EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hromadske radio

Hromadske radio (, suom. 'julkinen radio') on riippumaton ukrainalainen, ukrainankielinen uutis- ja puheohjelmaa lähettävä radioasema, nettiradio ja verkkosivusto. Nykyinen Hromadske radio käynnistettiin vuonna 2013 podcasteilla, radiolähetykset tulivat mukaan myöhemmin. Samanniminen radioasema oli toiminut Ukrainassa aiemmin, mutta uusi Hromadske radio ei ollut edellisen jatko. Aseman ensimmäinen reaaliaikainen podcast oli maratonlähetys Euromaidanin tapahtumista Kiovassa yhdessä Jevropa Plas Ukrajina -radioaseman (nyk. NRJ Ukrajina) kanssa joulukuussa 2013. Vuonna 2019 Hromadske radio kuului valtio-omisteisten radioasemien kuten Ukrajinske radion ykköskanavan ja yksityisen Radio Eran ohella harvoihin ukrainalaisiin radiokanaviin, jotka tekivät uutis- ja analyysiohjelmia sekä ottivat kriittisesti kantaa. Oligarkkien hallitsemiin suurimpiin viestimiin verrattuna Hromadske radio on kuitenkin kuulujakunnaltaan pieni radioasema (2019), mutta arvostettu. Asema pyrkii välittämän yleisölleen päivittäin tuoreimmat, tärkeimmät uutiset ja ajankohtaiset tapahtumat ilman viranomaisten, liike- elämän ja poliitikkojen aiheuttamaa vaikutusta tai vääristymää. Venäjän hyökkäyssodan 2022– aikana kaikki muut Hromadske radion lähetysasemat Donbasin alueella kuin Kramatorsk oli joko tuhottu tai olivat joutuneet miehittäjävaltion haltuun. Kanava on aktiivinen podcastohjelmien tuottaja. Näitä ohjelmia on kertynyt aseman podcast-arkistoon jo tuhansia. Ohjelmat ovat lähinnä ukrainaksi ja venäjäksi, mutta viikottain julkaistaan myös englanninkielinen podcast. Hromadske radion perustajiin kuuluva toimittaja, ihmisoikeusaktivisti Maksym Butkevytš () oli vangittuna Venäjällä ja miehitetyssä Itä-Ukrainassa heinäkuusta 2022 lokakuuhun 2024 asti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mediakit (2018) (hromadske.radio) Luokka:Radioasemat Luokka:Ukrainalaiset viestimet
Pyhä tunti

Pyhä tunti on kristillinen, alkuperältään katolilainen hartaudenharjoitus. Pyhä tunti käsitteenä juontaa juurensa 1600-luvulle pyhään Marguerite-Marie Alacoqueen ja on osa Kristuksen kärsimykseen liittyvää kristillistä hartausperinnettä. Se merkitsee tunnin mittaista Jeesuksen kärsimyksen kunnioitusta rukoillen, erityisesti muistaen Jeesuksen valvomista ja rukoilemista Getsemanessa ennen hänen pidättämistään. Rukous pyhän tunnin aikana voi olla suullista rukousta tai mietiskelevää rukousta. Pyhä tunti voidaan viettää kirkossa tai kotona, yksinäisyydessä tai yhdessä muiden kanssa. Kirkossa siihen voi liittyä adoraatio.Holy Hour Encyclopedia.com ==Lähteet== Luokka:Katolinen spiritualiteetti Luokka:Kristillinen mietiskely
Routledge

Routledge on vuonna 1836 perustettu brittiläinen kustantamo, joka tunnetaan erityisesti humanististen ja yhteiskuntatieteellisten julkaisujen kustantajana. Yli 170 vuoden olemassa olonsa aikana Routledge on julkaissut muun muassa Albert Einsteinin, Carl Jungin, Bertrand Russellin ja Jean-Paul Sartren teoksia. Kustantamon valikoima sisältää laajan valikoiman erikoisjulkaisuja, jotka käsittelevät muun muassa luonnonsuojelua, ympäristötiedettä ja kestävää kehitystä. Kustantamo julkaisee noin 1 800 aikakauslehteä ja 5 000 uutta kirjaa vuosittain, ja sen valikoimassa on yli 70 000 teosta. Routledge on väitetysti suurin maailmanlaajuinen akateeminen kustantaja humanistisissa ja yhteiskuntatieteissä. Vuonna 1998 Routledgeista tuli Taylor & Francis Groupin (T&F;) alamerkki osana 90 miljoonan punnan kauppaa. Vuonna 2004, Informan ja T&F;:n yhdistyessä, Routledgeista tuli osa Informa Groupin akateemista kustantamoyksikköä. Kustantamon päätoimipaikka sijaitsee Abingdonissa, Oxfordshiressä, ja se toimii myös T&F;:n toimistoista ympäri maailmaa, kuten Philadelphiassa, Melbournessa, New Delhissä, Singaporessa ja Pekingissä. Routledgen teokset käyvät läpi vertaisarvioinnin, ja sen pääasiallinen kohdeyleisö koostuu tutkijoista, opettajista ja ammattilaisista eri aloilta. Kustantamo tarjoaa resursseja myös kirjastoille ja edistää laajasti akateemista tutkimusta ja tiedonvälitystä. == Online- palvelu == Routledge Resources Online tarjoaa vertaisarvioituja artikkeleita, katsauksia ja analyysejä eri tieteenaloilta opiskelijoille, opettajille ja tutkijoille. Palvelu tukee tiedon löydettävyyttä ja ymmärtämistä yhdistämällä keskeisiä teemoja ja käsitteitä. Sisältöön kuuluu ajankohtaisia artikkeleita ja laajempia analyysejä, jotka tarjoavat eri näkökulmia. Alan asiantuntijoiden laatimat materiaalit ovat saatavilla käyttäjäystävällisellä alustalla, ja palvelu päivittyy kahdesti vuodessa, jotta se pysyy ajantasaisena ja seuraa tutkimuksen kehitystä. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kirjankustantamot
Tuula Gordon

Tuula Orvokki Gordon o.s. Sainomaa (24. toukokuuta 1952 Pernaja – 21. elokuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen kasvatussosiologian professori. Tuula Gordon syntyi maanviljelijä Pauli Sainomaan ja Elvi Kuukasjärven perheeseen. Hän avioitui 1972 arkkitehti Douglas Gordonin kanssa. Tuula Gordon tuli ylioppilaaksi Porvoossa 1971, opiskeli sosiologiaa ja suoritti BSc-tutkinnon Englannissa 1975 ja väitteli Lontoon yliopistossa filosofian tohtoriksi 1985. Hän toimi Englannissa sekä opettajana että tutkijana. Suomeen 1987 Englannista palattuaan Gordon oli Joensuun yliopiston sosiologian yliassistentti 1987–1989 ja kasvatussosiologian dosentti vuodesta 1989. Helsingin yliopiston sosiologian assistentti hän oli 1989–1994, dosentti vuodesta 1993 ja va. yliassistentti 1994. Gordon oli Suomen Akatemian tutkija 1994–1995, varttunut tieteenharjoittaja 1995–1996 ja vanhempi tutkija 1996–1997. Tampereen yliopistont naistutkimuksen professorina hän toimi 1997–2001. Siirryttyään sitten Helsingin yliopistoon hän oli siellä tutkijakollegiumin tutkija ja varajohtaja ja myöhemmin sosiologian professori vuoteen 2010 asti. Gordon julkaisi sekä tieteellisiä että muita julkaisuja ja laati ja toimitti teoksia naistutkimuksen, sosiologian ja kasvatussosiologian aloilta. Hän sai 2011 Gender and Education -yhdistyksen elämäntyöpalkinnon. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sosiologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Kangasalan uimahalli

Kangasalan uimahalli ”Kuohu” on vuonna 2009 valmistunut uimahalli Kangasalan keskustassa. Halliin tehtiin 2018 muun muassa vesiputousaltaan sisältävä laajennusosa.Faktaa Kuohusta; KangasalanUimahalli.fi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuohun verkkosivusto Luokka:Kangasala Luokka:Suomen uimahallit
Paistettu kananmuna

Paistettu kananmuna on kananmunasta tehty ruoka, jossa muna paistetaan. Tämän ruoan tekemisessä on kaksi tapaa. Toinen on paistaa muna vain toiselta puolelta ja toinen on paistaa muna molemmin puolin. Yksipuolisesti paistettua munaa kutsutaan häränsilmämunaksi. Munaa yksipuolisesti paistettaessa valkuainen kypsyy täysin, mutta keltuainen jää hieman kelluvaksi. Tällöin munaa paistetaan kahdesta kolmeen minuuttia. Kun muna paistetaan molemmin puolin, ensimmäistä puolta paistetaan noin kaksi minuuttia valkuaisen hyytymiseen asti. Tämän jälkeen muna käännetään ja toista puolta paistetaan puoli minuuttia. == Lähteet == Luokka:Munaruoat
Kale Puonti

Kalevi "Kale" Puonti (s. 1962) on suomalainen entinen huumepoliisi, joka työskenteli yli 30 vuotta Helsingin poliisilaitoksella huume- ja järjestäytyneen rikollisuuden tutkinnassa. Uran aikana hän näki läheltä kansainvälisen huumerikollisuuden rantautumisen Suomeen ja osallistui moniin merkittäviin rikostutkintoihin. Puonti jäi eläkkeelle poliisin tehtävistä ja on sittemmin siirtynyt kirjailijaksi. Hän on kirjoittanut suositun Pasilan Myrkky -dekkarisarjan, jonka ensimmäinen osa Manni julkaistiin vuonna 2020. Sarja on saanut kiitosta realistisuudestaan, ja sen viides osa Fadi palkittiin Suomen dekkariseuran Vuoden johtolanka -palkinnolla vuonna 2024. Sarjan pohjalta on myös tehty televisiosarja Pasilan Myrkky – Manni, joka sai ensi- iltansa vuoden 2024 alussa. Kirjailijauransa ohella Puonti on toiminut rikosasiantuntijana televisiossa, muun muassa MTV3:n Rikospaikka-ohjelmassa. Hän on myös julkaissut muistelmateoksen Kokaiinikeilapallo ja muita huumekytän tapauksia vuonna 2023, jossa hän kertoo uransa merkittävimmistä tapauksista ja huumerikollisuuden muutoksista Suomessa. Puonti on myös pitänyt luentoja muun muassa nettihuijauksista ja niiden ehkäisystä, hyödyntäen kokemustaan poliisina ja rikostutkijana. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helena Kokko

Helena Kokko on suomalainen televisio-ohjaaja ja -tuottaja, joka on tehnyt pitkän uran Yleisradion viihde- ja musiikkiohjelmien parissa. Kokko opiskeli tiedotusoppia Tampereen yliopistossa, mutta opinnot jäivät kesken kun hän pääsi töihin Mainostelevisioon vuonna 1972. Siellä hän toimi muun muassa Toivotaan, toivotaan -hyväntekeväisyysohjelman alkuvuosien juontajana yhdessä Jukka Virtasen kanssa. 1970-luvun puolivälissä Kokko siirtyi Yleisradioon viihdeohjelmien ohjaajaksi. Hän toimi kahdeksan vuotta Yle TV1:ssä ja vuodesta 1984 Yle TV2:ssä ohjaajana ja toimittajana ja myöhemmin musiikkiryhmän esimiehenä. Vuodesta 1990 hän työskenteli vasta avatun Tampere-talon vastaavana ohjelmatuottajana. Hän oli jonkin aikaa vapaana toimittajana, kunnes hänet vuonna 1994 nimitettiin Helsinkiin TV1:n viihdepäälliköksi neljän vuoden määräajaksi. Vuodesta 1995 hän toimi myös TV1:n johtajan Astrid Gartzin varahenkilönä. Työuransa loppuvuosina Helena Kokko huolehti monista Yle Teeman suurista taidemusiikkituotannoista, muun muassa tuottajana Helsingin Olympiastadionilla kesällä 2000 toteutetussa oopperaesityksessä Paavo Suuri. Suuri juoksu. Suuri uni. Vuonna 2003 Kokko vastasi Dario Fon ohjaaman Rossinin Matka Reimsiin -oopperan suorasta televisio-ohjauksesta kansainväliseen levitykseen Arte-televisiokanavan välityksellä. Siitä hän sai Koulutusrahasto Kouran lehdistöraadin kriitikkopalkinnon. Kokko nimettiin vuonna 2014 Televisioakatemian kunniajäseneksi . ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Suomalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Suomalaiset televisiotuottajat Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Suomalaiset televisiojuontajat
Lähi-idän keittiö

Lähi-idän keittiö käsittää Lähi-idän maiden ruokakulttuurien yleiset piirteet. Lähi-idässä ruokakulttuuri on hyvin monipuolinen. Siinä yhdistyy monenlaiset ruokaan liittyvät kulttuurilliset vaikutteet ja alueelliset piirteet. Lähi- idän keittiössä käytetään erityisen paljon munakoisoa ja muista vihanneksista paljon tomaattia ja paprikaa. Muita Lähi-idän keittiön yleisiä kasviksia ovat oliivi, jota käytetään myös öljyn muodossa sekä palkokasvit. Jogurtista tehdään kastikkeita. Useissa Lähi-idän maissa islamin uskonto estää sian lihan syönnin. Yleisimmin syödään lampaan- ja kananlihaa. Jonkin verran käytetään myös kalaa ja äyriäisiä. Ruokia maustetaan usein yrteillä, kuten persiljalla ja mintulla. Jonkin verran käytetään myös valkosipulia. Muualta Aasiasta ovat tulleet tavat käyttää joitakin mausteita, kuten juustokumina, seesam, kardemumma ja kaneli. Muita yleisiä Lähi-idässä ateriaan kuuluvia ruokia ovat riisi, peruna ja leivät. Jälkiruoat ovat hyvin makeita. Yleismmät juomat ovat tee, kahvi ja vesi. Aamupalaksi syödään usein tapaksia muistuttavia meze- paloja. Yleisiä ruokalajeja ja aineksia ovat bulgur, couscous, tahini, halva, halloumi, baklava, kebab ja baba ganoush. Joissakin leivonnaisissa on tyypillisesti pitsimäisiä osia. == Lähteet == *
Egyptiläinen keittiö

Egyptiläinen keittiö muistuttaa joiltakin osin Lähi-idän keittiötä ja Välimeren maiden ruokakulttuureja ja sillä on moninaisia piirteitä. Egyptiläisessä keittiössä käytetään paljon tuoreita vihanneksia, hedelmiä ja palkokasveja. Egyptissä syödään usein muuallakin Välimeren ympäristössä tunnettuja meze-nimisiä pikkusuolaisia palasia. Riisi on yleinen raaka-aine egyptiläisessä keittiössä. Yleinen riisikasvisruoka on pilahvi, johon käytetään myös öljyä ja mausteita, muun muassa sahramia. Yleisin liha on lampaanliha. Jonkin verran käytetään myös siipikarjan lihaa. Mausteita käytetään yleensä miedosti. Jälkiruoat ovat tyypillisesti erittäin makeita ja niissä on usein hunajaa ja siirappia. Eräs yleinen leipä on pitaleipää muistuttava baladileipä. Joitakin ruokalajeja ovat riisiä, makaronia ja linssejä sisältävä Koshari ja jauhelihaa sisältävä Kofta. Egyptiläisten kristittyjen ruokavalio on liturgisen kalenterin mukainen, mukaan lukien paastoajat ja näin heidän ruokavalionsa on pitkälti vegetaarinen. Islamilainen uskonto rajoittaa alkoholijuomien käyttöä ja niitä tarjotaan lähinnä hotelleissa sekä tietyissä ravintoloissa ja baareissa. == Lähteet == *
Buddy Carter

Buddy Carter (s. 6. syyskuuta 1957 Port Wentworth) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.Carter, Buddy Biographical Directory of the United States Congress, viitattu 14.2.2025 Carter sai Young Harris Collegesta Associate of Arts -oppiarvon vuonna 1977 ja Georgian yliopistosta Bachelor of Science -oppiarvon vuonna 1980. Politiikan ulkopuolella hän on työskennellyt apteekkarina ja yrittäjänä. Carter istui Poolerin kaupunginvaltuustossa vuosina 1994–1995 ja oli sen pormestari vuosina 1996–2004. Hän oli Georgian osavaltion edustajainhuoneen jäsen vuosina 2005–2009 ja istui sitten Georgian osavaltion senaatissa vuoteen 2014 saakka. Carter aloitti toiminnan Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä vuonna 2015. Carter teki vuonna 2025 aloitteen, jolla Grönlanti nimettäisiin uudelleen Red, White, and Bluelandiksi siinä tapauksessa, että presidentti Donald Trump onnistuisi neuvottelemaan Grönlannin hankinnasta Yhdysvaltain alaisuuteen.Rep. Buddy Carter proposes ‘Red, White, and Blueland’ bill WTOC 12.2.2025, viitattu 14.2.2025 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset pormestarit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sorcolor

Sorcolor Oy on maalaustöihin erikoistunut yritys, joka toimii Suomessa maan laajuisesti. Sorcolorin palveluihin kuuluvat rakennusten julkisivumaalaukset ja kattojen pinnoitukset, sekä sisämaalaukset. Asiakasryhmiä ovat kuluttajat, taloyhtiöt ja rakennusliikkeet, sekä muut ammattiasiakkaat. == Historia == Sorcolorin ovat perustaneet vuonna 2013 veljekset Miika ja Tuomas Soronen Raumalla. Sittemmin yhtiön toiminta on laajentunut pikku hiljaa ja kattoi vuonna 2024 koko Suomen. Sorcolor on maalannut historiansa aikana yli 15 000 kohdetta. == Talous ja hallinto == Vuonna 2023 Sorcolor Oy:n liikevaihto oli 15,4 miljoonaa euroa, ja yritys työllisti 206 henkilöä. Liikevaihto kasvoi edellisvuodesta 48,9 prosenttia. Yrityksen toimitusjohtajana toimi aiemmin Jere Koivula, joka siirtyi uusiin tehtäviin yhtiön ulkopuolelle marraskuussa 2024. Tämän jälkeen hallituksen puheenjohtaja Samuel Soronen on toiminut väliaikaisena toimitusjohtajana. == Arvot ja toimintaperiaatteet == Sorcolor Oy korostaa asiakastyytyväisyyttä ja lupausten pitämistä. Yritys panostaa työntekijöidensä koulutukseen ja kannustaa maalareitaan jatkokouluttautumaan alan ammattilaisiksi. == Sijainti == Yrityksen päätoimipiste sijaitsee Nurmijärvellä osoitteessa Ilvesvuorenkatu 9, 00190 Nurmijärvi == Lähteet == * Sorcolor Oy:n viralliset verkkosivut * Kauppalehti: Maalausyritys tähtää Suomen ykköseksi * Asiakastieto: Sorcolor Oy taloustiedot === Viitteet === Luokka:Suomalaiset yritykset
Valtimon seurakunta

Valtimon seurakunta oli Pohjois-Karjalan Valtimossa sijainnut Suomen evankelis-luterilainen seurakunta, joka toimi vuosina 1894—2020. Seurakunnan alue kuuluu nykyään Nurmeksen seurakunnalle. ==Historia== Nurmeksen seurakunta erotettiin Pielisjärven seurakunnasta vuonna 1810. Nurmeksen neljäs kirkko paloi vuonna 1891. Varsin kaukana Nurmeksesta asuneet valtimolaiset eivät halunneet osallistua uuden kirkon rakentamiskustannuksiin, minkä myötä syntyi ajatus oman kirkon rakentamisesta ja seurakunnan perustamisesta. Vuonna 1894 perustettiin Waltimon evankelis-luterilainen kirkkoherrakunta. Nimi lainattiin Valtimon kylästä, nykyisestä Ylä-Valtimosta. Seurakunnalla ei ollut alkuvaiheessa omaa kirkkoa, vaan Valtimon kirkko valmistui vasta vuonna 1901. Pappila saatiin vuonna 1902 ostamlla maatalo. Valtimon hautausmaa vihittiin käyttöön vuonna 1904. Ensimmäinen kirkkoherra Niilo A.Huttunen määrättiin virkaan vuonna 1909. Vuonna 1930 seurakunnalle valittiin ensimmäinen diakonissa. Seurakunnan merkitys paikkakunnan terveydenhuollossa oli alkuaikoina suuri, sillä Valtimolla ei ollut kunnanlääkäriä tai sairaanhoitajaa. Sodan jälkeen valmistui kanttorila. Vanha pappila siirtyi Valtimon kunnalle perustettavan metsäoppilaitoksen käyttöön ja seurakunta sai vaihdossa niin sanotun Mäkelän kiinteistön, jossa pidettiin aina 2000-luvun alkuun erilaisia tapahtumia. Vuonna 1967 valmistui uusi pappila ja seurakuntalo lähelle kirkkoa. 2010-luvulla uusi pappila purettiin ja seurakuntalo peruskorjattiin. Vuoden 2020 alusta Valtimon seurakunta lakkautettiin kuntaliitoksen yhteydessä ja seurakunnan alue siirtyi takaisin osaksi Nurmeksen seurakuntaa. Valtimon seurakunta oli tätä ennen kärsinyt jo vuosia taloudellisista vaikeuksista muun muassa jyrkästi laskeneen jäsenmäärän takia. == Kirkkoherrat == Valtimon evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkkoherroina ovat toimineet * Mauri Kokko 1931–1953 * Lauri Salovaara 1954–1961 * Martti Kaukola 1962–1975 * Taisto Mäkitalo 1977–2005 * Olli Kortelainen 2005–2008 * vt. Markus Kontiainen 2008–2010 * Juhani Saastamoinen 2011–2017 * vt. Mikko Huhtala 2017–2020 == Lähteet == Luokka:Kuopion hiippakunnan entiset seurakunnat Luokka:Valtimo
Eskimoleinikki

Eskimoleinikki (Ranunculus arcticus) on leinikkien (Ranunculus) sukuun kuuluva kasvilaji. Eskimoleinikki on monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka kasvaa yleensä 8–30 cm korkeaksi, mutta joskus jopa 45 cm korkeaksi. Sen juuret ovat sileäpintaisia ja halkaisijaltaan 0,4–1 mm. Eskimoleinikillä on keskenään erinäköiset tyvi- ja varsilehdet. Tyvilehdet ovat pitkäruotisia ja muodoltaan herttamaisia tai munuaismaisia. Varsilehdet ovat ruodittomia tai lyhytruotisia. Alimmat varsilehdet ovat muodoltaan tyvilehtienkaltaisia, ylemmät liuskoittuneita. Lehtiasento on vuorottainen ja suurin osa lehdistä sijaitsee kasvin tyvellä. Lehtien alapinnat ovat karvaisia. Kukat sijaitsevat yksittäin tai muutamasta kukasta muodostuvissa viuhkomaisissa kukinnoissa. Kukissa on viisi verholehteä, jotka ovat 3–5 mm pitkiä, 4–6 mm leveitä ja väriltään vihreitä tai purppuranpunertavia. Kukissa on myös viisi terälehteä, jotka ovat 5–10 mm pitkiä, 5–9 mm leveitä ja väriltään keltaisia. Kussakin kukassa on myös 15–25 hedettä ja emiö. Emissä on yksi luotti ja hedelmät ovat kellertäviä, yksisiemenisiä pähkylöitä. Eskimoleinikki kasvaa tundra-alueella erilaisilla rinteillä, kivikoissa ja kallioilla. Se kasvaa kalkkipitoisilla kivi-, sora- tai hiekkapohjaisilla kasvupaikoilla. Eskimoleinikkiä tavataan sirkumpolaarisesti arktisella alueella Alaskassa, Kanadan arktisessa saaristossa, Grönlannissa, Huippuvuorilla, Frans Joosefin maalla, Novaja ja Severnaja Zemljalla sekä koko Venäjän manneralueen pohjoisosissa. == Lähteet == Luokka:Leinikit
Urie Bronfenbrenner

Urie Bronfenbrenner (29. huhtikuuta 1917 Moskova, Venäjä – 25. syyskuuta 2005 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen psykologi, joka tuli tunnetuksi muun muassa sosiaali- ja kehityspsykologian tutkimuksesta ja ekologisen systeemiteorian kehittämisestä. Bronfenbrenner syntyi Moskovassa, Venäjällä vuonna 1917 ja muutti kuusivuotiaana Yhdysvaltoihin. Hän hankki kandidaatin kaksoistutkinnon psykologiasta ja musiikista vuonna 1938, maisterin tutkinnon vuonna 1940 ja kehityspsykologian tohtorin tutkinnon vuonna 1942. Tutkinnot suoritettuaan Bronfenbrenner työskenteli psykologina armeijassa ja apulaisprofessorina Michiganin yliopistossa, josta hän siirtyi vuonna 1948 Cornellin yliopistoon. Cornellin yliopistossa Bronfenbrenner tutki kehityspsykologiaa. Ekologisen systeemiteorian mukaan ihmisen kehitykseen vaikuttavat ympäristössä esiintyvät järjestelmät sekä niiden vuorovaikutus keskenään, mikä muutti kehityspsykologian tutkimusta. Bronfenbrennerin tekemä työ myötävaikutti myös Head Start -projektin aloittamiseen Yhdysvalloissa vuonna 1964. Bronfenbrenner oli ollut naimisissa Liese Price Bronfenbrennerin kanssa. He olivat saaneet kuusi lasta, joita olivat Michael, Steven, Beth, Mary, Kate ja Ann. Bronfenbrenner kuoli 25. päivä syyskuuta vuonna 2005 Ithacassa, New Yorkin osavaltiossa. Hänen muistokseen on perustettu vuonna 2011 tutkimuskeskus Bronfenbrenner Center for Translational Research (BCTR). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset psykologit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Ananta

Ananta (yksinkert. kiina: 无限大; perinteinen: 無限大; kirjaimellisesti 'äärettömyys'; entinen nimi Project Mugen sittemmin Mugen) on tuleva free-to- play tietokoneroolipeli, jonka kehittäjänä toimii Hangzhoulainen Naked Rain -peliyhtiö NetEase Montrealin kanssa. NetEase toimii pelin julkaisijana. Peli julkistettiin vuoden 2023 elokuun 24. Gamescomissa. Pelin on määrä tulla julkaistuksi Microsoft Windows, Playstation 5, Android sekä iOS alustoille. ==Lähteet== Luokka:Tietokoneroolipelit
Miekkajärvi

Miekkajärvi voi tarkoittaa seuraavia : * Miekkajärvi, järvi Alavudella * Miekkajärvi, järvi Kokkolassa * Miekkajärvi, järvi Porin Lavialla * Miekkajärvi, järvi Sastamalassa * Miekkajärvi, järvi Ylöjärvellä == Lähteet == Luokka:Järvien täsmennyssivut
Korfun sopimus

Korfun sopimus eli vuoden 1994 liittymissopimus oli Euroopan unionin jäsenmaiden ja neljän maan (Norja, Itävalta, Suomi ja Ruotsi) välinen sopimus näiden maiden liittymisestä EU:hun. Se tuli voimaan 1. tammikuuta 1995. Sopimus järjesti Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisen EU:hun ja muutti aikaisempia Euroopan unionin sopimuksia. Sellaisenaan se on olennainen osa Euroopan unionin perustuslaillista perustaa. Norja ei liittynyt EU:hun, koska siellä EU:hun liittyminen hylättiin kansanäänestyksessä. == Virallinen nimi == Sopimuksen koko virallinen nimi on: > Belgian kuningaskunnan, Tanskan kuningaskunnan, Saksan liittotasavallan, > Helleenien tasavallan, Espanjan kuningaskunnan, Ranskan tasavallan, > Irlannin, Italian tasavallan, Luxemburgin suurherttuakunnan, Alankomaiden > kuningaskunnan, Portugalin tasavallan, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin > yhdistyneen kuningaskunnan (Euroopan unionin jäsenvaltiot) sekä Norjan > kuningaskunnan, Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin > kuningaskunnan välinen sopimus Norjan kuningaskunnan, Itävallan tasavallan, > Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisestä Euroopan unioniin == Lähteet == Luokka:Euroopan unioni Luokka:Suomen ulkopolitiikka Luokka:Suomen politiikka 1990-luvulla Luokka:Ruotsin ulkopolitiikka Luokka:Norjan ulkopolitiikka
Tm-galleria

Tm-galleria tai tm•galleria, myös Taidemaalariliiton galleria, on Helsingin ydinkeskustassa sijaitseva näyttelytila. Näyttelyissä painottuu suomalainen tämän hetken maalaustaide.tm•gallerian esittely. Viitattu 14.2.2025 Gallerian sijainti ja nimen muoto ovat vaihdelleet. Tm-galleria aloitti vuonna 1967 Nervanderinkatu 11:ssä lähellä Taidehallia entisissä Aukusti Tuhkan kurssiateljeen tiloissa. Galleria siirtyi Aleksanterinkadulle suurempiin tiloihin ja myöhemmin Albertinkadulle, jonka jälkeen Fabianinkadulle.Historia. Taidemaalariliitto painters.fi. Viitattu 14.2.2025. Gallerian nimenä on ollut tm-galleria maaliskuusta 1993, jolloin se muutti Fabianinkadulta Yrjönkadulle.Anna Paljakka: Taidemaalariliiton galleria muuttuu taas tm- galleriaksi. Helsingin Sanomat 12.3.1993. Viitattu 14.2.2025. Nimen lyhyt muoto oli ollut käytössä jonkin aikaa myös Nervanderinkadulla. Yrjönkadulla Vanhan kirkkopuiston varrella olleessa talossa toimi samaan aikaan Galleria G:n ja Galleria Sculptorin ohella STS, Kuvanveistäjäliitto, Ornamo, SAFA, Käsityön ystävät, Visuaalisten taiteiden työskentelykeskus Yhdysvalloissa ja Frame. Tilan koko on 91 neliömetriä. Tm-galleria on maksanut vuodesta 2022 alkaen näyttelypalkkiota. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tm-gallerian verkkosivut Luokka:Helsingin taidegalleriat Luokka:Kaartinkaupunki
Al-Taghabun

Al-Taghabun (, ) on Koraanin 64. suura ja luokitellaan mekkalaiseksi tai medinalaiseksi.Hämeen-Anttila 2008, s. 182 Se sisältää 18 jaetta.Koraani, 1995; Koraani, 1942 Suura on saanut nimensä jakeessa 9 mainituista "kilpailun päivästä". Islamilaisen selityksen mukaan jae viittaa siihen, että tuomiopäivänä uskovat vievät uskottomien paikat Paratiisissa. == Sisältö == Suuran alku ja loppu ylistävät Jumalaa, keskellä polemisoidaan uskottomia vastaan. * Jakeet 1–4 kertovat Jumalan mahdista. * Jakeet 5-11 ovat polemiikkia uskottomia vastaan. * Jakeet 12–18 vaativat tottelemaan Jumalaa ja profeettaa. Jakeen 14 on islamilaisessa tulkinnassa arveltu tarkoittavan sitä painostusta, jota aviovaimot ja lapset harjoittivat estääkseen muslimeja lähtemästä Mekasta Hidzran aikana. == Katso myös == * Luettelo Koraanin suurista == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suurat
Axvall

Axvall on taajama Skaran kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 121 asukasta vuoden 2023 lopussa. ==Kuvia== Axevalla 240625 Bilstart (cropped).jpg|Axevallan ravirata ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Skaran kunta
Ardala

Ardala on taajama Skaran kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 700 asukasta vuoden 2023 lopussa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Skaran kunta
Eggby

Eggby on taajama Skaran kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 218 asukasta vuoden 2023 lopussa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Skaran kunta
Samfunnsøkonomene

Samfunnsøkonomene on norjalainen ekonomistien ammattiliitto, joka on perustettu vuonna 1908. Sillä oli noin 3 400 jäsentä vuonna 2022 ja se kuuluu Akademikerne-keskusjärjestöön. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Liiton verkkosivut Luokka:Norjalaiset ammattiliitot
Delta (ammattiliitto)

Delta (vuosina 1936–1985 Kommunale Funksjonærers Landsforbund, 1985–2007 Kommunalansattes Fellesorganisasjon) on norjalainen julkisella sektorilla työskentelevien toimihenkilöiden ammattiliitto. Se perustettiin vuonna 1936 ja sillä oli noin 100 000 jäsentä vuonna 2024. Delta on samalla kattojärjestö, johon kuuluvat aiemmin itsenäiset ammattiliitot AVYO ja Skatteetatens Landsforbund. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Liiton verkkosivut Luokka:Norjalaiset ammattiliitot
Finansforbundet

Finansforbundet on norjalainen IT- ja rahoitussektorin työntekijöiden ammattiliitto. Se perustettiin vuonna 1999 ja sillä oli noin 35 000 jäsentä vuonna 2024. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Liiton verkkosivut Luokka:Norjalaiset ammattiliitot
Sven Wallander

Sven Wallander (15. kesäkuuta 1890 – 17. elokuuta 1968) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän oli yksi asunto-osuuskunta HSB:n perustajista ja sen toimitusjohtaja vuosina 1924–1958. Wallander tunnetaan erityisesti Tukholman Kungstornen-tornitaloista, jotka perustuivat hänen laatimaansa suunnitelmaan ja joista pohjoisen hän suunnitteli itse. ==Kuvia== Kungsgatan 2008b.jpg|Kungstornen Kvarteret Färjan, 2017.jpg|Alströmergatan 32 Solna, Alf o Sven Wallander HSB.JPG|Sven Wallanderin hauta Solnassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Elina Kauppila

Elina Kauppila (s. 1979) on suomalainen tietokirjailija, kunnallispoliitikko, ympäristöaktivisti ja järjestötyöntekijä. Kauppila on kirjoittanut kuusi kirjaa perhe- ja lapsiaiheista, joista kaksi yhdessä muiden kanssa. Hän on vasemmistoliiton kaupunginvaltuutettu Helsingin kaupunginvaltuustossa kaudella 2021–2025. Kauppila tuli valituksi valtuustoon ensimmäisellä yrittämällä. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri sekä vuorovaikutus- ja mindfulness- ohjaaja. Kauppila osallistuu suoraan kansalaistoimintaan Elokapinassa, jota oli mukana perustamassa Suomeen vuonna 2018. Hän on ollut mukana useissa Elokapinan tempauksissa. Kauppila on Hiilivapaa Suomi ry:n hallituksen puheenjohtaja ja HSL:n hallituksen jäsen. Kauppila työskentelee Luontoliitossa ympäristötoiminnan päällikkönä. Hän asuu Koillis-Helsingissä kolmen lapsensa ja puolisonsa kanssa. ==Kirjallinen tuotanto== * Inna Somersalo, Elina Kauppila: Makumetkuja murusille: pienen eläinten ystävän keittokirja, Finn Lectura cop. 2013 ISBN 978-951-792-606-5 * Ihana perhe : tietoisen vanhemmuuden ABC, Viisas elämä 2016 * Huomaa hetki perheessä, Viisas elämä 2018 * Kamalan ihana päivä : lasten mindfulness, Viisas elämä 2016 * Minä tunnen tunteeni : työkirja lapsille, Viisas elämä 2020 * Elina Kauppila ja neljä muuta kirjoittajaa: Meidän juttu! - Kiusaamisen ehkäisy lasten vertaisryhmissä, Lasten Keskus 2020 ISBN 978-952-354-186-3 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vasemmistoliiton poliitikot Luokka:Suomalaiset ympäristöaktivistit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matias Artima

Matias Artima on suomalainen lapsinäyttelijä. Artima näyttelee pääosaa Ylen nuortensarjassa ÄIJÄ. Hän on syntynyt vuonna 2010. Matias Artiman roolit Vuosi Tuotanto Rooli 2022 Etsivätoimisto Henkka & Kivimutka Avustaja 2025 ÄIJÄ Rasmus == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
ÄIJÄ

ÄIJÄ on suomalainen Yleisradion esittämä nuortensarja. Sarjan on tuottanut Warner Bros. International Television Production Finland. Yle Areenassa kerrotaan: "Komediasarja ÄIJÄ alkaa, kun Tauno ja hänen paras ystävänsä Rasmus aloittavat seiskaluokan. Tauno tajuaa vaikuttavansa lapselliselta nynnyltä muihin verrattuna. Hänestä on vaarassa tulla epäsuosittu hylkiö! Tauno perustaa someen äijäkanavan ja nimikin vaihtuu, nyt Tauno on TJ. Tavoitteena on päästä koulun suosittujen, kovien poikien jengiin, joka hengaa jopa koulun vintillä – kunhan vaan Rasmus ei mokaisi koko juttua." == Lähteet == Luokka:Nuortensarjat
Bältespännarna

Bältespännarna on Göteborgissa Bältespannarparken-puistossa Stora Teaternia vastapäätä sijaitseva patsas, joka esittää kahta miestä kaksintaistelussa. Patsaan on veistänyt Johan Peter Molin ja se paljastettin vuonna 15. toukokuuta 1863. Vuonna 1914 se siirrettiin puiston keskeltä nykyiselle paikalleen kadun varteen. Patsaasta on olemassa kolme muuta valosta, jotka sijaitsevat Vänersborgin museon edustalla Vänersborgissa, Nationalmuseumin edustalla Tukholmassa ja Mästarnas parkissa Hälleforsissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Göteborg Luokka:Tukholman patsaat ja veistokset Luokka:Vänersborgin kunta Luokka:Hälleforsin kunta
Steve Witkoff

Steve Witkoff (s. 15. maaliskuuta 1957 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen juristi, kiinteistömoguli ja miljardööri. Hän sai Donald Trumpin presidentiksi toistamiseen valinnan jälkeen syksyllä 2024 nimityksen uuden hallinnon erikoislähettilääksi Lähi-itään.Real estate mogul Steve Witkoff, Trump's man in the Middle East France24 9.2.2025, viitattu 14.2.2025 Witkoff valmistui Hofstra Universitysta. Hän työskenteli aluksi yritysjuristina ja sitten suurten kiinteistöyhtiöiden johtajana. Hän perusti vuonna 1997 Witkoff Groupin. Witkoff on Trumpin läheinen ystävä ja sai nimityksen erikoislähettilään asemaan vain viikko tämän toisen presidentiksi valinnan jälkeen. Ennen Trumpin virkaanastujaisia Witkoff neuvotteli tulitauosta Israelin ja Hamasin välillä yhteistyössä Joe Bidenin neuvonantaja Brett McGurkin kanssa. Tulitauko astui voimaan 19. tammikuuta 2025. Witkoff tuli tunnetuksi neuvottelijana, vaikka hänellä ei ollut aiempaa ulkopoliittista kokemusta. Hän matkusti Gazan kaistalle 29. tammikuuta 2025. Helmikuussa 2025 Witkoff sai julkisuutta puolustaessaan Trumpin esitystä Gazan kaistan valloittamisesta ja sen väestön siirtämisestä muualle. Witkoffilla on vaimo ja useita lapsia. Yksi hänen lapsistaan kuoli 22-vuotiaana vuonna 2011. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Yhdysvaltalaiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hellizabeth

Hellizabeth on Lordin kolmas single yhtyeen studioalbumilta Limited Deadition. Kappaleesta julkaistiin singlen julkaisupäivänä YouTubessa musiikkivideo. Musiikkivideo on kuvattu Rovaniemellä, Jaatilansaarella. Hellizabeth esitettiin ensimmäistä kertaa Radio Rockissa samana päivänä. Mr. Lordi kertoo kappaleesta seuraavasti: > »”Hellizabeth on musiikillisesti ja lyyrisesti perinteinen Lordi-biisi, > jossa naisen haamu kummittelee. Musiikillisesti suurin vau-efekti tulee > kumman progressiivisesta alusta, joka kumpuaa lapsuusmuistoista, miten > soitinta opetellaan soittamaan. Se on vain säkeistön laulumelodia, joka on > soitettu yhdeksänvuotiaan tapaan”, biisintekijä Mr. Lordi kertoo”» == Musiikkivideo == Video sijoittuu hylättyyn, syrjäiseen taloon. Pääosassa ovat kummituksia metsästävä kaksikko, joka etsivät aavetta. Tutkijat löytävät jatkuvasti pieniä viitteitä aaveesta, mutta eivät koskaan löydä mitään konkreettista todistamaan hänen olemassaoloaan, ja päätyvät lopulta olemaan Hellizabethin pyydystettäviä. === Videon tuotanto === * Käsikirjoitus, ohjaus ja leikkaus - Mr. Lordi * Hellizabeth - Malla Ylijurva * Kummitusmetsästäjä 1 - Ralph Ruiz * Kummitusmetsästäjä 2 - Julius Oförsagd * Kamera ja valot - Mikko Pohjola, Aleksi Väänänen (Saha Productions) * Lisäpostitus - Jarno Sirviö (Saha Productions) * Erikoistehosteet ja meikki - Mr. Lordi * Lavastuspäällikkö - Jarko Mustonen * Grafiikat - Mr. Lordi == Kappaleet == # # # == Lähteet == Luokka:Lordin kappaleet Luokka:Vuoden 2025 kappaleet
Johan Peter Molin

Johan Peter Molin (17. maaliskuuta 1814 Göteborg – 29. heinäkuuta 1873 Tukholma) oli ruotsalainen kuvanveistäjä. Hän työskenteli leipurina Göteborgissa ennen kuin aloitti opinnot Kööpenhaminan taideakatemiassa vuonna 1843. Molinin tunnetuimpia töitä ovat muun muassa Molins fontän -suihkulähde ja Kaarle XII:n patsas Tukholman Kungsträdgårdenissa sekä Bältespännarna, josta on useita valoksia, tunnetuin Göteborgissa. ==Teoksia== Johan Peter Molin Baltesspannare.JPG|Bältespännarna, Hällefors Molins fontän.JPG|Molins fontän, Kungsträdgården, Tukholma Stockholm Statue Karl XII 02.jpg|Karl XII, Kungsträdgården, Tukholma Retziuslab, Campus Solna, maj 2019i.jpg|Anders Retzius, Solna Wadmans byst 1951.jpg|Johan Anders Wadman, Göteborg ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1814 syntyneet Luokka:Vuonna 1873 kuolleet
Christoph Heusgen

Christoph Heusgen (s. 1955) on saksalainen diplomaatti.Christoph Heusgen Deutsch-Amerikanisches Institut, viitattu 14.2.2025 Heusgen sai tohtorin arvon St. Gallenin yliopistosta. Hän suoritti opintoja myös Georgia Southern Collegessa ja Pariisin yliopistossa.Ambassador Christoph Heusgen Münchner Sicherheitskonferenz, viitattu 14.2.2025 Heusgen aloitti uransa ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1980. Hän oli vuosina 1999–2005 Javier Solanan palveluksessa Euroopan neuvoston pääsihteeristön politiikkayksikön päällikkönä ja sitten vuodesta 2005 Angela Merkelin ulkopolitiikan ja turvallisuuden neuvonantaja. Vuosina 2017–2021 Heusgen oli Saksan pysyvä YK- edustaja eli YK-suurlähettiläs. Heusgenista tuli vuonna 2022 Münchenin turvallisuuskonferenssin puheenjohtaja. Hän on opettanut politiikan tutkimusta St. Gallenin yliopistossa, jossa hänestä tuli vuonna 2020 ulkopolitiikan ja diplomatian kunniaprofessori. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset diplomaatit Luokka:YK:n suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Emboscada

Emboscada on pikkukaupunki Paraguayn Cordilleran departementissa Asunciónin koillispuolella. Paikkakunta on perustettu 1700-luvulla ja sen ensimmäiset asukkaat olivat Brasiliasta paenneita orjia. Monet paikalliset ovat edelleen afroparaguaylaisia. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2022 väestönlaskennassa 21 182\. ==Maantiede== Emboscada sijaitsee Paraguayn Cordilleran departementissa lähellä Paraguayjokea noin 39 kilometriä maan pääkaupunki Asunciónista koilliseen. Pinta-alaa sillä on 265 km². ==Historia== Emboscada perustettiin 1740-luvulla. Tarkasta perustamisvuodesta on hieman eriäviä historiallisia lähteitä, mutta todennäköisenä on pidetty vuotta 1744. Perustaja oli kuvernööri Rafael de la Moneda ja paikkakunnan alkuperäinen nimi oli kokonaisuudessaan El Pueblo de los Pardos Libres San Agustín de la Emboscada. Perustaminen liittyi comunero-kapinan jälkeen alkaneisiin intiaanien hyökkäyksiin Paraguayjoen varrella. Uusia Emboscadan kaltaisia paikkakuntia perustettiin Asunciónin suojelemiseksi. Emboscadan ensimmäiset asukkaat olivat Brasiliasta paenneita mustia orjia, joille annettiin lupa asettua paikalle. Vuonna 1761 Emboscadan asukasluku oli 562. Vuonna 1774 rakennettiin kaupungin kirkko. 1800-luvulla Emboscadasta kehittyi paikallisen maatalouden ja kivilouhosten keskus. Vuonna 1845 sen asukasluku oli noin tuhat. Vuonna 1816 Emboscadaan rakennettiin vankila (Cárcel de Emboscada), joka oli käytössä vielä seuraavalla vuosisadalla. 1970-luvulla vankilassa pidettiin esimerkiksi oppositioryhmien jäseniä. Vuonna 2013 vanhan vankilan lähelle rakennettiin uusi Padre Juan Antonio de la Vega-niminen vankila. ==Väestö== Emboscadan asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 21 182. Huomattava osa asukkaista on edelleen afroparaguaylaisia. 24\. heinäkuuta kaupunkiin kuuluvassa Minasin kylässä vietetään sen suojeluspyhimys Francisco Solanon päivää. Juhlallisuuksiin liittyy katumusiikkia ja tanssia. Tapahtumasta vetää nykyisin paikkakunnalle matkailijoita. ==Lähteet== Luokka:Paraguayn kaupungit
Iryna Taranenko-Terelja

Iryna Taranenko-Terelja (; s. 31. maaliskuuta 1966) on ukrainalainen entinen maastohiihtäjä. Taranenko-Terelja kilpaili urallaan maailmancupissa, MM- kisoissa ja olympialaisissa, saavuttaen useita hyviä sijoituksia. Hänen parhaimpiin saavutuksiinsa lukeutuvat 9. sija 15 km:n vapaan hiihtotavan yhteislähdössä Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 sekä 10. sija 5+5 km:n yhdistelmäkilpailussa samoissa kisoissa. Lisäksi hän sijoittui useita kertoja kymmenen parhaan joukkoon maailmancupin osakilpailuissa. Taranenko-Terelja osallistui urallaan 13 olympiastarttiin, joista 12 oli matkahiihtoa ja yksi sprintti. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän kilpaili 19 kertaa ja saavutti yhden palkintosijan. Maailmancupissa hän osallistui yhteensä 125 kilpailuun, joista 109 oli matkahiihtoa, 11 sprinttiä ja 5 joukkuekilpailua. Hän ylsi maailmancupissa kerran palkintokorokkeelle. Hän debytoi FIS-kilpailuissa ja maailmancupissa 4. tammikuuta 1992 Kavgolovossa sijoittuen 15 km:n kilpailussa seitsemänneksi. Ensimmäinen MM-startti oli 19. helmikuuta 1993 Falunissa, jossa hän sijoittui 28:nneksi samalla matkalla. Olympiadebyyttinsä hän teki 13. helmikuuta 1994 Lillehammerissa, sijoittuen 27:nneksi 15 km:n kilpailussa. Urheilu-uran jälkeen Taranenko-Terelja päätti opiskella oikeustiedettä, koska oli kokenut urheilijoiden saaman tuen riittämättömäksi. Oikeusjärjestelmän todellisuus ei kuitenkaan vastannut hänen odotuksiaan, joten hän suuntautui tuomioistuinhallintaan. Hän toimii nykyisin ukrainalaisessa valituslautakunnassa automatisoidun tapausosaston päällikkönä. Taranenko- Terelja osaa venäjää, ukrainaa sekä hieman ruotsia. Hänen harrastuksiinsa kuuluvat lukeminen, neulominen ja historiallisten valokuvien keräily. Hänen puolisonsa Myh’ailo toimi hänen henkilökohtaisena valmentajanaan, ja heillä on poika nimeltä Denys. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalevi Suominen

Juha Kalevi Suominen (20. heinäkuuta 1940 Nakkila – 4. maaliskuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko ja professori. Suominen syntyi johtaja Lenna Eino Olavi Suomisen ja Maija Laipion perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1961 oli Pirkko Rannikko. Suominen tuli ylioppilaaksi Porin suomalaisesta yhteislyseosta 1958 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1961 ja lisensiaatiksi 1967. Filosofian tohtoriksi hän väitteli siellä kvasikonformikuvausten teoriasta 1967. Suominen oli Valtion luonnontieteellisen toimikunnan tutkimusassistentti 1961–1966 ja Helsingin yliopistossa matematiikan assistentti 1967–1970, vt. apulaisprofessori 1967–1970, dosentti 1970, vt. henkilökohtainen ylimääräinen professori 1983–1984, vt. professori 1989–1993 ja professori 1994–2004. Hän oli myös matematiikan lehtori Uppsalan yliopistossa 1966–1967 ja vieraileva professori Århusin yliopistossa 1974–1975 sekä Mathematica Scandinavican toimittaja 1972–1986. Hän sai Anders Donnerin palkinnon 1961 ja August Ramsayn palkinnon 1969. Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen hänestä tuli 1973. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset matemaatikot Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Walter Fyrst

Walter Fyrst (synt. Fürst; 6. heinäkuuta 1901 Kristiania – 23. helmikuuta 1993 Oslo) oli norjalainen elokuvaohjaaja. Hän aloitti uransa tekemällä mainosfilmejä. Vuonna 1927 ilmestyi hänen esikoiselokuvansa Troll-elgen ja seuraavana vuonna Café X. Vuonna 1932 ensi-iltaan tullut Prinsessen som ingen kunne målbinde oli Norjan ensimmäisiä äänielokuvia. Fyrst aloitti vuonna 1933 Nasjonal Samlingin propagandapäällikkönä, mutta erosi puolueesta seuraavana vuonna riitaannuttuaan puoluejohdon kanssa. Hän palasi Nasjonal Samlingiin vuonna 1941 ja osallistui toisen maailmansodan aikana aktiivisesti propagandan tuottamiseen. Sodan jälkeen hänet tuomittiin maanpetoksesta. Hän kuitenkin ohjasi vielä myöhemminkin mainoselokuvia, elokuvia sekä televisio-ohjelmia. Vuonna 1981 Fyrst julkaisi omaelämäkerran Min sti. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Fürst

Fürst tai Fyrst on seuraavien henkilöiden sukunimi: * Christian Fürst (1860–1910), norjalainen arkkitehti * Gebhard Fürst (s. 1948), saksalainen roomalaiskatolinen piispa * Sigge Fürst (1905–1984), ruotsalainen näyttelijä, laulaja ja radiojuontaja * Walter Fyrst (1901–1993), norjalainen elokuvaohjaaja
A-101

A-101 (myös Apollo SA-6 Test Flight eli SA-6) oli Nasan Apollo-ohjelman ensimmäinen Apollo-komento- ja huoltomoduulin koekappaleen koelento. A-101 laukaistiin 28. toukokuuta 1964 Saturn I -kantoraketin kuudennella koelennolla Floridan Cape Canaveralista. Lennon tarkoituksena oli kehittää Apollo-ohjelman laitteistoa ja järjestelmiä tuleville miehitetyille kuulennolle. Raketti pääsi suunnitellulle matalalle Maan kiertoradalle ja palasi takaisin Maahan 1. kesäkuuta 1964 50. Maan kierron jälkeen. Apollo-komento- ja huoltomoduuleissa olleet mittalaitteet mittasivat astronauttien sekä laitteiston lennon aikana kokemaa kuormitusta. == Kuvia == Tiedosto:VonBraunMuellerReesSA6.jpg|Keskellä Wernher von Braun, hänestä vasemmalla. George Mueller ja oik. Eberhard Rees seuraamassa SA-6:n laukaisua Kennedyn avaruuskeskuksesta. Tiedosto:640504as101a.jpg|A-101 laukaisualustalla Cape Canaveralissa Tiedosto:640504as101b.jpg|A-101 laukaisualustalla kuvattuna laukaisutornista. Tiedosto:Wernher von Braun (9605272).jpg|Wernher von Braun odottamassa A-101:n laukaisua Kennedyn avaruuskeskuksessa lukemassa A-101:n lentokäsikirjaa. == Lähteet == Luokka:Apollo-ohjelma Luokka:Vuoden 1964 avaruustoiminta Luokka:Miehittämättömät avaruuslennot
Röhssin museo

Röhssin museo () on Ruotsin Göteborgissa sijaitseva taidemuseo. Se perustettiin vuonna 1916 veljesten Wilhelm ja August Röhssin lahjoittamilla varoilla. Museorakennuksen suunnitteli Carl Westman, ja sitä on laajennettu vuosina 1937 ja 1957–1962. Kokoelmiin kuuluu muun muassa tekstiilejä, muotoilua ja koruja. ==Katso myös== * Torsten ja Wanja Söderbergin palkinto ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taidemuseot Luokka:Göteborgin rakennukset ja rakennelmat
Iordánis Serderídis

Iordánis Serderídis (, tunnetaan paremmin translitteroidulla nimellä Jourdan Serderidis, s. 29. tammikuuta 1964) on kreikkalais-belgialainen liikemies ja ralliautoilija. Häntä kutsutaan maksukuljettajaksi, sillä hän ajaa itse omistamalla autollaan rallin maailmanmestaruussarjassa. Serderídis on tienannut miljoonaomaisuutensa Arhs Group -nimisellä IT-konsulttiyrityksellä, jonka Accenture on sittemmin ostanut. Serderídis on omistanut myös paikallisen jalkapallojoukkueen Belgian Namurissa, mutta hänen omien sanojensa mukaan se oli epäonnistunut sijoitus. Serderídisin paras sijoitus MM-sarjan osakilpailussa on seitsemäs Safari-rallissa 2022. Serderidis ilmoitti lopettavansa WRC-uransa vuonna 2023, mutta sittemmin pyörsi päätöksensä. Kaudella 2025 Serderídis ajaa Ford Puma Rally1 -autolla kartanlukijanaan belgialainen Frédéric Miclotte. == Lähteet == Luokka:Kreikkalaiset ralliautoilijat Luokka:Kreikkalaiset liikemiehet Luokka:Belgialaiset ralliautoilijat Luokka:Belgialaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Energia Sveitsissä

Energia Sveitsissä kuvaa Sveitsin energian tuotantoa, kulutusta ja siirtoa. == Energian kulutus == Energiankulutus asukasta kohti vuonna 2022 oli 101,9 miljoonaa BTU:ta, maailmassa 50:nneksi suurinta. Vuonna 2022 loppukäyttäjistä suurimmat ryhmät olivat liikenne (31 %) ja kotitalouksien energiankäyttö (27 %). Teollisuuden osuus oli 19,8 %. Vuonna 2024 ensirekisteröidyistä henkilöautoista yleisimmin käyttövoimana oli ei-ladattava hybridi, 33,6 %:ssa autoista. Seuraavaksi suosituimmat olivat bensiinimoottori (29 %) ja täyssähköautot (19,3 %). Diiselemoottori oli 9,4 %:ssa uusista autoista, lataushybrideitä oli 8,7 %. == Energian tuotanto == Sveitsin energiankulutus vuonna 2023 jakaantui eri lähteiden kesken seuraavasti: * öljy: 33 % * ydinvoima: 28 % * biopolttoaineet ja jätteenpoltto: 12,7 % * vesivoima: 14 % * maakaasu: 10,2 % * kivihiili: 0,3 % Sveitsin sähköntuotanto jakautui vuonna 2022 eri lähteiden kesken seuraavasti: * vesivoima: 48 % kokonaiskapasiteetista * ydinvoima: 39,4 % * aurinkoenergia: 6,5 % * biopolttoaineet ja jätteenpoltto: 5 % * fossiiliset polttoaineet: 0,9 % * tuulivoima: 0,3 % Maassa on neljä toimivaa ja kaksi suljettua ydinreaktoria. Vuonna 2003 sveitsiläiset hylkäsivät kaksi ydinvoiman vastaista lakiehdotusta: Moratorium Plus, joka olisi jatkanut uusien ydinvoimaloiden rakennuskieltoa, ja Strom ohne Atom, joka olisi johtanut ydinvoimaloiden alasajoon. Fukushiman ydinonnettomuuden jälkeen vuonna 2011 Sveitsi päätti luopua ydinvoiman rakentamisesta antaen kuitenkin olemassa oleville viidelle voimalaitokselle 50 vuoden käyttöiän. == Lähteet == *