EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Asia Pulp & Paper

Asia Pulp & Paper APP on Indonesialainen sellu- ja paperiyritys. Yhtiö aloitti 1972 lipeän valmistuksella ja kasvanut globaaliksi toimijaksi, jolla on toimintaa kaikkialla Indonesiassa sekä Kiinassa. Sellun, paperin, pakkaustuotteiden ja pehmopaperin vuotuinen kapasiteetti on yhteensä yli 20 milj. tonnia. ==Katso myös== * Metsäkato * Indonesian ympäristöpolitiikka ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Friends of the Earth Briefing on APP's record * REDD myths Maan ystävät 12/2008 * The Kalimantan Border Oil Palm Mega-Project Maan ystävät April 2006 Luokka:Metsäteollisuusyhtiöt Luokka:Singaporelaiset yritykset zh:金光集团
Sikojen paiseinen keuhkokalvontulehdus

Sikojen paiseinen keuhkokalvontulehdus on Actinobacillus pleuropneumoniae -bakteerin (lyh. App.) aiheuttama sioilla esiintyvä hengitystieinfektio. Taudin oireina ovat korkea kuume, hengitysvaikeudet ja joskus myös verivaahto. Sairastuneet siat voivat laihtua huomattavasti, ja ilman hoitoa kuolleisuus voi kasvaa jopa 50 %:iin. Arvioiden mukaan sioista noin puolet Euroopan unionin alueella saa tartunnanHenrik Ennart & Mats-Eric Nilsson, Döden i grytan, Ordfront 2010, sivut 163–164, osa voi olla oireettomia.Paiseinen keuhkokalvontulehdus, Ett.fi Tauti on herkkä desinfektioaineille. Ihanneoloissa se säilyy tuotantotiloissa 30 vuorokautta. Tautia todetaan vain sialla, mutta se on yleinen kaikkialla, missä harjoitetaan sikataloutta. ==Lähteet== Luokka:Sikojen bakteeritaudit
Prabhat Ranjan Sarkar

Prabhat Ranjan Sarkar (21. toukokuuta 1921 – 21. lokakuuta 1990) henkiseltä nimeltään Shrii Shrii Anandamurti, oli intialainen filosofi, kirjailija, runoilija, säveltäjä, joogi ja kielitieteilijä. Vuonna 1955 Sarkar perusti Ananda Margan, Suomessakin vaikuttavan uususkonnollisen liikkeen. Vuonna 1959 hän esitti yhteiskunnallisen teorian nimeltä Prout (Progressive Utilization Theory). Prout-teoriaa levittämään hän perusti uuden järjestön nimellä Proutist Universal. Vuonna 1979 perustettiin Proutis Universal -järjestön kansainvälinen päämaja Kööpenhaminaan. == Katso myös == * Ananda Marga * Guru * PROUT * Neohumanismi ==Aiheesta muualla== *Artikkeli Sarkarista Ananda Margan kotisivuilla *Proutist.fi -sivusto sisältää P. R. Sarkarin yhteiskuntafilosofisten luentojen suomennoksia *Vihreän puolueen kotisivut, artikkeli P.R.Sarkarin elämäntyöstä, PROUTista ja neohumanismista Luokka:Hindulaiset gurut Luokka:Ananda Marga Luokka:Intialaiset filosofit Luokka:Intialaiset runoilijat Luokka:Intialaiset säveltäjät Luokka:Intialaiset kielitieteilijät Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Oiva Laine

Oiva Sakeus Laine (9. kesäkuuta 1908 Helsinki – 7. helmikuuta 1940 Joutseno) oli suomalainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelannut Laine edusti urallaan 1930–1936 Helsingin Palloseuraa. Hän voitti seurassa kolme Suomen mestaruutta vuosina 1932, 1934 ja 1935. Kaudella 1934 Risto Rinne pelasi kaikissa otteluissa maalissa ja seuraavan kauden 1935 peleistä hän oli vain viidessä kentällä. Tämän vuoksi hänellä on käytönnössä vain yksi Suomen mestaruusmitali. Lisäksi hän oli hankkimassa seuralleen HPS:lle kolmostilan kaudella 1930 ja kakkostilan kaudella 1931. Kaikkiaan Laine pelasi seitsemän kauden aikana 45 pääsarjatason ottelua. Maajoukkueessa hän pelasi yhteensä viisi maaottelua vuosina 1930–1931. Oiva Laine kuului Talvisodassa Helsingistä koottuun JR 11:een eli Ässä-rykmenttiin. Hän haavoittui 5. helmikuuta 1940 Kuolemajärvellä ja kuoli 7. helmikuuta Sotilassairaalassa Joutsenossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Kolossos Rodou BC

Kolossos Rodou BC on ródoslainen koripalloseura. == Historia == Seura perustettiin vuonna 1963. Kolossos pelasi koko 1900-luvun Kreikan alemmissa sarjoissa, kunnes vuonna 2000 seuraan tuli uusi presidentti, joka asetti tavoitteeksi A1 Ethnikiin nousun. Kaudella 2004–2005 seura voitti A2 Ethnikin mestaruuden ja nousi pääsarjaan. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan joukkue onnistui voittamaan kuusi peliä ja sijoittui sarjan viimeiseksi, joka merkitsi myös putoamista. Kaudella 2006–2007 Kolossos sijoittui toisen sarjatason toiseksi ja nousi takaisin pääsarjaan. Kaudella 2008–2009 joukkue sijoittui runkosarjan kahdeksanneksi, joka oli sen siihenastisen historian paras saavutus. Kolossos putosi kuitenkin heti pudotuspeleissä Olympiakosille. Seuraavalla kaudella Kolossos oli runkosarjan kuudes, mutta hävisi puolivälierissä Maroussille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu Luokka:Kreikkalaiset koripalloseurat Luokka:Ródos (kaupunki) Luokka:Vuonna 1963 perustetut urheiluseurat
HMS Gipsy (H63)

HMS Gipsy (viirinumero H63) oli Britannian kuninkaallisen laivaston G-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin 5. maaliskuuta 1934 Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista Skotlannista, missä köli laskettiin 5. syyskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 7. marraskuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 22. helmikuuta 1936. Tarjoukseen perustuvat valmistuskustannukset olivat 250 364 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.English, John s. 89 Amiraliteetti teki 15. kesäkuuta 1934 päätöksen, jonka mukaan alukseen asennettiin Johnsonin kattilat. Kattilat olivat pienempiä, kevyempiä ja niiden hyötysuhde oli parempi kuin perinteisillä Amiraliteetin kattiloilla. Kattiloiden vaihto lisäsi valmistuskustannuksia 8 000 punnalla. == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 20. hävittäjälaivueeseen, kunnes se siirrettiin maaliskuussa 1936 Välimeren laivaston 1. hävittäjälaivueeseen. Alus palasi kesäkuussa 1938 Devonportiin, jossa se siirrettiin 2. kesäkuuta telakalle.English, John s. 95 Alus palasi 30. heinäkuuta palvelukseen Välimerelle. Lokakuussa 1939 se määrättiin kotimaahan. Alus saapui 11. marraskuuta Plymouthiin liittyäkseen Harwichiin sijoitettuun 22. hävittäjälaivueeseen. Gipsy ja HMS Greyhound kolaroivat 12. marraskuuta matkalla Harwichiin, jonne ne saapuivat vielä samana päivänä. Alusten vauriot korjattiin pikaisesti Harwichissa. Alus pelasti 21. marraskuuta Harwichin edustalta kolme Saksan ilmavoimien lentäjää, jotka se luovutti palattuaan puolustushallinnon saattajille. Alus määrättiin samana päivänä kello 21.00 lähtemään Harwichista laivueenjohtajan HMS Griffinin sekä hävittäjien HMS Keithin, HMS Boadicean ja ORP Gromin kanssa partioretkelle Pohjanmerelle. Hieman aiemmin oli Saksan ilmavoimien Heinkel He 59 -kellukekone pudottanut sataman suulle kaksi magneettimiinaa, joista toinen räjähti aluksen konehuoneen alla kello 21.20 katkaisten sen. Muut hävittäjät poimivat merestä hengissä säilyneet.Uboat.net - HMS Gipsy Aluksen tuhoutuessa sai surmansa 30 henkeä ja merestä pelastettiin 115. Hylky makasi täysin romuttuneena savuhormien välistä. Ainoastaan muutama vääntynyt levy sekä tykkitornin jäänteet pitivät aluksen kappaleet yhdessä. Hylky esti alueen liikennettä sen maatessa matalassa vedessä muun muassa laskuveden aikana aluksen komentosilta oli vedenpinnan yläpuolella, joten väylän raivaus aloitettiin välittömästi räjäyttämällä osat täysin erilleen. Kumpikin osa nostettiin ja myytiin Westminster Dredging Companylle Lontooseen, joka myi ne edelleen romutettaviksi Stow Salvagelle. == Päälliköt == Aluksen päälliköinä olivat: *Nigel John Crossley 3. tammikuuta - 21. marraskuuta 1939 (kuoli saamiinsa vammoihin 27. marraskuuta sairaalassa) ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Kuninkaallisen laivaston G-luokan hävittäjät Luokka:Fairfieldin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät
Arvo Lamberg

Arvo Lamberg (s. 3. heinäkuuta 1943 Harlu) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Lamberg edusti urallaan pääasiassa kokkolalaisia seuroja. Aluksi hän pelasi 3. divisioonassa Kokkolan Jymyssä 1960 ja Kaarlelan Kunnossa 1961. Vuonna 1962 Lamberg siirtyi 1. divisioonan Gamlakarleby Bollklubbiin. Hän pelasi GBK:ssa kuusi kautta, joista kolme seura vietti mestaruussarjassa. GBK:sta Lamberg vaihtoi Kokkolan Palloveikkoihin, jota hän edusti vuosina 1968–1974. Hän voitti KPV:ssa Suomen mestaruuden 1969. Kaikkiaan Lamberg pelasi kymmenen pääsarjakauden aikana 213 ottelua, joissa hän teki 80 maalia. Lamberg on maaleillaan pääsarjatason maalintekijätilastossa kauden 2019 jälkeen sijalla 46. Lamberg pelasi maajoukkueessa vuosina 1965–1969 yhteensä kuusi A- ja kaksi B-maaottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raahen Vesa

Raahen Vesa on raahelainen yleisurheiluseura, joka on alun perin perustettu vuonna 1921, mutta muuttui 1995 yksinomaan yleisurheiluseuraksi. Sitä ennen Raahen Vesalla oli edustusta muun muassa jääkiekossa, jalkapallossa, pesäpallossa ja lentopallossa. Vesa oli ensimmäinen raahelainen jääkiekkoseura, ensimmäisen ottelun joukkue pelasi 4. tammikuuta 1949, kun Vesa kohtasi Tampereen Ilveksen. Vuonna 1968 Vesa lopetti jalkapallotoimintansa, ja seuran pelaajat siirtyivät Raahen Ponnistukseen. Vesassa jääkiekko lopetettiin edustustasolla 1970-luvulla, ja pelaajat siirtyivät paikalliseen jääkiekon erikoisseuraan, Raahen Kiekko-Vesaan. Yleisurheilussa Raahen Vesa on saavuttanut henkilökohtaisella tasolla yli 150 Suomen mestaruutta. Seuraa ovat edustaneet muun muassa Jorma Jaakola, Petri Keskitalo, Arja Mustakallio, Teija Niskala, Kimmo Pallonen, Aila Paunonen, Auvo Pehkoranta ja Petri Peltoniemi. Nykyisistä Suomen ennätyksistä Raahen Vesan hallussa on naisten 3×800 metrin viestin ennätys. 17-vuotiaiden ikäluokassa Suomen ennätys on seiväshyppääjä Arto Peltoniemellä (540) vuodelta 1983. Seurana Raahen Vesa keräsi kaudelta 2011 56. eniten pisteitä. == Junioritoiminta == Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Joukkue Mitalit Vuodet Yhteensä D-tytöt D-tytöt F-pojat Yhteensä: Yhteensä: Yhteensä: 2 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Seuran kotisivu Luokka:Raahelaiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset yleisurheiluseurat Luokka:Vuonna 1921 perustetut urheiluseurat
2-aminoetanoli

2-aminoetanoli on orgaaninen yhdiste (aminoalkoholi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan palavaa, väritöntä, ammoniakinhajuista, jähmeää, hygroskooppista nestettä. Sen kemiallinen kaava on C2H7NO ja rakennekaava H2NCH2CH2OH. 2-aminoetanolista käytetään myös nimityksiä etanoliamiini, monoetanoliamiini ja 2-hydroksietyyliamiini. 2-aminoetanolin moolimassa on 61,08 g/mol, sulamispiste 10,5 °C, kiehumispiste 170 °C, tiheys 1,0179 g/cm3, leimahduspiste 85 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 410 °C ja CAS-numero 141-43-5. 2-aminoetanoli sekoittuu veteen, asetoniin ja metanoliin. 2-aminoetanoli on keskivahva emäs ja se reagoi selluloosanitraatin kanssa aiheuttaen palo- ja räjähdysvaaran. Aine syövyttää kuparia, alumiinia ja niiden seoksia sekä kumia. 2-aminoetanoli tulee varastoida kuivaan tilaan erilleen voimakkaista hapettimista, vahvoista hapoista, alumiinista ja elintarvikkeista. Varastotilan ilmanvaihto tulisi olla lattiatasosta. 2-aminoetanolia käytetään esimerkiksi pesuaineissa, koneiden leikkuunesteissä, värien synteeseissä ja kumin vulkanointiaineiden valmistuksessa. Aineella voidaan poistaa myös kaasuista hiilidioksidia ja rikkivetyä. Ainetta käytetään hiilidioksidin poistoon sukellusveneiden ja avaruusaluksien ilmasta. Yhdistettä on suunniteltu käytettäväksi myös hiilidioksidin talteenottojärjestelmissä savukaasuja puhdistettaessa. Myös ammoniakittomina markkinoiduissa hiusten kestoväreissä käytetään usein 2-aminoetanolia ammoniakin sijaan emäksenä avaamaan hiussuomuja, lähinnä ammoniakkia miedomman ja huomaamattomamman tuoksunsa vuoksi. == Ympäristö- ja terveysvaikutukset == Lyhytaikaisessakin altistumisessa aine syövyttää hengitysteitä, ihoa ja silmiä sekä myös ärsyttää niitä. Aineelle altistumisesta voi seurata vaikutuksia keskushermostossa sekä tajunnan tason laskua. == Lähteet == *Kemian työsuojeluneuvottelukunta (KETSU): 2-aminoetanoli HTP-arvon perustelumuistio (pdf) * *PubChem: Ethanolamine *DrugBank: Ethanolamine *KEGG: Ethanolamine *ChemBlink: Ethanolamine ==Viitteet== Luokka:Amiinit Luokka:Primääriset alkoholit
Killing Time

Killing Time on suomalaisen heavy metal -yhtye Doom Unitin esikoisalbumin Cross the Line ensisingle, joka julkaistiin 12. lokakuuta 2009. Killing Time sai ilmestyessään suurta suosiota ja paljon radiosoittoaikaa, ja nosti Doom Unitin tunnettavuutta. Alun perin Killing Time sävellettiin Skeleton Crew -kauhuelokuvan soundtrackia varten. Kappale kuultiin myös Harper’s Island -TV- sarjan tunnusmusiikkina.doomunit.com: The Band Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen laulaja-kitaristi Jape Ylinikka.Discogs: Doom Unit – Killing Time Kappale debytoi Suomen virallisen latauslistan sijalla 27, ja pysyi listalla yhteensä 2 viikkoa. Kappaleesta julkaistiin musiikkivideo.YouTube: Doom Unit - Killing Time Official Music Video (HQ) == Lähteet == Luokka:Vuoden 2009 kappaleet Luokka:Suomalaiset rockkappaleet
Petri Jääskeläinen

Petri Mikko Jääskeläinen (s. 24. helmikuuta 1960 Espoo) on suomalainen juristi, joka on toiminut eduskunnan oikeusasiamiehenä 1. tammikuuta 2010 lähtien. Jääskeläinen valmistui ylioppilaaksi Tapiolan lukiosta vuonna 1978 ja oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1983. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1997 Helsingin yliopistossa. Väitöskirjan aiheena oli syyttäjä tuomarina. Vuonna 1986 Jääskeläinen sai varatuomarin arvon. Vuosina 1982, 1984 ja 1986 Jääskeläinen työskenteli eri viranomaistahojen nimismiehenä, apulaisnimismiehenä ja kaupunginviskaalina. Vuonna 1985 hän oli Vantaan tuomiokunnan notaari, kanslianotaari ja käräjätuomari. Oikeuskanslerinvirastossa Jääskeläinen työskenteli esittelijänä vuonna 1986 ja nuorempana oikeuskanslerinsihteerinä 1987–1997. Hän oli myös Helsingin yliopiston assistentti ja tutkija useita jaksoja vuosina 1993–1997. Vuodesta 1997 Jääskeläinen oli valtionsyyttäjä ja toimi vuosina 1997–2002 valtakunnansyyttäjänviraston kehittämisyksikön päällikkönä. Vuosina 2002–2009 Jääskeläinen oli kaksi kautta eduskunnan apulaisoikeusasiamies. Eduskunta valitsi hänet oikeusasiamieheksi nelivuotiskaudelle joulukuussa 2009, toiselle kaudelle vuonna 2013, kolmannelle kaudelle vuonna 2017 ja neljännelle kaudelle vuonna 2021. Hän ohitti vuonna 2022 Jorma S. Aallon pisimpään toimineena oikeusasiamiehenä. Marraskuussa 2015 Jääskeläinen otti kantaa oikeuslaitoksen resurssien turvaamisen puolesta niiden riippumattomuuden takaamiseksi. Hän ehdotti myös lautamiesten valintatavan muuttamista vähemmän poliittiseksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Eduskunnan oikeusasiamiehet Luokka:Suomalaiset syyttäjät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Super Street Fighter II Turbo

Super Street Fighter II Turbo () on Capcomin kehittämä vuonna 1994 julkaistu tappelupeli. Se on jatkoa Super Street Fighter II -pelille ja samalla viides ja viimeinen versio alkuperäisestä Street Fighter II -pelistä. == Ominaisuudet == Peli sai uudistuksen Turbo moodista, jonka avulla kykeni nopeuttamaan pelin tempoa. Turbo versioon tehtiin myös kaksi merkittävää uudistusta; Peli esitteli Super Comboja, jotka ovat huomattavasti tehokkaampia alkuperäisistä liikkeistä. Toinen lisäuudistus oli uusi salaperäinenhahmo Akuma, joka on Ryun ja Kenin sensein Goukenin nuorempi veli. Lisäksi Akumalla on vielä vaarallisempi kaksikon tavaramerkiksi jäänyt erikoisliike hadouken. == Hahmot == Hahmo Ensiesiintyminen Areena Ryu Street Fighter Suzaku Castle, Japani E. Honda Street Fighter II Japani Blanka Street Fighter II Brasilia Guile Street Fighter II Yhdysvallat Balrog (Japanissa M. Bison) Street Fighter II Ken Street Fighter San Francisco Bay, USA Chun-Li Street Fighter II Beijing, Kiina Zangief Street Fighter II Bilsk Steelworks, USSR Dhalsim Street Fighter II Bank of the Ganges River, Intia Sagat Street Fighter Ruins of the Ayutthaya Temple, Thaimaa Vega (Japanissa Balrog) Street Fighter II T. Hawk Super Street Fighter II Fei-Long Super Street Fighter II Dee Jay Super Street Fighter II Cammy Super Street Fighter II Bison (Japanissa Vega) Street Fighter II Akuma (Japanissa Gouki) Ensiesiintyminen Gokuento Island, Japani == Lähteet == Luokka:Street Fighter Luokka:Amiga-pelit Luokka:Sega Dreamcast -pelit Luokka:3DO-pelit Luokka:DOS-pelit Luokka:Vuoden 1994 videopelit Luokka:Elektronisen urheilun pelit
Jussi Pajuoja

Jussi Pekka Pajuoja (s. 1957, Lammi) on suomalainen juristi, joka toimi eduskunnan apulaisoikeusasiamiehenä 2009–2017. Hän on koulutukseltaan oikeustieteen tohtori. Hän on myös kriminaalipolitiikan dosentti Helsingin yliopistossa. Pajuoja on virkavapaalla oikeusministeriön kriminaalipoliittisen osaston apulaisosastopäällikön virasta. Hän on toiminut myös eduskunnan oikeusasiamiehen kanslian kansliapäällikkönä 2006–2009. ==Lähteet== * Pajuojan CV Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Husum

Husum (friis. Hüsem) on kaupunki Saksan pohjoisimman osavaltion Schleswig- Holsteinin länsiosassa Pohjanmeren rannikolla. Se toimii Nordfrieslandin piirikunnan hallintokaupunkina. Kaupungissa asui 23 097 ihmistä vuoden 2016 lopussa. Husum tunnetaan myös sieltä kotoisin olleen kirjailijan Theodor Stormin mukaan nimityksellä Graue Stadt am Meer eli suomeksi Merenrannan harmaa kaupunki. ==Historia== Husum mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1252, kun Tanskan kuningas Abel kuoli sen lähistöllä verotusretkellä friisejä vastaan. Paikkakunnan nousu merkittäväksi kauppakeskukseksi alkoi sen jälkeen, kun vuonna 1362 tulva tuhosi laajoja alueita Pohjanmeren rannikolta, mm. Rungholtin kaupungin, ja rannikko siirtyi aiemmin sisämaassa sijainneen Husumin kohdalle. Tämä kehittyi kukoistavaksi markkinapaikaksi, 1421 alkoi ensimmäisen kirkon rakentaminen, ja lopulta Husum itsenäistyi Mildstedtin seurakunnasta vuonna 1448. 1577–1582 Schleswig-Holstein-Gottorfin herttua Adolf rakennutti Husumin linnan, ja hänen poikansa herttua Johann Adolf myönsi vihdoin Husumille kaupunginoikeudet vuonna 1603. Vuoden 1634 tulva tuhosi jälleen suuria osia kaupungin ympäristöstä, etenkin läheisestä Nordstrandin saaresta, mutta säästi kuitenkin itse Husumin. Seurauksena oli silti pitkään kestänyt taantuma, joka kääntyi kasvuun vasta, kun Schleswigin herttuakunta, johon kaupunki kuului, siirtyi Tanskalta Preussin hallintaan vuonna 1867 ja sitä myöten jatkossa Saksalle. ==Väestö== thumb|left|Friisin- ja saksankielinen kyltti poliisiasemalla Husumissa. Husumin ympäristössä, etenkin Pohjoisfriiseinsaarilla puhutaan vielä jonkun verran pohjoisfriisin kieltä. Myös tanskalainen vähemmistö ylläpitää Husumissa kulttuuri- ja kirjastotoimintaa. Alueen vallitseva kieli on kuitenkin saksa. ==Nähtävyydet== Husumin linnan () puistossa kukkivat miljoonat krookukset vetävät joka vuosi kävijöitä kauempaakin. Linnan saksankielinen nimi merkitsee 'linnaa Husumin edustalla', mikä johtuu siitä, että linnaa rakennettaessa kaupunki ei vielä ollut kasvanut linnan liepeille. Kaupungin keskusta on rakennettu suuren vuorovesisataman ympärille. Tämän lähellä sijaitsee myös kirjailija Theodor Stormin syntymäkoti, jossa nykyään toimii museo. Turismilla on Husumissa suuri merkitys, sillä kaupungista on hyvät yhteydet lomakohteina suosituille Pohjoisfriiseinsaarille ja Pohjanmeren vuorovesialueille. == Ystävyyskaupungit == * Gentofte, Tanska * Heilbad Heiligenstadt, Thüringen, Saksa * Kidderminster, Yhdistynyt kuningaskunta * Trzcianka, Puola ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kaupungin verkkosivusto Luokka:Nordfriesland Luokka:Schleswig-Holsteinin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Marco Huck

Marco Huck (syntyjään Muamer Hukić, s. 11. marraskuuta 1984 Ugao, Serbia, Jugoslavia) on saksalainen ammattilaisnyrkkeilijä ja hallitseva WBO-liiton maailmanmestari alemmassa raskaassasarjassa. Aiemmin hän on kilpaillut potkunyrkkeilyssä. Kansallisuudeltaan hän on bosniakki. ==Ura== Jugoslaviasta kahdeksanvuotiaana perheensä kanssa Saksan liittotasavaltaan Bielefeldiin muuttanut Huck aloitti kamppailu-urheilu-uransa potkunyrkkeilyn parissa, missä hän voitti full contanct -ottelumuodossa maailmanmestaruudenhttp://www.boxen- artur.de/de/002huck. Vaihdettuaan lajia normaaliin nyrkkeilyyn Huck kävi amatöörinä vain 15 ottelua, joista hän voitti jokaisen, ennen siirtymistään ammattilaiseksi Ulli Wegnerin valmennukseen suureen Sauerland- ammattilaistalliinhttp://www.boxen.com/boxer/cruisergewicht/marco-huck.html . Ensimmäisessä ammattilaisnyrkkeilyottelussaan 7. marraskuuta 2004 Huck tyrmäsi Pavel Cirok -nimisen tšekkiläisraakin heti avauserässä ja sama meno jatkui kahdessa seuraavassakin ottelussa. Kahden ja puolen vuoden aikana Huck otteli kaikkiaan kuusitoista ottelua, joista voitti jokaisen, ennen kuin pääsi ensi kertaa urallaan titteliotteluun. 16\. joulukuuta 2006 käydyssä Euroopan nyrkkeilyliiton EU:n-mestaruusottelussa vastaan asettui italialainen Pietro Aurino, jonka Huck tyrmäsi jo toisessa erässä. EU-vyötään Huck puolusti Ismail Abdoulia vastaan täyden ajan kestäneessä ottelussa voitolla kaikin tuomariäänin. Toukokuussa 2007 Huck pääsi iskemään tappioitta olluta venäläistä Vadim Tokarevia vastaan pääsystä IBF-liiton maailmanmestaruusotteluun. Täydet 12 erää kestänyt ottelu tuomittiin lopulta Huckin voitoksi enemmistötuomiolla (114-114, 117-110, 117-110). IBF-liiton MM- otteluun Huck pääsi saman vuoden joulukuussa Steve Cunninghamia vastaan. Ottelu käytiin Huckin kotikaupungissa Bielefeldissä, mutta päättyi lopulta hallitsevan mestarin amerikkalaisen Cunninghamin voittoon teknisellä tyrmäyksellä Huckin kulman viskattua pyyhkeen kehään viimeisessä erässä. Palattuaan kehään Huck iski toukokuussa 2008 voittoon Frantisek Kasanicista IBF-liiton intercontinental-vyöstä. Saman vuoden syyskuussa hän pääsi Euroopan-mestaruusotteluun Jean Marc Monrosea vastaan ja voitti kotikaupungissa käydyn ottelun sekä EM-vyön itselleen teknisellä tyrmäyksellä kahdennessatoista erässä. Hän puolusti EM-vyötään vain kuukauden kuluttua Fabio Tuiachia vastaan toisen erän tyrmäyksellä, sekä seuraavana vuonna tyrmäysvoitoilla Geoffrey Battelosta ja Vitali Rusalista. 29\. elokuuta 2009 Huck kohtasi WBO-liiton maailmanmestaruusottelussa hallitsevan mestarin, tuolloin tappioitta olleen Victor Emilio Ramírezin. Ottelu kesti täydet erät ja tuomittiin Huckin voittoon kaikin tuomariäänin. ==Lähteet== * Ammattilaisottelutilastot BoxRec-tietokannassa ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Marco Huckin virallinen sivu Huck, Marco Huck, Marco Huck, Marco
Ossi Blomqvist

Ossian Olavi "Ossi" Blomqvist (12. toukokuuta 1908 Helsinki – 3. lokakuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen pikaluistelija. Blomqvist sijoittui yhdeksänneksi Tukholman EM-kilpailuissa 1927. Sankt Moritzin olympialaisissa 1928 hän oli 5 000 metrillä kymmenes, mutta 10 000 metrin kilpailu jouduttiin keskeyttämään sääolojen vuoksi hänen suoritusvuoronsa aikana. Blomqvist sai hopeaa Tukholman EM-kilpailuissa 1931 ja sijoittui seitsemänneksi Helsingin MM-kilpailuissa. Seuraavana talvena hän uusi EM-hopeansa Davosissa. Hän kantoi Suomen lippua Lake Placidin olympialaisten avajaisissa. Olympialaisten pikaluistelukilpailut käytiin tavallisuudesta poiketen yhteislähtömuotoisina. Blomqvist karsiutui alkuerissä sekä 1 500, 5 000 että 10 000 metrin kilpailuissa. Olympiakisojen jälkeen samassa kaupungissa järjestetyissä yleisluistelun MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi. Blomqvist oli yleisluistelun MM-kilpailuissa kahdestoista Trondheimissa 1933 ja seitsemäs Davosissa 1936. Garmisch-Partenkirchenin olympialaisissa hän sijoittui 10 000 metrillä viidenneksi, 5 000 metrillä kuudenneksi, 1 500 metrillä yhdeksänneksi ja 500 metrillä 19:nneksi. Oslon MM-kilpailuissa 1937 hän oli yhdestoista. Blomqvist voitti yleisluistelun Suomen-mestaruuden 1929, 1930 ja 1936. Hän edusti seuratasolla ainakin Helsingin Luistelijoita ja Helsingin Luistinkiitäjiä. Uransa aikana Blomqvist oli perustamassa uutta pikaluisteluun erikoistunutta Helsingin Luistinkiitäjät (HLK) -seuraa syksyllä 1932. Seuran puheenjohtajana hän toimi vuosina 1937-1950. Hän oli myös pikaluistelijoiden joukkueenjohtajana St. Mortizin talviolympialaisissa 1948. Ammatiltaan Blomqvist oli insinööri. == Ennätykset == Matka Aika Vuosi 500 m 45,0 1931 1 500 m 2.22,8 1932 5 000 m 8.36,6 1936 10 000 m 17.42,4 1936 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikaluistelijat Luokka:Suomalaiset pikaluisteluvalmentajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Suomen joukkue jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2000

Suomen joukkue jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2000 luetteloi Suomen joukkueen kokoonpanon vuoden 2000 Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa Venäjällä. Suomi oli kisoissa pronssilla. Pelipaikka Num. Pelaaja Syntymäaika Pituus ja paino Seurajoukkue MV 30 Pasi Nurminen 17.12.1975 178/88 Jokerit MV 31 Ari Sulander 6.1.1969 187/89 Zürich Lions MV 35 Vesa Toskala 20.5.1977 179/85 Färjestad P 3 Petteri Nummelin 25.11.1972 178/83 HC Davos P 5 Aki Berg 28.7.1977 191/94 Los Angeles Kings P 7 Antti-Jussi Niemi 22.9.1977 185/87 Jokerit P 9 Toni Lydman 25.9.1977 185/90 HIFK P 21 Jyrki Lumme 16.7.1966 185/96 Phoenix Coyotes P 42 Jere Karalahti 25.3.1975 188/95 HIFK P 44 Janne Niinimaa 22.5.1975 186/99 Edmonton Oilers H 10 Esa Tikkanen 25.1.1965 183/91 Jokerit H 14 Raimo Helminen 11.3.1964 183/89 Ilves H 16 Ville Peltonen 24.5.1973 180/84 Nashville Predators H 17 Tomi Kallio 27.1.1977 184/84 TPS H 24 Toni Sihvonen 19.2.1971 185/87 HIFK H 25 Jukka Hentunen 3.5.1974 178/85 HPK H 27 Juha Lind 2.1.1974 181/84 Dallas Stars H 28 Niko Kapanen 29.4.1978 177/80 HPK H 32 Kimmo Rintanen 7.8.1973 181/88 TPS H 33 Marko Tuomainen 25.4.1972 190/100 Los Angeles Kings H 34 Tony Virta 28.6.1972 178/86 TPS H 41 Antti Aalto 4.3.1975 187/90 Anaheim Mighty Ducks H 62 Olli Jokinen 5.12.1978 188/90 New York Islanders *Päävalmentaja: Hannu Aravirta *Kakkosvalmentaja: Esko Nokelainen *Apuvalmentaja: Mika Saarinen *Maalivahtivalmentaja: Jari Kaarela *Joukkueenjohtaja: Heikki Riihiranta *Lääkäri: Juhani Ikonen *Fysioterapeutti: Jari Rautiainen *Hieroja: Veli-Matti Pohjonen *Hieroja: Sami Hämäläinen *Varustepäällikkö: Tomi Mäkipää *Huoltaja: Pentti Lillfors *Lehdistöpäällikkö: Reijo Suikki ==Lähteet== * Jääkiekkolehti 5/2000 * IIHF: Team Finland 2000 * Eliteprospects.com - Finland 2000 * Hockey-sport.net - Finland 2000 2000 Luokka:Vuoden 2000 jääkiekko
Heikki E. S. Mattila

Heikki Eero Sakari Mattila (s. 14. joulukuuta 1947 Helsinki) on Lapin yliopiston oikeuslingvistiikan emeritusprofessori. Hän on tutkinut erityisesti oikeuskieltä, kirjoittanut suomen- ja englanninkielisenä julkaistun teoksen Vertaileva oikeuslingvistiikka ja toiminut oikeustieteellisen tietosanakirjan Encyclopædia Iuridica Fennican päätoimittajana. Suomalainen Lakimiesyhdistys myönsi Mattilalle vuoden 2009 oikeustieteilijän Allan Serlachius-Särkilahti -palkinnon. Palkinto myönnetään vuosittain erityisen ansioituneelle oikeustieteen harjoittajalle. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Lapin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juha Tuohimaa

Juha Tuohimaa (s. 5. kesäkuuta 1956 Oulu) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Puolustajana pelannut Tuohimaa nousi kansalliseen kärkeen Oulun Kärppien liigamiehistön saavuttaessa pronssia ja kultaa 1980-luvun alussa. Kari Jalosen kentällisen puolustajana Juha Tuohimaa pääsi myös pelaamaan arvokisoissa. Uuteen kukoistukseen Tuohimaan ura nousi vielä 1980-luvun lopussa miehen siirtyessä yhdessä Jari Lindgrenin kanssa Ruotsin Elitserienistä kuopiolaiseen KalPan liigajoukkueeseen, jossa Tuohimaa myös päätti aktiiviuransa kauteen 1992–1993. Kuopion vuosinaan (1988–1993) Tuohimaa kirjautti SM-liigan runkosarjassa puolustajalle kunnioitettavat 173 (65+108) tehopistettä pelaamissaan 223:ssa ottelussa. Kaudella 1989–1990 Tuohimaa valittiin myös SM-liigan kakkostähdistöön ja Kuopion ajan huipentumana Tuohimaan kaulaan ripustettiin muun joukkueen mukana hopeinen mitali kauden 1990–1991 päätteeksi. Lake Placidin talviolympialaisissa 1980 Tuohimaa oli Suomen olympiajoukkueen varamiehenä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Veikko Tähkä

Veikko Aleksis Tähkä, vuoteen 1935 Tefke (13. elokuuta 1923 Noormarkku — 12. toukokuuta 2012 Espoo) oli suomalainen psykiatri, psykoanalyytikko (IPALatomaa, Timo: Psykologinen ymmärtäminen — viitattu 18.11.2009.) ja Kuopion yliopiston professori. Häntä pidetään suomalaisen psykoanalyysin uranuurtajana.Yliopisto-lehti — viitattu 18.11.2009. Artikkelin arkistoituja versioita. ==Henkilöhistoria ja ammattiura== Tähkän vanhemmat olivat lääkintöneuvos, lääketieteen tohtori (hc) Aleksis Tähkä (ent. Tefke) ja Anna Emerentia Orrberg ja puoliso Ilmi Kaija Marjatta Soidinsuo. Tähkä suoritti ylioppilastutkinnon Helsingin Suomalaisessa normaalilyseossa vuonna 1942 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1955; tohtorintutkinnon hän suoritti siellä vuonna 1966. Hän opiskeli psykoanalyysia Ruotsissa 1953–1957 ja psykoterapiaa Yhdysvalloissa vuosina 1959–1961. Tähkä teki psykiatrian alalla pitkän uran ja hoiti opetustehtäviä Helsingin ja Turun yliopistossa ja toimi Kuopion yliopiston psykiatrian professorina 1976–1987. Hänen pääteoksensa julkaistiin vuonna 1996: Mielen rakentuminen ja psykoanalyyttinen hoitaminen.Niin & näin — viitattu 18.11.2009 Teos ilmestyi alkujaan englanniksi nimellä Mind and its Treatment (1993). Tähkä toimi Nuorisopsykiatrisen yhdistyksen puheenjohtajana 1993–1999.SNPY Tähkän mukaan homoseksuaalisuus olisi psyykkinen häiriö.Stålström, Olli: Eheytysliikkeen perustaja, psykoanalyytikko Charles Socarides kuoli. ==Teokset== * Alcoholic Personality: A Clinical Study. Alkoholitutkimussäätiön julkaisuja, 13. (Väitöskirja.) 1966. * Coping with an exceptional reality situation, How chronic respirator patients have adapted to the regulation of their lives by a mechanical contrivance. Veikko Tähkä, Juhani Hirvas, Reijo Holmström & Matti Tuovinen. 1970. * Medard Boss, psychoanalysis and daseinsanalysis, by Medard Boss, Heimo Salminen and Veikko Tähkä. Reports from Psychiatria Fennica, 34. 1979. * * Mind and its treatment, a psychoanalytic approach. International universities press, 1993. * Potilas-lääkärisuhde. Suomen lääkäriliitto, 1977. Englanniksi: Patient-doctor relationship. ADIS Health Science Press, 1984. * Psykoanalyysin ja psykoterapian suuntauksia. Toim. Yrjö O. Alanen ja Veikko Tähkä. Weilin + Göös, 1978. * Psykoterapian perusteet. WSOY, 1970. Psykoterapian perusteet psykoanalyyttisen teorian pohjalta. WSOY, 6. p. 1993\. (Ilmestynyt myös ruotsiksi ja tanskaksi.) * Silloin: Runoja vuosilta 1945–2005. Recallmed, 2005. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * * == Aiheesta muualla == * Veikko Tähkän muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (19.6.2012) (vaatii sisäänkirjottautumisen) (hs.fi) * Laine, A., Aalberg, V., Lehtonen, J. & Välimäki, J. (2012) Obituaries: Veikko Tähkä, 1923–2012 (The Scandinavian Psychoanalytic Review, 35 (2): 141-143) (kokoartikkeli vaatii sisäänkirjottautumisen) (tandfonline.com) Luokka:Suomalaiset psykiatrit Luokka:Suomalaiset psykoanalyytikot Luokka:Kuopion yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Overprotected

”Overprotected” on yhdysvaltalaisen laulajan Britney Spearsin kappale hänen kolmannelta albumiltaan Britneyltä. Se julkaistiin 8. joulukuuta 2001 albumin toisena singlenä. Suomen virallisella singlelistalla kappaleen paras sijoitus oli seitsemäs. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 kappaleet Luokka:Britney Spearsin kappaleet
Marthe Kristoffersen

Marthe Kristoffersen (s. 11. elokuuta 1989) on uransa vuonna 2017 lopettanut norjalainen maastohiihtäjä, joka edusti IL Varden -seuraa. == Ura == === Arvokisat === Kristoffersen sai hopeaa nuorten MM-kilpailujen 5 kilometrin kilpailussa maaliskuussa 2007. Nuorten MM-kilpailuissa 2008 hän voitti kultaa 4 × 3,3 kilometrin viestissä. Nuorten MM-kilpailuissa 2009 hän oli voittamassa viestikultaa Norjan joukkueessa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli Norjan 4 × 5 kilometrin -viestijoukkueessa neljäs, sprinttikilpailussa kahdeksas ja 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa kahdestoista. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 20:s. Oslon MM- kilpailuissa 2011 hän oli yhdistelmäkilpailussa 15:s. === Maailmancup === Maastohiihdon maailmancupissa Kristoffersen hiihti ensimmäisen kerran kaudella 2007–2008 Beitostølenissä, jossa hän sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sijalle 19. Kaudella 2008–2009 Kristoffersen hiihti Jällivaarassa Norjan voittamassa maailmancup-viestissä ankkuriosuuden Riitta- Liisa Roposta vastaan, voittaen hänet loppukiritaistossa. Kristoffersen otti ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa maailmancupissa 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Lahdessa 8. maaliskuuta 2009 Justyna Kowalczykin ja Charlotte Kallan takana kolmantena. Kaudella 2009–2010 Kristoffersen sijoittui kymmenenneksi Tour de Ski -kiertueen lopputuloksissa. Salpausselän Kisoissa hän kuului Norjan voitokkaaseen viestijoukkueeseen. Kauden 2010–2011 Kristoffersen aloitti sijoittumalla viidenneksi Jällivaaran 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Tour de Skillä hän sijoittui 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kolmanneksi ja kiertueen lopputuloksissa seitsemänneksi. Kaudella 2011–2012 Kristoffersen hiihti Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa neljänneksi. Sjusjøenissä hän hiihti toiseksi sijoittuneessa Norjan viestijoukkueessa. Tour de Skin lopputuloksissa Kristoffersen sijoittui viidenneksi. Rybinskin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli kolmas. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kuudenneksi ja normaalimatkojen cupissa viidenneksi. Kaudella 2012–2013 Kristoffersen kilpaili maailmancupissa vain kahdella paikkakunnalla ollen parhaimmillaan Sotšin 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 16:s. Kaudella 2013–2014 Kristoffersen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran joulukuussa 2013 sijoittuen Lillehammerin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 27:nneksi. Lahdessa hän sijoittui maaliskuussa 2014 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 19:nneksi ja Oslossa 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 17;nneksi. Kaudella 2014–2015 Kristoffersen osallistui viiteen maailmancupin kilpailuun ollen parhaimmillaan 23:s Östersundin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Kaudella 2015–2016 hän kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2015 Lillehammerissa sijoittuen 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 29:nneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Marthe Kristoffersenin kotisivut Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cardiology

Cardiology on Good Charlotten viides studioalbumi, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 2. marraskuuta ja Suomessa 3. marraskuuta 2010. 3\. joulukuuta 2008 Kerrang!-lehti kirjoitti, että Good Charlotte julkaisee viidennen studioalbuminsa "Cardiology" vuonna 2009. Joel Madden kertoi, että he ovat jo kirjoittaneet 20 laulua albumille ja he palaavat takaisin heidän pop-punk -tyyliin. Albumin tuottajaksi valittiin alun perin Howard Benson, joka tunnetaan myös menestysalbumeista, kuten My Chemical Romancen "Three Cheers for Sweet Revenge" ja The All-American Rejectsin "Move Along". Hänet kuitenkin vaihdettiin Don Gilmoreen, joka on tuottanut albumeita mm. Linkin Parkille sekä kaksi aiempaa Good Charlotten albumia. Ennen albumin julkaisua Good Charlotte esitti Eurooppa-kiertueellaan yhden uuden kappaleen tulevalta albumilta. Kappaleen nimi on Like It's Her Birthday, ja se on myös albumin ensimmäinen single. Single julkaistiin virallisesti 23. elokuuta 2010. Itse albumi ylsi Yhdysvaltain Billboard 200 -listan sijalle 31. == Kappaleet == == Arvostelut == * Metacritic: 50/100Metacritic aggregate * Allmusic: Allmusic review * The A.V. Club: DThe A.V. Club * Entertainment Weekly: CEntertainment Weekly * Rolling Stone: Rolling Stone == Lähteet == Luokka:Vuoden 2010 albumit Luokka:Good Charlotten albumit Luokka:Don Gilmoren tuottamat albumit
Payback Time

Payback Time on virolaisen Marya Roxxin debyyttialbumi. Albumin on tuottanut Kevin Shirley, joka on työskennellyt mm. Led Zeppelinin, Iron Maidenin, Dream Theaterin ja HIMin kanssa. Albumia ei julkaistu alun perin kaupoissa, vaan sen pystyi ostamaan Maryan kotisivuilta vuonna 2009. Albumi julkaistiin Euroopassa virallisesti 5. lokakuuta 2010. Albumin tyyli on klassista rockia ja hard rockia. Albumi sisältää 12 kappaletta, mm. 21?!. Marya Roxx on saanut vaikutteita monista hard rock ja metal-yhtyeistä, kuten Metallica, Black Sabbath, Judas Priest, Iron Maiden, Pantera, Slayer ja AC/DC. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Marya Roxx – laulu * Paul Crook – kitara * Scott Metaxas – bassokitara * Anton Fig – rummut (kappaleet 3 ja 10) * Brian Tichy – rummut (kappaleet 1, 2 ja 4–9) * Derek Sherinian – kosketinsoitin (kappaleet 1, 2 ja 4–9) \+ * Kevin Shirley – tuottaja == Arvostelut == * Metal.de: 5/10Metal.de: Reviews * Rockfreaks.net: 2/10Rockfreaks.net: Album review == Aiheesta muualla == * Payback Time discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2010 esikoisalbumit Luokka:Virolaiset rockalbumit Luokka:Hard rock -albumit
How I Got Over

How I Got Over on hiphop-bändi The Rootsin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 22. kesäkuuta 2010. Albumi debytoi kuudennella sijalla Billboard 200-listalla, myyden 51 000 kopiota ensimmäisellä viikolla. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Robert Christgau: ARobert Christgau review == Listasijoitukset == Lista Korkein sijoitus Kanadan albumilista 14 Sveitsin albumilista 3 US Billboard 200Album Performance: How I Got Over. acharts.us Viitattu 11. elokuuta 2010 6 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2010 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit
Magnus Jacob Alopaeus

Magnus Jacob Alopaeus (16. helmikuuta 1743 Leppävirta – 8. elokuuta 1818 Porvoo) oli Porvoon piispana 1809–1818 sekä valtiopäivämiehenä Gävlessä 1792 ja Porvoossa 1809. Alopaeus tuli 1770 Porvoon lukion matematiikan lehtoriksi ja eteni 1785 teologian lehtoriksi sekä nimitettiin 1794 tuomiorovastiksi. Ollessaan valtiopäiväedustajana Porvoossa 1809 Alopaeus otti neuvotteluihin innolla osaa, ja kun 1812 Suomeen liitettiin alueita, hahmotteli juuri Alopaeus ns. Vanhan Suomen seurakuntien liittämisen Porvoon hiippakuntaan. Piispa Alopaeuksen pojista Per Johan ja Magnus toimivat tuomiorovasteina Porvoossa. Magnus Jacob Alopaeuksen vaimo vuodesta 1772 oli Ulrica Juslén (syntynyt Turussa 24. toukokuuta 1752, kuollut Porvoossa 10. kesäkuuta 1823). Hänen isänsä oli Per Juslen (s.1717), veljensä Per Juslen (s.1739), isän setä Daniel Juslenius ja serkku Henrik Gabriel Porthan (s.1739). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kari Tarkiainen: Alopaeus, Magnus Jacob (1743–1818). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu 1.3.1998. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Porvoon piispat 1723–1923 Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Porvoon valtiopäivät Luokka:Vuonna 1743 syntyneet Luokka:Vuonna 1818 kuolleet
Carl Henrik Alopaeus

Carl Henrik Alopaeus (5. huhtikuuta 1825 Juva – 10. maaliskuuta 1892 tarkastusmatkalla Savonrannassa) oli Porvoon piispa 1885–1892 ja valtiopäivämies. Alopaeuksen vanhemmat olivat tuomari David Alopaeus ja Henrietta Margareta Avelin ja puoliso vuodesta 1855 Ida Amanda Nykopp (k. 1903). Alopaeus-suvussa on ollut runsaasti pappeja ja tieteilijöitä. Carl Henrik Alopaeus pääsi ylioppilaaksi 1844 ja toimi vuodesta 1849 opettajana Porvoossa. Papiksi hänet vihittiin 1855. Alopaeus muistetaan innokkaasta toiminnastaan kuurojen hyväksi. Hän perusti Porvooseen yhdistyksen ajamaan kuulovammaisten asiaa, 1859–1860 hän matkusti Skandinaviassa ja Keski- Euroopassa perehtymässä kuulovammaisten opetukseen. Vuonna 1860 Alopaeus tuli Turkuun perustetun kuurojen opiston johtajaksi. Porvoon tuomirovastiksi Alopaeus nimitettiin 1881 ja Porvoon piispaksi 1885. Hän oli pappissäädyssä valtiopäivämies 1885, 1888 ja 1891.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Carl Henrik Alopaeus. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 6.1.2021. Alopaeus julkaisi kirjat Lukukirja sokioille (1864), Lyhykäinen ohje kuuromykkiä kotona kasvattamaan ja opettamaan (ruotsiksi 1866, suomennettiin 1871) sekä Neuvoja sokeitten lasten kotoiseen hoitoon (1880). Alopaeus julkaisi myös uskonnollista kirjallisuutta, kuten teoksen Den heliga läran (1873) ja keskeneräiseksi jääneen kirjan Guds rikes historia I-II (1887–1890). ==Lähteet== Luokka:Suomen_evankelis-luterilaisen_kirkon_papit Luokka:Porvoon piispat 1723–1923 Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Kuulovammaistyön kehittäjät Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
Petrus Brommius

Petrus Brommius (k. 1672 tai 1673) oli Viipurin piispa 1667–1672/73. Brommius tuli ylioppilaaksi Uppsalassa 1630 ja opiskeltuaan Saksassa hänet nimitettiin Narvan kirkkoherraksi 1648 ja Narvan superindententiksi 1663. Viipurin kaudelta Brommiuksen toimista ei ole paljon säilynyttä tietoa. Muutamasta piispantarkastuksesta (mm. Orimattilasta) on säilynyt asiakirjat. Piispa Brommius muistetaan riidastaan Hiitolan kirkkoherran viran täytössä. Brommiuksen poika Lars aateloitiin 1698 nimellä Brommenstedt. Luokka:Viipurin piispat 1554–1723 Luokka:Narvan historia Luokka:1600-luvulla syntyneet Luokka:1670-luvulla kuolleet
HMS Grenville (H03)

HMS Grenville (viirinumero H03) oli Britannian kuninkaallisen laivaston G-luokan laivueenjohtaja toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin 15. maaliskuuta 1934 vuoden 1933 laivasto-ohjelmassa Yarrow Shipbuildersilta Glasgow'sta, missä köli laskettiin 29. syyskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 15. elokuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 1. heinäkuuta 1936. Valmistuskustannukset olivat 275 412 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.Naval-history.net - HMS Grenville == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin johtoalukseksi Välimeren laivaston 1. hävittäjälaivueeseen. Alus oli ensimmäiset kymmenen kuukautta Espanjan rannikolla valvomassa kauppasaartoa, kunnes se siirrettiin 24. toukokuuta 1937 Portsmouthissa telakalle, mistä se palasi 9. kesäkuuta Välimeren laivastoon. Alus palasi kotimaahan toukokuussa 1938. Alus oli Portsmouthin telakalla 7. kesäkuuta - 25. heinäkuuta, mistä se palasi Välimeren laivastoon.English, John s. 90 Alus lähti 22. lokakuuta 1939 Gibraltarilta sisaralustensa HMS Gipsyn, HMS Grenaden ja HMS Griffinin kanssa. Ne saapuivat 2. marraskuuta Plymouthiin, jossa alus osallistui samana päivänä sekä kolme päivää myöhemmin tuloksettomiin sukellusveneen metsästyksiin.English, John s. 91 Grenville ja Grenade kolaroivat 8. marraskuuta vastaisena yönä Plymouthin satamassa. Alukseen tuli reikä vesirajan alapuolelle, jolloin kattilahuone No. 3 täyttyi vedellä. Alus korjattiin Devonportissa, josta se palasi palvelukseen vasta 1. joulukuuta. Alus saapui 4. joulukuuta Harwichiin 1. hävittäjälaivueen laivueenjohtajaksi. Alus partioi kaksi seuraavaa kuukautta Kanaalin alueella. Vaikeat sääolosuhteet pakottivat saksalaiset siirtämään Hollannin ja Saksan väliset kuljetukset merelle, kun kanaalit ja joet jäätyivät. Grenville osallistui kahteen torjuntaristeilyyn ST1:een 15. - 16. tammikuuta sekä ST3:een 18. - 19. tammikuuta 1940. Paluumatkalla jälkimmäisestä operaatiosta alus osui miinaan 19. tammikuuta kello 12.50 Kentish Knockin majakkalaivasta 23 merimailia itään. Aluksen upotessa menetti henkensä neljä upseeria ja 73 miehistönjäsentä.Uboat.net - HMS Grenville == Päälliköt == Aluksen päälliköinä olivat: *George Elvey Creasy, MVO 11. kesäkuuta 1938 - 19. tammikuuta 1940 ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Kuninkaallisen laivaston G-luokan hävittäjät Luokka:Yarrow’n valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät
Nicolaus Carelius

Nicolaus Magni Carelius (k. 1632) oli Porvoon piispana 1630–1632.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 1 p. 1683 Carelius toimi Viipurin katedraalikoulun koulumestarina 1605 ja Viipurin kirkkoherrana 1616 alkaen. Hän toimi vuodesta 1626 piispa Olavi Elimaeuksen apulaisena. Carelius paneutui lyhyenä piispankautenaan innolla käännyttämään Inkerin ja Käkisalmen ortodokseja luterilaisuuteen. ==Lähteet== Luokka:Viipurin piispat 1554–1723 Luokka:Vuonna 1632 kuolleet Luokka:Syntymävuosi tuntematon
Joe Tex

Joe Tex (8. elokuuta 1933 – 13. elokuuta 1982) oli Teksasista kotoisin ollut yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän oli oikealta alkuperäiseltä nimeltään Joseph Arrington nuorempi. Käännyttyään aikuisiällään islamiin Tex otti käyttöön nimen Yusuf Hazziez. Hän tuli tunnetuksi southern soulillaan ja puhelaulullaan. Hän oli eräs nykyisen raptyylin edelläkävijä. Joe Tex nousi R&B-listan; ykköseksi hiteillään ”I Want to (Do Everything for You)” (1965), ”A Sweet Woman Like You” (1966) ja ”I Gotcha” (1972). Hän kuoli 49-vuotiaana sydänkohtaukseen Teksasin Navasotassa. == Aiheesta muualla == * AllMusic: Joe Tex Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset funklaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset rhythm and blues -laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset soullaulajat
Cloisonné

Cloisonné eli soluemali () tarkoittaa metalliesineiden päällystämistä ja koristelua emalilla. Cloisonné-tekniikalla kuvioiden ääriviivat juotetaan alustaan metallilangasta. Sen jälkeen metallilangoista tehty verkosto täytetään eri värisillä emali- ja lasituskentillä. Soluemalointia on yleensä käytetty kultasepäntöissä ja aseiden koristelussa. Soluemalointi tuli Euroopassa yleiseen käyttöön 300-luvulla, ja se kehittyi huippuunsa 900–1100-luvulla Bysantissa. Hyvä esimerkki bysanttilaisesta soluemaloinnista on Venetsian Pyhän Markuksen kirkon kultapohjaan tehty alttarikoriste Pala d’Oro. Kiinassa soluemaloinnin kukoistuskausi oli 1300–1700-luvulla ja Japanissa 1600–1700-luvulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Lasitaide Luokka:Emali
Huppusieppo

Huppusieppo (Melanodryas cucullata) on laajalla alueella Australiassa tavattava pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan huppusieppo on noin 15-17 cm. Huppusieppokoiras on väritykseltään mustavalkoinen. Koiraan, pyrstö, selkä ja pää sekä kurkku ovat väritykseltään mustat. Siivet ovat mustat ja niissä on valkoinen siipijuova. Vatsa ja alaperä ovat valkoiset. Lajin naaras on selästään ja päästään ruskehtavan harmaa. Vatsa on naaraalla harmaa ja siivet tummanruskeat ja niissä on valkoinen juova. Nuoret linnut ovat väriltään tummanruskeita valkoisin täplin. == Levinneisyys ja elinympäristö == Huppusieppoa tavataan koko Australian mantereelta lukuun ottamatta Cape Yorkin niemimaata, Carpentarianlahden rannikkoa, Simpsonin aavikkoa ja Nullarborin tasankoa. Yleisin laji on Kaakkois-Australiassa. Linnun elinympäristöä ovat eukalyptusmetsät, joissa kasvaa lisäksi akaasiapensaikkoa ja malleekasvustoa. Laji elää usein hakkuuaukeiden tai muiden avoimien alueiden lähistöllä. Huppusieppokantaa uhkaa elinympäristön tuhoutuminen ja pirstoutuminen laajojen hakkuiden vuoksi. == Pesiminen ja ravinto == Huppusiepot ovat yksiavioisia. Lajin pesimäkausi kestää elokuulta marraskuulle ja samalla parilla voi olla pesimäkauden aikana useampikin kuin yksi pesintä. Naaras rakentaa pesän puussa olevaan halkeamaan tai koloon lehdistä ja puunkuoren paloista, jotka se sitoo yhteen hämähäkinseitillä. Naaras munii kahdesta kolmeen munaa ja hautoo niitä noin kaksi viikkoa. Pesivällä naaraalla voi olla hautomisessa apuna myös muita naarashuppusieppoja. Huppusiepon ravinto koostuu niveljalkaisista, pääasiassa hyönteisistä. == Lähteet == Luokka:Pensassiepot