EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kongens gate

Kongens gate on Oslon keskustassa ruutukaava-alueella sijaitseva katu. Se muodostettiin vuoden 1624 asemakaavassa, kun tulipalossa tuhoutunut kaupunki siirrettiin nykyiseen paikkaansa, ja on ainoana alkuperäisistä kaduista säilyttänyt alkuperäisen nimensä. Se ulottuu Akershusin linnalta Stortorvetille. ==Kuvia== Waisenhuset i Oslo 2.jpg|Kongens gate 1: Christiania Opfostringshus. Vuonna 1640 valmistunut rakennus toimi orpokotina vuosina 1778–1917 ja tunnetaan myös nimellä Waisenhuset. Telegrafbygningen Oslo.jpg|Kongens gate 21: Telegrafbygningen Steen og Strøm-magasinet (Kongens gate 23) i Oslo, november 2022.jpg|Kongens gate 23: Steen & Strøm -tavaratalo (Ole Sverre, 1930) Kongens gate 31 Oslo.jpg|Kongens gate 31: Backergården (Herman Backer, 1895). Uusbarokkisessa liikerakennuksessa toimi Paul Backerin turkisyritys vuoteen 1980. Kongens gate 33 Oslo.jpg|Kongens gate 33: entinen Hotel Metropole (Ove Ekman ja Einar Smith, 1890) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Oslon kadut
Outi Fingerroos

Outi Marja Fingerroos (s. 6. huhtikuuta 1974 Paimio)Outi Fingerroos: Curriculum Vitae , Jyväskylän yliopisto, 1.10.2018, viitattu 17.6.2023. on suomalainen etnologi, joka on toiminut etnologian professorina Jyväskylän yliopistossa helmikuusta 2017 lähtien.Fingerroos Outi, professori , Jyväskylän yliopisto, 16.2.2022, viitattu 17.6.2023. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopistossa vuonna 2004. Hän on myös etnologian dosentti Turun yliopistossa.Etnologian dosentin opetusnäyte: FT Outi Fingerroos 18.9.2013, Turun yliopisto, 10.9.2013, viitattu 17.6.2023. Fingerroosin tutkimus keskittyy "muistitietotutkimukseen, etnisyyteen ja identiteetteihin, siirtolaisuuteen, poikkeusaikojen muistamiseen, pedagogiikkaan ja yhteiskuntaetnologiaan." Hän on tutkinut myös Karjalaa. == Julkaisut == * Outi Fingerroos: Haudatut muistot: rituaalisen kuoleman merkitykset Kannaksen muistitiedossa (väitöskirja). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2004. * Outi Fingerroos, Minna Opas ja Teemu Taira (toim.): Uskonnon paikka: Kirjoituksia uskontojen ja uskontoteorioiden rajoista. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2004. * Outi Fingerroos, Riina Haanpää, Anne Heimo ja Ulla-Maija Peltonen (toim.): Muistitietotutkimus: metodologisia kysymyksiä. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2006. * Outi Fingerroos ja Jaana Loipponen (toim.): Nykytulkintojen Karjala. Jyväskylän yliopisto 2007. * Outi Fingerroos ja Tuulikki Kurki (toim.): Ääniä arkistosta: haastattelut ja tulkinta. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2008. * Outi Fingerroos: Karjala utopiana. Jyväskylän yliopisto 2010. * Outi Fingerroos ja Maunu Häyrynen (toim.): Takaisin Karjalaan. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2012. * Outi Fingerroos, Anna-Maria Tapaninen ja Marja Tiilikainen (toim.): Perheenyhdistäminen: kuka saa perheen Suomeen, kuka ei ja miksi? Vastapaino 2016. * Outi Fingerroos: Guadalupen ihme. Patruuna 2016. * Outi Fingerroos, Maija Lundgren, Sanna Lillbroända-Annala ja Niina Koskihaara (toim.): Yhteiskuntaetnologia. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2017. * Outi Fingerroos, Konsta Kajander ja Tiina-Riitta Lappi (toim.): Kulttuurien tutkimuksen menetelmät. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2022. * Ilari Hetemäki, Outi Fingerroos, Tuomas Heikkilä ja Jouko Rikkinen (toim.): Alusta alkuun. Gaudeamus 2023. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset etnologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Steen & Strøm

Steen & Strøm ASA on norjalainen tavarataloketju. Sen Oslon-myymälä avattiin vuonna 1797 ja sillä on nykyisin 12 toimipistettä Norjassa, Tanskassa ja Ruotsissa. Aiemmin sillä on ollut myymälöitä myös Puolassa ja Tšekissä. Yhtiö on vuodesta 2008 kuulunut ranskalaiseen Klépierre-konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kauppaketjut Luokka:Tavaratalot
W68-ydinkärki

W68-ydinkärki oli yhdysvaltalainen ydinase, jota käytettiin sukellusveneestä laukaistavien UGM-73 Poseidon C3 -ohjusten taistelukärkenä. Se kehitettiin 1960-luvun lopulla. Yli 5 200 W68-kärkeä valmistettiin, mikä on suurin lukumäärä kaikista Yhdysvaltain ydinkärkityypeistä. Jokainen Poseidon-ohjus pystyi kuljettamaan kärkiä enimmillään 14. == Historia == W68 suunniteltiin 1960-luvun lopulla. Keskeisenä suunnitteluperiaatteena oli MIRV eli usean ydinkärjen saaminen samaan ohjukseen, minkä takia yhden kärjen täytyi olla pienikokoinen. Mk3-ilmakehäänpaluulaitteessa ollut W68 oli pienin Yhdysvalloissa valmistettu ydinkärki. Yhteensä 5 250 W68-kärkeä rakennettiin vuosina 1970–1975. Kärjissä käytetyn LX-09-räjähdeaineen ikääntyminen aiheutti ongelmia, minkä takia 3 200 kärkeä rakennettiin uudelleen vuosina 1977–1983 ja loput poistettiin käytöstä. Viimeiset kärjet poistettiin käytöstä vuonna 1991 ja purettiin vuoteen 1995 mennessä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain ydinaseet
Mila

Mila voi tarkoittaa seuraavia: * Mila, kaupunki Algeriassa * Milan maakunta, hallintoalue Algeriassa * Mila, naisen etunimi * Mila, sukunimenä: ** Sebastian Mila (s. 1982), puolalainen jalkapalloilija * Mila, kaktuskasvisuku, jonka ainoa laji on Mila caespitosa.
Bergenin kaupungintalo

Bergenin kaupungintalo (norj. Bergen rådhus) on Bergenin kunnallishallinnon keskus. Vuonna 1974 valmistunut rakennus on 14-kerroksinen ja 52 metriä korkea. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== kaupungintalo Luokka:Norjan kaupungintalot
Moussa Niakhaté

Moussa Niakhaté (s. 8. maaliskuuta 1996 Roubaix) on senegalilais-ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on 190 cm pitkä ja edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Nottingham Forestia. Niakhaté pelasi juniorivuotensa Ranskassa ja siirtyi Valenciennesiin kesällä 2013. Hän pelasi edustusjoukkueessa ensimmäiset yhdeksän Ligue 2 -otteluaan kaudella 2014–2015 ja nousi merkittävämpään rooliin seuraavalla kaudella. Hän siirtyi Ligue 1:ssä pelaavaan Metziin kesällä 2017 ja pelasi ensimmäisellä pääsarjakaudellaan 35 liigaottelua, jotka yhtä lukuun ottamatta avauskokoonpanossa. Kesällä 2018 Niakhaté siirtyi Saksan Bundesliigassa pelaavaan Mainziin. Hän pelasi siellä neljän kauden aikana 128 liigaottelua ja oli kahta ottelua lukuun ottamatta avauskokoonpanossa. Hän teki yhteensä yhdeksän liigamaalia, joista kaksi tammikuussa 2021 voitto-ottelussa RB Leipzigia vastaan. Kaudella 2021–2022 hän teki neljä maalia, joista yhden avausottelussa RB Leipzigia ja yhden kolmanneksi viimeisellä kierroksella Bayern Müncheniä vastaan; Mainz voitti nuo molemmat ottelut. Niakhaté siirtyi kesällä 2022 Englannin Valioliigaan nousseeseen Nottingham Forestiin. Hän loukkaantui kauden toisessa liigaottelussa ja oli poissa kentiltä yli puoli vuotta. Hän pelasi kaudella 2022–2023 lopulta 14 valioliigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa. Niakhaté pelasi Ranskan alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Aikuisten maaotteluissa hän on edustanut Senegalia kahdessa ottelussa maaliskuussa 2023. == Lähteet == Luokka:Senegalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jonas Omlin

Jonas Omlin (s. 10. tammikuuta 1994 Sarnen, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka edustaa saksalaista Borussia Mönchengladbachia ja Sveitsin päämaajoukkuetta maalivahtina. Omlin on 190 senttimetriä pitkä, oikeajalkainen ja hän painaa 80 kilogrammaa. Mönchengladbachissa Omlinilla on sopimus vuoden 2027 kesään asti. Mönchengladbachiin Omlin siirtyi Montpellierista yhdeksän miljoonan euron siirtokorvauksella tammikuussa 2023. Kaudella 2022–2023 Omlin pelasi Mönchengladbachin maalilla 15 ottelua, joissa hän on pelannut 5 nollapeliä. Ensimmäisen kerran Mönchengladbachin paidassa Omlin pelasi 22. tammikuuta 2023 Leverkusenia vastaan. Sveitsin maajoukkueessa Omlin on pelannut kolme ystävyysottelua ja yhden Kansojen liigan ottelun. Marraskuussa 2022 Transfermarkt arvioi Omlinin arvon olleen seitsemän miljoonaa euroa. == Saavutukset == * Sveitsin cupin voittaja 2018–2019 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Omlin Bundesliigan sivuilla * Omlin Mönchengladbachin sivuilla Luokka:Sveitsiläiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Humanistipalkinto

Humanistipalkinto (vuoteen 2016 saakka Jutikkala-palkinto) on Suomalaisen Tiedeakatemian vuodesta 2011 vuosittain jakama palkinto. Se myönnetään uransa alkuvaiheessa olevalle, kansainvälistä mainetta saavuttaneelle humanistisen alan tutkijalle. Palkinnon arvo on 15 000 euroa. ==Palkitut== * 2011 Susanna Paasonen (mediatutkimus) * 2012 Marko Terviö (taloustiede) * 2013 Anne Birgitta Pessi (teologia) * 2014 Mirka Hintsanen (psykologia) * 2015 Mikko Myrskylä (väestötiede) * 2016 Jaakko Kuorikoski (filosofia) * 2017 Tuuli Lähdesmäki * 2018 Maria Lasonen-Aarnio * 2019 Heli Huhtamaa * 2020 Ville Kivimäki * 2021 Kaius Sinnemäki * 2022 Carita Kiili * 2023 Christian Hakulinen * 2024 Visa Kurki Lähde ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tiedepalkinnot
Ryan Yates

Ryan James Yates (s. 21. marraskuuta 1997) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Nottingham Forestia. Yates on Nottingham Forestin kasvatti. Hän aloitti liigauransa kausina 2016–2018 lainasopimuksilla National Leaguen Barrow'ssa, ykkösliigan Shrewsbury Townissa, kakkosliigan Notts Countyssa ja ykkösliigan Scunthorpe Unitedissa. Hän pelasi kausina 2018–2022 Nottinghamissa 120 Englannin mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 14 maalia ja niistä kahdeksan kaudella 2021–2022. Hän pelasi myös täydet minuutit kauden 2021–2022 kolmessa nousukarsintaottelussa, joiden tuloksena Nottingham nousi Valioliigaan. Yates pelasi kaudella 2022–2023 Valioliigassa 26 ottelua, joista 21 ottelua avauskokoonpanossa. Kauden ainoat maalinsa hän teki cup-otteluissa. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 35 valioliigaottelua, joista 21 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin toukokuussa Sheffield Unitedia vastaan. Hän toimi joulukuusta alkaen joukkueen kapteenina. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ossi Saksman

Ossi Paavo Juhani Saksman (s. 7. joulukuuta 1951 Pielavesi) on suomalainen pankin- ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 17.6.2023. Saksman syntyi maanviljelijä, kunnallisneuvos Paavo Olavi Saksmanin ja Maire Tikkasen perheeseen. Hän kävi keskikoulun Pielaveden yhteiskoulussa 1967 ja valmistui merkonomiksi Kuopion kauppaoppilaitoksesta 1971 ja hallintonotaariksi Tampereen yliopistosta 1972. Saksman on myös suorittanut esimies- ja johtamisopintoja. Hän oli Saastamoinen Yhtymä Oy:n rahoituspäällikkö Kuopiossa 1973–1974 ja kirjanpitopäällikkö 1975–1976, Carlson-yhtiön konttoripäällikkö 1976–1982, Kuopion Osuuspankin pankinjohtaja 1983–1989 ja Carlsonin toimitusjohtaja 1990–2008 sekä hallituksen jäsen vuodesta 1995 ja varapuheenjohtaja 1998. Saksmanilla on myös ollut useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä, kuten Osuuskunta KPY:n, Savon Voima Oyj:n ja Ponsse Oyj:n hallitusten puheenjohtajuus. Kauppaneuvoksen arvonimen Saksman sai 2013. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antero Holmila

Antero Holmila (s. 1979)Holmila, Antero, 1979–, Finto, viitattu 17.6.2023. on suomalainen historioitsija, joka on toiminut historian professorina Jyväskylän yliopistossa 1. tammikuuta 2023 lähtien.Antero Holmila historian professoriksi, Jyväskylän yliopiston tiedote, Suomen Tietotoimisto, 31.1.2023, viitattu 17.6.2023. Holmila opiskeli Kentin yliopistossa ja Exeterin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Lontoon yliopiston Royal Hollowayssa.Holmila Antero, professori , Jyväskylän yliopisto, vitiattu 17.6.2023. Holmila tutkii toisen maailmansodan jälkeistä maailmaa. Hänen tutkimuksensa näkökulmissa "yhdistyy kriisien vaikutus ihmisiin, ihmisyhteisöihin ja yhteiskuntiin." Hän on Suomen urheiluhistoriallisen seuran hallituksen jäsen.Seura, Suomen urheiluhistoriallinen seura, viitattu 17.6.2023. == Julkaisut == * Antero Holmila (toim.): Talvisota muiden silmin: maailman lehdistö ja Suomen taistelu. Atena 2009. * Antero Holmila: Holokausti: tapahtumat ja tulkinnat. Atena 2010. * Antero Holmila: Reporting the Holocaust in the British, Swedish and Finnish press, 1945–50. Palgrave Macmillan 2011. * Antero Holmila ja Simo Mikkonen: Suomi sodan jälkeen: pelon, katkeruuden ja toivon vuodet 1944–1949. Atena 2015. * Antero Holmila ja Matti Roitto: Rooseveltista Trumpiin: Yhdysvaltain ulkopolitiikka ja kriisit 1900-luvun alusta tähän päivään. Docendo 2018. * Heikki Roiko-Jokela ja Antero Holmila (toim.): Urheilun kriisejä. Suomen urheiluhistoriallinen seura 2020. * Pasi Ihalainen ja Antero Holmila (toim.): Nationalism and internationalism intertwined: a European history of concepts beyond the nation state. Berghahn Books 2022. * Antero Holmila: Suomalaisten kylmä sota. Atena 2023. * Martti J. Kari ja Antero Holmila: Miksi Venäjä toimii niin kuin se toimii. Docendo 2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Antero Holmila tietokirjailija Pekka Virkin vieraana Jälkisuomettumisen ruumiinavaus -ohjelmasarjassa, jossa he keskustelevat kylmästä sodasta Suomessa sarjan 20. jaksossa Kylmä sota suomalaisten mielissä, 20.7.2024. Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Danilo (jalkapalloilija, 2001)

Danilo dos Santos de Oliveira, pelaajanimeltään Danilo, (s. 29. huhtikuuta 2001 Salvador) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Nottingham Forestia. Danilo edusti kotimaassaan Cajazeirasia ja Palmeirasia. Hän voitti Palmeirasin pelaajana Copa Libertadoresin vuosina 2020 ja 2021, Brasilian liigamestaruuden vuonna 2022 sekä Brasilian cupin vuonna 2020. Danilo siirtyi tammikuussa 2023 Englannin Valioliigan Nottingham Forestiin. Hän pelasi kevätkauden aikana 13 valioliigaottelua, jotka yhtä lukuun ottamatta avauskokoonpanossa. Hän teki maalin huhti-toukokuussa kolmessa peräkkäisessä ottelussa, joissa vastustajina olivat Brighton, Brentford ja Southampton. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 29 valioliigaottelua, ja teki maalin Brentfordia ja Wolverhamptonia vastaan. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Autokamera

thumb|Autokameroita Autokamera () on auton tuulilasin sisäpuolelle kiinnitettävä pieni videokamera, joka kuvaa ja tallentaa ajon aikana ajoneuvon edessä avautuvaa näkymää tapahtumineen. Autokamerasta voidaan tarkistaa jälkikäteen etenkin henkilö- tai omaisuusvahinkoihin johtaneita tilanteita. Englanninkielinen nimitys dashcam tulee englannin kielen sanoista, jotka tarkoittavat kojetaulua () ja kameraa (). Suomeksikin laitetta kutsutaan usein kojelautakameraksi. Paremman näkyvyyden vuoksi autokamera asennetaan kuitenkin kojetaulun sijasta yleensä tuulilasin yläreunaan. == Käyttö == Autokamera käynnistyy joko automaattisesti autoa käynnistäessä tai erikseen manuaalisesti. Kamera tallentaa silmukkana eli kameran muistikortille ei tallennu koko matka, vaan esimerkiksi sen havaitsemat kolaritilanteet. ==Lähteet== Luokka:Digitaaliset kamerat Luokka:Liikenneturvalaitteet
Esikoislestadiolaiset (yhdistys)

Esikoislestadiolaiset (aik. Lestadiolaiskristillinen yhdistys) on maallikkojohtoisen esikoislestadiolaisen liikkeen yhdistys. Yhdistys on rekisteröity 26. heinäkuuta 1978 ja vaihtoi nimensä nykyiseen muotoon 31. heinäkuuta 1990. Esikoislestadiolaiseen liikkeeseen kuuluu arviolta noin 12 000 kannattajaa. Yhdistyksellä on rukoushuoneita useilla paikkakunnilla ja se järjestää muun muassa kesäseuroja. Yhdistys julkaisee Rauhan Side -lehteä. 2000-luvulla esikoislestadiolaiset alkoivat toimittamaan sakramentteja itsenäisesti Ruotsissa ja Norjassa. Suomessa vastaava hetki oli joulukuussa 2015, kun maallikkosaarnaajat asettivat ehtoollisen Mikkelissä. Kaikki esikoislestadiolaiset eivät kannattaneet tätä askelta ja itsenäisten sakramenttien jakoa vastustaneet erosivat omaan Esikoiset-yhdistykseen vuonna 2016. Enemmistö esikoislestadiolaisten kannattajista jäi kuitenkin Esikoislestadiolaiset-järjestöön. Esikoislestadiolaiset ry omistaa myös liikkeen rukoushuoneet. == Rukoushuoneet == Esikoislestadiolaisilla on toimintaa seuraavilla paikkakunnilla: Etelä-Karjala * Imatra: Imatran rukoushuone * Lappeenranta: Lappeenrannan rukoushuone Etelä-Pohjanmaa * Teuva: Teuvan rukoushuone Etelä-Savo * Mikkeli: Mikkelin rukoushuone Kanta-Häme * Hämeenlinna: Hämeenlinnan rukoushuone * Hämeenlinna: Lammin rukoushuone Keski- Suomi * Jämsä: Jämsän rukoushuone * Pihtipudas: Pihtiputaan rukoushuone Kymenlaakso * Kotka: Kotkan rukoushuone Pirkanmaa * Sastamala: Sastamalan rukoushuone * Tampere: Tampereen Esikoislestadiolaisten rukoushuone Pohjois- Karjala * Eno: Enon rukoushuone * Joensuu: Joensuun rukoushuone * Lieksa: Lieksan rukoushuone Pohjois-Pohjanmaa * Oulainen: Oulaisten rukoushuone * Oulu: Oulun rukoushuone Pohjois-Savo * Keitele: Keiteleen rukoushuone * Kuopio: kotiseurakuntaliike Päijät-Häme * Heinola: Heinolan rukoushuone * Lahti: Lahden rukoushuone * Padasjoki: Padasjoen rukoushuone Satakunta * Pori: Porin rukoushuone Uusimaa * Helsinki: Puistolan rukoushuone Varsinais-Suomi * Pöytyä: Heikinsuon rukoushuone * Turku: Turun rukoushuone == Lähteet == Luokka:Esikoislestadiolaisuus Luokka:Suomalaiset kristilliset järjestöt Luokka:Lahtelaiset yhdistykset
Yksityisdosentti

Yksityisdosentti (, ) on Saksassa, Itävallassa ja Unkarissa käytetty yliopistollinen arvo. Se vastaa pääasiallisesti Suomessa käytettyä dosentin arvoa. Saksassa yksityisdosentti saattoi aiemmin vapaasti määrätä luentotuntiensa lukumäärän ja luentojensa aiheet.Yksityisdosentti, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1765. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Eduard Erdmann: Die Bedeutung der Privatdozenten. Zur Kritik der Lex Arons, 1898 pdf 417 kB Luokka:Yliopiston virat
Ls (komento)

ls on Unix-pohjaisten käyttöjärjestelmien komentotulkissa käytettävä komento, joka listaa kaikki tiedostot ja kansiot kyseisessä hakemistossa. ls tunnetaan jo Unixin ensimmäisestä versiosta (1971), jolloin se tunsi jo useat nykyisinkin käytettävissä olevat argumentit. Komennon edeltäjiä olivat list- komento (joka voitiin lyhentää ls-muotoon) Multicsissa ja listf-komento CTSS- käyttöjärjestelmässä vuodelta 1965.https://tldp.org/LDP/LG/issue48/fischer.html 1980-luvulla komennon kehitti Richard Stallman kumppaneineen GNU Core Utilitiessihin, joita nykyäänkin käytetään esimerkiksi Linux-pohjaisissa käyttöjärjestelmissä. == Katso myös == * dir == Lähteet == Luokka:Unix
Yecla

Yecla on kaupunki Murcian alueen pohjoisosassa, Kaakkois-Espanjassa. Kaupungilla on viinin ja oliiviöljyn tuotannon alkuperänimitys. Sen toimiala on puuhuonekalujen valmistus, vaikka se onkin siirtymässä verhoilujen ja patjojen tuotantoon. Kaupungissa on 35 234 asukasta. Sitä hallitsevat tällä hetkellä konservatiiviset poliitikot. Sen tärkeitä monumentteja ovat La Iglesia de la Purisima ja La Iglesia Vieja. Välimeren kaupunkina luonnossa kasvavat muun muassa rosmariini, timjami, esparto-ruoho, mänty, viikunapuita, luonnonvaraisia ​​oliivipuita, villimantelipuita, fenkoli, mastiksi, orapihlaja ja laventeli. Sen eläimistöstä löytyy villisikoja, kettuja, myyriä, kaneja ja jäniksiä. == Lähteet == Luokka:Murcian kunnat
Vladimir-Semjazinon lentoasema

Vladimir-Semjazinon lentoasema () eli Semjazinon lentotukikohta (; Venäjän kansallinen lentopaikkatunnus: УУБЛ ja ЬУБЛ , joidenkin lähteiden mukaan myös ICAO: UUBL), on Venäjän Vladimirin alueella, linnuntietä viisi kilometriä Vladimirin keskustan länsipuolella sijaitseva lentoasema. Moskova sijaitsee noin 180 lentoasemasta länteen. Vladimirin Semjazinon lentoasemaa käytetään sekä siviililentotoimintaan (muun muassa viranomaistoimintaan Avialesoohranan (Авиалесоохрана) metsäpalojen lentotähystyskoneiden tukikohtana) että Venäjän ilmavoimien lentotukikohtana. Vladimirin Semjazinon lentotukikohdassa toimii Pietarissa esikuntaansa pitävän Venäjän ilmavoimien Venäjän 6. ilma-armeijan alainen 33. kuljetuslentorykmentti (33 OTSAP; yksikkö 49719-3). Lentokalustoon kuuluu muun muassa Antonov An-26 -kuljetuslentokoneita ja Mil Mi-8MTV-5 -helikoptereita. ==Lähteet== Luokka:Vladimirin alue Luokka:Venäjän lentoasemat Luokka:Venäjän ilmavoimien lentokentät‎
Google Domains

Google Domains on Googlen verkkotunnusten rekisteröintiä asiakkaitten puolesta hoitava yhtiö. Google rekisteröityi ICANN:lla ja IANA:lla verkkotunnusten myyjäksi jo 2005 (ID numero 895), mutta ei aloittanut kyseistä palvelua. Google Domains julkaistiin beetaversiona Yhdysvalloissa 2015. Vuonna 2022 palvelu jätti beetavaiheen. Kesäkuussa 2023 Google ilmoitti myyvänsä liiketoiminnan Squarespacelle. Rekisteröintien siirron jälkeen koko palvelu lakkautetaan. Googlen palvelussa oli noin 10 miljoonaa rekisteröityä domain- nimeä. == Lähteet == Luokka:Google
Max Park

Max Park (s. 28. marraskuuta 2001) on yhdysvaltalainen Rubikin kuution nopeusratkoja, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista nopeusratkojista. Hän pitää hallussaan 3 × 3 -kuution ennätystä (3,13 s) ja on toisella sijalla jaetulla sen viiden ratkaisun keskivertoratkaisussa Tymon Kolasińskin kanssa (4,86 s). Park on tehnyt myös useilla muilla kuutioilla maailmanennätyksiä, kuten 4 × 4, 5 × 5, 6 × 6 ja 7 × 7. 28. tammikuuta 2023 mennessä hän on voittanut yhteensä 401 tapahtumaa World Cube Associationin kilpailuissa. == Muu elämä == Max Park syntyi 28. marraskuuta 2001 Cerritosissa Kaliforniassa. Kun Park oli kaksivuotias, hänellä diagnosoitiin kohtalainen tai vaikea autismi ja hänen vanhemmilleen kerrottiin Parkin saattavan tarvita elinikäistä hoitoa. Parkin motoriset taidot olivat vakavasti heikentyneet hänen autisminsa vuoksi, joten hänen äitinsä Miki Park opetti Parkin ratkaisemaan Rubikin kuution, josta Park oli kiinnostunut. Park alkoi opetella Rubikin kuution nopeusratkontaa ja osallistui lopulta moniin kilpailuihin. Jo toisessa kilpailussaan hän sijoittui ensimmäiselle sijalle 6 × 6 -lajissa. Kilpailuihin osallistuminen on auttanut Parkia selviämään autismin kanssa. == Mainittavaa == Park on yksi yhdeksästä nopeusratkojasta, jotka ovat ratkaisseet 3 × 3 -kuution alle 5 sekunissa vähintään viisi kertaa ja yksi kahdesta nopeusratkojasta, jotka ovat saavuttaneet vähintään viisi alle 6 sekunnin keskiarvoa viiden 3 × 3 -ratkaisun kilpailussa. Vuonna 2020 Park esiintyi Netflixin dokumenttielokuvassa Kuutiotaiturit (The Speed Cubers), joka keskittyy pitkälti häneen ja Feliks Zemdegsiin. == Tärkeimmät WCA -sijoitukset == Laji Ratkaisumuoto Aika (s) Maailmansijoitus 3 × 3 × 3 Yksittäinen 3.13 1 Keskiarvo (5) 4.86 2 (jaetulla) 4 × 4 × 4 Yksittäinen 16.79 1 Keskiarvo (5) 19.38 1 5 × 5 × 5 Yksittäinen 33.02 1 Keskiarvo (5) 37.00 1 6 × 6 × 6 Yksittäinen 59.74 1 Keskiarvo (3) 1:08.56 1 7 × 7 × 7 Yksittäinen 1:35.68 1 Keskiarvo (3) 1:42.12 1 3 × 3 × 3 yhdellä kädellä Yksittäinen 6.20 1 Keskiarvo (5) 8.76 2 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * World Cube Associtation Luokka:Rubikin kuution nopeusratkojat Luokka:Yhdysvaltalaiset urheilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iso-Mäntynen (Juva)

Iso-Mäntynen on järvi Juvalla, Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 182,51 hehtaaria (1,82 km²), ja sillä on rantaviivaa noin 15 kilometriä. Järvi kuuluu kuuluu Vuoksen päävesistöön. Iso-Mäntysessä on yksi saari, Karjalansaari. Luokka:Juvan järvet
Akatemiapalkinto

Akatemiapalkinto on Suomen Akatemian myöntämä tunnustus lupaaville tutkijoille. Sen myöntäminen edellyttää, että palkittava toimii akatemiatutkijana tai Akatemian tutkijatohtorina, kriinisenä tutkijana tai akatemiahankkeen vastuullisena johtajana. Palkinnon myöntöperusteluiden mukaan se myönnetään tutkijalle, joka on osoittanut ”poikkeuksellista tieteellistä rohkeutta, luovuutta tai ennakkoluulottomuutta tai merkittävällä tavalla tehnyt tunnetuksi tieteellistä tutkimusta tai tutkijan työtä, lisännyt toiminnallaan kiinnostusta tiedettä kohtaan, osallistunut tutkijana yhteiskunnalliseen keskusteluun tai edistänyt muuten tutkimuksen merkitystä, hyödyntämistä ja vaikuttavuutta yhteiskunnassa.” Palkinnonsaajista päättää Akatemian hallitus tieteellisten toimikuntien esityksestä. Palkintona on Miia Liesegangin puhaltama lasiteos ”Hetki”. ==Palkitut== * 2003 Jari Ehrnrooth ja Johanna Mappes * 2004 Hanna Tuomisto ja Anna-Stiina Jääskeläinen * 2005 Ilpo Vattulainen ja Tomas Roslin * 2006 Teivo Teivainen ja Jyri-Pekka Mikkola * 2007 Hannes Lohi ja Jan Lundell * 2008 Hille Koskela ja Minna Halme * 2009 Miia Kivipelto ja Otso Ovaskainen * 2010 Heli Skottman ja Sampsa Hyysalo * 2011 Tapio Lokki ja Mikko Salo * 2012 Anna-Liisa Laine ja Mari Sandell * 2013 Sven Bossuyt ja Kari Kalliokoski * 2014 Irmeli Mustalahti ja Petri Ala-Laurila * 2015 Tuuli Lähdesmäki ja Lauri Nummenmaa * 2016 Kaisa Matomäki ja Hélder Santos * 2017 Matti Jalasvuori ja Ville Kivimäki * 2018 Arri Priimägi ja Mari Pihlatie * 2019 Tiina Sikanen ja Emilia Korkea-aho * 2020 Teemu Lyytikäinen ja Mikko Sipilä * 2021 Emmi Helle ja Eliisa Lotsari * 2022 Riikka Puhakka ja Ville Vuorinen * 2023 Simo Hosio ja Timo Miettinen Lähde ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tiedepalkinnot
Yay

Jaccob "yay" Whiteaker (s. 9. syyskuuta 1998) on yhdysvaltalainen Valorant -ammattilainen ja ammattilaisuransa lopettanut Counter-Strike: Global Offensive -pelaaja. == Muu elämä == Jaccob Whiteaker syntyi 9. syyskuuta 1998 Yhdysvalloissa. Whiteaker on sanonut pitävänsä perhesuhteensa salaisina, jotta hänen suosionsa ei vaikuttaisi heihin. Whiteaker on sanonut olevansa kiinnostunut vain pelaamisesta, eikä ole julkisesti maininnut muita kiinnostuksen kohteita. == Ura == === Counter-Strike: Global Offensive === Yayn ensimmäinen CS:GO -joukkue oli Team Ingite, johon hän siirtyi alkuvuodesta 2015. Lyhyen siellä oleskelun jälkeen oli edessä siirto Mortality Esportsiin neljäksi kuukaudeksi. Heinäkuussa hän siirtyi loppuvuodeksi Team Prospectsiin, josta edelleen kuukaudeksi Noble eSportsiin. He eivät saavuttaneet mitään hyviä tuloksia. Monien pienten joukkuevaihdosten jälkeen, hän siirtyi CompLexity Gamingiin heinäkuussa 2017. Heidän ainoa merkittävä voittonsa oli Americans Minor Championship - London 2018. Hän viipyi joukkueen riveissä loppuvuodelle 2018 asti ja hänen loppuvuoden uransa olivat sekavia, enintään muutaman kuukauden pituisia sopimuksia. Hänen viimeinen CS:GO -joukkueensa olikin Orgless, josta hän lähti 28. huhtikuuta 2020 lopettaen samalla uransa. === Valorant === Yayn ensimmäinen Valorant joukkue oli Andbox, johon hän siirtyi 17. syyskuuta 2020. Siellä hän viipyi hieman alle vuoden ja liittyikin Team Envyyn elokuussa 2021 neljäksi kuukaudeksi. He saavuttivat toisen sijan VCT 2021: Stage 3 Masters - Berlin -turnauksessa. OpTic Gamingille tie johti helmikuussa 2022 kahdeksan kuukauden ajaksi. He saavuttivat yhden S-tason turnauksen voiton VCT 2022: Stage 1 Masters - Reykjavík:sta. Cloud9 nappasi yayn joukkueeseensa hetkeksi lokakuussa 2022. Huhtikuussa 2023 yay siirtyi Disguisediin kahdeksi kuukaudeksi, kun joukkue suljettiin. Yay liittyi BLEED Esportsiin syyskuussa 2023, mutta on ollut penkitetty toukokuusta 2024. == Saavutukset == * Best 2022 Esports Athlete / The Game Awards == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elektronisen urheilun ammattilaiset Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jouni Koiso-Kanttila

Jouni Eero Koiso-Kanttila (4. maaliskuuta 1947 Rovaniemi) on suomalainen arkkitehti, joka tunnetaan erityisesti puurakentamisen ja -arkkitehtuurin tutkijana ja edistäjänä. ==Elämä ja ura== Koiso-Kanttilan vanhemmat olivat arkkitehti, professori Erkki Koiso-Kanttila ja hum. kand. Maijaliisa Koiso- Kanttila, os. Soivio. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1968 ja aloitti samana vuonna arkkitehtuurin opinnot Oulun yliopiston arkkitehtuurin osastolla. Koiso-Kanttila valmistui arkkitehdiksi vuonna 1973 ja tekniikan lisensiaatiksi 1976 Oulun yliopiston arkkitehtuurin osastolta, missä hän sittemmin toimi pitkään opettajana ja tutkijana. Hän oli tuntiopettajana 1973–1974, nykyarkkitehtuurin oppituolin assistenttina 1977–1983 ja 1984–1987, vs. professori 1984 ja arkkitehtuurin professori 1988–2015 opetusalana rakennusoppi ja asuntosuunnittelu. Koiso-Kanttila perusti osastolle Puustudio- tutkimusryhmän ja toimi sen johtajana 1995–2015. Hänen johdollaan ryhmässä tehtiin EU:n ja Tekesin rahoittamana laajasti puurakentamisen ja -arkkitehtuurin tutkimusta ja toteutettiin useita koerakennushankkeita. Näistä merkittävin oli hänen ideoimansa Oulun Puu-Linnanmaan alue. Sen kokemusten pohjalta käynnistyi 1996 monivuotinen valtakunnallinen Moderni puukaupunki -ohjelma, jonka johtajana Koiso-Kanttila toimi. Hän organisoi ja johti myös Suomen Akatemian nimeämää valtakunnallista puutuotealan ja -arkkitehtuurin tutkijakoulua 2003–2011 ja toimi monissa puurakentamista edistävissä valtakunnallisissa tehtävissä. Toiminnastaan hän sai Suomen Kulttuurirahaston Rantasalmi-palkinnon 2000 ja Puu-Linnanmaan suunnittelusta valtakunnallisen Puupalkinnon 2003. Hän on julkaissut puurakentamisesta ja -arkkitehtuurista lukuisia artikkeleita. Koiso-Kanttila valittiin Oulun yliopiston ensimmäiseksi vararehtoriksi 1993 ja Suomen yliopistojen rehtorien neuvoston jäseneksi, näissä tehtävissä hän toimi vuoteen 2006. Teknillisten tieteiden akatemian jäseneksi hänet kutsuttiin vuonna 1996. Hoitoympäristöjen suunnittelun seuran puheenjohtaja hän oli 1990–1996. Vuonna 1973 Koiso-Kanttila perusti oman arkkitehtitoimiston, joka toimi Oulussa vuoteen 2003 saakka. Hän on suunnitellut lähinnä julkisia rakennuksia kuten kunnantaloja, kouluja, päiväkoteja ja terveyskeskuksia, mutta myös asuinrakennuksia. Hänen suunnittelutöilleen on ominaista monimuotoisuus sekä rikas ja huolellinen detaljointi. == Suunnittelutöitä == * Oulun Lassintalo, vanhainkoti ja lasten päiväkoti, 1974 * Kuurojenkoti Runola, Oulu, 1976 * Monitoimikeskus Jatuli, Haukipudas, 1977 * Heinätorin erityiskoulu, Oulu, 1979 * Kalliolan päiväkoti, Oulu, 1982 * Hyrynsalmen hallintokeskus ja kirjasto, 1983 * Hyrynsalmen terveyskeskus, 1985 * Pieksämäen mlk. kunnantalo-monitoimitalo, 1987 * Knuutilankankaan koulu, Oulu, 1987 * Juuan terveyskeskus, 1989 * Juuan vanhusten palvelukeskus, 1992 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Difenyylieetteri

Difenyylieetteri (C12H10O) aromaattisiin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lämmönsiirrossa, muiden yhdisteiden valmistamiseen ja hajusteena. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa difenyylieetteri on valkoista kiteistä ainetta, jolla on kurjenpolvia muistuttava kukkaismainen haju. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Difenyylieetteri liukenee vain hyvin niukasti veteen, mutta liukenee esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin. Aine on ärsyttävää Viitattu 17.6.2023.. Difenyylieetteriä muodostuu sivutuotteena, kun fenolia valmistetaan klooribentseenistä emäksisissä oloissa. Yhdistettä voidaan valmistaa myös kuumentamalla fenolia Lewis-happojen toimiessa katalyytteinä tai fenolin ja bromibentseenin reaktiolla, jota katalysoi kupari. Difenyylieetteriä käytetään muun muassa saippuoiden hajusteena, lämmönsiirtonesteissä sekä halogenoitujen tai alkyloitujen johdannaisten ja polyeetterisulfonien valmistukseen.Dwain M. White :"Polyethers, Aromatic", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. s. 13 (luvun sisäinen sivunumerointi) ==Lähteet== Luokka:Aromaattiset yhdisteet Luokka:Eetterit
GNU Screen

GNU Screen on GNU-projektiin kuuluva ohjelma, jolla yhdelle tekstipohjaiselle päätteelle saa pyörimään useita ohjelmia omissa ikkunoissaan. Screenin alle saa myös jätettyä ohjelman, kun käyttäjä lähtee koneelta (log off) ja sen voi ottaa jälleen käyttöön kun samalle koneelle logataan uudelleen. Screenin toiminta on pysynyt muuttumattomana sen ensimmäisestä julkaisusta lähtien. Ohjelman käynnistys ilman argumentteja käynnistää Screenin ja käyttäjän komentotulkin sen alle. Komentonäppäin on Control-A. *Control-A Control-C avaa uuden ikkunan ja käynnistää siihen komentotulkin *Control-A välilyönti siirtyy seuraavaan ikkunaan *Control-A Control-A siirtyy edelliseen ikkunaan *Control-A Control-W näyttää listan ikkunoista *Control-A D irrottaa Screenista (detach) ja jättää ohjelmat ajettavaksi sen alle *screen -x liittää ajossa olevaan screeniin (Screenin dokumentaatio käyttää termiä 'ikkuna', 'window' koko ruudun kokoisista tiloista ja termiä 'alue', 'region' näytön eri osiin jakavista tiloista.) Screen sisältää myös copy-pasten ikkunoiden välillä, historian selauksen taaksepäin ja ikkunan tekstin tallennuksen tiedostoon. Screenin suunnitteli ja kirjoitti alun perin Oliver Laumann Berliinin teknillisessä yliopistossa ja julkaisi sen 20. maaliskuuta 1987 uutisryhmässä net.sources nimellä BSD screen manager.https://groups.google.com/g/net.sources/c/5V9QWdIynTY/m/nrJLMWpznEUJ https://groups.google.com/g/net.sources/c/yxL7-hyAgQ4/m/eKbx3tOcrVwJ Laumann lopetti ohjelman kehityksen 1990-luvun vaihteessa ja sitä jatkoivat Juergen Weigert, Michael Schroeder, Micah Cowan ja Sadrul Habib Chowdhury.https://www.gnu.org/software/screen/manual/screen.html#Credits Juergen ja Michael Schroeder kehittivät alun perin Laumannin Screenille rinnakkaista versiota iScreen, joka perustui Wayne Davisonin parannuksiin.http://churchturing.org/screen/ Screen on kuulunut GNU- projektiin vuodesta 1995.https://ftp.gnu.org/gnu/screen/ == Lähteet == Luokka:GNU-projektin ohjelmat Luokka:Linux-ohjelmat Luokka:Unix-ohjelmat Luokka:Vapaat ohjelmistot Luokka:Vuoden 1987 ohjelmistot
Mykolajivin alueen lippu

Mykolajivin alueen lippu () on Ukrainan Mykolajivin alueen symboli. Lipun tausta koostuu kolmesta vaakasuorasta osiosta, joiden värit ovat ylhäältä lukien valkoinen, keltainen ja sininen ja joiden korkeuksien suhde on 2:1:1; sinisen raidan yläreuna on aaltoileva. Lipun keskellä on kaksi ristikkäistä kullanväristä sauvaa ja niiden päällä kullanvärinen arkkipiispan mitra. Lipun mittasuhteet ovat 2:3. Mykolajivin aluevaltuusto hyväksyi lipun 27. heinäkuuta 2001. Sen ovat suunnitelleet Ivan ja Ja. Bulavytskyi. Sauvat ja arkkipiispan mitra ovat peräisin Mykolajivin kaupungin vaakunasta ja kuvastavat alueen suojelupyhimystä Nikolaos Ihmeidentekijää. == Lähteet == lippu Luokka:Ukrainan liput
Dnipropetrovskin alueen lippu

Dnipropetrovskin alueen lippu () on Ukrainan Dnipropetrovskin alueen symboli. Lipun tangonpuoleinen alapuolikas on valkoinen ja toinen puolikas sininen; puoliskoja erottavaa, tangonpuoleisesta yläkulmasta vastakkaiseen kulmaan kulkevaa lävistäjää pitkin kulkee valkoisella puolella sininen ja sinisellä puolella keltainen koristekuvio. Valkoisella taustalla on muskettia pitelevä kasakka, kun taas sinisellä taustalla on yhdeksän kahdeksansakaraista tähteä. Lipun mittasuhteet ovat 2:3. Dnipropetrovskin aluevaltuusto hyväksyi lipun 19. maaliskuuta 2002. Muskettia pitelevä kasakka on historiallinen Kasakkahetmanaatin eli Zaporižžjan sotajoukon symboli. Yhdeksän tähteä ovat peräisin Katerynoslavin (nyk. Dnipro) vanhasta vaakunasta. == Lähteet == lippu Luokka:Ukrainan liput
Am Chonthicha

Am Chonthicha (, s. 28. maaliskuuta 2005 Thaimaa) on thaimaalainen näyttelijä ja laulaja, joka huolehtia Duan Phleng Ching Thun-laulukilpailun vuonna 2022. Hän on yksi tämän hetken suosituimpiaเรียนเข้มงานเพลงข้น "แอ้ม ชลธิชา" กับชุดนักเรียน ม.ปลาย สดใสรับเปิดเทอม luk thung-artistejฝันเป็นจริง "แอ้ม ชลธิชา" เซ็นสัญญาขึ้นแท่นศิลปินป้ายแดงค่ายแกรมมี่โกลด์ส่อง 3 ผลงานสุดปัง ! แอ้ม ชลธิชา นักร้องลูกทุ่งดาวรุ่งที่กำลังมาแรง. Hän laulaa diskografia Kham Sanya Thee Chanuman ja Hor Khao Sao Baan Nok. == Diskografia == ===Lauluntekijänä=== Lauluntekijänä Vuosi Kappale Yhteistyössä 2022 «Nong Ma Lar» (น้องมาลา) «Kham Sanya Thee Chanuman» (คำสัญญาที่ชานุมาน) «Khor Phorn Thao Wessuwan» (ขอพรท้าวเวสสุวรรณวัดไร่ขิง) 2023 «Pha Daeng Khong Nong» (ผาแดงของน้อง) «Tang Wai Ai Phoo Bao» (ตังหวายอายผู้บ่าว) «Hor Khao Sao Barn Nok» (ห่อข้าวสาวบ้านนอก) Daily News == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Thaimaalaiset laulajat Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tmux

tmux on eräs suositummista Screen-ohjelman klooneista. Sen avulla yhdelle tekstipohjaiselle päätteelle saa pyörimään useita ohjelmia omissa ikkunoissaan. tmux on Screeniä 20 vuotta uudempi ohjelma, sen koodia sanotaan selkeämmäksi ja se on lisensoitu ISC- lisenssillä.https://web.archive.org/web/20110704150252/https://www.techrepublic.com/blog/opensource/is- tmux-the-gnu-screen-killer/1901 OpenBSD-projekti on auditoinut ohjelman ja lisännyt sen osaksi käyttöjärjestelmää.https://cvsweb.openbsd.org/src/usr.bin/tmux/ tmux käyttää oletuksena värejä ja näyttää statusrivin. Lisäksi sitä voi komentaa skripteistä. Komentonäppäimenä on oletuksena `Ctrl` \+ `B`. tmux ei tue jotain Screenin ominaisuuksia, kuten telnet ja tekstipäätteen hallinta (break- signaali), eikä vanhempia käyttöjärjestelmiä kuten IRIX ja HP-UX, joita Screen tukee.https://web.archive.org/web/20110704150252/https://www.techrepublic.com/blog/opensource/is- tmux-the-gnu-screen-killer/1901 Toisaalta tmuxissa on ominaisuuksia, joita Screenissä ei ole, esimerkiksi tuki kursiiville.https://github.com/tmux/tmux/wiki/FAQ ==Lähteet== Luokka:Linux- ohjelmat Luokka:Vapaat ohjelmistot Luokka:Vuoden 2007 ohjelmistot
Paralympialippu

Paralympialippu on valkoisella pohjalla oleva paralympialaisten symboli, joku koostuu kolmesta sirpistä. Niiden värit ovat punainen, sininen ja vihreä, jotka ovat kolme yleisintä väriä, joita esiintyy maiden lipuissa. Paralympialipusta otettiin käyttöön vuonna 2019 versio, jossa sirppien värien sävy on sama kuin olympiarenkaissa. == Katso myös == * Olympialippu == Lähteet == Luokka:Liput Luokka:Paralympiaurheilu
Santeri Seppälä

Santeri Seppälä on Etelä-Savon hyvinvointialueen johtaja. Tätä ennen hän on työskennellyt johtajan tehtävissä eri puolilla Etelä-Savoa, viimeisimmäksi Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymän Essoten terveyspalvelujen johtajana. Koulutukseltaan Seppälä on erikoislääkäri ja hänellä on myös sosiaali- ja terveysjohtamisen Executive MBA (EMBA). Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Etelä-Savon hyvinvointialue Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Elävät henkilöt
Pylkönmäen koulu

Pylkönmäen koulu on Saarijärven kaupungin Pylkönmäen pitäjän kirkonkylässä toimiva alakoulu. Koulu sijaitsee 34 kilometrin päässä kaupungin keskustaajamasta. Opetus on järjestetty yhdysluokkaryhmissä luokka-asteille 1-2, 3-4 ja 5-6. Vuonna 2021 Pylkönmäen koulua kävi 45 peruskoululaista. Koulun pihapiirissä toimii ryhmäperhepäiväkoti, jossa annetaan myös esiopetusta. ==Lähteet== Luokka:Saarijärven peruskoulut Luokka:Pylkönmäki
Hamid Olimjon

Hamid Olimjon (; 12. joulukuuta 1909 – 3. heinäkuuta 1944) oli uzbekkilainen runoilija, näytelmäkirjailija, kääntäjä ja kriitikko. Hän oli merkittävimpiä uzbekkilaisia kirjailijoita. Olimjon myös käänsi monia venäläisten kirjailijoiden teoksia uzbekin kielelle. Olimjon kuului Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen. Olimjon syntyi Jizzaxin kaupungissa, Länsi- Turkestanissa, Venäjän keisarikunnan aikaan. Hän kuoli auto-onnettomuudessa 34-vuotiaana Taškentissa.”Hamid Olimjon”. Ensiklopedik lugʻat. Osa 2. Toshkent: Oʻzbek sovet ensiklopediyasi. 1990. s. 516. ISBN 5-89890-018-7Zufarov, Komiljon, toim. (1980). ”Hamid Olimjon”. Oʻzbek sovet ensiklopediyasi. Osa 14. Toshkent: Oʻzbek sovet ensiklopediyasi. s. 369–371. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset runoilijat Luokka:Kielenkääntäjät Luokka:Kriitikot Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Oleksandr Hruševskyi

Oleksandr Hruševskyi, , (12. elokuuta 1877 Stavropol, Venäjä – keväällä 1943 Irtišk tai sen lähellä, Pavlodarskin alue, Kazakstan) oli ukrainalainen historioitsija. Hänen sisaruksiaan olivat Myh’ailo Hruševskyi ja Hanna Šamrai. Hruševskyi opiskeli Kiovan yliopistossa Volodymyr Antonovytšin oppilaana, ja hän oli Pietarin, Odessan ja Kiovan yliopiston yksityisdosentti. Hän oli ensimmäinen, joka opetti Odessan yliopistossa ukrainaksi (1906). Hän sai 1918 nimityksen professoriksi Kiovan yliopistoon. Hän oli Ukrainan tieteellisen seuran (Kiova) ja Ševtšenkon tieteellisen seuran täysjäsen. 1920-luvulla hän toimi Ukrainan tiedeakatemian (VUAN) historiallis-maantieteellisen komission johtajana ja oli VUANin Arkeografisen komission jäsen. Hänet pidätettiin elokuussa 1938 ja tuomittiin viiden vuoden karkotukseen Kazakstaniin Pavlodarskin alueelle. Hruševskyi kirjoitti historiallisia tutkimuksia. VUANin aikakauskirjoissa ilmestyi hänen historiaa käsitteleviä artikkeleitaan. Hän kirjoitti myös tutkielmia ukrainalaisista kirjailijoita. Ne julkaistiin koottuina vuosina 1909 ja 1918. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Fredrik Stang

Fredrik Stang (27. joulukuuta 1867 Kristiania – 15. marraskuuta 1941 Oslo) oli norjalainen juristi, oikeustieteen professori ja Høyren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1906–1909 ja toimi Norjan oikeusministerinä 1912–1913. Vuonna 1922 hänet valittiin Norjan Nobel-komitean puheenjohtajaksi. Stangin isä oli pääministeri Emil Stang. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan oikeusministerit Luokka:Norjalaiset juristit Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Hitra-Frøya

Hitra-Frøya (vuosina 1974–1985 Hitra-Nytt) on vuonna 1974 perustettu norjalainen paikallislehti, jonka toimitus on Hitrassa. Se kuuluu Polaris Media -konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Hitra
Kauas pois (televisiosarja)

Kauas pois (I’ll Fly Away) on 38-osainen yhdysvaltalainen televisiosarja vuodelta 1991. Siinä Sam Waterston esittää piirisyyttäjä Forrest Bedfordia, joka asuu perheineen Yhdysvaltojen etelävaltion kuvitteellisessa Brylandin pikkukaupungissa 1950-luvulla, jolloin afroamerikkalaisten kansalaisoikeusliike nostaa päätään. Valkoiseen yläluokkaan kuuluva mies alkaa vähitellen kääntyä rotuerottelun kannattajasta sen vastustajaksi sen jälkeen, kun kolme mustaa asukasta surmannut valkoinen bussinkuljettaja vapautetaan kaikista syytteistä. Mielenmuutokseen vaikuttavat myös miehen psykiatrisessa sairaalassa oleva vaimo ja uusi afroamerikkalainen taloudenhoitaja (Regina Taylor), joka tulee hoitamaan perheen kolmea kouluikäistä lasta. == Rooleissa == == Vastaanotto == Waterston ja Taylor palkittiin molemmat rooleistaan Golden Globella vuonna 1993, ja sarjan molemmat tuotantokaudet olivat ehdolla parhaan draamasarjan palkintoon. Sarja voitti muutamia muitakin palkintoja ja sai kriitikoilta kehuja, muttei ollut kovin suuri yleisömenestys kotimaassaan Yhdysvalloissa. Helsingin Sanomien Marjatta Möttölä piti Yle TV1:n sunnuntai- iltojen uutuussarjaa keväällä 1994 yhtenä parhaista yhdysvaltalaisista televisiodraamoista aikoihin. Hän kehui etenkin pääosan esittäjää Sam Waterstonia, josta oli hänestä tullut eräänlainen laadun tae niin aikakauden elokuvissa kuin televisiotuotannoissakin. Sarjan toinen tuotantokausi I'll Fly Away: Then and Now (1993) esitettiin Suomessa nimellä Kauas pois – silloin ja nyt. ==Lähteet== Luokka:1990-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:Elokuvat rasismista
Oulun baptistiseurakunta

Oulun baptistiseurakunta oli Oulussa toiminut baptistiseurakunta. Baptistinen toiminta alkoi vuonna vuonna 1897 kahdeksan henkilön toimesta. Seurakunnan toiminta alkoi lupaavasti ja hankki oman talon käyttöönsä. Suuri osa jäsenistä kuitenkin menetettiin. Seurakunta jäi hetkeksi ilma työntekijää, kunnes M. Mänty paikkasi lyhyen aikaa saarnajan tehtävässä.Lohikko 2006, s. 42Edén 1931, s. 386 Vuonna 1901 seurakunnan kokoaikaiseksi saarnaajaksi tuli Pietarissa uskoon tullut Edvard Tervonen. Tervonen raportoi pyhäkoulussa käyneen vuosisadan vaiheessa 50 lasta. Katovuodet ja köyhyys kuitenkin vaikuttivat seurakunnan pärjäämiseen. Tervoselle kannettiin kolehti Forsbyn baptistiseurakunnassa. Oulun baptistiseurakunta perustettiin vuonna 1906 ja työntekijäksi valittiin Antti Ammunet. Oulusta käsin tehtiin työtä myös Muhoksella, Oulaisissa ja Kalajoella.Lohikko 2006, s. 52 == Katso myös == * Baptismi Suomessa == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Oulun seurakunnat Luokka:Suomen entiset baptistiseurakunnat
Putaanvirran koulu

Putaanvirran koulu on Pihtiputaan kirkonkylässä toimiva yhtenäiskoulu (luokka- asteet 0-9). Se on oppilasmäärältään suurempi Pihtiputaan kahdesta peruskoulusta. Vuonna 2021 Putaanvirran koulua kävi noin 350 perusasteen opiskelijaa. Heistä noin 200 oli alakoulun ja 150 yläkoulun oppilaita. Esikoululaisia oli lisäksi noin 20. Putaanvirran koulu oli aiemmin alakoulu. Pääosa tästä koulusta rakennettiin uudelleen vuosina 2012-2014 sisäilmaongelmien korjaamiseksi. Uutta koulua nousi tuolloin 3 300 neliötä ja hallinto-osaa saneerattiin vajaa 600 neliötä. Elokuussa 2015 aiempi Tahkonpolun koulu (yläkoulu) yhdistettiin Putanvirran kouluun, josta tuli muutoksen seurauksena yhtenäiskoulu. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Seksuaalinen häirintä kuriin Pihtiputaalla (11.9.2018) (areena.yle.fi) Luokka:Pihtiputaan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen peruskoulut
Messenian siirtolaisveneen uppoaminen 2023

Messenian siirtolaisveneen uppoaminen on onnettomuus, joka tapahtui 14. kesäkuuta 2023, kun siirtolaisia ​​salakuljettanut kalastusvene upposi Joonianmerellä Messenian Pýloksen edustalla. Libyan Tobrukista lähteneessä veneessä oli arviolta 750 siirtolaista. Kreikan viranomaisten etsintä- ja pelastustoimet pelastivat 104 eloonjäänyttä ja löysivät 82 ruumista. Satoja muita on edelleen kateissa. == Taustaa == Libyan pitkäaikainen sisällissota ja kriisi naapurimaiden epävakauden ohella on mahdollistanut suuren ihmissalakuljetusalan kehittymisen, mikä tekee Libyasta ikään kuin keskuksen siirtolaisten ja pakolaisten siirtämiselle Välimeren yli Eurooppaan. == Lähteet == Luokka:Joonianmeri Luokka:Messenia Luokka:Onnettomuudet Kreikassa Luokka:Vuoden 2023 onnettomuudet
Porin baptistiseurakunta (1899)

Porin baptistiseurakunta oli Porissa 1900-luvun vaihteessa toiminut baptistiseurakunta. Ensimmäiset baptistiset vaikutteet saapuivat Poriin Hans Elmgrenin vieraillessa kaupungissa 1870-luvulla. Porin seurakunta perustettiin Jurvan baptistiseurakunnan alaisuuteen 2. elokuuta 1897.Lohikko 2006, s. 27–28Edén 1931, s. 386 Seurakunnan perustamiskokouksessa oli paikalla kahdeksan henkilöä. Seurakunnan johtajaksi ja opettajaksi valittiin Esaias Lundberg Viasvedeltä. Säännöllinen baptistityö alkoi Porissa kauppias Johan Koskisen muuttaessa sinne vaimonsa kanssa vuonna 1899. Baptistit olivat entisiä Tampereen baptistiseurakunnan jäseniä ja vuokrasivat huoneen kokouksia varten. Porin baptistiseurakunnan perustava kokous pidettiin elokuussa 1899 J. G. Kokin ja Jonas Anderssonin johdolla. Porissa vallitsi seurakunnan keskuudessa yksimielinen ja rakkaudellinen ilmapiiri. Seurakunta menetti työntekijänsä, kun Koskiset muuttivat vuonna 1903 Amerikkaan.Lohikko 2006, s. 56 == Katso myös == * Baptismi Suomessa == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Porin seurakunnat Luokka:Suomen entiset baptistiseurakunnat