EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Relentless Reckless Forever

Relentless Reckless Forever on Children of Bodomin seitsemäs albumi, joka julkaistiin 8. maaliskuuta 2011. Albumi on yhtyeen ensimmäinen Universal Musicin kautta julkaisema albumi. Ensimmäinen single ja musiikkivideo levyltä on "Was It Worth It?". Albumi ylitti julkaisupäivänään 100 000 myydyn kappaleen rajan maailmanlaajuisesti. Suomessa levyä on myyty yli 10 000 kappaletta. Japanissa albumi nousi listasijalle 3. Kanadassa sijoitus oli 21, ja Billboardin top 200 -listalla albumi pääsi sijalle 42. Britannian rock- albumilistalla albumi päätyi sijalle 3. == Kappalelista == == Kokoonpano == * Alexi Laiho − soolokitara, laulu * Roope Latvala − rytmikitara, taustalaulu * Janne Wirman − koskettimet * Henkka T. Blacksmith − bassokitara, taustalaulu * Jaska Raatikainen − rummut == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * Blabbermouth: 7/10Blabbermouth: CD review * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Kaaoszine: 6/10Children Of Bodom – Relentless Reckless Forever Viitattu 16.11.2022. * Rumba: Rumba: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Children of Bodomin albumit Luokka:Vuoden 2011 albumit
Frederick C. Lincoln

Frederick Charles Lincoln (1892 Denver, Colorado, Yhdysvallat – 1960) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä, jolla ei ollut akateemista tutkintoa.Frederick C. Lincoln and the formation of the North American bird banding program, 2002 (Wayback Machine) Lincolnin nuoruuden kiinnostus lintuihin kypsyi tutkijaksi Coloradon luonnontieteellisessä museossa, jonne hän pääsi työskentelemään lintutieteen osaston kuraattorin L. J. Hersheyn apulaiseksi. Museossa hän tutustui Alexander Wetmoreen, joka työskenteli museossa opiskelijana. Vuonna 1913 Lincoln valittiin Hersheyn jatkajaksi kuraattorin virkaan. Lincoln toimi virassa vuoteen 1920 asti. Hän oli virkavapaalla vuosina 1918–1919 palvellessaan Yhdysvaltain armeijan viestijoukkojen kyyhkyasiantuntijana. Vuonna 1920 Lincoln nimitettiin Washingtonissa sijaitsevaan valtion biologisen tutkimuslaitokseen (US Bureau of Biological Survey), missä hänen tehtäväkseen tuli organisoida valtion rengastustoiminta. Lincoln hoiti tehtävänsä tunnollisesti ja ammattitaidolla ja hoiti virkaa lähes kolme vuosikymmentä vuoteen 1946 saakka. Hän organisoi rengastustoimiston ja käynnisti useita tutkimuksia ja kehitti tietojen tallennusmenetelmiä. Hän koulutti rengastajia, vakiinnutti käytäntöjä, hoiti rengastustoimistojen välistä kansainvälistä yhteistyötä, ja edisti rengastuksen merkitystä tieteellisen tutkimuksen apuvälineenä. Parhaiten Lincoln kuitenkin muistetaan kirjallisista saavutuksistaan. Hän julkaisi rengastustiedonantoja (Bird Banding Notes) ja yli 250 rengastusta sivuavaa kirjoitusta (Returns from Banded Birds). Yhdessä E. P. Baldwinin kanssa hän julkaisi rengastajan käsikirjan (Manual for Bird Banders) 1929. Suppeassa teoksessa Calculating Waterfowl Abundance on the Basis of Banding Returns (1930) Lincoln esitti lintujen määrän arviointiin menetelmän "Lincoln Index", joka perustuu merkityistä eläimistä saatuihin löytöihin. Vuonna 1935 Lincoln julkaisi vesilintujen muuttoreiteistä rengaslöytöjen perusteella tehdyn teoksen The Waterfowl Flyways of North America. Samana vuonna julkaistu lintujen yleistä muuttoa käsittelevä The Migration of North American Birds nosti hänet muutontutkimuksen auktoriteetiksi. Vuonna 1939 julkaistu yleistajuisempi teos The Migration of American Birds on Louis Agassiz Fuertesin kuvittama. Lincoln oli yksi American Waterfowl and Birds of Alaska -teoksen kirjoittajista, ja hän osallistui myös useiden muiden teosten osien kirjoittamiseen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Harry Potter ja kuoleman varjelukset (videopeli)

Harry Potter ja kuoleman varjelukset on EA Bright Lightin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema kaksiosainen Harry Potter -sarjan toimintaseikkailupeli. Pelin ensimmäinen osa (Harry Potter and the Deathly Hallows – Part 1) julkaistiin marraskuussa 2010 Microsoft Windowsille, Nintendo DS:lle, Wiille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Toinen osa (Harry Potter and the Deathly Hallows – Part 2) julkaistiin heinäkuussa 2011 samoille alustoille. == Katso myös == * Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1 * Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2 Luokka:1990-luvulle sijoittuvat videopelit Luokka:Harry Potter -videopelit Luokka:Vuoden 2010 videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Nintendo DS -pelit Luokka:Wii-pelit Luokka:PlayStation 3 -pelit Luokka:Xbox 360 -pelit
Denis Kuljaš

Denis Vladislavovitš Kuljaš (, s. 31. toukokuuta 1983 Omsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa nykyisin KHL:ssä Avtomobilist Jekaterinburgin paidassa, edustettuaan aiemmin myös TsSKA Moskovaa, Dynamo Moskovaa ja Avangard Omskia. ==Pelaajaura== Kuljaš aloitti ammattilaisuransa A-sarjatasolla 20-vuotiaana vuonna 2003, jolloin hänet valittiin Venäjän superliigassa tuolloin pelanneeseen TsSKA Moskovaan. Ansiokkaiden esitystensä johdosta NHL-joukkue Nashville Predators varasi hänet riveihinsä vuoden 2004 varaustilaisuudessa. Venäläinen ei kuitenkaan koskaan päässyt pelaamaan yhtään liigaottelua, vaan hänet myytiin toiseen moskovalaisseuraan, Dynamo Moskovaan. Siirtokiistojen johdosta Kuljašin oli vaikea säilyttää pelitasonsa uusissa peliympyröissä. Tämän johdosta hän teki paluun TsSKA Moskovaan kolme vuotta myöhemmin, jolloin pelit alkoivat jälleen sujua. 2009 puolustaja saavutti jo pääsarjauransa 50. täysosuman. Kauden 2009–2010 aikana Kuljaš vaihdettiin jälleen kiistanalaisella kaupalla kahteen puolustajaan, ja venäläisen oli aika palata kotikaupunkiinsa, kaupungin edustusjoukkue Avangard Omskiin. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Ak Bars Kazaniin. Kuljaš on esiintynyt myös ajoittain Venäjän maajoukkueessa. Hän pelasi seitsemän ottelua vuoden 2006 MM- kilpailuissa ja on valittu useita kertoja edustamaan maataan Euro Hockey Tour -turnauksiin. Kuljash ampui maailman kovimman lyöntilaukauksen vuonna 2011 KHL:n kovin laukaus -kisassa. Kiekon nopeudeksi mitattiin 177,58 km/h. ==Tilastot== 2003–04 TsSKA Moskova RSL 10 1 0 1 8 2004–05 TsSKA Moskova RSL 58 8 10 18 58 2005–06 Dynamo Moskova RSL 44 12 4 16 115 4 0 2 2 6 MM 7 3 1 4 6 2006–07 Dynamo Moskova RSL 48 3 9 12 58 2 0 0 0 2 2007–08 TsSKA Moskova RSL 53 9 12 21 79 6 1 1 2 34 2008–09 TsSKA Moskova KHL 56 16 10 26 62 8 2 1 3 20 2009–10 TsSKA Moskova KHL 35 11 10 21 34 Avangard Omsk KHL 6 1 1 2 6 3 0 0 0 4 2010–11 Avangard Omsk KHL 48 11 15 26 45 2011–12 AK Bars Kazan KHL 44 6 12 18 40 12 0 1 1 37 2012–13 AK Bars Kazan KHL 44 4 9 13 66 18 2 5 7 6 2013–14 Avangard Omsk KHL 51 11 11 22 57 – – – – – 2014–15 Avangard Omsk KHL 58 10 17 27 58 11 2 0 2 0 2015–16 Avangard Omsk KHL 39 5 9 14 65 – – – – – 2016–17 Salavat Julajev Ufa KHL 58 12 10 22 46 5 1 0 1 6 2017–18 Salavat Julajev Ufa KHL 16 2 3 5 20 – – – – – Avtomobilist Jekaterinburg KHL 32 7 7 14 32 1 0 0 0 2 KHL yhteensä 487 96 114 210 531 72 10 10 20 87 RSL yhteensä 214 33 37 70 320 12 1 3 4 42 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Nashville Predatorsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Perhon kirkko

Perhon kirkko on Perhon kunnassa sijaitseva vuonna 1903 valmistunut Perhon seurakunnan puinen ristikirkko. Kirkko on järjestyksessä toinen Jängänharjulla samalla paikalla sijainneista kirkoista. Ensimmäinen kirkko valmistui vuonna 1782. Edellisen kirkon hirsiä on käytetty nykyisessä rakennuksessa. Kirkkoa on korjattu vuonna 1990 sekä maalattu vuosina 1993 ja 2009. Kellotapuli on rakennettu vuonna 1799 ja peruskorjattu 1840. == Hautausmaa == Kirkon sankarihautausmaa ja sen muistomerkki ovat kuvanveistäjä Ilmari Wirkkalan suunnittelemat. Muistomerkki paljastettiin 12. elokuuta 1951. Muistomerkin pronssinen kohokuva on kuvanveistäjä Tapio Wirkkalan teos . Vapaussodan muistomerkin kohokuva on taidemaalari Leo Korpelan suunnittelema. == Lähteet == * Perhon seurakunta === Viitteet === Luokka:Suomen puiset ristikirkot Luokka:Keski-Pohjanmaan kirkot Luokka:Perho
Janus (täsmennyssivu)

Janus tarkoittaa muun muassa seuraavia: *Janus, roomalaisen mytologian alkujen, loppujen ja muutoksen sekä ovien ja porttien jumala *Janus, Saturnuksen kuu *Janus, aikakauslehti *Janus, etunimi ;Britannian kuninkaallinen laivasto *Janus-luokka, torpedovenehävittäjäluokka * HMS Janus (1778), 44-tykkinen Roebuck-luokan viidennen luokan alus * HMS Janus (1796), 32-tykkinen viidennen luokan alus * HMS Janus (1844), puinen siipiratassluuppi * HMS Janus (1856), Clown-luokan puinen potkurilla varustettu tykkivene * HMS Janus (1895), Janus-luokan torpedovenehävittäjä * HMS Janus (F53), J-luokan hävittäjä ==Sukunimi== *Goran Janus (s. 1970) slovenialainen mäkihyppääjä ja valmentaja *Jaroslav Janus (s. 1989), slovakialainen jääkiekkomaalivahti *Miroslav Januš (s. 1972), tšekkiläinen riistamaaliampuja *Samantha Zoe Janus (s. 1972), brittiläinen näyttelijä ja laulaja
Liuskayökkönen

Liuskayökkönen (Scoliopteryx libatrix) on melko yleinen yöperhoslaji. == Koko ja ulkonäkö == Liuskayökkönen on melko kookas ja värikäs yöperhoslaji. Etusiipien pohjaväri on punaruskea ja siiven keskiosa hieman oranssinsävyinen. Siiven poikki kulkevat vaaleina sisempi poikkiviiru sekä kaksinkertainen ulompi poikkiviiru. Etusiipien kärjet ovat venyneet sirppimäisiksi ja siiven ulkoreuna on tunnusomaisesti liuskoittunut, mistä laji on saanut nimensäkin. Takasiivet ovat harmaanruskeat. Siipiväli 40-45 mm.http://www.nhm.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/libatrix.htmlhttp://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/s/scoliopteryx_libatrix.htmlhttp://ukmoths.org.uk/show.php?bf=2469 == Levinneisyys ja lentoaika == Liuskayökköstä tavataan Euroopassa, Aasiassa Japaniin asti sekä Pohjois-Amerikassa. Suomessa lajia tavataan koko maassa pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Aikuiset perhoset lentävät toukokuusta heinäkuuhun ja toisena sukupolvena heinäkuusta lokakuuhun.http://213.139.166.224/Lepidoptera/Noctuidae/Scoliopteryx/libatrix/Scoliopteryx%20libatrix.htm == Elinympäristö ja elintavat == Laji elää niityillä, lehtimetsissä ja puistoissa. Liuskayökköset talvehtivat aikuisina. Luonnossa talvehtimispaikkoja ovat luolat ja kallionkolothttp://radiosuomi.yle.fi/node/1364 , mutta helpoimmin lajin tapaa talvehtimasta ulkorakennuksista. Erityisesti maakellareista saattaa tavata kymmenien talvehtivien liuskayökkösten ryhmiä. Talvehtineet perhoset lähtevät lentoon keväällä ja niiden lento jatkuu heinäkuulle saakka. Talvehtineiden yksilöiden jälkeläiset aloittavat lentonsa heinäkuussa ja lentävät myöhään syksyyn. Jopa yli vuoden pituisen aikuisvaiheensa ansiosta liuskayökkönen kuuluu aikuisena pitkäikäisimpiin perhoslajeihin. Liuskayökkönen lentää mielellään syötille, mutta harvemmin valolle. Calpinae-alaheimolle ominaiseen tapaan perhosen imukärsä on kova ja piikikäs, mikä mahdollistaa nesteiden imemisen marjojen ja hedelmien kuoren läpi. == Ravintokasvi == Toukka syö pajuja (Salix spp.)http://www.nic.funet.fi/pub/sci/bio/life/insecta/lepidoptera/ditrysia/noctuoidea/noctuidae/calpinae/scoliopteryx/index.html . == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Perhoset: Liuskayökkönen Luokka:Yökköset
Javelin

Javelin tarkoittaa: * HMS Javelin, Kuninkaallisen laivaston hävittäjä * Gloster Javelin, brittiläinen torjuntahävittäjä * FGM-148 Javelin, yhdysvaltalainen panssarintorjuntaohjus * Javelin (brittiläinen ohjus), brittiläinen ilmatorjuntaohjus * AMC Javelin, yhdysvaltalainen urheiluauto
Jersey (täsmennyssivu)

Jersey tarkoittaa muun muassa seuraavia: *Jersey, saari Englannin kanaalissa, brittiläiseen imperiumiin vuodesta 1064 asti kuulunut erillisalue *Jersey, pienikokoinen Jerseyn saarelta kotoisin oleva nautarotu *Jersey, naisten vaatteissa käytettävä kangasmainen, tiivis, tukeva kudeneulos *New Jersey, osavaltio Yhdysvalloissa *Jersey City, kaupunki New Jerseyn osavaltiossa Yhdysvalloissa ;Britannian kuninkaallinen laivasto * HMS Jersey (1654), 40-tykkinen neljännen luokan alus (fregatti) * HMS Jersey (1694), kuudennen luokan alus * HMS Jersey (1698), 50-tykkinen neljännen luokan alus (fregatti * HMS Jersey (1736), 60-tykkinen neljännen luokan alus * HMS Jersey (1776), sluuppi * HMS Jersey (1860), kutteri * HMS Jersey (F72), J-luokan hävittäjä * HMS Jersey (P295), Island-luokan partiovene
Ancistrocladaceae

Ancistrocladaceae on kukkakasviheimo, jolla ei ole suomenkielistä nimeä, ja sen muodostaa ainoastaan yksi suku Ancistrocladus, joka käsittää 12 trooppista liaanilajia. Suvun (ja siis heimon) kasvualueita ovat trooppinen Länsi-Afrikka ja Etelä-Aasia. == Tuntomerkit == Kasvien haarat päättyvät spiraalikierteisiin tarttumakärkiin. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat yksinkertaisia ja ehyitä; niissä on pienet korvakkeet, jotka karisevat pian tai puuttuvat kokonaan. Kukinnot ovat viuhkomaisia, ja niissä on pieniä, säteittäisiä ja kaksineuvoisia kukkia, joiden perät ovat nivelikkäitä. Verholehtiä on viisi ja ne ovat kasvaneet yhteen tyveltään toistensa ja sikiäimen kanssa. Terälehtiäkin on viisi; ne ovat jonkin verran meheviä ja tyveltään yhteenkasvaneita. Heteitä on tavallisesti kymmenen, joskus viisi. Sikiäin on puolittain kehänalainen, kolmen yhteen kasvaneen emilehden muodostama. Siinä on vain yksi lokero, joka sisältää yhden siemenaiheen. Vartaloita ja luotteja on emilehtien lukumäärää vastaten myös kolme. Sikiäimestä kehittyy kuiva ja puutuva hedelmä, ja siihen kiinni kasvaneet verholehdet muuntuvat siipimäisiksi lentimiksi. == Sukulaisuus == Ancistrocladus-suvun systemaattinen asema on pitkään ollut hyvin epäselvä. Usein niitä on pidetty teekasvien (Theaceae) etäisinä sukulaisina. Molekyylitutkimusten mukaan se kuuluu omana heimonaan laajaan Caryophyllales-lahkoon ja siinä kehityshaaraan, jossa ovat kihokki- (Droseraceae) ja kannukasvikasvit (Nepenthaceae) sekä heimot Drosophyllaceae ja Dioncophyllaceae. Kaikki nämä sukulaisheimot sisältävät hyönteissyöjäkasveja, mikä ominaisuus puuttuu Ancistrocladus- lajeilta. == Lähteet == * Angiosperm Phylogeny Website: Ancistrocladaceae * Kasvien maailma - Otavan iso kasvitietosanakirja. Osa 1. 1979 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Funet: Ancistrocladaceae * ITIS: Ancistrocladaceae Luokka:Caryophyllales Luokka:Kasviheimot
Kazlų Rūda

Kazlų Rūda on lounaisessa Liettuassa, Marijampolėn läänissä sijaitseva kaupunki. Se toimii Kazlų Rūdan kunnan hallinnollisena keskuksena. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 6 947 asukasta.Population at the beginning of the year by city / town and year, Liettuan tilastokeskus. Viitattu 14.9.2010. Kaupungissa sijaitsee Kazlų Rūdan rautatieasema. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kaupungin virallinen sivusto Luokka:Marijampolėn läänin kaupungit
Heikki Haario

Heikki Eino Tapani Haario (s. 31. elokuuta 1953 Vaasa) on sovelletun matematiikan professori. Hän on toiminut matematiikan ja fysiikan laitoksen johtajana Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa. Haario väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1979. Haario toimi assistenttina Helsingin yliopistossa vuosina 1978–1991 ja Suomen Akatemian tutkijana 1984–1986. Haario perusti vuonna 1992 matemaattisen konsultoinnin yrityksen, ProfMath Oy:n, jota hoiti päätoimisesti kymmenisen vuotta. Haario on erikoistunut teollisten prosessien mallintamiseen ja inversio-ongelmiin sekä mallien luotettavuuden analysointiin. Haario palkittiin Lappeenrannan teknillisen yliopiston tukisäätiön 10 000 euron tiedepalkinnolla marraskuussa 2010. ==Lähteet== Luokka:Lappeenrannan teknillisen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset matemaatikot Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Širvintos

Širvintos on läntisessä Liettuassa, Vilnan läänissä sijaitseva kaupunki. Se toimii Širvintosin kunnallispiirin hallinnollisena keskuksena. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 6 914 asukasta.Population at the beginning of the year by city / town and year, Liettuan tilastokeskus. Viitattu 14.9.2010. Kaupungin nimi on peräisin sen vieressä kulkevasta Sirvinta-joesta. ==Historia== Ensimmäinen kirjallinen maininta alueesta on 1300-luvulta, mutta ensimmäinen maininta kaupungista on vuodelta 1475. Kaupunki ei kuitenkaan ollut kauppareittien varrella, joten se ei laajentunut pitkään aikaan. Širvintosin piiri perustettiin 1950-luvulla, jolloin Širvintosin kaupunki aloitti kehittymisensä. Puolan-Liettuan sodan aikana puolalaiset hyökkäsivät Keski-Liettuan tasavallaksi julistetulta alueelta Vilnasta pohjoiseen kohti Kaunasia Širvintosin, Giedraičian ja Kėdainiain suuntaan, mutta liettualaiset saivat heidät pysäytettyä Širvintosin ja Giedraičian taisteluissa Kallio 2009: s. 203 17.-20. marraskuuta 1920. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vilnan läänin kaupungit
Pekka Rönkkö

Pekka Rönkkö (18. joulukuuta 1954 Vammala – 15. lokakuuta 2001 Kemi) oli suomalainen taideasiantuntija ja Kemin taidemuseon intendentti. Hän oli Suomen merkittävimpiä pohjoissuomalaisen ja Lapin taiteen tutkijoita. Hänen aikanaan Kemin taidemuseon näyttelyt herättivät valtakunnallista huomiota ja sen kävijämäärät nousivat ajoin Suomen suurimmiksi. Rönkkö oli koulutukseltaan filosofian tohtori, joksi hän väitteli huhtikuussa 2001. Hänen väitöskirjansa käsitteli taiteilija Emilia Appelgrenia. Rönkkö kuoli saman vuoden lokakuussa sairauskohtaukseen 46-vuotiaana. == Julkaisut == * * * * * === Toimittanut === * * == Lähteet == Luokka:Taiteentutkijat (kuvataide) Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet Luokka:Suomalaiset taidemuseonjohtajat
Šalčininkai

Šalčininkai on kaakkoisessa Liettuassa, Vilnan läänissä sijaitseva kaupunki. Se toimii Šalčininkain kunnallispiirin hallinnollisena keskuksena. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 6 488 asukasta.Population at the beginning of the year by city / town and year, Liettuan tilastokeskus. Viitattu 14.9.2010. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kaupungin virallinen sivusto Luokka:Vilnan läänin kaupungit
Tom Sawyerin seikkailut (täsmennyssivu)

Tom Sawyerin seikkailut voi tarkoittaa: * Tom Sawyerin seikkailut, Mark Twainin romaani * Tom Sawyerin seikkailut (Tom Sawyer), John Cromwellin ohjaama elokuva vuodelta 1930 * Tom Sawyerin seikkailut (The Adventures of Tom Sawyer), Norman Taurogin ohjaama elokuva vuodelta 1938 * Tom Sawyerin seikkailut (Tom Sawyer), Don Taylorin ohjaama elokuva vuodelta 1973 * Tom Sawyerin seikkailut (Rascals and Robbers: The Secret Adventures of Tom Sawyer and Huck Finn), Dick Lowryn ohjaama elokuva vuodelta 1982 * Tom Sawyerin seikkailut (Tom Soijer), Stanislav Govoruhinin ohjaama elokuva vuodelta 1983 * Tom Sawyerin seikkailut (The Modern Adventures of Tom Sawyer) Adam Weissmanin ohjaama elokuva vuodelta 1998 Mark Twainin romaanin päähenkilön mukaan on nimetty myös: * M/S Tom Sawyer, TT Linen autolautta * Tom Sawyer, suomalainen hard rock -yhtye * Tom Sawyer, Rush -yhtyeen kappale
Matti Paananen (jalkapalloilija)

Matti Ensio Paananen (25. heinäkuuta 1922 Kotka – 4. kesäkuuta 2009)Kotka–Kymin seurakunta, Matti Paananen, Parikan hautausmaan uurnalehto, Kotka, osasto 6, rivi 8, hautapaikka nro 183, viitattu 20.9.2021Urheilumme Kasvot Osa 3, Paananen Matti Ensio, sivu 231, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1978 oli suomalainen jalkapalloilija. Laitahyökkääjänä pelannut Paananen edusti koko uransa ajan Kotkan Työväen Palloilijoita vuosina 1943–1950. Kaikkiaan hän pelasi kolmen kauden aikana 23 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Paananen edusti myös Suomen maajoukkuetta yhdessä A-maaottelussa 1948. Nuorempana Paananen kilpaili myös telinevoimistelussa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Lopen vaakuna

Lopen vaakuna on Lopen kunnan tunnus. Vaakunan aihe, jossa raudan symboli on uponnut aaltokoroisesti katkaistuun kilpeen, viittaa järvimalmin nostoon menneinä aikoina. Vaakunan selitys on ”kilpi aaltokoroisesti puna- hopeakatkoinen; siinä vuorovärinen raudanmerkki.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Lopen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksissaan 27. kesäkuuta ja 17. syyskuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 23. syyskuuta samana vuonna. == Lähteet == * * Loppi Vaakuna
Toivo Paananen

Toivo Paananen (21. toukokuuta 1914 – 11. maaliskuuta 1997)Kotka-Kymin seurakunta, Paananen Toivo Armas, Parikan hautausmaan uurnalehto, Kotka, viitattu 3.2.2022 oli suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Tukimiehenä pelannut Paananen edusti koko uransa ajan Kotkan Työväen Palloilijoita 1938–1950. Kaikkiaan hän pelasi kolmen kauden aikana 43 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Paananen edusti myös Suomen maajoukkuetta yhdessä maaottelussa 1945. Pelaajauran jälkeen Paananen toimi KTP:n päävalmentajana ja johdatti seuran kahteen mestaruuteen 1951 ja 1952. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Tom Sawyerin seikkailut (vuoden 1930 elokuva)

Tom Sawyerin seikkailut (Tom Sawyer) on John Cromwellin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1930. Elokuva perustuu Mark Twainin samannimiseen romaaniin, ja oli romaanin ensimmäinen äänielokuvaversio. Elokuvaan tehtiin vuotta myöhemmin jatko-osa Huckleberry Finnin seikkailut lähes samoin näyttelijöin. ==Roolit== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1930 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:John Cromwellin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Mark Twain
Mauri Paavilainen

Mauri Paavilainen (s. 9. syyskuuta 1944) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Laitahyökkääjänä pelannut vasenjalkainen Paavilainen edusti urallaan Valkeakosken Hakaa 1962–1973, Tampereen Ilvestä 1975 sekä Pallo- Seppoja 1974 ja 1976–1978. Hän voitti Hakassa Suomen mestaruuden 1965, hopeaa 1963 ja pronssia 1966 sekä Suomen Cupin 1963 ja 1969. Kaikkiaan Paavilainen pelasi 11 kauden aikana 201 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 31 maalia. Paavilainen pelasi maajoukkueessa kolme A-maaottelua vuosina 1963–1969. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bats

Lepakkoliiga eli Bats on suomalainen rikollisjärjestö. Perustajissa on Joensuun skinejä. Vaikka järjestö on täysin suomalaisperäinen, on toimintaa paljon myös Ruotsissa ja Norjassa. Jäsenten tunnuksena on peukalon juureen tatuoitu lepakko. Jäseniä on noin 20, joista puolet vankilassa. Jäsenet ovat syyllistyneet mm. huume- ja asekauppaan, talousrikoksiin ja räjähderikoksiin. ==Johtaja== Batsin johdossa oli pitkään edesmennyt Arto Miettinen, joka tuomittiin vuonna 2004 törkeästä huumausainerikoksesta kahdeksaksi vuodeksi ja kuudeksi kuukaudeksi vankeuteen. Hän johti vankilasta liigaansa, joka levitti viisi kiloa amfetamiinia, 5 000 ekstaasitablettia, yli 60 kiloa hasista ja 10 kiloa marihuanaa vuosien 2002-2003 aikana. Miettinen vapautui vuonna 2011. Miettinen kuoli Tukholmassa vuonna 2022. Johtajiin on lukeutunut myös Kai Tallgren, joka on istunut 8,5 vuoden tuomion törkeästä huumausainerikoksesta. Tallgren on menestynyt erinomaisesti painonnostossa, mutta ura katkesi hänen jäätyään kiinni dopingista. Tallgren on sittemmin irtautunut liikkeestä. ==Lähteet== * http://www.kaleva.fi/plus/index.cfm?j=425418&mode;=print * http://www.mtv3.fi/uutiset/kotimaa.shtml/2004/04/214682/lepakkoliigalle-kovia- rangaistuksia * http://www.iltalehti.fi/uutiset/2009110710479178_uu.shtml *https://www.ksml.fi/teemat/sunnuntaisuomalainen/Joensuun- pel%C3%A4tyimm%C3%A4st%C3%A4-skinheadista-tuli-rakennusmies-ja- perheenis%C3%A4/1077360 ===Viitteet=== Luokka:Järjestäytynyt rikollisuus
Lestijärven kirkko

thumb|275 px|Lestijärven kirkon sankarihaudat kesällä 2015 _Ei laakereita kunnian kasva köyhä maa vaan leposijan rauhaisan se teille tarjoaa_ Lestijärven kirkko on puinen vuonna 1827 käyttöön vihitty tasavartinen ristikirkko Lestijärvellä Keski-Pohjanmaalla. Lestijärven seurakunta lakkautettiin ja liitettiin 1. tammikuuta 2007 Toholammin seurakuntaan, jolle kirkko nykyään kuuluu. == Rakentamisen historia == Lestijärven edellinen kirkko oli todettu pieneksi jo vuonna 1803. Ruotsin vallan aikana suositeltiin rakennettavaksi kivikirkkoja, mutta lestijärveläiset halusivat puisen ristikirkon, jossa on länsitorni. Uuden kirkon paikka oli jo katsottuna. Ensimmäisen suunnitelman teki Heikki Matinpoika Kuorikoski, mutta sitä ei hyväksytty Tukholman yli- intendentinkonttorissa, vaan uuden suunnitelman keskitornillisesta ristikirkosta laati arkkitehti Gustaf af Sillén. Tätäkään suunnitelmaa ei hyväksytty. Kolmannessa suunnitelmassa oli allekirjoituksena A. N. Edelcranz ja se hyväksyttiin vuonna 1806. Rahan puute ja myös Suomen sota 1808–1809 viivästyttivät kirkon rakentamista. Kirkon rakensi Heikki Kuorikoski. Kirkosta tuli 21,20 metriä leveä ja 23,45 metriä pitkä ristikirkko, jolla oli korkeutta 8,60 metriä. Kirkko vihittiin käyttöön 23. syyskuuta 1827. == Muutostöitä == Kirkon ulkomuotoa on muutettu useasti. Vuonna 1901 tehtiin muutostytöt, joissa kellotorni siirrettiin länsipäähän. Kirkon ikkunat saivat suippopäisen muodon ja niitä korotettiin, eteläsakaraan lisättiin ovi, vesikatosta tehtiin harjaa korottamalla jyrkempi ja sisäkattoakin korotettiin ja muotoiltiin uudestaan. Seuraava korjaus oli vuonna 1952, jolloin kirkkoon tehtiin urkulehteri, uusittiin penkit vanhat päätyfasadit säilyttäen ja tehtiin hirsiseinien lautavuoraus. Kirkko sai lämmityslaitteekseen kamiinat ja lämpötaloutta parannettiin myös lisäämällä yksinkertaisiin ikkunoihin sisäikkunat eli tuplat. Kamiinalämmitys vaihtui vuonna 1971 ilmalämmitysjärjestelmään, jossa lämmönlähteenä oli öljy. Kirkko liitettiin kaukolämpöverkkoon 1990-luvulla ja lämmönlähteeksi vaihtui hake. 1990-luvulla yläpohjaa lisäeristettiin, alapohjan tuuletusta on parannettu, ryömintätila siivottu ja kirkon kivijalka salaojitettu. Sisäänkäyntiin on lisätty luiska. Seinien ulkomaalaus on tehty 1980-luvulla, jolloin paanukatto myös tervattiin ja lisättiin vesikourut ja syöksytorvet lappeille. Sisämaalaus oli tehty paneloinnin yhteydessä 1950-luvulla. == Lähteet == Luokka:Suomen puiset ristikirkot Luokka:Keski- Pohjanmaan kirkot Luokka:Lestijärven rakennukset ja rakennelmat
Olavi Paavolainen (jalkapalloilija)

Olavi Paavolainen (s. 27. joulukuuta 1950) on suomalainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut Paavolainen edusti koko uransa ajan Kokkolan Pallo- Veikkoja vuosina 1969–1981. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1969. Kaikkiaan Paavolainen pelasi 12 kauden aikana 194 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kymmenen maalia. Paavolainen pelasi Suomen maajoukkueessa kaksi maaottelua 1973. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Conan the Barbarian (vuoden 2011 elokuva)

Conan the Barbarian on vuonna 2011 ilmestynyt kolmiulotteinen seikkailuelokuva, joka perustuu kirjailija Robert E. Howardin luomaan Conan barbaari -hahmoon. Elokuvalla ei ole yhteyttä Arnold Schwarzeneggerin tähdittämiin 1980-luvun Conan-elokuviin Conan barbaari (1982) ja Conan hävittäjä (1984). Elokuvan pääroolissa on Jason Momoa ja muissa rooleissa muun muassa Rose McGowan, Stephen LangStephen Lang Talks ‘Conan’ Remake, Ron Perlman ja Rachel Nichols. Elokuvan on ohjannut Marcus Nispel. Kuvaukset alkoivat Bulgariassa 15. maaliskuuta 2010 ja päättyivät 5. kesäkuuta 2010. Elokuvan ensi-ilta oli 19. elokuuta 2011,Release date Suomessa 26. elokuuta. Elokuva muutettiin kolmiulotteiseksi jälkituotannossa. Elokuva ei menestynyt kaupallisesti. == Juoni== Conanin isä murhataan ja kylä tuhotaan, minkä jälkeen hän vaeltaa vihamielisessä maailmassa toimien varkaana, merirosvona ja soturina. Conan etsii Khalar Zymiä, hänen heimonsa tuhoamisesta vastuussa olevaa sotaherraa. Matkallaan hän joutuu taistelemaan hirviöitä, Zymin kätyreitä ja Mariqueta, voimakasta noitaa vastaan. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen traileri * * Luokka:Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Marcus Nispelin ohjaamat elokuvat Luokka:Fantasiatoimintaelokuvat Luokka:3D-elokuvat Luokka:Conan barbaari Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaseikkailuelokuvat
Liekkipuu

Liekkipuu eli punaliekkipuu (Delonix regia) on hernekasvien heimoon kuuluva punakukkainen puu.Lomakasvio 2014, s. 135. == Ulkonäkö ja koko == thumb|200px|vasen|Liekkipuun kukka. thumb|200px|vasen|Liekkipuun palkoja. Liekkipuu kasvaa parhaimmillaan 10–15 metriä korkeaksi ja on nopeakasvuinen. Latvus on puun pituutta leveämpi ja levittäytyy sateenvarjomaisesti. Rungon tyvellä on usein lankkumaisia pintajuuria. Lehtilapa on pituudeltaan 39–50 cm pitkä. Lehdet ovat heleän vihreitä, pitsimäisen hienojakoisia ja kaksi kertaa parilehdykkäisiä. Pikkulehdyköitä voi olla lehteä kohden jopa tuhat. Ne taittuvat suppuun hämärän tullessa. Näyttävät kukat kasvavat pyöreähköissä, harsuissa kukinnoissa. Tulenpunaisissa kukissa on viisi lusikanmuotoista terälehteä, jotka kapenevat voimakkaasti tyveä kohti. Suurin terälehti on oranssi-punajuovainen. Halkaisijaltaan kukat ovat yli kymmensenttisiä ja ne kukkivat useiden viikkojen ajan.Floridata Plant Encyclopedia: Delonix regia Viitattu 13.7.2015. Liekkipuu on lintupölytteinen. Ruskea, litteä hedelmä on huomiota herättävä, jopa 60 cm pitkä ja 5 cm leveä, usein hieman ryppyinen tai mutkainen palko. Lajin harvinaisessa muunnoksen (var. flavida) kukat ovat väriltään kullankeltaisia. == Levinneisyys == Liekkipuu on alkujaan kotoisin Madagaskarilta, jossa luontaisia esiintymiä on jäljellä enää vähän. Luonnonvaraisena lajia on aikaisemmin pidetty vaarantuneena, mutta nykyisin se luokitellaan elinvoimaiseksi.The IUCN Red List of Threatened Species: Delonix regia Viitattu 13.7.2015. == Käyttö == Näyttävän kukintansa takia liekkipuuta kasvatetaan koriste-, katu- ja varjopuuna monissa lämpimissä maissa. Kovaa puuainesta käytetään myös rakennuspuuksi. Kuoresta valmistetaan hartsia ja kuoresta ja kukista saadaan väriainetta. == Lähteet == * Lomakasvio. Trooppisten kasvien tunnistusopas. Toim. Tran Minh, Mirjami & Laaka-Lindberg, Sanna & Junikka, Leo. 2. tarkistettu painos. Kustannusosakeyhtiö Moreeni, 2014. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * ITIS: Delonix regia * United States Department of Agriculture (USDA): Delonix regia * Flora of China: Delonix regia Luokka:Hernekasvit Luokka:Värikasvit Luokka:Puut
Ove Sjöström

Ove Henrik Sjöström () oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975. ==Perhe ja opinnot== Sjöströmin vanhemmat olivat hovioikeuden asessori Gustaf Werner Sjöström ja Anna Charlotta Söderhjelm. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Hangon ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1909 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1909–1911 Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisellä osastolla. ==Jääkärikausi== Sjöström työskenteli sanomalehtimiehenä vuonna 1911 Hufvudstadsbladetissa ja vuosina 1912–1914 Viborgs Nyheterissä sekä vuonna 1915 Dagens Pressissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 12. joulukuuta 1915. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 22. marraskuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan 27. maaliskuuta 1917 alkaen. Hän palasi takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon 14. elokuuta 1917 ja määrättiin 4. komppaniaan 19. elokuuta 1917, josta hänet palautettiin 17. marraskuuta 1917 takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon hänellä ilmenneen sairauden takia. ==Suomen sisällissota== Sjöström saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän kuoli 23. maaliskuuta 1918.Suomen sotasurmat 1914–1922 Ove Henrik Sjöström. ==Lähteet== * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. * Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Belmont (Massachusetts)

Belmont on Middlesexin piirikunnassa sijaitseva kunta Massachusettsin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Huhtikuussa 2020 kunnassa oli 27 295 asukasta. Belmont sijaitsee Bostonin metropolialueella. == Historia == Nykyinen Belmontin alue sai ensimmäiset asukkaansa vuonna 1636, kun Richard Saltonstall muutti sinne noin 40 perheen kanssa. He muuttivat Massachusetts Bayn siirtokunnasta sisämaahan perustamaan maanviljely-yhteisön. Asutuskeskusta kutsuttiin alkujaan paikallisen intiaaniheimon mukaan nimellä Pequosette, mutta nimi muutettiin pian Watertowniksi. Vuonna 1805 Frederick Tudor alkoi keräämään jäätä Fresh Pond -järvestä. Teollisuus kasvoi, ja vuonna 1843 rakennettiin rautatie Tudorin satamalaitureilta Fresh Pondille. Belmontin kylä alkoi kasvaa rautatien asemien ympärille. Asukkaat alkoivat 1950-luvulla vaatia oman kunnan perustamista. Noin tuhat belmontilaista ilmaisivat vaatimuksen kylän erottamiseksi omaksi kokonaisuudekseen. Ehdotetun kunnan varakkain asukas John Perkins Cushing tuki hanketta huomattavasti, ja kunta nimettiinkin hänen noin 80 hehtaarin tilan Bellmontin mukaan. Watertown, Waltham ja West Cambrige vastustivat uuden kunnan luomista. Tästä huolimatta 18. maaliskuuta 1859 muodostettiin Belmontin kunta. Kunnan pinta-alaksi tuli 12,95 neliökilometriä, ja siitä 7,3 neliökilometriä oli halkaistu West Cambrigestä, 5,85 neliökilometriä Watertonista ja 1,74 neliökilometriä Walthamista. Asukkaita Belmontissa oli 1 175\. Kunta oli maatalouskeskus, ja siellä tuotettiin muun muassa selleriä, tomaatteja, kurkkuja, marjoja ja pieniä hedelmiä. Vuonna 1880 Belmontin kunnasta leikattiin 2,31 neliökilometrin alue pois ja se liitettiin Cambridgen kaupunkiin. Liitoksessa Cambridgeen siirtyi toinen puolisko Fresh Pond -järvestä. Tarve liitokselle syntyi, kun Belmontiin järven rannalle rakennettiin teurastamo. Tapaus herätti keskustelua, sillä Cambridge sai suurimman osan juomavedestään Fresh Pondista. Myöhemmin Belmontin alue on pienentynyt vielä hieman lisää, kun Route 2 -tietä on levennetty. Belmontin asukasluku on tuplaantunut 1900-luvulla, ja kunta ei ole enää maatalousyhteisö. == Hallinto == Belmontin kunnallishallinnon toimeenpanovaltaa käyttää kolmihenkinen valtuusto, joka nimittää kunnanjohtajan hoitamaan päivittäisiä asioita. Belmontin lakia säätävä elin on kansalaiskokous, jossa on 288 jäsentä, 36 jokaisesta piiristä. Se kokoontuu keväällä kerran vuodessa päättämään tulevasta budjetista ja hyväksymään uusia lakeja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kunnan kotisivut *Paikallinen Belmont Citizen-Herald -lehti Luokka:Massachusettsin kunnat Luokka:Middlesexin piirikunta (Massachusetts)
Etelä-Saimaa (järvi)

Etelä-Saimaa on Saimaaseen liittyvä käsite, jolla on eri merkityksiä riippuen siitä, mitä tarkoitetaan Saimaalla ja mitä osaa siitä Saimaan eteläosalla tarkoitetaan. Saimaa on Vuoksen vesistön varsinainen pääjärvi, jonka eteläosaa kutsutaan Etelä-Saimaaksi. Etelä-Saimaan kaakkoisosasta Vuoksenniskalta alkaa vesistön laskujoki Vuoksi, joka laskee Laatokkaan. == Eri tulkintoja == Jos Saimaalla tarkoitetaan Joensuusta Lappeenrantaan ulottuvaa järveä, voi Etelä- Saimaa tarkoittaa Savonlinnan Kyrönsalmesta etelään jäävää Saimaata. Tästä voidaan käyttää myös nimeä Ala-Saimaa vastakohtana Ylä-Saimaalle, mutta vesialuetta on kutsuttu myös Suur-Saimaaksi. Toinen jakokohta voi olla Puumalan Puumalansalmi, josta siis Etelä-Saimaa alkaisi. Eräät pitävät Saimaana vain Puumalansalmesta etelään ja länteen sijaitsevia järvenselkiä, joiden vesipinta-ala on 1 377 neliökilometriä (km² ). Tämä tarkoittaa niin kutsuttua varsinaista Saimaata. Tähän pinta-alaan luetaan silloin mukaan Pien- Saimaa (151 km²), Maavesi (18 km²), Lietvesi (91 km²), Luonteri (108 km²), Louhivesi (48 km²), Yövesi (58 km²), Haapavesi (noin 46 km²) ja keskisen osan laajat järvenselät (872 km²). Osa liittää tähän mukaan myös Ukonveden (24,2 km² ) vesialueet ja toiset vielä Niiniveden (2,3 km² ) ja Paljaveden (10,6 km² ) alueet. Silloin Saimaakin olisi 1 414 km² suuruinen. Esko Kuusisto ilmoittaa tämän pinta-alaksi 1 480 km² . Tässä yhteydessä puhutaan Etelä- ja Pohjois- Saimaasta jakolinjana Kyläniemi ja sen länsipäässä virtaavaa Rastinvirtaa ja Kutveleen kanavaa. Etelä-Saimaaseen kuuluu tällöin Imatran, Lappeenrannan ja Rastinvirran rajaama vesialue, johon luetaan myös Pien-Saimaa. Tämän vesialueen vesipinta-ala on 621 km². Tätä samaa aluetta on myös kutsuttu Suur- Saimaaksi erotukseksi Pien-Saimaasta, joka sisältyy myös tässä kappaleessa kuvattuun Etelä-Saimaaseen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Saimaa
Water

Water (englantia, suom. 'vesi') voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Water, brittiläinen elokuva vuodelta 1985 * Water, kanadalais-intialainen elokuva vuodelta 2005 * Water, Bapsi Sidhwan romaani vuodelta 2006 == Musiikki == === Albumit === * Water, Conor Oberstin albumi vuodelta 1993 * Water, Saigon Kickin albumi vuodelta 1993 * Water, Annabelle Chvostekin albumi vuodelta 2003 * Water, The Beautiful Girlsin albumi vuodelta 2006 === Kappaleet === * ”Water”, Martikan kappale albumilta Martika * ”Water”, Dinosaur Jr.:n kappale albumilta Green Mind * ”Water”, The Whon kappale albumilta Who’s Next * ”Water”, Oingo Boingon kappale albumilta Farewell * ”Water”, Eggstonen kappale albumilta Somersault * ”Water”, PJ Harveyn kappale albumilta Dry * ”Water”, Breaking Benjaminin kappale albumilta Saturate * ”Water”, Brad Paisleyn kappale albumilta American Saturday Night. * "Water", Elitsan ja Stoyanin kappale, Bulgarian edustuskappale Eurovision laulukilpailussa 2007
Huckleberry Finnin seikkailut (vuoden 1931 elokuva)

Huckleberry Finnin seikkailut (Huckleberry Finn) on Norman Taurogin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1931. Elokuva perustuu Mark Twainin samannimiseen romaaniin. Elokuva oli seuraaja Paramountin edellisenä vuonna valmistuneelle Tom Sawyerin seikkailuille. ==Roolit== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1931 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Norman Taurogin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Mark Twain Luokka:Elokuvat ystävyydestä
Paul Sirmeikkö

Paul Sirmeikkö (14. marraskuuta 1914 Vaasa – 3. kesäkuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Sirmeikkö aloitti toimittajanuransa vuonna 1942 Suomen Tietotoimistossa (STT). Vuonna 1948 hän aloitti Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton (SVUL) julkaiseman Urheilu-nimisen lehden päätoimittajana ja vuonna 1951 Suomen Urheilulehden päätoimittajana, kun Urheilu ja SVUL:n ostama Suomen Urheilulehti oli yhdistetty. Hän työskenteli Suomen Urheilulehden päätoimittajana vuoteen 1967, minkä jälkeen hän toimi lehden erikoistoimittajana ja kolumnistina sekä eläkkeelle jäämisensä jälkeen avustajana. Paitsi omalla nimellään, Sirmeikkö kirjoitti lehteen myös nimimerkillä Turnari. Vuosina 1967–1972 hän työskenteli Suomen Valtakunnan Urheiluliitoksi nimensä muuttaneen SVUL:n tiedotuspäällikkönä. Urheilulajeista erityisen läheinen Sirmeikölle oli voimistelu. Hän toimi useissa kansainvälisissä kilpailuissa voimistelun arvostelutuomarina, muun muassa vuoden 1956 Melbournen olympialaisissa, ja vuosina 1949–1950 hän oli Suomen Voimisteluliiton (SVL) hallituksen jäsen. Hän oli myös yleisurheilun asiantuntija. Sirmeikkö oli tekemässä muutamia kirjoja. Hän toimitti muun muassa Suomen Urheiluliiton historiikit Yleisurheilumme maineen tieltä : Suomen Urheiluliitto 1906–1956 (yhdessä Sulo Kolkan kanssa) ja Yleisurheilumme maineen tieltä 2 : Suomen Urheiluliitto 1956–1966 sekä teki SVUL:n historiikin Suomen Voimistelu- ja Urheiluliitto (SVUL) 1900–1960 yhdessä Aimo Halilan ja Kallio Kotkaksen kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Risto Taimi

Risto Tapani Taimi (30. lokakuuta 1932 Turku – 18. maaliskuuta 2006 Turku) oli suomalainen urheilutoimittaja. Taimi työskenteli vuonna 1953 alkaneella toimittajanurallaan pisimpään Turun Sanomien palveluksessa. Hän aloitti vuonna 1978 lehden urheilutoimituksen päällikkönä ja jäi eläkkeelle vuonna 1997 lehden erikoistoimittajana. Vuosina 1971–1973 hän toimi Suomen Urheilulehden päätoimittajana. Hän työskenteli urallaan myös muun muassa TUL-lehden ja Veikkaajan toimittajana sekä Työväen Urheiluseurojen Keskusliiton (TUK) tiedotuspäällikkönä. Taimi oli tekemässä muutamia kirjoja. Hän kirjoitti muun muassa Pekka Vasalan muistelmateoksen Mitalin toinen puoli (1974) sekä Turun Toverien historiikit 50 vuotta urheilun hyväksi (1979) ja Turun Toverit 1979–1989 (1989). Hän oli myös tekemässä Turun Lyseon, josta itse kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1952, 90-vuotisjuhlakirjaa Matkalla elämään (1993) ja 100-vuotisjuhlakirjaa Tulevaisuutta rakentamassa (2003). Taimi sai työstään urheilun parissa Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun kultaisen ansioristin vuonna 2003. Suomen Valmentajat ry nimesi hänet vuonna 1996 vuoden toimittajaksi ja Suomen Urheiluliitto palkitsi hänet vuonna 1997 Lasse Virén -mitalilla. Hänen saamiinsa kunnianosoituksiin kuului myös Turun Urheilutoimittajien Kerhon kunnianpuheenjohtajuus, joka myönnettiin hänellä vuonna 2001 hänen toimittuaan sitä ennen kaksi vuosikymmentä kerhon puheenjohtajana. Taimen puoliso oli muotitoimittaja Eija Taimi. Hän jäi leskeksi 1980-luvulla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Olavi Hurri

Olavi Hurri (30. marraskuuta 1927 Helsinki – 29. lokakuuta 2010 Tornio) oli suomalainen päätoimittaja ja toiminnanjohtaja. Hänelle myönnettiin ansioistaan opetusneuvoksen arvonimi.Sakari Kiuru, Kuolleet, opetusneuvos Olavi Hurri, Helsingin Sanomat, 26.11.2010 sivu C 10 Artikkelin verkkoversio == Elämä == Hurri työskenteli päätoimittajana lehdissä Työn Voima 1950-luvulla ja Me vuosina 1975–1979. Hän työskenteli Työväen Sivistysliiton pääsihteerinä vuodet 1963–1973, jona aikana hän nosti järjestön kansansivistysjärjestöjen merkittävimpiin. Tuona aikana liitto muun muassa julkaisi työväenmusiikkilevyjä ja käynnisti 1972 Valkeakoskella pidettävän Työväen Musiikkitapahtuman. Hurri kirjoitti järjestöhistorioita sekä Veikko Helteen ja Matti Lepistön elämäkerrat. Hurrin mukaan Lex Hurriksi kutsuttu laki takaa järjestömuotoiselle sivistystyölle taloudellisen tuen, ja tätä hän oli edistämässä Valtion kansansivistyslautakunnan puheenjohtajana. Hän oli Kulutusosuuskuntien keskusliiton valistuspäällikkö vuoteen 1979 ja sen jälkeen Kansan sivistysrahaston asiamies. Hurri oli vähän ennen kuolemaansa muuttanut Tornioon, jossa hän kuoli. Lappi oli hänen mielipaikkansa. ==Julkaisut== *Otalammen työväenyhdistys ry : 100 vuotta : kohti ihmisyyden sunnuntaita. Otalammen työväenyhdistys ry. *Väliasemalla: runoja ja novelleja, toim. Olavi Aaltonen, Vesa Niemeläinen & Olavi Hurri. Tammi, 1956. *Tehtäviä ja tavoitteita työväenliikkeen saralla, Julk. Työväen sivistysliitto, Toimituskunta: Sakari Kiuru, Olavi Hurri, Aimo Kairamo & Viljo Ripatti (toim.). Tammi, 1969. *Väinö Voionmaa - työväen sivistystyön isä ja työväenliikkeen tienviitoittaja, [Olavi Hurri], Kansan sivistysrahasto, 1979 *Veikko Helle: puuseppä Suomen eduskunnasta, toim. Olavi Hurri, Tammi, 1981 ISBN 951-30-5500-0 *Vapaa talonpoika Pohjanmaalta, Matti Lepistö, toim. Olavi Hurri, Tammi, 1983 ISBN 951-30-5928-6 *Sosialidemokraattinen nuorisoliike. Osa 1, 1906-1922, Aimo Kairamo, [Historiatoimikunta: Olavi Hurri ym.], [julk. Sosialidemokraattisen nuorison keskusliitto, SNK r.y. ja Nuorten puolesta keskusliitto], toim. Harri Kivenmaa, Kansan voima, 1986 ISBN 951-9118-43-8 *Kansanvaltaa rakentamassa: sosialidemokraattisen työväenliikkeen historiaa Pohjanmaalla, Olavi Hurri, Työväen sivistysliiton Pohjanmaan piirijärjestö, 1991 ISBN 951-701-348-5 *Aatteen työtä Alavudella: sosialidemokraattista toiminta Alavudella 1904-1995, Olavi Hurri. Alavuden sosialidemokraatit, 1996 ISBN 952-90-7602-9 *Työn ja aatteen talot: työväentalojen historiaa Uudellamaalla, Olavi Hurri, Vuokko Marttala-Hurri. Uudenmaan sosialidemokraattinen piiri, 1997 ISBN 952-90-8468-4 *Täysi vuosisata täyttä toimintaa: Rajamäen työväenyhdistys 100 vuotta, Olavi Hurri. Rajamäen työväenyhdistys, 2005 ISBN 952-91-9303-3 *Oikeastaan aika mielenkiintoinen elämä: Olavi Hurrin muistelmat. Toimittanut Merja Minkkinen. Työväen Sivistysliitto, 2011. ISBN 978-951-701-535-6. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Ronnie Kranck

Ronnie Kranck (13. toukokuuta 1931 Helsinki – 1. tammikuuta 2014 Porvoo)Kuolinilmoitus Helsingin Sanomissa 12.1.2014http://www.discogs.com/artist/Ronnie+Kranck oli suomalainen muusikko ja äänittäjä. Hän toimi äänittäjänä Neitsytpolku 1:n studiossahttp://www.elvisry.fi/012004/pethman.html ja Finnvox- studiossa.https://www.rmsyke.fi/pepe/diskogrf/pepe_singlet.html ==Orkesteri== Kranckilla oli oma orkesteri joka muodostui seuraavista muusikoista.http://pomus.net/kehityslinjat/suomalaineniskelma. * Rauno Lehtinen * Olli Mäkelä * Jörgen Petersen * Per Wallenius * Ronnie Kranck * Pentti Lasanen Eräässä vaiheessa orkesterissa soitti myös Gusse Rössi tenorisaksofonia. Ronnie Kranckin orkesterin levyttämää, Rauno Lehtisen säveltämää ”Letkis”-sävelmää pidetään ensimmäisenä suomalaisena kansainvälistä suosiota saavuttaneena pop-hittinä. ==Diskografia== * Tanssituokio (1970) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Palovakuutus

Palovakuutus on vakuutustoimen haara, jonka tarkoituksena on tulipalon tai siihen verrattavan tapahtuman omaisuudelle tuottaman taloudellisen vahingon korvaaminen. Kuuluu nykyisin vahinkovakuutuksen piiriin, joka puolestaan jakautuu kiinteistö- ja irtaimistovakuutukseen. Nykyisin palovakuutus yleensä sisältyy muun muassa kotivakuutukseen.Tietojätti 2000→Palovakuutus. Gummerus 1999. ISBN 951-20-5809-X ==Historia== Jo Maunu Eerikinpojan säätämässä laissa 1347 oli määräyksiä paloavusta, joita sovellettiin Suomessa aina vuoteen 1908 asti. Ensimmäinen Suomen palovakuutusyritys oli 1816 Turussa perustettu Suomen palovakuutuskonttori, joka kuitenkin taloudellisesti kaatui Turun palossa 1827. Muita Suomen vanhimpia palovakuutusyhtiöitä olivat Kaupunkien keskinäinen palovakuutusyhtiö, Suomen yleinen paloapuyhtiö eli myöhemmin Tarmo (per. 1832-1971) ja Suomen maalaisten keskinäinen paloapuyhtiö (per. 1857). Keskinäinen vakuutusyhtiö Tarmo fuusioitui vakuutusyhtiö Sammon kanssa 1971. Suomen maalaisten paloapuyhtiö fuusioitui puolestaan vakuutusyhtiö Auran kanssa. Teollisuuden vakuuttaminen hoidettiin ensin Suomessa sijainneiden ulkomaisten yhtiöiden Suomeen perustamien sivukonttoreiden kautta, kunnes Suomen Sahanomistajien paloapuyhtiö Saha-Palo perustettiin ja Teollisuuden harjoittajien keskinäinen palovakuutusyhtiö 1902, yhtiöt fuusioituivat myöhemmin, jolloin syntyi Teollisuusvakuutus. Vuonna 1950 Suomessa oli 31 palovakuutustoimintaa harjoittavaa yhtiötä ja 275 paikallista palovakuutusyhdistystä. Suurimmat yhtiöt olivat Teollisuuspalo, Pohjola, Sampo, Saha-Palo, Fennia, Kaupunkien yleinen ja Tarmo.Pieni tietosanakirja III→Palovakuutus. Otava 1951Pikkujättiläinen cd→Palovakuutus ISBN 951-0-24021-4 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Palovakuutukset (Arkistolaitoksen Portti-käyttäjäpalvelu) Luokka:Vakuutukset