EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Olavi Kivimaa

Martti Olavi Kivimaa (25. heinäkuuta 1909 Hartola – 1. marraskuuta 1998 Jyväskylä) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi Jyväskylän kaupunginarkkitehtina 1947–1960 ja Keski-Suomen lääninarkkitehtina vuodesta 1960 lähtien. Kivimaa valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä Korkeakoulusta vuonna 1937.Kivimaan arkisto Vakka-palvelussa . NARC.fi Hän suunnitteli ainakin Vesilinnan, Karstulan Evankelisen kansanopiston rakennukset, Jyväskylän Lounaispuiston kioskin, Lounaispuiston lavan, useita asuinkerrostaloja, Jyväskylän katolisen Pyhän Olavin seurakunnan Pyhän Olavin kirkonPyhän Olavin seurakunta. Katolinen.fi, Ilmajoen seurakunnan kirkkoherranviraston (nykyisen päivä­kerho­keskuksen)Tikkakosken alueseurakunta. Jyväskylän seurakunta. Viitattu 5.8.2015.Toimitilat . Ilmajoen seurakunta., Tikka­kosken kirkonTikkakosken kirkko. Geocaching.com, Rajakadun keskuskansakoulun ja kauppaoppilaitoksen (nykyinen Jyväskylän ammattikorkeakoulun pääkampus) ja Kirkkopuiston kioskin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Felix Loch

Felix Loch (s. 24. heinäkuuta 1989 Sonneberg, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen ohjaskelkkailun olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan- mestari. 191 senttimetriä pitkä ja 95 kilogrammaa painava Loch edustaa RC Berchtesgadenia. == Ura == Loch voitti vuoden 2010 talviolympialaisista Vancouverista kultaa yksiköstä. Vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa hän uusi olympiavoittonsa ja voitti kultaa myös sekajoukkuekilpailusta. MM- kilpailuista Loch on saavuttanut peräti yhdeksän kultaa ja kaksi hopeaa. Mitaleista neljä kultaa ja molemmat hopeat ovat tulleet yksiköstä. EM- kilpailuista Lochilla on sekajoukkuekulta ja kaksi yksikköpronssia. Loch työskentelee siviilissä poliisina. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset ohjaskelkkailijat Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kokkinelliini

Kokkinelliini (C13H23NO) on perhydroatsafenaleeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste ja alkaloidi. Yhdistettä esiintyy seitsenpistepirkossa (Coccinella septempunctata) ja se toimii pahanhajuisena ja kitkeränmakuisena puolustuskemikaalina, jota seitsenpistepirkko ruiskuttaa jaloistaan saalistajan päälle. Rakenteeltaan yhdiste on trisyklinen amiinioksidi, joka voidaan pelkistää vapaan aminoryhmän sisältäväksi prekokkinelliiniksi. Vaikka yhdisteessä on 5 stereokemiallista keskusta, on yhdiste optisesti inaktiivinen, koska rakenteessa on symmetriataso. Kokkinelliinia esiintyy kaikissa seitsenpistepirkon kudoksissa ja korkeimmillaan pitoisuus on puolustusnesteessä. Saalistajan uhatessa eläin ruiskuttaa kokkinelliinia ja sen esiastetta prekokkinelliinia saalistajan päälle jaloissa sijaitsevista rauhasistaan. Kokkinelliini on tehokas muun muassa lintuja ja muurahaisia vastaan. Ensimmäisen kerran kokkinelliinia ja prekokkinelliinia eristettiin seitsenpistepirkosta vuonna 1971. Ensimmäisen kerran yhdisteen stereoselektiivinen synteesi suoritettiin vuonna 1979. Seitsenpistepirkot syntetisoivat kokkinelliinia ja sen esiastetta prekokkinelliinia rasvahapoista, kuten palmitiini- tai steariinihaposta sekä eräistä tyydyttymättömistä rasvahapoista hapetuksen ja aminoinnin avulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Database of Insect Pheromones and Semiochemicals (Pherobase): Coccinelline Luokka:Alkaloidit
Dan Burros

Daniel ”Dan” Burros (5. maaliskuuta 1937 – 31. lokakuuta 1965) oli yhdysvaltalainen uusnatsi, joka toimi Ku Klux Klanin värvärinä. Burros oli taustaltaan juutalainen. Hän teki itsemurhan muutama tunti sen jälkeen, kun tieto hänen juutalaisuudestaan tuli julki.The Believer DVD, ohjaaja Henry Beanin haastattelu, 2001. American Nazi Party -puolueen johtaja George Lincoln Rockwell piti Burrosin kuoleman jälkeen lehdistötilaisuuden, jossa hän esiintyi synkän ja surumielisen oloisena ja ylisti Burrosin omistautumista liikkeelle. Vuonna 2001 ensi-iltansa saanut elokuva The Believer perustuu väljästi Dan Burrosin elämään. Elokuvan ohjaajan ja käsikirjoittajan Henry Beanin kirjoittama The Believer julkaistiin myös kirjana. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset uusnatsit Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Juutalaiset Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Kesäjärvi

Kesäjärvi () on kylä Karjalan tasavallan Belomorskin piirin Sosnavitsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven rannalla 53 kilometriä Sosnavitsasta länteen. Vuonna 2013 kylässä oli kaksi asukasta. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Kesäjärvi kuului Suikujärven volostiin ja kyläkuntaan. Vuonna 1905 kylässä oli 23 taloa ja 137 asukasta. Neuvostoaikana Kesäjärvi kuului Lehdon kyläneuvostoon. Vuonna 1933 siellä oli 106 asukasta, jotka kaikki olivat karjalaisia. Kesäjärven rannalta on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja. ==Lähteet== Luokka:Belomorskin piirin asutut paikat
Lars Peter Hansen

Lars Peter Hansen (s. 26. lokakuuta 1952) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä ja Chicagon yliopiston taloustieteen, tilastotieteen ja rahoitusteorian professori. Hänelle myönnettiin vuonna 2013 yhdessä Eugene Faman ja Robert Shillerin kanssa Nobelin taloustieteen palkinto arvopaperien hintojen määräytymisen empiirestä analyysista. Hansen tunnetaan erityisesti GMM (engl. generalized method of moments) -tilastomenetelmän kehittämisestä. Tämä on useiden tunnettujen tilastomenetelmien (OLS, 2SLS jne.) yleistys, joka mahdollistaa makrotaloudellisten mallien estimoinnin ilman mallin ratkaisemista, mikä on usein haastavaa. Yhdessä yhteistyökumppaniensa kanssa, erityisesti Hansen-Singleton (1982), Hansen sovelsi menetelmää osakehinnoittelumallien estimointiin. Hansen on tunnettu myös niin sanottujen Hansen-Jagannathan -rajojen todistamisesta, yhdessä oppilaansa Javi Ragannathanin kanssa. Viime vuosina Hansenin työ on keskittynyt epävarmuuden analysointiin päätösteorian työkaluja käyttäen. Vuonna 2008 hän julkaisi pitkäaiksen yhteistyökumppaninsa Thomas Sargentin kanssa kirjan Robustness, joka käsittelee epävarmuuden mallintamista. Tutkimustyössään Hansen on soveltanut näitä työkaluja esimerkiksi ilmastonmuutokseen ja koronaviruspandemian hoitoon liittyvissä kysymyksissä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät Luokka:Nobelin taloustieteen palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thomas F. Farrell

Thomas Francis Farrell (3. joulukuuta, 1891 Brunswick, New York – 11. huhtikuuta, 1967 Reno, Nevada) oli yhdysvaltalainen sotilashenkilö, arvoltaan prikaatinkenraali. Tuona ajankohtana mikä oli 1940-luvun alkupuolella, Thomas Farrell osallistui Manhattan-projektiin. Manhattan Engineer District (suom. Manhattanin piiri-insinöörit) oli Yhdysvaltain sotilaallis-tieteellinen tutkimusprojekti ja samalla myös jättikokoinen rakennushanke. Tuohon hankkeeseen upotettiin 27 kuukauden aikana, arviolta 2 miljardia silloista Yhdysvaltain dollaria (USD).IL-Historia/Atomipommi, 2015: s. 23 Kenraali Farrell toimi projektin vetäjän Leslie R. Grovesin apurina eli kakkosmiehenä. Esimies-työtoverinsa Grovesin tavoin, Farrell osallistui Trinity-ydinkokeeseen ja oli sen silminnäkijä. Japanin antauduttua ja sitä seuranneen miehitysvaiheen aikana kenraali Farrell johti tutkimusryhmää, joka koetti selvittää atomipommien vaikutusta ihmiseen. Thomas Farrell kiisti jyrkästi mainittavan radioaktiivisuuden esiintymisen sekä sellaisen mahdolliset vaikutukset. Yhdysvaltain armeija määräsi tästä aiheesta täydellisen tiedotussulun. Tuolloin oli Douglas MacArthur Japanin ylin käskynhaltija.IL- Historia/Atomipommi, 2015: s. 32 Eläkkeelle jäädessään oli Thomas Farrell kenraalimajurin arvoinen. ==Lähteet== *Thomas, Gordon & Witts, Max Morgan: Enola Gay – Pommikone Hiroshiman yllä. Wsoy, 1981. Suom. Nuuttila, Antti. ISBN 951-0-10695-X. *Iltalehden erikoisteemanumero: IL-Historia/Atomipommi, Alma- Media, Helsinki, 2015. 68-s. (s. 23, 32) ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Wilhelm Linsén

August Wilhelm Linsén (10. kesäkuuta 1830 Helsinki – 19. tammikuuta 1858 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Linsénin vanhemmat olivat kaunopuheisuuden ja runousopin professori Johan Gabriel Linsén ja hänen toinen puolisonsa Vilhelmina Petronella Hoeckert. Hän pääsi ylioppilaaksi 1849 ja hänestä tuli intendentinkonttorin oppilas 1850. Linsén toimi yleisten rakennusten intendentinkonttorissa 3. konduktöörina 1856 ja sihteerinä 1856–1858. Luettu 4.8.2015. Linsén suunnitteli Sipoon Östersundomiin Villa Björkudden-nimisen huvilan joka rakennettiin 1856–1858. Huvilan omisti 1879–1898 Zachris Topelius.Helsingin Kaupunginmuseo Finna : Östersundom, Karlvik ja Villa Björkudden (rakennustunnus 53966) nähtynä Karhusaarentien sillalta Linsén teki 17-vuotiaana vuonna 1847 isänsä käskystä tunnetun pilakuvan Elias Lönnrotista. Kuvassa esiintyi paljasjalkainen, patalakkiin ja hännystakkiin pukeutunut Lönnrot jolla on keppi kädessä ja tuohikontti selässä. Kuvaan liittyi latinankielinen teksti Unus homo nobis cursando restituit rem (Yksi ainoa mies meille juoksemalla korjasi kaiken). Kuvan piirtämisen alkusyynä oli se että Johan Gabriel Linsén vastusti Lönnrotin hyvälle ystävälle Johan Vilhelm Snellmanille ehdotettua kunniatohtorin arvoa.Tarinateltta-blogi : Vaeltaja-Lönnrotin taustoista == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1830 syntyneet Luokka:Vuonna 1858 kuolleet
Alone in the Dark (elokuva)

Alone in the Dark on 28. tammikuuta 2005 ensi-iltansa saanut Uwe Bollin ohjaama elokuva. Se perustuu Alone in the Dark -pelisarjaan. Elokuva on saanut huonot arvostelut ja se on Internet Movie Databasen Bottom 100 -listalla. Elokuvan pääosassa ovat Christian Slater, Tara Reid ja Stephen Dorff. Alone in the Dark sai vuonna 2008 jatko-osan Alone in the Dark II. == Näyttelijöitä == ==Lähteet== Luokka:Uwe Bollin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2005 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2005 saksalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2005 kanadalaiset elokuvat Luokka:Videopeleihin pohjautuvat elokuvat
Alistair Brownlee

Alistair Edward Brownlee, MBE (s. 23. huhtikuuta 1988 Dewsbury) on brittiläinen triathlonin olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. Brownlee on 184 senttimetriä pitkä ja painaa 70 kilogrammaa. == Ura == Brownlee saavutti kultaa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Brownlee uusi olympiakultansa neljä vuotta myöhemmin Rio de Janeiron olympialaisissa. Hän oli mukana myös vuoden 2008 kesäolympialaisissa sijoittuen sijalle 12. MM- kilpailuista Brownleellä on neljä kultaa ja yhden pronssin. EM-kilpailuista hän on saavuttanut kolme kultaa ja yhden hopean. Vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoissa Glasgow'ssa Brownlee kilpaili Englannin väreissä voittaen kaksi kultaa. Brownlee nimettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäseneksi (MBE) uutena vuotena 2013. Myös Brownleen nuorempi veli, Jonathan Brownlee on triathlonisti, olympiamitalisti ja maailmanmestari. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset triathlonistit Luokka:Brittiläiset olympiavoittajat Luokka:Brittiläisen imperiumin ritarikunta Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo metalliseoksista

Tämä on luettelo metalliseoksista. Se on aakkostettu seoksen mukaan. Nimi Alatyyppi Päämetalli Muut aineet Kommentti Alnico alumiini nikkeli, koboltti, saattaa sisältää rautaa, kuparia ja titaania Alumel nikkeli mangaani, alumiini, pii Alpakka kupari nikkeli, saattaa sisältää sinkkiä Amalgaami elohopean metalliseokset Billon kupari hopea, elohopea Britannium tina antimoni, kupari Chromel nikkeli kromi Cunife kupari nikkeli, rauta Devardan metalliseos alumiini kupari, sinkki Duralumiini alumiini kupari Elektron magnesium saattaa sisältää neodyymiä, gadoliniumia ja sinkkiä Elektrum kulta hopea Fernico rauta nikkeli, koboltti Fieldin metalli vismutti indium, tina Galinstan gallium indium, tina Hepatizon kupari kulta, nikkeli Inconel nikkeli kromi, rauta, muita metalleja Juotostina tina lyijy Kirjasinmetalli lyijy tina ja antimoni Konstantaani kupari nikkeli Kovatina tina kupari, vismutti, saattaa sisältää lyijyä ja hopeaa Magnox magnesium alumiini Manganiini kupari mangaani, nikkeli Megallium koboltti kromi, molybdeeni Meltorauta rauta hiiltä alle 0,03 % Merialumiini alumiini magnesium Messinki kupari sinkki Mischmetalli cerium lantaani, saattaa sisältää praseodyymiä ja neodyymiä Molybdochalkos kupari lyijy NaK natrium kalium Nisil nikkeli pii Nordic Gold kupari alumiini, sinkki, tina Rahametalli Pronssi kuparin metalliseokset pl pronssi tinaa yleensä Punakulta kulta kupari, saattaa sisältää hopeaa Raney- nikkeli nikkeli alumiini Rhodiitti kulta rodium Rosen metalli vismutti lyijy, tina Shibuichi kupari hopea Silumiini alumiini pii Stelliitti koboltti kromi, volframi, rauta, hiili Sterling-hopea hopea kupari Talmikulta kupari sinkki, kulta Terne lyijy tina Teräs rauta hiili 0,03 - 1,7 %, saattaa sisältää muun muassa mangaania, kuparia, kromia Teräs Invarteräs rauta nikkeli, saattaa sisältää muun muassa magnesiumia, piitä, hiiltä ja kobolttia Teräs Ruostumaton teräs rauta kromi ja usein muita lisäaineita kuten nikkeli ja molybdeeni Tompakki kulta kupari Uushopea katso Alpakka Valkokulta kulta esim. palladium tai nikkeli Valkometalli tina lyijy, antimoni, kupari Valurauta rauta hiiltä yli 1,7 % Vaski kupari katso messinki tai pronssi Viherkulta kulta hopea Vitallium koboltti kromi, molybdeeni Woodin metalli vismutti lyijy, kadmium, tina Zamak sinkki alumiini, magnesium, kupari Zircaloy zirkonium muita metalleja, kuten tinaa, niobiumia, rautaa, kromia, nikkeliä thumb|right|230px|Pronssi on yksi historian merkittävimpiä metalliseoksia. * Luokka:Luettelot kemiasta
Marjaludemaiset

Marjaludemaiset (Pentatomomorpha) on luteisiin kuuluva osalahko. Siihen kuuluu 34 heimoa. Luokituksessa on tehty muutoksia entisiin luokituksiin nähden. Nyt alaheimo Henicocorinae kuuluu yläheimoon Idiostoloidea, alaheimo Psamminae maltsaluteiden heimoon ja maltsaluteiden (Piesmatidae) heimo varjoluteiden (Lygaeoidea) yläheimoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Phylogeny of the Infraorder Pentatomomorpha Based on Fossil and Extant Morphology, with Description of a New Fossil Family from China PLOS One * http://www.nic.funet.fi/index/Tree_of_life/insecta/heteroptera/pentatomomorpha Luokka:Luteet
Ezequiel Schelotto

Matías Ezequiel Schelotto (s. 23. toukokuuta 1989 Buenos Aires, Argentiina) on italialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea laitalinkki. Hän edustaa argentiinalaisseura Racing Clubia. Hän on pelannut pitkään Italiassa sekä myös Portugalissa ja Englannissa. Italian pääsarjassa Serie A:ssa hän on pelannut seitsemässä eri joukkueessa yhteensä 155 ottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. Portugalin liigassa hän on pelannut 37 ottelua Sportingin joukkueessa ja Englannin Valioliigassa 28 ottelua Brighton & Hove Albionin joukkueessa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrei Snežnevski

Andrei Vladimirovitš Snežnevski (, 7. toukokuuta / 20. toukokuuta 1904 Kostroma – 12. heinäkuuta 1987 Moskova) oli neuvostoliittolainen psykiatri, joka kehitti diagnoosin hiipivä skitsofrenia poliittisille toisinajattelijoille. Hän oli Neuvostoliiton lääketieteellisen tiedeakatemian johtaja vuosina 1982–1987. == Lähteet == Luokka:Sosialistisen työn sankarit Luokka:Neuvostoliittolaiset lääkärit Luokka:Psykiatrit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Mille fleur

Mille fleur tarkoittaa * Mille fleur, kanarotu * Mille fleur, koristeaihe, jota on käytetty erityisesti gobeliineissa * Millefiori, lasihelmissä ja muissakin lasiesineissä käytetty koristeluaihe
Kéa

Kéa (; myös Tzia, ), antiikin Keos (, ), on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 131,693 neliökilometriä ja asukasluku 2 446 (vuonna 2001). Hallinnollisesti Kéa kuuluu Kéan kuntaan, Kéa- Kýthnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Ioulída. == Maantiede == Kéa sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä Itä- Attikan rannikosta ja Soúnion niemestä kaakkoon. Se on Kykladien saariryhmän luoteisin saari. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Kýthnos kaakkoispuolella, Makrónisos länsipuolella Attikan rannikon edustalla, Euboia pohjoispuolella ja Gyáros itäpuolella. Saaren korkein kohta on Profítis Ilías (568 metriä). === Hallinto, kaupungit ja kylät === Kéa kuuluu hallinnollisesti Kéan kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Saaren suurimmat asutukset ovat satamakylä Korissía (711 asukasta), joka sijaitsee saaren luoteisrannikolla; pääkylä Ioulída eli Chóra (633 asukasta), joka sijaitsee saaren pohjoisissa sisäosissa; sekä Písses (157) ja Vourkári (121). (Katso myös: Luettelo Kéan kunnan kylistä ja saarista.) == Historia == Antiikin aika saari tunnettiin paitsi nimellä Keos myös nimellä Hydrussa (Hydroussa). Kreikkalaisessa mytologiassa saarella kerrotaan asuneen nymfejä, jotka jumalat ajoivat pois kateellisina saaren kauneudesta. Saaren Agía Eirínistä (Ágia Iríni) on löydetty merkittävä kykladisen kulttuurin aikainen asutus. pienoiskuva|vasen|Karthaian Athenen temppelin rauniot. Keoksella oli antiikin aikana neljä kaupunkivaltiota (polis), jotka muodostivat tetrapoliin eli neljän kaupungin liiton. Kaupungit olivat Iulis, Karthaia, Koressia ja Poieessa. Persialaissodissa kaupungit taistelivat Ateenan puolella persialaisia vastaan, päin vastoin kuin suurin osa Kykladien saarista. Sodan jälkeen saari liittyi Deloksen meriliittoon. Saari oli venetsialaisvallan alla vuosina 1207–1537 ja turkkilaisvallan alla vuosina 1537–1821. 1800-luvulla se osallistui ensimmäisten joukossa Kreikan vapaustaisteluun. Kéasta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1821. 1900-luvulla monet saaren asukkaista ovat muuttaneet pois saarelta. HMHS Britannic upposi Kéan luoteispuolelle ensimmäisen maailmansodan aikana 21. marraskuuta 1916 toimiessaan sairaalalaivana. RMS Titanicin sisaralus oli aikansa suurin laiva. Hyvin säilynyt hylky makaa noin 110 metrin syvyydessä. == Nähtävyydet == Kéan nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Agía Eirínin esihistoriallisen ajan muinaisjäänteet, Ioulídan venetsialaisaikainen linna ja arkeologinen museo, 500-luvulla eaa. tehty suurikokoinen Iuliin leijonapatsas Ioulídan lähellä, Apollonin ja Athenen temppelien rauniot Karthaian arkeologisella alueella, hellenistisen ajan tornin jäänteet Agía Marínassa sekä Kastrianín luostari (Moní Kastrianís). HMHS Britannicin hylky on suosittu sukelluskohde. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Kímolos

Kímolos () on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta- ala on 37,426 neliökilometriä ja asukasluku 908 (vuonna 2001). Hallinnollisesti Kímolos kuuluu Kímoloksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Kímoloksen kylä. == Maantiede == Kímolos sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Mílos eteläpuolella, Polýaigos kaakkoispuolella ja Sífnos koillispuolella. Kímoloksen ja Míloksen erottaa toisistaan noin 1,6 kilometriä leveä salmi. Saaren korkein kohta on Paliókastro (367 metriä). === Hallinto ja kylät === Kímolos kuuluu hallinnollisesti Kímoloksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Saaren suurimmat asutukset ovat Kímoloksen kylä eli Chóra (837 asukasta), Psáthi (19) ja Alykí (17). (Katso myös: Luettelo Kímoloksen kunnan kylistä ja saarista.) == Historia == === Antiikki === Arkeologisten löydösten perusteella Kímolos oli asutettu mykeneläisellä ajalla. Antiikin aikana saari tunnettiin myös nimellä Ekhinusa. Saaren poliksen eli kaupunkivaltion Kimoloksen kaupunkikeskus sijaitsi saaren lounaisrannikolla. Kaupunki vaikuttaa kuuluneen Meloksen poliksen alaisuuteen. Saarelta kaivettiin muun muassa hopeaa, ja kaivostoiminta oli sen tärkein elinkeino bysanttilaiselle ajalle saakka. === Myöhempi historia === Keskiajan kuluessa saari tuhottiin monesti. Vuosina 1207–1579 saari kuului ensin Náxoksen herttuakuntaan ja sitten venetsialaisille. Tuolloin sitä kutsuttiin hopeaan viittaavalla nimellä Argentiera. Vuonna 1579 osmanit valtasivat saaren. Osmanivallan aikana saari oli toistuvasti merirosvojen hyökkäysten kohteena. Saaresta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1821. == Nähtävyydet == Saaren nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Chóran kylän venetsialaisaikainen linna (Kástro), Evangelístrian kirkko, sekä lounaisrannikolla sijaitsevat saaren antiikin aikaisen kaupungin rauniot ja mykeneläisaikaiset haudat. Saaren koillisosassa on rikkipitoisia lähteitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Kýthnos

Kýthnos (; transl. myös Kíthnos) on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 99,432 neliökilometriä ja asukasluku 1 310 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kýthnos kuuluu Kýthnoksen kuntaan, Kéa- Kýthnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Kýthnoksen kylä. == Maantiede == Kýthnos sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä. Se kuuluu Kykladien luoteisimpiin saariin. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Kéa pohjoispuolella ja Sérifos eteläpuolella. Saaren korkein kohta on Profítis Ilías (336 metriä). === Hallinto ja kylät === Kýthnos kuuluu hallinnollisesti Kýthnoksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Saaren suurimmat asutukset ovat pääkylä Kýthnoksen kylä eli Chóra (561 asukasta), pääsatama Mérichas (369), Dryopída (325) ja Loutrá (81). (Katso myös: Luettelo Kýthnoksen kunnan kylistä.) == Historia == === Antiikki === Antiikin ajan Kythnoksen poliksen eli kaupunkivaltion kaupunkikeskus sijaitsi saaren länsirannikolla lähellä nykyistä Mérichasta. Sen akropoliilla on muun muassa julkisten rakennusten ja pyhäköiden sekä muurien jäänteitä. Saari ei ollut historiassa kovin suuressa osassa. Sen tiedetään lähettäneen laivoja Salamiin meritaisteluun vuonna 480 eaa. kreikkalaisten puolella sekä olleen tämän jälkeen mukana Ateenan johtamassa Deloksen meriliitossa. pienoiskuva|vasen|Loutrán kylä Kýthnoksella. === Myöhempi historia === Myöhempi historia seuraa lähisaarten kuten Kéan vaiheita. Venetsialaiset valtasivat saaren vuonna 1207 ja osmanit vuonna 1537. Saaresta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1821. Vielä 1800-luvulla saari tunnettiin nimellä Thermia saaren koillisosassa olevien kuumien lähteiden mukaan. == Nähtävyydet == Saaren nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Katafýkin luola Dryopídassa, venetsialaisaikainen linna (Kástro) saaren pohjoisosassa, saaren antiikin aikaisen kaupungin arkeologinen alue Vryókastro lähellä Mérichasta, sekä Chóran kylässä olevat antiikin aikaiset jäänteet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Relaatiomalli

Relaatiomalli on ensimmäisen kertaluvun predikaattilogiikkaan perustuva tietokantamalli. Relaatiomallia hyödyntäviä tietokantoja kutsutaan vastaavasti relaatiotietokannoiksi. Relaatiomallin muotoili ja esitti ensimmäisenä Edgar F. Codd, jonka artikkeli A Relational Model of Data for Large Shared Data Banks julkaistiin vuonna 1970 Communications of the ACM -lehdessä. Relaatiomallia varhaisempia tietokantamalleja ovat hierarkkinen malli ja verkkomalli. Relaatiomallia uudempi on puolestaan oliomalli. Relaatiomallissa tietokantaan tallennettava data esitetään järjestettyinä äärellisinä listoina, jotka on ryhmitelty relaatioiksi. Relaatiota vastaava tietokantatermi on taulu. Vastaavasti kutakin tietokantaan tallennettua kohdetta, useista attribuuteista muodostuvaa monikkoa (), vastaa taulun rivi ja attribuuttia taulun sarake. Relaatiomallin tarkoituksena on toimia datan ja siihen kohdistuvien kyselyiden määrittelyn logiikkana. Relaatiomallin avulla käyttäjät määrittelevät tietokannan sisällön ja siitä tehtävät tiedonhaut ilman, että he ottavat kantaa datan tallentamisen tekniseen toteutukseen. Relaatiomalli toimii siis tietoriippumattomuuden takaajana. SQL- tietokantakieli on relaatiomallin tunnettu sovellutus, joka ei kuitenkaan noudata relaatiomallia puhtaasti. Relaatiomallin kehittäjä Codd protestoi eräitä SQL:ssä tehtyjä ratkaisuja vastaan niiden rikkoessa relaatiomallin periaatteita vastaan. == Katso myös == * Relaatioalgebra * Graafitietokanta ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Luokka:Tiedonhallinta Luokka:Tietokannat
Meganísi

Meganísi () on Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Tilevoḯdes-saariin. Saaren pinta-ala on 22,356 neliökilometriä ja asukasluku 1 040 (2011). Hallinnollisesti Meganísi kuuluu Meganísin kuntaan, Lefkaksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Saaren pääkylä on Katoméri. == Maantiede == Meganísi sijaitsee Välimereen kuuluvassa Joonianmeressä heti Lefkaksen itäpuolella. Saaret erottaa noin kilometrin levyinen salmi. Meganísin muut lähimmät suuremmat saaret ovat Arkoúdi ja Átokos eteläpuolella sekä Kálamos ja Kastós itäpuolella. Saaren korkein kohta on 301 metriä. Saaren pääelinkeinot ovat turismi, kalastus ja maanviljely. === Hallinto ja kylät === Meganísi kuuluu hallinnollisesti Meganísin kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Saaren suurimmat asutukset ovat pääkylä Katoméri (455 asukasta), pääsatama Spartochóri (382) sekä kalastajakylä Vathý (203). Katoméri sijaitsee sisämaassa saaren itäosassa. Sekä Spartochóri että Vathý sijaitsevat luonnonsatamalahdissa saaren pohjoisrannikolla. (Katso myös: Luettelo Meganísin kunnan kylistä ja saarista.) == Historia == Ensimmäiset merkit asutuksesta Meganísillä ovat peräisin neoliittiselta kaudelta. Antiikin aikana saari tunnettiin nimellä Tafos. Nimi oli peräisin kreikkalaisen mytologian Tafoksesta, joka oli Poseidonin poika ja alueen myyttinen hallitsija. Roomalaisten lähteiden mukaan Kaprian saari eli nykyinen Capri olisi ollut tafoslaisten siirtokunta. Meganísin historia seuraa pääosin sen suuremman naapurin Lefkaksen vaiheita. Saari oli Korintin siirtokuntana 600-luvulta eaa. lähtien. Roomalaiset valloittivat sen vuonna 197 eaa. Vuonna 1204 saari siirtyi Bysantilta Venetsian vallan alle. Se oli frankkivallan alla vuosina 1294–1479 ja tämän jälkeen osmanivallan alla. Venetsialaiset saivat saaren haltuunsa uudelleen vuonna 1684. Vuonna 1797 Meganísi siirtyi ranskalaisille ja seuraavana vuonna turkkilais-venäläisen vallan alle. Vuosina 1807–1809 valtaa pitivät jälleen ranskalaiset. Vuonna 1810 saari siirtyi brittivallan alle. Vuosina 1815-1864 saari oli osa Jooniansaarten yhdysvaltoja, joka oli Britannian protektoraatti. Meganísistä tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1864. Toisessa maailmansodassa saari oli Italian miehittämä. 1950-luvulla suuri osa väestöstä muutti pois saarelta. == Nähtävyydet == Meganísin nähtävyyksiin kuuluu muiden muassa Papanikolíksen luola, joka sijaitsee saaren länsirannikolla. Sen sanotaan olevan Kreikan toiseksi suurin meriluola. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Oinoússes

Oinoússes (; transl. myös Inoússes) tai Oinoússa (Οινούσσα; transl. myös Inoússa) on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 14,382 neliökilometriä ja asukasluku 826 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Oinoússes kuuluu Oinoússeen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Oinoússeen kylä. == Maantiede == Oinoússes sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren itäosassa Chíoksen koillisrannikon ja Turkin Karaburunin niemimaan välissä. Saaren erottaa Chíoksesta noin kaksi kilometriä leveä salmi. Etäisyys Turkin rannikosta on noin 9 kilometriä. Saaren itäpuolella sijaitsee pienempi Pásaksen saari. Saaren korkein kohta on Voútyro (182 metriä). === Hallinto ja kylät === Oinoússes kuuluu hallinnollisesti Oinoússeen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Saaren asutukset ovat pääkylä Oinoússeen kylä (792 asukasta), Kástro (29) ja Aspalathrókampos (5). (Katso myös: Luettelo Oinoússeen kunnan kylistä ja saarista.) == Historia == Antiikin aikana Oinoússes tunnettiin rypäleistään ja viineistään, ja saari on saanut tästä myös viiniin (oinos) viittaavan nimensä. Saari on tunnettu myös nimellä Egnoússa. Saaren historia on yleensä seurannut sen suuremman naapurin Chíoksen vaiheita. Kreikan vapaustaistelun aikaan vuonna 1821 monet saarelaiset pakenivat saarelta muualle Kreikkaan taistelemaan turkkilaisia vastaan. Asukkaat palasivat saarelle vuonna 1827. Saaresta tuli Chíoksen tavoin osa Kreikkaa vuonna 1912. Merenkulku ja laivanvarustustoiminta ovat olleet merkittävä osa Oinoússeen historiaa ja monet varakkaat laivanvarustajat ovat kotoisin saarelta. == Nähtävyydet == Oinoússeen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Oinoússeen kylässä sijaitseva merimuseo sekä saaren länsiosassa sijaitseva Neitsyt Marian ilmestyksen luostari (Moní Evangelismoú tis Theotókou). Luostari tunnetaan muun muassa erään laivanvarustajan tyttärelleen rakennuttamasta mausoleumista. Tytär kuoli pian ryhdyttyään nunnaksi, ja hänen ruumiinsa muumioitui tavalla, jota pidettiin ihmeenä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Paxós

Paxós (), usein Paxoí (Παξοί, transl. myös Paxí), on Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Paxoín saariin. Saaren pinta- ala on 25,3 neliökilometriä ja asukasluku 2 280 (2011). Hallinnollisesti Paxós kuuluu Paxoín kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Paxós on Paxoín saarten pääsaari ja usein siihen viitataan yksinkertaisesti nimellä Paxoí. Siitä noin 1,6 meripeninkulmaa (noin 3 kilometriä) kaakkoon sijaitsee pienempi Antípaxoksen saari. Saaret sijaitsevat Korfun kaakkoispuolella noin 8,6 meripeninkulmaa (noin 16 kilometriä) Epeiroksen rannikosta länteen. Saarista kauempana kaakossa sijaitsee Lefkas. Saaren pääkylä on Paxoín kuntakeskus Gáios (498 asukasta), joka sijaitsee saaren itärannikolla. Saaren muut suurimmat asutukset ovat Oziás (196 asukasta), Makrátika (149), Lákka (147), Bogdanátika (135) ja Apergátika (105). (Katso myös: Luettelo Paxoín kunnan kylistä ja saarista.) Saaren historia seurailee muiden Jooniansaarten vaiheita. Vuosina 1815–1864 saari oli osa Jooniansaarten yhdysvaltoja, joka oli Britannian protektoraatti. Saaresta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1864. Saaren nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Gáioksen museo, sekä saaren rannikon meriluolat ja Orthólithos-nimellä tunnettu kalliomuodostelma, joille pääsee turistiveneillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Jooniansaaret Luokka:Paxoí
Salamis (saari)

Salamis (; ) on Kreikan saari, joka kuuluu Saronisten saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 95 neliökilometriä ja asukasluku 39 283 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Salamis kuuluu Salamiin kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Saaren pääkaupunki on Salamiin kaupunki. == Maantiede == Salamis sijaitsee Saroninlahdessa Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä aivan Attikan rannikon tuntumassa Ateenan metropolialueen ja Pireuksen sataman edustalla. Ainoastaan kapea salmi erottaa sen sekä Attikasta että Megariksesta. Salamiin ja Pireuksen välissä sijaitsee pieni Psyttáleian saari. Kauempana saaren eteläpuolella sijaitsee Aíginan saari. Salamis on sekä pinta- alaltaan että asukasluvultaan suurin Saronisista saarista. Saari on jotakuinkin länteen päin aukeavan puolikuun muotoinen. Saaren korkein kohta on Óros Mavrovoúni (375 metriä). Salamiin saarelle on lyhyt matka Ateenasta, mutta se ei kuulu Kreikan turistisaariin. Saaren pääsatama on Paloúkia. === Hallinto, kaupungit ja kylät === Salamis kuuluu hallinnollisesti Salamiin kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Vuoteen 2011 saakka saari jakautui kahteen kuntaan. Saaren suurimmat asutukset ovat Salamiin kaupunki (25 370 asukasta), Aiánteio (4 860), Ampelákia (4 710), Selínia (2 509), Batsí (235) ja Pérani (226). (Katso myös: Luettelo Salamiin kunnan kaupungeista ja kylistä.) == Historia == Antiikin aikana Salamis tunnettiin myös nimillä Pityussa (Ῥιτυοῦσσα), Skiras (Σκιράς) ja Kykhreia (Κυχρεία). Alun perin saari oli aiginalaisten siirtokunta. Sittemmin se oli Ateenan ja Megaran kiistakapulana. Lopulta Ateena valtasi sen itselleen ja siitä tuli osa Attikaa. Saari tunnetaan ennen kaikkea sen itäpuolella vuonna 480 eaa. käydystä Salamiin meritaistelusta, joka oli yksi persialaissotien merkittävimmistä taisteluista. Siinä Ateenan ja sen liittolaisten laivasto voitti Persian ja sen liittolaisten laivaston. Alkuperäinen antiikin Salamiin kaupunki sijaitsi saaren etelärannikolla. Kun saaresta tuli Ateenan demos, uusi Salamiin kaupunki rakennettiin saaren itärannikolle eli Ateenan puolelle. Tästä antiikin Salamiin kaupungista on säilynyt jäänteitä Ampelákian lähellä. Nykyinen saaren länsirannikolla sijaitseva Salamiin kaupunki on näin kolmas samanniminen historian aikana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Salamina.gr. Saaren verkkosivut. *
Audi S6

Audi S6 on Audin vuodesta 1994 lähtien valmistama edustusluokan automalli, joka on urheilullisempi versio Audi A6 -mallisarjasta. S6 sijoittuu mallistossa RS6:n alapuolelle. == Audi S6 C4 (1994–1997) == Audi 100 (C4) -malliin perustuvaa urheilullisempaa versiota oli myyty vuosina 1991–1994 Audi S4 -nimisenä. Vuoden 1994 faceliftin yhteydessä Audi 100 sai nimekseen A6, ja sen urheilullisesta versiosta puolestaan tuli S6. S4-mallinimi siirtyi Audi A4:n urheilullisemmalle versiolle. Kuten edeltäjänsä, S6 oli saatavana sekä neliovisena sedanina että Avant-farmarimallina. Moottorivalikoima oli sama kuin edeltäneessä S4:ssä. Vaihtoehtoina olivat viisisylinterinen 2,2-litrainen (230 hv) ja 4,2-litrainen V8 (290hv). Pienemmän moottorin yhteydessä oli viisi- tai kuusivaihteinen manuaalivaihteisto tai neliportainen automaattivaihteisto. Suuremman yhteyteen sai kuusivaihteisen manuaalivaihteiston tai neliportaisen automaatin. Vetotapana oli aina neliveto. Vuonna 1996 esiteltiin S6 Plus, jossa V8-moottorin teho oli nostettu 326 hevosvoimaan. Mallissa oli aina kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. == Audi S6 C5 (1999–2003) == Audi A6 (C5) -malliin perustuva S6 esiteltiin vuonna 1999. Se oli jälleen saatavana sekä sedanina että Avant-farmarimallina. Moottorina on 4,2-litrainen V8 teholtaan 340 hevosvoimaa. Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto tai viisiportainen automaattivaihteisto ja vetotapana neliveto. Vuonna 2001 xenon-ajovalot tulivat vakiovarusteiksi. == Audi S6 C6 (2006–2010) == Audi A6 (C6) -malliin perustuva S6 esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2006. Korimalleina olivat jälleen sedan ja farmarimalli Avant. Moottorina autossa käytettiin 5,2-litraista V10-moottoria, jonka teho on 435 hevosvoimaa. Voimansiirtona on kuusiportainen automaattivaihteisto ja vetotapana neliveto. vasen|pienoiskuva|Audi A6 C6 Avant Vuonna 2008 malli sai muun muassa uudet, aikaisempaa leveämmät takavalot. == Audi S6 C7 (2011–2018) == Audi A6 (C7) -malliin perustuva S6 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2011. Auton voimanlähteenä on kaksoisturboahdettu 4,0-litrainen V8 teholtaan 420 hevosvoimaa. Voimansiirtona on seitsemänportainen kaksoiskytkinvaihteisto ja vetotapana neliveto. Syksyllä 2014 malli sai pienen kasvojenkohotuksen. Samalla moottorin teho nousi 450 hevosvoimaan. == Audi S6 C8 (2019–) == Audi A6 (C8) -malliin perustuva S6 esiteltiin keväällä 2019. Euroopan markkinoilla sen moottorina on 3,0-litrainen V6 TDI -dieselmoottori teholtaan 349 hevosvoimaa. Muilla markkina-alueilla autossa käytetään 2,9-litraista V6 TFSI -bensiinimoottoria, jonka teho on 450 hevosvoimaa. Kummankin moottorin yhteydessä on sekä tavallinen turboahdin että sähköinen ahdin ja 48 voltin kevythybridijärjestelmä. Voimansiirtona on kahdeksanportainen automaattivaihteisto ja vetotapana neliveto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == S6 Luokka:E-segmentin autot Luokka:1990-luvun autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Condition Hüman

__NOTOC__ Condition Hüman on yhdysvaltalaisen Queensrÿche-yhtyeen studioalbumi, joka ilmestyi Century Media -levymerkillä 2. lokakuuta 2015. Albumi on yhtyeen toinen laulaja Todd La Torren kanssa. Condition Hüman sijoittui Billboardin albumilistalla 27:nneksi. Yhtye tiedotti toukokuussa 2014 säveltävänsä seuraajaa vuoden 2013 Queensrÿche-albumille. Joulukuussa 2014 yhtye aloitti PledgeMusic-palvelussa kampanjan, jonka kautta albumi oli ennakkotilattavissa erilaisten lisäkkeiden ohella. Albumi äänitettiin alkuvuodesta 2015 Uberbeatz-studiolla Washingtonissa tuottaja Chris ”Zeuss” Harrisin kanssa. 20\. heinäkuuta 2015 julkaistiin albumin avauskappale ”Arrow of Time” SoundCloud-suoratoistopalvelussa, ja samalla paljastettiin myös albumin nimi ja julkaisupäivä. Yhtye soitti kappaletta myös heinä–elokuun 2015 Euroopan-kiertueellaan, muun muassa Wacken Open Airissa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # === Deluxe edition bonuskappaleet === # * # # == Kokoonpano == * Eddie Jackson – bassokitara * Todd La Torre – laulu * Parker Lundgren – kitara * Scott Rockenfield – rummut * Michael Wilton – kitara == Arvostelut == * About.com: About.com * Allmusic: Allmusic review * Loudwire: positiivinenLoudwire * Imperiumi: 8-/10Queensrÿche – Condition Hüman * Kaaoszine: 7/10Queensrychen - Condition Hüman == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ”Arrow of Time” SoundCloud-sivustolla * * Luokka:Queensrÿchen albumit Luokka:Vuoden 2015 albumit
Romy Tarangul

Romy Tarangul (s. 19. lokakuuta 1987 Frankfurt an der Oder) on saksalainen judon MM- ja EM-mitalisti. Tarangul saavutti MM-kilpailujen 52 kg:n painoluokassa pronssia Rotterdamissa 2009 ja sijoittui viidenneksi Tokiossa 2010. Hän sai joukkuekilpailun MM-pronssia Tšeljabinskissa 2014. Hän sijoittui olympialaisissa 52 kg:n sarjassa yhdeksänneksi Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Tarangul sai 52 kg:n painoluokassa EM-hopeaa Lissabonissa 2008 hävittyään loppuottelussa espanjalaiselle Ana Carrascosalle. Hän sai 52-kiloisissa EM-pronssia Tšeljabinskissa 2012 sekä sijoittui viidenneksi Istanbulissa 2011 ja seitsemänneksi Belgradissa 2007. EM-joukkuekilpailussa hän saavutti hopeaa Istanbulissa 2011 ja Montpellier’ssa 2014 sekä pronssia Tšeljabinskissa 2012. Tarangul sai pronssia 52 kg:n sarjassa Kazanin universiadeissa 2013. Hän on sijoittunut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kerran toiseksi ja neljä kertaa kolmanneksi. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hän on saavuttanut neljä turnausvoittoa, yhden kakkossijan ja neljä kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kaksi Saksan-mestaruutta. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset judokat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mikko Mäkinen

Mikko Mäkinen (s. 1967) on suomalainen jazzsaksofonisti. Mäkinen on opiskellut Sibelius-Akatemiassa jazzosastolla. Hän on työskennellyt saksofonistina muun muassa UMO Jazz Orchestrassa, Riku Niemi Orchestrassa ja Kansallisteatterissa, sekä opettajana muun muassa Sibelius-Akatemiassa, Lappeenrannan musiikkiopistossa ja Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa. Saksofonien lisäksi Mäkinen soittaa myös klarinetteja ja huiluja.UMO: Mikko Mäkinen == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liikenteen ammattipätevyys

Liikenteen ammattipätevyys on EU-direktiiviin perustuva laki ja asetus, joka tuli voimaan 1. elokuuta 2007. Lain mukaan henkilö- ja tavaraliikenteen ammattikuljettajien, joiden ajo-oikeus on alkanut ennen 10. syyskuuta 2009, on saatava ammattitaidon ylläpitävää ja sitä täydentävää jatkokoulutusta. Ammattipätevyys on vaadittu kaikilta ammattikuljettajilta henkilöliikenteessä (linja-auto) 10. syyskuuta 2013 alkaen ja tavaraliikenteessä (kuorma- ja rekka-auto) 10. syyskuuta 2014 alkaen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Trafi.fi - Kuorma- ja linja-autonkuljettajien ammattipätevyys Luokka:Tutkinnot Luokka:Liikenneopetus
Antti Pulkkinen (fyysikko)

Antti Pulkkinen (s. 14. maaliskuuta 1974 Oulu) on Yhdysvalloissa asuva suomalainen fyysikko ja avaruustutkija. Hän työskentelee Nasan palveluksessa. Hän on tutkinut muun muassa auringon aktiivisuutta ja sen vaikutuksia sähkönsiirtoverkkojen toimintaan, josta Nasa myönsi hänelle elokuussa 2015 palkinnon. Hän toimii myös Marylandin yliopistossa professorina. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Ahaa-elämys Ilmatieteen laitoksella. Ylen uutiset Luokka:Suomalaiset fyysikot Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
World cinema

World cinema on lähinnä englanninkielisissä maissa käytetty termi, jolla tarkoitetaan ei-englanninkielisten maiden elokuvia ja elokuva-alaa. Sitä käytetään siten usein termin foreign film rinnalla. Sekä world cinema että foreign film voivat kuitenkin äidinkielestä riippumatta viitata kaikkiin muihin maihin kuin omaan kotimaahan.Curran, Daniel. Foreign Films: More than 500 films on video cassette, pages v-vi. Evanston, Illinois: CineBooks, 1989. ==Lähteet== Luokka:Elokuvaan liittyvät käsitteet Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Pyhä Saara

Pyhä Saara voi viitata seuraaviin: * Saara, Abrahamin vaimo * Musta Saara eli Saara Egyptiläinen, romanien suojeluspyhimys * Saara Egyptiläinen (300-luku), nunna ja erämaakilvoittelija
Vettor Pisani -luokka

Vettor Pisani -luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kahden 1890-luvulla valmistetun panssariristeilijän muodostama alusluokka. == Alukset == Vettor Pisani -luokan panssariristeilijätGardiner, Robert s. 350 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo RN Vettor Pisani Regio Cantiere di Castellammare di Stabia, Castellammare di Stabia 1. helmikuuta 1892 23. syyskuuta 1896 1. toukokuuta 1898 romutettavaksi 12. kesäkuuta 1920 RN Carlo Alberto La Spezian laivastontelakka 7. joulukuuta 1892 14. elokuuta 1895 1. huhtikuuta 1899 romutettavaksi 2. tammikuuta 1920 == Lähteet == * === Viitteet === *
Nitreenit

Nitreenit ovat orgaanisia yhdisteitä, joissa sähköisesti varautumattomalla typpiatomilla on kuusi elektronia uloimmalla kuorellaan, ja joista neljä on sitoutumatonta. Nitreenit ovat hyvin reaktiivisia ja muistuttavat rakenteeltaan ja monilta reaktioiltaan karbeeneja. Nitreenejä esiintyy useissa reaktioissa reaktiivisina välivaiheina. ==Rakenne ja ominaisuudet== Nitreeneissä neljästä sitoutumattomasta elektronista kaksi muodostaa vapaan elektroniparin ja kaksi elektronia on pariutumattomia. Kuten karbeeneilla näiden elektronien spinit voivat olla vastakkaiset, jolloin kyseessä on niin kutsuttu singlettitila, tai samansuuntaiset, jolloin kyseessä on triplettikarbeeni. Triplettitila on hieman singlettitilaa stabiilimpi. Nitreenit ovat hyvin elektrofiilisia ja reaktiivisia. Tavanomaisissa olosuhteissa niitä ei pyritä eristämään, mutta eräitä alkyylinitreenejä on onnistuttu eristämään 4 K (–269 °C) ja aryylinitreenejä on kyetty eristämään 77 K (–196 °C) lämpötilassa. Asyylinitreenit ovat hieman tavanomaisia nitreenejä stabiilimpia ===Reaktiivisuus=== Singlettinitreenien ja triplettinitreenien reaktiot poikkeavat toisistaan siten, että siglettinitreenit reagoivat radikaalien tavoin, kun taas triplettinitreenit reagoivat yhtäaikaisreaktioilla. Karbeenien tavoin nitreenit reagoivat nukleofiilien kanssa additioreaktiolla tai insertioreaktiolla. Nitreeni kykenee insertoitumaan muun muassa C-H- tai C-C-sidoksiin muodostaen amiineja ja esimerkiksi reaktiossa alkeenien tai fullereenien kanssa muodostuu atsiridiineja. Erittäin tyypillisiä ovat migraatioreaktiot imiineiksi ja toisiintumiset isosyanaateiksi. Nitreenien toisiintumisia isosyanaateiksi tapahtuu muun muassa Curtius-, Hofmann- ja Lossen-toisiintumisissa. Aryylinitreenit toisiintuvat helposti muodostaen seitsenatomisen didehydroatsepiinirenkaan. Muita nitreenien reaktioita ovat abstraktioreaktiot ja dimerisoitumiset. Mikäli aromaattisen nitreeniin nähden orto-asemassa on substituentti reagoi nitreeni tämän substituentin kanssa usein molekyylinsisäisellä reaktiolla. ==Nitreenien valmistus== Tyypillisin tapa valmistaa nitreenejä on orgaanisten atsidien hajottaminen kuumentamalla eli termolyysi tai valokemiallisesti eli fotolyysin avulla. Termolyysissä muodostuu tyypillisesti triplettinitreeni ja fotolyysissä singlettinitreeni. Singlettinitreeni voi muuttua energiatilaltaan alhaisemmaksi triplettikarbeeniksi. Muita nitreenien valmistustapoja on esimerkiksi sulfonyyliatsidien termolyysi ja reaktio voimakkaiden emäksien kanssa. ==Lähteet== Luokka:Funktionaaliset ryhmät Luokka:Orgaaniset yhdisteet
Devardan metalliseos

Devardan metalliseos on metalliseos eli lejeerinki, joka sisältää alumiinia, kuparia ja sinkkiä. Sen CAS-numero on 8049-11-4. Devardan metalliseoksen pääasiallinen tarkoitus on nitraattien analyysi. Sillä voidaan myös analysoida nitriittejä. Emäksisissä olosuhteissa metalliseos pelkistää nitraatin ja nitriitin ammoniakiksi. Tavallisesti Devarda sisältää noin 50 % kuparia, 45 % alumiinia ja 5 % sinkkiä. Devardan metalliseos on hajutonta ja helposti syttyvää. Devardan metalliseos on väriltään harmaata. Sen sulamispiste on noin 550 °C. Reaktiossa pelkistimenä toimii alumiini. : NO3- \+ 8 Al + 5 OH- \+ 18 H2O → 3 NH3 \+ 8 [Al(OH)4]- == Katso myös == * Luettelo metalliseoksista * Alumiiniseokset ==Lähteet== Luokka:Metalliseokset Luokka:Alumiini Luokka:Kupari
Napoleoninleivos

Napoleoninleivos, myös: napoleonleivos, on useista kerroksista muodostuva voitaikinaleivonnainen, jossa on kermasta valmistettu täyte. Ranskassa leivos päällystetään yleensä suklaalla, ja Suomessa se voi olla kuorrutettu myös esimerkiksi vaaleanpunaiseksi värjätyllä pomada-sokerikuorrutuksella. Leivoksen nimi on peräisin sen kotikaupungista, joka on Italian Napoli, eikä leivonnaisella ole siten nimestään huolimatta yhteyttä Napoleon Bonaparteen. Ranskankielinen sana "napolitain" (napolilainen) on niin lähellä Napoleonia, että se on muuttunut vähitellen muotoon Napoleon. Napoleoninleivos tunnetaan myös nimellä millefoglie tai mille-feuille ja Suomessa nimellä tuhatlehti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Valion napoleoninleivos-resepti Luokka:Leivokset Luokka:Ranskalainen keittiö Luokka:Napolin historia
Lucas Basset

Lucas Basset (s. 28. maaliskuuta 1991) on ranskalainen suunnistaja. Hän on saavuttanut henkilökohtaisella keskimatkalla kaksi sekä viestissä neljä arvokisamitalia. Basset voitti nuorten MM-kilpailussa 2011 sprintin maailmanmestaruuden ja pronssia pitkältä matkalta. Aikuisten EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui sprintissä 22:nneksi ja keskimatkalla 46:nneksi. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän oli keskimatkalla 24:s. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa hän jäi kahdella matkalla karsintaan. Vuoden 2014 EM-kilpailuissa hän sai pronssia viestissä sekä sijoittui 24:nneksi sprintissä ja 32:nneksi keskimatkalla. Vuoden 2014 MM-kilpailuissa tuloksena oli 12. sija sprinttiviestissä, 15. sija keskimatkalla ja 20. sija sprintissä. Invernessin MM-kilpailuissa 2015 Basset saavutti hopeaa keskimatkallahttp://yle.fi/urheilu/sveitsilaistykittaja_vei_sekuntitaistelun_- _suomalaiset_kaukana_keskimatkan_karjesta/8203305 ja pronssia Ranskan viestijoukkueessa.http://yle.fi/urheilu/naisille_iso_pettymys_mm- suunnistuksessa/8205956 Sprinttiviestissä hän sijoittui seitsemänneksi, pitkällä matkalla yhdeksänneksi ja sprintissä 23:nneksi. Vuoden 2016 EM- kilpailuissa hän saavutti pronssia keskimatkalla ja oli kuudes sprinttiviestissä, 23:s sprintissä ja 28:s miesten viestissä. Saman vuoden MM- kilpailuissa hän oli neljäs pitkällä matkalla, viides keskimatkalla, kuudes viestissä ja kahdeksas sprinttiviestissä. Vuoden 2017 MM-kilpailuissa Basset saavutti hopeaa viestissä sekä sijoittui 13:nneksi sprinttiviestissä, 14:nneksi keskimatkalla ja 17:nneksi sprintissä. Vuoden 2018 EM-kilpailuissa hän oli viestissä neljäs, keskimatkalla kahdestoista, pitkällä matkalla 31:s ja sprintissä 34:s. MM-kilpailuissa 2018 hän saavutti viestissä pronssia sekä sijoittui keskimatkalla seitsemänneksi ja sprintissä 17:nneksi. Vuoden 2022 MM-kilpailuissa Basset oli Ranskan kuudenneksi sijoittuneessa sprinttiviestijoukkueessa. Suunnistuksen maailmancupin osakilpailuissa Basset on cupiin kuuluneiden arvokisasuunnistusten ulkopuolella sijoittunut parhaimmillaan viidenneksi vuonna 2013 Norjassa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän on ollut parhaimmillaan kymmenes vuonna 2016. Seuratasolla hän on edustanut muun muassa ruotsalaista OK Denselniä ja edustaa nykyisin saman maan OK Linnétä. Basset oli OK Linnén voittaneessa Tiomila- joukkueessa vuonna 2022. == Lähteet == * http://runners.worldofo.com/lucasbasset.html * http://www.ffcorientation.fr/champions/equipes/8695/ === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt