Lezgin kieli

Lezgin kieli (lezgiksi лезги чӀал, lezgi č’al) on lezgien puhuma dagestanilainen kieli. Sillä on virallinen asema Dagestanin tasavallassa Venäjällä. ==Levinneisyys ja puhujamäärä== Lezgiä puhutaan Dagestanin tasavallan kaakkoisosassa Suleiman Stalskin, Kurahin, Magaramkentin, Ahtyn, Dokuzparan sekä osittain Hivin, Rutulin, Derbentin, Kiziljurtin ja Hasavjurtin piireissä. Pohjois-Azerbaidžanissa lezgin puhujat asuvat Qusarin, Quban, Xaçmazin, İsmayıllın, Qəbələn ja Oğuzin piireissä. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan lezgin puhujia oli Neuvostoliitossa 434 200 henkeä, joista 204 400 asui Dagestanissa ja 156 100 Azerbaidžanissa. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan lezgiä puhui Venäjällä 397 300 henkeä, joista 345 900 Dagestanissa. (lukuihin sisältyvät myös lezgiä toisena tai vieraana kielenä puhuvat). Vuonna 1989 Venäjän lezgeistä 93,9 % puhui lezgiä äidinkielenään ja 0,7 % toisena kielenä. Vuonna 2002 lezgiä osasi 92,9 % koko Venäjän ja 99,1 % Dagestanin lezgeistä. Venäjällä kansallisuudeltaan lezgeistä 90,3 % osaa venäjää (73,2 % vuonna 1989). Suuri osa lezgeistä puhuu myös azeria. Vuonna 2002 azeria osasi 5,1 % Venäjän lezgeistä. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 402 200 lezgin puhujaa. ==Historia ja murteet== Lezgin kieli kuuluu dagestanilaisten kielten lezgiläiseen ryhmään, jossa se muodostaa tabasaranin ja agulin kanssa itäisen alaryhmän. Kieli jakautuu kolmeen päämurteeseen. Dagestanissa puhutaan Kjurin ja Samurin päämurteita, jotka jakautuvat useisiin alamurteisiin. Azeri on vaikuttanut huomattavasti Azerbaidžanissa puhuttuihin Quban murteisiin. ==Kirjakieli== Lezgin kirjakieli sai alkunsa 1700-luvulla, jolloin arabialaista aakkostoa käyttäen kirjoitettiin muistiin ensimmäiset lezginkieliset runot. Kirjallisuuden kielenä käytettiin myös turkkia (azeria), persiaa ja arabiaa. 1800-luvun loppupuolella kielitieteilijä Pjotr Uslar laati kyrilliseen kirjaimistoon perustuneen kirjoitusjärjestelmän, joka ei kuitenkaan saanut laajempaa käyttöä. Dagestanin kieliin mukautettua arabialaista aakkostoa lezgit käyttivät vuoteen 1928 saakka, jolloin siirryttiin latinalaiseen kirjaimistoon. Vuonna 1938 otettiin käyttöön kyrillinen kirjaimisto, jossa venäjästä poikkeavia äänteitä merkitään Dagestanin muiden kielten tapaan erilaisten kirjainyhdistelmien ja merkin Ӏ avulla. Kirjakielen normit perustuvat Kjurin päämurteen Gjunein murteeseen. Kirjakieltä käytetään etupäässä Dagestanissa. Koulujen alaluokilla lezgi toimii opetuskielenä ja ylemmillä luokilla sitä opiskellaan aineena. Kielellä julkaistaan oppikirjoja, kauno- ja lastenkirjallisuutta. Mahatškalassa ilmestyy sanomalehti Lezgi gazet ja maaseudulla 8 paikallislehteä. Lisäksi julkaistaan naistenlehteä Dagustandin dišegli, kirjallisuuslehteä Samur, lastenlehteä Kard, islamilaista lehteä Assalam ym. Kieltä käytetään myös radiossa ja televisiossa. Derbentissä toimii lezginkielinen ammattiteatteri. Azerbaidžanissa lezgiä opetetaan muutamissa Qusarin piirin kouluissa. ==Nykytilanne== Lezgin asema kieliyhteisön keskinäisen kanssakäymisen välineenä on vahva ja kirjakielen käyttöala melko laaja. Kieltä pidetään varsin elinvoimaisena eikä se toistaiseksi ole uhanalainen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lezginkielinen Wikipedia hautomossa * Lezgi gazetin sivusto (lezgiksi) Luokka:Azerbaidžanin kielet Luokka:Dagestanilaiset kielet Luokka:Dagestanin kielet