EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Heikki Mikkeli

Heikki Juhani Mikkeli (s. 1958) on suomalainen historioitsija. Hän on toiminut yleisen historian professorina Helsingin yliopistossa 1. lokakuuta 2014 lähtien.Kanslerin päätökset, Helsingin yliopisto, viitattu 7.3.2023. Mikkeli väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1992. Hän on tutkinut aatehistoriaa, tieteen historiaa sekä kansainvälisyyden ja transnationaalisuuden historiaa.Heikki Mikkeli, Helsingin yliopisto, viitattu 7.3.2023. "Tutkimustyössäni olen urani varrella kirjoittanut paljon eurooppalaisesta aate- ja tieteenhistoriasta. Nyttemmin olen kiinnostunut erityisesti inter- ja transnationalismin historiasta 1800- ja 1900-luvuilla." == Julkaisut == * Heikki Mikkeli: An Aristotelian response to Renaissance humanism: Jacopo Zabarella on the nature of arts and sciences (väitöskirja). Helsinki: Helsingin yliopisto, 1992. * Heikki Mikkeli: Euroopan idea: Eurooppa-aatteen ja eurooppalaisuuden pitkä historia. Helsinki: Suomen Historiallinen Seura, 1994. * Heikki Mikkeli: Hygiene in the early modern medical tradition. Helsinki: Suomalainen Tiedeakatemia, 1999. * Heikki Mikkeli ja Timo Joutsivuo (toim.): Renessanssin tiede. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2000. * Heikki Mikkeli ja Jussi Pakkasvirta: Tieteiden välissä? Johdatus monitieteisyyteen, tieteidenvälisyyteen ja poikkitieteisyyteen. Helsinki: WSOY Oppimateriaalit, 2007. http://hdl.handle.net/10138/214833 * Heikki Mikkeli: Geneven henki – Kansainliiton historia. Helsinki: Gaudeamus, 2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Heikki Mikkeli ORCID:ssa luokka:Suomalaiset historioitsijat luokka:Suomalaiset professorit luokka:Helsingin yliopiston professorit luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Samu Niskanen

Samu Kristian Niskanen (s. 1971) on suomalainen historioitsija. Hän toimii keskiajan historian professorina Helsingin yliopistossa.Miten kirjailija löysi lukijoita, kun kirjasta oli olemassa vain kymmenen kopiota?, Helsingin yliopisto, 16.11.2022, viitattu 8.3.2023. Hän on myös Oxfordin yliopiston tutkija.Dr Samu Niskanen, Oxford University, Jesus College, viitattu 8.3.2023. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2009.HY: Väitökset 23.–28.2.2009, Helsingin yliopiston tiedote, Suomen Tietotoimisto, 19.2.2009, viitattu 8.3.2023. Niskasen puoliso on kuvataiteilija Anna Retulainen. == Julkaisut == * Tuomas Heikkilä ja Samu Niskanen: Euroopan synty: keskiajan historia. Helsinki: Edita, 2004. * Samu Niskanen: The Letter Collections of Anselm of Canterbury (väitöskirja). Helsinki: Helsingin yliopisto, 2009. * Samu Niskanen (toim.): Letters of Anselm, Archbishop of Canterbury: Volume I. Oxford: Oxford University Press, 2019. * Samu Niskanen: Publication and the Papacy in Late Antiquity and the Middle Ages. Cambridge: Cambridge University Press, 2021. https://doi.org/10.1017/9781009109864 * Samu Niskanen (toim.): The Art of Publication from the Ninth to the Sixteenth Centuries. Turnhout, Belgia: Brepols, 2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Samu Niskanen Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa * Samu Niskanen ORCID:ssa luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset keskiajantutkijat luokka:Suomalaiset professorit luokka:Helsingin yliopiston professorit luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elizabeth Sinclair

Elizabeth Sinclair, o.s. McHutcheson (26. huhtikuuta 1800 Glasgow – 16. lokakuuta 1892) oli skotlantilaislähtöinen plantaasinomistaja ja sukunsa matriarkka. Hänet tunnetaan erityisesti Niihaun saaren ostamisesta. == Tausta ja yksityiselämä == Sinclairin vanhemmat olivat Jean Robertson ja James McHutchison. Perhe toimi kauppiaina. Tammikuussa 1824 Elizabeth meni naimisiin kapteeni Francis Sinclairin kanssa. == Vuodet Uudessa-Seelannissa == Vuonna 1840 Sinclairin perhe, johon pariskunnan lisäksi tässä vaiheessa kuuluivat myös lapset George, Jane, Helen, James, Francis ja Anne, myivät maansa Skotlannissa ja muuttivat Uuteen-Seelantiin, jonne oli tarkoitus perustaa uusi maatila. Sinclair perheineen pyöritti maatilaa Banksin niemimaalla Uudessa- Seelannissa vuoteen 1846 asti, jolloin hänen miehensä kuoli. == Muutto Havaijille == Vuonna 1863 perhe lähti Uudesta-Seelannista ja suuntasi Kanadaan. On epäselvää, oliko Kanadaan lähtö nimenomaan Sinclairin päätös vai vaikuttiko siihen hänen muu perheensä. Kanadassa maan raivaamisen katsottiin kuitenkin liian vaativaksi, joten perhe päätti muuttaa ensin Kaliforniaan mutta suuntasikin Havaijille, jonne perhe saapui syyskuussa 1863. Saavuttuaan Havaijille Sinclair osti Niihaun saaren kuningas Kamehameha IV:lta. Kauppahinta oli 10 000 dollaria (vuoden 2023 rahassa 237 436 dollaria). Saari on kulkenut Sinclairin suvussa tästä lähtien, ja tämän jälkeläiset asuvat saarella edelleen. Niihaun oston jälkeen Sinclair osti lisää maata Kauain saarelta, jossa hän alkoi viljelemään sokeriruokoa. Sinclairin jälkeläiset, nykyisin Robinsonin perhe, omistavat saaren ja pyrkivät suojelemaan Havaijin alkuperäisasukkaiden kulttuuria. Saari on edelleen ainoa paikka koko osavaltiossa, jossa enemmistön äidinkieli on havaiji. Perheen jälkeläiset ovat edelleen Kauain piirikunnan suurimpia yksityisiä maanomistajia. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1800 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet Luokka:Maanviljelijät Luokka:Havaijin historia
Berglind Ósk Guðmundsdóttir

Berglind Ósk Guðmundsdóttir (s. 7. heinäkuuta 1993) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka valittiin Alþingiin vuoden 2021 parlamenttivaaleissa. Berglind syntyi Reykjavíkissä. Hän suoritti Akureyrin yliopistossa oikeustieteen kandidaatintutkinnon vuonna 2016 ja maisterintutkinnon vuonna 2018; laillistettu asianajaja hänestä tuli vuonna 2021. Vuosina 2017–2019 hän työskenteli opettajana ja apuopettajana Akureyrin yliopistossa, ja vuosina 2019–2021 hän työskenteli siellä lakimiehenä. Vuoden 2021 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot
Bryndís Haraldsdóttir

Bryndís Haraldsdóttir (s. 29. joulukuuta 1976) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Alþingissä vuodesta 2017 lähtien. Vuosina 2017–2021 hän toimi Alþingin 6. varapuhemiehenä. Bryndís syntyi Reykjavíkissä. Hän suoritti vuonna 2001 kansainvälisen markkinoinnin kandidaatintutkinnon Islannin teknillisessä oppilaitoksessa, minkä jälkeen hän on opiskellut hallintotieteitä Reykjavíkin yliopistossa. Hän on työskennellyt projektijohtajana ja talousjohtajana sekä kustantamon johtajana. Vuosina 2010–2018 hän istui Mosfellsbærin kunnanvaltuustossa; vuosina 2012–2014 hän oli valtuuston puheenjohtaja. Vuosina 2014–2017 hän toimi kunnanhallituksen puheenjohtajana. Hän istui linja-autoyhtiö Strætón hallituksessa vuosina 2012–2018 ja toimi vuosina 2014–2016 hallituksen puheenjohtajana. Vuoden 2016 parlamenttivaaleissa Bryndís valittiin Alþingiin. Vuosina 2017–2021 hän toimi Alþingin 6. varapuhemiehenä. Vuodesta 2021 lähtien hän on toiminut Alþingin yleis- ja opetusvaliokunnan puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot
Þórhildur Sunna Ævarsdóttir

Þórhildur Sunna Ævarsdóttir (s. 6. toukokuuta 1987) on islantilainen piraattipuolueen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Alþingissä vuodesta 2016 lähtien. Þórhildur syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli Groningenin yliopistossa kansainvälistä oikeutta ja Eurooppa-oikeutta ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 2012, minkä jälkeen hän opiskeli Utrechtin yliopistossa ihmisoikeuksia ja kansainvälistä rikosoikeutta ja valmistui oikeustieteen maisteriksi vuonna 2013. Vuonna 2014 hän toimi harjoittelijana Jugoslavia-tuomioistuimessa. Vuosina 2014–2016 hän työskenteli Kvennablaðiðilla toimittajana. Vuosina 2015–2016 hän toimi kahden islantilaisen ihmisoikeusjärjestön tutkijana. Vuosina 2016–2017 hän toimi piraattipuolueen puheenjohtajana. Vuoden 2016 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin. Hän on toiminut piraattipuolueen parlamenttiryhmän puheenjohtajana vuonna 2016–2017 ja vuodesta 2021 lähtien. Vuonna 2017 hän toimi Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin delegaation puheenjohtajana. Vuosina 2019–2020 hän toimi Alþingin perustuslaki- ja valvontavaliokunnan puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot Luokka:Puolueiden puheenjohtajat
Steinunn Þóra Árnadóttir

Steinunn Þóra Árnadóttir (s. 18. syyskuuta 1977) on islantilainen vihreän vasemmiston poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Alþingissä vuodesta 2014 lähtien. Steinunn syntyi Neskaupstaðirissa. Hän suoritti antropologian kandidaatintutkinnon Islannin yliopistossa vuonna 2002, ja vuonna 2013 hän suoritti vammaistieteiden maisterintutkinnon vuonna 2013. Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin. Tammikuusta elokuuhun 2019 hän toimi Alþingin 7. varapuhemiehenä. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot
Ås Avis

Ås Avis on norjalainen vuonna 2006 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Ås. Se ilmestyy torstaisin ja kuuluu Amedia-konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Ås
Sten Broman

Sten Broman (25. maaliskuuta 1902 Uppsala – 29. lokakuuta 1983 Lund) oli ruotsalainen alttoviulisti, kapellimestari ja säveltäjä. Hänet tunnettiin yhteispohjoismaisen Musikfrågan Kontrapunkt -musiikkitietovisailun juontajana. Broman opiskeli Lundissa, Prahassa, Freiburgissa ja Berliinissä. Hän työskenteli musiikkikriitikkona Sydsvenska Dagbladetissa 1923–1966. Vuonna 1961 hänet valittiin jäseneksi Ruotsin kuninkaalliseen musiikkiakatemiaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset alttoviulistit Luokka:Ruotsalaiset juontajat Luokka:Ruotsalaiset kapellimestarit Luokka:Ruotsalaiset kriitikot Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Toyota GR Yaris

Toyota GR Yaris on homologaatiota varten kehitetty malli rallin maailmanmestaruussarjan sääntöjen mukaisesti. Malli on esitelty tammikuussa 2020 Tokyo Auto Salon -messuilla. Autossa on neliveto ja 1,6-litrainen turboahdettu moottori, joka tuottaa 200 kW tehoa. Autossa on käytetty alumiinia keveyden vuoksi koripaneeleissa, takaluukussa ja konepellissä. Mallista esiteltiin kaksi versiota, RZ "First Edition" ja RZ "High-performance First Edition". GR Yaris on kolmiovinen malli toisin kuin muut Yaris-mallit, jotka ovat viisiovisia. Autossa on myös muita eroja, kuten matalampi kattolinja sekä kolmiotukivarret takana tavallisen jousiripustuksen sijaan. Edessä on Yarisin (GA-B) rakenne ja takana on Corollan (GA-C) rakenne, joka mahdollistaa vetoakselit ja tasauspyörästön taakse. Edessä on MacPherson- pyöräntuenta, mutta geometria eroaa tavallisesta Yaris-mallista. Kaksois- kolmiotukivarret takana sallivat enemmän muutoksia pyöränkulmiin. GR Yaris on 90 millimetriä matalampi ja 55 millimetriä leveämpi tavalliseen Yarisiin verrattuna. Toyotan edustajan James Clarkin mukaan pääsuunnittelija Naohiko Saito toteutti autoon suurimman osan Tommi Mäkisen esittämistä toiveista. Toyotan johtaja Akio Toyoda osallistui Motomachin tehtaalla valmistettavan auton koeajoihin. Vuonna 2021 Toyota ilmoitti mallin tuotannon jatkamisesta ainakin vuoteen 2023 suuren kysynnän vuoksi. Tammikuussa 2024 Toyota esitteli autosta uuden version. Uudessa versiossa kolmisylinterisen turboahdetun moottorin teho on noussut 280 hevosvoimaan (206 kW) ja vääntöä on 390 Nm. Valinnaiseksi esiteltiin automaattivaihteisto ja sisusta on suunniteltu uudelleen. Autosta on esitelty rajoitetut erät "Ogier Edition" ja "Rovanperä Edition" -malleja, jotka on nimetty Sébastien Ogierin ja Kalle Rovanperän mukaan. == Kilpailuautot == Kilpailussa käytettävät mallit ovat Toyota GR Yaris Rally1 ja Toyota GR Yaris Rally2. Toyota on esitellyt konseptiauton GT3-luokkaan tarkoitetusta mallista. Lisäksi autoa käytetään GR Yaris Rally Cup -sarjassa, jossa tieversiosta muokatut autot perustuvat kansallisen sarjan sääntöihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == GR Yaris Luokka:2020-luvun autot
Stella Leppikorpi

Stella Leppikorpi on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Leppikorpi aloitti näyttelemisen jo 10-vuotiaana Syke-sarjassa, jossa hän on esiintynyt Mila Jalavan roolissa useilla tuotantokausilla. Hän on perheensä ainoa lapsi, ja hänellä on kaksi äitiä, minkä vuoksi hän kertoi Seura-lehden haastattelussa pystyneensä samaistumaan Kupla-elokuvan Eveliinan rooliin, johon hänet valittiin koekuvausten perusteella. Myös vuonna 2023 julkaistussa televisiosarjassa Pohjoisen tähti hänen roolihamollaan on kaksi äitiä. Vuonna 2023 Leppikorpi palkittiin Parhaan näyttelijätulokkaan Jussi-palkinnolla roolistaan elokuvassa Kupla. == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Elokuva Rooli 2018 Supermarsu Nisu-Lissu 2022 Pahanhautoja voimistelukaveri Kupla Eveliina Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Sarja Rooli 2016, 2019–2021, 2023 Syke Mila Jalava 2016 Pelimies oppilas 2022 Munkkivuori Taina 2023 Pohjoisen tähti Sofia == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:2000-vuosikymmenellä syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stefana Veljković

Stefana Veljković (; s. 9. tammikuuta 1990 Jagodina) on serbialainen lentopalloilija ja olympiamitalisti. Veljković kuului Serbian naisten lentopallomaajoukkueeseen vuoden 2008 olympialaisissa Pekingissä, vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja vuoden 2016 olympialaisissa Rio de Janeirossa. Joukkue sijoittui viidenneksi 2008, 11:nneksi 2012 ja saavutti hopeaa 2016. MM-kilpailuissa Veljković kuului vuonna 2018 Serbian kultaa voittaneeseen joukkueeseen. EM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 2017 ja 2019 ja saavutti pronssia 2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Serbialaiset lentopalloilijat Luokka:Serbialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rata-SM kausi 2009

Rata-SM-kausi 2009 ajettiin vuonna 2009. == Formula Renault 2.0 == === Kilpailut === Päivämäärä Paikka 16.-17\. toukokuuta Ahvenisto 22.-23\. toukokuuta Karlskoga 13.-14\. kesäkuuta Alastaro 8.-9\. elokuuta Botniaring 5.-6\. syyskuuta Ahvenisto Lähde: === Tulokset === Sija Kuljettaja Seura Pisteet 1\. Jukka Honkavuori RoiUA 225 2\. Tomi Limmonen EspoonUA 225 3\. Juha-Pekka Wikman TUA 181 Lähde: == Formula Ford == === Kilpailut === Päivämäärä Paikka 16.-17\. toukokuuta Ahvenisto 13.-14\. kesäkuuta Alastaro 28.-29\. kesäkuuta Pärnu 8.-9\. elokuuta Botniaring 5.-6\. syyskuuta Ahvenisto Lähde: === Tulokset === Sija Kuljettaja Seura Pisteet 1\. Janne Knuutinen KiuUA 174 2\. Sebastian Nummi PFKK 155 3\. Oskari Kurki-Suonio Xon 148 Lähde: == Formula 3 == === Kilpailut === Päivämäärä Paikka 16.-17\. toukokuuta Ahvenisto 13.-14\. kesäkuuta Alastaro 28.-29\. kesäkuuta Pärnu 8.-9\. elokuuta Botniaring 5.-6\. syyskuuta Ahvenisto Lähde: === Tulokset === Sija Kuljettaja Seura Pisteet 1\. Kimmo Joutvuo AUA 172 2\. Marko Vähämäki UAU 153 3\. Aki Sandberg JoeUA 136 Lähde: == Super Touring == === Kilpailut === Päivämäärä Paikka 16.-17\. toukokuuta Ahvenisto 13.-14\. kesäkuuta Alastaro 28.-29\. kesäkuuta Pärnu 26.-27\. heinäkuuta Seinäjoki 8.-9\. elokuuta Botniaring 5.-6\. syyskuuta Ahvenisto Lähde: === Tulokset === Sija Kuljettaja Seura Pisteet 1\. Mikko Tiainen NuUA 206 2\. Jarno Ollikainen KotkaFK 115 Lähde: == GT3 == === Kilpailut === Päivämäärä Paikka 16.-17\. toukokuuta Ahvenisto 13.-14\. kesäkuuta Alastaro 28.-29\. kesäkuuta Pärnu 26.-27\. heinäkuuta Seinäjoki 8.-9\. elokuuta Botniaring 5.-6\. syyskuuta Ahvenisto Lähde: === Tulokset === Sija Kuljettaja Seura Pisteet 1\. Mikko Eskelinen JyvUA 203 2\. Petri Lappalainen KeimFK 166 3\. Jukka Ylitalo HRF 155 Lähde: ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2009 moottoriurheilu Luokka:Rata-SM (rata-autoilu)
Jyrki Hakkarainen

Jyrki Hakkarainen (s. 1966) on suomalainen yrittäjä ja entinen kunnanjohtaja. Hän toimii Suomen Yrittäjien varapuheenjohtajana. Hakkarainen on työskennellyt kunnanjohtajana Pohjan kunnassa Uudellamaalla vuosina 2003–2008. == Lähteet == Luokka:Pohjan kunnanjohtajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Phantasy Star (videopeli)

Phantasy Star () on Segan kehittämä ja julkaisema roolipeli, joka on julkaistu vuonna Sega Master Systemille. == Tarina == Pelin päähenkilö Alis näkee veljensä Neron murhan pelin alkuvaiheissa ja aloittaa kostomatkan. Alis kapinoi kuningas Lassicin korruptoitunutta hallintoa vastaan. == Pelaaminen == Pelissä on monia roolipelien lajityypille ominaisia piirteitä pelimekaniikassa. Pelaamisessa on vaikutteita Ultima-sarjasta ja vuoropohjainen taistelu muistuttaa Wizardry-sarjaa. Pelin maailmassa liikkuminen on kuvattu ylhäältä-alas perspektiivissä, joka muuttuu ensimmäisen persoonan perspektiiviin luolastoissa ja taisteluissa. Ylämaailmaa tutkiessa voi käydä kaupungeissa ja ostaa tavaroita sekä puhua asukkaille. Kaupunkien ulkopuolella voi törmätä satunnaisesti taisteluihin ja voi siirtyä luolastoihin. Luolastot ovat pitkiä ja sokkelomaisia, jotka vaativat pelaajalta kartan tekoa paperille tai opaskirjan käyttöä. Pelissä voi myös matkata toisille planeetoille. Pelin taisteluissa käytetään valikkoa, josta voi valita hyökkäyksen, magian, esineen käytön tai pakenemisen. Pelaaja voi myös yrittää puhumalla välttää taistelun. Taisteluissa voi olla useita saman tyyppisiä vastustajia. Taisteluista saa kokemuspisteitä, joiden myötä hahmojen taso nousee. Jos päähenkilö Alis häviää taistelun peli päättyy, mutta muut hahmot voi herättää henkiin. == Kehitys == Phantasy Star yhdisti tieteisfiktiota ja fantasiaa ja loi oman identiteetin aikana, jolloin Dragon Questin kaltaisten pelien julkaiseminen oli yleistä. Pelin kehitys alkoi 1986 ja 1987 taitteessa aikana jolloin roolipelit alkoivat nousta suosituiksi Japanissa. Peliä varten kerättiin ideoita R&D2-osaston; työntekijöiltä, jolloin Chieko Aoki esitti suunnitelman josta myöhemmin tuli Phantasy Star. Pelin kehitystä varten koottiin ryhmä, johon kuuluivat Kotaro Hayashida, Rieko Kodama, Tokuhiko Uwabo ja Yuji Naka. Hayashida oli ohjaaja ja pääsuunnittelija, Kodama vastasi grafiikasta ja hahmosuunnittelusta, Uwabo musiikista ja ääniefekteistä, ja Naka vastasi ohjelmoinnista. == Vaikutus == Peliä on kutsuttu vallankumoukselliseksi, koska se on yksi varhaisimpia ja tärkeimpiä pelejä, joissa päähenkilö on nainen. Peli oli ensimmäisiä länsimaissa julkaistuja pelikonsoleilla pelattavia roolipelejä ja oli monelle ensikosketus japanilaisiin roolipeleihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1987 videopelit Luokka:Phantasy Star Luokka:Sega Master System -pelit
Einar Malmström

Einar Ernfrid Malmström (29. lokakuuta 1900 Sipoo – 7. kesäkuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja järjestöjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. Viitattu 8.3.2023. Malmströmin vanhemmat olivat maanviljelijä Magnus Malmström ja Hilma Less ja puoliso vuodesta 1929 Bertha Häggman. Malmström tuli ylioppilaaksi Borgå lyceumista 1921 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1924. Hän oli Förening för Skogskulturin, vuodesta 1929 Centralskogssällskapet Förening för Skogskultur, metsänhoitaja 1926–1929, Borgå-Sibbo privata skogsrevirin metsänhoitaja 1930–1941, Helsingin metsähoitolautakunnan metsänhoitaja 1941–1942 ja Centralskogssällskapet Förening för Skogskulturin, vuodesta 1947 Centralskogssällskapet Skogskultur, toimitusjohtaja 1942–1966. Malmström oli myös Uudenmaan toisen työvoimapiirin apulaispiiripäällikkö 1942–1944 ja Skogsbruketin päätoimittaja 1942–1966 ja hänellä oli useita metsäalan ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Malmström sai 1954. Taiteilija Dagmar Wallensköld-Lindeman maalasi hänen muotokuvansa 1966.Kuka kukin on 1954, s. 512. Viitattu 8.3.2023. Kuolleita. Metsäneuvos Einar Malmström. Helsingin Sanomat, 18.6.1985, s. 18. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Le Golf National

Le Golf National on golfkeskus Ranskassa lähellä Pariisia. Siellä sijaitsee kaksi 18-reikäistä ja yksi 7-reikäinen golfkenttä. Arkkitehtien Hubert Chesneaun ja Robert Von Haggen yhteistyössä Pierre Theveninin kanssa suunnittelema se sijaitsee Guyancourtissa, Pariisin lounaispuolella.GOLF == Palvelut == Rakentaminen aloitettiin heinäkuussa 1987, ja golfkenttä avattiin kolme vuotta myöhemmin 5. lokakuuta 1990. Sen avasi nuoriso- ja urheiluministeri Roger Bamuck.Yvelines : 10 millions d'euros pour adapter les équipements sportifs aux JO 2024 Le Golf Nationalin kapasiteetti on 32 720 katsojaa. L’Albatros on keskuksen päärata, par 72, 7 331 jaardia (6 703 m). Muut kentät ovat L’Aigle (Eagle), par 71 ja 6 224 jaardia (5 691 m), ja seitsemän reiän lyhyt rata L’Oiselet (Birdie).PARIS 2024 COMME SI VOUS Y ÉTIEZ : VOICI LES 36 SITES DE COMPÉTITIONL’Oiselet golf-national.com ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Le Golf National Luokka:Ranskan urheilupaikat Luokka:Kesäolympialaiset 2024 Luokka:Pariisin urheilu Luokka:Yvelines
Ambu

Ambu A/S on tanskalainen terveydenhuollon yritys, joka kehittää, valmistaa ja markkinoi kertakäyttöisiä endoskopiaratkaisuja. Yrityksen erikoistuminen keskittyy visualisointiin, anestesiaan sekä potilaan valvontaan ja diagnostiikkaan. Yrityksen ratkaisuja ovat mm. Ambu Bag™-elvytyspalje, BlueSensor™-elektrodit sekä aScope™-endoskooppi. Ambun pääkonttori on Ballerupissa, Tanskassa. Ambu noteerataan Kööpenhaminan pörssissä. == Historia == Yhtiön historia ulottuu vuoteen 1937, jolloin insinööri Holger Hesse perusti Testa-laboratorion, josta myöhemmin kehittyi Ambu. Vuonna 1956 yritys toi markkinoille Ambu-elvytyspalkeen ja tästä alkoi yrityksen kasvu. 1960- ja 1970-luvulla Testan kasvui jatkui Holger Hessen lesken Ruth Hessen johdolla. Yritys julkaisi mm. harjoitusnuket, PEEP-venttiilin ja EKG-simulaattorin. 1970-luvulla yritys kasvoi maailmanlaajuiseksi ja jakeluverkosto sekä myyntiyhtiöt vahvistivat Ambun asemaa hoitoalan ja koulutuksen markkinoilla. Vuonna 1986 Testa Laboratory vaihtoi nimeksi Ambu Internationaliksi ja vuonna 1992 yritys noteerattiin pörssissä. Vuonna 2001 Ambu osti elektrodivalmistaja Medicotestin ja samoihin aikoihin yrityksen tuotanto siirtyi Tanskasta Malesiaan ja Kiinaan. Samalla yritys alkoi keskittyä kertakäyttöisiin tuotteisiin. Ambu toi vuonna 2009 markkinoille maailman ensimmäisen kertakäyttöisen taipuisan videoskoopin. == Katso myös == * Luettelo Kööpenhaminan pörssissä noteeratuista yhtiöistä == Lähteet == Luokka:Terveydenhoitoalan yritykset Luokka:Tanskalaiset pörssiyhtiöt Luokka:OMX Copenhagen 25 -indeksi
Taskila (sukunimi)

Taskila on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Kauko Taskila (1943–2003), upseeri, prikaatikenraali ja sotilasläänin komentaja * Matti Taskila (1955–2023), lestadiolaisvaikuttaja, paikallispoliitikko ja rehtori.
San Antonio Brahmas

San Antonio Brahmas on ammattilaistason amerikkalaisen jalkapallon joukkue Texasin San Antoniosta. Joukkue pelaa XFL-liigassa osana Eteläistä divisioonaa. Joukkueen perusti Vince McMahonin Alpha Entertainment -yritys vuonna 2022, joka omistaa ja hallinoi XFL-liigaa ja kaikkia sen joukkueita. Brahmasin kotikenttä on Alamodome. Brahmas liittyi XFL:ään kaudeksi 2023 ensimmäisenä uutena joukkueena. Se korvasi kaudella 2020 pelanneen Los Angeles Wildcatsin, joka lopetti toimintansa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Joukkueen kotisivut Luokka:XFL-seurat Luokka:San Antonion urheilu Luokka:Vuonna 2022 perustetut urheiluseurat
Nykanor Onatskyi

Nykanor Onatskyi, (9. tammikuuta 1875 Homenkove, Pultavan kuvernementti – 23. marraskuuta 1937 Pultava) oli ukrainalainen museonjohtaja, taidemaalari ja runoilija. Opiskeltuaan 1900–1905 Odessan taidekoulussa ja sen jälkeen 1905 Ilja Repinin oppilaana Pietarin taideakatemian taidekoulussa hän työskenteli piirustuksenopettajana Lebedynin (1906–1913) ja Sumyn kouluissa. Onatskyi perusti Sumyn taidemuseon ja toimi sen johtajana 1920–1933. Museo on sittemmin nimetty hänen mukaansa.Sumy Ukraine Guide Book s. 32, 53 Hän johti Pultavan paikallismuseota 1933–1937. Hän liittyi 1929 Kommunistisen Ukrainan taiteilijaliittoon. Hänen värikkäät ja realistiset maalauksensa esittävät lähinnä maisemia ('Kuutamoyö', 1908, 'Auringonkukkia', 1916, ja 'Heinärukoja', 1933) ja maalasi myös asetelmia ('Syreenit', 1935). Hänen runojaan ilmestyi Ridnyi Krai -lehdessä ja antologioissa. Hän kirjoitti myös näytelmiä. NKVD pidätti Onatskyin 1934, 1935 ja 1937. Häntä syytettiin "vastavallankumouksellisesta toiminnasta", ja hänet teloitettiin. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset taidemaalarit Luokka:Ukrainalaiset runoilijat Luokka:Museonjohtajat Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Junkkari (jumala)

Junkkari on jumala, joka mainitaan lappalaisten palvomaksi Christfried Gananderin Mythologia Fennicassa ja suomalaisten pakanajumalana Pehr Adrian Gaddin väitöskirjassa Ylä-Satakunnan oloista. Jo Johannes Gerhard Schefferuksen Lapponiassa mainitaan lappalaisten palvovan Storjunkare -nimisiä epäjumalia, jotka hän liittää seitoihin. Schefferus mainitsee lähteenään muun muassa Samuel Rheenin teoksen En kortt Relation om Lapparnes Lefwarne och Sedher, wijdskiepellsser, sampt i många Stycken Grofwe wildfarellsser (1671). Gaddin mukaan Junkkarille uhrattiin Pirkkalan, nykyisen Nokian, Viikissä sijaitsevalla Junkkarinmätäs-nimisellä kummulla. Samasta mäestä A. O. Heikel kertoo, kuinka "kansa kokoontui siihen kauppaa hieromaan ja uhraamaan jumalilleen" ja että "kristinusko oli tältä mättäältä ensin saarnattu pakanallisille pirkkalaisille." Mythologia Fennicassa jumaluus esitellään nimellä Junkker tai Junkari, jota rukoillaan nimillä Stor-Junker ja Lill- Junker. Schefferus mainitsee Piitimen ja Luulajan lappalaisten suurjumaluuksiksi Thorin, Suurjunkkarin ja Auringon. Lappalaisten sanotaan jättävän poronsarvia palvontapaikalle.Junker-hakusana, s 27 Mythologia Fennican verkkoversiossa. Books.Google. Viitattu 23.4.2023. Gustav Brakel kirjoitti vuonna 1829 valmistuneen kolminäytöksisen Wäinämöinen-näytelmän. Näytelmän kolmannen näytöksen tapahtumapaikkana on Brakelin mukaan Viikin kartanon mailla sijainnut muinainen uhripaikka Juntturinmäki, jolla on syysmarkkinoilla käyty kauppaa ja uhrattu ammoisina aikoina. Itse näytelmässä lapinoita vajoaa Jabmiaimoon kutsuen muun muassa Iso- ja Pikku-Junkeria nimeltä muiden saamelaisjumaluuksien ohessa. Lappalaisten jumaluuden niimen on ajateltu liittyvän norjalaiseen virkanimitykseen junkare. Tämä etymologia mainitaan jo Lapponiassa ja Esaias Tegnér yhtyy tähän tulkintaan omissa sananselityksissään, Kustavi Grotenfedtin mielestä selitys on epäuskottava. == Viitteet == Luokka:Saamelaiset jumalat
Ludwig Göransson

Ludwig Tomas Emil Göransson (s. 1. syyskuuta 1984 Linköping, Ruotsi)Ludwig Göransson, Rotten Tomatoes, viitattu 8.3.2023. on ruotsalainen säveltäjä, lauluntekijä ja äänitetuottaja. Hän on säveltänyt musiikkia esimerkiksi elokuviin Oppenheimer, Creed ja Black Panther sekä televisiosarjaan The Mandalorian. Hän on myös kirjoittanut useita lauluja ja tuottanut useita levyjä yhdessä muusikko Childish Gambinon kanssa. == Teokset == === Elokuvamusiikki === Vuosi Elokuva 2011 30 Minutes or Less 2013 Fruitvale Station 2013 Millerit 2014 Top Five 2014 The Town That Dreaded Sundown 2014 Stretch 2014 A Merry Christmas Miracle 2015 Creed: The Legacy of Rocky 2016 Central Intelligence 2016 True Memoirs of an International Assassin 2017 Kaikki kaikessa 2018 Black Panther 2018 Death Wish 2018 Slice 2018 Venom 2018 Creed II 2020 Tenet 2021 Bad Trip 2022 Punainen 2022 Black Panther: Wakanda Forever 2023 Oppenheimer === Televisiomusiikki === Vuodet Televisiosarja 2009–2015 Paluu pulpettiin 2011–2012 Happy Endings 2011–2018 Kolme miestä ja tyttö 2014 Playing House 2014 Red Band Society 2016 Atlanta 2016–2018 Angie Tribeca 2018–2020 Patriot Act with Hasan Minhaj 2019–2020 The Mandalorian 2021–2022 The Book of Boba Fett === Studioalbumit === Vuosi Albumi Artisti Tehtävät 2011 Camp Childish Gambino Lauluntekijä, tuottaja 2013 Because the Internet Childish Gambino Lauluntekijä, tuottaja 2015 Reason Selah Sue Lauluntekijä, tuottaja 2016 "Awaken, My Love!" Childish Gambino Lauluntekijä, tuottaja 2020 3.15.20 Childish Gambino Lauluntekijä, tuottaja 2021 30 Adele Lauluntekijä, tuottaja == Palkinnot ja ehdokkuudet == === Grammy-palkinnot === Vuosi Teos Palkinto Lopputulos 2018 "Awaken, My Love!" Paras albumi 2018 Redbone Paras levytys 2018 Redbone Paras R&B-laulu; 2019 This Is America Paras laulu 2019 This Is America Paras levytys 2019 Black Panther Paras elokuva- tai televisiomusiikki 2019 Feels Like Summer Paras R&B-laulu; 2022 The Mandalorian Paras elokuva- tai televisiomusiikki 2023 30 Paras albumi Ludwig Goransson, Grammy.com, viitattu 8.3.2023. === Oscar-palkinnot === Vuosi Elokuva Palkinto Lopputulos 2019 Black Panther Paras musiikki 2023 Black Panther: Wakanda Forever (laulu Lift Me Up) Paras laulu The 91st Academy Awards | 2019, Oscars.org, viitattu 8.3.2023.The 95th Academy Awards | 2023, Oscars.org, viitattu 8.3.2023. === Primetime Emmy -palkinnot === Vuosi Televisiosarja Palkinto Lopputulos 2020 The Mandalorian Paras musiikki televisiosarjassa 2021 The Mandalorian Paras musiikki televisiosarjassa Ludwig Göransson, Emmys.com, viitattu 8.3.2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * luokka:Ruotsalaiset säveltäjät luokka:Ruotsalaiset lauluntekijät luokka:Ruotsalaiset musiikkituottajat Luokka:Litteris et Artibus -palkitut luokka:Vuonna 1984 syntyneet
Torviripsiäiset

Torviripsiäiset (Tubulifera) on ripsiäisten lahkoon kuuluva alalahko. Siihen kuuluvia hyönteisiä esiintyy Suomessa enimmäkseen maan keski- ja eteläosissa. Luokitus: heimo Phlaeothripidae * alaheimo Idolothripidae ** suku Megathrips *** laji Megathrips lativentis ** suku Bolothrips *** laji Bolothrips bicolor *** laji Bolothrips dentipes *** laji Bolothrips icarus ** suku Cryptothrips *** laji Cryptothrips nigripens ** suku Bacillothrips *** laji Bacillothrips nobilis * alaheimo Phalaeothripinae ** suku Liothrips *** laji Liothrips vaneeckei *** laji Liothrips setnodis ** suku Haplothrips *** laji Haplothrips acanthoscelis *** laji Haplothrips aculeatus *** laji Haplothrips alpester *** laji Haplothrips angusticornis ** suku Xylaplothrips *** laji Xylaplothrips fuliginosus ** suku Eurytrichothrips *** laji mäntylahotorviainen (Eurytrichothrips affinis) ** suku Acanthothrips *** laji Acanthothrips nodicornis ** suku Phalaeothrips *** laji Phalaeothrips annulipes *** laji Phalaeothrips bispinosus *** laji Phalaeothrips coriaceus *** laji Phalaeothrips denticauda ** suku Lispothrips *** laji Lispothrips wasastjernae *** laji Lispothips crassipes ** suku Cephalothrips *** laji Cephalthrips monillicornis ** suku Hindsiothrips *** laji Hindsiothrips oettingeni ** suku Brachythrips *** laji Brachythrips flavicornis ** suku Hoplothrips *** laji Hoplothrips carpathicus *** laji Hoplothrips corticis *** laji Hoplothrips fungi *** laji Hoplothrips grisescens *** laji Hoplthrips pallicornis *** laji Hoplothrips pedicularius *** laji Hoplothrips polysticti *** laji Hoplthrips ulmi *** laji Hoplothrips unicolor ** suku Maderothrips *** laji Maderothrips longisetis ** suku Liophloeothrips *** laji Liophloeothrips glaber *** laji Liophloeothrips hungaricus ** suku Treherniella *** laji Treherniella inferna ** suku Hoplandrothrips *** laji Hoplandrothrips bidens == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ITIS: Tubulifera * UniProt: Taxonomy - Tubulifera * https://laji.fi/MX.232135/images Luokka:Ripsiäiset
Kai Mikkonen

Kai Henrik Mikkonen (s. 1965 Tampere) on suomalainen kirjallisuustieteilijä. Hän on yleisen kirjallisuustieteen professori Helsingin yliopistossa.Voiko terroristiin samastua? Kirjallisuus tuo terrorismiin näkökulman, joka on suljettu pois muusta keskustelusta, Helsingin yliopisto, 3.5.2021, viitattu 8.3.2023. Mikkonen opiskeli kirjallisuustiedettä Tampereen yliopistossa. Sivuaineena hän opiskeli muun muassa taidehistoriaa. Hän valmistui maisteriksi Iowan yliopistossa vuonna 1991 ja väitteli tohtoriksi Tampereen yliopistossa vuonna 1997.Kai Mikkonen, Helsingin yliopisto, viitattu 8.3.2023. Hänen väitöskirjansa Kirjoittajan metamorfoosi: Kerronnan muutosten ja heijastusten kielikuvat käsitteli muodonmuutoksia kirjallisuudessa. Mikkosen erityisaloja ovat englannin- ja ranskankielinen 1800-luvun ja 1900-luvun alun kirjallisuus, sanoja ja kuvia yhdistävät teokset kuten kuvakirjat ja sarjakuvat, matkakirjallisuuden ja fiktion suhde sekä kerronnan ja kirjallisuuden tulkinnan teoriat. Mikkonen kutsuttiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2023. == Julkaisut == * The Plot Machine: The French Novel and the Bachelor Machines in the Electric Years (1880–1914). Amsterdam: Rodopi, 2001. * Kuva ja sana: kuvan ja sanan vuorovaikutus kirjallisuudessa, kuvataiteessa ja ikonoteksteissä. Helsinki: Gaudeamus, 2005. * Narrative Paths: African Travel in Modern Fiction and Nonfiction. Columbus, Ohio: Ohio State University Press, 2015. http://hdl.handle.net/1811/65284 * The Narratology of Comic Art. Abingdon, Englanti: Routledge, 2017. http://hdl.handle.net/10138/312423 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kai Mikkonen ORCID:ssa * Kai Mikkonen ResearchGatessa * Kai Mikkonen Google Scholarissa luokka:Suomalaiset kirjallisuustieteilijät luokka:Suomalaiset professorit luokka:Helsingin yliopiston professorit luokka:Vuonna 1965 syntyneet luokka:Elävät henkilöt
Marko Poltoratskyi

Marko Poltoratskyi, , (28. huhtikuuta 1729 Sosnytsja, Tšernihivin rykmentti – 24. huhtikuuta 1795 Pietari, Venäjä) oli ukrainalainen laulaja, äänialaltaan baritoni, ja kuoronjohtaja. Poltoratskyi kävi Tšernihivin latinakoulua ja Kiovan Bursaa. Sen jälkeen 1745 Oleksi Rozumovskyi palkkasi hänet laulajaksi Pietariin keisarilliseen hoviin. Hänestä tuli hovikuoron jäsen 1746 ja vuodesta 1753 sen kapellimestari ja johtaja 1763–1795). Hänen ensiesiintymisensä vuonna 1750 italialaisessa oopperaseurueessa, joka tuli Venäjän hoviin 1730, oli ensimmäinen kerta kun ei-italialainen esiintyi seurueen kanssa näyttämöllä, ja sitä pidetään yleisesti venäläisen oopperan alkukohtana. Hän esiintyi italialaisten oopperoiden solistina vuoteen 1770. Hänen oppilaitaan olivat Maksym Berezovskyi ja Dmytro Bortnjanskyi. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset oopperalaulajat Luokka:Baritonit‎ Luokka:Ukrainalaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1729 syntyneet Luokka:Vuonna 1795 kuolleet
Rautalaktaatti

Rautalaktaatti ((C3H5O3)2Fe) eli ferrolaktaatti on rauta- ja laktaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa rautalisänä ja elintarvikkeiden lisäaineena. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa rautalaktaatti on vaaleaa kellanvihreää kiteistä ainetta. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen trihydraatti ((C3H5O3)2Fe·3H2O). Aine liukenee hieman veteen. Se myös hapettuu helposti. Rautalaktaattia valmistetaan rauta(II)sulfaatin ja kalsium- tai natriumlaktaatin reaktiolla tai rautajauheen ja maitohapon reaktiolla. Rautalaktaattia käytetään oliivien värjäämiseen, ja se toimii elintarvikkeissa myös happamuudensäätöaineena. Sen E-koodi on E585. Yhdistettä käytetään myös rautalisänä anemian hoidossa ja katalyyttinä. == Lähteet == Luokka:Rautayhdisteet
José Filipe Pereira da Silva

José Filipe Pereira da Silva (s. 5. lokakuuta 1975, Porto, Portugali)José Filipe Silva, Helsingin yliopiston 375 humanistia -projekti, 7.10.2015, viitattu 8.3.2023. on portugalilainen filosofi, joka on toiminut teoreettisen filosofian professorina Helsingin yliopistossa 1. tammikuuta 2020 lähtien.Curriculum Vitae, Pereira da Silva, Helsingin yliopisto, viitattu 8.3.2023. Pereira da Silva väitteli tohtoriksi Porton yliopistossa vuonna 2009. Hän on erikoistunut tutkimuksessaan keskiajan filosofiaan. == Julkaisut == * Pereira da Silva: Robert Kilwardby on the Human Soul: Plurality of Forms and Censorship in the Thirteenth Century. Leiden, Alankomaat: Brill, 2012. * Pereida da Silva ja Mikko Yrjönsuuri (toim.): Active Perception in the History of Philosophy: From Plato to Modern Philosophy. Berliini: Springer, 2014. * Brian Glenney ja Pereira da Silva (toim.): The Senses and the History of Philosophy. Abingdon, Englanti: Routledge, 2019. * Pereira da Silva: Robert Kilwardby. Oxford: Oxford University Press, 2020. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pereira da Silva Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa * Pereira da Silva Google Scholarissa luokka:Portugalilaiset filosofit luokka:Portugalilaiset professorit luokka:Helsingin yliopiston professorit luokka:Vuonna 1975 syntyneet luokka:Elävät henkilöt
Grand Palais éphémère

Grand Palais éphémère (myös Arena Champ de Mars)Arena Champ de Mars on arkkitehti Jean-Michel Wilmotten suunnittelema väliaikainen näyttelysali Pariisin Marskentällä. 10 000 neliömetrin rakennus valmistui vuonna 2021 ja puretaan vuonna 2024.Visite guidée du Grand Palais éphémère, qui accueillera des épreuves des Jeux Olympiques de Paris 2024. Sen tarkoituksena on isännöidä näyttelyitä, kun Grand Palais’ta kunnostetaan vuoden 2024 kesäolympialaisia varten. Grand Palais éphémère isännöi vuoden 2024 kesäolympialaisten judotapahtumat. Tapahtuman pääjärjestäjä GL Events on väliaikainen Grand Palais’n toimiluvan haltija. Se ylläpitää ja hallinnoi rakennuksen jälleenmyyntiä.GRAND PALAIS ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Grand Palais Éphémère Luokka:Urheiluhallit Luokka:Ranskan urheilupaikat Luokka:Kesäolympialaiset 2024 Luokka:Kesäparalympialaiset 2024 Luokka:Pariisin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pariisin urheilu
Hafdís Hrönn Hafsteinsdóttir

Hafdís Hrönn Hafsteinsdóttir (s. 20. toukokuuta 1991) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka valittiin Alþingiin vuoden 2021 parlamenttivaaleissa. Hafdís syntyi Ísafjörðurissä. Hän opiskeli liikeoikeutta Bifröstin yliopistossa ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 2015 ja maisteriksi vuonna 2017. Vuosina 2018–2019 ja 2020–2021 hän toimi lakimiehenä poliisivalvontakomiteassa, vuosina 2019–2020 Alþingin valiokuntaosaston sihteerinä. Hänet valittiin Alþingiin vuoden 2021 parlamenttivaaleissa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot
Halla Signý Kristjánsdóttir

Halla Signý Kristjánsdóttir (s. 1. toukokuuta 1964) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka on istunut kansanedustajana Alþingissä vuodesta 2017 lähtien. Halla syntyi Flateyrissä. Hän valmistui kauppatieteiden kandidaatiksi Bifröstin yliopistosta vuonna 2005, minkä jälkeen hän on opiskellut hallintotieteitä Islannin yliopistossa. Hän on työskennellyt pankkityöntekijänä, opettajana ja maanviljelijänä. Vuosina 2005–2018 hän toimi Bolungarvíkin kaupungintalousjohtajana. Vuoden 2017 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot
Marjut Jyrkinen

Marjut Hannele Jyrkinen (s. 1965)Jyrkinen, Marjut, 1965–, Finto, viitattu 8.3.2023. on suomalainen sukupuolentutkija. Hän on toiminut sukupuolentutkimuksen, erityisesti työelämän tasa-arvon tutkimuksen professorina Helsingin yliopistossa 1. toukokuuta 2021 lähtien.Tasa-arvon ja yhdenvertaisuuden edistäminen luovat pohjan kestävälle työelämälle, Helsingin yliopisto, 10.11.2021, viitattu 8.3.2023.Marjut Jyrkinen, Orcid, viitattu 8.3.2023. Hän väitteli tohtoriksi Svenska handelshögskolanissa vuonna 2005.Marjut Jyrkinen: The Organisation of Policy Meets the Commercialisation of Sex: Global Linkages, Policies, Technologies, Helsingin yliopisto, viitattu 8.3.2023. == Julkaisut == * Marjut Jyrkinen: The organisation of policy meets the commercialisation of sex: global linkages, policies, technologies (väitöskirja). Helsinki: Svenska handelshögskolan, 2005. http://urn.fi/URN:ISBN:951-555-882-4 * Jeff Hearn, Rebecca Piekkari ja Marjut Jyrkinen: Managers Talk about Gender: What Managers in Large Transnational Corporations Say about Gender Policies, Structures and Practices. Helsinki: Svenska handelshögskolan, 2009. http://urn.fi/URN:ISBN:978-952-232-068-1 * Elisa Penttinen, Marjut Jyrkinen ja Elisabeth Wide: Emotional Workplace Abuse: A New Research Approach. Lontoo: Palgrave Pivot, 2019. * Suvi Heikkinen, Marjut Jyrkinen, Anna-Maija Lämsä ja Charlotta Niemistö (toim.): Yhteiskunnallisesti ja taloudellisesti kestävä työelämä: Tasa-arvoa tutkimassa ja toteuttamassa. Helsinki: Svenska handelshögskolan, 2020. https://helda.helsinki.fi/dhanken/handle/10227/355402 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Marjut Jyrkinen Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa * Raisa Mattila: Työyhteisö ei usein tunnista henkistä väkivaltaa, vaan ongelmia selitetään kiusaajan piirteillä – Jyrkinen kertoo tutkimuksistaan Helsingin Sanomissa 3.11.2022. (Maksullinen artikkeli) luokka:Suomalaiset sukupuolentutkijat luokka:Suomalaiset professorit luokka:Helsingin yliopiston professorit luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Þorbjörg Sigríður Gunnlaugsdóttir

Þorbjörg Sigríður Gunnlaugsdóttir (s. 23. toukokuuta 1978) on islantilainen reformipuolueen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Alþingissä vuodesta 2020 lähtien. Þorbjörg syntyi Reykjavíkissä. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Islannin yliopistosta vuonna 2005 ja oikeustieteen maisteriksi Columbian yliopistosta vuonna 2011. Vuosina 2007–2008 hän toimi apulaissyyttäjänä ja Reykjavíkin seudun poliisin väkivaltarikososaston johtajana. Vuosina 2008–2009 hän toimi apulaistuomarina Reykjavíkin käräjäoikeudessa. Vuosina 2012–2013 hän työskenteli tutkijana Islannin yliopistossa. Vuosina 2013–2015 hän työskenteli valtakunnansyyttäjänvirastossa apulaissyyttäjänä ja vuosina 2018–2020 syyttäjänä. Vuosina 2015–2017 hän toimi Bifröstin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan dekaanina. Vuonna 2017 hän toimi sosiaali- ja tasa-arvoministerin avustajana. Þorbjörg nousi Alþingiin huhtikuussa 2020 Þorsteinn Víglundssonin erottua kansanedustajan toimesta. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot
Hanna Katrín Friðriksson

Hanna Katrín Friðriksson (s. 4. elokuuta 1964) on islantilainen reformipuolueen poliitikko ja entinen käsipalloilija. Hanna syntyi Pariisissa. Hän pelasi käsipalloa ÍR:ssä, Valurissä ja Framissa. Vuosina 1983, 1988 ja 1993 hän voitti Valurin riveissä käsipallon naisten Islannin-mestaruuden. Vuonna 1995 hän voitti Islannin-mestaruuden Framin riveissä. Urheilu-uransa jälkeen Hanna opiskeli filosofiaa ja taloustiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui kandidaatiksi vuonna 1999. Vuonna 2001 hän suoritti MBA-tutkinnon Kalifornian yliopistossa Davisissä. Vuosina 1990–1999 hän työskenteli toimittajana Morgunblaðiðilla. Vuosina 2007–2009 hän työskenteli lehtorina Reykjavíkin yliopistossa sekä terveysministerin avustajana. Vuoden 2016 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot Luokka:Islantilaiset käsipalloilijat
Lauri Kankkunen

Lauri Kankkunen (s. 1990 Tampere) on suomalainen sellisti. Lauri Kankkunen on Helsingin kaupunginorkesterin 1. soolosellisti. Hän on työskennellyt myös Helsingin kaupunginorkesterin 2. soolosellistinä vuosina 2018–2019, Tampere Filharmonian sellon äänenjohtajana vuosina 2015–2018 sekä Helsingin kaupunginorkesterin sellistinä vuosina 2013–2015. Hän opettaa sellonsoittoa Länsi-Helsingin Musiikkiopistossa ja toimii aktiivisesti myös solistina ja kamarimuusikkona. Kankkunen voitti 3. palkinnon Turun sellokilpailussa vuonna 2014. Lauri Kankkunen opiskeli Tampereen konservatoriossa Kaarle Husgafvelin ja Pauli Heikkisen oppilaana, Sibelius-Akatemiassa Martti Rousin johdolla sekä Norges Musikkhøgskolessa Truls Mørkin johdolla. Kankkunen on myös soittanut Apocalyptican riveissä ”Plays Metallica By Four Cellos” -kiertueella vuonna 2019. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sellistit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jóhanna María Sigmundsdóttir

Jóhanna María Sigmundsdóttir (s. 28. kesäkuuta 1991) on islantilainen entinen edistyspuolueen poliitikko, joka toimi kansanedustajana Alþingissä. Tullessaan valituksi hän oli kaikkien aikojen nuorin islantilainen kansanedustaja. Jóhanna syntyi Reykjavíkissä. Hän suoritti maatalousalan tutkinnon Hvanneyrissä vuonna 2012. Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin 21 vuoden ikäisenä ollen näin ollen kaikkien aikojen nuorin Alþingiin valittu. Hän istui Alþingissä vuoteen 2016 asti, jolloin hän päätti olla asettumatta ehdolle kyseisen vuoden vaaleissa. Kansanedustajuutensa jälkeen Jóhanna on työskennellyt maanviljelijänä Mið-Garðarissa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islantilaiset poliitikot
Lamppu (täsmennyssivu)

Lamppu tarkoittaa seuraavia: * lamppu, keinovalon lähde == Nimenä == * Lamppu Laamanen (oik. Ari Laamanen), suomalainen toimittaja ja kirjailija === Sukunimenä === * Albert Lamppu (1899–1976), suomalainen keihäänheittäjä * Essi Lamppu, suomalainen toimittaja ja juontaja * Reino Lamppu (1916–1941), suomalainen tiedustelu-upseeri * Risto Lamppu (1924–1995), suomalainen urheilutoimittaja.
Lapsinäyttelijä

Lapsinäyttelijä on teatterissa, elokuvassa tai televisiossa näyttelevä lapsi. Työsuojeluviranomainen valvoo työlakeja ja myöntää poikkeuslupia alle 14-vuotialle näyttelijöille Suomessa.Lapsi ja nuori näyttelijänä teatterissa - Näyttelijäliitto == Tunnettuja lapsinäyttelijöitä == * Drew Barrymore * Jackie Coogan * Dakota Fanning * Judy Garland * Anton Glanzelius * Haley Joel Osment * Anna Paquin * River Phoenix * Hailee Steinfeld * Shirley Temple * Henry Thomas * Quvenzhané Wallis === Suomalaisia lapsinäyttelijöitä === * Vesa Enne * Annika Harjus * Samuel Shipway * Anna-Leena Uotila == Lähteet == *
Ville Lukkarinen

Ville Johannes Lukkarinen (s. 11. toukokuuta 1957 Helsinki) on suomalainen taidehistorioitsija, joka on toiminut taidehistorian professorina Helsingin yliopistossa 1. tammikuuta 2009 lähtien.Ville Lukkarinen, Helsingin yliopisto, viitattu 8.3.2023. Lukkarinen väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1989. Vuosina 1998–2009 hän oli taidehistorian professori Tampereen teknillisessä yliopistossa. Hän on myös Alfred Kordelinin säätiön hallituksen jäsen.Hallitus, Alfred Kordelinin säätiö, viitattu 8.3.2023. == Julkaisut == * Ville Lukkarinen: Classicism and history: anachronistic architectural thinking in Finland at the turn of the century: Jac. Ahrenberg and Gustav Nyström (väitöskirja). Helsinki: Suomen muinaismuistoyhdistys, 1989. * Ville Lukkarinen: Albert Edelfelt ja Runebergin Vänrikki Stoolin tarinat – pois mielist' ei se päivä jää. Helsinki: Valtion taidemuseo, 1996. * Ville Lukkarinen (toim.): Taide ja okkultismi: kirjoituksia taidehistorian rajamailta. Helsinki: Taidehistorian seura, 1998. * Arja Elovirta ja Ville Lukkarinen (toim.): Katseen rajat: taidehistorian metodologiaa. Lahti: Helsingin yliopiston Lahden tutkimus- ja koulutuskeskus, 1998. * Ville Lukkarinen ja Annika Waenerberg: Suomi-kuvasta mielenmaisemaan: kansallismaisemat 1800- ja 1900-luvun vaihteen maalaustaiteessa. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. * Ville Lukkarinen: Pekka Halonen – pyhä taide. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. * Ville Lukkarinen: Piirtäjän maisema: Paikan kokeminen piirtämällä. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2015. * Lauri Eriksson ja Ville Lukkarinen: Sumunhimmeä maisema: Polaroideja lähiluonnosta. Helsinki: Parvs, 2021. == Lähteet == luokka:Suomalaiset taidehistorioitsijat luokka:Suomalaiset professorit luokka:Tampereen teknillisen yliopiston professorit luokka:Helsingin yliopiston professorit luokka:Vuonna 1957 syntyneet luokka:Elävät henkilöt