EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Guido Quaroni

Guido Quaroni (s. 9. marraskuuta 1967 Pavia) on italialainen ääninäyttelijä ja Pixar Animation Studiosin valvova tekninen johtaja. Hän on yksi 3D-tekniikkaan perustuvan solidThinkingin kehittäjistä. Quaroni on työskennellyt Pixarilla vuodesta 1996 asti. Vuoteen 2014 mennessä Quaronilla on ollut tekninen johtotehtävärooli yhdessätoista Pixarin animaatioelokuvassa. Kolmessa niistä hän on myös työskennellyt ääninäyttelijänä. Monsterit Oy:ssä vuodelta 2001 hän oli Tony the Grosserin ääni sekä Autoissa (2006) ja Autot 2:ssa italialaisen trukin Guidon, joka sai nimensä Quaronilta, äänenä. == Lähteet == * http://www.imdb.com/name/nm0702925/ Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Italian elokuva Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anton Tkáč

Anton Tkáč (30. maaliskuuta 1951 Lozorno, Bratislavan alue – 22. joulukuuta 2022 Bratislava) oli slovakialainen ratapyöräilijä, joka aktiiviurallaan edusti Tšekkoslovakiaa Hän on olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari. Hän edusti Slovan Bratislavaa ja Dukla Trenčíniä. Hän oli pituudeltaan 183 cm. Tkáč voitti Montrealin olympialaisissa 1976 kultaa eräajossa. Hän kukisti loppuottelussa Daniel Morelonin erävoitoin 2–1. Moskovan olympialaisissa 1980 hän sijoittui eräajossa neljänneksi. Münchenissä 1972 hän oli joukkueaika-ajossa yhdestoista ja kilometrin aika-ajossa kolmastoista. Tkáč voitti amatöörien eräajon maailmanmestaruuden Montrealissa 1974 ja Münchenissä 1978. Amatöörien kilometrin aika-ajossa hän sai MM- pronssia Leicesterissä 1970. == Lähteet == Luokka:Tšekkoslovakialaiset ratapyöräilijät Luokka:Tšekkoslovakialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Marine Aircraft Experimental Establishment

Marine Aircraft Experimental Establishment (MAEE) oli brittiläinen sotilasvoimien kehitys- ja tutkimuslaitos. Se perustettiin 1918 ja sen tehtävänä oli suunnitella, kehittää ja valvoa vesilentokoneita, lentoveneitä ja muita ilma-aluksia. Se lopetti yhteistoimintansa Kuninkaallisten ilmavoimien kanssa 1953 ja jatkoi siviilijärjestönä vuoteen 1958. Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence työskenteli MAEE:ssa 1930-luvulla. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan tutkimuslaitokset
Napapiiri

Napapiirit ovat maapallon pohjois- ja eteläosissa sijaitsevat kaksi leveyspiiriä, joiden kulmaetäisyys navoista on sama kuin Maan pyörimisakselin kaltevuus Maan ratatasoon nähden. Sen seurauksena napapiirien ja napojen välillä on aikoja, jolloin auringon keskipiste pysyy koko vuorokauden ajan horisontin ylä- tai alapuolella, mistä seuraavat kaamos ja yötön yö. Auringon ei-pistemäinen koko ja valon taittuminen ilmakehässä aiheuttavat sen, että kaamoksen ja yöttömän yön rajat eivät kuitenkaan ole täysin napapiirien kohdalla. Maan pohjoisen napapiirin sijainti on noin 66,56° pohjoista leveyttä ja eteläisen napapiirin 66,56° eteläistä leveyttä. Koska Maan akselin kallistuskulma vaihtelee noin 41 000 vuoden jaksoissa, napapiirit liikkuvat noin 250 kilometrin vaihteluvälin sisällä. Nykyisin kallistuma pienenee, minkä vaikutuksesta napapiiri liikkuu pohjoiseen noin 14,5 metriä vuodessa. Nutaatio vaikuttaa napapiirien sijaintiin lyhyemmällä aikavälillä. Se mukaan lukien napapiirit ovat liikkuneet 2020-luvun alkuvuosina kohti päiväntasaajaa. Vuoden 2020 alussa napapiirien sijainti oli ± 66,5637820183°, ja vuoden 2024 alussa se on ± 66,5615884826°. Vuoden 2024 aikana napapiirit alkavat jälleen siirtyä kohti napoja. Myös muilla planeetoilla on napapiirinsä: esimerkiksi Marsin napapiirit ovat 64,8° leveyspiireillä. ==Lähteet== Luokka:Leveyspiirit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Klaus-Jürgen Grünke

Klaus-Jürgen Grünke (s. 30. maaliskuuta 1951 Bad Lauchstädt) on saksalainen ratapyöräilijä, joka aktiiviurallaan edusti Saksan demokraattista tasavaltaa. Hän on olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän edusti Berliner TSC -seuraa, ja on pituudeltaan 172 cm. Grünke voitti olympiakultaa kilometrin aika-ajossa Montrealissa 1976 ajalla 1.05,927. Hän voitti amatöörien kilometrin aika-ajon maailmanmestaruuden Rocourtissa 1975. Hän sai amatöörien neljän kilometrin joukkuetakaa-ajossa MM-hopeaa 1974 ja MM-pronssia 1975. == Lähteet == Luokka:Itäsaksalaiset ratapyöräilijät Luokka:Itäsaksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Austin Davis

Austin Davis (s. 2. kesäkuuta 1989 Ringgold, Georgia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hänellä ei tällä hetkellä ole voimassa olevaa pelaajasopimusta. ==Pelaajaura== Ennen ammattilaisuraansa varaamaton Davis pelasi yliopistojalkapalloa Etelä- Mississippin yliopiston joukkueessa. Davis osallistui St. Louis Ramsin harjoitusleireille vuonna 2012, muttei mahtunut joukkueen kokoonpanoon. Syksyllä 2013 Davis kävi Miami Dolphinsin harjoitusleirillä ilman menestystä. St. Louis Rams kuitenkin palkkasi hänet varamieheksi kauden puolivälissä, sillä joukkueen aloittava pelinrakentaja Sam Bradford loukkaantui. Peliaikaa Davis sai vasta kaudella 2014 Bradfordin ollessa jälleen sivussa ja pelinrakentaja Shaun Hillin pelaamisen ollessa ailahtelevaa. Seuraavalla kaudella Davis ei enää mahtunut Ramsin kokoonpanoon. Cleveland Browns palkkasi hänet joukkueeseensa ja Davis sai pelata kolmessa ottelussa kauden aikana. Kaudeksi 2016 Davisillä oli sopimus Denver Broncosin kanssa, mutta hänet vapautettiin sopimuksesta kauden aikana, eikä hän ollut saanut ollenkaan peliaikaa joukkueessa. Kauden 2017 Davis pelasi Seattle Seahawksissa varamiehen roolissa. Kaudella 2018 Davis toimi varamiehenä Tennessee Titansissa pääsemättä kertaakaan kentälle. ==Muuta== Boston Red Sox varasi Davisin MLB:n vuoden 2012 varaustilaisuudessa 31. kierroksella, vaikka hän oli viimeksi pelannut baseballia lukiossa vuonna 2007. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luc Mbah a Moute

Luc Richard Mbah a Moute (s. 9. syyskuuta 1986 Yaoundé) on kamerunilainen koripalloilija, joka pelaa kaudella 2018–2019 NBA-liigan Los Angeles Clippersissä. Isona tai pienenä laitahyökkääjänä pelaava Mbah a Moute varattiin vuoden 2008 NBA:n varaustilaisuudessa toisella kierroksella, tilaisuuden 37. pelaajana. Hän on NBA:ssa erdustanut Milwaukee Bucksia 2008–2013, Sacramento Kingsiä 2013, Minnesota Timberwolvesia 2013–2014, Philadelphia 76ersiä 2014–2015, Los Angeles Clippersiä 2015–2017 sekä Houston Rocketsia 2017–2018 sekä sen jälkeen uudelleen Los Angeles Clippersiä. == Lähteet == Luokka:Kamerunilaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gauri Khan

Gauri Khan (o.s. Chibber; s. 8. lokakuuta 1970 New Delhi) on intialainen elokuvatuottaja ja sisustussuunnittelija. Hän on toinen elokuvatuotantoyhtiö Red Chillies Entertainmentin perustajista aviomiehensä Shah Rukh Khanin kanssa. Khan on toiminut tuottajana menestyselokuvissa kuten Main Hoon Na (2004), Om Shanti Om (2007), Nimeni on Khan (2010), Ra.One (2011), Chennai Express (2013) ja Happy New Year (2014). == Filmografia == Vuosi Elokuva Muuta 2004 Main Hoon Na 2005 Paheli 2007 Om Shanti Om Myös cameoesiintyminen 2009 Billu 2010 Nimeni on Khan 2011 Always Kabhi Kabhi Ra.One 2012 Student of the Year 2013 Chennai Express 2014 Happy New Year Myös cameoesiintyminen 2015 Dilwale 2016 Dear Zindagi 2017 Raees Jab Harry Met Sejal Ittefaq 2018 Zero 2019 Badla == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Käremäki

Käremäki oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Havinlahden pohjoispuolella sijainnut Käremäki kuului muiden itäisten esikaupunkien tavoin alun perin Viipurin maalaiskuntaan, josta se liitettiin kaupunkiin vuonna 1924. Käremäen asutus alkoi laajenemaan vasta Suomen itsenäistyttyä vuonna 1918. Alueen läpi kulki vanha Koivistolle johtanut maantie, joka Käremäessä oli tarkoitus korvata uudella kadulla ja Havinlahden yli johtavalla sillalla, mutta rakennustyö jäi kesken talvisodan sytyttyä marraskuussa 1939. Kaupungista vetäytymässä olleet suomalaiset joukot räjäyttivät Käremäen sillan jatkosodan perääntymisvaiheessa 20. kesäkuuta 1944.Viipurin menetys kesäkuussa 1944 Sotaveteraani, 3/2014. Viitattu 13.11.2014. Vuoden 1930 väestönlaskennassa Käremäessa oli 812 asukasta, joista 791 oli suomenkielisiä, 2 ruotsinkielisiä ja 19 muunkielisiä. Nykyään entisen Käremäen kaupunginosan alueella toimii Viipurin telakka (Viborgskij sudostroitelnij zavod), joka perustettiin paikalle vuonna 1948.About Company Vyborg Shipyard. Viitattu 13.11.2014. Nykyiseen Leningradin alueen Koivistoon johtava tie tunnetaan nimellä A123.Wikimapia Viitattu 13.11.2014. == Lähteet == *Käremäen kaupunginosa VirtuaaliViipuri 1939 ===Viitteet=== Luokka:Viipurin kaupunginosat Luokka:Viipurin maalaiskunta
Maaskola

Maaskola oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Se sijaitsi parin kilometrin päästä kaupungin keskustasta Pietarin radan pohjoispuolella. Maaskola kuului alun perin Viipurin maalaiskuntaan, josta se liitettiin kaupunkiin vuonna 1928. Maaskola oli maaseutua, jonne vuonna 1924 siirrettiin Imatran kaupunginosassa toiminut Papulan kunnalliskoti. Sitä laajennettiin vuosina 1929 ja 1932, niin että 1930-luvun lopulla vanhainkodissa oli 272 hoitopaikkaa. Vuonna 1939 Maaskolaan valmistui Viipurin Golfin rakentama golfkenttä.Historia Viipurin Golf. Viitattu 13.11.2014. Vuoden 1930 väestönlaskennassa Maaskolassa oli 188 asukasta, joista 186 oli suomenkielisiä, 1 ruotsinkielinen ja 1 muunkielinen. Nykyään entinen Maaskola kuuluu Lazarevkaan eli Liimattaan ja siellä sijaitsee suuri teollisuusalue.Wikimapia Viitattu 13.11.2014. == Lähteet == *Maaskolan kaupunginosa VirtuaaliViipuri 1939 ===Viitteet=== Luokka:Viipurin kaupunginosat Luokka:Viipurin maalaiskunta
Liimatta (Viipuri)

Liimatta oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Alun perin Viipurin maalaiskuntaan kuulunut alue sijaitsi noin neljä kilometriä keskustan itäpuolella ja se liitettiin kaupunkiin vuonna 1928 yhdessä Kelkkalan ja Maaskolan kanssa.Tietosanakirja Osakeyhtiön ”Pieni Tietosanakirja” Projekt Runeberg. Viitattu 13.11.2014. == Historia == Liimatta oli maaseutua, jossa sijaitsivat muun muassa Liimatan kartano sekä Liimatan rautatieasema. Alueen läpi kulki Pietarin rata, josta Liimatassa erkaantuivat Liimatta–Valkjärvi- rata sekä nykyäänkin käytössä oleva Liimatta–Tyrisevä-rata. Vuoden 1930 väestönlaskennassa Liimatassa oli 148 asukasta, jotka kaikki olivat suomenkielisiä. == Lazarevka == Liimatta tunnetaan nykyään nimellä Lazarevka (ven. Лазаревка) ja siihen luetaan kuuluvaksi myös entinen Maaskola, jossa sijaitsee suuri teollisuusalue. Lazarevka on nimetty Viipurin taistelussa kaatuneen neuvostoliittolaisen sotilaan V. P. Lazarevin mukaan. Paikalla on myös hänen kunniakseen pystytetty muistomerkki.мемориал советского воина Лазарева В.П. Suuren isänmaallisen sodan muistosivusto. Viitattu 13.11.2014. Liimatan rautatieasema tunnetaan nykyään Riihimäki–Pietari-radan Lazarevkan seisakkeena. == Lähteet == Luokka:Viipurin rautatieliikennepaikat Luokka:Viipurin kaupunginosat Luokka:Viipurin maalaiskunta
Arab Bureau

Arab Bureau oli Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeriön (Foreign and Commonwealth Office) alaisen Cairo Intelligence Departement -tiedusteluosaston alaisen osasto ensimmäisen maailmansodan aikana. Se perustettiin tammikuussa 1916 tarkoituksena yhdenmukaistaa Ison-Britannian politiikkaa Lähi-idässä sekä pitämään maan hallinnon eri osat tiedotettuina alueen tapahtumista. Sen henkilökuntaan kuului sodan aikana henkilöitä kuten Gilbert Clayton, D. G. Hogarth, Gertrude Bell, T. E. Lawrence, Aubrey Herbert ja George Lloyd. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan tiedusteluorganisaatiot Luokka:Lähi-idän sotatoimialue ensimmäisessä maailmansodassa
Egyptian Expeditionary Force

Egyptian Expeditionary Force (EEF) oli Britannian armeijan muodostelma ensimmäisessä maailmansodassa. Se perustettiin 1916 yhdistämällä Britannian joukot Egyptissä (Force in Egypt) ja Mediterranean Expeditionary Force ja asetettiin kenraali Archibald Murrayn komentoon. Myöhemmin sen komentoon tuli kenraali Edmund Allenby. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan sotilasyksiköt ensimmäisessä maailmansodassa Luokka:Lähi-idän sotatoimialue ensimmäisessä maailmansodassa
Wadi Sirhan

Wadi Sirhan () on Saudi-Arabian ja Jordanian alueella kulkeva vadi eli kuivunut joenuoma. Se kulkee luoteis-kaakkoissuuntaisesti noin 320 kilometrin pituisella matkalla. Alueella ensimmäisen maailmansodan aikana käydyn arabikapinan aikana toiminut brittiläinen yhteysupseeri T. E. Lawrence kuvaa alueen ankaraa ympäristöä sotamuistelmissaan Seven Pillars of Wisdom (1922). == Lähteet == Luokka:Jordanian maantiede Luokka:Saudi-Arabian maantiede
Doucoumbo

thumb|250px|Songhon kylää. thumb|250px|Ympärileikkausluolan maalauksia Songhossa. Doucoumbo (Doucombo, Docoumbo) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Se sijaitsee Dogonin ylängöllä neljä kilometriä Bandiagarasta länteen. Kunnassa on 20 800 ja keskuskylässä 2 100 asukasta (vuonna 2009). ==Maantiede== Doucoumbon kunnan pinta-ala on 560 neliökilometriä. Se rajoittuu lounaassa Bandiagaran piirin Bara Saran ja Pignaryn, luoteessa Pignari Banan, pohjoisessa Kendién, idässä Sorolyn, Dandolin, Bandiagaran ja Douroun sekä etelässä Bankassin piirin Kani Bozonin kuntiin. Maisemaa leimaavat eroosion kuluttamat kalliotAnalyse-diagnostic, s. 26.. Kasvillisuus on lähinnä savannia tai aroaAnalyse-diagnostic, s. 31.. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. ==Asutus== Kuntaan kuuluu 24 kylää. Niistä suurimmat ovat 2 800 asukkaan Andakanda ja 2 300 asukkaan Songo. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja ja fulbeja. ==Liikenne, elinkeinot ja palvelut== Kunnan läpi kulkee Sévarén ja Bandiagaran välinen päällystetty maantie RN15. Paikallisia liikennevälineitä ovat hevoskärryt ja polkupyörät.Analyse-diagnostic, s. 32. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja fonio. Niiden ohella viljellään maapapua, seesamia, hibiskusta, lehmänpapua ja vihanneksia. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, naudat, aasit, muutamat kamelit ja hevoset sekä siipikarja. Käsityöammattien merkitys on vähäinen. Kaupankäynti suuntautuu etupäässä Bandiagaraan.Analyse-diagnostic, s. 29–32. Kunnassa toimii 14 alakoulua. Kori-Korissa ja Tougouméssa on yläkoulut ja Songhossa ja Djiguibombossa terveyskeskukset. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja patoaltaita. Muita palveluja ovat Songhon viikoittaiset markkinat ja Doucoumbon viljavarasto.Analyse-diagnostic, s. 50–53. ==Matkailu== Songhon kylä on yksi Dogonin ylängön matkailukohteista. Sen nähtävyyksiä ovat vanhan kylän rauniot sekä maalauksin koristeltu luola, jossa pidetään joka kolmas vuosi suuri ympärileikkausseremonia. Kylässä on majoituspalveluja. Kunnassa sijaitsee Déguembérén luola, jonne tukulorivaltakunnan hallitsija Umar Tall katosi salaperäisesti vuonna 1864. Paikka on tukulorien ja suufilaisen tidžanija-veljeskunnan pyhiinvaelluskohde. Umar Tallin poika Ahmadou Sékou kärsi tappion ranskalaisille Kori-Korin kylän luona vuonna 1893 käydyssä taistelussa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Bandiagaran piiri Luokka:Malin kunnat
Pignari Bana

Pignari Bana on maalaiskunta Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Sen keskuskylä Goundaka sijaitsee Dogonin ylängöllä 43 kilometriä Bandiagarasta luoteeseen. Kunnassa on 30 100 ja keskuskylässä 1 500 asukasta (vuonna 2009). ==Maantiede== Pignari Banan kunnan pinta-ala on 855 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Bandiagaran piirin Lowol Guéoun, idässä Kendién ja Doucoumbon, etelässä Pignaryn sekä lännessä Moptin piirin Sion, Socouran, Fatoman ja Kounarin kuntiin. Maisemaa leimaavat kalliot ja laaksot. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on lähinnä aroa ja savannia.Analyse-diagnostic, s. 27–28. Kunnan alueella virtaa Nigerin sivujoki Yamé, joka muodostaa Goundakan ja Bandiougoun välillä suuren järven. ==Asutus== Kuntaan kuuluu 23 kylää. Niistä suurimmat ovat 3 400 asukkaan Bandiougou ja lähes 3 000 asukkaan Tounkari ja Macou. Asukkaat ovat dogoneja, fulbeja ja belloja. Vallitseva uskonto on islam, jonka rinnalla on säilynyt myös perinteisiä animistisia uskomuksia. ==Liikenne, elinkeinot ja palvelut== Kunnan läpi kulkee Sévarén ja Bandiagaran välinen maantie RN15. Kunnasta on myös toinen yhteys Bamakon ja Gaon väliselle RN16-maantielle. Paikallisia liikennevälineitä ovat hevoskärryt, moottoripyörät ja polkupyörät.Analyse- diagnostic, s. 34. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maapapu ja durra. Niiden ohella kasvatetaan riisiä, fonioa, lehmänpapua, seesamia ja hibiskusta sekä myytäväksi meneviä maapähkinää ja vihanneksia. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat ja aasit. Lisäksi tuotetaan puutavaraa ja puuhiiltä sekä harjoitetaan keräilyä, kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Goundakassa ja Kakolissa pidetään viikoittaiset markkinat.Analyse-diagnostic, s. 31–34. Kunnassa toimii 12 alakoulua, kaksi yläkoulua ja kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED). Goundakassa ja Kori Maoundéssa on terveyskeskukset. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja patoaltaita. Muita palveluja ovat muutama kauppa, viisi hirssimyllyä ja karjan rokotuspiste.Analyse-diagnostic, s. 58–62. ==Matkailu== Bandiougou ja Goundaka ovat kuuluisiin muslimioppineisiin Sékou Salahiin ja Guéladio Hambodédioon liittyviä pyhiinvaelluskohteita. Mahdollisina matkailukohteina mainitaan pittoreskit Kettyn ja Djiguin kylät. Matkailu ja siihen liittyvät palvelut ovat kuitenkin vähäisiä. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Bandiagaran piiri Luokka:Malin kunnat
Benedicta Idefelt

__NOTOC__ Benedicta Idefelt (vuoteen 1939 Anita Maria Idefelt; 8. huhtikuuta 1920 Viipuri – 30. lokakuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen nunna, opettaja, kirjailija ja toimittaja, joka työskenteli opettajana Brasiliassa sekä toimittajana Vatikaanin radiossa.kansallisbiografia.fi: Benedicta Idefelt Hänen isänsä oli näyttelijä Runar Idefelt. Benedicta Idefelt syntyi luterilaiseen perheeseen, mutta hän kiinnostui roomalaiskatolisuudesta jo 13-vuotiaana ja kääntyi katoliseen uskoon 16-vuotiaana. Hän lähti Helsinkiin luostarikouluun ja jatkoi opintojaan Königsbergissä katariinasisarten naisopistossa; ensimmäisen nunnalupauksensa hän antoi 21-vuotiaana. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli itäpreussilaisessa luostarisairaalassa. Sisaret joutuivat pakenemaan neuvostojoukkoja Berliiniin tammikuussa 1945, ja sisar Benedicta siirtyi edelleen Reininmaalle. Sodan jälkeen hän opiskeli kölniläisessä taidekoulussa vuoteen 1948 saakka. Vuosina 1948–1970 sisar Benedicta opetti brasilialaisessa tyttökoulussa piirustusta ja englantia. Hän kiinnitti huomiota maassa vallitsevaan epäoikeudenmukaisuuteen, ja paavi Johannes XXIII:n kiertokirje sai hänet heräämään yhteiskunnallisesti vuonna 1961. Sisar Benedicta pyrki edistämään auttamista ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta Brasiliassa muun muassa kirjoittamalla kiirastorstain kärsimyskulkueen ”Cristo Total”, jossa oli mukana yli 600 esiintyjää. Brasilian sotilasjuntta suhtautui epäluuloisesti hänen yhteiskunnalliseen toimintaansa, ja hän joutui vuonna 1970 lopulta lähtemään maasta pidätysuhan takia. Brasilian-vuosiensa jälkeen sisar Benedicta opetti Vatikaanissa joukkotiedotusta, ja vuodesta 1975 alkaen hän toimitti Vatikaanin radion suomenkielisiä lähetyksiä. Paavin tiedotusvälinekomitean neuvonantajana hän palveli vuodesta 1978 alkaen. Joukkotiedotusuransa päätyttyä vuonna 1984 sisar Benedicta asui Roomassa sisarkuntansa luostarissa, ja viimeiset vuotensa hän vietti Helsingissä. == Teoksia == * Viipurista Vatikaaniin: Suomalainen nunna maailmalla (1983) * Paavi Johannes Paavali II (1989) * Päiväkirjani lehdiltä (1991) * Mietteitä, muistoja, musiikkia (1994) * Valo jota seurasin (2003) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Markkula, Raija: Benedicta Idefeltin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Sisar Benedictan haastattelu. Ylen Elävä arkisto. * Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Kristityt nunnat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Glyoksaali

Glyoksaali (C2H2O2) on diaaleihin eli kaksi aldehydiryhmää omaaviin yhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa polymeeriteollisuudessa ja orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa glyoksaali on pistävänhajuista kellertävää nestettä. Yhdiste on kaasumaisena vihreää. Glyoksaali liukenee veteen sekä useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Se on reaktiivinen ja muodostaa usein vesiliuoksina kiinteitä hydraatteja sekä dioksolaanidimeerejä ja -trimeerejä. Alkoholien kanssa glyoksaali reagoi helposti muodostaen asetaaleja. Yhdiste reagoi helposti amiinien, amidien ja enolisoituvien aldehydien ja ketonien kanssa. Yhdiste voidaan hapettaa glyoksyylihapoksi ja edelleen oksaalihapoksi typpihapon tai seleenidioksidin avulla.Georges Mattioda & Alain Blanc: Glyoxal, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 13.11.2014 ==Valmistus ja käyttö== Ensimmäisen kerran glyoksaalia valmistettiin vuonna 1856 hapettamalla etanolia typpihapolla. Nykyään yhdistettä tuotetaan teollisesti pääasiassa kahdella tavalla. Asetaldehydin vesiliuos voidaan hapettaa typpihapon avulla glyoksaaliksi noin 40 °C:n lämpötilassa. Sivutuotteina tässä prosessissa muodostuu etikkahappoa, muurahaishappoa ja glyoksyylihappoa. Nämä poistetaan ioninvaihdolla ja muodostuva liuos konsentroidaan noin 40 % glyoksaalipitoisuuteen. Toinen tapa on glykolin hapetus kaasufaasissa hapen avulla 400-600 °C:n lämpötilassa metallisen kuparin tai hopean toimiessa katalyyttinä. Myös eteenin hapetusta hapen, seleenidioksidin tai typpihapon avulla voidaan käyttää. Glyoksaalia käytetään ristiinlinkittämään useita hydroksyyliryhmiä sisältäviä polymeerejä kuten selluloosaa ja polyvinyylialkoholia. Tämä parantaa niiden liukenemattomuutta. Yhdisteestä valmistetaan useita heterosyklisiä yhdisteitä, joista ureajohdannaisia käytetään parantamaan tekstiilien rasvan ja lian hylkimiskykyä, lääkeaineena käytettäviä imidatsolijohdannaisia kuten metronidatsolia, ja pyratsiiniamidia, pelkistimenä tekstiilien värjäyksen yhteydessä ja desinfiointiaineena. == Katso myös == * Maillard-reaktio * Kehittyneet glykaation lopputuotteet ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Aldehydit
Pignary

Pignary (myös Pignari) on maalaiskunta Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Sen keskuskylä Baboye sijaitsee Dogonin ylängöllä 40 kilometriä Bandiagarasta lounaaseen. Kunnassa on 16 100 ja keskuskylässä 1 700 asukasta (vuonna 2009). ==Maantiede== Pignaryn kunta rajoittuu pohjoisessa Bandiagaran piirin Pignari Banan, idässä Doucoumbon, etelässä Bara Saran sekä lännessä Moptin piirin Sion ja Djennén piirin Fakalan kuntiin. Maisemaa leimaavat ylätasangon kalliorinteet ja laaksotRapport, s. 17.. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole.Plan, s. 4. Kasvillisuus koostuu heinäkasveista, pensaista ja matalista puista. ==Asutus== Kuntaan kuuluu 20 kylää. Kunnantalo ja palvelut sijaitsevat Nandon kylän läheisellä leirialueellaRapport, s. 12–13.. Asukkaista valtaosa on dogoneja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja, bambaroita, boboja ja mandinkoja.Plan, s. 5. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja kristinuskoPlan, s. 3.. ==Liikenne, elinkeinot ja palvelut== Kunnan läpi kulkee Somadougoun ja Bankassin välinen maantie. Nandosta on vaikeasti liikennöitävä yhteys Bandiagaraan.Plan, s. 6. Yleisimmät liikennevälineet ovat moottoripyörät, polkupyörät ja hevoskärrytRapport, s. 23.. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja durra. Lisäksi kasvatetaan muun muassa foniota, hibiskusta, lehmänpapua, maapapua, seesamia ja maapähkinää. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, aasit ja siipikarja. Käsityöammattien ja kaupankäynnin merkitys on vähäinen.Rapport, s. 21–23. Kunnassa toimii kuusi alakoulua, yläkoulu ja terveyskeskusRapport, s. 4–5.. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivojaRapport, s. 43.. ==Matkailu== Paikallisiin nähtävyyksiin kuuluu Nandon moskeija,Rapport, s. 23. jota on kuvailtu yhdeksi Malin kauneimmista. Majoituspalveluja ei ole. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Nandon kylälle omistettu sivusto Luokka:Bandiagaran piiri Luokka:Malin kunnat
Dandoli

Dandoli on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Se sijaitsee Dogonin ylängöllä kymmenen kilometriä Bandiagarasta koilliseen. Kunnassa on 9 600 ja keskuskylässä 600 asukasta (vuonna 2009). ==Maantiede== Dandolin kunta rajoittuu pohjoisessa Bandiagaran piirin Sorolyn, idässä Sanghanin ja Péloun, etelässä Douroun sekä lännessä Doucoumbon ja Bandiagaran kuntiin. Maisemaa leimaavat kalliorinteet ja laaksot. Kasvillisuus on kärsinyt kuivuudesta ja ihmisen toiminnasta.Analyse-diagnostic, s. 24. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. ==Asutus== Kuntaan kuuluu 14 kylää ja kolme pikkukylää. Yli tuhannen asukkaan kyliä ovat Sibi Sibi, Tognon ja Sokolo. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu jonkin verran fulbeja. ==Liikenne, elinkeinot ja palvelut== Dandolin kautta kulkee Bandiagaran ja Douentzan välinen paikallistie, josta haarautuu tie Sanghaan. Liikennevälineitä ovat hevoskärryt, polkupyörät ja moottoripyörät.Analyse-diagnostic, s. 10, 28. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, fonio ja durra. Niiden ohella kasvatetaan seesamia, maapapua, lehmänpapua, hibiskusta, maissia, maapähkinää ja vihanneksia. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat ja aasit. Lisäksi tuotetaan puutavaraa sekä harjoitetaan keräilyä, pienimuotoista metsästystä ja vähäisessä määrin käsityöammatteja. Kaupankäynti suuntautuu Bandiagaraan.Analyse-diagnostic, s. 26–29. Kunnassa toimii viisi alakoulua, kaksi lukutaitokeskusta ja koraanikoulu. Terveyspalvelut sijaitsevat Bandiagarassa. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja patoaltaita.Analyse-diagnostic, s. 49–51. ==Matkailu== Matkailu kuntaan on vähäistä eikä mitään majoituspalveluja oleAnalyse- diagnostic, s. 29.. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Bandiagaran piiri Luokka:Malin kunnat
City Road

City Road on katu Keski-Lontoossa. Se alkaa Lontoon Cityn ja Islingtonin rajan läheltä ja jatkuu ensin pohjoiseen Old Streetin liikenneympyrään ja siitä luoteeseen. Kadun pituus on noin kaksi kilometriä. Luokka:Lontoon kadut
Henri Caroine

Henri Caroine (s. 7. syyskuuta 1981 Uusi-Kaledonia) on Uudessa-Kaledoniassa syntynyt tahitilainen jalkapalloilija, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa AS Dragonia. 180 senttimetriä pitkän Caroinen pelipaikka on keskikenttä. Hän kuuluu myös Tahitin jalkapallomaajoukkueeseen. == Ura == Caroine on edustanut AS Dragonia vuodesta 2011 asti. Sitä ennen hän edusti AS Temanavaa ja AS Taravoa AC:tä. Dragonin kanssa Caroine on pelannut seitsemän ottelua OFC Champions Leaguessa ja voittanut kerran Tahitin pääsarjan mestaruuden. Tahitin jalkapallomaajoukkueeseen Caroine on kuulunut vuodesta 2012 lähtien. Samana vuonna hän voitti Tahitin kanssa Oseanian mestaruuden, joka toi maalle paikan seuraavan vuoden Maanosaliittojen cupiin. Maanosaliittojen cupissa Caroine pelasi täydet minuutit jokaisessa Tahitin kolmesta murskatappioon päättyneessä ottelussa. == Lähteet == * * http://www.national-football-teams.com/player/47885/Henri_Caroine.html * http://www.fifa.com/confederationscup/players/player=356363/index.html Luokka:Tahitilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ricky Aitamai

Ricky Aitamai (s. 22. joulukuuta 1991 Tahiti) on tahitilainen jalkapalloilija, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa AS Vénusta. Aitamain pelipaikka on vasen laitapuolustaja tai keskikenttä. Hän kuuluu myös Tahitin jalkapallomaajoukkueeseen. Aitamai on 178 senttimetriä pitkä. == Ura == Aitamai on edustanut koko uransa nykyistä seuraansa AS Vénusta. Hän debytoi seurassa vuonna 2011. Tahitin jalkapallomaajoukkueessa Aitamai debytoi Uutta- Kaledoniaa vastaan maaliskuussa 2013. Saman vuoden kesäkuussa Aitamai pelasi Maanosaliittojen cupissa Brasiliassa, jonne Tahiti oli selviytynyt voitettuaan edellisvuonna Oseanian mestaruuden. Maanosaliittojen cupissa Aitamai pelasi kaikissa kolmessa Tahitin murskatappioon päättyneissä otteluissa. == Lähteet == * * http://www.national-football-teams.com/player/52003/Ricky_Aitamai.html * http://www.fifa.com/confederationscup/players/player=367437/index.html Luokka:Tahitilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Puusarja

Puusarja on Jean Sibeliuksen pianosävellyssarja. Puusarjaan kuuluvat: *När rönnen blommar (Kun pihlaja kukkii) *Den ensamma furan (Yksinäinen honka) *Aspen (Haapa) *Björken (Koivu) *Granen (Kuusi) Luokka:Jean Sibeliuksen teokset
Pélou

Pélou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Se sijaitsee Dogonin ylängöllä 20 kilometriä Bandiagarasta itään. Kunnassa on 4 300 asukasta (vuonna 2009). Péloun kunnan pinta-ala on 103 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Bandigaran piirin Sanghanin, idässä ja etelässä Douroun sekä lännessä ja luoteessa Dandolin kuntiin. Alueella ei ole pysyviä vesistöjä. Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja ja fulbeja. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Käsityöammattien merkitys on vähäinen. Kaupankäynti suuntautuu Bandiagaraan, Sanghaniin ja Dourou’un. Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluu kaksi alakoulua. Lähimmät terveyspalvelut sijaitsevat Douroussa. ==Lähteet== Luokka:Bandiagaran piiri Luokka:Malin kunnat
Suomen sukellusveneet

Suomen sukellusveneet on filosofian maisterin ja Sotamuseon johtajan Markku Melkon kirja vuodelta 2008. Sen kustantaja on Minerva.Kirjan takakansi. Melkko luettelee lähteinä käyttämänsä alan aiemmat, kirjoittamisvaiheessa jo loppuunmyydyt, teokset. Lisäksi hän on käyttänyt arkistoaineistoa ja tuolloin valmisteilla ollutta Timo Merensillan Vesikko-tutkimusta.Johdanto, s. 7–8. Aluksi Melkko käsittelee yleisesti sukellusveneiden historiaa, sen jälkeen sukellusveneiden käyttöä Itämerellä ensimmäisessä maailmansodassa. Moneen lukuun jakautuva osuus kattaa Suomen sukelluslaivaston synnyn ja sen käytön talvi- ja jatkosodassa. Oman osansa saa miehistön lomaelämä. Sisällysluettelosta on jäänyt pois luku ”Suomen sukellusveneiden viimeiset vaiheet”, jossa kerrotaan niiden kohtalo rauhansopimuksen jälkeen. Teoksen viimeisessä jaksossa kuvataan kaikki sukellusveneet, niiden aseistus ja emälaivat. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Teos kustantajan sivulla. Luokka:Suomalaiset sotahistorian tietokirjat Luokka:Kirjat merihistoriasta Luokka:Laivastohistoria Luokka:Vuoden 2008 kirjat
KEK

KEK (High Energy Accelerator Research Organization, ) on Japanissa sijaitseva hiukkasfysiikan tutkimuslaitos ja organisaatio. KEK:in päätoimipisteessä Tsukubassa, Ibarakin prefektuurissa sijaitsee muiden muassa Japanin suurin hiukkaskiihdytin KEKB-kiihdyttimestä tehty SuperKEKB. == Lähteet == Luokka:Hiukkasfysiikan tutkimuslaitokset
Voigtländer

Voigtländer on optisiin laitteisiin erikoistunut yritys, jonka perusti Johann Christoph Voigtländer Wienissä vuonna 1756 ja joka on siten vanhin yritys kameroiden alalla. Se alkoi valmistaa Petzval-valokuvauslinssiä (aikansa nopein linssi: f/3.7) vuonna 1840 ja maailman ensimmäistä kokonaan metallista valmistettua dagerrotypia-kameraa vuodesta 1841 sekä levykameroita vähän sen jälkeen. Yritys avasi sivukonttorin v. 1849 Braunschweigiin, jonne sen päämaja siirtyi myöhemmin. Yritys listautui pörssiin 1898, ja valtaosan osakkeista merkitsi lääketehdas Schering AG 1925. Seuraavien kolmen vuosikymmenen aikana Voigtländeristä kehittyi alansa teknologiajohtaja, ja se valmisti ensimmäisenä useita uudenlaisia tuotteita, joista myöhemmin tuli yleisiä alallaan. Näitä tuotteita ovat mm. ensimmäinen zoom-linssi 35 mm still-kuville (36-82/2.8 Zoomar) vuonna 1960 sekä ensimmäinen kompaktikamera, jossa oli sisäänrakennettu sähkösalama (Vitrona) 1965. Schering myi osuutensa yrityksestä Carl Zeiss -säätiölle 1956. Zeiss ja Voigtländer fuusioituivat 1965. Vuonna 1972 Zeiss/Voigtländer lopetti kameran valmistuksen, ja vuotta myöhemmin Zeiss myi Voigtländer-brändin Rolleille. Rollein romahdettua 1982 otti Plusfoto nimen käyttöönsä ja myi sen edelleen 1997 Ringfotolle. Vuodesta 1999 Voigtländer-nimellä on tuotteita valmistanut ja markkinoinut Cosina. == Malleja == * Voigtlander Bessa & Bessa RF * Voigtländer Vito II * Voigtländer Vitoret S * Voigtländer Vitoret DR * Voigtländer Vitessa T * Voigtländer Superb * Bessa III 667, launched in 2009 * Voigtländer Bessy * Bessamatic * Brillant/Brilliant * Vitomatic * Voigtländer Ultramatic CS == Linssejä == * Voigtar * Vaskar * Helomar * Skopar * Heliar * Color-Skopar * Color-Dynarex * Color-Ultron * Septon 50mm f/2 * Super-Dynarex 135mm == Lähteet == * Voigtländer-linssien ja -kameroiden hintaopas * Voigtländer-kameraluettelo == Aiheesta muualla == * Viralliset verkkosivut * Voigtländer-kameroiden käyttöohjeita * Luettelo Voigtländer-kameroista Luokka:Valokuvausalan yhtiöt Luokka:Valokuvausalan tuotemerkit
Breda Ba.88

Breda Ba.88 Lince (suom. Ilves) on italialainen kaksimoottorinen kevyt pommikone. Antonio Paranon ja Giuseppe Panzerin suunnittelemaa konetyyppiä käytti Regia Aeronautica. Bredan pääkoelentäjä Furio Niclot teki ensilennon lokakuussa 1936. Prototyyppikone käytti kahta Gnome-Rhône K-14 -tyypin tähtimoottoria. Niiden teho oli 900 hv (671 kW).Mondey, D., 2002: s. 27 Breda Ba.88 Linceä on luonnehdittu erääksi toisen maailmansodan epäonnistuneimmaksi konetyypiksi, sitä on kutsuttu jopa kiitoradan koristeeksi ja hyökkääjien houkutuslinnuksi.Mondey, D., 2002: s. 28 Vuonna 1937 se rikkoi nopeuslennon maailmanennätyksiä suljetuilla sadan ja tuhannen kilometrin radoilla. Myöhemmät Bredan ja IMAM/Meridionalin tekemät valmistussarjat menivät suoraan romutettaviksi, sillä niin epäkäytännöllisiksi Ba.88 oli taistelutoimissa osoittautunut. Tuotanto aloitettiin 80 koneyksilön pääsarjan osalta touko- lokakuun välillä 1939. Moottorit olivat 1 000 hv (746 kW) tehoiset ja Piaggion valmistamat P.XI RC.40-tyyppiset. Konetyyppi on ulkoasultaan hyvin helppo tunnistettava. Sulavan sikarimainen muotoilu päättyy takaosan kaksoisperäsimiin. Korkeusvakain ulottuu sivuvakaimen ohitse, kuten esimerkiksi Caproni Ca.135:ssa. Breda Ba.88 Lince kykeni kuljettamaan enintään 1 000 kg suuruisen pommilastin. Toimintasäde oli 1 640 km. Koneen huippunopeus oli 490 km/h ja lakikorkeus 8 000 m. Puolustusaseina olivat 3x 12,7 mm Breda- SAFAT kk:t ja 1x 7,7 mm liikuteltava kk yläampumossa. ==Lähteet== *Mondey, David: Axis Aircraft of World War II, The warplanes of Germany, Italy and Japan during World War II, 2002 (ensipainos 1984, London, England, englanniksi) ISBN 0-7858-1363-2 (s. 27–28) ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *http://www.fliegerweb.com/geschichte/flugzeuge/lexikon.php?show=lexikon-654 *http://www.aviastar.org/air/italy/breda-88.php *http://www.airwar.ru/enc/bww2/ba88.html *http://www.rcgroups.com/forums/showthread.php?t=2093124 *http://saladeguerra.com.br/breda-ba-88-lince/ Luokka:Italialaiset pommikoneet Luokka:Bredan ilma-alukset
Polaroid SX-70

SX-70 on Polaroid companyn valmistama, kokoontaitettava pikakamera. Sitä on pidetty muotoilun klassikkona. Mallin kehitti Edwin Land, ja se tuotiin markkinoille vuonna 1972. ==Muotoilu ja tekniset ominaisuudet== SX-70 oli valmistuessaan kevyempi ja nopeakäyttöisempi kuin aikaisemmat kamerat. Sen suunnittelija Edwin H. Land oli Polaroid-yhtiön johtaja, joka oli jo kehittänyt useita muitakin kameramalleja. Landin tavoitteena oli saada kamera mahtumaan povitaskuun. Kameran pienuus, kokoontaittuvuus ja keveys olivat pitkän kehittelyprosessin tulos. Ne vaativat myös uudenlaisia materiaaliratkaisuja ja uusien tuotantolinjojen perustamista. SX-70:n pintamateriaalit ovat nahka ja ohuella kromikerroksella päällystetty muovi. Myös objektiivista piti saada aiempaa pienempi, jotta kameran koko ei kasvaisi. Se onnistui majakkalampuissa käytetyn fresnel-tyyppisen, monitahoisen linssin avulla. ==Integraalifilmi== SX-70-kamerassa käytetään helppokäyttöistä integraalifilmiä. Uudenlainen filmi tuli saataville samaan aikaan SX-70-kameroiden kanssa, mutta sitä on käytetty useimmissa sen jälkeen tuotetuissa Polaroid-kameramalleissa. Integraalifilmi erosi aikaisemmista pikafilmityypeistä siten, että kuvan kehittäminen ei enää vaatinut kuvaajalta toimenpiteitä. Kuva työntyi automaattisesti ulos kamerasta, kehittyi ja tuli näkyviin muutamassa minuutissa. Sitä edeltävissä pikafilmeissä filmin negatiivi- ja positiivifilmikerrokset oli valotuksen jälkeen otettava erilleen ja kehitettävä kemiallisesti. Integraalifilmin tunnistaa valkokehyksisestä, neliömäisestä formaatista, jossa on leveä alamarginaali. == Lähteet == *W. P. Lane: ”The Birth of SX-70”: Recollections of one Design Engineer *Harry McCracken: Polaroid’s SX-70: the Art and Science of the Nearly Impossible (http://technologizer.com/2011/06/08/polaroid/) *Owen Edwards: How Polaroid Stormed the Photographic World *Peter Coeln, Achim Heine, Rebekka Reuter, Ulrike Willingmann (eds.): From Polaroid to Impossible. Masterpieces of instant photography – the Westlicht Collection. Hatje Cantz 2012. == Aiheesta muualla == * Kokoelmanosto Suomen valokuvataiteen museon sivuilla * Harry McCracken: Polaroid’s SX-70: the Art and Science of the Nearly Impossible Luokka:Valokuvakamerat Luokka:Pikakuvaus
Graham Zusi

Graham Jonathan Zusi (s. 18. elokuuta 1986 Longwood, Florida) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Major League Soccerissa pelaavaa Sporting Kansas Cityä. Vasenjalkainen Zusi on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän pelaa myös Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa. == Seurajoukkueura == Zusi varattiin vuoden 2009 MLS:n varaustilaisuudessa numerolla 23 Kansas City Wizardsiin. Hän debytoi liigassa maaliskuussa 2009 Toronto FC:tä vastaan. Hän teki läpimurtonsa kaudella 2011, kun seura oli vaihtanut nimensä Sporting Kansas Cityksi. Vuonna 2013 Zusi voitti Sportingin kanssa MLS Cupin kaadettuaan finaalissa rangaistuspotkuilla Real Salt Laken. Kauden 2012-13 aikana Zusi harjoitteli Valioliiga-seura West Ham Unitedin kanssa. == Maajoukkueura == Zusi debytoi Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa tammikuussa 2012 Venezuelaa vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki neljä päivää myöhemmin Panamaa vastaan harjoitusottelussa. Zusi kuului päävalmentaja Jürgen Klinsmannin ryhmään vuoden 2014 MM-kisoissa. Zusi pelasi turnauksessa kaikissa Yhdysvaltain neljässä ottelussa ja saalisti kaksi syöttöpistettä. Hän on pelannut 55 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. == Lähteet == * * http://www.national-football-teams.com/player/46327/Graham_Zusi.html * http://www.fifa.com/worldcup/players/player=360728/statistics.html === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lushnja

Lushnja eli Lushnjë on kaupunki Albaniassa. Se on Lushnjën alueen keskus Fierin maakunnassa, ja siellä on 54 813 asukasta. Sen perusti keskiajan lopulla Salushe-niminen leski. Hän rakensi Hani i Salushes -nimisen levähdyspaikan tielle, joka on Durrësin, Beratin ja Fierin välillä. Ainakin vielä vuonna 2000 vanhat miehet kutsuivat sitä Salusheksi. Lushjnë on Albanian ainoa naisen perustama kaupunki. Tammikuussa 1920 Lushnjë oli Albanian väliaikainen pääkaupunki ja siellä pidetyn Lushnjën kongressin pitokaikka. Luokka:Albanian kaupungit Luokka:Fierin maakunta
Lubitel

Lubitel (, Ljubitel) on venäläinen 6*6 cm -kuvakoon 2-silmäinen peilikamera, joka käyttää 120-koon filmiä. Lubitelista oli useita eri versioita ja sitä valmistettiin vuodesta 1946 alkaen: Lubitel TLR vuosina 1949–1956, Lubitel 2 vuosina 1955–1980 ja Lubitel 166 vuosina 1976–1993. Kameran esikuva oli saksalainen 1930-luvun Voigtländer Brillant -kamera. Lubitelin venäläinen edeltäjä oli Komsomolets, jota valmistettiin 1946–1950.Princelle, Jean Loup (1995): The Authentic Guide to Russian and Soviet Cameras, s. 46. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Soviet and Russian Cameras Luokka:Valokuvakamerat Luokka:Valokuvausalan tuotemerkit
Yashicaflex

Yashicaflex oli japanilaisen kameravalmistajan, Yashican, ensimmäisiä kameramalleja. Yashicaflexeistä julkaistiin muun muassa sarjat B (vanha), S, A-I, A-II, AS-I, AS-II, B (uusi) ja Rookie vuosina 1953-1957. Yashicaflexiä edelsi Yashimaflex ja vuoden 1957 jälkeen Yashimaflex/Yashicaflex. == Lähteet == * Luokka:Valokuvakamerat
Damaskoksen valtaus (1918)

Damaskoksen valtaus tapahtui 1. lokakuuta 1918 osana ensimmäistä maailmansotaa, kun kenraali Edmund Allenbyn komentamat Egyptian Expeditionary Forcen joukot sekä arabijoukot saapuivat Damaskokseen perääntyvien turkkilais- ja saksalaisjoukkojen hylättyä kaupungin. Ennen vetäytymistään Damaskoksesta saksalaiset räjäyttivät kaupungin ammus- ja polttoainevarastot. Lokakuun aikana britti- ja arabijoukot jahtasivat vetääntyviä turkkilaisarmeijoita pohjoiseen, kunnes nämä onnistuivat muodostamaan pitävän puolustuslinjan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Arabikapina Luokka:Damaskoksen historia Luokka:Ensimmäisen maailmansodan Lähi-idän taistelut Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut Luokka:Vuoden 1918 sotahistoria Luokka:Syyrian historia
Pariisi 1900-luvulla

Pariisi 1900-luvulla (Paris au XXe siècle) on Jules Vernen nuoruudenaikainen tieteisromaani. Teos on kirjoitettu vuonna 1860Michaël Lacroix, Paris au XXe siècle ou la révolte de la sensibilité. Teoksessa Bulletin de la Société Jules Verne, 2007, sivut 41-56., mutta julkaistu vasta vuonna 1994 noin sata vuotta kirjailijan kuoleman jälkeen. Kirjoittaja on sijoittanut tarinan vuoteen 1960. Teosta ei pessimistisen loppuratkaisunsa takia julkaistu Vernen eläessä, vaikka synkkyyden ei olisi pitänyt järkyttää lukijoita, koska teos oli tarkoitettu aikuisyleisölle.Pariisi 1900-luvulla, s. 16–18. Verne on pyrkinyt tarkasti hahmottelemaan tulevaisuuden Pariisia. Hän on sijoittanut tekstiin tuntemansa keksinnöt, kuten elohopealampun, polttomoottorin ja paineilmalla toimivan rautatien. Niiden pohjalta hän on muodostanut kuvitelman tulevaisuuden Pariisin liikenteestä: Paineilmalla liikkuvan kaupunkijunan rata olisi hiukan katutason yläpuolella, ja se tarjoaisi sateensuojaa jalankulkijoille. Illalla kadut valaistaisiin elohopealampuilla. Vaunut eli autot taas kulkisivat ilman hevosia, koska niissä olisi Étienne Lenoirin keksintöön pohjautuva kaasumoottori. Matkailu olisi laajentunut niin paljon, että Pariisissa olisi 20 000 vuodepaikan hotelli. Kanavan avulla Pariisista olisi tullut satamakaupunki, jonne liikennöisi neljännespeninkulman pituinen laiva. Siinä olisi 30 mastoa ja 15 savupiippua. Satamien tavarankäsittely olisi automatisoitu.Pariisi 1900-luvulla, s. 8, 41–43 ja 120–121. Yhteiskunta olisi sadassa vuodessa muuttunut suuresti, vaikka Ranska edelleen olisikin keisarikunta. Koulutus olisi yhteiskunnan keskeinen ala, ja sitä johtaisi yritys nimeltään Koulutuspankkiyhtiö. Koulutuksen keskeinen ala olisi tieteellis-tekninen osaaminen, kun taas humanistinen sivistys olisi suorastaan kielletty. Rakentaminen ja opettaminen olisivat sulautuneet samaksi toimialaksi.Pariisi 1900-luvulla, s. 13 ja 27. Verne hahmottelee kirjassa myös tietokonetta muistuttavan laskukoneen. Pankissa työskentelevät operaattorit joutuvat raatamaan syöttäessään siihen pankin rahaliikenteen tietoja.Pariisi 1900-luvulla, s. 61. Teoksen pessimistiseen loppuratkaisuun yhdistyy humanistisen sivistyksen alennustila ja ilmastonmuutos, sillä Eurooppa joutuu kylmyyden kouriin. Teoksen päähenkilö nääntyy lopulta nälkään ja kylmään, mutta viimeiset rahansa hän silti käyttää ostamalla rakastetulleen kukkakimpun. == Lähteet == Luokka:Jules Vernen romaanit Luokka:Vuoden 1994 kirjat Luokka:Ranskalaiset tieteisromaanit
Readingin rautatieasema

Readingin rautatieasema (ennen Reading General) on rautatieasema Readingin kaupungissa Berkshiren kreivikunnassa. Aseman läpi kulki 2011–2012 yhteensä 15,3 miljoonaa matkustajaa, mikä teki siitä Yhdistyneen kuningaskunnan kahdeksanneksi vilkkaimman rautatieaseman Lontoon ulkopuolella. Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence kadotti sotamuistelmiensa Seven Pillars of Wisdom (1922) muistiinpanot vaihtaessaan junia asemalla 1919. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Berkshiren rautatieliikennepaikat Luokka:Crossrailin asemat Luokka:Reading
Veikko Kaukonen

Veikko Mauno Kaukonen (s. 7. helmikuuta 1936 Tampere) on suomalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija. == Näytelmiä == * Baarisankarit: Yksinäytöksinen näytelmä. Kulttuurityön keskus, Helsinki 1963. * Pepi: Kuvaus nykyajan nuorisosta. Kuopion Yhteisteatteri 1964, 1965. * Milja Maljakko ja Heikki Herätyskello: Lastennäytelmä. Sävellykset Tapio Rytöhonka. 1965. * Lähtö: Pienoisnäytelmä. 1968. * Heikommat astiat: Näytelmä. 1969–1970. * Kehykset: Näytelmä. 1970. == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Veikko Kaukonen * Näytelmät.fi : Veikko Kaukonen Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Phabricator

Phabricator on ohjelmistotuotantoon tarkoitettu kehitysalusta, joka toimii palvelinpohjaisena web-sovelluksena (LAMP-alusta). Se sisältää tuen Git, Mercurial ja Subversion-versionhallintajärjestelmille. Ohjemistoon kuuluu muiden muassa koodin katselmointityökalu, lähdekoodiselain, muutosten tarkkailutyökalu ja wiki. Ohjemistoa kehittää Phacility-yritys. Ohjemisto on julkaistu avoimen lähdekoodin Apache v2 -lisenssillä. Ohjemisto kehitettiin alkujaan Facebookin sisäiseksi työkaluksi. Phabricatorin pääkehittäjä Evan Priestley siirtyi Facebookista uuteen Phacility-yritykseen jatkamaan ohjelmiston kehitystä. == Käyttäjiä == Phabricatorin käyttäjiä ovat muiden muassa: * Blender * Bloomberg * deviantART * Dropbox * Enlightenment- ikkunanhallintaohjelma * Facebook * FreeBSD * Khan Academy * LLVM * MemSQL * Pinterest * Quora * Wikimedia == Lähteet == == Aiheesta muualla == * phabricator.org * Phapricator hosting Luokka:Ohjelmistoprojektin hallinta Luokka:Ohjelmiston katselmointi Luokka:Facebook
Ansu Kivekäs

Anna Maria ”Ansu” Kivekäs (s. 1. elokuuta 1964 Tikkurila, Helsingin maalaiskunta) on suomalainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan varhaiskasvatuksen erityisopettaja. Hän on opiskellut myös luovaa kirjoittamista. Vuonna 2013 Kivekkään teos Ykkösjätkät oli Arvid Lydecken -palkintoehdokkaana. Hän sai vuonna 2014 Kirjapöllö-palkinnon teoksesta Päin Porkkalaa. ==Teokset== * * * * * * S.E.K.S.I.Ä - Kuuma aalto. (Nimellä Anna Ala-Soiroá , yhdessä Anu Holopaisen kanssa.) Hämeenlinna: Karisto, 2016. ISBN 978-951-23-6118-2 * * Korson kriminaalit - Rikostarinoita 1960-80-luvuilta. Helsinki: CrimeTime, 2018. ISBN 978-952-289-467-0 * Raakaversio. Helsinki: Tammi, 2022. ISBN 9789520444372 * Se on täytetty. (Yhdessä Virpi Hämeen- Anttilan, Tiina Raevaaran ja Pauliina Suden kanssa.) Helsinki: Crime Time, 2024. ISBN 978-952-382-791-2 == Novellit == * Tähän asti. (Novellit 2002 - kilpa-antologiassa, toim. Tero Liukkonen) Helsinki: Gummerrus, 2003. ISBN 951-20-6347-6 * Botski. (Etsijät - novelleja nuorille. Toim. Tapani Bagge) Helsinki: Tammi, 2011. ISBN 978-951-31-5853-8 * Luumukiisseli. Kirjailija- lehti 4, Suomen Kirjailijaliitto, 2015. * Kulkue. (Iloinen itsenäisyys) Robustos, 2017. ISBN 978-952-5758-57-3 * Nooa. (Joulukalenteri - Tapahtuu näinä päivinä. Toim. Juha Mäntylä) Kouvola: Reuna, 2019. ISBN 978-952-355-008-7 * Mummun kultapoika. (Kylmää kyytiä -antologia, sähkö- ja äänikirja) Crime Time & Elisa Kirja, 2020. * Serenadi vesikilpikonnille. (Vajaa tusina - novelleja. Toim. Päivi Haanpää & Marika Riikonen) Art House, 2024. ISBN 978-951-884-989-9 * Mutapelto. Kirjailija-lehti, Suomen Kirjailijaliitto, 2024. == Palkinnot ja ehdokkuudet == * Novelli Gummeruksen, Nuoren Voiman Liiton ja Xeroxin kilpailuantologiassa Novellit 2002 * 1. palkinto Kouvolan dekkaripäivien nuorten jännityskirjakilpailussa 2007 teoksesta Päin Porkkalaa * Arvid Lydecken -palkintoehdokkuus 2013 lastenkirjasta Ykkösjätkät * Lasten Kirjapöllö 2014 -palkinto teoksesta Päin Porkkalaa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ansu Kivekäs Suomen Nuorisokirjailijat ry:n sivuilla * Ansu Kivekäs #kirja.fi -sivuilla Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomalaiset rikoskirjailijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt