EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Auri Ahola

Auri Ahola (s. 1984Idylli, esittely Helsingin Kaupunginorkesteri. Viitattu 28.2.2021 Rovaniemi) on suomalainen balettitanssijaInarin ballerina Yle, uutiset 28.2.2021. Viitattu 28.2.2021 ja saamelaiskulttuurin läänintaiteilija.Auri Ahola Taike.fi. Viitattu 28.2.2021 Ahola on syntyisin Rovaniemeltä ja asuu Inarissa. Hän on saamelaissukua, mutta on puhunut saamea vasta aikuisena. Hän on Jonni Aromaan mukaan "yksi Suomen nykytanssin freelancer-kentän kiinnostavimpia taiteilijoita". Hän valmistui tanssijaksi Balettioppilaitoksesta 2004 ja tanssi 2004–2013 Kansallisbaletissa. Hän on tanssinut Tero Saarisen ja Valtteri Raekallion teoksissa ja tehnyt myös omia koreografioita.Auri Ahola Tero Saarinen Company. Viitattu 28.2.2021 Inarissa vuonna 2017 ensi-iltansa saanut Aholan teos Jotteeh – Kulkijat kunnioittaa saamelaisten vuotuismuuttoa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Auri Aholan Kansallisbaletti-roolit Encore-tietokannassa Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aeroscopia

Aeroscopia on ilmailumuseo Blagnacissa (Haute-Garonne) lähellä Toulousea. Museo avattiin 14. tammikuuta 2015Blagnac. Le musée Aeroscopia ouvrira le 14 janvier . Museossa on esillä kaksi ConcordeaDeux avions Concorde en vedette à Aéroscopia . ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Museon verkkosivut Luokka:Ilmailumuseot Luokka:Toulouse Luokka:Ranskan museot
Kesäuniversiadit 1973

Kesäuniversiadit 1973, järjestyksessään 7. (VII) kesäuniversiadit, järjestettiin Moskovassa, Neuvostoliittossa 15.–25. elokuuta 1973. Kilpailuissa oli noin 4 500 opiskelijaurheilijaa 72 eri maasta, joka teki kisoista kaikkien aikojen suurimmat universiadit. == Lajit == Kisoissa oli ennätykselliset 10 lajia: * uimahypyt * uinti * vesipallo * yleisurheilu * koripallo * miekkailu * voimistelu * tennis * lentopallo * paini Suomi oli mukana kisoissa 28-henkisellä joukkueella, jotka osallistuivat yleisurheiluun ja voimisteluun sekä miesten koripalloon. == Lähteet == * 1973 Luokka:Vuoden 1973 urheilu Luokka:Neuvostoliiton urheilu Luokka:Moskovan urheilu
Five (Hollywood Undead)

Five on yhdysvaltalaisen Hollywood Undeadin 27. lokakuuta 2017 julkaistu viides studioalbumi. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * AllMusic: * Soundi: == Lähteet == Luokka:Hollywood Undeadin albumit Luokka:Vuoden 2017 albumit
Jacqueline Otchere

Jacqueline Otchere (s. 5. toukokuuta 1996) on saksalainen seiväshyppääjä. Vuonna 2018 hän voitti Saksan-mestaruuden ja osallistui Berliinin EM- kilpailuihin, joissa hän jäi tuloksellaan 435 cm karsintaan. Vuonna 2021 hän voitti toisen Saksan-mestaruutensa ulkoradoilla ja vuonna 2022 ensimmäisen sisäradoilla. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 445 cm. Otcheren ennätys on Lontoossa heinäkuussa 2018 hypätty 460 cm. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hafnium(IV)fluoridi

Hafnium(IV)fluoridi (HfF4) eli hafniumtetrafluoridi on hafniumin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää optisten erikoislasien valmistukseen. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Hafnium(IV)fluoridi on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen ja rakenne muistuttaa zirkonium(IV)fluoridin rakennetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedelliset mono- ja trihydraatit. (HfF4·H2O ja HfF4·3H2O). Hafnium(IV)fluoridi hydrolysoituu veden vaikutuksesta.Ralph H. Nielsen: Hafnium and Hafnium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2013.Ralph H. Nielsen & Gerhard Wilfing: Hafnium and Hafnium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2010. Hafnium(IV)fluoridia valmistetaan useimmiten hafnium(IV)kloridin tai hafniumoksikloridin ja vetyfluoridin välisellä reaktiolla 300 °C:n lämpötilassa. Toinen usein käytetty tapa on ammoniumheksafluorohafnaatin kuumentaminen hapettomissa olosuhteissa. :HfCl4 \+ 4 HF·→ HfF4 \+ 4 HCl :(NH4)2HfF6 → HfF4 \+ 2NH3 \+ 2HF Hafnium(IV)fluoridia voidaan käyttää optisissa kuiduissa käytettävien erikoislasien valmistukseen. ==Lähteet== Luokka:Fluoridit Luokka:Hafniumyhdisteet
All Yesterdays

All Yesterdays: Unique and Speculative Views of Dinosaurs and Other Prehistoric Animals on vuonna 2012 julkaistu paleotaiteellinen kirja. John Conwayn, C. M. Kosemenin ja Darren Naishin kuvitusta sisältävään kirjaan on koottu spekulatiivisia ennallistuksia dinosauruksista ja muista esihistoriallisista selkärankaisista. Kirjan perusajatus on aiempien esihistoriallisten eläinten ja erityisesti dinosaurusten ennallistusten olleen ulkomuodoltaan ja kuvatulta käyttäytymiseltään tarpeettoman yksinkertaisia ja vanhoillisia, sillä nykyisin elävillä eläimillä on usein monimutkaisia kudos- ja integumenttirakenteita sekä käyttäytymismalleja, joita ei voida mitenkään päätellä niiden luurangosta. Sen vuoksi kirjan tekijät esittävät usein pelkästä luurangosta tunnetuilla esihistoriallisillakin eläimillä voineen olla arvaamattomia monimutkaisia rakenteita ja käyttäytymistä. Kirjan kuvitus esittää monia tunnettuja dinosauruksia perinteisestä dinosauruskuvituksesta huomattavasti poikkeavalla ulkomuodolla tai käytöksellä, jotka olisivat kuitenkin teoriassa mahdollisia tunnettujen fossiilien ja nykyisissä eläimissä esiintyvän monimuotoisuuden perusteella. Kirjan lopussa esiintyy myös nykyisin eläviä eläimiä, kuten lintuja, kissoja ja paviaaneja, kuvattuna pelkän luurangon rakenteen perusteella huomattavasti todellisuudesta poikkeavan yksinkertaisina samaan tapaan kuin dinosaurukset on perinteisesti paleotaiteessa kuvattu. Kirja aloitti paleotaiteessa uuden suuntauksen, jota on kutsuttu All Yesterdays- liikkeeksi (All Yesterdays movement). Kirjan jälkeen muutkin paleotaiteilijat ovat julkaisseet aiempaa rohkeampia spekulatiivisia tulkintoja esihistoriallisten eläinten mahdollisesta ulkomuodosta ja käyttäytymisestä. == Lähteet == Luokka:Paleotaide Luokka:Vuoden 2012 kirjat
New Empire, Vol. 1

New Empire, Vol. 1 on yhdysvaltalaisen Hollywood Undeadin 14. helmikuuta 2020 julkaistu kuudes studioalbumi. ==Kappaleet== # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Funny Man - laulu * Johnny 3 Tears - laulu, basso * J-Dog - laulu, kitara, basso, koskettimet * Charlie Scene - laulu, kitara * Danny - laulu, koskettimet, kitara, basso == Arvostelut == * Distorted Sound: 6/10ALBUM REVIEW: New Empire, Vol 1. – Hollywood Undead Viitattu 9.6.2022. * Kerrang: 3/5Album Review: Hollywood Undead – New Empire, Vol. 2 Viitattu 9.6.2022. * Imperiumi: 7+/10Levyarvostelu: Hollywood Undead – New Empire, Vol. 1 Viitattu 9.6.2022. * Wall of Sound: 7/10Hollywood Undead – New Empire Volume I (Album Review) Viitattu 9.6.2022. == Lähteet == Luokka:Hollywood Undeadin albumit Luokka:Vuoden 2020 albumit
New Empire, Vol. 2

New Empire, Vol. 2 on yhdysvaltalaisen Hollywood Undeadin4. joulukuuta 2020 julkaistu seitsemäs studioalbumi. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # === Digital deluxe painoksen bonuskappaleet === # * # == Arvostelut == * Distorted Sound: 5/10ALBUM REVIEW: New Empire, Vol. 2 – Hollywood Undead Viitattu 9.6.2022. * Kerrang: 3/5Album Review: Hollywood Undead – New Empire, Vol. 2 Viitattu 9.6.2022. * Imperiumi: 6-/10Levyarvostelu: Hollywood Undead – New Empire, Vol. 2 Viitattu 9.6.2022. * The Soundboard: 3/10ALBUM REVIEW: Hollywood Undead – ‘New Empire, Vol. 2’ Viitattu 9.6.2022. == Lähteet == Luokka:Hollywood Undeadin albumit Luokka:Vuoden 2020 albumit
Ester Kumlin

Ester Irene Kumlin von Weissenberg (5. kesäkuuta 1873 Ilomantsi – 22. elokuuta 1956) oli suomalainen taidemaalari.Geni.com : Ester Irene von Weissenberg Ester Kumlinin vanhemmat olivat senaattori, hovioikeudenneuvos Alexander August Kumlin ja Selma Kumlin (1847–1900). Hän opiskeli vuodesta 1892 alkaen Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä ja matkusti sitten Akseli Gallen-Kallelan neuvosta Pariisiin. Ester Kumlin ja hänen taiteilijaystävänsä Fanny Låstbom ja Wilho Sjöström ostivat joukon "Noa Noa" -puupiirroksia taidemaalari Paul Gauguinilta, joka asui heidän naapurinaan Pariisissa. 1920-luvulla Ester Kumlin myi kahdeksan näistä puuleikkauksista kauppaneuvos Frithjof Tikanojalle ja ne ovat nykyisin Tikanojan taidekodissa Vaasassa. Ester Kumlin liikkui Pariisissa suomalaisten ja ruotsalaisten taiteilijoiden piireissä ja hänen ystäviinsä kuului muun muassa kirjailija August Strindberg, jonka kanssa hänellä oli lyhyt romanssi.Paris 1894. Finnish Artists in the Circle of Gauguin and Strindberg, Tikanoja Art Museum, Vaasa 2.6-1.10.2017, Iclea French cultural agency based in Helsinki, FinlandTikanojan taidekodissa matkataan kesällä Gauguinin Noa Noa –puupiirroksen mukana, Vaasan kaupunki 26.5.2017 (ePressi) Palattuaan Pariisista Ester Kumlin meni vuonna 1896 naimisiin hovioikeudenneuvos ja kansanedustaja Arthur von Weissenbergin kanssa. Hän toimi myöhemmin piirustuksenopettajana ja oli myös harrastajanäyttelijä, teosofi ja rauhanasian kannattaja. Ester Kumlin aloitti maalamisen uudelleen 1920-luvulla maalaten muotokuvia sekä sukulaisista että taiteilijaystävistään, muun muassa L. Onervasta.Anna-Maija Järvi-Herlevi : Vaasassa voi piipahtaa hurmaavaan Pariisiin 1894 Sydan.fi 7.6.2017 == Maalauksia == * Résignation, bretagnelaisen vanhan naisen Madame Rosièren muotokuva. Palkittu Pariisissa * Kirkkoveneitä Laatokalla, 1898 Tikanojan taidekodin näyttely toi taidehistoriaan uutta tietoa, Vaasan kaupunki 1.9.2017 (ePressi) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ester Kumlin, valokuva vuodelta 1893, Traditions- och lokalhistoriska samlingen i Österbotten (Finna) Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Hanna Himanka

Hanna Himanka (ent. Gullichsen, o.s. Heikkinen, s. 1979) on suomalainen kokki ja ruokakirjailija.Kirjailijat: Hanna Gullichsen Otava Himanka on naimisissa Joonas Laurilan kanssaJulkkiskokki Hanna Gullichsenin yllätyspäätös kuntavaalien kynnyksellä: ”Olen päättänyt luopua ehdokkuudestani” Iltalehti ja heillä on kolme lasta. Himangan entinen puoliso on hänen vuonna 2003 tapaamansa ravintoloitsija Alexander Gullichsen. Pariskunnan ilmoitettiin muuttaneen erilleen keväällä 2014. Tuolloin pariskunnalla oli yhteinen kuusivuotias poika. Avokadopastareseptin luomisesta tunnetuksi tulleella pariskunnalla oli aikoinaan yhteinen televisio-ohjelma Meidän safkaa AVA- kanavalla.Avokadopastan luojat erosivat Ilta-Sanomat Himangan oli alun perin tarkoitus olla kokoomuksen ehdokkaana kevään 2021 kuntavaaleissa Helsingissä, mutta hän ilmoitti 27. helmikuuta 2021 luopuvansa ehdokkuudesta. Hän perusteli ratkaisuaan kokoomuksen riveistä esitetyillä lausunnoilla, jotka hän koki puolueen arvojen vastaisiksi. Vuonna 2022 Himanka otti käyttöön mummonsa sukunimen Himanka. == Teokset == * Safkaa – Parempaa arkiruokaa (Alexander Gullichsenin kanssa, 2012, Otava) * Safkaa (Alexander Gullichsenin kanssa, 2013, Otava; uudistettu laitos) * Kokin kotiruokaa (2020, Otava) * Kylmä nakki (Elina Ylitervon kanssa, 2021, Otava) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kokit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Keittokirjailijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sipro Ryösä

Sipro Ryösä (1. huhtikuuta 1832 Kurkijoki – 17. tammikuuta 1904 Kurkijoki)Geni: Sipro Mikonpoika Ryösä Viitattu 28.2.2021. oli suomalainen opettaja, maanviljelijä ja valtiopäivämies. Ryösän vanhemmat olivat Mikko Ryösä ja Anna Siprontytär Asikainen ja puoliso Anna Tobiaantytär Ryösä. Sipro Ryösä kävi Jyväskylän seminaarin ja toimi opettajana Hiitolassa, mutta harjoitti myös maanviljelystä. Hän oli talonpoikaissäädyssä Käkisalmen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1891, 1894 ja 1897. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Karl Henrik Råbergh

Karl Henrik Råbergh (16. huhtikuuta 1836 Turku – 11. syyskuuta 1912 Helsinki) oli suomalainen juristi, pormestari, maanviljelijä ja valtiopäivämies. Råberghin vanhemmat olivat pormestari Johan Wilhelm Råbergh ja Karolina Kristina Borgeman ja puolisot vuodesta 1863 Isabella Fanny Matilda Taucher (k. 1869) ja vuodesta 1871 tämän sisar Irene Hilda Henrika Taucher (k. 1903). Råbergh tuli ylioppilaaksi Turussa ja suoritti tuomarintutkinnon 1857, varatuomarin arvon hän sai 1859. Råbergh toimi Tammisaaren pormestarina ja oli Turun hovioikeuden asessori 1872–1874, Raaseporin tuomiokunnan tuomari 1874–1887 ja asianajaja Helsingissä vuodesta 1887. Hän edusti Raaseporin tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1888.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Råbergh Karl Henrik. Viitattu 28.2.2021. Karl Henrik Råberghin veljiä olivat hovioikeuden presidentti Gustaf Wilhelm Råbergh ja piispa Herman Råbergh.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Johan Vilhelm Råbergh. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 28.2.2021 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Tammisaaren kaupunginjohtajat ja pormestarit Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Juho Pietari Sahlgren

Juho Pietari Sahlgren (1826 Saloinen – 6. syyskuuta 1889) oli suomalainen maanviljelijä, maakauppias ja valtiopäivämies. Sahlgren syntyi Saloisissa, mutta muutti jo nuorena Kannukseen. Hän oli Suomen ensimmäisiä maakauppiaita, mutta harjoitti samalla muutakin liiketoimintaa ja maanviljelystä. Hän oli myös pitkään Kannuksen kunnalliskokouksen esimies. Sahlgren valittiin talonpoikaissäädyssä edustajaksi valtiopäiville 1882 sen jälkeen, kun Carl Johan Slottesta oli tullut säädyn puhemies. Sahlgren oli valtiopäivillä asevelvollisuusvaliokunnan jäsen ja vaikutti valtiopäivillä muun muassa Pohjanmaan radan linjaukseen lähelle Pohjanlahden rannikon alueita. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1826 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
Eduard Oja

thumb|right|Eduard Ojan hauta, Tartto Eduard Oja (17. tammikuuta 1905 Palupõhja, Tartumaa – 16. huhtikuuta 1950 Tallinna) oli virolainen säveltäjä, kuoronjohtaja, musiikkikriitikko ja musiikkipedagogi.Eduard Oja Estonian Music Information Centre Oja syntyi metsänvartijan perheeseen. Hän opiskeli vuosina 1919–1925 opettajaseminaarissa Tartossa ja työskenteli tämän jälkeen opettajana koulussa Elvassa vuoteen 1930. Oja opiskeli myös viulunsoittoa vuodesta 1925 ja vuosina 1927–1932 Heino Ellerin johdolla sävellystä. Hän valmistui Tarton musiikkikorkeakoulusta. Tämän jälkeen Oja työskenteli jonkin aikaa teatterin musiikillisena johtajana Tartossa. Vuosina 1934–1938 hän kirjoitti konserttiarvosteluja Postimees-lehteen ja julkaisi uusien sävellysten, muiden muassa Eduard Tubinin, Mart Saarin ja Adolf Vedron teosten arvosteluja. Vuonna 1935 Oja pääsi teoreettisten aineiden opettajaksi Tarton musiikkikorkeakouluun. Hän myös johti monia kuoroja ja julkaisi musiikillisia oppikirjoja. 1940-luvulla Oja aloitti päätoimisen työskentelyn vapaana säveltäjänä. Hän laati paljon näyttämömusiikkia. Suosituimmaksi nousi musiikki August Kitzbergin näytelmään Rätsep Õhk. Se kuitenkin tuhoutui vuonna 1944 Estonia-teatterin palossa, kuten useat muutkin Ojan teokset. Hän onnistui silti rekonstruoimaan musiikin ulkomuistista. Ojan kamarimusiikkiteoksiin kuuluu pianokvintetto, joka toi säveltäjälle ensipalkinnon Viron akateemisten säveltäjien liiton kamarimusiikkikilpailussa. Lisäksi hän sävelsi muun muassa noin kaksikymmentä laulua (sanoittajina muiden muassa Anna Haava, Marie Under ja Juhan Liiv), lukuisia orkesteriteoksia (kuten Müsteeriumid, Mere laul, Ööpoeem, Ilupoeem ja sinfonia d-mollissa) ja pianosarjan Vaikivad meeleolud, joka tunnetaan myös sovituksena jousiorkesterille. Ojan tunnetuimpien teosten joukossa oli myös kantaatti Kojuminek (1943), joka kuitenkin tuhoutui neuvostojoukkojen pommittaessa Tallinnaa maaliskuussa 1944. Toisen maailmansodan tapahtumien takia esittämättä jäi myös ooppera Lunastatud vanne (sävelletty 1938–1940), vaikka teos sai ensipalkinnon Estonia-teatterin 75-vuotisjuhlien kunniaksi järjestetyn näyttämöteoskilpailun yhteydessä. Vuoden 1948 jälkeen Ojalta ei tunneta uusia teoksia. Ojalla oli vaimo Adele Marie ja tytär Vaike. Hänen elämäänsä varjostivat talousvaikeudet ja alkoholismi. Hänen eläessään vain pieni osa hänen teoksistaan julkaistiin. Tammikuussa 2005 hänen satavuotisjuhlansa kunniaksi järjestettiin hänen musiikkinsa konsertti Tallinnan raatihuoneella. Tässä vaiheessa myös julkaistiin joitain Ojan teoksia. Hänen teoksiaan on levytettykin 2000-luvulla. Vuonna 2007 ilmestyi Vardo Rumessenin hänen elämästään ja teoksistaan kirjoittamansa kirja Varjus ja valguses. == Lähteet == Luokka:Virolaiset säveltäjät Luokka:Virolaiset kuoronjohtajat Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Musiikkikriitikot Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Coenwulf

Coenwulf tai Cenwulf (k. 821) oli Mercian kuningas 796–821. Coenwulf nousi valtaistuimelle vuonna 796 kaukaisen serkkunsa Ecgfrithin lyhyen kauden jälkeen. Samana vuonna Mercian alistama Kent nousi kapinaan, kun Eadberht III Præn julistautui Kentin kuninkaaksi. Anglosaksien kronikan mukaan Coenwulf tukahdutti kapinan voimalla vuonna 798 ja vei Eadberhtin vankinaan Merciaan. Sen jälkeen Coenwulf asetti nuoremman veljensä Cuthredin Kentin alikuninkaaksi. Coenwulf hyökkäsi vuonna 798 myös Walesiin ja tappoi Gwyneddin kuninkaan Caradog ap Meirionin. Mercian joukot ryöstelivät Clwydin ja Elwyn alueita 816 ja hyökkäsivät Dyfediin 818–819. Northumbrian kuningas Eardwulf hyökkäsi Merciaan vuonna 801, mutta Englannin piispat ja ylimystö onnistuivat sopimaan rauhan maiden välille. Coenwulf vahvisti Mercian valtaa Kentissä lahjoittamalla maata kirkolle useaan otteeseen. Coenwulf ei onnistunut saamaan paavilta lupaa arkkipiispanistuimen perustamiseksi Lontooseen. Coenwulf ja Canterburyn arkkipiispa Wulfred puolestaan riitaantuivat kirkollisten virkojen nimitysoikeudesta, ja Coenwulf erotti Wulfredin arkkipiispan tehtävistä vuosiksi 817–821. Coenwulfin jälkeen Mercian kuninkaaksi nousi hänen veljensä Ceolwulf. Croylandin luostarin kronikan mukaan Coenwulfin alaikäinen poika Cynehelm olisi valittu kuninkaaksi Coenwulfin kuoleman jälkeen, mutta poika olisi kuitenkin pian murhattu. ==Lähteet== Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat Luokka:Vuonna 821 kuolleet
Gustaf Wilhelm Sandell

Gustaf Wilhelm Sandell (12. heinäkuuta 1842 – 15. kesäkuuta 1892 Inkoo) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Maanviljelijä Sandell oli Inkoossa Westanqvarnin tilan omistaja, mutta lahjoitti tilan Uusmaalaiselle osakunnalle. Hän oli talonpoikaissäädyssä Raaseporin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1882. Hän oli säätytalovaliokunnan varajäsen, joskin esiintyi valtiopäivillä vain vähän. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
Eerikki Sassi

Eerikki (Eerik) Sassi (26. tammikuuta 1837 Olhava – 14. lokakuuta 1904 Olhava)Geni: Eerik Sassi Viitattu 28.2.2021. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Sassin vanhemmat olivat Erkki Jaakonpoika Sassi ja Margareta Jaakontytär Sassi ja puoliso Liisa Jaakontytär Sassi. Sassi oli talonpoikaissäädyssä Kemin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. Valtiopäivillä Sassi oli suostunta- ja valtiovarainvaliokuntien jäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1837 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Mart Saar

Mart Saar (28. syyskuuta 1882 Hüpassaare – 28. lokakuuta 1963 Tallinna) oli virolainen säveltäjä. Hän keskittyi enimmäkseen miniatyyreihin; hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa noin 350 a cappella -kuorolaulua, 180 yksinlaulua ja 120 pianokappaletta. Alun perin hän omaksui vaikutteita 1900-luvun alun eurooppalaisesta modernismista, mutta myöhemmällä urallaan hän muovasi tyyliään keräilemiensä virolaisten kansanlaulujen pohjalta.Mart Saar Estonian Music Information Centre Saar sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa isältään, joka soitti urkuja. Hän sai opetusta myös säveltäjä Artur Kappin isältä Joosep Kappilta. Vuonna 1901 Saar lähti opiskelemaan urkujensoittoa Pietarin konservatorioon opettajanaan Louis Homilius. Hän sai samanaikaisesti sävellysopetusta Nikolai Rimski-Korsakovilta ja Anatoli Ljadovilta. Valmistuttuaan Saar työskenteli musiikkiopettajana Tartossa. Vuonna 1921 hän muutti Tallinnaan työskentelemään vapaana säveltäjänä ja urkurina sekä Muusikaleht-julkaisun toimittajana. Vuosina 1932–1943 Saar asui lapsuudenkodissaan Hüpassaaressa, jossa hän myöhemmin vietti kaikki kesänsä. Vuosina 1943–1956 hän työskenteli sävellysprofessorina Tallinnan konservatoriossa. Hänen johdollaan siellä opiskelivat muiden muassa Tuudur Vettik, Riho Päts, Ester Mägi, Harri Otsa, Uno Naissoo, Valter Ojakäär ja Jaan Rääts. Vuonna 1956 Saar kärsi halvauksesta, jonka seurauksena hän luopui opetustyöstään ja omistautui säveltämiselle. Lauluja Saar sävelsi muiden muassa Juhan Liivin, Karl Eduard Söötin ja Anna Haavan sanoihin. Hänen pianokappaleidensa joukossa on muun muassa preludeja. Pienimuotoisten teostensa lisäksi hän sävelsi myös esimerkiksi orkesterimusiikkia ja musiikin lastennäytelmään. Saarin kotimuseo avattiin Hüpassaareen vuonna 1972. Hänen elämästään ja teoksistaan on julkaistu useita kirjoja. == Lähteet == Luokka:Virolaiset säveltäjät Luokka:Virolaiset urkurit Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Karoliina Tuominen

Karoliina Tuominen (s. 29. heinäkuuta 1994) on suomalainen radiojuontaja ja mediapersoona. Tuominen on valmistunut ensihoitajaksi. Hän on kotoisin Savonlinnasta. Tuominen on tullut tunnetuksi sosiaalisessa mediassa julkaisemistaan huumorivideoista ja julkkisten kuvien parodioinnista. Huhtikuussa 2022 Tuomisella oli Instagramissa yli 90 000 seuraajaa. Tuominen toimi juontajana Loopin Aamussa yhdessä Jussi Ridanpään kanssa. Tuominen ilmoitti kesäkuussa 2021 aloittavansa Radio Suomipopin iltajuontajana. Marraskuun 2021 lopussa hän aloitti HitMix-radiokanavan aamuohjelman HitMixin Heräämö juontamisen juontajakollegansa Jussi Ridanpään kanssa. Syyskuun 2024 alussa Tuominen aloitti Loopin aamuradion juontamisen Mia ”Millu” Haatajan kanssa. Tuominen oli mukana Selviytyjät Suomi -ohjelman viidennellä kaudella. Ohjelma kuvattiin kesällä 2020 koronarajoitusten takia Haaparannan saaristossa. Hän oli toisen kerran samassa ohjelmassa sen seitsemännellä tuotantokaudella Malesiassa. Tuominen juonsi yhdessä kilpakumppaninsa Niko Saarisen kanssa Suplassa julkaistavaa Selviytyjät-podcastia, jossa he kertasivat Selviytyjät Suomi -ohjelman tapahtumia ja kertoivat asioita kulissien takaa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Suomalaiset tubettajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elmer A. Forsberg

Hjalmar (Elmer) Alexander Forsberg (16. heinäkuuta 1883 Ykspihlaja, Kokkola – 4. elokuuta 1950 Chicago)Kuolinuutinen, Hufvudstadsbladet, 1950, No 275, sivu 8, julkaistu 12.10.1950Konstnär, professor Hjalmar (Elmer) Forsberg, Gamlakarlebyättling uppskattad av president Hoover, Österbottningen, 1996, No 171, sivu 10, julkaistu 28.7.1996 oli amerikansuomalainen taidemaalari ja Chicagon taideinstituutin (Art Institute of Chicago) professori.June Pelo : Elmer Alexander Forsberg 1883-1950, Syd-ÖsterbottenSuomalaisen taideprofessorin kesäasunto, Suomen Kuvalehti, 15.07.1933, nro 29, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Elmer Forsbergin vanhemmat olivat kauppias Adolf Alexander Forsberg ja Signe Katherine Bonde. Hän muutti perheensä mukana Yhdysvaltoihin 1891 ja he asettuivat asumaan Chicagoon. Forsberg opiskeli Chicagon taideinstituutissa 1904–1908 ja hän toimi sitten opettajana ja luennoitsijana taideinstituutissa 1906–1950. Vuonna 1927 hänet nimitettiin professoriksi ja vuodesta 1930 alkaen Forsberg johti taideinstituutin piirustus-, maalaus- ja kuvitusosastoa. Forsbergin oppilaita olivat muun muassa Grant Wood ja Dean Cornwell. Hän teki yhteistyötä myös arkkitehti Frank Lloyd Wrightin ja Walt Disneyn kanssa. Forsberg vieraili useaan otteeseen Suomessa vuosina 1911–1925 ja hänen tuttavapiiriinsä kuuluivat Jean Sibelius, Akseli Gallen-Kallela, Pekka Halonen, Albert Edelfelt ja Eliel Saarinen. Forsberg sai vuonna 1923 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan komentajamerkin toisena amerikkalaisena. Hän oli Suomen kunniakonsulina Chicagossa vuosina 1924–1940. Forsberg avusti pääkonsuli Akseli Rauanheimoa tämän toimiessa Suomen itsenäisyyden tunnustamisen hyväksi, antoi Yhdysvaltain kongressin ulkoasiainvaliokunnalle lausunnon Ahvenanmaan kysymyksessä Suomen hyväksi sekä auttoi jauhojen lähetystä Suomeen vuonna 1918. Forsberg oli Yhdysvaltain suuren sotalainakomitean suomalaisen osaston puheenjohtajana ja vuoden 1933 Chicagon maailmannäyttelyn suomalaisen päivän komitean puheenjohtajana. Elmer Forsberg oli naimisissa vuodesta 1915 suomalaisen Anna Olivia Sandquistin (k. 1951) kanssa. Heillä oli kaksi lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Smithsonian : Archives of American Art : Art Institute of Chicago, Ryerson and Burnham Libraries : Elmer A. Forsberg collection Luokka:Yhdysvaltalaiset taidemaalarit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Matti Silmu

Matti Tapani Silmu (13. joulukuuta 1978 – 27. helmikuuta 2021) oli Yölintu- yhtyeen perustajajäsen. Hän oli yhtyeen pitkäaikainen kitaristi, ja keikkaili yhtyeen kanssa 25 vuoden ajan. Keväällä 2017 Silmun, ja hänen veljensä Simo Silmun tiet erosivat ja veljesten velkariidat etenivät aikoinaan oikeuteen asti. Silmu oli naimisissa Salla Silmun kanssa. Silmu aloitti soolouran, jolla hän julkaisi kaksi singleä, ”Itkuja itkemättä” vuonna 2017 ja ”Pikkupoika” alkuvuodesta 2018. Silmu kuoli 42-vuotiaana kotonaan ja hänet on haudattu Vihdin Irjalaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Monica Vittin filmografia

Tämä on Monica Vittin filmografia. == Elokuvat == Vuosi Nimi Rooli 1958 Le dritte 1960 Seikkailu Claudia 1961 Yö Valentina Gherardini 1961 Pummi 1962 Le quattro verità 1962 Kuumetta 1963 Dragées au poivre 1963 Linna Ruotsissa (Château en Suede) 1964 Il disco volante 1964 Punainen erämaa (Deserto rosso) Giuliana 1965 Nuket (Le bambole) 1966 Kevytkenkäiset (Le fate) 1966 Tapa minut nopeasti, palelen (Fai in fretta ad uccidermi… ho freddo!) Giovanna 1966 Modesty Blaise - pistävä perhonen (Modesty Blaise) Modesty Blaise 1967 Ti ho sposato per allegria 1968 La ragazza con la pistola 1969 Viimeiset viettelykset (La femme écarlate) Eva 1969 Amore mio aiutami 1969 Siveysvyö (La cintura di castità) Boccadora 1970 Ninì Tirabusciò: la donna che inventò la mossa 1970 Mustasukkaisuutta italialaisittain (Dramma della gelosia, tutti i particolari in cronaca) 1970 Le coppie 1971 La pacifista 1971 Noi donne siamo fatte così 1972 Teresa la ladra 1973 La Tosca 1973 Polvere di stelle 1974 Il fantasma della libertà 1975 Qui comincia l'avventura 1975 L'anatra all'arancia 1975 A mezzanotte va la ronda del piacere 1976 Basta che non si sappia in giro!... 1977 Ragione di stato 1977 Mimì Bluette… fiore del mio giardino 1977 L'altra metà del cielo 1979 Letti selvaggi 1979 Amori miei 1979 Cannesissa tapahtuu (An Almost Perfect Affair) 1980 Il mistero di Oberwald 1981 Camera d’albergo 1982 Scusa se è poco 1982 Io so che tu sai che io so 1983 Flirt - myös käsikirjoittaja 1986 Francesca è mia – myös käsikirjoittaja 1990 Scandalo segreto - myös ohjaaja ja käsikirjoittaja == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Luokka:Filmografiat
Francisco Flores Pérez

Francisco Flores Pérez (17. lokakuuta 1959 – 30. tammikuuta 2016) oli elsalvadorilainen poliitikko. Hän toimi El Salvadorin presidenttinä vuosina 1999–2004 ja hän edusti konservatiivista Arenaa. Ennen presidenttiyttä hän toimi kansanedustajana El Salvadorin parlamentissa (esp. Asamblea Legislativa de El Salvador), jonka puhemiehenä (esp. Presidente de la Asamblea Legislativa de El Salvador) hän toimi vuosina 1997-1998. Hänen presidenttikaudelleen oli ominaista läheiset suhteet Yhdysvaltoihin, mukaan lukien Yhdysvaltain dollarin käyttöönotto maan virallisena rahayksikkönä. Presidenttikautensa päätyttyä hän pyrki epäonnistuneesti Amerikan valtioiden järjestön pääsihteeriksi. Presidenttikautensa jälkeen hän oli tutkinnan alla korruptiosyytöksistä.El Salvador ex-President Francisco Flores turns himself in Hän kuoli aivoverenvuotoon 56-vuotiaana.Francisco Flores, Tainted Ex-President of El Salvador, Dies at 56 ==Lähteet== Luokka:El Salvadorin presidentit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Tuudur Vettik

Tuudur Vettik (4. tammikuuta 1898 Uniküla, Virumaa – 20. toukokuuta 1982 Tallinna) oli virolainen säveltäjä, musiikkipedagogi, kuoronjohtaja ja musiikintutkija.Tuudur Vettik Estonian Music Information Centre Vettik opiskeli opettajainseminaarissa Tartossa vuosina 1914–1918 ja jatkoi vuonna 1919 opiskelua Tarton musiikkikorkeakoulussa. Ensin hän sai viulunsoiton opetusta Eddy Bullerianilta ja Alfred Papmehliltä. Vuonna 1926 hän valmistui opiskeltuaan musiikkipedagogiikkaa August Topmanin ja Juhan Aavikin johdolla. Hän sai myös sävellystunteja Artur Kappilta ja kehitti taitojaan yksityisesti Mart Saarin johdolla. Vettik työskenteli vuosina 1919–1940 musiikinopettajana Tallinnan Jakob Westholm -lukiossa, Tallinnan opettajainseminaarissa ja Tallinnan pedagogisessa instituutissa. Vuonna 1940 hän aloitti työskentelyn kuoronjohdon luennoitsijana Tallinnan valtionkonservatoriossa. Vuonna 1950 Vettik joutui pidätetyksi, ja hänet vapautettiin eri vankileireillä ajan viettämisen jälkeen vuonna 1956. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1968. Vuonna 1956 hän jatkoi työskentelyään Tallinnan valtionkonservatoriossa. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Udo Kasemets, Ants Kiilaspea, Roman Toi, Arno Kallikorm, Voldemar Rumessen, Roland Laasmäe, Ants Üleoja ja Uno Taremaa. Vettik perusti Gustav Ernesaksin ja Jüri Varisten kanssa kuoronjohtajasukupolven Virossa. Hän oli monesti johtamassa Tallinnan laulujuhlilla. Hän johti monia kuoroja ja lisäksi julkaisi musiikkikirjoja sekä kuului Muusikaleht-julkaisun toimituskuntaan. Hän oli Viron säveltäjäliiton jäsen vuosina 1944–1950 ja jälleen vuodesta 1956. Vettikin sävellystuotannon ytimessä ovatkin kuoroteokset ja yksinlaulut. Hän sanoitti itse osan teoksistaan. Sanoituksinaan hän käytti lisäksi muiden muassa Kersti Merilaasin, Markus Univerin, Ernst Ennon, Villem Ridalan, Juhan Smuulin, Anna Haavan ja Julius Oengon tekstejä. Monet Vettikin kuorolaulut tulivat palkituiksi kuorosävellyskilpailuissa. Vettik sai Viron sosialistisen neuvostotasavallan kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1980. == Lähteet == Luokka:Virolaiset säveltäjät Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Virolaiset kuoronjohtajat Luokka:Virolaiset musiikkitieteilijät Luokka:Musiikkikirjailijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Agentti Sumo

Agentti Sumo on rap-artisti Ezkimon 1. toukokuuta 2020 julkaistu postuumialbumi. Levyn on tuottanut kokonaan Ezkimon pikkuveli Juan Muteniac. Albumilla vierailevat Anssi Kela, Paleface, Brädi, Joniveli sekä Skandaali. == Kappaleet == # # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ezkimon albumit Luokka:Juan Muteniacin tuottamat albumit Luokka:Vuoden 2020 albumit
Efraim Kilpinen

Efraim Kilpinen, sukunimi aik. Ahlholm (13. joulukuuta 1862 Kalajoki – 9. joulukuuta 1951 Kalajoki) oli suomalainen puuseppä ja kanteleenrakentaja.Efraim Kilpinen, Kirjastovirman henkilögalleria Kahdentuhannen kanteleen tekijä, Suomen Kuvalehti, 29.07.1933, nro 31, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Efraim Kilpisen vanhemmat olivat merimies Johan Ahlholm (alkuaan Lepistö) ja Johanna Pokela. Hän kävi Oulussa puuseppäkoulun 1881–1885 ja suomensi sen jälkeen ruotsalaisen sukunimensä suomalaisuusmies Wolmar Kilpisen mukaan. Kilpinen tunnettiin aluksi lähinnä puuseppänä ja suksimestarina; hän sai useita palkintojaan valmistamistaan suksista. Haapavedellä Suomen Talousseuran veisto-opettajana toiminut Kilpinen tutustui siellä kanteleensoittaja Pasi Jääskeläiseen ja hänen kanteleenrakentajan uransa sai alkunsa kun Jääskeläinen pyysi häntä korjaamaan omaa kanneltaan ja sitten rakentamaan uusia kanteleita Jääskeläisen käyttöön. Uusien kanteleiden rakentaminen alkoi suuremmassa mittakaavassa kun Kilpinen muutti takaisin Kalajoelle. Pasi Jääskeläinen suositteli Kilpistä helsinkiläiselle Fazerin musiikkiliikkeelle ja liike alkoi tilata runsaasti kanteleita Kilpisen kanteleverstaalta. Myös yksityiset tilasivat Kilpisen kaunissointisia kanteleita ja useat kanteletaiteilijat käyttivät niitä. Kilpinen teki yhdessä poikiensa Matin ja Oskarin rakenteellisia parannuksia kanteleisiin ja he saivat useita palkintoja rakentamistaan kanteleista. Kanteleiden tilauksia tehtiin Kilpiseltä eniten 1920- ja 1930-luvuilla. Kaikkiaan Kilpiset rakensivat yli 4 000 kannelta ja kanteleita vietiin myös Pohjoismaihin ja Saksaan sekä amerikansuomalaisille. Kilpinen rakensi myös kitaroita ja mandoliineja. Efraim Kilpiselle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarimerkki. Myös Efraim Kilpisen poika ja työn jatkaja Oskari Kilpinen (1895–1980) oli tunnettu kanteleenrakentaja. Oskari Kilpinen sai 1969 Kalevala-seuran tunnustuspalkinnon ja kunniakirjan kanteleiden kehitystyöstä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kanteleita karttuu Kalajoelta. Kantelemestari Kilpinen kertoo kanteleista - ja vähän muustakin, Seura, 17.06.1936, nro 25, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset soitinrakentajat Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Sleesian alanko

Sleesian alanko () on fysikaalis-maantieteellinen makroalue ja Keski-Puolan alangon lounainen osa. Se sijaitsee pääosin Puolassa, mutta osa siitä ulottuu myös Tšekin puolelle. Alangon pinta-ala on yhteensä noin 12 700 neliökilometriä. Se päättyy lounaassa Itäisiin Sudeetteihin ja Sudeettien aluskukkuloihin, kaakossa Sleesian-Krakówin ylänköön, pohjoisessa Trebnican penkereeseen ja luoteessa Etelä-Ison-Puolan alankoon. Alueen ilmasto on Puolan lämpimimpiä: sille on ominaista lyhyet talvet, varhaiset keväät ja kuivat, lämpimät kesät. Alangon läpi virtaa Oderjoki, jonka laakson ympärille alanko sijoittuu. Sen Sleesian alangon alueella virtaavat sivujoet ovat Kłodnica, Mała Panew, Stobrawa, Widawa, Osobłoga, Nysa Kłodzka, Oława, Slęża, Bystrzyca ja Kaczawa. Alangon korkeus merenpinnasta vaihtelee Oderin laaksossa 90 metristä 180 metriin, Sudeettien suunnassa taas 150 metristä 200 metriin. Maanviljelylle suotuisten olosuhteiden vuoksi alueen metsät muutettiin suurilta osin peltomaaksi jo varhaiskeskiajalla, mutta Oderin ja sen sivujokien ympäristössä on säilynyt joitakin isompia metsiä. Sleesian alanko jakautuu seuraaviin yhdeksään mesoalueeseen: Rościsławicen kukkulat (), Wrocławin tasanko (Równina Wrocławska), Wrocławin jäätikköjokilaakso (Pradolina Wrocławska), Nysa Kłodzkan jokilaakso (Dolina Nysy Kłodzkiej), Niemodlinin tasanko (Równina Niemodlińska), Oleśnican tasanko (Równina Oleśnicka), Opolen tasanko (Równina Opolska), Głubczycen ylätasanko (Płaskowyż Głubczycki) ja Racibórzin laakso (Kotlina Raciborska). == Lähteet == *
Samba Lamine Traoré

Samba Lamine Traoré (1931 Ségou – 29. joulukuuta 2003) oli malilainen opettaja, hallintovirkailija ja poliitikko. Opettajaksi valmistunut Traoré työskenteli vuodesta 1957 lähtien Guineassa, jossa hän teki poliittisen uran Guinean demokraattisessa puolueessa. Hän toimi muun muassa hallituksen edustajana Frian alumiinitehtaalla, Dalaban kuvernöörinä ja kansanedustajana. Traoré palasi vuonna 1961 Maliin, jossa hänet nimitettiin Office du Nigerin keinokasteluprojektin johtajaksi. Vuoden 1968 vallankaappauksen aikana Traoré teki ainoan tunnetun yrityksen organisoida aseellista vastarintaa. Hänet pidätettiin, karkotettiin Kidaliin ja vapautettiin vasta vuonna 1978. Traoré on kirjoittanut kotikaupunkinsa Ségoun historiaa käsittelevän teoksen La saga de la ville historique de Ségou (2011). Hän osallistui kuolemaansa saakka Sudanin liiton toimintaan. ==Lähteet== Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Ruuhijärvi (Jämsä)

Ruuhijärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Tyryn lähellä sijaitseva järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kolmetoista kilometriä kaakkoon ja Tampereelta 92 kilometriä itäkoilliseen. == Maantietoa == Ruuhijärvi on 720 metriä pitkä, 340 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 14,6 hehtaaria. Se sijaitsee Päijänteeseen työntyvän Jämsänniemen kaakkoisosassa. Metsämaa ja viljelysaukeat vaihtelevat Ruuhijärven rannoilla. Järven pohjoispuolella sijaitseva Ruuhivuori kohoaa 160 metriä merenpinnan yläpuolelle. Sen keskellä sijaitsee matala soistunut saari ja toinen pienempi saari sijaitsee etelärannan tuntumassa. Järven rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä ja lähialueen asutus on haja-asutusta. == Vesistösuhteet == Ruuhijärvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Jämsänjoen alueella (14.51), jonka Nielevän valuma-alueeseen (14.519) se kuuluu. Nielevän valuma-alue kattaa Jämsänjoen alueen kaakkoisosan. Ympäristössä on lukuisia järviä: Vähä Ruuhijärvi koillisessa, Kaitajärvi etelässä ja Pirttijärvi lounaassa. Idässä on Päijänteen lähialueeseen kuuluva Sanasjärvi. Ruuhijärvi on kolmanneksi laajin Nielevän alueen yhdestätoista yli hehtaarin laajuisesta järvestä, ja se on valuma-alueensa eteläisiä järviä. Ruuhijärveen saapuu laskuoja etelästä ja siitä lähtee laskuoja länteen. Vähä Ruuhijärvi laskee Ruuhijärveen. Ruuhijärvestä alkaa Koluoja, joka on sen laskuoja. Oja kasvaa matkallaan kohti luodetta ja sen nimi vaihtuu ensin Raiskinojaksi ja lopuksi Nieleväksi, ennen yhtymistään Jämsänjokeen. Järven vedenpinnan korkeus on 115,5 metriä mpy., jolloin laskujoen pudotukseksi saadaan 37 metriä. == Lähteet == Luokka:Jämsän järvet Luokka:Jämsänjoen alue
Gus Greensmith

Gus Greensmith (s. 26. joulukuuta 1996 Manchester, Englanti) on brittiläinen ralliautoilija. Greensmithin perhe omistaa Englannissa Crown Oil Ltd -nimisen poltto- ja voiteluainealan yrityksen, joka myös toimii M-Sport WRT:n sponsorina. == Ura == Greensmith on toiminut M-Sport Ford World Rally Teamin vakituisena tallikuljettajana kaudesta 2020 alkaen. Ensimmäisen rallinsa Greensmith ajoi etuvetoisella R2-luokan Ford Fiestalla vuonna 2014. Kaudella 2021 Greensmith toimii tallin ykköskuljettajana ja ainoana kuljettajana, jonka ohjelmaan on sisällytetty kauden kaikki MM-rallit. Greensmithin paras tulos MM-sarjassa kauden 2022 loppuun mennessä on Safari-rallin neljäs sija vuodelta 2021. Kauden 2022 jälkeen Greensmith ja M-Sport WRT eivät uusineet sopimusta. Kaudella 2023 Greensmith ajoi Škoda Fabia RS Rally2 -autolla Toksport-tallille WRC2-sarjan Meksikon osakilpailussa. Greensmith kilpaili kaudella WRC2-sarjan mestaruudesta. Hän keskeytti Suomen rallissa ja vaihteistovika haittasi Akropolis-rallissa. Keski-Euroopan rallissa sarjan mestaruuden voitti Andreas Mikkelsen, joka keräsi saman määrän pisteitä, mutta hänellä oli kaudelta kolme voittoa ja Greensmithillä oli kaksi. Kaudella 2024 Greensmith jatkaa Toksport- tallissa ja kilpailee WRC2-sarjassa. == Yksityiselämä == Greensmith kihlautui jyväskyläläisen lääkäriksi vuonna 2023 valmistuvan ja Suomea kenttäratsastuksessa edustaneen Jessica Malinin kanssa kesällä 2022. == Tulokset == Vuosi Talli Auto 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 Sija Pisteet 2014 Gus Greensmith Ford Fiesta R2 MON SWE MEX POR ARG ITA POL FIN GER AUS FRA ESP GBR 42 NC 0 2015 Gus Greensmith Ford Fiesta R2T MON SWE MEX ARG POR 36 ITA POL 40 FIN Kesk. GER Kesk. AUS FRA ESP 57 GBR 55 NC 0 2016 Gus Greensmith Ford Fiesta R2 MON SWE MEX ARG POR Kesk. ITA POL 35 FIN Kesk. GER 63 CHN C FRA ESP 24 NC 0 2016 M-Sport World Rally Team Ford Fiesta R5 GBR 34 AUS NC 0 2017 MSRT Ford Fiesta R5 MON SWE 16 MEX FRA ARG POR 20 ITA POL 22 FIN 32 GER Kesk. ESP 45 GBR 17 AUS NC 0 2018 Gus Greensmith Ford Fiesta R2T MON Kesk. SWE 23. 2 2018 MSRT Ford Fiesta R5 MEX 9 FRA 13 ARG 12 POR 18 ITA FIN 13 GER Kesk. TUR Kesk. GBR 11 ESP AUS 23. 2 2019 M-Sport Ford WRT Ford Fiesta R5 MON 7 SWE 19 MEX FRA ARG 15 CHL 12 ITA 42 15\. 9 Ford Fiesta WRC POR Kesk. FIN Kesk. GER 9 Ford Fiesta R5 Mk. II TUR 10 GBR 33 ESP 15 AUS 2020 M-Sport Ford WRT Ford Fiesta WRC MON 63 SWE MEX 9 EST 8 TUR 5 ITA 25 MNZ Kesk. 11\. 16 2021 M-Sport Ford WRT Ford Fiesta WRC MON 8 ARC 9 CRO 7 POR 5 ITA 26 KEN 4 EST 32 BEL 47 GRE 5 FIN 6 ESP 6 MNZ 8 9\. 64 2022 M-Sport Ford WRT Ford Puma Rally1 MON 5 SWE 5 CRO 15 POR 19 ITA 7 KEN 14 EST Kesk. FIN 7 BEL 19 GRE 29 NZL Kesk. ESP Kesk. JPN 6 10\. 44 ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Brittiläiset ralliautoilijat Luokka:Elävät henkilöt
David Savolainen (valtiopäivämies)

David Savolainen (24. kesäkuuta 1841 – 30. joulukuuta 1915 Maaninka)Kuolinilmoitus, ent. valtiopäivämies, talollinen David Savolainen, Helsingin Sanomat, 1916, No 5, sivu 1, julkaistu 6.1.1916 oli suomalainen maakauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies. Talollinen, kauppias David Savolainen Maaningalta oli talonpoikaissäädyssä Kuopion tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1885, 1888 ja 1894. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1841 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Pirttijärvi (Jämsä, Jämsänniemi)

Pirttijärvi on Jämsän kaakkoisosassa sijaitseva kahdentoista hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kaksitoista kilometriä kaakkoon ja Tampereelta 90 kilometriä itäkoilliseen. == Maantiede == Pirttijärvi sijaitsee Päijänteeseen työntyvän Jämsänniemen kaakkoisosassa. Järven pituus on puoli kilometriä ja sen rannat ovat metsäisiä. Järven eteläpuolella sijaitseva Pirttivuori kohoaa yli 160 metriä merenpinnan yläpuolelle, luoteessa sijaitseva Soijonmäki kohoaa 180 metriä mpy. Myös pohjoisessa maasto kohoaa useita kymmeniä metrejä Pirttijärven korkeustason yläpuolelle. Lännessä ja idässä on alavampaa. Ympäristössä on lukuisia järviä: Ahvenrimmi eli Koivulanjärvi lounaassa, Ruuhijärvi koillisessa, Kaitajärvi idässä ja Pieni Kaitajärvi kaakossa. Etäisyys Pirttijärveltä Päijänteelle on kaksi kilometriä. Pirttijärvi kuuluu Nielevän valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Nielevän valuma- alue kattaa Jämsänjoen alueen kaakkoisosan. Pirttijärvi on neljänneksi laajin Nielevän alueen yhdestätoista yli hehtaarin laajuisesta järvestä, Kaitajärven ohella se on valuma-alueen eteläisin vakavesi. Pirttijärveen saapuu laskuoja pohjoisesta ja siitä lähtee laskuoja kaakkoon.Nielevän valuma-alue (14.519). Järviwiki. Viitattu 19.2.2021. Pirttijärvi on yleinen vakaveden nimi. Jämsässä on Jämsänniemen Pirttijärven lisäksi Eväjärven Pirttijärvi, Koskenpään Pirttijärvi ja Kavalan Pirttijärvi. Kuhmoisten ja Jämsän rajalla on Pirttijärvi–Riihijärvi. == Lähteet == Luokka:Jämsän järvet Luokka:Jämsänjoen alue
Petter Sihvonen

Pietari Sihvonen (1830 – 30. tammikuuta 1901 Uukuniemi)Kuolinilmoitus, Herastuomari Pietari Sihvonen, Laatokka, 1901, No 11, sivu 1, julkaistu 6.2.1901 oli suomalainen herastuomari, maanviljelijä ja valtiopäivämies. Talollinen Pietari Sihvonen Uukuniemeltä oli talonpoikaissäädyssä Sortavalan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867. Valtiopäivillä hän oli säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen. Sihvonen käytti valtiopäivillä vain yhden hyvin lyhyen puheenvuoron. Sihvonen toimi kihlakunnanoikeuden lautamiehenä 28 vuotta ja samaan aikaan hoiti myös Uukunimen lainamakasiinia, josta toimesta hän erosi viisi vuotta ennen kuolemaansa. Hän toimi useissa kunnan luottamustehtävissä Uukuniemellä, jonkin aikaa myös kuntakokouksen puheenjohtajana. Sihvonen ei ollut saanut kouluopetusta.Muistokirjoitus, Herastuomari Pietari Sihvonen, Laatokka, 1901, No 11, sivu 2, julkaistu 6.2.1901 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1830 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Pekka Siira

Pekka Siira (19. joulukuuta 1853 Tyrnävä – 7. kesäkuuta 1922 Tyrnävä)KirjastoVirma: Pekka Siira. Viitattu 28.2.2018. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Pekka Siiran vanhemmat olivat Iisak ja Margareta Alasiira ja puoliso Anna Elisabet Matinolli. Siira oli talonpoikaissäädyssä Oulun tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Siira oli molemmilla valtiopäivillä lakivaliokunnan varajäsen ja jälkimmäisillä myös valitsijamiesten varamies. Hän kannatti eduskuntauudistusta sekä ajoi yleistä ja yhtäläistä valtiollista äänioikeutta kaikille suomalaisille. Hän allekirjoitti yhdessä muiden valtiopäivämiesten kanssa myös anomukset muun muassa kansanopistojen valtionavun korottamisesta sekä maamiestalvikoulujen avustamisesta valtiollisilla varoilla. Omana anomuksena hän esitti tutkimuksen toimittamisesta koskien rautatien rakentamista Oulujärveltä Ouluun tai Kempeleeseen. Siira kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Tyrnävän edustajana.Päiviö Tommila: Suuri adressi, s. 313. WSOY, 1999. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Kaitajärvi (Jämsä, Jämsänniemi)

Kaitajärvi on Jämsän kaakkoisosassa sijaitseva yhdentoista hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kolmetoista kilometriä kaakkoon ja Tampereelta 91 kilometriä itäkoilliseen. == Maantiede == Kaitajärven pituus lounaasta koilliseen on 700 metriä. Järvi sijaitsee Päijänteeseen työntyvän Jämsänniemen kaakkoisosassa. Rannat mutkittelevat loivasti ja niillä on jonkin verran asutusta ja peltotilkkuja. Järven eteläpuolella sijaitseva Kärmemäki kohoaa 150 metriä merenpinnan yläpuolelle. Ympäristössä on lukuisia järviä: Pirttijärvi lännessä, Ruuhijärvi pohjoisessa, Kuolemajärvi kaakossa ja vajaan hehtaarin laajuinen Pieni Kaitajärvi (115,7 metriä mpy) lounaassa. Etäisyys Kaitajärveltä Päijänteelle on kaksi kilometriä. Kaitajärvi kuuluu Nielevän valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Nielevän valuma-alue kattaa Jämsänjoen alueen kaakkoisosan. Kaitajärvi on viidenneksi laajin Nielevän alueen yhdestätoista yli hehtaarin laajuisesta järvestä, Pirttijärven ohella se on valuma-alueen eteläisin vakavesi. Kaitajärveen saapuu laskuoja lounaasta ja siitä lähtee laskuoja pohjoiseen.Nielevän valuma-alue (14.519). Järviwiki. Viitattu 19.2.2021. Myös Jämsän Rasissa on Kaitajärvi. == Lähteet == Luokka:Jämsän järvet Luokka:Jämsänjoen alue
Gustaf Adolf Silén

Gustaf Adolf Silén (19. heinäkuuta 1839 Lammi – 1899)Geni: Gustaf Adolf Silén Viitattu 28.2.2021. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Silénin vanhemmat olivat Gustaf ja Eva Sofia Silén ja puoliso Karolina Silén. Ratsutilallinen Silén oli kunnallismies ja talonpoikaissäädyssä Hollolan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1882. Valtiopäivillä hän esiintyi vain vähän. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet