EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hannes Malin

Hannes Malin (myöhemmin Malisto; 29. toukokuuta 1889 HeinolaTaiteilija Hannes Malisto 60-vuotias (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 29.5.1949, HS Aikakone. Viitattu 22.3.2018. – 4. tammikuuta 1950 HelsinkiTaiteilija Hannes Malisto kuollut (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 5.1.1950, HS Aikakone. Viitattu 22.3.2018.) oli suomalainen kuvataiteilija, jonka työt ulottuvat alttarimaalauksista koristemaalauksiin sekä julisteisiin ja muuhun käyttögrafiikkaan. Malin tunnettiin kirkkojen (muun muassa Kärsämäen kirkko) ja koulurakennusten entissöijänä ja koristajana. Hän entisti myös temperamaalauksia ja ikoneita sekä puhdisti kuparipiirroksia.50-vuotias. Taiteilija Hannes Malisto, Helsingin Sanomat, 28.05.1939, nro 141, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 25.05.2024 Malin opiskeli Helsingin Taideteollisuuskoulussa sekä maalausta taiteilija Bruno Hahlin johdolla. Vuonna 1914 Malin tutustui linoleikkaukseen ja osti siihen välineet Leipzigin messuilta. Hän piirsi menetelmällä merkkejä, yli 20 julistetta, kirjelomakkeita, kuvituksia ja kansia. Hänen julisteidensa aiheita olivat muun muassa Taideteollisuusnäyttely 1916, Suomen ensimmäiset valtiolliset vaalit 1917 ja ensimmäiset kunnallisvaalit 1918. Hän opetti vuodesta 1920 kuolemaansa 1950 saakka Taideteollisuuskeskuskoulussa käsivara- ja ammattipiirustusta, koristemaalausta, tekstausta, kirjansidontaa, kultausta ja linopainantaa kankaalle.Honkanen, Helmiriitta: Placatista julisteeksi: suomalaisen julistetaiteen historiaa kirjapainotaidon alusta vuoteen 1960. Otava 1983. Sivu 58–59. Työtovereinaan Oskari Niemi ja Antti Honkanen Malin kopioi kesäisin 1910-luvulla vanhojen keskiaikaisten kirkkojen maalauksia vesivärein Kansallismuseon tarpeisiin. Aineistosta pidettiin myös näyttelyitä. Seuraavana vuonna hän avioitui Kyllikki Wartiovaaran kanssa, joka tuli myös mukaan Malinin piirtämön toimintaan.Lehtosalo, Mari: Kirkollisen lasimaalauksen kulta-aika Suomessa - Suosion taustan tarkastelua, taidehistorian pro gradu, Jyväskylän yliopisto 2008, sivu 110. Malin maalasi vuonna 1924 Suomenniemen kirkkoon alttaritaulun Jeesus siunaa lapsia.Suomenniemen kirkko , Mikkelin tuomiokirkkoseurakunta. Viitattu 11.12.2014. Nurmijärven kirkkoon hän teki 1934 veistoksen Kattoratsastaja.Nurmijärven kirkko , Nurmijärven seurakunta. Viitattu 11.12.2014. Heinolan maaseurakunnan kirkossa on paljon Malinin koristemaalauksia.Heinola Churches , Lahdenmuseot.fi. Viitattu 11.12.2014. Hänen koristetaidettaan on myös Heinolan, Oulaisten, Kalajoen, Sodankylän, Hämeenkyrön ja Paraisten kirkossa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Cityvarasto

Cityvarasto Oyj on suomalainen pienvarastoja vuokraava yritys, joka on toiminut vuodesta 1999 lähtien. Cityvarasto kuuluu maailmanlaajuisesti siihen pienvarastoyritysten pieneen ryhmään, joilta pienvaraston voi vuokrata verkkokaupastaCityvarasto.fi. Cityvarasto voitti vuonna 2011 FEDESSANFEDESSA Innovation of the year 2011 (The Federation of European Self Storage Associations) Innovation of the year-palkinnon. Kasvu Open 2016 -kilpailussa Cityvarasto sijoittui kahdeksan parhaan joukkoon. Vuonna 2017 Cityvarasto valittiin vuoden helsinkiläiseksi yritykseksi. Cityvaraston liiketoiminnan ydin on kiinteistöjen ostaminen ja muuntaminen moderneiksi pienvarastohotelleiksi. Yhtiö on noin 27 %:n markkinaosuudellaan ja 62 pienvarastotoimipisteellään sekä noin 140 000 neliöllään Suomen suurin pienvarastoyhtiö (vuonna 2021). == Liiketoiminta Suomessa == Cityvarastolla on 62 pienvarastotoimipistettä seuraavissa kaupungeissa: * Helsinki (13 toimipistettä) * Espoo (6 toimipistettä) * Järvenpää * Kerava (2 toimipistettä) * Tampere (4 toimipistettä) * Vantaa (3 toimipistettä) * Turku (3 toimipistettä) * Naantali * Jyväskylä (3 toimipistettä) * Lahti (2 toimipistettä) * Oulu (4 toimipistettä) * Kuopio (3 toimipistettä) * Seinäjoki * Pori * Hyvinkää (2 toimipistettä) * Hämeenlinna * Rovaniemi *Kotka *Kouvola *Lappeenranta *Joensuu *Savonlinna *Ylöjärvi *Salo (3 toimipistettä) *Tuusula Pienvarastojen lisäksi Cityvarasto vuokraa postilokeroita, muuttolaatikoita,teräsverkkovarastoja, merikontteja, toimitiloja sekä tarjoaa pienvarastovakuutusta asiakkailleen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://cityvarasto.fi/ Luokka:Suomalaiset kiinteistöalan yritykset
Victor Chestopal

Victor Chestopal (; s. 1975 Moskova) on venäläissyntyinen suomalainen pianisti. Chestopal syntyi Neuvostoliitossa kulttuuriperheeseen, jossa isä oli filosofian professori ja äiti sellisti ja säveltäjä Victoria Yagling. Chestopal aloitti piano-opinnot kuusivuotiaana Gnessinin musiikkikoulussa ja siirtyi sitten Tšaikovski-konservatorion yhteydessä toimivaan Keskusmusiikkikouluun muun muassa Mihail Pletnjovin oppilaaksi. 12-vuotiaana Chestopal debytoi orkesterin edessä soittamalla Mendelssohnin 1. pianokonserton.Laitinen, Juho: Pianokirjallisuuden kulmakiviä tutkimassa, Amfion-sivusto 14.10.2009. Viitattu 11.12.2014. Vuonna 1990 viisitoistavuotias Chestopal muutti äitinsä kanssa Suomeen, jossa äiti alkoi opettaa ja poika opiskella Sibelius-Akatemiassa. Chestopal valmistui Erik T. Tawaststjernan luokalta ja opiskeli samanaikaisesti myös Lazar Bermanin johdolla Italiassa ja Saksassa. Hän sai Suomen kansalaisuuden 1997. Vuonna 1994 Chestopal tuli toiseksi Maj Lind -pianokilpailussa ja oli seuraavana vuonna finalistien joukossa Brysselin Queen Elizabeth -kilpailussa. Vuonna 2009 hän suoritti Sibelius-Akatemiassa tohtorintutkinnon, jonka viidessä konsertissa hän esitti pianokirjallisuuden kulmakiviä kuten Bachin Goldberg-muunnelmat, Beethovenin Hammerklavierin ja Schubertin viimeisen B-duurisonaatin.Isopuro, Jukka: Keskitieltä metsään korvia hivellen , Helsingin Sanomat 8.11.2009. Viitattu 11.12.2014. Chestopal on kysytty esiintyjä erityisesti Belgiassa, jossa hän on vuosittain pitänyt myös mestarikursseja Liègen yliopistossa. Hän on opettanut myös Ostravan yliopistossa ja Janacek-konservatoriossa Tšekissä. Chestopal on levyttänyt Musorgskin Näyttelykuvat ja Rahmaninovin Corelli-muunnelmat.Victor Chestopal, Discogs.com. Viitattu 11.12.2014. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomen venäläiset
FS Dupuy de Lôme (Q105)

Dupuy de Lôme (runkonumero Q105) oli Ranskan laivaston Dupuy de Lôme -luokan sukellusvene. ==Valmistus== Aluksen suunnitteli Julien Hutter ja se tilattiin vuonna 1913 Toulonin laivastontelakalta. Alukselle annettiin nimi 30. toukokuuta 1913. Köli laskettiin 1. syyskuuta 1913. Alus laskettiin vesille 9. syyskuuta 1915 ja otettiin palvelukseen 22. heinäkuuta 1916.sous- marin.france.pagesperso-orange.fr ==Palvelus== Alus poistettiin palveluksesta 24. helmikuuta 1935 ja myytiin romutettavaksi 6. elokuuta 1936 Brestissä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskan laivaston sukellusveneet
Strasburgeriaceae

Strasburgeriaceae on kaksi lajia käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Crossosomatales-lahkossa. == Tuntomerkit == Heimon kasvit ovat ainavihantia puita. Lehdet ovat kierteisasentoisia ja sahalaitaisia. Kukat ovat kookkaita, ja niissä on kierteisesti asettuneet verholehdet ja kynnelliset terälehdet. Heteenpalhot ovat litteät. Emiön vartalo on ontto, ja siemenaiheet ovat varrettomia.Stevens 2001 –, viittaus 11.12.2014. == Levinneisyys == Heimon lajit kasvavat Uudessa-Kaledoniassa ja Uudessa-Seelannissa. == Luokittelu == Heimossa on vain kaksi lajia: * Ixerba brexioides kasvaa Uuden-Seelannin Pohjoissaarella. Se on ainavihanta puu, jonka lehtiasento on valekiehkurainen. Sen lehdet ovat korvakkeettomat ja kukinto sarjamainen ja sijainniltaan varsipäätteinen (terminaalinen), melko isokukkainen. Verho- ja terälehtiä on kumpiakin viisi, heteitä kymmenen. Sikiäimen tyvellä on hieman liuskainen mesiäinen. Sikiäin on viiden yhteen kasvaneen emilehden muodostama, ja sen päässä on voimakassärmäinen vartalo, joka on selvästi kierteinen kärjestään. Hedelmä on selkäluomainen kota, jonka liuskat ovat puutuneita ja avautuneina ulospäin taipuneita. Siemenet ovat kiiltäviä ja leveä- ja punavaippaisia. * Strasburgeria robusta (syn. S. calliantha) on kotoisin Uuden-Kaledonian ultraemäksisiltä kallioilta ja on niin ikään ainavihanta puu. Sen lehdet ovat korvakkeelliset, kierteisesti asettuneet, hammaslaitaiset, ja kookkaat kukat yksittäin lehtihangoissa. Verholehtiä niissä on kahdeksasta kymmeneen, ja ne sijaitsevat kierteisesti. Terälehtiä on tavallisesti viisi, harvoin kuusi, ja heteitä kymmenen yhtenä kiehkurana. Ponsien lokerositeet ovat paksuja, ja ponnenpuoliskot eli teekat kiinnittyvät niihin koko pituudeltaan. Sikiäimen ympärillä on pohjuksessa kuppimaisia suomuja, joiden suojassa heteenpalhojen tyvet ovat. Sikiäin koostuu neljästä seitsemään yhteen kasvaneesta emilehdestä, ja luotit ovat liuskaisia. Sikiäimessä on yhtä monta siemenaihetta kuin emilehteäkin. Hedelmä on avautumaton, melko kuiva ja verhiöllinen. Aikaisemmin Strasburgeria vietiin usein Ochnaceae-heimoon. Cronquist (1981) sijoitti Ixerba-suvun herukkakasveihin (Grossulariaceae), Takhtajan (1997) puolestaan Brexiaceae-heimon yhteyteen. Jälkimmäinen sijoittuu nykyään kelasköynnöskasveihin (Celastraceae), herukkakasvit Saxifragales-lahkoon. == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. === Viitteet === Luokka:Crossosomatales Luokka:Kasviheimot
Kuolema (täsmennyssivu)

Kuolema voi viitata esimerkiksi seuraaviin: * kuolema, eliön täydellinen ja pysyvä elintoimintojen päättyminen ** Kuolema, kuoleman henkilöitymä * Kuolema, kyläkunta Alajärvellä Etelä-Pohjanmaalla * Kuolema, Marvel- kustantamon sarjakuvahahmo * Kuolema, fiktiivinen hahmo Terry Pratchettin Kiekkomaailmassa * Kuolema, suomalainen yhtye * Kuolema, Arvid Järnefeltin näytelmä vuodelta 1903 * Kuolema, Ajattaran albumi vuodelta 2003 * Kuolema, Siniaallon albumi vuodelta 2007.
Mandi Terho

Amanda Emilia (Mandi) Terho (vuoteen 1910 Vilenius; 16. tammikuuta 1885 Lapinjärvi – 11. marraskuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. __NOTOC__ ==Elämä ja ura== Mandi Terhon vanhemmat olivat uunintekijä Matti Vilenius ja Maria Matilda Vilenius. Perhe muutti Lapinjärveltä Helsinkiin vuonna 1887. Ennen näyttelijänuraansa Terho työskenteli liikeapulaisena. Näyttämöoppia hän sai muun muassa Kaarle Halmeen johdolla. Terho debytoi Sörnäisten Työväen Näyttämöllä vuonna 1900. Vuosina 1907–1911 hän näytteli Kansan Näyttämöllä ja 1915–1923 Kaarle Halmeen Näyttämöllä. Lisäksi hän näytteli Eino Leinon Helsingin Seurasaareen perustamalla lyhytikäiseksi jääneellä Helka-näyttämöllä.Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, s. 323. Terho näytteli lähinnä nuorten naisten rooleja ja laulurooleja. Hänen näyttämötehtäviään olivat muun muassa Rosi (näytelmässä Unkarin mustalaiset) ja Hellä (Seikkailu jalkamatkalla). Mandi Terholla oli roolitehtäviä kahdessa suomalaisessa mykkäelokuvassa, jotka molemmat ovat kadonneet: Verettömät (1913) ja Kesä (1915). Niin ikään kadonneessa mykkäelokuvassa Nuori luotsi (1913) hän oli kreditoimaton näyttelijä. ==Lähteet== * Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin. Kustannusliike Opas, Viipuri 1930. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Molybdeenidioksidi

Molybdeenidioksidi eli molybdeeni(IV)oksidi (MoO2) on epäorgaaninen yhdiste ja eräs molybdeenin oksideista. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa molybdeenidioksidi on ruskehtavan tai harmahtavan violettia kiteistä ainetta, Yhdiste ei liukene veteen eikä myöskään happo- tai emäsliuoksiin. Väkevä typpihappo hapettaa sen molybdeenitrioksidiksi. Kuumennettaessa voimakkaasti yhdiste disproportioituu metalliseksi molybdeeniksi ja molybdeenitrioksidiksi. Molybdeenitrioksidi on varsin stabiili, mutta reagoi kuumennettaessa esimerkiksi tetrakloorimetaanin kanssa muodostaen molybdeeni(IV)kloridia. Kuumennettaessa muiden metallioksidien kanssa muodostuu metallioksidiklustereita. Alkeiskopiltaan molybdeeni on monokliininen ja muistuttaa rakenteeltaan vääristynyttä rutiilin rakennetta. Molybdeenioksidissa on sidoksia molybdeeniatomien välillä ja tämä aiheuttaa metalleihin verrattavan sähkönjohtokyvyn ja diamagneettisuuden.Edward I. Stiefel: Molybdenum Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 11.12.2014Roger F. Sebenik, A. Richard Burkin, Robert R. Dorfler, John M. Laferty, Gerhard Leichtfried, Hartmut Meyer-Grünow, Philip C. H. Mitchell, Mark S. Vukasovich, Douglas A. Church, Gary G. Van Riper, James C. Gilliland & Stanley A. Thielke: Molybdenum and Molybdenum Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 11.12.2014 ==Valmistus== Molybdeenidioksidia voidaan valmistaa pelkistämällä molybdeenitrioksidia. Pelkistimenä voidaan käyttää vetyä, ammoniakkia tai hiilimonoksidia tai pelkistys voidaan tehdä elektrolyyttisesti. ==Lähteet== Luokka:Molybdeeniyhdisteet Luokka:Oksidit
Mirko Lüdemann

Mirko Lüdemann (s. 15. joulukuuta 1973 Weißwasser, DDR Viitattu 11.12.2014.) on saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa DEL- liigassa pelaavaa Kölner Haiea. Lüdemann on pelannut Kölnissä koko vuonna 1993 alkaneen ammattilaisuransa ajan. Maajoukkueessa Lüdemann on pelannut kahdeksissa MM-kisoissa, kolmessa olympiaturnauksessa sekä kahdessa World Cupissa. Yhteensä hän on pelannut 73 A-maaottelua. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
FS Aréthuse (S635)

Aréthuse (runkonumero S635) oli Ranskan laivaston Aréthuse-luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin maaliskuussa 1955. Se laskettiin vesille 9. marraskuuta 1957 ja otettiin palvelukseen 23. lokakuuta 1958.netmarine.net == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Brestiin ja aloitti operoinnin 1. helmikuuta 1959 Mers el Kebiriin sijoitetussa Ranskan Atlantin laivaston 1. sukellusvenelaivueessa (). Alus poistettiin palveluksesta 3. huhtikuuta 1979 ja romutettiin 7. toukokuuta 1982 Toulonissa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Aréthuse-luokan sukellusveneet
Libor Hájek

Libor Hájek (s. 4. helmikuuta 1998 Smrček Viitattu 11.12.2014.) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Extraliga- seura HC Dynamo Pardubicen joukkuetta. Hájek teki pääsarjadebyyttinsä kaudella 2014–2015 kasvattajaseurassaan vain 16-vuotiaana. Syyskuussa 2021 Hajek teki Rangersin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen. https://www.tsn.ca/new-york- rangers-sign-restricted-free-agent-libor-hajek-1.1690596 ==Lähteet== Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Tampa Bay Lightningin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lukáš Doudera

Lukáš Doudera (s. 3. tammikuuta 1998 Viitattu 11.12.2014.) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Doudera teki pääsarjadebyyttinsä kaudella 2014–2015 vain 16-vuotiaana. Hänen kasvattajaseuransa on HC Kladno, josta hän siirtyi Třineciin kesällä 2014. ==Lähteet== Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sergei Širjajev

Sergei Jurjevitš Širjajev (; s. 8. helmikuuta 1983 Nižni Novgorod) on venäläinen maastohiihtäjä, joka edusti Nižegorodetsiä. Širjajev debytoi maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 2006 ollen Münchenissä Tour de Skin osakilpailussa 66. Ensimmäistä kertaa hän sijoittui kymmenen parhaan joukkoon kahta päivää myöhemmin Oberstdorfissa niin ikään Tour de Skin osakilpailussa ollen kahdeksas. Hän oli nopein sen vuoden Tour de Skin loppunousussa ollen yhteistuloksissa 12. Ensimmäisen maailmancupvoittonsa Širjajev saavutti maaliskuussa 2009 Falunissa ollen Falunin minitourin ykkönen voitettuaan 15 kilometrin vapaan kilpailun. Hänen toinen palkintosijansa maailmancupissa on kolmas sija Rybinskin yhdistelmäkilpailusta tammikuulta 2010. Širjajevin paras sijoitus MM-kilpailuissa on Sapporon 2007 kisojen 11. sija 15 kilometriltä, mutta hän menetti tuon sijoituksensa kärähdettyään dopingista kisojen viimeisenä päivänä. Talviolympialaisiin Širjajev on osallistunut kerran ollen parhaimmillaan 31. Vancouverin vuoden 2010 kisojen 15 kilometrillä. Širjajev lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2015. == Lähteet == * http://data.fis- ski.com/dynamic/athlete- biography.html?sector=CC&competitorid;=74876&type;=result&category;=ALL&season;=ALL&sort;=&discipline;=ALL&position;=&place;=&Submit;=Search&limit;=50 Luokka:Venäläiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Coq

Coq on funktionaalisen ohjelmointiin perustuva todistusapuri. Sen avulla voidaan laatia formaaleja matemaattisia todistuksia, jotka tarkistetaan automaattisesti. Todistukset esitetään induktiivisten konstruktioiden kalkyyliin perustuvalla Gallina-ohjelmointikielellä. Coqia käytetään mm. ohjelmistojen verifiointiin ja matematiikan formalisointiin. Coq on toteutettu OCaml-kielellä. == Koodiesimerkkejä == Määritellään luonnollisten lukujen tyyppi: Inductive nat : Type := | O : nat | S : nat -> nat. Määritellään luonnollisten lukujen yhteenlasku: Fixpoint plus (n m : nat) : nat := match n with | O => m | S p => S (plus p m) end. Osoitetaan, että määritellylle yhteenlaskufunktiolle pätee x + 0 = x kaikilla x. Theorem plus_n_O: forall n: nat, plus n O = n. Proof. intros n. induction n. \- simpl. reflexivity. \- trivial. simpl. rewrite IHn. reflexivity. Qed. == Merkittäviä sovellutuksia == * Neliväriteoreeman Coq-todistus (2005) * Feitin-Thompsonin lauseen Coq-todistus (2012) * CompCert: Coqilla toteutettu ja verifioitu C-ohjelmointikielen kääntäjä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Coqin kotisivu Luokka:Ohjelmointi
Nick Boucher

Nick Boucher (s. 29. joulukuuta 1980) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. == Ura == Boucher aloitti uransa pelaten vuonna 1997 BCHL-joukkue Valley Capitalsissa. Kesken kauden 1998–1999 hänet kaupattiin AJHL:ään Fort Sasketchewan. Boucher pelasi myöhemmin Dartmouthin yliopistossa, jossa hänestä tuli aloittava maalivahti. Vaikka Boucher voitti tulokaskaudellaan vain kahdeksan ottelua, Pittsburgh Penguins varasi hänet 280. pelaajana vuoden 2000 varaustilaisuus. Boucher paransi seuraavilla kausilla, kun hän voitti 16, 9 ja 17 ottelua. Yliopistosta lähtiessään Boucherilla oli tilastoissa viisikymmentä voittoa 105 ottelusta. Boucher aloitti ammattilaisuransa Pittsburghin ECHL:ssä pelaavassa farmiseurassa Wheeling Nailersissa, josta hänet kutsuttiin myöhemmin kauden aikana ylempään farmijoukkueeseen AHL:ään Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin. Tulokaskaudellaan Boucherille kirjattiin 20 voittoa ja hänet valittiin ECHL:n tulokkaiden tähdistöön. Hän sijoittui ECHL:n vuoden tulokas -äänestyksessä neljänneksi. Työsulkukaudella 2004–2005 monet NHL-pelaajat pelasivat AHL:ssä, ja siksi AHL- pelaajia pudotettiin ECHL:ään. Boucher ei sen vuoksi saanut Pittsburghiin sopimusta, ja hänestä tuli vapaa pelaaja. Boucher pelasi kahden kauden ajan alempien sarjojen joukkueissa Pee Dee Pridessä, Elmira Jackalsissa ja Muskegon Lumberjacksissa ennen siirtymistään Eurooppaan. Kaudella 2006–2007 hän pelasi EIHL:ssä Basingstoke Bisonissa ja alankomaalaisen Eredivisie -liigan joukkueessa Tilburg Trappersissa, jossa hän voitti liigan mestaruuden. Kaudeksi 2007–2008 hän palasi Pohjois-Amerikkaan IHL-joukkue Fort Wayne Kometsiin. Boucher pelasi joukkueessa uransa loppuun asti lukuun ottamatta 18 ottelun vierailua AIHL-joukkue Sydney Bearsissa. Hänet valittiin joukkueensa parhaaksi pelaajaksi kaksi kertaa kausina 2008–2009 ja 2011–2012. Lisäksi kaudella 2008–2009 hänet valittiin IHL:n vuoden maalivahdiksi, hänet nimettiin ensimmäiseen tähdistöön ja hän oli ehdolla koko liigan parhaaksi pelaajaksi, joksi kuitenkin valittiin Todd Robinson. Hän voitti Kometsissa neljä mestaruutta, joista kolme IHL:ssä ja yhden CHL:ssä. Toisella CHL-kaudellaan Kometsissa Boucher nimettiin tähdistöottelun aloittavaksi maalivahdiksi. Boucherin ura päättyi, kun hänen molemmat lonkkansa leikattiin kesäkaudella. Boucherilla oli mahdollisuus paluuseen tammikuun lopulla vuonna 2013, mutta hän vetäytyi ammattilaisjääkiekosta vedoten toistuviin lonkkaongelmiinsa. 26. lokakuuta 2013 Fort Wayne Komets jäädytti Boucherin numeron 33 yhdessä Chuck Adamsonin numeron 1 kanssa. Boucherista tuli nuorin Kometsin pelaaja, jonka numero on jäädytetty. == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Pittsburgh Penguinsin varaamat pelaajat
Levin Öztunalı

Levin Mete Öztunalı (s. 15. maaliskuuta 1996 Hampuri) on saksanturkkilainen jalkapalloilija, joka edustaa 2. Bundesliigassa pelaavaa Hamburger SV:tä. Pelipaikaltaan molempijalkainen Öztunalı on keskikenttäpelaaja. == Seurajoukkueura == Öztunalın kasvattajaseura on Hamburger SV, jota hän edusti nuorten tasolla vuodet 2006–2013. Vuonna 2013 Öztunalı siirtyi Bayer Leverkuseniin, jossa hän pelasi ensin kakkosjoukkueessa. Debyytti ykkösjoukkueessa pääsarjatasolla tapahtui elokuussa 2013 SC Freiburgia vastaan. Kaudella 2014–2015 Öztunalı sai hyvin peliaikaa, mutta tammikuussa 2015 hän siirtyi lainalle Bundesliigan Werder Bremeniin. Elokuussa 2016 hän siirtyi Mainziin, jossa hän pelasi viisi kautta. == Maajoukkueura == Öztunalı on pelannut kaikissa Saksan nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2014 hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden ja teki lopputurnauksessa maalin välieräottelussa Itävaltaa vastaan. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2015 hän kuului vakiokokoonpanoon mutta Saksa putosi jatkosta puolivälierissä. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa Öztunalı voitti kultaa vuonna 2017 saaden kuitenkin erittäin vähän peliaikaa ja saavutti hopeaa vuonna 2019 kuuluen nyt vakiokokoonpanoon. == Muuta == Öztunalın isä Mete Öztunalı, joka työskentelee jalkapalloagenttina, on turkkilainen ja Öztunalın äiti on saksalainen. Äidin isä Uwe Seeler on tunnettu uransa jo päättänyt saksalainen jalkapalloilija, joka on muun muassa valittu FIFA 100:aan. == Lähteet == * Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jevgeni Muratov

Jevgeni Minerafisovitš Muratov (, s. 28. tammikuuta 1981) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Hän on pelannut KHL:ssä Jugra Hanty-Mansijskissa ja Sibir Novosibirskissä. Edmonton Oilers varasi Muratovin yhdeksännellä kierroksella vuoden 2000 varaustilaisuudessa. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Edmonton Oilersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Realstick

Realstick on suomalaisen salibandyvälineitä valmistavan SB-Yhtiöt Oy Sählymestarit -yrityksen aputoiminimi. Yhtiön omistaa JP Finnilä. Vuonna 1996 perustetulla yrityksellä on Suomessa toimintaa Helsingissä ja Alajärvellä.http://www.realstick.fi/about/ Viitattu 11.12.2014. ==Yhteistyöjoukkueet== ===Seurajoukkueet=== * SPVhttp://www.peliveljet.com/miehet/ajankohtaista/spv-solmi-merkittavan- yhteistyosopimuksen-realstickin-kanssa Viitattu 11.12.2014. * Kirkkonummi Rangershttp://www.kirkkonummirangers.fi/uutiset.html?a100=614 Viitattu 11.12.2014. ===Maajoukkueet=== * Suomi * Venäjähttp://www.realstick.fi/teammates/realstick_teams.html Viitattu 11.12.2014. ==Lähteet== Luokka:Salibandy Luokka:Urheiluvälinemerkit
Tim Smith

Tim Smith (s. 21. heinäkuuta 1981) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. == Ura == Smith pelasi WHL:ssä neljä kautta Spokane Chiefsissä ja Swift Current Broncosissa. Hän oli joukkueen paras pistemies 96 pisteellään. Hän oli koko liigan viidenneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja. Hänet varattiin saman vuoden varaustilaisuudessa Vancouver Canucksiin 272. pelaajana. Ammattilaiseksi Smith siirtyi kaudella 2002–2003, kun liittyi ECHL-joukkue Columbia Infernoon. Tehtyään ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan 59 pistettä, Smith paransi toiselle kaudelleen voittaen koko liigan pistepörssin 95 pisteellään. Menestys ECHL:ssä toi Smithille peliaikaa AHL:ssä Manitoba Moosessa. Kaudeksi 2005–2006 Smith siirtyi Eurooppaan Saksan 2. Bundesligaan Freiburgh EHC:n. Ensimmäisellä kaudellaan Saksassa hän teki piste per peli -tahtiin 51 ottelussa yhtä monta pistettä. Kaudella 2006–2007 Smith siirtyi Asian Hockey Leaguessa pelaavaan Kangwon Landiin. Hän pelasi 33 peliä, joissa teki 60 pistettä. Kaudella 2007–2008 hän pelasi saman liigan High1 -joukkueessa, jossa teki 30 pelissä 46 pistettä. Smith palasi Eurooppaan kaudeksi 2008–2009, jolloin pelasi sveitsiläisessä Lausanne HC:ssa. Hän pelasi vain yhdeksän ottelun ajan tehden neljä pistettä, jonka jälkeen siirtyi takaisin Saksaan Bad Toelz EY:hyn. 35 pelissä hän teki 29 pistettä. Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vancouver Canucksin varaamat pelaajat
Paku

Paku eli punapaku (Piaractus brachypomus) on Amazonin ja Orinocon vesistöalueilla elävä eteläamerikkalainen piraijoiden sukuinen kala. Se voi kasvaa 80 senttimetriä pitkäksi ja 25 kilogramman painoiseksiPacu, Pantanal Escapes. Paku on kaikkiruokainen ja syö etenkin veteen pudonneita hedelmiä ja pähkinöitä. Kotiseudullaan sitä käytetään ruokakalana. Se on suosittu akvaariokala Yhdysvalloissa, ja tämän myötä se on joutunut vieraslajina siellä monin paikoin luonnonvesiin.NAS – Nonindigenous Aquatic Species, Piaractus brachypomus US Geological Survey ==Katso myös== * Mustapaku (Colossoma macropomum) * Ruskolevytetra (Myleus pacu) == Lähteet == Luokka:Piraijat
Kanoninen injektio

Kanoninen injektio on algebrassa esiintyvä käsite. Olkoot X ja Y joukkoja sekä f:X\to Y kuvaus. Jokaiseen Y:n osajoukkoon A liittyy kanoninen injektio j:A\to Y, jolle j(A)=A.Helsingin yliopiston kurssin Algebra 2 luentomuistiinpanot == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Luokka:Abstrakti algebra
Reto Von Arx

Reto Von Arx (s. 13. syyskuuta 1976) on sveitsiläinen aktiiviuransa päättänyt jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi NLA-joukkue HC Davosissa. Von Arx varattiin Chicago Blackhawksiin 271. pelaajana vuoden 2000 varaustilaisuudessa. Hän pelasi vain yhden kauden Chicagossa ja sen farmijoukkue Norfolk Admiralsissa ennen paluutaan Sveitsiin. Von Arx pelasi Sveitsin maajoukkueessa talviolympialaisissa 2002. Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Chicago Blackhawksin varaamat pelaajat
Pavel Kolařík

Pavel Kolařík (s. 23. lokakuuta 1972) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa HC Slavia Prahassa. Kolařík pelasi SKP Popradissa ja HC Kladnossa ennen kuin liittyi vuonna 1996 neljäksi kaudeksi Slavia Prahaan. Boston Bruins varasi hänet 268. pelaajana vuoden 2000 varaustilaisuudessa. Hän pelasi Bostonissa kahden kauden aikana 23 ottelua ilman pisteitä. Hän vietti suurimman osan ajastaan Pohjois-Amerikassa AHL:ssä pelaavassa farmijoukkue Providence Bruinsissa. Vuonna 2002 Kolařík palasi Slaviaan, jossa voitti vuonna 2003 mestaruuden. Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Boston Bruinsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reijo Timonen

Reijo Timonen (s. 3. joulukuuta 1966 Kokkola) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Timonen on Kokkolan Pallo-Veikkojen kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Mestaruussarjassa 16-vuotiaana kaudella 1983. Timonen pelasi joukkueessa viiden kauden ajan, joista kaksi viimeistä kuluivat I divisioonassa. Vuonna 1988 hän siirtyi Mestaruussarjassa pelanneeseen Oulun Työväen Palloilijoihin. Timonen edusti seuraa neljän kauden verran, päättyen OTP:n putoamiseen toiselle sarjatasolle vuoden 1991 lopuksi. Palattuaan kotikaupunkiinsa Kokkolaan 1993 Timonen liittyi Gamlakarleby Bollklubbin riveihin Kakkosessa. Seitsemän kauden aikana hän oli mukana nostamassa seuraa Ykköseen 1994 ja myös putoamassa takaisin Kakkoseen 1997. Viimeisinä kausinaan pelaajana Timonen toimi myös GBK:n reservijoukkueen valmentajana sekä edustusjoukkueen apuvalmentajana. Loppukauden 1999 Timonen toimi GBK:n edustusjoukkueen pelaajavalmentajana. Hän jatkoi GBK:n päävalmentajana kauden 2001 loppuun asti, jolloin hän siirtyi takaisin kasvattajaseuransa KPV:n organisaatioon A-junioreiden päävalmentajaksi. Timonen oli tehtävässä neljä vuotta kunnes hän liittyi seuran edustusjoukkueen apuvalmentajaksi 2006. Myöhemmin hän on valmentanut Kakkosessa KPV:n reservijoukkue FC Kippareita ja GBK:ta sekä No Starsia Kolmosessa.Reijo Timonen luotsaa GBK:n edustusjoukkuetta Timonen on edustanut Suomen poikamaajoukkueita yhteensä 23 kertaa vuosina 1982–1985. Hänet valittiin vuoden poikapelaajaksi Suomessa 1983. ==Saavutukset== * Vuoden poikapelaaja 1983 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Takajärvi (Kokemäki)

Takajärvi on Satakunnassa Kokemäellä Kynsikankaan ja Plättilänmaan välissä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Karhiniemen alueeseen. == Maantiede == Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 3,2 hehtaaria, se on 230 metriä pitkä ja 180 metriä leveä. Järvi sijaitsee paljon suuremmassa kosteikkoalueessa, joka on kasvamassa umpeen. Kosteikon pinta-ala on moninkertainen järven vesialaan verrattuna. Järven rantaviiva on 0,75 kilometriä pitkä ja ranta on avosuota. Suon molemmin puolin kulkee metsätiet, jotka johtavat Kokemäen ja Kauvatsankylän yhdistävälle yhdystielle 2470. Järven kosteikkoon johtaa monet suo-ojat. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 5,8 kilometriä pitkä laskuoja. Laskuoja on kostekon alueella kapea mutkitteleva uoma, mutta metsämaastossa sen muuttuu johto-ojaksi. Lopulta se on yhdistyy metsäojien verkostoon, joka johtaa Kynsijärveen. Sieltä vedet jatkavat Kynsijärvenojassa ja yhtyvät Kokemäenjokeen Kynsikankaalla. == Historiaa == Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimenä oli "Takojärvi". Kartan mukaan järvi oli nykyistä suurempi ja muodoltaan pitkänomainen, kun se on nykyään pyöreä. Kartassa ei näkynyt Takajärvestä alkavaa puroa, jollainen sillä on nykyään. Vuonna 1869 tehtiin tutkimus järven laskemiseksi. Talollinen Karl Kustaa Oittisen käytti tutkimuksen tietoja tehdessään vuonna 1871 anomusta järvenlaskun suorittamiseksi. Totetutetun järvenlaskun tarkoituksena oli hankkia lisää heinäniittyjä karjan rehuksi, kuten siihen aikaan oli tavallista. == Lähteet == Luokka:Kokemäen järvet Luokka:Karhiniemen alue
Ollijärvi (Kokemäki, länsi)

Ollijärvi on Satakunnassa Kokemäellä Kauvatsan Pikku-Säpilässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Karhiniemen alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 4,2 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 200 metriä. Se sijaitsee yhdessä toisen Ollinjärven kanssa Ollinsuolla. Suo on tijeästi ojitettu ja siihen johdettu osa suo-ojista sekä yhdysojaoja itäisestä Ollijärvestä. Järvi on autio ja saareton. Järven rantaviiva on 0,89 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi soista metsää ja puoliksi pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rantaan johtaa ainoastaan polku. Järven lounaisrannasta on kaivettu suora johto-oja, joka yhtyy alempana yhteensä 5,4 kilometriä pitkään laskuojaan. Se virtaa umpeen kasvaneen Ahvenjärven läpi ja yhtyy Maalisojaan 500 metriä ennen kuin se vuorostaan yhtyy Kokemäenjokeen. == Lähteet == Luokka:Kokemäen järvet Luokka:Karhiniemen alue
Ollijärvi (Kokemäki, itä)

Ollijärvi on Satakunnassa Kokemäellä Kauvatsan Pikku-Säpilässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Karhiniemen alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 130 metriä. Järvi sijaitsee Ollinsuolla yhdessä toisen Ollinjärven kanssa. Ympäröivä suo on tiheään ojitettu ja osa ojista on johdettu järveen. Järvi on autio ja saareton. Sen rantaviiva on 0,49 kilometriä pitkä. Järvelle ei johda teitä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 100 metriä pitkä yhdysoja läntiseen Ollijärveen. Siitä jatkuu 5,4 kilometriä pitkä johto-oja, joka virtaa umpeen kasvaneen Ahvenjärven läpi, ja joka yhtyy Maalisojaan 500 metriä ennen kuin se vuorostaan yhtyy Kokemäenjokea. == Lähteet == Luokka:Kokemäen järvet Luokka:Karhiniemen alue
Maalisjärvi (Kokemäki)

Maalisjärvi on Satakunnassa Kokemäellä Alhomaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Karhiniemen alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 18,8 hehtaaria, sen pituus on 750 metriä ja leveys 400 metriä. Se on muodostunut kumpareiseen maastoon jääneeseen painanteeseen. Maasto on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Sen koillispuolella kohoaa Pontonmäki ja Maaliskallio yli 15 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Myös etelä- ja länsipuolella on vastaavan korkuiset mäet. Järven rantaviiva on 2,0 kilometriä pitkä. Järven länsirannat ovat heinittyneet ja kasvaneet hieman umpeen ruovikoksi tai avosuoksi. Järven ainoa saari on pieni luoto. Rannalle on rakennettu neljä loma-asuntoa, joille johtavat omat tiet Kauvatsantieltä. Järveen laskee kolme tulo-ojaa sen lähisoilta. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 1,9 kilometriä pitkä Maalisoja. Se yhtyy Kokemäenjokeen pian siihen yhtyvän Pahanalhonojan jälkeen. == Lähteet == Luokka:Kokemäen järvet Luokka:Karhiniemen alue
Lamminjärvi (Pehula)

Lamminjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Karhiniemen alueeseen. == Maantiede == Ovaalin muotoinen lampi pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja sen halkaisija on noin 150 metriä. Se on muodostunut loivaan soistuneesee painaumaa, jota ympäröi matalan mäet. Lammen rantaviiva on 0,47 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin soistunutta metsää. Rannan läheisyyteen on rakennettu maja, jonne johtaa metsätieltä kärrypolku. Metsätiet johtavat Pehulaan tai sen läheisyyteen. Lammella ei ole tulo- tai laskuojia, mutta sen vedet valuvat etelään Keltakankaan suuntaan, joten lampi kuuluu Malvaanojan valuma- alueeseen. Malvaanoja yhtyy Kokemäenjoen Pehulassa. == Historiaa == Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimenä oli Haapajärvi. == Lähteet == Luokka:Keikyän järvet Luokka:Karhiniemen alue
Valkeajärvi (Kokemäki)

Valkeajärvi on Satakunnassa Kokemäellä Kauvatsan kauvatsankylällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Karhiniemen alueeseen. == Maantietoa == Soikean muotoisen lammen halkaisija on 90 metriä. Se sijaitsee keskellä Vehkasuota Kokemäenjoen ja Kauvatsanjoen välisellä ylängöllä. Järven ranta on soista metsää tai avosuota. Suon laitaan johtaa Kauvatsantieltä metsäautotie. Vehkasuolta on aikoinaan nostettu pintaturvetta karjan kuivikkeeksi. Nostoalueet järven lähistöllä ovat edelleen nähtävillä. Järvi on autio ja saareton. == Luontoarvoja == Järveä ympäröivästä Vehkasuosta on tutkittu sen turvevarat ja siinä on turvetta keskimäärin 1,8 metriä. Suuri osa suosta on rämettä, mutta siinä esiintyy joitakin korpimetsiä, vähän turvekangasta ja pieniä turpeennostoalueita. Turpeen tutkimusnäytteistä löytyi vesipähkinän fossiileja, joten suolla on kivikaudella ollut suolampia, jossa vesipähkinät ovat kasvaneet. Lammet ovat nykypäivään mennessä ehtineet kasvamaan umpeen. Vain Valkjärvi on niistä jäljellä. Lammen ympäri kulkee luontopolku, joka on osittain toteutettu pitkospuilla. Polun varressa on taukopaikalla laavu, nuotiopaikka ja käymälä. Polku on lyhyt ja sen kohderyhmänä onkin lapsiperheet. Lammella lepäilee usein vesilintuja. == Lähteet == Luokka:Kokemäen järvet Luokka:Karhiniemen alue
Wembley Parkin metroasema

Wembley Parkin metroasema on Lontoon metron asema Brentin alueella Luoteis- Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asema on lähin metroyhteys Wembleyn stadionille ja Wembley Arenalle. Asema sijaitsee matkakortin maksualueella 4. Tiedosto:Wembley Park tube station 2005-12-10 02.jpg|Aseman laiturialuetta Tiedosto:Wembley Park stn looking to Wembley Stadium.JPG|Näkymä asemalta kohti Wembleyn stadionia Tiedosto:Wembley Park station before an England match.jpg|Matkustajia stadionin ottelupäivänä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brentin metroasemat
A Friend in London

A Friend in London oli tanskalainen soft- ja alternative rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 2005 ja lakkautettiin vuonna 2014. Yhtye osallistui vuoden 2011 Eurovision laulukilpailuun Saksan Düsseldorfissa kappaleella New Tomorrow. Finaalissa he olivat viidensiä saavuttaen 134 pistettä ja kolme täyttä pistepottia eli 12 pistettä. Vuonna 2013 A Friend in London julkaisi debyyttialbuminsa ja ainoaksi jääneen albuminsa, Uniten. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2014 kolmen yhtyeen perustajajäsenistä jätettyä yhtyeen vuonna 2013. Jäsenistä vain Tim Schou oli yhtyeen mukana vuodesta 2005 vuoteen 2014. == Jäsenet == *Páll "Tim" Schou - laulu, kitara (2005-2014) *Aske Damm Bramming - basso, taustalaulu (2005-2013) *Esben Svane - rummut, taustalaulu (2005-2013) *Sebastian Vinther Olsen - kitara, taustalaulu (2005-2013) *Johan Jørgensen - kitara, taustalaulu (2013-2014) *Jesper Madsen - basso, taustalaulu (2013-2014) *Thomas Duus - rummut, taustalaulu (2013-2014) == Lähteet == * http://www.diggiloo.net/?scoreboard.2011 Luokka:Tanskalaiset alternative rock -yhtyeet Luokka:Vuoden 2011 euroviisuedustajat Luokka:Tanskan euroviisuedustajat
Ruben Loftus-Cheek

Ruben Ira Loftus-Cheek (s. 23. tammikuuta 1996 Lewisham, Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A-seura AC Milania. Loftus- Cheekin pelipaikka on keskikenttä. == Ura == === Seurajoukkueura === Loftus- Cheek on edustanut Chelseaa koko uransa ajan paria lainapestiä lukuun ottamatta. Kaudella 2013−2014 hän voitti seuran kapteenina nuorten FA Cupin. Aikuisten joukkueessa Loftus-Cheek teki kilpailudebyyttinsä Mestareiden liigan alkulohkon ottelussa Sporting CP:tä vastaan Stamford Bridgellä joulukuussa 2014. Hän tuli kentälle vaihdosta Cesc Fàbregasin tilalle kymmenisen minuuttia ennen loppua. Loftus-Cheek esiintyi ottelussa pirteästi. Valioliigassa Loftus- Cheek debytoi tammikuussa 2015 Manchester Cityä vastaan ja juhli kauden päätteeksi myös Valioliigan mestaruutta. Hän esiintyi kaudella 2014−2015 Valioliigassa kolmesti. Hän voitti samalla kaudella UEFA Youth Leaguen mestaruuden. Loftus-Cheek pelasi 13 valioliigaottelua kaudella 2015−2016. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki Aston Villaa vastaan huhtikuussa 2016. Seuraavalla kaudella Chelsea voitti mestaruuden, mutta Loftus-Cheek pelasi kauden aikana kuudessa valioliigaottelussa yhteensä vain 30 minuuttia. Kauden 2017−2018 hän oli lainalla Crystal Palacessa ja pelasi 24 valioliigaottelussa, näistä 21 kertaa avauskokoonpanossa. Seuraavalla kaudella hän pelasi Chelseassa jälleen 24 liigaottelussa, tosin vain kuusi kertaa avauksessa, ja teki kuusi maalia. Eurooppa-liigassa 2018−2019 hän teki 11 ottelussa neljä ja syötti kolme maalia muttei pelannut voitokkaassa loppuottelussa akillesjännevamman vuoksi. Kyseinen vamma piti hänet sivussa kentiltä helmikuun 2020 loppupuolelle saakka. Hän pelasi kaudella 2019–2020 seitsemässä valioliigaottelusa. Loftus-Cheek pelasi lähes koko kauden 2020–2021 lainalla Fulhamissa, jossa teki 30 valioliigaottelussa yhden maalin. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Chelseassa 24 ottelua Valioliigassa ja kahdeksan peliä Mestarien liigassa. Hän pelasi tappiollisissa FA Cupin ja liigacupin loppuotteluissa. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 25 ottelua Valioliigassa ja seitsemän peliä Mestarien liigassa. Loftus-Cheek siirtyi Serie A:n AC Milaniin 16 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2023. === Maajoukkueura === Loftus-Cheek on pelannut monissa Englannin nuorten maajoukkueissa. Hän pelasi kahdessa ottelussa alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Ensimmäisen ottelunsa Englannin jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi Saksaa vastaan marraskuussa 2017. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2018 neljässä ottelussa. Avausottelussa Tunisiaa vastaan hän tuli vaihdosta kentälle, ja oli avauskokoonpanossa kahdessa muussa alkulohkon ottelussa sekä tappiollisessa pronssiottelussa Belgiaa vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan kymmenen maaottelua. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa marraskuussa 2018. == Saavutukset == *Chelsea FC **Valioliiga: 2014-2015, 2016−2017 **Eurooppa-liiga: 2018−2019 == Lähteet == * * http://thechels.info/wiki/Ruben_Loftus-Cheek Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Outi Kirves

Outi Kirves (s. 27. tammikuuta 1960 Turku) on suomalainen taidegraafikko, joka tunnetaan suomalaista luontoa eri vuodenaikoina kuvaavista puupiirroksistaan. Kirves valittiin Vuoden nuoreksi taiteilijaksi 1988. Outi Kirves pääsi ylioppilaaksi Joensuun yhteiskoulusta 1978 ja opiskeli sitten Kankaanpään taidekoulussa ja Lahden taidekoulussa. Hän on pitänyt yli 50 yksityisnäyttelyä gallerioissa ja museoissa ympäri Suomen ja vuonna 2000 Saksan Ahausissa. Yhteisnäyttelyosallistumisia hänellä on parikymmentä Suomesta ja saman verran ulkomailta. Hänen teoksiaan on ollut esillä muun muassa Skotlannin Aberdeenissa, Ruotsin Södertäljessä, Norjan Askerissa, Saksan Berliinissä ja Heidelbergissa, Slovenian Ljubljanassa, Moskovassa, Japanin Sapporossa ja Yhdysvaltojen Seattlessa. Hänen töitään on monien suomalaiskaupunkien ja niiden taidemuseoiden kokoelmissa. Outi Kirves on toiminut keskeisesti nastolalaisessa kehitysvammaisille tarkoitetussa Taide- ja kulttuurikeskus Kaarisilta ry:ssä, joka palkittiin vuonna 2014 Suomi-palkinnolla. Asikkalassa asuva ja työskentelevä Kirves sai samana vuonna Hämeen taidepalkinnon. Sen luonnehditaan taiteilijan tyyliä ja ansioita: > Kirveen teokset ovat suuria ja tyyli omintakeista ja tunnistettavaa. Ohuet > kahdelle päällekkäiselle japaninpaperille painetut värikerrokset saavat > värit hehkumaan maalauksellisina ja voimakkaina. – – Kirves on oman > tuotantonsa ohella kouluttanut erityistä tukea tarvitsevia opiskelijoita > kuva-artesaaneiksi Kaarisillan ammattikoulussa Nastolassa. Kymmenvuotinen > työ on tuottanut tulosta, ja myös hänen oppilaansa ovat saavuttaneet > mainetta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Vuoden nuori taiteilija -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wembley Stadiumin rautatieasema

Wembley Stadiumin rautatieasema on Chiltern Railwaysin ylläpitämä rautatieasema Brentin alueella Lounais-Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asema sijaitsee noin 400 metrin päässä Wembleyn stadionista Lontoon matkakortin maksualueella 4. Asemalta on liikennettä Lontoon keskustaan Marylebonen asemalle sekä vastakkaiseen suuntaan High Wycomben ja Birminghamin suuntiin. Wembleyn stadionin ottelupäivinä järjestetään lisäliikennettä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Wembley Stadiumin asema Chiltern Railwaysin sivuilla Luokka:Lontoon rautatieliikennepaikat
KetchApp

KetchApp on vuonna 2014 perustettu italialainen videopeliyhtiö, joka on erikoistunut mobiilipeleihin. KetchAppin perustivat italialaisveljekset Antoine ja Michel Morcos. Yhtiön ensimmäinen peli oli vuonna 2013 ilmestynyt Chilly Rush. Ubisoft ilmoitti syyskuussa 2016 ostaneensa Ketchappin. Vuoteen 2020 mennessä KetchApp oli julkaissut yli 200 peliä. == Lähteet == Luokka:Italialaiset videopeliyritykset Luokka:Ubisoft
Niklas Süle

Niklas Süle (s. 3. syyskuuta 1995 Frankfurt am Main) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Borussia Dortmundia. Oikeajalkainen Süle on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. == Ura == === Seurajoukkueura === Süle edusti nuorten tasolla TSG 1899 Hoffenheimia vuodet 2010–2013. Seuran kakkosjoukkueessa hän pelasi kuusi ottelua vuosina 2012–2013. Debyytti Bundesliigassa ykkösjoukkueessa tapahtui toukokuussa 2013 Hamburger SV:tä vastaan. Tuon ottelun Süle aloitti avauskokoonpanossa. Ensimmäisen Bundesliiga-maalinsa Süle teki marraskuussa 2013 Bayern Müncheniä vastaan. Kaudella 2014–2015 Süle oli ennen loukkaantumistaan vakituinen avauskokoonpanon pelaaja ja yksi Hoffenheimin avainpelaajista. Süle loukkaantui joulukuussa 2014 ja oli sivussa kauden loppuun asti. Kaudeksi 2017–2018 Süle siirtyi Hoffenheimista Bayern Müncheniin noin 25 miljoonalla eurolla. Sülen sopimus oli viisivuotinen. Hän pelasi ensimmäisellä Bayern- kaudellaan 27 ja toisella 31 ottelua ja teki kumpanakin kautena kaksi maalia. Kolmannella kaudella hän pelasi kahdeksan liigaottelua mutta loukkaantui lokakuussa ja toipui pelikuntoon vasta kansallisen kauden päättäneeseen cupfinaaliin, jossa oli vaihdossa. Mestarien liigassa hän pelasi kaksi alkulohkopeliä sekä neljä viimeistä ottelua Bayernin voittaessa mestaruuden. Kaudella 2020–2021 Süle pelasi 20 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän teki yhden maalin pelaamissaan 28 liigaottelussa. Süle voitti Bayernissa viisi peräkkäistä Saksan-mestaruutta kausilla 2017–2022, Saksan cupin 2019 ja 2020, DFL-Supercupin 2017, 2018, 2020 ja 2021 sekä seurajoukkueiden maailmanmestaruuden ja UEFA Super Cupin 2020. Hän pelasi viiden kauden aikana Bayernissa kaikkiaan 35 Mestarien liigan ottelua ja teki yhden maalin. Vuonna 2022 Süle siirtyi Borussia Dortmundiin. Tulokaskaudellaan hän pelasi Bundesliigassa 29 ottelua ja teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua. === Maajoukkueura === Süle on pelannut monissa Saksan nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2012 hän oli alle 17-vuotiaiden maajoukkueen kanssa pelaamassa Euroopan-mestaruuskilpailuissa, joista tuli hopeaa. Vuosina 2014–2016 Süle pelasi Saksan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa. Rio de Janeiron kesäolympialaisissa hän pelasi hopeaa saavuttaneen Saksan joukkueen kaikki kuusi ottelua alusta loppuun. Saksan A-maajoukkueessa Süle pelasi ensimmäisen kerran elokuussa 2016 ystävyysottelussa Suomea vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi yhden ottelun. Vuonna 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa hän pelasi yhdessä ottelussa 17 minuuttia. Hän pelasi täyden ajan Saksan kaikissa kolmessa ottelussa MM-kilpailuissa 2022. == Lähteet == * Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hinattava laite

Hinattava laite on moottorikäyttöiseen ajoneuvoon kytkettävä hinattava ajoneuvo, jota ei ole tarkoitettu henkilöiden tai tavaran kuljettamiseen eikä matkailuun. Hinattavana laitteena ei pidetä moottoriajoneuvoa, jota sen epäkuntoisuuden vuoksi tai muusta syystä tilapäisesti hinataan. Hinattavia laitteita ovat esimerkiksi aggregaattivaunu, henkilönostin, kioskivaunu, kenttäkeitin ja siirrettävä työmaakoppi. Hinattavan laitteen takaosassa vaaditaan punaiset takavalaisimet ja punaiset kolmion muotoiset heijastimet sekä suuntavalaisimet, mikäli vetävän ajoneuvon suuntavalaisimet eivät ole selvästi taakse näkyvissä. Jos hinattavan laitteen leveys ylittää 1,6 metriä, sen etuosassa tulee olla valkoiset heijastimet. Liikenne- ja viestintäministeriön asetus autojen ja perävaunujen rakenteesta ja varusteista (1248/2002). Suurin sallittu ajonopeus hinattavaa laitetta vedettäessä on pääsääntöisesti 80 kilometriä tunnissa. Jos jarruttoman hinattavan laitteen kokonaismassa on yli 750 kilogrammaa tai laite on jousittamaton, suurin sallittu ajonopeus sitä vedettäessä on 60 kilometriä tunnissa, samoin vaurioitunutta autoa apuvaunun avulla hinattaessa. Asetus ajoneuvojen käytöstä tiellä (1257/1992), 3 §. ==Lähteet== *