EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Juggalo Championship Wrestling

Juggalo Championship Wrestling (JCW, entinen Juggalo Championshit Wrestling) on Insane Clown Possen (Shaggy 2 Dope ja Violent J) perustama ja johtama vapaapainipromootio. JCW:n ottelut ovat pääosin hardcore-otteluita (aseiden käyttö sallittu) tai backyard wrestling-otteluita (tavalliset ihmiset,joilla ei ole vapaapainikoulutusta, kokeilevat tunnettuja vapaapainiliikkeitä). ==Historia== Insane Clown Posse perusti JCW:n sen jälkeen kun heidät erotettiin ensin WWF:stä ja sen jälkeen WCW:stä WWF:n ostettua sen. ICP:n ja WWF:n (nykyinen WWE) johtokunnan puheenjohtajan Vincent Kennedy McMahonin välille tuli niin pahoja erimielisyyksiä, että McMahon ei halunnut heitä myöskään WCW:n riveihin. ==Rosteri== JCW:n rosterissa on mukana indypainijoita ja rap-artisteja. Alla on lista henkilöistä jotka ovat esiintyneet JCW:ssä. * 2 Tuff Tony * Abdullah the Butcher * "The Alpha Male" Monty Brown * Alofa * Balls Mahoney * Billy Bill * Brutus "The Barber" Beefcake * Bryar Wellington * Cashflow * Chick Foley * Chris Candido * Chris Hero * Corporal Robinson * "Deathdealer" Tommy Starr- AKA Hollywood "Chuck" Hogan * Doink the Clown * Evil Dead (Jumpsteady) * Fat Fuck Barrel Boy * Feminem * Gavin Starr * Greg "The Hammer" Valentine * Headhunter #1 * Headhunter #2 * Hizaya * Honky Tonk Man * Hornswaggling Hillbilly * Iron Sheik * Insidious * Izzy High * Jaimy Coxxx * Jamie Madrox * Josh Prohibition * Kamala * Kevin Sullivan * Kid Cock (eli Kid Kash) * King Kong Bundy * Lenny Lane * Mad Man Pondo * MDogg20 * Mojo * Monoxide Child * Mr. Meaner/Big Flame- oikea nimi Russ Redmon * Necro Butcher * Norman Smiley * Nosawa * Patrick * Red Neck Devil Without a Cause/Neil- oikea nimi Chucky Dail. * Ricky Morton * Robert Gibson * Rude Boy * Sabu * Samu * Shaggy 2 Dope * Shark Boy * Skinny Fag * Spider Nate Webb * Suburban Gangsta/Dick Nipple- oikea nimi Dougie Dail * Sunny * Tarek The Great * Terry Funk * Tom Dub * Truth Martini * Vampiro * Vanilla Ice * Violent J Luokka:Showpaini
Nertšinski Zavod

Nertšinski Zavod () on kylä ja maalaiskunta Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Kiinan rajaa 658 kilometriä Tšitasta kaakkoon. Kylä on Nertšinski Zavodin piirin keskus. Asukkaita on 3 100 henkeä (vuonna 2002). Vuonna 1704 Altatša-joen hopea- ja lyijyesiintymän ja aikaisemmin syntyneen venäläisasutuksen yhteyteen perustettiin Argunin hopeasulattamo. Myöhemmin sitä alettiin kutsua ”Nertšan tehtaaksi”. 1760-luvulta lähtien Nertšinski Zavod oli Taka-Baikalian kaivosteollisuuden hallinnollinen keskus. Hopeasulattamo suljettiin vuonna 1853. Vuosina 1872–1924 Nertšinski Zavod oli kaupunki ja kihlakunnan keskus. Venäjän kansalaissodan aikana seudulla käytiin pitkällisiä taisteluja. Nykyään Nertšinski Zavodissa toimii maatalousyritys ja metsänhoitoalueen konttori. Kylässä on keskikoulu, lasten luomistyön keskus, kotiseutumuseo ja piirisairaala. Lentokenttä suljettiin 1990-luvulla. Paikallislehtenä ilmestyy Sovetskoje Priargunje. Kylässä on useita rakennustaiteen muistomerkkejä. ==Aiheesta muualla== * Nertšinski Zavod Taka- Baikalian tietosanakirjassa Luokka:Nertšinski Zavodin piiri
Vitorino Antunes

Vitorino Gabriel Pacheco Antunes (s. 1. huhtikuuta 1987 Freamunde, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaista Getafea. 176 senttimetriä pitkän Antunesin pelipaikka on vasen laitapuolustaja. Antunes siirtyi synnyinkaupunkinsa Freamundesta pääsarjan Paços Ferreiraan kaudeksi 2006–2007 ilmaisella siirrolla. Antunes pelasi merkittävässä roolissa Paços Ferreiran saavuttaessa historiansa ensimmäisen UEFA Cup -paikan. Kauden päätyttyä Roma lainasi hänet osto-option sisältäneellä sopimuksella. Romassa Antunes pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa 12. joulukuuta 2007, kun seura kohtasi Mestarien liigassa Manchester Unitedin. Ensiesiintymisensä Italian liigatasolla Antunes teki 20. tammikuuta 2008 tultuaan vaihdosta kentälle ottelussa Cataniaa vastaan. Yhteensä hän pelasi kauden aikana vain viisi sarjaottelua, koska suurimman osan vastuusta saivat Italian maajoukkueessakin pelanneet Max Tonetto ja Marco Cassetti. Roma käytti osto-optionsa 2. huhtikuuta 2008 ja maksoi siirtosummana 1,2 miljoonaa euroa. Roma kuitenkin lainasi Antunesin kaudeksi 2008–2009 pääsarjaan nousseeseen Lecceen. Vuosina 2010–2012 hän kävi lainalla portugalilaisessa Leixõesissa, italialaisessa Livornossa ja kreikkalaisessa Panioniosissa. Heinäkuussa 2012 Antunes siirtyi kaudelta 2006–2007 tuttuun Paços Ferreiraan. Portugalin maajoukkueessa Antunes teki ensiesiintymisensä vuonna 2007. == Lähteet == * * Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stahlgewitter

Stahlgewitter on vuonna 1995 perustettu saksalainen RAC-yhtye, jonka musiikissa esiintyy huomattavasti raskaita vaikutteita metallimusiikista. Yhtye on yksi genrensä tunnetuimmista nykyään. Heidän albuminsa, "Politischer Soldat" on myynyt yli 8 000 kappaletta, mikä on suhteellisen paljon pienehköissä RAC-piireissä. == Diskografia == * * * * * === Muut albumit === * * * == Aiheesta muualla == * * Luokka:Uusnatsistiset rockyhtyeet Luokka:Saksalaiset rockyhtyeet
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1936

Jalkapallo oli taas olympialaisten ohjelmassa Berliinin vuoden 1936 kesäolympialaisissa. Vuoden 1932 kesäolympialaisissa jalkapalloturnausta ei pelattu, sillä Kansainvälinen olympiakomitea ja Kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA eivät päässeet yhteisymmärrykseen ammattilais- ja amatööriurheilun määritelmästä. FIFA järjesti ensimmäiset jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1930, ja turnauksessa sallittiin ammattilaispelaajien osallistuminen. Tämä aiheutti sen että KOK jätti jalkapallon pois vuoden 1932 olympialaisista, sillä olympialaisissa sallittiin vain amatööriurheilijat. KOK hyväksyi jälkapallon mukaan taas vuoden 1936 olympialaisiin, mutta amatöörisäännöillä. Joukkueiden pelaajat eivät saaneet ottaa vastaan korvausta pelaamisestaan, mukaan lukien pelaajien työnantajille maksettava korvaus. Tämä aiheutti sen että useat Euroopan ja Etelä-Amerikan maat eivät osallistuneet turnaukseen. Turnaukseen osallistui 16 maata. Olympiakultaa voitti Italia. == Ottelut == ===Neljännesvälierät=== \---- \---- \---- \---- \---- \---- \---- ===Puolivälierät=== \---- \---- \---- 1Ottelun tulos mitätöitiin, sillä Perulaiskannattajat hyökkäsivät ottelun jatkoajalla Itävallan pelaajien kimppuun. Peru teki tämän jälkeen kaksi maalia ja voitti ottelun. Itävalta teki ottelusta protestin ja tulos mitätöitiin ja määrättiin pelattavaksi uudelleen. Peru ei hyväksynyt päätöstä vaan vetäytyi turnauksesta ja Itävalta sai luovutusvoiton. === Välierät === \---- ===Pronssiottelu=== === Loppuottelu === == Ottelukaavio == {{Turnauspuu16 | 3. elokuuta | | 1 | | 0 | 4. elokuuta | | 3 | | 2 | 6. elokuuta | | 9 | | 0 | 3. elokuuta | | 4 | | 0 | 5. elokuuta | | 3 | | 0 | 6. elokuuta | | 2 | | 0 | 6. elokuuta | | 7 | | 3 | 5. elokuuta | | 3 | | 1 | 7. elokuuta | | 8 | | 0 | 7. elokuuta | | 2 | | 0 | 8. elokuuta | | 5 | | 4 | 8. elokuuta | | 4 | | 2 | 10. elokuuta | | 2 | | 1 | 11. elokuuta | | 3 | | 1 | 15. elokuuta | | 2 | | 1 | 13. elokuuta | | 3 | | 2 }} Perun ja Itävallan ottelu määrättiin uusittavaksi, mutta Peru luopui. ==Lopputulokset== Sija Joukkue 4\. 5.-8. 5.-8. 5.-8. 5.-8. 9.-16. 9.-16. 9.-16. 9.-16. 9.-16. 9.-16. 9.-16. 9.-16. ==Mitalistit== Kultaa Hopeaa Pronssia * * * Bruno Venturini Alfredo Foni Pietro Rava Giuseppe Baldo Achille Piccini Ugo Locatelli Annibale Frossi Libero Marchini Luigi Scarabello Carlo Biagi Giulio Cappelli Sergio Bertoni Alfonso Negro Francesco Gabriotti * * * Franz Fuchsberger Max Hofmeister Eduard Kainberger Karl Kainberger Martin Kargl Josef Kitzmüller Anton Krenn Ernst Künz Adolf Laudon Franz Mandl Klement Steinmetz Karl Wallmüller Walter Werginz * * * Henry Johansen Fredrik Horn Nils Eriksen Frithjof Ulleberg Jørgen Juve Rolf Holmberg Sverre Hansen Magnar Isaksen Alf Martinsen Reidar Kvammen Arne Brustad Øivind Holmsen Odd Frantzenr Magdalon Monsen ==Lähteet== Luokka:Kesäolympialaiset 1936 1936 Olympialaiset Olympialaiset
Käyttöomaisuus

Käyttöomaisuus tarkoittaa Suomen yritysverotuksessa eräitä pysyvään käyttöön tarkoitettuja omaisuuden lajeja. Käyttöomaisuuden käsitettä käytetään elinkeinoverotuksessa. Käyttöomaisuutta ovat maa-alueet, arvopaperit, rakennukset, koneet ja kalusto. Käyttöomaisuutta ovat myös erikseen luovutettavissa olevat aineettomat oikeudet kuten patentit. Käyttöomaisuuteen luetaan lisäksi soran- ja hiekanottopaikat, kaivokset, kivilouhokset, turvesuot ja vastaavat hyödykkeet.Laki elinkeinotulon verottamisesta (24.6.1968/360) 12 § Käyttöomaisuus on hankittu käyttöön, ei luovutettavaksi.Ojala, Ilkka: Kuluva käyttöomaisuus verotuksessa Tilisanomat.fi 16.5.2006 Kulumatonta käyttöomaisuutta ovat maa-alueet, arvopaperit ja muut sellaiset hyödykkeet. Kulumattomaan käyttöomaisuuteen kuuluvat myös osuudet toisista yhtiöistä ja taide-esineet.Käyttöomaisuus Verohallinto Kuluvaa käyttöomaisuutta ovat esim. koneet ja kalusto sekä rakennukset. Myös patentit, maa-ainesten ottopaikat ja muut sellaiset taloudellisesti ja fyysisesti kuluvat hyödykkeet luetaan kuluvaan käyttöomaisuuteen. Jako kulumattomaan ja kuluvaan käyttöomaisuuteen on tärkeä mm. poistoja tehtäessä. Omaisuuden kuluminen otetaan verotuksessa huomioon verovähennyksiin oikeuttavina poistoina. Kulumattomasta käyttöomaisuudesta ei pääsääntöisesti saa tehdä poistoja eräitä poikkeuksia lukuun ottamatta. Ennen vuotta 1997 termiä käyttöomaisuus käytettiin myös yritysten taseissa. Nykyisin vastaavassa merkityksessä käytetään nimitystä pysyvät vastaavat. ==Katso myös== *Vaihto-omaisuus ==Lähteet== Luokka:Kirjanpito Luokka:Verotus Suomessa
Skelleftebuss

Skelleftebuss AB on linja-autoliikenneyhtiö, joka vastaa Skellefteån alueen linja-autoliikenteestä. Yhtiö on perustettu 1974, kun Skellefteå Lokaltrafik ja Skelleftedalens Trafik sekä osia Postens Diligenstrafikista yhdistettiin Skelleftebuss AB:ksi. Yrityksen toimitilat ja varikko sijaitsevat Skellefteån keskustassa Norra Järnvägsgatanilla. Yhtiön omistaa Skellefteå Stadshus AB, joka puolestaan on Skellefteån kunnan kokonaan omistama osakeyhtiö. Skelleftebuss AB työllistää noin 200 henkeä ja vuoden 2009 loppuun mennessä se omisti 126 linja-autoa. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset liikenneyhtiöt Luokka:Skellefteån liikenne Luokka:Norsjön kunta Luokka:Ruotsin joukkoliikenne Luokka:Ruotsin tieliikenne
Marius Stankevičius

Marius Stankevičius (s. 15. heinäkuuta 1981 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Valenciaa. Hänet on valittu maansa parhaaksi jalkapalloilijaksi kahdesti peräkkäin vuosina 2008–2009. == Seurajoukkueura == Stankevičius aloitti uransa Liettuan korkeimman sarjatason A Lygan Ekranasissa kaudella 1998. Kauden 2001 jälkeen tuolloin 20-vuotias Stankevičius siirtyi Italian Serie A:n Bresciaan. Hän teki ensiesiintymisensä sarjassa pian siirtymisensä jälkeen 3. helmikuuta 2002 ottelussa Parmaa vastaan, mutta kokonaisuudessaan ei saanut juurikaan peliaikaa ensimmäisten kausiensa aikana. Keväällä 2003 hän kävi lainalla Serie B:n Cosenzassa. Brescian runkopelaajaksi Stankevičius nousi kaudella 2004–2005, joka päättyi joukkueen putoamiseen sarjasta. Hän jatkoi Brescian riveissä Serie B:ssä kolmen kauden ajan ja edusti joukkuetta kaikkiaan 56 Serie A:n ja 101 Serie B:n ottelussa. Stankevičius palasi Serie A:han heinäkuussa 2008 tehtyään sopimuksen Sampdorian kanssa. Hän vakiinnutti välittömästi paikkansa genovalaisjoukkueen avauskokoonpanossa ja pelasi 30 Serie A:n ottelussa kaudella 2008–2009. Marraskuussa 2008 hänet valittiin ensimmäistä kertaa Liettuan vuoden jalkapalloilijaksi. Toiseksi äänestyksessä tuli kahtena edellisenä vuonna tittelin saanut Tomas Danilevičius, jonka hän voitti pistein 722–606. Toukokuussa 2009 Stankevičius ja Sampdoria ylsivät Italian cupin loppuotteluun, jossa Lazio oli kuitenkin vahvempi. Hän pelasi myös UEFA-cupia, jonka ensimmäisellä kierroksella Sampdoria pudotti hänen synnyinkaupunkinsa joukkueen Kaunasin. Stankevičius valittiin toistamiseen Liettuan vuoden jalkapalloilijaksi marraskuussa 2009 tällä kertaa selvemmällä piste-erolla 1 140 – 478 äänestyksessä toiseksi tulleeseen Deividas Šemberasiin. Tammikuussa 2010 hän siirtyi loppukauden kestäneellä lainasopimuksella Espanjan Primera Divisiónin Sevillaan, joka etsi korvaajaa sydänongelmista kärsineelle Sergio Sánchezille. Sevillalla on mahdollisuus tehdä siirrosta pysyvä kauden päätyttyä. == Maajoukkueura == Stankevičius debytoi Liettuan maajoukkueessa ottelussa Viroa vastaan 4. heinäkuuta 2001. Hän on pelannut vuosien 2004 ja 2008 EM- sekä vuosien 2002, 2006 ja 2010 MM-kilpailuiden karsinnoissa. Hän on kymmenen eniten maaotteluita pelanneen liettualaisen miesjalkapalloilijan joukossa. == Saavutukset == * Liettuan vuoden jalkapalloilija: 2008, 2009 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Marius Stankevičiusin esittely Sampdorian sivustolla Luokka:Liettualaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Minsk-Arena

Minsk-Arena (valkoven. «Мінск-Арэна» — Шматпрофільны культурна-спартыўны комплекс „Мінск-Арэна“, ) on Valko-Venäjän pääkaupungissa Minskissä sijaitseva vuonna 2010 avattu monikäyttöinen neljän rakennuksen kokonaisuus, jonka ytimen muodostaa urheilu- ja kulttuurihalli. Keskuksen rakennustaiteellinen suunnittelu on arkkitehti Valeri Kutskon (, ) ja muiden suunnittelijoiden käsialaa. Hallin katsojakapasiteetti on noin 15 000 henkeä (käyttötarkoituksen mukaan hieman vaihdellen) ja kotikenttänään sitä käyttää KHL-liigassa pelaava jääkiekkojoukkue Dinamo Minsk. Minsk-Arenan kokonaisuuteen kuuluu myös monitoimihallin eteläpuolella sijaitsevat 2 000 katsojan velodromi, 3 000 katsojan luistelustadion ja 1 080 ajoneuvon pysäköintihalli. Monitoimihalli on päätapahtumapaikka Jääkiekon vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuissa . Siellä on järjestetty esimerkiksi myös Lasten Eurovision laulukilpailu 2010 ja Lasten Eurovision laulukilpailu 2018, lukuisia konsertteja sekä muita tapahtumia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Minsk-Arena kotisivut * Arena dlja sportivnyh sveršeni (5/2007) (ais.by) * "Oživšije" fantazii Valerija Kutsko (2/2010) (ng.by) * Minsk-Arena - lutšaja v KHL (bsa.by) * Minsk Arena: Bystreje, vyše, silneje! (7 dnei, 4/2012) (belta.by) * Rakennuksen ulkovalaistuksesta (gvalighting.com) * Komanda arhitektorov za Minsk-Areny byla otmetšena vysšei nagradoi (video, 21.9.2013) (tvr.by) Luokka:Minskin urheilu Luokka:Valko-Venäjän jäähallit Luokka:Minskin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Valko-Venäjän pikaluisteluradat
Sandro de América

Roberto Sánchez (19. elokuuta 1945 Buenos Aires – 4. tammikuuta 2010 Mendoza), paremmin tunnettu nimellä Sandro de América, Sandro tai Gitano (mustalainen), oli argentiinalainen laulaja ja näyttelijä. Hän oli suosittu esiintyjä kaikkialla Latinalaisessa Amerikassa. Sánchezille oli tehty marraskuussa 2009 sekä sydän- että keuhkosiirto, joiden jälkiseurauksiin hän menehtyi. ==Diskografia== *Sandro y los de Fuego (1965) *Al calor de Sandro y los de Fuego (1965) *El sorprendente mundo de Sandro (1966) *Alma y fuego (1966) *Beat Latino (1967) *Quiero llenarme de ti (Vibración y ritmo) (1968) *Una muchacha y una guitarra (1968) *La magia de Sandro (1969) *Sandro de América (1969) *Sandro (1969) *Muchacho (1970) *Sandro en New York (1970) *Sandro espectacular (1971) *Te espero... Sandro (1972) *Sandro - Después de 10 años (1973) *Sandro... siempre Sandro (1974) *Tú me enloqueces (1975) *Sandro live in Puerto Rico (1975) *Sin Título (1976) *Sandro... un ídolo (1977) *Querer como Dios manda (1978) *Sandro (1978) *Sandro (1979) *Sandro (1981) *Fue sin querer (1982) *Vengo a ocupar mi lugar (1984) *Sandro (1986) *Sandro '88 (1988) *Volviendo a casa (1990) *Con gusto a mujer (1992) *Clásico (1994) *Historia viva (1996) *Para mamá (2001) *Mi vida, mi música (2003) *Amor gitano (2004) *Sandro en vivo (2005) *Secretamente palabras de amor (Para escuchar en penumbras) (2006) *Sandro Hits (2009) ==Filmografia== *Convención de Vagabundos (1965) *Tacuara y Chamarro, Pichones de Hombre (1967) *Quiero Llenarme De Ti (1969) *La Vida Continua (1969) *Gitano (1970) *Muchacho (1970) *Siempre Te Amaré (1971) *Embrujo De Amor (1971) *Destino De Un Capricho (1972) *El Deseo De Vivir (1973) *Operación Rosa Rosa (1974) *Tú Me Enloqueces (1976) *Subí Que Te Llevo (1980) *Fue sin querer (1980) ==Lähteet== *Infobae === Viitteet === Luokka:Argentiinalaiset laulajat Luokka:Argentiinalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Keminmaan vaakuna

Keminmaan vaakuna on Keminmaan kunnan tunnus. Vaakunan lohi on peräisin pitäjän vanhasta sinetistä, ja lukko viittaa paikkakunnan keskeiseen sijaintiin seudulla. Sinetistä peräisin oleva lohi esiintyy myös Kemin kaupungin vaakunassa. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä hyppäävä lohi, jonka leuassa riippulukko; kaikki hopeaa, paitsi lukossa musta avaimenreikä.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja silloisen Kemin maalaiskunnan kunnanvaltuusto hyväksyi sen 14. tammikuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 4. heinäkuuta samana vuonna. == Lähteet == * * Keminmaa Vaakuna
Kageran alue

Kageran alue on yksi Tansanian 31 hallinnollisesta alueesta (mkoa eli region). Se sijaitsee maan luoteisosassa Victorianjärven länsirannalla. Sillä on pohjoisessa rajaa Ugandan kanssa ja lännessä Burundin ja Ruandan kanssa. Alue on saanut nimensä Kagera-joesta. Alueen pinta-ala on noin 25 300 neliökilometriä. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan siellä asui 2 458 023 asukasta. Alueen pääkaupunki on Bukoba. Kageran alue sijaitsee rajaseudulla kaukana pääkaupungista. 1990- ja 2000-luvulla sinne tuli pakolaisia Ruandasta ja Burundista. Pakolaisleirien asukkaat raivasivat paljon metsiä polttopuiksi.Kagera Tanzania.gov == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kageran alueen kotisivut Luokka:Tansanian alueet
WWE Online

WWE Online oli pelitalo Vertigo Gamesin ammattilaispaini videopeli-projekti, jonka THQ:n oli tarkoitus julkaista. Projekti peruttiin vuonna 2011. Projektin tarkoituksena oli tehdä ensimmäinen PC-versio WWE SmackDown! -pelisarjan pelistä. == Lähteet == Luokka:Verkkomoninpelit Luokka:Vuoden 2010 videopelit Luokka:Windows-pelit
Dan-Olof Riska

Dan-Olof Wilhelm Riska (s. 29. maaliskuuta 1944 Tukholma) oli Helsingin yliopiston ruotsinkielisen fysiikan opetuksen professori vuodesta 1980 vuoteen 2007 saakka ja Fysiikan tutkimuslaitoksen johtaja vuoteen 2012 saakka.Dan-Olof Riska. Helsinki Institute of Physics Riska toimi Suomen Tiedeseuran esimiehenä 1998-2001 ja rahastonhoitajana vuodesta 2006 vuoteen 2020. Hän toimi Kyproksen tutkimus- ja opetussäätiön ja Kyproksen Instituutin hallitusten puheenjohtajana vuodesta 2015 vuoteen 2023. Hän oli Euroopan ydintutkimusjärjestö CERNin hallintoneuvoston varapuheenjohtaja ja CERNin Eläkesäätiön hallituksen puheenjohtajana kaudella 2010–2012. Dan-Olof Riska vald till Cern. YLE Aiemmin Riska on toiminut muun muassa Michiganin valtionyliopiston ja Stony Brook Universityn apulaisprofessorina. Riskan vanhemmat olivat professori Olof Riska ja rakennushistorioitsija Tove Riska. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pohjois-Makedonia olympialaisissa

Pohjois-Makedonia osallistui olympialaisiin itsenäisenä valtiona ensimmäisen kerran Atlantassa 1996 ja on ollut mukana kaikissa kesä- ja talviolympialaisissa sen jälkeen. Vuosina 1996–2018 maa osallistui olympialaisiin nimellä Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia. Makedonian ainoa olympiamitalisti on Magomed Ibragimov, joka sai pronssia vapaapainin raskaassa keskisarjassa Sydneyssä 2000. Ensimmäinen pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, selviytynyt makedonialaisurheilija oli vapaapainin kääpiösarjassa viidenneksi Atlantassa 1996 sijoittunut Šaban Trstena, joka Jugoslavian edustajana oli saanut kultaa Los Angelesissa 1984 ja hopeaa Soulissa 1988. Myös Makedonian muut olympialaisten pistesijat ovat tulleet vapaapainissa: Nasir Gadžihanov oli seitsemäs keskisarjassa Sydneyssä 2000 ja Muzad Ramazanov samalla sijalla kevyessä sarjassa Pekingissä 2008. == Olympiamitalit urheilumuodoittain == == Mitalit kesäolympialaisittain == == Olympiamitalistit == == Lähteet == *
Mikä yö

Mikä yö! (Vilken natt!) on suomalainen farssielokuva vuodelta 1945. Se kertoo kummitusjahdista Maanalan kartanossa. Tarinan kulkua siivittävät useat lemmenkiemurat ja väärinkäsitykset. Elokuva on mustavalkoinen. ==Henkilöt== ==Juoni== Everstinna Tyra Barring haluaa perua ostamansa Maanalan kartanon kaupat, sillä hän uskoo siellä kummittelevan. Hän yrittää ottaa yhteyttä majuri Hugo Hectoriin, joka on omistajan edustaja. Hugolla on kuitenkin tilanne päällä: hän koettaa perua tapaamisen tanssijatar Sirkan kanssa, sillä hänen vaimonsa on matkalla kotiin mukanaan Hugon sisarenpojan, George Kraftin morsian Vappu von Törner. Tyra saa vahingossa päivälliskutsun ja Sirkka törmää majurin talon edustalla Tyran poikaan, Leo Barringiin. Vappu taasen yllättää Georgen ja Sirkan kahdenkeskisestä tilanteesta ja suuttuu. Georgen yritykset lepyttää Vappua valuvat hiekkaan. Kun majuri rouvineen palaa ravintolasta, hän tapaa kotoaan Tyran, Vapun ja Georgen. Päätetään matkata Maanalaan ottamaan selvää kummitusjuoruista. Leo on tahollaan kutsunut Sirkan Maanalaan ja kartanoon saapuu myös valokuvaaja Seppo tekemään sanomalehtijuttua kummituksista. Yöllä kauhua aiheuttaa eniten Sepon kameran salamavalo, jonka välähdyksiä pelästyvät Tyra, Vappu, majurin vaimo ja palvelusväki. Myös Sirkka säikähtää salamavaloa ja ryntää majurin ja Georgen huoneeseen. Georgen vastusteluista piittaamatta Sirkka tulee nukkumaan hänen sänkyynsä. Sekä Vappu että Leo yllättävät heidät. Tilanne laukeaa, mutta sängyn alla lymyilevä Seppo saa aikaan lisää hämminkiä. George hermostuu ja laukaisee aseensa. Pian kaikki kartanon yövieraat ovat samassa makuuhuoneessa ja yksissä tuumin päättävät valvoa koko yön! Tyra paukauttaa jättävänsä Maanalan seuraavana päivänä. Koittaa aamu. Hugo vastustaa Tyran lähtöaikeita. Yövieraat huvittuvat päivän lehdestä, jossa on kuvia kartanon kummituksista eli yövieraista itsestään. Lopussa esitetään yhteislauluna Oi mikä yö. ==Kuvausaika ja -paikat== Mikä yö! kuvattiin kesällä ja syksyllä 1945. Ulkokuvia otettiin Helsingin Huopalahdessa Kalastajatorpan ympäristössä ja Stenbäckinkadulla. Sisäkuvauksia suoritettiin Helsingissä Ruusulankadun keilahallissa. Studiona oli Suomen Filmiteollisuuden studio 2 Haagassa.Suomen kansallisfilmografia 3, s. 471. ==Arvioinnit== Mikä yö! sai aikalaiskriitikoilta melko suopean vastaanoton. Helsingin Sanomat piti Salmisen työtä vauhdikkaana ja lennokkaana, mutta oli toisaalta sitä mieltä, että moinen elokuva oli ajan ja tarmon tuhlausta Salmiselta. Aamulehti kirjoitti: "Kun kaikki tapahtuu reippaassa farssin tahdissa ja huumoria viljellään pitkin matkaa, edustaa Mikä yö! omassa lajissaan laatuunkäypää tuotetta."Suomen kansallisfilmografia 3, s. 473. ==Lähteet== * Suomen kansallisfilmografia 3. Suomen elokuva-arkisto 1993. ISBN 951-37-1019-X * Elonet Mikä yö ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1945 suomalaiset elokuvat Luokka:Ville Salmisen ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat
Liepājan joukkomurhat

Liepājan joukkomurhat olivat sarja etukäteen suunniteltuja joukkotuhonnan kaltaisia teloituksia (), jotka tapahtuivat Liepājassa 1941–1942, kun Saksa miehitti Latviaa toisessa maailmansodassa osana operaatio Barbarossaa. Latvian alueella sattuneista sotarikoksista Liepājan joukkomurhat on dokumentoitu Riian murhien ohella kaikkein parhaiten. == Tekijät == Surmien päätekijöinä oli useita yhdessä toimineita tahoja, joita käskyttivät natsit: Einsatzgruppen osastot, SD:n miehet, järjestyspoliisi (ORPO) ja Latvian avustavan poliisin joukot johtajanaan Viktor Arājs. Myös Wehrmachtin ja Saksan merivoimien sotilaita osallistui teloituksiin. Tavoitteena oli Latvian (ja Baltian) täydellinen puhdistaminen juutalaisväestöstä. == Uhrit == Liepājan joukkomurhissa ei tuhottu ainoastaan kaupungin juutalaisyhteisö, vaan surmattujen joukossa oli kommunisteja, vähemmistökansallisuuksia (romanit), mielenvikaisia ja vastarintatoiminnasta kostotoimenpiteenä ammuttuja. Murhat kohdistuivat aikuisten miesten lisäksi naisiin, lapsiin ja vanhuksiin erottelematta. Joukkomurhissa kaupungin juutalaisyhteisö lähestulkoon lakkasi olemasta, sillä Liepājaan saarroksiin joutuneista 5 700 juutalaisesta asukkaasta ja pakolaisesta noin viisi tuhatta koki loppunsa ammuttuna, useimmat näistä vuonna 1941. Heinäkuussa 1942 enää 832 juutalaista oli elossa, kun Liepājan ghetto perustettiin.Project Muse: Who Died in the Holocaust? Recovering Names from Official Records (Edward Anders, Juris Dubrovskis) Viitattu 7.1.2010 == Tapahtumapaikat == Toisin kuin muissa vastaavissa kansanmurhatapauksissa Latviassa, Liepājassa teloitukset tehtiin avoimesti näkyvällä paikalla silminnäkijätodistuksin. Surmatyöt tapahtuivat useissa eri paikoissa kaupungin sisällä ja sen ulkopuolella: keskuspuistossa Rainisissa, alueilla sataman, urheilukentän ja majakan läheisyydessä. Suurin yksittäinen joukkomurha, jossa kuoli 2 749 juutalaista, suoritettiin joulukuun 15. ja 17. päivien välisenä aikana vanhalla Latvian armeijan harjoitusalueella Šķēden dyyneilläLiepaja Jews.org: To be published in “Encyclopedia of Camps and Ghettos”, Vol. 2, US Holocaust Memorial Museum (about 2010) Viitattu 7.1.2010. == Katso myös == *Operaatio Reinhard *Babyn Jar *Herberts Cukurs == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Valokuva todistajana: David Zivcon *Šķēden dyynit murhapaikkana *Silminnäkijä Abram Fleishmanin haastattelu (englanniksi tekstitettynä) Luokka:Holokausti Luokka:Latvian historia Luokka:Liepāja
Kiinan tasavallan lippu

thumb|Kiinan tasavallan (epävirallisesti Taiwanin) lippu. Kiinan tasavallan lippu () eli yleisesti Taiwanina tunnetun valtion lippu oli käytössä ensi kerran Manner-Kiinassa 1917 Guomindang-puolueen nimissä ja myöhemmin vuonna 1928 siitä tehtiin Kiinan tasavallan virallinen lippu. Pääpiirteiltään lippu on punainen, ja sen vasemmassa yläreunassa sijaitsevan tummansinisen suorakulmion sisään on sijoitettu 12-sakarainen valkoinen aurinko. Kiinan tasavallassa lippua luonnehditaan ja kutsutaan tuttavallisesti "siniseksi taivaaksi, valkoiseksi auringoksi ja kokopunaiseksi maaksi". Lipun on aikoinaan suunnitellut Lu Hao-tung. Lippua ei käytetä esimerkiksi olympialaisissa, joihin maa osallistuu nimellä Kiinan Taipei ja käyttää erilaista lippua. Tässä yhteydessä käytetään myös usein lipun laulua. == Symbolismi == Lipun valkoisen auringon kaksitoista sakaraa kuvaavat jokaista kuukautta sekä jokaista perinteistä Kiinan tuntia (vastaa kahta modernia tuntia). Lipun punainen väri kuvastaa vallankumouksellisesti niiden verta, jotka olivat kaatamassa Qing-dynastiaa ja luomassa Kiinan tasavaltaa. Lisäksi lipun väreillä on oma merkityksensä: * Sininen väri edustaa nationalismia ja vapautta. * Valkoinen väri edustaa demokratiaa ja tasa-arvoa. * Punainen väri edustaa ihmisten keskinäistä toimeentuloa ja veljeyttä. == Samankaltaisia lippuja == * Samoan lippu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kiinan tasavallan hallituksen tietotoimisto * Laki kansallisesta tunnuksesta ja Kiinan tasavallan lipusta (perinteisin merkein) Luokka:Valtioiden liput lippu
Network Investment

Network Investment Oy, myöhemmin Osuma, on vuodesta 1995 noin vuoteen 2005 toiminut yhteisasiakkuuspohjaista jäsenalekorttia lanseerannut, tosin ilmeisesti huijaukseksi osoittautunut markkinointiyhtiöTV1, Mot 28.3.2005 , jonka idea oli jäsenten asiakaskorttialennuksiin perustuvan paljousalennuksen siirtäminen myös ostohintaan. Mutta klubilaisten osakepääomat ja toimistokulumaksut tiettävästi hupenivat perustajajohtajien miljoonapalkkioihin. Perinteinen pyramidihuijaussyyte oli kierretty keräämällä maksuja erikseen toimintakuluista. Nimi vaihtui myöhemmin Osumaksi ja yritys "katosi" 2000-luvun puolivälissä. Markkinatuomioistuin kielsi vuonna 1997 Network Investment Oy:tä markkinoimasta verkostomarkkinoinnista syntyviä tuottoja sellaisille, joilla ei vielä ollut Network Investment Oy:n osakkeita.MT:1997:009 Vuonna 2000 perustettu verkkokauppapaikka toimi melkein kaksi vuotta, mutta lopetettiin kannattamattomana keväällä 2002. Verkkokauppapaikka perustui asiamiesverkostoon ja oli suunnattu Network Investment Oy osakkaille.Digitoday - Osuma.com sulki verkkokauppansa == Lähteet == Luokka:Huijaukset
Inez Borg

Inez Maria Borg (31. elokuuta 1859 Pori – 1. toukokuuta 1900 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hänellä oli useita pääosia Suomalaisessa Teatterissa 1880-luvulla. ==Ura== Inez Borgin vanhemmat olivat kauppias Carl Johan Borg ja Johanna Charlotta Björkman. Hän aloitti näyttelemisen Suomalaisessa Teatterissa keväällä 1883. Aikalaiset kehuivat hänen lauluääntään ja ulkonaista olemustaan. Hänen näyttämötaiteellista tulkintaansa pidettiin älykkäänä, mutta sitä haittasi heikko suomenkielentaito. Borgin näyttämöura jäi verraten lyhyeksi, hän jätti teatterin avioiduttuaan hammaslääkäri Wilhelm Leopold Olanderin (1851–1896) kanssa 1889. Inez Borgin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Anni (kappaleessa Viimeinen ponnistus), Ilmarisen emäntä (Kullervo), Regan (Kuningas Lear), Ofelia (Hamlet), Emilia (Othello) ja nimiosa kappaleessa Ainamo. ==Lähteet== *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, Kustannusliike Opas, Viipuri 1930 *Digi.lib.helsinki.fi *Pp.htv.fi Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet
Bosnia ja Hertsegovina olympialaisissa

Bosnia ja Hertsegovina osallistui olympialaisiin itsenäisenä valtiona ensimmäisen kerran Barcelonassa 1992 ja on ollut mukana kaikissa kesä- ja talviolympialaisissa sen jälkeen. Maa ei ole saavuttanut yhtään olympiamitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, ovat yltäneet ilmakivääriampujat Mirjana Jovović-Horvat, joka oli kahdeksas naisten kilpailussa Barcelonassa 1992, ja Nedžad Fazlija, kuudes miesten sarjassa Sydneyssä 2000. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Bosnia ja Hertsegovinan olympiakomitean sivusto *
Skellefteån rata

Skellefteån rata () on Ruotsin rataverkkoon kuuluva rataosa Bastuträskistä -radalta Skellefteån kautta Skelleftehamniin. Rataosan pituus on 66 kilometriä, se on sähköistetty ja yksiraiteinen, mutta sitä ei ole varustettu kulunvalvontalaittein eikä rataa ole kauko-ohjattu Bastuträskiä ja Skelleftehamns övren liikennepaikkoja lukuun ottamatta. Rataosalla on ainoastaan tavaraliikennettä. ==Historia== Rautatie Bastuträskistä Skellefteån kautta Kallholmenin uuteen satamaan vihittiin käyttöön kolme vuotta kestäneiden rakennustöiden jälkeen syyskuussa 1912, ja seuraavana vuonna rataa jatkettiin kilometrillä nykyiselle Skelleftehamns Nedren liikennepaikalle. Alkuvuosina radan liikenne oli vähäistä, eivätkä sen tulevaisuudennäkymät olleet hyviä. Vuonna 1924 kaivosyhtiö Boliden käynnisti kaivaukset noin 30 kilometrin päässä Skellefteån luoteispuolella, ja perusti rikastamon Skelleftehamnin Rönnskäriin. Ensimmäisinä vuosina kaivoksesta louhittu raakamalmi kuljetettiin kuorma-autoilla Skellefteån radan varteen, jossa se siirtokuormattiin junaan vietäväksi Ronnskäriin. Statens Järnvägar ja kaivosyhtiö kuitenkin päättivät pian, että kaivostoiminnan laajuus vaati 24 kilometrin mittaisen sivuradan rakentamista Skellefteån radalla sijaitsevasta Slindistä Bolidenin kaivokselle. Sivuradan rahoitti suurelta osin SJ joka myös hoiti liikennöinnin, mutta sivuradan omisti kaivosyhtiö. Rata valmistui vuonna 1929 yhtä aikaa Skelleftehamnista Rönnskäriin johtavan uuden kahden kilometrin pituisen radan kanssa. Kaivoksen avaaminen kasvatti koko radan liikennemääriä sekä henkilö- että tavaraliikenteessä, ja vuonna 1943 aloitettiin henkilöliikenne Bolidenin sivuradalla. Malminkuljetukset Bolidenin ja Rönnskärin välillä jatkuivat aina vuoteen 1991 saakka, jonka jälkeen vähentynyt malmiliikenne hoidettiin kuorma-autoliikenteenä. Rataosuus Boliden–Slind purettiin pian tämän jälkeen. Radalla liikennöitiin vilkkaimpina aikoina paikallisjunilla sekä Bastuträskin ja Skellefteån keskustan, että Skellefteån ja Rönnskärsverketin välillä. Parhaimmillaan Skellefteån ja Rönnskärin välisellä 19 kilometrin pituisella rataosuudella oli henkilöliikenteen käytössä kolme väliasemaa sekä 18 seisaketta. Kiskobussit tulivat liikenteeseen 1930- ja 1940-luvuilla. Vuonna 1945 otettiin myös käyttöön suora makuuvaunuyhteys Tukholmasta Skelleftehamns Övreen. Paikallisliikenne alkoi kuitenkin vähetä 1950-luvulla. Lopullisesti rataosan henkilöliikenne lakkautettiin kokonaan vuonna 1990. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsin rataverkko Luokka:Skellefteån liikenne Luokka:Norsjön kunta
Stardust

Stardust voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Stardust, NASAn komeettaluotain * ”Stardust”, musiikkikappale vuodelta 1929 * Stardust, ranskalainen houseyhtye * Tähtisumua (engl. Stardust), Neil Gaimanin romaani vuodelta 1998 * Tähtisumua (engl. Stardust), Gaimanin romaaniin perustuva elokuva vuodelta 2007 * Stardust, Michael Aptedin ohjaama elokuva vuodelta 1974 * Stardust, Bloodhousen Amigalle kehittämä videopeli vuodelta 1993 * Stardust, Lena Meyer- Landrutin albumi vuodelta 2012 * Stardust, Mollyn albumi vuodelta 2014 * ”Ziggy Stardust”, David Bowien kappale ===Stardust -nimisiä henkilöitä=== * Alvin Stardust (oik. Bernard William Jewry), englantilainen laulaja ja näyttelijä * Ziggy Stardust, David Bowien alter ego ja roolihahmo vuosina 1972–1973 ==Katso myös== * Tähtisumua
Keinonen

Keinonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Annikki Keinonen (1908–2004), kansakoulunopettaja, lähetystyöntekijä ja lastenkirjailija * Elina Keinonen (s. 1987), näyttelijä * Heikki Keinonen (s. 1945), oopperalaulaja * Heikki Keinonen (1945–2004), jääkiekkoilija * Heli Keinonen (s. 1943), laulaja * Leo Keinonen (1920–1986), pohjarakennus- ja maarakennustekniikan professori * Matti Keinonen (1941−2021), jääkiekkoilija * Mikko Keinonen, elokuvaohjaaja * Pirkko Keinonen (ent. Ihanainen, 1943–2022), pikajuoksija * Yrjö Keinonen (1912–1977), jalkaväenkenraali, Mannerheim-ristin ritari, Suomen puolustusvoimain komentaja ja sotakirjailija. Luokka:Sukunimet
Sweetheart of the Rodeo

Sweetheart of the Rodeo on The Byrdsin elokuussa 1968 julkaistu kuudes studioalbumi. Sitä pidetään hyvin merkittävänä, sillä levyn katsotaan nostaneen pinnalle country rock -genren ja tuottaneen synnyn muun muassa The Flying Burrito Brothersin ja Eaglesin kaltaisille yhtyeille.Nyman 1990, s.310. Albumi pääsi myös vuonna 2006 julkaistuun kirjaan 1001 Albums You Must Hear Before You Die. () Levyn kappaleista valtaosa on covereita vanhoista country- lauluista. Albumi jäi Gram Parsonsin ainoaksi Byrdsin riveissä tämän kieltäydyttyä esiintymästä Etelä-Afrikassa poliittisista syistä.Nyman 1990, s.310. Myös basisti Chris Hillman erosi yhtyeestä ja liittyi Parsonsin perustamaan The Flying Burrito Brothersiin. Vaikka Sweetheart of the Rodeo on saavuttanut myöhemmin suurta arvostusta, ilmestyessään sen kaupallinen menestys oli heikkoa. Albumi oli Yhdysvaltain Billboard-listalla korkeimmillaan sijalla 77 ja Britanniassa levy ei noussut Top 40 -listalle. ==Kappaleet== A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # ===Bonuskappaleet vuoden 1997 painoksessa=== # * # # # # # # # ==Kokoonpano== ===The Byrds=== *Roger McGuinn - akustinen kitara, banjo, laulu *Chris Hillman - bassokitara, mandoliini, akustinen kitara, laulu *Gram Parsons - akustinen kitara, piano, urut, laulu *Kevin Kelley - rummut ===Vierailijat=== *Lloyd Green - kitara *JayDee Maness - kitara *Clarence White - sähkökitara *John Hartford - banjo, viulu, akustinen kitara *Roy Husky - kontrabasso *Earl P. Ball - piano *Barry Goldberg - piano ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:The Byrdsin albumit Luokka:Vuoden 1968 albumit
Lotfi Benzarti

Lotfi Benzarti (, s. Monastir) on tunisialainen jalkapallovalmentaja. Tammikuusta 2012 lähtien hän on toiminut Emirates Clubin päävalmentajana. Hänen veljensä Faouzi on jalkapallovalmentaja. ==Valmennusura== Benzarti aloitteli valmentajana 1980-luvulla ja tuli kesken kauden 1984–1985 US Monastirin valmentajaksi. Hän onnistui säilyttämään joukkueen pääsarjassa sijoittuen neljä pistettä putoamisrajan yläpuolelle.Tunisia 1984/85 rsssf.com Viitattu 7.1.2010 Benzarti sai jatkaa seuraavankin kauden päävalmentajana, mutta joukkueen menestyksen jäätyä heikoksi hän sai potkut kesken kautta 1986–1987. Sittemmin Benzarti otti Olympique de Béjan valmennusvastuun ja onnistui säilyttämään joukkueen pääsarjassa. Hän sai jatkaa valmentamista myös kaudella 1987–1988, mutta ei kyennyt nostattamaan joukkueen pääsarjasijoitusta edelliskautta korkeammalle. Ensimmäisen mestaruutensa Benzarti saavutti ES Sahelin päävalmentajana kaudella 1999–2000, joukkueen voitettua CAF Cupin. Seuraavalla kaudella hänet korvasi kauden alussa algerialainen Mahieddine Khalef.entraineurs etoile-du-sahel.com Viitattu 7.1.2010 Sittemmin Benzarti palasi vielä valmentamaan US Monastiria kolmekautta, jonka aikana parhaaksi sijoitukseksi jäi kuudestila kaudella 2002–2003. Kaudella 2008–2009 Benzarti siirtyi Saudi-Arabian valioliigassa pelanneen Najran päävalmentajaksi. Joukkue sijoittui kauden päätteeksi sijalle yhdeksän. Kaudeksi 2009–2010 siirtyi valmentamaan arabiemiirikuntalaista Baniyasia, joka onnistui nousemaan kyseiselle kaudelle pääsarjaan. Benzartin johdolla Baniyas sijoittui Arabiemiirikunnan pääsarjassa neljänneksi. Toukokuussa 2011 hän siirtyi kesken kauden saudiarabialaisen Al-Wehdan päävalmentajaksi. Hän ei kuitenkaan onnistunut pelastamaan joukkuetta putoamiselta Saudi-Arabian 1. divisionaan. Benzarti jätti tehtävänsä elokuussa 2011. Kuukautta myöhemmin hän siirtyi qatarilaisen Al Kharitiyathin päävalmentajaksi, mutta ei onnistunut saamaan joukkueeleen yhtään voittoa Qatarin pääsarjassa ja hänet erotettiin tehtävästään. Tammikuussa 2012 Benzarti siirtyi Emirates Clubin päävalmentajaksi. ===Meriitit=== *CAF Cup: 1999 ==Lähteet== Luokka:Tunisialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Pekka Seppänen

Pekka Markku Antero Seppänen (s. 15. syyskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen kirjoittaja, taloustarkkailija ja hallitustyöskentelijä, joka on työskennellyt muun muassa Talouselämän päätoimittajana. == Ura == Seppänen valmistui ylioppilaaksi 1979 ja valtiotieteen kandidaatiksi 1984 Helsingin yliopistosta. Hän toimi tiedottajana ja tiedotuspäällikkönä Finn-Stroi Oy:ssä 1985–1988. Vuosina 1988–2000 Seppänen oli Talouselämä-lehden toimittaja ja 2000–2010 päätoimittaja. Hän toimi päätoimittajana ollessaan myös Talentumin johto- ja hallitustehtävissä. Seppänen on toiminut hallituksen puheenjohtajana klassisen musiikin levy-yhtiössä Ondine Oy:ssä (2005–2009), kirjankustantamo Gummerus Kustannus Oy:ssä (2013–2018), Patricia Seppälän säätiössä (2017–) ja Suomen Sinfoniaorkesterit ry:ssä (2023–). Seppänen kirjoittaa kolumneja Ylelle. Seppänen on aiemmin kirjoittanut Helsingin Sanomiin johtamista ja työelämää käsitteleviä kolumneja. Ilta-Sanomissa hänen kolumniensa aiheita olivat talous, yhteiskunta, kulttuuri ja urheilu. Vuodesta 2007 lähtien hän on ollut yksi Pyöreä pöytä -keskusteluohjelman panelisteista ja vuodesta 2011 lähtien Yle aamun Jälkipörssin keskustelijoita. Seppänen on myös harrastelijamuusikko ja sarjakuvakäsikirjoittaja. Seppänen oli vuosina 1980–1982 Vaaralliset lelut -yhtyeen basisti ja kosketinsoittaja ja on soittanut myöhemmin Åttopojat- yhtyeessä sekä kirjailijoiden muodostamassa Nyrok Dolls-yhtyeessä. Käsikirjoittajana hän tehnyt vuodesta 1978 lähtien sarjakuvia Me Muut, Radio Otto ja Teuvo Lyly sekä pilapiirrosta Pomo & Väisänen (piirtäjinä Pertti “Häm” Hämäläinen ja Jari Pantzar). Lisäksi hän on tehnyt käsikirjoituksia muun muassa Mauri Kunnakselle, Matti Remekselle ja Juba Tuomolalle. ===Tunnustuksia=== Seppänen sai Aikakauslehtien Päätoimittajat ry:n Julius- palkinnon 2005 ja Bonnierin Suuren journalistipalkinnon vuoden journalistina 2006. Hänelle myönnettiin vuonna 2009 ensimmäinen Mikko Pohtolan lehdistöpalkinto, joka myönnetään mielipidevaikuttajalle, joka on käyttänyt suomen kieltä esimerkillisesti tai edistänyt merkittävästi tätä päämäärää. Vuonna 2006 mediavaikuttajat äänestivät hänet Suomen parhaaksi päätoimittajaksi ja sisältöjohtajaksi. == Yksityiselämä == Pekka Seppäsen isä oli sosiologi Paavo Seppänen. Hänen veljensä oli kirjailija, lääkäri ja tv- juontaja Juhani Seppänen. == Teokset == * * * * Matti Alahuhta (yhteistyössä Martti Häikiö ja Pekka Seppänen): Johtajuus. Docendo, 2015. ISBN 978-952-291-202-2 * Lukuisia sarjakuva- ja pilapiirrosalbumeita useiden eri tekijöiden kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Castlemanin tauti

Castlemanin tauti on imukudoksen liikakasvua aiheuttava häiriö. Se voi esiintyä paikallisena tai yleistyneenä.Työterveyskirjasto Benjamin Castleman kuvasi sairauden ensimmäisenä vuonna 1956. Paikallinen tautimuoto on yleensä parannettavissa leikkauksella.About Castleman's Disease Yleistynyt tautimuoto on paikallista vakavampi; se käyttäytyy hyvin lymfoomamaisesti ja voi heikentää immuunijärjestelmää vakavastikin. Potilaat esimerkiksi kärsivät usein vakavista infektioista ja laihtuvat. Heidän sairastumisvaaransa lymfoomaan on kasvanut.Cancer.org: What Is Castleman Disease? Castlemanin tauti on harvinainen, mutta sen insidenssiä ei tarkalleen tiedetä. Vuonna 1978 ensi kertaa kuvattu yleistynyt tautimuoto on paikallista harvinaisempi.Orpha.net: Castleman's disease == Katso myös == * Kasvainvirus == Lähteet == Luokka:Sairaudet
Impiö (sukunimi)

Impiö on suomalainen sukunimi. Eläviä Impiö-nimisiä henkilöitä oli Suomessa 30. marraskuuta 2020 Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 374. ==Kuuluisia Impiöitä== *Jaakko Impiö (s. 1996), ruoka-alan yrittäjä, kokki ja päätoimittaja *Jusa Impiö (s. 1991), jalkapallomaalivahti *Lauri Impiö (1929–2006), rovasti, kansanopiston rehtori ja Kokoomuksen kansanedustaja *Markku Impiö (s. 1965), säveltäjä ja sanoittaja, Lauri Impiön poika *Taina Itkonen (o.s. Impiö, s. 1956), hiihtäjä. == Lähteet ==
Paatero

Paatero on suomalainen sukunimi, joka on peräisin on Kalevalasta, jossa se tarkoittaa pyöreää kiveä. Sukunimen ovat ottaneet käyttöön muutamat suvut 1900-luvun alussa muuttaessaan ruotsinkielisiä sukunimiä (Fager, Randell, Himmelroos, Wigilant, Lidblad, Lindvall) suomenkielisiksi, mutta samaan aikaan myös itäsuomalaiset sukunimet Huohvanainen ja Putto on vaihdettu Paateroksi. Paatero-sukunimi on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Antti Paatero (s. 1943), sisustusarkkitehti *Eero Paatero (1920–2018), ylimetsänhoitaja, virkamies ja koulunjohtaja, metsäneuvos *Iivari Paatero (1875–1922), näyttelijä *Mikko Paatero (s. 1948), poliisiylijohtaja *Paula Paatero (1877–1926), näyttelijä *Sami Paatero (s. 1972), kansanedustaja (Kokoomus) *Sirpa Paatero (s. 1964), SDP:n kansanedustaja ja ministeri *Veikko Paatero (1903–1986), matemaatikko *Yrjö Paatero (1901–1963), hammaslääkäri, professori. ==Lähteet== Luokka:Sukunimet
Ich hab Ehrfurcht vor schneeweißen Haaren

Ich hab Ehrfurcht vor schneeweißen Haaren on saksalaisen laulajan Heinon studio-albumi vuodelta 1977. ==Kappaleet== # Ich hab' Ehrfurcht vor schneeweißen Haaren # Schön ist die Jugend # Schwalbenlied # Wenn du noch eine Mutter hast # La Mamma # So nimm denn meine Hände # Ich möchte dir so gerne sagen # Schlafe, mein Prinzchen # Ja, ja, wenn Mutter lacht # Irgendwann sind alle gleich # Es ist nie zu spät für ein neues Leben # Sah ein Knab ein Röslein steh'n # Mamatschi # Junge, sag wie geht es dir # Gute Nacht, Mutter # Der Mond ist aufgegangen ==Lähteet== * Heinon virallinen diskografia Luokka:Vuoden 1977 albumit Luokka:Heinon albumit
Lights Out (radiokuunnelmasarja)

Lights Out oli yhdysvaltalainen Wyllis Cooperin luoma kauhukuunnelmasarja. Sarjan ensimmäinen jakso lähetettiin chicagolaiselta WENR-radioasemalta 1. tammikuuta 1934. Seuraavan vuoden huhtikuussa se siirtyi NBC:n valtakunnalliseen verkkoon, jolla se jatkoi elokuuhun 1939 saakka. CBS esitti sarjaa lokakuusta 1942 syyskuuhun 1943. Vuosina 1945 ja 1946 sarjaa esitti taas NBC. Sarjan viimeiset jaksot heinä-elokuussa 1947 esitti ABC. Sarjasta tehtiin myös televisioversiota 1940- ja 1950-lukujen vaihteessa. Cooper vastasi sarjan tuotannosta, käsikirjoituksista ja ohjauksesta toukokuuhun 1936 saakka, jolloin tehtävä siirtyi Arch Obolerille. Oboler vastasi sarjasta seuraavan kahden vuoden ajan, kunnes hän kesällä 1938 päätti siirtyä vakavamman radiokuunnelman pariin. Hänen poissa ollessaan tuotannosta vastasi muu NBC:n henkilökunta. Oboler palasi sarjaan 1942 ja vastasi siitä vuoteen 1945. Viimeisen kahden vuoden ajan useimmat jaksot olivat uudelleendramatisointeja Cooperin kirjoittamista alkuvuosien käsikirjoituksista. Oboler palasi Lights Outin pariin vielä 1970-luvun alussa, jolloin hän isännöi syndikoitua The Devil and Mr. O -radiosarjaa, jossa esitettiin Lights Outin jaksojen tallenteita. Sarjan näyttelijöinä esiintyivät muun muassa Harold Peary, Mercedes McCambridge, Willard Waterman, Will Geer ja Raymond Edward Johnson. Elokuvatähdistä sarjassa vieraili muun muassa Boris Karloff, joka esiintyi neljässä jaksossa keväällä 1938. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luettelo sarjan jaksoista * Sarjan jaksoja mp3-muodossa archive.orgissa Luokka:Yhdysvaltalaiset radiokuunnelmat
Maintpartner

Maintpartner on suomalainen teollisuuden kunnossapito- ja käyttöpalveluja toimittava yritys. Yritys aloitti toimintansa marraskuussa 2006, mihin asti se oli ollut osa Fortum Servicesiä. Asiakkaita ovat mm. energiayhtiöt, kemian-, metalli-, elintarvike- ja metsäteollisuus. Yhtiön päämarkkina-alueet ovat Suomi, Ruotsi, Puola ja Viro. Kiinteistötekniikkayhtiö Caverion tuli yrityksen Suomen, Viron ja Puolan toimintojen omistajaksi joulukuussa 2019. Sen sijaan Ruotsin yhtiön toiminta jatkuu erillisenä, itsenäisenä yhtiönä. Maintpartner yksi Suomen kolmesta yli tuhat henkeä työllistävästä kunnossapitäjästä. Pohjois-Euroopan alueella yrityksellä on 1 600 työntekijää. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kiinteistöpalveluyritykset