EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tunturi-Lapin seutukunta

Tunturi-Lapin seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Alueesta käytetään myös nimitystä Luoteis-Suomi ja se on osa Lapin maakuntaa. Siihen kuuluu neljä kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitus­järjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 196. == Elinkeinot == Yksi alueen merkittävimmistä elinkeinoista on hiihto- ja laskettelukeskuksien vetovoimaan perustuva talvimatkailu. Alueella sijaitsevia turistikeskuksia ovat mm. Kilpisjärvi, Olos, Pallas, Ylläs ja Levi. == Yhteydet == Yhteyksiä ulkomaailmaan tarjoavat Kittilän ja Enontekiön lentoasemat sekä Kolariin alueella sijainneen Partekin sementtitehtaan ansiosta vedetty rautatie. == Kulttuuri == Alueen tunnettuja taiteilijoita ovat Muoniosta kotoisin oleva Katri Vala (s. 11.9.1901 Muonio - k. 28.5.1944 Ruotsi), kittiläläiset Reidar Särestöniemi (1925-1981) ja Einari Junttila (1901-1975). Kirjailija Yrjö Kokko (16.10.1903 Sortavala - 6.9.1977 Helsinki) toimi piirieläinlääkärinä Muonion kunnassa vuosina 1945-1950. Muoniosta kotoisin on myös Muonion entisen kirkkoherran Eemeli Salmen poika Oulun hiippakunnan piispa Samuel Salmi (s. 1951 Muoniossa). == Kunnat == Vaakuna Kunta Väkiluku () Maapinta- ala km² Väestön- tiheys (as./km²) Kunnallis- vero () Suomen- kieliset () Ruotsin- kieliset () Saamen- kieliset () Muun- kieliset () Enontekiö % % % % % Kittilä % % % % % Kolari % % % % % Muonio % % % % % yhteensä % % % % ==Väestönkehitys== Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tunturi-Lapin Kehityksen kotisivut ** Enontekiön kotisivut ** Kittilän kotisivut ** Kolarin kotisivut ** Muonion kotisivut Luokka:Lapin maakunnan seutukunnat Luokka:Enontekiö Luokka:Kittilä Luokka:Kolari Luokka:Muonio
Infraääni

Infraääniksi kutsutaan ääniä, joiden taajuus on ihmisen kuuloalueen alapuolella eli alle 20 hertsiä. Infraääniä tuottavat muun muassa tuulet, myrskyt ja maanjäristykset. Useat eläimet kuten valaat, elefantit, kirahvit, alligaattorit, sarvikuonot ja okapit käyttävät matalia infraäänialueen taajuuksia keskinäisessä viestinnässään. Monet ihmisten tuottamat laitteet kuten dieselmoottori, tuuliturbiini ja kaiuttimet muodostavat infraääniä. Infraääniä käytetään maanalaisten kallio- ja öljymuodostelmien kartoittamiseen. Lisäksi infraäänien avulla havainnoidaan maanjäristyksiä sekä tutkitaan sydäntä. == Vaikutukset ihmisiin == Ihminen voi tuntea infraäänen tärinänä. Infraääni voi olla terveydelle vaarallista taajuusalueella 5–10 Hz. Tämä johtuu infraäänen hermostollisista vaikutuksista. 20 Hz on pidetty ihmisen kuulemisen raja-arvona. Kuitenkin ideaalitilanteissa ihmiskorva pystyy tunnistamaan 12 Hz infraääniä. Eräässä tutkimuksessa ihmisille saatiin aiheutettua aavemaisia tuntemuksia infraäänillä. Australialaisessa tutkimuksessa infraäänien osoitettiin vaikuttavan joidenkin ihmisten tasapainoelimeen ja aiheuttavan merisairauden kaltaisia oireita.Wind farm effect on balance akin to seasickness News Corp Australia == Katso myös == *Ultraääni *Humina *Kirkkaan ilman turbulenssi == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ääni Luokka:Kuuloaisti
Turmiolan Tommi

Turmiolan Tommi () on raittiusvalistuksen juopotteluun lankeavan miehen varoittava esimerkkihenkilö. Turmiolan Tommi oli alun perin alkoholin vaaroista varoittava kahdeksan kuvan kuvakertomus vuodelta 1858. Piirrokset Raittiuden Seuran julkaisemaan kirjaseen teki taiteilija Alexandra Frosterus- Såltin ja painokuvat kaiversi Frans Oskar Liewendal. Alkuperäinen kertomus on unohtunut, mutta fraasi on muuttunut pelottelevaa valistusta kuvaavaksi käsitteeksi. Turmiolan Tommin elämäkerta -vihkoa voidaan pitää Suomen ensimmäisenä sarjakuvajulkaisuna.Raittiuden Ystävät ry: Turmiolan Tommin elämäkerta. archive.org Sen esikuvina on pidetty George Cruikshankin kuvakirjoja The Bottle (1847) ja Drunkard’s Children (1848). Populaarimusiikissa tunnetuin viittaus Turmiolan Tommiin lienee Eppu Normaalin kappaleessa ”Murheellisten laulujen maa”, jossa lauletaan: Hälle kohtalon koura juottaa väkijuomaa / Niin Turmiolan Tommi taas herää henkiin / Ja herrojen elkeet tarttuvat renkiin. == Turmiolan Tommin elämäkerta == (Laita hiiri kuvan päälle) File:Tommi 1-4 vaaka.png|900px|Pane hiiri kuvan päälle rect 15 7 460 370 1: Onnellinen koto-elämä rect 461 7 907 370 2: Tommi menee ensikerran juomatupaan, jossa hänelle sanovat: jopa Tomminkin kerran näkee ihmisten seurassa! rect 908 7 1357 370 3: Tommi tulee markkinoilta ja kiljaisee ovelta: tulkoon vaikka hiisi, tämä mies ei pelkää! rect 1358 7 1790 370 4: Ryöstö Tommin talossa. desc none File:Tommi 5-8 vaaka.png|900px|Pane hiiri kuvan päälle rect 15 7 460 370 5: Muistatko nyt! Jos ei muori anna velaksi, jätä kirja pantiksi! rect 461 7 907 370 6: Etkö sinä sen riivattu anna niitä kymmentä kopeikkaa? rect 908 7 1357 370 7: Nouse ylös, äiti nouse! Minun on nälkä, vieraat pitelevät isää, ei se sinua enää lyö. rect 1358 7 1790 370 8: Jo teki tekonsa viina. Otti mielen miehen päästä. Raudat jalkahan rakenti. desc none ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Turmiolan Tommi - Historia Luokka:Kuvitteelliset alkoholistit Luokka:Raittiusliike
Sporadit

Sporadit () ovat Kreikan Egeanmeren saariin kuuluva hajanainen saariryhmä, jonka saaret sijaitsevat eri puolilla Välimereen kuuluvaa Egeanmerta. Se jakaantuu edelleen pienempiin saariryhmiin. Laajasti ottaen nimityksellä Sporadit viitataan kaikkiin Egeanmeren saariin Kykladeja sekä merialueen suurimpia saaria Kreetaa ja Euboiaa lukuun ottamatta. Nykyään nimitystä käytetään kuitenkin yleensä lähes pelkästään Pohjoisista Sporadeista. Sporadien nimi viittaa ”hajallaan oleviin” (σποραδικός, sporadikós) saariin, toisin sanoen saariin, joiden on aiemmin ajateltu olevan hajallaan eri puolilla Egeanmeren keskelle kehämäisesti sijoittuvien Kykladien (Kykládes) ympärillä. == Saariryhmät ja saaret == Sporadeihin voidaan lukea seuraavat saariryhmät ja saaret (pohjoisesta etelään): Saariryhmä Saaret Traakian Sporadit (Θρακικές Σποράδες, Thrakikés Sporádes) Pohjoisen Egean saarten pohjoisimmat osat, mm. Samothráki, Thásos, Límnos ja Ágios Efstrátios, sekä Turkille kuuluvat Imbros (Gökçeada) ja Tenedos (Bozcaada). Pohjoiset Sporadit (Βόρειες Σποράδες, Vóreies Sporádes) eli Thessalian Sporadit (Θεσσαλικές Σποράδες, Thessalikés Sporádes) Euboian pohjoispuolella ja Magnesian itäpuolella sijaitsevat saaret, mm. Skiáthos, Skópelos, Alónnisos ja Skýros. Nykyään yleensä juuri näistä saarista käytetään nimitystä ”Sporadit”. Skýrosta lukuun ottamatta ne muodostavat oman alueyksikkönsä, Sporadien alueyksikön. Läntiset Sporadit (Δυτικές Σποράδες, Dytikés Sporádes) Argo-Saroniset ja Myrtóonmeren saaret, mm. Hydra, Dokós ja Spétses. Itäiset Sporadit (Ανατολικές Σποράδες, Anatolikés Sporádes) Pohjoisen Egean saarten eteläisemmät osat eli jäljelle jääneet Vähän-Aasian rannikon saaret Dodekanesiaa lukuun ottamatta, mm. Lesbos, Chíos, Ikaría ja Sámos. Luetaan joskus osaksi Eteläisiä Sporadeja. Eteläiset Sporadit (Νότιες Σποράδες, Nóties Sporádes) Dodekanesian saaret, mm. Kos ja Ródos, sekä joskus myös Itäiset Sporadit. Luokka:Egeanmeren saaret
Arkadia

Arkadia () eli Arkadian alueyksikkö (Περιφερειακή ενότητα Αρκαδίας, Perifereiakí enótita Arkadías) on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Peloponnesoksen alueella ja sen hallinnollinen keskus on Trípoli. Alueyksikön pinta-ala on 4 419 neliökilometriä ja asukasluku 86 685 (vuonna 2011). Alueyksikkö sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan keskiosissa. Se vastaa paljolti historiallista Arkadian maakuntaa ja antiikin Arkadiaa. Alue on vuoristoista ylänköä. == Kunnat == Alueyksikkö jakaantuu viiteen kuntaan seuraavasti: Kartta Kunta Kuntakeskus Väkiluku 1 Trípoli Trípoli 47 254 3 Gortynía Dimitsána 10 109 5 Megalópoli Megalópoli 10 687 4 Nótia Kynouría Leonídio 8 294 2 Vóreia Kynouría Ástros 10 341 == Historia == === Antiikki === Arkadia on yksi Kreikan historiallisista maakunnista. Se on saanut nimensä mytologisesta Arkaasta, joka oli yksi Zeuksen pojista. Antiikin aikana Arkadian väestö vaikuttaa olleen akhaijalaista alkuperää ja puhui arkadokyproslaista murretta. Arkadian väestön kuvataan eläneen vuorillaan alkuperäistä paimenelämää. Klassisena aikana Arkadian merkittäviä kaupunkeja olivat Tegea, Mantineia ja Orkhomenos. Alue oli pitkään Spartan vaikutuspiirissä, mutta vapautui siitä Leuktran taistelun jälkeen vuonna 371 eaa., jonka jälkeen syntyneen lyhytaikaisen Arkadian liiton keskukseksi perustettiin Megalopolis. Myöhempien aikojen bukolisessa runoudessa Arkadiasta tehtiin idyllisen paimenelämän kotimaa, Arkadia-utopia, vastakohtanaan kaupunkilaiselämä. Tätä mainetta oli synnyttämässä muun muassa Vergilius. Arkadia esiintyi usein myös maalaustaiteessa ihannoidussa valossa. Todellisuudessa Arkadia on kuitenkin verraten karua seutua. Arkadian maineeseen idyllinä liittyy myös tunnettu memento mori -tyyppinen lausahdus Et in Arcadia ego ("Arkadiassakin minä olen"), jossa "minän" voidaan nähdä viittaavaan kuolemaan ja "Arkadian" yleisesti utooppiseen paikkaan – kuolema on siis läsnä myös paratiisissa. === Myöhempi historia === Nyky-Kreikan aiemmassa prefektuurijaossa Arkadia muodosti Arkadian prefektuurin (Νομός Αρκαδίας, Nomós Arkadías). Nykyinen Arkadian alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä, ja se korvasi tuolloin lakkautetun prefektuurin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Argolis

Argolis (; ) eli Argoliin alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Peloponnesoksen alueella ja sen hallinnollinen keskus on Náfplio. Alueyksikön pinta-ala on 2 154 neliökilometriä ja asukasluku 97 044 (vuonna 2011). Alueyksikkö sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan itäosassa. Se vastaa paljolti historiallista Argoliin maakuntaa ja antiikin Argolista. == Maantiede == Argoliin alue muodostuu Árgoksen tasangosta sekä vuoristoisesta Argoliin niemimaasta, jonka koillispuolella sijaitsee Saroninlahti ja lounaispuolella Argoliinlahti. Niemimaan rannikolla sijaitsee osa Argo-Saronisista saarista, suurimpina Hydra, Póros, Spétses ja Dokós. Niemimaan koillisrannikosta ulkonee Saroninlahteen saarenkaltainen, tuliperäinen Méthanan niemi. Argoliin alueyksikön pohjoispuolella sijaitsee Korinthian alueyksikkö ja länsi- ja eteläpuolella Arkadian alueyksikkö. Argoliin erottaa Arkadiasta vuorijono, johon kuuluvat Artemísio-, Kteniás-, Lýrkeio- ja Olígyrtos-vuoret. Argoliin muihin vuoriin lukeutuu Arachnaío. == Kunnat == Alueyksikkö jakaantuu neljään kuntaan seuraavasti: Kartta Kunta Kuntakeskus Väkiluku 1 Náfplio Náfplio 33 356 2 Árgos-Mykínes Árgos 42 022 3 Epídavros Lygourió 8 115 4 Ermionída Kranídi 13 551 == Historia == === Antiikki === Argolis on yksi Kreikan historiallisista maakunnista. Alueella on ollut asutusta jo viimeistään 28000 eaa. Argoliissa sijaitseva Fránchthin luola, jossa on asuttu noin 20000–3000 eaa., on yksi Euroopan merkittävimpiä kivikautisia löytöpaikkoja. Lernassa on ollut asutusta kivikaudelta pronssikaudelle. Argolis, Homeroksella myös Argos, oli merkittävää aluetta myös myöhäisellä pronssikaudella eli mykeneläisellä kaudella, jonka keskuksia alueella olivat Argos, Mideia, Mykene ja Tiryns. Mykeneläisen kauden jälkeen Argoliin valtasivat doorilaiset. Antiikin aikana alueen tärkein polis eli kaupunkivaltio oli Argos, ja tärkein kulttipaikka Argoksen Heraion. Argoliin kaupunkivaltiot olivat usein sodassa etelämpänä Peloponnesoksella sijainneen Spartan kanssa. === Myöhempi historia === Argoliin alueella sijaitseva Náfplio toimi itsenäistyneen Kreikan ensimmäisenä pääkaupunkina. Nyky-Kreikan aiemmassa prefektuurijaossa Argolis muodosti Argoliin prefektuurin (Νομός Αργολίδας, Nomós Argolídas). Nykyinen Argoliin alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä, ja se korvasi tuolloin lakkautetun prefektuurin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Περιφερειακή ενότητα Αργολίδας . Argoliin alueyksikön kotisivu. *
Messenia

Messenia () eli Messenian alueyksikkö (Περιφερειακή ενότητα Μεσσηνίας, Perifereiakí enótita Messinías) on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Peloponnesoksen alueella ja sen hallinnollinen keskus on Kalamáta. Alueyksikön pinta-ala on 2 991 neliökilometriä ja asukasluku 159 954 (vuonna 2011). Messenia sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan lounaisosassa. Se vastaa paljolti historiallista Messenian maakuntaa ja antiikin Messeniaa. == Maantiede == Messenian pohjoispuolella sijaitsee Eliin alueyksikkö, koillispuolella Arkadian alueyksikkö ja itäpuolella Lakonian alueyksikkö. Lännessä Messenia rajautuu Joonianmereen ja etelässä siihen kuuluvaan Messenianlahteen. Messenian keskiosa eli Messenian tasanko on Pámisos-joen laaksoa, joka on ollut historiallisesti yksi ravinteikkaimmista Kreikassa. Siellä kasvatetaan appelsiineja, sitruunoita, manteleita, viikunoita, viinirypäleitä ja oliiveja. Pohjoisessa tasankoa rajaa Tetrázio-vuori ja lännessä Óri Kyparissías -vuoret. Idässä Taÿ́getos-vuori erottaa Messenian Lakoniasta. Messenian niemimaan eteläisimmän kärjen muodostaa Akrítaksen niemi. Sen edustalla sijaitsevat Oinoússeen saaret, joista suurimmat ovat Schíza, Sapiéntza ja Venétiko. Messenian länsirannikolla sijaitsee Sfaktirían saari. == Kunnat == Alueyksikkö jakaantuu kuuteen kuntaan seuraavasti: Kartta Kunta Kuntakeskus Väkiluku 1 Kalamáta Kalamáta 69 849 2 Dytikí Máni Kardamýli 6 945 3 Messíni Messíni 23 482 4 Oichalía Meligalás 11 228 5 Pýlos-Néstoras Pýlos 21 077 6 Trifylía Kyparissía 27 373 == Historia == === Antiikki === Messenia on yksi Kreikan historiallisista maakunnista. Mykeneläisellä kaudella eli myöhäisellä pronssikaudella Messenian länsiosa kuului Pyloksen kuninkaille, kun taas itäosa kuului Spartalle. Huomattavin Messenian tuon ajan löydöksistä on vuonna 1939 löydetty niin kutsuttu Nestorin palatsi, joka on nimetty tutkimuksessa kreikkalaisen mytologian Nestorin mukaan. Pronssi- ja rautakauden taitteen doorilaisvalloituksessa Messeniasta tuli doorilaista aluetta, mutta sen doorilaiset sulautuivat osittain aikaisempaan väestöön. Tämä ei miellyttänyt Spartan doorilaisia. 700–600-luvuilla eaa. Messenia kävi messenialaissotia Spartaa vastaan. Niiden jälkeen maakunta oli Spartan vallassa ja osa Lakoniaa. Monet messenialaiset pakenivat muualle, kun taas Messeniaan jääneet joutuivat spartalaisten orjiksi, helooteiksi. Messenialaiset saivat itsenäisyytensä takaisin Spartan hävittyä vuoden 371 eaa. Leuktran taistelun. Vapaan Messenian keskukseksi perustettiin vuonna 369 eaa. Messenen kaupunki. === Myöhempi historia === Keskiajalla Messenian asuttivat slaavit. Alue oli Bysantin, frankkien, venetsialaisten ja osmanien sotatoimien kohteina. Keskiajasta muistuttavat muun muassa Pýloksen Palaiókastron ja Niókastron linnat sekä Methónin linna. Nyky-Kreikan aiemmassa prefektuurijaossa Messenia muodosti Messenian prefektuurin (Νομός Μεσσηνίας, Nomós Messinías). Nykyinen Messenian alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä, ja se korvasi tuolloin lakkautetun prefektuurin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Mauri Myllymäki

Mauri Myllymäki (s. 1. tammikuuta 1946 Kalajoki) on suomalainen entinen pituushyppääjä, joka on myöhemmin toiminut urheiluselostajana. Varsinaiselta ammatiltaan Myllymäki on jo eläkkeelle jäänyt liikunnanopettaja.http://www.iltasanomat.fi/yleisurheilu/art-1440818016922.html ==Urheilijana== Vuonna 1969 Myllymäki voitti Ruotsin sisäratojen mestaruuden tuloksella 738. Vielä tänäkin päivänä hän pitää hallussaan 22-vuotiaiden Keski-Pohjanmaan ennätystä 763, jonka hän ponkaisi 17. elokuuta 1968 Varkaudessa. Myllymäki voitti pituushypyn Suomen mestaruuden vuonna 1971 tuloksella 773. Samana vuonna EM-kisoissa Helsingissä hän sijoittui viidenneksi ennätystuloksellaan 785. Hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1968 sekä SM-pronssia vuonna 1970. ==Selostajana== 1980–1990-luvuilla Myllymäki toimi Yleisradion palveluksessa urheiluselostajana. Vuoden 1996 olympialaisissa Atlantassa Myllymäki kiisteli kollegansa Hannu-Pekka Hännisen kanssa tiukoin sanakääntein miesten 50 kilometrin kävelyn aikana siitä, oksensiko Valentin Kononen Helsingin EM-kilpailujen kävelyn aikana. Lisäksi Myllymäki kritisoi kolmiloikkaaja Heli Koivulaa ja sai aikaan katsojapalautteen ryöpyn. Tämän jälkeen Myllymäki ei enää selostanut YLEn urheiluohjelmissa. Seuraavina vuosina Myllymäki selosti muun muassa koripalloa taivaskanavilla. Myllymäkeä on myös kuultu Nelosella selostamassa yleisurheilun Kultaista liigaa ja muita Grand Prix -kisoja. Hän lopetti selostustyöt Nelosella vuoteen 2005, mutta palasi kuitenkin seuraavana vuonna takaisin runsaan yleisöpalautteen ansiosta. Vuonna 2006 Myllymäki selosti suunnistuskilpailu Jukolan viestin ja selosti kesän mittaan kanavalla myös IAAF Super Grand Prix ja IAAF Grand Prix -sarjojen kilpailuja. Myllymäki tunnetaan yleisesti melko suorapuheisena ja elävää sekä humoristista kieltä käyttävänä, mutta kuitenkin asiantuntevana selostajana - onhan hänellä takana aktiivivuosia huipputason yleisurheilijana. Erityisesti Myllymäki on tuonut selostuksissaan esille kestävyysjuoksua hallitsevia Kenian, ja sittemmin myös Qatarin ja Bahrainin, edustusasussa juoksevien kalenjin-heimon jäsenten kulttuuria ja erityisesti kalenjin-heimon nandi-haaraa. Myllymäki on kertonut jopa tehneensä asian tiimoilta kahden viikon opintomatkan Keniaan. ==Opettajana== Myllymäki opiskeli opettajaksi Jyväskylän liikuntatieteellisessä tiedekunnassa 1960-luvulla. Urheilijan uransa jälkeen Myllymäki toimi poikien liikunnanopettajana Halikossa yläasteella ja lukiossa. Myllymäen selostustausta näkyi myös hänen liikunnanopetuksessaan, kun hän selosti poikien liikuntatunteja, mikä ihmetytti kyläläisiä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Suomalaiset urheiluselostajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edenbridge

Edenbridge on melodista, progressiivista power metalia soittava yhtye Itävallasta. Edenbridgen musiikillinen johtaja on kitaristi ja kosketinsoittaja Lanvall, joka perusti yhtyeen 1998 yhdessä basisti Kurt Bednarskyn ja laulaja Sabine Edelsbacherin kanssa. == Alkuvuodet == Roland Navratilin liityttyä yhtyeeseen Edenbridge aloitti studiotyöskentelyn 1999. Ensialbumi Sunrise in Eden julkaistiin Massacre Records -levymerkillä syksyllä 2000. Toinen kitaristi Georg Edelmann liittyi Edenbridgeen helmikuussa 2000, mutta hänen vierailunsa jäi lyhyeksi. Toinen kitaristi Andreas Eibler soitti yhtyeessä 2000-luvun alkuvuosina. Perustajajäsen, basisti Kurt Bednarsky jätti Edenbridgen toisen ja kolmannen albumin välissä. Hänen tilalleen ei ole vielä kiinnitetty vakituista soittajaa. == Kokoonpano == ;Nykyiset jäsenet * Sabine Edelsbacher – laulu * Arne ”Lanvall” Stockhammer – basso, kitara, koskettimet * Roland Navratil – rummut ;Entiset jäsenet * Georg Edelmann – kitara * Andreas Eibler – kitara * Kurt Bednarsky – basso ;Aikajana == Diskografia == ;Studioalbumit * * * * * * * * * * * ;Livealbumit * * * == Aiheesta muualla == * Kotisivut * Luokka:Itävaltalaiset progressiiviset metalliyhtyeet Luokka:Itävaltalaiset sinfoniset metalliyhtyeet Luokka:Itävaltalaiset power metal -yhtyeet
Niiza

Niiza () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Tokion metropolin rajalla ja on siten osa Suur-Tokiota. Kaupungissa on 162 036 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 22,80 neliökilometriä. Paikkakunta on kasvanut nopeasti Tokion nukkumalähiönä. Niizan maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1955 liittämällä yhteen Ōwadan maaseutukaupunki ja Katayaman kyläkunta, ja kaupunki Niizasta tuli 1. marraskuuta 1970. Silloin siellä oli noin 75 000 asukasta. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu Heirin-jin buddhalainen temppeli. Jyväskylä on Niizan ystävyyskaupunki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Niiza
Juha Christensen

Juha Christensen (s. 1958) on suomalainen toimitusjohtaja, joka oltuaan 1985–1990 Indonesiassa ryhtyi välittämään rauhanneuvottelujen uudelleen aloittamista Ruotsista käsin toimineen, Acehin alueen itsenäisyyttä ajaneen Vapaa Aceh -liikkeen ja Indonesian hallituksen välillä. Christensenin ansioksi voidaan katsoa ajatus neuvottelujen tuomisesta Suomeen presidentti Martti Ahtisaaren ja hänen johtamansa Crisis Management Initiativen välitykseen. Jo helmikuussa 2004 olivat indonesialainen ministeri Farid Husain ja Christensen tavanneet Helsingissä Martti Ahtisaaren rauhanneuvottelujen välittämisen tunnustelemiseksi. Kuukausi joulukuun 2004 tsunamikatastrofin jälkeen pidettiin Crisis Management Initiativen avustuksella aloitetun Acehin rauhanneuvotteluprosessin ensimmäinen tapaaminen 27.–29. tammikuuta presidentti Martti Ahtisaaren johdolla. Vuosina 2023–2024 Christensen osallistui Indonesiassa Länsi-Papuan Kansallisen Vapautusarmeijan panttivankinaan pitämän uusiseelantilaisen lentäjän Phillip Mehrtensin vapauttamista koskeviin neuvotteluihin, joiden päätteeksi Mehrtens vapautettiin 21. syyskuuta 2024. == Kunnallispolitiikka == Christensen on ollut Lahden kunnallispolitiikassa Lahden vihreiden ja kristillisdemokraattien listoilla. ja Helsingissä Kokoomuksen listoilla. Hän pyrki myös kokoomuksen pormestariehdokkaaksi Helsinkiin vuoden 2021 kuntavaaleihin. ==Katso myös== * Acehin rauhanneuvottelut == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Aceh Luokka:Suomalaiset ihmisoikeusaktivistit Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Vihreän liiton poliitikot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Olavi Kajala

Olavi Ilmari Kajala (29. heinäkuuta 1905 Tampere – 24. maaliskuuta 1967 San Augustin, Gran Canaria)Lahden seurakuntayhtymä, Olavi Ilmari Kajala, Levon hautausmaa, Lahti, osasto D4, viitattu 2.7.2022 oli suomalainen ekonomi ja lakitieteen kandidaatti. Hän oli Lahden viides kaupunginjohtaja Uuno Takin jälkeen tämän tultua ministeriksi. Hän hoiti tehtävää vuosina 1942–1967. Häntä seurasi kaupunginjohtajana valtiosihteeri Teemu Hiltunen. Kansanedustajana Kajala oli SDP:n eduskuntaryhmässä 1939–1942, 1948–1951, 1954–1958 ja 1962–1966. Lahden kaupunginhallitus myönsi hänelle 1.11.1966 Lahti-mitalin numero 1. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * *Kaupunginjohtaja Kajala esittelee Lahden kaupunkia 1.1.1966. Ylen Elävä arkisto. Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Lahden kaupunginjohtajat Luokka:Tampereen kaupunginvaltuutetut Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri Luokka:Hämeen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Teemu Hiltunen

Teemu Antero Hiltunen (25. maaliskuuta 1924 Varkaus – 1. joulukuuta 1997 Lahti) oli suomalainen poliitikko, kulttuuri- ja urheiluvaikuttaja. Hiltunen oli Lahden kuudes kaupunginjohtaja vuosina 1967–1979. Tästä ajasta hän oli virkavapaana 1974–1979 hoitaessaan valtiosihteerin virkaa. Viransijaisena Hiltusen virkavapauden aikana toimi kaupunginsihteeri Kalervo Aattela. Hiltusen valtakunnallisesti merkittävimmät tehtävät olivat sisäasiainministerin virka Teuvo Auran virkamieshallituksessa 1970 sekä toimiminen valtiovarainministeriön valtiosihteerinä 1974–1989. == Elämäkerta == Teemu Hiltunen oli toisen polven ministeri. Hänen isänsä Onni Hiltunen oli ministerinä useissa eri hallituksissa 1940–1950-luvuilla. Teemu Hiltuselle on pystytetty muistomerkki Lahteen. Kansantalon edustalla Aleksanterinkadun varrella oleva Paragrafi-patsas on kuvanveistäjä Matti Koskelan suunnittelema. Vuonna 2002 paljastettu veistos on tehty graniitista ja se muistuttaa lappeelleen nostettua kolikkoa kivijalustalle. Tarkemmin katsoen veistoksessa on asiakirjatekstiä Lahden kaupungin teatteritalohankkeesta, jossa Teemu Hiltunen innokkaana teatterinharrastajana oli vahvana taustavaikuttajana mukana. Varat veistokseen koottiin kansalaiskeräyksellä, jalustan ja pystytyksen kustansi Lahden kaupunki. Teemu Hiltusen kaupunginjohtajakautena oli Lahden sosiaalinen apulaiskaupunginjohtaja Aarre Santero 1961–1983 ja teknillinen apulaiskaupunginjohtaja Uolevi Punnonen 1968–1972 ja Antti Kopra 1972–1993. Hiltunen oli pitkään Suomen Kansallisteatterin hallituksen jäsenenä. Hiltunen oli myös merkittävä jääkiekkovaikuttaja. Hän toimi Suomen Jääkiekkoliiton liittovaltuuston puheenjohtajana 1981–1990 ja SM-liigan puheenjohtajana 1983–1992. Suomen Jääkiekkomuseo on aateloinut hänet Suomen Jääkiekkoleijonaksi #109. Lahden kaupunginhallitus myönsi hänelle 1. marraskuuta 1980 Lahti-mitalin numero 13. Askon Säätiö myöntää Teemu Hiltusen mukaan nimettyjä apurahoja Lahden ammattikorkeakoulun Muotoiluinstituutin opiskelijoille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Hiltusen tiedot Jääkiekkomuseon sivuilla. Luokka:Lahden kaupunginjohtajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Suomalaiset jääkiekkovaikuttajat Luokka:Suomen sisäministerit Luokka:Valtiovarainministeriön valtiosihteerit ja kansliapäälliköt Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Seppo Välisalo

Seppo Ilmari Välisalo (s. 4. syyskuuta 1937 Jämijärvi) on suomalainen kunnallismies, joka toimi Lahden kaupunginjohtajana. Seppo Välisalo syntyi maanviljelijä Vilho Välisalon ja emäntä Hilma Matilda Konkarikosken perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1962 on Irene Orvokki Ohraluoma. Ylioppilaaksi Välisalo tuli 1959 ja valmistui sosionomiksi 1966 ja yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi 1970. Hän toimi Pirkkalan kunnansihteerinä 1966–1968, Keijärven sairaalan talouspäällikkönä 1969–1972, Tampereen kaupunginsihteerinä 1973–1976 ja apulaiskaupunginjohtajana 1977–1979. Lahden kaupunginjohtajaksi Välisalo tuli 1980. Välisalo edisti Lahden tunnettavuutta urheilukaupunkina Salpausselän kisastadionin rakennushankkeita kehittämällä. Hänen aikanaan todettiin, ettei Lahdella ole pienteollisuustontteja, minkä vuoksi ostettiin silloisen 4-tien varrelta Nikulan tila tonteiksi. Tunnettavuuden saavuttamiseksi tehtiin mainoskampanja, missä Lahti tavaramerkitettiin Lahti the Business Cityksi. Tämä johti myös kaupunginorkesterin nimittämiseen Business Orchestraksi, mistä kuitenkin luovuttiin ja se nimettiin kulttuurisemmin Sinfonia Lahdeksi. The Business City -kampanjalla saatiin entisen 4-tien varrella olevia teollisuustontteja kaupaksi ja yksi Lahden kehitystä hidastanut pullonkaula poistetuksi. Maaliskuussa 1994 Välisalo neuvotteli Pietarin kaupunginjohtaja Anatoli Sobtšakin ja apulaiskaupunginjohtaja Vladimir Putinin kanssa elinkeinoelämän ja matkailun yhteistyöstä. Lahden kaupunginhallitus myönsi Välisalolle 1.11.1995 Lahti-mitalin numero 30 ja Lahti-seuran hallitus valitsi hänet vuoden lahtelaiseksi 1996. Kaupunginjohtajuutensa jälkeen Välisalo jatkoi konsulttina, joka tutki mm. hiihtoputkien toteuttamismahdollisuuksia. ==Lähteet== Luokka:Lahden kaupunginjohtajat Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kari Salmi

Kari Salmi (s. 13. syyskuuta 1947 Lahti) oli Lahden kaupunginsihteeri, josta tuli Lahden kahdeksas kaupunginjohtaja Seppo Välisalon jälkeen. Hän edisti Lahden tunnettavuutta kulttuurikaupunkina tukemalla merkittävänä puuarkkitehtuurihankkeena EU-projektina Sibeliustalon rakentamista. Määräaikaisen kaupunginjohtajuutensa jälkeen hänestä tuli sisäasiainministeri Kari Rajamäen määräaikainen valtiosihteeri Matti Vanhasen hallituksen ajaksi. Eduskuntavaaleissa 2003 Kari Salmi sai 3 510 ääntä. Salmi oli myös ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2007 mutta ei tullut valituksi. Sisäasiainministeriön määräaikaisen viran jälkeen Kari Salmi toimi konsulttina Kari Salmi Consulting -nimisessä yrityksessä sekä Askon säätiön asiamiehenä. Hän osallistui kunnallisvaaleihin 2008 Lahden kaupungissa ja sai eniten ääniä lahtelaisista kaupunginvaltuustoehdokkaista – 1 872 ääntä.http://www.ess.fi/?article=213287 Kari Salmi toimi Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskus ARAn projektipäällikkönä vuosina 2008–2011 valtakunnallisessa Lähiöohjelmassa. 27.9.2011 hänet valittiin ARAn määräaikaiseksi johtajaksi Jarmo Lindénin sijaiseksi Lindénin siirryttyä kulttuuri- ja urheiluministeri Paavo Arhinmäen valtiosihteeriksi. Salmelle on myönnetty kauounkineuvoksen arvonimi ja hän on LUT - yliopiston tekniikan kunniatohtori. ==Katso myös== *Hämeen Sosialidemokraatit == Lähteet == Luokka:Lahden kaupunginjohtajat Luokka:Suomalaiset valtiosihteerit Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Lahden kaupunginvaltuutetut
Dwight Phillips

Dwight Phillips (s. 1. lokakuuta 1977 Decatur, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, päälajinaan pituushyppy. Alkujaan Phillips oli pikajuoksija, mutta alkoi keskittyä kolmiloikkaan Kentuckyn yliopistossa. Vaihdettuaan Arizonan osavaltion yliopistoon hän vaihtoi päälajikseen pituushypyn. Vuonna 2003 hän voitti pituushypyn maailmanmestaruuden sekä sisä- että ulkoradoilla. Hallissa voitto irtosi yhden senttimetrin erolla Espanjan Yago Lamelaan. Ulkoradoilla voitto irtosi neljän senttimetrin erolla Jamaikan James Beckfordiin. Ateenan olympialaisiin 2004 Phillips lähti ennakkosuosikkina ja kauden kärkituloksen tehneenä miehenä. Hän voittikin olympiakultaa 12 senttimetrin erolla John Moffittiin. Helsingin MM-kisoissa 2005 Phillips hyppäsi loppukilpailun ensimmäisellä hypyllään uuden stadionennätyksen 860, eivätkä muut kyenneet vastaamaan. Osakan MM-kisoissa 2007 hän hyppäsi pronssille tuloksella 830 cm. Eugenen GP-kisoissa 7. kesäkuuta 2009 Phillips hyppäsi ennätyksekseen 874 (–1,2 m/s) nousten kaikkien aikojen maailmantilaston viidenneksi edellään vain Mike Powell, Bob Beamon, Carl Lewis ja Robert Emmijanhttp://yle.fi/urheilu/lajit/yleisurheilu/2009/06/phillips_hyppasi_pituutta_perati_874_149593.html. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Phillips voitti maailmanmestaruuden tuloksella 854 cm. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän voitti neljännen ulkoratojen maailmanmestaruutensa tuloksella 845 cm. Juuri ennen kauden 2012 alkua Phillips joutui auto-onnettomuuteen, jossa hän sai niska- ja selkävammoja. Tämän jälkeen myös hänen akillesjännevammansa uusiutui eikä kyennyt osallistumaan Lontoon olympialaisiin. Hänen viimeiset arvokisat olivat Moskovan maailmanmestaruuskisat 2013, jossa hän sijoittui sijalle 11. ==Saavutukset pituushypyssä== * Kesäolympialaiset ** Sydney 2000: 8. sija, 806 (-0,1 m/s), 28.9.2000 ** Ateena 2004: kultaa, 859 (1,0), 26.8.2004 * Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut ** Edmonton 2001: 8. sija, 792 (0,8), 11.8.2001 ** Pariisi 2003: kultaa, 832 (0,5), 29.8.2003 ** Helsinki 2005: kultaa, 860 (1,6), 13.8.2005 ** Osaka 2007: pronssia, 830, (0,4), 30.8.2007 ** Berliini 2009: kultaa, 854, (0,1), 22.8.2009 ** Daegu 2011: kultaa, 845, (0,0), 2.9.2011 * Sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut ** 2003 sisäratojen MM-kilpailut: kultaa, 829, 15.3.2003 * IAAF:n yleisurheilufinaali ** IAAF:n yleisurheilufinaali 2003: 1. sija, 831 (0,1), Monaco, 13.9.2003 ** IAAF:n yleisurheilufinaali 2004: 2. sija, 826 (-0.3), Monaco, 19.9.2004 ** IAAF:n yleisurheilufinaali 2005: 1. sija, 846 (0,8), Monaco, 10.9.2005 ** IAAF:n yleisurheilufinaali 2009: 2. sija, 824 (-0,1), Thessaloniki, 13.9.2009 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset pituushyppääjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tarmo Pipatti

Tarmo Juhani Pipatti (s. 4. tammikuuta 1954 Heinola) on heinolalaissyntyinen oikeustieteen kandidaatti, Jyväskylän maalaiskunnan entinen kunnanjohtaja ja Lahden entinen kaupunginjohtaja. Hänen tavoitteenaan Lahden kaupunginjohtajana oli toimeenpanna Lahden strategia yhdessä Lahden kaupunginhallituksen kanssa. Strategian sisällöstä oli alkanut keskustelu ennen vuoden 2004 kunnallisvaaleja. ==Lahden kaupunginjohtajana== Kaupunginjohtaja valittiin toteuttamaan Lahden strategiaa, jonka sisällöksi kaupunginjohtaja täsmensi mm. seuraavia asioita: Elinkeinopolitiikassa tulee pyrkiä seudullistamiseen, mikä tarkoittaa Lahden ja lähikuntien elinkeinopolitiikan keskittämistä aikaisempaa määrätietoisemmin Lahden Seudun Yrityskeskukseen. Merkittävänä nähtiin myös Kiinan kaupan kehittäminen. Lahden kaupunki solmi kiinalaiseen kaupunkiin yhteistyösopimuksen. Liikenteessä tuli pyrkiä Lahden ja Lahden seudun keskeisen sijainnin hyödyntämiseen Etelä-Suomessa. Lahden oikorataan liittyen piti purettaman nykyinen Lahden linja-autoasema ja siirtää linja-autojen kaukoliikenne rautatieaseman yhteyteen ajanmukaiseksi matkakeskukseksi. Tätä ei hyväksytty kustannustensa vuoksi ja siksi, että linja-autoaseman siirtäminen matkakeskukseksi rautatieasemalle olisi edellyttänyt Salpausselän harjun ylittämistä ja tätä pidempää matkaa. Kehyskuntien verokilpailun neutraloimiseksi Tarmo Pipatti yhdessä vaikeuksissa olevan Nastolan kunnan johtajan Pauli Syyrakin kanssa ehdotti, että Lahden seudun kunnat sopisivat yhteisestä kunnallisveroprosentista työssäkäyntialueen verokilpailun poistamiseksi. Tämän ehdotuksen torjui Hollolan kunnanvaltuuston puheenjohtaja kansanedustaja Juha Rehula, koska Hollola oli etsimässä vielä säästökohteita. Syksyllä 2005 Pipatti ehdotti Lahden kunnallisveroprosentin korotusta 19,75:een, mitä Hämeenlinnassa Lahden kaupungin budjettiseminaarissa olleet kaupunginvaltuutetut jo ehtivät torjumaan. Veroharmonoinnista ei tehty virallista päätöstä kuntien kesken. ==Uusi tehtävä== Pipatti erosi Lahden kaupunginjohtajan virastaan marraskuussa 2006. Etelä-Suomen Sanomat ilmoitti 16.11.2006, että Tarmo Pipatti siirtyy Rakennusteollisuus RT:n toimitusjohtajaksi keväällä 2007. ==Lähteet== Luokka:Jyväskylän maalaiskunnan kunnanjohtajat Luokka:Lahden kaupunginjohtajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hiawatha

Hiawatha (tunnetaan myös nimellä Ha-yo-went'-ha, onondagaksi Haiëñ'wa'tha ) oli onondaga- ja mohawk-intiaaniheimojen johtajan perintönimi. Ensimmäinen historiallisesti tunnettu Hiawatha perusti irokeesien liittokunnan noin vuonna 1570. Liittokunta ylläpiti rauhaa jäsenheimojen kesken, mutta heimot olivat sisäisesti itsenäisiä. Ulkopuolisiin liittokunta suhtautui varsin vihamielisesti. Tämä 1500-luvun Hiawatha oli lainlaatija, suuri uudistaja ja hyväntekijä. Hän yhdisti sotaisat heimot ja kehitti rauhallisia tapoja asioiden hoitamiseen. Myöhemmin irokeesiliitto oli Britannian liittolaisena ranskalais-brittiläisen siirtomaasodan aikana 1754–1763. Laulu Hiawathasta on Henry Wadsworth Longfellow’n kirjoittama, intiaanilegendoihin pohjautuva eeppinen runoelma vuodelta 1855. Longfellow otti runomittaan mallia Kalevalan saksannoksesta. Eepoksen on suomentanut A. E. Ollilainen vuonna 1912. Teoksen kuvaamat tapahtumat ovat pääasiassa Yläjärven etelärannalla asuneen ojibwa- heimon myyttejä ja tarinoita. Teoksen päähenkilön nimi on kuitenkin peräisin irokeesiliiton johtajalta, sillä Longfellow sai käyttämästään lähdeteoksesta virheellisen tiedon, että ojibwojen sankari Manabozho ja Hiawatha olisivat sama henkilö. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset intiaanipäälliköt
Potkulauta

Potkulauta on jaloilla potkimalla liikutettava kulkuväline. == Perinteiset potkulaudat == thumb|Pienipyöräinen potkulauta kadulla liikkumiseen Perinteinen pienipyöräinen potkulauta koostuu noin 450-600 mm korkeasta ohjaustangosta ja astinlaudasta (dekki) sekä sen päihin asennetuista renkaista, joita on yleensä kaksi - harvemmin kolme tai neljä. Runko on useimmiten valmistettu teräksestä tai alumiinista ja ammattilaismalleja lukuun ottamatta ne ovat yleensä kokoon taitettava kuljetuksen helpottamiseksi. Peruspotkulaudat painavat yleensä noin 2,5-3,5 kg. Potkulaudan nopeus sijoittuu kävely- ja pyöräilyvauhdin välimaastoon. Lähinnä pienistä (halkaisija yleensä noin 100 mm) pyöristä johtuen potkulaudan nopeus tasaisella maalla on 5–15 km/h. Alamäissä vauhti yltää korkeintaan 30 km/h. Jarrutus tapahtuu joko suoraan jaloilla maasta tai painamalla jalalla takapyörän päälle asennettua jarrulevyä rengasta vasten. Polkupyörän tapaista käsijarrua potkulaudoissa ei ole. Vaikka potkulaudan käyttäjä Suomessa rinnastetaan jalankulkijaksi on suojavarusteiden, kuten suojakypärän käyttö suositeltavaa. Potkulautoja on monenhintaisia ja -laisia. Hintavimmat laudat saattavat maksaa useita satoja euroja, mutta peruslaudan saa jo noin 20 eurolla. Peruslaudat eivät rakenteestaan johtuen sovellu skoottaukseen. Vain muutaman senttimetrin maavarasta johtuen peruslaudat vaativat asfalttialustan tai vastaavan kovan, tasaisen ja roskattoman alustan. Potkulautoja käytetään myös isoissa laitoksissa, tehtaissa ja varastoissa liikkumiseen. Näissä potkulaudoissa on usein tukevat renkaat ja käsijarrukin. == Temppupotkulaudat == Potkulautailu on myös freestyle-laji, jota kutsutaan nimellä skoottaus tai scoottaus. Lajissa tehdään erityisiä temppuja ja lajia harrastetaan erityisesti siihen tarkoitetulla kaksipyöräisellä temppupotkulaudalla. == Urheilu- ja kuntoilukäyttö == Urheilukäytössä olevat potkulaudat ovat polkupyörää ja potkulautaa muistuttavia ajoneuvoja ja liikuntavälineitä. Tällaisen potkulaudan päällä seisotaan potkulaudan tapaan ja sitä liikutetaan potkimalla, mutta siinä on isot pyörät, reilun kokoinen ohjaustanko ja jarrut. Tällaista potkulautaa kutsutaan myös nimillä "kickbike" ja "footbike" (nämä ovat kuitenkin myös tuotenimiä). Isopyöräistä potkulautaa kutsutaan toisinaan potkupyöräksi. Potkupyörä tarkoittaa usein kuitenkin päällä istuttavaa ja potkimalla liikutettavaa ajoneuvoa. Pakilalainen Hannu Vierikko on kehittänyt kickbikeja sekä potkupyöräilyä ja potkukelkkailuaLääkäri teki mummo- potkimisesta urheilua, Vantaan Sanomat 22.2.2012 . Potkulautaurheilua edistävät Suomessa Suomen Potkukelkkailu- ja Potkulautailuliitto ry (SPPL)]Suomen Potkukelkkailu- ja Potkulautailuliitto ry (SPPL) ja kansainvälisesti International Kicksled and Scooter Assocation (IKSA)International Kicksled and Scooter Assocation (IKSA). == Katso myös == *Sähköpotkulauta == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kickbike on potkulaudan ja polkupyörän sukulainen, YLE Areena *Kickbike.com Luokka:Urheiluvälineet Luokka:Kulkuneuvot
Neurulaatio

Neurulaatiolla tarkoitetaan alkionkehityksen tapahtumaa, jossa gastrulaatiossa syntyneestä ektodermistä muodostuu hermostoputki. Hermostoputkesta erilaistuu myöhemmin yksilönkehityksen aikana keskushermosto. Neurulaatio alkaa heti kun gastrulaatio on valmis alkion kraniaalisessa osassa ja selkäjänne on kehittynyt. Gastrulaatiossa syntynyt selkäjänne indusoi päällä olevaa ektodermiä erikoistumaan soluiksi, joista myöhemmin muodostuu keskushermosto. Neurulaatio jaetaan primääriseen ja sekundääriseen neurulaatioon. == Primäärinen neurulaatio == Hermostolevy syntyy selkäjänteen päällä olevasta ektodermistä. Selkäjänne indusoi ektodermin erilaistumaan neuroektodermiksi, ja neuroektodermistä muodostuu myöhemmin hermostolevy. Primäärisellä neurulaatiolla tarkoitetaan hermostolevyn taipumista hermostoputkeksi. Levyyn muodostuu uurre, joka painuu syvemmäksi kunnes uurteen reunat yhtyvät muodostaen hermostoputken. Reunojen yhtymäkohtaan syntyy hermostopiena, jonka solut melko nopeasti irtoavat ja vaeltavat muodostamaan kudoksia ympäri alkiota. Hermostopienan muodostuessa hermostoputki sulkeutuu ja hermostopienan hajotessa kuroutuu irti ektodermistä. Homeobox-geenit ohjaavat kehitystä. A-vitamiinilla on tärkeä osa hermostoputken kehityksessä. == Sekundäärinen neurulaatio == Sekudäärisen neurulaation mekanismi on erilainen kuin primäärisen neurulaation: solumassan keskelle muodostuu putkimainen ontelo. Sekundäärisessä neurulaatiossa kehittyvät keskushermoston kaudaaliset osat. == Sulkeutumishäiriöt == Useimmiten keskushermoston epämuodostumat liittyvät hermostoputken sulkeutumisessa tapahtuviin virheisiin. Sulkeutumishäiriöiden otaksutaan aiheutuvan puutteista induktoivissa signaaleissa tai niissä geeneissä, jotka ohjaavat sulkeutumisprosessia. Häiriöitä on hyvin eriasteisia ja ne voivat pahimmillaan johtaa kuolemaan. Kehityshäiriön vakavuus riippuu siitä, missä kohtaa hermostoputkea sulkeutuminen on puutteellista. Aivo-osan jäädessä sulkeutumatta tuloksena on anenkefalia, joka johtaa aina kuolemaan. Hermostoputken kaudaaliosan sulkeutumishäiriö aiheuttaa spina bifidaksi kutsutun tilan. == Hermostoputken erilaistuminen == Morfogeneettiset liikkeet muokkaavat ja taivuttavat hermostoputkea. Kraniaaliosaan muodostuvat aivokammiot ja kaudaaliosaan selkäydinkammio. Homeobox-geenien avulla hermostoputken kudos alkaa erilaistua keskushermoston erilaisiksi toiminnallisiksi kudoksiksi. Soluista erilaistuu neuroneita ja gliasoluja. == Lähteet == * Karkinen-Jääskeläinen, Marketta; Wartiovaara, Jorma; Saxén, Lauri. (1976). Lääketieteellinen kehitysbiologia. Duodecim. ISBN 951-9347-01-1. * Noden, Drew M.; de Lahunta, Alexander. (1985). The Embryology of Domestic Animals. Developmental Mechanisms and Malformations. Williams & Wilkins. ISBN 0-683-06545-9. * Niemi, Mikko; Väänänen, Kalervo. (1993). Ihmisyksilön kehitysbiologia. Duodecim. ISBN 951-8917-33-7. * Augustine, George J.; ym. (1997). Neuroscience. Sinauer Associates, inc. Massachusetts, USA ISBN 0-87893-747-1. * Lowery LA, Sive H. (2004). Strategies of vertebrate neurulation and a re-evaluation of teleost neural tube formation. Mech Dev. 121, 1189-1197. PMID 15327780. Luokka:Kehitysbiologia
Helios Airwaysin lento 522

Helios Airwaysin lento 522 oli kyproslaisen Helios Airwaysin matkustajakone Boeing 737-31S:n lento, joka törmäsi 14. elokuuta 2005 kello 12.04 vuoreen Ateenan pohjoispuolelle matkallaan Kyprokselta Kreikkaan. Kaikki 121 matkustajaa ja miehistön jäsentä kuolivat. Kreikan TV-uutisten julkistamien, Kreikan ilmavoimien tekemään tarkastuslentoon perustuvien tietojen mukaan matkustajakoneen ollessa vielä ilmassa sen lentäjät ja matkustajat olivat tajuttomia. Koneen stuertti, jolla oli kannettava happilaite ja joka oli vasta aloittanut lentotunnit, yritti ilmeisesti ohjata konetta osaamatta kuitenkaan kytkeä autopilottia pois päältä. Autopilotin poiskytkeminen saattoi epäonnistua myös siksi, että happivajeessa aivot toimivat ikään kuin henkilö olisi alkoholin vaikutuksen alaisena. Stuertti ei myöskään osannut käyttää koneen radiota saadakseen apua. Kone oli kiertänyt kehää kolme tuntia, minkä jälkeen polttoaine loppui ja moottorit sammuivat. Tämä tapahtui juuri, kun näytti siltä, että stuertti onnistuisi saamaan koneen ohjaukseensa. Turman syyksi varmistui se, että koneen automaattinen paineistusjärjestelmä oli jätetty manuaalitilaan edellisen huollon yhteydessä. Myös pienet yksittäiset tekijät vaikuttivat turmaan: mm. lentäjien virhearviointi varoitusäänestä voidaan lukea osasyyksi onnettomuuteen. Lentäjät näet tulkitsivat varoitusäänen johtuvan ylikuumenemisesta, vaikka todellisuudessa se varoitti paineen alenemisesta. Jos lentäjät olisivat ymmärtäneet paineen alenevan, he olisivat voineet laskea koneen noin 3 000 metrin lentokorkeuteen, jossa paineistusjärjestelmää ei tarvita, tai he olisivat voineet yksinkertaisesti panna automaattisen paineistusjärjestelmän päälle. Paineistuksen menettäneenäkin koneella voi lentää, mutta happinaamarit pitää ottaa heti käyttöön, koska ilmanpaineen pudotessa tajuttomuus uhkaa nopeasti. Helioksen turmakoneen tajuttomilla lentäjillä oli happinaamarit myös päällä, mutta varahappijärjestelmä toimii vain rajallisen ajan. Matkustajilla varahappijärjestelmä toimii vain noin 15 minuuttia. Koneen stuertti, jonka ei alun perin pitänyt olla lennolla (vaan joka oli mukana tyttöystänsä vuoksi), oli entinen erikoisjoukkojen sotilas. Hän käytti matkustajien happivaroja edetessään koneen peräosasta etuosaan, ja tämän jälkeen hän käytti kannettavaa happilaitetta. Stuertilla ei ollut kokemusta kyseisestä konetyypistä. Kone oli lentänyt vielä noin 1,5 tuntia happinaamarien putoamisen jälkeen. Matkustajat eivät olleet aivokuolleita turman hetkellä, vaan he olisivat selvinneet tutkimusten mukaan hengissä, mikäli kone olisi saatu turvallisesti alas. Myös koneen lämmitysjärjestelmä oli romahtanut, koska ikkunoissa oli kuuraa. Matkalentokorkeudessa vallitsi -55 °C:n pakkanen. Onnettomuuden jälkeen Helios Airways lopetti vapaaehtoisesti toimintansa. Turmakone oli valmistunut vuonna 1997. Uhrien omaiset vaativat Boeing-yhtiöltä 76 miljoonan euron korvauksia, asia on käsittelyssä edelleen. Kanadalainen televisiosarja Lentoturmatutkinta teki kyseisestä onnettomuudesta jakson nimeltä "Ghost Plane". == Lähteet == Luokka:Lento-onnettomuudet Kreikassa Luokka:Marathónas Luokka:Vuoden 2005 lento-onnettomuudet
Valkjärvi (Viipurin lääni)

Valkjärvi on entinen Suomen kunta Karjalankannaksella Neuvostoliitolle vuonna 1944 luovutetulla alueella. Valkjärvi sijaitsi Kannaksen keskiosassa Vuoksen varrella. Valkjärven pinta-ala oli 399,6 km² ja asukasluku vuonna 1939 oli 7 694\. Kunta rajoittui pohjoisessa Vuokselaan ja Sakkolaan, lännessä Muolaaseen, idässä Rautuun ja etelässä Kivennapaan. == Historia == Valkjärvi oli Muolaan kappeliseurakuntana vuodesta 1648 ja itsenäisenä seurakuntana vuodesta 1738 lähtien. Ennen ensimmäistä maailmansotaa ns. ajokaluteollisuus eli kärryjen ja muiden hevosajoneuvojen valmistus oli merkittävä tulonlähde. Ns. Mannerheim-linja kulki pitäjän läpi Vuoksen rannasta Pasurinkankaan ja Punnuksen rantoja pitkin edelleen Muolaan kirkolle. Suomen talvisodassa Valkjärven kirkonkylä joutui puna-armeijan haltuun 4. joulukuuta 1939 osana ns. suojajoukkotaisteluita.http://www.hutikuti.net/index.php?option=com_content&task;=view&id;=181&Itemid;=51 Valkjärven väestöä asutettiin jatkosodan jälkeen seuraaviin kuntiin: Juupajoki, Jämsä, Jämsänkoski, Keuruu, Korpilahti, Koskenpää, Kuhmoinen, Kuorevesi, Mänttä, Orivesi ja Vilppula.Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1951, s. 129. Otava 1950, Helsinki. Valkjärven kirkonkylän venäläinen nimi on ollut vuodesta 1948 lähtien Mitšurinskoje. Kirkonkylän ympäristö muodostaa nykyään Venäjän Valkjärven maalaiskunnan, muita osia entisestä kunnasta kuuluu nykyisiin Venäjän Mäkrälän, Petäjärven ja Kyyrölän kuntiin. == Kylät == Airikkala, Aliskala, Hampaala, Harmaala, Huuhti, Ilmola, Jauhola, Jutikkala, Kahkaala, Kamajauhola, Karkeala, Koivula, Kosteala, Kuuppola, Kyllästilä, Laavola, Lahdenpohja, Lankila, Lemmettylä, Liikola, Mannisniemi, Marjoniemi, Naumala, Nirkkola, Nouseala, Nurmijärvi,Valkjärven Nurmijärvi : kylä kolmen järven kainalossa. Toim. Airi Alaja ym. Nurmijärven kyläkerho, Eero Laaksonen, 2000. ISBN 951-98475-1-0. Oravaniemi, Pentsilä, Piikkilä, Puikkola, Puustinlahti, Päivilä, Pöppölä, Rampala, Rossila, Saavola, Salokylä, Sarkola, Siparila, Suontaka, Tarpila, Teppola, Torikka, Turulila, Uosukkala, Utula, Vaalimo, Valkeamatka, Veikkola, Vilppula, Vunukkala Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 16 koulupiiriin. == Tunnettuja asukkaita == * Viljam Pylkäs (1912–1999), Väinö Linnan luoman henkilöhahmon Antero Rokan esikuva *Tauno Savolainen (1913–1944), Mannerheim-ristin ritari *Jouko Sihvo (s. 1930), Kirkon tutkimuslaitoksen johtaja, professori ja kirjailija *Mikko Sipponen (1869–1939), kansanedustaja * Tuomas Suokas (1849–1918), valtiopäiväedustaja * Tuomas Teppoinen (n. 1536 – n. 1615), sissijohtaja ja talonpoikaispäällikkö * Vilho Vallas (1894–1963), kansanedustaja == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Vuoksen kylätien varrella : Uosukkalan koulupiiri Valkjärvellä : Mannisniemi, Piikkilä, Pöppölä, Turulila, Uosukkala. Toim. Leila Virkki. Vilppula : Uosukkalan koulupiirin kyläkirjatoimikunta, 2009. ISBN 978-952-92-6572-5. == Aiheesta muualla == *Luovutetun Etelä-Karjalan pitäjät - Valkjärvi *Luovutetun Valkjärven kotisivu *