EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mikro-RNA

Mikro-RNA on lyhyt, parin kymmenen nukleotidin pituinen, yksijuosteinen RNA- molekyyli, joka estää tietyn lähetti-RNA:n toiminnan kiinnittymällä siihen, eli se hiljentää geenin. Monet mikro-RNA:ista ovat proteiinia koodaamattomilta DNA-alueilta.National institute of general medical science: Chapter 2: RNA and DNA Revealed: New Roles, New Rules National institute of general medical science: Glossary: microRNA == Katso myös == *Ribokytkin == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Solunetti: mikro-RNA Luokka:RNA Luokka:Molekyylibiologia
Loimijoen paperitehdas

Loimijoen paperitehdas oli Loimaan Vesikoskella Loimijoen Vesikoskessa vuosina 1907-1909 toiminut paperitehdas. Tehdas perustettiin samalla paikalla aiemmin toimineen naulatehtaan tuhouduttua tulipalossa vuonna 1903. Tehdas aloitti toiminnan nimellä Ab Loimijoki Pappersbruk - Loimaan Paperitehdas Oy. Naulatehdasta pyörittänyt Ferraria oli aiemmin hakenut paperitehtaan perustamiseen lupaa, jota sille ei kuitenkaan ollut myönnetty. Uuden yhtiön johtoon kuuluivat muun muassa Wilhelm Bensow, Karl Fazer ja K. G. Fazer sekä A.L. Granfelt. Tehtaan tuotteina valmistettiin luonnonruskeaa paperia pääasiassa vientiin. Paperikoneen valmisti Viipurin konepaja. Muita koneita toimittivat myös ruotsalaiset valmistajat. Myös voimalaitoksen turbiinit olivat ruotsalaisia. Hiokkeen raaka-aineena olivat rimat ja sahausjätteet. Vuosituotannoksi oli suunniteltu 1500 t/a, mutta käytännössä tuotanto jäi noin 760 tonniin. Tehtaassa oli työntekijöitä noin 90. Paperitehdas ei kuitenkaan menestynyt taloudellisesti. Kahden konkurssin jälkeen tehdas lopetti toimintansa. Konkurssihuutokaupassa vuonna 1912 tehtaan koneet osti kauppias Wilhelm Bensow. Bensow myi paperitehtaan koneet edelleen Myllykosken Puuhiomo Oy:lle, missä se toimi 1970-luvun alkuun saakka. Paperikone on edelleen museokoneena UPM:n Keskusarkistossa Valkeakoskella. Myöhemmin rakennuksessa toimi vuosikymmenien ajan nahkateollisuutta, jonka johdosta rakennus tunnettiin Nahkalinna-nimellä. Nykyään rakennuksen nimi on Vesikoski-talo ja siinä toimii vuokralaisina useita yrityksiä Paperitehtaan aikana vuonna 1908 Vesikoskelle rakennettiin uusi voimalaitos patoineen. Vesikosken voimalaitos jäi toimintaan ja päätyi sittemmin Vesikosken Sähkölaitos Oy:n haltuun. ==Tehtaan paperikone== Kone Valmistaja Toiminnassa vuosina Viiraosa Viiraleveys Puristinosa Nopeus Kapasiteetti Muuta Paperikone PKI Viipurin konepaja 1907–1909 ? 2 400 mm ? ? 760-1 500 t/a, Luonnonruskea paperi Myytiin Myllykosken paperitehtaalle vuonna 1912, jossa oli käytössä 1970-luvun lopulle saakka. Kone museoitiin ja oli museoituna Myllykoskella vuosina 1977-2012. Kone siirrettiin UPM:n keskusarkistoon Valkeakoskelle vuonna 2012 ja entisöitiin museoesineeksi. ==Katso myös== * Suomen paperiteollisuus ==Lähteet== * Vesikoskitalo * Laakso, Veikko (1994) Suur-Loimaan historia II. Loimaan Kirjapaino. Loimaa. * Pietilä, Arto (2008) Vesikoski - virtaava kulta. Kustannus HD. Loimaa. * Nykänen, Panu & Paulapuro, Hannu (2005) Telan ympäri - Vuosisata suomalaista paperikone- ja paperinvalmistustekniikkaa. Tekniikan Historian Seura THS ry. Helsinki. == Aiheesta muualla == * Loimijoen Paperitehdas Pörssitiedossa. Luokka:Loimaan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomalaiset paperinvalmistajat Luokka:Suomen teollisuushistoria
John Krasinski

John Burke Krasinski (s. 20. lokakuuta 1979 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja, joka tunnetaan parhaiten roolistaan menestyssarjassa Konttori. Krasinski on käsikirjoittanut ja ohjannut elokuvan Hiljainen paikka, jonka pääosassa hän myös esiintyy. ==Ura== Krasinski on Konttorin lisäksi vieraillut useissa televisiosarjoissa, kuten sarjassa Ilman johtolankaa. Krasinski on myös näytellyt elokuvissa joista tunnetuimmat ovat Naimalupa (License to Wed, 2007) ja Sydän kolmantena jalkana (Leatherheads, 2008). Lisäksi Krasinski on ohjannut elokuvan Brief Interviews with Hideous Men (2009), joka pohjautuu David Foster Wallacen novellikokoelman Vastenmielisten tyyppien lyhyitä haastatteluja (Brief Interviews with Hideous Men, 1999) nimikertomuksiin. Hän on myös käsikirjoittanut sen ja ollut siinä näyttelijänä.2009 Sundance Film Festival Announces Films In Competition, Sundance Festival 2009, viitattu 2.5.2021 ==Yksityiselämä== Krasinski syntyi Bostonissa. Hänen äitinsä oli sairaanhoitaja ja isänsä sisätautilääkäri. Krasinskilla on kaksi vanhempaa veljeä, Kevin ja Paul. Perheen lapset kasvatettiin roomalaiskatolilaiseen uskontoon. Ennen näyttelijänuraansa Krasinski työskenteli muun muassa tarjoilijana. People-lehti on valinnut Krasinskin seksikkäimpien elossa olevien miesten joukkoon.People.com Krasinski meni naimisiin heinäkuussa 2010 englantilaisen näyttelijän Emily Bluntin kanssa.People: John Krasinski Marries Emily Blunt Heillä on vuosina 2014 ja 2016 syntyneet tyttäret. ==Filmografia== === Elokuvaohjaajana === *Brief Interviews with Hideous Men (2009) *The Hollars (1999) *Hiljainen paikka (2018) *Hiljainen paikka: Osa 2 (2020) *IF – Ihmeelliset frendit (2024) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * John Krasinski NNDB:ssä Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Falco 3

__NOTOC__ Falco 3 on Falcon kolmas albumi, ja se on vuodelta 1985. Se on Falcon myydyin albumihttps://bestsellingalbums.org/artist/4136. Albumi sisältää Amadeus-elokuvan inspiroiman kappaleen ”Rock Me Amadeus”, joka nousi listaykköseksi monissa Euroopan maissa ja Yhdysvalloissa. Se on ainoa saksankielinen kappale, joka on noussut Yhdysvalloissa ykkössijalle. Levyn kappaleista ”Jeanny” herätti Euroopassa keskustelua tekstisisältönsä takia. Laulu kertoo raiskaajan suhteesta uhriinsa. Vaikka kappaletta boikotoitiin. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == Luokka:Vuoden 1985 albumit Luokka:Falcon albumit
Sooma (solubiologia)

Sooma eli solukeskus eli perikaryon on hermosolun eli neuronin runko-osa (läpimitta 4–200 μm), jossa sijaitsee neuronin tuma ja suuri osa muista soluelimistä. Soomasta lähtevät neuronin tuojahaarakkeet eli dendriitit ja viejähaarake eli aksoni. Neuronin proteiinisynteesi tapahtuu soomassa. Hermosolujen soomia on ainoastaan keskushermoston harmaassa aineessa ja keskushermoston ulkopuolisissa hermosolmukkeissa eli ganglioissa. Muualla on vain aksonien muodostamia hermosyitä. == Katso myös == *Synapsi == Lähteet == Luokka:Hermosolut
Alison Doody

Alison Doody (s. 11. marraskuuta 1966 Dublin, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä. Doodyn ensimmäinen roolisuoritus oli elokuvassa 007 ja kuoleman katse vuonna 1985. Rooli antoi hänelle hieman mainetta, lisää mainetta tuli vuonna 1989 Steven Spielbergin elokuvassa Indiana Jones ja viimeinen ristiretki, jossa hänellä oli näkyvä rooli. Nykyään Doody muistetaan useista tv-sarjoista, kuten Kuningas Salomon kaivokset (2004), Mysteerisin sormus (1992) ja Nainen trooppisessa paikassa (1989). == Valikoitu filmografia == * 007 ja kuoleman katse (1985) * A Prayer for the Dying (1987) * Taffin (1988) * Indiana Jones ja viimeinen ristiretki (1989) * Temptation (1994) * Major League II (1994) * Benjamin's Struggle (2005) * The Rapture (2009) === Televisiossa === * Echoes (1988) * Waking the Dead (2007) * Beaver Falls (2011-2012) == Aiheesta muualla == * Luokka:Irlantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
BAR 006

BAR 006 oli Geoff Willisin suunnittelema Formula 1 -auto, jolla BAR -talli kilpaili kaudella 2004. Autoa ajoivat Jenson Button ja Takuma Satō, ja testikuljettajana toimi Anthony Davidson. BAR-talli sijoittui vuoden 2004 valmistajien MM-sarjassa toiseksi, 143 pistettä Ferraria jäljessä ja 14 pistettä Renaultin edellä. BAR 006 esiteltiin 1. helmikuuta Circuit de Catalunyan radalla Barcelonassa, Espanjassa. Auto oli huomattavasti parempi verrattuna tallin edelliseen BAR 005 autoon. Marraskuussa Honda osti 45 prosenttia tallin osakkeista.Honda hankkii BARin ja hiljentää tallijohdon == Formula 1 -tulokset == Kausi Talli Moottori Renkaat Nro Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 Pisteet Sijoitus BAR Honda AUS MAL BHR SMR ESP MON EUR CAN USA FRA GBR GER HUN BEL ITA CHN JPN BRA rowspan="4" 119 rowspan="4" 2. 9 Jenson Button 6 3 3 2 8 2 3 3 Kesk. 5 4 2 5 Kesk. 3 2 3 Kesk. 10 Takuma Satō 9 15† 5 16† 5 Kesk. Kesk. Kesk. 3 Kesk. 11 8 6 Kesk. 4 6 4 6 35 Anthony Davidson TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Formula 1 -kausi 2004 Luokka:BAR:n Formula 1 -autot
Dmitri Sjomin

Dmitri Konstantinovitš Sjomin (, s. 14. elokuuta 1983 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija. Hän pelaa KHL-joukkue Avangard Omskissa. NHL:n kykyjenetsijöiden mukaan Sjomin on nopea luistelija varustettuna hyvillä hyökkääjän taidoilla.hockeysfuture.com: Prospect Dmitri Semin Player Profile Viitattu 26.3.2009 St. Louis Blues varasi Sjominin NHL:ään vuoden 2001 varaustilaisuudessa numerolla 159. Sjominin ura alkoi HK Spartak Moskovassa vuonna 2001. Kaudelle 2006–2007 hän siirtyi HK Lokomotiv Jaroslavliin. Kolmen Jaroslavlissa pelaamansa kauden jälkeen Sjomin siirtyi kaudeksi 2009–2010 HK Atlantiin. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Avangard Omskiin. Sjomin voitti Venäjän joukkueessa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2001. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Humanistin juhlat

Humanistin juhlat on Suomen humanistiliiton vuonna 1996 julkaisema lyhyt kirja, joka käsittelee ei-uskonnollisia elämänkaarijuhlia. Teoksen ovat toimittaneet Pekka Elo, Gun Väyrynen ja Minna Saarinen-Elo. Tekijöiden mukaan kirjan tavoitteena on voimistaa ja rohkaista juhlatapoja, joilla ihmiset voivat parhaiten ilmaista itseään. Myöhemmin aiheesta on ilmestynyt suomeksi Anneli Aurejärvi-Karjalaisen kirja Perheen omat juhlat: Siviiliseremoniat häistä hautajaisiin (WSOY, 1999). == Lähteet == Luokka:Kirjat humanismista Luokka:Kirjat uskonnottomasta tapakulttuurista Luokka:Suomalaiset filosofian tietokirjat Luokka:Vuoden 1996 kirjat
Rev II

Rev II () oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) prinssi. Hän hallitsi yhdessä isänsä Mirian III:n, ensimmäisen kristityn georgialaisen kuninkaan kanssa. Professori Cyril Toumanoff on ehdottanut vuosia 345–361 heidän yhteisen hallituskautensa ajankohdaksi. Keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan Revillä oli läänitys Udžarmassa itäisessä Kakhetin provinssissa ja hän oli naimisissa Trdat Suuren tyttären Salomen kanssa. Salomella oli rooli Iberian käännyttämisessä kristinuskoon vuonna 337. Rev kuoli ennen isäänsä ja luultavasti samana vuonna kuin hän. Revin mahdollinen poika Saurmag nousi sen jälkeen maan valtaistuimelle Mirianin tilalle vuonna 361. Hänen toinen poikansa Trdat hallitsi Iberiaa vuosina n. 394–406. == Lähteet == Luokka:Georgian kuninkaat Luokka:Prinssit Luokka:Khosroianit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Versus (elokuva)

Versus on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut japanilainen toimintatrilleri, jonka on ohjannut Ryuhei Kitamura. Alun perin elokuvan piti olla jatko-osa Kitamuran lyhytelokuvaan Down To Hell nimellä Down To Hell 2: The Return, mutta se laajeni käsikirjoitusta kirjoitettaessa itsenäiseksi elokuvaksi. Kitamura ei saanut sille tuottajaa, ja hän keräsi elokuvan tekemiseen tarvittavat rahat perheeltään ja ystäviltään. Elokuva esitettiin vuonna 2001 Toronton elokuvajuhlilla. Siitä on tullut yksi kulttielokuvista. == Tarina == Elokuvassa vankikarkurit ja yakuzat kohtaavat metsätiellä joka sijaitsee syrjäisessä metsässä joka on portaali 444, linkki tämän maailman ja tuonpuoleisen välillä. Se on yksi tällaisista portaaleista joita on Maapallolla 666. Yakuzoilla on mukanaan tyttö jonka he ovat kidnapanneet. Kohtaaminen päätyy taisteluun ja vanki KSC2-303 (Tak Sakaguchi) pakenee siepatun tytön kanssa. Vaikeudet alkavat kun jo tapetut ja haudatut vainajat alkavat palaamaan takaisin zombeina. == Näyttelijöitä == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Japanilaiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 2000 japanilaiset elokuvat Luokka:Toimintatrillerit Luokka:Zombielokuvat
Louis Adam

Louis Adam (3. joulukuuta 1758 Muttersholtz – 8. huhtikuuta 1848 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä, musiikkipedagogi ja pianovirtuoosi. Adam syntyi Alsacessa ja muutti Pariisiin 1775. Hän toimi yli neljäkymmentä vuotta (1797–1842) pianoforten professorina Pariisin konservatoriossa. Adam oli taitava pianisti ja hän myös sävelsi lukuisia aikanaan suosittuja pianoteoksia, esimerkiksi variaatioita sävelmästä Le bon roi Dagobert. Hän opetti useita huomattavia muusikkoja, kuten Friedrich Kalkbrenneriä, Ferdinand Héroldia ja Henri le Moinea. Adam kirjoitti kaksi huomattavaa pianonsoiton oppikirjaa: Mithode ou principe générale du doigté pour le Forté-piano (1798) ja Méthode nouvelle pour le Piano (1802). Vuonna (1804) julkaistu teos Méthode de piano du Conservatoire vaikutti huomattavasti pianotekniikan kehittymiseen Pariisissa. Hänen poikansa oli säveltäjä Adolphe Adam. == Lähteet == * Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Ranskalaiset pianistit Luokka:Ranskalaiset professorit Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1758 syntyneet Luokka:Vuonna 1848 kuolleet
Laikkupallokala

Laikkupallokala (Carinotetraodon borneensis) on melko pienikokoinen makean veden pallokala. == Koko ja ulkonäkö == Laikkupallokala jää alle 5 cm pitkäksi. Se on ruskeansävyinen, etuselässä on keltainen V-kuvio. Silmät ovat punaiset. Koiraalla on selvästi sininen pyrstö.Monks, N. : Puffed up with pride New and unusual pufferfish species for the discerning aquarist. Wet Web Media Kalojen värit riippuva niiden mielentilasta; arastelleessaan ne ovat hailakansävyisiä, ja kalan väristä onkin vaikea saada käsitystä akvaariokaupassa.Tropical Fish Finder == Alkuperä == Laikkupallokala on kotoisin Aasiasta, sitä on tavattu vain Sarawakin eteläosissa Borneon saarella. == Käyttäytyminen ja lisääntyminen== Laikkupallokalakoiraat ovat erittäin aggressiivisia sekä oman lajin naaraita että kaikkia muita kaloja kohtaan. Jos niiden halutaan kutevan akvaariossa, koiraan voi tuoda naaraan seuraan vasta silloin, kun naaras on täynnä mätiä. Kalat ovat aktiivisimmillaan hämärän aikaan. == Vesiolot ja ravinto == Laikkupallokaloille sopii pehmeä, hiukan hapan vesi. Ne ovat herkkiä nitriiteille ja ammoniakille. Laikkupallokalat syövät pieniä selkärangattomia; akvaariossa niille syötetään pakastettuja surviaisentoukkia, krilliä ja massiäyriäisiä. Toisin kuin isommilla pallokalalajeilla, hampaiden liikakasvu ei ole yleensä ongelma. == Lähteet == Luokka:Pallokalat Luokka:Meriakvaariokalat
Charles Philippe Lafont

Charles Philippe Lafont (1. joulukuuta 1781 Pariisi – 10. tammikuuta tai 14. elokuuta 1839) oli ranskalainen viulisti ja säveltäjä. Lafontin ensimmäisenä opastajana oli hänen äitinsä. Hän opiskeli viulunsoittoa Rodolphe Kreutzerin ja Pierre Roden oppilaana. Lafontia on kuvailtu eräänä ranskalaisen koulukunnan merkittävimmistä viulisteista. Opettajiensa johdolla hän kehitti edelleen Giovanni Battista Viottin klassista tekniikkaa. Lafont kiersi Eurooppaa jo 1792, muun muassa Saksassa, ja hänen konserttinsa olivat menestyksiä. Ranskan vallankumouksen sytyttyä hän matkusti ympäri Eurooppaa ja palasi vasta 1815. Hän toimi muun muassa tsaari Aleksanteri I:n kamariviulistina. Palattuaan Ranskaan hänestä tuli kuninkaallisten kamarimuusikoiden ensiviulisti Ludvig XVIII:n hovissa ja Berryn herttuattaren säestäjä. Vuonna 1816 hän osallistui kilpailuun yhdessä Paganinin kanssa, minkä hän hävisi. Kilpailu pidettiin La Scalassa. Lafontin sävellyksistä vain muutama on säilynyt. Hän kuoli hevosrattaiden kaatumisonnettomuudessa 1839. Luokka:Ranskalaiset viulistit Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1781 syntyneet Luokka:Vuonna 1839 kuolleet
Antonina Krivošapka

Antonina Vladimirovna Krivošapka (, s. 21. heinäkuuta 1987) on venäläinen pikajuoksija, joka on erikoistunut 400 metrille. Viitattu 9.7.2012. Krivošapka saavutti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Sherbrookessa 2003 hopeaa 400 metrillä ajalla 53,54 s ja juoksi viestissä ankkuriosuuden Venäjän pronssijoukkueessa. Saman vuoden Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Pariisissa hän voitti 400 metriä. Sisäratojen EM-kilpailuissa Torinossa 2009 hän voitti kultaa 400 metrillä ajalla 51,18 s ja juoksi ankkuriosuuden 4 × 400 metrin viestin voittaneessa Venäjän joukkueessa. Samana vuonna hän voitti myös Venäjän mestaruuden 400 metrillä sekä sisä- että ulkoradoilla. Berliinin MM- kilpailuissa 2009 Krivošapka saavutti 400 metrillä pronssia ajalla 49,71 ja juoksi ankkuriosuuden pronssia saaneessa Venäjän 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sai pronssia Venäjän kolmoisvoittoon päättyneellä 400 metrillä ajalla 50,10 ja juoksi toisen osuuden Venäjän kultajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Daegun MM- kilpailuissa 2011 hän sijoittui 400 metrillä viidenneksi ajalla 50,66 ja juoksi aloitusosuuden kolmanneksi sijoittuneessa Venäjän pitkän viestin joukkueessaDaegu 2011 – 4×400 metrin viestin tulokset IAAF . Krivošapka voitti 400 metrin ulkoratojen Venäjän-mestaruuden 2012. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui 400 metrillä alun perin kuudenneksi ajalla 50,17 ja juoksi toisen osuuden Venäjän hopeajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Moskovan MM- kilpailuissa Krivošapka saavutti alun perin 400 metrillä pronssia ajalla 49,78.http://www.iltasanomat.fi/yleisurheilu/art-1288589305581.html Samoissa kilpailuissa Krivošapka ankkuroi Venäjän maailmanmestaruuteen 4 × 400 metrin viestissä.http://yle.fi/urheilu/venaja_paatti_usan_pitkan_valtakauden_trillerijuoksussa/6782088 Krivošapkan Lontoon olympialaisissa antama dopingnäyte tutkittiin uudelleen vuonna 2016 ja siinä havaittiin merkkejä dopingin käytöstä. Hän sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 7.9.2016–6.9.2018 ja hänen suorituksensa aikavälillä 11.8.2012–10.8.2014 hylättiin. Näin hän menetti mitalinsa Lontoon olympialaisista ja Moskovan MM-kilpailuista.Doping sanctions - News 182 IAAF. 26.4.2017. Viitattu 3.5.2017. == Henkilökohtaiset ennätykset == Krivošapkan ennätys 400 metrillä on 49,16 s, jonka hän juoksi Venäjän- mestaruuskilpailuissa Tšeboksaryssa 5. heinäkuuta 2012. Sisäradoilla hänen ennätyksensä on Moskovassa 15. helmikuuta 2009 juostu 50,55 s. == Lähteet == Luokka:Venäläiset pikajuoksijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut venäläiset Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ezinne Okparaebo

Ezinne Okparaebo (s. 3. maaliskuuta 1988 Imo, Nigeria) on norjalainen pikajuoksija. Viitattu 4.8.2012. Okbaraebo tuli perheineen Norjaan yhdeksän vuotiaana. Okparaebo karsiutui Birminghamin EM-hallikisoissa 2007 60 metrin alkuerissä. Myöhemmin samana vuonna hän voitti 100 metrin junioreiden Euroopan mestaruuden Hengelossa ajalla 11,45. Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 hän eteni 60 metrillä välieriin. Pekingin olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin toisissa alkuerissä. Okparaebo saavutti Torinon EM- hallikilpailuissa 2009 hopeaa 60 metrillä silloisella ennätyksellään 7,21. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui 100 metrin toisissa alkuerissä. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui 100 metrillä neljänneksi Norjan ennätysajalla 11,23. Pariisin EM-hallikisoissa 2011 hän sai 60 metrillä pronssia ajalla 7,20. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän paransi 100 metrin alkuerissä Norjan ennätystään juoksemalla 11,21. Välierissä hän karsiutui jatkosta juostuaan 11,48. Okparaebo sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 2012 100 metrillä neljänneksi ajalla 11,39. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui 100 metrillä välierissä ja 200 metrillä alkuerissä. Göteborgin EM- hallikilpailuissa 2013 hän oli 60 metrillä kuudes. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän selviytyi 100 metrillä välieriin. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän karsiutui 60 metrillä välierissä ja Zürichin EM-kilpailuissa 100 metrillä myös välierissä. Prahan EM-hallikilpailuissa 2015 hän sijoittui 60 metrillä neljänneksi. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän selviytyi 100 metrillä välieriin. Seuraavana vuonna hän karsiutui 100 metrillä välierissä Amsterdamin EM-kilpailuissa ja alkuerissä Rio de Janeiron olympialaisissa. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän karsiutui 60 metrin välierissä. Hän karsiutui saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa 100 metrin välierissä ja 200 metrin alkuerissä. Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 hän karsiutui 60 metrin välierissä. Okparaebo on voittanut 100 metrin Norjan mestaruuden vuosina 2005–2006, 2008–2016 ja 2018 sekä sisäradoilla 60 metrin Norjan mestaruuden 2006, 2008 ja 2016. 100 metrillä hänen ennätyksensä on Lontoon olympialaisissa 2012 juostu 11,10 ja 200 metrillä 23,30, jonka ajan hän juoksi sekä Florøssa kesäkuussa 2012 että Lontoon olympialaisissa. 60 metriä hän on juossut hallissa parhaimmillaan aikaan 7,10 Prahassa maaliskuussa 2015. Kaikki nämä ajat ovat Norjan ennätyksiä. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Retkikunta 19

Retkikunta 19 () on Kansainvälisen avaruusaseman nykyinen, 19. miehistö. Retkikunnan miehistö laukaistiin 26. maaliskuuta 2009 kello 11:49 UTC Baikonurista lennolla Sojuz TMA-14NASA (2009) NASA-Expedition 19NASA. Luettu 26.3. 2009. Telakoituminen ISS:ään tapahtui 28. maaliskuuta. Retkikunta 19 tulee olemaan viimeinen kolmihenkinen miehistö ennen kuin miehistön määrä kasvatetaan kuuteen Retkikunta 20:ssä. Retkikunnan koon kasvaessa kuuteen miehistön jäseneen retkikuntien keskimääräinen kesto lyhenee kuudesta kolmeen kuukauteen. Retkikunnan komentajana toimii Venäjän ilmavoimien eversti Gennadi Padalka. == Miehistö (maaliskuu 2009 –) == Suluissa avaruuslentojen määrä nykyinen mukaan lukien Nimi Työtehtävä Avaruusjärjestö/organisaatio Kotimaa Gennadi Padalka (3) Komentaja Venäjän avaruusjärjestö Michael Barratt (1) Lentoinsinööri 1 NASA Koichi Wakata (3) Lentoinsinööri 2 JAXA == Varamiehistö == Nimi Työtehtävä Avaruusjärjestö/organisaatio Kotimaa Jeffrey Williams (Barrattin varalla) Komentaja NASA Maksim Surajev (Padalkan varalla) Lentoinsinööri Venäjän avaruusjärjestö Soichi Noguchi (Wakatan varalla) Lentoinsinööri JAXA == Lähteet == *NASA Expedition 19 Main Page ===Viitteet=== Luokka:Kansainvälinen avaruusasema
Jouni Paakkinen

Jouni Paakkinen (s. 1971 PoriJouni Paakkinen jounipaakkinen.fi. Viitattu 4.9.2011.) on suomalainen kirjailija ja opettaja. Paakkinen on julkaissut kuusi kirjaa, jotka on kustantanut Atena Kustannus. Näistä kolme ovat käännöskukkaskokoelmia: Yhdeksänmetrinen maasika vuodelta 2003, Agentti Appelsiini vuodelta 2005 ja Yhdeksänmetrisen maasian poika vuodelta 2010. Jälkimmäisenä mainittu sisältää kaksi ensiksi mainittua kirjaa sekä yli 200 uutta käännöskukkasta. Vuonna 2005 ilmestyi myös hänen suomeksi toimittamansa kummallisten käyttöohjeiden kokoelma Varoitus! Älä niele nauloja!, joka perustuu Bryony Evensin englanninkieliseen teokseen The World's Stupidest Instructions (2004), ja vuonna 2006 Aprillia! Aprillia! -aprillipilakokoelma. Paakkinen on kirjoittanut myös yhdysvaltalaisesta animaatiosarjasta Simpsonit kertovan kirjan Simpsonit – keltaisen perheen kaksi vuosikymmentä, joka julkaistiin vuonna 2008. == Elämä == Paakkinen toimii Tietokone opetuksessa – TOP-keskuksen toiminnanjohtajana Turussa. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa turkulaisen Kerttulin koulun määräaikaisena rehtorina. Hän on koulutukseltaan kasvatustieteen maisteri (luokanopettaja, englannin opettaja), joksi hän valmistui Turun yliopistosta vuonna 1998. Paakkinen toimii webmasterina The Simpsons Archivessa, joka on maailman laajin Simpsonit- aiheinen verkkosivusto. Hän on myös perustanut pienyrityksen Tmi Jouni PaakkinenTmi Jouni Paakkinen tmi.jounipaakkinen.fi. Viitattu 13.11.2009.. Paakkinen on naimisissa Jatta Paakkisen kanssa ja hänellä on kaksi lasta. == Teokset == * * * Varoitus! Älä niele nauloja! – kummallisia käytösohjeita. Kuvitus: Tomi Tuominen. Atena Kustannus, 2005. ISBN 951-796-411-0 * Aprillia! Aprillia! – parhaat pilat kautta aikojen. Kuvitus: Heikki Aro. Atena Kustannus, 2006. ISBN 951-796-426-9 * 3. tarkistettu painos: Atschi!-pokkari, Atena 2010. ISBN 978-951-796-639-9. * == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Jouni Paakkisen kotisivut. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michael Nyqvist

Michael Nyqvist (oik. Rolf Åke Mikael Nyqvist; 8. marraskuuta 1960 Tukholma – 27. kesäkuuta 2017 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, joka tunnettiin parhaiten rooleistaan elokuvissa Kimpassa, Äideistä parhain, Kautokeinon kapina ja Millennium-trilogia. Viimeksi mainittu elokuvasarja nosti hänet kansainväliseen kuuluisuuteen, ja hän alkoi saada työtarjouksia ulkomailta (muun muassa Mission: Impossible – Ghost Protocol). == Elämä ja ura == Nyqvist oli adoptoitu, ja hän vietti varhaisvuotensa lastenkodissa. Hänen biologinen isänsä on italialainen. Hän opiskeli Malmön teatterikorkeakoulussa ja tuli alun perin tunnetuksi Beck-televisioelokuvista 1990-luvulla. Hän kuului Dramatenin vakinaiseen näyttelijäkuntaan. Hän näytteli myös Klaus Härön suomalais-ruotsalaisessa elokuvassa Äideistä parhain. Nyqvist voitti elokuvasta Niin kuin taivaassa Ruotsin elokuvainstituutin Guldbagge-palkinnon. == Yksityiselämä == Michael Nyqvist asui Tukholmassa, ja hänen perheeseensä kuului suomalaissyntyinen vaimo Catharina Ehrnrooth ja kaksi lasta. Nyqvist vieraili usein Suomessa ja viihtyi siellä. Hän esiintyi myös Espoon kaupunginteatterissa 1990-luvun alkupuolella. Nyqvist kuoli keuhkosyöpään.http://www.dailymail.co.uk/tvshowbiz/article-4645098/Actor- Michael-Nyqvist-dies-aged-56-lung-cancer.html ==Teoksia== *Päivää, isä. Suom. Laura Jänisniemi, Helsinki : Avain, 2010. ISBN 978-951-692-803-9. *När barnet lagt sig. Norstedts, 2017. ISBN 978-91-1-308272-1. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dramaten – Michael Nyqvist. * Michael Nyqvistin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet Luokka:Parhaan miespääosan Guldbagge- palkinnon saajat Luokka:Parhaan miessivuosan Guldbagge-palkinnon saajat
Barbareskit

Barbareskit olivat muslimimerirosvoja ja kaappareita, joita purjehti ristiretkien ajoista aina 1800-luvun alkuvuosille asti Välimerellä ja Euroopan rannikoilla. He tekivät usein ryöstöretkiä Euroopan rannikkokaupunkeihin hankkiakseen kristittyjä orjakauppaan muun muassa Algeriaan ja Marokkoon. Näistä maista käytettiinkin nimitystä Barbareskivaltiot. Barbareskit ulottivat vaikutuspiirinsä parhaimmillaan koko Välimeren alueen lisäksi Atlantille Pohjois-Afrikan rannikoille. Pisimmät Eurooppaan tehdyt retket ulottuivat aina Islantiin asti. Tämä vaikutti esimerkiksi Välimeren eurooppalaisten valtioiden rannikkoalueiden kasvuun. On arvioitu, että barbareskit veivät ajanjaksolla 1530–1780 jopa 1 250 000 kristittyä orjiksi. Ranskalaiset hävittivät barbareskit lopullisesti vuonna 1830Britannica. ==Barbareskit kirjallisuudessa== Monissa kuuluisissa teoksissa esiintyy mainintoja barbareskeista. Näitä ovat muiden muassa Daniel Defoen Robinson Crusoe ja Alexandre Dumas’n Monte-Criston kreivi. Mika Waltarin kirjassa Mikael Hakim muslimimerirosvot vangitsevat päähenkilön ja hän joutuu orjaksi Algeriin. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Encyclopediae Britannica 1911 Luokka:Merirosvous
Vasenkätinen

Vasenkätinen on suomalaisen muusikon Vando Suvannon toinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2006 levymerkillä Riskirecords. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Vando Suvanto sekä sanoittanut Juha Hurme. # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Vando Suvanto – laulu, kitara, huuliharppu, kosketinsoittimet, rummut, lyömäsoittimet * Juha Hurme – taustalaulu (6, 9) kommentti (11), huuliharppu (13) * Jan Brunberg – basso (4, 9, 10) * Jeremy Gould – basso (2, 3) * Mats Huldén – basso (11) * Jyrki Nikkinen – basso (5, 6, 7) * Veikko Nyberg – basso (1, 13) * Harri Vainikka – basso (8, 12) * Marc Gassot, Ville Härkönen ja Tuomas Rinta-Panttila – kommentti, goddamit-kuoro === Tuotanto === * Vando Suvanto – äänitys, miksaus * J.P. Mönkkönen – masterointi * Henrik Duncker – kannet ja kuvat == Lähteet == * Riskirecordsin kotisivut == Aiheesta muualla == * Vando Suvanto -kotisivut Luokka:Vando Suvannon albumit Luokka:Vuoden 2006 albumit
Lucie Durbiano

Lucie Durbiano (s. 12. joulukuuta 1969 Castelsarrasin) on ranskalainen kuvittaja ja sarjakuvantekijä, piirtäjä-käsikirjoittaja. Hän on opiskellut taiteita Nizzassa ja Strasbourgissa. == Teoksia == * Orage et désespoir * * == Aiheesta muualla == * Lucie Durbiano. Bedetheque.com. * Durbiano toisella ranskalaisella sivulla . Luokka:Ranskalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Diego Alves

Diego Alves Carreira (s. 24. kesäkuuta 1985 Rio de Janeiro, Rio de Janeiron osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa brasilialaista Flamengoa. == Ura == Alves aloitti ammattilaisuransa Clube Atlético Mineirosta, josta hän siirtyi 24. heinäkuuta 2007 Espanjan pääsarjaan nousseen Almerían riveihin. Toimittuaan alkukauden joukkueen kakkosmaalivahtina, David Cobeñon oltua ykkösmaalivahti, Alves nousi joukkueen kiistattomaksi ykkösmaalivahdiksi ja jatkoi vakuuttavia otteitaan Almerían maalinsuulla.Almería take pride after Madrid fall UEFA. Viitattu 27.3.2009 Kauden 2007–2008 päätyttyä Almería sijoittui sarjassa kahdeksanneksi. Cobeñon lähdettyä joukkueesta elokuussa 2008 Alves jatkoi joukkueen ykkösmaalivahtina kaudella 2008–2009. === Maajoukkue === Alves oli mukana Brasilian maajoukkueen mukana voittamassa olympiapronssia vuoden 2008 Kesäolympialaisissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu * Profiili ja tilastot zerozero.com Luokka:Brasilialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Brasilialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
REVA

REVA on intialainen sähköauto, joka on tarkoitettu lähinnä kaupunkikäyttöön. Se oli maailman myydyin sähköauto maaliskuussa 2009. Autosta valmistetaan tällä hetkellä kahta eri versiota. REVA i on varustettu lyijyakulla ja sen toimintasäde yhdellä latauksella on noin 80 kilometriä sekä huippunopeus 80 km/h. REVA L-ion on varustettu litiumioniakulla ja sen toimintasäde yhdellä latauksella on 120 kilometriä ja huippunopeus lyijyakkuista parempi. Auton valmistaja on Bangaloressa toimiva REVA Electric Car Company (RECC). Revaa on myyty kotimaansa lisäksi muun muassa Britanniassa, Norjassa, Espanjassa, Kreikassa ja Kyproksella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Revan intialainen sivusto Luokka:Sähköautot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot
Anneliese Michel

Anneliese Michel (21. syyskuuta 1952 Leiblfing, Baijeri, Saksa – 1. heinäkuuta 1976 Klingenberg am Main, Saksa) oli länsisaksalainen nainen, jonka lähipiiri uskoi joutuneen riivaajien vainoamaksi ja kuolleen manaamisyritysten takia. Anneliese Michel syntyi Leiblfingissä, Baijerissa katolilaiseen perheeseen. Ollessaan 16-vuotias vuonna 1968 hän alkoi saada kouristuskohtauksia. Lääkärien mukaan hän sai ensimmäisen epilepsiakohtauksensa vuonna 1969. Myöhemmin Michel alkoi rukoillessaan nähdä näkyjä ja kuulla ääniä, jotka sanoivat hänen olevan kirottu. Michel alkoi repiä vaatteitaan, syödä hiiltä ja hämähäkkejä sekä juoda omaa virtsaansa. Vuonna 1975 perheen lähipiiriin kuulunut nainen alkoi etsiä eksorkistia auttamaan Micheliä. Nainen piti varmana että Michel oli demonien riivaama, koska tämä ei enää pystynyt kävelemään Jeesusta esittävän ikonin vierestä ja kieltäytyi juomasta pyhää vettä. Käytyään 10 kuukautta erilaisia hoitoja vuosina 1975-76 lääkärit luovuttivat Michelin suhteen. Useimmat katoliset papit halusivat palauttaa Michelin lääketieteelliseen hoitoon, mutta lopulta löytyi vikaari, joka suostui eksorkismiin. Michelin ääni oli alkanut muuttua matalammaksi ja hän kieltäytyi syömästä. Vuonna 1976 Anneliese Michel kuoli nukkuessaan. Hän painoi kuollessaan vain 30 kiloa. Ruumiinavauksessa kuolinsyyksi todettiin nälkiintyminen ja elimistön kuivuminen. Kuolemaa seuranneessa oikeusjutussa Michelin vanhemmat ja kaksi pappia saivat syytteet kuolemantuottamuksesta. Vanhemmat jätettiin tuomitsematta, mutta papit saivat sakkorangaistuksen. ==Kulttuurissa== Anneliese Michelin tapausta on käytetty vapaasti pohjana kahdelle elokuvalle: * Emily Rosen riivaaja (2005) – Scott Derricksonin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva * Requiem (2006) – Hans-Christian Schmidin ohjaama saksalainen draamaelokuva. ==Aiheesta muualla== * Kalle Kinnunen: ”Requiem on väkevä kuvaus mielenterveyden järkkymisestä”. SuomenKuvalehti.fi. 26.3.2009. Viitattu 27.3.2009. Luokka:Saksalaiset henkilöt Luokka:Manaus Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Kontrafaktuaali

Kontrafaktuaali tai vastafaktuaali tarkoittaa ehdollista väitettä, jonka alkuosa ilmaisee jotain tosiasioiden vastaista. Esimerkiksi ”Jos olisin tiennyt...” Kontrafaktuaalisessa ajattelussa ihminen ajattelee vaihtoehtoisia tapahtumankulkuja ja spekuloi niillä. Tyypillisiä lauserakenteita kontrafaktuaaleissa voi olla esimerkiksi ”Entä, jos olisi niin...”, ”Vaikka ei ole niin...”, ”Voisi olla...”, ”Entä jos olisikin niin, vaikka ei ole...”. Voimme myös ajatella, kun joskus tapahtuu jotain, että entä jos olisi tapahtunutkin jotain muuta, eli asiat olisivatkin menneet toisin. Ilkka Pyysiäisen mukaan kyky kontrafaktuaaliseen ajatteluun on yksi uskonnonharjoittamisen kognitiivisista edellytyksistä. ==Katso myös== * Kontrafaktuaalinen historia == Lähteet == Luokka:Filosofian termit Luokka:Logiikka
Jaavansammal

Jaavansammal (Taxiphyllum barbieri) on upoksissa kasvava pehmeä sammal, joka on helppohoitoisuutensa takia suosittu akvaariokasvi. Kasvin tieteellisestä nimestä on epäselvyyttä. Jaavansammal ja singaporensammal (Vesicularia dubyana) sekoitetaan usein toisiinsa Jaavansammalella on ohuet, 2-4 mm leveät lehdet, jotka kasvavat vielä ohuemman varren kahta puolta. Se lisääntyy juuriversoista muodostaen spagettimaisen tiheikön. Punaruskeat itiöpesäkkeet syntyvät lähelle pintaa. Riittävän kosteissa oloissa jaavansammal voi kasvaa myös pinnan yläpuolella. Jaavansammal on kotoisin Kaakkois-Aasiasta. Se tarttuu kiviin ja kantoihin. Se kasvaa parhaiten melko viileässä vedessä, 21-24 asteessa, mutta pysyy elossa myös trooppisissa lämpötiloissa. Samoin kovuuden ja happamuuden suhteen se sopeutuu monenlaisiin vesioloihin. Monien kalalajien ja selkärangattomien poikaset piileksivät jaavansammalen muodostamassa tiheikössä. == Lähteet == Luokka:Palmikkosammalet (heimo) Luokka:Akvaariokasvit
Saul (nimi)

Saul on heprealaisperäinen, laajalti käytössä oleva etunimi, joka johtuu heprean kielen pyydettyä tarkoittavasta sanasta. Suomessa nimi esiintyy myös muodossa Sauli. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Saul on huhtikuuhun 2024 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 434 miehellä. == Tunnettuja Saul- nimisiä== * Saul, Israelin muinainen kuningas * Saul eli Saulus, apostoli Paavalin alkuperäinen nimi * Saul Alinsky, yhdysvaltalainen ihmisoikeusaktivisti * Saúl Álvarez, meksikolainen nyrkkeilijä * Saul Bass, yhdysvaltalainen graafinen suunnittelija * Saul Bellow, yhdysvaltalainen kirjailija, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja * Saul Chaplin (oik. Saul Kaplan), yhdysvaltalainen säveltäjä * Saúl Craviotto, espanjalainen ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari * Saúl Fernández García, Saúl, espanjalainen jalkapalloilija * Saúl Figueroa Albornoz, venezuelalainen katolinen piispa * Saul Hudson, brittiläinen rock-kitaristi, nimimerkki Slash * Saul Kripke, yhdysvaltalainen filosofi * Saúl Martínez, hondurasilainen jalkapalloilija * Saul Nieminen, suomalainen pappi, rehtori, opetusneuvos ja ohjelmapäällikkö * Saúl Ñíguez, espanjalainen jalkapalloilija * Saul Perlmutter, yhdysvaltalainen astrofyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja * Saul Steinberg, yhdysvaltalainen pilapiirtäjä * Saul Tschernichovsky, venäjänjuutalainen lääkäri ja kirjailija * Saul Weigopwa, nigerialainen pikajuoksija * Saul Zaentz, yhdysvaltalainen elokuva- ja musiikkituottaja == Kuvitteellisia Saul-nimisiä == * Saul Ausländer, juutalainen sonderkommandon jäsen László Nemesin elokuvassa Saulin poika ==Lähteet== Luokka:Etunimet
HMS Audacity

HMS Audacity (viirinumero D10) oli Britannian kuninkaallisen laivaston saattuetukialus toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin saksalainen kauppalaiva Hannover, jonka risteilijä HMS Dunedin valtasi maaliskuussa 1940 Länsi-Intian vesillä. == Hannover == Hannover pieni, tasapainoinen, lähes uusi 5 537 grt:n alus, joka oli rakennettu Bremer Vulkanin Vegesackin telakalla lähellä Bremeniä Norddeutscher-Lloyd Linelle. Alus oli laskettu vesille 29. maaliskuuta 1939. Aluksen kokonaispituus oli 144 metriä, leveys 17 metriä ja syväys 8,4 metriä. Se oli suunniteltu banaanilaivaksi. Alus oli varustettu kahdella 2 325 hevosvoiman dieselmoottorilla, joiden avulla se saavutti 15 solmun nopeuden.Poolman s. 14 == Muutostyöt == Alus nimettiin kaappauksen jälkeen Sinbadiksi ja Royal Mailin insinöörit purjehtivat kesäkuussa aluksen Englantiin. Koska Englannin suurilla telakoilla oli täystyöllisyys, aluksen muutostyöt päätettiin toteuttaa Blyth Shipbuilding and Dry Docks Company‎llä Northumberlandissa Blythissä. Aluksen muutostyöt maihinnousualukseksi aloitettiin 22. tammikuuta 1940. Alus nimettiin muutostöiden aikana Empire Audacityksi. Alus muutettiin toistamiseen Britannian sotakuljetustenministeriön määräyksestä saattuetukialukseksi nimellä HMS Audacity. Muutostöiden aikana alukselta poistettiin mastot, kaikki kansirakenteet sekä kaikki rakenteet venekannen yläpuolelta leikattiin pois. Tilalle rakennettiin 112 metriä pitkä ja 18 metriä leveä teräksinen lentokansi. Alukselle rakennettiin pieni kansimökki lennonjohtoa ja navigointia varten. Kannelle asennettiin myös yksinkertainen jarruvaijeri. Alukselle asennettiin neljä 20 millimetrin Oerlikonia, neljä kaksinaulaista pompomia ja yksi nelituumainen. == Palvelus == Aluksen palvelukseen oton jälkeen sille siirrettiin 10 802 laivueen Grumman Wildcat G36A, jotka oli alun perin tilattu Ranskalle. Koneet nimettiin laivaston ilmavoimissa Martlet I:ksi. Audacity upposi 21. joulukuuta 1941 Saksan laivaston sukellusveneen U-751 torpedoimana. Alukseen osui kolme torpedoa, joista ensimmäinen aiheutti vuodon konehuoneeseen. ==Lähteet== * * * * * * * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston saattuetukialukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan saattuetukialukset
HMS Rawalpindi

HMS Rawalpindi oli Britannian kuninkaallisen laivaston käytössä ollut aseistettu kauppalaiva niin kutsuttu apuristeilijä () toisessa maailmansodassa. == Palvelus == Alus aloitti uransa 16 697 rekisteritonnin P&O; Steam Navigation Co Ltd:n valtameriristeilijänä SS Rawalpindinä Lontoon ulkopuolella. Alus siirrettiin Amiraliteetin valvontaan 26. elokuuta 1939. Se aseistettiin kahdeksalla 6 tuuman (152 mm) tykillä ja kahdella kolmen tuuman ilmatorjuntatykillä. Alus palasi muutostöistä 19. syyskuuta 1939, minkä jälkeen se siirrettiin valvomaan Pohjanmeren saattuereittiä Islannin ympärillä. Aluksen päällikkönä oli Edward Coverley Kennedy.Uboat.net - HMS Rawalpindi Rawalpindi pysäytti 19. lokakuuta saksalaisen kauppalaivan Gonzenheimin Islannin kaakkoispuolella (). Saksalaisaluksen miehistö upotti aluksensa ennen sen valtausta. Aluksen ollessa partioimassa 23. marraskuuta 1939 Fär-saarten pohjoispuolella, se lähti tutkimaan mahdollista vihollishavaintoa. Matkalla Rawalpindi joutui kuitenkin Saksan laivaston taisteluristeilijöiden Scharnhorstin ja Gneisenaun yllättämäksi ja upottamaksi. Aluksen tuhoutuessa sai surmansa 275 miehistönjäsentä ja pelastui 37. ==Lähteet== Luokka:Kuninkaallisen laivaston apuristeilijät Luokka:Harland and Wolffin valmistamat alukset
Erkki Hedman

Erkki Hedman (3. kesäkuuta 1925 Oulu – 9. tammikuuta 2009 Oulu) oli oululainen jääpalloilija ja paikallinen rakennusyrittäjä. Erkki "Eppe" Hedman aloitti jääpallouransa Oulun Luistinseurassa sodan jälkeen pelipaikkana puolustaja. Syksyllä 1952 Hedman, Veikko Allinen ja Seppo Alatalo siirtyivät naapuriseuraan Oulun Palloseuraan. Vahvistunut OPS voittikin keväällä 1953 ensimmäisen oululaisen jääpallomestaruuden Hedmanin ollessa yksi jäsen siihen aikaan kuuluisasta joukkueesta. Toisen mestaruutensa Hedman saavutti vuoden 1956 OPS:n mestarijoukkueessa. Hedman esiintyi vuosina 1951 ja 1952 B-maajoukkueessa. "Eppe" Hedman tuli valtakunnallisesti tunnetuksi erityisesti jääpalloilijana, vaikka hänen aktiivisiin harrastuksiinsa kuuluivat nuoruudessa yleisurheilu ja pesäpalloilu Oulun Pyrinnössä. Myöhemmin hän oli ensimmäisiä golfin harrastajia Oulussa toimien Oulun golfkerhon puheenjohtajana 1975–80. Seuroista Oulun Pyrintö oli keskeisin, sillä hän toimi Oulun Pyrinnön taustalla seuran omaisuudesta ja rahoituksesta vastaavan Kiistola-Säätiön hallituksessa vuosina 1960–86 ja sen puheenjohtajana 1979–86. Kaiken tämän ansiosta hänet nimettiin Oulun Pyrinnön kunniajäseneksi. Hedman osallistui jatkosotaan vuoden 1944 aikana. Sodan jälkeen hän opiskeli rakennusmestariksi toimien rakennusyrittäjänä osaksi omistamassaan paikallisessa rakennusliikkeessä. == Lähteet== Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Julius Alanen

Julius Johannes Alanen (7. huhtikuuta 1882 Tampere – 20. huhtikuuta 1952Kuka kukin oli, Wikisource Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos ja Osuustukkukaupan (OTK) toimitusjohtaja vuosina 1918–1952. Julius Alanen oli ensimmäinen suomalainen työväenliikkeen piiristä noussut vuorineuvos. Hän aloitti keskikoulun jälkeen Toiminimi G. O. Sumeliuksen konttoristina vuonna 1898 ja nousi työurallaan aina OTK:n toimitusjohtajaksi asti. Hän toimi tehtävässä vuodesta 1918 lähtien aina kuolemaansa saakka. Vuorineuvoksen arvon Alanen sai vuonna 1942. Alasen veljiä olivat taidemaalari Joseph Alanen ja lääninrovasti Eelis Alanen. Heidän vanhempansa olivat Johan Kustaa Alanen ja Emma Brandthin. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
HMS Effingham

HMS Effingham oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1921 vesillelaskettu Hawkins-luokan raskas risteilijä. == Valmistus == Alus tilattiin Portsmouthin telakalta ja sen köli laskettiin 6. huhtikuuta 1917. Alus laskettiin vesille 8. kesäkuuta 1921 ja se otettiin palvelukseen 2. heinäkuuta 1925. ==Palvelus== Palvelukseen otettaessa Effingham sijoitettiin Itä-Intian osaston 4. risteilijäviirikön lippulaivaksi, kunnes Englantiin paluunsa jälkeen sijoitettiin reservin vara-amiraalin lippulaivaksi 20. syyskuuta 1932.Whitley s. 80 Alus oli modernisoitavana 1937-1938, jolloin kattiloiden lukumäärä vähennettiin kahdestatoista kymmeneen, mikä mahdollisti takimmaisen savupiipun poiston ja etummaisen laajentamisen. Aluksen aseistus vaihdettiin yhdeksään kuuden tuuman tykkiin, jotka sijoitettiin aluksen keskilinjalle. Aluksen etuosan kansirakenteita korotettiin ja porrastettiin tornien ylitapahtuvan tulitoiminnan mahdollistamiseksi. Alukselle lisättiin neljä neljän tuuman ilmatorjuntatykkiä sekä kolme nelipiippuista puolentuuman konekivääriä. Samoin aluksen torpedoputket poistettiin. Sille myös lisättiin lentokoneen käyttämiseen tarvittava välineistö kuten nosturi, mutta katapulttia ei asennettu suunnitelmista huolimatta, minkä seurauksena lentokonetta ei koskaan käytetty.Whitley s. 79 Palvelukseen palannut alus sijoitettiin Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle 12. risteilijäviirikköön. Toisen maailmansodan syttyessä aluksen tehtävänä oli partioda Pohjois-Atlantin saattuereiteillä. Alus kuljetti kahden miljoonan punnan edestä valtion kultaa Halifaxiin Kanadaan mahdollistamaan taistelujen jatkaminen, mikäli Saksa kykenisi valtaamaan Englannin. Paluumatkallaan alus etsi saksalaisia saarronmurtajia ja purjehti siten Norjan taistelujen aikaan Norjan aluevesillä, jossa joutui Saksan laivaston sukellusveneen U-38:n hyökkäyksen kohteeksi. Alus selvisi hyökkäyksestä ilman vaurioita. Alus osallistui Narvikin taisteluiden tukemiseen tulittamalla saksalaisten asemia ympäröivillä vuorilla ja toukokuussa alus määrättiin suojaamaan saattuetta Bodøhön. Effingham ajoi 18. toukokuuta 23 solmun nopeudella ajaessaan karille Faskenin matalikolla. Kari on tunnettu ja karttoihin merkitty, mutta turman aiheuttajaksi todettiin navigaatiovirhe. Onnettomuudessa ei sattunut henkilövahinkoja, mutta alus katsottiin menetetyksi ja hävittäjä HMS Matabele tuhosi sen lopullisesti 21. toukokuuta torpedoilla ja tykkitulella. Norjalainen yhtiö romutti hylyn vuonna 1945. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Hawkins-luokan risteilijät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan risteilijät
Otto Kosonen

Otto Kosonen (7. kesäkuuta 1896 Kesälahti – 13. kesäkuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä O. K. ja Ohto Oinasmies. == Teoksia == * Valkea uhri : kaksinäytöksinen näytelmä. Karisto 1921, 2. painos 1928 * Osuusliike Tippa i.l. : katsaus kaksikymmenvuotiseen toimintaan 1902–1922. Osuusliike Tippa, Tainionkoski 1922 (nimimerkillä O. K.) * Sovinto-jako : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Karisto 1922 * Herra puheenjohtaja : 3-näytöksinen huvinäytelmä. Karisto 1922 * Aviomiehen osa : 3-näytöksinen huvinäytelmä. Karisto 1923 * Kasarmin pihalla : yksinäytöksinen pila. Karisto 1923, 2. painos 1930 * Lepokoti Rauha : yksinäytöksinen pila. Karisto 1923, 2. painos 1932, 3. painos 1950 * Omatekoinen mies : komedia. Oy Näytelmä, Helsinki 1926 * Rakkaus ja hypnotismi : yksinäytöksinen ilveily. Gummerus 1927 * Silmä silmästä : 3-näytöksinen draama. Oy Näytelmä, Helsinki 1927 * Neiti Pönttisen avioliitto : kolmenäytöksinen huvinäytelmä. Oy Näytelmä, Helsinki 1929 * Elämää yössä : 3-näytöksinen yhteiskunnallinen näytelmä. Oy Näytelmä, Helsinki 1929 * Kaupunki ja armas kotikylä : kertomuksia. Oy Näytelmä, Helsinki 1930 * Palaneet langat : yksinäytöksinen näytelmä. Oy Näytelmä, Helsinki 1930 * Meno ja paluu : romaani. Gummerus 1932 * Nuoret kasvot : romaani. Gummerus 1933 * Meidän kanat ja teidän kukko : yksinäytöksinen farssi. Gummerus 1933, 2. painos 1950 * Jeremias tarttuu ohjaksiin : yksinäytöksinen farssi. Gummerus 1934 * Sudenkuoppa : yksinäytöksinen pila. Gummerus 1934 * Suopelto : yksinäytöksinen näytelmä. Pellervo-seura 1944 * Herra vääpelin hammastauti : 1-näytöksinen farssi. Karisto 1945 * Kansakoulu suurennuslasin alla : päivän puheenaihe kouluoloistamme. Tammi 1945 (nimimerkillä Ohto Oinasmies) * Uusi Eeva : 2-näytöksinen huvinäytelmä. Karisto 1945 * Me kerromme itsestämme : kirjailijoiden yhteisjulkaisu, toimittanut Ensio Rislakki. Otava 1946 * Suvun tie : juhlaruno Kososten ensimmäiseen sukukokoukseen heinäk. 16-17 p. 1949 Savonlinnassa. Kososen suku, Savonlinna 1949 * Räjähdys : pienoisnäytelmä. 1951 * "Kaunein maa" : Lohjan kotiseutuopas. Lohjan kauppala 1954, 2. painos nimellä "Kaunein maa" : Lohjan ja sen ympäristön kotiseutuopas. 1955 == Käännöksiä == * J. Kessel: Siperialaisia öitä. Oy Näytelmä, Lohja 1929 == Lähteet == * Suomen kirjailijat-tietokanta * Pohjoiskarjalaisia nykykirjailijoita – Otto Kosonen Luokka: Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet