EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lämpöryntäys

Lämpöryntäys eli lämpökarkaaminen tai terminen karkaaminen on tilanne, jossa systeemin pieni lämpötilan nousu johtaa lämmöntuotannon kasvuun ja sitä kautta hallitsemattomaan lämpötilan nousuun, yleensä tuhoisin seurauksin. Lämpötila nousee kunnes kappale löytää uuden lämmönpoistomekanismin, monesti esimerkiksi sulamisen, räjähtämisen tai katastrofaalisen romahtamisen. Lämpökarkaamista tapahtuu kemiallisille reaktioille, paristoille, elektronisille komponenteille, mikroaalloilla lämmitettäville kappaleille ja tähdissä ydinreaktioille. == Kemiantekniikassa == Eksoterminen eli lämpöä tuottava kemiallinen reaktio voi johtaa lämpökarkaamiseen, jos reaktioastiaa ei pystytä jäähdyttämään riittävällä teholla. Lisäksi sivureaktiot nopeutuvat, ja eksotermiset hajoamisreaktiot tai radikaalireaktiot käynnistyvät tietyn lämpötilan yläpuolella. Lämmöntuotannon hallitsemattoman nopeutumisen vuoksi astian sisältö höyrystyy, ja jos astia on suljettu, paine kasvaa kunnes astia räjähtää. Lämpökarkaaminen on aiheuttanut useita kemianteollisuuden vakavia onnettomuuksia, esimerkiksi Texas Cityn ammoniumnitraattiräjähdys laivan lastiruumassa vuonna 1947 ja Bhopalin metyyli-isosyanaattipurkaus. Kemiallisista reaktioista suurin osa tuottaa lämpöä, joten lämpökarkaamisen riski on olemassa monissa teollisuusmittakaavan tai öljynjalostamojen prosesseissa. Varsinkin hydrokrakkaus, vedytys, SN2-alkylaatio, hapetus, metalaatio ja nukleofiilinen aromaattinen substituutio ovat alttiita lämpökarkaamiselle. Esimerkiksi valtavia räjähdyksiä on aiheutunut sykloheksaanin hapetusreaktion sykloheksanoli-sykloheksanoniseokseksi tai orto-ksyleenin hapetus ftaalianhydridiksi karattua. Lämpökarkaaminen voi johtua korkean lämpötilan eksotermisistä sivureaktioista, jotka käynnistyvät kun seosta vahingossa lämmitetään tarkoitettua kuumemmaksi. Tästä johtui Seveson onnettomuus, jossa 2,4,5-triklorofenolia valmistettaessa reaktori päästettiin vapaasti lämpenemään, sillä seurauksella että käynnistyi tuotteen eksoterminen dimerointireaktio 2,3,7,8-tetraklorodibentso-p-dioksiiniksi. Reaktorin murtolevy särkyi ja kuuma dioksiinipitoinen reaktioseos pääsi suihkuamaan ympäristöön. Lämpökarkaamisen aiheuttaa monesti jäähdytysjärjestelmän toiminnan lakkaaminen. Sekoittimen pysähtyminen voi johtaa jonkin reaktorin osan kuumentumiseen, mikä käynnistää koko reaktion lämpökarkaamisen. Samalla tavalla virtausreaktoreissa jonkin paikan satunnainen kuumeneminen voi käynnistää lämpökarkaamisen ja ampua reaktorista sisällöt ja katalyytit ulos. Yleinen syy lämpökarkaamisonnettomuuksiin on myös laitekomponenttien asennus väärin. Kemianteollisuuden laitteistot on yleensä liitetty erilliseen hätäsoihtuun, joka rajoittaa onnettomuuden tuhoja jos niitä tapahtuu. ==Lähteet== Luokka:Kemialliset prosessit
Christian Michelsen

Peter Christian Hersleb Kjerschow Michelsen (15. maaliskuuta 1857 - 29. kesäkuuta 1925) oli Norjan ensimmäinen pääministeri. Hän on tunnettu roolistaan Ruotsin ja Norjan liiton hajoamisessa 1905, ja oli aikanaan Norjan vaikutusvaltaisimpia poliitikkoja. ==Nuoruus== Christian syntyi Bergenissä, ja hänet nimettiin isoisänsä Peder Christian Hersleb Kjerschow mukaan. Hän oli vanhin viidestä lapsesta. Hän herätti nuorena huomiota puhelahjoillaan, kiinnostuksellaan teatteriin ja innokkuudellaan ryhtyä väittelyihin. ==Ura== Michelsen oli lakimies ja laivanomistaja. Hänestä tuli Norjan parlamentin jäsen vuonna 1891, edustaen Norjan Liberaalipuoluetta. Hänet nimitettiin parlamentin komiteaan joka tutki Norjan itsehallinnon perusteita. Hän keskittyi välillä Bergenin kunnallispolitiikkaan, ja vuonna 1903 hän oli perustamassa Liberaalipuolueesta eronnutta Kokoomuspuoluetta. Vuonna 1904 Michelsen nimitettiin hallitukseen talousministeriksi ja maaliskuussa 1905 uuden hallituksen pääministeriksi. Hallitus jätti eronpyyntönsä, mutta kuningas Oskar II ei hyväksynyt sitä. Michelson ratkaisi pattitilanteen siten että parlamentti hyväksyi hallituksen eronpyynnön ja pyysi kuningasta nimittämään Norjalle uuden kuninkaan. Samaan aikaan Michelsen lähetti vaivihkaisia tiedusteluja Tanskan prinssi Carlille kysyäkseen, olisiko tämä käytettävissä Norjan kuninkaaksi. Ennen kuin valtiliiton hajoaminen oli selvä, tarvittiin vielä lisää neuvotteluja, joissa Michelsen kunnostautui reaalipoliitikkona, ja kansanäänestys jossa Norja valitsi prinssi Carlin uudeksi kuninkaaksi nimellä Haakon VII. Liberaalit menestyivät parlamenttivaaleissa vuonna 1906, ja Jørgen Løvlandista tuli uusi pääministeri. Michelsen palasi riemusaatossa Bergeniin, ja kansalaiskeräyksellä kerätty suuri rahasumma sijoitettiin Michelsenin nimeä kantavaan säätiöön. ==Kunnianosoitukset== Vuonna 1905 Michelsen sai Pyhän Olavin ritarikunnan suurristin. Michelsen jätti testametissaan varoja säätiöllem joka tukee tuiedettä ja vapaata tutkimusta. Christian Michelsen Institute avattiin hänen syntymäpäivänään, 15. maaliskuuta, vuonna 1930. Testamentin ehdoissa tutkimusaloiksi määriteltiin humanistiset, luonontieteet, teknologia ja lääketiede, ja tavoitteeksi "kulttuurillinen ja tieteellinen työ joka edistää suvaitsevaisuuttaa kansojen ja valtioiden välillä". Jälkimmäisen periaatteen ohjaamana säätiö on keskittynyt kehitysyhteistyöhön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Norjan pääministerit Luokka:Norjan valtiovarainministerit Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Konstantin Kazanski

Konstantin Ivanovitš Kazanski (, suomalaisissa lähteissä usein Kasanski; 20. helmikuuta 1867 – ?)Håkon Holmberg: (Keisarillisen) Suomen senaatin talousosaston puheenjohtajat, jäsenet ja virkamiehet 1909–1918: Elämäkerrallinen luettelo, s. 148. Suomen Sukututkimusseuran julkaisuja XXVI, Helsinki 1964.Высочайшия грамоты Finljandskaja Gazeta 2.7.1914, s. 1. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 12.12.2019. oli venäläinen juristi ja virkamies, joka toimi toisen sortokauden aikana Suomen senaatin jäsenenä vuosina 1913–1914 ja Suomen prokuraattorina vuosina 1914–1917. Kazanski oli aatelissukua ja lähtöisin Minskin kuvernementista. Hän suoritti oikeustieteen opinnot Moskovan yliopistossa ja työskenteli vuosina 1892–1903 piirioikeuksissa eri puolilla Venäjää. Vuonna 1903 Kazanski tuli Suomen kenraalikuvernöörin kanslian sihteeriksi ja oli vuonna 1905 lyhyen aikaa Viipurin läänin lääninsihteerinä. Vuoden 1905 suurlakon jälkeen hän siirtyi pois Suomesta ja jatkoi uraansa Venäjän oikeuslaitoksessa, kunnes hänet tammikuussa 1913 nimitettiin Suomen senaatin talousosastoon. Kazanski oli elokuusta 1913 alkaen senaatin oikeustoimituskunnan vt. päällikkö ja 26. kesäkuuta (J: 13. kesäkuuta) 1914 alkaen prokuraattori. Hän joutui eroamaan helmikuun vallankumouksen seurauksena huhtikuussa 1917. Hän sai vuonna 1913 valtioneuvoksen arvonimen. Kazanskin prokuraattorikaudesta muistetaan parhaiten P. E. Svinhufvudin karkotus Siperiaan.Osmo Jussila: Nationalismi ja vallankumous venäläis-suomalaisissa suhteissa 1899–1914, s. 306. Historiallisia tutkimuksia 110. Suomen Historiallinen Seura, Helsinki 1979. Kazanski oli naimisissa Hämeen läänin kuvernöörinä toimineen kenraali Isidor Svertškovin tyttären kanssa. Kazanskin vaiheita Venäjällä lokakuun vallankumouksen jälkeen ei tunneta. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset juristit Luokka:Suomen prokuraattorit Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:1900-luvulla kuolleet Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Hope – Yhdessä & Yhteisesti

Hope – Yhdessä & Yhteisesti ry on suomalainen hyväntekeväisyysyhdistys, joka avustaa vähävaraisia lapsiperheitä Suomessa useilla paikkakunnilla. Vuonna 2020 avun piirissä oli yli 9 000 perhettä ja 22 000 lasta. Samana vuonna Hope käytti avustustoimintaan 1,4 miljoonaa euroa. Hopen perustivat Tiina Nummenmaa ja Laura Kivimäki vuonna 2009. Yhdistyksen toiminnanjohtajana toimii Eveliina Hostila, jota ennen tehtävässä toimi Kirsi Salo. Hopen toiminnan pääpaino on yrityksiltä ja yksityisiltä saatujen tavaralahjoitusten kierrättämisessä niitä tarvitseville. Avustuskohteiden etsinnässä Hope tekee luottamuksellista yhteistyötä sosiaaliviranomaisten kanssa. Hopen välittää perheisiin muun muassa vaatteita, leluja, urheiluvälineitä ja kodintarvikkeita. Lisäksi Hope tukee lasten harrastusmahdollisuuksia ja järjestää retkiä. Hope on SOSTEn jäsenjärjestö. Hope saa toimintaansa tukea Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskukselta. Yhdistyksen yritystukijoihin kuuluvat muiden muassa Ikea, Lähivakuutus ja Valio. • Vuonna 2011 Hope lahjoitti Ikea Vantaan kanssa yli sata pakettiautollista kalusteita turva- ja vastaanottokodeille sekä vähävaraisille lapsiperheille. Myös ruokajakeluyhtiö Wolt on järjestänyt monena vuonna jouluateria-keräyksen vähävaraisten perheiden tukemiseksi. Heinäkuussa 2019 Suomessa vieraillut Metallica-yhtye lahjoitti Hopelle 55 000 euroa. (Tilaajille.) Vuonna 2020 Hopen oma joulukeräys tuotti yli miljoona euroa. ==Kavallustutkinta== Kesäkuussa 2023 yhdistys teki poliisille tutkintapyynnön yhdistyksessä ilmenneistä väärinkäyttötapauksista, joissa kahden työntekijän epäiltiin käyttäneen vähävaraisille tarkoitettuja lahjakortteja omiin ostoksiinsa. Asia paljastui, kun vähävarainen perhe sai tyhjäksi käytetyn lahjakortin. Poliisin syyskuussa 2023 antaman tiedon mukaan yhdistyksessä on kavallettu lahjakorttivaroja lähes 30 000 euron edestä, ja tutkintaa on laajennettu alkuperäistä tutkintapyyntöä useampaan henkilöön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yhdistyksen verkkosivut Luokka:Suomalaiset sosiaali- ja terveysjärjestöt Luokka:Suomalaiset hyväntekeväisyysjärjestöt
Mahlatikka

Mahlatikka (Sphyrapicus varius) on pohjoisamerikkalainen tikkalaji, joka juo mahlaa. ==Tuntomerkit== Mahlatikka on 18–21 senttimetriä pitkä. Sillä on pääosin mustavalkea höyhenpuku. Päälaki ja koiraalla myös kurkku ovat punaiset, mutta naaraan kurkku on valkoinen. Päänsivulla on mustavalkeaa pitkittäisjuovitusta. Kurkkua ympäröi musta reuna, joka laajenee laikuksi kurkun alle. Siivellä on valkoinen kolmionmuotoinen laikku. Vatsassa ja rinnansivuilla mahlatikalla on heikkoa keltaista sävyä. ==Levinneisyys== Mahlatikka pesii Alaskassa, Kanadassa ja Yhdysvaltain pohjoisosissa. Talvehtimisalueet sijaitsevat etelämpänä Yhdysvalloissa ja Väli-Amerikassa. Harhailijoita on tavattu Islannissa, Irlannissa ja Isossa-Britanniassa. ==Lähteet== Luokka:Tikat
Amatöörirakastaja

Amatöörirakastaja on Kari Peitsamon Skootterin albumi vuodelta 1986. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # # # # # == Lähteet == * Kari Peitsamon Skootteri ‎– Amatöörirakastaja Luokka:Kari Peitsamon albumit Luokka:Vuoden 1986 albumit
The 10th Anniversary Album

The 10th Anniversary Album on Kari Peitsamon Skootterin albumi vuodelta 1987. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # # # # # == Lähteet == Luokka:Kari Peitsamon albumit Luokka:Vuoden 1987 albumit
Dragsfjärden

Dragsfjärden on Kemiönsaaren kuntaan kuuluva järvi Kemiönsaarella. Se sijaitsee etelässä olevan Taalintehtaan ja pohjoisessa olevan Dragsfjärdin kirkonkylän välissä, mutta myös järven itä- ja länsipuolilla on asutusta. Järvi oli aiemmin Dragsfjärdin kunnan tärkein raakavesilähde, kunnes vedenotto lopetettiin vedenlaadun huononnuttua. Dragsfjärden on humuspitoinen ja suhteellisen syvä, sillä sen suurin syvyys on 16 metriä ja keskisyvyys 8,2 metriä. == Maantiede ja asutus == Dragsfjärden-järvi on muodoltaan pitkulainen, ja sen erottaa etelässä olevasta merenlahdesta kapea kannas. Järvessä on kuusi saarta, joista Långholmen on suurin. Valuma-alueeseen kuuluu kallioisia kangasmetsiä ja viljeltyä peltomaata. Alueella on parisataa ympärivuotista asuntoa ja kuutisenkymmentä vapaa-ajan asuntoa, ja näiden lisäksi järven pohjoisosassa toimii kunnan uimaranta. == Vedenlaatu ja kasvillisuus == Dragsfjärdeniin on aikojen saatossa kertynyt paljon ravinteita, joten sen ekologinen tila on tyydyttävä. Pohjassa olevat fosfori ja typpi ruokkivat kasvillisuutta, ja järvessä onkin ilmennyt sinilevää vuosittain. Järveen tuleva ulkoinen ravinnekuormitus on kasvanut viime vuosikymmeninä, koska ympäristön kesämökeistä ja pelloilta on johdettu sinne jätevesiä. Vuonna 1990 Dragsfjärdenistä tehtiin kasvillisuuskartoitus, jonka perusteella se luokiteltiin karuksi järveksi. Kasvillisuus vaihtelee huomattavasti järven eri osissa, ja pohjoisosassa lajeja esiintyy enemmän kuin eteläosassa. Myös kasvillisuuden tiheys on siellä suurempaa. Ravintopitoisille vesistöille tyypillisten kasvien joukossa ovat tähkä-ärviä ja osmankäämit, mutta toisaalta järvessä viihtyvät myös ravintoköyhien vesistöjen kasvit kuten nuottaruoho ja rantaleinikki. Järven viipymä on pitkä, noin seitsemän vuotta. Vesi on kirkasta, ja sen pH-arvo on vaihdellut vuonna 2010 tehdyissä mittauksissa välillä 6,7–7,0. Pintaveden happipitoisuus on pysynyt melko tasaisena ja hyvänä, mutta alusvedessä on melko voimakasta happikatoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dragsfjärdenin suojelua varten perustettu yhdistys: Daphnia Dragsfjärd ry Luokka:Kemiönsaaren järvet
Baguazhang

Bāguàzhǎng (八卦掌) on yksi kolmesta eniten harrastetusta kiinalaisesta taistelulajista Wudangin koulussa, kaksi muuta ovat Taijiquan ja Xingyiquan. Nimellä Bāguà zhǎng viitataan Baguaan. ==Historia== Lajin kehitti Dong Haichuan (董海), jonka on sanottu oppineen taolaisilta, ja buddhalaisilta mestareilta Kiinan vuorilla 1800 luvun alussa. Todisteet osoittavat, että on mahdollsita, että laji on yhdistelmä useita vanhoja taistelulajeja, ja taolaista ympyräkävelyä. Dong työskenteli keisarille, ja keisari vaikuttui hänen taidoistaan, ja otti tämän vartijakseen. Dong opetti vuosia Pekingissä, ja sai lopulta Keisarillisen kaartin tuen. ==Nykyaikaisia tyylejä== *Yin Fu 尹福 *Cheng Tinghua 程廷華 *Liang Zhenpu 梁振蒲 *Gao Yisheng 高義盛 *Jiang Rong Qiao 姜容樵 *Fan Zhiyong 范志勇 *Liu Baozhen 劉寶珍 *Ma Weiqi 馬維棋 * Ma Gui 马贵 *Gong Baotian 宮寶田 *Sun Lutang 孫祿堂 *Fu Zhensong 傅振嵩 * Tian Hui 田廻 ==Populaarikulttuurissa== *Jet Lin hahmo The Onessa käyttää Baguazhangia. * Airbending on kehitetty Baguazhangin pohjalta. * Tekkenissä Ling Xiaoyu käyttää Baguazhangia. * Vuoden 2006 elokuvassa Jadesoturi käytetään Baguazhangia. Luokka:Kiinalainen kulttuuri Luokka:Taistelulajit
Syytettynä murhasta

Syytettynä murhasta (; myös Liar) on Jonas ja Josh Paten ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen psykologinen jännityselokuva vuodelta 1997. Murhamysteerielokuvan pääosissa ovat Tim Roth, Chris Penn, Michael Rooker, Renée Zellweger, Rosanna Arquette ja Ellen Burstyn. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan levittäjänä. Syytettynä murhasta kuvattiin Etelä-Carolinan Charlestonissa. Elokuva sai ensi-iltansa Italiassa, Venetsian elokuvajuhlilla 31. elokuuta vuonna 1997. Yhdysvalloissa elokuva julkaistiin 30. tammikuuta vuonna 1998. Syytettynä murhasta voitti Tukholman elokuvajuhlilla parhaan käsikirjoituksen (Jonas Pate ja Josh Pate) ja parhaan kuvauksen (Bill Butler) palkinnot vuonna 1997. Elokuva voitti myös Cognacin elokuvajuhlilla Special Jury Prizen (Jonas Pate ja Josh Pate) vuonna 1998. Elokuva on julkaistu DVD:lle vuosina 2002, 2004 ja 2008. ==Juoni== James Walter Wayland (Tim Roth) on tekstiilitehtailijan perillinen, jota epäillään prostituoidun murhasta. Hän on tuntenut ilotytön hyvin ja suututtanut vanhempansa viemällä tytön näiden järjestämiin hienoihin juhliin. Valheenpaljastustesti puhuu miehen syyllisyyden puolesta, mutta testin tehneet poliisit eivät vaikuta aivan puolueettomilta. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1997 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset psykologiset jännityselokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Aleksandr Arosev

Aleksandr Jakovlevitš Arosev (, 25. toukokuuta 1890 Kazan – 10. helmikuuta 1938) oli neuvostoliittolainen puoluevirkailija, diplomaatti ja kirjailija. Aleksandr Arosev syntyi räätälin perheeseen. Kansallisuudeltaan hän oli venäläinenОткрытый список. Vuoden 1905 vallankumoustapahtumat saivat hänet liittymään sosiaalivallankumouksellisiin. Vuonna 1907 hän liittyi bolševikkeihin ystävänsä Vjatšeslav Molotovin vaikutuksesta. Arosjev teki puoluetyötä Kazanissa, Pietarissa ja Moskovassa, joutui pidätetyksi ja karkotetuksi Totmaan. Vuonna 1909 Arosev pakeni ulkomaille, missä hän osallistui bolševikkien toimintaan ja opiskeli Liègen yliopiston filosofian ja kirjallisuuden tiedekunnassa. Helmikuun vallankumouksen Arosev valittiin Tverin neuvoston puheenjohtajaksi. Lokakuun vallankumouksen aikana hän toimi Moskovan vallankumouskomitean jäsenenä ja Moskovan sotilaspiirin joukkojen komentajana. Vuonna 1918 hän oli ilmavoimien komissaari ja vuonna 1920 Ukrainan korkeimman vallankumoustuomioistuimen puheenjohtaja. Vuodesta 1921 Arosev työskenteli Puolueen ja vallankumouksen historian instituutissa ja vuosina 1924–1933 diplomaattina Ranskassa, Liettuassa ja Tšekkoslovakiassa. Vuonna 1934 hänestä tuli Neuvostoliiton ja ulkomaiden kulttuurisuhteiden seuran VOKS:in puheenjohtaja. Arosev menehtyi Stalinin vainoissa. Hänet pidätettiin heinäkuussa 1937, tuomittiin kuolemaan vastavallankumouksellisesta toiminnasta syytettynä ja ammuttiin Kommunarkan teloituspaikalla. Kirjailijan ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1916. Hänen ensimmäiset yksinkertaiset kertomuksensa perustuvat henkilökohtaisiin kokemuksiin. Niitä seurasivat muun muassa pienoisromaanit Nedavnije dni (”Taannoisia päiviä”, 1924), Nikita Šornev (1924), Ot žoltoi reki (”Keltaiselta joelta”, 1927), kertomuskokoelmat Belaja lestnitsa (”Valkoinen portaikko”, 1923) ja Na zemlje pod solntsem (”Auringon alla”, 1928), näytelmä Na perekrjostke (”Risteyksessä”, 1924) sekä omaelämäkerrallinen romaani Korni (”Juuret”, 1933). Tyyliltään realistisissa teoksissaan Arosev keskittyy kuvaamaan hyvin tuntemaansa puoluetyöntekijöiden psykologiaa. Kirjailija rehabilitoitiin vuonna 1956, mutta hänen kirjojaan ei julkaistu Neuvostoliitossa uudelleen ennen Gorbatšovin perestroikaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Aleksandr Arosev Luokka:Sosialistivallankumoukselliset Luokka:Bolševikit Luokka:Venäjän perustuslakia säätävän kansalliskokouksen jäsenet Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset diplomaatit Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Venäläiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Agnija Barto

Agnija Lvovna Barto (, 17. marraskuuta 1906 Moskova – 1. huhtikuuta 1981 Moskova) oli neuvostovenäläinen lastenkirjailija. Agnija Barto syntyi eläinlääkärin perheeseen ja julkaisi ensimmäisen lastenkirjansa vuonna 1925. Hänen yksinkertaiset ja opettavaiset runonsa on suunnattu pikkulapsille. Barto sai Stalin-palkinnon vuonna 1949 ja Lenin-palkinnon vuonna 1972. Kirjailijan teoksia on julkaistu 84 kielellä yhteensä yli 150 miljoonan kappaleen painoksena. ==Suomennettu teos== * A. ja P. Barto. Kananpoikaset: kun kirjasen lukien ahkeroit, niin kymmeneen jo laskea voit (Stšitalotška). Petroskoi. Kirja, 1935. * Leikkikalut (Igruški). Suom. Vappu Orlov. Helsinki: Tammi, 1979. * Veljekset (Bratja). Petroskoi: Kirja, 1937. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Agnija Barton teoksia Lib.ru-sivustolla * Entsiklopedija ”Krugosvet”: Agnija Barto * Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Agnija Barto Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Anatoli Afanasjev

Anatoli Vladimirovitš Afanasjev (, 3. kesäkuuta 1942 Moskova, Neuvostoliitto – 8. lokakuuta 2003 Moskova, Venäjä) oli venäläinen kirjailija Anatoli Afanasjev syntyi professorin perheeseen. Hän valmistui Moskovan yliopistosta vuonna 1971. Hänen ensimmäinen kertomuskokoelmansa V gorode, v 70-h godah (”Kaupungissa, 70-luvulla”) ilmestyi vuonna 1974. Romaanit Terve, Afinogen! (Privet, Afinogen!, 1976), Komandirovka (”Työmatka”, 1978), Bolno ne budet (”Ei tee kipeää”, 1980), I pomni obo mne (”Muista minut”, 1982) sekä kertomuskokoelma Melodija na dva golosa (”Sävelmä kahdelle äänelle”, 1983) tekivät Afanasjevista yhden 1970–1980-lukujen kaupunkiproosan tunnetuimmista edustajista. 1990-luvulla hän alkoi kirjoittaa nyky-Venäjää kuvaavia suosittuja rikosromaaneja. Afanasjev hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi vuonna 1975. 1980-luvulla hän toimi Moskovan kirjailijajärjestön sihteerinä ja kuului vuodesta 1994 Venäjän kirjailijaliiton hallitukseen. Hän kuului myös kirjallisuuslehtien Literaturnaja Rossija ja Den toimituskuntiin. ==Suomennettu teos== * Terve, Afinogen!: romaani (Privet Afinogen). Alkuteoksesta suomentanut Ritva Kattelus. Helsinki: Librum, 1982. Sarja: Neuvostoproosaa ISBN 951-862-040-7 ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Thomas Pacchalenius

Thomas (Tomas, Tuomas) Pacchalenius (12. huhtikuuta 1703 Vanaja – 26. tammikuuta 1784 Lohja) oli suomalainen pappi, jota epäiltiin valtiopetoksesta. Pacchaleniuksen vanhemmat olivat kappalainen Axel Pacchalenius ja Helena Florinus ja puoliso vuodesta 1736 Regina Roos (k. 1787). Hänet vihittiin papiksi 1734, Vanajan kappalainen hänestä tuli 1738 ja kirkkoherra 1740. Hän oli laajassa kirjeenvaihdossa Venäjällä asuviin tuttaviinsa ja sukulaisiinsa ja vuonna 1741 syttyneen Hattujen sodan aikana läheisissä tekemisissä venäläisten kanssa, mukaan lukien vallatun Hämeenlinnan komentaja. Vuonna 1748 Pacchalenius vangittiin epäiltynä valtiopetoksesta eli vehkeilystä Suomen irrottamiseksi Ruotsista ja liittämisestä Venäjän alaiseksi tasavallaksi. Hän oli vangittuna kaksi ja puoli vuotta, mutta Turun hovioikeus vapautti hänet perusteellisten tutkimusten jälkeen. Vuosien 1755–1756 valtiopäivät myönsi hänelle 3000 hopeataalaria hyvitystä vankeudesta. Hän sai myös rovastin arvon ja hänestä tuli Lohjan kuninkaallisen pitäjän kirkkoherra 1762. Viitattu 26.1.2013. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Juvelius, Einar Wilhelm 1930. Tuomas Pacchaleniuksen valtiopetosjuttu. Turku: Turun yliopiston julkaisuja, Sarja B Humaniora, osa 14. Uuden Auran Osakeyhtiön Kirjapaino. 317 s. * Pohjolan-Pirhonen, Helge: Kansakunnan historia 1: heräävä kansakunta. Porvoo- Helsinki: WSOY, 1967. Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1703 syntyneet Luokka:Vuonna 1784 kuolleet
Jankkuri

Jankkuri eli jankkoaura on auran tapainen maataloustyökalu, jolla kuohkeutetaan jankkoa avonaisesta kyntövaosta käsin, eikä se siis käännä maata. Se kulkee kääntöauran perässä. Kun jankkoterä kiinnitetään traktoriauraan, se möyhentää ja syventää vaon pohjaa kynnön yhteydessä.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 1517Tietosanakirja 1909 s. 695/ palsta 1285 ==Lähteet== Luokka:Maatalouskoneet
Rochesterin rautatieasema

Rochesterin rautatieasema on Rochesterissa New Yorkin osavaltiossa sijaitseva rautatieasema, jolla pysähtyvät Lake Shore Limitedin, Empire Servicen ja Maple Leafin vuorot. == Lähteet == Rautatieasema Luokka:New Yorkin osavaltion rautatieliikennepaikat
Koira (täsmennyssivu)

Koira voi tarkoittaa seuraavia asioita: ==Biologiassa== *koira, koirien sukuun kuuluva nisäkäslaji *koirat, koiraeläinten heimoon luuluva nisäkässuku *koiraeläimet, petoeläinten lahkoon kuuluva nisäkäsheimo ==Muita== * koira, eräänlainen haarukkamainen pihti etenkin tuohitöissä *koira, kiinalainen horoskooppimerkki *koira, korttipeli *Karri Koira, muusikko *K.o.i.r.a., Karri Koiran debyyttialbumi ==Lähteet==
Kultaakin kalliimpi

Kultaakin kalliimpi () on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Boaz Yakinin ohjaama ja käsikirjoittama draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Renée Zellweger ja Julianna Margulies. ==Juoni== New Yorkin ortodoksijuutalaisten suljetussa ja ankaran uskonnollisessa yhteisössä ei naisen paikka ole työelämässä, eikä seksi ole nautintoa varten. Tämä on liian tiukka paikka itsetietoiselle Sonialle (Renée Zellweger), jonka jalokiviseppäisä naittaa hänet uskonoppineelle Mendelille (Glenn Fitzgerald). Turhautunut Sonia alkaa lopulta kapinoida kahlehtivaa yhteisöä vastaan muun muassa hankkimalla työpaikan. Seurauksena on yleinen hyljeksintä. ==Näyttelijät== ==Tuotanto ja julkaisu== Kultaakin kalliimpi kuvattiin New Yorkissa, Brooklynin Bensonhurstissa työnimellä A Price Below Rubies. Kultaakin kalliimpi sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa Sundancen elokuvajuhlilla 22. tammikuuta vuonna 1998; teatterilevitykseen elokuva pääsi 25. maaliskuuta 1998. Elokuva julkaistiin myös Kanadassa 8. toukokuuta 1998, Saksassa 19. marraskuuta 1998, Australiassa 3. joulukuuta 1998, Italiassa 27. elokuuta 1999, Ranskassa 12. tammikuuta 2000, Belgiassa 3. toukokuuta 2000, Malesiassa 7. kesäkuuta 2000 ja Japanissa 18. toukokuuta 2002. ==Vastaanotto== Elokuva itse sai sekalaisia arvosteluja, mutta Zellwegerin roolisuoritus sai kiitettävää kritiikkiä. Zellweger sai roolisuorituksestaan New York Film Critics Circle -palkintoehdokkuuden parhaasta naispääosasta vuonna 1998. Elokuvan ohjaaja- käsikirjoittaja Boaz Yakin oli ehdolla Grand Special Prizeen Deauvillen elokuvajuhlilla vuonna 1998. Chicago Sun-Timesin Roger Ebert antoi elokuvalle kolme tähteä. Film Journal Internationalin Maria Garcia antoi elokuvalle positiivista palautetta kutsuen sitä "kauniisti toteutettu, taidokkaasti tehty ja loistavasti näytelty elokuva".Price Above Rubies, "Film Journal International", Maria Garcia, 14/1/2008 Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 54 prosentin "mätä"-arvosana, joka perustuu 28 arvosteluun. ==DVD- julkaisut== Kultaakin kalliimpi on julkaistu Isossa-Britanniassa DVD:lle vuonna 1999 ja Yhdysvalloissa vuosina 2000 ja 2012. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1998 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 1998 yhdysvaltalaiset elokuvat
Gustaf Jansson

Gustaf Jansson tai Gustaf Janson on seuraavien henkilöiden nimi * Frans Gustaf Janson (1844–1910), ruotsalainen kansanedustaja * Gustaf Jansson (1922–2012), ruotsalainen kestävyysjuoksija * Gustaf Janson (1866–1913), ruotsalainen kirjailija * Gustaf Jansson (1839–?), ruotsalainen kansanedustaja * Gustaf Jansson (1850–1934), ruotsalainen Munkfors brukin insinööri * Gustaf Jansson (s. 1922), ruotsalainen yleisurheilija, pronssia vuoden 1952 olympialaisissa * Gustav Jansson (s. 1986), ruotsalainen jalkapalloilija * Gustaf Vilhelm Jansson (1879–1942), suomalainen diplomi-insinööri ja virkamies, Rautatiehallituksen ylijohtaja * Gösta Gustaf-Janson (1902–1993), ruotsalainen kirjailija, kirjailija Gustaf Jansonin (1866–1913) poika * Jan Gustaf Jansson, ruotsalainen kansanedustaja Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Johan Schmedeman

Johan Schmedeman (2. joulukuuta 1652 Viipuri – 6. toukokuuta 1713 Tukholma) oli laki- ja virkamies sekä kirjallisten aineistojen keräilijä. Schmedemanin vanhemmat olivat pormestari Hans Schmedeman ja Katarina Wallerianintytär. Sekä isä, joka oli tullut kauppiaaksi Viipuriin Tallinnasta 1615, että äiti toimivat liikealalla. Schemedeman opiskeli Turussa ja Uppsalassa ja tuli 1675 valtakunnan arkiston kanslistiksi, toimi Suuren Pohjan sodan aikana kenttäkanslian virkamiehenä ja pääsi Kaarle XI:n suosioon. 1684 hänestä tuli valtakunnankanslian aktuaari, 1686 hänet aateloitiin ja 1695 hänet nimitettiin kanslian Suomen asioiden esittelijäsihteeriksi. 1702 hänestä tuli postilaitoksen ylijohtaja, 1710 kanslianeuvos ja sisäasiain valtiosihteeri. Schmedeman harrasti historiaa ja asiakirjojen keräilyä. Jälkimmäisen tuloksena syntyi arvokas lähdeteos Kongl. Stadgar, förordningar, bref och resolutioner ifrån åhr 1582 in til 1701 angående justitiae och executions ährender (ns. Justitieverket, 1706). Lisäksi hän julkaisi postilaitosta koskevan asiakirjakokoelman, keräsi Kaarle XI:n sotahistoriaa koskevaa aineistoa sekä laati käsikirjoituksen Drottning Ulrica Elenoras lefverne, joka julkaistiin 1766. Schmedeman ja hänen puolisonsa vuodesta 1700 Elsa Lovisa von Braunjohan (k. 1721, maanmittauslaitoksen ylijohtajan Johan Transköldin leski), olivat Tukholman varhaispietismin keskeisiä henkilöitä. Schmedeman itse kirjoitti ja käänsi ruotsiksi joukon virsiä. Suomalaisen virsikirjan virren no. 303 Jeesus aarteheni (Johann Franck 1653, virsikirjaan 1685) viides säkeistö on Schmedemanin vuonna 1694 kirjoittama. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viitattu 26.1.2013. * Schmedemanin teos digitoituna (Viitattu 26.1.2013) Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1652 syntyneet Luokka:Vuonna 1713 kuolleet
Easy Street

Easy Street tarkoittaa seuraavia asioita: * Charlie poliisina (Easy Street), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1917 * Easy Street, yhdysvaltalainen televisiosarja * Easy Street, Susan Bermanin muistelmateos.
Toni Juhanne

Toni Juhanne (s. 1982) on suomalainen lastenkirjailija. Hänen esikoisteoksensa Tervetuloa Nauruvaaraan julkaistiin syksyllä 2012.http://www.pienikarhu.fi/nauruvaara.html == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Goon

Goon tai The Goon tarkoittaa seuraavia asioita: * Goon, suomalainen ska-yhtye * Goon, kanadalainen elokuva vuodelta 2011 * Goon, Global Goonin albumi * Goon, Goonin albumi * goon, jääkiekossa poliisi-pelaajatyypistä käytetty englanninkielinen nimitys * The Goon, sarjakuva * The Goon, showpainija Barney Irwinin käyttämä kehänimi.
Kotojärven Haukkavuoren kalliomaalaus

__NOTOC__Kotojärven Haukkavuoren kalliomaalaus sijaitsee Iitissä Kotojärven eteläpäässä Haukkavuoren komeassa pystykalliossa. Kotojärvi sijaitsee aivan Kymijoen lähellä niin, että maalaukselta on 2,3 kilometriä joelle. Maalaus on ajoitettu kivikaudelle. == Tutkimukset == Maalaukset löysivät Sinimarja ja Lasse Ojonen sekä Ushio Maeda vuonna 1970 mökkinsä läheltä. Sinimarja Ojonen suoritti seuraavana vuonna maalauksen tarkastuksen, mutta vuonna 2003 kävi Johanna Seppä seuraavan kerran maalausta inventoimassa. Maalauksen edestä vedessä kaivetusta testikuopasta löytyi eläinten luita. Ne kuuluivat heinäkurpalle, telkälle ja hirvelle ja kahdelle luulle radiohiiliajoitus antoi saman ajan 1 555 eaa.. Vaikka tiedot lintujen käytöstä uhrieläiminä on Suomessa harvinaista, voidaan hirven ja kurpan luiden samanaikaisuutta pitää ihmisen aiheuttamana. ==Maalaukset== Maalaus sijaitsee 3,5−5 metriä järven pinnan yläpuolella (eli 79 metriä merenpinnan yläpuolella ) pystykalliossa, joka aukeaa lounaaseen. Näkyviä maalauskohtia on kahdessa paikassa. Toisessa erottuu vielä osittain vasemmalle katsova hirvi, josta on maalattu vain ääriviivat, sekä ihminen ja toisesta näkyy vaakaviivojen pystysarja. Ihmisellä on sarvimaiset ulokkeet päässään, mutta muuten hahmo on jo tuhoutumassa kallion rapautumisen vuoksi. Ihminen seisoo aivan hirven takana. Hirven ja ihmisen ympäriltä erottuu haalistuneita kuvioita, joiden motiiveista ei saa enää selvää. Niiden joukossa on mahdollisesti vielä toinen hirvi. Viivakuvioita on laskettu olevan 9−10 kappaletta ja ne on vedetty metrin pituiselle matkalle (kuva s. 215 ). Maalauksen korkeus kertonee järven aikaisimmista vaiheista ainakin sen, että veden pinta on täytynyt olla nykyistä ylempänä. Maalaukset näkee edelleen veneestä käsin. Kuvioiden kuvakieli liittää ne tyypilliseen kampakeraamiseen traditioon. ==Lähteet== * * * Muinaistaideyhdistys: Kotojärven Haukkavuoren kalliomaalaus * Luukkonen, Ismo: Kotojärven Haukkavuoren kalliomaalaus * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * * * Luukkainen, Ismo: Suomen kalliomaalauksia, valokuvia * Kivikäs, Pekka: Suomen kalliomaalaukset , Kulttuurin Keski-Suomi * Kivikäs, Pekka: Suojmen kalliomaalaukset , Finnica Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Iitin historia Luokka:Kymenlaakson historia
Se mikä on totta

Se mikä on totta () on vuonna 1998 julkaistu Carl Franklinin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Meryl Streep, Renée Zellweger ja William Hurt. Se mikä on totta perustuu tositapahtumiin ja Anna Quindlenin samannimiseen romaaniin. Se mikä on totta sai kuusi elokuvapalkintoehdokkuutta, joista yksi oli Oscar-ehdokkuus parhaasta naispääosasta (Meryl Streep). ==Juoni== Se mikä on totta kertoo naisesta (Renée Zellweger), joka jättää työnsä New Yorkissa ja palaa kotiinsa huolehtimaan syöpään sairastuneesta äidistään (Meryl Streep). Kotona Ellen pettyy itsekkääseen professori-isäänsä (William Hurt), joka patsastelee yhä keskeneräisen romaaninsa loisteessa. Ellen tutustuu uudelleen myös äitiinsä. Tapahtumia ihmetellään jälkikäteen poliisitutkimuksissa. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Se mikä on totta kuvattiin New Jerseyn Morristownissa, Basking Ridgessa, Clintonissa, Garfieldissa, Maplewoodissa, Princetonissa, West Caldwellissa ja West Orangessa 30 miljoonan dollarin budjetilla. Elokuvan tuottajina toimivat Jesse Beaton, Leslie Morgan, Harry J. Ufland ja William W. Wilson III. ==Julkaisu ja vastaanotto== Se mikä on totta sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 18. syyskuuta vuonna 1998. Elokuva myös oli osallisena Berliinin elokuvajuhlilla 13. helmikuuta vuonna 1999. Universal Pictures toimi elokuvan levittäjänä Yhdysvalloissa. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 26 616 840 dollaria, joista 23 245 840 dollaria kotimaassa ja 3 371 000 dollaria ulkomailla. Elokuva sai ilmestyessään kriitikoilta kiitettävän vastaanoton. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 89 prosentin "tuore"-arvosana, joka perustuu kuuteenkymmeneenyhteen arvosteluun. Metacritic-sivustolla elokuvalla on 63 pistettä sadasta. Chicago Sun-Timesin elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle kolme tähteä neljästä. ===Palkinnot ja palkintoehdokkuudet=== Meryl Streep sai roolisuorituksestaan Oscar-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta, mutta hävisi sen Gwyneth Paltrowille, joka voitti patsaan roolisuorituksestaan elokuvasta Rakastunut Shakespeare. Vuosi Palkinto Kategoria Kenelle Voitto / Ehdokkuus 1998 New York Film Critics Circle -palkinto Paras naispääosa Renée Zellweger Ehdokkuus 1999 Oscar-palkinto Paras naispääosa Meryl Streep Golden Globe Paras naispääosa (draama) Screen Actors Guild -palkinto Paras naispääosa Satellite-palkinto Paras naispääosa draamaelokuvassa Motion Picture Sound Editors: Golden Reel -palkinto Paras äänileikkaus – ==DVD-julkaisut== Se mikä on totta julkaistiin DVD:lle Yhdysvalloissa 16. maaliskuuta vuonna 1999. Isossa-Britanniassa elokuva julkaistiin DVD:lle joulukuussa 1999 ja Suomessa 26. tammikuuta 2000. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * * Se mikä on totta Rotten Tomatoesissa * Se mikä on totta Metacriticissä Luokka:Vuoden 1998 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Juho Heikki Jasberg

Juho Heikki Jasberg (1. marraskuuta 1861 Kivijärvi, Vaasan lääni – 1928) oli merkittäviä amerikansuomalaisia vaikuttajahenkilöitä, uranuurtajia niin taloudellisilla kuin henkisilläkin aloillaJuuso Hirvonen, Michiganin kuparialue ja suomalaiset siirtolaiset, 1920, s. 68–69. Hän muutti Amerikkaan 1880 ja asui vuodesta 1895 pääasiassa Hancockissa Michiganissa ja oli erään rautatieyhtiön maa-asioitsija. Hän oli Suomi-synodin ja Suomi Collegen perustajia ja collegen taloudenhoitaja.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 1543 Kivijärven Leppälässä syntynyt Jasberg saapui siirtolaisena Michiganin Hancockiin vuonna 1880 ja asui sitten aluksi eri puolilla Yhdysvaltoja sekä Montrealissa Kanadassa ennen kuin asettui vuonna 1895 pysyvästi asumaan Hancockiin. Hän toimi liikemiehenä kiinteistö- ja kustannusalalla sekä oli myös laiva- ja rautatieyhtiöiden asiamiehenä ja Suomi Collegen taloudenhoitajana. Jasberg oli mukana Suomi-Synodin, S.K.R.V. Temperance Society-raittiusjärjestön, Lincoln Loyalty League-järjestön ja Finnish Republican League-järjestön toiminnassa. Vuonna 1923 Jasberg julkaisi myös kirjan amerikansuomalaisista. == Teoksia == * Amerikoissa: pakinoita ja puheita Amerikan suomalaisten siirtolaisoloista. Kustannusyhtiö Suomi, Hancock, Michigan 1923 (Kirjan digitoitu versio Internet Archivessa) == Lähteet == Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Olav Jensen

Olav Weberg Jensen (13. syyskuuta 1895 Fredrikstad, Norja – 4. helmikuuta 1966 KotkaOtavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 10, Kuolleita, (ei sivunumeroa)) oli norjalaissyntyinen teollisuusjohtaja. Hän sai vuorineuvoksen arvonimen 1949. Hän oli Ab Gustaf Örnin johtaja 1922–1926 ja Kotkassa toimivan Oy Gutzeitin laatikkotehtaan johtaja vuodesta 1926.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 1567 Jensen sai Suomen kansalaisuuden 1931. Laatikkotehdas siirtyi 1940 kokonaan Jensenin omistukseen, kun norjalaiset pitivät toimintaa Suomessa epävarmana. Viitattu 26.1.2013 ==Lähteet== Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Norjalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Severin Johansson

Konrad Severin Johansson (10. maaliskuuta 1879 Taalintehdas – 14. maaliskuuta 1929 Turku) oli suomalainen matemaatikko. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti 1906–1910, apulainen 1910–1918, vuodesta 1918 Åbo akademin professori ja vuodesta 1921 rehtori. Hän tutki automorfifunktioiden teoriaa sekä epäeuklidista geometriaa.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 1600. Otava 1968. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset matemaatikot Luokka:Åbo Akademin professorit Luokka:Åbo Akademin rehtorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Abdelkader Oueslati

Abdelkader Oueslati (, s. 7. lokakuuta 1991 Ollioules, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikentän keskellä ja laidalla pelaava Oueslati edustaa Espanjan pääsarjassa Atlético Madridia. ==Ura== Oueslati aloitti jalkapalloilun Sporting Toulon Varin junioreissa vuonna 2006. Sittemmin vuonna 2009 hän siirtyi Atlético Madridin junioreihin vuonna 2009, josta hän nousi pelaamaan kakkosjoukkueeseen. Sittemmin Oueslati nousi Atlético Madridin edustusjoukkueeseen kaudella 2012–2013. Hän pelasi avausottelunsa 19. elokuuta 2012 Levantea vastaan Espanjan pääsarjassa. Sittemmin Oueslati on pelannut kaksi ottelua Eurooppa-liigassa. ==Maajoukkueura== Oueslati pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tunisian paidassa Sveitsiä vastaan 14. marraskuuta 2012.http://www.transfermarkt.co.uk/en/tunisia- switzerland/index/spielbericht_2278295.html ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Soccerway Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuren laivastoarsenaali

Kuren laivastoarsenaali oli yksi neljästä keisarillisen Japanin laivaston omistamista ja operoimista telakasta. == Historia == Vuonna 1889 Kureen, Hiroshimaan perustettiin Kuren laivastoalue vastaamaan Japanin kotisaarten puolustuksesta. Alueelle perustettiin samalla Kuren laivastotukikohta laivankorjauslaitoksineen. Ensimmäiset korjauslaitteet siirrettiin Kureen läheiseltä Onohaman telakalta Kōbesta. Alueen rakennustöitä valvoi ranskalainen insinööri Louis-Émile Bertin. Ensimmäinen näin syntyneeltä Kuren telakalta valmistunut alus oli risteilijä Miyako, joka laskettiin vesille vuonna 1897. Kuren telakka uudelleennimettiin vuonna 1903 virallisesti Kuren laivastoarsenaaliksi. Kuren laivastoarsenaali kehittyi yhdeksi Japanin suurimmista telakoista. Kuressa pystyttiin myös rakentamaan Japanin suurimmat alukset. Arsenaaliin kuului telakan ohella suuri terästehdas ja laitokset laivastotykkien ja niiden ammusten tuotantoa varten. Kuressa rakennettiin muun muassa japanilaiset taistelulaivat Nagato ja Yamato. Kuren laivastoarsenaalin laitokset olivat toisessa maailmansodassa toistuvasti Yhdysvaltain ilmavoimien ja Yhdysvaltain laivaston lentokoneiden pommitusten kohteena. Pommituksissa tuhoutui noin kaksi kolmasosaa arsenaalin rakennuksista ja laitteista. Japanin antauduttua vuonna 1945 Kuren laivastoarsenaali muutettiin siviilikäyttöön. Nykyisin telakan omistaa Ishikawajima Harima, ja se on yksi harvoista Japanin yhä toimivista telakoista. == Lähteet == *Hunter, Janet: The History of Anglo–Japanese Relations, 1600–2000: Volume IV: Economic and Business Relations. Palgrave Macmillan, 2002. ISBN 0-333-79197-5. *Samuels, Richard: ”Rich Nation, Strong Army”: National Security and the Technological Transformation of Japan. Cornell University Press, 1996. ISBN 0-8014-9994-1. *Schencking, J. Charles: Making Waves: Politics, Propaganda, And The Emergence Of The Imperial Japanese Navy, 1868–1922. Stanford University Press, 2005. ISBN 0-8047-4977-9. *Sims, Richard: French Policy Towards the Bakufu and Meiji Japan 1854–1894: A Case of Misjudgement and Missed Opportunities. RoutledgeCurzon, 1998. ISBN 1-873410-61-1. Luokka:Telakat Luokka:Keisarillisen Japanin laivasto
Harri Kivistö

Harri Kivistö (s. 14. tammikuuta 1981 Tampere) on tamperelainen opiskelija ja poliitikko. Hän on yksi Piraattipuolueen perustajajäsenistä ja toimi puolueen puheenjohtajana vuosina 2012–2014. Puoluetoiminnan ohella Kivistö opiskelee yliopistossa englantilaista filologiaa sekä harrastaa bänditoimintaa. Kivistö oli ehdolla europarlamenttivaaleissa keväällä 2014 sekä eduskuntavaaleissa keväällä 2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Harri Kivistön kotisivut *Harri Kivistön blogi Luokka:Piraattipuolueen puheenjohtajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1981 syntyneet
Vnukovon lentoasema

Vnukovon lentoasema (ven. Международный аэропорт Внуково) on kansainvälinen lentoasema, joka sijaitsee 28 kilometriä Moskovan keskustasta lounaaseen. Se on yksi Moskovan kolmesta suuresta lentoasemasta Domodedovon kansainvälisen lentoaseman ja Šeremetjevon kansainvälisen lentoaseman ohella. Vuonna 2010 lentoasema palveli 9,46 miljoonaa matkustajaa.Vnukovo Airport passenger statistics for 2008 Kasvua edelliseen vuoteen oli 22,5 prosenttia. Vnukovo oli tuolloin Venäjän kolmanneksi suurin lentoasema. Vuoden 2013 matkustajatilastojen mukaan Vnukovon kautta kulki 11,18 miljoonaa lentomatkustajaa. Tässä vaiheessa Pietarin Pulkovon kansainvälisen lentoasema oli ottanut maan kolmanneksi suurimman lentoaseman paikan. Vnukovon lentoasema avattiin sotilaslentokentäksi toisen maailmansodan aikana, mutta sodan jälkeen kentästä tuli siviililentoasema. ==Historia== Vnukovo on vanhin Moskovan suurista lentoasemista. Sen rakentamisen hyväksyi Neuvostoliiton hallitus vuonna 1937, koska vanhemmat lentoasemat olivat ylikuormitettuja. Vnukovo avattiin 1. heinäkuuta 1941. Lentoasema toimi sodan ajan sotilastukikohtana; henkilöliikenne alkoi sodan jälkeen. 15\. syyskuuta 1956 Tupolev Tu-104 teki ensimmäisen matkustajalentonsa Vnukovosta Omskin kautta Irkutskiin. Myös Iljušin Il-18 ja Tupolev Tu-114 tekivät ensimmäiset matkustajalentonsa Vnukovosta. Vuonna 1980 Vnukovoa laajennettiin Moskovan olympialaisten vuoksi. Vuonna 1993 lentoasemasta tuli osakeyhtiö. Massiivinen jälleenrakennus- ja kehitysohjelma käynnistyi vuonna 2003. Osana lentoaseman kehitysohjelmaa seuraavat uudistukset tehtiin vuosina 2003–2010: * Huhtikuussa 2004 avattiin uusi Terminaali B * Elokuussa 2005 avattiin rautatieyhteys Kievskyn rautatieasemalle * Vuonna 2010 avattiin uusi Terminaali A 29\. joulukuuta 2012 Red Wings Airlinesin Tupolev 204-100 -lentokone ajoi yli lentoaseman kiitotieltä 19. Viisi ihmistä menetti henkensä onnettomuudessa. Vnukovon kiitotietä 06/24 alettiin remontoida huhtikuussa 2011. Rakennustyöt valmistuivat 2. joulukuuta 2013, jolloin kiitotie avautui jälleen käyttöön. Kiitotietä pidennettiin remontissa 500 metrillä ja sen kokonaispituudeksi tuli 3 500 metriä. Lisäksi siihen asennettiin III-kategorian ILS- laskeutumisjärjestelmä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan lentoasemat
Essaïd Belkalem

Essaïd Belkalem (, s. 1. tammikuuta 1989 Mekla) on algerialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Belkalem edustaa lainalla Turkin Superliigassa pelaavaa Trabzonsporia. ==Seurajoukkueura== Belkalem aloitti ammattilaisuransa kaudella 2008–2009 kasvattajaseurassaan JS Kabyliessa. Hän saavutti ensimmäisen kerran menestystä kaudella 2010–2011 Kabylien voitettua Algerian cupin. Kesäkuussa 2013 Belkalemin oli alun perin tarkoitus siirtyä Udineseen viiden vuoden sopimuksella, mutta tekikin sitä vastoin sopimuksen espanjalaisen Grenadan kanssa. Belkalem lopulta siirtyi heti kauden alussa elokuussa 2013 lainalle Englantiin Watfordiin.Essaid Belkalem: Watford sign Granada defender on loan BBC 12.8.2013 Viitattu 1.6.2014 Hän pelasi kauden aikana yhteensä kahdeksan ottelua. ===Watford=== Kesäkuussa 2014 Belkalem jäi Watfordiin lainasopimuksensa päätyttyä ja allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen.Watford activate option to sign Algeria international Essaid Belkalem permanently watfordobserver.co.uk 12.6.2014 Viitattu 19.8.2014 Pian Belkalem kuitenkin siirtyi heinäkuussa Turkkiin Trabzonsporiin kauden mittaisella lainasopimuksella.UPDATE: Ex-Algeria boss and new Trabzonspor manager Vahid Halilhodzic agrees loan move for Watford's Essaid Belkalem watfordobserver.co.uk 26.7.2014 Viitattu 19.8.2014 ==Maajoukkueura== Belkalem pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian maajoukkueessa 9. syyskuuta 2012 karsintaottelussa Libyaa vastaan.BELKALEM Essaïd DZfoot Viitattu 26.1.2013 Belkalem valittiin myöhemmin myös Algerian joukkueeseen vuoden 2013 Afrikan- mestaruuskisoihin. Algerian kisat kuitenkin päättyivät alkulohkoon. Hän teki maajoukkueuransa avausmaalin harjoitusottelussa Armeniaa vastaan 31. toukokuuta 2014. ===MM-kisat 2014=== Belkalem valittiin vuoden 2014 MM- kisoihin. Hän pelasi avausottelunsa alkulohkon toisessa ottelussa Etelä-Koreaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle. Alkulohkon kolmannessa ottelussa Venäjää vastaan hän oli avauksessa. Belkalem oli myös avauksessa neljännesvälieräottelussa Saksaa vastaan, johon Algerian kisat päättyivät. ==Lähteet== Luokka:Algerialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Venäjä talviolympialaisissa 2002

Venäjä osallistui Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002 151 urheilijan voimin. Maa saavutti 13 mitalia, joista viisi oli kultaista, neljä hopeista ja neljä pronssista. Mitalitilastossa Venäjä sijoittui viidenneksi. == Mitalistit == === Kultaa === * Olga Pyljova – ampumahiihto, naisten * Mihail Ivanov – maastohiihto, miesten 50 km (p) * Julija Tšepalova – maastohiihto, naisten 1,5 km sprintti (v) * Aleksei Jagudin – taitoluistelu, miesten yksinluistelu * Jelena Berežnaja ja Anton Siharulidze – taitoluistelu, pariluistelu === Hopeaa === * Julija Tšepalova – maastohiihto, naisten 10 km (p) * Jevgeni Pljuštšenko – taitoluistelu, miesten yksinluistelu * Irina Slutskaja – taitoluistelu, naisten aisten yksinluistelu * Irina Lobatševa ja Ilja Averbuh – taitoluistelu, jäätanssi === Pronssia === * Viktor Maigourov – ampumahiihto, miesten 20 km * Albina Ahatova, Svetlana Išmuratova, Galina Kukleva ja Olga Pyljova – ampumahiihto, naisten 4 × 7,5 km * Julija Tšepalova – maastohiihto, naisten 15 km yhteislähtö (v) * Miesten jääkiekkomaajoukkue – jääkiekko, miesten turnaus == Lähteet == * Sports-reference.com - Russia at the 2002 Salt Lake City Winter Games talviolympialaisissa 2002 Luokka:Valtiot talviolympialaisissa 2002
Nissan Leaf

Nissan Leaf on Nissanin vuodesta 2010 lähtien valmistama alemman keskiluokan viisiovinen sähköauto. Se kuluttaa 21,2 kilowattituntia sadalla kilometrillä. Ensimmäinen sukupolven Leaf sai vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi täydet viisi tähteä. Myös toinen sukupolvi sai vuoden 2018 testistä tulokseksi täydet viisi tähteä. Leaf valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 2011. Se voitti myös World Car of the Year 2011 -palkinnon. Leafia alettiin myydä Yhdysvalloissa ja Japanissa jouluna 2010 ja Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 2011 alussa. Vuoden 2016 alussa se oli Euroopan yhteisössä toiseksi myydyin akkukäyttöön pohjautuva sähköauto (BEV), ja vuonna 2015 sitä myytiin EU:ssa kolmanneksi eniten luokassaan (15 230 kpl, 8,1 % osuus BEV-autojen myynnistä EU:ssa). Norjassa myynti romahti 33 prosentilla 3 189 kappaleeseen vuonna 2015 edellisestä vuodesta. Autosta on saatavilla sekä 24 että 30 kilowattitunnin akulla varustetut mallit. Vuoden 2019 malli on saatavissa 65 kilowattitunnin akulla ja 385 km:n WTLP-toimintamatkalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Leaf Luokka:Sähköautot Luokka:C-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Prasiddha Shah

Prasiddha Jung Shah (s. 3. kesäkuuta 1989 Kathmandu) on nepalilainen uimari. Hän kilpaili vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja jäi miesten 50 metrin vapaauinnissa 81. sijalle. Hän osallistui myös vuoden 2012 kesäolympialaisiin Lontoossa ja jäi siellä samassa vapaauintimatkassa 47. sijalle.Prasiddha Shah Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Nepalilaiset uimarit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt