EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
S/S Sirius

S/S Sirius oli ruotsalainen vuonna 1889 Englannissa rakennettu rahtilaiva, joka ajoi navigointivirheen vuoksi karille 16. joulukuuta 1944 Säpin saaren lähistöllä ja jäi hylyksi. Sirius oli rakennettu Englannissa vuonna 1889. Sen nimi oli aluksi Deddington, mutta vuonna 1899 se myytiin tanskalaiselle Dannebrog-varustamolle ja nimeksi vaihtui Frederiksborg. Vuonna 1914 laiva siirtyi tanskalaiselle Orion-varustamolle, ja samalla se sai uuden nimen Sirius. Omistaja vaihtui vielä vuonna 1924, kun laiva myytiin Ruotsiin Iris- varustamolle. Aluksen vetoisuus oli 1 833 brt, pituus 85 ja leveys 12 metriä. Voimanlähteenä oli 900 hevosvoiman trippelihöyrykone, jolle tuotti höyryn kaksi höyrykattilaa. Sirius oli lähtenyt kivihiililastissa Ruotsin Sundsvallista puolenpäivän aikaan 15. joulukuuta kohti Mäntyluotoa, ja se otti kurssin kohti Kaijakarin majakkaa. Seuraavan päivän aamuna vallitsi merellä voimakas lumipyry, ja noin yhdeksän aikaan aamulla havaittiin aluksen vasemmalla puolella maata. Aluksen päällikkö uskoi sen olevan Kaijakari. Alus jatkoi täydellä vauhdilla eteenpäin, kunnes noin 20 minuutin kuluttua se sai pohjakosketuksen ja alkoi vuotaa. Laiva oli jäänyt kiinni karille keskiosastaan, ja lumipyryn hieman hellittäessä nähtiin perän vasemmalla puolella metsäinen Säpin saari, jonka keskellä kohosi majakka. Alus oli ajautunut kuusi merimailia etelään oikealta kurssilta. Puolenpäivän aikaan höyryä ei enää saatu dynamon ja pumppujen pyörittämiseen, ja vedenpinta aluksen sisällä kohosi koko ajan samalla, kun laiva kallistui vasemmalle kyljelleen. Kello kolmen aikaan iltapäivällä perämies ja viisi muuta miehistön jäsentä lähtivät pelastusveneellä hakemaan apua, ja illalla koko miehistö tavaroineen evakuoitiin paikalle tulleeseen Säpin luotsiveneeseen ja laivan omaan pelastusveneeseen. Heidät kuljetettiin tämän jälkeen Reposaareen. Seuraavana päivänä aluksen päällikkö ja perämiehet palasivat hylylle pelastushinaaja Poseidonilla. Laivan runko oli yön aikana murtunut, ja sen höyrykoneet ja kattilat olivat irronneet kiinnityksistään, joten laivan pelastaminen ei enää onnistunut. Karille jäänestä hylystä pelastettiin hiililasti kesällä 1945 ja myöhemmin myös laivan koneet sekä toinen höyrykattila. Laivan kansilastina olleet tyhjät klooritynnyrit olivat jo aiemmin ajautuneet rantaan, josta niitä oli kerätty talteen. Itse hylyn runko purettiin vähitellen kappaleiksi niin, että lopulta siitä jäi jäljelle vain pohjaosa ja toinen höyrykattila. Porin Urheilusukeltajat löysivät nämä jäänteet vuonna 1992. == Lähteet == * Seppo Salosen merihistoriasivut: Höyrylaiva Siriuksen lumimyrsky Luokka:Selkämeren hylyt Luokka:Höyrylaivat Luokka:Laivaonnettomuudet Suomessa Luokka:Vuoden 1944 onnettomuudet Luokka:1940-luvun onnettomuudet Suomessa Luokka:Satakunnan historia
Apollon (Formula 1 -talli)

Apollon oli sveitsiläinen Formula 1 -talli, joka osallistui ainoastaan yhteen osakilpailuun kaudella . Tallin autossa oli Ford Cosworth -moottori ja Goodyearin renkaat. Kilpakuljettajana oli sveitsiläinen Loris Kessel. Italian GP päättyi Apollonin osalta jo karsintaan. ==Tilastot ja saavutukset F1-sarjassa== (avain) Vuosi Malli Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 Pisteet Sijoitus 1977 Apollon Fly - FWRC Ford Cosworth V8 ARG BRA RSA USW ESP MON BEL SWE FRA GBR GER AUT NED ITA USA CAN JPN 0 — Loris Kessel DNQ ==Lähteet== Luokka:Sveitsiläiset Formula 1 -tallit Luokka:Formula 1 -valmistajat
Kiilahihna

pienoiskuva|Konetta kiilahihnan välityksellä pyörittävä oikosulkumoottori.|alt= Kiilahihna (V-belt) on John Gatesin 1917 kehittämä poikkileikkaukseltaan kiilamainen (tasasivuinen puolisuunnikas), tehonsiirtoon käytettävä hihnalenkki.Gates Corporation history Kiilahihnoja käytetään yleisesti teollisuudessa, erilaisissa koneissa ja autoissa. == Toimintaperiaate == Kiilahihnassa tehonsiirtoon tarvittava kitkavoima syntyy hihnan kylkien puristuessa hihnapyörää vasten. Kapean kiilahihnan pintoihin syntyvä puristusvoima on liki puolitoistakertainen lattahihnan puristusvoimaan nähden. Kiilahihnassa on lattahihnaan verrattuna paljon kumia täyteaineena, joten paino/lujuus -suhde ja maksimi kehänopeus jäävät hieman lattahihnan vastaavia arvoja alhaisemmiksi. Mikäli on tarvetta akselien tahdistukselle, pitää käyttää hammashihnaa.Kivioja: Koneenosat; Otatieto Oy 2003; Sivu 78: Kiilahihnat Sähkömoottorin tai muun vastaavan tehonlähteen akselille asennetaan ensiöpyörä jonka kehälle on sorvattu kolmionmuotoinen hihnan poikkileikkausta vastaava ura. Käytettävän laitteen hihnapyörässä on vastaava kolmiomainen ura. Hihnapyörien halkaisijaa säätelemällä voidaan vaikuttaa laitteiden kierrosnopeuksien suhteeseen, eli hihnakäytön välityssuhteeseen - tällöin kyseessä on CVT-vaihteisto.http://auto.howstuffworks.com/cvt2.htm auton CVT-vaihteisto kiilahihnalla == Kiilahihnan kireys == Hihnan kireys mitataan painamalla hihnaa sen juoksupyörien välin keskikohdasta määrätyllä newtoneissa mitattavalla voimalla, ja mittaamalla painuman syvyys. Mitattua painuman arvoa verrataan valmistajan ilmoittamaan arvoon. Jos painuma on liian syvä, hihna on löysällä, jos taas liian matala, hihna on liian kireällä. Kiilahihnan kireyttä voidaan säätää muuttamalla kyseisten akseleiden välisiä etäisyyksiä tai muuttamalla toisen akselipyörän leveyttä lisälevyjen avulla. Akselipyörän leveyttä muuttaessa hihna on löysällä, kun pyörän leveys on suuri (hihna on akselipyörän pohjalla), ja hihna on kireällä, kun pyörän leveys on pieni (hihna pyörii akselipyörän kehällä). Hihnan optimaalinen kireys voidaan laskea, kun tiedetään siirrettävä teho, moottorin ja käytettävän laitteen tyyppi, välityssuhde ja sallittu akselin kuormitusvoima.Kivioja: Koneenosat; Otatieto Oy 2003; Sivu 110: Hihnakäytön mitoittaminen sallitun kiristysvoiman avulla Hihnan kiristysvoima aiheuttaa laakerikuormituksen ja samalla siirtää tehoa. Sen vuoksi on tärkeää, että hihnan kireys on oikea - liian kireä hihna aiheuttaa nopeaa mekaanista kulumista, ja liian löysällä hihnalla ei riitä puristusvoima, eli se luistaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kentso hihnalaskuri - Hihnalaskuri, jonka avulla voi määritellä hihnan pituuden kun tietää akselivälin ja hihnapyörän halkaisijan. Luokka:Voimansiirto
Jättiläisnaisen hyökkäys (vuoden 1958 elokuva)

Jättiläisnaisen hyökkäys (Attack of the 50 Foot Woman) on vuonna 1958 ensi- iltansa saanut tieteiselokuva. Elokuvan on ohjannut Nathan Juran ja pääosassa on Allison Hayes. == Juoni == Elokuva kertoo rikkaasta Nancy Fowler Archerista. Nancyn mies Harry pettää Nancyä, nuoren Honeyn kanssa. Eräänä iltana Nancyn ollessa ajelulla, keskelle tietä laskeutuu suuri avaruusalus. Aluksesta nousee jättiläismies, jolloin Nancy ajaa pois paikalta. Poliisit eivät usko Nancyn tarinaa jättilläisestä, eikä liioin Nancyn mieskään. Niinpä Nancy saa suostuteltua miehensä mukaansa etsimään alusta. Lopulta pari löytää aluksen, mutta jättiläinen sieppaa Nancyn. Poliisit aloittavat Harryn johdolla Nancyn etsinnän ja lopulta löytävät hänet. Jotakin erikoista Nancylle on tapahtunut, sillä hän alkaa kasvaa hiljalleen yhä suuremmaksi. Lopulta Nancystä kasvaa samankokoinen kuin jättiläisestä, joka hänet sieppasi. Nancy löytää miehensä Honeyn luota, tappaa Honeyn raivoissaan ja ottaa Harryn mukaansa. Raivon vallassa Nancy alkaa tuhota kaupunkia. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1958 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat
Gavino Matta

Gavino Matta (9. kesäkuuta 1910 - 20\. tammikuuta 1954) oli italialainen nyrkkeilijä. Hän voitti hopeaa Berliinin 1936 olympialaisten kärpässarjassa (alle 50,8 kg) voitettuaan puolivälierissä Belgian Raoul Degrysen ja välierissä Yhdysvaltain Louis Daniel Laurian sekä hävittyään finaalissa Saksan Willy Kaiserille. ==Lähteet== * * Gavino Matta Sports Reference LLC Luokka:Italialaiset nyrkkeilijät Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Verenpunainen aurinko

Verenpunainen aurinko (Soleil rouge tai Red Sun) on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut lännenelokuva. Elokuvan ohjasi Terence Young. Pääosissa ovat Charles Bronson ja Ursula Andress. Elokuva kertoo kahdesta rosvosta, Linkistä ja Gauchista, jotka suunnittelevat junan ryöstöä joukkoineen. Junassa on myös Japanin suurlähettiläs joka vierailee ensimmäistä kertaa Yhdysvalloissa. Hänellä on mukanaan erittäin arvokas samuraimiekka, joka on lahja Yhdysvaltojen presidentille. Link ja Gauch ryöstävät junan matkustajilta rahat ja kaikki arvoesineet – mukaan lukien kallisarvoisen samuraimiekan. Gauch kuitenkin pettää Linkin ja tämän joukot ottaen rahat ja miekan itselleen. Raivostunut Link päättää lähteä Gauchin perään ja saa suurlähettiläältä avukseen tämän samurai-henkivartijan Kurodan. Tämä erikoinen kaksikko lähtee jäljittämään Gauchia ja arvokasta miekkaa. == Rooleissa == ==Arvioita== Helsingin Sanomien Pertti Avola kiteytti elokuvan vuonna 1985 tunkkaiseksi eurowesterniksi, jossa ei ole paljon tyyliä eikä tunnelmaa. Hänestä Youngin ohjaus on löysää ja pääroolit Mifunea lukuun ottamatta tylsiä. Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo ”kansojen kohtaamisen” jäävän Verenpunaisessa auringossa horjuvaksi ja ulkokultaiseksi ja antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever -elokuvaoppaalta ”naurettava ja tylsä” elokuva saa kaksi tähteä neljästä.Red Sun, VideoHound’s Golden Movie Retriever. Gale, 2008. Haettu 15.11.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen). ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1971 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset lännenelokuvat Luokka:Vuoden 1971 italialaiset elokuvat Luokka:Italialaiset lännenelokuvat Luokka:Terence Youngin ohjaamat elokuvat
Rand

Rand voi tarkoittaa seuraavia: ==Sukunimi== * Austin L. Rand (1905−1982), kanadalainen eläintieteilijä * Ayn Rand (oik. Ayn Rand O'Connor, alk. Alisa Zinovjevna Rozenbaum, 1905-1982), venäläis-yhdysvaltalainen kirjailija ja filosofi * Mary Rand (o.s. Bignal, s. 1940), brittiläinen yleisurheilija * Max Rand (1942–1992), suomalainen toimittaja ==Etunimi== * Rebecca Rand Kirshner, yhdysvaltalainen tv-käsikirjoittaja ja tuottaja * Rand Paul (oik. Randal Howard Paul, s. 1963), yhdysvaltalainen poliitikko ==Muita== *Witwatersrand, myös Rand, vuoristo Etelä-Afrikassa *Etelä-Afrikan randi (, ), Etelä-Afrikan rahayksikkö ==Katso myös== * RAND Corporation, yhdysvaltalainen ajatushautomo * Krugerrandi (), eteläafrikkalainen kultaraha * Rand Daily Mail, eteläafrikkalainen sanomalehti
The Fabulous Johnny Cash

The Fabulous Johnny Cash on countrylaulaja Johnny Cashin kolmas albumi. Albumi nauhoitettiin vuonna 1958 ja julkaistiin tammikuussa 1959. Albumin tuottivat Al Quaglieri ja Don Law, ja sen julkaisi Columbia Records -levy-yhtiö. Albumista julkaistiin vuonna 2002 uusintapainos, jossa on mukana kuusi ylimääräistä kappaletta. ==Kappaleet== == Lähteet == * Amazon.com: The Fabulous Johnny Cash == Aiheesta muualla == * Luokka:Johnny Cashin albumit Luokka:Vuoden 1959 albumit
Embassy Hill

Hill oli brittiläisen kaksinkertaisen Formula 1 -maailmanmestari Graham Hillin perustama F1-talli. Talli kilpaili sarjassa kausina – saavuttaen kolme MM- pistettä. ==Historia== Tallin historia alkoi vuonna 1972, kun vaikeista ja kohtalaisista kausista kärsinyt Graham Hill perusti omaa nimeään kantavan tallin Formula 2 -sarjaan. Brabham valmisti autot ja sponsorina toimi Jägermeister. Kaudella 1973 Hill ilmoitti tallinsa Formula 1 -sarjaan, hankki sponsoriksi Embassy-savukefirman ja ajoi itse Shadow-tallin autolla kahdessatoista kilpailussa, joista hän menestyi parhaiten Belgian GP:ssa ollen yhdeksäs. Kausi toi mukanaan tallille Lolan valmistamat autot. Hill myös palkkasi talliinsa muita kuljettajia itsensä lisäksi. Guy Edwards ajoi kymmenessä kilpailussa ollen parhaimmillaan seitsemäs Ruotsin GP:ssa, jossa Hill oli kuudes. Saksalainen Rolf Stommelen ajoi kauden neljässä viimeisessä kilpailussa, joissa hän oli parhaimmillaan 11. sijalla. Myös Peter Gethin ajoi yhdessä kilpailussa, jossa hän keskeytti. Kaudeksi 1975 talli kehitti Lolan autosta oman GH1-mallin, jolla Tony Brise ja Alan Jones saavuttivat kolme MM- pistettä. Tallin hyvät tulevaisuuden näkymät romuttuivat kuitenkin marraskuussa 1975, kun tallin väki oli palaamassa Ranskasta ajetuista testeistä ja Hillin ohjaama lentokone putosi sumuisella säällä maahan Lontoon lähellä. Kaikki koneessa olleet kuolivat, mukaan lukien Hill ja Brise. ==Formula 1-tulokset== Vuosi Valmistaja Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 Pisteet Sijoitus Shadow DN1 Ford V8 ARG BRA RSA ESP BEL MON SWE FRA GBR NED GER AUT ITA CAN USA - - Graham Hill Kesk. 9 Kesk. Kesk. 10 Kesk. NC 13 Kesk. 14 16 13 Lola T370 Ford V8 ARG BRA RSA ESP BEL MON SWE NED FRA GBR GER AUT ITA CAN USA - - Graham Hill Kesk. 11 12 Kesk. 8 7 6 Kesk. 13 13 9 12 8 14 8 Guy Edwards 11 Kesk. DNQ 12 8 7 Kesk. 15 DNS DNQ Peter Gethin Kesk. Rolf Stommelen Kesk. Kesk. 11 12 Ford V8 ARG BRA RSA ESP MON BEL SWE NED FRA GBR GER AUT ITA USA 3 11\. Lola T370 Graham Hill 10 12 DNQ DNQ Lola T370 Rolf Stommelen 13 14 Lola T371 Rolf Stommelen 7 GH1 Rolf Stommelen Kesk. 16 Kesk. GH1 Vern Schuppan Kesk. GH1 Alan Jones 13 16 10 5 GH1 François Migault NC Kesk. GH1 Graham Hill DNQ GH1 Tony Brise Kesk. 6 7 7 15 Kesk. 15 Kesk. Kesk. ==Huomioita== ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset Formula 1 -tallit Luokka:Formula 1 -valmistajat
Miekkailu kesäolympialaisissa 1980

Moskovan kesäolympialaisissa 1980 miekkailussa kilpailtiin kahdeksassa lajissa. Miehet kilpailivat sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa kalvalla, säilällä ja floretilla. Naiset kilpailivat sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa floretilla. ==Mitalistit== Laji: Kultaa: Hopeaa: Pronssia: Miesten floretti Vladimir Smirnov Pascal Jolyot Aleksandr Romankov Miesten floretin joukkuekilpailu Didier Flament Pascal Jolyot Frédéric Pietruszka Philippe Bonnin Bruno Boscherie Aleksandr Romankov Vladimir Smirnov Ašot Karagian Vladimir Lapitski Sabiržan Ruzijev Boguslaw Zych Asam Robak Marian Sypniewski Lech Koziejowski Miesten kalpa Johan Harmenberg Ernő Kolczonay Philippe Riboud Miesten kalvan joukkuekilpailu Philippe Riboud Patrick Picot Hubert Gardas Michel Salesse Philippe Boisse Piotr Jablkowski Andrzej Lis Mariusz Strzalka Ludomir Chronowski Leszek Swornowski Boris Lukomski Aleksandr Abušahmetov Vladimir Smirnov Ašot Karagian Aleksandr Možajev Miesten säilä Viktor Krovopuskov Mihail Burtsev Imre Gedővári Miesten säilän joukkuekilpailu Mihail Burtsev Viktor Krovopuskov Viktor Sidjak Vladimir Nazlimov Nikolai Aljohin Michele Maffei Mario Aldo Montano Marco Romano Ferdinando Meglio Imre Gedővári Rudolf Nébald Pál Gerevich Ferenc Hammang György Nébald Naisten floretti Pascale Trinquet Magda Maros Barbara Wysoczańska Naisten floretin joukkuekilpailu Brigitte Gaudin Pascale Trinquet Isabelle Boeri-Begard Veronique Brouquier Christine Muzio Valentina Sidorova Nailia Guiliazova Jelena Belova Irina Ušakova Larisa Tsagarajeva Ildikó Schwarczenberger Magda Maros Gertrud Stefanek Zsuzsa Szöcz Edit Kovács ==Mitalitaulukko== Sijoitus Maa Kulta Hopea Pronssi Mitalien määrä 1\. 4 1 1 6 2\. 3 3 2 8 3\. 1 0 0 1 4\. 0 2 3 5 5\. 0 1 2 3 6\. 0 1 0 1 ==Lähteet== * Luokka:Kesäolympialaiset 1980 1980
Greatest!

Greatest! on countrylaulaja Johnny Cashin neljäs albumi. Se nauhoitettiin vuosina 1955–1958 ja julkaistiin vuonna 1959. Albumi ei nimestään huolimatta ole kokoelmalevy, vaan se on studioalbumi. Suurin osa albumin kappaleista on lainakappaleita. Levyn tuotti Sam Phillips ja julkaisi Sun Records. Albumista julkaistiin 6. toukokuuta 2003 uusintapainos, jossa oli mukana neljä ylimääräistä kappaletta. Näistä kappaleista kolme on erilaisia versioita alkuperäisen albumin sisältäneistä vastaavista kappaleista. ==Kappaleet== == Lähteet == * Amazon.com: Greatest! == Aiheesta muualla == * Luokka:Johnny Cashin albumit Luokka:Vuoden 1959 albumit
Kaj Czarnecki

Kaj Karl Boris Czarnecki (10. syyskuuta 1936 Helsinki – 13. tammikuuta 2018 Yhdysvallat) oli suomalainen miekkailija. Czarnecki edusti Suomea Rooman 1960 olympialaisten kalpamiekkailussa, jossa hän karsiutui sekä henkilökohtaisen kilpailun että joukkuekilpailun alkuerissä. MM-kilpailuissa hän edusti Suomea vuonna 1963, ja Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän sai floretilla hopeaa 1960 ja kalvalla pronssia 1961. Kotimaassaan Czarnecki edusti Attackia, jonka perustajajäsen hän oli, Helsingin Nykyaikaisia 5-ottelijoita sekä Miekka- Miehiä. Hän voitti henkilökohtaisen Suomen mestaruuden floretilla kahdeksan kertaa, säilällä neljä kertaa ja kalvalla kolmasti. Aktiiviuransa jälkeen Czarnecki asui Yhdysvalloissa, jossa hän valmensi maan nykyaikaisen viisiottelun olympiajoukkuetta 1972. ==Saavutuksia== * PM-hopeaa floretilla 1960 * PM-pronssia kalvalla 1961 * SM-kultaa floretilla 1957–1959, 1961, 1963, 1964, 1967, 1968 * SM-kultaa säilällä 1958, 1962–1964 * SM-kultaa kalvalla 1958, 1961, 1963 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset miekkailijat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Eliminativismi

Eliminativismi on filosofiassa jotakin tyyppiä olevia entiteettejä koskeva näkemys, jonka mukaan kyseistä tyyppiä olevia entiteettejä ei ole olemassa. Esimerkiksi materialistit ovat eliminativisteja aineettoman sielun suhteen, nykyaikaiset kemistit ovat eliminativisteja flogistonin suhteen, ja nykyaikaiset fyysikot ovat eliminativisteja kalorikin ja valoeetterin suhteen. Filosofian historiassa esimerkiksi kovat deterministit, kuten paroni d'Holbach (1770), olivat eliminativisteja vapaan tahdon suhteen, ja David Hume oli eliminativisti minän suhteen. Nykyään eliminativismilla viitataan useimmiten mielenfilosofiseen eliminatiiviseen materialismiin, jossa ajattelu pyritään redusoimaan aineeseen. Se edustaa materialistista mielenfilosofiaa, ja kieltää eräiden mieleen liitettyjen oletettujen entiteettien, kuten uskomukset tai kvaliat, olemassaolon. Eliminativismi tulee erottaa skeptisismistä, jonka mukaan totuutta jonkin asian suhteen ei tunneta. Eliminativismi eroaa myös jotakin tyyppiä olevia ilmiöitä koskevasta reduktionismista, joka ei kiellä ilmiöiden olemassaoloa, mutta pyrkii redusoimaan eli palauttamaan ne jotakin toista tyyppiä oleviin osiin tai toista tyyppiä koskeviin kuvauksiin. == Katso myös == * Fiktionalismi * Reduktionismi == Lähteet == Luokka:Filosofiset opit Luokka:Ontologia
Beatrice Câșlaru

