EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Liito-oravankirppu

Liito-oravankirppu (Ceratophyllus (Monopsyllus) indages) on liito-oravalla elävä kirppulaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu isäntälajinsa tapaan vaarantuneeksi (VU)Ilpo Mannerkoski 2010. Kirput. Julk.: Rassi, P., Hyvärinen, E., Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. s. 508–509. == Koko ja tuntomerkit == Muiden kirppujen tapaan pieni, sivusuunnassa litistynyt hyönteinen. Koiraan ruumis on 2,3-3,0 mm ja naaraan 2,5-3,8 mm pitkä. Päässä, tuntosarven takana on kahdessa rivissä sukasia 0-1 sekä 2-3 kappaletta. Niskan pronotaalikammassa on vähemmän kuin 24 piikkiä. Tarkka lajinmääritys tapahtuu tutkimalla takaruumiin kärkiosaa mikroskoopilla. Koiraalla takaruumiin kahdeksas vatsakilpi on pitkä ja kapea ja siinä on pitkiä kärkisukasia. Yhdeksäs vatsakilpi on laajentunut. Naaraalla seitsemännen vatsakilven reuna muodostaa kulman. Naaraan spermathecan bulgaksi kutsuttu osa on sylinterin muotoinen ja hillaksi kutsuttua osaa leveämpi.Gunvor Brinck-Lindroth & F.G.A.M. Smit: The Fleas (Siphonaptera) of Fennoscandia and Denmark (Fauna Entomologica Scandinavica). Brill 2007. ISBN 978-9004151512 s. 62-64 Lähin sukulaislaji on oravankirppu (Ceratophyllus (Monopsyllus) sciurorum) == Levinneisyys == Lajin levinneisyysalue ulottuu Kamtšatkalta, Japanin pohjoisosista, Koreasta, Kiinasta ja Taiwanin pohjoisosista Siperian ja Keski-Aasian poikki Länsi- Venäjälle. Pohjoismaissa liito-oravankirppua tavataan ainoastaan eteläisessä Suomessa. == Elinympäristö ja elintavat == Liito-oravankirppu on nimensä mukaisesti liito-oravan (Pteromys volans) ulkoloinen. Lajin tarkemmat elintavat ovat kuitenkin tuntemattomat. Liito-oravan pesissä elää myös muita kirppulajeja, mutta liito-oravankirppu on näistä ainoa täysin liito-oravaan sidottu laji. Suomessa se näyttää esiintyvän pesissä ainoana kirppuna kesällä aikana, jolloin liito-oravalla on uusia poikasia.Haukisalmi & Hanski (2007) "Contrasting seasonal dynamics in fleas of the Siberian flying squirrel (Pteromys volans) in Finland". Ecological Entomology 32(4), 333 Suomessa liito-oravankirppu on ainoana kirppulajina luokiteltu uhanalaiseksi, sillä se ei vaarantuneeksi luokiteltuun isäntälajiinsa sidottuna voi olla ainakaan sitä vähempää uhanalainen. == Lähteet == Luokka:Kirput Luokka:Suomessa uhanalaiset lajit
Kapryylihappo

Kapryylihappo (eng. Caprylic acid) (tunnetaan myös nimellä oktaanihappo) on tyydyttynyt rasvahappo. Yhdistettä esiintyy mm nisäkkäiden tuottamassa maidossa, kookosöljyssä ja öljypalmun (Elaeis guineensis) tuottamassa palmuöljyssä. Kapryylihappoa käytetään mm esterinä parfyymeissä ja hoitona bakteerien aiheuttamaan tulehdukseen. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Kapryylihappo (samoin kuin kapronihappo ja kapriinihappo) on saanut nimensä vuohien mukaan (latinaksi capra). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Rasvat *PubChem: Octanoic acid9 *Human Metabolome Database (HMDB): Caprylic acid *DrugBank: Caprylic acid *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Octanoic acid *ChemBlink: Octanoic acid *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Caprylic-acid *Pherobase: Floral Compound – caprylic acid *Pherobase: Semiochemical – caprylic acid Luokka:Rasvahapot
Nelson A. Miles

Nelson A. Miles (8. elokuuta 1839 – 5. toukokuuta 1925) oli yhdysvaltalainen sotilas, joka loi uransa Yhdysvaltain sisällissodassa ja osallistui siellä kaikkiin merkittäviin yhteenottoihin lukuun ottamatta Gettysburgin taistelua. Pohjoisvaltioiden voiton jälkeen Miles oli merkittävässä roolissa useimmissa Suurille tasangoille ja tasankointiaaneja vastaan suuntautuneissa Yhdysvaltain armeijan sotaretkissä. Vuosina 1874–1875 hän pakotti comanchet, kiowat ja eteläiset cheyennet antautumaan Texasissa ja Coloradossa.Henriksson 1985 s. 115. Vuosina 1876–1877 Miles johti Little Bighornin taistelun jälkeisiä talvihyökkäyksiä ja pakotti lakotat ja pohjoiset cheyennet palaamaan reservaatteihinsa. Samana kesänä Miles joukkoineen osallistui nez percé -sotaan, joka johti päällikkö Josephin antautumiseen Montanassa.Greene 2001 s. 208 - 210. 1880-luvun jälkipuoliskon aikana Miles miehineen päätti lopullisesti apassi-johtaja Geronimon vuosikymmeniä jatkuneet ryöstöretket Yhdysvaltain ja Meksikon rajaseudulla. Vuonna 1898 hän osallistui Espanjan–Yhdysvaltain sotaan, jonka seurauksena Yhdysvallat sai haltuunsa Espanjan siirtomaat Karibialla ja Tyynellämerellä. Miles kuoli Washington DC:ssä vuonna 1925 ollessaan lastenlastensa kanssa sirkuksessa. Tuolloin hän sai äkillisen sydänkohtauksen tehdessään kunniaa maansa lipulle kansallishymnin esityksen aikana. Hän oli kuollessaan eräs viimeisistä sisällissodan aikaisista sodanjohtajista. Miles haudattiin Arlingtonin kansalliselle hautausmaalle nimeään kantavaan mauseleumiin. ==Lähteet== *Greene, Jerome, Nez Perce Summer, 1877: The US Army and the Nee-Me-Poo Crisis, Montana Historical Society Press, 2001, ISBN 978-0917298820 *Henriksson, Markku Alkuperäiset amerikkalaiset Gaudeamus, 1985 ISBN 951-662-385-9 ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet
Pirkan Kierros

Pirkan Kierros on vuotuinen neljästä osatapahtumasta koostuva liikuntatapahtuma. Kierroksen osat ovat hiihto, pyöräily, soutu ja hölkkä. ==Katso myös== * Pirkan Hiihto * Pirkan Pyöräily * Pirkan Soutu * Pirkan Hölkkä ==Aiheesta muualla== * Pirkan Kierros Luokka:Suomen urheilutapahtumat
Pirkan Soutu

Pirkan Soutu on vuosittainen Tampereen Pyhäjärvellä järjestettävä soututapahtuma. Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1979. Pirkan Soutu on osa Pirkan Kierrosta. Pirkan Kierroksen muut osatapahtumat ovat Pirkan Hiihto, Pirkan Pyöräily ja Pirkan Hölkkä. ==Aiheesta muualla== * Pirkan Kierros * Pirkan Soutu Luokka:Suomen soutukilpailut Luokka:Tampereen urheilutapahtumat
O. A. J. Keinänen

Olivier August Johan Carlenius (27. syyskuuta 1841 Savonlinna – 25. syyskuuta 1904 Heinävesi) oli suomalainen runoilija joka käytti kirjailijanimeä O. A. J. Keinänen. Carleniuksen vanhemmat olivat raatimies, kauppias Johan Olof Carlenius ja Maria Hatalin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1864 Porvoon lukiosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1872. Carlenius julkaisi 1867 Suomalaisia lauluja' nimisen runokokoelman. Hän tuli sittemmin mielisairaaksi kertoman mukaan onnettoman rakkauden takia ja alkoi kutsua itseään Viipurin kuninkaaksi. == Teoksia == * Suomalaisia lauluja. Frenckell, Helsinki 1867 == Lähteet == * * O. A. Kallio : Uudempi suomalainen kirjallisuus : edellinen osa : vanhempi eli perustava aika. WSOY 1911, s. 173 == Aiheesta muualla == * Google-kirjat : O. A. J. Keinäsen teos Suomalaisia lauluja *Vapaasti ladattava O. A. J. Keinäsen e-kirja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1841 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Luonnosta (Anaksagoras)

Luonnosta () oli Anaksagoraan kirjoittama luonnonfilosofiaa käsittelevä teos. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan myöhempien kirjailijoiden teoksissa säilyneitä katkelmia. Luonnosta oli Anaksagoraan pääteos. Hän kirjoitti sen myöhemmällä iällään, mikä tarkoittaa, että se on todennäköisesti kirjoitettu Ateenassa. Teos on käsittänyt mahdollisesti ainakin kolme kirjaa. Teos on kirjoitettu joonialaisella kreikalla ja proosamuodossa Anaksimeneen mallin mukaan. Platon viittaa teokseen Sokrateen puolustuspuheessa ja antaa ymmärtää, että Sokrates olisi lukenut sitä.Platon: Sokrateen puolustuspuhe (Apologia) 26d. Platonin ja muiden viittausten perusteella teos vaikuttaa olleen tunnettu ja suosittu Ateenassa 400-luvulla eaa. Teoksesta on säilynyt nykyaikaan parikymmentä katkelmaa. Katkelmia on säilynyt ennen kaikkea Simplikioksen (kommentaari Aristoteleen Fysiikkaan) kautta; tämä tunsi teoksen vielä 500-luvulla ja lainasi siitä otteita. Muita merkittäviä lähteitä teoksen sisältöön ovat Platon, Aristoteles, Theofrastos, Aetios ja Hippolytos. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * * Luokka:Esisokraatikkojen teokset
Luonnosta (Anaksimandros)

Luonnosta () oli Anaksimandroksen kirjoittama luonnonfilosofinen teos. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan myöhempien kirjailijoiden teoksissa säilyneitä katkelmia. Anaksimandroksen teos oli proosamuotoinen ja se oli yksi länsimaisen kirjallisuuden historian ensimmäisiä proosateoksia.Schofield, Malcolm: The Ionians. Teoksessa Samalla teosta voidaan pitää historian ensimmäisenä todellisena filosofisena tutkielmana. Nimi Luonnosta on todennäköisesti annettu sille myöhemmin. Teos esitti Anaksimandroksen teorian kaikkeuden synnystä sekä kaiken elävän kehittymisestä. Taivas ja maa saivat alkunsa rajattomasta apeironista. Tästä syntynyt maa oli alun perin veden peitossa, mutta myöhemmin vesi kuivui lämmön vaikutuksesta osittain ja paljasti maan. Kasvit ja eläimet syntyivät kosteudesta, ihmiset puolestaan myöhemmin kaloista tai joistakin kaloja muistuttavista eläimistä. Teoria muistuttaa evoluutioteoriaa, mutta toisaalta myös kreikkalaisen mytologian kertomuksia, kuten kertomusta Deukalionista ja Pyrrhasta. Malcolm Schofieldin mukaan teos voidaan nähdä eräänlaisena naturalistisena versiona Hesiodoksen teoksesta Jumalten synty. Teoksesta säilyneet katkelmat ovat peräisin ennen kaikkea Aristoteleelta, Theofrastokselta, Pseudo-Plutarkhokselta, Hippolytokselta ja Simplikiokselta. Teoksella oli suuri vaikutus kreikkalaiseen filosofiseen kosmologiaan kirjallisuuden lajityyppinä. == Lähteet == Luokka:Esisokraatikkojen teokset
Luonnosta (Filolaos)

Luonnosta () oli Filolaoksen kirjoittama pythagoralaista luonnonfilosofiaa käsittelevä teos. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan myöhempien kirjailijoiden teoksissa säilyneitä katkelmia. Filolaoksen kerrotaan olleen ensimmäinen, joka julkaisi kirjan pythagoralaisista opeista.Diogenes Laertios: Merkittävien filosofien elämät ja opit VIII.85. Suomennos Marke Ahonen. Samalla hän on ainoita pythagoralaisia, jonka teoksesta tunnetaan merkittävämpiä katkelmia.Hussey, Edward: Pythagoreans and Eleatics. Teoksessa Filolaoksen teos käsitteli muun muassa musiikin teoriaa, jolla oli pythagoralaisessa ajattelussa myös metafyysisiä ja kosmologisia kytkentöjä. Diogenes Laertioksella on säilynyt katkelma teoksen alusta: Filolaoksen ajattelu liitti näin yhteen kaksi esisokraattisen filosofian käsitettä, joonialaisen luonnonfilosofian rajattoman (apeiron) ja Parmenideen elealaisen ontologian rajan (peran). Yhdistävänä toimii harmonian käsite, jota olivat jo ennen pythagoralaisia käyttäneet Empedokles ja Herakleitos. Filolaoksen teoksessa harmoniaa käsitellään kuitenkin omaperäisen pythagoralaisesti numeerisina suhteina ja musikaalisen asteikon (pythagoralainen asteikko) avulla. Platonin kerrotaan ostaneen Filolaoksen teoksen ja käyttäneen sitä Timaioksensa pohjaksi. Speusippos teki Filolaoksen teoksesta tiivistelmän. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Esisokraatikkojen teokset
Luonnosta (Herakleitos)

Luonnosta () oli Herakleitoksen kirjoittama luonnonfilosofiaa käsittelevä teos. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan myöhempien kirjailijoiden teoksissa säilyneitä katkelmia. Diogenes Laertioksen mukaan teos oli jaettu kolmeen osaan, jotka käsittelivät maailmankaikkeutta, politiikkaa ja teologiaa. Theofrastoksen mukaan osa teoksesta oli keskeneräinen, osa taas sekavasti kirjoitettu.Diogenes Laertios: Merkittävien filosofien elämät ja opit IX.6. Diogenes kertoo myös, että Herakleitos omisti teoksensa Efesoksen Artemiin temppelille sijoittaen teoksen sinne. Temppeleitä käytettiin antiikin aikana usein kallisarvoisten esineiden säilytyspaikkana. Diogeneen mukaan teos sai sellaisen maineen, että Herakleitoksen ajattelu keräsi paljon herakleitoslaisiksi kutsuttuja kannattajia. Teos oli saatavilla vielä Plutarkhoksen ja Klemens Aleksandrialaisen aikana, ellei myöhemminkin. == Lähteet == Luokka:Esisokraatikkojen teokset
Corneille Heymans

Corneille Jean François Heymans (1892–1968)britannica.com: Corneille Heymans oli belgialainen tutkija, joka sai vuonna 1938 Nobelin lääketieteen palkinnon hengitystä sääteleviin mekanismeihin liittyvästä tutkimuksesta. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset biologit Luokka:Fysiologit Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Koekytkentälevy

Koekytkentälevy tai koekytkentäalusta () on levy, jolla voi testata elektronisia kytkentöjä tarvitsematta juottaa komponentteja. Levyllä on suuri määrä pieniä reikiä standardin 2,54 millimetrin välein (0,1 tuumaa), joissa on kontaktipinta ja joihin liitettävien komponenttien johtimet painetaan. Reiät on jaettu ryhmiin ja kunkin ryhmän reikien kontaktit on levyn sisällä yhdistetty toisiinsa sähköisesti. Liitettävien komponenttien johtimet tai kytkentänastat sijoitetaan eri ryhmiin, jolloin niiden välille voidaan kytkeä muita komponentteja tai hyppylankoja. Koekytkentälevyn reunoilla voi olla pitkiä reikäryhmiä esimerkiksi virransyöttöä varten. Levyjä on saatavana eri kokoisina ja pinnien määrä vaihtelee. Pieniä levyjä saattaa olla mahdollista yhdistää, jolloin pinnien määrä kasvaa. Koekytkentälevyjä voi käyttää moneen kertaan. Koekytkentälevyn avulla onkin hyvin helppoa kokeilla yksinkertaisia kytkentöjä ja kytkentöjä on helppo muuttaa. Vaihtoehtoinen alusta kytkentöjen testaamiseen on reikäpiirilevy, johon osat kiinnitetään juottamalla. Luokka:Elektroniikka Luokka:Elektroniikan komponentit
Walter Rudolf Hess

Walter Rudolf Hess (17. maaliskuuta 1881 Frauenfeld – 12. elokuuta 1973 Locarno) oli sveitsiläinen tutkija, joka sai vuonna 1949 Nobelin lääketieteen palkinnon väliaivojen toimintaan liittyvästä tutkimuksesta. Hess valittiin Zürichin yliopiston professoriksi ja fysiologian instituutin johtajaksi vuonna 1917. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsiläiset biologit Luokka:Neurotieteilijät Luokka:Sveitsiläiset professorit Luokka:Zürichin yliopiston professorit Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Herz

Herz on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Alice Herz (1883–1965), protestiksi Vietnamin sotaa vastaan polttoitsemurhan tehnyt saksalais- yhdysvaltalainen nainen * Alice Herz-Sommer (1903–2014), tšekkiläinen pianisti ja musiikinopettaja * Djane Lavoie-Herz (s. 1889), kanadalainen pianisti ja pianopedagogi * Henri Herz (1803–1888), itävaltalainen pianisti ja säveltäjä * Henriette Herz (1764–1847), saksalainen salonginpitäjä. ==Katso myös== * Hertz
Kytkentä

Kytkentä voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Elektroniikassa käytetty ilmaus tietynlaiselle komponentin tai useamman käytölle; piirikaavio * Mekaniikassa, esim. nivelen kytkentä akseliin * Kuvaannollisena ilmauksena, asiayhteyden liittyvyys toiseen asiayhteyteen
Alberto Bolognetti

Alberto Bolognetti (8. heinäkuuta 1538 Bologna – 17. toukokuuta 1585 Villach) oli italialainen kardinaali. Hän syntyi Bolognan senaattori Francesco Bolognettin ja Lucrezia Fantuzzin poikana. Suvusta tuli 1700-luvulla myös toinen kardinaali, Mario Bolognetti. Bolognetti sai tohtorinarvon oikeudessa Bolognan yliopistosta 23. toukokuuta 1562. Hän toimi muun muassa studiumin professorina Bolognassa 1562–1565 ja Salernossa 1565–1575. Paavi Gregorius XIII kutsui hänet Roomaan ja nimitti apostoliseksi protonotaariksi vuonna 1572. Vuosina 1576–1578 Bolognetti toimi nuntiuksena Firenzessä ja vuosina 1578–1581 Venetsiassa. Bolognetti tuli 27. huhtikuuta 1579 valituksi Massa Marittiman hiippakunnan johtoon. Piispaksi konsekroinnista ei ole tietoja. Vuosina 1581–1585 Bolognetti toimi nuntiuksena Puolassa. Hänestä tehtiin konsistoriossa 12. joulukuuta 1583 kardinaalipappi, mutta hän ei saanut punaista hattua eikä titteliä. Hänet haudattiin Basilica di Santa Maria dei Serviin Bolognassa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset kardinaalit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Pyhän istuimen diplomaatit Luokka:Vuonna 1538 syntyneet Luokka:Vuonna 1585 kuolleet
Miinoan kivi

Miinoan kivi on rajakivi Suomen ja Venäjän rajalla Kuhmossa. Se on ollut rajapyykkinä Täyssinän rauhasta 1596 alkaen. Miinoan kivi sijaitsee noin 40 kilometriä Kuhmon keskustasta koilliseen, entisen Suomen ja Vienan Karjalan välisen kulkureitin varrella. Kiven ohi kulki Pohjanlahden ja Vienanmeren välisen vedenjakajan ylittävä veneiden vetotie vesistöistä toiseen. Kivi tuli tunnetuksi, kun I. K. Inha otti 1890-luvulla valokuvan veneenvetäjistä kiven edustalla. Sakari Pälsi kirjoitti kivestä kokonaisen luvun kirjaansa Karjalan talviteillä (Otava 1922). Kiveen on hakattu Täyssinän rauhan rajamerkit: Ruotsin kolme kruunua ja venäläinen risti. Vuonna 1827 tehdyn Oulun läänin ja Arkangelin kuvernementin rajankäynnin yhteydessä kiveen hakattiin kirjaimet U ja A. Vuonna 1934 tehdyn Suomen ja Neuvostoliiton välisen rajantarkistuksen yhteydessä kiveen hakattiin tekstit SUOMI ja СССР. Lisäksi kiveen on hakattu rajan kulkua osoittava viisari ja rajapyykin numero 681. Kivi sijaitsee rajalinjalla Suomen ja Venäjän rajapaalujen välissä. Kiven sijaintipaikasta johtuen siihen tutustuminen edellyttää rajavartioston kirjallista lupaa. ==Katso myös== *Miinoa, kylä == Lähteet == * Museoviraston kulttuuriympäristö rekisteriportaali : Miinoan kivi * Kuhmon muinaismuistokohteet Luokka:Suomen siirtolohkareet Luokka:Suomen ja Venäjän raja Luokka:Rajakivet Luokka:Kuhmo
Aleksejev

Aleksejev (), naisilla Aleksejeva (Алексе́ева) on yleisimpiä venäläisiä sukunimiä. Se perustuu kreikkalaisperäiseen ristimänimeen Aleksei (Алексе́й), jonka suomalainen vastine on etunimi Aleksi. Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin: * Aleksandr Aleksejev (s. 1999), venäläinen jääkiekkoilija * Denis Aleksejev (s. 1987), venäläinen juoksija * Dmitri Aleksejev (s. 1947), venäläis-englantilainen pianisti * Fjodor Aleksejev (1753–1824), venäläinen taidemaalari * Georgi Pogodin-Aleksejev (s. 1993), venäläinen jääkiekkoilija * Jevgeni Aleksejev (1843–1917), venäläinen amiraali * Jevgeni Aleksejev (s. 1985), venäläinen šakinpelaaja * Lidija Aleksejeva (1924–2014), venäläinen koripalloilija ja valmentaja * Ljudmila Aleksejeva (1927–2018), venäläinen toisinajattelija ja ihmisoikeusaktivisti * Marina Anatoljevna Aleksejeva, Aleksandra Marinina (s. 1957), venäläinen rikoskirjailija * Marius Aleksejev (s. 1982), virolainen käsipallomaalivahti * Mihail Aleksejev (1857–1918), venäläinen kenraali * Nikita Aleksejev (s. 1981), venäläinen jääkiekkoilija * Nikolai Aleksejev (s. 1977), venäläinen aktivisti ja toimittaja * Olga Rypakova (o.s. Aleksejeva) (s. 1984), kazakstanilainen yleisurheilija * Tiit Aleksejev (s. 1968), virolainen kirjailija ja historioitsija * Vasili Aleksejev (1942–2011), neuvostoliittolainen painonnostaja * Vladimir Aleksejev (1784–1832), venäläinen kuvanveistäjä ja mitalitaiteilija * Vladimir Aleksejev (s. 1961), venäläinen suunnistaja.
Edward Adelbert Doisy

Edward Adelbert Doisy (1893−1986) oli yhdysvaltalainen biokemisti. Hänelle myönnettiin yhdessä tanskalaisen Henrik Damin kanssa Nobelin lääketieteen palkinto 1943 K-vitamiinin löytämisestä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset biokemistit Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Kristillisten Tekojen kirkko

Kristillisten Tekojen Kirkko on Tampereella perustettu suomalainen kristillinen uskonnollinen yhteisö, joka on rekisteröity uskonnolliseksi yhdyskunnaksi 9. toukokuuta 1983. Kristillisten Tekojen kirkko tunnustaa Raamatun kirjoituksiin perustuvaa kristillistä uskoa tavoitteenaan edistää rauhan, lähimmäisenrakkauden ja tasa-arvon toteutumista ihmisten kesken. Yhteisössä on käytössä aikuiskaste. Yhteisön pääasiallinen lähtökohta verrattuna muihin kristillisiin yhteisöihin on käsitys, jonka mukaan kristillinen usko ei yksinään riitä pelastukseen, vaan lisäksi tarvitaan "kristillisiä tekoja". Pääosa Kristillisten Tekojen Kirkon perustajista oli työttömiä Tampereen seudulta. Yhteisön jäsenmäärä on 2000-luvulla ollut hyvin pieni, alle 20 henkeä. 1990-luvulla siihen kuului vain kaksi jäsentä ja se oli Suomen toiseksi pienin rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta (pienempi oli vain Totuuden Ystävät). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kristilliset järjestöt Luokka:Suomen kristilliset yhdyskunnat
Torittu

Torittu on kylä Padasjoen kunnassa Päijät-Hämeen maakunnassa. Toritun kylän historia on yhtä vanha kuin Padasjoen historia. Hallintopitäjän perustamisvuotena pidetään vuotta 1442. Tuolloin Padasjoen käräjillä vahvistettiin Toritun isäntien kauppa, jolla he olivat ostaneet neljänneksen hauholaisilta Lummene-metsästä. Loput Lummene-metsästä harmoslaiset ja torittulaiset ostivat vuonna 1558, jolloin pitäjän raja muodostui nykyiseksi. Vuoden 1539 maakirjan mukaan Toritussa oli Rekolan ja Pastilan talot, joista muodostettiin 1580-luvulla kaksi taloa lisää. Toritun kylän keskeisimmäksi paikaksi on muodostunut Sepänmäki eli kyläsepän museoalue, jonka vanhimmat rakennukset ovat peräisin 1700-luvulta. Kyläyhdistys pitää avoinna kesäisin Toritun kyläsepän museota ja järjestää mm. pärekattotalkoita ja muita museon hoitotalkoita sekä yhteisiä juhlia museopihalla kesäasukkaiden kanssa. Museoalueelle on myös kunnostettu sepän paja, jossa pidetään kursseja. Toritun vuonna 1905 rakennettu koulu lakkautettiin vuonna 1970 ja vuodesta 1979 asti siellä on toiminut Nuutisen kutomo. Toritulla on aktiivisen kyläyhdistyksen lisäksi myös aktiivinen ja toimiva metsästysseura. Kyläyhdistyksen ja metsästysseuran Leader-projektina valmistamalla Toritun luonto- ja kulttuurireitillä on peräti 27 km taivallettavaa luonto- ja kulttuurikohteista toisiin. Metsätalouden merkitys on suuri Toritun kylälle. Kylällä on monia pieniä järviä ja rantaa myös Lummene-järvestä, niinpä kylällä on paljon kesäasukkaita. Kutomon lisäksi kylällä on matkailuyrittämistä. == Toritun kulttuurimaisema == Toritun kulttuurimaisemaa hallitsevat laajat, metsiin rajautuvat kumpuilevat peltovainiot ja niiden laitamilla sijaitsevat tilakeskukset. Kylän keskivaiheilla sijaitsevan ulkoilmamuseon rakennukset kuuluivat Pastilasta 1920-luvun alussa itsenäistyneeseen Seppälä-nimiseen torppaan, jossa asui kylän seppä vuoteen 1955 asti. Alueen vanhimmat rakennukset ovat 1700-luvulta. Seppälän koillispuolella, mäen harjanteella sijaitsee Toritun vuonna 1905 rakennettu koulu. Alkuperäisellään oleva rakennus on tyhjillään, ja sitä vastapäätä on Nuutisen kutomon 1980-luvulla rakennettu asuin- ja tehdasrakennus. Toritun eteläosassa, maantien länsipuolella sijaitsevat laajojen peltojen ympäröimät Ylätalon ja Vainion tilakeskukset, joiden päärakennukset lienee rakennettu 1800–1900-lukujen molemmin puolin. Pastilan kantatilan rakennuskanta lienee 1950–1960-luvuilta. Toritun pohjoisosassa sijainnut Alhon 1600-luvulle palautuvan yksinäissäterin päärakennus on purettu. == Lähteet == Pulkkila, Uuno [1946] 1984. Padasjoen historia. == Aiheesta muualla == * Kyläyhdistyksen sivut * Sepänmäki * Toritun kulttuurimaisema ===Kirjallisuutta=== *Pastila, Pekka & Perälä, Minna: Toritun kyläkirja : elämää Padasjoella. Toritun kyläyhdistys, 2012. ISBN 978-952-93-0767-8. Luokka:Padasjoen kylät
Jegorov

Jegorov (), naisilla Jegorova (Его́рова) on yleisimpiä venäläisiä sukunimiä. Se perustuu kansanomaiseen etunimeen Jegor, jonka kirjallisempi muoto on Georgi. Suomessa vastaava etunimi on Yrjö. Sukunimi voi viitata seuraaviin henkilöihin: Jegorov * Aleksandr Jegorov (1883–1939), Neuvostoliiton marsalkka * Boris Jegorov (1937–1994), neuvostoliittolainen kosmonautti * Grigori Jegorov (s. 1967), neuvostoliittolainen ja kazakstanilainen seiväshyppääjä * Juri Jegorov (1954–1988), neuvostoliittolainen pianisti Jegorova * Anna Jegorova (1916–2009), neuvostoliittolainen taistelulentäjä * Ljubov Jegorova (s. 1966), venäläinen maastohiihtäjä * Olga Jegorova (s. 1972), venäläinen juoksija * Valentina Jegorova (s. 1964), venäläinen kestävyysjuoksija.
Kuulakytkin

Kuulakytkin voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Perävaunuun liittyvä laite, jolla perävaunu lukitaan auton peräkoukkuun * Elektroniikan eräs kytkintyyppi
Carlos Chávez

Carlos Chávez (13. kesäkuuta 1899 México – 2. elokuuta 1978 México) oli meksikolainen säveltäjä. Hänen teoksissaan on paikallisen kansanmusiikin ja uusklassismin vaikutteita. Chávezin tuotantoon kuuluu muun muassa seitsemän sinfoniaa ja baletteja. Hänen ainoa oopperansa, The Visitors, kantaesitettiin New Yorkissa vuonna 1957. Chávez myös kirjoitti kaksi kirjaa, joista toinen oli vaikutusvaltainen Toward a New Music: Music and Electricity (1932), sekä musiikkiartikkeleita El Universaliin.AllMusic: Carlos Chávez Chávezin oma soitin oli piano. Hän opiskeli muiden muassa Manuel Poncen johdolla. Hän meni vuonna 1922 naimisiin Otilia Ortizin kanssa. Hän matkusteli sekä Euroopassa että Yhdysvalloissa. Asuessaan vuosina 1926–1928 New Yorkissa hän ystävystyi Aaron Coplandin ja Edgar Varèsen kaltaisten merkittävien vaikuttajien kanssa. Chávez toimi muun muassa Meksikon kansalliskonservatorion johdossa, oli mukana perustamassa Kansallista taideinstituuttia ja toimi myös Harvardin yliopistossa Charles Eliot Norton -luennoitsijana. Hän oli vuonna 1928 Meksikon sinfoniaorkesterin perustaja, ja hänestä tuli sen kapellimestari.Britannica.com: Carlos Chávez Hän johti lähes jokaista suurta orkesteria Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Hän sai sekä Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemian että Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusinstituutin kunniajäsenyydet.Schirmer.com: Carlos Chávez == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset säveltäjät Luokka:Meksikolaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Manuel Ponce

thumb|Manuel Poncen hauta Mexico Cityssä Manuel María Ponce (8. joulukuuta 1882 Fresnillo – 24. huhtikuuta 1948 México) oli meksikolainen säveltäjä. Hänen ensimmäinen tyylisuuntauksensa sai vaikutteita ensisijaisesti Moritz Moszkowskin ja Cécile Chaminaden salonkimusiikista. Tätä tyyliä edustavat lukuisat kevyet pianosävellykset ja laulut. Opiskeltuaan Paul Dukasin johdolla Ponce kehitti tyylin, joka yhdisteli ranskalaista impressionismia ja uusklassisia kontrapunktisia tekniikoita. Laulujen ja varhaisten pianoteosten lisäksi Poncen tuotantoon lukeutuu pianokonsertto, sinfonisia teoksia, Concierto del sur kitaralle ja orkesterille, kamarimusiikkia, kaksi pianosonaattia ja runsaasti kitaramusiikkia.AllMusic: Manuel Ponce Sävellystyön ohella Ponce toimi pianistina, urkurina, pedagogina ja musiikkikriitikkona. Hän työskenteli Meksikon kansallisessa musiikkikonservatoriossa ja toimi vuosina 1917–1919 Kansallisen sinfoniaorkesterin kapellimestarina. Vuonna 1925 Ponce muutti Pariisiin; hän palasi vuonna 1933 Meksikoon suoritettuaan tätä ennen opintonsa Dukasin johdolla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Meksikolaiset säveltäjät Luokka:Meksikolaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Joseph Erlanger

Joseph Erlanger (5. tammikuuta 1874 – 5. joulukuuta 1965) oli yhdysvaltalainen tutkija, joka sai vuonna 1944 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä entisen oppilaansa Herbert Gasserin kanssa hermosäikeisiin liittyvästä tutkimuksesta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset neurotieteilijät Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Magneettikytkin

Magneettikytkin on kytkin, joka toimii magneettikentän ohjaamana. Kytkinosa voi olla esimerkiksi kielirele. Tyypillisesti magneettikytkimeen kuuluu kestomagneetin sisältävä vastakappale, jonka läheisyydessä kytkimen asento muuttuu. Eräs sovellus on oven avautumisen tunnistus esimerkiksi murtohälytyslaitteessa. Liikehuoneistoissa taas voidaan oven karmiin liittää magneettikytkin ja oveen vastakappale. Kun asiakas avaa oven, kytkimen tila muuttuu, mikä aktivoi äänisignaalin kiinnittämään liikkeenharjoittajan huomion. Magneettikytkimiä on saatavilla sekä pinta- että uppoasennettavina malleina. Luokka:Kytkimet
Dip-kytkin

Dip-kytkin (dual in-line package, viittaa standardimuotoiseen komponentin koteloon 0,3 tuuman leveydellä ja 0,1 tuuman pinnivälillä) on heikkoja virtoja ohjaava rakenteeltaan pieni, yleensä useampia kytkimiä sisältävä kytkin. Sillä voi korvata jumpperin. Mikäli elektronista laitetta suunniteltaessa ollaan epävarmoja esim. jännitteenjaon soveltuvuudesta, voi jännitteenjakoja tehdä useampia ja liittää ne dip-kytkimeen jotta voi myöhemmin testata mikä toimii parhaiten. Luokka:Kytkimet fr:Interrupteur#DIP switch
Howard Florey

Howard Walter Florey (24. syyskuuta 1898, Adelaide, Australia – 21. helmikuuta 1968, Oxford, Britannia) oli australialainen tutkija, joka sai vuonna 1945 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Alexander Flemingin ja Ernst Boris Chainin kanssa penisilliiniin liittyvästä tutkimuksesta. Florey johti Oxfordissa ensimmäisten järjestelmällisesti penisilliiniä saaneiden potilaiden hoitoa ja tutkimusta. Hänellä oli keskeinen osa myös patologian kehittymisessä kokeelliseksi tieteeksi kotimaassaan Australiassa. Varhain urallaan hän kiinnostui ihmiskehon eritteissä esiintyvästä lysotsyymistä ja sen kyvystä tappaa bakteereja. == Lähteet == Luokka:Australialaiset tieteilijät Luokka:Patologit Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat Luokka:Copley-mitalin saajat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Satakunnan Kansansoutu

Satakunnan Kansansoutu on Kokemäenjoella järjestettävä soututapahtuma, joka soudetaan 109 kilometrin mittaisena Sastamalan Sylvään ja Porin Aittaluodon välisenä. Kyseessä ei ole kilpailu, vaan soutajat etenevät yhteisen aikataulun mukaan. Taukopaikkoja on noin 10 kilometrin välein, ja yöpymiset ovat Kokemäen Risteellä sekä Harjavallassa. Matkan varrella olevien voimalaitosten padot ohitetaan kuljettamalla veneet autokyydillä niiden alapuolelle. == Historia == Satakunnan Kansansoutu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1985. Siihen osallistui parhaimmillaan yli 3 000 soutajaa, mutta 2010-luvulle tultaessa määrä putosi reiluun tuhanteen. Vuonna 2012 tapahtuma järjestettiin taloudellisten vaikeuksien johdosta ainoastaan 44 kilometrin pituisena Äetsän ja Kolsin voimalaitosten välisenä yksipäiväisenä soutuna, eikä se saavuttanut suurta suosiota. Vuonna 2017 Satakunnan Kansansoutu järjestettiin jälleen neljän vuoden tauon jälkeen Suomen 100-vuotisen itsenäisyyden kunniaksi. Kolmipäiväinen soutu keräsi tuolloin noin 500 osallistujaa. Vuonna 2020 tapahtuma peruttiin koronaviruspandemian takia. ==Reitti== ===1. päivä=== *0 km Sylvää, Sastamala *16 km Äetsän voimalaitos *26 km Karhiniemi, Huittinen *36 km Lauha, Huittinen *44 km Riste, Kokemäki ===2. päivä=== *44 km Riste, Kokemäki *54 km Säpilä, Kokemäki *60 km Kolsin voimalaitos, Kokemäki *62 km Tulkkila, Kokemäki *68 km Kuurola, Kokemäki *76 km Harjavalta ===3. päivä=== *76 km Harjavalta *80 km Harjavallan vesivoimalaitos *87 km Arantilankoski, Nakkila *98 km Friitala, Ulvila *109 km Aittaluoto, Pori ==Lähteet== *XXV Satakunnan Kansansoutu 17.–19.7.2009 -esite, Satakunnan Kansansoutu ry. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Kansansoudun viralliset nettisivut Luokka:Suomen soutu Luokka:Kokemäenjoki
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2012 – miesten 3 metrin ponnahduslaudan
parihypyt

Miesten 3 metrin ponnahduslaudan parihypyt kilpailtiin 1. elokuuta London Aquatics Centressä. Joukkueita oli yhteensä kahdeksan. ==Aikataulu== Päivä Aika Kierros Keskiviikko 1. elokuuta 2012 15:00 (17:00) Loppukilpailu Suluissa Suomen aika (EEST) ==Tulokset== Joukkueet hyppäsivät kukin kuusi hyppyä. Sija Urheilija 1. hyppy 2. hyppy 3. hyppy 4. hyppy 5. hyppy 6. hyppy Pisteet 1 Luo Yutong / Qin Kai 56,40 52,20 85,68 88,74 104,88 89,10 477,00 2 Ilja Zaharov / Jevgeni Kuznetsov 54,00 51,60 84,66 79,80 89,25 100,32 459,63 3 Troy Dumais / Kristian Ipsen 51,60 53,40 80,91 90,09 84,00 86,70 446,70 4 Oleksi Pryhorov / Illja Kvaša 51,00 51,00 83,64 87,78 81,60 79,20 434,22 5 Chris Mears / Nicholas Robinson-Baker 52,20 52,20 77,22 78,54 84,66 87,78 432,60 6 Alexandre Despatie / Reuben Ross 54,00 50,40 72,00 82,62 80,19 82,62 421,83 7 Yahel Castillo / Julián Sánchez 54,60 50,40 86,70 79,80 65,10 78,54 415,14 8 Huang Qiang / Bryan Lomas 52,80 52,20 78,12 80,19 63,24 78,54 405,09 ==Lähteet== Luokka:Uimahypyt kesäolympialaisissa 2012
Philip Showalter Hench

Philip Showalter Hench (28. helmikuuta 1896 – 30. maaliskuuta 1965) oli yhdysvaltalainen tutkija, joka sai vuonna 1950 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Edward Calvin Kendallin ja Tadeusz Reichsteinin kanssa lisämunuaisen kuorikerroksen hormoneihin liittyvästä tutkimuksesta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset endokrinologit Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Aikakytkin

thumb|Aikakytkin Aikakytkin, ajastin, englanniksi timer kytkee säädetyn viiveen kuluttua. Aiemmin aikakytkin oli kuin mekaaninen kellokoneisto mutta nykyään rakenne on monesti elektroninen,Facta 2001 s. 215 yleensä digitaalinen. Aikakytkin voi olla myös laitteen sisään rakennettu ja viive ennalta ohjelmoitu. Suomessa tyypillinen sovellus on ajastaa auton moottori- ja/tai sisätilanlämmitin käynnistymään tiettynä ajanhetkenä. Aikakytkimeen voi myös sisältyä viiveen ohjelmoinnin lisäksi mahdollisuus ohjelmoida kuinka pitkään kytkentä on päällä. Esim. Valaistus on päällä vuorokauden seuraavina tunteina 6:30-8:00, 8:20-11:30, 12:00-13:30, 13:45-16:00. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kytkimet
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2012 – miesten 10 metrin kerroksen parihypyt

Miesten 3 metrin kerroksen parihypyt kilpailtiin 30. heinäkuuta London Aquatics Centressä. Joukkueita oli yhteensä kahdeksan. ==Aikataulu== Päivä Aika Kierros Maanantai 30. heinäkuuta 2012 15:00 (17:00) Loppukilpailu Suluissa Suomen aika (EEST) ==Tulokset== Joukkueet hyppäsivät kukin kuusi hyppyä. Sija Urheilija 1. hyppy 2. hyppy 3. hyppy 4. hyppy 5. hyppy 6. hyppy Pisteet 1 Cao Yuan / Zhang Yanquan 56,40 55,80 89,28 93,06 92,88 99,36 486,78 2 Iván García / Germán Sanchez 51,60 50,40 87,69 95,94 92,07 91,20 468,90 3 David Boudia / Nicholas McCrory 54,60 54,00 82,56 92,13 85,14 95,04 463,47 4 Tom Daley / Peter Waterfield 56,40 56,40 91,08 71,28 87,69 91,80 454,65 5 Jeinkler Aguirre / José Guerra 54,00 51,60 81,60 80,64 89,10 93,96 450,90 6 Ilja Zaharov / Viktor Minibajev 52,20 52,80 84,48 84,15 88,56 87,69 449,88 7 Patrick Hausding / Sascha Klein 52,80 54,00 84,48 78,84 84,15 91,80 446,07 8 Oleksandr Horškovozov / Oleksandr Bondar 52,20 51,00 83,16 75,60 82,56 88,80 433,32 ==Lähteet== Luokka:Uimahypyt kesäolympialaisissa 2012
Cesiumkloridi

Cesiumkloridi (CsCl) on cesium- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. ==Kiderakenne== Cesiumkloridin alkeiskoppi on kuutiollinen ja tilakeskeinen. Yhdisteen rakenteessa jokainen cesiumioni on koordinoitunut kahdeksan kloridi-ionin kanssa ja vastaavasti jokainen kloridi-ioni on koordinoitunut kahdeksan cesiumionin kanssa. Rakennetta voidaan kuvata cesium- ja kloridi-ioneista muodostuneina kuutioina, jotka ovat yhtyneet kärjistään. Jokaisen kloridianioneista muodostuneen kuution keskellä on cesiumkationi ja jokaisen cesiumkationeista muodostuneen kuution keskellä on kloridianioni. ==Valmistus ja käyttö== Cesiumkloridia valmistetaan käsittelemällä pollusiittimineraalia suolahapolla ja tämän jälkeen saostamalla cesiumionit jonain niukkaliukoisena kaksoissuolana. Tämä suola hajotetaan joko hydrolyysin tai sulfidisaostuksen avulla, jolloin muodostuu cesiumkloridiliuos. Cesiumkloridia voidaan valmistaa myös neutraloimalla cesiumkarbonaattia tai cesiumhydroksidia. Cesiumkloridia käytetään muun muassa fotosähköisissä kennoissa. Sillä on käyttöä myös biokemiallisissa tutkimuksissa. Cesiumkloridin ja etidiumbromidin seosta käytetään erottamaan DNA:ta RNA:sta ja proteiineista sentrifugoinnin avulla. Sentrifugoitaessa cesiumkloridiliuosta suurella nopeudella muodostuu tiheysgradientti siten, että liuos on tiheintä koeputken pohjalla. Eri makromolekyyleillä on eri tiheydet. RNA on raskaampaa kuin DNA, jolloin se painuu koeputken pohjalle ja proteiinit jäävät koeputken pinnalle. Etidiumbromidia käytettäessä yksijuosteinen DNA voidaan erottaa kaksijuosteisesta DNA:sta. ==Lähteet== Luokka:Cesiumyhdisteet Luokka:Kloridit
Minna Paavola

Minna Johanna Paavola (s. 21. kesäkuuta 1984 Kotka) on suomalainen yleisurheilija. Hän edusti Karhulan Katajaisia ja hänen valmentajanaan toimi Matti Paavola. Paavola keskittyi urallaan heittolajeihin eli kuulantyöntöön, kiekonheittoon ja moukarinheittoon. Hän ei ole esiintynyt virallisissa kilpailuissa vuoden 2010 jälkeen. Parhaiten Paavola menestyi moukarinheitossa, jossa hänen ennätyksensä oli 60,57 metriä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2012 – naisten 3 metrin ponnahduslaudan
parihypyt

Naisten 3 metrin ponnahduslaudan parihypyt kilpailtiin 29. heinäkuuta London Aquatics Centressä. Joukkueita oli yhteensä kahdeksan. ==Aikataulu== Päivä Aika Kierros Sunnuntai 29. heinäkuuta 2012 15:00 (17:00) Loppukilpailu Suluissa Suomen aika (EEST) ==Tulokset== Joukkueet hyppäsivät kukin viisi hyppyä. Sija Urheilija 1. hyppy 2. hyppy 3. hyppy 4. hyppy 5. hyppy Pisteet 1 He Zi / Wu Minxia 54,00 52,80 79,20 80,10 80,10 346,20 2 Kelci Bryant / Abigail Johnston 52,80 52,20 74,70 70,20 72,00 321,90 3 Jennifer Abel / Émilie Heymans 53,40 47,40 72,90 74,70 68,40 316,80 4 Tania Cagnotto / Francesca Dallapé 52,20 52,20 74,70 63,90 71,10 314,10 5 Sharleen Stratton / Anabelle Smith 49,20 49,20 70,20 69,75 66,60 304,95 6 Olena Fedorova / Anna Pysmenska 49,20 48,00 63,00 72,90 69,30 302,40 7 Alicia Blagg / Rebecca Gallantree 49,80 52,20 56,70 72,00 54,90 285,60 8 Cheong Jun Hoong / Pandelela Rinong Pamg 46,20 47,40 54,00 71,10 64,80 283,50 ==Lähteet== Luokka:Uimahypyt kesäolympialaisissa 2012
Hannele Kuutti

Martta Hannele Kuutti (s. 16. maaliskuuta 1984 Savonlinna) on suomalainen yleisurheilija. Hän edustaa Savonlinnan Rientoa ja hänen valmentajanaan toimii Pekka Kuutti. Uransa aikana Kuutti on kilpaillut useissa eri lajeissa, mutta parasta menestystä hän on saavuttanut moukarinheitossa, jossa hän on saavuttanut pronssia Kalevan kisoissa 2004. Hänen moukarinheiton ennätyksensä 61,14 metriä on vuodelta 2011. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaarlo Hildén

Kaarlo Hildén voi tarkoittaa seuraavia: * Kaarlo Hildén (1886–1963), suomalainen taidegraafikko * Kaarlo Kaiharju (ent. Hildén, 1891–1960), suomalainen jääkäri * Kaarlo Hildén (1893–1960), suomalainen maantieteilijä ja antropologi, talousmaantieteen professori ja Kauppakorkeakoulun rehtori * Kaarlo Hildén (1902–1984), suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos * Kaarlo Hildén, Taideyliopiston rehtori, Sibelius-akatemian klassisen musiikin osaston dekaani.
Gazprombank

Gazprombank tai lyhennettynä GPB () oli lainakannaltaan Venäjän kolmanneksi suurin pankki vuoden 2013 alussa. Pankkikonsernin asiakaskuntaan kuului vuoden 2011 lopussa 45 000 yritystä ja noin kolme miljoonaa henkilöasiakasta. Pankki kuuluu valtiolliseen Gazprom-konserniin. Lokakuussa 2017 Telia ilmoitti myyvänsä osuutensa venäläisestä teleoperaattorista MegaFonista lähes miljardin euron kauppahintaan Gazprombankille. Kun Venäjä oli aloittanut suurhyökkäyksensä Ukrainaan, pankin entinen vara­johtaja Igor Volobujev loikkasi Ukrainaan ja värväytyi Ukrainan armeijan Venäjän vapaus -legioonaan, jossa oli kesäkuussa 2022 yli 400 venäläistä taistelijaa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Top Banks in Russia, ranked by total assets (as of December 31, 2011) (banksdaily.com) *How Gazprom lost control of Gazprombank (11/2011) (ft.com) Luokka:Venäläiset pankit Luokka: Gazprom
Max Theiler

Max Theiler (1899-1972) oli eteläafrikkalainen lääkäri ja virusten tutkija. Hän toimi vuodesta 1930 Rockefellerin säätiössä. Vuonna 1939 hän keksi keltakuumerokotteen.Otavan Iso tietosanakirja, osa 8 vuodelta 1964, palsta 1349 Vuonna 1951 Theiler sai Nobelin lääketieteen palkinnon keltakuumeen hoitoa ja ehkäisyä koskevasta tutkimuksesta. == Lähteet == Luokka: Eteläafrikkalaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat
Hallituksen iltakoulu

Hallituksen iltakoulu on Suomen valtioneuvoston epävirallinen työskentelymuoto. Se on kerran viikossa järjestettävä ministerien epävirallinen kokous, jossa valmistellaan asioita ennen valtioneuvoston yleisistuntoa. Iltakoulussa ei tehdä muodollisia päätöksiä. Iltakoulu on tärkeä osa Suomessa vakiintuneesta yhteistyökulttuurista hallituspuolueiden kesken, vaikka se ei sisälly valtiosääntöön. Iltakoulun kutsuu koolle Suomen pääministeri. Iltakoulun nähdään antavan pääministerille virallisia hallituksen istuntoja enemmän vaikutusvaltaa, koska hän muun muassa päättää esityslistasta. Toisaalta se tarjoaa ministereille keskustelufoorumin ministerivaliokuntien ja ministeriryhmien työskentelyn ohella. Iltakoulu pidetään yleensä joka keskiviikko kello 17.00. Siihen voivat osallistua ministerien ohella hallituspuolueiden eduskuntaryhmien puheenjohtajat, oikeuskansleri, pääministerin valtiosihteeri sekä valtioneuvoston viestintäjohtaja. Valtioneuvoston yleisistunto pidetään normaalisti torstaisin kello 13.00 ja presidentin esittely perjantaisin kello 11.00. == Historia == Iltakoulukäytäntö aloitettiin A. K. Cajanderin III hallituksen aikana. Pääministeri kutsui hallituksen keskiviikkoiltaisin virka-asuntoonsa Kesärantaan. Nimensä työmuoto sai alkuperäisestä kokoontumisajankohdastaan ja puhetta johtavan pääministerin viiksistä, joita pidettiin ”rehtorimaisina”. Aluksi keskustelu oli yleisluonteista, mutta pian tilaisuudesta tuli osa seuraavan yleisistunnon valmistelua. J. K. Paasikiven ja Mauno Pekkalan sihteerinä 1940-luvulla toiminut Toivo Heikkilä muisteli, että A. K. Cajander tarjosi iltakoulun yhteydessä vain kahvia ja hedelmiä, mutta hänen seuraajiensa aikana tuli tavaksi aloittaa iltakouluistunto lounaalla. Toivo Heikkilä: Paasikivi peräsimessä: pääministerin sihteerin muistelmat 1944–1948, s. 98–99. Helsinki: Otava, 1965. Iltakoulussa ovat läsnä ministerien lisäksi oikeuskansleri ja pääministerin sihteeri. Kalevi Sorsan I hallituksen aikana mukaan alettiin kutsua hallituspuolueiden eduskuntaryhmien puheenjohtajat. 1980-luvulta alkaen iltakouluihin on osallistunut valtioneuvoston tiedotuspäällikkö. Myös valtiovarainministeriön valtiosihteeri on ajoittain kuulunut iltakoulun kokoonpanoon tarvittaessa käytettävien asiantuntijoiden ja esittelijän lisäksi. J. K. Paasikivi aloitti pääministerinä iltakoulun pöytäkirjakäytännön. Pöytäkirjaa pitää pääministerin sihteeri, erityisavustaja tai muu pääministerin määräämä henkilö. Pöytäkirjat eivät ole julkisia. Urho Kekkonen puolestaan innokkaana saunojana liitti pääministerikaudellaan iltakoulun alkuun saunomisen pääministerin virka-asunnon, Kesärannan, saunassa. Tämä perinne katkesi työskentelytahdin tiivistymiseen. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Valtioneuvosto
Domenico Bartolucci

Domenico Bartolucci (7. toukokuuta 1917 Borgo San Lorenzo – 11. marraskuuta 2013 Rooma) oli italialainen säveltäjä, kuoronjohtaja ja katolisen kirkon kardinaali. Hän sai vuonna 1939 sävellysdiplomin Firenzen konservatoriosta. Saman vuoden joulukuun 23. päivänä hänet vihki papiksi Firenzen arkkihiippakuntaan Elia Dalla Costa. Vuonna 1942 Bartolucci sai diplomin Rooman Paavillisesta hengellisen musiikin instituutista. Lisäksi hän sai diplomin Accademia Nazionale di Santa Ceciliasta, jossa hän täydensi sävellysopintojaan Ildebrando Pizzettin johdolla.The Cardinals of the Holy Roman Church: Domenico Bartolucci Vuonna 1952 Bartolucci nimitettiin Lorenzo Perosin neuvosta Sikstuksen kappelin kuoron varamaestroksi. Perosi kuoli vuonna 1956, ja paavi Pius XII nimitti Bartoluccin Sikstuksen kappelin kuoron johtoon. Bartolucci vastusti Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen aikaan latinan hylkäämistä liturgisella uudistuksella. Vaikka hänen nimityksensä oli ”ikuinen”, vuonna 1997 häntä seurasi Giuseppe Liberto. Tuleva paavi Benediktus XVI vastusti Bartoluccin korvaamista, ja hän kutsuikin Bartoluccin 24. kesäkuuta 2006 johtamaan jälleen konserttia Sikstuksen kappelissa. Ohjelmassa oli Giovanni Pierluigi da Palestrinan musiikkia ja myös Bartoluccin omia sävellyksiä, kuten paaville omistettu kuusiääninen motetti ”Oremus pro Pontifice our Benedicto”. Bartolucci johti myös RAI:n kuoroa ja lukuisien italialaisten sinfoniaorkesterien kuoroja. 20\. marraskuuta 2010 Bartoluccista tehtiin Santissimi Nomi di Gesù e Maria in Via Latan kardinaalidiakoni. Hän sai vapautuksen piispanvihkimyksen vaatimuksesta kardinaaliksi nimitettäessä. Koska Bartolucci oli kardinaaliksi päästessään yli 80-vuotias, hänellä ei ollut enää mahdollisuutta osallistua konklaaviin. Bartoluccin sävellystuotantoon kuuluu muun muassa motetteja, messuja, oratorioita sekä soolosoitin- ja kamarimusiikkiteoksia. == Lähteet == Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Kuoronjohtajat Luokka:Italialaiset kardinaalit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Hans Adolf Krebs

Hans Adolf Krebs (25. elokuuta 1900 – 22. marraskuuta 1981) oli saksalainen biokemisti, joka sai vuonna 1953 Nobelin lääketieteen palkinnon sitruunahappokierron löytämisestä. Samana vuonna palkittiin myös Fritz Lipmann. Krebs syntyi Hildesheimissa ja oli paikkakunnan juutalaisen korvalääkärin poika. Hän opiskeli lääketiedettä useissa saksalaisissa yliopistoissa ja lisäksi kemiaa Berliinissä. Hän työskenteli sairaalalääkärinä, kunnes kansallissosialistit lakkauttivat hänen virkansa vuonna 1933. Silloin hän sai kutsun Cambridgeen. Cambridgesta hän siirtyi Sheffieldin yliopistoon, missä työskenteli lähes 20 vuotta ennen siirtymistään Oxfordin yliopistoon. Krebs tutki solujen aineenvaihduntaa jo Saksassa Freiburgin yliopistossa, jossa hän löysi ensimmäisen syklisen aineenvaihduntaprosessin, jota kutsutaan nimellä ureakierto. Vuonna 1937 työskennellessään Sheffieldissä hän julkaisi soluissa tapahtuvan kemiallisten reaktioiden sarjan, jossa ravintoaineista peräisin olevat hiiliatomit hapettuvat hiilidioksidiksi ja samojen molekyylien sisältämät vedyt siirtyvät elektroninsiirtäjäkoentsyymeille. Tämä nimellä Krebsin kierto tai sitruunahappokierto kutsuttu prosessi vapauttaa kaksi kolmasosaa ylempien eliöiden energiasta, ja se on ollut keskeinen tekijä, kun on haluttu ymmärtää solujen aineenvaihduntaa ja molekyylibiologiaa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset biokemistit Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat Luokka:Copley-mitalin saajat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Japaniniibis

Japaniniibis (Nipponia nippon) on uhanalainen iibislaji. == Tuntomerkit == Japaniniibis on 56 senttimetriä pitkä. Pesimättömillä yksilöillä on valkoinen höyhenpuku, mutta pesivillä linnuilla on harmaa pää, kaula, selkä ja hartiat. Päässä on tuuhea töyhtö. Naama ja jalat ovat punaiset. == Levinneisyys == Japaniniibis pesi aiemmin Itä-Venäjällä, Japanissa ja Kiinassa, mutta on sittemmin hävinnyt melkein kaikilta tunnetuilta pesimispaikoiltaan. Ainoa tunnettu jäljellä oleva populaatio pesii Shaanxin maakunnassa Keski-Kiinassa. == Lisääntyminen== Japaniniibis pesii helmi-kesäkuussa. Munia munitaan 3-4 ja niitä haudotaan keskimäärin 28 päivää. == Ravinto == Japaniniibis käyttää ravinnokseen taskurapuja, sammakoita, pieniä kaloja, kotiloita ja muita nilviäisiä ja kovakuoriaisia. == Lähteet == Luokka:Iibikset Luokka:Uhanalaiset linnut