EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hieroduuli

Hieroduuli (, pyhä ja dūlos, orja) oli antiikin aikana mies- tai naispuolinen temppeliorja, jonka katsottiin olevan jumalien omaisuutta. Nämä erityisesti Astarten pyhäköissä palvelleet henkilöt harjoittivat temppeliprostituutiota. Sukupuoliyhteys hieroduulin kanssa oli edellytyksenä pääsystä osalliseksi jumalallisesta vallasta. Kreikkalainen maantieteilijä Strabon (noin 63 eaa. – 24 jaa.) kertoo eräässä Kappadokian maakunnan kaupungissa olleen 6 000 hieroduulia ja Korintin kaupungin Afroditen temppelissä heitä oli tuhat. Hieroduulien olemassaolo ei ollut yleistä eikä vakiintunut tapa, mutta prostituutiota ainakin Korintin Afroditen temppelissä on pidettävä todistettuna. Hellenismin kaudella hieroduuliksi kutsuttiin vapautettua orjaa, jonka vapaus perustui hänen myymiseensä tai lahjoittamiseensa jumalille. ==Lähteet== * Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1961 * Nationalencyklopedin, Bokförlaget Bra Böcker 1992 Luokka:Antiikki Luokka:Prostituutio Luokka:Orjuus Luokka:Seksuaalisuus ja uskonto
Fredrik Lööf

Fredrik Lööf (s. 13. joulukuuta 1969) on ruotsalainen kilpapurjehtija. Hän on osallistunut kuudesti olympialaisiin ja voitti kultaa Lontoossa 2012 Star- luokassa yhdessä Max Salmisen kanssa. Aiemmin hän oli voittanut kahdesti pronssia, ensin yksinään vuonna 2000 Finnjollalla ja sitten vuonna 2008 Star- luokassa yhdessä Anders Ekströmin kanssa. Hän osallistui olympialaisiin myös 1992 ja 1996 sijoittuen molemmilla kerroilla viidenneksi Finnjollalla ja 2004 Star-luokassa sijoituksella 12. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kilpapurjehtijat Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oravin ruukki

Oravin rautaruukki toimi vuosina 1868–1901 Säämingin Oravin kylässä. Se käytti raaka-aineenaan lähiseudun järvistä nostettua järvimalmia. Ruukin rakensi 1868 pietarilainen Putilovin rautatehdas, joka tarvitsi rautaa valmistamiaan ratakiskoja ja rautatiekalustoa varten. Putilovin tehtaan omistanut kollegineuvos Nikolai Putilov omisti myös Etelä-Savossa sijainneet Haapakosken ja Huutokosken rautaruukit. Oravin ruukissa oli aluksi kaksi hiiliuunia, mutta jo vuonna 1870 sinne rakennettiin neljä uutta hiiliuunia, neljä putlausuunia, kaksi hitsausuunia, höyryvasara ja putlauslaitos. Toisin kuin useimmat muut Suomen ruukit, Oravin ruukki ei sijaintinsa vuoksi käyttänyt vesivoimaa, vaan sen sijaan höyryvoimaa. Ruukin tuotteet kuljetettiin laivoilla Saimaan kanavan kautta Pietariin. Vuosina 1869–1877 takkiraudan tuotanto oli keskimäärin 1332,6 tonnia vuodessa. Putilovin yritys teki konkurssin 1876 ja se joutui Venäjän valtionpankin haltuun. Samalla myös Oravin ruukin tuotanto keskeytyi 1877. Putilovin omistamat Haapakosken ja Oravin ruukit myytiin pakkohuutokaupalla syyskuussa 1879. Ruukin osti Suomen valtio, joka myi sen sitten 1881 Suomen Pankin Pietarin konttorin johtajalle Aleksander Neiglichille. Ruukki oli käynnissä jonkin aikaa vuodesta 1884, mutta pysähtyi sitten uudelleen. Vuonna 1886 perustettiin Oravin Tehdas Osakeyhtiö (myöh. Oravi-Haapakosken Tehtaat Osakeyhtiö – Oravi-Haapakoski Bruks Ab), jonka omistuksessa olivat Haapakosken, Huutokosken ja Oravin ruukit. Oravin ruukin toiminta elpyi 1890-luvun alussa niin, että vuonna 1892 takkirautaa valmistettiin jo 1945,8 tonnia. Oraviin rakennettiin 1890 myös höyrysaha. Samana vuonna Oravin kylään perustettiin koulu ruukin työmiesten lapsille, kansankirjasto, vapaapalokunta ja postitoimisto. Ruukin palveluksessa oli tällöin useita satoja työntekijöitä ja koko Oravin kylässä asukkaita oli noin 1 000. Oravin ruukin toiminta päättyi lopullisesti 1901. Ruukin tuotantorakennukset purettiin, mutta nykyisin retkeilymajana käytettävä entinen ruukinpatruunan huvila on säilynyt. == Lähteet == * Saimaa holiday- sivusto: Historiaa ja tarinoita: Oravi – Oravin kylän ruukkihistoriaa === Viitteet === Luokka:Suomen ruukit Luokka:Savonlinnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen entiset rakennukset ja rakennelmat
Neuvo-projekti

Neuvo-projekti oli Lastensuojelun Keskusliiton kehittämishanke (2005-2009). Sen tavoitteena oli lapsen aseman parantaminen ja lasten menetysten minimoiminen vanhempien erotessa. Hankkeessa kehiteltiin vertaisuuteen perustuvia tukipalveluita, joiden tavoitteena oli tukea eron jälkeistä vanhemmuutta sekä edistää vanhempien yhteistoimintaa eron jälkeen. Hankkeen tavoitteena oli myös parantaa eroperheiden kanssa työskentelevien tahojen keskinäistä yhteistoimintaa mahdollisimman monipuolisten palveluiden tuottamiseksi ja niiden yhteensovittamiseksi. Hanketta rahoitti Raha- automaattiyhdistys. http://www.eroneuvo.fi ==Tukipalvelut== Neuvossa kehiteltiin eroaville tai eronneille vanhemmille ryhmämuotoisia palveluita, joiden tavoitteena oli tukea eron jälkeistä vanhemmuutta. Eroneuvo-tilaisuudet olivat eroa harkitseville ja eronneille suunnattuja avoimia keskustelutilaisuuksia, joissa oli paikalla ammattilainen sekä vertaistukena saman kokeneita vanhempia. http://www.lapsitieto.fi/prodo/index.phtml?s=716 Vanhemman Neuvo -vertaistukiryhmät olivat eropäätöksen tehneille ja eronneille tarkoitettuja, eron jälkeistä vanhemmuutta ja vanhempien välistä yhteistyötä tukevia ryhmiä, jotka kokoontuivat kahdeksan kertaa. Ryhmiä ohjasi koulutettu ammattilainen. http://www.lapsitieto.fi/prodo/index.phtml?s=720 ==Julkaisut== Hankkeessa julkaistiin lapsiperheiden eroon liittyvää kirjallisuutta. Aino Kääriäisen tutkimus Ero haastaa vanhemmuuden (2008) selvittää eron ja eroamisen tavan vaikutuksia vanhemmuuden kokemukseen ja lapsen hyvinvointiin. Tutkimuksessa selviää, että mitä paremmin vanhemmat pystyvät suunnittelemaan eroaan yhdessä, sitä paremmin he pystyvät huolehtimaan tilanteessa myös lapsen selviämisestä ja hyvinvoinnista. Riikka Koskelan kirja Ero lapsiperheessä – miten tukea lasta ja vanhempia? (2008) on tehty oppaaksi erityisesti varhaisen tuen työntekijöille. Kirjassa annetaan neuvoja perheen ja lapsen tukemiseen erotilanteessa. Vanhemman opas. Tietoa ja tukea lapsiperheen eroon (2009). Opas on tehty eroa työstäville vanhemmille sekä heidän läheisilleen. Oppaan johtoajatuksena on vanhemmuuden katkeamattomuus erosta huolimatta. Oppaassa on tietoa siitä, mistä voi saada apua itselleen ja perheelleen erotilanteessa. ==Koulutukset== Neuvossa kehitettiin Eroneuvo- ja Vanhemman Neuvo -palveluiden toteuttamiseksi menetelmäkoulutukset, jotka oli tarkoitettu sosiaali- ja terveysalan ammattilaisille. Hankkeessa kehitettiin koulutusta myös niille, jotka työssään antoivat tukea eronneille pian erotapahtuman jälkeen. Koulutuksen tarkoituksena oli lisätä perustyössään eroperheitä kohtaavien valmiuksia kohdata eroavia tai eronneita perheitä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Neuvon kotisivu Luokka:Suomalaiset lastensuojelujärjestöt
Lis Laviola

Lis Laviola (Viola Hillervo Sabina Jadwiga Gahmberg o.s. Lis-Rudnicka; 4. joulukuuta 1945 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Teatteriuran ohella hän on lukenut useita äänikirjoja. ==Elämä ja ura== Lis Laviola syntyi tulkki George Lis-Rudnickin ja Hillervo Lis-Rudnickan (o.s. Vartiainen) perheeseen. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1965 ja suoritti kieliopintoja Helsingin yliopistossa 1965–1967. Näyttelijäksi hän valmistui Tampereen yliopiston näyttelijäkurssilta vuonna 1969, jonka jälkeen hän oli kiinnitettynä Mikkelin teatteriin 1969–1975 ja Vaasan kaupunginteatteriin 1975–2011. Lis Laviolan näyttämötaiteellisia tulkintoja ovat olleet muun muassa Emmi Särkelä (näytelmässä Särkelä itte), Jelena (Vanja-eno) ja Jonna (Rahalla saa). 25-vuotistaiteilijajuhlassaan hän tulkitsi Doña Elviran osan klassikkonäytelmässä Don Juan. Lisäksi hän on näytellyt muun muassa klassikossa Täällä Pohjantähden alla.http://www.uusisuomi.fi/kulttuuri/43348-vaasassa-tehdaan-taalla- pohjantahden-alla-vakevasti Lis Laviola on tunnettu myös monologeistaan ja runoilloistaan. Vuonna 1982 hänellä oli sivuosa Mikko Niskasen elokuvassa Ajolähtö. Lis Laviolan työskentelykieliin lukeutuu muun muassa venäjä. Lis Laviola on lukenut äänikirjoiksi muun muassa Kaari Utrion ja Pirjo Tuomisen historiallisia romaaneja sekä Raija Orasen teoksia. Hänen äänikirjatuotantoonsa kuuluu myös Maria Jotunin novelleja ja Laila Hirvisaaren romaaneja, kuten Kannas- sarja.http://kirjasto.kuopio.fi/selauslista.asp?edhaku=2&lkm;=105&sivu;=1&lajittelu;=1&edlajittelu;=1 ==Lähteet== *Teatterit ja teatterintekijät 2005, ISBN 952-471-629-1, kirjastoluokka 77.1 *Elonet Lis Laviola ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Vaasan kaupunginteatteri * Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Huutokosken ruukki

Huutokosken rautaruukki toimi vuosina 1858–1877 Joroisten Huutokoskella Sysmäjärvestä Jokijärveen virtaavan joen Huutokoski-nimisen kosken etelärannalla. Ruukki käytti raaka-aineenaan pääasiassa lähiseudun järvistä nostettua järvimalmia sekä lisäksi Viipurista tuotua romurautaa ja Haapakosken ruukin tuottamaa takkirautaa. Ruukki tunnettiin myös nimellä Putilovin Katariinan ruukki (Putiloffs Ekaterine Bruk). Ruukin omisti pietarilainen kollegineuvos Nikolai Putilov ja ruukin tuottama rauta vietiin laivoilla Saimaan kanavan kautta Putilovin tehtaille Pietariin. Putilov omisti Savossa myös Haapakosken ruukin Pieksämäen maalaiskunnassa ja Oravin ruukin Säämingissä. Putilovin yritys teki konkurssin 1876 ja se joutui Venäjän valtionpankin haltuun. Samalla myös Huutokosken ruukin tuotanto päättyi 1877. Putilovin omistamat Haapakosken ja Oravin ruukit myytiin pakkohuutokaupalla syyskuussa 1879 ja niiden raudantuotanto jatkui uusien omistajien johdolla vielä 1900-luvun alkuun saakka. Huutokosken ruukin rakennuksia alettiin purkaa 1880-luvulla ja monet ruukin työväenasuntoina toimineet rakennukset siirrettiin muualle. Huutokosken ruukista on säilynyt sen päärakennus. Ruukkialue on nykyisin metsittynyt ja vielä 1980-luvun alussa maastossa erottui ruukin jäännöksiä maakumpareina, erilaisina kiveyksinä, laitteiden pohjina ja voimakanavien urina. Ruukkialueen lähellä on nykyisin kalanviljelyslaitos. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuvia Huutokosken ruukin rakennuksista vuodelta 1870 Luokka:Suomen ruukit Luokka:Joroisten rakennukset ja rakennelmat
Sourun ruukki

Sourun rautaruukki toimi nykyisin Kuopioon kuuluvan Karttulan pitäjän Sourun kylällä vuosina 1868–1908. Ruukki käytti raaka-aineenaan järvien pohjasta nostettua järvimalmia (limoniittia). Ruukin perustivat 1868 venäläiset aatelismiehet Samjannikov ja Poletika. Ruukin valmistama takkirauta toimitettiin Pietariin Nevan konepajalle, joka valmisti sotalaivoja ja höyryvetureita. Sourun ruukki työllisti enimmillään vuonna 1896 noin 200 työntekijää. Raudan tuotanto oli suurimmillaan 1880-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Ruukki oli tunnettu pitkistä masuunin käyttöjaksoista eli puhalluksista. Ruukin voimanlähteenä oli 45 hevosvoiman höyrykone. Raudan valmistuksen päätyttyä 1908 ruukki siirtyi 1913 H. Saastamoinen -yhtymälle ruukille kuuluneiden metsien takia. Yhtymä harjoitti ruukin tiloissa hiilenpolttoa muttei käynnistänyt enää ruukkia. Saastamoinen omisti läheisen Syvänniemen rullatehtaan, joka oli toiminnassa vuodesta 1891 vuoteen 1932. Ruukin rakennukset purettiin vaiheittain, ja lopullisesti 1941 Kuttajärven rannassa sijaitsevaa 25 metriä korkeaa savupiippua lukuun ottamatta. Piipun säilyttämisen H. Saastamoinen oli asettanut ehdoksi muun ruukin purkamiselle. == Annikki-maantieveturi == Sourun ruukin toiminnan alkuvuosina Karttulan Syvänniemen ja Kallaveden rannalla olevan Kaislastenlahden välillä liikkui Annikki-niminen maantiehöyryveturi. Veturia varten rakennettiin tälle välille Annikintie-niminen maantie joka valmistui 1868. Veturin vetämissä vaunuissa vietiin ruukin valmistamaa rautaa sekä sahatavaraa Kaislastenlahteen ja paluukuormana oli järvimalmia. Veturi painoi noin 8 200 kiloa. Liikenne päättyi, kun veturi upposi Kalliorannan kohdalla lossilta Saittajärven Saittalahden pohjaan vuonna 1871. Veturi ei ole enää järven pohjassa. Se haalattiin onnettomuuden jälkeen ylös, muttei enää käytetty. Veturi päätyi mahdollisesti Venäjälle. (Lähde: Jukka Vesterinen, Metsäkoneita Suomessa ja Suomesta, s.10). == Lähteet == * Museovirasto restauroi: Pohjois-Savon ruukkikohteita * Katsaus Syvänniemen menneisyyteen * Karttulan nähtävyyksiä * Resiina-lehden keskustelupalsta : Saittajärvi ja uponnut veturi ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Sourun tehdas, Helsingin Sanomat, 07.03.1937, nro 64, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Kaksi hävinnyttä tehdasyhdyskuntaa, Helsingin Sanomat, 04.07.1937, nro 175, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Karttula Luokka:Suomen ruukit Luokka:Kuopion rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen entiset rakennukset ja rakennelmat
Onnjos

Onnjos () tai Önnjüös () on Amga-Naharan maalaiskunnan (naslegin) keskuskylä Amgan ulusissa eli piirissä Sahan tasavallassa. Se sijaitsee Amgajoen länsirannalla noin 81 kilometriä ulusin keskuksesta Amgasta lounaaseen. Kunnan asukkaista 95 prosenttia asuu Onnjosissa ja siellä sijaitsevat myös kunnan peruspalvelut: terveyskeskus, koulu, kauppa, ja kulttuuritalo. Asukasluvun kehitys * 800 (1989) * 648 (2001) * 599 (2007) == Lähteet == Luokka:Amgan ulus
Bötüŋ

Bötüŋ () on kyläalue Amman uluusissa Sahan tasavallassa. Se sijaitsee uluusin pohjoisosassa Amgajoen länsirannalla, yhdeksän kilometriä uluusin keskuksesta Amgan kylästä koilliseen. Kyläalueen keskuskylä on Bötüŋ. Keskuskylän lisäksi kyläalueeseen kuuluu Uoraj -niminen kylä, joka sijaitsee neljä kilometriä keskuskylästä etelään. Asukasluvun kehitys: * 1 185 (2001) * 1 195 (2007) Bötüŋissä on terveyskeskus, koulu, kauppa ja kulttuuritalo. Paikkakunnalla harjoitetaan nautakarjanhoitoa ja hevostaloutta. Nautakarja tuottaa maitotaloustuotteita ja hevostalous lihaa. == Lähteet == Luokka:Amgan ulus
Bolugur

Bolugur (, ) on kyläalue Amman uluusissa Sahan tasavallassa. Se sijaitsee uluusin keskiosassa Amgajoen rannalla, 53 kilometriä uluusin keskuksesta Amgan kylästä lounaaseen. Asukasluvun kehitys: * 1 200 (1989) * 1 385 (2001) * 1 491 (2007) Bolugurissa on terveyskeskus, koulu, kauppa ja kulttuuritalo. Paikkakunnalla harjoitetaan nautakarjanhoitoa ja hevostaloutta sekä viljanviljelyä. Nautakarja tuottaa maitotaloustuotteita ja hevostalous lihaa. == Lähteet == Luokka:Amgan ulus
Edinburghin lähetyskokous

Edinburghin lähetyskokous on Edinburghissa 1910 pidetty protestanttisten kirkkojen lähetyskonferenssiThe World Missionary Conference . Charles Clayton Morrison, uutisteksti kesältä 1910. Viitattu 10.7.2016., joka myöhemmin antoi sysäyksen ekumenialle. Edinburghissa pyrittiin suunnittelemaan eri kirkkojen välistä yhteistyötä. Kokouksen puheenjohtajana toimi amerikkalainen John R. Mott. ==Lähteet== Luokka:Edinburghin historia Luokka:Protestanttiset kirkot ja ekumenia
Anna-Liisa (vuoden 1922 elokuva)

Anna-Liisa on vuonna 1922 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Teuvo Puro. Elokuva perustuu Minna Canthin näytelmään Anna Liisa vuodelta 1895. Elokuvan ensi-ilta oli 20. maaliskuuta 1922 Olympia-teatterissa Helsingissä. Viimeaikaisten käsitysten mukaan Jussi Snellman ei osallistunut ohjaukseen, vaikka sekä Elonet että Kavin vuonna 2014 julkaiseman dvd:n tiedoissa hänet mainitaan.Harri Römpötti: Mykkä melodraama Anna-Liisa oli aikansa hitti, Helsingin Sanomat 23.10.2014 sivu B 10. Artikkelin maksullinen verkkoversio. Kavin dvd:llä on musiikkina Forssan mykkäelokuvafestivaalilla tallennettu improvisoitu musiikki. ==Juoni== Nimihenkilö Anna-Liisa on menossa naimisiin naapuritilan pojan kanssa, mutta häntä painaa menneisyys ja hän miettii jopa kuolemaa. Kolmiodraaman kolmanneksi ilmaantuu entinen heila Mikko. == Näyttelijät == ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Mykkäelokuvasivusto Luokka:Vuoden 1922 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Teuvo Puron ohjaamat elokuvat
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut

Jalkapallon naisten alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut (FIFA U-20 Women's World Cup) on Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n järjestämä jalkapalloturnaus alle 20-vuotiaille naisille. Turnaus järjestetään kahden vuoden välein. Ensimmäisen kerran turnaus pelattiin vuonna 2002, jolloin ikärajana oli 19 vuotta. Vuonna 2006 ikäraja nostettiin 20 vuoteen. == Turnaukset == Kisat Isäntämaa Loppuottelu Pronssiottelu Mestari Tulos Hopeaa Pronssia Tulos 4. sija 2002 1–0 ja. 1–1 (4–3 rp.) 2004 2–0 3–0 2006 5–0 0–0 (6–5 rp.) 2008 2–1 5–3 2010 2–0 1–0 2012 1–0 2–1 2014 1–0 3–2 2016 Papua-Uusi- Guinea 3–1 1–0 2018 3–1 1–1 (4–2 rp.) 2022 3–1 4–1 2024 1–0 2–1 == Menestys maittain == Nro Joukkue Kulta Hopea Pronssi Yhteensä 1 3 1 2 6 2 3 0 2 5 3 3 1 0 4 4 1 2 2 5 5 1 1 0 2 6 0 2 0 2 6 0 2 0 2 8 0 1 1 2 9 0 1 0 1 10 0 0 2 2 11 0 0 1 1 11 0 0 1 1 == Lähteet == * 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut
Emis

Emis () on kyläalue Amman uluusissa Sahan tasavallassa. Se sijaitsee uluusin pohjoisosassa Meŋe-Xaŋalasin uluusin rajalla. Keskuskylä Emis sijaitsee 74 kilometriä uluusin keskuksesta Ammasta luoteeseen. Keskuskylän lisäksi kyläalueeseen kuuluu Olom Küöl -niminen kylä, joka sijaitsee 26 kilometriä keskuskylästä lounaaseen. Asukasluvun kehitys: * 600 (1989) * 568 (2001) * 639 (2007) Emisissä on terveyskeskus, koulu, kauppa ja kulttuuritalo. Paikkakunnalla harjoitetaan nautakarjanhoitoa ja hevostaloutta. Nautakarja tuottaa maitotaloustuotteita ja hevostalous lihaa. == Lähteet == Luokka:Amgan ulus
Kihlaus (vuoden 1922 elokuva)

Kihlaus on vuonna 1922 valmistunut suomalainen Teuvo Puron ohjaama mykkäelokuva. Elokuva perustuu Aleksis Kiven samannimiseen näytelmään vuodelta 1866. Elokuvan ensi-ilta oli 9. tammikuuta 1922 Kino-Palatsissa Helsingissä.Kihlaus Finna.fi-sivustollaViitattu 29.7.2024Mykkäelokuvasivusto; Kihlaus == Näyttelijät == * Martti Tuukka - Aapeli, kraatari ja vanhapoika * Annie Mörk - Herrojen Eeva * Iisakki Lattu - Eenokki, kraatari ja vanhapoika * Uuno Kantanen - Jooseppi, oppipoika * Herra Alho - 1. herra * Herra Keihäs - 2. herra == Muut tekijät == * Kurt Jäger - kuvaus, leikkaus * Kalle Havas - valokuvat * Martti Tuukka - lavastus * Carl Fager - studiopäällikkö * Teuvo Puro - käsikirjoitus, leikkaus * Armas Fredman - kuvausapulainen ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1922 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat Luokka:Suomalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Teuvo Puron ohjaamat elokuvat
Maaj

Maaj () on kyläalue Amman uluusissa Sahan tasavallassa. Se sijaitsee uluusin pohjoisosassa Meŋe-Xaŋalasin uluusin rajalla. Keskuskylä Pokrovka sijaitsee 132 kilometriä uluusin keskuksesta Ammasta luoteeseen. Keskuskylän lisäksi kyläalueeseen kuuluu Buluŋ -niminen kylä, joka sijaitsee 14 kilometrin päässä keskuskylästä. Asukasluvun kehitys: * 637 (2001) * 696 (2007) Pokrovkassa on terveyskeskus, koulu, kauppa ja kulttuuritalo. Paikkakunnalla harjoitetaan nautakarjan, hevosten ja sikojen hoitoa sekä viljan ja vihannesten viljelyä. Nautakarja tuottaa maitotaloustuotteita. Hevos- ja sikatalous puolestaan lihaa. == Lähteet == Luokka:Amgan ulus
Rakkauden kaikkivalta – Amor omnia

Rakkauden kaikkivalta – Amor omnia on vuonna 1922 valmistunut Konrad Tallrothin ohjaama suomalainen mykkäelokuva. Elokuvan ensi-ilta oli 12. marraskuuta 1922 Kino-Palatsissa Helsingissä Esitystiedot, Elonet.fi], viitattu 6.1.2013. Elokuva edustaa Suomessa harvinaista salonkielokuvaa. Se herätti kahdenlaista paheksuntaa. Ensinnäkin kameroiden vientiä hautausmaalle pidettiin vainajien rauhan häpäisemisenä, ja uhkana oli jopa oikeusjuttu. Toiseksi elokuvan sukurutsa-aihetta paheksuttiin. Taustaa, Elonet.fi], viitattu 6.1.2013 Elokuva kuului Yleisradion vuonna 2009 käynnistämään Mykkä valo -hankkeeseen. Yleisradio tilasi viideltä suomalaiselta säveltäjältä uuden musiikin RSO:lle hankkeeseen kuuluviin viiteen suomalaiseen mykkäelokuvaan. Yleisradio ja Kansallinen audiovisuaalinen arkisto (KAVA) olivat yhteistyössä restauroineet elokuvan, ja se esitettiin hankkeessa pitkänä versiona, jollaisena sitä ei ollut aiemmin nähty. Sarjaan kuuluivat lisäksi elokuvat Ollin oppivuodet (1920) ja Noidan kirot (1927) sekä Kurt Jägerin ohjaama Elämän maantiellä (1927) sekä Axel Slangusin ja Wilho Ilmarin Tukkijoella.Rakkauden kaikkivalta , Yle.fi, viitattu 6.1.2013Mykkää valoa 1920-luvun Suomesta, Yle.fi, viitattu 6.1.2013 Mykkä valo -esityssarjan yhteydessä elokuvaan on säveltänyt musiikin Lotta WennäkoskiPertti Avola, Elokuvat, Tv & radio, Helsingin Sanomat 28.7.2014, sivu 21. ==Arviot== Kriitikoiden aikalaisarviot olivat lähes järjestään myönteisiä. Ainoastaan suomalaiskansallisuuden puute on saanut ristiriitaisesti paitsi kehua myös moitetta., Aikalaisarvioita, Elonet.fi], viitattu 6.1.2013 Myöhemmin myönteinen linja jatkuu: televisioesityksen yhteydessä on todettu, että Tallroth on saanut kuviin lähes taianomaista voimaa. Lotta Wennäkoski on säveltänyt elokuvaan uuden musiikin, ja eräs arvio siitä on, että se on vakuuttavaa mutta irrallaan elokuvan tapahtumista ja tunnelmista.Henri Waltter Rehnström: Rakkauden kaikkivalta, Päivän elokuvia, Tv-maailma, 1/2012 sivu 9 ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kuvia Kavan arkistosta. Tunnistatko esittäjiä ja paikkoja? *Arvostelu Mykkäelokuvasivustolla * Amor omnia, yle.fi (pdf) * Rakkauden kaikkivalta. Uusi suomal. Konrad Tallrothin johtama filmi, Suomen Kuvalehti, 18.11.1922, nro 46, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1922 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat Luokka:Konrad Tallrothin ohjaamat elokuvat
Meendigi

Meendigi () on kyläalue Amman uluusissa Sahan tasavallassa. Se sijaitsee uluusin koillisosassa Amgajoen varrella 48 kilometriä uluusin keskuksesta Amgan kylästä koilliseen. Asukasluvun kehitys: * 300 (1989) * 398 (2001) * 477 (2007) Meendigissä on terveyskeskus, koulu, kauppa ja klubi. Paikkakunnalla harjoitetaan nautakarjan, hevosten hoitoa sekä maanviljelystä. Nautakarjatalous tuottaa maitotaloustuotteita, hevostalous puolestaan lihaa ja maanviljelys vihanneksia, perunoita ja rehua. == Lähteet == Luokka:Amgan ulus
Satağaj

Satağaj (, ) on kyläalue Amman uluusissa Sahan tasavallassa. Se sijaitsee uluusin pohjoisosassa Suolajoen rannalla Meŋe-Xaŋalasin uluusin vastaisella rajalla, 132 kilometriä uluusin keskuksesta Ammasta pohjoiseen. Asukasluvun kehitys: * 500 (1989) * 529 (2001) * 563 (2007) Satağajissa on terveyskeskus, koulu, kauppa ja kulttuuritalo. Paikkakunnalla harjoitetaan nautakarjanhoitoa ja hevostaloutta. Nautakarja tuottaa maitotaloustuotteita ja hevostalous lihaa. == Lähteet == Luokka:Amgan ulus
Justin Chon

Justin Jitae Chon (s. 29. toukokuuta 1981 Irvine, Kalifornia) on yhdysvaltalainen, sukujuuriltaan korealainen näyttelijä. ==Ura== Chon aloitti näyttelemisen vuonna 2005 ja esiintyi sarjoissa kuten Jack & Bobby ja Taki & Luci. Vuonna 2006 hän tuli tunnetuksi Disney Channelin elokuvassa Wendy Wu: Homecoming Warrior, jossa hän esitti Peter Wuta. Hän esitti myös Tony Leetä Nickelodeonilta tulleessa tilannekomediassa Just Jordan. Vuonna 2008 Chon esitti Eric Yorkieta Stephenie Meyerin fantasiakirjasarjaan perustuvassa elokuvassa Twilight – Houkutus. Hän jatkoi samassa roolissa elokuvan vuoden 2009 jatko-osassa Twilight – Uusikuu. Hän oli myös mukana elokuvasarjan kolmannessa osassa Twilight – Epäilys (2010). Viimeisen kerran hän jatkoi Ericin roolissa elokuvasarjan viimeisessä elokuvassa Twilight – Aamunkoi osa 1 (2012). ==Filmografia== Vuosi Nimi Rooli Laji Huomioita 2005 Taki & Luci Drug Buyer TV-sarja Jack & Bobby Greek Chorus TV-sarja 2006 Wendy Wu Peter Wu Elokuva Puff, Puff, Pass Bobbi Elokuva O.C. Big Korea TV-sarja Fleetwood Rong Elokuva 2007 Zoom! Chester Lopman Elokuva 2007 - 2008 Just Jordan Tony Lee TV- sarja 2008 Twilight – Houkutus Eric Yorkie Elokuva 2009 Ball's Out: The Gary Houseman Story Joe Chang Elokuva Rajattu maa Yong Kim Elokuva Twilight – Uusikuu Eric Yorkie Elokuva 2010 Twilight – Epäilys Eric Yorkie Elokuva 2011 Twilight – Aamunkoi osa 1 Eric Yorkie Elokuva Elokuvasarjan viimeinen ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Amerikankorealaiset Luokka:Elävät henkilöt
Suola (joki)

Suola () on joki Venäjällä Sahan tasavallassa Lenan vesistöalueella. Se virtaa Meŋe-Xaŋalasin ja Amman uluusien alueilla tasavallan keskiosassa Lenan itäpuolella. Joen varrella on Töxtürin, Tomtorin, Djaŋxaadyn ja Satağajin kylät. Suola laskee Lenaan idästä, hieman tasavallan pääkaupungista Jakutskista pohjoiseen. Luokka:Sahan tasavallan joet Luokka:Lenan vesistö
Andrew Tsien Chih-ch'un

Andrew Tsien Chih-ch'un (; 9. huhtikuuta 1926 – 17. helmikuuta 2009) oli taiwanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Taipein arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1953 ja nimitettiin Hwalienin hiippakunnan johtoon 23. tammikuuta 1992. Piispaksi konsekroinnin suoritti 11. huhtikuuta Dominic Tang Yee-ming, jota avustivat Joseph Ti-kang ja Paul Shan Kuo-hsi. Tsien Chih-ch'un jäi eläkkeelle 19. marraskuuta 2001.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Andrew Tsien Chih-ch’un == Lähteet == Luokka:Katoliset piispat Luokka:Taiwanilaiset papit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Rautakylän vanha parooni

Rautakylän vanha parooni on vuonna 1923 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka ohjasi Carl Fager. Elokuva perustuu Sakari Topeliuksen pienoisromaaniin Gamla baron på Rautakylä (Rautakylän vanha parooni) vuodelta 1849 ja Topeliuksen näytelmään Efter femtio år (50 vuotta myöhemmin) vuodelta 1851. Elokuvan ensi-ilta oli 1. huhtikuuta 1923 Kino-Palatsissa Helsingissä. Rautakylän vanha parooni on ensimmäinen suomalainen kauhuelokuva. Sitä kuvattiin Suomi-Filmin Vironkadun studiolla Helsingissä ja Herttoniemen kartanossa. Elokuvan filmiaineisto on säilynyt, mutta välitekstit ja käsikirjoitus ovat hävinneet. == Näyttelijät == == Lähteet == * Suomalaisen elokuvan festivaali 2001 - kotimainen kauhu * Herttoniemi elokuvissa Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1923 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat Luokka:Suomalaiset kauhuelokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Suomalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat
Belyi

Belyi () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Väinäjoen vesistöön kuuluvan Obšajoen rannalla 294 kilometriä Tveristä lounaaseen. Kaupunki on Belyin piirin keskus. Asukkaita on 3 700 henkeä (vuonna 2009). Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1359. Vuosisadan lopussa se siirtyi liettualaisille. Venäläiset valtasivat Belyin vuosina 1613 ja 1632, mutta molemmilla kerroilla se palautettiin Puolalle. Lopullisesti kaupunki liitettiin Venäjään vuonna 1667. Vuonna 1769 siitä tuli Kiovan ja myöhemmin Smolenskin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Nykyään kaupungissa on lähinnä puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Belyin piirin sivusto Luokka:Belyin piiri Luokka:Tverin alueen kaupungit
Edhi Handoko

Edhi Handoko (28. elokuuta 1960 – 17. helmikuuta 2009) oli indonesialainen shakin suurmestari. Hän sai maansa mestaruustittelin vuonna 1978 ja sekä FIDE- mestarin arvonimen että Kansainvälisen mestarin arvonimen vuonna 1982. Hänestä tuli maansa neljäs suurmestari vuonna 1994. Hänen Elo-lukunsa oli tuolloin 2 520\. Handoko kuoli 17. helmikuuta 2009 Cibinongin sairaalassa Bogorissa sydäninfarktiin 48-vuotiaana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Indonesialaiset shakinpelaajat Luokka:Shakin suurmestarit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Zapadnaja Dvina

Zapadnaja Dvina () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Väinäjoen rannalla 321 kilometriä Tveristä lounaaseen. Kaupunki on Zapadnaja Dvinan piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Riian välinen rautatie (Zapadnaja Dvinan asema). Asukkaita on 9 000 henkeä (vuonna 2009). Zapadnaja Dvina on saanut alkunsa vuonna 1900 syntyneestä asemataajamasta, jonka yhteyteen rakennettiin puunjalostuslaitos. Vuonna 1937 taajamasta tuli kaupunki. Nykyään siellä on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta sekä pellavanjalostuslaitos. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Zapadnaja Dvinan piirin sivusto Luokka:Tverin alueen kaupungit Luokka:Zapadnaja Dvinan piiri
Kun isällä on hammassärky

Kun isällä on hammassärky on vuonna 1922 valmistunut suomalainen Erkki Karun ohjaama lyhyt mykkäkomedia. Elokuvan ensi-ilta oli 17. huhtikuuta 1922 Porin Fennia-teatterissahttps://www.elonet.fi/fi/elokuva/117312. == Juoni == Perheen isä (Aku Käyhkö) saa kovan hammassäryn pelatessaan korttia ystäviensä kanssa. Hammassärky vaivaa häntä kovasti, mutta hän pelkää vielä enemmän hammaslääkäriin menemistä. == Näyttelijät == * Naimi Kari - Äiti * Aku Käyhkö - Isä * Martti Tuukka - Pelitoveri * Armas Fredman - Hammaslääkärin potilas * Eino Jurkka - Pelitoveri * Emmi Jurkka - Sisäkkö * Toivo Louko - Pelitoveri == Muut tekijät == * Kurt Jäger - kuvaus * Erkki Karu - tuottaja, leikkaus * Carl Fager - lavastus, studiopäällikkö * Armas Fredman - kuvausapulainen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Arvostelu Mykkäelokuvasivustolla Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1923 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Erkki Karun ohjaamat elokuvat
Konakovo

Konakovo () on kaupunki Tverin alueen itäosissa Venäjällä. Se sijaitsee Volgaan muodostetun Ivankovon tekoaltaan rannalla 82 kilometriä Tveristä kaakkoon. Kaupunki on Konakovon piirin keskus. Asukkaita kaupungissa oli 41 303 (vuonna 2010). thumb|left|210px|Konakovon kaupunginkirjaston pirteää ilmettä ==Historiaa== Kaupunki on saanut alkunsa Kuznetsovon kylästä, jonne vuonna 1829 perustettiin lähinnä astioita valmistanut posliini- ja fajanssitehdas. Vuonna 1930 taajama nimettiin Konakovoksi tehtaalla työskennelleen Porfiri Konakovin muistoksi. Vuonna 1937 siitä tuli kaupunki. Nykyään Konakovossa toimii fajanssitehdas, suuri sähkövoimala, metalli-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Kaupungin kautta kulkee Moskovan ja Pietarin väliseltä pääradalta Rešetnikovossa haarautuva sivurata (Konakovon asema). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Konakovon piirin viralliset sivut * Konakovon piirin sivusto * Epävirallinen kaupunkiportaali Luokka:Konakovon piiri Luokka:Tverin alueen kaupungit
Somorsun

Somorsun () on kyläalue Amman uluusissa Sahan tasavallassa. Se sijaitsee aivan uluusin koillisimmassa osassa Amgajoen varrella Tšuraptšyn uluusin vastaisella rajalla. Kyläalueen keskuskylä on Mixailovka, joka sijaitsee 107 kilometriä uluusin keskuksesta Amgan kylästä koilliseen. Asukasluvun kehitys: * 900 (1989) * 712 (2001) * 855 (2007) Mixailovkan kylässä on terveyskeskus, koulu, kauppa ja kulttuuritalo. Paikkakunnalla harjoitetaan nautakarjanhoitoa ja hevostaloutta. Nautakarja tuottaa maitotaloustuotteita ja hevostalous lihaa. == Lähteet == Luokka:Amgan ulus
Gun-Mari Lindholm

Gun-Mari Lindholm (s. 29. maaliskuuta 1962) on ahvenanmaalainen poliitikko. Hän on toiminut sitoutumattoman kokoomuksen puoluejohtajana vuoteen 2013, jolloin hän siirtyi Ahvenanmaan maltillisiin, ja vuodesta 1999 maakuntapäivien jäsenenä. 1. marraskuuta 2007 hänestä tuli maakuntapäivien toinen varapuhemies. Vuosina 2003–2005 hän oli maakuntahallituksessa sosiaali- ja ympäristöministerinä ja vuosina 2011−2013 kansliaministerinä. Vuonna 2017 hänet valittiin maakuntapäivien puhemieheksi. Lindholm on varsinaiselta ammatiltaan sairaanhoitaja ja asuu Lemlandissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Profiili maakuntapäivien sivuilla Luokka:Ahvenanmaalaiset poliitikot Luokka:Suomalaiset sairaanhoitajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuvšinovo

Kuvšinovo () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Valdain ylängöllä Volgan vesistöön kuuluvan Osugajoen varrella 133 kilometriä Tveristä länteen. Kaupunki on Kuvšinovon piirin keskus. Sen kautta kulkee Lihoslavlin ja Velikije Lukin välinen rautatie (Kuvšinovon asema) sekä Ostaškovin ja Toržokin välinen maantie. Asukkaita on 10 100 henkeä (vuonna 2009). Kaupunki on saanut alkunsa Kamennojen kylästä, johon vuonna 1799 perustettiin paperitehdas. Vuonna 1910 sinne rakennettiin rautatie, jonka asema sai tehtaan omistajasuvun mukaan nimen Kuvšinovo. Vuonna 1938 kylä ja asemataajama yhdistettiin Kamenkan kaupungiksi, jonka nimi muutettiin vuonna 1965 Kuvšinovoksi. Kaupungin tärkein yritys on paperi- ja kartonkitehdas. Siellä on syntynyt tunnettu sanakirjantekijä Sergei Ožegov, jonka vanhempien luona Maksim Gorki asui vuosina 1897–1898. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kuvšinovon piirin sivusto Luokka:Kuvšinovon piiri Luokka:Tverin alueen kaupungit
Henry Lindström

Henry Lindström (s. 20. kesäkuuta 1956) on Ahvenanmaan keskustan poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 2003. Vuoden 2011 vaaleissa häntä ei valittu uudelleen. Hän on varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä sekä toimitusjohtaja ja asuu Saltvikissä. Luokka:Ahvenanmaalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Noiduttu sydän

Noiduttu sydän (Angel Heart) on Alan Parkerin vuonna 1987 käsikirjoittama ja ohjaama trilleri joka perustuu William Hjortsbergin romaaniin Falling Angel. Pääosia näyttelevät Mickey Rourke, Robert De Niro, Charlotte Rampling ja Lisa Bonet. Elokuvassa Yhdys­valtojen pohjois­valtioista tullut etsivä törmää Syvän etelän New Orleansissa tutkittavaan tapaukseen, joka etenee painajais­unen oudolla logiikalla ja alkaa saada yhä kummal­lisempia ja maagisempia piirteitä voodoo-rituaaleineen ja saatanan­palvontoineen. == Rooleissa == ==Arvioita== Helsingin Sanomien Petri Immonen kirjoitti Noidutun sydämen olevan Alan Parkerin siihen asti paras ohjaustyö, oman lajityyppinsä pieni klassikko. Hänestä tarina on erittäin synkkä muttei sorru kauhuelokuvien helmasyntiin, lapsellisuuteen. Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen kutsuu Noiduttua sydäntä katsojan odotuksilla leikitteleväksi fantasiatrilleriksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1987 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Film noir -elokuvat Luokka:Yliluonnolliset jännityselokuvat Luokka:Alan Parkerin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:New Yorkissa tapahtuvat elokuvat
Margaret Lundberg

Margaret Lundberg (s. 6. toukokuuta 1955) on Ahvenanmaan liberaalien poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 2007. Hän ei tullut valituksi uudelleen 2011. Hän on varsinaiselta ammatiltaan sairaanhoitaja ja asuu Brändössä. == Aiheesta muualla == * Profiili maakuntapäivien sivuilla Luokka:Ahvenanmaalaiset poliitikot Luokka:Suomalaiset sairaanhoitajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Åke Mattsson

Ylikonstaapeli Åke Mattsson (s. 14. toukokuuta 1955) on Ahvenanmaan Maltillisten (aikaisemmin Ahvenanmaan liberaalien) poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 2003 aluksi Liberaalien edustajana, mutta vuoden 2011 maakuntapäivävaaleissa hän siirtyi Maltillisten ehdokkaaksi ja tuli valituksi uudelleen. == Aiheesta muualla == * Profiili maakuntapäivien sivuilla Luokka:Ahvenanmaalaiset poliitikot Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mika Nordberg

Mika Nordberg (s. 9. kesäkuuta 1973 Jomala) on ahvenanmaalainen maltillisia (Moderat Samling för Åland, MSÅ) edustava poliitikko. Hän on ollut Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsen vuodesta 2007 ja toimi Ahvenanmaan infrastruktuuriministerinä 2015–2019. Nordberg on varsinaiselta ammatiltaan yrittäjä. ==Lähteet== Luokka:Ahvenanmaalaiset poliitikot Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nelidovo

Nelidovo () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Valdain ylängön eteläosassa Väinäjoen vesistöön kuuluvan Meža-joen varrella 276 kilometriä Tveristä lounaaseen. Nelidovon kautta kulkee Rževin ja Velikije Lukin välinen rautatie. Kaupunki on Nelidovon piirin keskus. Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 22 886 ja koko piirissä 30 724 henkeä (vuonna 2010). Kaupunki on perustettu vuonna 1949. Nykyään siellä on lähinnä muovi-, koneenrakennus- ja puunjalostusteollisuutta. 1990-luvulle saakka seudulla louhittiin ruskohiiltä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Nelidovon piirin sivusto (nelidovo.su) Luokka:Nelidovon piiri Luokka:Tverin alueen kaupungit
Aikia Aikianpoika

Aikia Aikianpoika (noin 1591–1671 Kemi) oli Kemin Lapissa elänyt saamelainen šamaani ja noita, joka tuomittiin kuolemaan noituudesta. Kuusamon Kitkan seudulla asunut Aikia joutui syytteeseen noitumalla tehdystä murhasta. Hän oli noitunut Kemijoen varren talonpojalle Tobias Mordulalle lohionnen, mutta palkka oli jäänyt saamatta. Hän noitui, ja myöhemmin tämä vihamies oli sitten hukkunut. Käräjät pidettiin 8.3.1671 Kuolajärvellä.Maakunta-arkisto, Oulu Aikia myönsi oikeudessa, että miehen hukkuminen oli johtunut hänen asettamastaan kirouksesta, ja oikeus tuomitsi hänet kuolemaan. Kemissä vangittuna olleen Aikian väitettiin noituneen itsensä hengiltä välttyäkseen tuomion täytäntöönpanolta. Aikian oikeudenkäynnistä tehdyissä käräjäpöytäkirjoissa kuvattiin myös noitarummun käyttötapoja.Aikia Aikianpojan elämäkerta Kansallisbiografiassa == Lähteet == Luokka:Noituudesta tuomitut henkilöt Luokka:Saamelaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1591 syntyneet Luokka:Vuonna 1671 kuolleet
Jan Salmén

Jan Salmén (s. 29. maaliskuuta 1952) on Ahvenanmaan keskustan poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 2007 vuoteen 2011, jolloin hän putosi. Hän on varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä ja asuu Saltvikissä. == Aiheesta muualla == * Profiili maakuntapäivien sivuilla Luokka:Ahvenanmaalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Folke Sjölund

Folke Sjölund () oli Ahvenanmaan liberaalien poliitikko. Hän istui maakuntapäivien jäsenenä vuosina 1991–1999 ja 2001–2003 sekä jälleen vuodesta 2007 vuoteen 2011, jolloin hän putosi maakuntapäiviltä. Sjölund kuoli 13. joulukuuta 2013. == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Profiili Ahvenanmaan maakuntapäivien sivuilla Luokka:Ahvenanmaalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Leo Sjöstrand

Leo Sjöstrand (s. 28. kesäkuuta 1944) on Ahvenanmaan liberaalien poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuosina 1991–2003 ja uudelleen 2007–2011. Hän on varsinaiselta ammatiltaan sähköasentaja ja asuu Kökarilla. == Aiheesta muualla == * Profiili maakuntapäivien sivuilla Sjöstrand, Leo Sjöstrand, Leo Luokka:Elävät henkilöt
Roger Slotte

Roger Slotte (s. 1. helmikuuta 1944) on Ahvenanmaan keskustan poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 2007 vuoteen 2011, jolloin hän jäi valitsematta uudelleen. Hän istuu maakuntapäivillä varaedustajana. Hän on varsinaiselta ammatiltaan metsätalousinsinööri ja asuu Maarianhaminassa. == Aiheesta muualla == * Profiili maakuntapäivien sivuilla Luokka:Ahvenanmaalaiset poliitikot Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Narimanov

Narimanov () on kaupunki Astrahanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan rannalla 48 kilometriä Astrahanista luoteeseen. Kaupunki on Narimanovin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Astrahanin välinen M6-valtatie. Asukkaita on 11 100 henkeä (vuonna 2008). Kaupunki on saanut alkunsa Nižnevolžskin taajamasta. Vuonna 1984 siitä tuli kaupunki, joka sai nimen Narimanov azerbaidžanilaisen kirjailijan ja poliitikon Nariman Narimanovin mukaan. Kaupungin suurin yritys on Lotosin telakka. Narimanovissa sijaitsee myös öljyterminaali. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Narimanovin piirin sivusto Luokka:Astrahanin alueen kaupungit
Cinderella (yhtye)

Cinderella on yhdysvaltalainen glam metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1982. Cinderellan laulajakitaristi Tom Keifer perusti yhtyeen hyvän ystävänsä Eric Brittinghamin kanssa. Cinderellan albumeita on myyty maailmanlaajuisesti yli 15 miljoonaa kappaletta. == Historia == Tom Keifer aloitti uransa soittamalla kitaraa yhtyeissä Saints in Hell, Telepath ja Diamons. Hän söi selviytyäkseen yleensä ravintoloiden roskapöntöistä ja nukkui autossaan. Tom Keiferillä oli huume- ja alkoholiongelma, jonka voitettuaan hän alkoi keskittyä musiikkiuraansa. Keifer perusti hard rock-yhtyeen nimeltä Cinderella kaverinsa Eric Brittinghamin kanssa. Myöhemmin mukaan liittyivät kitaristi Michael Smerick ja rumpali Tony Destra. Keifer otti kitaransoiton ohelle laulajan roolin, sillä ketään muuta ei saatu laulajaksi. Vuonna 1985 Jeff LaBar korvasi Michael Smerickin kitarassa ja Jim Drnec korvasi Tony Destran rummuissa. Noin vuoden päästä Fred Coury korvasi Jim Drnecin ja näin syntyi Cinderellan niin sanottu klassinen kokoonpano. Cinderellan ensimmäinen levy, Night Songs, ilmestyi 1986 ja oli heti suosittu nousten Yhdysvaltojen albumilistalla kolmanneksi. 1988 ilmestyi Long Cold Winter, joka jatkoi Cinderellan menestystä. 1990 ilmestynyt Heartbreak Station ei noussut aivan edeltäjiensä listasijoituksiin. Seuraavana vuonna Fred Coury erosi yhtyeestä ongelmiensa takia. Hänet korvasi Kevin Valentine, joka kuitenkin erotettiin ennen uuden levyn nauhoituksia. Vuonna 1994 julkaistiin yhtyeen neljäs ja toistaiseksi viimeinen studioalbumi, Still Climbing. Levyllä rumpuosuudet soitti Valentinen tilalle tullut Kenny Aronoff. Vuonna 1997 Fred Coury palasi takaisin Cinderellaan. Yhtye on ollut tauolla vuodesta 2013, virallisesti hajoaminen tapahtui 2016.http://kaaoszine.fi/cinderellan-kitaristi-jeff-labar- myonsi-alkoholiongelmansa-olevan-syy-yhtyeen-toimettomuudelle/ == Jäsenet == === Nykyiset === * Tom Keifer – kitara/laulu (1982–) * Eric Brittingham – basso (1982–) * Jeff LaBar – kitara (1985–2013) * Fred Coury – rummut (1986–1991, 1997–2014) === Entiset === * Michael Smerick – kitara (1982–1985) * Tony Destra – rummut (1982–1985) * Jim Drnec – rummut (1985–1986) * Jody Cortez – rummut (1986) * Kevin Valentine – rummut (1991–1993) * Kenny Aronoff – rummut (1994–1997) ==Diskografia== ===Studioalbumit=== *Night Songs (1986) *Long Cold Winter (1988) *Heartbreak Station (1990) *Still Climbing (1994) ===Kokoelmat=== *Rocked,Wired,Bluesed: The Greatest Hits (2005) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset glam metal -yhtyeet Luokka:1980-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Kamyzjak

Kamyzjak () on kaupunki Astrahanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan suuhaaran Kamyzjakin rannalla 35 kilometriä Astrahanista etelään. Kaupunki on Kamyzjakin piirin keskus. Asukkaita on 16 100 (vuonna 2008). Kaupunki on perustettu vuonna 1973. Se on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarviketeollisuutta. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Kamyzjakin kaupungin sivusto Luokka:Astrahanin alueen kaupungit
Luettelo Turkin singlelistan ykkösistä 2009

Tämä on luettelo Turkin singlelistan ykkösistä 2009. Se on koottu Billboardin verkkosivujen top20-listoista. Viikko Artisti Single 1 "Aşk-ı Virane" Rafet El Roman & Yusuf Güney 2 "Gram" Serdar Ortaç 3 "Kasaba" Murat Dalkılıç 4 "Anlamazdın" Ayla Dikmen 5 "Kasaba" Murat Dalkılıç 6 7 8 9 10 11 "Seviyorum Sevmiyorum" Nil Karaibrahimgil 12 13 "Sevişmeden Uyumayalım" Sıla 14 15 16 "Seviyorum Sevmiyorum" Nil Karaibrahimgil 17 18 19 20 "Dünyanın Sonuna Doğmuşum" Manga 21 "Giden Günlerim Oldu" Gülben Ergen & Oğuzhan Koç 22 23 24 25 26 27 "Ah Be Kardeşim" Yalın 28 29 "Bu Böyle" Sertab Erener 30 31 "Toz Pembe" Demet Akalın 32 "Bu Böyle" Sertab Erener 33 "İki Melek" Bengü 34 35 36 "Limon Çiçekleri" Mustafa Ceceli 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 "Kocaman Öpüyorum" Bengü 47 48 49 50 "Hastalıkta Sağlıkta" Mustafa Ceceli 51 52 Luokka:Turkin musiikki singlelista
Emma-hoo

Emma-hoo on nelihenkinen suomalainen popyhtye, jonka nimi juontaa juurensa japanilaisesta jumaltarustosta. Laulaja Tiia Tamminen ja kosketinsoittaja Janne Teuronen perustivat vuosituhannen vaihteessa Inezz-nimisen bändin, jonka perustoille Emma-hoo syntyi vuonna 2003. Ensimmäiset singlet, Auringonkukka ja Tyttö matkalla tähtiin, saivat hyvin radiosoittoa, ja keväällä 2006 julkaistiin yhtyeen debyyttialbumi Kaikki on hyvin. ==Jäsenet== * Tiia Tamminen laulu * Janne Teuronen koskettimet * Kristian Ketola rummut * Opa Ojala kitara == Diskografia == === Albumit === * Kaikki on hyvin 2006 === Singlet === *Auringonkukka 2004 (promo) *Painajainen 2004 (promo) *Huono onni (sori vaan) 2005 (promo) *Tyttö matkalla tähtiin 2005 (promo) *Väärinpäin 2008 *Sormeni likaan 2009 ===Musiikkivideot=== * Sormeni likaan 2009 (ohj. Sami Haartemo) == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset popyhtyeet
Znamensk

Znamensk () on suljettu kaupunki Astrahanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee alueen pohjoisosassa Volgogradin ja Astrahanin välisen rautatien varrella. Kaupunki toimii Kapustin Jarin rakettitukikohdan hallinnollisena keskuksena ja asuinalueena. Asukkaita on 32 400 henkeä (vuonna 2008). Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1946 perustetusta rakettitukikohdasta. Vuonna 1962 siitä tuli kaupunki. Vuoteen 1992 saakka nimenä oli Kapustin Jar-1. ==Aiheesta muualla== * Znamenskin kaupungin sivusto Luokka:Astrahanin alueen kaupungit Luokka:Venäjän suljetut alueet
Valencia (Venezuela)

Valencia on yksi Venezuelan suurimmista kaupungeista. Se on Carabobon osavaltion pääkaupunki. Valencia sijaitsee ylänköalueella Cabriales-joen varrella, noin 100 kilometriä Caracasista länteen, lähellä Karibianmeren rannikkoa. Se perustettiin vuonna 1555, silloin nimellä "Nueva Valencia" (uusi Valencia) perustajan kotikaupungin, Espanjan Valencian mukaan. Se kilpaili pitkään Caracasin kanssa alueen tärkeimmän kaupungin asemasta. Vuonna 2011 Valencian kunnassa oli 829 856 asukasta, mutta koko taajama-alueella, jonka muodostavat Libertador, Los Guayos, Naguanagua, San Diego ja itse Valencia, asukkaita oli 1,4 miljoonaa. Kaupungin tärkeimpiin tuotteisiin kuuluvat autot, elintarvikkeet, olut, eläinten rehu ja erilaiset lasitavarat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venezuelan kaupungit
Jörgen Strand

Jörgen Strand (s. 15. maaliskuuta 1962) on ahvenanmaalainen Ahvenanmaan maltilliset -puolueen poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 1999 vuoden 2011 vaaleihin. Sen jälkeen hän piti taukoa politiikasta, mutta asettui jälleen ehdokkaaksi 2019. Hän oli myös Ahvenanmaan maakuntahallituksessa vuosina 2003–2007 ensin talous-, sitten elinkeinoministerinä. Hän toimi samalla varamaaneuvoksena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Profiili maakuntapäivien sivuilla Strand, Jörgen Strand, Jörgen Luokka:Elävät henkilöt
Ahtubinsk

Ahtubinsk () on kaupunki Astrahanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan haaran Ahtuban rannalla 292 kilometriä Astrahanista pohjoiseen. Kaupunki on Ahtubinskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Volgogradin ja Astrahanin välinen rautatie (Vladimirovkan ja Ahtuban asemat). Asukkaita on 42 600 henkeä (vuonna 2008). Kaupunki syntyi vuonna 1959, kun Vladimirovkan, Petropavlovkan ja Ahtuban taajamat liitettiin toisiinsa. Nykyisin Ahtubinskissa on laivanrakennus- ja elintarviketeollisuutta sekä Ahtubinskin lentotukikohta Venäjän valtion koelentokeskuksineen (ilmavoimien koelento- ja koulutuskeskus). Kaupunki on Baskuntšak-järvellä tuotettavan suolan välilastauspaikka. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Ahtubinskin kaupungin sivusto Luokka:Astrahanin alueen kaupungit
Zvenigovo

Zvenigovo () on kaupunki Marin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Volgan vasemmalla rannalla 90 kilometriä Joškar-Olasta etelään. Kaupunki on Zvenigovon piirin keskus. Asukkaita on 12 300 henkeä (vuonna 2008). Kaupunki on perustettu vuonna 1974. Siellä on mm. laivanrakennus- ja puunjalostusteollisuutta. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Zvenigovon piirin sivusto Luokka:Marin tasavallan kaupungit