EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Olli Karkkila

Olli Erkki Antero Karkkila (s. 25. lokakuuta 1942 Helsinki) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 2.1.2024. Karkkilan vanhemmat olivat ekonomi Torsten Erik Karkkila, aiemmin Grönfors, ja ekonomi Aino Aleksandra Wiro. Hän avioitui 1965 lastentarhanopettaja Pirkko-Liisa Hautamäen kanssa. Karkkila tuli ylioppilaaksi Vaasan yhteiskoulusta 1961 ja valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta ekonomiksi 1966 ja kauppatieteiden kandidaatiksi ja maisteriksi 1968. Hän oli Tilitoimisto Salmi, Virkkunen & Heleniuksen tilintarkastaja 1967–1968, Oy Kerilon Ltd:n hallintopäällikkö 1969–1970, Holding Manutas Oy:n hallinnollinen johtaja 1970–1971, Säteri Oy:n talousjohtaja Valkeakoskella 1971–1974 ja Kerilon Inc:n toimitusjohtaja Yhdysvalloissa 1974–1976. Fermion Oy:n toimitusjohtaja Espoossa Karkkila oli 1977–1982, Orion-yhtymä Oy:n Orion Diagnostican toimitusjohtaja 1983–1988, Chymoksen toimitusjohtaja 1989–1993 ja Lännen Tehtaat -yhtiön toimitusjohtaja Säkylässä 1994–2001, sekä yhtiön hallituksen jäsen 1993–2002 ja puheenjohtaja 2001–2002. Karkkilalla on ollut myös useita liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2001. (ei- vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keyserling

Keyserling tai von Keyserling on ollut muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Alexander Keyserling (1815–1891), baltiansaksalainen geologi, paleontologi, kasvi- ja eläintieteilijä * Eduard von Keyserling (1855–1918), baltiansaksalainen kirjailija * Hermann von Keyserling (1880–1946), baltiansaksalainen kreivi ja yhteiskuntafilosofi.
Morell

Morell on seuraavien henkilöiden sukunimi: * Monica Morell (1953–2008), sveitsiläinen iskelmälaulaja * Peter Andreas Morell (1868–1948), norjalainen poliitikko, sosiaaliministeri * Theo Morell (1886–1948), saksalainen lääkäri == Katso myös == * Morel
Príncipe (1729)

Príncipe oli vuonna 1729 vesille laskettu Espanjan laivaston Santa Ana -luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Guarnizon laivastontelakalta Santanderista. Alus laskettiin vesille 1729 ja otettiin palvelukseen 17. elokuuta 1731.Winfield et al 2023 s. 126-128 == Palvelus == Alus lähti 17. tammikuuta 1730 Santanderista Francisco Javier Cornejon laivueen mukana, johon kuuluivat Princesa, Rubí, San Isidro ja Guipúzcoa sekä kaksi fregattia. Ne saapuivat 6. helmikuuta Cádiziin. Alus partioi Ferrolin ja Cádizin välillä Cornejon laivueessa, kunnes se siirrettiin 1731 Italian sotaretkelle Barcelonaan Marqués de Marini laivastoon. Alus oli 1731 korjattavana Toulonissa ja Carracassa kesäkuusta syyskuuhun 1732. Vuonna 1733 alus taisteli algerialaisia merirosvoja vastaan Reggion laivueessa. Se lähti 30. marraskuuta 1733 Barcelonasta kymmenen linjalaivan laivastossa Sisilian sotaretkelle La Speziaan. Alus palasi 18. heinäkuuta 1734 Cádiziin. Vuodet 1737-1738 alus partioi Ferrolin edustalla. Lokakuussa 1739 se varustettiin Ferrolissa ja lähti Torresin laivueen mukana Karibialle. Vuodesta 1740 alus partioi Havannan edustalla, kunnes se lähti 10. marraskuuta 1744 Torresin laivueen mukana Cádiziin. Alus vaurioitui pahoin myrskyssä Puerto Ricon edustalla ja joutui palaamaan Havannaan 10. huhtikuuta 1745. Huhtikuussa 1745 aluksella todettiin lahoa, jota ei kyetty poistamaan. Alus romutettiin 11. heinäkuuta 1746 Havannassa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Santa Ana -luokan linjalaivat (1729)
Ficon IV hallitus

Ficon neljäs hallitus on Slovakian pääministeri Robert Ficon johtama koalitiohallitus, joka astui virkaan 25. lokakuuta 2023. Sen muodostavat SMER- SD, HLAS–SD ja Slovakian kansallispuolue. Hallitusta edelsi Ľudovít Ódorin asiantuntijahallitus. ==Hallitus== Lähde: == Lähteet == Luokka:Slovakian hallitukset
Galicia (1729)

Galicia oli vuonna 1729 vesille laskettu Espanjan laivaston Galicia-luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Ferrolista Grañan telakalta. Se laskettiin vesille 28. heinäkuuta 1729 ja otettiin palvelukseen 26. huhtikuuta 1730.Winfield et al 2023 s. 128 == Palvelus == Maaliskuussa 1730 alus kuljetti Cádizista päällikkönään Alejandro Chatelein San Isidron kanssa joukkoja CoruñaanWinfield et al 2023 s. 178, mistä ne jatkoivat huhtikuussa Barcelonaan. Se lähti 26. toukokuuta Cádizista Santiagon ja fregatti Faman kanssa Barcelonaan. Heinäkuussa 1731 alus oli Cádizissa Italian sotaretkeä varten kootussa Marqués de Marin laivastossa päällikkönään Rafael, Conde de Clavijo. Se palasi 17. joulukuuta Cádiziin. Vuonna 1732 alus osallistui merirosvoja vastaan käytyihin taisteluihin ja kesäkuussa 1732 Andalucían, Conquistadorin ja Leónin kanssa Oranin sotaretkeen päällikkönään Jacinto Serrano, Conde de Bena Masserano. Lokakuussa alus osallistui Napolia ja Sisiliaan vastaan tehtyyn sotaretkeen päällikkönään Clavijo. Alus siirrettiin heinäkuussa 1736 reserviin. Palvelukseen palautettu alus oli Ferrolissa Santa Teresan, Santiagon ja San Carlosin sekä rahtilaivan San Diegon kanssa. Se lähti 18. lokakuuta 1739 Ferrolista San Carlosin kanssa Puerto Ricoon osallistuakseen sotaan Jenkinsin korvasta. Alukset saapuivat Cartagena de Indiasiin, missä ne joutuivat Britannian kuninkaallisen laivaston piirittämäksi. Aluksen miehistö yritti 5. huhtikuuta 1741 Cartagenassa upottaa aluksensa, mutta britit valtasivat sen. === HMS Galicia Prize === Alus liitettiin Britannian kuninkaalliseen laivastoon nimellä HMS Galicia Prize. Alus oli uivana patterina, mutta se ajoi karille. Alus poltettiin toukokuussa 1741 kuninkaallisen laivaston poistuessa Cartagenasta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Galicia-luokan linjalaivat
Hanedan lentoaseman yhteentörmäys 2024

Hanedan lentoaseman yhteentörmäys tapahtui 2. tammikuuta 2024, kun Japan Airlinesin lento 516, Airbus A350 -laajarunkokoneella operoitu Japanin sisäinen reittilento Sapporosta Tokion Hanedan lentoasemalle törmäsi laskeutuessaan Japanin rannikkovartioston De Havilland Canada Dash 8 -porkuriturbiinilentokoneeseen ja syttyi palamaan. Kaikki 367 matkustajaa ja 12 miehistön jäsentä evakuoitiin Japan Airlinesin lentokoneesta, mutta viisi rannikkovartioston koneessa ollutta kuoli. Molemmat koneet tuhoutuivat tulipalossa. Japan Airlinesin kone on ensimmäinen vakavaan onnettomuuteen joutunut ja tuhoutunut Airbus A350 sekä ensimmäinen onnettomuudessa menetetty kokonaan komposiittirunkoinen laajarunkokone. Onnettomuus on myös ensimmäinen lentokoneenmenetys Japan Airlinesille sitten vuoden 1985 lennon 123. == Lentokoneet == Japan Airlinesin lennolla 516 käytetty lentokone oli syyskuussa 2021 rakennettu Airbus A350-941, rekisteritunnukseltaan JA13XJ. Kyseessä on ensimmäinen onnettomuudessa menetetty A350. Japanin rannikkovartioston lentokone oli vuonna 2009 toimitettu De Havilland Canada Dash 8-315Q MPA, rekisteritunnukseltaan JA722A. Sen kyydissä oli kuusi miehistön jäsentä. Kone oli toimittamassa Noton niemimaan maanjäristyksestä 1. tammikuuta kärsineille ihmisille avustustarvikkeita Niigatan lentoasemalle. Konetta ei ollut varustettu ADS-B -transponderilla. == Onnettomuus == Japan Airlinesin lento 516 lähti Sapporon Chitosen lentoasemalta kello 16.27 Japanin aikaa. Kello 17.47 kone törmäsi Japanin rannikkovartioston DHC Dash 8 -potkuriturbiinikoneeseen laskeutuessaan Hanedan lentoaseman kiitotielle 34R. Koneiden törmäys aiheutti suuren tulipallon. A350 liukui kiitotietä pitkin noin kilometrin jättäen jälkeensä tulivanan, ja sen nokkalaskuteline romahti. Pelastuspalvelut olivat paikalla noin kolmessa minuutissa. Kaikki 367 Japan Airlinesin lennon matkustajaa ja 12 miehistön jäsentä pelastautuivat koneesta hätäliukumäkiä pitkin. Suuren ja laajan tulipalon takia kuitenkin vain kolmea hätäuloskäynneistä pystyttiin käyttämään. Koneen kuulutusjärjestelmä ei toiminut, joten henkilökunta huusi ja käytti megafoneja ohjeiden antamisessa. Evakuointi oli suoritettu kello 18.05 mennessä eli 18 minuuttia laskeutumisen jälkeen. Kahdeksan matkustajista oli lapsia. 14 matkustajaa loukkantui. Tulipalo saatiin sammumaan noin kuuden tunnin palamisen jälkeen. On sanottu, että A350:n kehittyneet materiaalit kestivät paremmin tulta, mikä antoi lisää aikaa evakuointiin. Rannikkovartioston koneessa olleista kuudesta henkilöstä vain yksi pelastui, mutta loukkantui vakavasti. Onnettomuus tallentui useille videoille, joita kuvasivat sekä koneen matkustajat, ulkopuoliset että lentokentän valvontakamerat. Onnettomuuden syytä tutkitaan. == Tutkinta == Ranskan ilmailuturvallisuusvirasto BEA ilmoitti tekevänsä yhteistyötä Airbusin kanssa onnettomuuden tutkinnassa. Ranskasta lähetetään myös tutkijaryhmä avustamaan Japanin viranomaisia. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2024 lento- onnettomuudet Luokka:Lento-onnettomuudet Japanissa Luokka:Lentokoneiden yhteentörmäykset
Beninin pronssit

Beninin pronsseilla tarkoitetaan nykyisessä Nigeriassa sijainneen Beninin kuningaskunnan kuninkaiden palveluksessa olevien taiteilijoiden tekemiä messinki- ja pronssiesineitä. Varhaisimmat Beninin pronssit juontuvat 1200-luvulta, jolloin kuningas Oguola pani alulle metalliin valettujen esineiden käsityötuotannon. Beninin pronssit ovat reliefilaattoja ja patsaita. Reliefeissä on kuvattu taruja ja myyttejä. Niissä on kuninkaita, sotilaita, pappeja, eläimiä, hirviöitä, kääpiöitä ja portugalilaisia sotilaita 1400-luvun varustuksessa. == Valmistus == Beninissä kehitettiin cire perdue eli vahavalumenetelmä. Varhaisimmissa valoksissa on ohut valukerros ja melko naturalistisia piirteitä. == Käyttö hovitaiteena == Beninissä tehdyt messinkipatsaat oli tarkoitettu esi-isiä kunnioittaviin alttareihin. Joidenkin on tulkittu esittävän kuninkaita, ja toisten tärkeitä kaatuneita vihollisia, kuten Igboja. Ne sijoitettiin erillisiin sota-alttareihin, joiden tehtävä oli vahvistaa Beninin sotilaallista menestystä alueellisten laajentumisten aikana. Noin vuosina 1500–1750 valmistuneiden veistospäiden on tulkittu esittävän yleensä vain beniniläisiä kuninkaallisia. Pää-aiheisia veistoksia tehtiin beniniläisen ylhäisön muiston kunniaksi myös puusta ja savesta, jolloin materaalin käyttö merkitsi sosiaalista asemaa. == Ryöstö ja siirto länsimaihin == == Sijainnit == Digital Benin -verkkosivustoon tutkijat eri maista ovat koonneet tiedot 5 246:sta Beninistä peräisin olevasta taide-esineestä, joita on 131 instituutiossa 20 maassa. Esimerkiksi Tukholman Etnografisessa museossa on 53 esinettä Beninin kuningaskunnasta. == Palautukset == Afrikasta ryöstettyjä esineitä on alettu palauttamaan Euroopan ja Yhdysvaltain museoista ja kokoelmista Afrikkaan. Varsinkin Beninin pronssien palautus Nigeriaan on herättänyt keskustelua maailmalla ja Nigeriassa. Nigerian presidentti Muhammadu Buhari antoi hallintokautensa lopussa toukokuussa 2023 asetuksen, jossa määrätään Beninin nykyinen kuningas, oba Ewuare II – entisen hallitsijasuvun perillinen – kaikkien Nigeriaan palautettujen ja palautettavien Beninin taideteosten omistajaksi. Oba voi päättää, missä esineitä pidetään näytteillä vai näytetäänkö niitä ollenkaan. Presidentin asetuksessa sallitaan nimenomaisesti, että oba voi säilyttää palautettuja esineitä muurien sisällä olevassa palatsissaan. Oballa ei ole velvollisuutta näyttää niitä kenellekään. == Katso myös == * Afrikan hovitaide * Pronssivalu * Kulttuuriperinnön palauttaminen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Digital Benin verkkosivusto Luokka:Afrikkalainen kulttuuri
Aleksandr Bednov

Aleksandr Bednov (, ; 29. elokuuta 1969 Luhansk – 1. tammikuuta 2015) oli ukrainalainen Venäjän tukemiin separatisteihin liittynyt militantti.Беднов Александр Александрович / Бєднов Олександр Олександрович / Bednov Aleksandr Aleksandrovich Myrotvorets, viitattu 2.1.2024 Ukrainian Separatist Commander Reportedly Killed By Fellow Separatists Radio Free Europe/Radio Liberty 3.1.2015, viitattu 2.1.2024 Bednov työskenteli aikoinaan Ukrainassa poliisina.One by one, fall of rebel chiefs in east Ukraine France 24 31.8.2018, viitattu 2.1.2024 Hän perusti huhtikuussa 2014Ülevaade: mis on saanud kuulsatest Ida-Ukraina väepealikest? Postimees 18.2.2017, viitattu 2.1.2024 Luhanskin kansantasavallan neljännen pataljoonan eli Batman-ryhmän. Hänen käyttämänsä taistelijanimi oli "Batman". Bednov sai elokuussa 2014 nimityksen Luhanskin kansantasavallan puolustusministeriksi ja oli ehdolla Luhanskin kansantasavallan johtajaksi. Bednov lisättiin Myrotvoretsin ylläpitämään Ukrainan vihollisten listaan. Hän oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta. == Kuolema == Bednov joutui Luhanskin kansantasavallan separatistien oman turvallisuuspalvelun ampumaksi vastustaessaan pidätystä. Häntä epäiltiin muiden pataljoonansa jäsenten tavoin muun muassa murhista ja sieppauksista.Ukraine rebel ‘Batman’ battalion commander killed AP News 4.1.2015, viitattu 2.1.2024 Bednovin väitettiin johtaneen salaista vankilaa, jossa harjoitettiin kidutusta. Hänen pataljoonansa syytti kuolemasta Luhanskin kansantasavallan johtajana toiminutta Igor Plotnitskia. Pataljoona väitti myöhemmin Bednovin kanssa tapetuiksi tulleen kuuden muunkin ihmisen. Sen jäsenten mukaan myös Bednovin auto poltettiin. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset henkilöt Luokka:Luhanskin kansantasavallan henkilöt Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Kai Gyllström

Kai Gyllström (s. 1979) KTM, MBA, Atria Oyj:n toimitusjohtaja, Atrian palveluksessa vuodesta 2023. Keskeinen työkokemus: * Atria Oyj, toimitusjohtaja 2023 – * Arla Ruotsi, toimitusjohtaja, 6/2021-5/2023 * Arla Suomi, toimitusjohtaja, 1/2018-5/2021 * Arla Eurooppa, toimialajohtaja Food Service, 6/2016-12/2017 * Arla Saudi Arabia, toimitusjohtaja, 9/2014-5/2016 * Arla Suomi, markkinointi- ja tuotekehitysjohtaja, 1/2013-8/2014 * Arla Suomi, talous- ja hallintojohtaja, 6/2011-12/2012 * Arla Suomi, strategiajohtaja, 9/2009-5/2011 * Carlsberg, Tanska, liiketoiminnan kehityspäällikkö, 8/2008-8/2009 * Carlsberg, Tanska, logistiikan kehityspäällikkö, 3/2007-7/2008 * Deloitte, strategiakonsultti, 4/2005-2/2007 * Marimekko, Suomi/Saksa, vientipäällikkö, 5/2000-1/2003 Keskeisimmät samanaikaiset luottamustehtävät: * Elintarviketeollisuusliitto ry, hallituksen jäsen 2023– * China Office of Finnish Industries, hallituksen jäsen 2023– == Aiheesta muualla == * https://ilkkapohjalainen.fi/talous/atrian-uusi-toimitusjohtaja-eroaa- edeltäjästään-monessa-mutta-ei-aio-myllertää-kaikkea-uusiksi-tällainen-on-kai- gyllström * https://www2.atria.fi/konserni/yritys/historia/years-of- atria/2023/kai-gyllstrom-atrian-toimitusjohtajaksi/ * https://www.arla.fi/yritys/medialle/2021/pressrelease/arla-suomen- toimitusjohtaja-kai-gyllstroem-siirtyy-johtamaan-arla-ruotsia-3085527/ Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isaak Berkovytš

Isaak Jakovytš Berkovytš (; 28. joulukuuta 1902 Kiova – 5. tammikuuta 1972 Kiova) oli ukrainalainen säveltäjä ja musiikkipedagogi.Isaak Berkovych Ukrainian Live, viitattu 2.1.2024 Беркович Исаак Яковлевич Biografija.ru, viitattu 2.1.2024 Hänet tunnetaan pääasiassa lapsille suunnattujen kappaleiden säveltäjänä. Berkovytš syntyi kellosepän perheeseen. Hän aloitti opintonsa Kiovan konservatoriossa vuonna 1920. Pianonsoittoa hänelle opetti Volodymyr Puhalskyi, musiikin teoriaa ja sävellystä Borys Ljatošynskyi. Berkovytš valmistui konservatoriosta vuonna 1925. Hän aloitti opettamisen 20-vuotiaana jo ennen valmistumistaan ja loi myöhemmin pitkän uran pedagogina. Vuodesta 1969 hän oli Kiovan konservatorion professori.Berkovich Isaac Yakovlevich Ukrainian Musical World, viitattu 2.1.2024 Toisen maailmansodan aikana Berkovytš oli evakuoituna Uzbekistaniin, jossa hän opetti pianonsoittoa Samarkandissa ja toimi paikallisessa oopperatalossa korrepetiittorina. Berkovytš palasi Kiovaan vuonna 1944. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa musiikkitieteilijä Halyna Filkevytš ja kapellimestari Eduard Serov. Berkovytš sävelsi enimmäkseen pianomusiikkia. Hänen ensimmäinen pianoteoksensa ("30 helppoa kappaletta") julkaistiin vuonna 1938. Berkovytšin tuotantoon kuuluu myös esimerkiksi kolme konserttoa pianolla ja jousiorkesterille (1961, 1963, 1968). Lisäksi hän sävelsi sarjan kansansoitinten orkesterille (1964), lauluja ja kamarimusiikkia, jossa käytetään muun muassa domraa. Berkovytšin oppikirja Škola hry na fortepiano (1960, toinen painos 1962) on vakiintunut opetuskäyttöön. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset säveltäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset säveltäjät Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
León (1729)

León oli vuonna 1729 vesille laskettu Espanjan laivaston Galicia-luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Ferrolista Grañan telakalta. Se laskettiin vesille 5. joulukuuta 1729 ja otettiin palvelukseen 27. elokuuta 1731.Winfield et al 2023 s. 128 == Palvelus == Marraskuussa 1730 alus saapui Ferroliin Cádizista Francisco Javier Cornejon laivueessa, jonka muut alukset olivat Guipúzcoa, Santa Ana, San Isidro, Rubí, Princesa, Príncipe ja rahtialus San Diego. Se osallistui 25. elokuuta 1731 alkaen Livornon operaatioihin Marqués del Marin alaisuudessa aina joulukuuhun. Marraskuusta 1732 alkaen alus osallistui Algerian merirosvoja vastaan käytyihin retkiin, joista se vapautui 15. helmikuuta 1733. Alus osallistui Napolin ja Sisilian sotaretkiin sekä algerialaisten merirosvojen torjuntaan joulukuuhun 1733. Se oli helmikuussa 1734 korjattavana Cádizissa, missä se oli sijoitettuna sen jälkeen 14 linjalaivan osastossa. Alus siirrettiin 19. joulukuuta 1737 Cádizista Veracruziin Pizarron laivueessa, johon kuuluivat 60-tykkiset linjalaivat Nuestra Señora del Pilar, Guipúzcoa, Incendio ja África. Alus palasi 15. elokuuta 1739 Santanderiin suojaten saattuetta. Se lähti 31. toukokuuta 1741 Ferrolista Navarron 11 linjalaivan laivaston mukana. Laivasto kohtasi 18. maaliskuuta 1748 Britannian kuninkaallisen laivaston 20-30 aluksen saattueen, josta upotettiin neljä tai viisi. Alus lähti 12. toukokuuta 1749 Havannasta Andrés Reggion laivastossa, joka kuljetti 22,5 miljoonan peson edestä aarteita. Se saapui 13. heinäkuuta Ferroliin. Alus romutettiin 1749-1750 heikon kunnon vuoksi. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Galicia-luokan linjalaivat
Carmen Valero

Carmen Valero Omedes (4. lokakuuta 1955 – 2. tammikuuta 2024) oli espanjalainen keskimatkojen juoksija, joka edusti kotimaataan vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa, Kanadassa. Siellä hän karsiintui 800 ja 1 500 metrin alkuerissä. Valero oli ainoa nainen Espanjan yleisurheilujoukkueessa Montrealin kisoihin. Valero voitti maastojuoksun maailmanmestaruuden vuosina 1976 ja 1977 ja sijoittui kolmanneksi vuonna 1975. Valero kuoli 68-vuotiaana aivoinfarktin komplikaatioihin 2. tammikuuta 2024. ==Lähteet== Luokka:Espanjalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Espanjalaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Chilen kansanäänestys perustuslaista 2023

Chilessä järjestettiin kansanäänestys uudesta perustuslaista 17. joulukuuta 2023. Kansanäänestyksen tuloksen mukaisesti uutta perustuslakia ei hyväksytty. == Taustaa == Chilen presidentti Gabriel Boric on pyrkinyt saamaan Chilelle uuden perustuslain. Nykyinen perustuslaki on peräisin diktaattori Augusto Pinochetin ajoilta, ja uuden perustuslain nojalla olisi tarkoitus luoda uusia julkisia palveluita sekä huomioida muun muassa ympäristönsuojelu ja alkuperäiskansojen asema paremmin. Aiempi kansanäänestys uudesta perustuslaista järjestettiin syyskuussa 2022. Tuolloinen ehdotus kaatui, kun 62 % kansalaisista äänesti sitä vastaan. Vuoden 2022 kansanäänestyksessä ollutta perustuslakia luonnehdittiin maailman edistyksellisimmäksi, mutta monien äänestäjien mukaan se oli liiaksi kansaa polarisoiva. Chilen edustajainhuone hyväksyi äänin 109–37 lain uudesta kansanäänestyksestä 11. tammikuuta 2023, jolloin ilmoitettiin myös, että kansanäänestys pidettäisiin 17. joulukuuta. Uuden perustuslain luonnoksen kirjoittivat 24 asiantuntijasta ja 50:stä perustuslakiin erikoistuneesta neuvonantajasta koostuva komitea. Sen jäsenet valittiin vaaleilla. == Kysymys ja äänioikeus == Kansanäänestyksen kysymys, johon äänestäjien odotettiin vastaavan joko ”puolesta” tai ”vastaan”, oli seuraavanlainen: > Oletko uuden perustuslain puolesta vai sitä vastaan? Kansanäänestyksessä saivat äänestää 18 vuotta täyttäneet Chilen kansalaiset sekä maassa vähintään viisi vuotta asuneet, vaaliluetteloon merkityt henkilöt. Maassa on äänestyspakko, jota sovellettiin myös tässä kansanäänestyksessä, paitsi jos henkilö asuu yli 200 kilometrin päässä äänestyspaikasta, oleskelee ulkomailla, on sairaana tai hänellä on jokin muu painava syy jättää äänestämättä. == Tulokset ja jälkipyykki == Vaihtoehto Ääniä Osuus (%) Puolesta 5 470 025 44,24 Vastaan 6 894 287 55,76 Hyväksyttyjä ääniä yhteensä 12 364 312 Hylättyjä ääniä 480 730 Tyhjiä ääniä 169 921 Ääniä yhteensä 13 014 963 Rekisteröityjä äänestäjiä 15 406 352 Lähde: Presidentti Boric ilmoitti tuloksen selvittyä, ettei enää yrittäisi järjestää aiheesta kolmatta kansanäänestystä. == Galleria == Tiedosto:Voto plebiscito 2023.png|Kansanäänestyksessä käytetty äänestyslipuke Tiedosto:Persona con lienzo de la opción "En Contra" en el plebiscito constitucional de 2023.jpg|"Vastaan" -puolta tukeva kyltti Tiedosto:Ministra Camila Vallejo hace entrega de texto elaborado por el Consejo Constitucional en Independencia. - 53349870250.jpg|Hallituksen pääsihteeri Camila Vallejo (keskellä) jakamassa kopioita uudesta perustuslakiehdotuksesta == Lähteet == kansanäänestys perustuslaista 2023 Luokka:Vuoden 2023 kansanäänestykset
Arsen Pavlov

Arsen Sergejevitš Pavlov (; 2. helmikuuta 1983 Komin tasavalta – 16. lokakuuta 2016 Donetsk) oli venäläinen militantti.Павлов Арсений Сергеевич / Павлов Арсеній Сергійович / Pavlov Arsenij Sergeevich Myrotvorets, viitattu 2.1.2024 Shaun Walker, Prominent rebel warlord Arseny 'Motorola' Pavlov dies in Donetsk blast The Guardian 17.10.2016, viitattu 2.1.2024 Pekka Hakala, Kapinalliskomentaja ”Motorola” tapettiin Donetskissa – separatistit syyttävät Ukrainaa Helsingin Sanomat 17.10.2016, viitattu 2.1.2024 Hänet tunnettiin taistelijanimellä "Motorola" (). Pavlov menetti vanhempansa 15-vuotiaana. Hän liittyi armeijaan ja palveli Tšetšeniassa. Venäjällä ollessaan hän työskenteli autonpesijänä. Vuonna 2014 Pavlov liittyi Venäjän tukemiin separatistijoukkoihin Itä-Ukrainassa. Hän komensi Donetskin kansantasavaltaa edustanutta Sparta-pataljoonaa ja tuli yhdeksi tunnetuimmista separatistien johtohahmoista. Huhtikuussa 2015 Pavlov kehui Kyiv Postille ampuneensa viisitoista kapinallisten vangitsemaa Ukrainan sotilasta.'Motorola': Ukraine rebels accuse Kiev over commander's death BBC 17.10.2016, viitattu 2.1.2024 Ukraina syyttikin häntä sotarikoksista, ja hänet lisättiin Myrotvoretsin listaan Ukrainan vihollisista. == Kuolema == Pavlov kuoli henkivartijansa kanssaWojciech Koźmic, The myth of Motorola New Eastern Europe 24.10.2016, viitattu 2.1.2024 räjähdyksessä, jonka aiheutti hänen asuinkerrostalonsa hississä ollut pommi. Donetskin kapinalliset syyttivät kaupungissa väitetysti operoineita ukrainalaisten nationalistien soluja, mutta muissa analyyseissä tuotiin esiin kapinallisten väliset valtataistelut. Selvyyttä tekijöistä ei saatu. Donetskin kansantasavalta julisti suruajan ja ilmoitti järjestävänsä viralliset hautajaiset. Pavlov sai Venäjältä postuumisti valtiollisia kunnianosoituksia samoin kuin häntä Sparta-pataljoonan johtajana seurannut Vladimir Žoga.Halya Coynash, Moscow tries to justify its war crimes in Ukraine by glorifying its soldiers as ‘heroes of Russia’ Kharkiv Human Rights Protection Group 19.12.2022, viitattu 2.1.2024 == Lähteet == Luokka:Venäläiset sotilaat Luokka:Venäläiset henkirikosten uhrit Luokka:Donetskin kansantasavallan henkilöt Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Invencible (1743)

Invencible oli vuonna 1743 vesille laskettu Espanjan laivaston Reina-luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Havannasta, missä köli laskettiin 15. kesäkuuta 1742. Alus laskettiin vesille 19. joulukuuta 1743 ja otettiin palvelukseen 10. toukokuuta 1744.Winfield et al 2023 s. 130 == Palvelus == Marraskuussa 1746 aluksen päällikkönä oli Juan Bautista Bonet. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Reina-luokan linjalaivat
Invencible (1739)

Invencible oli vuonna 1739 vesille laskettu Espanjan laivaston Invencible- luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Laivastoministeri Zenon de Somodevilla y Bengoechea, Marqués de la Ensenada, tilasi aluksen tammikuussa 1738 Havannasta. Se laskettiin vesille 4. marraskuuta 1739 ja otettiin palvelukseen loppuvuodesta 1740.Winfield et al 2023 s. 129 == Palvelus == Vuonna 1740 alus lähti Veracruziin päällikkönään Rodrigo de Torres y Morales, mistä se palasi saattueen ja laivueen mukana Havannaan 28. syyskuuta. Ollen edelleen Torresin lippulaivana alus saapui 30. kesäkuuta 1741 Veracruzista Havannaan, kun siihen osui salama. Seuranneessa tulipalossa aluksen ruutivarasto räjähti surmaten 10 ja haavoittaen 12 aluksella ollutta. Lisäksi kaupungissa sai surmansa viisi henkeä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Invencible-luokan linjalaivat
Camilla Granbacka

Camilla Granbacka (s. 1972) on suomalainen taidehistorioitsija, kriitikko ja kuraattori. Granbacka on kirjoittanut säännöllisesti taiteesta, muun muassa Hufvudstadsbladetiin vuodesta 2005 lähtien. Vuonna 2018 hän kirjoitti Sigrid Schaumanin elämäkertakirjan ja kuratoi hänen taiteeseensa keskittyneen näyttelyn Villa Gyllenbergiin. Hän sai E. J. Vehmaksen rahaston palkinnon vuonna 2019. == Teokset == * Gösta Diehl — Kubisti, koloristi ja kosmopoliitti, 2021, Parvs. * Gösta Diehl – Kubist, kolorist och kosmopolit, 2021, Parvs. * Taide ja tunteet, Sigrid Schaumanin elämä, 2019, Parvs. * Sigrid Schauman – Med penna och palett, 2018, Svenska folkskolans vänner. * Stig Fredriksson, Med blicken mot solen, Katse aurinkoon, 2013, Pro Artibus. Luokka:Suomalaiset taidehistorioitsijat Luokka:Suomalaiset kriitikot Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vladimir Žoga

Vladimir Artjomovitš Žoga (, ; 26. toukokuuta 1993 Slovjansk – 5. maaliskuuta 2022 Volnovah’an lähistö) oli ukrainalainen uusnatsi, joka liittyi Venäjän tukemiin Itä-Ukrainan separatisteihinЖога Владимир Артемович / Жога Володимир Артемович / Zhoga Vladimir Artemovich Myrotvorets, viitattu 2.1.2024 ja komensi Donetskin kansantasavaltaa edustanutta Sparta-pataljoonaa.Halya Coynash, Moscow tries to justify its war crimes in Ukraine by glorifying its soldiers as ‘heroes of Russia’ Kharkiv Human Rights Protection Group 19.12.2022, viitattu 2.1.2024 Olena Roshchina, Sparta Battalion commander killed in Volnovakha posthumously receives Hero of Russia award from Putin Ukrajinska Pravda 6.3.2022, viitattu 2.1.2024 Meenal Chathli, Who was Vladimir Zhoga? Russian 'neo-Nazi' warlord known for his brutality killed in Ukraine Meaww 7.3.2022, viitattu 2.1.2024 Žoga liittyi kapinallisjoukkoihin vuonna 2014. Hän toimi Arsen Pavlovin henkilökohtaisena autonkuljettajana. Hän haavoittui 15. tammikuuta 2015. Pavlov kuoli pommi-iskussa Donetskissa lokakuussa 2016, jolloin Žoga seurasi häntä Sparta-pataljoonan komentajana. Žoga taisteli Venäjän puolella 24. helmikuuta 2022 alkaneessa suurhyökkäyksessä Ukrainaan, mutta kaatui 5. maaliskuuta. Hän kuului Myrotvoretsin luetteloon Ukrainan vihollisista. Žoga sai Vladimir Putinilta postuumisti Venäjän federaation sankarin arvon. Hänen isänsä Artjom Žogan ilmoitettiin seuraavan häntä Sparta-pataljoonan johdossa. == Lähteet == Luokka:Venäjän federaation sankarit Luokka:Ukrainalaiset henkilöt Luokka:Donetskin kansantasavallan henkilöt Luokka:Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan kaatuneet Luokka:Uusnatsit Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Ukrajinski visty

Ukrajinski visty (, 'Ukrainan uutiset') oli Ukrainan Kansallisen yhtenäisyyden rintaman julkaisu. Lehti ilmestyi Lvivissä pävittäin 1935–1939. Sen päätoimittaja oli Ivan Hladylovytš, ja hänen apunaan olivat Dmytro Paljiv, Mykola Šlemkevytš, Stepan Volynets ja Volodymyr Dzis. Lehden aihepiiriä olivat politiikka, talous ja ukrainalaisen yhteisön kehitys Puolassa ja ulkomailla. Se julkaisi vuodesta 1937 kuvallista viikkoliitettä ja uutissivua työläisille. Se pyrki saamaan tukea Länsi-Ukrainan kansalliselle liikkeelle ja samalla arvosteli sekä Ukrainan kansallisdemokraattista allianssia että Ukrainalaisten nationalistien järjestön poliittista terroria. Sen avustajia olivat Ya. Zaremba, Oles Babiy, M. Pasika, Zenon Tarnavskyi, Bohdan Nyžankivskyi, O. Hubtšak ja Myron Levytskyi. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset sanomalehdet Luokka:Lvivin historia
Aleksei Mozgovoi

Aleksei Borisovitš Mozgovoi (, ; 3. huhtikuuta 1975 Nyžnja Duvanka – 23. toukokuuta 2015 Altševskin lähistö) oli ukrainalainen militantti, joka liittyi Luhanskin kansantasavaltaa edustaneisiin Venäjän tukemiin separatisteihin.Мозговой Алексей Борисович / Мозговой Олексій Борисович / Mozgovoj Aleksej Borisovich Myrotvorets, viitattu 2.1.2024 Merhat Sharipzhan, The Mysterious Assassination Of A Rebel Commander In Ukraine Radio Free Europe/Radio Liberty 25.5.2015, viitattu 2.1.2024 Mozgovoi toimi aikoinaan kuorolaulajana ja runoilijana. Hän alkoi komentaa venäläismielistä Prizrak- prikaatia, joka sai hallintaansa Altševskin seudun.Ukraine crisis: Rebel commander Alexei Mozgovoi 'killed' BBC 23.5.2015, viitattu 2.1.2024 Mozgovoi kuitenkin kritisoi Venäjän tukemaa separatistijohtoa ja vastusti helmikuussa 2015 solmitun Minsk II -sopimuksen ehtoja, jotka rajoittivat separatistien valtaa hallinnoida omikseen julistamiaan alueita. Hänellä oli väitetysti erimielisyyksiä myös Luhanskin kansantasavallan johtajaksi julistautuneen Igor Plotnitskin ja merkittävien Venäjän hallinnon edustajien kanssa. Mozgovoi järjesteli näytösoikeudenkäyntejä Ukrainan laillisen hallinnon tukijoita ja "länsimaista elämäntyyliä" harjoittavia vastaan. Hän sai julkisuutta ilmoitettuaan pidättävänsä baareissa aikaa viettävät naiset. == Kuolema == Mozgovoi kuoli hyökkäyksessä useiden ajoneuvojen saattueeseen tiellä Luhanskista Altševskiin toukokuussa 2015. Saattue joutui ensin räjähteillä tehdyn iskun ja sen jälkeen ammuskelun kohteeksi. Iskussa ilmoitettiin kuolleen Mozgovoin ja kuuden muun henkilön. Mozgovoi oli selvinnyt aiemmasta murhayrityksestä maaliskuussa 2015. Separatistit syyttivät iskusta nopeasti Ukrainaa, joka puolestaan epäili iskun liittyneen venäläismielisten kapinallisten väliseen valtataisteluun. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset henkilöt Luokka:Luhanskin kansantasavallan henkilöt Luokka:Ukrainalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Merikotkan paluu

Merikotkan paluu on Jouni Hiltusen käsikirjoittama ja ohjaama dokumenttielokuva merikotkien elämästä tämän päivän Suomessa sekä ihmisistä jotka ovat omistautuneet merikotkien vapaaehtoiseen suojelutyöhön. 1970-luvun alussa joukko nuoria miehiä päätti yrittää pelastaa merikotkan sukupuuton partaalta. Merikotkien suojelutyön veteraani ja nykyiset merikotkien rengastajat kertovat elokuvassa, kuinka merikotkakanta saatiin elpymään ja laajenemaan lähes koko Suomeen aina Helsinkiä myöten. ==Tekijätiedot== * Käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus, leikkaus ja tuottaja Jouni Hiltunen * Musiikin sävellys ja sovitus Simo Helkala * Äänisuunnittelu Janne Jankeri * Arkistomateriaali Esa Kurkikangas * Tuotantoyhtiö Katharsis Films Oy / 2023 * Tilaaja YLE TV1 ==Palkinnot== * Matsalu Nature Film Festival, Estonia 2023: Matsalu National Park Special Prize == Lähteet == luokka:Luontoelokuvat
Bryant Gumbel

Bryant Charles Gumbel (s. 29. syyskuuta 1948 New Orleans, Louisiana) on yhdysvaltalainen televisiotoimittaja. Hän on tehnyt suuren osan urastaan NBC- televisiokanavan palveluksessa. == Ura == Gumbel syntyi nelilapsisen perheen esikoiseksi New Orleansissa ja varttui Chicagossa. Hän valmistui Maine’s Bates Collegesta 1970. Gumbel työskenteli NBC-televisiokanavan urheilutoimittajana 1975–1982, minkä jälkeen hän siirtyi NBC:n The Today Show'n toimittajaksi. Hänen juontajaparinaan oli ensin Jane Pauley ja tuonnempana Katie Couric. Gumbel jätti The Today Show'n 1997. Hän työskenteli CBS-yhtiön palveluksessa vuoteen 2002. Hän on juontanut myös ohjelmaa Real Sports with Bryant Gumbel ja hänet on palkittu lukuisia kertoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotoimittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Samsung Galaxy A54

Samsung Galaxy A54 on Samsungin 15. maaliskuuta 2023 julkistama älypuhelin. Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,4 tuuman näyttö, joka tukee 120 hertsin virkistystaajuutta. Tallennustilaa on valittavana 128 tai 256 gigatavua ja keskusmuistia neljä, kuusi tai kahdeksan gigatavua. Suomessa myyntiin tuli versiot, joissa on kahdeksan gigatavua keskusmuistia ja 128 tai 256 gigatavua tallennustilaa. Tallennustila on laajennettavissa enintään yhden teratavun microSD-kortilla. Puhelimessa on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 50 megapikseliä, ultralaajakulmakameran 12 megapikseliä ja makrokameran viisi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 32 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 5 000 milliampeerituntia, ja se tukee 25 watin latausta. Puhelimen IP-luokitus on 67, ja se on pölyn- ja vedenkestävä. Sormenjälkitunnistin on sijoitettu näytön alle. Käyttöjärjestelmänä on Android 13 ja käyttöliittymänä One UI 5. Puhelimelle on luvattu neljä Android- versiopäivitystä ja viisi vuotta tietoturvapäivityksiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Samsung Galaxy A54 Samsungin sivuilla Galaxy A54 Luokka:Vuoden 2023 matkapuhelimet Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Goombay Dance Band

Goombay Dance Band on saksalainen diskoyhtye. Oliver Bendt perusti sen 1979. Yhtyeen menestyneimmät musiikkikappaleet, kuten "Sun of Jamaica", julkaistiin 1980-luvun alussa. Goombay Dance Bandin menestyskappaleisiin lukeutuu myös "Seven Tears", joka nousi suosioon etenkin Britanniassa. Yhtyeen tyyliä ja musiikkia on toisinaan verrattu Boney M:ään. Goombay Dance Band on jatkanut toimintaansa, vaikka sen kaupallinen menestys hiipui 1980-luvun alun jälkeen. == Diskografia == === Studioalbumit === *Zauber der Karibik (1980) *Land of Gold (1980) *Holiday in Paradise (1981) *Tropical Dreams (1982) *Seven Tears (1982) *Island of Dreams (1995) == Lähteet == Luokka:Saksalaiset diskoyhtyeet Luokka:Saksalaiset popyhtyeet
Laihian Saalem-seurakunta

Laihian Saalem-seurakunta eli Laihian helluntaiseurakunta on Laihialla sijaitseva helluntaiseurakunta. Seurakunnan tilat sijaitsevat Laihian keskustassa Vallintiellä. Seurakunta toimii itsenäisenä yhdistyksenä. Sen toimintaan kuuluvat viikoittaiset jumalanpalvelukset, rukouskokoukset, pyhäkoulu ja kerhot sekä nuorten ilta. Seurakunta tekee myös työtä vankien parissa. Seurakunta tukee lähetystyötä useissa maissa. Laihian Saalem- seurakunnan pastori on Levi Moorrees. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Laihian seurakunnat Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat
Karelija (sanomalehti)

Karelija (Карелия) on Petroskoissa ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti. Lehti perustettiin Karjalan tasavallan lainsäädäntökokouksen ja hallituksen äänenkannattajaksi marraskuussa 1992 sen jälkeen, kun Severnyi Kurjerista oli tullut riippumaton ja se oli lakannut julkaisemasta virallisia asiakirjoja. Karelija ilmestyi aluksi kerran viikossa nelisivuisena ja broadsheet- kokoisena. Sen ilmestymistiheys vaihteli sittemmin yhdestä kolmeen kertaan viikossa. Lehden painosmäärä nousi 2000-luvun alussa 20 000 kappaleeseen. Karjalan tasavallan lainsäädäntökokouksen ja hallituksen äänenkannattajana edelleen toimivaa Karelijaa julkaisee tasavallan valtiollinen uutistoimisto. Kerran viikossa tabloidikokoisena ja 24–28-sivuisena ilmestyvän lehden painosmäärä oli 1 100 kappaletta joulukuussa 2023. Sen Internet-sivusto on perustettu vuonna 1999. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden sivusto Luokka:Karjalan tasavallan sanomalehdet
Ahvenanmaan lähetysseurakunta

Ahvenanmaan lähetysseurakunta () on Maarianhaminassa sijaitseva vapaaseurakunta. Seurakunnan kirkkorakennus on vihitty käyttöön adventtina 1896 ja on Maarianhaminan vanhin kirkkorakennus. Seurakunta kuuluuu Missionskyrkan i Finland-kirkkokuntaan. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Maarianhaminan keskustassa Storagatanilla. Seurakunnan pastori on Nicla Wikström. Seurakunata järjestää jumalanpalveluksia viikoittain. Seurakunta järjestää myös ekumeenisia eläkeläiskokouksia. Kesäisin seurakunta pitää kokouksia saaristossa. Seurakunnalla on Föglössä kaksi lähetystaloa: yksi Degerbyssä ja yksi Hummersössä. == Katso myös == * Luettelo Suomen vapaaseurakunnista * Vapaakirkollisuus Suomessa * Missionskyrkan i Finland == Lähteet == Luokka:Maarianhaminan seurakunnat Luokka:Suomen vapaaseurakunnat
Elina Kivelä

Elina Kivelä (s. 25.4.1954 Helsinki) on suomalainen liikunnan-, musiikin- ja tanssinopettaja sekä koreografi ja säveltäjä. Hän toi 1990 Suomeen kehorytmiikan, Body percussion, jonka kehittäjä on yhdysvaltalainen Keith Terry. Elina Kivelä kehitti tästä oman, koreografisen taidemuodon ja perusti Euroopan ensimmäisen body percussion -ryhmä Syrjähypyn vuonna 1991 Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellisen tiedekunnan opiskelijoista sekä myöhemmin Tremolo- ja EllunKanat- rytmiryhmät Espoon musiikkiopistossa. Elina Kivelä toi Suomeen myös taikorummutuksen vuonna 2010 ja aloitti sen opetuksen Espoon musiikkiopistossa.Kivelä-Taskinen-Setälä: Rytmikylpy, 2006, sivu 36 Espoon musiikkiopisto: Memoriikki, 2013, sivu 99 ==Ura== * Kisakallion Urheiluopisto, liikunnan lehtori 1979-1988 * Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellinen tiedekunta, musiikin lehtori 1989-2000 * Espoon musiikkiopisto, tanssin ja rytmiikan lehtori 2000-2013 * Kultanuotti, oma yritys 1997- ==Kansainvälinen työ== Elina Kivelä on toiminut myös kansainvälisenä kouluttajana rytmiikka- alan konferensseissa Euroopassa, Australiassa, Japanissa, USA:ssa ja Uudessa- Seelannissa sekä toimi IGMID (International Guild of Musicians in Dance) Euroopan presidenttinä 1993-1998. Ensimmäinen European Conference of Musicians in Dance pidettiin 5-7.11.1993 Orff-Instituutissa,Itävallan Salzburgissa.Juntunen, Marja-Leena: Ikkunoita Inkerin elämään, Taideyliopiston Sibelius-Akatemia, 2015, sivu 272 ==Taiteellinen työ== * Koreografi ja johtaja Syrjähyppy -ryhmässä 1991-1999. Lukuisia koreografioita ja esiintymisiä mm. omat näytökset 1995-1999 Jyväskylässä, Tampereella, Espoossa ja Helsingissä. Esiintymismatkat 1994-1999: Ruotsi, Norja, Viro, Englanti, USA ja Japani.Kivelä,Elina: Syrjähyppyjä 91-99, Liikuntakasvatuksen laitos, 1991 * SVUL uudenmaan piirin suurkisojen kenttänäytöksen musiikit Helsingin olympiastadionilla 1988SVUL: Toimintakertomus 1988 * Luistelija Oula Jääskeläisen lyhytohjelman musiikki Albertvillen olympialaisiin 1992 * Sävellykset sinfoniaorkesterille: Opus1 (1978), Lumihiutaleet (1994), Elinan valssi (1997) ja Hiidenvesi (1998). Fantasia työpäivälle (1995) yhdessä Syrjähyppy-ryhmälle.https://teosto.fi ==Kirjallinen työ== * Musiikki voimistelussa ja tanssissa (1987) Kirjayhtymä * Musiikin Mestarit 3-4] (2002) Otava. Työryhmässä Juha Haapaniemi-Elina Kivelä-Mika Mali-Virve Romppanen * Rytmikylpy (2006) Kultanuotti. Yhdessä Harri Setälän kanssa * Rytmikylvyn Pikku-kuplat (2008) Kultanuotti ==Äänitteet== *Valtion AV-keskus 1991, Poikien jumppavideon musiikit: Lady Epun blues, Ongella Pirjon kanssa, Sokeria sormenpäissä, Tanssivat tennarit ja Tipu kiikarissa *Helsingin konservatorio, 2003 Limusiini: Body percussion, Intiaanit, Lumihiutaleet *Kultanuotti 2011, Taputa! ==Tunnustukset== *Jyväskylän yliopistosäätiön tunnustuspalkinto ”Vuoden opettaja” 1999 *Liikuntatieteellisen tiedekunnan opiskelijoitten tunnustuspalkinto ”Vuoden lehtori” 1995 ja 1998 ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Elävät henkilöt
Karelskaja gubernija

Karelskaja gubernija (Карельская губерния, ”Karjalan kuvernementti”) on Petroskoissa ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti. Kaupunkilehti Ves Petrozavodskin toimittajat perustivat lehden kesäkuussa 1996 nimellä Gubernija. Se sai skandaalinkäryisellä uutisoinnillaan suuren suosion ja parhaimmillaan 40 000 kappaleen levikin vuonna 1997. Gubernija avasi Internet- sivuston ensimmäisenä petroskoilaislehtenä vuonna 1996. Oppositiohenkinen Gubernija oli lähellä Suomesta turvapaikan saanutta poliitikko Vasili Popovia. Se joutui vaihtamaan nimensä Karelskaja gubernijaksi oikeuden päätöksellä vuonna 2003. Karelskaja gubernija on viranomaisten painostuksesta huolimatta yksi kolmesta yhä elossa olevasta Karjalan tasavallan paperilehdestä. Muut ovat valtiollinen Karelija ja yksityinen TVR-Panorama. Gubernija press -nimisen yhtiön kerran viikossa julkaiseman lehden painosmäärä oli 6 300–26 300 kappaletta vuonna 2021. Sen toimitus julkaisee Internet-sivustoa Daily Karelija ==Lähteet== Luokka:Karjalan tasavallan sanomalehdet
Kurjenpojan pitkä matka

Kurjenpojan pitkä matka on Jouni Hiltusen vuonna 2021 ensi-iltansa saanut luontoelokuva. Hiltunen on kuvannut kurkien elämää vuosien ajan. Hän päättää vielä kerran tallentaa tutuksi tulleen kurkiperheen kesää sekä poikasten varttumista lentokykyisiksi. Syksyn tullen hän suuntaa Suomesta syysmuutolle matkaavien kurkilaivueitten vanaveteen: tuolle niin sanotulle linnun tielle, etsimään etelän lämpöön muuttavien kurkien talvista paratiisia. Elokuva kurkien kesästä Suomessa sekä kurkiparvien muuttomatkasta Euroopan halki Unkariin ja aina Israeliin saakka laajenee kertomukseksi ihmisen ja luonnon yhteiselosta muuttuvassa maailmassa. ==Tekijätiedot== * Käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus, leikkaus ja tuottaja Jouni Hiltunen * Musiikin sävellys ja sovitus Simo Helkala * Äänisuunnittelu Janne Jankeri * Elokuvan tuotanto Katharsis films Oy * Tilaaja YLE ==Palkinnot== * Vaasa Wildlife Festival 2022: Nordic Nature-sarjan pääpalkinto * Matsalu Nature Film Festival, Viro 2022: Matsalun luonnonsuojelualueen erikoispalkinto. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat luokka:Luontoelokuvat
Ivan Hladylovytš

Ivan Hladylovytš, , (1901–1945) oli Galitsiassa toiminut ukrainalainen poliittinen johtaja ja toimittaja. Hän oli 1920-luvulla aktiivinen ukrainalaisten katolisten opiskelijoiden liikkeessä ja hetmanaattiunionin johtajia. Hän oli vuodesta 1932 sen julkaisun Hliborobskyi šljah’ päätoimittaja. 1930-luvun puolivälistä alkaen hän oli Kansallisen yhtenäisyyden rintaman johtaja ja sen Lvivissä julkaiseman sanomalehden Ukrajinski vistyn toinen päätoimittaja. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Ukrainalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Pizzagate

Pizzagate on salaliittoteoria, joka tuli suosituksi Yhdysvaltain presidentinvaalien 2016 vaalikamppailun aikana. Salaliittoteorian mukaan Washingtonissa sijaitsevassa Comet Ping Pong -pizzeriassa Hillary Clinton ja maan johtavat demokraatit pyörittävät pedofiliarinkiä. Pizzagaten väitteitä on yhdistynyt myöhemmin QAnon-salaliittoteoriaan. Salaliittoteoria sai alkunsa, kun Hillary Clintonin vaalikampanjan päällikön John Podestan sähköpostiviestejä julkaistiin tietovuotosivusto WikiLeaksiin. Ihmiset alkoivat analysoimaan viestejä 4chan-sivustolla, jossa syntyi tulkinta, että viestit sisälsivät salaisia koodeja lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Paikaksi yhdistettiin Comet Ping Pong -pizzeria, jonka omistaja James Alefantis oli tunnettu demokraatti ja Hillary Clintonin tukija. Ravintolan edessä alettiin järjestämään mielenosoituksia. 4. joulukuuta 2016 kiväärillä varustautunut Edgar M. Welch tunkeutui ravintolaan etsimään todisteita lapsiseksiringistä ja vapauttamaan lapsivankeja, mutta ei löytänyt kuitenkaan mitään. Hänet tuomittiin myöhemmin neljän vuoden vankeuteen. Salaliittoteoria on Clintonin vaalitappion jälkeen hiljentynyt, mutta on kokenut myös välillä uudelleenheräämisiä. Esimerkiksi vuonna 2020 Justin Bieber piti Instagram- lähetystä faneilleen, kun kommentteihin kirjoitettiin, että koskettaisi päähinettään signaalina, jos hän on pedofiliaringin uhri. Bieber oikaisi hattuaan pienellä kädenliikkeellä myöhemmin lähetyksessä, jota pizzagaten kannattajat pitivät todisteena ringin olemassaolosta, ja teoria alkoi leviämään TikTokissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:2010-luku Luokka:2020-luku Luokka:Politiikkaan ja yhteiskuntaan liittyvät salaliittoteoriat Luokka:Alt-right
Mitäs me ryöstäjät!

Mitäs me ryöstäjät! (Fun with Dick and Jane) on Ted Kotcheffin ohjaama yhdysvaltalainen rikoskomedia vuodelta 1977. Sen pääosia, laittomaan rahanhankintaan ryhtyvää ylemmän keskiluokan avioparia, esittävät Jane Fonda ja George Segal. == Juoni == Kalifornialaisen avaruustekniikkayhtiön johtajistoon kuuluva Dick Harper saa yllättäen potkut työstään juuri kun hän on ottanut suuren lainan omakotitalonsa remonttiin ja uima-altaan rakentamiseen. Jane-vaimon varakkaat vanhemmat eivät lupaa muuta apua kuin kannustavia sanoja. Jane ei saa työtä, koska on ollut kotirouvana college- tutkinnostaan lähtien. Työn tai työttömyysavustuksen saanti ei onnistu Dickiltäkään. He päättävät ryhtyä hankkimaan rahaa ryöstöillä. Aluksi he ryöstävät pikkukauppoja, lopulta salaisia ja kirjanpidon ulkopuolella olevia lahjusrahoja Dickin entisen pomon (Ed McMahon) kassakaapista. == Uusintaversio == Saman tarinan pohjalta tehtiin liki 30 vuotta myöhemmin Jim Carreyn tähdittämä elokuva Taalat taskuun, Dick & Jane (2005). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1977 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Ted Kotcheffin ohjaamat elokuvat
Ódorin hallitus

Ódorin hallitus oli Slovakian pääministeri Ľudovít Ódorn johtama toimitusministeristö, joka hallitsi Slovakiaa 15. toukokuuta – 25. lokakuuta 2023. Hallitusta edelsi Eduard Hegerin hallitus, joka joutui eroamaan sen menetettyä presidentti Zuzana Čaputován luottamuksen. ==Hallitus== * Ľudovít Ódor - pääministeri * Lívia Vašáková - elvytyssuunnitelmasta vastaava varapääministeri * Michal Horváth - valtiovarainministeri * Miroslav Wlachovský - ulkoministeri * Ivan Šimko - sisäministeri (erosi 19. heinäkuuta 2023. Tehtävä siiryi pääministeri Ódorille) * Martin Sklenár - puolustusministeri * Michal Palkovič - terveysministeri * Jana Dubovcová - oikeusministeri * Peter Dovhun - talousministeri * Pavol Lančarič - liikenneministeri * Soňa Gáborčáková - työministeri * Silvia Hroncová - kulttuuriministeri * Jozef Bíreš - maatalousministeri * Peter Balík - investointi- ja tiedotusministeri * Milan Chrenko - ympäristöministeri * Daniel Bútora - opetusministeri Lähde: == Vaiheet == === Epäluottamuslause === Ódorin hallitus epäonnistui saamaan kansallinen neuvoston edustajien luottamuksen 15. kesäkuuta järjestetyssä äänestyksessä. Vain 34 paikalla olleesta 136:sta parlamentaarikosta äänesti hallituksen puolesta. Niinpä presidentti Zuzana Čaputová uskoi hallituksen jatkamaan toimintaansa syyskuun lopun parlamenttivaaleihin saakka rajoitetuin valtaoikeuksin. === Sisäministerin ero === Alun perin sisäministeriksi nimitetty Ivan Šimko joutui eroamaan tehtävästään 19. heinäkuuta sen jälkeen kun hän oli riitautunut Slovakian poliisijohdon kanssa. Poliisin helnkilöstökysymyksiin sekä poliittiseen valvontaan liittyneiden riitojen takia yli 20 johtavaa poliisivirkamiestä uhkasi eroavansa tehtävästään jos Šimko jatkaisi ministerinä. Presidentti Čaputová hyväksyi sisäministerin tehtävien siirtämisen pääministeri Ódorille heidän käymiensä keskusteluiden jälkeen. == Lähteet == Luokka:Slovakian hallitukset
TVR-Panorama

TVR-Panorama (ТВР-Панорама) on Petroskoissa ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti. Toukokuussa 1992 perustettu TVR sai alkunsa Karjalan TV- ja radioyhtiön ohjelmalehtisestä, josta tuli Petropress-yhtiön julkaisema sanomalehti. Ohjelmatietoja, ilmoituksia ja hyödyllisiä neuvoja sisältäneestä viikkolehdestä kehittyi perinteisen sanomalehdistön kriisin aikana suosittu epäpoliittinen koko perheen lukemisto. Vuonna 1996 se sai nimen TVR-Panorama. TVR-Panorama oli 1990-luvulla Karjalan tasavallan luetuin sanomalehti, jonka painosmäärä nousi 76 000 kappaleeseen vuonna 1999. Sen levikki keskittyi maaseudulle ja erityisesti naisväestöön. Lehti perusti ensimmäisen Internet- sivustonsa vuonna 1997. Petropressin julkaiseman 24–32-sivuisen tabloidikokoisen viikkolehden painosmäärä oli 12 000 kappaletta lokakuussa 2023. Se on suosituin Karjalan tasavallan kolmesta elossa olevasta paperilehdestä (muut ovat valtiollinen Karelija ja yksityinen Karelskaja gubernija). Petropress julkaisee myös Internet-sivustoa Petrozavodsk govorit. ==Lähteet== Luokka:Karjalan tasavallan sanomalehdet