EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Morten Andreas Meyer

Morten Andreas Meyer (s. 20. lokakuuta 1959 Sarpsborg) on norjalainen Høyren poliitikko. Hän toimi Norjan modernisaatioministerinä 2004–2005. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Morten Andreas Meyer Norjan suurkäräjien verkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiris al-Gharbiyya

Tiris al-Gharbiyya (arabiaksi تيرس الغربية, Tīris al-Ġarbiyya, "Länsi-Tiris") oli Länsi-Saharassa sijainnut, vuosina 1975–1979 Mauritanian hallitsema alue. == Historia == Mauritanian hallinto alueella alkoi vuonna 1975, kun se otti haltuunsa silloisen Espanjan Saharan eteläosan. Samaan aikaan Marokko oli saanut itselleen alueen pohjoisosat. Länsi-Tiriksen alue kattoi Espanjan siirtomaavallan aikaisen provinssin, Río de Oron eteläisemmän osan, jonka koko oli noin 88 000 neliökilometriä, ja asukkaita alueella oli hieman alle 13 000. Suurin osa Mauritanian alueesta oli asumatonta aavikkoa, mutta esimerkiksi sen rannikolla sijaitsi muutamia asutuskeskuksi, kuten myöhemmin provinssin pääkaupungiksi tullut Dakhla. Vaikka alueella tutkimusten mukaan saattoi olla luonnonvaroja kuten rautaa sekä öljyä, niin alueella käytyjen konfliktien takia niiden etsiminen oli vaikeaa. Vuonna 1978 Moktar Ould Daddahin johtama hallitus ei pärjännyt sodassa odotetulla tavalla, ja samaan aikaan Mauritanian armeijan upseerit kaappasivat vallan häneltä. Tämän jälkeen valtio veti joukkonsa pois alueelta, eikä enää pyytänyt Länsi-Saharan alueita itselleen. Mauritanian aiemmin hallinnoimat alueet joutuivat Marokon miehittämiksi. ==Lähteet== Luokka:Länsi-Sahara Luokka:Mauritanian historia
Asko Avonius -palkinto

Asko Avonius -palkinto on joka kolmas vuosi suomalaiselle henkilölle tai ryhmälle myönnettävä tunnustuspalkinto muotoilukulttuuria edistävästä suunnittelu-, tutkimus- tai kehitystyöstä. Palkinnon myöntää Askon Säätiö. Palkinto on nimetty Asko-yrityksen perustajan Aukusti Asko-Avoniuksen mukaan. Ensimmäisellä myöntämiskerralla vuonna 1997 palkinnon suuruus oli 100 000 markkaa. Vuonna 2022 tunnustuspalkinnon suuruus oli 20 000 euroa. Asko Avonius -palkinnon ovat saaneet * 1997 Fiskarsin käsityöläisten, muotoilijoiden ja taiteilijoiden osuuskunta Onoma * 2000 Markku Kosonen * 2003 Timo Vormala * 2006 Yrjö Wiherheimo ja Simo Heikkilä * 2009 Ilkka Suppanen * 2012 Saija Hollmén, Jenni Reuter ja Helena Sandman * 2015 Samuli Naamanka * 2018 Pihla Meskanen * 2022 Olavi Lindén ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset muotoilupalkinnot
Samuel Lino

Samuel Dias Lino (s. 23. joulukuuta 1999 Santo André, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Atlético Madridia. Linon pelipaikka on keskikentän vasen laita, mutta hän voi pelata myös oikealla laidalla sekä kärkipelaajana.Samuel Lino - Player profile 22/23 Transfermarkt (Luettu 23. joulukuuta 2022) == Seurajoukkueura == Lino pelasi ensimmäisen miesten liigaottelunsa 17-vuotiaana sãopaulolaisessa São Bernardon joukkueessa, joka kilpaili tuolloin Brasilian neljänneksi korkeimmalla sarjaportaalla.Trayectoria, palmarés y títulos de Samuel Lino Besoccer (Luettu 23. joulukuuta 2022) Vuonna 2019 Lino siirtyi Portugalin pääsarjassa pelaavaan Gil Vicenteen. Kautta 2021–22 pidettiin hänen läpimurtonaan, jonka aikana hänen nimensä yhdistettiin siirtohuhuissa Euroopan suurseuroihin.PortuGOAL Figure of the Week: Sublime Samuel Lino fires Gil Vicente to European dream PortuGOAL (Luettu 23. joulukuuta 2022) Heinäkuussa 2022 Lino siirtyi espanjalaiseen Atlético Madridiin, josta hän siirtyi nykyiseen seuraansa yhden kauden mittaisella lainasopimuksella.Agreement with Valencia for the loan of Samuel Lino Club Atlético de Madrid (Luettu 1. syyskuuta 2022) == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tatu Kauppinen

Tatu Kauppinen (s. 2000) on suomalainen sellisti.Tatu Kauppinen Kuhmon Kamarimusiikki, viitattu 23.12.2022 Kauppinen opiskeli Sibelius-Akatemiassa Tuomas Lehdon, Hannu Kiisken ja Marko Ylösen johdolla. Tämän jälkeen hän jatkoi opintojaan Rostockin musiikki- ja teatteriyliopistossa opettajanaan Natalie Clein. Mestarikursseilla häntä ovat opettaneet muiden muassa Claudio Bohórquez, Ivan Monighetti ja Arto Noras. Vuonna 2018 Kauppinen voitti erikoispalkinnon Turun sellokilpailussa. Vuonna 2022 hän voitti Turun sellokilpailun ensimmäisen palkinnon ja yleisöpalkinnon.Tatu Kauppinen nousi Turun sellokilpailun voittajaksi Yle 2.9.2022, viitattu 23.12.2022 Hän tuli valituksi Berliinin filharmonikkojen Karajan-akatemian opiskelijaksi vuodeksi 2023. Kauppinen on esiintynyt aktiivisesti kamarimuusikkona muun muassa Kamarikesä-festivaalilla, Helsingin juhlaviikoilla, Naantalin Musiikkijuhlilla, Kauniaisten musiikkijuhlilla ja Kuhmon kamarimusiikissa. Kauppinen on toiminut Seele-jousikvartetissa, joka on konsertoinut säännöllisesti sekä saavuttanut kilpailumenestystä Suomessa ja muualla. Tatu Kauppisen äiti on Ylen toimittaja Seija Vaaherkumpu. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sellistit Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ankeleenjärvi

Ankeleenjärvi on järvi Pieksämäen ja Juvan rajaseudulla Etelä-Savon maakunnan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 2,5 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelistä on 41 kilometriä pohjoiskoilliseen.Ankeleenjärvi. Järviwiki. Viitattu 12.12.2022. == Maantiede == Ankeleenjärven pituus kaakosta luoteeseen on 2,8 kilometriä. Järven eteläosan leveys lounaasta koilliseen on noin puolitoista kilometriä, pohjoisessa järvi kaventuu noin kilometrin levyiseksi. Järven selkävedestä erkanee pohjoisessa ja kaakossa pieniä lahtia, järven eteläisin osa muodostuu rantaviivaltaan epämääräisestä lahdesta. Ankeleenjärven pohjoisosassa sijaitsee noin 20 hehtaaria laaja alue, jonka syvyys on vähintään kymmenen metriä. Ankeleenjärven saariluku on 22. Lähes kaikki saaret sijaitsevat järven matalassa kaakkoisosassa. Saarista 5 on alle aarin laajuisia luotoja. Laajin saari on Pitkäsaari (noin 2,5 ha). Sen itäpuolella sijaitsee Kutusaari ja lounaispuolella Selkäsaaret. Niiden pinta-ala on alle hehtaarin. Ankeleenjärven rannat ovat suurelta osin metsämaata. Itärannalla sijaitsee Ankeleen kylä. Pohjoisrannalla kohoaa Piilukanvuori, jonka korkeimmat kohdat ovat noin 35 metriä järvenpinnan yläpuolella. Järven eteläpuolella on soita (Putkonniemensuo, Kansansuo). Ankeleenjärven länsipuolella sijaitsee Haapajärveen kuuluva Etelä-Haapajärvi. Järvien välinen kannas on alle puolen kilometrin levyinen. Ankeleenjärveen laskee Välijoki luoteesta Haapajärveltä (105,1 metriä mpy). Ankeleenjärvi laskee Isojokea koilliseen. Ankeleenjärven vesitilavuus on 9 274 000 kuutiometriä. Ankeleenjärvi (04.253.1.022) kuuluu Isojoen-Sahinjoen valuma-alueeseen (04.253), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sysmäjärven valuma- alue (04.25) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Ankeleenjärvi on neljänneksi laajin Isojoen-Sahinjoen valuma-alueen 54:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat ovat Kangasjärvi, Haapajärvi ja Nevajärvi. Ankeleenjärveä seuraa Heräjärvi.Isojoen - Sahinjoen valuma-alue (04.253)). Järviwiki. Viitattu 12.12.2022. == Lähteet == Luokka:Juvan järvet Luokka:Pieksämäen järvet Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue
Ehronjärvi

Ehronjärvi on saareton ylänköjärvi Suomussalmella Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 115 kilometriä pohjoiskoilliseen.Ehronjärvi. Järviwiki. Viitattu 13.12.2022. == Maantiede == Ehronjärven pituus lännestä itään on 2,2 kilometriä. Niemet ja lahdet (Viitaniemi, Reuhkaniemi, Lohilahti) tekevät järven pohjoisrannasta mutkaisen. Noin neljäsosa Ehronjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvä alue sijaitsee yhtenäisenä vyöhykkeenä järven keskiosassa. Järven kaakkoinen osa on matalaa. Ehronjärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Myös asutusta peltoineen on melko paljon. Järven koillispuolella levittäytyy Ehronpääsuo. Ehronjärveen laskee Saavanjoki kaakosta Kivijärveltä (214,3 metriä mpy). Ehronjärven luusua sijaitsee luoteessa, josta alkaa Kiantajärven (199,5 metriä mpy) Myllylahteen virtaava noin kilometrin pituinen Myllyjoki. Ehronjärven vesitilavuus on 8 646 000 kuutiometriä. Ehronjärvi (59.518.1.001) kuuluu Ehronjärven valuma- alueeseen (59.518), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Kiantajärven alue (59.51) ja ensimmäinen on Kiantajärven reitin valuma-alue (59.5). Ehronjärvi on laajin Ehronjärven valuma-alueen 36:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat ovat Kivijärvi ja Iso Hietajärvi.Ehronjärven valuma-alue (59.518). Järviwiki. Viitattu 13.12.2022. == Lähteet == Luokka:Suomussalmen järvet Luokka:Kiantajärven reitin valuma-alue
Kai Ruskeepää

Kai Veikko Johan Ruskeepää (s. 7. lokakuuta 1961 Loviisa) on suomalainen saksofonisti.Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo Ruskeepää valmistui musiikin maisteriksi vuonna 1997 ja sai musiikkiluutnantin arvon. Hänestä tuli Kaartin soittokunnan konserttimestari vuonna 1986. Hän loi siellä pitkän uran. Samalla hän esiintyi solistina, kamarikokoonpanoissa sekä orkesterien soittajana Suomessa ja kansainvälisesti.Kaartin soittokunta: Saksofonimestarin syntymäpäiväkonsertti Helsinki Today, viitattu 23.12.2022 Ruskeepää aloitti opettamisen Sibelius- Akatemiassa vuonna 1994. Hänestä tuli vuonna 1996 Suomen Saksofoniseuran ensimmäisen Josef Kaartinen -palkinnon saaja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset saksofonistit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Purasjärvi (Suomussalmi)

Purasjärvi on matala ylänköjärvi Suomussalmella Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 4,2 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 114 kilometriä koilliseen. Suomen ja Venäjän rajavyöhyke sijaitsee noin kaksi kilometriä Purasjärveltä itään.Purasjärvi. Järviwiki. Viitattu 13.12.2022. == Maantiede == Purasjärven pituus etelästä pohjoiseen on 5,6 kilometriä. Järven leveys vaihtelee huomattavasti, levein kohta lännestä itään on järven eteläosan 1,7 kilometriä. Järven keskiosan leveys Kuiriniemen ja Kallioniemen välissä on noin 150 metriä, siitä pohjoiseen avautuu yli neliökilometrin laajuinen selkävesi. Purasjärven lounaisosan muodostaa Aittolahti. Sen pohjoispuolella Kuivaniemen ja Kumpuniemen välissä sijaitsee Hakolahti. Järven pohjoispuoliskolla on useita lahtia (Tihisenlahti, Torakkalahti, Röhmönlahti, Veitsilahti). Purasjärven lahdet ovat suiltaan melko avoimia, selkeimmin pääaltaasta erottuu Aittolahti. Purasjärven saariluku on kolme. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on runsaan hehtaarin. Laajin saarista on järven eteläosassa sijaitseva Pirkonsaari. Järven keskiosassa sijaitsee Salmensaari, ja siitä noin 600 metriä pohjoiseen sijaitsee nimetön saari. Purasjärven rannat ovat suo- ja metsämaata. Länsi- ja etelärannalla on Puras-nimisen kylän asutusta. Purasjärveen laskee Saarijoki pohjoisesta Saarijärveltä (228,9 metriä mpy) ja Kivijoki koillisesta Kivijärveltä (235,9 metriä mpy). Järveä ympäröivältä suoalueelta laskee useita suo-ojia, kuten Metsopuro idästä. Purasjärven luusua sijaitsee etelärannalla, josta järven vedet virtaavat Karsikkolammen kautta etelään Hietajärveen ja edelleen useiden metsäjärvien kautta Purasjokea Vuokkijärveen (188,9 metriä mpy). Purasjärven vesitilavuus on 11 626 000 kuutiometriä. Vain noin 27 hehtaaria järvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvimmät kohdat ovat noin kahdeksan metriä. Purasjärvi (59.653.1.001) kuuluu Purasjärven alueeseen (59.653), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Purasjoen valuma-alue (59.65) ja ensimmäinen on Vuokkijärven reitin valuma-alue (59.6). Purasjärvi on laajin Purasjärven alueen 28:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat ovat Kivijärvi ja Syvänjärvi.Purasjärven alue (59.653). Järviwiki. Viitattu 13.12.2022. Suomessa on toinenkin Purasjärvi (35.488.1.006). Se sijaitsee Keuruulla.Purasjärvi (35.488.1.006). Järviwiki. Viitattu 13.12.2022. == Lähteet == Luokka:Suomussalmen järvet Luokka:Vuokkijärven reitin valuma-alue
Iso Pirtajärvi

Iso Pirtajärvi on syvähkö ja rantaviivaltaan polveileva metsäjärvi Tohmajärvellä Pohjois-Karjalan maakunnan eteläosassa. Sen pinta-ala on 39,2 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 59 kilometriä kaakkoon.Iso Pirtajärvi. Järviwiki. Viitattu 14.12.2022. == Maantiede == Ison Pirtajärven ulottuvuus lounaisrannalta koillisrannalle on 1,25 kilometriä. Niemet tekevät järven itärannasta mutkaisen. Noin seitsemäsosa Isosta Pirtajärvestä on vähintään viisitoista metriä syvä. Syvin alue sijaitsee järven pohjoisosassa, jossa on myös syvin piste, 31 metriä. Ison Pirtajärven rannat ovat metsämaata. Järven koillisen osan muodostavan Koposenlahden rannalla on jyrkänne. Ison Pirtajärven länsipuolella sijaitsee Pieni Pirtajärvi, jonka korkeustaso on sama kuin Ison Pirtajärven. Järviä yhdistää Välijoki ja erottaa noin 100–200 metriä leveä kannas. Kannaksen halki kulkee maantie. Iso Pirtajärvi laskee Pirtapuroa kaakkoon kohti Ryösiönjokea, joka virtaa etelään. Ison Pirtajärven vesitilavuus on 3 235 000 kuutiometriä. Iso Pirtajärvi (01.092.1.003) kuuluu Ryösiönjoen yläosan valuma-alueeseen (01.092), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Jänisjoen vesistöalueella (01). Toinen jakovaihe on Ryösiönjoen valuma-alue (01.09). Iso Pirtajärvi on toiseksi on laajin Ryösiönjoen yläosan valuma-alueen 17:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Ylä-Ryösiö.Ryösiönjoen yläosan valuma-alue (01.092). Järviwiki. Viitattu 14.12.2022. == Lähteet == Luokka:Tohmajärven järvet Luokka:Jänisjoen alue
Aalto-Setälä

Aalto-Setälä on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Pauli Aalto-Setälä (s. 1966), toimittaja, juontaja, media-alan yritysjohtaja, poliitikko ja Kokoomuksen kansanedustaja *Sanna Katriina Aalto- Setälä, teologi ja juristi *Toivo Aalto-Setälä (1896–1977), kihlakunnantuomari, laamanni, poliitikko ja Kokoomuksen kansanedustaja.
Joulujärvi (itäinen)

Joulujärvi on erämaajärvi Inarin koillisosassa Pohjois-Lapissa. Se on yksi neljästä saman nimisestä järvestä, jotka muodostavat järviryhmän Surnujärven koillispuolelle. Karttaan ne on merkitty monikossa Joulujärvet. Itäisimmän Joulujärven pinta-ala on 53 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemeltä on 355 kilometriä pohjoiskoilliseen.Joulujärvi. Järviwiki. Viitattu 23.12.2022. == Maantiede == Joulujärven rantaviivan pituus on 8 935 metriä ja sen korkeustaso on 164 metriä merenpinnan yläpuolella. Kartan perusteella se laskee lounaaseen Surnujärveen. Joulujärvi on saareton ja sen niemimailla ei ole karttanimiä. Järven koko ympäristö on niin ikään vailla nimiä, myöskään tiestöä ei ole. Joulujärvi (71.193.1.058) kuuluu Surnujärven valuma-alueeseen (71.193), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Paatsjoen vesistössä (71). Toinen jakovaihe on Surnujoen valuma-alue (71.19) ja ensimmäinen on Inarin alue (71.1). Surnujärven valuma-alueella on 90 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä. Laajimmat ovat Surnujärvi ja Lujapuolijärvi. Joulujärvi (itäinen) on kolmanneksi laajin, Joulujärvi (pohjoinen) on viidentenä, Joulujärvi (läntinen) kuudentena ja Joulujärvi (eteläinen) kymmenentenä. Muut valuma- alueen 84 järveä ovat vailla virallisia nimiä.Surnujärven valuma-alue (71.193). Järviwiki. Viitattu 23.12.2022. Noin 22 kilometriä Joulujärviltä pohjoiseen sijaitsee viides Joulujärvi (141,0 metriä mpy). Sen pinta-ala on viitisentoista hehtaaria ja pituus lounaasta koilliseen runsaan kilometrin. == Lähteet == Luokka:Inarin järvet Luokka:Inarin alue
TTELA

TTELA on ruotsalainen sanomalehti, joka muodostui vuonna 2004 Trollhättans Tidningin ja Elfsborgs Läns Allehandan yhdistyessä. Se ilmestyy kuudesti viikossa ja kuuluu Stampen Media -konserniin. Vänersborg 2018-12-20 22.jpg|Lehden Vänersborgin-toimitus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Trollhättanin kunta Luokka:Vänersborgin kunta
Delaware City

Delaware City on rantakaupunki Yhdysvalloissa Delawaren osavaltiossa. Sen väkiluku oli 1 885 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee New Castlen piirikunnassa, Delawarenlahden rannalla. == Väestö == Vuonna 2020 Delaware Cityn 1 885 asukkaasta valkoisia oli 76,1 %, mustia 11,1 %, alkuperäisasukkaita 0,5 % ja aasialaisia 0,4 %. Asukkaista 2,0 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 9,9 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. Asukkaista 0,7 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,1 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Delawaren kaupungit
Pertti Rusanen

Pertti Markus Rusanen (s. 30. maaliskuuta 1950 Sotkamo) on suomalainen oopperalaulaja, joka on tulkinnut baritoni- ja bassorooleja. Hän on luonut myös uran kanttorina ja saanut director cantuksen, director musiceksen sekä musiikkineuvoksenPertti Rusasella haikea jäähyväiskonsertti Savon Sanomat 25.8.2013, viitattu 23.12.2022 arvonimet.Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo Rusanen suoritti diplominsa Sibelius-Akatemiassa vuonna 1983 Matti Tuloiselan johdolla. Hän aloitti työskentelyn Kuopion tuomiokirkkoseurakunnan kanttorina vuonna 1972. Rusanen esiintyi pääosissa Kuopion oopperassa muiden muassa oopperoissa Nabucco (Giuseppe Verdi), Naamiohuvit (Verdi), Rigoletto (Verdi) ja Tosca (Giacomo Puccini). Hän tulkitsi myös Paavo Ruotsalaisen osan Joonas Kokkosen oopperassa Viimeiset kiusaukset vuonna 1990 ja osallistui tässä roolissa menestyksekkääseen Göteborgin-vierailuun. Samassa roolissa hän esiintyi Suomen kansallisoopperassa. Vuonna 1987 hän teki myös useita esiintymisiä Kansallisoopperassa ratsutilallisen roolissa Aulis Sallisen Ratsumiehen tuotannossa.Pertti Rusanen Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta, viitattu 23.12.2022 Vuonna 1996 Rusanen esiintyi Kuopiossa Greminin roolissa Pjotr Tšaikovskin Jevgeni Oneginin tuotannossa. Rusanen on laulanut myös oratorio- ja konserttiohjelmistoa. Lisäksi hän on työskennellyt kuoronjohtajana ja Sibelius-Akatemian Kuopion-osaston laulunopettajana. Rusanen piti jäähyväiskonserttinsa Kuopion tuomiokirkossa eläkkeelle jäämisensä kynnyksellä elokuussa 2013. Rusasen lapset ovat tytär Maria sekä oopperalaulajiksi itsekin ryhtyneet Johanna Rusanen-Kartano ja Ville Rusanen.Johanna Rusasen kanttorilassa raikui laulu Ilta-Sanomat 10.11.2008, viitattu 23.12.2022 Perheen äiti on sairaanhoitajana työskennellyt Kaarina Rusanen.Johanna ja Ville Rusanen jakavat sisaruksina elämän ilot ja surut – ”Korvaamaton tuki syvissä vesissä” Seura 28.1.2021, viitattu 23.12.2022 Pertti Rusanen päästi lapset varhain laulamaan johtamiinsa kuoroihin.Näistä levyistä en luovu: Baritonikylvyssä ja urkuparvella kasvanut: oopperalaulaja Johanna Rusanen-Kartano Yle 27.8.2020, viitattu 23.12.2022 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset oopperalaulajat Luokka:Baritonit Luokka:Bassot Luokka:Suomalaiset kanttorit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aksel V. Johannesen

Aksel Vilhelmson Johannesen (s. 8. marraskuuta 1972) on färsaarelainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka on toiminut Färsaarten pääministerinä joulukuusta 2022 lähtien. Aiemmin hän toimi pääministerinä vuosina 2015–2019. Johannesen on koulutukseltaan lakimies ja on työskennellyt asianajajana. Vuosina 2009–2011 hän toimi Färsaarten terveysministerinä ja helmikuusta marraskuuhun 2011 valtiovarainministerinä. Vuodesta 2011 lähtien hän on toiminut Färsaarten sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtajana. Hänet valittiin Färsaarten parlamenttiin vuoden 2011 vaaleissa. Vuosina 2015–2019 hän toimi Färsaarten pääministerinä. 22\. joulukuuta 2022 Färsaarten parlamentti valitsi Johannesenin uudelleen pääministeriksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Färsaarten pääministerit
Kiitorata (vuoden 1962 elokuva)

Kiitorata (suomeksi myös nimellä La jetee – terassi, ) on ranskalainen kokeellinen lyhytelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Chris Marker. Se on post-apokalyptinen tieteiselokuva, joka innoitti elokuvaohjaaja Terry Gilliamin tekemän elokuvan 12 apinaa. Elokuvassa on kertojana Jean Négroni, se on mustavalkoinen ja toteutettu lähes kokonaan still-kuvilla. == Juoni == Elokuvassa Pariisi on tuhoutunut ydinaseilla käydyn kolmannen maailmansodan jälkeen, ja siitä selvinneet ihmiset joutuvat elämään maan alla. Tiedemiesten mukaan ihmiskunta voi pelastua vain lähettämällä joku menneisyyteen tai tulevaisuuteen hakemaan apua. Eräällä vankina olevalla miehellä on muistikuva Orlyn lentoasemalta, lapsuudestaan joitakin vuosia ennen sodan alkamista, ja hänet päätetään lähettää aikamatkalle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Ranskalaiset lyhytelokuvat Luokka:Ranskalaiset tieteiselokuvat Luokka:Kokeelliset elokuvat Luokka:Vuoden 1962 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset mustavalkoelokuvat
Hans Kreissig

Hans Kreissig (1856 Saksa – 28. joulukuuta 1929 Dallas, Texas, Yhdysvallat) oli 1880-luvulta lähtien Yhdysvalloissa toiminut kapellimestari, pianisti ja kuoronjohtaja.Kreissig, Hans (1856–1929) Handbook of Texas, viitattu 24.12.2022. Theodore Albrecht Kreissig opiskeli sävellystä ja orkesterinjohtoa Arthur Sullivanin johdolla Lontoossa.History of the DSO Dallas Symphony Orchestra, viitattu 24.12.2022 Hän teki Manner-Euroopassa kiertueen säestäen pianolla kornetisti Jules Levya. Joulun aikaan vuonna 1883 Kreissig matkusti kiertävän lontoolaisen oopperaseurueen kanssa Yhdysvaltoihin, ja keväällä 1884 hän asettui asumaan Dallasiin. Hän työskenteli pianon- ja urkujensoiton opettajana. Lisäksi hän johti jonkin aikaa kuoroja synagogissa ja katolisissa kirkoissa. Kreissig aloitti 1880-luvulla toimimisen Dallas Frohsinn -mieskuoron johdossa. Hän matkusti kuoron kanssa laulujuhlille San Antonioon 1887, Houstoniin 1902, Galvestoniin 1909 ja Austiniin 1911. Lyhyitä taukoja lukuun ottamatta Kreissig työskenteli Dallas Frohsinnin kuoronjohtajana vuoteen 1912. Lisäksi hän perusti vuonna 1900 Dallasin sinfoniaorkesterin, jonka ensimmäisessä konsertissa myös Dallas Frohsinn esiintyi. Muita Kreissigin perustamia kokoonpanoja olivat Beethoven Trio ja Phoenix Club -kamarimusiikkiyhtye. Myöhempinä vuosinaan Kreissig ei juuri osallistunut julkiseen elämään vaan keskittyi pianonsoiton opettamiseen. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Saksalaiset pianistit Luokka:Saksalaiset kuoronjohtajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kapellimestarit Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Superbike

Superbike tarkoittaa korkean suorituskyvyn moottoripyörää, jonka moottorin iskutilavuus on yli 600 cc, mutta yleensä tarkoitetaan 1000 cc iskutilavuutta. Yleisesti Superbike-termille ei ole tarkkaa määrittelyä. Superbike-kilpailujen maailmanmestaruudesta kilpaillaan Superbiken maailmanmestaruussarjassa, mutta tässä yhteydessä Superbike määritellään tarkasti. Muita mestaruussarjoja ovat: * AMA Superbike Championship * British Superbike Championship * Canadian Superbike Championship Superbike-pyörillä kilpaillaan myös muun muassa International Road Racing Championship -sarjassa. == Katso myös == * Supersport == Lähteet == * Luokka:Moottoripyörät
Lauri-Juhani Ruuskanen

Lauri-Juhani Ruuskanen (20. kesäkuuta 1932 – 27. helmikuuta 1970) oli suomalainen oopperaohjaaja ja näyttelijä.Otavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5Elonet : Lauri-Juhani Ruuskanen Elonet, viitattu 24.12.2022 Ruuskanen opiskeli Suomen teatterikoulussa ja sai lisäksi pianonsoiton opetusta Rakel Leviniltä. Hän työskenteli ohjaajana Suomen kansallisoopperassa vuodesta 1960. Ruuskanen ohjasi siellä tuotannot muiden muassa oopperoista Lucia di Lammermoor (Donizetti), Carmen (Bizet), Porgy ja Bess (Gershwin), Tristan ja Isolde (Wagner), Pohjalaisia (Madetoja), Juha (Merikanto), Lulu (Berg), Elektra (R. Strauss), Boris Godunov (Musorgski) ja Lohengrin (Wagner). Hannu Heikkilä täydensi hänen Lohengrin-ohjauksensa. Ruuskanen ohjasi Tampereen oopperaan vuosina 1962–1967 tuotannot oopperoista Lentävä hollantilainen (Wagner), Macbeth (Verdi), Manon (Massenet) ja Tapaus Makropulos (Janáček). Hän ohjasi myös Göteborgissa esimerkiksi Musorgskin Hovanštšinan tuotannon. Näyttelijänä Ruuskanen esiintyi pitkissä elokuvissa Yö vai päivä, Totuus on armoton ja Kesäkapina sekä lyhytelokuvassa Herakles. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta Luokka:Oopperaohjaajat Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Supersport

Supersport tarkoittaa urheilullista moottoripyörää, joka on pienempi kuin superbike. Supersportin moottori on tilavuudeltaan välillä 600 cc ja 1000 cc. Supersport pyörä on tarkoitettu kilpailuun, mutta rajoitettu sen verran että ovat katulaillisia. Nimessä on usein "RR" (Race Replica). Eroja on muun muassa istuma-asennossa ja painossa: supersportissa jalkatappien sijainti on kilpailuun suunniteltu kun taas urheilupyörässä istuma-asento on enemmän pystyssä. Supersport-luokassa kilpaillaan Supersportin maailmanmestaruussarjassa, sekä muissa kansallisen tason sarjoissa: * AMA Supersport Championship * British Supersport Championship Myös International Road Racing Championship -sarjassa ajetaan supersport-pyörillä. Supersport voi viitata myös tiettyihin moottoripyörämalleihin kuten Ducati Supersport. == Lähteet == Luokka:Moottoripyörät
Uuden-Seelannin ralli 1999

Uuden-Seelannin ralli 1999 (viralliselta nimeltään 30. Rally New Zealand) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1999. Kilpailu järjestettiin 15. - 18\. heinäkuuta 1999 Aucklandissa. Kilpailu oli kauden yhdeksäs ja sen kokonaispituus oli . Kilpailussa oli 27 erikoiskoetta. Kilpailun voitti Mäkinen, jolle voitto oli ensimmäinen Uuden-Seelannin rallin voitto. Suomalaisille tuli kilpailussa kolmoisvoitto. Gardemeisterin kolmas sija oli Seat Cordoba WRC -auton siihen mennessä paras tulos. Kilpailu oli Gardemeisterin ensimmäinen WRC-luokan autolla. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1 Tommi Mäkinen Risto Mannisenmäki Mitsubishi Lancer Evo VI 4:11.07,1 0.0 2\. Juha Kankkunen Juha Repo Subaru Impreza WRC 4:12.44,1 +1.37,0 3\. Toni Gardemeister Paavo Lukander Seat Córdoba WRC 4:13.56,1 +2.49,0 4\. Didier Auriol Denis Giraudet Toyota Corolla WRC 4:17.22,9 +6.15,8 5\. Possum Bourne Craig Vincent Subaru Impreza WRC 4:17.55,4 +6.48,3 6\. Carlos Sainz Luis Moya Toyota Corolla WRC 4:19.23,0 +8.15,9 7\. Matthias Kahle Dieter Schneppenheim Toyota Corolla WRC 4:25.44,2 +14.37,1 8\. Freddy Loix Sven Smeets Mitsubishi Carisma GT Evo 6 4:26.34,4 +15.27,3 9\. Gustavo Trelles Martin Christie Mitsubishi Lancer Evo VI 4:28.32,8 +17.25,7 10\. Hamed Al-Wahaibi Tony Sircombe Mitsubishi Lancer Evo V 4:30.21,2 +19.14,1 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == Luokka:MM- rallikausi 1999 Luokka:Uuden-Seelannin ralli
Riitta Pietarinen

Riitta Annikki Pietarinen (o.s. Virintie; s. 27. elokuuta 1939 Saarijärvi) on suomalainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan lyyrinen sopraano.Otavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5 Pietarinen suoritti diplominsa Sibelius-Akatemiassa vuonna 1965 Antti Koskisen johdolla. Hän oli myös Clemens Kaiser-Bremen ja Luigi Riccin oppilaana. Vuonna 1967 Pietarinen esiintyi Lahdessa Rosinan roolissa Gioacchino Rossinin oopperassa Sevillan parturi. Hän toimi Suomen kansallisoopperan solistina vuosina 1967–1990. Siellä hän esiintyi muun muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Rossinin ja Giacomo Puccinin oopperarooleissa, Giuseppe Verdin Rigoletton Gildana ja Georges Bizet'n Carmenin Micaelana. Hän tulkitsi rooleja myös opereteissa. Pietarinen esiintyi Savonlinnan oopperajuhlilla muun muassa Taikahuilun (Mozart) Papagenan roolissa. Hän meni naimisiin kanttori, diplomilaulaja Vilho Pietarisen (s. 1935) kanssa. Vuonna 2016 julkaistiin levytys Pietarisen äänityksistä vuosilta 1967–1977.Suomalaisia solisteja - sopraano Riitta Pietarisen äänitteitä vuosilta 1967-1977 Yle Areena, viitattu 24.12.2022 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta: Riitta Pietarinen Luokka:Suomalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Monte Carlo -ralli 1988

Monte Carlo -ralli 1988 (viralliselta nimeltään 56. Rallye Automobile de Monte-Carlo) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1988. Kilpailu järjestettiin 16. - 21\. tammikuuta 1988 Monte Carlossa. Kilpailu oli kauden ensimmäinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . Yökilpailut palasivat Monte Carlo -rallin viimeiselle osuudelle, mutta mukana oli pitkä lepotauko. Kilpailussa oli myös kolme pidempää erikoiskoetta, joihin oli haettu lupa järjestää pidempi ja jotka olivat kauden pisimmät erikoiskokeet. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1\. Bruno Saby Jean-Francois Fauchille Lancia Delta HF 4WD 7:19.11 0.0 2\. Alessandro Fiorio Luigi Pirollo Lancia Delta HF 4WD 7:30:01 +10.50 3\. Jean-Pierre Ballet Marie-Christine Lallement Peugeot 205 GTI 7:42:46 +23.35 4\. Alain Oreille Jean-Marc Andrie Renault 11 Turbo 7:51:56 +32.45 5\. Timo Salonen Seppo Harjanne Mazda 323 4WD 7:56:08 +36.57 6\. Francois Chauche Thierry Barjou BMW 325i 7:56:22 +37.11 7\. Christophe Spiliotis Isabelle Spiliotis Audi Coupe 7:58:16 +39.05 8\. Giovanni del Zoppo Paulo Scalvini Lancia Delta HF 4WD 7:59:56 +40.45 9\. Pierre Bos Jean-Claude Leuvrey Audi Coupe 8:03:01 +43.50 10\. Richard Frau Philippe David Renault 5 GT Turbo 8:03:37 +44.26 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rally-Maps.com Luokka:MM- rallikausi 1988 Luokka:Monte Carlo -ralli
RAC-ralli 1988

RAC-ralli 1988 (viralliselta nimeltään 44. Lombard RAC Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan viimeinen kilpailu kaudella 1988. Kilpailu järjestettiin 20. - 24\. marraskuuta 1988 Harrogatessa. Kilpailussa oli lumisia olosuhteita vaikeuttamassa kilpailua. Vuonna 1988 kilpailussa sallittiin edellisvuoden tavoin ennakkoontutustumisjakso ja omien rallinuottien käyttö, mutta vain super-erikoiskokeille. Vasta vuonna 1990 nämä sallittiin kaikilla erikoiskokeilla. == Reitti == Erikoiskokeiden yhteispituus oli . Ralli oli nyt laajentunut viisipäiväiseksi ja 100 km pidemmäksi. Viimeisenä päivänä Yorkshiressa toistettiin erikoiskokeita, mikä oli uutta RAC-rallille. Reitti Sunnuntai Maanantai Tiistai Keskiviikko Torstai Harrogate-Telford Telford-Dolgellau-Telford Telford- Carlisle-(Kielder)*-Carlisle Carlisle-Hawick-Harrogate Harrogate-Ruswarp- Harrogate 8 EK:ta 13 EK:ta 10 EK:ta 10 EK:ta 11 EK:ta 36,77 km 150,69 km 149,38 km 128,44 km 133,38 km == Kilpailun tapahtumia == Sekä Timo Salosen että Hannu Mikkolan Mazdoista hajosi vetoakseleita ensimmäisenä päivänä, minkä seurauksena autojen turbonpaineita alennettiin. Kenneth Erikssonin ja Jimmy McRaen Toyotat hajosivat moottorivikoihin. Kankkunen johti avauspäivän jälkeen, mutta menetti aikaa rengasrikkoon ja vaihteiston öljyvuodosta johtuneeseen tulipaloon, minkä johdosta hän joutui ajamaan pelkällä takavedolla. Mikael Ericsson keskeytti kahden rengasrikon jälkeen ulosajoon EK14 Dovey Mainilla. Kolmantena päivänä Alen menetti johtopaikkansa kun hänen autonsa vaihteistosta hävisi kolmosvaihde. Hän menetti aikaa myös rengasrikkoon ja ulosajoihin, ja oli päivän päätteeksi kolmantena Mikkolan ja Kankkusen takana. Neljäntenä päivänä Alen ajoi perä edellä ulos EK36 Elibankilla mutta katsojat saivat työnnettyä auton takaisin tielle. Aikaa tosin kului viisi minuuttia. Mikkola ja Kankkunen taistelivat kärkipaikasta ja Kankkunen taktikoi myöhästämällä lähtöään, jottei joutuisi ajamaan ensimmäisenä tuoreessa lumessa. Ari Vatasen moottori hajosi EK35 Yairissa. Viimeisenä päivänä sekä Kankkunen että Mikkola ajoivat ulos, Kankkunen EK44 Gale Riggillä ja Mikkola EK47 Langdalessa. He olisivat päässeet jatkamaan, mutta autot vaurioituivat keskeytyskuntoon. Myös Pentti Airikkala ajoi ulos samassa paikassa kuin Kankkunen, mutta lievemmin. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1 Markku Alén Ilkka Kivimäki Lancia Delta Integrale 7:15.37 0.0 2\. Timo Salonen Voitto Silander Mazda 323 4WD 7:19.43 +4.06 3\. Björn Waldegård Fred Gallagher Toyota Celica GT-Four 7:22.16 +6.39 4\. Pentti Airikkala Brian Murphy Lancia Delta Integrale 7:25.06 +9.29 5\. Armin Schwarz Arne Hertz Audi 200 Quattro 7:26.43 +11.06 6\. Stig Blomqvist Benny Melander Ford Sierra RS Cosworth 7:34.22 +18.45 7\. Carlos Sainz Luis Moya Ford Sierra RS Cosworth 7:36.53 +21.16 8\. Stig-Olov Walfridsson Gunnar Barth Audi 80 Quattro 7:41.06 +25.29 9\. Mats Jonsson Lars Bäckman Opel Kadett GSI 7:44.56 +29:19 10\. Kalle Grundel Johnny Johansson Peugeot 309 GTI 7:49.38 +34.01 Lähde: == Lähteet == Luokka:MM-rallikausi 1988 Luokka:Walesin ralli
Bayreuther Festspielhaus

Bayreuther Festspielhaus ('Bayreuthin juhlanäyttämö') on Bayreuthissa sijaitseva 1876 valmistunut oopperarakennus, joka on vuosittaisten Wagner- juhlien Bayreuthin musiikkijuhlien pitopaikka. Se rakennettiin ympäri maailman perustettujen Wagner-yhdistysten kokoamilla keräysvaroilla.Wagner, Richard Pieni tietosanakirja. Osa 4, pasta 1051. Otava 1928Wagner, Richard Tietosanakirja. Osa 10, palsta 415. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 ==Lähteet== Luokka:Richard Wagner Luokka:Baijerin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Saksan oopperatalot
RAC-ralli 1989

RAC-ralli 1989 (viralliselta nimeltään 45. Lombard RAC Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1989. Kilpailu järjestettiin 19. - 23\. marraskuuta 1989 Nottinghamissa. Kilpailu oli kauden viimeinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . Kilpailun voitto oli Pentti Airikkalan ainoa MM-tasolla. Kilpailuun ilmoittautui 202 autokuntaa, joista 187 lähti kilpailuun ja 84 pääsi maaliin. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1 Pentti Airikkala Ronan McNamee Mitsubishi Galant VR-4 6:19.22 0.0 2\. Carlos Sainz Luis Moya Toyota Celica GT-Four 6:20.50 +1.28 3\. Juha Kankkunen Juha Piironen Toyota Celica GT-Four 6:23.11 +3.49 4\. Kenneth Eriksson Staffan Parmander Toyota Celica GT-Four 6:25.30 +6.08 5\. Ari Vatanen Bruno Berglund Mitsubishi Galant VR-4 6:27.44 +8.22 6\. Timo Salonen Voitto Silander Mazda 323 4WD 6:28.19 +8.57 7\. Mikael Sundström Juha Repo Mazda 323 4WD 6:30.56 +11.34 8\. Ingvar Carlsson Per Carlsson Mazda 323 4WD 6:32.54 +13.32 9\. Hannu Mikkola Arne Hertz Mazda 323 4WD 6:35.52 +16.30 10\. Malcolm Wilson Ian Grindrod Vauxhall Astra GTE 6:40.11 +20.49 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == Luokka:MM-rallikausi 1989 Luokka:Walesin ralli
Geir Haarden II hallitus

Geir Haarden II hallitus oli Islannin hallitus, joka astui virkaan 24. toukokuuta 2007 saman vuoden parlamenttivaalien jälkeen ja hallitsi helmikuuhun 2009 asti, jolloin se erosi Islannin finanssikriisin myötä. Hallitus oli itsenäisyyspuolueen ja sosiaalidemokraattisen liiton koalitiohallitus. == Ministerit == == Lähteet == Luokka:Islannin hallitukset
Willem Schouten

Willem Cornelisz Schouten (n. 1567 Hoorn, Seitsemäntoista provinssia – 9. syyskuuta 1625 Madagaskar) oli alankomaalainen merenkulkija, jonka retkikunta löysi uuden Drakensalmen reitin Atlantilta Tyynenmeren eteläosiin ja nimesi Kap Hornin. ==Elämä ja ura== Schouten oli ollut vuosia Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian palveluksessa, kun hän riitaantui erään johtajan kanssa ja erosi vuonna 1610. Kauppakomppanialla oli monopoli kaikkeen Itä-Intian kauppaan Magalhãesinsalmen kautta kulkevilla laivoilla. Hollantilainen kauppias Isaac Le Maire sai suostuteltua kotikaupunkinsa Hoornin varustamaan 1615 kaksi laivaa, Eendracht ja Hoorn, etsimään uuden reitin Intiaan kiertääkseen komppanian monopolin. Retken navigaattoriksi hän sai Magalhãesinsalmen kautta kolmesti Etelämerellä käyneen Schoutenin. Mukana oli myös varustajan poika Jakob Le Maire. Joulukuuhun mennessä he saapuivat Patagonian rannikolle, jossa pienempi alus syttyi tuleen ja oli hylättävä. Seuraavassa kuussa Schouten purjehti etelään, kulki retkikunnan varustajan mukaan nimetyn Le Mairen salmen läpi Tierra del Fuegon ja Stateneilandin (Isla de los Estados) saaren välistä Tyynellemerelle. Hän antoi Amerikan eteläisimmälle kärjelle nimen Kap Horn (hollanniksi Kaap Hoorn) laivansa ja kotikaupunkinsa mukaan. Tämä uusi reitti oli pidempi mutta paljon yksinkertaisempi kuin Magalhãesinsalmen vakiintunut reitti. Retkikunta löysi uusia saaria, jotka myöhemmin nimettiin Schoutensaariksi, Uuden-Guinean luoteisrannikolta, ennen kuin se saapui määränpäähänsä, Bataviaan, Jaavalle (nykyään Jakarta, Indonesia) lokakuussa 1616. Siellä hollantilainen kuvernööri, joka pelkäsi, että uusi reitti saattaisi vaarantaa Hollannin Itä- Intian kauppakomppanian etuoikeutetun aseman, kieltäytyi uskomasta, että Schouten oli löytänyt uuden reitin, ja takavarikoi hänen lastinsa. Schoutenia ja Le Mairea syytettiin yhtiön monopolin rikkomisesta, ja heidät lähetettiin kotiin Hollantiin. Le Maire kuoli matkalla. Schoutenin palattua Alankomaihin hänen ja Le Mairen päiväkirjat karttoineen julkaistiin. Hän sai vapauttavan tuomion ja pakotti kauppakomppanian maksamaan hänelle suuret vahingonkorvaukset. Hän jatkoi ammattinsa harjoittamista ja kuoli Madagaskarilla vuonna 1625. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Alankomaalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:1560-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1625 kuolleet
London Breed

London Breed (s. 11. elokuuta 1974, San Francisco) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka on viimeksi toiminut San Franciscon pormestarina. Hän on kotoisin San Franciscon köyhästä Western addition -kaupunginosasta. Hän on ensimmäinen musta nainen ja ylipäätään toinen nainen San Franciscon pormestarina. Järjestyksessään hän on 45. pormestari. Hän hävisi pormestarin vaalit vuonna 2024 Daniel Lurielle. Koulutukseltaan hän on julkishallinnon maisteri San Franciscon yliopistosta. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:San Franciscon pormestarit
Ingibjörg Sólrún Gísladóttir

Ingibjörg Sólrún Gísladóttir (s. 31. joulukuuta 1954) on islantilainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi vuosina 2007–2009 Islannin ulkoministerinä. Lisäksi hän on toiminut Reykjavíkin pormestarina sekä sosiaalidemokraattisen liiton puheenjohtajana. Ingibjörg syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli historiaa ja kirjallisuutta Islannin yliopistossa ja valmistui vuonna 1979, minkä jälkeen hän opiskeli vuosina 1979–1981 Kööpenhaminan yliopistossa ja suoritti vuosina 1981–1983 Islannin yliopistossa maisterintutkintoa vastaavan cand.mag.-tutkinnon. Ennen politiikkaa hän työskenteli postityöntekijänä Tanskassa, aikakauslehden päätoimittajana ja toimittajana. Vuosina 1982–1988 ja 1994–2006 hän istui Reykjavíkin kaupunginvaltuustossa; vuosina 1994–2003 hän toimi kaupunginhallituksen puheenjohtajana ja Reykjavíkin pormestarina. Hän oli vuosina 2003–2005 sosiaalidemokraattisen liiton varapuheenjohtaja ja vuosina 2005–2009 puheenjohtaja. Vuonna 1991 Ingibjörg valittiin Alþingiin Kvennalistinnin (’Naisten lista’) listalta, ja hän istui siellä vuoteen 1994 asti. Vuosina 2005–2009 hän puolestaan istui Alþingissä sosiaalidemokraattisen liiton edustajana. Toukokuussa 2007 hänet nimitettiin ulkoministeriksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 2009 asti. Vuosina 2017–2020 Ingibjörg toimi ETYJin Demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston johtajana. Vuonna 2021 hänet nimitettiin YK:n pääsihteerin António Guterresin YK:n Irakin avutusjoukkojen varaerityisedustajaksi. Vuonna 2022 hänet nimitettiin Olenivkan vankilaiskua tutkivaan YK:n tutkimusryhmään. == Lähteet == Luokka:Islannin ulkoministerit Luokka:Islannin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Reykjavíkin pormestarit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Avenir Centre

Avenir Centre () on jäähalli Monctonissa New Brunswickin provinssissa Kanadassa. Se avattiin syyskuussa 2018 QMJHL-joukkue Moncton Wildcatsin kotihalliksi. Avenir Centren kapasiteetti jääkiekossa on 8 800 katsojaa. Se korvasi kaupungin keskusjäähallina vuonna 1973 rakennetun Moncton Coliseumin. Areenalla pelataan vuoden 2023 jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuja. == Lähteet == Luokka:Kanadan jäähallit Luokka:New Brunswick
Árni M. Mathiesen

Árni M. Mathiesen (s. 2. lokakuuta 1958) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka toimi Islannin valtiovarainministerinä vuosina 2005–2009 ja kalastusministerinä vuosina 1999–2005 sekä kansanedustajana Alþingissä vuosina 1991–2009. Árni syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli Skotlannissa Edinburghin yliopistossa ja valmistui eläinlääkäriksi vuonna 1983, minkä jälkeen hän opiskeli kalapatologiaa Stirlingin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1985. Vuosina 1983–1985 hän toimi yleisenä eläinlääkärinä koillis- ja lounais- Islannissa. Vuosina 1985–1995 hän toimi kalatautien eläinlääkärinä. Árni istui kansanedustajana Alþingissä vuosina 1991–2009. Vuonna 1999 hänet nimitettiin kalastusministeriksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 2005 asti, jolloin hänet nimitettiin valtiovarainministeriksi, jona hän toimi vuoteen 2009 asti. == Lähteet == Luokka:Islannin ministerit Luokka:Valtiovarainministerit Luokka:Kalastusministerit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Björgvin G. Sigurðsson

Björgvin Guðni Sigurðsson (s. 30. lokakuuta 1970) on islantilainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi kansanedustajana Alþingissä vuosina 2003–2013 ja Islannin kauppaministerinä vuosina 2007–2009. Björgvin syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli historiaa ja filosofiaa Islannin yliopistossa ja valmistui vuonna 1997. Vuosina 1996–1997 hän työskenteli lehtimiehenä Vikublaðið-lehdessä ja vuosina 1997–1998 Stúdentablaðið- opiskelijalehden päätoimittajana. Vuosina 1999–2002 hän toimi sosiaalidemokraattisen liiton toiminnanjohtajana ja parlamenttiryhmän johtajana. Björgvin valittiin Alþingiin vuonna 2003. Vuonna 2007 hänet nimitettiin kauppaministeriksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 2009 asti. Vuonna 2009 hän toimi Alþingin talous- ja verovaliokunnan puheenjohtajana ja vuosina 2011–2013 yleis- ja opetusvaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 2009–2013 hän oli Naton parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin delegaation puheenjohtaja. Vuonna 2014 Björgvin valittiin Ásahreppurin kunnanjohtajaksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islannin ministerit
Kalliokosken voimalaitos

Kalliokosken voimalaitos voi tarkoittaa * Kalliokosken voimalaitos, Jämsässä Suolijoessa sijaitseva voimalaitos * Kalliokosken voimalaitos, Pyhäjärvellä Pyhäjoessa sijaitseva voimalaitos
Einar Kristinn Guðfinnsson

Einar Kristinn Guðfinnsson (s. 2. joulukuuta 1955) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka toimi kansanedustajana Alþingissä vuosina 1991–2016, kalastus- ja maatalousministerinä vuosina 2007–2009 ja Alþingin puhemiehenä vuosina 2013–2016. Einar syntyi Bolungarvíkissä. Hän opiskeli politiikkaa Englannissa Essexin yliopistossa ja valmistui vuonna 1981. Vuosina 1983–1991 hän toimi telakanjohtajana Bolungarvíkissä. Hänet valittiin Alþingiin vuonna 1991. Vuosina 1995–1999 hän toimi liikennevaliokunnan puheenjohtajana, vuosina 1999–2000 perustuslakierityisvaliokunnan puheenjohtajana, vuosina 1999–2003 kalastusvaliokunnan puheenjohtajana, vuosina 1999–2005 äänestyslippuvaliokunnan puheenjohtajana ja vuonna 2003 talous- ja kauppavaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 2003–2005 hän oli itsenäisyyspuolueen parlamenttiryhmän puheenjohtaja. Vuonna 2005 Einar nimitettiin kalastusministeriksi ja vuonna 2007 maatalousministeriksi; vuonna 2008 ministerinsalkut yhdistettiin, ja hän toimi vuoteen 2009 asti kalastus- ja maatalousministerinä. Vuosina 2013–2016 hän toimi Alþingin puhemiehenä. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islannin ministerit Luokka:Maatalousministerit Luokka:Kalastusministerit
Þórunn Sveinbjarnardóttir

Þórunn Sveinbjarnardóttir (s. 22. marraskuuta 1965) on islantilainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka on istunut kansanedustajana Alþingissä vuosina 1999–2011 ja jälleen vuodesta 2021 lähtien. Vuosina 2007–2009 hän toimi ympäristöministerinä. Þórunn syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli politiikkaa ja mediaa Islannin yliopistossa ja valmistui vuonna 1989. Vuonna 1991 hän valmistui kansainvälisen politiikan maisteriksi Johns Hopkinsin yliopistosta ja vuonna 2014 sovelletun etiikan maisteriksi Islannin yliopistosta. Hänet valittiin Alþingiin vuonna 1999. Vuosina 2007–2009 hän toimi ympäristöministerinä. Vuosina 2010–2011 hän oli sosiaalidemokraattisen liiton parlamenttiryhmän puheenjohtaja. Vuosina 2009–2010 hän toimi ympäristövaliokunnan puheenjohtajana ja vuonna 2009 sosiaali- ja sosiaaliturvavaliokunnan puheenjohtajana. Vuodesta 2021 hän on ollut perustuslaki- ja ohjausvaliokunnan puheenjohtaja. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islannin ympäristöministerit
Gerknäs Andelshandel

Gerknäs Andelshandel m.b.t. oli 25. marraskuuta 1906 perustettu suomalainen osuuskauppa Lohjalla Uudellamaalla. Osuuskauppa myytiin Karis Andelshandelille vuonna 1926. Osuuskauppa lopetti toimintansa Lohjan Kirkniemessä 1970-luvulla. == Historia == Gerknäs Andelshandelin säännöt vahvistettiin 22. tammikuuta 1907. Yksi osamaksu maksoi 10 markkaa. Osuuskaupan perustamisessa vaikuttivat suuresti alueen kartanot sekä Lohjan Kalkkitehdas. Kaiken kaikkiaan mukana osuuskaupassa oli 58 maanviljelijää. Osuuskunnan hallituksen puheenjohtajana toimi Johannes Cortez Backman. Vuonna 1914 Gerknäs Andelshandel tuli osaksi Suomen Osuuskauppojen Keskuskuntaa eli SOK:ta. Samana vuonna ostettiin myös oma kaupparakennus. 1920-luvun taitteessa osuuskaupan hallituksen puheenjohtajaksi tuli Sven Berglund Siuntion Aiskogista. Berglundin aikakaudella Gerknäs Andelshandel myytiin Karis Andelshandelille. Karis Andelshandel järjesti Kirkniemen, Kyrkstadin ja Virkkalan alueen asuikkaille illanviettoja, joissa ohjelmassa oli muun muassa tanssia, laulua, kahvittelua ja Karjaan puhallinorkesterin esiintymisiä. Karis Andelshandel sulautui myöhemmin muiden osuuskauppojen kanssa, ja lopulta vuonna 2011 sen alueella toimi Ok Varuboden-Osla Handeslag (VBO). Osuuskauppa Lohjan Kirkniemessä lopetettiin tosin jo 1970-luvulla. == Lähteet == Luokka:Lohjan historia Luokka:Entiset suomalaiset osuuskunnat Luokka:Entiset suomalaiset yritykset Luokka:Alueosuuskaupat Luokka:1906
Tritoninsarvet

Tritoninsarvet (Tritoniidae) on vapaakiduskotiloihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä. == Taksonomia ja anatomia == Tritoninsarvet jaetaan kymmeneen sukuun. Heimon lajit ovat kuorettomia ja ruumiinmuodoltaan pitkänomaisia. Osa lajeista on leveitä ja osa kapeita. Tritoninsarvet voivat kasvaa 0,5-30 cm pitkiksi. Lajien ruumiista lähtee useita haarautuneita ulokkeita. Vatsaa suojaavat levyt. ==Elintavat== Tritoninsarvien ravintoa ovat pehmytkorallit. == Lähteet == Luokka:Vapaakiduskotilot
Siegel

Siegel on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Bugsy Siegel (1906–1947), yhdysvaltalainen gangsteri * Carl Ludwig Siegel (1896–1981), saksalainen matemaatikko * David Siegel (s. 1996), saksalainen mäkihyppääjä * Don Siegel (1912–1991), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja * Jerry Siegel (1914–1996), yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja * Karola Ruth Siegel, Ruth Westheimer (1928–2024), saksalais-yhdysvaltalainen seksuaaliterapeutti, näyttelijä ja kirjailija * Ralph Siegel (s. 1945), saksalainen muusikko, säveltäjä ja tuottaja * Sol C. Siegel (1903–1982), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja.