EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kalle Toivonen

Karl Viktor (Kalle) Toivonen (12. toukokuuta 1880 Mouhijärvi – 3. elokuuta 1975 Turku) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Toivosen vanhemmat olivat lautatarhantyömies David Malakias Toivonen ja Emma Johanna Laurila ja puoliso vuodesta 1905 Elin Erika Grönroos. Toivonen kävi kansakoulun ja teki useita opintomatkoja Keski- Euroopan maihin. Hän työskenteli eri puutavaraliikkeiden palveluksessa vuodesta 1890 ja oli Alfred Jacobssonin palveluksessa Turussa 1901–1911, toimien lautatarhan hoitajana 1906–1911. Ludvig Hammarströmin puutavaraliikkeen hoitaja Toivonen oli 1911–1921 ja omistaja 1921–1923. Vienti-yhtiön perustajaosakas hän oli vuodesta 1923 ja toimitusjohtaja 1923–1962 sekä samalla laivanvarustaja. Toivonen oli myös Turun kaupungin halkokonttorin hoitaja 1915–1921, Puutavara Oy Piikkiön toimitusjohtaja 1926–1963, Vientihöyläämö Oy:n toimitusjohtaja 1937–1963 ja Vihavuoden Saha Oy:n toimitusjohtaja 1937–1963. Hän oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen Kansallisen Kokoomuksen edustajana 1931–1950 ja kaupunginhallituksen jäsen 1932–1951. Toivosella oli myös useita muita luottamustehtäviä, kuten Turun yliopiston hallituksen jäsenyys 1938–1948 ja Turun kauppakorkeakoulun säätiön valtuuskunnan jäsenyys ja hallituksen puheenjohtajuus 1949–1963. Näissä yhteyksissä hän paitsi keräsi varoja, teki myös henkilökohtaisia lahjoituksia koulutuksen kehittämiseen. Kauppaneuvoksen arvonimen Toivonen sai 1938.Kuka kukin on 1954, s. 894. Viitattu 23.7.2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset laivanvarustajat Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Turun kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Soitinrakentaja

Soitinrakentaja on käsityöläinen, joka rakentaa soittimia. Usein soitinrakentajat ovat erikoistuneet yksittäisen soittimen rakentamiseen, kuten kitaran- tai kontrabassonrakentaja. == Soitinrakentajia == * Kielisoitinrakentaja ** Kontrabassonrakentaja ** Viulunrakentaja * Kosketinsoitinrakentaja == Aiheesta muualla == * Suomen Soitinrakentajien Kilta *
Slimane Moula

Slimane Moula (; s. 25. helmikuuta 1999) on algerialainen keskimatkojen juoksija. Moula kilpaili 400 metrin juoksussa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018. Vuonna 2019 hän voitti 400 metrillä Algerian-mestaruuden. Sittemmin hänen päälajinaan on ollut 800 metrin juoksu. Toukokuussa 2022 hän alitti kahdesti ajan 1.45; jälkimmäinen tulos oli Ostravassa juostu 1.44,19. Kesäkuussa 2022 hän voitti Afrikan-mestaruuden ajalla 1.45,59. Kesäkuun lopulla hän voitti Tukholmassa timanttiliigan osakilpailun ajalla 1.44,60. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti Välimeren kilpailuissa kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän voitti alkueränsä ajalla 1.44,90 ja välieränsä ajalla 1.44,89 sekä sijoittui loppukilpailussa viidenneksi ajalla 1.44,85. Hän voitti Dohan timanttiliigan kilpailun toukokuussa 2023. Hän sijoittui viidenneksi Budapestin MM- kilpailuissa 2023 ajalla 1,44,95. == Omat ennätykset == * 400 metriä: 45,96 (Jesolo 10.6.2018) * 800 metriä: 1.43,38 (Pariisi 9.6.2023) == Lähteet == Luokka:Algerialaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Algerialaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Trey Cunningham

Trey Cunningham (s. 26. elokuuta 1998) on yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija, 110 metrin aitajuoksun MM-mitalisti. Cunningham paransi 60 metrin aitajuoksun alle 20-vuotiaiden sisäratojen maailmanennätystä kahdesti New Yorkissa maaliskuussa 2017 juostuaan ajat 7,45 ja 7,40. Hän sijoittui 110 metrin aitajuoksun Yhdysvaltojen olympiakarsinnoissa neljänneksi 2021. Hän voitti 2022 NCAA:n mestaruuden sisäradoilla 60 metrin aitajuoksussa ennätyksellään 7,38 ja ulkoradoilla 110 metrin aitajuoksussa niin ikään uudella ennätysajallaan 13,00. Yhdysvaltojen-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui 110 metrin aitajuoksusa toiseksi. Hän saavutti saman vuoden Eugenen MM- kilpailuissa hopeaa 110 metrin aitajuoksussa ajalla 13,08. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anžela Balah’onova

Anžela Anatolijivna Balah’onova (, s. 18. joulukuuta 1972 Šah’tarsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt seiväshyppääjä ja Euroopan mestari sekä ulko- että sisäradoilta. Hän teki urallaan sisäratojen maailmenennätyksen ja useita Euroopan ennätyksiä. == Urheilu-ura == Balah’onova voitti vuonna 1998 Euroopan mestaruuden Budapestissa 1998 tuloksella 431 senttimetriä ja sisäratojen Euroopan mestaruuden Valenciassa 1998 sisäratojen maailmanennätyksellä 445 cm. Seuraavana vuonna hän saavutti Sevillassa MM-hopeaa Euroopan ennätystuloksella 455 cm: edelle sijoittui vain Yhdysvaltojen Stacy Dragila maailmanennätyksellä 460 cm. Ennätyksensä 457 cm Balah’onova hyppäsi vuonna 2004. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 hän eteni loppukilpailuun jossa jäi ilman tulosta, ja Ateenan kesäolympialaisissa 2004 hän sijoittui kuudenneksi.OlympediaKansainvälinen yleisurheiluliittotrackfield.brinkster.net == Lähteet == * * * Profiili trackfield.brinkster.net === Viitteet === Luokka:Ukrainalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marco Arop

Marco Arop (s. 20. syyskuuta 1998 Khartum, Sudan) on kanadalainen keskimatkojen juoksija. Hänen päälajinsa on 800 metrin juoksu. Arop saavutti NACAC:n mestaruuskilpailuissa 2018 hopeaa 800 metrillä. Vuonna 2019 hän voitti Pan-Amerikan kisoissa kultaa ajalla 1.44,25. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui seitsemänneksi. Tokion olympialaisissa 2021 hän karsiutui välierissä. Sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kahdeksanneksi. Ulkoratojen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti pronssia ajalla 1.44,28. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Arop voitti kultaa ajalla 1.44.24. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti hopeaa vain sadasosan kilpailun voittaneelle Emmanuel Wanyonyille hävinneenä. Aropin aika 1.41,20 oli Pohjois- ja Keski- Amerikan sekä Karibian ennätys ja maailmantilaston kaikkien aikojen neljänneksi paras. Arop on voittanut timanttiliigan osakilpailun Eugenessa ja Lausannessa vuonna 2021, Birminghamissa vuonna 2022 sekä Xiamenissa ja Chorzówissa 2024. Arop syntyi Sudanissa, josta hän muutti pienokaisena sisällissotaa paenneen perheensä mukana Egyptin kautta Kanadaan. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kielisoitinrakentaja

Kielisoitinrakentaja on soitinrakentaja, joka rakentaa kielisoittimia. Kielisoitinrakentaja voi erikoistua esimerkiksi näppäiltäviin kielisoittimiin, kuten mandoliiniin, kitaraan tai kanteleeseen, tai jousitoittimiin, kuten selloon tai alttoviuluun. Moni kielisoitinrakentajista erikoistuu myös yksittäiseen tai muutamaan soittimeen, kuten kanteleen- tai viulunrakentaja. == Lähteet == Luokka:Soitinrakentajat
Kalajokilaakso

Kalajokilaakso voi tarkoittaa: * Kalajokilaakso, alue Suomessa * Kalajokilaakso, suomalainen sanomalehti
Ihor Hlavan

Ihor Kostjantynovytš Hlavan (, s. 25. syyskuuta 1990 Nazarivka, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpakävelijä. Hlavan voitti 50 kilometrillä MM-pronssia Moskovassa 2013: hän sijoittui kilpailussa alun perin neljänneksi mutta nousi mitaleille venäläisen Mihail Ryžovin dopingkäryn myötähttps://www.tas- cas.org/fileadmin/user_upload/Media_Release_4454_4455_4456_4457_4465.pdf. Lontoon kesäolympialaisissa 2012 Hlavan sijoittui 50 kilometrillä 16:nneksi, ja Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 hän sijoittui 20 kilometrillä 35:nneksi sekä keskeytti 50 kilometrillä. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän oli 50 kilometrillä viides ja Pekingin MM-kilpailuissa 2015 20 kilometrillä neljäs.OlympediaKansainvälinen yleisurheiluliittoTilastopaja Hlavan sijoittui Lontoon MM-kilpailuissa 2017 50 kilometrillä alun perin neljänneksi, mutta tulos hylättiin hänen jäätyään kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä 25. heinäkuuta 2017 tehdyssä testissä. Hän sai kilpailukiellon ajalle 25.7.2017–24.7.2019 ja uudelleen 15.7.2021–14.7.2022. Myös kilpailukieltojen välissä kävellyt tulokset hylättiin. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli 35 kilometrin kävelyssä 33:s. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Ukrainalaiset kävelijät Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut ukrainalaiset Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Djamel Sedjati

Djamel Sedjati (; s. 3. toukokuuta 1999) on algerialainen keskimatkojen juoksija. Hänen päälajinsa on 800 metrin juoksu. Sedjati juoksi vuonna 2021 parhaimmillaan ajan 1.44,91 kesäkuussa Strasbourgissa. Hän pääsi mukaan Tokion olympialaisiin, mutta kisapaikalla hän antoi positiivisen koronavirustestituloksen eikä saanut kilpailla. Maaliskuussa 2022 hän osallistui sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuihin mutta ei menestynyt. Hän paransi vuonna 2022 ennätystään ensin aikaan 1.44,05 kesäkuussa Décines'ssa ja kuusi päivää myöhemmin aikaan 1.43,69 Strasbourgissa. Hän voitti kultaa Oranim Välimeren kilpailuissa ajalla 1.44,52. Heinäkuussa 2022 Eugenen MM- kilpailuissa hän voitti sekä alku- että välieränsä ja selviytyi loppukilpailuun, jossa hän saavutti hopeaa ajalla 1.44,14. Sedjati juoksi 800 metrin ennätyksensä 1.43,40 Pariisissa 9. kesäkuuta 2023. Hän voitti samana kesänä Tukholman Timanttiliigan kilpailun, mutta hänet hylättiin 800 metrin loppukilpailussa Budapestin MM-kilpailuissa. Loppukaudella hän voitti Brysselin Timanttiliigan kilpailun ja paransi Eugenessa ennätyksensä aikaan 1.43,06. Sedjati voitti kesällä 2024 Timattiliigan kilpailun Tukhomassa ja Pariisissa, jossa juoksi ennätyksensä ja maailman kaikkien aikojen kolmanneksi parhaan ajan 1.41,56. Hän paransi Algerian ennätyksen viisi päivää myöhemmin Monacossa lukemiin 1.41,46. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän saavutti pronssia ajalla 1.41,50. == Lähteet == Luokka:Algerialaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Algerialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matkavakuutus

Matkavakuutus on vakuutus, joka korvaa esim. jos matkalla matkustaja sairastuu tai loukkaantuu taikka matkatavarat katoavat tai rikkoutuu. Matkavakuutus kattaa aina kotimaan matkailun ja ulkomaan matkailun. Matkavakuutuksia on kahdenlaisia, matkatavaravakuutus ja matkustajavakuutus, kuitenkin yleisesti matkavakuutus kattaa molemmat. Ajallisesti matkavakuutuksia on kaksi, jatkuva matkavakuutus ja määräaikainen matkavakuutus. Suomen ulkoministeriö suosittelee aina ottamaan matkavakuutuksen, sillä EU:n alueella käytettävä eurooppalainen sairaanhoitokortti ei kata erityishoidon tai kuolemantapauksien kuluja. == Matkavakuutuksen korvaukset == Matkavakuutus korvaa etukäteen maksetut lennot, hotellit ja aktiviteetin peruuntumiset, matkavakuutus korvaa jos matkatavarat katoavat/varastetaan tai rikkoutuvat. Matkavakuutus ei korvaa silloin matkan peruuntumista jos, matka peruuntuu päihteiden käytön takia. Matkavakuutus ei myöskään korvaa jos, matkalta myöhästyy oman huolimattomuuden takia tai peruuntumisen syynä on lakko tai konkurssi. == Määräaikainen ja jatkuva matkavakuutus == Määräaikainen matkavakuutus ostetaan yleensä kun, matkustetaan kerran vuodessa ulkomaille ja vakuutus ostetaan jokaiselle matkalle erikseen. Määräaikainen matkavakuutus on edullisin vaihtoehto jos, matkustaa ulkomaille harvoin. Jatkuva matkavakuutus on matkavakuutus joka, antaa matkustajalle pitkäaikaisen matkavakuuden. Jatkuvaa matkavakuutusta ei tarvitse uusia joka matka vaan se on voimassa ympäri vuoden. == Lähteet == # ↑ um.fi # ↑ if.fi Luokka:Vakuutukset Luokka:Matkailu
Tademaït

Tademaït on ylänköalue Algerian Saharassa. Se erottaa Läntisen Ison ergin Itäisestä Isosta ergistä. Kalkkikivestä muodostuneen ylängön suurin korkeus on 845 metriä. Sitä peittää suola- ja sora-aavikko. Sademäärä on hyvin alhainen, ja kasvillisuutta on vain vadeissa. ==Lähteet== Luokka:Algerian maantiede Luokka:Sahara
Sandie Toletti

Sandie Toletti (s. 13. heinäkuuta 1995 Bagnols-sur-Cèze) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa 22. heinäkuuta 2022 mennessä 32 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Toletti edusti vuoteen 2020 saakka kotimaassaan Montpellieria. Sitten hän siirtyi espanjalaisseura Levanteen. Toletti voitti Ranskan joukkueessa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2012 ja alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2013 sekä saavutti hopeaa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2012. Naisten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran lokakuussa 2013. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shenandoah (kappale)

Shenandoah on yhdysvaltalainen kansanlaulu tiettävästi 1800-luvun alusta. Kaihoisa sävelmä tunnetaan myös nimillä ”Oh Shenandoah”, ”Across the Wide Missouri”, ”Rolling River”, ”Oh, My Rolling River” ja ”World of Misery” sekä Virginian osavaltion tunnuslauluna ”Our Great Virginia”. Laulun arvellaan syntyneen kanadalaisten turkismetsästäjien matkoilla pitkin Missourijokea. Sävelmä on saanut monia sanoituksia, joista tunnetuin kertoo oneidaheimon intiaanipäällikkö Shenandoah’sta ja kanootilla saapuvasta turkismetsästäjästä, joka rakastuu tämän tyttäreen ja haluaa hänet vaimokseen. Laulu tunnetaan myös Karibianmeren saarilta ja shantynä eli merimiesten työlauluna 1800-luvun puolivälistä. ==Sovituksia ja levytyksiä== Sävelmästä on tehty kymmeniä sovituksia ja levytyksiä eri sanoituksin, eri äänialojen laulajille, erilaisille kuoroille ja instrumentaalikokoonpanoille. Levyttäjiä ovat muun muassa Harry Belafonte, Glen Campbell, Bing Crosby, Bob Dylan, Tennessee Ernie Ford, Judy Garland, The Kingston Trio, Sissel Kyrkjebø, Mormonien tabernaakkelikuoro, Paul Robeson, Pete Seeger, Bruce Springsteen ja Bryn Terfel. Moderneja instrumentaaliversioita kappaleesta ovat Kansas-rockyhtyeen kitarasovitus albumin The Prelude Implicit (2016) bonusraitana ja jazzpianisti Keith Jarrettin soolopianoversio albumilla The Melody at Night, with You (1999). Ruotsalainen vihellystaiteilija, myös luontodokumentaristina tunnettu Jan Lindblad teki kappaleesta oman versionsa, josta tuli Ruotsissa suurmenestys vuonna 1977. Se pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat ruotsinkielisten kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja TV- ohjelmien klassikkoa.Gradvall, Jan ym. (2009): Tusen svenska klassiker: Böcker, filmer, skivor, tv-program från 1956 till i dag. Tukholma: Norstedt. ISBN 978-91-1-301717-4. ==”Our Great Virginia”== Yhdysvaltojen itäisessä Virginian osavaltiossa, kaukana tunnetuimman sanoitusversion Missourijoesta, on Shenandoah-joki, Shenandoahin laakso, Shenandoahin kansallispuisto ja muita samannimisiä paikkoja. Virginiassa heräsi ajatus tehdä sävelmästä osavaltion virallinen tunnuslaulu uusine sanoituksineen nimellä ”Our Great Virginia”, sanoittajana Mike Greenly. Asia vahvistettiin Virginian senaatin yksimielisellä päätöksellä vuonna 2015. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Our Great Virginia, osavaltiolaulu vuodesta 2015, sanoittaja Mike Greenlyn YouTube-kanava. Luokka:Yhdysvaltalaiset kansanlaulut Luokka:Merimieslaulut
Valeri Skvortsov

Valeri Serhijovytš Skvortsov (, 31. toukokuuta 1945 Berdytšiv, Ukrainan SNT – 24. syyskuuta 2021) oli Neuvostoliittoa edustanut korkeushyppääjä ja kaksinkertainen sisäratojen Euroopan mestari. Skvortsov voitti sisäratojen Euroopan mestaruuden Dortmundissa 1966 ja Madridissa 1968. Ulkoradoilla hän voitti EM-pronssia Budapestissa 1966. Tokion kesäolympialaisissa 1964 Skvortsov sijoittui 14:nneksi ja Méxicon kesäolympialaisissa 1968 neljänneksi. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän oli kahdeksas ja Wienin sisäratojen EM- kilpailuissa 1970 kuudes. Ennätyksensä 221 senttimetriä Skvortsov hyppäsi vuonna 1968. Skvortsov kuoli 76-vuotiaana 24. syyskuuta 2021.OlympediaKansainvälinen yleisurheiluliittotrackfield.brinkster.net == Lähteet == * * * Profiili trackfield.brinkster.net === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Marcus Millegård

Marcus Millegård (s. 1985) on ruotsalainen suunnistaja. MM-kilpailuista Millegårdin paras saavutus on pitkän matkan viides sija Trondheimin MM- kilpailuista 2010. EM-kilpailuista Millegårdin paras saavutus henkilökohtaisilla matkoilla on pitkän matkan 11. sija Primorskon EM- kilpailuista. Maailmancupin osakilpailussa Millegård sijoittui parhaimmillaan viidenneksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa 23:nneksi. Molemmat saavutukset ovat vuodelta 2010. http://runners.worldofo.com/marcusmillegard.html Hän edusti seuratasolla Halden SK:ta. https://yle.fi/urheilu/3-6184816 == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leonid Bartenjev

Leonid Volodymyrovytš Bartenjev (, 10. lokakuuta 1933 Pultava, Ukrainan SNT – 17. marraskuuta 2021) oli Neuvostoliittoa edustanut pikajuoksija ja olympiamitalisti. Bartenjev voitti Neuvostoliiton 4×100 metrin viestijoukkueessa olympiahopeaa Melbournessa 1956 ja Roomassa 1960 sekä EM- pronssia Bernissä 1954 ja Tukholmassa 1958. Hän kilpaili molemmissa olympiakisoissaan myös 200 metrillä ja Melbournessa lisäksi 100 metrillä. Bartenjevin ennätysajat olivat 100 metrillä vuonna 1960 juostu 10,2 sekuntia ja 200 metrillä vuonna 1957 juostu 20,9 sekuntia. Neuvostoliiton mestariksi Bartenjev juoksi 100 metrillä vuonna 1958, 200 metrillä vuosina 1957 ja 1959 sekä pikaviestissä vuosina 1955, 1958 ja 1959. Kilpauransa jälkeen Bartenjev työskenteli yleisurheiluvalmentajana muun muassa Neuvostoliiton maajoukkueessa. Hän kuoli 88-vuotiaana 17. marraskuuuta 2021https://www.vesti.ru/article/2640796.OlympediaKansainvälinen yleisurheiluliittotrackfield.brinkster.net == Lähteet == * * * Profiili trackfield.brinkster.net === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset pikajuoksijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Millcreek Township (Erien piirikunta)

Millcreek Township on kunta (township) Yhdysvalloissa Pennsylvanian osavaltiossa. Sen väkiluku oli 54 073 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Eriejärven etelärannalla Erien piirikunnassa. Millcreek Township kuuluu Erien esikaupunkialueeseen, ja se rajaa kaupunkia etelästä ja lännestä. == Väestö == Vuonna 2020 Millcreek Townshipin 54 073 asukkaasta valkoisia oli 91,8 %, mustia 2,9 %, aasialaisia 2,2 % ja alkuperäisasukkaita 0,2 %. Asukkaista 7,4 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 5,3 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pennsylvanian kunnat
Erien piirikunta (Pennsylvania)

Erien piirikunta () on Yhdysvaltojen Pennsylvanian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 270 876 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Erien kaupunki, joka on myös piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1800. == Väestö == Vuonna 2020 Erien piirikunnan 270 876 asukkaasta valkoisia oli 86,8 %, mustia 8,0 %, aasialaisia 2,1 % ja alkuperäisasukkaita 0,3 %. Asukkaista 7,0 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 4,4 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pennsylvanian piirikunnat
England

England on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Bethany England (s. 1994), englantilainen jalkapalloilija * Dave England (s. 1969), yhdysvaltalainen näyttelijä * Edward England (1685–1720), irlantilainen merirosvo * Hannah England, (s. 1987), brittiläinen keskimatkojen juoksija * Lynndie England (s. 1982), yhdysvaltalainen sotilas ja rikollinen * Paul England (1929–2014), australialainen F1-kuljettaja
The Style Council

The Style Council oli brittiläinen yhtye, jonka perustivat vuoden 1982 lopussa laulaja, lauluntekijä ja kitaristi Paul Weller ja kosketinsoittaja Mick Talbot. == Diskografia == * Café Bleu (North America title: My Ever Changing Moods) (1984) * Our Favourite Shop (North America title: Internationalists) (1985) * The Cost of Loving (1987) * Confessions of a Pop Group (1988) * Modernism: A New Decade (1998) Luokka:Brittiläiset yhtyeet
Frans Joosefin ritarikunta

Frans Joosefin ritarikunta () oli Itävalta-Unkarin keisarin, Frans Joosef I:n, vuonna 1849 perustama ritarikunta. Se perustettiin keisarin valtaannousun 1-vuotisjuhlapäivän kunniaksi, ja sitä jaettiin tunnustuksena erilaisista ansioista Itävalta-Unkarin kansalaisille, mikä teki siitä yhden niistä harvoista ritarikunnista, joita jaettiin myös muille kuin aatelistolle. Tästä syystä ritarikunnan jäsenyys ei myöskään taannut mitään sosiaalisia erityisoikeuksia. Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1919 keisarikunnan kaaduttua. Kunnianosoitusta jaettiin ensin kolmessa, sitten neljässä ja lopulta viidessä luokassa. Ritarikunnassa oli myös kaksi divisioonaa siviileille ja sotilaille: Suurristi Komentaja tähdellä Komentaja Upseeri ritari Siviili Sotilas == Lähteet == Luokka:Itävalta-Unkarin ritarikunnat
Erg Iguidi

Erg Iguidi on hiekka-aavikko Saharan länsiosassa Algerian ja Mauritanian rajalla. Sen pinta-ala on 68 000 neliökilometriä. Erg Iguidi käsittää noin 400 kilometriä pitkän ja 50–100 kilometriä leveän hiekkadyynien vyöhykkeen, joka rajoittuu Drâan hamadaan ja El Eglabin massiiviin. Etelämpänä sijaitsevasta Erg Chechistä poiketen Erg Iguidi ei ole täysin vedetön. Dyynien vähäinen heinäkasvillisuus toimii kesälaitumena ja alueen koillisosassa on useita keitaita. ==Lähteet== Luokka:Algerian maantiede Luokka:Mauritanian maantiede Luokka:Sahara
Puolan tasavallan ansioritarikunta

Puolan tasavallan ansioritarikunta () on puolalainen ansioritarikunta, joka on perustettu vuonna 1974. Kunniamerkkiä jaetaan erityisistä ansioista etenkin diplomatian saralla. Saajan ei tarvitse olla Puolan kansalainen. Ritarikunta on Puolan tasavallan tunnustamista ritarikunnista toiseksi alin ja sen yläpuolella ovat Jälleensyntyneen Puolan ritarikunta ja Valkoisen Kotkan ritarikunta. Kunnianosoitusta jaetaan viidessä luokassa: * suurristi * komentaja tähdellä * komentaja * upseeri * ritari == Lähteet == Luokka:Puolan kunniamerkit
Jacob Buksti

Jacob Buksti (7. huhtikuuta 1947 – 27. syyskuuta 2016) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän työskenteli valtio-opin lehtorina Aarhusin yliopistossa 1972–1986. Vuosina 1994–2005 hän istui kansankäräjillä ja vuosina 2000–2001 hän oli Tanskan liikenneministeri. Vuonna 2003 Buksti jäi kiinni ylinopeudesta hänen ajettuaan moottoritiellä 173 km/h. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jacob Buksti Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan liikenneministerit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Itäinen Iso erg

Itäinen Iso erg eli Itäinen Hiekkameri on hiekka-aavikko Algerian Saharassa ja lähialueilla Tunisiassa ja Libyassa. Sen pinta-ala on 192 000 neliökilometriä. Itäinen Iso erg on muodostunut Igharghar-vadin sisämaasuistosta levinneestä hiekasta. Jopa 300 metriä korkeilla dyyneillä on vähäistä heinäkasvillisuutta. Alueella tuotetaan öljyä ja kaasua. Tärkeimmät keitaat ovat Ouargla, Touggourt ja Ghadamés. ==Lähteet== Luokka:Algerian maantiede Luokka:Libyan maantiede Luokka:Sahara Luokka:Tunisian maantiede
Haruka Kitaguchi

Haruka Kitaguchi (, s. 16. maaliskuuta 1998) on japanilainen keihäänheiton olympiavoittaja ja maailmanmestari. Kitaguchi voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Calissa 2015 tuloksella 60,35 (500 gramman keihäs). Hän sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa kahdeksanneksi Bydgoszczissa 2016. Hän saavutti hopeaa Napolin universiadeissa 2019 tuloksella 60,15. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli kahdestoista. Kitaguchi saavutti MM-pronssia Eugenessa 2022 viimeisen kierroksen heitollaan 63,27. Hän kukisti neljänneksi sijoittuneen Shiying Liun vain kahdella senttimetrillä ja viidenneksi tulleen Mackenzie Littlen viidellä senttimetrillä. Hän voitti maailmanmestaruuden Budapestissa 2023 viimeisen kierroksen heitollaan 66,73. Pariisin olympialaisissa 2024 hän voitti kultaa ensimmäisellä heitollaan 65,80. Kitaguchi on parantanut Japanin ennätystä neljästi heitettyään tuloksen 64,36 Osakassa 6. toukokuuta 2019, tuloksen 66,00 Kitakyushussa 27. lokakuuta 2019, tuloksen 67,04 Chorzówissa 16. heinäkuuta 2023 ja maan nykyisen ennätyksen 67,38 Brysselissä 8. syyskuuta 2023. Hän on voittanut Japanin- mestaruuden 2019, 2021, 2022 ja 2024. Hän on voittanut Timanttiliigan kilpailun Pariisissa vuosina 2022 ja 2023, Chorzówissa vuosina 2022 ja 2023, Brysselissä vuosina 2023 ja 2024, Eugenessa vuonna 2023 sekä Suzhoussa ja Monacossa 2024. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset keihäänheittäjät Luokka:Japanilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Norah Jeruto

Norah Jeruto (s. 2. lokakuuta 1995) on kenialaissyntyinen yleisurheilija, joka on edustanut Kazakstania 29. tammikuuta 2022 lähtien. Hän on 3 000 metrin estejuoksun maailmanmestari. Jeruto voitti 2 000 metrin estejuoksun alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Lillessä 2011 ajalla 6.16,41. Hän oli samana vuonna maastojuoksun Afrikan-mestaruuskilpailuissa alle 20-vuotiaiden sarjassa kuudes. Hän voitti 3 000 metrin estejuoksun Afrikan-mestaruuden Durbanissa 2016 ajalla 9.25,07. Jeruto voitti 3 000 metrin estejuoksun maailmanmestaruuden Eugenessa 2022 Kazakstanin ennätysajalla ja omalla ennätyksellään 8.53,02. Jeruto on voittanut Timanttiliigassa 3 000 metrin estejuoksun Oslossa 2017 ja 2019, Dohassa ja Zürichissä 2021 sekä Eugenessa 2021 ja 2022. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 1500 m 4.30,0h Iten 27. toukokuuta 2017 3 000 m 8.33,61 Zagreb 4. syyskuuta 2018 5 000 m 14.51,73 Berliini 1. syyskuuta 2019 3 000 m estejuoksu 8.53,02 NR Eugene 20. heinäkuuta 2022 5 km 14.42 Lille 6. marraskuuta 2021 10 km 29.51 Valencia 12. tammikuuta 2020 === Sisäradat === Matka Aika Paikka Päivä 1 500 m 4.19,09 Ust-Kamenogorsk 30. tammikuuta 2021 3 000 m 8.49,89 Ostrava 25. tammikuuta 2018 == Lähteet == Luokka:Kenialaiset estejuoksijat Luokka:Kazakstanilaiset estejuoksijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koleraparakit

Koleraparakit olivat Helsingissä Etu-Töölössä silloisen Kauppakorkeakoulun rakennuksen paikalla sijainneelle kalliolle vuonna 1892 rakennetut kolme tilapäistä sairaalaparakkia koleraan sairastuneita varten. Parakit valmisti Sörnäisten Puuseppätehdas arkkitehti Gustaf Nyströmin tyyppipiirustusten perusteella. Parakit rakennettiin vuosina 1892–1893 Aasiasta Venäjän kautta levinneen koleraepidemian varalta. Koleraan sairastui kuitenkin vain muutamia ihmisiä, yksi heistä syksyllä 1893 silakkamarkkinoille tullut nauvolainen laivuri kuoli aluksellaan Helsingin edustalla. Koska sairaan ulosteita oli kaadettu Kauppatorin satama-altaaseen altaalle asetettiin vartiointi, jottei saastunutta vettä käytettäisi. Tapauksen vuoksi satama-allas sai Kolera-altaan nimen.Taudit ovat aina riivanneet Helsinkiä, Visuveden koulu, RuovesiKadunrakennustöitä nykyisen Perhonkadun kohdalla. Taustalla oikealla näkyvät koleraparakit nykyisen Kauppakorkeakoulun kohdalla, Signe Branderin valokuva vuodelta 1907Ville Ylönen : Hietsun paviljonki - Hietarannan vanhan pukusuojarakennuksen korjaus- ja muutossuunnitelma kylätaloksi, Aalto- yliopiston diplomityö 2012, kuvateksti sivu 22 Koleraparakit olivat Suomen sisällissodan aikana kaatuneiden kokoamispaikkoina. Sodan jälkeen parakeissa hoidettiin vuonna 1919 Viron vapaussodassa haavoittuneita. Myöhemmin parakit olivat hätämajoitustiloina, poliisin harjoitussaleina, vuoden 1929 satamalakon rikkureiden majapaikkana ja viimeksi Helsingin kaupungin desinfiointilaitoksen käytössä.Musiikin kevät 1918 : Kadun menoani, näky oli liian hirveä — työväenmusiikkimies Väinö Pesolan päiväkirja 1918Pekka Linnainen : Presidentinlinnan "Viro-keskus" 100 vuotta, Estofennia 11.7.2018Satamarikkurijoukko teki sikamaista jälkeä kunnan asunnossa, koleraparakissa, Suomen Sosialidemokraatti, 09.03.1929, nro 68, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Viimeiset koleraparakkien rakennuksista purettiin 1940-luvulla Kauppakorkeakoulun rakennuksen tieltä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kolerasairaala, ns. Koleraparakki, Runeberginkatu 14, valokuva vuodelta 1908. Helsingin kaupunginmuseo (Finna) * Akseli Lipponen : Miten helsinkiläiset asuvat, Uusi Suomi, 30.01.1927, nro 24, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Runeberginkatu 14, kaupungin desinfiointilaitoksen henkilökuntaa työasuissa laitoksen pihalla, valokuva vuodelta 1940, Helsingin kaupunginmuseo (Finna) * Runeberginkatu 14, kaupungin desinfiointilaitoksen henkilökuntaa työasuissaan istumassa laitoksen pihalla kalliolla, taustalla kerrostalo osoitteessa Runeberginkatu 25, valokuva vuodelta 1940, Helsingin kaupunginmuseo (Finna) * Runeberginkatu 14, Etu-Töölö, kaupungin desinfiointilaitoksen henkilökuntaa työasuissaan pihalla laitoksen edessä, oven yläpuolella laitoksen nimikyltti, valokuva vuodelta 1940, Helsingin kaupunginmuseo (Finna) Luokka:Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Etu-Töölö
Werkuha Getachew

Werkuha Getachew (s. 7. joulukuuta 1995) on etiopialainen yleisurheilija, 3 000 metrin estejuoksun MM-mitalisti. Getachew voitti 3 000 metrin estejuoksun Afrikan-mestaruuden Saint Pierressä 2022 ajalla 9.36,81. Hän saavutti saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hopeaa Etiopian ennätysajalla 8.54,61. Getachew teki 800 metrin Etiopian ennätyksen 1.56,67 Hengelossa 8. kesäkuuta 2021. Hän on voittanut Etiopian-mestaruuden 800 metrillä 2021 ja 3 000 metrin estejuoksussa 2022. Getachew on voittanut Timanttiliigan kilpailun Monacossa 2022. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 800 m 1.56,67 NR Hengelo 8. kesäkuuta 2021 1500 m 4.10,0h Addis Abeba 11. huhtikuuta 2021 3 000 m esteet 8.54,61 NR Eugene 20. heinäkuuta 2022 === Sisäradat === Matka Aika Paikka Päivä 3 000 m 8.41,95 Val-de-Reuil 14. helmikuuta 2022 == Lähteet == Luokka:Etiopialaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Etiopialaiset estejuoksijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paulina Guba

Paulina Guba (s. 14. toukokuuta 1991) on puolalainen kuulantyöntäjä. Hän voitti kuulantyönnön Euroopan mestaruuden vuoden 2018 EM-kilpailuissa Berliinissä tuloksella 19,33. Hän on sijoittunut EM-kilpailuissa lisäksi kymmenenneksi 2012 ja 11:nneksi 2016. MM-kilpailuissa hän oli kymmenes 2019 ja yhdestoista 2015. Hän on karsiutunut loppukilpailusta olympialaisissa 2016 ja 2020, MM-kilpailuissa 2017 ja EM-kilpailuissa 2022. Sisäratojen MM- kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi 2018 sekä EM-kilpailuissa viidenneksi 2015 ja kuudenneksi 2017. Guba osallistui kahdesti kesäuniversiadeihin, saavuttaen hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuonna 2017. Puolan mestaruuden hän on urallaan voittanut ulkoradoilla yhdeksän ja sisäradoilla seitsemän kertaa. Ennätyksekseen Guba on työntänyt tuloksen 19,38 metriä vuonna 2018. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karol Hoffmann

Karol Hoffmann (s. 1. kesäkuuta 1989) on puolalainen kolmiloikkaaja. Hän voitti kolmiloikan EM-hopeaa vuoden 2016 EM-kilpailuissa Amsterdamissa. Hoffmann sijoittui lisäksi kuudenneksi Helsingin EM-kisoissa vuonna 2012 ja neljänneksi Sopotissa järjestetyissä sisäratojen MM-kilpailuissa vuonna 2014. Puolan mestaruuden hän on urallaan voittanut sisäradoilla kolme kertaa ja ulkoradoilla viisi kertaa. Ennätyksekseen Guba on hypännyt tuloksen 17,16 metriä vuonna 2016. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Julian Reid (yleisurheilija)

Julian Reid (s. 23. syyskuuta 1988) on Jamaikalla syntynyt ja vuodesta 2011 alkaen Isoa-Britanniaa edustanut kolmiloikkaaja ja pituuhyppääjä. Hän voitti kolmoiloikan EM-pronssia vuoden 2016 EM-kilpailuissa Amsterdamissa. Reid osallistui kesäuniversiadeihin vuonna 2011 sijoittuen pituushypyssä kolmanneksi. Jamaikan mestaruuden hän on voittanut pituushypyssä kahdesti ja kolmiloikassa kerran. Brittien mestaruuden kolmiloikasta Reid on saavuttanut sisäradoilta kerran ja ulkoradoilta kolme kertaa. Ennätyksikseen Reid on hypännyt kolmiloikassa tuloksen 16,98 metriä vuonna 2009 ja pituudessa tuloksen 808 cm vuonna 2011. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kolmiloikkaajat Luokka:Brittiläiset pituushyppääjät Luokka:Jamaikalaiset pituushyppääjät Luokka:Jamaikalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kainuun risti

Kainuun risti (lyh. Kain. mr.) on Suomen talvisodan aikainen muistomitali. Kainuun risti annettiin niille rintamasotilaille, jotka osallistuivat talvisodassa Suomusalmen, Kuhmon ja Lieksan suunnalla käytyihin taisteluihin.Viime sotiemme muistoristit ja -mitalit Tammenlehvä Kainuun risti on eri asia kuin edelleen nykyäänkin jaettava Kainuun prikaatin risti eli Kainuuristi, joka on vuonna 1978 vahvistettu prikaatin joukko-osastoristi. == Lähteet == Luokka:Suomen sotilasansiomitalit Luokka:Talvisota
Budaun

Budaun tai Badaun on kaupunki Intian Uttar Pradeshin osavaltiossa. Sen asukasluku oli 159 285 vuonna 2011. ==Maantiede== Budaun sijaitsee Intian Uttar Pradeshin osavaltiossa Budaunin piirikunnassa Gangesin sivujoki Sotin varrella ja noin 40 kilometriä Bareillyn kaupungista lounaaseen. ==Historia== Perinteen mukaan Budaunin perusti hindulainen radža nimeltä Buddh vuonna 905. Kaupungin historiasta ennen islamilaista aikaa tiedetään kuitenkin varmasti vain vähän. Kansanperinteestä tunnetun, mutta vääräksi tiedetyn tarinan mukaan kaupungin olisi vuonna 1030 valloitttanut Mahmud Ghaznilaisen sukulaispoika nimeltä Ghazi Masud Salar. Todellisuudessa se liitettiin islamilaiseen valtaan vasta myöhemmin. Delhin sulttaani Qutb al-Din Aibak hyökkäsi kaupunkiin ja liitti sen omaan valtakuntaansa vuonna 1197 tai 1198. Alue toimi Delhin sulttaanikunnan kaudella sotilastukikohtana ja se koki useita kapinoita. Sulttaani Iltutmiš rakennutti kaupungin Jami Masjid -moskeijan vuonna 1223. Sajjid-dynastian viimeinen sulttaani Ala al-Din Alam Šah (k. 1478) vietti jätettyään valtaistuimen viimeiset päivänsä Budaunissa, jonne hänelle rakennettiin mausoleumi nykyisessä vanhassakaupungissa. Suurmogulienhallitsija Akbarin kaudella Budaunista tuli Delhin suban alainen sarkar-alue. Kaupungissa alettiin lyödä kuparikolikkoja. Vuonna 1571 koettiin tuhoisa tulipalo, jossa sai surmansa suuri joukko kaupungin asukkaita. Budaun alkoi menettää hallinnollista merkitystään, kun sen sarkar yhdistettiin viereisen Sambhalin kanssa Katehrin nimellä. Hallinnollinen keskus oli Bareilly. Suurmogulien heikentyessä vallan ottivat rohillat, jotka menettivät sen hallinnan Awadhin Ali Muhammad Khanille vuonna 1778. Awadh luovutti sen puolestaan briteille vuonna 1801. Sepoy-kapina vuonna 1857 oli tuhoisa. Kapinalliset iskivät paikalliseen vankilaan ja polttivat eurooppalaisen korttelin. ==Väestö== Budaunin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 159 285\. Heistä hinduja oli 55,15 %, muslimeja 43,94 %. Lukutaitoisuus oli 70,56 %. ==Lähteet== Luokka:Uttar Pradeshin kaupungit
Osmaniparlamentti

Osmaniparlamentti () oli Osmanien valtakunnan parlamentti vuosina 1876-1920 ja ensimmäinen yritys demokrattiseen hallintoelimeen valtakunnassa. Ensimmäinen kokoontuminen pidettiin 23. joulukuuta 1876. Parlamentti kesti 14. helmikuuta 1878 saakka, jolloin sulttaani Abdul Hamid II hajotti sen. Nuorturkkilaisten vallankumouksen seurauksena, joka toi mukanaan merkittäviä uudistuksia ja poliittisia puolueita, parlamentti perustettiin uudelleen. Parlamentti toimi 11. huhtikuuta 1920 saakka, kun liittolaiset hajottivat sen ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Monista hajotetun parlamentin jäsenistä tuli myöhemmin Turkin suuren kansalliskokouksen jäseniä Ankarassa, joka perustettiin 23. huhtikuuta 1920 Turkin itsenäisyyssodan aikana. Luokka:Historialliset lainsäädäntöelimet Luokka:Osmanien valtakunta
Konrad Schuster

Otto Konrad Schuster (24. helmikuuta 1881 Bockau, Saksa – 1. joulukuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen saksalaissyntyinen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Schusterin vanhemmat olivat johtaja Richard Schuster ja Hedvig Krügel. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1908 Henrika Sigrid Elisabeth Norrman. Schuster kävi kahdeksan luokkaa oppikoulua ja kaksi vuotta kauppakoulua Leipzigissa. Hän oli Kuusankoski-yhtiön palveluksessa 1902–1904 ja Kymin Osakeyhtiössä kirjeenvaihtaja 1904–1910, prokuristi vuodesta 1910 ja apulaismyyntipäällikkö 1912–1914. Suomen Paperitehtaitten Yhdistyksessä eli Finnpapissa Schuster oli yleisen osaston johtaja 1919, tilaustenjako-osaston johtaja 1920, III osaston myyntijohtaja 1921–1924, I osaston apulaisjohtaja 1925 ja II osaston myyntijohtaja 1925–1948. Schusterin ura Finnpapissa painottui paperiteollisuuden viennin edistämiseen etenkin Eurooppaan, Lähi- itään ja Yhdysvaltoihin. Kauppaneuvoksen arvonimi Suomen kansalaisuuden 1926 saaneelle Schusterille myönnettiin 1941. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Emmanuel Wanyonyi

Emmanuel Wanyonyi (s. 1. elokuuta 2004) on kenialainen keskimatkojen juoksija ja olympiavoittaja. Hänen päälajinsa on 800 metrin juoksu. Wanyonyi voitti vuonna 2021 kotimaansa pääkaupungissa Nairobissa järjestetyissä alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa 800 metrillä ajalla 1.43,76. Aikuisten kilpailuissa hän sijoittui Eugenen MM-kilpailuissa 2022 neljänneksi ajalla 1.44,54. Hän voitti sekaviestin maailmanmestaruuden maastojuoksun MM-kilpailuissa Bathurstissa 2023. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti 800 metrillä hopeaa ajalla 1.44,53. Pariisin olympialaisissa 2024 hän voitti 800 metrillä kultaa tuolloisella ennätysajallaan 1.41,19. Wanyonyi juoksi 800 metrillä kaikkien aikojen kolmanneksi parhaan ajan 1.41,70 Kenian olympiakarsinnoissa Nairobissa kesäkuussa 2024. Hän paransi ennätyksensä lukemiin 1.41,58 sijoittuessaan toiseksi Pariisin Timanttiliigan kilpailussa 7. heinäkuuta 2024. Aika riitti tuolloin kaikkien aikojen maailmantilaston neljänteen sijaan. Hän paransi ennätyksensä Pariisin olympialaisissa aikaan 1.41,19 ja 12 päivää myöhemmin Lausannessa lukemiin 1.41,11, millä sijoittui kaikkien aikojen maailmantilastossa toiseksi. Hän on voittanut seitsemän Timanttiliigan osakilpailua 800 metrillä. Hänen ennätyksensä 1 500 metrillä on Nairobissa maaliskuussa 2022 juostu 3.43,19. == Lähteet == Luokka:Kenialaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Kenialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wycliffe Kinyamal

Wycliffe Kinyamal Kisasy (s. 2. heinäkuuta 1997) on kenialainen keskimatkojen juoksija. Hänen päälajinsa on 800 metrin juoksu. Kinyamal voitti 800 metrin juoksussa kultaa Kansainyhteisön kisoissa 2018 ajalla 1.45,11 ja 2022 ajalla 1.47,52. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kahdeksanneksi. Hän on voittanut timanttiliigassa vuonna 2018 Shanghain ja Rooman osakilpailut, vuonna 2019 Lausannen osakilpailun sekä vuonna 2021 Dohan ja Pariisin osakilpailut. Kinyamal alitti 800 metrillä 1.44:n rajan ensimmäisen kerran vuonna 2017 ja on siitä lähtien tehnyt sen vuoteen 2022 saakka joka vuosi lukuun ottamatta vuotta 2020, jolloin koronaviruspandemian vuoksi kilpailtiin vähän. Hänen ennätyksensä on heinäkuussa 2018 Lontoon timanttiliigan kilpailussa juostu 1.43,12. Hänen ennätyksensä 400 metrin juoksussa on helmikuussa 2021 Nairobissa juostu 46,55. == Lähteet == Luokka:Kenialaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bohdan Boychuk

Bohdan Boychuk (; 11. lokakuuta 1927 Bortnyky, Puola – 10. helmikuuta 2017 Kiova) oli ukrainalaissyntyinen runoilija, kirjailijaryhmä New York Groupin perustaja ja jäsen. Hän oli runoilija, prosaisti, kirjallisuuskriitikko ja kääntäjä. Saksan miehittäessä Ukrainaa toisen maailmansodan aikana Boychuk joutui pakkotyöhön Saksaan. Sodan jälkeen hän oli pakolaisena leirillä Saksassa vuoteen 1949, jolloin hän muutti Yhdysvaltoihin ja asettui New Yorkiin. Hän oli aktiivinen ukrainalaisen kulttuuriyhteisön jäsen, perusti ja toimitti New York Groupin sarjajulkaisuja ja oli perustamassa ryhmän kustantamoa. Myöhemmin hän toimi Ukrainassa ja oli kiovalaisen kirjallisuuslehden Svito-vydin toinen päätoimittaja 1990–1999. Boychuk oli runoilijana modernisti ja sai vaikutteita eksistentialistisesta filosofiasta. Kaksiosainen runovalikoima ilmestyi Kiovassa 2007. Hän kirjoitti myös näytelmiä ja muistelmat. Hän käänsi espanjankielistä ja yhdysvaltalaista runoja ukrainaksi, ukrainalaisia runoja englanniksi (Bohdan Ihor Antonytš ja Ivan Dratš) ja toimitti ukrainalaisen runouden antologioita, muistelmia ja ukrainalaisten emigranttitaiteilijoita käsitteleviä kirjoja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Ukrainalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:Ukrainalaiset kääntäjät Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Walter Greuling

Walter Greuling (10. lokakuuta 1880 Mengersgereuth, Thüringen, Saksa – 23. syyskuuta 1944 Tukholma) oli suomalainen kauppaneuvos, omistaja, yritysjohtaja ja hyväntekijä. Greuling oli merkittävä suomalainen elinkeinoelämän vaikuttaja, joka kehitti useita eri toimialoja itsenäistyneessä Suomessa. Hän vaikutti ideoillaan ja innovatiivisuudellaan Suomen teknis-taloudelliseen kehitykseen. == Ura == Vuonna 1892 perheensä mukana Suomeen muuttanut Greuling kävi ruotsinkielisen alkeiskoulun Tampereella. Hän oli John Blomin Tukkuliikkeen kirjanpitäjä ja kirjeenvaihtaja Tampereella 1898–1899, Arthur Koppelin sivukonttorin kirjeenvaihtaja Helsingissä 1899–1904. Mercantilen prokuristi 1904–1908, toimitusjohtaja 1908–1914 ja johtokunnan jäsen 1905–1915.. Ab Hugo Hartig & Co -yhtiön sisäänostaja Greuling oli 1914–1918, Savonlinnan Oluttehdas -yhtiön tilintarkastaja 1907–1911 ja 1920 sekä toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1912–1914, Joensuun Mallasjuomatehdas -yhtiön kirjanpitäjä 1909–1912, toimitusjohtaja 1912–1914, johtokunnan jäsen 1910–1914 ja tilintarkastaja 1918, Hangö Lådfabrik Ab:n eli vuodesta 1935 Oy Hangon Teollisuus Ab:n hallituksen puheenjohtaja 1922–1925 sekä 1936–1943 ja toimitusjohtaja 1925–1943, Parator-yhtiön toimitusjohtaja 1927–1943 ja Hangon Värin toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1938–1942. Greuling oli suurin omistaja Oy Nikolajeff Ab:ssa, joka toi maahan amerikkalaisen General Motorsin ja saksalaisen Mercedes-Benzin autoja. Nikolajeff Oy:n omistajat perustivat Veho-automaahantuontiyrityksen hotelli Kämpin tiloissa vuonna 1939, joka ryhtyi tuomaan Mercedes-Benz-autoja Suomeen. Hän oli Mercantilen hallituksen puheenjohtaja ja Helvarin pääomistaja. Vuonna 1919 Suomen kansalaisuuden saaneella Greulingilla oli myös useita osakkuuksia eri yhtiöissä, samoin kuin luottamustehtäviä. Hän teki myös merkittäviä lahjoituksia. Lahjoituksien saajien joukossa oli Suomen puolustusvoimat. Greuling menehtyi syöpään Tukholmassa vuonna 1944. == Kunnianosoitukset == Kauppaneuvoksen arvonimen Greuling sai vuonna 1941. == Perhe == Greulingin vanhemmat olivat tehtaanjohtaja Max August Greuling ja Aline Christiane Krämer ja puoliso vuodesta 1905 Maud Sofia Elmgren. Greulingin tytär Dorrit Greuling avioitui yritysjohtaja, lääkäri Cecil Aminoffin kanssa. Yritysjohtaja Dieter Aminoff oli Greulingin lapsenlapsi. Yritysjohtaja Philip Aminoff on Greulingin lapsenlapsenlapsi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet Luokka:Elinkeinoelämän vaikuttajat
Vähänkyrön kirkonkylä

Vähänkyrön kirkonkylä on kylä ja taajama Vaasassa, Vähänkyrön suuralueella. Kirkonkylä oli entisen Vähänkyrön kunnan hallinnollinen keskus. Kylä on kuulunut Vaasaan 1. tammikuuta 2013 alkaen, jolloin Vähäkyrö liitettiin kaupunkiin. Keskeisimmät Vähänkyrön palvelut sijaitsevat kirkonkylällä. Savilahden koulussa opetetaan kaikkia peruskoulun luokkia. Vähänkyrön kirkko on rakennettu vuosina 1799–1803. Kirkonmäki on määritelty valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Kirkonkylä muodostaa Vaasan tilastoaluejaossa oman pienalueensa Vähänkyrön suuralueella. Kirkonkylän pienalueen väkiluku oli 2 060 vuonna 2015. Taajamana kirkonkylä on alueeltaan itse kylää laajempi ulottuen Tervajoelle ja edelleen Isonkyrön kunnan puolelle. Vähänkyrön kirkonkylän taajamassa asui vuonna 2020 yhteensä 3 392 asukasta, joista 2 514 Vaasassa ja 878 Isossakyrössä. Vähänkyrön kirkonkylä on väkiluvultaan Vaasan kuudesta taajamasta toiseksi suurin. ==Kuvia Vähänkyrön kirkonkylältä== Tiedosto:Vähäkyrö paloasema 2017.jpg|Vähänkyrön paloasema Tiedosto:Vähäkyrö church belfry.jpg|Vähänkyrön kirkon kellotapuli Tiedosto:Savilahden yhtenäiskoulu 2017.jpg|Savilahden koulu ==Lähteet== Luokka:Suomen entiset kuntakeskukset Luokka:Pohjanmaan maakunnan taajamat Luokka:Vähänkyrön kylät Luokka:Vaasan taajamat
Gabriel Tual

Gabriel Tual (s. 9. huhtikuuta 1998) on ranskalainen keskimatkojen juoksija. Hänen päälajinsa on 800 metrin juoksu. Tual sijoittui viidenneksi 800 metrin juoksussa alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2019. Aikuisten arvokilpailuissa hän oli mukana jo Berliinin EM-kilpailuissa 2018 mutta ei päässyt alkueristä jatkoon. Tokion olympialaisissa 2021 hän juoksi välierissä silloisen ennätyksensä 1.44,28 ja selviytyi loppukilpailuun, jossa hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 1.46,03. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän ylsi jälleen loppukilpailuun ja sijoittui kuudenneksi ajalla 1.45,49. Münchenin EM- kilpailuissa 2022 ja Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Tual karsiutui 800 metrin välierissä. Hän voitti 800 metrin Euroopan-mestaruuden Roomassa 2024 ajalla 1.44,87. Tual juoksi Ranskan ennätyksen ja maailman kaikkien aikojen viidenneksi parhaan ajan 1.41,61 sijoittuessaan kolmanneksi Pariisin Timanttiliigan kilpailussa 7. heinäkuuta 2024. Sisäradoilla hänen ennätyksensä 800 metrillä on 1.47,35 ja 1 000 metrillä 2.19,84, molemmat helmikuulta 2022. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nuorturkkilaisten vallankumous

Nuorturkkilaisten vallankumous oli Osmanien valtakunnassa heinäkuussa 1908 tapahtunut vallankumous sulttaani Abdul Hamid II:n monarkiaa vastaan. Vallankumouksen aloittivat niin sanotut nuorturkkilaiset, uudistusryhmien liittouma, joka pyrki uudistamaan Osmanien valtakunnan hallintoa. Liike sai aikaan toisen perustuslaillisen ajan. Sulttaani ei hyväksynyt perustuslaillista monarkiaa, ja yritti vastavallankumousta. Se kuitenkin epäonnistui, ja hänet korvasi veljensä Mehmed V. Yli kolme vuosikymmentä aikaisemmin vuonna 1876 perustuslaillinen monarkia perustettiin, mutta se kesti vain kaksi vuotta. Sulttaani Abdul Hamid keskeytti sen ja palautti itselleen kaikki valtuudet. == Lähteet == Luokka:Vallankumoukset Luokka:1908 Luokka:Osmanien valtakunnan historia
Peter Bol

Peter Bol (s. 22. helmikuuta 1994) on australialainen keskimatkojen juoksija. Hänen päälajinsa on 800 metrin juoksu. Bol kilpaili 800 metrin juoksussa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016, Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja Dohan MM- kilpailuissa 2019 mutta ei päässyt vielä alkueristä jatkoon. Tokion olympialaisissa 2021 hän paransi ennätystään alkuerissä aikaan 1.44,13 ja välierissä aikaan 1.44,11 ja selviytyi loppukilpailuun, jossa hän sijoittui neljänneksi ajalla 1.45,92. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän ylsi jälleen loppukilpailuun ja sijoittui seitsemänneksi ajalla 1.45,51. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti hopeaa ajalla 1.47,66. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui alkuerissä. Hän on voittanut timanttiliigan osakilpailun Tukholmassa vuonna 2018 silloisella ennätyksellään 1.44,56. Bolin ennätys 800 metrillä on Pariisin timanttiliigan osakilpailussa kesäkuussa 2022 juostu 1.44,00, joka oli Oseanian-ennätys. Sisäradoilla hänen ennätyksensä 800 metrillä on 1.47,70 helmikuulta 2019. Bol syntyi Sudanissa, josta hän lapsena pakeni sisällissotaa perheensä mukana. == Lähteet == Luokka:Australialaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt