EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Autuaiden saaret

Autuaiden saaret on monissa kulttuureissa esiintynyt vertauskuva saavuttamattomasta tuonpuoleisesta paratiisista. Sumerilaisten Gilgames- eepoksen saarivaltakunta Dilmun, jonne Utnapištim pakeni tuhotulvaa, Ziusudraa, paikallistettiin Bahrainin saarelle. Antiikin ajan Autuaiden saaret () sijoitettiin Atlantille, lähinnä Kanarian saarille, ja samastettiin Elysioniin, jonne valitut pääsivät kuolemansa jälkeen. Plutarkhos kirjoitti niistä näin: ”Siellä sataa harvoin, ja silloin kun sadetta saadaan, sitä tulee kohtuullisesti. Tuulet ovat enimmäkseen lauhkeita ja ne antavat niin runsaasti kastetta, että maa tuottaa itsestään parhaita hedelmiä ylenpalttisesti eikä asukkaiden tarvitse tehdä mitään muuta kuin nauttia lepoa kaikesta vaivannäöstään. Ilma on aina miellyttävä, ja barbaaritkin yleisesti otaksuvat, että juuri siellä ovat ne Elysionin kentät ja autuaiden asuinsijat, joita Homeros runoissaan tenhoten kuvaa.” Historioitsija Josephus yhdisti Autuaiden saariin gnostilaisuuteen liittyvän dualismin, käsityksen hengen ja aineen vastakohtaisuudesta ja toivon vapautua pimeyden vallasta valoon. Sielut ovat peräisin ”hienoimmasta eetteristä”, yläilmojen taivaallisista kerroksista, mutta ne on kuolemiseen asti kahlittu ”lihan orjuuteen”. Kuolemisen yhteydessä sielut puhdistetaan ja viedään Autuaiden saarille, ilon maahan, kun taas saastaiset sielut ajetaan pimeyden rotkoon. Keltit, etenkin iirit, jotka jo ennen kristinuskon saapumista tarinoivat onnellisista paratiisisaarista ja merimatkoista sinne. Nämä tarinat yhdistyivät myöhemmin kristillisiin käsityksiin ikuisesta autuudesta. Esimerkkinä olkoon legenda Pyhästä Brandanuksesta eli Brendanista, merenkulkija-apotista, joka vieraili saarilla. On arvailtu, että tarina kertoisi Amerikan löytämisestä ennen Kolumbusta. Kuvitelmiin autuaiden maasta kuuluu myös Thomas Moren saari Utopia. Kiinalaisessa perinteessä Autuaiden saarten ajateltiin sijaitsevan Kiinan itärannikon edustalla. ”Kahdeksan kuolematonta” asui tässä paratiisissa. Vainajien vaatteet varustettiin monesti kuvilla näistä saarista, jotta sielut voisivat tuntea jo saavuttaneensa onnellisen elämän. Puutarhoihin kivistä rakennetut pienet saaret symbolisoivat Autuaiden saaria. Tuonpuoleiset onnen saaret tunnetaan myös muun muassa intiaanien taruissa. Sama kaipuu esiintyy kuvitelmissa ikuisen nuoruuden lähteestä ja laiskurien maasta.Suuri symbolikirja. Toimittanut Pentti Lempiäinen. WSOY 1993, ISBN 951-0-18537-X. ==Lähteet== Luokka:Kreikkalaisen mytologian paikat Luokka:Kuvitteelliset saaret Luokka:Myytit
I’m in Love

I’m in Love on yhdysvaltalaisen R&B-laulajan; Evelyn ”Champagne” Kingin neljäs albumi, joka julkaistiin RCA-levy-yhtiöllä 21. kesäkuuta 1981. Albumin tuottivat Morrie Brown, Willie Lester, Rodney Brown, Kashif sekä Lawrence Jones. Albumi sijoittui Billboard 200 -listan sijalle 28. ==Kappaleet== ===Ensimmäinen puoli=== # I’m in Love – 5:01 # If You Want My Lovin’ – 4:18 # Don’t Hide Our Love – 5:22 # What Are You Waiting For – 4:09 ===Toinen puoli=== # Spirit of the Dance – 4:50 # The Other Side of Love – 4:24 # I Can’t Take It – 4:07 # The Best Is Yet to Come – 5:13 ==Kokoonpano== *Bashiri Johnson – lyömäsoittimet *B.J. Nelson – taustalaulu *Kashif Saleem – sanoitukset, musiikki *Ralph Schuckett – käyrätorvi, kielet *Ira Siegel – kitara *Steve Walker – rummut *Robert Gloff – käyrätorvi *Steve Goldman – miksaus, nauhoitus ==Arvostelut== *AllMusic: ==Lähteet== Luokka:Evelyn ”Champagne” Kingin albumit Luokka:Vuoden 1981 albumit
Sam Lowes

Samuel Deane "Sam" Lowes (s. 14. syyskuuta 1990 Lincoln, Englanti) on brittiläinen ratamoottoripyöräilijä. Hän ajaa kaudella 2017 MotoGP-sarjassa Aprilia Racing Team Gresini tehdastallissa. Lowes on vuoden 2013 Supersportin MM-sarjan mestariSam Lowes: 2013 World Supersport Champion bennetts.co.uk 6.10.2013 Viitattu 18.8.2017 ja voittanut myös Britannian Supersportin mestaruuden 2010. ==MotoGP== Lowes siirtyi MotoGP:hen tehtyään 2016 Moto2-luokassa Gresini Racing tallin kanssa nelivuotisen sopimuksen. Aprilian ollessa Gresinin kanssa yhteistyössä Lowes oli samalla Aprilian testikuljettajana. Alustavasti Lowesin sopimus kattasi kaudet 2017 ja 2018. Lowes ajoi ensimmäisellä kaudellaan MotoGP:ssä Aleix Espargarón tallikaverina. Kauden ensimmäinen puoli meni Lowesin kannalta heikosti ajettuaan parhaimmillaan sijalle 14 Ranskassa. Pääosin hän sijoittui kilpailusta toiseen viimeisten joukkoon. Elokuussa Itävallan kilpailuviikonlopun aikana Aprilia ilmoitti ettei Lowes jatkaisi ensi kaudella tallissa.MotoGP Austria: Lowes out, Redding in at Aprilia crash.net 10.8.2017 Viitattu 18.8.2017 ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset ratamoottoripyöräilijät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tariel Nikoleišvili

Tariel Gelajevitš Nikoleišvili (, s. 6. huhtikuuta 1991) on venäläinen karateka, jolla on georgialaisia sukujuuria.Tariel Nikoleishvili – Interview onekyokushin.pl 23.4.2012 Viitattu 18.8.2017 Hän saavutti Kyokushinin maailmanmestaruuden 2011 ja on voittanut myös Euroopan raskaansarjan mestaruuden. ==Karate== Nikoleišvili voitti Venäjän raskaansarjan mestaruuden 2008 kohdattuaan loppuottelussa Maxim Gusevin.Russian Championships - IKO kyokushinresults.com Viitattu 18.8.2017 2009 Nikoleišvili siirtyi ottelemaan superraskaaseen sarjaan ja saavutti pronssia Venäjän mestaruuskisoissa. 2010 oli Nikoleišvilille menestyksekäs vuosi voitettuaan ensin Venäjän mestaruuden superraskaassasarjassa. Hän voitti loppuottelussa Goderzi Kapanadzen. Alku kesästä Nikoleišvili saavutti myös Euroopan raskaansarjan mestaruuden Romaniassa, voitettuaan loppuottelussa Mirel Iacobin.24RD EUROPEAN WEIGHT CATEGORY CHAMPIONSHIPS BUCHAREST 2010 europeankyokushin.org Viitattu 18.8.2017 Turnauksen jälkeen hän otteli Japanin raskaansarjan mestaruudesta, jossa Nikoleišvili onnistui etenemään loppuotteluun saakka. Hän voitti mestaruuden Zenjūrō Moria vastaan käydyssä loppuottelussa.IKO-1. Результаты весововых чемпионатов Японии по киокушин карате. 20.10.2014 Viitattu 18.8.2017 Loppuvuodesta 2010 Nikoleišvili voitti myös avoimessa luokassa käydyn Japanin mestaruuskilpailut. Hän voitti loppuottelussa Moriyoshi Juron. Marraskuussa 2011 Nikoleišvili voitti avoimessa painoluokassa käydyn maailmanmestaruuden. Turnaus kesti kolme päivää, jossa oli osallisena 192 ottelijaa 120 eri maasta.The 10th World Open Karate Tournament Report kyokushinkaikan.org 7.11.2017 Viitattu 18.8.2017 Nikoleišvili voitti neljännesvälierissä Zahari Damjanovin yhden jatkoerän jälkeen tuomariäänin. Välierissä hän voitti puolestaan Goderzi Kapanadzen kahden jatkoerän jälkeen tuomariäänin 4–1. Loppuottelussa Nikoleišvili kohtasi hallitsevan maailmanmestarin Ewerton Teixeira. Nikoleišvili voitti kahden jatkoerän jälkeen tuomariäänin 3–0. Hänestä tuli samalla nuorin Kyokushinin maailmanmestaruuden voittanut ottelija ollessaan vasta 20-vuotias.Самый молодой Абсолютный чемпион Мира Тариел Николеишвили superkarate.ru 11.10.2020 Viitattu 4.1.2022 Nikoleišvili suoritti Kyokushinin sadan miehen kumiten 2014. Hän sai tulokseksi 21 voittoa suoralla pisteellä tai kahdella puolipisteellä, 30 voittoa tuli puolipisteellä, 13 voittoa kaikin tuomariäänin. Hänelle kirjattiin 27 tasapeliä ja yhdeksän tappiota tuomariäänin.Tariel Nikoleishvili – 100 kumite! 26.04.2014 pfkk.pl Viitattu 18.8.2017 ==Lähteet== Luokka:Venäläiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Charlie Jane Anders

Charlie Jane Anders on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hän on ollut Hugo- palkinnon ehdokas vuonna 2017. == Teokset == * All the Birds in the Sky (2016), Locus ja Nebula-palkinnot == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Seanan McGuire

Seanan McGuire (s. 5. tammikuuta 1978 Martinez, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut myös salanimellä Mira Grant. Useita McGuiren teoksia on ollut Hugo-palkinnon ehdokkaana, ja eräänä vuonna hän oli samana vuonna Hugo-ehdokkaana viidellä kirjalla, joukossa salanimellä julkaistut teokset. Vuonna 2017 McGuiren pienoisromaani Every Heart a Doorway sai pienoisromaanien sarjassa Nebula-palkinnon, Hugo-palkinnon ja Locus- palkinnon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut * Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joel Hirvonen

Joel Hannes Hirvonen (s. 10. syyskuuta 1994) on suomalainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa Aimon roolia televisiosarjassa #lovemilla ja siitä tehdyssä elokuvassa Lovemilla. Hirvonen on näytellyt yli 20 elokuvassa ja tv- sarjassa. Hän aloitti opiskelut Teatterikorkeakoulussa 2015 ja valmistui 2020. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva Rooli 2013 Kerron sinulle kaiken lukiolainen 2014 Päin seinää vessateini 2015 Lovemilla Aimo 2017 Armomurhaaja Jomppe 95 Timo Jutila 2018 Hevi reissu Rankinen 2019 Elvis & Onerva Olli Tottumiskysymys Mika 2021 Peruna tiedotusknihti Vuosisadan häät stylisti 2022 MC Helper beKINGs Spägä 2022 Lunastajat Vesa 2022 Punttikomedia kirjastotyöntekijä 2023 Sisu personnel truck driver 2024 Prinsessa Pikkiriikki Pikkiriikin isä 2024 Omenavarkaat Sebastian 2024 Levoton Tuhkimo Pertin veli Ari 2025 Häjyt 2 Konsta Karhu === Televisiosarjat === Vuosi Sarja Rooli 2011 Kotikatu poika 2013–2014 #lovemilla Aimo 2016 Sekasin bodari / mies oven takana 2018 Donna teku jonossa 2019 M/S Romantic Nipa 2021 Mister8 Jussi Karkurit tappeleva vanki Maria Kallio Olli Haapala Nyrkki Einari 2022 Syke Miika Marila Made in Finland hyypiö Kaverikirja Vilu 2023 Sunnuntailounas Puurtinen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet
Pieni mies

Pieni mies on Jukka Kuoppamäen kirjoittama ja vuonna 1971 levyttämä musiikkikappale. Se julkaistiin singlenä sekä Kuoppamäen studioalbumilla Trubaduurilauluja. Kappale nousi Suomessa listalle elokuussa 1971 ja oli korkeimmillaan sijalla 16. Kappale on Kuoppamäen tunnetuimpia ja hän esittää sen jokaisessa konsertissaan. Kappaleen innoittaja oli Kuoppamäen vajaa kaksivuotias poika Miika. Laulu syntyi, kun Kuoppamäki häntä nukkumaan peitellessään jäi katsomaan, kuinka lapsi nukkui hymyileväisenä pinnasängyssään. Laulussa kerrotaan, kuinka poikaa ensin odotettiin, kuinka hänen tulevaisuuttaan mietitään ja pohditaan sitä, jatkaako hän isänsä työtä. Kappaleessa todetaan myös, että kun pojasta itsestään tulee isä, hän ymmärtää mitä onni on. Kuoppamäki voitti ”Pienellä miehellä” vuoden 1971 Rostockin iskelmäfestivaalit Itä-Saksassa. Kuoppamäen mukaan kappale oli hitti Itä- Saksassa ja Puolassa, ja häntä alettiin kutsua kyseisissä maissa pieneksi mieheksi. ”Pienen miehen” ovat levyttäneet myös Raimo Roiha (1972), Jatsiviikingit (1977), Reijo Kallio (1979) ja Eino Grön (1989). == Lähteet == Luokka:Jukka Kuoppamäen kappaleet Luokka:Vuoden 1971 kappaleet
Colm Daly

Colm Daly on irlantilainen uransa lopettanut karateka. Hän voitti Kyokushinissa EM-pronssia 1991The 26th European Weight Category Karate Championships Official Results kyokushinkaikan.org 4.6.2012 Viitattu 27.5.2017 ja myöhemmin 1995 IFK-liiton EM-kilpailuissa hopeaa hävittyään loppuottelussa Felix Ntumazahille.IFK European Open Championships kyokushinresults.com Viitattu 25.3.2022 Daly voitti myös 1994 Britannian Openissa pronssia.British Open kyokushinresults.com Viitattu 18.8.2017 Hän otteli Lontoon Openissa samana vuonna Ashiharaa edustanutta Semmy Schiltia vastaan, jolle Daly hävisi tuomariäänin. Hän saavutti urallaan myös kaksi Walesin raskaansarjan mestaruutta 1990 ja 1991. ==Lähteet== Luokka:Irlantilaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Aurora (norjalainen laulaja)

Aurora Aksnes (s. 15. kesäkuuta 1996 Stavanger, Norja), joka esiintyy nimellä AURORA, on norjalainen laulaja-lauluntekijä ja tuottaja. Hänen esikois-EP:nsä Running with the Wolves julkaistiin Decca Recordsilla toukokuussa 2015. Aurora julkaisi ensimmäisen kokopitkän studioalbumin All My Demons Greeting Me as a Friend vuonna 2016. Hänen kolmas albuminsa The Gods We Can Touch julkaistiin tammikuussa 2022 ja neljäs albuminsa What Happened to the Heart? kesäkuussa 2024. == Nuoruus == Aurora Aksnes syntyi 15. kesäkuuta 1996 Stavangerissa Norjassa. Hänellä on kaksi vanhempaa sisarta, meikkitaiteilija Miranda ja muotisuunnittelija Viktoria. Viktoria suunnittelee ison osan Auroran esiintymisasuista. Hän varttui lähellä Bergeniä Osissa Hordalandin läänissä. Aurora alkoi tehdä sävellyksiä kuusivuotiaana ja sanoituksia yhdeksänvuotiaana. == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * === EP- levyt === * * == Filmografia == === Lyhytelokuvat === *Into the Light (2015) *Nothing Is Eternal (2016) *Artisti: Aurora (En gang Aurora, 2018) === Animaatioelokuvat === *Frozen 2 (2019) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Norjalaiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Norjalaiset laulaja- lauluntekijät Luokka:Norjalaiset poplaulajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oskar Linnros

Hans Oskar ”Kihlen” Linnros (s. 15. elokuuta 1983 Sundbyberg, Ruotsi) on ruotsalainen muusikko. Hän perusti yhdessä Daniel Adams-Rayn kanssa Snook- nimisen alternative hip hop -duon. Sitten hän aloitti soolouran ja julkaisi sooloartistina ensimmäisen albuminsa Vilja bli. Albumi sijoittui kakkossijalle Ruotsin virallisella listalla ja sen kappale ”Från och med du” pääsi Sverigetopplistanin kärkeen. ==Diskografia== ===Albumit=== *Vilja bli (2010) *Klappar och slag (2013) *Väntar på en Ängel (2017) ===EP-levyt=== *Väntar på en (2017) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset hip hop -artistit Luokka:Ruotsalaiset poplaulajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jonne Koski

Jonne Koski (s. 1994) on suomalainen crossfit-urheilija. Porista kotoisin oleva Koski aloitti crossfitin CrossFit Porissa 2012 harrastettuaan aiemmin uintia 16-vuotiaaksi asti. Vuonna 2013 hän ylsi ensimmäisen kerran mukaan Regionals-kilpailuihin (EM-kilpailut), joissa sijoittui kymmenenneksi. Vuosina 2014 ja 2015 Koski voitti Euroopan-mestaruuden päästen mukaan maailmanlaajuiseen Games-kilpailuun (MM-kilpailut), jossa hän oli ensimmäisellä osallistumiskerrallaan 32:s ja vuonna 2015 yhdeksäs. Vuonna 2016 Koski sijoittui EM-tasolla kolmanneksi ja MM-tasolla 40. sijalle. Koski on harjoitellut ja suunnitellut harjoitusohjelmiaan crossfitin maailmanmestari Mikko Salon kanssa. Koski seurustelee EM-tason crossfit-urheilija Emilia Leppäsen kanssa. He asuvat Arabiemiraateissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirstula

Kirstula on Hämeenlinnan 13. kaupunginosa. Se sijaitsee kantakaupungin pohjoispuolella Hattulan rajalla rajoittuen idässä Vanajaveteen ja lännessä valtatiehen 3. Kirstulan läpi kulkevat lisäksi päärata sekä kantatie 57. Tällä hetkellä kaupunginosassa on pääasiassa peltoa ja vähäistä omakotiasumista, mutta sinne on suunniteltu moottoritien ja rautatien väliselle alueelle sijoittuvaa teollisuusaluetta samalle paikalle kaavaillun Sunny Car Center -hankkeen kaaduttua. Vuonna 2017 Kirstulaan vahvistettiin uusi asemakaava, jossa alueelle on sijoitettu lukuisia myymälä- ja toimistotiloille varattuja tontteja. ==Sunny Car Center== Sunny Car Center, tai Kirstulan autokeskus, oli Kirstulaan moottoritien ja rautatien väliselle 27,5 hehtaarin alueelle suunnitteilla ollut autotavaratalo. Keskukseen oli tarkoitus rakentaa tiloja autokaupalle ja oheistoiminnoille noin 75 000 kerrosneliötä. Toteutuessaan se olisi ollut Euroopan suurin autokauppa. Hanke kohtasi useita vastoinkäymisiä, ja lopullisesti se kaatui, kun toteuttamisen edellytyksenä ollut tonttikauppa peruuntui. Hankkeen toimitusjohtajana toimi Markku Ritaluoma. ==Lähteet== * Luokka:Hämeenlinnan maalaiskunnan kylät
Perusluottokortti

Perusluottokortti oli suomalainen luottokortti. Kortin takana olivat Elanto ja Suomen Työväen Säästöpankki. Ne perustivat yhteisen luottokorttiyhtiön, Perusluotto oy:n, joka ryhtyi maaliskuussa 1986 rahoittamaan asiakkaiden Elannosta ja muista Perusluottokortin hyväksyvistä liikkeistä velaksi tekemiä ostoksia. Perusluottokortti korvasi STS:n liiketoiminnassa sen asiakkailleen aiemmin myöntämät OK-kortit. Perusluotto oy:n liiketoiminta tuotti tappiota, vaikka korttikanta lisääntyikin ”kohtuullisesti”. Elannon jäsenkunta ei ollut tottunut muovirahaan, vaan suosi vanhakantaista vastakirjakauppaa, josta myyjä ei saanut korkotuloja. Perusluotto oy:n toimintaa ei kehitetty, vaan Elanto ja STS ajoivat kumpikin omia etujaan. Perusluoton toiminnot siirrettiin vuonna 1991 STS-pankin, Elannon ja Ekan vasta perustamalle yhtiölle Suomen Tilirahoitus Oy. Suomen Tilirahoitus myytiin Postipankille 1997 ja sulautui 1998 Suomen Tililuottoon, jonka nimeksi vaihtui Leonia kortti Oy. == Lähteet == * Luokka:Maksukortit Luokka:Työväen pankit
Eduard Kainberger

Eduard "Edi" Kainberger (20. marraskuuta 1911 Salzburg – 7. maaliskuuta 1974 Salzburg) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Kainberger edusti SAK 1914:aa.Eduard Kainberger Myös Eduard Kainbergerin veli Karl Kainberger oli mukana Itävallan joukkueessa voittamassa Berliinissä jalkapallon olympiahopeaa. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Karl Kainberger

Karl Kainberger (1. joulukuuta 1912 Salzburg – 17. joulukuuta 1997 Salzburg) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Kainberger edusti SAK 1914:aa.Karl Kainberger Myös Karl Kainbergerin veli Eduard Kainberger oli mukana Itävallan joukkueessa voittamassa Berliinissä jalkapallon olympiahopeaa. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Franz Mandl

Franz Mandl (4. elokuuta 1916 Wien – 4. helmikuuta 1988) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa.Franz Mandl == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Franz Fuchsberger

Franz Fuchsberger (28. syyskuuta 1910 Wolfsbach – 1992) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Fuchsberger edusti SV Urfahria. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Josef Kitzmüller

Josef Kitzmüller (21. kesäkuuta 1912 – 14. maaliskuuta 1979) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Kitzmüller edusti SV Admiraa.Josef Kitzmüller == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Frans I (Liechtenstein)

Frans I (koko nimi Franz de Paula Maria Karl August, 28. elokuuta 1853 – 25. heinäkuuta 1938) oli Liechtensteinin ruhtinas vuodesta 1929 kuolemaansa asti 1938 eli yhdeksän vuoden ajan. Ennen valtaan nousuaan hän toimi maansa suurlähettiläänä Brysselissä ja Venäjällä. Hän kuoli lapsettomana, joten valta siirtyi hänen veljenpoikansa pojalle Frans Joosef II:lle, josta tuli sijaishallitsija jo maaliskuussa 1938, kolme kuukautta ennen Frans I:n kuolemaa. == Kunnianosoituksia == * Liechtensteinin ansioritarikunta (Liechtenstein, 1937, perustaja) * Leopoldin ritarikunta (Itävalta-Unkari, 1897) * Kultaisen taljan ritarikunta (Itävalta-Unkari) * Maltan ritarikunta * Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunta (Venäjä) * Pyhän Hubertin ritarikunta (Baijeri) == Lähteet == Luokka:Liechtensteinin ruhtinaat Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Klement Steinmetz

Klement Steinmetz (23. maaliskuuta 1915 Kindberg – 2. toukokuuta 2001) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Steinmetz edusti Kapfenberger SV:ta. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Adolf Laudon

Adolf Laudon (13. joulukuuta 1912 – 22. marraskuuta 1984) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Laudon edusti SAK 1914:aa.Adolf Laudon == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Walter Werginz

Walter Werginz (18. elokuuta 1913 Itävalta – 21. maaliskuuta 1944 Sukhovola Ukraina) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Werginz edusti KAC:tä.Walter Werginz == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Max Hofmeister

Max Hofmeister (22. maaliskuuta 1913 Leoben – 12. huhtikuuta 2000 Leoben) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Hofmeister edusti DSV Leobenia.Max Hofmeister == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Karl Wallmüller

Karl Wallmüller (22. lokakuuta 1913 Linz, Itävalta – 16. helmikuuta 1944 Toila, Viro) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Wallmüller edusti SV Urfahria.Karl Wallmüller == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Anton Krenn

Anton Krenn (18. huhtikuuta 1911 – huhtikuu 1993) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Krenn edusti Polizei SV:tä.Anton Krenn == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Martin Kargl

Martin Kargl (30. joulukuuta 1912 – 20. toukokuuta 1946) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Kargl edusti SC Koresia.Martin Kargl == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Ernst Künz

Ernst Künz (23. helmikuuta 1912 Itävalta – 21. elokuuta 1944 Santakai Liettua) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Künz edusti FC Lustenauta.Ernst Künz == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Robin Ryynänen

Robin Ryynänen (s. 16. maaliskuuta 1997 Järvenpää) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa, ja hänen aikaisemmat seuransa ovat Järvenpään Palo ja Keski-Uudenmaan Yleisurheilu. Hän voitti ensimmäiset aikuisten Suomen-mestaruutensa vuonna 2017. Ryynänen sijoittui 5 000 metrin juoksussa 23:nneksi Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016. Hän oli samassa kaupungissa järjestetyissä alle 23-vuotiaiden EM- kilpailuissa 2017 yhdestoista 10 000 metrin juoksussa. Ryynänen voitti Kalevan kisoissa 2017 SM-kultaa 5 000 metrin juoksussa ennätysajallaan 14.20,09. Aiemmin samana vuonna hän juoksi 10 000 metrillä ennätyksensä 29.55,86 sijoittuessaan PM-kilpailussa toiseksi. Viestijuoksun SM-kilpailuissa 2017 hän voitti Turun Urheiluliiton joukkueen jäsenenä kultaa 4 × 1 500 metrillä. Hallikaudella 2017 hän saavutti 3 000 metrillä SM-pronssia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arthur Schwab

Arthur Tell Schwab (4. syyskuuta 1896 Bortewitz Saksa – 27. helmikuuta 1945 Siglingen Saksa) oli sveitsiläinen kilpakävelijä ja olympiamitalisti.Arthur Schwab Schwab edusti Sveitsi olympialaisissa kolme kertaa, vuonna 1924 Pariisissa, vuonna 1932 Los Angelesissa sekä vuonna 1936 Berliinissä. Pariisissa hän sijoittui 10 kilometrin kävelyssä viidenneksi, Los Angelesissa hän joutui keskeyttämään 50 kilometrin kävelyssä ja Berliinissä hän saavutti hopeaa 50 kilometrin kävelystä. Olympiahopean lisäksi Schwab saavutti 50 kilometrin kävelystä EM-hopeaa vuoden 1934 EM-kilpailuista. Ennätyksikseen hän käveli 10 kilometrillä ajan 46:02.0 vuonna 1936 ja 50 kilometrillä ajan 4.31:32 vuonna 1935. Arthur Tell Schwabin poika Fritz Schwab oli kaksinkertainen olympiamitalisti 10 kilometrin kävelystä. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset kävelijät Luokka:Sveitsiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Unite the Right Rally

Unite the Right Rally oli Yhdysvaltain Virginian osavaltion Charlottesvillen kaupungissa 11.–12. elokuuta 2017 pidetty mielenosoitus. Yhdysvaltain äärioikeisto järjesti mielenosoitukseen vastustaakseen Yhdysvaltain sisällissodassa Konfederaation orjavaltioiden asevoimia johtanutta Robert E. Leetä esittävän patsaan poistoa Charlottesvillen Emancipation Parkista. Mielenosoituksessa oli paikalla myös suuri määrä äärioikeistoa vastustavia vastamielenosoittajia. Mielenosoitus muuttui väkivaltaiseksi äärioikeiston ja vastamielenosoittajien taistellessa. 12\. päivän iltapäivänä valkoista ylivaltaa kannattanut äärioikeistolainen James Fields ajoi autollaan vastamielenosoittajien väkijoukkoon, jolloin 32-vuotias paikallinen ihmisoikeusaktivisti Heather Heyer kuoli ja 19 muuta loukkaantui. Oikeusministeri Jeff Sessionsin mukaan teko oli kotimaista terrorismia. Lisäksi valkoista ylivaltaa kannattavien mielenosoittajien joukko pahoinpiteli vastamielenosoitukseen osallistuneen afroamerikkalaisen miehen teräsputkilla paikallisessa pysäköintihallissa. Joulukuussa 2017 Charlottesvillen kaupunki nimesi kadun vastamielenosoituksessa surmansa saaneen antifasistin Heather Heyerin mukaan. == Reaktiot == Kaksi entistä presidenttiä, George H. W. Bush ja George W. Bush, tuomitsi lausunnossaan kaiken antisemitismin ja rotuvihan. === Donald Trumpin lausunto === Tapahtumien jälkeen kohua herätti Yhdysvaltain presidentin Donald Trumpin suhtautuminen mielenosoitukseen ja autoiskuun. Toisin kuin monet muut poliitikot sekä Trumpin edustamassa republikaanipuolueessa että opposition demokraattipuolueessa, Trump ei tuominnut yksiselitteisesti äärioikeiston väkivaltaa, vaan syytti väkivaltaisuuksista ”monia osapuolia” (). Tosin myöhemmin Trump tuomitsi Charlottesvillen rasistisen väkivallan ja kutsui rasismia pahuudeksi ja Ku Klux Klania, uusnatseja sekä valkoisen ylivallan puoltajia roistoiksi ja rikollisiksi. Kymmenet valtakunnan tason poliitikot molemmista pääpuolueista tuomitsivat presidentin ensimmäiset lausunnot häpeällisinä ja uusnatsismia puolustavina. Varapresidentti Mike Pencen mukaan "me emme suvaitse uusnatsien ja KKK:n vihaa ja väkivaltaa". Lääkeyritys MSD:n toimitusjohtaja Kenneth Frazier erosi Trumpin teollisuusneuvostosta 14. elokuuta ja totesi olevansa velvollinen ottamaan kantaa "suvaitsemattomuutta ja ääriliikkeitä vastaan". == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Charlottesville Luokka:Donald Trumpin presidenttikausi Luokka:Rikokset Virginiassa Luokka:2010-luvun mielenosoitukset ja levottomuudet Luokka:Mielenosoitukset ja levottomuudet Yhdysvalloissa Luokka:Uusnatsismi Luokka:Vuoden 2017 rikokset
Kultakuume (albumi)

Kultakuume on Kultakuumeen toinen ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1990 levymerkillä Amulet. == Kappaleet == Kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Petri Saarela. # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Petri Saarela – laulu, kitara, kissalauta * Pekka Nykänen – koskettimet, taustalaulu * Jorma Savolainen – basso * Renè Granström – rummut, taustalaulu == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pop rock -albumit Luokka:Vuoden 1990 albumit
Eva Adamson

Nyasha Eva Adora Adamson on suomalainen näyttelijä. Hänellä on ollut roolit muun muassa päivittäissarjoissa Uusi päivä ja Salatut elämät. Hän valmistui ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulun lukiosta keväällä 2017. == Filmografia == Vuosi Nimi Tyyli Rooli 2014, 2015 Uusi päivä televisiosarja Tiia Friman 2017–2018, 2020 Salatut elämät televisiosarja Tiina Järvinen 2021 Roba televisiosarja Venla Okkonen == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Sierra Leonen mutavyöryt 2017

Vuoden 2017 Sierra Leonen mutavyöryt tapahtuivat aamuyöllä maanantaina 14. elokuuta 2017. Useita päiviä kestäneet rankkasateet olivat aiheuttaneet tulvia Sierra Leonen pääkaupungin Freetownin ympäristössä, ja 14. päivän aamuyönä vuorenrinne Freetownin suurkaupunkialueeseen kuuluvassa Regentissä sortui sateiden vaikutuksesta, jolloin kaupunkialueelle vyöryi suuri määrä vetistä maa-ainesta ja sadat talot tuhoutuivat. Maanvyörymän syynä eivät ole vain runsaat sateet vaan myös ihmisen toiminta. Maastoa on muokattu aiempaa alttiimmaksi vyöryille ja metsää hakattu, kun asutus on laajentunut vuoren rinteille. Mutavyöryjen on vahvistettu aiheuttaneen ainakin 499 ihmisen kuoleman, ja sadat olivat 19. elokuuta yhä kateissa. Kuolleista yli 150 oli lapsia. Mutavyöryjen vuoksi yli 20 000 ihmistä ovat joutuneet jättämään tai menettäneet kotinsa. Luonnonkatastrofin seurauksena oli elokuun 31. päivän tiedon mukaan vahvistettu kuolleeksi jo yli 500 ihmistä. Lisäksi 810 henkeä oli virallisten lukujen mukaan yhä kateissa. Uhriluvun arvioitiin nousevan vielä merkittävästi, joskin osan kadonneista uskottiin sisältyneen tunnistamattomaksi jääneiden kuolleiden joukkoon. Tässä vaiheessa yli 5 900 ihmisen, joista yli 960 oli lapsia ja yli 390 raskaana olevaa tai vauvaa hoitavaa naista, raportoitiin tarvitsevan välitöntä apua ja suojaa kodin tuhouduttua luonnonmullistuksessa tai muusta vastaavasta syystä. Paikallishallinnon 27. elokuuta esittämän arvion mukaan luonnonmullistuksessa menehtyi yli 1 000 henkeä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Mutavyöry 2017 Luokka:Vuoden 2017 luonnonmullistukset Luokka:2000-luvun maanvyöryt Luokka:Freetown
Tauno Kajander

Tauno Kaarlo Kajander (7. lokakuuta 1932 Kuusankoski – 20. joulukuuta 1977 Kuusankoski) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki valtaosan urastaan Suomen teattereissa, mutta lisäksi hän näytteli Taave-renkiä Matti Kassilan elokuvassa Elokuu (1956) ja Hekan sivuosan Maunu Kurkvaaran elokuvassa Rakas... (1961).Kalevi Koukkunen: , biografia, 30.7.2014. Viitattu 18.8.2017. Kajander kävi ammattikoulun jälkeen Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kurssin ja opiskeli sen jatkoksi Suomen Teatterikoulussa 1953–1956. Hänet kiinnitettiin näytäntökaudeksi 1956–1957 Jyväskylän Työväen Teatteriin (1956–57), sitten kahdeksi vuodeksi Tampereen Teatteriin. Radioteatterissa Kajander näytteli 1959–1963, sitten Helsingin Kansanteatterissa 1963–1965), Helsingin Kaupunginteatterissa 1965–1967, Kotkan kaupunginteatterissa 1967–1971 ja Porin Teatterissa 1971–1977. Kajander kuoli 45-vuotiaana joulun alla 1977 omakotitalonsa tulipalossa Kuusankoskella. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Sofia Arasola

Sofia Arasola (s. 24. maaliskuuta 1991) on suomalainen tanssija ja näyttelijä. Hän on tullut tutuksi etenkin roolistaan MTV3-kanavan saippuasarjassa Salatut elämät, jossa hän esitti Lola Vinbergiä vuosina 2017–2019. Hän jatkoi Lola Vinbergin esittämistä Salattujen elämien sisarsarjassa Rantabaari vuoteen 2020 asti. Aiemmin hän on ollut mukana Turun kaupunginteatterissa niin tanssijana kuin näyttelijänä. Arasola on myös laulanut muun muassa Eino Grönin juhlakonsertissa. Hän on valmistunut tanssijaksi Turun konservatoriosta vuonna 2015. Arasolan äiti on näyttelijä Marjukka Arasola. Arasola seurusteli jääkiekkoilija Siim Livikin kanssa. == Filmografia == Ilmestymisvuosi/ Ensiesiintyminen Nimi Tyyli Rooli 2017–2019 Salatut elämät televisiosarja Lola Vinberg 2018 HasBeen televisiosarja Lise 2018 Pihlajasatu televisiosarja Lola Vinberg 2019–2020 Rantabaari televisiosarja Lola Vinberg == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Sofia Arasolan teatteritöitä suomalaisen teatterin tietopankissa Ilonassa Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Elävät henkilöt
Jurvala (Luumäki)

Jurvala on kylä Luumäellä. Siellä on noin 1 200 asukasta. Jurvalassa on esimerkiksi ravintola, hotelli, ruokakauppa, koulu, päiväkoti, kirjasto ja paloasema. Tilastollisessa taajamaluokituksessa Jurvala on osa Luumäen asemanseudun taajamaa. Kylän halki kulki aiemmin ruuhkainen ja vaarallinen Kuutostie, mutta kun nelikaistainen ohitustie valmistui elokuussa 2017, kylä rauhoittui. Kylän halkova tie saa uuden nimen Itsenäisyydentie. Lähellä on muun muassa P. E. Svinhufvudin kotimuseo Kotkaniemi ja Salpalinja. Nykyisin kylän merkittävimmät työllistäjät ovat Etelä-Karjalan Osuuskauppa, Aurek, Hotelli Salpa sekä Kangasvarren koulu ja päiväkoti. == Historia == Jurvalassa on ollut mm. tehdas, joka tuotti puutavaraa sekä UFO-niminen kahvila, Shellin ja Esson huoltoasema, kartingrata, K-kauppa ja Osuuspankki. 1960-luvun alkupuolella perustettiin Luumäen motelli, joka nyt toimii nimellä Hotelli Salpa. Kylällä oli myös kahvila-ravintola Taverna, joka paloi marraskuussa 2016. == Lähteet == Luokka:Luumäen kylät
Pyriminobaakki-metyyli

Pyriminobaakki-metyyli (C17H19N3O6) on pyrimidiinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää rikkaruohomyrkkynä riisiviljelmillä. == Ominaisuudet, käyttö ja valmistus == Pyriminobaakki- metyyli on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen liukenematonta veteen tai heksaaniin. Metanoliin, asetoniin tai etyyliasetaattiin yhdiste sen sijaan liukenee hyvin. Pyriminobaakki-metyylin herbisidinen teho perustuu siihen, että se on kasvien asetolaktaattisyntaasientsyymin inhibiittori ja tällöin kasvien tarvitsemien aminohappojen biosynteesi estyy. Yhdiste imeytyy lehtien kautta ja vaikuttaa muun muassa kananhirsseihin (Echinochloa). Nisäkkäille pyriminobaakki-metyyli ei ole myrkyllistä ja WHO luokittelee sen epätodennäköisesti haitalliseksi. Pyriminobaakki-metyyliä voidaan valmistaa 2-hydroksi-6-metoksi- iminoetyylibentsoehapon ja 2-kloori-4,6-dimetoksipyrimidiinin välisellä reaktiolla. Ainetta käytetään rikkaruohomyrkkynä erityisesti riisiviljelmillä. Sitä käytetään tyypillisesti emulsiona tai rakeina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Human Metabolome Database (HMDB): Pyriminobac-methyl *Food Component Database (FooDB): Pyriminobac-methyl *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Pyriminobac-methyl Luokka:Kasvintorjunta-aineet
Myllystä Willy

Myllystä Willy (englanniksi useilla nimillä: Something Special, Willy/Milly ja I Was a Teenage Boy) on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut Paul Schneiderin ohjaama yhdysvaltalainen fantasiakomedia. Elokuvan tarina perustuu samannimiseen Alan H. Friedmanin kirjaan. Elokuvan päähahmo on nuori poikatyttö Milly Niceman, joka on onneton sukupuoleensa kohdistuvien perinteisten odotusten vuoksi. Milly haluaisi tulla pojaksi, jotta hän voisi käyttäytyä haluamallaan tavalla. Elokuva on englanninkielinen. == Juoni == Milly (Pamela Adlon) on 14-vuotias tyttö, joka turhautuu äitinsä (Patty Duke) yrityksiin kitkeä hänen poikamaisia tapojaan. Hänen äitinsä mielestä Millyn käyttäytyminen on tytölle sopimatonta ja äiti toivookin, että hän olisi kiinnostunut tanssista ja mekoista. Kun Millyn parhaan ystävän pikkuveli Malcolm (Seth Green) kertoo hänelle noidan loitsusta joka täyttäisi hänen suurimman toiveensa, Milly tarttuu tilaisuuteen. Hän käy noidan luona, mutta loitsu kuitenkin ilmeisesti epäonnistuu jollakin tavalla. Seuraavana päivänä Milly huomaa, että loitsu ei onnistunut vaan se on muuttanut hänet hermafrodiitiksi. Hän kertoo perheelleen mitä on tapahtunut ja yllätten hänen isänsä kannustaa häntä tutustumaan uuteen maskuliinisuuteensa. Niinpä Milly ottaa nimekseen ”Willy” ja siirtyy uuteen kouluun siirto-opiskelijaksi. Aluksi Milly pitää uudesta persoonastaan ja sukupuolestaan. Pian hän kuitenkin joutuu konfliktiin huomatessaan, että elämä poikana ei ole välttämättä sen helpompaa. Milly myös huomaa, että hänellä on tunteita ystäväänsä Alfieen (Eric Gurry). Myös Alfie yhtä lailla hämmentynyt tunteistaan "Willyyn". Elokuvan lopussa Milly päättää ryhtyä entistäkin tyttömäisemmäksi. == Elokuvan vastaanotto == Elokuva sai varsin kielteisen vastaanoton. Providence Journal kirjoitti, että elokuva saattaisi toimia mikäli se olisi hulvaton Tootsie-tyyppinen farssi tai jos se tarkastelisi psykologista traumaa, jota Milly/Willy on käymässä lävitse. Sun-Sentinelin murska-arvostelun mukaan elokuva oli niin pinnallinen, tylsä ja keskentekoinen, että on ihme jos kukaan on katsonut sitä ennen sen julkaisua. Daily News of Los Angelesin ja Los Angeles Timesin arvosteluiden mukaan elokuva ei toimi juurikaan komediana mutta siinä on kuitenkin jotakin viehätysvoimaa. Jack Halberstam kritisoi kirjassaan ”Female Masculinity”, että elokuvan tapa ratkaista sukupuolen moninaisuudesta johtuvia ongelmia on ongelmallinen == Lähteet == Luokka:Vuoden 1986 elokuvat
Eräsaari

Eräsaari on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Eero Eräsaari (1920–2016), eversti ja päätoimittaja *Leena Eräsaari (s. 1948), yhteiskuntatieteiden tohtori, Jyväskylän yliopiston sosiaalityön professori, Risto Eräsaaren entinen puoliso *Risto Eräsaari (s. 1946), valtiotieteiden tohtori, Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan emeritusprofessori, Eero Eräsaaren poika
Ben Lerner

Ben Lerner (4. helmikuuta 1979 Topeka, Kansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen runoilija. Hänen esikoisromaaninsa Lähtö Atochan asemalta (Leaving the Atocha Station, 2011) ilmestyi suomeksi vuonna 2017. Erityisesti pamfletti The Hatred of Poetry toi hänet julkisuuteen. Lerner valmistui kandidaatiksi (B.A.) 2001 ja maisteriksi (M.F.A.) 2003 Brownin yliopistosta. Vuonna 2015 Lerner sai MacArthur Fellowship -palkinnon. ==Teokset== ===Runo=== * * * * Kolmen julkaistun teoksen kokoelma ===Proosa=== * * 10:04, Faber and Faber, 2014. * ===Muu=== The Hatred of Poetry. FSG Originals, 2016. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luhdanjoen valuma-alue

Luhdanjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.85) on Kanta-Hämeessä Hollolassa, Janakkalassa, Hausjärvellä ja Hämeenlinnassa sijaitseva Mommilanjärveen laskevan joen ja samalla Vanajan reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue. Sen pinta-ala on 84,09 neliökilometriä ja alueen järvisyys on 0,9 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Mommilanjärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Puujoen alueelle (35.82). Luhdanjoen valuma- alue kuuluu Kokemäenjoen vesistöön (vesistöaluetunnus 35) ja on Vanajan reitin valuma-alueen (35.8) kolmannen jakovaiheen viides osa-alue, joka valuma-alueen pienuuden vuoksi ei enää jaeta osa-alueisiin. Siihen kuuluu 8 järveä tai lampea, joiden pinta-ala on yli hehtaarin. Alla esiteltävässä alueen kuvauksessa on käytetty lähteinä Suomen ympäristökeskuksen viranomaistietoja ja Maanmittauslaitoksen karttapalvelua. == Alueen kuvaus == === Joen pääuoma === Luhdanjoki laskee Mommilanjärveen Hausjärven Hietoisessa. Perinkäänjärveen laskee pohjoisesta Kanalansillanoja ja jonka nimi on juuri ennen järveenlaskua Häntästenoja. Myös tätä ojaa voi pitää valuma-alueen pääuomana, joka jatkuu Perinkäänjärvestä alaspäin Arrankorpeen asti Lapinojan nimellä. Joen alajuoksua kutsutaan Luhdanjoeksi. Kanalansillanoja alkaa metsäisiltä soilta Kanalan ja Kataloisten kylien takana. Ojan kulku peltoaukeiden halki tapahtuu syviä ja suoraksi peruttuja johto-ojia myöten. Ojan nimi vaihtuu juuri pelloilla, jossa sitä kutsutaan Häntästenojaksi. Järvisuo on hyvin kosteaa ja sinne on voitu kaivaa ojaa vain rajoitetusti. Paikalla lienee ainemmin ollut Perinkäistenjärveäkin suurempi vesistö . Perinkäistenjärvestä joki alkaa virtaamalla luoteeseen. Laaselassa Lapinjoki tekee puolen kierroksen mutkan ja alkaa virrata sitten kaakkoon päin. Laaselan mutkassa joesta tulee Hämeenlinnan ja Janakkalan rajajoki Arrankorvelle asti. === Valuma-alue === Yläjuoksun merkittävin sivuhaara on Savioja, joka yhtyy Lapinjokeen Arrankorven laajan peltoaukean luoteispäähän. Se saa alkunsa Perinkäistenjärven itäpuolelta, jossa sijaitsevat peräkkäin Mustakatos ja Palojärvi. Ojitetulla Mustijärvensuolla olevat Taka-Mustijärvi ja Etu- Mustijärvi laskevat Palojärveen. Niiden eteläpuolella sijaitseva Savilammi laskee Savilammensuon kuivatusvesien mukana myös Palojärveen. Mustakatoksen kaakkoipuolella sijaitseva Kuiva Valkjärvi laskee Ajoksensuon kuivatusojien mukana Saviojan keskijuoksulle. Luhdanjokeen vasemmalta yhtyy Harasjärven laskuoja. Asukkaat ovat muokanneet laskuojaa ja sen varrella on paljon tekolampia. Koivukehän kylän länsipuolella sijaitsee pieni Valkjärvi, jolla ei ole merkitty karttaan laskuojaa. Eteläpuolella sijaitseva Ristisuo ja Suontausta ovat tiheästi ojitettua suomaata. Niiden laskuoja yhtyy Luhdanjokeen Hietoisessa lähellä joensuuta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * JärviWiki: Luhdanjoen valuma-alue (35.85), viitattu 14.8.2017 * Luokka:Hämeenlinnan luonto Luokka:Janakkalan luonto Luokka:Hausjärven luonto Luokka:Hollolan luonto
Palkansaajasäätiö

Palkansaajasäätiö (vuoteen 2000 STS-Säätiö) on suomalainen vuonna 1989 perustettu säätiö. Säätiö perustettiin, kun Suomen Työväen Säästöpankki muutettiin liikepankiksi, STS-Pankki Oy:ksi.palkansaajasaatio.fi Säätiön tarkoitus on: # Säästäväisyyden ja palkansaajien taloudellisen tietämyksen edistäminen ja # STS-pankin perinteen vaaliminen ylläpitämällä STS- pankkimuseota ja työväen säästöpankkien ja STS-pankin arkistoa. Palkansaajasäätiön toimitusjohtana toimii Teemu Hirvonen. Säätiön ylläpitämä STS-pankkimuseo toimii Työväenmuseo Werstaan yhteydessä Tampereella. == Historiaa == Säätiön alkuperäinen tarkoitus oli omistaa STS-Pankin äänivaltaisia K-osakkeita. Tavoitteena oli, että STS-Pankin määräysvalta säilyisi työväenliikkeellä. Vuonna 1992 säätiö myi osakkeet KOP:lle, kun STS- Pankkia uhkasi konkurssi. Tilalle säätiö osti KOP:n osakkeita, joita se myöhemmin myi ja korvasi muilla sijoituksilla. STS-Säätiön valtuuskunnan ja hallituksen paikat jaettiin säätiötä perustettaessa vasemmistopuolueiden välisellä vallanjakosopimuksella siten, että SDP:n osuus oli 2/3 paikoista, kansandemokraattien 3/12 ja Devan osuus 1/12. Uusia jäseniä nimitettäessä on sovellettu vanhaa vallanjakosopimusta.Soukola, s. 299, 523 Säätiön nimeksi vaihdettiin Palkansaajasäätiö vuonna 2000. Nimellä tahdottiin korostaa, että säätiön toiminnassa työväen pankkiperinne oli jäänyt sivujuonteeksi ja palkansaajien taloudellisen tietämyksen edistäminen tullut yhä tärkeämmäksi. Uudella nimellä haluttiin myös välttää sekaannuksia muihin STS-nimisiin tahoihin.Soukola, s. 522 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset säätiöt Luokka:Punapääoma
Pekka Kytömäki

Pekka Kytömäki (s. 10. toukokuuta 1975 Hämeenlinna) on tamperelainen runoilija ja kääntäjä. Hän aloitti runouden kirjoittamisen 37-vuotiaana vuonna 2012 ja sai kunniamaininnan Pirkanmaan kirjoituskilpailun lyriikkasarjassa vuonna 2014. Kytömäen esikoisrunokokoelma Ei talvikunnossapitoa ilmestyi vuonna 2015 ja sai Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2016. Palkintoperusteissa kiitettiin teoksen tiiviitä ja aforistisia runoja hiotusta ja oivaltavasta runokielestä. Kytömäen toinen runokokoelma Valo pilkkoo pimeää ilmestyi vuonna 2016. Kytömäki on mukana vuonna 2017 ilmestyneessä kaksikielisessä runoantologiassa Lungfuls of Silence – Keuhkojen täydeltä hiljaisuutta yhdessä Arto Lapin ja Niklas Salmen kanssa. Palindromirunoista koostuva kolmas kokoelma Aattelu rulettaa ilmestyi vuonna 2018. Myös neljäs kokoelma Sytytys (2020) koostuu palindromirunoista. Viides kokoelma Historian pienmiehiä ilmestyi kesäkuussa 2023. Se on paluu kahden ensimmäisen runokirjan tyyliin. Pekka Kytömäki on kirjailija Anni Kytömäen veli. == Teokset == === Runoteokset === * * * * * === Antologiat === * == Palkinnot == * Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto (2016) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pekka Kytömäen Facebook-kirjailijasivu * Video esiintymisestä Runopiha- tapahtumassa Tampereella 6.7.2016 * Ylöjärven Uutisten haastattelu Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ajanvietematematiikka

Ajanvietematematiikka tarkoittaa matemaattisia pulmatehtäviä ja pelejä, joita ihmiset harrastavat huvin vuoksi. Niissä käytetään samaa logiikkaa ja päättelyä kuin matematiikassa. Suurelle yleisölle tarkoitetut tehtävät ovat usein helppoja, ja ratkaisun voi löytää ilman matematiikan erikoistaitojakin kokeilemalla erilaisia vaihtoehtoja. Matemaattisia tehtäviä julkaistaan ajanvietteeksi esimerkiksi lehtien ajanvietepalstoilla. Ajanvietematemaattisia tehtäviä on monelta eri matematiikan alalta, mutta etenkin geometriasta, lukuteoriasta ja kombinatoriikasta. Yleisiä tehtäviä tai pelejä ovat esimerkiksi sudoku, taikaneliöt, soluautomaatti, laatoitustehtävät, tulitikkujen siirtelytehtävät, pakkausongelmat ja alueen jakamistehtävät. Jotkut pitävät ajanvietematematiikkaa keinona herättää oppilaissa kiinnostusta matematiikan opiskeluun. == Katso myös == * Mekaaninen pulma == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pulmatehtävät Luokka:Matemaattiset pelit
Jo’ Buddy Meets Funky Kingstone

__NOTOC__ Jo’ Buddy Meets Funky Kingstone on Jo’ Buddyn ja Funky Kingston -yhtyeen albumi, joka julkaistiin vuonna 2015. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Jo' Buddy – laulu, kitara, vihellykset * Jarno Forsman – kosketinsoittimet * Tommi Laine – kitara, taustalaulu * Timo Kaaja – basso * Juppo Paavola – rummut * Mika Hiironniemi – cabasa * Ismaila Sane – lyömäsoittimet * Masa Orpana – saksofonit * Sami Sippola – saksofonit * Inari Ruonmaa – saksofoni * Marjo Leinonen – laulu * Diz Watson – piano * Tony Uter – tamburiin, shaker, djembe == Lähteet == * Jo’ Buddy Meets Funky Kingstone discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:Jo’ Buddyn albumit