EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Purppurakurkkukotinga

Purppurakurkkukotinga (Cotinga cayana) on Etelä-Amerikassa tavattava kotingoihin kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan purppurakurkkukotinga on noin 20 cm pitkä. Koiraan pää, selkä ja vatsa ovat väriltään turkoosinsiniset. Höyhenpuvussa on muutamia mustia höyheniä ja erityisesti mustaa on siivissä ja pyrstössä. Purppurakurkkukotingakoiraan kurkku on lajin nimen mukaisesti purppuranvärinen. Naaras on selästään tummanruskea ja vaaleampi vatsastaan. Naaraan kurkku on harmahtava. Nuoret linnut muistuttavat naarasta, mutta koirailla höyhenpuvussa on paikoitelleen sinistä ja purppuraa. Purppurakurkkukotinganaaras muistuttaa luumukurkkukotingan (Cotinga mayana) naarasta, mutta on höyhenpuvultaan vähemmän pilkullinen. == Levinneisyys == Lajia tavataan Amazonin sademetsässä Bolivian, Brasilian, Kolumbian ja Venezuelan alueilla. Lisäksi laji elää sademetsissä Guyanassa, Ranskan Guayanassa ja Surinamessa. Laji elää yleensä alle 500 metrin korkeudella merenpinnasta. == Elintavat ja ravinto == Purppurakurkkukotingat muodostavat löyhiä parisuhteita lisääntymisaikana. Koiras huokuttelee naaraita levittelemällä siipiään ja päästelemällä kutsuääniä. Naaras rakentaa löyhän pesän risuista puuhun ja huolehtii jälkeläisistä yksin. Purppurakurkkukotingan ravinto koostuu pääasiassa marjoista ja hedelmistä. == Lähteet == Luokka:Kotingat
Wild Honey

Wild Honey on The Beach Boysin albumi vuodelta 1967. Sillä Brian Wilson luovutti osittain tuottajan paikkansa yhtyeen muille jäsenille. Beach Boysin uran ensimmäisen levyn jälkeisistä julkaisuista aina Pet Soundsiin ja Smile- projektiin saakka Brian oli paitsi tuottanut myös säveltänyt ja sovittanut itse lähes kaiken yhtyeen materiaalin. Smile-projektin kariuduttua hän antoi myös muille jalansijaa, mutta oli yhä itsekin mukana tuottamisessa ja sävelsi kappaleita myös yhtyeen uusille julkaisuille. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittaneet Brian Wilson ja Mike Love, ellei toisin mainittu. # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review == Lähteet == Luokka:The Beach Boysin albumit Luokka:Vuoden 1967 albumit
John Arden

John Arden (26. lokakuuta 1930 Barnsley – 28. maaliskuuta 2012) oli englantilainen näytelmäkirjailija. Hänen parhaana työnään pidetään vuonna 1959 julkaistua näytelmää Serjeant Musgrave's Dance (suom. Kersantti Musgraven tanssi)Taide pitkä, elämä lyhyt, TV2 20.00, Katso 18/1967. Viitattu 26.4.2014.. Muita näytelmiä ovat muun muassa Ars Longa, Vita Brevis, Live Like Pigs, The Workhouse Donkey ja Armstrong's Last Goodnight. Osan näytelmistään Arden kirjoitti yhdessä vaimonsa Margaretta D'Arcyn kanssa. "Britannian Brechtiksi" kutsuttu Arden kirjoitti myös romaaneja. ==Elämä ja ura== Arden syntyi Yorkshiren Barnsleyssä lasitehtaan työnjohtajaisän ja opettajaäidin poikana. Toiseen maailmansotaan asti hän kävi paikallista koulua, mutta sodan sytyttyä hän meni yksityiskouluun Yorkshiren Sedberghiin.Serjeant Musgrave’s Dance , Drama for Students, Cengage Learning 2009. Vaatii HighBeam-tilauksen. Viitattu 30.11.2015. Koulun jälkeen Arden palveli puolitoista vuotta Britannian armeijan tiedustelujoukoissa ja pääsi sitten Cambridgen yliopiston King’s Collegeen opiskelemaan arkkitehtuuria. Hän jatkoi alan opintoja Skotlannissa Edinburgh College of Art -taidekoulussa. Edinburghin vuosinaan Arden kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä All Fall Down koulunsa opiskelijateatterille. Valmistuttuaan 1955 hän muutti Lontooseen ja sai paikan arkkitehdin apulaisena. Kirjoittaminen jatkui, ja vuonna 1957 hänen näytelmistään tuotettiin näyttämölle kokeellinen The Waters of Babylon. Sen menestyksen rohkaisemana hän jätti arkkitehdin työn ja ryhtyi kokoaikaiseksi kirjailijaksi. Hänen tuotantoonsa tuli poliittista aktivismia sen jälkeen kun hän avioitui yhteiskunnallisesti valveutuneen näyttelijän Margaretta D’Arcyn kanssa. Vuonna 1959 valmistui hänen tärkeimmäksi työkseen osoittautunut Serjeant Musgrave’s Dance. Sitä seurasivat historialliset näytelmät Armstrong’s Last Goodnight (1964), The Hero Rises Up: A Romantic Melodrama (1969) ja The Island of the Might (1972). ==Ardenin näytelmät Suomessa== Kersantti Musgraven tanssin (Suomen Kansallisteatteri 1967) lisäksi Ardenin näytelmistä on suomeksi esitetty Hyvän hallituksen huolet (The Business of Good Government, Tampereen Ylioppilasteatteri 1965).Hyvän hallituksen huolet, Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 17.12.2014. ==Suomennettuja näytelmiä== * Köyhäintalon aasi: näytelmä (The workhouse donkey), Yleisradiolle suomentanut Marja Niiniluoto, 1967 * Kuin siat pellossa: näytelmä (Live like pigs), suom. Ritva Siikala; laulut suom. Kirsi Kunnas, Suomen Teatteriliitto, [i.a.] (Teatterikorkeakoulun näytelmämonisteet) * Kersantti Musgraven tanssi (Serjeant Musgrave's dance), suom. Esko Elstelä, Työväen Näyttämöiden Liitto (Teatterikorkeakoulun näytelmämonisteet) * Hyvän hallituksen huolet (The business of good government), suom. Kaarlo Oksala, TNL [i.a.] (Teatterikorkeakoulun näytelmämonisteet) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Arden Doollee.com:n tietokannassa * John Arden Radio Plays * http://www.pgil-eirdata.org/html/pgil_datasets/authors/a/Arden,John/life.htm Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Pertti Porokari

Pertti Porokari (s. 14. syyskuuta 1964) toimi Insinööriliiton (IL) puheenjohtajana vuosina 2007–2016. Porokari valmistui ylioppilaaksi vuonna 1983 ja insinööriksi sähköautomaatiotekniikasta vuonna 1991. Hän sai euroinsinöörin nimikkeen vuonna 2004. Porokari työskenteli Siemensillä käyttöönottoinsinöörinä 1987–2003. Ennen puheenjohtajuuttaan Porokari toimi Insinööriliiton yksityisen sektorin asiamiehenä 2003–2007. Hän aloitti Insinööriliiton väliaikaisena puheenjohtajana vuonna 2007 Matti Viljasen siirryttyä Akavan puheenjohtajaksi. Marraskuussa 2007 Porokari valittiin varsinaiseksi puheenjohtajaksi. Hänet valittiin toiselle nelivuotiskaudelle marraskuussa 2011. Kolmannelle puheenjohtajakaudelle Porokari valittiin marraskuussa 2015. Toukokuussa 2016 liiton edustajakokous erotti liiton hallituksen ja puheenjohtaja vaihtui kesken puheenjohtajakauden. Porokari on ollut Akavan hallituksen jäsen vuodesta 2007 ja varapuheenjohtaja toimikaudella 2010–2011. Lisäksi hän on ollut Ylemmät Toimihenkilöt YTN:n varapuheenjohtaja (2007–2011) ja puheenjohtaja (2012–) sekä Teollisuuden palkansaajien varapuheenjohtaja (2008–2010, 2013–) ja puheenjohtaja (2011–2012). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Akava Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Niilo Hakkarainen

Niilo Heikki Hakkarainen (22. joulukuuta 1927 Iisalmen maalaiskunta – 18. heinäkuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri, joka toimi Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1970–1991. Tehtävässä hän seurasi vuorineuvos Juuso Waldenia. Hakkarainen uudisti suomalaista puunjalostusta ja modernisoi yrityksen liikkeenjohtoa vastaamaan globalisoituvan kilpailun edellytyksiä 1900-luvun loppupuolella. Hakkarainen julkaisi muistelmansa Oravanpyörässä vuonna 1993 (Rosworth Limited/Werner Söderström Osakeyhtiö 1993. ISBN 951-0-18905-7). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Saarde

Saarde oli kunta Etelä-Virossa Pärnumaan maakunnassa. Sen asukasluku oli 5 089 (2010), pinta-ala 706,98 neliökilometriä ja asukastiheys 7,2 asukasta neliökilometrillä. Vuonna 2005 Saarden ja Talin kunnat sekä Kilingi-Nõmmen kaupunki yhdistyivät uudeksi Saarde-nimiseksi kunnaksi. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Saarde ja Surju yhdistettiin uudeksi Saarden kunnaksi. Kilingi-Nõmmen epäitsenäisen kaupungin ja Tihemetsan pienkauppalan (alevik) lisäksi kuntaan kuului 23 kylää: Jäärja, Kalita, Kamali, Kanaküla, Kärsu, Laiksaare, Lanksaare, Leipste, Lodja, Marana, Marina, Mustla, Pihke, Reinu, Saarde, Sigaste, Tali, Tuuliku, Tõlla, Veelikse, Viisireiu, Väljaküla ja Oissaare. ==Väestö== Vuonna 2011 silloisessa Saarden kunnassa (Kilingi-Nõmmen epäitsenäinen kaupunki mukaan lukien) oli 3 845 asukasta, joista 3 765 (97,9 %) oli virolaisia, 42 (1,1 %) venäläisiä ja 33 (0,9 %) muita kansallisuuksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Saarden kunnan kotisivut internetissa * Luokka:Viron entiset kunnat
Huokoseläimet

Huokoseläimet (Foraminifera) on suuri Rhizaria-kuntaan kuuluvien yksisoluisten eliöiden luokka, jota luonnehtivat verkkomaiset valejalat. Huokoseläimet muodostavat tyypillisesti ympärilleen kovan kuoren, joka koostuu kalsiumkarbonaatista tai yhteenliimautuneista sedimenttihiukkasista. Kuori voi muodostaa yhden ontelon tai jakautua moniin lokeroihin, joiden sisällä solu elää. Valejalat voivat tulla kuoren ulkopuolelle yhdestä aukosta tai useista pienistä kuoren pinnalla olevista huokosista. Huokoseläimet käyttävät valejalkoja liikkumiseen, kiinnittymiseen ja ravintohiukkasten pyydystämiseen. Joillakin lajeilla on soluissaan endosymbionttisia yksisoluisia leviä, joiden ansiosta ne kykenevät yhteyttämään. Jotkut puolestaan kykenevät ottamaan ravinnoksi sulattamiltaan leviltä viherhiukkaset soluunsa, jossa ne jatkavat yhteyttämistä jonkin aikaa (kleptoplastidit eli "varastetut" viherhiukkaset). Useimmat huokoseläimet ovat alle puolen millimetrin mittaisia, mutta suurimmat lajit jopa toista kymmentä senttiä. Suurin osa huokoseläimistä elää merivedessä, ja erityisesti niitä tavataan rantojen meiofaunassa eli hiekan ja sedimentin seassa. Niitä elää myös plankitisina. Huokoseläinten kovat kuoret säilyvät hyvin fossiileina. Niitä on löydetty jo kambrikautisista kerrostumista. Fossiilisista huokoseläimistä tehtyihin päätelmiin perustuu suuri osa muinaisista ilmasto-oloista saatua tietoa. Ne ovat hyviä johtofossiileita, ja niiden perusteella määritellään muun muassa stratigrafisista kerrostumista muun muassa niiden edustama meren syvyys. ==Aiheesta muualla== * Foraminifera Tietoa ja kuvia huokoseläimistä (Lontoon yliopisto) Luokka:Rhizaria *
Marcel Duriez

Marcel Duriez (20. kesäkuuta 1940 Seclin, Nord – 2. helmikuuta 2023 Clermont- Ferrand, Puy-de-Dôme) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 110 metrin aitajuoksu. Duriez osallistui yleisurheilun arvokilpailuihin ensimmäisen kerran 20-vuotiaana Rooman 1960 olympialaisissa, joissa hän karsiutui 110 metrin aitajuoksun puolivälierissä ajalla 15,0 s; alkuerissä hän juoksi ajan 14,7 s. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän keskeytti alkuerässään. Tokion 1964 olympialaisissa hän selviytyi loppukilpailuun ja sijoittui kuudenneksi ajalla 14,0 s. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän saavutti pronssia ajalla 14,0 s. Méxicon 1968 olympialaisissa hän sivusi Ranskan ennätystä 13,7 s sekä välierissä että loppukilpailussa ja sijoittui lopputuloksissa seitsemänneksi. Ranskan mestaruuden 189-senttinen ja 85-kiloinen Duriez voitti vuosina 1963 ja 1965–1968. Hän juoksi ensimmäisenä ranskalaisena 110 metrin aidat alle 14 sekunnissa parantaessaan heinäkuussa 1963 Ranskan ennätyksen aikaan 13,9 s. Lisäksi hän sivusi Ranskan ennätystä 12 kertaa vuosina 1960–1968. Kotimaassaan hän edusti seuroja Etoile Oignies ja AS Montferrand. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 50 metrin aitajuoksu (hallissa): 6,7 s (1964) * 60 metrin aitajuoksu (hallissa): 7,8 s (1964) * 110 metrin aitajuoksu: 13,7 s (1968), sähköajanotolla 13,73 s (1968) * 200 metrin aitajuoksu: 24,6 s (1963) * Pituushyppy: 756 cm (1965) * Kymmenottelu: 6 105 p ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Pierre Schoebel

Pierre Schoebel (s. 26. kesäkuuta 1942 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 110 metrin aitajuoksu. Schoebel osallistui yleisurheilun arvokilpailuihin ensimmäisen kerran Budapestin EM- kilpailuissa 1966 ja karsiutui välierissä ajalla 14,5 s. Méxicon 1968 olympialaisissa hän alkukierroksilla sivusi nimissään ollutta Ranskan ennätystä 13,8 s ja välierissä paransi ennätyksen aikaan 13,7 s. Loppukilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi ajalla 14,0 s. Ateenan EM- kilpailuissa 1969 hän sijoittui kuudenneksi ajalla 14,1 s. Ennen Méxicon olympialaisia Schoebel sivusi Ranskan ennätystä 13,9 s elokuussa 1967 ja paransi sen aikaan 13,8 s syyskuussa 1968. Ranskan mestaruutta hän ei voittanut kertaakaan. Seuratasolla hän edusti Racing CF:ää. Hän on pituudeltaan 187-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 80 kiloa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 110 metrin aitajuoksu: 13,7 s (1968), sähköajanotolla 13,78 s (1968) * Korkeushyppy: 199 cm (1965) ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jacques Dohen

Jacques Dohen (4. toukokuuta 1930 – 9. toukokuuta 2005)Jacques Dohen Sports Reference LLC oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 110 metrin aitajuoksu. Dohen osallistui kolmiin yleisurheilun arvokilpailuihin 110 metrin aitajuoksussa mutta ei selviytynyt kertaakaan loppukilpailuun. Helsingin 1952 olympialaisissa hän karsiutui alkuerissä ajalla 15,7 s. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän putosi jatkosta välierissä ajalla 15,0 s. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän jäi jälleen välieriin juostuaan ajan 14,9 s. Dohen voitti 110 metrin aitajuoksussa Ranskan mestaruuden vuosina 1954–1958 ja 1961. Hän sivusi Ranskan ennätystä 14,3 s heinäkuussa 1957, paransi ennätyksen aikaan 14,2 s lokakuussa 1957 ja sivusi omaa ennätystulostaan vielä toukokuussa 1961. Seuratasolla hän edusti ASPP Paris'ta ja US Batillya. Hän on pituudeltaan 187-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 90 kiloa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 110 metrin aitajuoksu (käsiajanotolla): 14,2 s (1957) * 110 metrin aitajuoksu (sähköajanotolla): 14,36 s (1961) ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Edmond Roudnitska

Edmond Roudnitska (s. 26. kesäkuuta 1931 Argenteuil, Val-d'Oise, Ranska – 31. tammikuuta 2023 Pariisi) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 110 metrin aitajuoksu. Roudnitska osallistui neljiin arvokilpailuihin 110 metrin aitajuoksussa mutta ei selviytynyt kertaakaan loppukilpailuun. Helsingin 1952 olympialaisissa hän karsiutui välierissä ajalla 14,9 s. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän karsiutui alkuerissä ajalla 14,9 s. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sivusi alkukierroksilla nimissään ollutta Ranskan ennätystä 14,3 s mutta jäi välierissä aikaan 14,9 s ja karsiutui loppukilpailusta. Rooman 1960 olympialaisissa hän juoksi alkuerissä ajan 14,4 s ja toisissa alkuerissä ajan 14,5 s eikä selviytynyt välieriin. Roudnitska juoksi syyskuussa 1956 uuden Ranskan ennätyksen 14,3 s. Lisäksi hän sivusi Ranskan ennätystä seitsemän kertaa, viimeisen kerran lokakuussa 1960 ajallaan 14,2 s. Ranskan mestaruutta hän ei voittanut kertaakaan. Seuratasolla hän edusti Nice UC:tä. Hän on pituudeltaan 185-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 76 kiloa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 110 metrin aitajuoksu: 14,2 s (1960), sähköajanotolla 14,41 s (1960) * 200 metrin aitajuoksu: 24,2 s (1960) * 400 metrin aitajuoksu: 55,4 s (1954) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Michel Chardel

Michel Chardel (15. marraskuuta 1932 Pariisi, Ranska – 16. elokuuta 1997) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 110 metrin aitajuoksu. Chardel sijoittui 110 metrin aitajuoksussa Belgradin EM-kilpailuissa 1962 neljänneksi ajalla 14,2 s; alkuerissä hän juoksi ajan 14,0 s. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän karsiutui alkuerissä ajalla 14,6 s. Chardel voitti 110 metrin aitajuoksussa Ranskan mestaruuden vuosina 1953 ja 1962. Hän juoksi heinäkuussa 1961 Ranskan ennätyksen 14,1 s. Lisäksi hän sivusi Ranskan ennätystä yhteensä seitsemän kertaa vuosina 1962–1965, viimeisen kerran kesäkuussa 1965 ajallaan 13,9 s. Seuratasolla hän edusti Racing CF:ää. Hän oli pituudeltaan 178-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 71 kiloa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 110 metrin aitajuoksu: 13,9 s (1963) * 200 metrin aitajuoksu: 23,9 s (1963) * 400 metrin aitajuoksu: 55,4 s (1956) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Krymtšakit

Krymtšakit (krymtšakiksi кърымчах qrımçax tai кърымчахлар qrımçaxlar) eli kriminjuutalaiset ovat Krimin niemimaalta kotoisin oleva juutalaisryhmä. Heidän perinteinen kielensä on krimintataaria lähellä oleva krymtšakin kieli. Nimitystä krymtšakki ryhdyttiin käyttämään 1800-luvulla erotukseksi karaiimeista ja Krimille muuttaneista aškenasijuutalaisista. Vuonna 1989 krymtšakkeja oli Neuvostoliitossa 1 448 henkeä. Ukrainassa oli vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 408 krymtšakkia ja Venäjällä vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 157. 1300–1500-luvuilla Krimin juutalaisten keskuksena toimi Kaffa eli nykyinen Feodosijan kaupunki. 1700-luvun lopulla keskukseksi tuli Karasubazar eli nykyinen Bilohirsk (ven. Belogorsk). 1800-luvulla krymtšakit muodostivat pienen köyhän yhdyskunnan, jonka jäsenet harjoittivat käsityöammatteja, maanviljelystä ja kauppaa. Vuoden 1897 väestönlaskennassa rekisteröitiin 3 345 krymtšakkia, mutta vuonna 1912 heitä arvioitiin olleen jo 7 500 henkeä. Myöhemmin luku väheni Venäjän sisällissodan, nälänhädän ja Palestiinaan muuton seurauksena. Vuonna 1926 krimtšakkeja oli Neuvostoliitossa 6 383 henkeä, joista pääosa asui Krimillä, osa Novorossijskissa ja Suhumissa. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset tuhosivat valtaosan kansasta. Vuonna 1948 Krimillä oli enää 700–750 krymtšakkia ja koko maassa noin 1 400–1 500\. Krymtšakeilla on rikas kansanperinne. Kirjakielinään he ovat käyttäneet krymtšakin lisäksi jiddišiä, hepreaa ja venäjää. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Elektronnaja jevreiskaja entsiklopedija: krymtšaki * Etnografija Kryma: krymtšaki * The Red Book of the Peoples of the Russian Empire: the Crimean Jews Luokka:Juutalaiset etniset ryhmät Luokka:Turkkilaiset kansat Luokka:Ukrainan etniset ryhmät
Jean-François Brisson

Jean-François Brisson (29. heinäkuuta 1918 Agen, Lot-et-Garonne, Ranska – 2010) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 110 metrin aitajuoksu. Brisson osallistui 110 metrin aitajuoksuun Pariisin EM- kilpailuissa 1938 mutta karsiutui alkuerissä ajalla 15,4 s. Hän voitti Ranskan mestaruuden vuosina 1939 ja 1943. Kesäkuussa 1939 hän juoksi Pariisissa Ranskan ennätyksen 14,7 s, joka pysyi voimassa päivälleen yhdeksän vuotta. Seuratasolla hän edusti Racing CF:ää. Hän on pituudeltaan 178-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 68 kiloa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Herralahden koulu

Herralahden koulu oli peruskoulun 1–6 luokkien koulu Porissa. Se perustettiin vuonna 1975 ja toimi vuoteen 2015 asti Kuninkaanhaan kaupunginosassa, vaikka nimi viittaakin Herralahteen. Samassa rakennuksessa toimi myös Herttuan erityiskoulu. Koulu lakkautettiin vuonna 2015, ja oppilaat siirrettiin Uudenkoiviston ja Cygnaeuksen kouluihin. == Koulurakennus == Koulu oli Suomen ensimmäinen solukoulu, joka oli jaettu viiteen eri alueeseen eli soluun, jotka maalattiin eri väreillä: punaiseen, siniseen, vihreään, oranssiin ja keltaiseen. Iso rakennus oli näin helpommin koululaisen hahmotettavissa. Koulu oli arkkitehti Pentti Moilasen suunnittelema. Koulurakennus purettiin vuonna 2019. == Rehtorit == * Olli Runsamo (1975–1986) * Seppo Välimäki (1986–1995) * Lauri Lehtonen (1995–1998) * Kristiina Aalto (1998–2015) == Lähteet == Luokka:Porin peruskoulut Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset Luokka:Suomen entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kuninkaanhaka
André-Jacques Marie

André-Jacques Marie (s. 14. lokakuuta 1925 Cap d'Ail, Alpes-Maritimes, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hän voitti 110 metrin aitajuoksussa Euroopan mestaruuden vuonna 1950. Marie osallistui yleisurheilun arvokilpailuihin ensimmäisen kerran 20-vuotiaana Oslon EM-kilpailuissa 1946 ja karsiutui 110 metrin aitajuoksun alkuerissä ajalla 15,0 s. Lontoon 1948 olympialaisissa hän juoksi alkuerissä ajan 14,9 s mutta keskeytti välierissä. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän voitti kultaa ajalla 14,6 s. Ranskan mestaruuden 189-senttinen ja 77-kiloinen Marie voitti vuosina 1947–1951. Toukokuussa 1948 hän sivusi Jean-François Brissonin nimissä ollutta Ranskan ennätystä 14,7 s. Kesäkuussa 1948 hän paransi Ranskan ennätyksen aikaan 14,5 s ja kesäkuussa 1949 aikaan 14,4 s. Viimeksi mainittu säilyi ennätyksenä syyskuuhun 1956 saakka. Kotimaassaan Marie edusti UAI Paris -seuraa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 110 metrin aitajuoksu: 14,4 s (1949) * 200 metrin aitajuoksu: 24,3 s (1948) ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset pika- aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
André Marie

André Marie (3. joulukuuta 1897 Honfleur, Calvados, Ranska – 12. kesäkuuta 1974 Rouen, Seine-Maritime, Ranska) oli Ranskan pääministerinä vuonna 1948. Toisen maailmansodan saksalaismiehityksen aikana Gestapo piti häntä Buchenwaldissa vuosina 1943-1945 epäiltynä vastarintatoiminnasta. Sodan jälkeen hän toimi oikeusministerinä, taisteli mustan pörssin kauppaa vastaan ja palautti maahan lakia ja järjestystä. Opetusministerinä hän rakennutti uudelleen sodassa tuhoutuneita kouluja, samoin kuin uusia kouluja suurille sodanjälkeisille ikäluokille. == Lähteet == Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Ranskan opetusministerit Luokka:Ranskan oikeusministerit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
John McDowell

thumb|220px|John McDowell John Henry McDowell (s. 1942 Boksburg, Etelä- Afrikka) on brittiläinen analyyttiseen suuntaukseen lukeutuva filosofi, joka oli aiemmin Oxfordin yliopiston University Collegen jäsen ja toimii nykyään professorina Pittsburghin yliopistossa. McDowellin merkittävin työ on tapahtunut mielenfilosofian ja kielifilosofian aloilla. Hän on kirjoittanut myös metafysiikasta, tietoteoriasta, antiikin filosofiasta ja metaetiikasta. McDowell on itse ymmärtänyt filosofian kvietistisesti, luonteeltaan ”terapeuttiseksi”. Tästä lähtökohdasta hän on pyrkinyt selvittämään erilaisia filosofisia ongelmia kielen, mielen ja arvojen alueella. McDowell on saanut vaikutteita mm. seuraavilta ajattelijoilta: Philippa Foot, Aristoteles, Immanuel Kant, G. W. F. Hegel, Gottlob Frege, Peter Strawson, Wilfrid Sellars, Ludwig Wittgenstein, Donald Davidson, Richard Rorty ja Gareth Evans. == Teoksia == * Projection and Truth in Ethics (vuoden 1987 Lindley-luento, julkaisija Kansasin yliopisto) * Mind and World (vuosien 1990–1991 John Locke -luennot, Harvard University Press, Cambridge, Mass., 1994) * Mind, Value, and Reality (artikkelikokoelma) (Harvard University Press, Cambridge, Mass., 1998) * Meaning, Knowledge, and Reality (artikkelikokoelma) (Harvard University Press, Cambridge, Mass., 1998) * Having the World in View: Essays on Kant, Hegel, and Sellars (artikkelikokoelma) (Harvard University Press, Cambridge, Mass., 2009) * The Engaged Intellect: Philosophical Essays (artikkelikokoelma) (Harvard University Press, Cambridge, Mass., 2009) == Kirjallisuutta == * * * * * * * * * == Aiheesta muualla == * John McDowell University of Pittsburgh *Kotkavirta, Jussi: Johdanto McDowellin Mind and World -teosta käsitteleviin artikkeleihin. niin & näin 3/1999, 5. *Kotkavirta, Jussi: McDowell, Kant ja transsendentaalifilosofian varjo. niin & näin 3/1999, 5–9. *Pihlström, Sami: Kuinka mieli ymmärtää maailmansa – Huomioita John McDowellin naturalismista, kantilaisuudesta ja pragmatismista. niin & näin 3/1999, 15–19. *Pohjola, Pasi: Kieli "mielen" välineenä. niin & näin 3/1999, 9–14. *Quante, Michael: Common sense -realismi kohtaa absoluuttisen idealismin. Suom. Petteri Niemi & Heikki Ikäheimo. niin & näin 3/1999, 20–26. Luokka:Analyyttiset filosofit Luokka:Brittiläiset filosofit Luokka:Kielifilosofit Luokka:Mielenfilosofit Luokka:Tietoteoreetikot Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leviathan (EP)

Leviathan on skotlantilaisen power metal -yhtye Alestormin EP-levy. Se sisältää coverversion latvialaisen Pirates of the Sea -yhtyeen euroviisukappaleesta ”Wolves of the Sea” sekä yhtyeen oman ”Wenches and Mead” -kappaleen saksaksi käännetyn version ”Weiber und Wein”. ==Kappaleet== # # # # == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2008 EP:t Luokka:Alestormin albumit
Almtuna IS

pienoiskuva|Almtunan pelaajia alkulämmittelyssä Almtuna IS on ruotsalainen jääkiekkoseura Uppsalasta. Joukkue pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa. Joukkueen fanijärjestön nimi on Red Lions. Joukkue pelaa kotiottelunsa Gränbyn jäähallissa. == Joukkue kaudella 2024–2025 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 31 Oskar Blomgren L Laina Hovås, Ruotsi 45 Edvin Olofsson L 2025 Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 3 Léon Lerebäck R 2025 Göteborg, Ruotsi 4 Victor Aronsson (A) L 2025 Uppsala, Ruotsi 5 Jonatan Lundgren L 2025 6 Ludvig Georgsson L 2026 7 Felix Öhrqvist L Laina Tukholma, Ruotsi 8 Kalle Eriksson L 2026 Leksand, Ruotsi 15 Martin Brovall L 2025 Åkersberga, Ruotsi Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 9 Jacob Grönhagen L KH 2025 Gustavsberg, Ruotsi 10 Oliver Kandergård R OLH 2025 Arvika, Ruotsi 12 Linus Lindblom L LH Laina 13 Fredrik Schlyter L H 2025 14 Mikkel Øby-Olsen R H 2025 Fredrikstad, Norja 17 Oscar Pentler L KH 2026 Uppsala, Ruotsi 18 Jesper Valente R VLH Juniori 20 Joel Thulin R H 2025 21 William Eriksson (A) R H 2025 24 Knut Köhler L KH / VLH 2025 36 Dennis Värmhed L KH Laina Tukholma, Ruotsi 40 Kalle Forslund L KH Juniori Tukholma, Ruotsi 66 Anton Klint L KH 2025 71 Adam Bäckstrand L KH / OLH 2025 Växjö, Ruotsi 96 William Proos L VLH 2025 Leksand, Ruotsi Lucas Stockselius L OLH / KH Laina Norrtälje, Ruotsi Oskar Ståhl L OLH Laina Sollentuna, Ruotsi === Valmennus & Joukkueenjohto === * Päävalmentaja: Daniel Karlunden * Apuvalmentaja: Marcus Ragnarsson * Maalivahtivalmentaja: Fredrik Lassi * Huoltopäällikkö: Roland Söderqvist * Huoltopäällikkö: Tommi Söderqvist * Puheenjohtaja: Tobias Pehrsson * Toimitusjohtaja: Nicklas Danielsson Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/13/almtuna-is Viitattu 5.10.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Uppsalan kunta Luokka:HockeyAllsvenskan-joukkueet
Jean-Claude Nallet

Jean-Claude Nallet [] (13. maaliskuuta 1947 Champdor, Ain, Ranska – 19. elokuuta 2023) oli ranskalainen yleisurheilija, joka menestyi jo alle 20-vuotiaana sileillä pikajuoksumatkoilla ja myöhemmin 400 metrin aitajuoksussa. Hän saavutti viisi mitalia Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuosina 1966–1974 mutta ei menestynyt olympialaisissa. Nallet saavutti Budapestin EM-kilpailuissa 1966 pronssia 200 metrin juoksussa ajalla 21,0 s ja sijoittui neljänneksi 4 × 400 metrin viestissä Ranskan ennätyksellä 3.05,7. Méxicon 1968 olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin juoksun välierissä ajalla 49,0 s sivuttuaan toisissa alkuerissä Ranskan ennätystä 45,7 s. Viestissä oli tuloksena kahdeksas sija ajalla 3.07,5 vaikka joukkue alkuerissä paransi Ranskan ennätyksen aikaan 3.04,6. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 Nallet saavutti hopeaa 400 metrin juoksussa ajalla 45,8 s ja viestijuoksussa kultaa ajalla 3.02,3, joka oli uusi Ranskan ennätys. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 Nallet kilpaili 400 metrin aitajuoksussa ja voitti kultaa ajalla 49,2 s. Viestissä Ranska sijoittui kuudenneksi ajalla 3.05,0. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän juoksi 400 metrin aitajuoksun loppukilpailussa Ranskan ennätyksen 48,94 s mutta hävisi Britannian Alan Pascoelle 0,12 sekuntia ja sai hopeaa. Viestissä Ranska sijoittui neljänneksi ajalla 3.04,6. Montréalin 1976 olympialaisissa Nallet karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä ajalla 50,08 s. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui aitajuoksussa kuudenneksi ajalla 50,10 s. Nallet voitti Euroopan cupin loppukilpailussa 200:n ja 400 metrin juoksun vuonna 1967 sekä 400 metrin aitajuoksun vuonna 1970. Ranskan mestaruuden hän voitti 400 metrillä vuosina 1968–1971 sekä 400 metrin aitajuoksussa vuosina 1974, 1975 ja 1978. Hän paransi tai sivusi Ranskan ennätystä 400 metrillä neljä kertaa ja 400 metrin aitajuoksussa kahdesti. Heinäkuussa 1970 Pariisissa hän alitti 400 metrin aitajuoksussa ensimmäisenä ranskalaisena 50 sekunnin rajan ja paransi maan ennätystä kerralla 1,7 sekuntia ajallaan 48,6 s. Hänen EM-kisoissa 1974 juoksemansa aika 48,94 s kirjattiin lajin ensimmäiseksi sähköajanotolla mitatuksi Ranskan ennätykseksi. Hänen käsiajanotolla mitattu 400 metrin ennätyksensä 45,1 s säilyi Ranskan ennätyksenä elokuuhun 1983, jolloin Aldo Canti juoksi sähköajanotolla mitatun ajan 45,35 s. Kotimaassaan Nallet edusti AC Paris -seuraa. Hän oli pituudeltaan 187-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 85 kiloa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 100 metriä: 10,5 s (1967) * 200 metriä: 20,6 s (1970), sähköajanotolla 20,88 s (1966) * 400 metriä: 45,1 s (1970), sähköajanotolla 45,80 s (1968) * 400 metrin aidat: 48,6 s (1970), sähköajanotolla 48,94 s (1974) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Christian Lindberg

Christian Lindberg (s. 15. helmikuuta 1958 Danderyd) on ruotsalainen pasuunansoittaja, kapellimestari ja säveltäjä. Lindberg on tuonut arvostusta harvinaiselle soittimelle niin, että 1990-luvulla häntä kutsuttiin ”maailman ainoaksi täystyöllistetyksi soolopasunistiksi”. Kuvataiteilijaperheeseen syntynyt Lindberg soitti aluksi rumpuja, pianoa ja trumpettia mutta alkoi 17-vuotiaana keskittyä pasuunan soittoon, ja hän pääsi jo kaksi vuotta myöhemmin Tukholman kuninkaallisen oopperan orkesteriin. Pian hän yllättäen päätti ryhtyä pasuunasolistiksi, vaikka yleisen mielipiteen mukaan ohjelmistoa soolopasuunalle oli kovin vähän. Lindberg kuitenkin osoitti, että pasuunalle on sävelletty hyvää musiikkia 1200-luvulta alkaen. Hän sai myös nykysäveltäjät innostumaan soittimesta ja alkoi säveltää sille itsekin. Lindbergin soitettavaksi ovat pasuunateoksia säveltäneet muiden muassa Kalevi Aho, Anders Hillborg, Alfred Schnittke, Tōru Takemitsu ja Iánnis Xenákis. Lindbergin ohjelmiston tunnetuin teos on Jan Sandströmin säveltämä konsertto pasuunalle ja orkesterille eli Moottoripyöräkonsertto (1988–1989), jota Lindström esittää nahkaisessa motoristihaalarissa. Vuosituhannen vaihteessa Lindberg alkoi pasuunansoiton ohella säveltää ja johtaa orkestereita ammattimaisesti. Hän toimi Nordiska Kammarorkesternin ylikapellimestarina Sundsvallissa 2004–2010 ja on johtanut Blåsarsymfonikerna-puhallinorkesteria Tukholmassa vuodesta 2005. Hän on toiminut myös pohjoisnorjalaisen Arctic Philharmonic Orchestran ylikapellimestarina ja taiteellisena neuvonantajana sen perustamisesta 2009 alkaen. ==Yksityiselämä== Christian Lindbergin vanhemmat Ulla-Monica ja Arne Lindberg ovat kuvataiteilijoita. Hänen veljensä on luutunsoittaja Jakob Lindberg ja tyttärensä säveltäjä Andrea Tarrodi. ==Palkintoja ja huomionosoituksia == *1982 – Léonie Sonnings musikstipendium *1986 – Fonogrampriset The Burlesque Trombone (Roland Pöntisen, piano, kanssa) *1996 – Kungliga Musikaliska Akademienin jäsen nro 908 *2004 – Litteris et Artibus *2008 – Lunds Studentsångförenings solistpris *2015 – Grammis "Årets klassiska" (Norrköpings symfoniorkesterin kanssa) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * SON fortsätter att lyfta fram symfonikern Allan Pettersson folkbladet.se Luokka:Ruotsalaiset pasunistit Luokka:Ruotsalaiset kapellimestarit Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Litteris et Artibus -palkitut
Meskhetinturkkilaiset

Meskhetinturkkilaiset (turkiksi Ahıska Türkleri) ovat Georgian Meskhetin alueelta kotoisin oleva turkkilaisryhmä. Vuonna 1944 heidät karkotettiin Keski-Aasiaan ja Kazakstaniin. Nykyään heitä asuu myös Azerbaidžanissa, Venäjällä, Ukrainassa, Turkissa ja Yhdysvalloissa. Meskhetinturkkilaiset puhuvat turkin kielen itä-Anatolian murretta, johon on sekoittunut paikallisista kielistä lainattuja aineksia. Valtaosa meskhetinturkkilaista on sunnimuslimeita. Uskonnollisiin vähemmistöihin kuuluvat šiialaiset. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Neuvostoliitossa oli 207 500 meskhetinturkkilaista, mutta todellisen luvun arvioitiin olleen noin 400 000. ==Etninen historia== Etelä-Georgiassa sijaitsevan Meskheti-Džavakhetin historiallisen maakunnan alkuperäisväestöä oli georgialainen meskhien heimo. 1500-luvulla Osmanien valtakunta ja safavidien Persia jakoivat keskenään Etelä-Georgian. Meskhetin ruhtinaat joutuivat osmanien vasalleiksi, kunnes he 1700-luvulla menettivät asemansa. Vuonna 1829 alue liitettiin Venäjään. Turkkilaisia heimoja alkoi muuttaa Etelä-Kaukasiaan 1000-luvulla ja varsinkin 1200–1300-luvuilla. Meskhetissä heihin sulautui osa alkuperäisväestöstä. 1800-luvun alussa turkkilaiset muodostivat vähemmistön alueen asukkaista, mutta vuosisadan loppuun mennessä huomattava osa muslimeiksi kääntyneistä georgialaisista oli sulautunut heihin kielellisesti. Vuoteen 1926 saakka kouluopetus tapahtui turkiksi ja myöhemmin azeriksi. Vuonna 1937, kun kouluopetus siirrettiin georgian kielelle, suurin osa muslimeista ei enää ymmärtänyt sitä. 1930-luvulla meskhetinturkkilaiset yritettiin saada vaihtamaan kansallisuutensa ja ottamaan georgialaiset sukunimet. Vuonna 1944 heidät ja rajaseutujen muu ”Turkkiin päin suuntautunut” väestö karkotettiin Keski-Aasiaan ja Kazakstaniin. Kaikkiaan karkotettuja oli 115 500 henkeä, joista noin 17 000 kuoli matkalla. Vuosina 1948–1949 meskhetinturkkilaisten kohtalon kokivat myös Abhasian ja Adžarian osmaniturkkilaiset. Keski-Aasiassa meskhetinturkkilaiset sijoitettiin eri puolille Uzbekistania, Kazakstania ja Kirgisiaa. Karkotuksen aikana kansan turkkilainen identiteetti voimistui. Vuonna 1956 liikkumista koskevat rajoitukset poistettiin, ja osa alkoi muuttaa takaisin Kaukasiaan. Kotiseudulle palaaminen osoittautui kuitenkin mahdottomaksi. Virallisesti kotiinpaluun estämistä perusteltiin 1970-luvulla aineellisilla ja teknisillä vaikeuksilla sekä lähtöalueen muuttuneilla väestösuhteilla. Touko-heinäkuussa 1989 Uzbekistanin Ferganan alueen meskhetinturkkilaiset joutuivat kantaväestön väkivaltaisuuksien kohteeksi ja alkoivat muuttaa Azerbaidžaniin ja Pohjois-Kaukasiaan. Neuvostoliiton loppuvuosina meskhetinturkkilaisten poliittinen toiminta osoittautui tuloksettomaksi ja osa alkoi harkita muuttoa Turkkiin. ==Lähteet== Luokka:Georgian etniset ryhmät Luokka:Turkkilaisten diaspora
Gemma Jones

Gemma Jones (s. 4. joulukuuta 1942 Lontoo, Englanti, Iso-Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Hän näytteli Bridget Jonesin äitiä elokuvissa Bridget Jones – elämäni sinkkuna (2001), Bridget Jones: Elämä jatkuu (2004) ja Bridget Jones’s Baby (2016). Hän on myös näytellyt elokuvassa Järki ja tunteet (1995). Jones on esiintynyt myös Matami Pomfreyn roolissa elokuvassa Harry Potter ja salaisuuksien kammio (2002) sekä Woody Allenin elokuvassa You Will Meet a Tall Dark Stranger (2010). Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robert Hardy

Timothy Sydney Robert Hardy (29. lokakuuta 1925 Cheltenham, Gloucestershire, Englanti – 3. elokuuta 2017 Northwood, Lontoo, Englanti) oli brittiläinen näyttelijä. Hardyn roolihahmoista tunnetuin on eläinlääkäri Siegfrid Farnon James Herriotin romaaniin Kaikenkarvaiset ystäväni perustuneessa samannimisessä televisiosarjassa 1970- ja 1980-luvuilla. Hän on esiintynyt myös Cornelius Toffeen roolissa Harry Potter -elokuvissa. Hardy esitti Winston Churchilliä yhdeksässä eri draamassa. Shakespeare-rooleja näytellessään Hardy kiinnostui keskiaikaisesta sodankäynnistä, ja hän on julkaissut aiheesta kaksi kirjaa. Hardy kuoli 91-vuotiaana 3. elokuuta 2017 näyttelijöiden lepokoti Denville Hallissa. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Klaus Siebert

Klaus Siebert (29. huhtikuuta 1955 Schlettau – 24. huhtikuuta 2016) oli Itä- Saksaa edustanut ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti.Sports Reference LLC Siebert nousi kansainväliselle huipulle 19-vuotiaana vuonna 1975 voittamalla olympialaisten esikisoissa 20 kilometrin kilpailun ja saavuttamalla Anterselvan MM-kilpailujen 10 kilometrillä pronssia. Seuraavana vuonna hän voitti nuorten maailmanmestaruuden 10 kilometrillä ja viestissä mutta ei päässyt olympialaisiin.Arponen, ym., s. 418 Lillehammerin MM-kilpailuissa 1977 hän saavutti viestissä pronssia ja Hochfilzenin MM-kilpailuissa 1978 viestissä kultaa sekä 10 kilometrillä pronssia.Arponen, ym., s. 423 Ruhpoldingin MM- kilpailuissa 1979 hän voitti maailmanmestaruuden 20 kilometrillä ja viestissä. Samana talvena hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun. Lake Placidin olympialaisissa 1980 Siebert saavutti viestissä hopeaa sekä sijoittui 10 kilometrillä neljänneksi ja 20 kilometrillä 15:nneksi. Ne jäivät hänen viimeisiksi arvokilpailuikseen. Aktiiviuransa jälkeen Siebert toimi ampumahiihtovalmentajana Saksan, Itävallan, Kiinan ja Valko-Venäjän maajoukkueissa. Siebertin henkilökohtaisista valmennettavista MM- ja olympiatasolla juhlivat muun muassa Ricco Groß ja Darja Domratšava. Hän lopetti valmennusuransa vuonna 2014 terveyssyiden vuoksi. Siebert kuoli vaikeaan sairauteen 24. huhtikuuta 2016 vain muutamaa päivää ennen 61-vuotissyntymäpäiviään. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Itäsaksalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Itäsaksalaiset olympiamitalistit Luokka:Saksalaiset urheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Noitumaa

Noitumaa on suomalaisen dark metal -yhtyeen Ajattaran kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 15. huhtikuuta 2009. Levy eroaa muusta Ajattaran tuotannosta sillä, että se on akustinen. Levy on äänitetty D-Studiolla, Klaukkalassa. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Ruoja – laulu, kitara, munniharppu * Kalmos – kitara * Tohtori Kuolio – basso * Raajat – polkuharmoni * Malakias IV – lyömäsoittimet === Vierailevat muusikot === * Loksi ja Lobbari – didgeridoo * Beebo – sello * Annas ja Hylsy – taustalaulut == Arviot == * Desibeli.net: * Imperiumi.net: 5/10http://www.imperiumi.net/index.php?act=albums&id;=8765 * Soundi: http://www.soundi.fi/levyarviot/ajattara-noitumaa * V2.fi: http://www.v2.fi/arvostelut/viihde/505/Ajattara-Noitumaa/ == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivut * Levy-yhtiö Spinefarmin sivut * * == Lähteet == Luokka:Vuoden 2009 albumit Luokka:Ajattaran albumit
Metsästäjäin keskusjärjestö

Metsästäjäin keskusjärjestö oli vuonna 1962 metsästyslain nojalla perustettu järjestö jonka tehtävänä oli turvata metsästyksen jatkuvuus kestävän käytön periaatteiden mukaisesti ja edistää tarkoituksenmukaista metsästystä ja riistanhoitoa. Järjestön laissa määritellyt tehtävät olivat: *Kehittää metsästystä ja riistanhoitoa sekä suorittaa riistanhoidon kokeilua *Edistää metsästystä ja riistanhoitoa koskevaa koulutusta ja neuvontaa *Ohjata ja valvoa riistanhoitopiirien toimintaa *Suorittaa maa- ja metsätalousministeriön määräämät tehtävät *Sekä suorittaa muut sille lain mukaan kuuluvat tehtävät Suomessa on noin 300 000 metsästäjää joista valtaosa kuului Metsästäjäin keskusjärjestöön. Aktiivisia naismetsästäjiä oli noin 5% järjestön jäsenistä. Järjestö julkaisi Metsästäjä-lehteä. Keskusjärjestön alla toimi 15 riistanhoitopiiriä jotka puolestaan oli jaettu riistanhoitoyhdistyksiin. Metsästäjäin keskusjärjestö lakkautettiin 1. maaliskuuta vuonna 2011 jolloin se 15 riistanhoitopiirin kanssa yhdistettiin Suomen riistakeskukseksi.http://www.riista.fi/?mag_nr=9 ==Lähteet== == Aiheesta muualla== *Suomen riistakeskuksen kotisivut Luokka:Metsästys Luokka:Entiset suomalaiset järjestöt
Robert Poirier

Robert Poirier (s. 16. kesäkuuta 1942 Rennes, Ille-et-Vilaine, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, joka saavutti vuonna 1966 EM-mitalin 400 metrin aitajuoksussa. Poirier karsiutui Tokion 1964 olympialaisissa 400 metrin aitajuoksun alkuerissä ajalla 52,6 s. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän saavutti 400 metrin aitajuoksussa pronssia ajalla 50,5 s ja sijoittui 4 × 400 metrin viestijuoksussa neljänneksi Ranskan ennätyksellä 3.05,7. Méxicon 1968 olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä ajalla 51,2 s. Poirier voitti Euroopan cupin loppukilpailussa 400 metrin aitajuoksun vuonna 1965. Ranskan mestaruuden hän voitti vuosina 1963 ja 1965–1968. Kesäkuussa 1964 hän juoksi Ranskan ennätyksen 51,0 s ja paransi sitä elokuussa 1965 aikaan 50,6 s ja heinäkuussa 1966 aikaan 50,3 s. Viimeksi mainitun ennätyksen rikkoi Jean-Claude Nallet heinäkuussa 1970. Kotimaassaan Poirier edusti Stade Rennes -seuraa. Hän on pituudeltaan 182-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 74 kiloa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 400 metriä: 47,5 s (1964) * 200 metrin aidat: 24,0 s (1966) * 400 metrin aidat: 50,3 s (1966), sähköajanotolla 50,51 s (1968) ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anastasija Pryh’odko

Anastasija Kostjantynivna Pryh’odko , , (s. 21. huhtikuuta 1987 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen laulaja. Pryh’odko voitti Star Factory -kilpailun seitsemännen tuotantokauden vuonna 2007. Hänen äänialansa on kontra-altto. ==Euroviisuissa 2009== Pryh’odko valittiin edustamaan Venäjää Moskovassa 16. toukokuuta 2009 järjestettyyn Eurovision laulukilpailuun kappaleella "Mamo". Alun perin hän osallistui Ukrainan karsintaan, mutta riitautui järjestäjien kanssa, joiden mukaan Pryh’odkon kilpailukappale oli liian pitkä. Venäjän karsintaan Pryh’odko pääsi erikoiskutsulla. Itse laulukilpailun finaalissa Pryh’odko oli yhdestoista 91 pisteellä.Anastasiya Prikhodko, Eurosong-contest.fandom.com, viitattu 17.6.2022 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Pryh’odkon kotisivut Luokka:Ukrainalaiset laulajat Luokka:Venäjän euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2009 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jean-Jacques Behm

Jean-Jacques Behm (s. 4. toukokuuta 1942 Lyon, Rhône, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 400 metrin aitajuoksu. Behm karsiutui Tokion 1964 olympialaisissa 400 metrin aitajuoksun alkuerissä ajalla 52,2 s. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän juoksi välierissä ajan 50,7 s ja selviytyi loppukilpailuun, jossa hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 51,3 s. Behm voitti 400 metrin aitajuoksussa Ranskan mestaruuden vuonna 1964. Heinäkuussa 1964 hän juoksi Ranskan ennätyksen 50,8 s, joka pysyi voimassa runsaan vuoden. Seuratasolla hän edusti ASU Lyonia. Hän on pituudeltaan 186-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 76 kiloa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 400 metriä: 47,5 s (1966) * 110 metrin aidat: 15,0 s (1966) * 200 metrin aidat: 25,2 s (1969) * 400 metrin aidat: 50,5 s (1966) ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
New York Cosmos

New York Cosmos oli newyorkilainen jalkapalloseura, joka perustettiin 1971 ja joka lopetti toimintansa 1985. 14-vuotisen toimintansa aikana Cosmos kuitenkin menestyi: joukkue voitti viidesti NASL:n mestaruuden (1972, 1977, 1978, 1980 ja 1982). Joukkue tunnetaan Pelén viimeisenä seurana. Pelén numero 10 on jäädytetty pelinumero. Joukkueessa on pelannut myös monia muita legendaarisia pelaajia kuten Franz Beckenbauer. Elokuva Once in a Lifetime: The Extraordinary Story of the New York Cosmos vuodelta 2006 kertoo NY Cosmosin tarinan. ==Kuuluisia pelaajia== * Wim Rijsbergen * Johan Neeskens * Carlos Alberto * Pelé * Marinho Chagas * Carlos Caszely * Keith Eddy * Tony Field * Terry Garbett * Steve Hunt * Godfrey Ingram * Brian Tinnion * Dennis Tueart * Jomo Sono * Andranik Eskandarian * Mordechai Spiegler * Giorgio Chinaglia * Vladislav Bogićević * Ivan Buljan * Roberto Cabañas * Julio César Romero * Ramon Mifflin * Dave Clements * Władysław Żmuda * Erhardt Kapp * Charlie Aitken * Franz Beckenbauer * Everald Cummings * Yasin Özdenak * Bobby Smith * Rick Davis * Shep Messing ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloseurat Luokka:Newyorkilaiset urheiluseurat
North American Soccer League (1968–1984)

North American Soccer League (NASL) on entinen jalkapallon ammattilaisliiga, jossa pelasi yhdysvaltalaisia ja kanadalaisia joukkueita. Nykyään sitä vastaa Major League Soccer. Liiga perustettiin 1968 ja se lopetettiin 1984. ==NASL:n mestarit== *1968 Atlanta Chiefs *1969 Kansas City Spurs *1970 Rochester Lancers *1971 Dallas Tornado *1972 New York Cosmos *1973 Philadelphia Atoms *1974 Los Angeles Aztecs *1975 Tampa Bay Rowdies *1976 Toronto Metros-Croatia *1977 New York Cosmos *1978 New York Cosmos *1979 Vancouver Whitecaps *1980 New York Cosmos *1981 Chicago Sting *1982 New York Cosmos *1983 Tulsa Roughnecks *1984 Chicago Sting Luokka:Yhdysvaltain jalkapallosarjat Luokka:Kanadan jalkapallosarjat
Intertarsaalinen taive

Intertarsaalinen taive on linnuilla esiintyvä raajan osa. Intertarsaalinen taive on linnun jalan eli takaraajan nilkan keskellä oleva taive, joka näkyy paksumpana kohtana ja jota yleisesti luullaan linnun polveksi (linnun polvi on lähellä vartaloa höyhenten peitossa), vaikka se anatomisesti on ennemminkin kantapää. Intertarsaalinen taive eli yleiskielessä "tarsus" on muodostunut siten, että ylemmät nilkkaluut ovat sulautuneet sääri- ja pohjeluiden kanssa yhteen niin, että ne muodostavat pitkän tibiotarsusluun. Lisäksi alemmat nilkkaluut ovat kasvaneet yhteen kolmen jalkapöydänluun kanssa, muodostaen "nilkkaluun" eli tarsometatarsuksen. Intertarsaalisen taipeen paikka vaihtelee lintulahkoittain. Eräillä lajeilla, kuten papukaijoilla, taive on lähellä jalkapöytää, kun se kahlaajilla on ylempänä. Taipeen paikka on sopeutuma jalan käyttötarkoituksen mukaan: papukaijat ovat oksistossa kiipeilijöitä, jolloin lyhyet jalat ja lyhyt "nilkka" edesauttavat ketterää jalkatyötä, kahlaajat vedessä ja mudassa kahlaavia, jolloin "nilkka" saa olla pitkä ja jäykkä. == Lähteet == * Luokka:Lintujen anatomia
Eddy van Praagh

Emmanuel (Eddy) van Praagh (s. 24. heinäkuuta 1937 Rotterdam, Alankomaat) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 400 metrin aitajuoksu. Eddy van Praagh edusti Ranskaa 400 metrin aitajuoksussa Belgradin EM- kilpailuissa 1962. Hän paransi Ranskan ennätystä alkuerissä aikaan 51,4 s ja välierissä aikaan 51,3 s mutta ei selviytynyt loppukilpailuun. Samana vuonna hän voitti Ranskan mestaruuden. Seuratasolla hän edusti Stade Clermontoisia. Hän on pituudeltaan 179-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 75 kiloa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 400 metriä: 47,9 s (1962) * 200 metrin aidat: 24,6 s (1961) * 400 metrin aidat: 51,3 s (1962), sähköajanotolla 51,78 s (1963) ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Guy Cury

Guy Cury (21. maaliskuuta 1930 Saint-Marcellin, Isère, Ranska – 16. maaliskuuta 2018Guy Cury's obituary ) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 400 metrin aitajuoksu. Cury sijoittui 400 metrin aitajuoksussa Bernin EM-kilpailuissa 1954 neljänneksi ajalla 51,8 s. Välierissä hän juoksi ajan 51,7 s. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sivusi alkuerissä Ranskan ennätystä 51,6 s ja paransi sitä välierissä aikaan 51,5 s mutta ei selviytynyt loppukilpailuun. Cury voitti Ranskan mestaruuden vuosina 1953, 1955 ja 1956. Hänen ennätyksensä 51,6 s säilyi Ranskan ennätyksenä lähes kuusi vuotta kunnes Eddy van Praagh paransi ennätystä. Seuratasolla Cury edusti La Voulte Sportia. Hän oli pituudeltaan 182-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 76 kiloa. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 400 metriä: 49,0 s (1955) * 110 metrin aidat: 14,9 s (1956) * 200 metrin aidat: 24,3 s (1955) * 400 metrin aidat: 51,5 s (1956), sähköajanotolla 51,66 s (1956) == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Bill Hajt

Bill Hajt (18. marraskuuta 1951, Radisson, Saskatchewan) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija jonka NHL-seurana toimi hänen koko uransa Buffalo Sabres. Hajtin pelipaikka oli puolustaja. Hajt pelasi 854 NHL -ottelua. Hajt varattiin vuonna 1971 NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 33, kierroksella 3. Hajt pelasi kuitenkin ensimmäisen NHL -ottelunsa vasta kaudella . Pelejä kertyi kuusi. Kauden jälkeen hänen paikkansa Sabresin miehistössä vakiintui. Hänen paras kautensa oli , jolloin tehoja kertyi 29, 3+26. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Buffalo Sabresin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt