EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sarja suomalaisiin teemoihin

Sarja suomalaisiin teemoihin eli Seitsemän sovitusta suomalaisista kansanlauluista () on Dmitri Šostakovitšin säveltämä sarja sopraanolle, tenorille ja kamariyhtyeelle vuodelta 1939. Se tilattiin alun perin puna- armeijan voitonparaatia varten, joka olisi järjestetty Helsingissä talvisodan päätteeksi. Tilaaja oli Leningradin puoluesihteeri Andrei Ždanov.Manninen 2002: 34. Talvisota oli nöyryytys puna-armeijalle, ja sävellys jäi unohduksiin.Edwards 2006: 98. Sarja löydettiin uudelleen ja esitettiin vasta vuonna 2001. MTV3: Shostakovitshin kiistelty teos kantaesitettiin Keski- Pohjanmaan Kamariorkesteri on levyttänyt sarjan Juha Kankaan johdolla vuonna 2002 ruotsalaiselle BIS-levymerkille.BIS-CD-1256. Laulusolisteina esiityvät Anu Komsi ja Tom Nyman.Keski-Pohjanmaan kamariorkesterin levytykset ja julkaisut Sarjan osat: # Energico (orkesteri) # Taivas on sininen ja valkoinen # Lento non troppo (orkesteri) # Tämän kylän tytöt ovat tilulilulei # Mansikka on punanen marja # Jos mie saisin jouten olla # Minun kultani kaunis on. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Dmitri Šostakovitšin teokset Luokka:1930-luvun musiikkiteokset
Muumit ja olemisen arvoitus

Muumit ja olemisen arvoitus on kirjailija Jukka Laajarinteen teos, jossa hän tarkastelee Tove Janssonin Muumi-kirjoja ja vertaa niitä erityisesti eksistentialismin ajatuksiin ihmisen olemisesta ja minuudesta. Teoksen julkaisi Atena vuonna 2009.Drufva, Mari: Olemisen arvoitus Muumilaaksosta nähtynä. Kansan uutiset 17.10.2009. Viitattu 11.6.2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hämäläinen, Tuukka: Jos Niiskuneitiä ei olisi, Muumipeikko keksisi hänet. Viikko Eteenpäin 3.9.2009. (Internet Archive) * Korhonen, Kuisma: Olemme vapauteen tuomittuja ötököitä. Helsingin Sanomat 6.9.2009. * Luotola, Kristina: Hatusta vedetty maailma. Turun ylioppilaslehti 9.10.2009. * Svensson, Kristina: Hei muumit! Vantaan Lauri 8.10.2009. * Tuomi- Nikula, Jorma: Muumit ja olemisen arvoitus. Savon sanomat 18.8.2009. Luokka:Kirjat mannermaisesta filosofiasta Luokka:Kirjat kirjallisuudesta Luokka:Suomalaiset filosofian tietokirjat Luokka:Vuoden 2009 kirjat Luokka:Muumit
Hortai

Hortai () on venäläinen koirarotu, jonka Venäjän Kennelliitto RKF on virallisesti tunnustanut. == Ulkonäkö == Hortai on lyhytkarvainen, pitkähäntäinen, leveäkalloinen, pitkäpäinen ja suippokuonoinen vinttikoira. Sillä on suuret silmät, vähäinen otsapenger, pitkät ja ohuet ruusukorvat ja kaareva ja pitkä kaula. Lantio on kaareutuva, rintakehä syvä ja raajat pitkät. Vatsalinja vetäytyy voimakkaasti ylös, ja käpälät ovat vahvat. Väritys voi olla valkoinen, kerma, fawn, punainen, punainen mustin karvankärjin, harmaa (tuhkanharmaasta kellanharmaaseen), harmaa tan-merkein, musta, musta tan- merkein (black&tan;) tai musta punaisin karvankärjin; värit ovat joko yksivärisiä tai valkoisin merkein. Kermassa, fawnissa, punaisessa ja harmaassa värityksessä voi esiintyä täplitystä/marmoroitua väritystä. Tumma tai vaalea maski hyväksytään. Uroksen säkäkorkeus on 65-75 cm ja nartun 61-71 cm. == Luonne ja käyttäytyminen == Hortai tunnetaan suuresta nopeudestaan. Se on pelkästään metsästyskoira eikä viettiensä vuoksi sovellu seurakoiraksi. Sen avulla metsästetäänkin yhä Venäjän aromailla, jolloin se kulkee tyypilliseen tapaan hevosella ratsastavan metsästäjän ja metsästyshaukan rinnalla. == Alkuperä == Rotu polveutuu kahdesta sukupuuttoon kuolleesta rodusta, jotka olivat krymskaja ("krimiläinen") ja gorskaja ("vuoristolainen"). Näiden kahden ulkonäkö muistutti borzoin ja englanninvinttikoiran risteytystä. Jalostamiseen käytettiin aikoinaan myös keskiaasianvinttikoiraa. Virallisen rotumääritelmän mukaan hortai kuuluisi vinttikoirien itäiseen ryhmään ja sen alkuperä olisi muinaisessa taittokorvaisessa aasialaisessa vinttikoirassa.ХОРТАЯ БОРЗАЯ. Russian Kennel Federation, 2022. Haettu 12.3.2024. Ensimmäinen kuvaus rodusta oli vuodelta 1859. Vuonna 1952 se hyväksyttiin Moskovan kynologisessa kongressissa eteenpäin kehitettäväksi. Vuonna 1829 yksi hortai oli esitteillä Lontoon eläintarhassa nimellä Russian Greyhound, mutta sen jälkeen rodun edustajia ei ole enää tavattu Britanniassa. Hortai on kotialueensa ulkopuolella edelleenkin melko tuntematon. Rodulla metsästetään jänistä, pientä peuraa, kettua ja sutta. Venäjän vallankumouksen myötä moni hortai hylättiin oman onnensa nojaan, ja ne risteytyivät paikallisten koirien kanssa – tästä tuloksena syntyi etelävenäjänvinttikoira. === Etymologia === 1600-luvulla sana hort viittasi yleisesti vinttikoiraan, riippumatta sen rodusta. Sanaa hortai käytettiin ensimmäisen kerran merkitsemään nimenomaan lyhytkarvaisia vinttikoiria noin 1700-luvun alussa. == Lähteet == Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Vinttikoirat Luokka:Venäläiset koirarodut
Pizzataxi

Pizzataxi oli suomalainen pizzaketju. Toiminta aloitettiin vuonna 1985, ja toimipaikkojen lukumäärä vuonna 2017 oli 22. Kaikissa toimipaikoissa toimi itsenäinen yrittäjä. Ketju toimi suurimmaksi osaksi pääkaupunkiseudulla. Pizzataxi-ketjua pyöritti Helsingin Pizzapalvelu. Pizzataxi kuljetti tuotteet tarvittaessa nimensä mukaisesti kotiovelle. Pörssilistattu Kotipizza ilmoitti helmikuussa 2017 ostaneensa yhtiön koko liiketoiminnan. == Lähteet == Luokka:Pizzeriat Luokka:Entiset suomalaiset ravintolaketjut
Rockford

Rockford on useiden paikkakuntien nimi Yhdysvalloissa: * Rockford, Alabama * Rockford, Illinois * Rockford, Wells County, Indiana * Rockford, Jacksonin piirikunta, Indiana * Rockford, Iowa * Rockford, Michigan * Rockford, Minnesota * Rockford, Pohjois-Carolina * Rockford, Ohio * Rockford, Tennessee
Barcelonan yliopisto

Barcelonan yliopisto (, UB; ) on Coimbra-ryhmään kuuluva yliopisto Barcelonan kaupungissa Katalonian itsehallintoalueella Espanjassa. Se on perustettu 3. marraskuuta 1450.University of Barcelona shanghairanking.com Opiskelijota yliopistossa on yli 62 000. Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai- yliopistovertailussa Barcelonan yliopisto sai vuonna 2014 sijaluvun 151–200. Se luokiteltiin parhaaksi espanjalaiseksi yliopistoksi.Academic Ranking of World Universities 2014 shanghairanking.com ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Barcelonan yliopiston viralliset sivut , , Luokka:Espanjan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Barcelona
Bouletingriffoni

Bouletingriffoni () on sukupuuttoon kuollut ranskalainen koirarotu. Nimitys à poil laineux viittaa siihen, että se oli metsästysgriffoneiden pitkäkarvainen versio (vertaa korthalsingriffoni eli griffon à poil dur = karkeakarvainen griffoni). FCI oli alun perin tunnustanut sen, mutta poisti sen sittemmin listoiltaan rodun uhanalaistuttua. == Ulkomuoto == Bouletingriffoni oli pitkä- ja silkkikarvainen seisoja. Sillä oli leveä ja pitkä kuono, keskikokoinen kallo, melko pitkä kaula ja riippukorvat. Se oli keltasilmäinen, syvä- ja leveärintainen ja suhteellisen lyhytrunkoinen. Ranskassa sen häntä typistettiin ja sen raajat olivat melko pitkät. Karvapeitteen laatu oli joko harjasmainen tai aaltoileva, mutta sen ei koskaan tullut olla kihara. Karva oli pehmeämpää ja aaltoilevampaa kuin muilla metsästysgriffoneilla. Väritys oli ruskea, jonka sävy vaihteli kuolleiden lehtien sävystä haalean kastanjanruskeaan, ja sen joukossa oli vaaleampia karvoja. Valkoiset merkit karvapeitteessä sallittiin, mutta koira saattoi olla myös pelkästään yksivärinen. Uroksen säkäkorkeus oli 55–60 cm ja nartun 50–55 cm. Paino vaihteli 22–27 kg välillä. == Luonne == Rotu oli lauhkea, älykäs, tottelevainen ja lapsirakas. Se oli kuitenkin myös melko itsepäinen ja vahtiviettinen. Se soveltui monenlaiseen riistaan, mutta oli pääasiallisesti lintukoira. == Alkuperä == 1870- ja 1880-lukujen vaihteessa bouletingriffonin jalosti Elbeufissa Pohjois-Ranskassa Emmanuel Boulet, joka käytti sen luomiseen karkeakarvaisia griffon- tai seisojatyyppisiä kanakoiria ja noutavia vesikoiria, kuten barbetia tai villakoiraa. Sitä käytettiin jo 1880-luvulla korthalsingriffonin luomiseen ja 1970-luvulla barbetin uudelleenjalostamiseen, ja se onkin molempien lähisukulainen. FCI oli aiemmin tunnustanut rodun, mutta poisti sen listoiltaan vuonna 1984 sen käytyä uhanalaiseksi ja kasvatustoiminnan hiivuttua. Ranskan kennelliiton SCC:n ylläpitämän rekisterin LOF:n ensimmäinen rekisteröity koira, vuonna 1885, oli bouletingriffoni Marco.Le LOF. Société Centrale Canine. Haettu 27.7.2022. == Katso myös == *Barbet == Lähteet == *Gondrexon, A. & Browne, Ives: Maailman koiraopas === Viitteet === Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Seisojat Luokka:Ranskalaiset koirarodut
Eugenie Scott

Eugenie Carol Scott (s. 24. lokakuuta 1945) on yhdysvaltalainen biologinen antropologi. Hän on johtanut vuodesta 1987 National Center for Science Educationia, joka kannattaa evoluution opetusta ja vastustaa kreationismin saattamista kouluihin. Hän on CSICOP:n jäsen.CSICOP / Fellows Scott valmistui luonnontieteen kandidaatiksi ja maisteriksi Wisconsinin yliopistosta Milwaukeesta ja myöhemmin filosofian tohtoriksi Missourin yliopistosta. Hän on ollut pitkään näkyvä hahmo evoluution kannattajien ja kreationistien välisessä kiistassa. Hän on ateisti.PROFILE / EUGENIE SCOTT / Berkeley scientist leads fight to stop teaching of creationism Hän on väitellyt muiden muassa Stephen C. MeyerinKansas Debates Evolution: Stephen C. Meyer, Eugenie Scott ja Jason LislenJason Lisle vs. Eugenie Scott on CNN! kanssa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset antropologit Luokka:Kreationismi Luokka:Yhdysvaltalaiset skeptikot Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harjaskarvainen saksanseisoja

Harjaskarvainen saksanseisoja () on saksalainen koirarotu. == Ulkomuoto == Harjaskarvainen saksanseisoja on ulkonäöllisesti pitkälti samanlainen kuin karkeakarvainen saksanseisoja, joskin se on tätä raskas- ja leveäpäisempi.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 265. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. Nimensä se on saanut noin 4 cm:n pituisesta kovasta, harjasmaisesta karvapeitteestään. Sen silmät ovat ruskeat ja niiden sävy voi vaihdella tummasta vaaleaan. Sallitut värit ovat ruskea (mahdollisesti valkoisin rintalaikuin), ruskeapäistärikkö ja vaaleapäistärikkö (mahdollisesti ruskein laikuin).Rotumääritelmä: Harjaskarvainen saksanseisoja. Suomen Kennelliitto, 16.2.2016. Haettu 14.5.2021. Säkäkorkeus on uroksilla 60–70 cm ja nartuilla 58–68 cm eli se on hieman muita saksanseisojia kookkaampi. == Alkuperä == Rotu on vanhempi kuin karkeakarvainen saksanseisoja, ja se on kotoisin Frankfurt am Mainin kaupungista. Saksalainen kynologi Hans von Kadisch todisti vuonna 1888, että se oli saksalaisen peltopyykoiran (Hühnerhund) karkeakarvainen vastine. Varhainen rotunimi oli Hessischen Rauhbart ("Hessenin karkeaparta"). Desmond Morriksen mukaan rotuun olisi historiansa aikana sekoitettu saksanpaimenkoiraa. Rotuyhdistys Club Stichelhaar perustettiin jo vuonna 1892, ja se muutti nimensä Verein Deutsch Stichelhaar:ksi vuonna 1976. == Katso myös == *Karkeakarvainen saksanseisoja *Lyhytkarvainen saksanseisoja == Lähteet == *Gondrexon, A. & Browne, Ives: Maailman koiraopas === Viitteet === Luokka:FCI 7 Seisovat lintukoirat Luokka:Seisojat Luokka:Saksalaiset koirarodut
Alistair Cooke

Alistair Cooke (synt. Alfred Cooke; 20. marraskuuta 1908 Salford, Iso- Britannia – 30. maaliskuuta 2004 New York, New York, Yhdysvallat) oli brittiläissyntyinen lehtimies, ja radio- ja televisiotoimittaja. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1937 ja sai maan kansalaisuuden 1941. Cooke teki BBC:lle Letter From America -radio-ohjelmaa vuodesta 1946 alkaen 58 vuoden ajan. The Guardianiin Cooke kirjoitti 1945–1972. Emmy-palkinnon Cooke sai televisiosarjoistaan America ja Masterpiece Theatre. Peabody-palkinnon Cooke sai 1952. Hänellä on myös tähti Hollywood Walk of Famella. KBE-arvonimen hän sai 1973. Eräänä merkittävimpänä kunnianosoituksenaan Cooke oli puhujana Yhdysvaltain kongressin 200-vuotisjuhlaistunnossa 1974. Yle TV2 -kanavalla esitettiin 1970-luvun puolivälissä – Yhdysvaltojen 200-vuotisjuhlien alla – Alistair Cooken 13-osainen, BBC:n ja Time-Life-kustannusyhtiön yhdessä tuottama televisiosarja Uusi manner (America, 1972–1973).Orpo, Marja: Persoonallista kerrontaa, Kotiliesi 19/1975, tv-palsta, sivu 45. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Letter from America -ohjelman kotisivut * The Museum of Broadcast Communication: Alistair Cooke Luokka:Brittiläiset radiotoimittajat Luokka:Televisiotoimittajat Luokka:Brittiläiset toimittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Sienen lakki

Sienen lakki on monien sienilajien itiöemän ylin osa, jonka väri ja muoto samoin kuin se, onko lakin alla helttoja, piikkejä vai pillejä, toimii sienen tunnistamisen apuna. Sienen lakin lisäksi tunnistamisessa käytetään apuna sienen jalkaa. Sienien lakkeja on ainakin seitsemää tyyppiä: kupera, laakea, suppilomainen, kartiomainen, kellomainen, nipukallinen ja navallinen.Suomen sieniopas, sivu 16, Pertti Salo, Tuomo Niemelä, Ulla Salo, Kasvimuseo, WSOY, Helsinki, 2006, ISBN 951-0-30359-3. Sienin lakkien alla on joko pillejä tai helttoja. Helttasienien helttojen muodot voidaan luokitella kolmeen ryhmään: tiheähelttaisiin, harvahelttaisiin tai haarahelttaisiin. Pilli- tai helttapinnan muoto lakin alla voi olla hatun reunoista sisäänpäin kääntynyt, irtotyvinen, kapeatyvinen, tasatyvinen, kolotyvinen tai johteinen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sienten morfologia
Belgradin rauha

Belgradin rauha oli Osmanien valtakunnan ja Habsburgien Itävallan välinen rauhansopimus, joka allekirjoitettiin 21. elokuuta 1739. Rauhansopimus päätti Itävallan–Turkin sodan 1737–1739 ja Itävalta irtautui yksipuolisesti liittolaisuudesta Venäjän kanssa Venäjän–Turkin sodassa 1735–1739. Venäjän–Turkin sota alkoi Venäjän sodanjulistuksella 1735 ja varsinaiset sotatoimet alkoivat seuraavana vuonna. Venäjä saavutti voittoja, jotka innostivat Itävaltaa liittymään mukaan sotaan. Maat allekirjoittivat salaisen liittolaissopimuksen tammikuussa 1737, vaikka Itävalta esiintyi välittäjänä osmanien ja venäläisten välisissä rauhanneuvotteluissa aina saman vuoden loppukesään asti. Elokuussa 1737 käydyssä Nemyrivin kongressissa liittolaisuus paljastui osmaneille ja Itävalta liittyi mukaan sotaan. Itävalta, jonka armeijan kehitys oli jäljessä venäläisistä, ei kuitenkaan menestynyt, vaan kärsi useita tappioita. Kesällä 1739 turkkilaiset kokosivat Tonavan alueelle suuren armeijan ja löivät Itävallan joukot Grockan taistelussa 22. heinäkuuta. Vaikka sota jatkui Belgradin piirityksellä, Itävalta oli käytännössä hävinnyt. Kenraali Wilhelm Reinhard von Neipperg toimi Itävallan edustajana rauhanneuvotteluissa ja osmaneja edusti Ranskan Istanbulin suurlähettiläs Louis Sauveur de Villeneuve. Kerrotaan, että osmanien suurvisiiri Hacı İvaz Mehmed pašša piti Neippergiä panttivankinaan, jotta tämä ei saisi päivitettyjä tietoja rintamatapahtumista. Itävallan irtautuminen esti Prutjoelle marssinutta Venäjää hyödyntämästä samana vuonna saavuttamia merkittäviä voittojaan, sillä rauhansopimuksen jälkeen kaksi Itävaltaa vastaan taistellutta osmaniarmeijaa vapautui käytettäväksi Venäjää vastaan. Jotkut tutkijat ovat esittäneet, että osa osmanien menestyksestä neuvotteluissa oli nimenomaan neuvokkaan Villeneuven ansiota. Palkkiokseen Villeneuve sai järjestettyä joukon myönnytyksiä, joita sulttaani myönsi Ranskalle 1740. Rauhansopimus oli erillisrauha, jonka seurauksena Itävalta erosi sodasta ja luovutti 1718 solmitussa Passarowitzin rauhassa osmaneilta voittamansa alueet takaisin. Alueisiin kuuluivat Bosnia, Valakia ja Serbia mukaan lukien Belgrad. Erillisrauhan vuoksi myös Venäjä joutui solmimaan rauhan Osmanien valtakunnan kanssa. Maat allekirjoittivat Nissan rauhan saman vuoden lokakuussa. == Lähteet == Luokka:Rauhansopimukset Luokka:Itävallan sodat Luokka:Osmanien valtakunnan sodat Rauha 1739 Luokka:1700-luvun kansainväliset sopimukset Luokka:1739
Dupuynseisoja

Dupuynseisoja () on ranskalainen koirarotu. == Ulkomuoto == thumb|right|Mustavalkopiirros vuodelta 1915. Dupuynseisoja oli keskikokoisesta kookkaaseen, lyhytkarvainen ja elegantti. Vaikka se oli seisoja, sillä oli selkeästi erotettavia vinttikoiran piirteitä, kuten otsapenkereen puuttuminen ja kapea ja pitkä pää. Se oli ohut- ja pitkäkorvainen, kapea- ja syvärintainen ja pitkäkaulainen. Ruskeiden tai kullankeltaisten silmien katse oli surumielinen ja lempeä. Häntä, raajat ja käpälät olivat pitkät. Väritys oli joko mantteli (musta vähäisin valkoisin merkein) tai valkoinen kastanjanruskein, oranssein tai maksanvärisin merkein. Karvapeitteen valkoinen osa saattoi olla myös täplikäs. Uroksen säkäkorkeus oli 67 cm ja nartun 65 cm.Gondrexon, A. & Browne, Ives: Maailman koiraopas == Alkuperä == Du Puyn veljekset jalostivat rodun Poitoussa 1800-luvulla risteyttämällä keskenään ranskanseisojan ja englanninvinttikoiran (toisen tarinan mukaan ranskalaisen sotilaan Afrikasta kotimaahansa mukanaan tuoman sloughin). Se sopi paitsi maariistan, myös vesilintujen metsästykseen. Se metsästi alangoilla ja se tunnettiin nopeudestaan ja joustavuudestaan. Rotu on nykyisin joko kadonnut sukupuuttoon tai kadonnut alkuperäisessä muodossaan, vaikka se voikin olla uudelleen luotu muista samankaltaisista roduista ja sitä voidaan kutsua dupuynseisojaksi maailman harvinaisten rotujen lemmikkimarkkinoilla.Dupuynseisoja, Breeds of Dogs == Katso myös == *Bourbonnais'nseisoja *Englanninvinttikoira == Lähteet == Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Seisojat Luokka:Ranskalaiset koirarodut
Nissan rauha

Nissan rauha oli 3. lokakuuta 1739 allekirjoitettu rauhansopimus, joka päätti Venäjän keisarikunnan ja Osmanien valtakunnan välillä 1735–1739 käydyn Venäjän–Turkin sodan. Aluksi Venäjän liittolaisena taistellut Persia oli tehnyt erillisrauhan 17. lokakuuta 1736. Myös 1737 Venäjän puolelle liittynyt Itävalta solmi oman erillisrauhansa Belgradissa 21. elokuuta 1739. Tappioita kärsineen Itävallan eroaminen sodasta tarkoitti sodassa paremmin menestyneelle Venäjälle pakkotilannetta, jonka vuoksi myös Venäjä joutui solmimaan rauhan Osmanien valtakunnan kanssa. Rauhanteossa toimi välittäjänä Ranska, jolle se oli poliittinen menestys. Sopimuksen seurauksena Venäjä joutui luovuttamaan sodassa valtaamansa alueet Moldovassa, Valakiassa ja Krimin niemimaalla. Venäjä sai kuitenkin pitää Azovin, mutta sen tuli tuhota kaupungissa oleva linnake eikä uutta saanut rakentaa. Venäjä sai rakentaa Azoviin sataman, joskin sotalaivojen rakentaminen oli kielletty. Samoin se sai kaupankäyntioikeuden sekä Asovanmerelle että Mustallemerelle, joskin kauppatavaran kuljettaminen tuli jättää turkkilaisille. Nissan sopimusta seurasi Osmanien valtakunnassa 30 vuotta kestänyt rauhan aikakausi, jonka aikana sen rajanaapurit ja perinteiset viholliset olivat sekaantuneet muihin sotiin. ==Lähteet== Luokka:Venäjän keisarikunta Luokka:Venäjän rauhansopimukset Luokka:Osmanien valtakunnan sodat Luokka:1700-luvun kansainväliset sopimukset Luokka:1739
Amr Khaled

thumb|right|Amr Khaled. Amr Mohamed Helmi Khaled (; s. 5. syyskuuta 1967) on islamilainen saarnaaja Egyptistä. Hän on saavuttanut arabimaailmassa huomattavaa suosiota televisio-ohjelmiensa myötä. Hän on toiminut myös kirjanpitäjänä, joksi hän valmistui Kairon yliopistosta vuonna 1988. Hän alkoi saarnata moskeijoissa vuonna 1990 ja valmistui islamin opinnoista vuonna 2001.LookLex Encyclopaedia Khaled on ajanut muun muassa ”uskoon perustuvaa kehitystä” arabimaailmassa ja rauhanomaisia välejä länteen. Hän on myös kampanjoinut tupakointia vastaan ja puhunut naisten konservatiivisen pukeutumisen puolesta. Muhammad-pilapiirrosjupakan jälkeen hän isännöi maaliskuussa 2006 Kööpenhaminassa uskontojen välistä konferenssia. Time- lehdessä hän on päässyt sadan vaikutusvaltaisimman ihmisen joukkoon.He made it on Time .. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut . , Luokka:Egyptiläiset henkilöt Luokka:Islamilaiset teologit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Muslimisaarnaajat
Priscilla Lopes-Schliep

Priscilla Lopes-Schliep (s. 26. elokuuta 1982 Scarborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen pika-aitajuoksija. Viitattu 14.9.2009. Lopes-Schliep karsiutui Santiago de Chilen nuorten MM-kilpailuissa 2000 alkuerissä 100 metrin aitajuoksussa ja puolivälierissä 100 metrin juoksussa. Hän voitti NCAA:n hallimestaruuden 60 metrin aitajuoksussa 2004, mutta karsiutui Ateenan olympialaisissa pika-aitojen alkuerissä. Helsingin MM-kilpailuissa 2005 hän selviytyi 100 metrin aitajuoksussa välieriin, Osakassa 2007 hän putosi alkuerissä. Lopes-Schliep karsiutui 60 metrin aitajuoksun alkuerissä Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008. Hän voitti samana vuonna Kanadan mestaruuden 100 metrin aidoissa. Pekingin olympialaisissa hän sai Dawn Harperin voittamassa 100 metrin aitajuoksukilpailussa pronssia. Hän juoksi saman ajan – 12,64 – kuin hopeamitalisti Sally McLellan, ja vielä finaalin kuudeskin hävisi hänelle vain kaksi sadasosasekuntia. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän sijoittui kuudenneksi. Lopes-Schliep saavutti Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hopeaa 100 metrin aitajuoksussa ajalla 12,54. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Brigitte Foster-Hyltonille kolme sadasosasekuntia. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän sijoittui neljänneksi. Dohan sisäratojen MM- kilpailuissa 2010 hän sai pronssia 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,87. Lopes- Schliep on naimisissa. Hänen puolisonsa on entinen yliopistokoripalloilija Bronsen Schliep, jonka kanssa hän avioitui vuonna 2008. ==Henkilökohtaiset ennätykset== :Lähde: IAAF ===Ulkoradat=== Matka Aika Paikka Päivä 100 m 11,44 Victoria 19.7.2003 100 m aj 12,49 Bryssel 4.9.2009 ===Sisäradat=== Matka Aika Paikka Päivä 60 m 7,23 Lincoln 26.2.2005 200 m 23,50 Lincoln 25.2.2006 50 m aj 6,82 Tukholma 21.2.2008 55 m aj 7,51 Fresno 21.1.2008 60 m aj 7,82 Stuttgart 6.2.2010 ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mitchell Watt

Mitchell Watt (s. 25. maaliskuuta 1988 Bendigo) on australialainen pituushyppääjä. Watt harrasti yleisurheilua nuoruudessaan kunnes piti monen vuoden tauon harrastaessaan muun muassa australialaista jalkapalloa ja rugbya. Vuonna 2008 hän alkoi jälleen harjoitella ja kilpailla pituushypyssä. Tuona vuonna hän hyppäsi parhaimmillaan 797 cm. Seuraavana vuonna heinäkuussa 2009 hän hyppäsi Rethymnonissa Australian kautta aikain toiseksi parhaan tuloksen 843 cm. Hän jäi Jai Tauriman Australian ennätyksestä kuusi senttimetriä. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti pronssia tuloksella 837 cm. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän sai niin ikään pronssia hypättyään 805. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui toiseksi tuloksella 833 cm. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui toiseksi tuloksella 816 cm. Australian- mestaruuskilpailuissa hän voitti mestaruuden vuonna 2011 tuloksella 844 cm ja sijoittui toiseksi vuonna 2009. Heinäkuussa 2011 Watt hyppäsi Timanttiliigan osakilpailussa Tukholmassa Australian ja Oseanian ennätyksen 854 cm. ==Henkilökohtaiset ennätykset== ;Ulkoradat * 100 metrin juoksu: 10,31 (2011) * Pituushyppy: 854 cm (2011) ;Sisäradat * Pituushyppy: 805 (2010) ==Lähteet== * Watt Australian yleisurheiluliiton sivuilla * ===Viitteet=== Luokka:Australialaiset pituushyppääjät Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomen arkeologinen seura

Suomen arkeologinen seura on vuonna 1982 perustettu yhdistys, jonka tavoitteena on ylläpitää suomalaisten arkeologien keskinäisiä yhteyksiä, virittää alan keskustelua ja kohottaa tutkimuksen tasoa. Seura julkaisee Muinaistutkija-lehteä, tieteellistä aikakauskirjaa Fennoscandia archaeologica ja monografiasarjaa Monographs of the Archaeological Society of Finland. == Julkaisuja == * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut. Luokka:Arkeologia Luokka:Suomalaiset tiedeyhdistykset
Fabrice Lapierre

Fabrice Lapierre (s. 17. lokakuuta 1983 Réduit, Mauritius) on australialainen pituushyppääjä. Vuonna 2002 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän sijoittui pituushypyssä toiseksi ja karsiutui 100 metrin juoksussa puolivälierissä. Hän on opiskellut Texasissa Yhdysvalloissa ja vuonna 2005 hän voitti pituushypyssä NCAA-mestaruuden. Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän sijoittui pituushypyssä kolmanneksi tuloksella 810 cm. Samana vuonna hän kilpaili yleisurheilun maailmancupissa Oseanian joukkueessa sijoittuen pituushypyssä kahdeksanneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui tuloksella 790 cm. Yleisurheilufinaalissa 2008 hän voitti pituushypyn tuloksella 814 cm. Heinäkuussa 2009 Madridissa Lapierre hyppäsi ennätyksekseen 835 cm. Samassa kilpailussa hän hyppäsi 3,6 m/s myötätuulessa 857 cm. Berliinin MM- kilpailuissa 2009 hän hyppäsi neljänneksi tuloksella 821 cm. Pronssia vei hänen maanmiehensä Mitchell Watt tuloksella 837 cmBerliini 2009 – Miesten pituushypyn tulokset , IAAF . Kauden lopussa hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin tuloksella 833 cm. Lapierre voitti Dohan sisäratojen MM- kisoissa 2010 pituushypyn MM-kultaa tuloksella 817 cm. Huhtikuussa 2010 hän voitti Australian-mestaruuden hypättyään 3,1 m/s myötätuulessa 878 cm. Delhin Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa tuloksella 830. Maanosien cupissa 2010 hän oli seitsemäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Daegun MM-kilpailuissa 2011, Moskovan MM-kilpailuissa 2013 ja Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014. Glasgow’n kansainyhteisön kisoissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 800 cm. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui toiseksi tuloksella 824 cm. Portlandin sisäratojen MM-kisoissa 2016 hän sijoittui toiseksi Oseanian halliennätyksellä 825 cm. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli kymmenes, Lontoon MM-kilpailuissa 2017 yhdestoista ja Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 kahdestoista. Lapierre on voittanut Australian mestaruuden pituushypyssä vuosina 2006, 2009, 2010, 2013 ja 2016. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 100 metrin juoksu: 10,56 (2002) * 200 metrin juoksu: 21,40 (2000) * Pituushyppy: 840 (2010) * Kolmiloikka: 15,24 (2004) ;Sisäradat * Pituushyppy: 825 (2016, Oseanian ennätys) ==Lähteet== * * Lapierre Australian yleisurheiluliiton sivuilla * Tilastopajan profiili ===Viitteet=== Luokka:Australialaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Konstantinopolin rauha (1736)

Konstantinopolin rauha oli 17. lokakuuta 1736 Istanbulissa Osmanien valtakunnan ja Safavidien Persian välillä solmittu rauha, joka päätti Turkin–Persian sodan 1730–1736. Rauha merkitsi myös Persian ja Venäjän keisarikunnan välillä vallinneen liittolaisuuden loppumista ja Persian eroamista vuonna 1735 alkaneesta Venäjän–Turkin sodasta. Osmanien valtakunta ja Persia olivat sopineet vihollisuuksien lopettamisesta jo kahdesti. 10. tammikuuta 1732 suurvisiiri Topal Osman pašša oli solminut rauhan šaahi Tahmasp II:n kanssa, mutta sopimus ei tyydyttänyt kumpaakaan osapuolta. Kenraali Nadir Šah syrjäytti Tahmaspin ja asetti hänen tilalleen nimelliseksi hallitsijaksi Abbas III:n, joka oli virkaan astuessaan kahdeksan kuukautta vanha. Samaan aikaan sulttaani Mahmud I erotti suurvisiirin ja asetti hänen tilalleen Hekimoğlu Ali paššan, jonka tuli valmistella sodan jatkamista. Sotamenestys oli tasaista ja vihamielisyydet päättyivät Bagdadin paššan välittämään rauhaan 1734. Seuraavana vuonna Venäjä kuitenkin solmi liittolaissopimuksen Persian kanssa palauttaen tälle aiemmin valtaamansa maat ja sota jatkui jälleen. Uudet rauhantunnustelut aloitettiin joulukuussa 1735. Lokakuussa 1736 ”Persian Napoleoniksi” kutsuttu Nadir Šah solmi pysyvämmän rauhan Osmanien valtakunnan kanssa Istanbulissa. Sodan viimeisenä vuonna Persia oli menestynyt taisteluissa ja sopimus oli sille siksi edullinen. Valtakuntien väliset rajat sovittiin samoiksi, kuin ne olivat olleet osmanisulttaani Murat IV:n aikana noin 100 vuotta aiemmin. Osmanit eivät kuitenkaan olleet pahoillaan, sillä he saattoivat nyt keskittää joukkojaan pohjoiseen Venäjää vastaan. Voittojensa ansiosta Nadir Šah valitutti itsensä uudeksi Persian šaahiksi ja hän jatkoi vuonna 1726 alkanutta sotaa Afganistania vastaan. Nadir lakkautti edeltävän kuningashuoneen, Safavidin dynastian ja perusti oman Afšaridin dynastian. == Katso myös == * Belgradin rauha * Nissan rauha == Lähteet == Luokka:Rauhansopimukset Luokka:Osmanien valtakunnan sodat Luokka:Iranin sodat Luokka:Istanbulin historia Luokka:1700-luvun kansainväliset sopimukset Luokka:1736
Massachusetts Bay Transit Authority

Massachusetts Bay Transit Authority (lyhenteet: MBTA, T), on Massachusettsin osavaltion vuonna 1964 perustama metro- lähijuna-, lautta- ja bussiyhtiö Suur- Bostonissa. Se on matkustajamäärältään Yhdysvaltojen neljänneksi suurin. Vuonna 2008 matkustajia kaikissa liikennevälineissä oli yhteensä melkein 1,3 miljoonaa joka päivä.MBTA says it saw record ridership in 2008. The Boston Globe 30.1.2009. Viitattu 11.7.2010. Metrolinjoja on neljä: vihreä, punainen, sininen ja oranssi, niistä jokainen kerää noin puoli miljoonaa matkustajaa arkipäivisin. Noah Bierman: Ridership rising fast, MBTA announces. The Boston Globe 4.6.2008. Viitattu 11.7.2010. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * MBTA.com * MBTA Advisory Board Luokka:Yhdysvaltalaiset liikenneyhtiöt Luokka:Massachusettsin liikenne Luokka:Yhdysvaltain metroliikenne Luokka:Yhdysvaltain vesiliikenne
Vahverot

Vahverot (Cantharellus) Hydnaceae-heimoon kuuluva sienisuku, jonka lajeista monet ovat hyviä ruokasieniä. Keltavahvero eli kantarelli ja suppilovahvero sekä kosteikkovahvero ovat myös kauppasieniä. == Lajeja == * Kalvasvahvero (Cantharellus pallens) * Keltavahvero eli kantarelli (Cantharellus cibarius) * Kosteikkovahvero eli kelta-torvisieni (Cantharellus lutescens) * Lehtovahvero eli harmaa torvisieni (Cantharellus cinereus) * Nuhruvahvero (Cantharellus melanoxeros) * Suppilovahvero (Cantharellus tubaeformis) === Muihin taksoneihin kuuluvat vahvero-nimiset sienet === Valevahvero (Hygrophoropsis aurantiaca) ei kuulu lainkaan vahveroihin vaan Boletales-lahkoon. Se on saanut nimensä siitä, että se muistuttaa keltavahveroa. == Katso myös == * Harmaa vahvero == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Funet: Vahverot (Cantharellus) *
Tahmatatit

Tahmatatit eli voitatit (Suillus) on Boletales-lahkoon ja Suillaceae-heimoon kuuluva sienisuku. Suvun sienet ovat pehmeitä, limaisia tatteja, joiden pillistö on kellertävä. Ne ovat kaikki samalla havupuiden juurisieniä. == Lajeja == * Harmotatti (Suillus viscidus) * Lehtikuusentatti (Suillus grevillei) * Jyvästatti (Suillus granulatus) * Kangastatti (Suillus variegatus) * Nummitatti (Suillus bovinus) * Suotatti (Suillus flavidus) * Turjantatti (Suillus clintonianus) * Voitatti (Suillus luteus) Aiemmin sukuun on luettu myös äikätatti (Chalciporus piperatus). == Lähteet == *
Fort Simpsonin lentoasema

Fort Simpsonin lentoasema () on lentoasema Kanadan Luoteisterritorioissa 13,7 kilometriä kaakkoon Fort Simpsonin kylästä. Kenttää ylläpitää Luoteisterritorioiden hallinto. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 3 185. == Lentoyhtiöt ja kohteet == Lentoyhtiö Kohteet Air Tindi Yellowknife First Air Whitehorse, Yellowknife == Lähteet == Luokka:Luoteisterritorioiden lentoasemat
Hay Riverin lentoasema

Hay Riverin lentoasema ( ) on lentoasema Kanadan Luoteisterritorioissa 2,8 kilometriä pohjoiseen Hay Riverin kylästä. Kenttää ylläpitää Luoteisterritorioiden hallinto. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 6 897. Lentoasema on nimetty uudelleen lentäjä Merlyn Carterin kunniaksi, jonka mustakarhu surmasi lentoasemalla. == Lentoyhtiöt ja kohteet == Lentoyhtiö Kohteet Buffalo Airways Yellowknife Canadian North Edmonton, Yellowknife First Air Yellowknife == Lähteet == Luokka:Luoteisterritorioiden lentoasemat
Juurisieni

Juurisienet ovat sieniä, jotka hajottavat eloperäistä jätettä ja auttavat kasvia, esimerkiksi puuta, saamaan vettä ja ravinteita. Vastikkeeksi symbioosista sienet saavat itselleen puulta valmiita yhteyttämistuotteita. == Katso myös == *Sienijuuri eli mykorritsa Luokka:Sienet
Inuvikin lentoasema

Inuvikin lentoasema () on lentoasema Kanadan Luoteisterritorioissa 12 kilometriä itään Inuvikin kaupungista. Kenttää ylläpitää Luoteisterritorioiden hallinto. Lentoonlähtöjä ja laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 17 464. == Lentoyhtiöt ja kohteet == Lentoyhtiö Kohteet Air North Fairbanks [kausittainen], Dawson City, Old Crow, Whitehorse Kenn Borek Air, Aklak Airin kalustolla Aklavik, [tarvittaessa] Fort McPherson, [kausittainen] Paulatuk, Sachs Harbour, Tuktoyaktuk, Ulukhaktok Canadian North Calgary, Edmonton, Norman Wells, Yellowknife First Air Yellowknife North-Wright Airways Aklavik, Fort Good Hope == Lähteet == Luokka:Luoteisterritorioiden lentoasemat Luokka:Arktisen alueen lentoasemat
Arviatin lentoasema

Arviatin lentoasema () on lentoasema Kanadan Nunavutin territoriossa kilometrin etelään Arviatin kylästä. Kenttää ylläpitää Nunavutin territorion hallinto. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 2 500. == Lentoyhtiöt ja kohteet == Lentoyhtiö Kohteet Calm Air Baker Lake, Chesterfield Inlet, Churchill, Rankin Inlet, Winnipeg Kivalliq Air Churchill, Whale Cove ==Lähteet== Luokka:Nunavutin lentoasemat
Baker Laken lentoasema

Baker Laken lentoasema () on lentoasema Kanadan Nunavutin territoriossa 5,6 kilometrä lounaaseen Baker Laken kylästä. Kenttää ylläpitää Nunavutin territorion hallinto. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 7 840. == Lentoyhtiöt ja kohteet == Lentoyhtiö Kohteet Calm Air Arviat, Chesterfield Inlet, Churchill, Rankin Inlet, Winnipeg First Air, Unaalik Aviationin kalustolla Rankin Inlet Kivalliq Air Arviat, Chesterfield Inlet, Rankin Inlet, Whale Cove Pronto Airways Points North, Rankin Inlet, Saskatoon Ookpik Aviation (tilauslentoja) == Lähteet == Luokka:Nunavutin lentoasemat
Kugluktukin lentoasema

Kugluktukin lentoasema () on lentoasema Kanadan Nunavutin territoriossa 2 kilometriä lounaaseen Kugluktukin kylästä. Kenttää ylläpitää Nunavutin territorion hallinto. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 4 458. == Lentoyhtiöt ja kohteet == Lentoyhtiö Kohteet Canadian North Cambridge Bay, Yellowknife First Air Cambridge Bay, Ulukhaktok, Yellowknife == Lähteet == Luokka:Nunavutin lentoasemat Luokka:Arktisen alueen lentoasemat
Rankin Inletin lentoasema

Rankin Inletin lentoasema () on lentoasema Kanadan Nunavutin territoriossa Rankin Inletin kylässä. Kenttää ylläpitää Nunavutin territorion hallinto. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 14 045. == Lentoyhtiöt ja kohteet == Lentoyhtiö Kohteet Calm Air Arviat, Baker Lake, Chesterfield Inlet, Churchill, Coral Harbour, Repulse Bay, Thompson, Whale Cove, Winnipeg Canadian North Cape Dorset, Iqaluit, Ottawa, Yellowknife First Air Iqaluit, Winnipeg, Yellowknife First Air, Unaalik Aviationin kalustolla Arviat, Baker Lake Pronto Airways Points North, Saskatoon Kivalliq Air Arviat, Baker Lake, Chesterfield Inlet, Churchill, Coral Harbour, Repulse Bay, Whale Cove, Winnipeg == Lähteet== Luokka:Nunavutin lentoasemat
Cambridge Bayn lentoasema

Cambridge Bayn lentoasema () on lentoasema Kanadan Nunavutin territoriossa noin 3 kilometrä lounaaseen Cambridge Bayn kylästä. Kenttää ylläpitää Nunavutin territorion hallinto. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 6 806. == Lentoyhtiöt ja kohteet == Lentoyhtiö Kohteet Canadian North Gjoa Haven, Kugaaruk, Kugluktuk, Taloyoak, Yellowknife First Air Gjoa Haven, Kugaaruk, Kugluktuk, Resolute (kausittainen), Talaoyak, Yellowknife == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Nunavutin lentoasemat Luokka:Arktisen alueen lentoasemat
Vastapuoli

Vastapuoli on oikeusriidan osapuolena oleva asianosainen oikeudenkäynnissä tai hallintomenettelyssä. Vastakkaisia kantoja tai etuja edustavat asianosaiset ovat toistensa vastapuolia. Vastapuolia ovat riita-asiassa kantaja ja vastaaja, rikosasiassa syyttäjä ja syytetty. Jossakin oikeusriidassa jonkun vastapuolena oleva tuomari on esteellinen toimimaan tuomarina oikeudenkäynnissä, joka koskee tätä henkilöä.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1965, osa 9, palsta 1083, hakusana vastapuoli.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1966, osa 22, palsta 844, hakusana vastapuoli. Kontradiktorisen periaatteen mukaan tuomioistuin ei saa ratkaista asiaa ennen kuin vastapuolelle on annettu mahdollisuus antaa vastine asiassa.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa IV palstat 183–184. ==Lähteet== Luokka:Prosessioikeus
Joel Silver

Joel Silver (s. 14. heinäkuuta 1952) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja ohjaaja, joka tunnetaan monista tuottamistaan toimintaelokuvista. Hänen tuottamistaan elokuvista tunnetuimpia ovat Tappava ase -sarja, ensimmäiset kaksi Die Hard -elokuvaa ja Matrix-sarja. Hän esittää Raoul J. Raoulia elokuvassa Kuka viritti ansan, Roger Rabbit?. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lawrence Gordon

Lawrence Gordon (s. 25. maaliskuuta 1936 Yazoo City, Mississippi, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, joka on erikoistunut toimintaelokuviin. Hänen tuottamiaan elokuvia ovat muun muassa Predator – saalistaja (1987), Die Hard – vain kuolleen ruumiini yli (1988), Tomb Raider (2001) ja Hellboy (2004). Gordonilla on kolme lasta, joista George Joseph on työskennellyt elokuvantekijänä ja säveltäjänä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuomion selitys

Tuomion selitys on aiemmin käytössä ollut oikeus saada tuomioistuimelta lisäselvitys epäselvästä tuomiosta. Nykyisin voidaan vastaavassa tapauksessa käyttää kantelua tai oikaisua.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965. Tuomion selityksestä säädettiin vuoden 1734 lain oikeudenkäymiskaaren 24 luvun pykälissä 10 ja 11. Jos jompikumpi asianosainen pyysi oikeudelta selitystä, pyyntö tuli tehdä niin ajoissa, että myös vastapuoli pystyi antamaan asiasta vastineensa. Oikeuden tuli antaa selitys ennen kuin tuomio tai päätös sai lain voiman. Selityksen laativat samat henkilöt, jotka olivat tuomiostakin päättäneet. Henkilöä, joka pyysi selitystä selkeästä tai riidattomasta tuomiosta sakotettiin 5, 10 tai 20 talaria rikoksen vakavuuden mukaan.Oikeudenkäymiskaari 24:10. Kiellettyä ei ollut pyytää selitystä kauan tuomion tai päätöksen jälkeen, jos siihen oli tarvetta. Jos asian ratkaissut tuomari ei ollut enää saman oikeuden palveluksessa, selityksen laati hänen sijaansa tullut yhdessä lautakunnan kanssa. Jos riitapuolille annetussa selityksessä oli jotain selkeästi mainitsematonta, niin asianosainen oli oikeutettu valittamaan asiasta.Oikeudenkäymiskaari 24:11. Tuomion selitystä koskevat säännökset kumottiin lailla oikeudenkäymiskaaren muuttamisesta (109/1960), joka tuli voimaan heinäkuun alussa 1960. Uusi 24 luvun 10 pykälä säätää, että tuomion sisältäessä kirjoitus- tai laskuvirheen se tulee oikaista heti. Oikaisun teki aiemmin tuomari tai kihlakunnanoikeus, nykyisin tuomioistuin, sen puheenjohtaja tai lainoppinut jäsen. Oikaisu tulee merkitä alkuperäiseen tuomioon ja asianosaisten kappaleisiin, jos se on mahdollista. Jos asianosaisen kappaletta ei saada korjattua, hänelle tulee toimittaa maksutta jäljennös oikaistusta kantatuomiosta. Jos juttu on siirtynyt ylempään oikeuteen, niin tieto oikaisusta on toimitettava myös sille. Jos asianosainen katsoo, että tuomiota on oikaistu virheellisesti, hänen tulee kannella asiasta 30 päivän kuluessa tiedon asiasta saatuaan.Laki oikeudenkäymiskaaren muuttamisesta, 109/1960, 24:10. ==Lähteet== Luokka:Oikeushistoria Luokka:Prosessioikeus
Silmäasema

Silmäasema Oy on suomalainen yritys, joka oli vuonna 2017 liikevaihdoltaan Suomen toiseksi suurin optikkoketju ja suurin silmäsairaalaketju. Yhtiön osake noteerattiin Helsingin pörssissä vajaan kolmen vuoden ajan (2017-2020), mutta yhtiö poistui 2020 pörssistä yksityisen Coronaria-konsernin (Cor Group) saatua osakekannan haltuunsa. Coronaria on suomalainen lääkärijohtoinen yritys, joka on konserniin kuuluvien Silmäaseman ja Medilaserin myötä Suomen suurin yksityinen silmäterveyden palveluntarjoaja. Ensimmäinen Silmäasema-liike avattiin Kuopioon vuonna 1975 optikko Timo Raaskan ja silmälääkäri Pentti Sihvolan aloitteesta. Vuonna 2020 liikevaihdoksi ilmoitettiin 117,8 milj. euroa, ja tilikauden tulokseksi 2,9 miljoonaa euroa. Vuonna 2021 Silmäasema ilmoitti yritykseen kuuluvan Suomessa noin 150 optikkomyymälää ja 18 silmäsairaalaa. Lisäksi yrityksellä oli kuusi myymälää Virossa. Yritys työllistää noin 1 000 silmäterveyden asiantuntijaa. Silmäasema on S-ryhmän valtakunnallinen partneri. Silmäasemalle on myönnetty avainlipputunnus. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset terveyspalveluyritykset Luokka:Suomalaiset optikkoliikkeet Luokka:Entiset suomalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Helsinkiläiset yritykset
Sotades

Sotades () voi viitata seuraaviin henkilöihin: * Sotades (toimi n. 460–450 eaa.), attikalainen savenvalaja * Sotades-maalari (toimi n. 460–450 eaa.), attikalainen punakuviomaalari, joka maalasi Sotadeen vaaseja * Sotades Maroneialainen (200-luku eaa.), runoilija * Sotades Thespiailainen (400-luku eaa.), kuvanveistäjä
Aito Keravuori

Aito Keravuori (14. toukokuuta 1910 Kajaani – 4. elokuuta 1998 Union, Maine, Yhdysvallat) oli suomalainen upseeri, joka joutui pakenemaan maasta asekätkentäjutun yhteydessä ja loi sitten uuden uran Yhdysvaltain armeijassa. Kajaanista kotoisin ollut Keravuori pääsi ylioppilaaksi 1931. Suoritettuaan reserviupseerikoulun ja kadettikoulun hän vannoi 1934 upseerinvalan. Hän palveli aluksi Sallan rajakomppanissa ja toimi myös Akateemisen Karjala-Seuran sotilaskouluttajana. Keravuori haavoittui talvisodassa Kuolajärvellä. jatkosodan aikana hän toimi pataljoonankomentajana muun muassa 1944 Kuuterselän taistelussa. Syksyllä 1944 majuri Keravuori oli mukana everstiluutnantti Usko Sakari Haahden ja eversti Valo Nihtilän johtamassa aseidenkätkentähankkeessa. Hän vastasi aseidenkätkennästä Oulun seudulla, jossa hän toimi Oulun sotilaspiirin 2. ye-upseerina. Oulun seudulla asekätkennässä mukana ollut korpraali Kumpulainen jäi kiinni huhtikuussa 1945 yrittäessään myydä Oulun torilla eräästä kätköstä anastamiaan elintarvikkeita. Hän kertoi edellisenä syksynä tapahtuneesta aseidenkätkennästä Valpolle, ja Keravuori sai esimiehiltään käskyn paeta Ruotsiin. Keravuori siirtyi Ruotsiin 12. toukokuuta 1945 kalastajaveneellä . Tässä vaiheessa uskottiin vielä, että Keravuoren poistumisen avulla jutun paljastuminen saataisiin rajatuksi vain Oulun alueelle. Niin ei kuitenkaan käynyt. Ruotsi karkotti 1946 maassa oleskelleet aseidenkätkentäjuttuun sekaantuneet suomalaiset Marttisen miehet, ja Keravuori siirtyi tällöin Yhdysvaltoihin. 17 Marttisen miestä värvättiin 1947 Yhdysvaltain armeijaan, jossa he joutuivat aloittamaan palvelun alokkaina. He ylenivät kuitenkin nopeasti, ja Keravuorestakin tuli jo 1951 majuri. Suomalaiset toimivat etenkin talvi- ja sissisodankäynnin asiantuntijoina. Keravuori siirtyi vuonna 1954 armeijan erikoisjoukkohin, niin sanottuihin vihreisiin baretteihin. Hän palveli 1957–1968 kouluttajana Bad Tölzissä Länsi-Saksassa, Kanadassa, Japanissa, Laosissa ja Vietnamissa. Keravuori auttoi muun muassa Lauri Törniä pääsemään erikoisjoukkojen palvelukseen. Keravuori jäi eläkkeelle armeijasta 1968 everstin arvoisena. Suomessa Keravuori kävi ensimmäisen kerran pakonsa jälkeen 1960. Aito Keravuori on haudattu Washingtoniin Arlingtonin sotilashautausmaalle. Myös hänen poikansa Aito J. Keravuori on haudattu sinne. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Yhdysvaltalaiset sotilaat Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Waldalenus

Waldalenus tai Wandalenus oli Burgundin kuningaskunnan herttua ja vuodesta 581 Austrasian major domus eli käskynhaltija. Hän toimi Metzissä major domuksen virassa ja sijaishallitsijana kun kuningas Kildebert II oli vielä alaikäinen. Luokka:Frankkien major domukset Luokka:500-luvulla syntyneet Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
C-luokka (hävittäjä)

C-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka. Alusluokka muistuttaa hieman suurennettuja B-luokan hävittäjiä. Alukset siirrettiin 1937 Kanadan laivastolle, joka liitti alukset River-luokkaan.Whitley, M.J. s. 26-27 == Suunnittelu == Portsmouthissa rakennettujen alusten moottorit toimitti Hawthorn Leslie and Company ja alusten valmistumisviive johtui telakoiden kokemattomuudesta tämän kaltaisten alusten valmistamisessa.Whitley, M.J. s. 26 Alusten pääaseistuksena olivat neljä 4,7 tuuman 45 kaliiperin QF Mk IX -tykkiä, joiden asennus mahdollisti 30 korkeuskulman. Apuaseina oli yksi kolmen tuuman ja kaksi kahden naulan ilmatorjuntatykkiä sekä puolen tuuman konekivääri. Aluksilla oli kahdeksan 21 tuuman torpedoputkea Mk IX -torpedoiden laukaisemiseksi. == Alukset == Luokan alusten lukumäärää laskettiin työväenpuolueen hallituksessa ollessa säästäessä puolustusmenoista. Eräänä syynä siirtoon oli luokan alusten pieni määrä, mikä ei istunut kuninkaallisen laivaston järjestelmään muodostaa luokasta hävittäjälaivueita. Kuninkaallisen laivaston C-luokan hävittäjät Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo HMS Comet Portsmouth 12. syyskuuta 1930 30. elokuuta 1931 2. kesäkuuta 1932 Kanadan laivastolle 15. kesäkuuta 1938 HMCS Restigouche HMS Crusader Portsmouth 12. syyskuuta 1930 30. elokuuta 1930 2. toukokuuta 1930 Kanadan laivastolle 15. kesäkuuta 1938 HMCS Ottawa HMS Cygnet Vickers- Armstrong, Barrow-in-Furness 1. joulukuuta 1930 29. syyskuuta 1931 15. huhtikuuta 1932 Kanadan laivastolle 17. helmikuuta 1937 HMCS St. Laurent HMS Crescent Vickers-Armstrong, Barrow 1. joulukuuta 1930 29. syyskuuta 1931 1. huhtikuuta 1932 Kanadan laivastolle 17. helmikuuta 1937 HMCS Fraser == Laivueenjohtaja == C-luokan laivueenjohtajana oli HMS Kempenfelt, joka laskettiin vesille 29. lokakuuta 1931 J. Samuel Whiten telakalta Cowesissa. Aluksen aseistus oli vastaava kuin luokan muilla aluksilla, mutta uppouma oli hieman suurempi. Alukselle oli asennettu Yarrow-kattilat, joiden avulla se saavutti koeajoissa 36,39 solmun nopeuden.Whitley, M.J. s. 27 Kempenfelt siirrettiin 18. lokakuuta 1939 Kanadan laivastolle, joka nimesi sen HMCS Assiniboineksi. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== *
Asia on ananas

Asia on ananas on Alwari Tuohitorven albumi vuodelta 1975.rateyourmusic.com - Asia on anas by Alwari Tuohitorvi Se äänitettiin syksyllä 1975 Tukholmassa Marcus-studiolla. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Seppo Alajoki – kitara, laulu * Jukka Rautiainen – kitara, laulu * Mika Sundqvist – bassokitara, laulu * Raimo Pikanen – rummut, laulu == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Asia on ananas discogs.com -sivustolla Luokka:Alwari Tuohitorven albumit Luokka:Vuoden 1975 albumit