EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Zoe Burtsow

Zoe Burtsow-Huelvan (vuoteen 1985 Rea Outi Kristiina Peltola) on suomalainen maskeeraaja, kampaaja ja peruukintekijä, joka on työskennellyt monissa Ylen televisio-ohjelmissa ja muidenkin yhtiöiden elokuvatuotannoissa. Hän on toiminut 1980-luvun alkupuolelta lähtien myös laulusolistina sekä taustalaulajana äänilevyillä ja muun muassa Suurlähettiläät-yhtyeessä vuosina 1993–2000. Vuonna 2016 Burtsow sai yhtenä työryhmän jäsenenä Koulutusrahasto Kouran palkinnon Yle TV2:n lasten- ja nuortenohjelmasta Heroes of the Baltic Sea. 1960-luvun keskivaiheilla syntynyt Burtsow toimi 1980-luvun alkupuolella laulusolistina turkulaisessa, yhden albumin levyttäneessä Ret Marut -yhtyeessä. Hän muodosti 1980-luvun lopulla Outi Poppin ja Riikka Haapasalon kanssa laulutrion nimeltä Jasmine Go-Go, joka esiintyy myös elokuvassa Iskelmäprinssi (1991). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset kampaajat Luokka:Suomalaiset elokuva-alan henkilöt Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Iver Tildheim Andersen

Iver Tildheim Andersen (s. 29. syyskuuta 2000) on norjalainen maastohiihtäjä. Hänen seuransa on Rustad IL. == Nuorten MM-kilpailut == Alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuissa Lahdessa 2019 Andersen saavutti pronssia kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja oli yhdestoista 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Lisäksi hän oli mukana neljänneksi sijoittuneessa Norjan viestijoukkueessa. Seuraavissa alle 20-vuotiaiden MM- kisoissa Oberwiesenthalissa 2020 Andersen voitti 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähdön ja hiihti myös viestissä, jossa Norja oli kymmenes. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Andersen kilpaili Vuokatissa 2021 ja Lygnassa 2022. Molemmissa kisoissa hän kilpaili vain yhdellä matkalla. Vuokatissa Andersen saavutti pronssia 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa ja Lygnassa hän oli kahdeksas 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa. == Maailmancup == Maailmancupissa Tildheim kilpaili ensimmäisen kerran 6. maaliskuuta 2022 Oslossa sijoittuen 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökisassa 24:nneksi. Toisen maailmancupkilpailunsa, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kisan Lillehammerissa 2. joulukuuta 2022, Tildheim voitti. Hän sijoittui Jällivaaran 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kolmanneksi joulukuussa 2023. Hän voitti Les Roussesin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun tammikuussa 2025. Hän sijoittui toiseksi Engadinin 20 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja Cognen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa. == Norjan-mestaruuskilpailut == Norjan-mestaruuskilpailuissa Tildheim hiihti ensimmäisen kerran 20 parhaan joukkoon 29. maaliskuuta 2019, kun hän oli vapaan hiihtotavan kymmenen kilometrin kisassa 18:s. Kymmenen parhaan joukkoon ja samalla mitaleille Tildheim sijoittui ensimmäistä kertaa 29. maaliskuuta 2022 ollen kolmas 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa. Hän sai pronssia myös 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 2023. Hän saavutti 20 kilometrin yhdistelmäkilpailussa hopeaa 2024. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gratiini

thumb|Gratiini Gratiini () on kuumassa uunissa tai grillissä nopeasti ruskistettu tai kuorrutettu (gratinoitu) liha-, kala- tai kasvisruoka, joka on ennen paistamista peitetty juustoraasteella, korppujauholla, kastikkeella tai vastaavalla päällysteellä. Kasvisgratiinin aineksina voi olla esim. peruna, sipuli tai kukkakaali.https://www.savusuolaa.fi/isompaan-nalkaan/ihastuttava- peruna-sienipaistos-ja-salainen- ainesosa/https://korianterifarmi.com/2019/09/30/kukkakaaligratiini-2-0/ ==Lähteet== Luokka:Laatikkoruoat Luokka:Perunaruoat
Aleksandar Rakić (vapaaottelija)

Aleksandar Rakić (s. 6. helmikuuta 1992 Wien) on itävaltalais-serbialainen alemman raskaansarjan vapaaottelija ja entinen potkunyrkkeilijä. Hän on otellut UFC:ssä vuodesta 2017 lähtien. ==Alkuvuodet== Rakić syntyi Itävallassa serbialaisille vanhemmille."MOJA KRV JE SRPSKA" MMA fajter odlukom ODUŠEVIO, Rakić promenio zastavu i Srbija će imati prvog borca za UFC pojas sportal.blic.rs 30.8.2020 Viitattu 3.12.2022 Hän harrasti lapsena jalkapalloa puolustajana, mutta liiallisen aggressiivisuuden vuoksi hänet erotettiin joukkueesta saadessaan useimmiten liukutaklauksista punaisen kortin. Rakić vaihtoi lajia ja aloitti 13-vuotiaana potkunyrkkeilyn ja vuosi sen jälkeen nyrkkeilyn. Hän otteli potkunyrkkeilyn parissa ensimmäisen kerran 14-vuotiaana ja kävi lähes 40 amatööri- ja ammattilaisottelua. Nyrkkeilyssä Rakić otteli kahdesti.UFC Unfiltered with Jim Norton and Matt Serra 25.8.2020 Viitattu 4.12.2022 Hän saavutti potkunyrkkeilyssä Itävallan mestaruuden, kunnes siirtyi vapaaottelun pariin. Rakić työskenteli samalla hotellissa tarjoilijana ja vastaanottovirkailijana.Aleksandar Rakić UFC.com Viitattu 3.12.2022 ==Vapaaottelu (2011–)== Rakić siirtyi vapaaotteluun ja kävi ensimmäiset kaksi kamppailua Saksassa. Ensimmäisen hän otteli lokakuussa 2011, jossa hävisi Christian Radkelle giljotiinikuristuksella. Toisen ottelun Rakić kävi Carsten Lorenzia vastaan helmikuussa 2012, jonka hän voitti teknisellä tyrmäyksellä lyönnein ensimmäisessä erässä. Vuodet 2012–2017 Rakić otteli kotimaassaan Itävallassa eri vapaaotteluorganisaatioissa, joissa hän voitti kaikki seitsemän käymäänsä ottelua. Kuusi ottelua päättyi tyrmäyksellä ja yksi luovutuksella. ===UFC (2017–)=== Elokuussa 2020 kohdatessaan Anthony Smithin Rakić päätti alkaa edustamaan vanhempiensa kotimaata Serbiaa. Hän perusteli valintaansa saadessaan paljon kannatusta Serbiasta ja muilta Balkanin mailta, sekä Itävallan kritiikistä vapaaottelua kohtaan. ==Saavutukset== ;Potkunyrkkeily *Itävallan mestaruus ;UFC *Illan suoritus (kerran, vs. Jimi Manuwa) ==Muualla== Rakić on pelattavana hahmona vapaaottelupelissä EA Sports UFC 4 (2020).EA SPORTS UFC 4 Roster - All Fighters in UFC 4 gamesatlas.com 23.7.2020 Viitattu 3.12.2022 ==Lähteet== Luokka:Itävaltalaiset potkunyrkkeilijät Luokka:Itävaltalaiset vapaaottelijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Glissando

Glissando on musiikissa liukua sävelkorkeudelta toiselle. Se on italialainen musiikkitermi, joka on johdettu ranskan sanasta glisser, "liukua". Joissakin yhteyksissä se eroaa jatkuvasta portamentosta. Luokka:Nuottikirjoitus
Timo Koste

Timo Koste (3. elokuuta 1923 – 18. syyskuuta 1986) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.Billoin Graves : Timo Kosteen hauta Malmin hautausmaalla Timo Koste oli työssä SKP:n talouspoliittisella osastolla ja hän muun muassa keksi käsitteen 20 perhettä tutkiessaan Suomen talouselämän omistussuhteita. Pääoma – loputon projekti, Demokraattinen sivistysliitto 13.12.2013 == Julkaisuja == * Demokraattinen vallankumous Unkarissa ja Eestissä. Punaiset vihkot 2. Sosialistinen opiskelijaliitto, Helsinki 1973 == Suomennoksia == * Friedrich Engels : Luonnon dialektiikkaa; suom. Tuure Lehén ja Timo Koste. Edistys, Moskova 1971, 2. painos 1974 (venäjänkielinen alkuteos Диалектика природы) * Ernst Haak ja Hannes Wunderlich : Leninin "Imperialismin" peruskurssi. Kansankulttuuri, Helsinki 1973 (alkuteos Grundkurs zu Lenins Werk "Der Imperialismus als höchtes Stadium des Kapitalismus") * Marxin "Pääoman" peruskurssi; laat. Walter Schellenberg ; avustajat Edgar Karsch ja Herbert Naundorf ; suom. Timo Koste. Kansankulttuuri, Helsinki 1973 (alkuteos Grundkurs zum "Kapital") * V. S. Vygodski : Miten Marx teki suuren keksintönsä: "Pääoman" syntyhistoria. Kansankulttuuri, Helsinki 1976 * Karl Marx ja Friedrich Engels : Kirjeitä; suom.: Timo Koste ja Vesa Oittinen. Edistys, Moskova 1976 * T. I. Oizerman : Marxin "Taloudellis-filosofiset käsikirjoitukset" ja niiden tulkinnat ; ven. käsikirjoituksesta suom. Timo Koste. Kansankulttuuri, Helsinki 1976 * Irina Osadtšaja : Keynesistä uusklassiseen synteesiin: kriittinen erittely. Edistys, Moskova 1976 * Karl Neelsen ja Klaus Mueller-Bülow : Tavara ja raha. Kansankulttuuri, Helsinki 1977 (alkuteos Ware und Geld) * J. I. Perelman : Kiintoisaa algebraa ; V. G. Boltjanskin toimittamana ja täydentämänä. Kustannusliike MIR, Moskova 1980 * K. Gladkov : Atomin energia ; suom. V. P. Kalinin ; tark. T. Koste. 2. uus. ja täyd. painos Mir, Moskova 1983 * Viktor Pekelis : Aakkostietoa kybernetiikasta. Mir, Moskova 1983 * L. D. Landau ja A. I. Kitaigorodski : Fysiikkaa kaikille. Kirja 1, Fysikaaliset kappaleet. Mir, Moskova 1985 * L. D. Landau ja A. I. Kitaigorodski : Fysiikkaa kaikille. Kirja 2, Molekyylit. Mir, Moskova 1985 * L. D. Landau ja A. I. Kitaigorodski : Fysiikkaa kaikille. Kirja 3, Elektronit. Mir, Moskova 1985 * L. D. Landau ja A. I. Kitaigorodski : Fysiikkaa kaikille. Kirja 4, Fotonit ja ytimet. Mir, Moskova 1987 * Jevgeni Bugajev : Mitä on puolue?. Progress, Moskova 1988 == Lähteet == Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Lazarus Chakwera

Lazarus Macarthy Chakwera (s. 5. huhtikuuta 1955 Lilongwe) on malawilainen poliitikko, joka on toiminut Malawin presidenttinä kesäkuusta 2020 alkaen. Chakwera on opiskellut teologiaa Malawissa, Etelä-Afrikassa ja Yhdysvalloissa ja toiminut sekä pastorina, opettajana että johtajana erilaisissa kirkollisissa järjestöissä. Ennen politiikkaan lähtemistään hän johti Malawin helluntailaisten kirkkojen yhteistyöjärjestöä Malawi Assemblies of God. Chakweran valinta tapahtui kaksien vaalien jälkeen: kesäkuussa 2019 järjestettyjen vaalien lopputulos todettiin vilpilliseksi (lippuja oli muutettu korjauslakalla). Malawin perustuslakituomioistuin määräsi pidettäviksi uusintavaalit, jotka Chakwera voitti selvällä ääntenenemmistöllä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Malawin presidentit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Urho Perkko

Urho Immanuel Perkko, sukunimi vuoteen 1906 Liljelund (4. joulukuuta 1888 Helsinki – 22. syyskuuta 1959)Kuolinilmoitus, Urho Emanuel Perkko, Uusi Suomi, 1959, No 259, sivu 3, julkaistu 25.9.1959 oli suomalainen kelloseppä ja toimitusjohtaja. Hän perusti vuonna 1918 yhdessä veljiensä kanssa kelloalan tukkukaupan Oy Perkko Ab:n.Perkko-suvun tärkeimmät jäsenet, Pörssitieto G. Kock50-vuotias. Johtaja Urho Perkko, Helsingin Sanomat, 04.12.1938, nro 328, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Perkon vanhemmat olivat räätäli Aksel Adrian Liljelund ja Hedvig Liljelund. Hänen veljiään olivat kultaseppä Oiva Perkko (1881–1934) ja toimitusjohtaja Jalo Perkko (1885–1942). Urho Perkko tuli vuonna 1910 Ab Schweiziska Uraffären A. E. Haglund Oy Sveitsiläisen Kelloliikkeen kaupanhoitajaksi Helsinkiin. Alfred Eliel Haglundin (1864–1915) vuonna 1896 perustama liike oli Helsingin merkittävin kelloliike 1900-luvun alussa. Vuosina 1917–1923 Urho Perkolla oli oma kelloalan liike Urho Perkko & Co Helsingissä. Perkko perusti vuonna 1918 Oy Perkko Ab nimisen kelloalan tukkuliikkeen veljiensä kanssa. Liike osti samana vuonna J. W. Lindroosin vuonna 1894 Tampereelle perustaman kelloalan maahantuonti- ja tukkuliikkeen, joka oli 1910-luvulla Suomen suurin alallaan. Oy Perkko Ab harjoitti kellojen, kultasepäntarvikkeiden ja -tuotteiden sekä hienomekaanisten työkalujen tukkukauppaa, sen sisaryhtiö oli Suomen Kellokeskus Oy ja tytäryhtiö Hopeatehdas Oy. Liikkeen toimitusjohtajana ja suurimpana omistajana oli Urho Perkon veli Jalo Perkko. Vuonna 1922 Oy Perkko Ab perusti Viipuriin sivuliikkeen, jonka johtajaksi Urho Perkko siirtyi. Vuodesta 1926 alkaen hän toimi Sveitsiläinen Kelloliike A. E. Haglund Ab:n toimitusjohtajana. Vuonna 1958 perustettu Urho Perkko Oy toimi Helsingissä Aleksanterinkatu 48:ssa ja harjoitti kello- ja kultasepänalan sekä silmälasilinssien tukku- ja vähittäiskauppaa. Urho Perkko Oy ja Sveitsiläinen Kelloliike A. E. Haglund Ab tekivät konkurssin vuonna 1972. Oy Perkko on edelleen olemassa ja se on ollut vuodesta 1979 Nurmi-Yhtiöt Oy:n omistuksessa. Yritys on nykyisin korujen, kellojen ja toimistotekniikan maahantuoja. Liikkeellä on myös oma Leijona-kellobrändi.Täydentäviä yhtiötietoja : Urho Perkko Oy, Pörssitieto G. KockTäydentäviä yhtiötietoja : Ab Schweiziska Uraffären A. E. Haglund Oy ("Sveitsiläinen Kelloliike"), Pörssitieto G. KockPerkko : Kellomerkit Urho Perkko teki opintomatkoja Skandinavian ja Keski- Europan maihin sekä Englantiin. Hän toimi Helsingin Kelloseppäyhdistyksen puheenjohtajana ja Suomen Kelloseppäliitossa varapuheenjohtajana ja johtokunnan jäsenenä sekä kuului myös liiton työnäytteiden arvostelulautakuntaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset kellosepät Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Hyperisiini

Hyperisiini on mäkikuisman sisältämä aine. Enimmäisannos, joka on suositeltavaa vuorokaudessa on 0.2-3 mg. Hyperisiini herkistää auringonvalolle. Se on vaikuttavana aineena mäkikuismarohdosvalmisteissa, jotka lievittävät lievää masennusta. Se on väriltään punaista ja sitä voidaan käyttää väriaineena. Mäkikuismalle hyperisiini on vasta-aine, jonka avulla kasvi suojautuu kasvinsyöjiltä. Hyperisiinin kemiallinen kaava on C30H16O8, moolimassa 504.4 g/mol, sulamispiste 300 °C, kiehumispiste 1020,33 °C ja CAS- numero 548-04-9. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PubChem: Hypericin * Human Metabolome Database (HMDB): Hypericin * Food Component Database (FooDB): Hypericin * DrugBank: Hypericin * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Hypericin * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Hypericin Luokka:Lisäravinteet Luokka:Elintarvikevärit
Ukrainan valtion päivä

Ukrainan valtion päivä () on kansallinen juhla- ja vapaapäivä Ukrainassa. Sitä vietetään 15. heinäkuuta. Juhlapäivää vietettiin ensimmäisen kerran heinäkuussa 2022. ==Lähteet== Luokka:Heinäkuun juhlapäivät Luokka:Ukrainalaiset juhlapäivät
Jalo Perkko

Jalo Vilho Perkko, sukunimi vuoteen 1906 Liljelund (8. syyskuuta 1885 Helsinki – 20. marraskuuta 1942)Kuolinilmoitus, Perkko Jalo Vilho, Uusi Suomi, 1942, No 316, sivu 4, julkaistu 22.11.1942 oli suomalainen toimitusjohtaja.Jalo Vilho Perkko, Kello-kulta: julkaisu kello- ja kultamiehille, 1943, No 1, sivu 3 Hän perusti vuonna 1918 yhdessä veljiensä kanssa kelloalan tukkukaupan Oy Perkko Ab:n.Perkko-suvun tärkeimmät jäsenet, Pörssitieto G. Kock50-vuotias. Johtaja Jalo Perkko, Helsingin Sanomat, 08.09.1935, nro 241, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotJalo Perkko 50-vuotias, Suomen kelloseppä : Suomen kelloseppäin liiton äänenkannattaja, 01.09.1935, nro 7, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Jalo Perkon vanhemmat olivat räätäli Aksel Adrian Liljelund ja Hedvig Liljelund. Hänen veljiään olivat kultaseppä Oiva Perkko (1881–1934) ja kelloseppä ja toimitusjohtaja Urho Perkko (1888–1959). Jalo Perkko meni jo 14-vuotiaana vuonna 1899 Suomen Höyrylaiva Oy:n palvelukseen ja oli siellä työssä viiden vuoden ajan eri osastoilla. Hän siirtyi sitten vuonna 1904 Oy Lars Krogius & Co Ab:n huolintaosaston johtoon ja hoiti tätä tehtävää vuoteen 1918 saakka. Perkko perusti tänä aikana liikkeen sivukonttoreita useisiin Suomen rannikkokaupunkeihin. Perkko perusti vuonna 1918 Oy Perkko Ab nimisen kelloalan ja tarkkuustyökalujen tukkuliikkeen yhdessä veljiensä kanssa. Liike osti samana vuonna J. W. Lindroosin vuonna 1894 Tampereelle perustaman kelloalan maahantuonti- ja tukkuliikkeen, joka oli 1910-luvulla Suomen suurin alallaan. Oy Perkko Ab harjoitti kellojen, kultasepäntarvikkeiden ja -tuotteiden sekä hienomekaanisten työkalujen tukkukauppaa, sen sisaryhtiö oli Suomen Kellokeskus Oy ja tytäryhtiö Hopeatehdas Oy. Jalo Perkko oli yhtiön toimitusjohtaja ja suurin omistaja. Oy Perkko on edelleen olemassa ja se on ollut vuodesta 1979 Nurmi-Yhtiöt Oy:n omistuksessa. Yritys on nykyisin korujen, kellojen ja toimistotekniikan maahantuoja. Liikkeellä on myös oma Leijona-kellobrändi.Täydentäviä yhtiötietoja : Urho Perkko Oy, Pörssitieto G. KockPerkko : Kellomerkit Jalo Perkko oli myös Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen johtokunnan jäsen ja Raamattutalo-Osakeyhtiön johtokunnan jäsen. Hän teki useita opintomatkoja ulkomaille. Suomen sisällissodan aikana Jalo Perkko toimi tykistökoulun intendenttinä ja hänet nimitettiin reservivänrikiksi. Jalo Perkon kuoltua 1942 Oy Perkko Ab:n suurimpana omistajana ja johtajana oli hänen leskensä Ester Perkko (1891–1967).Leijona-kellojen tarina == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kellojen ja taideteosten keskellä, Forum, 01.01.1936, nro 1, s. 42, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Oiva Perkko

Oiva Akseli Perkko, sukunimi vuoteen 1906 Liljelund (22. joulukuuta 1881 Helsinki – 2. maaliskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen kultaseppä. Hän perusti vuonna 1918 yhdessä veljiensä kanssa kelloalan tukkukaupan Oy Perkko Ab:n.Perkko-suvun tärkeimmät jäsenet, Pörssitieto G. KockKultaseppä Oiva Perkko, Kultaseppien lehti : Suomen kultaseppien liiton virallinen äänenkannattaja, 01.04.1934, nro 3, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolleita, Helsingin Sanomat, 04.03.1934, nro 61, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Oiva Perkon vanhemmat olivat räätäli Aksel Adrian Liljelund ja Hedvig Liljelund. Hänen veljiään olivat toimitusjohtaja Jalo Perkko (1885–1942) ja kelloseppä, toimitusjohtaja Urho Perkko (1888–1959). Oiva Perkko kävi kansakoulun sekä suomalaista normaalilyseota ja Taideteollisuuskeskuskoulua. Hän meni sitten vuonna 1896 oppiin kultaseppä Karl Hägglundin liikkeeseen Helsingissä ja hänestä tuli kisälli vuonna 1901. Oiva Perkko työskenteli Suomen Kultaseppä Oy:ssä kahdenkymmenen vuoden ajan. Perkko perusti vuonna 1918 Oy Perkko Ab nimisen kelloalan ja tarkkuustyökalujen tukkuliikkeen yhdessä veljiensä kanssa. Liike osti samana vuonna J. W. Lindroosin vuonna 1894 Tampereelle perustaman kelloalan maahantuonti- ja tukkuliikkeen, joka oli 1910-luvulla Suomen suurin alallaan. Oy Perkko Ab harjoitti kellojen, kultasepäntarvikkeiden ja -tuotteiden sekä hienomekaanisten työkalujen tukkukauppaa, sen sisaryhtiö oli Suomen Kellokeskus Oy ja tytäryhtiö Hopeatehdas Oy. Jalo Perkko oli yhtiön toimitusjohtaja ja suurin omistaja Oiva Perkon toimiessa Oy Perkko Ab:n johtokunnan puheenjohtajana. Oiva Perkko muutti Tampereelle ja toimi siellä Suomen Kellokeskus Oy:n johtajana. Oy Perkko on edelleen olemassa ja sen on ollut vuodesta 1979 Nurmi-Yhtiöt Oy:n omistukseen. Se on nykyisin korujen, kellojen ja toimistotekniikan maahantuoja. Liikkeellä on myös oma Leijona- kellobrändi.Täydentäviä yhtiötietoja : Urho Perkko Oy, Pörssitieto G. KockPerkko : Kellomerkit Oiva Perkko oli vuodesta 1922 alkaen Tampereen Käsityö- ja Tehdasyhdistyksen valtuutettuna ja myös yhdistyksen sihteerinä. Hän teki ulkomaanmatkoja muun muassa Englantiin, Ranskaan, Sveitsiin, Saksaan ja Tanskaan. Oiva Perkko kuoli 52-vuotiaana maaliskuussa 1934 Helsingin Diakonissalaitoksella.Kuolleita, Aamulehti, 04.03.1934, nro 61, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kultasepät Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Hyperforiini

Hyperforiini on mäkikuisman sisältämä aine, joka on yksi vaikuttavista aineista mäkikuismaa sisältävissä rohdosvalmisteissa. Tämä vaikuttava aine on antibioottinen suoja mikrobeja vastaan. Sitä käytetään hyperisiinin kanssa esimerkiksi mäkikuismauutteessa. Hyperforiinilla on lievää masennusta lievittävää vaikutusta. Hyperforiinin kemiallinen kaava on C35H52O4, moolimassa 536,8 g/mol, sulamispiste 79 - 80 °C ja CAS-numero 11079-53-1. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PubChem: Hyperforin * Human Metabolome Database (HMDB): Hyperforin * Food Component Database (FooDB): Hyperforin * DrugBank: Hyperforin * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Hyperforin * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Hyperforin Luokka:Lisäravinteet
Axel W. Lindfors

Axel William Lindfors (5. kesäkuuta 1888 Helsinki – 31. joulukuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja eduskunnan tulkki ja ruotsinkielisen kanslian notaari. Kuolinilmoitus, Hufvudstadsbladet, 02.01.1948, nro 1, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotDödsfall, Hufvudstadsbladet, 02.01.1948, nro 1, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotYlioppilasmatrikkeli 1907, matrikkelinumero 30933 50-vuotias, Helsingin Sanomat, 05.06.1938, nro 149, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Axel Lindforsin vanhemmat olivat liikemies August Wilhelm Lindfors ja Matilda Amalia Nyberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1907. Opiskeltuaan pari vuotta yliopistossa hän siirtyi lehtialalle ja oli aluksi Tammerfors Aftonblad- ja Hangö-lehdissä toimittajana. Hän oli sitten Hufvudstadsbladet-lehden toimittajana 1911–1918. Hän oli kauppa- ja teollisuuskomission lehdistöosaston päällikkönä 1918–1919 ja sitten Svenska Tidningen-lehden toimittajana 1919–1921. Lindfors toimi sitten talousalan lehdissä ja oli ensin Finansbladetin avustajana 1923–1926 ja sitten Mercator-lehden avustajana 1926–1934. Hän toimitti myös kahden vuosikymmenen ajan Farmaceutiskt Notisblad-lehteä. Lindfors tuli vuonna 1915 työhön eduskuntaan ja toimi aluksi tulkkina eri valiokunnissa. Vuosina 1921–1935 hän toimi eduskunnan täysistunnoissa tulkkina ja vuonna 1935 hänestä tuli eduskunnan ruotsinkielisen kanslian notaari. Lindfors oli mukana perustamassa Suomen Sanomalehtimiesten Liittoa ja oli vuodesta 1921 alkaen tämän liiton ja Helsingin sanomalehtimiesyhdistyksen johtokunnan jäsenenä. Axel Lindfors oli naimisissa vuodesta 1935 Alma Sofia Helinin kanssa. Lindfors kuoli 59-vuotiaana sydänkohtaukseen uudenvuodenaattona 1947. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Vaaleapuumuura

Vaaleapuumuura (Thamnophilus pelzelni) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. thumb|250px|left|Vaaleapuumuuranaaras. Vaaleapuumuuraa tavataan Brasilian keski- ja itäosissa. Sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3 320 000 km2. Vuonna 2003 lajin arvioitiin olevan yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, vaikkakin se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laajan levinneisyysalueen ansiosta se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Puumuurat Luokka:Elinvoimaiset lajit
Rannikkopuumuura

Rannikkopuumuura (Thamnophilus ambiguus) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Rannikkopuumuuraa tavataan Brasilian kaakkoisosissa rannikon läheisyydessä, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 342 000 km2. Vuonna 2003 lajin arvioitiin olevan melko yleinen ainakin osissa levinneisyysaluettaan, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Puumuurat Luokka:Elinvoimaiset lajit
Köynnöspuumuura

Köynnöspuumuura (Thamnophilus caerulescens) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Köynnöspuumuuraa tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Paraguayssa, Perussa ja Uruguayssa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 10 600 000 km2. Se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, mutta hyvin laajan levinneisyysalueen ansiosta se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Puumuurat Luokka:Elinvoimaiset lajit
Bahatševe

Bahatševe () on kaupunki Ukrainan Tšerkasyn alueen Zvenyhorodkan piirissä. Vatutine sijaitsee 11 kilometriä piirikeskus Zvenyhorodkan keskustasta kaakkoon ja linnuntietä 88 kilometriä aluekeskus Tšerkasystä lounaaseen. Bahatševe on rautatien risteyspaikkakunta. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 16 200 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2001 Bahatševen asukasluku oli 20 156\. Enimmäkseen asukkaat olivat etniseltä taustaltaan ukrainalaisia. Bahatševe on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Zvenyhorodkan piiriin. Tätä ennen se muodosti Tšerkasyn alueen alainen kaupunkipiirin. Bahatševe perustettiin vuonna 1946 työtaajamaksi ja sai nykynimensä vuonna 1949. Kaupungin aseman Bahatševe sai vuonna 1952. Vatutine Park.JPG|Rantanäkymä Bahatševen kaupunginpuistosta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Tšerkasyn alueen kaupungit
Špola

Špola () on kaupunki Ukrainan Tšerkasyn alueen Zvenyhorodkan piirissä. Špola sijaitsee linnuntietä 33 kilometriä piirikeskus Zvenyhorodkan keskustasta itään ja 68 kilometriä aluekeskus Tšerkasystä lounaaseen. Špolassa on rautatieasema ja linja-autoasena, kaupungin kautta kulkee rautatieyhteys Smelasta Vatutineen. Tammikuun keskilämpötila on -5,6 astetta, ja heinäkuun +20,3 Celsius-astetta. Vuotuinen sademäärä noin 509 millimetriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 16 616 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 1990 asukkaita oli noin 22 500. Špola sai kaupungin aseman vuonna 1938. on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Zvenyhorodkan piiriin; tätä ennen se oli Špolan piirin hallintokeskus. Cherkassy Oblast Admin Bldg, Lenin statute, Shpola, Ukraine, 17Sept2008.jpg|Hallintorakennus Špolassa (2008). Церковь св. Николая в Шполе.jpg|Ortodoksinen Pyhän Nikolain kirkko. Шпола-церква.JPG|Toinen kirkko. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Tšerkasyn alueen kaupungit
Bar (Ukraina)

Bar () on kaupunki Ukrainan Vinnytsjan alueen Žmerynkan piirissä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 15 775 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2001 asukkaita oli 17 284. Bar on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Žmerynkan piiriin; tätä ennen se oli Barin piirin hallintokeskus. Paikkakunta mainitaan historiallisissa asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1425 nimellä Rov. Puolan kuningatar Bona antoi sille nimen Bar vuonna 1537; sinne rakennettiin tuolloin linnoitus. 1630-luvulla Guillaume Le Vasseur de Beauplan rakensi linnan paikkakunnalle. Barin sijainti Puolan ja Turkin välillä merkitsi että siellä taisteltiin usein. (02) WIKIPEDIA YOUNG GENERATIONS OF UKRAINIANS AT CENTRAL SQUARE IN TOWN OF BAR VINNYTSIA REGION STATE OF UKRAINE 20150824.jpg|Lapsia ja nuorisoa Barin keskusaukiolla. (11) WIKIMEDIA UKRAINE INDEPENDENCE DAY CELEBRATION CITY OF BAR VINNYTSIA REGION STATE OF UKRAINE 20150823.jpg| Ukrainan itsenäisyyspäivän juhlayleisöä Barissa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Vinnytsjan alueen kaupungit
Vuoden koulu, oppilaitos tai päiväkoti

Vuoden koulu, oppilaitos tai päiväkoti, usein lyhyemmin Vuoden koulu, on Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:n myöntämä samannimisen vuosittaisen kilpailun tunnustus, jolla halutaan kiinnittää huomiota jonkin suomalaisen tai suomalaisia ulkomailla kasvattavan koulun, oppilaitoksen tai päiväkodin onnistuneeseen toimintaan koulutuksessa. Palkitun oppilaitoksen toiminnan tulee olla esimerkillistä ja sekä opettajien että oppilaiden, opiskelijoiden tai päiväkodin lasten siellä viihtyä. Esimerkiksi vuonna 2021 palkittua Könönpellon koulua kiiteltiin onnistuneesta positiivisen ryhmässä oppimisen lähestymisen käytöstä (Pro-koulu). Palkintoa on jaettu vuodesta 1991 lähtien. Tunnustuksen ovat saaneita Vuoden kouluja ovat (vuodesta 1991 lähtien): thumb|Aurinkorannikon suomalainen koulu (vuoden koulu 2002). :: 1991 Meri- Porin lukio :: 1992 Kokkolan ammattioppilaitos :: 1993 Turun normaalikoulu :: 1994 Ylikylän koulu, Kempele :: 1995 Eskolanmäen yläaste, Kouvola :: 1996 Karviaistien koulu, Helsinki :: 1997 Sibelius-Akatemia, Helsinki :: 1998 Ikaalisten käsi- ja taideteollisuusoppilaitos :: 1999 Opetusravintola Paviljonki, Savonlinna :: 2000 Kajaanin opettajankoulutuslaitos :: 2001 Auroran sairaalakoulu, Helsinki :: 2002 Aurinkorannikon suomalainen koulu, Espanja :: 2003 Jokiniemen päiväkoti, Vantaa :: 2004 Orajärven koulu, Sodankylä (luokat 1–6) :: 2005 Aninkoulu, Kauhajoki (erityiskoulu) :: 2006 Taivalkosken metsäoppilaitos :: 2007 Keskustan koulu, Eurajoki (esiopetus ja perusopetus) :: 2008 Mäntylän yksikkö: päiväkoti ja koulu, Oulu :: 2009 Riihenmäen koulu, Mäntsälä (7–9) :: 2010 Klinkbackan koulu, Raasepori (1–6) :: 2011 Tiistilän koulu, Espoo (1–6) :: 2012 Kaurialan lukio, Hämeenlinna :: 2013 Seinäjoen yhteiskoulu :: 2014 Hämeenkylän koulu, ja kunniamaininta Rinnekodin koulu, :: 2015 Taalintehtaan koulu, Kemiönsaari :: 2016 Lintulaakson koulu, Espoo :: 2017 Ro­va­nie­men kau­pun­gin kan­sa­lais­opis­to; kunniamaininnat Kirkonkylän koulu, Lapinjärvi, ja Västerby skola, Tammisaari :: 2018 Tarvaalan koulu, Saarijärvi :: 2019 Ylivieskan seudun kansalaisopisto :: 2020 Kosken lukio, Koski Tl :: 2021 Könönpellon koulu, Varkaus :: 2022 Talvisalon koulu, Savonlinna ja Tampereen aikuiskoulutuskeskus (TAKK) :: 2023 Sasin päiväkoti, Hämeenkyrö :: 2024 Saaren koulu, Pyhäjoki ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset oppilaitokset Luokka:Kilpailut Luokka:Suomalaiset palkinnot
Balta

Balta () on kaupunki Ukrainan Odessan alueen Podilskin piirissä, Etelä-Bugin vesistöön kuuluvan Kodymajoen varrella. Balta sijaitsee 24 kilometriä piirikeskus Podilskin keskustasta pohjoiseen ja linnuntietä 183 kilometriä aluekeskus Odessasta pohjoisluoteeseen. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 18 242 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2011 väkiluku oli 19 353, vuonna 1998 noin 23 600. Balta on ollut asuttuna paikkakuntana olemassa ainakin 1500-luvulta lähtien. Se kuului Turkkiin vuoteen 1791 saakka, ja Iaşin rauhansopimuksen jälkeen Venäjän keisarikuntaan. Vuonna 1797 siitä tuli Podilian kuvernementtiin kuuluva kaupunki. Vuonna 1880 asukkaista 80 prosenttia oli juutalaisia. Balta on vuodesta 1923 alkaen Baltan piirin hallintokeskus. Vuosina 1924–1929 se oli Moldavan autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan (Moldovan ASNT) pääkaupunki. Balta on vuodesta 1940 lähtien kuulunut Odessan alueeseen. Ukrainan vuoden 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kaupunki on kuulunut Podilskin piiriin. Balta (3090092735).jpg|Katunäkymä kaupungista. Government Bldg bb - panoramio.jpg|Hallintorakennus. Balta Hospital.jpg|Baltan sairaala (2008). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Odessan alueen kaupungit Luokka:Podilskin piiri
Roure (Italia)

Roure () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Roure Sapere.it Roure Enciclopedia Treccani Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 767 asukasta. pienoiskuva|left| ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Joe Baksi

Joseph "Joe" William Baksi (14. tammikuuta 1922, Kulpmont, Pennsylvania, Yhdysvallat – 6. elokuuta, 1977, Albany, New York, Yhdysvallat ) oli amerikkalainen 1940-luvun raskaansarjan nyrkkeilijä, jonka vanhemmat olivat slovakkisiirtolaisia. == Ammattilaisuuden alkuvuodet == Joe Baksi aloitti ammattilaisnyrkkeilyn vuonna 1940 nyrkkeillen voitokkaasti ensimmäisenä vuonna kymmenen ottelua. Yksi voitto tuli tulevan näyttelijän Jack Palancen kanssa (käytti ottelussa taiteilijanimeä Jack Brazzo) käydyssä nelieräisessä ottelussa. Seuraavana vuonna hän otteli jo suuremmilla areenoilla ja useampieräisiä eli pääosin kuusieräisiä otteluita. Óteltuaan 11 ottelua vuonna 1941 hän hävisi ensimmäisen kerran. == Ammattilaisuuden huippuvuodet == Vuoden 1941 jälkeen hän jatkoi uraansa voitokkaasti, kunnes helmikuussa 1944 kohtasi Tami Mauriellon, jonka hän löi kanveesiin 1. erässä ja voitti hänet 10-eräisessä ottelussa pistein. Tässä vaiheessa Baksi oli noussut The Ringin listalla sijalla 6. Seuraavaksi hän kohtasi vuoden 1944 aikana Lee Savoldin kolmessa ottelussa, joista hän voitti kaksi. Sen jälkeen vastustajat olivat nimekkäämpiä, joista hän sai voiton Gunnar Bärlundista ja Lou Novasta, mutta hävisi Lee Omalle ja Jersey Joe Walcottille. The Ringin listalla sijoitus Baksin uran paras eli 4. Vuoden 1946 aikana Baksi siirtyi ottelemaan Eurooppaan, jossa hän kohtasi voitokkaasti Freddie Millsin ja Bruce Woodcockin. Woodcock-voiton jälkeen oli suunnitelmissa käydä MM-ottelu Joe Louisia vastaan. Sitä ennen oli tarkoitus otella vielä Ruotsissa Olle Tandbergia vastaan. Amerikkalaisten yllätykseksi Tandberg voitti Baksin pistein. Tämän jälkeen Baksin MM-ottelu lykkääntyi. Hän oli tässä vaiheessa Louisin kolmas haastaja Ezzard Charlesin ja Walcottin jälkeen. Hän otteli ennen suunnitelmissa vielä ollutta MM-ottelua Charlesia vastaan, mutta hävisi keskeytyksellä 11. erässä. == Ammatttilaisuuden loppuvuodet == Charles-tappion jälkeen Baksi otteli vielä seitsemän ottelua joulukuuhun 1951 mennessä, jolloin hän ilmoitti päättäneensä nyrkkeilyuransa. Baksi palasi kuitenkin vielä keväällä 1954 eli reilu kaksi vuotta lopetuspäätöksen jälkeen vielä kehään kahden ottelun verran. Urheilu-uran päätteeksi hän toimi muutamia vuosia metallityöläisten ammattiliiton toimihenkilönä kotiseudullaan Pennsylvaniassa. == Viitteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Roure

Roure voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Roure, kunta Alpes-Maritimesin departementissa Ranskassa * Roure, kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Torinon metropolikaupungissa * Roure, sukunimenä: ** Marta Roure (s. 1981), andorralainen laulaja.
Roure (Ranska)

Roure on kunta Alpes-Maritimesin departementissa Ranskassa. Siellä on 119 asukasta (vuonna 2019), ja sen pinta-ala on 40,3 neliökilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alpes-Maritimesin kunnat
Bilopillja

Bilopillja () on kaupunki Ukrainan Sumyn alueen Sumyn piirissä, Desnajoen Seim-haarajoen vesistöön kuuluvan Vyrjoen varrella. Bilopillja sijaitsee 45 kilometriä piiri- ja aluekeskus Sumystä luoteeseen. Bilopillja ja sen luoteenpuoleinen naapurikaupunki Vorožba muodostavat on rautateiden kahden risteysalueseudun. Bilopillja sijaitsee maanteitse vain 10 kilometriä Venäjän Kurskin alueen rajanylityspaikasta etelään. Siellä on rautatie- ja linja- autoasema. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 15 981 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2001 väkiluku oli 18 384\. Tuolloin 80 prosenttia asukkaista oli etniseltä taustaltaan ukrainalaisia ja 17 prosenttia venäläisiä. Kiovan Rusin aikana nykyisen kaupungin paikalla sijaitsi Tšernihivin ruhtinaskuntaan kuulunut Vyrin kaupunki, tästä on kirjallinen maininta vuodelta 1096. Siellä oli linnoitus 1300-luvulta lähtien kuului Liettuan suuriruhtinaskuntaan, 1500-luvulta lähtien Moskovan suuriruhtinaskuntaan. 1600-luvun jälkimmäisellä puoliskolla Vyrin paikalle rakennettiin kukkulalinnoitus (nimeltään Kriga). Se tuhoutui mongolien ja tataarien hyökkäysten aikana. Oikean rannan Ukrainan alueelta, silloisesta Puola-Liettuasta saapuneet kasakat perustivat Bilopilljan vuonna 1672. Vuoteen 1765 saakka se oli Sumyn rykmenttiin kuuluva asutus paikkakunta. 1800-luvulla se oli vilkas maataloustuotteiden ja leivän kauppapaikka. Nyttemmin Bilopilljan kaupungissa on koneenrakennuksen ja -korjauksen tuotantolaitoksia, huonekalutehdas ja elintarviketeollisuutta. Bilopillja on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Sumyn piiriin; tätä ennen se oli vuodesta 1923 lähtien Bilopilljan piirin hallintokeskus. Venäjän hyökkäyssodassa (2022–) kaupunki miehitettiin... Ukrainan asevoimat vapauttivat... Вокзал ст. Білопілля.jpg|Bilopilljan rautatieautoasema. Автостанція Білопілля.jpg|Bilopilljan linja-autoasema. Петропавловська церква, місто Білопілля.jpg|Petropavlovskin kirkko, eli apostoleille Pietari ja Paavali omitettu kirkko. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Sumyn alueen kaupungit Luokka:Sumyn piiri
101 (albumi)

__NOTOC__ 101 on Depeche Moden livealbumi, joka julkaistiin 13. maaliskuuta 1989. Albumi äänitettiin 18. kesäkuuta 1988 Rose Bowl -stadionilla Pasadenassa Kaliforniassa. Konsertti oli yhtyeen Music for the Masses -kiertueen 101. ja viimeinen. Livealbumin lisäksi kiertue sai aikaan samannimisen dokumenttielokuvan Depeche Mode 101. == Kappaleet == # ”Pimpf” – 0.57 # ”Behind the Wheel” – 5.54 # ”Strangelove” – 4.49 # ”Sacred” – 5.12 # ”Something to Do” – 3.51 # ”Blasphemous Rumours” – 5.09 # ”Stripped” – 6.45 # ”Somebody” – 4.36 # ”Things You Said” – 4.19 # ”Black Celebration” – 4.54 # ”Shake the Disease” – 5.10 # ”Nothing” – 4.36 # ”Pleasure Little Treasure” – 4.38 # ”People Are People” – 4.59 # ”A Question of Time” – 4.12 # ”Never Let Me Down Again” – 6.40 # ”A Question of Lust” – 4.07 # ”Master and Servant” – 4.30 # ”Just Can't Get Enough” – 4.01 # ”Everything Counts” – 6.28 == Lähteet == *Discogs * Spotify ===Viitteet=== Luokka:Depeche Moden albumit Luokka:Vuoden 1989 konserttitallenteet
Mohamed Hussein Roble

Mohamed Hussein Roble () on somalialainen poliitikko, joka on toimi maansa pääministerinä vuosina 2020–2022. Virkakautensa aikana hän joutui useaan kertaan välirikkoon presidentti Mohamed Abdullahi Mohamedin kanssa, joka pidätti Roblen virastaan toistuvasti. == Lähteet == Luokka:Somalian pääministerit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hamza Abdi Barre

Hamza Abdi Barre on somalialainen poliitikko, joka on Somalian pääministeri kesäkuusta 2022 alkaen. Hän oli nimityksensä aikaan 48-vuotias ja kotoisin Jubamaasta. Ennen politiikkaan siirtymistään hän toimi akateemisella uralla ja kuului Kismayon yliopiston perustajiin. Ensimmäisessä puheessaan parlamentille Barre lupasi keskittyä poliittiseen vakauteen, turvallisuuteen, sovintoon ja vuoropuheluun Somalimaan kanssa. == Lähteet == Luokka:Somalian pääministerit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sean Bergin

Sean Bergin (29. kesäkuuta 1948 Durban, Etelä-Afrikka – 1. syyskuuta 2012 Amsterdam, AlankomaatSean Bergin AllMusic) oli eteläafrikkalaissyntyinen jazzsaksofonisti, -huilisti, -säveltäjä ja -laulaja. Hän asettui pysyvästi Alankomaihin 1970-luvun puolessavälissä.RIP Sean Bergin (1948-2012) London Jazz News Bergin oli taustaltaan puoliksi irlantilainen.‘SEAN BERGIN, MUZIKANT (1948-2012)’ Bimhuis Bergin lopetti koulunkäynnin Etelä-Afrikassa 15-vuotiaana, mutta sai opetusta klarinetinsoitossa. Hän soitti sekä valkoisten että mustien kanssa, mutta apartheidpolitiikka vaikutti ilmapiiriin niin kielteisellä tavalla, että se sai myös monet Berginin ystävistä lähtemään kotimaastaan.IN MEMORIAM: SEAN BERGIN (1948-2012) Bas Maliepaard Bergin aloitti Alankomaissa työskentelyn monien paikallisten jazzpiirien toimijoiden kanssa. Hän perusti M.O.B.-kokoonpanon ("My Own Band"), johon liittyi muun muassa monia ICP:n orkesterin jäseniä. Berginin brittiläisiin yhteistyökumppaneihin kuuluivat Phil Minton ja Maggie Nicols. Bergin perusti myös yhtyeet Song MOB ja Nansika. M.O.B. ja Song MOB ottivat ohjelmistoihinsa vain Berginin itse säveltämää musiikkia, mutta Nansika tulkitsi muiden muassa Abdullah Ibrahimin, Dudu Pukwanan, Chris McGregorin, Johnny Dyanin ja Winston Mankunku Ngozin kappaleita. Bergin oli aktiivinen myös muissa kokoonpanoissa. Vuonna 2000 hänelle myönnettiin alankomaalainen VPRO-/Boy Edgar -palkinto. Bergin kuoli Amsterdamissa 64-vuotiaana. Hän oli ollut sairaana vuosien ajan kuolemaansa, mutta jatkanut soittamista niin kauan kuin tämä oli ollut mahdollista. Berginin New Mob -yhtyettä alkoi tämän kuoltua johtaa hänen tyttärensä Una Bergin. Ohjaaja Remy Vlek teki Sean Berginistä tämän kuoltua dokumenttielokuvan. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset jazzmuusikot Luokka:Alankomaalaiset jazzmuusikot Luokka:Jazzsaksofonistit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Fritz Pauer

Fritz Pauer (14. lokakuuta 1943 Wien – 1. heinäkuuta 2012) oli itävaltalainen jazzpianisti.Fritz Pauer AllMusic Pauer aloitti jazzin soittamisen teini- ikäisenä Hans Kollerin ja Friedrich Guldan kanssa. Hän pääsi sittemmin johtamaan omia yhtyeitään Berliiniin. Vuonna 1966 Pauer voitti ensimmäisen palkinnon Modernin jazzin kilpailussa Wienissä. Tässä yhteydessä hän myös tapasi Art Farmerin, jonka kokoonpanon jäsenenä hän tuli tunnetuksi. Hänen uransa eteni muiden muassa Dexter Gordonin, Don Byasin, Klaus Weissin ja Booker Ervinin kanssa tehdyn yhteistyön muodossa. Vuonna 1967 Pauer esiintyi Annie Rossin ja Pony Poindexterin konserttialbumilla Annie Ross & Pony Poindexter, joka äänitettiin Deutsches Jazzfestivalilla Frankfurtissa. Vuonna 1969 hän soitti Carmell Jonesin festivaalikonserttialbumilla Carmell Jones in Europe. Pauer aloitti opettamisen Wienin kunnallisessa konservatoriossa vuonna 1968 ja jatkoi opetustyötä esiintymisten ohella 1970-luvulla. Hän alkoi tehdä myös omia albumeitaan, joihin kuuluivat Water Plants (1977) ja Blues Inside Out (1978). 1980-luvulla Pauer asui jonkin aikaa Perussa ennen asettumistaan Sveitsiin vuonna 1986. Seuraavana vuonna hän aloitti uudelleen yhteistyönsä Art Farmerin kanssa albumia Azure varten. Hän jatkoi tätä yhteistyötä pitkin myöhempää uraansa. Lopulta Pauer palasi Itävaltaan, jossa hän opetti vuosien ajan Universität für Musik und darstellende Kunst Grazissa. Hän pysyi myös aktiivisena muusikkona ja julkaisi albumeita, kuten City Blues (1996), New York Meeting (2000) ja Moods from Wonderland (2008). Pauer kuoli 69-vuotiaana vuonna 2012. Vuonna 2020 ilmestyi albumi 3 for the Road, joka sisältää Pauerin, Jay Claytonin ja Ed Neumeisterin triosession vuodelta 2001. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset pianistit Luokka:Jazzpianistit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Aadam islaminuskossa

Aadam islaminuskossa () oli ensimmäinen ihminen ja ensimmäinen islamin profeetoista. Koraanin mukaan maailma luotiin kuudessa päivässä, ja Jumala loi Aadamin ja hänen vaimonsa Eevan savesta ja yhdestä sielusta.Hämeen-Anttila 2004, s. 130–137. Koraanissa Aadam mainitaan 25 kertaa, kun sana Muhammed esiintyy vain neljä kertaa.Ohlig 2013, s. 273, 277 Islaminuskon mukaan Aadam rakensi Kaaban temppelin, mutta Abraham ja hänen poikansa Ismael rakensivat sen vedenpaisumuksen jälkeen uudelleen.Hämeen-Antila 2004, s. 129-136 == Ibn Sa'din kertomus == Islamin varhainen historioitsija Ibn Sa'd kertoo islamilaisena perimätietona, että Aadam luotiin osissa savesta. Jumala loi ensin Aadamin pään, ja sen jälkeen Aadam pääsi silmillään seuraamaan muun kehon luomista. Alkoi tulla jo ilta, kun Aadamin jalat olivat vielä luomatta. Sen takia Aadam sanoi Jumalalle: "Oi yön Herra, pidä kiirettä, sillä yö lähestyy." Tähän Jumala lausui Koraaniin päätyneet sanat: "Hätäiseksi on ihminen luotu, mutta kyllä Minä näytän merkkini: älkää kiirehtikö Minua" (Koraani 21: 37). Ibn Sa'd, Volume 1, Parts 1.3.20 Jumala loi Aadamin ensin 15 metrin pituiseksi, jolloin hänen päänsä koski taivasta. Koska se oli liikaa, Jumala lyhensi hänet nykyihmisen mittaan.Ibn Sa'd, Volume 1, Parts 1.3.26 == Lehmän suuran tarina Adamista == Lehmän suura (2:30–39) sisältää kertomuksen Adamista. Jumala kertoo enkeleille, että hän aikoo asettaa itselleen sijaisen maan päälle. Enkelit tyrmistyvät ja ovat vastaan. Jumala ilmoittaa, että hän tietää sellaista, mitä enkelit eivät tiedä. Tämän jälkeen hän opettaa Adamille kaikkien asioiden nimet. Jumala pyytää nyt enkeleitä nimeämään eri asioita, "jos väitätte puhuvanne totta". Enkelit eivät pysty ja vetoavat siihen, ettei heitä ole opetettu. Jumala pyytää samaa Adamilta, joka helposti nimeää kysytyt asiat. Jumala kehottaa enkeleitä kumartamaan Adamia, ja kaikki tottelivat paitsi Iblis (Saatana). Seuraavaksi Jumala ilmoittaa, Adam saa puolisonsa kanssa asua Paratiisissa, mutta ei saa lähestyä "tätä puuta". Saatana saa heidät kuitenkin horjahtamaan, ja kaikki kolme syöstään maan päälle toistensa vihollisina. Suurassa 20 (115–123) esiintyy tarinan muunnelma, jossa Saatana houkuttelee Adamia syömään ikuisen elämän puusta, kun Raamatussa syödään tiedon puusta. Koraanin tarinaa ei sellaisenaan löydy Raamatusta. Geiger toteaa, että Lehmän suuran tarina on saatu Mooseksen kirjojen juutalaisesta Midrash Rabbah -selitysteoksesta. Siinä Jumala kertoo enkeleille, että hän tekee ihmisen omaksi kuvakseen. Enkelit kysyvät, mikä ihmisessä on erikoista ja Jumala kertoo, että tämä on enkeleitä viisaampi. Hän tuo enkeleiden eteen erilaisia eläimiä, mutta enkelit eivät tunne niiden nimiä. Koe onnistuu kuitenkin ihmisen kohdalla. Geiger, 1898, s. 187 Tarina Paratiisista ja Saatanasta löytyy 1. Mooseksen kirjasta tosin pidempänä ja osittain erilaisena. == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Islamin profeetat
Jalkapallon alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2016

Jalkapallon alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2016 olivat järjestyksessään 15. alle 19-vuotiaiden EM-kilpailut sen jälkeen, kun ikärajaa nostettiin 19:ään vuodesta 2002 alkaen. Karsinnoista selviytyi kahdeksan joukkuetta lopputurnaukseen, joka pelattiin Saksassa 11.–24. heinäkuuta. Isäntäkaupunkeina olivat Aalen, Aspach, Heidenheim, Mannheim, Reutlingen, Sandhausen, Sinsheim, Stuttgart ja Ulm. Kahdesta neljän joukkueen alkulohkosta kaksi parasta joukkuetta pääsivät välieriin, joiden voittajat pelasivat loppuottelun. Pronssiottelua ei pelattu. Mestaruuden voitti Ranska, jolle mestaruus oli kahdeksas, kun mukaan lasketaan turnauksen aiemmat versiot vuodesta 1948 alkaen, ja kolmas vuonna 2002 alkaneissa alle 19-vuotiaiden kilpailuissa. Hopeaa saavutti Italia, ja hävinneet välieräjoukkueet olivat Englanti ja Portugali. Alkulohkojen kolmanneksi sijoittuneet joukkueet pelasivat viidennestä paikasta seuraavan vuoden alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuihin, ja sen sai Saksa voittamalla Alankomaat. == Ottelut == === Alkulohkot === Lähde: Merkkien selitykset: V = voitot T = tasapelit H = häviöt TM = tehdyt maalit PM = päästetyt maalit === Lohko A === Joukkue Ottelut V T H TM PM Pisteet style="text-align:left" 3 1 2 0 6 5 5 style="text-align:left" 3 1 2 0 3 2 5 style="text-align:left" 3 1 0 2 6 5 3 style="text-align:left" 3 0 2 1 2 5 2 === Lohko B === Joukkue Ottelut V T H TM PM Pisteet style="text-align:left" 3 3 0 0 6 3 9 style="text-align:left" 3 2 0 1 8 3 6 style="text-align:left" 3 1 0 2 5 8 3 style="text-align:left" 3 0 0 3 2 7 0 === Välierät === === Loppuottelu === == Lähteet == Alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2016 Alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut Alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2016
Lauritz Christian Lindhardt

Lauritz Christian Lindhardt (20. elokuuta 1842 – 25. syyskuuta 1906) oli tanskalainen hammaslääkäri, Kööpenhaminan hammaslääketieteellisen korkeakoulun professori ja Tanskan hammaslääkäriliiton puheenjohtaja 1888–1890 ja 1891–1898. Vuonna 1870 hän auttoi tuomaan markkinoille ensimmäisen hammasharjan Amerikasta. == Tausta ja ura == Laurtiz Christian Lindhardt oli Bendt Lindhardt ja Johanne Thomasine Nicoline Lauritsdatter Prom ja tuli isä Orla Holger Lindhardt, hammaslääkäri Rønne. Hänen jälkeläisiään ovat muun muassa vastarintataistelija Orla Holger Lindhardt ja nykyinen kirjailija Claes Lindhardt. Lindhardt nimitettiin professoriksi vuonna 1894. Vuonna 1893 Lindhardtista tehtiin Dannebrog-ristin ritari. == Lähteet == # Bendt Holgersen Lindhardt. Ribe Wiki. Hentet 4. oktober 2022. # ^ Hop op til:a b c d Det danske slægtsbibliotek. Hentet 4. oktober 2022. # ^ https://www.danishfamilysearch.dk/cid11375394 ; http://ddd.salldata.dk/bladre/index.php?aar=1880&amt;=K%C3%B8benhavn&herred;=K%C3%B8benhavn+%28Staden%29&sogn;=Nygade ; http://ao.salldata.dk/vis1.php?bsid=57867&side;=0 === Viitteet === Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet Luokka:Tanskalaiset henkilöt Luokka:Hammaslääkärit
Colleen Thibaudeau

Colleen Thibaudeau (29. joulukuuta 1925 Toronto, Ontario – 6. helmikuuta 2012 London, Ontario) oli kanadalainen runoilija ja novellikirjailija.Colleen Thibaudeau The Canadian Encyclopedia Thibaudeau oli John Stewart Thibaudeaun ja tämän vaimon Alice Prycen tytär. Isä oli acadialaista syntyperää ollut high schoolin rehtori, ja äiti oli belfastilaissyntyinen.Poet found magic and mystery in the everyday The Globe and Mail Thibaudeau varttui Ontarion St. Thomasissa. Hän opiskeli Toronton yliopistossa, jossa hän omaksui vaikutteita Margaret Avisonilta ja teki vuonna 1949 maisterintyönsä aikansa kanadalaisesta runoudesta. Syntymäpäivänään 29. joulukuuta 1951 Thibaudeau meni naimisiin runoilija, näytelmäkirjailija James Reaneyn kanssa. Pariskunnalle syntyi kolme lasta: James, Susan ja vuonna 1966 aivokalvontulehdukseen menehtynyt John. Vuonna 1965 ilmestyi Thibaudeaun ensimmäinen kirja (Lozenges: Poems in the Shapes of Things), jota seurasivat hänelle laajan lukijakunnan tuoneet kokoelmat Ten Letters (1975) ja My Granddaughters Are Combing Out Their Long Hair (1977). Hänen myöhempiä teoksaan olivat The Martha Landscapes (1984), The Artemesia Book (valikoituja ja uusia runoja, 1991) ja The "Patricia" Album (1992). Thibaudeau asui perheensä kanssa muun muassa Winnipegissä ja Victoriassa, mutta suurimman osan ajasta Ontarion Londonissa. Hän sai runoihinsa usein inspiraationsa kodin sisältä ja tavallisista kodin esineistä. Thibaudeau kuoli Londonissa yliopistollisessa sairaalassa kärsittyään useita kertoja toistuneista aivoverenkiertohäiriöistä. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset runoilijat Luokka:Kanadalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet