EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kairahta

Kairahta on kulmakunta tai asuinalue Jyväskylässä Leppäveden länsipuolella, lähellä valtateiden 4 ja 9 risteymäkohtaa. Asutus on pääosin vanhan nelostien eli Oravasaarentien varrelle keskittynyttä omakotiasutusta. Kairahta ei ole erillinen kaupunginosa, vaan sijaitsee Hupelin, Kanavuoren ja Laajarannan välisellä alueella. Alueella on kaksi järveä: Iso-Kairahta eli Tuomaanlampi sekä Pieni-Kairahta. == Nimi == Sirkka Paikkala on arvellut nimen kantamuodon olleen *Kaitalahti, joka olisi tarkoittanut Tuomaanlampea silloin, kun se oli vielä Leppäveden lahti. Nimi olisi ensin lyhentynyt muotoon *Kaita, joka puolestaan muotoutui hämäläismurteiseen asuun *Kairanlahti (yleiskielellä Kaidanlahti) lännestä tulleiden asukkaiden vaikutuksesta. Tämän nimen taivutusmuodoista, kuten adessiivista Kairanlahrella, olisi täten muotoutunut nykyinen nimi Kairahta. Nimi taipuu joko astevaihtelutta (Kairahta : Kairahtan) tai sen kera (Kairahta : Kairahdan)Jyväskylän karttapalvelu: Historialliset kartat > Peruskartta 1922 (Kairahdantalo yms.). == Historia == Nykyinen Kairahta sijaitsee Jyväskylän ja Oravasaaren rekisterikylien raja- alueella. Kairahdan tila sijaitsee Jyväskylän kylän puolella ja oli alun perin Äijälän talon torppa. Tila on ollut olemassa ainakin jo vuonna 1828. Leppäveden ja Tuomaanlammen välisellä taipaleella oli ennen Valmetin omistama lomakylä. Myöhemmin alueen omisti Metso Paperi Oy. Nykyään mökkialue on jo lähes kokonaan hävinnyt. Kairahdan laajentamista suunniteltiin Jyväskylän maalaiskunnan aikana. Vuonna 2001 lähistöä pidettiin mahdollisena uuden kauppa- tai teollisuusalueen paikkana.Jyväskylän maalaiskunnan historia, sivu 30 (kartta). Vuonna 2007 harkittiin alueen kaavoittamista asuinalueeksi. Suunnitelman mukaan Kairahtaan olisi tullut asuntoja noin 350 uudelle asukkaalle.Ruokosaari-Kanavuori-Kairahta-osayleiskaava, sivu 11. Laajennusta on suunniteltu myöhemminkin. == Muuta == Alueen eteläosassa on pieni, kesäisin avoin Elvis-tuvaksi kutsuttu rakennus, johon omistaja on kerännyt Elvis Presleyhyn liittyviä esineitä. Lähellä kulkeva tie on nimetty rakennuksen mukaan Elviskujaksi. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Vaajakoski–Jyskä Luokka:Jyväskylän maalaiskunta
Fløyen

Fløyen (myös Fløyfjellet tai Fløien) on vuori Bergenissä. Fløyen sijaitsee kantakaupungin tuntumassa, ja sen huippu on 400 metrin korkeudessa. Fløyenillä on näköalaterassi, jolta näkee kaupungin keskustan, ympäröiviä vuoria sekä merelle. Fløyenille matkustaminen on mahdollista kävellen sekä funikulaarilla. == Lähteet == Luokka:Hordalandin läänin vuoret Luokka:Bergen
Horsmanahon kaivos

Horsmanahon kaivos on Polvijärvellä sijaitseva Elementis Minerals B.V. Branch Finlandin omistama talkkikaivos. Kaivos avattiin vuonna 1981 jolloin Oy Lohja Ab aloitti kaivostoiminnan siellä. Kaivos on avolouhos, jossa louhinta tehdään pengerlouhintana.Polvijärven Horsmanahon ja Karnukan talkkikaivoksille haetaan toiminnan kaksinkertaistamista, Karjalainen 5.5.2023 (Tilaajille) Elementis Minerals B.V. Branch Finland ilmoitti 2023 haluavansa kaksinkertaistaa Polvijärvellä sijaitsevien Horsmanahon ja Karnukan talkkikaivosten tuotannon niin että kaivokset voisivat jatkaa toimintaansa vuoteen 2061 saakka. Tällä hetkellä niiden toiminnan arvioidaan päättyävan nykyisillä tuotantomäärillä vuonna 2028. Horsmanahossa malmin ja sivukiven kokonaislouhinta on tällä hetkellä 0,5–1 miljoonaa tonnia vuodessa ja Karnukassa vastaavasti noin 0,7–1 miljoonaa tonnia. Horsmanahon ja Karnukan kaivostoiminnan laajentamisesta voi nyt kertoa mielipiteensä, Outokummun Seutu 5.5.2023Ympäristöhallinnon verkkopalvelu : Ympäristövaikutusten arviointi : Horsmanahon ja Karnukan kaivosten laajentaminen, Polvijärvi == Lähteet == Luokka:Polvijärvi Luokka:Suomen kaivokset
Karnukan kaivos

Karnukan kaivos on Polvijärvellä sijaitseva Elementis Minerals B.V. Branch Finlandin omistama talkkikaivos. Kaivos avattiin vuonna 2015. Kaivos on avolouhos, jossa louhinta tehdään pengerlouhintana.Polvijärven Horsmanahon ja Karnukan talkkikaivoksille haetaan toiminnan kaksinkertaistamista, Karjalainen 5.5.2023 (Tilaajille) Elementis Minerals B.V. Branch Finland ilmoitti 2023 haluavansa kaksinkertaistaa Polvijärvellä sijaitsevien Horsmanahon ja Karnukan talkkikaivosten tuotannon niin että kaivokset voisivat jatkaa toimintaansa vuoteen 2061 saakka. Tällä hetkellä niiden toiminnan arvioidaan päättyävan nykyisillä tuotantomäärillä vuonna 2028. Horsmanahossa malmin ja sivukiven kokonaislouhinta on tällä hetkellä 0,5–1 miljoonaa tonnia vuodessa ja Karnukassa vastaavasti noin 0,7–1 miljoonaa tonnia. Horsmanahon ja Karnukan kaivostoiminnan laajentamisesta voi nyt kertoa mielipiteensä, Outokummun Seutu 5.5.2023Ympäristöhallinnon verkkopalvelu : Ympäristövaikutusten arviointi : Horsmanahon ja Karnukan kaivosten laajentaminen, Polvijärvi == Lähteet == Luokka:Polvijärvi Luokka:Suomen kaivokset
Neitvuori

Neitvuori (184 m) on yksi Etelä-Savon korkeimmista vaaroista, jonka huippu on 110 metriä Saimaan pintaa korkeammalla. Neitvuorelta avautuu näkymät Luonterin saaristoon, sokkeloiselle Saimaalle. Kattava polkuverkosto merkittyine polkuineen kertoo paikan aktiivisesta käytöstä. Neitvuoren reiteiltä löytyy useita näköala- ja taukopaikkoja tulisijoineen sekä 12 km pituiselta Hiidenkierros-reitiltä mm. näyttävä Hiidenkota. Retkeilijän on hyvä varata riittävästi aikaa patikoidessaan vaativissa maastoissa. Neitvuoren pysäköintialueen lähellä on Hiidenlahden laivalaituri. === Retkeilyreitit === # Hiidenmaan tilan viereiseltä pysäköintialueelta lähtee oranssein merkein viitoitettu retkeilyreitti ”Hiijje Silimukka”, joka on pituudeltaan 4 kilometriä. Pysäköintipaikalta on kilometrin matka Neitvuoren tulentekopaikalle, jossa on myös laavu ja käymälä. # "Hiidenkierros", pituudeltaan 12 kilometriä. === Neitvuori mytologiassa === Perimätiedon mukaan Neitvuorella on käärmeiden käräjäpaikka. === Neitvuoren Geologia === Alueen kallioperä koostuu kiillegneissin ja graniitin muodostamasta migmatiitista, jota karakterisoivat murrokset ja ruhjeet. Neitvuori on eheämpänä kallioperän lohkona jäänyt ympäristöään korkeammaksi. === Nimen alkuperä === Neitvuoren kerrotaan saaneen nimensä Isovihan aikaan, kun venäläisiä paennut neito syöksyi alas jyrkänteeltä. Toisen tarinan mukaan neito syöksyi jyrkänteeltä sydänsuruissaan. Neitvuoren vanhempi nimi on Hiidenvuori, mihin on runsaasti viittauksia alueen paikannimissä. == Lähteet == Luokka:Vaarat
Aili Nevalainen

Aili Nevalainen (o.s. Kosonen, 12. tammikuuta 1906 – 8. helmikuuta 1994) oli suomalainen kilparatsastaja, joka saavutti lukuisia voittoja este-, koulu- ja laukkakilpailuissa. Nevalaisen kilpaura alkoi 1930-luvulla ja jatkui vuoteen 1962 saakka. Aili Nevalainen edusti Helsingin Ratsastajia ja toimi seuran naistoimikunnan varapuheenjohtajana vuodesta 1931 alkaen. Nevalainen oli Hippodromin johtajan Carl Ducanderin opissa ja ratsasti ensimmäiset kilpailunsa ruuna Alfilla vuonna 1931. Nevalainen osallistui Alfilla myös korkeushyppykilpailuun, jossa ratsukko hyppäsi 156 cm. Ensimmäisen vuoden aikana Nevalainen saavutti 43 palkintoa, joista 16 oli voittoja. Nevalainen osallistui myös kansainvälisiin kilpailuihin. Hänet palkittiin Suomen Ratsastajainliiton pronssisella ansiomerkillä vuonna 1934. Myöhemmin hän sai vielä sekä hopeisen että kultaisen ansiomerkin. Nevalaisen kilpailu-ura keskeytyi talvisodan sytyttyä 1939. Sodan aikana hän toimi eläinlääkintälottana Hämeenlinnan Kotihevossairaala 1:ssä. Aili Nevalaisen puoliso oli Eino Nevalainen, joka toimi aktiivisesti ratsastusurheilun saralla erilaisissa toimihenkilötehtävissä. Heidät molemmat on haudattu Helsingin Malmin hautausmaalle. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset esteratsastajat Luokka:Suomalaiset kouluratsastajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Palace of Placentia

Palace of Placentia eli Greenwichin palatsi oli Greenwichissa sijaitseva palatsi, jonka historia ulottuu vuoteen 1439. Gloucesterin herttua Humphrey rakensi alun perin vuosien 1437–1439 aikana paikalle kartanon. Kartano rakennettiin ajalle epätyypillisesti tiilestä, ja siinä oli kappeli, eteishalli, galleria, keittiötiloja ja kyyhkyslakka. Fasadi eli julkisivu oli viereisen joen myötäinen. Rakennuksen yhteydessä oli myös kaksi sisäpihaa, puutarhoja, hedelmätarha ja metsästysmaita. Sittemmin tiluksen sai haltuunsa kuningas Henrik VII, joka päätti vuoden 1500 aikoihin rakennuttaa kartanon paikalle samanlaisen palatsin. Palatsiin hän rakennutti kuitenkin myös tornin. Kun Westminsterin palatsissa oli vuonna 1512 tulipalo, Henrik VIII ja loput Tudorin kuningasperheestä muuttivat Greenwichin palatsiin. He asuivat pääasiallisesti siellä, kunnes Whitehallin palatsi valmistui vuonna 1532. 1600-luvun alussa palatsia remontoitiin ja nykyaikaistettiin. Tiluksia asutti muutaman vuoden Anna Tanskalainen, mutta hänen kuoltuaan vuonna 1619 ne olivat vuoteen 1630 hylättyinä. Myöhemmin Henrietta Maria jatkoi ainakin palatsin uudistustöitä. 1600-luvun puolivälissä palatsi tuhoutui Englannin sisällissodan yhteydessä, eikä kuningasperheellä ollut sittemmin enää varaa rakentaa sitä uudelleen. 1690-luvulla Maria II lahjoitti alueen merimiessairaalan käyttöön. 1800-luvun loppupuolella tiloissa alkoi toimia Royal Naval College ja sittemmin Greenwichin yliopisto ja Trinity Labanin konservatorio. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan palatsitLuokka:Greenwichin rakennukset ja rakennelmat
Hagerupin I hallitus

Hagerupin I hallitus oli Norjan hallitus 14. lokakuuta 1895 – 17. helmikuuta 1898. Se koostui Venstrestä, Høyrestä ja Moderate Venstrestä. ==Ministerit== Pääministeri * Francis Hagerup (Høyre) Oikeusministeri * Francis Hagerup (Høyre) 14.10.1895–15.8.1897 * Harald Smedal (Venstre) 15.8.1897–17.2.1898 Pääministeri Tukholmassa * Gregers Gram (Høyre) Valtiovarainministeri * Birger Kildal (Venstre) 15.11.1895–17.2.1898 Tilintarkastusministeri * Fredrik Stang Lund (Venstre) 14.10.1895–26.11.1896 * Harald Smedal (Venstre) 26.11.1896–15.8.1897 Kirkko- ja opetusministeri * Jakob Sverdrup (Moderate Venstre) Puolustusministeri * Wilhelm Olssøn (Høyre) Työministeri * Peder Nilsen (Høyre) 14.10.1895–18.8.1897 * Fredrik Stang Lund (Venstre) 18.8.1897–17.2.1898 Sisäministeri * Thomas von Westen Engelhart (Venstre) 14.10.1895–15.8.1897 * Olaj Johan Olsen (Moderate Venstre) 15.8.1897–17.2.1898 ==Lähteet== Luokka:Norjan hallitukset
Hagbard Berner

Hagbard Emanuel Berner (12. syyskuuta 1839 Sunndal – 24. tammikuuta 1920 Kristiania) oli norjalainen juristi, toimittaja ja Venstren poliitikko. Hän oli perustamassa Dagbladet-lehteä vuonna 1869, istui suurkäräjillä 1880–1888 ja oli vuodesta 1884 Norjan naisasialiiton ensimmäinen puheenjohtaja. Berner vastusti personaaliunionia Ruotsin kanssa ja edisti tarmokkaasti uusnorjan käyttöä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset juristit Luokka:Norjalaiset toimittajat Luokka:Norjalaiset poliitikot Luokka:Norjalaiset feministit Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Victor Gerhardi

Victor Gerhardi (22. tammikuuta 1893 Pietari, Venäjä – 4. tammikuuta 1958 Hythe, Englanti) oli englantilainen insinööri ja kilparatsastaja. Insinööri Gerhardi työskenteli Manchesterissa Jersey & Co. Ltd:ssä, ja vuonna 1920 hän tuli Suomeen yrityksen tytäryhtiön johtajaksi. Oltuaan Suomessa lähes 30 vuotta hän muutti joksikin aikaa yrityksen edustajaksi Tukholmaan ja palasi sen jälkeen Englantiin työskentelemään yrityksen pääkonttoriin Lontooseen. Gerhardi kilpaili este- ja kouluratsastuksessa sekä laukkakilpailuissa. Hänen menestyneitä kilpahevosiaan olivat muun muassa Lady Sprig, Black Prince, Paradox ja Desert Guide. Gerhardi palkittiin vuonna 1934, ensimmäisten palkittavien joukossa Suomen Ratsastajainliiton kultaisella ratsastajamerkillä. Merkkejä myönnettiin suoritettujen kokeiden ja aikaisempien kilpailusaavutusten perusteella. Victor Gerhardi avioitui Helsingissä vuonna 1936 Joan Burburyn (o.s. Storm) kanssa. Myös Joan Burbury tunnettiin kilparatsastajana. Englantiin paluun jälkeen Gerhardi jatkoi yhteydenpitoa suomalaisiin ystäviinsä. Hän menehtyi kotonaan Hythessä tammikuussa 1958.<ref name="SRL/> ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset insinöörit Luokka:Brittiläiset esteratsastajat Luokka:Brittiläiset kouluratsastajat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Salomonsaarten viittomakieli

Salomonsaarten viittomakieli (SISL) on Salomonsaarten paikallinen kuurojen viittomakieli. Maan pääkaupungissa Honiarassa, jonne kuurot ovat kerääntyneet kaikista yhdeksästä maakunnasta, on pisimmälle kehittynyt kuurojen yhteisö ja lähellä on jopa kuurojen kylä. SISL:in käyttö kattaa kaikki elämänalueet, ja siinä on vaikutteita viitotusta englannista ja australialaisesta viittomakieltä.ISO 639-3 Registration Authority Request for New Language Code Element in ISO 639-3 Salomonsaarilla on suhteellisen paljon kuuroutta, joka johtuu köyhyyteen liittyvistä sairauksista, kuten malariasta, aivokalvontulehduksesta, vihurirokosta ja korvatulehduksesta. Suhtautuminen omaan kansalliseen viittomakieleen on erittäin myönteistä, ja yhteisö on huolissaan siitä, että koulussa opetettava australialainen viittomakieli ei heijasta tarpeeksi heidän kulttuurisia ja kielellisiä tarpeitaan. == Lähteet == Luokka:Viittomakielet
Axel Gyllenkrok

Axel Gyllenkrok (2. elokuuta 1664 Turku – 17. syyskuuta 1730 Svenstorpin linna, Lund) oli ruotsalainen vapaaherra, kenraali ja maaherra. Hän oli päävastuussa Kaarle XII:n armeijan huollosta ja etenemisestä suuressa Pohjan sodassa. Pultavan taistelun jälkeen hän jäi venäläisten sotavangiksi ja palasi Siperiasta vuonna 1722. Seuraavana vuonna hänestä tuli Göteborgin ja Bohusin lääniin maaherra. ==Elämä== Gyllenkrok syntyi Turussa, jossa hänen isänsä toimi hovioikeuden asessorina. Koulun käytyään hän muutti Tukholmaan. Hän opiskeli linnoitusarkkitehtuuria, ja 1690-luvulla hän palveli kapteenina Ranskan armeijassa. Vuonna 1696 hän palasi Ruotsiin. Suuressa Pohjan sodassa hän toimi kuninkaan läheisenä avustajana. Hän haavoittui Narvan taistelussa vuonna 1700 ja uudelleen Väinäjoen taistelussa 1701. Pultavan taistelun jälkeen hän jäi sotavangiksi, ja palattuaan Siperiasta 1722 hänestä tuli seuraavana vuonna Göteborgin ja Bohusin läänin maaherra. Vuonna 1727 hän saavutti vapaaherran aseman. Gyllenkrok oli arvostettu piiritystekniikan tuntija, ja Kaarle XII kutsui häntä lempinimellä "pikku Vauban". ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Ruotsalaiset kenraalit Luokka:Ruotsin maaherrat Luokka:Suuren Pohjan sodan henkilöt Luokka:Vuonna 1664 syntyneet Luokka:Vuonna 1730 kuolleet
Harald Smedal

Harald Smedal (5. huhtikuuta 1859 Kristiania – 3. toukokuuta 1911 Kristiania) oli norjalainen juristi ja Venstren poliitikko. Hän toimi Norjan oikeusministerinä vuosina 1897–1898. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan oikeusministerit Luokka:Norjalaiset juristit Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1911 kuolleet
Centralteatret

Centralteatret on Oslossa Akersgatalla sijaitseva teatteri. Se perustettiin vuonna 1897 ja on vuodesta 1971 ollut Oslo Nye Teaterin sivunäyttämö. Centralteatretissa on 360 istumapaikkaa. Itse rakennus on valmistunut vuonna 1890, ja sitä uudistettiin huomattavasti vuonna 1934 arkkitehti Jens Dunkerin johdolla. ==Kuvia== Central Teatret, Facaden - no-nb digifoto 20160208 00112 NB NS 000870.jpg|Centralteatretin vanha julkisivu. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Oslon teatterit
Cornelia Oschkenat

Cornelia Oschkenat (o.s. Riefstahl, s. 29. lokakuuta 1961 Neubrandenburg, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pika-aitajuoksija, joka edusti lähes koko aktiiviuransa Itä-Saksaa. Hän on moninkertainen MM- ja EM- mitalisti. Hän edusti SC Dynamo Berliniä, ja on pituudeltaan 178 cm. Osckenat karsiutui 100 metrin aitajuoksun alkuerissä Ateenan EM-kilpailuissa 1982. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän voitti 60 metrin aitajuoksun sisäratojen Euroopan-mestaruuden Pireuksessa 1985 ajalla 7,90. Myöhemmin samana vuonna hän voitti 100 metrin aitajuksun Canberran maailmancupissa ajalla 12,72. Oschkenat voitti 60 metrin aitajuoksun halli- Euroopan-mestaruuden jälleen Madridissa 1986 ajalla 7,79. Hän saavutti samana vuonna hopeaa 100 metrin aitajuoksussa sekä Moskovan Hyvän tahdon kisoissa ajalla 12,62 että Stuttgartin EM-kilpailuissa ajalla 12,55. Hän voitti 60 metrin aitajuoksun sisäratojen maailmanmestaruuden Indianapolisissa 1987 ajalla 7,82. Hän voitti samana vuonna 100 metrin aitajuoksun Euroopan cupin A-finaalissa ajalla 12,47. Rooman MM-kilpailuissa hän saavutti 100 metrin aitajuoksussa pronssia ajalla 12,46 ja juoksi toisen osuuden hopeaa saavuttaneessa DDR:n 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Oschkenat voitti kolmannen kerran sisäratojen Euroopan-mestaruuden 60 metrin aitajuoksussa Budapestissa 1988 ajalla 7,77. Saman vuoden Soulin olympialaisissa hän sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kahdeksanneksi. Hän saavutti Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa 1989 pronssia 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,86. Hän voitti samana vuonna 100 metrin aitajuoksun Euroopan cupin A-finaalissa ajalla 12,74 ja Barcelonan maailmancupissa ajalla 12,60. Splitin EM- kilpailuissa 1990 hän oli neljäs. Hän edusti yhdistynyttä Saksaa Tokion MM- kilpailuissa 1991, mutta karsiutui 100 metrin aitajuoksun alkuerissä. Oschkenat juoksi sisäradoilla kaikkiaan kahdeksan maailmanennätystä, joista 20. helmikuuta 1988 Berliinissä juostu 50 metrin aitajuoksuaika 6,58 on voimassaoleva maailmanennätys edelleen vuonna 2023. Hänen helmikuussa 1989 Wienissä juoksemansa 60 metrin aitajuoksuaika 7,73 on puolestaan kaikkien aikojen tilastossa seitsemäntenä. 100 metrin aitajuoksuennätyksensä 12,45 hän juoksi syntymäkaupungissaan Neubrandenburgissa 11. kesäkuuta 1987. Cornelia Riefstahl avioitui aitajuoksija Andreas Oschkenatin kanssa vuonna 1985. Urheilu-uriensa jälkeen he harjoittivat ravintolatoimintaa. Cornelia Oschkenat oli yksi urheilijoista, joiden nimi mainittiin Saksojen yhdistymisen jälkeen julki tulleissa Saksan demokraattisen tasavallan dopinginkäyttöä koskeneissa asiakirjoissa. == Lähteet == Luokka:Itäsaksalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aasian geologia

Aasian geologia käsittää Aasian maanosan kallioperään, maaperään ja niihin kätkeytyviin luonnonvaroihin liittyviä seikkoja. == Kallioperä == Aasiassa on laajoja vuoristoalueita ja tuliperäisiä alueita. Tiibetin ylänkö on maailman ylängöistä korkein. Sitä reunustaa etelässä Himalajan vuoristo, sen länsipuolella on Karakorumin vuoristo ja sen pohjoispuolella ovat Kunlunin vuoristo sekä Tamirin ja Dzungarian alangot. Arabian niemimaalla ja Siperiassa kallioperä kuuluu maailman vanhimpiin. Intian laatan törmääminen Euraasian laattaan vaikutti Himalajan, Karakorumin, Hindukušin, Kunlunin ja Tienshanin vuoristojen syntymiseen. Näiden vuoristojen yhtymäkohdasta alkaa Pamirin vuoristo. Näistä vuoristoista Aasian keskiosaan päin, Keski-Aasiassa sijaitsevat alankoalueet Ferganan laakso, Turanin alanko ja Turgain painanne. Kunlunin vuoristosta pohjoiseen on Pohjois-Kiinan tasanko ja vielä pohjoisempana Mongolian ylänkö. Siperian keskisessä pohjoisosassa on Putoranan laakio, jossa on ylänköalueita. == Seisminen ja vulkaaninen toiminta == Aasiassa on ollut monia pahoja maanjäristyksiä. Shaanxin maanjäristys vuonna 1556 Kiinassa surmasi eniten ihmisiä historiassa. Vuonna 2011 Japanin maanjäristys aiheutti tuhoisan tsunamin. Vulkaanista toimintaa tapahtuu etenkin Indonesian vulkaanisen kaaren sekä Filippiinien ja Japanin tulivuorijonojen alueella. Kaakkois-Aasiassa on noin 750 aktiivista tulivuorta kolmen mannerlaatan rajavyöhykkeillä: Indo-Australian laatta, Euraasian laatta ja Filippiinien laatta kohtaavat aiheuttaen alityöntöä, mikä muodostaa osan Tyynenmeren tulirenkaana tunnettua erittäin vulkaanista vyöhykettä. == Kaivannaiset == Aasiassa on paljon fossiilisia luonnonvaroja, noin 60 % maapallon tunnetuista kivihiilivaroista ja kaksi kolmannesta raakaöljy- ja maakaasuvarannoista. Suurimmat kivihiilivarat ovat Siperiassa, Keski-Aasian tasavalloissa, Intiassa ja etenkin Kiinassa. Itä-Aasian kallioperä on suotuisaa öljyn löytymiselle, vaikka sitä ei ole kaikkialla etsitty systemaattisesti, ja merenalaisista lähteistä pumpataan jo öljyä Indonesiassa, Kiinassa ja Bruneissa. Suurimmat öljyesiintymät ovat kuitenkin Aasian länsiosassa kuten Arabian niemimaalla. Siperia tuottaa enemmän maakaasua kuin Lounais-Aasia, ja siellä on myös merkittäviä öljykenttiä. Eniten uraania on Kirgistanissa, mutta Kiinalla ja Intialla on myös omat kaivoksensa. Rautaa on löytynyt monin paikoin, etenkin Ural-vuoristosta ja Kiinasta. == Lähteet == Luokka:Aasian maantiede Luokka:Alueellinen geologia
Kerstin Behrendt

Kerstin Behrendt (s. 2. syyskuuta 1967 Leipzig, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pikajuoksija, joka aktiiviurallaan edusti DDR:ää. Häm on olympia-, MM- ja EM-mitalisti. Hän kilpaili leipzigilaisessa SC DHfK -seurassa, ja on pituudeltaan 177-senttimetrinen. Behrendt voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 100 metrin juoksussa ajalla 11,21, 200 metrillä ajalla 23,21 ja 4 × 100 metrin viestissä Cottbusissa 1985. Rooman MM- kilpailuissa 1987 hän juoksi 4 × 100 metrin viestissä kolmannen osuuden DDR:n hopeajoukkueessa. Soulin olympialaisissa hän juoksi toisen osuuden Itä-Saksan saavuttaessa jälleen pikaviestissä hopeaa. Hän oli seuraavana vuonna voittamassa 4 × 100 metrin viestiä sekä Euroopan cupin A-finaalissa että maailmancupissa. Hän sijoittui Glsgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 1990 60 metrillä kuudenneksi. Saman vuoden Splitin EM-kilpailuissa hän saavutti 100 metrillä pronssia ajalla 11,17 ja juoksi kolmannen osuuden DDR:n kultajoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä. Behrendt juoksi 100 metrin ennätyksensä 11,05 Potsdamissa 8. syyskuuta 1988. 200 metriä hän juoksi parhaimmillaan aikaan 22,36 Karl-Marx-Stadtissa 12. kesäkuuta 1988. SIsäradoilla hän juoksi 60 metriä aikaan 7,20 Senftenbergissä 11. helmikuuta 1989. Hän voitti DDR:n mestaruuden 100 metrillä 1990 sekä sisäradoilla 60 metrillä 1989 ja 1990 ja 100 jaardilla 1990. Behrendt on tehnyt työuransa hoitoalalla. == Lähteet == Luokka:Itäsaksalaiset pikajuoksijat Luokka:Itäsaksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pihlajavaaran kaivos

Pihlajavaaran kaivos on Puolangan Pihlajavaaralla sijaitseva suunniteltu talkkikaivos. Kaivoksen toiminta-aika olisi 10-20 vuotta ja talkkimalmia louhittaisiin miljoona tonnia. Malmi kuljettaisiin Sotkamoon rikastettavaksi. Suunniteltu kaivos sijaitsee kymmenen kilometrin päässä Puolangan keskustasta. Turvallisuus- ja kemikaalivirasto Tukes : Valtausoikeutta koskeva päätös 12.5.2012 KaivNro 8805 Pihlajavaaran talkkiesiintymää on tutkittu 1990-luvun puolivälistä lähtien. Mondo Minerals teki Pihlajavaarassa maaliskuussa 2010 koelouhintaa ja louhittu talkkimalmi kuljetettiin yhtiön Sotkamon tehtaalle rikastuskokeisiin.Mondo koelouhi Puolangalla, Yle Uutiset 22.3.2010 Kaivoksen ympäristöluvan käsittely viivästyi vuonna 2011 kun kaivosalueelta löydettiin kaksi luonnonsuojelulain nojalla rauhoitettua lajia liito-orava ja eräs kämmekkälaji.Puolangan Pihlajavaaran kaivosalueella rauhoitettuja lajeja, Yle Uutiset 20.9.2011 Kaivoshanke sai ympäristö- ja vesitalousluvan syyskuussa 2012.Pihlajavaaran kaivokselle myönnettiin ympäristölupa, Kaleva 18.9.2012 == Lähteet == Luokka:Puolanka Luokka:Suomen kaivokset
Uutelan kaivos

Uutelan kaivos on Elementis Minerals B.V. Branch Finlandin Sotkamon Jormaskylässä sijaitseva talkkikaivos, joka otettiin käyttöön 2006. Kaivos on avolouhos. Kaivoksesta louhittava malmi käsitellään Elementis Mineralsin tehtaalla Sotkamossa. Kaivoksen toiminnan laajentamiseen saatiin ympäristölupa keväällä 2022. Kaivoksen pinta-ala laajenee 9,5 hehtaarista 16 hehtaariin kun louhosta ja sivukiven läjitysaluetta laajennetaan. Kaivoksen vedet tullaan johtamaan Myllypuron kautta Jormasjärven Mustinlahteen. Kokonaislouhintamäärä tulee olemaan 1,3 miljoonaa tonnia vuodessa laajennuksen jälkeen.Uutelan kaivoksen laajentamista koskeva tarkkailuohjelmaesitys on nähtävillä, Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus 14.10.2022Ympäristöhallinnon verkkopalvelu : Ympäristövaikutusten arviointi : Mondo Minerals B.V. Branch Finland, Uutelan kaivoksen laajentaminen, Sotkamo Uutelan kaivoksella lisätään tarkkailua (Kainuu, Lappi), Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus 24.3.2023Sotkamon talkkikaivos laajenee, koska talkin kysyntä maailmalla kasvaa, Yle Uutiset 29.1.2021Kaivosvastuu.fi : 2021 Elementis Uutelan avolouhoksen kaakkoispuolella sijaitsee Viinakorven talkkiesiintymä, jonne on suunniteltu 7,5 hehtaarin kokoista uutta avolouhosta. Jos tämä toteutuisi Uutelan kaivoksen kokonaislouhinta olisi 1,8 miljoonaa tonnia vuodessa. == Lähteet == Luokka:Suomen kaivokset Luokka:Sotkamon rakennukset ja rakennelmat
Attilio Tamaro

