EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Simone Buchholz

Simone Buchholz (s. 1972 Hanau, Saksa) on saksalainen kirjailija, joka tunnetaan syyttäjä Chastity Rileystä kertovasta kirjasarjastaan. == Ura == Simone Buchholz opiskeli toimittajaksi Henri-Nannen-Schule-journalistikoulussa ja on vuodesta 2001 lähtien toiminut vapaana kirjoittajana. Hänen ensimmäinen rikosromaaninsa Revolverherz ilmestyi Saksassa vuonna 2008 aloittaen Hampuriin sijoittuvan, syyttäjä Chastity Rileystä kertovan dekkarisarjan. Revolverherz on suomennettu nimellä Revolverisydän (suom. Anne Kilpi, Kustantamo Huippu 2019). Saksassa Chastity Riley -sarjassa on ilmestynyt toistaiseksi yhdeksän romaania, joita on käännetty suomen lisäksi mm. italiaksi, englanniksi ja ranskaksi. Simone Buchholz on saanut rikosromaaneistaan useita palkintoja, merkittävimpänä Saksan vanhimman ja arvostetuimman dekkareille myönnettävän Deutscher Krimipreis -palkinnon. Simone Buchholz vieraili Suomessa lokakuussa 2019 ja esiintyi tällöin muun muassa Helsingin kirjamessuilla. == Yksityiselämä == Simone Buchholz asuu miehensä ja poikansa kanssa Hampurissa Sankt Paulin kaupunginosassa. == Teokset == === Chastity Riley -sarja === * 2008 Revolverherz, Droemer Verlag (Revolverisydän, Kustantamo Huippu 2019, ISBN 978-952-69098-2-0) * 2010 Knastpralinen, Droemer Verlag * 2011 Schwedenbitter, Droemer Verlag * 2012 Eisnattern, Droemer Verlag * 2013 Bullenpeitsche, Droemer Verlag * 2016 Blaue Nacht, Suhrkamp Verlag (Krokotiiliyö, Kustantamo Huippu, 2019, ISBN 978-952-69098-4-4) * 2017 Beton Rouge, Suhrkamp Verlag (Verikuu, Kustantamo Huippu, 2020, ISBN 978-952-7409-00-8) * 2018 Mexikoring, Suhrkamp Verlag (Mexikoring, Kustantamo Huippu, 2021, ISBN 978-952-7409-06-0) * 2019 Hotel Cartagena, Suhrkamp Verlag (Hotel Cartagena, Kustantamo Huippu, 2022, ISBN 978-952-7409-14-5) == Palkintoja == * 2016 Crime Cologne Award romaanista Blaue Nacht * 2017 Saksan dekkaripalkinto Deutscher Krimipreis romaanista Blaue Nacht * 2017 Dekkaripalkinto Radio-Bremen-Krimipreis romaanista Blaue Nacht * 2018 Dekkaripalkinto Ebner-Stolzwirtschaftskrimipreis romaanista Beton Rouge * 2018 Dekkaripalkinto Stuttgarter Krimipreis romaanista Beton Rouge * 2019 Saksan dekkaripalkinto Deutscher Krimipreis romaanista Mexikoring == Lähteet == # https://www.kustantamohuippu.fi/portfolio/simone-buchholz/Viitattu 1.5.2019 # http://simonebuchholz.com/ Viitattu 1.5.2019 # https://www.suhrkamp.de/autoren/simone_buchholz_14417.html Viitattu 1.5.2019 Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Saksalaiset kirjailijat
Sound Center

Oy Sound Center Inc. on suomalainen äänentoistolaitteiden maahantuonti-, valmistus- ja vähittäiskauppayritys, jonka perusti Suomeen asettunut yhdysvaltalainen Robert Woods vuonna 1970. Yritys kasvoi Helsingistä alkaen ketjuksi, jolla oli myymälä kahdeksassa Suomen kaupungissa. Sen tärkeimpiä edustuksia olivat pitkään Acoustic Research (AR), Connoisseur, Harman Kardon, JBL, Koss, Marantz, Nakamichi, Pickering ja Teac. Vuonna 1977 Robert Woods perusti kansainvälisten kumppaniensa kanssa uuden korkealaatuisen mutta edullisen NAD-hifilaitemerkin (New Acoustic Dimension) ja alkoi myöhemmin rakentaa kaiuttimia omalla tuotemerkillä Acoustics of Finland. Sound Centerin liikeideana on tarjota tavallisia kodinkoneketjuja parempaa laatua ja hifilaitteiden erikoisliikkeitä edullisempia hintoja. Tuotevalikoima laajeni myös äänilevyihin, tietotekniikkaan (Program Center) ja englanninkielisiin kirjoihin (American Bookshop). Helsingissä Robert Woodsin liikkeet sijaitsivat pitkään Museokadun alkupäässä Etu-Töölössä. Nykyisin yritys toimii Yrjönkadulla Dianapuiston laidalla. ==Historiaa== New Yorkin Cooper Unionista kemian insinööriksi valmistunut Robert Woods teki Michiganin yliopistossa tohtorintutkinnon ympäristösuunnittelun alalta. Hän lähti Eurooppaan tutustumaan alan saavutuksiin, tarkoituksenaan asettua joksikin aikaa Kööpenhaminaan mutta käydä ensin Suomessa tutustumassa Espoon Tapiolan puutarhakaupunkiin. Hän jäi sille tielleen. Äänentoistoalalle Woods ajautui yhtä sattumalta kuin Suomeenkin. Hänen muuttotavaroissaan ollut Acoustic Researchin valmistama levysoitin oli rikkoutunut konttikuljetuksessa, eikä Euroopassa ollut merkin edustusta vaan varaosatkin oli tilattava Yhdysvalloista. AR-yhtiön kanssa asioidessaan hän innostui ajatuksesta sen tuotteiden edustamisesta Suomessa. Hän mietti merkin markkinointia Suomen kodinkoneketjuille yhdessä mainosyrittäjä Matti Viherjuuren kanssa, mutta mikään ketju ei kiinnostunut laajentamaan merkkivalikoimaansa. Robert Woods päätti alkaa itse AR:n maahantuojaksi, ja vähitellen syntyi Sound Center -myymäläketju. Sen toimintavat edullisine hintoineen ja pitkine takuuaikoineen sekoittivat Suomessa markkinoita ja ärsyttivät kilpailijoita. AR-kaiuttimet myös voittivat monia vertailutestejä. 1970-luvun puolivälissä Sound Center voitti oikeusjutun Hirvoxia ja Radio-Sointu Oy:tä vastaan, jotka olivat vilpillisesti vertailuttaneet asiakkailla omia kaiutinmallejaan teknisesti heikentämiinsä Sound Centerin AR-kaiuttimiin. 1970-luvun keskivaiheilla joukko AR:n suunnittelijoita ja maahantuojia kokoontui uuden yhtiön perustavaan kokoukseen Maltalle. Syntyi New Acoustic Dimension eli NAD-tuotemerkki, jonka idea perustui hyvään äänenlaatuun, pelkistettyyn muotoiluun, helppokäyttöisyyteen ja järkevään hinnoitteluun. Robert Woodsista tuli yksi NAD:n perustajista, omistajista ja hallituksen jäsen. Kun NAD päätti siirtää valmistuksen Kiinaan, Woods luopui yhtiön omistuksesta ja alkoi panostaa samoin periaattein omaan Acoustics of Finland -kaiutinmerkkiinsä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Yrityksen verkkosivusto Luokka:Suomalaiset kauppaketjut
Voi (yritys)

Voi on ruotsalainen elokuussa 2018 perustettu startup-yritys, joka tarjoaa puhelinsovelluksella vuokrattavia sähköpotkulautoja. Voin palvelu toimii 40 kaupungissa ja 11 maassa ympäri Eurooppaa. Yrityksen potkulautoja voi vuokrata kuka tahansa täysi-ikäinen. Potkulaudan käyttöönotto maksaa euron, minkä jälkeen käyttäjää veloitetaan käyttöminuuttien perusteella. Yritys kokoaa itse potkulautansa sekä rakentaa niiden ohjelmistot. Potkulautojen maksiminopeus on 20 kilometriä tunnissa, ja ne vertaantuvat liikenteessä polkupyöriin. Suomessa Voi aloitti toimintansa Helsingissä maaliskuussa 2019. Sittemmin palvelu on laajentunut myös Turkuun ja Tampereelle. == Katso myös == * Tier * Lime == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset liikenneyhtiöt Luokka:Internet-yhtiöt
Network (taideteos)

thumb|upright|Outi Sarjakoski: Network (1995). Network on vuonna 1995 valmistunut arkkitehti Outi Sarjakosken suunnittelema ja valmistama ympäristötaideteos Turussa Itäisen Rantakadun ja Volter Kilven kadun risteyksessä. ”Hämähäkinverkon” koko on noin 12×15 metriä. Sarjakoski punoi verkon itse polyesteriköydestä, jota työhön kului noin yksi kilometri. Verkon voidaan ajatella symboloivan verkostoitumista työelämässä, ihmisten sosiaalisia verkostoja tai tietoteknillisiä verkostoja. Teos muistuttaa jättiläiskokoista hämähäkinverkkoa, jolla nimellä se myös yleisesti tunnetaan. Network on yksi Pro Cultura -säätiön veistoskaupunkihankkeen teos. Verkko sijaitsee ylhäällä louhitussa kallioseinämässä, ja näyttää sijaitsevan jonkinlaisen tunnelin- tai luolanalun suulla. Kallioon louhittu aukko on peräsin suunnitelmasta rakentaa tontille tuolloin vielä yksityisen Turun Yliopiston tarvitsema uusi kirjastorakennus – yliopiston päärakennus oli kauppatorin laidalla entisen Hotelli Phoenixin talossa. Kirjastolle ei siinä rakennuksessa ollut tilaa ja sitä löytyi Samppalinnanmäen kupeelta. Kirjaston rakentaminen aloitettiin louhintatöillä vuonna 1946. Sen pidemmälle hanke ei edennyt ja yliopisto sai uudet tilat aikanaan Yliopistonmäeltä. 1970-luvulla tontille suunniteltiin väestönsuojaa, 1980-luvulla Suomen pankin uutta Turun- konttoria, ja paljon myöhemmin uutta kaupunginkirjaston pääkirjastoa. Nämä kaikki hankkeet raukesivat lähes alkuunsa ja tontti on nykyään Turun kaupunginteatterin pysäköintipaikkana. == Lähteet == Luokka:Turun patsaat ja veistokset Luokka:III kaupunginosa Luokka:Ympäristötaideteokset
Rodica Șerban

Rodica Șerban (o.s. Florea, s. 26. toukokuuta 1983 Rădăuți-Prut, Botoșani) on romanialainen soudun olympiavoittaja, MM-mitalisti ja kolminkertainen Euroopan-mestari. Hän edusti aktiiviurallaan Olimpia Bucharest CS -seuraa. Șerban saavutti kahdeksikossa olympiakultaa Ateenassa 2004 ja -pronssia Pekingissä 2008. MM-kilpailuissa hän sai kahdeksikossa hopeaa 2005 ja 2007. Lisäksi hän sijoittui perämiehettömässä kaksikossa neljänneksi 2005 ja kahdeksikossa kuudenneksi 2006. Hän voitti kahdeksikon Euroopan-mestaruuden 2007, 2008 ja 2012. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti kahdeksikossa kultaa 2000 ja 2001 sekä perämiehettömässä kaksikossa hopeaa 2001. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset soutajat Luokka:Romanialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pau (täsmennyssivu)

Pau tai PAU voi tarkoittaa seuraavia: * Pau, kaupunki Ranskassa, Pyrénées- Atlantiques -departementin pääkaupunki * Pau, kaupunki Sardiniassa, Italiassa * Pau, Pasilan autojuna-asema * Pau, espanjalainen miehen etunimi * PAU, Posti- ja logistiikka-alan unioni * PAU, Pyhäselän Avantouimarit
2\. laivue (RNAS)

2\. laivue () oli laivaston lentojoukkojen () lentolaivue, jonka historia alkaa vuodesta 1914. Laivueen toiminta alkoi tiedustelu- ja pommitustehtävillä ensimmäisessä maailmansodassa. Laivue lakkautettiin muodostettaessa 1. huhtikuuta 1918 Britannian kuninkaalliset ilmavoimat puolustushaaraksi liittämällä maavoimien ja laivaston lentojoukot yhteen. == Historia == Laivue perustettiin 10. syyskuuta 1914 Eastchurchissa, mistä se siirrettiin Dunkerqueen ja edelleen Belgiaan. Laivue siirrettiin takaisin Britteinsaarille, missä se lakkautettiin 10. lokakuuta.Wragg, David s. 226 Laivue perustettiin uudelleen 17. lokakuuta koulutuslaivueena, kunnes siitä muodostettiin täydentämällä 2. lennosto kesäkuussa 1915. Lennostona se lähetti osastoja Doveriin, Westgateen ja Eastchurchiin. Laivue perustettiin marraskuussa 1916 St. Polissa uudelleen 1. lennoston B laivueesta. Laivue lakkautettiin 1. huhtikuuta 1918 muodostettaessa Britannian kuninkaalliset ilmavoimat yhdistämällä maavoimien ja laivaston lentojoukot erilliseksi puolustushaaraksi. Laivue nimettiin muutoksessa 201. laivueeksi.Sturtivant, Ray & Page, Gordon s. 432 == Kalusto == Laivueella oli historiansa aikana useita eri konemalleja käytössään. Näitä olivat Blériot XI, Curtiss N, Avro 504B, Bristol Scout ja Henri Farman F40. == Lähteet == *Royal Air Force Squadrons - The Story behind Today's Units The Heritage, The Aircraft, The Operations: Key Publishing 2016 * * === Viitteet === Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan sotilasyksiköt ensimmäisessä maailmansodassa
Ilkka Ihamäki

Ilkka Ihamäki (myös Hovimuusikko Ilkka, s. 1986) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän on esiintynyt Radio Suomipopin Aamulypsyssä parodioimalla tunnettuja musiikkikappaleita vuodesta 2013 lähtien. Ihamäen tuotantoa löytyy Suplasta. Hän keikkailee satunnaisesti. Lisäksi hänellä on Miehet jotka muistavat -podcast Suplassa Harri Moision kanssa. Ihamäki julkaisi joulukuussa 2020 kirjan Sensuellit iltasadut yhdessä Sami Kurosen kanssa. ==Yksityiselämä== Ihamäen isä on Yleisradion toimittaja Olli Ihamäki ja isoisä politiikan toimittaja Niilo Ihamäki. Ihamäki avioitui juontaja Anni Ihamäen kanssa elokuussa 2022. Heillä on lokakuussa 2020 ja maaliskuussa 2022 syntyneet lapset. == Diskografia == * 2016 – Tää on tätä päivää # Hovimuusikko Ilkka # En päässyt Vain Elämään (Kylmästä lämpimään) # Aamulypsy (Maradona) # Tuula (Missä muruseni on) # Jeti (Mehu), Featuring – Jethro "Jeti" Rostedt # Hyksiin (Yksin) # Veljeni (Siskoni) # Aromipesä (Jäätelökesä) # Maanantai (Minä ja hän) # Viron Sanoja (Kirosanoja) # Ping Pong Show (Frontside Ollie) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taru Pyhälä

Taru Kaarina Heloisa Pyhälä (19. lokakuuta 1932 Joensuu – 28. marraskuuta 1997 Göteborg) oli suomalainen laulaja, joka levytti runsaat 30 iskelmää ja lastenlaulua 1950-luvun keskivaiheilla sekä savikiekoille että vinyylisingleille ja EP-levyille. Niitä ovat muun muassa ”Savonmuan mambo” (Harry Bergström – Jaakko Merenmaa), ”Kevätpolkka” (Hugo Alfvén – Erkki Ainamo) ja ”Kaunis pesijätär” (André Popp – Sauvo Puhtila). Varsinaisen työuransa hän teki musiikkileikkikoulun opettajana Joensuussa nimellä Taru Paasio. Taru Pyhälä tuli ylioppilaaksi Joensuussa ja opiskeli sitten kirjallisuutta ja kieliä Helsingin yliopistossa. Jo viisivuotiaana lauluesiintymiset aloittanut Pyhälä pääsi levyttämään iskelmiä tumman ja matalan äänensä ansiosta. Joillakin levytyksillä hän esittää myös jodlausta opiskeltuaan sitä Sveitsissä. Pyhälä avioitui muusikko ja musiikin lehtori Pekka Paasion kanssa, ja pariskunta asettui asumaan Joensuuhun, jossa Taru Paasio aloitti musiikkileikkikoulutoiminnan ja tunnettiin chanson-laulajana. Paasioilla oli 1980-luvun taitteessa tapana viettää kesiä Uppsalan psykiatrisessa sairaalassa musiikkiterapeutteina. Miehensä kuoltua Taru Paasio asui tyttärensä luona Ruotsissa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Taru Pyhälä Discogs-levytietokannassa *Taru Pyhälän levytyksiä, kuunneltavissa Warner Music Groupin YouTube-kanavalla Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit
Valkoinen raivo

Valkoinen raivo on Arto Halosen ohjaama dramatisoitu dokumenttielokuva selvitymisestä ja koulukiusatusta, joka voitti joukkomurhaajan mielen. Elokuva ensiesitettiin Rokumentti-elokuvafestivaalin avajaiselokuvana ja se aloitti Suomessa elokuvateatterilevityksessä 27. marraskuuta 2015. Elokuva herätti laajaa yhteiskunnallista keskustelua ja sitä esitettiin lukuisilla arvostetuilla elokuvafestivaaleilla ympäri maailman. Varsovan Millennium Docs Against Gravity -festivaalilla Halonen vastaanotti elokuvasta Fiction/Non- Fiction-kilpailusarjan kunniamaininnan ja Jaipurin kansainvälisillä elokuvajuhlilla Green Rose -palkinnon. Koulukiusattu Lauri on itse nimennyt hiljalleen syntyneen sisäisen olotilansa valkoiseksi raivoksi. Elokuva on herättänyt keskustelua alan ammattikentällä ja käsitettä on alettu tutkia laajemmin. Osana Suomen Mielenterveysseuran ja Koulukino ry:n kanssa toteutettua koulukampanjaa elokuvasta järjestettiin myös lukuisia koululaisnäytöksiä ympäri Suomen. Elokuva vaikutti koulukiusaamista koskevan lakialoitteen syntyyn. == Juoni == Valkoinen raivo on kertomus Laurista, joka suunnitteli ja valmistautui tekemään massamurhia. Lauri haki kuitenkin apua, eikä toteuttanut ”fantasioitaan”. Myöhemmin hänestä tuli ihmismielen aggression ja väkivaltaisen käyttäytymisen akateeminen tutkija ja arvostettu tieteellinen asiantuntija, minkä kautta hän on perehtynyt massamurhiin peilaten myös omia kokemuksiaan niihin. Tältä pohjalta Lauri on luonut teorian ”valkoisesta raivosta”. Laurin mukaan on olemassa useita ihmisiä, jotka ovat koulukiusaamisen ja lapsuudessa koetun trauman yhdistelmän seurauksena täynnä ”valkoista raivoa”, mikä voi äärimmillään johtaa kouluampumisiin ja muihin väkivaltaisiin tekoihin. Elokuvassa seurataan Laurin tarinaa; kuinka hänestä tuli valkoisen raivon kantaja ja kuinka hän tiedostamisen ja oman aktiivisuutensa avulla selviytyi lopulta raskaasta taakastaan. == Vastaanotto == Iltalehden Juuso Määttänen kuvaili dokumenttielokuvan käsittelevän laajemmin käsittämättömiä väkivallantekoja: "Valkoinen raivo kertoo kaiken mitä vihasta tarvitsee tietää. [Elokuva] on tehty erittäin taitavasti. Se pitää otteessaan alusta loppuun". Keskisuomalaisen Jarmo Valkola luonnehti elokuvaa tyylillisesti yhtenäiseksi ja teemoiltaan kiinteäksi "Voiko ajankohtaisempaa teosta olla. Halonen osoittaa, miten juuri elokuva voi olla sopiva instrumentti näiden asioiden syvempään pohdintaan". == Lähteet == Luokka:Arto Halosen ohjaamat elokuvat
Shadi Abdel Salam

Shadi Abdel Salam (, myös muodossa Shadi Abdelsalam, Shadi Abdel-Salam, Shadi Abd al-Salam; 15. maaliskuuta 1930 Aleksandria – 8. lokakuuta 1986 Kairo) oli egyptiläinen elokuvaohjaaja ja lavastaja. Hänet tunnettiin erityisesti taitavana lavastajana ja klassisten arabiankielisten elokuvien parhaimmistoon luetun Vuosituhansien yö -elokuvan (1969) ohjaajana. ==Lähteet== Luokka:Egyptiläiset elokuvaohjaajat Luokka:Lavastajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Luettelo Itä-Suomen yliopiston ainejärjestöistä

Tämä on luettelo Itä-Suomen yliopiston ainejärjestöjen sekä niiden opiskelijahaalareiden väreistä. == Joensuun kampus == * Saksan kieli, Ablaut ry – viininpunainen * Kemia, Bunsen ry – punainen * Englannin kieli, Echo ry – musta * Matematiikka ja fysiikka, Epsilon ry – violetti * Tietojenkäsittelytiede, Skripti ry - hopeanharmaa * Teologia ** Ortodoksinen teologia, Pistis ry – violetti ** Läntinen teologia, Fides Ostiensis ry – violetti * Ruotsin kieli, Godis ry – keltainen * Venäjän kieli, Iskra ry – punainen * Metsätiede, Joensuun Metsäylioppilaat ry – metsänvihreä * Aineenopettajat, Joraus ry – Valkoinen tasku ommeltuna muun ainejärjestön haalareihin * Kasvatustiede, Kassos ry – tummansininen * Kotitalous- ja käsityöopettajat, Kotex ry – oranssi * Oikeustiede, Judica ry – bolognanpunainen * Julkisoikeus, Legio Ostiensis ry – viininpunainen * Biologia, Mikrovillus – keltainen * Kulttuurintutkimus, Nefa-Joensuu – tummanharmaa * Psykologia, Oidipus ry – turkoosi * Opinto-ohjaajat, Opossumi ry – viininpunainen * Kauppatieteet, Optimi ry – oranssi * Erityispedagogiikka, Poikkeus ry – vihreä * Luokanopettajat, Popsi ry – turkoosi, ennen vuotta 2018 myös punainen ja tummansininen * Yhteiskuntapolitiikka, sosiologia ja filosofia Praxis ry – musta * Varhaiskasvatus, Sulo ry – punainen * Maantiede, yhteiskuntamaantiede sekä ympäristöpolitiikka ja -oikeus, Tombolo ry – limenvihreä * Suomen kieli ja kirjallisuus, Täky – sininen * Historia, Varnitsa – viininpunainen * Kansantaloustieteet – oranssi == Kuopion kampus == * Kauppatieteet, Preemio ry – viininpunainen * Lääketieteet, Kuolo ry – musta * Hammaslääketiede, Dentina ry – musta, valkoinen tasku * Yhteiskuntatieteet, Socius ry – keltainen, violetit reisitaskut * Tietojenkäsittelytieteet, Serveri ry – valkoinen * Teknillinen fysiikka, Kvantti ry - tummansininen, valkoiset reisitaskut * Farmasia, Fortis ry – tummanvihreä * Biolääketiede, Kulti ry – punainen, valkoiset reisitaskut * Sovellettu fysiikka ja ympäristötiede, Hyeena ry – punainen * Ravitsemustiede, Retikka ry – vaaleanvihreä * Terveystieteet, Terho ry – sininen == Katso myös == * Itä-Suomen yliopisto * Itä-Suomen yliopiston ylioppilaskunta * Ainejärjestö * Opiskelijahaalari == Lähteet == Luokka:Itä- Suomen yliopisto
Hadzat

Hadzat ovat Pohjois-Tansaniassa Eyasijärven seudulla elävä pienilukuinen kansa, joka elää metsästämällä ja keräilemällä. Hadzoja on nykyisin jäljellä 1000–1500, ja he ovat Itä-Afrikan ainoa säilynyt metsästäjä-keräilijäkansa. Hadzat noudattavat yhä samaa perinteistä elämäntapaansa kuten 10 000 vuotta aikaisemminkin. Geenitutkimusten mukaan hadzat erkaantuivat saneista 50 000–70 000 vuotta sitten. Sen jälkeen hadzat ovat eläneet geneettisesti, kulttuurisesti ja kielellisesti eristyneinä muista kansoista. Hadzat puhuvat hadzan kieltä, jota käyttää nykyisin alle 800 ihmistä. Hadzan kielessä esiintyy samanlaisia harvinaisia maiskausäänteitä kuten eteläisen Afrikan khoisankielissäkin. Hadzojen asuinalueet ovat mäkisiä ja kivisiä. Kuivaa ja kuumaa vuodenaikaa seuraa rehevä sadekausi. Hadzojen leireissä elää tyypillisesti 20–40 hadzaa. Hadzat liikkuvat paljon hankkiakseen ruokaa ja ylläpitääkseen rauhaa yhteisöissään. He hyödyntävät alueensa kasveja ja eläimiä hyvin monipuolisesti. Hadzojen elinaluetta rajoittavat maatalouden leviäminen sekä kansallispuistot. Hadzojen naapurikylissä esiintyy yleisesti sairauksia kuten malariaa, tuberkuloosia ja HIV:tä, jotka uhkaavat levitä lisääntyneen kanssakäymisen seurauksena hadzoihinkin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * The Hadza National Geographic Magazine Luokka:Tansanian etniset ryhmät Luokka:Afrikan alkuperäiskansat
Vuosituhansien yö

Vuosituhansien yö (, tunnetaan myös nimillä El Mumia, Al Momia, The Mummy, The Night of Counting the Years) on egyptiläinen elokuva vuodelta 1969. Elokuva oli ohjaaja Shadi Abdel Salamin tunnetuin elokuva, ja luetaan arabiankielisen elokuvan parhaimmistoon, vaikka sitä ei ole kovin laajalti esitetty. Elokuva pohjautuu tositapahtumiin. == Rooleissa == * Ahmed Marei (Wanis, Horabatin heimoa johtaneen sheikki Salimin nuorin poika) * Ahmed Hegazi (Wanisin veli) * Zouzou Hamdi El Hakim (Wanisin äiti, myös muodossa Zouzou Hamdy El-Hakim) * Abdelazim Abdelhack (Wanisin setä) * Abdelmonien Aboulfoutouh (Wanisin toinen setä) * Ahmad Anan (Badawi) * Mohamed Khairi (Kamal) * Mohamed Nabih (Murad, antiikkikauppias, Ayyubin aiempi apulainen) * Nadia Lutfi (Zeena, Muradin serkku) * Mohamed Morshed (Ahmad Kamal, höyrylaivalla saapuva efendien johtaja, Egyptin antiikkiyhdistyksen nuori jäsen, Kairosta) * Shafik Nour El Din (Ayyub tai Ayoub, antiikkikauppias, myös muodossa Shafik Nourreddin) * Gaby Karraz (Maspero, Egyptin antiikkyhdistyksen johtajia, Kairosta) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Al-mummia - The Night of Counting the Years - 1969 (kesto 1 h 38 min ja risat, tekstitys ) (youtube.com) Luokka:Vuoden 1969 elokuvat Luokka:Egyptiläiset elokuvat Luokka:Draamaelokuvat
Ben Olsen

Ben Olsen (s. 3. toukokuuta 1977 Harrisburg) on yhdysvaltalainen jalkapallovalmentaja, joka valmentaa MLS-liigassa pelaavaa D.C. Unitedia. Pelaajaurallaan Olsen edusti Virginia Cavaliersia, D.C Unitedia ja Nottingham Forestia. Olsen pelasi D.C. Unitedissa vuosina 1998–2009 MLS-liigan runkosarjassa 221 ottelua ja teki niissä 29 maalia. Kaudella 2000–2001 hän pelasi lainasopimuksella englantilaisseura Nottingham Forestissa. Olsen pelasi Yhdysvaltain maajoukkueessa 37 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Hän kuului joukkueeseen vuoden 2006 MM-kilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aurica Bărăscu

Aurica Bărăscu (o.s. Chiriţă, s. 21. syyskuuta 1974 Nicorești,, Galați) on romanialainen soudun olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari. Hän edusti aktiiviurallaan Steaua CSA -seuraa. Hän on pituudeltaan 181 cm.. Bărăscu voitti kahdeksikossa olympiakultaa Ateenassa 2004 ja maailmanmestaruuden St. Catharinesissa 1999. MM-hopeaa hän saavutti kahdeksikossa 2001, 2003 ja 2007 sekä MM-pronssia perämiehettömässä nelosessa 2000. Lisäksi hän oli neljäs kahdeksikossa 2002. Hän voitti kahdeksikon Euroopan-mestaruuden 2007. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset soutajat Luokka:Romanialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ioana Papuc

Ioana Cristina Rotaru (o.s. Papuc, s. 4. tammikuuta 1984 Cimpulung Moldovenesc, Suceava) on romanialainen soudun olympiavoittaja, MM-mitalisti ja kolminkertainen Euroopan-mestari. Hän edusti aktiiviurallaan Marina CSS -seuraa. Popac saavutti kahdeksikossa olympiakultaa Ateenassa 2004 ja -pronssia Pekingissä 2008. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi Lontoossa 2012. Hän sai kahdeksikossa MM-hopeaa 2005 ja 2007 sekä oli neljäs 2002 ja kuudes 2006. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi pariairokaksikossa 2007. Hän voitti kahdeksikon Euroopan-mestaruuden 2007, 2008 ja 2012. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti kahdeksikossa kultaa 2000 ja 2001, perämiehettömässä kaksikossa kultaa 2002 ja hopeaa 2001 sekä pariairokaksikossa pronssia 1999. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset soutajat Luokka:Romanialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
H’ust

H'ust () on kaupunki Ukrainan Taka-Karpatian alueella. Kaupunki on saanut alkunsa 900-luvulla ja toisen maailmansodan kynnyksellä se oli lyhytikäisen Karpaatto-Ukrainan tasavallan pääkaupunki. Nykyään kaupunki on H’ustin piirin hallintokeskus. Ukrainan vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukasluku oli 31 900; vuonna 2021 väkiluvuksi arvioitiin 28 206. ==Maantiede== H'ust sijaitsee Ukrainan Taka-Karpatian Maramureșin alueella lähellä Rika- ja Tiszajokien yhtymäkohtaa Karpaattien juurella. ==Historia== H'ust sai alkunsa 900-luvulla, ja vuosien 1090 ja 1191 välillä unkarilaiset perustivat paikalle linnoituksen. Linnoitus suojeli nykyisen suolakaivoksia lähellä nykyistä Solotvynan asutuskeskusta. Mongolit tuhosivat H'ustin vuonna 1242, mutta paikka rakennettiin uudelleen pian heidän hyökkäyksensä jälkeen. Vuodesta 1281 H'ust kuului Galitsian ja Volynian ruhtinaskuntaan, ja unkarilaiset valtasivat paikan vuonna 1321 uudelleen. H'ustista tuli 1500- ja 1600-luvuilla Habsburgien ja Transsilvanian ruhtinaiden välisten taistelujen näyttämö. Krimin tataarit piirittivät kaupunkia puolestaan vuosina 1594, 1659 ja 1717. Kaupunkia piti 1700-luvulla hallussaan myös Ferenc II Rákóczi, ja vuonna 1709 kaupunki oli Transsilvanian valtiopäivien kokoontumispaikka. Kaupungin linnoitus tuhoutui ruutivaraston räjähdyksessä vuonna 1766. H'ustissa perustettiin marraskuussa 1918 Länsi-Ukrainan kansantasavallan hallitus. Vuonna 1919 kaupunki liitettiin vasta itsenäistyneeseen Tšekkoslovakiaan. Taka-Karpatia muodosti vuonna 1938 osana Tšekkoslovakiaa Karpaatto-Rutenian autonomisen maakunnan. Toisen maailmansodan kynnyksellä Saksa pilkkoi Tšekkoslovakian, ja Unkari miehitti Karpaatto-Rutenian eteläosat. Kun Užhorod menetettiin unkarilaisille, H'ustista tuli alueen hallintokeskus. 14. maaliskuuta Karpaatto-Rutenia julistettiin itsenäiseksi Karpaatto-Ukrainan tasavaltana, ja H'ust oli lyhytikäisen valtion pääkaupunki. Unkarilaiset miehittivät maan seuraavana päivänä. Neuvostoliiton joukot valtasivat kaupungin lokakuussa 1944, ja kaupungista tuli sittemmin osa Neuvosto-Ukrainaa. ==Väestö== Vuonna 2021 H’ustin väkiluvuksi arvioitiin 28 206. Ukrainan vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan H'ustin asukasluku oli 31 900\. Heistä etniseltä taustaltaan ukrainalaisia oli 28 400 (89,3 %), unkarilaisia 1 700 (5,4 %), venäläisiä 1 200 (3,7 %) ja romaneja 100 (0,4 %). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Taka-Karpatian alueen kaupungit
Sophie Gyllenborg

Sophia Gustafva (Sophie) Gyllenborg (7. marraskuuta 1801 Malmö, Skåne, Ruotsi – 1841 Kööpenhamina, Tanska) oli ensimmäinen ruotsalainen nainen ammattikääntäjänä. Gyllenborg oli ylhäisaatelista sukua sekä isänsä että äitinsä puolelta. Isä Henning Adolf Gyllenborg oli Malmöhusin linnan komendantti. Äiti oli nimeltään Hedvig Sophia von Dellwig. Vanhemmat olivat serkuksia, ja tytär oli heidän ainoa lapsensa. Perhe muutti vuonna 1811 Kööpenhaminaan, missä isällä oli työ ranskankielisen lehden Le Messager du Nord toimittajana. Isänsä työn ansiosta Sophie Gyllenborg pääsi tekemisiin Kööpenhaminan kulttuuripiirien kanssa. Edistääkseen tyttärensä kääntäjänuraa isä-Gyllenborg oli yhteydessä vaikutusvaltaiseen kanslianeuvokseen Per Adam Wallmarkiin. Sophie Gyllenborg oli jo tehnyt käännöksiä omatoimisesti, ja Wallmarkin kehotuksesta hän tarttui irlantilaisen Maria Edgeworthin teksteihin, ensin novelleihin. Näin pääsi hänen kääntäjänuransa alkuun. Kirjeessään Wallmarkille Gyllenborg pahoitteli, että hänen pitkä oleskelunsa Tanskassa oli tuonut hänen kieleensä tanskalaisuuksia, ja siksi tekstien kieli olisi tarkistettava. Isän kuoltua 1826 lehden toimitustyö jäi tyttären vastuulle. Hän huolehti myös äidistä ja alkoi järjestää muuttoa Tukholmaan. Hänen piti päästä myös sopimukseen suvun kanssa, joka pelkäsi nimen tahraantuvan hänen työnsä vuoksi. Isä oli ollut toista mieltä ja ilmoittanut, että tyttären nimi on oltava julkaisujen nimiösivulla, kuitenkin ilman kreivittären arvonimeä. Ensimmäinen käännöstyö, J. A. K. Hildebrandtin Fernando Lomelli, ilmestyi 1827 julkaisijana linköpingiläinen Axel Petré. Alkuun oli liitetty Gyllenborgin alkusanat. Kyse ei ollut mistä tahansa ryöväriromaanista, vaan kirja oli käännetty usealle kielelle eikä rosvoa ollut kaunisteltu vaan romaani sisälsi moraalisen viestin: ensi askel paheiden polulla johtaa aina ikäviin seurauksiin. Samana vuonna julkaisi Ecksteinska tryckeriet Maria Edgeworthin kolmiosaisen teoksen Ormond. Kirjakäännösten lisäksi Gyllenborg teki lehtiin tekstejä kansainvälisestä aineistosta ja mahdollisesti myös käännöksiä. Neljän vuoden Tukholman-ajan jälkeen Gyllenborg palasi Skåneen. Hän oli yhteydessä uuteen kristianstadilaiseen kirjapainoon Schmidt & Comp. joka alkoi julkaista Skånska Påsten -nimistä julkaisua, jolle myös Nils Lovén teki töitä. Gyllenborgin tehtävänä oli esitellä sosiologian edelläkävijä Harriet Martineau ja tämän teos Statshushållningen framställd i exempel. Teoksen kahdeksasta kaunokirjallisesta esimerkistä viisi tuli kommentteineen Gyllenborgin käännettäväksi. Viimeisen jälkeen Gyllenborgin käännöstyöstä ei ole jälkiä. Hän kuoli 1841 Kööpenhaminassa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kielenkääntäjät Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1801 syntyneet Luokka:Vuonna 1841 kuolleet
You to Me Are Everything

You to Me Are Everything on Mark A. Reyeson ohjaama filippiiniläinen tagaloginkielinen komediaelokuva vuodelta 2010. == Näyttelijät == Luokka:Vuoden 2010 elokuvat Luokka:Filippiiniläiset romanttiset komediat
Syke (6. tuotantokausi)

Suomalaisen sairaalan traumaosastolle sijoittuvan Syke-draamasarjan kuudennen tuotantokauden julkaiseminen alkoi Nelonen Median maksullisessa suoratoistopalvelussa Ruutu+:ssa 7. kesäkuuta 2019 sekä Liv- ja Nelonen- kanavilla 30. syyskuuta 2019 alkaen. Kaudella on 36 jaksoa, jotka muodostavat 9 jaksokokonaisuutta. Kaudella ovat mukana kaikki edellisen kauden näyttelijät, lukuun ottamatta Tiina Lymiä ja Jarkko Niemeä, joiden esittämät Marleena Nortamo ja Petteri Holopainen poistuivat sarjasta viidennen kauden lopussa. == Rooleissa == === Keskeisissä rooleissa === === Sivuosissa === === Vierailevat näyttelijät === == Jaksot == Jakso Nimi Julkaisu Ruutu+:ssa Ensiesitys Nelosella Ikäraja / Sisältörajoitukset 1 Muistikuvia 7. kesäkuuta 2019 7. kesäkuuta 2019 30\. syyskuuta 2019 / 7\. kesäkuuta 2019 1\. lokakuuta 2019 / 2\. lokakuuta 2019 / 3\. lokakuuta 2019 / 2 Empatiauupumus 14. kesäkuuta 2019 7. lokakuuta 2019 / 8\. lokakuuta 2019 / 21\. kesäkuuta 2019 9. lokakuuta 2019 / 10\. lokakuuta 2019 / 3 Hengitystesti 28. kesäkuuta 2019 14. lokakuuta 2019 / 15\. lokakuuta 2019 / 5\. heinäkuuta 2019 16. lokakuuta 2019 / 17\. lokakuuta 2019 / 4 Paperittomat 12. heinäkuuta 2019 21. lokakuuta 2019 / 22\. lokakuuta 2019 / 19\. heinäkuuta 2019 23. lokakuuta 2019 / 24\. lokakuuta 2019 / 5 Ristiinnaulittu 26. heinäkuuta 2019 28. lokakuuta 2019 / 29\. lokakuuta 2019 / 2\. elokuuta 2019 30. lokakuuta 2019 / 31\. lokakuuta 2019 / 6 Halvaantunut rakkaus 9. elokuuta 2019 4. marraskuuta 2019 / 5\. marraskuuta 2019 / 16\. elokuuta 2019 6. marraskuuta 2019 / 7\. marraskuuta 2019 / 7 Palanut nainen 23. elokuuta 2019 11. marraskuuta 2019 / 12\. marraskuuta 2019 / 30\. elokuuta 2019 13. marraskuuta 2019 / 14\. marraskuuta 2019 / 8 Lääkäri potilaana 6. syyskuuta 2019 18. marraskuuta 2019 / 19\. marraskuuta 2019 / 13\. syyskuuta 2019 20. marraskuuta 2019 / 21\. marraskuuta 2019 / 9 Keijuvesi 20. syyskuuta 2019 25. marraskuuta 2019 26\. marraskuuta 2019 27\. syyskuuta 2019 27. marraskuuta 2019 28\. marraskuuta 2019 == Keskeiset tekijät == * Showrunner: Petja Peltomaa * Ohjaus: Taavi Vartia, Toni Laine * Pääkäsikirjoittaja: Anne Prokofjeff * Käsikirjoittajat: Niisku Haapala, Nina Linnovaara, Hanna Leivonniemi, Antero Arjatsalo * Stooritiimi: Niisku Haapala, Hanna Leivonniemi, Nina Linnovaara, Antero Arjatsalo, Hannamaija Matila, Susanna Åke * Kuvaajat: Antti Ruusuvuori, Jyri Hakala * Leikkaajat: Jerem Tonteri, Pekka Lehtikangas * Äänisuunnittelija: Tuukka Nikkilä * Lavastaja: Pirjo Rossi * Tuottaja: Tia Talli * Vastaavat tuottajat: Olli Haikka, Petja Peltomaa, Tea Panula (Nelonen Media) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Syke Ruutu-palvelussa Luokka:Syke-tuotantokaudet
Esko Varonen

Esko Ensio Varonen (21. toukokuuta 1957 Kuopio – 1. toukokuuta 2019 Tampere) oli suomalainen näyttelijä ja muusikko.Varonen, Esko Ensio, Suomen teatterit ja teatterintekijät 1983: yhteisö- ja henkilöhakemisto, toim. Ilona Tainio, sivu 470, Tammi, Helsinki Varonen muistetaan etenkin vuonna 1984 perustetusta Motelli Skronklesta, jonka muut alkuperäisjäsenet olivat Hannu Raatikainen ja Markku Peltola. Varonen toimi yhtyeen rumpalina. Varonen esiintyi muun muassa televisiosarjoissa Alhola, Kylmän kosketuksessa ja Pirunpelto. Varonen valmistui trumpetistiksi Kuopion musiikkiopistosta vuonna 1973 ja näyttelijäksi Teatterikoulusta vuonna 1984. Hän oli vuonna 1996 perustamassa Tampereelle Kulttuuritalo Telakkaa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset trumpetistit Luokka:Suomalaiset rumpalit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Social Burgerjoint

Social Burgerjoint on suomalainen hampurilaisravintolaketju. Se on osa Kotipizza Groupia. Vuonna 2021 ketjuun kuului yhdeksän ravintolaa Suomessa. Ravintolan sisustus muistuttaa pohjoisamerikkalaisisia burgerravintoloita. Ruokalistalla on useita kasvis- ja vegaanivaihtoehtoja. Ruokaa valmistetaan hiiligrillillä.https://aromilehti.fi/artikkelit/social-burgerjoint-taydentaa- makkaratalon-ravintolakattausta/ ==Historia== Tammikuussa 2017 Herkko Volanen ja MasterChef Suomi -kisan vuonna 2012 voittanut Mika Tuomonen perustivat Helsingin Sörnäisiin Social Food Street Burgerjoint -hampurilaisravintolan. Marraskuussa 2017 Kotipizza Group osti enemmistöosuuden ravintolan liiketoiminnasta ja teki siitä ketjun. Suomen Kuvalehden haastattelun mukaan vetäjät, heidän hampurilaisensa ja etenkin ravintolan Mibrasa-puuhiiligrilli tekivät vaikutuksen Kotipizza Groupin toimitusjohtaja Tommi Tervaseen. Perustajat jatkoivat vähemmistöosakkaina ja ketjun ravintoloitsijoina . Syksyllä 2018 ketjuun kuului kolme ravintolaa Helsingissä, ketjun neljäs ravintola sijaitsi Keravalla. Huhtikuussa 2019 avattiin ravintola Haminaan ja toukokuussa Porvooseen.https://www.ess.fi/uutiset/paijathame/art2532071 Ketjun seitsämäs ravintola avattiin Oulussa joulukuussa. Vuonna 2021 ketjuun kuului yhdeksän ravintolaa Suomessa. ==Tunnustuksia== *Social Burgerjointin ”Korean Kimchi Burger” voitti syyskuussa 2018 European Street Food -kilpailussa parhaan burgerin tittelin. Se jakoi ykkössijan ruotsalaisen Matsas Matin kanssa. Berliinissä järjestetyssä kilpailussa oli osallistujia 16 maasta.https://www.iltalehti.fi/ruoka- artikkelit/a/b480f84d-5b0a-45ce-9909-9025d2fbfd24 *2019 keväällä Social Burgerjoint kapusi big seven travel - world best burger listan sijalle 28https://bigseventravel.com/2019/04/worlds-best-burgers/ *Vuonna 2019 Social Burgerjointin Brookdale-burgeri voitti European Street Food -kilpailussa parhaan burgerin tittelin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ravintolaketjut
Ça ne finira jamais

Ça ne finira jamais on ranskalaisen laulajan Johnny Hallydayn 46. studioalbumi, joka julkaistiin 2008. == Kappaleet == # Ça n'finira jamais # Je n'appartiens qu'à toi # Ça peut changer le monde # Si mon cœur # État de grâce # Je m'arrête là # C'est pas une vie # Étreintes fatales # On s'est aimés # Emily Didier Golemanas # Unchained Melody-Les Enchaînés (mukana Joss Stone) # Je voudrais tellement # Je tiendrai bon ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2008 albumit
Eksyksissä Amerikassa

Eksyksissä Amerikassa (myös Eksynyt Amerikassa, Jäljet johtavat Amerikkaan tai Jäljet katoavat Amerikkaan, Lost in America) on Albert Brooksin ohjaama komediallinen road movie vuodelta 1985. Brooks on käsikirjoittanut elokuvan yhdessä Monica Johnsonin kanssa ja näyttelee elokuvan toista pääosaa Julie Hagertyn rinnalla. Elokuvan pääkuvaajana toimi amerikansuomalainen Eric Saarinen. == Juoni == Suuren mainostoimiston luova johtaja (Brooks) ottaa lopputilin töistään, kun hänen odottamansa ylennys menee sivu suun ja hänet halutaankin siirtää Los Angelesista New Yorkiin. Myös vaimo (Hagerty) jättää työnsä, ja lapseton pariskunta lähtee matkailuautolla etsimään itseään ja Amerikkaa. Las Vegasissa he pelaavat kaikki säästönsä. Puilla paljailla he asettuvat joksikin aikaa Arizonan pikkukaupunkiin tekemään pätkätöitä, kunnes päättävät jatkaa matkaa New Yorkiin palatakseen entisen kaltaisiin työpaikkoihin. == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Helena Ylänen piti Lost in Americaa mielenkiintoisen erilaisena Hollywood-elokuvana, Albert Brooksille tyypillisenä toteavana ja vakavana komediana, joka yhdistää mukavasti tapakomedian ja road movien aineksia. Video-oppaassa vuodelta 1994 Roope Lehtinen piti elokuvaa varsin huvittavana komediana, jossa pilkataan sekä 1980- että 1960-luvun elämäntyylejä. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Vuonna 2000 American Film Institute otti Lost in American mukaan sadan hauskimman amerikkalaiskomedian listalleen. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1985 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset road moviet
Iulică Ruican

Iulică Ruican (s. 29. elokuuta 1971 Cujmir, Mehedinți) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja kolminkertainen maailmanmestari. Ruican saavutti Barcelonan olympialaisissa 1992 kultaa perämiehellisessä nelosessa ja hopeaa kahdeksikossa. Atlantan olympialaisissa 1996 hän oli kahdeksikossa seitsemäs. Ruican voitti perämiehellisen nelosen maailmanmestaruuden 1993, 1994 ja 1996. Kahdeksikossa hän sai MM-hopeaa 1993 ja MM-pronssia 1994. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi perämiehellisessä kaksikossa 1991. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset soutajat Luokka:Romanialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viorel Talapan

Viorel Talapan (s. 25. helmikuuta 1972 Mihai Viteazu, Constanța) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja kolminkertainen maailmanmestari. Ruican saavutti Barcelonan olympialaisissa 1992 kultaa perämiehellisessä nelosessa ja hopeaa kahdeksikossa. Hän sijoittui kahdeksikon olympiakilpailussa seitsemänneksi Atlantassa 1996 ja kuudenneksi Sydneyssä 2000. Ruican voitti perämiehellisen nelosen maailmanmestaruuden 1993, 1994 ja 1996. Kahdeksikossa hän sai MM-hopeaa 1993 ja 1997, MM-pronssia 1994 ja 1998 sekä oli neljäs 1999 ja viides 1995. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi perämiehellisessä kaksikossa 1991. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia perämiehellisessä kaksikossa 1990. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset soutajat Luokka:Romanialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kinder Scout

Kinder Scout on 636 metriä korkea vuori Derbyshiren kreivikuntaan kuuluvalla Peak Districtin ylänköalueella. Se on sekä Peak Districtin että Derbyshiren korkein huippu. Lähin sitä korkeampi huippu on 85 kilometrin päässä pohjoisessa sijaitseva Fountains Fell (662 m). Kinder Scout on kuuluisa sinne vuonna 1932 tehdystä luvattomasta joukkotunkeutumisesta. Vuori oli tuolloin yksityismaata ja lähikaupunkien asukkaat halusivat osoittaa mieltään jokamiehenoikeuden puolesta. Mielenosoitus johti osaltaan vapaan liikkumisen sallimiseen Englannin nummialueilla ja kansallispuistojen perustamiseen – 17. huhtikuuta 1951 perustettu Peak District oli Englannin ensimmäinen kansallispuisto. == Vuoret ja huiput == Kinder Scout on karkeasta hiekkakivestä (millstone grit) muodostunut ylätasanko, joka kohoaa lähes kauttaaltaan yli 600 metriä merenpinnan yläpuolelle. Se on osa laajempaa Dark Peak -nimistä ylänköaluetta, johon kuuluvat myös Bleaklow, Mam Tor ja Lose Hill. Kinderin ylätasanko kohoaa jyrkkärinteisenä sitä ympäröivästä maastosta. Kinderjoki syöksyy sen länsireunan yli ja muodostaa Kinder Downfall -nimisen vesiputouksen, joka on korkein Peak Districtin alueella. Ylätasangon pohjois- ja etelälaidalla on monia kalliopaljastumia ja jyrkänteitä. Idässä tasanko laskeutuu loivemmin ja kapenee kannakseksi, joka yhdistyy Win Hillin kukkulaan. Kinder Scoutin kallioperä muodostui muinaisiin jokisuistoihin kertyneestä liejusta ja hiekasta. Aikojen saatossa niistä muodostui lomittaisia hiekkakivi- ja savikivikerrostumia. Kallioperä on altis eroosiolle, jota aiheuttavat lampaiden laiduntaminen, saastelaskeumat, metsäpalot ja vuorikiipeilijät. Lampaiden pääsyä nummille onkin rajoitettu paikoitellen aidoilla. == Luonto == Kinder Scoutin linnustoon kuuluu korppeja, nummiriekkoja, muuttohaukkoja ja kuoveja. Vuorella voi nähdä myös sepelrastaita, jotka tunnistaa niiden papinkaulusta muistuttavasta valkoisesta kuvioinnista. Ylätasangon maisemaa täplittävät luhtavillan kukinnot ja värikkäät rahkasammalmättäät. Kinder Scoutia ympäröiviä ylänköjä kutsutaan yhteisesti nimellä Dark Peak, sillä niitä peittää tumma turvekerros. == Kiipeily == Vaelluksen Kinder Scoutille voi aloittaa Edalen tai Hayfieldin kylästä High Peakin hallintopiirissä. Edalesta alkaa Penniinien vuorijonoa seuraava vaellusreitti Pennine Way, jonka ensimmäinen etappi nousu Kinder Scoutille on. Kylästä johtaa Kinder Scoutille kaksi reittiä: kivikkoinen Grindsbrook Clough ja pidempi mutta helpompikulkuinen Jacob’s Ladder, joka on osittain porrastettu. Hayfieldistä alkava reitti nousee William Clough’n rotkon pohjaa pitkin Sandy Heysin laelle ja etenee sieltä Kinder Downfallin putoukselle. Vuoren ympäristössä on erikoisia kivimuodostumia, kuten Pym’s Chair ja Boxing Gloves (’nyrkkeilyhanskat’), sekä Mermaid’s Pool -niminen lampare. Legendan mukaan lammessa asuu merenneito, jonka voi nähdä vain pääsiäisenä. Jos merenneito vastaa katseeseen suopeasti, on palkintona ikuinen elämä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Derbyshiren maantiede Luokka:Englannin vuoret ja kukkulat
Avar uus

Avar uus on Asan 12. albumi, joka julkaistiin 9. joulukuuta 2016. Se julkaistiin ilman ennakkoilmoitusta levy-yhtiö Roihis Musican sivustolla ilmaiseksi ladattavaksi. Kansikuvan on toteuttanut Samuel Nyholm. == Teemat == Teemaltaan dystooppisessa albumissa käsitellään vuoden 2016 poliittisesti kahtiajakautunutta ilmapiiriä Suomessa. Kappaleissa käydään kovaa älypuhelinkritiikkiä, joissa mainitaan ruutujen, erityisesti puhelimien tuijottaminen, minkä seurauksena silmät sulkeutuvat maailman tapahtumilta. Levyn viimeisen kappaleen lopuksi artisti kehottaa ironisesti ihmisiä nostamaan ”kännykät ilmaan”. == Vastaanotto == Keskisuomalainen hyvä Soundi Albumi sai hyvän vastaanoton. Keskisuomalaisen Arttu Seppänen kuvailia albumia artistin poliittisimmaksi sitten vuoden 2001 esikoisalbumin Punainen tiili. Hän piti albumia pessimistisyydestään huolimatta artistin kuuloisena ja vapautuneena, mutta samalla uudistuneena. Soundin Pekka Laine kutsui albumia intensiiviseksi jazzmeditaatioksi, josta huokuvat vakaumus sekä ryhti. == Kappaleet == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Avar uus discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2016 albumit Luokka:Asan albumit
Yamana Gold

Yamana Gold on kanadalainen kaivosyhtiö, joka tuottaa kultaa, hopeaa ja kuparia. Yamanan puoliksi Agnico Eaglen kanssa omistama Canadian Malartic on Kanadan suurin toiminnassa oleva kultakaivoshttps://www.agnicoeagle.com/English/operations-and-development- projects/operations/canadian-malartic/default.aspx . Vuonna 2019 Yamana myi Brasiliassa sijaitsevan Chapada-kuparikaivoksen Lundin Miningille.https://www.reuters.com/article/yamana-gold-divestiture/lundin- mining-to-buy-one-of-yamana-golds-copper-mine-in-brazil-idUSL3N21X2NT Pan American Silver hankki yhtiön omistukseensa maaliskuussa 2023.https://finance.yahoo.com/news/pan-american-silver-paas- completes-160104024.html ==Kaivostoiminnot== * Kanada ** Canadian Malartic (50 %) * Brasilia ** Jacobina * Chile ** El Penon ** Minera Florida * Argentiina ** Cerro Moro ===Kehitteillä=== *Agua Rica (56,25 %), Argentiina, kupari- ja kultakaivoshttps://www.reuters.com/article/us-yamana-gold-argentina- deals/yamana-gold-to-develop-argentina-mine-with-glencore-goldcorp- idUSKCN1QP04K ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Yamanan kotisivut Luokka:Kanadalaiset kaivosyhtiöt Luokka:Kullankaivuu
Lundin Mining

Lundin Mining on ruotsalainen kaivosyhtiö, joka on erikoistunut kupariin ja tuottaa myös sinkkiä. Vuonna 2013 Lundin hankki 24 prosentin osuuden Kokkolan kobolttijalostamosta https://www.lundinmining.com/news/lundin-mining- announces-closing-of-acquisition-of-122632/. Vuonna 2019 Lundin osti Yamana Goldilta Brasiliassa sijaitsevan Chapada- kuparikaivoksen.https://www.reuters.com/article/yamana-gold- divestiture/lundin-mining-to-buy-one-of-yamana-golds-copper-mine-in-brazil- idUSL3N21X2NT ==Kaivostoiminnot== *Candelaria *Eagle *Neves-Corvo *Zinkgruvan https://www.lundinmining.com/operations/overview/ *Chapada ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Lundin Miningin kotisivut Luokka:Kaivosyhtiöt Luokka:Ruotsalaiset pörssiyhtiöt
Iamgold

Iamgold (aik. International African Mining Gold Corporation) on kanadalainen kultakaivosyhtiö. Se kertoi vuonna 2017 aikeistaan avata uuden kanadalaisen kultakaivoksen japanilaisen Sumitomo Metal Miningin kanssa.http://www.iamgold.com/English/investors/news-releases/news-releases- details/2017/IAMGOLD-Announces-Strategic-Agreement-with-Sumitomo-Metal-Mining- for-the-Development-of-Ct-Gold/default.aspx ==Kaivostoiminnot== *Essakane (90 %) *Rosebel (95 %) *Westwood *Sadiola (41 %) *Saramacca (66,5 %) *Boto Gold ===Kehitysprojektit=== *Côté Gold, Ontario, Kanada (64,75 %)http://www.iamgold.com/English/operations/development-projects/cote-gold- project-ontario/default.aspx ===Entiset kaivokset=== *Yatela (40 %) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Iamgoldin kotisivut Luokka:Kanadalaiset kaivosyhtiöt Luokka:Kullankaivuu
Hyväile minua pimeä tähti

Hyväile minua pimeä tähti on Eleanoora Rosenholmin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 16. maaliskuuta 2011. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 28. == Vastaanotto == Nuorgam 82/100 Rumba Soundi Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Verkkomedia Nuorgamin Hannu Linkola antoi albumille arvosanan 82/100. Hän piti albumia teknisesti onnistuneena ja kokonaisvaltaisena, vaikka jäikin kaipaamaan varhaisemman tuotannon lumovoimaisuutta. Rumban Samuli Knuuti tuomitsi albumin tekotaiteelliseksi sotkuksi, jolla ainoastaan kappaleet ”Valo kaasumeren hämärässä” ja ”Sata Ave Maria” onnistuvat tarjoamaan syvempiä väristyksiä. Soundin Timo Harjuniemi antoi albumille kolme tähteä. Hän totesi sovinnaisuuksien ulkopuolelle itsensä jättävän yhtyeen estävän monitasoisuudellaan kuuntelijaa antautumasta teokselle täysin. == Kappaleet == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hyväile minua pimeä tähti discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2011 albumit Luokka:Eleanoora Rosenholmin albumit
Italian ympäriajo 2019

Italian ympäriajo 2019 oli järjestyksessään 102. Italian ympäriajo. Se alkoi Bolognasta 11. toukokuuta ja päättyi Veronaan 2. kesäkuuta 2019. == Joukkueet == == Etapit == == Kokonaistilanne == ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== 2019 Luokka:Pyöräilykausi 2019
Xenosis

Xenosis on Medeian viides studioalbumi, joka julkaistiin 18. tammikuuta 2019. Se on yhtyeen ensimmäinen, jolla laulajan virkaa hoitaa Frans Aalto. Kitaristi Samuli Peltola on kertonut albumin olevan vääristynyt luomiskertomus, jossa ihmiset kuvataan vertauskuvallisesti Maan ylikansoittaneina muurahaisina. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 37, ja fyysisten albumien listan sijalla 5. == Vastaanotto == Inferno /10 Kaaoszine 10–/10 Metalliluola 7.5/10 Soundi Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Kaaoszinen Jarmo Hänninen antoi albumille karvan alle täydet pisteet, ja kehui sitä musiikillisesti raikkaaksi ja yllättäväksi, joka on odotuksen arvoinen. Metalliluolan Miika Manninen piti kappalerakenteita ensikuuntelulla haasteellisina, jotka kuitenkin avautuvat aikanaan, ja kutsui kokonaisuutta tasavahvaksi näytöksi. Soundin Mape Ollila antoi albumille neljä tähteä viidestä. Hän piti erityisesti laulun ilmaisutavasta, kosketinsoitinsovituksista sekä melodisista kitaraliideistä, ja piti lyriikoita moniulotteisina. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Frans Aalto – laulu * Janne Putkisaari – rummut * Pekko Mörö – kitara * Samuli Peltola – kitara * Laura Dziadulewicz – kosketinsoitin == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Xenosis discogs.com -sivustolla * Luokka:Vuoden 2019 albumit Luokka:Medeian albumit