EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kudos (yritys)

Sukka- ja Trikootehdas Osakeyhtiö Kudos oli suomalainen Tampereella toiminut tekstiilialan yritys. Kudoksen perusti 1919 Frans Teljo yhtiökumppaneidensa kanssa ja aluksi tehdas toimi Tampereen Lapin esikaupungissa sijainneessa puutalossa. Tässä tehtaassa tehtiin vain sukkia mutta pian Kudos perusti myös naisten puku- ja päällysvaateneulomon Satamakadulle. Satamakadun tehdas toimi kuitenkin vain muutamia vuosia 1920-luvun puoliväliin saakka. Lapin tehdasta sitä vastoin voitiin laajentaa ja vuonna 25 Kudoksella oli 25 työntekijää. Vuonna 1928 Kudokselle valmistui uusi arkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema tehdasrakennus Käpytien varrelle. Tehdas oli aluksi kaksikerroksinen mutta vuonna 1936 rakennettiin vielä kolmas lisäkerros. Kudos aloitti 1930-luvun alun lamavuosista selvittyään naisten alusvaatteiden, leninkien ja käsineiden valmistuksen. Tehtalle hankittiin uusia koneita, tuotanto kasvoi ja vuonna 1936 Kudoksella oli jo 162 työntekijää. Hyvon- Kudeneule Oy:n perustaja Aarne Karjalainen (1913–1986) oli Kudoksen palveluksessa 1938–1951 ensin myyntimiehenä ja sitten myyntipäällikkönä. Karjalainen tutustui Leicesterin konemessuilla uusiin kaksipuolista lämpöä sitovaa interlock-neuletta valmistaviin kutomakoneisiin. Kun Kudos Oy:n johto ei ollut kiinnostunut hankkimaan tällaisia koneita, Karjalainen osti kaksi konetta ja perusti oman yrityksensä Hyvon-Kudeneule Oy:n joka aloitti toimintansa maaliskuussa 1951 Helsingissä. Kudoksen tehdas toimi vuoteen 1962 saakka.Heli Haavisto : Tampereen Lapin pientaloalueen suojeluasemakaava. Rakennetun kulttuuriympäristön inventointi. Pirkanmaan maakuntamuseo 2013, luku Sukka- ja Trikootehdas Osakeyhtiö Kudos 1919-1962, sivu 16 Kudos Oy poistettiin kaupparekisteristä 1981. == Lähteet == * Sami Suodenjoki: Sukka- ja Trikootehdas Osakeyhtiö Kudos (Koskesta voimaa -sivusto) * == Viitteet == Luokka:Entiset suomalaiset vaatetusalan yritykset Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Tampereen historia Luokka:Vaatemerkit
Attention! Black Sabbath Volume Two

Attention! - Black Sabbath Volume 2 on Black Sabbath-yhtyeen kokoelma-albumi. Sen julkaisi alun perin Fontana Saksassa vuonna 1971. Se on jatkoa Attention! - Black Sabbath Volume One-kokoelmalle. Britanniassa ja Pohjois-Amerikassa kokoelman julkaisi myöhemmin WWA Records. Kokoelmaa ei ole julkaistu CD- muodossa, eikä sitä lasketa viralliseksi julkaisuksi. == Kappaleet == === A-puoli === #"Sweet Leaf" - 5:02 #"Black Sabbath" - 6:20 #"Rat Salad" - 2:27 #"Electric Funeral" - 4:46 === B-puoli === #"After Forever" - 5:25 #"War Pigs" - 8:49 #"Fairies Wear Boots" - 6:07 *kaikki kappaleet säv. Iommi, Ward, Butler ja Osbourne paitsi B1 Iommi *kpl. A2 albumilta Black Sabbath (1970) *kpl. A3, A4, B2 ja B3 albumilta Paranoid (1970) *kpl. A1 ja B1 albumilta Master of Reality (1971) == Muusikot == *Ozzy Osbourne - laulu *Tony Iommi - kitara *Geezer Butler - basso *Bill Ward - rummut == Julkaisuhistoria == *1971: Fontana, 9299 133, LP, GER *1975: WWA, WWA 101, LP, UK/EU, US Luokka:Vuoden 1971 kokoelma-albumit Luokka:Black Sabbathin kokoelma-albumit
Club Sonderauflage

Club Sonderauflage on Black Sabbath -yhtyeen kokoelmalevy vuodelta 1970. Sen julkaisi yhtyeen levy-yhtiö Vertigo Records alun perin saksalaiselle kirja- ja musiikkikerholle.http://www.discogs.com/buy/Vinyl/Black-Sabbath-Black- Sabbath/76489687?ev=bp_titl info albumista Disgogs-sivustolla Vuonna 2006 Black Sabbathin vinyyliuusintajulkaisuihin keskittynyt Earmark julkaisi albumista uuden vinyylipainoksen. == Kappaleet == A-puoli # # # B-puoli # * # # # == Julkaisuhistoria == *1970: Vertigo Records, 92881, LP, GER *1970: Vertigo Records, 28621-1, LP, GER *2006: Earmark, 41054, LP, EU == Lähteet == Luokka:Vuoden 1970 kokoelma-albumit Luokka:Black Sabbathin kokoelma-albumit
Lasse Erjamo

Lasse Erjamo (s. 5. elokuuta 1976 Suolahti) on suomalainen muusikko ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten esiintymisestään taiteilijanimellä Arto Muna vuosituhannen vaihteessa yhtyeessä Arto Muna ja Millennium. Lisäksi Erjamo on toiminut laulusolistina muun muassa Deadbabes-yhtyeessä. Hän on myös säveltänyt musiikkia eri artisteille, kuten Idols-kilpailussa menestyneelle Wellu Rowaltzille. Tämän lisäksi hän on laulanut Billion Dollar Babies -yhtyeessä, joka on Alice Cooperin tribuuttiyhtye. Erjamo on kuvaillut itseään biseksuaaliksi. ==Lähteet== *Deadbabes-yhtyeen kotisivut === Viitteet === Luokka:Suomalaiset rocklaulajat Luokka:Suomalaiset rockmusiikin säveltäjät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Awe

HMS Awe (viirinumero K526) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1944 palvelukseenotettu River-luokan fregatti, joka palveli toisen maailmansodan lopulla. == Valmistus == Alus tilattiin 2. lokakuuta 1942 Fleming and Fergusonilta ja sen köli laskettiin 27. toukokuuta 1943. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 28. joulukuuta ja se otettiin palvelukseen 21. huhtikuuta 1944.Friedman, Norman s. 334 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin toukokuussa 1949 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä NRP Diogo Gomes. Alus myytiin romutettavaksi 20. huhtikuuta 1969.Colledge, J. J. & Warlow, Ben s. 30 == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston River-luokan fregatit Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan fregatit Luokka:Fleming and Ferguson
Georg Wilenius

Georg Wilenus (14. kesäkuuta 1831 Grelsby, Finström – 20. lokakuuta 1892 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi yliarkkitehtina Yleisten rakennusten ylihallituksessa. Wileniuksen vanhemmat olivat turkulainen kauppias Isak Wilenius (1779–1831) ja Klara Agatha Sofia Mesterton (1790–1833). Hän oli naimisissa vuodesta 1859 Amanda Josefina Schultzin kanssa. Wilenius kävi Turun triviaalikoulua 1839–1847 ja pääsi ylioppilaaksi 1851. Hän suoritti pienen kameraalitutkinnon 1853, ja hänestä tuli intendentinkonttorin oppilas 1854. Wilenius teki 1860–1862 opintomatkan Ruotsiin, Saksaan, Ranskaan ja Italiaan. Wileniuksesta tuli Hämeen läänin lääninkonduktööri 1856, yleisten rakennusten ylihallituksen 3. arkkitehti 1867, Mikkelin läänin lääninrakennuskonttorin esimies 1868 ja ylihallituksen 1. arkkitehti 1870 sekä yliarkkitehti 1883. == Suunnittelutöitä == * Hämeenlinnan asemakaava 1872 * Pietarsaaren raatihuone 1877 * Asikkalan kirkko 1880 * Kontiolahden kirkko 1881 * Niuvanniemen sairaala, Kuopio 1881–1885, suunnittelijat arkkitehdit Hampus Dalström ja Georg Wilenius * Kuopion lyseon Puijonkadun siipi 1888 * Liisankatu 20, Helsinki 1888 * Johanneksen kirkko 1888, tuhoutui talvisodassa 18.2.1940 == Lähteet == * Luettu 11.10.2012. * Georg Wileniuksen tiedot Ossian Mestertonin sukututkimussivuilla * Hämeenlinnan Lydia : Wileniuksen asemakaava 1872 == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1831 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
HMS Avon (K97)

HMS Avon (viirinumero K97) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 palvelukseenotettu River-luokan fregatti, joka palveli toisen maailmansodan lopulla. == Valmistus == Alus tilattiin 10. elokuuta 1942 Charles Hill and Sonsilta Bristolista ja sen köli laskettiin 8. tammikuuta 1943. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 19. kesäkuuta ja se otettiin palvelukseen 18. syyskuuta.Friedman, Norman s. 334 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin 1949 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä NRP Nuno Tristão. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston River-luokan fregatit Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan fregatit
Marmoriristihämähäkki

Marmoriristihämähäkki (Araneus marmoreus) on ristihämähäkkeihin kuuluva laji, joka on yleinen koko Suomessa ja sen voi nähdä esimerkiksi niityillä ja metsien reunoilla sekä pihoilla ja puutarhoissa. == Ulkonäkö ja koko == Marmoriristihämähäkkinaaraan vartalo ja pää voivat kasvaa yhteensä 14 mm pitkäksi, (jalat tulevat tämän mitan lisäksi). Lajista on kaksi muunnosta, jotka poikkeavat toisistaan väritykseltään. Yleisin värimuoto on oranssivartaloinen ja sillä on musta-kelta-valkoraitaiset jalat. Vatsapuoli oranssinsävyinen tai keltainen, ja siinä on kuvio joka joidenkin mielestä muistuttaa ihmiskasvoja. == Levinneisyys == Marmoriristihämähäkki on yleinen muualla Länsi- ja Keski-euroopassa, mutta Irlannissa sitä ei tavata lainkaan. == Lähteet == Luokka:Hämähäkit
Ameraasialaiset

Ameraasialaiset () ovat Itä- ja Kaakkois-Aasiassa syntyneitä henkilöitä, joiden äiti on aasialainen ja isä Yhdysvaltain armeijan sotilas. Termiä käytti ensimmäisen kerran kirjailija Pearl S. Buck ja sittemmin termiä on käytetty muun muassa Yhdysvaltain laissa. Termin tarkka määritelmä kuitenkin vaihtelee hieman eri yhteyksissä. Termi on johdettu englanninkielen sanoista American () ja Asian (). Aasialaisilla naisilla oli toisen maailmansodan ja kylmän sodan aikaan usein suhteita alueella sotineiden yhdysvaltalaissotilaiden kanssa. Valtaosassa tapauksista sotilaat hylkäsivät naisen ennen lapsen syntymää. Ameraasialaisia on erityisesti Yhdysvaltain entisten sotilastukikohtien lähialueilla Okinawassa,Thaimaassa, Etelä-Koreassa, Vietnamissa, Kambodžassa, Laosissa ja Filippiineillä. == Määritelmä == Ameraasialainen-termin määritelmä vaihtelee hieman eri yhteyksissä. Ameraasialaisten oikeuksia ajavat kansalaisjärjestöt Amerasian Foundation (AF) ja Amerasian Family Finder määrittelevät ameraasialaisiksi kenet tahansa, jonka isä on Yhdysvaltain kansalainen (varusmies, ekspatriaatti tai Yhdysvaltain hallituksen työntekijä) ja jonka äiti on/oli jonkin aasialaisen valtion kansalainen. Yhdysvaltain oikeusministeriön määritelmä ameraasialaisista on huomattavasti suppeampi. Oikeusministeriön mukaan ameraasialainen on "ulkomaalainen, joka on syntynyt Koreassa, Laosissa, Kambodžassa tai Thaimaassa 31. joulukuuta 1950 jälkeen ja ennen 22. lokakuuta 1982". ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltain etniset ryhmät
Nighttime Birds

Nighttime Birds on alankomaalaisen The Gathering -yhtyeen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1997 Century Media Records -levy-yhtiön nimissä. Albumista on julkaistu myöhemmin vuonna 2007 erikoisversio, jossa kaksi levyä. Erikoisversio on pakattu digipak-koteloon kuin kovakantinen kirja ja kansilehdet on sidottu keskiaukeamaan. Albumista on lisäksi julkaistu 1000 kappaleen LP-levyversio. ==Kappalelista== ==Esiintyjät== * Anneke van Giersbergen – päävokalisti, kitara * René Rutten – kitarat/huilu * Jelmer Wiersma – kitarat * Frank Boeijen – koskettimet * Hugo Prinsen Geerligs – basso * Hans Rutten – rummut == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:The Gatheringin albumit
Mo Yan

Mo Yan (; oik. Guan Moye , s. 17. helmikuuta 1955 Gaomi, Shandong, Kiina) on kiinalainen kirjailija. Hän sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2012. Mo Yanin romaanin Punainen durra kahden luvun pohjalta on tehty elokuva Punainen pelto (1987). Länsimaissa Mo Yania on verrattu muun muassa Franz Kafkaan ja Joseph Helleriin. Yhteiskunnallisia kysymyksiä kuvatessaan hän käyttää maagisen realismin keinoja. Romaani Seitsemän elämääni (alkuteos 2006) ilmestyi suomeksi syksyllä 2013. Sen jälkeen on suomennettu Viinamaa ja Punainen durra. Mo Yanin teosten ruotsintaja Göran Malmqvist kuuluu Nobelin kirjallisuuspalkinnon valintakomiteaan, mitä paheksuttiin monissa ruotsalaisviestimissä. Hänen esitettiin olleen jäävi, mistä hän tuohtui. == Elämä == Mo Yan joutui lopettamaan peruskoulun ja ryhtyi paimentamaan karjaa kulttuurivallankumouksen aikaan. Toisinaan hän joutui syömään kaarnaa ja rikkakasveja henkensä pitimiksi. Varhaiset kärsimykset innoittivat häntä kirjoittamaan korruptiosta, kiinalaisen yhteiskunnan rappiosta, syntyvyyden säännöstelypolitiikasta ja elämästä maaseudulla. Mo Yanin esikoistes ilmestyi vuonna 1981. Hänen kirjailijanimensä tarkoittaa ”älä puhu”. == Suomennetut romaanit == * * * ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Luokka:Kiinalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat
Evert Lagerspetz

Evert Erland Lagerspetz (7. lokakuuta 1847 Rymättylä – 8. helmikuuta 1884 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti joka suunnitteli erityisesti kasarmirakennuksia Helsinkiin. == Suunnittelutöitä == * Svenska Normallyceumin talo, Fabianinkatu 1, Helsinki 1880, suunnittelijat Hampus Dalström ja Evert Lagerspetz. * Antti Ahlströmin asuintalo Isotalo sekä pesula- ja saunarakennus Pränni, Noormarkku 1882 * Kaartin lasaretin puinen asuinrakennus ja vaunuvaja, Hietalahdenkatu 1, Helsinki 1882 * Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonan upseerien asuintalo, Mariankatu 23, Helsinki 1882 * Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonan miehistökasarmi, Liisankatu 1, Helsinki 1883 * Kaartin lasaretin päärakennus, Kalevankatu 48, Helsinki 1884 * Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonan aliupseereiden perheiden asuintalo, Maneesikatu 7, Helsinki 1885 * Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonan upseeriklubi, Liisankatu 8, Helsinki 1885 == Lähteet == * Kertomuksia Keskustan kortteleista : Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonan upseerit asuivat Karhun korttelissa, Helsingin Sanomat 19.1.2005 * Kaartin lasaretti täytti koko korttelin Hietalahden torin pohjoispuolella , Helsingin Sanomat 22.3.2009 * A. Ahlström Oy : Isotalo Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet
Punainen pelto

Punainen pelto (Hong gaoliang) on kiinalainen elokuva vuodelta 1987. Sen on ohjannut Zhang Yimou, ja se perustuu kiinalaisen Nobel-kirjailijan Mo Yanin teoksen Hong gaoliang jiazu (suom. Punainen durra, Otava 2016Punainen durra , Otava 2016. Viitattu 4.11.2016.) kahteen kertomukseen "Hong gaoliang" ja "Gaoliang jiu".Wilborn Hampton, Anarchy and Plain Bad Luck, New York Times 18.4.1993, viitattu 12.10.2012 Elokuva palkittiin Berliinin elokuvajuhlilla 1988 Kultaisella karhulla.Uiowa.edu , viitattu 11.10.2012 ==Arvioita== Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla huhtikuussa 1995, että Punainen pelto oli 1980-luvun Kiinassa vallankumouksellinen, koska ihmisiä ei siinä kuvata yhteiskunnallisina mallihenkilöinä, vaan Zhang Yimou uhmasi poliittisen johdon taidekäsitystä ja antoi oman näkemyksensä virrata elokuvassa. Fräntistä elokuva on uuden kiinalaisen elokuvan komea airut ja suunnannäyttäjä. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa lähes mykäksi, visuaalisesti hallituksi ja kauniin musiikin sävyttämäksi eeppiseksi kertomukseksi. Hän antaa Punaiselle pellolle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. ==Lähteet== Luokka:Kiinalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1987 elokuvat Luokka:Draamaelokuvat Luokka:Novelleihin perustuvat elokuvat
Tyrvään voimalaitos

Tyrvään voimalaitos on vesivoimalaitos Kokemäenjoen Hartolankoskessa. Se sijaitsee joen alkukohdassa Sastamalan Liekoveden eteläpäässä. Voimalaitoksen omistaa nykyään UPM-Kymmene Oyj. Punatiilinen voimalaitosrakennus on arkkitehti Jarl Eklundin suunnittelema ja se on valmistunut vuonna 1951. Voimalaitoksen rakennutti Oy W. Rosenlew Ab:n ja Yhtyneiden Paperitehtaiden perustama Tyrvään Voimaosakeyhtiö. Sen koneistot ja laitteistot uusittiin täydellisesti vuosina 2002–2003. Hartolankoskessa oli jo kaksi rannalla sijainnutta voimalaitosta, jotka oli rakennettu 1906 ja 1913. Myllyjä koskessa oli ollut vuosisatojen ajan. Vanhat voimalaitokset jäivät vuosina 1946–1950 rakennetun padon valmistumisen jälkeen kuivalle maalle. Padon avulla säännöstellään Liekoveden lisäksi Rauta- ja Kuloveden korkeuksia. Se toimii myös maantiesiltana. Tyrvään voimalaitoksen alue kuuluu Museoviraston luetteloimiin Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Siihen liittyy varsinaisen voimalaitoksen lisäksi myös henkilökunnalle rakennettu asuinalue. ==Lähteet== *Museovirasto, Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa *Ympäristöministeriö == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomen vesivoimalat Luokka:Jokivoimalaitokset Luokka:Suomen padot Luokka:Sastamalan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kokemäenjoen sillat Luokka:Kokemäenjoki Luokka:Suomen tieliikennesillat
Dishonored

Dishonored on Arkane Studiosin kehittämä ensimmäisen persoonan hiiviskely- ja toimintaseikkailuvideopeli. Bethesda Softworks julkaisi sen Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle lokakuussa 2012. Jatko-osa Dishonored 2 on julkaistu vuonna 2016. == Tarina == Peli sijoittuu kuvitteelliseen teollisuuskaupunkiin Dunwalliin, joka mukailee viktoriaanisen aikakauden Lontoota. Pelin päähahmo on keisarinnan henkivartija Corvo Attano, joka lavastetaan syylliseksi keisarinnan murhaan. Attano ryhtyy salamurhaajaksi kostaakseen häntä vastaan juonitelleille. Attanoa auttaa Outsider, voimakas olento, joka antaa hänelle taikakykyjä. == Pelaaminen == Peliä pelataan ensimmäisen persoonan näkökulmasta, ja pelaaja voi suorittaa salamurhatehtäviä lukuisilla eri tavoilla. Tehtävät voi suorittaa hiiviskellen tai taistellen tai hyödyntäen molempia lähestymistapoja. Kaikki tehtävät voi myös suorittaa ilman että Attanon tarvitsee murhata ketään kohdettansa. == Vastaanotto == Pelillä on Metacritic-kerääjäsivustolla 91 pistettä Windows- versiolla, 89 pistettä PlayStation 3 -versiolla, ja 88 pistettä Xbox 360 versiolla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2012 videopelit Luokka:Ensimmäisen persoonan ammuntapelit Luokka:Hiiviskelypelit Luokka:Dystopiavideopelit Luokka:Toimintaseikkailupelit Luokka:Windows-pelit Luokka:PlayStation 3 -pelit Luokka:Xbox 360 -pelit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Steampunk-pelit Luokka:Unreal Engine -pelit Luokka:Fantasiavideopelit Luokka:Yhdysvalloissa kehitetyt videopelit
Elohopeatiosyanaatti

Elohopeatiosyanaatti (Hg(SCN)2) on elohopea- ja tiosyanaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa analyyttisessä kemiassa. ==Ominaisuudet ja valmistus== Elohopeatiosyanaatti on huoneenlämpötilassa monokliinisiä valkoisia kiteitä. Se liukenee hyvin heikosti kylmään veteen, mutta paremmin kuumaan veteen, tiosyanaatti- tai syanidiliuoksiin, tai ammoniakkiin. Kuumennettaessa se hajoaa lämpötilavälillä 110-165 °C. Ensimmäisen kerran elohopeatiosyanaattia valmisti Jöns Jacob Berzelius vuonna 1821 elohopea(II)oksidin ja tiosyaanihapon välisellä reaktiolla. Nykyään yhdistettä valmistetaan useimmiten saostamalla elohopea(II)nitraatin tai elohopea(II)kloridin liuoksista kaliumtiosyanaatin avulla. :2 HSCN + HgO → Hg(SCN)2 \+ H2O :Hg(NO3)2 \+ 2 KSCN → Hg(SCN)2 \+ 2KNO3 ==Käyttö== Elohopeatiosyanaattia on käytetty valokuvauksessa negatiivien valmistuksessa. Sitä voidaan käyttää analytiikassa kloridi-ionipitoisuuden määrittämiseen. Kloridi-ionit aiheuttavat elohopeatiosyanaatin dissosioitumisen liuokseen, jolloin tiosyanaatti-ionit muodostavat Fe3+ ionien kanssa tummanpunaisen kompleksin, jonka pitoisuus voidaan määrittää spektrofotometrillä ja josta voidaan laskea kloridi-ionipitoisuus. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Elohopeatiosyanaatin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 28.1.2015. Luokka:Elohopeayhdisteet Luokka:Tiosyanaatit
Kansainvälinen tyttöjen päivä

Kansainvälinen tyttöjen päivä (myös nimellä Kansainvälinen tyttölapsen päivä, ) on Yhdistyneiden kansakuntien julistama vuosipäivä, ja sitä vietettiin ensi kertaa 11. lokakuuta 2012. Päivän tarkoitus on nostaa esiin haasteita ja tarpeita, jota tytöt kohtaavat ympäri maailmaa ikänsä ja sukupuolensa vuoksi, sekä edistää tyttöjen voimautumista ja oikeuksien toteutumista. Tyttöjen päivän tavoitteena on myös innostaa toimimaan tyttöjen oikeuksien puolesta aikaisempaa tehokkaammin. Erityisesti köyhimmissä maissa tyttöjä uhkaavat poikia useammin muun muassa aliravitsemus ja sairaudet sekä koulutuksen ja sen myötä palkitsevan työuran puute. == Historia == Kansainvälinen tyttöjen päivä syntyi lastenoikeusjärjestö Plan Internationalin aloitteesta, ja Kanada esitti virallisesti päivän lisäämistä Yhdistyneiden kansakuntien kalenteriin. Kansainvälisellä tyttöjen päivällä on joka vuosi teema, joka nostaa esiin tyttöjen asemaan liittyvän haasteen. Ensimmäisen vuosipäivän teemana oli "loppu lapsiavioliitolle". ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kansainvälisen tyttöjen päivän viralliset sivut Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien päivät
Jalkapallo kesäolympialaisissa 2000 – naisten turnaus

Naisten jalkapalloturnaus oli olympialaisten ohjelmassa toista kertaa Sydneyn vuoden 2000 kesäolympialaisissa. Olympiakultaa voitti Norja, se voitti loppuottelussa turnauksen suurimman ennakkosuosikin Yhdysvallat jatkoajan jälkeen. == Alkusarja == === Lohko E === === Lohko F === == Pudotuspelit == {{Turnauspuu4 |24.9. - Sydney||0||1 |24.9. - Canberra||1||0 |28.9. - Sydney||3 ja.||2 |28.9. - Sydney||2||0 }} === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Loppusijoitukset == Sija Joukkue 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. == Lähteet == Luokka:Jalkapallo kesäolympialaisissa 2000
Vironhaiku

Vironhaiku on tavallista haikua suppeampi uudehko runouden laji. Kun tavallisessa haikussa on 5 + 7 + 5 tavua, on vironhaikussa kolmella rivillä vain 4 + 6 + 4 tavua. Vironhaiku on keksitty Virossa, kuten nimestä voi päätellä. Runoilijat Asko Künnap, Jürgen Rooste ja Karl Martin Sinijärv julkaisivat vuonna 2010 teoksen Eesti haiku, ensimmäisen kirjan, jossa vironhaikuja ilmestyi. Teoksen esipuheessa kirjan toimittanut Jürgen Rooste määrittää vironhaikun tehtäväkentän ja tulevaisuuden seuraavasti: "Vironhaiku koostuu kolmesta säkeestä, joilla on 4 + 6 + 4 tavua, näin yhteensä 14 tavua, ja se kuvaa sattuvan lakonisessa muodossa jotain sellaista, joka on luonteenomaista tai eksistentiaalisesti keskeistä ennen kaikkea virolaiselle itselleen, virolaiselle elämälle ja elämänmuodolle sekä Viron luonnolle. Vironhaikuja kirjoitetaan 2010-luvulla ja siitä lähtien aina siihen asti, kunnes kielellis-kirjallinen maailmamme saavuttaa päätepisteensä." Lainaus on esipuheessa merkitty katkelmaksi "toistaiseksi kirjoittamattomasta virolaisen runouden historiasta".Eesti haiku, s. 17. Maailman ensimmäisen vironhaikukokoelman jälkeen ilmestyi Turun kirjamessuilla 2011 ensimmäinen käännöskokoelma Aika sattuu. Vironhaikuja. Teosta varten suomentaja Hannu Oittinen loi käsitteen vironhaiku genren suomenkieliseksi nimitykseksi. Lokakuussa 2012 ilmestyi Hannu Oittisen Assamallan asemalla. Vironhaikuja, ensimmäinen alun perin suomeksi kirjoitettu vironhaikuteos, vaikka siinä on myös vironkielisiä vierasrunoja ja kielellisiä kokeiluja. Teos on tiettävästi maailman ensimmäinen kirja, jonka julkaisupaikka on Hellinna (Helsingin ja Tallinnan muodostama kuvitteellinen kaksoiskaupunki). Vironhaikuista järjestettiin kirjoituskilpailu Helsingin kirjamessuilla lokakuussa 2011, kun Viro oli messujen teemamaa. Kirjallinen aikakauskirja Looming on julkaissut joitakin vironhaikuja. Facebookissa toimii lähinnä suomalaisten ja virolaisten kirjoittajien voimin ryhmä Vironhaiku. ==Julkaistut vironhaikukokoelmat== * Asko Künnap, Jürgen Rooste, Karl Martin Sinijärv: Eesti haiku. Esipuhe Jürgen Rooste. Näo Kirik, Tallinn, 2010. ISBN 978-9949-21-073-2. *Aika sattuu. Vironhaikuja. Tekijät Asko Künnap, Jürgen Rooste, Karl Martin Sinijärv. Kuvittanut Asko Künnap. Suomentanut ja alkusanat: Hannu Oittinen. Palladium Kirjat, 2011. ISBN 978-952-9893-67-6. *Hannu Oittinen: Assamallan asemalla. Vironhaikuja. Näo Kirik, Hellinna, 2012. Kuvitus ja taitto: Asko Künnap. Vierasrunot: Asko Künnap, Mari-Liis Roos, Jürgen Rooste, Karl Martin Sinijärv. Jälkisanat suomeksi ja viroksi: Hannu Oittinen. ISBN 978-9949-9172-6-6. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Vironhaiku Facebookissa Luokka:Viron kirjallisuus
Carl F. Junnelius

Carl Fredrik Junnelius (Henrikinpoika, 23. maaliskuuta 1775 Oulu – 19. elokuuta 1828 Oulu) oli oululainen raatimies, laivanvarustaja, kauppias ja merikapteeni. ==Perhe== Junnelius avioitui vuonna 1805 serkkunsa Marian (o.s. Junnel) kanssa, ja heille syntyi kymmenen lasta. Junnelius omisti vuosina 1805–1825 tilan 24 Ala-Laanilassa Oulujoen Merikosken pohjoisrannalla lähellä kaupunkia, jossa he kasvattivat karjaa, lampaita ja hevosia. Lisäksi heillä oli ennen Oulun paloa talo nro. 5 III kaupunginosassa sekä talot nro. 57 neljännessä korttelissa ja nro. 28 ensimmäisessä korttelissa Isonkadun ja Linnankadun pohjoiskulmassa. Viimeksi mainittu talo oli rakennettu aiemmin Oulun suurpalossa 1822 palaneen Kirkko-Junnin talon paikalle. Nykyään talon paikalla on Oulun seurakuntayhtymän virastotalo. Junnelius on haudattu Oulun hautausmaan vanhalle puolelle sukuhautaan vaimonsa ja kymmenen lapsensa kanssa. Hauta on Oulun vanhin pystypaasihauta. ==Ura== Junnelius oli oppilaana Uleåborg Pedagogi -nimisessä oppilaitoksessa. Hän valmistui ylioppilaaksi Turussa 3. marraskuuta 1792. Hän sai kauppaporvarin oikeudet 5. huhtikuuta 1797 Oulussa, ja oli aluksi osakkaana isänsä liikkeessä. Hän toimi kapteenina vuosina 1799–1812 laivoissa Margareta, Magdalena, Eighteen, Bosta, Venilia ja Tentamen sekä myöhemmin laivanvarustajana omistaen osuuksia eri laivoista. Hän purjehti Oulusta Itämeren satamiin, etupäässä Tukholmaan, kuljettaen tervaa. Hänet valittiin raatimieheksi vuonna 1816, ja hän jatkoi toimessa kuolemaansa saakka. Hän toimi myös neuvonantajana senaatin edustajan kanssa Oulun suurpalon 1822 jälkeisistä järjestelyistä kaupungissa. Junneliuksen varustamotoiminta oli keskittynyt etupäässä tervan vientiin. Hän oli aluksi vuonna 1811 rakennetun 134 lästin suuruisen Tentamen -aluksen kapteenina 1811–1812, joka purjehti tervalastissa Oulun ja Tukholman väliä. Tentamen teki Junneliuksen johdolla vuonna 1814 yhden matkan Länsi-Intiaan. Hän rakennutti ja omisti 134 lästin Redigheten fregatin, joka oli rakennettu Oulussa vuonna 1802. Tentamenilla Carl ja Petter Junneliuksen (1785–1825) leski veivät Oulusta vuonna 1850 neljänneksi eniten tervaa ulkomaille, yhteensä 2781 tynnyriä. ==Laivat== Redigheten ==Katso myös== * Junnelius ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset laivanvarustajat Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Oulun raatimiehet Luokka:Vuonna 1775 syntyneet Luokka:Vuonna 1828 kuolleet
John Settergren

thumb|Argoksen talo Helsingissä. Nils Johan (John) Settergren (15. joulukuuta 1868 Lidköping, Ruotsi – 7. elokuuta 1917 Jusowka, Venäjän keisarikunta)John Settergen Arkkitehtuurimuseo. Viitattu 11.10.2012. oli Suomessa vaikuttanut ruotsalaissyntyinen arkkitehti. Hän työskenteli vuosisadan vaihteessa maineikkaassa Grahn, Hedman & Wasastjerna -arkkitehtitoimistossa. ==Ura== Settergren opiskeli Tukholman teknillisessä korkeakoulussa ja sen jälkeen Kuninkaallisen taideakatemian rakennuslinjalla. Valmistuttuaan hän työskenteli Ruotsissa professori Isak Gustaf Clasonin arkkitehtitoimistossa, kunnes muutti Suomeen vuonna 1896. Siellä hän oli Grahn, Hedman & Wasastjernan palveluksessa vuodet 1896–1903. Settergrenin ensimmäinen merkittävä työ oli julkisivujen suunnitteleminen niin sanottuun Argoksen taloon (nyk. Mannerheimintie 1) Helsingissä vuonna 1897. Talon julkisivujen onkin huomattu muistuttavan suuresti Clasonin Tukholman Strandvägenille suunnittelemaa niin sanottua Bünsowin taloa. Argoksen talosta on nykyään jäljellä vain julkisivu; sisätilat purettiin ja rakennettiin kokonaan uudestaan 1980-luvun lopulla, kun rakennus muutettiin osaksi laajennettua Stockmannin tavarataloa. Settergren piirsi julkisivut myös Helsingin Eteläesplanadille vuonna 1899 valmistuneeseen Wasa Aktiebankin taloon. Tämän rakennuksen venetsialais- ja espanjalaistyylistä uusrenessanssia edustavien julkisivujen esikuvana puolestaan oli Clasonin Tukholmaan suunnittelema Hallwylin palatsi.Anu Latva-Aho: Historian havinaa: Wasa Aktiebankin renessanssipalatsi toi tuulahduksen Italiaa Helsinkiin Viisas raha 12.12.2019. Viitattu 6.2.2021. Vuonna 1903 Settergren perusti oman arkkitehtitoimiston Helsinkiin ja suunnitteli kaupunkiin seuraavan vuosikymmenen alussa useita suuria asuinkerrostaloja. Lisäksi hän teki ajoittain yhteistyötä Mauritz Gripenbergin ja Gustaf Estlanderin kanssa. Settergrenin näyttävimmäksi työksi on sanottu Pernajan Koskenkylään vuonna 1908 valmistunutta Forsbyn kartanon päärakennusta eli ”Forsbyn linnaa”, jonka hän suunnitteli kauppaneuvos Johannes Askolinille. Vuonna 1916 Settergren lähti Venäjän Jusowkaan (nyk. Donetsk Ukrainassa) suunnittelemaan suurta tehdasyhdyskuntaa, mutta kuoli seuraavana vuonna koleraan töiden ollessa vielä kesken. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * John Settergenin (yksin tai muiden kanssa) suunnittelemat rakennukset Helsingin keskustassa Korttelit.fi. Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Ruotsalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Daniel F. Galouye

Daniel Francis Galouye [galui] (11. helmikuuta 1920 New Orleans – 7. syyskuuta 1976 New Orleans) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija ja lehtimies. Hän käytti ajoittain salanimeä Louis G. Daniels. Galouye opiskeli Louisianan osavaltionyliopistossa ja työskenteli toimittajana useissa sanomalehdissä, muiden muassa The States-Item -lehdessä vuosina 1946–1967. Toisessa maailmansodassa hän palveli Yhdysvaltain laivaston lentojoukoissa koelentäjänä. Hän vammautui ja kärsi lopun ikäänsä terveysongelmista. Galouye aloitti tieteiskirjailijanuransa vuonna 1952, ja hän julkaisi runsaasti novelleja sekä viisi romaania vuosina 1961–1973. Ensimmäinen romaani Dark Universe oli ehdolla Hugo-palkinnon saajaksi. Galouyen romaaneista tunnetuin lienee Simulacron-3 vuodelta 1964, sillä siitä on tehty kaksi elokuvasovitusta: Rainer Werner Fassbinderin Welt am Draht (1973) ja Josef Rusnakin 13. kerros (1999). Romaani käsittelee virtuaalitodellisuutta, ja se ennakoi myöhempiä tieteiselokuvia Tron ja The Matrix. Galouyen puoliso oli vuodesta 1945 Carmel Barbara Jordan; heille syntyi kaksi tytärtä. ==Teoksia== ===Romaaneja=== * Dark Universe (1961) * Lords of the Psychon (1963) * Simulacron-3 (1964), Britanniassa nimellä Counterfeit World * A Scourge of Screamers (1968), Britanniassa nimellä The Lost Perception * The Infinite Man (1973) ===Novellikokoelmia=== * The Last Leap and Other Stories of the Supermind (1964) * Project Barrier (1968) == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat
Emanuel Åström

Hemming Emanuel Åström (16. heinäkuuta 1876 Oulu – 24. syyskuuta 1937 Oulu) oli suomalainen kauppaneuvos ja Veljekset Åström Oy:n pitkäaikainen toimitusjohtaja. Åströmin vanhemmat olivat nahkatehtailija, kunnallisneuvos Karl Robert Åström ja Gustava Katarina Ringvall ja puoliso vuodesta 1902 Hilda Harriet Smith. Åström kävi kolme luokkaa suomenkielistä Oulun lyseota 1888–1891, yhden luokan Oulun ruotsinkielistä lyseota 1891–1892, Oulun kauppakoulun ja Oulun teollisuuskoulun kemiallisen osaston. Hän opiskeli myös Moskovassa, Lontoossa ja Saksassa 1895–1898 ja 1900–1901. Kun Veljekset Åströmin perustajaveljekset Hemming ja Karl Robert Åström kuolivat runsaan vuoden sisällä vuosina 1895 ja 1897, Suomen suurin nahkatehdas siirtyi Karl Robertin poikien johtoon. Emanuel Åströmistä tuli toimitusjohtaja 1898, hänen veljensä John Robert oli johtanut yritystä lyhyen aikaa isän kuoleman jälkeen. Vuoteen 1912 mennessä Emanuel ehti toimia toimitusjohtajana, johtokunnan jäsenenä ja Pietarin edustajana, kunnes hän tuona vuonna siirtyi jälleen toimitusjohtajan tehtävään, jossa hän toimi aina vuoteen 1932 asti. Emanuel Åström omisti 1920-luvulla Pohjolan Osake-Pankista kymmenen prosenttia. Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvo 1920. Emanuelin, lempinimeltään Manne, mukaan on nimetty Mannenkatu Myllytullin kaupunginosassa. Emanuel Åström osallistui myös Oulun kunnallispolitiikkaan, hän oli Oulun kaupunginvaltuuston jäsen 1913–1918. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet Luokka:Kauppaneuvokset
Porin keskustan uimahalli

Porin keskustan uimahalli on vuonna 2011 käyttöön otettu uimahalli Porissa. Se sijaitsee kaupungin keskustan tuntumassa Kuninkaanhaan kaupunginosassa. Päätös uimahallin rakentamisesta tehtiin vuonna 2008, jolloin Porin kaupunki vietti 450-vuotisjuhliaan. Se avattiin yleisölle kolme vuotta myöhemmin, syyskuussa vietettävän Porin Päivän yhteydessä. Uimahalli maksoi kokonaisuudessaan 17,5 miljoonaa euroa. Vuonna 1971 valmistunut vanha uimahalli poistettiin käytöstä keväällä 2011 ja sen paikalle on rakennettu uusia kerrostaloja. Uimahallin on suunnitellut arkkitehti Tapio Antikainen. Kyseessä on Suomen ensimmäinen uimahalli, jossa osa rakennuksen käyttämästä energiasta saadaan sen katolle sekä sen esipatinoituun kuparijulkisivuun sijoitetuilla aurinkokeräimillä. Ne kattavat noin 5 % koko hallin vuotuisesta energiankulutuksesta. Hallissa on yhteensä seitsemän allasta (iso allas, lastenallas, opetusallas, tenava-allas, hyppyallas, monitoimiallas ja poreallas), vesiliukumäki, kaksi tavallista saunaa, yksi höyrysauna sekä kuntosali. Iso 50 metrin pituinen allas voidaan jakaa siirrettävällä kannaksella kahdeksi pienemmäksi altaaksi. Hyppyaltaassa on 1 ja 3 metrin ponnahduslaudat sekä 1, 3 ja 5 metrin kerroshyppytasanteet. 50 metrin pituinen vesiliukumäki kulkee osittain rakennuksen ulkopuolella. Lisäksi hallissa on kahvio ja auditorio sekä 400 hengen katsomo. ==Lähteet== *Porin kaupungin kotisivut ===Viitteet=== Luokka:Suomen uimahallit Keskustan uimahalli
Jalkapallo kesäolympialaisissa 2004 – miesten turnaus

Miesten jalkapalloturnaus vuoden 2004 kesäolympialaisissa alkoi 11. elokuuta ja päättyi 28. elokuuta. Turnauksen voitti Argentiina, joka lukeutui ennen turnausta suurimpiin voittajasuosikkeihin. Se voitti loppuottelussa kisojen yllättäjäjoukkueen Paraguayn maalein 1-0. Kisojen suurin yllättäjä oli Irak, joka selviytyi lopulta pronssiotteluun asti, minkä se hävisi Italialle. Sodan runteleman Irakin olympiakomitea oli saanut olympiakelpoisuuden vasta alkuvuonna 2004. == Karsinnat == Vuoden 2004 olympialaisten jalkapalloturnaukseen selviytyi karsintojen kautta 15 maata. Isäntämaa Kreikka selviytyi kisoihin ilman karsintoja. == Alkulohkot == ===Lohko A=== \---- \---- \---- \---- \---- ===Lohko B=== \---- \---- \---- \---- \---- ===Lohko C=== \---- \---- \---- \---- \---- ===Lohko D=== \---- \---- \---- \---- \---- ==Pudotuspelit== {{Turnauspuu8 | 21.8. – Patras| | 4 | | 0 | 21.8. – Pireus| | 1 | | 0 | 21.8. – Thessaloniki| | 3 | | 2 | 21.8. – Iraklion| | 1 | | 0 | 24.8. – Pireus| | 3 | | 0 | 24.8. – Thessaloniki| | 3 | | 1 | 28.8. – Ateena| | 1 | | 0 | 27.8. – Thessaloniki| | 1 | | 0 }} ===Puolivälierät=== \---- \---- \---- ===Välierät=== \---- ===Pronssiottelu=== ===Loppuottelu=== == Loppusijoitukset == Sija Joukkue 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9\. 10\. 10\. 12\. 13\. 14\. 15\. 16\. ==Maalintekijät== Turnauksen paras maalintekijä oli kahdeksan maalia tehnyt Argentiinan Carlos Tevez. ;8 maalia * Carlos Tevez ;5 maalia * José Cardozo ;4 maalia * Alberto Gilardino * Tenema N'Diaye * Fredy Bareiro ;3 maalia * John Aloisi ;2 maalia * César Delgado * Ahmad Elrich * Stephen Appiah * Giannis Taralidis * Emad Mohammed * Hawar Mulla Mohammed * Salih Sadir * Yoshito Okubo * Shinji Ono * Omar Bravo * Bouabid Bouden * Cho Jae-Jin * Lee Chun-Soo * Ali Zitouni ;1 maali * Andrés D'Alessandro * Gabriel Heinze * Kily González * Lucho González * Mariano González * Mauro Rosales * Javier Saviola * Tim Cahill * Pablo Brenes * Álvaro Saborío * José Villalobos * Emmanuel Pappoe * William Tiero * Dimitrios Papadopoulos * Ieroklis Stoltidis * Razzaq Farhan * Mahdi Karim * Younis Mahmoud * Cesare Bovo * Daniele De Rossi * Giampiero Pinzi * Yuki Abe * Daiki Takamatsu * Mamadi Berthe * Rafael Márquez Lugo * Salaheddine Aqqal * Carlos Gamarra * Pablo Giménez * Aureliano Torres * Hugo Almeida * José Bosingwa * Ricardo Costa * Jorge Ribeiro * Cristiano Ronaldo * Miloš Krasic * Srdan Radonjic * Simon Vukcevic * Kim Dong-Jin * Kim Jung-Woo * Clayton * Mohamed Jedidi ;Oma maali * Loukas Vyntra * Adama Tamboura * Haidar Jabar * Fernando Meira ==Lähteet== Luokka:Jalkapallo kesäolympialaisissa 2004
Jalkapallon Maakuntasarjan kausi 1938

Jalkapallon maakuntasarja vuonna 1938 pelattiin cup-systeemin mukaisesti. Ensin suoritettiin piireissä karsinnat alueellisiin loppukamppailuihin pääsystä, minkä jälkeen Palloliitto järjesti loput ottelut. Lohkovoittajiksi selvisivät Helsingin Pallo-Pojat, Vaasan Pallo-Veikot, Viipurin Pallokerho ja Jyväskylän Palloilijat. Lohkovoittajat ja PIF, HIK, TKV, PoKä, Isku, MP nousivat 1939 Itä-Länsi-sarjaan. Täydennykseksi nostettiin myös KaPa, KPV, LPM, OPS, Tor ja ViPS. Pohjois-Suomen joukkueet eivät osallistuneet maakuntasarjaan, vaan ne pelasivat Pohjois-Suomen mestaruudesta. Mestaruuden voitti Oulun Palloseura. ==Ottelut== ===Itä=== ====Eteläinen==== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Heinolan Isku 3-4 Viipurin Pallokerho ====Pohjoinen==== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Jyväskylän Palloilijat 5-0 Mikkelin Palloilijat Värtsilän Teräs 2-4 Jyväskylän Palloilijat ===Länsi=== ====Eteläinen==== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Hangö IK 1-4 Pargas IF Pargas IF 1-2 Pallo-Pojat ====Pohjoinen==== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Vaasan Pallo-Veikot 4-0 Porin Kärpät Tampereen Kisa-Veikot 2-9 Vaasan Pallo-Veikot == Lähteet == Luokka:Vuoden 1938 jalkapallo 1938
R136a1

R136a1 on Wolfin–Rayetin tähti ja kaikkein massiivisin tiedossa oleva tähti. Sen massa on arviolta 265 Auringon massaa. Tähti on myös noin 8 700 000 kertaa Aurinkoa kirkkaampi. Se sijaitsee R136-supertähtijoukkossa lähellä Tarantellasumun (tunnetaan myös nimillä 30 Doradus ja NGC 2070) keskustaa, Suuressa Magellanin pilvessä. == Löytö == Uutisissa tähtilöytö julkaistiin heinäkuussa 2010. R136a oli todennäköisesti supermassiivinen tähti, aikoinaan noin 1 000–3 000 Auringon massainen tähti. R136a todettiin tiheäksi tähtijoukoksi holografisen Täpläinterferometrian avulla. Tähtitieteilijät löysivät Suuresta Magellanin pilvestä useita tähtiä, joiden pinnan lämpötila on yli 40 000–56 000 K, yli seitsemän kertaa kuumempi kuin Auringon, ja jotka ovat Aurinkoa useita miljoonia kertoja kirkkaampia. Ainakin kolme tähteä ovat noin yli 150 kertaa aurinkoa massiivisempia. == Fysikaaliset ominaisuudet == R136a1 on Wolfin–Rayetin tähti ja sen pintalämpötila on yli 50 000 K. Kuten muutkin tähdet, jotka ovat lähellä Eddingtonin rajaa, R136a1 irrottaa massaansa tähtituulena avaruuteen. On arvioitu, että tähden massa olisi ollut sen syntymähetkillä noin 320 Auringon massaa, mutta on menettänyt noin 50 auringon massaa viime miljoonan vuoden aikana. Kuitenkin nykyisten teorioiden mukaan ei tähtiä joiden massan on yli 150 ei voi syntyä, vaan supermassiiviset tähdet saavat massansa fuusioreaktioissa. Tähdet joiden massa on 8 ja 150 auringon massan välillä, päättävät päivänsä supernovana ja jättävät jälkeensä neutronitähtiä tai mustia aukkoja. Tähdet joiden massa on 150 ja 300 auringon massan välillä päättävät päivänsä hypernovalla. Silloin tähden sisus romahtaa suoraan mustaksi aukoksi ilman supernovaräjähdystä ja vapauttaa runsaita määriä, yli 100 kertaa supernovan verran energiaa, ja vapauttaa myös röntengsäteilyä ja gammasäteilyä. R136a1 päättää päivänsä todennäköisesti hypernovana jollei räjähdä ennenaikaisena supernovana sitä ennen. Luokka:Tarantellasumu Luokka:Wolfin–Rayetin tähdet
The Truth About Love

__NOTOC__ The Truth About Love on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Pinkin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 14. syyskuuta 2012. Albumiin ensimmäinen single, "Blow Me (One Last Kiss)" julkaistiin heinäkuussa 2012, ja kappale "Try" toisena saman vuoden syyskuussa. Levy nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan kärkisijalle ollen Pinkin uran ensimmäinen ykkössija. Suomessa albumi nousi virallisen albumilistan sijalle 4. ==Kappaleet== # Are We All We Are (Pink, Butch Walker, John Hill, Emile Haynie) - 3:37 # Blow Me (One Last Kiss) (Pink, Greg Kurstin) - 4:15 # Try (busbee, Ben West) - 4:07 # Just Give Me a Reason (feat. Nate Ruess) (Pink, Jeff Bhasker, Ruess) - 4:02 # True Love (feat. Lily Rose Cooper) (Pink, Kurstin, Cooper) - 3:50 # How Come You're Not Here (Pink, Kurstin) - 3:12 # Slut Like You (Pink, Max Martin, Shellback) - 3:42 # The Truth About Love (Pink, Billy Mann, David Schuler) - 3:48 # Beam Me Up (Pink, Mann) - 4:27 # Walk of Shame (Pink, Kurstin) - 2:42 # Here Comes the Weekend (feat. Eminem) (Pink, Khalil Abdul Rahman, Pranam Injeti, Liz Rodrigues) - 4:24 # Where Did the Beat Go? (Pink, Mann, Jon Keep, Steve Daly) - 4:18 # The Great Escape (Pink, Dan Wilson) - 4:24 ===Bonusraidat=== * My Signature Move (Pink, Walker) – 3:44 (Deluxe-edition) * Is This Thing On? (Pink, Walker, Sinclair) — 4:21 (Deluxe-edition) * Run (Pink, Walker, Sinclair) – 4:11 (Deluxe-edition) * Good Old Days (Pink, Mann, Schuler) — 4:02 (Deluxe-edition) * Chaos & Piss (Pink, Eg White) – 3:59 (iTunes Store deluxe-edition) * Timebomb (Pink, Kurstin) – 3:34 (iTunes Store deluxe- edition) * The King Is Dead But the Queen Is Alive (Pink, Mann, Walker, Niklas Olovson, Robin Lynch) – 3:44 (Japani-edition) == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * The A.V. Club: B–The A.V. Club: Album review * Robert Christgau: A Robert Christgau review * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review == Lähteet == Luokka:Pinkin albumit Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Max Martinin tuottamat albumit Luokka:Butch Walkerin tuottamat albumit
Sunleif Rasmussen

Sunleif Rasmussen (s. 1961 Sandoy) on färsaarelainen säveltäjä. Hän on muun muassa voittanut Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinnon sinfoniallaan Oceanic Days vuonna 2002. Hänen musiikissaan ovat esillä hänen kotisaartensa luonnon ja vanhojen laulujen vaikutteet. Rasmussenin tuotantoon lukeutuu orkesteriteoksia, kamarimusiikkia, soolokappaleita, elektroakustisia sävellyksiä sekä kuoromusiikkia.Dacapo Records: Sunleif Rasmussen Rasmussen valmistui Tanskan kuninkaallisesta musiikkikonservatoriosta, jossa hänen opettajiinsa kuului Ib Nørholm. Hän opiskeli lisäksi Norjassa.Naxos.com: Sunleif Rasmussen == Lähteet == Luokka:Färsaarelaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Linnahall

Linnahall () on kulttuuri- ja urheilukeskus Tallinnassa, Virossa. Satama- alueella sijaitseva Raine Karpin ja Riina Altmäen suunnittelema rakennus valmistui vuonna 1980 käytyihin Moskovan kesäolympialaisten yhteydessä Tallinnassa pidettyihin purjehduskilpailuihin (Olympic Regatta 1980). Rakentamisen tarkoituksena oli säilyttää näkymä vanhan kaupungin siluettiin mereltä. Lisäksi arkkitehdit onnistuivat suunnittelemaan rakennuksen linkiksi meren ja vanhankaupungin välille. Alun perin keskuksen nimi oli V. I. Leninille nimetty kulttuuri- ja urheilukeskus, ja se sai nykyisen nimensä vuonna 1991. Rakennuksessa on 4 200-paikkainen amfiteatteri sekä 3 000-paikkainen jäähalli. Koska Tallinnan satamaan johtavaa rautatietä ei voitu siirtää rakennuksen rakentamisen aikana, rakennus toimi myös jalankulkijoiden rautatiesiltana. Linnahall-hankkeen suunnitellut ja toteuttanut ryhmä sai tunnustuksena työstään vuonna 1984 Neuvostoliiton valtionpalkinnon. ==Linnahallin käyttö== Linnahall tuli tunnetuksi Viron itsenäistymisen eli laulavan vallankumouksen aikaan, jolloin muun muassa Kansanrintaman perustamiskokous järjestettiin 1.–2. lokakuuta 1988 Linnahallin tiloissa. Linnahallin urheilukeskuksen puolella olevaa jäähallia käytti jääkiekkojoukkue Tallinna HK Stars kotikenttänään vuosina 2002–2009. Linda Linen terminaali sijaitsi rakennuksen lähistöllä. Linnahallin tulevaisuus on ollut vaakalaudalla muutaman vuosikymmenen ajan. Rakennus liitettiin vuonna 1997 suojeltavien rakennuskohteiden listaan. Rakennuksen yhteydessä sijaitsee helikopterikenttä, jota muun muassa Copterline käytti. ==Linnahallin käyttösuunnitelmista tulevaisuudessa== Sittemmin rakennus on pitkälti autioitunut. Viimeiset tapahtumat ovat vuodelta 2010. Tallinnan kaupunki on tehnyt useita suunnitelmia ja aiesopimuksia Linnahallin tulevaisuuden käytöstä. Jo vuonna 2003 pidettiin kaupungin järjestämä arkkitehtuurikilpailu, jonka tavoitteena oli luoda visio Linnahallin tulevaisuuden käytöstä ja alueen suunnitteluratkaisu. Myöhemmin eräänä uudelleenkäyttömahdollisuutena on esitetty sijoittaa rakennukseen esimerkiksi 5 300-paikkainen konsertti- ja kokoustila. Tallinnan kaupunginneuvosto päätti 2015 peruskorjata Linnahallin. Suunnitelmien toteutus kuitenkin viivästyi. Vuonna 2020 Tallinnan kaupunki, laivayhtiö Tallink ja sijoitusyhtiö Infotar tekivät sopimuksen, jonka mukaan ne rakentavat Linnahalliin uuden matkustajasataman, jonka yhteyteen tulee myös kokouskeskus, hotelli ja kauppakeskus. Linnahall.jpg Stadthalle m Konzertsaal.jpg Fast ferries docked at Linnahall.jpg|Linda Linen katamaraanit Merilin ja Karolin Linnahallin sivussa olevassa satamassa. Copterline.jpg|Copterlinen helikopteri rakennuksen yhteydessä sijaitsevalla helikopterikentällä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Linnahallin verkkosivusto Luokka:Tallinnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Viron urheiluhallit Luokka:Jäähallit
Bates

Bates on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Alan Bates (1934–2003), englantilainen näyttelijä * George Latimer Bates (1863–1940), brittiläinen lintutieteilijä * H. E. Bates (1906–1974), brittiläinen kirjailija * Henry Walter Bates (1825–1892), brittiläinen biologi ja tutkimusmatkailija * Jeanne Bates (1918–2007), yhdysvaltalainen näyttelijä * Katharine Lee Bates (1859–1929), yhdysvaltalainen runoilija ja lauluntekijä * Kathy Bates (s. 1948), yhdysvaltalainen näyttelijä * Master Bates, oik. Hannu Voutilainen (s. 1971), suomalainen basisti * Paddy Roy Bates (1921–2012), brittiläinen piraattiradion pitäjä, Sealandin mikrovaltion perustaja * Shawn Bates (s. 1975), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. == Kuvitteellisia henkilöitä == * Norman Bates, Robert Blochin teoksissa Psyko ja Psyko II == Nimen muita merkityksiä == * Bates College, yksityinen yliopisto Mainen osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Lucjan Czaplicki

Lucjan Czaplicki on suomalainen puhallinmuusikko ja kapellimestari. Puolalaissyntyinen Czaplicki on vaikuttanut Suomessa 1960-luvun lopulta lähtien. Vuonna 2011 hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke. Nokialla asuva Czaplicki soittaa klarinettia ja saksofonia tamperelaisessa jazzyhtyeessä Ewa Kaarela Swing Band. Lisäksi hänellä on oma yhtye, joka esiintyy eri solistien kanssa. Czaplicki on yksi Suomen eniten levyttäneistä sessiomuusikoista. Hän on soittanut muun muassa Heikki Silvennoisen, Kauko Röyhkän, Juice Leskisen, Joel Hallikaisen, Pate Mustajärven, Heikki Helan, Eino Grönin ja Popedan levytyksillä. 1970-luvulla Czaplicki oli mukana yhden albumin julkaiseessa Uranus-yhteessä. Hän on myös ollut muusikkona kymmenissä elokuvissa sekä TV2:n tuotannoissa. Ensimmäiset levytyksensä Czaplicki on tehnyt vuonna 1966.The Jazz Discography Viitattu 12.10.2012. ==Lähteet== *Ewa Kaarela Swing Bandin kotisivut *Fono-äänitetietokanta *Elonet === Viitteet === Luokka:Suomalaiset klarinetistit Luokka:Suomalaiset saksofonistit Luokka:Suomalaiset jazzmuusikot Luokka:Suomalaiset sessiomuusikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kuningasjalokotka

Kuningasjalokotka (Spizaetus ornatus) on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Väli-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoispuoliskossa: Argentiinassa, Belizessa, Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, El Salvadorissa, Ranskan Guyanassa, Guatemalassa, Guayanassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa, Panamassa, Paraguayssa, Perussa, Surinamessa, Trinidad ja Tobagossa sekä Venezuelassa. Elinalueiden tuhoutumisen vuoksi arvioidaan että sen kanta on merkittävästi pienenemässä, siksi se on vuonna 2012 luokiteltu silmälläpidettäväksi. Sen pääasiallista elinpiiriä ovat kosteat metsät, mutta sitä on nähty myös avoimien alueiden läheisyydessä Venezuelan ”llanosilla”, tasangoilla ja alavissa suometsissä Guatemalassa. Sen elinpiiri on enimmillään yleensä 1800 metrin korkeudessa mutta jopa 3000 metrin korkeudessa sitä on nähty, mutta harvoin. Sen saaliseläimet ovat suuria lintuja ja nisäkkäitä. Sen pesintäkausi on pitkä, se munii kuivan kauden aikana, ja poikaset jättävät pesän sadekauden alussa. Sen pituus on 58–67 cm. Se on suuri ruskea-valkoinen kotka. Sen kruunu ja takaraivolla oleva töyhtö ovat mustat, pään sivuilla ja niskassa on pähkinänruskeaa, joka ulottuu rinnan sivuille. Muuten se on alta valkoinen. Pyrstössä on kolme harmaanruskeaa raitaa. Jalat ovat keltaiset.Birdlife.org viitattu 12.10.2012 ==Alalajit== Sillä on kaksi alalajia: * Spizaetus ornatus ornatus, (Daudin, 1800) * Spizaetus ornatus vicarius, Friedmann, 1935 ==Lähteet== Luokka:Jalokotkat