EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kuka, mitä, häh?

Kuka, mitä, häh? on vuonna 2007 Nelonen-kanavalla esitetty keskusteluohjelma, jota juonsi Mikko Silvennoinen ja jonka vakiokeskustelijoina toimivat Lotta Backlund, Riikka Pulkkinen, Marko Parkkinen, Juha Itkonen ja Pirjo Suhonen. Ohjelma lopetettiin viidennen jakson jälkeen alhaisten katsojalukujen vuoksi.Nelonen painoi pa­niik­ki­jar­rua == Jaksot == Jakso Vieraat Ensiesitys 1\. Pekka Haavisto 15. maaliskuuta 2007 2\. Helena Ahti-Hallberg 22. maaliskuuta 2007 3\. 29. maaliskuuta 2007 4\. Ari Koivunen 12. huhtikuuta 2007 5\. Mariko 19. huhtikuuta 2007 == Lähteet == Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset keskusteluohjelmat Luokka:Nelosen televisio-ohjelmat
De Blob

De Blob on THQ Wirelessin vuonna julkaisema tasohyppely- ja pulmapeli. Peliä kehitti alun perin Wiille Blue Tongue Entertainment ja Nintendo DS:lle Helixe Studio.http://gonintendo.com/?p=20799 Suomalainen Universomo kehitti pelin mobiiliversion. De Blobin mobiiliversio sai kritiikkiä ohjaustavastaan, jossa pelihahmo liikkui puhelinta kallistamalla.Kuorikoski, Juho: Sinivalkoinen pelikirja. s. 143-144 == Arvioita == Pelin J2ME-versio sai 7/10 PocketGamer arvostelussa. == Alustat == Peli on julkaistu mm. seuraaville alustoille: * Android * BlackBerry * iOS * Mobiili (J2ME) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Finnish Video Games − A History and Catalog, s. 180-181. McFarland & Company, 2015. * * Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit Luokka:Mobiilipelit Luokka:Wii- pelit Luokka:Vuoden 2008 videopelit Luokka:IOS-pelit Luokka:Android-pelit Luokka:BlackBerry-pelit Luokka:Nintendo DS -pelit Luokka:Java ME -pelit
Mikko Heliövaara

Mikko Ahti Heliövaara (23. elokuuta 1929 Tampere – 2. marraskuuta 2011) oli suomalainen arkkitehti. ==Henkilöhistoria== Heliövaaran vanhemmat olivat Aatto Heliövaara ja Lempi Löfgren. Hänen puolisonsa vuodesta 1953 oli arkkitehti Marianna Helena Avellan. Kari Heliövaara (s. 1954), Eero Heliövaara (s. 1956) ja Jaakko Heliövaara (s. 1960) ovat heidän lapsiaan. Heliövaara tuli ylioppilaaksi 1948 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1956. Hänellä oli yhteinen arkkitehtitoimisto puolisonsa kanssa vuodesta 1963. Heliövaara suunnitteli urallaan runsaasti kohteita puolustusministeriölle ja puolustusvoimille. Hän on suunnitellut muun muassa Upinniemen varuskunnan päävartion ja kirkon sekä Pansion varuskunnan aliupseerikerhon. ==Suunnittelutöitä== Heliövaaran suunnittelutöitä ovat muun muassa seuraavat: * Merikappeli, Upinniemi, Kirkkonummi * Lapuan Patruunatehtaan tehdasrakennus, Lapua *Enskärin kasarmirakennukset, Utö *Fabianinkatu 8, Helsinki * Maunulan liikuntahalli ja väestönsuoja, Helsinki * Hotelli Patria, Lappeenranta *Postitalon, Hotelli Tornin ja Suomen Kaartin ns. vanhan kasarmin saneeraukset, Helsinki * Suomenkasarmin saneeraus, Hämeenlinna * Suomen Teollisuupankin toimitalo, Helsinki * Maatalousoppilaitokset, Ilmajoki ja Iisalmi (Peltomäki) *Vaisala Oyj:n rakennukset, Vantaa == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Lola Panda

Lola Panda on kuvitteellinen pandahahmo, joka on pääosassa suomalaisen BeiZ- pelitalon kehittämässa samannimisessä opetuspelien sarjassa. Pelit ovat suosittuja erityisesti Kiinassa ja Yhdysvalloissa, ja Suomi on vain marginaalinen markkina-alue. Peleissä on ääniohjaus kymmenillä kielillä. BeiZ perustettiin Kiinassa vuonna 2010. Yhtiö hankittiin suomalaisomistukseen kaksi vuotta myöhemmin. Tuolloin suomalaisen peliteollisuuden kivijalkana pidettiin Rovion, Supercellin, Remedyn, Bugbearin ja Fingersoftin kaltaisia viihdepelien tekijöitä. Lola Panda -oppimispelit ovatkin menestyneet kansainvälisesti, erityisesti Kiinassa, ilman tunnetumpien pelitalojen saamaa julkisuutta. Lola Panda opettaa alle kouluikäisiä eri taitojen oppimiseen. ==Pelit== Lola Panda -pelisarjaan kuuluvat pelit: *Lolan Tavuviidakko *Lolan Matikkaseikkailu *Lolan ABC-juhlat *Lolan Matikkajuna *Lola Löytöretkellä *Lolan Aakkosjuna == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lola Panda -pelisarjan kotisivut * Lola Panda Oppimisen uusi aika -hankkeessa Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit
Iljanne

Iljanne on tasainen, tiivis jääkerros, joka yleensä on läpinäkyvä. Se muodostuu jäätävän sateen osuessa maahan. == Muodostuminen == Kun alijäähtynyt sadepisara kohtaa kylmän maanpinnan tai muun kiinteän kohteen, se jäätyy. Maahan muodostuu näistä alijäähtyneistä vesipisaroista erittäin liukasta jääpeitettä, jota kutsutaan iljanteeksi. Pohjoismaissa iljanteeksi kutsutaan myös pakkasella maanpintaan jäätynyttä vettä. == Vaikutukset == Läpinäkyvä iljanne aiheuttaa vaaratilanteita autoilijoille ja jalankulkijoille. Rankka jäätävä sade aiheuttaa vahinkoja: se voi katkoa esimerkiksi voimajohtoja ja puiden oksia. Suurimman vaaran se aiheuttaa lentokoneille ja laivoille. Lentokoneen runkoon voi kertyä nopeasti jäätä, joka vaikuttaa koneen aerodynamiikkaan ja nopeuteen. Jos purjeveneen mastoon kertyy jäätä, vene voi kaatua. Iljanne sulaa yleensä muutamassa tunnissa, mutta joskus se voi pysyä maassa useita päiviäkin. Ennätys on tiettävästi Yhdysvaltain Connecticutista vuodelta 1969, jolloin iljanne pysyi maassa puolitoista kuukautta. Tietyissä olosuhteissa teiden suolaus voi estää iljanteen muodostumisen tielle. == Katso myös == * Musta jää == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Iljanne Wikisanakirjassa * Iljanne Tieteen termipankissa Luokka:55.5 Meteorologia, klimatologia Luokka:Jää
Jouko Kari

Jouko Ilmari Kari (18. maaliskuuta 1939 Lehtimäki – 24. tammikuuta 2021 Jyväskylä)Kuolinilmoitus, Keskisuomalainen 21.2.2021, s. 42 oli suomalainen kasvatustieteilijä. Hän toimi Jyväskylän yliopiston Kasvatustieteiden tutkimuslaitoksen johtajaprofessorina 1980–1993 ja sen jälkeen kasvatustieteen (opettajankoulutuksen) professorina vuodesta 1993. Hänen tutkimuskohteitaan olivat oppimateriaalit, opettajan roolit ja myös työ- ja urheilusuoritusten kriittiset kohdat.Facta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 307WSOY Iso Tietosanakirja 4. osa, s. 197, WSOY 1997 ==Teokset== * Opettajan ammatti ja kasvatustietoisuus. Otava 1995 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kasvatustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Pentti Karjalainen

Leo Pentti Karjalainen (s. 1945) on suomalainen tekniikantutkija. Hän toimi vuodesta 1977 alkaen Oulun yliopiston metalliopin apulaisprofessorin ja professorin viran hoitajana (professorinimitys v. 1988) eläkkeelle jäämiseensä saakka vuoden 2013 alussa.Suomen professorit – Finlands professorer 1640–2007, s. 271. Professoriliitto 2008. ISBN 978-952-99281-1-8 Hän johti materiaalitekniikan laboratoriota vuodesta 1981 ja koulutti 140 diplomi- insinööriä erityisesti perusmetalliteollisuuden palvelukseen. Hän oli perustamassa Oulun yliopiston Terästutkimuskeskus CASR:ia vuonna 2006, jonka johtoryhmän puheenjohtajana hän toimi vuoteen 2024 asti.Heikkinen Veikko, Professori Pentti Karjalainen - Metallien tutkimus elämäntehtävänä, Materia, no 1, 2011, 39–43. Hänen tutkimuksensa kohdistuu erityisesti lujien terästen valmistukseen termomekaanisia käsittelyjä käyttäen sekä näiden mikrorakenteisiin ja mekaanisiin ominaisuuksiin. Hän on julkaissut yli 200 tieteellistä artikkelia yhdessä useiden kansainvälisten tutkijoiden kanssa.https://scholar.google.fi/citations?user=aIW_QasAAAAJ&hl;=fi Oulun yliopiston metallitutkimuksen historiaa hänen aikanaan on kuvattu teoksessa ”Puoli vuosisataa metallitutkimusta Oulun yliopistossa”. Karjalainen Pentti, Puoli vuosisataa metallitutkimusta Oulun yliopistossa– Lyhyt historiikki, Books on Demands, omakustanne Helsinki, 2016. 92 siv. ISBN 978-952-330-324-9. https://books.google.fi/books?id=vd6cCwAAQBAJ&hl;=fi&source;=gbs_navlinks_s == Lähteet == == Aiheesta muualla == * 120 osaajaa: Pentti Karjalainen Tekniikan akateemiset Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helga Väänänen

Helga Inkeri Väänänen (o.s. Korhonen; 15. heinäkuuta 1928 Siilinjärvi – 10. marraskuuta 2020 Upplands Väsbyn kunta, Ruotsi)Väänänen, Helga Inkeri, Sveriges Dödbok (8/2021) 1830–2020, Sveriges Släktforskarförbund, ISBN 978-91-89310-09-4 oli suomalainen iskelmälaulaja, joka teki 1970-luvun alussa parodisen kolkolla laulutyylillään kaksi singleä Toivo Kärjen edesauttamana. Väänänen oli tuolloin yli 40-vuotias.Nostalgiaa: Alvar Kolasen tähtikuvia 3 - "rohkea" Helga Väänänen, Anakonda-verkkolehti 10.7.2014. Viitattu 24.9.2016. Pohjois-Savon Siilinjärveltä kotoisin ollut Helga Väänänen oli jo nuorena haaveillut laulajan urasta, mutta vasta 40-vuotiaana hän päätti lähettää koenauhan Toivo Kärjen levy-yhtiölle. Kärki innostui Väänäsen tyylistä ja alkoi kaavailla hänestä yhdysvaltalaisen Mrs. Millerin kaltaista kypsän iän vauhdikasta iskelmälaulajaa. Vuonna 1971 Helga Väänänen levytti esikoissinglensä ”Tunturisatu”, jonka toisella puolella oli 1930-luvun kupletti ”Vetoketju”. Seuraavana vuonna julkaistiin Rauno Lehtisen sovittama toinen single, Sirkka Valkola-Laineen säveltämä ja sanoittama tango ”Mä olen nainen”. Ilmestymisaikanaan eroottisen rohkeana pidetyn kappaleen ovat myöhemmin levyttäneet myös Vera Telenius, Tuulikki Eloranta ja Ritva Oksanen. Singlen b-puolella on Väänäsen kulmikas versio Bill Haleyn rock and roll -klassikosta Rock Around the Clock nimellä ”Tunnista toiseen”. Se julkaistiin uudelleen tupla-CD-kokoelmalla Riman alta ja ohi maalin – Suomi-iskelmän hurjimmat harhalaakit.Väänänen Helga , Äänitearkisto. Viitattu 24.9.2016. Väänänen asui levytysvuosinaan Espoossa, mutta erosi puolisostaan vuonna 1976 ja muutti Ruotsiin Hammarbyn alueelle. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka: Vuonna 1928 syntyneet Luokka: Vuonna 2020 kuolleet
Pirjo Sewón

Pirjo Inkeri Sewón (ent. Karunen; 29. marraskuuta 1935 Turku – 8. toukokuuta 2023 Turku)Kuolinilmoitus. Turun Sanomat 17.6.2023, s. 21. oli suomalainen kasvitieteilijä. Hän toimi Turun yliopiston kasvitieteen professorina vuodesta 1985Facta 2001, Täydennysosa 1990, s. 309. WSOY 1990. vuoteen 1998. Sewón oli Suomen Tiedeseuran jäsenhttp://scientiarum.fi/fin/wp- content/uploads/sites/2/2019/02/Ordinarie-ledam%C3%B6ter.pdf . ==Teokset== * Studies on moss spores 1. The triglycerides of Polytrichum commune spores and their mobilization and degradation in relation to the germination phases. Diss. Turun yliopiston julkaisuja A 2, Biologica–Geographica–Geologia, 51. Turun yliopisto, 1972. . ISBN 951-641-030-8 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kasvitieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Volkswagen Polo I

Volkswagen Polo I (Typ 86) on Volkswagenin Polo-mallin ensimmäinen sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1975–1981. Se oli uudelleennimetty Audi 50, joka oli tullut markkinoille vuotta aikaisemmin. Polon sedan-versio tunnettiin Volkswagen Derbynä. == Volkswagen Polo I (1975–1981) == Ensimmäisen sukupolven Volkswagen Polo esiteltiin keväällä 1975 sisarmallina vuotta aiemmin markkinoille tulleelle Audi 50:lle. Näistä kahdesta Polo oli pelkistetympi ja varustelultaan karumpi. Ylellisempi Audi 50 oli ostohinnaltaan jopa kalliimpi kuin suuremman kokoluokan Volkswagen Golf, mistä syystä se meni varsin huonosti kaupaksi ja valmistus lopetettiin jo vuonna 1978. Edullisempi Polo sen sijaan menestyi huomattavasti paremmin. Poloon oli aluksi valittavissa vain 0,9-litrainen (40 hv) nelisylinterinen moottori. Vuonna 1976 moottorivalikoimaa laajennettiin 1,1-litraisella (50/60 hv). Varustelu oli hieman parempi kuin perusmallissa, esimerkiksi pääntuet ja kolmipisteturvavyöt olivat vakiona. Vuonna 1977 1,1-litraisen moottorin 60-hevosvoimainen versio korvattiin samantehoisella 1,3-litraisella, joka oli aiempaa moottoria polttoainetaloudellisempi. Polo sai vuonna 1979 muovipuskurit, uudenlaisen etusäleikön ja kojetaulun, jossa on säilytyslokero. Uusi malli oli 60-hevosvoimaisella moottorilla varustettu Polo GT, jonka ulkonäössä oli urheilullisia yksityiskohtia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Polo 1 Luokka:B-segmentin autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot
Jaakko Kaurinkoski

Jaakko Erik Kaurinkoski (25. heinäkuuta 1934 Koijärvi – 25. heinäkuuta 1998 Budapest) oli suomalainen diplomaatti ja sanomalehtimies. Hän työskenteli Uudessa Suomessa vuodesta 1958 ja siirtyi lehtialalta ulkoasiainministeriöön 1977. Lokakuussa 1991 Kaurinkoskesta tuli Suomen ensimmäinen sodanjälkeinen suurlähettiläs Viroon. Vuonna 1996 hän siirtyi suurlähettilääksi Unkariin.Suurlähettiläs Jaakko Kaurinkoski kuollut , MTV Uutiset 26.7.1998. Viitattu 24.9.2016. Kaurinkoski syntyi pappisperheeseen Koijärven kunnassa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1953 ja valmistui 1959 valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1959. Työskenneltyään vuoden verran Lehtikuvassa hän siirtyi vuonna 1958 Uuteen Suomeen ensin ulkomaantoimittajaksi ja sitten Moskovan- kirjeenvaihtajaksi vuosiksi 1963–1969. Helsinkiin palattuaan hän toimi lehtensä ulkomaanosaston päällikkönä 1970–1972.Kuka on kukin 1978. Vuosina 1972–1977 Kaurinkoski työskenteli pohjoismaisten uutistoimistojen kirjeenvaihtajana Pekingissä, minkä jälkeen hän siirtyi lehdistöneuvokseksi ensin Tukholmaan ja vuonna 1982 Suomen Washingtonin-suurlähetystöön. Hänet nimitettiin Leningradin pääkonsuliksi 1985. Vuonna 1990 hän palasi neuvottelevaksi virkamieheksi ulkoministeriöön, kunnes aloitti suurlähettiläänä ensin Tallinnassa ja sitten Budapestissä. Jaakko Kaurinkosken puoliso vuodesta 1967 alkaen oli tietokirjailija Kaarina Kaurinkoski, o.s. Rakkolainen (1944–2014).Kaarina Kaurinkoski, HS Muistot. Viitattu 24.9.2016. Myös Jaakko Kaurinkoski kirjoitti ja suomensi muutamia kirjoja. ==Teoksia== *Lohikäärmeen vuosi : taistelu Maon perinnöstä. Kirjayhtymä 1977. *Kiinalaista arkipäivää, yhdessä Kaarina Kaurinkosken kanssa. Kirjayhtymä 1978. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset toimittajat Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka: Vuonna 1934 syntyneet Luokka: Vuonna 1998 kuolleet Luokka:Suomen suurlähettiläät
Sergei Ryžikov (kosmonautti)

Sergei Nikolajevitš Ryžikov (), (s. 19. elokuuta 1974 Bugulma, Neuvostoliitto), on venäläinen kosmonautti. Ryžikov valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 2006 ja vuonna 2014 Sojuz MS-02 -lennon miehistön jäseneksi Retkikuntaan 49. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robert Kimbrough

Robert Shane Kimbrough (s. 4. kesäkuuta 1967 Killeen, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen astronautti. Kimbrough valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 2004 ja on osallistunut Nasan avaruussukkulalennolle STS-126. Vuonna 2014 hänet valittiin Sojuz MS-02 -lennon miehistön jäseneksi Retkikuntaan 49. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miha Rinne

Miha Rinne (s. 1974) on suomalainen peligraafikko ja -suunnittelijaMatkailua pelialalla; Sarjakuvakauppa.fi. == Sarjakuvia == *Matkailua pelialalla, ISBN 978-952-67409-2-8Miha Rinne: Matkailua pelialalla; Savon Sanomat 26.10.2013 == Furry Dragons == Rinne suunnitteli vuosina 2001–2002 Housemarquella työstetyn digitaalisen pelin, Furry Dragonsin. Peliä ei kuitenkaan koskaan julkaistu, koska se jäi ilman julkaisusopimusta. Rinteen mukaan Furry Dragons olisi julkaistu jollekin sen ajan konsolille. Rinne haki peliin vaikutteita muun muassa Jean-Pierre Jeunet’n elokuvista Amélie ja Kadonneiden lasten kaupunki, Hayao Miyazakin animaatioista, kuten Prinsessa Mononoke, ja Space Harrier -pelin bonuskentästä. Myöhemmin Rinne on julkaissut Furry Dragonsin pohjalta Lopunperän tarinat -nimistä sarjakuvaa. Pelissä olisi ratsastettu lohikäärmeellä ja kerätty kolikoita 3D-maailmasta. Furry Dragons olisi myös sisältänyt tehtävien tekemistä eri tyyppisille olennoille, kuten maailmassa elävien lintujen keräämistä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset videopelisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sergei Ryžikov

Sergei Ryžikov -nimisiä henkilöitä ovat: * Sergei Nikolajevitš Ryžikov (s. 1974), venäläinen kosmonautti * Sergei Viktorovitš Ryžikov (s. 1980), venäläinen jalkapallomaalivahti.
Teratornithidae

Teratornithidae on sukupuuttoon kuollut petolintujen heimo. Ne elivät Amerikan mantereella mioseenikaudelta plioseenikaudelle. Teratornithidaeen kuului joitakin suurimmista koskaan eläneistä lentokykyisistä linnuista. Heimoon luokitellaan neljä sukua ja viisi lajia. == Suvut ja lajit == * Teratornis ** T. merriami ** T. woodburnensis * Aiolornis ** incredibilis * Argentavis ** magnificens * Cathartornis ** gracilis * Oscaravis ** olsoni Luokka:Esihistorialliset linnut Luokka:Petolinnut
Bahrain kesäparalympialaisissa 2012

Bahrain osallistui Lontoon kesäparalympialaisiin vuonna 2012 joukkueella, johon kuului kaksi yleisurheilijaa. Kyseessä oli maan kahdeksas esiintyminen paralympialaisissa, eikä se saavuttanut mitaleita. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi Ahmed Meshaima. == Joukkue == === Yleisurheilu === *Ahmed Meshaima - Miesten kiekonheitto ja kuulantyöntö (Luokka:F37/38) *Fatema Nedham - Naisten kiekonheitto (Luokka:F51-53) ja keihäänheitto (Luokka:F52/53/33/34) == Lähteet == Luokka:Bahrain paralympialaisissa Luokka:Valtiot kesäparalympialaisissa 2012
Bahrain kesäparalympialaisissa 2008

Bahrain osallistui Pekingin kesäparalympialaisiin vuonna 2008 joukkueella, johon kuului kolme urheilijaa, jotka osallistuivat voimanostoon ja yleisurheiluun. Kyseessä oli maan seitsemäs esiintyminen paralympialaisissa, ja se jäi mitaleitta. == Joukkue == === Voimanosto === *Hasan Alderazi - Miesten alle 67,5 kg === Yleisurheilu === *Ahmed Meshaima - Miesten kiekonheitto ja kuulantyöntö (Luokka:F37/38) *Fatema Nedham - Naisten kiekonheitto (Luokka:F32-34/51-53) == Lähteet == Luokka:Bahrain paralympialaisissa Luokka:Valtiot kesäparalympialaisissa 2008
Bahrain kesäparalympialaisissa 2004

Bahrain osallistui Ateenan kesäparalympialaisiin vuonna 2004 joukkueella, johon kuului viisi urheilijaa, jotka osallistuivat voimanostoon ja yleisurheiluun. Kyseessä oli maan kuudes esiintyminen paralympialaisissa, ja maan yksi yleisurheiluedustajista, eli Ahmed Meshaima, saavutti hopeaa miesten kuulantyönnössä luokassa F37. == Mitalistit == === Hopeaa === *Ahmed Meshaima - Miesten kuulantyöntö (Luokka:F37) == Joukkue == === Voimanosto === *Sadeq Neama - Miesten alle 100 kg *Husain Ali Mahdi - Miesten yli 100 kg === Yleisurheilu === *Ahmed Kamal - Miesten keilan- ja kiekonheitto (Luokka:F32/51) ja kuulantyöntö (Luokka:F32) *Ahmed Meshaima - Miesten kiekon- ja keihäänheitto ja kuulantyöntö (Luokka:F37) *Ayman Al Heddi - Miesten keilan- ja kiekonheitto (Luokka:F32/51) == Lähteet == Luokka:Bahrain paralympialaisissa Luokka:Valtiot kesäparalympialaisissa 2004
Erkki Hirvelä

Erkki Eljas Hirvelä (17. kesäkuuta 1937 Jämsä – 16. kesäkuuta 2020 Jämsä) oli suomalainen taidemaalari. Hirvelän vanhemmat olivat maanviljelijä Eljas Hirvelä ja sairaanhoitaja Aino Mäntyoja. Hänen ensimmäinen puolisonsa (1960–1984) oli Inger Sandholm ja toinen vuodesta 1990 oli Päivi Katriina Värelä. Hirvelä kävi Suomen Taideakatemian koulun 1958–1961, ensimmäisen kerran hänen teoksiaan oli esillä näyttelyssä Jämsässä vuonna 1958. Hirvelä osallistui useisiin yhteis- ja ryhmänäyttelyihin kotimaassa ja ulkomailla, samoin kuin piti yksityisnäyttelyitä. Hänen teoksiaan on muun muassa Amos Andersonin taidemuseossa, Porin taidemuseossa, Wäinö Aaltosen museossa, Oulun taidemuseossa ja Keski-Suomen museossa, samoin kuin eri kaupunkien, yritysten ja yksityisten taidekokoelmissa. Hirvelä toimi monissa alansa yhdistyksissä ja järjestöissä, hän oli muun muassa Valtion kuvataidetoimikunnan jäsen 1975–1977 ja Suomen Taidemaalariliiton puheenjohtaja 1986–1992. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Erkki Hirvelän muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Vitali Mutko

Vitali Leontjevitš Mutko (, s. 8. joulukuuta 1958) on venäläinen poliitikko ja urheiluvaikuttaja. Mutko oli Venäjän jalkapalloliiton puheenjohtaja, mutta hän vetäytyi tehtävästään joulusta 2017 Venäjän vuoden 2018 jalkapallon MM-kisojen alkuun saakka, eli noin puoleksi vuodeksi. Hän erosi tehtävästään 19. joulukuuta 2018. ==Tehtäviä== *Venäjän varapääministeri 2016–2020 (Medvedevin hallitus) *Venäjän urheiluministeri 2012–2016 (Medvedevin hallitus) *Venäjän urheilusta, turismista ja nuorisopolitiikasta vastaava ministeri 2008–2012 (Putinin II hallitus) *Venäjän 2018 jalkapallon MM-kilpailujen hakukomitean ja paikallisen järjestelykomitean puheenjohtaja *Kansainvälisen jalkapalloliiton hallituksen jäsen 2009– *Venäjän jalkapalloliiton puheenjohtaja 2005–2009 ja 2015–2018 *Venäjän jalkapalloliigan puheenjohtaja 2001–2003 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Venäläiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bahrain kesäparalympialaisissa 2000

Bahrain osallistui Sydneyn kesäparalympialaisiin vuonna 2000 joukkueella, johon kuului kolme urheilijaa, jotka osallistuivat voimanostoon ja yleisurheiluun. Kyseessä oli maan viides esiintyminen paralympialaisissa, ja maa saavutti kisoissa yhden hopean ja yhden pronssin. == Mitalistit == === Hopeaa === *Ayman Al Heddi - Miesten kiekonheitto (Luokka:F51) === Pronssia === *Ahmed Kamal - Miesten keilanheitto (Luokka:F51) == Joukkue == === Voimanosto === *Hassan Al Derazi - Miesten alle 67,5 kg === Yleisurheilu === *Ayman Al Heddi - Miesten keilan- ja kiekonheitto (Luokka:F51) *Ahmed Kamal - Miesten keilan- ja kiekonheitto (Luokka:F51) == Lähteet == Luokka:Bahrain paralympialaisissa Luokka:Valtiot kesäparalympialaisissa 2000
Klorendiinihappo

Klorendiinihappo (C9H4Cl6O4) on kloorattuihin rengasrakenteisiin dikarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään polymeerien palonsuoja-aineena. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa klorendiinihappo on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Kuumennettaessa yhdistettä voimakkaasti muodostuu klorendiinianhydridiä. Klorendiinihappo kuuluu niin sanottuihin reaktiivisiin palonsuoja-aineisiin. Klorendiinihappo saattaa olla karsinogeenista.Arthur G. Mack: Flame Retardants, Halogenated, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 25.9.2016 == Valmistus ja käyttö == Klorendiinihapon valmistuksen lähtöaineet ovat heksakloorisyklopentadieeni ja maleiinianhydridi. Nämä reagoivat Diels–Alder-reaktiolla muodostaen klorendiinianhydridiä, joka hydrolysoidaan emäksisissä olosuhteissa klorendiinihapoksi. Yhdiste puhdistetaan kiteyttämällä ja kuivataan. Klorendiinihappoa käytetään suuria määriä palonsuoja-aineena. Erityisesti sitä käytetään tyydyttymättömien polyesterien valmistuksessa, koska sen karboksyylihapporyhmät voivat esteröityä. Näihin tuotteisiin lisätään ristisilloittavaksi reagenssiksi maleiinihappoa. Muita polymeerejä, joissa sitä käytetään palonsuoja-aineena ovat muun muassa alkydihartsit, epoksihartsit ja polyuretaanivaahdot. Yhdiste parantaa myös polymeerien korroosionkestävyyttä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Chlorendic acid *ChemBlink: Chlorendic acid Luokka:Dikarboksyylihapot
Alphonso Davies

Alphonso Davies (s. 2. marraskuuta 2000 Buduburam, Ghana) on kanadalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Bayern Müncheniä. Hän siirtyi Saksaan MLS-liigan Vancouver Whitecapsista tammikuussa 2019. Davies syntyi vuonna 2000 Buduburamin pakolaisleirillä Ghanassa liberialaisille vanhemmille. Vanhemmat olivat paenneet Liberian ensimmäistä sisällissotaa Ghanan pakolaisleirille. Kun Davies oli 5-vuotias, he muuttivat Ontarion provinssissa sijaitsevaan Windsoriin. Vuoden jälkeen he muuttivat edelleen Edmontoniin. Edmontonissa Davies pelasi pienissä paikallisissa seuroissa ennen siirtymistään Whitecapsin organisaatioon. 6. kesäkuuta 2017 Davies sai Kanadan kansalaisuuden. == Seurajoukkueura == Davies pelasi Vancouver Whitecapsissa kolmen kauden aikana 65 MLS-ottelua, joissa teki kahdeksan ja syötti 12 maalia. Kahta maalisyöttöä lukuun ottamatta kaikki tehomerkinnät tulivat kaudella 2018, jolloin kannattajat valitsivat hänet Whitecapsin kauden pelaajaksi. Siirryttyään Bayern Müncheniin kesken kauden 2018–2019 Davies pelasi loppukauden aikana kuusi liigaottelua ja teki niissä yhden maalin seuran voittaessa mestaruuden. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Bundesliigassa 29 ottelua ja teki niissä kolme maalia, ja jälleen Bayern voitti Saksan-mestaruuden. Hän voitti 2020 myös Saksan cupin. Mestarien liigan voittajajoukkueessa hän pelasi kaudella 2019–2020 kahdeksan ottelua, joissa syötti neljä maalia. Davies pelasi kaudella 2020–2021 Bundesliigassa 23 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Hän voitti Saksan-mestaruuden, UEFA Super Cupin ja seurajoukkueiden maailmanmestaruuden. Davies pelasi kaudella 2021–2022 Bundesliigassa 22 ottelua Bayernin mestarijoukkueessa. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua. Seuraavalla kaudella Bayern voitti jälleen liigamestaruuden ja Davies teki pelaamissaan 26 ottelussa yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua. Helmikuussa 2025 Davies teki Bayernin kanssa kesäkuuhun 2030 ulottuvan jatkosopimuksen. https://www.tsn.ca/soccer/alphonso-davies-extends- contract-with-bayern-munich-into-2030-1.2246373 == Maajoukkueura == Davies pelasi ensimmäisen ottelunsa Kanadan maajoukkueessa Curaçaota vastaan kesäkuussa 2017. Saman vuoden heinäkuussa hän teki Gold Cupin neljässä ottelussa yhteensä kolme maalia, millä voitti turnauksen maalikuninkuuden. Myös Gold Cupissa 2019 hän pelasi Kanadan kaikissa neljässä ottelussa. Hän pelasi täyden ajan Kanadan kaikissa kolmessa ottelussa MM-kilpailuissa 2022 ja teki maalin ottelussa Kroatiaa vastaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kanadalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seppo Eurola

Seppo Ilmari Eurola (29. maaliskuuta 1930 Suojärvi – 27. elokuuta 2016 JämsäKuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 25.9.2016 s. C 29) oli suomalainen kasvitieteilijä. Hän oli Oulun yliopiston Kasvitieteen laitoksen apulaisprofessori 1962–1993 ja Helsingin yliopiston kasvitieteen dosentti 1971–1993. Hänen tutkimuskohteensa oli suokasvillisuuden ja tunturikasvillisuuden luokittelu.In memoriam, Botanicum s. 4–5 ==Teokset== * Über die regionale Einteilung der südfinnischen Moore, 1962 väitöskirja * Sata suotyyppiä, 2015 ==Palkinnot ja tunnustukset == * Suoseuran kunniajäsen 1999 * Vanamon hopeinen Kairamo-mitali 2001 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kasvitieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Pekka Ojonen

Pekka Juhani Ojonen (20. maaliskuuta 1932 Riihimäki – 26. elokuuta 2016Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 25.9.2016 s. C 30) oli suomalainen arkkitehti ja nuoruudessaan kansainvälisen tason telinevoimistelija. Pekka Ojonen oli aktiivi telinevoimistelija vuosina 1947–1954. Sinä aikana hän oli Suomen joukkueen varamies Helsingin olympialaisissa 1952 ja Suomen joukkueen jäsen Rooman MM-kisoissa 1954, joissa Suomen joukkue sijoittui kuudenneksi. Maaotteluja kertyi hänen urallaan kaikkiaan neljä. Suomen mestaruuksia hän saavutti kaikkiaan 13, joista miesten sarjan Suomen mestaruuksia tuli kaksi kappaletta – vuonna 1952 hevosella ja rekillä. Uransa aikana hän edusti Porin Tarmoa ja Helsingin Voimistelijoita. Valmistuttuaan ylioppilaaksi keväällä 1951 hän aloitti arkkitehtiopinnot Teknillisessä korkeakoulussa. Arkkitehdiksi hän valmistui 1959. Urallaan hän työskenteli Alvar Aallon, Einari Teräsvirran, Antero Pernajan, Veikko Malmion ja Toivo Korhosen arkkitehtitoimistoissa ensin harjoittelijana ja valmistuttuaan suunnittelijana vuosina 1952–1961. Vuodesta 1961 alkaen Pekka Ojosella oli oma arkkitehtitoimisto. Ammattiin liittyen hän toimi Suomen Arkkitehtiliiton puheenjohtajana vuosina 1970–1974 ja sen jälkeen liiton liittovaltuustossa. Vuodesta 1975 alkaen hän toimi Tekniikan edistämissäätiön hallituksessa. Nuoruuden telinevoimistelu-uran pohjalta hän aikuisiällä oli mukana urheilun järjestötoiminnassa. Ojonen oli Suomen Voimisteluliiton puheenjohtajana ja Suomen Olympiayhdistyksen valtuuskunnan jäsen 1976–1980. ==Töitä== * Pro Teekkari -veistos, 1966, Teknillisen opiston edusta, Kamppi, HelsinkiPro Teekkari, Ham * Apu-yhtymän lehtitalo * Rovaniemen hovioikeus, saneeraus 1995 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset telinevoimistelijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat
Metasequoia (ohjelma)

Metasequoia on 3D-mallinnusohjelma, jonka on kehittänyt japanilainen Osamu Mizuno. Ohjelmasta käytetään usein myös lyhennettä "Metaseq" tai "Meta". Viimeisin versio ohjelmasta on Metasequoia 4, joka on yhteensopiva 32bit ja 64bit Windowsin sekä OS X:n kanssa. Myös ohjelman vanhempi versio Metasequoia 3 on ladattavissa ja versio toimii Windows XP:llä, Vistalla, 7:llä ja 8:lla, mutta Windows 8.1 ja 10 eivät enää tue vanhempaa versiota. Metasequoian voi ladata ja asentaa ilmaiseksi, mutta ohjelman ilmaisversiossa joitakin ohjelman ominaisuuksien käyttöä on rajoitettu. Kaikki ohjelman ominaisuudet saa käyttöön hankkimalla siihen maksullisen lisenssin. Metasequoia-ohjelman oikeudet omistaa Tetraface Inc. Metasequoia 4 tarjoaa käyttäjilleen kaksi eriversiota, joista Standard Edition soveltuu hyvin aloittelijoille sekä 3D-mallinnuksen ammattilaisille. Toinen versio EX Edition sopii käyttäjille, jotka käyttävät ohjelman kanssa muuta 3DCG-ohjelmistoa tai 3D-tulostinta. == Ominaisuudet == Metasequoia sisältää kaikki 3D-mallinnuksen perustyökalut ja muokkaustoiminnot. Ohjelman viimeisimpään versioon on myös tehty parannuksia ja lisäyksiä, kuten reiän automaattinen täyttö, putkimaisen polygonin luonti kahden reiän välille sekä kulmien pyöristys. Reunojen lisääminen ja poistaminen ohjelmassa on helppoa ja Armature-ominaisuudella ohjelmassa voi luoda 3D-malleja keskiviivan mukaisesti. Objektin voi luoda myös määrittelemällä keskiviivan ja viivanleveyden, mikä säästää 3D-mallin luomiseen käytettyä aikaa. Luotua objektia voi myös muokata yksityiskohtaisemmin luomalla sille mallinnettuja valmiuksia. Bone- ominaisuudella 3D-mallille voi luoda rangan, joka mahdollistaa muun muassa animaatioiden lisäämisen hahmolle. Morph-ominaisuus puolestaan tarjoaa mahdollisuuden esimerkiksi ilmeiden luomiseen 3D-hahmolle. Ohjelman UV- ominaisuutta on myös parannettu ja se mahdollistaa automaattisen purkamisen, halkaisun ja kiinnittämisen. Määrittämällä objektin kärkipisteille tai linjoille oikean painon, UV-muokkaus ei vääristä mallin tekstuureja niin paljon. Ambient Occlusion -ominaisuudella ohjelmassa voidaan luoda 3D-mallille haluttu valaistusefekti. Metasequoia tukee myös RenderMan-ohjelmaa. Ohjelma tukee myös useimpia muiden 3DCG-ohjelmien kanssa yhteensopivia tiedostoformaatteja, kuten DoGA CGA (.suf), AutoCAD (.dxf), LightWawe3D (.lwo), 3D Studio (.3ds), trueSpace (.cob), VRML 1.0 (.wrl), Direct3D (.x), Wawefront (.obj), Rokkaku-Daioh (.rok), POV-Ray (.pov), Autodesk FBX (.fbx), COLLADA 1.4 (.dae), Stereolithography (.stl), Stanford Polygon Library (.ply), three.jo JSON Model Format (.js), Additive Manufacturing File (.amf), Scalable Vector Graphics (.svg) ja MikuMikuDance (.pmd). == Lähteet == * http://www.metaseq.net/en/ Luokka:Suunnitteluohjelmistot Luokka:Windows- ohjelmat
Ole Tarvonen

Ole Heikki Tarvonen (8. toukokuuta 1930 Sakkola – 12. joulukuuta 2015 Turku) oli suomalainen kirjapainofaktori ja sivutoiminen elokuvaaja ja lyhytelokuvien tekijä. Hänen palkittuja elokuviaan ovat Episodi (1972), Apostoli (1974), Karoliina (1977), Vanha historiallinen Wien (1977) sekä Paanajärven poika (1973), josta Tarvonen sai Marburgin filmifestivaaleilla kultamitalin vuonna 1974.Rastas, Jukka: Ole Tarvonen on poistunut keskuudestamme , Turun Elokuvaajat ry. Viitattu 25.9.2016. Ole Tarvosen aktiivivuosien tuotantoo kuuluu yli 200 lyhytelokuvaa: dokumentteja, animaatioita, näytelmäelokuvia sekä mainos- ja muita tilauselokuvia. Hän voitti elokuvillaan lukuisia kunniamainintoja ja mestaruuksia. Hän oli kaitaelokuvauksen moninkertainen Suomen mestari, kahdesti myös Pohjoismaiden mestari. ==Lähteet== Luokka: Vuonna 1930 syntyneet Luokka: Vuonna 2015 kuolleet Luokka: Suomalaiset elokuvaajat
École normale supérieure de Cachan

École normale supérieure de Cachan (tunnetaan myös nimillä École normale supérieure Paris Saclay, ENS Cachan tai ENS Paris Saclay) on arvostetuin Ranskan suurista kouluista, jotka antavat korkeakouluopetusta. Koulu sijaitsee Cachanissa. Koulun opetusalat ovat soveltava ja puhdas luonnontiede ja sosiologia, talous- ja hallintotiede. Koulu on Université Paris-Saclayn jäsen.Members and associates ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * ENS Paris- Saclay kotisivut Luokka:Ranskan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Pariisin koulutus
Lensahn

thumb|250px|Paikallinen kirkko. Torni edustaa myöhäisgotiikkaa. Lensahn on kunta Pohjois-Saksassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa. ==Maantiede== Lensahn sijaitsee merellisen Ostholsteinin piirikunnan itäosassa Itämereen työntyvän niemen tyvessä. Kiel sijaitsee noin 60 kilometriä Lensahnista länteen. Etäisyys Hampuriin puolestaan on runsaat sata kilometriä. BAB 1 kulkee aivan Lensahnin keskustan itäpuolitse. ==Historia== Varhaisin asiakirjamaininta Lensahnista on kauppakirjassa vuodelta 1222 muodossa Linsane. Nimen alkuperä on slaavilainen ja saksaksi käännettynä se tarkoittaa "Bewohner des unbebauten Neulandes" (vapaasti käännettynä "neitseellisen maan asukit"). Tiiligoottista kyläkirkkoa alettiin rakentaa 1245. Aikakirjojen mukaan Lensahnia piinasivat lukuisat ruttoepidemiat. Kääntyminen luterilaiseen uskoon tapahtui 1542. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana Lensahnin riesana olivat Johann Tillyn joukot. Suuresta Pohjan sodasta 1700–1721 Lensahn selvisi vähemmin vaurioin. Euroopan hulluna vuotena 1848 lensahnilaiset nousivat tanskalaista hallintoa vastaan, Preussin–Itävallan sodan seurauksena parikymmentä vuotta myöhemmin Lensahn liitettiin muun Schleswigin ja Holsteinin mukana Preussin kuningaskuntaan. Toisen maailmansodan jälkeen WILAG-niminen yhtiö valmisti Lensahnissa radiovastaanottimia. Yhtiön menestys jäi lyhytaikaiseksi. WILAGin tiloissa valmistettiin sittemmin muun muassa savukkeita. 1960-luvun puolivälistä alkaen tiloissa on toiminut kertakäyttöisiä terveydenhuollon tarvikkeita valmistava yhtiö Codan. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== *Stock, Uwe: Lensahn – Geschichte eines Dorfes. Chronik der Gemeinde Lensahn. Lensahn 2003. ==Aiheesta muualla== *Kommunale Wappenrolle Schleswig-Holstein Luokka:Schleswig-Holsteinin kunnat
Washingtonin ostoskeskusammuskelu 2016

Washingtonin ostoskeskusammuskelu tapahtui 23. syyskuuta 2016 Burlingtonin pikkukaupungissa Washingtonissa, Yhdysvalloissa. Viisi ihmistä kuoli asemiehen ampumiin luoteihin Cascaden ostoskeskuksessa, kun 20-vuotias Arcan Çetin surmasi viisi ihmistä pienoiskiväärillä. Hänet pidätettiin päivää myöhemmin. == Lähteet == Ostoskeskusammuskelu 2016 Luokka:Vuoden 2016 rikokset
Kerstin Kronvall

Kerstin Kronvall (s. 1958 Pernaja) on suomalainen toimittaja, joka on 2010-luvulla tullut tunnetuksi Ukrainan ja Venäjän tapahtumien raportoinnista sekä suomeksi että ruotsiksi. Syyskuusta 2015 syksyyn 2017 hän toimi Yleisradion kirjeenvaihtajana Moskovassa, mitä ennen hän toimi marraskuusta 2014 alkaen Ylen Ukrainan kriisin kirjeenvaihtajana Kiovassa.Yle nimitti kirjeenvaihtajia Mediaviikko 9.10.2014. Viitattu 25.9.2016. Yle nimitti uusia kirjeenvaihtajia. Helsingin Sanomat 12.3.2015. Kronvall on toiminut Ylen ruotsinkielisen uutistoiminnan ulkomaantoimittajana ja Moskovan- kirjeenvaihtajana sekä lehdistöneuvoksena Suomen Moskovan suurlähetystössä. Hän on seurannut Venäjän ja entiseen Neuvostoliittoon kuuluneiden maiden asioita pitkään. Vuonna 2006 hän sai suomenruotsalaisen toimittajajärjestön Topeliuspriset-palkinnonKerstin Kronvall sai jour­na­lis­ti­pal­kin­non. Kaleva 13.1.2006. Viitattu 25.9.2016. ja vuonna 2022 Hugo Bergroth -palkinnon. Vuonna 2018 Kronvall julkaisi tietokirjan Rajakansaa: Kohtaamisia ja kohtaloita Imatralta Krimille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kronvallin esittelysivu Svenska Ylen sivustolla * Kronvallin haastattelu Hufvudstadsbladetissa Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka:Suomalaiset sotakirjeenvaihtajat Luokka:Suomalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mikko Eronen

Mikko Juhani Eronen (29. syyskuuta 1946 Pori – 4. tammikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen ulkomaantoimittaja ja -kirjeenvaihtaja.Mikko Erosen muistokirjoitus (Helsingin Sanomat muistot) (vain tilaajille) Eronen valmistui englannin kielen kääntäjäksi mutta siirtyi lehtialalle ja kävi Sanoman toimittajakoulun. Hän toimi Helsingin Sanomien ulkomaantoimittajana ja oli 1970-luvun puolivälistä alkaen lehden Tukholman kirjeenvaihtajana. Suomen paluun jälkeen Eronen toimi Helsingin Sanomien ulkomaantoimituksen apulaisuutispäällikkönä. 1980-luvulla Eronen oli lehden kirjeenvaihtajana Moskovassa ja selosti muun muassa ensimmäisenä suomalaistoimittajana Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden seurauksia toukokuussa 1986. Eronen siirtyi 1990-luvun alussa Yleisradion Venäjän pääkirjeenvaihtajaksi ja hän selosti muun muassa Mihail Gorbatšovin eroa, Neuvostoliiton lakkauttamista joulukuussa 1991 ja Venäjän perustuslaillista kriisiä syksyllä 1993. Hän sai tällöin raportoinnistaan arvostelua presidentti Mauno Koiviston taholta. Viimeksi ennen eläkkeelle jäämistään Eronen oli ulkomaihin keskittyneen ajankohtaisohjelman Atlaksen toimitussihteerinä. == Lähteet == Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Helsingin Sanomien toimittajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat
Toivo Heiskanen

Toivo Heiskanen (19. heinäkuuta 1928 Kuopio – 30. marraskuuta 2012 Espoo) oli suomalainen lehdistösihteeri ja ulkomaankirjeenvaihtaja.Toivo Heiskasen muistokirjoitus (Helsingin Sanomat muistot) (Internet Archive) Heiskanen pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1947 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa lakia ja myöhemmin englannin kieltä. Hän meni Helsingin Sanomien palvelukseen toimittajaksi 1955. Heiskanen oli Helsingin Sanomien kirjeenvaihtajana Lontoossa 1956–1962 ja Bonnissa Länsi-Saksassa 1962–1966 asuen tällöin perheineen Bad Godesbergissä. Tämän jälkeen Heiskanen toimi Suomen Englannin suurlähetystöön lehdistötiedottajana Lontoossa 1966–1968 ja palattuaan Suomeen hän oli aluksi Yhdysvaltain Suomen suurlähetystön tiedottajana Helsingissä sekä vuonna 1969 Sauna-Seuran toiminnanjohtajana.Viimeksi Heiskanen toimi ulkoministeriön lehdistösihteerinä vuoteen 1988 saakka jolloin hän jäi eläkkeelle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset diplomaatit Luokka:Helsingin Sanomien toimittajat Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Kimmo Kaski

Kimmo Kauko Kullervo Kaski (s. 1950) on suomalainen laskennallisen tieteen tutkija. Kaski valmistui sähkötekniikan diplomi-insinööriksi vuonna 1973 ja tekniikan lisensiaatiksi vuonna 1977 Teknillisen korkeakoulussa, jonka jälkeen hän British Councilin Fellowship-stipendiaattina siirtyi Britanniaan Oxfordin yliopistoon ja väitteli filosofian tohtoriksi (DPhil) teoreettisesta fysiikasta vuonna 1981. Tämän jälkeen vuosina 1981–1984 hän toimi postdoc- tutkijana Geneven yliopistossa Sveitsissä, Kernforschungsanlage Julichissa Saksassa ja Temple Universityssä Yhdysvalloissa. Hän palasi Suomeen ja oli Tampereen teknillisen korkeakoulun fysiikan lehtori vuodesta 1984 ja sähkötekniikan professori vuodesta 1987Facta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 309.. Vuosina 1985–1987 hän oli Yhdysvalloissa Temple Universityn vierailevana professorina. Hänen tutkimuskohteensa oli laskennallinen fysiikka, mikroelektroniikka ja rinnakkaisprosessointi.WSOY Iso Tietosanakirja 4. osa, s. 219, WSOY 1997. Sittemmin hän siirtyi Teknillisen korkeakouluun, nyttemmin Aalto-yliopiston Perustieteiden korkeakoulun lääketieteellisen tekniikan ja laskennallisen tieteen laitokselle. Hän on toiminut vuodesta 1996 laskennallisen tieteen professorina ja akatemiaprofessorina vuosina 1996–2005 ja vuosina 2000–2011 Suomen Akatemian Laskennallisten kompleksisten systeemien tutkimuksen huippuyksikön johtajana sekä Perustieteiden korkeakoulun varadekaanina (2011–2012) ja dekaanina (2013–2014),Kimmo Kaski . Perustieteiden korkeakoulu, Aalto-yliopisto. Wolfson College, Supernumerary Fellowina Oxfordin yliopistossa vuodesta 2001, jäsenenä Complexity Science Hub Viennan External Facultyssä vuodesta 2017 ja Visiting Fellowina The Alan Turing Institutessa vuodesta 2018. Professori Kaski on ollut American Physical Societyn fellow vuodesta 1994, Teknistieteiden akatemian jäsen vuodesta 1997, Institute of Physics (UK) Fellow & Chartered Physicist vuodesta 1998, Academia Europæan jäsen vuodesta 2001, Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2002 sekä sen varaesimies vuosina 2020–2021 ja esimies vuosina 2022–2023, ja Academia Mexicana de Ciencasin jäsen vuodesta 2018. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen teknillisen yliopiston professorit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Academia Europæan jäsenet
Pirkko Pöntinen

Pirkko Pöntinen (s. n. 1959) on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt vuodesta 1988 Yleisradion ulkomaanosastolla, muun muassa Kiinan- kirjeenvaihtajana vuosina 2004–2006. Vuoden 2015 alusta 56-vuotias Pöntinen nimitettiin kahdeksi vuodeksi Ylen kirjeenvaihtajaksi Washingtoniin.Yle nimitti neljä kirjeenvaihtajaa, Markkinointi & Mainonta 10.10.2014. Viitattu 25.9.2016. Kausi päättyi heinäkuun lopussa 2017.Pöntinen, Pirkko: Toimittajalta: Yhdysvallat on Trumpin jäljiltä pysyvästi muuttunut, Yle Uutiset 30.7.2017. Pöntinen kertoo LinkedIn-sivullaan aloittaneensa toimittajauran itäsuomalaisen paikallisradion harjoittelijana. Hän opiskeli tiedotusoppia Tampereen yliopistossa 1980-luvun alussa ja teki opintoihin vaaditun työharjoittelun radiotyössä Tukholmassa. 1990-luvun lopulla Pöntinen sai stipendin jatko-opintoihin Harvardin yliopiston Weatherhead Center for International Affairs -yksikössä. Siellä hän erikoistui Aasian ja Yhdysvaltojen politiikkaan.Pirkko Pöntinen, LinkedIn. Viitattu 25.9.2016. ==Lähteet== Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Antti Katajamäki

Antti Juha Katajamäki (4. huhtikuuta 1938 Tampere – 9. huhtikuuta 2014)Toinen etunimi sekä syntymä- ja kuolinaika on tarkistettu Katajamäen hautakivestä, joka sijaitsee Tampereen Kalevankankaan hautausmaalla, korttelissa 41. oli suomalainen arkkitehti. Hänen töilleen oli leimallista dynaamisuus ja venäläisesta avantgarde-arkkitehtuurista vaikutteita saanut konstruktivismi.Facta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 309 Katajamäki kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen lyseon lukiosta 1959, valmistui insinööriksi Tampereen teknillisestä oppilaitoksesta 1965 ja arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1970. Päätyönään Antti Katajamäki työskenteli pitkään Valion palveluksessa. Hän oli yrityksen suunnittelijana ja koordinaattorina 1966–1975, virkaa toimittavana rakennusjaoston päällikkönä 1975–1977 ja pääarkkitehtina 1977–1984. ==Suunnittelutöitä== * Hyrylän varuskunnan lämpökeskus 1968, Jorma Pankakosken kanssa * Valion tuotantolaitokset, ** Jyväskylän meijeri 1976–1979, Matti K. Mäkisen kanssa, Vuoden teräsrakenne -palkinto 1980 ** Maikkulan tehtaat, Oulu 1982, Matti K. Mäkisen kanssa, Vuoden teräsrakenne -palkinto 1983 ** Valion atk-keskus, Helsinki 1985, Osmo Syrjäsen kanssa * Kiinteistö Oy Hammareeni, Tampere, Marja Pesosen kanssa, Vuoden teräsrakenne -palkinto 1986 * Teiskon ilmailu- ja moottoriurheilukeskuksen ilmailuhalli, Vuoden teräsrakenne -palkinto 1986 *Peräseinäjoen kunnantalo, 1987 *VTT:n Tampereen toimitalo, 1989 ja 2002 *Rautaruukki Oyj:n kehityskeskus, Hämeenlinna 2001 *Tampereen yliopisto, 1993 ja 2004 * == Palkintoja == * Teräsrakennepalkinto ** vuosina 1980, 1983, 1986, 1987, kohteina *** Valio Keski-Suomi, Jyväskylän meijeri *** Valio Oulu, Maikkulan tuotantolaitokset *** Kiinteistö Oy Hammareeni, toimistotalo *** Teiskon ilmailu- ja moottoriurheilukeskus *** * CECM Prix Européen de la Construction métallique ** vuosina 1980, 1987, 1989, kohteina *** Valio Keski- Suomi, Jyväskylän meijeri *** Teiskon ilmailu- ja moottoriurheilukeskus, ilmailurakennus *** Bryggmaninkatu 4, Turku, teräspientalo *** * Eurostructrpess award for architecture ** vuonna 1983, kohteena Valio Oulu, Maikkulan tuotantolaitokset ** * Concours Européen cembureau Le béton dans les batiments industriels d´aujourd´hui ** vuonna 1985, kohteena Joensuun ympäristön osuusmeijeri, juustola ** * Constructa-preis 1986 Europäischer preis für industriearchitektur ** kohteena Valio Oulu, Maikkulan tuotantolaitokset ** * Vuorineuvos Paavo V. Suomisen rahaston palkinto (Tampereen teknillinen korkeakoulu) ** vuonna 1989, kohteena maailmanlaajuisen arvostuksen ja käytön saavuttaneiden jäähdyttämöjen ja niiden konekestusten rakennusjärjestelmät ** * Suomen ympäristöministeriön, teknologian kehittämiskeskuksen ja Helsingin kaupungin järjestämän Miljöö 2000 -kilpailun palkinto ** vuonna 1991, kohteena Asunto Oy Helsingin Laivalahden portti 3 == Lähteet == *Eva-Liisa Nikula, Jukka Laukkanen: Ajan arkkitehti Antti Katajamäki === Viitteet === Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Judaistiikka

Judaistiikka on tieteenala, jossa tutkitaan juutalaisuutta. Siihen kuuluu juutalaisen uskonnon ja kulttuurin tutkimus aina Raamatun ajoista nykypäivään. Judaistiikkaan läheisesti liittyvää Vanhaa testamenttia tutkitaan myös eksegetiikassa. Suomessa judaistiikkaa voi opiskella Åbo Akademissa ja Helsingin yliopistossa. Helsingin yliopistossa vuonna 2012 seemiläisten kielten ja kulttuurien oppiaine tuli osaksi Afrikan ja Lähi-idän tutkimuksen oppiaineryhmää nimellä Lähi-idän tutkimus. == Katso myös == * Eksegetiikka == Lähteet == Luokka:Juutalainen kulttuuri Luokka:Juutalainen usko ja oppi‎ Luokka:Juutalaisuuden historia Luokka:Kulttuurintutkimus
Kirkkososiologia

Kirkkososiologia on käytännöllisen teologian osa-alue, jossa tutkitaan kirkon toimintaa, hallintoa ja ihmisten uskonnollista asennoitumista sekä kirkon ja yhteiskunnan välisiä suhteita. Kirkkososiologiassa tutkitaan uskonnollisia ilmiöitä yhteiskuntatieteisiin kuuluvan sosiologian menetelmin. Tutkimusaiheita ovat esimerkiksi maallistuminen, kaupungistumisen vaikutus ihmisten uskonnollisuuteen sekä uskonnon ja politiikan suhde. Kirkkososiologia vakiintui Suomessa yliopistolliseksi oppiaineeksi 1970-luvulla Helsingin yliopistossa. == Lähteet == Luokka:Käytännöllinen teologia
Risto K. Tähtinen

Risto K. Tähtinen on suomalainen toimittaja, joka on toiminut 1980-luvulta alkaen Turun Sanomien ja sitten seitsemän muunkin maakuntalehden kirjeenvaihtajana Berliinissä.Turkulaiset maailman turuilla , Siirtolaisuusinstituutti, ei päiväystä, s. 17. Viitattu 25.9.2016. Sitä ennen hän oli Suomi–Neuvostoliitto-seuran kustannusyhtiön Kansankulttuurin toimitusjohtajana vuodesta 1986 sekä päätoimittajana Kansan Uutisten lehdissä Uusi Päivä ja Uusi Nainen ja ennen päätoimittajan tehtäviä Kansan Uutisten Turun-toimittajana.Kansan Uutisten viikkolehden Uuden Päivän päätoimittaja Risto K. Tähtinen (vas.) ja toimittaja Pekka Helminen. Europeana Collections. Viitattu 25.9.2016. Tähtinen on ollut aktiivisesti mukana juutalaisen seurakunnan toiminnassa Berliinissä. Vuosina 1975–1977 Tähtinen toimi Suomessa Varusmiesliiton puheenjohtajana.Historiaa, Varusmiesliitto. Viitattu 25.9.2016. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset päätoimittajat Luokka: Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka: Syntymävuosi puuttuu Luokka: Elävät henkilöt