EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hilkka Kauppi

Hilkka Maria Kauppi, o.s. Ahokanta (11. toukokuuta 1921 Heinävesi – 3. maaliskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen kirjastoneuvos. ==Henkilöhistoria== Hilkka Kaupin vanhemmat olivat opettaja Viljam Ahokanta ja Anni Malkki ja puoliso vuodesta 1956 varatuomari Veikko Matti Oskari Kauppi. Hilkka Kauppi tuli ylioppilaaksi Lappeenrannan yhteislyeosta 1940 ja valmistui sairaanhoitajaksi 1943, työskennellen sitten sairaaloissa. Kotimaista kirjallisuutta Kauppi kävi opiskelemaan Helsingin yliopistossa 1946. Hän suoritti Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa kirjastotutkinnon 1948, ennen kuin valmistui filosofian kandidaatiksi yliopistosta 1950. Kirjastotieteen Master of Arts -tutkinnon Kauppi suoritti Vanderbiltin yliopistossa Yhdysvalloissa 1953. Kauppi oli Helsingin yliopiston lääketieteellisen kirjaston hoitaja 1948–1960, samoin kuin Karjala-lehden kulttuuritoimittaja 1951–1952 ja Yhteiskunnallisen korkeakoulun kirjasto-opin opettaja 1954–1957. Suomen kirjastoseuran sihteeri hän oli vuodesta 1960 ja toiminnanjohtaja 1967–1984. Vuonna 1980 kirjastoneuvoksen arvon saanut Kauppi kutsuttiin seuran kunniajäseneksi 1984, jolloin seura myös perusti hänen nimeään kantavan rahaston. Kauppi oli itse pitkään Minna Canthin seuran aktiivi, muun muassa seuran sihteeri ja varapuheenjohtaja.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 369 (Viitattu 14.8.2019) ==Julkaisuja== * Opas lääketieteelliseen kirjallisuuteen, 1953, Hilkka Ahokanta * Syöpäkirjallisuuden yhteisluettelo = Union list of cancer literature in Helsinki and Turku, 1956, Hilkka Ahokanta, Harald Teir * Suomen tieteellisten seurain historiikkeja, 1956, Hilkka Ahokanta / Hilkka Kauppi * Suomen lääketieteellinen bibliografia 1901–1955 = Finnish medical bibliography 1901–1955, 1960 * Hakuteoksia ja tietokirjoja: kirjavalikoima yleisten kirjastojen käsikirjastoja varten, 1962 * Sairaanhoitohenkilökunnan toimipaikkakoulutus, 1964, Mary Annice Miller, suom. Hilkka Kauppi * Libraries in Finland, 1965 * Helle Kannilan elämänpuut, 1976 * Eräs kirjallinen salonki: Minna Canthin seuran vaiheita 1946–1990, 1990 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset kirjastonhoitajat Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Suomalaiset toimittajat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Suomentajat Luokka: Vuonna 1921 syntyneet Luokka: Vuonna 1996 kuolleet
Vladimír Ptáček

Vladimír Ptáček (7. marraskuuta 1954 Praha – 13. elokuuta 2019https://www.facebook.com/584099078325206/photos/a.584106634991117/2286190641449366/?type=3) oli Tšekkoslovakiaa edustanut koripalloilija. Laitahyökkääjänä pelannut Ptáček pelasi Tšekkoslovakian miesten maajoukkueessa 157 ottelua ja voitti EM- pronssia Belgiasta 1977.http://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/eurobasket/1977_LIEGE_SQUADS.htm Kesäolympialaisissa hän sijoittui Tšekkoslovakian maajoukkueessa kuudenneksi Montréalissa 1976Tšekin olympiakomitea. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös vuosien 1978 ja 1982 MM-kilpailuissa sekä vuoden 1983 EM-kilpailuissa, joihin hän päätti maajoukkueuransa.https://www.idnes.cz/sport/basket/zemrel- vladimir-ptacek-64-let.A190814_065747_sport-basket_ten Ptáčekin sisko, yhden MM- ja viisi EM-mitalia voittanut Dana Ptáčková, avioitui koripallon EM- mitalisti Vlastibor Klimešin kanssa, ja näiden tytär Zuzana Klimešová voitti koripallossa Euroopan mestaruuden. Ptáčekin kuolemasta 64-vuotiaana uutisoitiin 13. elokuuta 2019.https://www.cbf.cz/ostatni/kratke-zpravy/zemrel- ucastnik-olympijskych-her-ms-i-me-vladimir-ptacek.html == Lähteet == * Profiili Tšekin olympiakomitea === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Vladimír Ptáček Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com * Profiili FIBA Archive * Luokka:Tšekkoslovakialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Lussan (Gard)

Lussan on kunta Ranskan eteläosassa Gardin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 42 kilometriä Nîmesin kaupungista pohjoiseen. Lussan on muurien ympäröimä keskiaikainen kylä, joka on rakennettu kiviselle kukkulalle. Se kuuluu Ranskan kauneimpien kylien luetteloon. 1800-luvulla Lussan oli silkkituotannon keskus. Kunnan nähtävyyksiä ovat 1400-luvulla rakennettu linna Château de Lussan sekä esihistoriallinen 5,6 metriä korkea menhir, Menhir de la Lèque.Tour de France 2019 Tiedosto:Château de Lussan, Gard, France-6482.jpg|Château de Lussan Tiedosto:Concluses20060026.JPG|Menhir de la Lèque ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Gardin kunnat
Générargues

Générargues on kunta Ranskan eteläosassa Gardin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 11 kilometriä Alès'n kaupungista lounaaseen. Kunnan nähtävyys on Prafrancen bambuplantaasi. Sen perusti Eugène Mazel vuonna 1856. Hän oli kiinnostunut intohimoisesti puutarhanhoidosta ja luonnontieteistä. Hän istutti alueelle eksoottisia lajeja Kiinasta, Japanista, Pohjois-Amerikasta ja Himalajalta. Vuonna 1902 puisto siirtyi Negren perheelle. He jatkoivat kasvilajien lisäämistä ja avasivat puiston yleisölle.Tour de France 2019 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Gardin kunnat
Wandiwashin taistelu

Wandiwashin taistelu oli 1700-luvulla käytyjä seitsenvuotisen sodan taisteluita, joissa Britannia ja Ranska olivat vastakkain Intian maaperällä. Britit voittivat ranskalaisten armeijan Intiassa Wandiwashin taistelussa tammikuussa 1760 ja valtasivat 1761 Ranskan viimeisen ja tärkeimmän tukikohdan Pondicherryn. Hyökkäykset kuuluvat karnaattisiin sotiin. Seitsenvuotisen sodan jälkeen solmitun Pariisin rauhansopimuksen mukaan Pondicherry palautettiin Ranskalle, mutta ranskalaiset saivat käyttää kaupunkia vain kauppatukikohtanaan eivätkä saaneet pitää Intiassa sotilasjoukkoja. Sopimus tarkoitti sitä, että mikään ei enää estänyt brittiläisen imperiumin laajentumista Intiassa. == Lähteet == Luokka:Intian sotahistoria Luokka:Seitsenvuotinen sota Luokka:Tamil Nadu
Tanskan hallitus

Tanskan hallitus on Tanskan ylin toimeenpanovaltaa käyttävä elin. Sitä johtaa Tanskan pääministeri. Hallitukseen kuuluu tyypillisesti noin 25 ministeriä. Muodollisesti hallituksen nimittää valtionpäämies eli kuningas tai kuningatar. Vuoden 1909 jälkeen millään puolueella ei ole ollut Tanskan parlamentissä enemmistöä, vaan kaikki hallitukset ovat olleet koalitiohallituksia. == Tanskan hallitukset == Seuraavassa on esitetty luettelo Tanskan hallituksista vuodesta 1848. 1800-luku * Moltke I (1848) * Moltke II (1848–1851) * Moltke III (1851) * Moltke IV (1851–1852) * |Bluhme I (1852–1853) * Ørsted (1853–1854) * Bang (1854–1856) * Andræ (1856–1857) * Hall I (1857–1859) * Rotwitt (1859–1860) * Hall II (1860–1863) * Monrad (1863–1864) * Bluhme II (1864-1865) * Frijs (1865–1870) * Holstein-Holsteinborg (1870–1874) * Fonnesbech (1874–1875) * Estrup (1875–1894) * Reedtz-Thott (1894–1897) * Hørring (1897–1900) 1900-luku * Sehested (1900–1901) * Deuntzer (1901–1905) * Christensen l (1905–1908) * Christensen ll (1908) * Neergaard I (1908–1909) * Holstein-Ledreborg (1909) * Zahle I (1909–1910) * Berntsen (1910–1913) * Zahle II (1913–1920) * Liebe (1920) * Friis (1920) * Neergaard II (1920–1922) * Neergaard III (1922–1924) * Stauning I (1924–1926) * Madsen-Mygdal (1926–1929) * Stauning II (1929–1935) * Stauning III (1935–1939) * Stauning IV (1939–1940) * Stauning V (1940) * Stauning VI (1940–1942) * Buhl I (1942) * Scavenius (1942–1945) * Buhl II (1945) * Kristensen (1945–1947) * Hedtoft I (1947–1950) * Hedtoft II (1950) * Eriksen (1950–1953) * Hedtoft III (1953–1955) * Hansen I (1955–1957) * Hansen II (1957–1960) * Kampmann I (1960) * Kampmann II (1960–1962) * Krag I (1962–1964) * Krag II (1964–1968) * Baunsgaard (1968–1971) * Krag III (1971–1972) * Jørgensen I (1972–1973) * Hartling (1973–1975) * Jørgensen II (1975–1978) * Jørgensen III (1978–1979) * Jørgensen IV (1979–1981) * Jørgensen V (1981–1982) * Schlüter I (1982–1987) * Schlüter II (1987–1988) * Schlüter III (1988–1990) * Schlüter IV (1990–1993) * P. N. Rasmussen I (1993–1994) * P. N. Rasmussen II (1994–1996) * P. N. Rasmussen III (1996–1998) * P. N. Rasmussen IV (1998–2001) 2000-luku * A.F. Rasmussen I (2001–2005) * A.F. Rasmussen II (2005–2007) * A.F. Rasmussen III (2007–2009) * L. L. Rasmussen I (2009–2011) * Thorning-Schmidt I (2011–2014) * Thorning- Schmidt II (2014–2015) * L. L. Rasmussen II (2015–2016) * L. L. Rasmussen III (2016–2019) * Frederiksen I (2019–2022) * Frederiksen II (2022–) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Diljit Dosanjh

Diljit Dosanjh (s. 6. tammikuuta 1984 Dosanjh Kalan, Phillaur, Punjab, Intia) on intialainen laulaja ja näyttelijä, joka työskentelee punjabin- ja hindinkielisissä elokuvateollisuuksissa. Dosanjhista tuli ensimmäinen punjabiartisti, joka esiintyi Coachella-festivaaleilla Yhdysvalloissa vuonna 2023. Hän esitti kaksi kappaletta, ”Born to Shine” ja ”G.O.A.T.”, yhdysvaltalaisessa viihdeohjelmassa The Tonight Show Starring Jimmy Fallon kesäkuussa 2024. == Filmografia == === Punjabi === Vuosi Elokuva Rooli Muuta 2011 The Lion of Punjab Avtar Singh Jihne Mera Dil Luteya Gurnoor Singh Randhawa 2012 Jatt & Juliet Fateh Singh 2013 Saadi Love Story Rajveer Jatt & Juliet 2 Fateh Singh 2014 Disco Singh Lattu Singh Punjab 1984 Shivjeet Singh Mann (Shiva) 2015 Sardaarji Jaggi Mukhtiar Chadha Mukthtiar Chadha 2016 Ambarsariya Jatt Ambarsariya Parhaan miespääosan Filmfare Awards Punjabi -palkinto Sardaarji 2 Jaggi/Athraa/Satkaar 2017 Super Singh Sajjan Singh/Sam/Super Singh/Lovely Putt 2018 Sajjan Singh Rangroot Sajjan Singh 2019 Shadaa Chadta 2021 Honsla Rakh Yenkey Singh Myös tuottaja 2022 Babe Bhangra Paunde Ne Jaggi Myös tuottaja 2023 Jodi Sitaara === Hindi === Vuosi Elokuva Rooli Muuta 2016 Udta Punjab Sartaj Singh Parhaan miestulokkaan Filmfare Awards -palkinto Parhaan miessivuosan Filmfare Awards -ehdokkuus 2017 Phillauri Roop Lal Phillauri 2018 Welcome to New York Teji Soorma Sandeep Singh 2019 Arjun Patiala Arjun Patiala Good Newwz Honey Batra Parhaan miessivuosan Filmfare Awards -ehdokkuus 2020 Suraj Pe Mangal Bhari Suraj Singh Dhillon 2022 Jogi Joginder ”Jogi” Singh 2024 Crew Jaiveer ”Jai” Singh Amar Singh Chamkila Amar Singh Chamkila == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset laulajat Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2019

36\. suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Østfoldissa, Norjassa 13.–17. elokuuta 2019. Ohjelmassa olivat maastolajit eli miesten ja naisten keskimatka, pitkä matka ja viesti. Ruotsi voitti neljä kultamitalia ja Norja kaksi. Mitaleille ylsivät myös Sveitsi, Suomi, Venäjä ja Ranska. == Tulokset == === Miehet === ==== Keskimatka (6,1 km) ==== 16\. elokuuta Sija Maa Kilpailija Aika Ero 1 Olav Lundanes 34.18 2 Gustav Bergman 34.29 +0.11 3 Magne Dæhli 34.47 +0.29 4 Emil Svensk 34.48 +0.30 5 Lucas Basset 35.20 +1.02 6 Frédéric Tranchand 36.09 +1.51 ==== Pitkä matka (16,6 km) ==== 14\. elokuuta Sija Maa Kilpailija Aika Ero 1 Olav Lundanes 1.30.09 2 Kasper Fosser 1.31.48 +1.39 3 Daniel Hubmann 1.33.07 +2.58 4 Matthias Kyburz 1.33.10 +3.01 5 Ruslan Glibov 1.33.24 +3.15 6 Magne Dæhli 1.35.37 +5.28 ==== Viesti ==== 17\. elokuuta Sija Maa Kilpailijat Aika Ero 1 Johan Runesson Emil Svensk Gustav Bergman 1.40.42 2 Aleksi Niemi Elias Kuukka Miika Kirmula 1.42.16 +1.34 3 Nicolas Rio Frédéric Tranchand Lucas Basset 1.42.25 +1.43 4 Pavel Kubát Miloš Nykodým Vojtěch Král 1.42.32 +1.50 5 Gaute Hallan Steiwer Olav Lundanes Magne Dæhli 1.42.37 +1.55 6 Florian Howald Martin Hubmann Daniel Hubmann 1.43.25 +2.43 === Naiset === ==== Keskimatka (5,5 km) ==== 16\. elokuuta Sija Maa Kilpailija Aika Ero 1 Tove Alexandersson 38.20 2 Simona Aebersold 38.25 +0.05 3 Venla Harju 40.05 +1.45 3 Natalja Gemperle 40.05 +1.45 5 Anne Margrethe Hausken Nordberg 40.07 +1.47 6 Sabine Hauswirth 40.08 +1.48 ==== Pitkä matka (11,7 km) ==== 14\. elokuuta Sija Maa Kilpailija Aika Ero 1 Tove Alexandersson 1.09.00 2 Lina Strand 1.15.16 +6.16 3 Simona Aebersold 1.15.50 +6.50 4 Marika Teini 1.16.02 +7.02 5 Sabine Hauswirth 1.18.26 +9.26 6 Venla Harju 1.19.14 +10.14 6 Karolin Ohlsson 1.19.14 +10.14 ==== Viesti ==== 17\. elokuuta Sija Maa Kilpailijat Aika Ero 1 Lina Strand Tove Alexandersson Karolin Ohlsson 1.35.49 2 Sabine Hauswirth Simona Aebersold Julia Jakob 1.35.53 +0.04 3 Anastasija Rudnaja Tatjana Rjabkina Natalja Gemperle 1.36.56 +1.07 4 Andrine Benjaminsen Kamilla Olaussen Anne Margrethe Hausken Nordberg 1.37.02 +1.13 5 Vendula Horčičková Denisa Kosová Tereza Janošíková 1.40.31 +4.42 6 Venla Harju Marika Teini Merja Rantanen 1.42.01 +6.12 == Lähteet == * Event information: Nokian Tyres World Orienteering Championships 2019 == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut 2019 Maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Norjan urheilutapahtumat Maailmanmestaruuskilpailut 2019
Adam Erne

Adam Erne (s. 20. toukokuuta 1995 New Haven, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa tryoutilla NHL-seuraNew York Rangersiä. Tampa Bay Lightning varasi Ernen vuoden 2013 varaustilaisuudessa numerolla 33. Erne kaupattiin kesällä 2019 Detroit Red Wingsiin varausvuoroa vastaan. Lokakuussa 2020 Erne teki Red Wingsin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/red-wings-sign-forward- adam-erne-one-year-contract-extension/ Elokuussa 2021 Erne teki Red Wingsin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. https://www.tsn.ca/adam-erne-detroit- red-wings-two-year-contract-1.1681949 Syyskuussa 2023 Erne siirtyi tryout- sopimuksella Edmonton Oilersiin. Lokakuussa 2023 hän teki yksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Oilersin kanssa. https://www.tsn.ca/nhl/edmonton- oilers-sign-forward-adam-erne-to-one-year-two-way-deal-after-pto-1.2020668 Syyskuussa 2024 Erne siirtyi tryout-sopimuksella New York Rangersiin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:New York Rangersin pelaajat Luokka:Tampa Bay Lightningin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alire Raffeneau Delile

Alire Raffeneau Delile (1778 Versailles, Ranska – 1850 Montpellier, Ranska) oli ranskalainen lääkäri ja kasvitieteilijä. Delile aloitti 18-vuotiaana lääketieteen opinnot Pariisissa. Sen jälkeen, kun hän oli aloittanut opinnot, hänelle tarjoutui tilaisuus lähteä Egyptiin tutkimusmatkalle. Delilen isä oli Egyptian Societyn jäsen ja isänsä tavoin Delilekin oli kiinnostunut Egyptistä. Hän nousi laivaan Toulonista vuonna 1798 ja matkusti Egyptiin jossa keräsi ja tutki kasveja Niilin joen laaksossa, Punaisenmeren rannikolla ja aavikolla. Hän oli myös kiinnostunut muinaisten egyptiläisten maanviljelystä, sekä tutki obeliskeja ja hieroglyfejä. Kairossa hän oli myös lyhyen aikaa kasvitieteellisen puutarhan johtajana. Kun Delile palasi Ranskaan hänet nimitettiin saman tien varakonsuliksi Wilmingtoniin Pohjois-Carolinaan. Hän toimi siellä kauppakomissaarina vuoteen 1806, jolloin muutti New Yorkiin. Hän jatkoi siellä kesken jääneitä lääketieteen opintojaan ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin lääketieteen tohtoriksi. Hänen tutkintonsa aihe oli tuberkuloosin hoito. Yhdysvalloissa Delile keräsi laajan kokoelman kasveista, joita mahdollisesti voitaisiin kasvattaa Ranskassa. Hän lähetti Pohjois- Carolinasta, Pennsylvaniasta ja New Yorkista kerättyjä kasveja ja siemeniä Pariisiin. Delile palasi Ranskaan vuonna 1809 ja suoritti myös siellä tohtorin tutkinnon Pariisin yliopistossa. Pian sen jälkeen hän julkaisi teoksensa Flore d'Égypten (1813) ja teoksen Pohjois-Carolinan ruohoista Mémoire sur quelques espèces de graminées propres à la Caroline du Nord (Versailles, 1815). Hänet nimitettiin kasvitieteen ja Materia medican (nykyisin farmakologia) professoriksi vuonna 1819. Professorina ollessaan Delile kävi laajaa kirjeenvaihtoa muiden kasvitieteilijöiden kanssa ympäri maailmaa ja julkaisi useita teoksia. Muun muassa: Centurie des plantes de l'Amérique du Nord (1820), Description de l'Égypte (1824) ja Centurie des plantes d'Afrique (1827). Myöhemmin Delilestä tuli myös Montpellierin kasvitieteellisen puutarhan johtaja (). Hän toimi yliopistossa kuolemaansa asti vuoteen 1850. Hänen kokoelmansa, jotka käsittivät yli 30 000 näytettä, ovat nykyään Université de Montpellierin kasvihuoneessa. Hän nimesi yli 400 kasvia ja kasvisukua. Delilestä käytetään tieteellisen nimen perään liitettävää auktorilyhennettä Delile. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kasvitieteilijät Luokka:Ranskalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1778 syntyneet Luokka:Vuonna 1850 kuolleet
Montserratin lippu

Montserratin lippu on Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluvan Montserratin merentakaisen alueen tunnus. Se otettiin virallisesti käyttöön vuonna 1962. Sen mittasuhteet ovat 1:2. Lipussa on laivastonsinisellä pohjalla tangon puoleisessa yläkulmassa Yhdistyneen kuningaskunnan lippu ja liehuvalla puolella Montserratin vaakuna. Vuodelta 1909 peräisin olevassa vaakunassa on kuvattuna Irlannin vapautta kuvaava naishahmo Érin sekä risti ja harppu. Risti symboloi kristinuskoa, kun taas Érin ja harppu viittaavat Montserratille vuonna 1632 saapuneisiin irlantilaisiin uudisasukkaisiin. == Aiemmat liput == Montserrat liitettiin vuonna 1833 Brittiläisten Leewardsaarten hallintoalueeseen, ja se käytti alueen yhteistä lippua. Vuonna 1958 siitä tuli osa Länsi-Intian federaatiota, jonka lippua Montserrat käytti vuoteen 1962. Federaation hajottua Montserrat sai oman lippunsa. File:Flag of Leeward Islands (1952–1958).svg|Brittiläisten Leewardsaarten lippu (käytössä Montserratilla 1833–1958) File:Flag of the West Indies Federation (1958–1962).svg|Länsi-Intian federaation lippu (1958–1962) == Kuvernöörin lippu == Montserratin kuvernöörillä on oma lippunsa, Yhdistyneen kuningaskunnan lippu, jonka keskelle on sijoitettu Montserratin vaakuna. Se otettiin käyttöön vuonna 1958. == Lähteet == Lippu Luokka:Britannian itsehallintoalueiden liput
Juhani Pikkarainen

Juhani Pikkarainen (s. 30. heinäkuuta 1998 Paimio) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaa Degerforsia.Juhani Pikkarainen Transfermarkt- sivustolla Pikkarainen siirtyi Turun Palloseurasta itävaltalaiseen Red Bull Salzburgiin kesällä 2015 ja kuului seuran junioreihin kauden 2015–2016. Aikuisten sarjoissa Pikkarainen pelasi Itävallassa vuosina 2016–2018 yhteensä 13 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Ligassa edustaen FC Lieferingiä, Blau Weiss Linziä ja Wacker Innsbruckin kakkosjoukkuetta sekä 23 ottelua kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Regionalligassa edustaen USK Anifia. Joulukuussa 2018 Pikkarainen teki Veikkausliigaan nousseen KPV:n kanssa kauden 2019 kattavan sopimuksen, jossa oli vuoden lisäoptio. Hänestä tuli toisen polven KPV:n pelaaja, sillä myös isä Tommi Pikkarainen pelasi aikanaan seurassa pääsarjatasolla. Kauden päätteeksi KPV putosi Veikkausliigasta hävittyään liigakarsinnan TPS:lle. Kaudeksi 2020 Pikkarainen palasi TPS:ään, jossa hän pelasi kymmenen veikkausliigaottelua ja teki maalin elokuun alussa vierasottelussa Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Kauden päätteeksi TPS putosi Ykköseen ja Pikkarainen jatkoi joukkueessa kaudella 2021. Kaudeksi 2022 hän siirtyi Veikkausliigaan nousseeseen Vaasan Palloseuraan. VPS:n riveissä Pikkarainen pelasi kahden kauden aikana 47 liigaottelua. Kaudella 2023 Pikkarainen pääsi juhlimaan VPS:n kanssa Veikkausliigan pronssimitalia. Pikkarainen valittiin myös kauden päätteeksi Veikkausliigan tähdistöjoukkueeseen. Pikkarainen siirtyi Ilvekseen kaudeksi 2024. Ilves sijoittui kaudella 2024 toiseksi Veikkausliigassa ja Pikkarainen valittiin liigan parhaaksi puolustajaksi. Tammikuussa 2025 Pikkarainen siirtyi Ruotsin Allsvenskanin nousijaseura Degerforsiin. Ilves sai siirrosta siirtokorvauksen. Pikkarainen debytoi Suomen A-maajoukkueessa Kansojen liigan ottelussa Kreikkaa vastaan 17. marraskuuta 2024. == Tilastot == Tilastot kattavat aikuisten sarjaottelut. Päivitetty 9. tammikuuta 2025. Kausi Seura Sarja O M 2016–2017 FC Liefering 2. Liga 0 0 USK Anif Regionalliga 23 1 2017–2018 FC Liefering 2. Liga 1 0 Blau Weiss Linz 2. Liga 11 0 2018–2019 Wacker Innsbruck II 2. Liga 1 0 2019 KPV Veikkausliiga 13 0 2020 TPS Veikkausliiga 10 1 2021 TPS Ykkönen 24 0 2022 VPS Veikkausliiga 22 2 2023 VPS Veikkausliiga 27 0 2024 Ilves Veikkausliiga 25 0 2025 Degerfors Allsvenskan 0 0 Yhteensä 157 4 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ristiaallokko (elokuva)

Ristiaallokko (Caught) on Max Ophülsin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, joka valmistui 1948, viitattu 15.8.2019 ja jonka ensi-ilta oli 1949. Elokuvan pääosaan suunniteltiin alun perin Ginger Rogersia, mutta käsikirjoitus ei miellyttänyt häntä eikä myöskään MPPDA:n sensuuriviranomaisia, ja käsikirjoitus pantiin uusiksi. Matkan varrella oli mukana useita käsikirjoittajia, ja näyttelijävaihdoksiakin ehti tulla monta.George Turner, Caught, s. 1 The Asc, viitattu 15.8.2019 == Arviot == Martta Kaukonen (Helsingin Sanomat) kertoo arviossaan, että elokuvassa edustusrouvasta kehittyy uranainen, ja luonnehtii elokuvaa esifeministiseksi melodraamaksi.Martta Kaukonen, Päivän elokuvia, Helsingin Sanomat, 15.8.2019 s. B 21 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1949 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Max Ophülsin ohjaamat elokuvat
Japanin baseballmaajoukkue

Japanin baseballmaajoukkue () edustaa Japania kansainvälisessä baseballissa. Se toimii Japanin baseballliiton alaisuudessa. Joulukuussa 2018 maajoukkue oli World Baseball Softball Confederationin rankingissa sijoitettu ensimmäiseksi. Japani on osallistunut kaikkina viitenä kertana olympialaisiin, kun baseball on ollut osana kesäolympialaisia. Olympialaisissa se on ollut parhaimmillaan toinen Atlantassa 1996. Aasian-mestaruuden se on voittanut 17. kertaa. ==Lähteet== Maajoukkue Luokka:Baseballmaajoukkueet
Kaulushaukkanen

Kaulushaukkanen (Micrastur semitorquatus) on Väli- ja Etelä-Amerikassa tavattava jalohaukkoihin kuuluva lintulaji. ==Koko ja ulkonäkö== Pituudeltaan kaulushaukkanen on 51-59 cm pitkä ja naaras on koirasta kookkaampi. Yleisväritykseltään lintu on tumma ja sen selkä on musta tai tummanruskea. Pää on tumma ja niskassa kulkee vaaleampi kaulus. Rinnan ja vatsan värityksessä on kolme muotoa. Rinta ja vatsat voivat olla joko valkoiset tai kellertävät mustin vaakaraidoin tai tumman harmaa valkoisin raidoin. Siivet ovat lyhyehköt ja pyrstö on pitkä. Pyrstössä on valkoisia raitoja. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Kaulushaukkasta tavataan Meksikosta Peruun ja laajalta alueelta Venezuelasta eteläiseen Brasiliaan ja Argentiinan pohjoisimpiin osiin. Kaulushaukkasen elinympäristöä ovat sademetsät, kuivat metsät, jokien varret ja metsien läheiset aukiot. Laji elää piilottelevaa elämää usein puiden kätköissä. Sen ravintoa ovat pääasiassa nisäkkäät ja linnut, mutta se pyydystää myös hyönteisiä sekä matelijoita. Kaulushaukkanen on kolopesijä. ==Lähteet== Luokka:Jalohaukat
Macauley Chrisantus

Macauley Chrisantus (s. 20. elokuuta 1990 Abuja, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa iranilaista Zob Ahan Esfahania.Macauley Chrisantus Transfermarkt-sivustolla Alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007 Chrisantus voitti maailmanmestaruuden Nigerian joukkueessa. Hän voitti myös turnauksen parhaan maalintekijän palkinnon. Heinäkuussa 2018 Chrisantus teki Veikkausliigassa pelaavan Helsingin Jalkapalloklubin kanssa kauden 2018 loppuun ulottuvan sopimuksen, jossa oli optio seuraavasta kaudesta. Chrisantus pelasi HJK:ssa loppukauden aikana yhdeksän liigaottelua, joissa hän ei tehnyt maaleja, ja voitti Suomen- mestaruuden. == Tilastot == Tilastot kattavat aikuisten sarjaottelut. Päivitetty 14. elokuuta 2019. Kausi Seura Sarja O M 2007–2008 Hamburger SV Bundesliiga 0 0 Hamburger SV II Regionalliga Nord 12 4 2008–2009 Hamburger SV Bundesliiga 0 0 2009–2010 Karlsruher SC 2. Bundesliiga 25 3 2010–2011 Karlsruher SC 2. Bundesliiga 22 8 2011–2012 FSV Frankfurt 2. Bundesliiga 26 8 2012–2013 Las Palmas Segunda División 41¹ 11¹ 2013–2014 Las Palmas Segunda División 23² 8 2014–2015 Sivasspor Turkin Superliiga 7 1 AEK Ateena Football League 8³ 3³ 2015–2016 AEK Ateena Kreikan Superliiga 8 1 2016–2017 Reus Deportiu Segunda División 9 0 2017–2018 Lamia Kreikan Superliiga 0 0 Real Murcia Segunda División B 14⁴ 5⁴ 2018 HJK Veikkausliiga 9 0 2018–2019 Conquense Segunda División B 13 1 Yhteensä 217 53 ¹ Lisäksi yksi nousukarsintaottelu, jossa yksi maali. ² Lisäksi kaksi nousukarsintaottelua, joissa ei maaleja. ³ Lisäksi kahdeksan nousukarsintaottelua, joissa kolme maalia. ⁴ Lisäksi kaksi nousukarsintaottelua, joissa yksi maali. == Lähteet == Luokka:Nigerialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Islamic Rahma Center in Finland

The Islamic Rahma Center in Finland on Suomessa 31. elokuuta 1998 rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta, jonka kotipaikka on Helsinki. Jäsenmäärältään yhdyskunta kuuluu Suomen suurimpiin islamilaisiin yhdyskuntiin, ja se kasvaa voimakkaasti. Vuonna 2018 siihen kuului 981 jäsentä. Vuonna 2021 jäseniä oli 1982. Heistä pääosa on taustaltaan somalialaisia. Yhdyskunnalla on moskeija Itäkeskuksessa.Teemu Pauha & Tuomas Martikainen: Lausunto Oasis-hankkeesta Siirtolaisuusinstituutti Turku, 15.5.2017 Yhdyskunta tunnustaa sunnalaista islamia. Yhdyskuntarekisterissä sen uskontunnukseksi on kirjattu: Usko yhteen ainoaan Jumalaan, Hänen Enkeleihinsä, Hänen kirjoihinsa, viimeiseen tuomiopäivään, Hänen profeettaansa Muhamediin, sekä kaikkiin muihin Hänen profeettoihinsa. == Talous == The Islamic Rahma Center in Finland on saanut vuosina 2021–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta rekisteröityjen uskonnollisten yhdyskuntien toimintaan yhteensä noin 44 000 euroa. Keskimääräinen vuosittainen tuki on ollut noin 15 000 euroa. == Katso myös == * Luettelo Suomen islamilaisista yhteisöistä == Lähteet == Luokka:Islam Helsingissä Luokka:Suomen islamilaiset yhdyskunnat
CJ Group

CJ Corporation on eteläkorealainen holdingyhtiö, joka sijaitsee Soulissa. CJ Group on perustettu Cheil Jedang -nimisenä vuonna 1953. == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto *
Resalat Islamilainen Yhdyskunta

Resalat Islamilainen Yhdyskunta - Suomen Ähl-e Beit, aiemmalta nimeltään Al- Risala Islamilainen Yhdyskunta, on Suomessa 8. elokuuta 2001 rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta. Suuntaukseltaan šiialaisen yhdyskunnan jäsenistä suurin osa on taustaltaan afgaaneja, iranilaisia ja irakilaisia. Yhdyskunnan moskeija on Mellunmäessä. Jäsenmäärältään yhdyskunta kuuluu Suomen suurimpiin islamilaisiin yhdyskuntiin ja jäsenistö on ollut nopeassa kasvussa. Vuonna 2021 siihen kuului 999 jäsentä, vuonna 2023 jo 1500. Heistä pääosa oli ensimmäisen polven maahanmuuttajia. Yhdyskunnalla on Fatemeh Zahran islamilainen kulttuurikeskus -niminen toimitila Mellunmäessä. Moskeijan imaami on Abbas Bahmanpour, joka vuonna 2013 esitetyssä Ylen islam-illassa herätti kohua kertomalla, että šaria määrää kuolemantuomion homoseksuaalisista teoista. Abbas Bahmanpour mainitsi, että kuolemantuomio vaatisi itse seksuaaliselle aktille neljä todistajaa. Uskonnot Suomessa -sivuston mukaan Resalat Islamilainen Yhdyskunta panostaa vuoropuheluun ja on julkaissut vuodesta 2007 alkaen suomenkielistä lehteä Salam. Sen tarkoitus on vähentää ennakkoluuloja, avartaa näkökulmia islamilaiseen ajattelutapaan ja suomalaiseen yhteiskuntaan ja tällä tavoin edistää molemminpuolista ymmärrystä ja rauhanomaista rinnakkaiseloa. Lehti on nyttemmin lakkautettu. == Suhde Iranin hallintoon == Yhdyskuntaa on syytetty Iranin šiialaisen hallinnon tukemisesta, ja moskeijan tiedetään saaneen rahoitusta sekä Iranista että Irakista. Moskeijassa järjestettiin vuonna 2020 muistotilaisuus Iranin Quds- joukkojen komentajalle Qassem Suleimanille ja sotilasjohtaja Abu Mahdi al- Muhandisille. Nämä kuolivat Yhdysvaltojen järjestämässä ilmaiskussa. Yhdysvallat ja Euroopan parlamentti pitävät Quds-joukkoja terroristijärjestönä. Iranin hallintoon kriittisesti suhtautuvat suomeniranilaiset eivät ole tekemisissä moskeijan kanssa. Suurin osa Resalatin jäsenistä on suomeniranilaisia. == Talous == Resalat Islamilainen Yhdyskunta on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta rekisteröityjen uskonnollisten yhdyskuntien toimintaan yhteensä noin 42 000 euroa. Keskimääräinen vuosittainen tuki on ollut noin 8 500 euroa. == Katso myös == * Luettelo Suomen islamilaisista yhteisöistä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhdyskunnan kotisivut Luokka:Islam Helsingissä Luokka:Suomen islamilaiset yhdyskunnat
Turun Islamilainen Yhdyskunta

Turun Islamilainen Yhdyskunta on Suomessa 17.6.2008 rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta, jonka kotipaikka on Turku. Toiminta alkoi yhdistyksenä 1992. Uskonnolliseksi yhdyskunnaksi rekisteröinti tapahtui 2008. Yhdyskuntaan kuului 693 jäsentä vuonna 2018. Yhdyskunnan moskeija sijaitsee Turun keskustassa. == Talous == Turun Islamilainen Yhdyskunta on saanut vuosina 2021–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta rekisteröityjen uskonnollisten yhdyskuntien toimintaan yhteensä noin 40 000 euroa. Keskimääräinen vuosittainen tuki on ollut nouseva ja oli vuonna 2023 noin 9 000 euroa. == Katso myös == * Luettelo Suomen islamilaisista yhteisöistä == Lähteet == Luokka:Uskonto Turussa Luokka:Suomen islamilaiset yhdyskunnat
Jaakko Nieminen

Jaakko Nieminen (s. 27. tammikuuta 1987 Uurainen) on suomalainen kestävyysjuoksija, joka edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Aikaisemmin hän on edustanut Multian Jyskettä. Hänen valmentajansa on Antero Liukkonen. Nieminen on voittanut maratonjuoksun Suomen mestaruuden vuosina 2015, 2017, 2018, 2019 ja 2020. Puolimaratonin SM-kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa 2014 ja 2019 sekä pronssia 2017 ja 2018. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saanut 4 × 1 500 metrin viestissä pronssia 2007 ja 2010. Maastojuoksun SM- kilpailuissa hän saavutti 12 kilometrillä pronssia 2018, pitkän matkan joukkuekilpailussa kultaa 2012, 2015 ja 2018, hopeaa 2013 ja 2019 sekä pronssia 2014 ja 2017 sekä lyhyen matkan joukkuekilpailussa pronssia 2022. Niemisen ennätys 1 500 metrin juoksussa on 3.53,88 (Lapinlahti 2010), 3 000 metrillä 8.18,22 (Kuortane 2015), 5 000 metrillä 14.21,58 (Sollentuna 2014), 10 000 metrillä 29.52,00 (Oslo 2014), puolimaratonilla 1.06,40 (Barcelona 2016) ja maratonilla 2.19.49 (Vantaa 2020). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kommila

Kommila on kaupunginosa Varkaudessa. Kommila valittiin vuoden kaupunginosaksi vuonna 2003. Varkauden sairaala ja vuonna 1939 valmistunut Varkauden pääkirkko sijaitsevat Kommilassa. ==Lähteet== Luokka:Varkauden kaupunginosat
Johann David Heinichen

Johann David Heinichen (17. huhtikuuta 1683 Krössuln – 16. heinäkuuta 1729 Dresden) oli saksalainen säveltäjä ja musiikin teoreetikko. Hän oli melko huonosti tunnettu, kunnes tutkija, kapellimestari Reinhard Goebel ryhtyi 1990-luvulla parantamaan hänen näkyvyyttään.AllMusic: Johann David Heinichen Heinichenin isä oli pappi. Heinichen lähti vuonna 1695 Leipzigin Thomasschuleen, jossa hän opiskeli Johann Kuhnaun johdolla. Vuonna 1702 hän aloitti Leipzigin yliopistossa lakiopinnot. Hän valmistui vuonna 1706 ja muutti Weissenfelsiin työskentelemään, mutta lähti alalta vuonna 1709 ja muutti Leipzigiin, jossa sävelsi musiikkia Leipzigin oopperalle. Heinichen saavutti menestystä, mutta lähti vuonna 1710 Venetsiaan tutustuakseen italialaisen oopperan tekemiseen. Hän pääsi tällöin tapaamaan Antonio Vivaldin ja ilmeisesti omaksui italialaisen tyylin nopeasti, koska kirjoitti kaksi onnistunutta oopperaa Teatro San Angelolle. Maine kiiri Dresdeniin August II:n korviin, ja tämä palkkasi Heinichenin hoviinsa toimimaan kapellimestarina yhdessä Johann Christoph Schmidtin kanssa. Tässä tehtävässä Heinichen vietti loppuikänsä. Heinichen sävelsi August II:n hovissa vain yhden oopperan, mutta teki paljon soitinmusiikkia ja hengellistä vokaalimusiikkia, joissa yhdistyvät italialaiset, ranskalaiset ja saksalaiset vaikutteet. Dresdenissä hän myös kirjoitti uusiksi tutkielmansa Der General-Bass in der Composition, jonka aihe on nimensä ilmaisemaa laajempi: teos on sävellysmanuaali ja käsittelee muun muassa tunteiden ilmaisua musiikissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Johann David Heinichen: nuotteja Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1683 syntyneet Luokka:Vuonna 1729 kuolleet
Kalle Kauttu

Kaarlo Mikael (Kalle) Kauttu (2. helmikuuta 1920 Ruovesi – 20. tammikuuta 2000 HelsinkiGeni: Kaarlo Mikael Kauttu (Viitattu 15.8.2019)) oli suomalainen metsäneuvos. ==Henkilöhistoria== Kalle Kautun vanhemmat olivat kauppias Onni Engelbrekt Kauttu ja Selma Julia Viitanen ja puoliso vuodesta 1948 Raija Helena Leuku. Kauttu tuli ylioppilaaksi 1941 ja valmistui metsänhoitajaksi 1948 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1951. Hän oli Helsingin yliopiston vs. metsänhoitaja 1951, Kurun metsäkoulun opettaja 1951–1952 ja Tapion metsänhoitaja 1954–1956, metsänhoitotoimiston päällikkö 1957–1958 ja metsänhoito- ja käyttöosaston päällikkö 1959–1967. Metsähallituksen yksityismetsäinosason päällikkö Kauttu oli 1968–1973 ja ylijohtaja 1973–1987. Metsäneuvoksen arvon Kauttu sai 1958.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, ss. 372–373. (Viitattu 15.8.2019)Nimityksiä ja eroja. Helsingin Sanomat, 6.9.1986, s.18. ==Julkaisuja== * Havaintoja valaistuksen, ilman lämpötilan ja suhteellisen kosteuden vaihteluista eräässä kuusikossa, 1952 * Puutavaran hankinta edustaa vain osaa tilan taloudesta, 1960, Metsänhoitaja, 10 (1960) : 6, ss. 168–169 * Metsänviljelyn näkymiä maatilametsistä, 1963, Metsänhoitaja, 13 (1963) : 8, s. 154, 162 * Virkapalkkaratkaisusta, 1971, Metsänhoitaja, 21 (1971) : 1, s. 12 * Metsähallinnon kokonaisuudistus siirtyy, 1975, Metsänhoitaja, 25 (1975) : 7, s. 7 * Keskusmetsälautakuntien tehtäväksi piirimetsälautakuntien toiminnan tukeminen, 1984, Metsävaltio, 1984 : 3, ss. 8–9 ==Viitteet== Luokka: Suomalaiset metsänhoitajat Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka: Valtionlaitosten johtajat Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Vuonna 1920 syntyneet Luokka: Vuonna 2000 kuolleet
Paloma Blanca (albumi)

Paloma Blanca on Katri Helenan albumi, joka julkaistiin vuonna 1975. Albumi on myynyt platinalevyyn oikeuttavan määrän. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # # === B-puoli === # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1975 albumit Luokka:Katri Helenan albumit
Lady Love

Lady Love on Katri Helenan albumi, joka julkaistiin vuonna 1976. Albumi on myynyt platinalevyyn oikeuttavan määrän. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # # === B-puoli === # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1976 albumit Luokka:Katri Helenan albumit
Richard Boushka

Richard James ”Dick” Boushka (29. heinäkuuta 1934 Saint Louis, Missouri – 19. helmikuuta 2019 Port St. Lucie, Florida) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, olympiavoittaja ja Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti. Boushka pelasi Melbournessa 1956 olympiakultaa voittaneessa Yhdysvaltain joukkueessa sekä maan vuoden 1959 Pan-Amerikan kisojen kultamitalijoukkueessa. Boushka varattiin NBA:han, mutta hän pelasi yliopistouransa jälkeen amatöörinä AAU:ssa.Olympics at Sports-Reference.com Boushka kuoli Floridan Port St. Luciessa 85-vuotiaana 19. helmikuuta 2019.https://www.legacy.com/obituaries/tcpalm/obituary.aspx?n=richard- boushka&pid;=191717098 == Lähteet == * Dick Boushka Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com * Dick Boushka College Stats College Basketball at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili FIBA Archive * Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Liekkipensasvaltikka

Liekkipensasvaltikka (Isoplexis canariensis) on ratamokasvien (Plantaginaceae) heimoon kuuluvan pensasvaltikoiden (Isoplexis) kasvisuvun monivuotinen ikivihreä pensas. Se kasvaa Kanariansaarilla La Palmalla, Teneriffalla ja La Gomeralla kotoperäisenä eli endeemisenä. == Kuvaus == === Varsi ja lehdet === Liekkipensasvaltikka kasvaa noin 150 senttimetriä korkeaksi pensaaksi. Se on monivuotinen ja sen varret puutuvat vanhemmiten puumaisiksi. Lehdet ovat suikeat tai kielimäiset ja pinnaltaan kiiltävät. Lehtilaita on sahalaitainen ja lehtien kärjet ovat terävät. === Kukat ja hedelmät === Liekkipensasvaltikka kukkii touko-elokuussa. Kukat ovat ruskehtavanoransseja, aprikoosin värisiä. Sen kukkia pölyttävät linnut ja liskot. Ainakin viiden lintulajin: kanariantiltaltin (Phylloscopus canariensis), sinitiaisen (Cyanistes caeruleus), samettipääkertun (Curruca melanocephala), kanarianhempon (Serinus canaria) ja peipon (Fringilla coelebs) on nähty vierailevan kukissa, myös gallotinliskon (Gallotia galloti) on nähty käyvän sen kukissa. == Kasvupaikat ja levinneisyys == Liekkipensasvaltikka kasvaa luonnollisilla elinalueillaan Kanariansaarilla La Palmalla, Teneriffalla ja La Gomeralla endeemisenä laurisilva- ja fayal-brezal -metsissä. Liekkipensasvaltikkaa on kasvatettu Kanariansaarten ulkopuolella puutarhoissa koristekasvina. Se lisääntyy siementen lisäksi versoista otetuista pistokkaista. == Kuvia == Isoplexis canariensis kz1.JPG|Liekkipensasvaltikan lehdet Crestagallo (Digitalis canariensis).jpg|Liekkipensasvaltikan nupulla oleva kukinto Isoplexis canariensis0.jpg|Liekkipensasvaltikan kukinto Isoplexis canariensis 2.jpg|Liekkipensasvaltikan kukinto Isoplexis canariensis3.jpg|Liekkipensasvaltikan kukinto Isoplexis (Digitalis) canariensis-3.jpg|Liekkipensasvaltikan siementähkä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Ratamokasvit Luokka:Kanariansaarien kasvit Luokka:Pensaat
Katri Helenan kauneimmat

Katri Helenan kauneimmat on Katri Helenan kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1977. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # Luokka:Vuoden 1977 kokoelma-albumit Luokka:Katri Helenan kokoelma-albumit
Chakravyuha

Chakravyuha on 29. huhtikuuta 2016 ensi-iltansa saanut intialainen kannadankielinen toimintaelokuva, jonka on ohjannut M. Saravanan. Sen pääosissa esiintyivät Puneeth Rajkumar ja Rachita Ram. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2016 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset toimintaelokuvat Luokka:Kannadankieliset elokuvat
Hengenvaarallisesti lihava

Hengenvaarallisesti lihava (My 600-lb Life) on vuodesta 2012 esitetty yhdysvaltalainen tositelevisio-ohjelma, jota Suomessa esittää televisiokanava TLC. Ohjelma seuraa ylipainoisten, vähintään 270 kilogrammaa painavien ihmisten elämää yhden vuoden ajan. Siinä esitetyt ihmiset haluavat laihduttaa, ja monet yrittävät päästä lihavuusleikkaukseen tohtori Younan Nowzaradanin leikattavaksi. Monet sarjassa esiintyneet ihmiset ovat myöhemmin kuolleet. Sarjan kuudennella tuotantokaudella Robert Buchel -niminen mies kuoli sydänkohtaukseen kesken kuvauksien, vuoteen 2024 mennessä 15 potilastahttps://www.is.fi/tv-ja-elokuvat/art-2000010041661.html ja useat luovuttavat laihduttamisessa eivätkä pääse lihavuusleikkaukseen. Buchelin paino oli pahimmillaan jopa 380 kg. Kaikkien aikojen eniten laihtunut ihminen sarjan historiassa on Christina Phillips, joka laihtui ohjelman toisella tuotantokaudella 321 kg (708 paunaa). Hengenvaarallisesti lihava -ohjelmassa mukana olleiden potilaiden myöhempiä kuulumisia esitetään Hengenvaarallisesti lihava: Mitä heille kuuluu? -ohjelmassa. == Lähteet == Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset tositelevisiosarjat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset tositelevisiosarjat Luokka:TLC:n televisio-ohjelmat
Puoliraitasukkula-ahven

Puoliraitasukkula-ahven (Crenicichla semifasciata) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Etelä-Amerikassa, jossa se elää makeavetisissä lammissa. Puoliraitasukkula-ahventa tavataan trooppisissa, 23–27 celsiusasteen lämpöisissä olosuhteissa. Laji voi kasvaa jopa 17,7 senttimetrin mittaiseksi. Se saavuttaa sukukypsyyden 10–12 senttimetrin mittaisena. == Lähteet == Luokka:Sukkula-ahvenet
Channa pulchra

Channa pulchra on käärmeenpäiden (Channidae) heimoon kuuluva pohjakalalaji, joka kuvattiin Myanmarista vuonna 2007. == Ulkonäkö ja koko == Kalan pohjaväritys on ruskea, ja kyljissä on oransseja laikkuja. Suurin tavattu yksilö oli 30 senttimetrin mittainen. == Elinympäristö ja levinneisyys == Laji elää makeassa vedessä Myanmarin trooppisissa, korkeintaan 23 celsiusasteen lämpöisissä olosuhteissa. Sen uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan puutteellisesti tunnettu. == Lähteet == Luokka:Käärmeenpäät
First Dates Suomi

First Dates Suomi on suomalainen tositelevisiosarja, joka perustuu brittiläiseen tositelevisioformaattiin First Dates. Ensimmäinen jakso esitettiin MTV3-kanavalla syksyllä 2019. == Lähteet == Luokka:2010-luvun suomalaiset tositelevisiosarjat Luokka:MTV3:n televisio-ohjelmat
Matti Kääriäinen

Matti Kääriäinen (s. 1949) on suomalainen ulkoasiainneuvos ja entinen suurlähettiläs. Kääriäinen jäi vuonna 2014 eläkkeelle toimittuaan ulkoministeriössä yhteensä 40 vuotta virkamiehenä eri tehtävissä, muun muassa Suomen Kenian ja Mosambikin suurlähettiläänä sekä näistä maista hoidetuissa jalkamaissa Angolassa, Swasimaassa, Ugandassa, Etiopiassa, Eritreassa, Somaliassa ja Seychelleillä. Into Kustannus julkaisi tammikuussa 2015 Matti Kääriäisen kriittisen kirjan kehitysavusta nimeltään Kehitysavun kirous. Kääriäisen mukaan nykyinen kehitysavun konsepti ei toimi eikä sen vaikutuksia seurata riittävästi. Hänen mukaansa useasta Suomen kehitysapuprojektista ei ole enää mitään jäljellä, ja pyrkimykset luoda länsimainen demokratia köyhiin kehitysmaihin on johtanut jopa päinvastaisiin tuloksiin. Kääriäinen kirjoittaa, että ulkoministeriö piilottelee kehitysavun kritiikkiä ministeriön sisään ja kertoo myös itse esittäneensä virkauransa aikana kehitysavun todellisuutta myönteisempänä PR-syistä. Lisäksi hän arvosteli kansainvälisten yritysten suorittamaa siirtohinnoittelua ja vähäistä verojen maksamista kehitysmaissa. Teoksen julkaisuhetkellä Suomen kehitysministerinä toiminut Sirpa Paatero kritisoi kirjaa pitäen sen tietoja osittain vanhentuneina. Toisaalta kirjan on sanottu olleen aikaansa edellä kiinnittäessään huomion ns. rakenteellisiin ongelmiin kuten laittomaan pääomapakoon, kaupan vääristymiin, verovälttelyyn ja veroparatiiseihin kehitysmaiden kehityksen esteenä. Nämä asiat ovatkin nyt nousemassa huomion kohteeksi mm. YK:ssa. ==Teokset== * ==Lähteet== Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kansalliskirjallisuus

Kansalliskirjallisuus on se osa kansan kirjallisuutta, jossa kansan ominaispiirteet selvimmin ilmenevät. Kansalliskirjallisuus käsittelee kansallista identiteettiä ja on muokannut sitä. Kansalliskirjallisuuteen luetaan yleensä niin kansakunnan piirissä syntynyt kirjoitettu kirjallisuus kuin suullinen kansanrunouskin. Kansalliskirjallisuuteen on saatettu sisällyttää myös muun muassa historiankirjoitus ja poliittiset kirjoitukset. Toisinaan kansallikirjallisuuden piiriin katsotaan kuuluvan vain tietynkielinen elävä kirjallinen kulttuuri. Kansalliskirjallisuuden käsitteen muodostuminen liittyi eurooppalaisten kansallisvaltioiden ja nationalismin syntyyn 1700- ja 1800-luvulla. Kansalliskirjallisuuden ideaa kehittivät ja systematisoivat etenkin saksalaiset romantikot kuten Georg Gottfried Gervinus. 1800-luvun Suomessa kansalliskirjallisuuden idea oli merkittävässä asemassa, ja kansallisfilosofi J. V. Snellmanin ohjelmaan kuului kansallishenkeä edistävän kansalliskirjallisuuden luominen. Kansalliskirjallisuuden käsite sai 1900-luvulla Suomessa sotien edellä ja sotienjälkeisinä vuosina erityisen kulttuuripoliittisen merkityksen. Suomessa julkaistiin vuosina 1930–1939 15-osainen teossarja Suomen kansalliskirjallisuus, ja 1940-luvun jälkipuoliskolla Rafael Koskimies julkaisi kolmiosaisen teoksen Elävä kansalliskirjallisuus. ==Lähteet== Luokka:Kirjallisuuden käsitteet Luokka:Kirjallisuushistoria Luokka:Nationalismi
Nälkä (albumi)

Nälkä on Alamaan kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 2016. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Rumba: 7,9/10“ Jos lopputulos kuulostaa tältä, voi räpätä vaikka hiukkaskiihdyttimistä” – arviossa Alamaan Nälkä Viitattu 10.9.2019. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 albumit
Pieni suuri mies (albumi)

Pieni suuri mies on Alamaan toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 2011. == Kappaleet == # Hetki ennen kaikkea # Itse rakkaus # Laittoman luonnon laulu # Kissoi ja koirii # Pullossa piruja # Päästä kii # Havahdus ja kuumotus # Paskasta kultaa # Räppikarvat # Pieni suuri mies # Steve simple # Linnun lailla Luokka:Vuoden 2011 albumit
Ainoo ase

Ainoo ase on Alamaan omakustannealbumi, joka julkaistiin vuonna 2003. == Kappaleet == # Intro # Turha muistuttaa (feat. Anniina) # Vie mukanaan # Oikee tie # Herneet nenään # PPB rap (feat. Casper, Hahmo, Mängimies, Tunkio) # Ainooase # Valtaa ilman toisii # Ei huolta huomisesta (feat. Anniina) # Suuri mysteeri # Mä haluun # Aina sama paikka # Kateelliset valittaa # Kesä on taas (feat. Anniina) # Sovinisti # Nään kaiken taas # Outro Luokka:Vuoden 2003 albumit
Roihis Musica

Roihis Musica on 2009 perustettu levymerkki, joka on yksityinen elinkeinonharjoittaja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *roihismusica.fi Luokka:Suomalaiset levy-yhtiöt
Kääpiönheitto

Kääpiönheitto on viihteellinen laji, jossa kilpaillaan siitä, kuka heittää lyhytkasvuista ihmistä kauimmas. Kääpiönheittotapahtumia järjestetään usein baareissa. Lajissa on järjestetty myös maailmanmestaruuskilpailuja. Laji on kotoisin Australiasta. Heitettävillä henkilöillä on suojavarusteet kuten kypärä, ja heidät heitetään pehmeälle alustalle. Osanottajat ovat mukana vapaaehtoisesti. Kääpiönheittoa on kuitenkin arvosteltu siitä, että se on alentavaa, ja se onkin kielletty joissain maissa, kuten Ranskassa ja joissain Yhdysvaltain osavaltioissa. Kiellon kannattajat, kuten esimerkiksi Little People of America -järjestö, ovat vedonneet turvallisuussyihin ja kunnioitukseen. Jotkut lyhytkasvuiset kuitenkin haluaisivat sallia lajin sillä perusteella, että lyhytkasvuisilla pitäisi olla samat oikeudet itsensä hyväksikäytöllä ja nöyryyttämisellä ansaitsemiseen kuin muillakin ihmisillä tositelevision aikakaudella on. ==Lähteet== Luokka:Urheilulajit Luokka:Viihde Luokka:Vähemmistöt Luokka:Ihmisoikeudet
Émile Belcourt

Émile Adrien Belcourt (27. kesäkuuta 1926 LaflecheThe Telegraph: Obituaries: Émile Belcourt, operatic tenor – obituary – 3. elokuuta 2017 Toronto) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenorin ja baritonin välimaastossa. Alexander Gibson kiinnitti hänet Scottish Operaan sen ensimmäiselle kaudelle vuonna 1962, ja hän oli esiintyjänä Englannin kansallisoopperassa noin kolmen vuosikymmenen ajan.The Herald: Obtuary: Emile Belcourt, tenor and star of Scottish Opera Belcourt palveli laivastossa toisen maailmansodan lopussa. Hän sai oppiarvon farmasiassa vuonna 1949, mutta hänet houkuteltiin lauluvalmennukseen Lontooseen. Hän pääsi laulamaan Glyndebournen kuoroon ja jatkoi opintoja Wienissä sekä Pariisissa. Pariisissa ollessaan hän sai Alexander Gibsonin huomion tämän kuultua radiosta Pelléasin roolin Pelléas et Mélisande -oopperassa Belcourtin tulkitsemana. Näin Belcourt pääsi laulamaan sen myös Scottish Operan ensimmäiselle kaudelle; esitys siellä osoittautui menestykseksi ja vakiinnutti Scottish Operan merkittävän aseman oopperamaailmassa. Belcourt esiintyi Scottish Operan ensikaudella myös Madama Butterfly -oopperassa. Uransa varhaisissa vaiheissa hän oli puhtaasti tenori, mutta oli siirtynyt 1960-luvun puolessavälissä enemmän baritonille ominaisiin rooleihin. Hän saavutti menestystä Logen roolilla Reginald Goodallin englanninkielisessä tuotannossa (1976) Nibelungin sormuksessa ja Herodeksen roolissa Salomessa. Ensin mainitulla roolilla hän tuli kansainvälisestikin tunnistetuksi. Belcourtin monipuolisuus tuli ilmi hänen esiintymisessään musikaaleissa Kiss Me, Kate ja South Pacific -tuotannossa (1988). Belcourt palasi usein Scottish Operaan, muistettavimmin toisella kaudella Cassion roolissa Otello-oopperassa Charles Craigin, Luisa Bosabalianin ja Peter Glossopin kanssa sekä Šuiskin roolissa Michael Geliot'n Boris Godunov -tuotannossa (1965), jossa nimiroolissa esiintyi basso David Ward. Belcourt palasi myös sen viimeiseen tuotantoon (1974). Hän esiintyi usein Sadler's Wellsin kiertueilla Skotlannissa. Belcourt esiintyi myös Archibald Grosvenorina Gilbert ja Sullivanin Patiencessa, Danilon roolissa Iloisessa leskessä ja Raoulina La vie Parisiennessa. Belcourt oli kahdesti naimisissa. Kuolemaansa saakka hän oli naimisissa sopraano Norma Burrowsin kanssa. Hänellä oli jälkimmäisestä avioliitostaan kaksi ja edellisestä kuusi lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Baritonit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet