EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Giuseppe Fiorelli

Giuseppe Fiorelli (1823–1896) oli italialainen arkeologi. Hän oli Pompejin kaivausten johtaja vuodesta 1845, mutta hänet erotettiin 1849 poliittisista syistä. Hänet nimitettiin jälleen 1860 entiseen tehtävään ja samalla Napolin yliopiston professoriksi. Fiorelli nimitettiin Italian senaattoriksi 1865, Rooman museoiden ja kaivausten johtoon 1875 sekä koko Italian muinaismuistojen ja kaivausten pääjohtajaksi 1881. Hän kirjoitti Pompejista useita kirjoja. Tunnustukseksi Fiorellin ansioista on Pompejin torille pystytetty hänen rintakuvansa.K. J. H., Fiorelli, Giuseppe, Tietosanakirja, osa 2, palsta 1092, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset arkeologit Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1896 kuolleet
Osterikastike

Osterikastike on ostereista keittämällä valmistettu tummanruskea ja paksu maustekastike. Se on maultaan makeahkoa ja umamia, ja sitä käytetään erityisesti kasvisten, broilerin ja naudanlihan maustamiseen. Osterikastike on yleinen perusmauste Kiinan, Thaimaan, Malesian, Vietnamin ja Kambodžan keittiöissä. Kastike valmistetaan tavallisesti osteriuutteesta, sokerista, suolasta, maissitärkkelyksestä ja vedestä. Toisinaan sokerikulööriä käytetään tummentamaan sen väriä, mutta korkealaatuinen osterikastike on luonnostaan tummaa. Osterikastikkeen kulinaarisella historialla on yhtäläisyyksiä kala- ja soijakastikkeisiin, mutta nämä kaksi ovat koostumukseltaan juoksevampia ja maultaan suolaisempia. == Käyttö == Tiedosto:Vegetarian oyster flavoured sauce.JPG|Sienistä valmistettua kasvisruokavalioon sopivaa osterinmakuista kastiketta Tiedosto:Kepiting Saus Tiram 2.JPG|Rapuja osterikastikkeessa Tiedosto:Chinese Broccoli with Oyster Sauce -breakfast (16402541421).jpg|Härmekaalia osterikastikkeella == Lähteet == Luokka:Maustekastikkeet Luokka:Kiinalainen keittiö Luokka:Thaimaalainen keittiö Luokka:Vietnamilainen keittiö
Jääkiekkoilijan kesä

Jääkiekkoilijan kesä on Veijo Meren kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 1980. Tarinan tapahtumapaikkana on suomalainen kaupunki, jossa pelataan jääkiekkoa ja jossa sijaitsee maakunta-arkisto. Keskeisiä henkilöitä ovat nuori jääkiekkoilija Illu, entinen mestariuimari Salme eli miesten kesken Iso Vaalee, sodan käynyt Unto eli Uti ja kapteeni Kurjenmatka. Illun kesän aikana kokemat tapahtumat sisältävät naissuhteita, Utin hautajaiset ja isän liiketoimien epäonnistumisen. Tarina sisältää takaumia jatkosodan tapahtumiin. Elokuva Iso vaalee perustuu tähän kirjaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 1980 kirjat
George Finlay

George Finlay (1799–1875) oli skotlantilainenFinlay, George Encyclopedia Britannica (Wikiaineisto) viitattu 10.8.2022 Kreikan ystävä ja historioitsija. Hän lähti Kreikan vapaussodan aikana Kreikkaan, jonne hän asettui pysyvästi asumaan. Hän kirjoitti useita Kreikan historiaa käsitteleviä teoksia, jotka julkaistiin 1877 nimellä A history of Greece from its conquest by the Romans to the present time ja joissa hän otti erityisesti huomioon yhteiskunnallisen kehityksen.Finlay, George, Tietosanakirja, osa 2, palsta 1086–1087, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 ==Teokset== * History of the Byzantine Empire from 716 to 1057 (Teos verkossa) * History of the Byzantine and Greek Empires from 1057 to 1453 (Teos verkossa) * A History of Greece (From Its Conquest by the Romans to the Present Time, B.C. 146 to A.D. 1864) ** Greece under the Romans (Teos verkossa) ** From Its Conquest by the Crusaders to Its Conquest by the Turks (1204–1461) (Teos verkossa) ** Vol V: Greece under Othoman and Venetian domination (Teos verkossa) ** History of the Greek Revolution (Vol I ja Vol II verkossa) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Skotlantilaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1799 syntyneet Luokka:Vuonna 1875 kuolleet
Sormustinmaneetit

Sormustinmaneetit (Beroidae) on kampamaneetteihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan meristä ja se on ainoa heimo myssymaneettien (Nuda) luokassa. ==Taksonomia ja anatomia== Sormustinmaneetteihin kuuluu kaksi sukua, jotka ovat Beroe (26 lajia, mutta lajeja voi olla enemmänkin) ja Neis (1 laji). Sormustinmaneettien ruumiinmuoto on kartiomainen, lieriömäinen tai säkkiä muistuttava. Heimon lajeilla ei ole lonkeroita, vaan ne pyydystävät ravintonsa, eläinplanktonin, suurella suullaan. ==Lähteet== Luokka:Kampamaneetit
Emil Danielsson (urheilija)

Emil Danielsson (5. syyskuuta 1997) on ruotsalainen keskipitkien ja kestävyysmatkojen juoksija. Danielssonin seura on Spårvägens FK. == Saavutukset == Danielssonilla on 5 000 metrin juoksusta Ruotsin-mestaruus 2023, kaksi Ruotsin-mestaruushopeaa (2020 ja 2022) ja kaksi pronssia (2018 ja 2021) sekä 1 500 metrin juoksusta yksi hopea (2023) ja kaksi pronssia (2019 ja 2022). Sisäratojen Ruotsin-mestaruuskilpailuista hänellä on 1 500 metriltä kulta 2023 ja hopea 2019. Hänellä on myös Ruotsin mestaruuksia pitkiltä viestimatkoilta ja maastojuoksun joukkuekilpailuista. Danielsson karsiutui Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa alkuerissä sekä 1 500 että 3 000 metrillä. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän karsiutui 1 500 metrin välierissä ja 5 000 metrin alkuerissä. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 1 500 metriä: 3.34,16 (20. elokuuta 2023) * 3 000 metriä: 7.39,70 (2. heinäkuuta 2023) * 5 000 metriä: 13.13,43 (18. kesäkuuta 2023) * 10 000 metriä: 28.58,61 (14. huhtikuuta 2022) == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Ruotsalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Ruotsalaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Niilo I. Jokinen

Niilo Ilmari Jokinen (21. toukokuuta 1885 Längelmäki – 19. lokakuuta 1966 Tampere) oli suomalainen, Kuopiossa vaikuttanut valtion karjatalousopiston johtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Jokinenn vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Elias Jokinen ja Gustava Könkkölä ja puoliso vuodesta 1913 sairaanhoitaja Hilja Martikainen. Väinö Jokinen opiskeli kansakoulun jälkeen Tampereen reaalilyseossa viisi luokkaa. Hän muutti 1903 Kurkijoelle, missä hän suoritti ylemmän maanviljelyskoulun. Toimittuaan pari vuotta maatalousneuvojana Muuruvedellä Jokinen jatkoi opintojaan Norjan maanviljelyskorkeakoulussa Åsissa. Jokinen toimi sitten opettajana Muuruvedellä, Iisalmessa, Jokioisissa ja lopulta Kuopion karjatalousopistossa lehtorina ja opiston johtajana 1926–1956. Kuopiossa Jokinen oli kuului yli kahdenkymmenen vuoden ajan muun muassa Pellervo-Seuran valtuuskuntaan ja Osuuskassojen Keskuslainarahaston ja Osuuskassojen Keskusliiton hallintoneuvostoihin. Hän oli myös Pohjois-Savon metsänhoitolautakunnan puheenjohtajana 1935–1958 ja Kuopion maanviljelysseuran varaesimiehenä. Jokinen kuului Savon Sanomain Kirjapaino Oy:n hallitukseen ja hallintoneuvostoon 1920-luvulta 1950-luvulle. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Quevedo

Quevedo on kaupunki Ecuadorissa, Los Ríosin provinssissa. Vuonna 2010 siellä oli noin 151 000 asukasta, mutta väkiluku kasvaa melko nopeasti. Quevedo sijaitsee keskellä Ecuadorin rannikon tasankoaluetta, jonka läpi virtaa Quevedo-joki. Quevedo, samoin kuin muu Los Ríosin provinssi, on trooppista maanviljelysaluetta, jossa kaakaon tuotannolla on suuri merkitys. Quevedossa toimii vuonna 1984 perustettu teknillinen yliopisto. Siellä voi opiskella maataloutta, karjataloutta, liiketaloutta, ympäristötiedettä ja tekniikkaa. == Lähteet == Luokka:Ecuadorin kaupungit Luokka:Los Ríos (Ecuador)
Risto Käkelä

Risto Käkelä (s. 1953) on suomalainen teollisuusneuvos. Käkelä perusti vuonna 1991 pienkuormaajia valmistavan Avant Tecno -osakeyhtiön, jonka toimitusjohtajana hän toimi vuoteen 2021 saakka. Vuonna 2022 hänet nimettiin yhdeksi Tampereen yliopiston kunniatohtorin arvonimen saajista. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat
Shigeru Ōmori

Shigeru Ōmori () on Pokémon-pelisarjan pelien ohjaaja ja tuottaja. Hän työskentelee Game Freakilla. == Ura == Ōmorin ensimmäinen projekti Game Freakilla oli vuonna 2002 julkaistut Pokémon Ruby ja Sapphire -pelit, joissa hän työskenteli pelisuunnittelijana yhdessä Jun’ichi Masudan ja Shigeki Morimoton kanssa. Tämän jälkeen Ōmori on työskennellyt lähes jokaisen Pokémon- pelisarjan pääjulkaisun parissa pelinkehityksessä tai ohjaaja-tuottajana. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Humberto Mansilla

Humberto Mansilla (s. 22. toukokuuta 1996) on chileläinen moukarinheittäjä. Mansilla voitti nuorten kilpailuissa muun muassa Pan-Amerikan mestaruuden vuonna 2015. Yleisessä sarjassa hän voitti Etelä-Amerikan-mestaruuden vuonna 2021 tuloksella 75,83 ja 2023 tuloksella 75,92 oltuaan samalla tasolla hopealla vuosina 2017 ja 2019. Hän saavutti hopeaa myös Etelä-Amerikan kisoissa 2018 ja 2022 sekä Pan-Amerikan kisoissa 2019. Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuonna 2021 kilpailluissa Tokion olympialaisissa hän jäi karsintaan. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hänen karsintatuloksensa 75,33 riitti loppukilpailuun, jossa hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 73,91. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui loppukilpailusta. Mansillan toukokuussa 2021 heittämä paras tulos 77,70 on myös Chilen ennätys. == Lähteet == Luokka:Chileläiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oskar Ruohtula

Oskar Severus Ruohtula (23. lokakuuta 1870 Luhanka – 19. tammikuuta 1937 Luhanka) oli suomalainen Maataloushallituksen virkamies, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Ruohtulan vanhemmat olivat talollinen Joonas Ruohtula ja Fredrika Jonaksentytär ja puoliso vuodesta 1899 Rauha Dagmar Andersén. Hänen veljensä Robert Ruohtula oli Luhangan johtomiehiä ja toimi myös kansanedustajana. Oskar Ruohtula valmistui 1894 agronomiksi Mustialan maanviljelysopistosta ja opetti aluksi Kuopion Haminalahden kartanon karjanhoitokoulussa. Vuonna 1902 hän siirtyi Hämeen läänin maanviljelysseuran karjanhoitokonsulentiksi. Seuraavaksi hän työskenteli Pellervo-seurassa ja vuodesta 1906 Itä-Hämeen maanviljelysseuran toiminnanjohtajana ja neuvojana. Lahden maamieskoulun johtajana ja tilanhoitajana Ruohtula toimi 1909–1914 ja maanviljelyseuran puheenjohtajana 1920–1931. Ruohtula nimitettiin 1914 valtion maanviljelysharjoittelukonsulentiksi, joka muutettiin Maataloushallituksen maatalousopetuksen tarkastajaksi vuonna 1918. Ruohtula valittiin vuodeksi 1921 Agronomisen Yhdistyksen puheenjohtajaksi. Hän hoiti myös sukutilaansa Luhangalla vuodesta 1913. Hän toimi useissa valtion komiteoissa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Kesäkissa (kappale)

Kesäkissa on suomalainen iskelmä vuodelta 1984. Sen sävelsi Esko Koivumies ja sanoitti Chrisse Johansson. Kappaleen tulkitsi Anita Hirvonen. Se julkaistiin studioalbumilla Päivään uuteen ja samannimisen seitsentuumaisen vinyylisinglen b-puolena. Nopeatempoisen "Kesäkissan" kertoja tilittää rakkautensa yhtäkkistä päättymistä. Syksyn tullen hän kokee olleensa vain kesäkissa, "halpa huvi" ja "helppo nakki". == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Chordu.com : Chords for Anita Hirvonen: Kesäkissa Luokka:Anita Hirvosen kappaleet Luokka:Chrisse Johanssonin sanoittamat kappaleet Luokka:Vuoden 1984 kappaleet
Päivään uuteen (kappale)

Päivään uuteen on Anita Hirvosen single vuodelta 1984. Kappaleen sävelsi ja sanoitti Jukka Koivisto salanimellä Linda Vallila. Singlen b-puolena on "Kesäkissa". "Päivään uuteen" julkaistiin myös saman nimisen studioalbumin avausraitana. Kappale on voimaballadi, jonka kertoja on löytänyt uuden rakkauden, ja tulevaisuus näyttäytyy valoisana suhteessa menneisyyteen. == Lähteet == Luokka:Anita Hirvosen kappaleet Luokka:Vuoden 1984 kappaleet
Brankovićin hallitsijasuku

Branković oli vanha serbialainen suku, jonka ensimmäinen merkittävämpi jäsen oli Branko, joka hallitsi Makedoniassa suuren Serbian kuninkaan Stefan Dušanin (1331–55) aikana.Nordisk familjebok / Uggleupplagan. 3. Bergsvalan - Branstad * Vuk Branković (k. 1398), Brankon poika, Serbian kuninkaan Lazarin vävy. * Đurađ I Branković (k. 1456), edellisen poika, Serbian despootti enonsa Stefan Lazarevićin jälkeen. * Đurađ II Branković (1645-1711), nimen viimeinen kantaja, Serbian viimeinen despootti. ==Viitteet== ==Aiheesta muualla== *Brankovići Biographisches Lexikon zur Geschichte Südosteuropas Luokka:Serbian hallitsijasuvut
Yrjö Melasniemi

Yrjö Arthur Melasniemi (ent. Hellén; 1. heinäkuuta 1888 Kuorevesi – 18. elokuuta 1979 Salo) oli suomalainen yritysjohtaja ja maanviljelijä, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1948. Hän teki elämäntyönsä sokerijuurikkaan viljelyn ja jalostamisen parissa Salon Sokeritehtaan toimitusjohtajana 1933–1959.Helsingin Sanomat. 30.08.1979. Kuolleita. Melasniemin vanhemmat olivat kanttori-urkuri, torppari Samuel Hellén (aiemmin Niemelä) ja Helena Mathilda Lindholm ja puoliso vuodesta 1929 konttoriapulainen Aili-Tellervo Jokela. Yrjö Melasniemi pääsi ylioppilaaksi Heinolan yhteiskoulusta vuonna 1909 ja suoritti Helsingin yliopistossa agronomin tutkinnon pääaineenaan kotieläinoppi vuonna 1913. Valmistuttuaan hän toimi opettajana Länsi-Uudenmaan kansanopistossa. Melasniemi siirtyi Uudenmaan läänin maanviljelysseuran karjatalouskonsulentiksi ja vuonna 1917 Hämeen- Satakunnan maanviljelysseuraan samaan tehtävään. Vuonna 1919 Melasniemi siirtyi Suomen Raakasokeritehdas Oy:n Salon tehtaan palvelukseen juurikassokerin valmistamiseen. Melasniemi nimitettiin vuonna 1933 yhtiön toimitusjohtajaksi, ja hän toimi Salon Sokeritehtaaksi vuonna 1956 nimensä muuttaneen yrityksen johtajana yli neljännesvuosisadan. Melasniemi viljeli 1929–1945 omistamaansa Heikkilän tilaa Vihdissä ja toimi Uskelassa sijainneen ja Kärkän tilan hoitajana 1940–1952. Hän toimi useiden sokeritehtaiden johtoelimissä ja oli valtioneuvoston sokerikomitean jäsen 1947–1951. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Muktuk

Muktuk tai maktak on inuiittien ruokalaji, joka valmistetaan valaan traanista ja valaan nahasta. Tavallisesti sen valmistamiseen käytetään yhteisöstä riippuen grönlannin-, sarvi- tai maitovalaan rasvaa. Muktuk voidaan syödä raakana ja jäisenä, paistettuna, haudutettuna tai säilöttynä, ja sen kanssa saatetaan tarjota soijakastiketta. Sen purutuntuma saattaa olla hyvin sitkeä, ja valaan ihoon tehdäänkin usein viiltoja syömisen helpottamiseksi. Rasva sulaa syömisen aikana. Muktukin makua on kuvattu kookosmaiseksi ja paistetun kananmunan kaltaiseksi. Muktuk sisältää paljon C-vitamiinia, ja 100 gramman palassa onkin C-vitamiinia jopa 36 milligrammaa. Lisäksi valaan traani koostuu 70-prosenttisesti kertatyydyttymättömistä rasvahapoista ja lähes 30-prosenttisesti omega-3-rasvahapoista. Merten saastuminen on sittemmin saattanut tehdä muktukin syömisestä terveysriskin: merinisäkkäät ovat merten ravintoketjun ylimpinä, ja rikastumisen seurauksena niiden traaniin kertyy paljon myrkkyjä. Traanista on löydetty PCB-yhdisteitä, syöpää aiheuttavia yhdisteitä ja muita myrkkyjä. Yhdisteiden pitoisuus traanissa saattaa olla tavanomaisella tasolla, mutta on myös mahdollista, että merissä oleva saaste on vaikuttanut siihen. Ympäristöjärjestöt ovat osoittaneet huolensa PCB- yhdisteiden korkeasta pitoisuudesta traanissa. == Lähteet == Luokka:Eskimoiden ruoka Luokka:Ruokalajit
Älä! Älä!

Älä! Älä! on Anita Hirvosen esikoissingle. Se julkaistiin 1966. Kappale on Vexi Salmen sanoittama suomenkielinen versio Horst Lippokin sävellyksestä "Balla balla". Single tunnettaneen paremmin b-puolestaan, joka on suomalainen kansanlaulu "Kaks kanaa". "Kaks kanaa" soi tiuhaan levyautomaateissa, mutta radiossa se oli kielletty. Pikkutuhma laulu määritti Anita Hirvosen uraa pitkään, ja hänelle ehdotettiin myös pornolaulujen levyttämistä, mistä hän kieltäytyi. "Älä! Älä!" / "Kaks kanaa" -singleä seurasi liuta seitsentuumaisia singlejulkaisuja ("Itke vaan jos helpottaa", "Anitan parempi polkka"), mutta ei studioalbumia. Anita Hirvosen debyyttialbumi näki päivänvalon vuonna 1976. Anita Hirvosen varhaistuotantoa julkaistiin digitaalisessa muodossa kokelmalevyllä 20 suosikkia – Itke vaan jos helpottaa vuonna 1997, mutta hänen esikoissinglensä molemmat puolet oli jätetty pois levyltä. == Lähteet == Luokka:Anita Hirvosen kappaleet Luokka:Vexi Salmen sanoittamat kappaleet Luokka:Vuoden 1966 kappaleet
Anitan parempi polkka (kappale)

Anitan parempi polkka on Anita Hirvosen kolmas single. Se julkaistiin 1968. Kappaleen sävelsi Jaakko Borg salanimellä Timo Lossi ja sanoitti Juha Vainio. Singlen b-puolena on "Nyt näkemiin", jonka Jaakko Borg sävelsi salanimellä Juan Castello. "Anitan parempaa polkkaa" edelsi käännösiskelmä "Itke vaan jos helpottaa" (1967) ja seurasi kolme käännösiskelmää: "On nuoruus haihtuva" (1968), "Vaarivainaan eväät" (1968) ja "Vaikka väkisin" (1969). Vuonna 1969 julkaistiin Toivo Kärjen säveltämä "Soitellaan", joka oli Anita Hirvosen viimeinen single ennen muutaman vuoden levytystaukoa. == Lähteet == Luokka:Anita Hirvosen kappaleet Luokka:Juha Vainion sanoittamat kappaleet Luokka:Vuoden 1968 kappaleet
Kind Hearts Have a Run Run

Kind Hearts Have a Run Run on 22-Pistepirkon studioalbumi, joka julkaistiin 7. lokakuuta 2022. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Vastaanotto == Soundin kriitikot valitsivat levyn vuoden toiseksi parhaaksi suomalaiseksi albumiksi. === Arvostelut === * Helsingin Sanomat: 22-Pistepirkolta jäi riitojen vuoksi levy kesken, nyt 11 vuoden levytystauko päättyy laadulla Viitattu 7.10.2022. * Kulttuuritoimitus: 22-Pistepirkon odotettu paluualbumi soi monipuolisen täyteläisesti – arviossa Kind Hearts Have A Run Run Viitattu 7.10.2022. * Soundi: Arvio: 22-Pistepirkon uusi albumi vihdoin täällä, ja se on yhtyeen paras levy 20 vuoteen Viitattu 7.10.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 albumit Luokka:22-Pistepirkon albumit
Pääsiäiskukko

Pääsiäiskukko on kuvitteellinen kukko, joka perinteen mukaan munii pääsiäisen aikaan suklaamunia. Nämä se piilottaa lasten etsittäväksi. Pääsiäiskukolle kuvataan usein värikkäät pyrstösulat, joiden johdosta se on suosittu aihe pääsiäisaiheisissa koristeissa ja askarteluissa. Pääsiäiskukon tunnetumpi vastine niin Suomessa kuin maailmallakin on pääsiäispupu. == Uskonnoissa == Ortodoksiperinteen mukaan pääsiäiskukko munii pääsiäisaamuna paastonajan päättymisen ja Jeesuksen haudasta nousemisen merkiksi. Muna symboloi uutta elämää ja mahdollisesti myös Jeesuksen hautaa; päältä sileä kuin kivi, mutta sisältä täynnä elämää. Kristinuskon pääsiäistarinassa kukko on keskeisessä roolissa; se havahduttaa laulullaan Jeesuksen kolme kertaa kieltäneen Pietarin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Taruolennot Luokka:Pääsiäisen perinteet Luokka:Kuvitteelliset linnut
Yrjö Kaarlo Koskinen

Yrjö Kaarlo Koskinen (9. marraskuuta 1891 Viipuri – 29. syyskuuta 1964) oli suomalainen maataloustieteilijä, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1944. Koskisen vanhemmat olivat muurari Kaarlo Koskinen ja Matilda Matintytär ja puoliso vuodesta 1921 Anni Martta Sarvasilta. Koskinen kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin klassisessa lyseosta vuonna 1912 ja valmistui agronomiksi pääaineenaan maanviljelysoppi vuonna 1917. Koskinen aloitti työuransa Maanviljelystaloudellisen koelaitoksen toisena assistenttina vuonna 1916. Hänet valittiin Uudenmaan läänin maanviljelysseuran sihteeriksi ja maatalouskonsulentiksi vuonna 1918. Pisimpään Koskinen toimi Mikkelin maalaiskunnan Otavan kasvinviljelyskoeaseman johtajana 1920–1958. Koeasema siirrettiin Mikkelin maalaiskunnan Rantakylään valtion omistamalle Karilan tilalle vuonna 1926, jossa Koskinen perehtyi erityisesti perunalajikkeiden tutkimiseen. Koskinen suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1925 ja opetti Otavan kansanopistossa 1920–1923 ja Suomen Nuoriso-opistossa 1927–1929 ja 1931–1932. Kokoomuslainen Koskinen oli Mikkelin maalaiskunnan kunnanvaltuustossa ja kirkkovaltuustossa, ja hänellä oli useita luottamustoimia. Hän oli ehdolla eduskunta- ja presidentin valitsijamiesvaaleissa vuonna 1936. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maataloustieteilijät Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Mikkelin maalaiskunnan kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Karstuntie

Karstuntie () on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva tie. Se alkaa Lohjan keskustaajamassa, Laurinkadun toisesta päästä ja päättyy Sammatin Myllykylään. Se on osa 1070-yhdystietä (vuoteen 1996 seututie 107), joka on hieman Karstuntietä pidempi. Tie on mutkainen ja se kulkee ensin Routiolle, sitten Paloniemeen, Karstulle ja lopulta Sammattiin. Tien linjausta on muutettu ajan saatossa monesti, viimeksi vuonna 2009, kun keskustan jälkeinen osuus linjattiin kulkemaan peltojen läpi. Tie on saanut nimensä Karstun kylästä, jonka läpi tie menee. Vuoteen 2009 se kulki Sammatin kunnan ja Lohjan kaupungin (myös vuoteen 1997 Lohjan kunnan) alueilla, kunnes ne liitettiin toisiinsa. == Lähteet == Luokka:Lohjan liikenne
Flemming Kofod-Svendsen

Flemming Kofod-Svendsen (s. 21. maaliskuuta 1944) on tanskalainen pappi, kristillisdemokraattinen poliitikko ja puolueensa entinen puheenjohtaja vuosina 1979–1990. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1984–1988, 1988–1993 ja 1998–2001 sekä toiminut Tanskan asuntoministerinä 1987–1988 ja 1993–1994 sekä Pohjoismaa- ja Itämeri-ministerinä 1993–1994. ==Lähteet== Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Tanskan puolueiden puheenjohtajat Luokka:Tanskalaiset papit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
80’s Show

80’s Show () on 1980-luvulle sijoittuva tilannekomediatelevisiosarja. Vaikka sarjalla oli samaa tuotantohenkilöstöä kuin 70’s Show -televisiosarjalla, siitä ei tullut yhtä suosittua kuin siitä. 80’s Show ja 70’s Show -sarjojen tarinat ja hahmot eivät olleet samoja muuten kuin, että 80’s Shown Sophia esiintyi 70’s Shown neljännellä kaudella. == Näyttelijät == === Vierailevat tähdet === === Muita näyttelijöitä === * Alana Austin * Brian Palermo * Jay Huguley * Derek Waters * April Winchell * Darby Stanchfield * Renée Elise Goldsberry * Bradley Stryker Sarjan roolittajana toimi Cecily Adams. == Lähteet == Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:1980-luku Luokka:Foxin televisio-ohjelmat
Constantine Cornwallilainen

Pyhä Constantine Cornwallilainen (kuollut n. 587) oli kuningas, apotti, pyhimys ja marttyyri. Miehen kerrotaan menneen naimisiin Bretagnen kuninkaan tyttären kanssa, ja tämän kuoltua hän luopui valtaistuimesta ja meni Irlantiin munkiksi. Hän teki lähetystyötä Skotlannin pikteille, toimi pyhän Columbanuksen kanssa ja oli apotti luostarissa Govanissa. Hän oli jo vanha, kun hänen ollessaan matkalla Kintyreen merirosvot hyökkäsivät hänen kimppuunsa ja katkaisivat hänen oikean kätensä, ja hän kuoli verenvuotoon. Häntä pidetään Skotlannin ensimmäisenä marttyyrinä. Kaksi paikkaa Cornwallissa on nimetty hänen mukaansa. Hänen muistopäiväänsä vietetään 9. maaliskuuta tai 11. maaliskuuta. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset pyhimykset Luokka:Apotit Luokka:Kristityt marttyyrit Luokka:Lähetyssaarnaajat Luokka:Cornwallin historia Luokka:Skotlannin historia
Escondido

Escondido on kaupunki San Diegon piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 151 038. Kaupunki perustettiin 8. lokakuuta 1888. Escondidon pormestarina toimii Paul McNamara. == Väestö == Kaupungin asukkaista 65,82 prosenttia on valkoisia, 6,11 prosenttia aasialaisia, 2,25 prosenttia afroamerikkalaisia ja 0,97 prosenttia intiaaneja. 14,64 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 34,4 vuotta. ==Kuvia kaupungista== Tiedosto:Mark Skovorodko Photography - Escondido City Hall.jpg|Kaupungintalo. Tiedosto:Mark Skovorodko Photography - Dixon Lake Escondido Sunrise Aerial.jpg|Dixonin järvi. Tiedosto:Mark Skovorodko Photography - Escondido Sprinter Light Rail.jpg|Escondidon seisake. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaupungin kotisivut Luokka:Kalifornian kaupungit Luokka:San Diegon piirikunta
Eyes Wide Open (Twicen albumi)

Eyes Wide Open on eteläkorealaisen tyttöyhtye Twicen toinen koreankielinen studioalbumi, joka julkaistiin JYP Entertainmentin kautta 26. lokakuuta 2020. == Tuotanto == Albumilla on 80-luvun yhdysvaltalais-retroa, japanilaista city popia, latinopopia ja nykyaikaista rhythm and bluesia. Retrotyyli on albumin pääkonsepti, jossa on 1980-luvun synthwave-tyyliä. Albumilla on useita yhtyeen jäsenien tekemiä sanoituksia kappaleissa ”Up No More”, ”Do What We Like”, ”Bring It Back”, ”Queen”, ”Handle It” ja ”Depend On You”. Kappaleita on kirjoittanut myös muun muassa Shim Eun-ji, Dua Lipa ja Kenji. Yhtye esitti kappaleen ”Say Something” livenä suoratoistotapahtumassa ennen albumin julkaisua. Albumin kappale ”I Can’t Stop Me” julkaistiin singlenä. == Kappaleet == Kappaleet: ;Huomioita == Vastaanotto == Albumi nousi Billboard 200 -listalla sijalle 72. Eyes Wide Open on myynyt GAONin mukaan platina- albumin verran joulukuuhun 2020 mennessä ja tupla-platinaa huhtikuuhun 2021 mennessä. == Arvostelut == * Kpopreviewed.com: 8.5/10 * Beats per Minute: 79% == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Twicen albumit Luokka:Vuoden 2020 albumit
William Jones (soutaja)

William Jones (6. joulukuuta 1924 Paysandú – 7. elokuuta 2014 Iverness, Florida, Yhdysvallat) oli uruguaylainen soutaja ja olympiamitalisti. Jones voitti Juan Rodríguezin kanssa kaksikoissa olympiapronssia Lontoossa 1948. Jonesin isä oli englantilainen ja äiti uruguaylainen. Hän muutti 1970-luvulla Yhdysvaltoihin missä myös kuoli 89-vuotiaana 7. elokuuta 2014.Olympediaworldrowing.com == Lähteet == * * Profiili worldrowing.com === Viitteet === Luokka:Uruguaylaiset soutajat Luokka:Uruguaylaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Eduardo Risso

Eduardo Gilberto Risso Salaverría (1925 Montevideo – 12. tammikuuta 1986 Montevideo) oli uruguaylainen soutaja ja olympiamitalisti. Risso saavutti yksiköissä olympiahopeaa Lontoossa 1948 hävittyään vain Australian Mervyn Woodille. Hän kilpaili yksiköissä myös Helsingin kesäolympialaisissa 1952 missä ei selviytynyt loppukilpailuun.Olympediaworldrowing.com == Lähteet == * * Profiili worldrowing.com === Viitteet === Luokka:Uruguaylaiset soutajat Luokka:Uruguaylaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Guillermo Douglas

Guillermo Rafael Douglas Sabattini (tammikuu 1909 Paysandú – 1967) oli uruguaylainen soutaja ja olympiamitalisti. Jones voitti yksiköissä olympiapronssia Los Angelesissa 1932 ollen maansa ensimmäinen olympiamitalisti yksilölajissa ja soudun olympiamitalisti. Hän voitti yksiköissä myös Etelä- Amerikan mestaruuskilpailujen kultaa vuonna 1931 sekä hopeaa vuonna 1935.Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Uruguaylaiset soutajat Luokka:Uruguaylaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Washington Rodríguez

Washington Rodríguez Medina (6. huhtikuuta 1944 Montevideo – 31. joulukuuta 2014 Montevideo) oli uruguaylainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Rodríguez voitti painoluokan 54 kg olympiapronssia Tokiossa 1964 hävittyään välierässä Japanin lopulta kultaa voittaneelle Takao Sakuraille. Hän oli maansa ensimmäinen ja vuoteen 2022 mennessä ainoa olympiamitalisti nyrkkeilyssä sekä maansa viimeisin olympiamitalisti aina vuoteen 2000 asti. Rodríguez nyrkkeili myös ammattilaisena 1960-luvun loppupuoliskollahttps://boxrec.com/en/proboxer/429895. Hän kuoli Montevideossa 70-vuotiaana 31. joulukuuta 2014.https://www.elpais.com.uy/ovacion/multideportivo/fallecio-cuerito- rodriguez.htmlOlympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Uruguaylaiset nyrkkeilijät Luokka:Uruguaylaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Katri Utula

Katri Utula on suomalainen toimittaja, joka työskentelee MTV:llä. Aiemmin hän on työskennellyt Ilta-Sanomien viihdeosastolla sekä TV-lehdessä, Iltalehdessä, MTV3:n uutisten Huomenta Suomessa, Nelosen uutisissa ja Turun Sanomissa. Lisäksi hän on työskennellyt toimittajana MTV3:n ja AVA:n esittämässä Mallikoulu-ohjelmassa sekä juontajana Liv-kanavalla esitetyssä Bachelor Suomi – tilinteko -ohjelmassa. Utula on opiskellut Turun ammattikorkeakoulussa ja Jyväskylän yliopistossa. Henkilöjournalismiin erikoistunut Utula on tullut tunnetuksi aiemmasta Kyttääjä-blogistaan sekä kantaaottavista kolumneistaan, jotka käsittelevät niin viihdemaailman ilmiöitä kuin yhteiskunnallisiakin asioita. Viime vuosina hän on tehnyt omaa Realityrakkautta-podcastia, jossa käsitellään viihdeohjelmien juonenkäänteitä ja ohjelmiin liittyviä henkilöitä. Lisäksi hän on vetänyt Ilta-Sanomien sivuilla nähtävää Ruuturaati-ohjelmaa, jossa hän on kollegoidensa kanssa pureutunut ajankohtaisiin tosi-tv-ohjelmiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Katri Utula LinkedIn * Katri Utula Twitterissä Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kammista Skantziin

Taiteiden reitti Kammista Skantziin on Kauhajoen ja Karvian kuntien alueella sijaitseva matkailutie. Kammista Skantziin sai virallisen matkailutiestatuksen helmikuussa 2021. Reitin pituus on 37 km. Reitti alkaa Kauhajoen Nummijärveltä Kammi-kylästä ja päättyy Karvian Kantinkylässä sijaitsevaan Kulttuurikeskus Skantziin. Reitin voi kulkea myös toisinpäin tai vierailla yksittäisissä kohteissa. ==Kohteita reitin varrella== Kammista Skantziin -matkailutien kohteita ovat: * Kammi-kylä * Alpon Savanni * Annen Taidekahvila * Karvian kirkko ja ulkomuseoalue * Kulttuurikeskus Skantz Tien varren asukkailla on tapana pystyttää kesän ajaksi patsaita tienvarteen. Patsaat edustavat paikallista ITE-taidetta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Taiteiden reitti Kammista Skantziin kotisivut Luokka:Suomen matkailutiet
Thiago Moura

Thiago Moura (s. 27. marraskuuta 1995) on brasilialainen korkeushyppääjä. Moura saavutti pronssia Etelä-Amerikan sisäratojen mestaruuskilpailuissa 2020 ja hopeaa Etelä-Amerikan-ulkoratojen mestaruuskilpailuissa 2021. Vuonna 2022 hän voitti kultaa Etelä-Amerikan sisäratojen mestaruuskilpailuissa ja saavutti hopeaa Ibero-Amerikan mestaruuskilpailuissa. Vuonna 2021 kilpailluissa Tokion olympialaisissa hän jäi karsintaan, kuten myös Eugenen MM-kilpailuissa 2022. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän sijoittui viidenneksi ennätystuloksellaan 231 cm. Moura voitti Brasilian-mestaruuden vuonna 2022. Mouran paras tulos ulkoradoilla on kesäkuussa 2021 hypätty 228 cm ja sisäradoilla maaliskuussa 2022 MM-hallikilpailuissa hypätty 231 cm. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sighsten Herrgård

Sighsten Herrgård (1943 Suomi Mode och skam: Om Sighsten Herrgård, AIDS, garderober och arkiv Stockholms universitetSighsten Herrgård NE – 20. marraskuuta 1989) oli ruotsalainen muotisuunnittelija.Sista intervjun i gaymedia med Sighsten Herrgård QXSighsten Herrgård berättade om sin aids – var först att våga Femina Herrgård opiskeli Beckmans designhögskolassa ja Kööpenhaminassa. Hän muutti tämän jälkeen Milanoon, jossa ura lähti nopeasti käyntiin, ja Herrgårdista tuli 1960-luvulla yksi Ruotsin tunnetuimmista muotialan nimistä ulkomailla. 1970-luvulla hän perusti Stockholmsgruppen- mallitoimiston ja työskenteli Tukholmassa sekä muotisuunnittelijana että mallialalla. Herrgård oli biseksuaali. 29\. heinäkuuta 1987 alkaen hän kertoi ensimmäisenä ruotsalaisena julkisuuden henkilönä avoimesti HIV-tartunnastaan ja AIDS:iin sairastumisestaan. Hän levitti aktiivisesti tietoisuutta sairaudesta, josta liikkui runsaasti virheellistä tietoa 1980-luvulla. Herrgård kirjoitti toimittaja Carl Otto Werkelidin avustuksella vielä omaelämäkerran ja teki töistään katalogin Nordiska museetille. Kuukausia ennen kuolemaansa Herrgård antoi viimeisen haastattelunsa seksuaalivähemmistöjen Reporter-julkaisulle; haastattelun julkaisi myöhemmin uudelleen QX. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset muotisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Lepäinen

Lepäinen on Uudenkaupungin edustalla sijaitseva saari ja kylä. Noin 2,7 neliökilometrin suuruinen saari sijaitsee Uudenkaupungin saaristossa viiden kilometrin päässä mantereesta. Lepäinen tunnetaan muun muassa saaressa toimineista kivilouhoksista. Lepäisten kautta kulkee niin sanottu Velhoveden rengastie ja saaressa on myös aikaisemmin Tampereen kaupungille kuulunut Ihalan leirikeskus, jossa vuodesta 2014 lähtien on toiminut yksityinen leirintäalue Ihala Camping. == Historiaa == Vanhimmat tiedot Lepäisten kylän asutuksesta ovat 1400-luvun alkupuolelta. 1900-luvun alussa Suomen Kiviteollisuus perusti saareen kivilouhoksia, joista louhittiin "Uudenkaupungin harmaaksi" kutsuttua graniittia. Lepäisten graniitista on rakennettu muun muassa Kansallismuseo, Kansallisteatteri, Kallion kirkko, Tampereen tuomiokirkko ja Kultaranta. Kiveä toimitettiin myös ulkomaille. Toisen maailmansodan aikana Uudenkaupungin graniittia vietiin Saksaan, jossa sitä käytettiin natsien monumentaalisiin rakennushankkeisiin. Saaressa toimi kiviveistämö vuoteen 1927, jolloin se siirrettiin Vehmaan Vinkkilään. Lepäisten viimeinen kivilouhos suljettiin 1967. Lepäisiin johtaa mantereelta Vohdensaaresta alkava noin 10 kilometrin pituinen maantie ja saaresta on tieyhteys myös pohjoiseen Lyökkiin. Lepäinen sai maantieyhteyden 1960-luvun lopussa, kun Uudenkaupungin makeavesialtaan patorakennelmat valmistuivat vuonna 1965. Lepäinen yhdistettiin pengerpadoilla Uuluodon ja Katavaisen saariin. == Kirjallisuutta == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Uudenkaupungin saaret Luokka:Uudenkaupungin kylät
Cantemir (suku)

Cantemir oli tataarilaista alkuperää oleva moldovalainen suku, joka sittemmin vaikutti Venäjällä.Tietosanakirja / 4. Kaivo-Kulttuurikieli1911 Encyclopædia Britannica/Cantemir * Constantin Cantemir (1627–1693), Moldovan ruhtinas. * Antioh Cantemir (1670–1726), Moldovan ruhtinas 1696-1710. * Dimitrie Cantemir (1673–1723), Moldovan ruhtinas 1710-1711, oppinut ja tiedemies. * Antioh Dmitrijevitš Kantemir (1700–1744), satiirinen runoilija, kääntäjä ja kirjailija, Venäjän suurlähettiläs Englannissa ja Ranskassa. ==Lähteet== Luokka:Hallitsijasuvut Luokka:Moldovan historia Luokka:Romanialaiset suvut Luokka:Venäjän aateli
Lydia de Vega

Lydia de Vega-Mercado (26. joulukuuta 1964 – 10. elokuuta 2022) oli filippiiniläinen urheilija, jota pidettiin Aasian nopeimpana naisena 1980-luvulla. Hän edusti Filippiinejä kesäolympialaisissa 1984 ja 1988. Vuonna 2018 De Vegalla diagnosoitiin vaiheen 4 rintasyöpä. Hän kuoli 10. elokuuta 2022 sairauteen Makatissa, Filippiineillä, 57-vuotiaana. ==Lähteet== Luokka:Filippiiniläiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Ida Haapala

Ida Haapala (s. 2001) on suomalainen suunnistaja. Hän edustaa seuratasolla Kalevan Rastia. Suunnistuksen nuorten MM-kilpailuissa Haapala voitti vuonna 2019 pitkän matkan kilpailun. Nuorten EM-kilpailuissa hän saavutti vuonna 2018 kultaa pitkällä matkalla ja vuonna 2017 pronssia sprintissä. SM-tasolla Haapala on voittanut nuorten sarjoissa useita kertoja kultaa, pronssia ja hopeaa. Aikuisten arvokilpailuissa Haapalan paras henkilökohtainen suoritus on 16. sija vuoden 2022 EM-kilpailuiden pitkällä matkalla sekä 9. sija vuoden 2021 maailmancupin Ruotsin osakilpailuissa pitkällä matkalla. Lisäksi vuoden 2022 EM-kilpailuiden viestissä hän juoksi avausosuuden viidenneksi sijoittuneessa Suomen naisten kakkosjoukkueessa. Suunnistuksen lisäksi Haapala on kilpaillut maastohiihdossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
K. M. Rickman

Karl Martti Mikael Rickman (25. joulukuuta 1891 Porvoo – 11. joulukuuta 1966 Elimäki) oli suomalainen, Elimäellä vaikuttanut kartanonomistaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1949. Hän toimi Hämeenkylän kartanon pitkäaikaisena isäntänä vuodesta 1914 alkaen. Rickmanin vanhemmat olivat kirkkoherra, rovasti Richard Rickman ja Anna Sofia Helena Nyqvist ja puoliso vuodesta 1941 sairaanhoitaja Sirkka-Liisa Vitikainen. Rickman kävi Helsingin Suomalaista Yhteiskoulua seitsemänteen luokkaan. Hän jäi ensin töihin perheensä kotipappilan pelloille ja siirtyi sitten harjoittelemaan muille tiloille. Hän opiskeli Kurkijoen maamiesopistossa vuosina 1911–1912 ja perehtyi maatalouteen Odensen koelaitoksella Tanskassa ja Svalövin kasvinjalostustilalla Skånessa. Opintojen jälkeen Rickman osti Elimäen huonokuntoisen Hämeenkylän kartanon vuonna 1914 sukulaistensa tuella, ja teki siitä kukoistavan 40-luvulle tultaessa. Hän hallitsi sekä kasvinviljelyn että karjatalouden, laajensi viljelysalaa, otti käyttöön 20-luvulla koneellisen lypsyn ja salaojitti tilansa pellot 60-luivun alkuun mennessä. Rickmanin hoiti pitkään eri luottamustehtäviä. Hän oli mukana muun muassa Elimäen Säästöpankin toiminnassa ja kunnan holhouslautakunnan puheenjohtajana. Hän toimi Kymenlaakson Osuusmeijerin hallituksessa vuodesta 1919 vuoden 1964 syyskuuhun ja oli sen puheenjohtajana vuodesta 1950 lähtien. Hän aloitti 1952 puheenjohtajana Savo-Karjalan Meijeriliitossa ja toimi 1957 Valion hallintoneuvoston varapuheenjohtajana. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Andri Malyško

Andri Malyško, , (15. marraskuuta 1912 Obuhiv, Kiovan alue – 17. helmikuuta 1970 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen runoilija. Malyško valmistui Kiovan kansanopetusinstituutista 1932 ja opetti sen jälkeen Ovrutšissa. Hän kirjoitti useisiin lehtiin. Hänen ensimmäiset teoksensa ilmestyivät Molodnjakissa 1930, ja ensimmäinen runokokoelma ilmestyi 1936. Toisen maailmansodan aikana hän oli rintamalehtien kirjeenvaihtaja ja julkaisi useita runokokoelmia. Sodan päätyttyä hän julkaisi runokokoelmia ja esseitä kritiikistä. Hän käänsi venäläistä runoutta. Malyško viittasi tuotannossaan usein kansainväliseen politiikkaan ja kommunistisen puolueen ohjeisiin ja sai siksi neuvostoaikana palkintoja. Hänen teoksiaan pidettiin esikuvallisena sosialistisena realismina, ja ne saivat kiitosta puolueen linjan noudattamisesta. Noudattaakseen sosialistisen realismin suuntaviivoja hän käytti yksinkertaista sanastoa ja runollista muotoa ja keskittyi sentimentaaliseen ja isänmaalliseen ilmaisuun. Monet runot on sävelletty. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Tossavanlahden työväentalo

Tossavanlahden työväentalo on Keiteleen kunnan Tossavanlahden kylässä sijaitseva työväentalo. ==Historiaa== Tossavanlahden työväenyhdistys perustettiin 23. heinäkuuta 1908. Työväentalo valmistui vuonna 1914. Tuolloin se oli Keiteleen ainoa työväentalo, ja Tossavanlahden yhdistyksen sanottiin muutenkin olevan Keiteleen työväenyhdistyksistä elinvoimaisin.Pielaveden ja Keiteleen historia II s. Vuonna 1922 työväenlehti Savon Kansa kirjoitti, että Keiteleen työväenyhdistyksistä Tossavanlahden yhdistys oli ainoa, jossa ”työläiset järjestötoiminnallaan jotakin kykenevät aikaansaamaan”. Tuolloin Tossavanlahden yhdistyksellä oli ”huomattava määrä jäseniä”, ja työväentalon laajentamista suunniteltiin. SDP:n puoluetilaston mukaan jäseniä oli vuoden 1919 lopulla 52. Yhdistyksellä oli oma talo ja kirjasto, jossa niteitä oli 30. Tossavanlahden yhdistyksestä lähti myös kansanedustaja ainoana Keiteleen yhdistyksistä. Vuonna 1920 yhdistys liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen. Vuonna 1923, kun SSTP lakkautettiin, työväentalo takavarikoitiin. Vuonna 1930 myös Tossavanlahden työväenyhdistys lakkautettiin. Talo myytiin näennäishinnasta suojeluskunnalle, joka vuokrasi sitä lottakahvilaksi. Työväenjärjestöjen tiedonantaja -lehden mukaan marraskuussa 1924 kuitenkin kokoontui noin 70 henkeä Tossavanlahden työväentalolle keskustelemaan työväenjärjestön perustamisesta. Yhdistyksen nimeksi tuli Keiteleen Tossavanlahden Työväen ja Pienviljelijäin Yhdistys. Talo siis mahdollisesti oli edelleen yhdistyksen käytössä tuolloin. Yhden lähteen mukaan Työväen ja pienviljelijäin yhdistyksen talo suljettiinkin vasta kesällä 1930, ja yhdistys lakkautettiin vuonna 1932. Tämän lähteen mukaan Tossavanlahden työväentalo myytiin pakkohuutokaupassa Pohjois-Keiteleen nuorisoseuralle vuonna 1931. Toisen lähteen mukaan Tossavanlahden Työväen ja pienviljelijäin yhdistyksen talo ehdittiin myydä Kummunkylän sosialidemokraattiselle työväenyhdistykselle ennen takavarikkoa ja huutokauppaa, kesällä 1930. Sittemmin Kummunkylänkin yhdistys ilmeisesti lakkautettiin, ja talo myytiin edelleen Keiteleen kirkonkylän sosialidemokraattiselle yhdistykselle. Vuonna 1945 SKDL:n Tossavanlahden työväenyhdistys anoi taloa takaisin ja sai sen. Vuonna 1988 talo oli yhden lähteen mukaan edelleen yhdistyksen omistuksessa ja sitä oli myös kunnostettu. Myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa, ja talo on voitu myöhemmin myydä tai purkaa. ==Rakennus== Talo on hirsirakenteinen. ==Toimintaa talolla== Talolla järjestettiin aikanaan iltamia, joiden ohjelmassa oli ainakin näytelmiä ja tanssia. Myöhemmästä toiminnasta ei ole tietoa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Työväentalot Luokka:Keiteleen rakennukset ja rakennelmat‎
Mies joka kuoli

Mies joka kuoli (engl. The Man Who Died) on Antti Tuomaisen samannimiseen romaaniin perustuva televisiosarja, joka julkaistiin Elisa Viihde Viaplay -suoratoistopalvelussa 19. kesäkuuta 2022. Sarjan on ohjannut Samuli Valkama ja sen on käsikirjoittanut brittiläinen Brendan Foley. Suomenkielisen dialogin on kääntänyt alkuperäisteoksen tehnyt Antti Tuomainen. Kuusiosaisessa sarjassa Jussi Vatasen esittämä menestyvä haminalainen sieniyrittäjä Jaakko Kaunismaa kuulee lääkärikäynnillään kuolevansa myrkytykseen. Kellon tikittäessä Jaakko päättää tarttua siihen, mitä vielä on jäljellä – pelastaa sieniyrityksensä, kerätä sato, hoitaa sovittu tilaus japanilaisille asiakkaille ja paljastaa murhaajansa. Sarjan on tuottanut yhteistuotantona suomalainen ReelMedia ja saksalainen ndF International Production. Sarjaa ovat olleet rahoittamassa myös Business Finland, Haminan kaupunki ja Kaakon elokuvakomissio. Taiwanin kuvauksista vastasivat Volos Films ltd ja Taipein elokuvakomissio. Sarja kuvattiin lähes kokonaisuudessaan Haminassa ja sen lähiympäristössä. Kuvaukset alkoivat Haminassa 15. kesäkuuta ja päättyivät syyskuun alussa 2021. == Rooleissa == == Lähteet == Luokka:2020-luvun suomalaiset komediasarjat Luokka:2020-luvun suomalaiset rikossarjat Luokka:Elisa Viihde -alkuperäissarjat
Otto Rotkirch

Otto Wilhelm Rotkirch (12. toukokuuta 1880 Somerniemi – 20. maaliskuuta 1960) oli suomalainen, Karunassa vaikuttanut kartanonomistaja ja kunnallismies, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1950.Helsingin Sanomat. 12.05.1950. 70-vuotiaita. Rotkirchin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Robert Engelbrekt Vilhelm Rotkirch ja Matilda Maria Tenlén ja puoliso 1906–1907 Olga Alice Elisabet Löewenberg ja 1909–1917 vapaaherratar Elin Anna Maria von Hellens. Rotkirch valmistui agronomiksi Mustialan maanviljelysopistosta 1901 ja hankki itselleen ensin Sauvon Saustilan kartanon. Solmittuaan avioliiton Elin von Hellensin kanssa hän myi Saustilan ja muutti vaimonsa suvun omistamaan Kärkniemen kartanoon Karunassa vuonna 1909. Kärkniemen kartano oli Karunan ja Sauvon suurimpia tiloja 1920- ja 1940-luvulla, ja Rotkirch sai palkintoja maanviljelyksen, siemenviljelyksen, karjanhoidon, hevoskasvatuksen ja metsänhoidon alalta. Rotkirch kuului Karunan–Sauvon Sähkö Oy:n perustajaosakkaisiin ja ensimmäiseen johtokuntaan vuonna 1912. Hän oli myös perustamassa Lounais-Suomen Osuusteurastamoa, Sauvon ja Karunan Osuusmeijeriä ja Säästöpankkia, Karunan maataloustuottajien paikallisyhdistystä, Sydvästra Finlands Privatrevirförening -metsänhoitoyhdistystä, Sydvästra Finlands Jordbrukarklubb -maanviljelijäyhdistystä ja Karunan suojeluskuntaa. Rotkirch oli Karunan kuntakokouksien puheenjohtaja vuodesta 1911 ja Karunan kunnanvaltuuston puheenjohtaja vuodesta 1918. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Karunan kunnanvaltuutetut Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Georg A. Christides

Georg Achilles Christides (25. heinäkuuta 1898 Helsinki – 12. marraskuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Christideksen vanhemmat olivat tupakkatehtailija Achilles Christides ja Hulda Maria Strömsten ja puoliso vuoteen 1977 Ellen Lovisa Christides. Georg A. Christides kävi keskikoulun Helsingin ruotsalaisessa reaalilyseossa 1909–1915 ja teki opintomatkoja useisiin eri maihin. Hän oli Tupakkatehdas Fennian eri tehtävissä 1917–1924 ja sitten yhtiön osakas ja toimitusjohtaja 1924–1961. Christides oli Suomen Tupakkatehtaiden Yhdistyksen perustajajäsen 1936 ja yhdistyksen hallituksen varapuheenjohtaja 1940–1950-luvuilla ja kuului myös Suomen Teollisuusliiton hallitukseen. Kreikan varakonsuli Helsingissä hän oli 1953–1966. Christides sai kauppaneuvoksen arvonimen 1948. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Kummunkylän työväentalo

Kummunkylän työväentalo oli Keiteleen Kummunkylässä sijainnut työväentalo. Kummunkylän työväenyhdistys perustettiin Leppäselän Työväenyhdistyksen nimellä vuonna 1910 tai 1911, ja nimi muuttui Kummunkylän työväenyhdistykseksi sisällissodan jälkeen, mahdollisesti vuonna 1919. Työväentalo valmistui ilmeisesti vuonna 1916 tai 1917. Vuoden 1919 jälkeen toiminta ja talous vakiintuivat niin, että yhdistys pystyi myös lainaamaan varoja Hamulan työväentalohankkeelle. Tällöin yhdistys myös liittyi Suomen Sosialidemokraattiseen puolueeseen. SDP:n puoluetilastossa 1931 sillä mainitaan olevan 6 jäsentä. Vuonna 1932, kun työväentaloja suljettiin ja yhdistyksiä lakkautettiin, Kummunkylän työväenyhdistys myi talonsa vastaperustetulle Keiteleen sosialidemokraattiselle työväenyhdistykselle. Kummunkylän yhdistys lakkautettiin pian tämän jälkeen, ja sen jäsenet siirtyivät Keiteleen sosialidemokraattisen työväenyhdistyksen jäseniksi. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Keiteleen rakennukset ja rakennelmat‎
Saarijärven yhtenäiskoulu

Saarijärven yhtenäiskoulu on Saarijärven keskustassa sijaitseva yhtenäiskoulu. Saarijärven yhtenäiskoulu on julkinen koulu, johon kuuluu luokat 1–10. Vuonna 2022 koulua kävi noin 380 ala- ja yläkoulun oppilasta. Koulun nykyinen rehtori on Anssi Hemminki. Yhtenäiskoulu toimii vuonna 2021 valmistuneessa Saarijärven koulu- ja kulttuurikeskuksessa. Myös Saarijärven lukion tilat löytyvät samasta rakennuksesta. ==Lähteet== Luokka:Saarijärven peruskoulut
Family Radio Service

Family Radio Service (FRS) on yhdysvaltalainen luvasta vapautettu radiopuhelinstandardi. ==FRS-kanavien taajuudet== # 462,5625 MHz # 462,5875 MHz # 462,6125 MHz # 462,6375 MHz # 462,6625 MHz # 462,6875 MHz # 462,7125 MHz # 467,5625 MHz # 467,5875 MHz # 467,6125 MHz # 467,6375 MHz # 467,6625 MHz # 467,6875 MHz # 467,7125 MHz == Sotilaskäyttö == Varsinaisen taistelutoiminnan päätyttyä Yhdysvaltain merijalkaväen sotilaat hankkivat yksityisesti taktisiksi lisäradioikseen miehitysvaiheessa FRS-radiopuhelimia, jotka kuuluvat PMR446:n kaltaiseen vapaasti käytettävään järjestelmään, Family Radio Serviceen. FRS:n 14 kanavaa toimivat taajuuksilla 462,5625–467,7125 MHz. PMR446- ja FRS-radiopuhelimilla ei kyetä suoraan muodostamaan yhteyttä keskenään, koska ne toimivat erillisinä järjestelminä eri taajuuksilla. Yhdysvaltain armeijan vakioradiopuhelin 9–11 sotilasta käsittävän ryhmän sisäiseen viestintään on 1998 COTS-luokkaan valittu Icom IC-F3S -VHF- radiopuhelinhttp://www.icomamerica.com/en/products/f3g_series/ , kun taas merijalkaväen vastaavaan tarkoituksiin valitsema COTS-radiopuhelin on merijalkaväen käyttöön modifioitu UHF-alueella toimiva FRS-radiopuhelin IC-4008A FRS.http://www.icomamerica.com/en/products/4088a/specifications.aspx Yhdysvaltain armeijan 82. maahanlaskudivisioona käytti Irakin sodassa kokeeksi FRS-radiopuhelimena Garmin Rinoa, jossa on FRS-taajuuksien lisäksi myös GMRS- taajuudet sekä GPS-paikannin.https://buy.garmin.com/shop/shop.do?pID=6404 ==Lähteet== Luokka:Radiotekniikka Luokka:Standardit