EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bart Conner

Barthold Wayne (Bart) Conner (s. 28. maaliskuuta 1958 Chicago, Illinois) on entinen yhdysvaltalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.Sports Reference LLC Eri telineistä hän hallitsi parhaiten nojapuut.Kluge, s. 1100 Conner kilpaili 18-vuotiaana Montréalin 1976 olympialaisissa ja sijoittui telinevoimistelun joukkuekilpailussa seitsemänneksi. Henkilökohtaisissa pisteissä hän oli 46:s.Kluge, s. 532–533 Fort Worthin MM-kilpailuissa 1979 hän voitti kultaa nojapuilla sekä saavutti pronssia joukkuekilpailussa ja hypyssä.sports123.com Moskovan 1980 olympialaisiin hän ei voinut osallistua Yhdysvaltain boikotin vuoksi. Los Angelesin 1984 olympialaisissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä pistein 19,950 nojapuilla. Permannolla hän sijoittui viidenneksi 19,675 pisteellä ja moniottelussa kuudenneksi 118,350 pisteellä.Kluge, s. 986–988 Bart Conner avioitui romanialaisen voimistelun olympiavoittajan Nadia Comănecin kanssa. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset telinevoimistelijat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Baijerin evankelisluterilainen kirkko

Baijerin evankelisluterilainen kirkko (saks. Evangelisch-Lutherische Kirche in Bayern, ELKB) on yksi Saksan Saksan yhdistyneen evankelis-luterilaisen kirkon seitsemästä jäsenkirkosta. Se kuuluu myös Saksan evankeliseen kirkkoon (saks. Evangelische Kirche in Deutschland, EKD). Kirkon pääpaikka on Münchenissä. Baijerin evankelisluterilaisessa kirkossa on 2 297 528 jäsentä (2019) 1.531 seurakunnassa. ELKB on näin ollen maailman 11:nneksi suurin luterilainen kirkko ja yksi Saksan suurimmista luterilaisista maakirkoista. Kirkkokunnan tuomiokirkko on Matteuksenkirkko Münchenissä. Huomattavia muita luterilaisia kirkkorakennuksia Baijerissa ovat Nürnbergin pääkirkot St. Sebald ja St. Lorenz (Pyhän Laurentiuksen kirkko). ELKB:n omistuksessa on kaikkiaan 7 000 kiinteistöä, joista 2 000 on kirkkoja ja kappeleita. Tutzingissa toimii maakirkon Evankelinen akatemia. == Historiaa == Baijeri jäi uskonpuhdistuksessa pääosin katoliseksi. Vuosina 1806 ja 1810 Baijerin kuningaskunnan aluemuutosten ohessa kuningaskuntaan liitettiin monia evankelisia alueita: Franken, kreivikunnat Brandenburg-Ansbach ja Brandenburg- Bayreuth sekä kaupungit Nürnberg, Memmingen, Kempten, Weißenburg ja Windsheim. Evankelisille ja reformoiduille kirkoille luotiin tuolloin Baijeriin oma synodi. Tämän kirkkokuntaan kuului evankelisia, reformoituja ja luterilaisia seurakuntia. Siitä muodostettiin vuonna 1921 Baijerin evankelisluterilainen kirkko, johon samana vuonna liittyi Coburgin maakirkko. Kirkon nykyinen nimi vakiintui vuonna 1948, jolloin Pfalzin alue ja seurakunnat erotettiin siitä. == Kirkkopiirit ja seurakunnat == Vuonna 1921 kirkko jaettiin kirkkopiireihin, joita oli alun perin kolme (Ansbach, München, Bayreuth). Sodan jälkeen perustettiin uusia kirkkopiirejä evankelisen väestön lisääntyessä. Nykyiset kirkkopiirit ovat: * Ansbach-Würzburg * Augsburg * Bayreuth * München * Nürnberg * Regensburg Kirkossa toimii 1 531 seurakuntaa. Seurakuntien määrä on lisääntynyt, kun kaupunkeihin on syntynyt uusia seurakuntia ja aikaisemmin täysin katolisille alueille on luterilaisten muuton myötä perustettu uusia seurakuntia. == Virsikirjat == Saksan maakirkoilla on kullakin oma virsikirja, joka koostuu Saksan yhteisestä kansallisesta osastosta ja maakirkon omasta liitteestä. Baijerissa protestanteilla ja lutelaisilla on ollut useita omia virsikirjoja (saks. Gesangbuch), joita on julkaistu vuosina 1810, 1854, 1928, ja 1957. Uusi virsikirja on Evankelinen virsikirja (Evangelisches Gesangbuch) vuodelta 1994. == Kirjallisuus == * Axel Töllner: Eine Frage der Rasse? Die Evangelisch-Lutherische Kirche in Bayern, der Arierparagraf und die bayerischen Pfarrfamilien mit Jüdischen Vorfahren im ‚Dritten Reich‘. 467 S., W. Kohlhammer, Stuttgart 2007 (Konfession und Gesellschaft. Beiträge zur Zeitgeschichte Bd. 36) ISBN 978-3-17-019692-6 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * www.bayern-evangelisch.de Virallinen kotisivu * Hans-Peter Hübner, Evangelische Kirche in Bayern (19./20. Jahrhundert), in: Historisches Lexikon Bayerns Luokka:Evankelis-luterilaiset kirkot Luokka:Saksan evankelinen kirkko
Islamic Center of America

Islamic Center of America on moskeija Dearbornissa Michiganissa, joka avattiin vuonna 2005. Sen väitetään olevan suurin moskeija Pohjois-Amerikassa. Se on shiialainen moskeija, mutta avoin kaikille muslimeille. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Islamic Center of America Luokka:Yhdysvaltain moskeijat Luokka:Michiganin rakennukset ja rakennelmat
Lee Tockar

Lee Tockar (s. 11. helmikuuta 1969 San José, Kalifornia) on yhdysvaltalais- kanadalainen ääninäyttelijä ja lastenkirjailija. Hän on työskennellyt useimmiten Vancouverissa, jossa Ocean Group -niminen yhtiö dubbaa japanilaisia animaatiosarjoja ja elokuvia. Tockar tunnetaan kuitenkin paremmin useista alkuperäisistä äänirooleistaan muun muassa Katuhaissa, Johnny Testissa ja Viidakon Ykässä. ==Äänirooleja== * Pieni merenneito (1989) – sivuäänet * Kaksi tyhmää koiraa (1993) – Susi * Katuhait (1994–1995) – Ripster/John Bolton * RoboCop: Alpha Commando (1998) – Erg * Beast Wars: Transformers (1998) – Ravage * X-Men: Evolution (2002) – Lucid * Hulk (2003) – Half-Life, Flux * Mucha Lucha (2004–2005) – French Twist, El Loco Mosquito, Carlton Cold Jones * Johnny Test (2005–2008) – Bling-Bling poika/Eugene * Pucca (2006–2007) – Abyo, Dada, Tobe * Viidakon Ykä (2007–) – Ykä * Superpahisten liiga (2008-2009) - tohtori Frogg * Iron Man: Armored Adventures (2009) – MODOK * Planet Hulk (2010) – Androidi * Lego Ninjago (2014) - Cyrus Borg ==Lähteet== * Anime News Network Luokka:Kanadalaiset ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Peter Vidmar

Peter Glen Vidmar (s. 3. kesäkuuta 1961 Los Angeles, Kalifornia) on entinen yhdysvaltalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.Sports Reference LLC Los Angelesin 1984 olympialaisissa hänestä tuli kaikkien aikojen ensimmäinen yhdysvaltalainen telinevoimistelun moniottelun olympiamitalisti – seuraavana päivänä Mary Lou Retton voitti kultaa naisten moniottelussa.Kluge, s. 1099 Vidmar saavutti Fort Worthin MM-kilpailuissa 1979 pronssia joukkuekilpailussasports123.com mutta ei voinut osallistua Moskovan 1980 olympialaisiin Yhdysvaltain boikotin vuoksi. Hän voitti 23-vuotissyntymäpäivänään kesällä 1984 Yhdysvaltain olympiakarsinnat. Los Angelesin 1984 olympialaisissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa, jossa Yhdysvallat oli 0,6 pistettä Kiinaa parempi. Vidmar keräsi joukkuekilpailussa parhaat henkilökohtaiset pisteet mutta epäonnistui moniottelun finaalissa permannolla ja sai moniottelussa hopeaa 0,025 pistettä Japanin Kōji Gushikenille hävinneenä.Kluge, s. 986–987, 1099 Vidmarin yhteispisteet olivat 118,675. Hevosella Vidmar voitti kultaa tasapistein 19,950 kiinalaisen Li Ningin kanssa. Renkailla hän sijoittui neljänneksi (19,750 p) kuten myös rekillä (19,850 p). Permannolla hän oli seitsemäs pistein 19,550.Kluge, s. 987–988 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset telinevoimistelijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marja Engman

Marja Kyllikki Engman (o.s. Lounassalo; 10. syyskuuta 1945 Pori – 26. lokakuuta 2023 VantaaKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 19.11.2023, s. B 29.) oli suomalainen filosofian tohtori, historiantutkija ja Turun yliopiston kirjaston ylikirjastonhoitaja.Vem och vad 1996, s. 97. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X Engman valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1969 ja aloitti samana vuonna työt Helsingin yliopiston kirjastossa. Työn ohella hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon pääaineenaan historia ja teki Yrjö Blomstedtin johdolla Alma Söderhjelmistä lisensiaatintutkielman Suomen ensimmäinen naisprofessori: Alma Söderhjelmin yliopistoura ja tieteellinen tuotanto (1990). Vuonna 1991 Engman nimitettiin Turun yliopiston kirjaston ylikirjastonhoitajaksi, ja hän toimi tehtävässä vuoteen 1999 asti. Työn ohella hän teki väitöskirjan Det främmande ögat: Alma Söderhjelm i vetenskapen och offentligheten (1996). Engman perehtyi tutkimuksessaan erityisesti suomalaisten naisten alkuvaiheisiin akateemisessa maailmassa. Vuonna 2015 ilmestyi Engmanin ja Riitta Mäkisen toimittamana teos Naisten aika: Valkoinen varis ja muita oppineita naisia. Marja Engmanin puoliso oli Åbo Akademin professori Max Engman. ==Julkaisut== * Det främmande ögat: Alma Söderhjelm i vetenskapen och offentligheten. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland, 602. Svenska litteratursällskapet i Finland, 1996. ISBN 951-583-028-1 * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjastonhoitajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Timothy Daggett

Timothy Patrick Daggett (s. 22. toukokuuta 1962 Springfield, Massachusetts) on entinen yhdysvaltalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.Sports Reference LLC Daggett voitti Los Angelesin 1984 olympialaisissa kultaa telinevoimistelun joukkuekilpailussa. Hän oli yhdysvaltalaisista neljänneksi paras, joten hän ei päässyt mukaan henkilökohtaisen moniottelun finaaliin. Hevosella hän saavutti pronssia 19,825 pisteellä ja rekillä hän sijoittui neljänneksi 19,850 pisteellä.Kluge, s. 986–988 MM-kilpailuissa Daggett ei urallaan yltänyt mitaleille.sports123.com == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset telinevoimistelijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
World Outgames

The World Outgames on toistuva kansainvälinen kulttuuri- ja urheilutapahtuma. Tapahtumassa esiintyy enimmäkseen seksuaalivähemmistöihin kuuluvia ja transsukupuolisia ihmisiä, mutta se on myös muille avoin. == 2006 == Ensimmäistä kertaa World Outgames järjestettiin vuonna 2006 Kanadan Montréalissa. Varsinaista tapahtumaa edeltäneessä konferenssissa puhuivat muiden muassa Tšekin entinen pääministeri Vladimír Špidla ja brittiläinen Waheed Alli. Outgamesin avausseremoniassa tennistähti Martina Navrátilová luki konferenssin tuloksena syntyneen julistuksen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksista. Myös Montréalin pormestari Gérald Tremblay puhui tapahtumassa. Vaikutusvaltainen kanadalainen poliitikko, nykyinen pääministeri Stephen Harper sen sijaan kieltäytyi kutsusta World Outgamesiin. World Outgamesissa esiintyi tunnettuja muusikkoja, kuten Martha Wash, ja myös Cirque du Soleil esitti akrobatianäytöksen. Urheilijat kilpailivat lukuisissa eri lajeissa. Varsinaisten urheilulajien lisäksi he kilpailivat myös muunlaisissa peleissä, kuten bridgessä ja biljardissa sekä kulttuuriin liittyvissä kilpailulajeissa, kuten tanssissa. Harperista huolimatta monet kanadalaiset poliitikot suhtautuivat kilpailuihin myönteisesti, ja muiden muassa parlamentin jäsen Réal Ménard nähtiin kilpailemassakin. == 2009 == Vuonna 2009 World Outgames järjestetään Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Kööpenhaminan kaupunginvaltuuston jäsen Manu Sareen on ilmaissut huolensa turvallisuudesta niiden urheilijoiden kohdalla, jotka saapuvat kisoihin homoseksuaalisuuden yhä kriminalisoivista maista. Jotkut urheilijat ovatkin pyytäneet, että heidän todelliset henkilöllisyytensä salattaisiin.The World Outgames voi olla vaarallinen joidenkin maiden edustajille == Katso myös == * Gay Games == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Glbtq.com Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöt Luokka:Kansainväliset urheilukilpailut
Bobby Vinton Sings the Newest Hits

Bobby Vinton Sings the Newest Hits on Bobby Vintonin viidestoista studioalbumi, joka julkaistiin 1967. Albumilla on cover-versiot "Call Me" ja "The End of the World". Elokuvasävelmiä edustavat "Born Free", "The Shadow of Your Smile", "This Is My Song", "Georgy Girl" ja "All." ==Kappaleet== ===Puoli 1=== # Born Free - (Don Black, John Barry) - 2:48 # The Shadow of Your Smile - (Paul Francis Webster, Johnny Mandel) - 2:42 # This Is My Song - (Charles Chaplin) - 2:10 # Call Me - (Tony Hatch) - 2:18 # For He's a Jolly Good Fellow - (Ray Stevens) - 2:39 ===Puoli 2=== # Georgy Girl - (Jim Dale, Tom Springfield - 2:11 # The End of the World - (Sylvia Dee, Arthur Kent) - 2:55 # Sunrise, Sunset - (Sheldon Harnick, Jerry Bock) - 2:24 # All - (R. Jessel, Marian Grudeff, Nino Oliviero) - 2:25 # Coming Home Soldier - (Gene Allan, Bobby Vinton) - 2:29 ==Albumin tekijät== *Tuottaja, sovittaja: Robert Mersey ==Listat== Singlet - Billboard (North America) Vuosi Single Lista Sijoitus 1967 "Coming Home Soldier" The Billboard Hot 100 11 Luokka:Vuoden 1967 albumit Luokka:Bobby Vintonin albumit
Please Love Me Forever

Please Love Me Forever on Bobby Vintonin kuudestoista studio albumi, joka julkaistiin 1967. Albumista julkaistiin kaksi singleä "Please Love Me Forever" ja "Just as Much as Ever". Albumilla on seuraavat cover versiot "Young Love", "It's All in the Game", "P.S. I Love You", "Who's Sorry Now" ja "After Loving You". ==Kappaleet== ===Puoli 1=== # Please Love Me Forever - (John Malone, Ollie Blanchard) - 2:35 # Just as Much as Ever - (Charlie Singleton, Larry Coleman) - 2:20 # Love Me With All Your Heart - (Maurice John Vaughn, Mario Rigual, Carlos Rigual) - 2:00 # Young Love - (Carole Joyner, Rick Cartey) - 2:25 # It's All in the Game - (Carl Sigman, Charles Dawes) - 2:15 ===Puoli 2=== # P.S. I Love You - (Johnny Mercer, Gordon Jenkins) - 2:20 # It's the Talk of the Town - (Marty Symes, Al J. Neiburg, Jerry Livingston) - 2:27 # Bouquet of Roses - (Steve Edward Nelson, Bob Hilliard) - 2:49 # Who's Sorry Now - (Bert Kalmar, Harry Ruby, Ted Snyder) - 2:23 # After Loving You - (Eddie Miller, Janet Lantz, Bill McElhiney) - 2:35 # My Song of Love - (Billy Sherrill, Glenn Sutton) - 2:26 ==Albumin tekijät== *Tuottaja: Billy Sherrill ==Listat== Albumit - Billboard (North America) Vuosi Lista Sijoitus 1968 The Billboard 200 41 Singlet - Billboard (North America) Vuosi Single Lista Sijoitus 1967 "Please Love Me Forever" The Billboard Hot 100 6 1968 "Just as Much as Ever" The Billboard Hot 100 24 Luokka:Vuoden 1967 albumit Luokka:Bobby Vintonin albumit
Voimistelu kesäolympialaisissa 1984

Voimistelu kesäolympialaisissa 1984 käsitti 14 telinevoimistelulajia, joista kahdeksan oli miehille ja kuusi naisille, sekä ensi kertaa rytmisen voimistelun henkilökohtaisen kilpailun naisille. ==Miesten telinevoimistelu== ===Moniottelu=== Sija Urheilija Maa Pisteet Kōji Gushiken 118,700 Peter Vidmar 118,675 Li Ning 118,575 ===Permanto=== Sija Urheilija Maa Pisteet Li Ning 19,925 Lou Yun 19,775 Koji Sotomura 19,700 Philippe Vatuone 19,700 ===Hevonen=== Sija Urheilija Maa Pisteet Li Ning 19,950 Peter Vidmar 19,950 Timothy Daggett 19,825 ===Renkaat=== Sija Urheilija Maa Pisteet Kōji Gushiken 19,850 Li Ning 19,850 Mitchell Gaylord 19,825 ===Hyppy=== Sija Urheilija Maa Pisteet Lou Yun 19,950 Mitchell Gaylord 19,825 Kōji Gushiken 19,825 Li Ning 19,825 Shinji Morisue 19,825 ===Nojapuut=== Sija Urheilija Maa Pisteet Bart Conner 19,950 Nobuyuki Kajitani 19,925 Mitchell Gaylord 19,850 ===Rekki=== Sija Urheilija Maa Pisteet Shinji Morisue 20,000 Tong Fei 19,975 Kōji Gushiken 19,950 ===Joukkuekilpailu=== Sija Urheilijat Maa Pisteet Peter Vidmar Bart Conner Mitchell Gaylord Timothy Daggett James Hartung Scott Johnson valign=top Li Ning Tong Fei Xu Zhiqiang Lou Yun Li Xiaoping Li Yuejiu valign=top Kōji Gushiken Nobuyuki Kajitani Noritoshi Hirata Shinji Morisue Koji Sotomura Kyoji Yamawaki valign=top ==Naisten telinevoimistelu== ===Moniottelu=== Sija Urheilija Maa Pisteet Mary Lou Retton 79,175 Ecaterina Szabó 79,125 Simona Paucă 78,675 ===Permanto=== Sija Urheilija Maa Pisteet Ecaterina Szabó 19,975 Julianne McNamara 19,950 Mary Lou Retton 19,775 ===Puomi=== Sija Urheilija Maa Pisteet Simona Paucă 19,800 Ecaterina Szabó 19,800 Kathy Johnson 19,650 ===Nojapuut=== Sija Urheilija Maa Pisteet Ma Yanhong 19,950 Julianne McNamara 19,950 Mary Lou Retton 19,800 ===Hyppy=== Sija Urheilija Maa Pisteet Ecaterina Szabó 19,875 Mary Lou Retton 19,850 Lavinia Agache 19,750 ===Joukkuekilpailu=== Sija Urheilijat Maa Pisteet Ecaterina Szabó Laura Cutina Simona Paucă Cristina Elena Grigoraș Mihaela Stănuleț Lavinia Agache valign=top Mary Lou Retton Julianne McNamara Kathy Johnson Michelle Dusserre Tracee Talavera Pamela Bileck valign=top Ma Yanhong Wu Jiani Chen Yongyan Zhou Ping Zhou Qiurui Huang Qun valign=top ==Naisten rytminen voimistelu== ===Moniottelu=== Sija Urheilija Maa Pisteet Lori Fung 57,950 Doina Stăiculescu 57,900 Regina Weber 57,700 ==Mitalitaulukko== 1\. 5 5 6 16 2\. 5 4 2 11 3\. 5 2 2 9 4\. 3 3 3 9 5\. 1 0 0 1 6\. 0 0 1 1 6\. 0 0 1 1 ==Lähteet== * 1984 Luokka:Kesäolympialaiset 1984
Take Good Care of My Baby

Take Good Care of My Baby on Bobby Vintonin seitsemästoista studio albumi, joka julkaistiin 1968. Albumin cover versiot ovat "I Apologize" ja "Serenade of the Bells." ==Kappaleet== ===Puoli 1=== # Take Good Care of My Baby - (Gerry Goffin, Carole King) - 2:45 # I Apologize - (Al Hoffman, Al Goodhart, Ed Nelson) - 2:36 # To Think You've Chosen Me - (Bennie Benjamin, George David Weiss) - 2:22 # My Way of Life - (Sonny Curtis) - 2:18 # Heaven's Gonna Miss You - (Ben Peters) - 2:32 ===Puoli 2=== # Sentimental Me - (Jimmy Cassin, Jim Morehead) - 2:19 # To Be Alone - (Bill Vaughan) - 2:54 # Serenade of the Bells - (Al Goodhart, Alfred Urbano, Kay Twomey) - 2:38 # Gone (From My Heart) - (Smokey Rogers) - 2:13 # Forget Me Not - (Billy Sherrill, Glenn Sutton) - 2:30 # Little Barefoot Boy - (Bobby Vinton, Gene Allan) - 2:22 ==Albumin tekijät== *Tuottaja: Billy Sherrill ==Listat== Albumit - Billboard (North America) Vuosi Lista Sijoitus 1968 The Billboard 200 164 Singlet - Billboard (North America) Vuosi Single Lista Sijoitus 1968 "Take Good Care of My Baby" The Billboard Hot 100 33 Luokka:Vuoden 1968 albumit Luokka:Bobby Vintonin albumit
Marita Lange

Marita Lange (s. 22. kesäkuuta 1943 Halle) on itäsaksalainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti.Sports Reference LLC Hän saavutti urallaan olympiamitalin lisäksi kolme EM-mitalia. Lange hävisi vuosien 1966–1971 arvokilpailuissa ainoastaan Neuvostoliiton Nadežda Tšižovalle ja maannaiselleen Margitta Gummelille. Hän saavutti Budapestin EM-kilpailuissa 1966 pronssia tuloksella 16,96 m.Siukonen & Ahola, s. 87 Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti Gummelin takana mutta Tšižovan voittaen hopeaa tuloksella 18,78 m.Kluge, s. 54 Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän saavutti pronssia tuloksella 18,56 m.Siukonen & Ahola, s. 95 Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän saavutti hopeaa tuloksella 19,25 m.Siukonen & Ahola, s. 111 Münchenin 1972 olympialaisissa Lange sijoittui kuudenneksi tuloksella 18,85 m.Kluge, s. 256 Myös Rooman EM- kilpailuissa 1974 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 18,60 m.Siukonen & Ahola, s. 123 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Itäsaksalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Itäsaksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Margitta Pufe

Margitta Pufe (o.s. Ludewig, ent. Droese, s. 10. syyskuuta 1952 Gera, Thüringen) on itäsaksalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hän saavutti arvokisamitaleja kuulantyönnössä ja kiekonheitossa.Sports Reference LLCKluge, s. 824 Margitta Droese sijoittui Montréalin 1976 olympialaisissa kuulantyönnössä kuudenneksi tuloksella 19,79 m.Kluge, s. 480 Milanon EM- hallikisoissa 1978 hän saavutti kuulantyönnössä hopeaa tuloksella 19,77 m.EAA, s. 153 Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän saavutti hopeaa kiekonheitossa tuloksella 64,04 m ja pronssia kuulantyönnössä tuloksella 20,58 m.Siukonen & Ahola, s. 138 Moskovan 1980 olympialaisissa hän saavutti Pufe-nimisenä kuulantyönnössä pronssia tuloksella 21,20 mKluge, s. 706 ja sijoittui kiekonheitossa viidenneksi tuloksella 66,12 m.Kluge, s. 707 Pufen uran parhaat tulokset olivat kuulantyönnössä 21,58 m (1978) ja kiekonheitossa 68,64 m (1979).Kluge, s. 825 Hänen ensimmäinen aviomiehensä oli viestijuoksun EM- mitalisti Michael Droese.Kluge, s. 612 == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Itäsaksalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Itäsaksalaiset kiekonheittäjät Luokka:Itäsaksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Autobianchi A112

Autobianchi A112 on italialaisen Autobianchin vuosina 1969–1986 valmistama kolmiovinen pikkuauto. A112-malli on etuvetoinen, ja moottori sijaitsee poikittain edessä. Auton mekaniikka on etupäässä peräisin Fiat 127 -pikkuautosta. Moottorina on 903 kuutiosenttimetrin nelisylinterinen rivimoottori, joka kehittää 42 hevosvoimaa kierrosnopeudella 6000. Manuaalinen vaihdelaatikko oli nelivaihteinen. Vuodesta 1978 oli tarjolla myös perusmoottorista suuremmaksi porattu 965 kuutiosenttimetrin kone, jonka vaihdelaatikko muutettiin myöhemmin viisivaihteiseksi.Autobianchi > A112, Cars from Italy, The Etceterini pages (c) 2000–2004 (Internet Archivessa). Viitattu 8.8.2015. A112-mallia tehtiin myös urheilullisena Abarth-versiona, ensin 58 ja sitten 70 hevosvoiman moottoreilla. Alle 700 kilogrammaa painava auto ylsi näin yli 150 kilometrin tuntinopeuksiin. Autobianchi A112 -mallia valmistettiin kuutena eri mallisukupolvena yhteensä 1,25 miljoonaa kappaletta ennen kuin se korvattiin Autobianchi Y10 -mallilla, joka tunnetaan myös nimellä Lancia Y10. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot
I Love How You Love Me

I Love How You Love Me on Bobby Vintonin kahdeksastoista studioalbumi, joka julkaistiin 1968. Albumilta julkaistiin kaksi singleä: "I Love How You Love Me" ja "Halfway to Paradise". Cover-versiot ovat "Those Were the Days", "Till" ja "Save the Last Dance for Me". ==Kappaleet== ===Puoli 1=== # I Love How You Love Me - (Barry Mann, Larry Kolber) - 2:28 # If I Didn't Care - (Jack Lawrence) - 2:35 # Shangri-La - (Matty Malneck, Robert Maxwell, Carl Sigman) - 2:12 # Those Were the Days - (Gene Raskin) - 4:03 # It's No Sin - (George Hoven, Chester R. Shull) - 2:31 ===Puoli 2=== # For Once in My Life - (Ron Miller, Orlando Murden) - 2:57 # Halfway to Paradise - (Gerry Goffin, Carole King) - 2:39 # Why Don't You Believe Me - (Lew Douglas, King Laney, Roy Rodde) - 2:07 # Till - (Carl Sigman, Charles Danvers) - 2:55 # Together - (J. Gold) - 2:04 # Save the Last Dance for Me - (Doc Pomus, Mort Shuman) - 2:34 ==Albumin tekijät== *Tuottaja: Billy Sherrill *Kannen valokuva: Suzanne Szasz ==Listat== Albumit - Billboard (North America) Vuosi Lista Sijoitus 1968 The Billboard 200 21 Singlet - Billboard (North America) Vuosi Single Lista Sijoitus 1968 "Halfway to Paradise" The Billboard Hot 100 23 1968 "I Love How You Love Me" The Billboard Hot 100 9 1968 "I Love How You Love Me" Billboard Adult Contemporary 2 Luokka:Vuoden 1968 albumit Luokka:Bobby Vintonin albumit
Marianne Adam

Marianne Adam (s. 19. syyskuuta 1951 Luckenwalde, Brandenburg) on entinen itäsaksalainen kuulantyöntäjä.Sports Reference LLC Adam sijoittui Münchenin 1972 olympialaisissa viidenneksi tuloksella 18,94 m.Kluge, s. 256 Rooman EM- kilpailuissa 1974 hän saavutti hopeaa neljännen mestaruutensa voittaneen Nadežda Tšižovan takana tuloksella 20,43 m.Siukonen & Ahola, s. 123 Montréalin 1976 olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 20,55 m; Helena Fibingerová nousi viidennellä kierroksella hänen ohitseen pronssille työntämällä 12 senttimetriä pidemmälle.Kluge, s. 480 Adam paransi kahdesti kuulantyönnön maailmanennätystä: elokuussa 1975 hän teki Itä-Berliinissä tuloksen 21,60 m ja toukokuussa 1976 Karl-Marx-Stadtissa tuloksen 21,67 m. Heinäkuussa 1976 hän menetti ennätyksen Bulgarian Ivanka Hristovalle.Butler, s. 544 Adam voitti sisäratojen EM-kilpailuissa kultaa Katowicessa 1975 tuloksella 20,05 m, hopeaa Wienissä 1979 tuloksella 20,11 m sekä pronssia Grenoblessa 1972 tuloksella 18,30 m ja Göteborgissa 1974 tuloksella 19,70 m.EAA, s. 149, 150, 151, 154 == Lähteet == * * * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Itäsaksalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teuvo Ilmari Riki

Teuvo Ilmari Riki (17. syyskuuta 1916 Hausjärvi – 12. marraskuuta 1973) oli suomalainen upseeri ja diplomi-insinööri, joka työskenteli Merivoimien esikunnan laivanrakennustoimiston päällikkönä vuosina 1952–1970. Hän suunnitteli Suomen ensimmäisen lujitemuoviveneen ja johti sen valmistusta vuonna 1955. Riki suoritti diplomi-insinöörin tutkinnon Teknillisessä korkeakoulussa 1943. Armeijasta hän valmistui Merisotakoulun 14 merikadettikurssilta 1941 ja toimi sodan aikana panssari- ja miinalaivojen sekä sukellusveneiden parissa laivanrakennusinsinöörinä Merivoimien Esikunnassa. Hän oli teknillisenä johtajana Valkon Laiva Oy:ssä 1945–1947 sekä laivanrakennusinsinöörinä Valkossa ja Ruona Oy:ssä Raahessa 1947–1952. Tämän jälkeen hän siirtyi laivanrakennustoimiston päälliköksi Merivoimien Esikuntaan, josta siirtyi reserviin insinöörikomentajana vuonna 1970. Riki oli merivoimien alusten merikuntoisuuden pääkatsastajana ja luokitustarkastajana vuosina 1963-1968 sekä merivoimien kaaderi- ja apualusten pääsuunnittelijana vuosina 1952-1968. 1960- ja 1970-luvuilla hän työskenteli YK:n teknisenä asianatuntijana Alankomaissa, Yhdysvalloissa, Sveitsissä ja Indonesiassa. == Katso myös == * Suomen vesiliikenne == Lähde == * Kadettiupseerit 1920–1985. Helsinki 1985. Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Liesel Westermann

Elisabeth (Liesel) Westermann (s. 2. marraskuuta 1944 Sulingen, Ala-Saksi) on saksalainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti.Sports Reference LLC Hän paransi neljästi kiekonheiton maailmanennätystä vuosina 1967–1969.Butler, s. 545 Westermann saavutti Budapestin EM-kilpailuissa 1966 itäsaksalaiselle Christine Spielbergille 38 senttimetrin erolla hävinneenä hopeaa tuloksella 57,38 m.Siukonen & Ahola, s. 87 Méxicon 1968 olympialaisissa hän kilpaili maailmanennätyksen haltijana (62,54 m) ja saavutti hopeaa romanialaisen Lia Manoliun takana tuloksella 57,76 m.Kluge, s. 55 Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän ei voinut kilpailla Länsi-Saksan boikotoidessa henkilökohtaisia lajeja.Siukonen & Ahola, s. 88 Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän saavutti jälleen hopeaa tuloksella 61,68 m; kisan voitti maailmanennätyksen Westermannilta tuloksella 64,22 m vienyt neuvostoliittolainen Faina Melnik.Siukonen & Ahola, s. 112 Münchenin 1972 olympialaisissa Westermann sijoittui viidenneksi tuloksella 61,18 m.Kluge, s. 256 Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 57,40 m.Siukonen & Ahola, s. 123 São Paulossa 5. marraskuuta 1967 Westermann heitti ensimmäisenä naisena kiekkoa yli 60 metriä; tuloksellaan 61,26 m hän paransi yli 1,5 metrillä Tamara Pressin nimissä ollutta maailmanennätystä. Hän menetti toukokuussa 1968 ennätyksen Christine Spielbergille mutta otti sen jälleen nimiinsä heinäkuussa 1968 tuloksella 62,54 m. Hän paransi maailmanennätystä vielä kesäkuussa 1969 tulokseen 62,70 m ja syyskuussa 1969 tulokseen 63,96 m. Tokion universiadeissa 1967 Westermann voitti kiekonheiton tuloksella 59,22 m ja kuulantyönnön vaatimattomalla tuloksella 15,30 m.Butler, s. 272, 276 == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Saksalaiset kiekonheittäjät Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
New Yorkin maraton

New Yorkin maraton on New Yorkissa vuosittain järjestettävä maratonjuoksukilpailu. Se on osanottajamäärällä mitattuna yksi maailman suurimmista maratonkilpailuista. Vuonna 2006 kilpailussa oli 37 850 maaliintulijaa. New Yorkin maraton kuuluu World Marathon Majors -sarjaan. New York Road Runners -seura vastaa kilpailun järjestämisestä. Ensimmäisen kerran New Yorkin maraton järjestettiin vuonna 1970 ja se juostaan marraskuun ensimmäisenä sunnuntaina. Kilpailu houkuttelee vuosittain useita ammattilaisia ympäri maailmaa ja se on myös suosittu harrastajien keskuudessa. Suuren suosion vuoksi osallistujat valitaan pääosin arpomalla. Vuoden 2012 maraton peruttiin Hurrikaani Sandyn vuoksi. == Reitti == Kilpailun alkuperäinen, vuonna 1970, juostu reitti kulki Central Parkissa. Nykyään reitti kulkee halki New Yorkin. Vuodesta 1976 sen lähtö on tapahtunut Verrazano-Narrows Bridgeltä.Tieteen kuvalehti Historia 15/2014, s.74 Sillalla kulkee normaalisti vain ajoneuvoliikennettä, mutta se suljetaan maratonia varten. Sillan jälkeen reitti kulkee Brooklynin halki. Puolivälin kohdalla kilpailijat ylittävät Pulaski Bridgen ja siirtyvät Queensiin, josta kilpailijat ylittävät Queensboro Bridgen ja saapuvat Manhattanille. Queensboro Bridgen ylitystä pidetään yhtenä reitin vaativimmista kohdista. Manhattanilla reitti kulkee pitkin First Avenueta, josta se poikkeaa Bronxiin Willis Avenue Bridgeä pitkin palatakseen Manhattanille Madison Avenue Bridgeä pitkin. Tämän jälkeen reitti kulkee Fifth Avenueta etelään Harlemin ja Central Parkin läpi. Kilpailun maali on Central Parkissa Tavern on the Greenin edessä. Reitin aikaraja on 8,5 tuntia. Vuodesta 2008 lähtien kilpailun lähtö on ruuhkien välttämiseksi tapahtunut erissä. Jokaisella kilpailijalla on kengässään tallennin, joka rekisteröi kilpailijan käyttämän ”nettoajan” siitä, kun hän ylittää lähtöviivan ja saavuttaa maalin. Reitille on sijoitettu mattoja, jotka tallentavat jokaisen juoksijan väliajat. Väliajat voidaan myös lähettää sähköpostissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * New Yorkin maratonin verkkosivut luokka:New Yorkin urheilu Luokka:Maratonit
Hollyoaks

Hollyoaks on brittiläinen television saippuasarja, jota on esitetty vuodesta 1995 lähtien. Sarjan esityskanava on Channel 4. Sarjaa ovat Suomessa esittäneet MTV3, Sub ja Yle Areena. == Lähteet == Luokka:1990-luvun brittiläiset draamasarjat Luokka:2000-vuosikymmenen brittiläiset draamasarjat Luokka:2010-luvun brittiläiset draamasarjat Luokka:2020-luvun brittiläiset draamasarjat Luokka:Channel 4:n televisio-ohjelmat Luokka:Saippuasarjat
Catherine Lough Haggquist

Catherine Lough Haggquist on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan Grace Harrisina televisiosarjassa Rockpoint PD. Hän teki ensimmäisen ääniroolinsa animaatioon vuonna 2009 Iron Man: Armored Adventuresissa. ==Filmografia== ===Elokuvat=== *Lahjoitettu lapsi (1993) *Askel elämään (1994) *Tuhopolttajan tarina (1995) *Kuolema ilmassa (2000) *Linda McCartneyn tarina (2000) *Zoeyn salainen elämä (2002) *Kohtalokas ennustus (2002) *Paycheck (2003) *Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla (2004) *Aliens vs. Predator 2 (2008) ===Televisiosarjat=== *Salaiset kansiot (1994) *Äärirajoilla (1995, 2001) *Verkkopeli (1999) *Seitsemän päivää (2000) *Dark Angel (2000–2001) *Smallville (2002) *Tähtiportti (2002) *Rockpoint PD (2002–2003) *L-koodi (2005) *Kyle XY (2006) *Pahuuden jäljillä (2006) *Iron Man: Armored Adventures (2009) (ääni) ==Lähteet== * TV.com * NYTimes.com Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Jolán Kleiber

Jolán Kleiber (o.s. Kontsek, 29. elokuuta 1939 Budapest – 20. heinäkuuta 2022) oli unkarilainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli kiekonheitto.Olympedia Kleiber, silloiselta nimeltään Kontsek, saavutti Belgradin EM-kilpailuissa 1962 kiekonheitossa pronssia tuloksella 52,82 m.Siukonen & Ahola, s. 77 Tokion 1964 olympialaisissa hän sijoittui kiekonheitossa kuudenneksi tuloksella 54,87 m ja karsiutui kuulantyönnön loppukilpailusta. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 56,24 m.Siukonen & Ahola, s. 87 Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti pronssia tuloksella 54,90 m.Kluge, s. 55 Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 55,06 m.Siukonen & Ahola, s. 112 Budapestin universiadeissa 1965 Kleiber voitti kiekonheiton tuloksella 55,66 m.Butler, s. 276 Kontsek kuoli 82-vuotiaana 20. heinäkuuta 2022.http://olimpia.hu/kiemelt-hirek/elhunyt-kontsek-jolan-olimpiai- bronzermes-diszkoszveto == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Unkarilaiset kiekonheittäjät Luokka:Unkarilaiset kuulantyöntäjät Luokka:Unkarilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Bodo Tümmler

Bodo Tümmler (s. 8. joulukuuta 1943 Toruń, Puola) on saksalainen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti.Sports Reference LLC Tümmler voitti Budapestin EM-kilpailuissa 1966 kultaa 1 500 metrin juoksussa ajalla 3.41,9 ja saavutti 800 metrin juoksussa pronssia ajalla 1.46,3.Siukonen & Ahola, s. 85 Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti 1 500 metrillä parhaana eurooppalaisena pronssia ajalla 3.39.0.Kluge, s. 39 Hän osallistui vielä Münchenin 1972 olympialaisiin mutta jäi 1 500 metrin juoksun välierässään viimeiseksi.Kluge, s. 159, 237 Tümmler voitti universiadeissa 1 500 metrin juoksun Budapestissa 1965 ajalla 3.46,2 sekä Tokiossa 1967 ajalla 3.43,4.Butler, s. 272, 276 == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Saksalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vinton (albumi)

Vinton on Bobby Vintonin yhdeksästoista studio albumi, joka julkaistiin 1969. Albumilta julkaistiin kolme singleä: "To Know You Is to Love You", "The Days of Sand and Shovels" ja "No Arms Can Ever Hold You". Albumilla on seuraavat cover versiot "This Guy's in Love with You", "When I Fall in Love", "Stand by Your Man", "It's a Sin to Tell a Lie", "Try a Little Tenderness" ja "May You Always". ==Kappaleet== ===Puoli 1=== # No Arms Can Ever Hold You - (Art Crafer, Jimmy Nebb) - 2:25 # This Guy's in Love with You - (Burt Bacharach, Hal David) - 3:07 # When I Fall in Love - (Edward Heyman, Victor Young) - 2:15 # To Know You Is to Love You - (Phil Spector) - 2:21 # Stand by Your Man - (Billy Sherrill, Tammy Wynette) - 2:35 # It's a Sin to Tell a Lie - (Billy Mayhew) - 2:26 ===Puoli 2=== # The Days of Sand and Shovels - (Doyle Marsh, George Reneau) - 3:42 # Try a Little Tenderness - (Harry M. Woods, Jimmy Campbell, Reginald Connelly) - 2:23 # Middle of the Night - (Bobby Vinton, Gene Allan) - 2:17 # Are You Sincere - (Wayne Walker) - 2:13 # May You Always - (Larry Markes, Dick Charles) - 2:33 ==Albumin tekijät== *Tuottaja: Billy Sherrill *Kannen kuva: Bob Golden ==Listat== Albumit - Billboard (North America) Vuosi Lista Sijoitus 1969 The Billboard 200 69 Singlet - Billboard (North America) Vuosi Single Lista Sijoitus 1969 "To Know You Is to Love You" The Billboard Hot 100 34 1969 "The Days of Sand and Shovels" The Billboard Hot 100 34 1970 "No Arms Can Ever Hold You" The Billboard Hot 100 93 Luokka:Vuoden 1969 albumit Luokka:Bobby Vintonin albumit
Gerhard Hennige

Gerhard Hennige (s. 23. syyskuuta 1940 Karlsruhe, Baden-Württemberg) on saksalainen 400 metrin aitajuoksija ja olympiamitalisti.Sports Reference LLC Hennige saavutti Méxicon 1968 olympialaisissa hopeaa 400 metrin aitajuoksussa ajalla 49,0 s – kisan voitti David Hemery maailmanennätysajalla 48,1 s – Kluge, s. 42 ja pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa ajalla 3.00,5.Kluge, s. 44 Hän saavutti Ateenan EM-kilpailuissa 1969 pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa ajalla 3.03,1.Siukonen & Ahola, s. 95 Päämatkalleen hän ei tuolloin osallistunut, koska Länsi-Saksa boikotoi kisojen henkilökohtaisia lajeja.Siukonen & Ahola, s. 88 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Saksalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Saksalaiset pikajuoksijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ty Olsson

Tyler Victor "Ty" Olsson (s. 28. tammikuuta 1974 Halifax, Nova Scotia) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa vierailevista rooleistaan televisiosarjoissa Teoria miehistä ja Taisteluplaneetta Galactica, sekä ääniroolistaan Herryna animaatiosarjassa Class of the Titans. Olsson opiskeli näyttelemistä Ottawassa Canterbury High Schoolissa.Ty Olsson Biography Internet Movie Database. Viitattu 19.6.2009. ==Filmografia== ===Elokuvat=== *Lake Placid – tappaja syvyyksistä (1999) *H-E-Double Hockey Sticks (1999) *Kuinka tappaa naapurin koira (2000) *Black River (2001) *Sydän lyö kuolemaa (2002) *Unensieppaaja (2003) *X-Men 2 (2003) *Agentti Cody Banks (2003) *Riddickin aikakirja (2004) *Vain ystäviä (2005) *Elektra (2005) *Loistavat naapurit (2006) *Aliens vs. Predator 2 (2007) *Avioelämää (2007) *Päivä jona maailma pysähtyi (2008) ===Televisiosarjat=== *Lemmen solmut (1998) *Verkkopeli (1998) *Vartija (1998) *Salaiset kansiot (1998) *Cold Squad (1999) *Dragon Tales (1999–2005) (ääni) *Tähtiportti (1999, 2005) *Rajatapaus (2000) *Äärirajoilla (2000, 2002) *Dark Angel (2000, 2002) *Taken (2002) *Keikkaelämää (2002) *Transformers: Energon (2004–2005) (ääni) *Class of the Titans (2005–2008) (ääni) *Taisteluplaneetta Galactica (2005–2007, 2009) *Supernatural (2006, 2012–2015) *Teoria miehistä (2006–2008) *L-koodi (2007) *Vihjeet hukassa (2009) *Smallville (2009) *Iron Man: Armored Adventures (2009) (ääni) *Voltron Force (2011–2012) (ääni) *Continuum (2014–2015) *Eloonjääneet (2014–2016) ==Lähteet== * TV Guide * Perfect People * TV.com ===Viitteet=== Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hans-Joachim Walde

Hans-Joachim Walde (28. kesäkuuta 1942 Ober Gläsersdorf – 18. huhtikuuta 2013 Jever) oli saksalainen kymmenottelija ja olympiamitalisti.Sports Reference LLC Walde saavutti pronssia Tokion 1964 olympialaisten kymmenottelussa tuloksella 7 809 pistettä. Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti hopeaa 8 111 pisteellä.Kluge, s. 49 Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän saavutti pronssia 7 951 pisteellä.Siukonen & Ahola, s. 111 Münchenin 1972 olympialaisissa hän keskeytti.Kluge, s. 249 Walde voitti kymmenottelun Tokion universiadeissa 1967 tuloksella 7 819 pistettä.Butler, s. 272, 274 Elämäntyönsä Walde teki Frisian Sanden sairaalan urheilulääkärinä. == Lähteet == * * * * * === Viitteet === Luokka:Saksalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet Luokka:Urheilulääkärit
Kurt Bendlin

Kurt Bendlin (22. toukokuuta 1943 Massort, Puola, Saksan miehitysalue – 29. elokuuta 2024 Paderborn, Nordrhein-Westfalen, Saksa) oli saksalainen kymmenottelija ja olympiamitalisti.Sports Reference LLC Bendlin teki toukokuussa 1967 Heidelbergissä kymmenottelun maailmanennätyksen 8 319 pistettä (nykyisellä taulukolla 8 235 pistettä).Butler, s. 474 Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti pronssia 8 064 pisteellä.Kluge, s. 49 Maailmanennätyksen hän menetti joulukuussa 1969 olympiavoittaja William Toomeylle. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 Bendlin keskeytti ottelunsa.Siukonen & Ahola, s. 111 == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Saksalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
My Elusive Dreams

My Elusive Dreams on Bobby Vintonin kahdeskymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 1970. Albumilla on seuraavat cover-versiot "Raindrops Keep Fallin' on My Head", "Something", "Leaving on a Jet Plane", "I'll Never Fall in Love Again", "I Will Follow You" ja "Baby I'm Yours". ==Kappaleet== ===Puoli 1=== # My Elusive Dreams - (Curly Putman, Billy Sherrill) - 3:13 # Raindrops Keep Fallin' on My Head - (Hal David, Burt Bacharach) - 2:46 # Something - (George Harrison) - 2:50 # I'll Never Fall in Love Again - (Burt Bacharach, Hal David) - 2:45 # Leaving on a Jet Plane - (John Denver) - 3:29 ===Puoli 2=== # Traces - (Buddy Buie, James Cobb, Emory Gordy) - 3:01 # I Will Follow You - (Arthur Altman, Norman Gimbel, Jacques Plante, J.W. Stole, Del Roma) - 2:07 # Baby Take Me in Your Arms - (Tony Macaulay, John Macleod) - 2:25 # If Ever I Would Leave You - (Alan Jay Lerner, Frederick Loewe) - 2:45 # Baby I'm Yours - (Van McCoy) - 2:24 # The Perfect Woman - (Buddy Kaye, Philip Springer) - 3:14 ==Albumin tekijät== *Tuottaja: Billy Sherrill * Äänittäjät: Lou Bradley, Charlie Brigg, Tom Sparkman *Takakannen kuva: Suzanne Szasz ==Listat== Albumit - Billboard (North America) Vuosi Lista Sijoitus 1970 The Billboard 200 90 Singlet - Billboard (North America) Vuosi Single Lista Sijoitus 1970 "My Elusive Dreams" The Billboard Hot 100 46 1970 "My Elusive Dreams" Billboard Adult Contemporary 7 1970 "My Elusive Dreams" Country Singles 27 Luokka:Vuoden 1970 albumit Luokka:Bobby Vintonin albumit
Klaus Beer

Klaus Beer (14. marraskuuta 1942 Liegnitz – 8. kesäkuuta 2023) oli itäsaksalainen pituushyppääjä ja olympiamitalisti. Beer saavutti uransa ainoan ulkoratojen arvokisamitalin Méxicon kesäolympialaisissa 1968 maansa ennätystuloksella 819 cm, jonka hän hyppäsi loppukilpailun toisella kierroksella. Kilpailun voitti Bob Beamon parannettuaan maailmanennätystä 55 senttimetrillä lukemiin 890 cm.Kluge, s. 46, 164 EM-kilpailuissa Beer sijoittui seitsemänneksi Belgradissa 1962 tuloksella 752 cmSiukonen & Ahola, s. 76 ja neljänneksi Ateenassa 1969 tuloksella 803 cm.Siukonen & Ahola, s. 94 Hän kilpaili myös Tokion kesäolympialaisissa 1964. Sisäratojen EM-kilpailuissa Beer voitti kultaa Belgradissa 1969 ja hopeaa Wienissä 1970.Olympedia Beer avioitui pikajuoksija Sigrid Albertin kanssa. Hän valmensi muun muassa lapsiaan Ron Beeriä, joka hyppäsi pituutta neljä senttimetriä isäänsä pidemmälle, ja seitsenottelija Peggy Beeriä.Kluge, s. 164 Beer kuoli 80-vuotiaana 8. kesäkuuta 2023https://www.leichtathletik.de/news/news/detail/78100-flash-news-des-tages. == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Itäsaksalaiset pituushyppääjät Luokka:Itäsaksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Living in a Box

Living in a Box oli brittiläinen pop-yhtye, joka toimi vuosina 1985–1990. Yhtye tunnetaan erityisesti sen nimikkokappaleesta. Yhtyeen levy-yhtiönä toimi Chrysalis Records. == Jäsenet == * Richard Darbyshire - laulu * Marcus Vere - syntetisaattori * Anthony Critchlow - rummut == Diskografia == === Albumit === * Living in a Box 1987 * Gatecrashing 1989 === Kokoelmat === * The Best of Living in a Box (1999) * The Very Best of Living in a Box (2003) === Singlet === * Living in a Box (1987) * Scales of Justice (1987) * So the Story Goes (1987) * Love is the Art (1988) * Blow the House Down (1989) * Gatecrashing (1989) * Room in Your Heart (1989) * Different Air (1989) == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Brittiläiset popyhtyeet Luokka:Brittiläiset uuden aallon yhtyeet
Boy Meets Girl (yhtye)

Boy Meets Girl on yhdysvaltalainen pop-duo, joka perustettiin vuonna 1982. Yhtye tunnetaan parhaiten vuoden 1988 hitistä Waiting For a Star to Fall, joka julkaistiin heidän albumillaan Reel Life. == Jäsenet == * George Merrill * Shannon Rubicam == Albumit == * Boy Meets Girl (1985) * Reel Life (1988) * New Dream (1990) * The Wonderground (2003) == Aiheesta muualla == * Yhtyeen viralliset kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset duot Luokka:Yhdysvaltalaiset popyhtyeet
Digimon World 4

Digimon World 4 (, Dejimon Wārudo X) on BEC:n kehittämä ja Bandain vuonna 2005 julkaisema Digital Monster X-Evolution -elokuvaan pohjautuva toimintaroolipeli. Peli on julkaistu GameCubelle, PlayStation 2:lle ja Xboxille. Japanissa julkaisu tapahtui tammikuussa 2005. Pohjois-Amerikassa peli julkaistiin saman vuoden kesäkuussa ja Euroopassa syyskuussa. Peli on Digimon Rumble Arena 2:n ohella viimeinen Euroopassa julkaistu Digimon-peli ennen Digimon All-Star Rumble -pelin julkistamista. == Pelaaminen == Pelissä on mahdollista kehittää omaa hahmoaan ja hankkia parempia varusteita, jotka on lajiteltu kreikkalaisin aakkosin tehokkuuden ja paremmuuden mukaan. Yksinpelin rinnalla pelissä on myös moninpeli, joka tukee neljää pelaajaa. Luokka:Digimon Luokka:Toimintaroolipelit Luokka:Nintendo GameCube -pelit Luokka:PlayStation 2 -pelit Luokka:Vuoden 2005 videopelit Luokka:Xbox-pelit
Ev’ry Day of My Life

Ev'ry Day of My Life on Bobby Vintonin kahdeskymmenestoinen studioalbumi, joka julkaistiin 1972. Albumilla on cover-versiot kappaleista "Misty Blue", "I Won't Cry Anymore," "Just a Little Lovin' (Early in the Mornin')", "I'll Make You My Baby", ja "And I Love You So". ==Kappaleet== ===Puoli 1=== # Ev'ry Day of My Life - (Jimmie Crane, Al Jacobs) - 2:49 # Let's Sing a Song - (Michael Gately, Robert John) - 2:58 # Misty Blue - (Bobby Montgomery) - 2:13 # I'm Comin' Home, Girl - (Linda Laurie) - 2:25 # I Won't Cry Anymore - (Al Frisch, Fred Wise) - 3:36 # Just a Little Lovin' (Early in the Mornin') - (Barry Mann, Cynthia Weil) - 2:40 ===Puoli 2=== # I'll Make You My Baby - (Roger Atkins, Helen Miller) - 2:17 # She Loves Me - (Bobby Vinton, Gene Allan) - 2:34 # And I Love You So - (Don McLean) - 3:32 # You Can Do It to Me Anytime - (B. Knight) - 2:56 # Whose Garden Was This - (Tom Paxton) - 3:12 ==Albumin tekijät== *Äänitysinsinöörit: Stan Weiss, Stan Tonkel, and Frank Laico *Etukannen kuva: Ivan Nagy *Takakannen kuva: Wolf Wregin, Las Vegas News Bureau ==Listat== Albumit - Billboard (North America) Vuosi Lista Sijoitus 1972 The Billboard 200 72 Singlet - Billboard (North America) Vuosi Single Lista Sijoitus 1972 "Ev'ry Day of My Life" The Billboard Hot 100 24 1970 "Ev'ry Day of My Life" Billboard Adult Contemporary 2 Luokka:Vuoden 1972 albumit Luokka:Bobby Vintonin albumit
Rolf E. A. Nordström

Rolf Erik August Nordström (s. 7. syyskuuta 1947 Helsinki) on suomalainen kirurgian ja plastiikkakirurgian erikoislääkäri. Hän johtaa Helsinkiin perustamaansa ”Professori Nordströmin plastiikkakirurgista sairaalaa”. Aiemmin hän on toiminyt plastiikkakirurgian professorina norjalaisessa yliopistossa. Nordstöm on kehittänyt hoitomuotoja hiussiirtoihin. == Harrastukset == Rolf Nordström harrastaa metsästystä. Hänellä on maatila Pernajassa. ==Populaarikulttuurissa== Keväällä 2009 Nordstöm esiintyi MTV3:n Tanssii tähtien kanssa -ohjelmassa. == Julkaisut == ===Artikkelit=== Nordström on julkaissut satoja plastiikkakirurgian alan artikkeleja. === Kirjoja === * Nordström, Rolf E. A. – Huovinen, Maarit (toim): Esteettinen kirurgia. Otava, 2001. == Lähteet == == Kirjallisuutta== * Luokka:Suomalaiset plastiikkakirurgit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuningatar Elisabetin saaret

Kuningatar Elisabetin saaret () on pohjoisessa Kanadassa Nunavutin ja Luoteisterritorioiden alueella sijaitseva saariryhmä.Sea Islands Natural Resources Canada , Se on pohjoisin osa suuremmassa Kanadan arktisten saarien saariryhmässä. Saariryhmä tunnettiin aikaisemmin myös nimillä Parry Islands ja Parry Archipelago. Saarten yhteinen pinta-ala on noin 418 961 km². Monet saariryhmän saarista ovat maailman suurimpia. Saariryhmän suurin saari on Ellesmerensaari. Muita merkittäviä saaria ovat Amund Ringnesin saari, Axel Heibergin saari, Bathurstinsaari, Bordensaari, Cornwallinsaari, Cornwallisinsaari, Devoninsaari, Eglintonsaari, Ellef Ringnesin saari, Mackenzie Kingin saari, Melvillensaari ja Prinssi Patrickin saari. Ne muodostuvat pääasiassa siluurikauden ja kivihiilikauden kivestä, jota peittää tundra. Saarten olemassaolo tiedettiin eurooppalaisten tutkimusmatkojen ansiosta jo vuonna 1616. Saarien tutkimus sai odottaa, kunnes brittiläiset tutkimusmatkailijat yrittivät navigoida niiden lomitse etsiessään Luoteisväylää 1800-luvulla. Norjalaiset tutkivat aluetta ja nimesivät Sverdrupinsaaret Norjan omaisuudeksi. Saariryhmän nimesi Parry Archipelagoksi brittiläinen tutkimusmatkailija William Edward Parry, joka löysi saaret vuonna 1820 purjehtiessaan Hecla-laivalla. Ne tunnettiin tällä nimellä yli 130 vuoden ajan. Saaret nimettiin uudelleen kuningatar Elisabet II:n kruunajaisten jälkeen vuonna 1953. Suurin osa saarista on asumattomia. Suurimmat kylät ovat Resolute Cornwallisinsaarella ja Grise Fiord Ellesmerensaarella. Alueen tärkein teollisuudenala on öljynporaus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Sounds of Love

Sounds of Love on Bobby Vintonin kahdeskymmenesensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 1970. Tämä albumi on instrumentaalialbumi, jossa Vinton soittaa saksofonia. ==Kappaleet== ===Puoli 1=== # Raindrops Keep Fallin’ on My Head – Hal David, Burt Bacharach # Call Me – Tony Hatch # I Will Wait for You – Norman Gimbel, Michel Legrand # Michelle – John Lennon, Paul McCartney # Sweet Maria – Milt Gabler, Bert Kaempfert, Herbert Rehbein # A Taste of Honey – Ric Marlow, Bobby Scott ===Puoli 2=== # I’ll Never Fall in Love Again – Burt Bacharach, Hal David # Somewhere My Love – Paul Francis Webster, Maurice Jarre # Heartaches – John Klenner, Al Hoffman # Now I Know – S. English, J. Last, S. Gelber # Oh Lonesome Me – Don Gibson ==Albumin tekijät== *Säestys: Chuck Cochran, Piano *Äänen valvonta: Warren Vincent *Insinööri: Frank Laico and Stan Weiss *Etukanen kuva: Peter Basch *Takakannen kuva: Suzanne Szasz Luokka:Vuoden 1970 albumit Luokka:Bobby Vintonin albumit
Green Dragon

Green Dragon on alkoholijuoma, joka tehdään liuottamalla kannabiksen lehtiä, kukintoja tai oksia vahvassa alkoholissa, yleensä vodkassa. Kannabinoidit liukenevat alkoholiin ja tuloksena on tumman vihreää tai ruskeaa nestettä. == Katso myös == * Kannabisleivonnainen * Bhang Luokka:Drinkit Luokka:Kannabisvalmisteet