EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
L’Atalante

L’Atalante on Jean Vigon ohjaama elokuva vuodelta 1934. Elokuva on rakkaustarina nuoresta jokilaivan kapteenista ja hänen nuorikostaan. L’Atalantea on toisinaan pidetty yhtenä maailman parhaista elokuvista. Ylistetty kuvaus on venäläissyntyisen Boris Kaufmanin käsialaa. == Juoni == Elokuva kertoo kanavalotja L’Atalantesta ja sen miehistöstä, johon kuuluvat laivalla asuvat kapteeni Jean, hänen vaimonsa Juliette, vanha merikarhu Jules ja laivapoika. Kun alus saapuu Pariisiin, Jean ja Juliette menevät ravintolaan, jossa kulkukauppias alkaa flirttailla Julietten kanssa. Juliette ihastuu suurkaupungin valoihin ja karkaa. Jean masentuu, jolloin Jules päättää auttaa häntä ja etsiä Julietten. == Näyttelijät == == Tuotanto == Ylistetty kuvaus on neuvostoliittolaisen elokuvaohjaajan Dziga Vertovin veljen Boris Kaufmanin käsialaa. Myöhemmin Hollywoodissa työskennellyt Kaufman kuvasi työvuosiaan Vigon kanssa ”elokuvan paratiisiksi”. == Julkaisu == Vigo sairastui tuberkuloosiin, ja vielä hänen eläessään tuottaja leikkasi elokuvan 65 minuutin mittaiseksi. Se myös nimettiin uudelleen Lys Gautyn levyttämän suositun laulun ”Le chaland qui passe” mukaan, ja laulu liitettiin elokuvaan. Elokuvaa esitettiin vuosikymmenet tuottajan leikkaamana versiona, ja vasta vuonna 1990 se sai ennallistetun version Italian yleisradioyhtiön arkistoista löytyneestä kopiosta. Myöhemmin Criterion Collection on julkaissut siitä uuden ennallistetun version, jota kriitikko Roger Ebert kiitti parhaaksi näkemäkseen versioksi. == Vastaanotto == Sight and Soundin kriitikkoäänestyksessä 1962 L’Atalante oli kymmenenneksi merkittävin elokuva ja vuoden 1992 äänestyksessä kuudenneksi merkittävin. Ohjaajaäänestyksessä 1992 se oli viides. Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa teki kukin luettelon kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja L’Atalante oli mukana heistä kahdenkymmenen listallaAstala, Erkki: Ne sata tärkeintä, Projektio 2/1980, s. 7.. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti L’Atalanten kaikkien aikojen 50 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1934 ranskalaiset elokuvat Luokka:Jean Vigon ohjaamat elokuvat
Loaded (Brotha Lynch Hungin albumi)

Loaded on yhdysvaltalaisen rap-artisti Brotha Lynch Hungin kolmas julkaisu. Se julkaistiin 16. syyskuuta 1997 Black Market Recordsin kautta. Levyllä vierailevat muun muassa Kokane, E-40 ja Ice-T. == Kappaleet == # # (mukana Kokane) # (mukana First Degree) # (mukana First Degree) # (mukana First Degree, E-40 & Tawp Dawg) # (mukana First Degree, P Folks & Polo) # (mukana Phonk Beta) # (mukana Tall Can G) # (mukana Dee dub & Loki) # (mukana COS, Sicx & Tall Can G) # (mukana Deedub) # (mukana Phonk Beta & Zagg) # (mukana First Degree & Ice T) # (mukana Deedub , Sicx & Nigga Almighty) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:Brotha Lynch Hungin albumit
Horst Weigang

Horst Weigang (30. syyskuuta 1940 Bielawa – 2024) oli saksalainen jalkapalloilija. Hänen tyttärensä, Birte Weigang, oli olympiavoittaja uinnissa.. == Ura == Weigang aloitti jalkapallon vuonna 1952 Medizin Leipzig Mittessä. Kahden vuoden jälkeen hän siirtyi SC Lok Leipzigiin, jossa hän pelasi vuoteen 1960 asti. Kauden 1961–1962 Weigang edusti SC Turbine Erfurtia, mutta palasi pian Leipzigiin SC Rotation Leipzigiin, eli 1. FC Lokomotive Leipzigiin. Hän pelasi seurassa vuoteen 1967 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi FC Rot-Weiß Erfurtiin. Jalkapallouransa Weigang lopetti kuusi vuotta myöhemmin, eli vuonna 1973. Pääsarjatasolla Weigang pelasi 234 ottelua, mutta ei voittanut yhtään mestaruutta. Sen sijaan hänet valittiin vuonna 1965 DDR:n vuoden jalkapalloilijaksi. Weigang pelasi DDR:n jalkapallomaajoukkueessa kaksitoista ottelua. Hän oli myös mukana olympiapronssia vuonna 1964 voittaneessa joukkueessa. == Lähteet == Luokka:Itäsaksalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Itäsaksalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Itäsaksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Neue Fußballwoche

Neue Fußballwoche oli DDR:ssä viikoittain ilmestynyt jalkapalloon keskittynyt urheilulehti. Lehdessä kerrottiin DDR-Oberligan, DDR-Ligan sekä muiden maanlaajuisten sarjojen tuloksista. Mukana olivat myös tärkeimmät kansainväliset jalkapallosarjat. Lehti valitsi vuosittain myös DDR:n vuoden jalkapalloilijan. Lehden toimittaminen lopetettiin vuonna 1992. == Lähteet == Luokka:Jalkapallolehdet Luokka:Saksalaiset aikakauslehdet
EBK4

EBK4 on yhdysvaltalaisen rap-artisti Brotha Lynch Hungin neljäs sooloalbumi. Se julkaistiin 27. kesäkuuta 2000 Black Market Recordsin kautta. == Kappaleet == # (mukana Scrap Metal) # (mukana Scrap Metal, CoCaine & Nefarious) # (mukana Kyel) # (mukana First Degree The D.E., P-Folks & Spice 1) # (mukana Snoop Dogg) # # (mukana Pook & Shotgun) # (mukana Chopah & K5) # (mukana Keak Da Sneak) # # (mukana Kronik) # (mukana D. Dubb) # (mukana Bad Azz) # (mukana Triple Beam) # (mukana T-Macc) == Lähteet == Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Brotha Lynch Hungin albumit
The Virus

The Virus on yhdysvaltalaisen rap-artisti Brotha Lynch Hungin viides sooloalbumi. Se julkaistiin 13. marraskuuta 2001 Black Market Recordsin kautta. == Kappaleet == # Out Break – 0:28 # I'm Like –1:48 # Sicc & High – 3:59 # Lay Low – 4:18 # West Nile Virus – 0:11 # Gotta Die Soon – 4:27 # Never Road With Me – 6:00 # In My Cup – 3:47 # Die on the Cross – 2:50 # Westside Dirty South – 4:43 # Mark – 1:00 # One of Us – 3:12 # Modern Crimes – 4:15 # RU Ready – 3:07 # Explicit Encounter – 4:54 # Chico – 3:09 Luokka:Vuoden 2001 albumit Luokka:Brotha Lynch Hungin albumit
NHLPA Hockey ’93

NHLPA Hockey ’93 on Electronic Artsin julkaisema jääkiekkoaiheinen urheilupeli. Peli on julkaistu Super Nintendo Entertainment Systemille ja Sega Mega Drivelle joulukuussa . == Ominaisuudet == Pelissä on mukana näytösottelu, jossa valitaan kaksi joukkuetta ottamaan mittaa toisistaan ystävyysottelussa. Toinen pelissä mukana oleva ominaisuus on pudotuspelivaihe (yksi ottelu tai paras 7:stä) jonka voittaja voittaa samankaltaisen pokaalin, kuin Stanley Cup. Peli sai NHLPA-lisenssin mutta ei NHL-lisenssiä, joten pelissä oli oikeat pelaajat ja heidän numeronsa, mutta ei oikeita joukkueita eikä logoja. Joukkueisiin viitattiin kaupunkien nimillä (New York Islandersia vastasi Long Island). == Aiheesta muualla == * Luokka:1990-luvulle sijoittuvat videopelit Luokka:Vuoden 1992 videopelit Luokka:NHL-pelit Luokka:Super Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Sega Mega Drive -pelit
Riipputanssijat

Riipputanssijat (Machaeropterus) on tanssijoiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Riipputanssijoiden sukuun kuuluu BirdLife Internationalin mukaan kolme lajia. == Riipputanssijoihin kuuluvia lajeja == * Puuhkatanssija (Machaeropterus deliciosus) * Tulipäätanssija (Machaeropterus pyrocephalus) * Viirutanssija (Machaeropterus regulus) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Machaeropterus Luokka:Tanssijat (linnut)
Marcos Martínez

Marcos Martínez Ucha (s. 15. lokakuuta 1985 Madrid, Espanja) on espanjalainen moottoriurheilija. Hän on kilpaillut Formula Junior -sarjassa vuonna 2004, Formula 3 -sarjassa vuosina 2005–2008, World Series by Renault -sarjassa vuosina 2006 ja 2008–2009 sekä GP2-sarjassa kaudella 2007. Hän saavutti GP2-kaudellaan viisi pistettä ajamalla neljänneksi Valencian kilpailussa. Martínez siirtyi Superleague Formula -sarjaan vuonna 2010. Kauden 2011 jälkeen hän ei ole kilpaillut aktiivisesti. == GP2-tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 Pisteet Sijoitus 2007 Racing Engineering BHR FEA BHR SPR ESP FEA ESP SPR MON FEA FRA FEA FRA SPR GBR FEA GBR SPR EUR FEA EUR SPR HUN FEA DNQ HUN SPR DNQ TUR FEA 13 TUR SPR Kesk. ITA FEA Kesk. ITA SPR Kesk. BEL FEA Kesk. BEL SPR Kesk. VAL FEA 4 VAL SPR 22 5 22. == Lähteet == Luokka:Formula Renault 3.5 -kuljettajat Luokka:GP2-kuljettajat Luokka:Espanjalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Franck Perera

Franck Perera (s. 21. maaliskuuta 1984 Montpellier, Ranska) on ranskalainen moottoriurheilija. Hän on kilpaillut Formula Renault sarjassa vuosina 2002–2003, Formula 3 Euroseries -sarjassa 2004–2005, World Series by Renault -sarjassa 2006, Atlantic Championships -sarjassa 2007, Indy Lights ja IndyCar Series -sarjassa 2008 ja Superleague Formula -sarjassa 2008–2010. Perera kilpaili myös GP2-sarjassa kausina 2006 ja 2009 saavuttaen yhden kakkossijan ja 8 pistettä. Perera voitti Formula Renault 2000 Italian sarjan mestaruuden vuonna 2003. Perera toimi myös Toyotan Formula 1 -tallin testikuljettajana kaudet 2004–2005. == GP2-tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 Pisteet Sijoitus 2006 DAMS VAL FEA 11 VAL SPR 14 SMR FEA Kesk. SMR SPR 14 EUR FEA Kesk. EUR SPR 15 ESP FEA 13 ESP SPR Kesk. MON FEA 2 GBR FEA Kesk. GBR SPR 10 FRA FEA Kesk. FRA SPR 12 GER FEA 14 GER SPR 11 HUN FEA 9 HUN SPR Kesk. TUR FEA 12 TUR SPR 8 ITA FEA 15† ITA SPR 15† 8 16. 2009 DPR ESP FEA ESP SPR MON FEA MON SPR TUR FEA TUR SPR GBR FEA GBR SPR GER FEA Kesk. GER SPR 16 HUN FEA EX HUN SPR 18 EUR FEA 15 EUR SPR 16† BEL FEA DNQ BEL SPR DNQ ITA FEA ITA SPR POR FEA POR SPR 0 28. Luokka:Formula Renault 3.5 -kuljettajat Luokka:GP2-kuljettajat Luokka:Ranskalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karaca Dağ

Karaca Dağ on kilpitulivuori Itä-Turkissa, Şanlıurfan ja Diyarbakırin maakunnissa. Vuoren korkeus on 1 957 metriä. Paikka tunnetaan arkeologiassa mahdollisena maanviljelyn alkupaikkana. Saksalaisen Kölnin Max Planck -instituutin tutkimuksen mukaanpaikalla eläävät vieläkin 68 viljelykasvien edeltäjät. ==Lähteet== Luokka:Turkin tulivuoret Luokka:Turkin vuoret Luokka:Diyarbakırin maakunta Luokka:Şanlıurfan maakunta
Harmaahuuhkaja

Harmaahuuhkaja (Bubo coromandus) on pöllöihin kuuluva lintu, jonka asuinaluetta ovat Bangladesh, Kiina, Intia, Malesia, Myanmar, Nepali, Pakistan ja Thaimaa. Harmaahuuhkaja on melko suurikokoinen, sen ruumiin pituus on 48–53 cm. Harmaahuuhkaja esiintyy runsasvetisillä ja metsäisillä alueilla. Se suosii mangometsiä sekä tamarindi- ja muita tiheälehtisiä puita. Se on paikkalintu, ja parit usein asuvat samassa metsässä vuosi vuoden jälkeen. Pesimäkausi on marraskuusta huhtikuuhun. Lintu tekee pesän risuista suuren puun rungon haaraan mieluiten lähelle vettä ja usein ihmisasutuksen lähelle. ==Lähteet== * Luokka:Huuhkajat
Tulitanssijat

Tulitanssijat (Pipra) on tanssijoiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Tulitanssijoiden sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan 3 lajia. == Tulitanssijoihin kuuluvia lajeja == * Juovapyrstötanssija (Pipra fasciicauda) * Rihmapyrstötanssija (Pipra filicauda) * Tulitanssija (Pipra aureola) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Pipra Luokka:Tanssijat (linnut)
Oto-intiaanit

Oto-intiaanit olivat preerioiden maanviljelijöitä ja asuivat historiallisella aikakaudella Nebraskassa ja Missourissa Yhdysvalloissa. Heidän omakielinen nimensä oli wat'ota ("irstailijat") ja he olivat yksi kolmesta siouxien kielisestä chiwere-haaraan kuuluneesta ryhmästä. Otoe tribe. Viitattu 17.7.2010. ranskalaiset siirtolaiset tapasivat otoja ensimmäisen kerran vuonna 1690 Des Moines -joella nykyisessä Iowassa. 1800-luvulla he liittoutuivat pawneiden kanssa pystyäkseen puolustautumaan ympäristön heimoja vastaan. Otojen määrä oli alun perin noin tuhat, mutta 1800-luvun lopulla heitä oli alta 400. Virrankoski 173. Viitattu 17.7.2010. Vuonna 1854 he luovuttivat maansa Yhdysvalloille ja asettuivat reservaattiin Kansasin ja Nebraskan rajalle. Myöhemmin vuonna 1882 otot siirrettiin uuteen reservaattiin Oklahoman pohjoisiin osiin. 1980-luvulla otojen lukumäärä ylitti uudelleen tuhannen intiaanin rajan. Encyclopedia. Viitattu 17.7.2010. ==Otojen synty== Vanhan suullisen tradition mukaan suuri joukko intiaaneja, joka kutsui itseään nimellä hotanga ("Kalansyöjät") oli paremman ruoan toivossa lähtenyt taivaltamaan kohti lounasta metsästääkseen biisoneita. Suurimman osan jäädessä Green Bayn rannoille, erkani heistä joukko, joka halusi jatkaa matkaa eteenpäin. He tulivat lopulta Mississippin rannoille ja Iowa-joelle leiriytyen suurille hiekkasärkille. Osa tästä joukosta päätti jäädä paikoilleen. He olivat pahodjat, jotka tultiin tuntemaan nimellä iowat. Loppuosa joukosta jatkoi kulkuaan, mutta riitaantui jakaantuen kahtia. Toinen joukko kutsui itseään nimellä neutache, mutta eurooppalaiset sanoivat heitä missoureiksi. Jäljelle jääneet kutsuivat itseään nimellä wat'ota, joko lyhentyi muotoon oto tai otoe. ==Lähteet== *Virrankoski, Pentti, Yhdysvaltain ja Kanadan Intiaanit, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1994, ISBN 951-717-788-7 ===Viitteet=== ===Kirjallisuus=== *Yenne, Bill, Encyclopedia of North American Indian Tribes, A Bison book, 1986, ISBN 0 600 50266 X ===Internet=== *Oto tribe Luokka:Yhdysvaltain alkuperäiskansat
Ánna Veroúli

Ánna Veroúli (; s. 13. marraskuuta 1956 Kavála) on kreikkalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili keihäänheitossa. Hän voitti MM-kisoissa pronssia vuonna 1983 ja EM-kultaa vuonna 1982. Veroúli kärähti nandrolonista Los Angelesin olympialaisissa 1984. Myöhemmin hän osallistui olympialaisiin vuosina 1988 ja 1992, mutta ei läpäissyt karsintaa kummallakaan kerralla. == Ennätykset == * Keihäänheitto: 72,70 m (1984) == Lähteet == Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut kreikkalaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kreikkalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1956 syntyneet
Panaman jalkapallomaajoukkue

Panaman jalkapallomaajoukkue edustaa Panamaa miesten jalkapallon maaotteluissa. Sitä hallinnoi Panaman jalkapalloliitto. Joukkueen suurin saavutus on CONCACAF Gold Cup -maanosaturnauksen toinen sija vuodelta 2005. Panama selviytyi ensimmäisen kerran jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2018. ==Arvokisat== ===Maailmanmestaruuskilpailut=== * 1930–1974 Ei osallistunut * 1978–2014 Ei selviytynyt karsinnoista * 2018 1. kierros ===CONCACAF Gold Cup=== * 1991 Ei selviytynyt karsinnoista * 1993 Lohkovaiheessa * 1996–1998 Ei selviytynyt karsinnoista * 2000 Ei osallistunut * 2002–2003 Ei selviytynyt karsinnoista * 2005 Hopeaa * 2007 Puolivälierissä * 2009 Puolivälierissä * 2011 Välierissä * 2013 Hopeaa * 2015 Välierissä * 2017 Puolivälierissä * 2019 Puolivälierissä * 2021 Lohkovaiheessa == Pelaajat == === Nykyinen joukkue === Kesällä 2016 pelattuun Copa América Centenarioon valitut pelaajat: Maalivahdit * 1 Jaime Penedo (Dinamo Bukarest) * 12 Álex Rodríguez (San Francisco) * 22 José Calderón (Platense) Puolustajat * 3 Harold Cummings (Alajuelense) * 4 Fidel Escobar (Sporting CP B) * 5 Roderick Miller (Atlético Nacional) * 13 Adolfo Machado (Saprissa) * 15 Martín Gómez (San Francisco) * 17 Luis Henríquez (Tauro) * 23 Felipe Baloy (Rionegro Águilas) Keskikenttäpelaajat * 2 Miguel Camargo (Mineros de Guayana) * 6 Gabriel Gómez (Deportes Tolima) * 11 Armando Cooper (Toronto) * 14 Valentín Pimentel (La Equidad) * 18 Ricardo Buitrago (Juan Aurich) * 19 Alberto Quintero (San Jose Earthquakes) * 20 Aníbal Godoy (San Jose Earthquakes) * 21 Amílcar Henríquez (Árabe Unido Hyökkääjät * 7 Blas Pérez (Vancouver Whitecaps) * 8 Gabriel Torres (Lausanne) * 9 Roberto Nurse (Zacatecas) * 10 Luis Tejada (Juan Aurich) * 16 Abdiel Arroyo (Deportes Tolima) === Eniten otteluita === Tilastot päivitetty 23. elokuuta 2016. Vahvennetut ovat vielä aktiivipelaajia ainakin seuratasolla. # Pelaaja Vuodet Ottelut Maalit 1 Gabriel Gómez 2003– 128 11 2 Jaime Penedo 2003– 121 0 3 Blas Pérez 2001– 107 41 4 Román Torres 2005– 98 8 5 Luis Tejada 2001– 97 42 6 Felipe Baloy 2001– 92 3 Luis Henríquez 2003– 92 2 8 Ricardo Phillips 1996–2010 84 10 9 Luis Moreno 2001–2011 76 0 10 José Mario Torres 1999–2009 75 0 == Lähteet == Luokka:Jalkapallomaajoukkueet Maajoukkue
Tarvola (Lappajärvi)

Tarvola on Lappajärven luoteisrannalla sijaitseva, noin 800 asukkaan maalaiskylä. Tarvolan Hanhivuorelta löytyy laavu, jonne vie moottorikelkkareitistö. Tarvolaan on rakennettu myös kylätalo, Rantatupa. Tupaa vuokrataan kyläläisten yhteisten tilaisuuksien lisäksi esimerkiksi erilaisiin juhlatilaisuuksiin ja illanistujaisiin. == Historiaa == Tarvolan kylä tuhoutui tulipalossa vuonna 1872 ja se jouduttiin rakentamaan uudelleen. == Lähteet == Luokka:Lappajärven kylät
Super Bowl XLV

Super Bowl XLV oli järjestyksessään 45. Super Bowl. Ottelu pelattiin Cowboys Stadiumilla Arlingtonissa, Texasissa 6. helmikuuta 2011. Kyseinen ottelu oli järjestyksessään kolmas Texasissa järjestetty tapahtuma (aikaisemmat Houstonissa pelatut VIII ja XXXVIII), mutta ensimmäinen Dallas-Fort Worth- Arlington-alueella. Vastakkain pelasivat Green Bay Packers ja Pittsburgh Steelers, joista voiton vei Green Bay Packers. ==Valintaprosessi== NFL:n johto äänesti 22. toukokuuta 2007 Pohjois-Texasin Super Bowl XLV -tapahtuman järjestäjäksi. Texas voitti äänestyksessä Arizonan ja Indianapolisin tarjoukset. Arizonalle oli jo luvattu vuoden 2008 loppuottelu ja Indianapolis sai kauden 2011 loppuottelun, Super Bowl XLVI:n, järjestettäväkseen. ==Pudotuspelit== ===Wild Card=== ==== NFC ==== ==== AFC ==== ===Divisional round=== ==== NFC ==== ==== AFC ==== === Konfrenssifinaalit === ==== NFC ==== ==== AFC ==== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Super Bowlin viralliset sivut Super Bowl 45 Luokka:Vuoden 2011 amerikkalainen jalkapallo Super Bowl 45
Jānis Daliņš

Jānis Daliņš (5. marraskuuta 1904 Valmiera, Latvia - 11\. kesäkuuta 1978 Melbourne, Australia) oli latvialainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili kävelyssä. Daliņš voitti kultaa Torinon EM-kisoissa 1934 50 kilometrin matkalla ja sijoittui samassa lajissa toiseksi olympialaisissa 1932. Hän osallistui myös Berliinin olympialaisiin 1936, mutta ei selvinnyt maaliin saakka. Daliņš muutti vuonna 1949 Australiaan ja eli siellä koko loppuikänsä. == Ennätykset == * 50 km: 4.37.50 (1939) == Lähteet == Luokka:Latvialaiset kävelijät Luokka:Latvialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
1337 Gerarda

1337 Gerarda on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi H. Van Gent vuonna 1934. Pikkuplaneetta sai nimensä rouva Gerarda Prinsin mukaan, joka oli Leiden Observatoryssä työskentelevän laskijan vaimo. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1934 RA1. ==Lähteet== *JPL Small-Body Database Browser: 1337 Gerarda (1934 RA1) * *Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000): Minor Planet Center *Numbered minor planets Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Nelė Žilinskienė

Nelė Žilinskienė (o.s. Savickytė; s. 29. joulukuuta 1969 Telšiai) on liettualainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili korkeushypyssä. Hän voitti pronssia Helsingin EM-kisoissa 1994 tuloksella 193. Žilinskienė osallistui olympialaisiin vuosina 1992 - 2000\. Hänen paras sijoituksensa kisoissa on viides tila Atlantan olympialaisista 1996. Žilinskienė lopetti uransa vuonna 2002. == Ennätykset == * Korkeushyppy: 196 (1994) == Lähteet == Zilinskiene, Nele Zilinskiene, Nele Zilinskiene, Nele
1512 Oulu

1512 Oulu on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Heikki Alikoski vuonna 1939. Nimensä asteroidi sai löytäjänsä syntymäpaikan, Oulun kaupungin mukaan. Ennen nimeämistään kohde tunnettiin tunnuksella 1939 FE. Oulu kuuluu Hilda-ryhmän asteroideihin. ==Lähteet== *JPL Small-Body Database Browser: 1512 Oulu (1939 FE) * * * *Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000): Minor Planet Center *Numbered minor planets Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit Luokka:Hilda-ryhmän asteroidit
Anton Lander

Sven Anton Lander (s. 24. huhtikuuta 1991 Sundsvall, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Timrå IK:ssa. Lander on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hänen vahvuutensa ovat kahden suunnan pelaamisessa, pelikäsityksessä ja pelinlukemisessa. ==Ura== Lander on Timrå IK:n kasvatti, ja hän on edustanut joukkuetta koko juniori-uransa. Hän nousi Timrån Elitserien-joukkueeseen vain 16-vuotiaana kaudella 2007–2008, jolloin Lander pelasi 32 ottelua tehoin 1+2=3. Hän on parantanut tehojaan kausi kaudelta ja kaudella 2009–2010 Lander teki 49 ottelussa tehot 7+9=16. Huhtikuussa 2010 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Lander oli nuoresta iästään huolimatta jo kaudella 2009–2010 Timrån varakapteeni. Edmonton Oilers varasi Landerin toisella kierroksella 40. pelaajana vuonna 2009. Vuotta myöhemmin hän sai varauksen myös KHL-joukkue Spartak Moskovalta kesällä 2010, kun joukkue varasi Landerin 149. pelaajana. ==Maajoukkue== Lander oli voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa 2010. Hän oli viidellä osumallaan Ruotsin toiseksi paras maalintekijä André Peterssonin jälkeen. Lander pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa myös vuonna 2011. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM- kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009. Kaudella 2009–2010 Lander debytoi Ruotsin A-maajoukkueessa ja pelasi kaksi ottelua Euro Hockey Tour -tasolla. ==Muuta== Landerin pikkuveli Filip (s. 1995) pelaa Timrå IK:ssa. ==Tilastot== 2007–2008 Timrå IK Elitserien 32 1 2 3 4 10 0 0 0 0 2008–2009 Timrå IK Elitserien 47 4 6 10 12 7 0 0 0 4 2009–2010 Timrå IK Elitserien 49 7 9 16 14 5 0 2 2 2 JMM 6 5 3 8 4 2010–2011 Timrå IK Elitserien 49 10 14 24 36 – – – – – JMM 6 1 3 4 4 2011–2012 Edmonton Oilers NHL 56 2 4 6 12 – – – – – Oklahoma City Barons AHL 14 1 4 5 10 – – – – – 2012–2013 Edmonton Oilers NHL 11 0 1 1 2 Oklahoma City Barons AHL 47 9 11 20 22 8 5 3 8 4 2013–2014 Edmonton Oilers NHL 27 0 1 1 4 – – – – – Oklahoma City Barons (C) AHL 46 18 34 52 30 3 1 1 2 0 2014–2015 Edmonton Oilers NHL 38 6 14 20 14 – – – – – Oklahoma City Barons AHL 29 9 22 31 20 – – – – – 2015–2016 Edmonton Oilers NHL 61 1 2 3 18 – – – – – 2016–2017 Edmonton Oilers NHL 22 1 3 4 6 – – – – – Bakersfield Condors AHL 42 25 30 55 14 – – – – – 2017–2018 Ak Bars Kazan KHL 54 9 29 38 40 19 8 5 13 4 2018–2019 Ak Bars Kazan KHL 39 10 20 30 26 4 1 1 2 2 MM 8 4 4 8 4 2019–2020 Lokomotiv Jaroslavl KHL 53 18 13 31 32 6 0 0 0 4 2020–2021 Lokomotiv Jaroslavl KHL 53 14 18 32 20 7 0 0 0 8 2021–2022 EV Zug NL 42 12 19 31 40 8 0 2 2 6 OK 6 4 1 5 4 6 kautta yhteensä NHL 215 10 25 35 56 – – – – – 5 kautta yhteensä AHL 178 62 101 163 96 25 8 6 14 8 4 kautta yhteensä KHL 199 51 80 131 118 36 9 6 15 18 4 kautta yhteensä Elitserien 177 22 31 53 66 22 0 2 2 6 ==Lähteet== * * * Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Edmonton Oilersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pussikaljaelokuva

Pussikaljaelokuva on vuonna 2011 valmistunut Ville Jankerin ohjaama suomalainen elokuva, joka perustuu Mikko Rimmisen romaaniin Pussikaljaromaani. Elokuvan tarina on lähes samanlainen kuin kirjan, mutta sitä on hieman vauhditettu lisäämällä koomisia sattumuksia poliisin kanssa sekä hienoinen rakkaustarina. Filmiä kuvattiin kesällä 2010 Kallion kaupunginosassa Helsingissä, muun muassa Vaasankadun terassimiljöössä. Pussikaljaelokuva sai ensi-iltaviikonloppunaan 15 499 katsojaa. Suomalaisista elokuvista samana vuonna katsotumpia ovat olleet ainoastaan Vares-elokuvat. Elokuva sai Kirkollisen tuomariston palkinnon Nordic Film Days Lübeck -elokuvafestivaaleilla Saksassa 2011. Esitystietoja Elonet.fissä, viitattu 26.8.2012 ==Arvioita== Elokuvan henkisenä sukulaisena pidetään vuonna 2008 valmistunutta lyhytelokuvaa Monte Rosso.Leena Virtanen, Elokuvat, Helsingin Sanomat 26.8.2012, sivu D 11 Iltalehden Tuomas Riskalan neljän tähden arvio kuvaa Pussikaljaelokuvaa näin: "Mikko Rimmisen Pussikaljaromaanin elokuvaversio on hauska, inhimillinen ja lopulta riipaisevan melankolinen kuvaus kolmen nuoren miehen ystävyydestä ja päämäärättömyydestä." Ilta- Sanomien Tarmo Poussun mukaan kirjan kielellinen ilotulitus kuuluu etenkin Eero Milonoffin roolihenkilön suussa. Romaanin tajunnanvirtatekniikalle Ville Jankerin ulkoiseen realismiin pitäytyvä ohjaus ei kuitenkaan hänestä tarjoa vastinetta. Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä Veli-Pekka Lehtonen kirjoittaa, että elokuvaa voidaan pitää juuri ja juuri onnistuneena kirjafilmatisointina. Jankerin pelkistettyä ilmaisua hän pitää välillä kankeahkona. Lehtonen vertaa elokuvaa Aki Kaurismäen Calamari Unioniin. Ylermi Rajamaan roolisuoritus tuo Lehtosen mielestä elokuvaan tarvittavaa lämpöä ja positiivisuutta. Tapahtumapaikkojen tallentamista tuleville polville hän pitää arvokkaana. Keskipohjanmaa-lehdessä Hannu Björkbacka moittii Helsinki-aiheisen filmin visuaalista ilmettä. Muutenkin tarina jää valkokangasversiona hänen mielestään luonnosmaiseksi. ”Mutta loppukohtaus on komea. Vaikka edeltänyt ei sitä täysin perustelekaan, aamu-utuisella sillalla kolmikon ystävyys kiteytyy kauniisti sekä näyttelijätyössä että otoksissa.” Helsingin Sanomien Nyt-liitteen viiden kriitikon antamien pisteiden keskiarvo oli 3,0 (max. 5). == Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Vuoden 2011 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Pavel Astahov

Pavel Aleksejevitš Astahov (, 8. syyskuuta 1966 Moskova) on venäläinen juristi ja Venäjän entinen lapsiasiavaltuutettu. Hänen seuraajansa on Anna Kuznetsova. == Koulutus == Astahov valmistui Dzeržinskin KGB:n korkeakoulusta 1991 ja suoritti maisterin tutkinnon Pittsburghin yliopistossa 2002. Vuonna 2002 hänestä tuli oikeustieteen tohtori (kandidaatin tutkinto) ja venäläisen korkeamman tohtorintutkinnon hän suoritti 2006. Väitöskirjaa on kuitenkin epäilty plagiaatiksi. Toimittaja Sergei Parhomenkon tekstianalyysin perusteella 80 prosenttia tekstistä on kopioitu ilmoittamatta lähdettä. == Ura == Astahov on toiminut asianajajana Moskovassa vuodesta 1991 lähtien. Vuoden 2010 alusta hänet nimitettiin Venäjän federaation presidentin lasten oikeuksien komissaariksi. Hän erosi virasta syyskuussa 2016. Astahov on tullut tunnetuksi kommenteistaan Venäjän Karjalan Säämäjärven veneturmassa hukkuneiden lastenleiriläisten tapauksessa ja Suomessa erityisesti Rantalan huostaanottotapauksen yhteydessä. Astahovilla on ollut oma tositelevisiosarja, kaksi radio-ohjelmaa, ja hän on julkaissut yleistajuisia kirjoja lakiasioista. Hän on myös julkaissut useita rikosromaaneja. == Suomennetut teokset == * == Lähteet == Luokka:Venäläiset juristit Luokka:Venäläiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Julia Jones

Julia Jones (s. 23. tammikuuta 1981 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka näytteli ihmissutta nimeltä Leah Clearwater vuoden 2010 elokuvassa Twilight – Epäilys, joka on Twilight-elokuvasarjan kolmas elokuva. Elokuvasarja perustuu Stephenie Meyerin kirjoittaman Houkutus- kirjasarjaan. == Yksityiselämä == Jones opiskeli Bostonin balettikoulussa neljävuotiaasta lähtien. Hän on toiminut mallina seuraaville: Levis, Etnies, Esprit ja L'Oreal. Jones valmistui Bostonin latinalaisesta koulusta, joka on vanhin koulu Amerikassa, ja vielä myöhemmin hän valmistui Columbian yliopistosta, tutkintonaan Englannin kieli. Twilight – Epäilyksen jälkeen Julia muutti New Yorkista Los Angelesiin. Jones esiintyi Chuck Wicksin musiikkivideolla "Hold That Thought". == Filmografia == Vuosi Elokuva/televisiosarja Rooli Huomioita 2003 The Look Gigi 2004 Black Cloud Sammi 2007 The Reckoning Gina 2008 Hell Ride Cherokee Kisum 2008 Three Priests Abby 2008 California Indian April Cordova 2008 Teho-osasto Dr. Kaya Montoya 4 jaksoa 2010 Jonah Hex Cassie 2010 Twilight – Epäilys Leah Clearwater 2015 The Ridiculous 6 Kuuma Kettu 2021–2022 Dexter: New Blood Angela Bishop 2024 Echo Chafa 1 jakso == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sven Nylander

Sven Olof Nylander (s. 1. tammikuuta 1962 Varberg, Ruotsi) on ruotsalainen 400 metrin aitajuoksija, joka kilpaili kansainvälisellä huipputasolla 1980–1990-luvuilla. Hän saavutti kolme mitalia EM-kilpailuissa sekä sijoittui olympialaisissa ja MM-kilpailuissa kaikkiaan neljä kertaa neljänneksi. Nylander sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1982 seitsemänneksi 400 metrin aitajuoksussa ja kahdeksanneksi 4 × 400 metrin viestissä. Helsingin MM- kilpailuissa 1983 hän oli aitajuoksussa neljäs ajalla 49,06 jääden pronssimitalista kolmen sadasosasekunnin päähän. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän oli niin ikään neljäs juostuaan ajan 48,97. Nylander sai pronssia Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 ajalla 49,38. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän juoksi jälleen neljänneksi ajalla 48,37. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän sai hopeaa tuloksella 48,43. Tokion MM-kilpailuissa 1991, Barcelonan olympialaisissa 1992 ja Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hän karsiutui välierissä Nylander sai hopeaa Helsingin EM-kilpailuissa 1994 juostuaan ajan 48,22. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän sijoittui viidenneksi. Atlantan olympialaisissa 1996 Nylander oli jälleen neljäs: hän juoksi Pohjoismaiden ennätyksen 47,98, ja jäi pronssimitalisti Calvin Davisista kaksi sadasosasekuntia. Nylander voitti Ruotsin-mestaruuden 110 metrin aitajuoksussa 1979 ja 1983 sekä 400 metrin aitajuoksussa 1982, 1987, 1990 ja 1992. == Yksityiselämä == Nylander jäi kiinni vuonna 2006 Göteborgin yleisurheilun EM- kisojen jälkeen järjestetyissä juhlissa yhdessä korkeushyppääjä Patrik Sjöbergin ja pikajuoksija Patrik Lövgrenin kanssa käyttämästään kokaiinista. Tapahtuman jälkeen hän meditoi 11 viikkoa ja pääsi eroon huumeista. Hän oli aviossa Ulrika Nylanderin kanssa vuosina 1997–2014 ja heillä on neljä lasta, jotka asuvat vanhemmillaan vuoroviikoin. Myös lapset kilpaurheilevat. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arno Kasvi

Arno Kasvi (tunnetaan myös etunimellä Aarno) (s. 1941 Halikko) on suomalainen kasvitieteilijä ja puutarhaneuvos, joka toimi Turun yliopiston kasvitieteellisen puutarhan pitkäaikaisena ylipuutarhurina. Kasvin etunimi on kirjoissa Arno, mutta Turun yliopiston tiedoissa Aarno. == Ura == Kasvi oli töissä Turun kasvitieteellisessä puutarhassa jo 1960-luvun alussa, sekä myös Naantalin Kultarannassa Suomen tasavallan presidentin kesäasunnolla. Kasvi muutti Ruotsiin 1960-luvulla ja työskenteli useassa eri paikassa puutarhurina. Vuonna 1983 hän palasi Turun kasvitieteelliseen puutarhaan, jossa hän eteni urallaan ylipuutarhuriksi asti. Kasvi on tullut tutkimustyönsä lisäksi tunnetuksi suurelle yleisölle puutarha-alan opaskirjoistaan, opastustyöstään, tv- ja radiosarjoissa esiintymisestä, lehtiin kirjoittamistaan asiantuntija- artikkeleista, sekä lukuisista luennoistaan ja messuesiintymisistä. Kasvi on esiintynyt muun muassa televisio-ohjelmissa Viherpeukalo (1986–1998), Tässä on itua (1999) ja Puutarhassa (Trädgårdsrutan, 1989–1996). Kasvi sai kesällä 2009 puutarhaneuvoksen arvonimen. Hän jäi eläkkeelle ylipuutarhurin virasta 1. lokakuuta 2009, mutta sai jatkaa asumistaan Ruissalon kasvitieteellisen puutarhan virka-asunnossa, jossa hän järjesti myös esitelmiä ja ryhmäkierroksia. Turun yliopisto irtisanoi Kasvin vuokrasopimuksen vuoden 2019 lopussa, sillä yliopisto tarvitsi lisätilaa tutkimuskäyttöä varten. Näin ollen Kasvi joutui muuttamaan pois Turun yliopiston kasvitieteellisen puutarhan "Sinisestä talosta", jossa hän oli asunut yli 30 vuotta. ==Teokset== * * * == Lähteet == == Muualla == *Aarno Kasvi radio-ohjelmassa Kuusi kuvaa, Yle 14.10.2017. *Viherpeukalo-televisiosarja opasti aloittelijaa puutarhanhoidon saloihin – tekijät muistelevat. Yle Elävä arkisto. Luokka:Suomalaiset puutarhurit Luokka:Suomalaiset kasvitieteilijät Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shineray

Shineray Group on kiinalainen ajoneuvovalmistaja. Se valmistaa kaikennäköisiä ja -kokoisia moottoripyöriä , mopoja ja mönkijöitä. Shineray valmistaa nykyisin myös omaa automallia sekä oheistuotteita, kuten kypäriä ja muita ajovarusteita. Shineray mönkijöitä myytiin suomen markkinoilla 2007-2012 vuosina. Suurimpina maahantuojina olivat tällöin Modularbox Oy sekä Veljekset Keskinen. ==Suomessa myydyt mallit== ===Nelipyöräiset=== * ST 50cc * XY 250 Stixe * XY 250 automaatti * XY 300 ST-5E ===Kaksipyöräiset=== * XY 50cc ==Katso myös== * Shinerayn kotisivut Luokka:Kiinalaiset moottoripyörävalmistajat
Uskonliike

Uskonliike (toisinaan myös ns. Uskon Sana-liike, tai Word Movement) on karismaattisen kristinuskon piirissä 1970-luvun alussa syntynyt liike, joka korostaa uskon voimaa elämän haasteiden voittamisessa. Liike on levinnyt pitkälti tunnustuskuntiin kuulumattomien seurakuntien kautta.Barron, B.: Faith Movement (Word Movement) Teoksessa Uskonliike korostaa Pyhän Hengen työtä ajassa, yhdistettynä evankeliseen ja raamatulliseen näkemykseen Raamatusta, baptistiseen näkemykseen kasteesta ja apostolisen johtajuuden vahvistamiseen. Liikkeen raamattunäkemystä luonnehditaan perinteiseksi siinä mielessä, että se pitää Raamattua Jumalan sanana ja kristillisen uskon keskeisenä auktoriteettina. Keskeisiä asioita ovat usko, henki ja lähetyksen korostaminen, joka ilmenee evankelioimisena ja seurakuntien perustamisena sekä voimakkaana yhteiskunnallisena sitoutumisena. Jumalanpalveluksille ominaista ovat ylistys, rukous, julistus ja esirukous. Uskonliikkeen seurakunnat ylläpitävät myös useita kristillisiä kouluja. Liikkeen perustajana tunnetaan erityisesti Kenneth Hagin (1917–2003), joka aloitti saarnaajan uransa vuonna 1934 sen jälkeen, kun hänen kerrottiin kokeneen parantumisen sydänsairaudesta. Haginin toiminta vakiintui 1960-luvun lopulla ja sai tunnustustusta helluntailaisissa piireissä 1970-luvun alkuun mennessä. Haginin Rhema Bible Training Center toimii Oklahomassa ja sillä on sivuliikkeitä myös Etelä- Afrikassa ja Australiassa. Muita tunnettuja johtajia ovat olleet muun muassa Kenneth Copeland, Jerry Savelle, Fred Price, Charles Capps, Bob Tilton, Marilyn Hickey sekä Lester Sumrall. == Kannatus alueittain == Uskonliike on levinnyt erityisesti tunnustuskuntiin kuulumattomien seurakuntien kautta, joista monet ovat Rhema-opiskelijoiden perustamia. Uskonliikkeen antamista virikkeistä on eri puolilla maailmaa syntynyt runsaasti seurakuntia. Pohjoismaissa niitä laskettiin olevan 2000-luvun alussa lähes sata ja huomattavalla osalla niistä on keskinäistä yhteistoimintaa. === Pohjoismaissa === Pohjoismaissa uskonliikkeen pääuoma on ollut Livets Ord, joka sai alkunsa Uppsalassa 1980-luvun alussa. Livets Ord on uskonliikkeen suurin yksittäinen seurakunta ja sen konferenssit, erityisesti vuosittainen Europakonferesen on uskonliikkeen keskeinen kohtaamispaikka Ruotsissa ja Livets Ordin kansainvälisessä verkostossa, johon kuuluu noin 800 seurakuntaa. Samfundet Trosrörelsen on Ruotsin uskonliikkeen seurakuntia yhdistävä toimielin. Se perustettiin vuonna 1994 ja sen päämtoimipaikka on Uppsalassa. Toimielin hoitaa liikkeen pappisvihkimykset. Suomessa merkittävimpiä uskonliikkeestä vaikutteita saaneita yhteisöjä ovat olleet Elämän Sana Suomi (1981), ESY Church (1983), Hyvät Uutiset -seurakunta (1987), Vaasan Cityseurakunta (1989) sekä Kokkolan Word of Faith Church (2014). == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Helluntaiherätys Yhdysvalloissa Luokka:Suomen kristilliset yhdyskunnat Luokka:Tunnustuskuntiin sitoutumaton uuskarismaattisuus
Vesipoika

Vesipoika () on nimi kahdelle eri DC Comicsin kustantamalle sarjakuvasankarille, jonka loivat alun perin Robert Bernstein ja Ramona Fradon. Se teki ensi esiintymisensä vuonna 1960 Adventure Comics -sarjakuvalehden numerossa 269. Vesipoika tunnetaan Vesimiehen apurina, sekä seikkailuistaan Teinititaaneissa. ==Vesipojat== ===Garth=== Pääartikkeli: Garth Alkuperäinen Vesipoika Garth jätettiin nuorena kuolemaan muinaisten Atlantiksen taikauskojen ja ennustuksien pelossa. Hän kuitenkin selvisi hylkäyksestä huolimatta ja kehittyi supersankariksi ja otti nimekseen Vesipoika, joka oli myös Teinititaanien yksi perustajajäsenistä. Garth seikkaili pitkään Vesimiehen apurina, kunnes aikuisiän myötä hän otti uudeksi nimekseen Tempest. Tämän myötä Garth seikkaili usein yksin ja toimi osa- aikaisena Teinititaanien jäsenenä. ===Kaldur’ahm (Jackson Hyde)=== Toinen Vesipoika Hyde on afroamerikkalainen Silver Citystä, New Mexicosta kotoisin oleva opiskelija. Hänen vanhempansa opetettivat poikaa nuoresta iästä lähtien pelkäämään vettä. He eivät halunneet Hyden menevän veden lähelle, koska hänen biologiset vanhemmat voisivat löytää hänet. Lisäksi Hyde kokisi suuria muutoksia astuessaan veteen. Hyde piti salaisuuttaan piilossa vuosia ja valehteli tyttöystävälleen pelkäävänsä hukkumista.Aqualad (comic book character) Comic Vine Viitattu 18.7.2010 ==Muissa medioissa== ===Animaatio=== ====The Superman/Aquaman Hour of Adventure==== Garth teki Vesipoikana ensiesiintymisensä The Superman/Aquaman Hour of Adventure -animaatiossa vuonna 1967, jonka jaksot esitettiin myöhemmin myös Vesimiehen omassa animaatiossa vuosina 1968-1970. ====Teen Titans==== Garthin versio esiintyi toisen kerran vuonna 2003 Teen Titans -animaatiossa, jossa hänen ensiesiintymisensä oli sarjan 8. jaksossa, jossa hän jahtasi Atlantiksen pahinta rikollista Tridentiä. Myöhemmin hän perusti Bumblebeen, Speedyn ja Más y Menos veljesten kanssa Teinititaanien sisar ryhmän Teen Titans East. ====Batman – pelottomat==== Garth esiintyi kolmannen kerran Vesipoikana televisiossa Batman – pelottomat -sarjan jaksossa "Sidekicks Assemble!", jossa hahmon äänenä toimi Zack Shada. Garth taisteli jaksossa Robinin ja Speedyn kanssa Ra’s al Ghulia vastaan. ====Young Justice==== Kaldur’ahm esiintyy vuoden 2010 Young Justice -sarjassa, jossa hän toimii ensimmäisellä tuotantokaudella ryhmänjohtajana. Toisella tuotantokaudella hän soluttautui Valoon, jonka jäseniin hänen isänsä Black Manta kuului. Kolmannella tuotantokaudella hänestä oli tullut Ihmenaisen ohella toinen Oikeuden Puolustajien johtajista. Mutta he molemmat erosivat asemastaan, kun he paljastivat olleensa mukana Batmanin juonessa lavastaa vaaratilanteita nostaakseen Ulkopuolisten mainetta. Hahmon äänenä toimii Khary Payton. == Hahmoa näytelleet == Vuodet Näyttelijät Sarjat Elokuvat Konsolipelit 1967–1970 Jerry Dexter The Superman/Aquaman Hour of Adventure Aquaman 2003–2005 Wil Wheaton Teen Titans 2010 Zack Shada Batman – pelottomat 2010– Khary Payton Young Justice ==Lähteet== Luokka:DC-universumin supersankarit Luokka:Teinititaanit
Live at the Fillmore – February 1969

Live at the Fillmore – February 1969 on yhdysvaltalaisen The Byrds -yhtyeen helmikuussa 2000 julkaistu livealbumi, joka on nimensä mukaisesti äänitetty The Fillmoressa, San Franciscossa helmikuussa 1969. Konsertti järjestettiin alle viikko sen jälkeen, kun yhtyeen uusin albumi Dr. Byrds & Mr. Hyde oli julkaistu.Albumin takakansi ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== *Clarence White *John York *Gene Parsons *Roger McGuinn ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2000 konserttitallenteet Luokka:The Byrdsin albumit
Avro Canada C-102 Jetliner

Avro Canada C-102 Jetliner oli Avro Canadan valmistama suihkumatkustajakone. Se suoritti ensilentonsa 10. elokuuta 1949 ensimmäisenä suihkumatkustajakoneena Pohjois-Amerikassa. Brittiläinen de Havilland Comet oli lentänyt noin kaksi viikkoa aiemmin. Vaikka kone herätti mielenkiintoa Yhdysvalloissa, se ei koskaan päässyt sarjatuotantoon, sillä Kanadan hallitus määräsi Avron keskittymään Avro Canada CF-100 Canuck -hävittäjän kehitykseen. Ainoan rakennetun koneyksilön keulaosa on nähtävillä Canada Aviation and Space Museumissa. Muu osa koneesta myytiin romuksi tilanpuutteen takia. == Tekniset tiedot == * siipien kärkiväli: 29,9 m * pituus: 25,1 m * korkeus: 8,1 m * tyhjäpaino: 16 783 kg * maksimipaino: 29 484 kg * lentonopeus: 676 km/h * huippunopeus: 805 km/h * nousunopeus: 677 m/min * suurin lentokorkeus: 12 283 m * lentomatka: 2 000 km * miehistö: kolme * moottorit: neljä Rolls-Royce Derwent 5/17 -suihkumoottoria == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset matkustajalentokoneet Luokka:1940-luvun matkustajalentokoneet Luokka:Avro Canadan ilma-alukset
Landing Gear

__NOTOC__ Landing Gear on Devin the Duden viides studioalbumi, joka julkaistiin 7. lokakuuta 2008. Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 47. == Kappaleet == Kappale Kirjoittaja(t) Vierailevat artistit 1 In My Draws Copeland, Sponnich 2 I Can’t Make It Home Copeland, Hickox 3 Thinkin’ Boutchu Bacharach, Copeland, David, Poye 4 Let Me Know It’s Real Copeland 5 El Grande Nalgas Copeland, Sullivan 6 Me, You Copeland, Towns 7 Highway Copeland Dee-Rail, (musiikki Håkon Tveit) 8 I Don’t Chase ’Em Bell, Broadus, Copeland, James Snoop Dogg 9 Yo Mind Copeland, Sutton, Tally G Monee ja Young Malice 10 Your Kinda Love Copeland, Edwards, Harrison, Perez 11 I Need a Song Copeland, Harris, White 14K 12 Stray Copeland, McQueen == Arvostelut == * Metacritic: 68/100Metacritic: Reviews for Landing Gear by Devin the Dude * AllMusic: AllMusic review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Devin the Duden albumit
Burroughs

Burroughs voi viitata seuraaviin: *Burroughs, Marsin kraatteri *Burroughs Corporation, lasku- ja tietokoneiden valmistaja ==Sukunimi== *Augusten Burroughs (s. 1965), yhdysvaltalainen kirjailija *Edgar Rice Burroughs (1875–1950), yhdysvaltalainen kirjailija, Tarzan-kirjojen kirjoittaja *Jordan Burroughs (s. 1988), yhdysvaltalainen vapaapainija ja olympiavoittaja *William S. Burroughs (1914–1997), yhdysvaltalainen beatkirjailija, Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Burroughs (kraatteri)

Burroughs suurikokoinen kraatteri Marsissa. Se sijaitsee leveyspiirillä 72,5°S ja pituuspiirillä 243,1°W, ja sen halkaisija on 112,69 kmGazetteer of Planetary Nomenclature. Se on nimetty yhdysvaltalaisen kirjailijan Edgar Rice Burroughsin mukaan, joka kirjoitti romaaneja, joiden tapahtumat sijoittuvat Marsiin. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * The crater Burroughs on Barsoom Luokka:Marsin kraatterit
Green Spot

Green Spot on suomalainen webhotelli ja kirjankustantamo. Kustantamon ensimmäinen julkaisu, Michael Pollanin Halun kasvioppi, ilmestyi 2002.Green Spot Kustannus, kaikki kirjat ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Webhotellin kotisivut. * Kustantamon kotisivut. Luokka:Suomalaiset kirjankustantamot
Davide Rigon

Davide Rigon (s. 26. elokuuta 1986 Thiene, Vicenzan maakunta, Italia) on italialainen rata-autoilija. == Ura == Rigon on kilpaillut lukuisissa moottoriurheilusarjoissa kuten Formula BMW, Formula Renault, Formula 3, Formula Azzurra, Euroseries 3000, International Formula Master, GP2 ja Superleague Formula -sarjoissa. Rigon voitti Formula Azzurra sarjan mestaruuden vuonna 2005, Italian F3000 ja Euroseries 3000 sarjan mestaruuden vuonna 2007 ja Superleague Formula sarjan mestaruuden vuonna 2008. Vuonna 2009 Rigon kilpaili GP2-sarjassa Trident -tallissa saavuttaen kolme pistettä. Hän kilpaili myös Aasian GP2 -sarjassa kaudella 2008–2009 saavuttaen yhden palkintosijan. Vuonna 2010 Rigon jatkoi Superleague Formula sarjassa voittaen jälleen sarjan mestaruuden. Vuonna 2011 Rigon teki paluun GP2-sarjaan ajaen Scuderia Coloni -tallissa. Hän joutui Turkin sprinttikisassa kolariin Julián Lealin kanssa, joka mursi häneltä sääriluun ja pohjeluun. Hänelle jouduttiin tekemään jalkaleikkaus ulosajon takia. Rigon ei pystynyt kilpailemaan kauden lopuissa kilpailuissa leikkauksen takia, joten hänet korvattiin Kevin Cecconilla. Vuonna 2012 Rigon ajoi kaksi kilpailua Formula Renault 3.5 sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuodesta 2013 alkaen Rigon on toiminut Scuderia Ferrari -tallin testikuljettajana. Vuodesta 2014 alkaen Rigon on kilpaillut FIA World Endurance Championship -sarjassa. ==GP2-tulokset== Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 Pisteet Sijoitus 2009 Trident Racing ESP FEA 17 ESP SPR 21† MON FEA 9 MON SPR 7 TUR FEA 10 TUR SPR 8 GBR FEA 16 GBR SPR 20 GER FEA GER SPR HUN FEA 8 HUN SPR Kesk. EUR FEA 12 EUR SPR 7 BEL FEA Kesk. BEL SPR 5 ITA FEA 9 ITA SPR 8 POR FEA 14 POR SPR 9 3 22. 2011 Scuderia Coloni TUR FEA 10 TUR SPR Kesk. ESP FEA ESP SPR MON FEA MON SPR EUR FEA EUR SPR GBR FEA GBR SPR GER FEA GER SPR HUN FEA HUN SPR BEL FEA BEL SPR ITA FEA ITA SPR 0 29. ===Aasian GP2=== Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Pisteet Sijoitus 2008–2009 Trident Racing CHN FEA CHN SPR DUB FEA DUB SPR BHR1 FEA BHR1 SPR QAT FEA 14 QAT SPR 15 MAL FEA Kesk. MAL SPR 13 BHR2 FEA 7 BHR2 SPR 3 6 17. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *https://www.driverdb.com/drivers/davide-rigon Luokka:Italialaiset autourheilijat Luokka:Formula Renault 3.5 -kuljettajat Luokka:GP2-kuljettajat Luokka:Aasian GP2 -kuljettajat Luokka:FIA World Endurance Championship -kuljettajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
City Lights (kirjakauppa)

City Lights on 1953 perustettu maineikas sanfranciscolainen kirjakauppa ja kustantamo, jonka omistaa Lawrence Ferlinghetti.Poetry Landmark: The City Lights Bookstore in San Francisco, CA, Poets.org Archive.org Kustantamo sai julkisuutta, kun se julkaisi Allen Ginsbergin runon Huuto. Julkaisijaa vastaan nostettiin 1957 epäsiveellisyyssyyte, mutta syyte hylättiin.City Lights, Howl Suomessakin runon esittäminen radiossa nosti eduskunnassa pienen myrskynJukka Petäjä, Huuto aloitti beatkirjallisuuden suomennokset..., Helsingin Sanomat, 18.7.2010 sivu B 2. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *City Lights Bookstore -kirjakauppa. Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjakaupat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjankustantamot
Huuto (runo)

Huuto () on Allen Ginsbergin runo, joka ilmestyi 1956 kokoelmassa Howl and Other Poems. Kokoelman julkaisi Lawrence Ferlinghettin kustantamo City Lights.Citylights.com. Viitattu 7.6.2012. Runo sai maailmanlaajuista mainetta, kun sen julkaisijaa vastaan nostettiin epäsivellisyyssyyte, mutta oikeudenkäynti ei johtanut tuomioon. ==Suomennos== Runo julkaistiin hiukan sensuroituna suomeksi Anselm Hollon käännöksenä Parnassossa vuonna 1961, sitten kokoelmassa Huuto ja muita runoja (1963), jossa on mukana sensuroitu teksti. Runo on julkaistu sittemmin myös antologioissa Maailman runosydän (1998) ja Runon suku: Valikoima suomeksi elävää käännöslyriikkaa (1991).Runotietokanta. Lahden kaupunginkirjasto. Viitattu 7.6.2012. Kokoelmassa Huuto ja muita runoja 1947–1971 (2000) ilmestyneeseen versioon on vielä tehty joitakin muutoksia.Kysy, Kirjastot.fi. Viitattu 7.6.2012. ==Esitys Yleisradiossa== Suomessa runon radiointi aiheutti edunkuntakohun. Runon esitys Porin Jazzeilla 1969 nauhoitettiin, ja se esitettiin Yleisradiossa 30. syyskuuta 1969 kello 22.30 myöhäisuutisten alla sekä yleis- että rinnakkaisohjelmassa. 83 kansanedustajaa teki Arne Bernerin aloitteesta kyselyn siitä, oliko runon esitys Yleisradion toimilupaehtojen mukaista. Kulkulaitosministeri Paavo Aitio vastasi, ettei runoa olisi sopinut esittää radiossa,Petäjä, Jukka: Huuto aloitti beatkirjallisuuden suomennokset lähes viisikymmentä vuotta sitten. Helsingin Sanomat 18.7.2010, s. B 2. ja Yleisradion johtokunta rankaisi vastaavaa ohjelmatoimittajaa Pekka Lounelaa muistutuksella.Lounela & Mäntylä (1970), s. 5. Yleisradion tuolloinen pääjohtaja Eino S. Repo oli yrittänyt saada Yleisradion johtokunnassa läpi lievempää tulkintaa, jonka mukaan runon esittäminen radiossa oli ollut ”puutteellisesti harkittua” ja ristiriidassa Yleisradiossa noudatetun käytännön, mutta ei toimiluvan ehtojen kanssa. Radion ohjelmapolitiikan vastustajat puolestaan liittivät Huudon niin sanotun Reporadion syntilistaan. Salokangas (1996), s. 229. Yleisradion tuolloinen ohjelmatoiminnan koordinaattori Pertti Hemánus raportoi presidentti Urho Kekkosen todenneen tapauksen johdosta Tamminiemeen ”Sananvapauden iltaan” kokoontuneille radion edustajille: ”Te olette ottaneet kaksi askelta siinä missä yksi olisi riittänyt, ja nyt saatte kestää seuraukset.” Salokangas (1996), s. 230. ==Suomennosversioita== * Parnasso 2/1961. * Huuto ja muita runoja, Tajo, 1963. ** Runon suku: Valikoima suomeksi elävää käännöslyriikkaa. Toimittanut Jarkko Laine. Otava, 1991. ISBN 951-1-11447-6 ** Maailman runosydän. Toimittaneet Hannu Tarmio ja Janne Tarmio. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22134-1 * Huuto ja muita runoja 1947–1971. Sammakko, 2000. ISBN 952-5194-10-8 ==Huomioita== == Lähteet == * * Salokangas, Raimo: Aikansa oloinen: Yleisradion historia 1949–1996. Helsinki: Yleisradio, 1996. ===Viitteet=== Luokka:Runot Luokka:Beat-sukupolvi