EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tetrametyyliammoniumhydroksidi

Tetrametyyliammoniumhydroksidi ((CH3)4NOH) on kvaternaarinen ammoniumyhdiste. Sillä on käyttöä muun muassa puolijohdeteollisuudessa. == Ominaisuudet ja valmistus == Tetrametyyliammoniumhydroksidi on kiinteänä neulamaisia kiteitä ja myös kidevedellisiä muotoja tunnetaan. Tetrametyyliammoniumhydroksidilla on pistävä ammoniakkimainen haju ja se on hygroskooppista eli se imee itseensä kosteutta ilmasta. Ilman hiilidioksidi absorboituu myös helposti aineeseen. Tetrametyyliammoniumhydroksidi on vaikeasti syttyvää. Yhdiste liukenee hyvin veteen, jolloin vapautuu lämpöä. Muodostuva vesiliuos on vahva emäs. Esimerkiksi 25-prosenttisen tetrametyyliammoniumhydroksidin vesiliuoksen pH on 13. Tetrametyyliammoniumhydroksidi syövyttää metalleja, kuten sinkkiä, tinaa ja alumiinia, vapauttaen syttyvää vetykaasua. Tetrametyyliammoniumjodidi reagoi hopeaoksidin kanssa muodostaen tetrametyyliammoniumhydroksidia. Muita tapoja valmistaa yhdistettä tetrametyyliammoniumjodidista on ioninvaihto ja kaliumhydroksidin alkoholiliuoksen reaktio. Tyypillisesti sitä myydään joko 25- tai 10-prosenttisena vesiliuoksena. == Käyttö == Tetrametyyliammoniumhydroksidia käytetään etsaukseen puolijohdeteollisuudessa sekä nestekidenäyttöjen valmistuksessa. Näihin tarkoituksiin yhdistettä käytetään vuosittain yli 500 tonnia. Etsaukseen käytettävät liuokset sisältävät yhdistettä tyypillisesti hieman yli 2 massaprosenttia. == Myrkyllisyys == Tetrametyyliammoniumhydroksidi on erittäin voimakkaasti syövyttävää ja voi aiheuttaa iholle joutuessaan vakavia vammoja. Ihon läpi imeytyneenä se voi aiheuttaa jopa kuoleman. Tämä johtuu siitä, että tetrametyyliammoniumioni sitoutuu muskariini- ja nikotiinireseptoreihin salvaten hermosolmujen toiminnan. Tämä johtaa jäsenten heikkouteen ja hengityslihasten lamaantumiseen, mikä voi johtaa kuolemaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *OVA-ohje: Tetrametyyliammoniumhydroksidi *ChemBlink: Tetramethylammonium hydroxide Luokka:Ammoniumyhdisteet Luokka:Hydroksidit
Anna Silk

Anna Catherine Silk (s. 31. tammikuuta 1974 Fredericton, New Brunswick) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan pääroolistaan Showcasen televisiosarjassa Lost Girl (2010–). == Elämä ja ura == Silk on kotoisin New Brunswickin Frederictonista, jonne hänen vanhempansa Peter ja Ilkay olivat muuttaneet Englannista 1960–1970-lukujen taitteessa. Hänen isänsä on yliopistouralla ja äitinsä draamanopettaja. Vanhemmat erosivat hänen ollessaan kuusivuotias ja hän jäi äitinsä huollettavaksi. Ilkayn kautta Silkillä on myös turkkilaisia ja kyproslaisia sukujuuria. Silk valmistui vuonna 1997 St. Thomasin yliopistosta pääaineenaan psykologia. Sen jälkeen hän muutti Torontoon tavoitellakseen uraa näyttelijänä. Seuraavina vuosina hän työskenteli tarjoilijana ja esiintyi erilaisissa pienissä rooleissa televisiossa ja elokuvissa, mutta hänen näkyvin roolinsa tältä ajalta on NicoDerm-mainoksen Deb-nimisenä lentoemäntänä, joka kärsii tupakan vieroitusoireista. Vuonna 2007 Silk muutti parempia työmahdollisuuksia etsien Los Angelesiin, mutta jatkoi näyttelemistä myös kanadalaisissa tuotannoissa. Syksystä 2010 lähtien Silk on näytellyt pääosaa Showcasen tuottamassa draamasarjassa Lost Girl, joka on osoittautunut menestykseksi. Silkin roolihahmo Bo on nykymaailmassa elävä succubus, joka saa voimia seksuaalisesta energiasta. Silk on naimisissa Seth Coopermanin kanssa, jonka hän tapasi näyttelijätyöpajassa Los Angelesissa vuonna 2007. Puolisonsa vaikutuksesta Silk kääntyi juutalaiseksi 2011. Pariskunnalle syntyi esikoispoika toukokuussa 2013. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Nimi Rooli Muuta 2002 Salaisen agentin tunnustukset Headset Woman (sivurooli) 2005 Alaston totuus Gina (sivurooli) 2007 Do Not Bend Catye Lyhytelokuva 2007 Breakfast with Scot Mia === Televisio === Vuosi Nimi Rooli Muuta 1999 Daring & Grace: Teen Detectives Sabrina Jakso: "1.112" 2002 Undressed Becca Jakso: "6.17" 2003 Petits mythes urbains Vaimo Jakso: "Sexes en eaux troubles" 2003 Mutant X Asia Jakso: "Within These Walls" 2003 Kadonneiden jäljillä Marilyn Janacek Jakso: "Victoria" 2004 Dead Lawyers Sonia Alexandropova TV-elokuva 2004 Puppets Who Kill Sperm Bank Nurse Jakso: "Portrait of Buttons" 2004 Love Rules! Lynn Hopp TV-elokuva 2004 Anonymous Rex Keri TV-elokuva 2005 Hate Nainen TV-elokuva 2005 The Perfect Neighbor Ashley Marin TV-elokuva 2006 Deception Julie Video 2006 Earthstorm Bryna TV-elokuva 2006 Angela's Eyes Sondra Jakso: "The Camera's Eye" 2006 Legacy of Fear Kathleen Coyne TV-elokuva 2007 The Jane Show Kathy Jakso: "Shower Killer" 2007 'Til Death Do Us Part Mindy Lohman Jakso: "Storage Unit Murder" 2007 The Company Stella Bledsoe TV-minisarja 2007 Voicemail Sandy TV-minisarja 2008 Aavekuiskaaja Haylie Wayne Jakso: "Big Chills" 2008 Billable Hours Suzie Jakso: "Pigeon Lawyer" 2009–2010 Being Erica Cassidy Holland Jakso: "Everything She Wants" Jakso: "The Importance of Being Erica" Jakso: "Bear Breasts" 2010– Lost Girl Bo Jones Päärooli 2011 Republic of Doyle Tania St. Croix Jakso: "St. John's Town" == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Candlestick Park

Candlestick Park oli stadion San Franciscossa, Kalifornian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Stadion valmistui vuonna 1960, ja se toimi vuoteen 2000 asti MLB-joukkue San Francisco Giantsin kotikenttänä, joka muutti tämän jälkeen Pacific Bell Parkiin. Vuodesta 1970 stadionilla on pelannut myös NFL-joukkue San Francisco 49ers, joka käytti stadionia vuoteen 2013 saakka. Nykyisin 49ers pelaa Levi’s Stadiumilla Santa Clarassa. Candlestick Park purettiin vuonna 2015. Stadionin paikalle on tarkoitus avata vuonna 2017 ostoskeskus. Musiikkialalla Candlestick Park muistetaan paikkana, jossa brittiyhtye The Beatles antoi vuonna 1966 viimeisen varsinaisen kiertuekonserttinsa, minkä jälkeen yhtye keskittyi pelkästään studiotyöskentelyyn. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Candlestick Parkin viralliset sivut Luokka:Kalifornian amerikkalaisen jalkapallon stadionit Luokka:Yhdysvaltain baseballstadionit Luokka:Kalifornian jalkapallostadionit Luokka:San Franciscon rakennukset ja rakennelmat Luokka:San Franciscon urheilu
Chase Tower (Amarillo)

Chase Tower tai SPS Tower and Bank One Center on pilvenpiirtäjä Amarillon kaupungissa Texasin osavaltiossa Amerikan yhdysvalloissa. Pilvenpiirtäjä on 114 metriä korkea ja siinä on 31 kerrosta. Chase Tower on Amarillonin kaupungin korkein rakennus. Rakennus edustaa tyyliltään modernia arkkitehtuuria. Rakennus valmistui vuonna 1971. Luokka:Texasin pilvenpiirtäjät
Ksenia Solo

Ksenia Solo (s. 11. lokakuuta 1987 Latvia) on latvialaissyntyinen kanadalainen näyttelijä. == Ura == Ksenia näytteli roolin Zoey Jonesina APTN:n sarjassa renegadepress.com. Vuosina 2005 ja 2006 hänet palkittiin Gemini-palkinnolla. Hän näytteli useissa kanadalaisissa elokuvissa, kuten Love Thy Neightbour ja Mayday. Lisäksi hän oli vierailevana tähtenä muun muassa sarjassa Kojak. Vuonna 2010 Ksenialla oli pieni rooli Darren Aronofskyn elokuvassa Black Swan, jonka pääosissa olivat Natalie Portman ja Mila Kunis. Solo näyttelee Kenzi- nimistä naista Showcasen tv-sarjassa Lost Girl. Aiemmin hän näytteli Tasha- nimistä henkilöä sarjassa Life Unexpected. Hän oli myös näyttelijänä sarjassa Dodge, mutta sarja ei jatkanut pilottia pidemmälle. == Yksityiselämä == Ksenia syntyi Latviassa. Hän muutti perheineen Kanadaan viisivuotiaana. Nykyisin hän asuu New Yorkissa. Ksenia opiskeli balettia, mutta 14-vuotiaana hän joutui lopettamaan opiskelun selän vahingoittumisen takia. Ksenian äiti on entinen ballerina, josta tuli myöhemmin näyttelijä. == Filmografia == Elokuvat Vuosi Elokuva Rooli Muuta 2001 Hannah Lyhytelokuva 2003 Micheline 2010 Black Swan Veronica 2011 Emma Televisio Vuosi Tuotos Rooli Muuta 2000 I Was a Sixth Grade Alien Xhanthippe Jakso: "Bride of Pleskit!" 2000 Tehtävä: Maa Kathy Simmons Jakso: "Take No Prisoners" 2001 My Louisiana Sky Abby Lynn Anders TV - elokuva 2001 What Girls Learn Girl TV - elokuva 2002 Sins of the Father Lucinda TV - elokuva 2002 Adventure Inc. Natalie Jakso: "Village of the Lost" 2003 Defending Our Kids: The Julie Posey Story Kristyn Posey TV - elokuva 2004 Kadonneiden jäljillä Megan Hahn Jakso: "Judgement Day" 2004-2008 Renegadepress.com Zoey Jones 42 jaksoa 2005 Kojak Angela Howard Jakso: "All Bets Off: Part 1" 2006 Love Thy Neighbor Erin Benson TV - elokuva 2007 Todistettavasti syyllinen Lena Jakso: "Cargo" 2008 Moonlight Bonnie Morrow Jakso: "Fated to Pretend" 2009 Crime Stories Waitress Jakso: "The Happy Face Killer" 2009 Callie Bell Jakso: "Cinderella" 2010– Lost Girl Kenzi 2010–2011 Life Unexpected Natasha Siviac 13 jaksoa 2011 Nikita Irina Jakso: "Alexandra" 2011 Locke & Key Dodge TV-elokuva 2018 Simpsonit Anastasia Alekova äänirooli, 1 jakso == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koutokeinon yläaste

300px|thumb|right|Koutokeinon yläasteen kyltti Koutokeinon yläaste (, ) on yläaste Norjan Koutokeinossa. Koulussa on 115 oppilasta (2007)http://www.kautokeino.kommune.no/finnmark/kautokeino/kautokeinok.nsf/soek?SearchView&Query;=%C3%85rsmelding%202007%20(KST).doc&Start;=1&Count;=0&SearchOrder;=1&SearchWV;=TRUE&SearchThesaurus;=TRUE&SearchMax;=250&SearchFuzzy;=FALSE Koulun rehtori on Ellen J. Sara Eira. == Lähteet == Luokka:Koutokeinon oppilaitokset Luokka:Norjan peruskoulut
Super Bowl XLVI

Super Bowl XLVI oli järjestyksessään 46. Super Bowl. Vastakkain pelasivat New York Giants ja New England Patriots. Ottelu pelattiin Lucas Oil Stadiumilla Indianapolisissa Indianassa 5. helmikuuta 2012. New York Giants voitti pistein 21–17. Ottelun väliakashow'ssa esiintyi popartisi Madonna. Super Bowl'n televisiolähetystä seurasi yli 111 miljoonaa katsojaa, mikä teki siitä katsotuimman televisio-ohjelman Yhdysvaltain historiassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Super Bowlin viralliset sivut Super Bowl 46 Luokka:Vuoden 2012 amerikkalainen jalkapallo Super Bowl 46
Jaak Joala

Jaak Joala (26. kesäkuuta 1950 ViljandiBio Lyhyt biografia Viitattu 24.1.2012 – 25. syyskuuta 2014 Tallinna) oli virolainen laulaja ja musiikkipedagogi. Joala syntyi musikaaliseen perheeseen ja opetteli soittamaan huilua ja pianoa. 1960-luvun jälkipuoliskolla Joala oli monissa yhtyeissä basisti-laulajana. Hän nousi Neuvostoliitossa suureen suosioon vuonna 1979 musikaalielokuvan 31. kesäkuuta myötä laulaen elokuvassa muutamia kappaleita. 1970- ja 1980-luvuilla Joala teki paljon omia keikkoja Viron lisäksi muualla Neuvostoliitossa sekä Etelä- ja Keski-Euroopan sosialistisissa maissa. Elämäkerta Popsa.info Viitattu 24.1.2012 ==Lähteet== Luokka:Virolaiset laulajat Luokka:Virolaiset huilistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Yleisö-Jussi

Yleisö-Jussi on Jussi-palkintojen jakamisen yhteydessä jaettava yleisöpalkinto. Se ei ole Jussi-palkinto eikä sille jaeta Jussi-patsasta. Se on vuoteen 2016 asti ollut juhlan televisioiman TV-yhtiön yleisöäänestyksen palkinto, joka on tehty yhteistyössä Filmiauran kanssa. Voittaja saa yleisön suosikkielokuvan kunniakirja ja se jaetaan Jussi-gaalassa. Ensimmäisen kerran palkinto jaettiin vuoden 1997 elokuville. == Voittajat == Gaala Voittaja 1998 Kummeli Kultakuume 1999 Poika ja ilves 2000 Häjyt 2001 Levottomat 2002 2003 Menolippu Mombasaan 2004 Pahat pojat 2005 Keisarikunta 2006 Tyttö sinä olet tähti 2007 Duudsonit-elokuva 2008 Joulutarina 2009 Tummien perhosten koti 2010 Rööperi 2011 Napapiirin sankarit 2012 Varasto 2013 Nightmare – painajainen merellä 2014 21 tapaa pilata avioliitto 2015 Autolla Nepaliin – Unelmien elokuva 2016 Luokkakokous 2017 Teit meistä kauniin 2018 Tuntematon sotilas 2019 Veljeni vartija 2020 Olen suomalainen 2021 Aika jonka sain 2022 Syke- elokuva: Hätätila 2023 MC Helper beKINGs 2024 Lapua 1976 ==Lähteet== Luokka:Jussi-palkinto
Sziget

Sziget () on musiikkifestivaali, joka järjestetään vuosittain elokuussa Óbudansaarella Budapestissa. Festivaali kestää viikon ja siellä on viime vuosina ollut yli tuhat esiintyjää.http://www.hungarotickets.com/sziget/en/home Vuonna 2011 tapahtuma valittiin Euroopan parhaaksi suureksi festivaaliksi.http://www.sziget.hu/festival_english/news/sziget_festival_the_best_of_the_biggest.12998.html#.Tx78t3pZfIw Sziget järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1993 melko pienimuotoisena opiskelijatapahtumana, mutta 1990-luvun loppuun mennessä siitä oli tullut yksi Euroopan laajimmista ja suurimmista musiikkifestivaaleista. Noin puolet kävijöistä tulee Unkarin ulkopuolelta, eniten Ranskasta, Britanniasta, Saksasta, Italiasta, Alankomaista ja Irlannista. Vuonna 2009 Szigetissä kävi kuuden päivän aikana yhteensä noin 390 000 henkeä, enimmillään 70 000 vuorokaudessa.http://en.hdhod.com/Record-attendance-at-Sziget- festival_a1903.html Vuonna 2011 katsojia oli 380 000–390 000. ==Lähteet== Luokka:Budapestin kulttuuri Luokka:Musiikkitapahtumat
Francis Coquelin

Francis Joseph Coquelin (s. 13. toukokuuta 1991 Laval) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa Villarrealia. == Seurajoukkueura == 11\. tammikuuta 2018 Coquelin siirtyi espanjalaisseura Valenciaan arviolta 14 miljoonan euron siirtokorvauksella.Club statement | Francis Coquelin Valencia CF. Viitattu 11.8.2020. 17\. helmikuuta 2019 hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa ottelussa Málagaa vastaan.Francis Coquelin whoscored.com. Viitattu 11.8.2020. 12\. elokuuta 2020 Coquelin teki nelivuotisen sopimuksen Villarrealin kanssa.Oficial: El Villarreal anuncia el fichaje de Coquelin por unos 8 millones de euros Marca. Viitattu 12.8.2020. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Unilever Ingman Production

Unilever Ingman Production Oy (entinen Ingman Ice Cream Oy Ab) on suomalainen elintarvikealan yritys, joka valmistaa jäätelöä. Se on osa kansainvälistä kulutustavarajättiä Unileveriä. Jäätelöitä myydään Ingman-tuotemerkillä. Yrityksen Suomen-tehdas sijaitsee Sipoossa Helsingin lähellä ja valmistaa muun muassa Kingis- ja Jättis-jäätelöitä. Maaliskuussa 2022 Unilever ilmoitti lakkauttavansa tehtaan heinäkuun 2022 loppuun mennessä ja siirtävänsä tuotannon Ruotsiin. == Historia == Ingman Ice Cream syntyi vuonna 2006, kun Ingman Foods Oy Ab jaettiin kahteen osaan: jäätelötoiminnasta muodostetaan Ingman Ice Cream Oy Ab ja meijeritoiminnoista Ingman Foods. Vuonna 2011 Ingman Group myi Ingman Ice Creamin Unileverille. Vuoden 2012 lopulla yrityksen nimeksi tuli Unilever Ingman Production Oy.http://www.kauppalehti.fi/yritykset/yritys/unilever+ingman+production+oy/19643380 Huhtikuussa 2022 Unilever ilmoitti lopettavansa Sipoon jäätelötehtaan toiminnan heinäkuun loppuun mennessä. Työntekijät Sipoolla irtisanotaan ja Ingman-jäätelöiden tuotanto siirtyy Ruotsiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ingman-jäätelöt Luokka:Suomalaiset elintarvikeyritykset Luokka:Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit Luokka:Helsinkiläiset yritykset
Ryō Miyaichi

Ryō Miyaichi (, s. 14. joulukuuta 1992 Aichin prefektuuri, Japani) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitalinkki. Hän edustaa Englannin Ykkösliigan Bolton Wanderersia, jossa hän pelaa lainalla Englannin pääsarjan Arsenalista. == Lähteet == * http://www.arsenal.com/first- team/players/ryo-miyaichi Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vincenzo Consolo

Vincenzo Consolo (18. helmikuuta 1933 Sant'Agata di Militello, Italia – 21. tammikuuta 2012Der Sizilianer. Zum Tod des italienischen Schriftstellers Vincenzo Consolo. Süddeutsche Zeitung.) oli italialainen kirjailija. Consolo asui Milanossa vuodesta 1969 kuolemaansa saakka. Hänen kirjallinen uransa alkoi 1963, mutta laajempaa huomiota hän sai 1976 teoksella Il sorriso dell’ignoto marinaio ja hän sai uransa aikana useita palkintoja.Rai International Online ==Teokset (valikoima)== * La ferita dell'Aprile 1963 * Il sorriso dell'ignoto marinaio 1976 * Nottetempo, casa per casa 1992 == Palkinnot== *Strega-palkinto - 1992 *Nino Martoglion kansainvälinen kirjallisuuspalkinto - 1999 == Lähteet== Luokka:Italialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Kudosteknologia

Kudosteknologiassa yhdistetään solujen, teknologian ja materiaalien käyttö sekä sopivat biokemialliset ja fysikokemialliset tekijät parantamaan tai korvaamaan biologisia toimintoja. Kudosteknologia tähtää tuottamaan toimivaa korjauskudosta kudosvaurioitten korvaamiseksi. Kudosteknologian tarve on tullut siitä, että luovutuskudoksia on rajoitetusti saatavilla. Kudosteknologiassa hyödynnetään soluja ja biohajoavia biomateriaaleja rakentamaan tai korjaamaan kudoksia in vitro tai in vivo. Kudosteknologian kehitys on ollut voimakasta sitten 1980-luvun, kun kudosteknologian käsite silloin ensi kertaa esiteltiin: erilaistuneista soluista on edetty multipotentteihin kantasoluihin, primitiivisistä biomateriaaleista yksinkertaisin muodoin on edetty säädeltäviin biomateriaaleihin ominaisin muodoin ja kokoluokin ja mekanistiset näkemykset on otettu nykyisin huomioon. Kudosteknologia on kehittynyt voittamaan kudossiirteisiin ja keinotekoisiin laitteisiin liittyvät puutteet eri syistä johtuvien kudosvaurioiden hoidossa. Kudosteknologia ja regeneratiivinen lääketiede tähtäävät toiminnallisen kudoksen luomiseen käyttämällä soluja, materiaaleja ja signalointimolekyylejä, jotka tunnetaan yhteiseltä nimeltä kudosteknologian triadi. Williams (2006) on määritellyt kudosteknologian uuden kudoksen luomiseksi ihmisen kehon terapeuttiseksi uudelleen rakentamiseksi tarkoituksellisella ja kontrolloidulla valittujen kohdesolujen stimuloimisella, joka saavutetaan molekulaaristen ja mekaanisten signaalien systemaattisella yhdistämisellä. ==Katso myös== * Nivelruston korjaushoito ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kuvia aiheesta kudosteknologia, katsottu 24.1.2012 Luokka:Lääketiede Luokka:Kemiantekniikka Luokka:Solubiologia Luokka:Biotekniikka
McLaren MP4-27

McLaren MP4-27 on Formula 1 -talli McLarenin käyttämä auto kaudella 2012. Autolla kilpailivat entiset F1-maailmanmestarit Jenson Button ja Lewis Hamilton. Auto julkistettiin virallisesti 1. helmikuuta tallin teknologiakeskuksessa Wokingissa.Tässä on McLarenin uusi F1-auto - katso Viitattu 1.2.2012 == Tulokset == Kausi Talli Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 Pisteet Sijoitus McLaren Mercedes V8 AUS MAL CHN BHR ESP MON CAN EUR GBR GER HUN BEL ITA SIN JPN KOR IND ABU USA BRA rowspan="3" 378 rowspan="3" 3. Jenson Button 1 14 2 18 9 16 16 8 10 2 6 1 Kesk. 2 4 Kesk. 5 4 5 1 Lewis Hamilton 3 3 3 8 8 5 1 19 8 Kesk. 1 Kesk. 1 Kesk. 5 10 4 Kesk. 1 Kesk. == Lähteet == Luokka:Autot Formula 1 -kaudella 2012 M4/27
Népszabadság

Népszabadság (suom. 'kansan vapaus') oli Budapestissa ilmestyvä unkarilainen sanomalehti. Se oli vasemmistolainen, ja sen omisti sveitsiläinen mediayritys Ringier. Népszabadság oli Unkarin suosituin oppositiolehti ja myydyin broadsheet-kokoinen sanomalehti. Népszabadság oli 1956–1990 Unkarin sosialistisen työväenpuolueen virallinen kannattaja. Kommunismin kaatumisen jälkeen lehti pyrki saamaan mainetta laadukkaalla uutistarjonnalla vaikka säilyttikin läheiset siteet työväenpuolueen seuraajaan Unkarin sosialistiseen puolueeseen. Népszabadságin levikki laski 1990-luvun jälkeen. Se oli vielä 2000-luvun alussa yli 200 000, mutta laski sittemmin 40 000:een (2015). Verkkosivujen kävijämäärä oli 100 000. Lehti suljettiin lokakuussa 2016. Itävaltalainen omistaja ilmoitti keskeyttävänsä julkaisun kustannussyistä, kunnes "uusi konsepti saadaan luotua". Sulkemista on vastustettu hyvin voimakkaasti. Taustalla epäiltiin jo tuoreeltaan lehden kustannusyhtiön omistusmuutoksia, ja uudeksi omistajaksi arvioitiin pääministeri Viktor Orbánin lähipiirin Lőrinc Mészárosia, joka on vaurastunut Orbánin pääministerikaudella. Lehden omistajan, mediayhtiö Mediaworksin omistaja, itävaltalainen Vienna Capital Partners -sijoitusyhtiö myi Mediaworksin unkarilaiselle Opimus-yhtiölle, jonka omistajuus johtaa veroparatiiseihin, mutta unkarilaistietojen mukaan omistaja on juuri Mészáros, vaikka sitä on mahdoton todistaa. Kaupan ennakkoehtona on tiettävästi ollut lehden sulkeminen. Euroopan unioni on huolestunut Unkarin sananvapaudesta jo aiemmin. == Lähteet == Luokka:Budapestin media Luokka:Unkarilaiset sanomalehdet
Salli Saari

Salli Sisko Saari (o.s. Kaukinen, s. 19. heinäkuuta 1944 Jämsä) on suomalainen psykologi. Hän on ollut perustamassa Suomen Punaisen Ristin kriisipsykologitoimintaa. Hän oli vuodesta 2007 alkaen Psykologian tieteellisen neuvottelukunnan jäsen. Neuvottelukunta muotoilee suosituksia psykologian eri sovellusaloilla käytettävistä työmenetelmistä. Suositukset on tarkoitettu sekä psykologien ammattikunnalle että asiakkaille ja viranomaisillekin. Saari valmistui ylioppilaaksi vuonna 1963 ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1968. Hän valmistui lisensiaatiksi 1979 ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi 1981 Turun yliopistossa. Vuodesta 1984 Saari on ollut Helsingin yliopiston terveydenhuollon psykologian dosentti. Vuodesta 1969 Saari työskenteli Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön (YTHS) psykologina. Hän oli YTHS:n valtuuskunnan jäsen 1969–1971 ja hallituksen jäsen 1973–1975 sekä työsuojelutoimikunnan puheenjohtaja 1986–1989. Vuosina 1982–1985 Saari oli Suomen Akatemian nuorempi tutkija. Saari veti SPR:n psykologien suuronnettomuuksien valmiusryhmää vuodesta 1993 ja on toiminut kriisi- ja katastrofipsykologian asiantuntija-, koulutus- ja työnohjaustehtävissä vuodesta 1994. Vuonna 2007 Saari sai Suomen Mielenterveysseuran pro salutate mentis -mitalin. Vuonna 2008 hänelle myönnettiin työympäristötyön erityisansiomitali. Vuonna 2009 Saarelle myönnettiin valtion tiedonjulkistamispalkinto. Saari katsoo, että suomalainen kriisityö on kehittynyt vaiheittain: # Alkuvaihe ajoittuu 1980-luvun lopulle ja 1990-luvun alkupuolelle. Tuolloin äkillisen järkyttävän tapahtuman jälkeen järjestettiin psykologinen jälkipuinti-istunto. Samoihin aikoihin Suomen Mielenterveysseura ja A-klinikkasäätiö perustivat kriisikeskuksia Mobile- projektin kautta. # Kriisityön laajenemisvaihe ajoittuu 2000-luvun alkuvuosiin. Kriisiryhmien käyttämä menetelmä oli psykologinen jälkipuinti (debriefing). #2010-luvulla alettiin kehittää ensilinjan auttajien toivomuksesta ammattihenkilöiden toteuttamaa psyykkistä ensiapua. Sen sijaan debriefing-menetelmä jäi sivuasiaksi. Tätä toimintaa ohjaa käsitys, että ihmisen välittömät reaktiot ja pitkäkestoiset reaktiot ovat osa henkilön psykologista sopeutumista. Miten kriisityön menetelmät ovat kehittyneet?. Salli Saari. Kriisityön päivät 2016, Sosiaali- ja terveysministeriö. PDF. Viitattu 8.4.2020. == Teoksia == * * A Bolt from the Blue: Coping with Disasters and Acute Traumas, 2005, ISBN: 9781843103134 * Hädän hetkellä - psyykkisen ensiavun opas, 2012, ISBN: 9789516562851 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ajantasan lauantaivieras: Salli Saari Yle Areena. 13.12.2014. * Uusi-Rintakoski, Jarmo: Salli Saaren haastattelu Kodin Pellervossa 15.4.2004. Luokka:Suomalaiset psykologit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sammalrikko

Sammalrikko (Saxifraga hypnoides) on monivuotinen, valkokukkainen rikkokasvi. Lajia käytetään myös koristekasvina. == Ulkonäkö ja koko == Löyhästi mätästävä ja rönsyllinen sammalrikko kasvattaa 10–20 cm korkeat, pystyt varret. Kukattomat varret ovat rentoja. Vesojen ja toisinaan myös kukattomien varsien kärjissä on joskus itusilmuja. Lehdet ovat syvään kolmiliuskaisia tai tasasoukkia, liuskat ovat otakärkisiä. Kaksineuvoiset kukat ovat väriltään valkoisia. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä, heteitä on 10 kappaletta. Teriö on kolme kertaa verhiön pituinen. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen, emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Nuput ovat nuokkuvat. Suomessa sammalrikko kukkii kesäkuussa. Hedelmä on kaksiosainen ja monisiemeninen kota.Retkeilykasvio 1998, s. 226, 229.Suuri Pohjolan kasvio 2005, s. 251. == Levinneisyys == Alun perin sammalrikko on kotoisin Luoteis- Euroopasta. Pohjoismaissa lajia kasvaa melko yleisenä Islannissa ja Färsaarilla sekä muutamin paikoin Norjassa. Suomessa sammalrikkoa voi toisinaan tavata villiintyneenä maan eteläosista.Retkeilykasvio 1998, s. 229. == Elinympäristö == Sammalrikolle tyypillisiä kasvupaikkoja ovat rinteet, soraikot, purolaaksot ja jokivarret. Laji on kalkinsuosija. Suomessa laji on luonnonvaraisena harvinainen viljelykarkulainen. == Käyttö == Sammalrikkoa viljellään koristekasvina pihoissa ja puutarhoissa. Vielä yleisemmin viljellään sammalrikon ja mattorikon (S. rosacea) punertavakukkaista risteymää patjarikkoa (S. × arendsii). == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Suuri Pohjolan kasvio. Toim. Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2005 (2003). === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Lehtirikot
Herman Friele

Herman Friele (s. 21. elokuuta 1943 Bergen) on norjalainen liikemies ja Høyren poliitikko. Hänestä tuli kahvinvalmistaja Frielen johtaja vuonna 1981. Hän toimi myös Bergenin pormestarina vuosina 2003–2007. Friele ei asettunut uudelleen ehdolle vuonna 2007. Vuonna 2019 hänet valittiin Bergenin kaupunginvaltuustoon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset poliitikot Luokka:Norjalaiset liikemiehet Luokka:Bergenin pormestarit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Népszava

Népszava () on Budapestissa ilmestyvä unkarilainen sosiaalidemokraattinen sanomalehti, joka perustettiin 1877. Népszava perustettiin 1870-luvulla sosiaalidemokraattisen puolueen viralliseksi lehdeksi. Kommunismihallinnon aikana se oli ammattiliittojen ainoa sallittu sanomalehti. Nykyään Népszavan lukijat ovat pääasiassa vasemmistolaisia, ja sillä on läheiset suhteet Unkarin sosialistiseen puolueeseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lehden kotisivut Luokka:Budapestin media Luokka:Unkarilaiset sanomalehdet
Baba Diawara

Papa Babacar "Baba" Diawara (s. 5. tammikuuta 1988 Dakar, Senegal) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Seurajoukkueura == Diawara aloitti ammattilaisuransa senegalilaisesta ASC Jeanne d'Arcista, joka pelasi maan korkeimmalla sarjatasolla. Vuonna 2007 Diawara siirtyi Eurooppaan, ollessaan 19-vuotias, kun hän teki sopimuksen portugalilaisen Marítimon kanssa. Seuran edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä kaudella 2007–2008 ottelussa Estrela da Amadoraa vastaan. Kesänä aikana hän nousi pysyvästi edustusjoukkueen kokoonpanoon. Kauden 2008–2009 aikana hän teki 10 maalia pelaamassaan 25 ottelussa. 17\. tammikuuta 2012 Diawara siirtyi espanjalaiseen Sevillaan ja teki 4½-vuotisen sopimuksen joukkueen kanssa.El Sevilla ficha a Babá Marca. Viitattu 24.1.2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Baba Diawaran esittely ja tilastot Footballzz-sivustolla Luokka:Senegalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stefano Gross

Stefano Gross (s. 4. syyskuuta 1986 Bolzano, Italia)http://www.stefanogross.com/biografia/ on italialainen alppihiihtäjä, joka on erikoistunut pujotteluun. Hän edustaa GS Fiamme Gialle -seuraa. Gross sijoittui Mont-Sainte-Annen junioreiden MM-kilpailuissa 2006 pujottelussa neljänneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli samassa lajissa 22:s, Schladmingissa 2013 11:s, Sotšin olympialaisissa 2014 neljäs, Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 yhdeksäs ja Åren MM-kilpailuissa 2019 kymmenes. Gross kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Alta Badian pujottelussa joulukuussa 2008. Ensimmäisen pistesijansa hän sai oltuaan samalla kaudella Garmisch-Partenkirchenin pujottelussa 25:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän selviytyi ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Alta Badian pujottelussa joulukuussa 2011. Ensimmäiset palkintokorokepaikkansa hän saavutti myöhemmin samalla kaudella oltuaan Adelbodenissa kolmas, Schladmingissa toinen ja Banskossa kolmas. Pujottelucupissa hän sijoittui viidenneksi. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2015. Hän oli samalla kaudella toinen Wengenin ja Schladmingin pujotteluissa. Kaudella 2015–2016 hän oli kolmas Wengenin ja Kranjska Goran pujottelussa ja Tukholman paripujottelussa. Kaudella 2016–2017 hän sijoittui toiseksi Kransjka Goran ja kolmanneksi Madonna di Campiglion pujottelussa. Kaudella 2019−2020 hän oli kolmas Val d’Isèren pujottelussa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset alppihiihtäjät Luokka:Etelätirolilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sammalsaniaiskasvit

Sammalsaniaiskasvit (Hymenophyllaceae) on saniaisheimo, joka muodostaa Hymenophyllales-lahkon. Heimoon kuuluu 7(–10) sukua ja noin 600 trooppisilla ja lauhkeilla alueilla kasvavaa lajia. Sammalsaniaiskasvit ovat usein pieniä, lehtien koko vaihtelee 0,5:stä 60 senttimetriin, ja kasvavat epifyytteinä. Cardiomanes-sukua lukuun ottamatta kasvien lehtilavat ovat vain yhden solukerroksen paksuisia. Pohjoismaissa tavataan yksi heimon laji, pienikokoinen lehväsammalta muistuttava varjosammalsaniainen eli sammalsaniainen (Hymenophyllum wilsonii), joka kasvaa Norjan länsirannikolla, Islannissa ja Färsaarilla. Britteinsaarilla on kaksi muutakin lajia. == Sukuja == * Cardiomanes C.Presl * Cephalomanes C.Presl * Crepidomanes C.Presl – tossusaniaiset * Hymenoglossum C.Presl * Hymenophyllum Sm. – sammalsaniaiset * Serpyllopsis Bosch * Trichomanes L. – harjassaniaiset == Lähteet == * Smith, A. R. et al 2006: A classification for extant ferns. Taxon 55 (3): 705–731. pdf (taksonomialähde) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Sammalsaniaiskasvit – Hymenophyllaceae * Luokka:Kasviheimot
Naoki Yuasa

Naoki Yuasa (, s. 24. huhtikuuta 1983 Sapporo) on japanilainen alppihiihtäjä. Hän edustaa Sports Alpen Ski Clubia. Yuasa sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 pujottelussa seitsemänneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli samassa lajissa kuudes. Yuasa on kilpaillut maailmancupissa yksinomaan pujottelussa. Ensimmäisen kilpailunsa hän laski Shigokogenissa maaliskuussa 2003. Ensimmäiset pisteensä hän sai oltuaan 21:s Sestrieressä joulukuussa 2004. Kymmenen parhaan joukossa hän debytoi oltuaan seitsemäs Kranjska Gorassa joulukuussa 2005. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kolmanneksi Madonna di Campigliossa joulukuussa 2012. Yuasa on voittanut pujottelun Japanin-mestaruuden 2003 ja 2006. Euroopan cupissa hän on voittanut kolme kilpailua. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rautarouva (elokuva)

Rautarouva (The Iron Lady) on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut Phyllida Lloydin ohjaama elämäkertaelokuva Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeristä Margaret Thatcheristä. Elokuvassa Thatcheriä näyttelee Meryl Streep. Elokuva sai ensi- iltansa Suomessa 27. tammikuuta 2012. Streep palkittiin elokuvasta parhaan naispääosan Oscarilla, Golden Globella ja Baftalla.The Iron Lady (2011) - Phyllida Lloyd - Awards Elokuva palkittiin myös parhaan maskeerauksen Oscarilla. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Elokuva sai ristiriitaisen vastaanoton elokuvakriitikoilta, mutta Meryl Streepin roolisuoritus sai paljon kehuja. Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 51 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 5.7/10. Keräys perustuu 209 arviointiin. Metacriticissä elokuvalla on 54 pistettä 100:sta. Helsingin Sanomien arvostelussa kirjoitetaan "Keskinkertaisuudelta elokuvan pelastaa – ja kuinka pelastaakaan – Meryl Streep. Hän ilmentää häikäisevästi, pienin elein, hahmonsa taistelunhalua, vallantäyteisyyttä ja charmia. Juuri Streepille kuuluvat elokuvan tähdet. Niin tarkkaa työtä kuin hän Rautarouvassa tekeekin, katsoja ei koskaan tunne seuraavansa näyttelijäntyön oppituntia. Streep on Thatcher, alkaen tuntua aidommalta kuin rouva itse." Ilta-Sanomien Tarmo Poussu kirjoittaa arvostelussaan "Ilman Streepin monumentaalista roolityötä Rautarouva olisi keskinkertaisen tv-elokuvan tasoa. Hänen ansiostaan sen katsoo kevyesti ja jopa ihastuksesta huokaillen." === Palkinnot ja ehdokkuudet === Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinto Kategoria Kenelle Voitto / Ehdokkuus Oscar Paras naispääosa Meryl Streep Oscar Paras maskeeraus Mark Coulier ja J. Roy Helland Bafta Paras naispääosa Meryl Streep Bafta Paras miessivuosa Jim Broadbent Bafta Paras alkuperäinen käsikirjoitus Abi Morgan Bafta Paras maskeeraus Marese Langan, Mark Coulier and J. Roy Helland Golden Globe Paras naispääosa draamaelokuvassa Meryl Streep Screen Actors Guild Awards Paras naispääosa Meryl Streep == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Rautarouva Box Office Majossa * Rautarouva Rotten Tomatoesissa * Rautarouva Metacriticissä Luokka:Vuoden 2011 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2011 ranskalaiset elokuvat Luokka:Elämäkertaelokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Elokuvat poliitikoista Luokka:Parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan maskeerauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Golden Globe -palkitut elokuvat Luokka:BAFTA Film Award -palkitut elokuvat
Mariah

Mariah on naisen etunimi. Nimi on heprealaisperäisen, Raamatusta tunnetuksi tulleen Maria-nimen (alkujaan Miriam) englanninkielinen muoto. Englannin kielessä nimi äännetään /məˈraɪə/. Nimi oli Yhdysvalloissa harvinainen ennen 1990-lukua, kunnes laulaja Mariah Careyn suosion myötä nimi nousi Yhdysvaltain 62. yleisimmäksi naisen nimeksi vuonna 1998. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Mariah-nimestä on tullut osa suomalaista etunimistöä 1900-luvun loppupuoliskolla: vuosina 1980-1999 Mariah-nimisiä naisia tilastoitiin Suomessa yhteensä 28 ja vuosien 2000-2019 aikana yhteensä 31. Nimi oli Suomessa äärimmäisen harvinainen ennen 1990-lukua. Mariah-nimi ei ole mukana almanakassa. == Tunnettuja Mariah-nimisiä == * Mariah Carey (s. 1969), yhdysvaltalainen laulaja, säveltäjä, tuottaja ja näyttelijä * Maria Kekkonen, taiteilijanimeltään Mariah (s. 1976), suomalainen entinen pornonäyttelijä ja strippari * Mariah Milano (s. 1979), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä == Kuvitteellisia Mariah-nimisiä == * Mariah, fiktiivinen hahmo JoJo's Bizarre Adventure -mangasarjasta * Mariah, fiktiivinen hahmo manga- ja animesarja Beybladesta ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Pikkukäärmeenkieli

Pikkukäärmeenkieli (Ophioglossum azoricum) on käärmeenkielisaniaisiin kuuluva pieni saniaislaji. == Ulkonäkö == Pikkukäärmeenkieli kasvaa 1–6 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa paljon isokäärmeenkieltä (Ophioglossum vulgatum), johon verrattuna laji on pienikokoisempi ja samasta juurakosta kasvaa useampia lehtiä. Lehden leveä osa on väriltään vihreä, kiilatyvinen ja tylppäkärkinen. Lehtimäinen lehden osa on 1,5–2,3 cm pitkä. Pikkukäärmeenkielen tähkämäisessä itiöpesäkkeistössä on 6–14 pesäkeparia. == Levinneisyys == Pikkukäärmeenkieltä tavataan Atlantin pohjoisosan rannikolla ja saarilla, pohjoisimpana Islannissa kuumien lähteiden lähellä sekä Grönlannissa. == Lähteet == Luokka:Käärmeenkielet Luokka:Madeiran kasvisto
Nike-Hercules

Nike-Hercules (MIM-14) oli Yhdysvaltain käyttämä ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Sen edeltäjä oli maailman ensimmäinen kohdeilmatorjuntaohjus Nike-Ajax. Nike- Hercules-ohjusjärjestelmä asetettiin palveluskäyttöön eli operatiiviseen valmiuteen kesäkuussa 1958. Nike-Hercules oli suhteellisen ulottuva, joten sitä voi kutsua alueilmatorjuntaohjusjärjestelmäksi. Sen kehitystyö alkoi joulukuussa 1952, ja töitä johti Bell Labs. Alustavat suunnitelmat, lähinnä ydinlatauksen käytön suhteen, esitettiin jo maaliskuussa samana vuonna. Nike- Herculesta käytettiin hyvin pitkälle niin kutsuttua kylmää sotaa. Asetyyppiä käytettiin ainakin Neuvostoliiton hajoamiseen asti Yhdysvaltain kotirintaman ilmapuolustuksessa. Ohjustyypin torjuntavoima laskettiin olevan jopa kuusinkertainen edeltäjäänsä nähden.Ilmatorjunta Kylmässä Sodassa: Ahti Lappi, Ilmatorjuntasäätiö/Gummerus, ISBN 951-95594-4-2 (s. 59) Alun perin torjuntajärjestelmän alkutavoite oli saada it-ohjustorjunnan piiriin: enintään 1 600 km/h lentävä, 19 200 m:n korkeudessa ja etäisyyden rajalta 45 km lentävä lentokone. Nämä tavoitteet kyettiin saavuttamaan jo varhaisessa kehitysvaiheessa. Uusia yhteistyökumppaneita tuli mukaan, kuten Thiokol Teksasista. Vuonna 1960 Nike-Herculeksella onnistuttiin torjumaan lentävä Corporal-ohjus (maasta-maahan -tyyppinen). Nike-Herculeksella on joitain itäisiä verrokeita, lähinnä samana ajankohtana kehitelty ja käyttöönotettu neuvostoliittolais-valmisteinen S-75/SA-75. Siinä ei ollut taistelulatauksessa ydinräjähdettä. Ohjusjärjestelmään taistelulataukseksi kehiteltiin ydinkärkiä, niin ilmatorjunnan ohjusaseistus kuin kyseessä olikin. Ase olikin lajissaan ensimmäisin. Tuo ydinlataus oli tyypiltään W-31. Sitä edelsi W-7. Ydinräjäytyksen teho oli vaihdettavissa optionaalisesti portaittain. Maksimi räjähdysvoima (engl. yield) oli 40 kT, ja minimi 2 kT.Ilmatorjunta Kylmässä Sodassa: Ahti Lappi, Ilmatorjuntasäätiö/Gummerus, ISBN 951-95594-4-2 (s. 58) ===Teknisiä tietoja sekä suoritusarvoja=== * Pituus: 12,1 m * Paino: 4 820 kg * Nopeus: 1 200 m/s (Mach 3.65) * Torjuntaetäisyys: 155 km * Torjuntakorkeus: +30 km, mahdollisesti jopa n. 48 km * Torjunta-ala: yli 45 000 km2 * Taistelulataus: 270 kg, konventionaalinen T-45 HE-panos (High Explosive) tai ydintaistelulataus: W-7 (20kT), W-31 (2kT & 40kT) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Western Electric MIM-14 Nike Hercules * Nike Hercules - United States Nuclear Forces Luokka:Ilmatorjuntaohjukset Luokka:Yhdysvaltalaiset ohjukset
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1963–1964

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1963–1964 pelattiin kahdentoista joukkueen runkosarja, jossa neljä viimeistä putosi sarjasta ja kaksi uutta nousi tilalle. Sarja jakautui ensimmäisen kerran kahdelle kalenterivuodelle, kun ulkosarjat siirrettiin sisäkentille. 4.2.1963 SVUL:n lentopallo irtisanoutui Lentopallokomiteasta ja Suomen Lentopalloliitto alkoi järjestää SM-sarjaa. Rantaperkiön Isku, Koiton Riento, Pirkkalan Viri, Helsingin Visa ja Luolajan Kajastus eivät lähteneet mukaan Lentopalloliiton sarjaan vaan jatkoivat Lentopallokomitean SM-sarjassa, josta käytännössä muodostui TUL:n mestaruussarja. Suomen Työväen Urheiluliitto vetäytyi syrjään yhteistoiminnasta.Urheilumme Kasvot 3 s.994 Sarjaohjelman laadinnassa oli onnistuttu siinä mielessä, että mestaruus ratkesi sarjan viimeisellä kierroksella kärkijoukkueiden kohdatessa Helsingissä. Käpylä oli kärsinyt ensimmäisen tappionsa vasta viimeistä edellisellä kierroksella, kun taas Kimmo oli aiemmin kärsinyt SaPKolle puhtaan 0-3 -tappion. Tasaisessa loppuottelussa peri voiton ja Suomen mestaruuden Lahden Kimmo erin 2-3 (15-13,10-15,12-15,15-10,8-15). Pronssimitalit nappasi JoPo lyömällä päätösottelussaan LaPon 3-1. Myös viimeinen putoaja ratkesi viimeisellä kierroksella, kun FC-57 peittosi itselleen säilymisen kannalta merkityksettömässä ottelussa Pyrinnön 3-2. ==Miesten SM-sarja== ===Runkosarja=== Joukkue O V H Erät Eräpisteet P Lahden Kimmo 11 10 1 30-11 570–401 20 Käpylän Lentopalloilijat 11 9 2 31-8 554–405 18 Johanneksen Pojat 11 9 2 29-15 561–491 18 Karhulan Karto 11 9 2 29-18 602–525 18 Helsingin Tarmo 11 7 4 27-12 510–402 14 Savonlinnan Pallokerho 11 6 5 22-18 480–476 12 Lautta- Pojat 11 5 6 20-23 527–517 10 Kuopion NMKYU 11 4 7 22-23 568–566 8 Porin Pyrintö 11 3 8 15-28 454–572 6 Finnish Chemicals-57, Keikyä 11 2 9 11-29 442–558 4 Koskenmäen Kisailijat 11 2 9 10-30 432–549 4 Turun Toverit 11 0 11 2-33 283–521 0 Sarjaan nousivat Lahden Kakkonen ja Valkeakosken Isku-Veikot. Mestarit: Juhani Aallonen, Pentti Aallonen, Raimo Huotari, Olavi Koskinen, Pertti Koskinen, Erkki Kostensalo, Sauli Lahti, Tauno Lahti, Raimo Päärilä. ===Lentopallokomitean SM-sarja=== Joukkue O V H Erät P Koiton Riento 9 9 0 27-8 18 Helsingin Visa 9 8 1 25-12 16 Rantaperkiön Isku 9 7 2 24-9 14 Luolajan Kajastus 9 5 4 20-17 10 Koiviston Isku 9 5 4 19-14 10 Pirkkalan Viri 9 4 5 18-16 8 Haagan Terä 9 4 5 13-20 8 Idänpään Toive 9 2 7 11-23 4 Käpylän Urheilijat 9 1 8 9-25 2 Valkeakosken Koskenpojat 9 0 9 5-27 0 Mestarit: Pekka Uljas, Niilo Uljas, Keijo Repo, Olavi Leinonen, Väinö Enlund, Juhani Vanhanen, Veikko Ahtomaa, Matti Hotari, Pertti Teinilä, Rauno Teuvala ja Jaakko Jaakkola. ==Lähteet== * Suomen Lentopalloliitto: Miesten SM-taulukot 1957-2009 * TUL:n toimintakertomus 1964 * Rauno Liimatainen: Suuri Lentopalloteos II, sivu 289 (ISBN 951-96062-1-1) * Lehtileikkeitä 1963-1964 FC-57 ===Viitteet=== Luokka:Lentopallon SM-liiga-kaudet Luokka:Vuoden 1963 lentopallo Luokka:Vuoden 1964 lentopallo
Aleksandr Knaifel

Aleksandr Aronovitš Knaifel (, 28. marraskuuta 1943 Taškent, Uzbekistanin sosialistinen neuvostotasavalta, Neuvostoliitto – 2024) oli venäläinen säveltäjä. Knaifel oli aluksi sellisti, mutta hermotulehdus pakotti hänet vaihtamaan alaa. Hän ryhtyi säveltäjäksi ja opiskeli Boris Arapovin johdolla Leningradissa 1964–1967. Knaifel jäi asumaan kaupunkiin, jossa hän siitä saakka toimi freelance-säveltäjänä ja musiikkitoimittajana. Jo ensimmäisistä töistään lähtien Knaifel alkoi vältellä virallisia sääntöjä musiikin estetiikalle. Hän liittyi joukkoon avantgarde-säveltäjiä, joka syntyi 1960-luvulla. Moskovassa samanhenkisiä aikalaisia olivat muun muassa Alfred Schnittke, Sofia Gubaidulina ja Edison Denisov, Kiovassa Valentin Silvestrov sekä Tallinnassa Arvo Pärt. Knaifel ei kuitenkaan hylännyt perinteitä täysin, vaan otti vaikutteita myös Wienin toisesta koulukunnasta ja Dmitri Šostakovitšilta. Knaifelin sävellykset ovat ennen kaikkea erittäin intensiivisiä ja ilmaisuvoimaisia. Hän tutkii erilaisten sävellystekniikoiden ja rikkaiden äänimaailmoiden mahdollisuuksia. Knaifelin sävellystyyli muuttui 1970-luvulla. Hänen tuotantovaihtinsa hidastui ja hän keskittyi laajempiin ja rakenteisempiin töihin. Hänen töidensä musiikillinen materiaali kehittyi säästeliäämmäksi ja työt keskittyivät äänen rooliin päättävässä roolissa sävellysten etualalla. 1990-luvulla hänen työnsä saivat voimakkaita uskonnollisia vaikutteita, liikkuen filosofian, psykologian ja esoteerisuuden rajamailla. Knaifelin tuotanto käsittää lukuisia kokonaisuuksia sisältäen teatterimusiikkia, symfonisia sävellyksiä, elokuvamusiikkia, kamarimusiikkia ja laulumusiikkia. Hänen töitään ovat esittäneet muun muassa Mstislav Rostropovitš, Gennadi Roždestvenski sekä Aleksei Ljubimov. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset säveltäjät Luokka:Venäläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1957

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1957 pelattiin kuudentoista joukkueen runkosarja kahdessa lohkossa. Kuusi parasta joukkuetta pelasivat loppusarjan mitaleista. Kausi oli ensimmäinen, jolloin ratkaistiin lentopalloilun Suomen mestaruus. Aiemmin Suomen Kori- ja Lentopalloliito ja TUL olivat pelanneet omia mestaruussarjojaan. TUL:n voimasta kertoo se seikka, että loppusarjan kuudesta joukkueesta viisi oli TUL:n seuroja. Helsingin Tarmo oli TUL:n mestari 1956, mutta loikannut sen jälkeen SKLL:n leiriin. Tarmo voitti talvella pelatun SKLL:n sisähallimestaruuden, joten siitä tuli molempien liittojen hallitseva mestari (TUL:n mestaruudesta ei 1957 pelattu). Suomen mestaruutta seura ei kuitenkaan saavuttanut hävittyään uusintaottelussa Porin Pyrinnölle. ==Miesten SM-sarja== ===Runkosarja=== Itälohko Joukkue O V H Erät P Helsingin Tarmo 7 7 0 21-4 14 Eiran Riento 7 6 1 19-6 12 Popinniemen Ponnistus 7 4 3 14-12 8 Lentopallo -55, Helsinki 7 4 3 15-14 8 Lahden Kimmo 7 3 4 13-14 6 Johanneksen Pojat 7 3 4 13-15 6 Helsingin Visa 7 1 6 7-19 2 Mikkelin Palloilijat 7 0 7 1-21 0 Länsilohko Joukkue O V H Erät P Järvensivun Kisa 7 7 0 21-2 14 Porin Pyrintö 7 6 1 18-9 12 Luolajan Kajastus 7 5 2 17-11 10 Pirkkalan Viri 7 4 3 18-13 8 Käpylän Lentopalloilijat 7 3 4 13-14 6 Valkeakosken Koskenpojat 7 2 5 14-15 4 Lepakot, Pori 7 1 6 6-19 2 Santahaminan Saarenpojat 7 0 7 3-21 0 TUL:n toimintakertomus 1957, sivut 56-57 (pdf 30/50) ===Loppusarja=== Joukkue O V H Erät P Helsingin Tarmo 5 4 1 13-5 8 Porin Pyrintö 5 4 1 13-8 8 Järvensivun Kisa 5 3 2 12-9 6 Luolajan Kajastus 5 3 2 9-8 6 Eiran Riento 5 1 4 8-13 2 Popinniemen Ponnistus 5 0 5 3-15 0 Uusinta Suomen mestaruudesta pelattiin Tampereella: Porin Pyrintö - Helsingin Tarmo 3-0 Sarjaan nousivat Helsingin Isku ja Turun Toverit. Mestarit: Pentti Järvinen, Kauko Kaappa, Ossi Koskinen, Matti Lehtonen, Lasse Mattila, Pentti Meronen, Teuvo Mäkinen, Reijo Oras, Kalle Vuorinen, Pertti Österlund. Valmentaja: Eero Loven. ==Suomen Koripallo- ja Lentopalloliiton mestaruus== SKLL:n mestaruuden voitti Helsingin Tarmo, Lahden Kimmo otti hopeaa ja Porin Lepakot pronssia. == TUL:n sarja == Työväen Urheiluliitto järjesti ns. talvisarjan kaikkiaan 10 lohkossa. Sarjan voitti Eiran Riento, joka ylimääräisessä loppuottelussa voitti Järvensivun Kisan 3–1. Kolmanneksi sijoittui Porin Pyrintö ennen Popinniemen Ponnistusta ja Luolajan Kajastusta. Kilpailulla ei ollut liiton mestaruuskilpailun arvoa. ==Lähteet== * Suomen Lentopalloliitto: Miesten SM- taulukot 1957-2009 ===Viitteet=== Luokka:Lentopallon SM-liiga-kaudet Luokka:Vuoden 1957 urheilu
Luke Young

Luke Paul Young (s. 19. heinäkuuta 1979) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Queens Park Rangersia. Hänen pelipaikkansa on oikea laitapuolustaja. Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jamie Mackie

James Charles ”Jamie” Mackie (s. 22. syyskuuta 1985) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Queens Park Rangersia. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä tai oikea laitahyökkääjä. Hän pelaa Skotlannin maajoukkueessa, koska hänen isovanhempansa ovat syntyisin Kilmarnockista Skotlannista. Mackie aloitti kauden 2010–2011 tekemällä QPR:lle Englannin mestaruussarjassa seitsemän maalia kahdeksassa ottelussa, muun muassa kaksi maalia Ipswichiä ja Leicesteriä vastaan sekä viime sekunnin tasoitusmaalin Derbya vastaan. Tämän jälkeen Mackie pelasi 13 ottelua ilman maalia, kunnes onnistui jälleen maalinteossa 26. joulukuuta Swanseata vastaan. Mackie loukkaantui pahoin FA Cupin ottelussa Blackburnia vastaan 8. tammikuuta 2011 eikä pelannut enää kyseisenä kautena yhtään peliä. Mackie palasi pelikentälle vasta lokakuussa 2011 vaihtopelaajana Englannin Valioliigan otteluun Fulhamia vastaan. Mackie teki ensimmäisen valioliigamaalinsa kotiottelussa Sunderlandia vastaan joulukuussa 2011. Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt