EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Traakian Demokritos-yliopisto

Traakian Demokritos-yliopisto () on yliopisto, joka toimii Länsi-Traakiassa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 1973 ja se aloitti toimintansa seuraavana vuonna. Yliopisto on nimetty traakialaisen filosofi Demokritoksen mukaan. Yliopiston keskuspaikka on Komotiníssa ja sillä on kampukset Komotinín lisäksi Alexandroúpolissa, Orestiádassa ja Xánthissa. Yliopistossa on kahdeksan tiedekuntaa ja yhteensä 18 laitosta. Niissä on yhteensä 15 000 opiskelijaa. == Tiedekunnat ja kampukset == Yliopiston tiedekunnat ja niiden laitokset ovat: Tiedekunta Laitokset Kampus Humanistinen tiedekunta Historian ja etnologian laitos Kreikan kirjallisuuden laitos Mustanmeren maiden kielten, kirjallisuuden ja kulttuurien laitos Komotiní Kasvatustieteellinen tiedekunta Luokanopettajakoulutuksen laitos Varhaiskasvatuksen laitos Alexandroúpoli Liikuntatieteellinen tiedekunta Liikuntatieteen laitos Komotiní Maatalous-metsätieteellinen tiedekunta Metsätieteen sekä ympäristön- ja luonnonvarainhoidon laitos Orestiáda Oikeustieteellinen tiedekunta Oikeustieteen laitos Komotiní Talous- ja yhteiskuntatieteellinen tiedekunta Hallintotieteen ja valtiotieteen laitos Kansainvälisten taloussuhteiden ja -kehityksen laitos Komotiní Teknillinen tiedekunta Rakennustekniikan laitos Sähkö- ja tietotekniikan laitos Tuotantotekniikan laitos Yhdyskuntatekniikan laitos Ympäristötekniikan laitos Xánthi Terveystieteellinen tiedekunta Lääketieteen laitos Molekyylibiologian ja genetiikan laitos Alexandroúpoli == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Δημοκρίτειο Πανεπιστήμιο Θράκης - Democritus University of Thrace. Yliopiston verkkosivut. Luokka:Alexandroúpoli Luokka:Komotiní Luokka:Kreikan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Orestiáda Luokka:Xánthi
Never Leave You (Uh Oooh, Uh Oooh)

”Never Leave You (Uh Oooh, Uh Oooh)” on yhdysvaltalaisartisti Lumideen kappale. Se julkaistiin singlenä hänen Almost Famous -studioalbumilta 13. toukokuuta 2003. Kappaleen ovat tuottaneet DJ Tedsmooth sekä Trendsetta, ja sanoituksesta vastasivat puolestaan Lumidee Cedeño, Teddy Mendez, Edwin Perez, Steven Marsden, Trevor Smith ja John Jackson. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2003 kappaleet Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -kappaleet Luokka:Yhdysvaltalaiset R&B;-kappaleet
Isopystynokka

Isopystynokka (Megaxenops parnaguae) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Isopystynokkaa tavataan Brasilian koillisosissa. Laji on luultavasti melko yleinen osissa levinneisyysaluettaan, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Orneerot
Nakkeliorneero

Nakkeliorneero, aikaisemmalta nimeltään puujuoksija (Pygarrhichas albogularis) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. == Levinneisyys == Nakkeliorneeroa tavataan Argentiinassa ja Chilessä. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kanta on laskussa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Orneerot
Tiikelipainokone

Tiikelipainokone on yhdellä painovärillä painava yksinkertainen kohopainokone, jossa väri puristetaan suoralta painopinnalta suoralle paperi- tai kartonkiarkille.Graafinen sanasto, Actaprint. Viitattu 2.12.2014. Tiikelikoneita käytetään kirjapainoissa pienimuotoisten ja pienipainoksisten painotuotteiden, kuten kirjelomakkeiden, kutsukorttien ja käyntikorttien painamiseen. Koska tiikelipainossa painettavaa materiaalia ei tarvitse taivuttaa, sopii menetelmä myös paksummille ja jäykemmille kartongeille. Suomen kirjapainoissa yleisin tiikelikone on Heidelbergin valmistama niin sanottu siipi-Heikku.Paino-Kaarinalle uuden sukupolven Speedmaster SX 74, Heidelberg Graphic Report, kevät 2013, sivu 9. Viitattu 2.12.2014. Se on saanut kutsumanimensä painoarkkien syöttöön (eli alistukseen) ja luovutukseen tarkoitetuista siipimäisistä ulokkeistaan. ==Historiaa== Maailman ensimmäisenä tiikelipainokoneena pidetään vuonna 1803 keksittyä Suhler-painokonetta. Sen kehitti leipzigilaisen Breitkopf & Härtelin painajaoppilaana ollut saksilainen Johann Friedrich König (1774–1833). Vuonna 1807 englantilainen paperikauppias John Brown patentoi oman tiikelipainokoneensa. Ensimmäinen höyryvoimalla käyvä tiikelipainokone syntyi 1810–1812 Johann Friedrich Königin rakentamana lontoolaiselle kirjanpainajakustantajalle Thomas Bensleylle.Painomenetelmät 1796-1917, Hakan mediakronikkaa -blogi 5.2.2012. Viitattu 2.12.2014. ==Lähteet== Luokka:Kirjapainotaito
Jan Komasa

pienoiskuva|Jan Komasa Jan Tadeusz Komasa (s. 28. lokakuuta 1981 Poznań) on puolalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on näyttelijä Wiesława Komasan poika. Jan Komasa valmistui PWSFTviT Lódz -elokuvakoulusta. Komasa ohjasi ensimmäisen elokuvansa, 15 minuuttia kestävän lyhytelokuva Fajnie, że jesteśin vuonna 2003. Komasan seitsemäs ohjattu elokuva, Varsovan vuoden 1944 tapahtumiin perustuva elokuva Varsova 44 sai menestystä Puolassa ja kiitosta myös muualla Euroopassa. Komasan ensimmäinen pitkä elokuva oli vuonna 2005 ilmestynyt Oda do radości, jonka kesto oli 120 minuuttia. Komasa asuu Varsovassa, jonne hän muutti seitsemänvuotiaana synnyinkaupungistaan Poznańista. == Lähteet == * http://www.imdb.com/name/nm1717924/ * http://culture.pl/en/artist/jan-komasa Luokka:Puolalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Puolalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilumetsan meteoriittikraatterit

Ilumetsan meteoriittikraatterit ovat Viron Võrun kunnassa, Võrumaan maakunnassa sijaitseva meteoriittikraatterien sarja. Alueella on yhteensä viisi kraatteria joista kahden, Põrgu- ja Sügavhaudin sanotaan olevan varmoja meteoriitin aiheuttamia kraattereita. Muut kraatterit ovat nimiltään Ingli-, Tondi- ja Kuradihaud. Kraattereista suurin on Põrguhaud, jonka halkaisija on 75-80 metriä ja syvyys puolestaan 12,5 metriä. ==Lähteet== Luokka:Võrun kunta Luokka:Viron nähtävyydet
Pueblo (täsmennyssivu)

Pueblo tarkoittaa seuraavia asioita: * Pueblo, kaupunki Yhdysvalloissa * Pueblo-kulttuuri, anasazi-intiaanien yhdyskuntakulttuuri * USS Pueblo (AGER-2), yhdysvaltalainen tiedustelualus
Ampere WS-1

Ampere WS-1 oli Ampere Inc:n suunnittelema ja japanilaisen Nippon-Shingon 1985 valmistama kannettava tietokone, jossa käytettiin poikkeuksellisesti ohjelmointikielenä APL:ää siihen aikaan pienissä tietokoneissa tavanomaisen BASIC-kielen asemesta. Koneen myynti Yhdysvalloissa kaatui siihen, että sitä ei hyväksytty Yhdysvaltain telehallintoviraston Federal Communications Commissionin testeissä. Ampere WS-1:n muotoilusta vastasi japanilainen Kumeo Tamura, joka oli ollut mukana myös Datsun 240Z-urheiluauton suunnittelijaryhmässä.Jason Torchinsky : The Guy Who Designed the Datsun 240Z Also Designed This Fascinating Laptop, Jalopnik Car Design 26.7.2012 == Teknisiä ominaisuuksia == * ulkomitat 330 x 280 x 92 millimetriä * paino 3,6 kiloa * LCD-nestekidenäyttö, tekstitilassa 80x25 merkkiä, grafiikkatilassa 480x200 pikseliä * käytti Motorola 68000 mikroprosessoria, kellotaajuus 8 megahertsiä * näppäimistössä myös APL-erikoissymbolit mukana, 8 erillistä funktionäppäintä LCD-näytön alaosassa * keskusmuistia 64 kilotavua, mahdollista laajentaa 512 kilotavuun CMOS-laajennuspiirien avulla. Koneen Big- DOS käyttöjärjestelmä ja APL-tulkki olivat erillisessä 128 kilotavun ROM- muistissa. * kahta APL-ohjelmaa voitiin ajaa samaan aikaan ja ohjelmilla oli omat erilliset ikkunat näytöllä * massamuistina mikrokasettiasema * liitännät: Centronics-portti, kaksi RS-232C-sarjaporttia, laajennusportti kahdelle valinnaiselle levyasemalle tai kiintolevylle, VME-yhteensopiva liitäntä mittalaitteille * Nikkelikadmiumakku mahdollisti muistin sisällön säilymisen virtakatkon sattuessa, akut olivat tähän aikaa vielä harvinaisia tietokoneissa * Koneelle kehitetyt LPA (Langage Pédagogique Audiovisuel)-ohjelmat mahdollistivat luonnollisen kielen käytön käyttöliittymässä * Valmisohjelmia Big Screen (tekstinkäsittely, taulukkolaskenta ym.) ja APLCalc. Old- computers.com : Ampere WS-1 == Lähteet == Luokka:Kannettavat tietokoneet Luokka:Vuoden 1985 tietokoneet
Museum of Science and Industry

Museum of Science and Industry on Chicagossa Yhdysvalloissa sijaitseva suuri tiede- ja tekniikkamuseo. ==Historia== Museorakennus rakennettiin vuonna 1893 Chicagon maailmannäyttelyä varten. Vuonna 1911 yhdysvaltalainen liikemies ja Sears, Roebuck and Company -tavarataloketjun johtaja Julius Rosenwald kävi poikansa kanssa Deutsches Museumissa Münchenissä. Hän innostui museosta, jossa näyttelyesineet liikkuivat ja museovieraat saivat painaa nappuloita ja vääntää vipuja. Rosenwald halusi rakentaa vastaavan museon myös kotikaupunkiinsa Chicagoon. Tilaksi hän löysi maailmannäyttelyä varten rakennetun rakennuksen. Museo avattiin 19. kesäkuuta 1933. Museorakennus on ainut Chicagon maailmannäyttelystä jäljellä oleva rakennus. ==Näyttelyt ja näyttelyesineet== Museossa on yli 400 000 neliöjalkaa (yli 37 000 neliömetriä) näyttelytilaa ja yli 35 000 näyttelyesinettä. Museon vakituisiin näyttelyihin kuuluvat muun muassa U-505, joka on Yhdysvaltojen ainut saksalainen U-vene, hautomo, jossa voi seurata kananpoikien kuoriutumista munista, sekä United Airlinesin Boeing 727 -lentokone. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Tiedemuseot Luokka:Chicagon museot
Saudi-Arabian ja Kuwaitin välinen neutraali alue

Saudi-Arabian ja Kuwaitin välinen neutraali alue, myös puolueeton vyöhyke tai neutraali vyöhyke, oli Saudi-Arabian ja Kuwaitin välissä vuosina 1922–1970 sijainnut, 5 770 km²:n laajuinen mihinkään valtioon kuulumaton alue. Vyöhyke muodostettiin 2. joulukuuta 1922 solmitulla Uqairin sopimuksella, jonka alle­kirjoittivat silloisen Nejdin sulttaani Abdullah bin Abdur-Rahman al Saud ja Kuwaitin hallitsija Ahmad al-Jabir al-Sabah. Koska Kuwait tuolloin ei kuitenkaan ollut itsenäinen valtio vaan kuului Brittiläiseen imperiumiin, allekirjoitti sopimuksen myös Britannian edustaja J. C. More. Sopimuksen mukaan tähän alueeseen nähden oli Nejdin sulttaani­kunnalla ja Kuwaitilla yhtäläiset oikeudet, kunnes Ison-Britannian hallituksen välityksellä tehtäisiin uusi aluetta koskeva Nejdin ja Kuwaitin välinen sopimus. Alueen valtaamiseen ja hyväksi­käyttöön oli kummallakin osapuolella kuitenkin vain vähän kiinnostusta, ennen kuin vuonna 1938 Kuwaitin Burganista löydettiin öljyä. Sitä ennen Nejd oli yhdistynyt Hijazin kanssa Saudi-Arabiaksi. Kun vaikutti toden­näköiseltä, että öljyä löydettäisiin puolueettomalta vyöhykkeeltäkin, molempien maiden hallitukset myönsivät vuosina 1948–1949 yksityisille yhtiöille toimi­lupia. Myöhemmin molemmat maat käyttivät hyväkseen alueen öljy­esiintymiä tekemänsä yhteis­työ­sopimuksen mukaisesti. Alueen jakamisesta alettiin neuvotella, kun Kuwaitin ja Saudi-Arabian hallitsijat lokakuussa 1960 tapasivat ja päättivät, että puolueeton vyöhyke olisi jaettava. Molempien maiden hallitukset allekirjoittivat 7. heinäkuuta 1965 asiaa koskeneen sopimuksen. Maiden välisestä rajasta sovittiin 17. joulukuuta 1967, mutta sopimus ei virallisesti tullut voimaan, ennen kuin se allekirjoitettiin Kuwaitissa 18. joulukuuta 1969.http://www.meij.or.jp/text/border/KSA-Kuwait/ksakwt1969.htm Sopimus ratifioitiin 18. tammikuuta 1970, ja se julkaistiin Kuwaiti Official Gazette -julkaisussa 25. tammikuuta 1970. Alueen öljyvaroja käytettiin vielä tämän jälkeen yhteisesti. Vyöhykkeellä ei koskaan ollut ISO 3166 -tunnusta, koska se oli jaettu ennen kuin tämä standardi vuonna 1974 laadittiin. == Katso myös == * Saudi-Arabian ja Irakin välinen neutraali alue == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kuwait Luokka:Saudi-Arabian historia
Sven-Erik Bucht

Sven-Erik Bucht (s. 28. joulukuuta 1954 Karunki) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Lokakuusta 2014 lähtien hän on toiminut Stefan Löfvenin hallituksen maatalousministerinä. Ruotsin valtiopäivillä hän on ollut vuodesta 2010. Bucht oli Haaparannan kaupunginvaltuuston puheenjohtaja ja kunnallisneuvos 2003–2010. Vuonna 2010 hänet valittiin kansanedustajaksi suurella henkilökohtaisella äänimäärällä. Bucht sai taivuteltua Ikean omistajan Ingvar Kampradin perustamaan Ikea- tavaratalon Haaparannalle. Vuonna 2007 ruotsalainen Fokus-lehti valitsi Buchtin vuoden ruotsalaiseksi. Ministeriksi valinnan jälkeen vuonna 2014 Bucht sai selitellä mailleen ilman rakennuslupaa rakennuttamaansa neljää mökkiä. Bucht on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Buchtin vaimo on suomalainen, ja hän osaa puhua suomea. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin maatalousministerit Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Länsipohjalaiset Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kurt Koffka

Kurt Koffka (18. maaliskuuta 1886 Berliini, Saksa – 22. marraskuuta 1941 Northampton, Massachusetts, Yhdysvallat) oli saksalais-yhdysvaltalainen psykologi. Hänet tunnetaan erityisesti hahmopsykologian perustajana Max Wertheimerin ja Wolfgang Köhlerin ohella. ==Ura== Koffka aloitti filosofian opinnot Berliinin yliopistossa 1903 ja suoritti filosofian tohtoritutkinnon 1908 Carl Stumpfin oppilaana. Hän vietti myös vuoden Edinburghissa opiskellen englantia ja tutustuen brittiläiseen psykologiaan. Tämä mahdollisti Koffkan helpomman verkostoitumisen kansainvälisesti ja myös hänen työnsä tulivat esitellyksi kansainväliselle tutkijayhteisölle. Koffka työskenteli Johannes von Kriesin psykologialaboratorion assistenttina 1908–1909 Freiburgissa, jonka jälkeen hän siirtyi assistentiksi Würzburgiin Oswald Külpen ja myöhemmin Karl Marben alaisuuteen 1909–1910. Vuodesta 1910 tuli käänteentekevä Koffkan psykologinuran kehittymisessä. Hän siirtyi Frankfurt am Mainiin, missä hän solmi pitkäkestoisen suhteensa Wertheimeriin ja Köhleriin. Heidän yhteistyönsä johti Wertheimerin kuuluisaan julkaisuun liikkumisen havainnoimisesta vuonna 1912, josta hahmopsykologian käsitteen on laskettu juontavan juurensa. Koffka siirtyi kolmen lukukauden jälkeen Gießeniin vuonna 1911, jossa hänet nimitettiin ensin Privatdozentiksi ja myöhemmin ylimääräiseksi professoriksi (). Hän pysyi Gießenissä vuoteen 1924 saakka lukuun ottamatta joitakin tutkimuskausia sotatutkimuksen parissa Ensimmäisen maailmansodan aikoina. Koffka alkoi vierailla Yhdysvalloissa 1920-luvulla ja hän siirtyi lopulta pysyvästi maahan. Hän oli Cornellin yliopiston Schiff-professuurin haltija 1924–1925 ja piti vuonna 1925 kuuluisan luentosarjan Clark Universityssa yhdessä Köhlerin kanssa, joka julkaistiin myöhemmin nimellä Psychologies of 1925 (1926). Työskenneltyään Wisconsinin yliopistossa 1926–1927 hänestä tuli uuden William Allan Neilsonin mukaan nimetyn professuurin haltija Smith Collegessa Massachusettsissa. Hän työskenteli Smith Collegessa aina kuolemaansa saakka vuoteen 1941. Koffka vieraili Uzbekistanissa tutkimusmatkalla kesällä 1932 Neuvostoliiton hallituksen kutsumana ja Oxfordin yliopistossa 1939–1940. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Saksalaiset psykologit Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Hermann Kolbe

Adolf Wilhelm Hermann Kolbe (27. syyskuuta 1818 Elliehausen (nyk. osa Göttingeniä), Hannoverin kuningaskunta – 25. marraskuuta 1884 Leipzig, Saksa) oli saksalainen kemisti. Kolbe tunnetaan kemiallisten yhdisteiden yleisesti hyväksytystä jaottelusta epäorgaanisiin ja orgaanisiin yhdisteisiin. Kolben työ käsitteli enimmäkseen orgaanista kemiaa. Hän toimi professorina Marburgin ja Leipzigin yliopistoissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset kemistit Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1818 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet
Saudi-Arabian ja Irakin välinen neutraali alue

Saudi-Arabian ja Irakin välinen neutraali alue, myös puolueeton vyöhyke tai neutraali vyöhyke, oli Saudi-Arabian ja Irakin välissä vuosina 1922–1991 sijainnut, 7 000 km²:n laajuinen mihinkään valtioon kuulumaton alue. Irakia Kansainliiton mandaattialueena hallinnut Britannia ja Nejdin sulttaani­kunta tekivät 5. toukokuuta 1922 Mohammerahissa (nyk. Khorramshar) sopimuksen, joka lopetti näiden valtioiden väliset viha­mielisyydet. Myöhempien neuvottelujen tuloksena 2. joulukuuta 1922 alle­kirjoitettiin Uqairin sopimus, jossa vahvistettiin Nejdin ja Irakin välinen raja ja muodostettiin niiden välinen neutraali alue. Nejd yhdistettiin myöhemmin Hijazin kanssa Saudi-Arabiaksi. Neutraalille alueelle tai sen läheisyyteen ei saanut rakentaa sotilaallisia eikä muitakaan pysyviä rakennuksia. Molempien maiden paimentolaisilla oli alueella vapaa kulkuoikeus. Alue jaettiin hallinnollisesti vuonna 1975 ja rajasopimus vahvistettiin vuonna 1981. eikä kenellekään Irakin ja Saudi- Arabian ulkopuolella tiedotettu muutoksesta tai näytetty uutta rajaa esittäviä yksityis­kohtaisia karttoja. Kun Persianlahden sota vuonna 1991 oli lähellä, Irak peruutti kaikki Saudi-Arabian kanssa vuoden 1968 jälkeen tekemänsä kansain­väliset sopimukset. Vastatoimena Saudi-Arabia rekisteröi kesäkuussa 1991 YK:ssa kaikki aikaisemmat Irakin kanssa tekemänsä raja­sopimukset. Tämän jälkeen Saudi-Arabian ja Irakin välistä neutraalia aluetta ei enää virallisesti ollut olemassa. Useimpiin nykyisiin virallisiin karttoihin ei enää ole merkitty tätä suunnilleen suunnikkaan muotoista neutraalia aluetta, vaan sen läpi on merkitty raja suunnilleen alueen keski­pisteen kautta. Esimerkiksi Yhdysvaltain maan­tieteellinen virasto katsoi, että tällä alueella on olemassa vain liki­määräinen, ei tarkoin määriteltyä rajaa. Saudi-Arabian ja Irakin välisellä neutraalilla alueella oli aikaisemmin ISO 3166 -koodit `NT` ja `NTZ`. Näitä koodeja lakattiin käyttämästä vuonna 1993. Alueen FIPS 10-4 -koodi oli `IY`, joka poistettiin käytöstä vuonna 1992. == Katso myös == * Saudi-Arabian ja Kuwaitin välinen neutraali alue == Lähteet == * International Boundary Study No. 111 * Saudi-Arabian ja Irakin välinen sopimus neutraalin vyöhykkeen jakamisesta 2. kesäkuuta 1975 === Viitteet === Luokka:Saudi-Arabian historia Luokka:Irakin historia
Neutraali alue

Neutraali alue, neutraali vyöhyke tai puolueeton vyöhyke on rajattu alue, joka rajoittuu ainakin yhteen valtion, joka on suostunut perustamaan neutraalin alueen rajoilleen. Tällaisia alueita ovat muun muassa: * Moresnet, Belgian ja Preussin välinen yhteishallintoalue vuosina 1816–1919 * Saudi-Arabian ja Irakin välinen neutraali alue vuosina 1922–1991 * Saudi-Arabian ja Kuwaitin välinen neutraali alue vuosina 1922–1970 * Etelämantereen puolueettomuus taattu Antarktiksen sopimuksella vuodesta 1961 Luokka:Hallinnolliset alueet
We Are the Nightmare

We Are the Nightmare on yhdysvaltalaisen teknisen death metalin yhtyeen Arsisin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin huhtikuussa 2008 levymerkillä Nuclear Blast. Albumin rajoitettu ensipainos sisältää bonus-DVD:n Making of "We Are the Nightmare". == Kappaleet == # # # # # # # # # # ;Bonus DVD * Making of "We Are the Nightmare" – 36:42 == Kokoonpano == * James Malone – murinalaulu, kitara * Ryan Knight – kitara * Noah Martin – bassokitara * Darren Cesca – rummut, taustalaulu ;Tuotanto * Zeuss – tuottaja * Alan Douches – masteroija * Mark Riddick – grafiikka == Arviot == * Allmusic: positiivinenhttp://www.allmusic.com/album/we-are-the-nightmare-cd-dvd- mw0000783789 == Aiheesta muualla == * * We Are the Nightmare discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Arsisin albumit
Ernst Kretschmer

Ernst Kretschmer (8. lokakuuta 1888 Wüstenrot, Saksa – 8. helmikuuta 1964 Tübingen, Länsi-Saksa) oli saksalainen psykiatri. Kretschmer tuli tunnetuksi erityisesti ruumiin ja sielun rakenteen vastaavuutta koskevista töistään. Hänen tuotannostaan on suomennettu muun muassa teos Nerous ja ihminen (1950). Kretschmer opiskeli teologiaa, lääketiedettä ja filosofiaa Tübingenin, Münchenin sekä Hampurin yliopistoissa vuosina 1906–1912. Hän työskenteli vuodesta 1913 lähtien Robert Gauppin assistenttia Tübingenissa, missä hän suoritti habilitaatiotutkinnon 1918. Hän jatkoi Tübingenissa yliopiston lääketieteen yksikön apulaisjohtajana vuoteen 1926 saakka, jolloin hän siirtyi Marburgin yliopiston psykiatrisen klinikan johtajaksi. Vuosina 1946–1959 Kretschmer työskenteli Tübingenin yliopiston psykiatrian klinikan johtajaprofessorina. Uransa loppuajan Kretschmer työskenteli yksityisenä tutkijana omien konstituutiopsykologiaan ja työpsykologiaan keskittyvien töidensä parissa. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Saksalaiset psykiatrit Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Lan Shui

Lan Shui (s. 1957) on kiinalainen kapellimestari. Hänen nimensä on kiinalaisittain Shui Lan; kansainvälisesti hän käyttää nimestään versiota, jossa nimien järjestys on käännetty. Shui aloitti viulunsoiton opintonsa 5-vuotiaana ja pianonsoiton muutamaa vuotta myöhemmin. Opinnot keskeytyivät Mao Zedongin Kulttuurivallankumouksen aikana, jolloin kaikkea länsimaista musiikkia vastaan hyökättiin. Maon tuhoisan kampanjan jälkeen Shui palasi opintojensa pariin. Valmistuttuaan hänestä tuli oopperan orkesterin jäsen Pekingissä. Aluksi hän soitti orkesterissa; sitten hän loukkasi vasemman kätensä niin pahasti, ettei kyennyt enää soittamaan ammattimaisesti. Hän aloitti säveltämisen ja opiskeli sittemmin orkesterinjohtoa Pekingissä. Hän pääsi Pekingin sinfoniaorkesterin kapellimestariksi, mutta koki työnsä Kiinan oloissa turhauttavaksi ja ottikin mielellään vastaan tarjouksen päästä suorittamaan orkesterinjohdon tutkintoa Bostonin yliopistoon vuonna 1986. Shuin voittamiin useisiin palkintoihin ja tunnustuksiin kuuluu Besançonin kansainvälisen nuorten kapellimestarien kilpailun voitto.AllMusic: Lan Shui Yhdysvalloissa Shui on johtanut Detroitin sinfoniaorkesteria, New Yorkin filharmonikkoja ja Baltimoren sinfoniaorkesteria. Vuonna 1997 hänestä tuli Singaporen sinfoniaorkesterin musiikillinen johtaja. Hän on tämän Kaakkois- Aasian johtavan orkesterin kanssa levyttänyt Aleksandr Tšerepninin sinfoniat BIS-levymerkille. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wolfgang Köhler

Wolfgang Köhler (21. tammikuuta 1887 Rääveli, Venäjän keisarikunta – 11. kesäkuuta 1967 Lebanon, New Hampshire, Yhdysvallat) oli saksalais- yhdysvaltalainen psykologi. Köhler tunnettiin erityisesti hahmopsykologian uranuurtajana yhdessä aikalaistensa ja työtovereittensa Max Wertheimerin ja Kurt Koffkan kanssa. Köhler opiskeli vuosina 1905–1906 filosofiaa, historiaa ja luonnontieteitä Tübingenin yliopistossa, Bonnin yliopistossa psykologiaa, matematiikkaa ja filosofiaa 1906–1907 sekä Berliinin yliopistossa psykologiaa, filosofiaa ja luonnontieteitä 1907–1909 Carl Stumpfin, Max Planckin ja Walther Nernstin johdolla. Hän suoritti tohtoritutkinnon Berliinissä (Akustische Untersuchungen, 1909). Köhler siirtyi Frankfurt am Mainiin vuonna 1910, missä hän toimi assistenttina yhteistyössä Wertheimerin, Koffkan, Adhémar Gelbin ja Kurt Goldsteinin kanssa. Köhler ja Koffka toimivat tutkimuskohteina Wertheimerin kokeessa, mikä johti hahmopsykologian koulukunnan syntyyn. Suoritettuaan habilitaatiotutkinnon 1911 Köhler siirtyi Teneriffalle Preussin tiedeakatemian tutkimusaseman johtajaksi vuosiksi 1913–1920. Hänet nimitettiin kokeellisen psykologian ja filosofian professoriksi ja psykologisen instituutin johtajaksi Göttingenin yliopistoon 1921. Hän siirtyi edelleen Berliinin yliopiston professoriksi ja psykologisen instituutin johtajaksi Stumpfin jälkeen vuosiksi 1922–1935, jossa hän oli samanaikaisesti Wertheimerin kanssa vuoteen 1929 saakka ja siitä eteenpäin Kurt Lewinin kanssa vuoteen 1932. Köhler joutui eroamaan viroistaan Saksassa kansallissosialismin vallitessa jouduttuaan epäsuosioon natsien politiikan vastustajana. Saksasta hän siirtyi Harvardin yliopiston vierailevaksi professoriksi 1934–1935, josta hän siirtyi Swarthmore Collegen psykologian ja filosofian professoriksi vuosiksi 1935–1948 ja tutkimusprofessoriksi vuosiksi 1946–1958. Hän perusti aikakauslehden Psychologische Forschung toimien myös sen toimittajana 1921–1938. Hän toimi myös vierailevana professorina useissa yliopistoissa ja valittiin vuonna 1959 American Psychological Associationin presidentiksi. Hänet nimitettiin myös Freie Universität Berlinin emeritusprofessoriksi vuonna 1959 ja hän vieraili siitä lähtien entisessä kotimaassaan vuosittain. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Saksalaiset psykologit Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Barbara (laulaja)

Monique Andrée Serf, paremmin tunnettu taiteilijanimellä Barbara (9. kesäkuuta 1930 Pariisi – 25. marraskuuta 1997 Neuilly-sur-Seine) oli ranskalainen runoilija ja tuottelias chanson-laulaja ja lauluntekijä. Samaa tyylisuuntaa hänen kanssaan edustivat muun muassa Jacques Brel ja Edith Piaf. Ranskanjuutalaiseen sukuun syntynyt Monique Serf joutui kymmenvuotiaana elämään perheineen piilossa natsimiehittäjiltä. Muistelmissaan hän kertoo tuohon aikaan joutuneensa myös isänsä seksuaalisen hyväksikäytön kohteeksi. Sodan jälkeen naapurissa asunut musiikinopettaja huomasi tytön lahjat ja ohjasi hänet alkuun musiikkiopinnoissa, jotka johtivat Pariisin École Supérieure de Musique -oppilaitokseen. Opinnot siellä kuitenkin keskeytyivät rahavaikeuksiin, ja Serf alkoi esiintyä työkseen suositussa La Fontaine des Quatre Saisons -kabareessa. Monique Serf otti taiteilijanimensä venäläiseltä isoäidiltään Varvara Brodskyltä. Vuosina 1950–1952 hän asui Brysselissä ja tutustui sikäläisiin taiteilijoihin, joiden kanssa hän oli mukana valtaamassa taloa ja perustamassa sinne yhteisöä, jonka yhtenä toimintamuotona oli Barbaran esiintymiset pianon säestyksellä muun muassa Piafin ja Juliette Grecon lauluja esittäen. Palattuaan Pariisiin Barbara tutustui belgialaiseen Jacques Breliin ja myöhemmin Georges Brassensiin, joiden lauluja hän alkoi esittää opiskelijaklubeilla Pariisin Latinalaiskorttelissa. Läpimurron hän teki vasta esiinnyttyään suositummilla areenoilla kuten Bobino Music Hallissa ja saatuaan sitä myötä levytyssopimuksen Philips-levymerkille 1964. Barbaran suosituinta levytystä ”L’Aigle noir” väitetään myydyn miljoona kappaletta ensimmäisten 12 tunnin aikana. Hänen muita tunnettuja laulujaan ovat ”Ma plus belle histoire d’amour c’est vous”, ”La solitude” ja ”Nantes”, jota on suomeksi esittänyt ainakin Arja Saijonmaa. Laulun ”Göttingen” on sanottu vaikuttaneen Saksan ja Ranskan sodanjälkeisten suhteiden elpymiseen enemmän kuin monien poliittisten puheiden. Goettingen: The song that made history, BBC News magazine 22.1.2013, viitattu 3.12.2014. 1970-luvulla Barbara esiintyi paljon televisiossa ja konsertoi ranskankielisten maiden lisäksi Japanissa ja Israelissa. Hän teki yhteistyötä muun muassa Gérard Depardieun ja Mihail Baryšnikovin kanssa elokuvissa ja näyttämöllä ja näytteli itsekin muutamissa elokuvissa ja musikaalituotannoissa. 1980-luvulla hän kampanjoi voimakkaasti AIDS-valistuksen puolesta. Ranskan valtio antoi hänelle 1988 Kunnialegioonan jäsenyyden. ==Albumit== *1963: Dis, quand reviendras-tu ? *1965: Barbara chante Barbara *1966: Le mal de vivre *1967: Ma plus belle histoire d'amour *1968: Le Soleil noir *1970: Madame *1970: L'Aigle noir *1971: Amours incestueuses *1972: La Fleur d'amour *1973: La Louve *1981: Seule *1986: Lily Passion (Gérard Depardieun kanssa) *1996: Barbara ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Totta

Totta on Riikka Pulkkisen vuonna 2010 ilmestynyt toinen romaani, joka oli ilmestymisvuonnaan Finlandia-palkintoehdokas. Teos sijoittuu Helsinkiin ja sen keskiössä on syöpää sairastavan Elsan perhe, johon kuuluvat puoliso Martti, tytär Eleonoora ja tämän tyttäret Anna ja Maria. Kirjan alussa Elsa siirtyy hoitolaitoksesta saattohoitoon kotiinsa, ja muut perheenjäsenet vuorottelevat hänen hoitamisessaan. Elsa on 70-vuotias psykologian emeritaprofessori ja hänen puolisonsa Martti tunnettu kuvataiteilija. He ovat olleet naimisissa yli 50 vuotta. Heidän tyttärensä Eleonoora on lääkäri ja Maria opiskelee lääkäriksi. Myös Anna opiskelee yliopistossa. Teoksessa on kaksi tasoa: nykyaika ja 1960-luvun tapahtumat. Perheen vaiettu salaisuus on Martin 1960-luvulla tapahtunut suhde kodinhoitaja Eevaan, jonka tarina avautuu Annan kautta. Romaanin keskiössä ovat tunteet ja niiden käsittely, erityisesti rakkaus ja luopuminen. Teoksen nimen voi tulkita viittaavan tunteiden todentuntuisuuteen. Kalevan kirja-arvion mukaan ”Tunteet ovat aina totta ja ne syntyvät jokaisessa yhtä tuoreina, olivatpa niihin johtaneet tilanteet kuinka kliseisiä tahansa.” Romaani on käännetty 15 kielelle: englanniksi (Australia ja Yhdysvallat), espanjaksi, hollanniksi, italiaksi, koreaksi, latviaksi, norjaksi, puolaksi, ranskaksi, ruotsiksi, saksaksi, tanskaksi, tšekiksi, unkariksi ja viroksi. Lisäksi käännösoikeudet on myyty Kroatiaan ja Liettuaan. Vuonna 2011 romaanista julkaistiin lisäpainos, johon Pulkkinen kirjoitti uuden luvun. Teoksen pohjalta dramatisoitu näytelmä sai ensi-iltansa KOM-teatterissa marraskuussa 2011. Romaanin elokuvasovitusoikeudet myytiin Vertigo Production -tuotantoyhtiölle kesällä 2011. Elokuvan ohjaa Aku Louhimies. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 2010 kirjat
Erkki Leppänen

Erkki Leppänen on suomalainen laulaja, jonka levytysura alkoi vuonna 1968 Columbia-levymerkillä julkaistulla singlelevyllähttp://www.aanitearkisto.fi/firs2/fi/levymerkki.php?Id=Columbia+my+155+%28+45+%29. ==Diskografia== * Kultaiset joululaulut, (1973) * Synnyinseutuni, (1974) * Ilta venäläisessä ravintolassa, (1978) * Mä luotan ystävyyteen, (1985) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
FS L’Adroit (P725)

L'Adroit (runkonumero P725) on Ranskan laivaston Gowind-luokan vartiolaiva.naval-technology.com - L'Adroit Offshore Patrol Vessel, France == Valmistus == DCNS valmisti omarahoitteisen aluksen vuokraten sen ilman rahallista korvausta kolmeksi vuodeksi Ranskan laivastolle. Köli laskettiin 7. toukokuuta 2011. Runko valmistui 17. maaliskuuta 2011naval-technology.com - DCNS Completes First OPV Hull Assembly. Alus laskettiin vesille seuraavana päivänä. Valmistaja aloitti 27. heinäkuuta koeajot, joiden päätyttyä alus siirrettiin 5. syyskuuta merivoimille varustettavaksi. Ranskan laivasto vastaanotti aluksen 26. lokakuutanaval-technology.com - French Navy receives L'Adroit OPVMarine Militaire - L'Adroit == Palvelus == Alus oli koeajoissa ja testeissä Ranskan laivastossa vuoteen 2014. == Lähteet == Luokka:Ranskan laivaston sotalaivat
Baguindadougou

Baguindadougou on maalaiskunta Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Markanibougou sijaitsee Nigerjoen varrella 25 kilometriä Ségousta koilliseen. Kunnassa on 10 400 asukasta (vuonna 2009). Baguindadougoun kunta rajoittuu idässä Ségoun piirin Dougabougoun ja Markalan, etelässä Pelenganan ja Diganidougoun sekä pohjoisessa ja lännessä N’Koumandougoun kuntiin. Pinnanmuodostukseltaan alue on tasankoa. Kuntaan kuuluu 18 kylää. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkein viljelykasvi on hirssi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Ségoun piiri
Halophytaceae

Halophytaceae on yksilajinen kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales- lahkossa. Heimon ainoa laji on Halophytum ameghinoi. == Tuntomerkit == Kasvi on yksivuotinen ruoho, jolla sukulaisistaan poiketen ei ole turvonneita juuria. Sekundaarisesta paksuuskasvusta vastaava jälsisolukko on monen Caryophyllales-lahkon edustajan tavoin hajanainen. Kukat ovat yksineuvoisia, kasvi yksikotinen (hede- ja emikukat samassa kasviyksilössä). Kukat ovat perättömiä, eikä niissä ole mesiäistä. Hedekukinto on tiheän tähkämäinen, ja hedekukassa on neljä hieman terämäistä kehälehteä, joiden kanssa vuorottaisesti heteet sijaitsevat. Ponnet avautuvat ulospäin kukan keskustasta rei'illä, jotka avautuvat lokerositeen supistuessa. Hedekukassa ei ole emiön jäännettä. Emikukat sijaitsevat kimppuina ja ne ovat kehättömiä ja joutoheteettömiä. Yhdislehtinen sikiäin koostuu kolmesta emilehdestä, joista vain yksi on fertiili; sikiäimessä on vain yksi siemenaihe. Sikiäimen päässä on siirottavahaarainen vartalo. Hedelmä on pieni pähkinä, ja kovaan kukintolapakkoon on uponneina useita pähkinöitä. Kromosomiluku n = 12Stevens 2001, viittaus 3.12.2014 == Levinneisyys == Laji kasvaa Argentiinan eteläosassahttp://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Halophytaceae.gif. == Luokittelu == Aikaisemmin Halophytum on viety savikkakasveihin (Chenopodiaceae) (Cronquist 1981). Sen on ajateltu myös olevan päivikkikasvien (Aizoaceae) sukulainen. Läheisin sukulaisheimo lienee basellakasvit (Basellaceae). == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === Luokka:Caryophyllales Luokka:Kasviheimot
Kuusjärvi (Suodenniemi)

Kuusjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Mouhijärven alueessa suoraan Mouhijärveen laskevaan valuma-alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 6,6 hehtaaria ja sen pituus on 400 metriä ja leveys 250 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 1,5 kilometriä pitkä haara Karinojaan, joka laskee Mouhijärveen. Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Läheinen Hautavuori on jyrkkärinteinen ja siihen on syynä kallioruhje, jonka pohjalla Kuusjärvi sijaitsee. Rannalla on kaksi loma-asuntoa, jonne johtaa tiet Suodenniemen taajamasta. == Lähteet == Luokka:Suodenniemen järvet Luokka:Mouhijärven alue
Kaktiokasvit

Kaktiokasvit (Didiereaceae) on 16-lajinen pieni kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa. == Tuntomerkit == Kaktiokasvit ovat puuvartisia, usein okaisia ja tavallisesti kausivihantia kasveja, joiden varsi voi olla enemmän tai vähemmän sukkulenttinen. Tavallisesti niissä esiintyy kasvussaan ehkäistyneitä lyhytversoja. CAM-aineenvaihduntaa esiintyy, ja sekundaarisista aineenvaihduntatuotteista tanniinit ovat yleisiä. Kasveissa on myös limatiehyitä. Kasvit ovat kaksikotisia tai toisinaan sekasopuisia siten, että samassa kasvissa on sekä kaksineuvoisia että emikukkia. Kukat sijaitsevat joskus kimppuina. Kukassa on neljä tai viisi kehälehteä, joiden tyvellä kiertää rengasmainen mesiäinen. Heteitä on 5–12 yhtenä kiehkurana ja tyveltään yhteenkasvaneina; niitä voi olla myös paljon (suvussa Calyptrotheca). Joskus heteiden sisäpuolellakin on mesirauhasia. Yhdislehtinen sikiäin koostuu useasta emilehdestä, joissa on yksi tai harvemmin kaksi siemenaihetta kussakin. Luotit ovat enemmän tai vähemmän kilpimäisiä ja ripsuisia. Hedelmä on pähkylämäinen, joskus kansikota (suvussa Calyptrotheca). Siemenessä on siemenaiheen varresta eli funikuluksesta kehittynyt strofioli tai arillus; perispermi eli ulkovalkuainen enemmän tai vähemmän puuttuu. Kromosomiluku n = 22, 24; usein kasvit ovat polyploideja.Stevens 2001–, Viitattu 3.12.2014 == Levinneisyys == Kaktiokasveja esiintyy hajanaisesti eteläisessä ja itäisessä Afrikassa sekä Madagaskarillahttp://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Didieraceae.gif. == Luokittelu == Kaktiokasvien heimossa on seitsemän sukua ja 16 lajia. Aikaisemmin heimoon luokiteltiin vain madagaskarilaiset suvut, nyt myös afrikkalaisia sukuja, joita ennen pidettiin portulakkakasveihin (Portulacaceae sensu lato eli laajassa mielessä) kuuluvina (vrt. Portulacineae-kladin luokittelu). === Suvut === Kaktiokasvien suvut:List of Genera in Didiereaceae. * Alluaudia (Drake) Drake – okiot * Alluaudiopsis Humbert & Choux * Calyptrotheca Gilg * Ceraria H.Pearson & Stephens – vahiot * Decarya Choux * Didierea Baill. – kaktiot * Portulacaria Jacq. – pensasportulakat == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Didiereaceae * Suomen Lajitietokeskus: Didiereaceae * http://succulent- plant.com/families/didiereaceae.html * http://www.succulentguide.com/family_page/?family=Didiereaceae * Luokka:Kasviheimot
Dioro

Dioro on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen rannalla 60 kilometriä Ségousta maanteitse koilliseen. Kunnassa on 47 900 asukasta (vuonna 2009). Dioron kunta rajoittuu idässä Ségoun piirin Kamiandougoun ja Diédougoun, etelässä Diounan ja Cinzanan, lännessä Boussinin ja Farakou Massan sekä pohjoisessa Sibilan ja Macinan piirin Kolongon kuntiin. Kuntaan kuuluu 30 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, bozoja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa asuu myös jonkin verran kristittyjä ja animisteja. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra, maapähkinä, fonio ja okra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Palveluihin kuuluvat viisi alakoulua, kaksi yläkoulua ja kolme terveysasemaa. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Ségoun piiri
USS Patrick Henry

USS Patrick Henry (runkonumero SSBN-599) oli Yhdysvaltain laivaston George Washington -luokan strateginen ydinsukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 27. toukokuuta 1958. Se laskettiin vesille 22. syyskuuta 1959 kumminaan Leslie C. Arendsin puoliso ja otettiin palvelukseen 9. huhtikuuta 1960 ensimmäisinä päällikköinään Harold E. Shear ja Robert L. J. Long.DANFS - USS Patrick Henry == Palvelus == Alus läpäisi koeajot sinisellä miehistöllä 16. syyskuuta mennessä, minkä jälkeen keltainen miehistö siirtyi alukselle. Se lähti joulukuussa 1960 ensimmäiselle partiomatkalleen. Aluksella tehtiin kaikkiaan seitsemäntoista partiomatkaa joulukuuhun 1964 mennessä, jolloin alus siirrettiin telakalle puoleksitoista vuodeksi. Koeajojen jälkeen alus palautettiin palvelukseen. Se lähti joulukuussa 1966 kahdeksannelletoista partiomatkalleen liitettynä sukellusvenelaivue 14:ään. Alus päätti 1. maaliskuuta 1968 22. matkansa Holy Lochiin. Alus muutettiin taistelusukellusveneeksi lokakuussa 1981, jolloin sen ohjussiilot täytettiin betonilla ja laukaisujärjestelmä poistettiin. Alus poistettiin palveluksesta 25. toukokuuta 1984.Gardiner, Robert s. 610-611 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:George Washington -luokan sukellusveneet Luokka:Electric Boatin valmistamat alukset
Talinaceae

Talinaceae on vajaat 30 lajia käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa. == Tuntomerkit == Heimon kasvit ovat ruohoja tai pensaita, jotka voivat olla liaanimaisia; maansisäiset kasvinosat ovat usein mukulamaisia. Kasveissa on tanniinipitoisia soluja ja yhteyttämiseen liittyy CAM-aineenvaihdunta. Kukassa on kehälehtiä, noin 15 hedettä ja kolmen yhteenkasvaneen emilehden muodostama sikiäin, joka ainakin aluksi on väliseinällinen. Hedelmä on Talinella-alasuvussa luumarjamainen, limautuva ja avautumaton. Siemenessä on strofioli. Kromosomiluku n = 8.Stevens 2001–, viittaus 3.12.2014. == Levinneisyys == Heimo kasvaa hieman hajanaisesti Floridassa, Keski- ja Etelä-Amerikassa, Afrikassa ja Madagaskarilla.http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Talinaceae.gif == Luokittelu == Talinaceaeen kuuluu kaksi sukua, Talinum sekä Amphipetalum, jonka systemaattinen asema on epävarma. Lajeja on yhteensä 27. Heimo on aiemmin yhdistetty portulakkakasveihin (Portulacaceae), ks. Portulacineae- ryhmän luokittelua. == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === Luokka:Caryophyllales Luokka:Kasviheimot
Siim Sellis

Siim Sellis (s. 5. toukokuuta 1987 Tali) on virolainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka oli erikoistunut sprinttihiihtoon. Hän edustaa Sportclub Sparta -seuraa. Sellis debytoi maastohiihdon maailmancupissa tammikuussa 2006 Otepäässä 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Sellis saavutti viisi vuotta myöhemmin, tammikuussa 2011 niin ikään Otepäässä perinteisen sprintissä ollen 27. Sellisin paras sija maailmancup-osakilpailussa on kymmenes tila Salpausselän perinteisen sprintistä vuodelta 2012. Sellis lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2017. Sellis oli mukana myös vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa, jossa hän oli ainoalla matkallaan, vapaan sprintissä 59. == Lähteet == * http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete- biography.html?sector=CC&competitorid;=111620&type;=result&category;=ALL&season;=ALL&sort;=&discipline;=ALL&position;=&place;=&Submit;=Search&limit;=50 Luokka:Virolaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fabian Steindl

Fabian Steindl (s. 14. huhtikuuta 1994) on itävaltalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä, joka edusti seuratasolla HSV Absam-Bergisliä. Steindl voitti nuorten MM-kultaa helmikuussa 2014 Val di Fiemmessä normaalimäen ja 4×5 kilometrin hiihdon joukkuekilpailussa. Yhdistetyn maailmancupissa Steindl debytoi marraskuussa 2014 Rukalla ollen heti pisteillä sijoituttuaan sijalle 27. Parhaimmillaan hän on ollut 16:s sekä Chaux-Neuvessa tammikuussa 2015 että Lillehammerissa joulukuussa 2015. Steindl on kilpaillut myös Continental Cupissa, jossa hän on ollut parhaimmillaan seitsemäs helmikuussa 2012 Kranjissa. Steindl lopetti uransa yhdistetyn hiihtäjänä vuonna 2017. == Lähteet == * http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete- biography.html?sector=NK&competitorid;=137787&type;=result&season;=ALL&sort;=&discipline;=ALL&position;=10&place;=&Submit;=Search&limit;=50 Luokka:Itävaltalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luciano Figueroa

Luciano Gabriel ”Lucho” Figueroa Herrera (s. 19. toukokuuta 1981 Santa Fe) on argentiinalainen päättänyt jalkapalloilija ja olympiavoittaja, jonka viimeinen seura oli Malesian pääsarjassa pelaava Johor Darul Takzim. Oikeajalkainen Figueroa on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän on 182 senttimetriä pitkä. Figueroa edusti vuodet 2001–2003 Rosario Centralia. Vuonna 2003 hän voitti Argentiinan liigan maalikuninkuuden. Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi Valioliigan Birmingham Cityyn, jossa hän pelasi kauden aikana vain yhden ottelun ja sai lähteä seurasta. Seuraava osoite oli Primera División de Méxicon Cruz Azul, jossa Figueroa pelasi vain vuoden 2004, mutta teki 33 ottelussa 21 maalia. Vielä samana vuonna Figueroa siirtyi takaisin Eurooppaan, nyt Espanjan pääsarjan Villarreal CF:ään. Villarrealia hyökkääjä edusti kaksi kautta tehden 26 pelissä vain viisi maalia. Vuonna 2006 hän palasi takaisin kotimaahansa, nyt River Plateen. Vietettyään vain muutaman kuukauden Argentiinassa, siirtyi Figueroa jälleen Eurooppaan, Serie A:n Genoa CFC:hen. Genoaa Figueroa edusti vuodet 2006–2010, käyden välillä lainalla kotimaansa Boca Juniorsissa, jossa tilille tuli liigamestaruus. Vuonna 2010 Figueroa siirtyi kasvattajaseuraansa Rosario Centraliin, josta vuoden kuluttua eteenpäin ecuadorilaiseen Emeleciin. Talvella 2013 oli edessä jälleen paluu Eurooppaan, nyt Kreikan Superliigan Panathinaikos FC:hen, josta Figueroa lähti kuitenkin vielä saman vuoden syyskuussa. Seuraava osoite oli Malesian pääsarjan Johor Tarul Takzim. Figueroa lopetti uransa vuonna 2015. Figueroa debytoi Argentiinan jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2004. Samana vuonna hän saavutti hopeaa Argentiinan kanssa Copa Américasta. Sama sijoitus toistui seuraavana vuonna Maanosaliittojen cupissa, jossa Figueroa oli turnauksen toiseksi paras maalintekijä neljällä maalillaan. Figueroa voitti myös olympiakultaa vuoden 2004 kesäolympialaisista Ateenasta Argentiinan joukkueen kanssa. Vuoden 2005 jälkeen Figueroa ei pelannut otteluakaan maajoukkueessa. Hän teki siinä yhdeksän maalia 15 pelissä. == Lähteet == * * http://www.national-football-teams.com/player/8168/Luciano_Figueroa.html Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Argentiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matias Linkoaho

Otto Matias Linkoaho (s. 1. tammikuuta 1994) on suomalainen pikajuoksija. Linkoahoa valmentaa Pekka Mäkelä ja Harri Laiho ja hän edustaa Helsingin Kisa- Veikkoja. Sisäratojen SM-kilpailuista hänellä on kultaa 400 metriltä vuodelta 2014 ja hopeaa 200 metriltä 2013 sekä viestistä kultaa vuosilta 2013 ja 2019, hopeaa 2020 sekä pronssia vuosilta 2014 ja 2023. Viestijuoksun SM-kilpailuista hänellä on 4 × 400 metrin viestistä kulta vuosilta 2020 ja 2022 sekä hopeaa 2023, 4 000 metrin viestistä kulta 2021 ja pronssi 2022, 4 × 100 metrin viestistä hopea 2018 ja pronssi 2022 sekä 4 × 800 metrin viestistä pronssi 2018. Kalevan kisoissa hän on sijoittunut parhaimmillaan 400 metrillä kuudenneksi 2022. Linkoaho on edustanut Suomea myös Suomi–Ruotsi-maaottelussa vuonna 2013. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Florian Notz

Florian Notz (s. 24. huhtikuuta 1992) on saksalainen maastohiihtäjä, joka edustaa SZ Roemerstein-seuraa. Notz oli mukana nuorten MM-kilpailuissa vuosina 2011 ja 2012. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuihin hän osallistui niin ikään kaksi kertaa. Hän voitti ikäluokan maailmanmestaruuden 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 2015. Aikuisten MM-kilpailuissa hän debytoi Falunissa 2015. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 16:nneksi yhdistelmäkilpailussa Lahdessa 2017 ja 17:nneksi samalla matkalla kaksi vuotta myöhemmin Seefeldissä. Viestissä tuloksena on ollut kuudes sija vuosina 2017 ja 2019 sekä seitsemäs sija vuonna 2015. Olympialaisissa hän kilpaili ensi kerran Pekingissä 2022 ja sijoittui yhdistelmäkilpailussa 19:nneksi ja viestissä viidenneksi. Notz debytoi maastohiihdon maailmancupissa 2. maaliskuuta 2014 Salpausselän vapaan hiihtotavan 15 kilometrin kilpailussa. Notz sijoittui tuossa kilpailussa seitsemänneksi saavuttaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Tuo sijoitus on yli seitsemän vuotta myöhemmin yhä Notzin uran paras maailmancup-sijoitus. == Lähteet == * Luokka:Saksalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anacampserotaceae

Anacampserotaceae on pieni kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales- lahkossa. Sen nimisuku on Anacampseros, jonka suomenkielinen nimi on mehikit, aiemmin mehiportulakat, kun suku on sijoitettu portulakkakasveihin. == Tuntomerkit == Anacampserotaceae-heimon kasvit ovat matalia pensaita, joilla on enemmän tai vähemmän mukulamaiset juuret. Joskus varret ovat meheviä, joskus kasveilla on tyviruusuke. Varren nivelvälit ovat lyhyet. Satunnaisesti esiintyy yhteyttämiseen liittyvää CAM-aineenvaihduntaa ja mahdollisesti C4-yhteyttämistä. Lehdet ovat tavallisesti kierteisesti, joskus vastakkaisesti, ja enemmän tai vähemmän liereitä. Lehtihangoissa on karvoja tai kovera suomu. Kukan kaksi esilehteä (tai verholehteä) on samassa tasossa, ja heteitä on vähintään viisi; ne ovat tyveltään yhtyneitä. Sikiäin koostuu tavallisesti kolmesta, joskus kahdesta yhteen kasvaneesta emilehdestä ja on väliseinällinen. Vartalo on täyteinen. Hedelmä on rakenteeltaan melko monimutkainen, ja seinämän ulko- ja sisäkerros tavallisesti irtoavat toisistaan. Siemenet ovat väriltään kalpeita, joskus siivellisiä, ja niissä on hieman tai joskus paljon käyristynyt alkio; ulkovalkuainen eli perispermi on heikosti kehittynyt. Myös siemenkuoren kaksi kerrosta irtoaa toisistaan. Kromosomiluku n = x = 9. == Levinneisyys == Anacampserotaceae-heimon levinneisyyskuva on hyvin hajanainen. Ne kasvavat Keski- ja Etelä- Australiassa, Jemenissä, Somaliassa, eteläisessä Afrikassa, Etelä-Amerikan eteläosassa ja Pohjois-Meksikossa sekä Lounais- Yhdysvalloissa.http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Anacampseros.gif == Luokittelu == Anacampserotaceae-heimo muodostaa yhdessä portulakka- (Portulacaceae) ja kaktuskasvien (Cactaceae) kanssa kladin eli kehityslinjan Caryophyllales-lahkon evoluutiopuussa. Kladia luonnehtivat varren ilmarakojen puuttuminen, lehtihankojen monisoluiset karvat tai suomut ja heteiden runsaus. Kladin iäksi arvioidaan noin 14 tai jopa 37 miljoonaa vuotta. Heimon 32 lajia kuuluvat kolmeen sukuun. Mehikkejä eli mehiportulakkoja (Anacampseros) on 30 lajia, muut kaksi sukua ovat yksilajisia. Evoluutiopuu Anacampserotaceae- heimon sisällä alkoi haaroittua noin 11 miljoonaa vuotta sitten. === Suvut === Suvut ovat:Vascular plant families and genera, List of Genera in Anacampserotaceae. * Anacampseros L. (syn. mehisuomukit Avonia (Fenzl) G.D.Rowley, Talinaria Brandegee, Xenia Gerbaulet) – mehikit eli mehiportulakat * Grahamia Hook. – laji G. bracteata * Talinopsis A.Gray – laji T. frutescens == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * http://eol.org/pages/15502108/overview Luokka:Caryophyllales Luokka:Kasviheimot