EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Leif Juster

Leif Normann Juster Nilsen (14. helmikuuta 1910 Kristiania – 25. marraskuuta 1995 Asker) oli norjalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hän aloitti uransa oslolaisessa Det Nye Teaterissa vuonna 1931. Juster esitti myös revyitä Chat Noirissa. Vuosina 1942–1967 hän johti perustamaansa Edderkoppen-teatteria St. Olavs plassilla. Juster esiintyi myös monissa komediaelokuvissa. Hän sai kunnia-Amandan vuonna 1991. ==Kuvia== Sagenebrannstasjon 2.jpg|Sagenen paloaseman seinässä oleva kyltti, joka kertoo Justerin syntyeen siellä. Hänen isänsä oli paloaseman esimies. Juster Bernhoft.jpg|Leif Juster ja Unni Bernhoft vuonna 1959. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Norjalaiset teatterinjohtajat Luokka:Norjalaiset koomikot Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Brooklyn Lyons-Foster

Brooklyn Lyons-Foster (s. 1. joulukuuta 2000 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Helsingin Jalkapalloklubia. Lontoossa syntynyt Lyons-Foster edusti Tottenham Hotspuria 10-vuotiaasta saakka. Tottenhamin alle 21-vuotiaiden joukkueessa hän teki debyyttinsä kaudella 2017–2018 ja pelasi joukkueessa kuuden vuoden aikana yhteensä 99 ottelua Lyons-Foster toimi kausilla 2022–2023 ja 2023–2024 myös joukkueensa kapteenina reserviliiga Professional Development Leaguessa. Edustusjoukkueen kokoonpanossa Lyons-Foster oli mukana ensimmäistä kertaa Konferenssiliigan karsintaottelussa Paços de Ferreiraa vastaan syksyllä 2021. Toisen ja toistaiseksi viimeisimmän kerran hänet nimettiin edustusjoukkueen kokoonpanoon myöhemmin syksyllä lohkovaiheen ottelussa Vitesseä vastaan. Helmikuussa 2024 Lyons-Foster siirtyi 2+1-vuotisella sopimuksella Veikkausliigan HJK:hon. Ensimmäisen maalinsa hän teki 24. huhtikuuta liigaottelussa Seinäjoen Jalkapallokerhoa vastaan. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Havumetsän lapset

Havumetsän lapset (eng. Once Upon a Time in a Forest) on Virpi Suutarin ohjaama suomalainen seurantadokumenttielokuva, joka tuli ensi-iltaan 28. maaliskuuta 2024. Suomen metsäteollisuudesta ja metsien puolustamisesta kertova dokumentti seuraa nuoria aktivisteja yli vuoden ajan. Seuratut ympäristönsuojelijat puolustavat yhtä Euroopan viimeisistä havumetsäalueista. Elokuvan on tuottanut Virpi Suutarin ja Martti Suosalon tuotantoyhtiö Euphoria Film. Elokuvan levitti elokuvateattereihin B-Plan Distribution. Elokuvan kansainvälinen ensi-ilta oli Kööpenhaminan CPH:DOX-elokuvafestivaalilla, jonka pääkilpasarjaan elokuva oli valittu. Elokuva on ehdolla neljän Jussi-palkinnon saajaksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Havumetsän lapset -elokuvan traileri Youtubessa. Luokka:Vuoden 2024 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Virpi Suutarin ohjaamat elokuvat
Gregorij Rožman

Gregorij Rožman (9. maaliskuuta 1883 Dolinčiče Itävalta-Unkari - 16. lokakuuta 1959 Cleveland Yhdysvallat) oli Ljubljanan hiippakunnan piispa ja kanonisen lain professori. Toisen maailmansodan aikana hän teki yhteistyötä sekä italialaisten että saksalaisten miehittäjien kanssa. Kansallisuudeltaan Rožman oli sloveeni. http://web.archive.org/web/20110516173539/http://www.sloveniatimes.com/en/inside.cp2?uid=FC70D49D-E92C-BD42-9706-A2F248A84026&linkid;=news&cid;=1BB540C4->EA25-0226-785F-74436DBF408E Vuonna 1941 Italian miehitettyä Ljubljanan alueen, Rožman järjesti Mussolinille katedraalissa kiitosmessun. Kiivaan antikommunistinen Rožman uskoi fasismin tarjoavan turvan kommunismilta. Hän protestoi italialaismiehittäjien toimia kahdesti vuonna 1942 ja italilaisten komentaja Grazzioli totsei, että ainostaan piispanvirka suojelee Rožmania pidätykseltä. name="RP" Italian lopetettua sodan vuonna 1943, Ljubljanan provinssin miehitti Saksa. Saksalaisten komentaja Friedrich Rainer keskusteli Rožmanin kanssa siitä, kenet pitäisi laittaa alueen nukkehallinnon johtoon. Rožman suositteli Leon Rupnikia. Tämän jälkeen Rožman oli mukana Ljubljanassa järjesteteyssä tilaisuudessa missä näyttävästi vannottiin uskollisuutta maata miehittäneelle Saksalle. http://encyclopedia.ushmm.org/content/en/article/leon-rupnik Aivan sodan viimeisinä päivinä Rožman nimesi yhdessä Leon Rupnikin kanssa Slovenian kotiarmeijan Slovenian armeijaksi ja ilmoitti sen vapauttaneen maan. Titon partisaanit eivätkä liittoutuneet tukeneet tätä. Akselivaltojen hävittyä sodan Rožman pakeni maasta. Hän oleskeli Itävallassa ja Sveitsissä ennen kuin asettui Yhdysvaltoihin vuonna 1948. Jugoslavialainen tuomioistuin tuomitsi Rožmanin poissaolevana maanpetoksesta vuonna 1946. Hänet tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankeuteen sekä menettämään kaiken omaisuutensa valtiolle. Vuonna 2009 slovenialainen tuomioistuin totesi, että tuomio ei ole ollut laillinen. Jugoslavian aikana Rožmania pidettiin yksiselitteisesti maanpetturina. Slovenian itsenäistymisen jälkeen on julkisuuteen tullut mielipiteitä ja kannanottoja Rožmanin maineen palauttamisen puolesta. Monet historioitsijat ja journalistit ovat nykyään sitä mieltä, että Rožman yritti tehdän parhaansa vaikeissa olosuhteissa saadakseen kansalleen itsenäisyyttä. == Viitteet == == Lisää aiheesta == * http://www.chicagocatholic.com/chicagoland/-/article/2013/04/14/beloved- bishop-s-remains-go-home-to-slovenia Luokka: Toisen maailmansodan henkilöt Luokka: Slovenialaiset henkilöt Luokka: Vuonna 1883 syntyneet Luokka: Vuonna 1959 kuolleet
Milton Nuñez

Milton Nuñez (s. 1944) on kuubalainen, Suomessa toimiva arkeologi, Oulun yliopiston arkeologian emeritusprofessori sekä Tukholman yliopiston kunniatohtori. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkeologit Luokka:Kuubalaiset tieteilijät Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lies of P

Lies of P on Neowiz Games ja Round8 Studion kehittämä ja Neowiz Gamesin vuonna 2023 julkaisema Soulslike toimintaroolipeli, joka perustuu osittain italialaisen Carlo Collodin vuonna 1883 julkaisemaan romaaniin Pinokkion seikkailut (ital. Le avventure di Pinocchio, suomennettu myös mm. nimillä Pitkänenän seikkailut ja Pinokkio). Peli on julkaistu sekä Xbox- että Playstation-pelikonsoleille sekä myös Microsoft Windows ja MacOS alustoille ja oli ehdolla vuoden 2023 Game Awards palkintogaalassa kahdessa eri kategoriassa, jotka olivat Best Art Direction (suom. paras visuaalinen ohjaus) sekä Best Role Playing Game (suom. paras roolipeli). Peli on vahvasti ottanut inspiraatiota japanilaisen videopelikehittäjä FromSoftwaren Souls-peleistä ja pelin päätuottaja Ji-won Choi myönsi tämän jo pelin tuotantovaiheessa vuonna 2021 kuitenkin kiistäen tarkoituksenmukaisen kopioinnin. == Pelaaminen == Pelissä Lies of P pelaaja ohjaa pelihahmo Pinokkiota kolmannesta persoonasta ja pelin tapahtumat sijoittuvat kuvitteellisen kaupunkiin Krat, jossa erilaiset mekaaniset nuket ovat kapinoineet ihmisiä vastaan ja ajaneet kaupungin sekasortoon. Pelaaja ohjaa hahmoa kaupungin läpi monenlaisissa eri ympäristöissä taistellen mekaanisia nukkeja vastaan erilaisilla aseilla, joita pelaaja pääsee itse muokkaamaan ja päivittämään tehokkaammiksi. Pelaajan ohjaama Pinokkio kykenee väistämään vihollisten iskuja sekä torjumaan näitä ja iskemään itse takaisin sopivalla hetkellä. Tämän lisäksi pelaaja pääsee käsiksi Pinokkion omiin mekaanisiin laitteisiin, kuten tämän käteen jota voi käyttää esimerkiksi heittokoukkuna tai liekinheittimenä. Soulslike peleille tyypilliseen tapaan peli on haastava, ja haastetta lisäävät harvaan sijoitetut tallennuspisteet joista käytetään nimeä Stargazers sekä vaikeasti päihitettävät pomovastukset joita pelissä on lukuisia. == Vastaanotto == Lies of P on saanut enimmäkseen positiivisen vastaanoton useita arvosteluja kokoavan Metacritic-verkkosivuston mukaan. == Lähteet == Luokka:Toimintaroolipelit Luokka:Unreal Engine -pelit Luokka:Vuoden 2023 videopelit
Chris Jagger

Chris Jagger (s. 19. joulukuuta 1947 Dartford, Englanti) on brittiläinen muusikko ja näyttelijä sekä Rolling Stones -laulaja Mick Jaggerin veli. == Ura == Jaggerin esikoisalbumi oli vuonna 1973 julkaistu Chris Jagger, joka oli sekoitus countrya, bluesia ja rockia. Seuraavana vuonna ilmestyi levy Adventures of Valentine Vox the Ventriloquest, jonka jälkeen Jagger riitautui yhteistyökumppaneidensa kanssa eikä levyttänyt noin 20 vuoteen. Hän työskenteli 1970-luvulla muun muassa valomiehenä Lontoon Rainbow-teatterissa sekä näyttelijänä. 1980-luvulla Jagger teki yhteistyötä ranskalaisen laulajan Franck Langolffin kanssa. Uutta omaa musiikkia Jaggeriltä ilmestyi vuonna 1994, kun Atcha Acoustic -nimisen kokoonpanon kanssa tehty Atcha-albumi julkaistiin. Seuraaavana vuonna 1995 oli vuorossa kriitikoilta hyvän vastaanoton saanut Rock the Zydeco. Vuoden 1997 albumi From Lhasa to Lewisham julkaistiin Jaggerin sijaan Atcha Acousticin nimellä. Jagger esiintyi ja julkaisi uusia levyjä säännöllisesti pitkin 2000- ja 2010-lukuja, ja tältä ajanjaksolta koostettiin vuonna 2017 All the Best -niminen kokoelma. Jagger on työskennellyt myös muotisuunnittelijana, ja 1960- ja 70-lukujen vaihteessa hän suunnitteli vaatteita esimerkiksi Brian Jonesille, Eric Claptonille, John Lennonille ja Jimi Hendrixille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Englantilaiset laulajat Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pushback-menettely

Pushback-menettely tarkoittaa valtion toimintaa, jossa kansainvälistä suojelua hakevat ihmiset käännytetään pois valtion alueelta takaisin siihen valtioon, mistä he ovat tulossa, tutkimatta hänen turvapaikkahakemustaan, selvittämättä heidän turvapaikkaperusteitaan ja arvioimatta suojelun tarvetta yksilöllisesti. Käsitteelle ei ole yhtenäistä tai juridista määritelmää, vaan eri tahot käyttävät sitä eri tavoin. Sellainen pushback, jolla henkilö työnnetään rajan yli käsittelemättä hänen turvapaikkahakemustaan, rikkoo monia oikeussääntöjä. Esimerkiksi Euroopan parlamentin selonteossa pushbackillä tarkoitetaan nimenomaan sopimusten rikkomista. Jos pushback-menettelyyn ryhdyttäisiin Suomessa, Paavo Teittisen mukaan se rikkoisi lähes varmasti Suomen perustuslakia, Euroopan ihmisoikeussopimusta ja EU-oikeutta. Käsite pushback alkoi esiintyä vuoden 2015 jälkeen erilaisissa kansainvälisissä järjestöissä, esimerkiksi Euroopan neuvostossa, Euroopan unionissa ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimessa ja niiden asiakirjoissa. Pushback-menettelystä on puhuttu esimerkiksi vuonna 2021, kun Puola alkoi käännyttää Valko-Venäjältä rajalleen saapuneita ihmisiä. Puolan ja Valko-Venäjän rajalla kuoli vuoden 2021 jälkeen todistetusti ainakin 37 henkilöä, minkä lisäksi lähes 300 ihmisen raportoitiin kadonneen. Puolan toimintaa perusteltiin sillä, että kyseessä oli Valko-Venäjän hybridioperaation torjuminen. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin EIT on antanut Puolalle useita langettavia päätöksiä tästä menettelystä. Tuomioistuin on pitänyt pushback-menettelyä ongelmallisena siksi, että se voi rikkoa palautuskieltoa tai joukkokarkotusten kieltoa. Toisaalta EIT on hyväksynyt pushbackiksi luonnehdittavan menettelyn Espanjassa, kun suuri joukko ihmisiä oli voimakeinoja käyttäen ylittänyt rajan virallisen rajanylityspaikan ulkopuolelta. == Katso myös == * Turvapaikanhakija * Euroopan pakolaiskriisi ==Lähteet== Luokka:Poliittiset käsitteet Luokka:Maahanmuuttovastaisuus Luokka:Ihmisoikeudet
Jackey Yoshikawa and His Blue Comets

Jackey Yoshikawa and His Blue Comets oli japanilainen 1960-luvulla vaikuttanut yhtye. Se tunnettiin osana Japanin rock'n'roll- ja popmusiikin varhaista kehitystä, ja se oli yksi aikansa suosituimmista bändeistä maassa. Säveltäjä Sumio Shiratori oli yksi yhtyeen jäsenistä. Luokka:Japanilaiset rockyhtyeet Luokka:Japanilaiset pop-yhtyeet Luokka:1960-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Ernst Ellberg

Ernst Henrik Ellberg (11. joulukuuta 1868 Söderhamn – 14. kesäkuuta 1948 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä.Ernst Ellberg (1868−1948) Swedish Musical Heritage, viitattu 14.2.2024 Ellberg pääsi vuonna 1886 Tukholman kuninkaalliseen musiikkikonservatorioon, jossa hänelle opetti orkestrointia ja sävellystä Joseph Dente. Hän sai lisäksi viulunsoiton opetusta Karl Lindbergiltä ja opiskeli jonkin aikaa pasuunansoittoa. Ellberg valmistui vuonna 1892. Hän soitti vuosina 1887–1905 alttoviulua Kungliga Hovkapelletissa. Ellberg työskenteli myös ajoittain korrepetiittorina ja kapellimestarina Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa. Hän johti siellä kantaesitykset omista baleteistaan En sommaridyll vuonna 1899 ja Askungen vuonna 1907. Ellberg seurasi Joseph Denteä opettajana Tukholman kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa, jossa hän opetti sävellystä, kontrapunktia ja orkestraatiota vuosina 1903–1933. Hän opetti professorin arvonimellä vuodesta 1916. Ellberg jatkoi opettamista vielä Tukholman kuninkaallisesta musiikkikonservatoriosta eläkkeelle jäätyään. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Gunnar de Frumerie, Ivar Hellman, Lars- Erik Larsson, Oskar Lindberg, Set Svanholm, David Wikander ja Waldemar Åhlén. Ellberg teki debyyttinsä säveltäjänä jousikvartetolla (Es-duuri) vuonna 1890. Hän sai vuonna 1894 Valtion säveltäjästipendin vuoteen 1896 saakka. Ellbergin 1890-luvun sävellyksistä eniten suosiota saavutti sinfonia (D-duuri, 1896). Vuonna 1909 Berwald-säätiö tilasi Ellbergiltä teoksen Sinfonie capricieuse viimeistellyn version Franz Berwaldin keskeneräisten luonnosten pohjalta. Ellbergin viimeistelemä sinfonia kantaesitettiin vuonna 1914. Ellbergin ooppera Rassa sai toisen palkinnon Oopperan säveltäjäkilpailussa vuonna 1947. Teos jäi kuitenkin esittämättä. Ellbergin tuotannon joukossa on balettien, sinfonisten teosten, oopperan ja jousikvarteton lisäksi kaksi jousikvintettoa, lauluja, pianoteoksia ja kuoromusiikkia. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Ruotsalaiset kapellimestarit Luokka:Ruotsalaiset alttoviulistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Manolita de Anduaga

Manolita de Anduaga (4. elokuuta 1875 Tukholma – 23. maaliskuuta 1968 Rooma) oli ruotsalainen pianisti ja säveltäjä.Manolita de Anduaga (1875−1968) Swedish Musical Heritage, viitattu 14.2.2024 Anduaga oli espanjalaisen diplomaatti Frederico José Raymundo de Anduaga y Lunan ja tämän vaimon Hedvig Kristinan (o.s. Thyselius) tytär. Hänen isoisänsä oli Ruotsin pääministerinä toiminut Carl Johan Thyselius. Anduagan isä kuoli Pietarissa 1877 ja äiti meni uusiin naimisiin ruotsalaisen diplomaatin kanssa. Perhe muutti Roomaan tytön ollessa 5-vuotias, mutta Anduaga palasi Ruotsiin vuonna 1890. Hän aloitti musiikin opiskelun jo Roomassa. Tukholmassa hän sai pianonsoiton opetusta Richard Anderssonilta. Anduaga jatkoi opintojaan Berliinissä Teresa Carreñon ja Vianna da Mottan johdolla. Vuonna 1896 hän meni kihloihin sotilas Oskar Strömin kanssa. Vuosina 1898–1906 hän oli naimisissa upseeri Ivar Enoch Forsslingin kanssa. Anduagan toinen aviomies oli italialainen taiteilija Luigi Rosetti (1881–1912), joka teki itsemurhan avioeron oikeuskäsittelyn aikana. Vuonna 1913 alkoi Anduagan kolmas avioliitto. Hän solmi sen italialaisen sellisti Otello Andolfin kanssa. Pariskunta esiintyi yhdessä Ruotsissa ja Italiassa. Anduaga esiintyi myös soolopianistina ja laulajien kanssa. Kolmen avioliittonsa johdosta Anduaga käytti urallaan eri sukunimiä. Anduaga asui ensimmäisen maailmansodan aikana Andolfin kanssa Ruotsissa, ainakin Falunissa. Vuonna 1921 pariskunta palasi Italiaan. Ruotsissa viettämänään aikana Anduaga ja Andolfi perustivat Italialaisen musiikkikoulun (Scuola italiana di musica) Tukholmaan. Heidän lisäkseen siellä opetti samanaikaisesti Kungliga Hovkapelletin konserttimestarina toiminut Giovanni Turicchia. Anduagan pitämien konserttien joukossa olivat Franz Lisztin syntymän satavuotispäivän juhlakonsertti (1911) ja musiikkihistoriallisten konserttien sarja. Anduaga esiintyi myös dadaistisissa tapahtumissa avantgardistisella ohjelmistolla. Hänen sävellystuotantonsa jäi suppeaksi, mutta siihen kuuluvat muun muassa laulut Og der gik Dage ja Det er er Sommerkvæld som da. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset pianistit Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Assoksen gymnasion

Assoksen gymnasion oli antiikin aikainen gymnasion Assoksen kaupungissa Troaksessa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi heti kaupungin länsiportin sisäpuolella. Assoksen gymnasion rakennettiin hellenistisellä kaudella ja ajoitetaan noin vuosiin 200–100 eaa. Rakennus koostui peristyylipihasta, jonka pylväikkö edusti doorilaista tyyliä ja jonka koko oli noin 32 × 40 metriä. Rakennuksen sisäänkäynti oli etelästä. Pohjoissivulla oli kolmihuoneinen efebeion ja pyöreä kylpylä. Länsisivun pylväikkö kunnostettiin tai rakennettiin uudelleen ensimmäisellä vuosisadalla. Pihan lounaiskulmassa oli vesisäiliö. Rakennuksen eteläsivulla oli jonkinlainen kolmiomainen piha portiikkeineen. Bysanttilaisella kaudella gymnasionin paikalle rakennettiin kirkko, joka hyödynsi sen pohjoislaidan rakennuksia, ja jossa oli itäpäässä apsis. Kirkko oli koristeltu lattiamosaiikeilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Assoksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Gymnasionit
Assoksen teatteri

Assoksen teatteri oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Assoksen kaupungissa Troaksessa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi kaupungin kukkulan etelärinteessä etelään agorasta. Assoksen teatteri rakennettiin hellenistisellä kaudella ja ajoitetaan noin vuosiin 250–200 eaa. Sen paikalla on kuitenkin saattanut olla varhaisempi edeltäjä. Teatterissa on tyypillinen puolikaarenmuotoinen katsomo, jonka läpimitta on noin 67,5 metriä. Pystysuuntaiset porraskäytävät jakavat sen kuuteen lohkoon. Kaksi poikittaissuuntaista diazoma-käytävää jakaa katsomon ala-, keski- ja yläosaan. Ainoastaan alaosa on säilynyt nykyaikaan paremmin. Ylemmät osat ovat kärsineet maanjäristyksistä. Katsomossa on ollut tilaa noin hengelle. Keskellä ollut orkhestra on poikkeuksellisesti hevosenkengänmuotoinen eikä pyöreä. Sen halkaisija on noin 20,5 metriä. Skene- eli näyttämörakennuksen leveys oli 19,5 metriä. Se oli kaksikerroksinen, ja sen alimmassa kerroksessa oli kolme huonetta. Rakennuksen perustukset ovat säilyneet hyvin. Roomalaisella kaudella teatteri muutettiin soveltuvaksi roomalaisille areenanäytännöille rakentamalla suoja katsomon ja orkhestran välille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan teatterit Luokka:Assoksen rakennukset ja rakennelmat
Daniel Jeisler

Karl Vilhelm Daniel Jeisler (8. joulukuuta 1877 Klockrike – 6. toukokuuta 1959 Pariisi) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti ja urkuri.Daniel Jeisler (1877−1959) Swedish Musical Heritage, viitattu 14.2.2024 Jeisler syntyi urkuri Karl Israel Petterssonin ja tämän vaimon Anna Charlottan pojaksi. Hän otti myöhemmin itse käyttöönsä sukunimen Jeisler. Hän opiskeli vuosina 1896–1903 Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja muutti vuonna 1906 Pariisiin. Jeisler meni samana vuonna naimisiin sellisti Marguérite Caponsacchin (1884–1933) kanssa. Pariskunta esitti yhdessä kamarimusiikkia, mutta Jeisler soitti myös solistina ja muiden muusikoiden säestäjänä. Hänen kanssaan esiintyivät muiden muassa Ninon Vallin, Jacques Thibaud ja Pablo Casals. Pariisissa Jeisler sai tukea impressaari Arthur Dandelotilta ja ystävystyi Camille Saint-Saënsin kanssa. Hän alkoi säveltää lauluja ranskankielisiin sanoihin. Jeisler kehittyi huomattavasti säveltäjänä 1910–1920-luvuilla. Hän sai Ruotsin hallinnon myöntämiä stipendejä vuosien 1912 ja 1916 välisenä aikana. Jeisler johti itse joidenkin teostensa esityksiä. Hänen orkesterisävellyksiään esitettiin myös muiden muassa Armas Järnefeltin ja Tor Mannin johdolla. Jeisler hyödynsi orkesterituotannossaan ruotsalaisten kansanlaulujen ja ranskalaisten orkesterimusiikin perinteiden vaikutteita. Orkesteriteosten joukossa ovat neljä sinfoniaa sekä sellolle ja orkesterille sävelletyt Conte Légendaire ja Morceau de Concert. 1920-luvulla Jeislerin sävelkielessä voimistui ajan ranskalaisen musiikin ja impressionismin vaikutus. Jeisler työskenteli vuodesta 1917 Pariisin ruotsalaisen kirkon urkurina. 1930-luvulla hän sävelsi vain vähän. Vuonna 1938 hän sai Vasa-ritarikunnan ritarin arvon. Vuonna 1944 Jeisler solmi uuden avioliiton lääkäri Simone Marcus-Laraquen kanssa. Hän sävelsi tämän jälkeen taas enemmän, mutta myöhempi tuotanto koostuu käytännössä yksinomaan kamarimusiikista. Teosten joukossa on muun muassa jousikvartettoja, jousitrioja ja viulusonaatteja. Jeisler oli jo ensimmäisen avioliittonsa aikana säveltänyt kaksi sellosonaattia Caponsacchin esitettäviksi. Hän solmi vielä kolmannen avioliiton viulisti Monique Goulyn kanssa. Hänen toinen viulusonaattinsa on Goulylle omistettu. Jeisler sävelsi uransa aikana myös piano- ja urkumusiikkia sekä näyttämöteoksia. Näyttämöteoksiin kuuluvat oopperat La Fée d'Argouges ja Le Dernier Combat sekä operetit Voyage diplomatique ja Le Loup et l'Agneau. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Ruotsalaiset pianistit Luokka:Ruotsalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Athenen temppeli (Assos)

Athenen temppeli oli antiikin aikainen Athenelle omistettu kreikkalainen temppeli Assoksen kaupungissa Troaksessa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi kaupungin akropoliin huipulla. == Historia == Assoksen Athenen temppeli rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 540–530 eaa. Se edusti doorilaista tyyliä, ja tällaisena se on ainoa tunnettu esimerkki arkaaisen kauden doorilaisesta temppelistä koko Vähässä-Aasiassa, ja harvoja esimerkkejä tyylin käytöstä alueella myöhemminkään. Samalla temppelissä oli joonialaisen tyylin vaikutteita koristeluissa. == Rakennus == Athenen temppeli sijaitsi Assoksen akropoliin eli yläkaupungin korkeimmalla kohdalla, pohjoiseen agorasta. Se oli peripteraalitemppeli, ja sen peristasiksessa oli lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 13 pylvästä. Temppelin krepidomassa oli vain kaksi porrasta, ja kukkulan kallio muodosti osan krepidoman alapuolella ollesta euthynteriasta. Temppelin stylobaatin koko oli noin 14 × 30,3 metriä. Rakennus oli tehty Assoksen kaupunkikukkulan tummasta, tuliperäisestä andesiitista. Sisällä temppelissä pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä (distylos in antis), sekä cella, mutta ei opisthodomosta. Cellan leveys oli noin kahdeksan metriä. Cellan lattia oli koristeltu hellenistisellä kaudella tehdyllä lattiamosaiikilla. Temppelin lyhyiden sivujen entablementti oli koristeltu metoopeilla, joiden koristelussa esiintyvät muun muassa sfinksi, kentauri sekä härällä ratsastava Europa. Metooppeja on säilynyt kahdeksan, tosin osa vain osittain. Myös arkkitraavi oli koristeltu veistoksilla, mikä on enemmän joonialaiselle tyylille ominainen piirre. Sen veistoskoristeltuja kiviä on säilynyt 15, ja niissä esiintyvät Herakles ja Triton, Herakles ja kentaurit, (mahdollisesti Herakleehen liittyvät) pidot, sfinksit ja härät. Koristeluja on ollut ainakin lyhyiden sivujen arkkitraavissa. Temppelin säilyneet koristeosat ovat nykyisin Louvressa sekä museoissa Bostonissa, Istanbulissa ja Çanakkalessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Assoksen rakennukset ja rakennelmat
Buleuterion (Assos)

Buleuterion oli antiikin aikainen buleuterion eli neuvoston kokoontumispaikka Assoksen kaupungissa Troaksessa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi kaupungin agoran itäpäässä. Assoksen buleuterion rakennettiin hellenistisellä kaudella, ja ajoitetaan noin vuosiin 300–100 eaa. Tämä tekee siitä yhden Vähän-Aasian kreikkalaiskaupunkien varhaisimmista buleuterioneista. Buleuterion edusti doorilaista tyyliä. Se oli pohjakaavaltaan neliönmuotoinen. Rakennuksen lännen- eli agoranpuoleisessa julkisivussa oli viisi pylvästä. Sisäosissa rakennuksen kattoa tuki neljä neliönmuotoon sijoitettua pylvästä. Buleuterionin länsipuolella sijaitsi agoran niin kutsuttu Pohjoisstoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Assoksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Buleuterionit
Etelästoa (Assos)

Etelästoa on nykyaikainen nimitys eräälle antiikin aikaiselle stoalle eli pylväshallille Assoksen kaupungissa Troaksessa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi nimensä mukaisesti kaupungin agoran etelälaidalla. Etelästoa rakennettiin hellenistisellä kaudella ja ajoitetaan noin vuosiin 300–100 eaa. Se edusti doorilaista tyyliä. Stoan pituus oli noin 69,1 metriä ja leveys noin 10,6 metriä. Rakennuksessa oli neljä kerrosta. Agoralle päin siitä näkyi vain ylin kerros, niin että se näyttäytyi kyseiseen suuntaan yksikerroksisena. Alemmat kolme kerrosta olivat kaupunkikukkulan jyrkässä rinteessä, niin että rakennuksen kokonaiskorkeus oli noin 24,9 metriä. Alempia kerroksia käytettiin muun muassa varastotiloina. Stoan alimmassa eli ensimmäisessä kerroksessa oli sisternejä eli vesisäiliöitä. Toisessa kerroksessa oli 13 huonetta, jotka avautuivat rakennuksen pituussuuntaiselle käytävälle. Kolmas kerros oli jaettu kahteen laivaan 20 pylvään rivillä. Neljäs eli agoralle avautunut kerros oli samalla tavalla jaettu kahteen laivaan 20 pylväällä. Sen agoran puolen julkisivussa oli 21 doorilaista pylvästä. Joskus stoaan on ennallistettu viideskin kerros, joka olisi sekin ollut kaksilaivainen ja jonka julkisivussa olisi ollut doorilaiset kaksinkertaiset puolipylväät ja sisäpuolen pylväissä palmettikoristeiset kapiteelit. Etelästoan länsipäässä sijaitsi heroon ja eteläpuolella Lollian kylpylänä tunnettu kylpylä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Assoksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Stoat
Nils Björkander

Frank Nils Fredrik Björkander (28. kesäkuuta 1893 Tukholma – 5. maaliskuuta 1972 Södertälje) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti ja pianopedagogi.Nils Björkander (1893-1972) Levande Musikarv, viitattu 14.2.2024 Björkander opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuosina 1910–1916. Hänen opettajiensa joukossa olivat Lennart Lundberg ja Conrad Nordqvist. Björkander perusti vaimonsa kanssa vuonna 1917 musiikki-instituutin, jota hän johti 1940-luvun alkuun saakka. Björkander debytoi konserttipianistina Stockholms Konsertföreningissä vuonna 1920 Ludwig van Beethovenin kolmannen pianokonserton esityksen solistina. Björkanderin sävellystuotantoon kuuluu orkesterisarjoja ja muita orkesteriteoksia, kamarimusiikkia, lukuisia pianosävellyksiä sekä yksinlauluja. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Ruotsalaiset pianistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Pohjoisstoa (Assos)

Pohjoisstoa on nykyaikainen nimitys eräälle antiikin aikaiselle stoalle eli pylväshallille Assoksen kaupungissa Troaksessa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi nimensä mukaisesti kaupungin agoran pohjoislaidalla. Pohjoisstoa rakennettiin hellenistisellä kaudella ja ajoitetaan noin vuosiin 300–100 eaa. Se edusti doorilaista tyyliä. Stoan pituus oli noin 111,5 metriä, leveys noin 12,4 metriä ja korkeus julkisivun puolella noin 11,3 metriä. Stoa avautui etelään agoralle päin. Pohjoisseinä oli kiinni kaupunkikukkulan rinteessä. Rakennuksen alakerroksen julkisivussa agoran puolella oli 37 pylvästä. Yläkerroksen julkisivussa oli kaksinkertaiset puolipylväät. Keskellä kulkenut pylväsrivi jakoi kummankin kerroksen kahteen laivaan. Alakerroksessa pylväitä oli 20. Pylväissä ei ollut urituksia. Stoan itäpuolella sijaitsi Buleuterion. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Assoksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Stoat
Purkupallo

Purkupallo on raskas teräspallo, jota käytetään rakennusten ja rakennelmien purkamisessa. Purkupalloa roikotetaan tyypillisesti nosturista, mutta sen voi myös kiinnittää esimerkiksi helikopteriin. Purkupallon tuhovoima perustuu sen suureen liike-energiaan. Purkupalloja käytettiin laajalti pitkin 1900-lukua, mutta sittemmin sen käyttö on vähentynyt. Tiiviillä kaupunkialueella suositaan nykyään turvallisempia purkutapoja, sillä pallon liikettä on vaikeampi hallita. Harvaan rakennetuilla alueilla rakennusten ja rakennelmien räjäyttäminen voi olla myös tehokkaampaa. Purkupallot ovat edelleen tunnettuja muun muassa populaarikulttuurissa. == Lähteet == Luokka:Työkalut Luokka:Rakennustyö
Bronkiektasiatauti

Bronkiektasiatauti on Suomessakin esiintyvä harvinaissairaus, joka ilmenee keuhkoputkien poikkeavina laajentumina esimerkiksi jonkin sairastetun yleissairauden kuten toistuvan infektion seurauksena. Tyypillisesti keuhkoputkien läpimitta laajenee, jolloin värekarvatoiminta heikkenee ja limaa kertyy keuhkoihin. Toisinaan kertyy eräänlaisia keuhkoputkien laajentumapusseja. Bronkiektasioiden syy jää useinkin, reilussa kolmanneksessa tapauksista tuntemattomaksi. Keuhkoputkivaurioiden sijainnista voi toisinaan päätellä aiheuttajaakin.Hengitysliitto: Bronkiektasia Keuhkoputkien laajentumaa ei pidä sekoittaa suhteellisen yleiseen keuhkolaajentumaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cleveland Clinic: Bronchiectasis * National Health Service (NHS): Bronchiectasis Luokka:Hengityselinten sairaudet Luokka:Harvinaissairaudet
Orbit Culture

Orbit Culture on ruotsalainen vuonna 2013 perustettu yhtye. Yhtyeen tyylilaaji oli aluksi melodista death metalia, mutta on myöhemmin muuttunut groove death metaliksi. == Historia == Yhtye on perustettu Eksjössä. Yhtyeen alkuvaiheessa kappaleet kertoivat hirviöistä ja tappajakoneista, mutta toisen albumin aikaan siirtyi henkilökohtaisiin kokemuksiin kuten ahdistukseen ja masennukseen. == Jäsenet == Nykyiset jäsenet: * Niklas Karlsson (kitarat, laulu, 2013-) * Fredrik Lennartsson (bassokitara, 2017-) * Richard Hansson (kitarat, 2017-) * Christopher Wallerstedt (rummut, 2019-) == Diskografia == ; Studioalbumit * * * * ; EP-levyt * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ruotsalaiset metalliyhtyeet Luokka:Ruotsalaiset melodiset death metal -yhtyeet Luokka:Groove metal -yhtyeet
Descent (täsmennyssivu)

Descent voi tarkoittaa seuraavia: * Descent, Parallax Softwaren videopeli vuodelta 1995 ** Descent II, edellisen seuraaja vuodelta 1996 ** Descent 3, vuoden 1999 videopeli * Descent: Journeys in the Dark, lautapeli * The Descent – loukussa, vuoden 2005 yhdysvaltalainen elokuva * Descent, Orbit Culturen albumi * "Descent", Fear Factoryn kappale ja single vuodelta 1998
Olavi Määttä

Olavi Matias Määttä (s. 1. heinäkuuta 1950 Kuusamo) on suomalainen yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 15.2.2024. Olavi Määttä syntyi Kalle ja Hilja Määtän perheseen Kuusamossa. Hän avioitui Leena Malmivirran kanssa. Määttä tuli ylioppilaaksi Kuusamon lukiosta 1970 ja valmistui maatalousteknologian opintosuunnalta agronomiksi Helsingin yliopistosta 1980. Hän oli Keskon maatalousosaston myynti- ja markkinointipäällikkö ja toimi myyjien valmennustehtävissä 1976–1983. Kemiran, vuodesta 1994 Kemira Agro Oy ja vuodesta 2003 Kemira GrowHow Oy, peltolannoitteiden myyntipäällikkö, lannoitteiden myyntijohtaja ja lannoitteiden ja kasvinsuohjeluaineiden markkinointijohtaja Määttä oli vuodesta 1983, Maatalous-yksikön johtaja vuodesta 1997, markkinoinnin Suomen aluejohtaja vuodesta 1998, Food Chain Partner -liiketoimintayksikön johtaja 2000–2004 ja hallituksen jäsen 2002–2004. Hän oli Kemira GrowHow Oyj:n johtoryhmän jäsen ja Crop Cultivation -lannoiteyksikön kaupallinen johtaja 2004–2007 ja sitten Yara Suomi -yhtiön Itä-Euroopan liiketoimintayksikön johtaja. Määtällä on ollut myös useita liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2008. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Quo vadis, Aida?

Quo vadis, Aida? on Jasmila Žbanićin käsikirjoittama ja ohjaama draamaelokuva vuodelta 2021. Kansainvälisenä yhteistuotantona toteutettu tarina kertoo ihmiskohtaloista Srebrenican joukkomurhan yhteydessä Bosnian sodan aikana 1990-luvun puolivälissä. Euroopan elokuva-akatemia palkitsi sen vuoden parhaana eurooppalaiselokuvana. Se oli myös ehdolla parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. == Juoni == YK-joukkojen tulkkina toimiva opettaja Aida yrittää saada perheensä turvaan serbiarmeijan lähestyessä Srebrenican kaupunkia Bosnian sodassa 1995. == Rooleissa == == Lähteet == *Luokka:Alankomaalaiset elokuvat Luokka:Bosniahertsegovinalaiset elokuvat Luokka:Itävaltalaiset elokuvat * Luokka:Norjalaiset draamaelokuvat * Luokka:Puolalaiset draamaelokuvat *Luokka:Romanialaiset elokuvat *Luokka:Saksalaiset elokuvat *Luokka:Turkkilaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2021 ranskalaiset elokuvat
Koninklijke Marechaussee

Koninklijke Marechaussee (KMar) () on Alankomaiden kuningaskunnan santarmi ja yksi maan asevoimien neljästä haarasta. Se suorittaa sekä siviili- että sotilaspoliisitehtäviä ja on toinen maan poliisivoimista, Alankomaiden kansallisen poliisin ohella. == Historia == Kuningas Vilhelm I perusti Marechausseen Alankomaihin Ranskan santarmin tilalle vuonna 1814. Vuonna 2014 Marechaussee lähetti ryhmän Ukrainaan tutkimaan Malaysian Airlinesin lennon 17 alasampumista. Ryhmä keräsi aineistoa ja suojasi onnettomuuspaikkaa. == Nykyään == Marechauseella on yli 7 000 jäsentä. Marechaussee huolehtii Alankomaiden rajavalvonnasta ja kansainvälisistä tehtävistä. Se hoitaa asevoimien sotilaspoliisin tehtävää, mutta tekee myös tavallisen poliisin töitä, esimerkiksi avustaa paikallispoliiseja ja turvaa kansainvälisiä lentoasemia. Se myös suojaa kuninkaallisia rakennuksia ja tärkeitä henkilöitä. == Lähteet == Luokka:Alankomaiden asevoimat Luokka:Poliisitoimi maittain
Karl Hedman

Karl Hedman on seuraavien suomalaisten henkilöiden nimi: * Karl Hedman (1864–1931), lääkäri, taidekeräilijä * Karl Hedman (s. 1951), balettitanssija
Carl Christiansen

Carl August Christiansen (myös Christiaansen; 22. lokakuuta 1890 Amsterdam – 12. heinäkuuta 1947 Tukholma) oli ruotsalainen sellisti ja säveltäjä.Carl Christiansen (1890−1947) Swedish Musical Heritage, viitattu 15.2.2024 Christiansenin vanhemmat olivat alankomaalaisessa muusikkoperheessä varttunut musiikinopettaja Maria Koch ja norjalainen kapellimestari Albert Christiansen. Perhe muutti vuonna 1910, jossa Christiansen aloitti sellonsoiton opinnot Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa Carl Lindhen johdolla. Vuosina 1919–1921 Christiansen suoritti opintoja Leipzigissa Julius Klengelin, Berliinissä Hugo Beckerin ja Pariisissa Diran Alexanianin johdolla. Hänen Borlängessä huhtikuussa 1924 tekemänsä esiintymisen yhteydessä Dalpilen- lehdessä kuvailtiin häntä tuon ajan Ruotsin parhaaksi sellistiksi. Melcher Melchers omisti sellosonaattinsa (op. 20) Christiansenille. Christiansen työskenteli vuosina 1914–1947 Stockholms Konsertföreningin sellistinä ja soitti myös Ruotsin radio-orkesterissa. Hän oli Sven Kjellströmin jousikvartetin säännöllinen jäsen vuosina 1913–1928 ja kuului Ernst Törnqvistin ohella Stockholmskvartettenin perustajajäseniin. Ingrid Kjellströmin kanssa hän oli perustamassa Kammartrion-kokoonpanoa. Vuonna 1933 Christiansen meni naimisiin Maud Scharpin kanssa. Hän seurasi Carl Lindheä tämän opetustehtävissä Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuonna 1941. Christiansen valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1947. Christiansenin esitetyimmäksi teokseksi nousi Leksaksasken, joka on viisiosainen sarja yhdelletoista puhallinsoittimelle. Se kantaesitettiin Christiansenin johdolla vuonna 1935, ja Gehrmans Musikförlag julkaisi teoksen vuonna 1938. Myös monia muita Christiansenin orkesteriteoksia esitettiin 1930–1940-luvuilla. Hän työskenteli lisäksi sovittajana. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset sellistit Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Kuhmola

Kuhmola on Kuhmoisten merkkirakennuksiin kuuluva kulttuuritalo. Kuhmola sijaitsee näkyvällä paikalla torin laidalla Kuhmoisten keskustan pääkadun Toritien varrella. Se rakennettiin vuonna 1930 suojeluskunnan ja nuorisoseuran taloksi. == Arkkitehtuuri == Arkkitehtuuriltaan 1920-luvun klassismia edustavan talon on suunnitellut helsinkiläinen arkkitehtitoimisto Tuovinen- Huttunen. Kuhmolan klassismia ilmentäviä piirteitä ovat muun muassa sisäänkäynnin pylväikkö, julkisivun pilasterit sekä korostettu päätyikkuna. Rakennusmateriaaleina ovat alaosassa tiili ja yläosassa hirsi. == Historia == Sota-aikana Kuhmolasta käsin harjoitettiin ilmavalvontaa. 1930-luvulla Kuhmolan piha-alueelle toteutettiin Kuhmoisten kirkonkylän ensimmäinen urheilukenttä. == Merkitys == Kuhmoislaisissa 1900-luvun alkupuolen asuinrakennuksissa on paljon klassismin piirteitä, joihin saatiin vaikutteita paikkakunnan näyttävistä rakennuksista, kuten Kuhmolasta sekä Kuhmoisten sahan asuin- ja konttorirakennuksesta. Kuhmoisten keskusta ja sen vanhimmat talot Kuhmola ja Heinon kirjakauppa on määritelty maakunnallisesti arvokkaaksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. == Lähteet == Luokka:Kuhmoisten rakennukset ja rakennelmat
Topias Haikala

Topias Haikala (s. 1989) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän on työskennellyt muun muassa Kirkko ja kaupunki - sekä Yliopisto-lehdissä. Koulutukseltaan Haikala on valtiotieteiden maisteri. Hänen esikoisromaaninsa Pimeän jälkeen liikkuvat olennnot ilmestyi vuonna 2021. Helmikuussa 2024 Haikala sai ensimmäisen Espoon kirjailijat ry:n jakaman pienkustantamon kustantamalle tai omakustanteiselle kaunokirjalle myönnetyn Tuikku-palkinnon teoksellaan Varjokäärme, mestaripunoja (2023). Teos valittiin myös vuoden 2024 Kuvastaja-palkintoehdokkaaksi. == Tuotanto == * * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Caspar Ett

Caspar Ett (5. tammikuuta 1788 Eresing – 16. toukokuuta 1847 München) oli saksalainen säveltäjä ja urkuri.Caspar Ett (Composer) Bach-Cantatas, viitattu 15.2.2024 Ett lauloi kuoropoikana benediktiiniluostarissa ja opiskeli Münchenissä. Hän sai vuonna 1816 nimityksen urkuriksi Münchenin Pyhän Mikaelin kirkkoon, jossa työskenteli kuolemaansa saakka. Ett sävelsi lukuisia messuja ja muuta katolista kirkkomusiikkia. Teosten joukossa ovat muiden muassa Stabat Mater kahdelle sekakuorolle sekä requiem c-mollissa kuorolle ja orkesterille tai uruille. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1788 syntyneet Luokka:Vuonna 1847 kuolleet
Infante (1720)

Infante oli Espanjan laivaston vuonna 1720 palvelukseenotettu kaksikantinen 60-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Alus valmistettiin Genovassa nimellä Nuestra Señora de BalvaneraWinfield et al 2023 s. 173 == Palvelus == Espanja osti 15. lokakuuta 1720 Genovasta aluksen, joka oli nimeltään Nuestra Señora de Balvanera. Se saapui 1726 Cádiziin päällikkönään Miguel de Sada, Conde de Clavijo. Huhtikuussa 1728 alus oli Cádizissa Marqués de Marin laivastossa. Se lähti 20. toukokuuta 1728 Cádizista Justinianin laivueen mukana Veracruziin. Alus saapui heinäkuussa Cartagena de Indiasiin, mistä se jatkoi lokakuussa Manuel López Pintadon laivueen mukana Havannaan. Marraskuussa 1729 alus lähti Havannasta Pintadon laivaston mukana Cádiziin, jonne se saapui helmikuussa 1729. Alus oli 13. huhtikuuta 1730 Karibialla, missä se valtasi kolme hollantilaista fregattia ja sluupin. Alus saapui 14. heinäkuuta 1731 Cádiziin Fuerten (Nuestra Señora de Guadalupe) ja saattueen kanssa Veracruzista. Alus oli 25. toukokuuta - 3. kesäkuuta 1732 huollettavana Arsenal de la Carracassa. Alus lähti 2. elokuuta 1732 Cádizista Torresin laivastossa Veracruziin, jonne se saapui lokakuussa. Alus kuljetti 25. toukokuuta 1733 Rubín ja Gallo Indianon kanssa aarteita Havannaan, jonne ne saapuivat 24. kesäkuuta. Alus lähti Havannasta Rubín, Áfrican ja Gallo Indianon sekä fregatti Pingue Pópulon kanssa Espanjaan aarrelastissa. Alus haaksirikkoutui myrskyssä 15. heinäkuuta 1733 Kuuban rannikolla. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Espanjan laivaston linjalaivat
Constante-luokka

Constante-luokka oli Espanjan laivaston kolmen kaksikantisen 64-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka. == Suunnittelu == Aiemman Constanten tuhouduttua vain viikon palveluksessa olon jälkeen Juan de Acosta sai määräyksen valmistaa korvaava alus. Aluksesta tuli noin etriä pidempi kuin edeltäjästään ja etriä leveämpi. Alukselle asennettiin sama määrä tykkejä, mutta alemman tykkikannen patterin 18 naulan tykit vaihdettiin 24 naulan tykeiksi.Winfield et al 2023 s. 180 == Alukset == Constante-luokkaWinfield et al 2023 182-183 Nimi (lempinimi) Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Constante (San Cristóbal) Real Astillero, Havanna 22. joulukuuta 1730 17. kesäkuuta 1732 myyty 1752 Asía Havanna 1734 18. joulukuuta 1734 18. maaliskuuta 1735 palveluksesta joulukuussa 1748 América Havanna 1735 21. tammikuuta 1736 1. marraskuuta 1736 poltettu kesäkuussa 1763 == Lähteet == * === Viitteet === *
Střešovice

Střešovice on kaupunkialue Tšekin pääkaupungin Prahan länsiosissa. Hallinnollisesti se kuuluu Praha 6:n kaupunginosaan. Vuonna 2021 Střešovicessa asui 6 592 henkilöä. == Historia == Nykyiseen Střešovicen muodostavat alueet kuuluivat keskiajajalla Böömin kuningaskunnan hallitsijoiden tiluksiin. 1143 kuningas Vladislav II lahjoitti ne Strahovin luostarille. Seitsenvuotisen sodan aikana preussilaiset sotilaat pommittivat Prahan linnaa Na Bateríech- kukkulalta. Střešovice liittyi osaksi Prahan kaupunkia yhdessä lähes koko nykyisen Luoteis-Prahan kanssa vuonna 1922. ==Väestö== Asukasmäärän kehitys {| Vuosi Asukkaita Muutos 1869 1 795 1880 2 262 +26,02% 1890 2 551 +12,78% 1900 2 525 –1,02% 1910 2 862 +13,35% 1921 3 663 +27,00% 1930 8 022 +119,00% 1950 11 244 +40,17% Lähde: == Nähtävyydet == Ořechovkan asuinalueen keskustana toimiva art deco tyylinen rakennus on toiminut muun muassa elokuvateatterina ja pienenä kauppakeskittymänä. == Kuuluisia asukkaita == * Václav Havel == Urheilu == Tatran Střešovice yksi maan menestyneimmistä salibandyseuroista. Sen miesten edustusjoukkue on moninkertainen Tšekin mestari. Kaudella 2023/2024 se voitti ensimmäisenä tšekkiläisenä joukkueena Salibandyn Champions Cupin. Jalkapalloseura SK Střešovice 1911:n miesten edustusjoukkue pelaa Prahan kaupungin sisäistä sarjaa. Seuralla on myös laajaa nuorisotoimintaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Prahan kaupunginosat
Peruntummarattu

Peruntummarattu (Melanomys zunigae) on hieman marsua muistuttava nisäkäs. Laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. == Lähteet == Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Linderoos

Linderoos on seuraavien suomenruotsalaisten henkilöiden sukunimi: * Adolf Linderoos (1869–1934), näyttelijä ja näytelmäkirjailija * Arthur Linderoos (1873–1934), urheilutoimittaja. == Katso myös == * Lindroos
Viranomaisuutiset

Viranomaisuutiset on vuoden 2019 joulukuussa perustettu verkkomedia. Sen vastaavana toimittajana toimii Matti Pouhula. Viranomaisuutiset uutisoi Suomen turvallisuusviranomaisten kuten poliisin, pelastuslaitoksen sekä rajavartiolaitoksen tehtävistä, kuten liikenneonnettomuudet, tulipalot sekä pelastustehtävät. Lisäksi uutisiin kuuluvat poliisin tutkimat rikokset sekä kadonneet ja löydetyt henkilöt. Viranomaisuutiset oli alkujaan Poliisiuutiset- niminen verkkomedia, joka muutti nimensä vuoden 2022 taitteessa Viranomaisuutisiksi. Lähteenä on viranomaistiedotteita, viranomaisten sometilejä sekä kansalaisvihjeitä, jotka varmistetaan viranomaisilta. ==Aiheesta muualla== * Viranomaisuutisten verkkosivut Luokka:Suomalaiset verkkolehdet
Bosnia ja Hertsegovinan parlamentaarinen yleiskokous

Bosnia ja Hertsegovinan parlamentaarinen yleiskokous () on Bosnia ja Hertsegovinan kaksikamarinen lainsäädäntöelin. Se koostuu 42-jäsenisestä edustajainhuoneesta ja 15-jäsenisestä kansainhuoneesta. Edustajainhuoneen jäsenet valitaan suhteellisella vaalitavalla neljän vuoden välein ja kansainhuoneen edustajat nimittää Bosnia-Hertsegovinan federaation parlamentin alahuone sekä Bosnian serbitasavallan parlamentti. Parlamentaarisen yleiskokouksen tehtäviin kuuluu Bosnia ja Hertsegovinan lainsäädännöstä, sisä- ja ulkopolitiikasta, kansainvälisistä suhteista sekä kansainvälisistä velvoitteista vastaaminen. ==Aiheesta muualla== * Parlamentin kotisivut Luokka:Kansalliset parlamentit Luokka:Bosnia ja Hertsegovinan politiikka
Rabid Death's Curse

__NOTOC__ Rabid Death's Curse on ruotsalaisen black metal-yhtye Watainin debyyttialbumi. Levy julkaistiin Drakkar Productionsin toimesta uudenvuoden päivänä vuonna 2000. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Erik Danielsson - Bass, vocals * Pelle Forsberg - Drums * Håkan Jonsson - Guitars * Christian Blom - Guitars == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Albumi Rabid Death's Curse Bandcamp -sivustolla Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Watainin albumit
Luettelo maista, joissa espanja on virallinen kieli

Tämä on luettelo maista, joissa espanja on virallinen kieli. Espanja on virallinen kieli (joko lain mukaan tai tosiasiallisesti) 20 suvereenissa valtiossa (mukaan lukien Päiväntasaajan Guinea, jossa se on virallinen, mutta ei äidinkieli), yhdellä riippuvaisella alueella ja yhdessä osittain tunnustetussa osavaltiossa. == Itsenäiset valtiot == Itsenäinen valtio Tila Väestö (2021) 130 207 371 De jure 50 355 650 De jure 47 260 584 De facto 45 864 941 De jure 32 201 224 De jure 29 069 153 De facto 18 307 925 De jure 17 422 821 De jure 17 093 159 De jure 11 758 869 De jure 11 032 343 De jure 10 597 348 De jure 9 346 277 De jure 7 272 639 De jure 6 528 135 De jure 6 243 931 De jure 5 151 140 De jure 3 928 646 De facto 3 398 239 De jure 1 468 777 Yhteensä 464 509 172 == Territorio == Alue Tila Väestö (2021) De jure 3 142 779 == Kiistanalainen == Saharan demokraattinen arabitasavalta ==Viitteet== Espanja virallinen kieli Luokka:Espanjan kieli
Casus Luciferi

__NOTOC__ Casus Luciferi on ruotsalaisen black metal-yhtye Watainin toinen studioalbumi. Levyn julkaisi Drakkar Productions 17. marraskuuta 2003. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Erik Danielsson - basso, laulu * Pelle Forsberg - rummut * Håkan Jonsson - kitara == Arvostelut == * Metalliluola: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Albumi Casus Luciferi Bandcamp -sivustolla Luokka:Vuoden 2003 albumit Luokka:Watainin albumit
San Juan Bautista (1718)

San Juan Bautista oli Espanjan laivaston kaksikantinen 60-tykkinen linjalaiva. ==Valmistus == Savoijin herttuakunnan laivaston alus Victoria valmistui Palermossa vuonna 1717.Winfield et al 2023 s. 171 == Palvelus == Espanja valtasi 3. heinäkuuta 1718 Palermon satamassa olleen aluksen, joka liitettiin Espanjan laivastoon nimellä San Juan Bautista. Lokakuussa 1719 aluksen miehistö upotti aluksensa päällikkönsä Gabriel Pérez de Aldereten käskystä Messinan saarron kukistuessa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Espanjan laivaston linjalaivat