EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Shrine of Our Lady of Europe

Shrine of Our Lady of Europe on roomalaiskatolilainen pyhättö Europa Pointilla Gibraltarilla. Rakennus on luultavasti peräisin 1300-luvulta ja se palvelee nykyisin seurakuntaa. Kirkko on nimetty Neitsyt Marian mukaan, joka tunnetaan Gibraltarilla tittelillä Our Lady of Europe. ==Historia== Nykyisen kirkon tilalla oli alun perin moskeija, jonka rakensivat 700-luvulla Iberian niemimaan valloittaneet maurit. Moskeija rakennettiin jossain vaiheessa ennen vuotta 1309. Moskeija muutettiin pyhätöksi espanjalaisten valloitettua Gibaltarin Don Rodrigo Ponce de Leonin johdolla vuonna 1462 ja se sai tuolloin nykyisen nimensä. Jonkin aikaa tämän jälkeen pieni puusta tehty Neitys Marian ja Jeesuksen patsas. Pyhätöstä tuli suosittu vierailupaikka Gibraltarinsalmen läpi kulkevien laivojen miehistöjen keskuudessa. Pyhättö selviytyi monista Gibraltaria kohdanneista vaikeuksista, kuten merirosvojen hyökkäyksiltä. Merirosvo Hali Hamat kuitenkin ryösti monet pyhätön arvoesineistä vuonna 1540. Bernardino Mendozan johtama espanjalaislaivasto kukisti myöhemmin merirosvot merellä. Kuningas Phillip II rakennutti pyhätölle paksummat seinät, jotta paikka voisi toimia tarpeen vaatiessa paikallisten suojana. Britit valtasivat Gibraltarin elokuussa 1704 ja brittiläiset merisotilaat ryöstivät pyhätön esineistöä ja heittivät muun muassa Neitsyt Marian ja Jeesuksen patsaan alas kalliolta. Puinen patsas hajosi, mutta sen osat kelluivat ja ne löysi myöhemmin merestä paikallinen kalastaja. Paloja säilytettiin myöhemmin Algecirasissa. Pyhätön käyttö väheni, se rappeutui ja se kärsi lisäksi vahinkoja myöhemmässä piirityksessä. Kuitenkin Neitsyt Marian ja Jeesuksen patsaasta tehtiin kopio, joka asetettiin paikallisen katedraaliin. Toukokuussa 1866 paikalle rakennettiin väliaikainen kappeli, jonka alttarin marmorin lahjoitti paavi. Varsinainen pyhättö oli edelleen rappeutumassa ja sitä käytettiin muun muassa armeijan öljyvarastona ja myöhemmin kirjastona. E.R. Kenyon kuvaili vuonna 1910 pyhättöä rumaksi pieneksi rakennukseksi parakkien vieressä. Armeija aikoi purkaa koko rakennuksen vuonna 1958, mutta tämä estyi kun se julistettiin historialliseksi monumentiksi. Pyhättöä alettiin jälleenrakentaa vuonna 1968 ja saman vuoden syyskuussa pidettiin ensimmäinen jumalanpalvelus pyhätössä miltei 300;n vuoteen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Gibraltarin kirkot Luokka:Katoliset pyhiinvaelluskohteet Luokka:Kivikirkot
Jefferson (jalkapalloilija, 1981)

Jefferson Vieira da Cruz eli Jefferson (s. 3. heinäkuuta 1981, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttä ja hyökkäys. Jeffersonin ura alkoi Rio de Janeiron Flamengosta, josta hän siirtyi edelleen Banguun. Kaudesta 1999 lähtien kolme kautta Japanissa maan Kakkosliigaa ensin Sagan Tosussa ja sen jälkeen kaksi kautta Jokohamassa. Japanin jälkeen hän palasi Brasiliaan, jossa pelasi kolma kautta. Kauden 2008–2009 Jefferson Jefferson pelasi Meksikon Kakkosliigaa Cruz Azul Hidalgon joukkueessa. Jefferson siirtyi brasilialaisen pelaajatuttavansa Ethien suosituksesta Suomeen kesällä 2009, jossa pelasi Ykköstä torniolaisessa TP-47:ssä.http://yle.fi/uutiset/tp-47_vahvisti_kokoonpanoaan/5866796 - YLE Uutiset: TP-47 vahvisti kokoonpanoaan, 21.8.2009 Seuraavalla kaudella Jefferson siirtyi jatkamaan uraansa kotimaahan. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Jefferson footballzz.comissa Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Battleaxe (G18)

HMS Battleaxe (viirinumerot G18 ja D118) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Weapon-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Yarrow and Companylta Glasgow’sta, missä köli laskettiin 22. huhtikuuta 1944. Alus laskettiin vesille 12. kesäkuuta 1945 ja valmistui 23. lokakuuta 1947.Whitley, M. J. s. 141 == Palvelus == Alus saapui romutettavaksi 20. lokakuuta 1964. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Weapon-luokan hävittäjät Luokka:Yarrow’n valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät
HMS Broadsword (G31)

HMS Broadsword (viirinumerot G31 ja D31) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Weapon-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Yarrow and Companylta Glasgow’sta, missä köli laskettiin 20. heinäkuuta 1944. Alus laskettiin vesille 4. helmikuuta 1946 ja valmistui 4. lokakuuta 1948.Whitley, M. J. s. 141 == Palvelus == Alus saapui romutettavaksi 8. lokakuuta 1968. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Weapon-luokan hävittäjät Luokka:Yarrow’n valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät
Karl Ristikivi

Karl Ristikivi (16. lokakuuta 1912 Läänemaa Viro – 19. heinäkuuta 1977 Solna, Tukholma, Ruotsi) oli virolais-ruotsalainen kirjailija. Ristikivi pakeni 1943 Suomeen ja siirtyi 1944 Ruotsiin. Hän työskenteli vakuutusvirkailijana. Kirjailijana hän kuvasi realistisesti virolaista kaupunkielämää 1900-luvun vaihteen jälkeen sekä elämää pakolaisena. Aihepiiriin kuului myös keskiajan kuvaus. Lisäksi hän kirjoitti runoja, lastenkirjoja sekä Viron kirjallisuushistorian Eesti kirjanduse lugu (1954).Otavan Iso tietosanakirja osa 7 p. 546 ==Teokset== ===Romaanit=== * Tuli ja raud, 1938 * Õige mehe koda, 1940 suom. Oikeamielisen miehen talo, 1953 * Rohtaed, 1942 suom. Yrttitarha, 1945 * Kõik mis kunagi oli, 1946 * Ei juhtunud midagi, 1947 * Hingede öö 1953 suom. Sielujen yö, 2022 * Põlev lipp, 1961 * Viimne linn, 1962 * Surma ratsanikud, 1963 * Imede saar, 1964 * Mõrsjalinik, 1965 * Rõõmulaul, 1966 * Nõiduse õpilane, 1967 * Õilsad südamed, 1970 * Lohe hambad, 1970 * Kahekordne mäng, 1972 * Rooma päevik, 1976 ===Runokokoelma=== *Inimese teekond Lund 1972 **Ihmisen matka: runoja, suomeksi toimittaneet Pirkko Huurto ja Irmeli Pääkkönen. Pohjoinen, 1998 ISBN 951-749-322-3 ===Lastenkirja=== *Kumppanukset : kertomus neljän koiranpenikan seikkailuista, suom. Kerttu Mustonen, Otava, 1942. Sarja: Meidän lasten kirjasto; 19 ==Lähteet== Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Ristseppälä

Ristseppälä (Žitkovo) on entinen lahjoitusmaan kantatila luovutetulla alueella Heinjoella Venäjällä. Maa oli osa aluetta, joka lahjoitettiin 1726 kenraalimajuri Ivan Šuvaloville. Valtio lunasti 1890 silloin 4 5/6 manttaalia, 10 239 hehtaaria, käsittäneen alueen kellogiasessori Reinhold Grotenfeltin perillisiltä."Ristseppälä". Otavan Iso tietosanakirja osa 7, palsta 552. Helsinki: Otava Suvalov-suvulta tilan ostivat 1803 Olchinit. Alue jakaantui 1837–1840 ostoissa useille omistajille, joista kolleginasessori Reinhold Grotenfelt osti kahdeksan tilaa ja perusti Ristseppälän hovin. Valtio lunasti 1890 hänen perillisiltään 600 000 markalla Ristseppälän lahjoitusmaan. Sen jälkeen ei valtio lunastanut suuria lahjoitusmaita. Kantatilan omisti vuonna 1915 T. Hollming.Ristseppälä, Tietosanakirja, osa 8, palsta 88. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 ==Lähteet== Luokka:Heinjoki Luokka:Lahjoitusmaat
Antti Suvanto

Antti Kustaa Suvanto (s. 26. huhtikuuta 1948, Nurmo) on johtokunnan neuvonantaja Suomen Pankissa. Suvanto väitteli valtiotieteen tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1994. Hänen väitöskirjansa käsitteli valuuttamarkkinoiden mikrorakennetta. Suvanto on laaja-alainen ekonomisti ja hänellä on mittava ura Suomen Pankissa eri tehtävissä. Lisäksi hän on toiminut useissa kansainvälisissä ja kotimaisissa asiantuntijatyöryhmissä. Suvannon ajatuksia taloudesta voi lukea muun muassa Kalevasta, jonka kolumnistina Suvanto on toiminut vuodesta 2001 lähtien. Suvanto on kysytty esitelmöijä rahapolitiikasta, rahoitusmarkkinoista, talouspolitiikan koordinaatiosta ja talouskriiseistä. Antti Suvanto on tutustuttanut monet taloustieteen opiskelijat makrotaloustieteeseen, valuuttakurssimarkkinoihin sekä raha- ja pankkiteoriaan luennoidessaan tuntiopettajana Helsingin yliopistossa sekä Joensuun yliopistossa. Talouden ohella Suvanto on monipuolisen kiinnostunut kulttuurista ja on toiminut mm. taideoppaana Suomen Pankin 200-vuotisen taipaleen kunniaksi järjestetyissä taidenäyttelyissä pankin päärakennuksessa Helsingin Kruununhaassa vuonna 2011. == Ura == Antti Suvanto aloitti työskentelyn Suomen Pankissa vuonna 1989. Hän on työskennellyt osastopäällikkönä johdon sihteeristössä, rahapolitiikka- ja tutkimusosastolla sekä kansantalousosastolla sekä johtokunnan neuvonantajana ja toimistopäällikkönä keskuspankkipolitiikan osastolla. Lisäksi Suvanto on ollut finanssineuvoksena Suomen EU-edustustossa Brysselissä, Suomen Säästöpankkiliiton pääekonomistina, ekonomistina OECD:n sihteeristössä Pariisissa, tutkimusohjaajana Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksessa, tutkimusjohtajana Yrjö Jahnssonin säätiössä ja tuntiopettajana Helsingin yliopistossa sekä Joensuun yliopistossa. Hän on myös opettanut valtakunnallisilla maanpuolustuskursseilla poikkeusolojen talouspolitiikkaa. Suvanto on Yrjö Jahnssonin säätiön hallituksen jäsen ja on aikaisemmin toiminut Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen ja Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen johtokunnissa. Lisäksi hän on toiminut sekä Kansantaloudellisen yhdistyksen että Taloustieteellisen seuran puheenjohtajana ja johtokunnan jäsenenä. ==Yksityiselämä== Suvanto on naimisissa toimittaja Marja Salmelan kanssa. Antti Suvanto harrastaa pyöräilyä, teatteria ja musiikkia. Sotilasarvoltaan Suvanto on yliluutnantti. == Palkinnot == * Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki, 2010 * Jaakko Honko -mitali, 2007 ==Teokset== * * == Lähteet == * * * == Aiheesta muualla == * Kolumni Kalevassa * Julkaisut * Suvannon tutkimukset IDEASissa Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Suomen Pankin henkilöstö Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Merenmittausalus Kaiku

Merenmittausalus Kaiku on Suomen valtion omistama alumiinirunkoinen katamaraani, joka toimii merenmittausaluksena Meritaito Oy:n alaisuudessa. Alus luovutettiin Merenkulkulaitokselle Uudenkaupungin Työveneen telakalta 12. kesäkuuta 2003. Noin 1,5 miljoonaa euroa maksanut Kaiku suunniteltiin pääosin Uudenkaupungin Työveneessä. Se oli myös ensimmäinen monikeilajärjestelmään rakennettu mittausalus. Kaiku suunniteltiin matalien vesialueiden ja erityisesti sisävesien mittauksiin. Alus saa tarkkoja syvyystietoja monikeilainmittauksella ja hyvänä päivänä se ehtii kartoittaa noin kahden neliökilometrin alan. Syvyyskartoitustöitä tehdään neljän hengen miehistöllä ja työpäivä kestää normaalisti vähintään 12 tuntia. Kaiku voidaan kuljettaa maanteitse erikoiskuljetuksena vesistöstä toiseen. Alus on kerännyt syvyystietoja sisävesillä, muun muassa Saimaalla 2003–2009, sen jälkeen Keiteleellä, Kallavedellä, Suvasvedellä ja syksyllä 2012 Juurusvedellä. Aluksen kaksi päämoottoria ovat mallia Scania DSI 14 ja kumpikin teholtaan 368 kW. Apumoottoreina toimivat kaksi 25 kW:n Westerbekeniä. Aluksessa on kaksi peräsintä ja kaksi hydraulista potkuria. Aluksen maksiminopeus on 15 solmua, mutta työnopeus on 2–13 solmua. Kaikuluotausjärjestelmässä toimii useita laitteita. Mittalaite on Reson SeaBat 8101 240 kHz multibeam. Alus painaa 50 tonnia ja täydessä lastissa 105 tonnia. Aluksella on kaksi 3 000 litran polttoainetankkia ja kolme 1 500 litran vesisäiliötä. Lisäksi WC:ssä on 1 500 litran säiliö. Aluksella on viisi yhden hengen hyttiä, messi, sauna, suihku, kaksi WC:tä ja työpiste tietojen jälkikäsittelyyn. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Merenmittausalukset
Luettelo televisiosarjan Twin Peaks jaksoista

Tämä on luettelo televisiosarjan Twin Peaks jaksoista. == 1. tuotantokausi == Jakso Nimi 1991 Nimi 2013 Alkuperäinen nimi Ensiesitys 1\. Pilotti Ruumis rannalla Northwest Passage 08.04.1990 2\. Sydämenpuolikas Jäljettömiin hävinnyt Traces to Nowhere 12.04.1990 3\. Tiibetiläinen uni Näky unessa Zen, or the Skill to Catch a Killer 19.04.1990 4\. Laura Palmerin hautajaispäivä Lepää tuskissa Rest in Pain 26.04.1990 5\. Linnun puremat Yksikätinen mies The One-Armed Man 03.05.1990 6\. Pölkkyrouvan kertomus Cooperin uni Cooper's Dreams 10.05.1990 7\. Silmäpuoli-Jack Lähempänä totuutta Realization Time 17.05.1990 8\. Piru irti! Viimeinen ilta The Last Evening 23.05.1990 == 2. tuotantokausi == Jakso Nimi 1991 Nimi 2013 Alkuperäinen nimi Ensiesitys 9\. Jättiläisen neuvot Jättiläisen sanoma May the Giant Be with You 30.09.1990 10\. Pöllöt eivät ole sitä, miltä näyttävät Kooma Coma 06.10.1990 11\. Orkidea Laura Palmerin haudalle Mies lasin takana The Man Behind Glass 13.10.1990 12\. Rakas päiväkirja Salainen päiväkirjä Laura's Secret Diary 20.10.1990 13\. Pelastuspartio Orkidean kirous The Orchid's Curse 27.10.1990 14\. Henkimaailman asia Demoneita Demons 03.11.1990 15\. Pahan kosketus Yksinäinen sielu Lonely Souls 10.11.1990 16\. Kuolleen naisen terveiset Kuollut tyttö kyydissä Drive with a Dead Girl 17.11.1990 17\. Peto on raudoissa! Suden suuhun Arbitrary Law 01.12.1990 18\. Ratsupoliisi King Veljesten välinen riita Dispute Between Brothers 08.12.1990 19\. Mitä sinulle on tapahtunut, Dennis? Hurmaava agentti Masked Ball 15.12.1990 20\. Naisten mies ja miesten nainen Musta leski The Black Widow 12.01.1991 21\. Gettysburgin taistelu Shakkimatti Checkmate 19.01.1991 22\. Windom Earlen seuraava siirto Taisteluarpia Double Play 02.02.1991 23\. Etelävaltioiden voitto Isäntä ja renki Slaves and Masters 09.02.1991 24\. Josie, oi Josie! Tuhoon tuomittu nainen The Condemned Woman 16.02.1991 25\. Kirjatalon vanki Haavoja ja arpia Wounds and Scars 28.03.1991 26\. Pöllöluolan salaisuus Rakkauden siivin On the Wings of Love 04.04.1991 27\. Luonnon helmassa Olutta ja suudelmia Variations on Relations 11.04.1991 28\. Vapinaa Tie pahuuteen The Path to the Black Lodge 18.04.1991 29\. Ken on kaunehin? Miss Twin Peaks Miss Twin Peaks 10.06.1991 30\. Tuli, kulje kanssani Tuonpuoleisessa Beyond Life and Death 10.06.1991 Twin Peaks Luettelo jaksoista
Extrasolar Planets Encyclopaedia

Extrasolar Planets Encyclopaedia on tähtitiedettä käsittelevä verkkosivu, jonka perusti Jean Schneider Pariisin observatoriossa, Ranskassa helmikuussa 1995. Sivusto ylläpitää tietokantaa kaikista tunnetuista eksoplaneetoista sekä eksoplaneettakandidaateista. Exoplanet Encyclopaedia lukee planeetaksi lähtökohtaisesti alle 13 Jupiterin massaisen taivaankappaleen. Se kuitenkin hyväksyy tietokantaansa myös alle 20 Jupiterin massaiset kiertolaiset, mikäli saman tähden ympärillä on havaittu vähintään yksi toinen planeetta. Lisäksi planeetan havaitseminen on täytynyt olla julkaistu vertaisarvioidussa julkaisussa tai ammattilehdessä. Ammattilaisastronomien kohdalla myös alan konferensseissa ilmoitetut löydökset hyväksytään tietokantaan. Jokaisesta eksoplaneetasta kerrotaan niiden perusominaisuuksia kuten löytövuosi, massa, säde, kiertoaika, radan isoakselin puolikas, eksentrisyys sekä inklinaatio. Sivulla kerrotaan myös tietoja eksoplaneetan keskustähdestä sekä listataan planeettaa koskevia tutkimusjulkaisuja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luettelo exoplanet.eu -sivustoon viittaavista tutkimuksista Arxivissa Luokka:Tiedesivustot Luokka:Eksoplaneettatutkimus
Zoltán Soós-Ruszka Hradetzky

Zoltán Soós-Ruszka Hradetzky (16. huhtikuuta 1902 Budapest - 8\. heinäkuuta 1992 Kansas City, Yhdysvallat) oli unkarilainen ampuja ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Honvéd Tiszti Sportegyesület. Soós-Ruszka Hradetzky voitti 50 metrin pienoiskiväärin makuuasentokilpailussa pronssia Los Angelesin olympiakisoissa 1932 ja oli samassa lajissa kahdeksas Berliinissä 1936. == Lähteet == * Soós-Ruszka Hradetzkyn profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Unkarilaiset ampujat Luokka:Unkarilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Frank Schreiner

Francis Louis "Frank" Schreiner (24. maaliskuuta 1879 Saint Louis - 6\. heinäkuuta 1937 Chicago) oli yhdysvaltalainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Missouri Athletic Club. Schreiner pelasi kyseisessä joukkueessa St. Louisin olympialaisissa 1904, joissa hän oli voittamassa pronssimitalia. == Lähteet == * Schreinerin profiili sports- reference.com -sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset vesipalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Skinari

Skinari voi viitata seuraaviin: * Ágios Nikólaos eli Skinári, saari Jooniansaarten saariryhmässä Kreikassa * skinhead
Kalliokohokki

Kalliokohokki (Silene rupestris) on Euroopassa tavattava, kallioilla kasvava pienikukkainen kohokkikasvi. == Ulkonäkö ja koko == Moni- tai yksivuotinen kalliokohokki kasvaa 10–20 cm korkeaksi. Se on tyvestä asti haarova, pystyhkö, kalju ja yleisväritykseltään sinivihreä. Lehdet vaihtelevat muodoltaan kapeanpuikeista soikeisiin. Kukinto on monikukkainen ja harsu, kukat ovat pieniä. Sekä kukan verhiö että teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on hoikka, 3–4 mm leveä. Terälehdet ovat valkoisia ja lanttokärkisiä. Suomessa kalliokohokki kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on kota.Retkeilykasvio 1998, s. 118–120. == Levinneisyys == Kalliokohokkia kasvaa vain Euroopassa ja sen levinneisyysalue on varsin hajanainen. Lajia tavataan paikoin Espanjassa, Pyreneillä, Keski- Ranskassa, Alpeilla, Korsikalla, Sardiniassa, Karpaateilla, Norjassa sekä Etelä- ja Keski-Ruotsissa ja -Suomessa. Suomessa kalliokohokki on alkuperäislaji, jota tavataan paikoitellen Etelä- ja Keski-Suomesta. Ahvenanmaalta laji puuttuu. Lisäksi lajilla on muista Suomen esiintymistä erillinen populaatio Sallan–Kuusamon alueella.Retkeilykasvio 1998, s. 120.Lampinen, R. & Lahti, T. 2017: Kasviatlas 2016. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki. Viitattu 24.10.2017. == Elinympäristö == Kalliokohokki kasvaa avoimilla, laakeilla ja ohuthumuksisilla jäkäläkallioilla. Kasvupaikat voivat olla toisinaan äärimmäisen kuivia, mikä aiheuttaa suurta vuosittaista kannanvaihtelua.Helsingin kasvit 1998, s. 192. == Lähteet == * Helsingin kasvit – Kukkivilta kiviltä metsän syliin. Toim. Kurtto, Arto & Helynranta, Leena. Helsingin kaupungin ympäristökeskus. Yliopistopaino, Helsinki 1998. * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kalliokohokki (Atocion rupestre) * Kasviatlas 2020: Kalliokohokin (Atocion rupestre) levinneisyys Suomessa * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kalliokohokki (Atocion rupestre) * Luontoportti: Kalliokohokki (Atocion rupestre) * Pohjolan kasvien pauloissa: Atocion rupestre – kalliokohokki Luokka:Kohokit
Kaunosekoyökkönen

Kaunosekoyökkönen (Amphipoea oculea) on eteläisessä Suomessa yleinen loppukesän ja alkusyksyn yöperhonen. Se muodostaa kolmen sisarlajinsa kanssa ryhmän, johon kuuluvien lajien erottaminen toisistaan voi olla huomattavan vaikeaa. == Koko ja ulkonäkö == Kaunosekoyökkönen kuuluu keskenään erittäin samannäköisten yökkösten muodostamaan kompleksiin, joskin se on ryhmän helpoimmin tunnistettava jäsen. Siipien pohjaväri on lämpimän ruskea, hieman punertavan tai sinertävänhohtoinen, mutta sävy vaihtelee paljon. Siipisuonet erottuvat tummanruskeina juovina. Samoin poikkiviirut, jotka ovat kaksinkertaiset ja sisempi poikkiviiru on etuosasta hieman varjostunut. Rengastäplä ja munuaistäplä erottuvat selvästi ja ovat väriltään joko oranssit tai rengastäplä on oranssi ja munuaistäplä valkoinen. Suomessa valkotäpläinen muoto on selvästi keltatäpläistä yleisempi. Munuaistäplän sisäreunassa ei ole koskaan tummaa varjostumaa ja sen sisällä on lenkin tekevä tumma viiru. Takasiivet ovat ruskeat, tyvestä vaaleammat. Siipiväli 28-32 mm.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/a/amphipoea_oculea.htmlhttp://ukmoths.org.uk/show.php?bf=2360Mikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 2. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1979. ISBN 951-1-04297-1 s. 109-110 Hyvin samannäköinen ja yleinen laji on kalvassekoyökkönen (Amphipoea fucosa), minkä lisäksi Suomessa tavataan kahta harvinaisempaa sekoyökköslajia. Varma lajinmääritys saattaa vaatia genitaalien tarkastelua. == Levinneisyys ja lentoaika == Kaunosekoyökköstä tavataan lähes koko Euroopassa ja idässä Siperian poikki Koreaan ja Japaniin saakka. Suomessa lajia tavataan pääasiassa Etelä- ja Keski-Suomessa, mutta yksittäishavaintoja on Keski-Lappiin saakka. Lento tapahtuu yhtenä sukupolvena alkaen heinä- elokuun vaihteessa ja päättyy syyskuun alkupuoliskolla.http://wibe.ath.cx/Lepidoptera/Noctuidae/Amphipoea/oculea/Amphipoea%20oculea.htm == Elinympäristö ja elintavat == Yleinen, monenlaisissa ympäristöissä elävä perhonen. Sitä tavataan erityisesti kulttuuriympäristöissä, kuten puistoissa ja puutarhoissa, mutta myös lehti- ja sekametsissä ja jopa soilla. Perhosia tulee hyvin sekä valolle että syötille. Toukka elää heinien varsien sisällä ja piilotellen juurituppaissa. Se koteloituu maan alle. Muna talvehtii. == Ravintokasvi == Toukka elää monilla eri heinäkasveilla (Poaceae). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * koiraan genitaalit * naaraan genitaalit * Moths and Butterflies of Europe and North Africa Luokka:Tarhayökköset
Suedehead

Suedehead oli 1970-luvun alkupuolen skinheadkulttuurin haara Isossa- Britanniassa. Suedeheadin erotti skinheadista kammattavan pituiseksi kasvatetut hiukset ja keskiluokkaisempi/toimistomaisempi arkipukeutuminen. Useat olivat edelleen työväenluokkaisia kuten skinheadit, mutta joillain suedeheadeilla oli valkokaulustyö. Naispuolista suedeheadeja kutsuttiin sort:eiksi. Suedet käyttivät kenkinään brogueita tai loafereita raskaiden maihareiden sijaan. Suedet käyttivät pukuja myös arkena (erityisesti Prince Of Wales ja kukonaskel-ruutukuviopukuja). Crombie-päällystakit ja lammasturkit tulivat yleisiksi. Paidoissa oli usein suuret napitetut kaulukset, ja yleisin tyyli oli isoruutuinen kauluspaita pidettynä hihattoman v-aukkoneuleen alla. Kestoprässättyjä Sta-Prest-suoria housuja käytettiin enemmän kuin skinien suosimia farkkuja. Suedet kuuntelivat edelleen reggaeta, soulia ja ska:ta kuten skinitkin, mutta jotkut suedet kuuntelivat brittiläistä glam rockia kuten The Sweet, Slade ja Mott the Hoople. luokka:Alakulttuurit Luokka:Skinhead
Kalvassekoyökkönen

Kalvassekoyökkönen (Amphipoea fucosa) on yleinen loppukesän yöperhonen. Se kuuluu sekoyökkösten sukuun, jonka lajit on huomattavan vaikeaa erottaa toisistaan. == Koko ja ulkonäkö == Kalvassekoyökkönen on likimain keskikokoinen yökkönen. Sen siipien pohjaväri on yleensä vaalean harmahtava, mutta värisävy vaihtelee. Erityisesti siiven kärkiosassa ulomman poikkiviirun ja aaltoviirun väliin jäävä alue on vaihtelevansävyisen harmaa. Poikkiviirut ovat kaksinkertaiset ja erottuvat vaihtelevasti. Rengastäplä ja munuaistäplä erottuvat hyvin ja ovat yleensä väriltään oranssit, mutta munuaistäplä saattaa kuitenkin joskus olla valkoinen. Munuaistäplän sisällä tumma viiru tekee lenkin ja sisänurkassa on nähtävissä lähes aina tummaa varjostumaa. Takasiivet ovat ruskeat. Siipien kärkiväli 29-37 mm. Kalvassekoyökkösen erottaminen luotettavasti yleisestä kaunosekoyökkösestä (Amphipoea oculea) tai kahdesta harvinaisemmasta lajista sekoyökköslajista voi vaatia genitaalipreparaatin tekoa. == Levinneisyys ja lentoaika == Lajin levinneisyysalue ulottuu Keski-ja Pohjois-Euroopasta Siperiaan. Sitä tavataan Suomessa etelärannikolta ainakin Rovaniemen korkeudelle saakka. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena heinäkuun lopulta syyskuun lopulle huipun ollessa elokuussa. Usein viimeiset havainnot tehdään lokakuun alussa. == Elinympäristö ja elintavat == Kalvassekoyökkönen elää mitä erilaisimmissa kulttuuri- ja luonnonympäristöissä. Se saattaa kuitenkin suosia keskimäärin kosteampia elinpaikkoja kuin kaunosekoyökkönen. Perhonen on yleinen, usein erittäin runsaslukuinen, ja yksilöt lentävät valolle ja makealla nesteellä kostutetulle syötille. Sopivalla paikalla se on runsain valolle lentävä perhoslaji. Toukka elää piilottelevaa elämää heinien korsissa ja juurituppaissa. Muna on talvehtiva elämänvaihe. == Ravintokasvi == Toukka elää heinäkasveilla (Poaceae). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Tarhayökköset
Suosekoyökkönen

Suosekoyökkönen (Amphipoea lucens) on hyvin vaikeasti tunnistettava, kosteilla paikoilla tavattava pienehkö yökköslaji. == Koko ja ulkonäkö == Suosekoyökkönen on Suomen lajiston vaikeimmin lajilleen tunnistettavia yökköslajeja ja lajinmääritystä varten perhosesta on käytännössä tarpeen tehdä genitaalipreparaatti. Erityisen samannäköinen laji on selvästi yleisempi kalvassekoyökkönen (Amphipoea fucosa).Mikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 2. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1979. ISBN 951-1-04297-1 s. 112-114 Pienehkö yökkönen, jonka etusiipien pohjaväri on tumma, lämpimän kellanruskea. Siipisuonet ja poikkiviirut erottuvat hyvin ja siiven kärkiosassa ulomman poikkiviirun ja aaltoviirun välissä on tyypillisesti violettia sävyä. Poikkiviirut ovat yleensä kaksinkertaiset, mutta joskus jopa kolminkertaiset ja siiven keskiosan poikki kulkeva keskivarjo voimakas. Rengastäplä ja munuaistäplä erottuvat hyvin ja ovat useimmiten väriltään kellanoranssit, joskin munuaistäplä on osalla yksilöitä kirkkaan valkoinen. Munuaistäplän sisänurkka on varjosteinen ja sen sisällä on lenkin muotoinen tumma viiru. Takasiivet ovat ruskeat. Siipiväli 31-35 mm.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/a/amphipoea_lucens.htmlhttp://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=2357 == Levinneisyys ja lentoaika == Britteinsaarilla, Keski- ja Pohjois-Euroopassa tavattava laji, jonka levinneisyys tunnetaan puutteellisesti, sillä luotettava määritys on vaikeaa. Se kuitenkin vaikuttaa seurailevan rannikoita.http://www.habitas.org.uk/moths/species.asp?item=6462 Idässä perhosta on tavattu Keski-Aasiassa saakka. Suomessa laji on laajalle levinnyt, mutta selvästi harvinaisempi kuin kauno- tai kalvassekoyökkönen. Sitä tavataan etelärannikolta ja saaristosta ainakin Kemi-Kajaani-linjalle saakka. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinäkuun puolivälistä syyskuun alkupuolelle. Lennon huippu on vasta elokuun loppupuoliskolla, hieman myöhemmin kuin muilla sekoyökkösillä.http://wibe.ath.cx/Lepidoptera/Noctuidae/Amphipoea/lucens/Amphipoea%20lucens.htm == Elinympäristö ja elintavat == Paikoittainen kosteikkolaji, jota tavataan soilla, etenkin rämeillä, saaristossa, rannoilla ja soistuvissa metsissä. Suhteellisesta harvinaisuudestaan huolimatta sopivalla paikalla se voi kuitenkin olla runsaslukuinen. Perhoset tulevat sekä valolle että makealle syötille. Toukka elää ravintokasvia kasvavissa mättäissä ja koteloituu maahan. Muna talvehtii. == Ravintokasvi == Toukan ravintokasvi Suomessa on tupasvilla (Eriophorum vaginatum). Ulkomailla se elää myös muilla heinäkasvieilla ja erityisesti siniheinällä (Molinia caerulea). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * koiraan genitaalit * naaraan genitaalit * kaavio suosekoyökköskoiraan genitaalien sivulämssästä verrattuna kalvassekoyökköseen * Moths and Butterflies of Europe and North Africa Luokka:Tarhayökköset
Sega Dreameye

Sega Dreameye () on Segan kehittämä ja julkaisema lisälaite Sega Dreamcastille. Sillä pystyi ottamaan still-kuvia ja sitä pystyi käyttämään verkkokamerana. Muutamat pelit tukivat Dreameyeta. Sitä ei julkaistu koskaan Pohjois-Amerikassa eikä Euroopassa. == Lähteet == Luokka:Segan pelikonsolit Luokka:Digitaaliset kamerat sv:Sega Dreamcast#Dreameye
Mongols MC

Mongols MC on kansainvälinen rikollinen moottoripyöräkerho. Se on perustettu 5. joulukuuta 1969 Montebellossa, Kaliforniassa. Sillä on toimintaa Australiassa, Indonesiassa, Malesiassa, Meksikossa, Saksassa, Singaporessa, Suomessa, Sveitsissä, Tanskassa, Uudessa-Seelannissa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa.. Suomeen Mongols tuli vuonna 2011. Mongols MC on neljänneksi suurin moottoripyöräjengi ja maailmassa. == Lähteet == Luokka:Moottoripyöräkerhot Luokka:Järjestäytynyt rikollisuus
Tummasekoyökkönen

Tummasekoyökkönen (Amphipoea crinanensis) on pienehkö, sekoyökkösten huomattavan vaikeasti määritettäviä lajeja sisältävään sukuun kuuluva yökköslaji. Se on sukunsa lajeista Suomessa selvästi harvinaisin ja vuoden 2010 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa luokiteltu vaarantuneeksi (VU)Jari- Pekka Kaitila, Kari Nupponen, Jaakko Kullberg & Erkki Laasonen 2010. Perhoset. Julk.: Rassi, P., Hyvärinen, E., Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. s. 430–470. == Koko ja ulkonäkö == Tummasekoyökkösen lajinmääritys vaatii genitaalipreparaatin tutkimista.http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=2359 Koirailla se on kuitenkin helppoa, sillä sivulämssän muoto on täysin erilainen kuin kolmella muulla muutoin ulkonäöltään erittäin samankaltaisella sekoyökköslajilla.Mikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 2. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1979. ISBN 951-1-04297-1 s. 114-115 Siipien pohjaväri on punertavan tummanruskea, mutta sävy vaihtelee yksilöittäin. Siivet ovat kuitenkin aina melko tasaväriset. Poikkiviirut ovat kaksinkertaiset eivätkä erotu kovin selvästi. Myös keskivarjo on heikko. Munuaistäplän takanurkka on lähes aina tummalla värillä varjostunut ja täplässä on tumma viiru, joka tekee silmukan. Rengastäplä ja munuaistäplä ovat yleensä oranssit, mutta munuaistäplä saattaa joskus olla valkoinen. Takasiivet ovat ruskeat, tyveä kohti vaalenevat. Siipiväli 28-32 mm.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/a/amphipoea_crinanensis.html == Levinneisyys ja lentoaika == Esiintymisaluetta ei tiedetä tarkasti, koska lajia on vaikea tunnistaa. Euroopassa havaintoja on Britteinsaarilta ja Pohjoisesta Länsi-Euroopasta Baltiaan ja idässä Baikalin ja Tianshanin alueilta. Lajin levinneisyys Suomessa oli painottunut Ahvenanmaalle, jossa se on paikoitellen jopa runsaslukuinen, sekä lounaissaaristoon. Sitä on myös tavattu harvakseltaan pitkin etelärannikkoa ja yksitellen jopa sisämaasta.http://wibe.ath.cx/Lepidoptera/Noctuidae/Amphipoea/crinanensis/Amphipoea%20crinanensis.htm == Elinympäristö ja elintavat == Tummasekoyökkönen lienee esiintymiseltään erittäin paikoittainen. Sitä on tavattu hiekkapohjaisilla, melko kuivilla paikoilla, mutta elinympäristövaatimukset tunnetaan huonosti. Perhoset tulevat sekä valolle että syötille. Talvehtiva vaihe on muna. == Ravintokasvi == Toukkia on löydetty ainakin kurjenmiekkojen (Iris) kasvustoista. Se saattaa elää myös heinillä. Ravintokasvivalikoima tunnetaan huonosti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * koiraan genitaalit * naaraan genitaalit Luokka:Tarhayökköset
Kasımpaşa SK

Kasımpaşa Spor Kulübü on vuonna 1921 perustettu jalkapalloseura Istanbulista, Turkista. Se pelaa Turkin Superliigassa, johon se nousi kaudeksi 2012–13. Korkeimmalla sarjatasolla seura on pelannut aiemmin vuosina 1959-1964, 2007-2008, 2009-2011. == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivut Luokka:Turkkilaiset jalkapalloseurat Luokka:Istanbulin urheilu Luokka:Vuonna 1921 perustetut urheiluseurat
Tarhakohokki

Tarhakohokki (Silene armeria) on punakukkainen kohokkikasvi. Lajia viljellään myös koristekasvina. == Ulkonäkö ja koko == Yksivuotinen tarhakohokki kasvaa 20–40 cm korkeaksi. Kasvi on pysty, kalju, sinivihreä ja yläosastaan tahmea. Aluslehdet ovat suikeita, varsilehdet ovat yli 1 cm:n levyisiä, puikeita ja sepiviä. Kukinto on monikukkainen ja huiskilomainen. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on kalju, noin 7 mm leveä ja siinä on noin 10 matalaa suonta. Terälehdet ovat lanttokärkisiä sekä väriltään ruusunpunaisia tai harvoin valkoisia. Suomessa tarhakohokki kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on kota.Retkeilykasvio 1998, s. 119, 121. == Levinneisyys == Tarhakohokki on alun perin kotoisin Keski- ja Etelä-Euroopasta, mutta on monin paikoin Euroopassa levinnyt puutarhoista luontoon.Den virtuella floran: Rosenglim (Silene armeria L.) Viitattu 2.9.2012. Suomessa tarhakohokkia tavataan harvinaisena viljelykarkulaisena eripuolilla Suomea Kemin korkeudelle saakka.Retkeilykasvio 1998, s. 121. == Elinympäristö == Luonnossa tarhakohokki viihtyy kallioilla, tienvarsilla ja joutomailla.Suuri Pohjolan kasvio 2005, s. 150. == Käyttö == Tarhakohokkia viljellään toisinaan puutarhakasvina. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Suuri Pohjolan kasvio. Toim. Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2005 (2003). === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Tarhakohokin (Atocion armeria) levinneisyys Suomessa. * ITIS: Silene armeria * United States Department of Agriculture (USDA): Silene armeria * Flora of North America: Silene armeria Luokka:Kohokit
Gabriella Völgyesi

Gabriella Völgyesi (s. 1977) on unkarilainen poplaulaja. Hän on soittanut pianoa jo 7-vuotiaasta. Hän esiintyi ensimmäisen kerran yleisölle vuonna 1992. Hän aloitti vuonna 1999 Unique-nimisessä yhtyeessä. 2006 vuonna yhtye julkaisi Best of Unique -nimisen kokoelmalevyn. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset laulajat
E-100

Panzerkampfwagen E-100 oli saksalainen superraskas panssarivaunu, jota kehiteltiin toisen maailmansodan lopussa. == Kehitystyö == Waffenamt tilasi suunnitelman vaunusta kesäkuussa 1943. Se oli raskain Entwicklung-sarjan (E) panssarivaunu. Tarkoituksena oli standardisoida, eli saada mahdollisimman moni komponentti sopimaan muihin E-sarjan vaunuihin. Projekti oli rinnakkainen Porschen Maus-panssarivaunulle. Adlerwerke esitteli E-100-suunnitelman maaliskuussa 1944. Heinäkuussa 1944 Adolf Hitler määräsi superraskaiden vaunujen projektit lakkautettavaksi. Työtä jatkettiin kuitenkin hitaalla vauhdilla kolmen työntekijän kootessa vaunua. Suunnitelmissa oli käyttää vaunussa HL230-moottoria tai uutta 1 200 hevosvoiman moottoria, jota ei vielä ollut olemassa. HL230 oli sama moottori, jota käytettiin Panther- ja Tiger II -panssarivaunuissa. Sen teho oli riittävä 45-tonniselle Panther-tankille ja alitehoinen jo 70-tonniselle Tiger II:lle. Rungossa oli viisto panssari, tyypillinen vuoden 1943 loppupuolen ratkaisu, jolla saatiin panssariin lisää suojavaikutusta lisäämättä kuitenkaan painoa. Panssarin paksuus oli edessä 200 millimetriä, sivussa 120 millimetriä ja takana 150 millimetriä. Tykkitornin panssaroinnin paksuus vaihteli 80–200 millimetrin välillä. Telapyörät olivat limittäiset, niin kuin Tiger II:ssa ja Pantherissa. Ensimmäinen prototyyppi ei koskaan valmistunut, ja liittoutuneet löysivät sen tehtaalta vuonna 1945. Vielä keskeneräinen vaunu kuljetettiin Britanniaan tutkittavaksi, minkä jälkeen se romutettiin. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Chamberlain, Peter & Doyle, Hilary: Encyclopedia Of German Tanks Of World War Two. 1999. == Aiheesta muualla == Luokka:Saksan toisen maailmansodan panssarivaunut ru:E-серия#E-100
Fabian Picardo

Fabian Picardo (s. 1972 Gibraltar) on gibraltarilainen poliitikko, joka toimii maansa pääministerinä joulukuusta 2011 alkaen. Picardo syntyi Gibraltarilla ja opiskeli oikeustiedettä Oxfordin yliopistossa. Lakimiehen tutkintonsa päätteeksi hän auskultoi Inns of Court School of Law’ssa Lontoon Gray’s Innissä. Hänet valittiin Gibraltarin sosialistisen työväenpuolueen (Gibraltar Socialist Labour Party, GSLP) johtoon puolueen pitkäaikaisen puheenjohtajan Joe Bassanon seuraajaksi huhtikuussa 2011, ja kahdeksan kuukautta myöhemmin hänestä tuli pääministeri. Myös pääministerinä hänen edeltäjällään, Peter Caruanalla, oli takanaan pitkä virkakausi.Gibraltar Profile BBC News. Ennen GSLP:hen liittymistään Picardo toimi Liberaalipuolueessa ja sitä ennen hän oli perustamassa Kansallispuoluetta.Picardomania Gibraltar Chronicle 2012. Picardo on naimisissa ja hänellä on vuonna 2012 syntynyt poika.Nappy negotiations in Gibraltar The Olive Press 23.5.2012. Hän on Gibraltarin genovalaista sukua, hänellä on työväenluokkainen tausta ja hänen isoäitinsä osallistui Espanjan sisällissotaan tasavaltalaisten puolella.Fabian Picardo is the Rock's New Boss Daily Beast 2011. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Gibraltarin pääministerit
Altti Järvinen

Altti Johannes Järvinen (19. kesäkuuta 1889 Harjavalta – 4. maaliskuuta 1982 Pori) oli suomalainen hammaslääkäri ja kuoronjohtaja. Järvinen aloitti kuorolaulun jo kouluaikoinaan Lahdessa ja opiskellessaan kuului Ylioppilaskunnan Laulajiin sekä Helsingin yliopiston Satakuntalaisen Osakunnan kuoroon. Vuonna 1919 hän perusti Porin Suojeluskunnan mieskuoron toimien sen johtajana Suojeluskuntien lakkauttamiseen vuoteen 1944 saakka. Sen jatkajaksi perustettiin Järvisen aloitteesta Porin Mies-Laulu, jonka taiteellisena johtajana hän oli 1945–1965. Vuonna 1945 Järvinen oli mukana perustamassa Suomen Mieskuoroliittoa. Myöhemmin hän toimi sen kunniapuheenjohtajana vuodesta 1968 lähtien kuolemaansa saakka. Altti Järviselle on myönnetty Suomen Mieskuoroliiton kunniamerkki nro 3. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1969. Järvinen valmistui hammaslääkäriksi vuonna 1915 ja toimi yksityishammaslääkärinä Porissa vuoteen 1970 saakka. Muistelmateoksensa hän julkaisi vuonna 1968. Järvinen osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa, ja toimi myöhemmin Porin Seudun Rintamamiesyhdistyksen puheenjohtajana. ==Teokset== * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Suomalaiset hammaslääkärit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
PIM

PIM oli helsinkiläinen rockyhtye, joka sai alkunsa vuonna 1984. Yhtyeen perustajia olivat Ninni Manninen (laulu), Maria Lumikangas (basso) ja Päivi (kitara). Päivi lähti varhain yhtyeestä, ja tilalle kitaristiksi tuli Vilma Vainikainen. ==Historia== Alkuun Manninen soitti rumpuja laulamisen ohella varsinaisen rumpalin puuttuessa. Muutaman tilapäisen soittajan jälkeen yhtyeeseen pyydettiin vihjeen perusteella rumpaliksi Marianne Loppi, joka oli soittanut aiemmin yhtyeessä Geisha. PIM keikkaili Suomessa ja Ruotsissa, sekä levytti studiossa kolme singleä. Vuonna 1985 julkaistiin Nancy Sinatran kappale "These boots are made for walking" sekä oma kappale "Drink it". "Fade away" jäi viimeiseksi levytykseksi. Yhtye on saanut vaikutteita Sinatran lisäksi muun muassa The Crampsiltä ja Link Wrayltä. Ensisinglen B-puolen raita, "Dee-Lay", sai innoituksensa The Nights of Iguana -yhtyeen basisti Dile Kolasesta, joka tunnetaan myös nimellä Delay. Delay antoi PIMille musiikillisia neuvoja muun muassa sovitukseen liittyen. Sen lisäksi yhtyeet keikkailivat usein yhdessä. Vuonna 1986 yhtyeen jäsenistössä tapahtui muutoksia. Kesällä PIM käytti keikoilla kakkoskitaristia, joka ei jäänyt pysyväksi jäseneksi. Sitten rumpali Marianne Loppi lähti Ranskaan opiskelemaan. Yhtye päätyi valitsemaan uudeksi rumpaliksi lähipiiristään tutun Ykä Knuuttilan (Musta Paraati, Shadowplay), joka oli mukana levyttämässä "Fade away" -singleä. Lepakko eli Helsingin Lepakkoluola oli merkittävässä asemassa yhtyeelle niin harjoittelu- kuin esiintymisasujen hankintapaikkana, sekä kokoonpanon syntymisessä, "henkinen koti". Yhtyeen esiintymisessä garage- tyylisen rock-musiikin ohella tärkeitä olivat vaaleat, pulleat peruukit, kimaltavat lurex-mekot sekä pitkävartiset platform-kengät. PIM keskittyi soittamiseen ja hauskanpitoon. "Kaikki oli hyvin sattumanvaraista", sanoi yhtyeen kitaristi Vilma Vainikainen. Yhtye ei koskaan tehnyt LP-levyä. Yhtyeen tarina päättyi vuonna 1988. PIM jätti jäähyväiset kuvattuna yleisellä kaatopaikalla Iltalehden juttuun. Yhtyeen nimi oli peräisin klassisesta Carl Barksin Aku Ankka -tarinasta "Vaarallinen lelu", jossa Aku hypnotisoituu sanoilla "PIM! Olet kana!" ==Diskografia== === Singlet === * These boots are made for walking / Dee-Lay (1985) * Lies / Drink it (1986) * Fade away / Move on (1987) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Discogs (Pim) PIM
Matti Lehtonen (lentopalloilija)

Matti Lehtonen (s. 10. tammikuuta 1935) on suomalainen entinen lentopalloilija. Porin Pyrintöä edustanut Lehtonen pelasi Suomen lentopallomaajoukkueessa 45 ottelua vuosina 1957–1963. Vuoden parhaaksi lentopalloilijaksi hänet valittiin vuonna 1957. ==Saavutukset== *Suomen mestaruus 1957 *SM-pronssia: 1956, 1958 ==Lähteet== *Lentopalloliitto/Miesten A-maaottelutilasto Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Crossbow (G96)

HMS Crossbow (viirinumerot G96 ja D96) oli Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien Weapon-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companylta Woolstonista, missä köli laskettiin 26. elokuuta 1944. Alus laskettiin vesille 20. joulukuuta 1945 ja valmistui 4. maaliskuuta 1948.Whitley, M. J. s. 141 == Palvelus == Alus romutettiin 1972. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Weapon-luokan hävittäjät Luokka:Thornycroftin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät
HMS Scorpion (G64)

HMS Scorpion (viirinumerot G64 ja D64) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Weapon-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin nimellä HMS Centaur J. Samuel White and Companylta Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin 16. joulukuuta 1944. Alus laskettiin vesille 15. elokuuta 1946 nimettynä HMS Scorpioniksi ja valmistui 17. syyskuuta 1947.Whitley, M. J. s. 141 == Palvelus == Alus saapui romutettavaksi 1971. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Weapon-luokan hävittäjät Luokka:Whiten valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät
Havupistiäiset

Havupistiäiset (Diprionidae) on pistiäisiin kuuluva heimo. Havupistiäiset voidaan jakaa kahteen alaheimoon: Diprioninae ja Monocteninae. Monocteninae sisältää katajapistiäisiä (Monoctenus), Diprioninae kuusi- ja mäntypistiäisiä. Eräät havupistiäiset, kuten pilkkumäntypistiäinen ja ruskomäntypistiäinen voivat aiheuttaa suuria tuhoja metsäteollisuudelle.Varama & Niemelä: 275–276 (PDF: 1–2) Euroopassa tavattavia havupistiäisiäLajilista: Fauna Europaea: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=354112 . Luettu 2.9.2012 Suomenkieliset nimet: Savela: http://ftp.funet.fi/index/Tree_of_life/insecta/hymenoptera/symphyta/tenthredinoidea/diprionidae/index.html. Luettu 2.9.2012.: * Diprion butovitschi * Diprion pini pilkkumäntypistiäinen * Diprion rufiventris * Diprion similis täplämäntypistiäinen * Gilpinia abieticola kirjokuusipistiäinen * Gilpinia catocala * Gilpinia coreana * Gilpinia fennica suomenkuusipistiäinen * Gilpinia frutetorum viirymäntypistiäinen * Gilpinia hercyniae hersykuusipistiäinen * Gilpinia laricis vyömäntypistiäinen * Gilpinia pallida kalvasmäntypistiäinen * Gilpinia polytoma tihukuusipistiäinen * Gilpinia socia rypäsmäntypistiäinen * Gilpinia variegata kaarimäntypistiäinen * Gilpinia virens kevätmäntypistiäinen * Macrodiprion nemoralis ukkomäntypistiäinen * Microdiprion fuscipennis varjokuusipistiäinen * Microdiprion pallipes pikkumäntypistiäinen * Monoctenus juniperi rantukatajapistiäinen * Monoctenus obscuratus sysikatajapistiäinen * Monoctenus subconstrictus * Neodiprion sertifer ruskomäntypistiäinen == Lähteet == * Fauna Europaea * Varama, Martti & Niemelä, Pekka. Männiköiden neulastuholaiset. Metsätieteen aikakauskirja 2/2001. PDF . * Savela, Markku. Tree of life. === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Havupistiäiset (Diprionidae) *ITIS: Diprionidae *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Diprionidae, conifer sawflies *Iowa State University, Bug Guide: Family Diprionidae - Conifer Sawflies *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Diprionidae *
Lehtipistiäiset

Lehtipistiäiset (Tenthredinidae) on pistiäisten lahkoon kuuluva heimo. Se on sahapistiäisten yläheimon suurin heimo: Suomessa elää yli 600 lajia.Laine 2000: 357 Aikuiset ovat ruumiiltaan tanakoita ja tasapaksuja. Peräpäässä on munanasetin, jonka hyönteinen voi vetää sisään tuppeen. Lehtipistiäisten munanasetin ei ole kehittynyt pistimeksi. Toukat muistuttavat perhostoukkia, mutta niillä on vähintään kuusi paria jalkoja. Häirittynä monet nostavat takapäänsä pystyyn ja heiluttavat sitä.Eliöiden määritys: 23Laine 2000: 357 Aikuiset lehtipistiäiset syövät mettä tai pikkuhyönteisiä. Toukat syövät lehtiä.Laine 2000: 357 Suomessa eläviä lehtipistiäisiä ovat mm. iso- ja pikkukarviaispistiäinen, isolehtikuusipistiäinen, kuusenneulaspistiäinen ja Tenthredo mesomelas. == Lähteet == * Eliöiden määritys: Selkärangattomia eläimiä. Biologian oppiminen 2000-luvulla. Annikki Lappalainen ja Helsingin yliopiston Soveltavan kasvatustieteen laitos 2004. * Fauna Europaea * Laine, Lasse J. Suomen luonto-opas. WSOY. Porvoo. 2000. ISBN 951-0-23942-9 === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Lehtipistiäiset (Tenthredinidae) *ITIS: Tenthredinidae *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Tenthredinidae, common sawflies, tenthredinid sawflies *Iowa State University, Bug Guide: Family Tenthredinidae - Common Sawflies *Pherobase: Family - Tenthredinidae Luokka:Lehtipistiäiset
HMS Aisne

HMS Aisne (viirinumero D22) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Battle- luokan hävittäjä, joka laskettiin vesille toisen maailmansodassa lopulla. == Valmistus == Alus tilattiin 10. maaliskuuta 1943 työnumerolla J4869 Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 26. elokuuta Tynen telakalla telakkanumerolla 74. Alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1945 ja valmistui 20. maaliskuuta 1947.Moore, George s. 51 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1968 ja romutettiin 1970. ==Lähteet== * * * * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston Battle- luokan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät Luokka:Vickersin valmistamat alukset
HMS Alamein

HMS Alamein (viirinumero D17) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Battle- luokan hävittäjä, joka laskettiin vesille toisen maailmansodan lopulla. == Valmistus == Alus tilattiin 10. maaliskuuta 1943 työnumerolla J4876 Hawthorn Leslie and Companyltä Hebburnista, missä köli laskettiin 1. huhtikuuta 1944 telakkanumerolla 665. Alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1945 ja valmistui 20. maaliskuuta 1947.Moore, George s. 51 == Palvelus == Alamein liitettiin 1946 Kotilaivaston 4. hävittäjälaivueeseen. Se saattoi sisaraluksensa HMS Barrosan kanssa lentotukialus HMS Vengeancea harjoiteltaessa Britteinsaarten vesillä ja pohjoisilla merialueilla, mutta alus ei osallistunut Pohjois- Irlantiin tehtyihin laivastovierailuihin. Alus osallistui 1950 Kotilaivaston kevätpurjehdukseen, jonka aikana osaston alukset kävivät Välimerellä vieraillen muun muassa Italiassa sekä osallistuen erilaisiin harjoituksiin. Alus poistettiin vielä saman vuoden lopulla palveluksesta ja siirrettiin reserviin. Toukokuussa 1956 alus oli jälleen 4. hävittäjälaivueessa, jossa se korvasi sisaraluksensa HMS Aisnen. Alus kuului laivueen mukana Koti- ja Välimeren laivastoihin osallistuen muun muassa Suezin kriisiin. Aluksella syttyi tulipalo 5. marraskuuta 1958 sen ollessa Chathamin telakalla. Palon syyksi paljastui väärinkytketty radiolaitteisto messissä, mikä levisi operaatiokeskukseen. Palon sammuttamiseen osallistui Alameinin oman palokunnan lisäksi lähellä ankkurissa olleen HMS Corunnan sekä Chatham & Gillingamin palokunnat. Alus poistettiin palveluksesta 1959 siirrettynä reserviin. Se romutettiin 1964 Blythissä Northumberlandissa. ==Lähteet== * * * * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston Battle-luokan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät Luokka:Hawthorn Leslien valmistamat alukset
Anchor

Anchor ( 'ankkuri') voi viitata muun muassa johonkin seuraavista: * Anchor, Trespassers Williamin albumi * Anchor Island, saari Uuden-Seelannin rannikolla * Anchor Island, saari Kanadan Nunavutissa == Katso myös == * ankkuri * Anchorage
HMS Barrosa (D68)

HMS Barrosa (viirinumero D68) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Battle- luokan hävittäjä, joka laskettiin vesille toisen maailmansodassa lopulla. == Valmistus == Alus tilattiin 10. maaliskuuta 1943 työnumerolla J1615 John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 28. joulukuuta telakkanumerolla 615. Se laskettiin vesille 17. tammikuuta 1945 ja valmistui 14. helmikuuta 1947.Moore, George s. 51 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1968 ja se romutettiin 1978. ==Lähteet== * * * * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston Battle-luokan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät Luokka:John Brownin valmistamat alukset