EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Christian Poltéra

Christian Poltéra (s. 1977 Zürich) on sveitsiläinen sellisti. Hän on ollut solistina johtavien orkesterien kanssa ja tehnyt yhteistyötä muiden muassa Riccardo Chaillyn, Christoph von Dohnányin, Bernard Haitinkin sekä John Eliot Gardinerin kanssa. Hän on tulkinnut myös kamarimusiikkia; hän on muun muassa muodostanut Frank Peter Zimmermannin ja Antoine Tamestit'n kanssa jousitrion.Christian Poltéra: Biografie Poltéra voitti vuonna 2004 Borletti–Buitoni-palkinnon ja tuli valituksi BBC:n "New Generation Artistiksi". Hän on saanut monia tunnustuksia levytyksistään, esimerkiksi "BBC Music Choicen", "Editor's Choicen" (Gramophone Magazine) ja "Diapason d'Orin". Hänen diskografiaansa kuuluvat muun muassa tulkinnat Dvorákin, Dutilleux'n, Lutosławskin, Tochin, Schoeckin, Honeggerin ja Martinin konsertoista. Poltéra on myös levyttänyt Prokofjevin, Faurén, Saint-Saënsin, Mozartin ja Schubertin kamariteoksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , Luokka:Sveitsiläiset sellistit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eila Kyröläinen

Eila Kyröläinen (o.s. Eskola, 28. kesäkuuta 1931 Ruovesi – 20. heinäkuuta 2015) oli suomalainen meloja, joka osallistui olympialaisiin Melbournessa 1956 ja Roomassa 1960. Melbournessa hän oli Suomen joukkueen ainoa naisurheilija. Roomassa hän meloi loppukilpailussa ollen loppusijoituksissa yhdeksäs. Hän kilpaili kajakkiyksikössä 500 metrillä. ==Lähteet== * Eila Eskola-Kyröläinen Sports-reference.com-sivustolla. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset melojat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Ewen Montagu

Ewen Montagu (19. maaliskuuta 1901 – 19. heinäkuuta 1985) oli englantilainen komentajakapteeni toisen maailmansodan aikana. Hän työskenteli aselajien välisessä komiteassa, jonka tehtävänä oli huolehtia sotatoimiin liittyvistä turvallisuuskysymyksistä.Montagu, sisäkansi Hän tuli tunnetuksi kirjastaan Mies, jota ei ollutkaan (The Man Who Never Was). Kirja kertoo Sisilian maihinnousuun liittyvästä harhautusoperaatiosta nimeltä operaatio Mincemeat.Montagu, s.18-145 Vuoden 2021 elokuvassa Operaatio Mincemeat Montagua esittää Colin Firth. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Brittiläiset sotilaat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Juan Dyrzka

Juan Carlos Dyrzka (24. maaliskuuta 1941 – 26. kesäkuuta 2012) oli aitajuoksussa kilpaillut argentiinalainen yleisurheilija. Hän voitti Pan-Amerikan kisoissa 1963 kultaa 400 metrin aitajuoksussa. Hän edusti maataan kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa ja kesäolympialaisissa 1968 Méxicossa. Méxicon olympialaisissa 1968 Dyrzka juoksi 400 metrin aitajuoksussa ennätyksensä 49,82, joka säilyi Argentiinan ennätyksenä aina vuoteen 2017 asti. Dyrzka osallistui myös Pan-Amerikan kisoihin 1967 ja 1971. Hän kuoli 71-vuotiaana päädyttyään sairaalaan sydänsairauden johdosta.Murió Dyrzka, record argentino de 400 metros con vallasJuan Carlos Dyrzka Biography and Olympic Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Justin Tuck

Justin Lee Tuck (s. 29. maaliskuuta 1983 Kellyton, Alabama) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan puolustuksen linjamies. Tuck edusti 11 kauden pituisella NFL-urallaan New York Giantsia ja Oakland Raidersia. Tuck on kaksinkertainen Super Bowl -voittaja. Hänet valittiin urallaan kahdesti NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin ja kerran All Pro -miehistöön. ==NFL-ura== New York Giants varasi Notre Damen yliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelanneen Tuckin vuoden 2005 NFL:n varaustilaisuudessa kolmannella kierroksella, 74. pelaajana. Tuck voitti Giantsissa Super Bowlin kahdesti, vuosina 2007 ja 2011. Tuck ei hyväksynyt Giantsin sopimustarjousta keväällä 2014, vaan siirtyi Oakland Raidersiin. Hän pelasi Raidersissa kaksi kautta. Keväällä 2016 Tuck ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pat Cummings

Patrick Michael Cummings (11. heinäkuuta 1956 Johnstown, Pennsylvania – 26. kesäkuuta 2012Former Knicks player Pat Cummings found dead ) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelasi laitahyökkääjänä ja sentterinä.Pat Cummings NBA & ABA Statistics | Basketball-Reference.com Cummings opiskeli high schoolissa Johnstownissa ja sitten Cincinnatin yliopistossa. Hänet varattiin NBA:n varaustilaisuudessa 1978, ja hän teki NBA-debyyttinsä 13. lokakuuta 1979 seuranaan Milwaukee Bucks. Myöhemmin hän pelasi myös Dallas Mavericksissa (1982–1984), New York Knicksissä (1984–1988), Miami Heatissa (1988–1990) ja Utah Jazzissa (1990–1991). Lisäksi hän pelasi Italiassa Ranger Varesessa (1990) sekä CBA-seuroissa Rapid City Thrillers (1991–1992), Fort Wayne Fury (1992–1993) ja Wichita Falls Texans (1993). Cummings valittiin vuonna 1979 Metro Conference Men's Basketball Player of the Year -voittajaksi. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Blondie Johnson

Blondie Johnson on Ray Enrightin ohjaama yhdysvaltalainen draama-/ rikoselokuva vuodelta 1933, jonka pääosissa ovat Joan Blondell ja Chester Morris. Sivuosissa ovat muun muassa Allen Jenkins, Earle Foxe ja Claire Dodd. Blondie Johnson sai ensi-iltansa kotimaassaan 1. maaliskuuta vuonna 1933. Elokuvan tuottanut Warner Bros. -yhtiö myös julkaisi Blondie Johnsonin DVD:lle 14. joulukuuta vuonna 2010. Blondie Johnson kertoo Blondellin näyttelemästä Blondie Johnson -nimisestä naisesta, joka taistelee tiensä 1930-luvun lama- ajan köyhyydestä alamaailman huipulle. ==Rooleissa== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Blondie Johnson TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1933 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat
Roast

Roast on yhdysvaltalaisperäinen komediatapahtuma, jossa roastin kohteena oleva päähenkilö istutetaan yleisön eteen kuuntelemaan itseensä kohdistuvia herjoja ja pilkantekoa. Roastaajina toimii yleensä joukko koomikoita ja kohteen ystäviä, mutta roastaajina saattavat yhtä hyvin toimia myös julkisuudesta tutut henkilöt.Keskisuomalainen: Matti Nykänen valmistautuu nauramaan itselleen Roastin kohteeksi valitaan usein paljon eri yhteyksissä esillä ollut julkisuuden henkilö, koska hänen elämänsä ja taustansa ovat myös suurelle yleisölle tuttuja.Metro: Homojen hiillostuksesta se lähti Roast on pohjimmiltaan hyväntahtoinen tapahtuma, jonka tarkoitus on yhtä paljon kunnioittaa kohdetta kuin irvaillakin hänelle. Roastin avaa seremoniamestari eli roastmaster esittelemällä roastauksen kohteen yleisölle. Tämän jälkeen roastaajat vuorollaan herjaavat kohdetta ja myös toisiaan usein hyvin räävittömin sanamuodoin ja henkilökohtaisuuksiin mennen. Lopuksi kohde itse pitää puolustuspuheenvuoron, jossa hän samalla saa tilaisuuden pilkata roastaajiaan. Roastien historia ulottuu 1920-luvun New York Friar's Clubille, jossa roasteja alettiin järjestää säännöllisesti. Dean Martin toi roastit yleiseen suosioon Yhdysvalloissa 1960- ja 1970-luvuilla. Nykyisin tunnetuimpiin roasteihin kuuluvat televisioidut Comedy Central -kanavan roastit. Comedy Central Roasteissa kohdehenkilöinä ovat olleet Drew Carey, Jerry Stiller, Rob Reiner, Hugh Hefner, Chevy Chase, Denis Leary, Jeff Foxworthy, Pamela Anderson, William Shatner, Flavor Flav, Bob Saget, Larry the Cable Guy, Joan Rivers, David Hasselhoff, Donald Trump, Charlie Sheen, Roseanne Barr, Bruce Willis, James Franco ja Justin Bieber. Suomessa näitä roasteja on esittänyt televisiokanava Jim.Comedy Central Roast. IMDB. Suomessa roast on varsin tuore ilmiö ja sen perinnettä on alkanut vaalia helsinkiläinen ohjelmaravintola Apollo Live Club, jonka järjestämiin iltoihin on valittu kohdehenkilöiksi Sakari Kuosmanen, Esko Eerikäinen, Anu Saagim, Frederik ja Teuvo Hakkarainen. Tämän lisäksi stand up -ohjelmatoimisto Suomen Komiikkateollisuus on järjestänyt roasteja jossa kohdehenkilöinä ovat olleet Janne Kataja ja Matti Nykänen.IL-TV: Sakari Kuosmanen Roasthttp://www.komiikkateollisuus.fi/ ==Lähteet== Luokka:Huumori Luokka:Yhdysvaltalainen kulttuuri Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Live at the Acropolis

Yanni Live at the Acropolis on modernin instrumentaalimusiikin esittäjän Yannin albumi- sekä videojulkaisu vuodelta 1994. Live-esitys on tallennettu Herodes Atticuksen odeionissa. Albumi nousi Billboardin "The Top New Age Albums" listan kärkeen ja "Top 200" listan sijalle 5. Julkaisu voitti myös Emmy-palkinnon vuonna 1994. Videojulkaisu on nähty 65 eri maassa ja sen on nähnyt puoli miljardia ihmistä maailmanlaajuisesti. Se on kaikkien aikojen toiseksi eniten myyty musiikkivideo (myydyin on Michael Jacksonin Thriller). Myös albumia on myyty yli 7 miljoonaa kappaletta ympäri maailman. Live at the Acropoliksessa Yanni esittää "bändinsä" (ympäri maailman kerätyistä huippumuusikoista koostuvan yhtyeen) ja kapellimestari Shardad Rohanin ohjaaman Royal Philharmonic Orchestran säestämänä niin uusia sävellyksiä kuin tunnetuimpien kappaleidensa orkesterisovituksia kotimaansa yleisön edessä. == Kappalelista == === Albumi === 1\. "Santorini" - 6:57 2\. "Keys to Imagination" - 7:35 3\. "Until the Last Moment" - 6:37 4\. "The Rain Must Fall" - 7:24 5 "Acroyali/Standing in Motion" (Medley) - 8:51 6\. "One Man's Dream" - 3:36 7\. "Within Attraction" - 7:46 8\. "Nostalgia" - 5:46 9\. "Swept Away" - 9:22 10\. "Reflections of Passion" - 5:22 === Filmi === 1\. "Santorini" 2\. "Until the Last Moment" 3\. "Keys to Imagination" 4\. "The Rain Must Fall" 5\. "Felitsa" 6\. "Within Attraction" 7\. "One Man's Dream" 8\. "Marching Season" 9\. "Nostalgia" 10\. "Acroyali" 11\. "Aria" 12\. "Reflections of Passion" 13\. "Swept Away" 14\. "The End of August" Luokka:Vuoden 1994 konserttitallenteet Luokka:Konserttielokuvat
Bolšoi Jugan

Bolšoi Jugan () on Obin keskijuoksun rinnakkaisuoman Staraja Obin eteläinen sivujoki Hanti-Mansian autonomisessa piirikunnassa Tjumenin alueella Venäjällä. Joen pituus on 1063 kilometriä, josta alin 457 kilometriä on navigoitavaa osuutta. Valuma-alueen laajuus 34 700 neliökilometriä. thumb|left|210px|Vene Bolšoi Juganilla Joen keskivirtaama oli keskijuoksun Taurovon mittauspisteessä keskimäärin 81,7 m3/s ja alajuoksun Ugutissa 143,1 m3/s. Alimmillaan virtaus on kevättalvella. Kevättulvat esiintyy yleensä touko-kesäkuussa, jolloin keskimääräinen kuukausivirtaama saattaa kohota keskijuoksulla tasolle 300–500 m3/s(Taurovo) ja alajuoksulla 300–900 m3/s (Ugut). Joen valuma-alueella on joitain öljykenttiä tuotantotaajamineen (esimerkiksi Ugut). Myös öljy- ja maakaasuputket, tiet ja muut maastoa muuttaneet rakenteet ovat vakavasti vaikuttaneet alueen alkuperäisväestön (hantit) elämään ja muuttaneet vuosikymmeniksi alueen luonnonoloja erityisesti joen alajuoksulla. Bolšoi Juganin sivu-uoman varrella sijaitsee Juganskin luonnonpuisto, joka on toinen Hanti-Mansian luonnonpuiston tasoisista tiukemmin suojelluista luonnonsuojelualueista. Joen valuma-alueen raja toimii piirikunnan koillisrajana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Bolšoi Jugan -joesta Venäjän vesistötietokannassa Luokka:Hanti-Mansian joet Luokka:Obin vesistö
Senecan kieli

Senecan kieli (senecaksi Onödowága tai Onötowáka) on senecaintiaanien puhuma irokeesikieli, jota nykyään puhutaan pääosin reservaateissa New Yorkin länsiosissa ja Oklahomassa. Kielellä on vain sata puhujaa, mutta itse senecoja on jäljellä noin 9000 henkeä. ==Katso myös== * Senecat (kansa) * Irokeesit Luokka:Irokeesikielet Luokka:Yhdysvaltain kielet
Vaimoni on etsivä

Vaimoni on etsivä () on Alexander Hallin ohjaama yhdysvaltalainen komediallinen mysteerielokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1938. Komedian pääosissa ovat Joan Blondell, Melvyn Douglas ja Mary Astor. Sivurooleissa ovat muun muassa Frances Drake ja Jerome Cowan. Vaimoni on etsivä perustuu Wilson Collisonin novelliin, josta Gladys Lehman laati käsikirjoituksen. Vaimoni on etsivä sai ensi-iltansa kotimaassaan 20. huhtikuuta 1938. Suomen ensi-ilta oli 28. huhtikuuta 1940. Columbia Pictures -studio tuotti elokuvan. Elokuva sai jatko-osan There's That Woman Again, joka ilmestyi seuraavana vuonna 1939. Blondell ei uusinut rooliaan, joka meni Virginia Brucelle. Douglas jatkoi roolissaan. Elokuva kertoo etsiväavioparista Sally (Blondell) ja William Reardonista (Douglas), jotka tutkivat murhaa. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Vuoden 1938 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Novelleihin perustuvat elokuvat
Nenän agenesia

Nenän agenesia on äärimmäisen harvinainen tila, jossa ihminen kärsii synnynnäisestä nenän puuttumisesta, agenesiasta. Kirjallisuudessa on raportoitu noin 20 tapausta. Vielä harvinaisempaa on nenän puolittainen puuttuminen. Vastasyntyneen ennusteeseen vaikuttavat usein merkittävästi hänellä olevat muut poikkeavuudet.Orphanet: Arrhinia Nenän agenesiaan saattaa liittyä useita aivojen poikkeavuuksia.Congenital Arhinia Sen yhteydessä esiintyneisiin muihin häiriöihin on liittynyt korkeaa kuolleisuutta.Arhinia revisited. Agenesiaa on tavattu esimerkiksi Treacher Collinsin oireyhtymässä. Valtaosa nenän agenesiatapauksista on sporadisia, ja karyotyyppi on pääsääntöisesti ollut normaali. == Lähteet == Luokka:Synnynnäiset epämuodostumat Luokka:Hengityselinten sairaudet Luokka:Nenä
HMS Mars (1896)

HMS Mars oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 vesillelaskettu Majestic-luokan taistelulaiva. == Valmistus == Spencerin ohjelmaan kuuluvana alus tilattiin Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä osana vuosien 1893-1894 laivasto-ohjelmaa ja sen köli laskettiin 2. kesäkuuta 1894. Alus laskettiin vesille 30. maaliskuuta 1896 ja se valmistui kesäkuussa 1897.Gardiner, Robert 1860-1905 s. 34 == Palvelus == Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1921. == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Majestic-luokan taistelulaivat Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan taistelulaivat Luokka:Lairdin valmistamat alukset
Léonce Bridoux

Léonce Bridoux (15. tammikuuta 1852 Henin-Liétard – 20. lokakuuta 1890) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului Afrikan lähetyssaarnaajiin (Valkoiset Isät) ja sai pappisvihkimyksensä 24. lokakuuta 1874. Hänet nimitettiin Tanganikan apostoliseksi vikaariksi ja Utican titulaaripiispaksi 15. kesäkuuta 1888. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Charles-Martial Allemand-Lavigerie, jota avustivat Barthélemy Clément Combes ja Clovis-Nicolas-Joseph Catteau.Bishop Léonce Bridoux, M. Afr. Bridoux kuoli 38-vuotiaana virassa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1890 kuolleet
Trubitšino

Trubitšino () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Novgorodin pohjoispuolella kaupungin välittömässä läheisyydessä. Kylässä on 2 950 ja kunnassa 3 100 asukasta (vuonna 2009). Kunnan pinta-ala on 97 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Novgorodin piiriin Tjosovo-Netylskin ja Podberezjen sekä koillisessa Tšetšulinon kuntiin, kaakossa ja etelässä Novgorodin kaupunkiin ja lännessä Syrkovon kuntaan. Pinta-alasta 58,2 % on metsää ja 29,2 % maatalousmaata. Joista huomattavin on Olhavan sivujoki Pitba. Trubitšinon lisäksi kuntaan kuuluvat Vitkan ja Strelkan kylät. Kylistä on linja-autoyhteys Novgorodiin. Työvoimasta 64,2 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (63,8 %) sekä terveydenhuolto ja sosiaalipalvelut (15,4 %). Kunnassa toimii suuri kasvihuoneyritys ja maitotila. Palveluja ovat lastentarha, keskikoulu, kansanperinne- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, posti ja poliklinikka. Trubitšinon kylä koostuu etupäässä mukavuuksilla varustetuista kerrostaloista sekä puisista omakotitaloista. Nähtävyyksiin kuuluu 1700-luvulla rakennettu Vitotškajoen ylittävä silta ja sen lähellä sijaitseva Pokrovan kirkko. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Trubitšinon kunnan sivusto Luokka:Novgorodin alueen kylät Luokka:Novgorodin piirin kunnat
Delhin rautapylväs

Delhin rautapylväs sijaitsee Delhissä Quwwat-ul-Islam-Mashidin (Islamin vallan moskeija) sisäpihalla, ja kuuluu Qutub Minarin rakennusryhmään. Rautapylväs on rakennettu 400-luvulla, ennen moskeijaa. Rautapylväässä olevan piirtokirjoituksen, sanskritin mukaan pylväs on tuotu paikoilleen muualta. Pylväs on noin seitsemän metriä korkea ja painaa arvioiden mukaan 6 000 kilogrammaa. Se on valmistettu tuon ajan tapaan puhtaasta raudasta (99,7 %), joka on estänyt pylvästä ruostumasta. Pylväs itsessään on taottu yhdestä kappaleesta. Tutkijat eivät ole selvittäneet miten rakentajat ovat tuona aikana pystyneet työstämään ja pitämään raaka-aineen noin puhtaana, laadun siitä kärsimättä. Tarinan mukaan jos on selkä päin pylvästä, ulottaa kätensä pylvään ympäri niin, että sormenpäät koskettavat toisiaan, ja jos tämän saa onnistumaan ensi yrittämällä, saa onnellisen tulevaisuuden. ==Lähteet== * Genzmer, Herbert & Hellenbrand, Ulric: Mysteria. Helsingin Kirjatukku Oy, 2007. ISBN 978-1-4075-1208-2 ==Aiheesta muualla== * Delhin rautapylväs Luokka:Delhin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pylväät
Kersantti Karoliina

Kersantti Karoliina on suomirockyhtye Popedan kappale ja single vuoden 1992 Svoboda-studioalbumilta.Kontiainen ja Starck, s. 440 Kappale julkaistiin singlellä 12. helmikuuta 1992.Kontiainen ja Starck, s. 447 Singlellä on myös toinen kappale "Mää ja Tapparan mies", joka on Juice Leskisen Popedalle tekemä suomenkielinen versio Alex Harveyn kappaleesta "Tomahawk Kid".Kontiainen ja Starck Molempia kappaleita on esitetty useasti Popedan keikoilla. Nimikappaleessa mainitaan Suomen silloinen puolustusministeri Elisabeth Rehn, jonka aikana naiset pääsivät vapaaehtoiseen varusmiespalvelukseen: "syytän sua Elisabeth Rehn / mun naiseni on kapiainen".Popeda LP Svoboda (Poko Rekords PÄLP 127), 1992, kappaleiden sanoitukset. Svoboda oli ensimmäinen Popedan albumi, jonka kokoonpanossa oli mukana Markku Petander ja vain yksi kitaristi. == Kappaleet == # # == Kokoonpano == * Pate Mustajärvi – laulu * Costello Hautamäki – kitara * Markku Petander – bassokitara * Jukka Järvinen – koskettimet * Kari Holm – rummut == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Poko Rekordsin single-esittely Luokka:Vuoden 1992 kappaleet Luokka:Popedan kappaleet
Minoru Genda

Minoru Genda (, 16. elokuuta 1904 – 15. elokuuta 1989) oli keisarillisen Japanin laivaston kommodori ja Japanin Itsepuolustusvoimien kenraali. Hän vastasi Pearl Harbouriin tehdyn lentohyökkäyksen taktillisesta suunnittelusta. Minoru Genda syntyi Hiroshimassa. Hän kokosi Japanin kotisaarten ilmapuolustusta varten eksperttien laivueeksi kutsutun 343. lentorykmentin, joka koostui vanhoista ja hyvin kokeneista, veteraaneiksi katsottavista hävittäjälentäjistä. Tämä operaatio käynnistettiin amerikkalaisten pommitusoffensiivin voimistuttua keväällä 1945. Lentoryhmä käytti Kawanishi N1K-2J Shiden-Kai "George"-konetyyppiä.Sakaida, H., 2002: s. 64, sekä kuvitussivut 74-77 Genda nousi myös Japanin Itsepuolustusvoimien kenraaliksi. Vuonna 1962 Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy myönsi Minoru Gendalle arvostetun Ansiolegioonan kunniamerkin.Thomas & Witts: s. 370 Vuonna 1976 hänet valittiin Japanin parlamenttiin.Thomas & Witts: s. 371 Genda kuoli Matsuyamassa Japanissa 15. elokuuta 1989 sydänperäiseen sairauteen. ==Lähteet== * Thomas, Gordon; Witts, Max Morgan: Enola Gay – pommikone Hiroshiman yllä. Suom. Nuuttila, Antti. Porvoo: WSOY, 1981. ISBN 951-0-10695-X. * Sakaida, Henry: Japanin laivaston ilmavoimien ässät 1937-1945, Osprey, 2002, ISBN 952-5186-25-3. * http://www.nytimes.com/1989/08/17/obituaries/general-minoru-genda-84-dies- planned-attack-on-pearl-harbor.html * http://ww2db.com/person_bio.php?person_id=99 === Viitteet === Luokka:Japanilaiset kenraalit Luokka:Japanilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Grigorovo

Grigorovo () on kylä ja maalaiskunta Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Novgorodin länsipuolella kaupungin välittömässä läheisyydessä. Asukkaita on 2 900 henkeä (vuonna 2009). Kunnan pinta-ala on 17 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Novgorodin kaupunkiin, etelässä ja lännessä Novgorodin piirin Jermolinon ja pohjoisessa Syrkovon kuntiin. Pinta- alasta 49,0 % on metsää ja 24,1 % maatalousmaata. Jokia ovat Verjaža ja Sokovaja. Grigorovon lisäksi kuntaan kuuluu Sokovajan kylä, jossa ei ole vakituista asutusta. Girogorovosta on linja-autoyhteys Novgorodiin. Kunnan alueella on maatalous-, teollisuus- ja palvelualojen yrityksiä. Työvoimasta 97,5 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Kylä koostuu etupäässä kerrostaloista. Palveluihin kuuluu lastentarha, postikonttori ja poliklinikka. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Grigorovon kunnan sivusto Luokka:Novgorodin alueen kylät Luokka:Novgorodin piirin kunnat
Siinai (täsmennyssivu)

Siinai voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Siinain niemimaa * Siinaivuori Siinain niemimaalla * Siinain luostari eli Pyhän Katariinan luostari, kristillinen luostari Siinaivuoren juurella Siinain niemimaalla * Siinai, suomalainen yhtye.
Olet mennyt minun vereeni

Olet mennyt minun vereeni on Teuvo Tulion ohjaama elokuva vuodelta 1956. Mennyttä muisteleva tehtaantyttö Rea (Regina Linnanheimo) palaa hetkeen, joka muutti hänen elämänsä. Tytöstä naiseksi kasvavan Rean alkoholinhuuruinen kohtalo kietoutuu kahden miehen, säveltäjä Tauno Tarraksen (Ami Runnas) ja merikapteeni Erkin (Åke Lindman), ympärille. Elokuva valmistui hitaasti, ja Suomen kansallisfilmografian mukaan se edusti valmistuttuaan jo mennyttä aikakautta. Niinpä sen yleisömenestys oli kehno. Taustaa. Elonet.fi. Viitattu 27.6.2012. Myös aikalaiskriitikot totesivat, että aika oli ajanut sen ohi. Lehdistöarvioita]. Elonet.fi. Viitattu 27.6.2012. Elokuvan käsikirjoituksen on tehnyt Regina Linnanheimo nimimerkillä Arel, ja pääosan hän kirjoitti itselleen. Linnanheimon näyttelijäsuorituksen sanotaan kuuluvan hänen parhaisiinsa. == Näyttelijät == == Arviot == Aikalaisarvioissa elokuva ei juuri saanut kiitosta. Esimerkiksi Modest Savtschenko (Työkansan Sanomat) totesi, että Tulio ”elää yhä 1930-luvun tyylipyrkimysten lumoissa”. Olavi Veistäjä (Aamulehti) havaitsi kuitenkin hyvääkin: ”joukossa useita erinomaisia yksityiskohtia, kohtauksia, kuvakulmia, tunnelmatehosteita”. Myöhemmässä kritiikissä on todettu elokuvan pohtivan kiinnostavasti naisen asemaa yhteiskunnassa.OL: Olet mennyt minun vereeni. Päivän elokuvia, Tv-maailma 32/2012, s. 25. == Lähteet == Luokka:Teuvo Tulion ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1956 suomalaiset elokuvat Luokka:Melodraamat
Yhdystie 3831

Yhdystie 3831 on Haminan Pyhällöstä valtatieltä 26 Multasiltaan seututielle 384 kulkeva tie.Autoilijan tiekartta Tie oli ennen vuoden 1996 tienumerouudistusta maantie 383. == Lähteet == 3831 Luokka:Haminan liikenne
Rikollinen nainen

Rikollinen nainen on Teuvo Tulion ohjaama elokuva vuodelta 1952. Käsikirjoituksen tähän Tulion kahdenteentoista ohjaukseen teki Regina Linnanheimo, joka myös näyttelee sen pääosan. Tässä elokuvassa, kuten neljä vuotta myöhemmin Tulion ohjauksessa Olet mennyt minun vereeni, Linnanheimo uskaltautuu esiintymään rumana, tällä kertaa mielisairaana vankina.Muut tiedot, Elonet.fi, viitattu 27.6.2012 ==Arviot== Elokuva sai aikalaiskriitikoilta toisaalta-toisaalta-arvosteluja. Tuliota pidettiin ilman muuta taitavana elokuvantekijänä, mutta yksityiskohtien virheet ärsyttivät monia.Lehdistöarvioita Elonet.fi, viitattu 27.6.2012 Tulion visuaalinen tyyli, alleviivaava musiikki ja Linnanheimon mielikuvituksellinen käsikirjoitus sopivat kuitenkin myöhemmän arvostelijan mukaan saumattomasti yhteen.OL: Rikollinen nainen Päivän elokuvia, Tv-maailma, 30/2012 sivu 25 Vaikka tarinan juonen kuvioita pidetään teennäisinä, niistä nousee hurjaa näyttelemistä ja kuvakerrontaa, joiden kautta syntyvä kuva hulluudesta ravistelee tuolloista kaunisteltua filmitähtikuvaa.Arto Pajukallio, Elokuvat, Helsingin Sanomat 2.8.2012, sivu B 11 ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Teuvo Tulion ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1952 suomalaiset elokuvat
Moshe Sanbar

Moshe Sanbar (29. marraskuuta 1926 Kecskemét, Unkari – 1. lokakuuta 2012 Tel Aviv, Israel) oli israelilainen taloustieteilijä, joka johti 1971–1976 Israelin keskuspankkia. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset taloustieteilijät Luokka:Pankinjohtajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Paula Penttilä

Paula Penttilä (s. 14. kesäkuuta 1979) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija. Pelintekijänä pelannut Penttilä on Lahden Sammon kasvatti. Hän pelasi Suomen maajoukkueessa 23 maaottelua. SM-sarjassa Penttilä pelasi kuusi kautta. Penttilä pelasi kolme ensimmäistä pääsarjakauttaan lahtelaisissa joukkueissa saavuttaen SM-pronssia SB-Girlsin joukkueessa vuonna 1998. Samalla kaudella hänet valittiin SM-sarjan vuoden tulokkaaksi. Vuosina 1999–2003 hän pelasi neljä vuotta yhdysvaltalaisen Middle Tennessee State Universityn yliopistojoukkueessa opiskellen samalla mikrobiologiaa. SM-sarjakaudeksi 2003–2004 hän siirtyi suomalaiseen BC Nokiaan, jossa pelasi 24 ottelua 16,3 pisteen ja 4,3 levypallon keskiarvoilla. Hän aloitti myös lääketieteen opinnot Tampereen yliopistossa. Vuosien 2004–2006 ajan Penttilä pelasi SM-sarjaa Tampereen Pyrinnössä.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=53149http://www.baskethotel.com/fba/fi/paula- penttila Suomen maajoukkueessa Penttilä pelasi 23 ottelua 3,3 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. Naisten maajoukkueen piste-ennätyksensä, 12 pistettä, hän heitti vuoden 1998 PM-kilpailuissa Tanskaa vastaan.http://www.basket.fi/maajoukkueet/pelaajat-ja- valmentajat/pelaaja/?season_id=undefined&player;_id=3560#mbt:2-4600$f&gbg- agegroup;=1:$t&0=1 Hän pelasi myös vuonna 2003 Daegussa järjestetyissä universiadeissa. == Saavutukset == * Naisten SM-sarjan vuoden tulokas 1998 * SM-pronssia 1998 * Naisten SM-sarjan runkosarjan syöttötilaston kolmas kaudella 2003–2004 == Lähteet == * Paula Penttilä baskethotel.com * Maajoukkueprofiili Suomen Koripalloliitto * Paula Penttilä player profile eurobasket.com === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Terttu Aarnivala

Terttu Tellervo Aarnivala (2. huhtikuuta 1931 Lappee – 18. syyskuuta 2020 Tampere) oli suomalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Aarnivala pelasi Suomen maajoukkueessa vuoden 1956 EM-kilpailuissa ja yhteensä 22 maaottelussa. Tampereen Pyrinnössä hän voitti 1950-luvulla pelaajana neljä Suomen mestaruutta ja kaksi muuta SM-mitalia sekä valmentajana yhden Suomen mestaruuden. == Elämä ja urheilu-ura == === Tampereen Pyrintö === Aarnivala pelasi kasvattajaseurassaan Tampereen Pyrinnössä naisten SM-sarjassa kausilla 1950 ja 1953–1957. Pyrintö saavutti Aarnivalan pelatessa neljä Suomen mestaruutta, yhden SM-hopean ja yhden SM-pronssin.Terttu Aarnivala – Suomen Koripalloliitto Kaudella 1958 Aarnivala valmensi Pyrinnön naisten edustusjoukkuetta, joka voitti kauden päätteeksi Suomen mestaruudenhttps://www.basket.fi/basket/sarjat/joukkue/?team_id=138&season;_id=79593&league;_id=1. === Maajoukkue === Aarnivala pelasi Suomen maajoukkueessa 22 ottelua 2,7 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. Naisten maajoukkueen piste- ennätyksensä, 10 pistettä, hän teki vuonna 1955 valmistavassa maaottelussa Sveitsiä vastaan.Vuoden 1956 EM-kilpailuissa Aarnivala pelasi kahdeksan ottelua 1,9 pisteen keskiarvolla. Hän edusti maajoukkuetta myös Varsovan vuoden 1955 ja Moskovan vuoden 1957 festivaaleillaUrheilumme Kasvot Osa 3 Palloilu, 819.Maajoukkuetilastot – Suomen Koripalloliitto === Yksityiselämä === Aarnivala työskenteli ainakin teollisuusvirkailijana. Hänen harrastuksiinsa kuuluivat muun muassa käsityöt, tennis, pujottelu, pesäpallo ja golf, joista viimeisimmässä hän voitti Tampereen mestaruuden vuosina 1971 ja 1972. Aarnivalan isä Otto Aarnivala (16.11.1900–1952) kilpaili ammunnan MM- kisoissa 1937 pienoiskiväärillä. Terttu Aarnivalan veli Seppo Aarnivala (1929–2003) oli monipuolinen palloilija, joka saavutti koripallossa SM-hopeaa ja pelasi yhden maaottelun. Aarnivala kuoli Tampereella 89-vuotiaana 18. syyskuuta 2020. == Saavutukset == * Suomen mestaruus 1950, 1953, 1955 ja 1957 ** SM-hopeaa 1956 ** SM-pronssia 1954 * Valmentajana Suomen mestaruus 1958 == Lähteet == * * Terttu Aarnivala Suomen Koripalloliitto * Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Suomalaiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Pääjohtokeskus

thumb|Pääjohtokeskus Ilmavoimien Viestimuseossa Pääjohtokeskus (PääJoke, engl. Control and Reporting Centre) on Suomen ilmavoimien joukkoyksikkö ja se kuuluu ilmavoimien valmiusyhtymien lennostojen alaisuuteen. Pääjohtokeskus vastaa toiminta-alueensa ilmatilan valvonnasta ja tunnistuslentoja suorittavien hävittäjäkoneiden johtamisesta. ==Pääjohtokeskuksen rakenne== Pääjohtokeskuksen muodostavat: * esikunta, * valvontakeskus, * taistelukeskus ja * tekninen keskus, johon kuuluvat tutka-asemat. Suomessa toimii nykyisin kaksi pääjohtokeskusta: * 5. Pääjohtokeskus (5. PääJoke) Rovaniemellä, osa Lapin lennostoa * 7. Pääjohtokeskus (7. PääJoke) Siilinjärven Rissalassa, osa Karjalan lennostoa Pääjohtokeskukset on perustettu 1960-luvulla. Pääjohtokeskuksissa työskentelee upseereita, aliupseereita, sotilasammattihenkilöitä ja siviilejä. ==Historia== Yksiköistä käytettiin 1990-luvun alkupuolelle asti nimeä Viestikeskus, esimerkiksi Viestikeskus 3 (VKesk 3), jonka ensimmäinen päällikkö oli vuonna 1962 aloittanut kapteeni Martti Jouttenus keskuksen toiminnan varsinaisesti alkaessa vuonna 1964. 3\. Pääjohtokeskus (3. PääJoke) Tampereen Olkahisissa, osa Satakunnan lennostoa lakkautettiin 2013 Luokka:Suomen ilmavoimien nykyiset joukko-osastot ja yksiköt Luokka:Ilmavalvonta Luokka:Ilmasodankäynti
Suoraviivainen liike

Suoraviivainen liike on liikettä, jossa kappale etenee suoraan eli lineaarisesti. Suoraviivaiseen liikkeeseen liittyviä suureita ovat nopeus, kiihtyvyys, liikemäärä ja voima. Pyörimisliikkeeseen liittyviä suureita koskevat yhtälöt vastaavat suoraviivaisen etenemisliikkeen yhtälöitä - massan asemesta yhtälöissä on kuitenkin hitausmomentti, joka riippuu paitsi kappaleen massasta myös sen muodosta. Suoran liikkeen ja pyörimisliikkeen vastaavuudet Suora liike tunnus yksikkö Pyörimisliike tunnus yksikkö Nopeus v m/s Kulmanopeus ω rad/s Kiihtyvyys a m/s² Kulmakiihtyvyys α rad/s² Massa m kg Hitausmomentti J kg·m² Liikemäärä p N·s Pyörimismäärä L N·m·s Voima F N Voiman momentti M N·m ==Suoraviivaisen liikkeen energia== Etenevässä liikkeessä olevan kappaleen liike-energia on :E_k = \frac{1}{2} m v^2. == Tasaisen suoraviivaisen liikkeen teho == Teho lasketaan tasaisessa lineaarisessa liikkeessä seuraavasti: :P = F \cdot v, missä F on voima ja v on nopeus. Kappaleen liikuttamiseen tarvittava mekaaninen teho on siis kappaleeseen vaikuttavan voiman ja kappaleen nopeuden tulo. == Katso myös == *Ympyräliike Luokka:Klassinen mekaniikka
Vah

Vah () on Obin keskijuoksun itäinen sivujoki Hanti-Mansian autonomisessa piirikunnassa Tjumenin alueella Venäjällä. Joki saa alkunsa Jenisein ja Tazin kanssa yhteiseltä vedenjakaja-alueelta Hanti-Mansian itärajan tuntumasta. Joen pääuoman pituus on 964 kilometriä, josta alin 453 kilometriä on navigoitavaa osuutta. Joen valuma-alue kattaa 76 700 neliökilometriä. Joen usean vuoden keskivirtaama 536 m3/s mittauspisteessä 253 kilometriä laskukohdasta yläjuoksulle päin. Alimmillaan virtaus on kevättalvella helmi-huhtikuussa. Joki aukeaa huhtikuun lopussa tai toukokuussa. Kevättulvat seuraavat touko- heinäkuussa, jolloin keskimääräinen kuukausivirtaama saattaa kohota tasolle 1600–2500 m3/s. Joki jäätyy yleensä lokakuun lopulla tai marraskuussa. Joen vesistöalueella sijaitsee öljyn tuotantoa; näistä tunnetuin on Nižnevartovskin pohjoispuolella sijaitseva suuri Samotlorin öljykenttä joen alajuoksulla. Joelta on raportoitu merkittäviä kalakuolemia talvisin. Petrokemian teollisuuteen liittyvillä tutkimuksilla, tuotannolla, siirtoputkistoilla, teillä ja sähkölinjoilla on ollut vakavia vaikutuksia alueen luonnonoloihin ja alkuperäiskansojen (hantit) metsästysmaihin, kalastukseen ja elämäntapaan. Obin vesistön Vah-joelta on lyhyt matka Jenisein vesistön Sym-joelle; Vah on eräs venäläisten Siperian valloituksessa käytettyjä Siperian poikittaisista jokireitistöstä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Vah -joesta Venäjän vesistötietokannassa Luokka:Hanti-Mansian joet Luokka:Obin vesistö
Michael Kidd-Gilchrist

Michael Anthony Edward Kidd-Gilchrist (s. 26. syyskuuta 1993 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä NBA-liigan Charlotte Hornetsissa, joka vuoteen 2014 oli nimeltään Charlotte Bobcats. Kidd-Gilchrist oli vuoden 2012 NBA:n varaustilaisuuden toinen varaus. == NBA-ura == Yliopistokoripalloa Kentuckyn yliopiston joukkueessa pelannut Kidd-Gilchrist oli yksi 14:stä vuoden 2012 varaustilaisuuteen NBA:n paikan päälle kutsumasta pelaajasta. Charlotte Bobcats varasi hänet ensimmäisellä kierroksella, koko tilaisuuden toisella varausvuorolla. Ensimmäistä kertaa NBA:n historiassa kaksi ensimmäistä varausta olivat samasta yliopistosta, sillä hänen joukkuekaverinsa Anthony Davis varattiin tilaisuuden ensimmäisenä pelaajana. Kauden 2017–2018 loppuun mennessä Kidd-Gilchrist on pelannut NBA:ssa 357 runkosarjaottelua mutta vain neljä pudotuspeliä, sillä Hornets on hänen aikanaan selviytynyt vain kahtena vuonna pudotuspeleihin ja toisella kerralla, kaudella 2015–2016, hän kärsi kahdesta pahasta olkapäävammasta, joiden vuoksi hän pystyi pelaamaan vain seitsemän runkosarjaottelua. Kidd-Gilchrist on pelannut lähes kaikki ottelunsa aloituskokoonpanossa. == Muuta == Kidd-Gilchrist tunnettiin syntyjään nimellä Michael Gilchrist, mutta hän lisäsi sukunimeensä edesmenneen setänsä ja isähahmon Darrin Kiddin nimen. Tämä menehtyi samana päivänä kun Gilchristin oli tarkoitus allekirjoittaa kirjallinen suostumus pelata Kentuckyn yliopiston joukkueessa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
He Was Her Man

He Was Her Man on vuonna 1934 ensi-iltansa saanut Lloyd Baconin ohjaama yhdysvaltalainen gangsteri-/ rikoselokuva, jonka pääosissa ovat James Cagney ja Joan Blondell. Sivuosissa on muun muassa Victor Jory ja Frank Craven. He Was Her Man sai ensi-iltansa kotimaassaan 16. kesäkuuta vuonna 1934. Elokuvan on tuottanut Warner Bros. -yhtiö. He Was Her Man on seitsemäs ja viimeinen Blondellin ja Cagneyn yhteistyöstä. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Vuoden 1934 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Lloyd Baconin ohjaamat elokuvat
Kent Larson

Kent Larson (s. 18. maaliskuuta 1974 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä. Hän aloitti uransa vuonna 2003 muutettuaan San Diegoon, Kaliforniaan; hänen ensimmäinen elokuvansa, Dear Dick, on kyseiseltä vuodelta. Hän ilmoitti toukokuussa 2006 jättäneensä pornoteollisuuden. Hänen pituutensa on 188 cm. Larson voitti vuonna 2005 Grabby-palkinnon "parhaan tulokkaan" kategoriassa yhdessä Eddie Stonen kanssa. Hän sai lisäksi vuonna 2006 GayVN-palkinnon parhaasta sivuosasta (Michael Lucas' Dangerous Liaisons). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Internet Adult Film Database: Kent Larson * Luokka:Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät Luokka:Homopornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lukas Ridgeston

Lukas Ridgeston (s. 5. huhtikuuta 1974 Bratislava) on slovakialainen homopornonäyttelijä ja eroottinen malli. Hän esiintyi lähes pelkästään top- rooleissa, mutta teki bottomin ominaisuudessa elokuvat Lukas' Story 2: When Boy Meets Boy ja Lucky Lukas. Hän on Grabby- ja GayVN-palkittu; hänet on otettu GayVN-palkintojen Hall of Fameen. Ridgeston lopetti elokuvissa esiintymisen vuonna 2005, mutta on jatkanut työtään Bel Amin palveluksessa muun muassa ohjaten. Hänen pituutensa on 175 cm. ==Palkinnot== * AVN Awards 2006: voitto luokissa Paras ulkomainen julkaisu ja Paras ulkomaisen julkaisun näyttelijä (molemmat elokuvasta Lukas in Love) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Slovakialaiset pornonäyttelijät Luokka:Homopornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brandon Manilow

Brandon Manilow (s. 5. tammikuuta 1983) on tšekkiläinen homopornonäyttelijä. Hän on esiintynyt myös nimellä Ondrej. Hän on 183-senttinen. Manilow sai vuonna 2008 Golden Dickie -ehdokkuuden roolistaan Bel Amin elokuvassa "2 Too Many Boys". Ehdokkuus tuli kategoriassa Paras suuren studion twink-esiintyjä - top. Vuonna 2009 Manilow oli ehdolla GayVN-palkinnon saajaksi Bel Amin elokuvasta "The Private Life of Brandon Manilow". Kategoria oli Paras näyttelijä - ulkomaalainen julkaisu. Vuoden 2010 palkintojenjakotilaisuudessa hän oli ehdolla luokissa Paras ryhmäseksikohtaus ja Paras kaksikon seksikohtaus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Tšekkiläiset pornonäyttelijät Luokka:Homopornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iijokisoutu

Iijokisoutu on jokavuotinen matkailu- ja luonnonsuojelutapahtuma, joka on järjestetty vuodesta 1983 lähtien. Vuonna 2020 tapahtuma peruutettiin maailmalla vallinneen koronavirusepidemian takia. Alun perin tapahtuman tarkoitus oli kiinnittää huomiota Iijoen vapaana virtaavan valtauoman luontoarvoihin ja kulttuuriin. Tarkoitus oli myös kiinnittää päättäjien huomio jokivarren ihmisten hätään asuinympäristönsä puolesta Pohjolan Voiman suunnittelemaa Kollajan tekoallashanketta vastaan. Myöhemmin, koskiensuojelulain astuttua voimaan 1986, tapahtuman painopiste on muuttunut matkailutapahtumaksi, jossa soudetaan perinteisillä puuveneillä tai kajakilla meloen Taivalkosken Jokijärveltä Iijoen vapaana virtaavaa uomaa myöten 160 kilometriä alas Pudasjärven Kipinänkoskelle. Tapahtuma kestää viisi päivää ja on muokkautunut sekä lapsi-, että vanhusystävälliseksi. Tapahtuma ei ole kilpailu. Soutuun voi osallistua koko matkalle tai päiväetappeihin. Tapahtuman järjestää Pudasjärven luonnonsuojeluyhdistys. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Iijokisoutu Luokka:Pudasjärvi Luokka:Taivalkoski Luokka:Suomen tapahtumat Luokka:Iijoen vesistö Luokka:Suomen soutu
Vindesiini

Vindesiini on solunsalpaaja, vinka-alkaloideihin kuuluva mitoosi- inhibiittori.Kasvainten kemoterapiaa Sen kauppanimi on Eldisine, ja sitä käytetään leukemian, lymfooman, melanooman, rintasyövän ja keuhkosyövän hoidossa. Nuorille ja aikuisille vindesiini annetaan noin 5–10 minuuttia kestävänä infuusiona eli tiputuksena, ja lapsipotilaat saavat sen hitaalla injektiolla. Lääkkeen tyypillisiä sivuvaikutuksia ovat infektioriski, mustelmat/verenvuoto, anemia, hiusten menetys, vatsakipu, ummetus, perifeerinen neuropatia ja väsymys.Macmillan Cancer Support: Vindesine (Eldisine®) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Vindesine *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Vindesine *ChemBlink: Vindesine *High-dose methotrexate and HELP [Holoxan (ifosfami... [Ann Oncol. 1999 - PubMed - NCBI] Luokka:Solunsalpaajat
Tom Chase

Tom Chase (s. 6. maaliskuuta 1965) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä, joka on toiminut aikuisviihdealalla 1990-luvulta lähtien. Hän on työskennellyt Falcon Entertainmentille ja COLT Studio Groupille. Hän on esiintynyt pääasiassa top-rooleissa, mutta toisinaan myös bottomin ominaisuudessa. Chasen saamiin palkintoihin lukeutuu vuoden 1998 GayVN-palkinto "parhaasta seksikohtauksesta" Mike Bransonin kanssa elokuvassa California Kings. Hänet on myös otettu GayVN-palkintojen Hall of FameenGayvn Nominees Hall of Fame . == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Internet Adult Film Database: Tom Chase Luokka:Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät Luokka:Homopornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marc-André Hamelin

Marc-André Hamelin (s. 5. syyskuuta 1961 Montréal) on kanadalainen pianisti ja säveltäjä. Hän sai kandidaatin ja maisterin arvot Templen yliopistosta ja voitti vuonna 1985 Carnegie Hall International American Music Competitionin ensimmäisen palkinnon. Hän on levyttänyt muiden muassa Alkanin, Busonin, Medtnerin, Regerin, Rzewskin, Skrjabinin, Villa-Lobosin, Weissenbergin, Graingerin ja Haydnin teoksia. Hän sai yhdeksännen Grammy-ehdokkuutensa levystä Études (2010), jolla on hänen omia sävellyksiään.AllMusic.com: Marc- André Hamelin Hamelin on Kanadan ritarikunnan upseeri, Ordre national du Québecin Chevalier ja Royal Society of Canadan jäsen. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset pianistit Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pelon kesä

Pelon kesä () on yhdysvaltalainen televisioelokuva vuodelta 1978, lajityypiltään kauhuelokuva. Elokuvan ohjaaja on Wes Craven. Pääosissa ovat muun muassa Linda Blair, Lee Purcell, Jeremy Slate ja Fran Drescher. Elokuvan aihepiiriä on noituus, suku ja nuoriso. Elokuva perustuu Lois Duncanin Summer of Fear romaaniin ja sen tuottajat ovat Bill Finnegan ja Patricia Finnegan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 1978 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisioelokuvat Luokka:Wes Cravenin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Geoffrey Tozer

Geoffrey Tozer (5. marraskuuta 1954 Mussoorie, Intia – 21. elokuuta 2009 Melbourne, Australia) oli australialainen pianisti. Hän tulkitsi varsinkin vähemmän soitettuja säveltäjiä, kuten Nikolai Medtneriä, Alan Rawsthornea, Erich Wolfgang Korngoldia, Roberto Gerhardia ja Percy Graingeria. Hän kuitenkin esitti myös muiden muassa Mozartin, Lisztin, Prokofjevin, Stravinskin, Bartókin ja Bachin teoksia. Hän levytti pääasiassa Chandos- levymerkille, ja hänen levytystensä joukossa ovat kaikki Medtnerin pianoteokset.AllMusic.com: Geoffrey Tozer Tozer asui Intiassa 4-vuotiaaksi ja muutti sitten Australiaan. Hänen ensimmäinen opettajansa oli hänen oma äitinsä. Hän teki debyyttinsä 8-vuotiaana televisioidussa konsertissa Melbournen sinfoniaorkesterin kanssa. Äitinsä lisäksi hänen opettajiinsa kuuluivat Eileen Ralf ja Keith Humble Australiassa, Maria Curcio Englannissa ja Theodore Lettvin Yhdysvalloissa. Tozer ilmoitti vuonna 1997 olevansa muuttamassa Melbournesta Eurooppaan, mutta hän palasi sittemmin kotimaahansa. Tozer kuoli maksan vajaatoimintaan. Hän oli kärsinyt sekä hepatiitista että alkoholiongelmasta.The death of Tozer and Keating’s romancing of genius == Lähteet == Luokka:Australialaiset pianistit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Ma Baker

Ma Baker on saksalaisen Boney M. -yhtyeen esittämä hittikappale vuodelta 1977. Se julkaistiin yhtyeen toisella albumilla Love for Sale sekä erikseen singlenä, joka nousi listaykköseksi muun muassa Länsi-Saksassa kolmen viikon ajaksi sekä kakkoseksi Britanniassa. Musiikillisesti kappale on yhtyeelle tavanomainen. Sen tarina perustuu Arizona Donnie Barkerin (1873–1935) elämään. Hän oli neljän yhdysvaltalaisen rikollisen äiti. Laulussa Barker kuvataan kyseisen ”Barker-Karpis gangin” johtajana, vaikka todellisuudessa hän oli enemmänkin avunantaja poikiensa rikoksiin. FBI surmasi Barkerin ja tämän pojan Fredin tammikuussa 1935 Ocklawahan lähellä Floridassa. Radiokuuluttajan äänestä kappaleessa vastasi tuottaja Frank Farianin yhdysvaltalainen ystävä Bill Swisher, joka oli tuolloin sotilaana Saksassa. Ma Bakerin äänestä vastasi puolestaan Swisherin vaimo, Linda Blake. Joulukuussa 1998 kappaleesta julkaistiin uudelleentehty versio, jossa esiintyy alkuperäisen esittäjän lisäksi saksalainen tuotantoryhmä Sash!. == Julkaisu ja vastaanotto == Single ilmestyi 2. toukokuuta 1977. Suurimmassa osassa painoksista B-puolella oli The Yardbirds -yhtyeen tuotantoa oleva ”Still I’m Sad”. Kuitenkin muutamissa painoksissa kääntöpuolella oli ”A Woman Can Change a Man”. ”Ma Baker” nousi listaykköseksi yhtyeen kotimaassa Länsi-Saksassa kolmen viikon ajaksi. Se oli ykkönen myös Norjassa (9 viikkoa), Alankomaissa (6 viikkoa), Ruotsissa (3 viikkoa), Sveitsissä (3 viikkoa), Ranskassa (4 viikkoa), Belgiassa ja Itävallassa. Kappaleesta on julkaistu myös suomennosversio nimellä ”Maan vaiva”. Suomennoksen on tekstittänyt Jukka Kuoppamäki ja levyttänyt Leni vuonna 1977. Kappale julkaistiin Kuoppamäen johtaman Satsanga Recordsin kokoelmalla Mitä Suomi soittaa 12 sekä Lenin omalla kokoelmalla Parhaat. === Listasijoitukset === Valtio Korkein sijoitus Listaviikot Nousu listalle Lähde 1\. 21.5.1977 (Flanderi) 1. kesäkuu 1977 1\. 15.6.1977 1\. 1977 1\. 23 viikko 22/1977 1\. 27 1.7.1977 1\. 13 20.5.1977 1\. 18 28.5.1977 2\. 13 25.6.1977 2\. kesäkuu 1977 2\. 15 25.9.1977 4\. 6 28.7.1977 (Dance Music/Club Play Singles) 31. 1977 (Billboard) 96. 1977 == Lähteet == Luokka:Boney M:n kappaleet Luokka:Vuoden 1977 kappaleet
HMS Renown (1895)

HMS Renown oli Britannian kuninkaallisen laivaston 1890-luvun lopulla valmistettu toisen luokan predreadnought-taistelulaiva. Alus oli suunniteltu kaukomaiden laivastoasemille sijoitettujen risteilijälaivueiden johtoalukseksi, ja siten se palveli Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian laivastoaseman lippulaivana sekä uransa alussa Välimeren laivastossa. Risteilijöiden nopeuden kasvaessa alus muuttui sopimattomaksi suunniteltuun tehtäväänsä, jolloin siitä tehtiin kuninkaallinen jahti 1900-luvulla poistamalla sen apuaseet. Uransa lopulla vuodesta 1909 alkaen alus oli lämmittäjien koululaivana ennen sijoittamistaan poistolistalle vuonna 1913. Alus myytiin romutettavaksi alkuvuodesta 1914. == Valmistus == Alus tilattiin Pembroken telakalta osana vuosien 1892–1893 laivasto-ohjelmaa ja sen köli laskettiin helmikuussa 1893. Alus laskettiin vesille 8. toukokuuta 1895 ja se valmistui tammikuussa 1897.Gardiner, Robert 1860-1905 s. 34 == Palvelus == Alus varustettiin vuonna 1896 valmistuttuaan Devonportin telakalla, ja palvelukseen otettaessa se sijoitettiin vuonna 1897 Pohjois-Amerikan ja Länsi- Intian asemalle vara-amiraali Sir John Fisherin lippulaivaksi. Alus siirrettiin vuonna 1899 Välimeren laivastoon, jossa se palveli aina vuoteen 1902 saakka. Aluksen pääkannen kuuden tuuman tykit poistettiin vuonna 1902, kun se varustettiin kuljettamaan Connaughtin herttuapari Intiaan. Intiasta palattuaan alus oli reservissä. Loput kuuden tuuman tykit poistettiin modernisoinnin aikana vuosina 1904–1905, ja palvelukseen palattuaan alus kuljetti Walesin prinssin ja prinsessan Intiaan. Kuljetustehtävän päätyttyä alus palautettiin reserviin, ja se sijoitettiin lämmittäjien koululaivaksi Portmouthiin vuonna 1909. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1913, ja se myytiin romutettavaksi vuotta myöhemmin. == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston taistelulaivat
Centurion-luokka (taistelulaiva)

Centurion-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1890-1897 valmistettu kahden aluksen muodostama toisen luokan predreadnought- taistelulaivaluokka. Luokan alukset poistettiin vanhentuneina palveluksesta jo ennen ensimmäistä maailmansotaa. Alukset suunnitteli laivaston pääsuunnittelijana ollut Sir William White ja niiden oli tarkoitus palvella Kiinan ja Tyynenmeren laivastoasemien lippulaivoina. Alusten aseistus oli aikansa muihin aluksiin nähden keveä samoin kuin panssarointi, mikä mahdollisti vapautuneen uppouman käyttämisen hiilivarastojen kasvattamiseen ja siten alusten toimintasäteen parantamiseen. Alusten toiminta-alueilla ei pidetty todennäköisenä raskaiden pinta-alusten kohtaamista.Gardiner, Robert 1860-1905 s. 33 == Alukset == Centurion-luokan taistelulaivat Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo HMS Centurion Portsmouthin telakka 30. maaliskuuta 1890 3. elokuuta 1892 helmikuu 1894 myyty romutettavaksi 1910 HMS Barfleur Chathamin telakka 12. lokakuuta 1890 10. elokuuta 1892 kesäkuu 1894 myyty romutettavaksi 1910 ==Lähteet== * * * * === Viitteet === *