EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Allan Jokinen

Allan Willhard Jokinen (4. tammikuuta 1917 Turku – 1. tammikuuta 1993 Tornio) oli suomalainen kirjailija. Jokisen vanhemmat olivat kirjanpitäjä August Willhard Jokinen ja Martta Wilhelmina Lammi. Hän kävi keskikoulun ja työskenteli sitten apulaiskonttorinhoitajana Tornion posti- ja lännätinkonttorissa sekä teleliikenneosaston päällikkönä. Jokinen asui vuodesta 1939 Torniossa. Allan Jokinen teki novellinsa Aavekoira pohjalta käsikirjoituksen tv-näytelmään Itikkaharjun saatana (1978). Hän teki myös käsikirjoituksen yhdessä Jussi Niilekselän kanssa 3-osaiseen tv-sarjaan Fasaanit (1990). == Teoksia == * Lintusyksy : eräkuvauksia. Otava 1954 * Joki ja valkea talo, romaani. Karisto 1957 * Herra liikennetarkastaja, romaani. Karisto 1959 * Aavekoira : eränovelleja, kuvat Reino Wihinen. Karisto 1960 * Piiritetty kaupunki, romaani. Karisto 1961 * Fasaanit ja Nuuti Mikko, novelli. Karisto 1962 * Kirill, sudenpyytäjä, nuortenkirja. Karisto 1964 * Takki, tv- näytelmä. 1964 * Horoskooppi : pienoiskomedia. Karisto 1965 * Viimeinen rakovalkea, novellikokoelma. Karisto 1965 * Tuliristi, novellikokoelma. Karisto 1970 * Poika varjoisalta kujalta, romaani. Karisto 1973 * Eräpolkujen taikaa : valittuja erätarinoita, kuvat Pentti Okkonen. Karisto 1985 == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta * Tornionlaakson kirjailijoita: Allan Jokinen * Imdb.com: Allan Jokinen Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Kaunotar ja hirviö (vuoden 1946 elokuva)

Kaunotar ja hirviö (La Belle et la Bête) on ranskalainen romanttinen fantasiaelokuva, jonka ohjasi Jean Cocteau vuonna 1946. Elokuva perustuu Jeanne-Marie Le Prince de Beaumontin tarinaan, ja pääosissa olivat Belle- kaunotarta esittänyt Josette Day ja kolmoisroolissa Belleä riiaavana Avenatina, hirviönä ja prinssinä Jean Marais. The New York Timesin kriitikot valitsivat Kaunottaren ja hirviön vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Juoni == Kaunottaren isä etsii myrskyn vuoksi suojaa hirviön linnasta. Lähtiessään hän nappaa ruusun tyttärelleen, mikä vihastuttaa linnan isännän ja tämä uhkaa tappaa hänet. Isä anoo pelastusta ja pääsee vapaaksi ehdolla, että kaunotar tulee vangiksi linnaan. Hirviö pyytää kaunotarta vaimokseen, mutta kaunotar ei suostu mutta jää linnan sisäköksi. Kun isä on kuolemaisillaan, kaunotar saa lähteä viikoksi hyvästelemään hänet. Siskot houkuttelevat kaunottaren pysymään kauemmin ja palatessaan myöhässä kaunotar löytää hirviön kuolemaisillaan hädästä. Kaunotar anoo hirviötä pysymään elossa ja lupaa mennä naimisiin hänen kanssaan. Tämä teko muuttaa hirviön komeaksi prinssiksi. Kaunottaren perhe muuttaa asumaan hänen kanssaan palatsiin. == Lähteet == * === Viitteet === == Kirjallisuutta == * Huhta, Veli-Matti: ”Elämä hirviön linnassa – Jean Cocteaun Kaunotar ja hirviö”. Filmihullu 3/2020. Luokka:Fantasiaelokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1946 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Kaunotar ja hirviö
Gerhard Gleirscher

Gerhard Gleirscher (s. 14. joulukuuta 1969) on itävaltalainen entinen ohjaskelkkailija, joka kilpaili vuosina 1990-2000. Gleirscher saavutti MM- kilpailuista sekajoukkueesta kultaa Iglsistä 1997 ja hopeaa 1991 Winterbergissä. Iglsin kisoista hän saavutti myös yksiköstä pronssia Georg Hacklin ja Markus Prockin jälkeen. Gleirscher oli mukana myös vuosien 1992, 1994 ja 1998 olympialaisissa. Luokka:Itävaltalaiset ohjaskelkkailijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paavo Ruotsalainen (kirjailija)

Paavo Ruotsalainen (18. huhtikuuta 1887 Sonkajärvi – 24. tammikuuta 1967 Iisalmi) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Ruotsalainen oli Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1929–1933. Ruotsalaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Lassi Ruotsalainen ja Juljaana Lyyra. Hän kävi kansakoulun ja valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista 1909. Ruotsalainen toimi kansakoulunopettajana Sonkajärvellä vuosina 1909–1921 ja 1942–1954. Vuosina 1921–1955 hän oli maanviljelijänä Sonkajärvellä ja lisäksi hän toimi 21 vuoden ajan Rutakon osuuskassan kirjanpitäjänä. Ruotsalainen oli Suomen kristillisen opettajaliiton matkapuhujana, matkasihteerinä (vuodesta 1934) ja sihteerinä (vuodesta 1940). Ruotsalainen oli kansanedustajana 1929–1933 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli mukana Sonkajärven kunnallispolitiikassa kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan puheenjohtajana. Ruotsalainen osallistui myös kirkolliskokoukseen. Ruotsalainen oli naimisissa vuodesta 1913 Vilina o.s. Kainulaisen kanssa (k. 1979). Lapset: Pekka, Lassi (1924–2004), Paavo (s. 1926), Hanna Kaarina (s. 1928). == Teoksia == * Tulisielu : Bruno Boxströmin elämäkerta. Gummerus 1934 * Korven urhot, romaani nuorisolle. WSOY 1937 * Erakon majalla, kertomus. WSOY 1940 * Joululoma erakon majalla, kertomus. WSOY 1943 * Erakon majalla. Yhteispainos kertomuksista Erakon majalla ja Joululoma erakon majalla. WSOY 1943, 3. korjattu painos Kuva ja sana, Helsinki 1955 * Salosaunan salaisuus, nuortenkirja. Kuva ja sana, Helsinki 1944 * Kaksimarkkanen. Sortavalan evankelinen seura, Vaasa 1945 * Tulisieluinen Karjalan mies Bruno Boxström. Kuva ja sana, Helsinki 1946 * Vaarallinen retki, nuortenkirja. Kuva ja sana, Helsinki 1947 * Sissipäällikön aarre. Kuva ja sana, Helsinki 1949 * Korvessa taistellaan. Kuva ja sana, Helsinki 1954 * Paavo taas, tyttöjen ja poikien leppäkerttukirja. Kuva ja sana, Helsinki 1956 * Petojen keskellä, nuortenkirja. Kuva ja sana, Helsinki 1956 * Taistelu erakon majalla. Kuva ja sana, Helsinki 1957 * Paavon puukko ja Äidin siunaus, tyttöjen ja poikien leppäkerttukirja. Kuva ja sana, Helsinki 1958 * Ratkaisun kesä erakon majalla, ajan romaani. Kuva ja sana, Helsinki 1958 * Kettujen konsteja. Seikkailuja vesillä ja suurilla saloilla I. Kuva ja sana, Helsinki 1960 * Köysi-Kallen kasvatit, nuortenkirja. Kuva ja sana, Helsinki 1961 * Etsijän maja. Kamarikeskusteluja erakon majalla. Kuva ja sana, Helsinki 1963 * Tiukukaulalinnut: kertomuksia opettaja Paavo Ruotsalaisen tuotannosta. Valikoinut Kaarina Ruotsalainen, koottu lehtikirjoituksista ja teoksista Paavo taas, Paavon Puukko ja Kettujen konsteja. Kaarina Ruotsalainen 2005 == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta * * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia: Paavo Ruotsalainen Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Sonkajärven kunnanvaltuutetut Luokka:Pohjois-Savon vaalipiiri Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Razak Omotoyossi

Razak Omotoyossi (s. 8. lokakuuta 1985 Lagos, Nigeria) on beniniläinen jalkapalloilija. == Ura == Omotoyossi edusti kaudesta 2007 lähtien Ruotsin Allsvenskanin Helsingborgia, jonne hän siirtyi moldovalaisesta FC Sheriffistä. Hän teki debyyttikaudellaan 14 maalia 23 ottelussa, jakaen Allsvenskanin maalikuninkuuden IFK Göteborgin Marcus Bergin kanssa. Heinäkuussa 2008 Omotoyossi siirtyi Saudi-Arabian valioliigaan Al-Nassrin riveihin. Hän pelasi joukkueessa vain yhden kauden, jonka aikana hän teki neljä maalia pelaamassaan yhdeksässä ottelussa. Sittemmin Omotoyossi on edustanut useita seuroja, muun muassa Egyptin valioliigassa pelaavaa Zamalekia. == Maajoukkueura == Omotoyossi edusti Beniniä vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskisoissa, joissa hän teki yhden maalin ottelussa Norsunluurannikkoa vastaan. Vuoden 2010 Afrikan- mestaruuskisoissa hän teki edellisten kisojen tavoin yhden maalin Mosambikia vastaan. Omotoyossi on pelannut kaikkiaan 55 maaottelua ja tehnyt niissä 21 maalia vuosina 2004–2016. Hän on Beninin maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Omotoyossi Helsingborgin sivuilla * National Football Teams Luokka:Beniniläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yön pimeä puoli

Yön pimeä puoli on vuonna 1998 julkaistu Yön kokoelma-albumi. Se sisältää aikaisemmin vain singleillä julkaistuja harvinaisuuksia, vuoden 1992 Tänä yönä -coveralbumin materiaalin sekä Yön esittämän kappaleen Alivaltiosihteeri- tribuuttilevyltä Toinen käsittely – kunnianosoitus Alivaltiosihteerille (1995). Kokoelma nousi Suomen viralliselle listalle yhdeksän viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla 20.Yö: Yön pimeä puoli Musiikkituottajat. Viitattu 30.4.2015. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == *YÖN PIMEÄ PUOLI Finnmusic. *YÖN PIMEÄ PUOLI Likaiset Legendat. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Yön pimeä puoli discogs.com -sivustolla Luokka:Yön albumit Luokka:Vuoden 1998 kokoelma-albumit
Kavantola

Kavantola on kylä Halikossa 110-tien laidalla. Tien molemmin puolin on kylän laakea peltomaisema, joskin eteläpuolella on hivenen metsää, jonka laidalle kylän nykyinen rakennuskanta on sijoittunut. Kavantolaa rajaavat pohjoisesta Mätikkö, idästä Kirjola, etelästä Naapala ja lännestä Korvenpää. Kavantola edustaa Halikon vanhempaa kyläkantaa, sillä se on perustettu varhaiskeskiajan aikana. Kylässä oli kolme kantatilaa: Isotalo, Pohjantalo ja rälssitila Keskitalo. Kylään ilmestyi vielä neljäs tila 1500-luvulla, jotka kaikki siirtyivät isojaon jälkeen vuonna 1787 alkuperäiseltä kylämäeltä omien maidensa keskelle. Kavantolassa maatilojen kehityssuunta on ollut poikkeava. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa kaikki kylän tilat päätyivät vuorollaan Kirjolan päätalon omistukseen, ja ovat sittemmin hävinneet. Isotalon paikalla sijaitsee nykyään Kirjolan entinen torppa Ylitupa. Kylän torpat puolestaan itsenäistyivät 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. Huomattavasti kutistunut Kavantola kasvoi sotien jälkeen, kun siirtoväelle lohkottiin tiloja. Kylästä lohkottiin useita omakotitalotontteja kun 110-tie rakennettiin vuonna 1954. Palveluita kylässä ei ole, mutta 110-tien vuoksi kylästä ei ole pitkä matka läheisiin keskuksiin. ==Lähteet== *Turun maakuntamuseon SARAKUM-projekti: Halikon kulttuuriympäristö ja arvot Luokka:Halikon kylät
Dietrich von Choltitz

Dietrich von Choltitz (9. marraskuuta 1894 Wiese-Gräflich, Sleesia, Saksan keisarikunta – 4. marraskuuta 1966 Baden-Baden, Länsi-Saksa) oli saksalainen jalkaväenkenraali, joka toimi Pariisin viimeisenä saksalaisena sotilaskuvernöörinä toisen maailmansodan aikana elokuussa 1944. Hän antautui lopulta Vapaan Ranskan joukoille ja jätti noudattamatta Adolf Hitlerin käskyä hävittää Pariisi maan tasalle ennen sen luovuttamista liittoutuneille. ==Varhaisempi sotilasura== Ensimmäisessä maailmansodassa Choltitz osallistui taisteluihin länsirintamalla luutnanttina. Weimarin tasavallassa hän liittyi Reichswehriin. Hänestä tuli vuonna 1929 ratsuväen kapteeni ja vuonna 1938 ensin majuri ja sitten jalkaväkirykmentin everstiluutnantti. Toisessa maailmansodassa Choltitz otti osaa Rotterdamin valtaukseen vuonna 1940 ja sai Rautaristin ritariristin. Syyskuussa 1940 hän yleni everstiksi ja rykmentin komentajaksi. Sodassa Neuvostoliittoa vastaan hän otti osaa Sevastopolin piiritykseen kesäkuussa 1942. Samana vuonna hän yleni kenraalimajuriksi ja 1943 kenraaliluutnantiksi. Hän oli avustava Saksan 260. jalkaväkidivisioonan komentaja ja XLVIII panssariarmeijakunnan komentaja. Maaliskuussa 1944 hän palveli Italiassa ja kesäkuussa 1944 länsirintamalla. Sodan loppupuolella hän oli Pariisin sotilaskuvernöörinä kaupungin valtaukseen asti. ==Pariisin tuhoamisesta kieltäytyminen== Choltitz kieltäytyi hävittämästä Pariisia uhmaten suoraan Hitlerin käskyä tuhota kaupungin näkyvimmät muistomerkit. Sotavankeuden aikaisista salakuunteluista käy ilmi, että syynä oli lähinnä Hitlerin mielikuvituksellisten käskyjen noudattamisen vaikeus, sillä kohteiden tuhoamiseen ei ollut käytettävissä räjähdysaineita eikä henkilöstöä. Choltitz kuoli vuonna 1966 ja hänen hautajaisissaan oli läsnä korkea-arvoisia ranskalaisia sotilashenkilöitä. Pariisin tapahtumista on tehty elokuvat Palaako Pariisi? (1966) ja Diplomatia (2014). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Saksalaiset toisen maailmansodan sotilaat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Lalle Broberg

Jarl Erik ”Lalle” Broberg (s. Hämeenlinna) on suomalainen urheiluselostaja ja -toimittaja. Broberg on selostanut urheilutapahtumia Yleisradion ruotsinkielisellä puolella.Vuoden yleisurheilutietäjä 2004 -kisan vastaukset TV:n ja radion lisäksi Broberg on toiminut kuuluttajana myös paikan päällä muun muassa Rukalla maailmancupissa, Kontiolahdella MM-kisoissa, Salpausselän kisoissa hiihtostadionilla sekä suunnistuksen Tiomila-viestissä, Jukolassa ja veteraanien MM-kisoissa. Yleisurheilussa hän on myös ollut sekä kuuluttajana että haastattelijana niin Kelvin kisoissa kuin Ruotsi-ottelussa. Vuodesta 2002 alkaen hän on toiminut Helsinki City Marathonin/Helsinki City Runin/Helsinki City Running Dayn kuuluttajana. Hän on myös toiminut Stockholm Marathonin kuuluttajana vuosina 2001–2016. Broberg on työskennellyt myös Österbottningen- lehdessä. Broberg toimi vuonna 2004 Kalevan kisojen pääsihteerinä. Samalla tittelillä hän toimi myös vuosien 2001 ja 2007 Eurooppa Cupin ja vuoden 2017 European Team Championshipsin organisaatioissa. Hän toimii vuosina 2008–2009 suomenruotsalaisen yleisurheilujärjestö Svenska Finlands Idrottsförbundin toisena varapuheenjohtajana.Mikael Paul ny SFI-ordförande! ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * YLE Sporten Luokka:Suomalaiset urheiluselostajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Yön valoisa puoli

Yön valoisa puoli on tammikuussa 2006 ilmestynyt Yön kokoelma-albumi, joka sisältää aikaisemmin vain singleillä julkaistuja kappaleita sekä muita harvinaisuuksia. Se on jatkoa vuonna 1998 ilmestyneelle Yön pimeä puoli -kokoelmalle. Kokonaan ennenjulkaisemattomia kappaleita albumilla ovat Varieteen sessioissa äänitetty Prinsessa Ruususen uni vuodelta 1983, vuoden 2000 Valo-albumin sessioiden Peili sekä kappaleen Etkö unta saa? vaihtoehtoinen versio, jossa Päivi Lepistön sijaan laulaa Taina Kokkonen. Levy nousi suoraan Suomen virallisen listan ykköseksi helmikuussa 2006 ja Listaviikkoja sille kertyi yhteensä yhdeksän.Yö: Yön valoisa puoli Musiikkituottajat. Viitattu 21.5.2015. Albumia myytiin yli 16 000 kappaletta eli kultalevyyn oikeuttava määrä.Yö Musiikkituottajat. Viitattu 21.5.2015. == Kappaleet == ;CD 1 # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # ;CD 2 # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == *YÖN VALOISA PUOLI Finnmusic. *YÖN VALOISA PUOLI Likaiset Legendat. ===Viitteet=== Luokka:Yön albumit Luokka:Vuoden 2006 kokoelma-albumit
Bettina von Arnim

Elisabeth (Bettina) Catharina Ludovica Magdalena von Arnim, myös: Bettine, o.s. Brentano, 4. huhtikuuta 1785 Frankfurt am Main – 20. tammikuuta 1859 Berliini) oli saksalainen kirjailija ja huomattava saksalaisen romantiikan edustaja. == Elämä == Bettina von Arnim syntyi Frankfurt am Mainissa vuonna 1785. Hän oli vauraan kauppiaan Peter Anton Brentanon ja tämän puolison Maximiliane von La Rochen kahdestatoista lapsesta järjestyksessään seitsemäs. Osan nuoruuttaan hän varttui Fritzlarin ursuliiniluostarissa. Vanhempiensa kuoltua hän asui isoäitinsä Sophie von La Rochen luona aluksi Offenbachissa ja myöhemmin Frankfurtissa. Arnimin sisar Gunda oli naimisissa oikeusoppineen Friedrich Carl von Savignyn kanssa ja asui Marburgissa, jossa myös von Arnim vieraili. Vuonna 1810 von Arnim muutti von Savignyjen perässä Berliiniin. Bettina von Arnim avioitui vuonna 1811 kirjailija Achim von Arnimin kanssa,Brentano, Clemens, Tietosanakirja osa 1, palsta 1249, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 johon hän oli tutustunut jo Frankfurtissa veljensä Clemens Brentanon kautta.Arnim 3. Elisabeth (Bettina) von, Tietosanakirja osa 1, palsta 584, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Avioliitto kesti kaksikymmentä vuotta ja päättyi Achim von Arnimin äkilliseen kuolemaan vuonna 1831. Avioliitosta syntyi seitsemän lasta. Puolisonsa kuoltua Bettina von Arnim keskittyi kirjailijanuraansa. Hän kuoli 20. tammikuuta vuonna 1859 perheensä ympäröimänä, ja hänet haudattiin miehensä tavoin brandenburgilaisen Wiepersdorfin kirkon viereen. thumb|left|120px|Bettina von Arnimin hauta. === Lapset === * Freimund Johann (5. toukokuuta 1812 – 2. maaliskuuta 1863) * Siegmund Lucas (2. lokakuuta 1813 – 22. helmikuuta 1890) * Friedmund Anton Nepomuk (9. helmikuuta 1815 – 24 heinäkuuta 1883) * Kühnemund Waldemar (24. maaliskuuta 1817 – 24. kesäkuuta 1835) * Maximiliane Marie Catharine (23. lokakuuta 1818 – 31. joulukuuta 1894) * Armgart Catharina Gisela (4. maaliskuuta 1820 – 17 tammikuuta 1880) * Gisela (28. elokuuta 1827 – 4. huhtikuuta 1889) == Teokset == * Goethes Briefwechsel mit einem Kinde, 1835 * Die Günderode, 1840 * Dies Buch gehört dem König, 1843 * Clemens Brentanos Frühlingskranz, aus Jugendbriefen ihm geflochten, 1844 * Ilius Pamphilius und die Ambrosia, 1848 * An die aufgelöste Preußische National-Versammlung, Die Polenbroschüre, 1848 == Kunnianosoitukset== Bettina von Arnimin nimeä kantavaa kirjallisuuspalkintoa Bettina-von-Arnim-Preis on jaettu vuodesta 1992 lähtien. Sitä jaettiin vuosittain vuoteen 1997 saakka, jonka jälkeen sitä on jaettu joka toinen vuosi. Saksan liittotasavallan entisen rahayksikön D-markan viiden markan seteliin von Arnim pääsi vuonna 1992. Seteli oli vihreänkeltainen, ja sen kääntöpuolta koristi Brandenburgin portti. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Dichterinnen.de: Bettina von Arnimin biografia * Deutsche Nationalbibliothekin luettelo Bettina von Arnim -aiheisesta kirjallisuudesta Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Romantiikan kirjailijat Luokka:Vuonna 1785 syntyneet Luokka:Vuonna 1859 kuolleet
Ernest Ranglin

Ernest Ranglin (s. 19. kesäkuuta 1932) on jamaikalainen kitaristi. Hän esiintyi muun muassa Millien levytyksellä "My Boy Lollipop", jonka hän myös sovitti. Ranglin on julkaissut myös soololevytyksiä ja tehnyt yhteistyötä useiden muiden maineikkaiden artistien kanssa. Luokka:Jamaikalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
III-divisioona

III-divisioona voi tarkoittaa seuraavia: *Jääkiekon III-divisioona *Jalkapallon III divisioona
Guri Schanke

Guri Schanke (Guri Annika Schanke, s. 14. joulukuuta 1961) on norjalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten näyttelijänä Norjassa ja osallistumisestaan Norjan Tanssii tähtien kanssa -kilpailuun vuonna 2005. Schanke on ollut naimisissa näyttelijä Øivind Blunckin kanssa vuodesta 1991. Hän aloitti uransa näyttelijänä vuonna 1981 Oslossa Oslo Nye Teaterissa, jonka jälkeen hän on näytellyt monissa musikaaleissa, muun muassa Les Misérables, Summer in Tyrol ja Annie Get Your Gun. Schanke valittiin vuonna 2007 edustamaan Norjaa Eurovision laulukilpailuun Helsinkiin kappaleellaan ”Ven a bailar conmigo” ja sijoittui semifinaalissa 18:nnelle sijalle 48:lla pisteellä, joka ei kuitenkaan riittänyt finaaliin pääsyyn. == Disney-elokuvat == Schanke on antanut äänensä useisiin norjankielisiin Disneyn elokuviin: *Pocahontas *Pieni merenneito *101 dalmatialaista *Aristokatit *Oliver ja kumppanit ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Guri Schanken viralliset kotisivut * Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Norjalaiset poplaulajat Luokka:Norjan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2007 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paavo Pitkänen (kirjailija)

Paavo (Paavi) Pitkänen (18. tammikuuta 1908 Uusikirkko Vpl - 4\. toukokuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja kirjailija. Pitkäsen vanhemmat olivat rautatievirkailija Knut Pitkänen ja Aino Ihanelma Salokannel (ent. Willberg). Hän pääsi ylioppilaaksi 1928 Iisalmen yhteislyseosta. Pitkänen kirjoitti myös libreton Ahti Sonnisen oopperaan Haavruuva (1975) ja toimi käsikirjoittajana Åke Lindmanin ohjaamassa Kultala-elokuvassa. == Teoksia == * Lemmenlenkillä Lapissa. WSOY 1949 * Noita ja neljätoista : muutama muistelus suurista selkosista. WSOY 1963 * Kultaa ja kivikirveitä : tähdenvälejä Ivalojoen kullan 100-vuotistaipaleelta. Lapin matkailijayhdistys, Rovaniemi 1968 * Puhuva tunturi : tarinaa Lapin kairoilta, kuvat Anna-Maaret Pitkänen. Weilin & Göös 1972 * Kavalkadi ja purpuri : muistikuvia vieraskirjan puumerkkien viereltä. Weilin & Göös 1973 * Tapahtui Lapissa : kertomuksia pohjoisilta palkisilta, kuvat Anna-Maaret Pitkänen. Weilin & Göös 1974 * Kuurtaneen jättiläinen Heikki Klemetti, kuorotaiteemme suurmies. Suomen laulajain ja soittajain liitto 1975 * Ivalojoen kultalat, toimittajat Martti Hanhivaara, Keijo Kaskimies ja Paavo Pitkänen. Lapin Kultala-säätiö, Inari 1984 * Puhuva tunturi ja muita kertomuksia. WSOY 1991 == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia: Paavo Pitkänen Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Sylvia Browne

Sylvia Browne (19. lokakuuta 1936 Kansas City, Missouri – 20. marraskuuta 2013 San José, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen henkilö, joka väitti itsellään olleen yliluonnollisia kykyjä. Hän julkaisi lukuisia kirjoja, joita on käännetty useille eri kielille. Browne väitti yliluonnollisten kykyjen kulkevan hänen suvussaan. Hän väitti itse perineensä nämä kyvyt jo lapsuusiässään. Hän kuvasi kirjoituksissaan ja puheissaan usein tuonpuoleista. Hänellä oli sanojensa mukaan henkiopas ”Francine”. Browne esitti useita epäonnistuneita ennustuksia; hän esimerkiksi ennusti, että vuonna 2000 Yhdysvalloissa valittaisiin demokraattinen presidentti.Predictions for 1999. Browne perusti 1986 Society of Novus Spiritus -nimisen ”gnostilais- kristillisen” kirkon, joka oman ilmoituksensa mukaan seuraa Jeesuksen opetuksia unohtamatta buddhalaisuuden, juutalaisuuden, islamin tai hindulaisuuden viisautta. Browne sai 1990-luvun alussa vuoden ehdollisen petostuomion. Hän oli hyvin kiistelty henkilö; hänen työtään arvosteli voimakkaasti muiden muassa skeptikko James Randi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut . * Brownen Novus Spirituksen sivut. * Sylvia Brownen ennustuksia vuosille 2008–2009. Luokka:Yhdysvaltalaiset psyykikot Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Hyvän olon konsultit

__NOTOC__ Hyvän olon konsultit on Edu Kehäkettusen ja DJPP:n vuonna 2008 Monsp Recordsin kautta julkaistu yhteisalbumi. Albumin kansilehdessä lukee: "Edu ja DJPP julkaisevat seuraavan yhteisen albuminsa jo vuonna 2009", mutta levyä ei kuitenkaan ilmestynyt. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 25. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Samplet == * "Saanks mä murista sun muffinssiin" sisältää samplen Salma Aghan kappaleesta "Come Closer" * "Supershedut" sisältää samplen Fatbackin kappaleesta "Is This The Future?" == Arvostelut == * Desibeli.net: Albumin arvostelu Desibeli.net: Levyarvio * Redrum-187: 3+/5Redrum-187: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio * Tuoreet Platat: Albumin arvostelu Tuoreet Platat: Levyarvio == Lähteet == * Hyvän olon konsultit -kansilehti === Viitteet === Luokka:Edu Kehäkettusen albumit Luokka:DJPP:n albumit Luokka:Vuoden 2008 albumit
Otsolahti

Otsolahti () on lahti ja pienalue Espoon Tapiolan kaupunginosassa. Sen mukaan on nimetty Otsolahdentie ja sen yli kulkee Länsiväylä. Otsolahden ympärillä on pääosin kolmi-viisikerroksisia 1960-luvulla rakennettuja kerrostaloja. Rannat ovat kuitenkin vapaasti kuljettavissa. Otsolahdessa sijaitsee myös Espoon kaupungin ylläpitämä venesatama, joka tarjoaa runsaat 400 venepaikkaa. Otsolahden asuinalue sijaitsee kävelymatkan päässä Tapiolan keskustasta ja palveluista. Otsolahdessa on paljon lintuja, esimerkiksi kanadanhanhia. Otsolahti on pinta-alaltaan noin 21 hehtaaria ja virtausaukkoja lukuun ottamatta eristetty merestä Länsiväylän silloilla, mikä on aiheuttanut lahden rehevöitymistä. Sillat rakennettiin 1960-luvun alussa ja 1990-luvulla. ==Lähteet== Luokka:Suomen lahdet Luokka:Tapiola
Uplistsikhe

Uplistsikhe (, kirjaimellisesti "herran linnoitus") on muinainen, kiveen hakattu kaupunki Georgian itäosassa noin kymmenen kilometriä Gorin kaupungista itään Šida Kartlin alueella. Kaupunki on rakennettu Mtkvari-joen korkealle ja kallioiselle vasemmalle rannalle, ja siihen kuuluu erilaisia rakennuksia 400-luvulta eaa. myöhäiskeskiajalle saakka. Se on huomattava erilaisten anatolialaisten ja iranilaisten kivileikkauskulttuurien ainutlaatuisesta yhdistelmästä sekä esikristillisen ja kristillisen arkkitehtuurin rinnakkaiselosta.Georgia – ICOMOS World Report on Monuments and Sites in Danger 2001. == Historia == Uplistsikhea pidetään yhtenä Georgian vanhimmista kaupunkimaisista asutuskeskuksista. Se sijaitsee strategisella paikalla muinaisen Kartlin kuningaskunnan (eli antiikin lähteiden Iberian) sydänmaalla, ja se nousi maan merkittäväksi poliittiseksi ja uskonnolliseksi keskukseksi. Kaupungin ikä ja tärkeys johtivat siihen, että keskiaikaisessa georgialaisessa kirjallisessa perinteessä kaupungin perustajaksi kerrotaan myyttinen Uplos, Mtskhetosin poika ja Kartlosin pojanpoika.Khimšiašvili (1999), s. 1. Sen jälkeen kun Kartli käännytettiin kristinuskoon 300-luvun alussa Uplistsikhen merkitys vaikuttaa vähentyneen, ja se menetti asemansa uuden, elävän kristityn kulttuurin keskuksille, ensin Mtskhetalle ja myöhemmin Tbilisille. Uplistsikhe nousi kuitenkin uudestaan keskeiseksi georgialaiseksi linnoitukseksi Tbilisin islamilaisen valloituksen aikana 700- ja 800-luvuilla. Mongolien hyökkäykset 1300-luvulla merkitsivät kaupungin loppua: se käytännössä hylättiin, ja sitä käytettiin vain ajoittain väliaikaisena suojana ulkomaiden hyökkäysten aikana. == Arkkitehtuuri == thumb|300px|Uplistsikhen keskiosan luolarykelmä. Uplistsikhen kompleksi voidaan alustavasti jakaa kolmeen osaan: eteläiseen (alempaan), keskiseen ja pohjoiseen (ylempään). Keskiosa on suurin, ja siihen kuuluu valtaosa Uplistsikhen kiveen kaiverretuista rakennelmista. Se yhdistyy eteläiseen osaan kapean kiveen leikatun polun ja tunnelin kautta. Kapeat kujat ja joskus portaikot lähtevät säteittäin kaupungin "pääkadulta" eri rakennelmia kohti.Khimšiašvili (1999), s. 2. Vuoden 1920 maanjäristys tuhosi useita kaupungin herkimmistä alueista täydellisesti. Monumentin vakaus on edelleen vakavasti uhattuna, joten Georgian kulttuuriperinnön rahasto (Maailmanpankin ja Georgian hallituksen yhteisprojekti) aloitti sen rajallisen konservaatio- ohjelman vuonna 2000. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Georgian rakennukset ja rakennelmat Luokka:Georgian historia Luokka:Šida Kartli
Ed Bell

Edward "Ed" Bell (s. toukokuu 1905, Fort Deposit, Alabama - k. 1965, Alabama) oli yhdysvaltalainen blueslaulaja ja -kitaristi. Bell levytti myös taiteilijanimillä "Barefoot Bill" ja "Sluefoot Joe"http://www.wirz.de/music/bellefrm.htm. Bell levytti ensimmäisen kerran syyskuussa 1927 Paramount-merkille kappaleet "Mamlish Blues" ja "Hambone Blues". Viimeiset levytykset syntyivät joulukuussa 1930. Bellin kuolema on jäänyt hämärän peittoon, mutta oletetaan hänen kuolleen 1960-luvulla kansalaisoikeusmarssillahttp://www.alamhof.org/belled.htm . == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuvitettu diskografia Luokka:Yhdysvaltalaiset bluesmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Wilhelm Stuckart

Tohtori Wilhelm Stuckart (16. marraskuuta 1902 Wiesbaden – 15. marraskuuta 1953 Hannover) oli korkea-arvoinen kansallissosialisti, valtiosihteeri ja lakimies sekä yksi Wannseen konferenssin osallistujista. Stuckart liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen 1922. Hän osallistui jo varhain kansallissosialistien toimintaan ja muun muassa Nürnbergin lakien laatimiseen ja esittämiseen valtiopäiville 1935. Hän oli Wannseen konferenssissa sisäministeri Wilhelm Frickin edustajana Wannseen konferenssissa 20. tammikuuta 1942, missä päätettiin juutalaisten tuhoamisesta lopullisessa ratkaisulla. Stuckart joutui sodan jälkeen oikeuteen sotarikollisena ja sai vankeusrangaistuksen. Hän kuoli liikenneonnettomuudessa Länsi-Saksan Hannoverissa 1953. Luokka:NSDAP:n poliitikot Luokka:Sotarikoksista vankeuteen tuomitut Luokka:Wannseen konferenssiin osallistuneet Luokka:Valtiosihteerit Luokka:Saksalaiset juristit Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Georg Leibbrandt

Georg Leibbrandt (5. syyskuuta 1899 – 16. kesäkuuta 1982) oli virkamies natsi- Saksassa. Hän osallistui Wannseen konferenssiin. Leibbrandt syntyi saksalaisille vanhemmille Ukrainassa Tsebrikoven alueella Torosovossa (Hoffnungsfeld) lähellä Odessaa. Hän muutti nuorena Saksaan opiskelemaan filologiaa ja historiaa. Hänestä tuli filosofian tohtori vuonna 1928. Hän matkusteli 1926, 1928 ja 1929 Neuvostoliitossa. Hän esiintyi matkoillaan historian professorina Leipzigin yliopistossa, filosofian tohtorina ja ulkosaksalaisten tutkijana Stuttgartissa. Hän jatkoi opintoja Pariisissa ja Yhdysvalloissa 1931–1933 ja julkaisi tutkimustensa tuloksena kirjan Mustanmeren alueen saksalaisista. Leibbrandt palasi 1933 Alfred Rosenbergin pyynnöstä Saksaan ja liittyi samana vuonna Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen. Hän työskenteli kansallissosialistisen puolueen ulkomaalaistoimiston itäisten alueiden osastossa, ja hänet sijoitettiin myös Neuvostoliiton vastaisen ja antikommunistisen propagandan tuottajaksi. Vuonna 1941 Rosenberg sijoitti hänet vallattujen Neuvostoliiton alueiden poliittiseen johtoon. Hänestä tuli Ukrainan, Kaukasian ja Venäjän yhteyshenkilö. Leibbrandt ja Alfred Meyer osallistuivat Wannseen konferenssiin 1942 Ostministeriumin edustajina. Hän vapautui tuntemattomista syistä velvollisuuksistaan kesällä 1943 ja liittyi laivastoon. Leibbrandt oli liittoutuneiden sotavankina 1945–1949. Hän joutui 1950 muodollisesti syytetyksi osallisena juutalaisten joukkotuhoon, mutta 10. elokuuta juttu hylättiin ja hänet vapautettiin. Sodan jälkeen hän jatkoi volgansaksalaisten tutkimista ja kehittyi alan asiantuntijaksi. Hän kuoli Bonnissa 16. kesäkuuta 1982. Wannseen konferenssista kertovassa elokuvassa Lopullinen ratkaisu (2001) häntä esittää Ewan Stewart. Luokka:Natsi-Saksan virkamiehet Luokka:Sotarikossyytteistä vapautetut Luokka:Wannseen konferenssiin osallistuneet Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Muumi (virvoitusjuoma)

Muumi (puhekielessä myös Muumilimu) on Sinebrychoffin valmistama virvoitusjuoma.Metsämansikan makuista juomaa on valmistettu vuodesta 1991 lähtien.Aiemmin valikoimaan on kuulunut myös muita makuvaihtoehtoja. Alun perin Muumia myytiin 0,33 litran lasipulloissa, nykyään 0,5 ja 1,5 litran muovipulloissa.Tammikuussa 2014 markkinoille tuli kuuden 0,33 litran juomatölkin monipakkaus, joka on sittemmin poistunut myynnistä. Suurempi 1,5 litran pullo tuli markkinoille maaliskuussa 2019. Kuluttajat olivat toivoneet suurempaa pakkauskokoa valmistajalta pitkään. Pullojen etiketeissä esiintyy Muumi-hahmoja. Muumien näkyminen virvoitusjuomien tunnuksena edustaa 1980-luvulla elintarviketeollisuudessa voimakkaasti yleistynyttä hahmomarkkinointia, jolla tuotteita pyritään muokkaamaan lapsikohderyhmän kannalta kiinnostavammaksi. == Maut == *Metsämansikka (1991) **Sokeriton metsämansikka (2022) *Omena (1991) *Lakritsi (1990-luku) *Mustikka (2003) *Mustikka-vadelma (2019) *Raparperi-mansikka (2020) *Hedelmä (nimellä Kesäjuoma, 2021) *Vadelma-päärynä (2025) Muumi-virvoitusjuomaa myytiin 1990-luvun aikana metsämansikan lisäksi omenan ja lakritsin makuisena. Vuonna 2003 julkaistiin uutena makuvaihtoehtona mustikka. Samaan aikaan suuremman 1,5 litran pakkauskoon kanssa tuli myyntiin mustikan ja vadelman makuyhdistelmä maaliskuussa 2019. Elokuussa 2020 markkinoille tuli uusi mansikan ja raparperin makuinen juoma. Toukokuussa 2021 markkinoille tuotiin uusi trooppisten hedelmien makuinen Muumi Kesäjuoma. Nämä kolme erikoismakua ovat sittemmin poistuneet. Maaliskuussa 2022 tuotiin markkinoille sokeriton versio metsämansikan makuisesta juomasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Nuoruusdisko: Muumilimsasta Friscoon Luokka:Suomalaiset virvoitusjuomamerkit Luokka:Muumit Luokka:Sinebrychoff
Erich Neumann

Erich Neumann (1892 – 1948Die Teilnehmer an der Konferenz tai 1951Erich Neumann Biographie) oli saksalainen kansallissosialistinen poliitikko ja yksi Wannseen konferenssin osallistujista. Hän syntyi Forstissa protestanttiseen perheeseen. Saatuaan korkeakouludiplominsa hän opiskeli lakia ja ekonomiaa Freiburgin, Leipzigin ja Hallen yliopistoissa. Hän palveli ensimmäisessä maailmansodassa ja yleni yliluutnantiksi. Hän toimi Preussin talousministeriössä vuodesta 1923. 1927/1928 hänestä tuli aluepresidentti Freystadtiin (Ala-Sleesiaan), sitten hän palveli nuorempana avustavana valtiosihteerinä (Ministerialrat) taas Preussin talousministeriössä. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen 1933 eli verraten myöhään muihin natsien huippujohtajiin verraten. Neumann liittyi SS:ään 1934, yleni majuriksi (Sturmbannführer). Vuonna 1938 Neumann ylennettiin alivaltiosihteeriksi ja hän osallistui Hermann Göringin tapaamiseen Saksan talouden ”arjalaistamisesta”. Neumann edusti talous-, työ-, raha-, ruoka-, kuljetus ja ammustuotantoministeriöitä 1942 Wannseen konferenssissa. Liittoutuneet ottivat hänet vangiksi vuonna 1945. Hänet internoitiin ja hän kuoli huonon terveytensä seurauksena 1948 tai 1951. Wannseen konferenssista kertovassa elokuvassa Lopullinen ratkaisu (2001) häntä esittää Jonathan Coy. ==Lähteet== Luokka:Natsi-Saksan virkamiehet Luokka:Sotarikoksista syytetyt Luokka:SS-sotilaat Luokka:Wannseen konferenssiin osallistuneet Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Gregory Maguire

Gregory Maguire (s. 9. kesäkuuta 1954) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka on julkaissut romaanin Noita: Lännen Ilkeän Noidan elämä ja teot. Kirjaan perustuu Broadway-musikaali Wicked. Maguire on julkaissut myös muita romaaneja sekä lastenkirjoja. Hän on lasten kirjallisuusopetuksen asiantuntija ja on kirjoittanut arvosteluja New York Times Book Review -lehteen. Hän on kirjoittanut useita lastenkirjoja ja on mukana homo- ja lesbonuorille suunnatussa novellivalikoimassa Am I Blue? Coming Out From the Silence (1994) . == Suomennetut teokset == * * == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Kotisivut . Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Prophecies

The Prophecies on KenZinerin toinen ja viimeinen studioalbumi vuodelta 1999. Debyyttilevytyksen teeman ollessa pääasiassa fantasiapainotteinen, on toinen levy enemmänkin faktoista kertova. == Kappaleet == #Live Forever – 5:56 #The Razor's Edge – 4:37 #Through the Fire – 6:07 #Trail of Tears – 5:35 #Race with Time – 5:34 #Eternity – 6:16 #Dimensions – 4:42 #Like a Paradise – 6:57 #Lost in a Fantasy – 5:02 #The Prophecies – 10:07 == Kokoonpano == * Jarno Keskinen – kitarat, basso * Stephen Fredrick – laulu * Mikko Härkin – koskettimet * Brian Harris – rummut == Lähteet == * * Leviathan Records Luokka:Vuoden 1999 albumit Luokka:Kenzinerin albumit
Nokia N93i

Nokia N93i on Nokian valmistama matkapuhelin, Nokia N93:n seuraaja. Se julkaistiin tammikuussa 2007 == Aiheesta muualla == * Käyttöohjeet * Nokia N93i - Tuki == Lähteet == N93i Luokka:Wi-Fi-laitteet Luokka:Symbian-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2007 matkapuhelimet ru:Nokia N93i
Terapeuttinen rangaistusteoria

Terapeuttisessa rangaistusteoriassa eli reformi- tai hoivateoriassa rikollisuus nähdään yhteiskunnan sairautena. Teorian mukaan rangaistuksen tehtävä on ensi sijassa rikollisen parantaminen paremmaksi ihmiseksi. Teorian ihmiskäsitys on varsin ihanteellinen. Se näkee rikollisuuden yhteiskunnan syynä ja näin liu'uttaa varsinaiselta tekijältä vastuuta pois. Vankilaan pistämisen sijasta teoria ehdottaa rikollisen parantamista terveeksi muilla keinoilla.FILO 4, Vapaus, veljeys, tasa-arvo, Tammi 2005 ==Lähteet== Luokka:Filosofiset teoriat Luokka:Kriminaalipolitiikka Luokka:Yhteiskuntafilosofia
Kolmas tasavalta (romaani)

Kolmas tasavalta on nimimerkki Jaakko Sirpin satiirinen 1976 julkaistu romaani. Kirjan julkaisi Kirjayhtymä.Fennica Teos kuvaa sosialistista Suomea 1990-luvulla. Romaanin käsikirjoitus voitti Kirjayhtymän tieteisromaanikilpailun. Nimimerkin Jaakko Sirppi takaa paljastui myöhemmin satakuntalainen maanviljelijä Erkki Näsi (s. 1944). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 1976 kirjat
Michael Diamond (ampuja)

Michael Diamond (s. 20. toukokuuta 1972 Sydney) on australialainen haulikkoampuja, maailmanmestari ja olympiavoittaja. Michael Diamond on voittanut olympialaisissa kaksi kultaa trapissa Atlantassa 1996 ja Sydneyssä 2000. Lisäksi hän on voittanut lukuisisa MM-mitaleita trapissa ja kaksoistrapissa aikuisten ja nuorten sarjoissa. Diamondilla on hallussa kaksoistrapin peruskilpailun maailmanennätys. ==Maailmanennätys== ==Lähteet== *Profiili ISSF Newssissä *ISSF:n tietokanta Luokka:Australialaiset ampujat Luokka:Australialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Geguti

Geguti () on keskiaikainen kuninkaallinen palatsi samannimisessä kylässä seitsemän kilometriä Kutaisin kaupungista etelään Georgiassa. Nykyään palatsi on raunioina. Gegutin palatsikompleksin rauniot käsittävät yli 2 000 neliömetrin suuruisen alueen Rioni-joen varrella. Vuosina 1953–1956 suoritetuissa laajoissa kenttätutkimuksissa tutkijat identifioivat Gegutin tärkeimmät arkeologiset kerrokset ja rekonstruoivat keskiaikaisten rakennusten arkkitehtuurin muodon ja koristelun. Valtaosa rakennuksista on peräisin 1100-luvulta, jolloin Geguti myös mainittiin ensimmäisen kerran georgialaisessa kronikassa. Vanhin rakennelma, yksinkertainen, yksihuoneinen rakennus suurine takkoineen, on peräisin 700–800-luvuilta. Kuninkaallisen kompleksin keskeisin osa, jonka rakennutti kuningas Giorgi III (hallitsi 1156–1184), on nelikerroksinen tiilirakennus, joka on rakennettu kolme metriä korkean kiviperustuksen päälle. Sen avaran, ristinmuotoisen keskihallin päällä lepäsi halkaisijaltaan 14 metrin levyinen kupoli. Koko rakennus on ympäröity muurilla ja linnoitettu massiivisin pilarein. Länsipuolella on muita rakennelmia ja palatsin kirkko myöhemmältä kaudelta 1200–1300-luvuilta. Gegutin palatsin raunioiden merkitys korostuu niiden maallisessa luonteessa, sillä suurin osa Georgian keskiaikaisen arkkitehtuurin säilyneistä monumenteista on kirkkoja ja luostareita. Tallenteita keskiajan tuesta maalliselle taiteelle (pääosin palatseja, joissa on laajoja koristemaalauksia) on säilynyt georgialaisissa kirjallisissa lähteissä, mutta Gegutin raunioiden lisäksi vain linnojen kuoria on jäänyt jäljelle todisteiksi tehdyn työn laajuudesta. Gegutin kuninkaallisen palatsin päärakennukset valmistuivat keskiaikaisen Georgian niin sanottuna "kulta-aikana". Vaikka Georgian hovi liikkuikin suhteellisen paljon, mittakaavaltaan suuren kuninkaallisen palatsin perustaminen lähelle kuningaskunnan toista pääkaupunkia ja tärkeää kulttuurikeskusta voidaan ymmärtää haluna luoda pysyvämpi kuninkaallinen hovi ja kuninkaallinen byrokratia. Se saavuttikin pian huippunsa kuningatar Tamarin hallinnon aikana (hallitsi 1184–1213). Gegutin palatsista kerrotaan useita kertoja georgialaisissa vuosikirjoissa Georgian kuninkaallisten rakastettuna lepopaikkana. Tamarin hallinnossa se oli myös paikka, jossa kapinalliset aateliset kruunasivat hänen entisen aviomiehensä prinssi Juri Bogoljubskin epäonnistuneessa vallankaappauksessaan kuningatarta vastaan vuonna 1191. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Geguti. Parliament of Georgia. *Geguti . Kutaisi Scientific Center, 2001. *Geguti . Deutsch-Georgisches Zentrum für Internationale Beziehungen. Luokka:Georgian rakennukset ja rakennelmat Luokka:Georgian historia Luokka:Imereti
Sanat Jukka Virtanen

Sanat Jukka Virtanen on tribuuttialbumi, joka sisältää eri suomalaislaulajien tulkintoja Jukka Virtasen sanoituksista. Levy julkaistiin 23. heinäkuuta 2008. == Kappaleet == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * EMI Finlandin uutinen aiheesta * Sanat Jukka Virtanen discogs.com -sivustolla Luokka:Jukka Virtanen Luokka:Tribuuttialbumit Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Suomalaiset iskelmäalbumit
Giovanni Pellielo

Giovanni Pellielo (s. 11. tammikuuta 1970 Vercelli) on italialainen haulikkoampuja. Giovanni Pellielo on menestynyt trap-ammunnassa. Hän on voittanut kyseisessä lajissa olympiahopeaa Ateenassa 2004, Pekingissä 2008, Riossa 2016 ja pronssia Sydneyssä 2000, sekä useita MM-mitaleita. Lisäksi Pellielolla on hallussaan trapin peruskilpailun ja joukkueen maailmanennätys. ==Maailmanennätykset== ==Lähteet== * * * Luokka:Italialaiset ampujat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kroatia yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä 39\. 4 4 2 10 Kroatia on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1993 lähtien. Maa on saavuttanut toistaiseksi neljä kultamitalia ja yhteensä kymmenen mitalia. Kroatian ensimmäinen pisteille eli kahdeksan parhaan joukkoon yltänyt urheilija oli vuoden 2001 kisoissa kahdeksanneksi moukarinheitossa sijoittunut Ivana Brkljačić. Kisojen paras kroatialainen oli viisi päivää myöhemmin korkeushypyssä kuudenneksi sijoittunut Blanka Vlašić. Pariisin kisoissa 2003 Vlašić oli maansa ainoa pisteurheilija sijoituttuaan korkeudessa seitsemänneksi. Helsingissä 2005 Kroatia ei saavuttanut yhtään pistesijaa, mutta Osakassa 2007 Vlašić voitti maalleen ensimmäisen maailmanmestaruuden ja Berliinissä 2009 toisen. Daegussa 2011 hän saavutti hopeaa. Moskovassa 2013 Sandra Perković voitti kultaa kiekonheitossa. Pekingissä 2015 sekä Vlašić että Perković saavuttivat hopeaa. Lontoossa 2017 Perković voitti kultaa ja Stipe Žunić saavutti pronssia kuulantyönnössä. Ennen Žunićin kuulamitalia ainoa pistesijoille yltänyt kroatialainen miesurheilija oli moukarinheitossa seitsemänneksi Berliinissä 2009 sijoittunut András Haklits. Dohassa 2019 Perković saavutti pronssia ja Eugenessa 2022 hopeaa. Budapestissä 2023 Kroatia jäi ilman mitaleita ja maan ainoat pistesijaurheilijat olivat viidenneksi sijoittunut Sandra Perković ja seitsemänneksi sijoittunut kuulantyöntäjä Filip Mihaljević. == Kroatian MM- mitalit kisoittain == Kisavuosi ja -paikka Miehet Naiset Yhteensä Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Sijoitus mitalitilastossa 1993–2005 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2007 Osaka 0 0 0 1 0 0 1 0 0 1 15. 2009 Berliini 0 0 0 1 0 0 1 0 0 1 15. 2011 Daegu 0 0 0 0 1 0 0 1 0 1 24. 2013 Moskova 0 0 0 1 0 0 1 0 0 1 13. 2015 Peking 0 0 0 0 2 0 0 2 0 2 20. 2017 Lontoo 0 0 1 1 0 0 1 0 1 2 17. 2019 Doha 0 0 0 0 0 1 0 0 1 1 31. 2022 Eugene 0 0 0 0 1 0 0 1 0 1 33. 2023 Budapest 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – Yhteensä 0 0 1 4 4 1 4 4 2 10 39. == Kroatian MM-mitaliurheilijat == Urheilija Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Vuodet Sandra Perković 2 2 1 5 2013–2022 Blanka Vlašić 2 2 0 4 2007–2015 Stipe Žunić 0 0 1 1 2017 == Lähteet == * * * * * * * * * * * Luokka:Kroatian yleisurheilu Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
OpenSkies

OpenSkies on British Airwaysin tytäryhtiö, joka aloitti liikenteen kesäkuussa 2008 käyttäen emoyhtiöltään vapautuneita Boeing 757 -koneita. Yhtiö lentää New Yorkista Amsterdamiin ja Pariisiin. Suunnitelmissa on avata reitit myös Brysseliin, Dubliniin, Frankfurtiin, Madridiin ja Milanoon. Yhtiön toiminta tuli mahdolliseksi, kun Euroopan unioni ja Yhdysvallat solmivat open skies -sopimuksen, jonka mukaan mikä tahansa eurooppalainen lentoyhtiö saattoi lentää mille tahansa yhdysvaltalaiselle lentoasemalle mistä tahansa Euroopan kentältä. Tätä ennen yhtiöt olivat saaneet lentää lentojaan vain kotikentiltään, British Airwaysin tapauksessa esimerkiksi Heathrow'n lentoasemalta Lontoosta. British Airways osti vuonna 2008 ranskalaisen kaukolentoyhtiön L'Avionin (viralliselta nimeltään Elysair SAS) ja yhdisti sen seuraavana vuonna OpenSkies-yhtiöön. ==Laivasto== Open Skiesin laivasto Konetyyppi Kokonaismäärä Matkustajia (Biz/Prem+/Econ) Muuta Boeing 757-200 3 114 (20/28/66) Ensimmäinen kone alkoi liikennöidä kesäkuussa 2008. Koneet varustettu wingleteillä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *OpenSkiesin virallinen sivusto Luokka:British Airways
Odin Koskinen

Odin Helmer Koskinen (9. helmikuuta 1904 – 15. helmikuuta 1985Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 2.3.1985, s. 4) oli suomalainen keilailun maailmanmestari. Koskinen voitti Helsingissä 1954 käydyissä keilailun MM-kilpailuissa kultaa parikilpailussa Osmo Koivusen kanssa ja hopeaa kahdeksan miehen joukkuekilpailussa. Essenin MM-kilpailuissa 1955 hän voitti maailmanmestaruuden kahdeksan miehen joukkuekilpailussa ja hopeaa viisimiehiskisassa. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset keilaajat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Farin Urlaub

Jan Vetter (s. 27. lokakuuta 1963 Länsi-Berliini, Saksa, tunnetaan parhaiten taiteilijanimellään Farin Urlaub) on saksalainen rockmuusikko, joka tuli tunnetuksi saksalaisesta punkrock-yhtyeestä Die Ärzte ja on vuodesta 2001 lähtien tehnyt myös soolouraa "Farin Urlaub Racing Team" -yhtyeensä kanssa. == Nuoruus == Ensimmäiset seitsemän vuotta elämästään Farin asui äitinsä kanssa Berliinissä Moabitin kaupunginosassa. Siitä seuraavat vuodet aina 18-vuotiaaksi asti hän kasvoi Berliinin laita-alueella Frohnaussa. Tuolloin hänen äitinsä soitti Farinille usein The Beatlesia, josta Farin sai jo aikaisin tuntumaa musiikkiin ja The Beatles onkin vaikuttanut Farinin myöhempään tuotantoon. Farin aloitti kitaransoiton jo yhdeksänvuotiaana. Näkyvin muutos punkkariksi tapahtui hänen ollessa 17-vuotias: Farin oli luokkansa kanssa luokkaretkellä Lontoossa, jolloin hän päätti leikata ja valkaista tukkansa ja palasi punkkarina takaisin Berliiniin. == Musiikkiura == Vuonna 1980 Farin tutustui Dirk Felsenheimeriin (Bela B.) Ballhaus Spandau -yökerhossa. Farin liittyi kitaristiksi Belan punkyhtyeeseen Soilet Grün ja oli mukana aina sen vuoden 1982 hajoamiseen asti. Kun Soilet Grün hajosi, perusti Farin Urlaub yhdessä Bela B.:n ja basisti Sahnien kanssa Die Ärzten. Die Ärzte päätti lopettaa huipulla vuonna 1988 saatuaan ensimmäisen albuminsa Saksan virallisen albumilistan kärkeen. Vuonna 1989 Farin perusti yhtyeen nimeltä King Køng, jonka rumpalina toimi Die Ärzten tuottaja Uwe Hoffmann. Yhtye ei menestynyt kovin hyvin ja sen toiminta sammui vuonna 1992. Farin perusti vuonna 1993 Die Ärzte uudelleen yhdessä Bela B.:n ja Belan vanhan yhtyeen kitaristin Rodrigo Gonzálezin kanssa. King Køngin Farin kuitenkin julisti lopettaneen vasta vuonna 1999. Vuonna 2001 Farin aloitti soolouran albumillaan Endlich Urlaub!. == Farin Urlaub Racing Team == Ensimmäissen sooloalbuminsa julkaisun jälkeen Urlaub perusti kiertuetta varten Farin Urlaub Racing Team -yhtyeen (lyhyesti FURT). Vuonna 2005 Urlaub julkaisi toisen sooloalbuminsa, Am Ende der Sonne. Urlaub konsertoi yhtyeensä kanssa ja julkaisi Livealbum of Death -livealbumin vuonna 2006. FURTin ensimmäinen studioalbumi, Die Wahrheit übers Lügen julkaistiin 31. lokakuuta 2008. == Diskografia == === Albumit === *Endlich Urlaub! (2001) *Am Ende der Sonne (2005) *Livealbum of Death (2006) *Die Wahrheit übers Lügen (julkaistaan 31. lokakuuta 2008) === Singlet === *Glücklich (2001) *Sumisu (2001) *OK (2002) *Phänomenal egal (2002) *Dusche (2005) *Porzellan (2005) *Sonne (2006) *Zehn (2006) *Nichimgriff (julkaistaan 17. lokakuuta 2008) *Niemals (9. tammikuuta 2009) == Aiheesta muualla == *Viralliset kotisivut Luokka:Die Ärzte Luokka:Saksalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Danzig (albumi)

Danzig on myös Misfitsissä ennen toimineen laulaja Glenn Danzigin johtaman yhtyeen ensimmäinen pitkäsoitto. Levy oli tuottaja Rick Rubinin ensimmäinen Def American -levy-yhtiön nimissä julkaistu äänite. Def Americanin seuraaja American Recordings uudelleenjulkaisi levyn USA:ssa ja Isossa-Britanniassa vuonna 1998. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut Glenn Danzig, ellei toisin mainita. # # # # # # # # # # == Jäsenet == * Glenn Danzig – laulu * Eerie Von – bassokitara * John Christ – kitara * Chuck Biscuits – rummut * James Hetfield – Taustalaulu (Kappaleissa Twist of cain ja Possession) == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1988 esikoisalbumit Luokka:Danzigin albumit Luokka:Rick Rubinin tuottamat albumit