Sergei Dovlatov

Sergei Donatovitš Dovlatov (Dovlatov-Metšik) (; (3. syyskuuta 1941 Ufa, Baškiirien ASNT, Neuvostoliitto – 24. elokuuta 1990 New York) oli venäläinen journalisti ja kirjailija. == Suku ja koulutus == Dovlatovin isä oli teatterinjohtaja ja äiti näyttelijä. Dovlatov opiskeli Leningradin yliopistossa kaksi vuotta suomen kieltä ja työskenteli sen jälkeen toimittajana Leningradissa ja Virossa. Hän julkaisi kertomuksia ulkomaisissa julkaisuissa, koska ei saanut niitä aikanaan julki kotimaassa, ja muutti painostuksen vuoksi pois Neuvostoliitosta. Glasnostin jälkeen hänen tuotantoaan julkaistiin kotimaassakin, ja teokset olivat suosittuja. Hänen aiheensa ovat arkisia tapahtumia ironisesta näkökulmasta. Dovlatov opiskeli suomea Leningradin yliopistossa vuosina 1959-1962. Hänen lähipiirinsä kuuluivat "Ahmatovan orvot" -ryhmän runoilijat Joseph Brodsky, Anatoli Naiman ja Jevgeni Rein. Dovlatov asui Virossa vuosina 1972–1975 ja työskenteli sikäläisissä venäjänkielisissä lehdissä. == Kirjallinen ura == Palattuaan Leningradiin hän julkaisi kertomuksia epävirallisesti samizdatissa ja myös lännessä. Tekstien neuvostokriittisyys aiheutti ongelmia Dovlatoville, ja hän emigroitui vuonna 1978 Yhdysvaltoihin äitinsä, vaimonsa ja tyttärensä kanssa. Dovlatov asui New Yorkissa ja työskenteli The New American -sanomalehdessä. The New Yorker julkaisi hänen kertomuksiaan. Venäjällä Dovlatovia julkaistiin enemmän hänen kuolemansa jälkeen. Kaiken kaikkiaan hänen teoksiaan on käännetty yli 25 kielelle. Dovlatovin teoksia on suomentanut Pauli Tapio. Tomi Huttunen arvioi Dovlatovin viimeiseksi jäänyttä teosta Haarakonttoria käsittelevässä kritiikissään hänen työtään taidokkaaksi. Samoin sanoo Pekka Pesonen arvioidessaan Matkalaukkua: "Suomennos on mainio. Se välittää alkutekstin elävyyden ja vivahteikkuuden luovan kekseliäästi ja pelkistetyn vetävästi." Dovlatov oli naimisissa, ja perheessa oli kaksi lasta. Hän kuoli sydänkohtaukseen New Yorkissa. Teoksista Matkalaukku ilmestyi pian hänen kuolemansa jälkeen. Hänen ystävänsä, kirjailija Solomon Volkov on luonnehtinut häntä Anton Tšehovin perilliseksi.Roger Cohen: Sergei Dovlatov, 48, Soviet Emigre Who Wrote About His Homeland, New York Times 25.8.1990, viitattu 6.3.2021 == Teokset == * Невидимая книга ("Näkymätön kirja") – Ann Arbor: Ardis, 1977 * Соло на ундервуде ("Soolo Underwoodilla") – Paris: Третья волна, 1980. * Компромисс ("Kompromissi") – New York: Серебряный век, 1981. * Зона: Записки надзирателя ("Vyöhyke. Vartijan muistiinpanoja") – Ann Arbor: Эрмитаж, 1982. * Заповедник ("Suojelualue") – Ann Arbor: Эрмитаж, 1983. * Марш одиноких ("Yksinäisten marssi") – Holyoke: New England Publishing Co, 1983. * Meikäläiset (Наши) – Ann Arbor: Ардис, 1983. * Демарш энтузиастов ("Entuasistien démarche") (Yhdessä Vagritš Bahtšanjanin ja Naum Sagalovskin kanssa) – Paris: Синтаксис, 1985. * Ремесло: Повесть в двух частях ("Ammatti. Pienoisromaani kahdessa osassa") – Ann Arbor: Ардис, 1985. * Иностранка ("Ulkomaalainen nainen") – New York: Russica Publishers, 1986. * Matkalaukku (Чемодан) – Tenafly: Эрмитаж, 1986. * Представление ("Esitys") – New York: Russica Publishers, 1987. * He только Бродский: Русская культура в портретах и в анекдотах (Ei vain Brodsky. Venäläinen kulttuuri muotokuvina ja anekdootteina) (yhdessä M. Volkovan kanssa) – New York: Слово – Word, 1990. * Записные книжки ("Muistikirjat") – New York: Слово – Word, 1990. * Haarakonttori (Филиал) – New York: Слово – Word, 1990. === Suomennetut teokset === * "Esitys" (novelli). Teoksessa Hauskat hautajaiset. Venäläistä nykyproosaa. Toim. ja suom. Jukka Mallinen. Orient Express, 1991. ISBN 978-951-6157-74-3 * Meikäläiset, suom. Pauli Tapio. Idiootti, 2012. ISBN 978-952-5860-06-1 * Matkalaukku, suom. Pauli Tapio. Idiootti, 2012. ISBN 978-952-5860-10-8 * Haarakonttori, suom. Pauli Tapio. Idiootti 2014. ISBN 978-952-5860-12-2 * Ulkomuseo, suom. Pauli Tapio. Idiootti 2016. ISBN 978-952-5860-15-3 * == Lähteet == * Pauli Tapio: Rakastettu häviäjä Sergei Dovlatov. Teoksessa Kenen aika? Esseitä venäläisestä nykykirjallisuudesta. Toim. Tomi Huttunen ja Tintti Klapuri. Avain, 2012. ISBN 978-951-692-876-3 ===Viitteet=== Luokka:Neuvostoliittolaiset toisinajattelijat Luokka:Neuvostoliittolaiset toimittajat Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet Luokka:Venäläiset kirjailijat