EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vica

Vica on useiden laajennettujen romaniperheiden yhteisö esimerkiksi Yhdysvalloissa. Vica-yhteisössä voi olla jopa 200 jäsentä, ja sillä voi olla oma johtaja ja oma päätöselin, neuvosto. Vican perustana voi olla sukulaisuus tai orjuuden aikana ollut yhteinen ammattiryhmä, tai uusi Vica voi olla jakautunut liian suureksi muodostuneesta Vicasta. Vica-sana tulee slaavin kielisestä sanasta, joka tarkoittaa sivuhaaraa, versoa. Kalderaš-romanissa käytetään kirjoitusmuotoa Vica ja Makedonian arli-romanissa Fisi. Lovaran puhujat käyttävät vica-sanan sijaan sanaa Cerha (teltta).http://repositories.lib.utexas.edu/server/api/core/bitstreams/2efc49d8-e2f3-48dd-897b-15450cae8fa2/ Vica-sanan käytöstä romanien nimissä antaa romanitutkija Ian Hancock esimerkin: "Stanko le Mičosko la Gežako anda le Papinešti vica" (suom. "Stanko Mičon ja Gežan poika Papineštin vicasta"). ==Lähteet== Luokka:Romanit Luokka:Etnologia
Guillemette Laurens

Guillemette Laurens (s. 1957 Fontainebleau) on ranskalainen mezzosopraano.Guillemette Laurens Les Passions, viitattu 21.3.2024 Laurens sai varhaisimman oppinsa isältään. Myöhemmin hän valmistui kunniamaininnoin Toulousen aluekonservatoriosta.Guillemette Laurens Festival du Comminges, viitattu 21.3.2024 Louis Erlo kiinnitti huomionsa Laurensiin tämän ollessa 16-vuotias. Tämän myötä Laurens sai kiinnityksen Opéra-Comiqueen. 20-vuotiaana hän osallistui Opéra-Comiquessa Igor Stravinskyn Hulttion tien esitykseen Sylvain Cambrelingin johdolla. Vuonna 1979 Laurens oli mukana perustamassa barokkimusiikkiin erikoistunutta Les Arts Florissants -kokoonpanoa. Hän on esiintynyt myös monien muiden merkittävien barokkikokoonpanojen, kuten La Chapelle Royalen ja Alankomaiden barokkiorkesterin kanssa. Laurens on tulkinnut ooppera- ja konserttiohjelmistoa keskiajan musiikista oman aikansa ohjelmistoon, kuten János Komives'n ja Roland Auzet'n teoksiin. Hän sai vuonna 2002 Ranskan hallitukselta Ordre des Arts et des Lettres'n Chevalier-arvon. Vuonna 2011 Laurens aloitti laulun opettamisen Pariisin Berlioz- konservatoriossa. Hän on opettanut myös Toulousen aluekonservatoriossa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
William Speirs Bruce

William Speirs Bruce (1. elokuuta 1867 Lontoo − 28. lokakuuta 1921 Edinburgh) oli brittiläinen luonnontieteilijä, napa-aluetieteilijä, meritieteilijä ja tutkimusmatkailija. Hänet tunnetaan tutkimusmatkastaan Etelämantereelle sekä ensimmäisen sääaseman perustamisesta sinne. Bruce oli skotlantilaisen isänsä fyysikko Samuel Noble Brucen ja walesilaisen äitinsä Maryn (o.s. Lloyd) neljäs lapsi. Hän aloitti lääketieteen opiskelun University College Londonissa vuonna 1887. Hän opiskeli samana kesänä luonnontieteitä Edinburghissa, minkä jälkeen hän päätti jatkaa lääketieteen opiskelua siellä. Samalla hän kiinnostui myös meritieteistä. Vuosina 1892−1893 Bruce lopetti opintonsa ja matkasi ensimmäistä kertaa Etelämantereelle. Hän oli mukana luonnontieteilijänä ja kirurgina retkikunnassa, joka selvitti valaanpyynnin mahdollisuuksia Etelämantereella. Sen jälkeen hän oli mukana useissa retkikunnissa vuosina 1895−1899, kuten Jackson-Hamsworthin retkikunnasssa vuonna 1897. Bruce johti retkikuntaa nimeltään Scottish National Antarctic Expedition (SNAE), joka lähti Scotia-aluksella Troonista 2. marraskuuta 1902, ja tutkimusmatka kesti yli 21 kuukautta. Sen tuloksena saatiin paljon ilmastoon liittyviä tutkimustuloksia sekä sääasema. Brucen myöhemmät retket Etelämantereelle eivät tuottaneet merkittäviä tuloksia. Bruce oli vuodesta 1901 naimisissa Jessie Mackenzien kanssa, ja he saivat pojan ja tyttären. Hän kuoli Edinburghissa 28. lokakuuta 1921. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset tieteilijät Luokka:Brittiläiset tutkimusmatkailijat Luokka:Etelämantereen tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Paulin Bündgen

Paulin Bündgen (s. 1977 Lyon) on ranskalainen kontratenori.Paulin Bündgen Bach-Cantatas, viitattu 21.3.2024 Bündgen valmistui Lyonin konservatoriosta. Hän täydensi opintojaan Marie-Claude Vallinin, Dominique Vellardin ja Isabelle Eschenbrennerin johdolla. Bündgen on työskennellyt monien vanhan musiikin kokoonpanojen kanssa. Hän on esiintynyt eri puolilla Eurooppaa ja sen ulkopuolella. Hänen oopperaohjelmistoonsa on kuulunut teoksia muiden muassa Francesco Cavallilta, Claudio Monteverdiltä, Stefano Landilta ja Wolfgang Amadeus Mozartilta. Lisäksi Bündgen on tulkinnut oman aikansa ohjelmistoa ja osallistunut kantaesityksiin. Läheistä yhteistyötä hän on tehnyt säveltäjä Jean-Philippe Gouden kanssa. Vuonna 2007 Bündgen julkaisi elektronisen musiikin albumin Étrange Septembre. Bündgen perusti vuonna 1999 Céladon- kokoonpanon, joka on erikoistunut keskiajan, renessanssin ja barokin musiikkiin. Hän on tehnyt sen kanssa monia levytyksiä. Bündgen on tehnyt yhteistyötä myös turkkilaisen muusikko Kudsi Ergunerin kanssa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset oopperalaulajat Luokka:Kontratenorit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bad Aibling

Bad Aibling on kylpyläkaupunki Baijerin osavaltiossa Saksassa. Siellä harjoitetaan muun muassa lääketeollisuutta. == Maantiede == Bad Aibling sijaitsee ylänkömaalla Baijerin eteläosassa noin 50 kilometriä Münchenistä kaakkoon. == Historia == Keltit asuttivat Bad Aiblingin alueen noin vuonna 500 ennen ajanlaskun alkua. Roomalaiset miehittivät alueen vuonna 15 eaa. ja keltit alkoivat roomalaistua. Rooman valtakunnan luhistumisen aikoihin noin 470 jaa. bajuvaarit (baijerilaiset) alkoivat ottaa alueella jalansijaa. Varhaisin kirjallinen maininta Bad Aiblingista on päivätty 13. tammikuuta 804 muodossa Epininga. Rutto ja sodat koettelivat paikkakuntaa, ja kolmikymmenvuotisen sodan loppuvaiheessa kesällä 1648 ruotsalaiset miehittivät alueen. Lisäksi Aibling koki kuusi tuhoisaa tulipaloa 1498–1811. Aiblingin 1800-luku oli kokonaisuutena hyvää aikaa ja paikkakuntaa ympäröiviä soita alettiin hyödyntää matkailumielessä. Bad Aibling sai kaupunkioikeudet 1. huhtikuuta 1933. Toisen maailmansodan lopulla 1944–1945 Yhdysvaltain joukot pommittivat Bad Aiblingia ja kaupunki antautui 1. toukokuuta 1945. Siihen liitettiin maalaiskunnat Ellmosen, Mietraching ja Willing 1970-luvulla. Bad Aiblingin maamerkki on kirkko Mariä Himmelfahrt, jonka historia alkaa vuodesta 912. Kirkko sijaitsee Hofbergin kukkulalla, kuten myös Schloss Prantseck. Se on alkuaan Prantin suvulle kuulunut linna, jonka historia ulottuu 1500-luvulle. == Talous ja liikenne == Bad Aiblingin suuria työnantajia ovat B&O; Gruppe ja Swiss Caps GmbH. Bad Aiblingissa on kaksi rautatieasemaa. Ne sijaitsevat rataosuudella Holzkirchen–Rosenheim, jota kutsutaan myös nimellä Mangfalltalbahn. Bahnhof Bad Aibling sijaitsee keskustassa. Noin kilometrin siitä kaakkoon sijaitsee rautatiepysäkki Bad Aibling Kurpark. Lähin moottoritie on aivan kaupungin etelärajaa viistävä BAB 8, josta on alemman tieverkon liittymä kaupungin katuverkkoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Bad Aibling, Baijeri, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Baijerin kunnat Luokka:Saksan kaupungit Luokka:Ylä-Baijeri
Forlandetin kansallispuisto

Forlandetin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Huippuvuorilla. Siihen kuuluu saari nimeltä Prinssi Kaarlen etumaa (norjaksi Prins Karls Forland) ja sitä ympäröivät merialueet. Puisto on perustettu vuonna 1973. Sen maa-alueiden pinta-ala on 616 km2 ja merialueiden 4 018 km2. Kasvillisuustyypiltään puisto on tundraa. Saaren länsirannikolla on rannikkotasanko, mutta itärannalla jäätiköt ulottuvat paikoin rantaviivalle asti. Siellä elää maailman pohjoisin kirjohylkeiden populaatio. Se on myös monien lintulajien pesäpaikka, ja länsiranta on tärkeä lintujen talvehtimisalue. Kansallispuiston lintulajeista valkoposkihanhi ja pohjankiisla ovat avainlajeja. Pohjoispään Fuglehukenin luodoilla elää 40 000 pohjankiislaa. Saarelta löytyi rautamalmia 1900-luvun alussa, ja niinpä Norja liitti sen alueisiinsa jo varhain. Siellä on jäänteitä myös valaanpyynnistä ja ansametsästyksestä. Nykyisin useimmat isot alukset kulkevat saaren länsipuolelta – itäpuolella oleva Forlandetinsalmi on matalimmillaan vain neljä metriä syvä. Paikalliset matkailuyrittäjät pääsevät maihin muutamassa kohdassa, ja kansallispuistossa järjestetään opastettuja kävelyretkiä. == Lähteet == Luokka:Norjan kansallispuistot Luokka:Huippuvuorten maantiede
Javarusjärvi

Javarusjärvi on matala ylänköjärvi Kemijärven luoteisosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 5,1 neliökilometriä. Etäisyys Kemijärven keskustasta on 26 kilometriä luoteeseen. == Maantiede == Javarusjärvi koostuu selkävedestä, johon työntyy luoteesta pitkä ja kapea Aittaniemi ja pohjoisesta samantyyppinen Pirttiniemi. Etelässä selkävesi kaventuu Morkkaperä-nimiseksi lahdeksi. Järven pohjoisosa koostuu kolmesta leveästä lahdesta: Heinäperä, Pirttilahti ja Kuusilahti. Luoteisosan muodostaa lähes kilometrin pituinen Aittaperä. Vain noin kahdeksan hehtaaria Javarusjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin piste, noin yhdeksän metriä, sijaitsee järven lounaisosassa. 220 metrin korkeuskäyrä kulkee paikoin varsin kaukana Javarusjärven rantaviivasta. Lähimmillään se on länsirannalla, jossa järvi myös syvenee jyrkimmin. Järven itärantaa myötäilee paikallistie 19793, joka yhtyy yhdystiehen 9613. Teiden varsilla on haja-asutusta. Javarusjärven pohjoisrannalla sijaitsee Javarus-niminen kylä ja kylän itäpuolella sijaitsee Suopankijärvi. Javarusjärven eteläpuolella sijaitsee useita pieniä metsäjärviä, joiden nimessä on "morkka": Hauta-Morkka, Sorkka-Morkka, Lieju- Morkka ja Taival-Morkka. Niidet vedet laskevat Morkkajokea Javarusjärven Morkkaniemen kohdalle. Luoteesta virtaa Heinäjoki Heinäperään. Idästä virtaa Komionoja, joka yhtyy Hormuojaan. Javarusjärven luusua sijaitsee koillisrannalla, josta alkaa pohjoiseen Suopankijärveen (216,4 metriä mpy) päätyvä nimetön, alle kilometrin pituinen lasku-uoma. Suopankijärven luoteiskolkasta alkaa Javarusjoki, joka virtaa ensin pohjoiseen ja sitten itään ja päätyy Kemijokeen Tapionniemen kylän kohdalla, joka sijaitsee noin 20 kilometriä Javarusjärveltä itään. Javarusjärven vesitilavuus on 11 505 000 kuutiometriä. Javarusjärvi (65.353.1.001) kuuluu Javarusjärven alueeseen (65.353), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Javarusjoen valuma-alue (65.35) ja ensimmäinen on Kemijärven–Pelkosenniemen alue (65.3). Javarusjärven alueeseen kuuluu neljä vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Javarusjärvi on laajin. Sitä seuraa noin neliökilometrin laajuinen Komiojärvi sekä Hormulampi ja Keihäslampi, jotka ovat muutaman hehtaarin laajuisia. == Lähteet == Luokka:Kemijärven järvet Luokka:Kemijärven–Pelkosenniemen alue
Indre Wijdefjordenin kansallispuisto

Indre Wijdefjordenin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Huippuvuorten pohjoisosassa. Siihen kuuluu vuono nimeltä Indre Wijdefjorden ja sitä ympäröivät alueet. Puisto on perustettu vuonna 2005. Sen maa-alueiden pinta- ala on 745 km2 ja merialueiden 382 km2. Pohjois-eteläsuuntainen vuono jakaa Huippuvuoret melkein kahtia. Sen rannoilla on erityistä arktista aroa, jolle on tyypillistä aäärimmäinen kuivuus, emäksinen maaperä ja laajat kasvittomat alueet. Siellä kasvaa harvinaisia kasvilajeja. == Lähteet == Luokka:Norjan kansallispuistot Luokka:Huippuvuorten maantiede
Igor Šuvalov

Igor Ivanovitš Šuvalov (, s. 4. tammikuuta 1967 Bilibino) on venäläinen virkamies. Šuvalov oli kaksi vuotta varusmiehenä neuvostoarmeijassa. Hän valmistui 1993 Moskovan yliopiston oikeustieteen laitokselta. Hän työskenteli 1993 Venäjän ulkoministeriön lakiosaston attaseana ennen siirtymistään yksityiselle puolelle. Hän palasi 1997 valtion omaisuusvirastoon. Vuonna 1998 hänet nimitettiin valtion omaisuuden varaministeriksi. Hänet nimitettiin 2000 hallituksen kansliaan. Syksystä hän oli Venäjän presidentinhallinnon varapäällikkö ja presidentin avustaja. Vuonna 2008 hänestä tuli varapääministeri.https://web.archive.org/web/20080517152904/http://www.government.ru/content/rfgovernment/rfgovernmentvicechairman/4304163.htm Vuonna 2018 Šuvalov nimitettiin Vnešekonombankin johtoon.http://www.kremlin.ru/events/president/news/57542 ==Lähteet== Luokka:Venäläiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ylä-Tervajärvi (Hyrynsalmi)

Ylä-Tervajärvi on saareton järvi Tervakylässä Hyrynsalmen keskustan itäpuolella Kainuun maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,3 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 72 kilometriä koilliseen. == Maantiede == Ylä- Tervajärven ulottuvuus lounaasta koilliseen on noin 2,55 kilometriä. Järven itäranta on länsirantaa mutkaisempi. Niemien (Kuusiniemi, Kotiniemi, Luodonniemi) väleissä on melko avosuisia lahtia (Kotilahti, Hietalahti, Tervalahti). Koillisrannalla Luodonniemen ja Kirkkokallion välinen lahti jakautuu kahteen kapeaan lahteen, jotka ovat Soikonlahti ja Kirkkolahti. Noin kuudesosa Ylä-Tervajärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Järven syvin piste, noin 18 metriä, sijaitsee syvän alueen keskivaiheilla. Ylä-Tervajärven merkittävin tulouoma on koillisesta Hakojärviltä (183,3 metriä mpy) virtaava Hakojoki. Lännestä Huuhilonlammelta (174,4 metriä mpy) virtaa Huuhilonpuro. Ylä-Tervajärven lasku-uoma on alle 200 metriä pitkä Tervasalmi, joka päätyy lounaaseen Ala-Tervajärven (170,6 metriä mpy) koilliskolkkaan. Ylä-Tervajärven vesitilavuus on 7 401 000 kuutiometriä. Ylä-Tervajärvi (59.752.1.002) kuuluu Tervajärvien alueeseen (59.752), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Tervajoen valuma-alue (59.75) ja ensimmäinen on Luvanjoen valuma-alue (59.7). Tervajärvien alueeseen kuuluu yhdeksän vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Ylä-Tervajärvi on laajin. Seuraavana tulee Ala-Tervajärvi ja Vihtajärvi. == Lähteet == Luokka:Hyrynsalmen järvet Luokka:Luvanjoen valuma-alue
Ala-Tervajärvi (Hyrynsalmi)

Ala-Tervajärvi on saareton järvi Tervakylässä Hyrynsalmen keskustan itäpuolella Kainuun maakunnassa. Sen pinta-ala on 83 hehtaaria. Etäisyys Kajaanista on 71 kilometriä koilliseen. == Maantiede == Ala-Tervajärven ulottuvuus lounaasta koilliseen on noin 1,7 kilometriä. Nimettyjä lahtia on kaksi: Talvilahti ja Alarannanlahti. Ne ovat leveitä ja suiltaan avoimia. Noin 30 hehtaaria järven pinta-alasta on vähintään kolme metriä ja enintään neljä metriä syvä. Syvin piste, runsaat seitsemän metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa. Ala-Tervajärven merkittävin tulouoma on koillisesta Ylä- Tervajärveltä (170,6 metriä mpy) virtaava Tervasalmi. Ympäröiviltä soilta (Tervasuo, Talvisuo) virtaa vähäisiä suo-ojia. Ala-Tervajärvi kaventuu eteläosastaan Tervajoeksi, jota pitkin vedet virtaavat lounaaseen Nuottijärveen (159,8 metriä mpy). Ala-Tervajärven vesitilavuus on 2 154 000 kuutiometriä. Ala-Tervajärvi (59.752.1.001) kuuluu Tervajärvien alueeseen (59.752), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Tervajoen valuma-alue (59.75) ja ensimmäinen on Luvanjoen valuma-alue (59.7). Tervajärvien alueeseen kuuluu yhdeksän vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajin on Ylä-Tervajärvi. Seuraavana tulee Ala- Tervajärvi ja Vihtajärvi. == Lähteet == Luokka:Hyrynsalmen järvet Luokka:Luvanjoen valuma-alue
Laurie Island

Laurie Island on Etelämantereen luoteisosassa sijaitseva saari. Se on eteläisten Orkneysaarten itäisin ja toiseksi suurin saari. Saarella sijaitsee muun muassa Etelämantereen vanhin yhä toiminnassa oleva tutkimusasema Orcadas. Laurie Island löydettiin alun perin vuonna 1821 kapteeni George Powellin ja Nathaniel Palmerin tutkimusmatkalla. == Lähteet == Luokka:Eteläiset Orkneysaaret
Holland Taylor

Holland Taylor (s. 14. tammikuuta 1943 Philadelphia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen roolinsa ovat usein lujatahtoisia ja elämässään menestyneitä henkilöitä. == Ura == Taylorin näyttelijänuran juuret ovat New Yorkin teattereissa. Tunnetuksi Taylor on tullut televisio- ja elokuvarooleistaan, kuten palkitusta sivuroolistaan tuomari Kittlesonina draamasarjassa Oikeus ja kohtuus (1998–2003). Taylor näytteli Evelyn Harperin roolin komediasarjassa Miehen puolikkaat (2003–2015). Komedian tyylilajiin kuuluvat niin ikään roolit sarjoissa Bosom Buddies (1980–1982) ja The Powers That Be (1992–1993). Valkokankailla hänet on nähty muun muassa elokuvissa Truman Show (1998) ja Blondin kosto (2001). Taylorin teatterirooleja ovat muun muassa Ann Richardista kertovan näytelmän nimirooli vuonna 2009. Hänen teatteritehtäviinsä lukeutuu niin ikään Anne Butley (Butley, 1972) ja Angela Forrester (Murder Among Friends, 1975). Taylor tulkitsi The Vagina Monologues -teoksen vuonna 1999. Taylorin opintohistoriaan kuuluu Westtown Friends School ja Bennington College. == Valikoitu filmografia == === Valkokangaselokuvat === *Vihreän timantin metsästys (1984) *Niilin jalokivi (1985) *Alice (1990) *Hinnalla millä hyvänsä (1995) *Eräänä kauniina päivänä (1996) *Viidakon Ykä (1997) *Truman Show (1998) *Happy Accidents (2000) *Usko koetuksella (2000) *Blondin kosto (2001) *Hääheila (2005) *Baby Mama (2008) *Gloria Bell (2018) *Bill & Ted Face the Music (2020) *The Stand In (2020) === Televisiosarjat === *Bosom Buddies (1980–1982) *All My Children (1981–1983) *The Powers That Be (1992–1993) *Oikeus ja kohtuus (1998–2003) *Miehen puolikkaat (2003–2015) *L-koodi (2004–2008) *Good Behavior (2017) *Mr. Mercedes (2017–2019) === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Huffpost: Better With Age: The Holland Taylor Story Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Victor Nessler

Victor Ernst Nessler (28. tammikuuta 1841 Baldenheim – 28. toukokuuta 1890 Strasbourg) oli elsassilainen säveltäjä.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Nessler, Victor E(rnst) Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 21.3.2024 Nessler opiskeli Strasbourgissa aluksi teologiaa, mutta siirtyi musiikin pariin ja sävelsi ensimmäisen oopperansa Fleurette (1864). Hän täydensi opintojaan Leipzigissa Moritz Hauptmannin johdolla ja pääsi kaupunginteatterin kuoromestariksi vuonna 1870. Myöhemmin hänestä tuli Carola-teatterin kuoromestari. Nessler sai mainetta varsinkin oopperoillaan. Lisäksi hän sävelsi operetteja. Strasbourgissa on Alfred Marzolffin tekemä Nesslerin muistomerkki (1895). == Teoksia == === Oopperat === * Fleurette (1864) * Der Rattenfänger von Hameln (1879) * Der Trompeter von Säkkingen (1884) * Dornröschens Brautfahrt (1867) * Irmingard (1876) * Der wilde Jäger (1881) * Otto der Schütz (1886) * Die Rose von Strassburg (1890) === Operetit === * Die Hochzeitsreise (1867) * Nachtwächter und Student (1868) * Am Alexandertag (1869) == Lähteet == Luokka:Saksalaiset oopperasäveltäjät Luokka:Ranskalaiset oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1841 syntyneet Luokka:Vuonna 1890 kuolleet
Nordenskiöld Landin kansallispuisto

Nordenskiöld Landin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Huippuvuorten länsiosassa. Siihen kuuluu Isfjordenin ja Van Mijenfjordenin välisen alueen eteläosa. Puisto on perustettu vuonna 2003. Sen maa-alueiden pinta-ala on 1 207 km2 ja merialueiden 155 km2. Huippuvuorten suurin laakso joka ei ole jään peitossa, Reindalen, on kansallispuiston keskiössä. Siellä on harjoitettu mineraalien louhintaa ja ansametsästystä. Puisto on tärkeää lintualuetta. Merenrannalla ja laakson eteläosassa elää kahlaajia, hanhia ja sorsalintuja. Siellä tavataan myös naaleja. == Lähteet == Luokka:Norjan kansallispuistot Luokka:Huippuvuorten maantiede
Herman Salmi

Herman Sulo David Salmi (27. marraskuuta 1903 Helsinki – 18. elokuuta 1941 Itä-Karjala) oli monipuolinen urheilija. Hän oli Suomen mestariuimari ja jalkapallon Suomen mestari. Jääpallossa hän pelasi myös pääsarjaotteluita. == Uintiura == Herman Salmi kilpaili menestyksellisesti 1920-luvulla HSS:n riveissä. Ensimmäinen mitalinsa hän sai 4 x 50 m ja 4 x 100 m vapaauintiviesteissä HSS:n riveissä seuran sijoittuessa hopealle vuoden 1921 SM-kisoissa. Ensimmäisen henkilökohtaisen mestaruutensa Salmi sai vuonna 1923 voittaessaan 100 m vapaauinnin. Kaudesta 1925 tuli Salmelle uintiuran huippuvuosi, sillä hän saavutti SM-kisoissa kolme henkilökohtaista kultaa 100, 200 ja 500 metrin vapaauintimatkoilla. Sen lisäksi hän oli HSS:n mestaruuden voittaneessa 4 x 50 metrin ja 4 x 100 metrin viestijoukkueessa. Salmen uintiura jatkui vuoteen 1930. Sitä ennen hän saavutti Suomen mestaruuden kolme kertaa 100 metrin vapaauinnissa eli vuosina 1923, 1925 ja 1928, 200 metrillä 1925 ja 1926, 500 metrillä 1925 ja 1926 sekä 1 000 metrillä 1927. HSS:n vapaauintiviestimiehenä hän sai mestaruuden 4 x 50 metrillä 1924 ja 1925, 4 x 100 metrillä 1925 ja 1926 sekä 4 x 200 metrillä 1930. Herman Salmi pelasi myös HSS:n vesipallojoukkueessa, jossa oli voittamassa useita Suomen mestaruuksia vuosien 1923-1940 aikana. Näin vesilajien Suomen mestaruuksia Salmi saavutti urallaan kaikkiaan 24. == Palloilu-ura == Jalkapalloilijana Herman Salmi kuului HPS:n vuoden 1926 mestarijoukkueeseen. Pelipaikkana oli maalivahdin tontti. Jääpallossa Salmi pelasi SM-sarjaa vuosina 1922-1933. Ensin hän edusti HPS:ää vuoteen 1926 ja sen jälkeen HIFK:ta. Vuosien 1929 ja 1933 SM-hopeaa saavuttaneissa joukkueissa Salmi ei pelannut kaikkia otteluita. Vuonna 1929 Salmi oli Suomen Viroa vastaan pelanneessa jääpallomaajoukkueessa tehden myös maalin. Salmi oli jääpallossa kenttäpelaaja toisin kuin jalkapallossa, jossa hän oli maalivahti. Herman Salmi työskenteli 1930-luvulla helsinkiläisen agentuuriliikkeen Ab Troili konttoripäällikkönä. Jatkosodan alkuvaiheessa Salmi palveli vänrikkinä 32. Kevyessä Ilmatorjuntapatterissa, jossa hän kaatui Itä-Karjalan Varloissa elokuussa 1941. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Suomalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
Jumalallinen oikeus

Jumalallinen oikeus on poliittinen oppi, jonka mukaan monarkia on yliluonnollisesti säädetty yhteiskuntajärjestelmä ja hallitsija saa valtansa suoraan jumalalta. Opin mukaan kuninkaallisten perinnöllistä valtaa ei voi ottaa pois, sillä he eivät ole vastuussa millekään maalliselle taholle vaan pelkästään jumalalle. Opilla perustellaan absoluuttista monarkiaa ja hallitsijan riippumattomuutta parlamentin kaltaisista instituutioista. Eurooppalaisessa aatehistoriassa oppi jumalallisesta oikeudesta palautuu keskiaikaiseen käsitykseen, jonka mukaan kristinuskon Jumala antoi poliittisille hallitsijoille maallisen vallan ja kirkolle hengellisen vallan. Kun kansallisvaltiot alkoivat 1500- ja 1600-luvuilla syntyä, monarkit omaksuivat sekä valtion- että kirkon päämiehen aseman. Jumalallisen oikeuden merkittävimpiä kannattajia olivat Englannin Jaakko I (hallitsi 1603–1625) ja Ranskan ”aurinkokuningas” Ludvig XIV (hallitsi 1643–1715). Jaakko I toi Englantiin käsityksensä valtiosta ja yksityisoikeudellisesta kuninkaanvallasta Skotlannista, missä se oli kehittynyt sukujen välisissä taisteluissa korkeimmasta vallasta. Ranskassa jumalallisen oikeuden keskeinen teoreetikko oli piispa Jacques-Bénigne Bossuet (1627–1704), jonka mukaan sekä kuninkaan henkilö että hänen valtansa olivat pyhiä. Kuninkaan valta oli ehdoton ja rinnastui isän valtaan perheessä. Bossuet’n mukaan kuningas hallitsi järjen, tavan ja ennakkotapausten mukaisesti. Myös englantilainen rojalisti Robert Filmer (noin 1588–1653) vertasi valtiota perheeseen ja kuningasta isään. Filmerin mukaan Raamatun Aadam oli ensimmäinen kuningas ja Kaarle I (hallitsi 1625–1649) Aadamin vanhin perillinen. Englannissa absoluuttinen monarkia päättyi mainioon vallankumoukseen (1688–1689) ja Ranskassa suureen vallankumoukseen (1789). Jumalallisen oikeuden oppi menetti uskottavuutensa viimeistään Yhdysvaltain vapaussodan (1775–1783) ja Napoleonin sotien (1803–1815) myötä. Aatteen varhaisiin kriitikoihin lukeutui filosofi John Locke, joka teoksessaan First Treatise of Civil Government (1689) vastusti hallitsijoiden ehdotonta valtaa ja sen tueksi esitettyjä patriarkaalisia vertauksia. == Lähteet == Luokka:Euroopan poliittinen historia Luokka:Kristinusko ja politiikka Luokka:Monarkia Luokka:Oikeudet ja vapaudet Luokka:Poliittinen filosofia
Nordre Isfjordenin kansallispuisto

Nordre Isfjordenin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Huippuvuorten pohjoisosassa. Siihen kuuluu suurin osa Isfjordenin vuonon pohjoisrannasta. Puisto on perustettu vuonna 2003. Sen maa-alueiden pinta-ala on 2 050 km2 ja merialueiden 904 km2. Puiston alueella on kulttuuriperintöä eri elinkeinojen harjoittamisesta Huippuvuorten historian kaikilta kausilta. Siellä on entinen hiilikaivos ja kalkkilouhos, valaanrasvan keittämiseen käytettyjä rakenteita ja jälkiä ansapyynnistä. Puistoon kuuluu useita laajoja hiekkarantoja. Lukuisat myrskylinnut pesivät Ekmanfjordenin ja Dicksonfjordenin vuorenrinteillä. Kosteikkoalueilla on jopa metrien paksuinen turvekerros, mikä on harvinaista Huippuvuorilla. Siellä kasvaa momenlaisia suokasveja, kuten äärimmäisen harvinainen wilanderinleinikki. == Lähteet == Luokka:Norjan kansallispuistot Luokka:Huippuvuorten maantiede
Auvilliers-en-Gâtinais

Auvilliers-en-Gâtinais on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Montargisin kaupungista länteen. pienoiskuva|vasen|Caquetoire Saint-Laurentin kirkko on tyyliltään romaaninen. Kirkko uusittiin 1400-luvulla, mutta apsis on kuitenkin peräisin 1100-luvulta. Kirkossa on seudulle tyypillinen avoin kuisti, caquetoire, jota käytetään kohtaamispaikkana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loiret’n kunnat
Suomen Kehruu- ja Kutomatyöntekijäin Liitto

Suomen Kehruu- ja Kutomatyöntekijäin Liitto oli vuonna 1930 toiminut kutomatyöläisten ammattiliitto, joka kuului Suomen Ammattijärjestöön (SAJ). SKKL:n perustivat Suomen Kutomateollisuustyöväen Liitosta (SKL) eronneet työläiset sen jälkeen, kun sosialidemokraattien johtama liitto oli eronnut kommunistien linjaa noudattaneesta SAJ:stä. SKKL ehti toimia vain muutaman kuukauden ennen kun vasemmistojohtoiset liitot pakotettiin lopettamaan toimintansa kommunistilaeilla loppuvuonna 1930. Liitto ja siihen kuuluneet osastot lakkautettiin tuomioistuimissa 1931. Liiton toimisto sijaitsi Tampereella. == Perustaminen == 1920-luvun lopussa SAJ:ta johtaneiden Sosialistiseen työväen ja pienviljelijäin vaalijärjestöön järjestäytyneiden kommunistien ja SKL:ssä enemmistön muodostaneiden sosialidemokraattien välit kiristyivät. Lokakuussa 1929 liittotoimikunta päätti erota keskusjärjestöstä ja asia vahvistettiin helmikuun 1930 liittokokouksessa. SAJ:n linjan kannattajat muodostivat tämän jälkeen kutomatyöväen yhtenäisyyskomitean ja maaliskuussa SAJ teki periaatepäätöksen uuden liiton muodostamisesta komitean pohjalta. Liitto perustettiin 23. maaliskuuta 1930 Tampereella Pispalan työväentalolla pidetyssä ammatillisen yhtenäisyyden kannalla olevien kutomatyöläisten kokouksessa. Kokouksen julkilausuman mukaan SKL:n ”sosialifascistinen johto” oli siirtynyt ”avonaisesti kutomakapitalistien asianajajaksi ja kapitalistisen järjestelmän rakentajaksi”. SKKL vaati jäseniltään kaikkien suhteiden katkaisemista SKL:ään ja päättävää taistelua sen hajotustyötä vastaan. SKL:n jäsenet hyväksyttiin SKKL:n jäseniksi ilman liittymismaksuja ja vanhoin jäsenoikeuksin. Liiton toimisto sijoitettiin Tampereelle ja luottamusmieheksi valittiin Kalle Renfors. Liittotoimikuntaan valittiin luottamusmiehen lisäksi kuusi muuta varsinaista jäsentä ja neljä varajäsentä.; SKL piti SKKL:ää poliittisena hajotusliittona, joka ei kykenisi avustamaan työläisiä tai johtamaan työtaisteluita. Renfors oli Kutomatyöläinen-lehden mukaan ”sairaalloisuuteen saakka hurmahenkinen kommunistikiho”. SKL:stä erosi konfliktin seurauksena kahdeksan osastoa, joiden tilalle perustettiin pääosin uudet vastaavat. == Osastot == *Villatyöntekijäin Tampereen osasto n:o 1 *Pellavatyöntekijäin osasto n:o 2 (Tampere) *Finlaysonnin osasto n:o 3 (Tampere) *Tampereen Puuvillatyöntekijäin Lapinniemen osasto n:o 4 *Helsingin osasto n:o 5 *SKL:n Tampereen osasto n:o 4 *SKL:n Turun osasto n:o 8 *SKL:n Vaasan osasto n:o 9 *SKL:n Littoisten osasto n:o 11 *SKL:n Maarian osasto n:o 13 *SKL:n Nokian Kutomo- ja Värjäystyöläisten Ammattiosasto n:o 14 *SKL:n Porin osasto n:o 19 ===Lähteet=== Luokka:Lakkautetut suomalaiset ammattiliitot Luokka:Suomen teollisuus
Avaruusvoimat

Avaruusvoimat on valtion asevoimien puolustushaara, joka vastaa avaruudessa tapahtuvasta sotilastoiminnasta, kuten avaruussodankäynnistä. Sotilaallinen avaruustoiminta sisältää nykyisellään varsin epäsymmetrisiä toimia, enimmäkseen tiedustelutoimintaa, ohjusvaroitusjärjestelmiä ja omien satelliittien suojelua, eikä varsinaisia taisteluita ole koskaan käyty. Avaruusvoimien toiminnasta suurin osa tapahtuukin etäyhteydellä maanpinnalta käsin ja avaruudessa on vain miehittämättömiä avaruusaluksia ja satelliitteja. Avaruusvoimat ovat harvinainen puolustushaara ja nimellisesti sellaiset löytyvät vain kolmelta valtiolta: Venäjältä, Yhdysvalloilta ja Kiinalta. Itsenäisesti toimivat vain Yhdysvaltojen ja Kiinan avaruusvoimat. 2020-luvulla uuden suurvaltakilvan johdosta tulevaisuudessa avaruusvoimia saattaa perustaa muutkin maat. Jotkut valtiot, joiden avaruustoiminta on pienempää, ovat luoneet ilma- ja avaruustoimintaa yhdistelevän puolustushaaran nimelle ilma- ja avaruusvoimat (esimerkiksi Ranskan ilma- ja avaruusvoimat). Useilla valtioilla, joilla sotilaallinen avaruustoiminta on vasta alkumetreillään, on se kokonaan osana ilmavoimia tai jotain hallintorakennetta. == Varsinaiset avaruusvoimat == * Venäjän avaruusvoimat – Perustettiin alun perin 1992 ja nykyisellään 2015. Toimivat kuitenkin Venäjän ilma- ja avaruusvoimien alaisuudessa. * Yhdysvaltain avaruusvoimat – Perustettiin 2019. * Kansan vapautusarmeijan avaruusvoimat – Perustettiin 2024, kun Kansan vapautusarmeijan strategiset tukijoukot lakkautettiin, ja toiminta jaettiin omiksi haaroiksi. == Lähteet == Luokka:Avaruussodankäynti
Sassen–Bünsow Landin kansallispuisto

Sassen–Bünsow Landin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Huippuvuorilla. Siihen kuuluu Isfjordenin pohjukka, Tempelfjorden ja laaja Sassendalen. Puisto on perustettu vuonna 2003. Sen maa-alueiden pinta-ala on 1 157 km2 ja merialueiden 73 km2. Sassendalenin laaksossa virtaa Sassenelva-joki, ja sen suulle tunnettu metsästäjä Hilmar Nøis rakensi vuonna 1924 Fredheim-nimisen metsästysmajan, jota hän käytti 38 vuoden ajan. Huippuvuorten oloissa se on harvinaisen suuri ja pitkään asuttu metsästysmaja. Hilmarin molemmat vaimot viettivät siellä talvia hänen kanssaan ja sisustivat sitä verhoilla ja pöytäliinoilla kodikkaammaksi. Eroosio on tuonut rantaviivaa lähemmäksi mökkiä, jota on siirretty pidemmälle sisämaahan jo kaksi kertaa. Tempelfjorden on tärkeä norppien lisääntymisalue. Gipsdalenissa ja Sassendalenissa pesii hanhia. Kallionjyrkänteillä pesii myrskylintuja. Puistossa elää myös peuroja, riekkoja ja naaleja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * BirdLife International (2024) Important Bird Area factsheet: Sassen-Bünsow Land. Luokka:Norjan kansallispuistot Luokka:Huippuvuorten maantiede
Ala-Tervajärvi

Ala-Tervajärvi tarkoittaa seuraavia: * Ala-Tervajärvi, järvi Hyrynsalmella * Ala-Tervajärvi, järvi Hämeenkyrössä * Ala-Tervajärvi, järvi Suomussalmella.
Jakub Kiwior

Jakub Piotr Kiwior (s. 15. helmikuuta 2000 Tychy) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia. Hän on pelannut Puolan A-maajoukkueessa vuodesta 2022. Kiwior pelasi vuosina 2016–2018 belgialaisen Anderlechtin junioreissa. Tammikuusta 2019 kesään 2021 hän pelasi Slovakiassa Železiarne Podbrezován ja Žilinan joukkueissa. Hän siirtyi elokuussa 2021 italialaisseura Speziaan, jossa hän pelasi 1,5 kauden aikana Serie A:ssa 39 ottelua. Tammikuussa 2023 hän siirtyi englantilaisseura Arsenaliin. Hän pelasi kauden 2022–2023 jälkipuoliskolla seitsemän valioliigaottelua ja teki maalin kauden viimeisessä ottelussa Wolverhamptonia vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi yhden ottelun. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 20 valioliigaottelua ja teki maalin helmikuussa Newcastlea vastaan. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua, joista neljä viimeisintä avauskokoonpanossa. Kiwior pelasi Puolan nuorisomaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Puolan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran Kansojen liigan otteluissa kesäkuussa ja syyskuussa 2022. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki neljä ottelua. Hän on pelannut toukokuun 2024 loppuun mennessä 21 A-maaottelua, joissa kaikissa hän on ollut avauskokoonpanossa. Hän teki kesäkuussa 2023 ystävyysottelussa Saksaa vastaan ottelun ainoan maalin. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ylä-Tervajärvi

Ylä-Tervajärvi tarkoittaa seuraavia: * Ylä-Tervajärvi, järvi Hyrynsalmella * Ylä-Tervajärvi, järvi Mäntyharjussa * Ylä-Tervajärvi, järvi Suomussalmella.
Rainer Kunad

Rainer Kunad (24. lokakuuta 1936 Chemnitz – 17. heinäkuuta 1995 Tübingen) oli saksalainen säveltäjä.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Kunad, Rainer Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 21.3.2024 Kunad opiskeli Leipzigin konservatoriossa Fidelio F. Finken, Ottmar Gersterin ja Paul Schenkin johdolla. Hän sai opetusta myös Paul Kurzbachilta ja Werner Hübschmannilta. Kunad työskenteli vuosina 1960–1975 Dresdenin valtionteatterissa ja opetti vuosina 1978–1984 sävellystä Dresdenin musiikkiyliopistossa. Tämän jälkeen hän loikkasi Itä-Saksasta Länsi-Saksan puolelle. Kunad sai vaikutteita erityisesti Witold Lutosławskilta. Hän sävelsi varsinkin oopperoita ja muuta näyttämömusiikkia, mutta hänen tuotantoonsa kuuluu myös suurimuotoisia orkesteriteoksia, kuoromusiikkia, kamarimusiikkia ja pianoteoksia. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Thaddäus Weigl

Thaddäus Weigl (8. huhtikuuta 1776 – 29. helmikuuta 1844 Wien) oli itävaltalainen musiikin kustantaja, säveltäjä ja kapellimestari. Hän oli sellisti Joseph Franz Weiglin poika ja säveltäjä Joseph Weiglin veli.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Weigl Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 21.3.2024 Weigl opiskeli musiikin teoriaa Johann Georg Albrechtsbergerin johdolla. Vuodesta 1795 hän työskenteli hoviteatterin musiikkikustantamossa. Hän perusti vuonna 1803 oman kustannusyhtiön, joka teki konkurssin vuonna 1831. Weigl oli myös hoviteatterin varakapellimestari ja vuodesta 1806 säveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu viisi operettia ja viisitoista balettia. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Itävaltalaiset kapellimestarit Luokka:Kustantajat Luokka:Vuonna 1776 syntyneet Luokka:Vuonna 1844 kuolleet
Joseph Franz Weigl

Joseph Franz Weigl (19. toukokuuta 1740 Baijeri – 25. tammikuuta 1820 Wien) oli itävaltalainen sellisti.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Weigl Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 21.3.2024 Weigl sai vuonna 1761 Joseph Haydnin suosituksesta nimityksen sellistiksi Paul II Anton EsterházynWeigl, Familie Oesterreichisches Musiklexikon, viitattu 21.3.2024 hoviin Eisenstadtiin. Vuonna 1769 hänestä tuli Wienin Theater am Kärntnertorin italialaisen oopperaorkesterin ensimmäinen sellisti. Vuonna 1792 Weigl pääsi hovikapellin jäseneksi. Hän teki usein esiintymisiä solistina ja sai vuonna 1818 kultaisen siviiliansiomitalin. Weigl oli vuodesta 1764 naimisissa hovilaulaja Anna Maria Josepha o.s. Scheffstoßin kanssa. Joseph Weigl ja Thaddäus Weigl olivat hänen poikiaan. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset sellistit Luokka:Vuonna 1740 syntyneet Luokka:Vuonna 1820 kuolleet
Huippuvuorten luoteisosan kansallispuisto

Huippuvuorten luoteisosan kansallispuisto on luonnonsuojelualue Huippuvuorten suurimman saaren Länsimaan eli Spitsbergenin luoteisosassa. Puisto on perustettu vuonna 1973. Sen maa-alueiden pinta-ala on 3 684 km2 ja merialueiden 6 189 km2. Pustoon kuuluvat Krossfjorden, Magdalenefjorden ja osa Woodfjordenista. Suojelualueeseen kuuluu myös Reinsdyrflyan laaja rannikkotasanko. Spitsbergenin luoteisosa on maisemaltaan monipuolista, ja puiston alueella on monia kulttuurihistoriallisia kohteita. Willem Barentsz rantautui täällä ensimmäisen kerran vuonna 1596. Virgohamna oli monen naparetken lähtöpaikka, Salomon August Andrée lähti sieltä viimeiselle ilmapalloretkelleen vuonna 1897. Puistossa on valaanpyyntiasemien jäänteitä, jälkiä naparetkistä ja toisen maailmansodan ajalta. Etenkin Magdalenefjorden on risteilyalusten suosima pysähdyspaikka. Moffenin saari on kookonaan rauhoitettu, ja siellä asuu mursuja. Puistossa elää myös paljon peuroja ja naaleja. Sellaiset saaret, joissa naaleja ei ole, ovat tärkeitä merilintujen pesimäalueita. Kuumien lähteiden ympärillä Bockfjordenissa kasvaa erikoislaatuisia kasvilajeja. == Lähteet == Luokka:Norjan kansallispuistot Luokka:Huippuvuorten maantiede
Olavi Huuska

Olavi ”Olli” Huuska (21. kesäkuuta 1916 Sakkola – 16. elokuuta 1991 Espoo) oli suomalainen hanuristi ja säveltäjä. Sakkolan Viiksanlahdessa syntynyt Huuska aloitti 12-vuotiaana Kiviniemen varuskunnan soittokunnan oppilaana. Hän opiskeli samanaikaisesti myös Sibelius-Akatemiassa. 1930-luvulla Huuskalla oli Kiviniemessä Hottipojat-niminen yhtye, jossa varusmiesaikanaan soittivat myös muun muassa Varma K. Turunen ja Onni Laihanen. Sotavuosien jälkeen Huuska erosi armeijan soittokunnasta vääpelinä. 1940-luvun lopusta lähtien Huuska esiintyi oman yhtyeensä kanssa ja levytti useita kappaleita. Hän toimi myös useiden artistien säestäjänä. Olavi Huuskan yhtyeen tunnettuja levytyksiä ovat muun muassa ”Kalajoen Kaisa”, ”Pisaroita”, ”Capriccio” ja ”Kaikkihan se jenkantahti valloittaa” sekä Reino Helismaan kanssa tehty lastenlaulu ”Pikku maalari”. Huuskan sävellyksiä ovat levyttäneet muun muassa Olavi Virta, Eugen Malmsten, Henry Theel, Veikko Tuomi, Eero Väre, Reino Helismaa, Jorma Ikävalko, Sulo Sala, Lasse Kuusela, Reijo Kallio ja Rauli Badding Somerjoki. Huuska lopetti muusikon uransa jo 1970-luvun lopussa saatuaan valtion taiteilijaeläkkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset harmonikansoittajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Eteobutadit

Eteobutadit ( tai Eteoboutadai, ) olivat antiikin kreikkalainen ateenalainen eupatridi- eli ylimyssuku, joka katsoi periytyvänsä Buteesta. Suvun nimi tarkoittaa ”aidot Buteen pojat”. Suvun keskuudesta tulivat Akropoliin Athene Poliaan kultin papittaret ja Poseidon Erekhtheuksen kultin papit. Nämä pappeudet olivat yhdet kaupungin tärkeimmistä, ja suku oli erittäin arvostettu. Suvun alkuperä saattooi olla Butadain demoksen alueella, mutta se ei voinut saada nimeään demoksesta, sillä suku oli olemassa jo arkaaisella kaudella ennen Kleistheneen uudistuksia. Eteobutadien sukuun kuului muun muassa puhuja Lykurgos.Plutarkhos: Kymmenen puhujan elämäkerrat, Lykurgos, 841b. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset suvut
Filaidit

Filaidit (, ) oli antiikin kreikkalainen ateenalainen eupatridi- eli ylimyssuku. Se katsoi periytyvänsä salamislaisesta Filaioksesta ja hänen kauttaan hänen isästään Aiaasta. Herodotos kutsuu Filaiosta suvun ensimmäiseksi ”ateenalaiseksi”.Herodotos: Historiateos 6.35. Filaidien suku ja siihen varmuudella kuuluneet jäsenet tunnetaan vain huonosti, eikä suvun nimi esiinny sellaisenaan antiikin lähteissä. Sukuun kuuluivat ainakin vuoden 597/596 eaa. arkontti Kypselos ja hänen poikansa Miltiades vanhempi. Myöhempi Kimonin sukuhaara eli kimonidit (Kimonidai, Kimoneioi) omaksui filaidien sukupuun omakseen. Kleistheneen demos-jaossa filaidit olivat kotoisin Attikan Lakiadain demoksesta. Suku saattoi liittyä jotenkin myös Filaidain demokseen, niin että heillä olisi ollut maanomistuksia seudulla, mutta tämä on epäselvää. == Jäseniä == Suvun jäseniksi mainitaan seuraavat: * Kypselos, vuoden 597/596 eaa. arkontti * Miltiades (I) vanhempi (n. 590–524 eaa.), Kypseloksen poika; Traakian Khersonesoksen tyranni ja Miltiades nuoremman setä * Stesagoras I (500-luku eaa.) * Kimon (I) Koalemos (500-luku eaa.), Stesagoras I:n poika * Stesagoras II (500-luku eaa.), Kimon Koalemoksen poika * Miltiades (II) nuorempi (n. 550–489 eaa.), Kimon Koalemoksen poika; valtiomies ja sotapäällikkö, joka osallistui Marathonin taisteluun * Kimon (II) (n. 510–450 eaa.), Miltiades nuoremman poika, valtiomies ja sotapäällikkö * Miltiades III (400-luku eaa.), Kimonin poika * Thukydides (II) (n. 460/455–401/396 eaa.), historioitsija == Sukupuu == Suvun jäsenistä voidaan muodostaa seuraava sukupuu (miehet sinisellä, naiset punaisella, avioliiton kautta liittyvät valkoisella); sukupuu sisältää paljon oletuksia erityisesti Olorosten–Thukydideiden sukuhaarassa: == Huomautukset == == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset suvut
Winfried Zillig

Winfried Petrus Ignatius Zillig (1. huhtikuuta 1905 Würzburg – 17./18. joulukuuta 1963 Hampuri) oli saksalainen säveltäjä ja kapellimestari.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Zillig, Winfried (Petrus Ignatius) Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 21.3.2024 Winfried Zillig Schott Music, viitattu 21.3.2024 Zillig opiskeli Würzburgin konservatoriossa. Hän sai opetusta myös Arnold Schönbergiltä Wienissä 1925–26 ja tämän mestarikursseilla Berliinissä 1926–1928. Zillig työskenteli korrepetiittorina Oldenburgissa vuosina 1928–1932 ja tämän jälkeen kapellimestarina Düsseldorfissa vuoteen 1937. Hän oli musiikillisena johtajana Essenin (1937–1940), Poznańin (1940–1943) ja Düsseldorfin (1946–1947) oopperataloissa. Zillig oli Frankfurt am Mainissa pääkapellimestarina Hessenin radiossa vuosina 1947–1951. Hän johti Norddeutscher Rundfunkin musiikkijaosta Hampurissa vuosina 1959–1963. Zilligin sävellystuotantoon kuuluu monia oopperoita, suurimuotoisia orkesteriteoksia, kamarimusiikkia, kuoroteoksia ja lauluja. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Peisistratidit

Peisistratidit (, ) on nimitys, jota käytetään antiikin kreikkalaisesta ateenalaisesta eupatridi- eli ylimyssuvusta, jonka keskeinen henkilö oli Ateenan tyrannina toiminut Peisistratos. Suku vaikutti 500-luvulla eaa. == Sukupuu == Peisistratideja olivat (miehet sinisellä, naiset punaisella, avioliiton kautta liittyvät valkoisella): == Huomautukset == == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset suvut
Praksiergidit

Praksiergidit (, ) oli antiikin kreikkalainen ateenalainen eupatridi- eli ylimyssuku, joka oli yksi Attikan vanhoista papillisista suvuista. Suvun tehtäviin kuului Athene Poliaan kulttikuvan riisuminen ja peseminen Plynteria- juhlassa, Athenen temppelin laittaminen Kallynteria-juhlassa sekä jumalattaren kulttikuvan uuden peploksen pukeminen. Suvusta ei tiedetä juurikaan muuta. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset suvut
Huippuvuorten eteläosan kansallispuisto

Huippuvuorten eteläosan kansallispuisto on luonnonsuojelualue Huippuvuorten suurimman saaren Länsimaan eli Spitsbergenin eteläosassa. Puisto on perustettu vuonna 1973. Sen maa-alueiden pinta-ala on 5 030 km2 ja merialueiden 8 198 km2. Suuret osat puistosta ovat jäätikköjen peitossa. Alueella on ollut suuri taloudellinen merkitys vuosisatojen ajan. Gåshamnan entisellä valaanpyydystysasemalla näkee edelleen rasvankeittokattilat ja valaiden luurankoja. Puistossa on myös merkkejä kaivostoiminnasta, ansametsästyksestä ja tutkimuksesta. Hornsundin suulla on edelleen puolalainen tutkimusasema. Hornsund on jääkarhujen tärkeää elinaluetta ja reitti, jota pitkin ne kulkevat idästä länteen. Kansallispuiston alueella on useita kallionjyrkänteitä, joissa linnut pesivät. Sørkappøyan ympäristö on tärkeä muuttolintujen levähdyspaikka. Kansallispuiston alueella on useita linnustonsuojelukohteita. BirdLife International on määrittänyt alueen merkittäväksi lintujensuojelualueeksi. Siellä elää satatuhatta pikkukajavaa ja lähes 300 000 pohjankiislaa. Haahkat ja valkoposkihanhet käyttävät sitä pesinnän ja sulkasadon aikana. == Lähteet == Luokka:Norjan kansallispuistot Luokka:Huippuvuorten maantiede
Fåvang

Fåvang on taajama Ringebun kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on tasan yksi neliökilometri ja asukasluku 726 vuonna 2023. ==Kuvia== Fåvang kirke.JPG|Fåvangin kirkko ==Tunnettuja henkilöitä== * Lars Mytting (s. 1968), kirjailija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Ringebu
Fåvangin kirkko

Fåvangin kirkko () on Ringebun kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko, joka rakennettiin 1600-luvulla vanhan sauvakirkon materiaaleista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Ringebu
Venabygdin kirkko

Venabygdin kirkko () on Ringebun kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1780. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Ringebu
Rasmus Fossum Tiller

Rasmus Fossum Tiller (s. 28. heinäkuuta 1996 Trondheim) on norjalainen maantiepyöräilijä. Hän on voittanut Norjan-mestaruuden vuosina 2017 ja 2022. Vuonna 2023 hän osallistui Ranskan ympäriajoon. Maansa tämän hetken parhaimpiin maantiepyöräilijöihin lukeutuva Tiller on kotoisin Ringebusta. Tiller aloitti ammattilaisuransa harjoittelijana Team Ringeriks – Kraft -joukkueessa vuonna 2016 ja edusti Team Joker Icopal -tallia 2017–2018. Seuraavat kaksi vuotta hän edusti UCI World Tour -tason talleja: 2019 Team Dimension Dataa ja 2020 NTT Pro Cycling -joukkuetta. Vuodesta 2021 hän on ajanut norjalaisessa UCI Pro Series -tason Uno-X Pro Cycling Team / Uno-X Mobilityssä. == Saavutuksia == Lähde: Pro Cycling Stats ;2017 :Maantieajon Norjan-mestaruus ;2018 :Grand Prix Priessnitz spa, prologin voitto ;2021 :Le Samyn, toinen :Dwars door het Hageland, voitto :Binche–Chimay–Binche, toinen ;2022 :Omloop Het Nieuwsblad, kuudes :Maantieajon Norjan-mestaruus :MM- kilpailut, maantieajossa 16:s :Binche–Chimay–Binche, toinen ;2023 :Grand Prix du Morbihan, kolmas :Dwars door het Hageland, voitto :MM-kilpailut, maantieajossa 17:s :Druivenkoers Overijse, toinen :Britannian ympäriajo, 7. etapin voitto :EM-kilpailut, maantieajossa kuudes :Circuit Franco–Belge, toinen ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiller

Tiller on seuraavien henkilöiden sukunimi: * George Tiller (1941–2009), yhdysvaltalainen aborttilääkäri * Henry Tiller (1914–1999), norjalainen nyrkkeilijä * Nadja Tiller (1929–2023), itävaltalainen näyttelijä * Rasmus Fossum Tiller (s. 1996), norjalainen maantiepyöräilijä * Simen Tiller (s. 1995), norjalainen yhdistetyn hiihtäjä.
Lars Mytting

Lars Mytting (s. 1. maaliskuuta 1968) on norjalainen kirjailija, joka on kotoisin Fåvangista. Hänet tunnetaan erityisesti kotiseudulleen Gudbrandsdaleniin sijoittuvista historiallisista romaaneistaan, mutta hänen läpimurtonsa oli puulämmitystä käsittelevä tietokirja Hel ved (2011; suom. Täyttä puuta). Myttingin tuotantoa on käännetty yli kahdellekymmenelle kielelle. ==Teoksia== * Hevosvoimat (Hestekrefter; romaani, 2006). Suomentanut Outi Menna. Like Kustannus, 2007. * Vårofferet (romaani, 2010) * Täyttä puuta : pilko, pinoa ja kuivaa - puulämmittämisen taito (Hel ved; tietokirja, 2011). Suomentanut Anssi Orrenmaa. Bazar, 2013. * Svøm med dem som drukner (romaani, 2014) * Søsterklokkene (romaani, 2018) * Hekneveven (romaani, 2020) * Skråpånatta (romaani, 2023) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fönstret

Fönstret on ruotsalainen Arbetarnas bildningsförbundin julkaisema vuonna 1954 perustettu kulttuuriaiheinen aikakauslehti. Se ilmestyy neljästi vuodessa, ja sen levikki oli vuonna 2014 noin 35 000. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset aikakauslehdet Luokka:Järjestölehdet Luokka:Kulttuurilehdet