Attilio Tamaro (13. heinäkuuta 1884 Trieste – 20. helmikuuta 1956 Rooma) oli italialainen historioitsija, journalisti ja diplomaatti. Hän oli vuosina 1930–1935 Italian suurlähettiläs Suomessa.https://www.treccani.it/enciclopedia/attilio-tamaro_(Dizionario- Biografico)| Kieli = == Lähteet == Luokka:Italialaiset toimittajat Luokka:Italialaiset historioitsijat Luokka:Italialaiset diplomaatit Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Mataran kaivos

Mataran kaivos (aikaisempi nimi Mataralehonkallion kaivos) on Juuassa sijaitseva toimintansa lopettanut dolomiittikalkkikaivos, jonka omisti vuonna 1978 perustettu Juuan Dolomiittikalkki Oy. Kaivoksen toiminta alkoi 1979 ja vuoteen 2001 mennessä kokonaislouhinta oli 327 692 tonnia. Dolomiittikalkkia käytetään maanparannukseen sen korkean magnesiumpitoisuuden vuoksi sekä täyteaineena maali- ja muoviteollisuudessa. Juuan Dolomiittikalkki Oy siirtyi Nordkalkin omistukseen vuonna 2023.Kaivoksien ympäristöongelmat Suomessa 16.9.2022 : Mataran dolomiittikalkkikaivosNordkalk ja Juuan Dolomiittikalkki yhdistävät voimansa, lehdistötiedoste 10.3.2023 Matarassa ei ole enää kaivostoimintaa ja aitaamattomat louhokset ovat täyttyneet vedellä. Alueella oli kesällä 2020 hylättyjä kaivostoiminnassa käytettyjä koneita, rakennelmia ja rakennuksia. == Lähteet == Luokka:Juuka Luokka:Suomen kaivokset
Laura Ojala

Laura Ilona Ojala (s. 20. heinäkuuta elokuuta 2003) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Laura on Ilveksen pelaajapolun kasvatti, aloittaen jalkapalloilun Ilveksen Futis-liigassa. Hän on edustanut juniorisarjoissa Tampereen Ilvestä ja nousi seuran Kansallisessa liigassa pelaavaan edustusjoukkueeseen kaudelle 2023 pelaten 21 ottelussa. Sarjadebyyttinsä hän teki Kansallisessa liigassa kaudella 2021 ottelussa KuPS:a vastaan. Naisten Ykkösessä Laura Ilona on pelannut Ilveksen kakkosjoukkueessa vuodesta 2018 alkaen, mm. 21 ottelua kaudella 2022 ja kolme ottelua kaudella 2023. == Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aruban kuvernööri

Aruban kuvernööri () on Aruban erityisalueella Alankomaiden kuningasta edustava korkea-arvoinen virkamies. Kuvernöörin nimittää Alankomaiden hallitsija kuudeksi vuodeksi kerrallaan. Sama henkilö voidaan nimittää uudelle kuusivuotiskaudelle vain kerran. Nykyisenä kuvernöörinä toimii Alfonso Boekhoudt, joka aloitti virassaan 1. tammikuuta 2017. Kuvernööri toimii Aruban hallituksen päämiehenä, mutta hänellä ei ole ministeriin verrattavia velvollisuuksia. Kuvernööri nauttii syytesuojaa virkakautensa aikana samoin kuin Alankomaiden hallitsija. == Luettelo kuvernööreistä == Numero Kuva Nimi Virassa 1 Felipe Tromp 1986–1992 2 Olindo Koolman 1992–2004 3 Fredis Refunjol 2004–2016 4 Alfonso Boekhoudt 2017– == Lähteet == *
Klatraatti

Klatraatti tarkoittaa yhdistettä, jossa molekyylien muodostaman häkkimäisen rakenteen sisällä on toinen atomi tai molekyyli. Tyypillisiä esimerkkejä klatraateista ovat klatraattihydraatit, joissa vesi muodostaa vetysidoksilla häkkimäisen rakenteen. Häkin sisällä on usein kaasumainen molekyyli, kuten halogeeni, jalokaasu, hiilidioksidi tai metaani. Nämä klatraatit ovat kiinteitä aineita ja metaaniklatraattihydraattia esiintyy ikijäässä ja hiilidioksidiklatraattihydraattia esiintyy valtamerten pohjassa. Nämä klatraatit ovat pysyviä vain tietyissä oloissa kuten matalissa lämpötiloissa tai korkeissa paineissa.Edwin Weber: "Inclusion Compounds", teoksessa Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Vol. 14, s. 7-17 (Luvun sisäinen sivunumerointi)Susan A. Bourne & Mino R. Caira: "Inclusion Compounds, teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2014. s. 2-3 (Luvun sisäinen sivunumerointi) Muita vetysidoksin häkkimäisiä klatraatteja muodostavia molekyylejä ovat esimerkiksi urea, tiourea, ammoniakki ja monet fenolit, kuten hydrokinoni. Näissäkin häkin sisällä on usein pieni kaasumainen molekyyli esimerkiksi halogeeni, jalokaasu, vetyhalogenidi, metaani tai metaanin halogenoitu johdannainen. Niin kutsutuissa Werner-klatraateissa häkin muodostavat pyridiini, jokin koordinaatiosidoksia muodostava anioni ja siirtymämetallikationi. Werner-klatraattien sisällä on tyypillisimmin aromaattinen yhdiste. Klatraattien häkki voi muuttaa sen sisällä olevien molekyylien ominaisuuksia. Esimerkiksi häkki stabiloi tiettyjä konformaatioita tai radikaaleja. == Lähteet == Luokka:Kemia
Clash Mini

Clash Mini oli suomalaisen peliyhtiön Supercellin kehittämä ja julkaisema strategiapeli. Peli oli ollut saatavilla betaversiona Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa sekä Kanadassa 8. marraskuuta 2021 lähtien Android ja iOS -laitteilla. Luokka:Supercellin pelit Peli palkittiin The Finnish Game Awards -gaalassa vuoden mobiilipelinä. Play Kaupassa pelillä oli yli miljoona latauskertaa. Pelin palvelimet suljettiin 25. huhtikuuta 2024. ==Lähteet==
Afrikan geologia

Afrikan geologia käsittää Afrikan maanosan kallioperään, maaperään ja niihin kätkeytyviin luonnonvaroihin liittyviä seikkoja. == Kallioperä == Suurin osa Afrikasta sijaitsee Afrikan laataksi kutsutulla mannerlaatalla, joka kattaa Afrikan mantereen sekä laajat alueet ympäröivien valtamerien pohjaa. Itäistä Afrikkaa halkoo Itä-Afrikan hautavajoama, jota ympäröivät vuoristot ja ylänköalueet. Hautavajoaman alue on tuliperäistä ja siellä on useita sammuneita tulivuoria. Alueella on myös suuria järviä, joita ovat Victorianjärvi, Albertinjärvi, Edwardinjärvi, Tanganjikajärvi ja Njassajärvi eli Malawijärvi. Pohjois-Afrikan länsiosassa sijaitsevat Atlasvuoret ovat Afrikan nuorimpia vuoria. Itä-Afrikan hautavajoama kuuluu Lähi-idässä sijaitsevan, Syyrian ja Libanonin halki menevän vajoaman kanssa Isoon hautavajoamaan. Itä-Afrikan hautavajoama jakautuu kahteen haaraan, joista itäinen on pidempi kuin läntinen. Hautavajoaman reuna-alueilla sijaitsevat Afrikan korkeimmat vuoret, Kilimanjaro ja Mount Kenya eli Keniavuori. On arvioitu, että 30 miljoonan vuoden kuluttua hautavajoamasta itään olevasta alueesta voi tulla saari ja se saattaa erkaantua Afrikan mantereesta. Marokon, Algerian ja Tunisian alueella sijaitsevat Atlasvuoret erottavat Välimeren rannikon alueen Saharasta. Algeriassa on myös vuoristoinen alue Kabylie, jossa sijaitsevat muun muassa Bou Zegza vuoristo. Afrikan sarvessa on laaja ylänköalue, Etiopian ylänkö, joka ulottuu laajalti Etiopiasta Eritreaan. == Seisminen ja vulkaaninen toiminta == Afrikan mannerlaatta painuu Euraasian laattaa vasten Välimeren etelärannalla, mikä aiheuttaa maanjäristyksiä Pohjois-Afrikassa. Niistä tuhoisimpiin kuuluvat Agadirin maanjäristys vuonna 1963 ja Marokon maanjäristys 2023. Afrikassa on kuitenkin ollut voimakkaampiakin, yli 7 momenttimagnitudin järistyksiä, joista voimakkain oli 7.4 yksikön järistys Tanganika-järvellä vuonna 1910. Vulkaaninen toiminta Afrikan laatan alueella on vähäistä. Mount Kenya ja Kilimandjaro ovat tulivuoria, Etiopiassa on laavakenttiä ja Viktoriajärven rannalla on joitakin aktiivisia tulivuoria. == Kaivannaiset == Afrikan runsaimmat rautamalmivarat ovat Länsi-Afrikan alueella. Valtaosa maailman kromiesiintymistä on Etelä- Afrikassa. Kuparia on Sambiasta Kongoon ulottuvalla kuparivyöhykkeellä. Noin neljännes maailman bauksiittivaroista on Afrikassa, siitä suurin osa tropiikin lateriitissa Guinean ja Togon välillä. Kultaa on monilla alueilla, eniten Etelä-Afrikassa. Etelä-Afrikan platinavarat ovat maailman suurimmat. 40 % maailman teollisuustimanteista tulee Afrikasta. Pohjois-Afrikassa tuotetaan paljon fosfaatteja. Afrikan suurimmat öljyvarat ovat Libyassa, Nigeriassa, Algeriassa, Angolassa ja Etelä-Sudanissa. == Lähteet == Luokka:Alueellinen geologia Luokka:Afrikan maantiede
Margot Chevrier

Margot Chevrier (s. 21. joulukuuta 1999) on ranskalainen seiväshyppääjä. Hänen ennätyksensä on 471 cm. == Ura == Nizzalainen Chevrier aloitti yleisurheilun vuonna 2012. Hän on voittanut Ranskan mestaruuden ulkoradoilla kahdesti vuosina 2021 ja 2022 sekä sisäradoilla vuosina 2022 ja 2023. Chevrier sijoittui alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa neljänneksi vuonna 2021. Ulkoratojen aikuisten arvokisadebyytissään Eugenen MM-kilpailuissa 2022 Chevrier eteni finaaliin, mutta jäi siellä ilman tulosta. Münchenin EM- kilpailuissa 2022 Chevrier sijoittui kymmenenneksi tuloksella 440 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa Istanbulissa 2023 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 460 cm. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Chevrier jäi karsintaan tuloksella 450 cm. Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 hän joutui keskeyttämään kilpailun saatuaan nilkkaansa avomurtuman epäonnistuttuaan hyppynsä alastulossa. Chevrierin lopullinen sijoitus kilpailussa oli kahdeksas tuloksella 455 cm. Chevrier hyppäsi ennätyksensä 471 cm Timanttiliigan osakilpailussa Pariisissa 9. kesäkuuta 2023. Sisäradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 465 cm. == Muuta == Urheilu-uransa ohella Chevrier opiskelee lääketiedettä Nizzassa. Hän on parisuhteessa ranskalaisen 800 metrin juoksijan Gabriel Tualin kanssa. == Lähteet == * * Margot Chevrier Euroopan yleisurheiluliiton sivuilla === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Meriam mirin kieli

Meriam mir (tai miriam mer) on Australialle kuuluvilla Torresinsalmen saarilla puhuttava kotoperäinen kieli. Se kuuluu itäisiin yleis-fly -kieliin, jotka puolestaan lasketaan kuuluvaksi papuakieliin. Vuoden 2016 väestönlaskennassa kielellä katsottiin olevan 217 puhujaa. Kielen katsotaan olevan uhanalainen ja se jaetaan neljään päämurteeseen. Joitakin yksittäisiä osia Raamatusta on käännetty meriam miriksi. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. == Fonologia == === Konsonantit === Bilabiaali Dentaali Alveolaari Palataali Velaari Nasaali m n̪ Klusiili b d̪ g Affrikaatta t͡ʃ Frikatiivi z ʒ Lateraali l̪ Tremulantti r Lähde: === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Lähes suppea ɪ ʊ Puolisuppea ə ɔ Puoliavoin e o Avoin a Lähde: == Lähteet == Luokka:Australian kielet
Lipasvaaran kaivos

Lipasvaaran kaivos on Polvijärvellä sijaitseva toimintansa lopettanut Mondo Mineralsin talkkikaivos, joka oli toiminnassa 1984–2005. Kaivos oli avolouhos ja sieltä louhittiin vuodessa 30 000–150 000 tonnia talkkimalmia. Malmi rikastettiin Vuonoksen tehtaalla Outokummussa. Talkkimalmin ohella hyödynnettiin jonkin verran sivukiven sisältämää serpentiniittiä ja kiilleliusketta. Kaivosalueen eteläistä louhosta louhittiin kallion pintaosista vuosina 2001-2005, kun sieltä louhittiin serpentiinikiveä koristekiveksi.Kaivoksien ympäristöongelmat Suomessa 6.6.2020 : Lipasvaaran talkkimalmikaivos Lipasvaaran kaivosalueella on kaksi avolouhosta, kaksi sivukivikasaa ja louhoksen ja läjitysalueiden vesienkäsittelyaltaat sekä lisäksi kaivokseen liittyneitä ojia, tiestöä ja varastorakennuksia. Päälouhoksen koko on 6,5 hehtaaria, sen itäpuolella sijaitsee maisemoitu sivukivialue ja pohjoispuolella peittämätön sivukivialue. Päälouhos on nykyisin veden täyttämä. Sivukivialueiden rikkipitoinen maa-aines aiheuttaa vesien happamoitumista. Kaivoksen jätevesiä käsitellään jätevesialtaissa sammutetulla kalkilla ennen vesien laskua maastoon. == Lähteet == Luokka:Polvijärvi Luokka:Suomen kaivokset
Taneli Juutinen

Taneli Markus Juutinen (s. 25. lokakuuta 1994 Kuopio) on suomalainen keihäänheittäjä, joka edustaa Pudasjärven Urheilijoita. Vuosina 2012–2024 hän edusti Kuopion Reipasta. Hänen ennätyksensä on 82,85 metriä, jonka hän heitti Mikkelissä 21. heinäkuuta 2023. Häntä valmentaa Teemu Leppämäki. == Ura == Kuopiolainen Juutinen voitti 19-vuotiaiden Suomen mestaruuden Lappeenrannassa vuonna 2013 tuloksella 72,85 sekä viikkoa myöhemmin Pohjoismaiden mestaruuden samassa ikäluokassa tuloksella 71,28. Juutinen edusti ensimmäisen kerran Suomea aikuisten tasolla Euroopan joukkumestaruuskilpailuissa 2023, joissa hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 74,84. 80 metrin rajan Juutinen ylitti ensimmäisen kerran 21. heinäkuuta 2023 Mikkelissä järjestetyssä keihäskilpailussa, jossa hän heitti ensimmäisellään 80,40 ja paranteli ennätystään neljännellä heitollaan lukemiin 82,85. == Tilastoja == === Kausien parhaat heitot === * 2011 59,39 Hyvinkää 4.9. * 2012 67,59 Joensuu 9.9. * 2013 72,85 Lappeenranta 11.8. * 2014 69,58 Viitasaari 14.6. * 2015 69,29 Kuopio 6.6. * 2016 73,09 Jyväskylä 22.6. * 2017 70,77 Tampere 25.8. * 2018 74,28 Joensuu 4.7. * 2019 77,21 Raasepori 16.6. * 2020 73,57 Kuopio 9.9. * 2021 76,58 Siilinjärvi 19.6. * 2022 76,37 Kuopio 16.8. * 2023 82,85 Mikkeli 21.7. * 2024 78,06 Vaasa 30.6. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taruin tauti

Taruin tauti eli tyypin VII glykogeenin kertymäsairaus (glykogenoosi 7) on PFKM-geenin mutaatioiden aiheuttama harvinainen sairaus, joka kuuluu glykogeenin varastoitumissairauksien ryhmään. Taruin taudissa ilmenevä aineenvaihdunnan häiriö johtuu PFKM-geenin tuottaman fosfofruktokinaasin entsyymipuutoksesta. Sairaudella on autosomaalinen, peittyvä periytymistapa.Glycogen storage disease type VII MedlinePlus Genetics, viitattu 26.7.2023 Taruin tauti on nimetty japanilaisen Seiichiro Taruin mukaan.Seiichiro Tarui Whonamedit?, viitattu 26.7.2023 == Oireet ja tautityypit == Taruin tauti voidaan jakaa neljään alatyyppiin, joka eroavat toisistaan oireiden ja tyypillisen alkamisiän mukaan. Yleisin tautimuoto on Taruin taudin klassinen muoto. Se puhkeaa yleensä lapsuusiässä. Tautimuodolle ominaisia ovat lihaskipu ja -krampit, jotka usein seuraavat kohtalaista fyysistä rasitusta. Voimakas rasitus voi johtaa pahoinvointiin ja oksenteluun. Rasituksen aikana vapautuu myoglobiinia, jota erittyy munuaisten käsittelemänä virtsaan (myoglobinuria). Hoitamattomana munuaiset voivat vahingoittua, mistä voi seurata munuaisten vajaatoiminta. Osalle Taruin taudin klassisesta tautimuodosta kärsivistä kehittyy hyperurikemia, koska vahingoittuneet munuaiset eivät kykene tehokkaasti käsittelemään virtsahappoa. Sairastuneilla saattaa myös olla kohonnut veren bilirubiinitaso (hyperbilirunemia), jonka oireena voi ilmetä ikterus eli ihon ja silmänvalkuaisten kellertäminen. Usein klassisessa tautimuodossa on todettavissa kohonnut kreatiinikinaasitaso, joka on yleinen lihassairauden merkki. Toinen Taruin taudin muoto on vakava varhaislapsuuden tyyppi. Sen oireena on hypotonia, joka johtaa etenevään myopatiaan ja lihasheikkouteen. Sairastuneilla on heikentynyt ja laajentunut sydän (kardiomyopatia) sekä hengitysvaikeuksia. Yleensä tämä tautityyppi johtaa kuolemaan ensimmäisen elinvuoden aikana. Myöhäisen alkamisiän Taruin tauti on sairauden kolmas muoto ja sisältää yleensä ainoana piirteenään myopatian. Lihasheikkous puhkeaa yleensä aikuisiällä, vaikka fyysinen rasitus saattaa osalla sairastuneista aiheuttaa vaikeuksia jo lapsuusiässä. Yleensä heikkous ilmenee kehon proksimaalisissa lihaksissa, lähimpänä kehon keskiosia. Neljäs tautimuoto aiheuttaa hemolyyttisen anemian. Siinä veren punasolut läpikäyvät ennenaikaisen hemolyysin, jolloin punasolujen puute tuottaa anemian. Tässä tautimuodossa ei esiinny lihaskipua tai -heikkoutta. == Lähteet == Luokka:Aineenvaihduntasairaudet Luokka:Perinnölliset sairaudet Luokka:Lihassairaudet Luokka:Harvinaissairaudet
Fanconi–Bickelin oireyhtymä

Fanconi–Bickelin oireyhtymä on glykogeenin varastoitumissairauksiin kuuluva aineenvaihduntahäiriö, jota aiheuttavat mutaatiot GLUT2-proteiinia tuottavassa SLC2A2-geenissä. Oireyhtymälle luonteenomaisia ovat glykogeenikertymät maksassa ja munuaisissa. Tästä seurauksina ovat munuaisten tubulusten vaikea toimintahäiriö sekä glukoosi- ja galaktoosimetabolismien heikentyminen. Fanconi–Bickelin oireyhtymän periytymistapa on autosomaalinen ja peittyvä.Fanconi Bickel syndrome Orphanet, viitattu 26.7.2023 Fanconi–Bickelin oireyhtymän oireet alkavat ensimmäisinä elinkuukausina rajoittuneena pituuskasvuna, polyuriana ja normo- tai hypokaleemisena metabolisena asidoosina. Paastoarvoissa on mitattavissa hypoglykemia ja ruokinnan jälkeen hyperglykemia. Vaikea proksimaalisen tubuluksen toimintahäiriö johtaa metaboliseen asidoosiin, hypokalemiaan, hypofosfatemiaan ja riisitautiin. Varhaislapsuudessa on todettavissa kasvun heikkous ja vatsan turvotusta aiheuttava hepatosplenomegalia. Yleistynyt osteoporoosi voi aiheuttaa murtumia varhain. Murrosikä saattaa viivästyä. Osalla potilaista rasvan jakautuminen kehossa on poikkeavaa. Fanconi–Bickelin oireyhtymän epäily voi herätä oirekuvan pohjalta, riisitaudin paljastavista radiologisista löydöksistä sekä munuaisten proksimaaliselle tubulaariselle toimintahäiriölle luonteenomaisista laboratoriotuloksista. Niätä ovat massiivinen glukosuria, proteinuria, fosfaturia, hypofosfatemia, aminoasiduria ja hypourikemia. Useita tapauksia on kuitenkin havaittu seulomalla vastasyntyneiden galaktoositasoja. Muita laboratoriolöydöksiä voivat olla paastohypoglykemia, ketonuria ja hyperkolesterolemia. Potilailla esiintyy myös seerumista osoitettavissa oleva kohonnut biotinidaasiaktiivisuus. Koepalalla voidaan todeta maksan rasvoittuminen sekä glykogeenien kertyminen maksasoluihin ja munuaisten proksimaalisten tubulusten soluihin. Varmuus diagnoosista saadaan todentamalla taudinaiheuttajamutaatio SLC2A2-geenistä. Erotusdiagnostisesti merkityksellisin tila on von Gierken tauti. Diagnosointi ennen potilaan syntymää on mahdollista niissä perheissä, joissa SLC2A2:n mutaatio on jo aiemmin tunnistettu. Fanconi–Bickelin oireyhtymän hoidossa tärkeää on virtsanerityksessä tubulaarisen toimintahäiriön seurauksena menetettyjen veden ja elektrolyyttien korvaaminen. Yöaikainen ruokinta voi olla vauvaiässä välttämätöntä hypoglykemian ehkäisemiseksi. Fanconi–Bickelin oireyhtymän hoitoon soveltuva ruokavalio on samankaltainen kuin diabeetikoille suositeltava, mutta lisäksi galaktoosin saantia on rajoitettava. Pääasialliseksi hiilihydraattien lähteeksi soveltuu fruktoosi. Fanconi–Bickelin oireyhtymän pitkäaikaisennuste on jäänyt tuntemattomaksi. Myös esiintyvyys on tuntematon; lääketieteellisessä kirjallisuudessa on kuvattu alle 200 tapausta. == Lähteet == Luokka:Aineenvaihduntasairaudet Luokka:Oireyhtymät Luokka:Perinnölliset sairaudet
Lentolan liikekeskus

Lentolan liikekeskus (Lentolan kauppakeskus) on Kangasalan Lentolaan vuonna 2007 rakennettu kauppakeskus.Lentolan liikekeskus harjakorkeudessa; Rakennuslehti 1.6.2007 Cityconin rakennuttamassa keskuksessa on noin 12 000 m2 liiketilaaCitycon rakennuttaa uuden liikekeskuksen Kangasalan Lentolaan; Citycon 29.12.2006. Keskuksessa toimivat muun muassa TokmanniMyymälät; Tokmanni.fi, JyskMyymälät; Jysk.fi ja kierrätyskeskusPirkanmaankierratys.fi. Tämän kauppakeskuksen vieressä ovat Prisma Kangasala ja Rusta Kangasala. Kauppoja ympäröi Lentolan teollisuusalueYritysalueet / Lentola; Businesskangasala.fi. == Lähteet == Luokka:Suomen kauppa- ja ostoskeskukset Luokka:Kangasalan rakennukset ja rakennelmat
Opodeldokki

Opodeldokki () on aiemmin käytössä ollut reumalääke, jota on aikoinaan käytetty voiteena kotilääkinnässä. Se on helposti sulavaa läpikuultavaa ja hyytelömäistä massaa, joka väriltään on hieman kellertävää. Sen tuoksu on voimakas, sillä voide sisältää ammoniakkia, kamferia, rosmariiniöljyä ja tymolia. Opodeldokiksi aineen nimesi 1500-luvulla vaikuttanut sveitsiläinen lääkäri ja luonnonfilosofi Paracelsus. ==Lähteet== Luokka:Reumalääkkeet Luokka:Hylätyt lääkkeet Luokka:Lääketieteen historia
Dimitri Troitski

Dimitri (Demetrius) Troitski (16. maaliskuuta 1866 – 25. heinäkuuta 1933 Helsinki) oli teologian kandidaatti, rovasti ja Helsingin ortodoksisen seurakunnan kirkkoherra.Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat, 26.07.1933, nro 196, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotRovasti Troitskij, Helsingin Sanomat, 26.07.1933, nro 196, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Troitski kävi Pietarin Hengellisen akatemian ja toimi aluksi uskonnon opettajana. Hänet määrättiin sitten Suomen kenraalikuvernöörin seurakunnan kirkkoherraksi ja hän toimi samalla Aleksanterin ja Marian kimnaasien uskonnonopettajana. Helsingin ortodoksisen seurakunnan kirkkoherraksi Troitski valittiin vuonna 1926. Troitski käänsi useita oppikirjoja venäjän kielestä ruotsin kielelle ja kirjoitti uskonnollisaiheisia teoksia. Dimitri Troitski vihki 1914 Veran, Nadezhdan, Ljubovin ja heidän äitinsä Sofian muistoksi pyhitetyn kirkon Hämeentien varrelle Sörnäisiin vuonna 1913 rakennetun Venäläisen hyväntekeväisyysyhdistyksen Suomessa omistaman lastenkodin, koulun ja vanhainkodin (nykyinen Helena hoiva- ja palvelukoti) kolmanteen kerrokseen. Troitski oli yhdistyksen puheenjohtajana vuodrsta 1930 alkaen ja kuului Helsingin ortodoksisen seurakunnan kuratoriumin hallitukseen. Hänelle myönnettiin helmikuussa 1933 Valkoisen Ruusun ritarimerkki.Helsingin ortodoksinen seurakunta 8.9.2022 : 150 vuotta venäläistä hyväntekeväisyyttä Suomessa == Lähteet == Luokka:Suomen ortodoksisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Folaattireseptorin puutos

Folaattireseptorin puutos eli aivojen folaatinpuutos on erittäin harvinainen aivosairaus, jonka oireet johtuvat folaattireseptori-1:n puutoksesta. Folaattireseptori-1:n ollessa toimimaton hermosolujen toiminta vaikeutuu, välittäjäainetta on liian vähän ja myeliiniä tuhoutuu (leukodystrofia). Folaattireseptorin puutoksen taustalla ovat erilaiset folaattireseptori-1-proteiinia tuottavan FOLR1-geenin mutaatiot kromosomissa 11. Mutaatiot estävät 5-metyylitetrahydrofolaatin (5-MTHF) kulkeutumisen veriaivoesteen halki aivoihin.Johanna Rintahaka, Folaattireseptorin puutos Tukiliitto 29.3.2023, viitattu 26.7.2023 Folaattireseptorin puutos alkaa oireilla opittujen tiedonkäsittelytaitojen ja motoristen kykyjen taantumisella keskimäärin kaksivuotiailla. Sitä ennen lapsen kehitys on ollut tavanomaista. Ilman hoitoa oirekuva etenee, kehityksen taantuminen jatkuu ja voi kehittyä polyneuropatia. Liikkumisessa voidaan todeta dystoniaa, koreaa, vapinaa ja ataksiaa, joiden johdosta osa sairastuneista tarvitsee pyörätuolin. Ilman hoitoa myös puhkeaa epilepsia, joka usein on vaikeahoitoinen ja voi ilmetä erilaisin kohtaustyypein. Lisäksi folaattireseptorin puutoksen yhteydessä on kuvattu autismin kirjon häiriölle tyypillisiä käytöspiirteitä. Tarkka oirekuva on yksilöllisesti vaihteleva. Folaattireseptorin puutosta voidaan hoitaa suun kautta tai suonensisäisesti annosteltavalla foliinihappolisällä. Jos puutos todetaan varhain ja foliinihappolisän annostelu aloitetaan ajoissa, oireiden ilmeneminen tai paheneminen saatetaan osittain tai jopa täydellisesti onnistua ennaltaehkäisemään. Ennuste ja oirekuva riippuvat siitä, kuinka nopeasti hoito päästään aloittamaan. Folaattireseptorin puutoksella on autosomaalinen, peittyvä periytymistapa. Lääketieteellisissä julkaisuissa oli vuoden 2023 tiedon perusteella raportoitu noin kaksikymmentä potilasta. Tapauksia on todettu ainakin Suomessa, Saksassa, Italiassa, Turkissa, Azerbaidžanissa ja Gambiassa. Suomeen on rikastunut vähintään kaksi eri aiheuttajamutaatiota. Erotusdiagnostisesti huomionarvoisiin tiloihin kuuluvat Kearns–Sayren oireyhtymä, Alperin tauti, Rettin oireyhtymä, Aicardi–Goutierèsin oireyhtymä, GLUT1-puutosoireyhtymä ja oireista riippuen lisäksi sekä autismin kirjon häiriö että Smith–Lemli–Opitzin oireyhtymä. FOLR1-geenin mutaatioihin liittyvän folaattireseptorin puutoksen kuvasivat ensimmäisenä Robert Steinfeld ja hänen kollegansa vuonna 2009. Vincent Ramaekers ja Nenad Blau olivat vuonna 2004 ottaneet käyttöön termin "aivojen folaatinpuutosoireyhtymä" kattoterminä erilaisille tiloille, jotka johtuvat aivojen matalasta 5-metyylitetrahydrofolaattipitoisuudesta. == Lähteet == Luokka:Neurologiset sairaudet Luokka:Perinnölliset sairaudet
Gregers Gram

Gregers Winther Wulfsberg Gram (10. joulukuuta 1846 Moss – 1. elokuuta 1929 Vestre Aker) oli norjalainen juristi ja Høyren poliitikko. Hän toimi Norjan pääministerinä Tukholmassa vuosina 1889–1891 ja 1893–1898. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan ministerit Luokka:Norjalaiset juristit Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet