EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Votkinskin piiri

Votkinskin piiri (, ) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 1917,6 neliökilometriä. Asukkaita on 24 100 henkeä (vuonna 2010). Votkinskin piiri sijaitsee Udmurtian itäosassa. Se rajoittuu lounaassa Zavjalovon, lännessä Jakšur-Bodjan ja pohjoisessa Šarkanin piireihin sekä idässä ja kaakossa Permin aluepiiriin. Pinta-alasta 28 % on metsää. Seudulla virtaavat Kama-, Siva- ja Pozimjoet. Permin aluepiirin rajalla on Votkinskin tekojärvi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, turve, hiekka, sora, savi ja kalkkisintteri. Piiriin kuuluu Novovolkovskin kaupunkikunta (Novyin kaupunkimainen taajama) sekä 11 maalaiskuntaa: Bolguri, Bolšaja Kivara, Gavrilovka, Ijulskoje, Kamskoje, Kvarsa, Kukui, Perevoznoje, Pervomaiski, Sveloje ja Verhnjaja Talitsa. Hallinnollinen keskus on Votkinskin kaupunki, joka muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaista 74,6 % on venäläisiä, 22,9 % udmurtteja ja 1,5 % tataareja. Kaupunkiväestön osuus on 23,8 %. Votkinskista on rautatieyhteys Iževskiin sekä maantieyhteydet Iževskiin ja Tšaikovskiin. Piirissä tuotetaan öljyä ja turvetta. Novyin taajamassa toimii rakennusyritys, Volkovskissa hiekka- ja soralouhos, Kvarsan kylässä eristetehdas. Votkinskin metsäteollisuuspiiri harjoittaa puunhankintaa. Maatalous tuottaa maitoa, lihaa, viljaa, perunaa, vihanneksia, marjoja ja hedelmiä. Lisäksi harjoitetaan mehiläistenhoitoa ja kalastusta. Kvarsassa toimii maatalouden ammattioppilaitos. Paikallislehtenä ilmestyy Votkinskije vesti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Votkinskin piirin sivusto Luokka:Udmurtian piirit
Italianpantaheinä

Tähkähirssi eli telahirssiOtavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 765, art. Hirssi eli italianpantaheinä (Setaria italica) on hirssien ryhmään kuuluva viljalaji, jolla on paksu tähkämäinen kukinto. Italianpantaheinä- nimityksestä huolimatta kasvi on toden­näköisesti peräisin Aasiasta, mutta jo 3000 vuotta sitten sitä viljeltiin paikoitellen myös Euroopassa. Nykyään sitä viljellään enim­mäk­seen Kiinassa ja Japanissa. Sielläkin sen merkitys on kuitenkin vähentynyt varsinkin maissiin viljelyn laajentuessa. Sitä ei myöskään ole sanottavasti jalostettu nyky­aikaisin menetelmin. Pidetään kuitenkin mahdollisena, että kuivuuden­kestävyyden ja myös hyvän ravinto­koostumuksen vuoksi se saattaa tulevaisuudessa jälleen saada nykyistä suuremman merkityksen sekä ravinto- että rehu­kasvina. Se polveutunee viherpantaheinästä (Setaria viridis), joka kasvaa Suomessakin. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Italianpantaheinä (Setaria italica) * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Italianpantaheinä (Setaria italica) * Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Setaria italica * ITIS: Setaria italica * United States Department of Agriculture (USDA): Setaria italica * Flora of China: Setaria italica Luokka:Pantaheinät Luokka:Viljat
Debjosyn piiri

Debjosyn piiri (, ) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1033,0 neliökilometriä. Asukkaita on 12 700 henkeä (vuonna 2010). Debjosyn piiri sijaitsee Udmurtian itäosassa. Se rajoittuu etelässä Šarkanin, lännessä Igran ja pohjoisessa Kezin piireihin sekä idässä Permin aluepiiriin. Pinta-alasta 40 % on metsää. Alueen läpi virtaa Tšeptsajoki. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, kivihiili, savi, hiekka, sora, kalkki ja turve. Piiriin kuuluu 10 maalaiskuntaa: Bolšoi Zetym, Dejosy, Kotegurt, Nižnjaja Pyhta, Sjurnogurt, Staryi Kytš, Toljen (keskuspaikka Debjosy), Tylovai, Uivai ja Zaretšnaja Medla. Hallinnollinen keskus on Debjosyn kylä. Asukkaista 79,2 % on udmurtteja ja 19,7 % venäläisiä. Kaupunkiväestöä ei ole. Debjosyn kautta kulkee Kazanin ja Permin välinen Siperian maantie. Seudulla tuotetaan öljyä ja harjoitetaan puunjalostusta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan ja pellavan viljelyyn. Piirikeskuksessa toimii opettajaopisto. Paikallislehtinä ilmestyvät venäjänkielinen Novyi put sekä venäjän- ja udmurtinkielinen Baigureź. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Debjosyn piirin sivusto *
Debjosy

Debjosy (, ) on kylä ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Tšeptsajoen rannalla 140 kilometriä Iževskistä koilliseen. Kylä on Debjosyn piirin keskus. Sen kautta kulkee Kazanin ja Permin välinen Siperian maantie. Asukkaita on 5 800 henkeä (vuonna 2002). Debjosy on perustettu vuonna 1749. Sen asukkaat ovat etupäässä udmurtteja, venäläisiä ja ukrainalaisia. Kylässä toimii puunjalostusyritys, tiilitehdas ja leipomo. Siellä on keskikoulu, opettajaopisto, lasten taidekoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, Siperian maantien museo ja piirisairaala. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Debjosyn piirin sivusto Luokka:Debjosyn piiri Luokka:Udmurtian kylät ja taajamat
Zavjalovon piiri

Zavjalovon piiri (, ) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1937 perustetun piirin pinta-ala on 2219,9 neliökilometriä. Asukkaita on 66 000 henkeä (vuonna 2010). Zavjalovon piiri sijaitsee Udmurtian keskiosassa Iževskin ympärillä. Se rajoittuu kaakossa Sarapulin, etelässä Malaja Purgan, lännessä Uvan, pohjoisessa Jakšur-Bodjan ja koillisessa Votkinskin piireihin sekä idässä Permin aluepiiriin. Pinta-alasta 37 % on metsää. Seudulla virtaavat Kama-, Iž- ja Kazmaskajoet. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, turve, savi, hiekka ja kalkkisintteri. Piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa: Babino, Goljany, Hohrjaki, Italmas, Jagul, Jakšur, Kamennoje, Kijaik, Ljuk, Novaja Kazmaska, Oktjabrski, Pervomaiski, Pirogovo, Podšivalovo, Šaberdino, Sovhoznyi, Sredni Postol, Varaksino ja Zavjalovo. Hallinnollinen keskus on Zavjalovon kylä. Asukkaista 51 % on udmurtteja, 44 % venäläisiä ja 3 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole. Piirin kautta kulkevat Iževskin, Agryzin, Kilmezin, Igran ja Votkinskin väliset rautatiet sekä Sarapuliin, Možgaan, Uvaan, Igraan, Votkinskiin ja Goljanyyn johtavat maantiet. Kaman rannalla on Goljanyn satama. Seudulla tuotetaan öljyä, turvetta ja puutavaraa sekä harjoitetaan puunjalostusta. Maatalous on erikoistunut lihan, munien ja vihannesten tuotantoon. Babinon kylässä on lihanjalostamo. Paikallislehtenä ilmestyy Prigorodnyje vesti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Zavjalovon piirin sivusto *
Zavjalovo

Zavjalovo (, ) on kylä ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Pozimin sivujoen Zavjalovkan varrella 16 kilometriä Iževskistä kaakkoon. Kylä on Zavjalovon piirin keskus. Siellä on 7 500 asukasta (vuonna 2002). Kylä on perustettu vuonna 1750. Sen asukkaat ovat etupäässä udmurtteja, venäläisiä, tataareja ja ukrainalaisia. Piirikeskus Zavjalovosta tuli vuonna 1937. Zavjalovosta on maantieyhteys Iževskiin ja Kaman rannalla sijaitsevaan Goljanyn satamaan. Kylässä toimii maatalousyritys, konepaja ja puunjalostusyritys. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, lasten harrastuskeskus, kulttuuritalo, kirjasto ja piirisairaala. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Zavjalovon kylän sivusto * Zavjalovon piirin sivusto Luokka:Zavjalovon piiri Luokka:Udmurtian kylät ja taajamat
Karakulinon piiri

Karakulinon piiri (, ) on kunnallishalintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 1192,5 neliökilometriä. Asukkaita on 12 200 henkeä (vuonna 2010). Karakulinon piiri sijaitsee Udmurtian kaakkoisosassa Kamajoen rannalla. Se rajoittuu pohjoisessa Sarapulin piiriin, idässä Baškortostaniin ja etelässä Tatarstaniin. Pinta-alasta 12 % on metsää. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, savi ja kalkkikivi. Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Arzamastsevo, Bojarka, Byrgynda, Galanovo, Karakulino, Kolesnikovo, Kuljuševo, Malyje Kalmašy, Nyrgynda, Pinjaz, Tšeganda ja Vjatskoje. Hallinnollinen keskus on Karakulinon kylä. Asukkaista 72,6 % on venäläisiä, 16,9 % mareja, 5,0 % udmurtteja ja 3,7 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole. Karakulinosta on maantieyhteys Sarapuliin. Kesäisin Kama on tärkeä liikenneväylä. Seudulla tuotetaan öljyä, hiekkaa ja soraa. Lisäksi on tiilitehdas, rakennusteollisuutta, meijeri ja mylly. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan ja perunan viljelyyn. Joilla ja järvillä harjoitetaan kalastusta. Piirissä toimii ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, kansanperinnekeskus ja kotiseutumuseo. Venäläisillä, mareilla ja udmurteilla on omat kulttuuriseuransa. Paikallislehtenä ilmestyy Prikamskaja pravda. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Karakulinon piirin sivusto *
Karakulino

Karakulino () on kylä ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Kamajoen rannalla 122 kilometriä Iževskistä etelään. Kylä on Karakulinon piirin keskus. Siellä on 5 100 asukasta (vuonna 2002). Karakulino on perustettu vuonna 1683. Sen nimi perustuu tataarin sanoihin kara ’musta’ ja kul ’järvi’. Asukkaat ovat etupäässä venäläisiä, mareja, udmurtteja ja tataareja. Kylästä on maantieyhteys Sarapuliin. Tärkein elinkeino on maatalous. Lisäksi toimii tiilitehdas, meijeri ja leipomo. Kylässä on ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, kotiseutumuseo ja piirisairaala. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Karakulinon piirin sivusto Luokka:Karakulinon piiri Luokka:Udmurtian kylät ja taajamat
Blood Money (vuoden 1988 elokuva)

Blood Money (tunnetaan myös nimellä Clinton and Nadine) on vuonna 1988 ensi- iltansa saanut televisio/rikostoimintaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Andy Garcia, Ellen Barkin, Morgan Freeman, Michael Lombard, John C. McGinley, Brad Sullivan, Alan North, Bill Raymond ja Mario Ernesto Sánchez. Elokuvan on ohjannut Jerry Schatzberg. == Arvioita == Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Vuoden 1988 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisioelokuvat Luokka:Jerry Schatzbergin ohjaamat elokuvat
Kezin piiri

Kezin piiri (, ) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 2321,0 neliökilometriä. Asukkaita on 22 900 henkeä (vuonna 2010). Kezin piiri sijaitsee Udmurtian koillisosassa. Se rajoittuu etelässä Debjosyn, lounaassa Igran ja lännessä ja luoteessa Balezinon piireihin sekä koillisessa ja idässä Permin aluepiiriin. Pinta- alasta noin 60 % on metsää. Seutu kuuluu Ylä-Kaman ylänköön. Sieltä saa alkunsa Kamajoki. Hyötykaivannaisia ovat öljy, kalkkikivi, savi, turve ja mineraalivärit. Piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa: Bolšoi Olyp, Gyja (keskuspaikka Staraja Gyja), Juski, Kabalud, Kez, Kljutševskoje, Kuliga, Kuzma, Mysy, Novyi Untem, Polom, Sjurzi, Sosnovyi Bor, Stepanenki ja Tšeptsa. Hallinnollinen keskus on Kezin taajama. Asukkaista 68,0 % on udmurtteja, 28,4 % venäläisiä ja 1,7 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole. Kezin kautta kulkee Moskovan ja Venäjän kaukoidän välinen päärata. Iževskiin on maantieyhteys Debjosyn ja Igran kautta. Seudulla tuotetaan kalkkikiveä, savea, öljyä, turvetta ja raakapuuta. Lisäksi on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan ja pellavan viljelyyn. Paikallislehtenä ilmestyy Zvezda. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kezin piirin sivusto *
The Quest for Captain Kidd

The Quest for Captain Kidd on vuonna 2001 julkaistu dokumenttielokuva, joka kertoo Kapteeni Kiddin elämänvaiheista. Elokuvan kertojana toimii Mel Gibson. Elokuvan on ohjannut Charles Vanderpool. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2001 dokumenttielokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Merirosvoelokuvat
Missä kuljimme kerran (elokuva)

Missä kuljimme kerran () on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut suomalainen historiallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Peter Lindholm. Se perustuu Kjell Westön samannimiseen romaaniin vuodelta 2006. Elokuva on lyhennetty versio kuusiosaisesta televisiosarjasta. ==Rooleissa== ==Aiheesta muualla== * * == Lähteet == Luokka:Vuoden 2011 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Peter Lindholmin ohjaamat elokuvat
Kez

Kez ( ja ) on taajama ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Tšeptsan sivujoen Lypin varrella 172 kilometriä Iževskistä pohjoiseen. Taajama on Kezin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Venäjän kaukoidän välinen päärata. Asukkaita taajamassa oli 10 900 henkeä (vuonna 2002) ja 11 080 (2010). Paikkakunta on syntynyt vuonna 1898 rautatien rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1925 siitä tuli volostin ja vuonna 1929 hallintopiirin keskus. Vuonna 1942 Kez sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Asukkaista kolme neljäsosaa on udmurtteja ja loput etupäässä venäläisiä. Kezissä toimii metsä- ja puunjalostusteollisuutta, elintarviketeollisuutta sekä pellavanjalostuslaitos. Taajamassa on lasten taidekoulu, kulttuuritalo, kirjasto, kotiseutumuseo ja piirisairaala. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kezin piirin sivusto Luokka:Kezin piiri Luokka:Udmurtian kylät ja taajamat
Etyyliselluloosa

Etyyliselluloosa on puolisynteettinen selluloosasta johdettu polymeeri, joka kuuluu selluloosaeetterien ryhmään. Etyyliselluloosaa käytetään elintarvikkeissa ja lääkeaineissa lisäaineena sekä pinnoitteissa. __notoc__ == Ominaisuudet == Etyyliselluloosan liukoisuus riippuu sen substituutioasteesta. Tyypillisimmin käytettyjen etyyliselluloosapolymeerien substituutioaste on välillä 2,2-2,7 ja tällainen materiaali liukenee vain orgaanisiin liuottimiin. Alhaisemman substituutioasteen omaava etyyliselluloosa liukenee myös veteen. Etyyliselluloosan tiheys on pienin selluloosasta johdetuista muoveista. Polymeeri on termoplastinen ja stabiili laajalla lämpötila-alueella. Etyyliselluloosan vetomurtolujuus ja joustavuus riippuvat polymeerin molekyylipainosta ja suurenevat molekyylipainon kasvaessa. Korkeissa lämpötiloissa etyyliselluloosa on altis hajoamiselle auringonvalon tai UV- säteilyn vaikutuksesta. Thomas G. Majewicz & Thomas J. Podlas :Cellulose Ethers, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2001 Teoksen verkkoversio Viitattu 18.01.2012 == Valmistus == Etyyliselluloosaa valmistetaan korotetussa paineessa ja 140 °C:n lämpötilassa selluloosasta, etyylikloridista ja natriumhydroksidista. Valmistusprosessissa käytetään suurta natriumhydroksidi- ja etyylikloridiylimäärää. Lopuksi muodostunut tuote pestään vedellä suolojen poistamiseksi, kuivataan ja jauhetaan. Sivutuotteina muodostuu etanolia ja dietyylieetteriä. Reaktiota voidaan kuvata seuraavalla reaktioyhtälöllä. :RcellOH + NaOH + C2H5Cl → RcellOC2H5 \+ NaCl + CH3CH2OH + CH3CH2OCH2CH3 == Käyttö == Etyyliselluloosaa käytetään paperien pinnoitteina, maaleissa ja lakoissa sekä sidosaineena monissa sovelluksissa. Se on monien lääketablettien kantaja- ja pinnoitusaine sekä elintarvikkeissa sitä käytetään emulgointi- ja täyteaineena. Etyyliselluloosan E-koodi on E462 ja CAS-numero 9004-57-3. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Ethylcellulose *Human Metabolome Database (HMDB): Ethyl cellulose *ChemBlink: Ethyl cellulose Luokka:Polymeerit Luokka:Polysakkaridit
Suomen lasimuseo

Suomen lasimuseo on Riihimäellä sijaitseva valtakunnallinen vastuumuseo, joka on keskittynyt lasinvalmistukseen, lasiteollisuuteen ja lasitaiteen historiaan. == Historia == Suomen lasimuseo perustettiin Riihimäelle vuonna 1961. Museokokoelman perustana oli Hämäläisen osakunnan opiskelijoiden keräämä 500 esineen peruskokoelma. Lasimuseo avattiin 1965. Museo toimi aluksi vuonna 1919 valmistuneessa, tilanomistaja Rudolf Gestrinin Alli-vaimolleen rakennuttamassa tanskalaista kartanotyyliä edustavassa Allinna-nimisessä rakennuksessa Riihimäen Harjukylän kaupunginosassa. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Oiva Kallio. Nykyiseen paikkaansa museo muutti vuonna 1980, jonne museonäyttelyt suunnitteli akateemikko Tapio Wirkkala. Museo avattiin yleisölle seuraavana vuonna. == Rakennus == Museorakennus on rakennettu alun perin Paloheimo Oy:n turvejauhetehtaaksi vuonna 1914. Riihimäen lasi Oy muutti rakennuksen lasitehtaaksi vuonna 1921. Rakennuksessa on toiminut myös muovitehdas ja silkkipaino, sekä viimeksi Riihimäen lasin kristallihiomo. Nykyinen museokahvila on vanha lasitehtaan hevostalli. Museorakennuksessa on tällä hetkellä noin 1 700 neliömetriä näyttelytilaa. Isompi vaihtuvien näyttelyiden sali oli aikaisemmin lasitehtaan puhaltimo. == Kokoelmat == Museon perusnäyttelyyn kuuluu esineitä suomalaisesta lasinvalmistuksesta 300 vuoden ajalta sekä lasin historiaa 4000 vuoden ajalta. Vuonna 2019 museon kokoelmavarastossa oli noin 50 000 lasiesinettä. Vuonna 2005 lasinkeräilijä Markku Annila myi laajan kokoelman 1700- ja 1800-luvun lasiesineitä Riihimäen kaupungille 206 000 euron hinnalla ja se sijoitettiin Suomen lasimuseoon. == Toiminta == Suomen lasimuseon ystävät ry järjestää museolla lasin keräilytapahtumia. == Näyttelyitä == Esimerkkejä museon näyttelyistä: *Oiva Toikan ja Tamara Aladinin näyttelyt vuonna 2019 *Dora Jungin ja Gunnel Nymanin näyttely vuonna 2020 *puolalaisen lasitaiteilija Marta Klonowskan Nanny Stillin ja Ilmiömäinen muoto - Aalto-maljakko -näyttelyt vuonna 2023 * Kaj Franckin ja Saara Hopean näyttely vuonna 2024 == Tunnustuksia == *Vuonna 1994 Suomen lasimuseosta tuli valtakunnallinen erikoismuseo. Vuonna 2020 voimaan astuneen museolain mukaan nimikkeeksi muuttui valtakunnallinen vastuumuseo. *Vuonna 2023 Suomen lasimuseo sai oman postimerkin Museoliiton juhlapostimerkkisarjassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Lasiteollisuus Lasimuseo Lasimuseo Lasimuseo Lasimuseo
Minna & miehet

Minna & miehet: Minna Canthia sarjakuvina on vuonna 2010 ilmestynyt sarjakuva- antologia, joka sisältää tulkintoja Minna Canthin kertomuksista. Piirtäjät ovat Jyrki Nissinen, Jyrki Heikkinen, Jope Pitkänen, Reijo Kärkkäinen, Petteri Tikkanen ja Pentti Otsamo. Teoksen julkaisi oululainen Asema-kustantamo ja Pohjois-Savon taidetoimikunta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jukka Laine: Minnan ja miesten paritanssit. Kvaak.fi 27.10.2010. * Harri Römpötti: Minna kertoi, miehet piirtävät. Helsingin Sanomat 15.11.2010. Luokka:Sarjakuva-antologiat Luokka:Suomalaiset antologiat Luokka:Suomalaiset sarjakuvat Luokka:Vuoden 2010 kirjat
HMS Gefle

HMS Gefle oli Ruotsin laivaston vuonna 1847 vesillelaskettu potkurikorvetti. Alus oli Ruotsin laivaston ensimmäinen potkurilla varustettu alus ja samalla yksi maailman ensimmäisistä potkurikorveteista. == Valmistus == Alus tilattiin Karlskronan telakalta ja se laskettiin vesille 1. joulukuuta 1847. Alus otettiin palveluksen seuraavana vuonna.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 89 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 21. helmikuuta 1890. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Ruotsin merivoimien korvetit
HMS Valkyrian

HMS Valkyrian oli Ruotsin laivaston vuonna 1852 vesillelaskettu potkurikorvetti, vaikka määritelmä ei aivan oikea olekaan. Kokopuisena alus ei soveltunut sotatoimiin. == Valmistus == Kokonaan puusta valmistettu alus tilattiin Karlskronan telakalta ja se laskettiin vesille 7. lokakuuta 1852. Alus otettiin palveluksen esikuntalaivana seuraavana vuonna.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 91 Alus oli kolmimastoinen ja sen purjepinta-ala oli 489 neliömetriä. Sille asennettiin yksi Motala-höyrykone, jolle höyryä tuotti kaksi kattilaa. Höyrykone tuotti 140 hevosvoimaa yhteen akseliin ja alus saavutti 10 solmun huippunopeuden. == Palvelus == Alus riisuttiin aseista vuonna 1872 ja se siirrettiin kuljetusalukseksi. Myöhemmin alusta kutsuttiin ainoastaan höyryalukseksi. Alus poistettiin palveluksesta 1. helmikuuta 1895 ja se sijoitettiin majoitusalukseksi. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Ruotsin merivoimien korvetit
HMS Orädd (1853)

HMS Orädd oli Ruotsin laivaston vuonna 1853 vesillelaskettu kaksimastoinen puurakenteinen potkurikorvetti. == Valmistus == Alus laskettiin vesille 10. syyskuuta 1853 Karlskronan telakalta ja se otettiin palveluksen 7. kesäkuuta 1854.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 91 == Palvelus == Alus vieraili vuonna 1866 Le Havressa Ranskassa Pariisin maailmannäyttelyn aikana. Kotimatkalla se tuhoutui 3. joulukuuta 1866 Dungeness Fyrin edustalla Englannin kanaalissa, jolloin kaksitoista miehistönjäsentä sai surmansa. Alus ajautui rantaan, jossa hylky huutokaupattiin pari päivää myöhemmin. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Ruotsin merivoimien korvetit
Andrew Desjardins

Andrew Desjardins (s. 27. heinäkuuta 1986 Lively, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän on voittanut urallaan Stanley Cupin Chicago Blackhawksissa. NHL:ssä Desjardinsilla on 408 runkosarjaottelua Blackhawksissa ja San Jose Sharksissa. == Ura == Desjardins pelasi ennen ammattilaisuraansa neljä kautta, vuodesta 2003 vuoteen 2007, juniorisarja OHL:n Sault Ste. Marie Greyhoundsissa. Hän ei saanut NHL-varausta, vaan siirtyi juniorivuosiensa jälkeen kauden ajaksi Central Hockey Leaguen Laredo Bucksiin. Vuonna 2008 hän siirtyi vapaana pelaajana AHL-seura Worcester Sharksiin. Kahden AHL-kauden jälkeen, joista jälkimmäisellä muodosti lempinimen Crazed Rats saaneen ketjun Dan DaSilvan ja John McCarthyn kanssa, hän teki vuonna 2010 sopimuksen Worcesterin emoseuran, NHL:ssä pelaavan San Jose Sharksin kanssa. Ennen NHL- sopimusta hän oli pelannut Worcester Sharksin lisäksi muutaman ottelun ECHL:n Phoenix Roadrunnersissa. Desjardins teki NHL-debyyttinsä 3. tammikuuta 2011, jolloin San Jose kohtasi kotiottelussa Vancouver Canucksin. Hän pelasi kaudella 2010–2011 yhteensä 17 ottelua NHL:n runkosarjassa ja kolme NHL:n pudotuspeleissä. Pisteitä hän teki runkosarjassa yhteensä kolme, maalin ja kaksi syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä yhden, maalin Vancouver Canucksia vastaan pelatun konferenssifinaalisarjan neljännessä ottelussa. Suurimman osan kaudesta, 58 ottelua, hän pelasi Worcesterissa AHL:ssä. Desjardins on toinen kahdesta NHL-pelaajasta, jotka ovat käyttäneet pelinumeroa 69. Desjardins pelasi kaudella 2011–2012 76 ottelua San Josessa ja teki niissä 17 pistettä. Hänet valittiin kauden jälkeen paikallistoimittajien äänestyksessä Sharksin vuoden tulokkaaksi, ja hän solmi vuoden jatkosopimuksen kesäkuussa 2012. Desjardins edusti Sharksia lopulta viidellä kaudella. Hän pelasi joukkueessa 272 runkosarjaottelua ja teki niissä 48 pistettä. Maaliskuussa 2015 Chicago Blackhawks hankki Desjardinsin Sharksista vaihdossa Ben Smithiin. Blackhawksissa Desjardins oli kevään aikana voittamassa Stanley Cupia. Kauden jälkeen hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Blackhawksin kanssa. Desjardins sai kaudella 2015–2016 hieman aiempaa suurempaa roolia ja pelasi Blackhawksissa 77 ottelua ja teki 13 tehopistettä. Desjardinsin seuraava kausi oli kuitenkin paha pettymys. Hän pelasi 46 ottelua eikä tehnyt niissä ainuttakaan maalia. New York Rangers kutsui Desjardinsin ennen kauden 2017–2018 alkua koesopimuksella harjoitusleirille. Hän ei kuitenkaan saanut sopimusta ja oli myös kaksi harjoitusottelua pelikiellossa. Desjardins teki lokakuussa 2017 vuoden sopimuksen Saksan DEL-liigan Adler Mannheimin kanssa. Vaikka hänen kautensa alkoi loukkaantumisten vaivaamana, hän nousi kauden aikana Mannheimin avainpelaajien joukkoon. Kauden jälkeen Mannheim ja Desjardins tekivät jatkosopimuksen. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Balder

HMS Balder oli Ruotsin laivaston vuonna 1870 vesillelaskettu potkurikorvetti. == Valmistus == Ruotsin vuosien 1865-1866 valtiopäivät vahvistivat aluksen hankinnan. Alus tilattiin Karlskronan telakalta ja se laskettiin vesille 11. heinäkuuta 1870. Alus otettiin palveluksen vielä samana vuonna 13. lokakuuta.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 92 == Palvelus == Vuonna 1886 aluksen aseistukseksi vaihdettiin kaksi 15,2 cm M/83 -kanuunaa, kuusi 12,2 cm M/81 -kanuunaa sekä seitsemän kevyempää tykkiä, jotka olivat 65 mm M/86 -venetykki, kaksi 38 mm M/84 -pikatykkiä ja neljä 12 mm ksp M/75 -konekivääriä. Alus poistettiin palveluksesta 27. huhtikuuta 1901. Raskaat 15,2 cm tykit vaihdettiin vuonna 1894 12,2 cm M/81 -tykkeihin sekä aseistusta täydennettiin konekiväärillä. Alus poistettiin palveluksesta 27. huhtikuuta 1901, jonka jälkeen se makasi ankkurissa. Alus myytiin vuonna 1911 romutettavaksi. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Ruotsin merivoimien korvetit
HMS Saga

HMS Saga oli Ruotsin laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu potkurikorvetti, joka oli viimeinen Ruotsin merivoimille valmistunut suuri puurunkoinen purjealus. == Valmistus == Alus tilattiin Karlskronan telakalta. Se laskettiin vesille 12. marraskuuta 1877 ja otettiin palveluksen 20. kesäkuuta 1878. Alus oli fregattitakiloitu ja sen purjepinta-ala oli 1 177 neliömetriä.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 93 == Palvelus == Alus oli koululaivana sekä HMS Vanadisin jälkeen vuodesta 1893 alkaen kadettien koululaivana, jolle voitiin majoittaa jopa 50 kadettia. Alus oli modernisoitavana vuonna 1898 Karlskronan telakalla, jolloin alukselle asennettiin kuusi uutta höyrykattilaa sekä pääkansi. Alus oli telakalla huollettavana vuosina 1884, 1888, 1893 ja 1906. Vuonna 1884 aluksen 167 millimetrin tykki korvattiin 152 millimetrin Armstrongin toimittamalla M/83 kanuunalla ja kuudella 122 millimetrin rihlatulla takaaladattavalla M/73 kanuunalla. Vuonna 1888 122 millimetrin tykit korvattiin kahdellatoista 122 millimetrin M/81 kanuunalla, yhdellä 65 millimetrin M/86 tykillä ja kahdella 38 millimetrin M/84 pikatykillä sekä neljäällä kymmenpiippuisella 12 millimetrin ksp M/75 konekiväärillä. Konekiväärit korvattiin myöhemmin kahdella 25,4 millimetrin ksp M/84 konekiväärillä. Vuonna 1893 alukselta poistettiin kaksi 122 millimetrin tykkiä ja vuonna 1906 poistettiin 65 millimetrin tykki sekä kaksi konekivääriä. Aluksesta tehtiin vuonna 1920 majoitusalus. Alus poistettiin palveluksesta 25. kesäkuuta 1926, minkä jälkeen siitä tehtiin maalilaiva. Alus upposi 19. heinäkuuta 1928 rannikkopanssarilaivojen HMS Sverigen ja HMS Drottning Victorian 283 millimetrin tykkien kouluammunnoissa. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Ruotsin merivoimien korvetit
HMS Freja

HMS Freja oli Ruotsin laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu potkurikorvetti. == Valmistus == Alus tilattiin Kockums Mekaniska Verkstadin telakalta ja se laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1885. Alus otettiin palveluksen 5. kesäkuuta 1886.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s.94 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1907 ja se muutettiin vuosina 1908-1909 Karlkronan telakalla majoitusalukseksi. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1943. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Ruotsin merivoimien korvetit
Uranofaani

Uranofaani on harvinainen uranyylisilikaattimineraali, jonka kemiallinen kaava on Ca(UO2)2SiO3(OH)2 · 5 H2O. Se on yleinen uraanimalmien rapautumistuote ja yleisin luonnossa esiintyvä uranyylimineraali. Se on väriltään keltaista. Kuten kaikki uraanimineraalit, uranofaani on radioaktiivinen. == Aiheesta muualla == * webmineral.com: Uranophane Mineral Data * Mindat: Uranophane * Prikryl J. D., 2008: Uranophane dissolution and growth in CaCl2–SiO2 (aq) test solutions — Geochimica et Cosmochimica Acta 72:18, s. 4508–4520 Luokka:Silikaattimineraalit Luokka:Uraanimineraalit Luokka:Kalsiummineraalit
Fight for Life

Fight for Life on vuonna 1987 julkaistu, televisiolle tehty draamaelokuva. Sen on ohjannut Elliot Silverstein, ja pääosia esittävät Jerry Lewis, Morgan Freeman, Jaclyn-Rose Lester, Gerard Parkes, Patty Duke, Barry Morse, James Bearden, Robert Benson ja Alana King. Elokuvassa ohiolainen optikko matkustaa Englantiin hakemaan lääkettä kuusivuotiaalle epilepsiaa sairastavalle tyttärelleen ja pyrkii saamaan lääkkeen lailliseksi Yhdysvalloissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1987 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisioelokuvat Luokka:Elokuvat terveydenhoidosta
Mackenzie Aladjem

Mackenzie Aladjem (s. 11. syyskuuta 2001) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan nimikkohahmon tyttärenä Fiona Peytonina Nurse Jackie -sarjassa.TVSA: Mackenzie Aladjem Hän voitti siitä vuonna 2011 Young Artist Awardin; lisäksi hän oli samana vuonna ehdolla toisessa kategoriassa sarjasta All My Children32nd Annual Young Artist Awards, jossa hän on esiintynyt Miranda Montgomeryn roolissa. Lisäksi hän on esiintynyt sarjoissa CSI: Miami (Emma Wade) ja Passions (Pamela). Aladjem sai Hayleyn roolin elokuvassa The Lincoln Lawyer – Oikeuden palvelija.FilmiFIN: Elokuva- arvostelut: The Lincoln Lawyer - Oikeuden palvelija == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
UNSC

UNSC voi tarkoittaa: *Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostoa "United Nations Security Council" *Halo-pelisarjan osapuolta "United Nations Space Command"
Heikki Huikuri

Heikki Veli Huikuri (s. 26. kesäkuuta 1952 Haukipudas) on suomalainen lääketieteen professori. Huikurin vanhemmat ovat liikkeenharjoittaja Alpo Huikuri ja Liisa Späd. Hän tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1971 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1977 ja tohtoriksi 1983 Oulun yliopistosta. Huikuri työskenteli terveyskeskuslääkärinä 1977–1979, Oulun yliopistollisen sairaalan sisätautien klinikan apulaislääkäri hän oli 1979–1984 ja erikoislääkäri vuodesta 1984. Oulun yliopiston sisätautiopin ja erityisesti kardiologian dosentti hän oli 1989–1998 ja professori vuodesta 1998. Vierailevana professorina Floridassa Huikuri toimi 1998–1999, samaan aikaan hän oli Suomen kardiologisen seuran varapuheenjohtaja. Sittemmin Huikuri on toiminut Oulun yliopistollisen sairaalan ylilääkärinä. Hänelle myönnettiin kardiologian alan tutkimuksistaan Sydäntutkimussäätiön jakama Sydäntutkimuksen suurpalkinto vuonna 2005.Sydäntutkimuksen suurpalkinto Heikki Huikurille Huikurille on myönnetty vuoden 2015 Matti Äyräpään palkinto. Hänen johtamansa tutkijaryhmä on selvittänyt sydänpysähdyksen riskejä EKG:ssa havaittujen poikkeamien avulla ja tunnistanut uuden, nuorten ihmisten äkkikuolemia aiheuttavan tautiryhmän, idiopaattisen sydänlihasfibroosin. Huikuri valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2013. Huikurin puoliso on Pirkko Rautio. == Lähteet == Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset kardiologit Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hjalmar Hagelstam

Hjalmar Hagelstam (13. huhtikuuta 1899 Hyvinkää – 4. syyskuuta 1941 Uusikirkko) oli suomalainen taidemaalari ja -graafikko, kuvittaja ja lavastaja. Vapaan taidekoulun opettajana hän toimi 1938–1940, ja samoihin aikoihin hän kirjoitti taidearvosteluja Svenska Pressen -lehteen. Monipuolinen Hagelstam toimi myös mainos- ja pilapiirtäjänä. Hjalmar Hagelstam syntyi Hyvinkäällä juuri ennen vuosisadan vaihdetta huhtikuussa 1899. Hänen vanhempansa olivat professori Jarl Alarik Hagelstam ja Anna Eleonora o.s. Ehrnrooth. Hagelstam avioitui Kitty Maria Fazerin kanssa 1927 ja erosi tästä 1939. Hagelstam oli sotilasarvoltaan kornetti. Hän kaatui jatkosodan aikana Kannaksella syyskuussa 1941. Ylioppilaaksi tultuaan Hagelstam aloitti taideopintonsa Helsingin yliopiston piirustussalissa, jossa hän opiskeli vuosina 1918–1923. Viimeisen opiskeluvuotensa aikana hän kävi myös Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulua, minkä jälkeen hän jatkoi taideopintojaan Pariisissa vielä neljän vuoden ajan sekä Italiassa 1929. Hagelstam oli henkilö-, maisema- ja muotokuvamaalari sekä lähinnä etsausta menetelmänään käyttänyt taidegraafikko. Hän suunnitteli myös abstraktit seinämaalaukset Bauhaus-henkiseen Fazerin kahvilaan vuonna 1930. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Suomalaiset pilapiirtäjät Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
Adelbert von Chamisso

Adelbert von Chamisso, oikeastaan Louis Charles Adelaide de Chamisso (30. tammikuuta 1781 Châlons-en-Champagne, Ranska – 21. elokuuta 1838 Berliini) oli saksalainen uusromanttinen kirjailija. Hän oli myös tunnettu luonnontutkijana. Von Chamisson auktorilyhenne on Cham.. Chamisso oli saksalainen lyyrikko ja luonnontutkija, kotoisin Champagnessa sijaitsevasta Boncourtin linnasta. Hän oli syntyperältään ranskalainen. Siirryttyään Berliiniin hän tuli kuningattaren hovipojaksi. Vuosina 1798–1806 hän palveli upseerina Preussin armeijassa ja otti 1815−1818 Otto von Kotzebuen johdolla kasvitieteilijänä osaa laajaan tutkimusretkeen. Kotiin palattuaan hän sai paikan Berliinin kasvitieteellisessä puutarhassa. Hän on kirjoittanut tutkimusmatkaansa kuvaavan teoksen Reise um die Welt, henkevän kertomuksen nimeltä Peter Schlemihl, joka kertoo varjonsa menettäneestä miehestä, sekä joukon kaunismuotoisia ja tunteikkaita runoja. Hänen kootut teoksensa julkaisi Hitzig (6. p. Berliini 1874), uudemman painoksen Adolf Bartels (Leipzig 1894, 4 nid.).Chamisso, Adelbert, Tietosanakirja osa 1, palsta 1580, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 == Suomennettu tuotanto== * Pietari Schlemihl'in eriskummalliset elämänwaiheet (Die wundersame Geschichte des Peter Schlemihl, 1814), suom. K. F. Kiwekäs, Oulu 1902 * Pietari Schlemihl'in kummalliset elämänvaiheet (Die wundersame Geschichte des Peter Schlemihl, 1814), suom. J. Säilä, Tampere: Luukkonen 1904 * ===Suomennettuja runoja=== Lähde:Adelbert von Chamisso, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 9.2.2021, viitattu 15.2.2021 * En tajua tuota, en usko (Ich kann's nicht fassen, nicht glauben), suom. Valter Juva, teoksessa: Sata runoa: valikoituja maailmankirjallisuudesta, WSOY 1926 * Sitä ymmärrä en, en usko (Ich kann's nicht fassen, nicht glauben), suom. Saima Harmaja, teoksessa: Saima Harmaja, Kootut runot, WSOY 1966 ISBN 951-0-01718-3 * Rajuilma (Ungewitter), suom. Valter Juva, teoksessa: Sata runoa: valikoituja maailmankirjallisuudesta * Rajuilma (Ungewitter), suom. Valter Juva, teoksessa: Titaanien laulu, Ntamo 2014 ISBN 978-952-215-511-5 * Kissanluonto (Katzennatur), suom. Anna-Maija Raittila, teoksessa: Kissanystävälle, WSOY 1991 ISBN 951-0-16569-7 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vapaasti ladattavia Adelbert von Chamisson e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Saksalaiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1781 syntyneet Luokka:Vuonna 1838 kuolleet
Coronel Fabriciano

Coronel Fabriciano on kaupunki Minas Geraisin osavaltiossa Brasiliassa. Vuoden 2011 arvion mukaan kaupungissa oli 104 173 asukasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Tummaporro

Tummaporro eli valkoporro eli porro (Ballota nigra) on huulikukkaiskasveihin kuuluva monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka on vanha lääkekasviJ. Felix, J. Thoman, K. Hisek, Joka kodin luonnonopas Otava 1976 s. 134.. Tummaporro kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat isohampaiset tai -nyhäiset ja karvaiset. Sen kukan teriö on 9–15 millimetriä pitkä, väriltään vaalean sinipunainen. Teriö on kaksihuulinen, ylähuuli on kupera ja alahuuli kolmiliuskainen. Suomessa tummaporro on harvinainen tulokas, josta on tavattu kaksi eri alalajia, suppilotummaporro ja putkitummaporro. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas: Tummaporron (Ballota nigra) levinneisyys Suomessa. * Suomen Lajitietokeskus: Tummaporro (Ballota nigra) * ITIS: Ballota nigra * United States Department of Agriculture (USDA): Ballota nigra * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Ballota nigra Luokka:Huulikukkaiskasvit
Noemi

Noemi (oikealta nimeltään Veronica Scopelliti, s. 25. tammikuuta 1982 Rooma) on italialainen laulaja. Hän nousi julkisuuteen vuonna 2008 osallistuttuaan kotimaansa X Factor -kykyjenetsintäohjelmaan, jossa hän sijoittui viidenneksi. ==San Remon musiikkifestivaalit== * 2010 - kanssa Per tutta la vita * 2012 - kanssa Sono solo parole == Diskografia == === Levyalbumi === * Sulla mia pelle (2009) * RossoNoemi (2011) ===EP-levy=== * Noemi (2009) ===Single=== * Briciole (2009) * L'amore si odia (Noemi ja Fiorella Mannoia) (2009) * Per tutta la vita (2010) * Vertigini (2010) * Vuoto a perdere (2011) * Odio tutti i cantanti (2011) * Poi inventi il modo (2011) * Sono solo parole (2011) ===Musiikkivideo=== * Briciole (2009) (Elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoitus: Gaetano Morbioli) * L'amore si odia (Noemi ja Fiorella Mannoia) (2009) (Elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoitus: Gaetano Morbioli) * Per tutta la vita (2010) (Elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoitus: Gaetano Morbioli) * Vuoto a perdere (2011) (Elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoitus: Fausto Brizzi) * Odio tutti i cantanti (2011) (Elokuvaohjaaja: Gaetano Morbioli - Elokuvakäsikirjoitus: Noemi) * Poi inventi il modo (2011) (Elokuvaohjaaja: Noemi ja Luca Gregori - Elokuvakäsikirjoitus: Noemi) * Sono solo parole (2011) ==Musiikkipalkinnot== ;2009 * EP-levy Noemi: kultalevy (50.000+) * Wind Music Awards ven. Noemi * Single Briciole: kultalevy (15.000+) ;2010 * Single Per tutta la vita: platinalevy (30.000+) * Single L'amore si odia: Wind Music Awards * Single Per tutta la vita: Wind Music Awards * Levyalbumi Sulla mia pelle: Wind Music Awards ;2011 * Levyalbumi Sulla mia pelle: tupla-platinalevy (140.000+) * Levyalbumi Sulla mia pelle: Wind Music Awards * Single Vuoto a perdere: Nastro d'Argento * Single Vuoto a perdere: platinalevy (30.000+) * Single Vuoto a perdere: "Premio Lunezia" * Single L'amore si odia: tupla- platinalevy (60.000+) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Italialaiset laulajat Luokka:Poplaulajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
James Sheppard

James Sheppard (s. 25. huhtikuuta 1988 Halifax, Nova Scotia) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. == Ura == Sheppard pelasi ennen ammattilaisuraansa kolme kautta, vuodesta 2004 vuoteen 2007, Cape Breton Screaming Eaglesissä juniorisarja LHJMQ:ssa. Hän oli kahdella kaudella joukkueensa toiseksi paras pistemies, kaudella 2005–2006 Kevin Asselinin ja kaudella 2006–2007 Cam Fergusin jälkeen, ja toimi jälkimmäisellä joukkueensa kapteenina. Hänet nimettiin vuonna 2007 LHJMQ:n toiseen tähdistökentälliseen. Minnesota Wild varasi Sheppardin NHL:ään numerolla yhdeksän varaustilaisuuden 2006 ensimmäisellä kierroksella. Hän aloitti ammattilaisuransa vuotta myöhemmin. Hän pelasi Wildissa kolme kautta, kaudesta 2007–2008 kauteen 2009–2010, ja teki yhden kauden aikana parhaimmillaan 24 tehopistettä, mikä tapahtui kaudella 2008–2009. Kaudella 2010–2011 Sheppard ei pelannut yhtään ottelua polvivamman vuoksi. Hän loukkasi vasemman polvensa syyskuussa 2010 sattuneessa mönkijäonnettomuudessa. Elokuussa 2011 hän siirtyi Minnesota Wildista San Jose Sharksiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon NHL:n varaustilaisuudessa 2013. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Minnesota Wildin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pungat

Pungat (Anagallis) on kasvisuku esikkokasvien heimossa. Aiemmin se on ollut itsenäinen suku, mutta 2000-luvulla yhdistetty alpiin (Lysimachia).Manns, U. & Anderberg, A.A. 2009. New combinations and names in Lysimachia (Myrsinaceae) Willdenowia 39: 51. Punkien sukuun on luokiteltu lähes 30 lajia, joita kasvaa Euroopassa, Afrikassa ja Etelä-Amerikassa. Peltopunkaa (Anagallis arvensis) tavataan lisäksi laajasti levinneenä rikkakasvina eri puolilla maailmaa. == Punkalajeja == Sukujen yhdistämisen jälkeen lajien tieteelliset nimet on korvattu Lysimachia-suvun nimillä.Suomen Lajitietokeskus: Alvet – Lysimachia * peltopunka (eli punapeltopunka, peltopuna-alpi, puna-alpi) (Anagallis arvensis → Lysimachia arvensis) * sinipunka (eli safiiripeltopunka) (Anagallis foemina → Lysimachia foemina) * pikkupunka (Anagallis minima → Lysimachia minima) * taivasalpi (Anagallis monelli → Lysimachia monelli) * hoikkapunka (Anagallis tenella → Lysimachia tenella) == Lähteet == * (taksonomian lähde) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Pungat (Anagallis) * ITIS: Anagallis * United States Department of Agriculture (USDA): Anagallis * Flora of China: Anagallis
Nukit

Nukit (Androsace) on kasvisuku esikkokasvien heimossa. Siihen kuuluu ainakin sata lajia, joista noin 25 kasvaa Euroopassa. Joitakin lajeja kasvatetaan koristekasveina esimerkiksi kivikkopuutarhoissa. == Nukkilajeja == * alppinukki (Androsace alpina) * punanukki (Androsace carnea) * peltonukki (Androsace elongata) * idännukki (Androsace filiformis) * valkonukki (Androsace lactea) * tylppänukki (Androsace obtusifolia) * kiinannukki (Androsace sarmentosa) * rusettinukki (Androsace sempervivoides) * ketonukki (Androsace septentrionalis) * nukkanukki (Androsace villosa) * isonukki (Androsace maxima) * vitaliana (Androsace vitaliana, syn. Vitaliana primuliflora) == Nukit Suomessa == Suomessa kasvaa vakiintuneena kolme nukkien suvun lajia. Ketonukki on harvinainen, rauhoitettu ketokasvi Etelä-Suomessa. Idännukki ja peltonukki ovat hyvin harvinaisia tulokaskasveja. Lisäksi isonukista on kaksi vanhaa havaintoa 1900-luvun alusta.Suomen Lajitietokeskus: Isonukki – Androsace maxima Viitattu 23.10.2021. == Lähteet == * (taksonomian lähde) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Nukit (Androsace) *
Alppikellot

Alppikellot (Soldanella) on kasvisuku esikkokasvien heimossa. Siihen kuuluu 10 lajia, joita tavataan Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoissa. Alppikelloista on jalostettu myös koristekasveja. Alppikellojen kukka on suppilomainen ja useimmiten sininen; kehä on jakautunut ripsimäisiksi kaistaleiksi. Lehdet ovat pyöreitä tai munuaismaisia.Uusi tietosanakirja A-Arb, s. 542. == Lajeja == * niittyalppikello (Soldanella alpina) * metsäalppikello (Soldanella montana) * pikkualppikello (Soldanella pusilla)Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. * Soldanella angusta * Soldanella calabrella * Soldanella carpatica * Soldanella chrysosticta * Soldanella haretii * Soldanella hungarica * Soldanella major * Soldanella minima * Soldanella oreodoxa * Soldanella pindicola * Soldanella rhodopaea * Soldanella rugosa * Soldanella villosa Suomessa kasvaa harvinaisena tulokaskasvina tai viljelyjäänteenä pieni sinikukkainen ruohokasvi metsäalppikello, jota ei tavata muualla Pohjoismaissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Soldanella * Suomen Lajitietokeskus: Alppikellot (Soldanella) * iNaturalist: Alppikellot (Soldanella) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Soldanella Luokka:Esikkokasvit
Kierrot

Kierrot eli suppilokierrot (Convolvulus) on kasvisuku kiertokasvien (Convolvulaceae) heimossa ja heimon tyyppisuku. Kiertoja on noin sata koko maailmassa kasvavaa lajia. Lajeista esimerkiksi kirjokierto eli kolmivärikierto (Convolvulus tricolor) on tunnettu koristekasvina ja peltokierto (Convolvulus arvensis) laajalle levinneenä rikkakasvina. == Kiertolajeja == * peltokierto (Convolvulus arvensis) * kesäkierto (Convolvulus gharbensis) * riippakierto (Convolvulus sabatius) * kirjokierto (Convolvulus tricolor) * malvakierto (Convolvulus althaeoides) * kanariankierto (Convolvulus canariensis) * kantabriankierto (Convolvulus cantabrica) * meduusanpääkierto (Convolvulus caput-medusae) * silkkikierto (Convolvulus cneorum) * syyriankierto (Convolvulus coelesyriacus) * punakarhunköynnös (Convolvulus dahuricus, syn. Calystegia spectabilis karhunköynnösten suvussa) * somakarhunköynnös (Convolvulus dubius, syn. Calystegia pulchra) * jauhokierto (Convolvulus farinosus) * pilvikierto (Convolvulus floridus) * anagankierto (Convolvulus fruticulosus) * fatagankierto (Convolvulus glandulosus) * kaitakierto (Convolvulus lineatus) * lanzarotenkierto (Convolvulus lopezsocasii) * madeirankierto (Convolvulus massonii) * hopeakierto (Convolvulus oleifolius) * moganinkierto (Convolvulus perraudieri) * alepponkierto (Convolvulus scammonia) * piiskakierto (Convolvulus scoparius) * valkokarhunköynnös (Convolvulus sepium tai Calystegia sepium) * sinikierto (Convolvulus siculus) * gomerankierto (Convolvulus subauriculatus) * tagananankierto (Convolvulus volubilis) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kierrot (Convolvulus) * Suomen Lajitietokeskus: Kierrot (suppilokierrot) – Convolvulus
Leijona Catering

Leijona Catering Oy on Puolustusvoimien ravitsemispalvelujen yhtiöittämisen myötä vuonna 2012 syntynyt suomalainen ruokapalveluja tarjoava yritys. Sen suurin asiakas on Puolustusvoimat, jolle Leijona Catering toteuttaa kaikki ruokapalvelut. Leijona Catering Oy aloitti toimintansa tammikuussa 2012. Yhtiön edeltäjä perustettiin, kun itsenäistyneen Suomen vasta perustetun armeijan ruokahuolto käynnistettiin helmikuussa 1918. Eduskunta päätti osakeyhtiön perustamisesta joulukuussa 2011. Yhtiöittämisen myötä Puolustusvoimien Ruokahuollon Palvelukeskuksen henkilökunta siirtyi Leijona Catering Oy:n palvelukseen.Valtioneuvoston Viestintäyksikkö: Leijona Catering Oy aloittaa toimintansa. Valtioneuvosto.fi 2.1.2012. Valtioneuvosto. Viitattu 13.2.2014. Vuonna 2017 yhtiöllä oli toimintaa yli 50 toimipisteessä eri puolella Suomea Dragsvikistä Sodankylään. Vuonna 2019 Leijona Catering oli 75,5 miljoonan euron liikevaihdollaan Suomen neljänneksi suurin ravitsemisalan yritys Compass Groupin, Sodexon ja Finnair Kitchenin jälkeen . ==Varuskuntaravintolat== Yhtiön ravintolat toimivat entisissä varuskuntien muonituskeskuksissa, ensimmäisenä on mainittu sijaintikunnan nimiRavintolat yhtiön verkkosivuilla: *Hamina, varuskuntaravintola Rokka, Maasotakoulu *Hattula, varuskuntaravintola Ruben, Parolannummi, Panssariprikaati *Helsinki, varuskuntaravintola Hilma, Suomenlinna, Merisotakoulu *Helsinki, varuskuntaravintola Ignatius, Santahamina, Maanpuolustuskorkeakoulu, Pääesikunta *Helsinki, varuskuntaravintola Sahara (varusmiehet), Santahamina, Kaartin Jääkärirykmentti *Jyväskylä, varuskuntaravintola Luonetti, Tikkakoski, Ilmasotakoulu *Kajaani, varuskuntaravintola Hoikanhovi, Hoikankangas, Kainuun Prikaati *Kankaanpää, varuskuntaravintola Falkonetti, Niinisalo, Porin Prikaati *Kirkkonummi, varuskuntaravintola Ankkuri, Upinniemi, Rannikkoprikaati *Kouvola, varuskuntaravintola Kotka, Utti, Utin jääkärirykmentti *Kouvola, varuskuntaravintola Linna, Vekaranjärvi, Karjalan Prikaati *Kuopio, varuskuntaravintola Cirrus, Karjalan lennosto *Lappeenranta, varuskuntaravintola Rakuuna, Maasotakoulu *Pirkkala, varuskuntaravintola Sääksi, Satakunnan lennosto *Raasepori, varuskuntaravintola Creutz, Dragsvik, Uudenmaan Prikaati *Riihimäki, varuskuntaravintola Liesi, Panssariprikaati *Rovaniemi, varuskuntaravintola Somero, Jääkäriprikaati *Sodankylä, varuskuntaravintola Tähti, Jääkäriprikaati *Säkylä, varuskuntaravintola Rumpalipoika, Huovinrinne, Porin Prikaati *Turku, varuskuntaravintola Poiju, Pansio, Rannikkolaivasto ==Henkilöstöravintolat== *Elna, Tuusula *Helmi, Helsinki *Keltasirkku, Helsinki *Kivenkolo, Tikkakoski *Kuparitorni, Lakiala (Ylöjärvi) *Pulteri, Jyväskylä *Visiitti, Tikkakoski == Lähteet == * Vuosikertomus 2014 === Viitteet === Luokka:Suomalaiset valtionyhtiöt Luokka:Ruokapalveluyhtiöt