EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Anton Cajetan Adlgasser

Anton Cajetan Adlgasser (1. lokakuuta 1729 Inzell – 22. joulukuuta 1777 Salzburg) oli itävaltalainen säveltäjä ja urkuri.Anton Cajetan Adlgasser AllMusic Adlgasser lauloi Salzburgin hovin kuorokoulussa vuonna 1744Adlgasser, Anton Cajetan Grove Music Online ja sai opetusta todennäköisesti Johann Ernst Eberliniltä. Hän opiskeli myös viulunsoittoa. Adlgasser työskenteli vuodesta 1750 hoviurkurina ja Salzburgin tuomiokirkon urkurina. Vuonna 1760 hänestä tuli myös Salzburgin Pyhän Kolminaisuuden kirkon urkuri.Adlgasser, Anton Cajetan Österreichisches Musiklexikon online Vuodesta 1769 hän oli naimisissa laulaja Maria Anna Fesemayrin kanssa. Adlgasserin musiikki edustaa siirtymäkautta barokin ja klassismin kausien välillä. Hän omaksui myös aikansa italialaiset tyylivaikutteet Italiaan suuntautuneella opintomatkallaan (1764–1765), jonka aikana tapasi Giovanni Battista Martinin. Adlgasser tunsi sekä Leopold että Wolfgang Amadeus Mozartin. Hän teki Michael Haydnin ja Wolfgang Amadeus Mozartin kanssa yhteistyötä oratoriossa Die Schuldigkeit des ersten Gebots. Adlgasserin tuotantoon kuuluu esimerkiksi seitsemän messua, kolme requiemia, orkesteriteoksia sekä piano- ja urkumusiikkia. Hän sävelsi myös useita Singspielejä ja muita saksankielisiä näyttämöteoksia. Italiankielinen ooppera La Nitteti (1766) Pietro Metastasion librettoon on kadonnut. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Itävaltalaiset urkurit Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Klassismin ajan säveltäjät Luokka:Vuonna 1729 syntyneet Luokka:Vuonna 1777 kuolleet
Giovanni Battista Martini

Giovanni Battista Martini (24. huhtikuuta 1706 Bologna – 3. elokuuta 1784 Bologna) oli italialainen säveltäjä sekä musiikkiteoreetikko, -historioitsija, -kirjailija ja -pedagogi.Giovanni Battista Martini Britannica Martini sai opetusta viulisti-isältään, Luca Antonio Predieriltä (cembalo, laulu, urut) ja Giovanni Antonio Riccieriltä (kontrapunkti). Hänestä tuli Bolognan Pyhän Fransiskuksen basilikan musiikkijohtaja vuonna 1725, ja hän sai pappisvihkimyksen vuonna 1729. Martini avasi musiikkikoulun ja sai kansainvälistä mainetta pedagogiikallaan. Hänen johdollaan opiskelivat Johann Christian Bach, Wolfgang Amadeus Mozart, Christoph Willibald Gluck, Niccolò Jommelli ja André Grétry. Hän kävi kirjeenvaihtoa Martin Agricolan, Pietro Metastasion, Johann Joachim Quantzin ja Jean-Philippe Rameaun kanssa. Martini keräsi kattavan kokoelman musiikkikirjallisuutta. Hänen kirjastonsa teosten määräksi musiikkihistorioitsija Charles Burney arvioi noin 17 000\. Tästä kokoelmasta tuli Bolognan Kansainvälisen museon ja musiikkikirjaston pohja. Martinin sävellystuotantoon kuuluu Litaniae (1734), 12 Sonate d'intavolatura (1742), 6 Sonate per l'organo ed il cembalo (1747), Duetti da camera (1763), messuja ja oratorioita. Martinin tärkeimmät kirjalliset teokset ovat vuosina 1757–1781 työstetty, kesken jäänyt Storia della musica ja kaksiosainen Saggio di contrappunto (1774–1775). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Klassismin ajan säveltäjät Luokka:Musiikkikirjailijat Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Italialaiset papit Luokka:Vuonna 1706 syntyneet Luokka:Vuonna 1784 kuolleet
Korven rautatieasema

Korven rautatieasema on lakkautettu rautatieliikennepaikka Hanko–Hyvinkää- radalla Nurmijärvellä. Se avattiin liikenteelle 8. lokakuuta 1873, kun Hangon ja Hyvinkään välinen yksityisrata otettiin käyttöön. Paikalle rakennettiin vuonna 1871 Knut Nylanderin sunnittelema asemarakennus. Korpi toimi lastausasemana, jolta kuljetettiin tavaraa Högforsin tehtaille Karkkilaan. 1900-luvun alussa kuljetukset siirrtettiin Röykkään. Myöhemmin Korpeen rakennettiin uusi Thure Hellströmin suunnittelemana rakennus. Miehitys Korvessa loppui vuonna 1953, ja tavaraliikenne lakkautettiin 1976. Henkilöliikenne ja samalla koko liikennepaikka lakkautettiin 25. syyskuuta 1983. Ensimmäinen, Knut Nylanderin suunnittelema rakennus on siirretty asuintaloksi Rajamäelle ja toinen, Thure Hellströmin suunnittelema rakennus on purettu. == Lähteet == Luokka:Uudenmaan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Nurmijärven rautatieliikennepaikat
Liekkihapero

Liekkihapero (Russula grisescens) on haperolaji. Sen lakki on 2–6 senttimetriä leveä ja väriltään verenpunainen. Heltat ovat melko harvat ja valkoiset. Itiöpöly sekä malto on valkoista. Jalka on 3–6 senttimetriä pitkä. Väriltään se on valkoinen tai harmahtava. Maku on karvas tai polttava, eikä se sovellu ruokasieneksi makunsa takia. Liekkihapero kasvaa yleisenä kuusikoiden ja korpien sammalikoissa koko Suomessa pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Se on kuusen juurisieni. Kasvuaika on heinäkuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Liekkihapero (Russula grisescens) Luokka:Haperot
Tiedenaiset

Tiedenaiset on kesäkuussa 2019 Instagramiin perustettu suomalainen tiedeyhteisö. Yhteisön tavoitteena on tuottaa luotettavaa ja tutkimustietoon perustuvaa terveysviestintää helposti ymmärrettävässä muodossa. Yhteisön perustajajäseniin kuuluu kahdeksan suomalaista akateemisesti koulutettua naista eri tieteenalojen parista. Yhteisön perustajat jakavat sisältöä pääosin sosiaalisen median alustoilla, kuten Instagramissa, mutta ovat olleet esillä myös perinteisessä mediassa. Vuoden 2019 lopussa yhteisön Instagram-tilillä oli yli 20 000 seuraajaa ja se on tällä hetkellä Instagramin suurin suomalainen tiedeyhteisö. Tiedenaiset on saanut rahallista tukea Tieteentiedotus ry:ltä. Perustajat ovat ilmaisseet huolensa siitä, kuinka paljon virheellisiä terveysväittämiä sosiaalisessa mediassa liikkuu ja kuinka tutkittu tieto monesti puuttuu juuri nuorten suosimilta alustoilta. Yhteisön tavoitteena onkin tavoittaa etenkin nuoria. Tiedenaisten seuraajista 94 prosenttia on naisia ja suurin osa iältään 18–34-vuotiaita. Tiedenaiset- yhteisön perustajiin kuuluvat * Jenni Puoliväli, lääketiede * Anni Saukkola, lääketiede * Sanni Sadetuuli Saarinen, kasvatustiede * Minni Nevalainen, teologia * Jemiina Kemppainen, fysioterapia * Anniina Halonen, ravitsemustiede * Jasmiina Pöntinen, ravitsemustiede * Heidi Kinnunen, ravitsemustiede Tiedenaiset-yhteisön esikoiskirja To do: terveys julkaistaan toukokuussa 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tiedenaisten tili Instagramissa * Tiedenaisten verkkosivut Luokka:Tiedejulkaisut Luokka:Suomen tiede ja tekniikka
Kantaridiini

Kantaridiini on hajuton, väritön terpenoidiluokan rasva-aine, jota erittävät monet toukohärät. Including broadly in genus Epicauta, genus Berberomeloe, and in species Lytta vesicatoria (Spanish fly). False blister beetles, cardinal beetles, and soldier beetles also produce cantharidin. Se aiheuttaa palovammoja ja on myrkky suurina annoksina. Sitä sisältäviä valmisteita käytettiin historiallisesti aphrodisiakeina. Kantaridiinia luonnollisessa muodossa erittävät urospuoliset toukohärät, jotka antavat sitä naaraille parittelulahjana. Muniessaan naaraskuoriainen peittää munansa kantaridiinilla suojatakseen niitä petoeläimiä vastaan. Kantaridiinimyrkytys on merkittävä eläinlääketieteellinen huolenaihe, varsinkin hevosien suhteen. Se voi olla myös myrkyllistä ihmisille, jos sitä päätyy ihmisen elimistöön. Kantaridiini on ulkoisesti, esimerkiksi iholla, voimakas rakkuloita aiheuttava aine, joka voi aiheuttaa vakavia kemiallisia palovammoja. Oikein annosteltuna samoja ominaisuuksia on käytetty myös terapeuttisesti, esimerkiksi hoidettaessa eri ihotauteja, kuten ontelosyyliä. Kantaridiini on luokiteltu erittäin vaaralliseksi aineeksi Yhdysvalloissa, ja laitoksia, jotka tuottavat, varastoivat tai käyttävät sitä merkittäviä määriä, koskevat tiukat raportointivelvollisuudet. Kantaridiinin kemiallinen kaava on C10H12O4, moolimassa 196,2 g/mol ja CAS-numero 56-25-7. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Cantharidin *DrugBank: Cantharidin *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Cantharidin *Pherobase: Semiochemical - cantharidin *ChemBlink: Cantharidin Luokka:Eetterit
Nanna Liebmann

Nanna Liebmann (27. syyskuuta 1849 Kööpenhamina – 11. toukokuuta 1935 Kööpenhamina) oli tanskalainen säveltäjä, laulaja, musiikkipedagogi ja musiikkielämän taustavaikuttaja.Nanna Liebmann Dansk Kvindebiografisk Leksikon Liebmannin isä oli oftalmologi Georg Carl Heinrich Lehmann ja äiti Claudine Hansine Mackeprang. Liebmann kasvoi yhdeksänlapsisessa perheessä porvarillisessa ympäristössä Kööpenhaminassa. Sisarusten joukossa oli uskontohistorioitsija Edvard Lehmann ja musiikkikoulutuksen saanut Signe Lehmann. Perheen isä oli aktiivinen musiikin harrastaja ja antoi lapsille musiikillista kasvatusta. Vuonna 1868 Nanna Liebmann aloitti laulun, pianonsoiton ja musiikin teorian opiskelun Tanskan kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa. Hänen opettajiensa joukossa olivat Johan Christian Gebauer, J. P. E. Hartmann ja Niels W. Gade. Konservatoriossa Liebmann tapasi säveltäjä Axel Liebmannin, jonka kanssa avioitui vuonna 1874. Avioliitosta syntyi poika Poul vuonna 1875, mutta mies kuoli jo vuonna 1876 keuhkokuumeeseen. Kuoleman jälkeen leski seurasi miestä tämän työtehtävissä N. Zahles Skolen laulunopettajana (1876–1880) ja musiikkikirjoittajana Fædrelandet-lehdessä. Liebmann teki opintomatkoja Pariisiin, jossa sai vuonna 1880 pianonsoiton opetusta Louise Aglaé Massartilta ja vuonna 1901 lauluopetusta pedagogi Devillieriltä. Devillier oli opettanut muitakin tanskalaisia laulajia, kuten Vilhelm Heroldia ja Peter Corneliusta. Liebmann työskenteli aktiivisesti säestäjänä ja organisoijana. Hän johti Kööpenhaminan vuoden 1895 Naisten näyttelyn musiikkikomiteaa ja järjesti avajaiskantaatista kilpailun, jonka voitti teoksellaan Elisabeth Meyer. Liebmann keräsi varoja myös Naisten rakennusta varten ja toimi projektia valmistelleen lautakunnan puheenjohtajana. Vuosina 1901–1905 hän toimi siskonsa Signen kanssa Tanskan musiikkipedagogisen liiton (Dansk Musikpædagogisk Forening) johtokunnan jäsenenä. Liebmann esiintyi itsekin laulajana, mutta keskittyi 1890-luvulta noin vuoteen 1925 työhön laulunopettajana. Säveltäjänä hän keskittyi lauluihin, jotka alun perin olivat Schubert-vaikutteisia. Liebmannin viimeisissä lauluteoksissa Minnelieder ja Fem Sange musiikkiin vaikutti Thor Langen runouden kansanlaulunomaisuus. Myös Liebmannin pianoteoksessa Thème passionée et variations (1911) on kansanomaisia vaikutteita. Liebmann sai vielä vuosina 1910–1912 sävellysoppia Aage Nordingilta ja esitteli teoksiaan Carl Nielsenille. Vuonna 1913 hän liittyi vasta perustettuun Tanskan säveltäjäliittoon. Hänen sävellystahtinsa oli kuitenkin vähentynyt ajan mittaan, eikä hän enää laatinut uusia teoksia ensimmäisen maailmansodan puhkeamisen jälkeen. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset säveltäjät Luokka:Tanskalaiset laulajat Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Jorge de Montemayor

Jorge de Montemor, esp.: MontemayorMontemayro, Jorge, Britannica 1911, Wikisource (noin 1520 – 1561) oli portugalilaissyntyinen runoilija. Hän lähti nuorena Kastiliaan, tuli 1548 kuninkaan kappelin laulajaksi, siirtyi sittemmin Portugalin hoviin, seurasi myöhemmin Filip II:ta hänen matkoilleen, taisteli Flanderissa, matkusti lopulta Italiaan, missä kuoli kaksintaistelussa Torinossa.Montemayor, Jorge de, Tietosanakirja osa 6, palsta 667, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 Montemayor on ensimmäisen varsinaisen paimenromaanin keksijä ja kirjoittaja. Hänen kuuluisa paimenromaaninsa Diana (1558) on tosin jäänyt keskeneräiseksi, mutta on silti muodostunut tämän kirjallisuuslajin esikuvaksi. Sitä jäljiteltiin kaikkialla Euroopassa. Sen viehätysvoimana oli paitsi oivallista tyyliä ja miellyttäviä runonmuotoisia lisäyksiä, sen eleginen pohjasävy ja syvä lemmenkäsitys. Tätä romaania jatkoivat Alonso Pérez (1564), tosin ei kovin onnistuneesti, ja Gaspar Gil Polo, onnistuneesti. Montemayor on lisäksi kirjoittanut runokokoelmia ja kolme pientä autodraamaa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Obras de Jorge de Montemayor, cervantesvirtual.com * Jorge de Montemayor, Britannica.com Luokka:Portugalilaiset runoilijat Luokka:Espanjalaiset runoilijat Luokka:1500-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1561 kuolleet
Eryteema

Eryteema (kreikaksi erythros, tarkoittaen punaista) on ihon tai limakalvojen epänormaalia punoitusta, jonka aiheuttaa kudoksessa tapahtuva lisääntynyt verenkierto. Sitä esiintyy monien ihon vaurioiden, infektioiden tai tulehduksien yhteydessä. Esimerkki eryteemasta, johon ei liity mikään tauti tai ihon vaurio, on hermostuneisuudesta johtuva punastuminen.erythema, Mosby's Medical, Nursing & Allied Health Dictionary, Fourth Edition, Mosby-Year Book 1994, p. 570 == Lähteet == == Katso myös == * Lämpöpunoitus == Aiheesta muualla == Luokka:Dermatologia
Hans von Blixen-Finecke (nuorempi)

Nils Gustaf Fredrik Bror ”Hans” von Blixen-Finecke (20. heinäkuuta 1916 Linköping – 16. helmikuuta 2005 Penzance, Yhdistynyt kuningaskunta) oli ruotsalainen upseeri ja kenttäratsastuksen olympiavoittaja. Von Blixen-Finecke voitti Helsingin kesäolympialaisten 1952 kenttäratsastuksessa kultaa sekä yksilö- että joukkuekilpailussa. Hän kilpaili olympiatasolla myös Tukholmassa 1956. Von Blixen-Finecken isä Hans von Blixen-Finecke voitti kouluratsastuksessa olympiapronssia Tukholmassa 1912 ja kuoli lapsensa oltua yhden vuoden ikäinen. Von Blixen-Finecken setä avioitui kirjailija Karen Blixenin kanssa. Upseerina työskennellyt von Blixen-Finecke yleni everstiluutnantiksihttps://www.horsemagazine.com/thm/whos-who/von-blixen- finecke-hans/https://runeberg.org/vemarvem/svea64/0120.html.Ruotsin olympiakomiteaOlympedia == Lähteet == * Profiili Ruotsin olympiakomitea * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset kenttäratsastajat Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Ruotsalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Hans von Blixen-Finecke (vanhempi)

Hans Gustaf von Blixen-Finecke (25. heinäkuuta 1886 Näsbyholmin linna, nyk. Skurupissa – 26. syyskuuta 1917 Malmslätt) oli ruotsalainen upseeri ja kouluratsastuksen olympiamitalisti. Von Blixen-Finecke voitti kouluratsastuksessa yksilökilpailun olympiapronssia Tukholmassa 1912. Upseerinarvoinenhttps://www.adelsvapen.com/genealogi/Von_Blixen- Finecke_nr_258#TAB_7https://runeberg.org/vemvardet/0029.html Von Blixen- Finecke kuoli lento-onnettomuudessa Malmslättissä 26. syyskuuta 1917: testilennolla ollut lentokone syttyi palamaan ja syöksyi maahan vieden sekä von Blixen-Finecken että koneen pilotin hengen. Von Blixen-Finecken onnettomuushetkellä yksivuotias poika Hans von Blixen-Finecke voitti kenttäratsastuksessa kaksi olympiakultaa Helsingissä 1952.Ruotsin olympiakomiteaOlympedia == Lähteet == * Profiili Ruotsin olympiakomitea * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset kouluratsastajat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Ruotsalaiset upseerit Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Hans von Blixen-Finecke

Hans von Blixen-Finecke -nimisiä henkilöitä ovat: * Hans von Blixen-Finecke (1886–1917), ruotsalainen upseeri ja kouluratsastuksen olympiamitalisti * Hans von Blixen-Finecke (1916–2005), ruotsalainen upseeri ja kenttäratsastuksen kaksinkertainen olympiavoittaja
Kruunuvuorenselän haveri 1892

Kruunuvuorenselän haveri 1892 oli kahden aluksen yhteentörmäys, jossa kuoli 38 henkeä. Toisiinsa törmänneet alukset olivat S/S Runeberg ja höyryvene Ajax. Törmäys tapahtui 8.8.1892 klo 0.40. Alukset olivat kuljettaneet kansaa Porvooseen viettämään kesäjuhlia 7.8.1892. Kaikkiaan kansaa kuljettaneita aluksia oli yhdeksän kappaletta. Aluksista suurin ja nopein oli J. L. Runeberg, joten se pääsi ensimmäisenä Helsinkiin ja oli törmäyksen tapahtuessa jo paluumatkalla kohti Porvoota. Vastaan tuli Kruunuvuorenselällä Vasikkasaaren kohdalla Ajax, jossa oli sallittujen 75 matkustajan sijaan noin 100 ihmistä. Ajax kulki niin lähellä Vasikkasaaren rantaa, ettei Runeberg päässyt siitä oikealta ohi, Ajaxin ja rannan välistä, sillä rannassa oli karikkoa. Runeberg väisti vasemmalle, mutta samaan suuntaan yritti väistöä myös Ajax, sillä seurauksella, että se oli törmäyksen tapahtuessa poikittain Runebergin edessä. Ajax repeytyi törmäyksessä lähes kahtia. Ajax oli kevytrakenteinen höyryvene, jota käytettiin hinaukseen ja matkustajien kuljetukseen. Miehistöä oli kuusi henkeä. Ajaxissa ei ollut kantta, ainoastaan peltikatto. Siitä oli ripustettu alas kankaita, suojaamaan matkustajia pärskeiltä. Nämä kankaat estivät matkustajia poistumasta laivasta, mikä lisäsi uhrilukua. Moni aluksen takaosassa olleista ihmisistä ei kankaiden vuoksi päässyt ulos aluksesta. Kaiken lisäksi Ajaxin koneenhoitaja avasi aluksen höyryhanat, joista purkautui kuuma höyryä surmaten osan veden varassa olleista ihmisistä. Ajax päätyi meren pohjaan, missä sen hylyn jäänteet edelleen ovat. Ajaxin kapteeni W. Grön tuomittiin myöhemmin aluksen ylilastauksesta sakkoihin. ==Viitteet== Luokka:Vuoden 1892 onnettomuudet Luokka:Laivaonnettomuudet Suomessa
S/S Runeberg

S/S Runeberg oli Helsingin ja Porvoon väliä liikennöinyt siipiratasalus. ==Vuoden 1892 haveri Kruunuvuorenselällä== S/S Runeberg törmäsi 8.8.1892 klo 0.40 Kruunuvuorenselällä Porvoosta Helsinkiin matkalla olleseen Ajax-nimiseen alukseen, joka meni törmäyksessä melkein kahtia. Ajaxilla olleista matkustajista 37 menehtyi sekä lisäksi 15-vuotias laivapoika. Ajax upposi ja sen on edelleen paikalla meren pohjassa. ==Lähteet== Luokka:Siipiratasalukset Luokka:Vuoden 1892 onnettomuudet
Maria Kochetkova

Maria Kochetkova (s. 7. toukokuuta 1984 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen balettitanssija. Hän opiskeli Bolšoin balettiakatemiassa. Hän voitti Prix de Lausanne -balettikilpailun vuonna 2002. Sittemmin Kochetkova on työskennellyt balettiryhmissä Royal Ballet, Englannin kansallisbaletti, San Franciscon baletti ja American Ballet Theatre. Kochetkova on vieraillut useissa muissa balettiryhmissä. Vuonna 2020 Kochetkova liittyi Suomen Kansallisbalettiin ja tanssi Helsingissä kauden 2020–2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Venäläiset balettitanssijat Luokka:Elävät henkilöt
Denis Odoi

Denis Odoi (s. 27. toukokuuta 1988 Leuven, Belgia) on belgialais-ghanalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa belgialaista Club Bruggea. Hän on pelannut Belgian ja Ghanan maajoukkueissa. Odoi nousi OH Leuvenin junioreista edustusjoukkueeseen keväällä 2007. Hän siirtyi kesällä 2009 pääsarjajoukkue Sint-Truideniin. Kaudet 2011–2013 hän edusti Anderlechtia ja kaudet 2013–2016 Lokerenia. Hän pelasi Jupiler Pro Leaguessa pudotuspelit mukaan lukien seitsemän kauden aikana 212 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Hän voitti Belgian mestaruuden vuosina 2012 ja 2013 sekä Belgian cupin vuonna 2014. Odoi siirtyi kesällä 2016 tuolloin Englannin mestaruussarjassa pelanneeseen Fulhamiin. Kauden 2018–2019 Fulham pelasi Valioliigassa, jossa Odoi pelasi 31 ottelua. Mestaruussarjassa hän on nousukarsinta mukaan lukien pelannut 126 ottelua ja tehnyt viisi maalia. Kauden 2019–2020 päätteeksi Fulham nousi karsintojen kautta jälleen Valioliigaan, jossa Odoi pelasi seuraavalla kaudella vain kolme ottelua. Tammikuussa 2022 Odoi siirtyi belgialaiseen Club Bruggeen, jossa hän on vuoden 2022 loppuun mennessä pelannut 29 liigaottelua ja tehnyt yhden maalin. Hän voitti keväällä 2022 kolmannen Belgian-mestaruutensa. Mestarien liigan alkulohkossa hän pelasi viisi ottelua syksyllä 2022. Odoi pelasi muutaman ottelun Belgian alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Belgian A-maajoukkueessa hän pelasi kerran, toukokuussa 2012 ystävyysottelun Montenegroa vastaan. Vuodesta 2022 hän on edustanut Ghanan maajoukkuetta. Hän pelasi kaksi MM-karsintaottelua maaliskuussa 2022, yhden Afrikan kansojen liigan ottelun kesäkuussa 2022 ja yhden ystävyysottelun syyskuussa 2022. Marras-joulukuussa 2022 käydyissä MM- kilpailuissa hän pääsi vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Etelä- Koreaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Ghanalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vasyl Arh’ypenko

Vasyl Albertovytš Arh’ypenko (, , s. 28. tammikuuta 1957 Mykolaivka) on entinen Neuvostoliittoa edustanut ukrainalainen 400 metrin aitajuoksija, joka saavutti urallaan mitalit olympia- ja EM-kisoissa sekä universiadeissa. Arkhypenko nousi Neuvostoliiton 400 metrin aitajuoksun kärkeen vuonna 1977 voittaessaan maan mestaruuden. Kaikkiaan hän voi viisi maan mestaruutta vuosina 1977-1981.SOVIET CHAMPIONSHIPS | gbrathletics.com Urallaan hän edusti asuinseutunsa Avantgard Donetskia. Vuoden 1978 EM-kisoissa Prahassa hän sijoittui loppukilpailussa kolmanneksi samalla ajalla neljänneksi jääneen kanssa Länsi-Saksan Harald Schmidin voittaessa Euroopan mestaruuden. Seuraavan vuoden Universiadeissa Meksiko Cityssä hän nousi hopealle Hollannin Harry Schultingin voittaessa mestaruuden. Moskovan kotiolympialaisissa Arhinpenko ei onnistunut kultamitalin voittamisessa, vaikka Yhdysvaltain ja Länsi-Saksan silloin johtavat aiturit olivat boikotin vuoksi poissa kisoista. Olympiakullan vei DDR:n Volker Beck Arhipenkon sijoittuessa olympiahopealle.Vasyl Arkhypenko | sports-reference.com Vuoden 1982 EM-kisoissa Ateenassa Arkhypenko oli edelleen mukana Harald Schmidin jatkaessa voittojaan. Arhipenko jäi niukasti neljällä sadasosalla kisassa neljänneksi. Saman vuoden Neuvostoliiton mestaruuskisoissa Arhipenko joutui luovuttamaan mestaruuden Aleksandr Jatsevitšille, joka Ateenan EM-kisoissa otti lisäksi hopeaa. Hän jatkoi uraansa aina vuoteen 1984. Tulokset heikkenivät kuitenkin vuoden 1982 jälkeen. Parhaaksi tulokseksi Arkhypenkolle jäi elokuussa 1979 Torinossa juostu 48,34, jolla hän oli kolmas maailmantilastossa.Track and Field Statistics: Vasiliy Arkhipenko | brinkster.net == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Neuvostoliittolaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Ukrainalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cyrus Christie

Cyrus Sylvester Frederick Christie (s. 30. syyskuuta 1992 Coventry, Englanti) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjaan kaudeksi 2021–2022 pudonnutta Fulhamia. Christie pelasi Coventry Cityn edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran liigacupin ottelussa Morecambea vastaan elokuussa 2010. Kauden 2010–2011 aikana hän kävi lainalla alemman sarjatason Nuneatonissa ja Hinckleyssä. Kaudella 2011–2012 hän kuului jo Coventryn vakiokokoonpanoon mestaruussarjassa ja kahtena seuraavana kautena ykkösliigassa. Kesällä 2014 hän siirtyi mestaruussarjajoukkue Derby Countyyn ja kesällä 2017 saman sarjan Middlesbroughiin. Tammikuussa 2018 Christie siirtyi Fulhamiin, joka pelasi kauden 2018–2019 Valioliigassa ja nousi sinne jälleen kaudeksi 2020–2021. Kauden 2019–2020 loppuun mennessä Christie on pelannut Valioliigassa 28 ottelua ja mestaruussarjassa nousukarsinta mukaan lukien 204 ottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia. Christie pelasi Irlannin maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2014 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Hän kuului Irlannin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2016 mutta jäi vaihtopelaajaksi. Hän on pelannut 24 maaottelua, viimeksi syyskuussa 2019. Avauskokoonpanossa hän on ollut 22 ottelussa. Hän teki maalin syyskuussa 2015 EM-karsintaottelussa Gibraltaria vastaan ja kesäkuussa 2017 ystävyysottelussa Uruguayta vastaan. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karolina Andersson

Susanna Karolina Andersson (s. 23. tammikuutahttps://bgbasket.com/en/referee.php?id=406 1974) on suomalainen koripallotuomari. Andersson on tuominnut kansainvälisellä tasolla muun muassa yksissä naisten MM- ja kolmissa naisten EM-kilpailuissa. Andersson tuomitsi vuonna 2000 ensimmäisenä naisena Suomen miesten pääsarjassa. Hänet valittiin vuonna 2005 naisten SM-sarjan vuoden erotuomariksi. == Ura == Forssalaistaustainen Andersson aloitti koripallon harrastamisen FoKoPo:n junioreissa vuonna 1981 ja kävi erotuomarikurssin 15-vuotiaana vuonna 1989. Hän tuomitsi aluksi satoja junioriotteluita ja siirtyi sitten naisten pääsarjatuomariksi. Hän on tuominnut kymmeniä sarjakausia ja satoja otteluita Suomen miesten ja naisten pääsarjoissa ollen toimessaan maan kokeneimpien joukossa. Naisten SM-sarjan kauden parhaaksi tuomariksi hänet valittiin vuonna 2005Koripallon naisten SM-sarjakausi 2004–2005https://www.basket.fi/basket/sarjat/historia/?league_id=1&season;_id=110533#mbt:2-550$t&0=3&5=8. Hän oli miesten SM-Koriksen ensimmäinen naispuolinen tuomari aloittaessaan sarjassa vuonna 2000: kaikki lajit huomioidenkin hän oli kahden käsipallotuomarin jälkeen kolmas Suomen miesten palloilupääsarjoissa tuominnut nainen.https://www.basket.fi/basket/uutiset/anderssonista-sm- koriksen-1-naiserotuomari/https://www.mtvuutiset.fi/artikkeli/karoliina- andersson-sm-koriksen-ensimmainen-naistuomari/4134788 Andersson tuomitsi joulukuussa 2021 miesten Korisliigassa 500. ottelunsa. Andersson sai kansainvälisen FIBA:n koripallotuomarilisenssin vuonna 2001. Hän on pitänyt kansainvälisiä koripallotuomarikoulutuksia muun muassa Iranissahttps://www.basket.fi/basket/uutiset/karolina-andersson-ohjasi- naiserotuomariklinikan-iranissa/ ja Sloveniassa. Hän on tuominnut lukuisia kansainvälisiä otteluita muun muassa naisten kansainvälisissä seurajoukkueturnauksissa, joukossa FIBA Euroopan liigan lopputurnaus 2005https://www.basket.fi/basket/uutiset/andersson-tuomitsee-naisten-euroopan- liigan-lopputurnauksessa/, ja vuosien 2003, 2007, 2009 ja 2019 universiadit.https://www.forssanlehti.fi/urheilu/forssasta-napoliin- universiadeihin-ja-sloveniaan-tuomariklinikalle-320944 Andersson on tuominnut naisten EM-kilpailuissa vuosina 2005, 2007 ja 2013 sekä naisten MM- kilpailuissa Brasiliassa 2006https://www.ts.fi/urheilu/1074064339/Karolina+Anderssonille+liuta+Fiban+karkiottelujen+tuomarinpestejahttps://www.basket.fi/basket/uutiset/mantyla- ja-andersson-erotuomareiksi-em- kisoihin/.https://www.basket.fi/basket/uutiset/jungebrand-ja-andersson-mm- kisoihin/ Andersson on työskennellyt forssalaisen Kuhalan yläasteen kotitalouden, terveystiedon ja elämänkatsomustiedon opettajana. Hänellä on miehensä kanssa kaksi lasta.https://yle.fi/uutiset/3-11205305https://yle.fi/urheilu/3-9873079 == Lähteet == * Information for Participants of FIBA European Women’s Basketball Summit – 13th Edition, sivu 12 * Karolina Andersson Suomen Koripalloliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripallotuomarit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Metsähaaste

Metsähaaste on Yle Areenassa julkaistava tositelevisiosarja, jossa kuusi tubettajaa tai sosiaalisen median vaikuttajaa lähetetään selviytymään neljän päivän ajaksi erämaahan apunaan puhelimet ja heidän sosiaalisen median seuraajansa. Sarjaa on julkaistu kuusi tuotantokautta vuosina 2017–2022. Metsähaasteen toinen tuotantokausi palkittiin yleisöäänestyksessä parhaan lasten- ja nuortenohjelman Kultaisella Venlalla. == Kaudet == Kausi Jaksoja Julkaisuvuosi Osallistujat 1 8 2017 Tume, Vinkare, Sita Salminen, Henny Harjusola, Karoliina Tuominen ja Matti Roth (Blokess) 2 9 2018 Miklu, Deata, naaG, Mandimai, Henkka Remes ja Elisa Malik 3 9 2019 HurHur, Jasminsofi, Nelli Orell, Mauton, pikkudaniel, Joona Hellman ja Valtteri Sandberg 4 8 2020 Pinkku Pinsku, Tomas, Ilona, Patuemilia ja Iba & Keinaan (MolyBros) 5 8 2021 Alexandra Illman, Emma Kakkonen, Joalin Loukamaa, Henry Weckström, Ville Kauppinen ja Mikael Renwall 6 8 2022 Max Blomfelt, Samuel Chime, Khaled Azizi, Sara Janhunen, Roosa-Maria Laine ja Jaacob Rissanen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Metsähaaste Yle Areenassa * Luokka:2010-luvun suomalaiset tositelevisiosarjat Luokka:2020-luvun suomalaiset tositelevisiosarjat Luokka:Selviytymisohjelmat
Babacar Diop

Babacar Diop (s. 21. lokakuuta 1993 Dakar) on senegalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut suurimman osan urastaan Turkissa. Vuosina 2012–2014 hän pelasi Turkin superliigassa kahdeksan ottelua Kayserisporin joukkueessa. Turkin Cupissa hän teki kaksi maalia. Tammikuussa 2020 hän teki sopimuksen Suomen Veikkausliigassa pelaavan Turun Palloseuran kanssa. Joukkueen viidestä ensimmäisestä kauden 2020 liigaottelusta hän pelasi yhden avauskokoonpanossa ja tuli neljässä ottelussa vaihdosta kentälle. == Lähteet == Luokka:Senegalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Al-Hamidiya

Al-Hamidiya on kylä Syyriassa Välimeren rannikolla. Sen asukasluku oli vuonna 2004 7 404\. Monet kylän asukkaista ovat lähtöisin Kreetalta ja he puhuvat kreikan kieltä. ==Maantiede== Al-Hamidiya sijaitsee Välimeren rannikolla Syyriassa noin 3 kilometriä Libanonin rajasta pohjoiseen. ==Historia== Kreetan kuuluessa Osmanien valtakuntaan osa paikallisista omaksui alevilaisen islamin uskon. Vuonna 1866 Kreetalla puhkesi saaren liittämiseen Kreikkaan tähdännyt kapina, joka huipentui Kreikan–Turkin sotaan vuonna 1897. Osmanien lopulta vetäytyessä saarelta suuri osa saaren muslimiväestöstä pakeni kostoiskuja peläten. Osmanivaltakunnan viimeiseksi jäänyt sulttaani Abd-ul-Hamid II perusti all-Hamidiyan asuttaakseen Kreetalta tulevia pakolaisia. Kylä sai nimensä hänen mukaansa. ==Väestö== Al-Hamidiyan asukasluku oli Syyrian vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 7 404. Monet paikalliset puhuvat edelleen kreikan kreetan murretta. Osalla on sukua Kreetalla. Osa pitää yllä yhteyksiä Kreikkaan esimerkiksi television välityksellä ja työskentelemällä kausittain Kreetalla. ==Lähteet== Luokka:Syyrian kaupungit Luokka:Tartusin maakunta
Tulikulmarilli

Tulikulmarilli (Dasycrotapha speciosa) eli aiemmalta nimeltään tulikulmatimali on rilleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Kaakkois-Aasiasta. ==Koko ja ulkonäkö== Tulikulmarilli voi kasvaa noin 16 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Tulikulmarillin pää on musta lukuun ottamatta keltaista otsaa ja kirkkaanoransseja silmäkulmajuovia. Lajin selkä ja siivet ovat oliivinvihreät ja selässä on valkoisia viiruja. Linnun kurkku on keltainen mustin pilkuin ja vatsa on vihertävän keltainen. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Tulikulmarilliä tavataan ainoastaan Filippiineiltä Panayn ja Negrosin saarilta. Lajin elinympäristöä ovat alankojen metsät ja erityisesti niiden tiheiköt. Lintu liikkuu pareittain tai pieninä ryhminä ja voi liittyä sekaparviin. Tulikulmarillikannan kooksi arvioidaan 3 500-15 000 yksilöä ja se luokitellaan erittäin uhanalaiseksi. Sitä uhkaa elinympäristön häviäminen metsien hakkuiden vuoksi ja on arvioitu, että sen elinalueen metsistä on jäljellä vain 4-10 % alkuperäisestä. == Lähteet == Luokka:Rillit Luokka:Uhanalaiset linnut
Aldayr Hernández

Aldayr Hernández Basanta (s. 4. elokuuta 1995 Magangué) on kolumbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi vuosina 2018–2019 Uruguayssa ja Libanonissa. Huhtikuussa 2019 hän siirtyi Suomen Ykkösessä tuolloin pelanneeseen Turun Palloseuraan. Hernández pelasi Ykkösessä 25 ottelua ja molemmat liigakarsintaottelut, joiden myötä TPS nousi Veikkausliigaan. Kaudella 2020 hän pelasi Veikkausliigassa 21 ottelua ja kaksi liigakarsintaottelua ja kaikissa niissä täydet minuutit. Hän teki maalin elokuussa FC Interiä sekä syyskuussa FC Hakaa vastaan. Hernández siirtyi kaudeksi 2021 Helsingin IFK:hon. Hän teki maalin kauden toisessa liigaottelussaan Seinäjoen Jalkapallokerhoa vastaan. Hernández on pelannut Kolumbian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Kolumbialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Madiun

Madiun on kaupunki Indonesiassa Jaavan saarella Itä-Jaavan provinssissa. Se sijaitsee Madiunjoen itäisellä rannalla. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 175 000. Suurin osa Madiunin asukkaista on jaavalaisia, mutta siellä on myös merkittävä maduralaisvähemmistö. Juuri kaupungin itäpuolella, pienessä Kresekin kylässä, tapahtui lyhyt kommunistinen vallankumous vuonna 1948. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesian kaupungit
Magelang

Magelang on kaupunki Indonesiassa Jaavan saarella Keski-Jaavan provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 121 000. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesian kaupungit
Hangaivuoret

Hangaivuoret (Mongoliaksi: Хангайн нуруу, Hangain nuruu; kiinaksi: 杭爱山; perinteisin merkein: 杭愛山; pinyin: Háng’ài Shān) ovat vanha vuoristo keski- Mongoliassa, noin 400 km länteen Ulan Batorista. Vuorijono on luode-kaakko- suuntainen ja pituudeltaan n. 805 km. ==Nimi== Hangai on mongolialaisten käyttämä yleisnimi pohjoiselle, rehevälle metsäiselle alueelle erotuksena eteläisestä autiomaasta, jota kutsutaan nimellä Govi (Gobin autiomaa). Arhangain (Pohjoinen Hangai) ja Övörhangain (Eteläinen Hangai) provinssit ovat saaneet nimensä vuoriston mukaan. Tasangolla itään Hangaivuorista sijaitsee Orhon-joen laakson kulttuurialue, joka on Unescon maailmanperintökohde; alueella on mm. Karakorumin rauniot. Myös xiongnujen, xianbien ja Rouranin kaanikunnan pääkaupungit ja ydinalueet sijaitsivat tällä seudulla. Länteen Hangaivuorista sijaitsee Uvs Nuurin allas. ==Merkittäviä kohteita== Hangaivuorten korkein huippu on Otgontenger (korkeus 4008 m.), joka on yksi Mongolian neljästä tärkeimmästä pyhästä vuoresta. Toinen merkittävä huippu ja pyhä vuori on Suvraga Hairkhan (korkeus 3117 m.), itään Tsetserlegistä. Vuoriston sulamisvedet ruokkivat Orhon-, Selenge-, Ider- ja Zavhan-jokia. Hangain alue on tunnettu leudosta mikroilmastostaan, ja talvet eivät ole siellä yhtä ankaria kuin muualla maassa.# Eligiusz Brzezniak, Tadeusz Niedzwiedz, Vertical Variability of Climatic Conditions in the Khangai Mountains, 1980. ==Lähteet== Luokka:Mongolian vuoristot
Metro (kaupunki)

Metro on kaupunki Indonesiassa Sumatran saarella Lampungin provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 158 000. == Lähteet == Luokka:Indonesian kaupungit
Mojokerto

Mojokerto on kaupunki Indonesiassa Jaavan saarella Itä-Jaavan provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 126 000. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesian kaupungit
Padang Sidempuan

Padang Sidempuan on kaupunki Indonesiassa Sumatran saarella Pohjois-Sumatran provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 210 000. == Lähteet == Luokka:Indonesian kaupungit
Palopo

Palopo on kaupunki Indonesiassa Sulawesin saarella Etelä-Sulawesin provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 168 000. == Lähteet == Luokka:Indonesian kaupungit
Parepare

Parepare on kaupunki Indonesiassa Sulawesin saarella Etelä-Sulawesin provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 139 000. == Lähteet == Luokka:Indonesian kaupungit
Pasuruan

Pasuruan on kaupunki Indonesiassa Jaavan saarella Itä-Jaavan provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 195 000. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesian kaupungit
Pekalongan

Pekalongan on kaupunki Indonesiassa Jaavan saarella Keski-Jaavan provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 296 000. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesian kaupungit
Pematangsiantar

Pematangsiantar on kaupunki Indonesiassa Sumatran saarella Pohjois-Sumatran provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 247 000. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesian kaupungit
Prabumulih

Prabumulih on kaupunki Indonesiassa Sumatran saarella Etelä-Sumatran provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 177 000. == Lähteet == Luokka:Indonesian kaupungit
Eliécer Espinosa

Eliécer Espinosa Calvo (s. 12. maaliskuuta 1996 Bojayá) on kolumbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi kotimaassaan viimeksi Leonesissa. Elokuussa 2018 hän siirtyi Suomeen ja pelasi Klubi 04:n joukkueessa Ykkösessä neljä ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Kaudeksi 2019 hän siirtyi myöskin Ykkösessä pelanneeseen Turun Palloseuraan. Hän pelasi kauden aikana 25 sarjaottelua ja teki niissä 18 maalia, millä hän oli joukkueensa paras ja koko sarjan toiseksi paras maalintekijä. Hernández pelasi kauden päätteeksi myös molemmat nousukarsintaottelut, joiden myötä TPS nousi Veikkausliigaan. Kaudella 2020 hän pelasi 15 viimeistä minuuttia TPS:n ensimmäisessä liigaottelussa Seinäjoen Jalkapallokerhoa vastaan mutta oli sen jälkeen koko loppukauden sivussa reisiongelmien vuoksi. Hän jatkaa kaudella 2021 Ykköseen pudonneessa TPS:ssä. == Lähteet == Luokka:Kolumbialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vegas sommarpratare

Vegas sommarpratare, kutsutaan myös Sommarprat, on kesäisin toistuva Yle Vegan radio-ohjelma jossa merkittävät ja tavalliset ihmiset puhuvat ja soittavat itse valitsemaansa musiikkia. Ohjelman ensimmäinen lähetys oli 2005. ==Esiintyjät== Kronologinen lista henkilöistä jotka ovat olleet sommarpratare ohjelmassa. ===Kesä 2020=== * 22. kesäkuuta – Tim Sparv, jalkapalloilija, maajoukkuekapteeni * 23. kesäkuuta – Rebecka Sretenovic, musikaaliartisti ja entinen Jehovan todistaja * 24. kesäkuuta – Thomas Blomqvist, Pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministeri * 25. kesäkuuta – Zandra Lundberg, yogaopettaja ja kirjailija * 26. kesäkuuta – Tobias Zilliacus, näyttelijä * 29. kesäkuuta – Erik-André Hvidsten, laulaja ja näyttelijä * 30. kesäkuuta – Karin Storbacka, entinen huippu-urheilija * 1. heinäkuuta – Kaj Arnö, IT- yrittäjä ja arkifilosofi * 2. heinäkuuta – Maimouna Jagne-Soreau, pohjoismaisen kirjallisuuden tohtori * 3. heinäkuuta – Kasper Ramström, artisti, FORK-basisisti * 6. heinäkuuta – Filip Saxén, urheilujohtaja, toimittaja * 7. heinäkuuta – Elisabeth Tarras-Wahlberg, hovimarsalkka * 8. heinäkuuta – Christer Schoultz, yrittäjä, raitis alkoholisti * 9. heinäkuuta – Ann-Cathrine Jungar, dosentti, populismin tutkija * 10. heinäkuuta – Christoffer Strandberg, näyttelijä * 13. heinäkuuta – Lena Frölander-Ulf, kuvittaja ja kirjailija * 14. heinäkuuta – Ralf Friberg, suurlähettiläs * 15. heinäkuuta – Michelle Jerkku, kuuntelijoiden kesäpuhuja * 16. heinäkuuta – Malin Gustavsson, tasaarvokonsultti, toimitusjohtaja * 17. heinäkuuta – Alaric Mård, opettaja ja kirjailija * 20. heinäkuuta – Sofie Stara, pääkirjoittaja * 21. heinäkuuta – Peik Stenberg, näyttelijä, muusikko * 22. heinäkuuta – Eva Kela, toimittaja * 23. heinäkuuta – Laura Kolbe, professori * 24. heinäkuuta – Kaj Mickos, innovaattori * 27. heinäkuuta – Tarja Stenberg, uni- ja aivotutkija * 28. heinäkuuta – Philip Järvenpää, laulaja * 29. heinäkuuta – Nina Brännkärr-Friberg, Project Livin perustaja * 30. heinäkuuta – Adrian Perera, kirjailija * 31. heinäkuuta – Lilli Paasikivi, mezzosopraano, oopperajohtaja * 3. elokuuta – Aja Lund, keräilijä, valokuvaaja * 4. elokuuta – Ben Furman, psykiatri * 5. elokuuta – Mikaela Kosk, maajohtaja ja pienlasten äiti * 6. elokuuta – Hans Mäenpää, hiihtäjä, maailmanennätystekijä * 7. elokuuta – Tua Forsström, runoilija, akateemikko ==Lähteet== *Yle Vegas sommarpratare 2020, svenska.yle.fi, luettu 6.8.2020 === Viitteet === Luokka:Suomalaiset_radio-ohjelmat
Hentiivuoret

Hentiivuoret (mongoliaksi: Хэнтийн нуруу, Hentiyn nuruu) ovat vuoristo koillis-Mongoliassa, Tövin ja Hentiin provinsseissa. Ne alkavat Ulan Batorin koillispuolelta ja kulkevat koilliseen Venäjän rajaa kohti. == Maantiede == Mongolien pyhä vuori, Burhan Haldun, ja sitä ympäröivä suojelualue ovat Hentiivuorilla. Vuoristo muodostaa vedenjakajan Jäämeren ja Tyynen valtameren valuma-alueiden välille. Tärkeimpiä vuoristosta alkunsa saavia jokia ovat Onon, Kerulen, Ingoda, Menza ja Tuul. Hentiivuorten korkein kohta on Asralt Hairhan, joka on yksi mongolien pyhistä vuorista. Sen korkeus on 2800 m. Vuoriston jatke ulottuu Venäjän puolelle Taka-Baikalian aluepiirin alueelle.Khentey, Small Encyclopedia of Transbaikalia Jablonovyivuoristo on samaa geologista kokonaisuutta Hentiivuorten kanssa. == Historiaa == Legendaarisen mongolivalloittaja Tsingis-kaanin uskotaan valinneen hautapaikkansa Hentiivuorilta. Vaikka varmuutta asiasta ei ole, osa vuoristoa on ollut tabu vuosisatojen ajan ja mongolit uskovat kaanin haudan sijaitsevan siellä. == Lähteet == Luokka:Mongolian vuoristot
Martti Kivilinna

Martti Johannes Kivilinna, sukunimi vuoteen 1906 Borg (25. elokuuta 1885 Turku – 6. syyskuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen opettaja, Suomen metsästäjäliiton sihteeri ja metsästysaiheista kirjoittanut tietokirjailija.Aikalaiskirja 1934Kuka kukin on 1954Ylioppilasmatrikkeli 1904, matrikkelinumero 29149Geni.com : Martti Johannes KivilinnaSuomen Sukututkimusseura : Hautakirjoituksia ja hautakuvia50-vuotias. Maist. Martti Kivilinna, Helsingin Sanomat, 25.08.1935, nro 227, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 07.07.2024 Borgien virkamies- ja pappissukuun kuuluneen Martti Kivilinnan vanhemmat olivat Sortavalan seminaarin johtaja Oskar Fredrik Borg ja Ida Agatha Savonius. Hän pääsi ylioppilaaksi Savonlinnan reaalilyseosta 1904 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908. Kivilinna oli Joensuun yhteiskoulun suomenkielen ja historian opettajana 1909–1918 sekä yhteiskoulun johtajana 1912–1918. Hän oli sitten työssä pankkialalla 1918–1921 ja oli suojeluskuntien yliesikunnan palveluksessa vuodesta 1921 alkaen toimien sanomalehti- ja valistustoimiston päällikkönä vuoteen 1925 ja valistusosaston osastopäällikkönä vuoteen 1944 saakka. Kivilinna toimi Suomen yleisen metsästäjäliiton sihteerinä 1927–1949. Kivilinna oli Joensuun kaupunginvaltuuston jäsenenä 1916–1918, suojeluskuntien lehden Hakkapeliitan johtokunnan puheenjohtajana 1927–1944 sekä Suomen Kennelklubin hallituksen jäsenenä. Martti Kivilinna oli naimisissa vuodesta 1915 Anna Wecksellin kanssa. Martti Kivilinnan veli oli lehtori, toimittaja ja kansanedustaja Väinö Kivilinna. == Julkaisuja== Nimellä M. Kivilinna: * Suurmetsästäjiä ja suurriistaa. Suomen metsästäjäliitto, Helsinki 1936 * Kuinka variksista päästään!. Suomen yleisen metsästäjäliiton julkaisuja 5. Suomen metsästäjäliitto, Helsinki 1936 * Metsästäjän lakiopas. Suomen yleisen metsästäjäliiton julkaisuja 6. Suomen metsästäjäliitto, Helsinki 1938, 2. uus. painos Otava 1945 * Metsästyskulttuuri: mitä se on ja mitä vaatimuksia se asettaa. Suomen yleisen metsästäjäliiton julkaisuja 7. Otava 1939, 2. painos 1948 * Sotilaan metsästysopas. Suomen yleisen metsästäjäliiton julkaisuja 11. Otava 1944 * Suomen yleisen metsästäjäliiton 25-vuotisen toiminnan varrelta. Suomen yleinen metsästäjäliitto, Helsinki 1946 == Toimitustöitä == * Suomen vapaussota kuvissa: I ja II osa; toimittaneet Lauri Malmberg, Hugo Österman, M. Kivilinna, H. J. Viherjuuri, Yrjö Ylänne. Otava 1934 * Vapaussodan kuvahistoria; toimittaneet Lauri Malmberg, Hugo Österman, M. Kivilinna, H. J. Viherjuuri, Yrjö Ylänne. Otava 1938, Suomen vapaussota kuvissa-teoksen tiivistetty kansanpainos == Lähteet == == Aiheesta muualla == * M. Kivilinna : Kenraalin matkassa mustien maassa, Hakkapeliitta, 22.12.1928, nro 51-52, s. 27, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * M. Kivilinna : Hiekasta nousevaa historiaa, Hakkapeliitan joulu, 01.12.1929, s. 39, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Joensuun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Albijon Muzaci

Albijon Muzaci (s. 11. kesäkuuta 1996 Mitrovica, Kosovo) on kosovolais- suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskus- tai laitahyökkääjä.Albijon Muzaci Soccerway-sivustolla Muzaci on Kaarinan Nappuloiden ja Kaarinan Poikien kasvatti. Hän lopetti 16-vuotiaana jalkapallon puoleksi vuodeksi ennen kuin jatkoi uraansa Åbo IFK:ssa. Kaudeksi 2014 Muzaci siirtyi Salon Palloilijoihin. Vuonna 2016 hän pelasi porilaisessa FC Jazzissa. Kaudeksi 2019 hän siirtyi Suomen Ykkösessä tuolloin pelanneeseen Turun Palloseuraan. Hän pelasi Ykkösessä 22 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia, ja molemmat nousukarsintaottelut, joiden myötä TPS nousi Veikkausliigaan. Muzaci pelasi kaudella 2020 TPS:ssä 19 veikkausliigaottelua ja niissä 14 kertaa avauskokoonpanossa. Kauden neljännessä ottelussa Helsingin Jalkapalloklubia vastaan hän tuli vaihdosta kentälle mutta sai 13 minuutissa kaksi varoitusta ja joutui ulos kentältä. Suomen Palloliitto perui myöhemmin videotarkastelun jälkeen toisen varoituksen ja ulosajosta seuranneen pelikiellon. Kauden ainoan liigamaalinsa hän teki elokuussa Kuopion Palloseuraa vastaan. Liigakarsinnassa KTP:tä vastaan Muzaci teki TPS:n ainoan maalin mutta KTP nousi liigaan vierasmaalisäännön perusteella yhteismaalien ollessa tasan 1–1. Kaudella 2021 Muzaci jatkaa Ykköseen pudonnessa TPS:ssä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vincenzo Monti

Vincenzo Monti (1754 Ravenna –1828 Milano) oli italialainen runoilija. Monti opiskeli Ferrarassa ja kirjoitti jo nuorena latinan- ja italiankielisiä runoja. Hän lähti 1778 kardinaali Scipione Borghesen mukana Roomaan,Monti, Vincenzo, Tietosanakirja osa 6, palsta 677, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 missä hänestä tuli ruhtinas Luigi Braschi-Onestin sihteeri Paula Findlen ym. Italy’s Eighteenth Century: Gender and Culture in the Age of the Grand Tour, Google Books s. 95 (1781). Montin ensimmäinen murhenäytelmä Aristodemo (1787) saavutti suuren menestyksen. Seuraavana vuonna esitetty Galeotto Manfredi sai vähemmän suosiota, vaikka sen henkilöhahmot ovat paremmin piirrettyjä. Kun Ranskan lähettiläs Hugo Bassville, joka oli saapunut Italiaan levittämään vallankumouksen aatteita ja yllyttämään kanssa kirkkoa ja paavia vastaan, oli saanut 1793 Roomassa surmansa, kun kiihottunut väkijoukko kävi hänen kimppuunsa, Monti kirjoitti vallankumousta vastustavan runoelman Cantica in morte di Ugo Bassville, tavallisesti Bassvilliana. Hänen maineensa jälkimaailman silmissä perustuu lähinnä tähän runoelmaan, joka tosin jäi keskeneräiseksi. Danten Divina commediaa vapaasti mukaillen se kuvaa murhatun sielua kiirastulivaelluksessa kautta vallankumouksen kauhujen. Monti lähti 1797 Roomasta, kirjoitti jakobiinihenkiset runoelmat Il Fanatismo. La Superstizione ja Il Pericolo ja sai sittemmin professorin paikan Breran akatemiasta. Monti ylisti Napoleonia runoissa Musogonia (1797) ja Prometeo (aloitettu 1797, valmistui 1825). Venäläis-itävaltalaisen armeijan vaeltaessa Italiaan hän pakeni 1800 Pariisiin. Pariisissa hän kirjoitti murhenäytelmän Cajo Gracco (1800). Runoelma Mascheroniana tunnetun matemaatikon Lorenzo Mascheronin kuoleman johdosta ilmestyi 1801. Monti valittiin 1804 Italian kuningaskunnan runoilijaksi. Tämän arvon velvoittamana hän kirjoitti useita juhla- ja tilapäisrunoja varsinkin keisarillisen perheen kunniaksi. Napoleonin kaaduttua Monti ylisti uutta Italian hallitsijaa Frans I:ä. Monti oli muototaituri mutta varsinkin poliittisilta vakaumuksiltaan hyvin häilyvä. Montin teosten kootut laitokset ilmestyivät Milanossa (1839–1842) ja Firenzessä (1857). Lauri Viljasen suomentama Montin runo "Herra de Montogolfier'lle" on Italian kirjallisuuden kultaisessa kirjassa.Vincenzo Monti, Herra de Montogolfier'lle, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Viitattu 5.8.2020 Montia pitivät esikuvanaan 1800-luvulla isänmaalliset kirjailijat, esimerkiksi Alessandro Manzoni. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1754 syntyneet Luokka:Vuonna 1828 kuolleet
Khüiten orgil

Khüiten tai Hüyten (mongoliaksi Хүйтэн оргил, "kylmä huippu"; kiinaksi 友谊峰, Yǒuyì Fēng eli Ystävyyden huippu) on Mongolian korkein kohta ja Altai-vuorten toiseksi korkein huippu Beluhan jälkeen. Sen korkeus on 4 356 m. ja sillä on pysyvä lumipeite. Kiinan ja Mongolian välinen raja kulkee sen huipun kautta. Khüiten on yksi Tavan Bogdin viidestä vuorenhuipusta ja niistä korkein. Se sijaitsee Bajan-Ölgiin provinssissa Mongolian läntisimmässä kärjessä. Ensimmäisenä vuoren huipulle on luultavasti noussut Mongolian hallituksen tukema puolalainen retkikunta v. 1963.Mt Khuiten Arkisto 4.3.2016. Peakware.com. == Lähteet == Luokka:Kiinan vuoret Luokka:Mongolian maantiede