EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Suomen rautatiesilta

Suomen rautatiesilta () on Nevan ylittävä rautatiesilta Pietarissa. Todellisuudessa se koostuu kahdesta vierekkäisestä sillasta. == Rakennusvaiheet == Kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov tutustui Suomen suuriruhtinaskunnan rautatielaitokseen ja näki puutteeksi sen, että Viipuri–Pietari -linja päättyi Nevan pohjoisrannalle ilman välitöntä yhteyttä Venäjän keisarikunnan rataverkostoon. Keisari Nikolai II:n toukokuussa 1899 antamien ohjeiden mukaan oli ryhdyttävä toimenpiteisiin "Suomen ja Venäjän rautatieverkostojen yhdistämiseksi rakentamalla kiinteä silta Nevan ylitse". Sen jälkeen alkoi useita vuosia kestänyt suunnitteluvaihe. Lopullisen päätöksen noin 10 miljoonaa ruplaa maksaviksi arvioitujen Nevan rautatiesillan ja yhdysradan rakentamisesta keisari teki keväällä 1904. Ensimmäinen silta rakennettiin vuosina 1910–1912. Sen suunnittelivat ja rakennuttivat arkkitehti Vladimir Petrovitš Apyškov ja insinöörit Nikolai Apollonovitš Beleljubski, Grigori Grigorjevitš Grivošein ja I. G. Aleksandrov. Rakentamisen rahoitti pääasiassa Suomen suuriruhtinaskunta, jolle silta oli tärkeä, koska sen kautta Suomen rataverkko yhdistyi Venäjän rataverkkoon. Vuonna 1988 ensimmäinen silta suljettiin junaliikenteeltä korroosion aiheuttamien vaurioiden vuoksi, ja vuonna 1994 sen nostosilta purettiin kokonaan pois. Laatokan rautatieaseman rakentamisen vuoksi kyseinen silta remontoitiin täysin vuosina 2002–2003. Siihen asennettiin uusi nostosilta, ja sen tornit ja liikennöintiväylät peruskorjattiin. Kunnostustyöt maksoivat yhteensä 900 miljoonaa ruplaa. Toinen siltaosuus rakennettiin ensimmäisen sillan viereen 1983–1987. Projektin pääinsinöörinä toimi O. Rusin. Sillasta tehtiin vanhan sillan näköinen. == Rakenne == Silta on metallirakenteinen ja 538 metriä pitkä, ja siinä on neljä 110 metrin pituista jännettä. Keskellä on nostosilta, joka mahdollistaa suurten alusten liikennöinnin Nevaa pitkin. Sillalla on kaksi raidetta sekä jalankulkuväylä. Vuonna 1983 siltaan törmäsi 500 tonnin kalalastia kuljettanut laiva Komsomolets Tatarii. Alus upposi muutaman sadan metrin päässä törmäyspaikasta, noin puolimatkassa Aleksanteri Nevskin sillan suuntaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Venäjän rautatiesillat Luokka:Pietarin sillat
Akastos

Akastos (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Iolkoksen kuninkaan Peliaan ja Anaksibian poika. Hän oli myös yksi Iasonin mukana purjehtineista argonauteista. Medeian juonittua hänen isänsä kuoleman hänestä tuli Iolkoksen kuningas. Kostoksi isänsä kuolemasta hän ajoi Iasonin ja Medeian maanpakoon. Akastoksella oli puolisonsa Astydameian kanssa useita poikia ja tyttäret Laodameia, Sterope ja Sthenele. Peleuksen paettua Fthiasta surmattuaan siellä kuningas Eurytionin, Akastos suoritti tälle puhdistusrituaalin. Astydameia kuitenkin rakastui Peleukseen, mutta tämän torjuessa lähentelyn hän lähetti viestin Peleuksen puolisolle Antigonelle, että tämän mies olisi aikeissa naida Steropen, Akastoksen tyttären. Lisäksi hän uskotteli omalle miehelleen, että Peleus olisi yrittänyt maata hänet väkisin. Toteuttaakseen kostonsa Akastos vei Peleuksen metsästysretkelle, ja tämän nukahdettua kätki tämän miekan ja jätti hänet yksin jälkeensä. Kentaurit löysivät tämän aamunkoitteessa, ja olisivat tappaneet tämän, mutta Kheiron palautti hänelle hänen miekkansa ja säästi hänet.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.13.3 (engl. käännös). Peleus kosti Akastokselle hävittämällä Iolkosta Iasonin ja dioskuurien avustamana, ja hän katkaisutti Astydameian raajat ja hyökkäsi kaupunkiin ruumiinosien läpi.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.13.7 (engl. käännös). Akastoksen ja Astydameian saatua surmansa valtakunta siirtyi Iasonin pojan Thessaloksen hallittavaksi. ==Lähteet== Luokka:Argonautit Luokka:Iolkoksen kuninkaat
Peter Gethin

Peter Kenneth Gethin (21. helmikuuta 1940 Ewell, Englanti, Iso-Britannia – 5. joulukuuta 2011) oli Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui yhteensä 30 osakilpailuun ja voitti Italian GP:n 1971, samalla kun teki Formula 1 -autojen nopeusennätyksen, jonka vasta Michael Schumacher rikkoi 2003 Italian GP:ssä. Vuonna 1971 ero Gethinin ja toiseksi tulleen Ronnie Petersonin välillä oli 0,01 sekuntia, joka on Formula 1 -historian pienin voittomarginaali. Gethin on johtanut kilpailua Formula ykkösissä vain kahden kierroksen ajan. Gethin ajoi myös McLarenin Can-Am-autoa. Hän voitti 1970 yhden kilpailun ja sijoittui sarjassa kolmanneksi. Peter Gethin kuoli 5. joulukuuta 2011. Hän oli sairastellut pidemmän aikaa. Kuollessaan Gethin oli 71-vuotias. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Tanzwut

Tanzwut on saksalainen industrial- ja keskiajan metalli-yhtye. Se sai alkunsa Corvus Corax -yhtyeen sivuprojektina.Corvus Corax - Tanzwut (CD) at DiscogsCORVUS CORAX INTERVIEW - METALKINGS.COM == Jäsenet== * Teufel * Wim * Castus * Ardor * Norri * Hatz * Patrick == Diskografia == === Studioalbumit === * Tanzwut (1999) * Labyrinth der Sinne (2000) * Ihr Wolltet Spass (2003) * Schattenreiter (2006). * Weiße Nächte (2011) * Morus et Diabolus (2011) * Höllenfahrt (2013) * Eselsmesse (2014) * Freitag der 13. (2015) * Schreib es mit Blut (2016) * Seemannsgarn (2019) * Die Tanzwut kehrt zurück (2021) === Singlet === * "Exkremento" (1998) * "Augen Zu" (1999) * "Weinst Du?" (feat. Umbra et Imago) (1999) * "Verrückt" (1999) * "Tanzwut" ("Dance Rage") (2000) * "Bitte, Bitte" (2000) (Die Ärzte cover) * "Eiserne Hochzeit" (2001) * "Götterfunken" (2001) * "Feuer und Licht" (feat. Umbra et Imago) (2001) * "Nein Nein" (2003) * "Meer" (2003) * "Hymnus Cantica" (2003) * "Immer Noch Wach" (feat. Schandmaul) (2005) * "Weiße Nächte" (2011) * "Das Gerücht" (2013) * "Der Himmel Brennt" (2013) * "Unsere Nacht" (2014) * "Der Eselskönig" (feat. Entr'Act) (2014) * "Freitag der 13" (2015) * "Stille Wasser" (feat. Liv Kristine) (2016) * "Gib mir noch ein Glas" (feat. Kärbholz) (2019) * "Galgenvögel" (2019) === DVD:t === * Tanzwut - Live (2004) == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu ===Lähteet=== Luokka:Saksalaiset industrial-yhtyeet Luokka:Saksalaiset metalliyhtyeet
Beaux-arts

Beaux-arts (myös muodoissa Beaux Arts, Beaux arts tai Beaux-Arts) voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Beaux-Arts, arkkitehtuurin tyylisuunta. Katso myös uusbarokki. * Taidemaalauksen tyylisuunta * Kuvataiteet * École des Beaux-Arts, usean ranskalaisen taidekoulun nimi * Académie des beaux-arts, ranskalainen akateeminen seura
Camp (täsmennyssivu)

Camp voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * camp, kulttuuri-ilmiö * camping eli leirintä * camping eli kämppäys, videopelitermi * cAMP, syklinen AMP * Camp, Todd Graffin ohjaama musikaalielokuva vuodelta 2003 * Camp, Childish Gambinon eli Donald Gloverin albumi vuodelta 2011 * A Camp, ruotsalaisen The Cardigans -yhtyeen laulajan, Nina Perssonin sooloprojekti. == Sukunimenä == * Anna Camp (s. 1982), yhdysvaltalainen näyttelijä * Bill Camp (s. 1961), yhdysvaltalainen näyttelijä * Colleen Camp (s. 1953), yhdysvaltalainen näyttelijä * Hamilton Camp (1934–2005), brittiläinen laulaja, lauluntekijä, näyttelijä ja ääninäyttelijä * Jeremy Camp (s. 1978), yhdysvaltalainen CCM-muusikko * L. Sprague de Camp (1907–2000), yhdysvaltalainen kirjailija * Lee Camp (s. 1984), brittiläinen jalkapalloilija * Lindsay Camp (s. 1957), brittiläinen lasten- ja nuortenkirjailija * Maxime Du Camp (1822–1894), ranskalainen kirjailija, valokuvaaja ja Ranskan akatemian jäsen * Walter Camp (1859–1925), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja * Walter de Camp, oik. Kari Lempinen (1946–2017), suomalainen toimittaja ja kolumnisti Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Svante Pääbo

Svante Pääbo (s. 20. huhtikuuta 1955 Tukholma) on ruotsalainen evoluutiogenetiikkaan erikoistunut biologi. Pääbo valmistui tohtoriksi Uppsalan yliopistosta 1986. Hän on toiminut vuodesta 1997 Max Planck -instituutin genetiikan osaston johtajana Leipzigissa Saksassa. Hänelle myönnettiin 1992 Gottfried Wilhelm Leibniz -palkinto, joka on Saksassa arvostetuimpia tutkimustyöstä myönnettyjä palkintoja. Pääbo tunnetaan myös paleogenetiikan alan perustajana. Paleontologian ja genetiikan yhdistävä ala tutkii muun muassa varhaisia ihmisiä ja muinaisia ihmispopulaatioita. == Perhetausta == Pääbon äiti oli ruotsinvirolainen kemisti Karin Pääbo. Vuonna 1944 neuvostomiehitystä Ruotsiin paennut Karin Pääbo halusi poikansa integroituvan ruotsalaiseen yhteiskuntaan, joten hän ei puhunut Svantelle viroa. "Kasvoin tietäen mikä Viro on, mutta en puhu viroa. En ole koskaan käynyt virolaista koulua. Identifioidun ruotsalaisiin, mutta minulla on erityissuhde Viroon", on Pääbo kuvaillut. Pääbon isä oli biokemisti Sune Bergström, joka sai vuonna 1982 Nobelin lääketieteen palkinnon. ==Pääbon tunnetuimpia löytöjä== Pääbo nousi ensimmäistä kertaa 1985 julkisuuteen, kun hän onnistui eristämään 2 400 vuotta vanhasta muumiosta DNA:ta, jota voidaan käyttää molekyyliarkeologisiin tutkimuksiin. Pääbon johtama osasto julkisti elokuussa 2002 löytäneensä puhekykyyn vaikuttavan FOXP2-kieligeenin, jonka puute tai vahingoittuneisuus aiheuttaa ihmisillä kielellisiä ongelmia. Max Planck -instituutin tutkijat Pääbon johdolla julkistivat 2006 aikeensa sekvensoida neandertalinihmisen koko genomin. He onnistuivat eristämään muinais-DNA:ta yli 30 000 vuotta vanhoista neandertalinihmisen jäänteistä. Charles Darwinin 200-vuotispäivänä 12. helmikuuta 2009 julkistettiin Pääbon ryhmän uusia tutkimustuloksia neandertalinihmisen perimästä. Perimä oli silloin suurin piirtein kokonaan avattu, vain tarkistusluenta oli jäljellä, ja sen sanottiin olevan todennäköisesti valmis viimeistään 2010. == Kunnianosoituksia == * Pohjantähti-ritarikunta (Ruotsi, 2024) Time-lehti valitsi Pääbon vuonna 2007 sadan vaikutusvaltaisimman ihmisen listalle. Pääbolle myönnettiin Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto vuonna 2022. Gottfried Wilhelm Leibniz -palkinnon hän sai vuonna 1992. ==Julkaisuja== * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Pääbon kotisivu *Time-lehden artikkeli Pääbosta Luokka:Ruotsalaiset biologit Luokka:Geneetikot Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Royal Societyn ulkomaiset jäsenet Luokka:Ruotsin virolaiset Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat
Nikolai Starostin

Nikolai Starostin (s. 26. helmikuuta 1902 Dreskenskyn alue, Moskova, Venäjä - 17\. helmikuuta 1996) oli venäläinen jalkapalloilija ja jääkiekkoilija. Starostin oli urheiluseura FK Spartak Moskovan perustaja. Starostin pelasi jalkapalloa kesäisin ja talvella jääkiekkoa Moskovan urheilukeskuksessa vuonna 1921. Joukkue kasvoi ja rakensi stadionin. Starostin hoiti seuran raha-asioita ja seura siirtyi 13 000 katsojan Tomski-stadionille. Starostin otti yhteyttä Alexander Kosareviin, joka oli Komsolin sihteeri. Kosarev palkitsi Starostinin ja hänen veljensä ja joukkue muutti nimensä Moskovan Spartakiksi vuonna 1934. Seura otti nimensä antiikin orjien ja työläisten mukaan. Päävastustajiksi muodostuivat urheiluseurat Dynamo Moskova (salaisen poliisin johtama) ja CSKA Moskova (armeijan johtama). Starostin pelasi ja valmensi joukkueessa. Uusi liiga- ja sarjajärjestelmä oli muodostettu vuonna 1936. Moskovan Dynamo voitti liigan ja Spartak cupin 1937. Spartak voitti liigan ja cupin vuonna 1938 ja 1939. Lavrenti Berija, salaisen poliisin päällikkö ja Dynamon puheenjohtaja oli nuoruudessaan pelannut jalkapalloa Starostin vastaan ja kärsinyt tappion 1920-luvulla. Starostin vangittiin 20. maaliskuuta 1942. Hän vietti seuraavat kaksi vuotta Lubjankan vankilassa. Starostin tuomittiin 10 vuodeksi työleireille Siperiaan. Starostin vapautui vuonna 1953. Starostin valittiin Neuvostoliiton jalkapallomaajoukkueen valmentajaksi. Hän toimi Spartakin puheenjohtajana vuosina 1955–1992. Starostin julkaisi muistelmansa Football Through the Years vuonna 1989. Luokka:Neuvostoliittolaiset jalkapalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Cecil Day Lewis

Cecil Day Lewis (myös Cecil Day-Lewis, 1904–1972) oli englantilainen arvostettu runoilija, joka kirjoitti myös rikoskirjoja salanimellä Nicholas Blake. Day Lewis syntyi Irlannissa englantilaiseen pappisperheeseen ja opiskeli Oxfordissa, missä hän liittyi W. H. Audenin ympärille kerääntyneeseen kirjalliseen piiriin. Hänen ensimmäinen oma runokokoelmansa ilmestyi 1925. Hän kiinnostui nuorena kommunismista, ja taisteli tasavaltalaisarmeijassa Espanjan sisällissodassa. 1930-luvun kuluessa Day Lewis pettyi kommunismiin. Vuonna 1935 ilmestyi Day Lewisin ensimmäinen salapoliisiromaani, jonka pääosassa oli Nigel Strangeways. Hän kirjoitti niitä lopulta seitsemäntoista kappaletta. Salapoliisiromaanien tuottojen turvin Day Lewis kykeni jättäytymään päätoimiseksi kirjailijaksi. Näyttelijä Daniel Day-Lewis on Cecil Day Lewisin poika. == Suomennettuja teoksia (nimellä Nicholas Blake) == *Luvun loppu, WSOY 1961. (End of chapter, 1957) *Langat sekoavat, WSOY 1968. (A tangled web, 1956) *Haavoista syvin, WSOY 1975. (The private wound, 1968) *Pedon on kuoltava, WSOY 1994. (The beast must die, 1938) == Lähteet == Luokka:Englantilaiset rikoskirjailijat Luokka:Espanjan sisällissodan sotilaat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Anthony Basso

Anthony Basso (s. 4. heinäkuuta 1979, Besançon) on ranskalainen jalkapallomaalivahti, joka palasi kaudella 2006–2007 kasvattajaseuransa AJ Auxerren riveihin. ==Ura== * 1999-2000 AJ Auxerre * 2000-2001 Udinese Calcio * 2001-2002 Viterbese Calcio * 2002-2003 Benevento Calcio * 2003-2004 Calcio Chieti * 2004-2005 Udinese Calcio * 2005-2006 Viking FK * 2006-2007 AJ Auxerre Luokka:Ranskalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karinkannanmatala

Karinkannanmatala on matala asumaton saari Siikajoen kunnassa mannermaan ja Hailuodon välisessä salmessa lähellä Hailuodon kunnanrajaa. Saari on osa Säärenperän ja Karinkannanmatalan Natura-aluetta (FI1105201) ja se sisältyy valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan. Saari on maannousun myötä veden pinnan yläpuolelle noussutta matalikkoa, jonka korkeimmat kohdat ovat muutamia kymmeniä senttimetrejä merenpinnan yläpuolella. Saarta ympäröi matalikkoalue sekä karikko. Saarella ei ole tavanomaisten merilintujen lisäksi eritystä pesimälinnustoa, mutta sieltä tavataan valtakunnallisesti uhanalaisia upossarpiota sekä ruijanesikkoa. == Lähteet == Luokka:Suomen Natura-alueet Luokka:Perämeren saaret Luokka:Siikajoen luonto
Olivier Sorin

Olivier Sorin (s. 16. huhtikuuta 1981 Gien) on ranskalainen jalkapallomaalivahti, joka siirtyi joulukuussa 2006 AS Nancy-Lorrainesta AJ Auxerren riveihin. Siellä Sorin on noussut uransa lopettavan Fabien Coolin korvaajaksi. ==Saavutukset== * Ranskan liigacupin voitto 2006 (AS Nancy- Lorraine) Luokka:Ranskalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Malcolm Fraser

John Malcolm Fraser (21. toukokuuta 1930 Melbourne – 20. maaliskuuta 2015) oli australialainen liberaalipuolueen poliitikko. Hän toimi maansa 22. pääministerinä vuosina 1975–1983. Fraser pyrki suitsimaan valtion menoja ja puolustamaan ihmisoikeuksia. Fraserin edeltäjän Gough Whitlamin hallitus oli monissa kriiseissä, joissa se antoi mielikuvan taitamattomasta taloudenpidosta. Fraserin johtama oppositio sai enemmistön senaatissa, mutta Whitlamin työväenpuolueella oli enemmistö edustajainhuoneessa. Häntä painostettiin hajottamaan parlamentti, mutta hän ehdotti sen sijaan senaatin puolivaalien järjestämistä. Kenraalikuvernööri John Kerr hajotti hallituksen, ja kutsui Fraserin perustamaan väliaikaishallituksen vaaleihin asti. Fraserin Australian liberaalipuolue voitti vaalit selvästi. Toukokuussa 2010 tuli julkisuuteen tieto, että Malcolm Fraser oli eronnut joulukuussa 2009 puolueensa jäsenyydestä vastalauseena liberaalipuolueen nykylinjalle, jota Fraser piti liian konservatiivisena.The Age 26.5.2010 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Australian pääministerit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Jim Bolger

James Brendan "Jim" Bolger ONZ (s. 31. toukokuuta 1935) on uusiseelantilainen poliitikko. Bolger toimi maansa 35. pääministerinä vuosina 1990–1997. Hän edustaa Kansallispuoluetta. Bolger syntyi Opunaken pienessä kaupungissa Pohjoissaarella irlantilaistaustaisille vanhemmille. Hän meni vuonna 1963 naimisiin Joan Riddellin kanssa, ja heillä on yhdeksän lasta. == Poliittinen ura == Bolger pääsi edustajainhuoneeseen 1972, ja toimi myöhemmin ministerinä Robert Muldoon hallituksessa. Bolger valittiin tuolloin oppositiossa olleen Kansallispuolueen johtoon vuonna 1986. Bolgerin johdolla puolue hävisi vuoden 1987 vaalit, mutta saavutti seuraavissa vuoden 1990 vaaleissa voiton Työväenpuolueen jäädessä oppositioon. Pääministerinä Bolger pitäytyi Työväenpuolueen ympäristölainsäädännössä ja ydinasevastaisuudessa. Vuoden 1993 vaalien jälkeen radikaalina pidetty valtiovarainministeri Ruth Richardson jätettiin sivuun hallituksesta, minkä taustalla oli äänestäjien huonot muistot Työväenpuolueen uusliberalistisesta talouspolitiikasta (Rogernomics). Bolger ei henkilökohtaisesti kannattanut vaalitavan uudistamista, mutta hän pitäytyi lupauksessaan järjestää kansanäänestys suhteellisen vaalitavan käyttöönotosta, mikä myös äänestyksessä hyväksyttiin. Bolger omaksui uuden vaalitavan nopeasti ja Kansallispuolue hallitsi koalitiossa yhdessä New Zealand First -puolueen kanssa. Lopulta kuitenkin kasvava paheksunta Kansallispuolueen hallituskumppania kohtaan ja hallituksen siirtyminen poliittisesti lähelle keskustaa johti Bolgerin syrjäyttämiseen pääministerin paikalta 1997, minkä jälkeen pääministeriksi nousi Jenny Shipley. Parlamentin Bolger jätti vuonna 1998, minkä jälkeen hän toimi Uuden-Seelannin Yhdysvaltain suurlähettiläänä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Uuden-Seelannin pääministerit Luokka:Uuden-Seelannin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jarkko Tallqvist

Jarkko Kalevi Tallqvist (s. 9. maaliskuuta 1979 Turku) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Aikaisemmin Tallqvist on edustanut muun muassa Kakkosen lohkossa B pelannutta KaaPoa sekä ÅIFK:ta, TPS:aa, FC Jazzia, VPS:aa ja Turun Interiä, joista neljän jälkimmäisen riveissä hän on pelannut Veikkausliigaa yhteensä 86 ottelun verran. Otteluissa hän on tehnyt yhden maalin. Tallqvist pelasi ensi kertaa pääsarjassa 3. elokuuta 1997 TPS:n paidassa vierasottelussa FC Jazzia vastaan. Ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan liigamaalinsa hän teki vuorostaan Jazzin paidassa vierasottelussa FC Hakaa vastaan 17. toukokuuta 2001. Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdystie 8300

Yhdystie 8300 on Suomen tieverkkoon kuuluva, Oulusta alkava ja Oulujoen pohjoisrantaa seuraileva Utajärvelle johtava yhdystie. Tie alkaa Oulusta Hintan kaupunginosasta, jossa se haarautuu valtatiestä 20, ja johtaa Sanginsuun, Päivärinteen, Muhoksen Montan ja Utajärven keskustaajaman kautta Keski-Niskaan, jossa se yhtyy valtatiehen 22. Tie ylittää Sanginjoen ja Utosjoen ja sen pituus on noin 77 kilometriä. Tie on päällystetty koko matkaltaan ja suurin nopeusrajoitus on 80 km/h. ==Historiaa== 1950-luvulta 1970-luvulle saakka tie oli osa tuolloin Oulun ja Kajaanin välillä kulkenutta kantatietä 77. Oulujoen eteläpuolta kulkevan valtatie 22:n valmistuttua joen pohjoispuolella kulkeva tie muutettiin aluksi maantieksi 830 ja 1990-luvun puolivälissä edelleen yhdystieksi 8300. == Lähteet == Luokka:Muhoksen liikenne Luokka:Oulun liikenne Luokka:Utajärven liikenne Luokka:Vaalan liikenne 8300
Knut Bergsland

Knut Bergsland (7. maaliskuuta 1914 – 9. heinäkuuta 1998) oli norjalainen kielitieteilijä, joka toimi fennougristiikan professorina Oslon yliopistossa 1947–1981. Hän tutki pääasiassa saamen kieltä ja Eskimo-aleuttilaisia kieliä. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset kielitieteilijät Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Oslon yliopiston professorit Luokka:Fennougristit Luokka:Eskimo-aleuttilaisten kielten tutkijat Luokka:Saamelaiskielten tutkijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Martijn Abbenhues

Martijn Abbenhues (s. 13. lokakuuta 1973 Rijssen, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija. Abbenhues edusti FC Jokereita Veikkausliigassa kaudella 2001. Hän pelasi seurassa 20 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän siirtyi Jokereihin FC Zwollesta, jota ennen hän oli edustanut myös FC Twenteä vuosina 1997-1999. Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Darlington

Darlington on noin asukkaan kaupunki ja asukkaan yhtenäishallintopiiri County Durhamin muodollisessa kreivikunnassa Koillis-Englannin rannikolla, noin sata kilometriä Skotlannin rajalta etelään. Darlingtonin kaupunki ei muodosta omaa kuntaansa (unparished area). Vain noin kaksi prosenttia Darlingtonin väestöstä kuuluu etnisiin vähemmistöihin, kun koko maan keskiarvo on yli yhdeksän prosenttia. Kaupungin kakkosliigassa pelaava jalkapallojoukkue Darlington F.C. on lempinimeltään ”The Quakers”, kveekarit. Darlington tunnetaan rautateiden historiasta: maailman ensimmäinen matkustajajuna kulki Darlingtonin kautta. Siellä on ollut alaan liittyvää teollisuutta (veturi- ja tavaravaunutehtaita) sekä nyttemmin rautatiemuseo.Darlington Railway Centre and Museum == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Asutut paikat County Durhamissa Luokka:Englannin kaupungit Luokka:County Durhamin hallinnolliset alueet Luokka:Englannin yhtenäishallintopiirit
Gregg Allman

Gregory Lenoir ”Gregg” Allman (8. joulukuuta 1947 Nashville, Tennessee – 27. toukokuuta 2017 Savannah, Georgia) oli yhdysvaltalainen rock- ja blues- laulaja, -kosketinsoittaja, -kitaristi ja -lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten Allman Brothers Bandin jäsenenä.The Allman Brothers Band , St. James Encyclopedia of Popular Culture, Gale 2000. Vaatii HighBeam-tilauksen. Hänet otettiin vuonna 1995 yhtyeen mukana Rock and Roll Hall of Fameen ja vuonna 2006 Georgia Music Hall of Fameen. Musiikkilehti Rolling Stone sijoitti hänet 70. sijalle sadan suurimman laulajan listalla vuonna 2010. Gregg Allmanin kitaristiveli Duane muodosti Allman Brothers Bandin vuonna 1969. Yhtyeessä olivat mukana kitaristi Dickey Betts, basisti Berry Oakley ja rumpali Butch Trucks ja tämän vastaavaa tehtävää hoitanut Jai Johanny ”Jaimoe” Johanson. Gregg Allman lauloi (myös Betts lauloi), soitti sähköurkuja ja kirjoitti jotkut yhtyeen kestävimmistä kappaleista, kuten ”Midnight Rider” ja ”Melissa”. Gregg Allmanin taitava työskentely Hammond B3 -uruissa auttoi yhtyettä nousemaan kansalliseksi ilmiöksi varhaisella 1970-luvulla. Konsertit kestivät usein yli kolme tuntia ja keräsivät stadionit täyteen. Vuonna 1971 ilmestynyttä live-albumia At Fillmore East pidetään yhtenä hienoimmista live- albumeista rockin historiassa. Puolen vuoden kuluessa levyn ilmestymisestä Duane Allman kuoli moottoripyöräonnettomuudessa lähellä yhtyeen kotia Tudorin kartanoa Maconissa. Allman Brothers Band hajosi ensimmäisen kerran 1970-luvun lopulla ja sen jälkeen se on perustettu muutaman kerran uudelleen. Allmanilla on ollut myös sooloura: hänen ensimmäinen oma albuminsa oli Laid Back vuonna 1973. Hän julkaisi puolisen tusinaa sooloalbumia. Allman Brothers Band on jatkanut toimintaansa vuosituhannen vaihteen jälkeenkin ja julkaisi tuoreimman studioalbuminsa vuonna 2003. Gregg Allman oli kuusi kertaa naimisissa ja sai viisi lasta. Avioliitosta laulajatar Cherin kanssa vuosina 1975–1979 syntyi muusikkopoika Elijah Blue Allman (1976–). Muita musiikkialalle siirtyneitä lapsia hänellä ovat Michael Sean Allman, Honeytribe-yhtyeen Devon Allman ja Picture me Broken -yhtyeen laulaja Layla Brooklyn Allman. Gregg Allman oli vuodesta 2001 naimisissa Stacey Fountainin kanssa. Pari asui Richmond Hillissä, Georgiassa. Allmanille tehtiin maksansiirto vuonna 2010. Muiden terveysongelmien ohessa hän oli kärsinyt epäsäännöllisistä sydämenlyönneistä viime vuosina. Hän oli peruuttanut konsertteja ennen kuolemaansa. == Sooloalbumit == * Laid Back (1973) * Playin' Up a Storm (1977) * Two the Hard Way (1977) (Cherin kanssa) * I'm No Angel (1987) * Just Before the Bullets Fly (1988) * Searching for Simplicity (1997) * Low Country Blues (2011) * Southern Blood (2017) == Livealbumit == * The Gregg Allman Tour (1974) * Gregg Allman Live: Back to Macon, GA (2015) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Yhdysvaltalaiset kosketinsoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Berry Oakley

Raymond Berry Oakley III (4. huhtikuuta 1948 Chicago, Illinois – 11. marraskuuta 1972) oli yhdysvaltalainen basisti ja taustalaulaja. Hän kuului The Allman Brothers Bandin perustajajäseniin. Vuonna 1972 Oakley törmäsi moottoripyörällä linja-autoon lähellä samaa paikkaa, jossa yhtyeen Duane Allman kuoli. Oakley sai onnettomuudessa päävammoja sekä sisäistä verenvuotoa, joihin hän kuoli myöhemmin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset basistit Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
James Harper

James Harper (s. 9. marraskuuta 1980 Chelmsford, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Readingia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Harper aloitti uransa Arsenalin organisaatiossa, muttei koskaan murtautunut edustusjoukkueeseen asti. Kaudella 2000-01 hän vietti kolme ottelua lainalla Cardiff Cityssä, ennen kuin siirtyi Readingiin. Readingissa Harper auttoi joukkueensa Englannin mestaruussarjan mestaruuteen ja nousuun Valioliigaan. Ensimmäisen Valioliiga-maalinsa hän teki 3–2 tappio-ottelussa Newcastle Unitedia vastaan joulukuussa 2006. == Aiheesta muualla == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ursula Plassnik

Ursula Plassnik (s. 23. toukokuuta 1956 Klagenfurt) on itävaltalainen poliitikko ja diplomaatti. Hän toimi maansa ulkoministerinä 2004–2008 ja edustaa Itävallan kansanpuoluetta. == Lähteet == Luokka:Itävallan ulkoministerit Luokka:Diplomaatit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Audi A2

Audi A2 on Audin vuosina 1999–2005 valmistama pieni automalli. Viimeinen A2 valmistui Neckarsulmin tehtaalta kesäkuussa 2005. Audi A2 perustui Audin Al2 konseptiautoon, joka esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä vuonna 1997. A2:ta suunniteltaessa pyrittiin nykyaikaisiin ja aivan uusiinkin teknisiin ratkaisuihin. Vuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestistä A2 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä. Audi A2:n kori oli alumiinia, eikä sen konepelti ollut totuttuun tapaan saranoitu, sillä sitä ei ollut tarkoitus avata kuin huollossa. Rutiinitoimenpiteet, kuten öljymäärän tarkistus ja lasinpesunesteen lisäys hoidettiin pienen tarkastusluukun kautta. A2:n kalliista hinnasta johtuneet pienet myyntimäärät olivat pettymys Audille ja sitä valmistettiin lopulta vain 175 000 kappaletta. Vertailun vuoksi, vastaavan luokan Mercedes- Benz A-sarjaa on myyty yli 1,6 miljoonaa kappaletta. Koska A2 oli valmistettu alumiinista, se painoi alle 1 000 kg, ja sen ansiosta se oli ensimmäinen eurooppalainen viisiovinen malli, jonka kulutus alitti 3 l/100 km. Kyseinen malli oli varustettu 1,2 litraisella TDI-dieselmoottorilla. A2 voitti Pohjoismaisen taloudellisuusajokilpailun vuonna 2005 keskimääräisellä 2,62 l/100 km kulutuksellaan. Valmistuksen päätyttyä huhuttiin A2:n toisen sukupolven tulemisesta, kunnes Audi ilmoitti vuonna 2006 suunnittelevansa uutta pikkuautomallia Audi A1. == Lähteet == == Aiheesta muualla == A2 Luokka:B-segmentin autot Luokka:1990-luvun autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot
Mary Landrieu

Mary Loretta Landrieu (s. 23. marraskuuta 1955 Arlington, Virginia) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui vuodesta 1997 vuoteen 2015 Yhdysvaltain senaattorina Louisianasta. Hän oli ehdolla myös jatkokaudelle, mutta hävisi vaaleissa republikaanien Bill Cassidylle. Landrieu on entisen New Orleansin pormestari Moon Landrieun tytär ja New Orleansin pormestarin Mitch Landrieun vanhempi sisar. Landrieu valmistui Louisianan osavaltionyliopisto, Baton Rougesta vuonna 1977. Hän istui vuosina 1980–1988 Louisianan edustajainhuoneessa. Hän toimi vuosina 1988–1996 Louisianan osavaltiovarainhoitajana ja oli vuonna 1995 epäonnistuneesti ehdolla osavaltion kuvernööriksi. Landrieu on katolilainen. Hänellä on puolisonsa Frank Snellingsin kanssa kaksi adoptiolasta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Flukonatsoli

Flukonatsoli on triatsoleihin kuuluva sienilääke. Sen vaikutusmekanismi on sienten soluseinämän ergosterolisynteesin esto. Flukonatsoli tehoaa hyvin pinnallisiin ja syviin Candida albicans -infektioihin ja ihon dermatofyytteihin.Tuominen RK, Männistö PT. Sieni-infektioiden hoitoon tarkoitetut lääkeaineet, kirjassa Koulu M, Mervaala E, Tuomisto J, Farmakologia ja toksikologia, 8. p., ss. 949–960. Kustannus Oy Medicinia, Kuopio 2012. ISBN 978-951-97316-4-3. Myös verkossa: Farmakologia Lääkeyhtiö Pfizer suunnittelee jakavansa flukonatsolia (kauppanimellä Diflucan) ilmaiseksi köyhille AIDS-potilaille Etelä-Afrikassa. Kansalaisjärjestöt ovat painostaneet lääketeollisuutta jo pitkään, jotta AIDS-hoitoon tarkoitettujen lääkkeiden hintaa eteläisessä Afrikassa saataisiin laskettua. Flukonatsoli on ainoa lääke AIDS:in liittyvän kryptokokkimeningiitin hoitoon. Diflucan-hoito maksaa Etelä-Afrikassa noin 15 $ per päivä. Tämä on kuitenkin huomattavasti enemmän, mitä Etelä-Afrikan 27 miljoonaa lääkettä tarvitsevaa potilasta pystyvät maksamaan. Thaimaassa, jossa geneeristä tuotetta valmistetaan ilman Pfizer:in lupaa, Diflucan maksaa vain puolitoista dollaria päivässä. Uuden raportin mukaan berberiini tehostaa synergisesti flukonatsolin vaikutusta hiivainfektioissa, myös lääkeresistenteissä tapauksissa. Xu Y, Wang Y, Yan L, et al. Proteomic Analysis Reveals a Synergistic Mechanism of Fluconazole and Berberine against Fluconazole-Resistant Candida albicans: Endogenous ROS Augmentation. Journal of Proteome Research. Publication Date (Web): September 14, 2009 Free Full Text == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Terveysportti: Flukonatsoli * DrugBank: Fluconazole * PubChem: Fluconazole * Diflucan Luokka:Sienilääkkeet Luokka:WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Robert Byrd

Robert Carlyle Byrd (20. marraskuuta 1917 – 28. kesäkuuta 2010) oli yhdysvaltalainen demokraatti, joka istui senaatin jäsenenä Länsi-Virginiasta yhtämittaisesti vuodesta 1959 aina kuolemaansa 2010 saakka. Byrd toimi senaatin enemmistöjohtajana vuosina 1977–1981 ja 1987–1989, sekä vähemmistöjohtajana vuosina 1981–1987. Byrd toimi Yhdysvaltain senaatin president pro temporena vuosina 1989–2010 silloin kun demokraateilla oli enemmistö senaatissa. President pro temporena hän oli kolmantena presidentin sijaisjärjestyksessä heti varapresidentin ja edustajainhuoneen puheenjohtajan jälkeen. Hän on senaatin ja myös koko kongressin historian pitkäaikaisin jäsen. Vuonna 2003 hänelle myönnettiin arvonimi pro tempore emeritusThe United States Senate designates Robert Byrd as President Pro Tempore Emeritus of the United States Senate The Library of Congress THOMAS, 15.1.2003 (Internet Archive). Byrd syntyi North Wilkesborossa Pohjois-Carolinassa ja menetti yksivuotiaana äitinsä, joka kuoli espanjantautiin. Hän meni vuonna 1937 naimisiin Erma Ora Jamesin (k. 2006) kanssa. Hänet valittiin vuonna 1946 Länsi-Virginian edustajainhuoneeseen, ja hän istui vuosina 1951–1952 Länsi- Virginian senaatissa. Yhdysvaltain kongressin edustajainhuoneeseen hänet valittiin ensimmäisen kerran vuonna 1952. Vuonna 1959 hänet valittiin toiseksi Länsi-Virginian senaattoreista. Byrd valmistui vuonna 1963 American Universityn Washington College of Law'sta. Hän oli baptisti ja myönsi olleensa nuoruudessaan lyhyen aikaa Ku Klux Klanin jäsen. Byrd vastusti vuonna 1964 kuuluisaa syrjinnän kieltävää kansalaisoikeuslakia ja kannatti Vietnamin sotaa. Myöhemmin hän muutti kantaansa kansalaisoikeuslakiin ja kritisoi Irakin sotaa. Byrd kuoli 92-vuotiaana jouduttuaan sairaalaan nestehukan takia. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet Luokka:Yhdysvaltain senaatin enemmistöjohtajat
Aietes

Aietes (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Kolkhiin kuningas ja auringonjumala Helioksen ja nymfi Persen poika. Medeia, Khalkiope ja Absyrtos olivat hänen lapsensa. Friksoksen ja Hellen, Athamaan ja Nefelen kaksosten, äitipuoli Ino vihasi lapsipuoliaan ja teki kavalan suunnitelman päästäkseen heistä eroon. Hän paahtoi kaiken kaupungin siemenviljan niin ettei se kasvaisi, ja paikalliset maanviljelijät katoa peläten kysyivät läheiseltä oraakkelilta neuvoa. Ino lahjoi oraakkelin luokse lähetetyt miehet valehtelemaan muille, että oraakkeli vaatisi Friksoksen uhraamista. Ennen kuin häntä ehdittiin surmata alttarilla, Nefele lähetti kultaisen oinaan pelastamaan hänet ja sisarensa.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 1.9.1 (engl. käännös). Helle kuitenkin kuoli matkalla pudottuaan oinaan selästä, mutta Friksos pääsi perille Kolkhiiseen,Hyginus: Fabulae 2-3 (engl. käännös). jossa Aietes otti hänet vastaan ja kohteli häntä ystävällisesti antaen tyttärensä Khalkiopen hänelle vaimoksi. Kiitollisena Friksos antoi kuninkaalle oinaan kultaisen taljan, jonka Aietes ripusti temppeliin.Hyginus: Astronomica 2.20 (engl. käännös). Myöhemmin Iason saapui vaatimaan taljaa omakseen. Aietes lupasikin sen hänelle, mutta vain tiettyjä tehtäviä vastaan. Ensin Iasonin piti kyntää pelto tultasyöksevällä härällä, joka hänen piti itse iestää. Iestämäänsä peltoon Iason kylvi lohikäärmeen hampaita, ja näistä versoi joukko sotureita — spartit. Iason heitti kiven näiden keskelle, ja vastasyntyneet soturit eivät kyenneet päättelemään heittäjää vaan alkoivat taistella keskenään surmaten toisensa. Lopuksi Aietes määräsi Iasonin surmaamaan taljaa vartioivan lohikäärmeen, joka ei koskaan nukkunut. Suoritettuaan tehtävänsä Iason otti taljan ja purjehti pois Medeian kanssa, joka oli rakastunut häneen ja auttanut tehtävien suorittamisessa. Aietes ajoi heitä takaa omalla aluksellaan, mutta Medeia hämäsi isänsä tappamalla ja paloittelemalla veljensä Absyrtoksen ja heittämällä ruumiinosat tämän laivan kannelle. Aietes keskeytti takaa-ajon kootakseen kaikki poikansa ruumiinosat, ja Medeia ja Iason pääsivät pakoon.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 1.9.23-24 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Hiroyuki Itō

Hiroyuki Itō () on japanilainen videopelisuunnittelija, joka on toiminut ohjaajana, käsikirjoittajana, pelimekaniikan suunnittelijana sekä äänitehostevastaavana työnantajansa Square Enixin tuottamissa Final Fantasy -peleissä. Itsestään hän käyttää toisinaan taiteilijanimeä Shiomi. == Ura == Kahdessa ensimmäisessä Final Fantasy -pelissä Itō työskenteli ohjemointivirheitä korjaavana ohjelmoijana; Final Fantasy III:ssa hänen tehtävänään oli luoda ääniefektejä. Ryhdyttyään Final Fantasy IV:n taistelusuunnittelijaksi hän kehitti yhden Final Fantasy -sarjan merkittävimmistä konsepteista, Active Time Battle -taistelujärjestelmän. Aikaisemmista osista poiketen tämä toiminto ei perustunut pelihahmoille jaettaviin iskuvuoroihin, vaan hahmojen nopeuden määräämällä vauhdilla etenevään mittariin, jonka täyttyessä pelaaja voi osoittaa hahmolleen jonkin komennon. ATB:tä on käytetty kuudessa pääsarjan pelissä, Final Fantasy X-2:ssa sekä joissakin Final Fantasyyn kuulumattomissa peleissä (esimerkkinä Chrono Trigger). Itōn suunnitteli myös Final Fantasy XII:n reaaliaikaisen Active Dimension Battlen. Itōn ohjaamia pelejä ovat Final Fantasy IX ja Final Fantasy VI, jonka hän ohjasi Yoshinori Kitasen kanssa. Hän on työstänyt myös muita kuin vain Squaren pelejä, kuten Grandia II ja Disney's Party. == Tuotantoa == Peli Julkaisuvuosi Rooli Final Fantasy 1987 Debuggeri Final Fantasy II 1988 Debuggeri Makaitoushi SaGa 1989 Tapahtumakäsikirjoittaja Square no Tom Sawyer 1989 Pelisuunnittelija Rad Racer II 1990 Pelisuunnittelija Final Fantasy III 1990 Ääniefektivastaava Final Fantasy IV 1991 Taistelusuunnittelija Final Fantasy V 1992 Taistelusuunnittelija Final Fantasy VI 1994 Ohjaaja Chrono Trigger 1995 Tapahtumasuunnittelija Final Fantas Tactics 1997 Pelisuunnittelija Final Fantasy VIII 1999 Taistelusuunnittelija Grandia II 2000 Hahmodemonstraation tuottaja Final Fantasy IX 2000 Ohjaaja Hataraku Chocobo 2000 Pelisuunnittelija Disney's Party 2003 Avustaja Kingdom Hearts: Chain of Memories 2004 Pääohjelmoija Final Fantasy XII 2006 Pelisuunnittelun ohjaaja Meteos: Disney Magic 2007 Ohjelmoija == Aiheesta muualla == * Hiroyuki Itō MobyGamesissa * Hiroyuki Itō Square Havenissä Luokka:Japanilaiset videopelisuunnittelijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Ted Stevens

Theodore Fulton ”Ted” Stevens (18. marraskuuta 1923 Indianapolis, Indiana, Yhdysvallat – 9. elokuuta 2010 Alaska, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen lakimies ja republikaanisen puolueen poliitikko. Stevensistä tuli Yhdysvaltain senaattori Alaskasta vuonna 1968, ja hän istui senaatissa vuoteen 2009. Hän asui Girdwoodissa aviopuolisonaan Catherine. Stevensin ensimmäinen vaimo Ann Mary o.s. Cherrington kuoli lento-onnettomuudessa Anchoragessa vuonna 1978. Stevens nimettiin ”Vuosisadan alaskalaiseksi” 2000. Samana vuonna Alaskan parlamentti nimesi Anchoragen lentokentän Ted Stevens Anchorage International Airportiksi. Senaattorina Stevens puolusti osavaltionsa etuja muun muassa erilaisissa infrastruktuurihankkeissa, kuten satojen miljoonien dollarien Gravina Island Bridge ja Knik Arm Bridge, joita kriitikot pitivät kotiinpäinvetämisenä. Vuonna 2007 Stevens lisäsi budjettiin 3,5 miljoonaa varoja lentokentän rakentamiseksi Akunin saarelle, joka palvelee sadan vakituisen asukkaan Akutania Aleuteilla. Stevens saavutti nettimainetta lausunnoillaan, kun hän puolusti network neutralitya ja kuvasi Internetiä sanoilla: ”Se ei ole iso rekka. Se on sarja putkia” (). Lausunnolle ilveiltiin eräissä komedia-talk-show'issa. Stevens toimi Yhdysvaltain senaatin puheenjohtajana pro tempore vuosina 2003–2007. Stevens tuomittiin lokakuussa 2008, vain viikkoa ennen marraskuun 2008 vaaleja seitsemästä lahjuksenotosta, mutta tuomio peruttiin myöhemmin. Hän menetti paikkansa demokraatti Mark Begichille. Stevens kuoli lento-onnettomuudessa elokuussa 2010. Myös Stevensin poika Ben Stevens on republikaanipoliitikko. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Peter Maxwell Davies

Peter Maxwell Davies (8. syyskuuta 1934 Salford – 14. maaliskuuta 2016 Orkney) oli englantilainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän syntyi Salfordissa, Manchesterin liepeillä. Davies kävi pianotunneilla ja kirjoitti omia sävellyksiään varhaislapsuudesta alkaen. Hän opiskeli Manchesterin yliopistossa ja musiikkikoulussa, ja perusti opiskelukaveriensa kanssa yhdistyksen New Music Manchester, joka edisti nykymusiikin tuntemusta. Davies vietti kaksi vuotta Australiassa ja sieltä palattuaan asettui asumaan Orkneysaarille. Hän perusti saarille musiikkijuhlat ja kantaesitti niillä usein uusia teoksiaan. Davies johti monia tunnettuja orkestereita, kuten Bostonin sinfoniaorkesteria. Yhtenä ensimmäisistä klassisen musiikin säveltäjistä hän avasi verkkosivut, joista voi ladata musiikkia ja säveltäjien haastatteluja. Daviesia pidettiin 1960-luvulla musiikin kauhukakarana. Vuonna 1969 hän muunteli G. F. Händelin Messias-oratorion teemoja teoksessa Eight Songs for a Mad King; tämä koettiin lähestulkoon pyhäinhäväistykseksi. Daviesin varhaisia töitä sävytti sarjallisuus. Davies sävelsi myös lasten oopperoita ja elokuvamusiikkia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Daviesin sivusto. * Peter Maxwell Daviesin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Mary Fallin

Mary Fallin (o.s. Copeland, s. 9. joulukuuta 1954 Warrensburg, Missouri) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 2011–2019 Oklahoman 27. kuvernöörinä. Fallin on entinen Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen. Hän toimi tässä virassa 3. tammikuuta 2007 – 3. tammikuuta 2011. Hän on historian toinen Oklahomasta kongressiin valittu nainen ja ensimmäinen sitten vuoden 1921. Fallin toimi vuosina 1995–2007 Oklahoman varakuvernöörinä. Hän ei pyrkinyt neljännelle kaudelle vuonna 2006, vaan pyrki ja tuli valituksi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Marraskuussa 2010 hänet valittiin Oklahoman kuvernööriksi, ja hän astui virkaan tammikuussa 2011. Hän on osavaltion historian ensimmäinen naiskuvernööri. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oklahoman kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltain osavaltioiden varakuvernöörit Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nance–Horanin oireyhtymä

Nance-Horanin oireyhtymä on erittäin harvinainen sairaus, joka aiheuttaa harmaakaihin ja hammasoireita (ylimääräiset etuhampaat, lieriömäiset ja kolomaiset hampaat). Nance-Horanin oireyhtymä on X-kromosomin kautta periytyvä. Sairaus voi vaikuttaa myös potilaan henkisiin kykyihin: osa heistä on kehitysvammaisia, useimmiten lieväasteisesti. Nance-Horanin oireyhtymää esiintyy lähinnä miespuolisilla henkilöillä. Oireyhtymä kuvattiin vuonna 1974, ja vuonna 2003 raportoituja tapauksia oli kaksikymmentä. Luokka:Oireyhtymät
Upossarpio

Upossarpio (Alisma wahlenbergii, syn. A. gramineum subsp. wahlenbergii) on harvinainen, Itämerelle kotoperäinen vesikasvi. Suurin osa lajin kaikista esiintymistä kasvaa Suomen alueella. Laji on Suomessa rauhoitettu ja luonnonsuojeluasetuksen mukaan erityisesti suojeltava laji.Ympäristöministeriö: Uhanalaiset putkilokasvit luonnonsuojeluasetuksessa Viitattu 21.9.2009. == Ulkonäkö ja koko == Upossarpio kasvaa koko elämänsä upoksissa veden alla. Kasvin varsi kasvaa 10–30 cm korkeaksi. Varren tyveltä lähteviä lehtiä on kymmenkunta. Lehdet ovat usein vartta pidemmät, nauhamaisia, rentoja ja 1–3 mm leveitä. Kukintovanoja on korkeintaan muutama, ja niissä jokaisessa on 1–3 kiehkurainen kukinto. Joskus alimman kiehkuran haarat ovat toistamiseen haaraisia. Kukat ovat pieniä ja valkoisia, lähes puolikkaan herneen kokoisia ja muotoisia. Jokaiseen kukkaan kehittyy kymmenkunta pähkylää. Upossarpio kukkii heinä-elokuussa. Vaikka laji on monivuotinen, useimmat yksilöt tuhoutuvat talven aikana. Uudet kasvustot kasvavat siemenistä.Retkeilykasvio 1998, s. 509.Ulvinen 1997, s. 52. Kukkimaton upossarpio muistuttaa useita muita kapealehtisiä uposkasveja, mutta tavallisesti kasvi kukkii ja on siten helppo tunnistettava. Eniten laji muistuttaa heinäsarpiota (A. gramineum), mutta lajeja ei juurikaan tavata samoilla esiintymisalueilla.Den virtuella floran: Småsvaltning Viitattu 21.9.2009. == Levinneisyys == Upossarpio on Itämerellä kotoperäinen laji. Lajin suurimmat esiintymät ovat Perämeren Suomen puoleisella rannikolla Kalajoelta Kemiin. Yleisimmillään laji on Oulun, Hailuodon ja Limingan seuduilla. Aikaisemmin upossarpiota on tavattu myös Vaasan seuduilta sekä Pyhtäältä itäiseltä Suomenlahdelta. Näiltä alueilta lajin oletettiin hävinneen, mutta sitä löytyi vuonna 2022 Pyhtään Munapirtistä.Limingan luonto Viitattu 21.9.2009. Suomessa kasvaa 80 % koko Euroopan ja samalla koko maailman upossarpioista.Oulun maaseutukeskus: Upossarpio Viitattu 21.9.2009. Suomen ulkopuolelta lajia on tavattu Suomenlahden itäpohjukasta Venäjältä sekä Keski-Ruotsista Mälaren-järvestä. == Elinympäristö == Upossarpio kasvaa matalassa murtovedessä. Kasvupaikat ovat pääasiassa suojaisia ja pehmeäpohjaisia rantoja, esimerkiksi rantaviivan läheiset lammit. Laji suosii myös rantalaitumia ja on kärsinyt perinteisen laidunnuksen loppumisesta. Perämeren maankohoamisalueilla lajin kasvupaikat tuhoutuvat jatkuvasti, mutta toisaalta tilalle syntyy koko ajan myös uusia elinympäristöjä. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Ulvinen, Tauno: Upossarpio. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 52. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2021: Upossarpion levinneisyys Suomessa. Luokka:Sarpiokasvit Luokka:Uhanalaiset kasvit Luokka:Suomen erittäin uhanalaiset kasvit
Sirpa Tolonen

Sirpa Tolonen (27. marraskuuta 1900 Mikkeli - 25\. helmikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Tolonen kävi Mikkelissä ruotsinkielistä Antellien koulua. Hänet kiinnitettiin Tampereen Teatteriin vuonna 1920. Alkuun hän näytteli lähinnä yksinkertaisia naisrooleja, mutta sai vuonna 1921 merkittävän roolin Ferenc Herczegin komediassa Sinikettu, jossa hänen lahjakkuutensa pääsi esiin. Teuvo Puron johtajakaudella Tolonen sai runsaasti päärooleja. Puro oli muutoinkin kiinnostunut Tolosesta. He tekivät kävelyretkiä Pyynikille, mutta Tolonen otti aina siskonsa Elli Tolosen esiliinakseen. Tolonen näytteli vuoden verran Viipurissa, josta palasi Tampereelle vuonna 1923. Ammattilaisnäyttelijän ura oli verraten lyhyt jakso Tolosen yli satavuotisesta elämästä. Avioiduttuaan vuonna 1928 Tolonen muutti Ranskaan ja lopetti uransa. Hänen jäähyväisnäytelmänsä oli Kunniallinen hekuma. Toloseen kohdistui teatterissa kateutta, joka myrkytti ilmapiirin. Tolonen käytti asemaansa hyväksi esimerkiksi pitämällä sisarensa puolia roolijaoissa. Hän sai myös muutettua Erkki Kivijärven komedian Eeva loppuratkaisun mieleisekseen. Tolosen tulkitsema Eeva Ström meni hänen ratkaisussa naimisiin toisen miehen kanssa kuin Kivijärven alkuperäistekstissä. 1930-luvulla Tolonen oli vielä sivuosassa kahdessa elokuvassa. Risto Orkon elokuvassa Minä ja ministeri (1934) hänet nähdään palveluspaikkaa hakevana neitinä. Valentin Vaalan komediaklassikossa Vaimoke (1936) hänellä on niin ikään sivuosa. Jarno Pennanen mainitsi jäähyväiskirjoituksessa Aamulehdessä Tolosen olleen näyttämöllä sekä tyttönen että daami, joka laajensi asteikkoaan aina tragedienneen asti. Pennanen näki Tolosen olleen vasta puhkeamassa kukkaan uransa lopussa. == Lähteet == * Rajala, Panu: Tunteen tulet, taiteen tasot – Tampereen Teatteri 1904 - 2004, ISBN 952-99437-0-9 *Vuosisadanalun Mikkeli Sirpa Tolosen kuvaamana (arkistoitu versio) Mikkeli.fi *Elonet Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet suomalaiset Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Asentoreseptori

Asentoreseptorit ovat sisäkorvan pyöreässä ja soikeassa rakkuloissa sijaitsevia reseptoreita, jotka tiedottavat pään asennosta painovoimakentässä ja suoraviivaisesta kiihtyvästä tai hidastuvasta liikkeestä. Asentoreseptorit ovat karvasoluja, joiden karvoja liittää toisiinsa hyytelö. Hyytelön päällä on kalsiumkarbonaatista muodostuneita tasapainokiviä, jotka taittavat hyytelöä ja siten myös karvasolujen karvoja, kun päähän vaikuttaa suoraviivainen hidastuva tai kiihtyvä liike. Karvasoluista lähtee tieto kiihtyvästä liikkeestä kuulo- tasapainohermoa pitkin keskushermostoon. ==Katso myös== * Liikereseptori Luokka:Korva Luokka:Reseptorit