EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bunhe

Bunhe (; vuosina 1908–1924 kaivoskylä Bunhe, vuosina 1924–1965 Junkom (); vuosina 1965–2016 ja venäläismiehityksen vuoksi yhä käytännössä Junokomunarivsk (; ); on kaupunki Ukrainan Donetskin alueen Horlivkan piirissä. Bunhe sijaitsee 20 kilometriä piirikeskus Horlivkan keskustasta itäkaakkoon ja linnuntietä 42 kilometriä aluekeskus Donetskista koilliseen. Tammikuun keskilämpötila on —7,5 ja heinäkuun +20,9 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 540 millimetriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 13 544 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 1990 asukasluku oli noin 20 700. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan kaivoskaupungin väestön valtaosa on koostunut etniseltä taustaltaan venäläisistä. Paikkakunta on perustettu vuonna 1908 Bungen kaivoksen asutukseksi; vuonna 1924 se nimettiin nuorisokommuuniin viittaavasti Junkomiksi. Vuonna 1965 se sai kaupungin aseman nimellä Junokomunarivsk.Юнокоммунаровск // Украинская Советская Энциклопедия. том 12. Киев, «Украинская Советская энциклопедия», 1985. 531 Kaupungin nimi muutettiin ukrainalaisessa aluehallinnossa Bunheksi toukokuussa 2016 Ukrainan pyrkiessä irrottautumaan kommunismiin ja neuvostovaltaan liittyvistä nimityksistä. Ukrainan vuonna 2020 tekemän aluehallintouudistuksen jälkeen kaupunki on virallisesen luokituksen mukaan kuulunut Horlivkan piiriin. Käytännössä kaupunki on kuitenkin ollut huhtikuusta 2014 lähtien osa Venäjän ohjaamaa separatistista Donetskin kansantasavaltaa ja viimeistään loppuvuodesta 2022 Venäjän miehitysaluetta. Siellä kaupungista käytetään ainakin paikallisesti neuvostoajalta peräisin olevaa venäjänkielistä nimeä Junokomunarovsk. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Neuvostoajan topografiakartta (vlasenko.net) Luokka:Donetskin alueen kaupungit Luokka:Horlivkan piiri
Kaarina Tuunanen

Kaarina Tuunanen on suomalainen koreografi ja tanssitaiteen osaaja, jonka ura on jatkunut yli 40 vuoden ajan. Hänen laatimansa baletti Frederico ja Jeannette kantaesitettiin Helsingin kaupunginteatterissa vuonna 1970. Vuonna 1989 Tuunanen ohjasi Keravan oopperaan Fanz Leharin operetin Hymynmaa. Kaarina Tuunanen on toiminut koreografina Varkauden Teatterin Zorbas -musikaalissa vuonna 2010. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Elävät henkilöt
Tommy Rettig

Thomas Noel ”Tommy” Rettig (10. joulukuuta 1941 – 15. helmikuuta 1996) oli yhdysvaltalainen entinen lapsinäyttelijä, tietotekniikka-asiantuntija ja kirjailija. Hän esitti Lassie-televisiosarjassa skotlanninpaimenkoiran isäntää, poikaa nimeltä Jeff vuosina 1954–1957. Rettig teki lapsirooleja myös elokuvissa Tri T:n 5000 sormea (The 5000 Fingers of Dr. T., 1953, ohjaus Roy Rowland), Joki, jolta ei ole paluuta (River of No Return, 1954, ohjaus Otto Preminger) ja Pyörteitä (The Cobweb, 1955, ohjaus Vincente Minnelli). Hänen viimeinen elokuvaroolinsa oli vuoden 1956 Erämaan laki (The Last Wagon, ohjaus Delmer Daves). ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Falaise (Ardennes)

Falaise on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Aisne-joen varrella, noin neljä kilometriä Vouziers’n kaupungista kaakkoon. Saksalainen kappeli, Chapelle de Falaise, rakennettiin vuosina 1917–1918 ensimmäisessä maailmansodassa kaatuneiden saksalaisten sotilashautausmaan reunalle. Vuosina 1920-1930 sotilaiden ruumiit siirrettiin Chestresin sotilashautausmaalle. Kappeli kunnostettiin sodan 100-vuotismuistojuhliin vuonna 2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ardennesin kunnat
Tunnusmerkistöerehdys

Tunnusmerkistöerehdys on rikosoikeudellinen erehdys, jonka tekijä ei tekohetkellä ole selvillä kaikkien niiden seikkojen käsilläolosta, joita rikoksen tunnusmerkistön toteutuminen edellyttää, tai hän erehtyy sellaisesta seikasta.Hallituksen esitys Eduskunnalle rikosoikeuden yleisiä oppeja koskevan lainsäädännön uudistamiseksi HE 44/2002 vp s. – , 110–111 Tunnusmerkistöerehdys poistaa teon tahallisuuden. s. 53–54 Tunnusmerkistöerehdys ei ole rikoksen anteeksiantoperuste. Se kuitenkin poistaa teon tahallisuuden, ja koska jotkin teot ovat rangaistavia vain tahallisina, tunnusmerkistöerehdyksellä voi olla merkitystä siinä, onko kyseessä rikosasia laisinkaan. s. 214–221 Tunnusmerkistöerehdyksestä säädetään Suomen rikoslain 4 luvun 1 pykälässäSuomen rikoslaki 4 luku 1 § Finlex: Tunnusmerkistöerehdys ei poista huolimattomuudesta aiheutunutta vastuuta, niinpä tuottamuksellisena rangaistavien rikosten kohdalla rangaistus voi silti tulla kyseeseen. Jokainen tuottamuksellinen rikos on kuitenkin arvioitava tapauskohtaisesti. Tunnusmerkistöerehdys ei yleensä myöskään poista vahingonkorvausvastuuta. Käytännön elämässä tunnusmerkistöerehdykset liittyvät usein monimutkaisiin tai jollain tavalla yllätyksellisiin tapahtumaketjuihin. Esimerkki: :Juhannusta juhliva henkilö A aikoo polttaa vanhan soutuveneensä juhannuskokossa. Rannalla on kuitenkin useita veneitä, ja hän tuleekin polttaneeksi naapurinsa veneen. Kyseessä voisi olla vahingonteko, mutta koska vahingonteko (Rikoslaki 35 luku) on rangaistava vain tahallisena, erehtyminen veneestä poistaa rikosoikeudellisen vastuun. Vahingonkorvausvastuuta naapurille se ei kuitenkaan poista. Esimerkki: :Pyörävaras luulee varastavansa henkilön A pyörän, mutta varastaakin henkilön B pyörän. Tässä tunnusmerkistöerehdyksellä ei ole merkitystä, sillä varas halusi joka tapauksessa varastaa toisen henkilön omaisuutta. Varkaus (Rikoslaki 28 luku) on tekona rangaistava vieraan henkilön omaisuuteen kohdistuvana tekona riippumatta siitä, kenen nimenomaisen henkilön omaisuuteen se kohdistuu. Pyörävarkaan tapauksessa erehtyminen teon kohteesta, error in obiecto, ei muuttanut seuraamusta, koska loukattu oikeushyvä oli samanarvoinen kuin se, jota oli tarkoituskin loukata. Laki suojaa kaikkia polkupyöriä, ei yksittäisen henkilön pyörää. Toisin on asia sellaisessa tunnusmerkistöerehdyksessä esimerkiksi silloin, kun metsästäjä luulee ampuvansa hirven mutta ampuukin marjastajan. Nyt teon suunniteltu ja toteutunut lopputulos kuuluvat oikeushyvinä eri luokkiin, ja tässä ero johtaa myös rikosoikeudellisesti erilaiseen seuraukseen. == Katso myös == * harhaisku eli aberratio ictus * error in obiecto * kuviteltu rikos * kieltoerehdys * vastuusta vapauttavaa seikkaa koskeva erehdys * vaihtoehtoinen tahallisuus eli dolus alternativus * kielletty riskinotto == Lähteet == Luokka: Rikosoikeus
Karneadeksen lautta

Karneadeksen lautta on klassinen pakkotilaa koskeva ajatusleikki. Sen keksijänä pidetään kreikkalaista filosofi Karneadesta. s. 295 :Kaksi merimiestä on joutunut veden varaan. He tarttuvat yhtäaikaa meressä kelluvaan lauttaan, joka kuitenkin pystyy kannattelemaan vain yhtä ihmistä. Toinen merimiehistä tuuppaa toisen pois lautan luota ja lopulta pelastuu. Toinen merimies hukkuu. Koska molempien merimiesten henki on samanarvoinen, tilanteessa ei ole mitään arvokkaampaa etua. Objektiivisen arvojärjestyksen puutteessa pakkotilateolla pelastettavan edun tärkeys liittyy enää sen subjektiiviseen merkitykseen merimiehelle. Hukkuneen merimiehen kuolemaan johtanut teko on oikeusjärjestyksen vastainen, mutta syyt pelastautuneen merimiehen toiminnan taustalla ovat inhimillisesti ymmärrettäviä. Oikeustieteessä katsotaankin, ettei pelastunutta merimiestä voida moittia toimintansa johdosta. == Lähteet == Luokka:Rikosoikeus
He (persoonapronomini)

He on suomen kielen monikon kolmannen muodon persoonapronomini ja viittaa muihin ihmisiin, joista puhutaan. ==Taivutuksia== Sijamuoto Persoonapronominin taivutus nominatiivi he akkusatiivi heidät genetiivi heidän partitiivi heitä essiivi heinä translatiivi heiksi inessiivi heissä elatiivi heistä illatiivi heihin adessiivi heillä ablatiivi heiltä allatiivi heille abessiivi heittä == Lähteet == Luokka:Pronominit
Salibandyn miesten Suomen Cup 2022–2023

Miesten TEHO Sport Suomen Cupin kausi 2022–2023 on järjestyksessään Suomen Cupin 34. TEHO Sport Suomen Cup 2023 välierät ja loppuottelut pelataan Final Four -tyylisenä järjestettävässä finaalitapahtumassa, joka pelataan Hämeenlinnassa. Välierissä finaalijoukkueet ratkotaan perjantaina ja mestaruus ratkaistaan lauantaina. == 1.– 3. kierrokset == Ensimmäiset kierrokset pelataan alueellisesti neljällä alueella. Kierroksilla mukaan tulevat portaittain Suomisarja – 6. divisioonien joukkueet. === Etelä === Esikarsinta SB-Pro ja Säbäpojat jatkoon. 1\. Kierros SB Allianssi ja Veijarit jatkoon. IBK Tarkkanen ja KD jatkoon. 2\. Kierros IBK Tarkkanen ja ÅIF II jatkoon. SCH ja Veijarit jatkoon. 3\. kierros === Itä === Esikarsinta KiPa-90 ja RT Dynamo jatkoon. KSS jatkoon. 1\. Kierros Löysätempo ja SB Coyotes jatkoon. KSS ja KiPa-90 jatkoon. Voima ja Top Team jatkoon. 2\. Kierros PSW ja KiPa-90 jatkoon. VarTa ja KSS jatkoon. Voima ja Top Team jatkoon. 3\. kierros === Länsi === Esikarsinta Velehot ja EuVe jatkoon. E-HSS ja SahKu jatkoon. 1\. Kierros SBS Masku ja EuVe jatkoon. SahKu ja KU-68 jatkoon. Nystars ja Velehot jatkoon. SB Luja ja TFT jatkoon. 2\. Kierros Nystars ja TPS 3 jatkoon. Pirkat ja SR IV jatkoon. SBS Masku ja FBC Turku Akatemia jatkoon. RSS Panthers ja SB Luja jatkoon. 3\. kierros === Pohjoinen === Esikarsinta OYUS ja AC Ressut jatkoon. Jalas ja Nibacos Akatemia jatkoon. 1\. Kierros Lämärit ja OYUS jatkoon. OFBC ja SBT Tornio jatkoon. MLT ja Amerikaarto jatkoon. Nibacos ja SB Goats jatkoon. 2\. Kierros SBT Tornio ja Popula jatkoon. Luokka:Salibandykilpailut Luokka:Suomen salibandy
Natalia Stachowicz

Natalia Stachowicz (s. 2000) on puolalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinin EM-hopeaa ja nuorten tasolla EM-pronssia. ==Kilpaura== Stachowicz voitti nuorten EM-pronssia Ranskan EM-kilpailuissa 2017. Hän voitti avauskierroksella Coraline Vedapodagomin ja hävisi välierissä Jekaterina Kozlovalle.Girls(16-17 years) -60kg club-lyon-kyokushin.com Viitattu 13.2.2023 Huhtikuussa 2018 Stachowicz saavutti Saksan mestaruuskilpailuissa hopeaa hävittyään loppupottelussa Nastasia Iavorscaialle.German Open 2018 Dortmund kyokushin- rheinmain.de 20.10.2018 Viitattu 13.2.2023 Maaliskuussa 2019 Stachowicz saavutti pronssia Espanjan Openissa.Spanish Open Karate Championship 2019 results (IKO) kyokushinkarate.news 8.3.2019 Viitattu 13.2.2023 Toukokuussa hänet valittiin edustamaan Puolaa EM-kilpailuihin.NATALIA STACHOWICZ POWOŁANA DO KADRY POLSKI NA MISTRZOSTWA EUROPY WE WROCŁAWIU! ostrodanews.pl 1.5.2019 Viitattu 13.2.2023 Lokakuussa Stachowicz saavutti vielä hopeaa Saksan Openissa.NATALIA STACHOWICZ SREBRNĄ MEDALISTKĄ OTWARTYCH MISTRZOSTW NIEMIEC ostrodanews.pl 13.10.2019 Viitattu 13.2.2023 Lokakuussa 2022 Stachowicz saavutti pronssia Puolan Openissa.Natalia Stachowicz z Ostrody Z Brazowy medalem mistrzostw polski seniorow w Karate Kyokushin ostrodaflesz.pl Viitattu 13.2.2023 Marraskuussa hän oli mukana Euroopan Openissa, jossa Stachowicz sijoittui viidenneksi voitettuaan avauskierroksella Ivalena Kolevan. Toisella kierroksella hän hävisi lopulta mestaruuden voittaneelle Daria Dobkowska Szeferille. ===EM-hopeaa (2023)=== Tammikuussa 2023 Stachowicz saavutti Puolan cupin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Carmen Slaterin.Zwycięzcy Kumite 7.1.2023 Viitattu 20.5.2023 Huhtikuussa Stachowicz sen sijaan saavutti Puolan Openissa toistamiseen pronssia. Tällä kertaa hän saavutti alle 65-kiloisten sarjassa, sekä avoimessa sarjassa.Zwycięzcy Kumite 15.4.2023 Viitattu 20.5.2023 Toukokuussa Stachowicz oli mukana Puolan EM-kilpailuissa. Stachowicz voitti avauskierroksella Dolunay Yücen ja otti voiton myös toisella kierroksella. Välierässä hän voitti Carmen Slaterin ja eteni loppuotteluun. Stachowicz saavutti hopeaa hävittyään mestaruuden ipponilla Maryna Skamaroh’ovalle.The 36th European Weight Category Kyokushin Championships Results kyokushinkarate.news 21.5.2023 Viitattu 28.5.2023 Lokakuussa 2024 Stachowicz oli mukana Euroopan Openissa, jossa hän sijoittui 12:s. Hän hävisi avauskierroksella Matylda Bieńille.Kumite Women Open mykyokushin.net 26.10.2024 Viitattu 28.10.2024 ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sinfonia nro 5 (Schubert)

Franz Schubert sävelsi viidennen sinfoniansa B-duurissa (D. 485)Schubert: Symphonies Nos. 5 and 8 / Rosamunde Naxos, viitattu 13.2.2023 vuonna 1816. Se valmistui tuon vuoden lokakuun 3. päivänä. Teoksen tyylissä on monesti huomioitu Wolfgang Amadeus Mozartin vaikutus Schubertiin; Schubert oli myös päiväkirjamerkinnöissään kirjoittanut Mozartin vaikutuksesta ennen teoksensa valmistumista.A Guide to Schubert’s Symphony No. 5 Houston Symphony 13.10.2017, viitattu 13.2.2023 Schubertin viidennen sinfonian kantaesitti yksityinen harrastajaorkesteri fagotisti Otto Hattwigin kotona pian teoksen valmistumisen jälkeen.Don Anderson, Schubert, Franz - Symphony No. 5 in B-flat Major Arkansas Symphony Orchestra 2016, viitattu 13.2.2023SYMPHONY NO.5 IN B DUR D. 485 Sofia Philharmonic, viitattu 13.2.2023 Vuonna 1867 englantilaiset Arthur Sullivan ja George Grove matkustivat Wieniin etsimään Schubertin unohdettuja teoksia. Tämän myötä julkisuuteen saatettiin muun muassa säveltäjän viides sinfonia. Sen julkinen kantaesitys pidettiin Lontoossa 1. helmikuuta 1873. Schubertin viides sinfonia on kamarimusiikkityyppinen sekä ulottuvuudellisesti että soitinnuksensa osalta. Orkesteriin ei kuulu klarinetteja, trumpetteja eikä patarumpuja. Teoksen ensimmäisessä osassa ei ole perinteistä hidasta johdanto-osiota (kuten ei Mozartin 40. sinfoniassakaan); hitaassa toisessa osassa kuuluvat myös Schubertin tyylille ominaiset romanttiset piirteet. Kolmas osa yhdistää klassisen menuetin ja Ländlerin piirteet. Finaali on sinfonian lyhyin osa. == Osat == # Allegro # Andante con moto # Menuetto: Allegro molto # Allegro vivace == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Franz Schubertin sinfoniat Luokka:1810-luvun musiikkiteokset
Heimo Pohjalainen

Heimo Johannes Pohjalainen (20. marraskuuta 1930 – 12. maaliskuuta 2012) oli suomalainen kirjailija, koulunjohtaja ja kotiseutuneuvos. == Teokset == * Jyrki Mikkonen,Heimo Pohjalainen ym.: Kymenlaakso ja Etelä-Karjala sanoin ja kuvin. Karjalakokoelmat, Siilinjärvi. 1978 ISBN 951-99212-0-6 * Ajasta aikaan : Valkealan seurakunta 350 vuotta. Valkealan seurakunta 1981 * Symposiumi. Kouvolan kaupunki, Valkealan kunta, Kymenlaakson terveyden turva 1993 * Karjalasta Kymenlaaksoon : ajan kuvia ja kuvauksia. Valkealan karjalaisseurat, 1994. ISBN 952-90-5674-5 * Tarinakivillä : VPL Pyhäjärvi : Kalamajan, Monturan, Pölhölän jakokunta ja asemanseutu. Valkeala, Pyhän-Säätiö 1997. ISBN 952-90-8443-9 * Lapsen tähden : Mannerheimin lastensuojeluliitto, Kouvolan yhdistys 75 vuotta. Mannerheimin lastensuojeluliitto, Kouvolan yhdistys. 1998 ISBN 952-91-0282-8 * Sinistä ja vihreää : moni-ilmeinen Pohjois-Valkeala. Valkeala: Valkealan kunta. 2001. ISBN 951-98333-1-5 * Tottovalkkoo : ajan kuvia ja kuvauksia Valkealasta. Valkeala: Heimo Pohjalainen (omakustanne) 2004. ISBN 952-91-7028-9 * Saahkunoita. Valkeala: Heimo Pohjalainen (omakustanne) 2006. ISBN 952-92-0389-6 * Sata vaikuttajaa Walkealasta 1365-2008. Valkeala: Heimo Pohjalainen (omakustanne) 2008. ISBN 978-952-92-3576-6 * Wanhan Walkealan walokuvia. Valkeala: Heimo Pohjalainen (omakustanne) 2010. ISBN 978-952-92-8111-4 == Lähteet == * Pohjalainen, Heimo, koulunjohtaja ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Laila Sairo, Kirjoittamisesta en luovu. Kotiseutuneuvos Heimo Pohjalainen, Valkeala. Kouvolan Sanomat. ISSN 0357-9298. 8.3.2002, s. 13 Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Hampstead Heath

Hampstead Heath on laaja viheralue Pohjois-Lontoossa, reilu 5 kilometriä Trafalgar Squarelta pohjoiseen. Puiston pinta-ala on 320 hehtaaria ja siihen sisältyy metsää, mäkiä ja niittyjä. Alueen läpi kulkee harjumuodostelma Hampsteadistä Highgateen, ja sen eteläreunalla sijaitsee Sisä-Lontoon korkein kohta (134 m) lähellä Whitestone Pondin vesiallasta. Puiston itäosassa kohoavan Parliament Hillin (98 m) laelta aukeaa esteetön näköala Lontoon keskustaan – sieltä voi nähdä muun muassa St. Paulin katedraalin, Westminsterin palatsin ja Shard-pilvenpiirtäjän. Nimensä Hampstead Heath (’Hampsteadin nummi’) on saanut kanervaa ja piikkiherneitä kasvavista nummialueista, joita löytyy yhä sen ylimmiltä rinteiltä. Puisto tarjoaa eläimille ja kasveille runsaasti erilaisia elinympäristöjä: nummien lisäksi nurmialueita, metsiköitä, pensasaitoja, kukkaniittyjä, puroja sekä yli 30 järveä ja lampea. Alueella voi havaita muun muassa 180 lintulajia, 25 perhoslajia ja peräti 650 erilaista luonnonkukkaa. Siellä elää myös myyriä, siiliä, kiinanmuntjakkeja, rantakäärmeitä ja lepakoita. Hampstead Heathin reunalla sijaitsee Robert Adamin 1700-luvulla uusklassiseksi muuttama Kenwood House, jossa on näytteillä Iveagh’n 1. jaarlin keräämiä taidemaalauksia. Kolme puiston lammista pidetään käyttökunnossa uimareita varten – yksi on avoinna miehille, toinen naisille ja kolmas kaikille – näistä kaksi ensimmäistä ympärivuotisesti. Puiston tuntumassa sijaitsevat London Overgroundin Gospel Oakin ja Hampstead Heathin asemat sekä Northern Linen Hampsteadin ja Golders Greenin asemat. == Lähteet == Luokka:Lontoon puistot
Taina Mäki-Iso

Taina Mäki-Iso (s. 8. toukokuuta 1963 Tervola) on fyysiseen teatteriin ja klovneriaan erikoistunut ohjaaja ja opettaja, joka työskentelee laajalti teatterin, tanssin, sirkuksen ja musiikin ammattilaisten, opiskelijoiden ja harrastajien kanssa. Hän esiintyy myös klovnina ja hän on tehnyt useita sooloesityksiä kuten Kohti horisonttia (2010), haMEmo (2013/14, esitys oli myös Kansallisteatterin Kiertuenäyttämön ohjelmistossa 2015–2016), Viikinkiprinsessa (2016), MEDEIA: Klovnin raivonhallintaopas (2018) ja Piilossa (2019). Mäki-Iso on mukana myös Georgia Murphyn kirjoittamassa ja ohjaamassa Tohtori Zeiffal, Tohtori Zeigal ja virtahepo, jota ei koskaan saatu kiinni -esityksessä (2018 Fabulous Bäckström Brothers, Musiikiteatteri Kapsäkki). Hän on esiintynyt useilla festivaaleilla Suomen lisäksi myös Itävallassa, Ranskassa, Tšekissa, Beninissä, Yhdistyneissä Arabiemiraateissa ja Espanjassa. Mäki-Iso työskentelee myös sairaalaklovnina (Klovnitohtori Tanttarulla), sairaalaklovnien koutsina ja on vieraillut Klovnirouva Marttana ikäihmisten palvelukeskuksissa. Mäki-Iso on tehnyt ohjauksia muun muassa Helsingin, Oulun, Lappeenrannan ja Kuopion kaupunginteattereihin sekä vapaille ryhmille. Lapsille ja nuorille suunnatut esitykset ovat Mäki-Ison erityistä osaamisaluetta. Mäki-Iso on arvostettu opettaja ja hän on opettanut muun muassa klovneriaa ja naamioilmaisua esimerkiksi Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa, Tampereen yliopiston Nätyllä, Turun taideakatemiassa, Lahden sirkuskoulutuksessa sekä Beninissä ja Tšekissä. Hän myös suunnitellut ja vetänyt yhtenä opettajista useita erilaisia fyysisen teatterin kursseja Teatterikorkeakoulussa ja opettanut teatteripedagogiikkaa. Hän itse on opiskellut klovneriaa ja komiikkaa opettajinaan muun muassa Philippe Gaulier, Giovanni Fusetti, Pierre Byland, Norman Taylor, Angela de Castro ja Ami Hattab. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * www.tainamakiiso.com Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bøur

Bøur on Färsaarilla, Vágarin saarella, sijaitseva kylä. Ensimmäiset maininnat Bøurin kylästä ovat peräisin 1350-luvulta, mutta asutusta kylän alueella on todennäköisesti ollut jo aiemmin. Nykyään kylän asukasluku on 71 ja suurin osa saa elantonsa maataloudesta. Kylässä sijaitsee pieni kirkko, josta ensimmäiset maininnat ovat vuodelta 1710, mutta kirkko on todennäköisesti vanhempi. Nykyinen kirkko on vuodelta 1865. == Lähteet == Luokka:Färsaarten kylät
Kato Air

Kato Air (virallisesti Kato Airline) oli norjalainen lentoyhtiö, joka perustettiin Evenesissä 1995 ja lakkautettiin 2008. Syyskuun 29. päivänä vuonna 2004 algerialainen kielteisen päätöksen saanut turvapaikanhakija yritti kaapata Kato Airin Narvikista Bodøhön matkalla olleen matkustajakoneen ja syöstä sen alas. Myöhemmin elinkeinoministeriksi noussut poliitikko Odd Eriksen oli mukana taltuttamassa kaapparia. Algerialaismies tuomittiin 15 vuodeksi vankeuteen ja lähetettiin kotimaahansa vuonna 2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Entiset norjalaiset lentoyhtiöt
Peter MacLane

Peter MacLane (oik. Vincent Reichenauer, s. 13. joulukuuta 1945) on ranskalainen kuvataiteilija ja entinen laulaja. MacLane edusti Monacoa Eurovision laulukilpailussa 1972 duettona Anne-Marie Godartin kanssa kappaleella "Comme on s'aime" ja sijoittui 16. sijalle 18 kilpailijan joukosta. 1980-luvun lopulta alkaen MacLane on keskittynyt digitaaliseen kuvataiteeseen. ==Diskografia== ===Singlet=== *C'est trop facile (1970) *Jesus Cristo (1971) *Comme on s'aime (duetto Anne-Marie Godartin kanssa; 1972) *Clementina (1973) *Un autre amour (1974) *La Colère (1974) *Rendez-vous d'amour (1977) *Frenchie Café (1984) *You Are My Destiny (1986) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Peter MacLanen kotisivut Luokka:Ranskalaiset taiteilijat Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Monacon euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1972 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Serge & Christine Ghisoland

Serge & Christine Ghisoland (molemmat syntyneet 1946) on belgialainen duo. Duo osallistui Belgian euroviisukarsintaan 1970 kappaleilla "Nous serons toi et moi" ja "Lai lai lai", joista "Lai lai lai" pääsi karsinnan finaaliin ja sijoittui siinä neljänneksi. Vuonna 1972 duo valittiin sisäisesti edustamaan Belgiaa Eurovision laulukilpailuun. Duo esitti karsinnassa kymmenen kappaletta, joista Belgian edustuskappaleeksi valittiin "À la folie ou pas du tout". Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa duo sijoittui 17. ja toiseksi viimeiselle sijalle. ==Diskografia== ===Albumit=== *À la folie ou pas du tout (1972) ===Singlet=== *Lai, Lai, Lai (1970) *La Rose / Marilyn (1970) *A La Folie Ou Pas Du Tout (1972) *Derrière Mes Carreaux / Quand On Se Réveille Le Dimanche Matin (1972) *Je Vais (1972) ==Lähteet== Luokka:Belgialaiset duot Luokka:Belgian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1972 euroviisuedustajat
Jaakko Warén

Jaakko Ilmari Warén (s. 27. huhtikuuta 1970 Espoo) on suomalais-amerikkalainen säveltäjä ja tuottaja. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa Einojuhani Rautavaaran ja Kalevi Ahon oppilaana kunnes muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1989. Siellä hän jatkoi sävellysopintojaan Arnold Schönbergin assistentin Richard Hoffmannin johdolla. Warén valmistui Oberlin Konservatoriosta vuonna 1993, jolloin hänelle myönnettiin American Society of Composers and Publishers Raymond Hubbell - sävellyspalkinto. Oberlinissa opiskellessaan hän aloitti myös perehtymisen elektro-akustiseen musiikkiin ja etnomusikologiaan. Hän opetteli soittamaan useita etnisiä kieli- ja lyömäsoittimia ja esiintyi mm. Oberlinissa toimineessa Javanese Gamelan -yhtyeessä. Tuona aikana hän osallistui myös moniin sävellystapahtumiin joissa esitettiin hänen musiikkiaan, kuten esim. Cleveland Chamber Symphony Young & Emerging Composers, Midwest Composers Symposium, Korvat auki, Ung Nordisk Music Festival, SYZYGY New Music Concert Series at Rice University, The Juilliard Shcool Concert Series ja Bangkok Music Festival Asian Composers Symposium. Warén jatkoi sävellys- ja elektronimusiikin opintojaan Arts Meadows School Of The Art'ssa jossa hänen opettajinaan toimivat Martin Sweidel ja Kevin Hanlon. Maisterin diplomin saatuaan 1996 hän aloitti säveltämisen ja musiikin tuottamisen päätoimisesti. Siitä alkaen Warén on aktiivisesti tuottanut, säveltänyt musiikkia ja äänisuunnitellut lukuisia kaupallisia projekteja, kampanjoita, videoita, tv- ja radio ohjelmia ja filmejä. == Sävellyksiä == === Jousiorkesterimusiikki === *Pieces In And Out Of Time (String Orchestra Or Nonet) (1989) === Soolo & Kamarimusiikki === * ...Du Vent Solaire... (STRING QUARTET) (1996)* edited 2023 * INTRINSICS (Sonata for Piano) (1993) * Têtralogie (for Organ) (1993) * TRAPEZIUM (for Viola and Piano) (1992) * CRASH, MIND & DELAY (for Solo Violin with live electronics) (1989) * RUSH (for 12 Violins) (1988) * Thai Fleet Suite (for Solo Piano) (1988 ~) ** Chaiprakarn * Alone (Hitori Dake) (for Solo Clarinet) (1988) === Elektroakustisia teoksia === * praelūdere (for augmented virtual prepared piano) (2022) * Light Beyond I (1991) * Ondulazones "Imaginary Concerto for Flute with Live electronics and quadrophonic tape" (1993) * Aeoliaphony (1995) * Aeoliaphony II (1995) * PHANTOMTRAINS (1995) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sankt Eriksgatan

Sankt Eriksgatan on Tukholman Vasastadenissa ja Kungsholmenilla sijaitseva katu, joka ulottuu Norr Mälarstrandilta Kungsholmenin etelärannalta Norra Stationsgatanille Vasastadenin pohjoisrajalle. Sen varrella sijaitsevat aukiot Fridhemsplan, Sankt Eriksplan ja Vanadisplan. == Kuvia == Stockholm 0255 (8395237622).jpg|Lumenpudotusta tammikuussa 2013. Vmalmsgallerian.jpg|Sankt Eriksgatanin ja Fleminggatanin kulmassa sijaitseva ostoskeskus Västermalmsgallerian. Sörman neon 2010b.jpg|Herrainpukimo Georg Sörman toimi Sankt Eriksgatanilla vuodesta 1937, kunnes koronapandemia ajoi sen konkurssiin. Klassinen mainoskyltti otettiin alas tammikuussa 2022. Sportpalatset och Sankt Erikspalatset.JPG|Sankt Eriksgatan kulkee Kungsholmenin pohjoisrannalla Sportspalatsetin (Jean Adrian, 1930) ja S:t Erikspalatsetin (arkkitehtitoimisto Dorph & Höök, 1910) välistä.Andersson & Bedoire, 188 Grönstedska palatset, 2014 -1.JPG|Sankt Eriksgatanin pohjoispäässä Norra Stationsgatanin risteyksessä on Grönstedtin palatsi, joka valmistui vuonna 1924 Vin & Sprit -yhtiön pääkonttoriksi. Arkkitehti oli Cyrillus Johansson.Andersson & Bedoire, 349–350 == Lähteet == * Andersson, Henrik O. & Bedoire, Fredric. Stockholms byggnader. Bokförlaget Prisma, 1991. ISBN 91-518-1841-8. === Viitteet === ==Aiheesta muualla== Luokka:Tukholman kadut Luokka:Kungsholmen Luokka:Vasastaden
Senala

Senala on Tuvalussa, Funafutin atolilla, sijaitseva kylä. Pinta-alaa kylällä on 0,13 km2 ja vuoden 2012 väestönlaskennan perusteella asukkaita oli 1 207. == Lähteet == Luokka:Tuvalun kylät
Tumaseu

Tumaseu on Tuvalussa, Vaitupun saarella, sijaitseva kylä. Vuoden 2012 väestönlaskennassa kylässä oli 248 asukasta ja pinta-alaltaan se oli 0,04 km2. == Lähteet == Luokka:Tuvalun kylät
Alapi

Alapi on Tuvalussa, Funafutin atollilla, sijaitseva kylä. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan kylässä asui 1029 asukasta ja sen pinta-ala oli 0,11 km2. == Lähteet == Luokka:Tuvalun kylät
Duane Michals

Duane Michals (s. 1932 McKeesport, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen valokuvaaja. Hän on alunperin graafinen suunnittelija, joka on valokuvaajana itseoppinut. Hänen esikuviaan ovat René Magritte, Balthus ja Giorgio de Chirico. Hänen ensimmäinen näyttelynsä oli vuonna 1963 New Yorkin Underground Galleryssa, ja sen jälkeen hänen kuviaan on ollut arvostetuissa museoissa esillä yksityisnäyttelyissä, kuten MoMA:ssa ja International Center of Photographyssa. Kuvia on tallennettu kokoelmiin moniin museoihin, kuten Los Angelesin J. Paul Getty -museoon, New Yorkin The Metropolitan Museumiin ja MoMAn sekä Tukholman Moderna Museetin kokoelmiin.Aino Frilander: Mies joka kuvasi kaikki Helsingin Sanomat 13.2.2023 Michalsin kuvia on näyttelyssä Helsingissä Valokuvataiteen museossa helmikuussa 2023. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ralf Karell

Ralf Karl Anders Karell (6. helmikuuta 1931 Siuntio – 31. toukokuuta 2001 Siuntio) oli suomalainen maanviljelijä ja virkamies, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Viitattu 14.2.2023. Karellin vanhemmat olivat maanviljelijä, talousneuvos Karl Ragnar Karell ja Thyra Sofia Kvarnström ja puoliso vuodesta 1959 Dolores Marita Hagelberg. Karell tuli ylioppilaaksi Grankulla samskolasta 1950 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1956. Hän oli Nylands Svenska Lantbrukssällskapin maatalous- ja asutusasiainneuvoja Porkkalan jälleenrakennustoimistossa 1958–1963, Antan tilan viljelijä ja vuokraaja Siuntiossa 1963–1965 ja omistaja 1974–1998, asutushallituksen Helsingin ruotsinkielisen asutuspiirin piiripäällikkö 1966–1971, maatilahallituksen Helsingin ruotsinkielisen maatalouspiirin piiripäällikkö 1971–1989, Helsingin maatalouspiirin vt. piiripäällikkö 1973–1989 ja piiripäällikkö 1989–1992. Karellilla oli myös lukuisia asiaantuntija- ja luottamustehtäviä, mukaan lukien Siuntion kunnanhallituksen jäsenyys 1962–1964 ja kunnanvaltuuston jäsenyys 32 vuoden ajan, 1965–1996. Valtuuston puheenjohtajana hän toimi 24 vuotta, 1973–1996. Karell sai maanviljelysneuvoksen arvonimen 1990. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Siuntion kunnanvaltuutetut Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Eriksgatan

Eriksgatan tarkoittaa seuraavia: ;Historiassa *Eriksgata, historiallinen matka, jonka uusi kuningas teki ;Katuja *Eriksgatan, tie Jomalassa *Eerikinkatu (), katu Helsingissä *Eerikinkatu (), katu Turussa *Sankt Eriksgatan, katu Göteborgissa Ruotsissa *Sankt Eriksgatan, katu Tukholmassa Ruotsissa *S:t Eriksgatan, katu Kalmarissa Ruotsissa *S:t Eriksgatan, katu Skarassa Ruotsissa
Isohelmikkä

Isohelmikkä (Melica altissima) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, helmiköiden (Melica) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on roteva monivuotinen heinälaji, jota tavataan Euraasiassa. Sen levinneisyysalue ulottuu Keski-Euroopasta Balkanin kautta Turkkiin ja Kaukasukselle sekä Itä-Euroopan eteläosien ja Keski-Aasian läpi Kiinaan. Isohelmikkää voidaan kasvattaa koristeheinänä, minkä lisäksi se on hyvää laidun- ja kuivaheinäksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Isohelmikkä (Melica altissima) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Melica altissima * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Melica altissima * Flora of China: Melica altissima Luokka:Helmikät
USS Green Bay (LPD-20)

USS Green Bay (runkonumero LPD-20) on Yhdysvaltain laivaston San Antonio -luokan maihinnousualus. Alus on suunniteltu kuljettamaan merijalkaväen joukkoja ja ajoneuvoja, jotka voidaan siirtää rannalle nopeasti helikoptereilla ja pienemmillä maihinnousuveneillä. == Lähteet == Luokka:San Antonio -luokan maihinnousualukset
Alavieskan työväentalo

Alavieskan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905 Alavieskassa, ja oma talo hankittiin vuonna 1908. Työväenyhdistys omisti talon 1930-luvun alkuvuosiin, minkä jälkeen sen omisti Alavieskan suojeluskunta vuoteen 1944. Vuodesta 1944 lähtien talon omisti Alavieskan sosialidemokraatit ry. == Historiaa == Alavieskan työväenyhdistys päätti vuonna 1921 erota Sosialidemokraattisesta puolueesta ja liittyä Suomen Sosialistiseen työväenpuolueeseen. Vuonna 1908 rakennettu työväentalo jäi osaston haltuun. Yhdistys siirsi talon omistuksen Alavieskaan perustetulle Suomen Maa- Metsä ja Uittotyöväen liittoon kuuluvalle ammattisosastolle. Suomen Ammattijärjestö ja sen osastot lakkautettiin 1930-luvun alussa. Työväentalo pakkomyytiin, ja se päätyi Alavieskan suojeluskunnan käyttöön. Suojeluskunta käytti taloa kokous- ja varastotiloina ja vuokrasi tiloja myös muille. Jatkosodan aikana myös vuonna 1928 perustettu Alavieskan sosialidemokraattinen työväenyhdistys vuokrasi taloa ja osti sen suojeluskunnalta vuonna 1944. == Rakennus == Taloa varten ostettiin oma tontti, ja talo rakennettiin ostamalla vanha hirsinen autiotalo, joka siirrettiin yhdistyksen tontille. Työt tehtiin suurelta osin talkootyönä, vain erityistä ammattitaitoa vaativat työt teetettiin palkkatyönä. Vuonna 1944 talo kunnostettiin perusteellisesti. Vuonna 1953 oli tarkoitus korjata ja laajentaa taloa, mutta töiden vaatimaa rahoitusta ei onnistuttu järjestämään, joten talo myytiin. Uusi omistaja käytti sitä aluksi varastona, mutta sittemmin purki sen kokonaan. == Talon käyttö == Kaikki omistajat käyttivät taloa omaan järjestötoimintaansa. Ennen 1930-lukua talossa järjestettiin myös iltamia. Alavieskan suojeluskunta vuokrasi taloa myös muille. Talon palattua työväentaloksi siellä järjestettiin kokoustoiminnan lisäksi taas yleisötilaisuuksia. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Alavieskan rakennukset ja rakennelmat
Relatiivipronomini

Relatiivipronomini on sellainen pronomini, joka aloittaa relatiivilauseen. Suomen kielen relatiivipronominit ovat joka, kuka ja mikä. Kuka-pronominin korrelaatti on ihmistarkoitteinen (Siskoni on ainut ihminen, ketä kuuntelen tässä asiassa). Joka voi viitata ihmiseen tai asiaan: Tyttö, jonka tapasin discossa, saattoi minut kotiin. Unohdin kotiin ne paperit, joita olisin tarvinnut kokouksessa. Silloin kun korrelaattina toimii kokonainen lause, käytetään mikä-pronominia: Kesäkuussa satoi lunta, mikä on alueella hyvin poikkeuksellista. == Lähteet == Luokka:Pronominit
Turkinvaahtera

Turkinvaahtera (Acer hyrcanum) on vaahteroiden (Acer) sukuun kuuluva puulaji. Se voi kasvaa korkeimmillaan noin 17 metriä korkeaksi, ja runko voi kasvaa halkaisijaltaan enintään noin 40 cm paksuksi. Kaarnan väri vaihtelee harmaanruskeasta tummanharmaaseen. Uloimmat lehdet ovat tavallisesti viisiliuskaisia. Lehtiruodit ovat tiiviitä ja maitiaisnesteettömiä. Kukinnot ovat aluksi pystyjä ja punertavankeltaisia mutta muuttuvat sittemmin nuokkuviksi. Kukkaperät ovat 1,8–2,4 cm pitkiä. Hedelminä olevien siivekkäiden lohkohedelmien siipien välinen kulma vaihtelee terävästä kulmasta oikokulmaan. Turkinvaahtera tuottaa joka vuosi suuren määrän siemeniä, ja siementen kypsymisen jälkeen kukinnot putoavat maahan. Turkinvaahtera muistuttaa kappadokianvaahteraa (Acer cappadocicum), nukkavaahteraa (Acer velutinum) ja Acer mazandaranicum -lajia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Trees and Shrubs Online: Acer hyrcanum * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Acer hyrcanum Luokka:Vaahterat
Kruununalusmaat

Kruununalusmaat () on nimitys, millä kolmea Britteinsaarten saarta, Guernseytä, Jerseytä sekä Mansaarta, kollektiivisesti kutsutaan. Kruununalusmaat eivät ole osa Yhdistynyttä kuningaskuntaa, mutta ovat itsehallinnollisia Yhdistyneen kuningaskunnan monarkian alusmaita. == Luettelo kruununalusmaista == Nimi Sijainti Monarkin arvonimi Koko Väkiluku Saari Vaakuna Pääkaupunki Bailiwick of Guernsey Englannin kanaali King in right of the Bailiwick 78 km² 67 642 (2023) Alderney Saint Anne Guernsey Saint Peter Port Herm Sark La Seigneurie (de facto) Bailiwick of Jersey King in right of Jersey 118,2 km² 102 785 (2023) Jersey Saint Helier Isle of Man Irlanninmeri Lord of Man 572 km² 91 840 (2023) Mansaari Douglas == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Britteinsaaret
Afrikantiikerihaikara

Afrikantiikerihaikara (Tigriornis leucolopha) on haikaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Afrikan länsi- ja keskiosista. ==Koko ja ulkonäkö== Afrikantiikerihaikara voi kasvaa 66-80 cm pitkäksi. Lajin päälaella on valkoisista hyöhenistä muodostuva töyhtö, mutta se erottuu hyvin vain pystyynkohotettuna. Muulloin päälaki vaikuttaa mustalta. Linnun höyhenpuku on kauttaaltaan tumman ruskean ja mustan raidoittama. Afrikantiikerihaikaran nokka on pitkä. ==Levinneisyys ja elintavat== Afrikantiikerihaikaran levinneisyysalue ulottuu Senegalista itään Kongon demokraattiseen tasavaltaan ja etelään Angolaan asti. Lajin elinympäristöä ovat suot ja kosteat metsät jokivarsilla. Afrikantiikerihaikara on yöaktiivinen ja sen ravintoa ovat kalat, liskot, sammakkoeläimet äyriäiset ja hyönteiset. Linnun pesimäkausi on touko-heinäkuussa ja pesä rakennetaan risuista puuhun. == Lähteet == Luokka:Haikarat
Vuorovaikutuslingvistiikka

Vuorovaikutuslingvistiikka on keskustelunanalyyttisestä tutkimusperinteestä ponnistava kielentutkimuksen suuntaus, jonka kiinnostuksen kohteena on sosiaalisen vuorovaikutuksen kielellinen rakentuminen. Vuorovaikutuslingvistiikka syntyi halusta tutkia kieltä sen luontaisimmassa elinympäristössään: arkikeskusteluissa ja muissa puhutuissa sosiaalisen vuorovaikutuksen tilanteissa. Tässä suhteessa se poikkesi pitkään vallalla olleesta painotuksesta kirjoitetun kielen tutkimisessa. Termi vuorovaikutuslingvistiikka otettiin käyttöön 2000-luvulla kattotermiksi tutkimukselle, joka selvitti keskustelupuheen fonologiaa, kieliopin ja vuorovaikutuksen suhdetta, kielen kontekstualisointia ja keskustelupuheen prosodiaa. Harjunpää, Katariina; Niemi, Jarkko; Sorjonen, Marja-Leena: Keskustelunanalyysi ja vuorovaikutuslingvistiikka. Teoksessa Luodonpää-Manni, M. ym.: Kielentutkimuksen menetelmiä I-IV, 2020. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Verkossa == Lähteet == Luokka:Kielitiede
Herranen (Virrat)

Herranen on Virtain keskustasta noin 5 kilometriä länteen sijaitseva kylä Toisveden ja Tarjanneveden välissä. Kylän tunnetuin nähtävyys on nämä kaksi järveä yhdistävä Herraskosken kanava, jota on sanottu yhdeksi Suomen kauneimmaksi kanavaksi. Marttisen saarella on maatalous- ja metsätyöperinnettä esittelevä museoalue Perinnekylä. Siellä sijaitsee Rajalahden talomuseo, Halin metsäkämppämuseo ja sotaveteraanien museohuone. Saarella toimii myös Nuorisokeskus Marttinen, joka on yksi Suomen yhdeksästä Opetus- ja kulttuuriministeriön tukemista ja valvomista valtakunnallisista nuorisokeskuksista. Nuorisokeskuksen tunnelmallisin rakennus on Onni Tarjanteen suunnittelema vuonna 1892 valmistunut Marttisen Vanha Pappila. Saaren toisella reunalla on perhokalastajien suosima Herraskoski. == Lähteet == *
Arpalahti (Sauvo)

Arpalahti (Sauvon historia I, s. 394.) on kylä Sauvon kunnassa Varsinais- Suomessa. Kylä sijaitsee kunnan itäosassa Salon rajan tuntumassa. Arpalahden kylä rajautuu idässä Rikaniemeen, etelässä Ruonanlahteen ja lännessä Kaukorantaan. Kylässä on vain muutamia tiloja.Sauvon kulttuurimaisema ja vanha rakennuskanta, s. 93. == Historia == Kylä on ruotsalaisen oikeuden kylänä perustettu 1200–1300-lukujen aikana. Se kuului Ruonankartanon läänin Träskbyn verokuntaan. Vuonna 1540 kylässä oli vain yksi talo, joka jakautui 1580-luvulle tultaessa kahdeksi tilaksi, Nedergårdiksi eli Alastaloksi sekä Övergårdiksi eli Ylitaloksi. Ne olivat ensin kruununtiloja, jotka Kristiina Horn osti rälssiksi vuonna 1647. Ne palautuivat kruunulle 1700-luvun alussa ja ostettiin perinnöksi vuonna 1763.Sauvon historia I, s. 346. Vuosina 1772–1773 kylässä suoritettiin isojako. Tuohon aikaan Alastalo ja Ylistalo sijaitsivat toisistaan hieman erillään. Isojaon aikoihin kylän pellot sijaitsivat kylätontin ympärillä, niityt Ruonanlahden rannoille sekä kylävainioiden pohjoispuolelle. Nykyinen Arpalahden tila muodostettiin kylän kahdesta kantatilasta ja sijaitsee nykyään vanhan kylätontin tuntumassa. Arpalahden kylässä sijaitsee 1950-luvulla toiminnassa ollut kalkkikivilouhos.Seppänen ym. 2012, s. 5 == Lähteet == * * * == Viitteet == Luokka:Sauvon kylät
Kuuma ranta

Kuuma ranta (The Sandpiper) on Vincente Minnellin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1965. Michael Wilsonin ja Dalton Trumbon kirjoittaman tarinan pääosissa näyttelevät Elizabeth Taylor ja Richard Burton, jotka olivat juuri avioituneet. Taylor esittää yhdeksänvuotiaan pojan vapaamielistä yksinhuoltajaa ja taidemaalaria, Burton episkopaalisen sisäoppilaitoksen rehtoria ja Eva Marie Saint hänen vaimoaan ja koulun opettajaa. Elokuvan pääteemasta ”The Shadow of Your Smile” tuli suosittu jazzstandardi ja monien laulajien tulkitsema ikivihreä. Säveltäjä Johnny Mandel sai siitä Oscar-palkinnon ja oli ehdolla myös parhaan laulun ja parhaan musiikin Golden Globe -palkintoihin. Kuuma ranta kuvattiin valtaosin Big Surissa ja muualla Montereyn piirikunnan alueella Kalifornian rannikon keskiosissa. Elokuvan alkuperäisnimi The Sandpiper tarkoittaa Taylorin roolihahmon talossaan pitämää puolikesyä kurppaa. Elokuvan nimeksi ajateltiin myös muotoa Flight of the Sandpiper, ’Kurpan lento’, koska tekeillä oli myös elokuva nimeltä The Sand Pebbles (Tykkivene Jangtse-joella, 1966). == Rooleissa == == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Paula Talaskivi harmitteli, miten Taylorin ja Burtonin romanssi oli ollut ensi-illan edellä niin paljon julkisuudessa, että elokuvaa on vaikea katsomatta ajattelematta sitä. Hänestä Taylorin luoma naiskuva ei elokuvan mittaan juuri kehity, Burton vaikuttaa jotenkin laiskalta ja jähmeältä ja Eva Marie Saintin aidontuntuinen roolityö on supistettu aivan minimiin. ”Omituisia kohtauksia ja keinotekoisia ihmissuhteita, ja kaiken kaikkiaan kaiketi Minnellin tähänastisen tuotannon aallonpohjaa.” == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vincente Minnellin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1965 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat
Mantšuriansaarni

Mantšuriansaarni (Fraxinus mandshurica) on oliivipuukasvien (Oleaceae) heimoon ja saarnien (Fraxinus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa mustasaarnea (Fraxinus nigra), jonka alalajiksi (Fraxinus nigra subsp. mandshurica) se on aiemmin myös luokiteltu. Mantšuriansaarni on kausivihanta lehtipuu, joka kasvaa tavallisesti 12–15 metriä korkeaksi, mutta toisinaan jopa 30 metriä korkeaksi. Puun latvus on tiheä ja sen muoto vaihtelee pyöreästä soikeaan. Lehdet ovat noin 25–40 cm pitkiä ja muodoltaan parilehdykkäisiä. Lehdyköitä on enintään 11 kappaletta ja ne ovat lähes ruodittomia, 7–12 cm pitkiä, muodoltaan suikeita ja toissahalaitaisia. Lehtisuonet näkyvät lehdyköissä selvästi. Väriltään lehdykät ovat yleensä vihreitä, mutta muuttuvat syksyisin keltaisiksi. Mantšuriansaarnen kukat ovat pieniä, teriöttömiä ja vihertävänkeltaisia. Kukat sijaitsevat tiiviissä huiskiloissa ja mantšuriansaarni kukkii keväisin ennen lehtien puhkeamista. Jotkin puut ovat kaksikotisia. Emikukista kehittyvät hedelmät ovat ryppäinä roikkuvia, noin 2,5–5 cm pitkiä lenninsiivellisiä pähkylöitä, jotka kypsyvät elo–lokakuussa. Mantšuriansaarni kasvaa luontaisena metsäisillä rinteillä sekä avoimissa laaksoissa Koillis-Aasiassa ja Japanissa. Mantšuriansaarnea voi kasvattaa koristekasvina tai puistopuuna. Se kasvaa parhaiten vakaasti kosteassa, mutta hyvin vettä läpäisevässä savi- tai hiekkamaassa täydessä auringon valossa. Puu sietää myös hieman varjoa ja pystyy sopeutumaan kuiviin olosuhteisiin. Puu ei ole erityisen näyttävä lämpimimmissä ilmastoissa. Lisäksi mantšuriansaarni on altis useille erilaisille tuhohyönteisille ja sienitaudeille. == Lähteet == * Missouri Botanical Garden: Fraxinus mandshurica === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Mantsuriansaarni (Fraxinus mandshurica) * Trees and Shrubs Online: Fraxinus mandshurica * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Fraxinus mandshurica * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Fraxinus mandshurica * Flora of China: Fraxinus mandshurica Luokka:Saarnet Luokka:Aasian puut
Voikkaan työväentalo

Voikkaan työväentalo sijaitsee Kouvolan kaupungin Voikkaan kaupunginosassa. ==Historia== Ensimmäinen työväentalo on rakennettu vuonna 1906, jolloin valmistui lukutupa. Taloa laajennettiin vuosina 1907–1908 ja vielä vuonna 1921. Tämä talo paloi vuonna 1957. Nykyisen talon rakentaminen aloitettiin vuonna 1959, ja se valmistui vuonna 1960. Talon on piirtänyt arkkitehti M.-L. Mikkonen. Valmistuttuaan talo oli täynnä puolue- ja ay-toimintaa. ==Rakennus== Talo on rakennettu betonista urakalla. Talo on vuorattu tiilellä ja rapattu vaaleaksi. Katteena on pelti. Sisäkatto on betonia, sisäseinillä on akustiikkalevyt. Talossa on öljylämmitys, vesijohto, viemäri ja wc. Jatkuvalla remontoinnilla talo on pidetty kunnossa. Ikkunat ja putket on uusittu, ja talo on liitetty kaukolämpöverkkoon. Talossa on erilaisia tiloja. Talossa on juhlasali, ravintola, keittiö ja eteistilat. Alakerrassa on liikehuoneistoja. On kokous- ja toimistotiloja, kuntosali ja kaksi asuinhuoneistoa. Suurimpana vuokralaisena on Suomen Metsästäjäliiton Kymen piirin Luonto- ja Eräkeskus isoine näyttelytiloineen ja kaksine ammuntasimulaattoreineen. ==Toimintaa työväentalolla== Talossa järjestetään kokouksia, nuorisotoimintaa ja juhlia. Suuri osa talosta on vuokrattuna eri toimijoille. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Kouvolan rakennukset ja rakennelmat
Vehkalahden työväenyhdistys Liiton talo

Vehkalahden työväenyhdistys Liiton talo sijaitsee Haminan kaupungissa Luumäelle johtavan tien varressa Vehkalahden Myllykylässä. ==Historia== Työväentalo on rakennettu vuosina 1927–1930. Laajennuksia on tehty vuonna 1949–1950. Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu STSP:ltä laadulla lainalla. Talo on purettu Vehkajärven kylästä ja tuotu talkoilla Myllykylään vuonna 1927. ==Rakennus== Talo on rankarakenteinen, ja ulkovuoraus on vaakalaudoitus höylätyistä laudoista. Katteena on ollut alun perin päre, joka on vuonna 1965 vaihdettu aaltopeltiin. Sisäseinät ovat olleet alaosiltaan paneloidut ja yläosiltaan tapetoidut, mutta ne on vuosina 1977–1978 peitetty lastulevyillä. Sisäkatossa on alkuperäinen paneeli. Lämmityksestä on huolehtinut kamiina. Myöhemmin on laitettu sähkölämmitys. Lisärakennuksessa on sauna, halkovaja ja käymälät. Vuonna 2017 on käynnistynyt talon peruskorjaus, jota varten on saatu vuodelle 2018 EU:n tukea. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö ja eteinen. Yläkerrassa on huoneen ja keittiön asunto talonmiehelle. ==Toimintaa työväentalolla== Talossa on järjestetty pääasiassa kokouksia.(1982) Talonmiehen asunto on ollut vuokrattuna.(2018) == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Haminan rakennukset ja rakennelmat
Askel (albumi)

Askel on heavy metal -yhtye Viikatteen 14. studioalbumi. Se julkaistiin 31. maaliskuuta 2023 Universal Music -levymerkillä. Albumi on yhtyeen ensimmäinen, jolla ei soita kuulo-ongelmien vuoksi poisjäänyt rumpali ja perustajajäsen Simo Kairistola. Albumin rumpuosuudet on soittanut yhtyeen äänimies Kalle "Kalke" Kukkonen. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "Kavaljeeri" ja "Älä pelkää pimeää". == Kappaleet == # Kavaljeeri – 3.12 # Vaihtoaskel – 0.41 # Kuin aaveet – 3.45 # Hei syystuuli – 4.04 # Ei loputon yö – 3.34 # Olkitaivaat – 3.52 # Älä pelkää pimeää – 3.12 # Ilta on viekas – 5.00 # Tumman tiedon lähde – 3.41 # Kylmä kolme – 1.47 # Askel – 4.31 == Arvostelut == * Soundi: * Imperiumi: 9-/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Viikatteen albumit Luokka:Vuoden 2023 albumit
Ummeljoen työväentalo

Ummeljoen työväentalo ja Sörkän tanssilava sijaitsee Kouvolan keskustasta noin 12 kilometriä etelään Ummeljoen kylässä. Työväentalo ja tanssilava on luokiteltu osaksi alueen rakennusperintöä ja kulttuuriympäristöä. ==Historia== Työväentalo on rakennettu vuosina 1910–1912. Laajennuksia on tehty vuonna 1930. Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu sekä velkarahalla että iltamien tuotoilla. Vuonna 1952 tontille on valmistunut katettu tanssilava ja talousrakennus. ==Rakennus== Talo on hirsirunkoinen ja alkuaan vuoraamaton. Vuonna 1961 talo vuorattiin paneelilla. Sisäseinät vuorattiin paneelilla vuonna 1923. Myöhemmin sisäseinien alaosat on paneloitu ja yläosat vuorattu kipsoniittilevyillä. Sisäkatto on vuorattu vuonna 1947 insuliittilevyillä. Ovet ja ikkunat on muutettu vuonna 1954. Kuistit on uusittu vuonna 1930. Alkuperäiset rautakamiinat on vaihdettu öljykamiinoihin vuonna 1965. Myöhemmin lämmitysjärjestelmää on täydennetty sähkölämmityksellä ja ilmalämpöpumpulla. Alun perin käymälätilat ovat sijainneet ulkorakennuksessa, mutta viimeisimmissä remonteissa on tehty sisä wc:t ja sisäänkäynteihin esteettömyyskorjauksia. Peruskorjauksia on tehty vuonna 1980. Ulkorakennuksessa on halkovaja. Talossa on juhlasali näyttämöineen, keittiö, kokoushuone, kaksi eteistä sekä kahden huoneen ja keittiön asunto. ==Toimintaa työväentalolla== Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, juhlia.(1982) Taloa ja tanssilavaa vuokrataan erilaisiin tilaisuuksiin. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Kouvolan rakennukset ja rakennelmat