Joan Didion

Joan Didion (5. joulukuuta 1934 Sacramento, Kalifornia, Yhdysvallat – 23. joulukuuta 2021 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija, esseisti ja toimittaja. Hän oli Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäsen vuodesta 1981. == Nuoruus ja opiskelu == Joan Didion syntyi Sacramentossa vuonna 1934. Hänen vanhempansa olivat Frank ja Eduene Didion. Hän oli viidennen polven kalifornialainen, ja hänen esivanhempansa saapuivat osavaltioon erkauduttuaan vuonna 1846 Donnerin uudisraivaajajoukosta. Didion opiskeli Berkeleyn yliopistossa ja voitti ensimmäisenä vuotenaan Mademoiselle- lehden novellikilpailun. Seuraavana vuonna hän voitti Vogue-lehden kilpailun. Didion valmistui Kalifornian yliopistosta (Berkeley) vuonna 1956. == Ura == Didion työskenteli Voguella 1956–1963. Hän oli ensin tekstisuunnittelija ja myöhemmin toimittaja. Didionin artikkeleita julkaistiin muun muassa Lifessa ja The Saturday Evening Postissa. Hänestä tulikin niin sanotun uuden journalismin johtavia hahmoja. Liikkeen jäsenet hämärsivät kirjoituksillaan tavanomaisen raportoinnin rajoja. Didion kirjoitti toimittajana myös ensimmäisen teoksensa, romaanin Run River, joka julkaistiin vuonna 1963. Hänen kolumnikokoelmansa Slouching Towards Bethlehem (1968) toi hänelle mainetta esseistinä. Didionin toinen romaani Play It As It Lays julkaistiin vuonna 1970. Sen hän käsikirjoitti elokuvaksi miehensä John Gregory Dunnen kanssa. Didion ja Dunne kirjoittivat usein yhdessä käsikirjoituksia. Heidän töitään on esimerkiksi vuoden 1976 Tähti on syttynyt. Vaikka Didion kirjoitti 1970–1990-luvuilla useampiakin kaunokirjallisia teoksia, hänen tunnetuimmat työnsä olivat tietokirjallisuutta. Esseekokoelma The White Album julkaistiin vuonna 1979. Didion kirjoitti myös teoksen Salvador (1983), joka oli kirjanmittainen essee El Salvadorin -matkastaan. Miami (1987) käsitteli kuubalaisyhteisöä ja After Henry (1992) oli omistettu Didionin kirjallisuustoimittaja Henry Robbinsille. Poliittisia esseitä julkaistiin puolestaan kokoelmassa Political Fictions (2001). Didionin puoliso Dunne kuoli sydänkohtaukseen vuonna 2003. Didion alkoi tuon jälkeen kirjoittaa teosta Maagisen ajattelun aika. Hän kokosi kirjaan muun muassa monia omituisia tapojaan käsitellä suruaan. Hän voitti kirjasta Pulitzer-palkinnon sekä National Book Award -palkinnon tietokirjasarjassa. Maagisen ajattelun aika julkaistiin vuonna 2005, ja muutamia kuukausia sen jälkeen Didionin ja Dunnen tytär Quintana Roo kuoli. Iltojen sinessä (2011) käsittelee tyttären kuolemaa sekä Didionin ajatuksia ikääntymisestä ja vanhemmuudesta. Didionin viimeinen kirja South and West julkaistiin 2017. Siihen oli koottu hänen matkamuistojansa 1970-luvulta, jolloin hän matkusti Mississippissä, Alabamassa ja Louisianassa. Didionin viimeisten vuosien suurin projekti oli kuitenkin hänen puolisonsa veljenpojan ohjaama Netflix-dokumentaari Joan Didion: The Center Will Not Hold (2018). == Yksityiselämä == Didion meni naimisiin John Gregory Dunnen kanssa 1964. Mies kuoli sydänkohtaukseen Manhattanilla 30. joulukuuta 2003. Parin adoptiotytär Quintana oli silloin vakavasti sairas. Tytär kuoli 39-vuotiaana 26. elokuuta 2005. Didionilla todettiin vuonna 1972 MS-tauti. Didion kuoli 87-vuotiaana kotonaan New Yorkissa joulukuussa 2021 Parkinsonin taudin komplikaatioihin. == Suomennetut teokset == * * * == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset esseistit Luokka:MS-tautia sairastavat henkilöt Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet