EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Puukeskus

Puukeskus Oy oli puupohjaisten tuotteiden ja rakennustarvikkeiden jälleenmyyjä, jolla oli Suomessa 23 toimipistettä, 3 Venäjällä sekä yksi tytäryhtiö Virossa. Vuonna 2014 se fuusioitui Starkki-rautakauppaketjun kanssa, ja maaliskuussa 2015 yhteiseksi uudeksi toiminimeksi otettiin Stark. Puukeskus perustettiin vuonna 1929, ja siitä tuli osa UPM-konsernia vuonna 1977. UPM myi Puukeskus Oy:n sijoitusyhtiö Tritonille ja Puukeskuksen toimivalle johdolle syksyllä 2006, ja vuonna 2014 Puukeskus siirtyi Starkki- rautakauppaketjun omistajalle, tanskalaiselle DT Group A/S:lle. Puukeskus oli Suomen kolmanneksi suurin rakennustarvikkeita myyvä kauppa. == Toimipaikkakunnat == Espoo, Helsinki, Joensuu, Jyväskylä, Kajaani, Kokkola, Kouvola, Kuopio, Lahti, Lappeenranta, Lohja, Mikkeli, Oulu, Pori, Rovaniemi, Savonlinna, Seinäjoki, Tallinna, Tampere, Tornio, Turku, Vaasa, Vantaa. == Tuoteryhmät == (vaihtelivat toimipaikoittain) * Puutavarat ** Saha- ja höylätavara, lämpö- ja kestopuu, lattiat, listat ja paneelit * Levyt ** Pöytätasot, liima-, vaneri-, lastu-, puukuitu-, kipsi- ja lujalevyt * Kantavat rakenteet ** Kertopuu- ja liimapuupalkit, kattoristikot * Ovet ** Peili-, laaka- ja saunanovet, ulko-ovet, parvekeovet, varaston ovet, karmit ja kynnykset * Ikkunat ** Vakio- ja mittatilausikkunat * Rakennustarvikkeet ** Laastit, eristeet, harkot, tiilet, bitumihuovat, harjateräkset, väliseinärangat, putket ja muovit * Rautakauppatuotteet ** Työkalut, kiinnikkeet, LVIS-tarvikkeet, maalit, liimat, työvaatteet ja suojaimet == Lähteet == * Yrityksen kotisivut * Talouselämä 500 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * UPM myy Puukeskuksen * Puuinfo * AS Puukeskus, Viro * Löydä remonttimies -palvelu Luokka:Entiset suomalaiset metsäteollisuusyhtiöt
Ballististen ohjusten torjuntaohjus

Ballististen ohjusten torjuntaohjus (, lyh. ABM, joka usein kirjoitetaan suomeksi ABM-ohjus) on ohjustentorjuntaohjus ballististen ohjusten, kuten mannertenvälisten ydinohjusten, torjuntaan. ==ABM 1950-luvusta 1970-luvulle== Yhdysvalloissa alettiin tutkia ohjustorjuntaohjuksia toisen maailmansodan jälkeen 1940-luvulla. Mutta varsinainen alku tapahtui 1950-luvun lopuilla. Yhdysvallat kehitteli ABM-järjestelmää 1950–1970-luvuilla muun muassa Nike Zeus-ohjuksen pohjalta. Näitä varhaisia torjuntaohjuksia rasitti muun muassa tuon aikaisten tietokoneiden hitaus. Torjuntaohjushan pitää kyetä mahdollisimman nopeasti kääntämään kohti maaliaan. 1970-luvun Safeguard- ohjelmassa oli Spartan ja nopea lyhyen kantaman Sprint-ohjus. Venäläiset alkoivat suunnitella omaa ABM-järjestelmäänsä 1958. Neuvostoliitto loi Moskovan ympärille 1964 mennessä oman Galosh (SH-01/ABM-1) -järjestelmänsä. He kehittivät järjestelmää edelleen 1970-luvulla. 1970-luvulla venäläiset loivat ABM 3 Gazelle-/ABM 4 Gorgon -järjestelmän, joka vastasi yhdysvaltalaista Spartan-/Sprint-järjestelmää. He myös kehittivät ohjustorjuntapiirteitä ilmatorjuntaohjuksiinsa, kuten S-300-järjestelmään. == ABM-sopimus == ABM- ohjuksien käyttöä rajoitettiin tuntuvasti Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välillä vuonna 1972 sopimuksella, joka salli vain yhden sadan ohjuksen järjestelmän puolustamaan yhtä kohdetta.The Anti-Ballistic Missile (ABM) Treaty at a Glance Armscontrol.org Yhdysvallat vetäytyi sopimuksesta kesäkuussa 2002, koska halusi puolustuskykyä Pohjois-Korean tapaisia ”rosvovaltioita” vastaan. == Naton ohjuskilpi == Vuonna 2010 Nato sopi kehittävänsä ohjuspuolustusjärjestelmiä siten että Eurooppaa suojaisi "ohjuskilpi", etenkin Iranin ohjuksia vastaan.. Venäjä vastusti ohjuspuolustushanketta alusta asti. Se katsoi uuden sukupolven ABM- järjestelmän mitätöivän ydinpelottetaan. Yhdysvallat alkoi sijoittaa ohjuskilven ohjuksiaan Romaniaan vuonna 2016. == Katso myös == *Strategic Defense Initiative *Satelliitintorjunta-ase == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ohjuspuolustus
Andrei Abduvalijev

Andrei Hakimovitš Abduvalijev (; ; s. 30. kesäkuuta 1966 Leningrad) on 1990-luvulla menestynyt moukarinheittäjä. Hän voitti olympiakultaa ja kahdesti maailmanmestaruuden. Kansainvälisellä tasolla Abduvalijev on kilpaillut neljän eri maajoukkueen väreissä. Vuonna 1985 hän voitti juniorien Euroopan mestaruuden. Ensimmäisen kerran hän ylitti 80 metriä vuonna 1988, jolloin hänen kauden paras tuloksensa oli 16. heinäkuuta Tšeljabinskissä heitetty 80,38. Oman ennätyksensä 83,46 hän heitti 26. toukokuuta 1990 Sotšissa. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan vuoden 1991 MM-kisoissa Tokiossa hän edusti Neuvostoliittoa ja sijoittui viidenneksi tuloksella 78,30. Aikaisemmin samana vuonna hän oli heittänyt Kiovassa tuloksen 82,80. Neuvostoliiton romahdettua Abduvalijevista tuli Tadžikistanin kansalainen. Vielä Barcelonan olympialaisissa hän edusti jo romahtaneen Neuvostoliiton urheilijoista koottua "yhdistynyttä joukkuetta", joka tunnettiin myös IVY:n joukkueena, ja voitti olympiakultaa tuloksella 82,54. Kultamitalin hän voitti myös seuraavana vuonna Stuttgartin MM-kisoissa (tulos 81,64). Vuonna 1994 hän voitti moukarikilpailut GP-finaalissa Pariisissa ja maailmancupissa Lontoossa. Hänen kauden parhaansa oli 83,36, jonka hän heitti 3. kesäkuuta Budapestissa. Vuonna 1995 Abdujalijev puolusti menestyksekkäästi MM-kultaansa Göteborgin MM-kisoissa tuloksella 81,56. Saman vuoden syyskuussa hän heitti vielä Taškentissa tuloksen 83,10 ja voitti Keski-Aasian mestaruuden. Vuonna 1997 Abdulvalijev siirtyi edustamaan Uzbekistania. Heinäkuussa hän heitti Tulassa 82,66, mutta jäi Ateenan MM- kisoissa karsintaan. Vuonna 1998 hän voitti Aasian mestaruuden Fukuokassa, hopeaa Bangkokissa Aasian kisoissa ja saavutti kolmossijat maailmancupissa ja GP-finaalissa. Hän jatkoi uraansa aina vuoteen 2000 päästen joka vuosi yli 80-metrisiin tuloksiin, muttei enää yltänyt suursaavutuksiin arvokisoissa. Aktiiviuransa jälkeen Abduvalijev toimi Uzbekistanin Yleisurheiluliiton jäsenenä sekä valmensi Uzbekistanin yleisurheilujoukkuetta. Aktiiviaikoinaan Abdujalevin mitat olivat 186 senttimetriä ja 112 kilogrammaa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Neuvostoliittolaiset moukarinheittäjät Luokka:Tadžikistanilaiset moukarinheittäjät Luokka:Uzbekistanilaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Álvaro Recoba

Álvaro Alexander Recoba Rivero (s. 17. maaliskuuta 1976 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija. Recoban espanjankielinen lempinimi on El Chino, ja hänen äidinäitinsä on kiinalaissyntyinen. Hänet voitiin aikanaan helposti lukea yhdeksi maailman parhaista vapaapotkujen antajista. Recoba aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan Danubion joukkueessa 1993, siirtyi erääseen maan johtavista seuroista Nacionaliin 1995, ja vuosina 1997–2007 hän edusti Milanon Interiä lukuun ottamatta kuuden kuukauden pestiä Venezian joukkueeseen 1999. Recoban pelipaikka oli nouseva laita, ja hän teki runsaasti maaleja. Hän oli myös erikoistilanteiden taitaja. Hän kärsi toistuvista loukkaantumisista uransa aikana. Recoba kuului Uruguayn jalkapallomaajoukkueeseen, ja vuoden 2002 maailmanmestaruuskisoissa hän teki maalin Senegalia vastaan. == Lähteet == Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dog Man Star

__NOTOC__ Dog Man Star on Sueden toinen albumi. Se julkaistiin Nude Records -levymerkillä 10. lokakuuta 1994. Albumin tuotti Ed Buller. Dog Man Star oli Sueden viimeinen levytys, jolla oli mukana kitaristi Bernard Butler. Hän jätti yhtyeen Dog Man Starin äänityksen loppuvaiheissa. Albumilta julkaistiin singleinä We are the Pigs, The Wild Ones ja New Generation. Albumi sai kriitikoilta lähes yhtä suopean vastaanoton kuin yhtyeen esikoisalbumi Suede. == Kappalelista == Kaikki kappaleet kirjoittivat Brett Anderson ja Bernard Butler: # "Introducing the Band" (2:38) # "We Are the Pigs" (4:19) # "Heroine" (3:22) # "The Wild Ones" (4:50) # "Daddy's Speeding" (5:22) # "The Power" (4:31) # "New Generation" (4:37) # "This Hollywood Life" (3:50) # "The 2 of Us" (5:45) # "Black or Blue" (4:48) # "The Asphalt World" (9:25) # "Still Life" (5:23) * "Modern Boys" (4:49) sisältyi albumin yhdysvaltalaiseen julkaisuun ==Yhtyeen kokoonpano== *Brett Anderson - laulaminen *Bernard Butler - kitarat, jutut (kansivihon mukaan) *Simon Gilbert - rummut *Mat Osman - basso ===Muut soittajat=== *Phil Overhead - lyömäsoittimet *Simon Clarke - trumpetti *Roddy Lorimer - saksofoni ja huilu *Richard Edwards - pasuuna *Andrew Cronshaw - cimbalom ja bawu-huilu *Tessa Niles - taustalaulu *Sinfonia of London - orkesteri *Brian Gascoigne - sovitukset ja orkesterinjohto *Lapset The Tricycle Theatre Workshopista ==Tuotanto== *Orkesteriosuudet nauhoitettiin CTS-studioilla *Masterointi Bob Ludwig Gateway Mastering -studioilla Portlandissa, Yhdysvalloissa *Kannen ideointi: Brett Anderson *Kannen suunnittelu: Brian Cannon ja Karen Davies *Kannen valokuva: Joanne Leonard (kuva vuodelta 1971) *Muut kuvat: Jo Spence, Terry Dennett, Karlheinz Poll, David Loehr, Philip Jones Griffiths, Della Grace ja Christian Vogt (kuvat samalta vuodelta) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1994 albumit Luokka:Sueden albumit
Suede (albumi)

Suede on Sueden debyyttialbumi. Se julkaistiin Nude Records -levymerkillä 29. maaliskuuta 1993. Äänitys tehtiin vuosina 1992 ja 1993. Levyn tuotti Ed Buller. Levy nousi välittömästi Britannian virallisen albumilistan ykköseksi ja Suede voitti sillä Mercury Prizen. Suede nousi toiseksi brittiläisten ja suomalaisten rock-kriitikoiden listatessa vuoden 1993 parhaita albumeja, edellään vain Björkin Debut. Vuonna 1998 Q-lehden lukijat äänestivät sen kaikkien aikojen 60. parhaaksi musiikkialbumiksi. Suedelta julkaistiin singleinä "The Drowners", "Metal Mickey", "Animal Nitrate" ja "So Young". == Kappaleet == # "So Young" (3:38) # "Animal Nitrate" (3:27) # "She's Not Dead" (4:33) # "Moving" (2:50) # "Pantomime Horse" (5:49) # "The Drowners" (4:10) # "Sleeping Pills" (3:51) # "Breakdown" (6:02) # "Metal Mickey" (3:27) # "Animal Lover" (4:17) # "The Next Life" (3:32) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1993 esikoisalbumit Luokka:Sueden albumit
Santtu Hämäläinen

Santtu ”Sage” Hämäläinen (s. 1975 Savonlinna) on suomalainen muusikko, joka soittaa bassoa thrash metal -yhtye Mokomassa ja kitaraa The Machetessa. Jälkimmäisessä hän vastaa myös kappaleiden säveltämisestä. Hän on myös säveltänyt muutaman Mokoman kappaleen. Hämäläinen käyttää ESP-merkkisiä soittimia. Luokka:Suomalaiset metallimusiikin basistit Luokka:Suomalaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Mokoman jäsenet Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
MH Motorcycles

MH Motorcycles (ennen Motorhispania) on vuonna 1942 perustettu espanjalainen moottoripyörävalmistaja, joka on erikoistunut mopoihin ja kevytmoottoripyöriin. == Historia == Motorhispania perustettiin vuonna 1942 kun entinen Fiat-johtaja Oscar Rava teki sopimuksen Lancian tuonnista Barcelonaan. Rava oli lähtenyt maanpakoon Espanjaan hänen juutalaisten sukujuuriensa takia, Italian ollessa Mussolinin vallan alla. Toisen maailmansodan jälkeen Rava alkoi jälleenmyydä myös moottoripyöriä esim. Moto Guzzia. Rava alkoi itse valmistaa moottoripyöriä lentoyhtiö ISAn kanssa Sevillassa, jonne yhtiö muutti vuonna 1970. == Mallit == right|thumb|200px|Motorhispania RYZ. Motorhispanian tuotemallistoon kuuluu viisi erilaista mopomallia: Furia, FuriaMax, RYZ, MH10 ja RX, sekä neljä kevytmoottoripyörämallia: Duna, MH7, MH10 ja RX. Motorhispania valmistaa myös peugeotin XPS, XP7 sekä street 3 evo mopot. === Mallisto === * MH Motorcycles Duna 125 * MH Motorcycles Furia * MH Motorcycles Furia MAX * MH Motorcycles KN1 125 * MH Motorcycles MH7 125 * MH Motorcycles RYZ * MH Motorcycles RYZ Pro * MH Motorcycles RX 50 R * MH Motorcycles RX 125 R * MH10 50 * MH10 50 PRO == Aiheesta muualla == * http://www.opvoeren.nl/shop *http://www.motorhispania.nl *http://www.mh-motorcycles.fi *http://www.motorhispania.es *http://www.mopo.fi/mh/ *
CPI

CPI on vuonna 1991 perustettu taiwanilainen ajoneuvovalmistaja. CPI:llä on tehtaat Taiwanissa, Kiinassa ja Indonesiassa. Yritys valmistaa moottoripyöriä, skoottereita, mönkijöitä ja mopoja. Tehtaan kokonaistuotanto vuodessa on noin 1,4 miljoonaa yksikköä. Suomen markkinoille CPI tuli 2000-luvun alussa. ==Tuotteet== Skootterit: * Popcorn 50 * Oliver 50 City * Oliver 50 Sport * Hussar 50 EVO * Formula R * Oliver 1 * Aragon 50 S * Aragon 50 GP * Freaky 50 * GTR 50 * GTR 50 RR Mopot: * SM 50 SuperMoto * SX 50 SuperCross * SM 50 Ultimate * SM 50 Pro * SX 50 Pro Mönkijät: * Crab XS 50 R * XT 50 R * XS 250 Sport ==Aiheesta muualla== *CPI verkkosivut. *Maahantuoja: Mopo Sport Luokka:Taiwanilaiset moottoripyörävalmistajat
Jincheng (konevalmistaja)

Jincheng Group (lyhenne JC) on vuonna 1949 perustettu suuri kiinalainen hydrauliikkalaitteiden, moottoripyörien, skoottereiden ja mopojen valmistaja. Jincheng Group on suuren valtiollisen ilmailu- ja sotateollisuuskonsernin (Aviation Industry Corporation of China (AVIC)) tytäryhtiö. Suomessa Jinchengin mopoja ja skoottereita maahantuo Mopo Sport. ==Jinchengin malleja== * Q-8Knight Custom tyylinen mopo. Edessä on levyjarrut ja takana on rumpujarrut. Neljä vaihdetta käsikytkimellä. Jinchengin lisenssillä valmistamia Monkey-mopoja: * Q-7R Rumpujarrut edessä ja takana. Puoliautomaattinen kolmella vaihteella. * Q-7RK Rumpujarrut edessä ja takana. Käsikytkin neljällä vaihteella. * Q-7LK Rumpujarrut takana ja levyjarru edessä. Nestevaimennettu teleskooppijousitus edessä. Käsikytkin neljällä vaihteella. * Q-7LKC Muuten samanlainen kuin LK, mutta kromattuja osia enemmän, esimerkiksi tankki kromattu. * Q7-B Monkey (2016) Levyjarru edessä, rumpujarru takana. Neljä vaihdetta käsikytkimellä. Edessä nestevaimennettu teleskooppijousitus. == JC 50 QT-20 Sudoku == JC Sudoku on Jinchengin valmistama kevyt nykyaikainen 4-tahtinen moposkootteri. Jincheng on myös nykyajan monkeymerkki. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Mopo Sportin jincheng -tuotesivu *http://en.jincheng.com/ Luokka:Kiinalaiset yritykset
Ruhlebenin metroasema

thumb|300px|Ruhleben on pääteasema. Ruhlebenin metroasema on Berliinin metron linjan U2 läntinen pääteasema. Se sijaitsee Ruhlebenissä, Charlottenburg- Wilmersdorfin hallintoalueella. Asema avattiin 22. joulukuuta 1929. Asema on esteetön. MetroBus-linja M45 kulkee aseman ohi. Luokka:Berliinin metroasemat
Kainalokarva

thumb|Miehen kainalokarvoitusta. Kainalokarvat ovat muodostelma karvoja, jotka kasvavat miehillä ja naisilla kainalokuopassa. Ne alkavat kasvaa ihmisen ollessa murrosiässä. Tytöillä ensimmäiset kainalokarvat ilmaantuvat tyypillisesti 12–14-vuotiaana, pojilla noin 13–15-vuotiaana. Toisin kuin hiukset, kainalokarvat kasvavat vain muutaman sentin (3–8 cm) pituisiksi. Pojilla kainalokarvoitus alkaa kasvamaan lähes poikkeuksetta häpykarvoituksen ilmaantumisen jälkeen. Tytöillä kainalokarvat voivat olla ensimmäinen merkki murrosiän alkamisesta, tai ne voivat yhtä lailla alkaa kasvamaan vasta useamman vuoden kuluttua rintojen kasvun alkamisesta. Suurimmalla osalla tytöistä kainalokarvoitusta alkaa ilmaantua samoihin aikoihin, kun kuukautiset alkavat. Kainalokarvojen fysiologista tarkoitusta ei täysin tiedetä. Niiden on ehdotettu keräävän ja säännöstelevän feromoneja. Toisaalta kainalokarvat saattavat vähentää ihon hankausta liikuttaessa. Suurin osa länsimaisista naisista ajaa karvoja ainakin jossain elämänsä vaiheessa. Tämä on kulttuurinen ilmiö, joka on tauon jälkeen yleistynyt 1900-luvun jälkipuoliskolla ja liittyy myös vaatemuotiin. Myös jokin osa miehistä ajaa karvoja. Karvojen poistamista voi yrittää perustella sekä ulkonäkösyillä että hienhajun vähentymisellä, sillä hajulla on joidenkin mukaan tapana pinttyä karvaisiin kohtiin. Erityisesti feministisessä liikkeessä, hippiliikkeissä ja luonnollisuutta korostavissa piireissä naisetkin antavat karvojensa kasvaa. Karvojen kasvu on tulossa uudelleen muotiin. == Kainalokarvojen esiintyminen murrosiässä == Vuonna 2006 tehty kysely 15 000:lle 11–18-vuotiaille amerikkalaisille keräsi seuraavanlaiset tilastot Ikä % jonkin verran kainalokarvoitusta % täysikasvuinen karvoitus 11 3 <1 12 13 <1 13 42 8 14 77 21 15 96 48 16 99 81 17 >99 90 18 >99 95 Kysely kertoi, että lähes jokaisella 15-vuotiaalla on kainalokarvoitusta. Neljällä viidesosalla karvoitus ilmestyi 13–14-vuotiaana. Suurimmalla osalla on 16-vuotiaana aikuisen karvoitusta vastaava karvoitus, mutta 20 %:lla se on vasta 17–18-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Karvat
Olympia-Stadionin metroasema

Olympia-Stadionin metroasema on Berliinin metron linjan U2 asema, joka avattiin 8. kesäkuuta 1913. Asema sijaitsee Berliinin olympiastadionin ja Grunewaldin metrovarikon vieressä. Asema on esteetön. Luokka:Berliinin metroasemat
As Blood Runs Black

As Blood Runs Black on yhdysvaltalainen deathcore-yhtye. Yhtye toimii pääasiassa Los Angelesissa, Kaliforniassa. Sillä on levytyssopimus Mediaskare Recordsin kanssa. Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa Allegiance vuonna 2006 ja sen jälkeen albumit Instinct (2011) ja Ground Zero (2014). == Jäsenet == * Sonik – laulu * Ernie – kitara * Sal – kitara * Lech – rummut * Nick – basso == Diskografia == * Demo 2004 (2004) * Demo 2005 (2005) * Demo 2006 (2006) * Allegiance (2006) * Pre Production Demo (2008) * Descent Into Hysteria (2009) * Instinct (2011) * Ground Zero (2014) == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset deathcoreyhtyeet
Neu-Westendin metroasema

thumb|300px|Neu-Westend on tunneliasema Neu-Westend on Berliinin metron asema linjalla U2. Asema sijaitsee Westendin kaupunginosassa Charlottenburg- Wilmersdorfissa. Asemalla ei ole hissejä ja se avattiin 20. toukokuuta 1922. Luokka:Berliinin metroasemat
Wienervalssi

Wienervalssi eli wieninvalssi on 3/4-jakoinen nopeatempoinen (noin 60 tahtia minuutissa) musiikkilaji. Valssi on myös 3/4-jakoinen, mutta hitaampi tempolla 30 tahtia/minuutti. Wienervalssi on suosittu tanssimusiikkina. Se on myös kilpatanssilaji vakiotansseissa. Nykyään wienervalssia tanssitaan usein myös lukion vanhojentansseissa. == Lähteet == Luokka:Tanssiurheilu Luokka:Vanhojentanssit cs:Valčík es:Vals fr:Valse pl:Walc wiedeński pt:Valsa
Matti Ryhänen

Matti Johannes Ryhänen (6. kesäkuuta 1939 Iisalmi – 3. lokakuuta 2018 Iisalmi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi kansanedustajana vuosina 1995–1999. Koulutukseltaan hän oli sosionomi. Ennen kansanedustajakauttaan hän toimi KELA:n paikallisjohtajana ja ministerin erityisavustajana. Ryhänen nousi vuoden 1995 eduskuntavaaleissa eduskuntaan Kristillisen liiton riveistä, mutta siirtyi pian tämän jälkeen Suomen Keskustaan, missä hän oli ollut monia vuosia vaikuttajana aikaisemmin. Ryhäsen vanhemmat ovat maanviljelijä Matti Ryhänen ja emäntä Katri Ryhänen. Hän oli naimisissa yhteiskuntatieteiden tohtorin Tuula Maria Talvitien kanssa vuosina 1976–2003. Sotilasarvoltaan hän oli kersantti. ==Lähteet== * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Iisalmen kaupunginvaltuutetut Luokka:Pohjois-Savon vaalipiiri Luokka:Erityisavustajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Herttoniemen yritysalue

Herttoniemen yritysalue () on Helsingin Herttoniemeen kuuluva osa-alue. Se muodostaa merkittävän työpaikka-alueen Helsingissä. Osa-alueelle on sijoittunut kaupan alan yrityksiä, tuotantotiloja ja toimistoja. Alueella toimii esimerkiksi rautakauppoja, pakkaus- ja vaatetusalan yrityksiä, lukuisia autoalan myymälöitä ja korjaamoja. Alueella toimii myös useita lääke- ja terveydenhuoltoteknologiaan erikoistuneita yrityksiä. Herttoniemen metroaseman lähistölle on kehittynyt myös yrityspuistotyyppistä toimintaa. Alueella asui 727 henkeä vuonna 2018; työpaikkoja se tarjoaa 4 897:lle (31.12.2017). Itäväylä rajaa Herttoniemen yritys­aluetta lännen ja pohjoisen suunnista. Idässä Pikkupurontien ja Sahaajankadun toimitilat luetaan vielä tähän yritys­alueeseen. Sen sijaan Sahaajankujan päässä sijaisteva vesitorni kuuluu jo naapurialue Roihuvuoreen. Etelässä teollisuusalueen reunana toimivat Linnanrakentajantie ja Abraham Wetterin tie. Kulkuyhteydet ovat Herttoniemen yritys­alueelle melko hyvät. Metro pysähtyy alueen länsireunalla Herttoniemen ja Siilitien asemilla. Bussilinja 79 ja runkolinja 500 kulkevat Mekaanikonkadun kautta; moni muu linja alueen etelä-, länsi- tai pohjoissivustoja myöten. Yritysten ja palveluiden keskellä on Asentajanpuisto. Laivalahdenkadun varteen on suunniteltu veistospuistoa. == Historia == Herttoniemen teollisuusalue liitettiin muun Herttoniemen mukana Helsinkiin suuren alueliitoksen yhteydessä vuonna 1946. Jo tuolloin Herttoniemessä toimi runsaasti teollisuutta, vaikka alue kasvoikin juuri 1940-luvulla. Herttoniemen satamarata kulki alueen halki, ja sitä käytettiin vuoteen 1992 saakka. Alueen nimi oli aikaisemmin Herttoniemen teollisuus­­alue (), joka annettiin alueelle vuonna 1943. Vuoden 2013 alussa nimi muutettiin kaupungin­hallituksen päätöksellä Herttoniemen yritys­alueeksi. Uusi nimi oli jo ennestään ollut vakiintumassa käyttöön, sillä alueella toimii monenlaisia yrityksiä mutta enää vähenevässä määrin teollisuutta. == Hankkeet == Teollisuusalue on ollut tehottomasti rakennettu. Sijainnin takia on esitetty, että suuri osa alueesta päätyisi Helsingin suuren asunnontuotantotarpeen takia asuntorakentamiseen. Alueelle voitaisiin vuonna 2015 esitetyn arvion mukaan sijoittaa ainakin 10 000 asukasta. Huomattavampia uudisrakentamiskohteita on GWS-Sohlberg Oy:n tuotantolaitosten tilalle rakennettava Sohlberg-kortteli, johon tulee kolmetoista uutta taloa. Vuosien 2020–2029 aluesuunnitelmassa yritystoiminta erityisesti alueen pohjoisosassa halutaan kuitenkin säilyttää, ja asuinrakentaminen keskittyy osa-alueen eteläosaan metroaseman lähettyville. == Katso myös== * Kauppakeskus Hertsi == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Herttoniemi Luokka:Helsingin teollisuusalueet Luokka:Helsingin osa- alueet
Are You Dead Yet?

Are You Dead Yet? on suomalaisen metallimusiikkia soittavan Children of Bodom -yhtyeen viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005. Se on ensimmäinen Children of Bodomin albumi jolla soittaa kitaristi Roope Latvala. Latvala soittaa albumilla kaksi sooloa. Albumi sisältää tunnetut kappaleet ”Are You Dead Yet?”, ”Living Dead Beat” ja singlet ”In Your Face” ja ”Trashed, Lost & Strungout”. Kappaleista ”Are You Dead Yet?”, ”In Your Face” ja ”Trashed, Lost & Strungout” on tehty musiikkivideot. Are You Dead Yet? on Children of Bodomin myydyin albumi. Sitä on myyty yli 200 000 kappaletta. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Alexi Laiho – laulu, kitara * Henkka T. Blacksmith – basso * Roope Latvala – kitara * Janne Wirman – kosketinsoittimet * Jaska Raatikainen – rummut == Arviot == * Allmusic: Allmusic review * Blabbermouth: 7.5/10Blabbermouth * Desibeli.net: Levyarvostelu: Children Of Bodom: Are You Dead Yet? Viitattu 16.11.2022. * Imperiumi.net: Imperiumi.net * Soundi: Soundi ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Children of Bodomin albumit Luokka:Mikko Karmilan tuottamat albumit
Wigger

Wigger (myös Wigga, Whigger, engl. sanasta "white nigger" ("valkoihoinen neekeri") tai "wannabe nigger") on slangisana, jolla kuvataan valkoihoista ihmistä, joka matkii yhdysvaltalaisten tummaihoisten hip hop -kulttuurin stereotyyppisiä piirteitä eli lähinnä muotityyliä (mm. ylisuuret vaatteet, roikkuvat housut ja päässä vinossa oleva lippalakki) ja puhetapaa. Populaarikulttuurissa varmasti tunnetuin "wigger" on Sacha Baron Cohenin esittämä hahmo Ali G. Luokka:Slangi Luokka:Etniset ja uskonnolliset haukkumasanat Luokka:Afroamerikkalainen kulttuuri Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Leninin palkinto

thumb|Leninin palkinnon mitali. Leninin palkinto () oli Neuvostoliiton korkeimpia tunnustuspalkintoja. Palkinto jaettiin V. I. Leninin syntymäpäivänä 22. huhtikuuta, ja se myönnettiin tieteen, tekniikan, kirjallisuuden, arkkitehtuurin ja taiteen alalla suoritetusta työstä. Palkinto myönnettiin enintään 50 henkilölle vuodessa. Palkinto perustettiin 23. kesäkuuta 1925. Vuosina 1935–1956 palkintoa ei myönnetty, vaan sen korvasi Stalinin palkinto. 15. elokuuta 1956 palkinto palautettiin, ja sitä myönnettiin vuoteen 1990 saakka. Luokka:Neuvostoliittolaiset palkinnot Luokka:Vladimir Lenin kulttuurissa
Kuramagomed Kuramagomedov

Kuramagomed Šaripovitš Kuramagomedov (s. 21. maaliskuuta 1978 Dagestanin ASNT) on venäläinen raskaan sarjan vapaapainija. Kuramagomedov edusti ensi kertaa Venäjää maajoukkuetasolla vuonna 1995. Sen jälkeen hän on saavuttanut lukuisia aikuisten arvokisamitaleita. 1997 MM-kisoista hän voitti kultaa, samoin 1999, 2002, 2005, 2006 EM-kisoista ja 2007 EM-kisoista. 2004 EM-kisoista ja 2006 MM- kisoista hän saavutti hopeaa. Venäjän mestaruuden hän on voittanut kuusi kertaa. Kuramagomedovin seura on KSB TsSKA. Häntä valmentavat Ruslan Abijev ja Asabulla-Ali Magomedov. Hän asuu Mahatškalassa ja opiskelee Dagestanin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. ==Lähteet== * Kuramagomedovin esittely Venäjän painiliiton sivuilla ==Aiheesta muualla== * Video 2006 EM- loppuottelusta Luokka:Venäläiset vapaapainijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Adam Saitijev

Adam Hamidovitš Saitijev (s. 11. joulukuuta 1977 Hasavjurt, Dagestanin ASNT) on venäläinen entinen vapaapainija, olympiavoittaja ja maailman- sekä euroopanmestari. Kansallisuudeltaan hän on tšetšeeni. Saitijev lukeutuu yhdessä veljensä Buvaisan kanssa viime vuosien parhaisiin vapaapainijoihin maailmassa. Vuonna 1996 hän muutti veljensä perässä Krasnojarskiin. Seuraavana vuonna hän voitti Venäjän mestaruuden 69 kilogramman sarjassa ja pääsi maajoukkueeseen. Vuonna 1998 hän saavutti maailmancupissa hopeaa ja EM- kisoissa pronssia. 1999 hän voitti 76 kilogramman painoluokassa Venäjän mestaruuden ja saavutti kultaa myös MM- ja EM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän voitti kolmannen Venäjän mestaruutensa, tällä kertaa 85 kilon sarjassa. Kultamitalin hän voitti kyseisenä vuonna myös Sydneyn olympialaisista. Kultamitalit hän voitti vielä 2002 MM-kisoista sekä 84-kiloisissa 2006 Moskovan EM-kisoista, jotka jäivät hänen viimeisiksi kansainvälisiksi arvokilpailuikseen. Saitijev elää ja asuu Krasnojarskissa. Häntä valmensiavat S. Gašimov ja Viktor Aleksejev. ==Aiheesta muualla== * Profiili FILA:n tietokannassa * Saitijev Venäjän painiliiton sivuilla * Video 2006 EM- loppuottelusta Luokka:Venäläiset vapaapainijat Luokka:Venäläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bernard Butler

Bernard Butler (s. 1. toukokuuta 1970, Lontoo) on brittiläinen muusikko ja musiikkituottaja. Hän toimi vuosina 1991-1994 Sueden kitaristina, mutta jätti yhtyeen Dog Man Star -albumin äänitysten aikana. Hänet korvasi Richard Oakes. Butler perusti vuonna 1994 yhdessä laulaja David McAlmontin kanssa McAlmont and Butler -nimisen duon. Vuonna 1997 hän toimi lyhytaikaisesti The Verven kitaristina, kun Nick McCabe oli lähtenyt yhtyeestä. Hän oli myös ehdolla Paul Arthursin seuraajaksi Oasiksessa. Nykyään Butler toimii yhdessä Sueden entisen laulajan Brett Andersonin kanssa yhtyeessä The Tears. Butler on julkaissut myös kaksi sooloalbumia ja tehnyt soundtrackin elokuvaan The James Gang. Hän on tuottanut mm. Sparksin, Edwyn Collinsin, Aimee Mannin, Neneh Cherryn, Tim Boothin, Manic Street Preachersin, Eddi Readerin, Hopperin, Roy Orbisonin, Bert Janschin ja The Libertinesin levyjä. Hän on soittanut livenä The Cranberriesin, Paul Wellerin, Teenage Fanclubin ja Manic Street Preachersin kanssa ja soittanut Velvet Goldminen soundtrackilla (1998). == Sooloalbumit == * People Move On (1998) * Friends and Lovers (1999) == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Brittiläiset kitaristit Luokka:Brittiläiset musiikkituottajat Luokka:Rockmuusikot Luokka:Suede Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Palkki (rakennusosa)

thumb|Ahmaskosken maantiesillan teräspalkit Valtatie 22:lla Utajärvellä ovat lähes 100 metrin pituiset. Palkin tehtävä rakenteessa on yleensä kannatella ylempiä rakenteita kuten lattialaattaa, välipohjaa, yläpohjaa, kattoa, ovi- tai ikkuna-aukkoa. Palkkeja valmistetaan yleisesti puusta, betonista ja metalleista. Yleisin palkin valmistusmateriaali Suomessa talonrakentamisessa on puu. Muita palkkimateriaaleja ovat betoni, teräs ja alumiini. ==Palkkityyppejä== *Massiivipalkki: kauttaaltaan samaa materiaalia oleva palkki *I-palkki: teräsprofiilipalkki, tai hitsamalla laipoista koottu profiilipalkki. Puutavarasta, puutavarasta ja levystä tai kertopuusta ja levystä tehty palkki. *Kotelopalkki: liittorakenne, jossa esimerkiksi teräksinen koteloprofiili valetaan betoniin ==Puupalkit== Yleisin puinen palkkityyppi on massiivipuinen palkki, joka on tehty yhdestä kappaleesta. Massiivipuupalkit luokitellaan lujuutensa mukaan neljään luokkaan: T18, T24, T30, T40 (mitä suurempi numero sitä kantavampi palkki). Koneella lajitellut palkit merkitään lisäksi M-kirjaimella (esimerkiksi MT24). Liimapuupalkki on puulamelleista liimaamalla tehty kerrosrakenne. Palkissa on vähintään neljä lamellia. Palkin ylin ja alin lamelli ovat suurimmassa rasituksessa, joten niiden virheettömyyteen kiinnitetään erityistä huomiota. Liimapuu on yleisimmin lujuusluokkaa L40, joka vastaa eurooppalaista GL32-luokkaa. Kertopuupalkki on havupuuviiluista liimaamalla koottu palkki. Kertopuupalkki on lujempi ja jäykempi kuin massiivipuupalkki. ==Teräsbetonipalkit== thumb|Kiiminkijoen Määtänvirralla Olvasjärventiellä Juorkunassa ylittävän sillan betoniset palkit. Teräsbetonipalkit voidaan valmistaa työmaalla tai tehtaassa. Terästen (harjateräs/teräspunokset) tehtävänä on ottaa vastaan vetojännitys ja betonin puristusjännitys. Betonin vetolujuus on heikko, mutta puristuslujuus sen sijaan erittäin hyvä. Yksiaukkoisessa palkissa puristus sijoittuu palkin yläreunaan ja veto taas alareunaan, jonka vuoksi harjateräkset on sijoitettu pääosin palkin alapintaan, vähintään 20 mm suojaavan betonikerroksen sisään. Tehdasvalmisteiset teräsbetonipalkit voidaan esijännittää, jolloin niiden kantokyky kasvaa. ==Metallipalkit== Metalleista yleisin valmistusmateriaali on teräs. Myös alumiinista tehdään nykyisin kantavia rakenteita käyttämällä laserhitsausta ja hitsaamalla alumiinilevyt kotelorakenteiksi, jolloin saadaan merkittävästi lisää kantavuutta. ==Muut materiaalit== Muista materiaaleista lähinnä muovin käyttö on lisääntynyt rakentamisessa, ja nykyisin myös kantavia rakenteita on valmistettu muovista. Kuitenkin vasta tulevaisuudessa nähdään, yleistyykö se. Ennen palkkeja tehtiin myös kivestä, mutta nykyään kivenkäyttö perustuu enemmänkin ulkonäköön kuin sen kykyyn kantaa kuormia (pl. puristus) ==Sillat== Silloissa palkkia käytetään usein pääkannattimena, jonka tehtävä on siirtää sillan kuormat maatuille. Siltoja nimetään usein palkkityypin mukaan kuten kotelopalkkisilta, ulokekotelopalkkisilta ja teräspalkkisilta. Puupalkkien käyttö on ollut yleistä vanhoissa silloissa, ja puupalkkien käyttö erityisesti kevyen liikenteen silloissa on lisääntymässä. Luokka:Rakennuksen runko
Oravanmarja

Oravanmarja eli metsäoravanmarja (Maianthemum bifolium) on oravanmarjojen sukuun ja parsakasvien heimoon kuuluva monivuotinen juurakollinen ruohokasvi, jonka marjat ovat myrkyllisiä. Myös koko kasvi on lievästi myrkyllinen. == Ulkonäkö ja koko == Oravanmarjan varsi on 10–20 cm korkea, yläosasta lyhytkarvainen. Kukkivassa kasvissa on yleensä kaksi varsilehteä. Lehdet ovat kierteisesti ja ruodillisia. Tyvi on tuppimainen. Lapa on herttamainen, teräväkärkinen, ehytlaitainen, silposuoninen, alta harvakarvainen. Juurakko on rihmamainen ja haarova, ja sen avulla se muodostaa suuria kasvustoja. Kaksineuvoiset kukat ovat pienet, valkeat ja hienontuoksuiset. Kehä on säteittäinen, valkoinen ja alle 1 cm leveä. Kehälehtiä on neljä, ja ne ovat 2–3 mm pitkiä. Heteitä on neljä ja ne ovat noin 1,5 mm pitkiä ja valkoisia. Emiö on yhdislehtinen, yksivartaloinen ja yksiluottinen. Kukinto on tiheähkö, 8–20-kukkainen terttu varren latvassa. Hedelmä on aluksi harmaanvihreä, punapilkullinen, pyöreähkö ja kypsänä tummanpunainen, halkaisijaltaan noin 6 mm oleva marja. Marjassa on yhdestä kolmeen siementä. Syksyllä kypsyvät tummanpunaiset marjat, kuten muutkin kasvin osat, ovat lievästi myrkyllisiä. == Levinneisyys == Oravanmarjaa kasvaa luonnonvaraisena laajalla alueella läntisestä Euroopasta Siperiaan, Kiinaan ja Japaniin. Suomessa oravanmarjaa kasvaa yleisesti lähes koko Suomessa, mutta se harvinaistuu Rovaniemen pohjoispuolella. == Elinympäristö == Kuivissa, tuoreissa ja lehdoissa, lehtomaisissa kangasmetsissä, metsänreunoissa, hakamailla, puronvarsilla. Se on yleinen kasvi lehtomaisissa tuoreissa kangasmetsissä, joita sanotaan myös mustikkatyypiksi, se vaatii varjoa, kosteutta ja tietyn vähimmäismäärän ravinteita, eikä tule toimeen niukkaravinteisissa metsissä. Oravanmarja karttaa karumpia kangasmetsiä, eikä se myöskään viihdy rehevimmissä lehtometsissä. Ei viihdy suorassa auringonpaahteessa ja on herkkä halloille. Se viihtyy kuusen seuralaisena, sillä tämä tarjoaa lajin kaipaamaa varjoa. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Oravanmarjan eli metsäoravanmarjan (Maianthemum bifolium) levinneisyys Suomessa. * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Metsäoravanmarja Maianthemum bifolium (L.) F.W.Schmidt * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Oravanmarja (Maianthemum bifolium) * Valokki – Nettikasvio: Oravanmarja (Maianthemum bifolium) * Pohjolan kasvien pauloissa: Maianthemum bifolium - oravanmarja, metsäoravanmarja Tiedosto:Dvilapes medutes lapai.jpg Tiedosto:Maianthemum bifolium1.jpg Tiedosto:Maianthemum bifolium 1.JPG Tiedosto:Maianthemum bifolium003.JPG Tiedosto:Maianthemum bifolium10.JPG Tiedosto:Dvilapes medutes ziedai.jpg Tiedosto:Maianthemum bifolium Oravanmarja IM8603 C.JPG Tiedosto:Maianthemum bifolium 1 beentree.jpg Luokka:Parsakasvit Luokka:Myrkylliset kasvit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Turun velodromi

Turun velodromi on asfalttipäällysteinen ulkopyöräilyrata, jonka pituus on 333,33 metriä. Radan sisäpuolella on lisäksi jäähdyttelyyn tarkoitettu alue sekä huoltajille ja toimitsijoille varattu alue. Velodromi sijaitsee Kupittaalla, Kupittaanpuistossa, Lemminkäisenkadun ja Hippoksentien risteyksen tuntumassa. Rata on kaikille avoin ja maksuton. Ratapyöräilyn SM-kilpailut järjestettiin tällä velodromilla heinäkuussa 2007. == Lähteet == Luokka:Velodromit Luokka:Kupittaa Luokka:Suomen pyöräily Velodromi
Constantina Tomescu

Constantina Diţă-Tomescu (o.s. Diţă, s. 23. tammikuuta 1970 Turburea, Gorj, Romania) on romanialainen kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja. Tomescu aloitti kansainvälisen kilpauransa vuonna 1998, jolloin hän sijoittui Marrakechissa maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla kuudenneksitoista. Budapestin EM-kisoissa hän oli maratonilla seitsemästoista ja saman vuoden puolimaratonin maailmanmestaruuskilpailuissa Usterissa kahdeskymmenesyhdeksäs. Seuraavana vuonna hän juoksi Belfastin maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla yhdenneksitoista ja pitkällä neljänneksitoista. Puolimaratonin MM- kisoissa Palermossa hän oli kahdestoista, minkä lisäksi hän voitti EM-hopeaa maastojuoksun EM-kisoissa ja sijoittui Sevillan MM-kisoissa maratonilla yhdeksänneksitoista samana vuonna. Vuonna 2000 hän sijoittui Vilamourassa järjestetyissä maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla kahdenneksikymmenenneksitoiseksi ja pitkällä kolmanneksikymmenenneksiviidenneksi. Tomescu sijoittui 2001 Oostenden maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla kolmanneksikymmenenneksikolmanneksi. Myöhemmin saman vuoden aikana hän juoksi neljänneksi Tokion maratonilla, kymmenenneksi Edmontonin MM-kisojen maratonilla sekä kolmanneksikymmenenneksitoiseksi puolimaratonin MM-kisoissa Bristolissa. Vuonna 2002 hän sijoittui Amsterdamin maratonilla neljänneksi ajalla 2.23.52. Puolimaratonin MM-kisoissa Brysselissä hän oli kahdeskymmenestoinen ja Münchenin EM-kisoissa 10 000 metrin juoksussa seitsemäs. Seuraavana vuonna hän sijoittui Chicagon maratonilla toiseksi ajalla 2.23.35 ja puolimaratonin MM-kisoissa Vilamourassa viidenneksi ajalla 1.10.05. Tomescu juoksi Ateenan olympialaisissa 2004 maratonilla kahdenneksikymmenenneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti pronssia puolimaratonin MM-kisoissa New Delhissä ajalla 1.09.07 ja saavutti ensimmäisen sijan Chicagon maratonilla ajalla 2.23.45. Seuraavana vuonna hän nousi maailman huipulle voittamalla pronssia Helsingin MM-kisoissa maratonilla ajallaan 2.23.19. Myöhemmin samana vuonna hän voitti puolimaratonin maailmanmestaruuden Edmontonissa ajalla 1.09.17 ja viikkoa myöhemmin Chicagon maratonin uudella Romanian ennätysajalla 2.21.30. 2006 hän oli seitsemäs Lontoon maratonilla. Pekingissä 2008 Tomescusta tuli 38-vuotiaana olympiahistorian vanhin maratonin kultamitalisti. Tomescu teki ratkaisevan nykäisyn jo varhaisessa vaiheessa olympiamaratonia. Kymmenen kilometriä ennen maalia hän johti noin minuutilla. Tomescu on naimisissa valmentajansa Valeriu Tomescun kanssa. Parilla on yksi poika. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 5 000 metrin juoksu: 15.28,91 (2000) * 10 000 metrin juoksu: 31.49,47 (2006) * 10 kilometrin maantiejuoksu: 31.14 (2002) * 15 kilometrin maantiejuoksu: 48.29 (2002) * 10 mailin maantiejuoksu: 53.36 (2002) * 20 kilometrin maantiejuoksu: 1.03.23 (2006) * Puolimaraton: 1.08.10 (2002) * 25 kilometrin maantiejuoksu: 1.21.58 (2005) * 30 kilometrin maantiejuoksu: 1.38.31 (2005) * Maraton: 2.21.30 (2005) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Romanialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Romanialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Loude

Loude (myös loue) on retkeilymajoite, kankainen viistokatos. Loude on kevyt ja nopeasti pystytettävissä virittämällä loudevaate puun tai seipään varaan vaellus- ja retkeilymatkojen taukoja tai yöpymistä varten. Loude antaa oikein käytettynä hyvän suojan tuulta ja sadetta vastaan. ==Rakenne== Loudevaatteen liepeet kiinnitetään maahan ja louteen pitää pystyssä pitkä puinen salko louteen sisällä. Loudetta varten ei tarvitse kantaa mukana kuin varsinainen loudevaate. Liepeen kiinnittämiseen käyvät esimerkiksi kivet ja saloksi taas metsästä löytyvät nuoret, taipuisat puut, kunhan muistaa jokaisenoikeudet eli että eläviä puita ei saa karsia. Louteen pystyttämiseen käytetään joskus myös pitkiä naruja. Loude eroaa samantyyppisestä majoitteesta laavusta ollen pienempi, kankainen, yleensä yhdelle tai kahdelle hengelle sopiva, useimmiten yhden tukipisteen varaan pystytetty rakennelma. === Käyttö === Loudetta on pidetty perinteisessä eräretkeilyssä yhtenä parhaista majoitteista keveytensä vuoksi ja siksi, että siinä voidaan yöpyä tulilla esimerkiksi rakovalkean lämmössä kovillakin pakkasilla. Siinä voi myös tarkkailla ympäröivää luontoa paremmin kuin umpimajoitteessa. Loudetta pystyttäessä kannattaa ottaa huomioon tuulen suunta. Nuotion ja rakovalkean kannalta hyvä on sivutuuli, jolloin savu ja kipinät eivät tule nukkujan silmille. == Muita kevytmajoitteita == thumb|Onkijan teltta etusuoja avattuna. === Onkijan teltta === Keskieurooppalainen louteen kaltainen majoite on niin kutsuttu onkijan teltta, johon mahtuu majoittumaan yksi henkilö. Alun perin se on tarkoitettu vapaa- ajan kalastajan suojaksi tuulta vastaan. Louteeseen verrattuna erona ovat valmiit virityskaaret ja etuosan suojus, jonka voi tarvittaessa sulkea. Onkijan teltta on kuitenkin rakenteeltaan louteen kaltainen varsinkin etusuoja avattuna, samoin kuin kevyt kuljettaa ja helppo pystyttää. === Muita kevytmajoitteita === Louteen kaltainen kevyt majoite on myös erätoveri. Myös jotkut teltat ovat kevyitä. Luokka:Asumukset Luokka:Retkeilyvälineet Luokka:Retkeilymajoitteet
Kari Tervo

Kari Tervo (s. 1950) on suomalainen entinen Ylen toimittaja, uutisankkuri ja Tukholman-kirjeenvaihtaja sekä nyt jo lakkautetun tv-tuotantoyhtiö Tarinatalo Oy:n hallituksen puheenjohtaja ja osaomistaja. Hän toimi vuosina 2002–2011 Tarinatalon toimitusjohtajana. Tampereen yliopiston tiedotusopin laitoksen kasvatti päätyi 1977 kesätoimittajaksi Yleisradion tv-uutisiin. Tervo pettyi tv-uutisten kuivakkaan virallisuuteen ja siihen, ettei toimittajilla ollut omia aiheita, vaan mentiin suunnitellun aihelistan mukaan. Urho Kekkosen ero ravisteli poliittista elämää 1980-luvulla ja MTV:n uutisten alkaminen lisäsi kilpailua. Tv-uutisten päällikkö Jaakko Heino pyysi Tervoa kehittämään omia juttuja ja niin Tervo valitsi aiheikseen esimerkiksi vapaamuurarit ja homoseksuaalit. Hän kehitteli toimituksen muiden nuorten toimittajien tapaan tuoretta tyyliä, nopeaa rytmiä ja svengaavaa taustamusiikkia juttuihinsa. Tervo harjoitti tutkivaa journalismia ja selvitti yhteiskunnan rakenteita sekä järjesti Yleisradion tv-uutisiin ensimmäisen mielipidekyselyn, jossa selvitettiin ydinvoiman kannatusta. Kesällä 1977 alkanut työ tv-uutisten kotimaantoimittajana päättyi 1987 siirtymiseen Tukholman kirjeenvaihtajaksi. Sieltä hän palasi 1991 tv:n ajankohtaisjournalismin pariin. Ari Korvolan kanssa Tervo teki 1993–1995 A-mok -ohjelmaa, jossa tutkiskeltiin poliittisia virkanimityksiä, veroparatiisisaaria ja vaalirahoitusta. Tervo työskenteli toimittajana ja tuottajana myös A-studiossa ja K. Tervo sekä Tervo ja Päivärinta -ohjelmissa. Kari Tervon isännöimiä ohjelmia ovat olleet muun muassa tutkivan journalismin ohjelma A-mok, keskusteluohjelma K.Tervo ja keskusteluohjelma Tervo & Päivärinta, jota hän juonsi yhdessä Susanne Päivärinnan kanssa. Brittiläinen ITV Studios osti Tarinatalon lokakuussa 2012, minkä jälkeen Tervo toimi vuoteen 2015 ITV Studios Finlandin CCO:na (Chief Creative Officer) ja hallituksen puheenjohtajana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat
Allegoria

Allegoria (kreikan sanoista ἄλλος ’toinen, muu’ ja ἀγορεύειν ’puhua julkisesti’) eli vertauskuva tai vertauksellinen esitystapaMOT Kielitoimiston sanakirja, Kotimaisten kielten keskus ja Kielikone Oy on kirjallisuudessa tai kuvataiteissa käytettävä symbolistinen kuvaustapa, jossa alkuperäinen käsite tai idea korvataan toisella. Nimitystä allegoria käytetään myös tällaisen esitystavan mukaisesta taideteoksesta. == Allegorian periaate == Allegoriassa teoksen tai ilmaisun todellinen merkitys on jokin muu kuin sen kirjaimellinen ilmiasu. Esimerkiksi jokin abstrakti käsite tai luonnonvoima voidaan kuvata elollisena oliona tai ihmiset muina eläiminä. Tyypillisiä esimerkkejä allegoriasta ovat faabelit ja osa Raamatun näyistä. Allegoria on periaatteeltaan lähellä metaforaa. Metaforan tavoin myös allegoriassa jotakin asiaa (teema) kuvataan toisen asian (reema) kautta. Allegorian ja metaforan keskeisimpänä erona on se, että allegoriassa kaksi käsitettä korvaa toisensa sopimuksenvaraisesti, kun taas metafora edellyttää teeman ja sitä kuvaavan reeman välillä jotakin luonnollista yhteyttä. Allegoriat perustuvat siten merkkien symboliseen käyttöön. Allegorista vertauskuvaa ei siis voida yleensä ymmärtää suoraan päättelemällä, vaan sitä tulkitsevan on myös tiedettävä tai oivallettava, mitä käsitteitä vertauskuvassa on korvattu. == Tunnettuja esimerkkejä == === Kirjallisuus === * Platonin Valtio (luola-allegoria) * Platonin Faidros-dialogi (hevosvaunu-allegoria) * Jeesuksen vertaukset * Dante Alighieri – Jumalainen näytelmä * Edgar Allan Poe – Punaisen kuoleman naamio * William Golding – Kärpästen herra * George Orwell – Eläinten vallankumous * John Green – Tähtiin kirjoitettu virhe * Sebastian Brant – Narrien laiva === Maalaustaide === Tiedosto:Botticelli-primavera.jpg|Sandro Botticelli, La Primavera (kevät), 1478. Tiedosto:Filippino Lippi 001.jpg|Filippino Lippi, Musiikin allegoria, 1475-1500. Tiedosto:Dürer Melancholia I.jpg|Albrecht Dürer, Melankolia I, 1514. Tiedosto:(Venice) Biblioteca Nazionale Marciana - Interior - Wisdom by Titien.jpg|Tizian, Ikä ja viisaus, noin 1560. Tiedosto:Притча о слепых.jpeg|Pieter Bruegel vanhempi, Sokeat, 1568. Tiedosto:Jan Vermeer - The Art of Painting - Google Art Project.jpg|Jan Vermeer, Maalauksen allegoria, 1666. ==Katso myös== *Metonymia *Semiotiikka * Maisemamaalauksen sanastoa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Semiotiikka Luokka:Kirjallisuuden käsitteet Luokka:Taidehistorian käsitteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Cerrado

Cerrado on trooppinen savannialue Brasiliassa. Se on saanut nimensä portugalin kielen suljettua ja saavuttamatonta tarkoittavasta sanasta. Cerradon pinta-ala on 1 916 900 neliökilometriä, se käsittää 22 % Brasilian pinta-alasta ja ulottuu myös Paraguayn ja Bolivian puolelle. Cerradon biodiversiteetti on poikkeuksellisen suuriWWF. Yksi prosentti alueesta on suojeltu, ja laajentuva maanviljely uhkaa ekosysteemin biodiversiteettiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brasilian maantiede Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Our Lady Peace

Our Lady Peace on kanadalainen vuonna 1992 perustettu vaihtoehtorock -yhtye. Nykyiseen kokoonpanoon kuuluvat Raine Maida (laulu), Duncan Coutts (basso) ja Steve Mazur (kitara). Our Lady Peacen kappale "Whatever" oli edesmenneen WWE:ssä painivan Chris Benoitin tunnuskappale. ==Diskografia== ===Albumit=== * Naveed (1994) * Clumsy (1997) * Happiness...Is Not a Fish That You Can Catch (1999) * Spiritual Machines (2000) * Gravity (2002) * Live (Live-albumi, 2003) * Healthy in Paranoid Times (2005) * Burn Burn (2009) * Curve (2012) * Somethingness (2018) * Spiritual Machines 2 (2021) === Kokoelmat === * A Decade (2006) * The Very Best of Our Lady Peace (2009) Luokka:Kanadalaiset alternative rock -yhtyeet Luokka:Post-grunge-yhtyeet Luokka:Kanadalaiset hard rock -yhtyeet
Emilija Kokić

Emilija Kokić (s. 10. toukokuuta 1968 Zadar) on kroatialainen popmuusikko. Hän aloitti laulajan uransa yhtyeessä Riva, joka voitti Eurovision laulukilpailun 1989. Riva hajosi vuonna 1991, jolloin Kokić lähti soolouralle. == Diskografia == * Emilia (1994) * 100 % Emilia (1995) * Ostavi trag (1996) * S moje strane svemira (1999) * Ja sam tu (2001) * Halo (2004) * Čime sam te zaslužila (2008) == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Kroatialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Posetiivi

Posetiivi on automaattisoitin, jonka kierrettävä kampi käyttää palkeita, jotka puhaltavat ilmaa urkupillistön läpi. Kampeen liittyy soittorasiamekanismi, joka säätelee pillien aukeamisjärjestystä. Mekaanisen musiikin museossa Varkaudessa on posetiiveja näytteillä. Posetiivarit kulkivat 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa suurissa yleisötapahtumissa, kuten markkinoilla, ja välittivät muotisävelmiä: iskelmiä ja oopperaa. He saivat rahaa myymällä onnenlehtiä eli pieniä ennustuskortteja. Suomeen tuli posetiivareita muista Pohjoismaista ja Saksasta sekä myöhemmin Italiasta. Suomalaisia, rekisteröityneitä posetiivareita oli vuoden 2019 alussa 30.Suomen Posetiivarit ry:n jäsenluettelo. Viitattu 11.1.2019. Posetiivin soittajiin kuuluu muiden muassa pilapiirtäjä Heikki Paakkanen, joka esiintyy soittimensa kanssa Helsingin Ullanlinnassa joka vappuna. Jo edesmennyt Teuvo Ylitalo toi Suomeen 1980-luvulla Alankomaista suuret katu-urut, joka paremmin tunnetaan katusoittimena Keski-Euroopassa (). Tämä soitin painaa yli 2 000 kiloa, ja sitä kuljetetaan omalla kuljetusalustallaan asuntoauton perässä. Näitä soittimia valmistetaan pääasiassa Alankomaissa ja Saksassa. Edelleenkin koko valmistusprosessi on käsityötä, joka osaltaan selittää soittimien hinnan. Kesällä 2009 oli Hämeenlinnassa ensimmäinen kansainvälinen posetiivifestivaali. Tämä kolmipäiväinen tapahtuma keräsi posetiivareita Saksasta, Tanskasta, Ruotsista, Virosta, Puolasta ja Suomesta noin 25 soittajaa. Se oli jatkoa Viron ja Tarton vuosien 2006 ja 2008 tapahtumille sekä Hämeenlinnan festivaaleille 2007. Gramofoni ja radio syrjäyttivät posetiivit uuden musiikin levittäjinä. Tiedosto:Organito.jpg|alt= Tiedosto:Mobiliário (12.0), Acervo do Museu do Colono (Santa Leopoldina).jpg|alt= Tiedosto:Mobiliário (12.2), Acervo do Museu do Colono (Santa Leopoldina).jpg|alt= Tiedosto:Mobiliário (12.5), Acervo do Museu do Colono (Santa Leopoldina).jpg|alt= == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aineetonkulttuuriperinto wiki: Posetiivin soittaminen * Mekaanisen Musiikin Museo Varkaudessa * Posetiivarit Suomessa -Historia * Memory of the Netherlands: From Musical Clock to Street Organ * Suomen posetiivarit ry Luokka: Automaattisoittimet Luokka: Urut