EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kluuvikatu

Kluuvikatu () on noin 220 metriä pitkä pohjois–etelä-suuntainen kävelykatu Helsingin keskustassa Kluuvin kaupunginosassa. Se alkaa etelässä Pohjoisesplanadilta ja kulkee Aleksanterinkadun poikki päättyen Yliopistonkadulle. Katu ja koko kaupunginosa ovat saaneet nimensä sen alueella ennen sijainneesta Kluuvinlahdesta. Kluuvikatu rakennettiin 1820–1830-luvun taitteen aikoihin tämän entisen vesialueen täyttömaan päälle. Aleksanterinkadun pohjoispuolinen osa Kluuvikatua suljettiin ajoneuvoliikenteeltä vuonna 1984, kun viereisessä korttelissa aloitettiin rakennustyöt. Niiden valmistuttua vuonna 1988 tämä osuus jäi kävelykaduksi. Vuonna 1989 Kluuvikadusta muutettiin kävelykaduksi myös 50 metrin pituinen osuus Aleksanterinkadun eteläpuolelle. Kadun eteläpäähän jätettiin kuitenkin vielä ajoyhteys sen varrella oleviin kiinteistöihin. Kluuvikadun tunnetuimpia kohteita ovat muun muassa Maxim-elokuvateatteri ja Fazerin liiketalo, jossa sijaitsee alkuperäinen Fazer-kahvila. Katu jouluvalaistiin vuonna 2001 ensimmäistä kertaa yli 60 vuoteen, ja siitä eteenpäin joka vuosi. Kadun keskelle Fazerin kahvilan kohdalle pystytettiin vuonna 1991 Björn Weckströmin toteuttama veistos Fazerin kukko. Tuolloin tuli kuluneeksi sata vuotta siitä, kun Karl Fazer avasi alkuperäisen konditoriansa Kluuvikadun varrella sijainneessa puutalossa.Fazerin kukko Julkiset veistokset -tietokanta, Helsingin taidemuseo. Viitattu 17.2.2022. == Galleria == Tiedosto:Kauppakeskus Kluuvi, Kluuvikatu 7 - Aleksanterinkatu 7b - G27497 - hkm.HKMS000005-km0000ndtu.jpg|Kauppakeskus Kluuvi Yliopistonkadun kulmassa vuonna 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin kadut Luokka:Kluuvi Luokka:Suomen kävelykadut
Carita Maisila

Carita Maisila (s. 1984 Mynämäki) on Mynämäen kunnanjohtaja. Maisila valittiin kunnanjohtajan virkaan tammikuussa 2023. Sitä ennen hän toimi Marttilan kunnanjohtajana vuosina 2012–2023. Marttilan kunnanjohtajaksi hänet valittiin tammikuussa 2012, ja tehtävässä aloittaessaan hän oli 27-vuotias. Aiemmin Maisila on työskennellyt Suomen Kuntaliitossa asiantuntija- ja tutkimustehtävissä sekä kansanedustaja Timo Kauniston eduskunta-avustajana. Maisila on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri ja hän valmistui vuonna 2011 Tampereen Yliopiston kauppa- ja hallintotieteiden tiedekunnasta, kunta- ja aluejohtamisen koulutusohjelmasta pääaineenaan kunnallispolitiikka. Ylioppilaaksi Maisila kirjoitti Mynämäen lukiosta. Maisila on toiminut vuonna 2008 Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan (TAMY) hallituksessa sekä vuosina 2008-2009 Tampereen yliopiston hallituksessa. Vuosina 2009-2011 Maisila toimi Suomen Keskustanuoret ry:n varapuheenjohtajana ja Pohjola-Nordenin nuorisoliiton (PNN) varapuheenjohtajana vuonna 2011. Syksyllä 2020 Carita Maisila valittiin Vuoden nuoreksi johtajaksi Suomen nuorkauppakamarin järjestämässä kilpailussa. Hän oli ensimmäinen kyseisen tunnustuksen saanut kuntajohtaja. Joulukuussa 2020 Maisila haki Naantalin kaupunginjohtajan virkaa, mutta hän ei tullut valituksi tehtävään. Maisila toimi vuosina 2017−2021 Paimionjoki-yhdistyksen puheenjohtajana. Carita Maisilan äiti on kunta- ja aluepoliitikko Päivi Maisila. == Lähteet == Luokka:Marttilan kunnanjohtajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Mynämäen kunnanjohtajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet
Francesca Sanvitale

Francesca Sanvitale (17. toukokuuta 1928 Milano, Italia – 9. helmikuuta 2011 Rooma, Italia) oli italialainen kirjailija.Sanvitale, Francesca, Bibliothèque nationale de France, päivitetty 13.7.2011, viitattu 31.1.2022 Hän oli tunnetuimpia italialaisia nykykirjailijoita. Hän suoritti loppututkinnon kirjallisuudesta Firenzen yliopistossa ja kirjoitti näytelmiä Italian televisiolle RAI:lle ja osallistui sen kulttuuriohjelmiin. Hänen esikoisteoksensa Il Cuore Borghese ilmestyi 1972. Palkittu puolittain omaelämäkerrallinen Madre e figlia ilmestyi 1980. Kaikkiaan hän julkaisi 13 teosta.Peter Loyson, Her Story! A Tribue to Italian Women, African Sun Media 2021 ISBN 978-0-620-922275-31 (Google Books) ==Suomennetut teokset== * Orient- Express, novelli, suom. Soma Rytkönen, teoksessa Italialaisia kertomuksia 1900-luvulta, Lauttasaari Press 2007 ISBN 978-951-97511-9-1 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Terje Søviknes

Terje Søviknes (s. 28. helmikuuta 1969) on norjalainen edistyspuolueen poliitikko ja puolueensa 2. varapuheenjohtaja vuodesta 2019. Hän toimi Norjan öljy- ja energiaministerinä vuosina 2016–2018 sekä vanhus- ja kansanterveysministerinä vuosina 2019–2020. Lisäksi hän oli kotikuntansa Osin pitkäaikainen pormestari vuosina 1999–2019 (ministerintoimensa aikaan 2016–2018 hän oli virkavapaalla pormestarin tehtävästä). ==Yksityiselämä== Vuonna 2000 tuolloin 31-vuotias Søviknes harrasti seksiä puolueen nuorisojärjestöön kuuluneen 16-vuotiaan tytön kanssa. Tyttö syytti Søviknesiä raiskauksesta. Poliisi tutki asiaa, mutta tapaus ei johtanut oikeudellisiin seurauksiin. Søviknes joutui kuitenkin eroamaan puolueensa varapuheenjohtajuudesta. Vuonna 2018 Me Too -kampanjan seurauksena tapaus nousi uudelleen pinnalle, kun nainen kertoi joutuneensa pian tapauksen jälkeen sairaalaan psykiatriselle osastolle, ja haki rikosuhrikorvausta valtiolta. Søviknes kiisti yhä raiskauksen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Terje Søviknes Norjan suurkäräjien verkkosivuilla * Terje Søviknes edistyspuolueen verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Norjan pormestarit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Upeaturrinappi

Upeaturrinappi (Iliamna grandiflora) on malvakasvien (Malvaceae) heimoon, turrinappien (Iliamna) sukuun kuuluva kasvilaji. Upeaturrinappi voi kasvaa yhdestä kahteen metriä korkeaksi. Sen lehtilavat ovat 6–13 cm leveät ja syvään viisi- tai seitsemänliuskaiset. Liuskojen muoto vaihtelee suikeasta kolmiomaiseen ja keskimmäinen liuska on suunnilleen kaksi kertaa reunimmaisia liuskoja pidempi. Kukat sijaitsevat tähkämäisissä tai terttumaisissa kukinnoissa. Kukkien terälehdet ovat vaaleanpunaisia ja 2–3 cm pitkiä. Upeaturrinappi kukkii kesä–elokuussa. Upeaturrinappi kasvaa luonnossa kosteilla vuoristoniityillä, avoimissa metsiköissä sekä purojen varsilla 2000–2700 metrin korkeudella merenpinnasta. Yhdysvalloissa lajia tavataan Arizonan, Coloradon, Utahin ja Uuden-Meksikon osavaltioiden alueella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Upeaturrinappi (Iliamna grandiflora) * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Iliamna grandiflora * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Iliamna grandiflora Luokka:Malvakasvit
Minä ja pikkusiskoni

Minä ja pikkusiskoni () on Suvi Westin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2016. Elokuva on henkilödokumentti ohjaajan pikkusiskosta Kaisasta, joka elää Helsingissä parisuhteessa naisen kanssa. Sisarukset matkaavat kotiseudulleen Saamenmaalle hakemaan hyväksyntää Kaisan parisuhteelle. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 saamelaiset elokuvat Luokka:Saamelaiset dokumenttielokuvat Luokka:Saamelaiset monikieliset elokuvat
Nižegorodskajan metroasema

Nižegorodskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 27. maaliskuuta 2020. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Häätanssi (vuoden 2013 elokuva)

Häätanssi on Mohamed El Aboudiin ohjaama ja käsikirjoittama suomalais- norjalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2013. Elokuva on henkilödokumentti marokkolaisesta Hindistä, joka raiskattiin hänen ollessaan teini-ikäinen. Raiskauksen seurauksena Hindin perhe karkotti hänet kotoaan ja hänen henkilöllisyyspaperinsa evättiin. Lopulta Hindi ajautui prostituoiduksi sekä häätanssijaksi. == Palkinnot ja ehdokkuudet == * Elokuva voitti vuoden 2013 Tampereen elokuvajuhlilla kotimaisen kilpailun tuomariston erikoispalkinnon yli 30-minuuttisten elokuvien sarjassa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Philip Randle

Philip John Randle (16. heinäkuuta 1926 − 26. syyskuuta 2006) oli brittiläinen lääketieteen tutkija, joka parhaiten tunnetaan hänen kuvaamastaan aineenvaihduntaprosessista nimeltään ”Randle cycle”. Randle toimi 1960-luvulta eteenpäin biokemian professorina Bristolin yliopistolla, missä hän perusti ostaston, joka toteutti laajasti erilaisia tutkimuksia. Vuonna 1975 hän siirtyi työskentelemään Oxfordin kliinisen biokemian laitokseen ja jatkoi siellä aina vuoteen 1993. Randle oli merkittävä diabeteksen tutkija, joka keskittyi hiilihydraattien ja rasvojen osuuteen aineenvaihdunnassa. Randle cycle on biokemiallinen mekanismi, jonka keskiössä on glukoosin ja rasvahappojen välinen ”kilpailu” niiden hapettumisesta ja imeytymisestä lihas- ja rasvakudoksessa. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Pietro Guarneri II

Pietro Guarneri II (1695 Cremona - 1762 Venetsia) oli italialainen viulunrakentaja. Hänen isänsä oli viulunrakentaja Pietro Guarneri I. Dilworth, J: The Bromptons Book of Violin and Bow Makers, 2012, s.250 == Elämäkertatietoja == Pietro Guarneri II oli Pietro Guarneri I:n vanhin poika ja oppilas. Hän lähti Cremonasta vuoden 1717 paikkeilla Venetsiaan, missä asui loppuelämänsä. Venetsiassa oli 1700-luvun alkupuolella paljon soitinrakentajia. Kitaroita rakensi Matteo Sellas ja viulunrakentajina toimivat Montagana, Tononi, Serafin ja Gofriller. Joku mainituista tarjosi nuorelle cremonalaiselle mielellään paikan verstaastaan. Pietro Guarneri II:n ensimmäiset omat viulut ovat arviolta vuodelta 1730. Hänen tuottelian kautensa osuu vuosien 1740- 1750 välille. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * http://www.theviolinsite.com/violin_making/guarneri.html Luokka: Italialaiset soitinrakentajat Luokka: Vuonna 1695 syntyneet Luokka: Vuonna 1762 kuolleet Luokka: Guarneri-suku
Roddy Llewellyn

Roderic ”Roddy” Victor Llewellyn (s. 1947 Wales) on brittiläinen baronetti ja puutarhasuunnittelija. Hänet tunnetaan siitä, että hänellä oli aikoinaan suhde kuningatar Elisabet II:n sisaren, prinsessa Margaretin kanssa. Puutarhurina työskennellyt Llewellyn tapasi Margaretin vuonna 1973, ollessaan 25-vuotias. Prinsessa oli vielä tuolloin naimisissa valokuvaaja Antony Armstrong-Jonesin kanssa, mutta heillä oli avio-ongelmia. Margaret lähentyi 17 vuotta itseään nuoremman Llewellynin kanssa. Vuonna 1976 heistä julkaistiin uimapukukuvia, jotka oli otettu prinsessan loma-asunnolla Mustiquen saarella. Suhteesta nousseen kohun on sanottu olleen yksi syy siihen, miksi Margaretin avioliitto päättyi eroon vuonna 1978. Llewellynin ja Margaretin suhde kesti noin kahdeksan vuotta; kesällä 1981 Llewellyn avioitui toisen naisen kanssa. Llewellyn on olympiavoittaja Harry Llewellynin poika. == Lähteet == Luokka:Baronetit Luokka:Brittiläiset puutarhurit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Camilla Ravera

Camilla Ravera (18. kesäkuuta 1889 Acqui Terme – 14. huhtikuuta 1988 Rooma)Camilla Ravera Encyclopædia Britannica Online. Viitattu 31.1.2022. oli italialainen kommunistipoliitikko. Hän johti Italian kommunistisen puolueen (PCI) maanalaista toimintaa muutaman vuoden ajan 1920-luvun lopulla. Opettajana Torinossa työskennellyt Ravera liittyi Italian sosialistiseen puolueeseen (PSI) vuonna 1918. Hän kuului sosialistien vasemmistosiipeen, joka perusti vuonna 1921 kommunistisen puolueen. Ravera kirjoitti naisten asiaa käsitelleitä kolumneja Antonio Gramscin johdolla julkaistuun L’Ordine Nuovo -lehteen ja oli aikakausjulkaisu La Compagnan päätoimittaja vuosina 1922–1926.Ravera, Camilla (1889–1988) Dictionary of Women Worldwide: 25,000 Women Through the Ages, Encyclopedia.com. Viitattu 31.1.2022.Ravèra, Camilla Enciclopedia on line, Treccani. Viitattu 30.1.2022. Hän oli PCI:n keskuskomitean jäsen vuosina 1922–1930 ja edustaja kommunistisen internationaalin (Komintern) neljännessä kongressissa vuonna 1922Encyclopedia of Marxism: Ravera, Camilla (1889-1988) Marxists Internet Archive. Viitattu 30.1.2022.. Kun Italian fasistihallinto vangitsi PCI:n pääsihteerin Gramscin vuonna 1926, Ravera alkoi järjestää ja ohjata maanalaisen puoluejohdon toimintaa Italiassa. Hän käytti salanimiä Silvia ja Micheli. Virallisesti Gramscin seuraajaksi valittiin Palmiro Togliatti, joka oleskeli tuolloin maanpaossa.Palmiro Togliatti Encyclopedia of World Biography, Encyclopedia.com. Viitattu 31.1.2022. Myös Ravera siirtyi joksikin aikaa Togliattin kanssa Moskovaan. Hänet valittiin Kominternin toimeenpanevan komitean IKKI:n puhemiehistön ehdokasjäseneksi vuonna 1928. Ravera jäi kiinni ja vangittiin hänen palattuaan Italiaan vuonna 1930. Erikoistuomioistuin langetti hänelle 15 vuoden vankeustuomion, mutta hänet vapautettiin viiden vankilavuoden jälkeen kotiarestiin, joka jatkui vuoteen 1943. Hänet erotettiin helmikuussa 1943 PCI:stä yhdessä Umberto Terracinin kanssa, koska hän oli tuominnut puolueen linjan vastaisesti vuoden 1939 Molotov–Ribbentrop- sopimuksen. Ravera osallistui Italian vastarintaliikkeen toimintaan Piemontessa. Hänen jäsenyytensä PCI:ssa palautettiin vuonna 1945 ja hänet valittiin uudelleen puolueen keskuskomiteaan. Ravera kuului vuosina 1948–1958 Italian edustajainhuoneeseen. Presidentti Alessandro Pertini nimitti hänet tammikuussa 1982 ensimmäisenä naisena elinikäiseksi senaattoriksi.Camilla RAVERA X Legislatura 1987–1992, Senato della Repubblica (Italian senaatti). Viitattu 31.1.2022. Ravera kuoli 98-vuotiaana vuonna 1988. ==Teoksia== *La donna italiana dal primo al secondo Risorgimento (1951) *Lettere dal carcere e dal confino (1968) *Diario de trenti anni, 1913–43 (1974) *Breve storia del movimento femminile in Italia (1978) *Una donna sola (1988) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset kommunistit Luokka:Italialaiset feministit Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Dušan Vlahović

Dušan Vlahović (; s. 28. tammikuuta 2000 Belgrad) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Juventusta. Vlahović aloitti uransa serbialaisessa Partizanissa, jossa hän voitti Serbian Superliigan mestaruuden kaudella 2016–2017 sekä Serbian cupin 2016 ja 2017. Ensimmäisen liigaottelunsa hän pelasi 21. helmikuuta 2016, eli vain muutama viikko 16-vuotispäivänsä jälkeen. Hän pelasi Serbian liigassa kaikkiaan 21 ottelua, ja teki yhden maalin. Vlahović siirtyi Italian Serie A:ssa pelaavan Fiorentinan riveihin heinäkuussa 2018. Hän teki ensiesiintymisensä seurassa 3–1 voittoon päättyneessä cup-ottelussa Monzaa vastaan, jossa hän tuli vaihdosta kentälle 74. minuutilla ja teki kaksi maalia. Hän pelasi Fiorentinan paidassa yhteensä 108 ottelua ja teki 49 maalia kaikissa kilpailuissa. Serie A:ssa pelaamissaan 98 ottelussa hän teki 44 maalia. Vlahović siirtyi Fiorentinan kilpailijan Juventuksen riveihin tammikuussa 2022. Juventus maksoi hänestä 70 miljoonan euron siirtosumman, joka voi nousta 90 miljoonaan tiettyjen ehtojen täyttyessä. Hän sai pelinumeron 7, jota oli seurassa aiemmin käyttänyt Cristiano Ronaldo. Kauden 2023–2024 loppuun mennessä hän on pelannut Juventuksessa 75 Serie A:n ottelua, joissa hän on tehnyt 33 maalia, kausittain seitsemän, kymmenen ja kuusitoista. Kaudella 2023–2024 hän oli Serie A:n toiseksi paras maalintekijä ja teki Juventuksen voittamassa Italian cupissa kaksi maalia, muun muassa loppuottelun ainoan maalin Atalantaa vastaan heti ottelun alkuminuuteilla. Mestarien liigan seitsemässä ottelussa Vlahović on tehnyt kaksi maalia, Eurooppa-liigan kahdeksassa ottelussa kolme maalia. Maajoukkuetasolla Vlahović teki ensiesiintymisensä Serbian paidassa 11. lokakuuta 2020 Kansojen liigan ottelussa Unkaria vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki Kansojen liigan ottelussa Venäjää vastaan saman vuoden marraskuussa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi kaksi ottelua ja teki maalin ottelussa Sveitsiä vastaan. Kesäkuun 9. päivään 2024 mennessä hän on edustanut Serbiaa yhteensä 27 kertaa ja tehnyt 13 maalia. Pelaamissaan kahdeksassa MM-karsintaottelussa hän on tehnyt neljä maalia ja viidessä EM-karsintaottelussa kolme maalia. == Lähteet == Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Serbialaiset jalkapalloilijat Luokka:Elävät henkilöt
Göringin sauva

Göringin sauva on Pia Andellin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2010. Elokuva on dokumentti sotakuvaaja Felix Forsmanista, joka oli Carl Gustaf Emil Mannerheimin mukana vierailulla Natsi-Saksassa. == Palkinnot ja ehdokkuudet == * Elokuva voitti vuoden 2010 Tampereen elokuvajuhlilla kotimaisen kilpailun pääpalkinnon yli 30-minuuttisten elokuvien sarjassa. * Elokuva voitti vuoden 2011 Arktisen upeeta -elokuvajuhlilla pääpalkinnon. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2010 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Jatkosotaan pohjautuvat elokuvat
Valkealampi (Suojärven piiri)

Valkealampi () on Venäjällä Karjalan tasavallan Sortavalan ja Suojärven piireissä sijaitseva järvi. == Maantietoa == Valkealampi on 1,6 kilometriä pitkä, noin 700 metriä leveä, ja sen pinta-ala on noin 70 hehtaaria. Lampi sijaitsee valuma-alueen luoteisosassa metsämaastossa loivassa painaumassa. Lammen muoto on pitkänomainen ja siinä on satelliittivalokuvien perusteella kolme puuluotoa. Rantaviiva mutkittelee niin, että niemet ja lahdet vuorottelevat toisiaan. Pohjoisrannat ovat soistuneita, samoin on itäosassakin. Lammella tai sen lähiympäristössä ei ole asutusta eikä lammelle tule tietä. Alueen piirijako seuraa järven itäistä rantaa niin, että järvi jää vähintään suureksi osaksi Sortavalan puolelle. == Vesistösuhteita == Valkealampi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Kiekuanjoki laskee Jänisjärveen. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen. Lammen laskupuro alkaa sen pohjoisrannasta ja se kiertää pohjoispuolella sijaitsevalla suolla pienten lampien kautta. Sitten virtaa kuusi kilometriä kapeaa laaksoa myöten alas ja yhtyy siellä Kiekuanjokeen, joka sitten laskee Kuhilaslammen läpi Jänisjärveen. == Lähteitä == === Huomioita === === Viitteet === Luokka:Kiekuanjoen valuma-alue Luokka:Suojärven piiri Luokka:Sortavalan piiri Luokka:Luovutettujen alueiden järvet
Alion

Alion (, joskus Alios, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Eliissä Kreikassa. Sen tarkempaa sijaintia ei tunneta. Alion oli yksi Akroreian kaupungeista Eliin ja Arkadian välisellä vuoristoisella alueella, ja kuului Eliin poliksen alaisiin perioikkikaupunkeihin. Alionin mainitsee ainoastaan Diodoros Sisilialainen.Diodoros Sisilialainen: Historian kirjasto 14.17.8. Se luetaan nykytutkimuksessa polisten eli kaupunkivaltioiden joukkoon sillä perusteella, että Ksenofon viittaa monikossa akroreaialaisten poliksiin, vaikkakaan ei mainitse Alionin nimeä.Ksenofon: Hellenika 7.4.14. == Lähteet == Luokka:Antiikin Eliin kaupungit
Anaitoi

Anaitoi () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Eliissä Kreikassa. Sen tarkempaa sijaintia ei tunneta. Kaupungin nimeä ei tunneta sellaisenaan antiikin lähteistä. Sen sijaan tunnetaan vain kaupungin kansalaisista eräässä piirtokirjoituksessa käytetty etnonyymi Anaitos (), jonka monikko Anaitoi on. Mainittu piirtokirjoitus on 50-vuotinen ystävyyssopimus Metapioin kaupungin kanssa. Tällaisen sopimuksen olemassaolo on ainoa peruste sille, että kaupunki on luettu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon. == Lähteet == Luokka:Antiikin Eliin kaupungit
Boione

Boione (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Aioliissa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijoitetaan Hermos-joen laaksoon Larissan ja Fokaian välille. Myöskään Boionen historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se löi omaa pronssirahaa klassisella ja hellenistisellä kaudella 300–200-luvuilla eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin rahoissa etnonyymejä Boiōnitikon () ja Boiōnitikos (). Kaupungin nimi ei esiinny sellaisenaan antiikin lähteissä, vaan on johdettu tutkimuksessa etnonyymeistä. == Lähteet == Luokka:Aioliin kaupungit
Ewaoioi

Ewaoioi () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Eliissä Kreikassa. Sen tarkempaa sijaintia ei tunneta. Kaupungin nimeä ei tunneta sellaisenaan antiikin lähteistä. Sen sijaan tunnetaan vain kaupungin kansalaisista eräässä piirtokirjoituksessa käytetty etnonyymi Ewaoios (). Siinä kuten kaupungin rekonstruoidussa nimessä esiintyy poikkeuksellisesti digamma, joka translitteroidaan w-kirjaimena. Mainittu piirtokirjoitus on Ewaoioin tekemä 100-vuotinen liittolaissopimus Eliin kaupungin kanssa. Sen olemassaolo on ainoa peruste sille, että kaupunki on luettu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon. Kaupungin oletetaan kuitenkin olleen Eliin alainen perioikkien polis. == Lähteet == Luokka:Antiikin Eliin kaupungit
Halus

Halus ( tai Halous) eli Oryks () () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Arkadiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Gortynían kunnan alueella lähellä nykyisiä Syriamákoksen ja Mourián kyliä. Halus sijaitsi Ladon-joen (nyk. Ládonas) varrella sen pohjoispuolella. Sen akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi nykyisin nimellä Palaiókastro tunnettu kukkula, joka yhdistyi sen koillispuolella olleeseen vuoreen satulaharjanteen välityksellä. Nykyisin kaupungin paikka on Ládonaksen tekojärven rannalla. Haluksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. Haluksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Luettelointi perustuu lähinnä siihen seikkaan, että kaupungilla mainitaan olleen Delfoin Python kisoihin liittynyt theorodokos. Palaiókastron kukkulalta on löydetty asutuksen jäänteet. Kukkulan huippu oli ympäröity muurein, joiden pituus oli noin 640 metriä ja jotka sulkivat sisäänsä noin 1,7 hehtaarin kokoisen alueen. Asutus ulottui muurien ulkopuolelle ainakin kukkulan koillispuolen harjanteelle. == Lähteet == Luokka:Antiikin Arkadian kaupungit Luokka:Gortynía
Iolla

Iolla () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Aioliissa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijoitetaan lähelle Adramyttionia. Myöskään Iollan historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon siksi, että se löi omaa pronssirahaa ainakin klassisen kauden jälkimmäisellä puoliskolla noin 400–350 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin rahoissa etnonyymiä Iolleus (). Kaupungin nimen on ehdotettu liittyvän Plinius vanhemman mainitsemaan Ollius- jokeen, jolloin se olisi voinut sijaita joen lähellä ja saada siitä nimensä.Plinius vanhempi: Naturalis historia 5.121–123. == Lähteet == Luokka:Aioliin kaupungit
Khaladrioi

Khaladrioi () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Eliissä Kreikassa. Sen tarkempaa sijaintia ei tunneta. Kaupungin nimeä ei tunneta sellaisenaan antiikin lähteistä. Sen sijaan tunnetaan vain kaupungin kansalaisista eräässä piirtokirjoituksessa käytetty etnonyymi Khaladrios (), jonka monikko Khaladrioi on. Mainitussa piirtokirjoituksessa kaupungin kansankokous (damos) myöntää kansalaisoikeudet eräälle henkilölle, ja samalla mainitaan kaupungin virkamiesten nimitykset proksenos ja damiorgos. Nämä yksityiskohdat ovat peruste sille, että kaupunki on luettu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon. == Lähteet == Luokka:Antiikin Eliin kaupungit
Koila (Arkadia)

Koila () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Arkadiassa Kreikassa. Sen tarkempaa sijaintia ei tunneta. Koilasta ei tiedetä muutoinkaan juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Luettelointi perustuu pelkästään siihen, että kaupungilla tiedetään olleen Delfoin Python kisoihin liittynyt theorodokos. == Lähteet == Luokka:Antiikin Arkadian kaupungit
Koila

Koila (, ) voi viitata seuraaviin: * Koila, antiikin aikainen kaupunki Arkadiassa Kreikassa * Koila, antiikin aikainen alue Euboian rannikolla * Koila, antiikin aikainen kaupunki Traakian Khersonesoksella * Koila, kylä Kustavissa Suomessa
Melanpagos

Melanpagos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Aioliissa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä İzmirin maakunnan Emiralem Merkezin kaupunkia. == Maantiede == Melanpagos sijaitsi Aioliin etelälaidalla Hermos-joen laaksossa. Kaupungin akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi nykyisin nimellä Gökkaya tunnettu kukkula, joka sijaitsee nykyisen Amanara (Yamanlar) -vuoren pohjoisrinteessä. Erään löydetyn rajakiven mukaan Melanpagoksen poliksella oli yhteistä rajaa Herakleian poliksen kanssa. == Historia == Melanpagos oli olemassa arkaaisen kauden alusta hellenistisen kauden lopulle. Siitä ei ole kuitenkaan säilynyt mitään tietoja ajan kirjallisuudessa. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Melanpagos vaikuttaa syntyneen asutuksena pyhäkön ympärille. Persian vallan aikana kaupunki vaikuttaa toimineen linnoituspaikkana strategisesti merkittävän, Smyrnaan johtaneen tien varrella. Kaupunki hylättiin 100-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Rooman vallan alussa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Melanpagitēs (). Kaupungin nimi ei esiinny antiikin lähteissä sellaisenaan, vaan on johdettu tutkimuksessa etnonyymistä. == Rakennukset ja löydökset == Kaupungin paikalta on löydetty linnoitusmuurien, pyhäkön sekä muiden rakennusten osien jäänteitä. Varhaisimmat löydöt, jotka ovat aiolialaisia kapiteeleja, ajoittuvat arkaaiselle kaudelle noin vuosiin 540–520 eaa., ja liittyvät ilmeisesti johonkin pyhäkköön. Muurien osia on löydetty erityisesti kaupunkikukkulan itäsivulta. Myös useita kaupunkiin liittyviä hautoja on löydetty. Löydetyt rajakivet ajoittuvat hellenistiselle kaudelle ja kertovat tuon aikaisista rajariidoista. == Lähteet == Luokka:Aioliin kaupungit
Metapioi

Metapioi () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Eliissä Kreikassa. Sen tarkempaa sijaintia ei tunneta. Kaupungin nimeä ei tunneta sellaisenaan antiikin lähteistä. Sen sijaan tunnetaan vain kaupungin kansalaisista eräässä piirtokirjoituksessa käytetty etnonyymi Metapios (), jonka monikko Metapioi on. Mainittu piirtokirjoitus on 50-vuotinen ystävyyssopimus Anaitoin kaupungin kanssa. Tällaisen sopimuksen olemassaolo on ainoa peruste sille, että kaupunki on luettu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon. Mykeneläisaikaisista lineaari-B- kirjoituksista tunnetaan nimi Me-ta-pa, jonka on ehdotettu viittaavan samaan paikkaan. == Lähteet == Luokka:Antiikin Eliin kaupungit
Tapani Rytöhonka

Tapani Rytöhonka (8. tammikuuta 1964 Tyrnävä – 26. tammikuuta 2022 Tampere) oli suomalainen kuvataiteilija ja vapaa kirjoittaja. Tapani Rytöhonka oli piirtäjä. Hänen elämäntyönsä käsittää noin 1 500–2 000 tussi-, lyijy- ja värikynä- ja sekatekniikkapiirrosta. Töistä ei koskaan koottu Suomessa näyttelyä. Rytöhongan henkiseksi kotimaakseen mieltämässä Ranskassakin näyttelyitä oli vain jokunen. Muutto Ranskaan ei koskaan toteutunut. Kuvitustöitään Rytöhonka ei laskenut elämäntyöhönsä. Niistä hän piti huomionarvoisina vain avustajasuhdettaan Pahkasika-lehteen (1980–1996), omakustanteena julkaisemaansa ja vain Suur-Helsingin alueelle jakelemaansa Haistakaa V***u Comics -sarjakuvalehteä (2002–2006) ja Megafoni-verkkolehteen tekemäänsä Maammesarjaa (2006–2010). Vuosina 1977-1980 Rytöhonka toimitti punklehti Törkyä. Katolilainen Rytöhonka katsoi selvästi arvokkaimmaksi kirjalliseksi työkseen tekstit, jotka hän kirjoitti 2000-luvun alussa mm. International Movement We Are Church -liberaalikatolilaisen kattojärjestön Suomen osaston Katkirkon verkkosivuille. Artikkelien ja esseiden voidaan nähdä vaikuttaneen tuolloin Helsingin Katolisen Hiippakunnan piispaksi epäonnistuneesti nimetyn, ultrakonservatiivi Jozéf Wrobelin nimityksen perumiseen. Varsinkin myöhemmän kirjallisen työn keskeinen julkaisija oli Vartija-lehti. Rytöhongan pro gradu Tampereen yliopiston politiikan tutkimuksen laitokselle tutki itsenäisyyspäivän ns. Kuokkavieras- mielenosoituksia (2004). Teatterille Rytöhonka kirjoitti monologin Nakkimarssi (2008), jonka hänen äitinsä Seija Haarala esitti, puvusti ja ohjasi. 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen Rytöhonka toimi Tampereen kaupungin suonensisäisten huumeiden päivittäiskäyttäjien jatkohoidon vapaaehtoistyöntekijänä, kahdenkeskisenä tukihenkilönä. Amnesty Internationalin pitkäaikaisen rivi- ja pikavetoomusverkostojäsenyytensä hän lopetti vasta löydettyään täsmällisen avustuskohteen, Haitin Cyvadier'ssa koulua, terveyskeskusta ja leikkaussalilla varustettua sairaalaa ylläpitävän Friends of the Children of Haiti -järjestön.Friends of the Children of Haiti -järjestö. Tätä järjestöä hän avusti kuolemaansa saakka. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Suomalaiset musiikkikriitikot Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Nestane

Nestane ()Pausanias: Kreikan kuvaus 8.7.4 (kreik.) (engl. käännös). eli Nostia ()Stefanos Byzantionlainen: Ethnika 478.7. oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Arkadiassa Kreikassa. Se sijaitsi lähellä nykyisen Trípolin kunnan Nestánin kylää. == Maantiede == Nestane sijaitsi Peloponnesoksen niemimaan koillisissa keskiosissa noin kuusi kilometriä itään Mantineiasta. Nestanen akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi Argon pedion -nimisen tasangon laidalla ollut kukkula, joka yhdistyi sen idänpuoleiseen vuoreen matalamman, noin 350 metriä pitkän harjanteen välityksellä. Kukkula ja harjanne sijaitsevat heti nykyisen Nestánin kylän pohjoispuolella. Nestanen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. == Historia == Nestanen historiasta ei tiedetä paljoakaan. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Ainakin klassisen kauden loppupuolella 300-luvun eaa. puolivälissä Nestane vaikuttaa olleen Mantineian alaisuudessa ollut polis. Muulloin se vaikuttaa olleen Mantineiaan kuulunut kylä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Nestanios (). Pausanias sanoo Filippos II:n leiriytyneen sotajoukkoineen Nestaneen, mikä liittyy vuoden 338 eaa. tapahtumiin, ja että paikalla ollut lähde tunnettiin edelleen nimellä Filippion tämän vuoksi. Nykyinen Nestánin kylä, aiempi Tsipianá, on ottanut nimensä antiikin aikaisesta kaupungista vuonna 1927. == Rakennukset ja löydökset == Nestanen arkeologisen kohteen koko on noin 160 × 40 metriä. Akropolis on ollut linnoitettu noin vuodesta 370 eaa. lähtien. Paikalta on löydetty joitakin rakennusten jäänteitä sekä klassiselle ja hellenistiselle kaudelle ajoittuja keramiikan osia. Alakaupunki tai -kylä sijaitsi oletettavasti akropoliin itäpuolisella harjanteella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Arkadian kaupungit Luokka:Trípoli
Aubigny-la-Ronce

Aubigny-la-Ronce on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 26 kilometriä Beaunen kaupungista länteen. Kunnan alueella olevaa kivihiiliesiintymää hyödyntävä kaivostoiminta aloitettiin vuonna 1859. Esiintymän hyödyntäminen lopetettiin vuonna 1899. Toisen maailmansodan jälkeen kaivostoiminta aloitettiin uudestaan, mutta se jäi lyhytaikaiseksi. Tiedosto:2019-03_-_Puits_de_Roncevaux_-_27.jpg|Kaivoksen raunioita Tiedosto:2019-03_-_Puits_de_Roncevaux_-_01.jpg|Kuonakasa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Jepsonia

Jepsonia on rikkokasveihin kuuluva pieni kasvisuku, joka sisältää kolme lajia. Niillä on mukulamainen juuri, hammaslaitaiset lehdet ja syksyllä kukkiva viuhkokukinto. Jepsonia-suvun kasvit ovat endeemisiä Yhdysvaltojen Kaliforniassa ja Meksikon Baja Californiassa. == Lajit == * Jepsonia heterandra * Jepsonia malvifolia * Jepsonia parryi == Lähteet == Luokka:Rikkokasvit
Auxey-Duresses

Auxey-Duresses on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 9 kilometriä Beaunen kaupungista lounaaseen. Auxey-le-Petit’n kylässä oleva keskiaikainen Saint-Symphorienin kirkko on 1100-luvulta. Melinin kylässä sijaitsee 1500-luvun linna Château de Melin. Linna on viinitila, ja siellä on majoitustoimintaa. ==Viinintuotanto== Kunnan alueella on viljelty viiniä jo 200-luvulta lähtien. Se sijaitsee Côte de Beaunen viinintuotantoalueella, ja siellä tuotetut viinit saavat käyttää Auxey-Duresses (AOC) laatumerkintää. Tiedosto:Auxey-le-Petit_Saint- Symphorien_718.jpg|Saint-Symphorienin kirkko Tiedosto:Melin_Château_1.jpg|Château de Melin ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Pikkumatara

Pikkumatara (Galium trifidum) monivuotinen mataroiden sukuun kuuluva kasvi. Se on pienikokoinen vain 5–25 cm korkea. Sen varsi on nelisärmäinen, ohut, rento ja karhea. Sillä on kiehkurassa 4 lehteä, jotka ovat 5–15 mm pitkiä ja tylppäkärkisiä. Se tekee niukasti pieniä valkoisia kolmiliuskaisia kukkia, joiden heteenponnet ovat keltaiset. Pikkumataraa kasvaa laajasti Pohjois- Amerikassa, Euroopassa ja Aasiassa. Suomessa se on melko yleinen koko maassa. Pikkumatara viihtyy monenlaisilla merien, järvien ja jokien rannoilla sekä soilla. == Alalajit == Tällä hetkellä tunnistetaan viisi alalajia (helmikuu 2022): * Galium trifidum subsp. brevipes (Fernald & Wiegand) * Galium trifidum subsp. columbianum (Rydb.) * Galium trifidum subsp. halophilum (Fernald & Wiegand) * Galium trifidum subsp. subbiflorum (Wiegand) * Galium trifidum subsp. trifidum == Lähteet == Luokka:Matarat
Lighthouse X

Lighthouse X oli tanskalainen popyhtye, jonka muodostivat Søren Bregendal, Johannes Nymark ja Martin Skriver. Yhtyeen debyyttisingle Kærligheden kalder julkaistiin 13. lokakuuta 2014. Yhtye julkaisi EP-levyn Lighthouse X vuonna 2015.https://music.apple.com/dk/album/lighthouse-x/963392721 13\. helmikuuta 2016 yhtye voitti tanskalaisen Dansk Melodi Grand Prix -laulukilpailun kappaleella Soldiers of Love ja tuli näin valituksi Tanskan edustajaksi vuoden 2016 Eurovision laulukilpailuun. Yhtye kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 12. toukokuuta ja sijoittui semifinaalin 17:nneksi eli toiseksi viimeiseksi eikä päässyt finaaliin. Yhtye ilmoitti hajoavansa elokuussa 2016. Yhtyeen viimeinen esiintyminen tapahtui Kööpenhaminan pridessa 17. elokuuta. == Diskografia == === EP:t === Nimi Tiedot Lighthouse X * Julkaistu: 16. helmikuuta 2015 * Levy-yhtiö: North-East Production * Formaatti: digitaalinen lataus === Singlet === Nimi Vuosi Listasijoitus Albumi Tanska (Tracklisten) "Kærligheden kalder" 2014 37 Lighthouse X "Hjerteløst" 2015 — "Nattens gløder" — "It's a Brand New Day" — "Home" — "Soldiers of Love" 2016 12 == Lähteet == *https://eurovision.tv/participant/lighthouse-x ===Viitteet=== Luokka:Tanskalaiset popyhtyeet Luokka:Tanskan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2016 euroviisuedustajat
Tapio Lehto (teollisuusneuvos)

Frans Tapio Lehto (19. syyskuuta 1925 Hanko – 4. helmikuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen kemisti ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Lehdon vanhemmat olivat ylikonemestari Frans Oskar Lehto ja Hilja Alina Kataja ja puoliso vuodesta 1953 Lilja Ester Nordström. Lehto tuli ylioppilaaksi vuonna 1946 Porin suomalaisesta yhteislyseosta, jatkosotaan osallistuttuaan. Hän valmistui kemia pääaineenaan filosofian kandidaatiksi Turun yliopistosta 1953 ja meni töihin Kupittaan Savi -yhtiön laboratorion päälliköksi. Sieltä hän siirtyi vuosikymmenen lopulla muoviasiantuntijaksi Paraisten Kalkkivuori -yhtiöön, myöhemmiltä nimiltään Paraisten Kalkki ja Partek. Vuonna 1961 Lehdosta tuli yhtiön Lappeenrannassa vuorivillaa valmistaneen tehtaan päällikkö ja yli-insinööri, 1968 yhtiön markkinointijohtaja ja 1969 tämän ohella myös yhtiön kalkki- ja sementtiyksikön johtaja. Vuodesta 1973 hänen tehtävänimikkeensä oli rakennustarvikeryhmän johtaja ja vuodesta 1978 rakennusaineteollisuuslohkon johtaja. Hän oli 1980–1985 yhtiön esikuntatoiminnoista vastaava johtaja aina eläköitymiseensä saakka. Eläkkeellä ollessaan Lehto toimi rakennusalan projektien konsulttina. Teollisuusneuvoksen arvonimen Lehto sai vuonna 1982. Sotilasarvoltaan hän oli reservin luutnantti.Kuka kukin on 1978, s. 511. Viitattu 1.2.2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kemistit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Tristan Corbière

Tristan Corbière, alun perin Edouard-Joachim Corbière, (1845–1875) oli ranskalainen runoilija. Hän kuuluu Paul Verlainen luetteloon poètes maudits ('kirotut runoilijat'), millä Verlaine tarkoittaa saman nimisessä artikkelissaan kuutta vähälle tunnustukselle jäänyttä kirjailija. Corbière on edelleen jäänyt vähälle huomiolle, ja syynä on Jussi Pentikäisen mukaan käännöstön puute. Corbière ainoa runokokoelma on Les amours jaunes (1873), jonka nimestäkään eivät englannintajat ole päässeet yksimielisyyteen. ==Suomennetut runot== Runot ovat teoksesta Les Amours jaunes, 1873 * Rondel, suom. Harri Roussi. Julkaisussa Sieppari 2014; nro 1Tristan Corbière, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta 28.1.2022, viitattu 1.2.2022 * A un Juvénal de Lait, suom. Jussi Pentikäinen. Julkaisussa Parnasso 1/2022 s. 34–35 (runo ranskaksi ja suomeksi) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1875 kuolleet
Mattokymppi

Mattokymppi on keskisuomalainen perheomisteinen mattojen erikoisliike ja maahantuoja. Mattokympin tarina alkoi 1975 omassa mattokutomossa. Nykyään Mattokympillä on viisi omaa mattojen erikoisliikettä Helsingissä, Espoossa, Vantaalla, Tampereella ja Jyväskylässä sekä laaja jälleenmyyjäverkosto ympäri Suomen. == Historia == === 1975-1976 === * Mattokauppa alkaa Pietarsaaren torilta. Kesälauantain mattoja myytiin suoraan torilla. Vuonna 1976 oma mattokutomo avattiin yhden kutojan voimin. Parhaimmillaan kutomo työllisti 30 työntekijää. Kutomon yhteydessä toimi myös oma värjäämö. === 1991 === * Mattojen vähittäismyynti aloitettiin Mattokympin nimissä. Toiminta aloitettiin Äänekoskella, josta se siirtyi vielä samana vuonna Jyväskylän Kirriin. === 2000 === * Mattokympin Jyväskylän myymälä muuttaa Palokan kotikeskukseen === 2005 === * Mattokymppi avaa myymälän Kotkan Karhulaan === 2009 === * Mattokymppi avaa myymälän Vantaan porttipuistoon === 2021 === * Mattokymppi avaa verkkokaupan www.mattokymppi.fi == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Mattokympin kotisivut * Jyväskyläläinen mattoliikeketju palvelee viittomakielisiä asiakkaita heidän äidinkielellään Keskisuomalainen 2021 Luokka:Matot Luokka:Suomalaiset vähittäiskaupan yritykset Luokka:Suomalaiset perheyritykset
Mens sana in corpore sano

Mens sana in corpore sano on latinankielinen sanonta, joka tarkoittaa ”terve sielu terveessä ruumiissa”. == Alkuperä == Sanonnan isä on roomalainen satiirikko Juvenalis (n. 60–135). Hän pohtii eräässä heksametrimittaisessa runossa, kannattaako ihmisen rukoilla jumalilta yhtään mitään, koska nämä tietävät paremmin. Juvenalis päätyy siihen, että jos jotain haluaa rukoilla, kannattaa pyytää ruumiillista terveyttä ja maltillista, rohkeaa mieltä: orandum est ut sit mens sana in corpore sano (). == Merkitys ja käyttö == Sanontaa käytetään nykyaikana viittaamaan siihen, että kun ihminen pitää huolta kehostaan, mielikin pysyy virkeämpänä. Muitakin merkityksiä lauseelle on annettu: mielenterveyden ohella on tärkeää hoitaa fyysistä terveyttä; opinnoissa ei saa laiminlyödä fyysisen kunnon ylläpitoa. == Lähteet == Luokka:Latinankieliset fraasit Luokka:Lentävät lauseet
Jepsonia heterandra

Jepsonia heterandra on harvinainen kukkiva kasvilaji rikkokasvien heimossa. Se on endeeminen Sierra Nevadan keskiosan juurella kasvavissa metsissä. Jepsonia heterandra on pieni monivuotinen kasvi, jolla on haarautuva varsi sekä kaksi tai kolme lehteä. Litteät, vihreät lehdet ovat pyöreitä tai munuaisenmuotoisia. Kasvi kukkii syksyisin tuottaen useita punertavia kukkia. Hedelmä on vaaleanvihreä tai -punainen ja punaraitainen kota. == Lähteet == Luokka:Rikkokasvit
Hevosmaailma

Hevosmaailma on suomalainen raviurheiluun ja ratsastukseen keskittynyt urheilulehti. Lehteä julkaisee Karprint Oy. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset hevosurheilulehdet
Värigunnera

Värigunnera (Gunnera tinctoria) on gunnerakasveihin kuuluva monivuotinen, jättikokoinen ruoho. Laji on kotoisin Etelä-Amerikasta, Patagonian Andeilta. Sitä esiintyy vieraslajina Isossa-Britanniassa, Ranskassa, Azoreilla ja Kaliforniassa.Värigunnera (Gunnera tinctoria). Vieraslajit.fi Viitattu 1.2.2022. Värigunneralla on enintään 3,5 metriä pitkä ja vankka vaakajuurakko, jonka avulla kasvi muodostaa tiheitäkin kasvustoja. Lehdet kasvavat raparperimaisina kimppuina. Piikikkään lehtiruodin päässä on lehtilapa, joka on jopa kaksi metriä leveä, pyöreähkö, kurttuinen, nahkamainen ja puoliksi sormiliuskainen. Kukinto on jopa metrin korkea, pystykasvuinen, isolta kävyltä vaikuttava. Se koostuu sadoistatuhansista pienistä vihertävistä kukista, joista kehittyy kahden millimetrin kokoinen pitkulainen, punaisen luumarja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Värigunnera – Gunnera tinctoria Luokka:Gunnerakasvit
Kiinantalipuu

Kiinantalipuu eli talipuu (Triadica sebifera) on tyräkkikasveihin kuuluva koristekasvina käytetty puulaji. Puun lehdet ovat vinoneliömäisiä–soikeita, lehtilapa on 2,5–6 senttimetriä pitkä, ehytlaitainen ja pitkäsuippuinen. Terttumaiset kukinnot ovat 3–35 cm pitkiä ja kukat keltavihreitä. Hedelmät ovat kypsinä mustia ja niiden sisällä on kolme siementä, joita peittää valkea, vahamainen siemenvaippa.Kiinantalipuu (Triadica sebifera). Vieraslajit.fi Viitattu 1.2.2022. Kiinantalipuu kasvaa alkuperäisenä Kiinassa, Koreassa, Japanissa ja Vietnamissa. Sitä esiintyy myös vieraslajina muun muassa Yhdysvaltojen eteläosassa.Plants of the World Online: Triadica sebifera (L.) Small Viitattu 1.2.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kiinantalipuu – Triadica sebifera Luokka:Tyräkkikasvit Luokka:Puut
Jepsonia malvifolia

Jepsonia malvifolia on harvinainen rikkokasveihin kuuluva kukkiva kasvi. Sitä tavataan vain Kalifornian Kanaalisaarilla ja Guadalupe-saarella Baja Californian edustalla. Se kasvaa paljailla kivi- ja savimailla Kanaalisaarten chaparral- ja pensaikkorinteillä. Tämä pieni monivuotinen ruoho tuottaa kaksi tai kolme lehteä tasaisesta kukintovarresta. Vihreät lehdet ovat pyöreitä tai munuaismaisia. Kasvi kukkii syksyllä ja muodostaa kukinnon korkeaan kantaan. Pienissä kukissa on punasuoniset valkoiset, kellertävät tai vaaleanpunaiset terälehdet. Hedelmä on kullanruskea raidallinen, vihertävä kota. == Lähteet == Luokka:Rikkokasvit
Jepsonia parryi

Jepsonia parryi on harvinainen rikkokasveihin kuuluva kukkiva kasvilaji. Tämä pieni piilotalvehtija kukkii hetken syksyn aikana ja sillä on usein vain yksi lehti, joka voi ilmestyä maan yläpuolelle kukinnan jälkeen tai sen aikana. Laji on kotoisin Etelä-Kalifornian ja Baja Californian rannikolta ja sisämaan kukkuloilta. == Kuvaus == Jepsonia parryi on pieni, monivuotinen ruoho, joka kasvaa maanalaisesta, paksusta juuresta. Kasvin varsi on haarautumaton, munanmuotoinen tai harvoin pallomainen. Tyypillisesti kasvia kohden syntyy keskimäärin vain yksi lehti, mutta jos tämä lehti vahingoittuu, sen tilalle voi kehittyä toinen. Lehti on pyöreä tai munuaismainen. Kukinta-aika on lokakuusta helmikuuhun, jolloin kasvaa yleensä 3–28 cm korkea, kalju, ruskea varsi, jossa on pieni, alle neljän kukan kukinto. Pienten kukkien terälehdet ovat ruskeita tai purppuransuonisia. Lehdet nousevat tyypillisesti kukinnan päätyttyä, vaikka jotkut ilmestyvät ennen sitä. Hyvin kuivina vuosina lehtiä ei välttämättä muodostu ollenkaan. Tämä laji tuottaa vähiten kukintoja per kasvi ja vähiten kukkia per kukinta Jepsonia-suvussa. Sillä on myös suvun lyhin kukinta-aika. Tämä laji on heterostylinen, mikä tarkoittaa, että kukkien emien vartalot ovat eripituisia. Heterostylia saattaa vaikeuttaa pölytystä. Tämän kasvin pölyttäjiä ovat kukkakärpäset ja mehiläiset. == Taksonomia == Charles C. Parry keräsi tämän kasvin ensimmäisen kerran San Diegon ja San Luis Reyn kylän välillä vuonna 1850. John Torrey kuvasi tämän lajin nimellä Saxifraga parryi vuonna 1859. Torrey kutsui tätä kasvia "merkittäväksi lajiksi" vertaamalla sitä keijunkukkiin. Torreyn kuvaus oli kattava, mutta sisälsi useita virheitä, kuten vihjauksen lehtien kuihtumisesta kukkien ilmestymisen jälkeen ja että yksittäisissä kasveissa voisi olla sekä pitkiä että lyhyitä kukkia. Vuonna 1896 John K. Small nimesi Saxifraga parryin myöhemmin nykyiseksi Jepsonia parryiksi erottaen sen kukinto-ominaisuuksiensa vuoksi lehtirikoista. Small nimesi Jepsonia-suvun Willis Linn Jepsonin mukaan. == Levinneisyys ja elinympäristö == Laji on levinnyt sekä Yhdysvalloissa että Meksikossa, joissa sitä tavataan Kalifornian ja Baja Californian osavaltioissa. Kaliforniassa tätä lajia tavataan kaukana etelärannikolla ja Peninsular Ranges -vuoristoalueella. Baja Californiassa tätä kasvia löytyy harvoin El Rosarion eteläpuolelta Tijuanan läheisyydestä sekä viereiseltä Coronadosaarelta. Tämä kasvi elää yleensä pensaikkoisilla kivi- tai savirinteillä, jotka ovat usein pohjoiseen päin ja yleensä alle 1100–1200 merenpinnan yläpuolella. Sitä esiintyy toisinaan myös runsailla tasangoilla tai varjoisilla kalliohalkeamilla, joilla Tyynimeri vaikuttaa voimakkaasti elinympäristön ilmastoon. == Lähteet == Luokka:Rikkokasvit
Jong Su-hyon

Jong Su-hyon (; s. 10. lokakuuta 1996) on pohjoiskorealainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän pelasi Korean naisten jääkiekkomaajoukkueessa Pyeongchangin olympialaisissa 2018. == Lähteet == Luokka:Pohjoiskorealaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Soanjärvi

Soanjärvi () on Venäjällä Karjalan tasavallan Suojärven piirissä sijaitseva järvi, jonka laskujoki Soanjoki laskee Jänisjärveen. == Maantietoa == Soanjärvi on 2,4 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 100 hehtaaria. Järven rantaviiva on mutkitteleva ja sillä onkin kolme järvenosaa. Järven haarautuvia pohjoisosia erottaa pitkä pohjoisesta etelään työntyvä niemi, jonka eri puolille jää itäinen ja läntinen lahti. Järven keskiosassa sijaitsee salmi tai kapeikko, jonka eteläpuolelle jää koukkumainen lahti eli järven eteläosa. Järvestä otetuista satelliittivalokuvista näkyy järvialueella runsaasti sekä lähes puutonta suoaluetta että metsäsaarekkeita. Kuitenkin myös vanhoissa suomalaiskartoissa on samanlainen rantaviiva, joten ne ovat järven pysyviä muotoja. Järvi on toiminut tukinuitossa yhtenä uittoväylänä, joten tämä toiminta on voinut vaikuttaa järven rantojen kasvillisuuteen . Soanjoen luusua on kasvamassa umpeen ja virtaavalle vedelle on jäänyt kapea vesiväylä. Järven eteläosan länsirantaan ja pohjoisosan läntiseen lahteen tule lähialueelta purot. Järvellä ei vaikuta olevan asutusta, mutta järven luusuassa on sijainnut joskus talo. Järven ohittaa sen länsipuolella kulkeva pieni tie, joka alkaa Soanlahdelta ja johtaa pohjoiseen. Soanlahden pieni kylä sijaitsee siellä 11 kilometrin päässä. == Historiaa == Järven historia on kiinteässä yhteydessä Soanjoen historian kanssa. == Vesistösuhteita == Soanjärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma- alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa se kuuluu Soanjoen valuma-alueella Jänisjärven lähialueeseen. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen. Soanjärvi on Soanjoen lähdejärvi, mutta järven oma valuma-alue on varsin laaja. Valuma-alueeseen sisältyy useita siihen laskevien purojen järviä tai lampia. Idästä tulee lyhyt puro Tyrämöjärvestä (Тюрямёярви, Tjurjamojarvi). Järveen laskee ympärillä sijaitsevista lammista pieniä puroja. Lampia ovat esimerkiksi Mustalampi (Мусталампи) ja Juntinlampi (Юнтинлампи). Pohjoisesta tulee puro Pertinjärvestä (noin 110 hehtaaria). Muut purot ovat järvettömiä ja lyhyitä. Soanjoki laskee ensin yhdeksän kilometriä etelään päin, kääntyy sitten kohti länttä, jatkaa yhdeksän kilometriä sinne päin ja se laskee Soanlahdella Pieneen Jänisjärveen. == Lähteitä == === Huomioita === === Viitteet === Luokka:Soanjoen valuma-alue Luokka:Suojärven piiri Luokka:Luovutettujen alueiden järvet