EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Aba (suku)

Aba on unkarilainen hallitsija- ja ylimyssuku Unkarin kuningaskunnan ajalta. Yksi merkittävimmistä suvun jäsenistä on Sámuel Aba, joka hallitsi Unkaria 1041-1044. Keskiajalla noin vuonna 1200 kirjoitettu unkarilainen historiikki Gesta Hungarorum mainitsee hunnien Attilan olleen Samuel Aban esi-isä. Teoksen mukaan kreikkalaisen keisari Honoriuksen tytär synnyttyi Attilalle pojan, jonka nimi oli Csaba. Aikanaan Csaballe syntyi kaksi poikaa, Edemen ja Ed. Edemen matkasi Pannoniaan, kun Ed jäi isänsä kanssa Skyytiaan. Abat saattoivat olla yksi kolmesta suvusta, jotka muodostivat Kabar-liittovallan. s.72-73, 112-119 Samuel Aban jälkeläisiin lukeutui mm. Amadeus Aba (myös Amade Aba), joka hallitsi maan alueella useita linnoja ja läänejä 1200-1300-lukujen taitteessa. Amade Aban pojat nousivat kapinaan yhdessä Máté Csákin kanssa kuningas Kaarle Robertia vastaan ja ratkaiseva, tappioksi kapinallisille kääntynyt taistelu käytiin Rozhanovcessa 15. kesäkuuta 1312. Aba-suvusta polveutuu 19 Aban klaaniin (Genus Aba) kuuluvaa aatelissukua: Athinai, Báthory, Báthory de Gagy, Berthóty, Budaméry, Csirke, Csobánka, Frichi, Gagyi, Hedry, Keczer, Kompolthi, Laczkffy de Nádasd, Lapispataky, Rhédey, Sirokay, Somosy de Somos, Vendéghy ja Vitéz. ==Katso myös== *Aban Lőrinc *Aban Finta == Lähteet == Luokka:Unkarin hallitsijasuvut Luokka:Unkarilaiset suvut Luokka:Unkarin keskiaika
Ahto

Ahto on suomalainen miehen etunimi, joka on syntynyt Ahti-nimen muunnelmana. Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity 538 Ahto-nimen saanutta miestä. ==Tunnettuja Ahtoja== * Ahto Numminen (1908–1984), heraldikko, graafinen suunnittelija * Ahto Sippola (1885–1941), rakennusmestari ja itsenäisyysaktivisti ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Epäilyksen varjo (vuoden 1943 elokuva)

Epäilyksen varjo (Shadow of a Doubt) on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1943. Tapahtumat sijoittuvat uneliaaseen Santa Rosan pikkukaupunkiin Kaliforniassa, jonne sarjamurhaajaksi epäilty Charlie-eno (Joseph Cotten) saapuu tapaamaan sisarensa perhettä ja erityisesti sisarentytärtään Charlotta ”Charlie” Newtonia (Teresa Wright).Harris & Lasky 1976, 115 Hitchcock itse sanoi aina Epäilyksen varjoa omaksi suosikikseen ohjaamistaan elokuvista. Yksi monista syistä tähän oli, että se toi murhan ja väkivallan takaisin koteihin; murha voi hyvinkin johtaa esimerkiksi petoksiin, juopotteluun tai tupakointiin.Harris & Lasky 1976, 115 Epäilyksen varjoa pidetään yhtenä Hitchcockin synkimmistä elokuvista, sillä kyynisyys ja pahuus väijyvät kaikkien henkilöiden taustalla. Epäilyksen varjo on täynnä Hitchcockin elokuville tunnusomaista mustaa huumoria. Esimerkiksi Henry Traversin ja Hume Cronynin roolihahmoilla on yhteisenä harrastuksena suunnitella leikillään toistensa murhia ja kertoa suunnitelmista iltaisin toisilleen. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana parhaasta alkuperäisestä tarinasta (Gordon McDonell). Vuonna 1991 Yhdysvaltain National Film Registry nimesi elokuvan kulttuurisesti, historiallisesti ja esteettisesti merkittäväksiComplete National Film Registry Listing, National Film Preservation Board, Library of Congress. Viitattu 13.7.2016.. == Juoni == Tylsistynyt teinityttö Charlotte ”Charlie” (Teresa Wright) saa ilouutisen kuultuaan, että hänen enonsa Charles ”Charlie” (Joseph Cotten) on tulossa vierailulle Charlotten luokse Santa Rosaan. Charles on kuitenkin epäiltynä usean leskinaisen murhista, ja vierailun tarkoituksena on karistaa etsivät hänen kannoiltaan. Charlotte alkaa kuitenkin epäillä enoaan. Hän tutustuu yhteen Charlesia jahtaavista etsivistä ja vakuuttuu yhä enemmän Charlesin syyllisyydestä. Kun sarjamurhien toinen epäilty kuolee, tutkimukset lopetetaan virallisesti. Charles on helpottunut mutta tajuaa, että Charlotte tietää totuuden. Hän yrittää murhata Charlotten kolme kertaa kuitenkaan siinä onnistumatta. Lopulta Charles näkee parhaaksi poistua kaupungista. Junassa hän ja Charlotte kohtaavat viimeisen kerran ja Charles yrittää vielä kerran murhata Charlotten mutta putoaakin itse junasta ja kuolee ohiajavan junan alle. Hautajaiset pidetään pikkukaupungissa ja vain Charlotte ja etsivä tietävät totuuden Charlie-enosta.Harris & Lasky 1976, 115-116 == Näyttelijät == == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Leffatykki.com: Elokuva-arvostelu Luokka:Alfred Hitchcockin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1943 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset psykologiset jännityselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Sarjamurhaajaelokuvat
Máté Csák

Máté Csák (); (n. 1260–1265 – 18. maaliskuuta 1321) oli unkarilainen oligarkki, joka hallitsi Unkarin kuningaskunnan luoteisosan alueita. Hän toimi marskina vuosina 1293–1296, palatiinina 1296–1297 ja jälleen 1301–1310 sekä valtion kassanhoitajana vuonna 1310. Hän pystyi säilyttämään hallintonsa huolimatta tappiostaan Rozgonyin taistelussa 15. kesäkuuta 1312, jolloin hänen ja Aban suvun ylimysten armeija hävisi kuningas Kaarle Robertille. Hänen unkarilainen sukunsa tuli Unkariin Árpádin sotaväen kanssa kanssa vuonna 895. ==Csákin hallitsemat alueet Unkarin kungaskunnassa== Luokka:Unkarin kuningaskunnan oligarkit Luokka:Unkarin kuningaskunnan palatiinit Luokka:Slovakian historia Luokka:1260-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1321 kuolleet
Konna ja Koukku

Konna ja Koukku () on yhdysvaltalainen komedia-road movie vuodelta 1977. Elokuvan ohjasi Hal Needham. Pääosissa nähdään Burt Reynolds, Sally Field ja Jackie Gleason. Konna ja Koukku keräsi vuoden 1977 toiseksi suurimmat lipputulot häviten vain Tähtien sodalle. Yhdysvaltain lippuluukuilta elokuva keräsi 59 miljoonaa dollaria, jolla se sijoittui neljänneksi. Elokuva sai kaksi jatko-osaa: Konna ja Koukku jyrää taas (1980) sekä Konna ja Koukku 3 (1983), jossa Reynolds ei enää ollut mukana. Vuonna 1994 sai ensi-iltansa myös neljän Konna ja Koukku -televisioelokuvan sarja, josta vastasi alkuperäisen elokuvan ohjaaja ja tarinan kehittänyt Hal Needham. == Juoni == Varakas teksasilaispösö Iso-Enos Burdette ja hänen poikansa Pikku-Enos etsivät rekkakuskia, joka olisi valmis rahtaamaan kärryllisen Coors-olutta heidän virkistyksekseen Georgian osavaltioon. Ongelmana on tuon ajan liittovaltion alkoholilait ja alkoholin verotussäännökset, jotka kieltävät täysin Coorsin myynnin ja/tai kuljettamisen Mississippi-joen itäpuolelle. Rahtarit, jotka ovat yrittäneet salakuljettaa mallasjuomaa aikaisemmin, ovat kaikki jääneet kiinni rysän päältä ja joutuneet "smokeyn" (rahtarien LA-radioslangin liikkuvaa poliisia tarkoittava sana) pidättämiksi. Paikallisessa rahtarirodeossa teksasilaiskaksikko yhyttää legendaarisen kuskin, Bo "Bandit" Darvillen (Burt Reynolds). He tarjoavat tälle 80 000 dollaria käteistä (270 000 vuoden 2007 dollareissa) eli uuden rekan arvoisen palkkion, jos hän pystyy kuljettamaan 28 tunnin kuluessa 400 laatikollista Coorsia Texarkanasta, Teksasista "Southern Classic" -rahtarirodeoon Georgiassa. Bandiitti ottaa haasteen vastaan. Hän ostaa mustan Pontiac Trans Amin, jolla hän aikoo ajaa kärkiautona vetäen poliisien huomion itseensä. Perässä rekalla ajaa lastin kanssa Cledus "Lumimies" Snow, jolla on seuranaan hytissä basset-koira Fred. == Vastaanotto == Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa viihdyttävän vauhdikkaaksi kohkaukseksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintakomediat Luokka:Yhdysvaltalaiset road moviet Luokka:Vuoden 1977 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Hal Needhamin ohjaamat elokuvat Luokka:Universal Picturesin elokuvat
Rozhanovcen taistelu

Rozhanovcen taistelun () kävi Unkarin kuningas Kaarle Robert paikallisia ”pikkukuninkaita” Máté Csákia ja Aban veljeksiä vastaan. Csák ja Abat hallitsivat lähes itsenäisesti laajoja alueita nykyisessä Slovakiassa, joka kuului silloin Unkarin kuningaskuntaan. Vakiinnuttakseen valtansa Kaarlen oli kukistettava pikkukuninkaat. Syksyllä 1311 Amádé Aba surmattiin Košicessa, koska hän yritti saada kaupunkia valtaansa. Kun hänen poikansa janosivat kostoa, kuningas Kaarle tarjoutui välittämään kiistassa. Tosiasiassa Kaarle ajoi sopimusta, joka olisi murtanut Aban suvun vallan alueella. Tätä he eivät voineet hyväksyä, vaan nousivat avoimeen kapinaan kuningasta vastaan. Máté Csák liittyi heihin, mutta muut pikkukuninkaat tukivat kuningasta tai pysyivät kiistan ulkopuolella. Kuninkaan ja kapinallisten armeijat kohtasivat lopulta lähellä Rozhanovcea. Kapinallisten armeijassa, jota johti vanhin Aban veljeksistä, oli noin 4 000 miestä. Heistä 1 700 oli määriläisiä raskaan ratsuväen palkkasotilaita, jotka Máté Csák oli lähettänyt. Loput olivat enimmäkseen kevyttä ratsuväkeä. Kuninkaan armeijassa, jota Kaarle itse johti, oli noin 3 000 miestä. Armeijaan kuului kuningasta kannattavan alemman aateliston kevyttä ratsuväkeä, paikallista jalkaväkeä lähinnä Košicesta ja kuninkaan saattueen ritareita. Kuninkaan apuna oli myös johanniittojen ritareita. Taistelu alkoi ratsuväen yhteenottona. Kapinallisilla oli enemmän miehiä ja raskaampi ratsuväki, joten he pakottivat kuninkaan joukot perääntymään. Kuninkaallinen lipunkantaja kaatui, ja Kaarle jatkoi taistelua johanniittojen lipun alla. Kun kuninkaan joukot olivat jo pahasti alakynnessä, jalkaväkijoukot hyökkäsivät kapinallisten sivustaan ja onnistuivat surmaamaan johtajat. Tämä käänsi taistelun kuninkaan eduksi. Sitä ennen kumpikin osapuoli oli käytännössä jättänyt jalkaväen huomiotta. Rozhanovcen taistelu oli ensimmäinen kerta Unkarin sotahistoriassa, kun jalkaväki ratkaisi taistelun.All Empires: Rozhanovcen taistelu Luettu 18.11.2007. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Warfare in Fourteenth Century Hungary, from the Chronica de Gestis Hungarorum Luokka:Unkarin taistelut Luokka:Unkarin keskiaika Luokka:Slovakian historia Luokka:1310-luku
Kreikan alueet

Kreikan alueet (; yksikössä περιφέρεια, periféreia) muodostavat aluejaon, joka jakaa Kreikan valtion 13 hallinnolliseen alueeseen. Vuoden 2011 Kallikrates- suunnitelmana tunnetusta aluehallintouudistuksesta lähtien kukin alue on kuulunut ylemmän tason yksikköön, hajautetun hallinnon alueeseen, joita on seitsemän. Kukin alue jakaantuu edelleen alueyksiköihin, joita on 74, ja alueyksiköt kuntiin, joita on 332. == Luettelo alueista == Kartta Numero Alue Pääkaupunki Pinta-ala (km²) Väkiluku (2021) 1 Attika Ateena 2 Keski-Kreikka Lamía 3 Keski-Makedonia Thessaloniki 4 Kreeta Iraklion 5 Itä-Makedonia ja Traakia Komotiní 6 Epeiros Ioánnina 7 Jooniansaaret Korfu 8 Pohjois-Egean saaret Mytilíni 9 Peloponnesos Trípoli 10 Etelä-Egean saaret Ermoúpoli 11 Thessalia Lárisa 12 Länsi-Kreikka Patras 13 Länsi-Makedonia Kozáni == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
William Bonin

William George Bonin (8. tammikuuta 1947 – 23. helmikuuta 1996) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja. Hän murhasi vuosina 1979–1980 ainakin neljätoista poikaa ja nuorta miestä. Lisäksi häntä on epäilty tekijäksi useissa muissa tapauksissa. Häntä kutsutaan nimellä The Freeway Killer. Randy Steven Kraft ja Patrick Kearney jakavat hänen kanssaan tämän nimityksen. Bonin syntyi huonoihin kotioloihin Connecticutissa. Hän joutui lapsena toistuvasti seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi. Myöhemmin hän liittyi ilmavoimiin ja palveli Vietnamin sodassa. Hän sai jopa hyvän käytöksen mitalin. Hänen armeijauransa olikin jo ohitse, kun kävi ilmi, että Bonin oli sen aikana syyllistynyt seksuaaliseen väkivaltaan. Bonin muutti Kaliforniaan, jossa häntä vuonna 1969 syytettiin poikien hyväksikäyttötapauksista. Hänet todettiin syylliseksi tekoihin, mutta lähetettiin vankilan sijasta sairaalaan. Hän vapautui sairaalasta viiden vuoden kuluttua ehdonalaiseen vapauteen. Bonin kuitenkin jatkoi rikosuraansa ja raiskasi vuonna 1975 David McVicker -nimisen pojan. Bonin yritti myös tukehduttaa poikaa, mutta keskeytti ja pyysi anteeksi. McVicker muun muassa lopetti koulunkäynnin tapahtuneen seurauksena. Bonin päätyi vankilaan, mutta vapautui jo vuonna 1978 ja syyllistyi pian jälleen yhteen hyökkäykseen, mutta pääsi erehdyksen takia lähtemään vankilasta jo ennen oikeudenkäyntiä. == Murhat == Murhat, joista Bonin lopulta tuomittiin, tapahtuivat vuosina 1979–1980. Boninilla oli rikoskumppaneitakin: Vernon Butts, Gregory Matthew Miley ja James Munro. Yhden murhan aikana hänen kyydissään oli 17-vuotias William Pugh, joka jäi sittemmin kiinni autovarkaudesta. Hänen kertomansa perusteella poliisi alkoi jäljittää Boninia, joka työskenteli murhasarjan aikanakin päivittäin trukkikuskina. Lopulta Bonin pidätettiin kesken raiskauksen. Bonin ei osoittanut tekojensa johdosta katumusta, vaan oli niistä ylpeä ja kertoi tappamisen tulleen kerta kerralta helpommaksi. Oikeudenkäynnissä Bonin kuitenkin vieritti vastuun lähinnä Buttsille. Bonin todettiin tästä huolimatta syylliseksi ja tuomittiin kuolemaan. Tuomio pysyi samana Boninin tekemistä valituksista huolimatta. Myöhemmin Bonin oli yhteydessä uhriensa omaisiin ja muun muassa kertoi yhden uhrin äidille, kuinka tämän poika oli ollut hänen "suosikkiuhrinsa". Osaa Boninin epäillyistä uhreista ei löydetty. Vankeusaikanaan Bonin julkaisi novellikokoelman ja piti Seattlessa abstraktien maalaustensa näyttelyn. Bonin teloitettiin San Quentinin vankilassa 23. helmikuuta 1996. Hän oli ensimmäinen myrkkyruiskeella teloitettu vanki Kalifornian osavaltiossa ja osavaltion kolmas teloitettu sen jälkeen, kun kuolemantuomio otettiin Yhdysvalloissa uudelleen käyttöön vuonna 1976. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Murhasta teloitetut Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjamurhaajat Luokka:Kalifornian teloittamat henkilöt Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Paul Kletzki

Paul Kletzki (synt. Paweł Klecki, 21. maaliskuuta 1900 Łódź - 5\. maaliskuuta 1973 Liverpool) oli puolalais-sveitsiläinen kapellimestari ja säveltäjä. Opiskeltuaan Varsovan konservatoriossa ja Berliinin akatemiassa Kletzki johti Berliinin filharmonikkoja ensimmäistä kertaa vuonna 1923. Hän asettui Berliiniin, josta muutti Italiaan, Venetsiaan ja Milanoon vuonna 1933. Vuosina 1937-1938 Kletzki oli Harkovan filharmonisen orkesterin johtajana Neuvostoliitossa. Sen jälkeen Kletzki muutti Sveitsiin, jonka kansalaisuuden hän sai 1947. Toisen maailmansodan jälkeen hän ei enää säveltänyt, mutta nousi tunnetuksi kapellimestariksi. Kletzki johti Dallasin sinfoniaorkesteria 1958−1962 sekä Sveitsissä Bernin sinfoniaorkesteria 1964−1966 ja Orchestre de la Suisse Romande'ia 1968−1970.https://www.allmusic.com/artist/paul-kletzki- mn0002188534#biography == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Puolalaiset kapellimestarit Luokka:Puolalaiset säveltäjät Luokka:Sveitsiläiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Julmia aikeita

Julmia aikeita () on yhdysvaltalainen teinidraama vuodelta 1999. Elokuvan ohjasi Roger Kumble. Pääosissa nähdään Ryan Phillippe, Sarah Michelle Gellar, Reese Witherspoon ja Selma Blair. Choderlos de Laclosin vuonna 1782 julkaistuun kirjaan Vaarallisia suhteita perustuva Julmia aikeita keräsi maailmanlaajuisesti 75 902 208 dollarin lipputulot. Elokuva sai myös kaksi, suoraan videolla julkaistua jatko-osaa: Julmia aikeita 2 (2000) ja Julmia aikeita 3 (2004). ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1999 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Roger Kumblen ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat
Lari Kangas

Lari Kangas (s. 29. tammikuuta 1973 Helsinki) on suomalainen kansalaisaktivisti, joka on vaikuttanut erityisesti Suomen kehitysyhteistyössä sekä ulkoministeriön virkamiehenä että Helsingin yliopistossa ja kansalaisjärjestöissä. Kangas on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Stellenboschin yliopistosta ja on edustanut Suomea Kehitysmaasuhteiden neuvottelukunnan (KESU) jäsenenä ja Suomen hallituksen nimittämänä maaohjelmaneuvotteluissa Namibiassa 1998 ja Etiopiassa 2000. Kangas on myös entinen koripalloilija ja edustanut Korisliigassa Korihaita ja Torpan Poikia. I-divisioonassa hän on edustanut Porvoon Tarmoa, Panttereita, Visa-Basketia ja Kiri-60:ta. Kaudella 2006–2007 Kangas toimi jonkun aikaa Porvoon Tarmon toiminnanjohtajana, mutta erosi ja siirtyi toisiin tehtäviin jo ennen vuoden loppua. Kauden aikana joukkueesta tehtiin myös dokumenttielokuva, Täynnä Tarmoa, jossa Kangas on suuressa roolissa. Kangas on toiminut myös Suomen Palloliiton yhdenvertaisuushankkeessa projektipäällikkönä. Hanke sai Suomen Punaisen Ristin Inhimillinen Kädenojennus –palkinnon ”rohkeudesta toimia rasismia vastaan” vuonna 2009. Vuonna 2010 SDP:n 42. puoluekokous asetti Lari Kankaan puoluesihteeriehdokkaaksi. Hän kuitenkin hävisi vaalit selvästi Mikael Jungnerille, joka sai yli 75% annetuista äänistä. Kangas on työskennellyt pitkään Afrikassa ja on vuonna 2019 perustetun Cape Town Tigers koripallojoukkueen omistaja. Joukkue voitti Etelä-Afrikan mestaruuden vuosina 2021, 2022 ja 2023 ja eteni Basketball Africa League:n finaaleihin vuosina 2022, 2023 ja 2024. == Teokset == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kankaan blogi *Lari Kangas Medium kirjoitukset Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Suomalaiset kansalaisaktivistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elefthérios Venizélos

Eleftheríos Kyriákou Venizélos (, 23. elokuuta 1864 Mourniés, Kreeta – 18. maaliskuuta 1936 Pariisi, Ranska) oli kreikkalainen merkittävä poliitikko ja maan seitsenkertainen pääministeri. Venizélos oli nuorena kapinallinen ja taisteli osmaneita vastaan. Myöhemmin hänestä tuli tärkeä vaikuttaja kotisaarensa Kreetan kansalliskokouksessa, ja hän sai Kreetan hallitsijan eroamaan vuonna 1905. Venizéloksesta tuli Kreikan pääministeri vuonna 1910 ja kreetalaisten pitkään haluama énosis eli liitto Kreikan kanssa saavutettiin lopulta hänen johdollaan vuonna 1913. * Venizélos aloitti sosiaaliset uudistukset Kreikassa ja oli merkittävä henkilö maan modernisoinnissa. Lisäksi hänellä oli keskeinen rooli Pohjoisen Egean saarten ja maan pohjoisten osien (Makedonia, Epeiros) liittämisessä Kreikkaan. Venizélos oli myös diplomaatti. Chaniássa sijaitsee Elefthérios Venizéloksen kotimuseo. Myös hänen synnyinkotinsa Mourniésissa sekä päämajansa Thérisossa on museoitu. Venizélos on kuvattuna Kreikan 50 sentin kolikkoon, ja hänen mukaansa on nimetty Ateenan kansainvälinen lentoasema sekä hänen synnyinpaikkansa käsittävä Elefthérios Venizélosin kunnallisyksikkö, entinen kunta Kreetalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Venizeloksen seitsemäs yritys, Suomen Kuvalehti, 16.03.1935, nro 11, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Kreikan pääministerit Luokka:Kreikan ulkoministerit Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Henrikstinden

Henrikstinden on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Tromssan kunnassa, Pohjois- Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 270 metriä. == Lähteet == Luokka:Tromssa Luokka:Tromssan läänin vuoret Luokka:Skandit
Douglas Niles

Douglas Niles (s. 1. joulukuuta 1954 Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija ja pelisuunnittelija. Hän on yksi Dragonlance-maailman luojista. Niles on valmistunut Wisconsinin yliopiston Oshkoshin yksiköstä ja työskennellyt opettajana. Niles on kirjoittanut kymmeniä fantasiateoksia. Osa niistä kuuluu Dragonlance- ja Forgotten Realms -sarjoihin. Nilesin teoksista vain pieni osa on julkaistu suomeksi. ==Suomennettuja teoksia== * Villihaltiat (The Kagonesti, suom. Renne Nikupaavola 2000) * Viimeinen kääpiökuningas (The Last Thane, suom. Mika Renvall 2001) * Lohikäärmeet (The Dragons, suom. Sari Kare 2004) * Nukkekuningas (The Puppet King, suom. Mika Renvall 2005) * Solamnian nousu – Ruusun herra (The rise of Solamnia, volume 1 – Lord of the rose, suom. Mika Renvall 2006) * Solamnian nousu – Kruunu ja miekka (The rise of Solamnia, volume 2 – The Crown and Sword, suom. Mika Renvall 2007) * Solamnian nousu – Laki ja totuus (The rise of Solamnia, volume 3 – The Measure and the Truth, suom. Mika Renvall 2009) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gladiaattorien tulo

thumb|right|Gladiaattorien tulo. Gladiaattorien tulo op. 68 (, ) on tšekkiläisen Julius Fučíkin säveltämä sotilasmarssi vuodelta 1897. Kappale on erittäin tunnettu, ja ihmiset yhdistävät sen yleensä sirkukseen, jossa sitä on käytetty paljon. Kappaleen ensimmäinen nimi oli Grande Marche Chromatique, joka viittaa teoksen runsaaseen kromaattisen asteikon käyttöön, mutta Rooman imperiumista kiinnostunut säveltäjä vaihtoi nimen myöhemmin. Vuonna 1910 kanadalainen säveltäjä Louis-Phillipe Laurendeau sovitti sävellyksen pienemmälle kokoonpanolle nimellä Thunder and Blazes ja saattoi tämän sovituksen myyntiin Pohjois-Amerikassa. Pian kappale sai pysyvän aseman sirkuskäytössä. Usein kappale soi klovnien saapuessa, ja kappale tunnetaan yhä etupäässä tästä yhteydestä. Sitä on käytetty myös posetiiveissa ja muissa mekaanisen musiikin laitteissa sekä esitetty konserttisaleissa. Kappale jakautuu kolmeen jaksoon, joista ensimmäinen on tunnetuin: trumpetti soittaa kuuluisan melodian. Toisessa osassa matalat vaskipuhaltimet soittavat kromaattisia kulkuja. Viimeisessä, triomaisessa jaksossa puupuhaltimet ja matalat vasket soittavat hitaampia melodioita. Kappale on kirjoitettu 2/2-tahtilajiin, ja tempoksi on merkitty "tavanomainen marssitempo". Sirkuskäytössä kappale esitetään selvästi nopeammin. ==Melodian käyttö populaarimusiikissa== * Three Dog Night – "The Show Must Go On" (1974) * Boots Randolph – "Yakety Sax" * Liquid Tension Experiment – "Universal Mind" * The Dickies – "Killer Klowns" * House of Pain – "Guess Who's Back" * Cake – "Italian Leather Sofa" * No Doubt – "Paulina" * Gwen Stefani – "Don't Get it Twisted" * Britney Spears – "Circus" * Kali Girls – "Beach Girl" * Namie Amuro – "Do Me More" ==Lähteet== Luokka:1890-luvun musiikkiteokset Luokka:Sirkus Luokka:Marssit
Rakeltinden

Rakeltinden on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Pohjois-Norjassa Paatsivuonon kunnassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 400 metriä. == Lähteet == Luokka:Paatsivuono Luokka:Tromssan läänin vuoret Luokka:Skandit
Store Russetinden

Store Russetinden on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Paatsivuonon kunnassa, Pohjois-Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 405 metriä. thumb|250px|left|Store Russetinden (vasemmalla) nähtynä koillisesta E6-tieltä läheltä Nordkjosbotnia helmikuussa 2009. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Paatsivuono Luokka:Tromssan läänin vuoret Luokka:Skandit
Kleven herttuakunta

Kleven herttuakunta (, ) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan herttuakunta, joka sijaitsi nyky-Saksan Nordrhein-Westfalenin alueella. Sen alue sijaitsi Reinjoen molemmin puolin sen pääkaupungin Kleven ympärillä kattaen suunnilleen nykypäivän Kleven ja Weselin kunnat sekä Duisburgin kaupungin. Kleven kreivikunta (, ) mainitaan ensimmäisen kerran 1000-luvulla. Vuonna 1417 siitä tuli herttuakunta. Viimeisen Jülich-Kleve-Bergin herttuan kuoltua ilman jälkeläisiä vuonna 1609 puhkesi Jülichin perimyssota, jonka seurauksena Kleven herttuakunta joutui Brandenburgille ja myöhemmin Preussille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pyhän saksalais- roomalaisen keisarikunnan osat Luokka:Saksan entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Unisatu – Kootut levytykset 1971–1980

__NOTOC__ Unisatu – Kootut levytykset 1971–1980 on Salomonin kahden cd:n kokoelmajulkaisu, joka ilmestyi 27. toukokuuta 2009. == Kappaleet == === CD 1 === # Itkeä ei saa # Päivä uuteen vaihtuu # Ei parempaa # Pitkä tie # Enkeli # Taikaa # (You’re the) Devil in Disguise # Diana # Laivaan käy # Move It # Maria Maria # Niin yksin jäin # Shakin’ All Over # Mentiin seslonkiin # Unisatu # The Girl in Your Arms # Malaya # Tytön kauniin tiellä näin # Dancing Shoes # Kuuma yö # As Tears Go By # Daniela # Always and Ever # Let’s Twist Again # Nainen # Vihreä puu # Fall in Love with You # Muisto === CD 2 === # Don’t Be Cruel # Love Me Tender # Teddy Bear # Don’t # It’s Now or Never # I Want You I Need You I Love You # Are You Lonesome Tonight # Kiss Me Quick # Can’t Help Falling in Love # Blueberry Hill # All That I Am # Kaunis Marinella # Pieni nukke # Ei onni suosi pettäjää # Itkeä ei saa # Uudet tuulet # Marie sä mua kuuntelethan # Lainakitara # En aio vielä luovuttaa # Se koskee # Minuun luottaa voit # Onneni löytyneen luulin # Daniella # Delilah # Piilopaikka # Päättyneet on päivät == Aiheesta muualla == * Levyn esittelysivu Rocket Recordsin kotisivuilla Luokka:Vuoden 2009 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset popalbumit Luokka:Rocket Recordsin albumit
Challenger-tutkimusmatka

Challenger-tutkimusmatka oli vuosina 1872–1876 tehty tieteellinen tutkimusmatka, joka merkittävillä löydöillään loi meritieteen perustan. Matka on nimetty tutkimusmatkalla käytetyn aluksen HMS Challengerin mukaan. Lontoon Royal Society seura päätti Charles Wyville Thomsonin ehdotuksesta hankkia Challengerin Royal Navylta vuonna 1872. Alus muutettiin soveltuvaksi tieteelliseen tutkimuskäyttöön ja siihen rakennettiin erilliset laboratoriot luonnonhistorialle ja kemiallisille kokeille. Aluksen kapteenina toimi George Nares ja se purjehti Portsmouthista 21. joulukuuta 1872. Thomson toimi lähes 70 000 merimailin mittaisen matkan tieteellisenä johtajana. Matkan tulokset koottiin teokseksi Report Of The Scientific Results of the Exploring Voyage of H.M.S. Challenger during the years 1873–76, jossa muun muassa kuvataan yli 4 000 aiemmin tuntematonta lajia. Challenger palasi Spitheadiin, Hampshireen 25. toukokuuta 1876. Avaruussukkula Challenger on nimetty HMS Challengerin mukaan. == Lähteet == Luokka:Tutkimusmatkat Luokka:Meritiede
Vankileiri 17

Vankileiri 17 () on yhdysvaltalainen toiseen maailmansotaan sijoittuva sotaelokuva vuodelta 1953. Elokuvan ohjasi Billy Wilder. Pääosissa nähdään William Holden, Don Taylor ja Otto Preminger. Elokuva pohjautuu vuonna 1951 Broadwayllä debytoineeseen, Donald Bevanin ja Edmund Trzcinskin kirjoittamaan näytelmään. Bevan ja Trzcinski olivat molemmat olleet vankeina Stalag XVII-B:ssa. Elokuva oli Oscar-palkintoehdokkaana kolmessa kategoriassa (paras miespääosa, miessivuosa ja ohjaus), joista se voitti yhden. William Holden vei parhaan miespääosan Oscarin. The New York Timesin kriitikot valitsivat Vankileiri 17:n vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vankileiri 17 oli inspiraationa 1965–1971 esitetylle sarjalle Hogan’s Heroes, joka sijoittuu myös Stalag Luft -vankileirille. == Lähteet == Luokka:Billy Wilderin ohjaamat elokuvat Luokka:Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1953 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset sotadraamat
Orsi

thumb|right|220px|Saari-Sorsuan lähellä olevan Kapelon erämaatalon pirtin orsia kiinnityksineen. Orsi on kannatintanko, johon ripustetaan erilaisia tavaroita kuivumaan tai säilytettäväksi. Kanalassa orret ovat kanojen lepo- ja nukkumispaikkoja, joilla ne ovat myös turvassa muiden kanojen aggressiolta. ==Orret rakennusperinteessä== Orsia käytettiin sekä asuin- että varastorakennuksissa monien erilaisten tavaroiden ripustamiseen ja kannattelemiseen. Hirsirakennuksessa orret oli yleensä kiinnitetty vuoliaisiin puisilla laipoilla, joissa oleviin reikiin ne pujotettiin. Orsien päällä kuivattiin tai säilytettiin pitkiä esineitä kuten lautoja vaatteiden ja käyttötavaroiden ohella. Koska orret olivat yleensä ohuehkoja riukuja ja niiden kannattimet melko keveitä, niiden varaan ei ripustettu kovin painavia tavaroita. Orren "nenä" eli pää oli erityinen säilytyspaikka, se varassa saattoi roikkua tietty tarvekalu. Orressa kuvattiin aiemmin riippuvaksi jalasmallisen kätkyen edeltäjä, vauvan kori tai riippumaton tapainen kankainen vuode. == Orret rautateillä == Rautateillä orsia käytetään ratajohdon rakenteessa. Kääntöorret ovat ratajohtopylväissä olevia, ajojohdinta kannattelevia tankoja, jotka pystyvät kääntymään vaakatasossa johtimen lämpölaajenemisesta johtuvan pitenemisen vuoksi. Niissä on myös eristimet, jotta sähkövirta ei pääse ajojohtimesta pylvääseen. Veto-orressa ajolangan kulmavoima vaikuttaa kääntöorren kiinnityskohdasta poispäin ja puristusorressa kiinnityskohtaan päin. Kääntöorteen kuuluu ajolangan ohjain, johon ajolanka kiinnitetään siten, että ajolangan joustavuus paranee ja se pysyy sivusuunnassa paikoillaan. Ajolangan paikkaa voidaan muuttaa kääntöorsien avulla sekä vaaka- että pystysuunnassa. Kääntöorret vaikuttavat myös erotusjaksojen sijaintiin, sillä erotusjaksot pyritään sijoittamaan niiden kohdalle. Portaaliorsi on puolestaan rakenne, jolla leveiden rataosuuksien, kuten suurten asemien ja ratapihojen pylväät yhdistetään portaaleiksi, joihin voidaan kiinnittää useita kääntöorsia. Portaaliortta voidaan jatkaa myös portaalin jalkavälin (eli portaaliortta kannattelevien pylväiden välin) ulkopuolelle, jolloin sitä kutsutaan ulokeorreksi. Ulokeortta voidaan käyttää yhden raiteen yli ulottuvana kannatusrakenteena, jos tästä ei aiheudu liian suurta kuormitusta. Tällöin ulokeorteen voidaan kiinnittää kaksi kääntöortta. ==Orren muita merkityksiä== Orrella on ollut ja on yhä muitakin käyttökohteita. Tyypillisimpiä lienee keitinselkä: orren varaan ripustetaan keittoastia tai kahvipannu avotulen, kuten nuotion päälle. Orteen liittyvistä sanonnoista kuuluisimpia taas lienee lausahdus Nahkurin orsilla tavataan, joka viittaa nahkojen käsittelyssä tarpeellisiin kuivausvälineisiin. Se tuli Suomessa laajasti tunnetuksi Paavo Lipposen esittämänä, mutta sitä ennen lausahdus on esiintynyt jo Väinö Linnan Tuntemattomassa sotilaassa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Orsien merkitys kanaloissa (Viitattu 21.6.2009) Luokka:Rakennusperinne
Bola

Bolas (esp. bola "pallo"), myös bola tai boleadoras on heitettävä ase, joka koostuu kahdesta tai useammasta toisiinsa köydellä kytketystä pallosta. Bolaa käytetään pyydystämiseen heittämällä se siten, että pallot kietovat köydet uhrin jalkojen ympärille. Luokka:Heittoaseet
Ilmojen kotkat

Ilmojen kotkat () on yhdysvaltalainen toiseen maailmansotaan sijoittuva sotaelokuva vuodelta 1949. Elokuvan ohjasi Henry King. Pääosissa nähdään Gregory Peck, Hugh Marlowe ja Dean Jagger. Ilmojen kotkat perustuu Beirne Lay Jr:n ja Sy Bartlettin novelliin. He kirjoittivat myös elokuvan käsikirjoituksen. Elokuva oli Oscar-palkintoehdokkaana neljässä kategoriassa, joista se voitti kaksi. Dean Jagger vei parhaan miessivuosan Oscarin. Lisäksi elokuva voitti Oscarin parhaasta äänityksestä. Vuonna 1998 Ilmojen kotkat valittiin säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä.Complete National Film Registry Listing, National Film Preservation Board, Library of Congress. Viitattu 13.7.2016. The New York Timesin kriitikot valitsivat Ilmajoen kotkat vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset sotaelokuvat Luokka:Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1949 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Henry Kingin ohjaamat elokuvat Luokka:Parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan äänityksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Elokuvat ilmailusta
Painin Aasian-mestaruuskilpailut 2008

Vuoden 2008 painin Aasian-mestaruuskilpailut järjestettiin Jejun kaupungissa Jejun saarella Etelä-Koreassa 18.–23. maaliskuuta. Kilpailujen ohjelmassa olivat kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini, joissa kaikissa painittiin seitsemässä painoluokassa. ==Mitalistit== ===Kreikkalais- roomalainen paini=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 55,0 kg Hamid Soryan Reihanpour Cha Kwang-su Kohei Hasegawa Ermek Kuketov 60,0 kg Ruslan Tjumenbajev Dilshod Aripov Hideo Kitaoka Jerbol Koniratov 66,0 kg Kim Min-chul Kanatbek Begalijev Masaki Imuro Kim Kum-chol 74,0 kg Chang Yongxiang Daniar Kobonov Jung Tae-kyun Mehdi Mohammadi 84,0 kg Shingo Matsumoto Taleb Nematpour Cho Hyo-chul Andrej Samohin 96,0 kg Ghasem Rezaei Margulan Assembekov Han Tae-young Abdulmalik Alijev 120,0 kg Masoud Hashemzadeh Georgi Tsurtsumia Davyd Saldadze Hirokazu Shinsho ===Vapaapaini=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 55,0 kg Tomohiro Matsunaga Yang Jae-hoon Kim Sun-nam Firas Al-Rifaei 60,0 kg Yogeshwar Dutt Noriyuki Takatsuka Vais Tlegenov Morad Mohammadi 66,0 kg Yang Chun-song Purevjavyn Unurbat Kazuhiko Ikematsu Sushil Kumar 74,0 kg Cho Byung-kwan Meisam Mostafa Jokar Kazuyuki Nagashima Dorjvaanchigiin Gombodorj 84,0 kg Wang Ying Chagnaadorjiin Ganzorig Abdul Ammajev Jussup Abdussalomov 96,0 kg Kurban Kurbanov Amir Abbas Moradi Ganji Koo Tae- hyun Daulet Šabanbaj 120,0 kg Fardin Masoumi Marid Mutalimov Jargalsaikhan Chuluunbat Liang Lei ===Naispaini=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 48,0 kg Chiharu Ichō Ren Xuecheng Neha Tsogtbazaryn Enkhjargal 51,0 kg Um Hye-jin Jyldyz Ešimova Dham Thi Hue Huang Wenjuan 55,0 kg Saori Yoshida Saltanat Abdrakhmanova Su Ying-Tzu Xu Li 59,0 kg Li Songni Olga Smirnova Anita Mizuka Kajita 63,0 kg Kaori Ichō Badrakhyn Odonchimeg Jelena Šalygina Hou Min-Wen 67,0 kg Mami Shinkai Ochirbatyn Nasanburmaa Darya Karpenko Zhang Fengliu 72,0 kg Kyōko Hamaguchi Ochirbatyn Burmaa Xu Qing Jana Panova ==Mitalitaulukko== 1 7 1 7 15 2 4 3 2 9 3 3 1 5 9 4 3 1 4 8 5 1 2 1 4 6 1 1 4 6 7 1 1 2 4 8 1 0 3 4 9 0 6 6 12 10 0 5 3 8 11 0 0 2 2 12 0 0 1 1 0 0 1 1 0 0 1 1 == Lähteet == * FILA:n tietokanta * Tulokset 2008 Luokka:Vuoden 2008 urheilu Luokka:Etelä-Korean urheilu
Neuvostoliiton naisten koripallomaajoukkue

Neuvostoliiton naisten koripallomaajoukkue edusti Neuvostoliittoa koripallon naisten maajoukkuekilpailuissa. Neuvostoliitto osallistui koripallon naisten arvokilpailuihin ensimmäisen kerran Unkarin EM-kilpailuissa 1950, jolloin se voitti ensimmäisen kaikkiaan 21 Euroopan-mestaruudestaan. Ainoastaan kerran, Puolan kisoissa 1958, joukkue jäi ilman Euroopan-mestaruutta hävittyään ratkaisevassa ottelussa Bulgarialle 51–54. Joukkue voitti myös kuusi maailmanmestaruutta ja kolme olympiakultaa, joista viimeisen Itsenäisten valtioiden yhteisön nimellä Barcelonassa 1992. Virallisesti koko tämän vuoden 1992 olympiajoukkueen nimi oli Yhdistynyt joukkue (). Neuvostoliitto voitti olympiakultaa Montrealissa 1976, jolloin naisten koripallo oli ensimmäistä kertaa olympiaohjelmassa. Se oli paras kuuden joukkueen sarjassa voitettuaan kaikki ottelunsa korisuhteella 504–346. Moskovassa 1980 Neuvostoliitto voitti loppuottelussa Bulgarian 104–73. Soulissa 1988 Neuvostoliitto hävisi välieräottelussa Yhdysvalloille 88–102 ennen kuin kukisti pronssiottelussa Australian 68–53. Barcelonassa IVY voitti loppuottelussa Kiinan 76–66. ==Olympialaiset== * 1976 : kultaa * 1980 : kultaa * 1984 : ei osallistunut * 1988 : pronssia * 1992 : kultaa (IVY:n nimellä; viralliselta nimeltään Yhdistynyt joukkue, ) ==Maailmanmestaruuskilpailut== *1953 : ei osallistunut *1957 : hopeaa *1959 : kultaa *1964 : kultaa *1967 : kultaa *1971 : kultaa *1975 : kultaa *1979 : ei osallistunut *1983 : kultaa *1986 : hopeaa *1990 : viides ==Euroopan-mestaruuskilpailut== *1938 : ei osallistunut *1950 : kultaa *1952 : kultaa *1954 : kultaa *1956 : kultaa *1958 : hopeaa *1960 : kultaa *1962 : kultaa *1964 : kultaa *1966 : kultaa *1968 : kultaa *1970 : kultaa *1972 : kultaa *1974 : kultaa *1976 : kultaa *1978 : kultaa *1980 : kultaa *1981 : kultaa *1983 : kultaa *1985 : kultaa *1987 : kultaa *1989 : kultaa *1991 : kultaa ==Lähteet== Luokka:Naisten koripallomaajoukkueet Luokka:Neuvostoliiton koripallo
Franz Kline

Franz Kline (23. toukokuuta 1910 Wilkes-Barre, Pennsylvania - 13\. toukokuuta 1962 New York City) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hänet liitetään 1940- ja 1950-luvun abstrakteiksi ekspressionisteiksi kutsuttuun taiteilijaryhmään, joka vaikutti New Yorkin ympäristössä. Klinen maalaukset on tehty toisistaan selvästi erottuvilla harmaalla, mustalla ja valkealla värillä voimakkain vedoin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.franzkline.org/ * Klinen teoksia Googlen kuvahaulla Luokka:Yhdysvaltalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Friedrich Maximilian von Klinger

Friedrich Maximilian von Klinger (17. helmikuuta 1752 Frankfurt – 25. helmikuuta 1831 Tartto) oli saksalainen kirjailija ja upseeri. Hänen tunnetuin teoksensa on näytelmä Sturm und Drang (1776, alkup. nimi Wirrwarr), joka on antanut nimen saksalaiselle esiromanttiselle liikkeelle. Klinger liittyi Itävallan armeijaan vuonna 1778 ja osallistui Baijerin kruununperimyssotaan. Vuonna 1780 hän matkusti Pietariin, jossa hänestä tuli Venäjän armeijan upseeri. Suuriruhtinas Paavali aateloi Klingerin, joka seurasi Paavalia matkoilla Italiaan ja Ranskaan. Vuonna 1785 Klingeristä ttuli kadettijoukkojen päällikkö, ja naituaan keisarinna Katariinan tyttären hän pääsi vuonna 1799 ritariakatemiaan. Keisari Aleksanteri I nimitti hänet Tarton yliopiston kuraattoriksi vuonna 1803, ja hän oli virassa vuoteen 1817. Vuonna 1811 hän sai kenraaliluutnantin arvon. == Teokset == * Sturm und Drang (1776) * Die Zwillinge (1776) * Die neue Arria (1776) * Simsone Grisaldo (1776) * Stilpo und seine Kinder (1780) * Medea in Korinth * Medea auf dem Kaukasos (1791) * Fausts Leben, Taten and Hollenfahrt (1791) * Geschichte Giafars des Barmeciden (1792) * Geschichte Raphaels de Aquillas (1793) * Betrachtungen and Gedanken fiber verschiedene Gegenstande der Welt and der Literatur (1803) == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1752 syntyneet Luokka:Vuonna 1831 kuolleet
Juna (elokuva)

Juna (The Train) on yhdysvaltalais-ranskalais-italialainen sotaelokuva vuodelta 1964. Elokuva perustuu Rose Vallandin kirjaan Le front de l’art, ja tapahtumat sijoittuvat toiseen maailmansotaan. Käsikirjoituksen laativat Franklin Coen ja Frank Davis, ja elokuvan ohjasi John Frankenheimer. Pääosissa nähdään Burt Lancaster, Paul Scofield ja Jeanne Moreau. Juna oli vuonna 1965 Oscar-palkintoehdokkaana parhaasta alkuperäiskäsikirjoituksesta. Elokuva oli samana vuonna myös BAFTA-ehdokkaana parhaan elokuvan kategoriassa. The New York Timesin kriitikot valitsivat Junan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1965 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:John Frankenheimerin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1965 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1965 italialaiset elokuvat Luokka:Italialaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Saanich

Saanich on kunta Vancouverinsaarella Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa. Kunnassa asuu noin 108 000 ihmistä (2006), joista suurin osa käy töissä läheisessä Victorian kaupungissa. Saanichin pinta-ala on 103 km², joten se on Victorian suurin esikaupunki. Kunnan pinta-alasta on puolet maaseutua ja puolet taajamaa, ja sen alueella on 335 hehtaaria järviä ja 36 kilometriä merenrantaa. Seutu on mäkistä ja vaihtelevaa, ja jääkaudet ovat jättäneet sen kallioperään runsaasti jälkiä. Saanich on tärkeä liikenteen solmukohta, sillä Trans-Canada Highway ja Pat Bay Highway yhtyvät sen alueella ennen saapumistaan Victoriaan. == Lähteet == * Luokka:Brittiläisen Kolumbian kunnat
Tieto (elokuva)

Tieto (engl. Knowing) on 2009 valmistunut tieteiselokuva, jonka ohjasi Alex Proyas. Pääosaa esittää Nicolas Cage. Hanketta tarjottiin aluksi useille Columbia Picturesin ohjaajille, mutta lopulta oikeudet kaupattiin Escape Artists -yhtiölle. Rahoittajaksi ryhtyi Summit Entertainment. Tieto filmattiin Australian Melbournessa, joka sai esittää elokuvan Bostonia. Elokuva julkaistiin 20. maaliskuuta 2009 Pohjois-Amerikassa. DVD- ja Blu-ray-versiot julkaistiin 7. heinäkuuta 2009. == Lähteet == == Aiheesta muualla == === Arvostelut === * Luokka:Vuoden 2009 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Alex Proyasin ohjaamat elokuvat
Jari Kujala

Jari Kujala (s. 1969 Kittilä) on suomalainen harmonikansoittaja, joka toimii muun muassa Jupiter-yhtyeen keulakuvana. Kujala osallistui vuonna 2002 Kultainen Harmonikka -kilpailuun sijoittuen toiseksi. Hän hävisi Elias Ukkoselle yhdellä pisteellä. Kujala esiintyy Lapin Tunturikeskuksien esiintymislavoilla muun muassa Eero Maggan, Kauko Simosen sekä Helena-vaimonsa kanssa. Muita säestettäviä ovat olleet muun muassa Oiva Suutari, Kari Piironen, Eino Grön, Eija-Sinikka, Oiva Kaltiokumpu, Sari Matala. == Tuotanto == Jari Kujalalta on ilmestynyt kolme CD-levyä. ’’Talvinen Aamu’’ on instrumentaalilevy, joka ilmestyi vuonna 2004; Kujala soitti levyn nimikkokappaleen vuonna 2002 Kultainen Harmonikka -kilpailussa sijoittuen toiseksi. Levy on äänitetty Seppo Leinon studiossa. Levyllä soittavat Jartsa Karvonen, Taisto Weslin, Raimo Holappa sekä Juha Salmivuori. Jarin oma sävellys Polkka Mialle ja Henrille löytyy myös levyltä. Vuonna 2008 ilmestyi iskelmälevy ’’Kosketin Taivasta’’, jossa laulusolistina debytoi Kujalan vaimo Helena. Hän kiertää miehensä ja Jupiter-orkesterin kanssa tanssilavoilla ja pienemmillä tanssipaikoilla. Kaikki 12 kappaleet on sovittanut Erkki Friman joka on myös viiden laulun säveltäjä. Muita tekijöitä ovat Jukka Koivisto, Jorma Toiviainen, Vexi Salmi, Heikki Kesti, Marja Kärki, Aappo I. Piippo, Seppo ja Ulla Leino. Ainoastaan Oiva Suutarin sanoittama ja säveltämä Kaunis katse on levytetty aikaisemmin. Vivahdetta tuovat myös komppiryhmässä soittavat maan eturivin muusikot Jari Puhakka, Miri Miettinen, Jari Nieminen, Harri Rantanen, Jouko Nyqvist sekä taustalaulut Sini Heinilä, Marika Tuhkala ja Pekka Kuorikoski. Kujalan kolmas levy ilmestyi vuonna 2012. Levyllä on 10 kappaletta, kaikki Vilho Vuomajärven sävellyksiä. Sovitukset on tehnyt Erkki Friman. Levy on kunnianosoitus Vilho Vuomajärvelle. Muusikko, säveltäjä, sanoittaja Vilho Vuomajärvi Kittilästä sävelsi lähes 500 teosta. Hän opetti mm. hanurin, kitaran ja rumpujen soitantaa muusikoille sekä musiikin teoriaa, sovitusta, nuottien lukua ja kirjoitusta nuoremmille sekä vanhemmille musiikin harrastajille. Vilhon ensimmäiset sävellykset syntyivät jo ennen sotia esim. "Hammassärky" on kyseisiltä ajoilta. == Äänitysstudio == Vuonna 2013 valmistui Kujalan oma äänitysstudio. Siellä hän keikkailun ohessa viettää aikaa enemmän ja enemmän tehden levyjä orkesteri-, mutta myös karaoketaustoille. Konsultointiapua Jari sai kokeneilta studio-osaajilta, muun muassa Jukka Linnalalta, Arto Kiimalaiselta sekä suurelta ”oppi-isältään” Seppo Leinolta. Kuvia äänitysstudiosta: == Yksityiselämä == Kujala asuu Kittilän Tepsassa Helena-vaimonsa sekä lapsiensa Mian sekä Henrin kanssa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Jarin Kotisivut Luokka:Suomalaiset harmonikansoittajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juan José Gerardi Conedera

Juan José Gerardi Conedera (27. joulukuuta 1922 – 26. huhtikuuta 1998) oli guatemalalainen katolisen kirkon pappi ja ihmisoikeusaktivisti. Hän sai vihkimyksensä papiksi 21. joulukuuta 1946 ja piispaksi 30. heinäkuuta 1967. Hän toimi Verapazin piispana (1967–1974), Santa Cruz del Quichén piispana (1974–1984), Guatemalan apulaispiispana (1984–1998) ja Guardialfieran titulaaripiispana (1984–1998). Gerardi Conedera murhattiin Guatemalan kaupungissa vuonna 1998. Teon motiiviksi arveltiin heti piispan aktivismia. Piispa oli kerännyt raportin sisällissodan aikaisista ihmisoikeusrikkomuksista.Guatemalan bishop murdered Lopulta kolme sotilasta tuomittiin murhasta 30 vuoden vankeusrangaistuksiin ja yksi pappi avunannosta 20 vuoden vankeuteen.Guatemalan officers found guilty of murder - murder of Bishop Juan Gerardi Conedera == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Catholic- hierarchy.org: Bishop Juan José Gerardi Conedera Luokka:Guatemalalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Ihmisoikeusaktivistit Luokka:Guatemalalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Demba Ba

Demba Ba (s. 25. toukokuuta 1985 Sèvres, Ranska) on ranskalais-senegalilainen jalkapalloilija. Ba on syntynyt Ranskassa, mutta hänellä on myös Senegalin kansalaisuus ja hän on edustanut Senegalin maajoukkuetta vuodesta 2007 lähtien. Ba edusti kaudella 2014–2015 turkkilaista Beşiktaşia ja siirtyi kaudeksi 2015–2016 Kiinan Shanghaihin, jossa edustaa Shanghai Greenland Shenhua-joukkuetta. == Seurajoukkueura == Ban ensimmäinen ammattilaisseura oli ranskalainen FC Rouen, josta hän siirtyi belgialaiseen R.E. Mouscroniin 2006. Muscronissa Demba Ba pelasi erinomaisesti, ja elokuussa 2007 hän siirtyi Saksan Bundesliigan TSG 1899 Hoffenheimin joukkueeseen. Ba teki joukkueessa lopullisen läpimurtonsa. Hän auttoi ensin Hoffenheimia nousemaan Bundesliigaan ja kaudella 2008–2009 teki 14 maalia Hoffenheimin sijoittuessa seitsemänneksi. Tammikuussa 2011 hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan West Ham Unitediin kolmen vuoden sopimuksella. Hän teki ensimmäiset maalinsa West Hamille 12. helmikuuta West Bromwich Albionia vastaan pelatussa ottelussa, joka päättyi 3–3-tasapeliin. West Ham putosi kauden päätteeksi ja kesällä 2011 Ba siirtyi Newcastle Unitediin. Tammikuussa 2013 englantilainen jalkapalloseura Chelsea FC ja senegalilaishyökkääjä solmivat kolmen ja puolen vuoden sopimuksen. Ban sopimukseen sisältyi ulosostopykälä, jonka Chelsea päätti hyödyntää.http://www.chelseafc.com/news- article/article/3030470/title/ba-transfer-completed == Maajoukkueura == Ba debytoi Senegalin maajoukkueessa 2007. Hän on pelannut 12 maaottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Demba Ban tilastot Soccerbase.com Luokka:Senegalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Izu

Izu voi tarkoittaa: * Izu, Japanin Shizuokan prefektuurin kaupunki * Izun provinssi, Japanin entinen provinssi * Izun niemimaa, niemimaa Japanin Shizuokan prefektuurissa * Izusaaret, saariryhmä Izun niemimaan eteläpuolella
Kuoleman kukkula

Kuoleman kukkula () on Korean sodan Pork Chop Hillin taisteluun sijoittuva yhdysvaltalainen sotaelokuva vuodelta 1959. Elokuvan on ohjannut pääosan esittäjän Gregory Peckin toiveesta Lewis Milestone, joka oli tehnyt vaikutuksen Peckiin elokuvan Länsirintamalta ei mitään uutta ohjauksella. Kuoleman kukkulan on käsikirjoittanut James R. Webb. Se perustuu prikaatikenraali S. L. A. Marshallin 1953 julkaistuun kirjaan Pork Chop Hill: The American Fighting Man in Action. Pääosissa näyttelevät Gregory Peck, Woody Strode, Martin Landau, George Peppard ja Rip Torn. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset sotaelokuvat Luokka:Vuoden 1959 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Lewis Milestonen ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Elokuvat Korean sodasta
Hiroshi Ogawa

Hiroshi Ogawa (; s. 2. huhtikuuta 1962) on japanilainen entinen baseballsyöttäjä ja murhaaja. Hän pelasi ammattilaisena Chiba Lotte Marines -seurassa vuosina 1985–1992 ja toimi sen jälkeen apulaisvalmentajana vuoteen 1999. == Murha == Pahoin velkaantunut Hiroshi meni palvelemansa yhtiön puheenjohtajan kotiin ja pyysi puheenjohtajan taloudenhoitajalta lainaksi rahaa. Kun taloudenhoitaja kieltäytyi, Hiroshi tönäisi tätä niin, että tämä kaatui ja menetti tajuntansa. Hiroshi varasti rahat, otti taloudenhoitajan autoon ja ajoi järvelle, johon heitti taloudenhoitajan. Hiroshi tuomittiin rikoksestaan elinkautiseen vankeuteen vuonna 2005. Rikos tapahtui Saitaman prefektuurissa. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset baseballpelaajat Luokka:Japanilaiset murhaajat Luokka:Japanilaiset elinkautisvangit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kun aseet vaikenevat

Kun aseet vaikenevat (When Trumpets Fade) on yhdysvaltalainen, HBO:n tuottama televisioelokuva vuodelta 1998. Elokuva sijoittuu toisen maailmansodan loppuvaiheiden Hurtgenin metsän taisteluun. Elokuvan ohjasi John Irvin ja käsikirjoituksesta vastasi W. W. Vought. Pääosissa nähdään muun muassa Ron Eldard, Zak Orth, Timothy Olyphant, Dwight Yoakam ja Jeffrey Donovan. == Rooleissa == ==Aiheesta muualla== *DVDPlazan arvostelu elokuvasta *Leffatykin arvostelu elokuvasta Luokka:Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1998 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:John Irvinin ohjaamat elokuvat