EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Verhneusinski

Verhneusinski () on Ermakovskin piirissä, Krasnojarskin alueella, Venäjällä, Etelä-Siperiassa sijaitseva kylä. Verhneusinskissä oli 1 393 asukasta vuoden 2010 tietojen mukaan. == Historia == Vuosina 1924–1956 Verhneusinski oli Krasnojarskin aluepiirissä sijainneen Usinskin piirin keskustaajama. == Kuuluisia ihmisiä == Kylässä syntyi venäläinen urheilija Artem (Aleksandrovich) Ekimov (s. 27. maaliskuuta 1986). Luokka:Krasnojarskin aluepiirin kylät ja taajamat
Saunajärvi

Saunajärvi -nimisiä järviä ovat: * Saunajärvi, järvi Iissä * Saunajärvi, järvi Kuhmossa * Saunajärvi, järvi Kuusamossa * Saunajärvi, järvi Outokummussa * Saunajärvi, järvi Pudasjärvellä * Saunajärvi, järvi Puumalassa * Saunajärvi, järvi Ranualla * Saunajärvi, järvi Rovaniemellä * Saunajärvi, järvi Uuraisissa * Saunajärvi, järvi Tuusniemellä == Lähteet == * Luokka:Järvien täsmennyssivut
Hymne National Voltaïque

Hymne National Voltaïque oli Ylä-Voltan kansallislaulu vuodesta 1960 vuoteen 1984, jolloin maan nimi muutettiin Burkina Fasoksi ja maan nykyinen kansallislaulu Une Seule Nuit valittiin. ==Sanat== Fière Volta de mes aieux, Ton soleil ardent et glorieux Te revêt d’or et de fierté Ô Reine drapée de loyauté! Kertosäe Nous te ferons et plus forte, et plus belle A ton amour nous resterons fidèles Et nos coeurs vibrant de fierté Acclameront ta beauté Vers l’horizon lève les yeux Frémis aux accents tumultueux De tes fiers enfants tous dressés Promesses d’avenir caressées Kertosäe Le travail de ton sol brûlant Sans fin trempera les cœurs ardents, Et les vertus de tes enfants Le ceindront d’un diadème triomphant. Kertosäe Que Dieu te garde en sa bonté, Que du bonheur de ton sol aimé, L’Amour des frères soit la clé, Honneur, Unité et Liberté. ==Lähteet== Luokka:Historialliset kansallislaulut Luokka:Burkina Fason kansallissymbolit Luokka:Burkina Fason musiikki
Ronnie Vannucci

Ronald ”Ronnie” Vannucci (s. 15. helmikuuta 1976 Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka on lasvegasilaisen rockyhtye The Killersin rumpali. Hän on perustanut yhtyeen Big Talk. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset rumpalit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
LHS 1140b

{{Eksoplaneetta | nimi = LHS 1140b | kuva = Artist’s impression of the super-Earth exoplanet LHS 1140b.jpg | kuvateksti = | kuvakoko = | löytäjät = | löytöpäivä = | löytötapa = | tähden nimi = LHS 1140 | etäisyys auringosta = 40 valovuotta | tähden massa = | tähden spektriluokka = | tähden metallipitoisuus = | luminositeetti = | tähden ikä = yli 5 miljardia vuotta | isoakselin puolikas = | eksentrisyys = | kiertoaika = 25 | kiertoaika vuotta = | inklinaatio = | peri pituus = | peri aika = | massa = | massa maa = 4,8-8,5 | säde = noin 9 000 kilometriä | säde maa = lähes 1,5 | tiheys = | lämpötila = | putoamiskiihtyvyys = }} LHS 1140b on Valaskalan tähdistössä sijaitseva eksoplaneetta, joka kiertää punaista kääpiötä LHS 1140. Planeetta sijaitsee noin 40 valovuoden päässä Maapallolta. Sen läpimitta on noin 18 000 kilometriä, mikä on noin puolitoista kertaa pidempi kuin Maan läpimitta. Sen arvellaan olevan tiheydeltään noin kaksinkertainen Maahan verrattuna. Se kiertää rauhallista emotähteään noin 15 miljoonan kilometrin päässä. Planeettaa pidetään lupaavana ehdokkaana elämän syntymiselle, ja se on kiviplaneetta. == Lähteet == Luokka:Eksoplaneetat Luokka:Supermaat
Vuoden 2017 Atlantin hurrikaanikausi

Vuoden 2017 Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 29. marraskuuta 2017. Kausi oli harvinaisen vilkas ja tuhoisa. Sen aikana Atlantilla kehittyi 17 nimettyä myrskyä, joista 10 oli hurrikaaneja ja näistä kuusi voimakkaita hurrikaaneja eli Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla vähintään luokassa kolme. Nimet valittiin esiintymisjärjestyksessä etukäteen valitulta listalta.http://www.nhc.noaa.gov/aboutnames.shtml#atl Matalapaine on trooppinen, jos siinä ei ole keskileveysasteiden matalapaineille tyypillistä rintamarakennetta ja se silti elää yli 24 tuntia ja jos se muodostuu tropiikissa tai subtropiikissa. Sitä sanotaan trooppiseksi myrskyksi, jos tuulen nopeuden suurin minuutin keskiarvo kymmenen metrin korkeudella on yli 32 m/s, ja hurrikaaniksi, jos tuuli ylittää 33 m/s.What is a tropical disturbance, a tropical depression, or a tropical storm ? Frequently Asked Questions. NOAA AOML Vuodesta 2017 ennustettiin alun perin tavallista helpompaa hurrikaanivuotta El Niño -ilmiön takia. El Niñoa ei kuitenkaan kehittynyt, joten Yhdysvaltain sää- ja merentutkimuslaitos NOAA muutti elokuussa ennustettaan ja arvioi, että hurrikaaneja tulisi enemmän kuin keskimääräisenä vuonna, jolloin Atlantilla kehittyy 11 nimettyä myrskyä, kuusi hurrikaania ja kaksi vakavaa hurrikaania eli luokkiin 3–5 luokiteltavia myrskyjä. Jo lokakuussa voitiin todeta, että kausi oli harvinaisen aktiivinen ja tuhoisa. Hurrikaaneja oli monia, ne olivat voimakkaita ja ne osuivat asutuille alueille. Tähän vaikuttivat meriveden lämpötila, Atlantin korkeapaineen sijainti tavallista pohjoisempana, virtaukset, jotka ohjasivat myrskyt mantereelle, ja Afrikan sateinen vuosi, jonka takia hurrikaanien syntyseudun ilmassa oli vähemmän tiivistymisytimiksi sopivia pölyhiukkasia. == Myrskyt == Vuoden 2017 nimetyt myrskyt nimi aktiivinen luokka Trooppinen myrsky Arlene 9.–21. huhtikuuta Trooppinen myrsky Bret 9.–20. kesäkuuta Trooppinen myrsky Cindy 20.–23. kesäkuuta Trooppinen myrsky Don 17.–19. heinäkuuta Trooppinen myrsky Emily 31. heinäkuuta – 2. elokuuta Hurrikaani Franklin 6.–10. elokuuta 1 Hurrikaani Gert 13.–17. elokuuta 2 Hurrikaani Harvey 17. elokuuta – 1. syyskuuta 4 Hurrikaani Irma 30. elokuuta – 12. syyskuuta 5 Hurrikaani Jose 5.–22. syyskuuta 4 Hurrikaani Katia 5.–9. syyskuuta 2 Hurrikaani Lee 15.–30. syyskuuta 3 Hurrikaani Maria 16.–30. syyskuuta 5 Hurrikaani Nate 4.–9. lokakuuta 1 Hurrikaani Ophelia 9.–16. lokakuuta 3 Trooppinen myrsky Philippe 28.–29. lokakuuta Trooppinen myrsky Rina 6.–9. marraskuuta == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Nigerin siirtomaa

Nigerin siirtomaa () oli Ranskan siirtomaa, joka käsitti suuren osan nykyisen länsiafrikkalaisen valtion Nigerin alueesta kuin myös osia nykypäivien valtioiden Malin, Burkina Fason sekä Tšadin alueista. Siirtomaa oli olemassa eri muodoissa vuodesta 1900 vuoteen 1960, mutta oli viralliselta nimeltään Colonie du Niger vain vuosien 1922 ja 1960 välillä. ==Lähteet== Luokka:Entiset siirtomaat Afrikassa Luokka:Nigerin historia Luokka:Ranskan entiset siirtomaat Luokka:Ranskan Länsi-Afrikka
P-Klooribentsotrifluoridi

p-Klooribentsotrifluoridi eli 4-klooribentsotrifluoridi (C7H4ClF3) on halogenoitu aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena, muiden yhdisteiden valmistuksen lähtöaineena ja dielektrisenä nesteenä. p-Klooribentsotrifluoridi on o- ja m-klooribentsotrifluoridien isomeeri. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa p-klooribentsotrifluoridi on väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta ja liukenee muun muassa etanoliin, asetoniin ja dimetyylisulfoksidiin. p-Klooribentsotrifluoridi on lievästi myrkyllistä. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. ==Valmistus ja käyttö== p-Klooribentsotrifluoridia valmistetaan fluoraamalla p-klooribentsotrikloridia vetyfluoridilla. Tärkein aineen käyttökohde on muiden kemikaalien valmistus ja esimerkiksi sen nitrattuja johdannaisia käytetään värien ja maatalouskemikaalien esimerkiksi trifluraliinin ja asifluorfeenin valmistukseen. Muita käyttökohteita ovat käyttö teollisuusliuottimena sekä dielektrisenä nesteenä.Günter Siegemund, Werner Schwertfeger, Andrew Feiring, Bruce Smart, Fred Behr, Herward Vogel, Blaine McKusick & Peer Kirsch: Fluorine Compounds, Organic, Ullmann’s Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2016. Viitattu 5.9.2017 ==Lähteet== Luokka:Klooribentseenit
Wayne Gardner

Wayne Gardner (s. 11. lokakuuta 1959 Wollongong, Uusi Etelä-Wales) on australialainen uransa lopettanut ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti 500-kuutioisten maailmanmestaruuden 1987 Hondalla.Wayne Gardner motogp.com Viitattu 5.9.2017 Gardner on ajanut kilpaa myös vakioautoilla pääosin Australiassa ja Japanissa. ==Lähteet== Luokka:Australialaiset ratamoottoripyöräilijät Luokka:Ratamoottoripyöräilyn maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Väinö Tannerin suomentamista teoksista

Tämä on luettelo Väinö Tannerin suomentamista teoksista. * Karl Kautsky: Karl Marxin taloudelliset opit ; seitsemännestä saksalaisesta painoksesta suomensi tekijän luvalla Väinö Tanner. Osuuskunta Kehitys, Pori 1906 * G. J. Holyoake: Rochdalen kunnon esitaistelijain historia ; englanninkielestä suomensi Väinö Tanner. Osuuskunta "Oma Apu", Turku 1906, julkaistiin uudelleen nimellä Rochdalen kunnon uranuurtajain historia. Kulutusosuuskuntien keskusliitto, Helsinki 1926 * Karl Kautsky: Yhteiskunnallinen vallankumous ; tekijän luvalla suomensi Väinö Tanner. Osuuskunta Kehitys, Pori 1906 * Werner Sombart: Köyhälistö. Kehitys, Pori 1907 * Karl Kautsky: Karl Marxin historiallinen työ: mestarin 25-vuotisen kuolinpäivän johdosta. Osuuskunta Kehitys, Pori 1908 * August Bebel: Naisen asema porvarillisessa ja sosialistisessa yhteiskunnassa. Osuuskunta Kehitys, Pori 1908 * Narrien yhteiskunnasta: muutamia August Strindbergin kertomuksia. Osuuskunta Kehitys, Pori 1908 * Prosper-Olivier Lissagaray: Parisin veripäivät eli Parisin kommunin historia v. 1871 ; suomentajat Sulo Wuolijoki ja Väinö Tanner. Osuuskunta Kehitys, Pori 1908 * Karl Kautsky: Lisäarvo ja voitto: teoksesta "Marx'in taloudelliset opit" ; kahdeksannestatoista saksalaisesta painoksesta suomensi Väinö Tanner. Osuuskunta Kehitys, Pori 1910 * Hermann Fleissner: Osuuskaupat ja työväenliike. Kulutusosuuskuntien keskusliitto, Vaasa 1917 * Anders Örne: Taloudellinen demokratia. Tammi 1946 (alkuteos Ekonomisk demokrati) * Harold J. Laski: Aikamme vallankumous. Tammi 1947 (alkuteos Reflections on the revolution of our time) * Wendell Berge: Kartellit vapaan talouselämän uhkana. Tammi 1948 (alkuteos Cartels, challenge to a free world) * J. R. Hicks: Yhteiskunnan taloudellinen rakenne. Tammi 1948 (alkuteos The social framework) Tanner, Väinö, suomennokset
Senegambia ja Niger

Senegambia ja Niger () oli siirtomaa-alue Ranskan Länsi-Afrikassa vuosina 1902–1904. Se käsitti osan nykyisten Malin ja Senegalin valtioiden alueesta. Senegambia ja Niger muodostettiin Ylä-Senegalin ja Keski-Nigerin alueesta sekä aikaisemmin Senegalin siirtomaan yhteyteen kuuluneista protektoraateista. Alue oli suoraan Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörin alainen. Kayesissa oli kenraalikuvernöörin pysyvä edustaja. Vuonna 1904 alue muutettiin Ylä-Senegalin ja Nigerin siirtomaaksi, joka käsitti entisen Ylä-Senegalin ja Keski-Nigerin sekä entisen toisen sotilasalueen, joka sai samalla siviilihallinnon. Ensimmäisestä eli Timbuktun ja kolmannesta eli Zinderin sotilasalueesta muodostettiin Ylä-Senegalin ja Nigerin alainen Nigerin sotilasalue. Senegaljoen vasemman rannan protektoraatit liitettiin Senegaliin. ==Lähteet== Luokka:Malin historia Luokka:Ranskan Länsi-Afrikka Luokka:Senegalin historia Luokka:Senegambia
Kim Bum

Kim Sang-bum (, s. 7. heinäkuuta 1989 Soul, Korean tasavalta) eli Kim Bum on eteläkorealainen näyttelijä, laulaja ja tanssija. Hän on esiintnyt muun muassa seuraavissa televisiosarjoissa: * 2006: High Kick! * 2008: Edeonui dongjjok * 2009: Kkotboda namja * 2009: Dream * 2010: Ajikdo Gyeolhonhago Shipeun Yeoja * 2011–2012: Padam Padam * 2013: That Winter, the Wind Blows * 2013: Goddess of Fire * 2015: Shinbuneul Sumgyeora * 2016: Miseseu Cab * 2020: Gumihodyeon * 2021: Law School. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Eteläkorealaiset näyttelijät Luokka:Eteläkorealaiset laulajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pia Asikainen

Pia Merja Christina Asikainen (s. 23. helmikuuta 1972 Nakkila) on suomalainen dokumenttiohjaaja ja toimittaja. Pia Asikainen ohjaama ja käsikirjoittama dokumenttielokuva Kaija Koo: TinakenkäkuningatarKaija Koo: Tinakenkäkuningatar sai ensi-iltansa tammikuussa 2023 Yle TV1:llä. Asikaisen ohjaama ja käsikirjoittama Mestarit: Koko tarina \- dokumentti seuraa kulissien takana, miten Mestarit - Kaija Koo, Vesala, Ellinoora ja Jenni Vartiainen kiertuetta suunnitellaan. Asikaisen käsikirjoittama ja ohjaama dokumentti Luovia suhteita- Sidonta vie Jarnon ja Saaran toiseen todellisuuteen käsittelee japanilaista köysisidontaa eli shibaria. Dokumentti sai ensi-iltansa alkuvuodesta 2021. Asikaisen ohjaama Eurovision Diaries - Viisupäiväkirjat sai ensi-iltansa huhtikuussa 2020. Dokumentin kuvasivat viisufanit ympäri maailman. Dokumentin selostaa Krista Siegfrids. Projektiin liittyi euroviisuhenkinen kappale “Love is my favourite song”, jonka esitti Sonja Lumme feat. euroviisufanit ympäri maailman. Suomen Euroviisuklubi valitsi Asikaisen vuosittaisen “12 points” -palkinnon saajaksi vuonna 2021. Pia Asikaisen ohjaama ja yhdessä koomikko Kaisa Pylkkäsen kanssa käsikirjoittama All Female Panel - Pako Espanjasta kertoo siitä, kun neljä stand up -koomikkoa kohtaavat Espanjan tourneella koronan. Tv-dokumentti sai ensi- iltansa 1.4.2020 ja on ensimmäinen suomalainen koronaa käsittelevä dokumentti Asikaisen ohjaama ja käsikirjoittama dokumenttielokuva Baher Of Finland sai TV ensi-iltansa Suomessa 4.12.2019 ja kansainvälisen festivaali ensi-iltansa Amsterdamissa "International Queer and Migrant Filmfestivaaleilla" 7.12.2018. Asikaisen dokumenttielokuva Mun sukupuoli nähtiin tammikuussa 2018 TV1:llä. Asikainen on tehnyt erityisesti matkaohjelmia, kuten TV1:n Liftarit -sarjan (2017) juontajana ja ohjaajana sekä TV2:n Sohvasurffaajat -sarjan (2011–2013) ohjaajana, kuvaajana ja käsikirjoittajana. Sohvasurffaajat -sarja voitti Viikoittainen Asiaohjelma -palkinnon Koura -gaalassa vuonna 2012. Sarja oli myös ehdolla Prix Europassa "The Marketplace of innovation" -sarjassa. Sohvasurffaajat sarjaa tehtiin kaksi kautta. Sarjassa näyttelijä Lotta Kaihua ja Pia Asikainen matkustivat ensimmäisellä kaudella Mustallamerellä ja toisella kaudella Etelä-Euroopassa ja arabimaissa. Asikainen on ohjannut myös musiikkivideoita ja soittaa kitaraa yhtyeessä Liquid Sisters. Hänen muita yhtyeitään on ollut muun muassa Make it Lewis ja Ivalo. Pia Asikainen pelaa jalkapalloa Kampin piiri -nimisessä naisten harrastejoukkueessa ja hänet on valittu "Rockfutis Mimmilegendaksi" Rockfutis SM -kisoissa Kotkassa 2018. Muut vuosien varrella palkitut ovat musiikkimoguli Epe Helenius, näyttelijä Jukka Virtanen ja musiikkivaikuttaja Juhani Merimaa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Ohjaajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset kitaristit
Maastohiihto talviolympialaisissa 1956

Maastohiihdossa kilpailtiin vuoden 1956 talviolympialaisissa kuudella hiihtomatkalla. Ohjelmassa oli neljä miesten ja kaksi naisten kilpailutapahtumaa. Menestynein maastohiihtomaa oli Neuvostoliitto. == Mitalit == == Lähteet == *
Barrow Havenin rautatieasema

Barrow Havenin rautatieasema on rautatieasema Barrow Havenin kylässä North Lincolnshiressä. Se sijaitsee Barton Linen varrella. Asema avattiin 8. huhtikuuta 1850. Sitä käytti 1 432 matkustajaa kaudella 2017–2018. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Lincolnshiren rautatieliikennepaikat
Huhtakeskus

Huhtakeskus on nimi pienalueelle ja siellä sijaitsevalle ostoskeskukselle Huhtasuon kaupunginosassa Jyväskylässä. Huhtakeskus suunniteltiin olemaan sitä ympäröivien asuinalueiden palvelukeskus. == Huhtakeskuksen ostoskeskus == Huhtakeskus on alueella sijaitsevan ostoskeskuksen ja julkisten palveluiden palvelukeskittymän nimi. Sen palveluita ovat muun muassa Sale, pub, apteekki, kirjasto ja terveysasema. Huhtakeskuksella sijaitsee myös kohtaamispaikka Huhtasuon Kylätoimisto. Huhtakeskuksen ostoskeskus koostuu yhdeksästä eri rakennuksesta, joista ensimmäiset rakennettiin vuonna 1979.Tyvelä, Hanna (2016): 1970-luvun lähiökeskusta rakennettuna kulttuuriympäristönä : kompaktikaupunki Jyväskylän Huhtasuolla. Pro gradu -tutkielma, Jyväskylän yliopisto. http://urn.fi/URN:NBN:fi:jyu-201606273355 Arkkitehtuuritoimisto Anna-Maija ja Martti I. Jaatinen toimi ostoskeskuksen arkkitehtuurin suunnittelijoina. Huhtakeskuksen ostoskeskuksen laajennusosa valmistui vuonna 1988. == Huhtakeskuksen pienalue == Pienalueen länsiosassa on 1980–1990-lukujen aikana rakennettu kerrostalokortteli.Jyväskylän karttapalvelu: Rakennustiedot. Pienalueella on myös 2000-luvun ensikymmenellä rakennettuja kerrostaloja sekä 2010-luvulla rakennettu ikääntyneille suunnattu kerrostalo. Pienalueen itäosassa sijaitsevan entisen Kangasvuoren sairaalan ympäristöön alettiin rakentamaan uusia asuintaloja 2020-luvun taitteessa. Alueella ostoskeskuksen lisäksi olevia palveluita ovat muun muassa palvelutalo ja Huhtasuon yhtenäiskoulu. Alueelle rakennettiin myös Huhtasuon kirkko, joka on sittemmin lopettanut toimintansa.Ostari 2.0 - Huhtakeskuksen kehittämisanalyysi. Jyväskylän kaupunki, yhdyskuntapalvelut. 12.2.2009. == Kuvia == Tiedosto:Huhtakeskus kerrostalo.jpg|Alueen 1990-luvulla rakennettuja kerrostaloja. Tiedosto:Jyväskylä Nevakatu 6.jpg|Huhtasuon kirkko Tiedosto:Huhtasuon terveysasema.jpg|Huhtasuon terveysasema Tiedosto:Huhtasuon koulukeskus.jpg|Huhtasuon yhtenäiskoulu Tiedosto:Huhtakeskuksen kerrostaloja.jpg|2002 rakennettuja kerrostaloja. == Lähteet == Luokka:Huhtasuo
Sulku (Jyväskylä)

Sulku on pienalue Jyväskylässä Huhtasuon kaupunginosassa. Se käsittää Sulun ja Kaakkolammen asuinalueet. Aluetta rakennettiin pääosin vuosien 1972–1978 aikana. Pienalueen läheisyydessä sijaitsee Huhtakeskuksen palvelut. Asukasluku oli 1 069 vuoden 2020 lopussa.Jyväskylän väestö pienalueittain. Jyväskylän kaupunki. Viitattu 8.1.2022. == Osa-alueet == === Sulun alue === Sulku on 1970- ja 1980-luvuilla rakennettu kerrostalolähiö.Tyvelä, Hanna: 1970-luvun lähiökeskusta rakennettuna kulttuuriympäristönä: kompaktikaupunki Jyväskylän Huhtasuolla. Pro gradu -tutkielma. Jyväskylän yliopisto. http://urn.fi/URN:NBN:fi:jyu-201606273355Jyväskylän karttapalvelu: Rakennustiedot. Alueella sijaitsee vuonna 2017 rakennettu palvelutalo. === Kaakkolammen alue === Kaakkolampi koostuu enimmäkseen 1970- ja 1980-luvuilla rakennetuista rivi- ja omakotitaloista, mutta alueen eteläpuolella on myös muutama 1980-luvulla rakennettu luhtitalo. Kaakkolammen itäpuolella sijaitsee 2000- ja 2010-luvuilla rakennettu omakotitaloalue. Kaakkolampi on myös alueella sijaitsevan lammen nimi. == Kuvia == Tiedosto:Suluntie 26 Huhtasuo Jyväskylä.jpg|1980-luvulla rakennettua rivitaloasutusta Kaakkolammella. Tiedosto:Kaakkolampi.JPG|Kaakkolammen 2000-luvulla rakennettuja taloja. Tiedosto:Ykköskoti Toivo Sulku Huhtasuo.jpg|Ykköskoti Toivo Tiedosto:Suluntie 38, Kaakkolampi, Jyväskylä.jpg|Luhtitalo Kaakkolammella. Tiedosto:Sulku kerrostaloja.jpg|Sulun kerrostaloja. == Lähteet == Luokka:Huhtasuo
Sibeliuksen syntymäkoti

Sibeliuksen syntymäkoti on Hämeenlinnan keskustassa sijaitseva kotimuseo, joka on perustettu vuonna 1965. Hallinnollisesti museo kuuluu Hämeenlinnan kaupunginmuseon alaisuuteen. Osoitteessa Hallituskatu 11 sijaitsevan puurakennuksen rakennutti Henrik Hernstedt vuonna 1834. Säveltäjämestari Jean Sibelius syntyi talossa vuonna 1865 ja asui siellä lapsuusvuotensa. Rakennuksessa on toteutettu sen historian aikana useita muutostöitä ja remontteja, joista viimeisin toteutettiin vuonna 2007. Viimeisimmässä restauroinnissa oli tavoitteena kunnostaa museorakennus mahdollisimman tarkasti Sibeliuksen varhaislapsuuden eli 1860-luvun aikaiseen asuun. Museoon on mahdollista hankkia yhteislippu, jolla pääsee kolmeen keskustan museokohteeseen eli Museo Skogsteriin, Sibeliuksen syntymäkotiin sekä Palanderin taloon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hämeenlinnan museot Luokka:Hämeensaari Luokka:Jean Sibelius Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kotimuseot
Matias Koivuniemi

Matias (ent. Joni) Koivuniemi (s. 1. huhtikuuta 1981 Vantaa) on suomalainen stand up -koomikko. Hän on tehnyt stand upia vuodesta 2003. == Elämä ja ura == Koivuniemi sai lukion päättötodistuksensa Vaskivuoren lukiosta. Ajatus teatteriurasta heräsi, kun hän oli suorittamassa asevelvollisuuttaan Upinniemen varuskunnassa. Koivuniemi opiskeli teatterialaa Vaasassa, kunnes jätti opintonsa kesken stand up -uransa vuoksi. Koivuniemi on esiintynyt muun muassa Nelosen stand up -ohjelmissa. Hän tekee myös suuren suosion saaneita Pro-sketsejä. Hänellä on myös oma Savuna Ilmaan -niminen podcast. Koivuniemi mainitsee esikuvikseen George Carlinin, Bill Hicksin ja Charles Chaplinin. === Yksityiselämä === Koivuniemi on asunut lähes koko elämänsä Tikkurilassa, mutta asuu nykyään Helsingissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut * YouTube-kanava Luokka:Suomalaiset stand up -koomikot Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nikunen

Nikunen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Antti Nikunen (s. 1982), lastenkirjailija ja kuvittaja *Harri Nikunen (s. 1955), yritysjohtaja *Heikki Nikunen (1939–2023), upseeri ja kenraali, Suomen ilmavoimien komentaja *Kaarina Nikunen, mediatutkija ja professori *Niilo Nikunen (1913–1991), yhdistetyn hiihtäjä *Tommi Nikunen (s. 1973), mäkihyppyvalmentaja ja entinen mäkihyppääjä *Vesa Nikunen (1935–2024), pappi, opettaja, rehtori ja koulutusalan vaikuttaja, professorin arvonimi
Oulun juhlaviikot

Oulun juhlaviikot on kuuden korkeatasoisen ja vakiintuneen festivaalin kokonaisuus, jota vietetään elokuussa Oulun seudulla. Oulun juhlaviikkoihin kuuluu Elojazz, sanataidefestivaali Oulun Muusajuhlat, kamarimusiikkifestivaali Oulunsalo Soi, Oulun Taiteiden Yö, Oulun musiikkivideofestivaalit ja Ilmakitaransoiton MM-kisat. Lisäksi Oulun juhlaviikkoihin kuuluu muita tapahtumia kuten Makrokonsertteja ja Nuotin vieressä on tilaa -kuorotapahtuma sekä vuosittain vaihtuvaa kokonaisuutta täydentävää ohjelmaa. Ensimmäiset Oulun juhlaviikot on järjestetty vuonna 2011. Elokuun aikana on satoja tapahtumia, joissa käy yhteensä noin 60 000 kävijää. Oulun juhlaviikkoja koordinoi Oulun kulttuuritapahtumayhdistys ry. Oulun kulttuuritapahtumayhdistyksen tarkoituksena on edistää kulttuurin ja taiteen saavutettavuutta Oulun seudulla sekä vahvistaa alueen kulttuuritoimijoiden toimintaedellytyksiä. Yhdistys koordinoi elokuisiin Oulun juhlaviikkoihin kuuluvien tapahtumien ja festivaalien verkostoa ja yhteismarkkinointia ja tuottaa Oulunsalo Soi -festivaalia. Yhdistys tarjoaa tuotantopalveluja myös muille kulttuuritapahtumille ja toimii kulttuuritapahtuma-alan kehittäjänä ja verkostoijana Pohjois-Pohjanmaalla. Yhdistys tuo esille pohjoista kulttuuria Pohjoinen kulttuurivirta -kanavalla. Euroopan kulttuuripääkaupunki Oulu2026-projektissa yhdistys on mukana Delta Life -kokonaisuudella. ==Aiheesta muualla== *Oulun juhlaviikot *Oulun kulttuuritapahtumayhdistys Luokka:Musiikkifestivaalit Suomessa Luokka:Oulun tapahtumat Luokka:Oulun musiikki
Chalandrianí

Chalandrianí (; myös Halandrianí) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sýroksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Sýros-Ermoúpolin kuntaan, Sýroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Aiemmin kylä kuului Áno Sýroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sýros-Ermoúpolin kunnan Áno Sýroksen kunnallisyksikköön. Chalandrianí on osa Áno Sýroksen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 3 (vuonna 2011). Chalandrianí, jonka nimikin viittaa raunioihin, on myös kykladisen kulttuurin aikaisen esihistoriallisen hautausmaan arkeologinen kohde. Hautausmaa liittyi nykyisin Kastrín nimellä tunnettuun kykladiseen asutukseen, joka sijaitsi noin 800 metriä nykyisestä kylästä pohjoiseen. Hautausmaa sijaitsee lähempänä nykyistä kylää. Se on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle II (EC II) noin ajalle 2600–2300 eaa. Siihen kuuluu ainakin 600 hautaa. Chalandrianín ja Kastrín arkeologiset kaivaukset suoritti Chrístos Tsoúntas vuodesta 1892 alkaen. Hautausmaalta on löydetty lukuisia kykladisia idoleita, ja siitä ovat saaneet nimensä Chalandrianí- tyypin idolit. Löytöihin kuuluu myös muun muassa niin kutsuttuja kykladisia ”paistinpannuja”. Hautalöytöjen suuri määrä kertoo samalla Kastrín asutuksen merkittävyydestä. Nykyisen kylän kirkkoihin kuuluu muun muassa Neitsyt Marian (Panagía) kirkko. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Egean saarten kylät Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet Luokka:Sýros
Jean-Baptiste Moheau

Jean-Baptiste Moheau (6. lokakuuta 1745 – 1794) oli ranskalainen sihteeri, joka kirjoitti väestötieteellisen tutkielman Recherches et considérations sur la population de la France (1778). Hän oli väestötieteen pioneereja Ranskassa. == Elämäkerta == Moheau’stä on lähteissä vain vähän mainintoja, mutta hänen elämäkertansa pääpiirteet on saatu selvitettyä. Hänen koko nimensä oli Jean- Baptiste Moheau ja hän syntyi Pariisissa 6. lokakuuta 1745. Hän oli vapaamuurariloosin jäsen 1785–1787. Moheau oli La Rochellen généralité’ten intendentin Jean-Baptiste de Montyon henkilökohtainen sihteeri. Herra de Fourqueux suositti Moheau’ta tämän teoksen perusteella sotaministeriölle, jonne Moheau nimitettiin vuoden 1779 alussa. Hän kuoli vuonna 1794. Recherches et considérations on Moheau’n ainoa tieteellinen julkaisu. Se kirjoitettiin mahdollisesti jo 1774 ja julkaistiin Pariisissa vuonna 1778. Tutkielma saksannettiin vuonna 1780. Kääntäjä pyysi Moheau’tä tekemään kirjoitukseen joitakin pieniä korjauksia, mutta tämä ei suostunut. == Henkilöllisyys == Moheau esittelee itsensä Recherches et considérationsin lukijoille julkishallinnon edustajana. Teoksen ilmestymisestä lähtien on spekuloitu, oliko Moheau olemassa ollut henkilö vai oliko kyseessä vain Montyonin salanimi. Tutkielma ilmestyi uutena laitoksena teoksessa Collection des économistes et des réformateurs sociaux (Pariisi, 1912) ja sen esipuheessa R. Gonnard kirjoitti, että Moheau ilmeisesti oli olemassa, joskin on mahdollista, että Montyon olisi avustanut häntä. Ed. Esmoninin vuonna 1958 julkaiseman artikkelin myötä vallitsevaksi käsitykseksi vakiintui, että Montyon oli Recherches et considérationsin todellinen kirjoittaja. Esmonin perusteli teoriaansa muun muassa sillä, että Montyon itse mainitsi 1802 kirjoittaneensa teoksen. Esmonin kiinnitti huomiota myös siihen, että Moheau esittäytyi epätavallisesti vain sukunimellä, nimi ilmoitettiin muodossa ”M. Moheau”. Esmonin päätyi siihen, että nimi oli keksitty: kenelläkään Esmoninin aikaisessa Parisin puhelinluettelossa ei ollut moista nimeä. Esmonin piti myös hyvin epätodennäköisenä, että olisi pelkkä sattuma, että nimet Moheau ja Montyon olivat niin samankaltaisia. Myös M. G. Mesnard piti Moheaun nimeä muodostettuna salanimenä. Marcel Reinhard kuitenkin selvitti Moheau’n koko nimen, syntymäajan ja paikan, jäsenyyden vapaamuurariloosissa ja palkkaamisen sotaministeriöön. Moheau oli siis todella elänyt henkilö. Montyonin osuudesta Moheau’n tutkielman kirjoittamiseen on yhä arveluja. Montyonia ei kuitenkaan ilmeisesti kiinnostanut väestötiede. Hän ei myöskään asunut La Rochellessa, jossa Moheau sijaisti häntä ja oli erityisen kiinnostunut väestötilastoista. Moheau oli poikkeus väestötieteen perustajien joukossa, sillä hän ei ollut tähtitieteilijä eikä pappi. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset tieteilijät Luokka:Sihteerit Luokka:Vuonna 1745 syntyneet Luokka:Vuonna 1794 kuolleet
Dokathísmata

Dokathísmata () on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Amorgóksen saarella Kreikassa. Hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle II (EC II) eli Kéros-Sýros-kulttuurin ajalle noin 2800–2300 eaa. Sieltä on löydetty lukuisia kykladisia idoleita, ja siitä ovat saaneet nimensä Dokathísmata-tyypin idolit. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Amorgós Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet
Epáno Mýloi

Epáno Mýloi (, myös Epáno/Káto Míli, Επάνω/Κάτω Μίλι) on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Koufonísin saarella Kreikassa. Se sijaitsee aivan Koufonísin kylän länsipuolella. Alue on saanut nykyisen nimensä sen vanhoista tuulimyllyistä. Hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle II (EC II) noin 2800–2300 eaa. Paikan löydöt ovat Náxoksen arkeologisessa museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Koufonísi Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet
Fteliá

Fteliá () on neoliittisen kauden asutuksen arkeologinen kohde Mýkonoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee samannimisellä rannalla saaren pohjoisosassa Fteliánlahden rannikolla. Ftelián asutus ajoitetaan noin ajalle 5100–4500 eaa., mikä tekee siitä saaren varhaisimman. Arkeologisen alueen koko on noin puoli hehtaaria. Asutusta on ollut neljässä vaiheessa. Löytöihin kuuluu muun muassa megaron, josta on säilynyt seinämuuria noin 1,5 metrin korkeudelta, sekä keramiikkaa, savisia figuriineja, obsidiaanista tehtyjä työkaluja sekä nuolenkärkiä. Kreikkalaisessa mytologiassa paikalla olevaa hautaa pidettiin Aiaan hautana. Kertomuksessa hänet hukutettiin hänen raiskattuaan Kassandran, minkä jälkeen hänen ruumiinsa ajautui Mýkonokselle. Alueen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1995. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mýkonos Luokka:Neoliittiset arkeologiset kohteet Kreikassa
Grótta (Náxos)

Grótta (, myös Gkrótta, Γκρόττα) on esihistoriallisen ja antiikin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Náxoksen kaupungissa eli Chórassa Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee kaupungin Elävöittävän lähteen katedraalin aukiolla ja sen alla. Gróttan arkeologinen kohde on alkuperäisen rauniokohteen sisällään pitävä museo. Se on rakennettu kolmeen kerrokseen arkeologisten kerrostumien mukaisesti. Kerrostumat ajoittuvat mykeneläiseltä kaudelta noin 1300 eaa. antiikin ajan geometriselle kaudelle noin 700 eaa. Esihistoriallisen ajan asutus on ulottunut läheiselle Palatián niemelle tai saarelle, jossa antiikin aikana sijaitsi Apollonin temppeli. Asutuksen hautausmaat ovat olleet Aplómatassa ja Kamínissa. Gróttasta on löydetty myös mykeneläistä kautta edeltäneen kykladisen kulttuurin keramiikkaa niin kutsutun Grótta-Pilós- kulttuurin ajalta noin 3200–3000 eaa., mutta tuolta ajalta paikalta ei löydetty merkkejä selvästä asutuksesta. Löydöksiin lukeutuu muun muassa mykeneläisen ajan muuria ja keramiikkaa sekä geometrisen kauden keramiikkaa. Paikan arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1980. Museo rakennettiin vuonna 1999. Tiedosto:Late Mycenaean town 1250-1000 BC Grotta Naxos 0503105.jpg|Myöhäisen mykeneläisen kauden raunioita, n. 1250–1100 eaa. Tiedosto:Tumulus with geometric pottery 8th c BC, Grotta Naxos 091426.jpg|Hautoja ja geometrisen kauden keramiikkaa, n. 700-luku eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet Luokka:Mykeneläiset arkeologiset kohteet Luokka:Náxos (kaupunki)
Kámpos (Páros)

Kámpos (; myös Kámbos) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Pároksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Pároksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä- Egean saarten alueeseen. Kámpos on osa saaren pääkaupungin Paroikián kaupunkiyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 110 (vuonna 2011). Kámpos on myös kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde, joka sijaitsee Pároksen länsirannikolla kylän lähellä ja on saanut nimensä kylästä.Arkeologisen kohteen sijainti: Hautausmaasta on saanut nimensä varhaiskykladisten kausien I ja II (EC I–II) välisen siirtymävaiheen Kámpoksen kulttuuri noin ajalla 3000–2800 eaa. Sille tyypillisiä esineitä ovat niin kutsutut kykladiset ”paistinpannut”. Kulttuurin muihin löytöpaikkoihin kuuluu muun muassa Markianí Amorgóksella. Kulttuurilla vaikuttaisi olevan yhteyksiä myös Kreetan pohjoisrannikon minolaisiin asutuksiin, kuten Agía Fotiáan. Kámpoksen hautausmaalta tehdyt esinelöydöt ovat Pároksen arkeologisessa museossa. Heti nykyisen kylän itäpuolella sijaitsee Pároksen lentoasema. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Egean saarten kylät Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet Luokka:Páros
Kápsala

Kápsala () on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Amorgóksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren etelärannikolla Chozoviótissan luostarin ja Potamóksen kylän välisellä alueella. Hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle II (EC II) eli Kéros-Sýros- kulttuurin ajalle noin 2800–2300 eaa. Sieltä on löydetty lukuisia kykladisia idoleita, ja siitä ovat saaneet nimensä Kápsala-tyypin idolit, joita on löydetty paitsi Amorgókselta myös muilta saarilta. Kápsalan löytöihin kuuluu muun muassa suurin tunnettu kykladinen idoli, joka on nykyisin Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Amorgós Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet
Kastrí (Sýros)

Kastrí () on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Sýroksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren pohjoisosassa noin 800 metriä pohjoiseen Chalandrianín kylästä. Kohteen nimi on nykyaikainen ja tarkoittaa ”Linnaa”. Kastríssa oli akropolis eli linnavuori, joka oli ympäröity tornein varustetulla linnoitusmuurilla. Asutukseen liittyy hautausmaa, joka sijaitsi lähempänä Chalandrianín kylää, ja johon nimellä ”Chalandrianí” arkeologiassa yleensä viitataan. Sen hautalöytöjen määrä kertoo asutuksen merkittävyydestä. Arkeologinen kohde on yksi Kykladien merkittävimpiä kykladisen kulttuurin ajalta. Kastrín asutuksesta on saanut nimensä varhaiskykladisten kausien II ja III (EC II–III) vaihteen Kastrín kulttuuri noin ajalla 2500–2200 eaa. Se seurasi varhaisempaa kykladista niin kutsuttua Kéros-Sýros-kulttuuria. Kulttuurin muihin merkittäviin löytöpaikkoihin Kastrín lisäksi kuuluvat muun muassa Lefkantí Euboialla, Markianí Amorgóksella sekä Agía Eiríni Kéalla. Kulttuurin kuuluu muun muassa tinapronssin yleistyminen aikaisemman arsenikkipronssin sijaan. Kastrín, samoin kuin Chalandrianín, arkeologiset kaivaukset suoritti Chrístos Tsoúntas vuodesta 1892 alkaen. == Lähteet == Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet Luokka:Sýros
Kávos

Kávos () on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Kéroksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren länsirannikolla. Kávoksen edustalla sijaitsee pieni saari nimeltä Daskalió, joka on osa arkeologista kohdetta. Saaren erottaa Kéroksesta noin 80 metriä leveä salmi. Kávoksen ja Daskalión asutus on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle II (EC II) eli Kéros-Sýros-kulttuurin ajalle noin 2800–2200 eaa. Varsinainen asuinpaikka on ainakin myöhemmässä vaiheessa ollut Daskalión saaren nykyisin muodostavalla kukkulalla, joka on esihistoriallisella ajalla ollut niemekkeenä osa Kéroksen saarta, sillä merenpinta on tuolloin ollut useita metrejä nykyistä alempana. Siellä on ollut useita rakennuksia, jotka on rakennettu muualta tuodosta valkoisesta marmorista. Marmoria on tuotu saarelle ainakin tonnia, ja siitä niemen kukkula on rakennettu entistä pyramidimaisempaan muotoon. Suurin rakennuksista on ollut kooltaan 16 x 4 metriä, mikä tekee siitä suurimman tunnetun kykladisen rakennuksen. Asutuksessa oli viemäröinti jo useita satoja vuosia ennen Knossoksen palatsia. Kávoksessa Kéroksen puolella on ollut jonkinlainen pyhäkköalue. Siihen vaikuttaa liittyneen jonkinlainen uskonnollinen rituaali, jossa alueelle on haudattu kykladisia idoleita. Ne ensin rikottu muualla ja sitten tuotu saarelle haudattaviksi mataliin kuoppiin. Alueelta on löydetty tuhansittain idoleiden sekä muiden marmoristen esineiden ja keraamisten astioiden osasia. Alue on hylätty vähitellen noin ajalla 2200–2000 eaa. Idoleiden hautauksia on tehty mahdollisesti vielä noin vuoteen 2000 eaa. saakka. Asutuksessa on jalostettu metallia, vaikka metallinjalostus oli siihen aikaan vielä erittäin harvinaista. Kyseessä on ilmeisesti merkittävä metallien työstämisen keskus aikana, jolloin sekä raaka- aineita että taitoa siihen oli vielä vähän. Paikalta on löydetty muun muassa kuparitikareiden valumuotteja. Saarella on kasvatettu oliivia ja viiniköynnöstä, jotka olivat tuohon aikaan uusia viljelykasveja. Asutus löydettiin vuonna 1963, jolloin tutkijat huomasivat paikan olleen ryöstökaivausten kohteena. Alueella suoritettiin järjestelmällisiä arkeologisia kaivauksia vuosina 1963, 1967 ja 1987. Alueen tutkimukset ovat jatkuneet myös tämän jälkeen. Kaivauksia ovat suorittaneet kreikkalaiset arkeologit yhdessä Cambridgen yliopiston tutkijaryhmän ja Cyprus Instituten kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kéros Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet
Daskalió

Daskalió () tai Daskaleió (Δασκαλειό) tai Daskália (Δασκάλια) tai Dakalió (Δακαλιό) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa: * Daskalió, saari Kykladien saariryhmässä Kéroksen saaren Kávoksen edustalla, osa Kávos- Daskalión arkeologista kohdetta * Daskalió eli Daskaleió, Alkyonidiensaariin kuuluva saari Korintinlahdessa * Daskaleió eli Daskalió eli Daskália, saari Argo-Saronisten saarten saariryhmässä * Daskaleió eli Daskalió, saari Itä- Attikan rannikolla * Daskaleió eli Daskalió eli Daskaleía, saari Lakonian rannikolla * Daskaleió eli Daskalió eli Dakalió, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Psaráa * Daskália, saariryhmä Jooniansaarten saariryhmässä lähellä Paxósta * Petrokáravo eli Daskaleió, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Pátmosta
Kefála (Kéa)

Kefála () on neoliittisen kauden aikaisen asutuksen ja hautausmaan arkeologinen kohde Kéan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren pohjoisrannikolla olevalla samannimisellä niemellä, josta se on saanut nykyisen nimensä. Paikan muinaista nimeä ei tunneta. Kefálan asutus on ajoitettu myöhäiselle neoliittiselle sekä kalkoliittiselle kaudelle noin 3300 eaa. Se on merkittävä, koska se tarjoaa tietoa Egeanmeren alueen siirtymävaiheesta kivikaudelta pronssikaudelle. Kefálan kulttuurilla on paljon yhtäläisyyksiä Attikan saman ajan asutusten kanssa, ja siksi niitä kutsutaan joskus yhdessä Attika-Kefála-kulttuuriksi. Asutus on hylätty yht'äkkisesti tuntemattomasta syystä. Asutuksen koko on ollut arviolta vain noin 45–80 henkeä. Asutuksen talot olivat pohjakaavaltaan suorakulmaisia ja tehty kivestä. Ne oli rakennettu hyvin tiiviisti. Elinkeinoina olivat maanviljelys, karjankasvatus, kalastus, kutominen ja keramiikan valmistus; kauppamerenkulku, kuten Mílokselta tuodun obsidiaanin kauppa; sekä ainakin loppuvaiheessa myös kuparin työstäminen. Kuparin uskotaan tulleen Attikan alueelta Laureionista. Kefálan hautausmaa on ollut rakennettu pengerrykselle kahteen tasoon. Hautausmaalta on löydetty yhteensä 40 suorakulmaista tai pyöreää hautaa, joista osa on yksilöhautoja ja osa useammalle hengelle tarkoitettuja. Yhteensä vainajia on ollut 65 noin 60–150 vuoden aikana. Kefálan arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1960–1966 sekä 1973. == Lähteet == Luokka:Kéa Luokka:Neoliittiset arkeologiset kohteet Kreikassa
Korfári ton Amygdalión

Korfári ton Amygdalión (, ”Mantelien kukkula”) eli Pánormos (Πάνορμος) on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren eteläosassa lähellä nykyistä Pánermoksen kylää. Asutus on ajoitettu varhaisen kykladisen kauden II ja III (EC II–III) niin kutsutun Kastrín kulttuurin ajalle noin vuosiin 2500–2300 eaa. Paikan keskus oli akropolis eli linnoitettu kukkula. Tutkijoiden mukaan linnoitus oli ennen kaikkea ympäröivällä alueella asuneiden valmistamien tuotteiden säilytyspaikka ennemmin kuin asuinpaikka. Paikan esinelöydöt ovat Náxoksen arkeologisessa museossa. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet Luokka:Náxos
Korfí t' Aronioú

Korfí t' Aronioú (, myös Korphi t’ Aroniou) on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee kukkulalla saaren kaakkoisosassa Pánermoksen ja Kleidón kylien välisellä alueella, vajaan kilometrin etelälounaaseen Kleidósta ja noin 350 metriä rannikosta. Korfí t' Aronioú on ajoitettu varhaiskykladiselle kaudelle II (EC II) noin ajalle 3000/2800–2300 eaa. Se tunnetaan ennen kaikkea kiveen kaiverretuista kuvista, joissa esiintyy ihmisiä, eläimiä ja esimerkiksi veneitä. Paikalta tehdyt esinelöydöt ovat Náxoksen arkeologisessa museossa sekä Apeíranthoksen arkeologisessa museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet Luokka:Náxos
Loúros (Náxos)

Loúros () on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren länsiosassa lähellä Pyrgákin kylää. Loúroksen hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle I (EC I) noin ajalle 3200–2800 eaa. Hautausmaalta on löydetty lukuisia kykladisia idoleita, ja siitä ovat saaneet nimensä Loúros-tyypin idolit. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet Luokka:Náxos
Markianí

Markianí () on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Amorgóksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee Notinán eli saaren eteläosan alueella olevalla kukkulalla lähellä saaren lounaisrannikkoa. Paikan nimi on nykyaikainen, eikä sen muinaista nimeä tunneta. Markianín asutus on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle noin vuosiin 3200–2000 eaa. Se oli yksi Amorgóksen 12 tunnetusta linnoitetusta asutuksesta tuolla aikakaudella, ja niistä merkittävin. Asutuksen historia kykladisen kulttuurin kaudella voidaan jakaa neljään vaiheeseen: Vaihe I käsitti noin vuodet 3200–3000 ja oli samanaikainen Grótta-Pilós-kulttuurin kanssa. Tuolloin kukkulalle rakennettiin linnoitusmuuri. Vaihe II käsitti noin vuodet 3000–2800 eaa. ja siinä oli yhtymäkohtia saman ajan Kámpoksen kulttuurin kanssa. Asutus keskittyi edelleen kukkulan huipulle. Vaihe III käsitti noin vuodet 2800–2450 eaa. Tuona aikana asutus laajeni kukkulan ympärille. Vaihe IV käsitti noin vuodet 2450–2200 eaa. ja oli samanaikainen Kastrín kulttuurin kanssa. Asutuksen kooksi on arvioitu suurimmillaankin vain noin 15 taloutta eli noin 70–80 henkeä. Markianín linnoitetun kukkulan korkeus on 265 metriä merenpinnasta. Muuria on löydetty noin 70 metrin matkalta kukkulan pohjoisosassa. Muurissa on eräänlaisia bastioneita. Lisäksi kukkulalla on talojen ja viemäröinnin jäänteitä. Paikalta on löydetty eri kausien keramiikkaa sekä pronssiesineitä ja muun muassa obsidiaanista tehtyjä työkaluja. Karja on jäänteistä päätellen ollut pääasiassa lampaita ja vuohia sekä sikoja. Maanviljelyksessä on tunnettu ainakin oliivi, viiniköynnös, ohra ja pavut. Paikalla on ollut jonkinlaista asutusta myös antiikin aikana hellenistisellä ja roomalaisella kaudella. Asutus löydettiin vuonna 1985 saaren muinaiskohteita kartoitettaessa. Löydön teki arkeologi Evangelía ”Líla” Maragkoú (usein Marangoú). Paikan kaivaukset ja tutkimukset suoritettiin vuosina 1987–1991. == Lähteet == Luokka:Amorgós Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet
Plastíras (Páros)

Plastíras () on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Pároksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren pohjoisosassa lähellä Livádian kylää ja Koukounariésin mykeneläistä akropolista. Plastíraksen hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle I (EC I) noin ajalle 3200–2800 eaa. Hautausmaalta on löydetty lukuisia kykladisia idoleita, ja siitä ovat saaneet nimensä Plastíras-tyypin idolit, jotka ovat kaikista kykladisista idoleista naturalistisimpia. Hautausmaan löydöt pvat Pároksen arkeologisessa museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet Luokka:Páros
Rivári

Rivári () on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen ja hautausmaan arkeologinen kohde Míloksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee niemeksi muuttuneella saarella Míloksen pohjoisrannikolla lähellä Empoureióksen kylää. Rivárin asutus on ajoitettu varhaiskykladiselle kaudelle II ja III (EC II–III) noin ajalle 2800–2100 eaa. Rivárista tehdyt esinelöydöt ovat Míloksen arkeologisessa museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet Luokka:Mílos
Sáliagkos

Sáliagkos (, usein myös Saliagkós, Σαλιαγκός, myös Saliagos, Saliangos) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Pároksen ja Antíparoksen saarten välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,007 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Sáliagkos kuuluu Antíparoksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Sáliagkos on paljas ja karu saari. Sen pituus on noin 100 metriä ja suurin leveys noin 50 metriä. Pároksen saari sijaitsee Sáliagkoksen itäpuolella ja Antíparos, johon etäisyyttä on noin 380 metriä, länsipuolella. Sáliagkoksen eteläpuolella sijaitsee pieni Revmatonísin saari. Sáliagkos tunnetaan ennen kaikkea neoliittisen ja kykladisen kulttuurin ajan asutuksen arkeologisena kohteena. Se on ollut asuttuna jo noin 5000 eaa., ja se on koko Kykladien varhaisin tunnettu asutus. Esihistoriallisella ajalla merenpinta oli noin kuusi metriä nykyistä alempana, ja nykyinen saari oli osa Pároksen ja Antíparoksen yhdistänyttä kannasta. Asutus koostui kiviselle perustukselle rakennetuista suorakulmaisista taloista, jotka oli ympäröity muurilla. Asukkaat käyttivät ja työstivät Mílokselta tuotua obsidiaania, ja paikka oli todennäköisesti sen kaupan keskuksia. Asutus löydettiin vuonna 1961 ja sen arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuonna 1964. Tunnetuin esinelöytö on niin kutsuttu Sáliagkoksen lihava nainen noin ajalta 5000 eaa. Se on varhaisin Kykladeilta löydetty marmorifiguriini ja esittää rasvatakapuolista (steatopygous) naista. Löytöihin lukeutuu myös kykladisia idoleita. Sáliagkokselta tehdyt esinelöydöt ovat Pároksen arkeologisessa museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antíparos Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet Luokka:Kykladit Luokka:Neoliittiset arkeologiset kohteet Kreikassa
Skárkos

Skárkos () on kykladisen kulttuurin aikaisen esihistoriallisen asutuksen arkeologinen kohde Íoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee noin kilometrin pohjoiseen Íoksen kylästä eli Chórasta. Paikan nimi on nykyaikainen, eikä sen muinaista nimeä tunneta. Skárkoksen paikka asutettiin varhaisella kykladisella kaudella I (EC I) noin 3200–2800 eaa. ja sen huippukautta oli varhainen kykladinen kausi II (EC II) eli Kéros-Sýros-kulttuurin kausi noin ajalla 2800–2300 eaa. Asutus on rakennettu kukkulalle, ja se on yksi laajimmista esiin kaivetuista sekä yksi parhaiten säilyneistä kykladisista asutuksista. Asutus oli rakennettu pyöreään muotoon ja siinä oli kaksi pääkatua, joiden leveys oli noin kaksi metriä, sekä aukioita. Osa taloista on ollut kaksikerroksisia ja niiden raunioita on säilynyt jopa 3–4 metrin korkeudelta. Taloja on eri kokoisia, minkä arvellaan kertovan yhteiskuntaluokkien olemassaolosta. Rakennuksissa on ollut erilliset tilat ruoanvalmistukselle sekä varastoinnille. Kadut on ollut kivetty. Asutuksessa on ollut myös viemäröinti. Esinelöytöihin lukeutuu muun muassa keramiikkaa, kuten suurikokoisia pithoksia, kykladisia idoleita sekä metallista, kivestä ja luusta tehtyä työkaluja. Keskisellä ja myöhäisellä pronssikaudella paikalla oli hautausmaa, jossa hautaukset olivat kuiluhautoja ja ruukkuhautauksia. Skárkoksen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1896 ja jatkuvat edelleen. Laajimmat kaivaukset suoritettiin vuosina 1984–1997. Nykyisin esiin on kaivettu arviolta kolmasosa koko asutuksesta, noin 35 taloa. Arkeologinen kohde on avoinna yleisölle. Alueelta tehtyjä esinelöytöjä on esillä Íoksen arkeologisessa museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Íos Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet
Spedós

Spedós () on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren etelärannikolla Kalantóksen ja Pánermoksen kylien välisellä alueella. Spedóksen hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle II (EC II) eli Kéros-Sýros-kulttuurin kaudelle noin ajalle 2800–2300 eaa. Hautausmaalta on löydetty lukuisia kykladisia idoleita, ja siitä ovat saaneet nimensä Spedós-tyypin idolit, jotka edustavat idolien klassisinta ja tunnetuinta tyyppiä. Hautausmaan löytöjä on muun muassa Náxoksen arkeologisessa museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kykladiset arkeologiset kohteet Luokka:Náxos