EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Toxic

Toxic on Britney Spearsin vuonna 2003 julkaistun In the Zone -albumin toinen single. Toxicista tuli Spearsin neljäs top-10 kappale USA:ssa oltuaan sijalla 9. Britanniassa kappale oli sijalla yksi ja oli hänen neljäs kappaleensa listan kärjessä. Spears voitti kappaleesta vuoden parhaan tanssikappaleen Grammyn. ==Kappaleet== ;CD-Single (Iso-Britannia) # "Toxic" (Main Version) -- 3:21 # "Toxic" (Lenny Bertoldo Mix Show Edit) -- 5:46 # "Toxic" (Armand Van Helden Remix Edit) -- 6:25 # "Toxic" (Felix Da Housecat's Club Mix) -- 7:09 # "Toxic" (Instrumental) -- 3:21 ;DVD-Single (Iso-Britannia) # "Toxic" (Main Version) -- 3:21 # "Toxic" (Lenny Bertoldo Mix Show Edit) -- 5:46 # "Toxic" (Music Video) # "Britney Previews In The Zone" Video Interview ;CD-Single (Eurooppa) # "Toxic" (Main Version) -- 3:21 # "Toxic" (Instrumental) -- 3:21 ;Maxi-Single (Australia/Eurooppa) # "Toxic" (Main Version) -- 3:21 # "Toxic" (Instrumental) -- 3:21 # "Toxic" (Bloodshy & Avant Intoxicated Remix) -- 5:35 # "Toxic" (Armand Van Helden Mix Edit) -- 6:25 ;12" -vinyylisingle (USA) * A-puoli: # "Toxic" (Armand Van Helden Remix) -- 9:34 * B-puoli: # "Toxic" (Felix Da Housecat's Club Mix) -- 7:04 # "Toxic" (Lenny Bertoldo Mix Show Edit) -- 5:46 ===Listat=== Listat (2004) Paras sijoitus Australian ARIA Singles Chart 1 Austrian Singles Chart 5 Belgian Singles Chart (Flanders) 6 Belgian Singles Chart (Wallonia) 6 Canadian Singles Chart 1 Danish Singles Chart 4 Dutch Singles Char 6 European Hot 100 Singles 1 Suomi Singles Chart 8 French Singles Chart 3 German Singles Chart 4 Irish Singles Chart 1 Italian FIMI Singles Chart 4 New Zealand Singles Chart 2 Norwegian Singles Chart 1 Romanian Singles Chart 4 Spanish Singles Chart 5 Swedish Singles Chart 2 Swiss Singles Chart 4 UK Singles Chart 1 U.S. Billboard Hot 100 9 U.S. Billboard Hot Dance Club Play 1 U.S. Billboard Hot Dance Airplay 1 U.S. Billboard Top 40 Mainstream 1 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * How Bollywood Gave Britney Spears Her Greatest Hit Insider-lehden analyysi. Video, 8 min. Luokka:Vuoden 2003 kappaleet Luokka:Britney Spearsin kappaleet
Don Dixon (taiteilija)

Don Dixon (s. 1951 Easton, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen taiteilija. Dixon on maalannut monia amerikkalaisten avaruus-, fantasia- ja tieteislehtien kansikuvia ja tehnyt muuta tiedettä, tieteiskirjallisuutta ja fantasiaa sivuavaa kuvitusta. Dixon asuu nykyään Kalifornian Long Beachilla. Dixon maalasi alussa öljyväreillä, mutta siirtyi myöhemmin akryyliväreihin ja guassiin. == Aiheesta muualla == * Putting the Universe on Canvas, Interview on Planetary Radio (24. heinäkuuta 2006) * The SF Site: A Conversation with Don Dixon * History of the IAAA * Official Website Luokka:Yhdysvaltalaiset taiteilijat Luokka:Avaruustaiteilijat Luokka:Science fiction -taide Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset kuvittajat
Liakanjoki

Liakanjoki on Tornionjoesta Tornion kaupunkiin kuuluvan Karungin Kukkolan kylän pohjoispuolelta Tornionjoen levikkeestä Karunginjärvestä erkaneva noin 20 kilometriä pitkä suistohaara. Joki on tunnettu aikaisemmin nimellä Liedakanjoki, joka johtuu saamen kielen sanasta liedehk (monihaarainen kukinto, poronsarvi tms.). Sana kuvastaakin joen alajuoksun monihaaraisuutta. Liakanjoen kautta virtaa noin seitsemäntoista prosenttia Tornionjoen keskivesimäärästä. Liakanjoki on paikallisten kalastajien suosiossa hyvän harjuskantansa ansiosta. Joessa on lukuisia pieniä koskia, joissa kalat viihtyvät. Luokka:Tornion joet Luokka:Tornionjoen alaosan alue
Don Dixon (muusikko)

Don Dixon (s. 13. joulukuuta 1950) on yhdysvaltalainen rockiin erikoistunut levyntuottaja, sanoittaja ja muusikko. Hän soitti bassoa. Hänet tunnetaan muun muassa Arrogance-yhtyeestä. Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset basistit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shaun Livingston

Shaun Patrick Livingston (s. 11. syyskuuta 1985 Peoria, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi NBA:ssa kaudesta 2004–2005 kauteen 2018–2019 saakka. == Ura == Livingstonin ensimmäinen NBA-seura oli Los Angeles Clippers, joka varasi hänet vuorolla neljä varaustilaisuuden 2004 ensimmäisellä kierroksella suoraan high schoolista. 201-senttisen Livingstonin ura keskeytyi tilapäisesti, kun hän loukkasi pahoin vasemman polvensa pelissä Charlotte Bobcatsia vastaan 26. helmikuuta 2007. Hän oli pelaamatta kauden 2006–2007 lopun sekä kauden 2007–2008. Lokakuussa 2008 hän siirtyi vapaana pelaajana Miami Heatiin, tammikuussa 2009 hänet myytiin Memphis Grizzliesiin, jossa ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua, ja maaliskuussa 2009 hän siirtyi vapaana pelaajana Oklahoma City Thunderiin. Livingston on edustanut NBA- urallaan myös Washington Wizardsia (vuonna 2010 sekä uudelleen vuodesta 2012), Charlotte Bobcatsia (2010–2011) sekä Milwaukee Bucksia (2011–2012). Vuosina 2015, 2017 ja 2018 hän voitti Golden State Warriorsissa NBA:n mestaruuden. Livingston ilmoitti syyskuussa 2019 päättäneensä NBA-uransa. Hän pelasi NBA:ssa 833 runkosarjaottelua ja 126 pudotuspeliä. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 6,3 pistettä ja parhaalla kaudellaan 2006–2007 Los Angeles Clippersin joukkueessa 9,3 pistettä. Huhtikuussa 2010 hän teki parhaan yhden ottelun pistemääränsä 25 pistettä Washington Wizardsin ottelussa Boston Celticsia vastaan. Hän antoi 3,0 koriinjohtanutta syöttöä ottelua kohden, ja parhaana kautena lukema oli 5,1. Hän otti 2,4 levypalloa ottelua kohden parhaan kausilukeman oltua 3,4. Pudotuspeleissä Livingstonin urakeskiarvot olivat 6,4 pistettä, 2,4 syöttöä ja 2,6 levypalloa, ja vastaavat parhaat kausikeskiarvot 9,7 pistettä, 4,8 syöttöä ja 4,7 levypalloa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yh

Yh tarkoittaa seuraavia: * * * yksinhuoltaja, yh, perheen ainut huoltaja * yhteiskuntaoppi, YH, oppiaine * yhteyshenkilö, YH, Insinööriopiskelijaliitto IOL ry:n aktiivitoimija * ylimääräiset harjoitukset, YH, Suomen valtion vuonna 1939 määräämät ylimääräiset kertausharjoitukset * YH-Suomi, YH-konserni, YH, suomalainen kiinteistöliiketoimintaa harjoittava konserni, nykyinen Arenna Suomi. * YH Länsi Oy, YH Länsi Oy, YH, Länsi-Suomen alueella kiinteistöliiketoimintaa harjoittava konserni.
Tervaharju (Kemi)

Tervaharju on kaupunginosa Kemissä. Tervaharju sijaitsee Perämerentien itäpuolella osana Kivikon suuraluetta. Kaupunginosa oli aiemmin metsäistä vanhaa asuntoaluetta, jolle on kaavoitettu runsaasti uutta omakoti- ja pientaloasutusta. Kiveliönkadulla on pieni palvelualue, jossa on muun muassa Kemin paloasema. Suurin osa asunnoista on rakennettu 1980-luvulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tervaharjun historiaa Luokka:Kemin kaupunginosat
Nauska

Nauska on Kemin kaupunginosa, joka sijaitsee Kivikon suuralueella. Alueen länsiosassa Nauskan ja Jungon alueilla on pääosin 1980- ja 1990-lukujen taitteessa rakennettua kaupunkimaista pientaloasumista. Junko on myös tärkeä liikuntakeskus, jolla sijaitsevat palloiluhalli, jäähalli ja golfkenttä. Rovan ja Perta-aavan pienalueet ovat pääosin metsätalousmaata ja ne palvelevat kaupunkilaisten virkistysalueina. Kemin Vapaa-ajattelijat ry:n vuonna 1942 perustama Ristikankaan hautausmaa sijaitsee Nauskan pohjoisosassa. == Lähteet == Luokka:Kemin kaupunginosat
George Chilufya

George Chilufya (s. 28. maaliskuuta 1978 Sambia) on sambialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Seuratasolla hän on edustanut mm. Rovaniemen Palloseuraa. Chilufya on pelannut RoPS:ssa seitsemänä kautena; Veikkausliigassa kausina 1999-2001 ja 2005 sekä Ykkösessä 2002-2003 ja 2007. Chilufya pelasi ensi kerran Veikkausliigassa 25. huhtikuuta 1999 ja teki ensimmäisen liigamaalinsa 4. heinäkuuta samana vuonna. Hän on pelannut myös maansa pääsarjassa Zescon joukkueessa, josta hän myös siirtyi takaisin Rovaniemelle kaudeksi 2007. Chilufya on pelannut 95 veikkausliigaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia ja 62 ykkösen ottelua. Hän on pelannut myös Sambian A-maajoukkueessa. Pelaajauran jälkeen hän on toiminut seuravalmentajana. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Sambialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Flashback (Pink Fairiesin albumi)

Flashback on Pink Fairiesin kokoelma, joka sisältää kappaleita yhtyeen kolmelta studioalbumilta sekä singleiltä. == Kappaleet == #"The Snake" #"City Kids" #"War Girl" #"Portobello Shuffle" #"Heavenly Man" #"Do It" #"Pigs Of Uranus" #"Well, Well, Well" #"Chromium Plating" #"I Went Up, I Went Down" #"Say You Love Me" #"Street Urchin" == Muusikot == *John "Twink" Alder: rummut, laulu *Paul Rudolph: kitara, laulu *Duncan Sanderson: basso, laulu *Russell Hunter: rummut *Mick Wayne: kitara, laulu *Larry Wallis: kitara, laulu Luokka:Vuoden 1975 kokoelma-albumit Luokka:Pink Fairiesin albumit
Teona Dolnikova

thumb|right|250px|Dolnikova vuonna 2014 Teona Dolnikova () on venäläinen näyttelijä ja laulaja. Hänen tunnetuin roolinsa on mustalaistyttö Rada televisiosarjassa Anastasia (Bednaya Nastya). Elokuvassa Kto v dome kho zyair hän näytteli Anian roolin. Dolnikova on myös laulanut ja näytellyt venäläisessä teatterissa: hän on mm. esittänyt mustalaistyttö Esmeraldaa Riccardo Coccianten säveltämän ja Luc Plamondonin sanoittaman ranskalaisen musikaalin Notre Dame de Paris venäläisessä versiossa Luokka:Venäläiset näyttelijät Luokka:Venäläiset laulajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Toy-Box

Toy-Box oli erityisesti 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa vaikuttanut tanskalainen yhtye. Yhtyeen laulajina olivat Anila Mirza (s. 8. lokakuuta 1974) ja Amir El-Falaki (s. 12. elokuuta 1973). Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "The Sailor Song", "Best Friend" ja "Tarzan & Jane". ==Diskografia== ===Albumit=== Fantastic (1999) # "Toy-Box Pictures Presents" (0:38) # "The Sailor-Song" (3:04) # "Best Friend" (3:28) # "Tarzan and Jane" (3:04) # "E.T." (3:40) # "Teddybear" (4:14) # "Super-Duper Man" (3:17) # "I Believe in You" (3:29) # "Earth, Wind, Water & Fire" (3:36) # "What About" (3:40) # "Eenie, Meenie, Miney, Mo" (3:17) # "A Thing Called Love" (3:16) # "Sayonara (Goodbye)" (3:25) FanTastic (the Christmas edition) (1999) Toy Ride (2001) # Superstar (3:08) # Russian Lullaby (3:18) # WWW.girl (3:26) # 007 (3:21) # Cowboy Joe (3:05) # Dumm Diggy Dumm (3:10) # Wizard of Oz (3:20) # Divided (3:32) # Prince of Arabia (3:38) # S.O.S. (2:46) # No Sleep (3:44) # Finally (3:06) Luokka:Tanskalaiset eurodanceartistit ja -yhtyeet
Marabello

Marabello on Alkossa myytävä, Pernod Ricard Finlandin valmistama vermutilla ja brandyllä maustettu väkevä viini. Siinä oli alkoholia 21 prosenttia, kunnes kesällä 2020 resepti muutettiin 15-prosenttiseksi. Alkon hinnasto kuvailee sitä sanoin ”oranssinpunainen, makea, kevyen katkeroinen, hennon vermuttinen”. Marabelloa suositellaan booleihin ja cocktaileihin sekä sellaisenaan aperitiivina tarjoiltuna kylmänä, noin 10–12 °C-asteisena. == Katso myös == *Valdemar *Gambina *Sorbus *Jorma == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Väkevät viinit Luokka:Alkoholijuomamerkit
Hanna Haaslahti

Hanna Haaslahti (s. 1969) on Helsingissä asuva ja työskentelevä mediataiteilija, joka työskentelee uuden median ja kokeellisen elokuvan parissa. Hän on opiskellut Lahden muotoiluinstituutissa ja Taideteollisessa korkeakoulussa. Haaslahden mediataiteen teoksissa tutkitaan ihmisen ja teknologian vuorovaikutussuhdetta. Haaslahden mukaan ihmisen keho ja liikemaailma muodostavat rajapinnan, jonka kautta teosten maailma avautuu. Haaslahden teoksia on Kiasman kokoelmissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hanna Haaslahden kotisivut Luokka:Suomalaiset mediataiteilijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kerrasta poikki

20 suosikkia – Kerrasta poikki on Tarja Ylitalon kokoelma-albumi vuodelta 1997. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjaa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Raita 12 == Kokoelman takakannessa ja sleevessä olevien kappaleluetteloiden mukaan levyn 12. raita olisi "Silmät kuin yö". Itse cd-levyllä raita 12 on laulu "Ja jossakin kaukana koski pauhaa". == Lähteet == Luokka:Vuoden 1997 kokoelma-albumit Luokka:Tarja Ylitalon albumit
Ryou Bakura

Ryou Bakura () on kuvitteellinen hahmo manga- ja animesarjassa Yu-Gi-Oh!. Ryou Bakura saapuu Domino High Schooliin uutena oppilaana, koska edellisessä koulussa hänellä oli ollut ongelmia. Hänestä tulee nopeasti Yugin ja muiden ystävä. Ryou Bakura omistaa Millenium-kehän (), jonka hän oli saanut isältään, tämän ollessa Egyptissä. Millenium-kehän sisällä asustaa muinainen henki, Varjo-Bakura. Varjo-Bakura on sadistinen ja häikäilemätön, ja tämä ottaa toisinaan Ryoun väkisin valtaansa, toisin kuin Varjo-Yugi, ja havittelee itselleen muita Millennium-esineitä. Yugi ja muut kohtasivat Varjo-Bakuran ensi kertaa tämän yrittäessä voittaa heidät roolilautapelissä Monster World. Häviön jälkeen oikea Bakura yritti olla enää koskaan laittamatta Millennium- kehää kaulaansa, kunnes joutuu tekemään niin ollessaan Yugin ja tämän ystävien mukana Taistelijoiden valtakunnassa (animessa Ottelijoiden valtakulta). Yugin kukistettua itse Pegasus J. Crawford, Otteluhirviöt () -korttipelin keksijä, Varjo-Bakura haastaa Pegasuksen toiseen Varjopeliin ja voitettuaan ottaa tältä Millennium-silmän. Battle Cityn (animessa Ottelu City) turnauksessa Malik Ishtarin toinen persoonallisuus, Varjo-Malik, kukisti Varjo-Bakuran ja yritti tuhota tämän sielun. Varjo-Bakuran sanoi kuitenkin olevansa "itse pimeys" ja Varjo-Malikin hävittyä Ottelu Cityn loppuottelussa Varjo-Yugille, Yugin Millennium-arvoitukseen piiloutunut Varjo-Bakura palasi. Kun Yugi ystävineen alkoi selvittää Varjo-Yugin ja Millennium-esineiden menneisyyttä Varjo-Bakuraa vastaan käydyn viimeisen Varjopelin kautta, ilmeni, että Varjo-Bakura oli yhdistelmä muinaisen haudanryöstäjän Varaskuningas Bakura sekä äärimmäisen pahan olennon Zorc Necrohades sieluista. Varjo-Bakuran päätehtävä oli herättää Zorc, jotta he voisivat viimeisen Varjopelin kautta muuttaa menneisyyttä niin, että Zorc onnistuisi tuhoamaan menneisyyden Egyptin, minkä seurauksena nykyhetken ihmiskunta lakkaisi olemasta. == Varjo-Bakuran kortit == Tunnetuimpia Varjo-Bakuran käyttämiä kortteja: ===Hirviöt=== *Dark Necrofear *Doomcaliber Knight *Earthbound Spirit *Gernia *Goblin Zombie *Headless Knight *Necro Mannequin (3 kappaletta) *Necro Soldier (3 kappaletta) *Puppet Master *Sangan *The Dark Ruler *The Earl of Demise *The Gross Ghost of Fled Dreams *The Portrait’s Secret ===Loitsut=== *Cursed Twin Dolls *Dark Designator *Dark Sanctuary *Ectoplasmer *Negate Defense ===Ansat=== *Call of the Earthbound *Narrow Corridor *Necro Cycle *Zoma the Spirit Luokka:Yu-Gi-Ohin hahmot
The Odyssey

__NOTOC__ The Odyssey on Symphony X:n kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 5. marraskuuta 2002. Neljäs kappale "Accolade II" on jatkoa yhtyeen hitille "The Accolade" levyltä The Divine Wings of Tragedy. Viides kappale "King of Terrors" perustuu Edgar Allan Poen novelliin "Kuilu ja heiluri." Kahdeksas kappale, yli 24 minuuttia pitkä ja moniosainen nimikkokappale kertoo Homeroksen Odysseiasta. == Kappaleet == # # # # # # # # ##Part I - Odysseus Theme/Overture (säv. Romeo) ##Part II - Journey to Ithaca (säv. Romeo, Allen) ##Part III - The Eye (säv. Romeo) ##Part IV - Circe (Daughter of the Sun) (säv. Romeo) ##Part V - Sirens (säv. Romeo) ##Part VI - Scylla and Charybdis (säv. Romeo) ###a) Gulf of Doom ###b) Drifting Home ##Part VII - The Fate of the Suitors / Champion of Ithaca (säv. Romeo, Lepond) # # == Kokoonpano == * Russell Allen – laulu * Michael Romeo – kitarat, kosketinsoittimet ja ohjelmointi * Michael Pinnella – piano, kosketinsoittimet * Michael Lepond – basso * Jason Rullo – rummut == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * Imperiumi: 9/10Symphony X - Odyssey Viitattu 12.1.2023. * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtyeen virallinen sivusto * yhtyeen Myspace-sivu * * Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Symphony X:n albumit
Opolen voivodikunta

Opolen voivodikunta (, ) on yksi Puolan 16 voivodikunnasta. Se muodostettiin 1. tammikuuta vuonna 1999 entisistä Opolen ja Częstochowan voivodikunnista. Voivodikunta on nimetty alueen suurimman kaupungin Opolen mukaan, joka toimii myös alueen pääkaupunkina. Voivodikunta sijaitsee Puolan lounaisosassa. Suurin osa siitä sijaitsee Sleesian alangon alueella ja sitä halkoo Oderjoki. Pinta- alaltaan ja väkiluvultaan voivodikunta on Puolan voivodikunnista pienin. Siellä on arviolta 996 011 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 9 411,87 neliökilometriä. Voivodikunta jakautuu alueellisesti Opolen piirikuntatason kaupunkiin ja seuraaviin yhteentoista piirikuntaan: * Brzeg * Głubczyce * Kędzierzyn-Koźle * Kluczbork * Krapkowice * Namysłów * Nysa * Olesno * Opole * Prudnik * Strzelce Saksalaisia voivodikunnan asukkaista on hieman yli kymmenen prosenttia. Voivodikunnan saksalaisväestö muodostaa noin 70 prosenttia koko Puolan saksalaisvähemmistöstä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Voivodikunnan internetsivut *
Koomikon kyyneleet

20 suosikkia – Koomikon kyyneleet on Joel Hallikaisen & Timo Koivusalon yhteinen kokoelma-albumi vuodelta 1998. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjaa. == Kappaleet == # (Joel) (Säv. & san. Timo Koivusalo) # (Timo) (Säv. & san. Timo Koivusalo) # (Joel) (Säv. Joel Hallikainen, san. Timo Koivusalo) # (Timo) (Säv. & san. Timo Koivusalo) # (Joel) (Säv. & san. Timo Koivusalo) # (Timo) (Säv. & san. Timo Koivusalo) # (Joel) (Säv. & san. Joel Hallikainen) # (Timo) (Säv. & san. Timo Koivusalo) # (Joel) (Säv. & san. Timo Koivusalo) # (Timo) (Säv. Toivo Kärki, san. Timo Koivusalo) # (Joel) (Säv. & san. Joel Hallikainen) # (Timo) (Säv. & san. Timo Koivusalo) # (Joel) (Säv. & san. Timo Koivusalo) # (Timo) (Säv. & san. Timo Koivusalo) # (Joel) (Säv. & san. Joel Hallikainen) # (Timo) (Säv. & san. Timo Koivusalo) # (Joel) (Säv. & san. Pekka Lehtonen) # (Timo) (Säv. & san. Timo Koivusalo) # (Joel) (Säv. & san. Joel Hallikainen) # (Timo) (Säv. & san. Timo Koivusalo) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1998 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset iskelmäalbumit
Lassi Alhorinne

Lassi Oskari Alhorinne (s. 26. heinäkuuta 1971 Toijala)Teatterit ja teatterintekijät 2005, s. 107. Teatterin tiedotuskeskus, 2005. ISBN 952-471-629-1. on suomalainen freelance-näyttelijä ja teatteriopettaja. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi teatterikorkeakoulusta 1997. Alhorinne on näytellyt sekä televisiossa, elokuvissa että teatterissa. Hän on ollut kiinnitettynä muun muassa Ahaa Teatterissa ja Kajaanin kaupunginteatterissa ja Hän tehnyt vierailuja muun muassa KOM-teatteriin ja Espoon kaupunginteatteriin. Alhorinne on dubannut ja tehnyt paljon lastenohjelmia televisioon. Hänen tunnetuin elokuvaroolinsa on nuori ilmailuharrastaja Ere Kokkosen elokuvassa Hurmaava joukkoitsemurha (2000). Alhorinne on opettanut ja ohjannut teatteria mm. Niittylahden ja Lahden kansanopistoissa, ollut mukana kehitysvammatyössä ja pitänyt luentoja vuorovaikutuksesta. Hän on opiskellut Rosen-terapeutiksi. == Lähteet == * Alhorinteen kotisivu === Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pentti Auer

Pentti Uolevi Auer (21. maaliskuuta 1931 Lammi – 3. helmikuuta 2004 Espoo) oli suomalainen näyttelijä ja elokuvaaja. Auer teki useita pieniä rooleja Aki Kaurismäen ja Mika Kaurismäen elokuvissa, kuten Arvottomat (1982), Rikos ja rangaistus (1983) ja Kauas pilvet karkaavat (1996). Auer aloitti elokuva- alalla 1940-luvulla, ja 1950-luvulta alkaen hän työskenteli kuvaajana useissa elokuvissa.Elonet Auer kuoli sairauskohtaukseen 72-vuotiaana. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehdon muistolehtoon. ==Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Ystävät, toverit

Ystävät, toverit on suomalainen elokuva vuodelta 1990. Sen on ohjannut ja tuottanut Rauni Mollberg. Elokuva on julma tarina ahneudesta ja vallasta. Sen tapahtumat sijoittuvat toisen maailmansodan aikaiseen Petsamoon. Pääosassa on Arno Jurmala -niminen nikkelitehtailija, joka nöyristelee aina sitä puolta, joka vuorollaan on sodassa voitolla, eli aluksi natseja, sitten puna-armeijaa. Elokuva kuvattiin yhdeksässä jaksossa kesäkuun 1989 ja toukokuun 1990 välillä, kaikkiaan noin 90 kuvauspäivässä. Valtaosa kuvauksista ajoittui syksyyn ja niistä huomattava osa vietettiin Norjassa, kun Kirkenesistä löytyi elokuvaan sopiva kaivoskylä ja Hauksjöenistä hirsilinna Jurmalan talon ulkokuvia varten. Suomessa kuvattiin pääosin Vesilahdella Mollbergin kotistudiolla, johon lavastettiin Jurmalan linnan sisäkuvat. Neuvostoliitossa kuvattiin luostaria ja saastunutta luontoa. Elokuvassa puhutaan viittä eri kieltä, suomea, englantia, ruotsia, saksaa ja venäjää. Valmistuttuaan Ystävät, toverit oli siihen asti kallein suomalainen elokuva 18,5 miljoonan markan budjetillaan. Arvostelijat kuitenkin suhtautuivat siihen karsaasti ja katsojia oli vähemmän kuin Mollbergin aiemmilla elokuvilla. Teattereissa katsojia oli 38 567. ==Tuotannon ristiriidat== Elokuvan toinen käsikirjoittaja kirjailija Joni Skiftesvik on arvostellut voimakkaasti tuottaja-ohjaaja-käsikirjoittaja Mollbergia siitä, että tämä ”käveli hänen ylitseen” elokuvan toteutusvaiheessa. Skiftesvikin mukaan osa Suomen Elokuvasäätiön hyväksymästä käsikirjoituksesta jätettiin kuvaamatta, kokonaisia elokuvan tasoja poistettiin, tematiikkaa muutettiin ja Mollberg tuottajavaltaansa käyttäen sisällytti elokuvaan omia teemojaan neuvottelematta käsikirjoittajan kanssa. (Archive.org) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Joni Skiftesvik : Valkoinen Toyota vei vaimoni (WSOY 2015, romaani). Luokka:Rauni Mollbergin ohjaamat elokuvat Luokka:Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1990 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset monikieliset elokuvat
Nightflight to Venus

Nightflight to Venus on saksalaisen diskoyhtye Boney M:n vuonna 1978 julkaistu kolmas albumi. Se sisältää singlehitit ”Rasputin”, ”Rivers of Babylon” ja ”Brown Girl in the Ring”. Mukana on myös covereita, kuten päätösraita ”Heart of Gold”, joka on alun perin Neil Youngin esittämä. Albumia myytiin muun muassa Suomessa platinalevyyn oikeuttava määrä. Se oli listaykkönen ainakin Britanniassa, Länsi-Saksassa, Itävallassa, Ruotsissa ja Norjassa. ==Kappaleet== A-puoli # # # # # B-puoli # * # # # # ==Kokoonpano== *Liz Mitchell – laulu, taustalaulu *Marcia Barrett – laulu, taustalaulu *Frank Farian – taustalaulu, laulu kappaleissa ”Rasputin” ja ”Voodoonight” *Bill Swisher – robottiääni kappaleessa ”Nightflight to Venus”, kertoja kappaleessa ”Rasputin” *Keith Forsey – rummut *Nick Woodland – kitara *Mats Björklund – kitara *Gary Unwin – bassokitara *”Chico” de los Reyes – kosketinsoittimet ==Lähteet== Luokka:Boney M:n albumit Luokka:Vuoden 1978 albumit
Canon EOS 400D

Canon EOS 400D on japanilaisyhtiö Canonin aktiivisille valokuvausharrastajille suunnattu digitaalinen järjestelmäkamera. Kamera tunnetaan Pohjois-Amerikassa nimellä Digital Rebel XTi ja Japanissa sen nimi on EOS Kiss Digital X. Se julkaistiin 24. elokuuta 2006. Suurimmat erot 400D:n edeltäjään, Canon EOS 350D:hen verrattuna ovat kennon korkeampi erottelukyky ja automaattinen puhdistusjärjestelmä, suurempi nestekidenäyttö ja tehokkaampi 9 tarkennuspisteen automaattitarkennusjärjestelmä. ==Ominaisuuksia== * 10,1 megapikselin CMOS-kenno * Yhdysrakenteinen puhdistusjärjestelmä * 2,5 tuuman nestekidenäyttö * 9 pisteen automaattitarkennus * Kuvatyylit * DIGIC II – 27 kuvan sarja 3 kuvaa sekunnissa * DPP-ohjelmisto RAW-kuvien käsittelyyn * Yhteensopiva EF- ja EF-S-sarjan objektiivien ja EX Speedlite -salamalaitteiden kanssa * Käyttövalikot useilla eri kielillä (myös suomeksi) * Tallennusmedia CompactFlash tyyppi I ja II http://www.canon.fi/For_Home/Product_Finder/Cameras/Digital_SLR/EOS_400D/index.asp Kuva:CanonRebelXTi.jpg|Canon EOS 400D ja kameran kit-pakkauksessa mukana toimitettava EF-S 18-55 mm -objektiivi Kuva:Canon_EOS_400D_9510.jpg|Canon EOS 400D takaa, lisävarusteena akkukahva Kuva:Canon EOS 400D 9506.jpg|Canon EOS 400D edestä ilman objektiivia, lisävarusteena akkukahva ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *EOS 400D Canonin sivustolla *EOS 400D:llä otettuja kuvia flickr.com-sivustolla EOS 400D
Mitä kansa haluaa

Mitä kansa haluaa on iskelmälaulaja Jukka Kuoppamäen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1966. Sävellykset ja sanoitukset ovat Kuoppamäen lukuun ottamatta kahta Kaj Chydeniuksen sävelmää.Jukka Kuoppamäki – Mitä Kansa HaluaaDiscogs Viitattu 29.7.2024 ==Kappaleet== A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1966 esikoisalbumit Luokka:Jukka Kuoppamäen albumit
Eduard von Grützner

Eduard Theodor Ritter von Grützner (26. toukokuuta 1846 - 2. huhtikuuta 1925) oli saksalainen taidemaalari ja professori, joka on tunnettu munkkiaiheisista maalauksistaan. Grützner syntyi Groß-Karlowitzissa Sleesiassa. Kylän kirkkoherra tunnisti ensimmäisenä hänen kykynsä ja rohkaisi Grützneria jatkamaan taiteen parissa. Kirkkoherra lähetti hänet Müncheniin opiskelemaan piirustusta Hermann Dyckin yksityiskoulussa. Vuonna 1865 hän siirtyi Münchenin taideakatemiaan opiskelemaan maalaamista. Akatemiassa häntä neuvoi Piloty, joka hyväksyi hänet luokalleen 1867. Jo opiskeluaikanaan Grützner suosi usein humoristisia munkeista ja luostarielämästä kertovia aiheita ja jatkoi niiden maalaamista myös valmistumisensa 1870 jälkeen. Poikkeuksena munkkiteemaan hän maalasi myös sarjan Falstaff-aiheisia teoksia sekä iloisia ryyppäjäiskuvauksia. Hän teki myös karikatyyreja ja grafiikkaa. Grützner kuoli Münchenissä 1925. ==Lähteet== * Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet
Korisliigan vuoden pelaaja

Vuoden pelaajan valitsevat vuosittain SM-joukkueiden päävalmentajat ja kapteenit. ==Vuoden pelaajat== Kausi Pelaaja Joukkue 1986–1987 Mikael Salmi Helsingin NMKY 1987–1988 Sakari Pehkonen Helsingin NMKY 1988–1989 Pekka Markkanen Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat 1989–1990 Petteri Nieminen Uudenkaupungin Urheilijat 1990–1991 Larry Pounds KTP-Basket 1991–1992 Petri Niiranen Helsingin NMKY 1992–1993 Kari-Pekka Klinga Torpan Pojat 1993–1994 Petri Niiranen (2.) Helsingin NMKY 1994–1995 Kari-Pekka Klinga (2.) Torpan Pojat 1995–1996 Markku Larkio Lahden NMKY 1996–1997 Mika-Matti Tahvanainen New Wave 1997–1998 Pasi Riihelä Kouvot 1998–1999 Teemu Rannikko Piiloset 1999–2000 Teemu Rannikko (2.) Piiloset 2000–2001 Roope Mäkelä Espoon Honka 2001–2002 Jukka Toijala Joensuun Kataja 2002–2003 Petri Virtanen BC Jyväskylä 2003–2004 Pasi Riihelä (2.) Lappeenrannan NMKY 2004–2005 Pasi Riihelä (3.) Lappeenrannan NMKY 2005–2006 Petri Virtanen (2.) Joensuun Kataja 2006–2007 Sami Lehtoranta Joensuun Kataja 2007–2008 Petteri Koponen Espoon Honka 2008–2009 Antti Nikkilä Tampereen Pyrintö 2009–2010 Tuukka Kotti Espoon Honka 2010–2011 Ville Kaunisto Kouvot 2011–2012 Sami Lehtoranta (2.) Joensuun Kataja 2012–2013 Samuel Haanpää Korikobrat 2013–2014 Antero Lehto Tampereen Pyrintö 2014–2015 Teemu Rannikko (3.) Joensuun Kataja 2015–2016 Teemu Rannikko (4.) Joensuun Kataja 2016–2017 Antto Nikkarinen Helsinki Seagulls 2017–2018 Tuukka Kotti (2.) Helsinki Seagulls 2018–2019 Topias Palmi Joensuun Kataja 2020–2021 Okko Järvi Karhubasket 2021–2022 Remu Raitanen KTP-Basket 2022-2023 Severi Kaukiainen Karhubasket == Lähteet == * Suomen Koripalloliiton tilastopalvelu Luokka:Korisliigan palkinnot
Vanhaa viiniä

Vanhaa viiniä on Jukka Kuoppamäen vuonna 2002 julkaistu albumi. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # Luokka:Jukka Kuoppamäen albumit Luokka:Vuoden 2002 albumit
Korisliigan vuoden tulokas

Vuoden tulokkaan valitsevat vuosittain SM-joukkueiden päävalmentajat ja kapteenit. ==Vuoden tulokkaat== Kausi Pelaaja Joukkue 1987–1988 Petri Niiranen Forssan Koripojat 1988–1989 Martti Kuisma Helsingin NMKY 1989–1990 Aleksi Wuorenjuuri Tapiolan Honka 1991–1992 Jyri Lehtonen Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat 1992–1993 Peter Muhonen Tapiolan Honka 1993–1994 Mikko Sydänmaanlakka Kouvot 1994–1995 Hanno Möttölä Helsingin NMKY 1995–1996 Pasi Riihelä Kankaantaan Kisa 1996–1997 Ilpo Jalonen Salon Vilpas 1997–1998 Antti Nikkilä Pyrbasket 1998–1999 Tuukka Kotti Forssan Koripojat 1999–2000 Jarno Mäkelä Kouvot 2000–2001 Kimmo Muurinen Pantterit 2001–2002 Jukka Kataja Forssan Koripojat 2002–2003 Olli Ahvenniemi Team Componenta 2003–2004 Roni Leimu Porvoon Tarmo 2004–2005 Juha Sten Aura Basket 2005–2006 Vesa Mäkäläinen Namika Lahti 2006–2007 Petri Heinonen Tampereen Pyrintö 2007–2008 Jesse Niemi Tampereen Pyrintö 2008–2009 Antti Kanervo Kouvot 2009–2010 Samuel Haanpää Torpan Pojat 2010–2011 Cedric Latimer Namika Lahti 2011–2012 Alex Vaenerberg Vilpas Vikings 2012–2013 Jussi Turja Korikobrat 2013–2014 Anton Odabasi Tapiolan Honka 2014–2015 Marius van Andringa Joensuun Kataja 2015–2016 Joonas Cavén Tampereen Pyrintö 2016–2017 Aatu Kivimäki Salon Vilpas 2017–2018 Topi Halme Espoo United 2018–2019 Trey Niemi Ura Basket 2020–2021 Ville Karvonen Lahti Basketball 2021–2022 Hannes Pöllä Kouvot 2022-2023 Thomas Tumba Kataja Basket == Lähteet == * Suomen Koripalloliiton tilastopalvelu Luokka:Korisliigan palkinnot
The Magic Of Boney M. (täsmennyssivu)

The Magic Of Boney M. voi viitata seuraaviin asioihin: * The Magic of Boney M. – 20 Golden Hits, Boney M. -yhtyeen vuoden 1980 kokoelmalevy * The Magic of Boney M., Boney M. -yhtyeen vuoden 2006 kokoelmalevy
Romanssi (albumi)

Romanssi on iskelmälaulaja Jukka Kuoppamäen vuonna 2003 julkaistu albumi, jossa hän tulkitsee pääasiassa muiden artistien ja säveltäjien teoksia.Jukka Kuoppamäki – Romanssi Discogs Viitattu 29.7.2023 ==Kappaleet== # Tuoksuvat tuomien - 3:06 # Kesäyö - 2:43 # Kertokaa se hänelle - 3:31 # Lokki - 3:30 # Miljoona ruusua - 3:33 # Elämäni on lauluni - 2:57 # Heijastus - 3:12 # Sydän rakastaa - 3:34 # Sun silmäsi tietä mulle näyttää - 3:05 # Hymni rakkaudelle - 3:26 # Etsin kunnes löydän sun - 3:55 # Paljon sanomatta jää - 3:49 # Romanssi - 2:32 # Tästä alkaa rakkaus - 4:40 ==Lähteet== Luokka:Jukka Kuoppamäen albumit Luokka:Vuoden 2003 albumit
Kill ’Em and Eat ’Em

Kill 'Em and Eat 'Em on Pink Fairiesin comeback-albumi vuodelta 1987. Tuolloin yhtyeen ex-jäsenet kokoontuivat uudelleen ja tekivät keikkoja Hawkwindin Acid Daze -konserteissa. == Kappaleet == #Broken Statue (Wallis/Farren) #Fear Of Love (Wallis) #Undercover Of Confusion (Colqhoun) #Waiting For The Ice Cream To Melt (Colqhoun/Farren) #Taking LSD (Wallis/Sanderson) #White Girls On Amphetamine (Colqhoun/Farren) #Seeing Double (Wallis) #Fool About You (Wallis) #Bad Attitude (Wallis/Pilkington) #I Might Be Lying (Colqhoun/Wallis) == Muusikot == *Twink: rummut, laulu *Larry Wallis: kitara, laulu *Duncan Sanderson: basso *Russell Hunter: rummut *Andy Colqhoun: kitara, laulu Luokka:Vuoden 1987 albumit Luokka:Pink Fairiesin albumit
Elsa Karppinen

Elsa Dagmar Karppinen (os. Korhonen, 21. toukokuuta 1901 Kemi – 30. huhtikuuta 1957 Kuopio) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1945–1948. Karppinen oli mukana kielletyn SKP:n toiminnassa jo 1920-luvun alusta lähtien. Karppista ja hänen puolisoaan Heikki Karppista luonnehdittiin Kemin seudun johtaviksi kommunisteiksi ja Karppista itseään pidettiin erittäin vaarallisena. Karppinen kärsi poliittisen toimintansa vuoksi kolme vankilatuomiota ja oli lisäksi pari vuotta turvasäilössä. Hän oli 1920–1940-luvuilla vankilassa yhteensä lähes 11 vuotta.Karhunen 2021, s. 24, 43–44. == Elämä == Elsa Karppisen vanhemmat olivat olivat työnjohtaja Juho Korhonen ja Betty Miettunen. Kansakoulun käytyään hän työskenteli Kemin osuuskaupan myymäläapulaisena.Karhunen 2021, s. 14–15. Karppinen toimi jo 1920-luvun alussa sosialidemokraattisen nuorisoliiton Karihaaran osaston sihteerinä.Karhunen 2021, s. 24. Hän oli myös kielletyn SKP:n Kemin piirikomitean jäsen ja apulaisorganisaattori, joka hoiti maanalaiset etappi- ja viestiyhteydet.Karhunen 2021, s. 91. Karppinen pidätettiin ensimmäisen kerran vuonna 1922, jolloin häntä epäiltiin kielletyjen lentolehtisten jakamisesta. Marraskuussa 1927 Etsivä keskuspoliisi pidätti Karppisen Oulussa, kun hänen hallustaan tavattiin suuri määrä SKP:n painotuotteita. Karppinen sai kahden vuoden kuritushuonetuomion, josta hän vapautui helmikuussa 1930.Karhunen 2021, s. 30–31. Karppinen pidätettiin seuraavan kerran vuonna 1931 Helsingissä. Nyt hän sai neljän vuoden kuritushuonetuomion, joka oli SKP:n toiminnalle kova isku, sillä se katkaisi puolueen yhteydet Pohjois- Suomeen.Karhunen 2021, s. 45. Vapauduttuaan Karppinen jatkoi edelleen maanalaista toimintaansa ja EK:n löydettyä uusia todisteita hänet pidätettiin jälleen vuonna 1939. Karppinen sai kaksi vuotta kuritushuonetta, jonka Korkein oikeus korotti 3,5 vuoteen. Rangaistus päättyi keväällä 1943, mutta Karppinen määrättiin turvasäilöön sotatilan loppumiseen saakka.Karhunen 2021, s. 46–47, 65–66. Jatkodan jälkeen Karppinen pääsi vankilasta ja lähti mukaan SKDL:n toimintaan. Kevään 1945 eduskuntavaaleissa hän jäi varasijalle, mutta nousi kansanedustajaksi heinäkuussa Reino Uusisalmen kuoltua. Ainoaksi jääneen kansanedustajakautensa päätyttyä Karppinen sai vielä vuonna 1950 viiden kuukauden ehdollisen tuomion Kemin veritorstain tapahtumien johdosta. Hän oli myös presidentin valitsijamies 1950 sekä Kemin kaupunginvaltuuston jäsen 1951–1953. Karppinen työskenteli Kemissä Kansan Tahdon aluetoimittajana ja Suomi–Neuvostoliitto-seuran toimistonhoitajana, kunnes siirtyi 1953 Kansan Sanan toimittajaksi Kuopioon. Hän kuoli 55-vuotiaana huhtikuussa 1957. ==Yksityiselämä== Elsa Karppisen pitkäaikainen kumppani oli SKP:n Kemin alueen piiriorganisaattori Heikki Karppinen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1938. ==Teokset== * ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Kansanedustajat Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Kemin kaupunginvaltuutetut Luokka:Lapin vaalipiiri Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Yōichi Wada

Yōichi Wada (, s. 28. toukokuuta 1959) on videopeliyritys Square Enixin nykyinen pääjohtaja ja Computer Entertainment Supplier's Associationin puheenjohtaja. Hän toimi Squaren pääjohtajana jo ennen yhtiön fuusioitumista Enixin kanssa vuonna 2003. ==Henkilöhistoria== Wada opiskeli Tokion yliopistossa, jossa hän suoritti oikeustieteen kandidaattitutkinto. Squarelle hän siirtyi huhtikuussa 2000 lähdettyään Nomura Securities -välitysyhtiöstä, jossa hän oli työskennellyt vuodesta 1984 lähtien. Nykyisen yhtiönsä pääjohtajaksi hän ryhtyi vuonna 2001; sitä ennen hän oli toiminut muun muassa talous- ja toimitusjohtajana. Squaren ostettua Taiton itselleen vuonna 2005 Wadasta tuli Taiton puheenjohtaja ja ohjaaja vuoden 2006 helmikuussa sekä lopulta pääjohtaja saman vuoden toukokuussa. Wadan toimikuvaan on kuulunut usean toisiinsa yhteydessä olevan tuotteen julkaiseminen osana laajempaa kokoelmaa. Esimerkkejä tästä ovat Fabula Nova Crystallis Final Fantasy XIII ja Compilation of Final Fantasy VII. Lisäksi hän on korostanut, ettei Square Enixin menestys nojaa pelkästään yhtiön pelisarjoista parhaiten tunnettuihin Final Fantasyyn ja Dragon Questiin, vaan myös uudempiin nimikkeisiin, jotka muodostavat 40 % yhtiön voitosta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Yōichi Wadan profiili IGN.comissa * To Our Shareholders * Speeches Luokka:Japanilaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Square Enix
Álvaro Colom

Álvaro Colom Caballeros (15. kesäkuuta 1951 Ciudad de Guatemala – 23. tammikuuta 2023) oli guatemalalainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuosina 2008–2012. Hän edusti keskustavasemmistolaista Unidad Nacional de la Esperanza -puoluetta (UNE). Colom oli Antonio Colom Arguetan ja Yolanda Caballeros Ferratén poika. Hänen setänsä Manuel Colom Argueta oli Guatemalan kaupungin pormestari, jonka sotilaat surmasivat 1979. Colomilla on poika Antonio Colom Szarata, joka soittaa bassoa guatemalalaisessa rock- yhtyeessä Viento en Contra. Colom opiskeli Universidad de San Carlos de Guatemalassa (USAC) insinööriksi. Hän työskenteli yrittäjänä ja virkamiehenä. Hän johti järjestöä Fondo Nacional para la Paz ja toimi vuodesta 1991 varatalousministerinä. Hän omisti tekstiilitehtaan. Hän oli UNE:n ehdokkaana vuoden 2003 presidentinvaaleissa, joissa pääsi toiselle kierrokselle, mutta hävisi sillä Óscar Bergerille. Colom sai vuoden 2007 vaalien ensimmäiselle kierroksella 9. syyskuuta 27 prosenttia äänistä. Häntä oli vastassa oikeistolaisen Partido Patriotan ehdokas kenraali Otto Pérez Molina. Guatemalan vuoden 2007 vaalit olivat verisimmät vuosikymmeniin; jo ennen ensimmäistä kierrosta tapettiin 50 ehdokasta ja heidän kannattajaansa. Tulosten julkistusten jälkeen ainakin viidessä kunnassa turvauduttiin kyynelkaasuun. 10\. toukokuuta 2009 Guatemalan pääkaupungissa ammuttiin asianajaja Rodrigo Rosenberg Marzano kesken pyöräilylenkin. Rosenberg oli jättänyt jälkeensä videoviestin, jossa hän sanoi: ”jos katsotte tätä viestiä, se johtuu siitä että presidentti Álvaro Colom murhasi minut, apunaan Gustavo Alejos.” Alejos oli presidentin yksityissihteeri. Rosenberg oli edustanut maaliskuussa 2009 murhattua liikemiestä Khali Musaa, jota presidentin hallinto oli pyytänyt Banrural-pankin johtokuntaan. Skandaali laajeni, kun syyttäjä Amílcar Velásquez nähtiin poistumassa presidentin asunnosta ja hän joutui eroamaan. Colom kiisti syytökset ja pyysi YK:lta ja FBI:lta apua tapauksen tutkimisessa. Sekä Colomia vastaa että hänen puolestaan esiintyi mielenosoituksia.http://www.elpais.com/videos/internacional/Rodrigo/Rosenberg/acusa/Presidente/Guatemala/asesinato/5BParte/I/5D/elppgl/20090512elpepuint_1/Ves http://elperiodico.com.gt/es/20090511/pais/100352/ http://es.noticias.yahoo.com/11/20090517/twl-amc-gen-guatemala- colom-1be00ca.html Espanjalaisen tuomari Carlos Castresanan johtama kansainvälinen tutkijaryhmä tuli tammikuussa 2010 siihen lopputulokseen, että Rosenberg suunnitteli oman murhansa menetettyään ystävänsä ja tyttärensä ja päätyi syyttämään siitä presidentti Colomia ja salaliittoa.http://www.elpais.com/articulo/internacional/Rosenberg/planeo/propio/asesinato/culpar/presidente/Guatemala/elpepuint/20100113elpepiint_5/Tes == Lähteet == *Guatemala heads for run-off vote, BBC *El socialdemócrata Álvaro Colom se proclama presidente de Guatemala, El País *Álvaro Colom, BBC === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Guatemalan presidentit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Höyryjyrä

Höyryjyrä on höyryvoimalla toimiva tiekone. Omalla koneella liikkuvat tiejyrät ovat nykyisin miltei yksinomaan dieselkäyttöisiä. Varhaisten höyryjyrien tekniikka perustui osittain höyryveturien ratkaisuihin. Esimerkiksi Henschel- yhtiö valmisti sekä vetureita että jyriä.Dolder ym. 2009, 87 Suomessa on höyryjyriä säilynyt useita. Ajokunnossa on vuonna 2012 vain yksi entinen Helsingin kaupungille kuulunut, joka on yksityisomistuksessa Jokioisissa. Sen hiukan pienempi sisarkone on tieliikennemuseo Mobiliassa Kangasalla ja Lemminkäinen Oyj:n omistama kolmas jyrä on sijoitettu lasikaappiin Helsingin Salmisaaressa.Höyryfestivaalien sivut, osio Masiinat, http://www.hoyryfestivaali.fi/masiinat.htm Höyryasiantuntija Juha-Pekka Viitanen tutki koneen joitakin vuosia sitten omistajan toimeksiannosta Koneen kaapissa ei ole varsinaista selityskilpeä. Höyryjyrät ovat myös pienoismalleina kohtalaisen suosittuja; ainakin Wilesco tekee niitä pienoishöyrykoneella varustettuna sekä valmiina että rakennussarjana. Mallit voi varustaa radio-ohjauksella. ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Höyryfestivaalit Luokka:Tienrakennus Luokka:Moottorityökoneet Luokka:Tekniikan historia
Nuffield Universal

Nuffield Universal on englantilaisvalmisteinen Nuffield -traktorimalli, jota valmistettiin vuosina 1948-1961. == Aiheesta muualla == *Nuffistien club sivusto Lisää tietoa Nuffieldista, harrastajista, kuvia... Luokka:Nuffield
Annette Messager

Annette Messager (s. 1943 Beck-sur-Mer, Ranska) on ranskalainen taiteilija. Hänen tunnetaan erityisesti installaatioistaan, joihin hän liittää usein valokuvia ja erilaisia aineksia.Uta Grosenick, Women Artists in the 20th and 21st Century, Taschen, 2001, p354. ISBN 3-8228-5854-4 Messager on pitänyt useita näyttelyitä. Hän on naimisissa taiteilija Christian Boltanskin kanssa, joka oli Helsingin juhlaviikkojen vuoden 1998 taiteilija. He asuvat Malakoffissa lähellä Pariisia. Messager piti ensimmäisen näyttelynsä 1970. Hänen ensimmäinen merkittävänä pidetty työnsä on Les Pensionnaires (Hoidokit, 1971–1972), jossa on täytettyjä pikkulintuja lasivitriineissä. Vuonna 2005 hänen teoksensa Casino oli esillä Venetsian biennaalissa Ranskan paviljongissa. Teos palkittiin Kultaisella leijonalla. Messagerilla oli retrospektiivinen yksityisnäyttely Pariisin Pompidou-keskuksessa vuonna 2007. Se oli esillä Suomessa Espoon modernin taiteen museossa marraskuusta 2007 tammikuuhun 2008. ==Julkaisut== *Annette Messager, "La femme et...", éd. Dilecta, Paris, mai 2007 *Annette Messager, "Les Pensionnaires", éd. Dilecta, Paris, mai 2007 *Annette Messager, "Casino" - Biennale de Venise 2005, Paris Musées, 2005. *Annette Messager,"Rions noir", Quiquandquoi/Paris Musées, 2003. *Annette Messager, "État civil", Actes sud, 2002. *Annette Messager, "Nos témoignages", Editeur Hans-Ulrich Obrist, Oktagon Verlag, 1995 ==Lähteet== *Taina Tervonen, Taiteella leikkijä, Suomen kuvalehti 44/2007 s. 60–66. Luettu 5.11.2007 ==Aiheesta muualla== *Annette Messager Suomen Kuvalehdessä *Annette Messagerin haastattelu *Taiteilija ==Elämäkerta== Fabian Stech, J'ai parlé avec Lavier, Annette Messager, Sylvie Fleury, Hirschhorn, Pierre Huyghe, Delvoye, D.F.-G. Hou Hanru, Sophie Calle, Ming, Sans et Bourriaud. Presses du réel Dijon, 2007. Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Ranskalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christian Boltanski

Christian Boltanski (6. syyskuuta 1944 Pariisi – 14. heinäkuuta 2021L'artiste plasticien Christian Boltanski, hanté par la mémoire et la mort, vient de disparaître à l'âge de 76 ans) oli ranskalainen valokuvaaja, kuvanveistäjä ja elokuvantekijä, joka oli kuollessaan Ranskan merkittävimpiä nykytaiteilijoita. Hän oli tunnettu installaatioistansa, joissa hän yhdisti pelkoja, tunteita ja muistoja. == Elämä == Christian Boltanski syntyi Pariisissa vuonna 1944. Hänen isänsä oli Ukrainan juutalainen ja hänen äitinsä korsikalainen. Boltanski jätti 12-vuotiaana koulunkäynnin ja alkoi kaksi vuotta myöhemmin plastoliiniveistoksia ja maalata suuria maakabereiden aiheiden ympärille keskittyneitä teoksia. Boltanskin ensimmäinen yksityisnäyttely pidettiin vuonna 1968 Pariisissa. Samoihin aikoihin hän oli jättänyt maalaustaiteen ja päättänyt keskittyä valokuva- ja veistostaiteisiin. Boltanski julkaisi vuonna 1969 ensimmäiset kirjansa, ja 1970-luvulla hänen teoksiansa oli esillä useissa merkittävissä näyttelyissä. Hänen töitänsä oli vuonna 1970 Pariisin modernin taiteen museossa, vuonna 1972 Kasselin Documenta 5 -näyttelyssä ja vuonna 1973 Baden-Badenin taidehallissa. Boltanskin 1980-luvun tuotannossa sarja Monumentit on tärkein teossarja. Hän on usein pitänyt näyttelyitä museoiden ja gallerioiden ulkopuolella, kuten kirkoissa ja rautatieasemilla. Boltanskin taiteen lähtökohta on tila. Hän rakentaa siihen kokonaistaideteoksen, tarinan. Kuolema on hänen keskeisiä aiheitaan, ja taustalla on todellisuutta, lapsuuden kokemuksia, sillä Boltanskin isä oli juutalainen. Lähipiiri kuitenkin pääasiassa pelastui tuholta. Syyllisyys on toinen hänen keskeisiä teemojaan.Silja Lanas Cavada, Christian Boltanski, Suomen Kuvalehti Taiteilijan työnsä ohella Boltanski toimi opettajana Pariisin École nationale supérieure des Beaux-Artsissa, ja suomalaisista kuvataiteilijoista ainakin Tiina Ketara on opiskellut hänen johdollaan ja nimennyt Boltanskin vaikuttajakseen. Boltanski oli naimisissa taiteilija Annette Messagerin kanssa. ==Suomessa== Boltanski osallistui Ars 74 -näyttelyyn, ja hän oli Helsingin juhlaviikkojen vuoden 1998 taiteilija, jolloin hänellä oli näyttely Elokuun yö Helsingin Taidehallissa. Boltanskin teos Sydänarkisto toteutettiin Helsingissä, Joensuussa, Rovaniemellä ja Vaasassa vuonna 2012 osana Ihme- nykytaidefestivaalia. ==Lähteet== *Boltanski, Kiasma ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Tate Magazine Interview *Art Biography of Christian Boltanski * Christian Boltanski Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Ranskalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Korisliigan SM-finaalien paras pelaaja

SM-finaalien parhaan pelaajan valitsee vuosittain Suomen Koripalloliitto. ==SM-finaalien parhaat pelaajat== Kausi Pelaaja Joukkue 1999–2000 Juha Luhtanen Namika Lahti 2000–2001 Lonnie Cooper Espoon Honka 2001–2002 Markus Hemdahl Espoon Honka 2002–2003 Heikki Zitting Espoon Honka 2003–2004 Anssi Kinnaslampi Kouvot 2004–2005 Matthew Williams Lappeenrannan NMKY 2005–2006 Chanan Colman Lappeenrannan NMKY 2006–2007 Jukka Matinen Espoon Honka 2007–2008 Akeem Scott Espoon Honka 2008–2009 Vesa Mäkäläinen Namika Lahti 2009–2010 Damon Williams Tampereen Pyrintö 2010–2011 Damon Williams (2.) Tampereen Pyrintö 2011–2012 Jeb Ivey Nilan Bisons 2012–2013 Jeb Ivey (2.) Nilan Bisons 2013–2014 Damon Williams (3.) Tampereen Pyrintö 2014–2015 Teemu Rannikko Joensuun Kataja 2015–2016 D. J. Richardson Kouvot 2016–2017 Teemu Rannikko (2.) Joensuun Kataja 2017–2018 Bojan Sarcevic Kauhajoen Karhu 2018–2019 Cameron Jones Kauhajoen Karhu 2020–2021 Jeremiah Wood Salon Vilpas 2021–2022 Cameron Jones (2.) Kauhajoen Karhu 2022-2023 Rene Rougeau Helsinki Seagulls == Lähteet == * Suomen Koripalloliiton tilastopalvelu Luokka:Korisliigan palkinnot
Korisliigan vuoden puolustuspelaaja

Korisliigan vuoden puolustuspelaajan valitsevat vuosittain SM-joukkueiden päävalmentajat ja kapteenit. == Vuoden puolustuspelaajat == Kausi Pelaaja Joukkue 1993–1994 Aleksi Wuorenjuuri Torpan Pojat 1994–1995 Greg Joyner Torpan Pojat 1995–1996 Greg Joyner (2.) Torpan Pojat 1996–1997 Greg Joyner (3.) Torpan Pojat 1997–1998 Kari Hautala Torpan Pojat 1998–1999 Faisal Abraham Salon Vilpas 1999–2000 Greg Joyner (4.) Torpan Pojat 2000–2001 Tero Minetti Pyrbasket 2001–2002 Anssi Kinnaslampi KTP-Basket 2002–2003 Markus Hemdahl Espoon Honka 2003–2004 Tom Gustafsson Namika Lahti 2004–2005 Juha Sten Aura Basket 2005–2006 Timo Heinonen Pussihukat 2006–2007 Ilkka Vuori Namika Lahti 2007–2008 Juha Sten (2.) Lappeenrannan NMKY 2008–2009 Vesa Mäkäläinen Namika Lahti 2009–2010 Timo Heinonen Torpan Pojat 2010–2011 Vesa Mäkäläinen (2.) Kauhajoen Karhu 2011–2012 Antero Lehto Tampereen Pyrintö 2012–2013 Henri Hirvikoski Kauhajoen Karhu 2013–2014 Tuukka Kotti Nilan Bisons 2014–2015 Vesa Mäkäläinen (3.) Namika Lahti 2015–2016 Tuukka Kotti (2.) Bisons Loimaa 2016–2017 Vesa Mäkäläinen (4.) Joensuun Kataja 2017–2018 Tuukka Kotti (3.) Helsinki Seagulls 2018–2019 Tuukka Kotti (4.) Helsinki Seagulls 2020–2021 Lassi Nikkarinen BC Nokia 2021–2022 Lassi Nikkarinen (2.) Helsinki Seagulls 2022-2023 Perttu Blomgren Salon Vilpas == Lähteet == * Suomen Koripalloliiton tilastopalvelu Luokka:Korisliigan palkinnot