EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Spatharaíoi

Spatharaíoi (; myös transl. Spatharéi) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 236 (vuonna 2011). Spatharaíoin kylä sijaitsee Sámoksen eteläosassa Bourniás (Μπουρνιάς) -vuoren rinteessä lähellä sen huippua. Se on rakennettu noin 580 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna, mikä tekee siitä yhden Sámoksen korkeimmalla olevista kylistä. Lähikylät ovat pohjoispuolella Pýrgos noin viiden kilometrin päässä ja itäpuolella Pagóndas. Kylän nimi on selitetty sillä, että sen ensimmäisen asukkaan sukunimi olisi ollut Spáthas, tai että sen ensimmäiset asukkaat olisivat tulleet Spathárin kylästä pohjoiselta Euboialta. Kylästä on hyvä näköala etelään ja länteen Dodekanesian saarille ja Foúrnoi-saarille sekä Kérkis-vuorelle ja Sámoksen luoteisrannikolle. Kylän kirkko on omistettu arkkienkeleille (Pammégistoi taxiárches). Spatharaíoi muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Σπαθαραίων, Topikí Koinótita Spatharaíon), johon kuuluvat varsinaisen Spatharaíoin kylän lisäksi kylät Apóstolos Pávlos, Avánti, Kalogerikó, Kýrgianni, Limnonáki, Metóchi, Sykiá ja Vergí sekä Samiopoúlan saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 337. Aiemmin kylä kuului Pythagóreion kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Pythagóreion kunnallisyksikköön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Anatolikí Sámos Luokka:Pohjois-Egean saarten kylät
Stavrinídes

Stavrinídes () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Stavrinídes muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Σταυρινήδων, Topikí Koinótita Stavrinídon). Kylän väkiluku on 42 (vuonna 2011). Stavrinídesin kylä sijaitsee Sámoksen pohjoisosassa Karvoúnis-vuoren pohjoisrinteessä noin 26 kilometriä länteen Sámoksen kaupungista, noin 16 kilometriä itään Karlóvasista ja noin 1,2 kilometriä sisämaahan saaren pohjoisrannikosta eli Egeanmeren rannasta. Se on rakennettu noin 380 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Stavrinídesin kyläyhdyskunta on asukaluvultaan saaren pienin. Se on saanut nimensä paikan ensimmäisenä asuttaneesta Stavrinós-suvusta. Ennen vuotta 2011 kylä kuului Vathýn kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Vathýn kunnallisyksikköön. == Lähteet == Luokka:Anatolikí Sámos Luokka:Pohjois-Egean saarten kylät
Vatoússa

Vatoússa (, myös Vatoúsa, Βατούσα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 574 (vuonna 2011). Vatoússan kylä sijaitsee noin 26 kilometriä länteen Kallonísta ja noin 61 kilometriä samaan suuntaan saaren keskuksesta Mytilínistä. Vatoússa muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Βατούσσης, Topikí Koinótita Vatoússis), johon kuuluu varsinaisen Vatoússan kylän lisäksi Révman kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 598. Aiemmin kylä kuului Eresós-Ántissan kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Eresós-Ántissan kunnallisyksikköön. == Lähteet == Luokka:Länsi-Lesbos Luokka:Pohjois-Egean saarten kylät
Volissós

Volissós () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Chíoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chíoksen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 223 (vuonna 2011). Volissóksen kylä sijaitsee Chíoksen luoteisosissa noin 39 kilometriä luoteeseen saaren keskuksesta Chíoksen kaupungista. Volissós muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Βολισσού, Topikí Koinótita Volissoú), johon kuuluvat varsinaisen Volissóksen kylän lisäksi kylät Chorí, Koskinás, Limiá, Límnos, Managrós ja Skariótis sekä Pyhän Markellan luostari (Moní Agías Markéllas). Koko yhdyskunnan väkiluku on 313. Limiá toimii Volissóksen satamana. Antiikin aikana kylän paikalla sijaitsi pieni kaupunki nimeltä Bolissos tai Boliskos, josta kylä on perinyt nimensä nykykreikkalaisessa nimimuodossa.Thukydides: Peloponnesolaissota 8.24. Pseudo-Herodotoksen mukaan Homeros olisi kirjoittanut eepoksensa Bolissoksessa.Pseudo-Herodotos: Homeroksen elämä 23–24. Nykyinen kylä kuului aiemmin Amanín kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chíoksen kunnan Amanín kunnallisyksikköön. Kylän nähtävyyksiin kuuluu sen viereisellä kukkulalla sijaitseva Volissóksen linna. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Chíos Luokka:Pohjois-Egean saarten kylät
Heikki Savikoski

Heikki Savikoski (s. 19. joulukuuta 1990) on suomalainen pesäpalloilija. Savikoski edusti Superpesiksessä pelaavaa Kempeleen Kiriä. Savikosken sopimus Kirin kanssa on voimassa kauden 2021 loppuun saakka, johon se lopulta päättyi. Hänen kasvattajaseuransa on Haapaveden Urheilijat.https://www.superpesis.fi/joukkueet/miehet/kempeleen-kiri/ Savikoski pelaa sisäpelissä vaihtajana ja ulkokentällä kolmosvahtina tai kolmospolttajana. Hänet valittiin Superpesiksen vuoden tulokkaaksi vuonna 2016. https://www.haapavedenurheilijat.fi/?x387770=911129 Savikoski on pelannut urallaan kauden 2020 päättymiseen mennessä 97 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kahdeksan kunnaria ja kahdeksan tavallista juoksua, tuonut 105 juoksua ja kerännyt 386 kärkilyöntiä. Savikoski on pelannut urallaan 11 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on tuonut 14 juoksua ja kerännyt 43 kärkilyöntiä. Savikoski on pelannut urallaan yhden Superpesiksen uusintaottelun. Tässä hän keräsi kaksi kärkilyöntiä. Savikoski on pelannut urallaan Kempelen Kirissä, Ylivieskan Kuulassa ja Haapajärven Pesä-Kiiloissa 158 Ykköspesiksen runkosarjaottelua. http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=6375&view;=pelaajakortti Myös Savikosken veli Aappo pelaa Superpesistä Kirin joukkueessa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rang De Basanti

Rang De Basanti on Rakesh Omprakash Mehran ohjaama intialainen hindinkielinen draamaelokuva vuodelta 2006. Keskeisiä rooleja näyttelevät muun muassa Aamir Khan, Siddharth, Soha Ali Khan, Kunal Kapoor, R. Madhavan, Sharman Joshi, Atul Kulkarni ja Alice Patten. Isänmaallinen elokuva sai ensi-iltansa tasavallan päivänä 26. tammikuuta 2006. Elokuva oli sekä yleisö- että arvostelumenestys ja se voitti monia palkintoja, mukaan lukien parhaan populaarielokuvan National Film Awards -palkinto. == Juoni == Kuusi nuorta intialaista auttaa englantilaista naista kuvaamaan dokumenttia menneistä vapaustaistelijoista, ja tapahtumat johtavat historian toistamaan itseään. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2006 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset draamaelokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:Elokuvat elokuvanteosta
Lipinki (kunta)

Lipinki on maalaiskunta Gorlicen piirikunnassa Puolassa. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 6 792. Gorlicen piirikunnan asukkaista 6,3 prosenttia asuu Lipinkin kunnassa ja sen pinta-alasta 6,9 prosenttia kuuluu Lipinkin kuntaan. Kylät Lipinkin kunnassa ovat Bednarka, Kryg, Lipinki, Pagorzyna, Rozdziele ja Wójtowa. Lipinkin kunnan pinta-alasta noin 32 prosenttia on metsää, noin 37 prosenttia viljeltyä maata ja noin kahdeksan prosenttia niittyjä. Lipinkin väkiluku on vähentynyt 0,5 prosentilla vuosien 2002–2019 välisenä aikana. Vuoden 2019 lopussa 50,6 prosenttia asukkaista oli naispuolisia ja 49,4 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 18,4 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 61,5 prosenttia ja eläkeikäiset 20 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,5 vuotta. Vuonna 2019 Lipinkin kunnassa syntyi 80 lasta. == Lähteet == Luokka:Vähä-Puolan voivodikunnan kunnat
Amanty

Amanty on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 40 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 11,17 neliökilometriä. Amantyn pormestarina toimii Jean-Luc Diotisalvi. Amantyn väkiluku on pienentynyt 13 henkilöllä vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 53 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 45, eli viisi asukasta vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meusen kunnat
Lipinki

Lipinki on seuraavien Puolan paikkakuntien nimi: * Lipinki, kunta Vähä-Puolan voivodikunnassa * Lipinki, kylä Kujavia-Pommerin voivodikunnassa * Lipinki, kylä Kujavia-Pommerin voivodikunnassa * Lipinki, kylä Lublinin voivodikunnassa * Lipinki, kylä Lublinin voivodikunnassa * Lipinki, kylä Vähä-Puolan voivodikunnassa * Lipinki, kylä Masovian voivodikunnassa * Lipinki, kylä Masovian voivodikunnassa * Lipinki, kylä Lubuszin voivodikunnassa * Lipinki, kylä Warmia-Masurian voivodikunnassa * Lipinki, kylä Länsi-Pommerin voivodikunnassa
Ancemont

Ancemont on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 551 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 13,30 neliökilometriä. Ancemontin väkiluku on pienentynyt 18 henkilöllä vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 569 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli kohonnut 601 asukkaaseen, mutta pieneni 50 asukkaalla vuoden 2017 väestönlaskentaan mennessä. == Kuvia == Tiedosto:Ancemont (Meuse) city limit sign.JPG|Katukuvaa Tiedosto:Ancemont L'église Saint-Jean-Baptiste.JPG|Kirkko Tiedosto:Ancemont (Meuse) croix de chemin.JPG|Tienvarsiristi Tiedosto:Ancemont (Meuse) école des filles.JPG|Koulurakennus == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meusen kunnat
Łużna

Łużna on maalaiskunta Gorlicen piirikunnassa Puolassa. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 8 535. Gorlicen piirikunnan asukkaista 7,8 prosenttia asuu Łużnan kunnassa ja sen pinta-alasta 5,8 prosenttia kuuluu Łużnan kuntaan. Kylät Łużnan kunnassa ovat Biesna, Bieśnik, Łużna, Mszanka, Szalowa ja Wola Łużańska. Łużnan väkiluku on kasvanut 6,1 prosentilla vuosien 2002–2019 välisenä aikana. Vuoden 2019 lopussa 48,9 prosenttia asukkaista oli naispuolisia ja 51,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 21,5 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 61,6 prosenttia ja eläkeikäiset 16,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 38,5 vuotta. Vuonna 2019 Łużnan kunnassa syntyi 91 lasta. == Lähteet == Luokka:Vähä-Puolan voivodikunnan kunnat
Kapea käytävä

Kapea käytävä, Valtiot, yhteiskunnat ja vapauden kohtalo (alkuteos The Narrow Corridor, States, Societies and the Faith of Liberty) on taloustieteilijä Daron Acemoğlun ja yhteiskuntatieteilijä James A. Robinsonin vuonna 2019 julkaisema, vapauden syntyyn johtavia tekijöitä käsittelevä kirja. Kirjan keskeinen väite on, että valtio ja yhteiskunta käyvät jatkuvaa kamppailua. Tämän kamppailun dynaamisessa tasapainossa sijaitsee alati muuttuva "kapea käytävä", jossa vapaus on mahdollinen. Valtio kykenee tarjoamaan ihmisille vakautta ja turvaa, mutta liian voimakas valtio yhteiskuntaan nähden ajautuu helposti vapauden tukahduttavaan despotismiin. Toisaalta liian heikko valtio johtaa helposti anarkiaan tai kirjoittajien "normien vankilaksi" kutsumaan tilaan, jossa voimakkaat yhteisönormit onnistuvat vakauttamaan elämän, mutta lukitsevat ihmiset ankaraan sosiaalisen normistoon. == Aiheesta muualla == * Kirjan kotisivu kustantajan verkkosivustolla. Luokka:Kirjat historiasta Luokka:Vuoden 2020 kirjat
Kairouanin suuri moskeija

Kairouanin suuri moskeija () sijaitsee Unescon maailmanperintökohteisiin kuuluvassa Kairouanin kaupungissa Tunisiassa. Moskeija kuuluu islamilaisen arkkitehtuurin suurimpiin monumentteihin Pohjois-Afrikassa. == Kairouan == Kairouanin kaupungin perustajana pidetään Ukba ibn Nafia, joka 670-luvulla valloitti nykyisen Tunisian alueen umaijadikalifi Muawijan alaisuudessa. Alueen vanha keskus Karthago hävitettiin ja hylättiin, koska sitä oli rantakaupunkina vaikea puolustaa Bysantin laivastoa vastaan. Uudeksi hallintokeskukseksi ja varuskuntakaupungiksi rakennettiin Kairouan, joka oli kahden päivämatkan päässä merestä. Se säilyi tärkeänä kaupunkikeskuksena, vaikka 800-luvulla aghlabidiemiirit hallitsivat omista palatsikaupungeistaan ja 900-luvulla fatimidit siirsivät hallinnon Mahdiaan ja Kairoon. 1200-luvulla Tunis otti pääkaupungin paikan.Anderson, 2018, s. 3 == Moskeija == Moskeijan perustajana pidetään käskynhaltija Ukba ibn Nafia, joka olisi pian valloituksen jälkeen antanut rakentaa sen. Muawija oli Lähi-idän arabivaltion ensimmäinen hallitsija, josta on säilynyt aikalaistietoa kolikkoina ja piirtokirjoituksina. Muawijan hallituskaudelta ei ole löydetty merkkejä islaminuskosta, joten alkuperäinen temppeli ei ehkä ollut vielä islamilainen moskeija.Popp, 2010 Muawija käytti virkakielenä kreikkaaPopp, 2010, s. 37 ja esiintyi Volker Poppin kiistellyn teorian mukaan Damaskoksessa sijainneen Johannes Kastajan haudan suojelijana, sillä eräissä Muawijan lyömissä rahoissa esiintyi hänen mukaansa Johannes Kastaja irti leikattuine päineen.Popp, 2010. s. 41–44 Berberit hävittivät Ukban rakennuksen vuonna 690, ja uusi temppeli rakennettiin sen tilalle vuonna 703 marwanidien kalifaatin aikana. Moskeijassa sijaitsee vanhin säilynyt moskeijan saarnastuoli eli minbar, tosin moneen kertaan uudistettuna.Anderson ym., 2018, s. 20 Läntisen islamin ensimmäinen minareetti rakennettiin juuri Kairouanin suureen moskeijaan vuonna 836 abbasidien vallan aikana. Sen nelikulmainen malli saatiin roomalaisesta Salaktanin majakasta. Kuten majakasta, myös minareetin huipulta saattoi loistaa valo. Yöllä se saatiin aikaan tulen avulla ja päivällä lasitettujen tiilien avulla, jotka heijastivat auringonvaloa. Valo symboloi paitsi abbasidien, myös islamin valtaa ja viittasi Koraanin jakeeseen: ”Jumala on taivaan ja maan valo” (24:35). Yleisenä koristelutapana tässä moskeijassa oli värillinen kivi ja kaakeli. == Katso myös == * Maliki == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Moskeijat Luokka:Tunisian rakennukset ja rakennelmat
Miksi maat kaatuvat

Miksi maat kaatuvat, Vallan, vaurauden ja varattomuuden synty () on taloustieteilijä Daron Acemoğlun ja yhteiskuntatieteiljä James A. Robinsonin kirjoittama kirja. Miksi maat kaatuvat pyrkii selittämään monitieteisesti, miksi jotkin maat ovat vaurastuneet ja miksi toiset maat ovat pysyneet köyhinä. Kirja esittää, että esimerkiksi maantieteilijä Jared Diamondin tarjoamat maantieteeseen ja biologiaan perustuvat selitykset vallan ja vaurauden synnystä eivät ole riittäviä. Tekijät esittävät, että maissa vallitsevat instituutiot ovat ratkaisevassa asemassa maiden menestyksen synnyssä. Maissa, jossa instituutiot ovat enimmäkseen inklusiivisia eli tarjoavat ihmisille mahdollisuuksia vaikuttaa yhteiskuntaan ja elämäänsä, ihmiset ja maa ovat voineet vaurastua. Maissa, joissa instituutiot ovat ekstraktiivisia, vauraus valuu lähinnä elittien käsiin. == Aiheesta muualla == * Kirjan arvio Tiede-lehdessä. * Kirjan esittely kustantajan kotisivulla. Luokka:Vuoden 2021 kirjat Luokka:Kirjat historiasta Luokka:Kirjat taloustieteestä
Kōnosu

Kōnosu () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Ara- ja Motoarajokien varrella. Kaupungin keskusta on rakentunut niiden väliin Ōmiyan ylängölle. Kōnosussa on 118 124 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 67,44 neliökilometriä. Kōnosu kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla markkinapaikkana ja yhtenä vilkkaan Nakasendō-tiereitin postiasemista (shukuba). Perinteinen elinkeino on jo 1700-luvun vaihteesta lähtien ollut nukkejen valmistus, ja edelleenkin kaupunki tunnetaan hinamatsuri-nukkejen (hinaningyō) tuotannosta. Sittemmin kaupunkiin on sijoittunut myös paperi-, paino- ja koneteollisuutta sekä autonosien valmistusta. Kaupunkia ympäröivillä maaseutualueilla viljellään riisin lisäksi vihanneksia ja koristekukkia. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Kōnosu sai vuonna 1954, kun Kōnosun maaseutukaupunkiin liitettiin useita kyläkuntia. Sen jälkeen Kōnosu on kasvanut voimakkaasti yhtenä Suur-Tokion metropolialueen lukuisista esikaupungeista. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Fukiagen ja Kawasaton maaseutukaupungit. Kōnosun rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu esimerkiksi Shōgan-jin buddhalainen temppeli, jossa on samurai Ina Tadatsugun hauta. Kaupunkia palvelee JR Higashi-Nihonin Takasaki-linja. == Kuvia == Tiedosto:Konosu City Hall.jpg|Kōnosun kaupungintalo Tiedosto:Seseragi Park in Konosu, Saitama-1.jpg|Seseragin puisto Tiedosto:CLEA Konosu 001.jpg|Kulttuurikeskus Clea Tiedosto:Konosu Station East Entrance 20120821.jpg|Kōnosun rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Saitaman prefektuurin kaupungit
Blue Ruin

Blue Ruin on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut jännityselokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut ja kuvannut Jeremy Saulnier. Sen pääosia esittää Macon Blair, Devin Ratray ja Eve Plumb. Blue Ruin sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 17. toukokuuta 2013, missä se voitti Fipresci- palkinnon. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * Luokka:Vuoden 2013 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset independent- elokuvat
Paul Uotila

Paul Elias Michael Uotila on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on julkaissut musiikkia soolona artistinimellään Paul Elias sekä Satin Circus -yhtyeessä basisti-laulajana. Hän on työskennellyt myös mallina. Uotila kirjoitti ensimmäisen suomenkielisen kappaleensa vuonna 2014. Levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa hän solmi huhtikuussa 2018 ja esikoissingle ”Mitä sil on välii” julkaistiin syyskuussa 2018. Esikoisalbuminsa Luonnonvoimii hän julkaisi syyskuussa 2020. Siltä julkaistiin yhteensä seitsemän singleä. Vuonna 2021 Uotila on yksi Selviytyjät Suomi -ohjelman kuudennen tuotantokauden kilpailijoista. Uotila tuli kilpailun toiseksi. Uotilan isoisä oli taiteilija Gunnar Uotila. == Diskografia == === Albumit === Nimi Julkaisutiedot Lista Myynti Albumilista Luonnonvoimii *Julkaistu: 11. syyskuuta 2020 *Formaatti: digitaalinen *Levy-yhtiö: Universal Music Post sinä *Julkaistu: 28. syyskuuta 2023 *Formaatti: digitaalinen *Levy- yhtiö: Universal Music === Singlet === Nimi Vuosi Listasijoitukset Albumi Single- lista Radio- lista ”Mitä sil on välii” 2018 – – Luonnonvoimii ”180°” – – ”Muistuta mua” 2019 – – ”Korkeenpaikanpelko” – – ”Kontula” 2020 – – ”Pelastetaan maailma yhdessä” – – ”Mon Chéri” – – Luonnonvoimii ”Luonnonvoimii” – – ”Sanat takas” 2021 – – Post sinä ”Pimeän värit” – – ”Kato kun mä meen” 2022 – – ”Post sinä” – – ”Karoliina” 2023 – – ”Kolhut ja traumat” – – === Musiikkivideot === * Muistuta mua (2019 – ohj. Samu) * Korkeenpaikanpelko (2019 – ohj. Mikko Kananoja) * Kato kun mä meen (2022 – ohj. Tony Heino) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Paul Uotilan tekemiä kappaleita Fono.fi- äänitetietokannassa Luokka:Suomalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kärkölän yhtenäiskoulu

Kärkölän yhtenäiskoulu on kahdessa eri osoitteessa Kärkölän keskustaajamassa Järvelässä toimiva yhtenäiskoulu. Esi- ja alakoulun luokka-asteet 0-4 opiskelevat vuonna 2019 valmistuneessa Keltasiiveksi nimetyssä koulurakennuksessa (Pormestarinkuja 1). Vanhemmat peruskoululaiset (luokka- asteet 5-9) käyvät koulua Opintie 2:ssa. Yhtenäiskoulu on nykyään Kärkölän ainoa peruskoulu. Vuonna 2018 koulua kävi yhteensä 405 peruskoulun oppilasta. Tämän lisäksi tulevat esikoulua käyvät lapset. ==Lähteet== Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Kärkölän rakennukset ja rakennelmat
Mickey Madden

Michael Allen ”Mickey” Madden (s. 13. toukokuuta 1979 Austin, Texas) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten popyhtye Maroon 5:n entisenä basistina. Hän soitti yhtyeessä sen perustamisesta vuodesta 1994 vuoteen 2020 asti. == Diskografia == === Kara’s Flowers === * The Fourth World (1997) === Maroon 5 === * Songs About Jane (2002) * It Won’t Be Soon Before Long (2007) * Hands All Over (2010) * Overexposed (2012) * V (2014) * Red Pill Blues (2017) == Lähteet == Luokka:Maroon 5:n jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset basistit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Pertti Puonti

Pertti Juhani Puonti (s. 12. elokuuta 1948 Oulu) on suomalainen kenraalimajuri evp. Pertti Puonti syntyi Veini Puontin ja Bertta Haurusen perheeseen ja avioitui 1973 Arja Iskulehdon kanssa. Puonti tuli ylioppilaaksi 1968 Oulun normaalikoulusta ja valmistui Kadettikoulusta 1972 ja Sotakorkeakoulusta 1981. Hän toimi opetusupseerina Pohjan pioneerikomppaniassa 1972–1973 ja opetusupseerina ja komppanian varapäällikkönä Reserviupseerikoulussa 1973–1979. Toimistoupseeri ja -päällikkö Sisä-Suomen sotilasläänin esikunnassa Puonti oli 1983–1985, pataljoonaupseeri Keski-Suomen pioneeripataljoonassa 1985–1986 ja UNTSO:n tarkkailija 1986–1987. Puonti toimi Pohjois-Suomen sotilasläänin esikunnassa toimistopäällikkönä 1987–1991 ja Pohjan prikaatissa pataljoonan komentajana 1991–1992. Hän oli YK:n suomalaisen pataljoonan komentaja Balkanilla 1992 ja Maanpuolustusopiston johtaja vuodesta 1996. Puonti ylennettiin vänrikiksi 1969, luutnantiksi 1972, yliluutnantiksi 1975, kapteeniksi 1980, majuriksi 1985, everstiluutnantiksi 1991 ja everstiksi 1996. Prikaatikenraaliksi vuonna 2001 ylennetystä Puontista tuli Pohjoisen maanpuolustusalueen komentaja 2004, jolloin hänet myös ylennettiin kenraalimajuriksi. Nimityshetkellä Puonti toimi YK:n sotilastarkkailijaryhmän komentajana Kashmirissa, oltuaan sitä ennen Pohjoisen maanpuolustusalueen esikunnan esikuntapäällikkö.Kenraalinimityksiä puolustusvoimissa. Puolustusministeriö, 4.6.2004. (Viitattu 12.9.2020) Reserviin Puonti siirtyi 2008.Jarmo Lindberg noussee ilmavoimien komentajaksi. Turun Sanomat, 29.1.2008. (Viitattu 12.9.2020) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tandospironi

Tandospironi on anksiolyyttinä ja masennuslääkkeenä käytetty lääkeaine. Se kuuluu atsapironien lääeryhmään ja muistuttaa läheisesti muita atsapironeita, kuten buspironinia ja gepironia. Japanilainen lääkeyhtiö Dainippon Sumitomo Pharma kehitti sen ja se on käytössä Kiinassa ja Japanissa kauppa nimellä Sediel. Tandospironille ei ole Euroopan lääkeviraston myyntilupaa, joten se ei ole Suomessa kaupan. == Lääketieteellinen käyttö == === Ahdistus ja masennus === Tandospironia käytetään yleisimmin ahdistuneisuuden ja masennushäiriöiden kuten yleistyneen ahdistuneisuushäiriön ja dystymian hoitoon. Molempien käyttöaiheiden kohdalla terapeuttisten vaikutusten alkaminen kestää yleensä pari viikkoa. Suuremmilla annoksilla on havaittu nopeampaa anksiolyyttistä vastetta. Sitä on käytetty myös tahdosta riippumattoman hampaiden narskutuksen (bruksismin) hoidossa. === Muu käyttö === Tandospironilla on havaittu olevan potentiaalia skitsofreniapotilaiden kognitiivisten oireiden lisähoitona. Lisäksi tandospironin soveltumista silmätippahoitona geografiseen atrofiaan tutkittu, mutta tutkimusta ei suoritettu loppuun. == Sivuvaikutukset == Yleisiin haittavaikutuksiin kuuluvat: * huimaus * uneliaisuus * unettomuus * päänsärky * ruoansulatuskanavan häiriöt * kuiva suu * negatiivinen vaikutus muistitoimintoihin Haittavaikutuksia, joiden esiintymistiheys on tuntematon ovat: * hypotensio (matala verenpaine) * dysforia * takykardia * huonovointisuus * psykomotoriikan heikentyminen Lääkeen ei uskota aiheuttavan riippuvuutta, mutta sen tiedetään aiheuttavan lieviä vieroitusvaikutuksia (esim. anoreksian kaltaisia) äkillisen lopettamisen jälkeen. == Tutkimus == Queenslandin teknillisen yliopiston tutkijat suorittivat helmikuussa 2018 tutkimuksen, joka julkaistiin Scientific Reports -lehdessä. Tutkijat havaitsivat, että tandospironi auttoi kääntämään kroonisen alkoholialtistuksen aiheuttamat aivovajeet hiirissä. Tutkimus oli ensimmäinen laatuaan ja herätti kiinnostusta lääkkeeseen käyttöön alkoholin vieroitusoireiden mahdollista hoitoa varten. == Lähteet == Luokka:Piperatsiinit Luokka:Imidit Luokka:Anksiolyytit Luokka:Masennuslääkkeet Luokka:Lääkeaineet joilla ei ole ATC-koodia
Jenő Rákosi

Jenő Rákosi (1842–1929) oli unkarilainen poliitikko, toimittaja ja kirjailija. Hän sai suurinta huomiota uusromanttisilla näytelmillään ja historiallisella tragedialla Endre és Johanna (1885), mutta hän kirjoitti myös romaaneja, novelleja ja esseitä.Jenö Rákosi, Store norske leksikon, viitattu 10.9.2020 Rákosi on kirjoittanut muun muassa murhenäytelmät Ötödik László (1866), Endre és Johanna (1886), huvinäytelmät Aesopus (1866). Ida (1883), historiallisen näytelmän István vezér. Kirélynék harca ('Kuningatarten taistelu', 1890), satunäytelmän A bolond ('Hullu', 1898). Lisäksi hän on kirjoittanut useita kansannäytelmiä ja operetteja. Vuosina 1875–1881 Rákosi oli Budapestin kansanteatterin johtaja. Suurimman merkityksensä Rákosi kuitenkin on saavuttanut erittäin taitavana ja vaikuttavana lehtitoimittajana. Oltuaan sanomalehtiuralla jo vuodesta 1867 hän perusti 1881 Unkarin suurimman poliittisen lehden Budapesti Hírlapin, jonka päätoimittaja hän oli. Lehti oli konservatiivinen poliittinen päivälehti ja vuoteen 1939 merkittävä Unkarin poliittisessa elämässä. Vuonna 1896 hän perusti kahden pennin iltalehden Esti újságin.Rakosi 1. Jenö R., Tietosanakirja, osa 7. Tietosanakirja-Osakeyhtiö 1915 Rákosin veli oli kirjailija Viktor Rákosi.Rakosi 2. Viktor R., Tietosanakirja, osa 7. Tietosanakirja-Osakeyhtiö 1915 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Unkarilaiset toimittajat Luokka:Teatterinjohtajat Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Juha Pyykönen

Juha Eino Pyykönen (s. 2. toukokuuta 1958 Rovaniemi) on suomalainen prikaatikenraali evp. Juha Pyykönen syntyi Veikko Pyykösen ja Sisko Uurtamon perheeseen ja avioitui 1983 Tuula Pakarisen kanssa. Pyykönen tuli ylioppilaaksi 1977 Ounasvaaran lukiosta ja valmistui Kadettikoulusta 1983 ja Sotakorkeakoulusta 1993. Hän on suorittanut myös valtiotieteen lisensiaatin tutkinnon. Pyykönen toimi jaosjohtajana Oulun ilmatorjuntapatteristossa 1983–1984 ja jaosjohtajana ja toimistoupseerina Reserviupseerikoulussa 1984–1989. Kurssinjohtaja Ilmatorjuntakoulussa Pyykönen oli 1989–1993, tutkijaesiupseeri Maanpuolustuskorkeakoulussa 1993–1996, osastoesiupseeri pääesikunnassa 1996–1998 ja esikuntaupseeri Naton päämajan kansainvälisessä sotilasesikunnassa vuodesta 1996. Pyykönen ylennettiin vänrikiksi 1978, luutnantiksi 1983, yliluutnantiksi 1985, kapteeniksi 1989, majuriksi 1992 ja everstiluutnantiksi 1999. Everstiksi 2005 ylenneestä Pyykösestä tuli prikaatikenraali 2014. Porin prikaatin komentajana hän on toiminut 2011-2014 ja sitä ennen muun muassa Maanpuolustuskorkeakoulun strategian laitoksen johtajana, samoin kuin Euroopan turvallisuus- ja puolustuskorkeakoulun johtajana.Juha Pyykönen ylennetään prikaatikenraaliksi. IS, 27.6.2014. (Viitattu 12.9.2020) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viktor Rákosi

Viktor Rákosi, kirjailijanimi Sipulusz, (1860–1923Rákosi Viktor, niif.hu, viitattu 11.9.2020 ) oli unkarilainen kirjailija. Rákosi oli veljensä Jenő Rákosin perustaman Budapesti Hírlapin toimittajia. Hän on julkaissut muun muassa romaanit Egy falusi Hamlet ('Maalais-Hamlet', 1887). Téli rege (1892, suom. Talvinen tarina), Polgárháború ('Kansalaissota', 1897), novellikokoelmat Rejtett fészkek ('Piilopesiä', 1891), Korhadt fakeresztek (1899, suom. Lahonneita puuristejä), näytelmän Aranylakodalom ('Kultahäät', yhdessä László Beöthyn kanssa, 1898). Suurta suosiota ovat saavuttaneet varsinkin Rákosin raikasta ja iloista huumoria uhkuvat kertomukset ja lastut.Rakosi 2. Viktor R., Tietosanakirja, osa 7. Tietosanakirja-Osakeyhtiö 1915 Rákosi kirjoitti nimellä Sipulusz muun muassa humoristisia novelleja.Rakosi 2. Viktor R., ==Suomennetut teokset== * Lahonneita puuristejä (Korhadt fakeresztek), suomentanut Ilona Jalava. Porvoo: Werner Söderström, 1901 * Talvinen tarina: romaani (Téli rege), suomentanut Eemeli Jaakkola. Porvoo: WSOY 1916 * Valheen kengillä: romaani (A bujtogatók) suom. Väinö Pesola. Helsinki: Otava 1924. Sarja: Tähtisarja 31 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Ouida

Louisa de la Ramé(e), kirjailijanimi Ouida, (1840 Bury St Edmunds, Englanti – 1908 Viareggio, Italia) oli englantilainen kirjailija. Tunnetuimpia hänen romaaneistaan ovat Under two flags, Puck, Two little wooden shoes, In a winter city, In Maremma sekä lastenkirja Bimbi.Ramée, Louisa de la (Ouida), Tietosanakirja osa 7. Tietosanakirja-Osakeyhtiö 1915 Raméen kirjailijanimi Ouida muotoutui lapsena hänen etunimestään Louisa. Hänen sukujuurensa isän puolelta ovat Ranskasta. Hän kirjoitti vuodesta 1860 alkaen runsaasti romaaneja, jotka olivat lukijoiden suosiossa. Niiden täydellisiä sankareita, jotka ylittävät kaikki esteet ja voittavat sysimustat luihut viholliset, mahtavia erikoisia seikkailuja ja nokkelaa vuoropuhelua rakastettiin yleisesti. Enemmän arvoa on katsottu olevan hänen pikku kertomuksillaan Italian kansaelämästä niiden sentimentaalisuudesta huolimatta. Viimeiset vuotensa hän asui Italiassa.Ramée, Louisa de la, Nordisk familjebok 22. 1915 ==Teokset (valikoima)== * Strathmore (1865) * Chandos (1866) * Under two flags (1867) * Tricotrin (1868) * Puck, his vicissitudes and adventures (1869) * Pascarel (1873) * Two little wooden shoes (1874) * In a winter city(1876) * Ariadne, the story of a dream (1877) * Moths (1880) * In Maremma (1882) * Bimbi (1882) * Wanda (1883) * Princess Napraxine (1884) * A house party (1886) * The Massarenes (1897) * Critical studies (1901). ===Suomennettuja teoksia=== * Lehti myrskyssä. Suom. E. (Elisabeth Löfgren). Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran Kirjapaino, 1876. * Kosto. Suom. Mary Hämeen-Anttila. Hämeenlinna: Karisto, 1918. * Petetty. Suom. H. Tiihonen. Hämeenlinna: Karisto, 1919. * Aro. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1950. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1840 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Risto Pietilä

Risto Antero Pietilä (2. syyskuuta 1980 – 14. elokuuta 2020) oli suomalainen liikemies ja Bitcoin-vaikuttaja. Pietilä kuoli auto-onnettomuudessa elokuussa 2020. == Nuori yrittäjä == Pietilä kunnostautui lukioaikana MAOL:n järjestämissä päässälaskukilpailuissa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseon lukiosta vuonna 1999 ja voitti kansallisen Lukion kemiakilpailun samana vuonna. Pietilä aloitti opiskelut Espoon Otaniemessä syksyllä 2000 ja perusti siellä vuonna 2002 nykyisin Otava-konserniin kuuluvan Jamera Networks -kirjakauppaketjun yhdessä kahden opiskelutoverinsa kanssa. Jamera Networksin idea oli kierrättää vanhat kirjat uusiokäyttöön ostamalla hyväkuntoisia käytettyjä oppikirjoja uudelleen myytäväksi. Joidenkin opiskelukavereiden mielestä Pietilä edusti lähes pakkomielteisyyteen asti juuri sitä jopa haitallista menestyskuvaa, joka tuotantotalouden opiskelijoista maalattiin. Muita satunnaisia bisneksiään varten Risto perusti vuonna 2003 Melkisedek Oyn joka pyöritti muun muassa Autopooli-toimintaa, joka vuokrasi vanhoja autoja selvästi normaaleita autovuokraamoita halvemmalla hinnalla. Asiakkaat olivat lähinnä Otaniemen teekkareita. == Hopeasijoittaja == Irtauduttuaan kirjakaupasta Pietilä kiinnostui sijoitushopeasta. Pietilä perusti Hopea.fi-kaupankäyntisivuston sekä virolaisen Silverbank-nimellä kulkevan hopeaan sijoittavan sijoitusyhtiön. Yhtiö joutui kuitenkin Finanssivalvonnan hampaisiin käyttämänsä nimen johdosta. == Bitcoin-vaikuttaja == Pietilä kiinnostui Bitcoin-virtuaalivaluutasta vuonna 2012 ja oli aktiivinen sijoittaja, vaikuttaja ja keinottelija. Pietilä arvioi vuonna 2014 Bitcoin-varallisuutensa noin 10 000 bitcoinin arvoiseksi. Risto Pietilän kuolinpesän verotettava pääomatulo vuonna 2021 oli 13,36 miljoonaa euroa. == Mallan kartano == Bitcoin-tuotoillaan Pietilä osti Viron Länsi-Virumaalla sijaitsevan Mallan kartanon. Pietilän aikomuksena oli remontoida kartano hotellitasoiseksi Bitcoin-kongressikeskukseksi. Kartanon päärakennus paloi 7. syyskuuta 2018. == Teokset == * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Farm Out!

Farm Out on Rednex-yhtyeen toinen albumi. Albumi julkaistiin 29. toukokuuta 2000. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Ruotsalaiset popalbumit Luokka:Eurodance-albumit
Zamośćin piirikunta

Zamośćin piirikunta () on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 106 122\. Siihen kuuluvat 15 kuntaa ovat Adamów, Grabowiec, Komarów-Osada, Krasnobród, Łabunie, Miączyn, Nielisz, Radecznica, Sitno, Skierbieszów, Stary Zamość, Sułów, Szczebrzeszyn, Zamość ja Zwierzyniec. Vuoden 2019 lopussa Zamośćin piirikunnan asukkaista 50,7 prosenttia oli naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,3 prosenttia ja eläkeikäiset 22 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,5 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 860 lasta. Zamośćin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 91 053 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Lublinin piirikunnat
Andernay

Andernay on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 258 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 4,32 neliökilometriä. Andernayn väkiluku on kasvanut 18 henkilöllä vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 240 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 247, eli vuoden 2017 väestönlaskentaan mennessä se oli noussut 11 asukkaalla. == Kuvia == Tiedosto:Andernay (Meuse) city limit sign.jpg|Katukuvaa Tiedosto:Andernay (Meuse) château-d'eau.jpg|Vesitorni Tiedosto:Andernay (Meuse) croix de chemin, recto.jpg|Tienvarsiristi Tiedosto:Andernay (Meuse) paysage.jpg|Peltomaisemaa == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meusen kunnat
Białobrzegin piirikunta

Białobrzegin piirikunta () on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 33 410\. Siihen kuuluvat kuusi kuntaa ovat Białobrzegi, Promna, Radzanów, Stara Błotnica, Stromiec ja Wyśmierzyce. Białobrzegin piirikunnan pinta-alasta viljelty maa kattaa lähes 40 prosenttia, hedelmäviljelykset lähes kuusi prosenttia, niityt ja laitumet lähes 12 prosenttia, metsät ja metsämaa noin 24 prosenttia ja joutomaat ynnä muut maa-alueet lähes 19 prosenttia. Vuoden 2019 lopussa Białobrzegin piirikunnan asukkaista 49,5 prosenttia oli naispuolisia ja 50,5 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 20,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,6 prosenttia ja eläkeikäiset 18,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,6 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 402 lasta. Białobrzegin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 28 779 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == Luokka:Masovian piirikunnat
Avocourt

Avocourt on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 108 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 14,66 neliökilometriä. Avocourtin väkiluku on pienentynyt 19 henkilöllä vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 127 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 123, eli siellä asui 15 asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa. == Kuvia == Tiedosto:Avocourt (Meuse) city limit sign.JPG|Katukuvaa Tiedosto:Avocourt Église Saint-Blaise.JPG|Kirkko Tiedosto:Avocourt (Meuse) monument aux morts.JPG|Sotamuistomerkki Tiedosto:Avocourt (Meuse) vue du village.JPG|Katukuvaa == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meusen kunnat
Antonio Ranieri

Antonio Ranieri (1809 Napoli – 1888) oli italialainen kirjailija ja Giacomo Leopardin ystävä. Ranieri toimitti Leopardin kootut teokset, joihin hän liitti elämäkerrallisen kuvauksen. Sen täydennykseksi hän julkaisi Leopardista teoksen Sette anni. Tendenssiromaanissa Ginevra (1839) Ranieri paljasti hirvittäviä tapahtumia eräästä Napolin kasvatuslaitoksesta ja päätyi paljastusten vuoksi vankilaan. Italian historiaa käsittelevä teos saattoi hänet selkkauksiin papiston kanssa. Hän toimi historian professorina Napolin yliopistossa.Ranieri, Antonio, Tietosanakirja osa 7. Tietosanakirja-Osakeyhtiö 1915 Ranieri opiskeli italialaisissa ja saksalaisissa yliopistoissa. Hän toimi vuosia asianajajana. Viktor Emanuel II nimitti hänet historian filosofian professoriksi Napolin yliopistoon. Hänestä tuli 1877 senaattori.Ranieri, Antonio, Nordisk familjebok 22. 1915 Yhteiskunnallisessa romaanissaan Ginevra, o l'orfana della Nunziata (1839) Ranieri paljasti kauhistuttavat väärinkäytökset armeliaisuuslaitoksen hallinnossa, ja se sai papiston vainoamaan häntä. Hänen I primi cinque secoli della storia d’Italia da Teodosio a Carlomagno (1841) on klassinen kuvaus paavin hierarkian synnystä ja Il frate Rocco (1844) kansanomaiseen sävyyn laadittu italialaisen kansallishengen puolustuspuhe. Ranierin maine perustuu hänen ystävyyteensä Leopardin kanssa, joka oleskeli monta vuotta hänen luonaan ja jonka kirjoituksia hän julkaisi tämän kuoleman jälkeen. Hän kirjoitti Leopardista kiistellyn muistelmateoksen Sette anni di sodalizio con Giacomo Leopardi (1880). Ranierin epäitsekkyys ja neutraalius on myöhemmin asetettu kiistanalaiseksi. Hänen omat kootut teoksensa ilmestyivät 1862–1864, Scritti varii 1879. Elokuva Leopardi – runoilijan elämä (Il Giovane favoloso, 2014) kertoo Leopardin elämästä, jossa Ranieri on mukana viime vaiheissa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1809 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Akvitaanit

Akvitaanit () olivat Gallian lounaisosassa asunut muinainen kansa. Heidän nimensä saattaa olla peräisin Pyreneiden pohjoisrinteillä olevista useista kivennäisvesilähteistä (aquae). Strabonin ja Caesarin mukaan akvitaanit erosivat muuta Galliaa asuttaneista kelteistä sekä kielensä että ulkoisten piirteidensä osalta. Strabonin mukaan akvitaanit muistuttivat enemmän iberejä kuin kelttejä. Gallian sodan aikana Caesar lähetti Publius Crassuksen kukistamaan akvitaanit, jolloin nämä pyysivät apua naapureiltaan Espanjasta. Tämä saattaisi viitata siihen, että akvitaanit todella olivat sukua ibeereille. Roomalaiset voittivat akvitaanit lopullisesti vuonna 28 eaa. Augustuksen aikana roomalaiset pyrkivät sulauttamaan akvitaanit Gallian kelttiheimoihin. Akvitaanien kieli ei ollut sukua muualla Galliassa puhutuille kelttiläisille kielille. Kieli on myöhemmin täysin hävinnyt, mutta Julius Caesarin teoksessa Gallian sota mainitaan joukko akvitaanin kielisiä henkilön- ja paikannimiä. Niiden perusteella on päätelty, että kieli todennäköisesti ei kuulunut indoeurooppalaiseen kielikuntaan. == Lähteet == Luokka:Muinaiset kansat Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset
Ciechanówin piirikunta

Ciechanówin piirikunta () on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 89 423\. Siihen kuuluvat kuusi kuntaa ovat Ciechanów, Glinojeck, Gołymin-Ośrodek, Grudusk, Ojrzeń, Opinogóra Górna, Regimin ja Sońsk. Ciechanówin piirikunnalla on yhteistä rajaa Mławan, Przasnyszin, Makówin, Pułtuskin ja Płońskin piirikuntien kanssa. Vuoden 2019 lopussa Ciechanówin piirikunnan asukkaista 50,8 prosenttia oli naispuolisia ja 49,2 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 18,3 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,4 prosenttia ja eläkeikäiset 21,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,6 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 894 lasta. Ciechanówin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 71 195 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == Luokka:Masovian piirikunnat
Pekka Kyrö

Pekka Tapani Kyrö (s. 24. maaliskuuta 1946 Helsinki) on suomalainen teatteripäällikkö, dramaturgi, dramaturgian opettaja ja toimittaja.Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993, s. 244 Hän työskenteli pitkään Yleisradion Radioteatterissa. == Ura == Kyrö syntyi oikeusneuvos Väinö Kyrön ja farmaseutti Sinikka Suomisen perheeseen. Hän opiskeli Helsingin, Tampereen ja Turun yliopistoissa mm. kirjallisuustiedettä, tiedotusoppia, taidehistoriaa, sosiaalipsykologiaa, sosiologiaa ja valmistui dramaturgiksi ja filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1974. Hän työskenteli dramaturgina Suomen teatteriliitossa ja Työväen näyttämöiden liitossa, kirjallisuuden assistenttina Jyväskylän yliopistossa sekä Suomen Akatemian tutkimusassistenttina. Sittemmin hän opetti dramaturgiaa korkeakouluissa ja opistoissa. Kyröllä oli luottamustehtävä Teatteri-lehden päätoimittajana 1982–1988. Hän työskenteli Teatterikorkeakoulun lehtorina 1983–1986, minkä jälkeen hän siirtyi Radioteatteriin dramaturgiksi ja aloitti samaisen teatterin päällikkönä 1990. Hän jäi eläkkeelle Radioteatterista 2009, jonka jälkeen hän on avustanut ajoittain Helsingin Sanomia radioarvostelijana. Kyrö tuli tutuksi radion kuuntelijoille eritoten lukijana, ja jatkoi lukemistaan ja radio-ohjelmien tekemistä myös eläkevuosinaan. Kyrön kirjallinen toiminta käsittää teoksia, dramatisointeja ja käännöksiä. Kyrö sai Valtion tiedonjulkistamispalkinnon vuonna 1984 yhdessä Juha-Pekka Hotisen kanssa. Kyrö on ohjannut ja dramatisoinut kuunnelmia Radioteatterille sekä ottanut tuntumaa myös näyttelijäntyöhön sekä radiossa että elokuvassa: hän teki sivuosan rikospoliisina Auli Mantilan rikoselokuvassa Neitoperho (1997). Pekka Kyrölle syntyi viisi lasta vuosina 1969–2003. Tunnetuin heistä on kirjailija Tuomas Kyrö. Kolmesta pojasta keskimmäinen on graafikko Antti Kyrö. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset dramaturgit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Silmont

Silmont on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 159 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 3,83 neliökilometriä. Silmontin väkiluku on pienentynyt 14 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 173 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku kohosi 183 asukkaaseen, mutta pieneni 24 asukkaalla vuoden 2017 väestönlaskentaan mennessä. == Kuvia == Tiedosto:Silmont (Meuse) city limit sign.JPG|Katukuvaa Tiedosto:Silmont7.jpg|Junarataa Tiedosto:Silmont3.JPG|Jokimaisemaa Tiedosto:Silmont6.JPG|Katukuvaa == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meusen kunnat
Eteläintianvinttikoira

Eteläintianvinttikoira eli Poligar Hound on intialainen koirarotu, jolla ei ole FCI:n tunnustusta. == Ulkonäkö == Eteläintianvinttikoira muistuttaa lurcheria tai sileäkarvaista salukia, sillä erotuksella että ensin mainitulla on erittäin vähäinen ja ohut karvapeite, jonka läpi näkyy violetti ihoMorris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 48. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.. Myös kirsu on väriltään hyvin vaalea. Vähäinen karva on laadultaan karkeaa, jäykkää ja kovaa. Säkäkorkeus on noin 66 cm ja paino noin 18-20 kg.Hancock, David. Sighthounds - Their Form, Their Function and Their Future, s. 111, 114. The Crowood Press: Ramsbury, Marlborough, Wiltshire, 2012. ISBN 978-1-84797-392-4. == Luonne ja käyttäytyminen == Rotu on kuuluisa kyvyistään pitkän matkan juoksussa, mutta se on valitetavasti myös rakenteeltaan heiveröinen. == Alkuperä == Rotua esiintyy enimmäkseen Chennain alueella. Nimitys Poligar Hound tulee Etelä- Intian sotilaspäälliköistä, jotka jalostivat sen alun perin ketun, sakaalin, villisian ja kauriin metsästykseen.Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 280-281. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia. Aluksi sillä metsästettiin villisikaa, mutta sen tehtävä laajeni myöhemmin ylipäänsä paikallisen riistan metsästämiseen ja työskentelyyn pitkän matkan juoksijana. Vuonna 1864 englantilainen eläinlääkäri William Youatt kuvaili eteläintianvinttikoiraa seuraavasti: :Dakhunin (Deccanin) alueella on koira, jolla on niin lyhyt karvapeite, että se näyttää karvattomalta. Sitä kutsutaan polugarinkoiraksi. Nykyisin rotua tapaa melko usein Madrasin alueella. ==Lähteet== Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Vinttikoirat Luokka:Intialaiset koirarodut
Garwolinin piirikunta

Garwolinin piirikunta () on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 108 981\. Siihen kuuluvat 12 kuntaa ovat Borowie, Garwolin, Górzno, Łaskarzew, Maciejowice, Miastków Kościelny, Parysów, Pilawa, Sobolew, Trojanów, Wilga ja Żelechów. Garwolinin piirikunnalla on yhteistä rajaa Siedlcen, Mińskin, Otwockin, Grójecin, Kozienicen, Rykin ja Łukówin piirikuntien kanssa. Vuoden 2019 lopussa Garwolinin piirikunnan asukkaista 50,3 prosenttia oli naispuolisia ja 49,7 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 21,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 59,9 prosenttia ja eläkeikäiset 18,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,2 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 1 357 lasta. Garwolinin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 103 643 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Masovian piirikunnat
Hanno Strang

Hanno Erik Strang (s. 19. kesäkuuta 1947 Savonlinna) on suomalainen lippueamiraali evp. Hanno Strang syntyi Kurt Strangin ja Pirkko-Liisa Härtsiän perheeseen ja avioitui vuonna 1976 Tuula Hellströmin kanssa. Strang tuli ylioppilaaksi 1966 Pietarsaaren yhteislyseosta ja valmistui Kadettikoulusta 1970 ja Sotakorkeakoulusta 1981. Hän palveli Vaasan rannikkopatteristossa opetusupseerina 1967 ja 1970 ja patterinpäällikkönä ja toimistoupseerina vuodesta 1971. Rannikkotykistökoulun opetusupseeri hän oli 1977–1978, Vaasan rannikkopatteriston toimistopäällikkö vuodesta 1981, toimistoesiupseeri pääesikunnassa vuodesta 1983, vanhempi toimistoesiupseeri puolustusministeriössä vuodesta 1989 ja Rannikkotykistökoulun johtaja 1994. Strang toimi sotilasasiamiehenä Lontoossa ja Dublinissa vuodesta 1994, Suomenlinnan rannikkotykistörykmentin komentajana 1997–1998 ja puolustusvoimien turvallisuuspäällikkönä vuodesta 1998. Strang ylennettiin luutnantiksi 1970, yliluutnantiksi 1974, kapteeniksi 1978, majuriksi 1983, everstiluutnantiksi 1989, everstiksi 1997 ja kommodoriksi 1999. Lippueamiraaliksi joulukuussa 2004 ylennetty Strang tuli puolustusvoimien apulaishenkilöstöpäälliköksi vuoden 2006 alusta, oltuaan vuodesta 2003 Merivoimien esikunnan esikuntapäällikkö. Nimityksiä kenraalikunnassa. Puolustusministeriö, 1.9.2005. (Viitattu 12.9.2020) Reserviin hän siirtyi 2007 pääesikunnan komentopäällikön tehtävästä.Kommodori Antero Karumaa on nimitetty... Helsingin Sanomat, 15.2.2007. (Viitattu 12.9.2020) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset amiraalit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nantois

Nantois on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 85 asukasta vuonna 2017, ja sen pinta-ala on 6,05 neliökilometriä. Nantois’n väkiluku on pienentynyt 14 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 99 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 84, eli siellä asui yksi asukas vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meusen kunnat
Petri Tolla

Petri Johannes Tolla (s. 18. heinäkuuta 1962 Kuorevesi) on suomalainen prikaatikenraali evp. Petri Tolla syntyi kenraali Pertti Tollan ja Terhi Helinin perheeseen ja avioitui 1984 Jaana Sinkkosen kanssa. Tolla tuli ylioppilaaksi 1977 Viitaniemen lukiosta, valmistui Kadettikoulusta 1985 ja suoritti Maanpuolustuskorkeakoulun yleisesikuntakurssin 1998. Tolla toimi lento- ja yleisesikuntaupseerin tehtävissä ilmavoimissa vuodesta 1985. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1982, luutnantiksi 1985, yliluutnantiksi 1987, kapteeniksi 1991, majuriksi 1995 ja everstiluutnantiksi 1998. Tollan toimittua muun muassa lentueen päällikkönä Karjalan lennoston hävittäjälentolaivue 31:ssä, komentajana Lapin lennoston hävittäjälentolaivue 11:ssa, operaatiopäällikkönä ilmavoimien esikunnassa ja Ilmasotakoulun johtajana hänet nimitettiin 2014 kenraalin virkaan ilmavoimien esikunnan esikuntapäälliköksi.Ilmasotakoulun johtaja eversti Petri Tollaa esitetään kenraalin virkaan. Lentoposti.fi, 8.5.2014. (Viitattu 12.9.2020) Reserviin Tolla siirtyi tästä tehtävästä vuonna 2017.Henkilöstömuutoksia ilmavoimien johdossa elokuun alusta. Ilmavoimat, 1.8.2017.(Viitattu 12.9.2020) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leopardi – runoilijan elämä

Leopardi – runoilijan elämä (Il Giovane favoloso) on italialainen elokuva, joka kertoo kirjailija Giacomo Leopardin elämästä. Elokuvan on ohjannut Mario Martone, ja se on valmistunut 2014. Elokuvan pääosaa näyttelevä Elio Germano palkittiin Venetsian elokuvajuhlilla.Leopardi – runoilijan elämä, Yle, viitattu 12.9.2020 ==Näyttelijät== == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Vuoden 2014 italialaiset elokuvat