EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ove

Ove on alun perin tanskalainen miehen etunimi. Sen alku­muoto on ollut Aghi, ja samaa alku­perää ovat myös nimet Åke ja Aake. Saksassa nimi esiintyy muodossa Uwe. Suomessa nimi Ove on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1261 pojalle. Oven nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 14. joulukuuta. == Tunnettuja Ove-nimisiä == * Ove Andersen (1899–1967), suomalainen estejuoksija ja olympiamitalisti * Ove Andersson (1938–2008), ruotsalainen ralliautoilija ja tallipäällikkö * Ove Aunli (s. 1956), norjalainen maastohiihtäjä * Ove Blomfelt (s. 1957), suomalainen aitajuoksija * Ove Christensen (s. 1950), tanskalainen jalkapallovalmentaja * Ove Ekman (1847–1921), norjalainen arkkitehti * Ove Enqvist (s. 1953), suomalainen meriupseeri ja tietokirjailija * Ove Guldberg (1918–2008), tanskalainen poliitikko, ministeri ja europarlamentaarikko * Ove Hansen (1909–1997), tanskalainen poliitikko, ministeri ja europarlamentaarikko * Ove Holvikari (1920–1996), suomalainen yrittäjä, yritysjohtaja ja teollisuusneuvos * Ove Hove (1914–1993), tanskalainen poliitikko ja ministeri * Ove Hygum (s. 1956), tanskalainen poliitikko, ministeri ja ammattiyhdistysjohtaja * Ove Molin (s. 1971), ruotsalainen jääkiekkoilija * Ove Pedersen (s. 1954), tanskalainen jalkapalloilija ja valmentaja * Ove H. Rehn (1933–2004), suomalainen ekonomi ja jalkapallovaikuttaja * Ove Rode (1867–1933), tanskalainen päätoimittaja, poliitikko ja ministeri * Ove Sjöström (1890–1918), suomalainen jääkärivänrikki * Ove Kristian Sundberg (1932–2019), norjalainen musiikkihistorian professori ===Fiktiossa=== * Ove Lindahl, päähenkilö elokuvassa Mies, joka rakasti järjestystä (ruots. En man som heter Ove) * Ove Sundberg, hahmo ruotsalaisessa Onnea onkimassa -komediasarjassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etunimet
Piirilääkäri

Piirilääkäri oli aiemmin valtion palveluksessa oleva virkalääkäri. Suomen ensimmäinen piirilääkäri palkattiin Pohjanmaalle vuonna 1749. 1800-luvun alussa piirilääkäreitä oli 12 ja sata vuotta myöhemmin 53. Piirilääkärin päätehtävä oli huolehtia oman piirinsä alueella asuvan väestön terveyden- ja sairaanhoidosta. Lisäksi piirilääkärin tehtäviin kuului kotieläinten lääkintähuolto. Piirilääkärit olivat saaneet monipuolisen lääketieteellisen koulutuksen. Piirilääkärijärjestelmä lakkautettiin vuonna 1939. Kaupunginlääkärien palkkaaminen 1840-luvulta alkaen paransi lääkäritilannetta.Hämeenlinnan sairaanhoidon vaiheita 1700- ja 1800-luvuilla. Web Archive (Hämeenlinnan Lydia). Viitattu 28.7.2015. Esimerkiksi Turkuun tuli piirilääkäri vuonna 1754, sairaala 1759 ja porvarien kustantama kaupunginlääkäri 1755. Kaupunginlääkäri muuttui vuonna 1827 kaupungin palkkaamaksi.Terveyden- ja sairaanhoito. Web Archive (Turun kaupunki). Arkistokokoelma. Julkaistu 27.4.2010. Viitattu 28.7.2015. ==Tunnettuja piirilääkäreitä== * Elias Lönnrot, Kajaani * Wolmar Schildt, Jyväskylä * Ferdinand Flodin, Heinola * Zacharias Topelius vanhempi, Uusikaarlepyy * Wilhelm Fagerlund, Ahvenanmaa * Lars Isak Ahlstubbe, Tampere * Wilhelm Westerlund, Tyrvää, Loviisa, Tampere * Barthold Rudolf Hast, Vaasa * Samuel Roos, Joensuu ==Katso myös== *Kunnanlääkäri == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kansallisarkiston Arkistojen Portti Luokka:Suomen sosiaali- ja terveyshuollon historia Luokka:Terveydenhoito Suomessa
IF Boltic

IF Boltic on karlstadilainen urheiluseura. Seura muistetaan lähinnä sen jääpallohistoriasta, mutta sillä oli toimintaa myös jalkapallossa ja käsipallossa. Boltic on yksi Ruotsin jääpallon menestyneimpiä seuroja, se on voittanut maan mestaruuden yhdeksän kertaa. Vuonna 2000 Boltic yhdistyi IF Karlstad-Götan kanssa, ja seurojen perinteitä jatkamaan perustettiin BS BolticGöta. Vuodesta 2008 fuusioseura palasi käyttämään nimeä IF Boltic. ==Historia== thumb|270px|IF Bolticin kotikenttä on Tingvallan jäästadion. IF Bolticin perusti vuonna 1946 karlstadilainen poikajoukko. Seura sai nimensä brittiläisten jalkapalloseurojen Bolton ja Celtic mukaan, yhdessä nimistä muodostui Boltic. Boltic nousi Ruotsin jääpallon korkeimmalle sarjatasolle vuonna 1976 ja sijoittui heti ensimmäisenä kautenaan etelälohkon ykköseksi. Seura nousi tämän jälkeen lähes 20 vuoden ajaksi joukkueeksi, joka taisteli lähes joka vuosi Ruotsin jääpallomestaruudesta. IF Boltic oli 1980-luvulla Ruotsin jääpallon hallitseva seura. Vuosina 1979-1988 se voitti kahdeksan Ruotsin mestaruutta ja pelasi kymmenen kertaa peräkkäin loppuottelussa. Kaikkiaan Boltic voitti yhdeksän Ruotsin mestaruutta vuosina 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1987 ja 1995 ja loppuottelussa se pelasi 13 kertaa., Maailmancupin ja Euroopan cupin IF Boltic voitti samana aikana molemmat kuudesti. IF Boltic yhdistyi vuonna 2000 IF Karlstad-Götan kanssa, ja näin syntyi BS BolticGöta. Vuodesta 2008 fuusioseura palasi käyttämään nimeä IF Boltic. Seura nousi keväällä 2010 Ruotsin jääpallon pääsarjaan Elitserieniin. Seuraava Elitserien-kausi oli kuitenkin heikko; vain yksi voitto, pisteitä neljä ja putoaminen. Sen jälkeen IF Boltic on pelannut toiseksi korkeinta sarjatasoa eli Allsvenskania koko 2010-luvun. ==Saavutukset== Saavutuksia Ruotsin pääsarjassa *9 kultaa: 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1988 ja 1995 *4 hopeaa: 1986, 1987, 1992 ja 1993 Saavutuksia Jääpallon maailmancupissa http://www.exteworldcup.com/ * 6 kultaa: 1980, 1981, 1985, 1986, 1995 ja 1996 Saavutuksia Jääpallon Euroopan cupissa https://web.archive.org/web/20131010074058/http://iof1.idrottonline.se/SvenskaBandyforbundet/Tavlingochresultat/Cuper/Europacupen/ * 6 kultaa: 1980, 1982, 1983, 1984, 1986, 19/96 ==Entisiä pelaajia== *Marcus Bergwall *Anders Bridholm *Mats Carlsson *Bernt "Bempa" Ericsson *Mikael Forsell *Ola Fredricson *Pål Hanssen *Kenth Hultqvist *Ola Johansson *Stefan Karlsson *Per "Pelle" Togner *Bengt "Pinnen" Ramström *Lars Ångström ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset jääpalloseurat Luokka:Karlstadin kunta Luokka:Vuonna 1946 perustetut urheiluseurat
Alexander Reinhold Frey

Alexander Reinhold Frey (24. toukokuuta 1825 Viipuri – 14. kesäkuuta 1877 Viipuri) oli suomalainen laki- ja valtiopäivämies. Frey valmistui varatuomariksi vuonna 1851. Vuonna 1859 hänestä tuli Viipurin pormestari. Hän osallistui porvarissäädyssä Viipurin edustajana valtiopäiville 1872 ja 1877–1878. Jälkimmäisellä kerralla hän oli säätynsä puhemies, mutta hän kuoli kesken kauden. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn puhemiehet Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Viipurin pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
Anton Aimonen

David Anton Aimonen (6. syyskuuta 1857 Kustavi – 12. elokuuta 1927 Pöytyä) oli suomalainen rovasti ja hengellinen kirjailija. Aimosen vanhemmat olivat talollinen David Abrahaminpoika Kevoi ja Serafia Lucia Nikkilä. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta 1878 ja suoritti teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1883. Aimonen vihittiin papiksi samana vuonna. Aimonen toimi Tammelan kappalaisena 1888–1894, Toholammin kirkkoherrana 1893–1910 ja Pöytyän kirkkoherrana 1910–1927. Hän sai rovastin arvon 1908. Anton Aimonen oli naimisissa 1879–1896 Viktoria Wilhelmina Abrahamssonin (k. 1896) ja vuodesta 1896 Lydia Wilhelmina Konstantia Hellmanin kanssa. == Teoksia == * Kristliga allianssträfvanden under loppet af de tvenne sista århundradena. Författare, Åbo 1887 * Sananen synnistä Pyhää Henkeä vastaan, varoitukseksi ja lohdutukseksi. Suomen luth. evank.–yhdistys, Helsinki 1901 * Jokapäiväinen evankeliumi : kappale kirkkowuoden ewankeliumi–teksteistä ; kullekin wuoden päiwälle lyhyesti selittänyt Anton Aimonen, ilmestyi lehden Kristillisiä sanomia liitteenä. G. O. Holmberg, Ypäjä 1903–1905 * Jumalan kuvasta ja sen kadottamisesta. G. O. Holmberg, Ypäjä 1903 * Teko–opin paljastus. Tekijä, Toholampi 1903 * Raamatun liha–käsitteestä ja lihan pyhyydestä. Evank.–lut.seura, Tampere 1910 * Kuka on vanhurskas?. Suomen luth. evank.–yhdistys, Helsinki 1911, 2. lisätty ja korj. painos 1912 * Lieneekö Kristus jaettu? : tutkimus kysymyksestä: Täyttikö Kristus lain meidän edestämme, vai ainoastaan kuolemallaanko meidät lunasti? ; vastaus kirkkoherra Heino Pätiälälle. Jalmar Lax, Tampere 1912 * Synti Pyhää henkeä vastaan. Suomen lut.evank.–yhdistys, Helsinki 1948 == Suomennoksia == * Gottlob Kemmler : Lapsikasteen oikeus ja voima ; saksan kielestä mukaili Anton Aimonen. Luth. Evankeliumiyhdistys, Helsinki 1893 == Lähteet == * * Pappisluettelo – Tammela == Aiheesta muualla == * Anton Aimosen kirje 27.3.1917 Suomen senaatin varapuheenjohtajalle Oskari Tokoille, Valtiorikosoikeuksien syyttäjänviraston kokoelmat Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat
Crocodile (vuoden 2000 elokuva)

Crocodile on Tobe Hooperin ohjaama kauhuelokuva, joka julkaistiin suoraan videolle vuonna 2000. Elokuva kertoo tappajakrokotiilista, joka haluaa syödä kahdeksan nuorta intialaisella suolla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2000 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Elokuvat eläimistä Luokka:Independent-elokuvat Luokka:Suoraan videolle julkaistut elokuvat Luokka:Elokuvat hirviöistä
Crocodile

Crocodile voi viitata ainakin seuraaviin: *Crocodile, elokuva vuodelta 1980 *Crocodile, elokuva vuodelta 1996 *Crocodile, elokuva vuodelta 2000 *The Crocodile, elokuva vuodelta 2005 *Crocodiles, yhdysvaltalainen yhtye *The Crocodiles, uusiseelantilainen yhtye *Crocodiles, Echo & the Bunnymen -yhtyeen albumi *Seinäjoki Crocodiles, seinäjokelainen amerikkalaisen jalkapallon seura.
Mainland

Mainland on Shetlandsaarten pääsaari. Se on 967 neliökilometrin suuruinen, mikä tekee saaresta Skotlannin kolmanneksi suurimman ja Britteinsaarten viidenneksi suurimman saaren. Pääosa Shetlannin asukkaista asuu Mainlandilla. Vuonna 2011 sen asukasluku oli 18 765. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Shetlandinsaaret
Simo Elomaa

Simo Olavi Elomaa (1. tammikuuta 1925 Punkalaidun – 4. kesäkuuta 2016 Helsinki)Simo Elomaan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi SAK:n ja sen edeltäjän Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton sihteerinä vuosina 1966–1984.SAK:n puheenjohtajat, varapuheenjohtajat ja sihteerit Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK. Viitattu 14.12.2013. Elomaa tunnettiin julkisuudessa näkymättömänä taustavaikuttajana, joka oli mukana ensimmäisen tulopoliittisen kokonaisratkaisun suunnittelussa 1960-luvun jälkipuoliskolla sekä myöhemmin 1970- ja 1980-luvuilla laajojen työehtosopimusten synnyttämisessä. Elomaa muistetaan myös sosialidemokraattien ja kansandemokraattien leireihin jakautuneen ammattiyhdistysliikkeen eheyttäjänä. Vaikka Elomaa itse oli kansandemokraatti, oli hänellä hyvät suhteet sekä SAK:n sosialidemokraatteihin että työnantajajärjestöön. Ennen SAK:n palvelukseen siirtymistään Elomaa toimi muun muassa 1950-luvulla Porissa SKP:n piiritoimitsijana sekä Satakunnan Työn päätoimittajana vuosina 1959–1962.Salmenperä, Eino: "Sata vuotta satakuntalaista sanomalehteä" s.335, (teoksessa Satakunnan Kansa ja sen edeltäjät 1873–2003). Satakunnan Kirjateollisuus Oy, Pori 2003. Hän opiskeli 1950-luvulla kahteen otteeseen Sirola-opistossa ja 1962–1964 Moskovan yhteiskuntatieteiden instituutissa. == Teokset == *Työehtosopimuspolitiikan lähtökohtia (yhdessä Leila Vesasen kanssa, 1979) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Luzoninkäpinkäinen

Luzoninkäpinkäinen (Edolisoma coerulescens) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Luzoninkäpinkäistä tavataan Filippiinien pohjoisosissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. Luzoninkäpinkäisen alalajia altera tavattiin Cebulla, mutta se kuoli sukupuuttoon 1900-luvun alussa. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset
Sumbankäpinkäinen

Sumbankäpinkäinen (Edolisoma dohertyi) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Sumbankäpinkäistä tavataan Indonesiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset
Kainkäpinkäinen

Kainkäpinkäinen (Edolisoma dispar) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kainkäpinkäistä tavataan Indonesiassa. Lajin populaatio ja levinneisyysalue ovat pienet. ==Elinympäristö== Kainkäpinkäinen elää metsissä ja metsänreunoilla. Sitä tavataan 1 400 metrin korkeuteen merenpinnan tasosta. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset
Kaitanokkakäpinkäinen

Kaitanokkakäpinkäinen (Edolisoma tenuirostre) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kaitanokkakäpinkäistä tavataan Australiassa, Indonesiassa, Mikronesiassa, Palaussa, Papua-Uudessa-Guineassa, Salomonsaarilla ja Itä-Timorissa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset
Makirankäpinkäinen

Makirankäpinkäinen (Edolisoma salomonis) eli aiemmalta nimeltään sancristóbalinkäpinkäinen on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä tavataan kotoperäisenä Salomonsaariin kuuluvalla Makiran saarella. Saaren entinen nimi on San Cristóbal. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset
Filippiinienkäpinkäinen

Filippiinienkäpinkäinen (Edolisoma mindanense) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Filippiinienkäpinkäistä tavataan Filippiineillä. Sen kannaksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Laji on vähenemässä metsien tuhoutumisen takia, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset Luokka:Uhanalaiset linnut
Jaana Eskelinen

Jaana Marjut Eskelinen (s. 8. huhtikuuta 1985 Pyhäselkä) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Pyhäselän Urheilijoita ja hänen valmentajanaan on vuodesta 2007 lähtien toiminut Ari Lyytikäinen. Kalevan kisoista Eskelinen on saavuttanut 10 kilometrin kävelyssä hopeaa vuonna 2007 ja pronssia vuonna 2005. Lisäksi hän on ollut voittamassa kultaa 3 x 3 000 metrin kävelyviestissä.http://www.tilastopaja.org/db/fi/atw.php?ID=2421 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aadam Leino

Aadam Leino (1. lokakuuta 1858 Koski Hl – 11. lokakuuta 1897 Koski Hl) oli suomalainen toimittaja ja suomentaja. Leinon vanhemmat olivat ratsutilallinen Heikki Ylöstalo ja Helena Sofia Adamintytär. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin alkeisopistosta 1882 ja työskenteli sitten toimittajana ja kirjailijana. Leino oli naimisissa vuodesta 1897 Hilma Katriina Jurvan kanssa. == Suomennoksia == * == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
Lars Josef Achrén

Lars Josef Achrén (21. tammikuuta 1811 Oravainen – 13. elokuuta 1842 Munsala) oli herännäinen suomalainen pappi. Achrénin vanhemmat olivat kappalainen Matias Achrén ja Elisabet Ulf. Hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1832 ja pappistutkinnon 1833 ja toimi sitten väliaikaisena pappina useissa Etelä-Pohjanmaan seurakunnissa. Herännäisyyteen kääntynyt Achrén käänsi ruotsiksi Anders Björkqvistin tunnetun postillan, käännös ilmestyi 1843 nimellä Trons Öfning till salighet. Achrénin puoliso vuodesta 1838 oli Charlotta Fredrika Stenbäck, runoilija Lauri Stenbäckin sisar. == Lähteet == * Sivut 5-6. ==Aiheesta muualla== * Viitattu 14.12.2013. Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1811 syntyneet Luokka:Vuonna 1842 kuolleet Luokka:Herännäiset henkilöt
Kuparijodidi

Kuparijodidi eli kupari(I)jodidi (CuI) on epäorgaaninen kupari- ja jodidi- ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisissa synteeseissä ja polymeerejä stabiloivana reagenssina. Luonnossa kuparijodidia esiintyy marshiittimineraalina. == Ominaisuudet == Kuparijodidi on huoneenlämpötilassa valkoista kiinteää ainetta, jonka epäpuhtaudet värjäävät ruskehtavaksi. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta. Se liukenee kuitenkin ammoniakkiin, jodidiliuoksiin ja syanidiliuoksiin muodostaen kompleksi-ioneja, esimerkiksi diammiinikupari(I)-ionin [Cu(NH3)2]+. Myös rikkihappo liuottaa kuparijodidia.H. Wayne Richardson: Copper compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 14.12.2013 == Valmistus ja käyttö == Kuparijodidia voidaan valmistaa alkuaineistaan kuuman kuparin ja kaasuuntuneen jodin välisellä reaktiolla. Toinen tapa on kupari(II)suolan vesiliuoksen ja alkalimetallijodidiliuoksen välinen reaktio. Tässä reaktiossa muodostuu ensin kupari(II)jodidia. Se on kuitenkin pysymätön yhdiste, koska jodidi-ioni pelkistää Cu2+-ionin Cu+-ioniksi hapettuen itse jodiksi. Veteen liukenematon kuparijodidi saostuu ja voidaan erottaa suodattamalla. Reaktiossa sivutuotteena muodostuva jodi värjää saostuman ruskeaksi ja kuparijodidin valkoinen väri saadaan esiin natriumtiosulfaattiliuoksen avulla. :Cu2+ \+ 2 I− → CuI2 :2 CuI2 → 2 CuI + I2 Kuparijodidia käytetään polymeerien lisäaineena parantamaan niiden stabiilisuutta korkeita lämpötiloja ja valoa vastaan. Sitä käytetään myös valoherkissä papereissa valokuvauskemikaalina, korroosionestoaineena kaivosteollisuuden sovellutuksissa, eläinten rehun lisäravinteena, pilvien kylvämiseen ja sen elohopean kanssa muodostamaa kaksoissuolaa käytetään lämpötilaindikaattorina. Kuparijodidia voidaan käyttää myös orgaanisten synteesien katalyyttinä muun muassa useissa kytkentäreaktioissa. == Lähteet == Luokka:Jodidit Luokka:Kupariyhdisteet
Voimapaperi

Voimapaperi on valkaisemattomasta sulfaattiselluloosasta valmistettua lujaa kääre- tai säkkipaperia. Sen paino on 60–90 g/m².WSOY Iso tietosanakirja 10, s. 303, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 Voimapaperit ovat yksi perinteisimmistä paperilaaduista, joita on valmistettu 1800-luvun lopulta lähtien. Voimapaperitehtaat sijaitsevat yleensä sellutehtaan yhteydessä, koska varsinkaan ruskeaa kraft-massaa ei kannata kuivata ja kuljettaa. Voimapaperien päätyypit ovat: # kraft-paperi (50–120 g/m²), joka hyödyntää pitkäkuituisen havupuusellun lujuusominaisuuksia. Ruskean massan lisäksi kraftia valmistetaan yhä enemmän myös valkaistusta havupuusellusta. MF-kraftpaperit ovat konekalanteroituja, SC-kraftpaperit superkalanteroituja papereita, joiden sileään pintaan saa paremman painojäljen. Toiselta puoleltaan kiiltäviä MG- papereita käytetään muun muassa kirjekuorissa, toiselta puoleltaan päällystettyjä C1S-papereita laminoituihin joustopakkauksiin, kuten pussikeittojen pusseihin. # säkkipaperi (60–80 g/m²) on kehitetty erityisesti paperisäkkeihin, joissa paperia voidaan käyttää myös useampina kerroksina. Säkkipaperi on kraftia lujempaa venymisominaisuutensa ansiosta. Erityisen venyvä säkkipaperilaatu on clupak, jonka mikrokreppaus antaa sille jopa 7 prosentin venymän. Säkkipaperista on kehitetty myös huokoisia laatuja, jotka auttavat ilmanpoistossa säkkejä täytettäessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Paperilaadut Luokka:Pakkaus
Carl Wilhelm Ahrenberg

Carl (Karl) Wilhelm (Vilhelm) Ahrenberg (14. toukokuuta 1807 Turku – 3. huhtikuuta 1880 Viipuri) oli suomalainen opettaja, rehtori ja koulutoiminnan kehittäjä. Ahrenbergin vanhemmat olivat asessori Henrik Jakob Ahrenberg ja Margareta Kristina Tihleman. Ahrenbergin puoliso vuodesta 1840 oli Mathilda Maria Bäck (k. 1901). Heidän kotinsa oli Viipurin ensimmäisiä sivistyskoteja, jonka kielenä oli suomi. Perheen poika Johan Jacob Ahrenberg (1847–1914) oli tunnettu arkkitehti, taidemaalari, taidekriitikko ja kirjailija. Carl Wilhelm Ahrenberg valmistui filosofian kandidaatiksi 1832 ja tuli sitten pitkän ulkomaan matkan jälkeen opettajaksi, ensin Helsinkiin ja sitten Viipuriin, missä hän toimi lukion ja sittemmin yläalkeiskoulun lehtorina 1836–1872 sekä vuodesta 1857 myös rehtorina. Vuosina 1859–1865 Ahrenberg oli Viipurin koulujen tarkastaja, joka yhtenäisti alueen kouluja muiden Suomen koulujen kanssa muun muassa niin, että lukion opetuskieleksi tuli ruotsi saksan ja venäjän asemesta. Ahrenberg oli 1865 asetetun koulukomitean jäsen, joka vastusti kirkon ja koulun erottamista toisistaan. Hän asettui myös alkeiskoulun ja lukion yhdistämistä vastaan.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Vilhelm Ahrenberg. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu22.12.2019) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka: Suomen koulujen rehtorit Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1807 syntyneet Luokka:Vuonna 1880 kuolleet
Cay Sevón

Cay Inger Elisabeth Sevón (ent. Kankaanpää, s. 22. maaliskuuta 1949 Kauniainen) on suomalainen valtiotieteiden tohtori,Kuka kukin on 2003, s. 929. Helsinki 2002. ISBN 951-1-18086-X joka vastasi Turun kulttuuripääkaupunkivuodesta Turku 2011 -säätiön toimitusjohtajana. Hän toimii nyt säätiön asiamiehenä.Turku 2011 -säätiö Cay Sevón kirjoitti ylioppilaaksi Grankulla Samskolasta 1969 ja opiskeli sosiologiaa ja poliittista historiaa Helsingin yliopistossa. Sevón työskenteli Suomen Kommunistisen Puolueen keskuskomitean kansainvälisellä osastolla 1981–1986 ja Rauhanpuolustajien pääsihteerinä 1987–1992. Vuosina 1995–1996 Sevón toimi Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän Pohjoismaiden vihreän vasemmiston ryhmävirkailijana Euroopan parlamentissa. Sevón toimi 1997–2001 Turun kaupungin yhteiskuntasuhteista ja edunvalvonnasta vastaavana yhteyspäällikkönä, sitten sisäasiainministeriön kuntaosaston osastopäällikkönä ja ylijohtajana sekä samoissa tehtävissä myös valtiovarainministeriössä vuoteen 2008, jolloin hänet nimitettiin Turku 2011 -säätiön toimitusjohtajaksi. Sevón väitteli valtiotieteiden tohtoriksi 1996 aiheenaan Ruotsin puolueettomuus jälleenrakennusajan Euroopassa. Hän on toiminut myös Stakesin tutkijana ja Suomen Akatemian tutkimusapulaisena. Vuonna 2010 Sevón valittiin Vuoden yhteiskuntatieteilijäksi.Cay Sevon vuoden yhteiskuntatieteilijäksi, Yle Turku 19.11.2010, viitattu 14.12.2013 Joulukuussa 2013 hallinto- ja kuntaministeri Henna Virkkunen nimitti Sevónin yhdeksi kolmesta pääkaupunkiseudun kuntajakoselvittäjästä.Mikko Pukkinen, Cay Sevón ja Matti Vatilo metropolialueen kuntajakoselvittäjiksi, Valtiovarainministeriö 10.12.2013, viitattu 14.12.2013 Sevónin isä oli toimittaja Enzio Sevón. Sevón sai Turun kulttuuripääkaupunkihankkeen vetäjänä Olutliiton ”Paha Nuutti”-nimityksen vuonna 2010. Olutliitto nimeää Pahaksi Nuutiksi henkilön tai tahon, joka on toiminnallaan jarruttanut olutkulttuuria Suomessa. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät Luokka:Suomalaiset kulttuurielämän vaikuttajat Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt
Voronežin taistelu (1943)

Voronežin taistelu oli tammikuussa 1943 käyty akselivaltojen ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu Voronežin kaupungin hallinnasta. Saksalaiset olivat edetessään vallanneet kaupungin heinäkuussa 1942. Taistelu oli seurausta saksalaisten Stalingradissa kärsimästä tappiosta ja se päättyi puna-armeijan voittoon 25. tammikuuta 1943. Taistelussa puna-armeija sai yli 140 000 sotavankia. Luokka:Toisen maailmansodan itärintaman taistelut Luokka:Vuoden 1943 sotahistoria
Yrjö Airila

Yrjö Elias Airila (vuoteen 1906 Nyholm; 25. kesäkuuta 1887 Vaasa – 25. kesäkuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, professori ja farmakologian tutkija. Airilan vanhemmat olivat kirkkoherra Abel Nyholm ja Elisabeth Forsman. Hänen veljensä oli kielentutkija Martti Airila. Airila valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1914 ja väitteli samana vuonna tohtoriksi adanaliinin ja bromuraalin farmakologiasta. Airila toimi ensin Helsingin yliopiston kokeellisen farmakologian dosenttina vuodesta 1916 ja sitten lääketieteellisen kemian assistenttina sekä vuodesta 1917 lääketieteellisen kemian ja farmakologian vt. professorina. Farmakologian professoriksi hänet nimitettiin 1924. Lääkintöhallituksen oikeuskemistinä Airila toimi 1920–1924, samoin ajoittain lääkärinä maaseudulla ja Helsingissä vuodesta 1922 sekä Savonlinnan kylpylän ylilääkärinä 1939–1942. Robert Tigerstedtin johdolla opiskellut Airila täydensi tietojaan Wienissä ja Berliinissä. Tutkijana hän perehtyi muun muassa anafylaksiaan sekä tiettyjen aineiden vaikutuksiin verenkiertoon. Airila oli kansainvälisesti tunnettu tiedemies, jota pidetään nykyaikaisen farmakologian uranuurtajana Suomessa. Airilan ensimmäinen puoliso vuodesta 1913 oli Hellin Olivia Lundán (er.) ja toinen vuodesta 1934 Stella Alile Spoof. == Lähteet == * * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset farmakologit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Voipaperi

Voipaperi on yleisnimitys, jolla tarkoitetaan sellaisia kovapintaisia ja sitkeitä paperilaatuja, jotka ovat tavallista valkoista paperia läpikuultavampia. Niistä tärkeimpiä ovat pergamenttipaperi ja pergamiini.WSOY Iso tietosanakirja 10, s. 303, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 Voipaperi on tarkoitettu ainoastaan kääre- ja aluspaperina käytettäväksi, eikä sovellu uuniin leivinpaperin korvikkeeksi.Kysy.fi 9.11.2010, viitattu 14.12.2013 Nimi viittaa aiemmin yleiseen käyttötarkoitukseen: irtovoin pakkaamiseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mitä on pergamiini?, Suomen Kuvalehti, 26.07.1930, nro 30, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Paperilaadut
Voitilankoski

Voitilankoski on koski Kyrönjoen alajuoksulla Etelä-Pohjanmaalla Mustasaaren kunnassa. Sen putouskorkeus on 6,0 metriä.WSOY Iso tietosanakirja 10, s. 304, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 == Lähteet == Luokka:Mustasaaren luonto Luokka:Suomen kosket
Heidi Lindewall

Heidi Maria Lindewall (s. 28. elokuuta 1979 Vaasa) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti juniorina Tapanilan Erää ja myöhemmin Vantaan Salamia vuodesta 1998 lukien. Hänen valmentajanaan on toiminut kilpailu-uran aikana vuosina 1998-2003 Pekka Muinonen, jona aikana Lindewall saavutti Kalevan kisoissa 10 kilometrin kävelyssä kultaa vuonna 2001 ja pronssia vuonna 2000. Lindewall on voittanut yhdeksän kertaa Suomen mestaruuden eri ikäluokissa sekä lisäksi kerran hopeaa ja kolmasti pronssia. Vuonna 2001 Lindewall sijoittui Amsterdamissa U23 ikäluokan Euroopan mestaruuskilpailuissa 12 sijalle. Lindewall siirtyi syksystä 2003 lukien Valentin Konosen valmennukseen, mutta hän ei enää osallistunut kilpailuihin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiina Muinonen

Tiina Annika Muinonen (s. 30. syyskuuta 1981 Vantaa) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti Kenttäurheilijat -58:aa ja Vantaan Salamoita. Hänen valmentajanaan toimi Pekka Muinonen. Kalevan kisoista Muinonen saavutti 10 kilometrin kävelyssä kultaa (vuonna 2000), kaksi hopeaa (2004, 2010) ja kaksi pronssia (2001, 2009). Lisäksi hän voitti 20 kilometrin kävelyssä kultaa vuonna 2007, hopeaa vuonna 2004 ja pronssia vuonna 2010. Ulkoradoilta Muinonen saavutti myös kolme kultaa ja pronssin 3 × 3 000 metrin kävelyviestissä. Sisäratojen SM-kilpailuista Muinonen voitti kaksi kultaa ja neljä hopeaa 3 000 metrin kävelyssä. Aktiivisen kilpailu-uransa Muinonen lopetti vuoden 2011 Kalevan kisojen jälkeen.http://www.vantaansanomat.fi/kumppanit/kenttaurheilijat-58/68320-tiina- muinonen-paatti-komeasti-uransa-kilpakavelijana == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mainland (Orkneysaaret)

Mainland on Orkneysaarten pääsaari. Saaren pinta-ala on 523 neliökilometriä. Suurin osa Orkneysaarten väestöstä asuu Mainlandilla. Vuonna 2011 saaren asukasluku oli 17 162. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Orkneysaaret
Ohjattu kasvu

Ohjattu kasvu on Raisio Oyj:n tehdasalueella Raisiossa sijaitseva graniittiveistos, jonka tekijä on vehmaalainen kuvanveistäjä Jarkko Roth (s. 1943). Se paljastettiin yrityksen 50-vuotisjuhlien yhteydessä 1989. Noin neljä metriä korkea kolmiosainen teos kuvaa Raision tehtaiden kasvua pienestä myllystä monipuoliseksi tuotantolaitokseksi.Jarmo Grönros. Ympäristömme Raisio. Sivu 140. Kirjayhtymä; 1996. ISBN 978-951-26-4146-8. ==Lähteet== Luokka:Raision patsaat ja veistokset
Suojattu kasvu

Suojattu kasvu on Turussa Aurajoen länsirannalla sijaitseva graniittiveistos, jonka tekijä on vehmaalainen kuvanveistäjä Jarkko Roth (s. 1943). Vuonna 1983 valmistuneen teoksen lahjoitti kaupungille Rakennusliike Kivikartio 40-vuotisjuhlansa yhteydessä 1985. Kivikartion perustaja teollisuusneuvos Pauli Lappalainen kertoi teoksen kuvaavan sitä suojaisaa kasvuympäristöä, jonka vakaasti kehittyvä Turku tarjoaa eteenpäin pyrkivälle yritykselle. Teoksen sijaintipaikka on Läntinen Rantakatu 25:n kohdalla. ==Lähteet== Luokka:Turun patsaat ja veistokset
Matti Kastu

Matti Tapani Kastu (3. helmikuuta 1943 – 3. maaliskuuta 2015Klassinen.fi Svenska Dagbladet 15. mars 2015 s. 40) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän on kotoisin Turusta Kastun kaupunginosasta. Hän opiskeli Turun musiikkiopistossa, Sibelius-Akatemiassa sekä Wienissä. Vuodesta 1973 hän kuului Tukholman oopperaan, mutta vieraili myös muuallaFacta2001, WSOY 1981, 8. osa, palsta 45 ja esiintyi mm. Savonlinnan oopperajuhlilla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tenorit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Jarkko Roth

Jarkko Roth (s. 1943) on vehmaalainen kuvanveistäjä, joka käyttää materiaalinaan erityisesti graniittia. Hän on tunnettu myös mitalitaiteilijana. Roth opiskeli Turun piirustuskoulussa.Julkiset veistokset, Salon taidemuseo. Viitattu 14.12.2013 == Teoksia == * Suojattu kasvu (1985), Läntinen Rantakatu 25, Turku. * Ohjattu kasvu (1989), Raision tehtaat, Raisio.Jarmo Grönros. Ympäristömme Raisio. Sivu 140. Kirjayhtymä; 1996. ISBN 978-951-26-4146-8. * Fjalar Nordellin muistomerkki (1996), St Anthonyn puisto, Salo. * Tiedon voima (1998), Salon kaupunginkirjaston piha. * Antti Lizeliuksen muistopatsas (2008), Mynämäen kirkon viereinen puisto. Muistomerkki on pystytetty Lizeliuksen syntymän 300-vuotispäivän muistoksi. Kiiltävän mustan muistomerkin vino asento kuvastaa jatkuvuutta. * Kohtaaminen (2024), Lokalahden kirkon edusta.Yrjö Hjelt, Ilkka Kanervan muistomerkki paljastettiin Lokalahdella, Yle.fi, uutiset 14.4.2024, viitattu 15.4.2024 === Kuvia teoksista === Tiedosto:Suojattu-kasvu.jpg|Suojattu kasvu, 1983, Turku Tiedosto:Liekkien herraksi by Jarkko Roth.JPG|Liekkien herraksi, 1986, Uusikaupunki. Tiedosto:Jarkko Roth Ohjattu kasvu.jpg|Ohjattu kasvu, 1989, Raisio. Tiedosto:Fjalar Nordellin muistomerkki.jpg|Fjalar Nordellin muistomerkki, 1996, Salo. Tiedosto:Jarkko Roth, Tiedon voima.jpg|Tiedon voima, 1998, Salo. Tiedosto:Jarkko Roth Oravanpyora 2b.jpg|Oravanpyörä, 2004, Vehmaa. Tiedosto:Antti Lizelius muistopatsas by Jarkko Roth.JPG|Antti Lizeliuksen muistopatsas, 2008, Mynämäki. Tiedosto:Jarkko Roth Juuret Eero Rantasen muistomerkki.jpg|Juuret, Eero Rantasen muistomerkki, 2018, Uusikaupunki. Tiedosto:Kohtaaminen, Ilkka Kanervan muistomerkki, suunnitellut Jarkko Roth, Lokalahden kirkon edusta, Uusikaupunki, 17.4 (2).JPG|Kohtaaminen, Ilkka Kanervan muistomerkki, 2024, Uusikaupunki. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Krokotiilikuja

Krokotiilikuja on novelliantologia, joka on koottu puolalaisen kirjailijan Bruno Schulzin eri kokoelmista. Novellit on suomentanut Aarno Peromies saksankielisistä käännöksistä. Antologian on julkaissut vuonna 1965 Otava. Juri Nummelin sanoo kirjoituksessaan, että Schulz ei ole kauhukirjailija, vaikka häntä on verrattu englantilaiseen kauhukirjailijaan Clive Barkeriin. Schulz on Nummelinin sanoin ”metamorfoosien surrealistinen kronikoitsija”. Hän arvelee, että hänen omaa vanhaa tulkintaansa ohjaili Peromiehen koukeroinen saksalaisvaikutteinen käännös ja ehkä myös myös amerikkalaisten Qauy-veljesten animaatio Street of Crocodiles (1986). Nummelin arvioi, että Tapani Kärkkäisen uusi käännös kokoelmassa Kanelipuodit ja muita kertomuksia muuttaa Schulz- tulkintaa huomattavasti. Tämän kokoelman niminovelli on saanut siinä uuden nimen "Krokotiilikatu"Juri Nummelin, Kanelipuodit ja muita kertomuksia, Kiiltomato.net 24.3.2014, viitattu 9.9.2021 ==Novellit== * Nimrod * Karol- herra * Pyrstötähti * Traktaatti mallinukeista eli toinen genesis * Krokotiilikuja * Linnut * Kanelikaupat * Pan * Traktaatti mallinukeista, jatkoa * Yksinäisyys * Traktaatti mallinukeista, loppu * Kuolinilmoituksen parantola * Torakat * Isän viimeinen pako * Koettelemus * Mallinuket * Eläkeläinen * Elokuu ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1965 kirjat Luokka:Suomalaiset novellikokoelmat
Kanelipuodit

Kanelipuodit () on vuonna 1933 ilmestynyt puolanjuutalaisen kirjailijan Bruno Schulzin novellikokoelma. Kokoelman kertomukset on julkaistu suomeksi teoksessa Kanelipuodit ja muita kertomuksia (Basam Books, 2013) Tapani Kärkkäisen kääntäminä. == Sisältö == * Elokuu * Koettelemus * Linnut * Mallinuket * Traktaatti mallinukeista eli Toinen Genesis * Traktaatti mallinukeista, jatkoa * Traktaatti mallinukeista, viimeinen osa * Nimrod * Pan * Karol-eno * Kanelipuodit * Krokotiilikatu * Torakat * Vihuri * Huippusesongin yö == Suomennos == Kanelipuodit ja muita kertomuksia -teoksessa on julkaistu suomeksi kaikki Sculzin säilyneet proosateokset, myös Schulzin toinen teos Kuolinilmoituksen sanatorio (1936) sekä neljä kirjallisuuslehdissä ilmestynyttä novellia. Kirja on kuvitettu Schulzin piirroksin, ja se on varustettu Virpi Hämeen-Anttilan kirjoittamalla esipuheella sekä suomentajan laajalla jälkisanalla ja viitteillä. Käännös on tehty Schulzin koottujen proosateosten tieteellisestä laitoksesta Opowiadania: Wybór esejów i listów. Schulzin kertomuksia ilmestyi suomeksi vuonna 1965 välikielen kautta valikoimana Krokotiilikuja, jonka Otava julkaisi Moderneja kirjailijoita -sarjassa. Suomennoksen teki Aarno Peromies Josef Hahnin 1960-luvulla tekemästä saksannoksesta. Teoksesta kuitenkin puuttui useita tärkeitä tekstejä, varsinkin Kuolinilmoituksen sanatoriosta.Kärkkäinen, Tapani: Suomentajan jälkisanat. Teoksessa Kanelipuodit ja muita kertomuksia, s. 390. == Lähteet == == Teoksen sisältö== * ** Virpi Hämeen-Anttila: Metaforien ja muodonmuutosten mestari (s. 7–14) ** Kirjojen ulkopuoliset kertomukset: ”Syksy” (1936); ”Unelmien tasavalta” (1936); ”Pyrstötähti” (1939); ”Isänmaa” (1938) ** Tapani Kärkkäinen: Suomentajan jälkisanat (s. 389–409) == Aiheesta muualla == * Tiina Krohn: Bruno Schulz aineen virrassa. Helsingin Sanomat 10.7.1986. Arkistoitu 8.2.2005. * J. Pekka Mäkelä: Merkillisen isän kummallinen kuolema (ja kuolemanjälkeiset vaiheet). Yrttimaan aikakirja II 14.2.2011. * Tapani Möttönen: Arkihämärän suulas mystikko. Voima 9/2013. Arkistoitu 14.12.2013. * Heikki Romppainen: Kanelipuotien Puolassa. Satakunnan kansa 11.12.2013. Arkistoitu 14.12.2013. Luokka:Vuoden 1933 kirjat Luokka:Puolalaiset kirjat Luokka:Novellikokoelmat Luokka:Maaginen realismi
Sentneri

Sentneri (tunnus cwt; engl. centum weight tai hundredweight) on vanha painomitta. Brittiläinen sentneri () on 112 paunaa eli 50,802 3 kg. Brittiläinen tonni (long ton) on 20 cwt. Amerikkalainen sentneri short hundredweight, on 100 paunaa, ja amerikkalainen tonni (short ton) on 20 amerikkalaista sentneriä eli 2 000 paunaa. Jalometallien punnituksessa käytetty troy hundredweight on kuitenkin 100 troy-paunaa eli 37,324 172 16 kg. "Metrinen sentneri" tarkoittaa senttaalia, joka on 100 kgTietosanakirja, osa 6, sivu 387; Tietosanakirja-osakeyhtiö, Helsinki, 1909-1922. == Lähteet == Luokka:Massan yksiköt
Kokoelma (Jukka Poika)

Kokoelma on suomalaisartisti Jukka Pojan ensimmäinen kokoelma-albumi. Suomen Musiikki -levy-yhtiö julkaisi sen digitaalisesti ladattavana, CD:nä sekä vinyylilevynä 4. lokakuuta 2013. Kokoelmalta-albumilta löytyy vanhojen kappaleiden lisäksi kaksi uutta kappaletta, "Pelimies" sekä "Laineet", jotka molemmat on julkaistu singleinä. "Laineet" on uusi versio vuonna 2003 Kompostikoplan kanssa levytetystä kappaleesta "Keinuta mua". Albumilla neljä kappaletta on tulkittu uudestaan. Kokoelma nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan kuudenneksi, joka on myös sen toistaiseksi paras sijoitus listalla. Kokoelma ylitti kahdessa päivässä kultalevyrajan, kun sitä myytiin yli 10 000 kappaletta. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 kokoelma-albumit Luokka:Jukka Pojan albumit
Aiju von Schöneman

Arja Anitra "Aiju" von Schöneman (1939 Hämeenlinna – 8. helmikuuta 2022 Turku) oli turkulainen kulttuurivaikuttaja ja Turun tuomiokirkon entinen opas. Hän alkoi käyttää nimeä Aiju 12-vuotiaana. Sotkamossa nimismiehen tyttärenä varttunut von Schöneman tuli Turkuun opiskellakseen lukiossa. Sen jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa kirjallisuustiedettä, psykologiaa ja sosiologiaa. Hän työskenteli opintojen ohella toimittajana Radiokuuntelija- lehdessä. Hän tapasi tulevan puolisonsa, psykiatri Armo Hormian, joka pyysi von Schönemania ryhtymään pienen kirjankustantamonsa Tajon kirjalliseksi johtajaksi. Von Schönemanista tuli Hormian kolmas vaimo. Väkivaltaisen avioliiton ja vuonna 1972 tapahtuneen avioeron jälkeen von Schöneman jatkoi kahden lapsen yksinhuoltajana opintojaan Turun yliopistossa ja aloitti pitkän uransa Turun tuomiokirkon suosittuna oppaana, aluksi kesäisin ja vuodesta 1981 ympäri vuoden, ja toimi myös vahtimestarina. Von Schöneman jäi eläkkeelle 2003, mutta opasti tuomiokirkossa senkin jälkeen.Leena Teinilä-Huittisen haastattelu Aiju von Schönemanista, Kotiliesi 7.12.2005, sivut 116-120. Lyhennelmä artikkelista sivulla Aiju von Schöneman , Gröndahl-Murtola sukuseura ry. Viitattu 15.12.2013 Vuosina 1984–1990 von Schöneman oli yhdessä Ilkka-Juhani Takalo-Eskolan ja Antero Kareen kanssa perustamassa Retretin näyttelyluolastoa Punkaharjulla ja kouluttamassa sen oppaita. Tuomiokirkon ja Retretin ohella von Schöneman on opastanut myös muun muassa Turun linnassa. Hän on toiminut Turun kaupungin nimistötoimikunnassa ja kulttuurilautakunnassa sekä Turun kirkkovaltuustossa ja -neuvostossa. Vuonna 2007 Turkuseura nimesi Aiju von Schönemanin Vuoden kulttuuriturkulaiseksi. Seuraavana vuonna hän oli yksi Turun Tähti -palkinnon saajista.Turun Tähden julkistamistilaisuus Veistämönaukiolla, WTC Turku 1.9.2011. Viitattu 14.12.2013 Aiju (Turkuseura, 2014) on Sinikka Klemettilän toimittama muistelmateos, jossa von Schöneman muistelee muun muassa väkivaltaista avioliittoaan Hormian kanssa. Näyttelijä Eira Soriola oli Aiju von Schönemanin vanhempi sisar. ==Teoksia== *Salaperäinen tunneli, kuvitus Terhi Hedberg. Cultura, 1998. ISBN 978-952-9501-46-5. ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * Luokka:Suomalaiset kulttuurielämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet Luokka:Suomalaiset kirjankustantajat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Armando Diaz

Armando Vittorio DiazNordisk familjebok, täydennysosa (1923), s. 317 Runeberg.org. Viitattu 15.12.2013. (5. joulukuuta 1861 Napoli – 29. helmikuuta 1928 Rooma)Armando Diaz Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 15.12.2013. oli italialainen marsalkka. Hän johti Italian sodankäyntiä ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheessa 1917–1918. Diaz kävi sotilaskoulun Napolissa ja Torinossa, ja aloitti upseerinuransa tykistön aliluutnanttina vuonna 1881. Vuonna 1894 hänestä tuli eversti ja 93:nnen jalkaväkirykmentin komentaja. Diaz komensi menestyksekkäästi rykmenttiään vuosien 1911–1912 sodassa Turkkia vastaan ja sai 1914 ylennyksen kenraalimajuriksi. Hän auttoi kenraali Luigi Cadornaa Italian armeijan uudelleenjärjestelyssä maailmansodan alla ja Italian liityttyä sotaan hänestä tuli päämajan operaatiojohtaja. Vuoden 1915 lopussa Diaz ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja nimitettiin 48:nnen jalkaväkidivisioonan komentajaksi. Vuonna 1917 hän siirtyi 23:nnen armeijakunnan johtoon. Italian kärsittyä nöyryyttävän murskatappion saksalaisille ja itävaltalaisille Caporetton taistelussa lokakuussa 1917 Cadorna siirrettiin uuden pääministerin Vittorio Orlandon määräyksestä syrjään ja Diaz nimitettiin 8. marraskuuta hänen tilalleen pääesikunnan päälliköksi, mikä tosiasiassa merkitsi Italian ylipäällikön tehtäviä. Diaz sai Italian armeijan takaisin jaloilleen, ja Itävalta-Unkarin hyökkäys Piaven luona kesäkuussa 1918 torjuttiin menestyksekkäästi. Maan hallituksen painostuksesta Diaz määräsi Italian armeijan myös vastahyökkäykseen, ja heinäkuun alkuun mennessä itävaltalaiset lyötiin. Lopullisesti Itävalta-Unkarin armeija murskattiin Vittorio Veneton taistelussa lokakuun 1918 lopussa. Aivan maailmansodan loppuvaiheessa saavutettu voitto teki Diazista suositun. Hänet ylennettiin ensin armeijakenraaliksi (generale d’esercito) ja nimitettiin myöhemmin ylimmän sotaneuvoston varapuheenjohtajaksi. Hän toimi armeijan tarkastajana, kunnes jätti aktiivipalveluksen marraskuussa 1920. Joulukuussa 1921 Diazille myönnettiin erityinen aatelisarvo duca della victoria (”voiton herttua”). Hän toimi sotaministerinä Benito Mussolinin hallituksessa 1922–1924, mutta joutui vetäytymään tehtävästä terveysongelmien vuoksi. Vuonna 1924 hän sai vielä marsalkan sotilasarvon.Armando Diaz Firstworldwar.com. Viitattu 15.12.2013. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Italian marsalkat Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Barrie Colts

Barrie Colts on kanadalainen jääkiekkoseura, joka pelaa Ontarion junioriliigan Itäisen konferenssin keskidivisioonassa. Seuran kotikaupunki on Barrie Ontariossa. == Joukkue kaudella 2024–2025 == Maalivahti Maalivahti Maalivahti Maalivahti Maalivahti Maalivahti # Pelaaja Hanskakäsi Syntymävuosi Syntymäpaikka 1 Arvin Jaswal L 2008 Pickering, Ontario, Kanada 30 Sam Hillebrandt L 2005 Riverview, Florida, Yhdysvallat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Syntymävuosi Syntymäpaikka 8 Grayson Tiller L 2005 St. Catharines, Ontario, Kanada 74 Kashawn Aitcheson L 2006 Toronto, Ontario, Kanada 86 Beau Akey R 2005 Waterloo, Ontario, Kanada Ethan Armstrong R 2007 Toronto, Ontario, Kanada Tristan Bertucci L 2005 Vaughan, Ontario, Kanada Jacob Carroll L 2005 Ottawa, Ontario, Kanada Justin Handsor L 2007 Whitby, Ontario, Kanada Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Syntymävuosi Syntymäpaikka 5 Carter Lowe L VLH 2006 Toronto, Ontario, Kanada 16 Ethan Quick R OLH 2005 Trenton, Ontario, Kanada 27 Cole Dubowsky L VLH 2007 Sudbury, Ontario, Kanada 29 Cole Beaudoin L KH 2006 Kanata, Ontario, Kanada 53 Beau Jelsma L VLH 2004 Brownsville, Ontario, Kanada 92 Roenick Jodoin R KH 2004 Cornwall, Ontario, Kanada Ben Bowen L VLH 2008 Peterborough, Ontario, Kanada Brad Gardiner R KH 2005 Aurora, Ontario, Kanada Emil Hemming R OLH 2006 Vaasa, Suomi Peter Legostaev R KH 2007 Ottawa, Ontario, Kanada Riley Patterson R KH 2006 Burlington, Ontario, Kanada Anthony Romani R OLH 2005 Pickering, Ontario, Kanada Brenden Sirizzotti R OLH 2003 Whitby, Ontario, Kanada Bode Stewart L VLH 2006 Oakville, Ontario, Kanada Owen Van Steensel L VLH 2004 Ilderton, Ontario, Kanada Dalyn Wakely R KH 2004 Port Hope, Ontario, Kanada Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/865/barrie-colts Viitattu 28.9.2021. == Joukkueenjohto == * Päävalmentaja & Toimitusjohtaja: Marty Williamson * Apuvalmentaja: Phillip Barski * Apuvalmentaja: Dennis Martindale * Apuvalmentaja: Dylan Smoskowitz * Maalivahtivalmentaja: David Belitski * Fysiikkavalmentaja: Keith Kling * Huoltopäällikkö: Morgan Payne * Henkilöstö- & kykyjenetsinnänjohtaja: Mark Seidel * Omistaja: Howie Campbell Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/865/barrie-colts Viitattu 28.9.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Barrie Coltsin verkkosivut * Barrie Coltsin EliteProspects sivut Luokka:Ontariolaiset jääkiekkoseurat
Porttaalitunneli

Porttaalitunneli on Porin rautatieaseman yhteydessä sijaitseva jalankulku- ja pyöräilytunneli, joka yhdistää Porin keskustan Tiilimäen ja Isomäen kaupunginosiin. Tampere–Pori-radan alittava tunneli on noin 100 metriä pitkä ja sieltä on yhteys myös asemalaitureille. Ratapihan jälkeen Porttaalitunneli jatkuu Valtatie 2:n alitse kevyenliikenteenväylänä ja liittyy Satakunnan keskussairaalan kohdalla muun muassa lentoasemalle ja urheilukeskukseen johtavalle Tiilimäentielle. Vuonna 1998 valmistuneen Porttaalitunnelin on suunnitellut helsinkiläinen Arkkitehtitoimisto Esa Piironen.Toteutettuja suunnitelmia Arkkitehtitoimisto Esa Piironen Oy. Viitattu 15.12.2013. Se on osa vuonna 2002 perustettua Porin kansallista kaupunkipuistoa, joka ulottuu Kirjurinluodolta kaupungin keskustan puistoakselin kautta Isomäen urheilukeskukseen.Porin kansallinen kaupunkipuisto Porin kaupunki. Viitattu 15.12.2013. Keskimääräinen vuorokausiliikenne tunnelissa oli kesäaikana 2012 noin 2 200 henkilöä.Kevyeen liikenteen tilastoja Porista 2001-2012 Porin kaupungin tekninen palvelukeskus. Viitattu 15.12.2013. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *”Mopoilu saisi loppua porttaalitunnelissa” Porissa- valokuvablogi. Luokka:Suomen tieliikennetunnelit Luokka:Porin rakennukset ja rakennelmat
Brampton Steelheads

Brampton Steelheads on kanadalainen jääkiekkoseura, joka pelaa Ontarion junioriliigan Itäisen konferenssin keskidivisioonassa. Seuran kotikaupunki on Brampton, Ontario. == Joukkue kaudella 2024–2025 == Maalivahti Maalivahti Maalivahti Maalivahti Maalivahti Maalivahti # Pelaaja Hanskakäsi Syntymävuosi Syntymäpaikka 38 Jacob Gibbons L 2006 Whitby, Ontario, Kanada Brayden Gillespie L 2005 Oakville, Ontario, Kanada Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Syntymävuosi Syntymäpaikka 2 Alexander Stephen L 2005 Brampton, Ontario, Kanada 4 Stevie Leskovar L 2004 Cambridge, Ontario, Kanada 6 Parker Von Richter R 2006 Mississauga, Ontario, Kanada 7 Finn Harding R 2005 Toronto, Ontario, Kanada 24 Jared Harding L 2007 Toronto, Ontario, Kanada 25 Graeme MacAuley L 2005 Milton, Ontario, Kanada Jakub Fibigr L 2006 Uničov, Tšekki Konnor Smith L 2004 Windsor, Ontario, Kanada Spencer Sova L 2004 Windsor, Ontario, Kanada Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Syntymävuosi Syntymäpaikka 12 Thomas Kuipers R OLH 2006 Carrying Place, Ontario, Kanada 17 Angus MacDonell L KH 2005 Toronto, Ontario, Kanada 18 William Eggleton L VLH 2006 Toronto, Ontario, Kanada 19 Mason Zebeski L VLH 2005 Oakville, Ontario, Kanada 25 Chase Lefebvre L KH 2004 Kapuskasing, Ontario, Kanada 27 Lucas Karmiris L KH 2006 Brantford, Ontario, Kanada 33 Luke Misa L KH 2005 Oakville, Ontario, Kanada 40 Aiden Lane R OLH 2007 Mississauga, Ontario, Kanada 41 Jack Van Volsen L KH 2006 Whitby, Ontario, Kanada 78 MacGregor Richmond R OLH 2006 Richmond Hill, Ontario, Kanada 83 Quinn Binnie R OLH 2004 Stouffville, Ontario, Kanada 91 Adam Židlický L KH 2005 Praha, Tšekki 94 Porter Martone R OLH 2006 Peterborough, Ontario, Kanada Vilmer Alriksson L VLH / KH 2005 Enebyberg, Ruotsi Gabe Chiarot R OLH 2006 Hamilton, Ontario, Kanada Carson Rehkopf L KH 2005 Vaughan, Ontario, Kanada Martin Vaculík R H 2006 Zlín, Tšekki Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/12595/mississauga-steelheads Viitattu 5.10.2021. == Joukkueenjohto == * Päävalmentaja & Toimitusjohtaja: James Richmond * Apuvalmentaja: Matthew Chiarantano * Apuvalmentaja & Apulaistoimitusjohtaja: Jeff Kyrzakos * Maalivahtivalmentaja: Chris Beckford- Tseu * Fysiikkavalmentaja: Binne Brouwer * Huoltopäällikkö: Tom Frater * Puheenjohtaja: Elliott Kerr * Apulaistoimitusjohtaja: Michael Doyle Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/12595/mississauga-steelheads Viitattu 5.10.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mississauga Steelheadsin verkkosivut * Mississauga Steelheadsin EliteProspects-sivut Luokka:Ontariolaiset jääkiekkoseurat Luokka:Mississauga Luokka:Vuonna 1906 perustetut urheiluseurat