EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Linnasenmäki

Linnasenmäki on Keski-Suomessa Jämsässä sijaitseva linnavuori. Muinaislinnasta käytetään peruskartalla ja paikkakunnalla nimeä Linnasenvuori. Se sijaitsee Jämsänjoen itärannalla, Jämsänkosken keskustasta etelään, paperitehdasta vastapäätä. Muinaislinna on sijainnut jyrkkärinteisellä kalliolla jo on nykyään noin 40 metriä kosken yläpuolella. Sen laella voidaan vielä nähdä matalan kehävallin jäännöksiä noin 125 metrin pituisella matkalla. Kehävallin jäännökset koostuvat keskikokoisista kivistä, lohkareista ja maakivistä. Vallin kaakkoiskulmauksessa on havaittavissa porttiaukko. Muinaislinnan luoteispuolella on nähtävissä noin 6 metrin pituinen vallinpätkä, mutta pohjoisreunan vallin rakenteesta ei ole tietoja. == Tutkimukset == Muinaislinnaa ovat tutkineet Jouko Voionmaan vuonna 1950, A.-L. Hirviluoto vuonna 1962, Kerttu Itkonen vuosina 1963–1965 sekä Pekka Honkanen vuonna 1981. Kaivaustutkimuksia on tehty linnavuoren laella ja rinteillä yhteensä noin 1 300 m2 alueella ja linnavuoren laella noin 450 m2 alueella. Tämä vastaa noin viittä prosenttia laen kokonaispinta-alasta. Jouko Voionmaan kaivauksissa laelta ei saatu löytöjä. Vallien perustusten alla oli havaittavissa kuitenkin palanutta maata ja hiiltä. Hirviluodon ja Itkosen kaivaukset linnavuoren lounais- ja länsirinteillä tehtiin paikalla mahdollisesti sijaitsevan kalmiston toteamiseksi. Viitteitä kalmistosta ei kaivauksissa kuitenkaan havaittu. Linnavuoren rinteellä on kiviröykkiö ja latomuksia, joita Kerttu Itkonen tutki vuonna 1964 ja joista osaa hän päätyi pitämään jonkinlaisen porttirakennelman ja esivallin jäänteinä. Muinaislinnalta löytynyttä niukkaa kvartsiaineistoa on ollut vaikea ajoittaa. Mahdollisesti paikalla on ollut myös kivikautista asutusta. Tähän viittaa linnavuoren pohjoisrinteeltä löytynyt kivikirves. == Lähteet == Luokka:Jämsän luonto Luokka:Jämsän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen muinaislinnat
Miroslava Němcová

Miroslava Němcová (o.s. Daňková; 17. marraskuuta 1952 Nové Město na Moravě) on tšekkiläinen pienyrittäjä ja poliitikko, joka toimi kotimaansa edustajainhuoneen puhemiehenä (2010–2013). Hän on Kansandemokraattisen puolueen ((, lyh. ODS) poliitikko ja ollut maansa kansanedustaja edustajainhuoneessa vuodesta 1998. Němcová opiskeli vuosina 1968–1972 toisen asteen maataloudellisessä ja teknisessä oppilaitoksessa Havlíčkův Brodissa. Hän työskenteli vuosina 1972–1992 Tšekin tilastokeskuksessa asiantuntijana. Vuosina 1992–2007 hän piti pienyrittäjänä kirjakauppaa (myöhemmin omistajan roolissa). Vuonna 1994 hän tuli valituksi ODS:n edustajana Žďáře nad Sázavoun kunnanvaltuustoon. Vuonna 1997 maan hallitus katui ja Němcovásta tuli ODS:n johtaja Etelä-Määrin läänissä. Vuonna 1998 hän nousi maansa edustajainhuoneen jäseneksi. Vuonna 2002 hänet valittiin toistamiseen parlamenttiin ja hänestä tehtiin edustajainhuoneen varapuhemies. Vuonna 2006 hän tuli jälleen valituksi ja nousi nyt edustajainhuoneen ensimmäiseksi varapuhemieheksi. Vuoden 2010 uudelleenvalinnan jälkeen seurasi parlamentin puhemiehen tehtävä. Hän oli myös puolueensa varapuheenjohtaja. Hän on pyrkinyt puolueensa johtoon vuosina 2002 ja 2014, muttei ole tullut valituksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Miroslava Němcová. Parlament České republiky, Poslanecká sněmovna 2010 – 2013 (psp.cz) Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tšekkiläiset poliitikot Luokka:Parlamentaarikot Luokka:Puhemiehet
Franzisca Hauke

Franzisca Hauke (s. 10. syyskuuta 1989 Hampuri) on saksalainen maahockeypelaaja. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa 158 maaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia. Sisähockeyssa hän on pelannut 21 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia. Hauke pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa helmikuussa 2011. Hän on saavuttanut olympialaisissa pronssia Riossa 2016. EM- kilpailuissa hän on voittanut kultaa vuonna 2013, saavuttanut pronssia vuonna 2015 ja sijoittunut neljänneksi vuonna 2017. Maailmanmestaruuskilpailuissa Hauke oli mukana Saksan sijoittuessa viidenneksi vuonna 2018. Hauke on pelannut Champions Trophyssa vuonna 2014, jolloin Saksa sijoittui seitsemänneksi. Maailmanliigan lopputurnauksessa hän on pelannut vuosina 2013 ja 2015, joista jälkimmäisellä kerralla Saksa sijoittui kolmanneksi. Sisähockeyssa Hauke on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2018 ja Euroopan- mestaruuden vuonna 2012 sekä saavuttanut EM-hopeaa vuonna 2015. Hauke edustaa seuratasolla Harvestehuder THC:tä. Franzisca Hauken veli Tobias Hauke on maahockeyn kaksinkertainen olympiavoittaja. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset maahockeypelaajat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anne Abernathy

Anne Abernathy (12. huhtikuuta 1953 Florida) on yhdysvaltainneitsytsaarelainen ohjaskelkkailija ja jousiampuja. Abernathy on kilpaillut kuusissa olympialaisissa vuosina 1988–2006. Torinon olympialaisissa 2006 hän kuitenkin loukkaantui harjoituksissa eikä osallistunut varsinaiseen kilpailuun. Torinon olympialaisten aikana hän oli 52-vuotias ja on näin vanhin naisurheilija, joka on osallistunut talviolympialaisiin. Hän sijoittui olympialaisissa sijoille 16–24. Abernathy on kilpaillut myös jousiammunnassa. Hän yritti päästä Rio de Janeiron olympialaisiin 2016 kilpaillakseen jousiammunnassa, mutta ei päässyt olympiaturnaukseen. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltainneitsytsaarelaiset ohjaskelkkailijat Luokka:Yhdysvaltainneitsytsaarelaiset jousiampujat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arthur William Forsman

Arthur William Forsman (22. syyskuuta 1863 Viipuri – 7. kesäkuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen hovioikeudenneuvos ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Arthur William Forsman Forsmanin vanhemmat olivat Viipurin hovioikeuden presidentti, senaattori Paul Emil Forsman ja Emma Sofia Viktorina Kuhlström. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1881 ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1887. Forsman sai varatuomarin arvon 1890. Forsman aloitti uransa 1887 Viipurin hovioikeuden kanslistina ja oli hovioikeudenneuvoksena 1907–1917, tänä aikana hän oli poliittisista syistä kaksi kertaa virasta pidätettynä ja kerran vangittuna Krestyn vankilassa Pietarissa yhdessä muiden hovioikeuden jäsenten kanssa yhdenvertaisuuslain rikkomisesta tuomittuna. Vuodesta 1919 alkaen Forsman oli Suomen Sokeri Oy:n asiamiehenä ja sihteerinä. Hän osallistui aatelissäädyssä sukunsa edustajana valtiopäiville 1897, 1899, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli 1897 lakivaliokunnan sihteerinä ja 1904–1905 laki- ja talousvaliokunnan jäsenenä.Ur dagskrönikan, Wiborgs Nyheter 22.09.1923, nro 219, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotVeikko Huuska : Viipurin HO:n tuomarien paluu Krestyn vankilasta, Uusi Suomi Puheenvuoro 5.5.2014 70-vuotias. Hovioikeudenneuvos William Forsman. Helsingin Sanomat, 22.9.1933, s. 6. Forsman omisti isänsä jälkeen Ollikan maatilan Jääsken kunnassa. Tietosanakirja (1909) osa 6. Mandoliini-Oulonsalo, hakusana Ollikka Arthur William Forsman oli naimisissa vuodesta 1892 Maria Ehrnroothin kanssa. Heidän poikansa oli sosiaaliministeriön alkoholikemistinä toiminut filosofian tohtori William Reinhold Forsman (s. 1893).Vem och vad? Biografisk handbok 1967 : William Reinhold Forsman == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Apofylliitti

Apofylliitti on verkkosilikaattimineraali, jonka kemiallinen kaava on (K,Na)Ca4Si8O20(F,OH) · 8 H2O. Apofylliittiä esiintyy tyypillisesti basalttisissa ja muissa vulkaanisissa kivilajeissa. Apofylliittiä on löydetty muun muassa Intiasta, Kanadasta, Norjasta ja Saksasta. == Apofylliitin muunnokset == * Hydroksiapofylliitti-K (KCa4Si8O20(OH,F) · 8 H2O) * Fluoriapofylliitti-K (KCa4Si8O20(F,OH) · 8 H2O) * Fluoriapofylliitti-Na (Na4Si8O20F · 8 H2O) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * WebMineral: Apophyllite Mineral Data Luokka:Silikaattimineraalit
Cécile Pieper

Cécile Pieper (s. 31. elokuuta 1994 Heidelberg) on saksalainen maahockeypelaaja. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa 100 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Sisähockeyssa hän on pelannut 13 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Pieper pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa marraskuussa 2013. Samana vuonna hän oli mukana maailmanliigan lopputurnauksessa, jossa Saksa sijoittui seitsemänneksi. Vuonna 2015 hän saavutti EM-pronssia ja sijoittui maailmanliigan lopputurnauksessa kolmanneksi. Rion olympialaisissa 2016 hän saavutti pronssia. Vuonna 2017 hän pelasi EM-kilpailuissa, joissa Saksa sijoittui neljänneksi, ja maailmanliigan lopputurnauksessa, jossa Saksa oli kuudes. Maailmanmestaruuskilpailuissa Pieper oli mukana Saksan sijoittuessa viidenneksi vuonna 2018. Sisähockeyssa Pieper on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2018 ja saavuttanut EM-hopeaa vuonna 2014. Pieper edustaa seuratasolla Mannheimer HC:tä. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset maahockeypelaajat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pimaarihappo

Pimaarihappo eli dekstropimaarihappo on rakenteeltaan trisyklinen diterpenoidi, jota esiintyy esimerkiksi pihkassa ja mäntyöljyssä. Yhdiste kuuluu havupuissa esiintyviin hartsihappoihin. Pimaarihapon kemiallinen kaava on C20H30O2 ja moolimassa 302,458 g/mol, tiheys 1,1 g/cm3, sulamispiste 218 °C, kiehumispiste 413 °C (760 mmHg), leimahduspiste 199 °C, taitekerroin 1,538 ja CAS-numero 127-27-5. Pimaarihappo on puhtaana kiteistä eikä se liukene veteen, mutta liukenee etanoliin ja dietyylieetteriin. == Katso myös == *Levopimaarihappo == Aiheesta muualla == * *PubChem: Pimaric acid *Royal Society of Chemistry, ChemSpider: Pimaric acid *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Dextropimaric acid *ChemBlink: Pimaric acid *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Pimaric-acid Luokka:Terpeenit
Veijo Niemi

Veijo Olavi Niemi (s. 4. kesäkuuta 1954 Lempäälä) on suomalainen poliitikko. Niemi valittiin perussuomalaisten kansanedustajaksi kevään 2019 eduskuntavaaleissa. Hän on myös Lempäälän kunnanvaltuuston jäsen. Politiikan ulkopuolella Niemi on ammatiltaan rikosylikonstaapeli. Eduskuntavaaleissa 2019 Niemi oli ehdokkaana Pirkanmaan vaalipiirissä ja sai 3709 ääntähttps://vaalit.yle.fi/ev2019/fi/regions/7. ==Lähteet== Luokka:Nykyiset kansanedustajat Luokka:Perussuomalaiset poliitikot Luokka:Lempäälän kunnanvaltuutetut Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri Luokka:Pirkanmaan aluevaltuutetut Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carl Fredrik Forsman

Carl Fredrik Forsman (13. lokakuuta 1820 Vaasa – 5. tammikuuta 1900 Helsinki) oli suomalainen esittelijäsihteeri, valtioneuvos ja moninkertainen valtiopäivämies.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Fredrik Forsman. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 21.4.2019. Forsmanin vanhemmat olivat Vaasan hovioikeuden presidentti Johan William Forsman ja Elisabet Charlotta Böcker.. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1838 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1842. Forsman sai varatuomarin arvon 1845. Forsman oli Viipurin hovioikeuden ylimääräisenä kanslistina vuodesta 1842, Suomen senaatin oikeusosastolla ylimääräisenä kopistina vuodesta 1843, kopistina vuodesta 1845, kanslistina vuodesta 1851, protokollasihteerinä vuodesta 1855 ja viimeksi esittelijäsihteerinä 1862-1875. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1875. Forsman osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid landtdagen i Helsingfors år 1872. Protokoll fördt hos Högl. Ridderskapet och Adeln å Landtdagen I Helsingfors år 1872. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1874, ss. 431-433.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtdagen i Helsingfors år 1877. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1877. Sjette häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets Tryckeri, 1879, ss. 1903-1907. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1820 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet
Jari Koskela

Jari Jukka Hannu Koskela (s. 11. maaliskuuta 1956 Kankaanpää) on suomalainen poliitikko. Koskela valittiin perussuomalaisten kansanedustajaksi kevään 2019 eduskuntavaaleissa. Koskela on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden tohtori, ja politiikan ulkopuolella hän on toiminut pastorina. Hän on ollut myös Koskelan kenkätehtaan vientijohtaja. Koskela toimii eduskunnan valtiovarainvaliokunnan, maatalousjaoston ja kunta- ja terveysjaoston jäsenenä. Lisäksi hän toimii sosiaali- ja terveysvaliokunnan varajäsenä. == Koulutus == Koskela on valmistunut ekonomiksi Uppsalan yliopistosta, teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta ja väitellyt yhteiskuntatieteiden tohtoriksi sosiaalipolitiikasta Kuopion yliopistosta. Koskelan väitöskirja käsitteli avioerosta selviytymistä miesten näkökulmasta. == Näkemyksiä == Kankaanpään kirkkovaltuustossa Koskela on edustanut edistyksellistä siipeä, joka on joutunut kahnaukseen konservatiivisen, naispappeutta vastustavan ryhmän kanssa. Pastorina hän on kertonut vihkivänsä ainoastaan heteropareja. Koskelan mielestä kehitysavun tulisi olla vapaaehtoista ja toimia pääosin kansalaisten hyvän tahdon varassa. Koskela pitää turvetuotantoa tärkeänä muun muassa omavaraisuuden ja huoltovarmuuden kannalta. == Lähteet == Luokka:Nykyiset kansanedustajat Luokka:Kankaanpään kaupunginvaltuutetut Luokka:Perussuomalaiset poliitikot Luokka:Satakunnan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hannelore Kraft

Hannelore Kraft (12. kesäkuuta 1961 Mülheim an der Ruhr) on saksalainen ekonomi ja poliitikko, joka edustaa Saksan sosiaalidemokraattista puoluetta. Hän oli 2010–2017 väkirikkaan Nordrhein-Westfalenin osavaltion pääministeri (Ministerpräsidentin), ja toimi ensimmäisenä naisena tässä tehtävässä. Hän on ollut puolueensa varapuheenjohtaja ja johtanut myös ylähuoneen kaltaisesti toimivaa Saksan liittoneuvostoa (Bundesratspräsident, 11/2010–10/2011). Tässä asemassa hän oli Saksan liittopresidentin varamies. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hannelore Kraft, MdL, Mülheim an der Ruhr (kotisivu) (hannelorekraft.de) * Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Saksalaiset poliitikot Luokka:Parlamentaarikot Luokka:Puhemiehet
Jouni Kotiaho

Jouni Juhani Kotiaho (s. 23. helmikuuta 1958 Jämsänkoski) on suomalainen poliitikko. Kotiaho valittiin perussuomalaisten kansanedustajaksi kevään 2019 eduskuntavaaleissa. Hän ei saanut jatkokautta. Kotiaho on myös Jämsän kaupunginvaltuuston jäsen. Politiikan ulkopuolella Kotiaho on ammatiltaan kuljetusyrittäjä. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Perussuomalaiset poliitikot Luokka:Jämsän kaupunginvaltuutetut Luokka:Keski-Suomen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Annikki Linnasalmi

Toini Annikki Linnasalmi (4. syyskuuta 1911 Helsinki – 12. syyskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen kasvipatologian tutkija. Hän tutki erityisesti sienten ja virusten aiheuttamia kasvitauteja sekä niiden torjuntaa. == Elämä == Annikki Linnasalmi syntyi vuonna 1911 Helsingissä lehtori Frans Oskar Linnasalmen ja Toini Augusta Bonsdorffin perheeseen. Hänen veljensä oli arkkitehti Erkki Linnasalmi. Annikki Linnasalmi valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan Suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1930. Filosofian kandidaatin tutkinnon hän suoritti vuonna 1940 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1951. Linnasalmi valmistui tohtoriksi vuonna 1953.Tapio, Kansallisbiografia. Linnasalmi työskenteli koko 30-vuotisen tutkijanuransa ajan Maatalouden tutkimuskeskuksessa, viimeisimmäksi virkaa tekevänä professorina. Hän oli Helsingin yliopiston kasvibiologian ja kasvipatologian dosentti vuosina 1965–1978 ja professori vuosina 1966–1969. Linnasalmelle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. luokan ritarimerkki vuonna 1960 ja professorin arvo vuonna 1973. Hänet nimitettiin Kasvinsuojeluseuran kunniajäseneksi vuonna 1981. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Seppo Eskelinen

Seppo Antero Eskelinen (s. 4. heinäkuuta 1960 Kontiolahti) on suomalainen poliitikko. Hän asuu Joensuussa. Eskelinen valittiin SDP:n kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 2019. Eskelinen on Joensuun kaupunginvaltuuston jäsen (1993–) ja puheenjohtaja (2017–) ja Pohjois-Karjalan maakuntavaltuuston puheenjohtaja (2004–). Eskelinen on toiminut SDP:n Pohjois-Karjalan ja sittemmin Savo-Karjalan toiminnanjohtajana (2010–). Eskelinen on koulutukseltaan sähköasentaja ja työskennellyt tässä ammatissa viimeksi Empowerin tiimipäällikkönä. Hän harrastaa jalkapalloa ja on toiminut Jippo ry:n varapuheenjohtajana. == Lähteet == * Jentta Ilanmaa: Politiikan joukkuepelaaja. Karjalainen 30.6.2010, s.14 ===Viitteet=== Luokka:Nykyiset kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Joensuun kaupunginvaltuutetut Luokka:Savo-Karjalan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Pohjois-Karjalan aluevaltuutetut
Jukka Mäkynen

Jukka Mäkynen (s. 27. huhtikuuta 1961 Vaasa) on suomalainen poliitikko. Mäkynen valittiin Perussuomalaisten kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 2019. Hän sai Vaasan vaalipiirissä 3 864 ääntä. Hän pyrki jatkokaudelle eduskuntavaaleissa 2023, muttei tullut valituksi. Mäkynen on myös Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen. Varsinaiselta ammatiltaan Mäkynen on rakennusmies. Hän on myös aikaisemmin työskennellyt vartijana ja järjestyksenvalvojana.https://www.hs.fi/politiikka/art-2000006073309.html Mäkynen on tuomittu törkeästä maksuvälinepetoksesta viiden kuukauden ehdolliseen vankeuteen vuonna 2007. Maksuvälinepetoksen uhri oli hänen äitinsä. Vuonna 2017 hän sai hovioikeudelta 50 päiväsakon rangaistuksen pahoinpitelystä. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Perussuomalaiset poliitikot Luokka:Vaasan kaupunginvaltuutetut Luokka:Pohjanmaan aluevaltuutetut Luokka:Vaasan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Solvita Āboltiņa

Solvita Āboltiņa (19. helmikuuta 1963 ) on latvialainen juristi ja poliitikko, joka toimi muun muassa maansa parlamentin eli Saeiman puhemiehenä (11/2010–11/2014) ja tätä aiemmin esimerkiksi oikeusministerinä (12/2004–11/2006). Hän valmistui juristiksi Latvian yliopistosta vuonna 1986. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Juristit Luokka:Latvialaiset poliitikot Luokka:Parlamentaarikot Luokka:Puhemiehet
Georgia Engel

pienoiskuva|Georgia Engel vuonna 1977 Georgia Bright Engel (28. heinäkuuta 1948 Washington, D.C. – 12. huhtikuuta 2019 Princeton, New Jersey) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. ==Ura== Georgia Engel tunnettiin parhaiten Georgette Franklin Baxterin roolista menestyskomediassa Mary Tyler Moore Show, jossa hän näytteli vuosina 1972–1977. Myöhemmin hänet tultiin tuntemaan Pat MacDougallin roolista televisiosarjassa Kaikki rakastavat Raymondia ja Amy Suen roolista televesiosarjassa Hot in Cleveland. Hän sai urallaan viisi Emmy- palkintoehdokkuutta.Deadline: Georgia Engel Dies ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Anders Norrback

Anders Johan Norrback (s. 14. syyskuuta 1963 Ylimarkku) on suomalainen poliitikko. Norrback valittiin RKP:n kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 2019. Varsinaiselta ammatiltaan Norrback on maatalous- ja teurastamoyrittäjä. Norrbackin isä on pitkäaikainen kansanedustaja ja ministeri Ole Norrback. Norrback on valmistunut maatalous- ja metsätieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1992. Hän on ollut Närpiön kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2017. Marraskuussa 2021 Norrback valittiin Kalatalouden Keskusliiton puheenjohtajaksi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Nykyiset kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Närpiön kaupunginvaltuutetut Luokka:Vaasan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maria da Assunção Esteves

Maria da Assunção Andrade Esteves (15. lokakuuta 1956) on portugalilainen juristi ja poliitikko, joka toimi muun muassa maansa parlamentin puhemiehenä (2011–2015). Hän on ollut myös Euroopan parlamentin jäsen sosialistien ja demokraattisten puolueiden ryhmässä vuosina 2004–2009. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Juristit Luokka:Portugalilaiset poliitikot Luokka:Portugalilaiset europarlamentaarikot Luokka:Puhemiehet Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kim Berg

Kim Kristoffer Berg (s. 9. heinäkuuta 1974 Vaasa) on suomalainen poliitikko. Berg valittiin SDP:n kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 2019. Berg on myös Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen ja toiminut ammattiyhdistysliikkeessä. Berg on varsinaiselta ammatiltaan röntgenhoitaja. Berg toimii eduskunnan sosiaali- ja terveysvaliokunnan sekä työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan jäsenenä. Lisäksi hän toimii lakivaliokunnan varajäsenä. Hän on Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan jäsen. Helmikuussa 2022 Berg valittiin Sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän 2. varapuheenjohtajaksi ja huhtikuussa 2022 Pohjola-Nordenin puheenjohtajaksi. Berg erotettiin 28.lokakuuta 2022 yksimielisesti Tehyn valtuustoryhmästä "Yhdessä Eteenpäin" luottamuspulasta johtuen. Hän oli Tehyn valtuustoryhmän jäsen viidettä kautta. Berg oli aikaisemmin kansanedustajana äänestyksessä kannattanut hallituksen esitystä potilasturvalaiksi. Potilasturvalaki velvoitti Terveydenhoitoalan työtaistelussa 2022 työntekijäjärjestöt sopimaan suojelutyöstä. == Lähteet == Luokka:Nykyiset kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vaasan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vaasan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Pohjanmaan aluevaltuutetut
Mikko Ollikainen

Mikko Karl Antero Ollikainen (s. 24. marraskuuta 1977 Maalahti) on suomalainen poliitikko. Ollikainen valittiin RKP:n kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 2019. Ollikainen toimi Vöyrin kunnanjohtajana 2015–2019. Koulutukseltaan Ollikainen on kasvatustieteen maisteri Åbo Akademista. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Nykyiset kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Vöyrin kunnanjohtajat Luokka:Vaasan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Erityisavustajat Luokka:Pohjanmaan aluevaltuutetut
Mikko Lundén

Mikko Markus Lundén (s. 14. marraskuuta 1979 Salo) on suomalainen poliitikko. Lundén valittiin perussuomalaisten kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 2019. Lundén on myös Salon kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen. Politiikan ulkopuolella Lundén on ammatiltaan kauppias K-Marketissa Somerolla. Ennen siirtymistään perussuomalaisiin Lundén oli kokoomuksen kaupunginvaltuutettu. Eduskuntavaaleissa 2023 Lundén sai 5301 ääntä Varsinais-Suomen vaalipiirissä ja tuli valituksi jatkokaudelle.https://vaalit.yle.fi/ev2023/tulospalvelu/fi/electoral- districts/3/candidates/91/ == Lähteet == Luokka:Nykyiset kansanedustajat Luokka:Perussuomalaiset poliitikot Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Salon kaupunginvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Varsinais-Suomen aluevaltuutetut
Joonas Könttä

Joonas Kasperi Könttä (s. 13. joulukuuta 1989 Lieksa) on suomalainen poliitikko, joka asuu Jyväskylässä. Könttä valittiin keskustan kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 2019 Keski-Suomen vaalipiiristä. == Ura == Joonas Könttä on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri ja hän on erikoistunut Venäjään. Hän suoritti Kavaku-koulutuksen ja työskenteli diplomaattiuralla ulkoministeriössä ennen valintaa kansanedustajaksi. Könttä toimii Jyväskylän kaupunginvaltuutettuna ja Keski-Suomen maakuntavaltuutettuna. Könttä on aiemmin työskennellellyt EU-parlamentissa ja opetus- ja kulttuuriministeriössä. Hän on asunut aiemmin Pietarissa Venäjällä ja Brysselissä Belgiassa. Könttä valittiin Paasikivi-seuran varapuheenjohtajaksi keväällä 2021. Könttä oli eduskunnassa puolustusvaliokunnan ja liikenne- ja viestintävaliokunnan jäsen sekä hallintovaliokunnan varajäsen. Lisäksi hän toimi parlamentaarisen asevelvollisuuskomitean varapuheenjohtajana. == Näkemyksiä == Kevään 2019 vaalikoneessa Könttä katsoi, että "perinteiset arvot ovat hyvän elämän perusta", mutta toisaalta kannatti viinien ja vahvojen oluiden myyntiä ruokakaupoissa, sekä samoja avioliitto- ja adoptio-oikeuksia homo- ja lesbopareille kuin heteropareille. Könttä on kritisoinut suomalaista uhkapelikulttuuria kutsuen sitä "kansalliseksi tragediaksi", jossa pelikoneita on sijoitettu laajasti kauppoihin ympäri maan. Köntän mukaan peliongelmien vähentämisen vuoksi pelikoneiden sijoittelua tulee vähentää roimasti. Könttä on kertonut kannattavansa asevelvollisuuden ulottamista molemmille sukupuolille ja siviilipalveluksen uudistamista vastaamaan paremmin yhteiskunnan kriisioloihin. Köntän mukaan asevelvollisuuden ulottamista tulisi pohtia myös Ahvenanmaalle, yhteistyössä Ahvenanmaan hallinnon kanssa. Lisäksi hän on korostanut maanpuolustusvelvollisuuden merkitystä ja esittänyt puolustusmäärärahojen pitämistä yli 2%:ssa BKT:stä. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Jyväskylän kaupunginvaltuutetut Luokka:Keski-Suomen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Keski- Suomen aluevaltuutetut
Frances D’Souza

Frances Gertrude Clair D’Souza (18. huhtikuuta 1944 Sussex) on brittiläinen kansatieteilijä ja poliitikko. Hän toimi Britannian ylähuoneen puhemiehenä 2011–2016. Frances D’Souza opiskeli antropologiaa Lontoon yliopiston University College Londonissa (B.Sc. 1970). Hän jatkoi opintojaan Oxfordin yliopiston Lady Margaret Hall -collegessa, josta valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 1976. Hän työskenteli brittiläisen ihmisoikeusjärjestö Article 19:n johtajana vuosina 1989–2002. Vuonna 1999 D’Souzalle myönnettiin Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön ritarikunnan Companion-kunniamerkki (CMG). Heinäkuussa 2004 hänet nimettiin eliniäkseen Oxfordshiren Wychwoodin paronitar D’Souzaksi, joka oikeutti hänet ylähuoneen jäseneksi. Vuonna 2011 hänet valittiin ylähuoneen puhemieheksi, jossa tehtävässä hän toimi viisivuotiskauden (Lord Speaker, House of Lords; 9/2011–8/2016). ==Lähteet== Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneen jäsenet Luokka:Puhemiehet Luokka:Etnologit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juho Rudolf Forsman

Johan (Juho) Rudolf Forsman (14. tammikuuta 1841 Vaasa – 4. lokakuuta 1903 Hämeenkyrö) oli suomalainen filosofian maisteri, virkatalon vuokraaja ja moninkertainen valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Johan (Juho) Rudolf Forsman Forsmanin vanhemmat olivat Hämeenkyrön kirkkoherra, rovasti Georg Jakob Forsman (1798–1875) ja Anna Lovisa Ebeling. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun kymnaasista 1860 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1868 ja maisteriksi 1869.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Georg Jakob Forsman. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 22.4.2019. Forsman oli Hämeenkyrössä Laitilan sotilasvirkatalon vuokraajana. Hän oli Hämeenkyrön kuntakokouksen esimiehenä 1870–1880 ja osallistui talonpoikaissäädyssä itäisen Satakunnan edustajana säätyvaltiopäiville 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900.Toimituksen osasto, Suomalainen Wirallinen Lehti 06.10.1903, nro 231, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Juho Rudolf Forsman oli naimisissa vuodesta 1868 Hilma Johanna Finnbergin kanssa. Heidän tyttärensä Helmi Koskimies toimi Tampereen talouskoulun johtajana. Poika, teologian ylioppilas Juho Eero Lemmitty Forsman, myöhemmin Koskimies (1880–1918) oli isänsä jälkeen vuodesta 1903 alkaen Laitilan virkatalon vuokraajana ja toimi Hämeenkyrön kunnallislautakunnan esimiehenä vuodesta 1911. Hän toimi vuonna 1905 perustetun Hämeenkyrön osuusmeijerin hallituksen puheenjohtajana ja oli Kansallis-Osake-Pankin Hämeenkyrön konttorin johtajana vuodesta 1917. Punaiset surmasivat hänet Suomen sisällissodan aikana Hämeenkyrössä maaliskuun lopulla 1918. Eero Koskimies oli kirjailija Frans Emil Sillanpään hyvä ystävä ja hän oli esikuvana Sillanpään Hurskas kurjuus-romaanin Paitulan herralle. Aikalaiskirja 1934 : Helmi KoskimiesYlioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Juho Eero Lemmitty Forsman (Koskimies)Veikko Huuska : Eräs päättynyt suomalainen elämäkerta – "Laitilan herra" Hämeenkyröstä, Uusi Suomi Puheenvuoro 28.6.2016 Suomen sotasurmat 1914–1922 Juho Rudolf Forsmanin veljiä olivat senaattori, professori, vapaaherra Georg Zachris Forsman, aateloituna vuodesta 1884 Yrjö- Koskinen, rikosoikeuden ja oikeushistorian professori Jaakko Forsman ja Viipurin hovioikeuden presidentti Ernst Emil Forsman. == Lähteet == Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1841 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Marjorie Boulton

Marjorie Boulton (7. toukokuuta 1924 – 30. elokuuta 2017http://gxirafo.blogspot.com/2017/09/marjorie-boulton-died-mortis.html) oli brittiläinen kirjailija ja runoilija, joka kirjoitti sekä englanniksi että esperantoksi. Hän kirjoitti lyhyitä näytelmiä ja novelleja, sekä esperanton perustajan L. L. Zamenhofin elämäkerran. Boulton opiskeli englantia Oxfordin yliopistossa ja valmistui vuonna 1944. Hän opetteli esperantoa vuonna 1949 tuolle ajalle tyypillisistä syistä: uskoen sen edistävän ihmiskunnan keskinäistä ymmärrystä ja maailmanrauhaa. Hän toimi opettajana ja rehtorina, kirjoitti oppikirjoja ja palasi Oxfordiin jatko-opiskelijaksi vuonna 1971. Väiteltyään hän jäi täysipäiväiseksi kirjailijaksi ja tutkijaksi. Hän opetti esperantoa 1970-luvulta aina 1990-luvulle. Ensimmäinen runokokoelma ilmestyi 1955. Kaikkiaan hän julkaisi yli 20 teosta. Boulton oli ehdokkaana ehdolla kirjallisuuden Nobel-palkinnon saajaksi vuonna 2008. == Lähteet == Luokka:Esperantonkieliset kirjailijat Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Englantilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Ankie Broekers-Knol

Ankie Broekers-Knol (23. marraskuuta 1946 Leiden) on alankomaalainen Vapauden ja demokratian kansanpuolueen (VVD) poliitikko. Hän on toiminut Alankomaiden ylähuoneen eli senaatin () puhemiehenä heinäkuusta 2013 lähtien. Broekers- Knolon ollut Alankomaiden ylähuoneen jäsen lokakuusta 2001. Sitä ennen hän toimi Bloemendaalin kunnanvaltuuston jäsenenä huhtikuusta 1986 toukokuulle 1997. Broekers-Knol opiskeli juristiksi Leidenin yliopistossa (9/1965–12/1970). Ennen poliittista uraa parlamentaarikkona hän työskenteli keväästä 1971 lähtien erilaisissa Leidenin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan opetustehtävissä (4/1971–1/2012). Broekers-Knol oli esimerkiksi Leidenin yliopiston Moot Court -osaston johtaja (9/1992–1/2012). ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Juristit Luokka:Alankomaalaiset poliitikot Luokka:Parlamentaarikot Luokka:Puhemiehet
Noksioinen

Noksioinen on Kangasalan osa-alue entisen Sahalahden kunnan alueella. Siellä sijaitsee Laipanmaan metsäalue ja muutamia järviä, jotka ovat Ahvenaisjärvi, Iso Saksijärvi, Keljonjärvi, Lakeenjärvi, Längelmävesi, Ojajärvi Pietijärvi ja Pohjanlahti. *
Milena Jesenská

Milena Jesenská (1896–1945) oli tšekkiläinen journalisti, kirjailija ja kääntäjä. Hän oli toinen Franz Kafkan elämän suurista rakkauksista, mutta ei jättänyt aviomiestään Kafkan takia. Jesenskán käännökset Kafkan teoksista olivat ensimmäiset niistä julkaistut käännökset. Kafkan kirjeistä julkaistiin kokoelma Kirjeitä Milenalle. Jesenská oli naimisissa itseään kymmenen vuotta vanhemman puolanjuutalaisen Ernst Polakin kanssa. Polak oli kääntäjä ja monien kirjailijoiden ystävä, ja esitteli Jesenskan Franz Kafkalle, Franz Werfelille, Max Brodille, Rudolf Fuchsille ja Egon Erwin Kischille. Polak ja Jesenská muuttivat Wieniin vuonna 1918. Avioliitto oli ongelmallinen, Polak uskoi vapaaseen rakkauteen ja piti useita rakastajattaria, Jesenská kaipasi kotiin Prahaan. Jesenská opetti tšekkiä, toimi tšekkiläisen lehden muotitoimittajana ja käänsi kirjoja tšekiksi. Käännettyään Kafkan teoksia hän matkusti tapaamaan tätä tuberkuloosiparantolaan Meraniin. Tapaamisesta alkoi heidän läheinen suhteensa, joka jatkui lähinnä kirjeenvaihdon merkeissä. Vuonna 1922 vakavasti sairas Kafka antoi päiväkirjansa Jesenskán haltuun. Vuonna 1924 Kafka kuoli, Jesenská kirjoitti muistokirjoituksen, erosi vihdoin aviomiehestään ja muutti kotikaupunkiinsa Prahaan. Jesenská oli toisen kerran naimisissa arkkitehdin kanssa ja sai tyttären. Hän toimitti poliittisia lehtiä. Jesenská liittyi kommunisteihin vuonna 1931 mutta pettyi liikkeeseen 1936 Stalinin puhdistusten aikoihin. Vuonna 1939 Hitler hyökkäsi Tšekkoslovakiaan. Jesenská jatkoi julkaisutoimintaansa, pidätettiin ja vietiin Ravensbrückin keskitysleirille. Siellä hän ystävystyi Margarete Buber-Neumannin kanssa, ja he alkoivat suunnitella Hitlerin ja Stalinin diktatuureja vertailevaa kirjaa. Jesenská kuitenkin kuoli leirillä munuaisvaivoihin ennen kuin kirjasuunnitelmat ehtivät toteutua. ==Suomennettu tekstinäyte== * Kahvila, teoksessa: Kadonnutta kahvilaa etsimässä, toim. Eero Balk ja Tapani Kärkkäinen. Helsinki: Otava 2000 ISBN 951-1-15972-0 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet Luokka:Tšekkiläiset kirjailijat
Unnur Brá Konráðsdóttir

Unnur Brá Konráðsdóttir (s. 6. huhtikuuta 1974 Reykjavík) on islantilainen poliitikko, joka toimi Islannin parlamentin eli Alltingin puhemiehenä 24. tammikuuta 2017 – 28. lokakuuta 2017. Unnur suoritti ylioppilastutkinnon 1994. Hän suoritti Islannin yliopistossa oikeustieteellisen tutkinnon vuonna 2000. Unnur oli parlamentin jäsen vuosina 2009–2017 eteläisestä vaalipiiristä. Hän edusti parlamentissa Itsenäisyyspuoluetta (Sjálfstæðisflokkurinn). Hän ei onnistunut uusimaan kansanedustajan paikkaansa syksyllä 2017. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Juristit Luokka:Islantilaiset poliitikot Luokka:Parlamentaarikot Luokka:Puhemiehet
Daniela Wallen

Daniela Wallen (s. 4. huhtikuuta 1995) on venezuelalainen koripalloilija. Hän on kuulunut Venezuelan naisten maajoukkueeseen säännöllisesti vuodesta 2013 ja pelasi muun muassa Amerikan-mestaruuskilpailuissa Argentiinassa 2017. Vuosina 2014–2017 Wallen pelasi Oklahoma City Universityn Stars-joukkueessa ja kaudella 2016–2017 hänet palkittiin NAIA:n vuoden pelaajana. Tämän jälkeen hän on pelannut Ruotsissa, Australiassa ja Paraguayssa. Ruotsissa hänet palkittiin sarjan parhaana puolustuspelaajana. Helmikuussa 2019 hän siirtyi suomalaisseura Peli-Karhuihin ja voitti seuran riveissä vuoden 2019 Suomen- mestaruuden. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Veikko Päivänsalo

Veikko Antamo Päivänsalo (19. lokakuuta 1903 Heinola Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, ss. 669–670. (Viitattu 22.4.2019) – 15. marraskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen pappi ja kristillinen järjestöjohtaja ja kirjailija. ==Henkilöhistoria== Veikko Päivänsalon vanhemmat olivat teologian tohtori B. H. Päivänsalo ja Laina Elisabet Leidenius ja puoliso vuodesta 1941 Inkeri Hannikainen. Olavi Päivänsalo ja Paavo Päivänsalo olivat hänen veljiään. Veikko Päivänsalo tuli ylioppilaaksi 1921, vihittiin papiksi 1925 ja väitteli teologian tohtoriksi 1931. Hän toimi uransa alkuvaiheessa ylimääräisenä pappina useissa eri seurakunnissa, samoin kuin Kajaanin yhteiskoulun opettajana. Lahden lyseon lehtori hän oli 1927–1933. Helsingin Kaupunkilähetyksen johtajana Päivänsalo toimi yli 30 vuotta, 1933–1969. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1937–1956, 1961–1964 sekä 1968 ja Suomen sisälähetysliiton johtaja vuodesta 1933.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 24.11.1978, s. 20. ==Julkaisuja== * Ovatko Jumalan pelastustotuudet päässeet oikeuksiinsa lapsiin ja nuoriin nähden?, 1927 * Jumalan imoitus: sen olemus ja merkitys, 1931 (väitöskirja) * Pahennuksen kautta, 1933 * Taistelu lapsista ja nuorista neuvostolassa, 1933 * Mitä näytelmään "Vihreät laitumet" sisältyy: saako Suomessa pilkata Jumalaa, 1933 * Sisälähetys hukkuvien pelastajana: mikä on Suomen sisälähetysliiton tarkoitus, 1934 * Jumalan ase pakanain apostolin seurassa, 1934 * Havaintoja lasten rukouselämästä, 1934 * Mitä varten elät?, 1935 * Kuningashelmen loisteessa: Taivastenvaltakunta vertauksissa, 1936 * Kristitty koti, 1938 * Tervehdys reserviläisten omaisille Helsingin kaupunginlähetykseltä ja Helsingin nuorten naisten krist. yhdistykseltä 2. 11. 1939, 1939, Veikko Päivänsalo, Esteri Lokka * Rauhan tie: 9 radio- aamuhartautta Helsingin Vanhasta kirkosta, 1943 * Huopalahden seurakunnan historia 1917–1947, 1948 * Helsingin kaupunkilähetys vv. 1883–1963, 1963 ==Lähteet== Luokka: Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka: Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka: Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka: Vuonna 1903 syntyneet Luokka: Vuonna 1978 kuolleet
Lotte Ulbricht

Lotte Ulbricht (19. huhtikuuta 1903 Berliini, Preussi, Saksa – 27. maaliskuuta 2002 Berliini, Saksa) syntyjään Charlotte Kühn oli saksalainen kommunistipoliitikko. Hän oli Saksan demokraattista tasavaltaa hallinneen Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) virkailija ja DDR:n johtajan Walter Ulbrichtin puoliso. == Elämänvaiheita == Charlotte Kühnin vanhemmat olivat köyhiä työläisiä, isä sekatyömies ja äiti kotiapulainen. Hänellä oli vanhempi veli Bruno, jonka Gestapo murhasi Amsterdamissa vuonna 1943. Koulun käytyään Kühn teki toimistotöitä, kuten pikakirjoitusta. Saksan kommunistiseen puolueeseen hän liittyi täytettyään 18 vuotta.Widow of East German Leader Dies, apnews.com 27.3.2002 Kühn nousi nopeasti puolueen organisaatiossa. Hän pääsi puolueen keskuskomiteaan ja puolueen valtiopäiväryhmään sekä toimi kansainvälisessä kommunistinuorten liikkeessä. Tuolloisen aviomiehensä Erich Wendtin kanssa hän muutti Neuvostoliittoon Moskovaan 1931. Aviopari työskenteli Kominternissä. Vuonna 1936 Kühnin aviomies pidätettiin osana Stalinin vainoja, ja Kühn otti avioeron. Myös Kühnia itseään kuulusteltiin. Hän jatkoi työskentelyään Neuvostoliitossa aina vuoteen 1945, jolloin hän palasi Saksaan. Vuonna 1947 hän sai työpaikan tulevan aviomiehensä Walter Ulbrichtin sihteerinä. Ulbricht oli hänen vanha tuttunsa jo Moskovan vuosilta. Kühnin ja Ulbrichtin työtoveruus muuttui seurustelusuhteeksi, ja avioliiton he solmivat toukokuussa 1953. Kuukautta myöhemmin neuvostopanssarit kukistivat työolojensa huonontamista vastaan kapinoineet työläiset. Useita kymmeniä työläisiä kuoli ja tuhansia vangittiin. Avioiduttuaan Lotte Ulbricht lopetti työnsä sihteerinä ja ryhtyi opiskelemaan sosiaalitieteitä. Vuodet 1959–1973 hän työskenteli Marxismi-leninismin instituutissa. Pariskunta adoptoi neuvostoliittolaisen tytön, Beaten. Näkyvää roolia hallinnossa Lotte Ulbrichtilla ei ollut, hän editoi miehensä puheita ja kertoi mielipiteitään naisia koskevissa yhteiskunnallisissa asioissa. Walter Ulbricht erosi kaikista viroistaan vuonna 1971. Eron taustavaikuttajana oli Erich Honecker. Lotte Ulbricht jatkoi työelämässä vuoteen 1973. Hänet palkittiin usein Saksan demokraattisen tasavallan kunnianosoituksilla. Hän sai kunnianosoituksia vuosina 1959, 1963, 1969, 1983 ja 1988. Hän vietti eläkevuosiaan Itä-Saksan kodissaan Pankowissa Itä-Saksan kommunistieliitin hienostoasuinalueella Majakowskiringillä. Vuonna 1990 Saksojen yhdistyessä hän antoi yhden vähälukuisista haastatteluistaan, jossa totesi Erich Honeckerin pilanneen miehensä elämäntyön(saks. "Honecker hat das Erbe meines Mannes verspielt"Betr.: Lotte Ulbricht,Taz.de, viitattu 6.10.2021 ). Kommunistipuolueen seuraajapuolueen jäsenenä hän pysyi elämänsä loppuun asti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itäsaksalaiset poliitikot Luokka:Valtionpäämiesten puolisot Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Cuphead

Cuphead on StudioMDHR Entertainmentin kehittämä ja julkaisema tasohyppely. Peli on julkaistu vuonna Windowsille ja Xbox Onelle ja sen jälkeen Mac OS X:lle ja Nintendo Switchille. Vuonna 2020 peli julkaistiin myös PlayStation 4:lle. Pelin tarina seuraa Cuphead, pientä antropomorfista kuppia, joka lyötyään vetoa omasta sielustaan paholaisen kanssa onnenpelissä "Paholaisen kasinolla" ja hävittyään, lähetetään etsimään karanneiden velallisten sieluja maksuna Cupheadin sielun menetyksestä. Pelaaja voi valita päähenkilöksi Cupheadin tai hänen veljensä Mugmanin. Vuonna 2022 tehtiin peliin perustuva animaatiosarja The Cuphead Show. == Pelin kulku == Cupheadin pelattavuus keskittyy jatkuviin pomotaisteluihin, joihin on sekoittuu myös run-and-gun tasoja. Jokainen niistä on sijoitettu yhteen neljästä maailmasta, ja viimeinen taistelu Paholaista vastaan. Jokainen pomotaistelu sisältää simple, regular ja expert vaikeustason (lukuun ottamatta kahta viimeistä pomoa, joista puuttuu simple). Useimmat pomotaistelut käydään maalla, joissakin pelaajat ohjaavat lentokoneita. Pelissä on varustettavia aseita ja erikoiskykyjä, joita kutsutaan Charmeiksi, niitä voi ostaa pelin sisäisestä kaupasta, käyttämällä tasoilta löytyviä kolikoita. Tason suorittamisen jälkeen pelaajat arvioidaan suorituksen perusteella, joka määräytyy tason suorittamiseen kuluneen ajan, taistelun jälkeen jäljellä olevien elämien, ja torjuttujen hyökkäysten lukumäärän. Pelissä on kahden pelaajan paikallinen moninpeli. Cupheadin veli Mugman toimii vaihtoehtoisena skininä ja mahdollisena yhteistyökumppanina pelissä. == The Delicious Last Course == 30 kesäkuuta 2022 Julkaistiin Cupheadiin DLC - laajennus The Delicious Last Course, joka lisäsi uuden saaren, pomotaistelut ja kolmannen pelattavan hahmon (Ms. Chalice). == Vastaanotto == Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2017 videopelit Luokka:Mac OS -pelit Luokka:Nintendo Switch -pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Xbox One -pelit
Gerda Weissensteiner

Gerda Weissensteiner (s. 3. tammikuuta 1969 Bolzano) on italialainen entinen rattikelkkailija, ohjaskelkkailija ja olympiavoittaja. Weissensteiner osallistui urallaan kuusiin olympialaisiin. Ensimmäisen kerran hän osallistui olympialaisiin Calgaryn olympialaisissa 1988 lajinaan ohjaskelkkailu. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän sijoittui ohjaskelkkailussa neljänneksi. Kaksi vuotta myöhemmin Lillehammerin olympialaisissa hän voitti olympiakultaa. Hän osallistui vielä neljä vuotta myöhemmin Naganossa ohjaskelkkailuun. Salt Lake Cityn olympialaisiin 2002 Weissensteiner osallistui rattikelkkailuun. Hän voitti olympiapronssia rattikelkkailun kaksikkokilpailussa Torinon olympialaisissa 2006. Weissensteiner on voittanut ohjaskelkkailun World Cupin 1993 ja 1998 sekä hopeaa 1989, 1990, 1991 ja 1996. Hän saavutti myös ohjaskelkkailun yksilökilpailun Euroopan-mestaruuden 1994 ja EM-hopeaa 1990. Weissensteiner voitti maailmanmestaruuden joukkuekilpailussa 1989 ja yksikökilpailussa 1993. Yksilökilpailuista hänellä on myös yksi MM-hopea ja kaksi MM-pronssia. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset rattikelkkailijat Luokka:Italialaiset ohjaskelkkailijat Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Etelätirolilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrea Dworkin

Andrea Dworkin (26. syyskuuta 1946 – 9. huhtikuuta 2005) oli yhdysvaltalainen feministinen kirjailija ja pornografian vastustaja. Hän osallistui äänekkäästi 1980-luvun keskusteluun pornosta ja sensuurista Yhdysvalloissa. Dworkin suoritti kanditutkinnon kirjallisuudessa Bennington Collegessa vuonna 1968. Hän muutti Eurooppaan ja eli kolme vuotta väkivaltaisessa avioliitossa hollantilaisen miehen kanssa. 1970-luvun alussa hän oli ensimmäisiä, jotka puhuivat julkisesti omasta kokemuksestaan väkivallan ja seksuaalisen väärinkäytön uhreina. Vuonna 1983 Dworkin julkaisi yhdessä feministijuristi Catherine MacKinnonin kanssa Dworkinin ja MacKinnonin pornografian vastaisen ihmisoikeusasetuksen. Se olisi antanut pornosta suoraan kärsineille oikeuden hakea rikosoikeudesta korvauksia. Linda Lovelacen inspiroima asetus sai aluksi paljon kannatusta, mutta ei lopulta johtanut mihinkään konkreettiseen. == Teoksia == * Pornography: Men Possessing Women (Putnam/Perigee, 1981) * Right- Wing Women (Coward, McCann & Geoghegan, 1983) * Intercourse (Free Press, 1987) * Ice and Fire (Weidenfeld & Nicolson, 1987) (romaani) * Pornography and Civil Rights: A New Day for Women's Equality (Organizing Against Pornography, 1988) * Mercy (Four Walls Eight Windows, 1991) (romaani) * Scapegoat: The Jews, Israel and Women's Liberation (Free Press, 2000) * Heartbreak: The Political Memoir of a Feminist Militant (Basic Books, 2002) == Lähteet == Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset feministit Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Linda-Lotta Lehtoranta

Linda-Lotta Lehtoranta (s. 7. lokakuuta 1991) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa 73 maaottelua. Peli-Karhujen joukkueessa hän on voittanut Suomen-mestaruuden vuosina 2011, 2018, 2019, 2021 ja 2022. Suomen lisäksi hän on pelannut Saksassa, Tšekissä, Israelissa ja Belgiassa. Lehtoranta on Kotkan Työväen Palloilijoiden kasvatti. SM-sarjassa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa kauden 2008–2009 pudotuspeleissä, kun hänen seuransa Peli-Karhut saavutti pronssia. Kaudella 2009–2010 hän kuului jo vakiokokoonpanoon ja tuolloin Peli-Karhut voitti Suomen cupin sekä saavutti SM-hopeaa. Lehtoranta valittiin vuoden tulokkaaksi. Kaudella 2010–2011 hän voitti Suomen-mestaruuden ja saavutti kahdella seuraavalla kaudella SM- pronssia ja -hopeaa. Vuosina 2011 ja 2012 Lehtoranta valittiin vuoden puolustuspelaajaksi. Lehtoranta lähti pelaamaan ulkomaille vuonna 2013. Hän pelasi kaksi kautta Saksan Bundesliigassa TH Wohnbau Angelsissä ja Eisvogel Freiburgissa. Vuonna 2015 hän siirtyi Tšekin pääsarjan Sokol Hradec Královéen mutta palasi vielä samalla kaudella Bundesliigajoukkue Kelterniin. Kesällä 2016 Lehtoranta teki sopimuksen Belgian liigan mestarin Castors Brainen kanssa mutta sai syyskuussa harjoitusottelussa pahan alaraajavamman. Hän palasi kentille vasta alkuvuonna 2018 ja liittyi Peli-Karhujen korisliigajoukkueeseen, jonka riveissä hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2018, 2019 ja 2021. Lehtoranta pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa toukokuussa 2011 Tanskaa vastaan. Hän on maaliskuun 2021 loppuun mennessä pelannut 67 naisten maaottelua ja tehnyt niissä 385 pistettä. Haastajamaajoukkueen riveissä hän pelasi universiadeissa vuosina 2011 ja 2013. Linda-Lotta Lehtorannan siskot Laura ja Roosa sekä veljet Juho, Joonas ja Janne ovat myös koripalloilijoita. Heidän isänsä Matti Lehtoranta voitti aikoinaan koripallon Suomen-mestaruuden. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ingman Areena

Ingman Areena on Sipoon Söderkullassa sijaitseva salibandyhalli. Halli valmistui vuonna 2000 ja sen omistaa sipoolainen salibandyseura Ådalens Idrottsförening. ÅIF:n Salibandyliigassa pelaava naisten edustusjoukkue pelaa hallissa kotiottelunsa. Pääkentän katsomokapasiteetti on noin 270. == Lähteet == * https://sipoolainen.fi/yritykset/sipoon-areena-oy/ Luokka:Suomen urheiluhallit Luokka:Sipoon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Sipoon urheilu
Dubravka Ugrešić

Dubravka Ugrešić (1949 – 17. maaliskuuta 2023) oli Jugoslaviassa syntynyt kirjailija. Hän toimi kirjallisuudentutkijana Zagrebin yliopistossa 1970-luvulla, ja julkaisi silloin myös ensimmäiset teoksensa. Hän lähti kotimaastaan 1990-luvun alussa Amsterdamiin, ja asui pitkään myös Yhdysvalloissa. Hän julkaisi seitsemän romaania ja seitsemän esseekokoelmaa. Ugrešić käsitteli kirjoituksissaan Jugoslavian hajoamissotia, ja arvosteli alueella virinnyttä nationalismia. == Lähteet == Luokka:Kroatialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet