EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Peter Stenlund

Karl Peter Stenlund (s. 13. helmikuuta 1951 Siipyy) on suomalainen virkamies ja diplomaatti. Koulutukseltaan Stenlund on valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta (1980). Vuosina 1976–1981 hän työskenteli Svensk Presstjänstin päätoimittajana ja RKP:n tiedotuspäällikkönä ja vuosina 1981–1995 RKP:n puoluesihteerinä.Vem och vad 1996, s. 554. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X Ulkoasiainhallinnon palveluksessa Stenlund aloitti vuonna 1995. Hän työskenteli Eurooppa-ministerin erityisavustajana 1995, Pohjoismaisen yhteistyön sihteeristön päällikkönä ja yhteistyöministerin sijaisena 1996–1998 ja neuvottelevana virkamiehenä 1998–2003. Ulkomaanedustuksessa Stenlund on työskennellyt ministerinä Suomen Tukholman suurlähetystössä 2003–2005 ja Suomen Norjan suurlähettiläänä 2006–2010. Ennen nimitystään valtiosihteeriksi Stenlund toimi ulkoasiainministeriön sisäisten ja ulkoisten palveluiden alivaltiosihteerinä maaliskuusta 2010 helmikuuhun 2014. Stenlund toimi Suomen ulkoasiainministeriön valtiosihteerinä 1. maaliskuuta 2014 lähtien, Pertti Torstilan jäätyä eläkkeelle. Stenlundin nelivuotisen viran päätyttyä helmikuussa 2018 valtiosihteeriksi nimitettiin Matti Anttonen. Stenlund on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset alivaltiosihteerit Luokka:Suomen ulkoministeriön valtiosihteerit Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen puoluesihteerit Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Erityisavustajat
Benedito Cícero Tortelli

Benedito Cícero ”Paulista” Tortelli (s. 26. syyskuuta 1939 Sorocaba) on brasilialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja maailmanmestari. Tortelli voitti Brasilian miesten maajoukkueessa maailmanmestaruuden Brasilian kotikisoissa 1963 ja kaksi Etelä-Amerikan mestaruutta.Brasilian koripalloliitto == Lähteet == * Profiili Brasilian koripalloliitto === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili FIBA Archive Luokka:Brasilialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otto Carlos Phol da Nóbrega

Otto Carlos Phol da Nóbrega (12. elokuuta 1931 Sorocaba – 8. heinäkuuta 2000) oli brasilialainen koripalloilija ja maailmanmestari. Nóbrega voitti Brasilian miesten maajoukkueessa maailmanmestaruuden Chilessä 1959 ja pronssin Etelä- Amerikan-mestaruuskilpailuista.Brasilian koripalloliitto == Lähteet == * Profiili Brasilian koripalloliitto === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili FIBA Archive Luokka:Brasilialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Pedro Vicente Fonseca

Pedro Vicente Fonseca (s. 21. tammikuuta 1935 São Vicente) on brasilialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja maailmanmestari. Fonseca voitti Brasilian miesten maajoukkueessa maailmanmestaruuden Chilessä 1959, kaksi Pan- Amerikan kisojen pronssia ja pronssin Etelä-Amerikan- mestaruuskilpailuista.Brasilian koripalloliitto == Lähteet == * Profiili Brasilian koripalloliitto === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili FIBA Archive Luokka:Brasilialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
José Maciel Senra

José Maciel Senra, kutsumanimeltään Zezinho, on brasilialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja maailmanmestari. Senra voitti Brasilian miesten maajoukkueessa maailmanmestaruuden Chilessä 1959 ja kulta- sekä pronssimitalin Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuista.Brasilian koripalloliitto == Lähteet == * Profiili Brasilian koripalloliitto === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili FIBA Archive Luokka:Brasilialaiset koripalloilijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Yoro Ly

Yoro Lamine Ly (s. 27. elokuuta 1988 Pikine) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän edusti kaudella 2016 Suomen Veikkausliigassa Tampereen Ilvestä ja on pelannut myös Armenian, Israelin, Portugalin sekä Latvian pääsarjoissa. Oikeajalkainen Ly on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. == Seurajoukkueura == Ly aloitti uransa Senegalin valioliigan ASC Niarry Tallyssa, jossa hän pelasi vuosina 2009–2011 15 ottelua onnistuen kolmesti maalinteossa. Vuodet 2011–2014 Ly edusti Armenian jalkapalloliigan Shirak FC:tä, jossa hän onnistui 22 kertaa maalinteossa 62 pelaamassaan ottelussa. Kaudella 2012–2013 hän voitti seuran kanssa liigan mestaruuden ja kaudella 2011–2012 Armenian cupin.http://us.soccerway.com/players/yoro-lamien- ly/130761/ Vuonna 2013 Ly oli lainalla Israelin Ligat ha'Alin Bnei Yehuda Tel Avivissa. Elokuussa 2014 Ly siirtyi Portugalin Primeira Ligan Boavistaan. Hän pelasi kaudella 2014–2015 kuudessa Primeira Ligan ottelussa. Huhtikuussa 2015 Ly siirtyi loppuvuoden kattavalla lainasopimuksella Latvian Virslīgan BFC Daugavpilsiin, jossa hän pelasi neljässä ottelussa tehden yhden maalin. Elokuussa 2016 Ly siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Suomen Veikkausliigan Tampereen Ilvekseen.http://ilvesedustus.fi/ilves-senegalilainen-yoro-ly- sopimukseen/ Hän debytoi Veikkausliigassa jo seuraavana päivänä Turun Interiä vastaan. Avausmaalinsa Ly laukoi kolmannessa Veikkausliiga-ottelussaan elokuussa 2016 Helsingin IFK:ta vastaan. == Maajoukkueura == Ly debytoi Senegalin jalkapallomaajoukkueessa toukokuussa 2010 ystävyysottelussa Meksikoa vastaan. Tuo ottelu on toistaiseksi hänen ainoa maaottelunsa. == Saavutukset == Shirak FC *Armenian jalkapalloliiga: 2012–2013 *Armenian cup: 2011–2012 == Lähteet == Luokka:Senegalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iso Ylistenjärvi

Iso Ylistenjärvi on Harjajuovan–Pinkjärven vesistöön kuuluva pieni järvi Luvialla Eurajoella Satakunnassa. ==Vesistösuhteet== Umpeenkasvanut järvi jakautuu kahteen avosoiden ja ruovikoiden ympäröimään vesialtaaseen, joista pohjoisemman pinta-alaksi on ilmoitettu on 1,32 hehtaaria ja rantaviivaksi 0,53 kilometriä ja eteläisemmän pinta-alaksi 1,08 hehtaaria ja rantaviivaksi 0,46 kilometriä. Järven korkeudeksi merenpinnasta on vuonna 1978 ilmoitettu 29,4 metriä ja se laskee nimetöntä laskuojaa pitkin länteen Pinkjärveen. Samaan ojaan laskee myös pienempi suorantainen Vähä Ylistenjärvi. Järveen laskee koillisesta oja, joka tuo vettä Eurajoella soitten keskellä sijaitsevasta, Lastensuon Natura 2000 -suojelualueeseen kuuluvasta pienestä Lastensuonjärvestä. ==Luonnonarvot== Järvi kuuluu yhdessä viereisen Vähän Ylistenjärven kanssa Pinkjärven Natura 2000 -suojelualueeseen. Sen erikoispiirteenä on rehevyys ja suorantaisuus. Kasvillisuuteen on kuulunut harvinainen sahalehti. ==Historiaa== Ison ja Vähän ylistenjärven välistä on kulkenut 1910-luvulla toiminnassa ollut Vuojoen metsärata. Nykyinen järvien välitse kulkeva metsäautotie noudattaa vielä sen linjausta. Vuonna 1928 julkaistun Suomen taloudellisen kartan lähtötiedossa Iso Ylistenjärvi on vielä muodostanut yhtenäisen vesialtaan. ==Kunnostushanke 2022== Vuonna 2022 Ison ja Vähän ylistenjärven välistä kosteikkoa ollaan kunnostamassa poistamalla vanhaa tielinjaa järvien välistä 120 m metrin matkalla. Samalla kunnostetaan Isosta Ylistenjärvestä Pinkjärven Pourunlahteen laskevaa purouomaa sekä Isoon Ylistenjärveen idästä laskevaa purouomaa. Ojia tukitaan myös yläpuolisella Lastensuolla veden palauttamiseksi suolle. ==Lähteet== Luokka:Luvia Luokka:Eurajoen järvet Luokka:Harjajuovan–Pinkjärven vesistö
Lukáš Krpálek

Lukáš Krpálek (s. 15. marraskuuta 1990 Jihlava) on tšekkiläinen judoka ja olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. 198 senttimetriä pitkä Krpálek on kilpaillut alle ja yli 100-kiloisten sarjassa. Hän edustaa USK Prahaa ja hänen valmentajanaan toimii Petr Lacina.http://www.sports- reference.com/olympics/athletes/kr/lukas-krpalek-1.html http://www.judoinside.com/judoka/41555/Lukas_Krpalek Krpálek saavutti olympiakultaa alle 100-kiloisten sarjasta vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta.https://www.rio2016.com/en/athlete/lukas-krpalek Hän oli Tšekin ainoa kultamitalisti kisoissa. Hän voitti Tokion olympialaisissa 2020 yli 100 kg sarjan. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa Krpálek sijoittui seitsemänneksi. MM-kilpailuista Krpálekilla on kultaa alle 100 kg:n sarjasta vuodelta 2014 ja yli 100-kiloisista 2019 sekä yksi hopea ja kaksi pronssia. Vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta Krpálek saavutti hopeaa. EM-kilpailuista Krpálekilla on kolme kultaa ja kaksi pronssia. Vuoden 2013 kesäuniversiadeista Kazanista hän voitti kultaa sekä alle 100-kiloisista että avoimesta sarjasta. Nuorten MM-kilpailuista Krpálekilla on kaksi kultaa. Nuorten EM-kilpailuista hänellä on alle 17-vuotiaissa yksi hopea, alle 20-vuotiaissa yksi kulta ja yksi hopea sekä alle 23-vuotiaissa yksi kulta. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset judokat Luokka:Tšekkiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brasilian naisten koripallomaajoukkue

Brasilian naisten koripallomaajoukkue edustaa Brasiliaa naisten koripallon maajoukkuekilpailuissa. Brasilian naismaajoukkue on osallistunut vuodesta 1992 lähtien jokaisiin kesäolympialaisiin. Joukkue on saavuttanut kaksi olympiamitalia, hopeaa Atlantassa 1996 ja pronssia Sydneyssä 2000.http://www.sports-reference.com/olympics/countries/BRA/summer/BAS/womens- basketball.html MM-kilpailuista Brasilia on ollut poissa vain vuosien 1959 ja 2018 turnauksista. Se voitti MM-pronssia kotikisoissaan 1971 ja maailmanmestaruuden Australiassa 1994 ja on sijoittunut neljästi neljänneksi. Amerikan-mestaruuskilpailuissa ja Pan-Amerikan kisoissa Brasilia on yltänyt kaksinumeroiseen mitalimäärään.http://www.cbb.com.br/PortalCBB/Selecoes/CompeticoesOficiais Maan tunnetuimpiin naismaajoukkuekoripalloilijoihin kuuluvat muun muassa arvokisamitalistit Hortência Marcari, Maria Paula Silva, Janeth Arcain, Adriana Aparecida dos Santos, Cíntia Silva dos Santos, Silvinha ja Adriana Moisés Pinto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Brasilian koripallo Luokka:Naisten koripallomaajoukkueet
Jean-Charles Valladont

Jean-Charles Valladont (s. 20. maaliskuuta 1989 Besançon) on ranskalainen jousiampuja ja olympiamitalisti. Valladont ylsi olympiahopealle Rion olympialaisissa 2016 miesten yksilökilpailussa ja Pariisin olympialaisissa 2024 miesten joukkuekilpailussa. MM-tasolla Valladont on saavuttanut joukkuekilpailussa kolmesti hopeaa ja kerran pronssia. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jousiampujat Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
From Earth, From Ashes, From Dust

From Earth, From Ashes, From Dust on suomalaisyhtye Softenginen 4. joulukuuta 2015 julkaistu viiden kappaleen EP. EP on ensimmäinen osa yhtyeen myöhemmin julkaistavasta toisesta studioalbumista. EP oli YleX-radiokanavan viikon albumina marraskuussa 2015. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 EP:t Luokka:Softenginen albumit
Luettelo yleisurheilun olympiamitalisteista – miesten kenttälajit

== Nykyiset tapahtumat == === Korkeushyppy === === Seiväshyppy === === Pituushyppy === === Kolmiloikka === === Kuulantyöntö === === Kiekonheitto === === Moukarinheitto === === Keihäänheitto === === Kymmenottelu === == Poistetut tapahtumat == === Viisiottelu === === Vauhditon pituushyppy === === Vauhditon kolmiloikka === === Vauhditon korkeushyppy === === Painonheitto === === Molempien käsien kuulantyöntö=== === Antiikin kiekonheitto === === Molempien käsien kiekonheitto === === Vapaan tyylin keihäänheitto === === Molempien käsien keihäänheitto === == Lähteet == * * Yleisurheilu Luokka:Yleisurheilu olympialaisissa
Travis Stevens

Travis Stevens (s. 28. helmikuuta 1986 Bellevue, Washington) on yhdysvaltalainen judoka.http://www.sports- reference.com/olympics/athletes/st/travis-stevens-1.html Viitattu 14.8.2016. Stevens saavutti olympiahopeaa alle 81-kiloisten sarjasta vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Vuoden 2012 olympialaisissa Lontoossa Stevens sijoittui viidenneksi, ja neljä vuotta aiemmin 2008 Pekingissä hän oli seitsemäs. Kuusivuotiaana kamppailulajien parissa aloittanut Stevens on judon lisäksi brasilialaisen jujutsun taitaja. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset judokat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo yleisurheilun olympiamitalisteista – naisten kenttälajit

== Nykyiset tapahtumat == === Korkeushyppy === === Seiväshyppy === === Pituushyppy === === Kolmiloikka === === Kuulantyntö === === Kiekonheitto === === Moukarinheitto === === Keihäänheitto === === Seitsenottelu === == Poistetut tapahtumat == === Viisiottelu === == Lähteet == * * Yleisurheilu Luokka:Yleisurheilu olympialaisissa Luokka:Naisten yleisurheilu
Florin Mergea

Florin Mergea (s. 26. tammikuuta 1985 Craiova) on romanialainen tennispelaaja ja olympiamitalisti. 180 senttimetriä pitkä ja 76 kilogrammaa painava Mergea aloitti ammattilaisuransa vuonna 2003.http://www.atpworldtour.com/en/players/florin-mergea/mb27/overview Hän on erikoistunut nelinpeliin, jossa hänen paras sijoituksensa ATP-rankingissa on seitsemäs heinäkuulta 2015. Mergea saavutti Horia Tecăun kanssa olympiahopeaa vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta.https://www.rio2016.com/en/athlete/florin-mergea Mergea ja Tecău hävisivät finaalissa Espanjan Marc Lópezille ja Rafael Nadalille. Grand Slam -turnausten nelinpelissä Mergea on ollut parhaimmillaan välierissä vuoden 2014 Ranskan avoimissa ja vuoden 2015 Wimbledonissa ensin Marin Draganjan ja sitten Rohan Bopannan kanssa. Vuonna 2003 Mergea saavutti Wimbledonin nuorten sarjan mestaruuden sekä kaksinpelissä että nelinpelissä Tecăun kanssa. Kaksinpelissä Mergea on ollut ATP-rankingissa parhaimmillaan sijalla 243 toukokuussa 2005.http://www.itftennis.com/procircuit/players/player/profile.aspx?playerid=100001450 == Lähteet == Luokka:Romanialaiset tennispelaajat Luokka:Romanialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo yleisurheilun olympiamitalisteista – miesten ratalajit

== Nykyiset tapahtumat == ===100 metrin juoksu === ===200 metrin juoksu === ===400 metrin juoksu === ===800 metrin juoksu === ===1 500 metrin juoksu === ===5 000 metrin juoksu === ===10 000 metrin juoksu === ===Maraton === ===110 metrin aitajuoksu === ===400 metrin aitajuoksu === ===3 000 metrin estejuoksu === ===4 × 100 metrin viesti juoksu === ===4 × 400 metrin viestijuoksu === ===20 kilometrin kävely === ===50 kilometrin kävely === == Poistetut tapahtumat == ===60 metrin juoksu === ===200 metrin aitajuoksu === ===2 500 metrin estejuoksu === ===2 590 metrin estejuoksu === ===4 000 metrin estejuoksu === ===100 metrin juoksu === ===Joukkuejuoksu === ===5 mailin juoksu === ===3 000 metrin kävely === ===3 500 metrin kävely === ===10 kilometrin kävely === ===10 mailin kävely === ===Maastojuoksu === ===Maastojuoksun joukkuekilpailu === == Lähteet == * * === Viitteet === Yleisurheilu Luokka:Yleisurheilu olympialaisissa
Luettelo yleisurheilun olympiamitalisteista – naisten ratalajit

== Nykyiset tapahtumat == ===100 metrin juoksu === ===200 metrin juoksu === ===400 metrin juoksu === ===800 metrin juoksu === ===1 500 metrin juoksu === ===5 000 metrin juoksu === ===10 000 metrin juoksu === ===Maraton === ===100 metrin aitajuoksu === ===400 metrin aitajuoksu === ===3 000 metrin estejuoksu === ===4 × 100 metrin viestijuoksu === ===4 × 400 metrin viestijuoksu === ===20 kilometrin kävely === == Poistetut tapahtumat == ===80 metrin aitajuoksu === ===3 000 metrin juoksu === ===10 kilometrin kävely === == Lähteet == * * === Viitteet === Yleisurheilu Luokka:Yleisurheilu olympialaisissa Luokka:Naisten yleisurheilu
Hisayoshi Harasawa

Hisayoshi Harasawa (; s. 3. heinäkuuta 1992 Shimonoseki) on japanilainen judoka. Harasawa saavutti olympiahopeaa yli 100-kiloisten sarjasta vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa. Hän hävisi loppuottelussa ranskalaislegenda Teddy Rinerille. Hän voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Budapestissa 2017, Bakussa 2018 ja Tokiossa 2019 sekä sai yli 100 kg:n painoluokassa MM-hopeaa 2019 ja pronssia 2018. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa 2020 Harasawa oli mukana Japanin judojoukkueessa, joka voitti sekajoukkuekilpailun hopeaa. Yli 100 kg:n painoluokassa hän sijoittui viidenneksi. Harasawa voitti kultaa yli 100 kg:n painoluokassa Gwangjun universiadeissa 2015. Hän on saavuttanut Masters-, Grand Prix- ja Grand Slam -kilpailuissa kuusi turnausvoittoa, viisi kakkossijaa ja kolme kolmossijaa. Maailmancupeissa / Continental Open -kilpailuissa hänellä on yksi turnausvoitto. Hän voitti Japanin-mestaruuden avoimessa sarjassa vuosina 2015 ja 2018 sekä yli 100-kiloisissa 2016 ja 2019. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset judokat Luokka:Japanilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo yleisurheilun olympiamitalisteista

Yleisurheilu on yksi olympialaisten alkuperäisistä lajeista. Menestynein maa olympialaisten yleisurheilussa on Yhdysvallat. Menestyneimmät urheilijat olympialaisten yleisurheilussa ovat yhdeksän olympiakultaa voittaneet Suomen Paavo Nurmi, Yhdysvaltain Carl Lewis ja Jamaikan Usain Bolt. == Lähteet == Yleisurheilu Luokka:Yleisurheilu olympialaisissa
Abdullah Al-Rashidi

Abdullah Al-Rashidi (; s. 21. elokuuta 1963 Kuwait) on kuwaitilainen haulikkoampuja. Hän on kilpaillut olympialaisten skeetissä jokaisissa olympialaisissa Atlantan olympialaisista 1996 lähtien. Vuoden 2016 olympialaisissa Al-Rashidi kilpaili olympialipun alla Kuwaitin olympiakomitean hyllytyksen vuoksi. Hän voitti skeetissä pronssia. MM-kilpailuissa hän on voittanut kolme kultaa ja yhden pronssin skeetissä. ==Lähteet== Luokka:Kuwaitilaiset ampujat Luokka:Kuwaitilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kōrei

Kōrei () oli perinteisen japanilaisen tiedon mukaisesti Japanin seitsemäs keisari.http://www.kunaicho.go.jp/ryobo/guide/007/index.html Suurin osa Kōrein elämästä kertovista tiedoista on todennäköisesti legendaa. Perimätietojen mukaan hän eli peräti 127-vuotiaaksi ja hallitsi Japania 75 vuotta. Todellisuudessa Kōrei on saattanut elää ensimmäisen vuosisadan alussa.Nussbaum, Louis-Frédéric. (2005). "Japan Encyclopedia". ==Lähteet== Luokka:Japanin keisarit
Anky van Grunsven

Theodora Elisabeth Gerarda "Anky" van Grunsven (s. 2. tammikuuta 1968 Erp) on alankomaalainen uransa päättänyt kouluratsastuksen olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. 172 senttimetriä pitkä ja 56 kilogrammaa urallaan painanut van Grunsven aloitti ratsastuksen vuonna 1974 kuusivuotiaana.http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/va/anky-van- grunsven-1.html http://fei.infostradasports.com/asp/lib/theasp.asp?pageid=8937&sportid;=541&personid;=255540&refreshauto;=1 Van Grunsven osallistui urallaan seitsemiin kesäolympialaisiin vuosina 1988–2012. Hän saavutti olympialaisista yhdeksän mitalia, joista kolme on kultaista, viisi hopeista ja yksi pronssinen. Ensimmäisen mitalinsa van Grunsven saavutti jo vuoden 1992 kesäolympialaisista Barcelonasta ollen joukkuekilpailussa hopealla. Yksilökilpailun van Grunsven voitti kolme kertaa peräkkäin vuosina 2000, 2004 ja 2008 ollen ainoa tähän pystynyt ratsastaja. Yhdeksällä mitalillaan van Grunsven on olympiahistorian menestynein ratsastaja. MM-kilpailuista van Grunsven saavutti urallaan kaksi kultaa ja viisi hopeaa. Kouluratsastuksen EM-kilpailuista hän saavutti peräti viisi kultamitalia, kahdeksan hopeamitalia ja kaksi pronssimitalia. Maailmancupin van Grunsven voitti yhdeksän kertaa. Van Grunsven lopetti kouluratsastusuransa vuonna 2013 31 arvokisamitalin jälkeen. Kouluratsastusuransa jälkeen van Grunsven siirtyi reiningin pariin ja saavutti lajissa joukkue-EM-pronssia vuonna 2015. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset kouluratsastajat Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lesotho kesäolympialaisissa 2016

Lesotho osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti kahdeksan urheilijaa kolmessa lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi pikajuoksija Mosito Lehata. == Joukkue == === Nyrkkeily === * Moroke Mokhotho – miesten kärpässarja * Inkululenko Suntele – miesten kääpiösarja === Pyöräily === ;Maastopyöräily * Phetetso Monese – miesten maastoajo === Yleisurheilu === ;Juoksulajit * Mosito Lehata – miesten 100 m ja 200 m * Namakwe Nkhasi – miesten 5 000 m * Tsepo Mathibelle – miesten maraton * Lebenya Nkoka – miesten maraton * Tsepang Sello – naisten 800 m == Lähteet == Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 2016 Luokka:Lesotho olympialaisissa
Liberia kesäolympialaisissa 2016

Lesotho osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti kaksi urheilijaa, molemmat pikajuoksussa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa heistä toimi Emmanuel Matadi. == Joukkue == === Yleisurheilu === ;Juoksulajit * Emmanuel Matadi – miesten 100 m ja 200 m * Mariam Kromah – naisten 400 m == Lähteet == Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 2016 Luokka:Liberia olympialaisissa
You Don’t Have to Be a Baby to Cry

You Don’t Have to Be a Baby to Cry on brittiläisen The Caravelles -duon ensimmäinen single vuodelta 1963. Se oli Billboard Hot 100 -listan sijalla 3 ja Britannian singlelistan sijalla 6. Singlen alkuperäiset tekijät olivat Moon Mullican, Ernest Tubb ja Tennessee Ernie Ford, joista Ernest Tubbin versio oli Yhdysvaltain countrysinglelistan sijalla 10 vuonna 1950 samoin kuin Moon Mullicanin versio vuonna 1956. Luokka:Brittiläiset pop rock -kappaleet Luokka:Vuoden 1963 kappaleet
Libya kesäolympialaisissa 2016

Libya osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti seitsemän urheilijaa kuudessa lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi kestävyysjuoksija Mohamed Fuad Hrezi. == Joukkue == === Jousiammunta === * Ali El-Ghrari – miesten yksilökilpailu === Judo === * Mohamed el-Kawisah – miesten alle 60 kg === Soutu === * Al-Hussein Gambour – miesten yksikkö === Taekwondo === * Yousef Shriha – miesten alle 58 kg === Uinti === * Ahmed Attellesey – miesten 50 m vapaauinti * Daniah Hagul – naisten 100 m rintauinti === Yleisurheilu === ;Juoksulajit * Mohamed Fuad Hrezi – miesten maraton == Lähteet == Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 2016 Luokka:Libya olympialaisissa
Luxemburg kesäolympialaisissa 2016

Luxemburg osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti kymmenen urheilijaa viidessä lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi tennispelaaja Gilles Müller. == Joukkue == === Pyöräily === ;Maantiepyöräily * Fränk Schleck – miesten maantieajo * Chantal Hoffman – naisten maantieajo * Christine Majerus – naisten maantieajo ja aika-ajo === Pöytätennis === * Ni Xialian – naisten kaksinpeli === Tennis === * Gilles Müller – miesten kaksinpeli === Uinti === * Laurent Carnol – miesten 100 m ja 200 m rintauinti * Raphaël Stacchiotti – miesten 100 m vapaauinti, 200 m ja 400 m sekauinti * Julie Meynen – naisten 50 m ja 100 m vapaauinti Urheilija Matka Alkuerät Välierät Loppukilpailu Aika Sija Aika Sija Aika Sija Raphaël Stacchiotti Miesten 400 m sekauinti 4:20,37 23. style="text-align:center;" colspan=2 Ei edennyt Ei edennyt Laurent Carnol Miesten 100 metrin rintauinti 1.00,88 =27. Ei edennyt Ei edennyt Ei edennyt Ei edennyt === Yleisurheilu === ;Juoksulajit * Charles Grethen – miesten 800 m * Charline Mathias – naisten 800 m == Lähteet == Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 2016 Luokka:Luxemburg olympialaisissa
Bathurstin 12 tunnin ajo

Bathurstin 12 tunnin ajo (Liqui Moly Bathurst 12 Hour) on moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajetaan Mount Panorama Circuitin moottoriradalla Uudessa Etelä-Walesissa Australiassa. Ensimmäinen kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuonna 1991. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti 12 tuntia. Kilpailu on kuulunut vuodesta 2016 Intercontinental GT Challenge -sarjaan. Kilpailussa ovat olleet mukana FIA GT3 -määrityksen mukaiset autot vuodesta 2011 lähtien. Suomalaisista Mika Salo on juhlinut kilpailun voittoa vuonna 2014 ja Toni Vilander vuonna 2017. == Voittajat == Vuosi Kuljettajat Auto Talli 1991 Nigel Arkell Peter Fitzgerald Allan Grice Toyota Supra Turbo 1992 Mark Gibbs Charlie O'Brien Garry Waldon Mazda RX-7 Mazda Australia 1993 Alan Jones Garry Waldon Mazda RX-7 Mazda Australia 1994 Neil Crompton Gregg Hansford Mazda RX-7 Mazda Motorsport 1995 John Bowe Dick Johnson Mazda RX-7 Mazda Motorsport 1996–2006 Ei ajettu 2007 Craig Baird Garry Holt Paul Morris BMW 335i Eastern Creek Karts P/L 2008 Graham Alexander Rod Salmon Damien White Mitsubishi Lancer Evo IX SKWIRK.com 2009 Tony Longhurst Rod Salmon Damien White Mitsubishi Lancer Evo X Team Mitsubishi Ralliart Australia 2010 John Bowe Garry Holt Paul Morris BMW 335i Eastern Creek International Karting 2011 Marc Basseng Christopher Mies Darryl O'Young Audi R8 GT3 LMS Joest Racing 2012 Christer Jöns Christopher Mies Darryl O'Young Audi R8 GT3 LMS Phoenix Racing 2013 Thomas Jäger Alexander Roloff Bernd Schneider Mercedes-Benz SLS AMG GT3 Erebus Motorsport 2014 John Bowe Peter Edwards Craig Lowndes Mika Salo Ferrari 458 GT3 Maranello Motorsport 2015 Katsumasa Chiyo Wolfgang Reip Florian Strauss Nissan GT-R NISMO GT3 NISMO Athlete Global Team 2016 Álvaro Parente Shane van Gisbergen Jonathon Webb McLaren 650S GT3 Tekno Autosports 2017 Craig Lowndes Toni Vilander Jamie Whincup Ferrari 488 GT3 Maranello Motorsport 2018 Robin Frijns Stuart Leonard Dries Vanthoor Audi R8 LMS GT3 Audi Sport Team WRT 2019 Dirk Werner Dennis Olsen Matt Campbell Porsche 911 GT3 R Earl Bamber Motorsport 2020 Jules Gounon Jordan Pepper Maxime Soulet Bentley Continental GT3 Bentley Team M-Sport 2021 Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty 2022 Kenny Habul Martin Konrad Jules Gounon Luca Stolz Mercedes-AMG GT3 Evo SunEnergy1 Triple Eight Race Engineering 2023 Kenny Habul Jules Gounon Luca Stolz Mercedes-AMG GT3 Evo SunEnergy1 AKKodis ASP Team 2024 Ayhancan Güven Laurens Vanthoor Matt Campbell Porsche 911 GT3 R (992) Manthey Racing / EMA Motorsport == Katso myös == * Bathurstin 24 tunnin ajo * Bathurst 1000 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut
Bathurstin 24 tunnin ajo

Bathurstin 24 tunnin ajo (Bathurst 24 Hour) oli moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajettiin Mount Panorama Circuitin moottoriradalla Uudessa Etelä-Walesissa Australiassa. Kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuosina 2002-2003. Kilpailu kesti nimensä mukaisesti 24 tuntia. Kilpailusta luovuttiin kisajärjestämiseen liittyneiden ongelmien vuoksi. == Voittajat == Vuosi Kuljettajat Auto Talli 2002 Cameron McConville Nathan Pretty Steven Richards Garth Tander Holden Monaro 427C Garry Rogers Motorsport 2003 Jason Bright Peter Brock Todd Kelly Greg Murphy Holden Monaro 427C Garry Rogers Motorsport == Katso myös == * Bathurstin 12 tunnin ajo * Bathurst 1000 ==Lähteet== Luokka:Moottoriurheilun kestävyyskilpailut Luokka:Australian moottoriurheilu
Fransmanni

Fransmanni on arkikielinen nimitys ranskalaiselle. Fransmanni voi tarkoittaa myös seuraavia: *Frans et les Femmes, ent. Fransmanni, S-ryhmän ravintolaketju *Fransmannin hylky, hylky Pohjanlahdessa Hailuodon edustalla ==Katso myös== *Fransman (täsmennyssivu)
Martti Vuorenjuuri

Martti Vuorenjuuri (27. joulukuuta 1932 Helsinki – 26. joulukuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen musiikintutkija, säveltäjä, tietokirjailija ja toimittaja. ==Ura== Vuorenjuuri opiskeli musiikkitiedettä Helsingin ja Tulsan yliopistossa ja aloitti kirjoittajanuransa Ylioppilaslehdessä. Sieltä hän siirtyi musiikkikriitikoksi Helsingin Sanomiin vuosiksi 1956–1963 säveltäjä Uuno Klamin suosituksesta. Hän käytti kriitikkonimimerkkiä MiVi. Vuorenjuuri tunnettiin suorasanaisimpana kriitikkona sitten Heikki Klemetin. Hänen mielestään Helsingin kaupunginorkesteri oli rappiolla ja sen jäseninä oli keskinkertaisia tunareita. Kun Neuvostoliiton muusikot pääsivät Suomeen esiintymään, Vuorenjuuri onnistui saamaan haastatteluja muun muassa Jevgeni Mravinskilta ja Svjatoslav Richteriltä lyöttäytymällä heidän seuraansa junassa matkalla Leningradista Helsinkiin. Igor Stravinskilta hän sai haastattelun, koska tämä ikävöi venäläistä ruokaa ja Vuorenjuuri keksi kutsua säveltäjän ”Pohjoismaiden parhaaseen sillipöytään”. Vuorenjuuren kriitikkotyyliä protestoivat työnantajalle niin kriitikkokollega Joonas Kokkonen kuin Kansallisoopperan hallituskin – turhaan. Käännettyään suurella kiireellä musiikintutkija Alfred Einsteinin teoksen Musiikin historia ja jouduttuaan Kokkosen teilaamaksi Vuorenjuuri siirtyi Suomen taideteollisuusyhdistyksen apulaisjohtajaksi — Kokkonen oli helpottunut, mutta seuraajaksi Helsingin Sanomiin tuli Seppo Heikinheimo. Vuonna 1966 Vuorenjuuri jäi freelanceriksi ja kirjoitti muun muassa Purjevenekirjan, kirjan Sauna kautta aikojen sekä puolisonsa Helena Vuorenjuuren kanssa Perheen joulukirjan. Hän suomensi Björn Landströmin laivakirjoja. Vuorenjuuri oli innokas purjehtija ja Suomen Purjelaivasäätiön perustajajäsen. Martti Vuorenjuuren sisar on balettitanssija Anneli Vuorenjuuri-Robinson (s. 1936), joka on työskennellyt Perun ja Irlannin kansallisbaletissa. ==Teokset== *Purjevenekirja. Tekniikan maailma, 1961. (Tekniikan maailman käsikirjasto.) *Sauna kautta aikojen. Otava, 1967. * Vuorenjuuri, Helena – Vuorenjuuri, Martti: Perheen joulukirja. Otava, 1968. * Vuorenjuuri, Helena – Vuorenjuuri, Martti: Tule meille oluelle. Otava, 1969. * Vuorenjuuri, Helena – Vuorenjuuri, Martti: Hyvää joulua: Perheen joulukirja. Otava, 1981. ISBN 951-1-06518-1. ==Lähteet== *Martti Vuorenjuuren muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. * Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 5, s. 658. Helsinki 1979. ISBN 951-1-05295-0 * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Makedonia kesäolympialaisissa 2016

Pohjois-Makedonia osallistui kesäolympialaisiin 2016 nimellä Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia. Sitä edusti kuusi urheilijaa neljässä lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi uimari Anastasia Bogdanovski. == Joukkue == === Ammunta === * Nina Balaban – naisten 10 m ilmakivääri === Judo === * Katerina Nikoloska – naisten alle 63 kg === Uinti === * Marko Blaževski – miesten 200 m sekauinti * Anastasia Bogdanovski – naisten 200 m vapaauinti === Yleisurheilu === ;Juoksulajit * Riste Pandev – miesten 100 m * Drita Islami – naisten 400 m aidat == Lähteet == Luokka:Pohjois-Makedonia olympialaisissa Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 2016
Madagaskar kesäolympialaisissa 2016

Madagaskar osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti kuusi urheilijaa neljässä lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi kestävyysjuoksija Eliane Saholinirina. == Joukkue == === Judo === * Asaramanitra Ratiarison – naisten alle 48 kg === Painonnosto === * Elisa Ravololoniaina – naisten alle 63 kg === Uinti === * Ralefy Anthonny Sitraka – miesten 100 m perhosuinti * Estellah Fils Rabetsara – naisten 100 m vapaauinti === Yleisurheilu === ;Juoksulajit * Eliane Saholinirina – naisten 3 000 m esteet ;Yhdistelmälajit * Ali Kame – miesten kymmenottelu == Lähteet == Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 2016 Luokka:Madagaskar olympialaisissa
Melanijan tie

Melanijan tie () on vuonna 2016 valmistunut latvialais-suomalais-tšekkiläinen yhteistuotantoelokuva. Elokuvan on käsikirjoittanut latvialainen elokuva- ja oopperaohjaaja Viesturs Kairišs, ja sen suomalaisena tuottajana toimii Klaus Heydemann. Elokuva on kaikkien aikojen suurimpia latvialaisia elokuvatuotantoja. Se on historiallisiin tositapahtumiin perustuva elokuva, joka pohjautuu latvialaisen Melānija Vanagan omaelämäkerralliseen romaaniin. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat 1940–1950-luvun Latviaan, aikaan jolloin Josif Stalinin vainoissa tuhansia ihmisiä karkotettiin Baltian maista Siperiaan. Elokuva kuvattiin osittain Pohjois-Karjalassa Kolin kansallispuistoissa. Elokuvan päähenkilö Melanija joutuu poikansa kanssa keskelle taigaa, työleirille kolhoosiin, jossa heitä kohdellaan kuin orjia. He joutuivat taistelemaan sairauksia, nälkää ja kylmää vastaan. Aviomies on viety muualle. Melanija kirjoittaa tälle rakkauskirjeitä tietämättä, mihin mies tai kirjeet päätyvät. Elokuvan ensi-ilta Latviassa oli vuoden 2016 marraskuun alussa, ja vuoden loppuun mennessä sen näki yli 70 000 katsojaa. == Arvioita == Turun Sanomien Henri Waltter Rehnströmin mukaan Melanijan tie on synkkä tunnelmakuva elämästä Siperiassa ilman täydellisesti eheää draaman kaarta. Vuodenajat vaihtuvat yllättäen, mutta arki pysyy samanlaisena. Suomalaisen Jussi Rautaniemen (Hymyilevä mies, Korso) leikkaus rytmittää tilanteet Rehnströmin mielestä vaikuttavaksi kokonaisuudeksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elokuvan esittely Latvian elokuvasäätiön sivuilla Luokka:Suomalaiset historialliset elokuvat Luokka:Latvialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2016 elokuvat Luokka:Vuoden 2016 suomalaiset elokuvat
Tondidarou

Tondidarou on megaliittialue Timbuktun alueen Niafunkén piirin Soboundoun kunnassa Malissa. Se sijaitsee Takadjijärven rannalla 16 kilometriä Niafunkésta luoteeseen. Nigerjoen sisämaasuistossa on useita megaliittialueita, joista Tondidarou on tunnetuin. Sitä pidetään Länsi-Afrikan tärkeimpänä megaliittiesiintymänä ja joen hedelmällisyydelle omistettuna kulttipaikkana. Alun perin Tondidaroussa oli ainakin 150 kärjestään pyöristettyä pystykiveä, joiden korkeus vaihteli 50 sentistä kahteen metriin. Niistä ainakin 18 oli koristeltu metallityökaluin ja osa näytti fallossymboleilta. Kahdensadan metrin päässä on toinen alun perin ehkä 30 pystykiven rakennelma. Kolmas 15 kiven ryhmä on hautautuneena hiekkaan. Ranskalaisten 1900-luvun alussa löytämä alue vaurioitui pahasti 1930-luvulla suoritetuissa kaivauksissa. Parhaimmat kivet siirrettiin Niafunkéen, Dakariin ja Pariisin antropologiseen museoon. 1950-luvulla paikalla oli enää yksi koristeltu kivi. Myöhemmin suoritetuissa kaivauksissa löydetty orgaaninen aines on ajoitettu 600–800-luvuille. ==Lähteet== Luokka:Malin historia Luokka:Megaliitit Luokka:Niafunkén piiri
Inès Boubakri

Inès Boubakri (, s. 28. joulukuuta 1988) on tunisialainen florettimiekkailija ja olympiamitalisti. Boubakri saavutti olympiapronssia Rion olympialaisissa 2016 yksilökilpailussa. MM-tasolla Boubakri ylsi yksilökilpailussa pronssille vuoden 2014 MM-kilpailuissa. Ranskassa harjoitteleva Boubakri on ensimmäinen tunisialainen miekkailun olympiamitalisti. ==Lähteet== Luokka:Tunisialaiset miekkailijat Luokka:Tunisialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seinäjoen keskustaajama

Seinäjoen keskustaajama on Etelä-Pohjanmaan maakunnassa sijaitsevan Seinäjoen kaupungin hallinnollinen keskus. Vuoden 2019 lopussa taajamassa oli asukasta, ja 2016 sen maapinta-ala oli 55,27 neliökilometriä. Ennen kuntaliitosta Seinäjoen keskustaajaman itäosa (Hyllykallio ja Nurmon kirkonkylä) kuului Nurmon kuntaan. Seinäjoen keskustaajamassa risteävä valtatie 19 tulee etelästä Jalasjärveltä ja jatkaa pohjoiseen Uuteenkaarlepyyhyn. Valtatie 18 tulee luoteesta Vaasasta ja jatkaa kaakkoon Jyväskylään. Kantatie 67 tulee Kaskisista. Seinäjoella on myös Seinäjoen rautatieasema. Seinäjoen lentoasema sijaitsee keskustaajaman eteläpuolella. Seinäjoen tärkeimmät palvelut, kuten keskussairaala, poliisiasema, ammattikoulu, ammattikorkeakoulu ja kaupungintalo sijaitsevat keskustaajamassa. Siellä ovat myös Seinäjoen suurimmat kauppakeskukset, kuten Epstori, Torikeskus ja Prisma Seinäjoki Hyllykalliolla. ==Lähteet== Luokka:Seinäjoki Luokka:Etelä-Pohjanmaan maakunnan taajamat Luokka:Suomen kuntakeskukset
Reimsin 12 tunnin ajo

Reimsin 12 tunnin ajo (Reims 12 Hour ja 12 Heures internationales de Reims) oli moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajettiin Reims-Gueuxin moottoriradalla Ranskassa. Kilpailu kesti nimensä mukaisesti 12 tuntia. Kilpailu järjestettiin yhdeksän kertaa vuodesta 1953 vuoteen 1967: vuoden 1955 peruttiin Le Mansin vuoden 1955 onnettomuuden johdosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PALMARES DES GP DU CIRCUIT DE REIMS GUEUX. Luokka:Moottoriurheilun kestävyyskilpailut Luokka:Ranskan moottoriurheilukilpailut
Urkuklaveeri

Urkuklaveeri eli klaviorganum (engl. claviorgan; ital. claviorgano; lat. claviorganum; ransk. clavecin organisé; saks. Orgelklavier) on yksi- tai useampisormioinen kosketinsoitin, jossa on yhdistetty urkusoitin, yleensä positiiviurut, ja jokin kielikosketinsoitin, yleensä cembalo. Urkuklaveerin erityisiä muunnoksia ovat urkuklavikordi (engl. organized clavichord) ja urkupiano (engl. organized piano, organized piano forte; ransk. piano carré organisée). Näistä edellisessä urkuihin on liitetty klavikordi ja jälkimmäisessä piano. Urkuklaveerin urkuina voi positiiviurkujen sijaan olla ainakin pienikokoisimmissa soittimissa regaaliurut."Urkuklaveeri". Otavan iso musiikkitietosanakirja. 5: Raphael–Öttingen. Helsingissä: Otava, [1979]. ISBN 951-1-05295-0 (sidottu). Sivu 529Donald Howard Boalch ja Peter Williams: "Claviorgan (organized piano, harpsichord, etc.)" . Grove music online. Oxford University Press. Tarkistettu 14.8.2016 == Historia == Vanhimmat tiedot urkuklaveerista ovat 1500-luvulta. Kuningas Henrik VIII:n hovin inventaariossa (1547) listataan viisi urkuklaveeria, Dresdenin hovin vastaavassa (1593) yksi. Samalta vuosisadalta on myös säilyneitä soitinyksilöitä, kuuluisana esimerkkinä Lodewyk Theewesin Lontoossa vuonna 1579 rakentama soitin (ks. kuva).The Theewes claviorgan 1600-luvun mittaan urkuklaveereita rakennettiin eri puolilla Eurooppaa. Soittimet ovat keskenään huomattavan erilaisia, riippuen rakentajasta ja muista soittimen valmistamisen kannalta keskeisistä tekijöistä. 1700-luvun loppupuolella suosituiksi tulivat yksisormioiset urkupianot. Kuuluisa, useaan kertaan äänityksissä käytetty soitinyksilö on Érardin Pariisissa vuonna 1791 rakentama (Pariisin musiikkimuseo, inv. E.995.15.1).Piano carré organisée == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kosketinsoittimet Luokka:Urut
Julián Gil

Julián Gil (s. 13. kesäkuuta 1970 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen näyttelijä, malli ja televisiojuontaja. ==Filmografia== === Elokuvat === * Marina (2001) (Muvi Film) – John (Vidéo) * Más allá del limite (2002) (Erick Hernández) * La caja de problemas (2004) (David Aponte) * Fuego en el alma (2005) (Abdiel Colberg) – Millo * El milagro de la Virgen de Coromoto (2006) (Film Factory) – Jaime * Historias Delirantes (2008) (Estrella TV) * Entre piernas (2010) – Paco * Lotoman 003 (2014) – El Boricua * Misterio's: Llamas de sueños (2014) – Leonardo Aguilar * Loki 7 (2016) – Rodrigo === Telenovela === * Tres amigas (2000) * Mi conciencia y yo (2002) (Riverside) – Alfonso * Por todo lo alto (2006) (RCTV) – Halcón * Acorralada (2007) (Venevisión Producción) – Francisco Suárez "Pancholón" * Isla Paraíso (2007) (Venevisión Producción) – Armando * Mi adorada Malena (2007) – Mateo * Valeria (2008) (Venevisión Producción) – Daniel Ferrari * Amor comprado (2008) (Venevisión Producción) – Esteban Rondero * Los Barriga (2009) (Frecuencia Latina) – Francesco Cezanne * Sortilegio (2009) (Televisa) – Ulises Villaseñor * Valientes (2010) – Leonardo Soto * Eva Luna (2010-2011) (Univisión) – Leonardo « Leo »Arismendi * La que no podía amar (2011-2012) (Televisa) – Bruno Rey * ¿Quién eres tú? (2012-2013) (RTI Producción) – Felipe Esquivel * Rosario (2012-2013) * Los secretos de Lucía (2013) (Venevisión) – Robert Neville * Hasta el fin del mundo (2014-2015) (Televisa) – Patricio Iturbide * Sueño de amor (2016) (Televisa) – Ernesto de la Colina * Por amar sin ley (2018-2019) (Televisa) – Carlos Ibarra == Teatteri == * La abeja reina (1995) * Por el medio si no hay remedio (1999) * Nueve semanas y media (2000) * Sexo, pudor y lagrimas (2000) * En pelotas (2001) : Papito * Los gallos salvajes (2002) : Luciano Miranda, hijo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Argentiinalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vietnam kesäolympialaisissa 2016

Vietnam osallistui vuonna 2016 15. kertaa kesäolympialaisiin, tällä kertaa 23 urheilijan joukkueella. Lipunkantajana avajaisissa toimi Vu Thành Anh. Näissä kisoissa Vietnam sai ensimmäisen olympiakultansa, kun Hoàng Xuân Vinh voitti 10 metrin ilmapistoolin kultaa. === Uinti === Naiset Urheilija Matka Alkuerät Välierät Loppukilpailu Aika Sija Aika Sija Aika Sija Nguyễn Thị Ánh Viên 400 m sekauinti 4:36,85 9. style="text-align:center;" colspan=2 Ei edennyt Ei edennyt == Lähteet == Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 2016 Luokka:Vietnam olympialaisissa
Maranello Motorsport

Maranello Motorsport on australialainen kilpatalli, jonka perusti Mark Coffey vuonna 2000. Nykyisin talli kilpailee Australian GT Championship -sarjassa. Talli on voittanut muun muassa Bathurst 1000 -kilpailun vuonna 2012 ja Bathurstin 12 tunnin ajon vuonna 2014. Vuonna 2017 talli voitti Bathurstin 12 tunnin ajon kuljettajina Toni Vilander ja Jamie Whincup. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut * Facebook Luokka:Australialaiset autourheilutallit
Bentsimidatsoli

Bentsimidatsoli (C7H6N2) on heterosyklisiin aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdisteen raketeessa imidatsolirengas on fuusioitunut bentseenirenkaan kanssa. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa bentsimidatsoli on väritöntä kiteistä ainetta ja kiteiden alkeiskoppi on ortorombinen. Yhdiste liukenee hieman kylmään veteen ja paremmin kuumaan sekä emäksiin tai happamiin liuoksiin. Erittäin hyvin bentsimidatsoli liukenee etanoliin ja kohtalaisesti dietyylieetteriin, mutta ei esimerkiksi bentseeniin tai muihin hiilivetyihin. Bentsimidatsolin aromaattinen bentseenirengas tekee siitä imidatsolia heikomman emäksen. Sen pKa-arvo on 12,9. Yhdisteen typpiatomi voi reagoida alkyloivien reagenssien kanssa ja imiinin kaltainen typpiatomi on amiinin kaltaista reaktiivisempi. Happoanhydridit reagoivat bentsimidatsolin kanssa asyloiden typpiatomit. Bentsimidatsolin 2-asemassa oleva hiiliatomi on osittain positiivisesti varautunut ja elektrofiilinen. Se voi reagoida niin kutsuttujen kovien nukleofiilien kanssa. Bentsimidatsolin bentseenirengas voidaan hapettaa kaliumpermanganaatin avulla, jolloin muodostuu imidatsoli-4,5-dikarboksyylihappoa. ==Valmistus ja käyttö== Bentsimidatsolia voidaan valmistaa o-fenyleenidiamiinin ja muurahaishapon välisellä reaktiolla. Bentsimidatsolista valmistetaan muita kemikaaleja, esimerkiksi lääkeaineita. ==Lähteet== Luokka:Aromaattiset yhdisteet Luokka:Heterosykliset yhdisteet
Dubain 24 tunnin ajo

Dubain 24 tunnin ajo (Dubai 24 Hour) on moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajetaan Dubai Autodromen moottoriradalla Dubaissa. Ensimmäinen kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuonna 2006. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti 24 tuntia. == Voittajat == Vuosi Kuljettajat Talli Auto Kierrokset Pituus Nopein kierros 2006 Philipp Peter Dieter Quester Hans-Joachim Stuck Toto Wolff Duller Motorsport BMW M3 CSL 519 2797.41 2:10.057 2007 Jamie Campbell-Walter Philipp Peter Dieter Quester Dirk Werner Duller Motorsport BMW Z4 Coupe 567 3056.13 2:04.435 2008 Craig Baird Klark Quinn Tony Quinn Jonathon Webb VIP Pet Foods Porsche 997 GT3-RSR 504 2716.56 2:03.334 2009 Gabriël Abergel Andrzej Dzikevic Niclas Kentenich Carsten Tilke Land Motorsport Porsche 997 GT3 Cup 573 3088.47 2:02.524 2010 Marco Holzer Raymond Narac Patrick Pilet IMSA Performance Matmut Porsche 997 GT3-RSR 608 3277.12 2:03.348 2011 Augusto Farfus Claudia Hürtgen Tommy Milner Edward Sandström Need for Speed by Schubert Motorsport BMW Z4 GT3 594 3201.66 2:04.858 2012 Khaled Al Qubaisi Jeroen Bleekemolen Sean Edwards Thomas Jäger Abu Dhabi by Black Falcon Mercedes-Benz SLS AMG GT3 628 3384.92 2:01.921 2013 Khaled Al Qubaisi Jeroen Bleekemolen Sean Edwards Bernd Schneider Abu Dhabi by Black Falcon Mercedes-Benz SLS AMG GT3 600 3234.00 1:59.472 2014 Adrian Amstutz Christian Engelhart Mark Ineichen Rolf Ineichen Marcel Matter Stadler Motorsport Porsche 997 GT3-R 603 3250.17 1:59.537 2015 Abdulaziz Al Faisal Yelmer Buurman Hubert Haupt Oliver Webb Black Falcon 2 Mercedes-Benz SLS AMG GT3 604 3255.56 1:59.545 2016 Alain Ferté Stuart Leonard Michael Meadows Laurens Vanthoor Belgian Audi Club Team WRT Audi R8 LMS 588 3169.32 1:58.712 2017 Daniel Allemann Ralf Bohn Brendon Hartley Alfred Renauer Robert Renauer Herberth Motorsport Porsche 991 GT3 R 578 3115.42 1:59.198 2018 Abdulaziz Al Faisal Yelmer Buurman Hubert Haupt Gabriele Piana Black Falcon Mercedes-AMG GT3 606 3266.34 1:59.394 2019 Rik Breukers Christopher Haase Dimitri Parhofer Frédéric Vervisch Car Collection Motorsport Audi R8 LMS Evo 607 3271.73 1:58.695 2020 Khaled Al Qubaisi Ben Barker Jeroen Bleekemolen Hubert Haupt Manuel Metzger Black Falcon Mercedes-AMG GT3 168 905.52 1:59.430 2021 Julien Andlauer Frédéric Fatien Alain Ferté Mathieu Jaminet Axcil Jefferies GPX Racing Porsche 911 GT3 R 600 3234.00 1:58.606 2022 Mohammed Bin Saud Al Saud Axcil Jefferies Christopher Mies Thomas Neubauer Dries Vanthoor MS7 by WRT Audi R8 LMS Evo 596 3212.44 1:59.110 2023 Jens Klingmann Diego Menchaca Jean-Baptiste Simmenauer Dries Vanthoor Mohammed Bin Saud Al Saud MS7 by WRT BMW M4 GT3 621 3347.19 1:59.444 2024 Christopher Haase Gilles Magnus Simon Reicher Markus Winkelhock Mike Zhou Eastalent Racing Team Audi R8 LMS Evo II 603 3250.17 1:59.666 == Huomioita == ==Lähteet== Luokka:Moottoriurheilun kestävyyskilpailut Luokka:Arabiemiraattien moottoriurheilu Luokka:Dubain urheilu
Jemima Sumgong

Jemima Jelagat Sumgong (s. 21. joulukuuta 1984 Nandin piirikunta) on kenialainen kestävyysjuoksija. 160 senttimetriä pitkän ja 45 kilogrammaa painavan Sumgongin valmentajana on toiminut Claudio Beradelli.Jemina Jelagat Sumgong. Rio 2016 Sumgong saavutti olympiakultaa maratonilta vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta ajalla 2.24.04. Vuoden 2015 MM- kilpailuissa Pekingissä Sumgong sijoittui maratonilla neljänneksi ja hävisi pronssimitalin kolmella sekunnilla. Sumgong voitti vuoden 2016 Lontoon maratonin. Sumgong antoi helmikuussa 2017 epo-hormonia sisältäneen dopingnäytteen. Hän sai tapauksesta neljän vuoden kilpailukiellon, joka määrättiin alkavaksi 3. huhtikuuta 2017. Myöhemmin kilpailukieltoa pidennettiin vielä neljällä vuodella kun hänen todettiin valehdelleen ja väärentäneen sairaala-asiakirjoja dopingkärynsä tutkinnassa. == Henkilökohtaiset ennätykset == *10 000 metrin juoksu: 33.02,0 (Nairobi 2015) *puolimaraton: 1.06.58 (Ra’s al-Khaima 2016) *maraton: 2.20.48 (Chicago 2013) == Lähteet == Luokka:Kenialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Kenialaiset olympiavoittajat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut kenialaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Estorilin 4 tunnin ajo

Estorilin 4 tunnin ajo (4 Hours of Estoril, aiemmin Estorilin 6 tunnin ajo, myös Estoril 1000 Kilometres) on moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajetaan Autódromo do Estorilin moottoriradalla Portugalissa. Ensimmäinen kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuonna 1977. Vuodesta 2014 alkaen kilpailu on kuulunut European Le Mans Series -sarjaan. Kilpailun kesto on vaihdellut eri vuosina ja sen kesto on ollut neljä tuntia vuodesta 2014 alkaen. == Tulokset == Vuosi Kuljettajat Talli Auto Pituus/Kesto Nimi Sarja Raportti 1977 Arturo Merzario Autodelta Alfa Romeo T33/SC/12 2 tuntia, 30 minuuttia Prémio International da Costa do Sol World Sportscar Championship (Group 6) 1978-2000 Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty 2001 Jean-Christophe Boullion Laurent Rédon Boris Derichebourg Pescarolo Sport Courage C60-Peugeot Estoril 1000 Kilometres European Le Mans Series 2002 Olivier Beretta Nicolas Minassian Team Oreca Dallara LMP-Judd 2 tuntia, 30 minuuttia FIA Sportscar Championship Estoril FIA Sportscar Championship 2003 Jean-Christophe Boullion Stéphane Sarrazin Pescarolo Sport Courage C60 EVO-Peugeot 2 tuntia, 30 minuuttia FIA Sportscar Championship Estoril FIA Sportscar Championship 2004-2010 Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty 2011 Emmanuel Collard Julien Jousse Pescarolo Team Pescarolo 01 Evo-Judd 6 tuntia 6 Hours of Estoril Le Mans Series Raportti 2012-2013 Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty 2014 Vincent Capillaire Jimmy Eriksson Sébastien Loeb Racing Oreca 03 Nissan VK45DE 4.5 L V8 4 tuntia 4 Hours of Estoril European Le Mans Series 2015 Pierre Thiriet Ludovic Badey Nicolas Lapierre Thiriet by TDS Racing Oreca 05 Nissan VK45DE 4.5 L V8 4 tuntia 4 Hours of Estoril European Le Mans Series 2016 Simon Dolan Giedo van der Garde Harry Tincknell G-Drive Racing Gibson 015S Nissan VK45DE 4.5 L V8 4 tuntia 4 Hours of Estoril European Le Mans Series