EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gladys West

Gladys West (alk. Gladys Mae Brown, s. 27. lokakuuta 1930 Sutherland, Virginia) on yhdysvaltalainen matemaatikko, joka tunnetaan osallisuudestaan maailmanlaajuisen paikallistamisjärjestelmän GPS:n kehittämisessä. Tummaihoista ja naispuolista Westiä on kutsuttu yhdeksi historian ”piilotetuista hahmoista”, joiden panos tieteelle on jäänyt merkittävyydestään huolimatta vähälle huomiolle etnisyyden tai sukupuolen takia. == Elämäkerta == Gladys Mae Brown syntyi Virginian maaseudulla, missä hänen vanhempansa omistivat pienen maatilan. Nuorena hän käytti suuren osan vapaa-ajastaan sadonkorjuussa ja muissa maatilan töissä, ammatissa, jossa hän tiesi hänen monien ikätovereidensa jatkavan aikuisikään asti. Tuohon aikaan ainoat selkeät vaihtoehdot nuoren mustan tytön tulevaisuudelle olivat joko jatkaa maanviljelyä tai siirtyä työskentelemään tupakanjalostuslaitoksessa, mutta oppimiskykynsä ansiosta Westillä oli mahdollisuus päästä pidemmälle. Hän suoritti matematiikan tutkinnon Virginia State Collegessa (nyk. Virginia State University) vuonna 1952 ja valmistui maisteriksi vuonna 1955. Vuonna 1956 Gladys palkattiin matemaatikoksi U.S. Naval Proving Groundiin, aselaboratorioon Dahlgrenissa, Virginiassa, vasta neljäntenä mustana työntekijänä. Hänen kykyään ratkaista monimutkaisia matemaattisia yhtälöitä käsin ihailtiin, mutta hän siirtyi ohjelmoimaan tietokoneita tekemään sen puolestaan. Vuonna 1973 West suoritti myös toisen maisterin tutkinnon, tällä kertaa julkishallinnosta Oklahoman yliopistosta. Vuonna 1978 West nimitettiin projektipäälliköksi Seasatiin, ja hänen työstään tuli Geosat, satelliitti, joka on ohjelmoitu luomaan tietokonemalleja maan pinnasta. Opettamalla tietokoneen ottamaan huomioon painovoiman, vuoroveden ja muut maan pinnalla vaikuttavat voimat West ja hänen työryhmänsä loivat ohjelman, joka pystyi laskemaan tarkasti satelliittien kiertoradat. Laskelmien avulla voitiin määrittää maan tarkan muodon malli, jota kutsutaan geoidiksi. Juuri tämän mallin ja myöhempien päivitysten avulla GPS-järjestelmä kykenee tekemään tarkkoja laskelmia mistä tahansa paikasta maapallolla. West jäi eläkkeellä 68-vuotiaana vuonna 1998 mutta jatkoi opintojaan vielä tämänkin jälkeen: toivuttuaan aivohalvauksesta hän suoritti tohtorin tutkinnon julkishallinnosta ja poliittisista asioista Virginia Polytechnic Institutesta vuonna 2000 70-vuotiaana. Westin merkitys GPS:n kehittämisessä tunnustettiin virallisesti vasta vuonna 2018, ja samana vuonna hänet valittiin ilmavoimien avaruus- ja ohjuspioneerien Hall of Fameen. Westin puoliso vuodesta 1957 eteenpäin on ollut hänen työtoverinsa Ira V. West, jonka kanssa hänellä on kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset matemaatikot Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomitube

Suomitube on kuusiosainen suomalainen dokumenttisarja, joka kertoo suomalaisesta YouTube-kulttuurista. Sarjassa haastatellaan useita suomalaisen YouTuben-tekijöitä, kuten Mikael Kosolaa (Niilo22), Sonja Hämäläistä (Soikku), Juuso Karikuusta (Herbalisti), Konsta Saajantoa (HurHur), Veronica Verhoa (Mariieveronica) ja Pinja Sanaksenahoa (Pinkku Pinsku). Sarjan kuusi jaksoa julkaistiin Yle Areenassa helmikuussa 2023Sarjan jaksot Yle Areenassa. Sarja esitetään Yle TV2:lla maaliskuussa 2023. == Lähteet == Luokka:Youtube Suomessa Luokka:Yle Areena -alkuperäissarjat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat Luokka:2020-luvun suomalaiset dokumenttiohjelmat
Laagendalsposten

Laagendalsposten on vuonna 1903 perustettu norjalainen sanomalehti, jonka kotikunta on Kongsberg. Se ilmestyy neljästi viikossa ja kuuluu Amedia- konserniin. Vuodesta 1991 se on ollut tabloid-kokoinen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Kongsberg
Turkin presidentinvaalit 2023

Turkin vuoden 2023 presidentinvaalien ensimmäinen kierros pidettiin 14. toukokuuta samanaikaisesti parlamenttivaalien kanssa ja toinen kierros 28. toukokuuta. Presidentinvaalit voitti istuva presidentti Recep Tayyip Erdoğan.Riemuitsevat Erdoğanin kannattajat täyttivät Ankaran kadut == Tausta == Recep Tayyip Erdoğan on toiminut presidenttinä vuodesta 2014 lähtien. Virkakausiensa aikana hän on muuttanut lähinnä seremoniallisen presidentin roolin vahvaksi instituutioksi muun muassa lakkauttamalla pääministerin viran, jossa Erdoğan oli aiemmin toiminut. Suurimmat muutokset presidentin valtaoikeuksiin tehtiin vuonna 2017 järjestetyn kansanäänestyksen tuloksena, jonka Erdoğan voitti juuri ja juuri. Viimeisimmät presidentinvaalit maassa pidettiin vuonna 2018, jolloin Erdoğan voitti saatuaan 52,5 prosenttia annetuista äänistä. Vaaleja kuitenkin kritisoitiin siitä, että maan media on taivutettu vallassa olevan AKP-puolueen tahtoon, minkä seurauksena äänestäjillä ei katsottu olevan mahdollisuutta tehdä harkittua päätöstä. Vaalit oli alun perin tarkoitus pitää kesäkuussa, mutta Erdoğan ilmoitti aikaistavansa niitä kuukaudella. Presidentinvaalien ensimmäinen kierros pidettiin 14. toukokuuta, ja koska kukaan ehdokkaista ei saanut yli puolta äänistä, toinen kierros järjestettiin 28. toukokuuta. Politiikantutkijat pitivät mahdollisena, ettei Erdoğan hyväksy vaalien tulosta, mikäli hän ei voittaisi vaaleja. == Ehdokasasettelu == Presidentinvaalit järjestetään viiden vuoden välein. Turkin perustuslain mukaan presidentiksi voidaan valita 40 vuotta täyttänyt Turkin kansalainen, joka on suorittanut korkeakoulututkinnon ja joka on vaalikelpoinen parlamenttivaaleissa. Ehdokkaiksi ilmoittautuneet: Nimi Puolue Lähde Recep Tayyip Erdoğan AKP Kemal Kılıçdaroğlu CHP Muharrem İnce Memleket Sinan Oğan sit. İnce ilmoitti vain kolme päivää ennen vaalipäivää lopettavansa kampanjoinnin ja vetäytyvänsä kisasta. == Mielipidemittaukset == == Tulokset == Enismmäisellä kierroksella istuva presidentti Erdoğan sai eniten ääniä, muttei kuitenkaan vaadittavaa yli 50 %. Hän eteni toiselle kierrokselle yhdessä Kemal Kılıçdaroğlun kanssa. Ehdokas I kierros II kierros Ääniä Osuus äänistä (%) Ääniä Osuus äänistä (%) Recep Tayyip Erdoğan 26 860 102 49,24 27 725 131 52,16 Kemal Kılıçdaroğlu 23 873 749 45,07 25 432 951 47,84 Sinan Oğan 2 796 613 5,28 karsiutuivat Muharrem İnce 216 470 0,41 Hyväksyttyjä ääniä 52 993 683 53 158 082 Tyhjiä/ hylättyjä ääniä 1 020 749 Ääniä yhteensä 53 972 934 53 841 229 Rekistereöityneitä äänestäjiä 60 721 745 Lähteet: == Katso myös == *Turkin parlamenttivaalit 2023 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 vaalit 2023
Julie Yu-Wen Chen

Julie Yu-Wen Chen () on taiwanilainen yhteiskuntatieteilijä, joka on toiminut Kiinan tutkimuksen professorina Helsingin yliopistossa vuodesta 2016 lähtien.Timo Paukku: Helsingin yliopiston ensimmäinen Kiinan-tutkimuksen professori on jättivaltion vähemmistöjen tuntija, Helsingin Sanomat, 8.4.2016, viitattu 13.3.2023. Chenin erityisosaamiseen kuuluvat Kiinan pehmeä valta, Vyö ja tie -hanke sekä Kiinan poliittinen ja taloudellinen toiminta entisissä Neuvostoliiton maissa, Afrikassa ja Pohjoismaissa. Aiemmin hän on tutkinut myös manner-Kiinan vähemmistöjä ja Kiinan internetiä. Chen valmistui kandidaatiksi kansainvälisen politiikan oppiaineessa Taiwanin kansallisessa yliopistossa vuonna 2002 ja maisteriksi samassa oppiaineessa Leidenin yliopistossa Alankomaissa vuonna 2006. Hän väitteli tohtoriksi politiikan tutkimuksen oppiaineessa Konstanzin yliopistossa Saksassa vuonna 2009. Hän toimi apulaisprofessorina Academia Sinicassa Taiwanissa vuosina 2011–2012 ja University College Corkissa Irlannissa vuosina 2012–2014, dosenttina Nazarbajevin yliopistossa Kazakstanissa vuosina 2014–2015 ja vierailevana Aasian tutkimuksen professorina Palackýn yliopistossa Tšekissä vuosina 2015–2021.Julie Yu-Wen Chen, Helsingin yliopiston tutkimusportaali, viitattu 13.3.2023. Chen on Helsingin yliopiston ensimmäinen Kiinan tutkimuksen professori. Hän on toiminut myös sittemmin lakkautetun Helsingin yliopiston Konfutse-instituutin johtajana.Mari Manninen: Helsingin Konfutse-instituutin johtaja pitää Kiinaan erikoistunutta laitostaan taakkana kaikille, Helsingin Sanomat, 28.8.2019, viitattu 13.3.2023. Chen on juontanut useita jaksoja Kiinan tutkimuksen uusia kirjoja käsittelevää New Books Network -podcastia. == Julkaisut == * Yu-Wen Chen: The Tug-of-War over Taiwan in the US: A Case Study of the Formosan Association for Public Affairs. VDM Verlag Dr. Müller, 2008. * Yu-Wen Chen: Transnational Cooperation of Ethnopolitical Mobilization: A Survey Analysis of European Ethnopolitical Groups (väitöskirja). Peter Lang, 2009. * Chih-yu Shih ja Yu-Wen Chen (toim.): Tibetan Studies in Comparative Perspective. Routledge, 2012. * Yu-Wen Chen: The Uyghur Lobby: Global Networks, Coalitions and Strategies of the World Uyghur Congress. Routledge, 2014. * Yu-Wen Chen ja Chih-yu Shih (toim.): Borderland Politics in Northern India. Routledge, 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Julie Yu-Wen Chen ORCID:ssa * Julie Yu-Wen Chen Scopuksessa Luokka:Taiwanilaiset professorit luokka:Helsingin yliopiston professorit luokka:Syntymävuosi puuttuu luokka:Elävät henkilöt
Riikka Rossi

Riikka Johanna Rossi (s. 1978)Rossi, Riikka, 1978–, Finto, viitattu 13.3.2023. on suomalainen kirjallisuustieteilijä, joka on toiminut kotimaisen kirjallisuuden professorina Helsingin yliopistossa vuodesta 2022 lähtien.Arla Kanerva: Helsingin yliopiston professorikato hellittää: Riikka Rossi valittiin kotimaisen kirjallisuuden professoriksi, Helsingin Sanomat, 25.11.2021, viitattu 13.3.2023. Rossi väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2007.Sanna Kangasniemi: Nuori optimisti ja synkkä kirjallisuus, Helsingin Sanomat, 26.1.2007, viitattu 13.3.2023. Hän on julkaissut tutkimuksia naturalistisesta, realistisesta, primitivistisestä ja dekadentista kirjallisuudesta sekä tunteista kirjallisuudessa.Riikka Rossi, Helsingin yliopiston tutkimusportaali, viitattu 13.3.2023. "Riikka Rossi’s research centers on historical period-styles of Finnish literature, and more recently on literature and emotions from an interdisciplinary perspective. She has published extensively on history and theory of literary naturalism, realism and primitivism, and studied the literature of Decadence in relation to naturalism and early modernism." == Julkaisut == * Riikka Rossi: Le Naturalisme finlandais: une conception entropique du quotidien (väitöskirja). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. * Riikka Rossi ja Katja Seutu (toim.): Nostalgia: kirjoituksia kaipuusta, ikävästä ja muistista. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. * Riikka Rossi: Särkyvä arki: naturalismin juuret suomalaisessa kirjallisuudessa. Gaudeamus, 2009. * Jyrki Nummi, Riikka Rossi ja Saija Isomaa (toim.): Pariisista Iisalmeen: Kansainvälinen ja kansallinen Juhani Aho. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2011. * Saija Isomaa, Sari Kivistö, Pirjo Lyytikäinen, Sanna Nyqvist, Merja Polvinen ja Riikka Rossi (toim.): Rethinking Mimesis: Concepts and Practices of Literary Representation. Cambridge Scholars Publishing, 2012. * Carolyn Snipes-Hoyt, Marie-Sophie Armstrong ja Riikka Rossi (toim.): Re-Reading Zola and Worldwide Naturalism: Miscellanies in Honour of Anna Gural-Migdal. Cambridge Scholars Publishing, 2013. * Riikka Rossi ja Saija Isomaa (toim.): Kirjallisuuden naiset: Naisten esityksiä 1840-luvulta 2000-luvulle. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2013. * Riikka Rossi: Alkukantaisuus ja tunteet: Primitivismi 1900-luvun alun suomalaisessa kirjallisuudessa. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2020. * Elise Nykänen ja Riikka Rossi (toim.): Suomalaiset ahdistukset: Kansallinen omakuva ja kielteiset tunteet. Helsingin yliopisto, 2020. https://urn.fi/URN:NBN:fi:tuni-202202212067 * Pirjo Lyytikäinen, Riikka Rossi, Viola Parente-Čapková ja Mirjam Hinrikus (toim.): Nordic Literature of Decadence. Routledge, 2020. == Lähteet == luokka:Suomalaiset kirjallisuustieteilijät luokka:Suomalaiset professorit luokka:Helsingin yliopiston professorit luokka:Vuonna 1978 syntyneet luokka:Elävät henkilöt
Norjan kansallisteatteri

Norjan kansallisteatteri eli Nationaltheatret on Oslossa sijaitseva teatteri ja yksi Norjan kolmesta kansallisesta teatterista Det Norske Teatretin ja bergeniläisen Den Nationale Scenen ohella. Arkkitehti Henrik Bullin suunnittelema Kansallisteatteri avattiin vuonna 1899 ja sen ensimmäisenä johtajana toimi Bjørn Bjørnson. Nykyinen johtaja on Kristian Seltun. ==Historia== Vuoteen 1927 saakka teatteri toimi yksityisesti ilman minkäänlaista valtion tukea. Seuraavalla vuosikymmenellä valtion tuki kasvoi ja sen hallintoelimiin alkoi tulla julkisen vallan edustajia. Vuoteen 1975 mennessä teatterista oli tullut täysin valtion ja Oslon kaupungin rahoittama, sittemmin vastuu on siirtynyt kokonaan valtiolle. ==Patsaita== Ibsen sculpture Nationaltheatret.jpg|Henrik Ibsen (Stephan Sinding, 1899) Statue Bjørnson Nationaltheatret.jpg|Bjørnstjerne Bjørnson (Stephan Sinding, 1899) ==Johtajat== * 1899–1907 – Bjørn Bjørnson * 1908–1911 – Vilhelm Krag * 1911–1923 – Halfdan Christensen * 1923–1927 – Bjørn Bjørnson * 1928–1930 – Einar Skavlan * 1930–1933 – Halfdan Christensen * 1933–1934 – Anton Rønneberg * 1934–1935 – Johan Henrik Wiers-Jenssen * 1935–1941 – Axel Otto Normann * 1941–1945 – Gustav Berg-Jæger * 1945–1946 – Axel Otto Normann * 1946–1960 – Knut Hergel * 1960–1961 – Carl Fredrik Engelstad * 1961–1967 – Erik Kristen- Johanssen * 1967–1978 – Arild Brinchmann * 1978–1986 – Toralv Maurstad * 1986–1987 – Kjetil Bang-Hansen * 1988–1989 – Ellen Horn, Ole-Jørgen Nilsen ja Sverre Rødahl * 1990–1992 – Stein Winge * 1992–2000 – Ellen Horn * 2000–2008 – Eirik Stubø * 2009–2020 – Hanne Tømta * 2021– Kristian Seltun ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Oslon teatterit
Hauschka

Volker Bertelmann (s. 1966),Harri Uusitorppa: Hauschka ei soita huvittaakseen, Helsingin Sanomat, 14.11.2014, viitattu 13.3.2023. taiteilijanimeltään Hauschka, on saksalainen säveltäjä ja pianisti. Hänet tunnetaan elokuva- ja televisiomusiikin säveltäjänä sekä preparoidun pianon soittajana. Hauschka voitti parhaan musiikin Oscarin ja parhaan musiikin Baftan elokuvasta Länsirintamalta ei mitään uutta (2022).The 95th Academy Awards | 2023, Oscars.org, viitattu 13.3.2023.2023 EE BAFTA Film Awards: The Winners, Bafta, viitattu 13.3.2023. Hän sävelsi myös musiikin suomalaiseen tieteiselokuvaan Veden vartija (2022). == Sävellykset == === Elokuvamusiikki === Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi 2012 Glück Glück 2014 Praia do Futuro Praia do Futuro 2015 The Boy The Boy 2016 In Dubious Battle In Dubious Battle 2016 Lion Lion 2017 AlphaGo AlphaGo 2017 The Current War The Current War 2018 Adrift Adrift 2018 Hotel Mumbai Hotel Mumbai 2018 Ashes in the Snow Ashes in the Snow 2019 The Art of Racing in the Rain The Art of Racing in the Rain 2019 Maryam The Perfect Candidate 2019 Gut gegen Nordwind Gut gegen Nordwind 2019 Cunningham Cunningham 2019 Als Hitler das rosa Kaninchen stahl Als Hitler das rosa Kaninchen stahl 2020 Downhill Downhill 2020 The Old Guard The Old Guard 2020 Kesämaa Summerland 2020 Ammonite Ammonite 2021 Stowaway Stowaway 2022 Against the Ice Against the Ice 2022 Länsirintamalta ei mitään uutta Im Westen nichts Neues 2022 Veden vartija Veden vartija === Televisiomusiikki === Vuodet Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi 2017 Gunpowder Gunpowder 2018 Patrick Melrose Patrick Melrose 2019 Ruusun nimi The Name of the Rose 2019 Dublin Murders – tappaja Dublinissa Dublin Murders 2019 A Christmas Carol A Christmas Carol 2020–2021 Your Honor You Honor 2022 Barbaarit Barbarians == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Virallinen YouTube-kanava * * luokka:Saksalaiset elokuvasäveltäjät luokka:Saksalaiset pianistit luokka:Vuonna 1966 syntyneet luokka:Elävät henkilöt
Viktor Leonard Heinänen

Viktor Leonard Heinänen (14. syyskuuta 1893 Helsinki – 16. kesäkuuta 1962 Lahti) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja metsätalouden asiantuntija, joka sai ylimetsänhoitajan ja metsäneuvoksen arvonimet. Viitattu 13.3.2023. ==Henkilöhistoria== Viktor Leonard eli "Lenna" Heinäsen vanhemmat olivat tehtailija Viktor Heinänen ja Amanda Nurminen ja puolisot 1923–1944 kassanhoitaja Aili Signe Lehto ja vuodesta 1950 sairaanhoitaja Siviä Winberg. Heinänen tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1912 ja opiskeli luonnontieteitä 1912–1915, mutta kävi Hyytiälän metsäopiston 1916 ja valmistui Helsingin yliopistosta metsänhoitajaksi 1918. Hän oli Metsähallituksen metsäkonduktööri, avustava metsänhoitaja virkataloilla ja virastossa ja Iisalmen hoitoalueessa 1918–1919, Helsingin yliopiston metsänarvioimisen vt. assistentti 1919–1920, Itä-Hämeen maanviljelysseuran metsätalouskonsulentti Lahdessa 1920–1928 ja Itä-Hämeen metsänhoitolautakunnan metsänhoitaja ja päämetsänhoitaja 1929–1959. Heinänen oli myös Itä-Hämeen hankintapiirin päällikkö 1945–1947 ja hänellä oli useita metsäalan ja muita luottamustehtäviä. Hän harrasti hyönteisten tutkimista ja laati 1947 julkaisun Lahden seudun suurperhosfaunasta. Ylimetsänhoitajan arvonimen Heinänen sai 1950 ja metsäneuvoksen arvonimen 1957. ==Julkaisuja== * Kertomus Itä-Hämeen metsänhoitolautakunnan toiminnasta vuonna 1938 sekä 10-vuotiskautena 1929–1938, 1939 * Havaintoja Lahden seudun suurperhosfaunasta, 1947 * Kertomus Itä-Hämeen metsänhoitolautakunnan toiminnasta 20-vuotiskautena 1929–1948, 1949. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
2,3-dikloorifenyylipiperatsiini

2,3-dikloorifenyylipiperatsiini (2,3-dichlorophenylpiperazine, 2,3-DCPP tai DCPP) on fenyylipiperatsiinien ryhmään kuuluva kemiallinen yhdiste. Se on aripipratsolin synteettinen esiaste ja yksi sen aineenvaihduntatuotteista. On epäselvää onko 2,3-DCPP lääketieteellinen serotoniiniagonisti kuin sen läheinen yhdiste 3-kloorifenyylipiperatsiini (mCPP), joskin sen on näytetty toteen olevan D2- ja D3- dopamiinireseptorien osittaisagonisti. ==Isomeerit== 3,4-dikloorifenyylipiperatsiini (3,4-dichlorophenylpiperazine eli 3,4-DCPP. CAS 57260-67-0) tunnetaan myös, se on serotoniinin takaisinoton välityksellä serotoniinia vapauttava aine, ja β1-adrenergisen reseptorin salpaaja, joskin verrattain heikolla affiniteetilla kumpaakin. ==Liitännäisiä yhdisteitä ja johdannaisia== * aripipratsoli, psyykenlääke * karipratsiini, psyykenlääke * brekspipratsoli, psyykenlääke ==Ulkoiset linkit== * Lisää sisältöä aiheesta Wikimedia Commonsissa *
Vilhelm Bjerke Petersen

Vilhelm Bjerke Petersen (24. joulukuuta 1909 Frederiksberg, Tanska – 13. syyskuuta 1957 Halmstad, Ruotsi) oli tanskalainen taidemaalari ja taideteoreetikko. Bjerke Petersen syntyi Frederiksbergissä. 20-vuotiaana hän lähti opiskelemaan tunnettuun ja kokeelliseen Bauhaus-kouluun Saksan Dessauhun ja toi sieltä Tanskaan uusia ajatuksia modernista maalaamisesta. Vuosina 1931–1933 Bjerke Petersen maalasi abstrakteja kylä- ja maisemamaalauksia, joissa kaikki oli pelkistetty geometrisiin muotoihin. Vuosina 1933–1934 Bjerke Petersen perusti yhdessä Ejler Billen, Richard Mortensenin, Sonja Ferlovin ja Henry Heerupin kanssa taiteilijaryhmän nimeltä Linien. Ryhmällä oli merkittävä vaikutus Tanskan taidehistoriaan, ja Bjerke Petersenistä tuli jo 24-vuotiaana yksi tanskalaisen avantgardetaiteen päätekijöistä. Linien-ryhmän taiteilijat yhdistelivät töissään abstrakteja elementtejä, kuten muotoja, värejä ja linjoja, sekä surrealismia antaen kuvan kaikille kohteille symbolisia merkityksiä. Tuona aikana Bjerke Petersenin töissä olikin paljon ympyröitä, kolmioita ja muita symboleita niin, että teokset näyttivät hieman kuin palapeleiltä. Vuonna 1934 Bjerke Petersen kirjoitti kirjan Surrealismen, jonka myötä tanskalainen surrealismitaiteen kenttä jakautui pysyvästi. Sittemmin Bjerke Petersen jätti Linien-ryhmän ja hänen maalauksensa muuttuivat abstraktien symbolien palapeleistä Salvador Dalin teosten inspiroimiin, unenomaista surrealismia sisältäviin töihin. Bjerke Petersenin töitä oli esillä merkittävissä kansainvälisissä surrealismitaiteen näyttelyissä, ja hän myös toi ulkomaista avantgardetaidetta nähtäville Kööpenhaminaan. Vuonna 1944 Bjerke Petersen muutti Ruotsiin. Vuosina 1946–1947 hän oleskeli New Yorkissa, mutta palasi Ruotsiin, jossa hän eli kuolemaansa 1957 saakka. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset taiteilijat Luokka:Surrealistit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Luettelo Huittisten kaupunginvaltuutetuista

Tämä luettelo Huittisten kaupunginvaltuutetuista sisältää Huittisten entisiä ja nykyisiä kaupunginvaltuutettuja. Luettelo on järjestetty valtuustoryhmittäin. == Huittisten parhaaksi == * Anitta Routakangas * Mika Stenfors == Kansallinen Kokoomus == * Raimo Ali-Raatikainen * Joni Haapala * Katja Haavisto * Salla Hahko * Jouni Isotalo * Maria Kankaanranta * Jani Kiuru * Väinö Kivi * Outi Kontio * Raija Kulonen * Kaisa Lehtonen * Lasse Luoto * Jari Maine * Timo Mattila * Raine Mäkelä * Juhani Norri * Henna Stenfors * Mika Stenfors→hupa * Aino Tammi * Tuomas Toivola * Anni Tormas * Jukka Tuori * Tinja Tähtinen == Perussuomalaiset == * Matti Forsman * Antti Heikkilä * Niina Immonen * Jouko Lindstedt * Marja-Riitta Partanen * Marko Peltonen * Ilkka Riuttamäki * Simo Riuttamäki * Antti Suomela * Arto Viitanen * Susanna Visuri == Suomalainen puolue == * Iida Vemmelpuu == Suomen Keskusta / Maalaisliitto == * Heikki Aaltonen * Hannu Haapasalo * Sari Harakka * Matti Harjunmaa * Ilpo Hosike * Tero Hosike * Aimo Hurri * Joonas Immonen * Kalle Kirra * Kari Kojo * Urho Kojo * Vesa Kollin * Aulikki Kuisma * Jouko Kuusisto * Esa Laamanen * Aimo Lepistö * Helena Manninen * Arto Metsämäki * Teuvo Musakka * Teuvo Naatula * Pertti Nurminen * Virpi Ojala * Soili Pasti * Seppo Peltola * Leila Peltomäki * Asko Ritakallio * Sauli Savolainen * Satu Törmä * Helena Vasamaa * Heikki Virtanen * Martin Ylikännö == Suomen Kristillisdemokraatit == * Elias Rantanen * Veikko Rantanen == Suomen Sosiaalidemokraattinen Puolue == * Aila Hänninen * Joni Immonen * Aarno Korpela * Lauri Lehtinen * Katja Leino- Murtojärvi * Juhani Mäkelä * Ashton Peasley * Maarit Säilä * Pekka Tatti * Maritta Tuominen * Pertti Varjokumpu * Ida Välimaa == Suomen Työväen ja pienviljelijäin vaaliliitto == * Svantte Vuorio == Vasemmistoliitto == * Pekka Kankaanpää * Mikko Kaunisto * Heikki Ketonen * Jukka Kivimäki * Reijo Lintunen * Jari Mäenpää * Kimmo Rantala * Sisko Sarjomaa * Harri Syrjälä * Veijo Vigren * Tapio Ylinen == Vihreä liitto == * Simo Laitila * Ida Välimaa == Lähteet == * Luokka:Luettelot suomalaisista poliitikoista
Alaviitti (täsmennyssivu)

Alaviitti tulee arabiankielisestä sanasta , joka tarkoittaa ”Alin seuraajaa”.Robinson, 2011, s. 97 Kyseessä on profeetta Muhammedin serkku, ottopoika, vävy ja neljäs kalifi Ali ibn Abi Talib. Alaviitti voi tarkoittaa seuraavia asioita: *Alaviitit, uskonnollinen suuntaus, jonka tärkeimmät alueet ovat Syyrian Välimeren-rannikolla sekä Libanonin rajan läheisyydessä kuten Damaskoksessa. Alaviitit luokitellaan usein šiialaisuuden haaraksi, vaikka sen opit poikkeavat šiialaisuuden päävirtauksista. * Alaviitti-dynastia, Marokossa 1600-luvulta lähtien hallinnut sunnalainen beduiinidynastia, joka katsoo polveutuvansa Muhammedista tämän tyttären Fatiman ja Muhammedin vävyn Alin kautta.Robinson 2011, s. 92, 97 ==Katso myös== * Aleviitit, (), Sanan 'alawi turkkilainen muoto on alewi. Aleviitit on šiialainen suuntaus lähinnä Turkissa ja Balkanilla; muistuttaa Syyrian alaviitteja, mutta niitä pidetään erillisinä. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Robinson, David: Muslim Societies in African History. Cambridge University Press, 2011 (1. painos 2004). ISBN 978-0-521-53366-9. (englanniksi) Luokka:Täsmennyssivut
Vasili Knjazev

Vasili Vasiljevitš Knjazev, (, salanimi Krasnyi petuh eli ”Punainen kukko”; 6. tammikuuta (J: 18. tammikuuta 1887 Tjumen, Venäjän keisarikunta - 10. marraskuuta 1927 tai 1937 Atkan kylä, Kolyman alue, Neuvostoliitto) oli venäläinen runoilija, kirjailija ja toimittaja. == Suku ja koulutus == Vasili Knjazev syntyi Tjumenissa varakkaaseen kauppiasperheeseen. Hänen isoisänsä oli kustantaja Konstantin Vysotski. Knjazev ei valmistunut Jekaterinburgin lukiosta hermostosairauden vuoksi. Hän opiskeli vuosina 1904–1904 Pietarin zemstvo-opettajaseminaarissa, josta hänet erotettiin poliittisen toiminnan takia. == Kirjallinen ura == Knjazev julkaisi runoja vuodesta 1905 lähtien monissa satiirisissa aikakauslehdissä. Hänestä tuli Satirikon-lehden vakituinen toimittaja, joka kirjoitti salanimellä muihinkin julkaisuihin. Lokakuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1918 Knjazev kirjoitti propagandarunoja bolševikkien Krasnaja gazeta -lehteen ja työskenteli Venäjän toimeenpanevan keskuskomitean Izvestija-sanomalehdessä, Krasnaja armija -lehdessä, Zvezda krasnoarmeitsa -lehdessä Voronežissa sekä Tšekan viikkolehdessä Ježenedelnik VKTš ja joissakin maakuntalehdissä. Knjazev tunnetaan kristinuskon vastaisesta runoudesta ja hetkelliseksi bestselleriksi kohonneesta runokokoelmasta Krasnoje jevangelije (”Punainen evankeliumi”, 1918). Knjazev on kirjallisuushistorioissa yleensä unohdettu satiirinen runoilija, jonka runokokoelmasta otettiin jopa neljä painosta vuoden 1918 aikana. Knjazevin suositut säkeet olivat armotonta kristiuskon pilkkaa. Knjazev luopui poliittisesta toiminnasta 1920-luvulla. Hän julkaisi isänsä ja isoisänsä perinnettä seuraten useita kansanperinteen kokoelmia sekä sanontoja ja sananlaskuja. Vuonna 1930 ilmestyi Kniga poslovits (”Sananlaskujen kirja”). == Elämän loppuvaiheet == Knjazev pidätettiin 19. maaliskuuta 1937. Toistuvista vetoomuksista ja vammaisuudestaan huolimatta hänet lähetettiin Kolymaan Magadanin kultakaivoksen työleirille Venäjän Kaukoitään Ohotanmeren rannalle, erityisenä ohjeena käyttää häntä "yksinomaan yleiseen fyysiseen työhön". Hän kuoli 10. marraskuuta 1937 Atkan kylässä, 206 km:n päässä Magadanista. On arveltu, että syy viranomaisten erityishuomioon oli Vasili Knjazevin osuus ”toveri Kirovin kuolemaa käsittelevässä romaanissa”. Venäjän federaation syyttäjänvirasto rehabilitoi hänet vuonna 1992. == Lähteet == Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Venäläiset toimittajat Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Hämeentien silta (eteläinen)

Hämeentien (eteläisempi) silta on Helsingin Hämeentiellä sijaitseva vuonna 1988 avattu tieliikennesilta, joka ylittää vilkasliikenteisen Junatien. Silta sijaitsee Vallilan kaupunginosan alueella, tosin aivan sen vieressä on myös Sörnäisten, Alppiharjun ja Hermannin rajat. Nykyistä siltaa edelsi pienempi silta, kun se vielä ylitti sittemmin puretun Sörnäisten satamaradan. Sillalla on molempiin suuntiin kaksi ajokaistaa, raitiovaunukiskot, pyörätie ja jalkakäytävä. Silta on suunnilleen yhtä leveä kuin se on pitkä. Sen luoteispuolella on betonirunkoiset graniitilla verhoillut portaat. Sillan länsipuolella suoraan siinä kiinni sijaitsee Sörnäisten kruununmakasiini. Vuonna 2020 julkaistussa rakennusteknisessä selvityksessä sillan sanottiin olevan ikäisekseen hyväkuntoinen. Sen merkittävin korjaus oli vuonna 2017 toteutettu liikuntasaumalaitteen muuttaminen massaliikuntasaumaksi. == Tekniset tiedot == * Jännemitta: 24,30 m * Vapaa-aukko: 23,50 m * Kannen hyötyleveys: 30,89 m == Kuvia == Tiedosto:Hämeentien silta - N437 (hkm.HKMS000005-000000ct).jpg|Vanha Hämeentien silta vuonna 1909. Tiedosto:Hämeentien eteläinen silta alapuolelta, Vallila, Helsinki (maaliskuu 2023).jpg|Nykyinen silta alapuolelta. Tiedosto:Hämeentien eteläinen silta yläpuolelta, Vallila, Helsinki (maaliskuu 2023).jpg|Silta päältä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vallila Luokka:Helsingin sillat Luokka:Suomen tieliikennesillat Luokka:Betoniarkkitehtuuri
Hämeentien silta (pohjoinen)

Hämeentien (pohjoisempi) silta on Helsingin Hämeentiellä sijaitseva vuonna 1964 avattu tieliikennesilta, joka ylittää Vallilan siirtolapuutarhan viereiset puistoalueet, pienemmät tiet ja Hermannin rantatien alkupään. Silta kulkee Vallilasta Kumpulaan, ja aivan sen vieressä on myös Hermannin ja Toukolan kaupunginosien rajat. Alkujaan silta ylitti sittemmin puretun Sörnäisten satamaradan. Silta rakennettiinkin nimenomaan satamaradan sujuvan liikenteen varmistamiseksi sen jälkeen, kun 1860-luvulta asti käytössä ollut rata siirrettiin 1960-luvulla Teollisuuskadulta Vallilanlaaksoon. Silta on kokonaispituudeltaan 204 metriä ja edustaa tyyliltään 1960-luvun ”moottoritiemäistä” suunnittelua. Se on 31,1 metriä leveä, ja siinä kulkee kaksi ajokaistaa, raitiovaunukiskot, pyörätie ja jalkakäytävä molempiin suuntiin. Sillan liikennemäärän laskettiin vuonna 2009 olevan raitiovaunut mukaan lukien noin 29 500 ajoneuvoa päivässä. Vuonna 2008 sillan alle rakennettiin skeittipuisto ja vuonna 2021 koripallokenttä. == Peruskorjaus == Sillalla havaittiin vuosina 2009–2010 tehdyissä tarkastuksissa vakavia rakennevaurioita. Mittava peruskorjaus alkoi huhtikuussa 2011 ja valmistui saman vuoden loppupuolella. Peruskorjauksessa sillan maatuet ruiskubetonoitiin ja pinnoitettiin, reunapalkit uusittiin, kansilaatat vesipiikattiin ja jyrsittiin, sekä kannen pinnat muotovalettiin uudelleen. Sillan näkyville osille tehtiin korkeapainepesu, ja myös etuluiskien verhoukset korjattiin ja puhdistettiin. Peruskorjaus rajoitti merkittävästi sillan liikennettä varsinkin kesä–heinäkuussa 2011. Betonipintojen impregnointi jatkui vielä kesään 2012. == Tekniset tiedot == * Kokonaispituus: 204 m * Kannen pituus: 198,6 m * Jännemitta: 24 m + 5 x 30 m + 24 m * Vapaa-aukko: 29,3 m * Kokonaisleveys: 31,1 m * Hyödyllinen leveys: 4,45 m + 7 m + 7,50 m + 7 m + 4,45 m = 30,4 m * Kannen pinta-ala: 6 020 m² * Vinous: 0 goonia == Kuvia == Tiedosto:Hameentiensilta-1964.jpg|Sillan rakennustöitä vuonna 1964. Taustalla Arabian tehtaita. Tiedosto:Hämeentie road bridge in Vallila, Helsinki, Finland, 1966.jpg|Ilmakuva vuodelta 1966. Tiedosto:Hämeentie - ser224822 - hkm.HKMS000005-km0000nw0q.jpg|Sillan pohjoispuoleista alkupäätä vuonna 1972. Tiedosto:Sörnäinen harbour rail under Hämeentie bridge.jpg|Sörnäisten satamaradan raiteet sillan alla vuonna 2009. == Katso myös == * Kustaa Vaasan tie == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vallila Luokka:Kumpula Luokka:Helsingin sillat Luokka:Suomen tieliikennesillat Luokka:Betoniarkkitehtuuri
Hämeentien silta

Hämeentien silta voi viitata Helsingin Hämeentiellä sijaitseviin kahteen erilliseen siltaan: * Hämeentien silta (eteläinen), Junatien ylittävä lyhyt silta lähellä Sörnäisten kurvia * Hämeentien silta (pohjoinen), suurempi tieliikennesilta, joka kulkee Kumpulaan.
Ejler Bille

Ejler Bille (1910–2004) oli tanskalainen taiteilija. Billeä voidaan pitää yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä tanskalaisista kuvataiteilijoista. Kuvataiteen lisäksi hän oli myös aktiivinen runoilija ja väittelijä. Billen ensimmäinen työ on hänen lukioaikanaan tekemät keraamiset, koristellut ruukut. Vuonna 1930 Bille jatkoi opiskelujaan Kööpenhaminan käsityökoulussa, jossa opiskelivat myös muun muassa Richard Mortensen, Sonja Ferlov ja Gertrud Vasegaard. Hän jatkoi opintojaan 1932–1933 Kuvataideakatemian kuvanveistäjäkoulussa. Hän oli aluksi kuvanveistäjä, ja hänen varhaisimmat työnsä olivat palisanteripuuhun veistettyjä tyyliteltyjä eläimiä ja lintuja. Sittemmin Billen veistokset ovat olleet surrealistisia, kipsistä tehtyjä veistoksia, jotka on myöhemmin valettu pronssiin. Vuonna 1934 hän perusti yhdessä tuttujensa kanssa Linien-nimisen taiteilijaryhmän, ja he julkaisivat myös samannimistä taidelehteä. Veistosten teon ohella Bille myös maalasi. Hänen maalauksensa olivat Bauhausin ja Kandinskyn innoittamia abstrakteista elementeistä koostuvia töitä. Ollessaan Pariisissa 1938–1939 hän teki läpimurron taiteilijana, ja maalaustaiteesta tuli hänen ensisijainen taiteenlajinsa. Billen maalaukset olivat abstraktin ekspressiivisiä ja sommitteluiltaan ornamenttimaisia. Maalaukset koostuivat pääasiassa lintujen ja eläinten muodoista, viivoista sekä spiraaleista pois lukien muotokuvat. 1940-luvulla Billen töitä oli ensin Høst-näyttelyssä, ja sen jälkeen laajassa CoBrA-ryhmän näyttelyssä Amsterdamissa vuonna 1949. Vähitellen Bille kuitenkin jätti kokeellisen taiteen ja alkoi tehdä perinteisempiä töitä. Vuonna 1951 hän alkoi tehdä yhteistyötä Erik Thommesenin kanssa. Billen taito värien käyttäjänä on huomattavaa. Hänen tummat maanläheiset värinsä kumpuavat syksyisestä Tanskasta ja puhtaat kirkkaat värit tulevat Balilta, jonne hän usein matkusti. Matkoillaan Balille hän keräsi yhdessä vaimonsa taiteilija Agnete Therkildsenin kanssa kokoelman balilaista maalaustaidetta ja veistoksia. Kokoelma on sittemmin lahjoitettu Holstebron taidemuseolle. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset taiteilijat Luokka:Tanskalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Bille (täsmennyssivu)

Bille voi viitata seuraaviin asioihin tai henkilöihin: * Bille, joki Pohjois- Saksassa * Bille, ruotsalainen aatelissuku (numero 238) * Bille, sukunimenä: ** Carl Bille (1815–1898), tanskalainen taiteilija ** Carl Steen Andersen Bille (1828–1898), tanskalainen lehtimies ja poliitikko ** Ejler Bille (1910–2004), tanskalainen taiteilija ja runoilija ** Louis-Marie Billé (1938–2002), ranskalainen katolinen piispa ja kardinaali ** Simon Emil Ammitzbøll-Bille (s. 1977), tanskalainen poliitikko ja ministeri ** Vilhelm Bille (1864–1908), tanskalainen taiteilija, Carl Billen poika ** Willy Bille (1889–1944), tanskalainen taiteilija, Vilhelm Billen poika * Bille, etunimenä: ** Bille August (1948–), tanskalainen elokuvaohjaaja * Bille-luokka, Tanskan laivaston alusluokka
Pesäpallon miesten Halli-SM 2023

Pesäpallon Halli-SM 2023 oli Suomen Pesäpalloliiton hallimestaruuskilpailujen 30:s kausi. Kauteen osallistuivat 13 joukkuetta Superpesis-joukkuetta. Turnauksen lohkovaihe järjestettiin helmikuusta – maaliskuuhun 2023. Lohkovoittajien lopputurnaus järjestettiin maaliskuussa 2023 Joensuu Areenalla. ==Joukkueet== Lohko Joukkue Paikkakunta Kotiareena Perustettu Pelinjohtaja A Kouvolan Pallonlyöjät Kouvola – 1931 Iiro Haimi A Manse PP Tampere – 2005 A Hyvinkään Tahko Hyvinkää – 1915 B Vimpelin Veto Vimpeli – 1934 B JymyJussit Seinäjoki – 2012 B Alajärven Ankkurit Alajärvi – 1944 B Koskenkorvan Urheilijat Ilmajoki – 1945 C Joensuun Maila Joensuu Joensuu Areena 1958 C Kiteen Pallo -90 Kitee – 1990 C Imatran Pallo-Veikot Imatra – 1955 D Sotkamon Jymy Sotkamo – 1909 D Kempeleen Kiri Kempele – 1915 D Pattijoen Urheilijat Raahe – 1928 == Lähteet == Luokka:Pesäpallokaudet Luokka:Vuoden 2023 pesäpallo
Eero Yrjölä (kuvataiteilija)

Eero Yrjölä (s. 1990) on suomalainen kuvataiteilija. Yrjölä asuu ja työskentelee Helsingissä. Yrjölä valmistui vuonna 2012 Lapin yliopistosta taiteen kandidaatiksi sekä vuonna 2017 Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulusta taiteen maisteriksi, pääaineenaan kuvataidekasvatus. Yrjölän taideteoksia on ollut esillä muun muassa Turun kaupungin taidemuseo WAMissa vuonna 2021. Yrjölän teoksia kuuluu Jenny ja Antti Wihurin rahaston taidekokoelmiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Eero Yrjölän verkkosivut Luokka:Suomalaiset taiteilijat (taiteen uudet alueet) Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vihreä väri islamissa

Vihreä väri islamissa edustaa useille muslimeille paratiisin värejä. Koraanissa puhutaan esimerkiksi paratiisin puutarhoista ja sieluja paratiisiin kantavista vihreistä linnuista. Koraanin kannet ovat usein vihreitä kultaisine koristeineen. Vihreää käytetään paikoin moskeijoissa. Masjid al-Nabawin moskeijan kupoli on vihreä. Koraanin mukaan paratiisin asukkaat pukeutuvat vihreään väriin. Joissakin tulkinnoissa vihreää pidetään marttyyrien värinä, ja vihreä onkin joidenkin yksittäisten islamististen fundamentalistien, kuten Muslimiveljeskunta ja Hamas, tunnuksissa. Musta väri on yleisempi jihadisteilla., vaikka sen yleinen ilmaus onkin surun näyttäminen. Vihreä väri merkitsee muslimeille myös elämää ja hedelmällisyyttä. Joissakin islamilaisissa suuntauksissa onkin nousevaa ympäristötietoisuutta. Joidenkin väitteiden mukaan vihreä olisi ollut profeetta Muhammedin lempiväri. Kertomusten mukaan hänen sanotaan käyttäneen vihreää turbaania. Monet islamilaiset maat käyttävät lipuissaan vihreää. Saudi-Arabian lippu on vihreä. Myös vanhempi versio Libyan lipusta oli kokonaan vihreä. Muita vihreää väriä käyttäviä islamilaisia maita ovat esimerkiksi: Algeria, Iran, Jordania, Kuwait, Mauritania, Oman, Pakistan, Sudan, Yhdistyneet arabiemiirikunnat ja Uzbekistan. Joissakin panarabialaisissa lipuissa vihreä väri on todennäköisesti Fatimidien kalifaatin vertauskuva. == Lähteet == Luokka:Islamilainen usko ja oppi Islamissa
Salmivaaran työväentalo

Salmivaaran Työväentalo on Sallan kunnassa Salmivaaran kylässä sijainnut työväentalo. Talo on lautarakenteinen ja huopakatteinen. Myös sisäseinät ja sisäkatto ovat lautaa. Talossa on juhlasali ja näyttämö. Lämmitys suoritettiin puukamiinalla. Huonokuntoinen talo on ollut tyhjillään vuodesta 1974. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. ==Lähteet== Luokka:Työväentalot Luokka:Sallan rakennukset ja rakennelmat
Vauvaraha

Vauvaraha on rahasumma, jonka osa Suomen kunnista maksaa vastasyntyneen lapsen vanhemmille. Näin pyritään vaikuttamaan kunnan väestökehitykseen. Vauvarahasta käytettyjä nimityksiä ovat myös kunnallinen lapsilisä, lapsilahja, vauvalahjakortti, kunnan lapsiraha, haikararaha, rotinakori, rotinaraha, vauvabonus, vaipparaha, pirttilahja, hammasraha ja tuttiraha. Vauvarahan maksajat ovat useimmiten pieniä, noin 2 000–2 500 asukkaan kuntia, jotka kärsivät muuttotappiostahttps://www.kuntaliitto.fi/sites/default/files/media/file/Vauvarahaselvitys- final.pdf. Myös yksi 20 000 asukkaan kunta maksoi vauvarahaa vuonna 2022. Vauvarahan kokonaismäärä vaihtelee 50 eurosta 10 000 euroon. Suurimmat vauvarahat maksetaan vuosittaisissa erissä, joiden suuruus on useimmiten 1 000 euroa. Vauvarahan suosio on kasvussa. Vuonna 2019 vauvarahaa maksoi 27 kuntaa, kun vuonna 2022 vauvarahaa maksoi 58 kuntaa. Myös vauvarahan määrät ovat kasvussa. Vuonna 2019 vauvarahaa maksettiin keskimäärin 350 euroa, kun vuonna 2022 keskimäärä oli kasvanut 500 euroon.Monilapsisynnytyksessä, esimerkiksi kaksosten syntyessä, raha maksetaan Ristijärvellä yhdestä lapsesta, kun taas esimerkiksi Hyrynsalmella jokaisesta lapsesta. Vauvarahan lisäksi kunnilla on muitakin tapoja avustaa vastasyntyneitä. Rahan sijasta tai sen ohella perheille annetaan lahjakortteja, palveluseteleitä, kulukorvauksia ja tavaralahjoja. 46 % Suomen kunnista huomioi lapsen syntymän jollakin näistä. Muita lapsiperheiden tukemisen tapoja kunnissa ovat esimerkiksi maksuton varhaiskasvatus ja kotihoidontuen kuntalisä. Sulkavan kunta tukee perheitä palauttamalla kunnallisveron, jonka perhe on maksanut vauvan syntymävuoden aikana. == Kuntia == * Miehikkälä: 1 000 euroa vuodessa kymmenen vuoden ajan, yhteensä 10 000 euroa. * Luhanka: 1 000 euroa vuodessa kymmenen vuoden ajan, yhteensä 10 000 euroa. * Lestijärvi: 1 000 euroa vuodessa kymmenen vuoden ajan, yhteensä 10 000 euroa. * Vesanto: 1 000 euroa vuodessa kuuden vuoden ajan, yhteensä 6 000 euroa. * Tervola: 2 000 euroa syntymävuonna, sen jälkeen 1 000 euroa vuodessa neljän vuoden ajan, yhteensä 6 000 euroa * Veteli: 1 000 euroa vuodessa viiden vuoden ajan, yhteensä 5 000 euroa. * Juupajoki: 1 000 euroa vuodessa viiden vuoden ajan, yhteensä 5 000 euroa. * Simo: 1 000 euroa vuodessa viiden vuoden ajan, yhteensä 5 000 euroa. * Virrat: 500 euroa vuodessa kahdeksan vuoden ajan, yhteensä 4 000 euroa. * Ähtäri: 500 euroa vuodessa kahdeksan vuoden ajan, yhteensä 4 000 euroa. * Halsua: 1 000 euroa vuodessa kolmen vuoden ajan, yhteensä 3 000 euroa. * Posio: 1 000 euroa syntymävuonna, sen jälkeen 500 euroa vuodessa kahden vuoden ajan, yhteensä 2 000 euroa * Saarijärvi: 250 euroa vuodessa neljän vuoden ajan, yhteensä 1 000 euroa. * Puolanka: 500 euroa vuodessa kahden vuoden ajan, yhteensä 1 000 euroa * Rautavaara: 1 000 euroa * Hyrynsalmi: 500 euroa. * Ristijärvi: 500 euroa. * Kustavi: 400 euroa * Salla: 300 euroa * Pertunmaa: 170 euroa * Siikainen: vauvarahan maksaminen lopetettiin == Katso myös == * Suomen syntyvyyskehityksen lasku == Lähteet == Luokka:Sosiaaliturva Luokka:Perhepolitiikka Luokka:Suomen väestö Luokka:Suomen kunnat
Sloane Squaren metroasema

Sloane Square on Lontoon metron Circle- ja District-linjojen asema South Kensingtonin ja Victorian asemien välissä. Se sijaitsee Sloane Squaren kaakkoiskolkassa Royal Court Theatren vieressä, Chelsean ja Belgravian kaupunginosien rajalla. Aseman rakensi Metropolitan District Railway Company ja se avattiin vuonna 1868. Asemaa uudistettiin 1930-luvulla, mutta se tuhoutui saksalaisten pommituksissa toisessa maailmansodassa ja jouduttiin rakentamaan uudelleen. Asemaa rakennettaessa Thamesin sivujoki Westbourne ohjattiin ylittämään kiskot metallista rumpuakveduktia pitkin. Joki saa alkunsa Hampstead Heathista ja laskee Thamesiin Chelsean kohdalla. Normaalisti se ei ole pientä puroa kummempi mutta rankkasateen jälkeen sen voi kuulla virtaavan rummun sisällä. Vuosina 1868–1985 aseman länteen kulkevien junien laiturilla toimi Hole in the Wall -niminen pubi, joka oli avoinna paitsi matkustajille myös muille asiakkaille kahden pennin laiturimaksua vastaan. Nykyään pubin paikalla on pieni elintarvikekioski. Pubi on keskeinen tapahtumapaikka Iris Murdochin romaanissa A Word Child. == Lähteet == Luokka:Kensingtonin ja Chelsean metroasemat
Koivun työväentalo

Koivun Työväentalo on Tervolan kunnassa Koivun kylässä sijaitseva työväentalo. ==Historiaa== Koivun työväentalo on Koivun järjestöyhdistyksen rakennuttama työväentalo. Talon on suunnitellut Orvo Wistén vuonna 1963. Rakennusta on laajennettu vuonna 1973. ==Rakennus== Talo on kaksikerroksinen, lautarakenteinen ja huopakatteinen. Sisältä talon seinät ja katto ovat paneelia. Lämmitysmuotona on öljylämmitys. Talossa on vesijohto, viemäri ja WC:t. Talossa on juhlasali, jonka näyttämö rakennettiin vuoden 1973 laajennuksessa. Lisäksi on ravintola keittiöineen sekä kokoushuone ja voimailusali ja eteinen. Talossa on huoneen ja keittiön kokoinen asunto. == Toimintaa työväentalolla== Talo on yhdistyksen omassa käytössä, ja siellä on järjestetty mm. kokouksia, juhlia, nuorisotoimintaa ja urheiluharjoituksia. Talossa on myös näytetty elokuvia ja järjestetty tansseja. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. ==Lähteet== Luokka:Työväentalot Luokka:Tervolan rakennukset ja rakennelmat
Muhoksen kirkonkylä

Muhoksen kirkonkylä on Muhoksen kunnan keskusta ja ainoa taajama. Vuoden 2021 lopussa Muhoksen kirkonkylässä asui 7 091 asukastaTilastokeskus: Taajamat väkiluvun ja väestöntiheyden mukaan, 2021 eli noin 63 % koko Muhoksen asukkaista. Muhoksen kylät Laukka ja Päivärinne ovat kasvaneet yhteen Muhoksen kirkonkylän kanssa. Muhoksen kirkonkylässä sijaitsee muun muassa Muhoksen kirjasto, Muhoksen kotiseutumuseo ja Sampo-patsas. Muhoksen kirkonkylä sijaitsee Muhosjoen ja Montankosken liittymässäMuhoksen kartta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Muhoksen kylät Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Suomen kuntakeskukset Luokka:Pohjois-Pohjanmaan maakunnan taajamat
Madagaskarinpalisanteri

Madagaskarinpalisanteri (Dalbergia baronii) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon, palisanterien (Dalbergia) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta, keskikokoinen puu, joka voi kasvaa korkeimmillaan 25–30 metriä korkeaksi. Madagaskarinpalisanteria kasvaa luonnossa Madagaskarin saaren itäosissa. Sitä tavataan alankoalueiden kosteissa ainavihannissa sademetsissä, suometsissä sekä mangrovealueiden rannikonpuoleisissa osissa. Vaikka laji on toistaiseksi laajalle levinnyt Madagaskarin itärannikolla, sitä hakataan valikoivasti ja etenkin isokokoiset puut alkavat olla harvinaisia. Niinpä madagaskarinpalisanteri onkin luokiteltu vaarantuneeksi (VU) lajiksi. Madagaskarinpalisanterin korkealaatuista puuainesta kaupataan kansainvälisesti. Puuainesta myydään yleensä pienempiä määriä korkeaan hintaan spesifeihin käyttökohteisiin, kuten soittimiin. Sydänpuun väri vaihtelee harmahtavankellanruskeasta punertavan- tai tummanruskeaan ja siinä on yleensä muuta puuainesta tummempia juovia. Sydänpuu on selvästi erotettavissa pintapuusta ja tuoreessa puuaineksessa on makeahko tuoksu. Kuivunut puuaines on hyvin kestävää ja puuainesta voi käyttää moniin eri tarkoituksiin, kuten sisustukseen, puusepäntöihin sekä laivojen ja veneiden rakentamiseen. Puuaines on myös yksi suosituimmista materiaaleista soittimissa, etenkin kitaroissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * JSTOR Global Plants: Dalbergia baronii * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Dalbergia baronii * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Dalbergia baronii Luokka:Palisanterit Luokka:Uhanalaiset kasvit
Lion-en-Sullias

Lion-en-Sullias on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 53 kilometriä Orléansin kaupungista itään. Kunnan nähtävyyksiä on sammakon muotoinen kivi Pierre Crapaud. Kelttien druidit pitivät tätä paikkaa pyhänä, ja kivi on innoittanut ihmisiä vuosisatojen aikana moniin tarinoihin. Saint-Étiennen kirkko on rakennettu 1000-luvulla vanhan merovingilaisten kryptan paikalle. 1500-luvulla kirkkoon rakennettiin sisäänkäynnin katos. Nykyisen muotonsa se sai 1700-luvulla, jolloin sen lasimaalaukset valmistuivat. Kunnan alueella on kaksi yksityisomistuksessa olevaa linnaa. Château de Cuissy on keskiaikainen Loiren linnoitus. Linna on todistanut monia historiallisia tapahtumia, kuten normannien valloitusta ja sittemmin Jeanne d'Arcin kulkua vuonna 1429. Nykyisen muotonsa linna sai 1600-luvulla. Château de la Ronce on asuinlinna. Kirjailija Voltaire vieraili linnassa. Siellä hän tapasi Suzanne de Livryn, josta tuli hänen rakastajattarensa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loiret’n kunnat
Johan Skipnes

Johan Skipnes (18. joulukuuta 1909 Aure – 12. maaliskuuta 2005) oli norjalainen kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kunta- ja työministerinä 1972–1973. Vuosina 1962–1965 sekä 1971–1973 hän oli Molden pormestari. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Johan Skipnes Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan työministerit Luokka:Norjan pormestarit Luokka:Molde Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Ola Skjåk Bræk

Ola Skjåk Bræk (4. helmikuuta 1912 Eidsvoll – 26. joulukuuta 1999) oli norjalainen pankkiiri ja Venstren poliitikko. Hän toimi Norjan elinkeinoministerinä 1972–1973. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ola Skjåk Bræk Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Antola

Antola viittaa seuraaviin: ; paikannimenä * Antola, kylä Salon Halikossa ; sukunimenä * Annikki Huhta (o.s. Antola, s. 1946), opettaja, pappi * Aulikki Eerola (o.s. Antola, s. 1948), oopperalaulaja, musiikin tohtori * Esko Antola (s. 1947), valtiotieteilijä, professori * Oskar Antola (1914–1976), rovasti, rehtori * Päivikki Antola (s. 1945), uskontotieteilijä, professori Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan