EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vanessa James

pienoiskuva|Vanessa James ja Morgan Ciprès MM-kilpailuissa 2012. Vanessa James (s. 27. syyskuuta 1987 Scarborough, Kanada) on taitoluistelija, joka uransa alkuaikoina edusti Isoa-Britanniaa, huippuvuosinaan Ranskaa ja vuodesta 2021 Kanadaa. Hän on kilpaillut pariluistelussa kansainvälisellä tasolla kaudesta 2008–2009 lähtien. Morgan Ciprèsin parina hän on voittanut Euroopan- mestaruuden ja saavuttanut MM-pronssia. James kilpaili yksinluistelussa Ison- Britannian edustajana ja voitti maan mestaruuden vuonna 2006. Hän aloitti pariluistelun Hamish Gamanin parina mutta siirtyi Ranskaan vuonna 2007 ja alkoi kilpailla Yannick Bonheurin parina. He sijoittuivat vuonna 2009 EM- kilpailuissa kymmenenneksi ja MM-kilpailuissa 12:nneksi. Vuonna 2010 tuloksena oli EM-kilpailujen seitsemäs sija, MM-kilpailujen 12. sija, olympialaisten 14. sija ja Ranskan-mestaruus. Vuonna 2010 Jamesin taitoluistelupariksi tuli Morgan Ciprès. Ensimmäisellä kaudellaan he eivät vielä menestyneet mutta seuraavat kahdeksan kautta he olivat mukana arvokilpailuissa ja voittivat kuusi Ranskan-mestaruutta vuoden 2012 hopean jatkoksi. EM-kilpailuissa heidän sijoituksensa olivat kuudes, neljäs, viides, viides, neljäs, kolmas, neljäs ja vuonna 2019 ensimmäinen, kun he kokosivat 225,66 pistettä ja voittivat toiseksi tulleen venäläisparin lähes seitsemällä pisteellä. MM-kilpailuissa heidän sijoituksensa olivat kuudestoista, kahdeksas, kymmenes, yhdeksäs, kymmenes, kahdeksas, kolmas ja viides. Vuoden 2014 olympialaisissa James ja Ciprès sijoittuivat kymmenenneksi ja vuoden 2018 olympialaisissa viidenneksi. Vuoden 2018 lopulla he voittivat Skate Canadan, Internationaux de Francen ja Grand Prix -finaalin. Jamesin ja Ciprèsin ennätyspisteet olivat World Team Trophyssa 2019 luistellut 226,00 pistettä, ja saman kilpailun vapaaohjelmatulos 152,52 pistettä jäi myös heidän ennätyksekseen. Lyhytohjelmaennätyksensä 76,55 pistettä he luistelivat voittaessaan Euroopan- mestaruuden vuonna 2019. Parin valmentajina toimivat viime vaiheessa John Zimmerman ja Jeremy Barrett. Vuodesta 2021 alkaen James on luistellut pariluistelun olympiamitalistin ja maailmanmestarin Eric Radfordin parina Kanadan edustajana. James on esiintynyt televisiossa kanadalaisen CBC:n Battle of the Blades -luistelukilpailuohjelmassa, syksyllä 2019 jääkiekkoilija Brian McGrattanin ja syksyllä 2020 jääkiekkoilija Akim Aliun parina. Jamesin kaksossisko Melyssa kilpaili jäätanssijana ja edusti Isoa-Britanniaa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset taitoluistelijat Luokka:Brittiläiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kore Yamazaki

Kore Yamazaki on japanilainen mangaka ja hänet tunnetaan parhaiten Velhon morsian -sarjastaan. Velhon morsiamesta tehtiin anime 2017, mihin hän oli erittäin tyytyväinen ja piti erityisesti sarjan väreistä. Animen tekoon Yamazaki osallistui kertomalla hahmoista taustatietoja ja kertomalla, miltä hahmojen äänet hänestä kuulostivat. Yamazaki oli Animeconin kunniavieras 2018. Hän oli käynyt Suomessa jo kahdesti aiemminkin ja hän sanoo rakastavansa Suomea. Velhon Morsiammessa esiintyy suomalaistaustainen hahmo, Lindel. Velhon morsian teki Yamazakista nopeasti tunnetun niin Japanissa kuin maailmalla. Japanissa sarjaa on myyty noin 5 miljoonaa kappaletta (2018).https://www.kaleva.fi/suomi-saattaa-saada-oman-mangasarjan-mangaka- kore/1787394 Yamazaki on kertonut, että hän ei luo tarinoita tyhjästä, vaan tarkkailee, katselee ja lukee ympäristöään ja tuo sen sitten lukijan katsottavaksi. == Elämä ja ura == Kore Yamazaki syntyi ja kasvoi maaseutukaupungissa Hokkaidōlla, jossa sää on paljon kylmempi kuin muualla Japanissa. Yamazakilla on kaksi vanhempaa sisarusta, jotka piirsivät paljon ja Yamazaki otti heistä mallia. Kouluiässä sisarusten into piirtämiseen laantui, mutta Yamazaki jatkoi piirtämistä ja tarinoiden kirjoittamista. Hän alkoi tehdä sarjakuvia seitsemänvuotiaana ja tarinoita 10-vuotiaana vanhempien kannustaessa häntä. Lukiossa Yamazaki luopio kirjoittamisesta ja keskittyi sarjakuvien tekemiseen. Yamazaki pitää luonnosta ja Suomessa vieraillessaan vaelteli Lapin metsissä neljä päivää. Hän on käynyt myös Helsingin silakkamarkkinoilla. Yamazaki on tutkinut paljon Suomen mytologiaa ja lukenut esimerkiksi Kalevalan sekä myöskin venäläisiä kansantarinoita ja karhumyyttejä. Koska materiaalia ei löydy japaniksi, hän etsii sitä englanniksi netistä. Yamazaki löytää paljon yhtäläisyyksiä Suomen ja kotinsa Hokkaidōn väliltä. Kummankin talvet ovat lumiset ja kylmät sekä kummassakin ruokien perusruoka-aineena on peruna ja kala. Karoliina Korhosen Suomalaisten painajaisia -kirjasta Yamazaki löysi paljon yhteläisyyksiä japanilaisiin. Suomesta mangaka on jäänyt kaipaamaan karjalanpiirakoita, poronlihaa ja puolukoita, joita ei saa Japanista. Yamazaki pitää kokkaamisesta. Vuonna 2018 hän suunnitteli sarjaa, jonka tapahtumapaikkana voisi olla Suomi. == Sarjoja == * Futari no Renai Shoka (ふたりの恋愛書架) (2012–2013) * Velhon Morsian (魔法使いの嫁, Mahō Tsukai no Yome tai The Ancient Magus Bride) (2013, sarja jatkuu yhä) * Frau Faust (フラウ・ファウスト, Furau Fausuto) (2014–2017)https://www.animenewsnetwork.com/encyclopedia/people.php?id=133309 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Kore Yamazakin Twitter Kore Yamazakin blogi Luokka:Japanilaiset sarjakuvantekijät
Julie d'Aubigny

Julie d'Aubigny (n. 1673–1707) oli ranskalainen oopperalaulajatar, joka tunnettiin myös nimellä La Maupin. Hän oli myös erittäin hyvä miekkailija. Hän oli intomielinen kaksintaistelija ja puoliksi rikollinen, mutta välttyi tuomiolta. Julie d'Aubignyn isä oli Ludvig XIVin ratsumestarin, kreivi d’Armagnacin sihteeri. Isä oli hyvä miekkailija, koulutti hovin paasipoikia ja heidän rinnallaan omaakin lastaan. Julie d'Aubigny meni naimisiin verovirkailija Maupinin kanssa, mutta karkasi Marseilleen, missä hän esiintyi ensin miekkailunäytöksissä ja myöhemmin oopperassa. Hänellä oli useita myrskyisiä rakkaussuhteita joista yksi johti koelauluun ja kiinnitykseen Pariisin oopperaan vuosiksi 1690–1694. D'Aubignystä on kirjoitettu monia kirjoja ja näytelmiä ja ainakin yksi elokuva. Théophile Gautierin romaani Mademoiselle de Maupin perustuu löyhästi hänen elämänvaiheisiinsa. ==Lähteet == Luokka:Ranskalaiset oopperalaulajat Luokka:1670-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1707 kuolleet
Sirkka-Liisa Lampinen

Sirkka-Liisa Lampinen (s. 9. kesäkuuta 1951 Petäjävesi) on uransa päättänyt suomalainen korkeushyppääjä, joka edusti Petäjäveden Petäjäisiä. Kalevan kisoista Lampinen saavutti korkeushypyn pronssia vuonna 1967 ja 1971. Lisäksi hän saavutti sisäratojen SM-kilpailuista korkeushyn hopeaa vuonna 1970. Ennätyksekseen Lampinen hyppäsi korkeudessa ulkoradoilla tuloksen 164 cm vuonna 1975 sekä hallissa tuloksen 165 cm vuonna 1970. Hänen hallissa hyppäämänsä tulos oli tuolloinen Suomen ennätys sisäradoilla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siv Mattsson

Siv Mattsson on uransa päättänyt suomalainen korkeushyppääjä, joka edusti Esbo Idrottsföreningiä. Aikuisten SM-kilpailuista hän saavutti korkeushypyn pronssia vuonna 1957. Ennätyksekseen Mattsson hyppäsi korkeudessa tuloksen 155 cm vuonna 1962. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Ella Lahdenmäki

Ella Lahdenmäki (s. 1988) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulusta vuonna 2016. Lahdenmäki on näytellyt muun muassa televisiosarjassa Paras vuosi ikinä (2020–) ja elokuvassa Tottumiskysymys (2019). ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arianna Errigo

Arianna Errigo (6. kesäkuuta 1988 Monza) on italialainen florettimiekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Huhtikuussa 2021 Errigo oli FIE:n rankingissa kuudes, mutta on parhaimmillaan ollut rankingin paras useana vuotena. Ennen osallistumista ensimmäisiin olympialaisiin, Errigo oli voittanut useita arvokisamitaleja: kaksi joukkuemaailmanmestaruutta 2009 ja 2010, MM-hopeaa 2011 joukkuekilpailussa sekä MM-hopeaa 2010 ja MM-pronssia yksilökilpailussa. Ensimmäisen EM-kullan Errigo voitti 2009 joukkuekilpailussa, jonka jälkeen hän saavutti vielä EM-kultaa ennen Lontoon olympialaisia 2012 EM-kultaa 2010, 2011 ja 2012 joukkuekilpailuissa. Lontoon olympialaisten yksilökilpailussa Errigo aloitti toiselta kierrokselta, jolla voitti venezuelalaisen Johana Fuenmayorin. Kolmannella kierroksella Errigo voitti venäläisen Kamilla Gafurzyanovan, puolivälierissä yhdysvaltalaisen Lee Kieferin ja välierissä toisen italialaisen Valentina Vezzalin. Loppuottelussa italialainen Elisa Di Francisca oli kuitenkin parempi luvuin 12–11. Joukkuekilpailussa Errigo otteli kaikissa Italian otteluissa. Puolivälierissä Italia voitti Ison-Britannian ja välierissä Ranskan. Ensimmäisen olympiakultansa Errigo saavutti, kun loppuottelussa Italia voitti Venäjän 45–31. Ennen seuraavia olympialaisia Errigo saavutti viisi MM-kultaa, yhden MM-hopean, yhden MM-pronssin, neljä EM-kultaa, yhden EM-hopean ja yhden EM- pronssin. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Errigo voitti yksilökilpailun toisella kierroksella vietnamilaisen Đỗ Thị Anhin, mutta hävisi neljännesvälierissä kanadalaiselle Eleanor Harveylle 15–11. Rion olympialaisten jälkeen Errigo on saavuttanut yhden MM-kullan, kaksi MM-hopeaa ja MM-pronssia, kolme EM-kultaa, yhden EM-hopean ja yhden EM-pronssin. Tokion olympialaisissa 2020 Errigo oli mukana Italian joukkueessa, joka sai floretin joukkuekilpailussa pronssia. Floretin yksilökilpailussa Errigo sijoittui viidenneksi. Pariisissa 2024 Errigo voitti Italian joukkuessa hopeaa ja sijoittui jälleen yksilökilpailussa viidenneksi. ==Tulokset arvokisoissa== ===Olympialaiset=== Vuosi Kilpailu Sijoitus 2012 Floretin yksilökilpailu 2012 Floretin joukkuekilpailu 2016 Floretin yksilökilpailu 9. 2020 Floretin yksilökilpailu 5. 2020 Floretin joukkuekilpailu 2024 Floretin yksilökilpailu 5. 2024 Floretin joukkuekilpailu ===Maailmanmestaruuskilpailut=== Vuosi Yksilö Joukkue 2009 2010 2011 33. 2012 2013 2014 2015 2016 9. 2017 2018 3. 2019 3. ===Euroopan-mestaruuskilpailut=== Vuosi Yksilö Joukkue 2009 2010 7. 2011 14. 2012 2013 5. 2014 6. 2015 2016 2017 2018 2019 9. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset miekkailijat Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ida Grönlund

Ida Grönlund on suomalainen stand up -koomikko ja käsikirjoittaja. Grönlund teki ensimmäisen stand up -keikkansa vuonna 2003. Vuonna 2005 hän osallistui Vuoden stand up -tulokas -kilpailuun. Grönlund on käsikirjoittanut televisioon muun muassa Ylen ajankohtaissatiireita Noin viikon uutiset ja Noin viikon studio sekä Nelosella esitettyä Nieminen & Lahtinen Show’ta. Grönlund on asunut nuoruutensa Vihdin Nummelassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset stand up -koomikot Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Vuokko Kinnula

Vuokko Liisa Kinnula (o.s. Torvinen, 29. heinäkuuta 1947 Kauhajoki – 17. marraskuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen biokemisti (FL) ja sisätautien ja keuhkosairauksien erikoislääkäri (LKT), joka toimi Helsingin yliopiston keuhkosairausopin professorina ja Helsingin yliopistollisen keskussairaalan (HYKS) ylilääkärinä vuodesta 2003 elämänsä loppuun asti. Torvinen kirjoitti ylioppilaaksi Tuiran yhteiskoulusta (1966). Uudella nimellään Kinnula hän valmistui Oulun yliopistosta ensin biokemistiksi (FK, 1971, FL 1974), jonka jälkeen opiskeli vielä samassa yliopistossa lääkäriksi ja väitteli lääketieteestä (LL 1981, LKT 1981). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa oli otsikoitu Hepatic and cardiac energy metabolism during acute and chronic hypoxia in vivo : mitochondrial oxidation capacity and cytochrome concentrations, cytosolic and mitochondrial redox states, phosphorylation state of the adenylate system, activity of the (Na+-K+)-stimulated ATP-ase and triacylglycerol biosynthesis in the rat. Hän erikoistui sisätautien erikoislääkäriksi Oulussa (1987) ja keuhkosairauksien erikoislääkäriksi Helsingin yliopistossa (1989). Hän oli Helsingin yliopiston dosentti vuosina 193–2003 ja Oulun yliopiston fysiologian dosentti (1987–1995). Kinnula työskenteli Oulun yliopistollisen sairaalan (OYS) sisätautien ja keuhkosairauksien apulaislääkärinä (1982-1987), HYKSin sisätautien ja keuhkosairauksien apulaislääkärinä (1987–1989) ja Helsingin yliopiston keuhkosairauksien apulaisopettajana (1989–1992). Tänä aikana hän toimi vuosina 1989-1991 ja 1992 yhdysvaltalaisen Duken yliopiston vierailevana professorina. Ennen Helsingin yliopiston professuuriaan Kinnula toimi HYKSin keuhkosairauksien erikoislääkärinä (1993–1994), Oulun yliopiston sisätautiopin virkaa tekevänä apulaisprofessorina (1995–1996) ja keuhkosairausopin professorina (1996–2003). Kinnula oli Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritari. Hänelle myönnettiin Maud Kuistilan palkinto vuonna 2011. ==Tuotantoa== Kinnulan tieteellinen tuotanto käsitti vuoteen 2007 mennessä noin 230 tutkimusjulkaisua ja muuta kirjoitusta keuhkosairauksista ja keuhkovauriomekanismeista. Hän oli yksi Duodecimin julkaiseman Keuhkosairaudet-kirjan toimittajista ja kirjoittajista. * Riitta Kaarteenaho, Pirkko Brander, Maija Halme, Vuokko Kinnula: Keuhkosairaudet. Duodecim, 2013. ISBN 978-951-656-575-3. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset biokemistit Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Eddie Hall

Edward Stephen Hall (s. 15. tammikuuta 1988 Newcastle-under-Lyme) on englantilainen voimamies. Hän on voittanut Maailman Vahvin Mies -kilpailun vuonna 2017, sekä lukuisia kertoja Britannian Vahvin Mies ja Englannin Vahvin Mies -kilpailuja. Hall tuli tunnetuksi tehdessään maastavedon maailmanennätyksen, nostaessaan 500 kilogrammaa voimamiessääntöjen mukaisesti vuonna 2016. Voitettuaan Maailman Vahvin Mies -kilpailun, Hall päätti jättäytyä kyseisistä kilpailuista tulevaisuudessa ja osallistua enää alemman tason kilpailuihin. Nykyisin hän tekee aktiivisesti vlogisisältöä YouTubeen. Hall taisteli Hafþór Júlíus Björnssonia vastaan Dubaissa "The Heaviest Boxing Match in History" -nyrkkeilyottelussa, mutta hävisi kuusi erää kestäneen ottelun tuomaripäätöksin 3–0. Eddiellä ja Hafþórilla on ollut kiistaa ja erimielisyyksiä jo vuodesta 2017 lähtien, ja ottelun tarkoitus oli selvittää kaikki kehän sisällä. Hall on naimisissa Alexandra Hallin kanssa ja heillä on kaksi poikaa. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset voimamiehet Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Olga de Amaral

Olga de Amaral (s. 1932 Bogotá) on kolumbialainen nykytekstiilitaiteilija, joka tunnetaan suurista kullalla ja / tai hopealehdillä peitellyistä tekstiilitaideteoksistaan. Olga de Amaralista tuli yksi harvoista eteläamerikkalaisista taiteilijoista, joka tuli kansainvälisesti tunnetuksi tekstiilitaiteestaan 1960- ja 70-luvuilla. Vuonna 1986 hänen taidettaan esiteltiin myös Arsenalessa 42. Venetsian biennaalissa. Häntä pidetään myös tärkeänä abstraktion kehittäjänä sodanjälkeisessä Latinalaisessa Amerikassa. Hän asuu ja työskentelee Bogotássa Kolumbiassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kolumbialaiset taiteilijat Luokka:Nykytekstiilitaiteilijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pavlovin Rotat

Pavlovin Rotat oli suomalainen Youtube-pelikanava, jossa neljä kaverusta pelaa videopelejä ja puhuu nuorille suunnatuista aiheista. Jokaisella pelaajalla on oma rottahahmo, joka on animoitu mukautumaan pelaajan äänen kanssa. Rottien nimimerkkeinä ovat Ruhonleikkaaja, haerskiturska, ryskAE ja ihmispitsa. Jäseniin kuului aiemmin myös haerskiturska ja peetu, joista haerskiturska palasi takaisin Rottien joukkoon helmikuussa 2023. Kanava toimi Yleisradion alaisuudessa, ja se on luotu 14. maaliskuuta 2019. Pavlovin Rotat ovat olleet mukana ohjelmassa Nörtti: DragonSlayer666 ja tuottaneet siihen pelivideot. Vuonna 2021 Pavlovin Rotat julkaisi kappaleen ”Servulla nähään”. 8\. maaliskuuta 2024 ladattiin kanavan viimeinen video. == Aiheesta muualla == * https://yle.fi/aihe/artikkeli/2019/10/14/pavlovin-rotat * https://www.youtube.com/channel/UCqsg4_Bo3dUFiRRTnD0mxlQ * https://areena.yle.fi/audio/1-50581381 Luokka:Suomalaiset Youtube-kanavat
Eeva-Maija Haukisen filmografia

Tämä on Eeva-Maija Haukisen filmografia. == Elokuvat == Vuosi Nimi Rooli 1965 Laituri boheemityttö 1972 Kun taivas putoaa... lääkintä­voimistelija Eila Elina Tuomi 1975 Mies, joka ei osannut sanoa ei Kahilaiska 1976 Luottamus nainen Castrénin kutsuilla 1977 Pulakapina Olga Rättyä 1982 Skierri – vaivaiskoivujen maa poromiehen vaimo 1985 Da Capo Aino Arsi, Arton äiti 1992 Yötuuli nainen kaupassa 1993 Virtaset ja Kekkonen Paavon anoppi 1998 Tulennielijä kummi­täti 1999 Pikkusisar kutova nainen pommi­suojassa 2000 Lakeuden kutsu Hilkka Hopeavuori, Kaisun äiti 2001 Rentun ruusu Kirsti Hammarberg, Irwinin äiti 2005 Lupaus Anni-mummo 2017 Kaiken se kestää Tyyne == Lyhytelokuvat == Vuosi Nimi Rooli 1967 Nainen astuu ulos kuvasta tyttö 1981 Vierailu nainen 2002 Tuliaisia äiti 1987 Sik sak ravintolan esi­mies == Televisio == Vuosi Sarja Rooli 1971 Mareena lehtorin rouva 1979 Kaukaasialainen liitupiiri 1993 Hunajan maku Kaija Tähtelä 1993 Pankkiherroja rouva Sorvi 1995 Suloinen myrkynkeittäjä 1997 Vuoroin vieraissa Tonin äiti 1998–1999 Kotikatu Kaisa Virtanen 2013 Kansan mies Aila Honkala == Televisioelokuvat == Vuosi Nimi Rooli 1968 Ruusubaletti vihreä­hattuinen nainen 1969 Taksikuski kassa 1970 Palkka Maikki 1971 Miniä nimi­rooli 1974 Tavallinen Impi Elsa 1974 Vanha koti Teresia, Iisakin tytär 1975 Iisakki Juntilla oli monta poikaa Pirita 1977 Kovan onnen lapsia Matlena 1977 Palkkio Motroshilova, Alexandra Mihailovna 1978 Elämäsi parhain aika Kitty Duvall 1979 Matti Väkevä 1980 Viimeinen raja Ljusja 1981 Suvi Auliksen nais­ystävä 1982 Pohjalla käärme, omistajan vaimo 1982 Aivan tavallisia ihmisiä rouva Helenius 1982 Isä vieraissa kohtalokas nainen 1983 Leikkejä pianolle 1984 Tohvelisankarin rouva 1984 Kuulustelu todistaja 1985 Painija hoitaja 1986 Lumikit – eli kohtauksia naisen elämästä rouva Jortikka 1986 Isoäidin kuolema neiti Rantanen 1989 Irti maasta 1989 Punaiset purjeet 1989 1943 Elokuu Rekolan emäntä 1991 Martin talvi äiti 1992 Matka ajassa 2000 Viimeiset mitalit vanhain­kodin johtaja == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Luokka:Filmografiat
Alyxandria Treasure

Alyxandria Treasure (s. 15. toukokuuta 1992 Prince George, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen korkeushyppääjä. == Ura == Treasure edusti korkeushyppyjuniorina Kanadaa vuoden 2009 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa ja vuoden 2010 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Ensin mainituissa hän sijoittui loppukilpailun yhdenneksitoista, jälkimmäisissä hän jäi karsintaan. Nuorten Kanadan- mestaruuskilpailuissa hän voitti vuonna 2010 hopeaa ja vuonna 2011 kultaa. Jälkimmäisenä vuonna hän kilpaili myös ensimmäisissä aikuisten Kanadan- mestaruuskilpailuissaan. Treasure opiskeli yrittäjyyttä ja markkinointia Kansasin osavaltionyliopistossa Yhdysvalloissa. Yliopistourheilijana hän voitti muun muassa hopeaa NCAA:n mestaruuskilpailuissa vuonna 2014. Samana vuonna hän voitti ensimmäisen aikuisten Kanadan-mestaruutensa. Hän uusi mestaruuden vuosina 2015–2018. Elokuussa 2016 Treasure kilpaili Rio de Janeiron kesäolympialaisissa. Hän pääsi kisoihin ylitettyään niiden tulosrajan 193 cm saman vuoden toukokuussa. Olympialaisissa hän eteni loppukilpailuun hypättyään uransa parhaan tuloksen 194 cm. Loppukilpailussa hän jäi viimeiseksi, seitsemänneksitoista, tuloksella 188 cm. Vuonna 2017 Treasure osallistui Lontoon maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän jäi alkukarsintaan tuloksella 185 cm. Olympialaisten ja MM-kilpailujen lisäksi Treasure edusti maataan vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoissa ja vuoden 2018 Kansainyhteisön kisoissa. Pan-Amerikan kisoissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 185 cm ja Kansainyhteisön kisoissa neljänneksi tuloksella 191 cm. Hän lopetti kilpailu-uransa kauteen 2019. == Yksityiselämä == Treasure sairastaa Crohnin tautia. Sairaus todettiin hänellä 17-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sheila Hicks

Sheila Hicks (s. 1934 Hastings, Nebraska, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen taiteilija. Hän asuu ja työskentelee Pariisissa, Ranskassa. Hänet tunnetaan innovatiivisista ja kokeellisista kudoksistaan sekä veistoksellisesta ja värikkäästä tekstiilitaiteestaan, jossa on luonnonmateriaaleja ja henkilökohtaisia kertomuksia. Sheila Hicks osallistui Venetsian biennaaliin 2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Nykytekstiilitaiteilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Högberget (Vantaa)

Högberget on 74 metriä korkea mäki Sipoonkorven metsässä Vantaan Sotungissa, Sotungin laakson itäreunassa. Sotungin peltojen hallitsemassa maisemassa silmiin pistävä kallionjyrkänne kohoaa 50 metriä ympäristöään ylemmäksi. Högbergetin laella on laajoja jääkauden aikana muovautuneita silokallioita. Högberget on liitetty osaksi Sipoonkorven kansallispuistoa vuonna 2011. == Luonto == Korkealla mäellä olevat metsät ovat paikoitellen tiheän metsän peittämiä. Högbergetin juurella puolestaan kasvaa reheviä kallionaluslehtoja. Kallionlaella kasvaa harvakseltaan mäntyjä, ja niiden ympärillä on laajoja avokallioita, joilta löytyy jäkälä- ja sammalkasvustoa. Kuivuutta ja niukkuutta kestäviä lajeja, kuten jäykkärölliä, isomaksaruohoa ja kalliohatikkaa, kasvaa kallionraoissa. Alarinteillä olevissa kangasmetsissä tavataan sinivuokkoa, jotka vaihettuvat valkovuokkojen, sudenmarjojen ja muiden lehtoruohojen kanssa reheviksi lehdoiksi. Högbergetin eläimistön runsauteen vaikuttaa erityisesti Sipoonkorven kansallispuiston laajojen yhtenäisten metsäalueiden läheisyys. Alueella tyypillisiä nisäkkäitä ovat jänikset, hirvet ja kauriit. Linnusto on monipuolista. Högbergetillä havaitaan säännöllisesti teeriä, sirittäjiä ja palokärkiä. Lisäksi petolinnuista lehtopöllö ja hiirihaukka ovat alueella tavanomaisia. == Lähteet == Luokka:Sipoonkorven kansallispuisto Luokka:Suomen mäet Luokka:Sotunki Luokka:Suomen kalliot
Aušrinė Armonaitė

Aušrinė Armonaitė (s. 26. toukokuuta 1989) on liettualainen poliitikko ja Vapauspuolueen puheenjohtaja. Hänet valittiin maansa parlamenttiin ensimmäistä kertaa vuonna 2016 nousten ministeriksi vuonna 2020. == Tausta ja yksityiselämä == Armanaitė syntyi vuonna 1989 Vilnassa. Hän valmistui maisteriksi Vilnan yliopistosta vuonna 2014. Pääaineenaan hän opiskeli politiikan tutkimusta ja poliittista analyysia.. Armanaitė työskenteli poliittisena analyytikkona vuosina 2013–2015 liettualaisella kauppakamarilla. Armanaitė on naimisissa Edgaras Stanišauskasin kanssa. == Poliittinen ura == Armanaitė aloitti poliittisen uransa vuonna 2010, kun hän aloitti Lietuvos liberalus jaunimas -nuorisojärjestön puheenjohtajana. Armanaitė asettui ehdolle parlamenttivaaleissa ensimmäistä kertaa vuonna 2016 LRLS:n listoilta ja tuli valituksi. Vuonna 2018 Armanaitė ja liuta muita LRLS:n jäseniä erosi puolueesta vastalauseena sen johdolle. Mukana oli mm. Vilnan pormestari Remigijus Šimašius. Nämä henkilöt ilmoittivat myöhemmin perustavansa uuden puolueen.. Armanaitė on toiminut puolueensa puheenjohtajana vuodesta 2019 lähtien. Armanaitė asettui uuden Vapauspuolueen listoilta ehdolle vuoden 2020 parlamenttivaaleissa. Vaalipiirin sijaan hänet valittiin liettualaisten diasporan edustajaksi.. Armanaitė valittiin talous- ja innovaatioministeriksi Šimonytėn hallitukseen. == Lähteet == Luokka:Liettualaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Inés Arrimadas

Inés Arrimadas (s. 3. heinäkuuta 1981) on espanjalainen juristi ja poliitikko. Hän on ollut mukana sekä Katalonian alueen paikallispolitiikassa kuin myös valtakunnan politiikassa. == Tausta ja yksityiselämä == Arrimadas on sanonut, että ei ymmärrä alueellista nationalismia, vaan kokee itse olevansa espanjalainen ja eurooppalainen. Hänellä on katalonialaista sukutaustaa ja Arrimadas puhuu katalaania sujuvasti.. Näiden lisäksi hän puhuu sekä englantia että ranskaa. Arrimadas opiskeli oikeustiedettä Pablo de Olavide -yliopistossa. Valmistumisensa jälkeen Arrimadas työskenteli konsultointiyrityksessä. Arrimadas on naimisissa katalonialaisen poliitikon Xavier Ciman kanssa. Parin ensimmäinen poika syntyi toukokuussa 2020. == Poliittinen ura == Kiinnostus politiikkaan syntyi, kun Arrimadas päätyi sattumalta Ciudadanosin tapahtumaan ja vakuuttui puolueen tavoitteista. Puolueen puheenjohtaja Albert Rivera havaitsi Arrimadasin potentiaalin ja nosti tämän puolueen vaalilistoilla neljänneksi Barcelonassa.. Arrimadas valittiin Katalonian parlamenttiin ensimmäisen kerran vuoden 2012 vaaleissa. Arrimadas toimi Katalonian parlamentin oppositiojohtajana Katalonian kriisin aikana. Hänen kantansa alueen itsenäisyyteen on kielteinen ja hän on sanonut, että myös ne, jotka eivät kannata Katalonian itsenäisyyttä ovat yhtälailla katalonialaisia. Lisäksi hänen mielestään Carles Puigdemont ei ole poliittinen vanki, vaan rikollinen, joka käytti julkisia varoja rikollisiin tarkoituksiin. Vuonna 2018 espanjalaisnainen totesi Facebook-kirjoituksessaan haluavansa nähdä Arrimadasin joutuvan joukkoraiskauksen uhriksi, josta hänelle langetettiin vankeustuomio. Arrimadas ilmoitti tekevänsä asiasta rikosilmoituksen ei vain oman turvallisuutensa vuoksi, mutta myös kaikkien väkivallan uhkaa kokevien naisten vuoksi.. Arrimadas valittiin puolueensa puheenjohtajaksi vuonna 2020. Hän sai puoluekokouksessa 76,9 % annetuista äänistä kun taas vastaehdokas Francisco Igea sai 22,3 %.. == Galleria == Tiedosto:Inés Arrimadas (22542536304).jpg|Arrimadasin vaalimainos vuodelta 2015 Tiedosto:Inés Arrimadas y Albert Rivera, políticos catalanes constitucionalistas, en la Plaza de la Villa, en Madrid, España.jpg|Arrimadas ja Rivera Madridissa vuonna 2019 Tiedosto:Foto de Carles Puigdemont i Inés Arrimadas.jpg|Arrimadas ja Puigdemont vuonna 2016 == Lähteet == Luokka:Ciudadanosin poliitikot Luokka:Espanjan puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
TattleTales

TattleTales on yhdysvaltalaisen räppärin 6ix9inen toinen studioalbumi. Se julkaistiin 4. syyskuuta 2020. Albumilta julkaistiin neljä singleä, joista suuriksi hiteiksi nousivat ”Gooba” ja ”Trollz”. Albumi oli 6ix9inen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin hänen vankilasta vapautumisen jälkeen. ==Kappaleet== Alkuperäinen albumiversio Extended Edition (Bonuskappaleet) ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit
Macario Hing-Glover

Macario Hing-Glover (s. 4. huhtikuuta 1995 Phoenix, Arizona) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa HIFK:ta. Pelipaikaltaan Hing-Glover on yleisesti oikea laitapuolustaja tai oikea keskikenttä. Hing-Glover siirtyi HIFK:hon vuonna 2019 ilmaissiirrolla Spartak Trnavasta, Slovakian liigasta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alex Schulman

Alex Schulman (s. 17. helmikuuta 1976 Trelleborgin kunta, RuotsiAlex Schulman: "Jag skulle basta – då brann bastun upp") on ruotsalainen kirjailija, kolumnisti, toimittaja, bloggari ja mediapersoona. Kirjailijana hänet tunnetaan erityisesti autofiktiivisistä romaaneista.Alex Schulman kirjoitti kirjat vanhemmistaan, vaimostaan ja isovanhemmistaan – nyt vuorossa ovat veljet, mutta tällä kertaa tarina ei ole totta ==Yksityiselämä== Alex Schulmanin isä oli suomenruotsalainen toimittaja Allan Schulman ja hänen äitinsä oli televisiojuontaja ja poliitikko Lisette Schulman. Sven Stolpe taas oli hänen äidinpuoleinen isoisänsä.Ruotsalaiskirjailija kirjoitti menestysromaanin isovanhempiensa kolmiodraamasta – Isoäiti säilytti rakastajansa kirjeet, vaikka ne olisivat voineet tappaa hänet Hän on naimisissa mediapersoona Amanda Schulmanin kanssa ja heillä on kolme lasta.Kirjailija Alex Schulman: ”Suojelin äitiä, vaikka hän ei koskaan sitä pyytänytkään”HS: Vihan jäljet ==Ura== Kirjailijanuran lisäksi hän pitää yhdessä kirjailija Sigge Eklundin kanssa yhtä Ruotsin suosituimmista podcasteista; Alex & Sigge.Poddtoppen-20191-0 ==Suomennetut teokset== * * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Alex Schulmanin viralliset Instagram-sivut * Kulttuuritoimitus: Alex Schulman kuvaa koskettavasti lapsuuden traumakokemuksia ja asettuu eturivin kirjailijoiden joukkoon Ruotsissa Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Ruotsalaiset bloginpitäjät Luokka:Kolumnistit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nithya Menon

Nithya Menon (kannadaksi ನಿತ್ಯಾ ಮೆನನ್, s. 8. huhtikuuta 1988) on intialainen näyttelijä ja laulaja. Hän on työskennellyt etupäässä malayalamin-, telugun-, tamilin- ja kannadankielisten elokuvien parissa. == Tausta ja yksityiselämä == Menon syntyi malajalivanhemmille Bangaloressa vuonna 1988. Menon opiskeli journalistiikkaa Manipal Academy of Higher Education -instituutissa. Vuonna 2020 Menon kertoi haastattelussa saaneensa vastanäyttelijältään Dulquer Salmaanilta kommentin, että Menoninkin kannattaisi mennä naimisiin. Menon on kuitenkin sinkku. == Ura == Ensimmäinen Menonin elokuvaesiintyminen oli elokuvassa Hanuman (1998) hänen ollessaan 8-vuotias lapsinäyttelijä. Menonia ei kuitenkaan mainita elokuvan lopputeksteissä. Menonin näyttelijän ura avautui kannadankielisen elokuvan 7 O’ Clock myötä vuonna 2006. Elokuvien lisäksi Menon on tehnyt myös joitakin dubbauksia, joista tunnetuin lienee Elsa elokuvan Frozen II telugunkielinen versio. === Filmografia === Vuosi Elokuva Rooli 1998 The Monkey Who Knew Too Much 2006 Seven O’ Clock Anu 2008 Akasha Gopuram Hilda Varghese 2009 Josh Meera Vellathooval Jiya Kerala Cafe Nithya Angel John Sofia 2010 Apoorvaragam Nancy Anwar Asna 2011 Ala Modalaindi Nithya Urumi Chirakkal Bala 180 Vidya Violin Angel Veppam Revathy Aidondla Aidu Gowri Makaramanju Model 2012 Ishq Priya Thalsamayam Oru Penkutty Manjula Ayyapan Karmayogi Moonumani Doctor Innocent Aanu Anna Bachelor Party Neethu Ustad Hotel Shahana Poppins Ammu 2013 Okkadine Shailaja Jabardasth Saraswati Myna Myna Gunde Jaari Gallanthayyinde Shravani 2014 Malini 22 Palayamkottai Malini Bangalore Days Natasha Francis 2015 Malli Malli Idi Rani Roju Nazira JK Enum Nanbanin Vaazhkai Nithya 100 Days of Love Sheela S/O Satyamurthy Valli Kanchana 2 Ganga O Kadhal Kanmani Tara Kalingarayan Rudramadevi Muktamba 2016 24 Priya Okka Ammayi Thappa Mango/ Satyabhama Kotigobba 2 Subhashini Janatha Garage Anu Iru Mugan Ayushi 2017 Mersal Aishwarya Vetrimaaran 2018 Awe Krishnaveni Geetha Govindam Nithya 2019 NTR Kathanayakudu Savitri Praana Tara Anuradha Mission Mangal Varsha Pillai 2020 Psycho Kamala Das IPS 2021 Ninnila Ninnila Maya Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intialaiset laulajat Luokka:Elävät henkilöt
Shakuntala Devi

Shakuntala Devi (; 4. marraskuuta 1929 Bangalore – 21. huhtikuuta 2013 Bangalore) oli intialainen matemaatikko, kirjailija ja päässälaskija, joka tunnettiin yleisesti nimellä ”ihmistietokone”. Devi pyrki yksinkertaistamaan numeerisia laskelmia opiskelijoille. Hänen lahjakkuutensa ansaitsi hänelle paikan vuonna 1982 julkaistussa Guinnessin ennätystenkirjassa. Todistus ennätyksestä annettiin kuitenkin postuumisti 30. heinäkuuta 2020 huolimatta siitä, että Devi saavutti maailmanennätyksensä 18. kesäkuuta 1980 Lontoon Imperial Collegessa. Devi oli edistynyt lapsi ja hän osoitti laskutaitonsa Mysoren yliopistossa ilman muodollista koulutusta. Devi kirjoitti myöhempinä vuosina useita kirjoja, mukaan lukien romaaneja sekä tekstejä matematiikasta, arvoituksista ja astrologiasta. Hän kirjoitti kirjan The World of Homosexuals, jota pidetään Intian ensimmäisenä homoseksuaalisuuden tutkimuksena. Hän näki homoseksuaalisuuden positiivisessa valossa ja häntä pidetään alan edelläkävijänä. Devin elämästä on tehty elokuva Shakuntala Devi, joka sai ensi-iltansa vuonna 2020. Deviä näytteli Vidya Balan. == Merkittäviä teoksia == * Astrology for You (New Delhi: Orient, 2005). ISBN 978-81-222-0067-6 * Book of Numbers (New Delhi: Orient, 2006). ISBN 978-81-222-0006-5 * Figuring: The Joy of Numbers (New York: Harper & Row, 1977), ISBN 978-0-06-011069-7, OCLC 4228589 * In the Wonderland of Numbers (New Delhi: Orient, 2006). ISBN 978-81-222-0399-8 * Mathability: Awaken the Math Genius in Your Child (New Delhi: Orient, 2005). ISBN 978-81-222-0316-5 * More Puzzles to Puzzle You (New Delhi: Orient, 2006). ISBN 978-81-222-0048-5 * Perfect Murder (New Delhi: Orient, 1976), OCLC 3432320 * Puzzles to Puzzle You (New Delhi: Orient, 2005). ISBN 978-81-222-0014-0 * Super Memory: It Can Be Yours (New Delhi: Orient, 2011). ISBN 978-81-222-0507-7; (Sydney: New Holland, 2012). ISBN 978-1-74257-240-6, OCLC 781171515 * The World of Homosexuals (Vikas Publishing House, 1977), ISBN 978-0706904789 == Lähteet == Luokka:Intialaiset matemaatikot Luokka:Intialaiset kirjailijat Luokka:Intialaiset astrologit Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia ajaneet aktivistit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Pooja Hegde

Pooja Hegde (s. 13. lokakuuta 1990 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee pääasiassa telugun- ja hindinkielisissä elokuvateollisuuksissa. Hänet kruunattiin toiseksi perintöprinsessaksi Miss Universe India 2010 -kilpailussa. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli tamilinkielinen supersankarielokuva Mugamoodi (2012). Hänen ensimmäinen teluguelokuvansa oli romanttinen komedia Oka Laila Kosam (2014). Vuonna 2016 hän näytteli Hrithik Roshanin kanssa ensimmäisessä hindielokuvassaan Mohenjo Darossa. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Kieli Muuta 2012 Mugamoodi Shakthi Tamili 2014 Oka Laila Kosam Nandana Telugu Mukunda Gopika 2016 Mohenjo Daro Chaani Hindi 2017 Duvvada Jagannadham Pooja Telugu 2018 Rangasthalam Itsenään Erikoisesiintyminen laulussa ”Jigelu Rani” Saakshyam Soundarya Lahari Aravinda Sametha Veera Raghava Aravinda 2019 Maharshi Pooja Gaddalakonda Ganesh Sridevi Housefull 4 Rajkumari Mala/Pooja Hindi 2020 Ala Vaikunthapurramuloo Amulya Telugu 2021 Most Eligible Bachelor Vibha 2022 Radhe Shyam Prerana Telugu Hindi Beast Preethi Tamili Acharya Neelambari Telugu F3: Fun and Frustration Itsenään Erikoisesiintyminen laulussa ”Life Ante Itta Vundaala” Cirkus Mala Chauhan Hindi 2023 Kisi Ka Bhai Kisi Ki Jaan Gundamaneni Bhagyalakshmi == Palkinnot ja ehdokkuudet == Vuosi Elokuva Palkinto Kategoria Tulos 2013 Mugamoodi South Indian International Movie Awards Paras naistulokas – tamili 2015 Oka Laila Kosam South Indian International Movie Awards Paras naistulokas – telugu Filmfare Awards South Paras naispääosa – telugu 2016 Mohenjo Daro Stardust Awards Paras naistulokas 2017 Duvvada Jagannadham Zee Golden Awards Vuoden viihdyttäjä (nainen) 2019 Aravinda Sametha Veera Raghava Filmfare Awards South Paras naispääosa – telugu 2020 Maharshi South Indian International Movie Awards Paras naispääosa – telugu Zee Cine Awards Telugu Suosikkinäyttelijätär 2021 Ala Vaikunthapurramuloo Sakshi Excellence Awards Paras naisnäyttelijä South Indian International Movie Awards Paras naispääosa – telugu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intialaiset missit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Meera

Meera, tunnetaan myös nimellä Mirabai (मीराबाई; n. 1498 – n. 1546), oli 1500-luvun intialainen hindulainen mystinen runoilija ja Krishnan palvoja. Hänen alkuperäinen nimensä oli ’Mihira’, mutta runoudessaan hän esitteli nimensä muuttuneessa Meera-muodossa Rajasthanin aksentin ansiosta, ja siksi tuli tunnetuksi Meerana. Hän on juhlittu bhaktipyhimys, erityisesti Pohjois- Intian hinduperinteessä. Mirabai syntyi kuninkaalliseen rajputperheeseen Kudkissa, Palin alueella, Rajasthanissa, ja hän vietti lapsuutensa Mertassa, Rajasthanissa. Hänet mainitaan Bhaktamalissa, mikä vahvistaa, että hän oli laajalti tunnettu ja rakastettu hahmo bhakti-liikkeen kulttuurissa noin vuonna 1600 jKr. Useimmissa Meeraa koskevissa legendoissa mainitaan hänen peloton piittaamattomuutensa sosiaalisista ja perheen käytännöistä, omistautumisensa Krishnalle sekä tämän kohtelu aviomiehenään ja appivanhempiensa vainotuksi tuleminen uskonnollisen antaumuksensa vuoksi. Hänestä on tehty lukuisia kansantarinoita ja hagiografisia legendoja, jotka ovat epäjohdonmukaisia ​​tai yksityiskohdiltaan hyvin erilaisia. Miljoonat hartauslaulut, jotka ylistävät Krishnaa intohimoisesti, katsotaan Mirabain ansioksi intialaisen perinteen mukaan, mutta tutkijoiden mukaan vain muutaman sadan uskotaan olevan aitoja, ja aikaisimmat kirjalliset muistiinpanot viittaavat siihen, että lukuun ottamatta kahta virttä, suurin osa kirjoitettiin muistiin vasta 1700-luvulla. Monet Meeralle kuuluneet runot ovat todennäköisesti säveltäneet myöhemmin muut Meeraa ihailleet runoilijat. Nämä laulut tunnetaan yleisesti bhajanina ja ne ovat suosittuja kaikkialla Intiassa. Hindutemppeleitä, kuten temppeli Chittorgarhin linnoituksessa, on omistettu Mirabain muistolle. Legendoja Meeran elämästä, joiden aitous on kiistanalaista, on käsitelty elokuvissa, sarjakuvissa ja muussa suositussa kirjallisuudessa nykyaikana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Intialaiset runoilijat Luokka:Hindulaisuuden johtohenkilöt Luokka:Mystikot Luokka:Vuonna 1498 syntyneet Luokka:Vuonna 1546 kuolleet
Runlevel

Runlevel (suoritustaso, ajotaso) on Unixin kaltaisissa käyttöjärjestelmissä käytetty etukäteen määritelty käyttötila. Taso ilmaistaan yhdellä numerolla ja taso vastaa tiettyä järjestelmän konfiguraatiota. Tasoissa on eroa käyttöjärjestelmien mukaan. Vaihtamalla tasoa voidaan siirtyä tilaan, jossa ongelma on helpompi ratkaista kuten konfigurointivirheet: tason vaihtaminen sammuttaa palvelut joita uudella tasolla ei pitäisi ajaa ja vastaavasti käynnistää ne jotka sillä kuuluu ajaa. Tasojen konsepti on peräisin Unix System V:stä, jossa init-palvelu tai muu vastaava määrittelee sallitut tasot. Kahdeksan tasoa on sallittuna, numerot 0-6 sekä S tai s. Tasoa voi muuttaa `telinit`-komennolla. systemd korvaa tasot omalla ratkaisullaan, mutta tarjoaa yhteensopivuuden. Esimerkki Linuxissa yleisesti käytetyistä tasoista: * 0 - järjestelmän sammutus (shutdown) * 1 - yhden käyttäjän tila * 2 - monen käyttäjän tila ilman verkkoyhteyksiä * 3 - täysi monen käyttäjän tila verkkoyhteyksien kanssa * 4 - ei käytössä * 5 - täysi monen käyttäjän tila verkkoyhteyksien ja X Window Systemin kanssa * 6 - järjestelmän uudelleenkäynnistys (reboot) Slackware-jakelussa käytetyt tasot: * 0 - sammutus * 4 - monen käyttäjän tila X Window Systemin kanssa * 6 - uudelleenkäynnistys * K - yhden käyttäjän tila (taso 1) * M - monen käyttäjän tila (tasot 2 ja 3), mutta tekstipohjaisella sisäänkirjautumisella AIX sisältää useita tasoja, mutta jättää niitä useita käyttäjän määriteltäväksi. == Lähteet == Luokka:Unix
Linna (vuoden 1986 elokuva)

Linna on Jaakko Pakkasvirran ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 1986. Elokuva perustuu Franz Kafkan romaaniin Linna (1926) ja se jäi viimeiseksi Pakkasvirran ohjaamaksi pitkäksi näytelmäelokuvaksi. Elokuvan päähenkilönä on maanmittari Josef K., joka saapuu talvimysrkyn keskellä linnan alueelle. Yövyttyään paikallisessa majatalossa, hän saa kuulla tarvitsevansa luvan päästäkseen linnaan. K. yrittää hankkia lupaa, mutta sotkeutuu byrokratian kiemuroihin. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Ojala, Antti: ”Suomenlinnan kryptinen kauhukuvaelma – Jaakko Pakkasvirran Linna”. Filmihullu 1/2015. Luokka:Vuoden 1986 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat
Leena Niemi

Leena Niemi on suomalainen korkeushyppääjä, joka edusti uransa aikana Iitin Kisaajia sekä Vihtavuoren Pamausta. Aikuisten SM-kilpailuista hän sijoittui korkeushypyssä jaetulle neljännelle sijalle 1951 ja kuudenneksi vuonna 1952. Ennätyksekseen Niemi hyppäsi korkeudessa tuloksen 142 cm vuonna 1950. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Mahdollisesti elävät henkilöt
Salme Räsänen

Salme Räsänen (myöh. Röppänen, 21. joulukuuta 1936 Viipuri – 27. kesäkuuta 2006) oli suomalainen korkeushyppääjä, joka edusti Lappeenrannan Työväen Urheilijoita. Aikuisten SM-kilpailuista hän saavutti korkeushypyn hopeaa vuonna 1957. Ennätyksekseen Räsänen hyppäsi korkeudessa tuloksen 152 cm vuonna 1957. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Kill City (elokuva)

Kill City on Peter Lindholmin ohjaama suomalainen draama- ja rikoselokuva vuodelta 1986. Elokuvan tapahtumapaikkana on Helsingin Kalliossa sijainnut Kill City -niminen puutalokortteli, joka todellisuudessa oli jo purettu vuosia ennen elokuvan kuvauksia, jotka tehtiin 1985-86. Elokuvassa Ana ostaa levytysstudion Kill City -korttelista, jonka entinen omistaja "Lare" on kadonnut aikaisemmin. Studioon murtaudutaan seuraavana yönä ja sieltä katoaa levyke. Ana viedään poliisikuulusteluihin jossa hänelle kerrotaan, että Lare on nähty viimeksi Lontoossa sijaitsevassa hotellissa, josta on löytynyt matkalaukku täynnä rahaa. Tämän jälkeen Ana mukiloidaan tajuttomaksi lähellä Kill Cityä ja hän kietoutuu rikosten maailmaan. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1986 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset rikosdraamaelokuvat
G Herbo

G Herbo (oik. Herbert Randall Wright lll, s. 8. lokakuuta 1995, Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rap-artisti. == Diskografia == === Albumit === * Humble Beast (2017) * Still Swervin (2019) * PTSD (2020) === Mixtapet === * Welcome to Fazoland (2014) * Pistol P Project (2014) * Ballin like i'm Kobe (2015) * Strictly 4 my fans (2016) * Sessions (2019) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lia Wälti

Lia Joëlle Wälti (s. 19. huhtikuuta 1993 Heimiswil) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 167-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Arsenalia ja on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa vuodesta 2011. Wälti edusti kotimaassaan FC Langnauta, FC Könizia ja BSC Young Boysia. Kesällä 2013 hän siirtyi saksalaisseura Turbine Potsdamiin, jossa hän viipyi viisi vuotta. Hän pelasi Bundesliigassa 97 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Kesällä 2018 hän siirtyi Arsenaliin, jossa hän on viiden kauden aikana pelannut Superliigassa 80 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Kaudella 2018–2019 hän voitti Englannin liigamestaruuden ja hänet valittiin kauden tähdistöjoukkueeseen. Wälti on pelannut Sveitsin nuorisomaajoukkueissa. Sveitsin naisten maajoukkueessa hän pelasi ensi kerran vuonna 2011. Hän pelasi alusta loppuun joukkueensa kaikki neljä ottelua MM-kilpailuissa 2015 ja kaikki kolme ottelua EM-kilpailuissa 2017. Hän on pelannut ennen vuoden 2023 MM- kilpailuja 108 naisten maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Malin Gut

Malin Jaya Gut (s. 1. elokuuta 2000) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 169-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Arsenalia ja on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa lokakuusta 2018 alkaen. Gut edusti kotimaassaan juniorivuosina FC Fislisbachia ja FC Badenia, kausina 2015–2019 FC Zürichiä ja kaudella 2019–2020 zürichiläisseura Grasshopperia. Kesällä 2020 hän siirtyi englantilaisseura Arsenaliin, jossa hän on ensimmäisellä liigakaudellaan pelannut Superliigassa 13 ottelua. Gut on pelannut Sveitsin nuorisomaajoukkueissa. Sveitsin naisten maajoukkueessa hän pelasi ensi kerran lokakuussa 2018. Vuoden 2020 loppuun mennessä hän on pelannut 12 naisten maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jean Luc Rosat

Jean Luc Rosat (6. syyskuuta 1953 – 2. huhtikuuta 2021) oli brasilialainen lentopalloilija. Hän kilpaili vuoden 1976 kesäolympialaisissa ja vuoden 1980 kesäolympialaisissa.Jean Luc Rosat Olympic Results Rosat kuoli 67-vuotiaana COVID-19: n aiheuttamien komplikaatioiden vuoksi. ==Lähteet== Luokka:Brasilialaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Noelle Maritz

Noelle Maritz (s. 23. joulukuuta 1995 Newport Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja tai keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 165-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Arsenalia ja on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa maaliskuusta 2013 alkaen. Maritz edusti kotimaassaan juniorivuosina FC Amriswilia, FC Staadia ja FC Wil 1900:aa sekä kausina 2011–2013 FC Zürichiä. Kausina 2013–2020 hän pelasi Saksassa VfL Wolfsburgin joukkueessa. Hän pelasi Bundesliigassa 109 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Hän voitti Mestarien liigan vuonna 2014 ja viisi Saksan-mestaruutta. Kesällä 2020 hän siirtyi englantilaisseura Arsenaliin, jossa hän pelasi ensimmäisellä liigakaudellaan Superliigassa 12, toisella 19 ja kolmannella 17 ottelua. Maritz on pelannut Sveitsin nuorisomaajoukkueissa. Sveitsin naisten maajoukkueessa hän pelasi ensi kerran maaliskuussa 2013. Hän pelasi joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa MM-kilpailuissa 2015 ja alusta loppuun kaikki kolme ottelua EM-kilpailuissa 2017. Hän on pelannut ennen MM- kilpailujen 2023 alkua 104 naisten maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sandrine Mauron

Sandrine Mauron (s. 19. joulukuuta 1996) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 163-senttimetrinen. Hän edusti Saksan Bundesliigassa pelaavaa 1. FFC Frankfurtia kausina 2019–2022. Kesällä 2022 hän palasi kotimaahansa Servetten joukkueeseen. Hän on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa maaliskuusta 2016 alkaen. Mauron edusti kotimaassaan juniorivuosina FC Grandson-Tuileries'ta ja FC Yverdonia sekä kausina 2014–2019 FC Zürichiä. Vuonna 2019 hän siirtyi saksalaisseura 1. FFC Frankfurtiin. Hän on pelannut Bundesliigassa 59 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Mauron on pelannut Sveitsin nuorisomaajoukkueissa. Sveitsin naisten maajoukkueessa hän pelasi ensi kerran maaliskuussa 2016 olympiakarsintaottelussa Norjaa vastaan. Hän kuului Sveitsin EM- kisajoukkueeseen 2017 mutta ei saanut peliaikaa. Hän on pelannut ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 33 naisten maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gaëlle Thalmann

Gaëlle Thalmann (s. 18. tammikuuta 1986) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 170-senttimetrinen. Hän pelannut kotimaansa lisäksi Saksan, Italian ja Espanjan sarjoissa. Hän on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa vuodesta 2007 alkaen. Thalmann on pelannut vuodesta 2008 lähtien pääasiassa ulkomailla. Saksassa hän on edustanut Turbine Potsdamia, Hamburger SV:tä, Lokomotive Leipzigia ja MSV Duisburgia, Italiassa Torresia, Fiorentinaa, Veronaa, Atalantaa ja Sassuoloa sekä Espanjassa Real Betisiä. Saksan Bundesliigassa hänen peliaikansa jäi vähiin mutta Italian Serie A:ssa hän on pelannut pitkälti toistasataa ottelua ja kuului vakiokokoonpanoon myös Espanjan Primera Divisiónissa kaudella 2021–2022. Hän on voittanut Saksan-mestaruuden vuonna 2009, Italian- mestaruuden vuonna 2013 ja Sveitsin-mestaruuden vuonna 2021. Thalmann pelasi Sveitsin naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2007. Hän oli joukkueen ykkösmaalivahti MM-kilpailuissa 2015 ja EM-kilpailuissa 2017. Hän on ennen MM-kilpailujen 2023 alkua pelannut 105 maaottelua. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt