EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kaurialan lukio

Kaurialan lukio on Hämeenlinnan Kaurialan kaupunginosassa toimiva lukio. Siellä opiskelee vuonna 2022 noin 600 lukiolaista. Lukiota johtaa rehtori Tuomo Iltanen ja apulaisrehtorina toimii Jussi Mestari. Lukio on matematiikan ja luonnontieteen erikoislukio. Kaurialan lukion edeltäjä oli vuonna 1924 perustettu Hämeenlinnan tyttölyseo. Vuonna 2005 Kaurialan lukioon avattiin tiedelinja, jolla opiskelee noin 50 matemaattis-luonnontieteellisesti suuntautunutta opiskelijaa, mutta virallisesti tiedelinjaa ei ole rajattu pelkästään luonnontieteisiin. Vuonna 2012 Opetusalan Ammattijärjestö OAJ nimesi Kaurialan lukion Vuoden oppilaitokseksi. ==Historiaa== Koulurakennus on valmistunut vuonna 1928. Sen on suunnitellut arkkitehti Toivo Salervo. Rakennusta on myöhemmin laajennettu vuosina 1935, 1954, 1965 ja 2004–2006.Kaurialan lukio . Häme-wiki. Viitattu 2.3.2015. Viimeisimmän koulurakennuksen saneerauksen ja lisäosan suunnitteli arkkitehtitoimisto Arne von Boehm. Kaurialan lukion kasvatteja ovat muun muassa kuvataiteilija Jukka Korkeila, Ylen toimitusjohtaja Merja Ylä-Anttila, kirjailija Juha-Pekka Koskinen ja matemaatikko Jukka Ranta. ===Koulumuodon muutokset=== *1924 perustettiin Hämeenlinnan tyttökoulu, 6-luokkainen keskikoulu *1933 koulu laajennettiin 9-luokkaiseksi Hämeenlinnan tyttölyseoksi *1945 koulu muutettiin 8-luokkaiseksi tyttölyseoksi *1955 koulusta tuli valtion ylläpitämä *1974 tyttölyseo muutettiin Hämeenlinnan yhteislyseo -nimiseksi yhteislyseoksi *1976 peruskoulujärjestelmään siirryttäessä lukioluokat muuttuivat kaupungin ylläpitämäksi Kaurialan lukioksi *1984 Kaurialan lukio sekä Poltinahon lukio ja sen iltalinja yhdistettiin. Poltinahon lukio oli vuonna 1957 perustettu Hämeenlinnan keskikoulusta juurensa juontanut 3-sarjainen lukio. Kaurialan lukiosta tuli viisisarjainen. *2000 Iltalukiosta muodostui Hämeenlinnan Aikuislukio, joka siirtyi omiin tiloihinsa. Koko koulurakennus jäi Kaurialan lukion käyttöön. *2013 Hämeenlinnan lukiot siirtyivät hallinnollisesti lukioliikelaitos Tavastian alaisuuteen. ===Koulun rehtorit=== *FM Siviä Lehto, johtajatar 1924–1925 *FM Kyllikki Sarlin, johtajatar 1925–, rehtori 1954–1963 *FK Helvi Kurenniemi, rehtori 1963–1968 *FM Sinikka Haapanen, rehtori 1968–1972 *FM Pirkko Mannisto, rehtori 1972–1993 *LitM, YM Anneli Karsio, rehtori 1993–2004 *FM, MBA Arja Aalto-Laaksonen, vs. rehtori 2003–2005, rehtori 2005–2008 *LitM, KTK Tuomo Iltanen 2008– == Alumnit == Kaurialan lukio on valinnut vuoden alumnin vuodesta 2012 lähtien. ===Vuoden alumnit=== *2012 Merja Ylä-Anttila *2013 Jyrki Louhi *2013 Liisi Tandefelt *2015 Viljo Petäjä *2016 Anneli Pauli *2017 Petri Vilén *2018 Liisa Alanen ja Leena-Maija Ruuskanen *2019 Tommi Alanne *2020 Kreeta Karvala *2021 Kari Tikkinen *2022 Juuso Hietanen *2023 Maria Lassila-Merisalo == Lähteet == Luokka:Hämeenlinnan lukiot Luokka:Kauriala
Willa MAC

Willa MAC oli Tampereen Pyynikinrinteellä sijainnut yksityinen taidemuseo, jonka Raija Weckman ja Antti Salovaara perustivat vuonna 2001. Museon ja sen yhteydessä olleen gallerian toiminta jatkui vuoden 2012 loppuun asti. Näyttelyt keskittyivät suomalaiseen nykytaiteeseen. Willa MAC toimi Palomäentiellä Tampereen kaupungilta vuokratussa Haapasen huvilassa, jossa oli aikaisemmin Tampereen nykytaiteen museo. Talon kunto osoittautui 2010-luvulla niin huonoksi, ettei sen käyttöä näyttelytilana voitu jatkaa. == Lähteet == Luokka:Tampereen taidemuseot Luokka:Pyynikinrinne Luokka:Suomen entiset museot
Deep Shadows and Brilliant Highlights

__NOTOC__ Deep Shadows and Brilliant Highlights on HIMin kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Levyn kansikuva oli vuoteen 2001 mennessä Suomen kalleimmin tuotettu. Ville Valo on myös kertonut Jyrki-TV-ohjelmassa, että "Pretendingin" musiikkivideo maksoi miljoona markkaa. Suomessa levy on myynyt noin 58 000 kappaletta.Musiikkituottajat › Tilastot › Kulta- ja platinalevyt › Artistit › HIM Albumin erikoispainos julkaistiin 3. joulukuuta 2001.Discogs: HIM – Deep Shadows and Brilliant Highlights (CD, Album, Enhanced, Limited Edition) == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ville Valo. === Standardipainos === # # # # # # # # # # === Rajoitettu erikoispainos === # # # # # # # # # # # # # === Limited Christmas Edition === # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Blabbermouth: 9/10Blabbermouth: CD review * Imperiumi: 8/10HIM - Deep Shadows & Brilliant Highlights Viitattu 4.1.2023. * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:HIMin albumit Luokka:Vuoden 2001 albumit Luokka:T. T. Oksalan tuottamat albumit
Irtyš

Irtyš (, kazakiksi Ертіс, tat. İrteş, ) on Obin suurin, 4 248 kilometriä pitkä sivujoki Kiinassa, Kazakstanissa ja Venäjällä. thumb|left|210px|Irtyš Kiinan Koktokayssa thumb|left|210px|Irtyš Kazakstanin Pavlodarissa thumb|left|210px|Irtyš Venäjän Omskissa Irtyšin lähdejoki Kara-Irtyš (Musta Irtyš) saa alkunsa Altailta Kiinan Xinjiangin autonomiselta alueelta. Sieltä joki virtaa Kazakstanin koillisosaan, jossa se kulkee Öskemenin vesivoimalan tekoaltaan kautta. Irtyš jatkaa Venäjän puolelle, jossa se kulkee miljoonakaupunki Omskin kautta ja lopulta laskee Hantien ja mansien autonomisen piirikunnan pääkaupungin Hanty-Mansijskin luoteispuolella Obiin (1162 km Obin suulta yläjuoksulle). Joki on navigoitavissa alimman 3784 kilometrin osuudelta. Joen vuotuinen keskivirtaama on joen suulla keskimäärin 2830 m3/s. Irtyšin varrella olevia kaupunkeja ovat * Kiinassa: Koktokay (Fuyun) ja Burqin, * Kazakstanin puolella Öskemen, Semey (Semipalatinsk) ja Pavlodar sekä * Venäjällä Omsk, Tara, Tobolsk ja Hanty-Mansijsk. thumb|right|250px|Irtyšin valuma-alue Irtyšin merkittäviä sivujokia ovat Venäjällä (suulta lähtien): Kunda, Tobol, Išim, Tara ja Om. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *R-ArcticNETin hydrologisten mittauspisteiden valikko, Obin vesistö Luokka:Venäjän joet Luokka:Kazakstanin joet Luokka:Kiinan joet Luokka:Obin vesistö Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
And Love Said No – The Greatest Hits 1997–2004

And Love Said No – The Greatest Hits 1997–2004 on HIM-yhtyeen ensimmäinen kokoelmalevy. Se on koottu ja julkaistu vuonna 2004. Albumi sisältää yhtyeen 14 suurinta hittiä sekä kaksi uutta kappaletta, "And Love Said No" sekä "Solitary Man" (cover-versio Neil Diamondin sävellyksestä). Rajoitetussa painoksessa on mukana myös Live at Semifinal -DVD. Suomessa levyä on myyty noin 53 000 kappaletta. Kappaleesta ”And love said no” on tehty myös musiikkivideo. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 8/10HIM - And Love Said No – The Greatest Hits 1997-2004 Viitattu 4.1.2023. * Soundi: HIM: And Love Said No – The Greatest Hits 1997-2004 Viitattu 4.1.2023. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2004 kokoelma-albumit Luokka:HIMin albumit Luokka:Kevin Shirleyn tuottamat albumit Luokka:Hiili Hiilesmaan tuottamat albumit
Aika lähteä

Aika lähteä (Le Temps qui reste) on François Ozonin vuonna 2005 valmistunut ranskalainen elokuva. Elokuva kertoo Romainista, joka on 31-vuotias homoseksuaali valokuvaaja. Hänelle diagnosoidaan syöpä, jota ei voi parantaa. Hänelle luvataan vain joitakin kuukausia elinaikaa. == Rooleissa == Lähde: Viitattu 2.11.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2005 ranskalaiset elokuvat Luokka:François Ozonin ohjaamat elokuvat
Kaskadit

Kaskadit eli Kaskadivuoristo () on toimivien kerrostulivuorten muodostama, yli 1 100 kilometriä pitkä vuorijono Yhdysvaltain länsirannikolla, ulottuen rannikon suuntaisesti Pohjois-Kaliforniasta Oregonin ja Washingtonin osavaltioiden kautta Brittiläiseen Kolumbiaan Kanadassa. Kaskadit ovat osa Pohjois-Amerikan Kordillieerien vuorijonoa. Kaskadien korkein, yhä toimiva tulivuori on Washingtonin osavaltiossa oleva Mount Rainier (4 392 m), joskin vuoren viimeisin purkaus tapahtui 1854. Sen sijaan läheinen Mount St. Helens purkautui 18. toukokuuta 1980, jolloin räjähdyspurkaus madalsi vuoren keilamaista lakea 400 metriä ja aiheutti laajaa tuhoa ympäristössään. Muita Kaskadien vuorijonoon kuuluvia, toimivia tai sammuneita tulivuoria ovat muun muassa: *Mount Baker *Glacier Peak *Mount Adams *Mount Hood *Mount Jefferson *Three Sisters *Newberry *Crater Lake *Medicine Lake *Mount Shasta *Lassen Peak Vuoriston pohjoispäässä, Kanadan puolella Kaskadien korkein kohta on Lakeview Mountain (2628 m). == Katso myös == * St. Helensin purkaus vuonna 1980 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kalifornian vuoristot Luokka:Oregonin vuoristot Luokka:Washingtonin vuoristot Luokka:Brittiläisen Kolumbian vuoristot
Zagrosvuoret

Zagrosvuoret (Sagros, Reschte-Kuhha-ye Zāgros, alkujaan kreikan zagreus ’myrskyinen’, Avestan ZaG'R' , ’suuri maa’) on poimuvuoristo, joka ulottuu Itä-Turkista Hormuzinsalmen pohjoispuolelle Etelä-Iraniin. Zagrosvuorilla on maan sisästä noussutta suolaa kupoleina ja jäätiköitä muistuttavina muodostumina. Vuoristo on syntynyt Euraasian ja Arabian laatan törmäyksessä Alppien synnyn aikoihin. Korkein huippu on 4 551 metrin korkuinen Zardeh Kuh Isfahanin kaupungin lähellä. 1 500 kilometriä pitkä vuoristo koostuu jopa kymmenestä yhteensä 250 kilometrin levyisestä vuorijonosta. Alueella asuvat kurdit ovat ehkä syntyneet alueen alkuasukkaiden gutilaisten ja indoeurooppalaisten sulautuessa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Zagros Mountains bei peakbagger.com Luokka:Iranin vuoristot Luokka:Turkin vuoristot Luokka:Irakin vuoristot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Gare Montparnasse

Gare Montparnasse on vuonna 1840 avattu yksi SNCF:n (Société Nationale des Chemins de fer Français) eli Ranskan valtionrautateiden kuudesta suuresta rautatieasemasta Pariisissa, Ranskan pääkaupungissa. Asemaa käyttävät Länsi- ja Lounais-Ranskaan suuntaavat junat, sekä Toursiin, Bordeaux'hon ja Nantesiin matkaava luotijuna TGV. Samassa rakennuksessa toimii myös metroasema. == Historia == Gare Montparnassen rautatieasema avattiin vuonna 1840. Uusi asema rakennettiin vuosina 1848–1852. Vuonna 1969 vanha asema purettiin ja uusi moderni asema avattiin ja 210-metrinen Tour Montparnassen pilvenpiirtäjä rakennettiin. 22\. lokakuuta vuonna 1895 Granvillesta tullut höyryveturi ajoi raiteen päätepuskimen läpi, jonka jälkeen se jatkoi vielä 30 metriä kunnes osui 60 cm paksuun seinään ja läpäisi sen. Tämän jälkeen veturi putosi 10 metriä alas kadulle, johon se jäi seisomaan pystyyn. Onnettomuudessa kuoli yksi nainen, joka jäi putovan seinämateriaalin alle. Aineelliset vahingot olivat suuria. == Kuvia == Kuva:Gare montparnasse exterieur.jpg|Aseman julkisivua. Kuva:Gare Montparnasse TGV interior DSC08897.jpg|TGV-terminaali. Kuva:Gare montparnasse intérieur.jpg|Aseman laitureita. Kuva:Train wreck at Montparnasse 1895.jpg|Vuonna 1895 asemalla tapahtui junaonnettomuus. == Aiheesta muualla == Luokka:Pariisin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Ranskan rautatieliikennepaikat Luokka:Pariisin liikenne
Argumentum ex silentio

Argumentum ex silentio eli hiljaisuuteen vetoaminen on argumentti, jossa henkilö esittää väitteen, ja mikäli sitä ei kumota, väite on tosi. Päättely on argumentointivirhe, jossa väitteen todistamisen taakka on virheellisesti siirretty kuulijalle. Kaava menee seuraavasti: # Henkilö X esittää väitteen A. # Kukaan ei vastaa henkilön X argumentaatioon. # Siis väite A on tosi. Argumenttia kuvaa sanonta ”Vaikeneminen on myöntymisen merkki". == Historiatieteessä == Historiatieteessä argumentum ex silentio tarkoittaa väitettä, että jotain asiaa ei ole tapahtunut, jos siitä ei ole aikalaislähteitä. Esimerkiksi Patricia Crone katsoo, että Mekka ei ollut pyhiinvaelluskohde eikä kauppateiden risteys 500-luvulla, koska mikään 500-luvun lähde ei mainitse Mekkaa. Samalla perusteella on epäilty Muhammedin historiallisuutta. Historiatieteessä argumentum ex silentio on normaalisti käytetty periaate, mutta sisältää virheen mahdollisuuden, sillä etenkin merkitykseltään vähäisistä asioista jää harvoin aikalaistodisteita. == Katso myös == * Oikeus vaieta == Lähteet == Luokka:Argumentaatiovirheet
David E. Kelley

David Edward Kelley (s. 4. huhtikuuta 1956 Waterville, Maine) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvatuottaja sekä käsikirjoittaja. Kelley muistetaan varsinkin luomistaan televisiosarjoista, kuten L.A. Law, Rooman sheriffi, Ally McBeal, Käytäväpeliä, Oikeus ja kohtuus, Boston Legal, Chicagon lääkärit ja Monday Mornings. Kelley on suorittanut loppututkinnon yhteiskuntatieteissä Princetonin yliopistossa sekä oikeustieteessä Bostonin yliopistossa ja toiminut ennen tuottajan uraansa lakimiehenä. Hän on saanut 23 Emmy-ehdokkuutta ja voittanut niitä yhdeksän. Kelley on ollut vuodesta 1993 naimisissa näyttelijä Michelle Pfeifferin kanssa. Pariskunnalla on kaksi lasta: yhteinen poika sekä tytär, jonka Pfeiffer adoptoi ennen heidän avioliittoaan. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ally McBeal
Kousséri

Kousséri on kaupunkikunta ja Logone-et-Charin departementin hallinnollinen keskus Extrême-Nordin alueella Kamerunissa. Se sijaitsee Chariin laskevan Logonejoen suussa 225 kilometriä alueen pääkaupungista Marouasta pohjoiseen. Kunnassa on 101 200 ja kaupunkialueella 88 600 asukasta (vuonna 2005, väestönlaskenta). ==Maantiede ja ilmasto== Koussérin kunnan pinta-ala on 160 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa ja idässä Chari- ja Logonejokien kautta Tšadin pääkaupunkiin N’Djamenaan sekä etelässä Logone Birnin ja lännessä Makaryn arrondissementteihin. Alue on pinnanmuodostukseltaan tulville altista tasankoa. Vesistöjä ovat myös Charin sivujoki Serbewel ja sadekauden jälkeen kuivuvat Iboun ja Ngamadjan järvet. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 500–600 millimetriä. Lämpötilat vaihtelevat joulu-helmikuun 11:stä maalis-huhtikuun 45 asteeseen. Joulu- maaliskuussa puhaltaa kuiva harmattantuuli. Luonnonvarainen kasvillisuus on savannia. ==Asutus== Kuntaan kuuluvat kaupungin lisäksi Amchedirén, Guebalan ja Njagarén maaseutualueet. Asukkaat ovat baggaroita, kotokoja, musgumeja, masoja, kanureja, mandaroita, fulbeja, hausoja, budumoja, kanembuja, zaghawia, saroja ja monia muita lähialueelta ja kauempaa tulleita etnisiä ryhmiä. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on kristittyjä ja vähäisessä määrin animisteja. ==Historia== Koussérin perustajina pidetään legendaarista sao- kansaa. Sen aikaisempi nimi oli Mser. François Lamyn johtamat ranskalaiset valtasivat Koussérin vuonna 1900. Sen lähellä käytiin taistelu, jossa Lamy ja Rabih al-Zubayr saivat surmansa. Kousséri kuului sittemmin Saksan ja Ranskan Kameruniin, ja sen nimenä oli vuosina 1933–1970 Fernand Foureaun mukaan Fort- Foureau. ==Liikenne, elinkeinot ja palvelut== Koussériin johtaa maantie N1 Marouasta. Logonejoen yli N’Djamenaan on silta. Joet ylitetään usein myös veneillä. Asukkaiden pääelinkeinot ovat kaupankäynti, maanviljely, karjanhoito ja kalastus sekä palvelut ja liikenne. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, riisi ja durra. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat ja siipikarja. Kaupunki on sijaintinsa ansiosta tärkeä Kamerunin, Tšadin ja Nigerian rajakaupan välittäjä. Teollisuutta ei ole käytännössä lainkaan. Palveluihin kuuluvat koulut, terveyskeskukset, sairaala, nuoriso- ja naisten keskukset sekä kirjasto. ==Matkailu== Kousséri ei ole matkailukohteena kovin kiinnostava. Kaupungissa on majoituspalveluja ja museo. Sen luoteispuolella sijaitsee Kalamalouén kansallispuisto, jossa on antilooppeja, kirahveja, apinoita, pahkasikoja, virtahepoja ja krokotiileja. ==Lähteet== Luokka:Kamerunin kaupungit
Mustamiekka

Mustamiekka (Darksword) on Margaret Weisin ja Tracy Hickmanin yhdessä kirjoittama neliosainen kirjasarja, joka sijoittuu maagiseen paikkaan nimeltä Merilon. Sarjan viimeisen osan Mustamiekan perintö Margaret Weis kirjoitti yksin ilman Tracy Hickmania. Mustamiekan on kustantanut Kustannus Oy Jalava. Mustamiekka-sarjan kirjat ovat: *1. kirja: Mustamiekan taonta, Suom. Satu Hlinovsky, 2001. (Forging the Darksword, 1988.) *2. kirja: Mustamiekan tuomio, Suom. Satu Hlinovsky, 2002. (Doom of the Darksword, 1988.) *3. kirja: Mustamiekan voitto, Suom. Satu Hlinovsky, 2002. (Triumph of the Darksword, 1988.) *4. kirja: Mustamiekan perintö, Suom. Satu Hlinovsky, 2003. (Legacy of the Darksword, 1997.) Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaromaanit Luokka:Fantasiakirjasarjat
Alois Eliáš

Alois Eliáš (29. syyskuuta 1890 Praha – 19. kesäkuuta 1942 Praha) oli tšekkoslovakialainen kenraali ja poliitikko. Hän toimi Böömin ja Määrin protektoraatin pääministerinä maata miehittäneen Saksan alaisuudessa, mutta teki samalla yhteistyötä paikallisen vastarintaliikkeen ja Tšekkoslovakian Lontoossa olleen pakolaishallituksen kanssa. Saksalaiset pidättivät hänet vuonna 1941 ja hänet teloitettiin seuraavan vuoden puolella. ==Elämäkerta== Eliáš syntyi Prahassa vuonna 1890 ja palveli ensimmäisessä maailmansodassa Tšekkoslovakian legioonassa Venäjällä. Vuonna 1917 hänen onnistui saapua Venäjältä Ranskaan Yhdysvaltojen kautta ja vuonna 1919 hän otti osaa Tšekkoslovakian rajanaapureiden Puolan ja Unkarin kanssa käymiin rajakahakoihin. Vuosina 1921–1923 Eliáš opiskeli Pariisin sotilasakatemiassa ja työskenteli vuodesta 1924 maan pääesikunnassa. Vuosina 1931–1933 hän johti Tšekkoslovakian edustustoa Kansainliiton aseistariisuntakomissiossa Genevessä. Tämän jälkeen hän komensi useita sotilasyksiköitä yleten kenraalimajuriksi vuonna 1936. Hänestä tuli Tšekkoslovakian viestintäministeri vuonna 1938 ja hän toimi virassaan maan saksalaismiehitykseen saakka. 27\. huhtikuuta 1939 Eliášta tuli Böömin ja Määrin protektoraatin pääministeri. Astuessaan virkaansa hän lupasi entiselle presidentille Edvard Benešille tekevänsä voitavansa miehitetyn maan hyväksi ja järkeili, että jollei hän olisi ottanut virkaa vastaan, olisi siihen päätynyt joku maan vihollisista. Virkaa hoitaessaan Eliáš uhmasi natsihallintoa useaan otteeseen; hän kieltäytyi esimerkiksi vannomasta uskollisuudenvalaa Adolf Hitlerille ja kieltäytyi myös allekirjoittamasta juutalaisvastaisia lakeja. Hän teki myös yhteistyötä paikallisen vastarintaliikkeen kanssa ja oli yhteyksissä Tšekkoslovakian tuolloin Lontoossa toimineeseen pakolaishallitukseen. Böömin ja Määrin tuolloinen valtakunnanprotektori eli johtava paikallinen saksalainen virkamies Konstantin von Neurath korvattiin lopulta Reinhard Heydrichilla, joka pidätytti Eliáksen 27. syyskuuta 1941. Eliáš tuomittiin kuolemaan yhteistyöstä vastarintaliikkeen kanssa ja hänet teloitettiin Prahassa 19. kesäkuuta 1942. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Böömin ja Määrin protektoraatti Luokka:Kenraalit Luokka:Teloitetut Luokka:Tšekkoslovakialaiset poliitikot Luokka:Tšekkoslovakialaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Vahtivuori

Vahtivuori on Kuopion keskustana tunnettuun alueeseen kuuluva kaupunginosa ydinkeskustan ja Kallaveden välissä. Vahtivuoren etelärajana on Minna Canthin katu, länsirajana Vuorikatu, pohjoisrajana Suokatu ja itänä rajan muodostaa Kallavesi. Vahtivuoren naapurikaupunginosia ovat Maljalahti pohjoisessa, Väinölänniemi etelässä ja Multimäki lännessä. Muun muassa Kuopion tuomiokirkko, Kuopion museo, Kuopion taidemuseo, Snellmanin koulu ja Kuopion matkustajasatama sijaitsevat Vahtivuoren kaupunginosassa. Alueella sijaitsee myös esimerkiksi Muikkuravintola Sampo. Kuopion matkustajasataman äärellä järjestetään vuosittain useita tapahtumia, kuten Kuopion viinijuhlat. Kaupunginosa on muuttunut ihmistoiminnan, muun muassa maanrakennustoiminnan seurauksena huomattavasti runsaan sadan vuoden aikana. Vielä 1900-luvun alussa Kallaveden pinta ulottui lähes Maaherrankadulle asti välillä Suokatu–Lukkarinkatu. Maa-ala on kasvanut siis merkittävästi, ja alueelle on noussut uusia kerrostaloja. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Keskusta (kuopio.fi) *
Kehruu

Kehruu tarkoittaa prosessia, jossa tekstiilikuiduista valmistetaan kierteistä ja kerrattua lankaa. ==Historia== Alkuun kuituja kierrettiin langaksi todennäköisesti yksinkertaisesti sormilla hiertämällä, kun havaittiin kierteen vahvistavan kuituja. Myöhemmin kehräämisen apuvälineenä käytettiin värttinää, jossa kepistä ja painosta koostuvan työkalun hyrrämäinen liike auttaa kierteen muodostamisessa lankaan ja jonka ympärille jo valmistunut lanka voidaan kiertää. Rukin keksiminen nopeutti kehruuprosessia entisestään. James Hargreavesin vuonna 1767 keksimä kehruukone, Kehruu-Jenny, on teollisen vallankumouksen vertauskuvia, ja se mullisti tekstiiliteollisuuden. Ensimmäiset kehruukoneet toimivat vielä käsikäyttöisesti mutta olivat silti kymmeniä kertoja nopeampia kuin rukki. 1700-luvulla keksittiin myös vesivoimalla toimiva kehruukone. Nykyisin sähkö on korvannut veden ja höyryn teollisuuden kehruukoneiden voimanlähteenä, mutta käsin kehräämiselläkin on vielä paljon harrastajia. ==Työvaiheet== Langan valmistuksessa on useita vaiheita. Esivalmistelut riippuvat käytettävästä materiaalista: esimerkiksi kehrättäessä villaa käsin villa karstataan, pellava puolestaan muun muassa loukutetaan, lihdataan ja häkilöidään. Tavoitteena on saada kuidut yhdensuuntaisiksi. Kehräämöön materiaali tulee yleensä jo osittain esivalmisteltuna topsinauhana, joka vielä tehtaalla kammataan ja venytetään kierteettömäksi esilangaksi. Ensin yksittäisille lankasäikeille tehdään kierre värttinällä, rukilla tai kehruukoneella. Sitten kehruukierteiset lankasäikeet kerrataan eli yhdistetään useampisäikeisiksi langoiksi. Kertauskierre tehdään aina päinvastaiseen suuntaan, kuin kehräyskierre. Kehrätty lanka jälkikäsitellään esimerkiksi höyryttämällä ja keritään tai vyyhditään odottamaan jatkojalostusta. ==Katso myös== *Tekokuitujen kehruumenetelmistä artikkelissa Synteettinen kuitu ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kehrääjän ammatista mol.fi:ssa *
Black Reign

Black Reign on Venom-yhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1996. ==Kappalelista== # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * * Luokka:Venomin kokoelma-albumit Luokka:Vuoden 1996 kokoelma- albumit
Second Coming (Live at Dynamo 1996)

Second Coming (Live at Dynamo 1996) on Venom-yhtyeen albumi, joka julkaistiin vuonna 1996. The Second Coming -nimellä on julkaistu myös CD:n ja VHS-live- tallenteen yhteisjulkaisu samana vuonna. Videolta puuttuu CD:llä esiintyvä kappale "Nightmare". ==Kappaleluettelo== # # # # # # # # # # # Luokka:Venomin konserttitallenteet Luokka:Vuoden 1996 konserttitallenteet Luokka:Konserttielokuvat
Normi (matematiikka)

Matematiikassa normi on itseisarvon käsitteen yleistys, "vektorin pituus". Normi on kuvaus, joka asettaa jokaista lineaariavaruuden alkiota vastaamaan reaaliluvun. Tietyssä mielessä normi määrittää vektorin etäisyyden origosta, jota voi intuitiivisesti hahmottaa vektorin pituutena. Esimerkiksi \scriptstyle\mathbb{R}^2-tason vektoreille (x,y) käytetään yleensä Pythagoraan lausetta vastaavaa normia \|(x,y)\|=\scriptstyle\sqrt{x^2+y^2}. == Määritelmä == Olkoon X lineaariavaruus kerroinkuntana \mathbb{K}. Tällöin kuvaus p : X \rightarrow \mathbb{R} on normi (joukossa X), jos se toteuttaa seuraavat ehdot #p(x) \geq 0 kaikilla x \in X, #p(x) = 0 jos ja vain jos x = \bar{0} (=nollavektori), #Kuvaus p on skaalautuva: p(kx) = |k|p(x) kaikilla x \in X ja k \in \mathbb{K}, #Kuvaus p toteuttaa ns. kolmioepäyhtälön: p(x+y) \leq p(x) + p(y) kaikilla x,y \in X. Normia p merkitään usein kirjallisuudessa symbolilla || \cdot || ja sen arvoa p(x) = || x ||. Jos lineaariavaruuteen X on määrätty normi p, niin paria (X,p) kutsutaan normiavaruudeksi. Seminormi on kuvaus, joka toteuttaa normin kaikki muut ehdot paitsi ehdon 2. == Ominaisuuksia == Jokainen normiavaruus on luonnollisella tavalla metrinen avaruus. Nimittäin jos (X,|| \cdot ||) on normiavaruus, niin kuvaus d: X \times X \rightarrow \mathbb{R}, d(x,y) = ||x-y|| on metriikka. Kutsumme tämmöisen ns. normimetriikan virittämää topologiaa tavalliseksi topologiaksi. Metrisenä avaruutena normiavaruuteen voidaan myös määritellä ns. yksikköympyrä. Normiavaruuden (X,|| \cdot ||) x-keskinen, r-säteinen yksikköympyrä on joukko \\{ y \in X : || x - y || = r \\}. Vaihtamalla siis normia avaruudessa X saamme aina mahdollisesti erilaisia yksikköympyröitä. Oheisissa kuvissa on joukon \mathbb{R}^2 erilaisten normien määräämiä yksikköympyröitä. ==Esimerkkejä normeista== * Euklidinen normi joukossa \mathbb{R}^n: {||x||}_2 = \sqrt{x_1^2 + x_2^2 + ... + x_n^2} * L^p\- ja \ell^p-normit: \- Jonoavaruuden \mathbb{R}^\mathbb{N} osajoukon \ell^p-äärellisten jonojen joukon ns. \ell^p-normi {||\cdot ||}_p saadaan kaavasta {||x||}_p = \sqrt[p]{\sum_{i = 1}^\infty { | x_i | }^p} \- Funktioavaruuden L^p ns. L^p-normi {||\cdot ||}_p saadaan kaavasta {||f||}_p = \sqrt[p]{\int |f|^p} * Maksiminormit rajoitettujen jonojen avaruudessa \ell^\infty ja oleellisesti rajoitettujen funktioiden avaruudessa L^\infty: {||x||}_\infty = \max \\{ x_i : i \in \mathbb{N} \\} ja {||f||}_\infty = \mbox{ess sup}|f| ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Luokka:Lineaarialgebra
Normi (filosofia)

Normilla tarkoitetaan etiikassa ja muussa filosofiassa palkintojen ja rangaistusten avulla ylläpidettyä sääntöä. Sanana se tulee latinasta, jossa sanalla norma tarkoitetaan sääntöä tai mallia. Normit kertovat yhteisön ja ryhmän yhteisestä edusta tai tarkoituksenmukaisesta menettelytavasta. Sana "normi" on useita käyttökohteita. Etiikassa normeja voidaan luokitella esimerkiksi moraaliin, oikeuteen tai tapakulttuuriin kuuluviksi. Normit luokitellaan usein eksplisiittisiin ja implisiittisiin. Eksplisiittisiin normeihin kuuluvat yhteisön yhdessä päätetyt tai sovitut normit, joihin kuuluvat esimerkiksi lait, sopimukset tai lukujärjestykset. Toisaalta normeja voi muodostua tiedostamatta ja kirjoittamattomasti, jolloin puhutaan implisiittisistä tai latenteista normeista. Tähän normiluokkaan kuuluvat etenkin tapakulttuurin säännöt. Filosofisessa kirjallisuudessa normi on toisinaan määritelty laajemmin. Esimerkiksi logiikassa normilla voidaan tarkoittaa sääntöä, jolla filosofinen ongelma tulee ratkaista. ==Sosiaaliset normit== Sosiaaliset normit ovat yksi keskeinen normien luokka. Niillä tarkoitetaan sanallisia tai sanattomia sääntöjä siitä, miten yksilön tulisi käyttäytyä jossain sosiaalisessa tilanteessa. Ne ilmaisevat vakiintuneita ja hyväksyttyjä käyttäytymisen muotoja yhteisössä. Sosiaalisten normien noudattaminen usein nostaa yksilön statusta yhteisössään, kun taas niiden rikkominen yleisesti heikentää sitä. Tavoitteena on yhdenmukaistaa yhteisön sisäistä käyttäytymistä ja torjua epätoivottuja käyttäytymisen muotoja. Keskeinen tapa omaksua sosiaaliset normit on yhteisössä tapahtuva kasvatus. Sosiaalisille normeille on tyypillistä, että ne seuraavat yhteiskunnallista muutosta, eli ovat pohjimmiltaan sopimuksenvaraisia. ==Lähteet== Luokka:Etiikka Luokka:Filosofian termit
Heaven’s Gate

Heaven’s Gate voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Heaven’s Gate, kultti * Portti ikuisuuteen (Heaven’s Gate), elokuva vuodelta 1980 * Heaven’s Gate, heavy metal -yhtye * Heaven’s Gate, UFO:n albumi.
Joe Borg

Joseph "Joe" Borg (s. 19. maaliskuuta 1952, Malta) on maltalainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi vuosina 2004–2010 kalastuksesta ja merenkulusta vastaavana komissaarina Euroopan unionin komissiossa. Ennen uraansa komissaarina Borg toimi Maltan ulkoministerinä vuosina 1999–2004 ja johti neuvotteluja maan liittymisestä Euroopan unioniin. Hän toimi Maltan kansallispuolueen kansanedustajana vuodesta 1995. Borgin poliittinen ura alkoi Maltan ulkoministerin erikoisavustajana EU-asioissa vuosina 1989–1995. Hän toimi Maltan keskuspankin johtokunnan jäsenenä vuosina 1992–1995. Lisäksi hän on hoitanut useita tieteellisiä tehtäviä Maltan yliopistossa vuodesta 1979. Borg on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. ==Aiheesta muualla== * Joe Borgin viralliset sivut Luokka:Maltalaiset poliitikot Luokka:Maltalaiset EU- komissaarit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kunnallisvaalit 1984

Kunnallisvaalien 1984 varsinaiset vaalipäivät olivat 21.-22.10.1984Aamulehti, 21.10.1984 Vaalien äänestysaktiivisuus jäi yli neljä prosenttiyksikköä heikommaksi kuin vuonna 1980. Vaalit järjestettiin kaikkiaan 445 kunnassa, joista vain 45 jäi tulosten nojalla vasemmistoenemmistöisiksi. Vaalien suhteellisesti suurin voittaja oli Suomen Maaseudun Puolue, joka miltei kaksinkertaisti valtuustopaikkojensa määrän. Keskustan ja Liberaalisen Kansanpuolueen yhteenliittymä sai vaaleissa annetuista äänistä vain noin 20 prosenttia, mutta valtuustopaikoista liki kolmanneksen. Vihreä liike teki näyttävän läpimurron päästessään kymmenien kuntien valtuustoihin runsaalla sadalla paikallaan. Suurin häviäjä oli vuoden 1980 vaalien tavoin Suomen Kansan Demokraattinen Liitto.Mitä Missä Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1986, s. 20–21. Helsinki: Otava, 1985. ISBN 951-1-08527-1. Vuoden 1985 alussa ei tapahtunut yhtään kokonaisen kunnan littämistä toiseen kuntaan, mutta kuitenkin muutama osaliitos, esimerkiksi Mikkelin kaupunki sai laajoja maaseutualueita Mikkelin maalaiskunnalta. == Tulokset == äänestysaktiivisuus 74,0%Kunnallisvaalit 1918–2004 (Oikeusministeriö) −4,1 puolue valtuutetut valtuutetut äänet äänet äänet äänet puolue valtuutetut valtuutetut lukumäärä lukumäärä osuus osuus Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 2 830 +10 666 218 −33 062 24,70% −0,8 Kansallinen Kokoomus 2 423 +50 619 264 −9 686 22,96% +0,0 Keskustapuolue 4 052 +163 545 034 +31 672 20,21% +1,5 Suomen Kansan Demokraattinen Liitto 1 482 −353 354 582 −101 595 13,15% −3,5 Suomen Maaseudun Puolue 639 +291 142 474 +59 209 5,28% +2,2 Ruotsalainen kansanpuolue 701 +25 137 837 +9 529 5,11% +0,4 Suomen Kristillinen Liitto 257 −76 80 455 −20 345 2,98% −0,7 Vihreät valitsijayhdistykset 101 – 76 441 – 2,83% – Perustuslaillinen Oikeistopuolue 5 −3 9 858 −3 620 0,37% −0,1 Muut 391 +111 65 119 +38 205 2,41% +1,4 Yhteensä 12 881 +104 2 697 282 −44 603 100% Lähde: TilastokeskusKunnallisvaalit - aikasarjat (Tilastokeskus) Lähde: TilastokeskusKunnallisvaalit - aikasarjat (Tilastokeskus) Lähde: TilastokeskusKunnallisvaalit - aikasarjat (Tilastokeskus) Lähde: TilastokeskusKunnallisvaalit - aikasarjat (Tilastokeskus) Lähde: TilastokeskusKunnallisvaalit - aikasarjat (Tilastokeskus) Lähde: TilastokeskusKunnallisvaalit - aikasarjat (Tilastokeskus) Lähde: TilastokeskusKunnallisvaalit - aikasarjat (Tilastokeskus) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Doria.fi − Kunnallisvaalit 1984 tilastokeskuksen julkaisu Luokka:Vuoden 1984 vaalit Luokka:Suomen kuntavaalit
Sisäministeriön poliisiosasto

Sisäministeriön poliisiosasto on Suomen sisäministeriön osasto, jossa Suomen poliisia koskeva lainsäädäntö valmistellaan. Poliisiosasto tulosohjaa Poliisihallitusta. ==Historia== Kansallisen turvallisuuden ohjausyksikkö kuului sisäministeriön poliisiosastoon kesäkuuhun 2019 asti, jolloin se muutettiin itsenäiseksi osastoksi uuden tiedustelulainsäädännön tullessa voimaan. Muutoksen myötä myös Suojelupoliisin tulosohjaus siirtyi poliisiosastolta kansallisen turvallisuuden yksikköön. ==Toiminta== Poliisiosastolla käsitellään poliisihallintoa, yleistä järjestystä ja turvallisuutta, poliisin rikostorjuntaa, lupahallintoa, arpajaishallintoa ja rahapelipolitiikkaa sekä yksityistä turvallisuusalaa koskevat asiat sekä poliisia koskevat kansainväliset asiat. Lisäksi poliisiosasto vastaa ihmiskaupan vastaisen toiminnan yhteensovittamisesta sisäministeriön hallinnonalalla. ==Organisaatio== Poliisiosastoa johtaa osastopäällikkö Tomi Vuori ==Yksiköt== Poliisiosaston yksiköt ovat: * Kansainvälisten ja EU- asioiden yksikkö * Lainsäädäntöyksikkö * Poliisitoiminnan ohjausyksikkö * Kansallisen turvallisuuden ohjausyksikkö (kesäkuuhun 2019 asti) ==Lähteet== luokka:Suomen poliisitoimi luokka:Suomen sisäministeriö
Maljalahti

Maljalahti on kaupunginosa Kuopion keskustana tunnetun alueen pohjoisosassa. Kaupunginosan pohjoisrajana on Savon rata (sillä poikkeuksella että radan pohjoispuolinen Kuopion linja-autoasema kuuluu alueeseen), lännessä Hatsalankatu, etelässä Suokatu ja idässä Kallaveden Maljalahti. Maljalahden naapurikaupunginosia ovat Puijo ja Linnanpelto pohjoisessa, Itkonniemi idässä, Vahtivuori ja Multimäki etelässä sekä Hatsala lännessä. Muun muassa Kuopion rautatieasema, Kuopion vankila ja Hapelähteenpuisto sijaitsevat Maljalahden kaupunginosassa. Puistossa oli ennen talvisin luistelurata. Tällä hetkellä vankilaa laajennetaan puiston vieressä. Tämän jälkeen puiston ilme tullaan muuttamaan täysin ja puistoon rakennetaan muun muassa erilaisia urheilu- ja leikkipaikkoja. Maljalahden rannan lähettyville, juuri ruutukaava-alueen ulkopuolelle, on aloitettu uuden asuinalueen rakentaminen. Uusia taloja rakennetaan Savon radan viereen ja alueelle, jossa oli ennen veneiden talvisäilytysalue. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Keskusta (kuopio.fi) *
Sascha Paeth

Sascha Paeth on pääasiassa heavy metalin parissa työskennellyt saksalainen äänilevytuottaja ja kitaristi. Hän on työskennellyt muun muassa Rhapsody of Firen, Kamelotin, Angran, After Foreverin, Epican ja Luca Turillin kanssa. Kitaraa hän on soittanut saksalaisessa Heaven’s Gate -yhtyeessä. Paethilla on Wolfsburgissa Gate Studios -niminen studio. Paethin alkuperäinen haave oli tulla muusikoksi. Tuottajantöihin hän ajautui tuurattuaan Heaven’s Gaten tuottajaa muutaman päivän ajan ja siirryttyään sitä kautta vähitellen tuottajapuolelle. Paeth ei tullut Heaven’s Gateen metallipiireistä vaan oli nuorempana soitellut muunlaista musiikkia, rockia, bluesia, funkia ja jazzia. Hän oli jopa lähellä lähteä opiskelemaan jazzkitaraa. Tuottajanroolistaan huolimatta hän usein myös soittaa jotain instrumenttiä tuottamillaan levyillä (kitaraa, bassoa, mandoliinia) tai toimii taustalaulajana. == Aiheesta muualla == * Metal-Rules.com, Paethin haastattelu Luokka:Saksalaiset musiikkituottajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Maaseudun Maisema ja Kulttuuriperinne

Maaseudun Maisema ja Kulttuuriperinne Ry on suomalainen yhdistys, jonka tarkoituksena on koota yhteen maaseudun maisemista, rakennuksista ja kulttuuriarvoista kiinnostuneet, ja niiden säilyttämisestä huolestuneet ihmiset edistämään näiden arvojen vapaaehtoista kunnioittamista. Yhdistys on perustettu 15. maaliskuuta 1996 Tampereella ja on siitä asti pyrkinyt suojelemaan vanhoja rakennuksia sekä säilyttämään vanhan rakennustaidon. Yhdistys pyrkii myös mahdollisuuksien mukaan auttamaan entisöintiprojekteissa. Yhdistys on järjestänyt esimerkiksi koulutusta punamultamaalien sekoituksesta sekä monesta muusta vanhaan rakentamiseen liittyvästä aiheesta. == Katso myös == * Entisöinti * Punamultamaali * Rakennusperinteen ystävät ==Aiheesta muualla== *Maaseudun Maisema ja Kulttuuriperinne Ry - Viralliset sivut Luokka:Rakennusperinne Luokka:kulttuuriympäristö Luokka:Suomalaiset kulttuurijärjestöt Luokka:Suomalainen arkkitehtuuri
Yllytyshullut

Yllytyshullut oli Nelosella syyskuusta 1998 lokakuuhun 2003 asti Nelonen: 20.15 Yllytyshullut ja Keno lisätiedot 19.10.2003 televisiossa esitetty television kilpailuohjelmasarja. Sitä juonsivat Teresa De Rita-Cavlek ja Arttu Harkki. Ennen De Rita-Cavlekia naisjuontajana toimi Anu Harkki. Turvapäällikkönä toimi pastori Reijo Kontio. Sarja on suomalainen versio alkuperäisestä Who Dares Wins -sarjasta, jota näytettiin ensimmäisen kerran Australiassa vuonna 1996. Suomalaisessa versiossa nähdään myös temppuja alkuperäisestä sarjasta. Ohjelma jakautuu kahteen erilaiseen osioon. Toisessa kilpailuun tämän tietämättä ilmoitettu kilpailija joutuu suoriutumaan vaaralliselta tuntuvasta rohkeutta vaativasta tehtävästä. Jos se onnistuu, hän saa kaukomatkan. Tehtävät voivat vaatia esimerkiksi kiipeilyä korkeassa rakennuksessa. Jos kilpailija epäonnistuu, juontaja joutuu yrittämään samaa temppua. Jos hänkin epäonnistuu, saa samaa yrittänyt kilpailija kaukomatkan omasta epäonnistumisestaan huolimatta. Toisessa osiossa juontajat yllyttävät ihmisiä kadulla pientä rahapalkkiota vastaan suoriutumaan annetusta tehtävästä, joka saattaa olla esimerkiksi vastenmieliseltä tuntuvan eläimen tai muun aineen syömistä. Sarjan tuottamisesta vastasi Nordisk Film & TV. ==Parodioita== * Huuliveikot - viihdesarjassa esitetään parodisia sketsejä Yllytyshulluista, nimellä "Yllärihullut" * Ansa ja Oiva -sarjan jaksoissa, joissa Ansa ja Oiva omistavat tv-aseman, yksi tuon tv-aseman ohjelmista on Yllätyshullut. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yllytyshullut Jimin kotisivuilla Luokka:Tositelevisiosarjat Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset kilpailuohjelmat Luokka:1990-luvun suomalaiset kilpailuohjelmat
Hatsala

Hatsala on Kuopion 5. kaupunginosa, joka sijaitsee Kuopion keskustan länsipuolella. Alueen itärajana on Puistokatu, etelärajana Minna Canthin katu ja pohjoisessa moottoritie. Länsiraja kulkee ensin Sairaalakatua ja Niiralankatua pitkin. Suokadun risteyksestä raja kulkee ensin pohjoiseen, kääntyy sitten länteen ja kulkee Savon radan kautta moottoritielle. Raja jättää Mustinlammen Niiralan puolelle sekä uimahallin ja Kuopio-hallin Hatsalan puolelle. Hatsalassa sijaitsevat muun muassa valtuustovirastotalo, Kuopion oikeus- ja poliisitalo, Kuopion jäähalli, Kuntolaakson uimahalli, Suomen ortodoksinen kirkkomuseo, Kuopio-halli, Hatsalan klassillinen koulu, Kuopion klassillinen lukio, Kuopion kasarmialue (valtakunnallisesti merkittävä RKY-kohde), entisen kasarmialueen päävartiossa toimiva Kuopion sotaveteraanimuseo, Sotkussa toimiva Tanssiteatteri Minimin ja suuremmassa, tiilisessä kasarmirakennuksessa nykyisin toimiva kansalaisopisto. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Kupsila

pienoiskuva|Eteläistä nyky-Kuptšinoa Kupsila () on historiallinen kaupunginosa ja nykyinen Frunzen piiriin kuuluva kunnallishallintoalue Pietarissa. Se rajoittuu pohjoisessa Sutelaan, idässä Obuhovoon, etelässä Suosaareen ja lännessä Moskovan piiriin. ==Maantiede== Kupsila sijaitsee Nevan länsipuolisella alankoalueella noin 10 kilometriä Pietarin ydinkeskustasta etelään. Alueen läpi virtaa Sutelanjoki, joka laskee Nevaan Sutelassa, Kupsilan pohjoispuolella. 1970-luvulla alkaneiden rakennustöiden yhteydessä Sutelanjoki siirrettiin virtaamaan Kupsilan kohdalla Sutelanjoen kanavaa pitkin, joka alkaa Kupsilan rautatieasemalta ja kulkee pitkin Pietari–Pauluskoi-radan vartta pohjoiseen aina Sutelaan asti. Alueen maaperä on savista ja paikoin soista. Tyypillistä kasvillisuutta ovat koivu- ja pihlajametsiköt. ==Historia== Kupsila oli alun perin kylä Sutelanjoen varrella nykyisen Ulitsa Tipanovan pohjoispuolella. Kylästä on ensimmäiset maininnat asiakirjoissa 1600-luvun alkupuolelta. Vuonna 1619 kylässä asui neljä verotettua, joista kolme oli ortodoksia inkerikkoja ja yksi puolalainen. Vuoteen 1643 mennessä talojen määrä oli kasvanut seitsemään. Uusia asukkaita muutti Tyröstä, Tuutarista ja Liissilästä. Ruptuurisodan (1656–1658) jälkeen talojen määrä putosi kolmeen, ja inkerikkoasutus alkoi väistyä suomalaisasutuksen tieltä. Ruotsin vallan päättyessä 1695 Kupsilassa oli neljä taloa. Vuodesta 1702 lähtien Kupsila on ollut osa Venäjää. 1800-luvulle tultaessa Kupsilan pohjoispuolelle Sutelanjoen varrelle oli syntynyt Rylejevon kylä, jonka kanssa Kupsila aikojen myötä kehittyi nykyiseksi Kupsilan kaupunginosaksi. Kupsilassa oli kivikirkko, jonka rakentamisen olivat rahoittaneet paikalliset talonpojat. Se sijaitsi nykyisen Kuptšinon metroaseman kohdalla, mutta se tuhottiin neuvostohallinnon alkuaikoina. Kupsilasta tuli 1930-luvulla osa Pietarin kaupunkia, silloista Leningradia. Alueella käynnistyi 1960-luvulla mittavia projekteja asuntojen rakentamiseksi kasvavalle Pietarin väestölle. ==Muuta== Venäjän presidentti Dmitri Medvedev kasvoi Kuptšinossa. Muita tunnettuja paikkakuntalaisia ovat muun muassa Grigori Perelman ja Viktor Tsoi. ==Lähteet== Luokka:Frunzen piiri Luokka:Pietarin historialliset kaupunginosat Luokka:Inkeri
Enkelin kosketus

Enkelin kosketus (Touched by an Angel) oli yhdysvaltalainen John Masiuksen ja Martha Williamsonin luoma draamasarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa CBS- kanavalla 21. syyskuuta 1994 – 27. huhtikuuta 2003. Sen tarinat perustuivat vahvasti kristillisiin arvoihin, joskaan varsinaisia viittauksia kristinuskoon ei ollut Jumalan nimen käyttöä lukuun ottamatta.McClure, Randall: Touched by an Angel , St. James Encyclopedia of Popular Culture, Gale 2000. Vaatii HighBeam-tilauksen. Sarjaa tehtiin kaikkiaan yhdeksän tuotantokautta ja 212 jaksoa. Enkelin kosketuksen päähenkilöt Monica, Tess ja Andrew ovat kolme enkeliä, jotka on lähetetty maahan kertomaan masentuneille ja vaikeuksissa oleville ihmisille, että Jumala rakastaa heitä eikä ole heitä unohtanut. Neljäs enkeli Gloria tuli mukaan seitsemännellä tuotantokaudella. Luvattu maa oli Enkelin kosketuksen spin-off-sarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa vuosina 1996–1999. Suomessa Enkelin kosketusta on esittänyt Yle TV2. == Näyttelijät == ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:1990-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:CBS:n televisio-ohjelmat
Haapaniemen voimalaitos

Haapaniemen voimalaitos on kaukolämpöä ja sähköä tuottava Kuopion Energian omistama lämpövoimalaitos Kuopion Haapaniemen kaupunginosassa. Voimala jakautuu kahteen yksikköön: Haapaniemi II ja III. Ensimmäinen yksikkö otettiin käyttöön 1972 ja se oli ensimmäinen jyrsinturvetta käyttävä lämmitysvoimala Suomessa. Vuonna 1982 otettiin käyttöön kakkosyksikkö. Voimalan kokonaissähköteho on noin 90 MW ja lämpöteho noin 205 MW. Laitokselle on rakennettu Haapaniemi I:n korvaava yksikkö, eli Haapaniemi III, joka otettiin virallisesti käyttöön vuoden 2013 alussa. Samalla ykkösyksikön höyryturbiini jäi lähinnä varakäyttöön ja niihin tilanteisiin, kun pitää tuottaa sähköä ilman lämpöä. Turpeen lisäksi voimalassa käytetään metsähaketta ja biokaasua. Kulutuksesta noin puolet on biopolttoainetta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuopion energia Luokka:Kuopion rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen voimalaitokset Luokka:Haapaniemi (Kuopio)
Hans Sachs

Hans Sachs (5. syyskuuta 1494 Nürnberg – 19. tammikuuta 1567 Nürnberg) oli saksalainen laulaja, runoilija ja näytelmäkirjailija. Hän on niin sanotun mestarilaulun kuuluisin nimi. Ennen mestarilaulajaksi ryhtymistä Sachs kävi lapsena kotikaupunkinsa latinakoulua ja oli sen jälkeen 15-vuotiaana suutarinopissa. Eri ammattikuntien piirissä hän tapasi runoilumestareita eli mestarilaulajia, joita oli erityisesti Mainzissa, Augsburgissa ja Nürnbergissä. Vuonna 1511 Sachs lähti opintomatkalle eri puolille Saksaa ja sai tuolloin mestarilaulun opetusta. Vuonna 1516 hän esiintyi ensi kerran yleisölle. Kotikaupungissaan hän toimi sittemmin suutarimestarina. Samalla hän oli tuottelias näytelmien, opetusrunojen ja lauselmarunojen kirjoittaja. Aiheet olivat antiikista ja maailmankirjallisuudesta, mutta tyyli oli karkeaa ja tuotosten rakenne usein heikko. Renessanssin ja barokin aikana Sachsin tuotanto painui unohduksiin, mutta romantiikan aikana hänet löydettiin uudelleen. Goethe yliarvioi hänen teostensa laadun. ==Tuotantoa== *yli 4 200 tunnettua mestarilaulua *yli sata näytelmää *1 800 lauselmarunoa (Spruchgedichte) ==Suomennettuja runoja== * Munkki ja varastettu kananpaisti, suom. Yrjö Jylhä, teoksessa Saksan kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Rafael Koskimies, Porvoo: WSOY, 1930 * Totuus, suom. Alpo Noponen, teoksessa Lausunto-ohjelmaa kaunoluvun opetusta ja esitystä varten, toim. Onni Savola, Porvoo: WSOY 1920 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Esittely Gutenberg- projektin sivuilla * Sachs, Hans, Tietosanakirja. Osa 8, palsta 482–483. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Nürnbergin historia Luokka:Vuonna 1494 syntyneet Luokka:Vuonna 1567 kuolleet
Sami Pihlström

Sami Johannes Pihlström (s. 27. joulukuuta 1969 Helsinki) on suomalainen filosofi. Pihlströmin erikoisalueita ovat muun muassa pragmatismi, realismin ongelma, etiikka, metafilosofia ja uskonnonfilosofia. Sami Pihlström on toiminut Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan uskonnonfilosofian professorina vuodesta 2014. Hän on myös teoreettisen filosofian dosentti Helsingin yliopistossa sekä filosofian dosentti Turun ja Itä-Suomen yliopistoissa. == Koulutus ja työura == Sami Pihlström opiskeli Helsingin yliopistossa teoreettista filosofiaa ja yleistä kirjallisuustiedettä. Hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1993; filosofian lisensiaatiksihän valmistui vuonna 1994 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1996. Hänen väitöskirjansa Structuring the world. The issue of realism and the nature of ontological problems in classical and contemporary pragmatism kuuluu pragmatismin alaan. Pihlström on toiminut työuransa aikana Helsingin yliopiston filosofian laitoksella tutkijana vuosina 1996–1998, Suomen Akatemian tutkijatohtorina vuosina 1999–2002 ja teoreettisen filosofian yliopistonlehtorina vuosina 2001–2005. Määräaikaisena filosofian professorina hän on toiminut Kuopion yliopistossa vuosina 1998–1999 ja Tampereen yliopistossa vuosina 2005–2007. Vakinaisena käytännöllisen filosofian professorina hän on työskennellyt Jyväskylän yliopistossa vuosina 2007–2009. Vuonna 2009 hän aloitti Helsingin yliopiston tutkijakollegiumin johtajana, jona hän toimi heinäkuun loppuun 2015. Pihlström on julkaissut runsaasti artikkeleita, omia teoksia ja toimituksia. Hän on kuulunut lukion filosofian oppikirjasarjojen Odysseia ja Minerva tekijäryhmiin. Pihlström on saanut Charles S. Peirce Societyn esseepalkinnon 1997, Odysseia-sarjasta Oy Edita Ab:n oppikirjapalkinnon 2000 sekä Suomen tietokirjailijat ry:n Oppikirjailijapalkinnon 2001. Hänet kutsuttiin Academia Europæan jäseneksi vuonna 2015. == Julkaisuja == === Teoksia === * * * * * * * * * * === Toimituksia === * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sami Pihlström – Helsinki Collegium for Advanced Studies. * Sami Pihlström - Tuhat- tutkimustietojärjestelmä * Belt, Jaakko: Pragmatisti sillanrakentajana – Sami Pihlströmin haastattelu Paatos 1/10 * Sihvola, Juha: Uskonnon karikoista mediafilosofian hehkuun. Helsingin Sanomat 30.6.2001. * Tukiainen, Arto: Realismin ongelma ja pragmatismi . Niin & näin 2/1997. === Artikkeleita verkossa === * Putnamin episteemisestä totuuskäsityksestä . Niin & näin 2/1994. * Tieteenfilosofian jättiläiset vastakkain . Niin & näin 3/1996. * Jaakko Hintikka, Ludwig Wittgenstein ja vuosisatamme filosofian kahtiajako . Niin & näin 3/1998. * Kun eurooppalainen filosofia amerikkalaistui . Niin & näin 2/1999. * * Tiede ja edistyksen myytti . Tieteessä tapahtuu 1/2005. (PDF) * Fysikalismin sokea piste . Tieteessä tapahtuu 2/2006. (PDF) Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Pragmatistit Luokka:Suomalaiset filosofit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Academia Europæan jäsenet