Beat (Esa Pakarisen albumi)

Beat on suomalaisnäyttelijä Esa Pakarisen 12. studioalbumi, joka julkaistiin elokuussa 1988. Albumi jäi Pakarisen elinajan viimeiseksi albumiksi. Pakarisen viimeinen albumi Savolaesta sanarrieskoo julkaistiin postuumisti vuonna 1994. Albumi sisältää muutamia Pakarisen vanhoja levytyksiä rautalankasovituksina, mutta joukossa on myös muutama Pakarisen itse kirjoittama kappale. Albumin avausraidasta ”Joensuun Elli” tehtiin myös musiikkivideo Toivotaan, toivotaan -televisio-ohjelmaan. Albumi julkaistiin Bluebird-levymerkillä LP- ja CD- levyinä sekä C-kasettina. Vuonna 2011 julkaistu Meiltähän tämä käy! Kaikki levytykset 1951–1988 -kokoelma sisältää kaikki albumin kappaleet. == Taustaa ja tuotanto == Vuonna 1988 Finnlevyllä vuosia työskennellyt Osmo Ruuskanen houkutteli 77-vuotiaan Pakarisen tekemään levyllisen rautalankamusiikkia levy- yhtiölleen Bluebirdille tekemään uuden albumin. Ruuskanen oli 1960-luvulla suomalaisen rautalankamusiikin keskeisimpiä tuottajia, jonka ansiosta mm. The Sounds menestyi hyvin Japanissa kappaleellaan ”Manchurian Beat” vuonna 1964. Suomalaista uusrautalankaa olivat edustaneet jo esimerkiksi Agents, mutta tällä albumilla kahdella raidalla vieraili vuonna 1981 perustettu The Mustangs. Yhtye toimi 1980-luvulla myös Reijo Taipaleen taustayhtyeenä. Yhtyeen keulahahmo Martti Luhtala soitti kaikilla levynkappaleilla sooloja ja tuo taustoihin todellista rautalankasoundia. Albumin muihin kappaleihin kapellimestarina ja sovittajana toiminut Heikki Annala (nimim. Niilo Pollari) kokosi luottomiehistönsä, johon kuuluivat kosketinsoittaja Raimo Roiha, basisti Tapio Salo, rumpali Tapani ”Nappi” Ikonen sekä kitaristi Heikki Laurila. Albumi äänitettiin Helsingin Kulosaaressa sijainneessa tuottaja Martin Brushanen studiossa. Brushane toimi 1960-luvulla Savages -rautalankayhtyeen rumpalina. Levyllä kuullaan Pakarisen luottokappaleita , kuten ”Lentävä kalakukko”, ”Kulkurin iltatähti” ja ”Severi Suhosen jenkka”. Kappaleiden sävellajeja jouduttiin laskemaan matalammalle, koska Pakarinen oli jo melko vanha. Albumin kannessa Pakarinen poseeraa päällään olkinen sombrero, kesäinen hellepaita ja aurinkolasit. == Kappaleet == Kaikki kappaleet sovittanut Heikki Annala salanimellä Niilo Pollari, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # # Vuoden 2011 Meiltähän tämä käy! Kaikki levytykset 1951–1988 -kokoelman mukaan kappale "Sokeripala" alkup. Felednelek: säv. ja san. József Dóczy. Esa Pakarinen on levyttänyt "Joensuun Elli" -kappaleen aiemmin vuonna 1972, "Severi Suhosen jenkka" -kappaleen vuosina 1951 ja 1975, "Lentävä kalakukko" -kappaleen vuosina 1951, 1961, 1966 ja 1972 sekä kappaleen "Suhmuran Santra" vuosina 1966 ja 1972. == Kokoonpano == * Esa Pakarinen – laulu * Heikki Annala – kapellimestari === Heikki Annalan yhtye === * Heikki Annala – syntetisaattori (4, 7, 9-11) * Raimo Roiha – piano (1-3, 6, 8), harmonikka (8-9, 11, 13, 15-16) * Heikki Laurila – kitara (5-13, 15-16) * Tapio Salo – bassokitara (5-13, 15-16) * Tapani "Nappi" Ikonen – rummut (5-13, 16) === The Mustangs === * Matti Luhtala – soolokitara * Jari Aaltonen – komppikitara (10, 13) * Jyrki Hautamäki – basso (10, 13) (tuuraajana Jari Viroselle) * Timo Leinonen – rummut (10, 13) === Tuotanto === * Martin Brushane – äänitys (Studio Brushane, Helsinki, 1988) * Seppo Matintalo – tuotanto * Aappo I. Piippo – tuotanto * Q-Studio – kuva == Lähteet == Luokka:Vuoden 1988 albumit Luokka:Esa Pakarisen albumit