EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ruskomangusti

Ruskomangusti (Salanoia concolor) on noin 40 cm:n mittainen (josta hännän osuus 15–20 cm) ja 800 g:n painoinen Madagaskarin koillisosissa elävä petoeläin. Sen turkki on pääväriltään punaruskea, mutta seassa on myös mustaa ja keltaista karvaa. Ruskomangustit lepäävät yön kaivamassaan tai omimassaan tunnelissa tai ontossa puussa. Päivällä ne etsivät etenkin hyönteisiä, mutta myös sammakkoeläimiä, matelijoita ja jopa pikkunisäkkäitä ja lintuja. Ruskomangustit syövät linnun munan sisällön, jonka ne saavat esiin ottamalla munan takajalkojensa väliin ja paiskaamalla sen taaksepäin kiveä tai puuta vasten. Ruskomangustit elävät pareittain. Pari merkitsee reviirinsä perärauhasten eritteellä. Ruskomangustin lisääntymisestä ei tiedetä juuri muuta kuin se, että naaras saa kerrallaan vain yhden poikasen. Laji on vaarantunut elinympäristön tuhoutumisen takia. Ruskomangusti luokiteltiin aiemmin Salanoia-suvun ainoaksi lajiksi. 2000-luvulla Madagaskarin keskiosista kuitenkin löydettiin tieteelle aiemmin tuntematon nisäkäslaji, Salanoia durrelli, joka osoittautui ruskomangustin lähisukulaiseksi ja sijoitettiin sen kanssa samaan sukuun.First new species of carnivorous mammal for 24 years is discovered in Madagascar Durrell Wildlife Conservation Trust. Luettu 14.1.2012. == Lähteet == Luokka:Petoeläimet Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Ei (albumi)

__NOTOC__ Ei on Maija Vilkkumaan kolmas ja myydyin studioalbumi. Sitä on myyty yli 120 000 kappaletta, ja se on yksi kaikkien aikojen myydyimmistä suomalaisista albumeista. Albumi julkaistiin 7. maaliskuuta 2003. Vuotta aiemmin Vilkkumaa lähti New Yorkiin kirjoittamaan lauluja albumia varten. Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan ykkössijalle ja pysyi listalla yhteensä 56 viikkoa. Albumi sai Emma-palkinnot vuoden 2003 parhaan albumin ja vuoden parhaan pop/rock-albumin kategorioissa, ja tämän lisäksi Vilkkumaa voitti vuoden naissolistin tittelin. Albumi palkittiin myös Teosto-palkinnolla. == Kappaleet == Kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Maija Vilkkumaa sekä sovittanut Kokko, Kosonen, Pennanen, Pethman ja Vilkkumaa. # # # # # # # # # # # # == Muusikot == * Maija Vilkkumaa – laulu, taustalaulu * Mikko Kosonen – kitara, taustalaulu * Niko Kokko – basso, taustalaulu * Jan Pethman – rummut, lyömäsoittimet * Tero Pennanen – kosketinsoittimet * Arttu Takalo – jousiston johto, vibrafoni (raidalla 7) * Eriikka Nylund, Inkeri Vänskä, Kaisa Porra-Hänninen, Katariina Junnila, Marja- Sisko Lahti, Markku Lintunen, Max Lilja ja Päivi Ahonen – jouset == Arvostelut == * Soundi: == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Vuoden 2003 albumit Luokka:Maija Vilkkumaan albumit
Herakleen pylväät

Herakleen pylväät (, ) on antiikin ajalta peräisin oleva nimitys nykyisen Gibraltarinsalmen molemmilla puolilla oleville korkeille kallioille, Gibraltarille ja Ceutalle. Tarun mukaan Atlas-niminen titaani oli kapinointinsa takia tuomittu kannattelemaan taivaankantta. Hänet vapautti siitä tarusankari Herakles pystyttämällä salmeen pylväät, jotka erottivat maan ja taivaan toisistaan. Kreikkalaiset pitivät meressä horisontin takana olevia pylväitä läntisimpänä maanäärenä, jonka jälkeen alkoi valtameri, jota kutsuttiin nimellä Okeanos. Roomalaiset kutsuivat valtamerta nimellä Oceanus Atlanticus tai Atlanticum mare, Atlantiksen (valta)meri, josta Atlantti on saanut nykyisen nimensä. Nimeä käytti muun muassa Platon kertoessaan, että tarumainen Atlantis sijaitsee Herakleen pylväiden toisella puolella. Pylväillä oli useita kreikankielisiä nimimuotoja, jo mainitun lisäksi myös muun muassa , sekä , tai vain , ”Pylväät”. Vastaavasti latinaksi pylväisiin voitiin viitata myös nimillä Herculis speculae tai vain Columnae. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin maantiede Luokka:Kalliot Luokka:Välimeren historia
Saarlooswolfhond

Saarloosinsusikoira, virallisesti saarlooswolfhond, on suuri alankomaalainen koirarotu, joka muistuttaa sutta sekä ulkonäöltään että käyttäytymiseltään. Se on kotimaansa ulkopuolella harvinainen. == Ulkonäkö == Saarloosinsusikoira muistuttaa ulkonäöltään hieman sutta ja saksanpaimenkoiraa. Se on korkeuttaan pitempi, suuri ja hoikka mutta voimakasrakenteinen. Kirsu on sudenharmailla yksilöillä musta ja metsänruskeilla yksilöillä maksanruskea. Silmät ovat hiukan vinot ja väriltään mielellään keltaiset. Korvat ovat pystyt, hyvin liikkuvat ja kolmiomaiset, kärjistään pyöristyneet. Tuuhea häntä on hieman kaareutunut ja ulottuu koiraa kintereisiin. Karvapeite on myös tuuhea ja muodostaa pään ympärille rodulle ominaisen kauluksen. Sallitut värit ovat sudenharmaa (musta riistanväri) ja metsänruskea (ruskea riistanväri) - molemmat vaihtelevat sävyltään vaaleasta tummaan. Urosten säkäkorkeus on 65–75 cm ja narttujen 60–70 cm. Saarloosinsusikoira liikkuu kevyesti ja voi väsymättä ravata hyvin pitkiä matkoja. == Luonne ja käyttäytyminen == Luonteeltaan saarloosinsusikoira on itsenäinen, omapäinen ja vieraita kohtaan varautunut. Isännälleen se on uskollinen, vieraisiin suhtautuu epäluuloisesti. Tuntiessaan olevansa uhattuna koira pakenee herkästi. Sen laumavaisto on susimaisen voimakas, ja koira tarvitsee päättäväisen omistajan laumansa johtoon. Se ei myöskään viihdy yksikseen. Saarloosinsusikoira tarvitsee luonnollisesti paljon tilaa ja liikuntaa. Koira on älykäs, mutta koulutuksen onnistuminen vaatii omistajalta lempeää ja kärsivällistä asennetta. == Alkuperä == Rodun isä oli hollantilainen Leendert Saarloos (1884–1969), joka halusi kehittää saksanpaimenkoiraa terveemmäksi ja käyttöominaisuuksiltaan paremmaksi lisäämällä siihen enemmän luonnollisia piirteitä. Hän risteytti 1920-luvun alussa preussilaistyyppisen saksanpaimenkoirauros Gerard van der Fransenumin siperialaisen euroopansusinaaraan Fleurin kanssa, ja takaisinristeyttämällä pennut hän sai kantayksilöiksi koiria, joissa oli neljäsosa suden perimää. Saarloos itse kutsui rotua "eurooppalaiseksi susikoiraksi", mutta kun Hollannin kennelliitto rekisteröi rodun vuonna 1975, se nimettiin kehittäjänsä mukaan saarlooswolfhondiksi. Leendert Saarloos ei kuitenkaan päässyt jalostustyössään haluamaansa tulokseen, sillä uusi rotu ei ollut toivotunlainen käyttökoira, vaikka saarloosinsusikoiria aluksi koulutettiin menestyksellisesti sokeiden opaskoiriksi ja pelastuskoiriksi.Rotumääritelmä: Saarlooswolfhond. Suomen Kennelliitto, 1.12.2015. Viitattu 24.4.2024. FCI hyväksyi rodun vuonna 1981. == Katso myös == *Koirasusi *Ceskoslovensky vlciak ja italiansusikoira, muita saksanpaimenkoiran ja suden risteytyksestä syntyneitä rotuja == Lähteet == *Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto) *Saarlooswolfhond-Club Deutschland ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Nederlandse Vereniging van Saarlooswolfhonden *Saarlooswolfhond Pedigree database Luokka:FCI 1 Lammas- ja karjakoirat (paitsi sveitsinpaimenkoirat) Luokka:Koirasudet Luokka:Alankomaalaiset koirarodut Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Live +1

Live +1 on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Frehley's Cometin live-EP vuodelta 1988. EP on nauhoitettu 4. syyskuuta 1987 Chicagon Argon Ballroom-klubilla, ja sen ovat tuottaneet Ace Frehley, Tod Howarth, John Reagan ja Scott Mabuchi. == Kappalelista == #"Rip It Out" - 4:34 #"Breakout" - 7:32 #"Something Moved" - 3:57 #"Rocket Ride" - 4:34 #"Words Are Not Enough" - 3:25 == Kokoonpano == *Ace Frehley – kitara ja laulu *Tod Howarth – kitara, kosketinsoittimet ja laulu *John Regan – basso ja taustalaulu *Anton Fig – rummut ja lyömäsoittimet == Lähteet == Luokka:Vuoden 1988 EP:t Luokka:Ace Frehleyn albumit
Serenadi neljälle Daltonille

Serenadi neljälle Daltonille on kymmenes Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Morris. Suomeksi se julkaistiin 1973 Juhani Härmän ja Timo Reenpään suomentamana. == Juoni == Vankila on täynnä ja Daltonit joudutaan siirtämään toiseen vankilaan lähelle Meksikon rajaa. Daltonit lukitaan panssaroituun vaunuun, ja pieni saattue lähtee viemään Daltoneita kohti Rio Grandea. Kun yö koittaa, saattue jää Rio Granden viereen nukkumaan. Joen toisella puolella meksikolainen rikollinen Emilio Espuelas joukkoineen havaitsee vankasti vartoidun vaunun. He luulevat että vaunussa on jotain hyvin arvokasta ja he ryöstävät vaunun ja vievät sen Meksikon puolelle. Lucky Luke saa tehtäväkseen toimittaa Daltonit takaisin Yhdysvaltain puolelle vankilaan, sillä Meksikon viranomaiset eivät suostu ottamaan Daltoneita taakakseen. Daltonit lyöttäytyvät Espuelasin joukkoihin ja alkavat ryöstellä kaupunkeja. Lopulta Lucky Luke saa rikkaan tilanomistaja Don Doroteon avulla Daltonit kiinni ja palauttaa heidät Yhdysvaltojen puolelle vankilaan. == Lähteet == Luokka:Lucky Luke -albumit Luokka:Vuoden 1966 kirjat
Elohopeaa

__NOTOC__ Elohopeaa on Smakin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 27. syyskuuta 2006. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 9. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # \+ Piiloraitana kesäkumi-biisi '06; Antaa palaa vaan. == Kokoonpano == * Kalle Lindroth – laulu * Markku Saarinen – rummut * Henri Salonen – kitara, laulu * Lucas Leppänen – basso == Arvostelut == * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Smakin albumit
J. Karjalainen Electric Sauna (albumi)

J. Karjalainen Electric Sauna on J. Karjalaisen kokoonpanolla J. Karjalainen Electric Sauna levyttämä ja julkaisema studioalbumi. Se on Karjalaisen uran kahdestoista ja J. Karjalainen Electric Sauna -kokoonpanon ensimmäinen studioalbumi. J. Karjalainen Electric Sauna julkaistiin 1. huhtikuuta 1996 ja sen tuottivat J. Karjalainen, Mitja Tuurala ja Tommi Viksten. Albumi äänitettiin Finnvox -äänitysstudiolla Helsingin Pitäjänmäellä sekä Keltaisessa talossa Kosken asemalla ja miksattiin sekä masteroitiin Finnvoxissa. J. Karjalainen Electric Sauna on yksi Karjalaisen uran kaupallisesti menestyneimpiä albumeita. Sitä on myyty Suomessa yli 78 000 kappaletta, ja se on hänen uransa kolmanneksi myydyin albumi. Se ylitti sekä kulta- että platinalevyn myyntimäärän vuonna 1996. J. Karjalainen Electric Sauna nousi Suomen virallisella listalla ykköseksi viikolla 14/1996, ja se piti kärkisijaa hallussaan yhteensä yhdeksän viikon ajan. Albumi palkittiin Emma-gaalassa vuoden 1996 parhaana albumina. Lisäksi J. Karjalainen palkittiin vuoden miessolistina, kappale ”Missä se Väinö on?” vuoden biisinä ja Tommi Viksten vuoden tuottajana. Levy-yhtiö Poko Rekords julkaisi albumin vuonna 1996 CD- levynä ja C-kasettina. Warner Music Finland julkaisi albumin uudelleen CD- levynä vuonna 2013. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen sekä sovittanut J. Karjalainen Electric Sauna. # # # # # # # # # # # # # (Mandingonkieliset sanat M. L. Cissokho) == Kokoonpano == * J. Karjalainen – laulu, kitara, huuliharppu, koneet * Mouhamadou L. Malang Cissokho – lyömäsoittimet, kora, laulu * Pekka Gröhn – kosketinsoittimet * Keimo Hirvonen – rummut * Mitja Tuurala – basso, kitara * Tommi Viksten – kitara, laulu == Lähteet == * CD-levyn (POKOCD 180) kansivihkonen === Viitteet === Luokka: Vuoden 1996 albumit Luokka:J. Karjalaisen albumit
Fritz Wunderlich

Friedrich "Fritz" Karl Otto Wunderlich (26. syyskuuta 1930 – 17. syyskuuta 1966), oli saksalainen tenori. Wunderlich syntyi Kuselissa Rheinland-Pfalzissa musikaaliseen perheeseen. Hänen äitinsä oli viulisti, ja hänen isänsä, joka kuoli kun Wunderlich oli vasta viisivuotias, oli sellisti, kapellimestari ja kuoronjohtaja. Perhe eli taloudellisesti ahtaissa oloissa, ja kerrotaan että Wunderlich toimi leipurina ja aloitti laulunopinnot naapureiden ja ohikulkijoiden kannustamana, kun hänen luontainen musikaalisuutensa ja kaunis äänensä herättivät huomiota. Hän sai stipendin Freiburgin musiikkiakatemiaan, jossa hän opiskeli käyrätorvensoittoa ja laulamista. Lisäansioita hän ansaitsi tanssimuusikkona. Oopperalavalla Wunderlich esiintyi ensi kerran vuonna 1954 musiikkiakatemian esityksessä Mozartin Taikahuilun Taminon roolissa. Jo vuonna 1955 hän sai kiinnityksen Württembergin valtionoopperaan, jossa hän nousi nopeasti tähtikaartiin päästyään sairastuneen kollegan tilalle lavalle Taminon rooliin. Vuosina 1960–1963 Wunderlich kuului Baijerin valtionoopperan solistikaartiin. Vuodesta 1963 aina kuolemaansa asti Wunderlich oli Wienin valtionoopperan solisti. Vuodesta 1959 hän esiintyi myös säännöllisesti Salzburgin musiikkijuhlien solistina. Hänen uransa oli edelleen nousussa, kun hän kuoli tapaturmaisesti vuonna 1966 kaaduttuaan portaissa. Uransa alussa Wunderlich tunnettiin ennen kaikkea esimerkillisenä Mozart-tenorina. Hän kuitenkin laajensi aluettaan kattamaan koko lyyrisen tenorifakin alueen. Hänen loistelias, kristallinen äänensä ja taloudellinen, harkittu tulkintatyylinsä tekivät hänestä myös erinomaisen lied-laulajan varsinkin Schubertin ja Schumannin laulusarjojen tulkkina. Wunderlich äänitti elinaikanaan paljon materiaalia, jota on julkaistu lukuisina levyinä hänen kuolemansa jälkeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fritz-Wunderlich-Gesellschaftin sivusto * Laaja Wunderlich-sivusto Luokka:Tenorit Luokka:Saksalaiset oopperalaulajat Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Saattue Uuteen Meksikoon

Saattue Uuteen Meksikoon on järjestyksessä 11. Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin käsikirjoittaja on René Goscinny. Se julkaistiin suomeksi vuonna 1973 Juhani Härmän ja Timo Reenpään suomentamana. == Juoni == Lucky Luken tehtäväksi on annettu viedä Billy the Kid Teksasista Uuteen Meksikoon tuomioistuimen eteen tuomittavaksi siellä tehdyistä rikoksistaan. Ensimmäiseksi Billy the Kid ja Lucky Luke pysähtyvät Gun Gulchiin. Asukkaat pelkäävät Billyä, sillä hän teki myös siellä rikoksia. Viettäessään yötä Gun Gulchin vankilassa Billy tapaa pikkurikollisen nimeltä Bert Malloy. Billy huijaa omaavansa suuren aarteen, jotta Bert auttaisi Billyä pakenemaan Lucky Lukelta matkan aikana. Matkalla Bert koettaa useaan otteeseen auttaa Billyn pakoon, mutta yritykset epäonnistuvat kerta toisensa jälkeen. Lopulta Bert huijaa kokonaisen rikolliskoplan mukaan yritykseen. Huijaus epäonnistuu ja Lucky Luke ja Billy the Kid onnistuvat pakenemaan. Lopulta Lucky Luke ja Billy pääsevät Bronco Puebloon, jossa tuomioistuin on. Billy onnistuu pakenemaan, mutta lopulta Bert paljastaa Billyn vahingossa ja molemmat joutuvat tuomioistuimen eteen. == Lähteet == Luokka:Lucky Luke -albumit Luokka:Vuoden 1965 kirjat
Michel Pavon

Michel Pavon (s. 7. marraskuuta 1968) on ranskalainen entinen jalkapalloilija ja valmentaja. ==Ura pelaajana== Pavon aloitti ammattilaisuransa Toulouse FC:n riveissä. Pavon pelasi Toulousessa vuodesta 1986 vuoteen 1994 esiintyen 197 ottelussa ja tehden niissä 29 maalia. Pavon pelasi myös Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Toulousen edustusaikanaan. 1994 Pavon siirtyi Montpellier’hen lisähaasteiden toivossa. Pavon pelasi Montpellier’ssa kaksi kautta jonka jälkeen siirtyi Girodins de Bordeaux'n riveihin. Pavon sopeutui nopeasti uuteen seuraansa ja nousi kapteeniksi. 1997 ja 1998 Pavon esiintyi liigacupin finaalissa ja 1999 Pavon oli mukana voittamassa Ranskan- mestaruutta. Pavon pelasi viimeisen otteluns Bordeaux'ssa elokuussa 2000, jonka jälkeen hän siirtyi Espanjan Segunda Divisióniin ja sevillalaisen Real Betisin riveihin kolmen vuoden sopimuksella. Paha loukkaantuminen päätti kuitenkin Pavonin pelaajauran vuonna 2001. ===Meriitit pelaajana=== * Ranskan mestaruus: 1999 * Coupe de la Ligue **Hopeaa (2): 1997, 1998 ==Ura valmentajana== Pavon palasi takaisin Bordeaux'hon lokakuussa 2003 ja hän korvasi päävalmentajana erotetun Élie Baupin. Kauden 2004–2005 aikana Pavon kärsi sydänvaivoista ja päätti jättää päätoimisen valmennuksen. Kesäkuussa 2005 Pavonin seuraajaksi nimettiin brasilialainen Ricardo. Pavon jatkoi kuitenkin uraansa Bordeaux'n organisaatiossa valmennuksen koordinointitehtävissä. Kesällä 2010 Pavon palasi Bordeaux'n edustusjoukkueen valmennusryhmään Jean Tiganan apuvalmentajaksi. Tigana : «Le choix du coeur» Hän erosi tehtävästään helmikuussa 2011 Bordeaux'n kehnon menestyksen vuoksi. Pavon lâche Tigana Kaudeksi 2013/14 Pavon palasi jälleen valmennustehtäviin amatööriseura ES Blanquefortin päävalmentajana. Kauden jälkeen hän siirtyi amatööriseura FC Libournen päävalmentajaksi. Michel Pavon sera l’entraîneur du FC Libourne Hän jätti seuran syyskuussa 2016.Michel Pavon Heinäkuussa 2017 Pavonista tuli AS Cannesin päävalmentaja.Michel Pavon retrouve Johan Micoud à l'AS Cannes Hän jätti valmennustehtävät syyskuussa 2018 ja siirtyi seuran tekniseksi johtajaksi.Officiel : l’AS Cannes tient son nouvel entraîneur en N3 ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daltonin muori

Daltonin muori on järjestyksessä 12. Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Morris. Se julkaistiin suomeksi vuonna 1973 Soile ja Heikki Kaukorannan suomentamana. == Juoni == Lucky Luke on saattanut kultakaivoksen palkkakuljetusta Cactus Junctioniin. Hän päättää asettua kaupunkiin muutamaksi päiväksi. Daltonin muori eli Daltonin veljesten äiti asuu pienessä mökillä kaupungin liepeillä. Hän lähettää pojillensa vankilaan kirjeen, ja he pakenevat vankilasta ja asettuvat asumaan muorin taloon. Samaan aikaan Lucky Luke on saanut vankilan johtajalta kirjeen, jossa häntä pyydetään ottamaan Daltonit kiinni. Muori piilottelee Daltoneita mökissään Lucky Luken vierailun ajan. Seuraavana päivänä Daltonit käyvät muorin kanssa ryöstämässä kauppoja Cactus Junctionissa. Kun Lucky Luke tällä kertaa käy Daltonin muorin mökillä, he ovat jo livistäneet. Hän löytää vain Rantanplanin, joka oli kiinnitettynä Joeen. Muori ja Daltonit muuttavat hylättyyn kaivokseen asumaan ja alkavat ryövätä lähikaupunkeja. Heitä ei saada kiinni, kunnes Lucky Luke keksii ovelan juonen ja nappaa Daltonit kiinni. == Lähteet == Luokka:Lucky Luke -albumit Luokka:Vuoden 1971 kirjat
Perhospuutarha

Perhospuutarha on perhosia houkutteleva puutarha-alue, jonne perhoset poikkeavat ruokailemaan. Perhoset voivat olla peräisin laajalta alueelta.Faunatica.fi , luettu 19.11.2006 Monet perhoslajit ovat vähentyneet perinnemaisemien harvinaistuessa, koska yleensä juuri ketojen ja niittyjen kukkaset houkuttelevat perhosia.Kauri Mikkola ja Hannu Tanner: Perhospuutarha. Tammi 2001. Perhospuutarhoilla voidaan auttaa uhanalaisten perhoslajien säilymistä. Samoin jos sinne valitaan lähiseudun luonnonkasveja ja erityisesti harvinaistuneita lajeja, niin puutarha auttaa myös niiden säilymistä. Perhosten ruokavalion tärkeä osa on kukkien mesi. Perhospuutarhaa suunniteltaessa sinne kannattaa valita eri aikaan kukkivia mesikasveja, niin perhosiakin riittää paikalle pidemmän ajan. Kukkivia kasveja tulisi olla kaikkina aikoina kasvukaudesta. Erityisesti keväällä ja syksyllä, kun kukkivia luonnokasveja on vähän, puutarha tarjoaa perhosille ruokaa. Tosin kukinnan pääpainon pitäisi olla keskikesällä ja alkusyksyllä, jolloin perhosia on eniten. Yöllä ja päivällä liikkuville perhosille tulisi myös olla omat vaihtoehtonsa. Esimerkiksi näsiä, olkikukka, siankärsämö ja alppiasteri houkuttelevat perhosia. Huonosti niitä houkuttelevat taas esimerkiksi kielo ja varjoisassa kasvavat alppiruusut. Samoja kukkia kannattaa istuttaa samaan kohtaan suurempi ryhmä, että perhoset havaitsevat ne paremmin. Koska useimmat perhoslajit tarvitsevat aurinkoa, on puutarhalle järkevintä valita aurinkoinen paikka. Sen olisi myös hyvä olla mahdollisimman suojassa tuulelta. Sopivat olosuhteet saadaan suojaavien rakenteiden sijoittelulla: pohjoispuolella olisi hyvä olla esimerkiksi tuulensuojaistutuksia, kun taas etelä- ja länsipuolilla ei saisi olla mitään varjostavaa. Kimalas-lottsuru (Tartes).jpg|Hemaris fuciformis, Scabiosa Macroglossum stellatarum02(js).jpg| Macroglossum stellatarum, Verbena 'Aglais urticae' 3.JPG|Aglais urticae, Zinnia Schwalbenschwanz - Schmetterling IMG 2261.jpg|Papilio machaon, Buddleja Butterfly on the Lavender (5982214456).jpg|Polyommatus icarus, Lavandula 'Gonepteryx rhamni' 2 male.JPG|Gonepteryx rhamni, Tagetes ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Trooppinen perhospuutarha Tukholmassa * Joensuun yliopiston Botania * Lista maailman perhospuutarhoista Luokka:Puutarhasuunnittelu Luokka:Perhoset
Henri Sanson

Henri Sanson (1767–1840) oli Ranskan virallinen pyöveli, joka mestasi useita Ranskan suuren vallankumouksen merkkihenkilöitä. Hänen mestaamiinsa henkilöihin kuuluvat muun muassa Charlotte Corday, kuningatar Marie Antoinette, Jaques-René Hebért, Georges Danton ja itse Robespierre. Henrin isä Charles-Henri Sanson oli ensimmäinen giljotiinin käyttäjäksi valtuutettu pyöveli. Charles-Henri mestasi kuningas Ludvig XVI:n poikansa ja kahden veljensä toimiessa pyövelinrenkeinä. Kaikki neljä Sansonia olivat paikalla Salpêtrièren mielisairaalan pihalla, kun giljotiinia kokeiltiin ensi kerran maaliskuussa 1792. Giljotiinin tehokkuus oli uutta pyöveleille, ja laite otettiin pian käyttöön. Noin kuukautta myöhemmin maantierosvo Nicolas Jacques Pelletier mestattiin ensimmäisenä henkilönä giljotiinilla. Henri Sansonin poika Henri-Clement jatkoi isiensä ammatissa. Hän aloitti isänsä renkinä ja oppipoikana jo varsin nuorena ja oli mukana mestaamassa muun muassa Robespierreä. Henri-Clement Sanson oli tämän kuuluisan pyövelisuvun viimeinen jäsen. Koska pyövelien oli käytännössä mahdotonta päästä naimisiin muiden kuin saman ammatin harjoittajien tyttärien kanssa, eikä yhtään sellaista enää löytynyt, hän kuoli naimattomana ja lapsettomana. Tämän jälkeen viralliseksi pyöveliksi valitun henkilön todellinen henkilöllisyys pidettiin salassa teloituskäytännön loppuun asti; viran haltijasta käytettiin nimikettä "Monsieur de Paris" (suom. Pariisin herra), jonka suojassa pyöveli vältti julkisuuden loppuun asti. Myös elokuvista ja kirjallisuudesta tunnettu punainen pyövelin huppukaapu poistettiin käytöstä ja virallinen teloittaja käytti tavallista tummaa pukua ja knallia työasunaan. Viimeinen pyöveli oli Marcel Chevalier, joka siviiliammatiltaan oli kirjanpainaja. Luokka:Pyövelit Luokka:Ranskan suuren vallankumouksen henkilöt Luokka:Vuonna 1767 syntyneet Luokka:Vuonna 1840 kuolleet
Daltonien pako

Daltonien pako on 13. Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Morris. Se julkaistiin suomeksi 1974 Juhani Härmän ja Timo Reenpään suomentamana. == Juoni == Lucky Luke on läpikulkumatkalla Whatta Gulchin läpi, ja Daltonit ovat lähistöllä vankilassa. Uutisen kuuleminen saa Joe Daltonin raivon valtaan, sillä hän vihaa Lucky Lukea ja on aina halunnut ampua hänet eikä näin hyvää tilaisuutta halua menettää. Niinpä yön tullen Daltonit pakenevat vankilasta. Kun Daltonit tietävät, että heitä ajetaan takaa, he lähtevät nopeasti karkuun. Vain vähän ajan kuluttua he ovat kylväneet pakokauhua ympäri länttä, ja Daltonit ovat lavastaneet Lucky Luken lännen "pahimmaksi" roistoksi, mikä aiheuttaa Lukelle vielä enemmän harmia. Lopulta Daltonit ottavat Lucky Luken vangiksi mutta eivät tapa häntä vaan pistävät hänet siistimään piilomajaansa ja tekemään ruokaa. Lopulta kun Joe on aikeissa ampua Lucky Luken, Luke osoittautuu kuitenkin nopeammaksi ampujaksi ja näin hän saa vangittua Daltonit ja toimitettua heidät vankilaan. == Lähteet == Luokka:Lucky Luke -albumit Luokka:Vuoden 1959 kirjat
Nutria

Nutria eli rämemajava (Myocastor coypus) on jyrsijöihin kuuluva noin 45–60 cm:n pituinen (hännän pituus on 25–42 cm) nisäkäslaji, jonka alkuperäinen esiintymisalue on Etelä-Amerikassa, mutta se on levinnyt vieraslajina Pohjois- Amerikkaan, Eurooppaan, Itä-Afrikkaan ja Pohjois-Aasiaan. Uusilla elinalueillaan rämemajavista on paikoitellen ollut paljon haittaa alkuperäiselle luonnolle, ja lajia pidetään siksi yhtenä sadasta haitallisimmasta vieraslajista. Nutriaa pidetään tarha- ja lemmikkieläimenä Suomessakin. Nutria elää soiden, järvien ja jokien rannoilla, on taitava uimari ja sukeltaja ja näyttää rottamaista häntää lukuun ottamatta majavalta. Sen takajaloissa on räpylät ja turkki on tuuhea. Nutria syö vesikasveja ja mahdollisesti nilviäisiä. Se kaivaa käytäviä jokipenkkoihin, raivaa selviä polkuja ja on paikoin varsin haitallinen viljelyksille. Turkistarhoilta karanneet nutriat ovat vallanneet uusia alueita kaikkialla maailmassa ja niitä pidetään paikoin tuhoeläiminä. Suomen oloissa nutria ei menesty luonnossa. Nutria synnyttää vuodessa 2–3 poikuetta, joissa kussakin voi olla jopa kymmenen poikasta. Kantoaika on 132 vuorokautta. Nutrian poikaset ovat uintitaitoisia jo muutamia tunteja syntymän jälkeen. == Lähteet == * Worldwide Distribution, Spread of, and Efforts to Eradicate the Nutria (Myocastor coypus) (Europe) * Mammal Species of the World taksonomian lähde === Viitteet === Luokka:Piikkisikamaiset jyrsijät Luokka:Turkiseläimet Luokka:Lemmikkijyrsijät Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Lauluja rakastamisen vaikeudesta (Badding)

Lauluja rakastamisen vaikeudesta (AMT 2502) on Rauli Somerjoen kokoelma-albumi vuodelta 1988. Rauli Somerjoella on LP-vinyylin lisäksi Lauluja rakastamisen vaikeudesta-niminen CD-albumi (Megamanian sekä AMT:n julkaisemana), jossa on eri kappalelistaus. Kansi: Jussi Aho. Valokuva: Risto Vuorimies. ==Kappaleet== A-puoli # Paratiisi # Valot # Ikkunaprinsessa # Aamuöiseen sateeseen # Pilvet karkaa, niin minäkin # Yön hiljaisuudessa # Kun ei niin ei B-puoli # Kaunis maailma # Mä haluan sun # Salainen rakkaus # Painu pois # Paras haihtua vaan # Haaveisiin vaipunut # Kuihtuu kesäinen maa == Lähteet == * Suomen äänitearkiston tietokanta Luokka:Vuoden 1988 kokoelma-albumit Luokka:Rauli Somerjoen albumit
Direktflyg

Direktflyg (Svenska Direktflyg AB) on ruotsalainen vuonna 2000 perustettu alueellinen lentoyhtiö. ==Tunnukset== *IATA: HS *ICAO: HSV *Kutsukoodi: HighswedeAirline Codes (marraskuu 2006) ==Reittikohteet== Heinäkuussa 2015: * ** Uumaja ** Östersund ==Laivasto== Direktflygin laivasto heinäkuussa 2015: *1 BAe Jetstream 32 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Direktflyg Luokka:Ruotsalaiset lentoyhtiöt
Raitalehvähevonen

Raitalehvähevonen, aikaisemmilta nimiltään merilohikäärme ja levämerihevonen (Phycodurus eques) on meressä elävä merihevosille sukua oleva kala. Se on Phycodurus-suvun ainoa laji. == Ulkonäkö ja koko == vasen|pienoiskuva|Raitalehvähevonen|alt= Raitalehvähevonen on saanut nimensä vartaloaan peittävistä lehvämäisistä ulokkeista. Ne eivät ole liikuntaelimiä vaan ainoastaan naamioitumiskeino. Raitalehvähevonen liikkuu läpinäkyvien eviensä avulla, ja näyttää meressä ajelehtivalta merilevätukolta. Kala voi kasvaa noin 35 sentin pituiseksi. == Ravinto == Raitalehvähevonen syö planktonia, levää ja muuta vedessä ajelehtivaa ravintoa. == Levinneisyys ja elinympäristö == Raitalehvähevonen elää Australian etelä- ja länsiosien lähivesissä ja pysyttelee matalissa, lämpimissä vesissä. Raitalehvähevosta tavataan usein Laminariales-lahkon ruskolevien ympäröimillä kivillä noin 3–50 metrin syvyydessä. == Lisääntyminen == pienoiskuva|Raitalehvähevonen|alt= Naaras tuottaa 100–250 mätimunaa. Koiras kantaa munia pyrstönsä alapinnalla noin yhdeksän viikkoa, kunnes ne ovat valmiita kuoriutumaan. Kuoriutuminen kestää 24–48 tuntia, jonka aikana koiras auttaa poikasia kuoriutumaan heiluttamalla pyrstöään. == Uhat == pienoiskuva|Sukeltaja ja raitalehvähevonen|alt= Raitalehvähevosen kanta on heikentynyt merien saastumisen ja liian kalastuksen takia. == Katso myös == * Korulehvähevonen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Merineulat Luokka:Australian kotoperäiset eläimet
Hutiat

Hutiat (Capromyidae) on piikkisikamaisten jyrsijöiden (Hystricomorpha) alalahkoon ja piikkisikamaisten (Hystricognathi) osalahkoon kuuluva jyrsijäheimo. == Koko ja ulkonäkö == Suurimmat hutialajit ovat puolen metrin mittaisia ja painavat jopa seitsemän kilogrammaa, pienimmät taas 20 senttimetrin pituisia ja hieman yli kilon painoisia. Hutioilla on tanakka ruumiinrakenne, suuri pää ja lyhyet jalat. Kuono on tylppä, korvat pienet ja jalat lyhyet. Häntä on karvainen ja kaikilla lajeilla jamaikanhutiaa (Geocapromys brownii), bahamanhutiaa (Geocapromys ingrahami) ja tsagutia (Plagiodontia aedium) lukuun ottamatta lähes ruumiin mittainen. Viimeiseksi mainitun häntää peittävät karvan sijaan suomut. Hutioilla on kolmiosainen mahalaukku. Monissa suhteissa, kuten paksun karvapeitteensä rakenteen johdosta, hutiat muistuttavat rämemajavaa eli nutriaa, jonka kanssa ne ovatkin historiallisesti luokiteltu samaan heimoon. == Levinneisyys ja elinympäristö == Hutioita elää ainoastaan Karibian saarilla. Monet lajit elävät mangrovemetsissä tai -soilla. == Ravinto ja elintavat == Useimmat hutiat syövät versoja, hedelmiä, puunkuorta ja lehtiä sekä toisinaan myös pieniä eläimiä kuten matelijoita. Osa lajeista elää maassa, osa on hyviä kiipeilijöitä, jotka etsivät ravintoa myös puista. Suurin osa hutialajeista on päiväaktiivisia. Hutiat elävät pareina. Lisääntymistä tapahtuu ympäri vuoden. Emo imettää poikasia syntymän jälkeen kymmenen vuorokautta. Ne eivät kaivaudu maahan, vaan käyttävät suoja- ja pesäpaikkoinaan puun- tai kallionkoloja. == Uhanalaisuus ja uhat == Hutioita on tunnistettu noin 20 lajia, joista kuitenkin sukupuuttoon kuolleita tiedetään tai epäillään olevan noin puolet. Monille lajeille kohtalokkaita ovat olleet ihmisen Karibian saaristoon tuomat vieraslajit, kuten koirat ja mangustit. Kuubassa hutioita on metsästetty lihan vuoksi. Runsaimpia lajeja pidetään jopa maanviljelystuholaisina, toiset taas ovat uhanalaisia. Hutioiden neljästä alaheimosta vain kaksi on hengissä. == Katso myös == *Heptaxodontidae, Länsi-Intian saarilla eläneiden, sukupuuttoon kuolleiden jättiläishutioiden heimo == Lähteet == * Myers, P. 2001. "Capromyidae" . Animal Diversity Web (luettu 11.3.2008). * MSW3: Capromyidae * Maailman eläimet. Nisäkkäät 2. Tammi 1987. ISBN 951-30-6531-6. === Viitteet === *
Retu

Retu on suomalainen miehen etunimi. Nimipäiväkalenterissa ei nimeä ole. Nimenä Retu on harvinainen, joulukuuhun 2023 mennessä vain noin 60–70 suomalaista on saanut tämän nimen. Suurin osa heistä on syntynyt vuoden 1980 jälkeen. Retu on muutamalla henkilöllä myös sukunimenä. ==Tunnettuja Retuja, Retu etunimenä== *Retu Kukkonen (1903–1979), urheilujohtaja, Anssi Kukkosen isä ==Tunnettuja Retuja, Retu sukunimenä== *Hedda Retu, aik. Heidi Valasti (s. 1965), kliininen seksologi, psykoterapeutti ja seksuaaliterapeutti ==Kuvitteellisia Retuja== *Retu Kivinen, Kiviset ja Soraset -sarjassa *Retu (), koirasarjakuvan päähahmo ==Muita Retuja== *Samettipintaiset Retu-kengät olivat 1970-luvulla suositut vapaa-ajan kengät; yksi 1970-luvun esinesymboleja Jopon ja Hai-saappaiden rinnalla. ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Brörup-interstadiaali

Brörup-interstadiaali eli MIS 5c 106 000–100 000/93 000 vuotta sitten oli lämmin vaihe viime jääkauden alkuvaiheessa, Herning-jäätiköitymisen jälkeen. Tundran raja kulki Etelä-Lapissa ja Keski-Ruotsissa, ja koivumetsien eteläraja Pohjois-Pohjanmaalla ja Etelä-Lapissa. Etelä- ja Keski-Suomessa kasvoi havumetsää, mm mäntyjä. Pohjois-Saksan heinäkuun keskilämpötila oli +15 °C, ja Etelä-Suomen yli +10 °CMaapallon ilmastohistoria, Juha Pekka Lunkka, s. 237. == Brörup == Kaudesta käytetään myös nimityksiä happi-isotooppivaihe 5c, Peräpohjolan ja Fanan interstadiaali.Ollaan sitä mieltä, että tällä kaudella Skandien jäätikkö suli lähes kokonaan tai kutistui huomattavasti. Luultavasti oli vain muutamia pienehköjä jäätiköitä Kölivuoristossa. Itse Brörupissa kuusi ja mänty yleistyivät kauden keskivaiheille mennessä huomattavasti. Kauden alussa koettiin Rhamnus-huippuTage Nilsson, The Pleistocene, s. 253. Erään arvion mukaan jäätikkö ulottui läntisimpään Ruotsiin ja Norjan tuntureille alueilla, joiden korkeus oli noin 1 000 m. Erään arvion mukaan Kölivuoriston jäätikkö oli hajonnut kolmeen osaan, joista pohjoisin ulottui Trondheimin ja Mo i Ranan välimaastosta hieman Tromssan pohjoispuolelle. Maailmassa merenpinta oli noin 20 m alempana kuin nyt Brörup- ja Odderade-vaiheiden aikanaMaapallon ilmastohistoria, s. 236. Jää ulottui ehkä Osloon asti tai melko lähelle sitä. Jää oli vetäytynyt Herning-stadiaalista noin 200 kmJürgen Ehlers, Quaternary and Glacial geology, s. 290. Jäätä saattoi olla Suomen käsivarren Lapissa. Novaja Zemlja ja Sevarnaja Zemlja olivat saman jääkuvun alla, ja Huippuvuorten ja Frans Joosefin maan yllä oli suuret erilliset jäätiköt. Lämpimimmillään Brörup-kauden vuoden keskilämpötila oli 3–4 °C nykyistä alempi. Alankomaissa oli heinäkuun keskilämpötila 16 astettaTage Nisslon, The Pleistocene, s. 258, tammikuun keskilämpötila -9 astetta, ja siellä kasvoi metsääJürgen Ehlers, Quaternary and Glacial geology, s. 345. Pohjois-Saksassa kulki tuolloin mäntymetsän ja leveälehtisten puiden raja. Siellä kasvoi koivua, mäntyä, kuusta ja lehtikuusta. Brörupia edeltänyt Amersfoort oli Alankomaissa heinäkuun keskilämpötilaltaan noin 15 °CTage Nilsson, The Pleistocene, s. 258. Alussa Pohjanmaalla kasvoi avoimia koivumetsiä, seassa katajaa, ja suuri osa kasvillisuudesta oli saroja (Cyperaceae), heiniä (Poaceae) ja ruohoja. Lopulta mänty levisi Pohjanmaalle muutamaksi tuhanneksi vuodeksi, vaikka oli yhä nykyistä kylmempää. Mänty ja koivu olivat pääasialliset puut, kuusi ja leppä harvinaisia, ja nämä kasvoivat pääosin Pohjanmaan itäpuolella. == Brörup-kauden jako == *Brörup 1 DOIS 24 *Montaigu *Brörup 2 DOIS 23 * *Brörup 3 DOIS 22 == Katso myös == *Veiksel- jääkausi *Herning-jäätiköityminen *Odderade-interstadiaali == Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Veiksel-jääkausi
Skyways

Skyways (aikaisemmin Skyways Express) oli ruotsalainen halpalentoyhtiö. Yhtiö lensi Ruotsin sisäisiä sekä Ruotsin ja Norjan välisiä lentoja. Lisäksi yhtiöllä oli reittikohteina Kööpenhamina, Riika, Vilna, Berliini ja Geneve. Vuonna 2008 yhtiö lensi myös jonkin aikaa Helsingin ja Sundsvallin välistä reittiä. Yhtiöllä oli aikaisemmin yksityinen pääomistaja ja SAS 25 %:n vähemmistöosakkaana. Joulukuussa 2010 yhtiö ilmoitti, että sen uudeksi omistajaksi oli tullut Manswell Enterprises -niminen yhtiö. Kysymyksessä on ukrainalaisen oligarkin Ihor Kolomoiskyin määräysvallassa oleva yhtiö, joka on rekisteröity Kyprokselle. Skyways hakeutui konkurssiin toukokuussa 2012. Samalla konkurssiin haettiin Skywaysin tytäryhtiö City Airline. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Skyways Luokka:Entiset ruotsalaiset lentoyhtiöt Luokka:Halpalentoyhtiöt
Ellen Elzerman

Ellen Louise Elzerman (s. 22. tammikuuta 1971 Bussum, Pohjois-Hollanti) on alankomaalainen selkäuimari. Hän osallistui kesäolympialaisissa 1992 100 metrin (aika 1.03,93) ja 200 metrin (2.17,34) selkäuinteihin, joissa hän karsiutui alkuerissä, sekä 4 x 100 metrin sekauintiviestiin (joukkueella Elzerman, Kira Bulten, Inge de Bruijn, ja Marianne Muis), jossa joukkue sijoittui kahdeksanneksi ajalla 4.10,87. Elzerman osallistui vuonna 1991 pitkän radan EM-Kilpailuihin. Hän voitti kaksi pronssia 4x200 metrin vapaauintiviestissä (joukkueella Elzerman, Baukje Wiersma, Diana van der Plaats, Karin Brienesse, aika 8.13,97) ja 4x100 metrin sekauintiviestissä (joukkueella Elzerman, Bulten, Inge de Bruijn, Brienesse, aika 4.14,03). Lisäksi Elzerman oli 100 metrin selkäuinnissa seitsemäs ajalla 1.03,34. Luokka:Alankomaalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Odderade-interstadiaali

Odderade-interstadiaali 85 000–75 000 vuotta sitten oli viime jääkaudella ollut lämmin vaihe. Jää oli vetäytynyt muutamaksi jäätiköksi Norjan tuntureille. Jotunheimin jäätikkö oli suhteellisen iso. Tundran eteläraja kulki eteläisestä Keski-Ruotsista pohjoiseen Keski-Suomeen. Norjassa ei ollut metsiä missään. Etelä-Suomessa, Etelä-Ruotsissa, Tanskassa ja Baltian maissa kasvoi koivumetsiä. Havumetsän raja kulki aivan pohjoisimmassa Saksassa ja Puolassa Etelä-Liettuan läpi.. Kausi on sma kuin happi-isotooppivaihe MIS/OIS 5a. Odderade lienee sama kuin Tärendon interstadiaali I tai II ja Maaselän interstadiaali. Alankomaissa heinäkuun keskilämpö nousi enimmillään miltei 15 asteeseenTage Nilsson, The Pleistocene, Fig. 13.11. s. 258 ja siellä kasvoi metsääEhlers 1996, s. 345. Pohjois-Saksassa kasvoi koivua, mäntyä, kuusta ja lehtikuusta. Luultavasti Pohjanmaalla kasvoi subarktista koivua, varpuja ja pajuja sekä koko Suomessa mm. pensastundraa, mikäli hatarat arviot Suomen kerrostumien syntyajoista pitävät paikkansa. Etelä-Suomessa saattoi kasvaa mäntymetsääLunkka, Maapallon ilmastohistoria, sivu 237Vegetation and climate during Weichselian ice free intervals in northern Sweden – interpretations from fossil and modern pollen records Martina Hättestrand Department of Physical Geography and Quaternary Geology, Stockholm University, Sweden, 2008, s. 24. Jääkauden lämpimien välivaiheiden aikana idässä oli lämmintä, lännessä kylmää. Idässä kasvoi koivua, mäntyä ja leppää, ehkä myös kuusta ja lehtikuusta. Alankomaissa heinäkuun keskilämpö oli 15 astettaTage Nilsson,, The Pleistocene, s. 258, samoin Pohjois-Saksassa. == Lähteet== * * * * === Viitteet === Luokka:Veiksel-jääkausi
Rederstall-jäätiköityminen

Rederstall-jäätiköityminen 105 000/93 000–85 000 vuotta sitten oli viime jääkauden varhaisvaiheen toinen suuri jäätiköityminen, jolloin jäätikkö peitti Skandinavian ja koko Lapin. Keski- ja Etelä-Suomi olivat luultavasti jäättömiä, tosin jäätikön on ajateltu levinneen Pohjanmaalle asti ja jään reunan kulkenee jostain Porin seuduilta. . Tundran eteläraja kulki Pohjois- Saksan pohjoisrajan, Puolan itämeren rannikon ja Etelä-Liettuan läpi. Skandinaviassa ei kasvanut metsiä missään. Laajoilla alueilla Keski-Euroopan pohjoisosissa kasvoi koivumetsiä. . Alankomaissa oli heinäkuun keskilämpötila 8 °CTage Nilsson, The Pleistocene, sivu 258 ja tammikuun keskilämpötila -16 astetta. Suomessa oli jäättömillä alueilla tundraa, ja Etelä-Suomen vuoden keskilämpötila noin -6 C°Maapallon ilmastohistoria, Juha Pekka Lunkka, sivu 237. Pohjois-Saksassa oli kylmää aroa eli polaariaavikkoa.Ehlers 1996, s. 290 Nämä ovat lämpimähkön tundran lämpötiloja. Jää lienee ollut laajimmillaan 95 000 vuotta sitten. Jään raja saattoi kulkea Ruotsissa linjaa Vänernin eteläpuoli-Norrköping, Ahvenanmaan eteläpuolelta ja Suomessa hieman Turusta luoteeseen Jyväskylä-Kuopio -linjaa Venäjälle Vienanmeren eteläosaan. Pohjois- Siperian yllä oli jäätikkö neliössä Huippuvuoret- Sevarnaja Zemlja- Keski- Siperian ylänkö-Pohjois-Ural. Muurmanskin ja Arkangelin seudun rannikot olivat tämän valtavan jääkuvun alla. Länsi-Siperian alanko oli veden alla, samoin mm Vienanjoen ympärillä olevat alavat alueet pohjoisessa. Aivan Uralin länsipuolella olevassa joessa oli myös jääjärvi. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Veiksel-jääkausi
Jervis Bay Territory

Jervis Bay Territory on pieni territorio Kaakkois-Australiassa, noin 200 km Sydneystä. Territorio on pinta-alaltaan noin 67 km². Vuoden 2016 väestönlaskennassa territorion alueella oli 391 asukasta. Territorion suurin työnantaja on Australian laivaston () tukikohta. Yli 90 % territorion pinta- alasta on aboriginaalien maata. Territorio syntyi 1915, kun liittovaltion hallitus osti Uuden Etelä-Walesin osavaltiolta maata luodakseen Australian pääkaupunkiterritoriolle yhteyden merenrantaan. Jervis Bay Territory rajautuu Tyyneenmereen ja Uuden Etelä-Walesin osavaltioon. On yleinen väärä käsitys, että Jervis Bay Territory olisi Australian pääkaupunkiterritorion eksklaavi, mutta tosiasiassa se on erillinen territorionsa. Vaikka alue ei kuulukaan pääkaupunkiterritorioon, se vastaa kuitenkin Jervis Bay Territoryn hallinnosta, ja Jervis Bay Acceptance Act 1915 -lain mukaan pääkaupunkiterritorion lakeja sovelletaan Jervis Bay Territoryyn. Territoriolle nimensä antanut Jervisinlahti on pohjois-eteläsuunnassa 16 km, itä-länsisuunnassa 10 km leveä merenlahti, joka toimii hyvänä luonnonsatamana. Lahden hiekkapohjassa kasvaa vesiheinäniittyjä, joilla delfiinit ja monet kalalajit viihtyvät. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Australian osavaltiot ja territoriot
Hannu Saarelainen

Hannu Saarelainen (4. heinäkuuta 1944 - 1\. toukokuuta 1992) oli voimanoston maailmanmestari vuodelta 1982 ja Suomen menestyneimpiä voimanostajia. Hänen ennätyksensä 110-kiloisten penkkipunnerruksessa oli 247,5 kiloa, vuodelta 1982. Urallaan Saarelainen otti vuosina 1975–1984 yhteensä 16 arvokisamitalia. MM-tasolla hän saavutti yhden kullan, viisi hopeaa ja neljä pronssia sekä EM- tasolla kaksi kultaa, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. SM-kultaa hän voitti viisitoista kertaa. ==Saavutukset== Voimanosto: * MM-kilpailut: : 1975: Pronssia sarjassa 110 kg : 1976: Hopeaa 110 kg : 1977: Pronssia 110 kg : 1978: Hopeaa 110 kg : 1979: Hopeaa 110 kg : 1980: Hopeaa 110 kg : 1981: Hopeaa 110 kg : 1982: Kultaa 110 kg : 1983: Pronssia 110 kg : 1984: Pronssia 110 kg * EM- kilpailut : 1978: Hopeaa 110 kg : 1979: Hopeaa 110 kg : 1980: Kultaa 110 kg : 1982: Kultaa 110 kg : 1983: Pronssia 110 kg : 1984: Pronssia 110 kg * PM- kilpailut : 1976: Kultaa : 1977: Kultaa : 1978: Kultaa : 1979: Kultaa : 1980: Hopeaa : 1981: Kultaa * SM-kilpailut : 1971: Kultaa sarjassa 90 kg : 1972: Kultaa 110 kg : 1973: Kultaa 110 kg : 1974: Kultaa 110 kg : 1975: Kultaa 110 kg : 1977: Kultaa 110 kg : 1978: Kultaa 110 kg : 1979: Kultaa 125 kg : 1980: Kultaa 110 kg : 1981: Kultaa 125 kg : 1982: Kultaa 110 kg : 1983: Kultaa 110 kg : 1984: Kultaa 110 kg : 1987: Kultaa 110 kg : 1989: Kultaa 125 kg == Lähteet == Luokka:Suomalaiset voimanostajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Shagya-arabi

Shagya-arabi on unkarilainen hevosrotu, joka polveutuu pääasiassa arabialaisesta täysiverisestä ja unkarilaisista maatiaishevosista. Shagya- arabi on nimestään huolimatta risteytetty, arabianhevosesta erillinen hevosrotu, joten sitä ei voi rekisteröidä arabianhevosten kansainväliseen rekisteriin. == Ominaisuudet == Shagya-arabi on rakenteeltaan arabianhevosen näköinen mutta usein kookkaampi. Sillä on korkeampi säkä ja loivemmat lavat kuin arabeilla, erinomainen runko, hyväasentoiset jalat, hyvät kaviot, häntä kiinnittyy korkealle, ja sen liikkeet ovat irtonaiset ja pitkät. Sen luonne on erinomainen ja se on oppivainen. == Historia == Shagya-arabi on kotoisin Unkarista, Bábolnan siittolasta. Siittola perustettiin vuonna 1789 ja vuoden 1816 jälkeen siitokseen käytettiin ainoastaan puhdasrotuisia arabioriita. Vuosi 1836 on rodun kehitykselle tärkeä, sillä tuolloin siittolaan tuotiin Syyriasta kantaori Shagya. Nimitys shagya-arabi virallistettiin vasta vuonna 1978. Sitä ennen se tunnettiin Bábolnan arabina. Rotua alettiin kasvattaa myös Itävalta-Unkarin muissa siittoloissa, kuten Radautzissa, Piberissä (joka nykyisin tunnetaan Wienin espanjalaisen ratsastuskoulun lipizzaoriiden kotina) ja Topolciankyssa Slovakiassa, jossa kasvatusta harjoitetaan edelleen. Rodun kantakirjaa on pidetty tarkasti sen kehittämisen alusta asti. == Käyttö == Shagya-arabi syntyi kun sen käyttöominaisuuksia haluttiin parantaa jalostuksella. Shagyaa käytetäänkin edelleen ratsuina ja vaunuhevosina. Jotkut yksilöt ovat hyviä esteratsuja. Rotu on erityisen suosittu Keski-Euroopan maissa, kuten Saksassa, Sveitsissä, Ranskassa ja entisissä Itävalta-Unkarin maissa. Vuonna 2006 shagya-arabiruuna Hungares voitti Aachenin MM-kilpailuissa matkaratsastuksen 160 kilometrin luokan maailmanmestaruuden ratsastajanaan espanjalainen Miguel Vila Ubach. Hungares syntyi vuonna 1998 Bábolnassa nimellä Siglavy Bagdady VIII-1. Se vietiin Espanjaan vuonna 2004. ==Lähteet== * Hevosmaailma.net : Shagya * http://www.babolnamenes.hu/ * http://www.ansi.okstate.edu/breeds/horses/shagya/index.htm == Aiheesta muualla == Luokka:Kevyet lämminveriset Luokka:Unkarilaiset hevosrodut
Orša

Orša ( ja , ), tai Vorša () on keskikokoinen kaupunki Valko-Venäjän koillisosassa Dneprjoen varrella. Orša on yksi Valko-Venäjän vanhimmista kaupungeista. Ensimmäinen maininta siitä on vuodelta 1067. Kaupungin linna on rakennettu 1398-1407. == Oršan seudun hallinnollinen jako ja väestö == Valko- Venäjän aluehallinnossa kaupunki kuuluu Vitsebskin alueen Oršan kaupunkipiiriin (). Kaupunkipiirin asukasluku oli 2009 väestönlaskennassa 132 725\. Oršan kaupungin (117 225 as.) lisäksi piiriin kuuluu Baranin kaupunki (11 662 as.), Balbasavan kaupunkimainen taajama (3 656 as.) ja yksi alle 200 asukkaan maaseutukylä. Oršan kaupunkipiiriä ympäröi Oršan piiri, joka on oma maalaiskuntamainen hallintoalueensa (31 009 as.). ===Kaupungin asukasluvun kehitys=== Vuosi 1840 1897 1931 1959 1970 1979 1989 2009 Väkiluku Tässä vuoden 1931 tilastoissa kaikki Oršan 70 646 asukkaan piirin kaupunkiasukkaat on luettu piirin ainoan kaupungin Oršan asukkaiksi. thumb|Moottoritien M1 (E30) risteys Oršan pohjoispuolella eurooppatielle E95 etelään. == Liikenteen keskus == Orša on Dneprin jokisataman ja rautateiden risteysten takia alueellinen liikennekeskus, mutta samalla se on merkittävä teollisuuskaupunki. Pääkaupunki Minskiin on matkaa maanteitse noin 220 kilometriä ja itään Venäjän rajalle runsas 50 kilometriä. Oršan pohjoispuolella on suurten eurooppateiden risteys. Siellä Berliini-Varsova-Brest-Minsk-Orša-Moskova-valtatie E30 (M1) kohtaa Pietari-Pihkova-Vitsebsk-Orša-Mahiljou-Homel-Kiova-Odessa-valtatien E95 , joka on Valko-Venäjällä numeroitu myös M8:ksi. == Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kaupungin historiaa lyhyesti * Lyhyt kaupunkikuvaus (BYcity.org) * Kaupunkikartta (BYcity.org) * Toinen kaupunkikartta (tgt.ru) * WikiMapia karttalinkki Oršaan, kohteiden selitykset tai * Valokuvia Oršan historiallisista rakennuksista ja muista kohteista * Valokuvia Radzima.org * Orsha - is my town! Орша - город мой! Eräs Oršaan keskittynyt portaali * Oršan piirin paikalliskomitean viralliset sivut * Vitsebskin alueen portaali, mm kuluvan päivän sääennuste Oršaan * Lyhyt matkailijan näkemys kaupungista * Orša - Summary * Belarusian Research Centre for Electronic Records: Tietoa Valko-Venäjän arkistoista esim. sukututkijoille, Oršan alue (ja muukin Valko- Venäjä) Luokka:Vitsebskin alueen kaupungit
Dimetyyliftalaatti

Dimetyyliftalaatti on orgaaninen yhdiste (ftalaatti), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä öljymäistä nestettä. Sen kemiallinen kaava on C10H10O4 ja rakennekaava on C6H4(COOCH3)2. Dimetyyliftalaatistä käytetään myös nimityksiä dimetyyli-1,2-bentseenidikarboksylaatti ja DMP. Dimetyyliftalaatti on ftaalihapon (C8H6O4) dimetyyliesteri. Dimetyyliftalaatin moolimassa on 194,2 g/mol, sulamispiste 5,5 °C (kaupallinen tuote jäätyy noin 0 °C:ssa), kiehumispiste 284 °C, tiheys 1,19 g/cm3, liukoisuus veteen 20 °C lämpötilassa 0,43 g/100 ml, leimahduspiste 146 °C, itsesyttymislämpötila 490 °C ja CAS- numero 131-11-3. Dimetyyliftalaattia valmistetaan metanolin ja ftaalianhydridin välisellä reaktiolla. Yhdistettä käytetään esimerkiksi selluloosajohdannaisten, hartsien ja kumien pehmentimenä ja hyönteisten karkottamiseen. : == Ympäristö- ja terveysvaikutukset == Dimetyyliftalaatti aiheuttaa eläimille sikiövaurioita (teratogeeninen). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Dimetyyliftalaatti, Suomen ympäristökeskus *PubChem: Dimethyl phthalate *Toxin, Toxin-Target Database (T3DB): Dimethyl phthalate *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Dimethyl phthalate *ChemBlink: Dimethyl phthalate Luokka:Liuottimet Luokka:Esterit