EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Neilikkaöljy

Neilikkaöljy (Caryophylli) on eteeristä öljyä, jota saadaan tisleenä mausteneilikan (Eugenia caryophyllata ja E. aromatica) rungosta, lehdistä ja nupuista. Neilikkaöljyn vaikuttava ainesosa on eugenoli, jota se sisältää 90–95 %. Neilikkaöljyä käytetään mausteena, rohtona, hammaslääketieteessä, maalausnesteenä ja kalojen nukutusaineena. Hoskonen & Pirhonen: Kalojen nukuttaminen: neilikkaöljystäkö uusi vaihtoehto? Jyväskylän yliopisto, Bio- ja ympäristötieteiden laitos Neilikkaöljyn CAS-numero on 8000-34-8. == Rohtona == Neilikkaöljy tunnetaan parhaiten sen analgeettisistä ja antiseptisistä ominaisuuksista, joiden vuoksi sitä käytetään usein hammassärkyyn. Yleinen tapa hoitaa hammassärkyä on kostuttaa vanutuppo esimerkiksi oliiviöljyllä laimennettuun neilikkaöljyyn ja asettaa se särkevän hampaan päälle. Ehow: http://www.ehow.com/how_2169379_relieve-toothache-clove-oil-compress.html How to Relieve a Toothache with a Clove Oil Compress Sitä käytetään myös aknen hoitoon, haavojen puhdistukseen, ruoansulatusvaivoihin ja loisten häätämiseen.http://www.wellsphere.com/healthy-cooking-article/uses-of-clove- and-clove-oil/352573?query=Clove+Oil+Uses Uses of Clove and Clove Oil == Muut käyttöalueet == Neilikkaöljyä käytetään myös öljymaalauksessa, siivouksessa sekä miekkojen puhdistukseen ja kiillotukseen Japanissa. Swordforum Sen on väitetty olevan tehokas myrkky hometta vastaan. == Myrkyllisyys == Neilikkaöljyä pidetään turvallisena vain pieninä määrinä käytettynä. Se on soluja tappava myrkky, jonka yliannostus saattaa aiheuttaa hengenvaarallisia komplikaatioita, kuten maksavaurion. Neilikkaöljyn tappava yliannostus on 3,752 grammaa per ihmisen painokilo.Prashar A, Locke IC, Evans C: Cytotoxicity of clove (Syzygium aromaticum) oil and its major components to human skin cells School of Biosciences, University of Westminster, London, UK == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Clove oil *ChemBlink: Clove oil Luokka:Mausteet Luokka:Eläinanestesiologia Luokka:Hammaslääketiede
Vegard Ulvang

Vegard Ulvang (s. 10. lokakuuta 1963 Kirkkoniemi, Norja) on norjalainen entinen kilpahiihtäjä ja lajinsa moninkertainen arvokisamitalisti. Nykyään hän toimii kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n maastohiihtojaoston puheenjohtajana. ==Saavutuksia== *1987 Oberstdorfin MM-kisat: **pronssia (4 x 10 km viesti) *1988 Calgaryn olympialaiset: **pronssia (30 km) *1989 Lahden MM-kisat: **hopeaa (30 km) **pronssia (15 km) *1991 Val di Fiemmen MM-kisat: **kultaa (4 x 10 km viesti) **pronssia (30 km) *1992 Albertvillen olympialaiset: **kultaa (10 km) **kultaa (30 km) **kultaa (4 x 10 km viesti) **hopeaa (15 km takaa- ajo) *1993 Falunin MM-kisat: **kultaa (4 x 10 km viesti) **hopeaa (30 km) **pronssia (10 km) *1994 Lillehammerin olympialaiset: **hopeaa (4 x 10 km viesti) ==Yksityiselämä== Vegard Ulvang elää avioliitossa Grete Ingeborg Nykkelmon kanssa, joka myös on entinen kansainvälisen tason huippuhiihtäjä. Vuonna 1993 Ulvang nousi julkisuuteen myös urheilu-uransa ulkopuolella kahden häntä kohdanneen ikävän tapauksen johdosta: Hänen ollessaan patikoimassa ystävänsä Vladimir Smirnovin kanssa Mongoliassa viranomaiset pidättivät seurueen epäiltynä paikallisen oppaansa ryöstömurhasta. Useiden päivien kuluttua tilanne laukesi, kun selvisi, että opas oli varastanut seurueelta lentolipun ja paennut Venäjälle, missä miliisi oli pidättänyt hänet. Derfor ble Ulvang drapsmistenkt Nettavisen. Viitattu 22.10.2009 Saman vuoden lokakuussa Ulvangin isoveli Kjetil katosi salaperäisesti ollessaan lenkkeilemässä lumimyrskyssä. Vegard Ulvang osallistui itsekin kahden viikon ajan veljensä etsintöihin; veljeä ei kuitenkaan löydetty ja Vegardin oli lähdettävä takaisin Italiaan harjoittelemaan 1994 olympialaisia varten. Etsinnät lopetettiin kuukauden jälkeen ja 7 kuukautta myöhemmin, kun poliisi aloitti taas etsinnät veli löydettiin hukkuneena lähijärvessä.http://www.people.com/people/archive/article/0,,20103424,00.html Syksyllä 2011 Vegard Ulvang hiihti norjalaisen retkikunnan mukana etelänavalle. Retkikunta seurasi Roald Amundsenin 100 vuotta aiemmin käyttämää reittiä. Vegard Ulvang ja Harald Dag Jolle saapuivat etelänavalle 14.12.2011 päivälleen 100 vuotta Amundsenin retkikunnan jälkeen 1300 kilometrin hiihdon päätteeksi. ==Lähteet== * Vegard Ulvang FIS:n tietokannassa ==Aiheesta muualla== *Vegard Ulvangin virallinen sivusto Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Norjalaiset olympiavoittajat Luokka:Norjalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mäkihypyn maailmancup 1994–1995

Mäkihypyn maailmancupissa 1994–1995 oli 24 osakilpailua, joista kolme peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Planicassa Sloveniassa 10. joulukuuta 1994 ja viimeinen osakilpailu Oberstdorfissa Saksassa 26. helmikuuta 1995. ==Maailmancupin kymmenen eniten pisteitä kerännyttä hyppääjää== Sijoitus Hyppääjä Maa Pisteet 1\. Andreas Goldberger 1571 2\. Roberto Cecon 935 3\. Janne Ahonen 869 4\. Kazuyoshi Funaki 843 5\. Takanobu Okabe 821 6\. Jens Weißflog 683 7\. Jani Soininen 606 8\. Ari-Pekka Nikkola 572 9\. Mika Laitinen 564 10\. Lasse Ottesen 472 ==Suomalaisten sijoitukset osakilpailuista== ===Palkintosijoitukset=== *Janne Ahonen 1 voitto, 2 kakkossijaa, 3 kolmossijaa *Toni Nieminen 1 voitto *Jani Soininen 1 kakkossija, 3 kolmossijaa *Mika Laitinen 1 kakkossija, 1 kolmossija *Ari-Pekka Nikkola 1 kolmossija ===Muut suomalaiset=== *Toni Nieminen 11. 464 pistettä *Tero Koponen 47. 49 pistettä *Risto Jussilainen 54. 34 pistettä *Kimmo Savolainen 67. 24 pistettä *Vesa Hakala 67. 24 pistettä *Tero Turkki 70. 23 pistettä *Janne Väätäinen 80. 11 pistettä *Jani Salo 82. 9 pistettä *Jani Klinga 86. 8 pistettä ==Aiheesta muualla== *Tulokset FIS:n sivulla Luokka:Mäkihypyn maailmancup Luokka:Vuoden 1994 urheilu Luokka:Vuoden 1995 urheilu
Geotekniikka

Geotekniikka on tekniikan osa-alue, joka käsittelee maa- ja kallioperän teknisiä ominaisuuksia ja niiden soveltamista maa- ja pohjarakentamiseen. Geoteknisessä suunnittelussa mitoitetaan ja määritetään rakennusten ja rakenteiden liittyminen maa- tai kallioperään. Tällaisia rakenteita ovat myös infra-rakenteet kuten esimerkiksi tiet, rautatiet ja putkijohdot. Suunnittelussa määritetään perustamistavat sekä muut maa- ja kalliorakentamiseen liittyvät osa-alueet yhteistyössä muiden rakennushankkeen suunnittelijoiden kanssa. Suunnittelussa määritetään myös tarvittavat maa- ja kallioperän muokkausmenetelmät esimerkiksi kaivamalla, louhimalla, täyttämällä, tukemalla, lujittamalla ja niin edelleen. Geotekninen suunnittelu perustuu geotekniseen mitoitukseen, jossa käytetään hyväksi maa- ja kallioperän tutkittuja teknisiä ominaisuuksia. Suunnittelussa otetaan huomioon muun muassa maan sortumavaara, painuma- ja kantavuusominaisuudet, maakosteus, pohjavesi, routa, maaperän pilaantuneisuus sekä radon. Geotekninen suunnittelija on geotekniikkaan perehtynyt asiantuntija, joka on koulutukseltaan ylemmän korkeakoulututkinnon suorittanut diplomi-insinööri, ammattikorkeakoulututkinnon suorittanut insinööri (AMK) tai opistotutkinnon suorittanut insinööri. == Maalajien tekniset ominaisuudet == Maalajien teknisiin ominaisuuksiin vaikuttaa eniten raekokojakauma, jota tutkitaan seulonnalla (yli 0,063 mm:n jakeet) ja areometrikokeella (alle 0,0063 mm:n jakeet). Rakeisuus vaikuttaa maalajin lähes kaikkiin ominaisuuksiin kuten tiheyteen, leikkauslujuuteen, vedenläpäisevyyteen, tiivistyvyyteen, kapilaariseen nousuun ja muihin ominaisuuksiin. == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Suomen geoteknillinen yhdistys. * Helsingin kaupungin kiinteistöviraston geotekninen osasto . * Tampereen yliopiston Tutkimuskeskus Terra. *
Jens Weißflog

(1990–1996) Jens Weißflog (s. 21. heinäkuuta 1964 Erlabrunn, Itä-Saksa)FIS:n tietokanta on saksalainen entinen mäkihyppääjä, joka edusti ensin Itä-Saksaa ja sitten jälleenyhdistymisen myötä Saksan liittotasavaltaa. Hän on yksi kautta aikain menestyksekkäimmistä mäkihyppääjistä. Weißflog voitti kaudella 1983–1984 Keski-Euroopan mäkiviikon 19 vuoden iässä. Samana talvena hän voitti lisäksi maailmancupin kokonaiskilpailun ja Sarajevon olympialaisissa normaalimäen kultaa ja suurmäen hopeaa. Saksojen yhdistyminen ja V-tyylin kehittyminen eivät estäneet häntä voittamasta vielä olympiakultaa suur- ja joukkuemäestä Lillehammerista 1994. Hän voitti mäkiviikon myös kausina 1984–1985, 1990–1991 ja kaudella 1995–1996, jonka jälkeen päätti uransa. Weißflog on kerännyt kautta aikain kuudenneksi eniten maailmancupin osakilpailuvoittoja, yhteensä 33 kappaletta. Edellä ovat Gregor Schlierenzauer, Matti Nykänen, Adam Małysz, Janne Ahonen ja Kamil Stoch. Nykyään Weißflogilla on hotelli kotikaupungissaan Oberwiesenthalissa. Hän toimii lisäksi mäkihyppykommentaattorina saksalaisella ZDF-televisiokanavalla. == Lähteet == * Jens Weißflog FIS:n tietokannassa ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * http://www.jens-weissflog.de/ Luokka:Saksalaiset mäkihyppääjät Luokka:Itäsaksalaiset mäkihyppääjät Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Itäsaksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mäkihypyn maailmancup 1995–1996

Mäkihypyn maailmancup 1995–1996 käsitti 30 osakilpailua, joista kaksi peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Lillehammerissa Norjassa 2. joulukuuta 1995 ja viimeinen osakilpailu Oslossa Norjassa 17. maaliskuuta 1996. ==Maailmancupin kymmenen eniten pisteitä kerännyttä hyppääjää== Sijoitus Hyppääjä Maa Pisteet 1\. Andreas Goldberger 1416 2\. Ari-Pekka Nikkola 1384 3\. Janne Ahonen 1054 4\. Jens Weißflog 1028 5\. Masahiko Harada 982 6\. Mika Laitinen 914 7\. Adam Małysz 751 8\. Hiroya Saitō 747 9\. Reinhard Schwarzenberger 724 10\. Primož Peterka 670 ==Suomalaisten sijoitukset osakilpailuista== ===Palkintosijoitukset=== *Mika Laitinen 5 voittoa, 2 kakkossijaa *Ari-Pekka Nikkola 2 voittoa, 4 kakkossijaa, 6 kolmossijaa *Janne Ahonen 2 voittoa, 2 kakkossijaa, 2 kolmossijaa *Jani Soininen 1 voitto, 1 kolmossija *Kimmo Savolainen 1 voitto, 1 kolmossija *Janne Väätäinen 1 kolmossija ===Muut suomalaiset=== *Jani Soininen 11. 630 pistettä *Kimmo Savolainen 21. 308 pistettä *Janne Väätäinen 40. 113 pistettä *Tero Koponen 60. 34 pistettä *Jani Klinga 67. 20 pistettä *Jussi Hautamäki 75. 13 pistettä *Tero Turkki 84. 7 pistettä *Toni Nieminen 93. 2 pistettä ==Aiheesta muualla== *Tulokset FIS:n sivulla Luokka:Mäkihypyn maailmancup Luokka:Vuoden 1995 urheilu Luokka:Vuoden 1996 urheilu
Poppari (ravintola)

Poppari on Jyväskylässä sijaitseva ravintola ja merkittävä elävän musiikin foorumi. Se toimi vuodet 1992–2007 nimellä Jazz Bar. Poppari toimii Suomen Jazzliiton kiertuepaikkana. Popparissa järjestetään myös klubeja sekä eri festivaalien tapahtumia, esimerkkeinä Jyväskylä Summer Jazz, Jyväskylän kesä sekä Somethin' Else -klubi. Jazz Bar sai vuonna 2003 Varjo-Yrjö -palkinnon, jonka Yleisradio jakaa tunnustuksena sellaiselle suomalaisen jazzkentän henkilölle tai organisaatiolle, joka on toiminnallaan edesauttanut kotimaisen jazzkulttuurin olemassaoloa. Lisäksi Jazz Bar on palkittu Keski-Suomen läänin Vuoden kulttuuriteko -palkinnolla vuonna 1999, ja vuonna 2002 Suomijazz.com myönsi Jazz Barille Suomijazz-pytyn ansiokkaista verkkosivuista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Popparin kotisivut Luokka:Jyväskylän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Ravintolat Suomessa
Varjo-Yrjö

Varjo-Yrjö on Yleisradion Jazzradion myöntämä palkinto sellaiselle suomalaiselle henkilölle tai taholle, joka on edistänyt suomalaisen jazzkulttuurin toimintaedellytyksiä. Varjo-Yrjöä ei jaeta muusikoille. Varjo- Yrjö on jaettu vuosittain vuodesta 2003. Nimensä mukaisesti Varjo-Yrjö on varjopalkinto Suomen Jazzliiton jakamalle Yrjö-palkinnolle, jota pidetään arvostetuimpana suomalaiselle jazzmuusikolle myönnettävänä tunnustuksena. Varjo-Yrjöön ei kuulu rahaa, vaan kyseessä on puhdas tunnustus tärkeästä työstä. == Varjo-Yrjöllä palkitut == Vuosi Voittaja 2003 Jazz Bar 2004 Charles Gil, tuottaja 2005 Annamaija Saarela, UMO Jazz Orchestran toiminnanjohtaja 2006 Sibelius-Akatemian jazzmusiikin osasto 2007 Tapio Korjus (Rockadillo Records) ja Martti Heikkinen (Texicalli Records) 2008 Jazzmuusikot ry 2009 Aleksi Myllykoski 2010 Antti Eerikäinen 2011 Matti Nives 2012 Digelius Music 2013 TUM Records 2014 Flame Jazz ry / Jussi Fredriksson 2015 Seppo Hanste 2016 valokuvaaja Maarit Kytöharju 2017 Koko Jazz Club 2018 Raisa Siivola 2019 Jyrki Laiho 2020 Tapio Ylinen 2021 Pia Raitala 2022 Anne Etelätalo 2023 Marita Nyrhinen 2024 Olle Ekmanhttps://www.jazzrytmit.fi/s1-uutiset/c1-uutiset/antti- lotjoselle-taman-vuoden-yrjo-palkinto/ == Lähteet == Luokka:Suomalaiset musiikkipalkinnot Luokka:Suomalainen jazz
Eurabia

Eurabia on äärioikeistolainen poliittinen uudissana, joka on muodostettu sanoista Eurooppa ja Arabia. Se viittaa salaliittoteoriaan, jonka mukaan islaminuskoisesta väestöstä tulee Euroopassa muutaman sukupolven kuluessa enemmistö maahanmuuton ja korkean syntyvyyden seurauksena. == Eurabia-teoria == Käsitteen teki tunnetuksi egyptiläissyntyinen Gisèle Littman (salanimellä Bat Ye’or), joka viittasi sillä kirjassaan Eurabia: The Euro-Arab Axis (2005) eurooppalaisten ja arabimaiden oletettuun ulkopoliittiseen yhteistyöhön, jota hän piti tavoitteiltaan amerikkalaisvastaisena ja antisionistisena. Termin hän lainasi Eurabia-nimisestä aikakauskirjasta, jota julkaisi eurooppalais- arabialainen ystävyyskomitea ”European Committee for Coordination of Friendship Associations with the Arab World”. == Teorian arvostelua == Eräät kirjoittajat ovat kuvailleet Bat Ye’orin väitteitä Euroopan johdon ja islamilaisten maiden hallitusten yhteistyöstä salaliittoteoriaksi. Kansainvälisen politiikan tutkija Toby Archerin mukaan Eurabia-teoria on keskeinen muslimi- ja maahanmuuttovastaisessa niin sanotussa vastajihadistisessa liikkeessä. Norjan vuoden 2011 joukkomurhan tekijän Anders Behring Breivikin aatemaailman juuret olivat tässä liikkeessä. Archer kirjoittaa, ettei hän odottanut kenenkään tekevän Breivikin kaltaista joukkomurhaa, vaikka hänen mukaansa vastajihadistit ”flirttailevatkin väkivaltaisella kuvastolla”: ”Vastajihadistiset bloggarit ja aktivistit eivät ehkä kehottaneet suoraan väkivaltaan, mutta he maalasivat kuvan maailmasta, jossa konflikti maahanmuuttajia ja Euroopan oletettua monikulttuurista eliittiä vastaan on väistämätön”. Hän jatkaa: ”Siinä mielessä he ehkä eivät antaneet Breivikille määräyksiä, mutta he kivesivät tien, jota pitkin hän päätti kävellä”. ICCT:n tutkija Arun Kundnanin mukaan Eurabia-teoria täyttää jihadinvastaisen liikkeen ”rakenteellisen tarpeen” salaliittoteorialle. Kundnani vertaa Eurabia-käsitettä Siionin viisaitten pöytäkirjoihin. Yhdysvaltalaisen Pew Research Center -tutkimuskeskuksen mukaan sen data vuodelta 2011 ei viittaa Eurabian syntymiseen, sillä Euroopan muslimiväestön kasvu on hidasta. Kun muslimien osuus Euroopassa vuonna 1990 oli 4,1 prosenttia, se oli kasvanut kuuteen prosenttiin vuonna 2010. Tutkimuskeskuksen uudemman datan mukaan muslimeita oli vuonna 2016 Euroopassa vain 4,9 prosenttia väestöstä. Osuus kasvaa Pew -tutkimuskeskuksen mukaan 7,4 –14,0 prosenttiin seuraavien 34 vuoden kuluessa. Vuoteen 2050 mennessä eli korkeintaan kolminkertaistuu. == Katso myös == * Islamin kritiikki * Islam Euroopassa *Väestönvaihto == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * * * == Aiheesta muualla == * Huovinen, Arto: Vastajihadistien outo maailma Kansan uutiset. 26.7.2011. * Vaïsse, Justin: Eurabian Follies Foreign Policy. 2010. Luokka:Etnisiin ryhmiin liittyvät salaliittoteoriat Luokka:Arabivastaisuus Luokka:Islamofobia Luokka:Äärioikeisto Luokka:Valkoisten kansanmurha
Pisidia

Pisidia () oli antiikin aikainen ja keskiaikainen alue Vähän-Aasian lounaisosassa. Se vastasi suunnilleen nykyisen Turkin Antalyan maakuntaa. Pisidia sijaitsi Lyykian pohjoispuolella. Sen muita naapureita olivat Kaaria, Lyydia, Fryygia ja Pamfylia. Pisidian asutettuihin paikkoihin kuuluivat Termessos, Selge, Kremna, Sagalassos, Etenna, Antiokia, Neapolis, Tyriakon, Laodikeia Katakekaumene ja Filomelion. Persia valloitti Pisidian 500-luvulla eaa., mutta persialaiset eivät koskaan saaneet aluetta täysin valtaansa. Aleksanteri Suuri valloitti alueen vuonna 334 eaa. ja se joutui hänen kuolemansa jälkeen Antigonos I:lle. Lopulta se joutui Seleukoksen Persialle. Vuonna 188 eaa. seleukidit joutuivat luovuttamaan Pisidian Pergamonille Rooman valtakunnan painostuksen ansiosta. Pergamonin jouduttua Roomalle vuonna 133 eaa. Pisidia vuorostaan joutui Kappadokialle. Lopullisesti Pisidia joutui Rooman vallan alle vuonna 102 eaa. Rooman valtakunnassa Pisidia kuului Galatian provinssiin, kunnes siitä tehtiin oma Pisidian provinssinsa 200/300-luvulla. Seldžukit valtasivat alueen Bysantin valtakunnalta 1000-luvulla. *
Hiukkaspoikkeama

Hiukkaspoikkeama kuvaa partikkelin siirtymää väliaineessa sen kuljettaessa aaltoa. Useimmissa tapauksissa kyseessä on pitkittäinen aaltoliike (kuten ääniaalto), mutta voi myös olla poikittainen (esimerkiksi kielen värähtely). Tasoaallossa hiukkaspoikkeamalle ξ pätee kaava: : \xi = \int_{t} v\, \mathrm{d}t = \int_{t} \frac{p}{Z}\, \mathrm{d}t Muita kaavoja: : \xi = \frac{v}{\omega} = \frac{v}{2 \cdot \pi \cdot f} = \frac{p}{Z \cdot \omega} = \frac{p}{Z \cdot 2 \cdot \pi \cdot f} = \frac{a}{\omega^2} = \frac{1}{\omega}\sqrt{\frac{I}{Z}} = \frac{1}{\omega}\sqrt{\frac{E}{\rho}} = \frac{1}{\omega}\sqrt{\frac{P_{ac}}{Z \cdot A}} Luokka:Aaltoliike
Mäkihypyn maailmancup 1996–1997

Mäkihypyn maailmancup 1996–1997 käsitti 27 osakilpailua, joista kaksi peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Lillehammerissa Norjassa 30. marraskuuta 1996 ja viimeinen osakilpailu Planicassa Sloveniassa 23. maaliskuuta 1997. ==Maailmancupin kymmenen eniten pisteitä kerännyttä hyppääjää== Sijoitus Hyppääjä Maa Pisteet 1\. Primož Peterka 1402 2\. Dieter Thoma 1208 3\. Kazuyoshi Funaki 1018 4\. Takanobu Okabe 941 5\. Hiroya Saitō 923 6\. Andreas Goldberger 817 7\. Kristian Brenden 793 8\. Janne Ahonen 734 9\. Jani Soininen 657 10\. Adam Małysz 612 ==Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset osakilpailuista== * 8. Janne Ahonen 734 - 1 kakkossija * 9. Jani Soininen 657 - 3 kolmossijaa *12. Ari-Pekka Nikkola 464 - 1 kolmossija *14. Mika Laitinen 440 - 1 kakkossija *20. Ville Kantee 255 *41. Pasi Kytösaho 93 - 1 kakkossija *42. Jussi Hautamäki 90 *45. Kimmo Savolainen 73 *63. Risto Jussilainen 31 *75. Tero Koponen 14 *82. Jani Mattila 10 *82. Janne Väätäinen 10 *92. Toni Nieminen 6 ==Aiheesta muualla== *Tulokset FIS:n sivulla Luokka:Mäkihypyn maailmancup Luokka:Vuoden 1996 urheilu Luokka:Vuoden 1997 urheilu
Rheinmetall

Rheinmetall AG (toiminut myös nimellä Rheinmetall-Borsig) on saksalainen puolustustarvikeyritys, jolla on tehtaat Düsseldorfissa ja Unterlüßissä. Yritys on perustettu 13. huhtikuuta 1889 nimellä Rheinische Metallwaaren- und Maschinenfabrik AG, ja sillä on pitkät perinteet erilaisten tykistöaseiden teossa. Yhtiö tuottaa myös metalli- ja valutuotteita. Vuonna 1936 Rheinmetall ja Borsig yhdistyivät muodostaen Rheinmetall-Borsig-yhtiön vuoteen 1956 saakka, jolloin Borsig myytiin. Vuonna 1993 Rheinmetall osti Mauser AG:n sekä vuosina 1996 ja 1999 osake-enemmistön STN Atlas- ja Oerlikon Contraves -yhtiöistä, jotka kaikki ovat suuria eurooppalaisia puolustusalan yrityksiä. Yhtiö valmisti aikoinaan myös höyryvetureita. Suomessa niitä on säilynyt ainakin kaksi: entinen Saastamoinen Oy:n höyrysäiliöveturi Haapamäen höyryveturipuistossa ja VR Kuopion konepajan järjestelyveturi Vk4 Suomen Rautatiemuseossa. Viimemainittu on ajokuntoinen. ==Tuotteita== * 8,8 cm FlaK 18 - ilmatorjunta- ja panssarintorjuntatykki (toinen maailmansota) * 3,7 cm Bordkanone 43 - lentokonetykki (toinen maailmansota) * Rheinmetall-Borsig MG 151/20-konetykki ja MG 151/15-raskas konekivääri * Rheinmetall L44 - Leopard 2-, M1A1 ja A2- sekä Type 90-taistelupanssarivaunun tykki * Rheinmetall L55 - paranneltu L44, Leopard 2A6:n ja sitä uudempien pääase * Rheinmetall LTA2 - TAM-panssarivaunu * MG3 - 7,62 mm konekivääri * 155 mm L52 -tykki - PzH 2000 -panssarihaupitsin tykki * MK 20 Rh202 - 20 mm konetykki, Marder-, Luchs- ja Wiesel-panssariajoneuvojen pääase * Rheinmetall 30 mm MK30-2-konetykki - Puma- rynnäkköpanssarivaunun pääase ==Kuvagalleria== Kuva:Schreibmaschine rheinmetall 1920 imgp8364.jpg|Rheinmetallin vuonna 1920 valmistama kirjoituskone. Kuva:Leopard 2 A6M.JPG|Leopard 2A6 -panssarivaunu, jossa on Rheinmetallin tykki. Kuva:GTK_Boxer_side.jpg|Boxer- miehistön­kuljetus­ajoneuvo. Kuva:PzH2000.Ger.jpg|PzH 2000 -telahaupitsi. Kuva:Serval 2.jpg|AGF-ajoneuvo. Kuva:Krauss_Maffai_Mungo.jpg|Mungo ESK- ajoneuvo. Kuva:Autocannon MLG27.jpg|MLG 27 -laivastokanuuna. Kuva:Ozelot.jpg|Wiesel 2 ilmatorjunta-aseistuksella varustettuna. == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset pörssiyhtiöt Luokka:DAX-indeksi
Jouluhalko

thumb|Jouluhalko Jouluhalko kuului Pohjois-Euroopassa esikristilliseen tapaan juhlistaa talvipäivänseisausta eli vuoden lyhyintä päivää. Silloin etsittiin ja poltettiin suuri halko, joka symboloi aurinkoa. Usein käytettiin hedelmäpuun halkoja, mikä takasi hyvän sadon seuraavaksi vuodeksi. Katolinen kirkko ei tukahduttanut traditiota, ja keskiajalla halon polttamisen perinne monipuolistui. Runkoa saatettiin koristella, se sytytettiin juhlavin menoin ja polttamisen jälkeen tuhka kerättiin talteen seuraavaksi vuodeksi, minkä uskottiin tuottavan onnea ja varjelevan onnettomuuksilta. Kaupunkiasutuksen myötä puun polttamisen perinne kävi mahdottomaksi, ja suuri halko korvattiin pienemmällä oksalla, joka asetettiin keskelle pöytää ja ympäröitiin erilaisilla herkuilla. Tämä oksa muuttui vähitellen leivokseksi pariisilaisleipureiden ansiosta 1800-luvun lopulla. New Yorkissa eräs kaapelitelevisiokanava lähetti jouluna 1966 ohjelmanaan kuvaa rauhallisesti palavasta jouluhalosta joululaulujen soidessa taustalla. Ohjelmasta tuli suosittu, ja monet muut kanavat ovat ottaneet sen ohjelmistoonsa. == Katso myös == * Yule == Lähteet == Luokka:Jouluperinteet
Mäkihypyn maailmancup 1997–1998

Mäkihypyn maailmancup 1997–1998 käsitti 28 osakilpailua, joista yksi peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Lillehammerissa Norjassa 29. marraskuuta 1997 ja viimeinen osakilpailu Planicassa Sloveniassa 22. maaliskuuta 1998. ==Maailmancupin kymmenen eniten pisteitä kerännyttä hyppääjää== Sijoitus Hyppääjä Maa Pisteet 1\. Primož Peterka 1253 2\. Kazuyoshi Funaki 1234 3\. Andreas Widhölzl 1208 4\. Masahiko Harada 1120 5\. Hiroya Saitō 962 6\. Sven Hannawald 953 7\. Jani Soininen 950 8\. Dieter Thoma 921 9\. Janne Ahonen 836 10\. Noriaki Kasai 720 ==Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset osakilpailuista== * 7. Jani Soininen 950 - 2 voittoa, 3 kakkossijaa * 9. Janne Ahonen 836 - 1 voitto, 1 kakkossija, 4 kolmossijaa *19. Kimmo Savolainen 262 *26. Mika Laitinen 231 - 1 kolmossija *29. Ari-Pekka Nikkola 213 - 1 kolmossija *39. Matti Hautamäki 104 *42. Jussi Hautamäki 76 *54. Ville Kantee 44 *67. Toni Nieminen 25 *82. Lauri Hakola 6 *82. Pasi Kytösaho 6 *85. Juho Forsman 5 ==Aiheesta muualla== *Tuloksen FIS:n sivulla Luokka:Mäkihypyn maailmancup Luokka:Vuoden 1997 urheilu Luokka:Vuoden 1998 urheilu
Kauan eläköön Bernie

Kauan eläköön Bernie on Ted Kotcheffin ohjaama komediaelokuva vuodelta 1989. Mustassa komediassa kaksi uraansa edistävää miestä kutsuvat pomonsa juhliin, mutta pomo kuolee ennen kuin muut vieraat ehtivät saapua. Asia pyritään salaamaan eri tavoin. Elokuva sai jatko-osan Kauan eläköön Bernie 2 vuonna 1993. == Näyttelijät == * Andrew McCarthy - Larry Wilson * Jonathan Silverman - Richard Parker * Catherine Mary Stewart - Gwen Saunders * Terry Kiser - Bernie Lomax * Eloise DeJoria - Tawny * Gregory Salata - Marty, Viton apulainen * Louis Giambalvo - Vito * Ted Kotcheff - Jack Parker, Richardin isä ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1989 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Ted Kotcheffin ohjaamat elokuvat
Vääpeli Körmy ja vetenalaiset vehkeet

Vääpeli Körmy ja vetenalaiset vehkeet on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut Ere Kokkosen Vääpeli Körmy -komedia, joka on jatkoa elokuvalle Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva. Elokuva on myös esitetty Yle TV2 -kanavalla neliosaisena minisarjana. == Juoni == Räyhänrannan varuskunnan kolmannen sissikomppanian miehet kotiutetaan – lukuun ottamatta kolmostuvan sotilaita, joille eversti Tossavainen on vääpeli Körmyn pyynnöstä määrännyt viikon ylimääräistä palvelusta. Tuon viikon aikana varuskunta alkaa hajota kuin termiittien nakertama laho kanto, uusia alokkaita ei tule ja Tossavainen tulee tietämättään perustaneeksi Suomen ensimmäisen naississikomppanian. Ylipalvelukseen joutuneet alikersantit toimittavat esikuntaan vetenalaisen vehkeen suunnitelmat, jonka seurauksena käynnistyy operaatio Shhhhh!. Varuskunnan kellariin naamioidaan leipomo, jonka suojissa toimii vetenalaisen vehkeen rakentamisesta vastaava salainen toimintakeskus. == Näyttelijät == == Muuta == * Elokuva kuvattiin heinäkuussa 1991 välittömästi Ere Kokkosen ohjaaman ja käsikirjoittaman Uuno Turhapuro herra Helsingin herra -elokuvan jälkeen. Vuoden 1991 Körmy- ja Turhapuro-elokuvissa onkin yhteinen kohtaus, jossa Vääpeli Körmy istuu ravintolassa ja tarjoilijana toimii Uuno Turhapuro. * Elokuva jäi Juhani Kumpulaisen viimeiseksi. ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi sanoo ettei mauton elokuva naurata ja antaa sille tähtien sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”. == Lähteet == * Suomen kansallisfilmografia 11 ISBN 951-37-3969-4 ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 1991 suomalaiset elokuvat vetenalaiset vehkeet
Vääpeli Körmy ja etelän hetelmät

Vääpeli Körmy ja etelän hetelmät on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut Ere Kokkosen kolmas Vääpeli Körmy -elokuva. Se on esitetty myös Yle TV2 -kanavalla 4-osaisena minisarjana. == Juoni == Suurvaltojen johtajat päättävät luovuttaa ydinaseiden laukaisukoodit jollekin puolueettomalle maalle ja Suomi valitaan niiden vastaanottajaksi. Körmy johtaa operaatiota jonka päämääränä on luovuttaa koodit Suomen tasavallan presidentille. ==Näyttelijät== ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä kutsuu elokuvaa kömpelöksi kohellukseksi, jonka sisällä on hyviäkin vitsejä. Hän antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”. == Lähteet == * Suomen kansallisfilmografia 11 ISBN 951-37-3969-4 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1992 suomalaiset elokuvat etelän hetelmät Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat
Vääpeli Körmy ja kahtesti laukeava

Vääpeli Körmy ja kahtesti laukeava on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Ere Kokkosen viides ja viimeinen Vääpeli Körmy -elokuva. Elokuva on esitetty televisiossa ainoastaan 4-osaisena minisarjana TV2:lla vuosina 1998, 2001 ja 2005. Vääpeli Körmy ja kahtesti laukeava toi 31 436 katsojaa elokuvateattereihin. == Juoni == Vääpeli Körmy saa tehtäväkseen valloittaa Katajanokan Kasinon, jota Suomen ensimmäinen naississikomppania puolustaa. Tehtävä ei ole helppo, kun vastustajat ovat kauniita ja rohkeita ja omat miehet sieltä tyhmemmästä päästä. Lisäksi johdossa on tollo vänrikki, runoja rustaava kapteeni ja kenraali, joka tuskin muistaa eilistä. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1997 suomalaiset elokuvat kahtesti laukeava Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat
Kulkuri ja joutsen (elokuva)

Kulkuri ja joutsen on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Timo Koivusalon ohjaama elokuva. Käsikirjoituksen hän laati yhdessä Juha Nummisen kanssa. Elokuva on episodimainen kertomus Tapio Rautavaaran ja Reino Helismaan kiertue-elämästä 1949–1965. Se perustuu Koivusalon lähes viisi vuotta kestäneeseen tutkimustyöhön, jonka aikana hän paneutui näiden kansanviihdyttäjien elämään ja uraan. Hän sai myös sekä Helismaan että Rautavaaran perikuntien täyden tuen hankkeelleen. Elokuva on esitetty televisiossa Yle Teemalla ja useita kertoja Yle TV2 -kanavalla. viitattu 26.10.2021 == Tuotanto == Koivusalo oli saanut idean Tapio Rautavaaraa ja Reino Helismaata käsittelevästä elokuvasta pääsiäisenä 1994. Syksyllä 1995 hän tapasi Juha Nummisen, joka oli kirjoittanut Tapio Rautavaarasta muistelmateoksen En päivääkään vaihtaisi pois (1978). Numminen lupasi antaa Koivusalon käyttöön 50 tuntia nauhoittamiaan Rautavaaran haastatteluja. Projekti varmistui Yle TV2:n ja levitysyhtiö Buena Vistan tuen ansiosta. Nummisesta tuli elokuvan toinen käsikirjoittaja. Elokuvaan saatiin rekvisiitaksi Rautavaaran ja Helismaan aidot kitarat, Lempi Helismaan vihkisormus ja Rautavaaran kultamitalikeihäs, ja yhtenä kuvauspaikkana oli Helismaan talon piha. Helismaan poika ja Rautavaaran tyttäret antoivat hyväksynnän Koivusalon elokuvahankkeelle. Käsikirjoitus valmistui tammikuussa 1998, ja haettua pienempi Elokuvasäätiön tuki varmistui vasta sen jälkeen. Kuvaukset suoritettiin neljässä jaksossa touko-, heinä-, loka- ja marraskuussa 1998, sisäkuvien osalta Friitalan nahkatehtaalle Ulvilaan rakennetussa studiossa ja ulkokuvien osalta eri puolilla Satakuntaa, Hämettä, Keski-Suomea ja Helsinkiä. Elokuvassa oli noin 80 roolia, ja avustajia käytettiin noin 1 400. Rautavaaraa esitti Tapio Liinoja, joka oli ollut aiemmin mukana Koivusalon elokuvassa Pekko ja massahurmaaja (1995). Joitakin live-osuuksia lukuun ottamatta laulukohtauksissa käytettiin Tapio Rautavaaran levytyksiä. Helismaan lauluosuudet esitti Helismaata näytellyt Martti Suosalo itse. Elokuva sai ensi-iltansa 19. helmikuuta 1999 lukuun ottamatta Helsinkiä, jossa uusi Tennispalatsin elokuvateatteri avautui käyttöön vasta viikkoa myöhemmin. Elokuvan tuotantokustannukset olivat 4,8 miljoonaa markkaa, ja se sai Suomen elokuvasäätiön 1,8 miljoonan markan tuotantotuen. ==Vastaanotto== Kulkuri ja joutsen sai hyvän vastaanoton sekä katsojilta että kriitikoilta. Erityisesti arvostettiin elokuvan huolella tehtyä ajankuvaa ja hyviä näyttelijäsuorituksia. Martti Suosalo sai elokuvasta vuonna 2000 parhaan miespääosan Jussi-palkinnon. == Rooleissa == ==Lähteet== Luokka:Jussi-palkitut elokuvat Luokka:Suomalaiset elämäkertaelokuvat Luokka:Suomalaiset musiikkielokuvat Luokka:Vuoden 1999 suomalaiset elokuvat Luokka:Timo Koivusalon ohjaamat elokuvat Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat
Rentun ruusu (elokuva)

Rentun ruusu (koko nimi: Rentun Ruusu – elokuva Irwin Goodmanista) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Timo Koivusalon ohjaama ja käsikirjoittama elokuva, joka kertoo laulaja Irwin Goodmanista. Elokuva oli yli 350 000 katsojallaan Suomessa vuoden katsotuin kotimainen elokuva. Elokuva alkaa kuolemansairaan Irwinin viimeisistä hetkistä ja siirtyy siitä 1960-luvun tapahtumiin. == Tuotanto == Tapio Rautavaarasta ja Reino Helismaasta kertovan Kulkurin ja joutsenen (1999) jälkeen Koivusalo jatkoi kansantaiteilijan muotokuviaan seuraavalla elokuvallaan. Koivusalo sai elokuvaan yhteistyökumppaniksi Vexi Salmen, joka toimi Irwin Goodmanin managerina ja laulujen sanoittajana 1960-luvulta alkaen. Rentun ruusua kuvattiin useissa jaksoissa talven, kevään ja kesän 2000 aikana. Kuvauspäiviä oli kaikkiaan 35. Elokuvassa oli yli 50 varsinaista roolia ja avustajia yli tuhat. Pääroolin esittäjäksi valittiin Koivusalon luottonäyttelijäksi noussut Martti Suosalo, joka sai roolistaan Jussi-patsaan. Elokuvaa kuvattiin Artista Filmin studiolla Ulvilassa ja ympäri Etelä-Suomea muun muassa Porissa, Ulvilassa, Hämeenlinnassa, Harjavallassa, Hämeenkyrössä ja Luvialla sekä ulkomailla Saksan Oldenburgissa ja Gran Canarialla Las Palmasissa. Elokuva lyheni kuvaamisen aikana, ja vielä leikkausvaiheessa elokuvan kohtauksia lyhennettiin ja poistettiin. Käsikirjoitus julkaistiin Liken kustantamana. Elokuva sai ensi-iltansa 12. tammikuuta 2001 ja se on toistaiseksi Timo Koivusalon paras katsojamenestys elokuvateattereissa. Elokuvan tuotantokustannukset olivat 918 242 euroa. Se sai Suomen elokuvasäätiöltä tuotantotukea ja markkinointi- ja levitystukea 605 476 euroa sekä myöhemmin Valtion elokuvatuotannon laatutukea 100 000 markkaa. ==Rooleissa== == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset elämäkertaelokuvat Luokka:Suomalaiset musiikkielokuvat Luokka:Irwin Goodman Luokka:Timo Koivusalon ohjaamat elokuvat Luokka:Jussi- palkitut elokuvat Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat
Neutronisäteily

Neutronisäteily koostuu vapaista neutroneista. Neutronisäteily on hiukkassäteilyä, jota voidaan käyttää esimerkiksi aineen rakenteen tutkimuksessa neutronidiffraktiolla. Neutronisäteilyä voidaan tuottaa ydinreaktoreissa tai hiukkaskiihdyttimillä. Hyvin korkeaenergiaisia neutroneita syntyy myös maan ilmakehässä kosmisen säteilyn vuorovaikuttaessa ilmakehän molekyylien atomiydinten kanssa. ==Aineen rakenteen tutkimus== Materiaalitutkimuksessa neutronisäteilyn neutronit ovat joko kylmiä, termisiä, tai kuumia, riippuen niiden energiasta. Kuumilla neutroneilla on suurin energia. Neutronien energiaa voidaan alentaa hidastamalla niitä. Neutronit menettävät vähitellen energiaa törmäämällä väliaineen ytimien kanssa. ==Lääketieteellinen vaikutus== Neutronisäteily on hyvin läpitunkevaa ja vaarallista ihmiselle. Se ei ole suoranaisesti ionisoivaa säteilyä, koska neutroneilla ei ole sähkövarausta. Välillisesti neutronisäteily kuitenkin ionisoi atomeja, sillä neutronin absorboituessa atomiytimeen ydin yleensä emittoi gammasäteilyä, joka puolestaan on ionisoivaa säteilyä. ==Suojautuminen== Neutronisäteilyltä voidaan suojautua paljon vetyä sisältävien materiaalien avulla, koska keveät alkuaineet absorboivat neutroneja parhaiten. Neutronisäteilyltä suojaudutaan yleensä suurella määrällä vettä, polyeteeniä, parafiinivahaa tai betonia. Neutronisäteily vuorovaikuttaa atomiydinten kanssa, joten neutronisäteilyssä ollut materiaali saattaa olla ainakin lievästi radioaktiivista. Säteilytetyn materiaalin hävittämisessä ja säilömisessä tulee huolehtia säteilyturvallisuudesta. ==Katso myös== *Neutroniaktivointi *Säteily *Ydinreaktio Luokka:Säteily
Sibelius (elokuva)

Sibelius on vuonna 2003 julkaistu Timo Koivusalon ohjaama ja käsikirjoittama elokuva säveltäjä Jean Sibeliuksesta. Elokuvassa seurataan Sibeliuksen elämää tämän lapsuudesta aina viimeisiin vuosiin saakka. Elokuvan alussa nähdään dokumenttifilmiä Sibeliuksen hautajaisista vuonna 1957. Nuorempaa Sibeliusta näyttelee Martti Suosalo ja vanhaa Heikki Nousiainen. Aino Sibeliuksen roolisuoritus on jaettu nuoren Ainon Miina Turusen ja vanhemman Seela Sellan kesken. Martti Suosalo oli ollut keskeisessä osassa myös Koivusalon kahdessa edellisessä elämäkertaelokuvassa, joissa hän oli näytellyt Reino Helismaata ja Irwin Goodmania. Koivusalo sai elokuvan tekemiseen luvan ja tukea Sibeliuksen perikunnalta, joka omistaa myös oikeudet säveltäjän musiikkiin. Elokuvan musiikkina on käytetty lähes pelkästään Sibeliuksen omia sävellyksiä. Orkesterina toimi Osmo Vänskän johtama Sinfonia Lahti.Sibelius (2003): Muut tiedot Elonet. Sibelius oli 257 031 katsojallaan Suomessa vuoden 2003 toiseksi katsotuin kotimainen elokuva. == Tuotanto == Kansantaiteilijoiden Rautavaara, Helismaa, Goodman jälkeen Koivusalo siirtyi valmistelemaan elokuvaa kansansäveltäjän asemaan nousseesta Jean Sibeliuksesta. Elokuvaa kuvattiin heinäkuusta 2002 tammikuuhun 2003 kaikkiaan 15 paikkakunnalla mukaan lukien Nakkila, Helsinki, Keuruu, Järvenpää, Naantali, Pori sekä Latvian Riika ja Italian Rapallo. Tuotantokustannukset olivat 1,315 miljoonaa euroa ja elokuva sai Suomen elokuvasäätiön tuotantotukea 700 000 euroa. Elokuvan elokuvateatteri-ensi-ilta oli 12. syyskuuta 2003, mutta se esitettiin ensimmäistä kertaa Lahden Sibelius-festivaalilla 4. syyskuuta 2003. == Rooleissa == ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset elämäkertaelokuvat Luokka:Suomalaiset musiikkielokuvat Luokka:Timo Koivusalon ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2003 suomalaiset elokuvat Luokka:Jean Sibelius
Ei mitään menetettävää

Ei mitään menetettävää () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Steve Oedekerk. Elokuvan pääosissa esiintyvät Martin Lawrence ja Tim Robbins. ==Juoni== Mainosmies Nick Beam järkyttyy vaimonsa uskottomuudesta ja lähtee ajamaan autolla rauhoittaakseen hermojaan. Kyytiläiseksi osuu hölmönoloinen ryöstäjä, jonka kanssa Beam alkukahnausten jälkeen ystävystyy. == Näyttelijät == == Soundtrack == ==Vastaanotto== Tv-maailma-lehdessä 2024 Arto Pajukallio harmitteli, miten kaverikomediassa on sorruttu petkuttamaan katsojaa loppuratkaisun dramatisoinnissa. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä. ==Lähteet== Luokka:Steve Oedekerkin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1997 yhdysvaltalaiset elokuvat
Pasi & Mysiini

Pasi & Mysiini oli turkulainen uuden aallon rockyhtye. Eksentrisen solistinsa Pasi Raappanan (24. tammikuuta 1953 Utajärvi – 29. heinäkuuta 2000 Turku) kappaleita esittänyt yhtye levytti 1980-luvun alussa kaksi albumia. Pasi & Mysiinin hajottua Pasi Raappana perusti uuden yhtyeen nimellä Pasin liiga, joka levytti kaksi albumia. Pasi & Mysiini teki paluun 1990-luvun jälkipuoliskolla julkaisten yhden pitkäsoiton ja kokoelman. Yhtyeen nimi oli väännös tuolloin yleisesti käytetystä Bacimycin-tulehdusvoiteesta. == Aikalaisarvioita == Helsingin Sanomien Markku Fagerlund luonnehti yhtyettä huippumuusikoista koostuvaksi varsinkin keikoilla tiukaksi kokoonpanoksi. Raappanan lauluja hän kuvaili trubaduuriperusteisiksi sävellyksiksi, joissa pohdiskellaan elämänmenoa ja tilitetään koettua. Esiintymistä Tavastialla arvioineen Jukka Haurun mukaan Raappana on aidon tuntuinen reissumies, jolla on rehellisen tuntuinen kähisevä ääni mutta toivoton artikulaatio. Kitaristi Ilpo Murtojärveä hän piti yhtenä maan parhaista. Myös Soundin J. V. Sappinen kuuli Murtojärven soitossa juhlavaa melodisuutta ja tarkkavaistoista rytmitystä. == Pasi & Mysiini kokoonpano == * Pasi Raappana, (laulu, kitara) * Ari-Pekka Kivinen, (rummut) * Ilpo Murtojärvi, (kitara, huuliharppu) * Pasi Lyysaari, (basso) == Julkaisut == === Pasi & Mysiini === * Nimim. Tiukkaa penalii (lp, 1980) * Musta on kaunis/ Joka päivä sama fuula (single, 1981) * Todellista elämää (lp, 1982) * Kuplavolkkari/ Joka päivä sama fuula (single, 1982) * Marokko / Marie (single, 1983) * Odotan aamua/ Tanja (single, 1984) * Tiritomba/ Tyttö metsässä (1985) * Parasta musiikkia vuodesta 1979 (kokoelma, 1994) * Tätä maailmaa (ep, 1995) * Soitellaan (lp, 1997) * Happy Beach (ep, 1999) === Pasin liiga === * Challenger/ Riitta (single, 1987) * Omissa ajatuksissaan (lp, 1988) * Einstein/ Kaikki osaa lentää (koesingle, 1988) * Pasin liiga lomailee (single, 1990) * Pasin liiga (lp, 1990) * Superstara/ Kaikki hyväksi muuttuu (single, 1993) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
Mäkihypyn maailmancup 1998–1999

Mäkihypyn maailmancup 1998–1999 käsitti 32 osakilpailua, joista kolme peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Lillehammerissa Norjassa 28. marraskuuta 1998 ja viimeinen osakilpailu Planicassa Sloveniassa 21. maaliskuuta 1999. ==Maailmancupin kymmenen eniten pisteitä kerännyttä hyppääjää== Sijoitus Hyppääjä Maa Pisteet 1\. Martin Schmitt 1753 2\. Janne Ahonen 1695 3\. Noriaki Kasai 1598 4\. Kazuyoshi Funaki 1589 5\. Hideharu Miyahira 935 6\. Sven Hannawald 896 7\. Andreas Widhölzl 833 8\. Stefan Horngacher 813 9\. Masahiko Harada 720 10\. Dieter Thoma 555 ==Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset osakilpailuista== * 2. Janne Ahonen 1695 - 6 voittoa, 7 kakkossijaa *28. Ville Kantee 183 *33. Mika Laitinen 160 *35. Jani Soininen 151 *43. Risto Jussilainen 72 *47. Tami Kiuru 48 *54. Pekka Salminen 37 *78. Janne Väätäinen 10 *91. Jani Mylläri 5 *97. Jussi Hautamäki 3 *101. Akseli Lajunen 1 *101. Matti Hautamäki 1 *101. Lauri Hakola 1 ==Aiheesta muualla== *Tulokset FIS:n sivulla Luokka:Mäkihypyn maailmancup Luokka:Vuoden 1998 urheilu Luokka:Vuoden 1999 urheilu
Ernst Vettori

Ernst Vettori (s. 25. kesäkuuta 1964 Absam, Tiroli, Itävalta) on itävaltalainen mäkihypyn olympiavoittaja ja maailmanmestari. Vettori voitti Keski-Euroopan mäkiviikon kausina 1985–1986 ja 1986–1987. Jälkimmäisellä kerralla hän ei voittanut yhtään osakilpailua. Albertvillen 1992 olympialaisissa Vettori voitti normaalimäen kultaa ollen samalla ensimmäinen v-tyylillä olympiakultaa voittanut mäkihyppääjä. Sitä ennen hänen ainoa henkilökohtainen arvokisamitalinsa oli vuodelta 1987 pronssi Oberstdorfin MM- kisojen suurmäestä. Joukkuekilpailussa hän saavutti urallaan yhden olympiamitalin ja neljä MM-mitalia, joista ainoa kulta tuli Val di Fiemmen MM- kisoista 1991. Uransa aikana Vettori voitti kaikkiaan 15 maailmancupin osakilpailua. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi kausina 1985–1986, 1986–1987 ja 1989–90 sekä kolmanneksi kaudella 1984–85. Nykyään Vettori toimii Itävallan hiihtoliiton markkinointipäällikkönä. == Lähteet == * Luokka:Itävaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Itävaltalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuomas Haapala

Tuomas Haapala (s. 20. huhtikuuta 1979 Lahti) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi useimmiten puolustavana keskikenttäpelaajana. Uransa hän lopetti kauden 2010 jälkeen. ==Ura== Kaudella 2005 Haapala oli Myllykosken Pallon kapteeni ja sai A-maajoukkuekutsun ensimmäistä kertaa Makedoniaa vastaan, mutta kentälle hän ei vielä silloin päässyt. Hänen maajoukkuedebyyttinsä tapahtui Suomi–Viro-ottelussa 12. marraskuuta 2005. Vuosi oli Haapalalle myös seuratasolla menestyksekäs, kun hän voitti MyPan kanssa Suomen mestaruuden. Kauden päätyttyä 26-vuotias Haapala kertoi haluavansa ulkomaille ja pääsi testileirille Alankomaiden Willem II:seen. Tarvetta Haapalalle ei kuitenkaan ollut ja hän meni toisen seuran, Manchester Cityn testiin. Haapala sai vakuutettua valmentaja Stuart Pearcen ja sai sopimuksen loppukaudeksi. Haapala ei kuitenkaan saanut loppukaudella peliaikaa Cityssä, eivätkä lainakuviot onnistuneet. City vapautti Haapalan sopimuksestaan, jonka jälkeen hän siirtyi Norjan Sandefjordiin kauden 2009 loppuun saakka ulottuvalla sopimuksella. Elokuussa 2007 Helsingin Jalkapalloklubi ilmoitti tehneensä kahden ja puolen vuoden mittaisen sopimuksen Haapalan kanssa. Kolmannella HJK-kaudellaan hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi. Haapala oli hyvin pidetty HJK:n kannattajien keskuudessa peräänantamattoman taisteluasenteensa vuoksi. Vuodeksi 2010 Haapala siirtyi Tampere Unitediin. Kauden jälkeen hän ilmoitti lopettavansa uransa jalkapalloilijana ja keskittyvänsä työelämään. Haapala pelasi kuusi nuorten ja kolme poikien maaottelua. == Saavutukset == MyPa * Veikkausliiga: 2005 * Suomen Cup: 2004 HJK * Veikkausliiga: 2009 * Suomen Cup: 2008 == Tilastot == Tuomas Haapala National Football Teams -sivustolla Tuomas Haapala Soccerway-sivustolla Kausi Seura Sarja O M 1997 Pallo-Lahti Kakkonen – 4 1998 FC Lahti Ykkönen 3 0 Pallo-Lahti Kakkonen – 4 1999 RiPS Ykkönen 23 2 2000 FC Lahti Veikkausliiga 24 1 2001 FC Lahti Veikkausliiga 27 5 2002 FC Lahti Veikkausliiga 28 3 2003 FC Lahti Veikkausliiga 26 5 2004 MyPa Veikkausliiga 24 1 2005 MyPa Veikkausliiga 23 2 2005–2006 Manchester City Valioliiga 0 0 2006 Sandefjord Tippeligaen 7 0 Sandefjord 2 3. Divisjon 3 3 2007 Sandefjord Tippeligaen 6 0 Sandefjord 2 3. Divisjon 8 1 HJK Veikkausliiga 9 0 2008 HJK Veikkausliiga 23 0 2009 HJK Veikkausliiga 6 0 Klubi 04 Ykkönen 1 0 2010 TamU Veikkausliiga 21 1 Yhteensä 262 32 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tilastot Veikkausliigan sivuilla *Pelaajakortti HJK:n sivuilla Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Renault 21

thumb|250px|Renault 21 Renault 21 on ranskalaisen autonvalmistaja Renault'n automalli, jota valmistettiin vuosina 1986–1994. Yhdysvalloissa autoa myytiin nimillä Renault Medallion ja Eagle Medallion. Autoa valmistettiin neliovisena sedanina sekä viisiovisina liftback- ja farmari-malleina. Auton moottorivalikoiman kaksi pienintä on sijoitettu poikittain, kolme suurinta pitkittäin. Akseliväli on poikittaismoottorimalleissa 6 cm pidempi.. Suomessa esiintyy pääosin kaksi mallia; 1,7 GTS, jossa on moottori poikittain ja 2,0 GTX, jossa moottori on pitkittäin. GTX on aina varustettu 4-pistesuihkutusjärjestelmällä (remix), 1,7 sekä kaasutinmoottori- että 4-pisteruiskutuksella. Vuonna 1987 tuotiin Suomeenkin 2-litrainen turbovaihtoehto, jonka teho oli 175 hevosvoimaa. Mallisarjaan kuului myös TXE 2,2i, jota ei kylläkään tuotu Suomeen. Ainakin TXE 2,2i oli saatavana myös automaattivaihteisena AR4-vaihteistolla. Renault 21:stä on olemassa farmariversio Nevada, josta on myös seitsemänpaikkainen malli. Mallin maahantuonti Suomeen loppui vuonna 1995. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 21 Luokka:D-segmentin autot Luokka:1980-luvun autot Luokka:1990-luvun autot
Espen Bredesen

thumb|right|Espen Bredesen Espen Bredesen (s. 2. helmikuuta 1968 Oslo, Norja) on norjalainen entinen mäkihyppääjä. Bredesenin huippuvuodet ajoittuvat 1990-luvun alkupuolelle. Vaikka hän oli vielä vuoden 1992 talviolympialaisissa normaalimäen 58:s eli viimeinen ja suurmäen 57:s eli kolmanneksi viimeinen, 1993 MM-kisoissa Ruotsin Falunissa hän voitti kultaa suur- ja joukkuemäestä. Seuraavalla kaudella 1993-1994 hän voitti maailmancupin, Keski-Euroopan mäkiviikon, normaalimäen kultamitalin ja suurmäen hopeaa Saksan Jens Weißflogin takana Lillehammerin olympialaisista sekä lentomäen MM-hopeaa. Ensimmäiset aikuisten arvokilpailut Bredesenin uralla olivat Val di Fiemmen MM-kilpailut 1991, joissa hän osallistui kaikkiin kolmeen kilpailuun, sijoitukset joukkuemäessä 4., suurmäessä 16. ja normaalimäessä 52. MM-kisoissa Norjan Trondheimissä 1997 Espen Bredesen johti ensimmäisen kierroksen jälkeen normaalimäen kilpailua, mutta toisen kierroksen epäonnistuminen pudotti hänet sijalle 15. Bredesen osallistui joukkuemäkeen, jossa Norjan sijoitus oli viides. Suurmäen kilpailussa hän oli lopputuloksissa 34. Norjan mäkihyppymestaruuden Bredesen voitti normaalimäessä vuosina 1991, 1992, 1993, 1997 ja 1998, ja suurmäessä 1991, 1993, 1994 sekä 1996. Hän hyppäsi lisäksi kaksi kertaa uuden maailmanennätyksen, 209 metriä vuonna 1994 ja 210 metriä vuonna 1997. ==Saavutuksia== *1993 MM, Falun: kultaa suurmäestä ja joukkuemäestä *Talviolympialaiset 1994, Lillehammer: kultaa normaalimäestä, hopeaa suurmäestä *1994 lentomäen MM, Planica: hopeaa == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Norjalaiset olympiavoittajat Luokka:Norjalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hetta

Hetta () on Ounasjärven pohjoisrannalla sijaitseva Enontekiön kirkonkylä, jossa on asukkaita noin 800.http://matkailu.enontekio.fi/TosiLappi/Suomeksi/Kulttuuria_ja_historiaa/Kylat/Hetta.iw3 Enontekiön kirkonkyläksi nimetyssä tilastollisessa taajamassa oli puolestaan vuoden 2021 lopussa 492 asukasta, ja sen pinta-ala oli 3,13 neliökilometriä. Hetassa sijaitsevat muun muassa Enontekiön kunnan virastotalo, valtion virasto, Enontekiön kirkko, Enontekiön pääkirjasto, Hetan terveysasema, Hetan koulukeskus (Hetan yhtenäinen peruskoulu ja Enontekiön Erälukio), Tunturi- Lapin luontokeskus ja K-Market J AD Rantakokko. Hetasta on tieyhteydet Norjan puolelle Koutokeinoon, Muonioon ja Sirkkaan (Leville). ==Tapahtumia== * Hetan musiikkipäivät * Hetan Marianpäivät * Perinteiset joulumyyjäiset * Enontekiön pilkkiviikko * Saami Ski Race ==Nähtävyyksiä== * Jyppyrän näköalapaikka * Tunturi-Lapin luontokeskus * Enontekiön kirkko * Enontekiön kotiseutumuseo ==Kuvia== Tiedosto:Enontekiö Hetta keskusta.JPG|Hetta, keskusta. Tiedosto:Hetankirkko.jpg|Enontekiön kirkko. Tiedosto:Yleisöä Marianpäivä 2012.jpg|Marianpäivien yleisöä 2012. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Enontekiön kylät Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Lapin maakunnan taajamat Luokka:Suomen kuntakeskukset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Sirkka (Kittilä)

Sirkka on 890 asukkaan kylä ja taajama Kittilän kunnassa, Lapin maakunnassa, noin 18 kilometriä kuntakeskuksesta pohjoiseen. Vuoden 2021 lopussa Sirkan taajaman väkiluku oli 539 ja sen pinta-ala oli 4,62 neliökilometriä. Tärkein liikenneyhteys on kylää halkova Rovaniemelle ja Muonioon johtava kantatie 79. Kittilän lentoasemalle on Sirkasta matkaa 13 kilometriä. Kylän keskus sijaitsee Levi- ja Kätkätunturien välissä Immeljärven rannalla. Immeljärvi on saamelaisten pyhä järvi.CD-Facta 2005, WSOY. Alueen tärkein elinkeino on matkailu. Levitunturin hiihtokeskuksen hotellit ja suurin osa palveluista sijaitsevat Sirkassa. Kylässä sijaitsevat myös Sirkan päiväkoti, Sirkan koulu, jossa on 119 oppilasta,http://www.kittila.fi/koulujen-oppilasmaarat sekä Marian kappeli.http://www.kittila.fi/matkailua Vuonna 2016 Sirkkaan pystytettiin taajaman liikennemerkit.https://yle.fi/uutiset/3-8611038 == Lähteet == Luokka:Kittilän kylät Luokka:Levi Luokka:Kittilän taajamat