EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Talviolympialaiset 1968

Vuoden 1968 talviolympialaiset järjestettiin Grenoblessa, Ranskassa 6.–18. helmikuuta vuonna 1968. Kisojen järjestelyoikeutta haki myös Lahti. Kisat avasi presidentti Charles de Gaulle, olympiavalan vannoi Leo Lacroix ja olympiatulen sytytti Alain Calmat. == Valintaprosessi == Kisojen pitopaikka päätettiin Innsbruckissa, Itävallassa, 28. tammikuuta 1964. Äänestystulokset Maa Kaupunki Kierros 1 Kierros 2 Kierros 3 Grenoble 15 18 27 Calgary 12 19 24 Lahti 11 14 Sapporo 6 Lake Placid 3 Oslo 1 == Lajit== Olympiaohjelmaan kuului 35 kilpailutapahtumaa kymmenessä urheilulajissa. * * * * * * ** ** ** * * ==Osallistujat== Kilpailuihin osallistui kaikkiaan 1 158 urheilijaa 37 maasta. * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * ==Mitalitaulukko== Vuoden 1968 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Norja. == Lähteet == *
Jane (yhtye)

Jane oli suomalainen tyttöbändi, joka kilpaili Popstars-finaalissa kokoonpanolla Daniela Lainela (s. 1985), Mia Huovila (s. 1987), Eeva-Leena Rautio (s. 1983) sekä Tea Hiilloste (s. 1982) ja sijoittui toiseksi häviten poikabändi Indx:lle. Sunnuntaina 21. marraskuuta 2004 pidetyssä finaalissa Jane sai 45 prosenttia äänistä, eli reilut 45 000 ääntä. Voiton myötä Indx pääsi julkaisemaan albuminsa jo viikon päästä, kun taas Jane keväällä 2005 levy-yhtiö EMI:n kanssa. Jane esitti finaalissa kappaleet "Valvon", "Perhonen" ja "Kaikki tai ei mitään". Janen ensimmäinen single Valvon julkaistiin joulukuun alussa 2004. Valvon meni suoraan singlelistan ensimmäiseksi ja oli kärkikolmikossa kuusi viikkoa. Toinen single Perhonen julkaistiin helmikuun lopulla ja pysyi seitsemän viikkoa kymmenen myydyimmän singlen joukossa. Debyyttialbumi Perhonen ilmestyi 2. maaliskuuta 2005 ja myi 10 000 kappaletta. Jane julkaisi myös kolmannen singlen Entinen, jolla on mukana musiikkivideo Perhonen. Jane aloitti konserttikiertueen, joka päättyi 11. kesäkuuta 2005. Lapsen synnyttänyt Daniela Lainela erosi Janesta syyskuussa 2005 ja Jane jatkoi kolmihenkisenä.Daniela jätti Jane-bändin Tea Hiilloste aloitti lapsille suunnatun musiikkiohjelman Kids Top 20 juontamisen, ja myöhemmin marraskuussa 2006 Tea alkoi juontaa yhdessä Kanan kanssa C More Juniori -kanavalla. Jane osallistui Eurovision laulukilpailun Suomen karsintoihin ja sijoittui viidenneksiMuistathan: Suomen karsinnat 2006. Toinen albumi, V.I.P. julkaistiin 12. huhtikuuta 2006. Se ei enää menestynyt ensialbumin tavalla ja kävi korkeimmillaan listan sijalla 17. Se pysyi Suomen virallisella Top 40 -listalla neljä viikkoa. Yhtye hajosi keväällä 2007 ja Tea Hiilloste jatkoi soolouralle.Jane hajosi, Tea soolouralle == Diskografia == === Albumit === * Perhonen (2005) #9 * V.I.P. (2006) #17 === Singlet === * Valvon (2004) #1 * Perhonen (2005) #3 * Entinen (2005) * V.I.P. (2006) #7 * Sade sotki parvekkeen (2006 - promo) ===Musiikkivideot === * Perhonen * V.I.P == Kokoonpano == === Viimeinen kokoonpano === * Tea Hiilloste, laulu * Mia Huovila, laulu * Eeva- Leena Rautio, laulu === Aiemmat jäsenet === * Daniela Lainela, laulu * Tapani Tolpaniemi, dj * Vesa Kess, lyömäsoittimet == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Enkulturisoituminen

Enkulturisoituminen on erityisesti antropologian intrakultuurisessa tutkimuksessa käytetty käsite, jolla tarkoitetaan kulttuuriin sisään kasvamista. Intrakultuurisessa tutkimuksessa ajatellaan, että vain enkulturisoituneet henkilöt voivat jäsentää ja ymmärtää tutkittavaa kulttuuriympäristöä. Koska kulttuureja on tutkittava niiden omilla kognitiivisilla kategorioillaan, vain kulttuurin jäsen voi tutkia luotettavasti omaa kulttuuriaan. == Katso myös == * Transkultuurinen tutkimus * Antropologia Luokka:Antropologia Luokka:Kulttuurintutkimus Luokka:Sosiologia
Till Lindemann

Till Lindemann (s. 4. tammikuuta 1963 Leipzig, Itä-Saksa) on saksalainen metallilaulaja. Hän on tullut tunnetuksi Rammstein-nimisen saksalaisen industrial metal -yhtyeen laulajana. Lindemann kertoi vuonna 2015 uudesta nimeään kantavasta Lindemann-projektista, jossa on myös mukana ruotsalainen death metal -yhtye Hypocrisyn perustaja Peter Tägtgren.Rammstein’s Till Lindemann Forms New Project With Peter Tagtgren ==Taustatietoa== Lindemannin isä Werner oli DDR:ssa tunnettu lastenkirjailija/runoilija ja äiti Brigitte pitkään NDR:n radiokanavan kulttuuritoimituksen johtajana työskennellyt journalisti. Hänellä on myös viisi vuotta nuorempi sisko. Nuorena Lindemann harrasti aktiivisesti uintia ja osallistui nuorten EM-kisoihin Firenzessä vuonna 1978 sijoittuen 1500 metrillä seitsemänneksi. Kisamatkalla hän joutui vaikeuksiin poistuttuaan luvatta joukkueen hotellilta ja rangaistuksena hänet pudotettiin vuoden 1980 Moskovan olympiaehdokkaiden joukosta. Vuonna 1979 hän lopetti uinnin kokonaan loukkaantumisen myötä. Sittemmin Lindemann työskenteli turvefirmassa, puusepän apupoikana sekä korintekijänä. Hän on maininnut, että eräs syy puusepän työn lopettamiseen oli aikaiset herätykset. Vuonna 1981 hänet miltei vangittiin armeijasta kieltäytymisen takia. Vuonna 1985 syntyi Lindemannin ensimmäinen lapsi, Nele. Lindemann kasvatti hänet yksinhuoltajana ja myöhemmin hän sai toisen lapsen Anja Köselingin kanssa. Hän seurusteli pitkään saksalaisen näyttelijän ja mallin, Sophia Thomallan kanssa; he erosivat 2015. ==Musiikkiura== Lindemann aloitti uransa muusikkona First Arsch -nimisen punk-yhtyeen rumpalina 1980-luvulla. Lindemann on kertonut, että hän tahtoi kovasti tulla muusikoksi, mutta hänellä ei ollut minkäänlaisia soittajan lahjoja. Hän yritti kovasti oppia soittamaan kitaraa, muttei täysin onnistunut siinä. Nykyään Lindemann osaa soittaa ainakin rumpuja, kitaraa ja bassoa. Kun Rammstein-yhtye perustettiin tammikuussa 1994, Lindemann liittyi siihen laulajaksi saatuaan yhtyeen perustajan Richard Kruspen lupaamaan, että yhtye laulaisi saksaksi. Lindemann on näytellyt saksalaisessa lastenelokuvassa Amundsen – der Penguin. Lindemann on julkaissut Messer-nimisen runokirjan vuonna 2003 ja toisen vuonna 2013 nimeltään "In Stillen Nächten". Lindemann on tehnyt yhteistyötä muun muassa saksalaisen rock-yhtye Megaherzin kanssa, Puhdys-yhtyeen ja suomalaisen Apocalyptica-yhtyeen kanssa. Lindemann ja Tägtgren esiintyivät Suomessa Helsingin jäähallissa helmikuussa 2020. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset metallimusiikin laulajat Luokka:Rammsteinin jäsenet Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Roger Taylor (Queen)

Roger Taylor (oikealta nimeltään Roger Meddows Taylor) (s. 26. heinäkuuta 1949 King's Lynn, Norfolk) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan ennen kaikkea Queen-yhtyeen rumpalina ja lauluntekijänä. == Elämä ja ura == Vuonna 1968 Taylor perusti ystäviensä Brian Mayn ja Tim Staffellin kanssa yhtyeen nimeltä Smile, jossa hän toimi lyömäsoittajana. Queen syntyi vuonna 1970 Staffellin jätettyä Smilen ja Freddie Mercuryn pestauduttua uudeksi solistiksi. Taylor on säveltänyt ja kirjoittanut useita tunnettuja Queenin kappaleita, kuten "Radio Ga Ga", "Heaven for Everyone", "A Kind Of Magic", "Breakthru", "These Are the Days of Our Lives" sekä "I'm In Love With My Car". Roger Taylor on ollut tuottelias myös sooloartistina. Vuonna 1977 hän julkaisi ensimmäisen soolosinglensä "I Wanna Testify / Turn On The TV". Neljä vuotta myöhemmin ilmestyi ensimmäinen sooloalbumi Fun in Space ja vuonna 1984 toinen, Strange Frontier. Vuonna 1987 Taylor perusti oman bändin, The Crossin. Se ei saavuttanut kovin laajaa menestystä, vaikka nauttikin Saksassa kohtalaista suosiota. The Cross esiintyi kertaalleen myös Suomessa, 3. lokakuuta 1991 Helsingin Tavastia-klubilla, Blue Rock -albumin promokiertueen ensimmäisellä keikalla. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 1993, kolmen julkaistun albumin jälkeen. Rumpusoittimien lisäksi Roger Taylor soittaa myös bassokitaraa, sähkökitaraa ja pianoa. Albumillaan Fun in Space hän soittaa lähes kaikki soitinosuudet itse. Vuonna 1994 Taylor julkaisi albumin Happiness?, jolta löytyvät hänen parhaiten menestyneet singlensä "Nazis 1994", "Foreign Sand" (yhdessä Yoshikin kanssa) ja "Happiness". Taylorin viimeisin albumi on Electric Fire vuodelta 1998. Viime vuosina hän on toiminut jälleen tiiviisti uudelleen aktivoituneessa Queen-yhtyeessä. == Yksityiselämä == Taylor alkoi seurustella Dominique Beyrandin kanssa vuonna 1977. He saivat lapset Felix Luther ja Rory Eleanor ennen naimisiinmenoaan tammikuussa 1988. Naimisissa ollessaan Taylor alkoi seurustelemaan Debbie Lengin kanssa. He saivat kolme lasta, Rufus Tiger, Tiger Lily ja Lola Daisy May ennen kuin erosivat vuonna 2002. Vuonna 2010 Taylor meni naimisiin Sarina Potgieterin kanssa kuuden vuoden seurustelun jälkeen. Taylor asuu Puttenhamissa, Surreyssa. == Sooloalbumit == * Fun In Space (1981) * Strange Frontier (1984) * Happiness? (1994) * Electric Fire (1998) * Fun On Earth (2013) * Outsider (2021) * The Outsider Tour Live (2022) == The Cross -yhtyeen albumit == * Shove It (1988) * Mad, Bad And Dangerous To Know (1990) * Blue Rock (1991) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Roger Taylorin kotisivut Luokka:Queen Luokka:Englantilaiset rockrumpalit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Songwriters Hall of Fame
Gwen Stefani

Gwen Renée Stefani (s. 3. lokakuuta 1969 Fullerton, Kalifornia) on yhdys­valtalainen usean tyyli­lajin laulaja-lauluntekijä ja muoti­suunnittelija. Gwen Stefani tuli tunnetuksi 1990-luvulla No Doubtin laulajana. == Ura == Vuonna 1987 Gwen Stefani ryhtyi veljensä Eric Stefanin yhtyeen No Doubtin taustalaulajaksi. Yhtye solmi levytys­sopimuksen Interscope Recordsin kanssa. Gwen oli myös tausta­laulajana Sublimen kappaleella ”Saw Red”. Kesällä 2004 No Doubt vetäytyi tauolle ja Stefani siirtyi soolo­uralle ja julkaisi ensimmäisen soolo­albuminsa Love. Angel. Music. Baby. marras­kuussa 2004. Levyltä on julkaistu singlet ”What You Waiting For?”, ”Rich Girl” räppäri Even kanssa ja ”Holla­back Girl”, joista on tehty myös musiikki­videot. Hänen soolo­uransa aikaisempia julkaisuja ovat olleet duetot ”Let Me Blow Ya Mind” (2001) Even kanssa sekä ”Can I Have It Like That?” (2005) R&B-laulaja; Pharrell Williamsin kanssa. Syksyllä 2006 Gwen Stefani julkaisi singlen ”Wind it Up” albumilta The Sweet Escape. Musiikki­video ”Wind It Up” ilmestyi marras­kuun loppu­puolella 2006. 27. marras­kuuta 2006 julkaistiin DVD Harajuku Lovers Live. == Yksityiselämä == Vuonna 1997 Stefani tapasi Bush-yhtyeen laulajan Gavin Rossdalen ja oli naimisissa hänen kanssaan vuosina 2002–2016. Heillä on kolme poikaa. Lokakuussa 2020 Stefani kihlautui kantrilaulaja Blake Sheltonin kanssa. == Diskografia == ;Studioalbumit * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * L.A.M.B. * Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Aili-Salli Ahde-Kjäldman

Aili-Salli Ahde-Kjäldman (25. tammikuuta 1892 Helsinki – 19. helmikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja muotisuunnittelija. Ahde-Kjäldman valmistui arkkitehdiksi vuonna 1919 Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta ja toimi valmistuttuaan Armas Lindgrenin avustajana. Vuosina 1923–1928 hän työskenteli yhdessä Wivi Lönnin kanssa ja perusti sitten oman arkkitehtitoimiston. Hän sulki toimiston vuonna 1933 ryhtyessään muotisuunnittelijaksi. Ahde-Kjäldman toimi myös Suomen naisarkkitehtien yhdistyksen Architectan puheenjohtajana ja kirjoitti alan lehtiin. Vuonna 1928 valmistunutta Ahde-Kjäldmanin ja Wivi Lönnin suunnittelemaa Nuorten Naisten Kristillisen Yhdistyksen taloa Helsingissä pidetään yleisesti Ahde-Kjäldmanin päätyönä. Rakennuksessa toimii nykyään hotelli Helka. Hotellin seinään on vuonna 2016 kiinnitetty Wivi Lönnin muistolaatta, jossa Ahde-Kjäldman mainitaan rakennuksen toisena suunnittelijana. Ahde-Kjäldman piti Atelier La Robe -muotisalonkia 1930-luvulta 1950-luvulle (1931–1961). Hän meni naimisiin valaistusalalla työskennelleen Helge KjäldmaninMarkku NorvasuoDesigning Properly Lit Homes, Tampereen yliopisto 2015 s. 184 (1890–1971) kanssa vuonna 1937.Helsingin Suomalainen yhteiskoulu 1886-1976, matrikkeli, sivu 44, numero 0057 Ahde-Kjäldmanin isä oli rakennusmestari ja kunnallisneuvos Juho Salomo Ahde (1851–1927). Ahde oli merkittävä rakentaja – hän rakennutti noin 40 isompaa rakennusta, usein yhteistyössä itseään kuusi vuotta nuoremman setäpuolensa Salomo Wuorion kanssa. Aili Salli Ahde-Kjäldman oli naisarkkitehtien Tuumastukki-kerhon ja Architectan perustajajäsen sekä Architectan ensimmäinen puheenjohtaja. Hauta on Hietaniemen hautausmaan vanhassa osassa Ahde & Wuorio sukuhaudassa. Hautakiven on tehnyt Wainö Aaltonen . == Teokset == * Kotini vuosisadan lopun Helsingissä. WSOY, 1964. (Muistelmateos) * Jokaisen naisen kirja, toimittanut Lempi Torppa: Mitä puen ylleni? Arkkitehti Aili-Salli Ahde, Salon la Robe - sivut 202-231. Kustannusosakeyhtiö Kivi. 1945 == Lähteet == * Arkkitehtuurimuseon arkkitehtiesittely. === Viitteet === Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset muotisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Aulis Blomstedt

Yrjö Aulis Uramo Blomstedt (28. heinäkuuta 1906 Jyväskylä – 21. joulukuuta 1979 Espoo) oli suomalainen arkkitehti. Hänen isänsä oli arkkitehti Yrjö Blomstedt. Valmistuttuaan Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1930 Blomstedt työskenteli eri arkkitehtitoimistoissa kunnes vuonna 1945 perusti oman toimiston. Vuodesta 1958 lähtien Blomstedt toimi Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuurin professorina. Hän kävi luennoimassa muun muassa Washingtonissa, kirjoitti alan lehtiin ja teki useita opintomatkoja ympäri maailman. Blomstedtin päätöinä pidetään 1950- ja 1960-luvulla Espoon Tapiolaan suunnittelemaansa asuinkerrostaloa, Suomen Taiteilijaseuran ateljeetaloja Tapiolassa vuodelta 1955 sekä Helsingin työväenopiston laajennusta vuonna 1959. Blomstedt osallistui useisiin kansainvälisiin suunnittelukilpailuihin, muun muassa ehdotus keisarilliseksi palatsiksi Etiopiaan ja Oslon konserttitaloehdotus. Hän kehitti Canon 60 -mittajärjestelmän. Blomstedt suunnitteli vuonna 1953 Uskelan kirkon sankarihautamuistomerkin 1430-luvulla rakennetun Pyhän Annan kirkon kellotapulin alaosasta. Hänen suunnittelemansa on myös Sibeliuksien pronssinen hautapaasi Ainolan puutarhassa. Blomstedt harrasti myös serigrafiaa ja piti vuonna 1973 Helsingissä näyttelyn jossa oli 40 serigrafiavedosta. Harrastuksen taustalla olivat hänen vuosikymmenten aikana korteille ja paperilapuille piirtämänsä pienemmät kuvat, joita hän nimitti "rapidogrammeiksi". Kansallis-Osake-Pankki osti 16 kappaleen sarjan teoksia taidekokoelmaansa. Blomstedt oli naimisissa Jean Sibeliuksen tyttären Heidin kanssa. Heidän lapsiaan ovat taiteilija Juhana Blomstedt, arkkitehti Severi Blomstedt ja elokuvantekijä Anssi Blomstedt. Aulis Blomstedtin veljiä olivat arkkitehti Pauli Blomstedt ja kapellimestari Jussi Jalas. ==Lähteet== ===Kirjallisuus=== * Arkkitehtuurimuseon arkkitehtiesittely * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka: Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka: Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Hunter S. Thompson

Hunter Stockton Thompson (18. heinäkuuta 1937 Louisville, Kentucky, Yhdysvallat – 20. helmikuuta 2005 Aspen, Colorado, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja. Häntä pidetään niin sanotun gonzo- kirjallisuuden isänä. Thompsonin tyyli ja kieli on räväkkää ja rajua, kertomukset ja kuvaukset vaikuttavat uskomattomilta seikkailuilta, mutta pohjautuvat kuitenkin vahvasti todellisiin tapahtumiin. Tätä tyyliä kirjoittaa jostakin faktan ja fiktion väliltä kutsutaan gonzoksi. Yksi Thompsonin tunnetuimmista kirjoista on Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa (1971). Kirjassa toimittaja ja hänen ”150-kiloinen samoalainen asianajajansa” matkustavat Las Vegasiin osallistuakseen huumepoliisien kokoukseen ja Mint 400 -moottoripyöräkisaan. Toimittajan asianajajaa ei kertaakaan mainita kirjassa nimeltä, mutta tarina pohjautuu mitä luultavimmin Thompsonin ja hänen ystävänsä Oscar Zeta Acostan kokemuksiin. Terry Gilliam on ohjannut kirjaan perustuvan samannimisen elokuvan, jonka pääosissa näyttelivät Johnny Depp ja Benicio del Toro. Myös puolielämäkerrallinen elokuva Where the Buffalo Roam (1980) perustuu Thompsonin kokemuksiin gonzo-journalistina. Elokuvassa Thompsonia esittää Bill Murray ja hänen asianajajaansa Carl Lazloa Peter Boyle, ohjaajana Art Linson. Muita Thompsonin kirjoja ovat muun muassa Helvetin enkelit (1966), Fear and Loathing: On the Campaign Trail ’72 (1973) ja Pelon valtakunta (2003). Thompson ampui itsensä 20. helmikuuta 2005 kotonaan Woody Creekissä, Coloradossa. Hän oli 67-vuotias. Hänet löysi hänen poikansa Juan. Kolme kuukautta myöhemmin Rolling Stone -lehti julkaisi hänen itsemurhaviestinsä, joka oli päivätty neljä päivää ennen hänen kuolemaansa. 20. elokuuta 2005 Thompsonin tuhkat ammuttiin kanuunalla taivaalle ilotulitteiden kera tarkoitusta varten rakennetusta 45-metrisestä tornista. Kulut maksoi Thompsonin ystävä, näyttelijä Johnny Depp. == Suomennetut teokset == Suomennettu nimi Alkuperäinen nimi Julkaisuvuosi Suomennettu Suomentaja Helvetin enkelit Hell’s Angels 1966 2007 K. Männistö Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa Fear and Loathing in Las Vegas 1971 1999 Arto Schroderus Suuri hainmetsästys The Great Shark Hunt 1979 1982 Pekka Markkula Rommipäiväkirja The Rum Diary 1998 2007 Tanja Falk Pelon valtakunta Kingdom of Fear 2003 2006 Markku Into Screwjack Screwjack 1991 2010 Seppo Lahtinen ==Katso myös== * Rommipäiväkirja == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * * * * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Hipit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Fabryn tauti

Fabryn tauti on perinnöllinen, α-galaktosidaasi-entsyymin (α-GAL) puutoksesta johtuva rasva-aineenvaihdunnan sairaus. α-GAL pilkkoo solujen sisäseinämiin kerääntyvää globotriaosyyliseramiidia (GL-3) niin pieniksi, että ne siirtyvät verenkiertoon. Tauti vaikuttaa yleisimmin verisuoniin, munuaisiin, sydämeen, ihoon ja aivoihin. Sen oireita ovat muun muassa raajojen kivut, lämmönnousu, huono lämmönsietokyky, vatsakivut, ripuli ja pahoinvointi. Sydänmuutokset, munuaistoiminnan heikkeneminen ja aivoverenkierron häiriöt johtavat tautia sairastavien potilaiden ennenaikaiseen kuolemaan. Tauti on hyvin harvinainen. Fabryn taudin esiintyvyys on 1/50 000—117 000, mutta se on yleisempi miehillä, koska sen geeni on X-kromosomissa. Suomessa on diagnosoitu 30 Fabryn tautia sairastavaa henkilöä, joista puolet asuu Varsinais-Suomessa, ja hoito on keskittynyt Turun yliopistolliseen keskussairaalaan. Tautia on todettu myös Pohjanmaalla toistakymmentä tapausta, ja potilaat ovat lähtöisin Vöyrin seudulta. Ensimmäiset todettiin vuonna 2013, ja tapauksia voi olla enemmänkin. Myös Ruotsissa on tapauksia Uumajan seuduilla, ja niiden yhteyttä suomalaisiin tutkitaan Vaasan keskussairaalassa. Koska tauti on harvinainen ja oireet vaihtelevia ja tyypillisiä muillekin taudeille, se diagnosoidaan usein suhteellisen myöhään. Fabryn taudin oireet alkavat yleensä noin 10 vuoden iässä, mutta tauti diagnosoidaan keskimäärin 28 vuoden iässä. Fabryn taudin perinteinen hoito on perustunut oireiden hoitamiseen (esimerkiksi dialyysihoito, sydämen ohitusleikkaukset ja kipulääkkeet). Hoidon ansiosta Fabryn tautia sairastavien miesten elinikä on ollut noin 50 vuotta ja naisten noin 70 vuotta. Taudin uusi hoitomuoto on entsyymikorvaushoito, joka on käytössä Suomessa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Tietoja Suomen MS- liiton sivulla *https://fabry.neuroliitto.fi/ Luokka:Perinnölliset sairaudet
SuperTed

SuperTed (tunnetaan myös nimellä Supernalle sekä MTV:n 1980-luvun televisioesityksessä Teräsnalle) on brittiläisen Siriol Productionsin 36-osainen vuosina 1982–1986 piirrossarja. Sarja perustuu walesilaisen kirjailija ja animaattori Mike Youngin luomaan samannimiseen supersankarihahmoon. Alun perin Young loi sarjan tarinoita SuperTedistä pojallensa häntä voittamaan pimeänpelkonsa, ja näin SuperTedistä tuli suosittu kirjasarja. ==Juoni== SuperTedin tarina alkaa lelutehtaasta, jossa hänet poistetaan tuotantolinjalta viallisena. Avaruudesta saapuu pilkukas avaruusoliko nimeltä Pilkkumies (Spotty), joka pelastaa SuperTedin kellarista, ja herättää hänet henkiin "kosmisella pölyllä". Hän vie hänet taikapilvelle Luontoäidin luo, joka antaa tälle supervoimia: kyvyn lentää sekä yli- inhimmilliset voimat ja kestävyyden. SuperTed ottaa voimansa käyttöön kuiskaamalla hiljaa itselleen taikasanan. SuperTedin pääantagonisti on Texas- Pete, ja hänen apurinsa Bulk (1990-luvun suomalaisessa jälkiäänityksessä Masa) ja Skeleton. ==Jatkosarja== Myöhemmin Disney-yhtiö osti oikeudet sarjaan ja Hanna-Barbera teki siihen 13 uutta jaksoa vuonna 1989 nimellä The Further Adventures of SuperTed. Suomen televisiossa sarja esitettiin MTV3-kanavalla vuosina 1996-1997 esitetyn alkuperäisen SuperTed-sarjan jälkeen samassa ohjelmakokonaisuudessa. Suomen Kunnallispalvelu julkaisi sarjan jaksoja muutamalla VHS-kasetilla 1990-luvulla. VHS-kasettijulkaisuissa suomenkielisessä jälkiäänityksessä ääninäytteli Helge Herala. ==Sarja Suomessa== Suomen televisiossa sarja esitettiin ensimmäisen kerran alkuperäiskielellä ja suomenkielisellä tekstityksellä että osittain suomenkielisellä jälkiäänityksellä Raila Hämäläisen kertomana MTV:n Pätkis- ohjelmassa 1980-luvulla, jolloin sarja esitettin nimellä Teräsnalle. Sarjan ensiesityksen aikaan markkinoilla oli Pauligin valmistama SuperTed-mehujää sekä jäätelö. Sarja esitettiin uusintana MTV3-kanavalla vuosina 1996–1997. Tällä uusintakierroksella noin 25 minuutin ohjelmakokonaisuuteen oli sisälletty kaksi tai kolme alkuperäistä jaksoa. Lisäksi uusintana esitettyyn sarjaan oli tehty uusi suomenkielinen jälkiäänitys. Samaan ohjelmakokonaisuuteen oli sisälletty myös vuonna 1989 valmistuneen jatkosarjan The Further Adventures of SuperTed jaksot. ==Ääninäyttelijät== ===Alkuperäinen jälkiäänitys=== ===Suomenkieliset ääninäyttelijät (1990-luvulla tehty jälkiäänitys)=== ==Lähteet== Luokka:1980-luvun piirrossarjat Luokka:Kuvitteelliset karhut Luokka:Brittiläiset animaatiosarjat Luokka:Kirjoihin perustuvat televisiosarjat
Äidinkieli ja kirjallisuus

Äidinkieli ja kirjallisuus on oppiaine suomalaisessa koulujärjestelmässä. Siinä perehdytään oppilaan äidinkielen suulliseen ja kirjalliseen käyttöön sekä ihmiskielen olemukseen ja käyttöön yleensä. Tavoitteena on saada oppija huomaamaan, miten olennainen osa kieli on jokapäiväistä elämää ja kaikkea toimintaa. Äidinkielen ja kirjallisuuden oppiaine on laaja, sillä se on tieto-, taito- ja taideaine. Kirjallisuuden kautta käsitellään moninaisia aiheita. Myös mediakasvatus on nähty osana äidinkielen opetusta. Opetussuunnitelman lisäksi opettaja määrää paljon sitä, mitä tunneilla opetetaan. ==Peruskoulussa== Äidinkieltä ja kirjallisuutta opetetaan peruskoulussa 42 vuosiviikkotuntia (vuosiviikkotunti vastaa 38 oppituntia). Opetus vähenee asteittain siten, että 14 vuosiviikkotuntia jaetaan ensin 1–2 vuosiluokalle, sitten luokille 3–5 ja lopulta luokille 6–9. Ensimmäisillä luokilla äidinkielen tunteja käytetään lähinnä kirjoittamisen ja lukemisen opetteluun. Peruskoulussa olennaiseksi jää usein sen varmistaminen, että kaikki oppilaat osaavat lukea ja kirjoittaa riittävän hyvin selviytyäkseen tietoyhteiskunnan arkipäivässä. Äidinkielen ja kirjallisuuden tunneilla opiskellaan perinteisesti esimerkiksi kielioppia, mutta hyvin keskeisiä ovat myös 1990-luvulla oppiaineen nimeenkin tulleet kirjallisuus ja medialukutaito. Kirjallisuuden opiskelu keskittyy peruskoulussa nuorten- ja kotimaiseen kirjallisuuteen. ==Lukiossa== Äidinkieli on ainoa pakollinen oppiaine ylioppilastutkinnossa. Lukion oppimäärään kuuluu kuusi pakollista äidinkielen ja kirjallisuuden kurssia: * ÄI1: Kieli, tekstit ja vuorovaikutus * ÄI2: Tekstien rakenteita ja merkityksiä * ÄI3: Kirjallisuuden keinoja ja tulkintaa * ÄI4: Tekstit ja vaikuttaminen * ÄI5: Teksti, tyyli ja konteksti * ÄI6: Kieli, kirjallisuus ja identiteetti Lisäksi on kolme valtakunnallista syventävää kurssia: * ÄI7: Puheviestinnän taitojen syventäminen * ÄI8: Tekstitaitojen syventäminen * ÄI9: Kirjoittaminen ja nykykulttuuri == Katso myös == * Äidinkielen opetuksen historia ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * Luokka:Peruskoulun oppiaineet
Identiteettifunktio

__NOTOC__ Identiteettifunktio eli identtinen kuvaus on matematiikassa funktio, joka kuvaa jokaisen lähtöjoukkonsa alkion itsekseen, eli funktio f(x) = x eli x \mapsto x. Sille käytetään muun muassa merkintöjä Id(x) tai I(x). Muodollinen määritelmä: Olkoon A joukko. Funktio Id: A \rightarrow A on identiteettifunktio, jos kaikilla joukkoon A kuuluvilla alkioilla x on voimassa Id(x) = x. ==Ominaisuuksia== Identiteettifunktio on lineaarinen funktio, koska :Id(x)= x = 1 \cdot x +0 ja monotonisena funktiona aidosti kasvava funktio. Se on erikoistapaus ensimmäisen asteen potenssifunktiosta, jos kerroin on yksi :Id(x) = x = 1 \cdot x^1. ==Yhdistetty funktio== Identiteettifunktio on neutraalialkio yhdistetyn funktion operaattorille. Siis Id \circ f = f \circ Id = f, kun f on mikä tahansa funktio, olettaen, että niiden lähtö- ja maalijoukot ovat yhteensopivat. Yhdistetty funktio itsensä kanssa on identiteettifunktio itseWolfram Alpha: identity function: :Id \circ Id = Id ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * MathWorld. Identity Function Luokka:Funktiot
Rajoitetusti heilahteleva kuvaus

Rajoitetusti heilahtelevuus on esimerkiksi reaalifunktioiden ja stokastisten prosessien ominaisuus. Rajoitetusti heilahteleva funktio voidaan mieltää kuvaajaltaan riittävän sileäksi erilaisiin laskutoimituksiin. Rajoitetusti heilahtelevuuden määritelmä poikkeaa käyttöyhteydestä riippuen. Kuvausta, joka ei ole rajoitetusti heilahteleva, kutsutaan rajoittamattomasti heilahtelevaksi. == Rajoitetusti heilahteleva reaalifunktio == Olkoon [a,b] \subset \mathbb{R}. Funktio f: [a,b] \rightarrow \mathbb{R} on rajoitetusti heilahteleva, jos pätee \sup \left. \left\\{ \sum_{i=0}^{n-1} | f(t_{i+1}) - f(t_i) | \, \right| \, a = t_0 < t_1 < \ldots < t_{n-1} < t_n = b \ \textrm{ja} \ n \in \mathbb{N} \right\\} < \infty. === Ominaisuuksia === f on rajoitetusti heilahteleva jos ja vain jos on olemassa hajotelma f=f_1-f_2, missä funktiot f_1 ja f_2 ovat kasvavia. == Aiheesta muualla == * MathWorld. Bounded Variation Luokka:Analyysi
Martti Rousi

Martti Arvo Henrik Rousi (s. 2. marraskuuta 1960 Piikkiö) on suomalainen sellisti, Turun musiikkijuhlien pitkäaikainen taiteellinen johtaja (1993–2009), Sibelius-Akatemian sellomusiikin professori ja Sibafest-2010 taiteellinen johtaja. Martti Rousi voitti Turun sellokilpailun 1982 ja Indiana Universityn konserttokilpailun 1986 sekä sai 2. palkinnon kansainvälisessä Tšaikovski -kilpailussa 1986. Hän on esiintynyt orkesterisolistina eurooppalaislavojen lisäksi New Yorkissa ja Tokiossa, ollut kysytty kamarimuusikko festivaaleilla Euroopassa ja USA:ssa sekä tehnyt monia levytyksiä. Martti Rousi on toiminut vuodesta 1998 Sibelius-Akatemian sellomusiikin professorina. Sellistinä hänet tunnetaan ennen kaikkea kamarimuusikkona ja hän on esiintynyt usein yhdessä pianisti Juhani Lagerspetzin kanssa. Hän toimi myös Lemin musiikkijuhlien taiteellisena johtajana. Rousin opettajana Sibelius-Akatemiassa oli professori Arto Noras. Lisäksi hän on opiskellut Indianan yliopistossa ASLA-Fulbright-stipendiaattina vuosina 1985–1986. Rousin oppilaat ovat saavuttaneet huomattavaa menestystä sellokilpailuissa.Leonardo Chiodo. Rousi on toiminut myös laajalti musiikkikilpailujen tuomaristoissa. Martti Rousin puoliso on sopraano ja sellisti Piia Komsi.Turun Sanomat. Hänen veljensä on kapellimestari Tuomas Rousi ja isänsä Turun yliopiston kasvitieteen emeritusprofessori Arne Rousi. Bassolaulaja Erik Rousi on Martti Rousin siskonpoika. Martti Rousin ensimmäinen puoliso vuosina 1984–1989 oli viulisti-kapellimestari Jaana Haanterä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Sibelius-Akatemian professorit Luokka:Suomalaiset sellistit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mi-kyung Lee

Mi-kyung Lee (s. 1959) on eteläkorealainen viulisti. Mi-kyung Lee toimi Sibelius-Akatemian viulumusiikin määräaikaisena professorina 1999- 2003. Hän on soittanut lukuisten sekä kotimaisten että ulkomaisten orkesterien solistina. Lee on opiskellut Mozarteumissa Salzburgissa sekä Berliinissä. Hän toimi myös Lemin musiikkijuhlan johtajana 1994-2003. 1.4.2006 lähtien opettaa "Hochschule für Musik und Theater München"-oppilaitoksessa. == Lähteet == Lee, Mi-kyung Lee, Mi-kyung
Gammatähtitiede

Gammatähtitiede on gammasäteilyä havainnoiva osa tähtitiedettä. Gammasäteilyä syntyy tähtitieteellisissä kohteissa pääosin kahden eri prosessin kautta. Kosmisen säteilyn osuessa tähtienväliseen aineeseen kaasuun, se aiheuttaa kaasun atomiytimien virittymistä (eli eksitaatiota). Atomiytimen viritystilan purkautuessa ytimeen varautunut energia vapautuu gammasäteilyfotonina. Yleisimpiä tämän prosessin aiheuttamia spektrin emissioviivoja ovat raudan 1,238 MeV, magnesiumin 1,369 MeV ja neonin 1,634 MeV viivat. Toinen merkittävä gammasäteilyn lähde on supernovaräjähdyksissä syntyneiden radioaktiivisten isotooppien hajoamisen yhteydessä syntyvät gammasäteet. Näin syntyneiden emissioviivojen voimakkuus vaihtelee voimakkaasti eri kohteiden välillä, koska eri radioaktiivisten isotooppien puoliintumisajat vaihtelevat muutamista kuukausista miljooniin vuosiin. Suurin osa gammasäteilystä absorboituu ilmakehään. Täten mittauksia voidaan tehdä vain korkealla lentävistä palloista, raketeista ja satelliiteista. Ensimmäinen satelliitin mittalaite lensi NASAn Explorer-XI:lla 1961. Se havaitsi 100 gammasädefotonia, joita näytti tulevan kaikista suunnista. Tarkempia havaintoja tehtiin 1967 NASAn OSO-3-satelliitilla. Vasta SAS-2 (1972) ja ESROn kehittämä ja ESAn laukaisema COS-B (1975–1982) satelliitit tekivät tärkeitä havaintoja. 1977 NASA päätti tehdä suuren avaruusobservatorion, joka mittaa gammasäteitä. Compton Gamma-Ray Observatory (CGRO) laukaistiin 1991. Sen toiminta päättyi vuonna 2000. ESAn INTErnational Gamma-Ray Astrophysics Laboratory, (INTEGRAL) mittaa gammakohteita paraikaa vielä vuonna 2024. ==Lähteet== Luokka:Tähtitieteen osa- alueet
Dalai-lama

Dalai-lama (, Tā la'i bla ma, ) on Tiibetin buddhalaisuuden Gelugpa- koulukunnan vaikutusvaltaisin edustaja, mutta ei sen johtaja. Historiallisesti dalai-lamalla on usein ollut Tiibetin poliittisen johtajan rooli. Hänen uskotaan olevan Avalokiteshvara-bodhisattvan ruumiillistuma. Ensimmäinen dalai-lama, Gendun Drup syntyi vuonna 1391. Nykyinen, 14. dalai-lama on Tenzin Gyatso. Mongolien Altan-kaani antoi koulukunnan kolmannelle johtajalle Sonam Gyatsolle vuonna 1578 arvonimen dalai-lama,Hyry, Katja & Pentikäinen, Juha (toim.): Uskonnot maailmassa, 1999. WSOY. ISBN 951-0-22628-9 jossa dalai (mongol. "universaali") lama (tiib. "uskonnollinen opettaja"). Tiibetiksi dalai-lamaa kutsutaan yleensä arvonimillä Gyawa rinpoche tai Yeshe norbu – nimi dalai-lama on käytössä muualla maailmassa. Vuonna 1642 viides dalai-lama Lobsang Gyatso kutsui mongolit Tiibetiin lyödäkseen kilpailevan buddhalaisen koulukunnan kagyupan. Sen jälkeen dalai-lama sai poliittisen vallan koko Keski-Tiibetin alueella. == Luettelo dalai-lamoista == järjestys dalai lama dalai lama elinaika 1\. Gendun Drup 1391–1474 2\. Gendun Gyatso 1475–1541 3\. Sonam Gyatso 1543–1588 4\. Yonten Gyatso 1589–1617 5\. Lobsang Gyatso 1617–1682 6\. Tsangyang Gyatso 1683–1706 7\. Kelzang Gyatso 1708–1757 8\. 60px Jamphel Gyatso 1758–1804 9\. Lungtok Gyatso 1806–1815 10\. Tsultrim Gyatso 1816–1837 11\. Khedrup Gyatso 1838–1856 12 . Trinley Gyatso 1857–1875 13\. Thubten Gyatso 1876–1933 14\. Tenzin Gyatso 1935– Gelugpan toiseksi korkein henkinen johtaja on panchen-lama. ==Nykyinen dalai-lama== Nykyinen, 14. dalai- lama Tenzin Gyatso (koko nimi Jamphel Ngwang Lobsang Yeshe Tenzin Gyatso, s. 6. heinäkuuta 1935), on Tiibetin buddhalaisuuden johtohahmo ja Tiibetin pakolaishallituksen johtaja. Hänestä tuli neljävuotiaana dalai-lama ja 15-vuotiaana Tiibetin poliittinen johtaja. Hän asui Tiibetin pääkaupungissa Lhasassa vuoteen 1959, jolloin hän lähti maanpakoon Intiaan Kiinan kansantasavallan miehitettyä Tiibetin. Hän perusti Intiassa Tiibetin pakolaishallituksen Dharamsalan kaupunkiin. Hän tukee tiibetiläisen kulttuurin säilyttämistä ja tavoittelee Tiibetin itsenäisyyttä tai autonomiaa. 14 dalai- lama on matkustellut laajasti vuodesta 1960 lähtien tekemässä tiibetiläisten asiaa tunnetuksi, ja tiibetiläiset pitävät häntä yhä johtajanaan. Hän sai vuonna 1989 Nobelin rauhanpalkinnon väkivallattomasta rauhantyöstään. Nykyisen dalai-laman seuraajasta, 15. dalai-lamasta, käydään säännöllisesti keskustelua, sillä dalai-laman ja Kiinan kommunistisen puolueen näkökulmat asiaan eroavat toisistaan huomattavasti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dalai-laman viralliset kotisivut * Ylen Elävä arkisto – Dalai-laman haastattelu (video) (2006) * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kantavierre

Kantavierre kertoo käytännössä oluen mäskäyksessä vierteeseen liuenneiden (ja mahdollisesti erikseen lisättyjen) sokerien määrän. Sokerit ovat vettä raskaampia (tiheämpiä), joten mitä enemmän niitä on sekoittunut veteen, sen tiheämpi vierre, ja sitä enemmän alkoholia periaatteessa syntyy käymisen seurauksena. Kaikki sokerit eivät ole ns. käymiskelpoisia – eli sellaisia joita hiiva osaisi käyttää ravinnokseen – joten käymättömän vierteen kantavierre ei suoraan kerro lopullista alkoholipitoisuutta. Käytännössä se on kuitenkin hyvin kuvaava suure: mitä suurempi kantavierre, sen alkoholipitoisempi oluesta tulee (katso kaaviokuva alempana). Kantavierre ilmoitetaan tyypillisesti joko: * vierteen suhteelliseen tiheyteen (ominaispainoon) perustuvalla asteikolla (engl. specific gravity tai relative density), tai yleisemmin * massaan perustuvalla, empiirisesti johdetulla asteikolla (yksikkö prosentti tai Plato, lyh. Pl). == Ominaispainoasteikko == Ominaispaino määrittää vierteen tiheyden suhteessa veden tiheyteen. Esimerkiksi ominaispaino 1,050 tarkoittaa että vierre on 1,050 kertaa niin raskasta kuin vesi. Oluen käydessä hiiva hajottaa sokeria alkoholiksi ja hiilidioksidiksi, joista jälkimmäinen poistuu astiasta laskien vierteen tiheyttä. Alkoholin tilavuusprosentti oluessa voidaan määrittää melko tarkasti mittaamalla käymättömän ja käyneen vierteen ominaispainot (OG, original gravity ja FG, final gravity), sekä käyttämällä niille seuraavaa laskentakaavaa: :Alkoholiprosentti = \frac{OG-FG}{0{,}00738}, esimerkiksi \frac{1{,}050-1{,}010}{0{,}00738} = 5,42 % alkoholia == Prosenttiasteikko == Prosenttiasteikko kertoo vierteeseen liuenneen sokerin massan prosenttiosuuden koko vierteen massasta. Esimerkiksi kantavierre 10% tarkoittaa, että sataan grammaan vierrettä on liuennut 10 grammaa sokeria. Prosentti voidaan ilmoittaa myös Plato-asteina, jossa yksi prosentti vastaa yhtä astetta Plato-asteikolla (esimerkiksi 12° Plato = 12% liuennutta sokeria). Prosenttiasteikko on kadunmiehelle ominaispainoa helpommin ymmärrettävä, ja siksi panimot käyttävätkin sitä yleisesti ilmoittaessaan oluensa teknisiä tietoja. === Esimerkkejä eri oluiden kantavierteistä === Alla olevassa kaaviossa on esimerkkejä eräiden oluiden kantavierteistä ja alkoholipitoisuudesta järjestettynä kasvavan kantavierteen mukaisesti. Keskimäärin alkoholiprosentiksi muodostuu esimerkkioluilla noin 43% kantavierteestä, ja miedointa ja vahvinta lukuun ottamatta esimerkkioluiden vaihtelut ovat tämän suhteen melko pieniä. Tätä voi siis käyttää nyrkkisääntönä, jos tietää esimerkiksi oluen kantavierteen, mutta ei prosentteja. Tarkemmin alkoholiprosentti voidaan laskea, jos tiedetään näennäinen jäännösuutepitoisuus (eli käytännössä oluen ”kantavierre” pääkäymisen jälkeen), jolloin käytetään seuraavaa kaavaa:Ari Järmälä: Kotioluen valmistus mallasuutteesta Alkoholi-% = 0,42 x (kantavierre-% - jäännösuute-%) == Lähteet == Luokka:Oluen valmistus
Pentagon

Pentagon on Yhdysvaltain puolustusministeriön hallintorakennus, joka sijaitsee Virginian osavaltiossa lähellä liittovaltion pääkaupunkia Washington DC:tä. Pentagonin rakentamista johti sittemmin Manhattan-projektissa kuuluisaksi tullut insinöörikenraalimajuri Leslie Groves. Sijaintipaikaksi presidentti Franklin D. Roosevelt valitsi useista vaihtoehdoista entisen Washington- Hooverin lentokentän alueen. Rakennustyöt käynnistettiin 11. syyskuuta 1941.Smith 2013, s. 72. Rakennus on saanut nimensä viisikulmaisen muotonsa (pentagoni eli viisikulmio) mukaan. Pentagonissa on viisi sisäkkäistä viisikulmion muotoista rakennusta ja se on jaettu viiteen osastoon niin, että rakennuksen kulma on osastojen välinen raja. Pentagon otettiin käyttöön 15. tammikuuta 1943, ja se on 26 000 työntekijällään maailman suurin konttorirakennus. Rakennuskokonaisuuden jokaisen ulkosivun pituus on noin 300 metriä. Pentagonia vastaan tehtiin 11. syyskuuta 2001 terrori-isku, jossa kuoli 184 ihmistä. Rakennukseen iskeytyi American Airlinesin lennolla 77 kaapattu kone.Smith 2013, s. 74. Rakennus kärsi pahoja vaurioita, mutta ei tuhoutunut toisin kuin World Trade Centerin kaksoistornit New Yorkissa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Arlingtonin piirikunnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Yhdysvaltain puolustusministeriö Luokka:Yhdysvaltain hallintorakennukset Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Virginiassa Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Elcat

ELCAT oli suomalainen sähköautovalmistaja ja sähköajoneuvojen maahantuoja, jonka päätoimipaikka oli Mikonkorvessa Järvenpäässä Matkaaja Oy:n tehtaassa. Sen omisti aikaisemmin energiayhtiö Fortum (entinen Neste/IVO), joka vuonna 2001 myi yhtiön sen työntekijöille. Elcatissa on kehitetty vuodesta 1974 sähköautoja pohjoismaiseen ilmastoon. Yhtiö teki yli 200 autoa Subarun pikkupakettiautojen pohjalle, kunnes valmistus lopetettiin, kun mallia ei enää tuotu Eurooppaan. Pääkäyttäjiä olivat Posti ja tukholmalainen kuljetuspalvelu. Elcat lopetti sähköautojen valmistuksen vuonna 2002 ja keskittyi sähköajoneuvojen maahantuontiin. Elcat maahantoi sähkökäyttöisiä mopo-, golf- ja huoltoautoja sekä sähköskoottereita ja -polkupyöriä. Yhtiö meni konkurssiin vuonna 2017. ==Historia== Yhtiö alkoi vuonna 1985 Imatran Voiman ja Nesteen yhteistyöprojektiryhmänä. Yhtiö harkitsi sähköauton rakentamista alusta loppuun, mutta päätti lopulta muuntaa olemassaolevia autoja sähkökäyttöisiksi. Ensimmäisen sähköauton pohjaksi yhtiö valitsi Subaru Domingon, ja vuoteen 1991 mennessä yhtiö oli valmistanut 17 Elcat Cityvan -sähköpakettiautoa. Suomen Posti aloitti Elcat Cityvan -autojen käytön postinjakelussa vuonna 1990. Enimmillään autoja oli Postin käytössä kuutisenkymmentä. Viimeinen Elcat- sähköauto poistui Postin käytöstä vuonna 2006. Alkuperäisestä Cityvanista kehittyneempi malli Cityvan 200 julkaistiin 1990-luvun puolivälissä. Sen huippunopeus oli 80 km/h ja ajomatka 70 km. 1990-luvun lopussa tuli kehittynein malli Cityvan 202P, jonka huippunopeus on 90 km/h ja ajomatka 80 km. Auton omapaino on 1 400 kg ja kokonaispaino 1 600 kg. Lyijyakkujen paino on 400 kg ja kapasiteetti 14,5 kWh. Tasavirtasähkömoottorin nimellisteho on 14 kW. Citywagon 202 oli Cityvan 202:sta johdettu malli, jossa oli tavaratilan sijaan istumapaikkoja viidelle henkilölle ja sen huippunopeus oli 88 km/h ja ajomatka 70 km. Postin tilaamat Cityvanit tunnistaa siitä, että niiden mallimerkinnässä on P, eli esimerkiksi 202:n postiversio oli Cityvan 202P. Näissä ohjaus on oikealla postinjakelun helpottamiseksi, kun yleensä se on vasemmalla. Seuraavassa valmistajan tekemät automallit: *Cityvan 200 *Citywagon 200 *Cityvan 202 *Citywagon 202 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Elcat.fi (arkistoitu versio) *Yle Elävä arkisto: Suomalaiset kehittelivät sähköautoja jo 1980-luvun puolivälissä Luokka:Suomalaiset automerkit Luokka:Sähköautot Luokka:Suomen autoteollisuus Luokka:Järvenpää
Mandariini

Mandariini (Citrus reticulata) on pieni sitruspuiden (Citrus) sukuun kuuluva puu ja samalla nimellä kutsutaan myös sen hedelmiä. Mandariini on lähtöisin Kiinasta, mutta sitä viljellään nykyään eri puolilla maapalloa. Mandariini on ainavihanta puu eli sillä on vihreitä lehtiä ympäri vuoden. Se kasvaa noin 4,5 metriä korkeaksi ja 3 metriä leveäksi. Kukat ovat kaksineuvoisia. Mandariinin hedelmä muistuttaa appelsiinia, mutta on pienempi, miedomman makuinen ja helpompi kuoria kuin appelsiini. Tavallisesti mandariinit syödään kuorittuina, ja niitä voidaan käyttää myös leivonnaisissa ja jälkiruoissa. == Lajikeryhmiä ja lajikkeita == Mandariinista on risteytetty runsaasti erilaisia lajikkeita, joita jaotellaan lajikeryhmiin. Näitä ovat lähes siemenettömät tangeriinit, klementiinit ja satsumat. Arkikielessä mandariini on yleinen nimitys kaikille pikkusitrushedelmille. *Citrus reticulata Clementiini-ryhmä – klementiini *Citrus reticulata Deliciosa-ryhmä – mandariini *Citrus reticulata Mandariini- ryhmä – mandariini *Citrus reticulata Satsuma-ryhmä – satsuma *Citrus reticulata Tangeriini-ryhmä – tangeriini Mandariinien ja appelsiinien risteymiä ovat esimerkiksi lajikkeet 'Temple' ja 'Topaz'.Sitrussivut == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fineli: Mandariini (Citrus reticulata) ravintoarvot * United States Department of Agriculture (USDA): Citrus reticulata * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Citrus reticulata Luokka:Sitrushedelmät Luokka:Sitruspuut Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Mišna

Mišna (hepreaa, ) on osa Talmudia, joka on juutalainen Tooran ja Vanhan testamentin profeettojen selitysteos. Mišna synti ensimmäisillä kristillisillä vuosisadoilla kokoelmana juutalaisten uskonnollisen lain määräyksiä eräänlaisena suullisena Toorana, joka pohjautui Moosekseen. Ohlig 2009, 65. Sen sisältö päätettiin lopullisesti noin 190 jaa. Mišna on kirjoitettu hepreaksi. Mišna jakautuu kuuteen osaan (, yks. sedar, mon. sedarim, suom. järjestykset). Jokainen osa jakautuu yhteen tai useampaan traktaattiin (). Mišnassa on 63 traktaattia. Vaikka jokainen osa näyttääkin käsittelevän tiettyä aihetta, niissä kuitenkin väitellään asioista verraten vapaasti ja näin yhdessä traktaatissa voidaan käsitellä useampiakin kysymyksiä. Mišna jakautuu seuraavasti: Zera'im (Siemenet), käsittelee maanviljelyä koskevia lakeja *Berahot *Peah *Demai *Kilajim *Šebiit *Terumot *Ma'aserot *Ma'aser Šeni *Khalla *Orlah *Bikkurim Mo'ed (Juhla), käsittelee sapattia ja juhlia *Šabat *Erubin *Pesahim *Šeqalim *Joma *Sukkah *Pesah *Roš Hašana *Ta'anit *Megillah *Mo'ed Qatan *Hagigah Našim (Naiset), käsittelee avioliittoa ja -eroa sekä sopimuksia *Jebamot *Ketubot *Nedarim *Nazir *Sotah *Gittin *Qiddušin Nezikin (Vahingot), käsittelee vahingonkorvausta ja muita talouslakeja *Baba Qamma *Baba Mesia *Baba Batra *Sanhedrin *Makkot *Šabuot *Edujot *Avodah Zarah Avot (tunnetaan myös nimellä Pirkei Avot, Isien Opetukset) *Horayot Kodashim (Pyhät Asiat), käsittelee uhreja ja Temppeliä *Zevahim *Menahot *Chullin *Behorot *Arahin *Temurah *Keritot *Meilah *Tamid *Middot *Qinnim Taharot (Puhtaus), käsittelee rituaalisen puhtauden ja epäpuhtauden lakeja *Kelim *Ohalot *Negaim *Parah *Taharot *Miqvaot *Niddah *Mahširin *Zabim *Tebul-Jom *Jadayim *Uqsin Talmudia selittää Gemara, jonka sisältö päätettiin lopullisesti noin 500 jaa. Se sisältää Mišnan kriittisiä kommentteja ja on kirjoitettu arameaksi. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Talmud
Clunyn liike

Clunyn liike oli 900–1000-luvuilla vaikuttanut katolisen kirkon uudistusliike, joka syntyi Clunyn benediktiiniläisluostarissa Keski-Ranskassa. == Clunyn liikkeen tavoitteet == # Katolinen kirkko tuli saada vapaaksi maallisesta vallasta. Korkeiden kirkollisten virkojen (piispojen ja arkkipiispan virkojen) myynti (ns. simonia) haluttiin lopettaa. Pyrkimyksenä oli erottaa luostarit piispojen valtapiiristä, jonka myötä ne olisivat vain paavin alaisuudessa. # Pappien selibaatti tuli saada käytäntöön koko kirkon alueella. # Paavin asemaa tuli nostaa ja hänestä tuli tehdä riippumaton maallisista hallitsijoista. ==Gregorius VII== Clunyn liikkeen tavoitteet pyrki toteuttamaan tarmokkaasti Gregorius VII, joka oli paavina 1073–1085. Gregorius, jonka syntymänimi oli Hildebrand, oli toiminut Clunyn liikkeessä jo ennen paaviksi tuloaan muun muassa Nikolaus II:n tukijana. Hän pyrki osoittamaan paavin riippumattomuuden maallisista hallitsijoista julistamalla kirkollisia virkoja myyneen Saksan keisarin, Henrik IV:n pannaan. Ensin Gregorius VII näytti onnistuvan: Saksan ruhtinaat käyttivät pannaa tekosyynä kapinoidakseen keisaria vastaan, ja Henrik IV joutui lähtemään nöyryyttävälle matkalle Canossaan, Keski-Italiaan, jossa paavi oli turvapaikassaan tukijansa Toscanan kreivitär Matildan linnassa. Gregorius ja Henrik pääsivät lopulta sopuun, mutta Henrik IV petti sopimuksen saatuan Saksan haltuunsa. Lopulta Henrik ajoi Gregoriuksen pakoon Roomasta. == Lähteet == ==Katso myös== *Investituurariita Luokka:Katolisen kirkon historia Luokka:Uskonto keskiajalla Luokka:Kristilliset liikkeet
Commando (elokuva)

Commando on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut, Mark L. Lesterin ohjaama toimintaelokuva, jossa pääosassa on Arnold Schwarzenegger. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 4. lokakuuta 1985 1 495 kankaalla. Elokuva tuotti 57 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti. Useissa maissa se sai K-18-leiman. Ruotsissa 90-minuuttinen elokuva esitettiin leikattuna 75-minuuttisena. Arvioiden mukaan Schwarzeneggerin roolihahmo tappaa 88 elokuvassa kuolevista 110 henkilöstä, osan suomalaisella Valmet M78 -automaattikiväärillä. Aikoinaan elokuvan sanottiin kopioivan Rambo-elokuvia. == Tarina== Eläkkeellä olevan kommandon John Matrixin (Arnold Schwarzenegger) tytär Jenny (Alyssa Milano) kaapataan. Kaappauksen takana on Val Verden presidentiksi haluava Arius (Dan Hedaya). Kaappauksessa on mukana myös kuolemansa lavastanut entinen palkkasotilas Bennett (Vernon Wells), jonka Matrix uskoi kuolleen. Nyt Bennett hautoo kostoa Matrixille, koska Matrix erotti tämän. Ariuksen vaatimuksena on että Matrix tappaisi Val Verden nykyisen presidentin. Tämän tehtyään Matrix saisi tyttärensä takaisin. Matrix laitetaan lentokoneeseen Val Verdeen. Matrix pakenee koneesta ja lähtee seuraamaan Sullya (David Patrick Kelly), joka on mukana Jennyn kaappauksessa. Matrixin mukaan tulee lentoemäntä Cindy (Rae Dawn Chong). Lopulta Matrix saa Sullyn kiinni ja vaatii tietoja tyttärensä olinpaikasta. Lopuksi Matrix eliminoi Sullyn. Matrix saa selville missä Ariuksen päämaja on. Hän menee sinne hyvin aseistautuneena. Arius saa tietää että Matrix on paennut lentokoneesta, joten hän käskee Bennetiä tappamaan Jennyn. Jenny on kuitenkin päässyt pakoon huoneesta, jossa hän on ollut vankina. Bennett lähtee perään. Matrix taistelee Ariuksen sotilaita vastaan. Matrix kohtaa myös aseistautuneen Ariuksen. Matrix onnistuu ampumaan Ariuksen. Sen jälkeen hän kohtaa Bennetin, jolla on Jenny vankina. Matrix ja Bennett ottavat yhteen, jonka päätteeksi Matrix tappaa Bennetin. Elokuvan lopussa Matrix, Jenny ja Cindy nousevat lentokoneeseen ja lähtevät saarelta. == Näyttelijät == ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa sarjakuvamaiseksi rutiinitoiminnaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Tv-maailma-lehdessä vuonna 2024 Onnimanni Liukkonen antoi uskottavuudesta piittaamattomalle ja Schwarzeneggerin hahmolle itseironista särmää tuoneelle elokuvalle niinikään kolme tähteä viidestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Vuoden 1985 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Mark L. Lesterin ohjaamat elokuvat Luokka:Steven E. de Souzan käsikirjoittamat elokuvat Luokka:20th Century Foxin elokuvat