carolinan yliopistosta Greensborossa vuonna 1995. Ensimmäisenä vuosina Link yritti myydä hänen novelliaan suurille kustantamoille, mutta kustantamot olisivat halunneet mielummin romaanin, jotta ne olisivat voineet julkaista Linkin teoksia. Lopulta hän päätti tehdä yhteistyötä miehensä Grantin kanssa ja perusti oman kustantamon, Small Beer Pressin, ja julkaisi hänen ensimmäisen novellikirjan Stranger Things Happenin vuonna 2001. Nykyään Link omistaa New Yorkissa, East Hamptonissa sijaitsevan kirjakaupan Book Moonin. Hän toimii myös Lady Churchill's Rosebud Wristlet -lehden toimittajana. Link on saanut apurahaa National Endowment for the Artsilta. Vuonna 2016 hän oli Pulitzer-palkinnon finalisti. == Yksityiselämä == Link on skotlantilaisen toimittajan Gavin Grantin kanssa naimisissa. Link tapasi Grantin ollessaan Bostonissa toimittajana. Parille syntyi vuonna 2009 tyttölapsi, Ursula Annabel Link Grant. Link ja Gavin asuu tällä hetkellä Northamptonissa, Massachusettsissa. Heillä on koiria ja kanoja lemmikkeinä. == Tuontanto == === Novellikokoelmat === *4 Stories, Small Beer Press, 2000 *Stranger Things Happen, Small Beer Press, 2001 *Magic for Beginners, Small Beer Press, 2005 *Pretty Monsters: Stories, Viking Juvenile, 2008 *The Wrong Grave, Text Publishing, 2009 *White Cat, Black Dog: Stories, Random House, 2023 === Romaanit === *The Book of Love, Random House, 2024 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kelly Linkin palkinnot ja ehdokkuudet Science Fiction Awards -tietokannasta *RealAudio- haastattelu KCRW:n Bookworm-ohjelmasta, tammikuussa 2006 Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ann Henderson-Sellers

Ann Henderson-Sellers (s. 7. maaliskuuta 1952) on Englannissa syntynyt, myöhemmän uransa Australiassa tehnyt matemaatikko, maantieteilijä ja ilmastotutkija. Henderson-Sellersin tärkeimmät tutkimukset kuvaavat maanpeitteen ja maankäytön muutoksen vaikutuksia ilmastojärjestelmään ja ihmiskuntaan. Hän on vaikuttanut ilmastonmuutoksen tutkimukseen, hillitsemiseen ja vaikutusten torjuntaan osallistumalla politiikka- ja arviointiorganisaatioiden toimintaan, mukaan lukien Maailman ilmatieteen järjestö WMO ja hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli IPCC. Henderson- Sellers opiskeli matematiikkaa Bristolin yliopistossa ja teki väitöskirjansa Leicesterin yliopistoon työskennellessään Ison-Britannian ilmatieteen laitoksessa eli Met Officessa. Maapallojärjestelmätieteen kehittäjä James Lovelock oli hänen väitöskirjansa tarkastaja. Vuonna 1987 Henderson-Sellers muutti Australiaan, missä hän oli Macquarien yliopiston ilmastonvaikutuskeskuksen ensimmäinen johtaja. Vuosina 2005–2007 hän johti WMO:n ilmastontutkimusohjelmaa. == Merkittäviä julkaisuja == Henderson-Sellers on ollut mukana kirjoittamassa yli 500 tieteellistä julkaisua, joiden joukossa on 14 kirjaa. Näillä viidellä julkaisulla on yli 700 viittausta Google Scholar-tietokannassa. * * * * * == Lähteet == Luokka:Brittiläiset maantieteilijät Luokka:Australialaiset professorit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Met Office

Met Office (pidemmin Meteorological Office) on Yhdistyneen kuningaskunnan kansallinen sääpalvelulaitos, joka tarjoaa julkisia sääpalveluita ja muodostaa keskeisen osan Yhdistyneen kuningaskunnan puolustus- ja siviilipuolen infrastruktuuria. Se edustaa myös kansallista osaamista ilmastotutkimuksessa, ja sillä on keskeinen rooli hallituksen ilmastoasioita koskevien tietopyyntöjen täyttämisessä. Amiraali Robert FitzRoy perusti Met Officen 1854 parantamaan merenkulun turvallisuutta. Laitos siirtyi puolustusministeriölle ensimmäisen maailmansodan aikana. 2000-luvulla valtionhallinnon rakennemuutosten myötä se on siirtynyt hallituksen tiede- ja teknologiaosaston hallintaan. Sään ennustamisen katsottiin Britanniassa olevan tulevaisuuden ennustamista ja siksi se oli mm. 1604 säädetyn noituuslain piirissä. Laki kumottiin lopullisesti vasta vuonna 1951. Met Officessa työskentelee noin 2 000 henkeä. == Lähteet == Luokka:Kansalliset ilmatieteelliset laitokset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan tutkimuslaitokset
Inez Fung

Inez Fung (s. 1949) on Hongkongissa syntynyt, Yhdysvalloissa työskentelevä ilmakehätieteilijä. Hän on professori Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä ympäristötieteen osastolla. Hänen tutkimuskohteinaan ovat ilmastonmuutos, hiilen kiertokulku ja kuivan maan kasvillisuus. Fung on kehittänyt malleja, joilla tutkitaan hiilidioksidin vaihtoa ilmakehän ja kasvillisuuden välillä globaalin hiilibudjetin epätasapainon ymmärtämiseksi. Fung on Yhdysvaltain tiedeakatemian jäsen vuodesta 2001. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset geotieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Volter Pousar

Carl Volter Pousar (25. heinäkuuta 1866 Forssa – 4. huhtikuuta 1934 Forssa) oli suomalainen pankinjohtaja, lintutieteilijä ja keräilijä. Pousar keräsi suuren linnunmunakokoelman ja hänet tunnettiin lintutieteilijänä myös Suomen ulkopuolella.Ent. pankinjoht. Volter Pousar, Forssan Lehti, 04.04.1934, nro 38, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Pousar tuli Suomen Yhdyspankin Forssan konttorin palvelukseen vuonna 1900 ja Forssan konttorin johtajana hän toimi vuodesta 1924 aina eläkkeelle jäämiseensä saakka vuoden 1933 lopulla. Pousar keräsi suuren linnunmunakokoelman, johon kuului tuhansia kappaleita munia sekä Suomesta että ulkomailta. Hän oli linnunmunien asiantuntijana tunnettu sekä Suomessa että ulkomailla. Pousar julkaisi saksalaisissa ammattilehdissä muun muassa kuvauksia Tammelan linnustosta ja omista linnunmunatutkimuksistaan. Pousar tutki Tammelan linnustoa vuosina 1895-1905 ja hän käytti tutkimuksissaan apuna myös ammuttujen lintujen tutkimista. ArtPousar keräsi myös merkittävän perhoskokoelman. Nuoruudessaan Pousar harrasti valokuvausta ja kuvasi Forssan rakennuksia ja ihmisiä.L-H:n linnusto ennen ja nyt, keskustelu 26.6.2018, Lounais-Hämeen Lintuharrastajat ry:n sivusto Volter Pousar kuoli keuhkokuumeeseen huhtikuussa 1934. Volter Pousar oli kirjastonhoitaja, kirjojen keräilijä, sukututkija ja kirjailija Jarl Pousarin isoisä. Jarl Pousar peri Volter Pousarin kirjaston, joka sisälsi runsaasti lintutieteellisiä teoksia, kaunokirjallisuutta sekä matkakuvauksia. Elias kirjailijat - Lukki-kirjastojen kotiseutukirjallisuustietokanta : Jarl Pousar == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Torild Brander : Volter Pousar: forssalainen pankinjohtaja - kansainvälisesti tunnettu lintutieteilijä. Eripainos Aamulehti 3.12.1956. Tampere 1956 * Torild Brander : Volter Pousarin lintutieteellisistä päiväkirjoista ja luetteloista. Lounais-Hämeen luonto 3/1957, s. 12-20 Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Suomalaiset ornitologit Luokka:Suomalaiset keräilijät Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Tuomiopartio

Tuomiopartio (eng. Doom Patrol) on DC Comicsin sarjakuvissa esiintynyt supersankariryhmä. Ryhmä esiintyi ensimmäisen kerran My Greatest Adventure #80 tarinassa kesäkuussa 1963 ja ryhmän loivat Arnold Drake, Bob Haney ja Bruno Premiani Beatty, Scott (2008). "Doom Patrol". In Dougall, Alastair (ed.). The DC Comics Encyclopedia. New York: Dorling Kindersley. p. 109. Tuomiopartio koostuu metainhimillisiä voimia omaavista supersankareista, joiden "lahjat" aiheuttivat heille vieraantumista ja traumaa. Ryhmän alkuperäisiä jäseniä olivat Chief (Niles Caulder), Robotman (Cliff Steele), Elasti-Girl (Rita Farr) ja Negative Man (Larry Trainor); Petopoika (Garfield Logan) ja Mento (Steve Dayton). Tiimi pysyi My Greatest Adventure -tarinan hahmoina, joka nimettiin uudelleen Doom Patroliksi numerosta 86 (maaliskuu 1964). Alkuperäinen sarja peruutettiin vuonna 1968, kun Drake tappoi joukkueen numerossa 121, sarjan viimeinen, (syyskuu–lokakuu 1968). Sen jälkeen Doom Patrol -sarjaa on ollut kuusi, ja Robotman on ainoa hahmo, joka esiintyy kaikissa niissä. Petopoika liittyi myöhemmin Teinititaanien vakiojäseneksi. Ryhmällä on ollut sen historian aikana useita muita jäseniä. Ryhmä on esiintynyt omassa nimikkosarjakuvassaan, jota julkaistaan edelleen. Syyskuussa 2011 The New 52 käynnisti uudelleen DC:n jatkuvuuden. Tällä uudella aikajanalla Doom Patrol mainitaan lyhyesti Justice Leaguen numerossa 24. Joukkueen on kuvattu olevan ulkonäöltään identtinen Paul Kupperbergin vuoden 1977 Doom Patrolin kanssa, joka koostuu jäsenistä Celsius (Arani Desai), Joshua Clay ja Negative Woman (Valentina Vostok) sekä lisäjäseninä Karma (Wayne Hawkins) ja Scott FischerJustice League Vol. 2 #24. Forever Evil tarinan aikana Valentina Vostok, Karma ja Scott kuolevat yhteenotossa Johnny Quickin ja Crime Syndicate -järjestön Atomican kanssa, kun taas Celsius ja Joshua Clay oletettavasti tapetaan. Saatuaan tietää tiiminsä kuolemasta tohtori Niles Caulder ryhtyy kokoamaan uutta TuomiopartiotaJustice League Vol. 2 #27. Crime Syndicate -järjestön tappion jälkeen äskettäin luotu Doom Patrol esitellään Justice Leaguen numerossa 30. Tiimiin kuuluvat Robotman, Elasti-Girl, Negative Man ja M.I.A., Oikeuden Puolustajien jäsen Element Woman, jota Caulder kieltäytyy päästämästä pois ryhmästä ja huijaa uskomaan, että Oikeuden Puolustajat hylkäsivät hänet. Tuomiopartiolla on ollut useita vihollisia ryhmän pitkän historian aikana, joista merkittävimpiä ovat olleet Pahuuden Veljeskunta (Brotherhood of Evil), Kenraali Immortus, Kenraali Zahl, Mr. Nobody, Garguax, Shrapnel, Red Jack, Vincent Harding, Darren Jones, The Scissor Men, Mutant Master, Black Vulture, The Claw ja AVM. Tuomiopartio on esiintynyt samannimisessä televisiosarjassa Doom Patrol, jota esitettiin neljä tuotantokautta vuosina 2019-2023"'Doom Patrol' Live-Action Drama Series From Greg Berlanti Greenlighted By DC Universe". Ryhmä esiintyi myös Titans -sarjan jaksossa Doom Patrol, jossa esiintyivät Chief, Elasti-Woman, Robotman ja Negative Man. ==Lähteet== Luokka:DC-universumin ryhmät
Sun yö on pian täällä

__NOTOC__ Sun yö on pian täällä on suomalaisen Pariisin Kevät -yhtyeen kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 24. toukokuuta 2024. Albumilta julkaistiin kolme singleä: ”Haaveet, haaveet”, ”Fantasiaa” ja ”Me ei olla ystävii enää”. ”Fantasiaa”-kappaletta varten kuvattiin musiikkivideo, jonka ohjasi Wille Hyvönen. Reunan (2019) tavoin Sun yö on pian täällä -albumin kappaleet painottuvat vahvasti koskettimiin ja elektronisiin rytmeihin poiketen Pariisin Kevään varhaisemmasta rockiin painottuvammasta tuotannosta. == Kappaleet == == Arvostelut == * Soundi: == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Vuoden 2024 albumit Luokka:Pariisin Kevään albumit
Antaa faijan jörniä

Antaa faijan jörniä on suomalaisen rap-artisti Edu Kehäkettusen jouluaattona 2023 julkaistu albumi. Mikko Siltanen kirjoitti Karjalaisessa, että Edun resepti toimii edelleen, koska hän osaa hommansa hyvin. Levylle neljä tähteä antanut Siltanen kuvailee albumin olevan artistilta totutunlainen: ”häpeilemättömän humoristista ja elämänmakuista sauhuamista, jossa läpät liikkuvat lähinnä pilvenpolton, dokailun ynnä muun päihdekikkailun sekä maestron rakkaan kotiseudun Olarin ympärillä”.Siltanen, Mikko, "Veteraanin iltahuuto", Karjalainen, 13. maaliskuuta Inspiraatio albumin kansitaiteeseen on saatu elokuvan Fletch (1985) kannesta. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2023 albumit Luokka:Edu Kehäkettusen albumit
Macquarien yliopisto

Macquarien yliopisto on julkinen yliopisto Australian Sydneyssä. Macquariessa on noin 45 000 opiskelijaa ja 3 000 henkilökunnan jäsentä. Yliopistossa on neljä tiedekuntaa: luonnontieteet ja tekniikka, kauppatieteet, lääketiede ja terveys sekä "arts", johon kuuluvat kirjallisuus, historia, valtiotiede, media, filosofia, kielitiede, oikeustiede ja kasvatustiede. Yliopiston pääosat sijaitsevat Macquarien puistossa Wallumattagalin kampuksella, jonka pinta-ala on 126 hehtaaria. Yliopistolla on myös pieni keskustakampus Sydneyn liikekeskustassa. == Lähteet == Luokka:Australian yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Sydneyn oppilaitokset Luokka:Sydneyn rakennukset ja rakennelmat
Brooke Raboutou

Brooke Raboutou (s. 9. huhtikuuta 2001) on yhdysvaltalainen ammattikiipeilijä, joka on erikoistunut kisakiipeilyyn. Hän on yksi maailman parhaista kiipeilijöistä sekä kisaseinillä, että ulkokivillä ja -kallioilla. Raboutou alkoi kiivetä ollessaan yksivuotias. Hänen vanhempansa, Robyn Erbesfield- Raboutou ja Didier Raboutou, ovat molemmat voittaneet kiipeilyn maailmancupeja. Raboutoun veli, Shawn Raboutou, on myös kiipeilijä. Hän on erityisesti menestynyt ulkokiipeilyssä. Ollessaan 11-vuotias Raboutou kiipesi 8c (5.14b) vaikeustasoisen reitin. Hän on nuorin 8c-reitin kiivennyt kiipeilijä. Vaikein hänen kiipeämänsä boulderointireitti on 8C/8C+ (V15(V16). Hän osallistui vuoden 2020 kesäolympialaisiin sijoittuen yhdistetynkiipeilyn finaalissa viidenneksi. Hän oli ensimmäinen olympialaispaikan saanut yhdysvaltalainen kiipeilijä. Aikuisten maailmanmestaruuskisoihin hän on osallistunut vuodesta 2018 lähtien. Vuonna 2023 hän voitti boulderoinnin MM- kisoissa pronssia. Ensimmäisen boulderoinnin maailmancupin hän voitti vuonna 2023 Hachiojissa kiipeämällä neljästä finaalireitistä kolme ja pääsemällä kaikissa neljässä finaalireitissä zone-otteelle asti. Toiseksi tullut kiipeilijä, saksan Hannah Meul, kiipesi finaalissa yhden reitin. == Kisatuloksia == === MM-kisat === ==== Nuorten ==== Laji 2016 Youth B 2017 Youth A 2018 Youth A 2019 Juniors Lead 2. 2. 1. 3. Boulder 3. 3. 6. - Yhdistetty 1. 2. - - ==== Aikuisten ==== Laji 2019 2021 2023 Lead 15. 5. 5. Boulder 41. 5. 3. Nopeus 24. - - Yhdistetty 9. - 4. === Maalmancupin mitalit === ==== Boulder ==== Kausi Kulta Hopea Pronssi Yht. 2021 - - 2 2 2022 - 1 2 3 2023 1 - 1 3 Yht. 1 1 6 8 ==== Lead ==== Kausi Kulta Hopea Pronssi Yht. 2021 - 1 - 1 2022 - - 1 1 2023 - - 1 1 Yht. 0 2 3 5 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Peter Langman

Peter Langman on yhdysvaltalainen psykologi, joka tunnetaan kouluammuskelutapauksiin erikoistuneena asiantuntijana. Hän on kouluttanut opettajia, mielenterveysalan ammattilaisia ja viranomaisia koulusurmien ennaltaehkäisystä. Hän on kirjoittanut tietokirjoja kouluampumisista ja ylläpitää verkkosivuja, joilta löytyy yli 60 000 sivua asiakirjoja ja tietokanta yli 160 kouluampujasta. Hän työskenteli Yhdysvaltain salaisen palvelun alaisuudessa toimivan National Threat Assessment Centerin tutkijana vuosina 2018–2023. Langman työskenteli Columbinen verilöylyn tapahtuma-aikaan tohtorivaiheen harjoittelijana lasten psykiatrisessa sairaalassa. Kymmenen päivää myöhemmin sairaalaan toimitettiin 16-vuotias, joka oli kirjoittanut häiriintyneitä kirjoitelmia ja piti verkkosivuillaan tappolistaa. Langmanin täytyi työkseen arvioida oliko kyseessä todellinen uhka, jolloin hän huomasi ettei aiheesta ollut aiempia tutkimuksia. Hän päätyi jaottelemaan kouluampujia kolmeen ryhmään: traumatisoituneisiin, psykopaattisiin ja psykoottisiin. Hän käytti samaa jaottelua teoksessaan Why Kids Kill (2009), joka luokittelee kymmenen kouluampujaa ja esittelee viisi Langmanin arvioimaa mahdollista ampujaa. Teos on käännetty suomeksi, saksaksi, venäjäksi ja hollanniksi, se ansaitsi American Library Associationin Outstanding Academic Title of 2009 -tunnustuksen. Teoksen saksankielinen versio löytyi vuonna 2016 Münchenin ostoskeskusammuskelun toteuttaneen ampujan kotoa. Vuonna 2013 teos oli löytynyt 18-vuotiaalta coloradolaiselta kouluampujalta, joka oli määritellyt itsensä psykopaatiksi kirjan jaottelun mukaisesti. Langmanin mukaan teoksen tarkoitus on ehkäistä kouluampumisia, minkä takia hän ei kuvaile teoksissaan tai verkkosivuillaan yksityiskohtia väkivallanteoista tai käytettyjä aseita vaan keskittyy tekijän psykologiaan ja varoitusmerkkien tunnistamiseen. Pennsylvania Psychological Association -yhdistys myönsi Langmanille Psychology in the Media Award -palkinnon vuonna 2008. Hän työskenteli tuolloin KidsPeace- lastensairaalassa ja antoi medialle useita haastatteluja nuorten itsemurhista, ammuskeluista ja kiusaamisesta. Hän saavutti julkisuutta tutkimalla kuinka tunnistaa ja auttaa huumeista, hyväksikäytöstä, masennuksesta ja väkivallasta kärsiviä lapsia ja perheitä. == Teokset == * * * * * * ===Suomennettu teos=== * == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset psykologit Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Elsa Brotherus

Elsa Irja Inkeri Brotherus (s. 31. lokakuuta 2002, Helsinki) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hän tekee musiikkia yhdessä veljensä, Kuumaa-yhtyeestä tutun Johannes Brotheruksen kanssa. == Ura == === Elokuvat ja tv-sarjat === Näyttelijänä Elsa Brotherus on nähty useissa suomalaisissa tv- sarjoissa. Hän on näytellyt pitkissä sivurooleissa sarjoissa Kynsin hampain ja Karppi sekä yhdessä vuonna 2021 julkaistun Häräntappoase-tv-sarjan jaksossa. Lisäksi hänellä on sivurooli nuorten rippileiristä kertovassa Eden-elokuvassa. Elokuva- ja tv-ala on kiinnostanut Brotherusta nuoresta saakka. Aivan ensimmäisen roolinsa hän esitti vauvana äitinsä Hanna Brotheruksen ja kummitätinsä Elina Brotheruksen kokeellisessa lyhytelokuvassa Brotherus, tyttö, joka käsittelee tyttölapsen syntymää tanssitaiteen keinoin. Lukioikäisenä Brotherus oli kiinnostunut ohjaamisesta ja käsikirjoittamisesta, ja teki useita lyhytelokuvia ja minisarjoja Helsingin kaupungin nuorten omille toimintaryhmille suunnatulla Sponssi-tuella. === Musiikki === Laulaja- lauluntekijänä Elsa Brotherus aloitti julkisuudessa toukokuussa 2022, kun hän julkaisi ensimmäisen debyyttisinglensä Kämppiksii omakustanteena. Brotherus sai levytyssopimuksen levy-yhtiö Vildiltä vain yhden kappaleen perusteella, ja julkaisikin seuraavat singlensä Valomerkki, Ketään niin kuin sua ja Kokonaan levy-yhtiön kautta vuoden 2023 aikana. Brotherus aloitti keväällä 2023 yhteistyön myös All day agencyn kanssa. Sopimuksen myötä hän pääsi aloittamaan keikkailun livebändin ja miksaajan kanssa. Brotheruksen ensimmäinen keikka järjestettiin Helsingin Korjaamolla 21. lokakuuta 2023. Suomen riippumattomien levy- ja tuotantoyhtiöiden yhdistys IndieCo myönsi Elsa Brotherukselle ehdokkuuden Indie Awards 2024 -tapahtuman Vuoden tulokas -kategoriassa joulukuussa 2023. Brotherus myös esiintyi Helsingin Tiivistämöllä 25. tammikuuta 2024 järjestetyssä tapahtumassa. Maaliskuussa 2024 Elsa Brotherus julkaisi viidennen singlensä, Se joka sut menettää. Brotherus esiintyi myös Ruisrock-festivaalilla kesällä 2024. Elsa Brotherus tekee tiivistä musiikillista yhteistyötä veljiensä kanssa. Laulaja-lauluntekijä Johannes Brotherus on ollut mukana tuottamassa ja kirjoittamassa sisarensa jokaista kappaletta. Näyttelijänä tunnettu Amos Brotherus toimii rumpalina Elsa Brotheruksen bändissä. == Yksityiselämä == Brotherus on asunut koko ikänsä Helsingissä ja varttunut Kumpulan kaupunginosassa. Brotheruksen vanhemmat ovat tanssija-koreografi Hanna Brotherus ja muusikko Antti Ikonen, joiden avioliitto päättyi vuonna 2013. Elsa Brotheruksella on kolme isoveljeä: Robert, Johannes ja Amos. Elsa Brotherus kävi helsinkiläistä Kallion lukiota, joka on tunnettu taidepainotteisuudestaan. Brotherus kirjoitti ylioppilaaksi neljässä vuodessa ja valmistui 4.6.2022. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 2002 syntyneet
Tero Roininen

Tero Roininen (s. 1981) on suomalainen muusikko ja lauluntekijä. Roininen on hiphop-yhtye GG Caravan:in perustaja. Lisäksi hän säveltää, sanoittaa ja sovittaa kappaleita. Roinisen äiti on romani ja tytär Mirella on myös muusikko. Roinisen musiikkiura alkoi 17-vuotiaana ja hän on työskennellyt lukuisien muiden suomalaisten artistien kanssa. Lisäksi hän on soittanut kitaraa muun muassa Deep Insight:in ja SAARA:n riveissä. == Musiikillinen ura == GG Caravan on Roinisen mukaan luotu alustaksi käsitellä vakavia yhteiskunnallisia aiheita, erityisesti yhdenvertaisuutta ja tasa-arvoa. Yhtye ammentaa äänimaailmaansa romanimusiikista. Vuonna 2024 GG Caravan julkaisi Palefacen ja Junon kanssa "Unelma"-kappaleen, jossa esiintyivät myös romaniräppärit Djangomay, Merzi, Bulle ja Roni True. Kappaleen kertosäkeen esitti Mirella Roininen.Yle: "Romanien kansallispäivä 2024" == Lähteet == Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Boeing MQ-28 Ghost Bat

Boeing MQ-28 Ghost Bat (aiemmin Boeing Airpower Teaming System) on lojaali siipimies -tyyppinen monitoiminen miehittämätön sotilaallinen ilma-alus, jota Boeing Australia kehittää Australian kuninkaallisille ilmavoimille. Sen on tarkoitus toimia miehitettyjen lentokoneiden tukena ja suorittaa tehtäviä itsenäisesti tekoälyn avulla. == Kehitys == MQ-28 esiteltiin Australiassa vuonna 2019. Kone valittiin Australian ilmavoimille, kun se etsi "lojaalia siipimiestä" eli miehitettyjen lentokoneiden apuna toimivaa miehittämätöntä lentokonetta. MQ-28 teki ensilentonsa 27. helmikuuta 2021 ja nimettiin Australiassa maaliskuussa 2022. Australian Queenslandiin tullaan rakentamaan koneiden tuotantolaitos. Myös Yhdysvaltain ilmavoimat ja laivasto ovat kiinnostuneita tämäntyyppisistä miehittämättömistä lentokoneista, joten MQ-28 saattaa tulla tulevaisuudessa käyttöön Yhdysvaltain asevoimissa. Koneita on testauksessa Yhdysvalloissa. == Suunnittelu == MQ-28 on suihkumoottorilla ja häiveominaisuuksilla varustettu miehittämätön lentokone, jonka tehtävä on avustaa miehitettyjä lentokoneita. Se on erittäin modulaarinen ja voidaan varustaa erilaisilla laitteilla, muun muassa tiedusteluun ja elektroniseen sodankäyntiin tai jopa aseistaa taistelutehtäviin. Konetta voidaan ohjata muun muassa miehitetystä hävittäjästä, mutta se voi tiettävästi suorittaa tehtäviä myös itsenäisesti kehittyneen tekoälyn avulla. == Tekniset tiedot == == Lähteet == Luokka:Miehittämättömät ilma-alukset MQ-28 Ghost Bat
Petra Klingler

Petra Klingler (s. 14. helmikuuta 1992) on sveitsiläinen kiipeilijä, joka on erikoistunut boulderointiin ja jääkiipeilyyn. Hän voitti boulderoinnin maailmanmestaruuden vuonna 2016 ja jääkiipeilyn Euroopanmestaruuden vuonna 2015. Klinglerin vanhemmat ja isovanhemmat ovat myös olleet kiipeilijöitä. Hän kiipeili ensimmäisen kerran neljävuotiaana Grimselin alueella ja odotti innolla perheensä joka vuotisia kiipeilymatkoja. 12-vuotiaana Klingler voitti oman ikäluokkansa Sveitsinmestaruuden ensimmäisen kerran osallistuttuaan kilpailuun spontaanisti. Hän sijoittui vuoden 2019 yhdistetynkiipeilyn maailmanmestaruuskilpailuissa kahdeksanneksi saaden paikan vuoden 2020 kesäolympialaisiin. Seitsemän parasta sai paikan olympialaisiin, mutta paikkoja oli jokaisella maalle jaossa vain kaksi ja seitsemän parhaan joukkoon ylsi kolme japanilaista, joten Klingler sai olympialaispaikan. Klingler oli Olympialaisissa kuudestoista. Klingler aikoo jäädä eläkkeelle kiipeilykilpailuista vuoden 2024 kesäolympialaisten jälkeen. Tiedosto:Climbing World Championships 2018 Combined Final Klingler (BT0B0188).jpg|Klingler vuoden 2018 MM-kisojen yhdistetynkiipeilyn finaalissa Tiedosto:Petra Klingler SUI 1831.jpg|Klingler boulderoinnin maailmancupissa vuonna 2017 Tiedosto:European championship climbing combined 2017 women 9463.jpg|Klingler (vas.) vuoden 2017 EM-kisojen palkintokorokkeella Janja Garnbretin ja Staša Gejon kanssa. == Kilpailujen tuloksia == === MM-kisat === Laji 2009 2011 2012 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2022 2023 Boulder 30. 29. 7. 8. - 1. - 6. 10. - 13. Lead - - 27. 15. - - - 13. 29. - - Speed - - 23. 27. - - - 33. 37. - - Yhdistetty - - - - - - - 6. 8. - - Jääkiipeily - - - - 3. \- 4. \- - 1. \- == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Parlamentaristit

Parlamentaristit, tunnettiin myös nimellä Keropäät,Tietosanakirja / 4. Kaivo- Kulttuurikieli tukivat Englannin parlamenttia Englannin sisällissodan (1642–1651) aikana. He taistelivat Englannin kuningas Charles I:tä ja hänen kannattajiaan vastaan, jotka tunnettiin nimellä kavaljeerit tai rojalistit. Kavaljeerit väittivät hallitsevansa absoluuttisen monarkian ja kuninkaiden jumalallisen oikeuden periaatteen mukaisesti, kun taas parlamentaristien tavoitteena oli antaa parlamentille ylin valvonta Englannin toimeenpanohallinnossa ja suurin osa heistä halusi perustuslaillista monarkiaa Charlesin tavoitteleman absoluuttisen monarkian sijasta.English Heritage: Causes of the English Civil WarsAbsolute Monarchs and the English Civil War (1500s-1800s C.E.) (PDF) Parlamentaristeilla oli selvä etu sisällissodassa, koska heillä oli hallinnassa maan merivoimat ja runsaammin taloudellisia resurssejaNational Portrait Gallery: The Civil War Parliamentarians. Englannin sisällisota päättyi parlamentaristien voittoon ja lyhytaikaiseen tasavaltaiseen hallintoon EnglannissaHistory.com: English Civil Wars. ==Lähteet== Luokka:Englannin sisällissota
Aeroprakt A-22

Aeroprakt A-22 () on ukrainalaisvalmisteinen, Aeroprakt-yhtiön valmistama ultrakevyt lentokone. Se on hinnaltaan edullinen, uuden lentokoneen myyntihinta VFR-perusvarustuksella voi olla alle 90 000 euroa. == Ilmaisku miehittämättömällä koneella Tatarstaniin huhtikuussa 2024 == Huhtikuun alussa 2024 raportoitiin, että muunnettua, robottiohjauksella varustettua ja räjähteillä kuormattua Aeroprakt A-22 -lentokonetta olisi käytetty Venäjän Tatarstanin Jelabugassa sijaitsevaa, iranilaismallisia Shahed-136 -räjähdedroneja kokoavan tehtaan alueelle 2. huhtikuuta 2024 tehtyyn sotilaalliseen iskuun. Ukrainan mukaan Venäjä oli hyökännyt 25-kuukautta jatkuneen sodan aikana maahan yli 4630:lla Shared-droonilla. Isku vaurioitti ainakin tehdasalueen majoittumistiloja. Venäläislähteiden mukaan niissä olisi majoittunut asetehtaalle eli räjähdedroonien kokoamiseen palkattuja opiskelijoita. Ukraina iski myös Tatneft-yhtiön Tanecon öjynjalostamoon läheisessä Nižnekamskissa. Useat medialähteet tulkitsivat Ukrainan sotilastiedustelun toteuttaneen räjähteillä varustetulla Aeroprakt A-22 -koneella tehdyn iskun. Muiden kuin yhden koneen osalta Tatarstaniin tehdyissä iskuissa käytettujä miehittämättömien ilma-alusten malleja ei viestimissä ole täsmennetty. Aeroprakt-yhtiön toimitusjohtaja kertoi, että yhtiö ei ole osallinen miehittämättömien ilma-alusten valmistamisessa eikä tiedä kuka olisi kauko-ohjaimet ja navigointilaitteistot lentokoneeseen asentanut. Hänen mukaansa mahdollisesti jotain yhtiön valmistamista noin 1600 lentokoneesta on muunneltu. Venäjällekin oli ennen sotaa myyty noin 100 yhtiön valmistama konetta. == Valokuvia == G-PHOX (42037562142).jpg|Aeroprakt A-22. Aeroprakt-22LS (8491879280).jpg|Venäjälle rekisteröity Aeroprakt A-22 suksilla. FPNA A-22 Valor N709FP Taxi 01 SNFSI FOF 15April2010 (14630309805).jpg|Kellukkeilla varustettu Aeroprakt A-22. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ultrakevyet lentokoneet Luokka:Ukrainalaiset ilma- alukset
El Oued

El Oued () on kaupunki ja El Ouedin maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa. Se sijaitsee Saharassa Soufin keidasalueella 625 kilometriä Algerista kaakkoon. El Ouedin kunnassa oli arviolta 190 800 asukasta vuonna 2020. ==Maantiede ja ilmasto== El Ouedin kunnan pinta-ala on 77,2 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kouininen ja Hassani Abdelkrimin, idässä Trifaouin, etelässä Bayadhan ja lännessä Oued El Alendan kuntiin. Keitaita ympäröi Itäinen Iso erg. Alueella on huomattavat pohjavesivarat. Seudulla vallitsee subtrooppinen aavikkoilmasto. Vuotuinen sademäärä on 65 millimetriä. Keskilämpötila on 33 astetta heinäkuussa ja 10 astetta tammikuussa. Vuorokautiset lämpötilanvaihtelut ovat suuria. ==Historia== Kaupunki on saanut nimensä hiekan alle jääneestä vadista. Seudun kanta- asukkaat ovat keidasviljelyä ja karjanhoitoa harjoittavia arabeja. Adwan- heimon kerrotaan saapuneen ensimmäisten arabivalloittajien joukossa ja paimentolaisheino trudin 1300-luvun lopussa. Syrjäisyydestään huolimatta alue ei ole koskaan ollut eristäytynyt, vaan muodostaa linkin Tunisian ja Algerian Saharan pohjoisosien välillä. Ranskalaiset valtasivat Soufin keitaat vuonna 1854 ja alistivat ne suoraan hallintoonsa vuonna 1877. 1800-luvulta lähtien alueella kamppailivat suufilaisveljeskunnat rahmaniyya, tidjaniyya ja qadiriyya. El Ouedista tuli maakuntakeskus vuonna 1984. Kaupunki on kasvanut sen jälkeen voimakkaasti varsinkin julkisten investointien ansiosta, mikä on johtanut muun muassa ympäristöongelmien kärjistymiseen. ==Liikenne ja talous== El Ouedista on maantieyhteydet Biskraan, Touggourtiin, Tébessaan ja Tunisiaan. Kaupungin lähellä Guemarissa on kotimaan lentoasema. Kaupungin pääelinkeinot ovat kaupankäynti ja palvelut. Maatalous tuottaa vehnää, vihanneksia, taateleita, lihaa ja maitoa. Lisäksi on kemian-, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. El Ouedissa toimii Hamma Lakhdarin yliopisto. ==Nähtävyydet== El Oued on kuuluisa valkoisista holvikatoistaan, ja sitä kutsutaan ”tuhannen kupolin kaupungiksi”. Keitaiden toinen erikoisuus on taatelipalmujen istuttaminen syviin kaivantoihin. Tämän ansiosta palmuja ei tarvitse kastella, mutta ne ovat jatkuvasti vaarassa peittyä hiekkaan. Paikallisia nähtävyyksiä ovat vilkas torialue, Kouininen vanha linnoitus, tidjaniittien zawiya Guemarissa ja ympäröivät hiekkadyynit. El Ouedissa toimii museo. ==Lähteet== Luokka:Algerian kaupungit
Seo Chae-hyun

Seo Chae-hyun (s. 1. marraskuuta 2003) on eteläkorealainen kiipeilijä. Hän voitti lead-kiipeilyn maailmanmestaruuden vuonna 2021 ja lead-kiipeilyn maailmancupin kauden kokonaiskilpailun vuonna 2019. Vuonna 2019 hän voitti myös Aasian mestaruuden leadissä ja boulderoinnissa. Vuonna 2022 hän kiipesi 9a+-vaikeustasoisen reitin nimeltä La Rambla Siuranassa Espanjassa. Hän oli vasta toinen kyseisen reitin kiivennyt nainen. Seo osallistui yhdistetynkiipeilyn naistensarjaan vuoden 2020 kesäolympialaisissa. Hän oli karsinnoissa toinen, mutta jäi finaalissa viimeiseksi eli kahdeksanneksi. Seon vanhemmat omistavat kiipeilyhallin ja hänen isänsä, Seo Jong-kuk, valmentaa häntä. Hänen isänsä oli jääkiipeilymaajoukkueessa vuodesta 2013 vuoteen 2019. Myös Seon äiti on kiipeilijä. == Kilpailujen tuloksia == === MM-kisat === Laji 2019 2021 2023 Lead 1. 17. 3. Boulder 13. 37. 45. Speed 50. - - Yhdistetty 13. - 10. === Aasianmestaruuskilpailut === Laji 2019 2022 Lead 1. 1. Boulder 1. 3. Speed 15. - Yhdistetty 4. 1. === Maailmancupien mitalit === ==== Lead ==== Kausi Kulta Hopea Pronssi Yht. 2019 4 1 1 6 2021 - 1 - 1 2022 - 3 2 5 Yth. 4 5 3 12 ==== Boulder ==== Kausi Kulta Hopea Pronssi Yht. 2023 - 1 - 1 Yth. 0 1 0 1 == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Julia Chanourdie

Julia Chanourdie (s. 25. kesäkuuta 1996) on ranskalainen ammattikiipeilijä. Hän osallistui yhdistetynkiipeilyn naistensarjaan vuoden 2020 kesäolympialaisissa sijoittuen kolmanneksitoista. Vuonna 2020 hän kiipesi 9a+-vaikeustasoisen reitin nimeltä Supercrackinette. Chanourdie aloitti kiipeilyn kaksivuotiaana vanhempiensa kiipeilysalilla. Hänen isänsä valmentaa häntä. Vuonna 2017 hän oli lead-kiipeilyn maailmancupissa Wujiangin osakilpailussa kolmas. Nuorten lead-kiipeilyn maailmanmestaruuskisoissa hän oli omassa ikäluokassaan kolmas vuosina 2013, 2014 ja 2015. Vuonna 2014 hän oli myös oman ikäluokkansa lead EM-kisoissa kolmas. Hänen paras sijoituksena aikuisten MM-kisoissa on kuudes sija vuoden 2016 lead-kiipeilyssä. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harmaapitaho

Harmaapitaho (Colorhamphus parvirostris) on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa. ==Koko ja ulkonäkö== Harmaapitaho kasvaa 12–14 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää on harmaa ja selkä ja siivet ovat ruskeat. Siivissä on kaksi punaruskeaa raitaa. Silmien takana on tumma laikku. Harmaapitahon rinta on harmaa ja vatsa ruskehtava. ==Levinneisyys ja elintavat== Harmaapitahoa tavataan Patagoniassa Argentiinan lounaisosista eteläiseen Chileen. Lajin elinympäristöä ovat kosteat ja lauhkeat metsät ja niiden reunamaat. Harmaapitahon eteläisimmät populaatiot muuttavat eteläisen pallonpuoliskon talven ajaksi pohjoiseen. Lintu syö enimmäkseen hyönteisiä ja täydentää ruokavaliotaan chilenkelastin (Maytenus boaria) siemenillä. Sen pesimäkausi on lokakuusta tammikuulle ja kuppimainen pesä rakennetaan pensaikkoon. == Lähteet == Luokka:Tyrannit
Mia Krampl

Mia Krampl (s. 21. heinäkuuta 2000) on slovenialainen kiipeilijä, joka erikoistuu kisakiipeilyyn. Hän oli lead-kiipeilyn maailmanmestaruuskisoissa toinen vuonna 2019. Vuonna 2021 hän oli yhdistetyn kiipeilyn maailmanmestaruuskisoissa toinen. Hän osallistui vuoden 2020 kesäolympialaisiin ja oli yhdistetyssä kiipeilyssä kahdeksastoista. Krampl aloitti kiipeilyn vuonna 2006. Hän on osallistunut kansainvälisiin kilpailuihin vuodesta 2015 lähtien. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roosa Hussa

Roosa Hussa (s. 25. maaliskuuta 1999) on suomalainen pesäpalloilija. Hussa edustaa Superpesiksessä pelaavia Vaasan Mailattaria. Hän on edustanut Superpesiksessä myös Seinäjoen Maila-Jusseja ja Kajaanin Pallokerhoa. Hussan kasvattajaseura on Oulaisten Huima. Hän pelaa ulkokentällä siepparina ja sisäpelissä kotiuttajana. Hussa on pelannut 143 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt neljä kunnaria ja 49 tavallista juoksua, tuonut 79 juoksua ja kerännyt 460 kärkilyöntipistettä. Hussa on pelannut 17 Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt neljä tavallista juoksua, tuonut neljä juoksua ja kerännyt 43 kärkilyöntipistettä. Hussa on pelannut kolme Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tuonut kaksi juoksua ja kerännyt 11 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2023 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bina Agarwal

Bina Agarwal (s. 1951) on intialainen taloustietelijä, sukupuolentutkija ja professori. Hän on tehnyt kehitystaloustieteen parissa monitieteistä tutkimutsa, ja hänen kiinnotuksen kohteensa on ollut erityisesti edistää köyhien maaseudun naisten taloudellista asemaa globaalissa etelässä. Hän osoitti vaikutusvaltaisessa teoksessaan A Field of One’s Own: Gender and Land Rights in South Asia naisten maa- ja omistusoikeuksien olevan keskeisessä asemassa heideän asemansa kehittämisessä. == Opiskelu ja akateeminen ura == Bina Agarwal syntyi 1951 Intiassa ja opiskeli sekä Britanniassa että Intiassa. Hän suoritti ensin tripos-tutkinnon taloustieteestä Cambridgen yliopistosta, ja tohtoriksi hän valmistui 1978 Delhin yliopistosta. Agarwalista tuli 1981 Delhin yliopiston taloustieteen associate professor, ja vuosina 1988–2016 hän oli yliopiston professorina. Delhin yliopistossa hän työskenteli lisäksi Taloudellisen kasvun instituutissa, jota hän johti 2009–2012. Agarwal sai vuonna 2012 paikan Manchesterin yliopiston kehitystaloustieteen ja ympäritsön professorina. Hän on ollut osa-aikaisena vuodesta 2017, ja ollut vierailevana professorina ja tutkijana Lontoon King’s Collegessa ja Cambridgen yliopistossa. == Tutkimus ja merkitys == Agarwal on taloustieteilijänä keskittynyt kehitystaloustieteen monitieteisiin tutkimusalueisiin. Hän on tutkimut muun muassa maata, toimeentuloa ja omistusoikeutta, sukupuolta ja poliittista taloutta, ympäristöä ja kehiytystä sekä maataloutta, tekniikan kehittymistä ja maaseudun muuttumista. Hän on ollut kiinnostunut erityisesti köyhien maaseudun naisten mahdollisuuksista Intiassa ja muualla globaalissa etelässä. Agarwalin teoksista vaikutusvaltaisin on ollut vuonna 1994 julkaistu A Field of One’s Own: Gender and Land Rights in South Asia, jolla oli valtaisa vaikutus myös politiikkaan. Siitä on otettu useita painoksia, ja sitä on monet tieteilijät ja aktivistit käyttäneet lähdemateriaalina naisten maaoikeuksien puolesta. Agarwalin mukaan naisten maa- ja omistusoikeuden vahvistaminen on keskeisessä asemassa heidän taloudellisen aseman parantamisessa sekä yhteiskunnallisessa voimaantumisessa. Agarwal on tunnustettu urallaan moneen kertaan. Intian valtion kunniamerkin Padma Shrin hän sai 2008. Leontief- palkinto hänelle myönnettiin 2019 taloustieteellisen ajattelun uraauurtavasta tutkimuksesta. Agarwal sai 2017 Louis Malassisin kansainvälisen tiedepalkinnon maataloudesta ja ruoasta. Samana vuonna hänelle myönnettiin Balzanin palkinto sukupuolitutkimuksesta. Palkintoperusteluiden mukaan hän on haastanut taloustieteen ja yhteiskuntatieteiden lähtökohdat sukupuolinäkemyksellään. Agarwal on nostanut globaalin etelän naisten näkyvyyssä ja voimaantumista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Intialaiset taloustieteilijät Luokka:Sukupuolentutkijat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sari Soininen

Sari Soininen (s. 1991) on suomalainen valokuvataiteilija. Hän on inspiroitunut luonnon yksityiskohdista, psykoosista ja kissoista. Soinisen käyttää eri värisiä salamavaloja sekä pitkiä valotusaikoja. Soininen on opiskellut Lahden Muotoiluinstituutissa ja Bristolin yliopistossa. Hänellä oli näyttely Lahden visuaalisten taiteiden museo Malvassa vuonna 2023–2024. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Sari Soinisen verkkosivut Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt