EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Simon Flexner

Simon Flexner (25. maaliskuuta 1863 Louisville, Kentucky, Yhdysvallat - 2\. toukokuuta 1946) oli lääkäri, johtaja ja patologian professori Pennsylvanian yliopistossa vuodesta 1899 vuoteen 1903. Hän oli Rockefeller Institute for Medical Researchin ensimmäinen johtaja (1901-1935) ja Rockefellerin säätiön jäsen. Sen lisäksi hän oli John D. Rockefeller, Jr.in ystävä ja neuvonantaja. Hänen nuorempi veli oli Abraham Flexner. Luokka:Yhdysvaltalaiset lääkärit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Tero Niemi ja Anne Salminen

Tero Niemi (s. 1974) ja Anne Salminen (s. 1976) ovat suomalainen kirjailijapari. Heidän esikoisteoksensa, tieteiskirja Nimbus ja tähdet ilmestyi 2004. Aikaisemmin he olivat voittaneet Nimbus-novelleillaan Portti- lehden novellikilpailun vuonna 2002. Vuonna 2003 he saivat novellillaan Ja Jumala kutoi mattoja omista hiuksistaan Atorox-palkinnon. Teos oli ehdokkaana Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon saajaksi. Toisen Atoroxin kirjailijat voittivat vuonna 2005. Niemi on myös tietokonegraafikko. == Julkaistu teos == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tero Niemi ja Anne Salminen. Museo24.fi. Luokka:Suomalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Suomalaiset novellikirjailijat Luokka:Artikkelit useasta henkilöstä
Vallankumouksen virkamies

Vallankumouksen virkamies, valkoisten vanki 1918 on Tyko Varton vuonna 1998 postuumisti ilmestyneet Painoteollisuus OY:n julkaisemat muistelmat kansalaissodan ajoilta. Varto toimi Helsingin vallankumousoikeuden sihteerinä, lähimmän työtoverinsa ollessa kirjailija Kasperi Tanttu ja kertoo muistelmissaan kokemuksistaan punaisessa Helsingissä, pakomatkastaan Viipuriin ja lopulta vangitsemisestaan Kouvolassa. Hän kertoo teoksessa myös vankilavuosistaan. Tyko Varto oli alkuaan tamperelainen työväenaktiivi, kansalaissodan aikana Kansanvaltuuskunnan virkamies, joka vaikutti kirjailijana vielä 1950-luvulla, ja julkaisi 1958 kirjan Lapsuuteni Tampere. Luokka:Suomalaiset elämäkerrat ja muistelmat Luokka:Vuoden 1998 kirjat
Osmo Koivunen

Osmo Eino Olavi Koivunen (24. joulukuuta 1914 Hausjärvi – 14. lokakuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen keilailun maailmanmestari. Koivunen saavutti neljä mitalia Helsingissä 1954 käydyissä keilailun MM-kilpailuissa. Hän voitti Odin Koskisen kanssa kultaa parikilpailussa, hopeaa Ruotsin Gösta Algeskogille hävinneenä henkilökohtaisessa kilpailussa ja kahdeksan miehen joukkuekilpailussa sekä pronssia viiden miehen joukkuekilpailussa. Helsingborgin MM-kilpailuissa 1958 hän voitti maailmanmestaruuden viiden miehen joukkuekilpailussa ja hopeaa kahdeksan miehen kisassa. Koivunen voitti nelimiehisjoukkueiden Suomen mestaruuden Keila-Miesten joukkueessa vuonna 1958. Hän edusti myös Keila 45 -seuraa. Vuonna 1959 hän keilasi kahdeksan sarjan Suomen ennätyksen 1905 pistettä ja teki samalla myös neljän sarjan ennätyksensä 1084 pistettä. Koivunen kilpaili myös soudussa edustaen Soutumiehet-seuraa. Hänen poikansa Pertti ja Kari Koivunen ovat menestyneet kohtalaisesti keilailussa. ==Lähteet== * * * * Luokka:Suomalaiset keilaajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Keisari ja salamurhaaja

Keisari ja salamurhaaja () on vuonna 1998 julkaistu Chen Kaigen ohjaama elokuva. ==Tarina== 300-luvulla eaa. Qinin kuningas Ying Zheng (Li Xuejian) pyrkii yhdistämään kaikki seitsemän Kiinan kuningaskuntaa. Gin on jo valloittanut muun muassa Hanin mutta muut olisivat liittoutuessaan liian voimakkaita tälle. Siksi Ying ja tämän lapsuuden ja naisystävänsä Lady Zhaon (Gong Li) kehittävät juonen Yanin kuningaskuntaan hyökkäämisen oikeuttavan syyn saamiseksi. He päättävät että Lady Zhao lähtee vakoilijana värväämänä Yingille salamurhaajan. Salamurhayritystä on sitten tarkoitus käyttää syynä hyökätä Yaniin. Lopulta Lady Zhao saa värvättyä Yanlaisen Jing Ken (Zhang Fengyi) salamurhaajaksi. Todistettuaan Yingin määrämän Zhaon kuningaskunnan lasten joukkomurhan Lady Zhao paljastaa juonen salamurhaaja Jingille ja auttaa tätä onnistumaan murhassa. Salamurha kuitenkin epäonnistuu ja Ying tappaa Jingin. Ying kuitenkin kokee nöyryytyksen sillä kukaan tämän alaisista ei auta häntä ja hän joutuu selviytymään murhaajastaan yksin. Lisäksi Lady Zhao palaa mutta vain hakeakseen Jingin ruumiin haudattavaksi. == Rooleissa == ==Lähteet== * Luokka:Vuoden 1998 elokuvat Luokka:Kiinalaiset elokuvat Luokka:Draamaelokuvat
Nimbus ja tähdet

Nimbus ja tähdet on Tero Niemen ja Anne Salmisen novellikokoelma vuodelta 2004. Teos oli Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkintoehdokkaana ja Tähtivaeltaja-palkintoehdokkaana 2005. == Sisällys == * Ja Jumala kutoi mattoja omista hiuksistaan – Portti-lehden novellikilpailun voittaja 2002, Atorox-palkinto 2003 * Kuten ihmiset tekevät – Atorox-ehdokas 2004 * On vielä pimeää – Atorox-ehdokas 2005 * Matka Reformaan – Atorox-palkinto 2005 * Ensimmäinen talvi * Lyhyt matka maailmanloppuun * Jumalan silmä * Omistajan paluu * Rakkaudesta avaruuteen == Aiheesta muualla == * Pasi Karppanen: Ja Jumala kutoi mattoja omista hiuksistaan. Kosmoskynä 1/2003. * Jarmo Karonen: ”Äärettömän taivaan valot”. Kosmoskynä 3/2003. * Sari Peltoniemi: Kuten ihmiset tekevät. Kosmoskynä 4/2003. * Jussi Ahlroth: Nimbus on iätön jumalatar . Helsingin Sanomat 2004. * Heidi Strengell: Tähtivaeltajan matka halki naiseuden ajan ja paikan. Kiiltomato.net 4.10.2004. * Toni Jerrman: Nimbus ja tähdet . Tähtivaeltaja 4/2004. * Jenny Kangasvuo: Kotina tyhjyys ja tähdet . Kaltio 6/2004. * Anne Leinonen: Nimbuksen matkassa. Usva 1/2005. (PDF) * Tero Niemi ja Anne Salminen: ”Eräitä kevätpäiviä, eli Taivaallisen laatikon tapaus”. Usva 2/2005. (PDF) Luokka:Suomalaiset novellikokoelmat Luokka:Tieteisnovellikokoelmat Luokka:Vuoden 2004 kirjat
Kenraalitauko

Kenraalitauko eli yleistauko on orkesterimusiikissa kaikkien orkesterin soittimien yhtaikainen tauko. Partituurissa se merkitään usein fermaatilla tai saksan kielen Generalpause-sanan lyhenteellä G.P. Kenraalitaukoon voi liittyä myös sitä tarkentava määre, kuten lunga (pitkä) tai court (lyhyt). == Lähteet == Luokka: Musiikin teoria Luokka:Musiikkitermit
Burton C. Bell

Burton Cristopher Bell (s. 19. helmikuuta 1969) on yhdysvaltalainen laulaja, sanoittaja, kitaristi ja kosketinsoittaja, joka on kotoisin Houstonista, Teksasista. Bell tunnetaan parhaiten death metal/industrial metal -yhtyeen Fear Factoryn keulahahmona vuosilta 1989–2020. Hänen laulutyylinsä on harkittu, raivoisa sekä innovatiivinen ja hän oli eräs ensimmäisiä heavy metal laulajia joka yhdisteli laulussaan puhtaita ääniä sekä huutoääntä. Fear Factory on huomioitu myös ko. tyylien yhdistäneiden yhtyeiden pioneerina. == Ura == Ennen rooliansa Fear Factoryssa hän perusti yhtyeen joka kulki nimellä Hate Face. Vuonna 1989 hän lyöttäytyi yhteen Dino Cazaresin ja Raymond Herreran kanssa perustaakseen Fear Factoryn alkuperäisen kokoonpanon, tuolloin vielä nimen Ulceration alla. Yhtye ehti äänittää neljä studioalbumia ennen riitaa Burtonin ja Cazaresin välillä. Burton C. Bellin sanoitukset käsittelevät keskimäärin sotaa ja ihmisten ja koneiden yhteyttä. Fear Factorylle tyypillilinen teema on dystopia ja kybergenetiikka. Bell on vieraillut monien muiden yhtyeiden albumeilla ja ottanut jopa johtavan laulajan vastuun G/Z/R:n albumilla Plastic Planetilla, joka julkaistiin vuonna 1995. == Yksityiselämä == Burtonilla ja hänen vaimollaan Amy Abattoirilla on kaksi lasta: tytär Violet (s. 17. helmikuuta 2006) ja poika Atticus (s. 2007). Burtonilla itsellään on kaksoisveli Ben, joka on kantrimuusikko. == Lähteet == Bell, Burton C. Bell, Burton C. Bell, Burton C. Bell, Burton C.
Tauko

Tauko on musiikkitermi, joka tarkoittaa ääneti olemista nuoteissa taukomerkin määrittämän ajan. Nuottikirjoituksessa käytetyt erinäköiset taukomerkit tarkoittavat eri pituisia taukoja, ja kestoltaan ne vastaavat eri nuotteja. Orkesterisävellyksissä vähintään tahdin kestoista kaikkien soittimien taukoa kutsutaan kenraalitauoksi. Joskus nuotteihin merkitään taukomerkkejä käyttämättä, esimerkiksi fermaatilla, niin sanottu esityksellinen henkonen eli kesuura. Yksittäisessä soitinäänessä pitkän selvärajaisen jakson tai jopa koko sävellyksen osan kestävä tauko merkitään termillä tacet. == Taukomerkit == Nuottiarvoja vastaavia taukoja kuvaavat merkit ovat vasemmalta lukien: neloiskokotauko (neljä kertaa kokonuotin mittainen tauko), kaksoiskokotauko, kokotauko, puolitauko, neljäsosatauko, kahdeksasosatauko, kuudestoistaosatauko sekä kolmaskymmeneskahdesosatauko. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Nuottikirjoitus Luokka:Musiikkitermit Luokka:Ei mitään de:Notenwert#Pausen
Kosketus (täsmennyssivu)

Kosketus voi tarkoittaa seuraavia: * kosketus, fyysinen kontakti * kosketus, musiikkitermi * Kosketus, Stephen Kingin romaani * Kosketus, Kai Hyttisen albumi vuodelta 2013 * ”Kosketus”, Klamydia-yhtyeen single * Kosketus, Ingmar Bergmanin elokuva vuodelta 1971 * Kosketus, Paul Schraderin ohjaama elokuva vuodelta 1997 * Kosketus, Tim Kringin luoma televisiosarja.
Kosketus (musiikki)

Kosketus on erityisesti kosketinsoittimiin liitetty musiikkitermi. Se kuvaa muusikon sormillaan kokemaa tapaa, olla kosketinsoitinten koskettimet saavat äänen syntymään niihin liittyvien mekanismien välityksellä. Kosketuksella on suuri merkitys musiikin soinnin esiintuomisessa. Siitä riippuu eräissä soittimissa, kuten pianossa, jopa instrumentin soinnin väri ja se vaikuttaa merkittävästi musiikin dynamiikkaan ja artikulaatioon. Erilaisissa kosketinsoittimissa on useimmiten erilainen kosketus. == Lähteet == Luokka:Kosketinsoittimet Luokka:Piano
Arvo Kuikka

Arvo Kuikka (11. helmikuuta 1924 Impilahti – 22. toukokuuta 2015 HelsinkiKuolinilmoitus Helsingin Sanomat 14.6.2015, s. C30) oli suomalainen musiikkieverstiluutnantti ja sotilaskapellimestari. Hän toimi Puolustusvoimien ylikapellimestarina 1967–1984. Kuikka aloitti uransa Viipurin rykmentin soittokunnan soitto-oppilaana vuonna 1937. Hän toimi Helsingin Varuskuntasoittokunnan kapellimestarina 1953–1967 ja sen päällikkönä vuoteen 1977 saakka. Puolustusvoimien ylikapellimestarina Kuikka toimi 1967–1984 ja Sibelius-Akatemian sotilasmusiikkiosaston johtajana 1967–1977. Hän toimi myös kuoronjohtajana ja kanttori-urkurina sekä teki sovituksia puhallinorkesterille. Hänet ylennettiin musiikkieverstiluutnantiksi 6. joulukuuta 1975. Arvo Kuikka sai musiikkineuvoksen arvon vuonna 1999. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Puolustusvoimien ylikapellimestarit -sivusto Luokka:Suomalaiset sotilaskapellimestarit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Jamie Johnson (jääkiekkoilija)

Jamie Johnson (s. 23. tammikuuta 1982 Port Franks, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän on keskushyökkääjä, mutta voi pelata myös laitahyökkääjänä. Johnson pelasi kauden 2008–2009 SM-liiga-joukkue TPS:ssa. Hän siirtyi Turkuun AHL-joukkue Albany River Ratsista. Kaudella 2007–2008 hän oli ollut Albanyn paras pistemies tehopistein 21 + 37 = 58. Johnson teki TPS- kauden jälkeen sopimuksen Allsvenskanissa pelaavan Leksandsin kanssa. Hän ei kuitenkaan pelannut Leksandissa yhtäkään ottelua, sillä hän käytti sopimuksessaan olleen NHL-option ja allekirjoitti kesällä 2009 sopimuksen Florida Panthersin kanssa. Johnson pelasi kauden 2009–2010 Panthersin farmijoukkueessa Rochester Americansissa. Hän oli joukkueensa paras pistemies ja koko AHL:n pistepörssin 11. tehtyään 71 pistettä 80 ottelussa. Kesällä 2010 Detroit Red Wings teki Johnsonin kanssa sopimuksen. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Newcastlen lentoasema

Newcastlen lentoasema sijaitsee noin kymmenen kilometriä Newcastle upon Tynen luoteispuolella. Se on vuosittaisella yli viidellä miljoonalla matkustajalla Britannian kymmenenneksi vilkkain lentoasema ja kasvaa nopeasti. Lentoasema avattiin vuonna 1935. Vaikka lentoasemaa sanotaan Newcastlen lentoasemaksi, sen omistavat yhdessä Tyne and Wearin kunnat ja Kööpenhaminan lentoasema. Lentoasemalle pääsee metrolla. Matka Newcastlesta kestää noin 25 minuuttia ja Sunderlandista 55 minuuttia.By Metro Newcastle Airport Autolla sinne tullaan moottoritieltä A1 nelikaistaista sivutietä A696 pitkin.By Car Newcastle Airport Newcastlesta on reittiliikennettä muihin Britteinsaarten kohteisiin, manner-Eurooppaan, Välimerelle, Kanariansaarille ja Dubaihin. Charterit lentävät tyypillisiin etelän lomakohteisiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lentoaseman kotisivut Luokka:Englannin lentoasemat Lentoasema
So Mean

So Mean on suomalaislaulaja Kojon soolouran debyyttialbumi, joka julkaistiin kesällä 1979. Albumi julkaistiin vinyylilevynä ja C-kasettina Dig It -levymerkillä. CD-levynä albumi julkaistiin ensimmäisen kerran Safir- levymerkillä samoissa kansissa Kojon seuraavan albumin Lucky Street (1980) kanssa. Vuonna 2002 Warner Music Finland julkaisi albumin remasteroituna CD- painoksena. Levy kohosi heinäkuussa 1979 Suomen musiikkilistojen seitsemännelle sijalle. Albumi saavutti kultalevyrajan vuonna 1981 ja sitä on myyty yli 25 000 kappaletta. Helsingin Sanomien Markku Fagerlund piti albumia harvinaisen kovatasoisena kotimaisena, jolla Kojon alkuvoimaisen energinen laulu saa tukea päteviltä muusikoilta. Hän kehui myös Kojon ja Jim Pembroken yhteistyönä syntyneitä kappaleita kansainväliset mitat täyttäviksi. == Kappaleet == Kaikki sovitukset Kojo ja Kassu Halonen. ; A-puoli # # # # ; B-puoli # * # # # # Lähteet:LP-levyn (DIGLP 5) takakansi. == Tekijät == === Muusikot === * Kojo – laulu * Pia – lapsen ääni * Kassu Halonen – kapellimestari, taustalaulu (1) * Zape Leppänen ja Pave (Paavo) Maijanen – taustalaulu * Heikki Hiekkala – piano, urut * Pedro Hietanen – kosketinsoittimet, harmonikka * Jukka Orma – kitarat, taustalaulu * Janne Louhivuori – bottleneck/slide- (4) ja rytmikitarat (1, 2, 4) * Antero Jakoila – mandoliini (9) * Stefan Brunberg – basso * Beaver Aitto-oja – rummut * Vesa Aaltonen – lyömäsoittimet (1) * Matti (Consta) Kankkunen – lyömäsoittimet \+ * Tom Bildo – tuuba ja vetopasuuna * Mircea Stan – pasuuna * Pentti Lahti – saksofonit * Pekka Pöyry – saksofonit (soolo: 1) * Simo Salminen – trumpetti Lähde: === Tuotanto === * Peter von Bagh – tuotanto * Måns (M.) Groundstroem – äänitys (Love Studio) * Kassu (K.) Halonen / Tom (T.) Vuori – miksaus (Finnscandia-studio) * Kojo / K. Halonen – tuottaja * Moses (Leo Engel) – kansi Lähde: == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Vuoden 1979 esikoisalbumit Luokka:Kojon albumit Luokka:Kassu Halosen tuottamat albumit
Atte Engren

Atte Tapani Engrenhttps://verokone.hs.fi/henkilo/1988Engren%20Atte%20Tapani (s. 19. helmikuuta 1988 Rauma) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti. ==Ura== Kauden 2008–2009 alku meni Engreniltä sivuun, kun hänen sormensa murtui harjoituksissa. Hänen kautensa Turun Palloseurassa huipentui Suomen mestaruuteen. Engren valittiin kauden parhaaksi maalivahdiksi sekä tähdistökentälliseen. Kaudella 2010–2011 hän pelasi TPS:ssä 51 ottelua ja AHL:n Milwaukee Admiralsissa neljä ottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi Admiralsissa 23 ottelua. Keväällä 2012 Engren teki sopimuksen TPS:n kanssa. Helmikuussa 2022 Engren kertoi lopettavansa uransa. == Tilastot == Runkosarja Pudotuspelit Palkinnot Kausi Joukkue Liiga O V H T MIN PM NP PMK TP% O V H MIN PM NP PMK TP% 2005–2006 Lukko A-SM 11 637 30 0 2.83 92,7 9 509 27 0 3.18 91,2 2006–2007 Lukko A-SM 38 2277 115 1 3.03 90,6 – – – – – – – – Suomi U20 Mestis 2 100 7 0 4.20 86,8 – – – – – – – – 2007–2008 Lukko A-SM 31 14 13 0 1791 89 1 2.98 90,7 – – – – – – – – Lukko SM-liiga 1 0 1 0 59 3 0 3.04 92,3 – – – – – – – – Hokki Mestis 1 0 0 0 15 4 0 15.70 69,2 – – – – – – – – 2008–2009 TPS A-SM 4 3 1 0 240 11 0 2.75 90,9 – – – – – – – – TPS SM-liiga 6 1 4 1 317 17 1 3.22 88,3 – – – – – – – – Kiekko-Vantaa Mestis 5 3 2 0 263 9 0 2.05 92,0 – – – – – – – – 2009–2010 TPS SM-liiga 35 15 13 1 1778 78 2 2.63 92,1 8 7 1 494 15 1 1.82 93,6 TuTo Hockey Mestis 1 1 0 0 60 1 0 1.00 98,2 – – – – – – – – 2010–2011 TPS SM-liiga 51 10 25 13 2914 137 4 2.82 91,8 – – – – – – – – Milwaukee Admirals AHL 4 2 2 0 247 10 0 2.43 91,4 – – – – – – – – 2011–2012 Milwaukee Admirals AHL 23 8 11 3 1200 49 0 2.45 91,1 – – – – – – – – 2012–2013 TPS SM-liiga 47 10 18 16 2657 117 1 2.64 92,4 – – – – – – – – 2013–2014 Lev Praha KHL 14 6 4 0 756 29 2 2.30 90,1 3 2 1 152 4 1 1.58 93,3 2014–2015 Atlant KHL 56 22 24 7 3145 131 2 2.50 91,5 – – – – – – – – 2015–2016 Spartak Moskova KHL 34 13 15 4 1748 82 0 2.81 90,2 – – – – – – – – 2016–2017 Leksands IF SHL 38 8 25 0 1982 101 2 3.06 90,2 – – – – – – – – 2017–2018 HIFK SM-liiga 41 14 12 13 2405 86 3 2.15 91,4 2 1 1 134 7 0 3.13 89,1 2018–2019 HIFK SM-liiga 42 18 11 12 2471 107 4 2.55 89,4 13 6 7 813 30 1 2.31 90,8 2019–2020 HIFK SM-liiga 28 10 7 10 1671 66 0 2.37 89,8 – – – – – – – – === Maajoukkuetilastot === Vuosi Turnaus O V H MIN PM NP PMK TP% 2006 U18 1 0 0 0 0 0 0.00 100 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Urpo Ylönen -palkinnon voittajat Luokka:Nashville Predatorsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kahvipeukaloinen

Kahvipeukaloinen (Thryophilus nicefori) on äärimmäisen uhanalainen Kolumbian Andeilla Santanderin osavaltiossa elävä varpuslintu. Kooltaan kahvipeukaloinen on noin 15 cm. Lajin vatsa on valkoisenharmaa ja siinä on poikittaisia mustia viiruja, jotka ovat selvimpiä perässä. Päässä on silmien alapuolelta valkoinen ja siinä on ohuita mustia rantuja. Päälaki on kahvipeukaloisella musta sekä silmien yläpuolella on valkoiset juovat. Lajin selkä on väriltään tummanruskean- sekä mustankirjava. Taituripeukaloinen (Thryophilus rufalbus) muistuttaa kahvipeukaloista, mutta sen selkä on selvemmin ruosteenruskea. Kahvipeukaloisen elinympäristöä ovat kuivat akasiametsät. Kahvipeukaloiskannan kooksi arvioidaan alle 50 yksilöä. Suurin kantaan kohdistuva uhka on metsien hakkaaminen maanviljelykseen ja polttopuiksi. == Lähteet == Luokka:Peukaloiset Luokka:Uhanalaiset linnut
Onni Haini

Onni Ville Haini, vuoteen 1930 Höylä (18. maaliskuuta 1902 Hankasalmi - 11\. tammikuuta 1956) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkeillä Onni Höylä, O. Kaskamo, O. H. ja Onni-setä. ==Henkilöhistoria== Hainin vanhemmat olivat asemamies Aleksander Höylä ja Hilda Hänninen ja puoliso vuodesta 1934 Helmi Siekkinen. Haini opiskeli Työväen Akatemiassa 1926–1927 ja toimi Sosiaalidemokraattisen raittiusliiton luennoijana ja nuorisotyön sihtereinä 1928–1933. Vaasan läänin itäisen vaalipiirin sosiaalidemokraattisen piirijärjestön palveluksessa hän oli 1933–1936, TUL:in 1936–1940 ja Suomen siviili- ja asevelvollisuusinvalidien liiton 1940–1942. Lastenlehti Sarastuksen toimittajana 1930–1933 työskennellyt Haini oli Pohjolan Työn päätoimittaja 1942–1946 ja Työn Voiman vuodesta 1946. == Teoksia == * Hän ja hänen pehtoorinsa : kaksinäytöksinen maalaisnäytelmä. Karisto 1926, 2. painos 1939 (nimimerkillä Onni Höylä) * Kaksi tuomiota : yksinäytöksinen näytelmä. Hämeen kansa, Hämeenlinna 1929 (nimimerkillä Onni Höylä) * Kaksi tietä. Sos.-dem. raittiusliitto 1932 * Pää-Porhon luolassa : satuseikkailu tytöille ja pojille, kirjoittanut Onni-setä. Suomen sos.-dem. raittiusliitto 1932 * Raittiusopinto-ohjelma varhaisnuorten kerhoille. Työväen sivistysliitto 1932 * Oma opas: sosiaalidemokraattisiin lasten ja varhaisnuorten raittiusosastoihin liittyneille tytöille ja pojille laatinut Onni-setä. Suomen sos.-dem. raittiusliitto 1933 * Nuorten osastojen ohjesäännöt ja niiden käytäntöön soveltaminen, selitykset laatinut O. H-i. Työväen urheiluliitto 1938 * Vikapisto : yksinäytöksinen näytelmä. Suomen sos.-dem. raittiusliitto 1938 (nimimerkillä O. H.) * Kaksi rintamaa : aseveikon ajatuksia taistelusta kansamme tulevaisuuden puolesta. Kansalaisjärjestöjen Raittiustoiminnan Keskusliitto r.y, Helsinki 1942 * Tunturipaholainen, romaani. WSOY 1943 (nimimerkillä O. Kaskamo) * Pilven alla, romaani. Tammi 1944 * Jyväskylän työväenyhdistys 60 vuotias : yleiskatsaus ja historiikki JTY:n toiminnasta vv. 1938-1948. Jyväskylän työväenyhdistys 1948 * Himmervaaran hirmu : seikkailuja jossakin pohjoisessa. Gummerus 1951 * Punasulkainen haukanpoika, nuorisonromaani. Gummerus 1953 == Lähteet == * Suomen kirjailijat-tietokanta ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Reino Rinne: Kirje Onni Hainille Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Uskontotieto

Uskontotieto on oppiaine. == Opetus eri maissa == Uskontotieto on oppiaineena muun muassa Ruotsissa. Koska Ruotsin valtio on sitoutunut evankelis- luterilaiseen katsomukseen, kirkon valta-aseman on katsottu vaikuttavan uskontotiedon opetukseen. Valtionkirkkoon kuulumattomille on annettu vapautusta opetuksesta. Kaikille yhteisen etiikan opetuksen mallia toteutetaan Bulgariassa, Espanjassa, Latviassa, Papua-Uudessa-Guineassa, Intiassa, Indonesiassa, Japanissa, Nepalissa, Pakistanissa ja Filippiineillä. Esimerkiksi Bulgariassa oppiaine on pohdiskelevaa, sen sisältöjä ovat muun muassa historia, minä ja muut, tietoisuus, rakkaus, vapaus, onni. == Uskonnon opetuksesta uskontotietoon? == Kansanedustaja Irina Krohn teki vuonna 2002 lakialoitteen uskonnon opetuksen muuttamisesta uskontotiedoksi, johon osallistuisivat kaikki oppilaat. Mallina Krohn piti Ruotsin uskontotietoa. Vapaa Ajattelija -lehti julkaisi aiheesta kielteisen kirjoituksen, jossa se syytti Ruotsin uskontotiedon opetusta ihmisoikeuksia rikkovaksi. Erkki Hartikaisen mukaan Ruotsin uskontotieteen kirjat oli tehty muuttamalla vanhat uskontokirjat "tunnustuksettomiksi" siten, että pääsisältö, raamattuoppi, säilyi. Näin evankelis-luterilainen kirkko sai kaikki koululaiset yhteisen kristillisen opetuksen piiriin.Hartikainen on arvostellut myös Norjan uskontotietoa, josta Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on antanut kielteisen päätöksen. Vuonna 2006 uskonnon didaktiikan professori Arto Kallioniemi pohti uskonnon opetuksen tulevaisuudennäkymiä Kirkko ja kaupunki -lehdessä. Hänen mukaansa yhteiskunta on nopeassa muutoksessa ja luterilainen kirkkokin saattaa liukua kohti vähemmistökirkon asemaa. Kallioniemi piti nykyistä mallia, jossa eri uskonnollisiin yhteisöihin kuuluville tarjotaan omaa opetustaan, esimerkkinä uskonnonvapauden turvaavasta opetuksesta. Hän myönsi sen kuitenkin olevan usein ongelmallista luokkien haajantuessa useaan eri ryhmään uskonnontunnin ajaksi. Opetuksen järjestäminen on työlästä kouluille ja pienimpien uskontokuntien edustajat ovat huonoimmassa asemassa. Nykyisellä mallilla on kuitenkin vahva kannatus eri yhteisöjen keskuudessa. Keskustelu uskonnon opetuksen muuttamisesta käynnistyi uudelleen keväällä 2008, kun Opettaja-lehden päätoimittaja Hannu Laaksola ehdotti nykyisen uskonnon opetuksen tilalle kaikille oppilaille yhteistä uskontotietoa. Myös opetushallituksen kehitysjohtajan Markku Rimpelän mukaan kaikkien oppilaiden olisi voitava osallistua samalle oppitunnille. Hänen mielestään uskonnonopetusta tulisi kehittää etiikan ja uskontotiedon suuntaan. Rimpelä perusteli näkemystään lisääntyvällä maahanmuutolla. Kysymys tulee ajankohtaiseksi hallituskauden lopulla, kun valtakunnallisia opetussuunnitelmia aletaan uudistaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Uskonto ja koulutus pt:Ciência da Religião
Kyösti Sorjonen

Kyösti Hannes Sorjonen (1. maaliskuuta 1912 Kouvola – 6. joulukuuta 1996 Jyväskylä) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija (nimimerkki Joel) ja kirjailija. Sorjonen valmistui 1938 filosofian kandidaatiksi. Sotavuosina 1940–1944 hän toimi Jyväskylän suojeluskuntapiirin valistusohjaajana ja sodan jälkeen toimittajana muun muassa Jyväskylän Sanomat -lehdessä. Sorjonen sai 1980 Jyväskylän yliopiston yhteiskuntatieteiden kunniatohtorin arvon. == Teoksia == * Meistä tuli kirjailijoita? : 44 kirjailijaa kertoo kirjallisista ensiaskeleistaan, toimittaneet K. Sorjonen ja V. Rekola. Gummerus 1947 * Nippe, Nappe ja Vippe : satu kolmesta muurahaisesta, kuvitus Helga Sjöstedt. Gummerus 1951 * Kansamme kasvoja, kirjoittajat A. Matilainen ja K. Sorjonen. WSOY 1952 * Keski-Suomen Rauta oy. 1903–1953, kuvitus Ensio Pulli. Keski- Suomen Rauta, Jyväskylä 1953 * Uuden linnan musta pässi, nuorisonromaani, kuvitus Asmo Alho. Gummerus 1953 * Jyväskylän myyntimiehet : myyntimiehet : Jyväskylän osasto ry. 1937–1962. 1962 * Keskisuomalaisten kulttuurirahasto. Suomen kulttuurirahasto 1979 * Suomen Ateenasta : Kyösti Sorjosen pakinoita 1945–1990 nimimerkillä Joel, toimittanut Louna Lahti. Atena kustannus , Jyväskylä 1991 == Lähteet == * Suomen kirjailijat-tietokanta * Luettelo 1.11.1945 lakkautuspalkalla olleista valtion viran ja toimen haltijoista ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Triforium

Triforium eli triforio on romaanisten ja goottilaisten kirkkojen keskilaivan klerestorioikkunoiden alapuolella oleva pienoispylväsgalleria. Joissakin kirkoissa triforiumin takana on pylväskäytävä. == Lähteet == Luokka:Kirkkoarkkitehtuuri Luokka:Arkkitehtuurin käsitteet
Klerestorio

Klerestorio on basilikatyyppisen kirkon keskilaivan seinien yläosa, sivulaivojen yläpuolelle kohoava ikkunaseinä, joka tuo valoa keskilaivaan. Klerestorioikkunat ovat yleisiä etenkin goottilaisissa kirkoissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kirkkoarkkitehtuuri
Laura Soinne

Laura Soinne (vuodesta 1939 oik. Soinne-Vuorela; 6. helmikuuta 1897 Tuusula – 17. maaliskuuta 1992 Tuusula) oli erityisesti näytelmiä ja satuja kirjoittanut suomalainen kirjailija. Hän oli vuodesta 1939 lähtien naimisissa runoilija Einari Vuorelan kanssa. == Teoksia == * Varjojen linnan prinssit ja muita satuja, kuvittanut Astrid Jung. Kirja, Helsinki 1918 * Mustat helmet ja muita satuja, kuvittanut Ilmari Virkkala. Otava 1920 * Hukkasaari: 4-näytöksinen satunäytelmä. WSOY 1923 * Kupariavain, lastennäytelmä. 1925 * Valkoinen lootus: Muinaisintialainen tarina, näytelmä. 1926 * Eeva antoi – ja minä söin... romaani. WSOY 1927 * Koululaisnäytelmiä. WSOY 1927 * Jörö-Jukan seikkailut, lastennäytelmä. 1928 * Synnin puumerkki: Romaani. WSOY 1928 * Emäntä-vainaan kellonvitjat: Kaksinäytöksinen farssi. 1929 * Hopearisti: Kolminäytöksinen karjalaisaiheinen kansannäytelmä. WSOY 1930 * Pikavalokuvaaja: Yksinäytöksinen pila. 1930 * Amorin narrit: 3-näytöksinen iloittelu. Kansanvalta 1931 * Seikkailusatuja: "Varjojen linnan prinssit" ja muita satuja, kuvittanut Unto Kaipainen. WSOY 1931 * Miehen vankina: Romaani. Karisto 1932 * Veto: 1-näytöksinen suojeluskuntahuvinäytelmä. Hakkapeliitta, Helsinki 1933 * "Kirjeenvaihtoon halutaan...": Yksinäytöksinen huvinäytelmä. Gummerus 1934 * Naisvihaaja: 1-näytöksinen huvinäytelmä. Gummerus 1935 * Kuka sinä olet? Romaani. WSOY 1936 * Apson kaksoisveljekset, näytelmä. 1937 * Susimetsän ahne peikko, lastennäytelmä. 1939 * Satuja, kuvittanut Maija- Kaarina Nenonen. WSOY 1946 * Vuorenhaltijan lahja, kuvitus Leena Puranen. WSOY 1953 * Herra Kurjenmiekan rakkauden draama – eli sano se oikein kauniisti, komedia. 1963 * Löytötavara, komedia. 1971 * Meidän fröökynä, komedia. 1972 * * Tuulitunturin jättiläinen, kuvitus Hannu Lukkarinen. WSOY 1979 == Elokuvasovituksia == * Synnin puumerkki, ohjaus Jorma Nortimo 1942 (samannimisestä romaanista) * Miehen vankina, ohjaus Aarne Kivimäki 1943 (samannimisestä romaanista) * Kahden ladun poikki, ohjaus Armand Lohikoski 1958 (Soinne teki elokuvaan käsikirjoituksen Einari Vuorelan kanssa tämän romaanin pohjalta) == Palkinnot == * Valtion kirjallisuuspalkinto 1980 == Lähteet == * Suomen kirjailijat. * Keuruun kunnan matkailusivut: Laura Soinne (Internet Archivessa) ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Laura Sointeen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Kirjallisuuden valtionpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Tero Kaikkonen

Tero "Kaivo" Kaikkonen on suomalainen Rajamäeltä kotoisin oleva muusikko ja Raptorin jäsen. Kaikkonen kokeili myös soolouraa ja teki kolme iskelmäalbumia. Lisäksi Kaikkonen on tehnyt lauluja myös muille artisteille, kuten Juha Metsäperälle ja Ylonalle. Kaikkonen on tehnyt yhteistyötä myös muiden lauluntekijöiden ja artistien kanssa, kuten Mica Ikosen kanssa. Kaikkonen oli jokin aika sitten mukana myös Nallet-musiikkiprojektissa joka julkaisi ainakin pari singleä ja ne löytyy myös Youtubesta. Nykyään Kaikkonen työskentelee musiikkiuran ohella rakennusalalla mutta on esiintynyt artistina mm. Raptorin paluukeikoilla ja vuoden 2017 Hyvinkää All Stars-konserteissa. == Diskografia == ===Raptori=== ====Albumit==== * Moe! (Megamania, 1990) LP, CD, MC * Tulevat tänne sotkemaan meidän ajopuuteorian (Megamania, 1991) LP, CD, MC * Epäviralliset muistelmat (kokoelma, Megamania, 1996) CD, MC * Ouu-raisakson! (Reel Art, 2000) CD * Sekoelma! (kokoelma, 2010) CD ===Nallet=== * Metsään (2012) * OMK (2012) ===Sooloura=== ====Albumit==== * Kaivo: Tekevälle sattuu (1992) * Kaivo: Mysteerimies (1993) * Kaivosmiehet: Viime yönä (1995) * Kansansuosikit: Suomalainen rakkaus (2004) ====Singlet==== * Kaivo: Lähdetkö mukaan (2011) digitaalinen julkaisu == Lähteet == Luokka:Suomalaiset hip hop -artistit Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Suomen puolustusvoimien joukko-osastoperinteet

Suomen puolustusvoimien joukko-osastoperinteet on 4. kesäkuuta 2008 julkaistu kirja, jossa käsitellään yli kahdeksankymmenen joukko-osaston perinteitä vuosina 1918–2008. Se on Sotamuseon julkaisema ja osa Puolustusvoimien juhlavuoden 2008 tapahtumia. ==Sisältö== Suomen puolustusvoimien joukko- osastoperinteet kirjassa käsitellään vuosien 2006–2007 Puolustusvoimien itsenäisten joukko-osastojen perinteitä. Kirjassa käsiteltävät perinteet ovat joukko-osaston yleinen historia, joukko-osastotunnus, joukko-osastoristi, lippu, kunniamarssi, perinne tai/ja vuosipäivä, perinnehuoneet, museot, muistomerkit, killat ja perinneyhdistykset, johtajat ja kirjallisuus. Kirjassa on lisäksi liitteenä CD, jossa on 33 kunniamarssia Kaartin Soittokunnan soittamana. ==Toimituskunta ja käsikirjoittajat== * Marko Palokangas – päätoimitus ja käsikirjoitus * Pentti Airio – käsikirjoitus * Lauri Haavisto – käsikirjoitus * Kyösti Ihanus – arkistotutkimus * Johanna Keinänen – kuvatoimitus ja käsikirjoitus * Pekka Saloranta – kieliasun tarkastus ja oikoluku * Jukka Vuolio – käsikirjoitus ==Lähteet== *Joukko-osastoperinteet kirjaksi, Puolustusvoimat 12.1.2007 *Ruotuväki-lehden artikkeli 22.5.2008 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kirja luettavissa Doria- julkaisupalvelussa Luokka:Suomalaiset sotahistorian tietokirjat Luokka:Vuoden 2008 kirjat Luokka:Kirjat Suomen historiasta Joukko-osasto
Anna Perho

Anna Perho (s. 17. kesäkuuta 1970 Ypäjä) on suomalainen toimittaja ja tv- tuottaja. == Ura == Perho valmistui ylioppilaaksi 1989 ja agrologiksi Högre Svenska Lantbruksläroverketistä 1994. Lisäksi hän on valmistunut ratkaisukeskeiseksi valmentajaksi Lyhytterapiainstituutista. Perho toimi City- lehden kolumnistina vuodet 2002–2007 ja on kolumnoinut myös Radio Aallossa, Sunnuntaisuomalaisessa, Ilta-Sanomissa, Me Naisissa, Maalla-lehdessä ja useissa asiakasjulkaisuissa. Televisiossa hän on toiminut taustatoimittajana muun muassa televisio-ohjelmissa Inhimillinen tekijä, Satunnainen sankari, Ruben & Joonas, Epäkorrektia Tuomas Enbuske sekä Lamastalgia. Perho juonsi Nelosella esitettyä G-piste-keskusteluohjelmaa keväällä 2008. Keväällä 2009 ja 2010 Perho toimitti ja juonsi MTV3:lla ohjelmaa Perho tuli taloon, jossa hän vieraili tunnettujen suomalaisten kodeissa. Syksyllä 2010 Perho osallistui Tanssii tähtien kanssa -ohjelmaan. Keväällä 2015 Perho juonsi Anna Perhon kyselytunti-nimistä ohjelmaa yhdessä Olga Temosen, Jenni Kokanderin ja Suvi Westin kanssa TV2:lla. Hän juonsi Radio Aallon Dynastia-aamuohjelmaa yhdessä Kimmo Vehviläisen kanssa viisi vuotta lopettamiseensa asti vuoteen 2017. Nykyisin hän keskittyy yritys- ja uravalmennukseen sekä kirjoittamiseen. Perho palkittiin vuoden radiotoimittajana vuoden 2016 Radio Gaalassa. Perusteissa mainittiin Perhon Läpivalaisu-sarja. Läpivalaisu on muodoltaan pitkä henkilöhaastattelu, joka sisältää Perhon omia kommentteja haastatteluosuuksien välissä. Perho osallistui vuoden 2021 MasterChef VIP -kilpailuun. ==Teokset== * * * * * *Pientä Säätöä, Otava 2014. ISBN 978-951-1-26959-1 *Superarkea 2 - Työ + Perhe = Onnistuu, Otava 2015. ISBN 978-951-1-28952-4 * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Anna Perhon kotisivu Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kolumnistit Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Catharina Kock

Catharina Kock (s. ) on suomalainen kalpamiekkailija, jonka seura on Helsingin Miekkailijat (HFM). Kockin valmentajana toimii Peter Neelis. Vuonna 2008 Catharina Kock voitti ensimmäisen kalvan suomenmestaruuden aikuisten sarjassa. Juniorisarjoissa Kock on voittanut suomenmestaruuden vuosina 2006, 2007 ja 2008 alle 17-vuotiaiden ja vuosina 2007 ja 2008 alle 20-vuotiaiden sarjassa. Catharina Kockin äiti, Lena Tallroth-Kock on myös moninkertainen suomenmestari kalvalla ja floretilla. Catharinan sisko Michaela Kock ja veli Joachim Kock miekkailevat myös maajoukkuetasolla Vuonna 2012 Catharina Kock voitti U23 EM- hopeaa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset miekkailijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uolevi Kianto

Sorjo Uolevi Sotaprinssi Kianto (10. marraskuuta 1917 Hailuoto - 10\. helmikuuta 2000 Oulu) oli suomalainen opettaja, toimittaja ja kirjailija. Kiannon vanhemmat olivat kirjailija Ilmari Kianto ja opettaja Siviä Karppi. Hän kävi keskikoulun Joensuun lyseossa ja aloitti vuonna 1937 työskentelyn lehtialalla aluksi Pohjois-Karjalassa. Vuonna 1938 Uolevi Kianto oli työssä Kajaanissa ilmestyneessä Kainuun Suunta-lehdessä ja vuonna 1939 oululaisessa Pohjolan Suunta-lehdessä. Uolevi Kianto toimi myöhemmin äidinkielen ja muidenkin aineiden tuntiopettajana Pohjois-Pohjanmaan Keskusammattikoulussa, äidinkielen opettajana Oulun kauppaoppilaitoksessa vuosina 1959-1977, kirjastonhoitajana sekä äidinkielenopettajana Oulun ammattikoulussa ja lisäksi äidinkielenopettajana muun muassa myyjäkursseilla. Hän toimi eri lehtien kirjallisuus- ja teatteriarvostelijana ja julkaisi itse novelleja, runoja ja matkakertomuksia. == Teoksia == * Ilmari Kiannon kirjalliset julkaisut 1896-1954, isänsä 80-vuotispäiväksi 7.5.1954 laatinut Uolevi Kianto. Otava 1954 * Ilmari Kiannon kauneimmat runot : valikoima, toimittanut Uolevi Kianto. Otava 1964 * Saat kertoa kaiken, sanoi Iki-Kianto. Otava 1966 * Tervetuloa kotiin, Iki : muistelmia ja päiväkirjojen kertomaa Iki-Kiannosta ja hänen ystävistään. Otava 1978 == Lähteet == * Suomen kirjailijat-tietokanta (hakusivu) * Anneli Kotisaari : Sursillin suku. Brita Östenintytär Sursill s. 1571 Västerget, Uumaja, Ruotsi ja hänen jälkeläisiään yhteensä 815 taulua, taulu 292, Ilmari Calamnius-Kianto. Viitattu 16.3.2014. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Dietmar Hopp Stadion

Dietmar Hopp Stadion on jalkapallostadion, joka sijaitsee Sinsheimissa Saksassa. Se oli TSG 1899 Hoffenheimin kotikenttä tammikuuhun 2009 asti, jolloin uusi Rhein-Neckar-Arena valmistui. Stadion on nimetty Dietmar Hoppin mukaan ja sen kapasiteetti on 6350 katsojaa. Luokka:Saksan jalkapallostadionit Luokka:Baden-Württembergin jalkapallo
Mirdat V

Mirdat V (, nimen latinisoitu muoto Mithridates) oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) kuningas Khosroiani-dynastiasta. Hän hallitsi keskiaikaisen georgialaisen kirjallisen perinteen mukaan 12 vuoden ajan vuosina 435–447 (per Cyril Toumanoff). Mirdat oli kuningas Artšilin poika ja seuraaja. Georgialaiset kronikat ylistävät Mirdatia tämän hurskaudesta, mutteivät kerro lainkaan yksityiskohtia hänen hallinnostaan. Hän oli naimisissa Sagdukhtin, Gardmanin mihranidiprinssi Barzabodin tyttären kanssa. Hän oli seuraajansa Vakhtang I:n isä. == Lähteet == Luokka:Georgian kuninkaat Luokka:Khosroianit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Erkka Kare

Pertti Erik Paakkanen, kirjailijanimeltään Erkka Kare (17. kesäkuuta 1915 Uuras – 1987) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä Henry Grant, Jack Rogers ja Marcel Sarlat. == Teoksia == * Hudson Bayn riistanvartija. Lehtiyhtymä, Helsinki 1945 (nimimerkillä Henry Grant) * Jäätynyt merirosvo : (kuunari Lisbeth’in arvoitus). Lehtiyhtymä, Helsinki 1945 (nimimerkillä Henry Grant) * Kallioluolan kummitus. Kustannus Oy Mantere, Helsinki 1945 * Salaperäiset säteet. Kustannus Oy Mantere, Helsinki 1945 * Suurkirkon salakäytävä. Kustannus Oy Mantere, Helsinki 1945 * Bill Hutton Klondykessä. Lehtiyhtymä, Helsinki 1948 (nimimerkillä Jack Rogers) * Madame Dubén murha : poliisiprefekti Étien Molét’n muistelmat. Lehtiyhtymä, Helsinki 1948 (nimimerkillä Marcel Sarlat) * Lentävän lautasen arvoitus : jännitysromaani pojille. Gummerus 1950 * Pelastava Bala : nuorisoromaani Afrikasta. Kuva ja sana, Helsinki 1951 * Ooppiumia Tangerista. Kaksi kruunua, Helsinki 1957 == Lähteet == * Suomen kirjailijat-tietokanta === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Datši

Datši (), myös Dartši () tai Dartšil (), oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) kuningas Khosroiani-dynastiasta. Keskiaikaisen georgialaisen kirjallisen perinteen mukaan hän hallitsi 12 vuoden ajan noin vuosina 522–534. Hänelle annettiin maantieteellinen liikanimi Udžarmeli (), sillä hän vietti useita vuosia palatsissaan Udžarmassa. Keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan Datši oli kuningas Vakhtang I Gorgasalin vanhin poika. Hänen äitinsä oli Balendukht, Persian sassanidikuninkaan Hormizd III:n tytär. Hän seurasi valtaistuimelle isäänsä, joka oli aloittanut epäonnistuneen kapinan sassanidien valtaa vastaan, ja harjoittikin neuvottelevampaa politiikkaa iranilaisisäntiään kohtaan. Tukikohdastaan Udžarmasta Kakhetissa hän johti yrityksiä käännyttää vuoristoalueiden alamaisensa vahvemmin kristinuskoon. Udžarma oli ollut Khosroianien kuninkaallinen residenssi dynastian alkuvaiheista lähtien. Datši laajensi myös Tbilisin kaupunkia ja sai valmiiksi sen linnoituksen rakennustyöt, jotka hänen isänsä oli aloittanut. Häntä seurasi valtaistuimelle hänen poikansa Bakur II. ==Lähteet== Luokka:Georgian kuninkaat Luokka:Khosroianit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Einari Kovero

Huugo Einari August Kovero (10. joulukuuta 1892 Jyväskylä – 21. kesäkuuta 1976 Jyväskylä) oli suomalainen lyseon lehtori ja runoilija. Einari Koveron vanhemmat olivat Jyväskylän lyseon latinankielen lehtori Karl Adolf Kovero ja Johanna Richter. Hän pääsi ylioppilaaksi 1911 Jyväskylän lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1924. Kovero toimi latinan ja suomen kielen nuorempana lehtorina Kemin yhteislyseossa 1926 ja Porin lyseossa 1927–1933. Hän oli Jyväskylän lyseon latinan ja suomen kielen lehtorina vuodesta 1933. Kovero toimi myös Porin lyseon vararehtorina 1927–1929, rehtorina 1929–1933 sekä Jyväskylän lyseon vararehtorina 1939–1944. == Teoksia == * Sepitelmiä. Omakustanne, Jyväskylä 1958 == Lähteet == * * Kaarina Kajannes: Keski-Suomen kirjallisuus * Einari Koveron henkilötietoja Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Saksalainen kirjasto

thumb|Deutsche Bibliothek Helsinki Saksalainen kirjasto () on 1881 perustettu saksankielisten maiden kulttuuria edustava kirjasto Helsingissä. Sen historia alkaa vuodesta 1877, jolloin perustettiin lukupiiri. Lukupiirin kirjat lahjoitettiin myöhemmin saksalaiselle seurakunnalle, jonka yhteyteen syntyi sitten kirjasto. Vuonna 1927 kirjastoon liitettiin Saksalaisen koulun kirjasto ja Saksalaisen yhdistyksen kirjasto. Kaikille avoin kirjasto sisälsi noin 2 000 nidettä. Kirjaston keskeiseksi tehtäväksi asetettiin Suomea käsittelevän kirjallisuuden Fennica-osasto, joka on kasvanut laajaksi 4 000 niteen kirjastoksi. Kirjasto suljettiin 1944 rauhansopimuksen mukaan. Vuonna 1955 perustettiin kirjaston uudelleen aloittamiseksi ”Helsingin saksalainen kirjastoyhdistys”, joka edelleen ylläpitää kirjastoa. Kirjaston nykyisten 35 000 niteen keskeinen alue saksalainen filologia laajasti käsitettynä eli kieli- ja kirjallisuustieteen sekä kaunokirjallisuuden lisäksi on huomioitu myös saksankielisten maiden historia, kulttuuri ja maantuntemus. Kirjasto järjestää yleisötilaisuuksia. Vuodesta 1967 lähtien julkaissut vuosikirjaa ”Jahrbuch für finnisch-deutsche Literaturbeziehungen”. Saksalainen kirjasto toimii Kaartinkaupungissa Kasarmitorin pohjoisreunalla osoitteessa Pohjoinen Makasiinikatu 7. == Rahoitus == Opetus- ja kulttuuriministeriö myöntää valtakunnallisten ystävyysseurojen toimintaan yleisavustuksia eli vuotuiseen toimintaan tarkoitettuja toiminta-avustuksia. Ehtona on, että toiminta on vakiintunutta sekä yhteiskunnallisesti ja kulttuuripoliittisesti vaikuttavaa. Eduskunta päättää vuosittain, minkä enimmäissumman ministeriö käyttää avustuksiin. Aiemmin Suomi-Saksa Yhdistysten Liitolle oli myönnetty avustus sekä liiton että kirjaston toimintaan, mutta vuodesta 2017 lähtien ministeriö on myöntänyt ystävyysseurojen yleisavustuksia Saksalaiselle kirjastoyhdistykselle. Vuosina 2017–2020 ministeriö on myöntänyt Saksalaiselle kirjastoyhdistykselle yleisavustuksia valtakunnalliseen ystävyysseuratoimintaan seuraavasti: Avustus 2017 2018 2019 2020 OKM:n ystävyysseurojen yleisavustus € € € € ==Lähteet== *Saksalaisen kirjaston historia === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Saksalainen kirjasto *A.Forsén, "Von einer Gemeindebücherei zur öffentlichen wissenschaftlichen Bibliothek", kirjassa "geräuschlos unberechenbare Zinsen spenden". 126 Jahre Deutsche Bibliothek, Helsinki 2006, 15–71. Luokka:Helsingin kirjastot Luokka:Kaartinkaupunki Luokka:Saksan kirjallisuus
Vanessa Williams

Vanessa Williams on seuraavien henkilöiden nimi: * Vanessa Williams, yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä * Vanessa Williams, yhdysvaltalainen näyttelijä * Vanessa Williams, yhdysvaltalainen gospellaulaja
Tomáš Slavík

Tomáš Slavík (s. 29. huhtikuuta 1981 Jilemnice, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen yhdistetyn hiihtäjä. Slavík on osallistunut MM-kilpailuihin vuosina 2003, 2005, 2007, 2009 ja 2011. Parhaat arvokisasijoituksensa hän saavutti Oslsosa 2011 oltuaan suurmäen Gundersen-kilpailussa seitsemäs ja normaalimäen kilpailussa yhdestoista. Hän on ottanut osaa myös Torinon 2006 ja Vancouverin 2010 olympialaisiin ollen parhaimmillaan 20:s Vancouverin normaalimäen Gundersen-kilpailussa. Maailmancupissa Slavík on kilpaillut kaudesta 2003–2004 lähtien. Hän sijoittui ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan viides Oslon sprinttikilpailussa maaliskuussa 2007. Hän uusi sijoituksen Klingenthalin normaalikilpailussa helmikuussa 2009. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa hän saavutti oltuaan kolmas Klingenthalissa helmikuussa 2012. Slavík edustaa Dukla Liberec -seuraa. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Tomáš Slavíkin sivusto Luokka:Tšekkiläiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bakur II

Bakur II (, nimen latinisoitu muoto Bacurius) oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) kuningas Khosroiani-dynastiasta vuosina 534–547. Bakur oli kuningas Datšin poika ja seuraaja. Keskiajan georgialaisen kronikoitsijan Džuanšerin mukaan Bakur kuoli jättäen jälkeensä yhdeksän lasta, ja Iberia joutui sassanidien hallintaan. == Lähteet == Luokka:Georgian kuninkaat Luokka:Khosroianit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Parsman V

Parsman V (, nimi joskus latinisoitu muotoon Pharasmanes) oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) kuningas Khosroiani-dynastiasta vuosina 547–561. Hän oli kuningas Bakur II:n poika ja seuraaja. Häntä seurasi valtaistuimelle hänen veljenpoikansa Parsman VI. == Lähteet == Luokka:Georgian kuninkaat Luokka:Khosroianit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Osvald Rahkonen

Sulo Einar Osvald (Osmo) Rahkonen (12. tammikuuta 1921 Kymi – 1997) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Hän on käyttänyt nimimerkkejä Ossi Haimi ja Risto Osvala. Rahkonen kirjoitti tarinoita lukemistolehtiin käyttäen myös nimiä Ossi Valle Rahkonen sekä Osv. tai Osvi Rahkonen. Rahkonen valmistui merkonomiksi Kotkan kauppaopistosta 1941. Hän suoritti vielä ylioppilastutkinnon Kymin yhteiskoulussa 1956 ja valmistui kansakoulunopettajaksi Oulun yliopiston opettajainvalmistuslaitokselta vuonna 1960. Rahkonen toimi kansakoulunopettajana 1947–1958 ja oli sitten kaupallisten aineiden opettajana Limingan kansalaiskoulussa 1960–1972 ja aineenopettajana Limingan peruskoulun yläasteella 1972–1979. Osvald ja Anni Rahkonen saivat Limingan kunnan kulttuuripalkinnon vuonna 1990. == Teoksia == * ... kun punertaa pihlajanmarjat. Lehtipalvelu, Helsinki 1948 (nimimerkillä Risto Osvala) * Elämän verkossa, romaani. Perjantai, Oulu 1961 (nimimerkillä Ossi Haimi) * Liminkalaisilla on rahaa niin, että alimmat homehtuu : radiosketsi, kirj. Osvald ja Anni Rahkonen. 1977 * Minä olen ... : runokokoelma, julkaisija Anni Rahkonen. Liminka 2002 * Vanhakin kukko kiekuu : näytelmä * Eipäs miina räjähtänytkään : näytelmä * Bye, bye ja hellurei : näytelmä == Lähteet == * Suomen kirjailijat-tietokanta * Kirjasampo.fi: Osvald Rahkonen * Juri Nummelinin Pulpetti-blogi 29.1.2008: Lukemisto-lehteä sotavuosilta Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Qiao Hong

Qiao Hong (s. 21. marraskuuta 1968 Wuhan) on kiinalainen entinen pöytätennispelaaja. Qiao saavutti olympialaisissa kahdesti nelinpelin kultaa: Barcelonasta 1992 ja Atlantasta 1996 - molemmilla kerroilla hänen parinaan oli Deng Yaping. Kaksinpelistä hän saavutti Barcelonan kisoista hopeaa ja Atlantan kisoista pronssia. Hänet valittiin pöytätenniksen Hall of Fameen vuonna 2005. ==Lähteet== *Kiinan olympiakomitean profiili *Profiili kansainvälisen pöytätennisliiton sivuilla Luokka:Kiinalaiset pöytätennispelaajat Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:ITTF Hall of Fame
Parsman VI

Parsman VI (, nimi joskus latinisoitu muotoon Pharasmanes) oli vuonna 561 Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) kuningas Khosroiani- hallitsijasuvusta. Hänen valtakautensa pituutta ei tunneta. Kuninkaan valta oli hänen aikanaan suureksi osaksi nimellistä, sillä Iberiaa hallitsi sassanidien valtakunta. Parsman VI oli edeltäjänsä kuningas Parsman V:n veljenpoika. Parsman VI:ta seurasi vuorostaan hänen poikansa Bakur III. == Lähteet == Luokka:Georgian kuninkaat Luokka:Khosroianit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Bakur III

Bakur III (, nimen latinisoitu muoto Bacurius, k. 580) oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) viimeinen kuningas Khosroiani- dynastiasta. Hänen kuolemansa jälkeen Persian sassanidit lakkauttivat Iberian monarkian. Hän seurasi valtaistuimelle isäänsä kuningas Parsman VI:ta. Hänen valtaannousunsa ajankohtaa ei tunneta, mutta hän hallitsi samaan aikaan kuin Persian Hormizd IV. Bakurin valta oli suhteellisen rajoitettua eikä ulottunut juurikaan kuninkaan linnoituksen ulkopuolelle Udžarmassa. Maan pääkaupunkia Tbilisiä ja sisä-Iberiaa hallitsivat sassanidit ilman välikäsiä. Kun Bakur kuoli vuonna 580 Hormizd IV tarttui tilaisuuteen kuningasvallan lakkauttamiseksi Iberiassa. == Lähteet == Luokka:Georgian kuninkaat Luokka:Vuonna 580 kuolleet Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Khosroianit
Emmanuel Collard

Emmanuel Collard (s. 3. huhtikuuta 1971 Arpajon, Essonne, Ranska) on ranskalainen autourheilija. Hän voitti Le Mans Series -sarjan LMP1-luokan mestaruuden vuosina 2005 ja 2006 Jean-Christophe Boullionin kanssa. Tallina oli Pescarolo Sport. Collard oli mukana voittamassa vuoden 2008 Sebringin 12 tunnin ajoa. Collard ajoi vuosina 1991–1992 Formula 3000 -sarjassa. Vuosina 1994–1996, 2000 ja 2002 hän ajoi Porsche Supercupissa. Vuonna 1996 hän voitti sarjan mestaruuden. Lisäksi hän on ajanut muun muassa American Le Mans Series -sarjassa ja FIA GT Championshipissa. Collard on osallistunut useaan Le Mansin 24 tunnin ajoon. Collard on ollut Formula 1 -sarjassa testikuljettajana: Ligierillä 1990–1991, Benettonilla 1995, Tyrrellillä 1996, Prostilla 1997 ja Arrowsilla 1998. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Emmanuel Collardin viralliset kotisivut Luokka:Ranskalaiset autourheilijat Luokka:American Le Mans Series -kuljettajat Luokka:Porsche Supercup -kuljettajat Luokka:FIA World Endurance Championship -kuljettajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt