Hiekkaharjun vanha vesitorni

Hiekkaharjun vanha vesitorni, jota kutsuttiin myös Tikkurilan vesitorniksi, sijaitsi Vantaan Simonkylässä. Vuonna 1962 rakennettua yksijalkaista vesitornia laajennettiin vuonna 1980 valmistuneella, elementtirakenteisella ympyrärenkaan muotoisella osalla, joka oli kahdeksan jalan varassa. Torni korvattiin Talvikkitien toiselle puolelle rakennetulla sienenmuotoisella uudella tornilla, joka otettiin vedenjakelukäyttöön 27. toukokuuta 2021. Uuden tornin käyttöönoton myötä vanha torni poistui vesihuoltokäytöstä ja tyhjennettiin vedestä lopullisesti. Purkutyöt alkoivat vuoden 2022 alussa, ja urakka kesti noin vuoden. Tontti muutettiin asuinkerrostaloille sopivaksi. == Rakenne == Torni oli poikkeuksellisen muotoinen, mikä johtui siitä, että se oli rakennettu kahdessa eri vaiheessa. Vesitornin ensimmäinen osa, kapea ja korkea yksijalkainen torni, valmistui vuonna 1962. Kaupunki halusi laajentaa vesitornia ja kuitenkin säilyttää vanhan. Hanke tornin laajentamiseksi aloitettiin vuonna 1975, ja rakennustyöt alkoivat seuraavana vuonna. Urakkakilpailun kautta valituksi tuli Matti Ollilan suunnittelema täysin elementtirakenteinen vesitorni, jonka rakentamisvaiheessa vanhaa tornia käytettiin tukena. Uuden osan säiliö tehtiin ympyränrenkaan muotoiseksi. Vesitornin kahdeksan 40 metriäAsola 2003, s. 134. korkeaa pilaria oli tehty viisikulmion muotoisista rengaselementeistä. Säiliöosan seinien vetotangot olivat osa tornin ulkoista ilmettä. Säiliön pilarit, seinät sekä pohjan ja katon renkaanmuotoiset palkit olivat jännitettyjä rakenteita. Torniin laskettiin vesi jo kesällä 1976, mutta koekäytön aikana huomattiin ongelmia, kuten vuotoja ja viallisia vetotankoja, jotka viivästyttivät valmistumista. Laajennettu vesitorni valmistui lopulta vuonna 1980. Säiliö oli vuorattu tiiviillä muovikalvolla vedenpitävyyden varmistamiseksi.Asola 2003, s. 133. Uusi torni oli valmistuessaan Suomen suurin elementtirakenteinen vesitorni. Korkeutta sillä oli yli 50 metriä. Se oli Roihuvuoren ja Myllypuron tornien ohella pääkaupunkiseudun korkeimpia. Vesitornien yhteistilavuus oli , joista oli vanhassa tornissa. ==Purkaminen== Vantaan kaupunki myönsi vesitornille purkuluvan joulukuussa 2018. Vesitornin omistajan Helsingin seudun ympäristöpalvelujen (HSY) hallitus valitsi marraskuussa 2021 purku-urakan suorittajaksi ja alueen ennallistajaksi Fortum Waste Solutions Oy:n. Se oli toinen niistä kahdesta yrityksestä, jotka jättivät tarjouksen määräaikaan mennessä. Urakan veroton hinta oli enintään 5,9 miljoonaa euroa, ja sopimuksen allekirjoituksen jälkeen alkoivat valmistelevat työt eli alueen aitaaminen, suojaavien telineiden kokoaminen ja koko rakennelman huputtaminen suojakankaalla. Valmistelevien töiden arvioitiin kestävän 2–4 kuukautta. Työmaa-aitojen pystytys alkoi tammikuun puolivälissä 2022 ja varsinaisen purkutyön arvioitiin alkavan kesäkuussa 2022. Vesitorni pyrittiin purkamaan mahdollisimman turvallisesti, sillä sen lähellä oli rakennuksia ja katuja. Purkaminen aloitettiin ylhäältä ja siinä edetään alaspäin siten, että ensin kohteena oli elementtirakenteinen ulompi osa ja viimeksi tornin paikalla valettu keskiosa. HSY:n kaupungin kanssa tekemä vesitornin tontin vuokrasopimus päättyi purkutöiden ja ennallistamisen jälkeen. Purkamisen aloitusta viivästyttivät turvallisuussyyt, sillä tämä oli ensimmäinen keskellä asutusta sijaitsevan tämänlaisen vesitornin purkuhanke Suomessa. Alkuperäisiä suunnitelmia muutettiin, jotta vanha torni tukeutuisi paremmin tukirakenteisiin, ja myös nostolaitteiden kiinnitystä päivitettiin. Purkutyöt aloitettiin irrottamalla laajennusosan betoniset seinä- ja kattoelementit ja nostamalla ne maanpinnalle. Raskaimmat seinäelementit painoivat 16 tonnia ja kattoelementit 12 tonnia. Tornissa oli 64 kattoelementtiä sekä 96 ulko- ja sisäseinäelementtiä. Jokainen elementti irrotettiin yksitellen, nostettiin ylös ja laskettiin maanpinnalle. Työn arvioitu kesto oli kuukausia. Sitten pilkotaan paikallavaletut tornin osat palasiksi muutaman viikon kestävänä työjaksona. Aloituksen viivästymisestä huolimatta purku-urakan arvioitiin kesän 2022 lopulla valmistuvan määräaikaan mennessä. Varsinainen purkutyö aloitettiin pari kuukautta myöhässä 16. syyskuuta 2022. Vesitornia pilkkomassa oli työnjohdon lisäksi nosturinkuljettaja ja 3–4 työntekijää, jotka leikkasivat elementtejä irti timanttisahalla. Alun opettelun jälkeen he pystyivät siirtämään maanpinnalle muutaman elementin päivässä. Maassa elementit leikattiin osiin poiskuljetuksen helpottamiseksi. Yhdestä elementistä saatiin kaksi kuorma-autollista betonikappaleita, jotka vietiin murskattaviksi. Murske käytettiin tienpohjien täytteeksi. Melkein koko torni kelpasi kierrätykseen. Tammikuun puolivälissä 2023 ulomman säiliöosan elementit oli viety pois, mutta työ oli yli kuukauden aikataulusta jäljessä. Elementit oli saatu ehjinä alas, eikä työmaalla ollut sattunut yhtään tapaturmaa. Myöskin valituksia ja palautetta oli saatu hyvin niukasti, eikä työmaan liikenne ollut häirinnyt ketään. Purkamatta oli vielä tornin jalat ja paikallavaluna tehty sisempi säiliö. Purku-urakan oli tarkoitus päättyä maaliskuussa 2023, mutta urakoitsija pyysi lopulta Vantaan kaupungilta lisäaikaa työmaa-alueelle ja liikennejärjestelyille. Uusi tavoite oli suorittaa purku huhtikuun loppuun mennessä ja sen jälkeen siivota ja siistiä alue muutamassa viikossa. Sen jälkeen vastuu tontista siirtyi Vantaan kaupungille, jolla oli sille jo suunnitelmia: tontille oli suunniteltu asumista ja liiketiloja. Asemakaavan muutoksen uskottiin tapahtuvan vuosien 2023–2024 tienoilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vantaan entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Vantaan vesitornit Luokka:Simonkylä Luokka:Betoniarkkitehtuuri