Beatrice Nicoleta Coadă-Câșlaru (s. 20. elokuuta 1975, Brăila) on entinen romanialainen uimari, joka edusti kotimaataan kolmissa kesäolympialaisissa, alkaen vuodesta 1996. Hän voitti olympiahopeaa 200 metrin sekauinnista ja pronssia 400 metrin sekauinnista Sydneyssä 2000. Hän on syntynyt Brăilan kaupungissa, kuten ovat myös Romanian menestyksekkäimpiin naisuimareihin Câșlarun lisäksi lukeutuvat Diana Mocanu ja Camelia Potec. == Lähteet == *FINA - biografia Luokka:Romanialaiset uimarit Luokka:Romanialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vr3

Vr3 (ennen 1942 O1) eli Kukko on suomalainen järjestelyhöyryveturi. Sen rinnakkaismalli on Pr1 (Paikku). Näissä vetureissa on sama alusta, kattila ja kuljettajansuojus, mutta kupujen asettelu, koneisto sekä pyörästö ovat erilaisia johtuen veturien erilaatuisesta käyttötarkoituksesta. Samoin Vr3-vetureissa oli karja-auran paikalla kummassakin päässä vaihtotyössä tarvittava astinlauta. Ensimmäinen Vr3 tilattiin vuonna 1924. Sen valmisti Hanomag Saksassa tehtaannumerolla 10351 ja se sai numeron 752. Loput neljä valmisti Tampella Oy Tampereella. ==Käyttökokemuksia== Vr3 oli aikanaan suurin ja tehokkain järjestelyveturi Suomessa. Se osoittautui nopeasti onnistuneeksi hankinnaksi. Veturi oli Dr14-veturien tuloon asti tehokkain ja käyttökelpoisin laskumäkiveturi. Linja-ajossa nopeutta lisättäessä veturi alkoi helposti keikkua pituussuunnassa, koska siinä ei ollut telipyöriä vaan ainoastaan viisi vetopyöräparia. Myös hiili- ja vesitilojen ratapihatyöstä johtuva pieni kapasiteetti aiheutti ongelmia erityisesti siirtoajoissa. Yleisesti ottaen Kukko oli kuitenkin pidetty veturi. Osa nimestä sanotaan aiheutuneen sen mahtavaäänisistä hiukan normaalia kookkaammista viheltimistä; ne oli tarkoituksella suunniteltu niin, jotta kuuluisivat hyvin laajoilla ratapihoilla, joiden yleinen melutaso saattoi olla hyvinkin korkea. ”Kukon iloinen kiekaisu” oli puolen vuosisadan ajan tuttu ja pidetty ääni laskumäissä ja ratapihoilla. Veturimallissa kokeiltiin myös halkoturbiinia sodan jälkeen hiilipulan aikana vuonna 1949. Veturiin ei kuitenkaan mahtunut yhtenä päivänä tarvittavaa määrää puita vaan lisää piti hakea jatkuvasti. Sen sijaan hiilipoltolla polttoainetta riitti mainiosti koko päiväksi.Resiina 4/95, s. 7–8 ==Käytöstä poisto ja säilytetyt veturit== Vr3-veturit olivat käytössä aivan höyrykauden loppuun eli vuoteen 1975. Prototyyppikappale 752 peruskorjattiin Kuopion konepajalla ja sijoitettiin Kuopion asemalle muistomerkiksi. Veturi numero 753 on Haapamäen museovarikolla ruostesuojattuna ja numero 755 Hyvinkään konepajalla. Kaksi huonokuntoisimmaksi päässyttä, numerot 754 ja 756, romutettiin 1970-luvulla. ==Lähteet== * Kari Salo: Kukkona laskumäessä – raskas vaihtoveturi Vr 3 Kukko; Resiina-lehti 4/95 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Museorautatiekalusto Luokka:Suomalaiset höyryveturit
Afanasijs Kuzmins

Afanasijs Kuzmins (s. 22. maaliskuuta 1947) on latvialainen ampuja. Hänen päälajinsa on 25 metrin olympiapistooli. Kuzmins on osallistunut 8 olympiakisoihin vuosien 1976-2008 välillä. Kuzmins voitti kultaa päälajissaan Soulin olympiakisoissa 1988. Neljän vuoden päästä Barcelonan olympiakisoissa hän sijoittui hopealle Soulin kultamitalistin Ralf Schumannin jälkeen. Kuzmins sai vielä villin kortin Pekingin 2008 olympialaisiin, jossa hän kilpaili 61-vuotiaana. Siellä hän sijoittui 13. tuloksella 565. Hän jäi 14 pisteen päähän finaalipaikasta. == Lähteet == Luokka:Latvialaiset ampujat Luokka:Neuvostoliittolaiset ampujat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Latvialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Julian Barnes

Julian Barnes salanimi Dan Kavanagh, (s. 19. tammikuuta 1946 Leicester, BritanniaBarnes, Julian, Kirjasampo, viitattu 5.12.2021) on englantilainen kirjailija. Hän kirjoittaa salapoliisiromaaneja salanimellä Dan Kavanagh. Barnesin veli on filosofi Jonathan Barnes. Vuonna 2008 The Times asetti hänet 44. sijalle 50 parhaan sodanjälkeisen brittikirjailijan listassaan. ==Ura== Barnes valmistui Magdalen Collegesta 1968. Työskenneltyään leksikografina Oxford English Dictionaryn parissa hän alkoi 1977 kirjoittaa arvosteluja New Statesman ja New Review -lehdille.Julian Barnes, julianbarnes.com, viitattu 5.12.2021 Työskenneltyään toimittajana, televisio-ohjelmakriitikkona ja New Yorker -lehden Lontoon kirjeenvaihtajana hän ryhtyi 1995 päätoimiseksi kirjailijaksi. Barnesille myönnettiin vuonna 2011 Booker-palkinto teoksesta The Sense of an Ending.Brittikirjailija Julian Barnes voitti Booker-palkinnon, Yle.fi/Kulttuuri, viitattu 19.10.2011 ==Palkinnot ja tunnustukset== * Somerset Maugham -palkinto, 1981 (teoksesta: Metroland) * Geoffrey Faber Memorial Prize, 1985 * E. M. Forster Award, 1986 * Gutenberg Prize, 1987 * Chevalier dans l'Ordre des Arts et des Lettres, 1988 * Premio Grinzane Cavour, 1988 * Prix Fémina Étranger, 1992 teoksesta Talking It Over * Shakespeare Prize, 1993 * Officier de l'Ordre des Arts et des Lettres 1995 * Commandeur de l'Ordre des Arts et des Lettres 2004 * Itävallan valtionpalkinto eurooppalaiselle kirjallisuudelle, 2004 * Booker-palkinto, 2011 teoksesta The Sense of an Ending ==Teokset== ===Romaanit=== *Metroland, 1980 *Before She Met Me, 1982 *Flaubert's Parrot, 1984, Booker-palkinto-finalisti *Staring at the Sun, 1986 *A History of the World in 10½ Chapters, 1989 *Talking it Over, 1991 *The Porcupine, 1992 *England, England, 1998, Booker-palkinto-finalisti *Love, etc, 2000, teoksen Talking it Over jatko-osa *Arthur & George, 2005, Booker- palkinto-finalisti *The Sense of an Ending, 2011, Booker-palkinto ===Muut=== *Letters from London, Picador, London, 1995, journalism from The New Yorker, ISBN 0-330-34116-2 *Cross Channel, 1996, kertomuksia *Something to Declare, 2002, esseitä *The Pedant in the Kitchen, 2003, kirjoituksia ruoanlaitosta *The Lemon Table, 2004, kertomuksia *Nothing to Be Frightened Of, 2008, muistelmat *Pulse, 2011, kertomuksia === Suomennetut teokset === * * * * * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Julian Barnesin kotisivut * British Councilin ylläpitämä kirjailijasivu (Archive.org 2011) Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Papinsaaren hautausmaa

Papinsaari on hautausmaa-alue Kuhmoisissa Pirkanmaan maakunnassa. Se sijaitsee lähellä Kuhmoisen kirkonkylää Päijänteellä. Hautausmaansa, komean luontonsa ja historiallisen taustansa vuoksi Papinsaari lasketaan yhdeksi Kuhmoisten nähtävyyksistä. Papinsaaressa on jonkin verran asutusta, ja sen alueella on myös yksi Kuhmoisten venelaitureista. Papinsaaressa on ollut kristinuskoa edeltänyt kalmisto ja uhripaikka. Sieltä on löydetty viikinkiajan alkuun 800-luvulle ajoittuvia esineitä, mm. pronssikoruja kätkölöydöstä, muiden muassa sittemmin Kalevala-korun malliksi päätynyt Kuhmoisten kukot. Löydön eri tahoilta peräisin olevan materiaalin joukossa on useita eri kristillisiä symboleita käsittäviä esineitä, todennäköisesti gotlantilaisia. On arveltu, että jos esineet osoittavat Suomen varhaista kristillistä vaikutusta, niin silloin Gotlanti olisi näiden ensimmäisten vaikutusten, mahdollisesti jopa lähetystyön, lähtöalue.Purhonen, Paula, Arkeologisen löytöaineiston tarjoamista mahdollisuuksista kristinuskon leviämisen varhaisvaiheiden tutkimuksessa s. 412, teoksessa Suomen varhaishistoria, Kyösti Julku (toim.), Gummerus 1992. Toisaalta tässä nimenomaisessa kätkössä kristilliseksi tulkittava linturiipus (kyyhkyset) on kytketty yhteen pakanallisen Ukonvasaran/Torinvasaran sekä kampariipuksen kanssa. Saaren entinen nimi lienee ollut Tapialansaari, kuten sitä on vielä vuoden 1532 tienoilla kutsuttu. Papinsaareksi nimi on muuttunut keskiajalla saaren päädyttyä kirkon haltuun. Kuhmoisten historia -kirjassa kerrotaan Papinsaaressa perimätiedon mukaan olleen vielä 1700-luvun puolenvälin tienoilla uhripuita, jotka kappalainen Simon Labbart oli hakkauttanut pois. Tämän jälkeen pakanallinen uhripaikka oli vaihtunut Papinsaaresta Vohluissaareen Vastiaislahden pohjukkaan. Papinsaaren siunauskappeli on rakennettu 1966, ja se on Olli Kuusen suunnittelema. Siunauskappeli on vihitty myös kirkoksi. Papinsaaren siunauskappelin lasimaalausikkunan on toteuttanut Jaakko Somersalo. Maailman ja Suomen Suuratlas, sivu 318, WSOY, Instituto Geografico Agostini, Novara, Igda, 1985, ISBN 951-0-12598-9 Betonibrutalistista suuntausta edustavaa siunauskappelia pidetään erityisen kauniina esimerkkinä modernin aikakauden rakennustaiteesta. Sen julkisivu on modernille arkkitehtuurille tyypillisesti lautamuottikuvioitua betonia. Kokonaisuuteen kuuluu erillinen kellotapuli sekä piharakenteita. Siunauskappeli kuuluu Keski-Suomen maakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Papinsaaren hautausmaalla sijaitsee myös vuonna 1930 valmistunut museokappeli, joka toimi siunauskappelina ennen nykyisen valmistumista. Sen on suunnitellut kuhmoislainen maanviljelijä Väinö Paloniemi. Kappelit sijaitsevat toistensa läheisyydessä. == Lähteet == Luokka:Suomen hautausmaat Luokka:Suomen muinaisjäännökset Luokka:Pirkanmaan nähtävyydet Luokka:Keski-Suomen historia Luokka:Suomalaisen muinaisuskon pyhät paikat Luokka:Kuhmoisten rakennukset ja rakennelmat
Olivier Kapo

Olivier Kapo (s. 27. syyskuuta 1980) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan Ligue 2:ssa pelaavaa AJ Auxerrea. Pelipaikaltaan hän on hyökkäävä keskikenttäpelaaja. ==Ura== Kapo aloitti ammattilaisuransa ranskalaisessa Auxerre'ssa vuonna 1999. Kesällä 2004 Italian suurseura Juventus hankki ranskalaisen pelioikeudet. Pelit Italiassa eivät kuitenkaan onnistuneet odotusten mukaisesti ja kolmen Juventus-kauden aikana Kapo vietti kaksi kautta lainalla Monacossa ja Levantessa. Birminghamiin Kapo siirtyi 29. kesäkuuta 2007 kolmella miljoonalla punnalla. Maalien makuun hän pääsi heti ensimmäisessä liigaottelussa 12. elokuuta 2007 ottelussa Chelseaa vastaan. 3–2-tappioon päättyneen ottelun toisen Birmingham maalin teki suomalaishyökkääjä Mikael Forssell. Birminghamista Kapo siirtyi kesällä 2008 Wiganiin 4,4 miljoonan euron siirtosummalla. Wigan : Kapo a signé Tammikuussa 2010 Kapo siirtyi lainalle Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaan US Boulogneen. Hän pelasi seurassa kauden loppuun. Marraskuussa 2010 Kapo jätti Birminghamin organisaation ja siirtyi skotlantilaiseen Celticiin. Celtic sign Olivier Kapo for rest of the season Peliaikaa Celticissä ei tullut odotusten mukaisesti ja lopulta yhteistyö päättyi erimielisyyksiin jo tammikuussa 2011. French winger Olivier Kapo accuses Celtic of 'deep injustice’ over contract as he walks out on club Helmikuussa 2011 Kapo jatkoi uraansa qatarilaisessa Al-Ahli Sports Clubissa, mutta pelasi seurassa lopulta vain viisi ottelua. Tammikuussa 2012 Kapo palasi kasvattajaseuraansa AJ Auxerreen puolitoistavuotisella sopimuksella.KAPO: 'AUXERRE IS MY HOME' ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kapon profiili soccerbase.comissa * Olivier Kapo (90minut.pl) (puolaksi) Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michael Duberry

Michael Wayne Duberry (s. 14. lokakuuta 1975 Enfield, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka on puolustaja. Chelseassa pelatessaan Duberry oli voittomassa Englannin liigacupia, Cup-voittajien cupia ja UEFA Super Cupia. == Ura == Duberry aloitti uransa Chelseassa, jossa hän debytoi kaudella 1993–1994. Chelsea pestinsä aikana Duberry vietti seitsemän ottelua lainassa Bournemouthissa. Yhteensä kuuden Chelsea-kauden aikana Duberry pelasi 115 ottelua (87 liigassa) ja teki kolme maalia, mukaan lukien maali Old Traffordilla 2–1-voitto-ottelussa Manchester Unitedia vastaan. Lontoolais-seuran sinipaidassa Duberry oli mukana voittamassa Englannin liigacupia, Cup-voittajien cupia ja UEFA Super Cupia. Kun peliaika Chelseassa alkoi vähetä, siirtyi Duberry kesäkuussa 1999 Leeds Unitediin 4,5 miljoonalla punnalla. Leedsissa Duberry ei koskaan täysin pystynyt murtautumaan avaukseen, kun joukkueessa pelasi muun muassa sellaisia nimiä kuin Rio Ferdinand, Jonathan Woodgate ja Dominic Matteo. Ensimmäinen kausi, jolloin Duberry sai peliaikaa säännöllisesti, oli 2003–2004. Leedsin ajauduttua vaikeuksiin Duberry siirtyi vuonna 2005 Stoke Cityyn, jossa hän oli pelannut jo lainalla Leedissa ollessaan. Stokessa Duberry oli selkeä avauskokoonpanon pelaaja eikä joutunut istunut 80 liigaottelun aikana kertaakaan penkillä. Hän oli myös joukkueen kapteeni. 31\. tammikuuta 2007 Duberry siirtyi Readingiin, jossa hän teki ensiesiintymisensä 24. helmikuuta 2007 ottelussa Middlesbroughia vastaan. Readingissa Duberry pelasi heinäkuulle 2009, jolloin hän teki kaksivuotisen sopimuksen Englannin ykkösliigan Wycombe Wanderersin kanssa. Hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin ensimmäisen vuoden jälkeen, ja hän siirtyi helmikuussa 2010 Skotlannin valioliigan St. Johnstoneen. Duberry pelasi yhden kauden St. Johnstonessa, mutta hän ilmoitti kauden jälkeen, ettei palaisi enää joukkueeseen. Hänen perheensä asui Lontoossa, vaikka hän itse pelasi jalkapalloa Skotlannissa. Duberry ilmoitti haluavansa löytää joukkueen lähempää perhettään. Hän tekikin kesäkuussa 2011 sopimuksen Englannin kakkosliigan Oxford Unitedin kanssa. Duberry pelasi avauskokoonpanossa Oxfordissa, mutta hän pystyi pelaamaan kaudella 2012–2013 vain 13 ottelussa vakavan niskavamman takia. Hän halusi kuitenkin jatkaa edelleen uraansa. Duberry harjoitteli kesän 2013 puoliammattilaisjoukkue Hendonin kanssa. Hän teki seuran kanssa lyhyen sopimuksen elokuun alussa, mutta hänet vapautettiin sopimuksesta jo kuun lopulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Duberryn profiili soccerbase.comissa Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cameron Jerome

Cameron Zishan Jerome (s. 14. lokakuuta 1986 Huddersfield, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin ykkösliigassa pelaavaa Milton Keynes Donsia. 185-senttimetriä pitkä Jerome on pelipaikaltaan hyökkääjä. Juniorina Jerome pelasi kotikaupunkinsa Huddersfield Townissa lisäksi Grimsby Townissa ja Sheffield Wednesdayssa. Ennen kuin Jerome siirtyi vuonna 2004 Cardiff Cityyn edusti hän Middlesbroughia. Kaudella 2004–05 Jerome teki 7 maalia 32 pelaamassaan ottelussa ja jatkoi hyvin myös seuraavalla kaudella ollen joukkueen paras maalintekijä 20 maalilla. Huimassa vireessä olleen Jeromen odotettu siirto Cardiffista tapahtui 31. toukokuuta 2006 kun Birmingham hankki hyökkääjän kolmella miljoonalla punnalla. Siirto oli myös pienelle seuralle hyvä, sillä Cardiff sai hankittua siirtorahoilla uusia pelaajia mm. Michael Chopran ja Stephen McPhail'n. Ensimmäisen maalinsa Birminghamin paidassa Jerome teki 12. syyskuuta 2006 Loftus Roadilla ottelussa Queens Park Rangersia vastaan. Siirtoikkunan viimeisenä päivänä elokuussa 2011 Jerome siirtyi Birminghamista Stokeen. Debyyttinsä hän teki Eurooppaliigan pelissä Kiovan Dynamoa vastaan. Kauden 2013-2014 hän pelasi lainasopimuksella Crystal Palacessa. Pelaamassaan kahdessakymmenessäkahdeksassa ottelussa hän onnistui maalinteossa kahdesti. Elokuussa 2014 Norwich City ja Stoke sopivat siirrosta, jonka hinnaksi arvioitiin 1,5 miljoonaa puntaa. == Aiheesta muualla == *Jeromen profiili soccerbase.comissa Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pedro Mendes

Pedro Miguel da Silva Mendes (s. 26. helmikuuta 1979 Guimarães, Portugali) on portugalilainen entinen jalkapalloilija. Molempijalkainen Mendes oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Mendes aloitti uransa FC Felgueirasissa, josta siirtyi Vitória Guimarãesiin vuonna 1999. Vitóriaa hän edusti seuraavat neljä kautta ennen kuin siirtyi FC Portoon, jossa hän oli voittamassa mestarien liigaa. Kesällä 2004 Mendes siirtyi Englannin liigakentille Tottenham Hotspuriin. Siirtosummaksi muodostui kaksi miljoonaa puntaa. Tottenhamissa hän pelasi kahden vuoden aikana vain 30 ottelua, kunnes Tottenham koutsi Martin Jol antoi luvan lähteä. Tammikuun 2006 siirtoikkunan aikana Mendes siirtyi Portsmouthiin, jossa oli odotettavissa enemmän vastuuta. Mendes näytti kuuluvansa Portsmouthin miehistöön, kun portugalilainen iski kaksi maalia Manchester Cityn verkkoon. 23\. elokuuta 2006 ottelussa Manchester Citya vastaan Ben Thatcher taklasi kammottavan näköisesti Mendesia päähän kyynärpäällään. Tuomari ei nähnyt tilannetta, mutta videokuvien perusteella Englannin jalkapalloliitto rankaisi Thatcheria usean ottelun pelikiellolla. Myöhemmin Mendes on sanonut taklauksen olleen pahinta mitä on tapahtunut hänen urallaan.http://news.bbc.co.uk/sport1/hi/football/teams/p/portsmouth/5325388.stm Mendes siirtyi kesällä 2008 Portsmouthista skotlantilaiseen suurseura Glasgow Rangersiin kolmella miljoonalla punnalla. Portugalin maajoukkueessa Mendes debytoi 20. marraskuuta 2002 ystävyysottelussa Skotlantia vastaan. Mendes pelasi urallaan kaksitoista maaottelua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Mendesin profiili soccerbase.comissa *Mendes Glasgow Rangersin virallisilla sivuilla Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matty Pattison

Matthew "Matty" Pattison (s. 27. lokakuuta 1986 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa tällä hetkellä Malelodi Sundownsia. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Pattison aloitti jalkapallon pelaamisen jo nuorena. Vuonna 1997 Pattisonin perhe muutti Englantiin. 14-vuotiaana Pattison liittyi Newcastle Unitedin nuorisoakatemiaan. Elokuussa 2004 Pattison sai jo maistaa edustusjoukkueen makua, kun hän pelasi joukkueen mukana harjoitusottelun Celticia vastaan kauden 2004/05 kynnyksellä. Loukkaantuminen pilasi kuitenkin kauden. Edustusjoukkuedebyyttinsä Valioliigassa Pattison teki 25. helmikuuta 2006, kun hän tuli vaihdosta kentälle ottelussa Evertonia vastaan. Ensimmäistä kertaa avauksessa Pattison oli samana vuonna ottelussa West Bromwichia vastaan. Marraskuussa 2007 Pattison lainattiin Norwichiin. Siirto muuttui pysyväksi tammikuussa 2008. Pattison jäi kiinni rattijuopumuksesta 19. maaliskuuta 2008. Poliisin pysäyttäessä Pattisonilla oli ollut yllään vain alushousut ja t-paita. Syyksi tähän oli kertonut herätessään luullut olleensa myöhässä harjoituksista. 6\. elokuuta 2009 Pattison siirtyi Etelä-Afrikan korkeimmalla pääsarjatasolla Premier Soccer Leaguessa pelaavaan Mamelodi Sundowns joukkueeseen. == Aiheesta muualla == * Pattisonin profiili soccerbase.comissa Luokka:Eteläafrikkalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gilby

Gilby oli brittiläinen Formula 1 -talli, jonka perusti Syd Greene. Talli osallistui kausina – yhteensä kuuteen osakilpailuun (asiakastallina kausilla – ja ). Kaksi kertaa tallin kuljettaja Keith Greene selvitti karsinnan ja selvisi kerran kilpailussa maaliin saakka. Tämä tapahtui Gilbyn valmistajien debyyttikilpailussa, jossa Greene oli tuloksissa 15. sijalla. Gilbyn asiakastallin autolla ajanut Ian Raby pääsi kerran kilpailuun, mutta keskeytti. ==Formula 1-tulokset== ===Gilby Engineering=== Vuosi Valmistaja Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Pisteet Sijoitus Maserati 250F Maserati I6 ARG 500 BEL FRA GBR GER SUI ITA ESP -* -* Roy Salvadori Kesk. Kesk. Maserati 250F Maserati I6 ARG MON 500 BEL NED GBR ITA -* -* Roy Salvadori Kesk. Maserati 250F Maserati I6 ARG MON 500 BEL FRA GBR GER ITA -* -* Roy Salvadori Kesk. Kesk. 11 Maserati 250F Maserati I6 ARG MON 500 FRA GBR GER PES ITA -* -* Ivor Bueb NC Cooper T43 Climax l4 MON 500 NED FRA GBR GER POR ITA USA -* -* Keith Greene DNQ Cooper T45 Maserati l4 ARG MON 500 NED BEL FRA GBR POR ITA USA -* -* Keith Greene Kesk. Gilby 61 Climax l4 MON NED BEL FRA GBR GER ITA USA 0 \- Keith Greene 15 Gilby 62 BRM V8 NED MON BEL FRA GBR GER ITA USA RSA 0 \- Keith Greene Kesk. DNQ * Gilby oli muiden tallien asiakastalli. ===Gilbyn asiakastallit=== Vuosi Talli Valmistaja Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Pisteet Sijoitus Ian Raby Gilby 62 BRM V8 MON BEL NED FRA GBR GER ITA USA MEX RSA 0 \- Ian Raby Kesk. DNQ DNQ ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset Formula 1 -tallit Luokka:Formula 1 -valmistajat
Pierre Boulle

Pierre-François-Marie-Louis Boulle (20. helmikuuta 1912 Avignon, Ranska – 30. tammikuuta 1994 Pariisi, RanskaPierre Boulle, Bibliothèque nationale de France, päivitetty 2.2.2012, viitattu 28.1.2022 ) oli ranskalainen kirjailija ja käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimpia romaanejaan ovat Kwai-joen silta (1952) ja Apinoiden planeetta (1963), jotka tunnetaan myös elokuvasovituksistaan. Avignonissa syntynyt Boulle opiskeli insinööriksi Pariisin École supérieure d'électricitéssa ja muutti vuonna 1938 Kaakkois-Aasiassa johtamaan kumiplantaasia lähellä Kuala Lumpuria. Toisen maailmansodan aikana hän toimi ranskalaisten vastarintaliikkeessä Kaakkois-Aasiassa, kunnes jäi vuonna 1943 kiinni ja joutui pakkotyöhön. Seuraavana vuonna, liittoutuneiden voiton lähestyessä, hänet järjestettiin pakoon. Melko pian sodan jälkeen Boulle palasi Ranskaan ja ryhtyi kirjailijaksi. Sota-ajan kokemukset näkyivät monissa hänen kirjoissaan. Koska Kwai-joen sillan elokuvasovituksen käsikirjoittajat Michael Wilson ja Carl Foreman olivat Hollywoodin mustalla listalla, elokuvan käsikirjoitus merkittiin Boullen nimiin. Siten hän päätyi saamaan Oscar- palkinnon vuonna 1958. Wilson ja Foreman puolestaan saivat palkintonsa vasta postuumisti 1980-luvulla. Boullen viimeiseksi teokseksi jäi vuonna 1992 julkaistu A Nous Deux, Satan. Hän kuoli vaikeaan sairauteen tammikuussa 1994. == Suomennetut teokset == * Kwai-joen silta (Le Pont de la rivière Kwai), suomentanut Anna Louhivuori, Otava, 1952 * Mitalin toinen puoli, suom. Louhivuori, Anna. Otava, 1958 * Herrasmiehen ammatti, suom. Louhivuori, Anna. Otava, 1961 * Apinoiden planeetta, suom. Nyytäjä, Outi, Otava, 1964 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Brades

Brades on karibialaisen Montserratin epävirallinen pääkaupunki. Se sijaitsee saaren pohjoisosassa, ja asukasluku on noin 1 300.World Gazetteer Virallinen pääkaupunki Plymouth tuhoutui ja evakuoitiin vuoden 1997 tulivuorenpurkauksessa. Sen jälkeen Bradesiin rakennettiin tilapäiset hallintorakennukset.Facts at a Glance Visit Montserrat == Lähteet == Luokka:Montserrat Luokka:Pohjois-Amerikan pääkaupungit
Heian-kyō

Heian-kyō (, kirjaimellisesti ’rauhan ja turvallisuuden pääkaupunki’) on Japanin Kioton kaupungin alkuperäinen nimi. Heian-kyō perustettiin vuonna 794, kun keisari Kanmu siirtyi sinne aiemmasta pääkaupungista Nagaoka-kyōsta. Muodollisesti se pysyi Japanin pääkaupunkina yli tuhannen vuoden ajan vuoteen 1869 saakka, kunnes keisari siirtyi Tokioon – lukuun ottamatta lyhyttä ajanjaksoa vuonna 1180, kun pääkaupunki oli Fukuhara-kyōssa. Kirjaimellisesti pääkaupunkia merkitsevää nimeä ”Kioto” (Kyōto) kaupungista alettiin käyttää vasta 1000-luvun loppupuolella. Pääkaupungin siirtoa ehdotti Wake no Kiyomaro. Maan pääkaupunki oli aiemmin vaihtunut usein, ja Heian-kyōta edeltänyt pääkaupunki Nagaoka-kyō kärsi epävakaasta poliittisesta tilanteesta. Uuden pääkaupungin suunnittelu aloitettiin vuoden 793 alussa, ja keisari muutti sinne jo seuraavan vuoden syksyllä. Heian-kyō rakennettiin Kiinan Tang- dynastian pääkaupungin Chang’anin mallin mukaan ruutukaavaan, joka oli pohjois–eteläsuunnassa 5,32 kilometrin pituinen ja itä–länsisuunnassa 4,57 kilometrin levyinen. Vuoret ympäröivät Katsura- ja Kamojokien väliin rakennettua kaupunkia kolmelta suunnalta. Kaupungin pohjoisosan keskelle rakennettiin keisarillinen palatsi (Daidairi), ja sille johtava pohjois–eteläsuuntainen suurkatu Suzaku-ōji jakoi kaupungin palatsista katsottuna oikeaan eli läntiseen (ukyō) ja vasempaan eli itäiseen (sakyō) osaan. Kaupungin eteläporteille rakennettiin kaksi buddhalaista temppeliä sen suojelemiseksi, läntinen Sai-ji ja itäinen Tō-ji. Kaupunki kehittyi lähinnä idässä Kamojoen varrella, ja ukyōn alue jäi pitkään rakentamatta. Kaupunkia tuhosivat myös lukuisat tulipalot ja erityisen pahasti 1400-luvun Ōnin-sota. Myöhemmin sen suunnitteluun vaikuttivat merkittävissä määrin vasta Toyotomi Hideyoshin toteuttamat uudelleenrakennustyöt. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanin historia Luokka:Kioton historia
Kia Asamiya

Kia Asamiya (; oikealta nimeltään Michitaka Kikuchi , s. 1963https://www.animenewsnetwork.com/encyclopedia/people.php?id=6629https://myanimelist.net/people/2233/Kia_Asamiya), on japanilainen mangaka. Hän on tullut tunnetuksi muiden muassa sarjoillaan Martian Successor Nadesico, Silent Möbius, Dark Angel ja Steam Detectives. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Kia Asamiya Grand Comics Database -sivustolla Luokka:Japanilaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heijō-kyō

Heijō-kyō (, myös Heizei-kyō tai Nara no miyako) oli Japanin pääkaupunki Nara- kaudella vuosina 710–784. Se sijaitsi nykyisen Naran kaupungin länsipuolella, ja on arveltu, että sen nimen muodostavat kirjoitusmerkit saatettiin tuolloin lukea ”Nara”. Pääkaupunki siirrettiin paikalle Fujiwara-kyōsta Naran eteläpuolelta. Heijō-kyō käsitti noin 2 500 hehtaarin laajuisen alueen ja siellä arvellaan olleen noin 100 000 asukasta. == Historia == Nara-kausi merkitsi vilkasta kulttuurivaihtoa muiden Itä-Aasian maiden kanssa ja kiinalaisen hallinto- ja lakijärjestelmän (ritsuryō) omaksumista. Myös uusi pääkaupunki suunniteltiin kiinalaisen fengshui-opin mukaan ruutukaavaan. Kiinalaisista kaupungeista poiketen sitä ei kuitenkaan ympäröity muurein. Keisarillinen Heijō-palatsi sijaitsi suorakulmion muotoisen kaupungin pohjoisosassa pohjois-eteläsuuntaisen valtakadun päätepisteenä. Siihen kuului poliittisten ja uskonnollisten seremonioiden hoitoon tarkoitettuja rakennuksia ja keisarillinen residenssi. Aiemman Fujiwara-palatsin rakennukset purettiin ja rakennusmateriaali siirrettiin Heijō-kyōhon uuden kaupungin käyttöön. Palatsin eteläpuolelle nousi aatelisten asuinalue. Heijō-kyō oli huomattavasti suurempi kuin aiemmat pääkaupungit ja sen reunoille rakennettiin useita isoja buddhalaisia temppeleitä, kuten Tōdai-ji vuonna 745. Kaupunkiin perustettiin myös itäinen ja läntinen markkina-alue. Se sijaitsi uuden kansallisen tieverkon keskiössä. Heijō-kyō oli pysyvämpi pääkaupunki kuin monet aiemmat esihistoriallisen ajan lyhytaikaiset pääkaupungit. Silti senkin pääkaupunkiasema katkesi väliaikaisesti, kun keisari Shōmu pakeni aatelin keskinäisiä taisteluja Kuniin ja Naniwaan. Pääkaupunkia päätettiin siirtää jälleen vuonna 784 Nagaoka-kyōhon; siirron syyksi on epäilty buddhalaisten temppelien liian suureksi kasvanutta vaikutusvaltaa. Tämäkin pääkaupunki jäi lyhytikäiseksi, kunnes hovi siirtyi vuonna 794 Heian-kyōhon eli nykyiseen Kiotoon. == Nykytila == Entisen Heijō-palatsin jäänteet on otettu Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta ”muinaisen Naran historialliset monumentit”. Osia palatsista on rekonstruoitu. == Kuvia == Tiedosto:Heijokyo - Map of major buildings.png|Kartta Heijō-kyōn merkittävimmistä rakennuksista Tiedosto:Sakitatanamikofungun.jpg|Heijō-kyōn sijaintipaikka satelliittikuvassa, palatsi vasemmalla Tiedosto:Heijokyo_Suzakumon_05.JPG|Heijō-kyōn uudelleenrakennettu Suzakumon- portti Tiedosto:181103 Heijo Palace Daigokuden Nara Japan01bs.jpg|Heijō-kyōn palatsin sijaintipaikka Tiedosto:Daigoku- den_at_Heijō_Palace_under_repair_2010.jpg|Palatsin uudelleenrakennettu Daigoku-den, taustalla Tōdai-ji Tiedosto:090124 wakakusa yamayaki.jpg|Ruohon polttoa Wakakusavuorella, Suzakumon etualalla == Lähteet == == Aiheesta muualla == * 平城宮跡資料館 Heijo-kyo Luokka:Nara
Fytonomi

Fytonomi on luontaistuotealalla käytetty ammattinimike ravintolisä- ja rohdosasiantuntijoille. Provita Oy järjestää Suomessa fytonomi-koulutusta. Fytonomi ei ole nimikkeenä kuitenkaan suojattu eli sitä voi käyttää riippumatta siitä onko käynyt Fytonomi-koulutuksen. Vuonna 2007 Fytonomi- koulutuksesta oli valmistunut hieman yli 200 henkilöä ja heitä edustava yhdistys on Fytonomit ry. == Koulutus== Provita Oy vastaa Suomessa terveystuotealalla toimivien ja alalle aikovien perus- ja jatkokoulutuksesta. Fytonomiksi on voinut opiskella vuodesta 1992 Helsingin Yliopiston koulutus- ja kehittämiskeskus Palmenian järjestämillä noin 8kk (18ov / 27op) kestävillä kursseilla. Vuodesta 2003 myös Laurea ammattikorkeakoulu on tarjonnut mahdollisuuden erikoistua Fytonomiksi. Pääsyvaatimuksena on hyväksytty luontaistuoteneuvojan koulutus ja vähintään yhden vuoden työkokemus luontaistuotealalta. Yle terveys, 30.4.2007 , Ravintolisistä on moneksi Suomen Terveystuotekauppiaiden liitto, katsottu 20.12.2007, Fytonomi – henkilökohtainen terveysvalmentaja asiakaspalvelussa Fytonomit ry:n mukaan Fytonomi-koulutuksen "tavoitteena on kouluttaa luontaistuotealalle työntekijöitä, joilla on tarjota asiakkaille tietoa sovellettuna käytännön tilanteisiin ja näin auttaa asiakasta perehtymään itsehoidon mahdollisuuksiin. Koulutus antaa laajat tiedot eri ravintoaineiden ja rohdosten vaikutuksista ja niiden oikeasta käytöstä terveydenhoidossa." Fytonomi ry, katsottu 20.12.2007, Fytonomi on ravintolisä- ja rohdosasiantuntija Suomen Terveystuotekauppiaiden Liiton ja Fytonomi ry:n mukaan fytonomikoulutuksen vaatimisella työntekijöiltä on tarkoitus lisätä alan organisoitumista ja siten vähentää alan pahimpia lieveilmiöitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fytonomit ry:n kotisivut Luokka:Tutkinnot Luokka:Luontaislääkintä
Anselmo Duarte

Anselmo Duarte (21. huhtikuuta 1920 – 7. marraskuuta 2009) oli brasilialainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -näyttelijä. Duarte saavutti huomattavaa kansainvälistä mainetta elokuvallaan Lupaus (O pagador de promessas, 1962), joka voitti Kultaisen palmun ja tuomariston erikoispalkinnon Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa. Elokuva sai myös Oscar-ehdokkuuden. Duarte työsti myös muita merkittäviä elokuvia, kuten Vereda de Salvaçãon (1964), joka oli Kultainen karhu -ehdokkaana Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 1965. Duarte oli tuomariston jäsenenä Cannesin elokuvajuhlilla 1971. == Aiheesta muualla == * Luokka:Brasilialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet