EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pronnoi

Pronnoi () eli Pronesos (, Pronēsos) ( tai Pronesus)Thukydides: Peloponnesolaissota II.30. oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kefallenian (nyk. Kefaloniá) saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Palaiókastron kukkulalla nykyisten Asprogérakaksen ja Pástran kylien välillä etelään Sámista ja Póroksesta. == Historia == Pronnoi sijaitsi Kefallenian kaakkoisosassa. Se oli klassisella ja hellenistisellä kaudella yksi saaren neljästä kaupungista Palen, Samen ja Kranen ohella. Kaupungit muodostivat tetrapoliin eli neljän kaupungin liiton. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupunki sai nimensä Kefaloksen pojasta nimeltä Pronnesos. Pronnoin huippukautta oli 400-luku eaa. Polybios kertoo, että Filippos V suunnitteli kaupungin piirittämistä vuonna 218 eaa., mutta luopui siitä, koska se olisi ollut liian vaikeaa sen luonnonympäristön vuoksi.Polybios: Historiai V.3.3. Kaupungin itsenäisyys päättyi vuonna 189 eaa., kun se antautui neuvotteluissa roomalaisille. Kaupungin tiedetään lyöneen omaa hopea- ja pronssirahaa. Nykyisen Kefalonián kunnan osa Eleiós-Prónnoi on nimetty osaksi kaupungin mukaan. == Rakennukset ja löydökset == Pronnoissa oli linnoitettu akropolis eli linnavuori, josta on säilynyt jälkiä Palaiókastron kukkulalla Asprogérakaksen länsipuolella. Alueelta on tehty löytöjä esihistorialliselta ajalta keskiajalle, mukaan lukien klassisella kaudella tehtyä linnoitusmuuria. Se ympäröi noin 571 metrin korkeuteen merenpinnasta kohoavan Palaiókastron kukkulan huipun sekä viereisen noin 520 metriä korkean kukkulan huipun. Skálan kylän läheltä on löydetty 500- tai 400-luvulta eaa. peräisin olevan Apollonille omistetun temppelin rauniot sekä roomalaisella kaudella 200-luvulla jaa. rakennetun roomalaisen huvilan rauniot. Pronnoin satama oli nykyisen Póroksen paikalla. Myös satama, mukaan lukien nykyisen Pyrovoúnin kukkulan pohjoisrinne, oli linnoitettu. Pronnoista tehdyt esinelöydöt ovat Argostólin arkeologisessa museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Akarnanian kaupungit Luokka:Argostóli Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Epiruksen provinssin kaupungit
Same (kaupunki)

Same () eli Samos () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kefallenian (nyk. Kefaloniá) saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee siitä nimensä saaneen nykyisen Sámin kylän itäpuolella. == Historia == Samen paikka on ollut asuttu jo esihistoriallisella ajalla, viimeistään 2000-luvulla eaa. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupunki sai nimensä Kefaloksen pojasta nimeltä Samos. Varhaisin kirjallinen maininta Jooniansaarilla sijainneesta paikasta nimeltä Same on Homeroksen Iliaan laivaluettelossa, jonka mukaan Same (Homeroksella Samos) lähetti mykeneläisellä kaudella laivoja Troijan sotaan. Nimellä saatettiin viitata koko Kefalleniaan. Aiemmin on esitetty teorioita, että Homeroksen Same olisi kuitenkin ollut joku toinen saari; esimerkiksi Wilhelm Dörpfeld, joka piti Lefkasta Homeroksen Ithakana, yhdisti Samen nykyisin Ithakana tunnettuun saareen. Klassisella ja hellenistisellä kaudella Same oli yksi Kefallenian neljästä kaupungista Palen, Kranen ja Pronnoin ohella. Kaupungit muodostivat tetrapoliin eli neljän kaupungin liiton. Samen huippukautta oli 400-luku eaa. Kaupungin tiedetään lyöneen omaa hopea- ja pronssirahaa. Vuonna 189 eaa. kaupunki vastusti Rooman yritystä vallata se, päin vastoin kuin saaren muut kaupungit, mutta joutui lopulta antautumaan seuraavana vuonna. Kaupunki kukoisti uudelleen roomalaisella kaudella kaupan ansiosta. Sen paikka oli linnoitettuna vielä bysanttilaisella kaudella. == Rakennukset ja löydökset == Same oli Kefallenian kaupungeista suurin ja hallitsi saaren koko pohjoisosaa. Kaupungissa oli kaksi akropolista eli linnavuorta, joista toinen kohosi 277 metrin ja toinen 226 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Ne tunnetaan nykyisin nimillä Palaiókastro ja Ágioi Fanéntes. Mykeneläiseltä kaudelta kukkuloilla on säilynyt kyklooppimuuria. Klassisen ja hellenistisen kauden kaupungista on löydetty muun muassa linnoitusmuuria, jossa on ollut 22 porttia, sekä teatteri ja neljä hautausmaata. Muurin pituus oli noin 3,4 kilometriä. Alepovoúnista on löydetty temppelin rauniot. Satama sijaitsi rannikolla heti kukkuloiden edustalla. Roomalaisella kaudella kaupunkiin rakennettiin paljon julkisia rakennuksia sekä hienoja yksityistaloja.<ref name="KM> == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Akarnanian kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Epiruksen provinssin kaupungit Luokka:Mykeneläiset arkeologiset kohteet Luokka:Sámi
Skillus

Skillus ( tai Skillous, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Trifyliassa Eliin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Andrítsaina-Kréstenan kunnan Skilloúntan alueella lähellä Makrísian kylää. == Maantiede == Pausaniaan, Ksenofonin ja Strabonin kuvausten perusteella Skillus sijaitsi 20 stadioninmittaa eli 3,5 kilometriä etelään Olympiasta, pyhäkköalueelta Spartaan johtaneen tien varressa. Näin sen on täytynyt sijaita jossakin nykyisen Makrísian kylän lähistöllä. Kaupungin paikaksi on ehdotettu kylän länsipuolella sijaitsevaa kukkulaa, joka tunnetaan siellä olevan luostarin mukaan nimellä Profítis Ilías, tai vaihtoehtoisesti nykyisen Kampoúlin aluetta kukkulasta pohjoiseen sen ja Alfeios-joen välisellä alueella. Skilluksen läheltä virtasi Selinus-joki. Kaupunkivaltion alue oli hedelmällistä maata, ja se kuvataan myös hyväksi karjan kasvatukseen sekä metsästykseen ja kalastukseen. == Historia == Skillus oli arkaaisella kaudella 600- ja 500-luvuilla eaa. Pisan liittolainen. Olympian pyhäkköalue oli tuohon aikaan Pisan hallussa, ja Skillus rakennutti sinne Heran temppelin noin vuonna 600 eaa. Vuonna 572 eaa. kaupunkilaiset avustivat Pisan kuningasta Pyrrhosta sodassa Elistä vastaan. Vuonna 570 eaa. skilluslaiset ajettiin pois kaupungistaan sen jälkeen, kun Pisa oli hävinnyt Eliille, ja kaupunki tuhottiin maan tasalle. Noin 400–392 eaa. spartalaiset asuttivat Skilluksen uudelleen. Antalkidaan rauhan jälkeen kaupunki sai vapauden, mutta oli pian jälleen Spartan vallan alla. Ksenofon sai maatilan alueelta lähdettyään Ateenasta pakoon Spartaan, ja asui alueella yli 20 vuotta. Leuktran taistelun jälkeen vuonna 371 eaa. Skillus päätyi jälleen Eliin vallan alle. Tuolloin myös Ksenofon karkotettiin. Kaupunki oli oletettavasti raunioitunut jo hellenistisellä kaudella ja viimeistään Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa. == Rakennukset ja löydökset == Skilluksessa oli Ksenofonin rakennuttama Artemiille omistettu temppeli, jonka kerrotaan olleen (ainakin joiltakin osin) Efesoksen Artemiin temppelin kopio. Pausaniaan mukaan sen lähellä oli Ksenofonin hauta sekä tämän patsas, joka oli tehty Pentelikon-vuoren marmorista. Strabonin mukaan kaupungissa oli myös suuri Skilluksen Athenelle omistettu temppeli. Skilluksen kaupunkia ei ole kaivettu. Profítis Ilíaksen kukkulalta on tehty joitakin keskihelladisen kauden löytöjä, ja sieltä on löydetty myös mykeneläisaikainen tumulus-hauta, jonka halkaisija on 4,7 metriä. Kampoúlin alueelta on tehty suuri määrä esinelöytöjä, jotka viittaisivat kaupungin sijaintiin seudulla. == Lähteet == Luokka:Andrítsaina- Kréstena Luokka:Antiikin Eliin kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa
Tegyra

Tegyra (, joskus myös Tegyrai, , tai Tegyrae) oli antiikin aikainen kaupunki Boiotiassa Kreikassa. Se sijaitsi jossakin nykyisen Orchomenóksen kunnan alueella. Tegyra tunnetaan ennen kaikkea sen lähellä vuonna 375 eaa. käydystä Tegyran taistelusta, jossa Pelopidaan johtama Theba voitti Spartan. Tegyrassa oli Apollon Tegyraiokselle omistettu temppeli, jossa toimi oraakkeli. Tämä oli suosiossa vielä persialaissotien aikaan, mutta oli lakannut toimimasta ennen Plutarkhoksen aikaa. Paikalla oli kaksi ihmeitätekevänä pidettyä vesilähdettä, joista toisen nimi oli Foiniks (”Palmupuu”) ja toisen Elaia (”Oliivipuu”). Joskus Leton väitettiin jopa synnyttäneen Apollonin paikalla, ja läheinen vuori tunnettiin tähän viittaavalla nimellä ”Delos”. Tegyra sijaitsi suhteellisen lähellä Orkhomenosta ja Aspledonia. Kaupungin sijaintipaikkaa ei kuitenkaan tiedetä varmuudella. Aiemmin se sijoitettiin usein nykyisen Pýrgoksen kylän (aiemmin Xerópyrgos) etelälaidalla sijaitsevalle pyöreälle kukkulalle noin viisi kilometriä itäkoilliseen Orchomenóksen kaupungista (). Nykyään kyseiselle paikalle sijoitetaan kuitenkin yleensä Aspledon, kun taas Tegyra sijoitetaan Aspledonin aiemmalle sijoituspaikalle Polygýraan noin viisi kilometriä Orchomenóksesta ja kaksi kilometriä Diónysoksen kylästä pohjoiseen (). Kyseiseltä paikalta on löydetty temppelin jäänteet sekä useita lähteitä. == Lähteet == Luokka:Antiikin Boiotian kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Orchomenós
Aelbert Cuyp

Aelbert Jacobsz Cuyp [käyp], etunimi usein myös muodossa Albert (1620–1691), oli alankomaalainen taidemaalari, joka oli maan taiteen kultakauden merkittävimpiä maisemamaalareita. Hänen suosikkiaiheitaan olivat lehmät ja lampaat laitumella sekä ratsastajat ratsuineen maisemissa, jotka yleensä on kuvattu aamun tai myöhäisen iltapäivän matalassa valossa. Hän oli harvoja alankomaalaisia niin sanotun ”ihanteellisen” maisemamaalauksen edustajia. Taiteilijan mukaan on nimetty Amsterdamin Albert Cuypstraat, joka tunnetaan manner-Euroopan pisimmistä katumarkkinoistaan. ==Maalauksia== File:Aelbert Cuyp - Landscape with cattle - Google Art Project.jpg|Lehmiä maisemassa (n. 1639–1649) National Gallery of Victoria. File:Aelbert Cuyp (Dutch - A View of the Maas at Dordrecht - Google Art Project.jpg|Näkymä Maas-joelle Dordrechtista (n. 1645–1646) J. Paul Getty Museum File:Cuyp, Aelbert - Herdsmen with Cows - Google Art Project.jpg|Paimenia ja lehmiä (n. 1645) Dulwich Picture Gallery File:Cuyp, Aelbert - Cattle near the Maas, with Dordrecht in the distance - Google Art Project.jpg| Karjaa Maasjoen varrella, taustalla Dordrecht File:Aelbert Cuyp 012.jpg|Simpukansyöjä, n. 1650, Museum Boijmans Van Beuningen ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Alankomaalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1620 syntyneet Luokka:Vuonna 1691 kuolleet
Chi Wang

Chi Wang on yhdysvaltalainen sarjakuvien tekijä, joka on tunnettu muun muassa Kapteeni Kiina -sarjakuvasta. Wang on myös Exel Comics -kustantamon ja Anime Orlando -yrityksen omistaja. Hän on vieraillut Kemin sarjakuvakeskuksessa vuonna 2017. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Uetliberg

Uetliberg on vuori Pohjois-Sveitsissä, Zürichin kaupungin länsipuolella, Zürichin, Stallikonin ja Uitikonin kuntien alueella. Vuoren korkein huippu on Uto Kulm, joka sijaitsee 870 metriä merenpinnan ja noin 460 metriä Zürichinjärven yläpuolella. == Matkailukohde == Uetliberg on virkistysalue ja matkailukohde, jonne pääsee kävellen tai junalla. Siellä on ollut hotelli 1800-luvun puolesta välistä alkaen ja näkötorni vuodesta 1894. Maisemaa hallitsevat 1950- ja 1980-luvulla rakennetut televisiotornit. Vuori on kävelijöiden, retkeilijöiden, pyöräilijöiden, riippuliitäjien ja muun muassa rattikelkkailijoiden käytössä. == Rautatie == Uetlibergbahnin rautatie Zürichin Selnausta Uetlibergille otettiin käyttöön vuonna 1875. Vuodesta 1973 junaliikennettä on hoitanut Sihltal Zürich Uetliberg Bahn SZU AG. Uetlibergin rata alkaa nykyisin Zürichin päärautatieasemalta, ja yhteys kuuluu Zürichin seudun yhteistariffijärjestelmään (ZVV) reittinumerolla S10. Rautatien pituus on 10,3 kilometriä ja korkeusero 410 metriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka: Alppien vuoret Luokka: Sveitsin nähtävyydet Luokka: Zürich
Suburban Triben diskografia

Tämä artikkeli käsittelee Suburban Triben diskografiaa. == Studioalbumit == Nimi Julkaisutiedot Lista Myynti Albumilista Primitive *Julkaistu: helmikuu 1994 *Levy-yhtiö: Zen Garden Records *Formaatti: CD #28 Purity *Julkaistu: syyskuu 1995 *Levy-yhtiö: Zen Garden Records *Formaatti: CD #27 Panorama *Julkaistu: huhtikuu 1997 *Levy-yhtiö: Zen Garden Records *Formaatti: CD #23 Elektro 57 *Julkaistu: 1998 *Levy-yhtiö: Spinefarm Records *Formaatti: CD SuburbanTribe *Julkaistu: lokakuu 2001 *Levy-yhtiö: Parlophone / EMI *Formaatti: CD #5 Manimal *Julkaistu: 16. tammikuuta 2004 *Levy-yhtiö: Parlophone / EMI *Formaatti: CD #2 ¡Revolt Now! *Julkaistu: 26. huhtikuuta 2006 *Levy-yhtiö: Parlophone / EMI *Formaatti: CD #7 Now and Ever After *Julkaistu: 21. huhtikuuta 2010 *Levy-yhtiö: Cobra Records / Playground *Formaatti: CD / Digitaalinen #4 == Kokoelmat == Nimi Julkaisutiedot Lista Myynti Albumilista Prime Time Collection *Julkaistu: 1998 *Levy-yhtiö: Zen Garden Records *Formaatti: CD Recollection *Julkaistu: maaliskuu 2007 *Levy-yhtiö: EMI *Formaatti: CD / Digitaalinen #23 == Singlet == * ”Silence” (1994) * ”To and From” (1994) * ”One of My Little Memories” (1995) * ”Sirkuksessa”, yhdessä Don Huonojen kanssa (1996) * ”Impossible” (1997) * ”First Spring Day” (1997) * ”Frequency” (1997) * ”Watching You” (2001) * ”Frozen Ashes” (2001) * ”Oil and Water” (2001) * ”Perfect Dark” (2002) * ”Untameable” (2003) * ”Silent Rain” (2004) * ”Nothingness” (2006) * ”Complications” (2006) * ”Nevermore” (2006) * ”While the World Awaits” (2006) * ”Shock the Monkey” (2007) * ”Now and Ever After” (2010) == Lähteet == diskografia Luokka:Diskografiat
Going to California

__NOTOC__ Going to California on rockyhtye Led Zeppelinin kappale, joka julkaistiin yhtyeen albumilla Led Zeppelin IV vuonna 1971. Kappale on albumin seitsemäs raita. Kappaletta säestää Jimmy Pagen akustinen kitara ja John Paul Jonesin soittama mandoliini. Vuonna 2012 Rolling Stone valitsi kappaleen sijalle 11 The 40 Greatest Led Zeppelin Songs of All Time-listalla. == Lähteet == == Katso myös == * Luettelo Led Zeppelinin kappaleista Luokka:Led Zeppelinin kappaleet Luokka:Vuoden 1971 kappaleet
Endymion (täsmennyssivu)

Endymion voi tarkoittaa jotain seuraavista: * Endymion, mytologian hahmo * Endymion-luokka, brittiläinen sota-alusluokka * USS Endymion (ARL-9), sota- alus * Endymion (romaani), Dan Simmonsin romaani * Endymionin nousu, Dan Simmonsin romaani * Endymion, John Keatsin runo * Endymion, Oscar Wilden runo * 342 Endymion, asteroidi * Endymion, Kuun kraatteri
ZIMS

ZIMS (lyhenne sanoista Zoological Information Management System) on kansainvälinen tietopankki uhanalaisista eläimistä. Se käsittää 6,8 miljoonaa eläinyksilöä ja yli 21 000 lajia. Tietokantaan kirjataan kaikki hoitokäynnit reaaliaikaisesti ja eläinlääkintätiedot. Järjestelmässä on myös kantakirjat noin 500 uhanalaiselle lajille. Tietokannassa on 74 000 potilastietoa ja 167 miljoonaa hoito-ohjetta. Järjestelmässä uhanalaisen eläimen kantakirjalla on aina vastuueläintarha, joka sitä ylläpitää. Esimerkiksi Korkeasaaren eläintarhassa on kierteissarvivuohen ja metsäpeuran kantakirja. == Katso myös == * Euroopan eläintarha- ja akvaariojärjestö * Maailman eläintarha- ja akvaariojärjestö * EEP-ohjelma ==Lähteet== Luokka:Eläintarhat Luokka:Biologiset tietokannat Luokka:Uhanalaiset eläimet
Will Grayson, Will Grayson

Will Grayson, Will Grayson on yhdysvaltalaiskirjailijoiden John Greenin ja David Levithanin yhdessä kirjoittama romaani. Se on kirjoitettu kahden eri Will Grayson -nimisen henkilön näkökulmasta niin, että Green on kirjoittanut toisen luvut ja Levithan toisen. Englanninkielinen alkuperäisteos julkaistiin vuonna 2010 ja Helene Bützowin suomenkielinen käännös elokuussa 2017. Idea kahdesta samannimisestä pojasta kirjoittamiseen on lähtöisin David Levithanin kokemuksesta opiskeluajoilta. Hänet sotkettiin yliopistolla toistuvasti mieheen, jolla oli lähes sama nimi kuin hänellä. Will Grayson, Will Grayson nousi julkaisunsa jälkeen The New York Timesin myydyimpien lastenkirjojen listalla kolmanneksi ja pysyi listalla kolme viikkoa. Se on ensimmäinen listalle päässyt seksuaalivähemmistöaiheinen kirja. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset romaanit Luokka:Vuoden 2010 kirjat Luokka:Nuortenkirjat
Ana de Armas

Ana Celia de Armas Caso (s. 30. huhtikuuta 1988 Havanna) on kuubalais- espanjalainen näyttelijä. De Armas syntyi Havannassa ja varttui pienessä kaupungissa Santa Cruz del Nortessa. Hän opiskeli Kuuban kansallisteatterissa ja muutti 18-vuotiaana Espanjaan ja näytteli siellä muutamissa televisiosarjoissa. Vuonna 2014 hän muutti Los Angelesiin Yhdysvaltoihin. Vuonna 2015 hän näytteli Keanu Reevesin kanssa eroottisessa kauhuelokuvassa Knock Knock ja vuonna 2016 jännityselokuvassa Exposed. Samana vuonna hän näytteli myös nyrkkeilyelokuvassa Hands of Stone ja mustassa komediaelokuvassa War Dogs. Vuonna 2017 de Armas esiintyi huomattavassa roolissa tieteiselokuvassa Blade Runner 2049 esittäen tekoäly Joita, jota on kutsuttu hänen läpimurtoroolikseen. Vuonna 2019 hän esitti Marta Cabreraa mysteerielokuvassa Veitset esiin – kaikki ovat epäiltyjä, josta hän sai Golden Globe -ehdokkuuden parhaasta naispääosasta. Hän myös esitti Bond-tyttö Palomaa vuoden 2021 James Bond -elokuvassa 007 No Time to Die. Vuonna 2022 de Armas esitti Marilyn Monroeta draamaelokuvassa Blondi, josta hän sai Oscar- ehdokkuuden. == Yksityiselämä == Vuoden 2010 puolessa välissä de Armas alkoi seurustella espanjalaisen näyttelijä Marc Clotetin kanssa. He menivät naimisiin heinäkuussa 2011 ja erosivat vuoden 2013 alussa. Hän oli myös lyhyen aikaa kihloissa yhdysvaltalaisen Franklin Latt'n kanssa, jonka kanssa hän seurusteli vuosina 2015–2016. Vuoden 2020 alussa de Armas alkoi seurustella näyttelijä Ben Affleckin kanssa, jonka hän tapasi Syvissä vesissä -elokuvan tuotannon aikana vuoden 2019 loppupuolella. He erosivat tammikuussa 2021. Nykyään hän on parisuhteessa teknologiajohtaja Paul Boukadakiksen kanssa. == Filmografia == Elokuvat Vuosi Nimi Rooli Huom. 2006 Una rosa de Francia Marie 2007 Madrigal Stella Maris El edén perdido Gloria televisioelokuva 2009 Mentrias y gordas Carola Y de postre, qué Girl lyhytelokuva 2011 El callejón Rosa / Laura Ánima Julieta lyhytelokuva 2012 Perrito chino Sabina 2013 Faraday Inma Murga 2014 Por un puñado de besos Sol 2015 Knock Knock Bell Anabel Cris 2016 Exposed Isabel De La Cruz Hands of Stone Felicidad Iglesias War Dogs Iz 2017 Overdrive Stephanie Blade Runner 2049 Joi 2018 Corazón Elena Ramirez lyhytelokuva 2019 Entering Red Yesterday Roxanne kreditoimaton Kolme sekuntia Sofia Wasp Network Ana Magarita Martinez Veitset esiin – kaikki ovat epäiltyjä Marta Cabrera 2020 Sergio Carolina Larriera The Night Clerk Andrea Rivera 2021 007 No Time to Die Paloma 2022 Syvissä vesissä Melinda van Allen The Gray Man Dani Miranda Blondi Norma Jeane Mortenson / Marilyn Monroe 2023 Ghosted Sadie Rhodes myös vastaavana tuottajana 2025 John Wick Presents: Ballerina Rooney / Ballerina jälkituotannossa Televisiosarjat Vuosi Nimi Rooli Huom. 2007–2010 El ínternado Carolina Leal Solís 56 jaksoa 2010–2012 Hispania, la leyenda Nerea 17 jaksoa 2011 Actrices oma itsensä 2 jaksoa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kuubalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nicolas Luomi

Nicolas Luomi (s. 1. kesäkuuta 1995 Helsinki) on suomalais-ranskalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Ranskan Ligue Magnusin Chamonix HC:ssä. ==Ura== Luomi on Helsingin IFK:n kasvatti. Hän voitti seurassa kauden 2008–2009 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia ja kauden 2009–2010 päätteeksi SM- hopeaa. Luomi ei saanut kuitenkaan kumpanakaan kautena peliaikaa joukkueessaan. Kaudella 2011–2012 hän pelasi HIFK:n B-nuorten lisäksi myös lainalla Helsingin Jääkiekkoklubin A-, B- ja B2-nuorissa. Kaudella 2012–2013 Luomi toimi HIFK:n B-nuorten selkeänä kakkosmaalivahtina Patrik Virtaselle. Kaudeksi 2013–2014 Luomi siirtyi Mikkelin Jukureiden A-nuorten Mestisjoukkueeseen. Hän puki kauden aikana myös kahteen Mestis-otteluun sekä Hydraulic Oilersin paidan lainalle kolmeen Suomi-sarjan otteluun. Kaudeksi 2014–2015 Luomi nimettiin niin ikään Jukureiden Mestis-rinkiin kolmosmaalivahdiksi Ronan Quemenerille ja Tadeas Galanskylle. Hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa. Kaudeksi 2015–2016 Luomi siirtyi A-nuorten SM- liigan nousijajoukkue Kiekko-Vantaaseen. Luomi toimi lähinnä joukkueen kakkosmaalivahtina Markus Leinoselle. Kaudella 2016–2017 hän ei pelannut missään. Luomi suoritti kauden aikana myös varusmiespalvelustaan. Kaudeksi 2017–2018 Luomi siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Chamonix HC:hen. Hän aloitti joukkueen kolmantena maalivahtina Richard Sabolin ja Jimmy Darier'n kanssa. Luomi teki miesten pääsarjadebyyttinsä 22. syyskuuta 2017 vieraissa Brûleurs de Loups de Grenoblea vastaan. Hän torjui Chamonix'n 4-0-tappioon päättyneessä ottelussa 48 kertaa. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Ranskalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maria Luisa (Espanjan kuningatar, 1688–1714)

Maria Luisa (; 17. syyskuuta 1688 Torino, Savoiji – 14. helmikuuta 1714 Madrid, Espanja) oli Espanjan kuningatar. Hän oli kuningas Filip V:n ensimmäinen puoliso sekä Ludvig I:n ja Ferdinand VI:n äiti. Taustaltaan Maria Luisa oli Savoijin prinsessa.Kendall W. Brown: Marie Louise of Savoy (1688–1714) Women in World History: A Biographical Encyclopedia (2002), Encyclopedia.com. Viitattu 13.10.2017. == Suku == Maria Luisan vanhemmat olivat Savoijin herttua ja Sardinian kuningas Viktor Amadeus II sekä Orléansin herttuatar Anne Marie, joka oli Orléansin herttua Filip I:n ja Henrietta Englantilaisen tytär. Maria Luisan sisaruksia olivat Sardinian kuningas Kaarle Emanuel III sekä Burgundin herttuatar Maria Adelaide, Ranskan kruununprinssin Ludvigin puoliso. Ranskan kuningas Ludvig XV oli Maria Luisan siskonpoika.Anne-Marie D'Bourbon-Orleans (1669–1728) Women in World History: A Biographical Encyclopedia (2002), Encyclopedia.com. Viitattu 7.9.2024.Marie Adelaide of Savoy (1685–1712) Women in World History: A Biographical Encyclopedia (2002), Encyclopedia.com. Viitattu 7.9.2024. == Espanjan kuningattarena == Maria Luisa naitettiin marraskuussa 1701 vain 13-vuotiaana valtapoliittisista syistä Espanjan kuninkaaksi vastikään tulleelle prinssi Filip V:lle, joka oli Ranskan kuninkaan Ludvig XIV:n pojanpoika. Varmistaakseen Ranskan vaikutusvallan Espanjan hovissa Ludvig XIV kielsi Maria Luisaa tuomasta Madridiin omia italialaisia hovineitojaan ja valitsi sen sijaan hänen pääkamarirouvakseen ranskalaissyntyisen Marie Anne de la Trémoillen, ”Ursinsin prinsessan”. Maria Luisa sai nopeasti suuren vaikutusvallan pehmeäluontoiseen Filip V:een, mutta prinsessa Ursinsilla oli vähintään yhtä suuri vaikutusvalta kuningattareen ja siten epäsuorasti myös kuninkaaseen. Maria Luisan kautta kuningattarena leimasi vuosia riehunut Espanjan perimyssota. Hän toimi vuonna 1706 sijaishallitsijana Filip V:n ollessa sotaretkellä. Maria Luisalle ja Filipille syntyi neljä poikaa, joista kaksi eli aikuisiksi. Heistä tuli molemmista aikanaan Espanjan kuninkaita, Ludvig I ja Ferdinand VI. Lisäksi vuonna 1709 syntynyt poika Filip kuoli muutaman päivän ikäisenä synnyttyään ennenaikaisesti, ja Filip Peter Gabriel kuoli 7-vuotiaana vuonna 1719. Maria Luisan terveys huononi neljännen lapsen syntymän jälkeen. Hän sairastui vuonna 1711 risatautiin ja kuoli helmikuussa 1714 tuberkuloosiin vain 25-vuotiaana. Filip V nai vielä saman vuoden joulukuussa Parman prinsessa Elisabet Farnesen, josta tuli edeltäjäänsäkin vaikutusvaltaisempi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Espanjan kuninkaalliset Luokka:Sijaishallitsijat Luokka:Vuonna 1688 syntyneet Luokka:Vuonna 1714 kuolleet
War Dogs (vuoden 2016 elokuva)

War Dogs on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkerrallinen musta komediaelokuva, jonka on ohjannut Todd Phillips. Elokuva perustuu tositarinaan kahdesta nuoresta asekauppiaasta, jotka saavat Yhdysvaltain armeijalta toimeksiannon toimittaa Afganistanin armeijalle ampumatarvikkeita 300 miljoonan dollarin edestä. Elokuva on laajalti dramatisoitu ja osa sen tapahtumista perustuu muihin tarinoihin tai keksittiin elokuvaa varten. Elokuvan pääosia esittävät Jonah Hill, Miles Teller, Ana de Armas ja Bradley Cooper, joka toimi myös tuottajana. War Dogs sai ensi-iltansa New Yorkissa 3. elokuuta 2016, jonka jälkeen sitä alettiin esittää Warner Bros. Picturesin levittämänä teattereissa 19. elokuuta 2016 lähtien. Se sai jakaantuneen vastaanoton kriitikoilta ja se tuotti 86 miljoonaa dollaria lipputuloja. Hill sai suorituksestaan Golden Globe -ehdokkuuden. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2016 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustan komedian elokuvat Luokka:Elokuvat liike-elämästä
Šeherazade

Šeherazade tai Shahrazad (, johdettu keskipersiasta Čehrāzād) on hahmo ja kertoja Tuhannessa ja yhdessä yössä. == Nimi == Šeherazaden nimi tulee keskipersian nimestä Čehrāzād, joka on yhdistelmä sanoista čehr (sukujuuret) ja āzād (jalo, ylevä).Ch. Pellat (2011). "ALF LAYLA WA LAYLA". Encyclopaedia Iranica. == Kertomus == Tarinan mukaan kuningas Šahryār sai eräänä päivänä tietää ensimmäisen vaimonsa olleen hänelle uskoton. Täten hän päätti naida uuden neitsyen joka päivä ja mestata edellisen päivän vaimon, jottei kukaan enää kykenisi pettämään häntä. Hän oli mestauttanut jo tuhat naista, kunnes tutustui Šeherazadeen, visiirin tyttäreen. Vastoin isänsä tahtoa Šeherazade ilmoittautui vapaaehtoiseksi viettämään yhden yön kuninkaan kanssa. Kuninkaan kamarissa Šeherazade kysyi, saisiko hän vielä hyvästellä siskonsa Dunyazaden, joka oli salassa valmistautunut pyytämään Šeherazadea kertomaan hänelle tarinan. Kuningas makasi hereillä ja kuunteli kiinnostuneena Šeherazaden kertomaa tarinaa. Yö päättyi, ja Šeherazade keskeytti tarinansa. Kuningas pyysi häntä kertomaan sen loppuun, mutta Šeherazaden mukaan aikaa ei enää ollut, sillä aamu sarasti. Kuningas päätti siksi säästää Šeherazaden hengen vielä yhdeksi päiväksi, jotta hän voisi päättää tarinansa seuraavana yönä. Yöllä Šeherazade kertoi ensimmäisen tarinansa loppuun ja aloitti toisen, edellistäkin jännittävämmän tarinan, jonka jätti taas kesken aamun koittaessa. Kuningas säästi Šeherazaden hengen jälleen vielä yhdeksi päiväksi, jotta tämä voisi kertoa toisen tarinansa loppuun. Siten kuningas säästi Šeherazaden hengen päivästä toiseen, odottaen innokkaasti loppuratkaisua edellisen yön tarinaan. Tuhannen ja yhden yön ja tuhannen tarinan jälkeen Šeherazade kertoi kuninkaalle, ettei hänellä ollut enää tarinoita kerrottavanaan. Näiden tuhannen ja yhden yön aikana kuningas oli kuitenkin rakastunut Šeherazadeen, joten hän jätti tämän henkiin ja teki tästä kuningattarensa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *The Arabian Nights Entertainments—Gutenberg-projekti Luokka:Satuhahmot Luokka:Tuhat ja yksi yötä
Suomen Sotatieteellinen Seura

Suomen Sotatieteellinen Seura on suomalainen tiedeseura, joka on sotatieteellisen tutkinnon suorittaneiden ja sotatieteitä harrastavien upseerien ja muiden sotatieteitä tutkivien tieteellinen yhdistys.Suomen Sotatieteellinen Seura Seura julkaisee vuosikirjaa Tiede ja Ase, sarjaa Suomen Sotatieteellisen Seuran julkaisuja sekä yhdessä Maanpuolustuskorkeakoulun kanssa julkaisua Journal of Military Studies. Seuran perustivat Sotakorkeakoulun kolmen ensimmäisen kurssin oppilaat 7. helmikuuta 1927 nimellä Sotakorkeakoulun upseerikerho. Nimi muutettiin kuitenkin jo parin vuoden kuluttua nykyiseksi. Ensimmäinen vuosikokous järjestettiin vuonna 1930. Ensimmäinen vuosijulkaisu, sotamarsalkka Mannerheimille omistettu Tiede ja Ase nro 1, ilmestyi kuudentena toimintavuonna 1933. Alusta alkaen toimintamuotona ovat olleet esitelmät. Mannerheim perusti vuonna 1947 seuran tueksi sotatieteellisen rahaston. Hänet kutsuttiin vuonna 1949 seuran ensimmäiseksi kunniajäseneksi.Seppo Tanskanen: Suomen Sotatieteellinen Seura -ajassa mukana 1927–2009 ==Puheenjohtajat== Seuran puheenjohtajat vuodesta 1927, jolloin seura perustettiin nimellä Sotakorkeakoulun upseerikerho.Puheenjohtajat, Suomen Sotatieteellinen Seura * 1927–1929 eversti (jalkaväenkenraali) Paavo Talvela * 1929–1930 eversti (kenraaliluutnantti) Lennart Oesch * 1930–1955 kenraalimajuri (kenraali) Erik Heinrichs * 1955–1966 kenraaliluutnantti Uolevi Poppius * 1966–1971 jalkaväenkenraali Sakari Simelius * 1971–1976 kenraaliluutnantti Paavo Ilmola * 1976 kenraaliluutnantti Paavo Halttu * 1976–1981 eversti Keijo Mikola * 1981–1986 kenraaliluutnantti Pentti Multanen * 1986–1992 kenraalimajuri Risto Setälä * 1992–1998 kenraaliluutnantti Raimo Issakainen * 1999–2004 kenraaliluutnantti Ilkka Ranta * 2005–2007 kenraalimajuri Seppo Tanskanen * 2008–2011 kenraaliluutnantti Vesa Kämäri * 2012–2014 kenraalimajuri Kari Siiki * 2015– kenraalimajuri Pertti Salminen ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tiedeyhdistykset Luokka:Sodankäynti
Vesihilvet

Vesihilvet (Catabrosa) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi vain kaksi lajia, joiden lisäksi kahden muun sukuun kuvatun lajin taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä. Aikojen kuluessa sukuun on kuvattu monia muitakin lajeja, mutta ne on sittemmin tulkittu samaksi lajiksi jonkin jo aiemmin kuvatun lajin kanssa. Tämän myötä vesihilvellä (Catabrosa aquatica) onkin runsaasti erilaisia tieteellisiä synonyyminimiä. Vesihilvet ovat monivuotisia, rönsyjä muodostavia heiniä, joilla on hennot varret. Vesihilpien lehdet ovat leveitä, sileitä ja pehmeitä sekä keulakärkisiä. Lehtien kielekkeet ovat isoja, noin 5 mm pitkiä ja tylppäpäisiä. Vesihilpien kukinto on röyhy, joka on veltto ja tuuhea. Tähkylät ovat 3–4 mm pitkiä, kaksikukkaisia, vihneettömiä ja yleensä punavioletteja. Tähkylöiden kaleet ovat hyvin eripituiset. Sisäkale on tähkylää lyhyempi sekä kolmisuoninen ja ulkokaleen suonitus on epämääräinen. Ulkohelve on pyöreäpäinen, kalvokärkinen ja kolmisuoninen. Suvun lajeista Suomessa ja Ruotsissa esiintyy ainoastaan vesihilpi (Catabrosa aquatica). Sitä tavataan Suomessa lähinnä Perämeren pohjukan ympäristössä. == Lajeja == * Catabrosa aquatica – vesihilpi eli hetevesihilpi * Catabrosa werdermannii == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Vesihilvet (Catabrosa) Luokka:Heinäkasvit
McGurk-efekti

McGurk-efekti on aistiharha, joka perustuu kuulo- ja näköaistin väliseen yhteyteen puheen havaitsemisessa. Aistiharha koetaan, kun visuaalinen ja auditiivinen informaatio prosessoidaan aivoissa samanaikaisesti ja tulkitaan virheellisesti. McGurk-efekti koetaan todennäköisemmin, jos henkilö saa samanaikaisesti heikosti aistittavaa kuuloinformaatiota, sekä hyvin aistittavaa visuaalista informaatiota. == Lähteet == Luokka:Harhat Luokka:Kognitiivinen psykologia
Hydroksipivaldehydi

Hydroksipivaldehydi (C5H10O2) on alifaattinen aldoleihin eli hydroksialdehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa muun muassa polymeerejä ja lääkeaineita. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa hydroksipivaldehydi on värittömiä kiteistä. Nestemäisenä yhdiste dimeroituu helposti 1,3-dioksaanijohdannaiseksi.Christian Kohlpaintner, Markus Schulte, Jürgen Falbe, Peter Lappe, Jürgen Weber & Guido D. Frey: Aldehydes, Aliphatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2013. Viitattu 13.10.2017. Hydroksipivaldehydiä valmistetaan formaldehydin ja isobutyraldehydin välisellä aldoliadditiolla. Katalyyttinä reaktiossa voidaan käyttää alkali- tai maa-alkalimetallien hydroksideja tai karbonaatteja, tertiäärisiä amiineja tai emäksisiä ioninvaihtohartseja. Hydroksipivaldehydi erotetaan uuttamalla dibutyylieetterin avulla. Suuri osa muodostetusta hydroksipivaldehydistä pelkistetään polymeerien valmistuksessa käytettäväksi neopentyyliglykoliksi. Pelkistys voidaan suorittaa käyttämällä formaldehydiä, jolloin kyseessä on Cannizzaro-reaktio tai vedyttämällä käyttäen katalyyttinä koboltti-, kupari- tai nikkelisuoloja tai kromiitteja. Hydroksipivaldehydistä voidaan valmistaa lisäksi Tishchenko-reaktiolla niin ikään polymeerien valmistukseen käytettävää hydroksipivalyylihydroksipivalaattia ja lääkeaineiden valmistukseen käytettävää pantolaktonia.Peter Werle, Marcus Morawietz, Stefan Lundmark, Kent Sörensen, Esko Karvinen & Juha Lehtonen: Alcohols, Polyhydric, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2008. Viitattu 13.10.2017. ==Lähteet== Luokka:Aldehydit
Vincenzo Danti

Vincenzo Danti (1530 Perugia, Italia – 1576 Perugia) oli italialainen kuvanveistäjä, joka sai tyyliinsä paljon vaikutteita itseään 55 vuotta vanhemmalta Michelangelolta. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat Johannes Kastajan teloitusta kuvaava veistosryhmä Firenzen Battistero di San Giovannissa sekä veistosryhmä Kunnia voittaa valheellisuuden Firenzen Bargello-palatsissa, jossa on muitakin Dantin töitä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1530 syntyneet Luokka:Vuonna 1576 kuolleet
Vampyyritanssijatar

Vampyyritanssijatar () on vuonna 1912 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. August Blomin ohjaaman melodraaman pääosia esittävät Clara Wieth, Henry Seemann, ja Robert Dinesen. ==Juoni== Suositun vampyyritanssin esittäjän Silvia Lafontin uudeksi pariksi kiinnitetään nuori tanssija Oscar Borch. Kokematon Oscar rakastuu intohimoisesti Silviaan, mutta tulee useaan kertaan torjutuksi. Ennen illan esitystä Oscar juo myrkkyä ja makaa tanssin päätyttyä näyttämöllä kuolleena. ==Näyttelijät== ==Tuotanto ja vastaanotto== Nordisk Films Kompagnin tuottama Vampyyritanssijatar on mainittu yhtenä ensimmäisistä vampyyrielokuvista, mutta todellisuudessa se on valkoinen orjakauppa -elokuvien ja Asta Nielsenin Kuilun vanavedessä tehty eroottinen melodraama. Elokuvan ”vampyyri” on klassisen tanssijakoulutuksen saaneen Clara Wiethin esittämä femme fatale, jonka naisellinen viehätysvoima ajaa rakastuneen miehen tuhoon. Nimitys vamppi vakiintui myöhemmin Yhdysvalloissa Helen Gardnerin ja Theda Baran tähdittämien elokuvien myötä. August Blomin ohjaustyön ansioita ovat juonta kuljettava määrätietoinen leikkaus, tuolloin vielä harvinaiset lähikuvat sekä teatteriyleisön reaktoiden kuvaaminen loppuhuipennuksen luoman vaikutelman lisäämiseksi. Aikansa rohkeimpiin elokuviin kuulunut Vampyyritanssija oli suuri yleisömenestys ja teki Wiethistä kansainvälisen tähden. Helsingissä, jossa elokuvaa esitettiin heti Tanskan ensi-illan jälkeen, sitä mainostettiin ”näytäntökauden parhaana kuvana”. Tamperelaisen elokuvateatterin mukaan ”kaikkialla missä tätä kuvasarjaa on viime viikkoina näytelty ovat teatterissa kävijät suorastaan tapelleet lipuista!” Elokuvan heikkotasoinen kopio on nähtävissä European Film Gateway -sivustolla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Melodraamat Luokka:Tanskalaiset mykkäelokuvat Luokka:Tanskalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1912 tanskalaiset elokuvat
Asa Griggs Candler

Asa Griggs Candler (30. joulukuuta 1851 Villa Rica, Georgia, YhdysvallatAsa Griggs Candler. Encyclopedia Britannica – 12. maaliskuuta 1929 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen liikemies, joka perusti The Coca- Cola Companyn Atlantassa 1892. Hänen johdollaan Coca-Colasta tuli tunnettu. Hän toimi myös Atlantan kaupungin pormestarina vuosina 1916–1919. Hän myi Coca-Cola Companyn 25 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla vuonna 1919. Myöhemmin hän lahjoitti miljoonia dollareita hyväntekeväisyyteen. Hän oli myös pankkiiri.Asa Griggs Candler (1851-1929). New Georgia Encyclopedia ==Katso myös== *John Pemberton *Coca-Cola ==Lähteet== Luokka:Coca-Cola Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Atlantan pormestarit Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Seija Kurunmäki

Seija Kurunmäki (s. 1956) on maatalous- ja metsätieteiden maisteri, HHJ ja ruoka-alan palkittu vaikuttaja. Kurunmäki on toiminut noin 40 vuoden uransa aikana markkinoinnin ja viestinnän päällikkö- ja johtotehtävissä, viestinnän ammattilaisena ja yrittäjänä. Vuosina 2013-2018 Kurunmäki toimi Suomalaisen ruokakulttuurin edistämissäätiön eli ELO-säätiön toimitusjohtajana. Hänen aikanaan säätiön tunnettuus ja vaikuttavuus saatiin merkittävään kasvuun. Vuonna 2018 Kurunmäki palasi yrittäjäksi omaan viestintäalan yritykseensä Kuule Oy:hyn, jossa toimii ruokavaikuttajana, puhujana ja fasilitaattorina, erikoisalana kestävä kehitys, ruokajärjestelmän kokonaisuus ja ilmastoviestintä. Hän luotaa alan ilmiöitä twitterissä ja onkotolkkua- blogissaan. Lasten ilmastoahdistuksesta huolestuneena hän keräsi 2019 kokoon aktiivisia eri alojen ammattilaisia Aktivistimummot-liikkeen perustajiksi. Tavoite on monipuolistaa keskustelua ja lisätä päättäjien ja aikuisten todellisia tekoja. Suomi100-juhlavuonna Kurunmäki veti laajaa yhteistyöhanketta Syödään yhdessä. Työstään ruoka-alalla ja Syödään yhdessä -hankkeessa Kurunmäki valittiin vuonna 2017 Agronomiliiton Vuoden Vaikuttajaksi ja hän sai myös Ruokatoimittajat ry:n Ideasipulipalkinnon 2018 . Samana vuonna ansiokas työ ruokakulttuurin edistämiseksi huomioitiin Jaakko Kolmonen -rahaston palkinnolla . Vuonna 2014 Kurunmäki palkittiin Tiedonjyvä- palkinnolla. Vuonna 2005 perustamansa viestintää ja tutkimuksia tekevän Kuule Oy:n puitteissa hän on johtanut monien ruokakulttuuria ja ruokavientiä edistävien hankkeiden viestintää mm. Sitran ja maa- ja metsätalousministeriön toimeksiannosta. Niiden tuloksena syntyi Tulevaisuusuutiset 2030 ja 2040 sekä kirja Järkipuheita ruoasta. == Julkaisut == * Järkipuheita ruoasta, 2008, Kurunmäki Seija (Toim.), Sitra ja Edita Publishing Oy, ISBN 978-951-37-5393-1 * Lähiruokaselvitys – Ehdotus lähiruokaohjelman pohjaksi 2012–2015 , 2012, maa- ja metsätalousministeriön tilaama ja rahoittama julkaisu == Videotuotannot == * Tulevaisuusuutiset 2030 , Sitra 2008 * Tulevaisuusuutiset 2040, Ekocentria 2012 ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eetu Turakainen

Eetu Viljami Turakainen (s. 28. lokakuuta 1998 Kaarina) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa ja hänen valmentajanaan toimii Jari Holttinen. Turakainen karsiutui loppukilpailusta alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Hänen ennätyksensä ulkoradoilla on 537 cm (2021) ja sisäradoilla 525 cm (2019). == SM-menestys == Nuorten SM-menestykset 3 kultamitalia 2015 hallissa (17-v.), 2017 hallissa (19-v.), 2017 ulkona (19-v.) 3 hopeamitalia 2015 ulkona (17-v.), 2018 ulkona (22-v.), 2019 hallissa (22-v.) 3 pronssimitalia 2014 hallissa (17-v.), 2016 ulkona (19-v.), 2018 hallissa (22-v.), 2020 ulkona (22-v.) Aikuisten SM‑menestykset 3\. sija Kalevan kisat 2019 4\. sija Halli-SM 2017, Kalevan kisat 2018 5\. sija Kalevan kisat 2016, Halli-SM 2019, Halli-SM 2021 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Eetu Turakaisen kotisivut Luokka:Suomalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Waltteri Urpolahti

Waltteri Urpolahti (s. 5. huhtikuuta 1998 Pori) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Mestis-joukkue TuToa. ==Ura== Urpolahti on Laitilan Jyskeen kasvatti. Hän siirtyi sittemmin Lukon junioreihin ja kaudeksi 2016–2017 Ilveksen A-nuoriin. Hän pelasi kauden 2017–2018 aikana yhden Suomen Cup-ottelun LeKissä. Hän toimi Ilveksen kakkosmaalivahtina kausien 2016–2017 ja 2017–2018 aikana yhteensä kahdeksassa SM-liigaottelussa. Kaudeksi 2018–2019 Urpolahti siirtyi TuTo Hockeyn A-nuoriin. Urpolahti teki huhtikuussa 2019 TuTon kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen. Urpolahti teki kesällä 2020 TuTon kanssa kauden 2020–2021 kattavan jatkosopimuksen. ==Muuta== Urpolahden isoveli Roope pelaa maalivahtina ja heidän pikkuveljensä Frans hyökkääjänä II- divisioonajoukkue LaJyssä. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:TuTo Hockeyn pelaajat Luokka:Elävät henkilöt
Järvelin

Järvelin on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Esko Järvelin (1927–1988), apulaiskaupunginsihteeri ja kotiseutuhistorioitsija * Ilmi Järvelin (o.s. Ikäheimonen, 1926–2002), kirjastonhoitaja, koulutoimentarkastaja ja historiantutkija, Esko Järvelinin puoliso * Kalervo Järvelin (s. 1953), tiedonhaun professori * Marjo-Riitta Järvelin (o.s. Kallio, s. 1954), lääkäri ja professori.
Urho Talke

Urho August Talke (synt. Tallgren, 9. lokakuuta 1894 Helsinki – 31. joulukuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen kestävyysuoksija. Helsingin Kisa-Veikkoja edustanut Talke osallistui maratonille vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisissa ja sijoittui yhdeksänneksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Mercury Marauder

Mercury Marauder on full-size-luokan sedan jota yhdysvaltalainen Mercury valmisti vuosina 1963–1965, 1969–1970 ja 2002–2004. == Sukupolvet == Tiedosto:1964 Mercury Marauder -- 07-22-2010.jpg|Ensimmäinen sukupolvi (1963–1965) Tiedosto:1969 Mercury Marauder X100.jpg|Toinen sukupolvi (1969–1970) Tiedosto:Mercury-Marauder-1.jpg|Kolmas sukupolvi (2003–2004) Marauder Luokka:E-segmentin autot Luokka:Full-size-luokan autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot
Walter de la Mare

Walter John de la Mare [ˈdɛləˌmɛər] (25. huhtikuuta 1873 Charlton, Kent – 22. kesäkuuta 1956 Lontoo) oli englantilainen runoilija ja kirjailija, jonka runojen, novellien ja romaanien teemoja ovat lapsuus, viattomuus ja yliluonnolliset ilmiöt. Niistä hän kirjoitti usein lyyrisellä ja unenomaisella kielellä. Hänen tuotantoonsa kuuluu puolensataa teosta. Hänelle myönnettiin lastenkirjallisuuden Carnegie-mitali vuonna 1947 teoksesta Collected Stories for Children. De la Maren kauhukertomuksia on julkaistu suomeksi Markku Sadelehdon toimittamissa antologioissa Englantilaiset aaveet (WSOY 1994) ja Wendigo ja muita yliluonnollisia kauhukertomuksia (Jalava 2015 ISBN 978-951-887-512-6). ==Suomennettu tuotanto== ===Runoja=== ;LähdeMare, Walter de la Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 11.3.2021, viitattu * Joku, suom. Kirsi Kunnas, teoksessa Kuka on nähnyt tuulen? Helsinki: WSOY 2010 ISBN 978-951-0-36461-1 * Kaikki mennyt, suom. Aale Tynni. Teoksessa: Tuhat laulujen vuotta. WSOY 1957 * Napoleon, suom. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, Maailman runosydän, Helsinki: WSOY 1998 ISBN 951-0-22134-1 * Riojoen laiva, suom. Kirsi Kunnas, teoksissa Kuka on nähnyt tuulen ja Aarteiden kirja: 3: Oli kerran. WSOY 1956, 2. p. 1966 ===Satu=== * Kalaruhtinas, teoksessa: Satumaailma. 17: värikuvallinen taruaarre nuorisolle, toimittanut V. Hämeen- Anttila. Hämeenlinna: Karisto 1941 ==Lähteet== Luokka:Englantilaiset kauhukirjailijat Luokka:Englantilaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Englantilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Proteus Airlinesin lento 706

Proteus Airlinesin lento 706 oli ranskalaisen Proteus Airlinesin sisäinen reittilento Ranskassa Saint-Exupéryn kansainväliseltä lentoasemalta Lorient- Lann Bihouén lentoasemalle 30. heinäkuuta 1998. Lähestyessään määränpäätään lentoa operoinut Beechcraft 1900D poikkesi kurssistaan kohti SS France -alusta, jonka ympärillä oli paljon pienkoneita. Kello 15:58 siihen törmäsi Cessna -mallinen kone, ja molemmat putosivat mereen. Kaikki 14 Beechcraft -koneessa ollutta matkustajaa ja miehistön jäsentä, sekä yksi Cessnassa ollut lentäjä saivat surmansa. == Lento == Proteus Airlines 706 oli lähestymässä heidän määränpäähänsä, kun koneen tuntematon matkustaja tuli ohjaamoon ja pyysi lentäjiä lentämään koneen SS Francen ympäri. Koneen pitäisi silloin laskeutua tutkakatveen alapuolelle. Miehistö pyysi kello 15:54 siirtyä visuaaliseen lentotilaan, johon lennonjohto antoi luvan. Koneen saavutettua SS France se alkoi kiertää sitä 17 astetta vasemmalle kallistuneena. Toisessa onnettomuuskoneessa oli pilottina 69-vuotias entinen Air Inter -lentoyhtiön pilotti, jolla oli yli 20 000 lentotuntia. Hän oli myös tullut katsomaan Ranskan suurinta alusta. Hetkiä ennen onnettomuutta Beechcraft-kone näkyi Cessnalle kuolleessa kulmassa, joten pilotti ei voinut nähdä sitä. Proteus Airlines 706:n perämies ei nähnyt Cessnaa, koska hän teki laskeutumisvalmisteluja. Kapteenikaan ei nähnyt sitä, koska perämies oli oikeanpuoleisen ikkunan edessä. Sekunteja ennen törmäystä Proteus Airlines 706 tuli lopulta näkyviin, mutta mitään ei ollut enää tehtävissä. Noin 600 metrin korkeudessa Cessna osui Beechcraft -koneen peräosaan oikealta puolelta, halkaisten koneen kahtia. Molemmat koneen putosivat 1,5 kilometrin päähän SS Francesta ja upposivat 9-15 metrin syvyyteen. == Lähteet == * Flight Safety Foundation, Aviation Safety Network https://aviation- safety.net/database/record.php?id=19980730-1, luettu 13.10. 2017 Luokka:Vuoden 1998 lento-onnettomuudet Luokka:Lento-onnettomuudet Ranskassa Luokka:Bretagne Luokka:Lentokoneiden yhteentörmäykset
Nikopoliin arkeologinen museo

Nikopoliin arkeologinen museo (myös Nikópolin arkeologinen museo; ) on arkeologinen museo Prévezan kunnassa Kreikassa. Se esittelee Nikopoliin kaupungin arkeologiselta alueelta sekä muualta Prévezan seudulta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä. Museon rakentaminen alkoi vuonna 1999 ja se otettiin käyttöön vuonna 2009. Museorakennus sijaitsee Prévezan kaupungista Nikópolin kylään ja Nikopoliin arkeologiselle alueelle johtavan tien varressa suunnilleen paikkakuntien puolessa välissä. Sen koko on noin neliömetriä. Museo korvasi vanhan, vuonna 1965 valmistuneen arkeologisen alueen yhteydessä toimineen museorakennuksen. == Kokoelmat == Museo esittelee Nikopoliin kaupungin perustamista Aktionin taistelun seurauksena, kaupungin historiaa roomalaiselta bysanttilaiselle kaudelle kattaen noin ajan 31 eaa.–900 jaa., sekä alueen arkeologisia kaivauksia. Museoesineisiin kuuluu muun muassa rakennusten koristeosia, pyhäkköjen alttareita, veistoksia, keramiikkaa, sarkofageja, hautauurnia ja -lahjoja, rahoja, koruja ja erilaisia arkipäiväisiä esineitä. Merkittävimpiin löytöihin kuuluvat muun muassa teatterin alueelta löydetty leijonapatsas; odeionista löydetty Athenen patsas; amatsonomakhiaa esittävällä reliefillä koristeltu pyöreä jalusta, jota käytettiin uudelleen Alkisonin basilikassa; sekä veistetty keisari Augustuksen pää ajanlaskun alun tienoilta. Octavianus Augustus, Archaeological Museum of Nicopolis.jpg|Augustuksen pää. Nicopolis Agrippa.png|Marcus Vipsanius Agrippan pää. Statue of Hermes, Archaeological Museum of Nicopolis.jpg|Hermeen patsas. Pedestal picturing Amazonomachy, Archaeological Museum of Nicopolis.jpg|Amatsonomakhia kuvattuna patsaan jalustassa. Base os statue representing gods.jpg|Jumalia ja heeroksia jalustassa. Ancient Greek Symposium, Archaeological Museum of Nicopolis.jpg|Pitokohtaus, anaglyfi. Tomb of Markos Markou, Archaeological Museum of Nicopolis.jpg|67-vuotiaan Markoksen hautakivi. Glass urn, Archaeological Museum of Nicopolis.jpg|Lasinen uurna. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan arkeologiset museot Luokka:Préveza
Lichtenhagen (Rostock)

Lichtenhagen on Mecklenburg-Etu-Pommerissa sijaitsevan Rostockin kaupungin kaupunginosa, joka sijaitsee keskustasta noin 10 kilometriä luoteeseen. Lichtenhagen on DDR:n ajalla rakennettu betonilähiö. Se on rakennettu vuosina 1972 – 1976 ja siellä asuu noin 14 000 asukasta.Rostockin kaupungin kotisivut Lichtenhagen tuli tunnetuksi vuoden 1992 elokuussa mellakoissa, joissa uusnatsit heittelivät polttopulloja ulkomaalaisten asuttamiin rakennuksiin. Erityisen vihan kohteeksi joutui suurikokoinen Sonnenblumenhaus, joka syttyi osittain tuleen. Nimensä talo on saanut talon päätyä koristavista auringonkukkakuvioista. == Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Rostock