EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gabriela Montero

Gabriela Montero (s. 10. toukokuuta 1970 Caracas) on venezuelalaissyntyinen pianisti ja säveltäjä.Gabriela Montero The Fryderyk Chopin InstituteGabriela Montero IMG Artists Montero aloitti pianotunneilla käymisen 4-vuotiaana Caracasissa Lyl Tiempon johdolla. 8-vuotiaana hän soitti ensimmäisen kerran orkesterin kanssa. Vuonna 1978 hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa opiskeli Rosalina Sacksteinin ja Edna Golandskyn johdolla. Vuosina 1990–1993 Montero viimeisteli opintonsa Royal Academy of Musicissa Lontoossa opettajinaan Hamish Milne ja Andrzej Esterhazy. Hän osallistui myös András Schiffin ja Tamás Vásáryn pitämille mestarikursseille. Montero sai vuonna 1995 kolmannen palkinnon 13. kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa. Tämän jälkeen hän konsertoi eri puolilla Eurooppaa, Japanissa ja Taiwanissa. Vuonna 2001 Martha Argerich kutsui Monteron festivaaliesiintymistä varten Buenos Airesiin. Seuraavana vuonna Montero ja Argerich soittivat yhdessä Luganossa teoksia kahdelle pianolle. Montero on tullut tunnetuksi myös pianolla tekemistään improvisaatioista. Vuonna 2008 hän esiintyi Barack Obaman virkaanastujaisissa. Hän on saanut palkintoja monilla levytyksillään. Muodollisen debyyttinsä säveltäjänä Montero teki sävelrunollaan Ex Patria, joka kuvasi Venezuelan ajautumista laittomuuteen, korruptioon ja väkivaltaan. Teoksen kantaesitti vuonna 2011 Academy of St. Martin in the Fields. Muihin Monteron teoksiin kuuluu Leipzigin Gewandhausissa kantaesitetty ensimmäinen konsertto pianolle, lisänimeltään "Latinalainen". Montero on saanut tunnustusta myös ihmisoikeuksien puolestapuhujana. Vuonna 2015 Amnesty International nimesi hänet kunniakonsulikseen. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset pianistit Luokka:Venezuelalaiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matthias Bamert

Matthias Bamert (s. 5. heinäkuuta 1942 Ersigen) on sveitsiläinen kapellimestari ja säveltäjä.Matthias Bamert AllMusic Bamert opiskeli Sveitsissä, Darmstadtissa ja Pariisissa. Hän tutustui muiden muassa Pierre Bouleziin ja Karlheinz Stockhauseniin, joihin muodostunut yhteys on kuultavissa hänen omissa teoksissaan 1970-luvulta. Hän toimi ensioboistina Salzburgin Mozarteum-orkesterissa vuosina 1965–1969, mutta siirtyi sitten orkesterinjohtotyöhön. Hän esimerkiksi avusti 1970-luvun alussa Leopold Stokowskia ja pääsi Clevelandin orkesterin nimikkokapellimestariksi sen silloisen musiikillisen johtaja Lorin Maazelin ohella.Matthias Bamert Chandos Vuosina 1977–1983 Bamert työskenteli Baselin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana ja vuosina 1985–1990 Skotlannin kuninkaallisen kansallisorkesterin päävierailijana. Vuosina 1992–1998 hän oli Luzernin festivaalin ja vuosina 1993–2000 London Mozart Playersin taiteellinen johtaja. Vuonna 2000 hänet nimitettiin päävierailijaksi Uuden-Seelannin sinfoniaorkesteriin. Sittemmin Bamert on toiminut johtoasemissa Länsi-Australian sinfoniaorkesterissa, Malesian filharmonisessa orkesterissaMatthias Bamert Lucerne Festival ja Sapporon sinfoniaorkesterissa.Profile Matthias Bamert Vuosina 1985–1990 Bamert johti Glasgow'n Musica Nova -nykymusiikkifestivaalia. Tämän työn yhteydessä hän johti muiden muassa Tōru Takemitsun, John Caskenin, James MacMillanin ja Wolfgang Rihmin teosten kantaesityksiä. Bamert on tullut tunnetuksi sekä standardiohjelmistoa johtavana kapellimestarina että työstään uuden musiikin ja aiempien aikakausien vähälle huomiolle jääneiden teosten parissa. Hänen levytyksiinsä kuuluu tulkintoja Hubert Parryn, Frank Martinin, Roberto Gerhardin, Wolfgang Amadeus Mozartin aikalaisten, Erich Wolfgang Korngoldin, Ernst von Dohnányin ja useiden alankomaalaissäveltäjien teoksista. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset kapellimestarit Luokka:Sveitsiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hans Seland

Hans Andreas Johannesson Seland (5. maaliskuuta 1867 – 30. kesäkuuta 1949Hans Seland, Norsk biografisk leksikon, viitattu 2.10.2020 ) oli norjalainen kirjailija, joka käytti landsmålia. Hän syntyi maatilalla lähellä Flekkefjordia ja oli ammatiltaan maanviljelijä. Hänen omaperäiset teoksensa, kuten Hikstorier (1893), Seiande segner (1900) ja Øygarden (1905) olivat menestyksiä.Seland, Hans Andreas Johannesson, Nordisk familjebok 25. 1917 Laajasta tuotannosta huolimatta Selandilla ei ole ollut merkittävää asemaa Norjan kirjallisuudessa. Osasta teoksia on kuitenkin julkaistu useita painoksia, ja hän on tärkeimpiä niistä uusnorjalla kirjoittavista kirjailijoista, jotka aloittivat uransa 1800-luvun lopulla. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Étienne Pivert de Senancour

Étienne Pivert de Sénancour (16. marraskuuta 1770 Pariisi, Ranska – 10. kesäkuuta 1846 Saint-Cloud, Ranska) oli ranskalainen kirjailija. Hän lähti 1789 Euroopan-kiertomatkalle mutta joutui sairastumisen vuoksi keskeyttämään matkan Sveitsissä Fribourgissa, missä hän avioitui. Avioliitto ei ollut onnellinen, ja puoliso kuoli jo 1800.Sénancour, Étienne Pivert de Nordisk familjebok 25. 1917 Sénancour oli luonteenlaadultaan melankolinen ja elämän katkeroittama. Hän ihaili Rousseaun ajatuksia, ja häntäkin kiehtoi Alppien kauneus, ja hän kirjoitti Réveries sur la nature primitive de l'homme (1799) ja kirjemuotoisen romaanin tai pikemminkin tunnustuksen Obermann (1804), maineikkaimman teoksensa, jonka "Wertherin" ja "Renén" sukuinen sankari ilmentää sitä elämäänkyllästyneisyyttä ja luontohaaveilua, joka oli leimallista vallankumouksen tienoilla. Ranskaan palattuaan Sénancour jatkoi kirjoittamista. Hänen kirjoituksensa pysyivät lähes tuntemattomina vuoteen 1830, mutta romantiikan läpimurron jälkeen ja kun Sainte-Beuve ja George Sand olivat kiinnittäneet häneen huomiota, hänen maineensa kasvoi ja hän sai hallitukselta eläkkeen. Hän julkaisi tuolloin esikoisteoksestaan uudistetun painoksen nimellä Réveries (1833) ja teokselle Obermann jatkon Isabelle (1833). Kriittisen edition Obermannista julkaisi 1912–1913 Gustave Michaut. ==Teokset== * De l’amour, 1805 * Lettres sur Bonaparte, Chateaubriand, 1814 * Libres meditations d’un solitaire inconnu, 1819 * Résumé de l’histoire des traditions morales, 1825 * Observations sur le génie du Christianisme et les écrits de M. de Bonald, 1826 * Réveries, 1833 * Isabelle, 1833 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1770 syntyneet Luokka:Vuonna 1846 kuolleet
Baran

Baran voi tarkoittaa seuraavia: ;paikkoja: * Baran, kaupunki Intian Rajasthanissa * Baran, kaupunki Valko-Venäjällä ;henkilöitä: * Issi Baran (1927–2018), suomalainen pikajuoksija * Maciej Baran (s. 1974), puolalainen kartanlukija * Maciej Baran (s. 1977), puolalainen jääkiekkoilija * Michael Baran (s. 1963), suomalainen näytelmäkirjailija, dramaturgi ja teatteriohjaaja * Ria Baran (1922–1986), saksalainen taitoluistelija * Stanisław Baran (1920–1993), puolalainen jalkapalloilija * Witold Baran (s. 1939), puolalainen keskimatkojen juoksija.
Luettelo Armenian maavoimien kalustosta

Tämä on luettelo Armenian maavoimien nykyisestä kalustosta. ==Panssaroidut ajoneuvot== ===Taistelupanssarivaunut=== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom T-72 Taistelupanssarivaunu 101 T-55 Taistelupanssarivaunu 5 T-54 Taistelupanssarivaunu 3 ===Rynnäkköpanssarivaunut=== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom BMP-2 Rynnäkköpanssarivaunu 150 BMP-1 Rynnäkköpanssarivaunu 75 6 BMP-1K 170px ===Panssaroidut ajoneuvot=== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom BTR-80 Panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo 4 BTR-70 Panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo 18 BTR-60 Panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo 108 ==Kenttätykistö== ===Telatykit=== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom 2S1 Gvozdika Panssarihaupitsi muutama 2S3 Akatsija Panssarihaupitsi 28 ===Kenttätykit=== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom D-20 Haupitsi 34 D-1 Haupitsi 2 2A36 Giatsint-B Haupitsi 26 D-30 Haupitsi 69 ===Raketinheittimistö=== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom BM-21 Raketinheitin noin 50 WM-80 Raketinheitin 4 BM-30 Smerch Raketinheitin 6 ===Kranaatinheittimet=== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom Soltam K6 Kranaatinheitin 12 ==Panssarintorjunta-aseet== Nimi Tyyppi Kuva 9P149 Shturm Panssarintorjuntaohjus 9P148 Konkurs Panssarintorjuntaohjus 170px 9K129 Kornet Panssarintorjuntaohjus 170px ==Ballistiset ohjukset== Nimi Tyyppi Määrä Kuva OTR-21 Totška SRBM 4 9K720 Iskander SRBM 4 9K72 Elbrus (Scud) SRBM 8 ==Ilmatorjunta== ===Ilmatorjuntaohjukset=== Nimi Tyyppi Kuva Huom. 9K33 Osa Ilmatorjuntaohjus 2K12 Kub Ilmatorjuntaohjus Isajev S-125 Ilmatorjuntaohjus 2K11 Krug Ilmatorjuntaohjus S-75 Dvina Ilmatorjuntaohjus 9K37M Buk-M1 Ilmatorjuntaohjus ===Olalta laukaistavat ilmatojuntaohjukset=== Nimi Tyyppi Kuva Huom. 9K32 Strela Ilmatorjuntaohjus 9K310 Igla-1 Ilmatorjuntaohjus 9K38 Igla Ilmatorjuntaohjus 9K333 Verba Ilmatorjuntaohjus 9K338 Igla-S Ilmatorjuntaohjus ===Ilmatorjuntakanuunat=== Nimi Tyyppi Kuva Huom. ZU-23-2 Ilmatorjuntapanssarivaunu ZSU-23-4 Ilmatorjuntakanuuna ==Miehittämättömät ilma-alukset== Nimi Tyyppi Määrä Kuva Huom. Krunk Miehittämätön ilma-alus 15 ==Lähteet== Armenia Luokka:Armenian asevoimat Maavoimien kalusto
Beautiful Life (Ace of Basen kappale)

Beautiful Life on ruotsalaisen Ace of Base -bändin kappale, joka julkaistiin 20. lokakuuta 1995. Kappale saavutti Kanadan listan kolmannen sijan ja saavutti Billboard Hot 100:n korkeimman sijan Yhdysvalloissa ja Isossa- Britanniassa. Lisäksi se saavutti kymmenen parhaan listan Tanskassa, Suomessa, Ranskassa ja Unkarissa sekä 20 parhaan listan Belgiassa, Saksassa, Irlannissa ja Skotlannissa. Luokka:Vuoden 1995 kappaleet Luokka:Ace of Basen kappaleet
Peter von Winter

Peter von Winter (28. elokuuta 1754 Mannheim – 17. lokakuuta 1825 München) oli saksalainen säveltäjä ja kapellimestari.Peter von Winter Winter sai lyhyesti opetusta Georg Joseph Voglerilta.Peter von Winter Naxos Hän soitti nuorella iällä viulua ja ajoittain kontrabassoa Mannheimin hoviorkesterissa. Hän nousi orkesterin varajohtajaksi sen siirryttyä Müncheniin vuonna 1778, ja hän sai Kapellmeisterin aseman vuonna 1798. Tässä asemassa Winter toimi kuolemaansa saakka. Winter sai vuosina 1780–1781 lisäopetusta Antonio Salierilta. Vuosina 1791–1794 hän oli Italiassa, jossa hän sävelsi oopperoita esitettäviksi Venetsiassa ja Napolissa. Winter tulikin säveltäjänä tunnetuksi erityisesti oopperoistaan; hän sävelsi kaikkiaan noin neljäkymmentä näyttämöteosta. 1790-luvulla Winterin ensimmäinen menestystä saavuttanut ooppera Das unterbrochene Opferfest esitettiin Wienissä. Muiden oopperoiden joukossa ovat vuonna 1817 La Scalassa kantaesitetty Maometto ja Das Labyrinth. Winterin myöhemmässä tuotannossa on jo viitteitä romantiikan aikakauden koitosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1754 syntyneet Luokka:Vuonna 1825 kuolleet
Nuori Itaalia

Nuori Itaalia on novelliantologia, joka sisältää Hanna Andersinin italiasta suomentamia novelleja. Antologian on julkaissut vuonna 1893 Otava. Se on neljäs julkaisu sarjassa Otavan helppohintainen kirjasto.Nuori Itaalia, Kirjasampo.fi, viitattu 2.10.2020 (Kunkin novellin tekijä löytyy painamalla novellin nimeä ja sitten uudella sivulla novellin nimeä.) ==Novellit== * Luigi Capuana: Käräjissä * Luigi Capuana: Kilpailua * Edmondo De Amicis: Koulu kodissa * Edmondo De Amicis: Muuan yömarssi * Giuseppe Giacosa: Kaksi metsästäjää * Giuseppe Giacosa: Minuetti * Matilde Serao: Asentoon! * Giovanni Verga: Rakkautta * Giovanni Verga: Rosso Malpelo * Giovanni Verga: Yksinkertainen juttu == Lähteet == Luokka:Vuoden 1893 kirjat Luokka:Suomalaiset antologiat
Oulun Kärppien SM-liigakausi 2020–2021

Oulun Kärppien SM-liigakausi 2020–2021 on Kärppien järjestyksessään 33. pääsarjakausi. Kausi alkoi 1. lokakuuta 2020 vierasottelulla HPK:ta vastaan. Joukkueen päävalmentajana jatkoi Mikko Manner. ==Runkosarja== ==Pudotuspelit== ===1. kierros=== ===Puolivälierät=== ==Pelaajatilastot== :Päivitetty 13. huhtikuuta 2021 pelattujen ottelujen jälkeen. ===Kenttäpelaajat=== Runkosarja Pelaaja KH 53 15 27 42 26 20 0,79 VH 56 12 22 34 32 12 0,61 OH 32 7 20 27 16 7 0,84 VH 51 9 17 26 14 3 0,51 KH 57 10 14 24 8 −1 0,42 OH 41 10 14 24 2 −6 0,59 VP 57 6 18 24 42 2 0,42 OH 37 9 9 18 57 10 0,49 OP 41 2 16 18 16 −1 0,44 OP 53 3 12 15 32 9 0,28 VP 45 8 6 14 92 10 0,31 KH 51 8 6 14 8 −9 0,27 OH 16 7 5 12 43 3 0,75 VH 47 2 8 10 54 −6 0,21 OH 50 5 3 8 82 −5 0,16 VP 50 2 6 8 32 10 0,16 VH 41 2 6 8 14 3 0,20 OH 36 4 3 7 6 −9 0,19 VH 16 3 4 7 2 −2 0,44 KH 35 3 3 6 18 0 0,17 KH 33 3 2 5 0 −3 0,15 KH 27 1 3 4 12 −3 0,15 VP 49 1 3 4 20 −3 0,08 OP 15 0 4 4 2 3 0,27 VP 33 3 0 3 35 6 0,09 VP 29 2 1 3 0 −6 0,10 OH 5 0 0 0 0 1 0,00 VP 1 0 0 0 0 0 0,00 VP 1 0 0 0 0 0 0,00 VP 1 0 0 0 0 0 0,00 VH 2 0 0 0 2 0 0,00 OH 3 0 0 0 0 −2 0,00 OP 19 0 0 0 4 −5 0,00 ===Maalivahdit=== Runkosarja Pelaaja 33 1930:17 15 5 12 65 2,02 670 735 91,16 4 0 0 2 24 1383:47 7 7 9 56 2,43 427 483 88,41 1 0 0 0 2 120:00 2 0 0 3 1,50 32 35 91,43 0 0 0 0 == Lähteet == 2020–2021 Oulun Kärpät
Savastvere järv

Savastvere järv on Virossa Tartumaalla Peipsiäären kunnan Savastveren kylässä sijaitseva järvi. Järvi on mainittu luonnolliseksi järveksi, vaikka sen luusuassa sijaitsee pato. == Maantietoa == Järvi on 640 metriä pitkä, 50 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,7 hehtaaria, joka sisältää myös saaren pinta-alan. Saari sijaitsee pitkänomaisen järven eteläpäässä luusuansa edustalla. Saari on pituudeltaan 30 metriä. Järvi on muodostunut Savastveren kylään kapeassa laaksossa sijaitsevan suon viereen. Se on yksi kylässä olevasta kolmesta järvestä. Muut järvet ovat Kuningvere järv ja Mustjärv. Järven etelärannan poikki kulkee kylän tie ja sen varrella sijaitseva kylän asutus ylettyy etelärantaan asti. == Luontoarvoja ja luokittelu == Järvi on koillisrannastaan suomaata ja järvi on soistumassa umpeen . Se luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi sanotaan silloin olevan rehevöitynyt. == Vesistösuhteita == Savastvere järv kuuluu Alatskivi jõen valuma-alueeseen, sillä se on joen läpivirtausjärvi. Joki laskee siihen Mustjärvestä tavallista leveämpää uomaansa pitkin. Pudostusta siihen tulee tällä osuudella 0,3 metriä. Joki jatkaa alajuoksulle päin (sitä kutsutaan myös Kuuseojaksi), jossa siihen yhtyy Kuningveren järven laskuoja. Seuraava pääuoman järvi on kolmen kilometrin päässä sijaitseva Alatskivi järv. Joki laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Peipsiääre Luokka:Tartumaan järvet Luokka:Alatskivi jõen valuma-alue
Mikko Siukosaari

Mikko Siukosaari (s. 5. kesäkuuta 1965) on suomalainen viestintä- ja urheiluvaikuttaja. Hänet tunnetaan Viestintä Oy Drumin, Supersonin ja Helsinki Seagullsin perustajana. == Urheilutoiminta == Siukosaari voitti rullalautailun Suomen mestaruuden lajin ensimmäisissä SM-kilpailuissa lokakuussa 1979. Myöhemmin hän toimi Suomen rullalautaliiton hallituksen jäsenenä ja oli mukana järjestämässä rullalautailun SM-kisoja vuosina 1989–1991. Kiasmassa 2009 järjestetty 30Skate-näyttely oli Siukosaaren suunnittelema. Vuonna 2013 Siukosaari oli mukana perustamassa koripalloseura Helsinki Seagullsia yhdessä Mikko Tannerin kanssa. Siukosaari suunnitteli muun muassa seuran nimen ja toimi seuran toimitusjohtajana vuosina 2013–2015. Seura aloitti pelit koripallon 1. divisioonassa ja nousi kaudella 2014–2015 Korisliigaan. == Liiketoiminta == Siukosaari työskenteli Hasan & Partners -mainostoimistossa osakkaana 1990-luvulla ja DDB Helsingin toimitusjohtajana 2000-luvun alussa. Vuonna 2005 hän perusti Viestintä Oy Drumin ja vuonna 2011 Superson Oy:n. Superson valittiin Suomen ensimmäiseksi vuoden toimistoksi vuonna 2017. Siukosaari on perustanut Ninyes-nimisen muodin kiertotalouteen keskittyneen yhtiön vuonna 2021. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rullalautailijat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johann Gottfried Seume

Johann Gottfried Seume (1763 Weissenfelsin lähellä – 1810 Teplitz) oli saksalainen kirjailija. Hän opiskeli teologiaa Leipzigissa, mutta hänen ollessaan matkalla Pariisiin 1781 hesseläiset värvärit kaappasivat hänet ja veivät Amerikkaan, missä hän palveli sotilaana Kanadassa. Kotimatkalla hän jäi preussilaisten värvärien käsiin ja päätyi tavallisena sotilaana Emdeniin, mistä hänet jonkin ajan kuluttua lunastettiin vapaaksi.Seume, Johann Gottfried, Nordisk familjebok 25. 1917 Valmistuttuaan maisteriksi Leipzigista Seume meni 1792 venäläisen kenraalin Otto Henrik Igelströmin sihteeriksi ja 1793 luutnantiksi Venäjän palvelukseen. Elämänsä myöhempinä vuosina hän teki pitkiä matkoja ja kävi myös Suomessa ja Ruotsissa. Hän kertoo vaikutelmistaan muun muassa kirjassaan Mein Sommer im Jahre 1805 (1805)Seume, Johann Gottfried, Tietosanakirja osa 8. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916. Kirjoitukset ovat jossain määrin yksipuolisia. Muita tunnetuimpia ovat Gedichte (1801), Spaziergang nach Syrakus (1802) ja murhenäytelmä Miltiades (1808) sekä omaelämäkerta, jota jatkoi Christian August Heinrich Clodius (1813). Kootut teokset Sämtliche Werke ilmestyivät 12-osaisena 1826. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1763 syntyneet Luokka:Vuonna 1810 kuolleet Luokka:Ihmisryöstön uhrit
Guttorm Sigurdsson

Guttorm Sigurdsson oli lyhyen aikaa Norjan kuningas vuonna 1204. Hän oli Sigurd Lavardin avioton poika, joka puolestaan oli kuningas Sverre Sigurdinpojan avioton poika. Birkebeinit julistivat Guttorm Sigurdssonin kuninkaaksi vuonna 1204, kun Guttorm oli vain neljän vuoden ikäinen. Hän kuoli samana vuonna. Tapahtumien taustalla oli valtatyhjiö, joka syntyi, kun Norjaa yhdistämään pyrkinyt kuningas Haakon Sverrenpoika kuoli yllättäen Bergenissä 1. tammikuuta 1204. Toistensa kanssa kilpailleet birkebeinit ja baglit päättivät nopeasti käyttää tilannetta hyväkseen. Birkebeinien kunnianhimoiset päälliköt ryhmittyivät Haakon Hullun johdolla Guttorm Sigurdssonin ympärille ja valitsivat pojan kuninkaaksi Trondheimin Øyratingetillä. Baglit puolestaan tukivat Erling Steinveggiä, jonka väitettiin olevan kuningas Maunu Erlinginpojan poika. Lapsikuningas Guttorm sairastui kuitenkin yhtäkkiä ja kuoli 11. elokuuta 1204. Myöhemmin on huhuttu, että sekä Haakon Sverrenpoika että Guttorm Sigurdsson olisi myrkytetty. Myrkytyksistä ei ole kuitenkaan todisteita. == Lähteet == Luokka:Norjan kuninkaat Luokka:Vuonna 1199 syntyneet Luokka:Vuonna 1204 kuolleet
Hiilimeriahven

Hiilimeriahven (Epinephelus tukula) on meriahventen (Serranidae) heimoon ja meriahventen (Epinephelinae) alaheimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Hiilimeriahven on yksi suurimmista meriahvenlajeista; sen pituus on tavanomaisesti vähintään 140–150 senttimetrin paikkeilla ja suurin tunnettu yksilö on ollut kahden metrin mittainen. Ruumis on pohjaväritykseltään vaalean ruskeanharmaa ja siinä on selvin välein tummia, suurehkoja ja epäsäännöllisen muotoisia läiskiä. Päässä on pienempiä mustia pilkkuja ja juovia. Evissä on myös tummia täpliä jotka ovat pienempiä evien kärjissä. Suurikokoiset aikuiset voivat olla väritykseltään lähes mustia. Hiilimeriahvenella on kylkiviivallaan 62–70 suomua. Selkäevässään lajilla on yksitoista piikkiruotoa ja 14–15 pehmeää ruotoa, peräevässään kolme piikkiruotoa ja 7–8 pehmeää ruotoa ja rintaevässään 18–20 pehmeää ruotoa. == Levinneisyys ja elinympäristö == Hiilimeriahventa tavataan Punaisessameressä ja Intian valtameren länsiosista sekä alueella Japanista Etelä-Kiinan merelle, Australian länsiosiin ja Korallimerelle. Lajin elinympäristöjä ovat pääasiassa koralliriutat. Nuoria yksilöitä voidaan tavata vuorovesialtaista. Se elää yleensä 10–150 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Sukukypsyyden laji saavuttaa 90–99 senttimetrin mittaisena ja 16–18 kilogramman painoisena, milloin sillä on yleensä ikää noin 12 vuotta. == Lähteet == * Taksonomian lähde alaheimon sukuun asti: * Taksonomian lähde suvusta alaspäin: === Viitteet === Luokka:Meriahvenet (alaheimo)
Oranssitäplämeriahven

Oranssitäplämeriahven (Epinephelus coioides) on meriahventen (Serranidae) heimoon ja meriahventen (Epinephelinae) alaheimoon kuuluva meri- ja murtovesissä elävä kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Oranssitäplämeriahven saavuttaa vähintään 95–100 senttimetrin pituuden ja voi kasvaa jopa noin 110–120 senttimetrin mittaiseksi. Pää ja ruumis ovat väritykseltään selkäpuolelta vaaleanruskeita. Vatsapuoli on valkea. Päässä, ruumiissa ja selkä-, perä- ja pyrstöevässä on lukuisia pienehköjä ruskeanoransseja tai punertavia pilkkuja. Sen lisäksi ruumiissa viisi tummaa, pystysuuntaista epäsäännöllistä juovaa, jotka haarautuvat vatsapuolella. Ruumiin korkeus on 2,9–3,8 kertaa standardipituutta suurempi. Oranssitäplämeriahvenella on kylkiviivallaan 58–65 suomua. Selkäevässään lajilla on yksitoista piikkiruotoa ja 14–16 pehmeää ruotoa, peräevässään kolme piikkiruotoa ja kahdeksan pehmeää ruotoa ja rintaevässään 18–20 pehmeää ruotoa. Oranssitäplämeriahven on tieteellisessä kirjallisuudessa usein virheellisesti sekoitettu usvameriahvenen tai rasvameriahvenen (Epinephelus tauvina) kanssa. == Levinneisyys ja elinympäristö == Oranssitäplämeriahventa tavataan Punaisellamereltä etelään ainakin Durbaniin asti. Idässä sen levinneisyys ulottuu Tyynenmeren länsiosiin asti, missä sitä tavataan alueella Riukiusaarilta etelään Uuteen Etelä-Walesiin ja itään Palauun ja Fidžille. Lajia tavataan myös Persianlahdelta Aasian mannerjalustaa pitkin Kiinaan, Andamaanienmerellä, Malaijien saaristossa sekä Afrikan itäisellä rannikolla Réunionilla ja Mauritiuksella. Lajin elinympäristöjä ovat rannikoiden sameavetiset riutat kivimurska- ja mutapohjilla. Nuoria yksilöitä tavataan yleisesti matalavetisistä hiekka-, sora- ja mutapohjaisista estuaareista ja mangroveista. Laji elää yleensä korkeintaan 100 metrin syvyisistä vesistä. Sen ravintoa ovat pikkukalat, äyriäiset ja ravut. Oranssitäplämeriahvenen aktiivisin lisääntymisaika kestää maaliskuusta kesäkuuhun. Naaras tulee sukukypsäksi 2–3-vuotiaana ja 25–30 senttimetrin mittaisena. Mätimunien määrä vaihtelee naaraan koon mukaisesti välillä 850 000–2 900 000. Oranssitäplämeriahven on hermafrodiitti; naaraana syntyneiden yksilöiden sukupuoli muuttuu koiraaksi 55–75 senttimetrin mittaisena. == Lähteet == * Taksonomian lähde alaheimon sukuun asti: * Taksonomian lähde suvusta alaspäin: === Viitteet === Luokka:Meriahvenet (alaheimo)
Vain elämää (11. tuotantokausi)

Vain elämää -sarjan 11. tuotantokausi esitettiin Nelosella syksyllä 2020. Sen kuvaukset alkoivat Hirvensalmen Satulinnassa heinäkuun lopussa 2020. Kauden artistit ovat Ressu Redford, Arja Koriseva, Herra Ylppö, Mariska, Vesku Jokinen, Jannika B, Stig ja Reino Nordin. Artistikohtaisten jaksojen lisäksi joulukuussa 2020 esitettiin neljä erikoisjaksoa. Kauden ensimmäisessä jaksossa artistit esittivät yllätyskappaleita, seuraavana oli Pelastakaa Lapset -erikoisjakso ja kauden päätteeksi esitettiin kaksi joulujaksoa. == Jaksot == Jakso Esityspäivä Katsojaluvut1 Päivän artisti/teema Esitetyt kappaleet 1 2. lokakuuta 2020 610 000 Saapuminen Satulinnaan — 2 9. lokakuuta 2020 772 000 Ressu Redford 3 16. lokakuuta 2020 722 000 Jannika B 4 23. lokakuuta 2020 713 000 Reino Nordin 5 30. lokakuuta 2020 820 000 Arja Koriseva 6 6. marraskuuta 2020 878 000 Stig 7 13. marraskuuta 2020 784 000 Vesku Jokinen 8 20. marraskuuta 2020 810 000 Mariska 9 27. marraskuuta 2020 773 000 Herra Ylppö 10 4. joulukuuta 2020 756 000 Yllätysbiisit 11 5. joulukuuta 2020 307 000 Vain elämää: Pelastakaa Lapset 12 11. joulukuuta 2020 588 000 Vain elämää: Joulu 13 18. joulukuuta 2020 538 000 Vain elämää: Joulu 1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä. == Lähteet == Luokka:Vain elämää -tuotantokaudet Luokka:Pelastakaa Lapset
Åminnen kartano (Espoo)

Åminnen kartano () on kartanomainen puurakennus Kurttilassa Espoon länsiosassa. Sen historia nivoutuu Kauklahden teollistumisen kauteen.Härö, s. 51 Ensimmäinen maininta Åminnen kartanosta on vuodelta 1835. Sen omisti vuosina 1870–1908 Wilkmanin suku. Rakennusmestari Karl Wilkman perusti Kallvikin rantaan Åminnen tiilitehtaan 1886. Villa Miniaton rakennuttanut insinööri Knut Selin osti Åminnen 1908 ja asui kartanossa vielä 1912, jolloin tilan päärakennuksessa aloitti toimintansa Svenska Kreaturshushållningsskola. Koulu siirrettiin Navalaan 1923, kartanon viljelysmaat oli vuokrattu jo aiemmin. Åminne siirtyi Ab Nordstedt Oy:n omistukseen 1923. Oy Alko Ab palstoitti tilan maat 1945. Tuonnempana Åminnen päärakennus oli purku-uhan alla, kunnes Espoon kaupunki osti sen 1975. Åminnen päärakennus on hirsirakenteinen ja taitekattoinen. Siinä on selkeitä viitteitä jugendiin. On mahdollista, että Eliel Saarinen osallistui sen suunnitteluun. Pihapiirissä oli aikoinaan siipirakennus, jossa Espoon ensimmäinen suomenkielinen kansakoulu toimi 1891–1895. Siipirakennus purettiin 1979. Åminnen kartanon läheisyyteen rakennettiin 1920- tai 1930-luvulla taitekattoinen kasarmirakennus, joka sai nimekseen Ural iskelmän "Uraaliin, Uraaliin" inspiroimana. Ural oli Kauklahden lasitehtaan työntekijöiden asuinrakennus.Härö, s. 50 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Tony Hagerlund: Espoon kartanot ja huvilat: Åminnen kartano Luokka:Espoon kartanot Luokka:Kurttila
Villa Dalkulla

Villa Dalkulla on pyöröhirsinen ja linnamainen huvila Viherlaaksossa Espoon keskiosassa. Arkkitehti Lars Sonck rakennutti sen itselleen. Maisemallisesti tyylikkäällä paikalla sijaitsevalta huvilalta avautuu näkymä Lippajärvelle.Härö, s. 98 Villa Dalkullaa ympäröi neliömäinen atriumpiha. Nykyasunsa se sai 1938, jolloin sitä laajennettiin ja sen yhteyteen rakennettiin torni. Kumpainenkin muutos oli Sonckin käsialaa. Villa Dalkulla edustaa Sonckia tyypillisimmillään: se sijaitsee jyrkkäreunaisella kukkulalla, pinta on tummaa hirttä, jota korostavat vaaleat detaljit, siihen kuuluu torni ja suljettu piha. Sonckin jälkeen Villa Dalkulla oli kauppaneuvos Leo Wainsteinin omistuksessa 1930-luvulta 1970-luvun alkuun, jolloin sen osti Helkama Oy. Sittemmin rakennus vuokrattiin Espoon mielenterveystoimistolle. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Espoon huvilat Luokka:Viherlaakso
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2020

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2020 järjestettiin 12.–13. syyskuuta Kotkan Karhulassa. Kilpailujen järjestävinä seuroina olivat Karhulan Katajaiset ja Karhulan Urheilijat. ==Yleisen sarjan mitalistit== ===Miehet=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Esbo IF 40,38 Jonathan Brace Tuukka Huuskola Oskari Mörö Roope Saarinen 2\. Oulun Pyrintö 40,76 Eetu Rantala Samuel Purola Niko Kangasoja Eeli Purola 3\. Jyväskylän Kenttäurheilijat 41,35 Jesse Väyrynen Elmo Lakka Ilari Manninen Viljami Hietaharju 4 × 400 m 1\. Helsingin Kisa-Veikot 3.14,15 Matias Linkoaho Lassi Kaukonen Niko Viljola Tommi Mäkinen 2\. Esbo IF 3.14,22 Roope Saarinen Tuukka Huuskola Jonathan Brace Oskari Mörö 3\. Helsingfors IFK 3.15,15 Anton Tallbacka Daniel Lundmark Aleksi Sairanen Erik Back 4000 m 1\. Helsingin Kisa- Veikot 10.03,63 Panu Jantunen Tommi Mäkinen Niko Viljola Eero Saleva 2\. Jyväskylän Kenttäurheilijat 10.04,64 Otto Kaario Pietari Valoranta Jussi Eskola Eemil Helander 3\. Joensuun Kataja 10.14,31 Samu Mikkonen Lauri Hietaharju Mikko Hirvonen Konsta Hämäläinen 3 × 3 000 m kävely 1\. Espoon Tapiot 37.17,03 Joni Hava Sajan Irincheev Jaakko Määttänen 2\. Esbo IF 46.34,80 Pekka Peltola Mikko Ruokolainen Jonathan Ekberg Urjalan Urheilijat DSQ Aleksi Ojala Markku Leino Akseli Leino ===Naiset=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Jyväskylän Kenttäurheilijat 45,22 Sanni Mahonen Aino Pulkkinen Anniina Kortetmaa Nooralotta Neziri 2\. Helsingfors IFK 45,83 Matilda Bogdanoff Jenna Jokela Viivi Lehikoinen Lotta Kemppinen 3\. Turun Weikot Yleisurheilu 46,53 Evelina Ojaniittu Eeva Paavilainen Noora Nupponen Taika Koilahti 4 × 400 m 1\. Veitsiluodon Kisaveikot 3.45,12 Tiia Järvinen Erika Utriainen Elisabet Salmela Mette Baas 2\. Helsingfors IFK 3.48,04 Pinja Pikkupeura Lotta Kemppinen Inka Pöyry Viivi Lehikoinen 3\. Jyväskylän Kenttäurheilijat 3.48,90 Siiri Rainio Nooralotta Neziri Anniina Kortetmaa Aino Pulkkinen 4000 m 1\. Lahden Ahkera 11.52,10 Sini Rajaniemi Sanna Erkinheimo Helmi Vuorimaa Ilona Vuorimaa 2\. Helsingin Kisa-Veikot 11.53,12 Mona Jäppinen Kira Kruuti Amira Chokairy Moona Latvala 3\. Turun Urheiluliitto 11.55,53 Viivi Lankinen Edit Nurminen Viola Westling Janica Rauma 3 × 3 000 m kävely 1\. Espoon Tapiot 41.45,32 Ellen Seisto Taika Nurmi Enni Nurmi 2\. Lapuan Virkiä 42.33,97 Sanna Mäenpää Heta Veikkola Anniina Kivimäki 3\. Pyhäselän Urheilijat 45,17,89 Peppi Ahponen Anna Nousiainen Cindy Ahponen ===Sekaviesti (miehet + naiset) === Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 1500 m 1\. Helsingin Kisa-Veikot 17.02,43 Panu Jantunen Mona Jäppinen Eero Saleva Moona Latvala 2\. Jyväskylän Kenttäurheilijat 17.05,54 Otto Kaario Heini Ikonen Eemil Helander Alisa Virtanen 3\. Lahden Ahkera 17.09,49 Hannu Granberg Pinja Kotinurmi Wilho Hautala Ilona Mononen == Lähteet == Luokka:Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2020 yleisurheilu Luokka:Kotkan urheilutapahtumat
Made in England (Made in Swedenin albumi)

__NOTOC__ Made in England on ruotsalaisen Made in Sweden -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1970. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # === B-puoli === # * # # # == Kokoonpano == * Bo Häggström – basso, piano, mellotron * Georg Wadenius – kitara, urut, piano, laulu * Tommy Borgudd – rummut, lyömäsoittimet == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == * Made in England discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1970 albumit Luokka:Made in Swedenin albumit
Keurusselän sini

Keurusselän sini on Beritin vuonna 1986 levyttämä lavaiskelmän tyylilajia edustava musiikkikappale. Sen sävelsi ja sanoitti Juha Vainio salanimellä Mirja Lähde. "Keurusselän sini" on osa kokonaisuutta, jonka Keuruun kunta tilasi Vainiolta juhlistamaan uutta kantosiipialusta nimeltään M/S Elias Lönnrot ja Keuruun nousemista kaupunkikunnaksi. Syntyi C-kasettijulkaisu Keuruulle takaisin, jolla esiintyvät Beritin ohella Kari Tapio ja Reijo Lehtovirta. "Keurusselän sinen" melodia on pitkälti sama kuin Vainion sävelteoksessa "Kun aurinko lämmittää", joka julkaistiin 1985 studioalbumilla Elämää ja erotiikkaa. "Keurusselän sini" päätyi 1988 Beritin kolmannentoista studioalbumin Kultaiset vuodet päätösraidaksi. Lisäksi se on julkaistu Beritin kokoelma-albumeilla ja erityyppisillä useiden artistien suosituinta tuotantoa kokoavilla albumeilla. "Keurusselän sini" osuu ajankohtaan, jolloin Beritin ura oli kääntynyt laskuun suosittujen diskoalbumien Tässä nyt ja näin ja Sinä olet hän antaman nosteen hiivuttua. Singlen julkaisu avitti Beritiä jälleen ylämäkeen ja tanssilavojen suosikiksi. Sittemmin sävellyksestä on muodostunut Beritin tunnusomainen kappale. Keuruulle takaisin -kasetilla "Keurusselän sinen" nimi on "Keurusselän sinen nään". Alkuperäisellä single-julkaisulla Mirja Lähteen nimestä on jäänyt m-kirjain pois, joten levyn etiketissä lukee Irja Lähde. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fono.fi : Keurusselän sini Luokka:Vuoden 1986 kappaleet Luokka:Juha Vainion sanoittamat kappaleet Luokka:Juha Vainion säveltämät kappaleet Luokka:Suomalaiset iskelmät
Tutkiva journalismi

Tutkiva journalismi on syvälle luotaavaa journalismia, jonka tarkoituksena on tuoda julkisuuteen yleisen edun kannalta merkittäviä asioita, jotka on salattu joko tahallisesti tai tahattomasti. Sen tavoitteena voi olla esimerkiksi korruption paljastaminen, hallituksen tai yhtiöiden menettelytapojen tutkiskelu, tai yhteiskunnallisten, taloudellisten tai poliittisten kehityssuuntien esille tuominen. Tutkiva journalismi vaatii enemmän aikaa, resursseja ja tiimityötä kuin tavanomainen journalismi. Tutkiva journalisti tai journalistien ryhmä paneutuu aiheeseensa perusteellisesti ja voi käyttää kuukausia tai vuosia yksittäisen aiheen tutkimiseen. Reportteri hankkii tarvitsemansa materiaalin oma-aloitteisesti eikä ole riippuvainen esimerkiksi hallinnon tai kansalaisjärjestöjen luovuttamasta materiaalista. Valmis juttu sisältää joko kokonaan uutta tietoa tai vanhan tiedon koostamista tavalla, joka paljastaa sen merkittävyyden. Jutun on oltava tarkka ja näyttöön perustuva, ja sen sisältämä tieto on täytynyt varmistaa muita lähteitä käyttäen. Tutkiva journalismi on Unescon mukaan elintärkeää ilmaisunvapaudelle ja median kehitykselle, ja median toimiminen vahtikoirana on välttämätöntä demokratialle. ==Tutkivan journalismin järjestöjä== * International Consortium of Investigative Journalists * Tutkivan journalismin yhdistys ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Journalismi
Jean-Luc Thérier

Jean-Luc Thérier (7. lokakuuta 1945 Hodeng-au-Bosc, Ranska – 31. heinäkuuta 2019 Neufchâtel-en-Bray, Ranska) oli ranskalainen ralliautoilija. Hän keräsi eniten pisteitä kaudella 1973 ja oli ainoa, joka voitti kolme osakilpailua. Epäonnekseen kuljettajien maailmanmestaruudesta alettiin ajamaan vasta 1977 ja siihen asti kilpailtiin virallisesti vain autonvalmistajien mestaruudesta. Näin Thérieriä ei lueta virallisesti maailmanmestariksi. Thérierin edustama Alpine Renault toki kruunattiin valmistajien maailmanmestariksi. Thérier kilpaili Monte Carlon rallissa 13 kertaa vuosien 1969 ja 1984 välillä. Parhaaksi tulokseksi jäi toinen tila vuonna 1971. Therier ajoi viimeisen normaalin rallinsa vuonna 1984 Ranskan kansallisessa sarjassa yhdessä pitkäaikaisen kartalukijansa Michel Vialin kanssa B-ryhmän Renaultilla. He voittivat kilpailun. Vuonna 1985 Thérier osallistui myös Pariisi-Dakar -ralliin, jossa loukkaantui vakavasti. Thérier kuoli 73-vuotiaana pitkäaikaisen sairauden jälkeen heinäkuussa 2019. == MM-osakilpailuvoitot == https://www.ewrc-results.com/profile/12405-jean-luc-therier/1 # Kausi Osakilpailu Kartanlukija Auto 1 1973 Rali Internacional TAP Jacques Jaubert Alpine A110 1800 2 1973 Acropolis Rally Christian Delferier Alpine A110 1800 3 1973 Rallye Sanremo Jacques Jaubert Alpine A110 1800 4 1974 Press-on- Regardless Ralli Christian Delferier Renault 17 Gordini 5 1980 Tour de Corse Michel Vial Porsche 911 SC ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset ralliautoilijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Eivät enkelitkään ilman siipiä lennä

Eivät enkelitkään ilman siipiä lennä on suomalaisen Maustetytöt-yhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin 13. marraskuuta 2020. Albumi ylitti kultalevyrajan keväällä 2021 ja oli Suomessa vuonna 2020 vuoden myydyin vinyylilevy. ==Kappaleet== ==Listasijoitukset== Vuosi Listasijoitukset Viikkoja listalla FIN FIN Albumilista Fyysinen albumilista Albumilista Fyysinen albumilista 2020 2 2 7 7 2021 21 6 30 2 2022 25 8 1 1 ==Arvostelut== * Desibeli.net: Maustetytöt: Eivät enkelitkään ilman siipiä lennä Viitattu 2.1.2023. * Helsingin Sanomat: * Kulttuuritoimitus: * Rumba: 8,0/10 * Soundi: * V2.fi: ==Lähteet== Luokka:Maustetyttöjen albumit Luokka:Vuoden 2020 albumit
Eric Lu

Eric Lu (s. 15. joulukuuta 1997 Bedford, Massachusetts) on yhdysvaltalainen pianisti.Eric Lu AllMusic Lu syntyi Shanghaista ja Taiwanin Kaohsiungista lähtöisin olleille vanhemmille. Hän on opiskellut muiden muassa Robert McDonaldin, Jonathan Bissin ja Dang Thai Sonin johdolla. Hän on saanut monia palkintoja kansainvälisissä kilpailuissaEric Lu The Fryderyk Chopin Institute, esimerkiksi Leedsin kansainvälisen pianokilpailun ensipalkinnon vuonna 2018.Eric Lu Askonas Holt Vuonna 2015 hän sai neljännen palkinnon kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa yhtenä nuorimmista kilpailussa koskaan palkituista. Lu on pitänyt resitaaleja eri puolilla maailmaa. Hän on tehnyt yhteistyötä lukuisten orkesterien, kuten Minnesotan orkesterin, New Jerseyn sinfoniaorkesterin, Liverpoolin kuninkaallisten filharmonikkojen, Shanghain sinfoniaorkesterin, Varsovan filharmonisen orkesterin, Singaporen sinfoniaorkesterin, Ruotsalaisen kamariorkesterin, Hallé-orkesterin ja Lillen kansallisorkesterin kanssa. Lu on levyttänyt esimerkiksi Warner Classicsille. Proms-debyyttinsä Lu teki kesällä 2019. Samana vuonna hän tuurasi Martha Argerichia Singaporessa ja Nelson Freireä São Paulossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Esko Sirén

Esko Olavi Sirén (3. lokakuuta 1938 Pornainen – 9. huhtikuuta 1983) oli suomalainen este-, kestävyys- ja maastojuoksija. == Henkilökohtaiset Suomen mestaruudet == Matka Vuosi Tulos 3 000 m esteet 1961 8.53,4 3 000 m esteet 1963 8.44,4 3 000 m esteet 1965 8.48,8 maastojuoksu (lyhyt rata, 6 km) 1963 19.39 maastojuoksu (lyhyt rata, 6 km) 1967 19.22 == Suomen ennätykset == Matka Pvm Paikka TulosHannus, Matti: Kultaiset kentät: Suomen yleisurheilun vuosisata, s. 275. ISBN 951-0-23703-5 3 000 m esteet 8. heinäkuuta 1962 Budapest 8.39,4 3 000 m esteet 17. heinäkuuta 1963 Helsinki 8.39,4 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset estejuoksijat Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Suomalaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Nuppisuihkut

Nuppisuihkut (Trimeria) on pajukasvien (Salicaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin kaksi lajia tai mahdollisesti noin viisi lajia. == Lajit == * Trimeria grandifolia – viuhkanuppisuihku * Trimeria trinervis == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomen Lajitietokeskus: Nuppisuihkut (Trimeria) *iNaturalist: Suku Trimeria *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Trimeria Luokka:Pajukasvit
Kieronperä

Kieronperä on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön pohjoisosassa Yliskylän itäpuolella. Kieronperän naapurikylät ovat Arpalahti, Pohjankartano ja Kuhminen. Kieronperä sijaitsee Yliskyläntien varrella ja valtaosa kylän alueesta on mäkistä ja soista metsämaata. Kyläalueen eteläosa on peltoa. Kieronperä lienee saanut nimensä alueen pedonajoista eli kierroista. Kieronperä, Arpalahti ja Kuhminen ovat alkujaan olleet samaa kylää. Kieronperän pappila erotettiin keskiajalla omaksi yhden talon kyläkseen. Perniön kivikirkko valmistui 1400-luvun lopulla, jolloin papin virka-asunto muutti lähemmän uutta kirkkoa ja Kieronperästä tuli tavallinen maatila. Isojaon aikaan kylässä oli kantatilan lisäksi muutama torppa. 1800-luvulla kantatila jakautui Vanhataloksi ja Uusitaloksi. Kylään perustettiin 1894 Kieronperän kansakoulu, joka oli toiminnassa vuoteen 1971 asti. Yliskylän kulmakunta on sittemmin hiljentynyt ja palvelut kaikonneet. ==Lähteet== Luokka:Perniön kylät
Per Eklund

Per Eklund (s. 21. kesäkuuta 1946 Koppom, Värmlanti, Ruotsi) on ruotsalainen uransa päättänyt ralliautoilija. Hän kilpaili rallin MM-sarjassa sen alusta lähtien ja ajoi viimeisen MM-rallinsa Englannin RAC-rallissa vuonna 1997. Tämän jälkeen hän on kilpaillut sekä Rallicrossissa että San Marinon Rallylegend kilpailun tapaisissa näytösajoissa. Hän ajoi myös nolla-autoa Ruotsin MM-rallissa vuosina 2017 ja 2020. Vuoteen 1977 asti Eklund toimi Saabin tehdaskuljettajana ja saavutti ainoan MM-osakilpailuvoittonsa Ruotsin rallissa vuonna 1976. Kausilla 1979 ja 1980 Eklund kilpaili MM-tasolla pääsääntöisesti British Leyland Carsin Triumph TR7 autolla tallikavereinaan muiden muassa Simo Lampinen ja Tony Pond. V8 moottorilla varustettu Triumph ei ollut varsinaisesti suunniteltu ralliautoksi mutta siitä huolimatta Eklund kykeni saavuttamaan vuoden 1980 Suurajoissa kolmannen tilan. Kausilla 1981 ja 1982 Eklundin pääasiallinen työnantaja oli Toyota Team Europe. Toyotalla Eklund saavutti 2. sijat Norsunluurannikon rallissa 1981 ja 1982 sekä 1982 Portugalin ja Uuden Seelannin ralleissa. Kaudella 1984 Eklund ajoi Kenian ja Englannin MM-osakilpailut Toyotalla sekä Ruotsin ja Suomen kisat Clarionin sponsoroimalla Audi Quattrolla. Ruotsista ja Englannista saavutuksena oli kolmannet tilat. Kaudella 1985 Eklund kilpaili kolmessa MM-rallissa Audilla sjoittuen Englannin RAC-rallissa neljänneksi. Kaudelle 1986 Eklund siirtyi Englantilaisen Austin Roverin tehdastalliin ja ajoi Ruotsin ja Englannin rallit tehtaan ilmoittamana sekä Suurajoissa Clarion Team Europen ilmoittamana MG Metro 6R4. Suomesta ja Englannista tuloksena olivat 7. sijat. Kaudella 1999 Eklund voitti Euro Rallicrossin (Euro RX) mestaruuden 1. luokassa nelivetoisella Saab 93 T16 ja Ruotsin rallicrossin mestaruuden vuonna 2004. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset ralliautoilijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaseariat

Kaseariat (Casearia) on pajukasvien (Salicaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 200–250 lajia. Suvun lajit elävät trooppisella ja subtrooppisella alueella Afrikassa, Aasiassa, Australiassa, Pohjois- ja Etelä- Amerikassa sekä Tyynenmeren saarilla. == Lajeja == * Casearia acuminata * Casearia flexula * Casearia graveolens * Casearia hirsuta * Casearia nitida * Casearia ovata * Casearia praecox – puksikasearia * Casearia procera * Casearia richii * Casearia stenophylla * Casearia tomentosa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Casearia *iNaturalist: Suku Casearia *ITIS: Casearia *United States Department of Agriculture (USDA): Casearia *Flora of China: Casearia *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Casearia Luokka:Pajukasvit
Rudraprayag

Rudraprayag on noin 9 300 asukkaan kaupunki Intian Uttarakhandin osavaltiossa, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupunki on nimetty Rudra-jumalan mukaan ja se tunnetaan Alaknanda- ja Mandakinijokien yhtymäkohtana. Prayag tarkoittaa yhtymäkohtaa. Uttarakhandissa on viisi pyhinä pidettyä jokien yhtymäkohtapaikkaa, jotka tunnetaan yhdessä nimellä Panch Prayag. Hindulaisten keskuudessa näiden jokien yhtymäkohdat ovat pyhiä paikkoja, joissa puhdistaudutaan ennen siirtymistä temppeleihin. Yhteen liittyessään nämä joet muodostavat Gangesin. Brittiläinen kirjailija Jim Corbett metsästi vuonna 1926 Rudraprayagia ja lähiseutuja vuodesta 1918 piinanneen leopardin, jonka väitetään tappaneen 125 ihmistä. Corbett kirjoitti seikkailustaan kirjan The Man-Eating Leopard of Rudraprayag. Intian vuoden 2011 väestönlaskennassa Rudraprayagin asukasluku oli 9 313 henkeä. Asukkaista 95 prosenttia tunnustautua hinduiksi ja neljä prosenttia muslimeiksi. Lukutaitoisten osuus oli 89 prosenttia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Uttarakhandin kaupungit
Batin & Ryydin diskografia

Tämä artikkeli käsittelee suomalaisen yhtyeen Batin & Ryydin diskografiaa. ==Studioalbumit== Nimi Julkaisutiedot Listasijoitukset Albumilista Ehtaa tavaraa * Julkaistu: 1989 * Levy-yhtiö: Tippa Productio 1 Niin kallis on maa... * Julkaistu: 1991 * Levy-yhtiö: Poptori 35 Ryydimaa * Julkaistu: 1998 * Levy-yhtiö: Ryyd Records – ==Kokoelmat== Nimi Julkaisutiedot Ryydimpää Tavaraa * Julkaistu: 2002 ==EP:t== Nimi Julkaisutiedot Spesiaali Edition * Julkaistu: 1998 ==Singlet== Nimi Vuosi Listasijoitukset Myynti Albumi Single-lista Radio- lista Jukebox-lista ”Ehtaa tavaraa” 1989 1 4 1 kultaa Ehtaa Tavaraa ”Voi Ryydana” – 7 (lista ei toiminnassa) – ”Ryydjoulu” 3 7 – (julkaistu vain singlenä) ”Tapsa on vanki” 1990 – – – Ryydimaa ”Rapula” – – – Niin Kallis On Maa... ”Saarna” 1991 5 – – ”Ehtaa tavaraa 22 ja 1/2” – – – ”Räpyläjenkka” 1997 – – – Ryydimaa ”Ya-ya-yaa” – – – (julkaistu vain singlenä) ”Kesäxi rapakuntoon” 2020 – – – ”Bat & Ryyd Boogie” 2022 – – – ”Ehtaa Peliä- Lätkäralli” – – – ==Lähteet== Luokka:Diskografiat
Rahul Bose

Rahul Bose (s. 27. heinäkuuta 1967) on intialainen näyttelijä, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, aktivisti ja rugbynpelaaja. Time-lehti on kutsunut häntä ”taide-elokuvan supertähdeksi”. == Valikoitu filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Muuta 1994 English, August Agastya Sen 1995 A Mouthful of Sky Sarkar, Pavan Televisiosarja 1996 Bomgay The Lefty 1998 Bombay Boys Ricardo Fernandes 1999 Split Wide Open Kut Price Thakshak Sunny 2001 Everybody Says I'm Fine! Rage Myös ohjaaja 2002 Mr. and Mrs. Iyer Jahangir ”Raja” Chaudhary 2003 Jhankaar Beats Rishi Ek Din 24 Ghante Virendra Mumbai Matinee Debashish ”Debu” Chatterjee Chameli Aman Kapoor 2004 White Noise Karan Deol 2005 Scrum in the Mud with Rahul Bose Itsenään Televisiodokumentti Silsiilay Neel Kashyap 15 Park Avenue Joydeep ”Jojo” Roy Ctrl+Alt+Del Kabir Lyhytelokuva 2006 Anuranan Rahul Chatterjee Pyaar Ke Side Effects Siddharth ”Sid” Bose The Other Side of Bollywood Itsenään Dokumentti 2007 Chain Kulii Ki Main Kulii Varun Roy 2008 Before the Rains T. K. Neelan Shaurya Major Siddhant Chaudhary Maan Gaye Mughal-e-Azam Arjun Dil Kabaddi Rishi Tahaan Zafar Kaalpurush Son 2009 Antaheen Abhik Choudhury The Whisperers Sid 2010 Fired Joy Mittal The Japanese Wife Snehamoy Chatterjee I Am Jay 2011 Kuch Love Jaisa Raghav Passport 2012 Keskiyön lapset Zulfikar Laptop Indro 2013 Vishwaroopam Omar Qureshi Shesher Kabita Amit Ray 2014 Shondhey Namar Agey Prottush Alok Vhattacharjee 2015 Dil Dhadakne Do Manav Sangha Under Construction Imtiaz 2016 Niruttara Pradeep 2017 Poorna: Courage Has No Limit Dr. R. S. Praveen Kumar Myös ohjaaja ja tuottaja 2018 Vishwaroopam II Omar Qureshi 2020 Bulbbul Indranil, Mahendra == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Käsikirjoittajat Luokka:Intialaiset kansalaisaktivistit Luokka:Intialaiset rugby union -pelaajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Työnvälityksen maksukiellon rikkominen

Työnvälitysrikoksessa toimija perii maksun työllistymiseen liittyvistä palveluista. Rangaistus on sakko tai vankeus enintään vuosi. Työnvälitysrikos on harvinainen rikos; vuonna 2019 siitä tuomittiin vain yksi henkilö oikeudessa. == Lähteet == * https://www.laki24.fi/riri-rikokset-tyorikokset- tyonvalitysrikos/ * https://pxnet2.stat.fi/PXWeb/pxweb/fi/StatFin/StatFin__oik__syyttr/statfin_syyttr_pxt_11ia.px/table/tableViewLayout1/ Luokka:Rikokset
Ilomilo (kappale)

Ilomilo (tyyliteltynä kokonaan pienaakkosin) on yhdysvaltalaisen laulaja- lauluntekijä Billie Eilishin kappale hänen vuonna 2019 julkaistulta esikoisalbumiltaan When We All Fall Asleep, Where Do We Go?. Se julkaistiin singlenä Italiassa CHR-radiokanaville 10. huhtikuuta 2020 ja Yhdysvalloissa alternative-radiokanaville 26. toukokuuta 2020. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Eilish itse ja Finneas O’Connell, joka on myös tuottanut sen. Tyylilajiltaan se edustaa elektropopia. Kappale on nimetty samannimisen videopelin mukaan, jonka Eilish on kertonut olleen lempipelinsä lapsena. Se on pulmapeli, jossa pelaajan tehtävä on saattaa erilleen joutuneet hahmot (nimeltään Ilo ja Milo) takaisin toistensa luo. Kappale kertoo toisen ihmisen menettämisestä, sen pelosta ja siitä, kuinka se tapahtuu, vaikka sitä pelkää. Sen on tulkittu kertovan myös epäonnistuneesta suhteesta ja läheisen itsetuhoisista ajatuksista. ”Ilomilo” nousi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla parhaimmillaan sijalle 62. Se myi kultaa Yhdysvalloissa, Australiassa, Kanadassa ja Italiassa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 kappaleet Luokka:Billie Eilishin kappaleet Luokka:Finneasin tuottamat kappaleet